EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 22.11.1995 
KOM(95) 566 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE 
SOPIMUKSEN EUROOPAN UNIONISTA K.9 ARTIKLAN 
MAHDOLLISESTA SOVELTAMISESTA 

Tiedonanto parlamentille ja neuvostolle sopimuksen 
Euroopan unionista K.9 artiklan mahdollisesta soveltamisesta 
JOHDANTO 
Komissio valmisti osana vuoden 1995 ohjelmaansa Euroopan parlamentin 
pyytämän kertomuksen sopimuksen Euroopan unionista K.9 artiklan 
mahdollisesta täytäntöönpanosta. Tässä artiklassa määrätään 
mahdollisuudesta soveltaa EY-sopimuksen 100 c artiklaa kuuteen 
yhdeksästä K. 1 artiklassa luetellusta toiminta-alueesta ja siirtää siten eräitä 
sopimuksen Euroopan unionista VI osastossa (kolmas pylväs) määrättyjä 
oikeus-ja sisäasioiden yhteistyötä koskevia toimivaltuuksia yhteisölle. K.9 
artiklan täytäntöönpano komission tai jonkin jäsenvaltion aloitteesta 
edellyttää neuvoston yksimielistä päätöstä ja tämän päätöksen 
vahvistamista kaikissa jäsenvaltioissa niiden valtiosääntöjen mukaisesti. 
Neuvosto on jo kertaalleen tutkinut kysymystä. 
Sopimuksen päätösasiakirjaan liitetty julistus turvapaikkakysymykseslä 
edellytti neuvoston toimivan näin, erityisesti ja ainoastaan 
turvapaikkapolitiikkaan liittyen, "vuoden 1993 loppuun mennessä" eli 
käytännössä kahden kuukauden kuluessa sopimuksen voimaantulosta 
Tämä ensimmäinen selvitys perustui komission kertomukseen (asiakirja 
SEC(93)1687, tehty 4 marraskuuta 1993), jossa kiinnitettiin huomiota 
lukuisiin etuihin, kuten päätöksenteon tehostumiseen, avoimuuteen ja 
oikeusvarmuuteen. Näiden voitiin arvioida seuraavan turvapaikkapolitiikan 
siirtämisestä sopimuksen yhteisöpylvääseen. Komission kertomuksessa 
kuitenkin esitettiin, että K.9 artiklaan liittyvien, mahdollisesti pitkällisten 
menettelyjen käynnistäminen ei todennäköisesti ollut järkevää heti 
sopimuksen voimaantulon jälkeen ja ennen kuin oli ollut mahdollista 
nähdä, miten uudet VI osaston määräykset tulisivat toimimaan. Neuvosto 
hyväksyi päätelmissään 20 päivänä kesäkuuta 1994 komission näkemyksen 
ja piti suositeltavana asian mahdollista uudelleenkäsittelemistä saatujen 
kokemusten perusteella myöhemmin, viimeistään vuoden 1995 loppuun 
mennessä. 
Ensimmäisestä kertomuksesta poiketen tämä komission toinen kertomus 
voidaan perustaa pelkän teoreettisen tarkastelun lisäksi myös kahden 
vuoden käytännön kokemukselle kolmannen pylvään määräysten 
soveltamisesta yhteistyöhön oikeus- ja sisäasioissa. Käsittelyn 
helpottamiseksi kertomus on jaettu kahteen lukuun. 
K.9 artiklan tavoite 
«* 
Sen arvioiminen, onko K.9 artikla paras väline tavoitteen 
saavuttamiseksi. 
K.9 ARTIKLAN TAVOITE 
4. Artiklan tavoite on selvä Sen tarkoituksena on siirtää joitakin kysymyksiä 
kolmannesta pylväästä yhteisöpylvääseen - eikä ainoastaan yleisesti 
yhteisöpylvääseen, vaan erityisesti sisältyviksi artiklaan 100 c, johon liittyy 
joukko erityispiirteitä. 
se sijoittuu sopimuksessa selkeästi lukuun, joka käsittelee yleisesti 
yhteismarkkinoiden toiminnan takaavan lainsäädännön lähentämistä 
ja erityisesti sisämarkkinoiden toteuttamista, joka määritellään 
alueeksi ilman sisärajoja, 
vaikka lähtökohtana edellytetäänkin päätösten tekemistä 
yksimielisesti, artiklassa määrätään mahdollisuudesta siirtyä tietyn 
ajan kuluessa määräenemmistöäänestyksiin. On kuitenkin 
huomattava, että K.9 artiklan mukaan tällaisen siirtymisen ei tulisi 
tapahtua ilman eri toimia, vaan siitä on erikseen määrättävä K.9 
artiklaa koskevassa päätöksessä, toisin sanoen yksimielisesti 
vaikka se antaakin komissiolle yksinomaisen aloiteoikeuden, joka 
on tunnusomaista koko yhteisöpylväälle, se myös edellyttää 
komission tutkivan kaikki jäsenvaltioiden pyynnöt esityksen 
antamisesta neuvostolle. 
se tuo Euroopan parlamentin järjestelmällisesti mukaan 
päätöksentekomenettelyyn, ja toteuttaa tämän yksinkertaisinta 
menettelyä eli kuulemismenettelyä noudattaen 
5. Nämä erityispiirteet näyttäisivät tekevän siitä ainakin osittain sopivan 
kolmannen pylvään edistymisen esteiden ratkaisemiseksi. Tämä on 
mainittu monissa huomioissa ja myös niissä EU-sopimuksen 
täytäntöönpanoa koskevissa erillisissä kertomuksissa, jotka parlamentti, 
neuvostoja komissio ovat antaneet. Nämä huomioijat ovat korostaneet eri 
tavoin seuraavia ongelmia: 
a) päätöksenteon hitaus, joka johtuu kaikessa neuvoston toiminnassa 
edellytettävästä yksimielisyyden vaatimuksesta ja johon kolmannen 
pylvään sopimusten osalta liittyy edellytys ratifioinnista kaikissa 
jäsenvaltioissa; 
b) jatkuva avoimuuden puute tätä aluetta koskevassa neuvoston 
työskentelyssä, joka osallaan johtuu neuvoston haluttomuudesta 
julkistaa parlamentille valmisteltavana olevia esityksiä ennen kuin 
ne ovat valmiita hyväksyttäviksi tai jopa jo hyväksytty; 
c) puute oikeusvarmuudesta, jonka voi taata ainoastaan Euroopan 
yhteisöjen tuomioistuin. Harkinnanvarainen mahdollisuus VI 
osastoa koskevan toimivallan antamisesta Euroopan yhteisöjen 
tuomioistuimelle on johtanut kaikkien parhaillaan neuvoteltavien 
merkittävien sopimusten toistuvaan jumiutumiseen. Lisäksi selvien 
näkemysten puuttuminen K.3 artiklassa määrättyjen 
lainsäädäntövälineiden eli yhteisten toimien ja yhteisten kantojen 
soveltamisalasta sekä se, että komissio ei voi toimia sopimuksen 
valvojana tällä alueella, heikentävät oikeusvarmuutta. 
d) selvien tavoitteiden puuttuminen myös niiden yhteistyön alueiden 
osalta, jotka on lueteltu K I artiklassa. 
6. Siirtäminen 100 c artiklan soveltamisalaan poistaisi huomattavan määrän 
näistä esteistä. Se ratkaisisi samanaikaisesti kysymyksen Euroopan 
yhteisöjen tuomioistuimen osallistumisesta ja toteuttaisi Euroopan 
parlamentin pakollisen kuulemisen (vaikkakin yksinkertaisimmassa 
muodossaan). Liittämällä yhteistyön alueet kiinteästi lainsäädännön 
lähentämiseen yhteismarkkinoilla ja erityisesti sisämarkkinoiden 
toteuttamiseen se mahdollistaisi nykyisin VI osastosta puuttuvien 
puitetavoitteiden asettamisen. Siirtäminen 100 c artiklan soveltamisalaan 
ja mahdollisuuden avaaminen määräenemmistöäänestysten käyttöönotolle, 
mikäli neuvosto niin päättää, voisivat helpottaa ja edistää päätöksentekoa. 
ONKO K.9 ARTIKLA PARAS VALINE? 
7. Tämä kertomus on pyydetty toimitettavaksi ennen vuoden 1995 loppua eli 
juuri ennen vuoden 1996 hallitusten välisen konferenssin alkamista. 
Vaikka VI osastoa ei mainitakaan sopimuksessa erikseen yhtenä niistä 
alueista, joita tulee tarkistaa vuonna 1996, sopimuksen B artiklan 
ensimmäisen kohdan viidennen luetelmakohdan perusteella näyttää 
kuitenkin siltä, että konferenssin on käsiteltävä oikeus- ja sisäasioiden 
yhteistyön toteutumiseen liittyviä institutionaalisia ja käytännön 
kysymyksiä Tämä on painottunut erityisesti Essenissä pidetyssä Eurooppa-
neuvoston kokouksessa perustetun pohdi ntaryhmän tähänastisissa 
keskusteluissa. Kolmannen pylvään tarkastelu HVK:n yhteydessä tulee 
puolestaan väistämättä herättämään kysymyksen yhteisöllistämisestä joko 
täydellisenä tai osittaisena. 
8. Komissio on omalta osaltaan tuonut julki selkeän kantansa siitä, että K.l 
artiklassa lueteltujen alueiden 7 ja 9 yhteisöllistäminen on kaikkien edellä 
mainittujen syiden vuoksi oikea ratkaisu. Poliisiyhteistyö ja oikeudellinen 
yhteistyö rikosasioissa ovat kaksi poikkeusta. Kaikille muille alueille, jotka 
liittyvät kiinteästi toimintaan yhteisöpylvään puitteissa ja erityisesti 
henkilöiden vapaan liikkumisen tavoitteeseen, olisi merkittävää etua 
yhteisön päätöksentekomenettelyn varhaisesta soveltamisesta sekä yhteisön 
toimielinten täydellisestä osallistumisesta ilman eri toimenpiteitä. Samalla 
WÉÈÈÊÊi 
kun komissio hyväksyy sen, että jäsenvaltiot pitävät poliisiyhteistyötä ja 
oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa liian kiinteästi kansalliseen 
itsemääräämisoikeuteen kuuluvina asioina, jotta ne voitaisiin lyhyellä 
aikavälillä siirtää yhteisöpylvääseen, se kuitenkin katsoo, että HVKssa 
tulisi etsiä keinoja toimielinten laajempaan osallistumiseen myös näillä 
alueilla. 
9. Tämä on kanta, jota komissio tulee HVK:ssa edustamaan. Sen tavoite on 
lähellä K.9 artiklan perustarkoitusta Välittömästi herääkin kysymys, 
edistäisikö vai estäisikö K.9 artiklassa tarkoitetun aloitteen aikainen 
esittäminen tämän tavoitteen toteutumista. Tätä kysymystä tulee tutkia 
pitäen mielessä tämän vielä soveltamattoman säädöksen heikkoudet. Kuten 
komissio totesi kertomuksessa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 
toiminnasta (asiakirja SEC(95)731 lopullinen, tehty 10 päivänä toukokuuta 
1995), "vaadittu menettely on kuitenkin raskas: se edellyttää 
jäsenvaltioiden yksimielisyyttä ja ratifiointia jäsenvaltioiden kansallisen 
valtiosäännön mukaisesti". Yhdessä jäsenvaltiossa tämä merkitsee 
väistämättä kansanäänestyksen järjestämistä, mikäli K.9 artiklaan 
turvaudutaan. 
10. Tätä taustaa vasten komissio on tullut siihen tulokseen, että sen 
parlamentin kanssa jakamaan tavoitteeseen kolmannen pylvään tärkeimpien 
alueiden yhteisöllistämisestä voitaisiin parhaiten ja tehokkaimmin pyrkiä 
hallitusten välisen konferenssin yhteydessä, pikemminkin kuin K.9 artiklan 
mukaisen aloitteen avulla. Rajoittamatta mahdollisuutta turvautua K 9 
artiklan soveltamiseen jossakin tulevassa vaiheessa, mikäli tilanne sen 
sallii, komission päättely perustuu seuraaviin arvioihin: 
a) tämän kertomuksen ja hallitusten välisen konferenssin ajallinen 
läheisyys merkitsee, että mitä tahansa neuvostossa nyt esitettävää 
K.9 artiklan mukaista aloitetta tultaisiin pian käsittelemään 
rinnakkain samojen tai samanlaisten kysymysten tarkastelun kanssa 
itse hallitusten välisessä konferenssissa. Komissio katsoo, että 
tällaiselle rinnakkaisuudelle ei ole tilaaja että yksi menettely tulee 
nopeasti syrjäyttämään toisen; 
b) valintatilanteessa komissio katsoo, että HVK tarjoaa lupaavamman 
reitin. Laajemman käsittely-yhteyden tarjoamisen lisäksi sitä eivät 
myöskään sido 100 c artiklaan sisältyvät rajoitukset, joihin on 
edellä kiinnitetty huomiota. HVK:n yhteydessä olisi mahdollista 
toimia seuraavien seikkojen puolesta. 
Euroopan parlamentin osallistumisen laajentaminen 
pitemmälle kuin pelkkään kuulemismenettelyyn; 
useamman kuin K.9 artiklassa mainitun kuuden alueen 
siirtäminen yhteisöpylvääseen; 
määräenemmistöäänestysten käyttöön ottaminen tiettyjen 
asioiden osalta ilman, että neuvoston tulee jälkikäteen 
erikseen antaa tätä koskeva yksimielinen päätös; 
c) se tulisi vahvistamaan pyrkimystä kolmannen pylvään tuntuvaan 
tarkistamiseen HVK:ssa, pikemminkin kuin edistämään K.9-
aloitteen esittämisen kautta toteutuvaa ajatusta siitä, että jo VI 
osaston määräykset tarjoavat riittävän mekanismin 
yhteisöllistämiselle 
Yhteenvetona komissio katsoo tämän vuoksi, että asiassa voidaan edetä 
järkevimmin ja rakentavimmin pyrkimällä yhteisöllistämisen edistämiseen 
HVKn yhteydessä ilman, että sitä ennen annettaisiin tavoitteen kannalta 
mahdollisesti häiritsevä K.9 artiklaan perustuva ehdotus. 

ISSN 1024-4492 
KOM(95) 566 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 01 
Luettelonumero : CB-CO-95-634-FT-C 
ISBN 92-77-96681-5 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg