A4-0111/97

Päätöslauselma komission taloudellisesta kertomuksesta vuodelle 1997 - Kasvu, työllisyys ja lähentyminen siirryttäessä EMUun (KOM(97)0027 - C4-0078/97))

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission taloudellisen kertomuksen vuodelle 1997 (KOM(97)0027 - C4-0078/97),

- ottaa huomioon väliaikaisen työllisyysvaliokuntansa lopullisen mietinnön ja eri päätöslauselmansa työllisyydestä ja työajasta,

- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 2, 3 a, 102 a, 103, 130 a ja 130 b artiklan,

- ottaa huomioon 19. kesäkuuta 1996 antamansa päätöslauselman vuoden 1996 laajoista talouspoliittisista suuntaviivoista ((EYVL C 198, 8.7.1996, s. 115)),

- ottaa huomioon Torinossa 29. maaliskuuta 1996, Firenzessä 21. - 22. kesäkuuta 1996 sekä Dublinissa 13. - 14. joulukuuta 1996 pidettyjen Eurooppa-neuvoston kokousten päätelmät, sekä komission puheenjohtaja Santerin G7-maiden työllisyyttä käsitelleessä kokouksessa Lillessä 1. huhtikuuta 1996 pitämän puheen; kaikissa näissä työttömyyden torjuminen katsottiin ensisijaiseksi tehtäväksi,

- ottaa huomioon kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevan valkoisen kirjan (KOM(94)0700),

- ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön ja työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan lausunnon (A4-0111/97),

A. katsoo, että komission taloudellista kertomusta vuodelle 1997 voitaisiin pitää EY:n perustamissopimuksen 103 artiklan mukaisesti laadittavien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen valmisteluna,

B. katsoo, että komission taloudellisessa kertomuksessa vuodelle 1997 vakuutellaan, että onnistunutta EMU:hun siirtymistä koskevaan varautuneeseen optimismiin on aihetta, koska sellaisista kestävään kasvuun vaikuttavista tekijöistä kuten EMU:ta koskevat institutionaaliset valmistelut, julkisen talouden vakauttaminen, lyhyt- ja pitkäaikaisten korkojen alhainen taso, vaihtokurssien vakaus ja hintavakaus arvioidaan tulevan vakuuttavia,

C. katsoo, että Suomen markan ja Italian liiran kytkeminen Euroopan valuuttajärjestelmän valuuttakurssimekanismiin (ERM) on lisännyt vaihtokurssien vakautta EU:ssa,

D. katsoo, että vaikka reaalisen bruttokansantuotteen odotetaan kasvavan vuonna 1997 2,3 % ja 1998 2,8 %, uusien työpaikkojen luominen ei tule olemaan riittävää vähentääkseen työttömien määrää merkittävästi,

E. katsoo, että vaikka tarjontaan keskeisesti vaikuttavat tekijät kuten kohtuulliset palkankorotukset ja investointien terveellä pohjalla oleva tuottavuus sekä lainakustannusten aleneminen ovat muuttuneet suotuisiksi, ne eivät riitä merkittävästi vähentämään työttömien määrää,

F. katsoo, että komission taloudellisen kertomuksen mukaan kasvun esteitä olivat 1990-luvun ensimmäisellä puoliskolla sellaiset makrotaloudelliset tekijät kuten tuotantokapasiteetin laajenemista nopeammin kasvava kysyntä, vääristynyt politiikka ja valuuttamarkkinoiden hallitsemattomat häiriöt,

G. katsoo, että nykyinen investointien ja bruttokansantuotteen välinen suhde sallii vain työttömyyden säilyttämisen nykyisellä tasolla ja mahdollistaa ainoastaan vaatimattoman, noin 2 %:n kasvuvauhdin, ja että olisi muistettava, että julkisten investointien osuus bruttokansantuotteesta aleni 0,3 % prosenttiyksikköä 1995-1997 ja että kasvuvauhdin odotetaan olevan 0 % 1997-1998,

H. katsoo, että EU:n kyky pitää yllä korkealaatuista infrastruktuuria on vaarantunut, minkä vuoksi myös unionin kilpailukyky ja kasvun ja työllisyyden näköalat ovat pitkällä aikavälillä vaarassa heikentyä,

I. palauttaa mieliin, että julkiset investoinnit voivat, jos ne on valittu huolellisesti pitäen silmällä niiden taloudellista ja yhteiskunnallista hyötyä, vaikuttaa myönteisesti yksityisten investointien määrään, yksityiseen pääomakantaan ja yksityisten investointien tuottavuuteen,

J. katsoo, että komission taloudellisen kertomuksen mukaan teknologiassa tapahtuvat muutokset ja talouden maailmanlaajuistuminen eivät ole työttömyyden syitä, vaan päinvastoin juuri ne edistävät talouskasvua ja työllisyyttä ja kohottavat elintasoa; toisaalta vaaditaan lisää tarjontapuoleen liittyviä toimenpiteitä tehokkaiden tavara- ja palvelumarkkinoiden luomiseksi ja opetuksen ja ammattikoulutuksen parantamiseksi, jotta teknologisen kehityksen ja maailmanlaajuistumisen mahdollisesti tuoma hyöty voidaan käyttää hyväksi,

K. katsoo, että komission taloudellisen kertomuksen mukaan tarvitaan enemmän työpaikkoja synnyttävä kasvun malli,

L. ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 2 artiklan ja tarpeen taata todellinen sosiaaliturva kaikille Euroopan unionin kansalaisille joustavuuden ja ammatillisen liikkuvuuden vallitessa;

1. Pitää myönteisenä komission vuotta 1997 koskevassa taloudellisessa kertomuksessa esittämää yleistä arviota ja kertomuksen lähestymistapaa, joka on realistisempi kuin vuosia 1995 ja 1996 koskeneiden kertomusten liian optimistiset oletukset; on kuitenkin syvästi huolestunut siitä, miten asiakirjassa suhtaudutaan vakavimpaan kysymykseen, työllisyyteen;

2. Huomauttaa, että kysyntä ja tarjonta ovat taloudellisen kehityksen kannalta olennaisen tärkeitä tekijöitä ja on tämän vuoksi huolissaan siitä, että korkean työttömyyden ja pessimististen tulevaisuudennäkymien vuoksi kuluttajien kysyntä Euroopassa on edelleen liian vähäistä aikaansaamaan taloudellista elpymistä;

3. Kehottaa siksi jäsenvaltioita täydentämään jo käynnistettyjä toimenpiteitä kysyntää kasvattavin toimin; korostaa, että EU:ssa kysyntä on dramaattisen heikkoa, kun taas rakenteellisia vajeita, ts. kysynnän kehityksestä riippumattomia talousarvioita, on pienennetty järjestelmällisesti 1980-luvulta lähtien, ja inflaatiovaara, johon kausittain liittyy rahan arvon reaalinen aleneminen, johtaa kasvua hillitseviin keskuspankkien vastatoimenpiteisiin ja korkojen nousuun;

4. Pitää talouden kasvunäkymiä EU:ssa joukkotyöttömyyden torjumisen kannalta riittämättöminä ja katsoo investointien vähäisyyden ja investointikehityksen, joka on EU:ssa huonoin sitten 1980-luvun, olevan ensisijaisesti syynä heikkoon taloudelliseen kehitykseen, joka ei pääse vauhtiin huolimatta tarjonnan hyvistä edellytyksistä (hyvin kasvava vienti, yritysten voittojen lisääntyminen, palkansaajajärjestöjen pidättyväiset palkankorotusvaatimukset, reaalipalkkojen jääminen jälkeen työn tuottavuuden noususta, yrittäjien verotuksen ja omaisuusverotuksen keventäminen, matalat palkat);

5. Korostaa, että jatkuva ja useimmissa EU:n jäsenmaissa kasvava joukkotyöttömyys, lisääntyvä köyhtyminen, tuloerojen kasvu, keskusta- ja reuna-alueiden olemassa olevat erot sekä yhteisön talouskasvun riittämättömyys ovat keskeiset ongelmat, joita edes suhdanteiden pieni elpyminen vuonna 1997 ei juuri kykene vähentämään, ja katsoo yhä edelleen, että seuraavat tekijät ovat riittävän talous- ja työllisyyden kasvun todellisia esteitä:

i) yksityisten yritysten investointien vähyys ja erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten vaikeudet järjestää riittävää rahoitusta sekä samanaikainen julkisten investointien vähentäminen

ii) riittämätön innovointi - osoituksena tästä yritysten ja julkisten instituutioiden tutkimukseen ja kehitykseen (T& K) käyttämien varojen osuuden pieneneminen

iii) tulo-, finanssi- ja rahapolitiikan kansainvälisellä ja kansallisella tasolla tapahtuvan tehokkaan yhteensovittamisen puuttuminen

iv) korkeat reaalikorot, jotka ovat seurausta finanssimarkkinoiden lisääntyvästä häiriöalttiudesta erityisesti 1990-luvulla tehtyjen säännöstelyn purkamistoimenpiteiden vuoksi, yhä ahtaammiksi käyvistä markkinoista ja EU:ssa kauan harjoitetusta kireästä rahapolitiikasta

v) kotimaisen kysynnän heikkous ja kotitalouksien riittämätön kysyntä

vi) yrittäjien luovuuden ja riskinottohalun puute ja yrittäjähengen puuttuminen

vii) jatkokoulutukseen ja ammattitaidon parantamiseen liittyvien toimenpiteiden puute

viii) työmarkkinoiden sopeuttamisen puute, verotuksen ja verojen luonteisten maksujen taso, hallinnollisen yksinkertaistamisen tarve

ix) finanssimarkkinoilla tapahtuva keinottelu, joka on vahingollista tuotannollisten investointien kannalta

x) liikeyrityksiä koko Euroopassa rasittava liiallinen sääntely, jok aiheuttaa hallinnollisia ja muita kustannuksia, jotka vähentävät niitä tuloja, jotka sijoitettaisiin yritykseen tai joilla palkattaisiin uusia työntekijöitä;

6. Korostaa kuitenkin, että kasvun edistäminen voi olla vain yksi osa työttömyydentorjuntapolitiikkaa, ja huomauttaa, että sellaisessa politiikassa on otettava huomioon, että kasvu - mitattuna perinteisten laskentajärjestelmien mukaan - ei automaattisesti ole yhtäpitävää kansalaisten korkeamman hyvinvoinnin kanssa ja että kestämättömän kasvun rajat on otettava huomioon;

7. Toteaa, että reaalisten valuuttakurssien suuret heilahtelut saattavat johtaa siihen, että rahan ulkoisen arvon noustessa yritykset vähentävät kustannuksia ja työpaikkoja, mutta valuuttakurssien tarkennusten yhteydessä ne eivät kuitenkaan perusta uudelleen jo menetettyjä työpaikkoja, minkä vuoksi valuuttakursseihin liittyvä epävarmuus on riittämättömän työllisyys- ja investointikehityksen jatkuva lähde Euroopassa, ja se voidaan poistaa vain käynnistämällä talous- ja rahaliitto nopeasti;

8. Katsoo, että rahaliiton alkamista koskeva epävarmuus vaikuttaa kielteisesti talouskehitykseen ja kehottaa hallituksia tekemään kaikkensa palauttaakseen yksiselitteisin ilmoituksin talouden toimijoiden luottamuksen;

9. Toteaa, että lakisääteisten välillisten työvoimakustannusten korkean tason vuoksi yritykset ovat haluttomia palkkaamaan uusia työntekijöitä, erityisesti vain vähäistä ammattitaitoa vaativiin tehtäviin; ottaen huomioon nämä korkeat muut kuin palkkakustannukset, liikeyritykset pitävät pääomasijoituksia tai korkeampaa tuottavuutta keinona lisätä tuotantoa eikä työpaikkojen luomista; katsoo, että näiden ongelmien hoitaminen kansallisella tasolla edistää suurempaa työllisyysjohteista kasvua;

10. Pitää oikeana askeleena sisämarkkinoiden saattamista valmiiksi perustamalla rahaliitto, jonka avulla voidaan vähentää valuuttakurssien heilahtelusta aiheutuvaa finanssimarkkinoiden suurta häiriöalttiutta, joka ilmenee vähäisestä inflaatiovauhdista riippumattomina korkeina korkoina;

11. Toivoo, että Euroopan unionista tehty sopimus pantaisiin kokonaisuudessaan täytäntöön niine liikkumavaroineen, jotka se sallii, erityisesti mitä tulee julkisiin alijäämiin ja velkoihin;

12. Pitää talousarvioiden vakauttamista tarpeellisena, mutta asettaa kyseenalaiseksi komission väitteen, jonka mukaan vuosien 1996-97 talousarvion vakauttamisen suora hillitsevä vaikutus tasoittuu politiikkojen uudelleentasapainottamisen ja yritysten ja kuluttajien luottamuksen lisääntymisen avulla; korostaa sellaisen keskipitkän aikavälin finanssipolitiikan harjoittamisen tärkeyttä, joka ottaa huomioon suhdanteista johtuvat lähtökohdat ja joka ei ole ristiriidassa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen lähentymiskriteerien kanssa; korostaa, että niin kauan kun valtion reaalimenot eivät lisäänny, on suositeltavaa parantaa alijäämän suhdetta BKT:een lisääntyvän talouskasvun avulla sen sijaan, että leikattaisiin julkisia menoja - erityisesti ekologisen muuntautumisen, opetuksen ja koulutuksen osalta, kun taas ne jäsenvaltiot, jotka jo täyttävät alijäämää koskevan kriteerin, ottavat vastuulleen kasvun ylläpitämisen Euroopassa;

13. Vastustaa kaikenlaista rahasiirtojen manipulaatiota, jota käytetään lähentymiskriteerien tilapäiseen noudattamiseen;

14. Vaatii ensisijaisena toimenpiteenä työttömyyden torjumisen sisällyttämistä kaikkiin politiikkoihin ja kannattaa EU:n tasolla tapahtuvan talous-, rakenne-, finanssi-, raha- ja tulopolitiikan yhteensovittamisen ja näillä aloilla tehtävän yhteistyön parantamista sekä eräänlaista EU-tason taloushallitusta, joka kykenee varmistamaan tämäntyyppisen parannetun yhteensovittamisen ja yhteisen toiminnan ja johon osallistuvat kaikki viisitoista jäsenvaltiota;

15. Vaatii Essenissä tehtyjen päätösten toimeenpanoa ja katsoo siksi, että työllistämissopimus on pantava täytäntöön, infrastruktuuri-investoinnit liikenne-, ympäristö-, energia- ja tietoliikenneverkostoihin on toteutettava, tutkimukseen ja kehittelyyn sekä koulutukseen ja ammattitaidon kehittämiseen tarkoitettuja varoja ja ohjelmia on lisättävä ja rakenne- ja koheesiorahaston varoja on suunnattava yhä voimakkaammin työllistämiseen; vaatii siksi Delorsin kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevan valkoisen kirjan esittämien toimenpiteiden toteuttamista;

16. Korostaa, että tarvitaan sekä yksityisiä että julkisia investointeja, jotta mahdollistetaan yhteisön talouden kasvu riittävällä tavalla; pyytää tätä helpottavia politiikkoja, ts. kustannusten leikkaamispolitiikan heikkenemistä antamalla valta automaattisille vakiinnuttajille ja yhteensovitetulle rahapolitiikan vapautumiselle; korostaa, että julkinen investointi rohkaisee yksityistä investointia alentamalla kustannuksia ja pahoittelee, että yksityisten investointien suhde BKT:hen EU:ssa on viimeksi kuluneina vuosina laskenut 3,5 prosentista alle 2,5 prosenttiin; pyytää sellaisen julkisen investoinnin lisäämistä, mikä synnyttää riittäviä sosiaalisia ja taloudellisia tuloksia;

17. Pyytää erityisesti julkisen alan investointeja, jos niiden taloudellinen ja sosiaalinen kannattavuus taataan siten, että mahdollistetaan sekä kysynnän että tarjonnan kasvu sysäyksenomaisesti ja kannustetaan yksityisen sektorin investointeja suotuisan ympäristön avulla; pyytää koordinoitua lähestymistapaa kasvun esteiden voittamiseksi yksityisin investoinnein suotuisan makroekonomisen kehyksen puitteissa, mutta myös yhteisiä julkisia infrastruktuureja koskevia ohjelmia, kustannuksia säästävän politiikan lieventämistä antamalla vapaat kädet automaattisille vakauttajille ja rahapolitiikan koordinoitua lieventämistä;

18. Katsoo, että on tarpeen poistaa työnantajan järjestämään koulutukseen, tutkimukseen ja kehitykseen liittyvät kustannukset budjettialijäämien arvioinnista, koska tällaiset investoinnit tulevaisuuteen ovat erinomainen kannustin innovaatioon, kasvuun ja työllisyyteen;

19. Vaatii yhteisön rahoitusvälineiden laajentamista EIP:n kautta ja yhteisön joukkovelkakirjalainojen käyttöönottoa EU:n tärkeiden investointiprojektien rahoittamiseksi ja erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten taloudelliseksi tukemiseksi; korostaa tässä yhteydessä EIP:n takaajan tehtävää; pitää ehdottoman välttämättömänä avata riskipääoma- ja luottomarkkinat Euroopassa, jotta pienten ja keskisuurten yritysten on mahdollista saada pääomia käyttöönsä; yksityisen sektorin on otettava johtava rooli tällä alueella, mutta kansallisten hallitusten on höllennettävä pääoman saatavuudelle asetettuja rajoituksia erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten osalta;

20. Katsoo, että tutkimuksessa ja teollisuuden rakenteessa on Euroopassa heikkoja kohtia, ja vaatii siksi toimenpiteitä tutkimuksen ja kehityksen vauhdittamiseksi ja edistämiseksi erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävin verohelpotuksin, riskipääoman saannin ja käytön tekemistä tutkimuksen ja kehityksen alalla toimiville pk-yrityksille nykyistä helpommaksi sekä toimintakykyisen tutkimusinfrastruktuurin ja tiiviin, rajat ylittävän yritysten, korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten yhteistyön edistämistä; vaatii pk-yritysten ja aloittavien yritysten innovaatio- ja toimintaedellytysten kohentamista ja teollisten rakenteiden parantamista myös uusien raaka-aineiden ja ympäristöteknologian aloilla;

21. Vaatii, että jäsenvaltioiden työllisyyden edistämiseen ja työttömyyden minimoimiseen tähtääviä pyrkimyksiä tuettaisiin työllisyyspolitiikkaa koskevan Dublinin julistuksen mukaisesti ja että laadittaisiin yhtenäinen työllisyyttä koskeva toimintasuunnitelma, joka sisältää makroekonomiset politiikat ja rakennemuutospolitiikat;

22. Vaatii työn verotuksen ja sosiaalimaksujen aiheuttaman rasituksen keventämistä, ihmisten ammattitaidon parantamista, lakien ja säännösten tulvan torjumista ja byrokratian vähentämistä sekä lupamenettelyjen nopeuttamista;

23. Ei kannata komission taloudellisessa kertomuksessa ehdotettua palkkojen nykyistä voimakkaampaa erilaistamista alueittain, koska tämä voi voimistaa palkkojen alentamispaineita ja johtaa yritysten sijaintipaikan vaihtojen ja irtisanomisten lisääntymiseen EU:n sisällä; ei pidä erilaistamista tehokkaana keinona edistää talouskasvua tai luoda ja säilyttää työpaikkoja;

24. Vaatii sen vuoksi aktiivisen työmarkkinapolitiikan harjoittamista työmarkkinoiden sopeutumiskyvyn parantamiseksi ja työttömien syrjäytymisen estämiseksi tukemalla työelämään palaamista ja/tai ammattikoulutusta; vaatii palkkaan liittyvien sosiaalimaksujen alentamista;

25. Pitää myönteisenä työllisyys- ja työmarkkinakomitean asettamista ja pyytää komiteaa pohtimaan, mitkä toimenpiteet ovat tarpeen, jotta seuraavilla aloilla edistytään nopeasti:

- elinikäinen koulutus, joka soveltuu sellaisten hyvää ammattitaitoa edellyttävien työtehtävien tarpeisiin, joille on myös kysyntää työmarkkinoilla, erityisesti korkean teknologian aloilla, ja joka voidaan toteuttaa esimerkiksi luomalla joustava, työnantajien kanssa sovittava järjestelmä, joka nojaa tuetun koulutuksen tai työn ohella suoritettavan opiskelun periaatteisiin, työttömien tai vastavalmistuneiden ja vailla työkokemusta olevien henkilöiden palkkaamiseksi

- itsensä työllistämisen ja pienten yritysten perustamisen edistäminen yksinkertaistamalla hallinnollisia ja verotusmenettelyjä

- työllisyyden edistäminen järjestelemällä uudelleen työaikaa heikentämättä kilpailukykyä tai tuottavuutta

- uusien, erityisesti ympäristöön, kulttuuriin ja hoitotyöhön liittyvien ammattien luomisen edistäminen, käyttäen täysimittaisesti budjettikohdassa B3-4013 näillä aloilla työskentelevien omaehtoisen avun yhdistysten kehittämiseen varatut määrärahat

- sopivien yhteisten sosioekonomisten indikaattorien luominen työmarkkinakehityksen seuraamiseksi;

26. Pyytää komissiota ja neuvostoa sisällyttämään perustamissopimukseen työllisyyttä koskevan luvun toimintamahdollisuuksien lisäämiseksi sekä sisällyttämään työllisyyden kannalta merkitykselliset, yhteensovitetut politiikat johdonmukaiseen työmarkkina- ja työllisyyspolitiikkastrategiaan;

27. Pahoittelee sitä, että komission väestöjen «ikääntymistä» koskeva analyysi ei ole johtanut mihinkään syvempään analyysiin tarpeesta edistää pitkäaikaistyöttömien (40+) työllisyyttä ja «ikäsyrjinnän» ongelmasta työmarkkinoilla;

28. Vaatii reaalikorkojen alentamista, jotta sekä yksityiset investoinnit että julkisen talouden vakauttaminen helpottuvat ja myönteisen korkokehityksen tuoma liikkumavara voidaan käyttää täysin hyväksi;

29. Vaatii EU.ssa vallitsevan laittoman verokilpailun, joka vie lopulta kaikilta jäsenvaltioilta niiden tehtäviensä täyttämiseksi tarvitseman verotulopohjan ja tekee talouden vakauttamisen mahdottomaksi, lopettamista Euroopan unionista tehtyä sopimusta täydentävällä verotusta koskevalla pöytäkirjalla, joka sisältää yritysten ja pääoman verottamista koskevat hyvää menettelytapaa koskevat säännöt jäsenvaltioille;

30. Korostaa, että maailmanlaajuistumisen laajuutta koskevat todisteet ovat sekalaisia; finanssipolitiikan maailmanlaajuistuminen on kiistämättä huomattavaa, ja pääoman liikkuvuus on lisääntynyt huomattavasti, mutta muuta kuin finanssipolitiikkaa koskeva todellinen maailmanlaajuistuminen on vaikeammin määritettävissä; myöntää kuitenkin, että maailmanlaajuistumisen vaikutukset reaalitalouteen tulevat todennäköisesti olemaan aikaisempaa selvempiä tulevaisuudessa ja puhuu sen puolesta, että tämän vastapainoksi laadittaisiin EU:n strategia, joka sisältäisi talous- ja rahaliiton ja kansainvälisen rahapoliittisen yhteistyön sekä WTO:n puitteissa sovittavat kansainväliset kilpailusäännöt, joiden tavoitteena on välttää sosiaalinen ja ympäristönsuojeluun liittyvä dumping, «polkumyynti»;

31. Pyytää komissiota sisällyttämään laajoja talouspoliittisia suuntaviivoja koskevaan ehdotukseensa tämän päätöslauselman sisältämän Euroopan tason politiikkojen yhdistelmän erityispiirteet;

32. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän lausunnon neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioiden parlamenteille.