·antaa ihmisille mahdollisuus hankkia tiedot, taidot ja osaaminen, joita he tarvitsevat menestyäkseen muuttuvilla työmarkkinoilla ja yhteiskunnassa, jotta he voivat hyötyä täysimääräisesti sekä sosiaalisesti oikeudenmukaisesta elpymisestä covid-19-pandemiasta että oikeudenmukaisesta siirtymästä vihreään ja digitaaliseen talouteen

Mikrotutkintoja voidaan käyttää myös osana kohdennettuja toimenpiteitä, joilla tuetaan osallisuutta ja helpotetaan laajemman oppijajoukon pääsyä koulutukseen ja uramahdollisuuksia. Tähän laajempaan oppijajoukkoon kuuluvat muita heikommassa asemassa olevat ja haavoittuvat ryhmät (kuten vammaiset, ikääntyneet, henkilöt, joilla on matala koulutus- ja osaamistaso, vähemmistöt, maahanmuuttajataustaiset, pakolaiset ja henkilöt, joilla on muita vähemmän mahdollisuuksia maantieteellisen sijaintinsa ja/tai sosioekonomisesti epäsuotuisan tilanteensa vuoksi). Mikrotutkintoja voidaan käyttää myös kohdennetusti, jotta voidaan vastata koulutusjärjestelmien ja työmarkkinoiden haasteisiin, myös sukupuolistereotypioihin ja muihin syrjiviin stereotypioihin (esimerkiksi opiskeluvalintojen sekä koulutuskäytäntöjen ja -materiaalien osalta), jotta voidaan tukea sujuvampaa siirtymistä koulutuksesta työelämään.

Tämän kysynnän odotetaan jatkuvan pandemiasta toipumisen aikana ja sitä seuraavina vuosina. Vihreä siirtymä ja digitaalinen muutos, joita edistetään Next Generation EU ‑rahoitusohjelmalla, ovat myös luoneet uutta kysyntää oppijoiden, työntekijöiden ja työnhakijoiden parissa, kun he pyrkivät hankkimaan täydennys- ja uudelleenkoulutusta. Nämä oppijat, työntekijät ja työnhakijat haluavat varmistaa työllistyvyytensä ja urakehityksensä. He haluavat myös saada mahdollisuuden lisäopintoihin ja oppia omaa henkilökohtaista kehitystään varten.

Covid-19-kriisi on johtanut lyhyiden ja räätälöityjen oppimismahdollisuuksien kysynnän nopeaan kasvuun. Uusien oppimismuotojen kysyntä on lisännyt vastaavasti kiinnostusta mikrotutkintoihin, joilla osoitetaan näiden pienten oppimiskokemusten tulokset.

Euroopassa ihmisten on jatkuvasti päivitettävä tietojaan, taitojaan ja osaamistaan, jotta he voivat kuroa umpeen koulutuksensa ja nopeasti muuttuvien työmarkkinoiden vaatimusten välisen kuilun.

Edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi SEUT-sopimuksessa ja erityisesti sen 165 artiklan 4 kohdassa, 166 artiklan 4 kohdassa ja 149 artiklassa yhdessä 292 artiklan kanssa säädetään, että neuvosto antaa komission ehdotukseen perustuvia suosituksia. Neuvoston suositus on asianmukainen väline yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen, työllisyyden ja työmarkkinoiden aloilla, joilla EU:lla on tukivastuu. Se on väline, jota on käytetty usein EU:n toimiin näillä aloilla. Oikeudellisena välineenä neuvoston suositus on osoitus jäsenvaltioiden sitoutumisesta siihen sisältyviin toimenpiteisiin ja tarjoaa vahvan poliittisen perustan yhteistyölle näillä aloilla kunnioittaen samalla täysin jäsenvaltioiden toimivaltaa.

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1)Euroopassa yhä useampien ihmisten on päivitettävä tietojaan, taitojaan ja osaamistaan täyttääkseen virallisen koulutuksensa ja nopeasti muuttuvan yhteiskunnan ja työmarkkinoiden tarpeiden välisen kuilun. Covid-19-pandemiasta toipuminen sekä digitaalinen muutos ja vihreä siirtymä ovat nopeuttaneet elin-, oppimis- ja työskentelytapojen muutosvauhtia. Pandemia on heikentänyt sekä nuorten että aikuisten uranäkymiä. Se on myös lisännyt työttömyyttä ja vahingoittanut satojen miljoonien ihmisten fyysistä, henkistä ja emotionaalista hyvinvointia Euroopassa.

(2)Yksi eurooppalaisten yritysten ja työnantajien suurimmista haasteista on oikeanlaisten taitojen riittämätön tarjonta EU:n työmarkkinoilla. Samanaikaisesti työntekijät kohtaavat ennennäkemättömiä muutoksia työn organisoinnissa. Lisäksi tehtäväprofiilit ja osaamisvaatimukset muuttuvat perustavanlaatuisesti digitaalisen muutoksen ja vihreän siirtymän vuoksi. Kuten työllisyyspolitiikan suuntaviivoista annetussa neuvoston päätöksessä todetaan, jäsenvaltioiden ”olisi annettava kaikille mahdollisuus ennakoida työmarkkinoiden tarpeita ja mukautua niihin paremmin jatkuvan täydennys- ja uudelleenkoulutuksen kautta”. Tämä on olennaisen tärkeää, jotta työntekijät voivat vastata nykyisen työnsä tarpeisiin tai siirtyä uusiin työpaikkoihin ja laajentuville aloille, kuten vihreille ja digitaalaloille, erityisesti väestön ikääntyessä.

(3)Ihmisillä on oltava mahdollisuus laadukkaaseen opetukseen ja oppimiseen, joita tarjotaan eri tavoin ja eri ympäristöissä, jotta he voivat kehittää henkilökohtaisia, sosiaalisia, kulttuurisia ja ammatillisia taitojaan. Koulutusjärjestelmien osalta on vaadittu joustavuuden lisäämistä ja sellaisten ratkaisujen löytämistä, joiden avulla oppijakeskeisempi, helposti saatavilla oleva ja osallistava oppiminen saataisiin entistä laajemman joukon saataville. Myös epävirallisen koulutuksen tarjoajat vastaavat tähän tarpeeseen tarjoamalla uusia ja innovatiivisia mahdollisuuksia täydennys- ja uudelleenkoulutukseen.

(4)Toimiva elinikäisen oppimisen kulttuuri on avainasemassa sen varmistamiseksi, että kaikilla on taidot, joita he tarvitsevat menestyäkseen yhteiskunnassa, työmarkkinoilla ja henkilökohtaisessa elämässä. On olennaisen tärkeää, että ihmiset voivat saada laadukasta ja tarkoituksenmukaista koulutusta sekä täydennys- ja uudelleenkoulutusta koko elämänsä ajan. Elinikäisen oppimisen mahdollisuuksien olisi oltava osa oppilaitosten pitkän aikavälin strategiaa, jotta voidaan parantaa niiden kykyä vastata työnantajien ja oppijoiden nopeasti muuttuviin tarpeisiin. Tämä mahdollistaisi moninaisemman oppijajoukon (mukaan lukien näiden oppilaitosten tutkinnon suorittaneet ja muut aikuisopiskelijat) täydennys- ja uudelleenkoulutuksen. Korkea-asteen oppilaitosten, ammatillisten oppilaitosten ja mikrotutkintojen muiden tarjoajien on tehtävä yhteistyötä, jotta oppimismahdollisuuksia suunniteltaessa ja päivitettäessä voidaan nopeasti soveltaa tuoreimpia tutkimustuloksia.

(5)Mikrotutkinnot voivat auttaa varmentamaan näiden pienten räätälöityjen oppimiskokemusten tulokset. Ne mahdollistavat tietojen, taitojen ja osaamisen kohdennetun ja joustavan hankkimisen, jotta voidaan vastata yhteiskunnan ja työmarkkinoiden uusiin ja kehittyviin tarpeisiin, korvaamatta kuitenkaan perinteisiä tutkintoja. Mikrotutkintoja voivat suunnitella ja antaa erilaiset tarjoajat eri oppimisympäristöissä (riippumatta siitä, ovatko ne virallisia, epävirallisia vai arkioppimisen ympäristöjä).

(6)Vaikka mikrotutkintoja käytetään yhä enemmän, Euroopassa ei ole yhteistä määritelmää tai standardeja. Tämä rajoittaa mikrotutkintojen ymmärtämistä ja käyttöönottoa ja heikentää siten mikrotutkintojen mahdollisuuksia helpottaa joustavia oppimis- ja urapolkuja.

(7)Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin ensimmäisen periaatteen mukaan jokaisella on oikeus laadukkaaseen ja inklusiiviseen opetukseen, koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen sellaisten taitojen ylläpitämiseksi ja hankkimiseksi, jotka mahdollistavat täysipainoisen osallistumisen yhteiskunnan toimintaan ja auttavat työmarkkinoille siirtymisessä kaikkialla Euroopan unionissa. Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin neljännessä periaatteessa todetaan, että jokaisella on oikeus saada oikea-aikaista ja räätälöityä apua omien työllisyysnäkymiensä parantamiseksi ja itsensä työllistämisen helpottamiseksi. Tähän oikeuteen kuuluu oikeus saada tukea kouluttautumiseen ja uudelleenkoulutukseen. Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevassa toimintasuunnitelmassa viitataan mikrotutkintoihin innovatiivisena välineenä, jolla ”voidaan mahdollistaa joustavat oppimispolut ja tukea työntekijöitä työssään tai ammatillisissa siirtymissä”. Mikrotutkinnoilla voi olla merkitystä pyrittäessä saavuttamaan EU:n yleistavoitteet, jotka on määrä saavuttaa vuoteen 2030 mennessä, muun muassa tavoite, jonka mukaan 60 prosenttia kaikista aikuisista osallistuu koulutukseen vuosittain ja työllisyysaste on vähintään 78 prosenttia. EU:n johtajat, työmarkkinaosapuolet ja kansalaisyhteiskunta suhtautuivat molempiin tavoitteisiin myönteisesti Porton sosiaalialan huippukokouksessa, samoin Eurooppa-neuvosto sen jälkeen 25. kesäkuuta 2021.

(8)Samaan aikaan toimintasuunnitelman kanssa komissio antoi suosituksen tehokkaasta työllisyyden aktiivituesta covid-19-kriisin jälkeen (EASE-suositus). Suosituksessa annetaan jäsenvaltioille konkreettisia toimintapoliittisia ohjeita, jotta ne voivat kehittää yhdenmukaisia toimenpidepaketteja, joilla helpotetaan ammatillisia siirtymiä ja edistetään työllistävää elpymistä covid-19-pandemiasta. Toimintapoliittiset ohjeet kattavat täydennys- ja uudelleenkoulutusmahdollisuudet ja tukitoimenpiteet.

(9)Euroopan osaamisohjelman 12 lippulaivatoimen joukossa ilmoitettiin uudesta aloitteesta, joka koskee eurooppalaista lähestymistapaa mikrotutkintoihin. Tällä uudella aloitteella pyritään tukemaan mikrotutkintojen laatua, avoimuutta ja käyttöönottoa koko EU:ssa. Osaamisohjelmassa ilmoitettiin myös yksilöllisiä oppimistilejä koskevasta aloitteesta. Tarkoituksena on auttaa korjaamaan työikäisten aikuisten koulutukseen pääsyssä olevat puutteet ja auttaa ihmisiä hallitsemaan onnistuneesti työmarkkinasiirtymiä. Mikrotutkintoja voidaan käyttää osana ihmisille tarjottavaa koulutusta näiden yksilöllisten oppimistilien käytön tukemiseksi.

(10)Tiedonannossa eurooppalaisen koulutusalueen toteuttamisesta vuoteen 2025 mennessä ilmoitettiin, että komissio pyrkii kehittämään mikrotutkintoja koskevan eurooppalaisen lähestymistavan, jotta voidaan laajentaa oppimismahdollisuuksia ja vahvistaa korkeakoulujen ja ammatillisten oppilaitosten roolia elinikäisessä oppimisessa.

(11)Kestävää kilpailukykyä, sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja selviytymiskykyä tukevasta ammatillisesta koulutuksesta annetussa neuvoston suosituksessa kehotetaan komissiota selvittämään mikrotutkintojen toimintaperiaatetta ja käyttömahdollisuuksia.

(12)Neuvoston päätelmissä Eurooppalaiset yliopistot -aloitteesta – korkea-asteen koulutuksen, tutkimuksen, innovoinnin ja yhteiskunnan yhdistäminen: eurooppalaisen korkea-asteen koulutuksen uuden ulottuvuuden pohjustaminen korostetaan, että pienet osaamiskokonaisuudet voisivat auttaa laajentamaan oppimismahdollisuuksia, jotta voidaan ottaa huomioon epätyypilliset oppijat ja uusien taitojen kysyntä työmarkkinoilla, tehdä oppimiskokemuksista joustavampia ja modulaarisempia, tukea pääsyä korkea-asteen koulutukseen, ja ottaa oppijat mukaan heidän aiemmista tutkinnoistaan tai taustastaan riippumatta edistämällä uudelleenkoulutus- ja täydennyskoulutusmahdollisuuksia samalla kun varmistetaan laadukas koulutuksen taso.”

(13)Eurooppalaisen korkeakoulutusalueen opetusministerit sitoutuivat hallitustenvälisen Bolognan prosessin Rooman julkilausumassa auttamaan korkeakoulujaan i) monipuolistamaan oppimistarjontaansa ja ii) innovoimaan koulutussisältöä ja toteutustapoja. Täysimääräisten tutkinto-ohjelmien lisäksi monet korkea-asteen oppilaitokset tarjoavat tai suunnittelevat tarjoavansa pienempiä oppimisyksiköitä. Näiden pienempien yksiköiden avulla oppijat voivat kehittää tai päivittää kulttuurisia, ammatillisia ja monialaisia taitojaan ja osaamistaan elämänsä eri vaiheissa. Bolognan prosessin mukaisessa yhteistyössä tutkitaan, miten ja missä määrin näitä pieniä ja joustavia oppimisyksiköitä – myös mikrotutkintoihin johtavia oppimisyksiköitä – voidaan määritellä, kehittää, toteuttaa ja tunnustaa yhteisten välineiden avulla.

(14)Koulutusjärjestelmissä olisi otettava huomioon kaikkien oppijoiden erilaiset yksilölliset tarpeet, kyvyt ja valmiudet. Niiden olisi myös tarjottava oppimismahdollisuuksia kaikille, myös epävirallisessa oppimisessa ja arkioppimisessa, kuten koulutuksen tasapuolisuudesta ja osallistavuudesta annetuissa neuvoston päätelmissä korostetaan. Hyvin suunniteltuja mikrotutkintoja voidaan käyttää osana kohdennettuja toimenpiteitä, joilla tuetaan laajemman oppijajoukon osallisuutta ja koulutukseen pääsyä. Tähän laajempaan oppijoiden kirjoon kuuluvat muita heikommassa asemassa olevat ja haavoittuvat ryhmät (kuten vammaiset, ikääntyneet, henkilöt, joilla on matala koulutus- ja osaamistaso, vähemmistöt, maahanmuuttajataustaiset, pakolaiset ja henkilöt, joilla on muita vähemmän mahdollisuuksia maantieteellisen sijaintinsa ja/tai sosioekonomisesti epäsuotuisan tilanteensa vuoksi). Mikrotutkintoja voidaan käyttää myös ehkäisemään koulunkäynnin keskeyttämistä ja tukemaan siirtymistä koulusta työelämään. Pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden määrän odotettu kasvu edellyttää strategioiden laatimista, jotta nämä ryhmät voidaan tehokkaasti integroida koulutus- ja työvoimajärjestelmiin. Mikrotutkintojen suunnitteluun liittyvällä ohjauksella ja vastavuoroisella oppimisella kaikkialla EU:ssa voidaan edistää osallisuutta ja varmistaa, että kaikkien yhteiskuntaryhmien oppijat voivat hyödyntää etujaan.

(15)Mikrotutkinnot voivat myös tukea ihmisten ammatillista kehitystä ja liikkuvuutta epätyypillisissä työmuodoissa, kuten alustataloudessa. Alustojen kautta työskentelevillä on itsenäisinä ammatinharjoittajina vain vähän mahdollisuuksia saada koulutusta.

(16)Mikrotutkinnoilla voi olla aktiivinen rooli digitaalisen ja vihreän siirtymän edistämiseen tähtäävien EU:n poliittisten aloitteiden toteuttamisessa. Mikrotutkinnot voivat i) tukea päivitetyn digitaalisen koulutuksen toimintasuunnitelman tavoitteita auttaa tarjoamaan joustavia ja esteettömiä digitaalisten taitojen oppimismahdollisuuksia ja ii) auttaa saavuttamaan komission vuoteen 2030 ulottuvan digitaalisen kompassin tavoitteet, jotka koskevat digitaaliset taidot omaavan väestön ja erittäin ammattitaitoisten digitaalialan ammattilaisten kehittämistä Euroopassa vuoteen 2030 mennessä. Mikrotutkinnoilla voi myös olla merkitystä toteutettaessa Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaa, Euroopan kasvustrategiaa, jolla pyritään siirtämään taloutta ja yhteiskuntaa kestävämmälle uralle.

(17)Eurooppalaisesta tutkintojen viitekehyksestä (EQF) elinikäisen oppimisen edistämiseksi annettu neuvoston suositus tarjoaa yhteisen viitekehyksen, joka auttaa ihmisiä ja organisaatioita vertailemaan sekä erilaisia tutkintojärjestelmiä että näiden järjestelmien tutkintotasoja. Eurooppalaisena viitekehyksenä EQF on avoin kaikentyyppisille ja -tasoisille tutkinnoille. EQF on avoin myös kansallisiin tutkintojen viitekehyksiin sisältyville mikrotutkinnoille.

(18)Epävirallisen ja arkioppimisen validoinnista 20 päivänä joulukuuta 2012 annetussa neuvoston suosituksessa kehotettiin jäsenvaltioita ottamaan vuoteen 2018 mennessä käyttöön kansalliset olosuhteet ja erityispiirteet huomioon ottaen ja asianmukaiseksi katsomallaan tavalla järjestelyt epävirallisen ja arkioppimisen validoimiseksi. Nämä validointijärjestelyt merkitsevät sitä, että ihmiset voivat saada epävirallisen ja arkioppimisen kautta hankkimansa tiedot, taidot ja osaamisen validoitua. Näiden validointijärjestelyjen avulla ihmiset voivat myös saada todistuksen kokonaisen tutkinnon tai tarvittaessa tutkinnon osan suorittamisesta. Suosituksen vuonna 2020 tehdyssä arvioinnissa kehotettiin kehittämään validointien ja mikrotutkintojen välisiä yhteyksiä.