Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Komission tuki uusille itsenäisille valtioille sekä Keski- ja Itä-Euroopan maille ydinturvallisuuden alalla"

(2001/C 253/05)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille "Komission tuki uusille itsenäisille valtioille sekä Keski- ja Itä-Euroopan maille ydinturvallisuuden alalla" KOM(2000) 493 lopullinen,

ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen N:o 25/98 Euroopan unionin Keski- ja Itä-Euroopassa (KIE) sekä uusissa itsenäisissä valtioissa (UIV) ydinturvallisuuden alalla toteuttamista toimista (vuodet 1990-1997) sekä komission vastaukset(1),

ottaa huomioon Göteborgissa 24.-26. kesäkuuta 1997 järjestetyn ydinturvallisuutta ja paikallis- ja aluedemokratiaa käsitelleen eurooppalaisen konferenssin loppujulistuksen,

ottaa huomioon työvaliokuntansa 13. kesäkuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan viidennen kohdan nojalla tekemän päätöksen antaa lausunto komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille "Komission tuki uusille itsenäisille valtioille sekä Keski- ja Itä-Euroopan maille ydinturvallisuuden alalla" sekä antaa lausunnon valmistelu valiokunta 4:n "maankäyttö, taajama-asiat, energia, ympäristö" tehtäväksi,

ottaa huomioon alueiden komitean päätöslauselman aiheesta "Ydinturvallisuus ja paikallis- ja aluedemokratia" CdR 423/97 fin(2),

ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon aiheesta "Kohti kestävää kehitystä" (viides ympäristöä koskeva toimintaohjelma) CdR 12/2000 fin(3),

ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon aiheesta "Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytön edistäminen sähkön sisämarkkinoilla" CdR 191/2000 fin(4),

ottaa huomioon valiokunta 4:n 9. helmikuuta 2001 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 7/2001 rev., jonka esittelijä oli Günther Pumberger (A, EPP),

hyväksyi 4.-5. huhtikuuta 2001 pitämässään 38. täysistunnossa (huhtikuun 4. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

Alueiden komitean kanta ja suositukset

Alueiden komitea

1. tukee periaatteessa komission toimia ja taloudellisen avun antamista Keski- ja Itä-Euroopan (KIE) maille sekä uusille itsenäisille valtioille (UIV) ydinlaitosten turvallisuuden parantamiseksi nykyisten ohjelmien puitteissa ja arvostaa komission tällä alalla jo suorittaa työtä.

2. toistaa jo 14.5.1998 antamassaan päätöslauselmassa aiheesta "Ydinturvallisuus ja paikallis- ja aluedemokratia" esittämänsä kannan, että aiheellinen pelko ympäristösäteilyn vakavista haittavaikutuksista EU:n jäsenvaltioiden, hakijamaiden sekä UIV:n kansanterveydelle on otettava erittäin vakavasti ja että se pakottaa toimimaan välittömästi.

3. tähdentää, että ympäristö- ja energia-asiat - jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvat ydinturvallisuusasiat pois suljettuina - kuuluvat usein paikallis- ja alueviranomaisten vastuualueeseen ja vaikuttavat välittömästi - joskus rajoittavasti - monen Euroopan kansalaisen päivittäiseen elämään (esim. terveys, työpaikat, talous).

4. suosittaa, että komissio hyödyntää KIE-maissa ja UIV:ssa keräämiään kokemuksia ja keskittyy niiden pohjalta etenkin UIV:ssa sellaisia kohteita koskevien hankkeiden rahoittamiseen, joiden tiedetään muodostavan suurimmat riskit väestölle ja ympäristölle (Tsernobylin ydinvoimalan neljännen reaktorin suoja), ja pitää siis tärkeänä, että nämä hankkeet asetetaan selkeästi etusijalle.

5. on sitä mieltä, että avunsaajamaissa vallitsevien vaikeiden olosuhteiden takia ja koska sähkön myynnillä ei vieläkään pystytä kattamaan kuluja, nimenomaan EU:n on keskityttävä Pharen ja Tacisin puitteissa ympäristölle vaarallisiin kohteisiin ja ohjattava vahvemmin muutkin rahoitusvälineet käytöstäpoistamisohjelmien, turvallisuuden parantamisen, jätteiden hävittämisen ja vaihtoehtoisten energiamuotojen edistämiseen kyseisissä maissa.

6. on edelleen vakuuttunut siitä, että kansalaisten demokraattista osallistumista ydinlaitosten suunnittelua, rakentamista ja käyttöä koskeviin kysymyksiin on kiireesti vahvistettava, niin että kaikki asianosaiset yhteiskuntaryhmät (paikallisella, alueellisella, valtakunnallisella ja kansainvälisellä tasolla) pääsevät mukaan ja että vastataan avoimuuden ja kansalaisten osallistumisen asettamiin vaatimuksiin sekä ydinlaitosten taloudellisten ja ekologisten vaikutusten arviointitarpeeseen.

7. pitää tervetulleena pyrkimystä jatkuvaan poliittiseen keskusteluun osallistujamaiden edustajien kanssa ja vaatii paikallis- ja alueviranomaisten mukaanottoa prosessiin.

8. ehdottaa, että kiinnitetään lisää huomiota osallistuville maille annettavaan koulutukseen ja niille siirrettävään tietoon, sillä ydinvoimaloiden turvallisuusstandardien parantamista voidaan nopeuttaa ainoastaan, mikäli toimiin osallistuvat henkilöt itse ovat vakuuttuneita hankkeiden hyödystä ja toimivuudesta.

9. korostaa, että myös KIE-maissa ja UIV:ssa on lisättävä vaihtoehtoisten energialähteiden käyttöä, etenkin ottaen huomioon yleisarvio viidennestä ympäristöä koskevasta toimintaohjelmasta, direktiiviehdotus uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytön edistämisestä sähkön sisämarkkinoilla sekä vihreä kirja Euroopan unionin energianhuollon turvallisuusstrategiasta.

10. pahoittelee, että paljosta ydinvoiman alalla tehdystä työstä huolimatta vaihtoehtoisten energiaratkaisujen kehittämiselle KIE-maissa ja UIV:ssa ei anneta tarpeeksi arvoa. Tämä ilmenee varojen epäsuhtaisesta jakamisesta ydinteollisuuden ja muiden energialähteiden kesken sellaisten ohjelmien puitteissa kuin Phare, Tacis, Euratom-lainat, Synergy, Sure sekä energia-alan toimien monivuotinen (1998-2002) puiteohjelma.

11. ehdottaa siksi, että etenkin KIE-maissa kiinnitetään ensisijaista huomiota toisaalta yhteisöstrategian mukaiseen toimitusvarmuuteen ja toisaalta yhteisön tavoitteeseen kaksinkertaistaa uusiutuvien energialähteiden osuus energian kokonaistaseessa kuudesta kahteentoista prosenttiin vuoteen 2010 mennessä ja nostaa vastaava osuus sähköntuotannossa 22 prosenttiin sekä vaihtoehtoisten energiaratkaisujen (uusiutuvat energialähteet) ja energiansäästön kehittämiseen ja toteuttamiseen. Komitea toteaakin, että rahoitusta on lisättävä huomattavasti.

12. pahoittelee, että vuosikausien työstä huolimatta ydinturvallisuutta ei pidetä tarpeeksi tärkeänä, mikä ilmenee selkeästi varojen jakautumisessa ja henkilöstöresurssien puutteena.

13. suosittelee sillä perusteella, että ydinturvallisuushankkeisiin suunnatut varat ovat tarpeeseen verrattuna liian pienet ja myös avunsaajamailla on vain vähän varoja käytettävissä, että komissio ensinnäkin määrittelee prioriteetit varojensa käytölle sekä lisäksi - Euroopan parlamentin ja neuvoston suostumuksella - suurentaa huomattavasti alan budjettiaan.

14. pahoittelee, että neuvoston viime vuosina antamista lukemattomista ydinturvallisuuden ensisijaisuutta korostavista päätelmistä huolimatta KIE-maiden liittymisvalmisteluissa ydinlaitosten turvallisuuden parantamiseksi suunnatuilla taloudellisilla tukitoimilla ei edelleenkään ole pystytty täyttämään neuvoston ja komission asettamia ensisijaisia tavoitteita.

15. on pahoillaan siitä, että komission tiedonannossa ehdokasmaiden ydinturvallisuuden parantamista korostetaan aiheen tärkeydestä huolimatta aivan liian vähän.

16. kehottaa siksi komissiota päättäväisemmin pyrkimään myös ehdokasmaiden kanssa parhaillaan käymissään liittymisneuvotteluissa siihen, että näiden maiden ydinvoimaloiden turvallisuusstandardit saatetaan korkeimmalle teknisesti toteutettavalle tasolle (siis jo ennen liittymistä), sillä niin kauan kuin korjauskelvottomia ydinreaktoreita on käytössä, niiden omistajien on sitouduttava toiminnassaan korkeaan ydinturvallisuustasoon.

17. muistuttaa, että myös radioaktiivisesti saastuneen materiaalin käsittelyyn liittyvät kysymykset, kuten jätteen välivarastointi- ja loppusijoituspaikat sekä jälleenkäsittelylaitosten sijainti ovat edelleen vakavasti otettavia aiheita paitsi EU:n jäsenvaltioissa niin turvallisuuden suhteen myös KIE-maissa ja UIV:ssa, ja että alueiden komitea aikoo seurata tarkkaan kehitystä tällä alalla. Tässä yhteydessä tulisi 5. syyskuuta 1997 tehdyn käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisten jätteiden käsittelyn turvallisuutta koskevan yhteisen yleissopimuksen allekirjoittaneita valtioita painostaa sopimuksen pikaiseen ratifiointiin.

18. vaatii, että komissio noudattaa myös yhteistyössään kolmansien valtioiden kanssa hankintasääntöjä ja takaa asianmukaisen avoimuuden esimerkiksi tarjouskilpailuissa, sopimusten teossa ja tarjousten arvioinnissa.

19. myöntää, että ydinturvallisuuden alaan liittyy sellaisia vaatimuksia ja erityispiirteitä, jotka vaativat joustoa sopimusten teossa, tarjouskilpailuissa ja menettelytavoissa; samalla alueiden komitea korostaa, että juuri tästä syystä tarvitaan perusteellista (varainhoidon) valvontaa (ennakkoon, toteutuksen aikana ja jälkikäteen) varojen asianmukaisen käytön takaamiseksi.

20. kehottaa komissiota vaatimaan erityisesti avunsaajamaita noudattamaan kansainvälisten sopimusten mukaisia velvoitteita, jotta näiden sopimusten toimeenpano voidaan taata.

Bryssel 4. huhtikuuta 2001.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Jos Chabert

(1) EYVL C 35, 9.2.1999, s. 1.

(2) EYVL C 251, 10.8.1998, s. 34.

(3) EYVL C 317, 6.11.2000, s. 1.

(4) EYVL C 22, 24.1.2001, s. 27.