A4-0114/97

Päätöslauselma komission tiedonannosta Euroopan unionin aluepolitiikan täytäntöönpanosta Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa (KOM(96)0316 - C4-0533/96)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission tiedonannon Euroopan unionin aluepolitiikan täytäntöönpanosta Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa (KOM(96)0316 - C4- 0533/96),

- ottaa huomioon Itävallan 17 yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa,

- ottaa huomioon Suomen 9 yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa,

- ottaa huomioon Ruotsin 15 yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa,

- ottaa huomioon rakennepolitiikkojen täytäntöönpanoa koskevat toimintasäännöt komission osalta ((EYVL C 255, 20.9.1993, s. 19)),

- ottaa huomioon seitsemännen vuosikertomuksen rakennerahastoista 1995 (KOM(96)0502),

- ottaa huomioon 19. tammikuuta 1996 antamansa päätöslauselman määrärahojen myöntämisestä ja yhteisön aloitteiden toteuttamisesta Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa ((EYVL C 32, 5.2.1996, s. 139)),

- ottaa huomioon aluepoliittisen valiokunnan 16. heinäkuuta 1996 esittämän päätöslauselman alueellisista ja paikallisista yhteisöistä poliittisen unionin toimijoina ((Sisältyy mietintöön alueellisista ja paikallisista yhteisöistä poliittisen unionin toimijoina (PE 217.591), joka on toinen aluepoliittisen valiokunnan kahdesta keskeisestä mietinnöstä, jotka laadittiin 1. - 3. lokakuuta 1996 Brysselissä pidettyyn konferenssiin «Euroopan parlamentti ja alueelliset ja paikalliset yhteisöt demokraattisen ja solidaarisen Euroopan puolesta».)),

- ottaa huomioon aluepoliittisen valiokunnan valtuuskuntien vierailut Mikkelissä ja Pohjois-Karjalassa toukokuussa 1995 sekä Ruotsin Västernorrlandissa ja Itävallan Steiermarkissa kesäkuussa 1996,

- ottaa huomioon aluepolitiikasta ja kaavoituksesta vastaavien ministereiden 14. ja 15. marraskuuta 1996 Irlannin Ballyconnellissa pitämän kokouksen johtopäätökset,

- ottaa huomioon aluepoliittisen valiokunnan mietinnön ja maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan lausunnon (A4-0114/97),

A. ottaa huomioon, että Itävalta, Suomi ja Ruotsi ovat tulleet yhteisön jäseniksi 1. tammikuuta 1995, ja uusien jäsenvaltioiden mukaantulosta Euroopan unionin aluepolitiikkaan on siis kulunut vasta vähän aikaa,

B. ottaa huomioon, että Itävallan, Suomen ja Ruotsin myötä kolme taloudelliselta rakenteeltaan kehittynyttä maata osallistuu yhteisön aluepolitiikan tavoitteiden toteuttamiseen,

C. ottaa huomioon, että kolmella uudella jäsenvaltiolla on kuitenkin omat erityiset alueelliset kehitysongelmansa ja eronsa, joita varten tarvitaan yhteisiä rakennepoliittisia ponnisteluja, erityisesti aikana, jolloin aluepolitiikan jatkaminen on monissa jäsenvaltioissa asetettu periaatteellisesti tai olennaisilta osin kyseenalaiseksi,

D. ottaa huomioon, että aluepolitiikalla on uusissa jäsenvaltioissa erittäin suuri merkitys, koska se edustaa unionin jäsenyyden näkyvimpiä ja konkreettisimpia etuja ja se ansaitsee sen vuoksi suuren huomioarvon,

E. ottaa huomioon, että aluepolitiikasta tähän mennessä saadut kokemukset voisivat sekä yhteisön että uusien jäsenvaltioiden taholta johtaa kummankin osapuolen kannalta hedelmälliseen vuoropuheluun ja kokemusten vaihtoon,

F. ottaa huomioon vuosien 1988 ja 1993 rakennerahastouudistukset sekä niihin kirjatut periaatteet ympäristönsuojelusta ja tasa-arvosta, paikallisen ja alueellisen tason mukaanotosta sekä työmarkkinaosapuolten suorasta osallistumisesta,

G. ottaa huomioon, että Itävalta saa rakennerahastoista ohjelmajaksolla 1995 - 1999 1623 milj. ecua, joista alueelliset tavoitteet (1, 2, 5b) saavat 677,6 milj. ecua,

H. ottaa huomioon, että Suomi saa rakennerahastoista ohjelmajaksolla 1995 - 1999 1704 milj. ecua, joista alueelliset tavoitteet (2, 5b, 6) saavat 836,9 milj. ecua,

I. ottaa huomioon, että Ruotsi saa rakennerahastoista ohjelmajaksolla 1995 - 1999 1420 milj. ecua, joista alueelliset tavoitteet (2, 5b, 6) saavat 550 milj. ecua,

J. ottaa huomioon, että maksusitoumukset, joita ei käytetty vuosina 1995 tai 1996, eivät raukea, vaan ne otetaan uudelleen käyttöön ja ovat siten käytettävissä vuosina 1997 - 1998,

K. ottaa huomioon, että koska uusilla jäsenvaltioilla on pitkät raja-alueet kolmansien maiden kanssa, rajat ylittävällä ja alueiden välisellä yhteistyöllä Keski- ja Itä-Euroopan maiden sekä Itämeren ja Pohjoiskalotin alueilla on strategista merkitystä, erityisesti myös Euroopan unionin laajentumista ajatellen;

1. Arvostaa suuresti uusien jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin valtavia aluepoliittisia ponnisteluja, jotka käynnistetään päätettyjen 41 yhtenäisen ohjelma-asiakirjan avulla;

2. On tyytyväinen siihen, että kaikkien kolmen uuden jäsenvaltion yhtenäiset ohjelma-asiakirjat hyväksyttiin suhteellisen nopeasti, mikä mahdollisti toisaalta toimenpiteiden nopean täytäntöönpanon ja keskimääräistä nopeamman toteutuksen, mutta ei ollut toisaalta mahdollista ilman intensiivisiä valmisteluja, joita asiasta vastaavat kansalliset viranomaiset tekivät komission tuella;

3. Pitää myönteisenä tavoitteeseen 2 liittyviä interventioita koskevan ohjelmajakson pidennystä erityisolosuhteiden perusteella Itävallassa ja Ruotsissa ja sitä, että myös Suomessa ohjelmaa on pidennetty viisivuotiskauden loppuun;

4. Pahoittelee viiveitä periaatteessa myönteisten yhteisöaloitteiden hyväksymisessä uusissa jäsenvaltioissa, erityisesti Ruotsissa ja Suomessa; vaatii näiden aloitteiden määrän järkevää vähentämistä niissä tapauksissa, joissa toteutuksen byrokraattisten kustannusten ja käytettävien tukirajojen välillä vallitsee räikeä epäsuhta;

5. Viittaa siihen, että myös uusissa, suhteellisen varakkaissa jäsenvaltioissa esiintyy alueellista erilaisuutta ja alueellisia kehitysongelmia, joita varten tarvitaan yhteisiä rakennepoliittisia toimenpiteitä; pitää sen vuoksi myönteisenä sitä suurta arvoa, joka yhteisellä aluepolitiikalla näissä kolmessa maassa on sekä siitä seuraavaa intoa aluepoliittisten ohjelmien täytäntöönpanossa;

6. Pitää myönteisenä työllisyyden, ympäristönsuojelun ja tasa-arvon erityistä korostusta aluepolitiikan täytäntöönpanon painopisteinä Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa, koska näillä on perinteisesti suuri painoarvo uusissa jäsenvaltioissa;

7. On hyvillään siitä, että on otettu keskimääräistä paremmin huomioon toimenpiteet tietoyhteiskunnan tukemiseksi huonommassa asemissa olevilla alueilla Suomen ja Ruotsin yhtenäisissä ohjelma-asiakirjoissa, joissa pyritään tärkeisiin tavoitteisiin, kuten esimerkiksi tietotekniikan yleiseen levitykseen tasa-arvoisin ehdoin, pk-yritysten tukemiseen tietotekniikan käytössä ja taitotiedon laajaan levitykseen;

8. Muistuttaa tietoyhteiskunnan merkityksestä erityisesti Itävallan epäsuotuisassa asemassa olevalle maaseutualueelle ja pyytää asianomaisia viranomaisia ottamaan paremmin huomioon ja sovittamaan yhteen ehdotuksissaan ne mahdollisuudet, joita tietoyhteiskunta tarjoaa;

9. Pitää valitettavana, ettei komissio ole ottanut tiedonannossaan huomioon uusien jäsenvaltioiden tavoitteen 5b edistämistä; korostaa erityisesti maaseutualueisiin kohdistettua tukea ottaen huomioon uusien jäsenvaltioiden suurelta osin joko arktisessa ilmastossa tai Alppien alueilla harjoitettavan maatalouden;

10. Huomauttaa, että maatalouden tukemisella on suhteettoman suuri painoarvo Suomen tavoitteeseen 6 kuuluvassa ohjelmassa ja että sen vuoksi jää liian vähän rahaa järkeville toimille yleistä taloudellista rakennetukea ajatellen;

11. On huolestunut suurtyöttömyydestä, joka on erityisesti Suomessa ja Ruotsissa lähes kolminkertaistunut 1980-luvulta lähtien ja joka on Suomessa kasvanut toiseksi suurimmaksi yhteisön sisällä; korostaa sen vuoksi Irlannin Ballyconnellissa pidetyn, aluepolitiikasta ja kaavoituksesta vastaavien ministereiden seminaarin johtopäätöksiä, joiden mukaan rakennerahastojen eräänä päätavoitteena pitää olla pitkäaikaisen työllisyyden edistäminen ja työttömyyden vähentäminen;

12. On erittäin huolestunut suuresta nuorisotyöttömyydestä Suomessa (1995: 29,9 %) ja Ruotsissa (19,4 %) ja pitää sen vuoksi olennaisina toimia, joilla taataan nuorille mahdollisuus päästä mukaan työelämään; korostaa, että tällaisten toimien pitää tähdätä uusien pysyvien työpaikkojen luomiseen, koulutuksen ja oppisopimuskoulutuksen nykyisten mallien uudenaikaistamiseen duaalisen mallin pohjalta, että työmarkkinoiden monimuotoistamiseen ja uudistamiseen edistäen erityisesti paikallisia työllisyyteen ja kehitykseen liittyviä aloitteita, ja pyytää komissiota harkitsemaan nykyistä kehystä (tavoite 3, EMPLOYMENT) pidemmälle menevää tukea tällaisille toimille;

13. Panee tyytyväisyydellä merkille hyödyn, joka on aikaansaatu työllisyyspoliittisilla toimenpiteillä, joilla Itävallan työttömyysluvut on aikaisemmin ja nyttemmin EU:n tuella saatu laskemaan reilusti yhteisön keskiarvon alapuolelle; viittaa kuitenkin myös tässä nykyisten lukujen valossa siihen, että aiheelle työttömyys on annettava paljon huomiota;

14. Korostaa sitä merkitystä, joka uusissa jäsenvaltioissa annetaan alueiden väliselle ja rajat ylittävälle yhteistyölle ja pitää myönteisenä, että nämä ohjelmat syventävät osaltaan kansainvälisiä kontakteja, kumppanuuksia sekä vastavuoroista kokemusten vaihtoa;

15. On yleisesti tyytyväinen siihen, miten kumppanuuden periaate on toteutunut kaikissa kolmessa uudessa jäsenvaltiossa; on kuitenkin sitä mieltä, että kaikissa kolmessa maassa voitaisiin tehdä vielä enemmän «bottom-up»- periaatteen toteuttamiseksi paikallisten ja alueellisten viranomaisten mukaanottamisen lisäksi lisäämällä työmarkkinaosapuolten ja ympäristöjärjestöjen edustajien osallistumista erityisesti valvontaa harjoittaviin komiteoihin;

16. Kehottaa siis komissiota ja neuvostoa tämän kumppanuuden puitteissa toimimaan unionisopimukseen kirjatun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti, jotta voidaan jatkossa estää jäsenyyden jälkeen tulleet puuttumiset alueellisten ja paikallisten yhteisöjen toimivaltaan ilman että kansallista tahoa alemmille yksiköille on annettu todellista mahdollisuutta osallistua kulloistenkin politiikkojen määrittelyyn ja täytäntöönpanoon;

17. Huomauttaa, että Ruotsissa ja Suomessa alueelliset ja paikalliset yhteisöt haluaisivat osallistua tiiviimmin ohjelmien laatimiseen, hyväksymiseen ja täytäntöönpanoon, jotta kumppanuuden periaate toteutuisi paremmin ja voitaisiin vastustaa keskushallinnon kaikkialla hallitsevaa asemaa;

18. Kehottaa uusien jäsenvaltioiden kaikkia asiasta vastaavia tahoja parantamaan tiedotusta Euroopan rakennerahastojen osallistumisesta hankkeisiin ja toimiin, jotta taataan se, että erityisesti pienet ja keskisuuret yritykset, yksittäiset kansalaiset ja tukien saajat näkevät ja tunnistavat EU:n yhteisrahoituksen ohjelmissa;

19. Vaatii

- yksinkertaistamaan rakennerahastojen hallintoa siten, että selvennetään tukikelpoisuuden ehdot, parannetaan komission sisäistä koordinointia, poistetaan useasta rahastosta maksettavat tuet ja nopeutetaan toteutusta, mutta säilytetään kuitenkin samalla suunnittelun tehokkuus, valvonta ja arviointi,

- lisäksi uudistamaan hallintorakenteita uusissa jäsenvaltioissa siten, että hallinto ja budjetointi yksinkertaistuu, koordinaatio paranee, avoimuus lisääntyy ja toteutus nopeutuu,

- lopuksi ottamaan huomioon hallintokulujen ja saadun hyödyn välisen suhteellisuuden,

- joustavuutta yhteisrahoitukseen yksityisen sektorin aikaisempaa vahvemman osallistumisen avulla;

20. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle sekä uusien jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.