Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun direktiivin 2002/21/EY, sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä annetun direktiivin 2002/19/EY sekä sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista annetun direktiivin 2002/20/EY muuttamisesta {SEK(2007) 1472} {SEK(2007) 1473} /* KOM/2007/0697 lopull. - COD 2007/0247 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 13.11.2007 KOM(2007) 697 lopullinen 2007/0247 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun direktiivin 2002/21/EY, sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä annetun direktiivin 2002/19/EY sekä sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista annetun direktiivin 2002/20/EY muuttamisesta (komission esittämä) {SEK(2007) 1472}{SEK(2007) 1473} PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA - Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Mikäli Eurooppa mielii lisätä sähköisen viestinnän investointeja, innovaatioita ja kuluttajahyötyjä, sen on luotava digitaalitaloudelle johdonmukainen sääntelyjärjestelmä, joka kestää kauas tulevaisuuteen, perustuu markkinavetoisuuteen ja hyödyntää sisämarkkinoiden toteutumisen tuomia etuja. Käsillä oleva ehdotus on yksi kolmesta uudistusehdotuksesta nykyisen sääntelyjärjestelmän muuttamiseksi. Tämä ensimmäinen uudistusehdotus kattaa muutosehdotukset puitedirektiiviin[1], valtuutusdirektiivin[2] ja käyttöoikeusdirektiiviin[3]. Kahteen muuhun direktiiviin ehdotetaan muutoksia erillisessä ehdotuksessa[4]. Näitä täydentää asetusehdotus uuden Euroopan sähköisen viestinnän markkinaviranomaisen perustamiseksi[5]. Näihin kolmeen lakiuudistusehdotukseen liittyy vaikutustenarviointi[6] ja tiedonanto keskeisistä poliittisista suuntaviivoista ja julkisen kuulemisen tuloksista[7]. Lisäksi komissio on hyväksynyt merkityksellisiä tuote- ja palvelumarkkinoita koskevasta suosituksestaan uuden version, jossa ennakkosääntelyn alaisten markkinoiden määrä laskee 18:sta 7:ään. 12 Käsillä olevassa lakiuudistusehdotuksessa pyritään parantamaan sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän tehokkuutta, pienentämään taloudellisen sääntelyn eli markkina-analyysien aiheuttamaa hallintotaakkaa sekä yksinkertaistamaan ja tehostamaan taajuuksien saantia. Se on komission ns. paremman sääntelyn ohjelman mukainen. Paremman sääntelyn ohjelmalla pyritään varmistamaan, että sääntelytoimet pysyvät oikeassa suhteessa poliittisiin tavoitteisiin, ja se on osa komission yleistä strategiaa sisämarkkinoiden lujittamiseksi ja valmiiksi saattamiseksi. Ehdotuksen tavoitteet voidaan jakaa kolmeen osaan: 1. Taajuuksien hallinnoinnin tehostaminen tavalla, joka helpottaa taajuuksien saatavuutta operaattoreille ja kannustaa innovointiin; 2. Sääntelyn – silloin kun sitä tarvitaan – tehostaminen ja yksinkertaistaminen niin operaattoreiden kuin kansallisten sääntelyviranomaistenkin näkökulmasta; 3. EU-sääntöjen johdonmukaisuuden ratkaiseva parantaminen sähköisen viestinnän sisämarkkinoiden lopulliseksi toteuttamiseksi. - Yleinen tausta Komissio ehdotti kesäkuussa 2005 uutta strategiaa uudistetun Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategian osaksi: i2010-aloite: kasvua ja työllisyyttä edistävä eurooppalainen tietoyhteiskunta. Siinä esitetään laajat poliittiset suuntaviivat avoimen ja kilpailuun perustuvan digitaalitalouden edistämiseksi. Yhtenäisen eurooppalaisen tietoalueen perustaminen on yksi i2010-aloitteen kulmakivistä, ja sääntelyjärjestelmän uudistaminen on yksi sen keskeisistä haasteista. i2010-aloitteessa korostetaan myös sitä, että taajuuksien tehokkaampi hallinnointi edistäisi tieto- ja viestintäteknologioiden innovaatioita ja auttaisi tuottamaan edullisia palveluja Euroopan kansalaisille. Paremman sääntelyn periaatteiden mukaisesti sääntelyjärjestelmää on tarkasteltava säännöllisesti uudelleen sen varmistamiseksi, että se vastaa teknologioiden ja markkinoiden kehitystä. Kesäkuussa 2006 komissio antoi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen[8] sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen sääntelyjärjestelmän toiminnasta. Kertomuksessa todettiin, että sääntelyjärjestelmä oli tuottanut huomattavia hyötyjä, mutta sähköisen viestinnän sisämarkkinat eivät vielä olleet toteutuneet täydellisesti ja monia asioita säänneltiin edelleen kansallisella tasolla. Tämä ei vastaa teknologioiden ja markkinoiden kehitystä, jota kansalliset rajat eivät hillitse ja joka siten edellyttää yhteistä lähestymistapaa sääntelyyn koko EU:ssa. Nykyinen hajanaisuus ei kannusta investointeihin ja sillä on kielteisiä vaikutuksia niin kuluttajiin kuin operaattoreihinkin. Sisämarkkinoiden lujittaminen ja valmiiksi saattaminen edellyttää sääntelyjärjestelmän mittavaa uudistamista. - Voimassa olevat aiemmat säännökset Tämän ehdotuksen tarkoituksena on muuttaa kolmea direktiiviä eli puite-, valtuutus- ja käyttöoikeusdirektiiviä. - Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ehdotus puitedirektiivin muuttamiseksi turvallisuuden ja eheyden alalla on tehty olemassa olevien sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen toimintavarmuuden lujittamiseksi. Se täydentää neuvoston puitepäätöstä 2005/222/YOS[9] tietojärjestelmiin kohdistuvista hyökkäyksistä, jossa kriminalisoidaan tietyt teot. Ehdotus valtuutusdirektiivin muuttamiseksi siten, että sillä perustetaan yhteinen valintamenettely, helpottaa tiettyjen yleiseurooppalaisten satelliittipalvelujen lupamenettelyjä, mikä on yksi Euroopan avaruuspolitiikan tavoitteista[10]. 2. KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI - Intressitahojen kuuleminen Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Komission yksiköt käynnistivät kaksivaiheisen kuulemisen loppuvuodesta 2005. Ensimmäisessä vaiheessa pyydettiin palautetta, ja siihen sisältyneeseen julkiseen kuulemiseen (tammikuussa 2006) osallistui yli 440 vastaajaa ja sidosryhmiltä saatiin noin 160 kommenttia. Palautepyynnössä sidosryhmiä pyydettiin esittämään kantojaan sähköisen viestinnän sääntelyyn liittyvistä yleisistä aiheista. Nämä kannat otettiin huomioon laadittaessa uudelleentarkastelusta 29. kesäkuuta 2006 annettua komission tiedonantoa[11] sekä siihen liitettyä valmisteluasiakirjaa ja vaikutustenarviointia. Näiden asiakirjojen julkaiseminen käynnisti julkisen kuulemisen toisen vaiheen, joka kesti lokakuuhun 2006 saakka. Lokakuussa 2006 järjestettiin julkinen seminaari, jossa intressitahoilla oli mahdollisuus esittää mielipiteitään kuulemisasiakirjoista. Tuloksena oli 224 vastausta laajalta intressitahojoukolta niin EU:n sisä- kuin ulkopuoleltakin. 52 toimialajärjestöä, 12 kaupan alan järjestöä ja ammattiliittoa sekä 15 käyttäjäjärjestöä lähetti kirjallisia kommentteja, samoin kuin 18 jäsenvaltiota ja eurooppalainen sääntelyviranomaisten ryhmä (ERG). ERG:n palautteeseen komissio vastasi käynnistämällä sääntelyä koskevan vuoropuhelun, jota käytiin marraskuusta 2006 helmikuuhun 2007. Siinä tutkittiin vaihtoehtoja sääntelyn epäjohdonmukaisuuksien vähentämiseksi ja yhtenäismarkkinoiden esteiden vähentämiseksi paremman sääntelyn hengessä. Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Taajuushallintoa ja markkinakatsausten selkeyttämistä koskevat ehdotukset saivat laajaa tukea jäsenvaltioilta ja teollisuudelta. Lukuisissa alan yritysten lähettämissä vastauksissa peräänkuulutettiin sähköisen viestinnän todellisia sisämarkkinoita. Jonkin verran huolta herättivät komission mahdollisesti toteuttavien korjaavien toimenpiteiden valvontaan liittyvät tietyt näkökohdat ilman kansallisten sääntelyviranomaisten osallistumista ja muutoksenhaun muuttuminen. Turvallisuuskysymysten osalta palautteessa tuettiin laajalti kokonaistavoitteita, mutta ehdotetut keinot niiden saavuttamiseksi jakoivat mielipiteitä. Uudet operaattoritulokkaat ja ERG esittivät mahdollisuutta toimintojen eriyttämiseen. Yleiseurooppalaisia palveluja koskevien valtuutusten myöntämistä koskeva ehdotus sai laajaa tukea. Julkisen kuulemisen tulokset on otettu huomioon käsillä olevaa ehdotusta laadittaessa. - Asiantuntijatiedon käyttö Asianomaiset tieteenalat/erikoisalat - Selvitys ”Preparing the next steps in regulation of electronic communications — a contribution to the review of the electronic communications regulatory framework” (Hogan & Hartson, Analysys), 2006. Tiivistelmä saaduista ja huomioon otetuista asiantuntijalausunnoista Selvitys vahvisti sääntelyjärjestelmän ja sen tavoitteiden toimivuuden. Se toi esille kuitenkin joitakin tarkistustarpeita. - Selvityksessä perehdyttiin sääntelyn tiettyihin näkökohtiin. Markkinatoimijoilta kysyttiin sisämarkkinoiden esteistä, ja 7 artiklan mukaista markkina-analyysimenettelyä arvioitiin. Selvityksessä annettiin joukko suosituksia sääntelyn muuttamiseksi. Nämä koskivat esimerkiksi tapoja yksinkertaistaa markkinakatsausmenettelyä ja parantaa muutoksenhakua kansallisissa tuomioistuimissa, mutta missään suosituksessa ei ehdotettu mullistavia muutoksia sääntelyjärjestelmään. Selvityksessä ehdotettiin komissiolle veto-oikeutta, jos tapauksella on sisämarkkinaulottuvuutta, ja toimintojen eriyttämisen sisällyttämistä kansallisten sääntelyviranomaisten käytettävissä olevien korjaavien toimien luetteloon. Asiantuntijalausuntojen julkistaminen Selvitys on saatavilla osoitteessa: http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/ext_studies/index_en.htm#2006 - Vaikutusten arviointi Kesäkuussa 2006 annetussa vaikutustenarviointiraportissa analysoitiin alustavasti yleisiä toimintavaihtoehtoja. Tätä analyysiä täydennettiin julkisen kuulemisen tulosten perusteella. Toisessa vaikutustenarvioinnissa, joka julkaistaan yhdessä käsillä olevan ehdotuksen kanssa, keskitytään tarkemmin vaihtoehtoihin, joita on tarjolla kauaskantoisimpia vaikutuksia omaaviin ehdotuksiin. Tässä arviossa on hyödynnetty ennen muuta asiantuntijaselvitystä, joka liittyy tehokasta taajuushallintoa koskevaan toimintavaihtoehtoon. Ehdotetut muutokset koskevat eniten yrityksiä (vakiintuneita operaattoreita ja uusia tulokkaita sähköisen viestinnän alalla sekä sähköisten viestintäpalvelujen yritysasiakkaita), julkishallintoja, kansalaisia ja yleensä ottaen eurooppalaista yhteiskuntaa, jotka kaikki ovat sähköisen viestinnän käyttäjiä. Ehdotuksen koskemia keskeisiä toimijoita ovat erityisesti kansalliset sääntelyviranomaiset, sähköisen viestinnän tarjoajat sekä lähetystoiminnan harjoittajat. Ryhmä on hyvin epäyhtenäinen ja sen jäsenillä voi usein olla eturistiriitoja. Vaikutustenarviointi on saatavilla osoitteessa: http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/index_en.htm#communication_review 3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT - Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Ehdotuksella pyritään uudenaikaistamaan ja muuttamaan nykyisiä puite-, valtuutus- ja käyttöoikeusdirektiivejä. Puitedirektiiviin ehdotettuja keskeisiä muutoksia ovat: - Taajuushallinnon uudistaminen soveltaen komission toimintalinjaa, joka vahvistettiin syyskuussa 2005 annetussa tiedonannossa[12]. Teknologian kehittyminen ja konvergenssi ovat korostaneet radiotaajuuksien merkitystä, mutta taajuushallinto ei ole EU:ssa pysynyt kehityksen tahdissa. Tarvitaan joustavampi lähestymistapa taloudellisen potentiaalin hyödyntämiseksi ja taajuuksien tehokkaamman käytön yhteiskunnallisten ja ympäristöhyötyjen toteuttamiseksi. - Sähköisen viestinnän sisämarkkinoiden sääntelyn johdonmukaisuuden parantaminen. Tämä saavutetaan lujittamalla komission roolia kansallisten sääntelyviranomaisten asettamissa korjaavissa toimissa. Tähän yhdistetään uuden Euroopan sähköisen viestinnän markkinaviranomaisen tiivis osallistuminen 7 artikla -menettelyyn sen varmistamiseksi, että kansallisten sääntelyviranomaisten yhdistetty asiantuntemus voidaan hyödyntää tehokkaasti ja ottaa huomioon lopullisessa komission päätöksessä. - Turvallisuuden ja eheyden lujittaminen sähköisen viestinnän käyttäjien hyödyksi. Tämä on olennaista sähköistä viestintää käyttävien yritysten ja kansalaisten luottamuksen lisäämiseksi. Valtuutusdirektiivin tärkeimmät muutokset ovat: - direktiivin sovittaminen uuden taajuuspolitiikan mukaiseksi; - tehokas menettely yrityksille, jotka tarjoavat käyttöoikeuksia Euroopan laajuisten palvelujen tarjoamiseksi; ja - sujuva siirtyminen taajuuskauppaan. Käyttöoikeusdirektiivin tärkein uutuus on toimintojen eriyttäminen kansallisen sääntelyviranomaisen asettamana korjaavana toimena. Eriyttäminen edellyttää hyväksyntää komissiolta, jonka puolestaan on pyydettävä neuvoa uudelta markkinaviranomaiselta. - Oikeusperusta EY:n perustamissopimuksen 95 artikla - Toissijaisuusperiaate Ehdotuksella muutetaan EU:n olemassa olevaa sääntelyjärjestelmää ja se koskee siten alaa, jolla yhteisö on jo harjoittanut toimivaltaansa. Ehdotus on siten Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukainen. Lisäksi sääntelyjärjestelmän malli perustuu hajautetun sääntelyn periaatteeseen, joka velvoittaa jäsenvaltioiden kansalliset viranomaiset valvomaan markkinoita yhteisten periaatteiden ja menettelyjen mukaisesti. - Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska siinä ehdotetaan vähimmäistason yhdenmukaistamista ja jätetään täytäntöönpanotoimien määrittely kansallisille sääntelyviranomaisille tai jäsenvaltioille seuraavilla alueilla: - 7 artikla -menettelyn yksinkertaistaminen mahdollistaa operaattoreiden ja kansallisten sääntelyviranomaisten hallinnollisen taakan keventämisen – komission paremman sääntelypolitiikan mukaisesti – ja varmistaa samalla tehokkaan yhteisön mekanismin tärkeimmillä alueilla, joilla sisämarkkinoiden sääntelyn johdonmukaisuutta on tarvetta parantaa; - Turvallisuuden ja eheyden lujittamista koskevissa toimissa ei määrätä yksityiskohtaisia velvoitteita EU:n tasolla vaan kansallisille sääntelyviranomaisille annetaan enemmän lainvalvontavaltuuksia. Näiden kysymysten varsinainen sääntely jää edelleen jäsenvaltioiden vastuulle. Ehdotetuissa muutoksissa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tavoitteen saavuttamiseksi eli alan sääntelyn parantamiseksi. Ne ovat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisia. - Sääntelytavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: direktiivi. Muut keinot eivät ole soveltuvia, sillä ehdotuksen tarkoituksena on muuttaa kolmea olemassa olevaa direktiiviä. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. 5. LISÄTIEDOT - Yksinkertaistaminen ja hallinnollisten kustannusten alentaminen Kansallisten sääntelyviranomaisten ja markkinatoimijoiden hallinnollista taakkaa pyritään keventämään lukuisin muutoksin: - Joustavampi taajuushallinto helpottaa kansallisten sääntelyviranomaisten hallinnollisia menettelyjä ja operaattorien ja kuluttajien taajuuksien käyttöä. Ehdotetussa mallissa minimoidaan sääntelyrajoitukset (esim. lupaehdot). - Uusilla säännöksillä kevennetään hieman kansallisten sääntelyviranomaisten velvoitetta ilmoittaa toimenpide-ehdotuksista komissiolle puitedirektiivin 7 artiklan nojalla. Niihin voisi sisältyä ensinnäkin ”lyhyen kaavan” ilmoitusmenettely tiettyjä toimenpide-ehdotuksia varten (kuten vakaita markkinoita koskevat toimenpiteet tai vähäiset muutokset aiemmin ilmoitettuihin ehdotuksiin). Tällaisessa menettelyssä kansallinen sääntelyviranomainen ilmoittaisi ehdotuksesta ainoastaan komissiolle ja liittäisi ilmoitukseen rajallisen kuvauksen sen sisällöstä. Toiseksi tietyille tapauksille, joiden ei katsota todennäköisesti aiheuttavan kilpailuongelmia, voitaisiin luoda ”vapautusmenettely”, jossa kansallisen sääntelyviranomaisen ei enää tarvitse ilmoittaa ehdotuksista komissiolle. Lisäksi ehdotetaan joidenkin vanhentuneiden säännösten kumoamista. Tämä koskee esimerkiksi siirtymäkauden toimenpiteitä, joilla helpotettiin siirtymistä vuoden 1998 ”vanhasta” sääntelyjärjestelmästä vuoden 2002 järjestelmään. Ehdotus sisältyy yhteisön säännöstön ajantasaistamista ja yksinkertaistamista koskevaan komission ohjelmaan ja sen työ- ja lainsäädäntöohjelmaan viitenumerolla 2007/INFSO/001. Samalla vähennetään mahdollisen ennakkosääntelyn alaisia markkinoita 18:sta 7:ään merkityksellisiä markkinoita koskevan komission suosituksen muutoksen myötä. - Lainsäädännön kumoaminen Ehdotuksen hyväksyminen merkitsee tilaajayhteyksien eriytetystä tarjoamisesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2887/2000[13] kumoamista. - Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke Muutettaviin direktiiveihin sisältyy jo uudelleentarkastelulauseke. - Vastaavuustaulukko Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina kansalliset säännökset, joilla direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, sekä kyseisten säännösten ja tämän direktiivin välinen vastaavuustaulukko. - Euroopan talousalue Ehdotettu toimenpide koskee ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvaa alaa, minkä vuoksi se on ulotettava koskemaan Euroopan talousaluetta. - Ehdotuksen yksityiskohtainen kuvaus 1 artikla sisältää puitedirektiivin muutokset Ehdotettujen muutosten tavoitteita ovat: Uusi lähestymistapa taajuushallintoon - 6 artikla: tällä varmistetaan, että jäsenvaltiot kuulevat myös intressitahoja harkitessaan mahdollista poikkeusta palvelu- ja teknologiariippumattomuuden periaatteisiin. - 8 artiklan 1 kohta: tällä selkeytetään nykyistä sanamuotoa. - 9 artikla: joustavuuden mahdollistamiseksi ja markkinoiden tarpeiden huomioon ottamiseksi tällä artiklalla tehdään teknologiariippumattomuudesta sitova periaate (9 artiklan 3 kohta) ja otetaan käyttöön palveluriippumattomuden periaate (9 artiklan 4 kohta). Periaatteesta voidaan poiketa muutamissa tapauksissa, kuten yleisen edun mukaisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Taajuuskaupan periaate voidaan määrätä yhteisesti määritellyille taajuusalueille (9 b artikla). Muutoksilla otetaan myös käyttöön siirtymävaihe (9 a artikla) ja annetaan komissiolle valtuudet ryhtyä täytäntöönpanotoimiin komiteamenettelyn kautta, jotta se voisi koordinoida uusien periaatteiden (9 c artikla) soveltamista sisämarkkinoihin. Sisämarkkinoiden vakiinnuttaminen ja johdonmukaisuuden parantaminen - 7 artiklan 4 kohta: tällä laajennetaan komission valtaa valvoa kansallisten sääntelyviranomaisten ehdottamia korjaavia toimia, jotka liittyvät huomattavan markkinavoiman yrityksiin. - 7 artiklan 5 ja 7 kohta: näillä pyritään tehostamaan sääntelyn koordinointia sisämarkkinoilla. Markkinaviranomaisen on avustettava tässä antamalla komissiolle neuvoja. - 7 artiklan 5 ja 6 kohta, 7 a artikla, 16 artiklan 6 ja 7 kohta: näillä järkeistetään joitakin markkinakatsausprosessin elementtejä ja vähennetään siten epävarmuustekijöitä markkinatoimijoille. 16 artiklan 7 kohdan nojalla komissio voi markkinaviranomaisen avustuksella ottaa hoitaakseen markkina-analyysin, jos kansallisen sääntelyviranomaisen toimet ovat merkittävästi myöhässä. 7 artiklan 8 kohdan nojalla komissio voi markkinaviranomaisen avustuksella asettaa erityisiä velvoitteita liittyen toimenpide-ehdotuksiin, joista on tehty uusi ilmoitus. - 16 artiklan 6 kohta: tässä otetaan käyttöön aikataulu markkina-analyysien suorittamiselle. - 10 artiklan 4 kohta: tällä selkeytetään komission toimivaltaa joidenkin sellaisten palvelujen numeroinnin osalta, joilla on sisämarkkinaulottuvuutta. Tapaus ”116” osoittaa, että on tarpeen antaa komissiolle jonkin verran toimivaltaa erityisnumeroiden käyttöön liittyvässä hinnoittelussa. Markkinaviranomaiselle voidaan antaa vastuita komission vahvistamien toimenpiteiden soveltamisessa. - 15 artiklan 4 kohta ja 16 artiklan 5 kohta: komissio nimeää huomattavan markkinavoiman yritykset valtioiden rajat ylittävillä markkinoilla ja asettaa erityisvelvoitteita. Se ottaa tässä huomioon markkinaviranomaisen kannan. - 19 artikla: komission nykyistä toimivaltaa selkeytetään yhdenmukaistamisen tai koordinoinnin turvaamiseksi yhteisön tasolla joillakin aloilla. Näin teknisluonteisiin sääntelykysymyksiin ja teknologian muuttumisen esille nostamiin kysymyksiin pystytään reagoimaan ajoissa ja koordinoidusti. - Uusi 21 a artikla: tämä parantaa kansallisten sääntelyviranomaisten lainvalvontavaltuuksia. Turvallisuuden ja verkkojen eheyden parantaminen - Säädökseen lisätään uusi luku verkkojen ja palvelujen turvallisuudesta ja eheydestä. Tähän liittyviä velvoitteita lujitetaan sähköisen viestinnän luotettavan ja turvallisen käytön varmistamiseksi (13 a artiklan 1 kohta). Markkinaviranomainen osallistuu soveltuvien teknisten ja organisatoristen turvallisuustoimenpiteiden yhdenmukaistamiseen tarjoamalla komissiolle asiantuntija-apua. Uusilla säännöksillä laajennetaan eheysvaatimuksia puhelinverkkojen lisäksi myös matkaviestintä- ja IP-verkkoihin (13 a artiklan 2 kohta). 13 b artiklalla annetaan kansallisille sääntelyviranomaisille täytäntöönpanovaltaa tällä alueella. Sääntelijöiden riippumattomuus, muutoksenhakuoikeus - 3 artiklan 3 kohta: tällä lujitetaan kansallisten sääntelyviranomaisten riippumattomuutta asettamalla ehdot sääntelyviranomaisen johtajan erottamiselle, rajoittamalla muiden julkisten elinten vaikutusvaltaa kansallisen sääntelyviranomaisen päivittäiseen hallintoon ja takaamalla viranomaiselle oma riippumaton budjetti ja riittävät henkilöstöresurssit. - 4 artiklan 1 kohta: tällä vahvistetaan vähimmäisperusteet (kiireellinen tarve estää vakava ja peruuttamaton haitta toiselle osapuolelle) kansallisen sääntelyviranomaisen säätämän toimenpiteen keskeyttämiselle Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti. - 4 artiklan 3 kohta: tällä vaaditaan jäsenvaltioita toimittamaan markkinaviranomaiselle ja komissiolle tietoa muutoksenhakupyynnöistä. - 5 artiklan 1 kohta: tämän nojalla kansallisilla sääntelyviranomaisilla on oikeus saada tietoa sellaisesta verkkojen kehittämisestä (esim. NGN-arkkitehtuuri), jolla voi olla vaikutuksia tukkutasolla kilpailijoille tarjottaviin palveluihin. Direktiivin sanamuodon tekniset tarkistukset - 1 artiklan 1 kohta: tällä tuodaan päätelaitteet sääntelyjärjestelmän soveltamisalan piiriin. Tämä noudattaa tarkistettuun yleispalveludirektiiviin ehdotettuja muutoksia sähköisten palvelujen esteettömyyden parantamiseksi vammaisia käyttäjiä varten. - 2 artikla: määritelmiä on päivitetty (d ja e alakohdat) tai selkeytetty (b, q, r ja s alakohdat). - 8 artikla: tällä päivitetään kansallisten sääntelyviranomaisten tavoitteet erityisesti vanhusten ja sosiaalisia tarpeita omaavien käyttäjien osalta. g kohta käsittelee loppukäyttäjien vapautta tietoyhteiskunnassa. - 10 artiklan 2 kohta: tällä korjataan nykyisen sanamuodon epäyhtenäisyys. - 11 artikla: tällä helpotetaan järjestelmien tai omaisuuden yhteiskäyttöä ja yhdyskuntarakentamisen koordinointia. Poistaminen on nähtävä rinnakkain 12 artiklan 2 kohdan poistamisen kanssa. - 12 artikla: tämän nojalla kansalliset sääntelyviranomaiset voivat määrätä kaapelikanavien yhteiskäytöstä ja rakennusten sisääntuloista. Tämän muutoksen tarkoituksena on helpottaa verkkoinvestointeja valokuitukaapeleihin erityisesti kaupunkialueiden ulkopuolella. - 14 artiklan 3 kohta: tämä on poistettu tarpeettomana. Markkinavoiman laajentuminen markkinalta toiselle tulisi ratkaista sillä markkinalla, jolla markkinavoima on olemassa. - 20 artikla: tällä selvennetään sitä, että sisällöntarjoajien (esim. lähetystoiminnan harjoittajat) ja sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajien väliset riidat kuuluvat 20 artiklan soveltamisalaan. - 21 artikla: uusi markkinaviranomainen antaa kansallisille sääntelyviranomaisille lausuntoja toteutettavista toimenpiteistä; näiden on otettava lausunnot huomioon. - Direktiivin liitteet I ja II poistetaan tarpeettomina. Vanhentuneiden tai turhien säännösten poistaminen - 18 artiklan 3 kohta: tämä säännös on käynyt turhaksi. - 27 artikla: tämä koski siirtymäkauden toimenpiteitä siirryttäessä vuoden 1998 vanhasta sääntelyjärjestelmästä vuoden 2002 järjestelmään. Se on nyt turha ja voidaan kumota. 2 artikla sisältää käyttöoikeusdirektiivin muutokset Ehdotettujen muutosten tavoitteita ovat: - 5 artiklan 4 kohta: tämä on päällekkäinen useiden muiden säännösten kanssa ja se kumotaan. - 7 artikla: vanhentuneet säännökset kumotaan. - 13a artikla: tämän nojalla kansallinen sääntelyviranomainen voi määrätä toimintojen eriyttämisestä, ja siinä vahvistetaan olosuhteet, erityisesti hallintojärjestelyt. Toimintojen eriyttämisen määrääminen edellyttää komission etukäteislupaa. - 13 b artikla: tämä koskee vapaaehtoista erottelua. - 12 artiklan 1 kohdan f ja j alakohta: f alakohdassa selkeytetään järjestelmien yhteiskäyttöä koskevia säännöksiä; j alakohdassa torjutaan syrjintä IP-verkkojen yhteenliittämisen tasolla. Seuraaviin artikloihin on tehty teknisiä tarkistuksia: 5 artiklan 2 kohta (joka on siirretty 12 artiklan 3 kohtaan), 2 artiklan a alakohta ja 4 artiklan 1 kohta. Lisäksi on päivitetty viittaus yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla annettuun direktiiviin (8 artiklan 3 kohta) ja mukautettu tekstiä uuden komitologiapäätöksen mukaiseksi (6 artiklan 2 kohta, 5 ja 14 artikla). 3 artikla sisältää valtuutusdirektiivin muutokset Ehdotettujen muutosten tavoitteita ovat: Taajuusuudistuksen täytäntöönpano - 5 artikla: tällä helpotetaan taajuuksien saantia. Taajuuksien myöntämistä lähetystoiminnan harjoittajille koskevia säännöksiä on selvennetty puuttumatta kuitenkaan olemassa olevien säännösten sisältöön. Uudella menettelyllä taataan joustava siirtymäkausi (5 vuotta) taajuuskaupan täytäntöönpanoon täydessä laajuudessaan (5 artiklan 2 kohta). Jäsenvaltiot voivat ryhtyä toimiin taajuuksien hamstrauksen estämiseksi (5 artiklan 6 kohta). - 5 artiklan 2 kohta, 6 artikla, 7 artiklan 3 kohta ja liite: näillä säännöksillä varmistetaan taajuuksien joustavampi käyttö, ts. teknologiariippumattomuuden toteuttaminen (vapaus käyttää mitä tahansa teknologiaa annetulla taajuuskaistalla), palveluriippumattomuus (vapaus käyttää taajuuksia minkä tahansa palvelun tarjoamiseen) ja taajuuksien kaupattavuus. Euroopan laajuisten palvelujen taajuudet ja numerot - 6 a ja 6 b artikla: taajuuksien saamisen helpottamiseksi yrityksille, jotka tarvitsevat käyttöoikeuksia kaikissa jäsenvaltioissa (esim. satelliittipalvelujen tarjoajat) komissio voi viestintäkomitean avustuksella koordinoida tai yhdenmukaistaa yksittäisiin oikeuksiin sovellettavia ehtoja (liite II), valintamenettelyjä ja yritysten valintaa. Markkinaviranomainen avustaa komissiota antamalla lausuntoja. Näillä artikloilla korvataan tehottomaksi osoittautunut 8 artikla. Kansallisten sääntelyviranomaisten lainvalvontavaltuudet - 10 artikla: tällä vahvistetaan kansallisten sääntelyviranomaisten lainvalvontavaltuuksia sääntelyjärjestelmän täytäntöönpanon tehostamiseksi. Sähköisten palvelujen esteettömyyden parantaminen vammaisia loppukäyttäjiä varten - Liitteen A osan 8 kohta: tämän avulla kansalliset sääntelyviranomaiset voivat liittää yleisvaltuutuksiin erityisehtoja, joilla turvataan palvelujen saatavuus vammaisille käyttäjille. Yleisölle suunnatun hätäviestinnän tehostaminen - Liitteen A osan 11 a kohta: tämän nojalla kansalliset sääntelyviranomaiset voivat liittää yleisvaltuutuksiin ehtoja, jotka liittyvät viranomaisten yleisötiedotukseen uhkaavissa vaaratilanteissa. Muut asiat - Liitteen A osan 19 kohta: tämän avulla kansalliset sääntelyviranomaiset voivat liittää yleisvaltuutuksiin erityisehtoja, jotka liittyvät teollis- ja tekijänoikeuksiin. Direktiivin sanamuodon tekniset tarkistukset - Teknisiä tarkistuksia tehdään 7 artiklan 1 kohtaan, 14 ja 14 a artiklaan sekä liitteeseen. Viittaukset vanhaan direktiiviin yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla (97/66/EY) korvataan viittauksilla uuteen (direktiivi 2002/58/EY[14]). 4 artiklalla kumotaan asetus (EY) N:o 2887/2000 tilaajayhteyksien eriytetystä tarjoamisesta Tämä asetus osoittautui toimivaksi markkinoiden avautumisen alkuvaiheissa. Vuoden 2002 sääntelyjärjestelmässä kansallisilla sääntelyviranomaisilla oli velvollisuus analysoida markkinoita ennen sääntelytoimien määräämistä. Tämä asetus on kuitenkin käynyt tarpeettomaksi ja se voidaan kumota. 5, 6 ja 7 artikla 5, 6 ja 7 artikla ovat tavanomaisia menettelytapa-artikloita (siirtäminen kansalliseen lainsäädäntöön, uudelleentarkastelu, voimaantulo jne.). Liitteet I ja II sisältävät muutokset valtuutusdirektiivin liitteeseen. 2007/0247 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun direktiivin 2002/21/EY, sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä annetun direktiivin 2002/19/EY sekä sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista annetun direktiivin 2002/20/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) | EUROOPAN PARLAMENTTI ja EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen[15], ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[16], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[17], noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä[18], sekä katsovat seuraavaa: (1) Nykyinen sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen sääntelyjärjestelmä koostuu viidestä direktiivistä: sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY[19] (puitedirektiivi), sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/19/EY[20] (käyttöoikeusdirektiivi), sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7 päivänä maaliskuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/20/EY[21] (valtuutusdirektiivi), yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7 päivänä maaliskuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/22/EY[22] (yleispalveludirektiivi) sekä henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12 päivänä heinäkuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/58/EY[23] (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi). Komission on säännöllisesti tarkasteltava uudelleen näiden direktiivien toimivuutta erityisesti päätelläkseen, onko niitä tarpeen muuttaa teknologioiden ja markkinoiden kehityksen valossa. (2) Tältä osin komissio esitteli alustavat tuloksensa neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle antamassaan tiedonannossa sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevan EU:n sääntelyjärjestelmän uudelleentarkastelusta. Näiden alustavien tulosten pohjalta järjestettiin julkinen kuuleminen, jossa sähköisen viestinnän sisämarkkinoiden jatkuva toteutumattomuus yksilöitiin tärkeimmäksi ratkaisua vaativaksi kysymykseksi. Erityisesti todettiin, että sääntelyn hajanaisuus ja kansallisten sääntelyviranomaisten toimien epäyhtenäisyys saattavat vaarantaa paitsi alan kilpailukyvyn myös ne huomattavat kuluttajahyödyt, joita valtioiden rajat ylittävä kilpailu voisi tuoda. (3) Sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevaa EU:n sääntelyjärjestelmää olisi sen vuoksi uudistettava, jotta saatettaisiin valmiiksi sähköisen viestinnän sisämarkkinat, lujittamalla yhteisön mekanismia huomattavan markkinavoiman operaattoreiden sääntelemiseksi keskeisillä markkinoilla. Tätä täydennetään perustamalla Euroopan sähköisen viestinnän markkinaviranomainen, jäljempänä ’markkinaviranomainen’, [päivämäärä] annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella […/…./EY[24]]. Uudistukseen sisältyy myös tehokkaan taajuushallintostrategian määrittely yhtenäisen eurooppalaisen tietoalueen toteuttamiseksi ja vammaisia käyttäjiä koskevien säännösten tehostaminen osallistavan tietoyhteiskunnan toteuttamiseksi. (4) Jotta kansalliset sääntelyviranomaiset pystyisivät saavuttamaan puitedirektiivissä ja erityisdirektiiveissä asetetut tavoitteet, erityisesti päästä päähän -yhteentoimivuuden osalta, puitedirektiivin soveltamisalaa olisi laajennettava kattamaan radio- ja telepäätelaitteet, sellaisina kuin ne on määritelty radio- ja telepäätelaitteista ja niiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroisesta tunnustamisesta 9 päivänä maaliskuuta 1999 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 1999/5/EY[25], sekä digitaalitelevisiotoiminnassa käytettävät kuluttajalaitteet. (5) Joitakin määritelmiä olisi selkeytettävä tai muutettava markkinoiden ja teknologioiden kehityksen huomioon ottamiseksi ja sääntelyjärjestelmän täytäntöönpanossa todettujen moniselitteisyyksien poistamiseksi. (6) Kansallisten sääntelyviranomaisten riippumattomuutta olisi lujitettava sääntelyjärjestelmän tehokkaamman soveltamisen varmistamiseksi, viranomaisten määräysvallan lisäämiseksi ja viranomaisten tekemien päätösten ennakoitavuuden parantamiseksi. Tätä varten kansallisessa lainsäädännössä olisi nimenomaisesti varmistettava, että kansallinen sääntelyviranomainen on tehtäviään suorittaessaan suojattu ulkopuoliselta väliintulolta tai poliittiselta painostukselta, joka todennäköisesti vaarantaa sen käsiteltäväksi tulevien asioiden riippumattoman arvioinnin. Tällainen ulkopuolinen vaikuttaminen tekee kansallisesta lainsäädäntöelimestä soveltumattoman toimimaan kansallisena sääntelyviranomaisena sääntelyjärjestelmän mukaisesti. Tätä varten olisi säädettävä etukäteen säännöistä, jotka koskevat kansallisen sääntelyviranomaisen johtajan erottamisen perusteita, jotta ei olisi mitään syytä epäillä kyseisen elimen puolueettomuutta ja sen taipumattomuutta ulkoisten tekijöiden edessä. On tärkeää, että kansallisilla sääntelyviranomaisilla olisi oma budjetti erityisesti sen vuoksi, että ne pystyisivät palkkaamaan riittävästi pätevää henkilöstöä. Budjetti olisi julkaistava vuosittain läpinäkyvyyden varmistamiseksi. (7) Tavoissa, joilla muutoksenhakuelimet soveltavat väliaikaistoimenpiteitä kansallisten sääntelyviranomaisten päätösten soveltamisen tilapäiseksi keskeyttämiseksi, on ilmennyt huomattavia eroavaisuuksia. Jotta lähestymistavan yhdenmukaisuutta voitaisiin parantaa, olisi sovellettava yhteistä normia yhteisön oikeuskäytännön mukaisesti. Kun otetaan huomioon muutoksenhakujen merkitys sääntelyjärjestelmän kokonaistoiminnan kannalta, olisi luotava mekanismi, jolla kerätään tietoa muutoksenhauista ja kansallisten sääntelyviranomaisten tekemistä keskeytyspäätöksistä kaikissa jäsenvaltioissa ja jolla näistä tiedoista raportoidaan komissiolle. (8) Jotta kansalliset sääntelyviranomaiset voisivat hoitaa sääntelytehtävänsä tehokkaasti, niiden keräämiin tietoihin pitäisi sisältyä kirjanpitotietoa vähittäismarkkinoista, jotka liittyvät sellaisiin tukkumarkkinoihin, joilla jollakin operaattorilla on huomattava markkinavoima ja joita kansallinen sääntelyviranomainen siten sääntelee, ja sellaista tietoa, jonka avulla kansallinen sääntelyviranomainen voi arvioida verkkotopologian suunniteltujen uudistusten tai muutosten mahdollisia vaikutuksia kilpailun kehittymiseen tai muiden osapuolten saataville asetettaviin tukkutuotteisiin. (9) Puitedirektiivin 6 artiklassa säädetty kansallinen kuuleminen olisi suoritettava ennen kyseisen direktiivin 7 artiklassa säädettyä yhteisön kuulemista, jotta yhteisön kuulemisessa voitaisiin huomioida intressitahojen näkemykset. Lisäksi toista yhteisön kuulemista ei tarvittaisi, jos kansallisen kuulemisen tulokset saavat aikaan toimenpide-ehdotuksen muuttamisen. (10) Kansallisten sääntelyviranomaisten harkintavalta on sovitettava yhteen yhdenmukaisten sääntelykäytäntöjen kehittämisen ja sääntelyjärjestelmän yhdenmukaisen soveltamisen kanssa, jotta sisämarkkinoiden kehittämistä ja valmiiksi saattamista voitaisiin edistää tehokkaasti. Kansallisten sääntelyviranomaisten pitäisi tämän vuoksi tukea komission ja markkinaviranomaisen sisämarkkinatoimia. Markkinaviranomaisen pitäisi toimia yksinomaisena yhteistyöfoorumina kansallisten sääntelyviranomaisten välillä niiden suorittaessa sääntelyjärjestelmän mukaisia velvoitteitaan. (11) Yhteisön mekanismi, jonka myötä komissio voi vaatia kansallisia sääntelyviranomaisia perumaan markkinoiden määrittelyä ja huomattavan markkinavoiman operaattoreita varten suunniteltuja toimia, on yhdenmukaistanut huomattavasti lähestymistapaa niiden olosuhteiden yksilöimiseen, joissa voidaan soveltaa ennakkosääntelyä ja joissa operaattorit ovat tällaisen sääntelyn kohteena. Korjaavia toimia varten ei kuitenkaan ole vastaavaa mekanismia. Komission kokemukset markkinoiden valvonnasta ja erityisesti puitedirektiivin 7 artiklan menettelystä saadut kokemukset ovat osoittaneet, että epäjohdonmukaisuudet kansallisten sääntelyviranomaisten korjaavien toimien soveltamistavoissa jopa samankaltaisissa markkinaolosuhteissa heikentävät sähköisen viestinnän sisämarkkinoita, eivät takaa tasapuolisia toimintaolosuhteita eri jäsenvaltioissa toimiville operaattoreille ja estävät valtioiden rajat ylittävästä kilpailusta ja palveluntarjonnasta syntyvien kuluttajahyötyjen toteutumisen. Komissiolle pitäisi antaa valtuudet vaatia kansallisia sääntelyviranomaisia perumaan niiden valitsemia korjaavia toimia koskevat ehdotukset. Jotta varmistettaisiin sääntelyjärjestelmän yhdenmukainen soveltaminen yhteisössä, komission pitäisi kuulla markkinaviranomaista ennen päätöksen tekemistä. (12) On tärkeää, että sääntelyjärjestelmän täytäntöönpano on nopeaa. Kun komissio on tehnyt päätöksen, jolla kansallista sääntelyviranomaista vaaditaan perumaan suunniteltu toimenpide, kansallisen sääntelyviranomaisen on toimitettava komissiolle muutettu toimenpide-ehdotus. Komissiolle puitedirektiivin 7 artiklan mukaisesti toimitettavalle ilmoitukselle muutetusta toimenpide-ehdotuksesta olisi säädettävä määräaika, jotta markkinatoimijat voisivat tietää markkinoiden tarkastelun keston ja jotta oikeusvarmuutta voitaisiin lisätä. (13) Samoin tilanteessa, jossa uudelleen ilmoitettu toimenpide-ehdotus muodostaisi edelleen esteen sisämarkkinoille tai se olisi yhteensopimaton yhteisön oikeuden kanssa, komission pitäisi voida, markkinaviranomaista ensin kuultuaan, vaatia kansallista sääntelyviranomaista määräämään tietyn korjaavan toimen tietyssä ajassa, jotta vältettäisiin sääntelytyhjiö tällä tyypillisesti nopealiikkeisellä alalla. (14) Kun otetaan huomioon yhteisön kuulemismekanismin lyhyet määräajat, komissiolle olisi siirrettävä toimivalta hyväksyä täytäntöönpanotoimenpiteitä niiden menettelyjen yksinkertaistamiseksi, joilla vaihdetaan tietoja komission ja kansallisten sääntelyviranomaisten välillä – esimerkiksi tapauksissa, jotka koskevat vakaita markkinoita tai vähäisiä muutoksia aiemmin ilmoitettuihin ehdotuksiin – tai jotta komissio voisi ottaa käyttöön ilmoitusta koskevan vapautuksen menettelyjen yksinkertaistamiseksi tietyissä tapauksissa. (15) Perusoikeuksia koskevan eurooppalaisen peruskirjan ja vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevan YK:n yleissopimuksen tavoitteiden mukaisesti sääntelyjärjestelmän pitäisi varmistaa, että kaikki käyttäjät, mukaan luettuina vammaiset loppukäyttäjät, vanhukset ja sosiaalisia erityistarpeita omaavat henkilöt, saavat helposti käyttöönsä edullisia ja laadukkaita palveluja. Amsterdamin sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyssä julistuksessa 22 määrätään, että yhteisön toimielimet ottavat huomioon vammaisten tarpeet suunnitellessaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 95 artiklan mukaisia toimenpiteitä. (16) Radiotaajuudet pitäisi nähdä niukkana julkisena voimavarana, jolla on huomattavaa julkista ja markkina-arvoa. On yleisen edun mukaista, että taajuuksia hallinnoidaan mahdollisimman tehokkaasti ja toimivasti talouden, yhteiskunnan ja ympäristön näkökulmasta, ja että niiden tehokkaan käytön esteitä poistetaan vaiheittain. (17) Radiotaajuuksien hallinnoinnissa olisi varmistettava haitallisten häiriöiden välttäminen. Haitallisten häiriöiden peruskäsite olisi siten määriteltävä hyvin, jotta varmistetaan sääntelytoimien rajoittuminen välttämättömään häiriöiden poistamiseksi. (18) Taajuuksien nykyinen hallinto- ja jakelujärjestelmä perustuu yleensä hallinnollisiin päätöksiin, jotka ovat liian joustamattomia teknologian ja talouden kehityksen suhteen ja erityisesti langattoman teknologian nopean kehityksen ja kaistanleveyksien kiihtyvän kysynnän suhteen. Kansallisten toimintamallien tarpeeton pirstaloituminen aiheuttaa taajuuksien käyttäjille lisäkustannuksia ja markkinamahdollisuuksien menetyksiä, jarruttaa innovointia ja aiheuttaa haittaa sisämarkkinoille, kuluttajille ja koko taloudelle. Lisäksi taajuuksien saanti- ja käyttöehdot saattavat vaihdella operaattorityypistä riippuen, ja kun nämä operaattorit tarjoavat entistä enemmän päällekkäisiä sähköisiä palveluja, tuloksena on jännitteitä oikeudenhaltijoiden välillä, erovaisuuksia taajuuksien saamisen kustannuksissa ja mahdollisia häiriöitä sisämarkkinoiden toiminnassa. (19) Kansallisilla rajoilla on entistä vähemmän merkitystä määriteltäessä optimaalista taajuuksien käyttöä. Taajuusoikeuksien myöntämisen hajanainen hallinnointi jarruttaa investointeja ja innovaatioita eikä anna operaattoreille ja laitevalmistajille mahdollisuutta mittakaavaetuihin, mikä hidastaa taajuuksia käyttävien sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä. (20) Taajuushallinnon ja taajuuksien saannin joustavuutta olisi parannettava teknologiasta ja palvelusta riippumattomien valtuutusten kautta, jotta taajuuksien käyttäjät voisivat valita parhaat teknologiat ja palvelut käytettäväksi taajuusalueella, jäljempänä ’teknologia- ja palveluriippumattomuuden periaatteet’. Teknologioiden ja palvelujen hallinnollisesta määrityksestä pitäisi tulla poikkeus, joka pitäisi perustella selkeästi ja jota on tarkasteltava säännöllisesti uudelleen. (21) Poikkeuksia teknologiariippumattomuuden periaatteesta pitäisi rajoittaa ja ne pitäisi perustella tarpeella välttää haitallisia häiriöitä esimerkiksi määräämällä läheterajoituksia ja tehotasoja tai tarpeella varmistaa kansanterveyden suojelu rajoittamalla yleisön altistumista sähkömagneettisille kentille taikka tarpeella varmistaa taajuuksien asianmukainen yhteiskäyttö erityisesti silloin kun käyttöön tarvitaan pelkkä yleisvaltuutus tai kun se on ehdottoman tarpeen palveluriippumattomuuden periaatteesta poikkeamisen noudattamiseksi. (22) Taajuuksien käyttäjien pitäisi kyetä vapaasti valitsemaan palvelut, joita ne haluavat tarjota, noudattaen siirtymäkauden määräyksiä, joilla ratkaistaan aikaisemmin hankittuihin oikeuksiin liittyvät kysymykset. Poikkeukset tästä palveluriippumattomuuden periaatteesta edellyttävät erityisen palvelun tarjoamista selkeästi määriteltyjen yleisen edun mukaisten tavoitteiden saavuttamiseksi, kuten ihmishengen turvaamiseksi, sosiaalisen, alueellisen ja maantieteellisen yhteenkuuluvuuden edistämiseksi tai taajuuksien tehottoman käytön torjumiseksi, ja niitä pitäisi sallia silloin kun se on tarpeen ja oikeasuhteista. Näihin tavoitteisiin pitäisi sisältyä kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden ja tiedotusvälineiden moniarvoisuuden edistäminen kansallisessa lainsäädännössä määritellyllä tavalla yhteisön oikeuden mukaisesti. Lukuun ottamatta sellaisia tilanteita, joissa on turvattava ihmishenki, poikkeukset eivät saisi johtaa yksinoikeuteen tiettyjen palvelujen käytön osalta vaan niillä pitäisi pikemminkin antaa etusija siten, että muutkin palvelut tai teknologiat voivat toimia samalla taajuusalueella sikäli kuin se on mahdollista. Jotta valtuutuksen haltija voisi vapaasti valita tehokkaimman keinon siirtää taajuuksien kautta tarjottavien palvelujen sisältöä, sisältöä ei pitäisi säännellä taajuuksien käyttövaltuutuksissa. (23) Jäsenvaltioilla on toimivalta määritellä oman kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti kaikkien sellaisten poikkeusten soveltamisala ja luonne, jotka liittyvät kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden ja tiedotusvälineiden moniarvoisuuden edistämiseen. (24) Koska taajuuksien varaaminen tiettyjä teknologioita tai palveluja varten on poikkeus teknologia- ja palveluriippumattomuuden periaatteista ja vähentää vapautta valita tarjottava palvelu tai käytettävä teknologia, tällaisia taajuuksien varauksia koskevien ehdotusten olisi oltava läpinäkyviä ja niistä pitäisi järjestää julkinen kuuleminen. (25) Joustavuuden ja tehokkuuden nimissä kansallisten sääntelyviranomaisten pitäisi yhdenmukaistetusti yksilöitävillä taajuusalueilla antaa taajuuksien käyttäjien myös vapaasti siirtää tai vuokrata käyttöoikeuksiaan kolmansille osapuolille, mikä mahdollistaisi taajuuksien arvon määräytymisen markkinoiden mukaan. Kansallisilla sääntelyviranomaisilla on valtuudet varmistaa taajuuksien tehokas käyttö, joten niiden pitäisi toimia sen varmistamiseksi, että kaupankäynti ei johda kilpailun vääristymiseen siten, että taajuuksia jää käyttämättä. (26) Kun otetaan huomioon teknologia- ja palveluriippumattomuuden periaatteista poikkeamisen vaikutukset sähköisten viestintäpalvelujen sisämarkkinoiden kehittymiseen, komission pitäisi kyetä yhdenmukaistamaan teknologia- ja palveluriippumattomuuden periaatteista poikkeamisen soveltamisala ja luonne, lukuun ottamatta niitä poikkeuksia, joiden tarkoituksena on varmistaa kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden ja tiedotusvälineiden moniarvoisuuden edistäminen, ottaen huomioon taajuuksien saatavuuden ja tehokkaan käytön yhdenmukaistetut tekniset ehdot Euroopan yhteisön radiotaajuuspolitiikan sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 676/2002/EY (radiotaajuuspäätös)[26] mukaisesti. (27) Sisämarkkinoiden kannalta saattaa olla tarpeen myös yhdenmukaistaa yhteisön tasolla kaupattavien taajuusalueiden yksilöintiä, kaupattavuuden tai kaupattaviin oikeuksiin siirtymisen ehtoja tietyillä taajuusalueilla, kaupattavien oikeuksien vähimmäismuotoa, vaatimuksia taajuuskaupan edellyttämien tietojen keskitetyn saatavuuden, esteettömän saannin ja luotettavuuden varmistamiseksi sekä vaatimuksia kilpailun turvaamiseksi ja taajuuksien hamstraamisen estämiseksi. Komissiolle olisi sen vuoksi siirrettävä toimivalta hyväksyä kyseistä yhdenmukaistamista koskevia täytäntöönpanotoimenpiteitä. Näissä täytäntöönpanotoimenpiteissä olisi otettava huomioon, onko yksittäisiä käyttöoikeuksia myönnetty kaupallisin vai ei-kaupallisin perustein. (28) Teknologia- ja palveluriippumattomuuden sekä kaupankäynnin käyttöönotto olemassa olevissa taajuuksien käyttöoikeuksissa saattaa edellyttää siirtymäkauden sääntöjä, kuten terveen kilpailun turvaavia toimia, koska jotkin taajuuksien käyttäjät voivat uuden järjestelmän turvin ryhtyä kilpailemaan sellaisten taajuuksien käyttäjien kanssa, jotka ovat hankkineet taajuusoikeutensa hankalammin ehdoin. Sitä vastoin jos oikeuksia on myönnetty poikkeuksena yleisistä säännöistä tai muilla kuin puolueettomilla, selkeillä, syrjimättömillä ja oikeasuhteisilla perusteilla yleisen edun mukaisten tavoitteiden saavuttamiseksi, tällaisten oikeuksien haltijoiden tilanne ei saisi parantua niiden uusia kilpailijoita haittaavalla tavalla enempää kuin on tarpeen tällaisten yleisen edun mukaisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Jos taajuuksia jää tarpeettomaksi yleisen edun mukaisten tavoitteiden saavuttamisen kannalta, tällaiset taajuudet olisi palautettava saataville ja myönnettävä uudelleen valtuutusdirektiivin mukaisesti. (29) Sisämarkkinoiden toiminnan edistämiseksi ja valtioiden rajat ylittävien palvelujen kehittämisen tukemiseksi komissiolle pitäisi antaa valtuudet osoittaa markkinaviranomaiselle erityisvastuita numeroinnin alalla. Lisäksi jotta jäsenvaltioiden kansalaiset, mukaan luettuina matkailijat ja vammaiset käyttäjät, voisivat saada yhteyden tiettyihin palveluihin käyttämällä samoja tunnistettavia numeroita kaikissa jäsenvaltioissa, teknisten täytäntöönpanotoimenpiteiden hyväksymistä koskevien komission valtuuksien pitäisi tarpeen mukaan kattaa myös sovellettava hintaperiaate tai -mekanismi. (30) Sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja tarjoaville yrityksille myönnettävät luvat käyttää julkisessa tai yksityisessä omistuksessa olevaa omaisuutta ovat keskeisiä tekijöitä sähköisten viestintäverkkojen tai uusien verkkoelementtien perustamiselle. Asennusoikeuksien myöntämiseen liittyvien menettelyjen tarpeeton monimutkaisuus ja hitaus voivat siten muodostaa huomattavia esteitä kilpailun kehittymiselle. Tämän johdosta pitäisi yksinkertaistaa tapaa, jolla valtuutetut yritykset hankkivat asennusoikeuksia. Kansallisten sääntelyviranomaisten pitäisi kyetä koordinoimaan asennusoikeuksia ja saattamaan merkityksellistä tietoa saataville verkkosivuilleen. (31) On tarpeen lujittaa jäsenvaltioiden valtuuksia suhteessa asennusoikeuksien haltijoihin, jotta varmistetaan uuden verkon käyttöönotto ympäristön kannalta vastuullisella tavalla ja riippumatta siitä, onko huomattavan markkinavoiman operaattorilla velvoitetta myöntää oman sähköisen viestintäverkkonsa käyttöoikeutta. Kansallisten sääntelyviranomaisten pitäisi pystyä määräämään tapauskohtaisesti kaapelikanavien, mastojen ja antennien yhteiskäytöstä, rakennusten sisääntuloista ja yhdyskuntarakentamisen paremmasta koordinoinnista. Järjestelmien yhteiskäytön parantaminen voi merkittävästi parantaa kilpailua ja alentaa yleisiä taloudellisia ja ympäristökustannuksia, joita yrityksille koituu sähköisen viestintäinfrastruktuurin käyttöönotosta. (32) Luotettava ja turvallinen tiedonvälitys sähköisten viestintäverkkojen kautta on yhä keskeisemmässä asemassa koko talouden ja yhteiskunnan kannalta yleensä. Järjestelmän monimutkaisuudella, teknisellä häiriöllä, inhimillisellä virheellä, onnettomuuksilla tai hyökkäyksillä voi olla vaikutuksia sellaisten fyysisten infrastruktuurien toimintaan ja saatavuuteen, joilla toimitetaan EU:n kansalaisille tärkeitä palveluja, kuten sähköisen hallinnon palveluja. Kansallisten sääntelyviranomaisten pitäisi sen vuoksi varmistaa yleisten viestintäverkkojen eheys ja turvallisuus. Markkinaviranomaisen pitäisi myötävaikuttaa sähköisen viestinnän turvallisuustason kohottamiseen muun muassa tarjoamalla asiantuntemusta ja neuvontaa ja edistämällä parhaiden käytäntöjen vaihtamista. Sekä markkinaviranomaisella että kansallisilla sääntelyviranomaisilla pitäisi olla tarvittavat välineet tehtäviensä suorittamiseen, kuten valtuudet saada riittävästi sellaista tietoa, jonka avulla ne pystyvät arvioimaan verkkojen tai palvelujen turvallisuustasoa, sekä seikkaperäistä ja luotettavaa tietoa varsinaisista turvallisuuden vaarantumistilanteista, joilla on ollut huomattavia vaikutuksia verkkojen tai palvelujen toimintaan. Kun pidetään mielessä, että riittävän turvallisuuden onnistunut ylläpitäminen ei ole kertatapahtuma vaan jatkuva toteuttamis-, uudelleentarkastelu- ja ajantasaistamisprosessi, sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen tuottajia pitäisi vaatia toteuttamaan toimenpiteitä verkkojen ja palvelujen eheyden ja turvallisuuden takaamiseksi arvioitujen riskien varalta, ottaen huomioon tällaisten toimenpiteiden uusimman kehitystason. (33) Siltä osin kuin on tarpeen sopia yhteisistä turvallisuusvaatimuksista, komissiolle olisi siirrettävä toimivalta hyväksyä teknisiä täytäntöönpanotoimenpiteitä riittävän turvallisuustason saavuttamiseksi sähköisen viestinnän verkoissa ja palveluissa sisämarkkinoilla. Markkinaviranomaisen pitäisi osallistua soveltuvien teknisten ja organisatoristen turvallisuustoimenpiteiden yhdenmukaistamiseen tarjoamalla asiantuntija-apua. Kansallisilla sääntelyviranomaisilla pitäisi olla valtuudet antaa sitovia ohjeita puitedirektiivin nojalla vahvistettuihin teknisiin täytäntöönpanotoimenpiteisiin liittyen. Jotta ne pystyisivät hoitamaan tehtävänsä, niillä pitäisi olla valtuudet tutkia ohjeiden noudattamista ja määrätä seuraamuksia noudattamatta jättämisestä. (34) Sääntelyjärjestelmän täytäntöönpanosta saadut kokemukset osoittavat, että markkina, jolla huomattavaa markkinavoimaa käytetään, ei ole ongelman lähde vaan sen vaikutusten kohde. Siksi kansallisten sääntelyviranomaisten pitäisi käsitellä yhdellä markkinalla vallitsevaa huomattavaa markkinavoimaa sen lähteessä eikä viereisillä markkinoilla, joilla sen vaikutukset tuntuvat. (35) Valtioiden rajat ylittäviksi määriteltyjen markkinoiden osalta markkinakatsausmenettelyä pitäisi yksinkertaistaa ja tehostaa antamalla komission nimetä, markkinaviranomaisen mielipiteen huomioon ottaen, huomattavan markkinavoiman yritys tai yritykset ja asettaa yksi tai useampia erityisvelvoitteita, jolloin luonteeltaan valtioiden rajat ylittäviä sääntelykysymyksiä ratkottaisiin suoraan yhteisön tasolla. (36) Jotta markkinatoimijoille voitaisiin tarjota varmuus sääntelyolojen suhteen, markkinakatsauksille on tarpeen asettaa määräaika. On tärkeää suorittaa markkina-analyysi säännöllisesti ja kohtuullisen ja asianmukaisen aikataulun puitteissa. Aikataulussa olisi otettava huomioon, onko kyseinen markkina ollut aiemmin markkina-analyysin kohteena ja onko siitä tehty asianmukainen ilmoitus. Jos kansalliset sääntelyviranomaiset eivät onnistu analysoimaan markkinaa määräajassa, sisämarkkinat voivat vaarantua eivätkä tavanomaiset velvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevat menettelyt välttämättä tuota toivottua vaikutusta ajoissa. Komission pitäisi tämän vuoksi voida pyytää markkinaviranomaista avustamaan kyseistä kansallista sääntelyviranomaista tämän tehtävien suorittamisessa ja erityisesti antamaan lausunto, johon sisältyy toimenpide-ehdotus, merkityksellisten markkinoiden analyysi sekä asianmukaiset velvoitteet, jotka komissio voisi sitten asettaa. (37) Sähköisen viestinnän alan korkean teknologisen innovaatioasteen ja erittäin dynaamisten markkinoiden vuoksi sääntelyä on voitava mukauttaa nopeasti Euroopan tasolla koordinoidulla ja yhdenmukaistetulla tavalla, sillä kokemus on osoittanut, että kansallisten sääntelyviranomaisten toisistaan poikkeava tapa panna sääntelyjärjestelmä täytäntöön voi luoda esteen sisämarkkinoiden kehittämiselle. Siksi komissiolle olisi annettava toimivalta vahvistaa täytäntöönpanotoimenpiteitä sellaisilla alueilla kuin uudet palvelut, numerointi, nimeäminen ja osoitteiden antaminen, kuluttaja-asiat, mukaan luettuna sähköisen viestinnän esteettömyys, ja laskentajärjestelmien sääntely. (38) Yksi markkinaviranomaiselle annettavista tärkeistä tehtävistä on rajat ylittäviä riitoja koskevien lausuntojen antaminen tarpeen vaatiessa. Kansallisten sääntelyviranomaisten pitäisi sen vuoksi ottaa markkinaviranomaisen lausunnot huomioon tällaisissa tapauksissa. (39) Sääntelyjärjestelmän täytäntöönpanosta saadut kokemukset osoittavat, että nykyiset säännökset, joiden nojalla kansalliset sääntelyviranomaiset voivat langettaa sakkoja, eivät ole onnistuneet luomaan riittävää kannustinta sääntelyvaatimusten noudattamiseen. Riittävillä lainvalvontavaltuuksilla voidaan vaikuttaa sääntelyjärjestelmän nopeaan täytäntöönpanoon ja siten parantaa sääntelyvarmuutta, mikä toimii tärkeänä veturina investoinneille. Todellisen toimivallan puute tapauksissa, joissa määräyksiä ei noudateta, koskee koko sääntelyjärjestelmää. Puitedirektiiviin tulee uusi säännös, joka koskee puite- ja erityisdirektiivien mukaisten velvoitteiden rikkomista, ja sen pitäisi varmistaa yhdenmukaisten ja johdonmukaisten periaatteiden soveltaminen lainvalvontaan ja seuraamuksiin koko sääntelyjärjestelmässä. (40) Nykyiseen sääntelyjärjestelmään sisällytettiin tiettyjä säännöksiä helpottamaan siirtymistä vuoden 1998 vanhasta sääntelyjärjestelmästä vuoden 2002 uuteen järjestelmään. Tämä siirtyminen on nyt valmis kaikissa jäsenvaltioissa ja nämä säännökset pitäisi kumota tarpeettomina. (41) Puitedirektiivin liitteessä I on luettelo merkityksellisiä tuote- ja palvelumarkkinoita koskevaan suositukseen sisällytettävistä markkinoista, joihin voidaan kohdistaa ennakkosääntelyä. Tämä liite pitäisi kumota, sillä se on täyttänyt tehtävänsä suosituksen[27] ensimmäisen version pohjana. (42) Puitedirektiivin liitteessä II luetellaan perusteet, joita kansallisten sääntelyviranomaisten on käytettävä arvioidessaan direktiivin 14 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti, onko kyseessä yhteinen määräävä asema markkinoilla. Koska liitteen II luettelo ei ole tarpeellinen eikä tyhjentävä, se voi olla harhaanjohtava markkina-analyysiä tekeville kansallisille sääntelyviranomaisille. Yhteisen määräävän aseman käsite riippuu myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä. Liite II on siten tarpeeton ja voidaan kumota. (43) Toimintojen eriyttäminen tarkoittaa, että vertikaalisesti integroituneen operaattorin on perustettava operatiivisesti erillisiä liiketoimintayksiköitä, ja sen tarkoituksena on varmistaa täysin samanarvoisten käyttöoikeustuotteiden tarjonta kaikille ketjun loppupään operaattoreille, mukaan luettuna vertikaalisesti integroituneen operaattorin omat alaosastot. Toimintojen eriyttäminen mahdollistaa kilpailun lisäämisen useilla merkityksellisillä markkinoilla vähentämällä huomattavasti houkutusta syrjintään ja helpottamalla syrjimättömyysvelvoitteiden noudattamisen varmentamista ja valvontaa. Poikkeuksellisissa tapauksissa se on perusteltavissa korjaavana toimena, kun on toistuvasti epäonnistuttu saavuttamaan todellinen syrjimättömyys useilla kyseisistä markkinoista ja kun on hyvin vähän tai ei lainkaan merkkejä infrastruktuurien välisen kilpailun syntymisestä kohtuullisessa aikataulussa sen jälkeen kun on turvauduttu yhteen tai useampaan aiemmin tarkoituksenmukaisena pidettyyn korjaavaan toimeen. On kuitenkin tärkeää varmistaa, että sen määrääminen säilyttää kyseisen yrityksen kannustimet investoida verkkoonsa ja että siitä ei aiheudu mitään kielteisiä vaikutuksia kuluttajien hyvinvoinnille. Sen määrääminen edellyttää liityntäverkkoon liittyvien eri merkityksellisten markkinoiden koordinoitua analyysiä puitedirektiivin 16 artiklassa säädetyn markkina-analyysimenettelyn mukaisesti. Markkina-analyysiä tehdessään ja tämän korjaavan toimen yksityiskohtia suunnitellessaan kansallisten sääntelyviranomaisten olisi kiinnitettävä erityistä huomiota tuotteisiin, joita erilliset liiketoimintayksiköt tulisivat hoitamaan, ottaen huomioon verkon rakentamisen laajuuden ja teknologian kehityksen tason, jotka voivat vaikuttaa kiinteiden ja langattomien palvelujen korvaavuuteen. Sisämarkkinoiden kilpailuhäiriöiden välttämiseksi komission olisi hyväksyttävä etukäteen toimintojen eriyttämistä koskevat ehdotukset. (44) Toimintojen eriyttämisen toteuttaminen ei saisi estää erillisten liiketoimintayksiköiden välisiä asianmukaisia koordinointimekanismeja sen varmistamiseksi, että emoyhtiön taloudelliset ja johtamiseen liittyvät valvontaoikeudet suojataan. (45) Jos vertikaalisesti integroitunut operaattori päättää luovuttaa koko paikallisliityntäverkko-omaisuutensa tai huomattavan osan siitä erilliselle oikeushenkilölle, jolla on eri omistaja, tai perustamalla erillisen liiketoimintayksikön käyttöoikeustuotteille, kansallisten sääntelyviranomaisten pitäisi arvioida aiotun toimen vaikutuksia kaikkiin vertikaalisesti integroituneelle operaattorille asetettuihin voimassa oleviin sääntelyvelvoitteisiin sen varmistamiseksi, että uudet järjestelyt ovat direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) ja direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) mukaisia. Kansallisen sääntelyviranomaisen pitäisi suorittaa uusi analyysi markkinoista, joilla eriytetty yksikkö toimii, ja asettaa, säilyttää, muuttaa tai poistaa velvoitteita vastaavasti. Tätä varten kansallisen sääntelyviranomaisen pitäisi voida pyytää yritykseltä tietoja. (46) Vaikka joissakin olosuhteissa on aiheellista, että kansallinen sääntelyviranomainen asettaa velvoitteita operaattoreille, joilla ei ole huomattavaa markkinavoimaa, saavuttaakseen sellaisia tavoitteita kuin päästä päähän -liitettävyys tai palvelujen yhteentoimivuus, on kuitenkin tarpeen varmistaa, että tällaisten velvoitteiden asettamisessa noudatetaan sääntelyjärjestelmää ja erityisesti sen ilmoitusmenettelyjä. (47) Komissiolla on valtuudet vahvistaa täytäntöönpanotoimenpiteitä mukauttaakseen liitteessä I vahvistettuja ehtoja digitaalitelevisio- ja -radiopalvelujen tarjonnalle. Tämä koskee myös liitteen II vähimmäisluetteloa, joka on julkistettava läpinäkyvyysvelvoitteen noudattamiseksi. (48) Radiotaajuuksien saatavuuden helpottaminen markkinatoimijoille myötävaikuttaa markkinoille tulon esteiden poistamiseen. Lisäksi teknologian kehittyminen vähentää haitallisten häiriöiden riskiä tietyillä taajuusalueilla vähentäen siten yksittäisten käyttöoikeuksien tarvetta. Taajuuksien käyttöehdot sähköisten viestintäpalvelujen tarjoamiseksi pitäisi sen vuoksi yleensä vahvistaa yleisvaltuutuksissa, paitsi jos yksittäiset oikeudet ovat tarpeen, taajuuksien käytön huomioon ottaen, haitallisilta häiriöiltä suojautumiseksi tai erityisen yleisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseksi. Yksittäisten oikeuksien tarvetta koskevat päätökset olisi tehtävä selkeällä ja oikeasuhteisella tavalla. (49) Palvelu- ja teknologiariippumattomuusvaatimusten käyttöönoton taajuuksien myöntämistä ja varaamista koskevissa päätöksissä sekä lisääntyneiden mahdollisuuksien siirtää oikeuksia yritysten kesken pitäisi lisätä vapautta ja keinoja toimittaa sähköisiä viestintäpalveluja ja audiovisuaalisia mediapalveluja yleisölle ja siten myös helpottaa yleisen edun mukaisten tavoitteiden saavuttamista. Siksi tietyt yleisen edun mukaiset velvoitteet, joita lähetystoiminnan harjoittajille asetetaan audiovisuaalisten mediapalvelujen toimittamiseksi, voitaisiin entistä useammin toteuttaa ilman tarvetta myöntää yksittäisiä taajuuksien käyttöoikeuksia. Erityisten perusteiden käyttö taajuuksien myöntämisessä lähetystoiminnan harjoittajille olisi perusteltua vain silloin kun on olennaisen tärkeää saavuttaa kansallisessa lainsäädännössä säädetty erityinen yleisen edun mukainen tavoite. Yleisen edun mukaisten tavoitteiden saavuttamiseen liittyvien menettelyjen on kaikissa olosuhteissa oltava selkeitä, puolueettomia, oikeasuhteisia ja syrjimättömiä. (50) Yhdenvertaisen kohtelun varmistamiseksi yhtäkään taajuuden käyttäjää ei saisi vapauttaa velvoitteesta suorittaa taajuuden käytöstä määrättyä tavanomaista maksua. (51) Sellaisen yksittäisen käyttöoikeuden, joka ei ole kaupan, voimassaoloaikaa olisi rajoitettava, koska se rajoittaa taajuuksien vapaata saantia. Jos käyttöoikeuksiin sisältyy määräys niiden voimassaolon uusimisesta, jäsenvaltioiden olisi ensin suoritettava uudelleentarkastelu, johon sisältyy julkinen kuuleminen, ottaen huomioon markkinoiden, kattavuuden ja teknologian kehitys. Kun otetaan huomioon taajuuksien niukkuus, yrityksille myönnettyjä yksittäisiä oikeuksia olisi tarkasteltava uudelleen säännöllisesti. Tätä uudelleentarkastelua suorittaessaan jäsenvaltioiden pitäisi sovittaa oikeuksien haltijoiden intressit tarpeeseen edistää taajuuskaupan käyttöönottoa sekä taajuuksien joustavampaa käyttöä mahdollisuuksien mukaan yleisvaltuutusten kautta. (52) Kansallisilla sääntelyviranomaisilla pitäisi olla valtuudet varmistaa taajuuksien ja numeroiden tehokas käyttö sekä, siltä osin kuin taajuuksia ja numerovaroja jää käyttämättä, ryhtyä toimiin estääkseen kilpailun vastaisen hamstrauksen, joka voi haitata uusien tulokkaiden tuloa markkinoille. (53) Poistettaessa oikeudellisia ja hallinnollisia esteitä eurooppalaista ulottuvuutta omaavien taajuuksien tai numeroiden yleisvaltuutuksilta tai käyttöoikeuksilta olisi asetettava etusijalle teknologian ja palvelujen kehittäminen ja myötävaikutettava kilpailun lisäämiseen. Vaikka taajuuksien saatavuuden ja tehokkaan käytön teknisten ehtojen koordinointi on järjestetty radiotaajuuspäätöksen[28] nojalla, voi sisämarkkinatavoitteiden saavuttamiseksi olla tarpeen myös koordinoida tai yhdenmukaistaa valintamenettelyjä ja ehtoja, joita sovelletaan oikeuksiin ja valtuutuksiin tietyillä taajuusalueilla, numeroiden käyttöoikeuksiin ja yleisvaltuutuksiin. Tämä koskee erityisesti niitä sähköisiä viestintäpalveluja, joilla on luonteensa vuoksi sisämarkkinaulottuvuutta tai rajat ylittävää potentiaalia, kuten satelliittipalveluja, joiden kehittämistä jäsenvaltioiden väliset erot taajuuksien myöntämisessä haittaisivat. Komission pitäisi sen vuoksi voida hyväksyä, viestintäkomitean avustuksella ja ottaen markkinaviranomaisen lausunnon mahdollisimman tarkasti huomioon, teknisiä täytäntöönpanotoimenpiteitä tällaisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Komission hyväksymissä täytäntöönpanotoimenpiteissä saatetaan vaatia jäsenvaltioita asettamaan taajuuksien ja/tai numeroiden käyttöoikeuksia saataville koko alueellaan ja tarpeen mukaan peruuttamaan kaikki muut kansalliset käyttöoikeudet. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltioiden ei pitäisi myöntää uutta käyttöoikeutta kyseiseen taajuusalueeseen tai numerointialueeseen kansallisilla menettelyillä. (54) Teknologioiden ja markkinoiden kehittyminen on mahdollistanut jäsenvaltioiden maantieteelliset rajat ylittävien sähköisten viestintäpalvelujen käyttöönoton. Valtuutusdirektiivin 16 artiklassa vaaditaan komissiota tarkastelemaan säännöllisesti uudelleen kansallisten valtuutusjärjestelmien toimintaa ja rajat ylittävän palvelujen tarjonnan kehittymistä yhteisössä. Radiotaajuuksien yhdenmukaistettua myöntämistä koskevat valtuutusdirektiivin 8 artiklan säännökset ovat osoittautuneet tehottomiksi sellaisen yrityksen tarpeisiin, joka haluaa tarjota yhteisön laajuisia palveluja, ja niitä olisi tämän vuoksi muutettava. (55) Vaikka valtuutusten myöntämisen ja käyttöehtojen noudattamisen valvonnan pitäisi pysyä kunkin jäsenvaltion vastuulla, niiden pitäisi pidättäytyä asettamasta sellaisia uusia ehtoja, perusteita tai menettelyjä, jotka rajoittaisivat, muuttaisivat tai viivästyttäisivät yhdenmukaistetun tai koordinoidun valinta- tai valtuutusmenettelyn moitteetonta täytäntöönpanoa. Silloin kun se on perusteltua tällaisten koordinointi- tai yhdenmukaistamistoimenpiteiden täytäntöönpanon helpottamiseksi, niihin voitaisiin sisällyttää siirtymäkauden poikkeuksia tai, taajuuksien osalta, taajuuksien yhteiskäyttöön liittyviä siirtymäkauden mekanismeja, jotka vapauttaisivat jäsenvaltion tällaisten toimenpiteiden soveltamiselta, edellyttäen että tämä ei aiheuttaisi aiheettomia eroja kilpailu- tai sääntelytilanteisiin jäsenvaltioiden välillä. (56) Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi voitava toteuttaa tehokkaita toimia yleisvaltuutuksen tai käyttöoikeuden ehtojen noudattamisen valvomiseksi ja varmistamiseksi, mukaan luettuna valtuudet määrätä tehokkaita taloudellisia ja/tai hallinnollisia seuraamuksia, jos ehtoja rikotaan. (57) Valtuutuksiin liitettäviin ehtoihin pitäisi sisältyä erityisehtoja, jotka koskevat esteettömyyttä vammaisille käyttäjille ja viranomaisten tarvetta tiedottaa yleisölle ennen suuronnettomuuksia, niiden aikana ja jälkeen. Lisäksi, teknisten innovaatioiden merkitys huomioon ottaen, jäsenvaltioiden pitäisi voida antaa taajuuksien käyttövaltuutuksia koetarkoituksiin erityisin rajoituksin ja ehdoin, jotka on tiukasti perusteltu tällaisten oikeuksien kokeellisella luonteella. (58) Tilaajayhteyksien eriytetystä tarjoamisesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2887/2000[29] on osoittautunut tehokkaaksi markkinoiden avaamisen ensimmäisessä vaiheessa. Puitedirektiivissä pyydetään komissiota valvomaan siirtymistä vuoden 1998 sääntelyjärjestelmästä vuoden 2002 järjestelmään ja antamaan sopivana ajankohtana ehdotuksia asetuksen kumoamiseksi. Vuoden 2002 sääntelyjärjestelmässä kansallisilla sääntelyviranomaisilla on velvollisuus analysoida markkinaa, joka koskee metallijohdinpohjaisten tilaajayhteyksien ja niiden osien eriytetyn käyttöoikeuden tukkutarjontaa laajakaista- ja puheensiirtopalvelujen tarjoamiseksi, siten kuin se on määritelty merkityksellisiä tuote- ja palvelumarkkinoita koskevassa suosituksessa. Koska kaikki jäsenvaltiot ovat analysoineet tämän markkinan vähintään kerran ja vuoden 2002 sääntelyjärjestelmään perustuvat asianmukaiset velvoitteet ovat voimassa, asetus N:o 2887/2000 on käynyt tarpeettomaksi ja se pitäisi sen vuoksi kumota. (59) Puite-, käyttöoikeus- ja valtuutusdirektiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[30] mukaisesti. (60) Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta hyväksyä täytäntöönpanotoimenpiteitä, jotka liittyvät puitedirektiivin 7 artiklan mukaisiin ilmoituksiin; yhdenmukaistamiseen taajuuksien ja numeroinnin alalla sekä verkkojen ja palvelujen turvallisuuteen liittyvissä asioissa; valtioiden rajat ylittävien markkinoiden yksilöintiin; standardien täytäntöönpanoon sekä sääntelyjärjestelmän säännösten yhdenmukaiseen soveltamiseen. Sille olisi myös siirrettävä toimivalta hyväksyä täytäntöönpanotoimenpiteitä käyttöoikeusdirektiivin liitteiden I ja II päivittämiseksi markkinoiden ja teknologian kehityksen mukaisesti ja hyväksyä täytäntöönpanotoimenpiteitä sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevien valtuutussääntöjen, -menettelyjen ja -ehtojen yhdenmukaistamiseksi. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on täydentää näitä direktiivejä lisäämällä niihin uusia muita kuin keskeisiä osia, niistä olisi päätettävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. Jos tämän menettelyn edellyttämiä määräaikoja ei voida noudattaa pakottavista kiireellisyyssyistä, komission olisi voitava soveltaa päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 6 kohdassa tarkoitettua kiireellistä menettelyä, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) muuttaminen Muutetaan direktiivi 2002/21/EY seuraavasti: (1) Korvataan 1 artiklan 1 kohta seuraavasti: ”1. Tällä direktiivillä perustetaan yhdenmukaistettu järjestelmä sähköisten viestintäpalvelujen, sähköisten viestintäverkkojen, niiden liitännäistoimintojen ja -palvelujen sekä päätelaitteiden tiettyjen näkökohtien sääntelylle. Siinä säädetään kansallisten sääntelyviranomaisten tehtävistä ja määritellään joukko menettelyjä, joilla varmistetaan, että sääntelyjärjestelmää sovelletaan yhdenmukaisesti kaikkialla yhteisössä.” (2) Muutetaan 2 artikla seuraavasti: a) Korvataan b alakohta seuraavasti: ”b) ’valtioiden rajat ylittävillä markkinoilla’ useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa sijaitsevia markkinoita, jotka kattavat yhteisön tai suuren osan siitä;” b) Korvataan d alakohta seuraavasti: ”d) ’yleisellä viestintäverkolla’ sähköistä viestintäverkkoa, jota käytetään ainoastaan tai pääasiallisesti sellaisten yleisön saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tarjontaan, jotka tukevat tiedonsiirtoa verkon liityntäpisteiden välillä, mukaan luettuna verkkoelementit, jotka eivät ole aktiivisia;” c) Korvataan e alakohta seuraavasti: ”e) ’liitännäistoiminnolla’ toimintoja, jotka liittyvät sähköiseen viestintäverkkoon ja/tai sähköiseen viestintäpalveluun ja jotka mahdollistavat palvelujen tarjoamisen ja/tai tukevat palvelujen tarjoamista kyseisen verkon ja/tai palvelun kautta tai joilla on mahdollisuus toimia näin ja joihin sisältyy numeron- tai osoitteenmuunnosjärjestelmiä, ehdollisen käyttöoikeuden järjestelmiä ja sähköisiä ohjelmaoppaita, sekä fyysistä infrastruktuuria, kuten kaapelikanavia, mastoja, katujakokaappeja ja rakennuksia;” d) Korvataan l alakohta seuraavasti: ”l) ’erityisdirektiiveillä’ direktiiviä 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi), direktiiviä 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi), direktiiviä 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2002/58/EY[31], jäljempänä ’direktiivi 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi)’;” e) Lisätään q, r ja s alakohta seuraavasti: ”q) ’varaamisella’ tietyn taajuusalueen tai numeroalueen osoittamista yhden tai useamman tyyppisten palvelujen käyttöön, tarvittaessa erityisin ehdoin; r) ’myöntämisellä’ kansallisen sääntelyviranomaisen oikeushenkilölle tai luonnolliselle henkilölle antamaa valtuutusta käyttää radiotaajuutta tai radiotaajuuskanavaa taikka numeroa (tai numeroryhmää tai -ryhmiä); s) ’haitallisella häiriöllä’ häiriötä, joka vaarantaa radionavigointipalvelun tai muun turvallisuuspalvelun toiminnan tai joka muutoin vakavasti heikentää sellaista radioviestintäpalvelua, joka toimii sovellettavien yhteisön tai kansallisten säännösten mukaisesti, tai estää tai toistuvasti keskeyttää tällaisen palvelun toiminnan.” (3) Korvataan 3 artiklan 3 kohta seuraavasti: ”3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansalliset sääntelyviranomaiset käyttävät toimivaltuuksiaan riippumattomasti, puolueettomasti ja avoimesti. Kansalliset sääntelyviranomaiset eivät saa pyytää tai ottaa vastaan miltään muulta elimeltä ohjeita sellaisten tehtävien päivittäisessä hoitamisessa, jotka niille on annettu yhteisön lainsäädännön täytäntöön panemiseksi annetun kansallisen lainsäädännön nojalla. Ainoastaan 4 artiklan mukaisesti perustetuilla muutoksenhakuelimillä tai kansallisilla tuomioistuimilla on valtuudet peruuttaa tilapäisesti tai kumota kansallisten sääntelyviranomaisten tekemät päätökset. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisen sääntelyviranomaisen johtaja tai hänen sijaisensa voidaan irtisanoa ainoastaan, jos hän ei enää täytä tehtäviensä suorittamiseen vaadittavia kansallisessa lainsäädännössä etukäteen säädettyjä ehtoja tai jos hän on syyllistynyt vakavaan rikkomukseen. Kansallisen sääntelyviranomaisen johtajan erottamisesta tehdyn päätöksen täytyy sisältää perustelut ja se täytyy julkistaa erottamisen ajankohtana. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisilla sääntelyviranomaisilla on riittävät taloudelliset ja henkilöstöresurssit niille annettujen tehtävien hoitamiseen ja että niillä on erilliset vuosibudjetit. Niiden budjetit on julkistettava.” (4) Muutetaan 4 artikla seuraavasti: a) Korvataan 1 kohta seuraavasti: ”1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisella tasolla on käytössä tehokkaita järjestelmiä, joiden avulla jokainen käyttäjä tai sähköisiä viestintäverkkoja ja/tai -palveluja tarjoava yritys, johon kansallisen sääntelyviranomaisen tekemä päätös vaikuttaa, voi hakea muutosta päätökseen muutoksenhakuelimeltä, joka on riippumaton asianomaisista osapuolista. Tällä elimellä, joka voi olla tuomioistuin, on oltava tehtäviensä hoitamisen edellyttämä asiantuntemus. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tapaukseen liittyvät tosiseikat otetaan asianmukaisesti huomioon ja että käytettävissä on toimiva muutoksenhakumekanismi. Kansallisen sääntelyviranomaisen päätös on voimassa, kunnes muutoksenhakupyyntö on käsitelty, jollei määrätä tilapäisiä toimenpiteitä. Tilapäisiä toimenpiteitä voidaan määrätä, jos on kiireellinen tarve keskeyttää päätöksen vaikutus, jotta estetään vakava ja peruuttamaton haitta osapuolelle, joka hakee näitä toimenpiteitä ja kun intressien tasapaino sitä edellyttää.” b) Lisätään 3 kohta seuraavasti: ”3. Jäsenvaltioiden on kerättävä tiedot muutoksenhakujen aiheista, määrästä, muutoksenhakumenettelyjen kestosta, tilapäisten toimenpiteiden määräämisestä 1 kohdan mukaisesti tehtyjen päätösten määrästä sekä tällaisten päätösten syistä. Jäsenvaltioiden on vuosittain toimitettava nämä tiedot komissiolle ja Euroopan sähköisen viestinnän markkinaviranomaiselle, jäljempänä ’markkinaviranomainen’.” (5) Korvataan 5 artiklan 1 kohta seuraavasti: ”1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja tarjoavat yritykset toimittavat kaikki tarvittavat tiedot, taloudelliset tiedot mukaan lukien, jotta kansalliset sääntelyviranomaiset voivat varmistua siitä, että tämän direktiivin ja erityisdirektiivien säännöksiä tai niiden mukaisesti tehtyjä päätöksiä noudatetaan. Näiden yritysten on myös toimitettava tiedot sellaisista tulevista verkkojen tai palvelujen uudistuksista, joilla voi olla vaikutuksia kilpailijoille tarjottaviin tukkutason palveluihin. Näiden yritysten on pyynnöstä toimitettava tiedot viipymättä sekä kansallisen sääntelyviranomaisen edellyttämän aikataulun mukaisesti että sen vaatimalla tarkkuudella. Kansallisen sääntelyviranomaisen pyytämien tietojen on oltava oikeasuhteisia tehtävien suorittamiseen nähden. Kansallisten sääntelyviranomaisten on esitettävä perustelut tietojen antamista koskevalla pyynnölleen.” (6) Korvataan 6 ja 7 artikla seuraavasti: ”6 artiklaKuulemismenettelyt ja avoimuus Lukuun ottamatta 7 artiklan 10 kohdan, 20 artiklan tai 21 artiklan soveltamisalaan kuuluvia tapauksia ja jollei 9 c artiklan mukaisesti hyväksytyissä täytäntöönpanotoimenpiteissä toisin määrätä, jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos kansalliset sääntelyviranomaiset aikovat tämän direktiivin tai erityisdirektiivien mukaisesti toteuttaa merkityksellisiin markkinoihin huomattavalla tavalla vaikuttavia toimenpiteitä tai jos ne aikovat säätää rajoituksista 9 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesti, ne antavat asianomaisille osapuolille mahdollisuuden esittää kohtuullisessa määräajassa lausuntonsa ehdotetuista toimenpiteistä. Kansallisten sääntelyviranomaisten on julkaistava tiedot kansallisista kuulemismenettelyistään. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että perustetaan yhtenäinen tiedotuspiste, jonka kautta on mahdollista saada tietoa kaikista senhetkisistä kuulemisista. Kansallisten sääntelyviranomaisten on annettava kuulemisten tulokset julkisesti saataville, jollei tietoja ole luokiteltu luottamuksellisiksi liike-elämän tietojen luottamuksellisuutta koskevan yhteisön ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti. 7 artiklaSähköisen viestinnän sisämarkkinoiden vakiinnuttaminen 1. Kansallisten sääntelyviranomaisten on tämän direktiivin ja erityisdirektiivien mukaisia tehtäviään toteuttaessaan otettava 8 artiklassa vahvistetut tavoitteet mahdollisimman tarkasti huomioon sikäli kun ne liittyvät sisämarkkinoiden toimintaan. 2. Kansallisten sääntelyviranomaisten on myötävaikutettava sisämarkkinoiden kehittymiseen toimimalla yhteistyössä komission ja markkinaviranomaisen kanssa, jotta varmistetaan tämän direktiivin ja erityisdirektiivien säännösten yhdenmukainen soveltaminen kaikissa jäsenvaltioissa. Tätä varten niiden on erityisesti toimittava yhteistyössä komission ja markkinaviranomaisen kanssa, jotta löydettäisiin välineitä ja keinoja, jotka soveltuvat parhaiten tietyntyyppisten markkinatilanteiden hoitoon. 3. Jollei 7 a artiklan mukaisesti hyväksytyissä täytäntöönpanotoimenpiteissä toisin määrätä, jos kansallinen sääntelyviranomainen aikoo 6 artiklassa tarkoitetun kuulemisen jälkeen toteuttaa toimenpiteitä, jotka: a) kuuluvat tämän direktiivin 15 tai 16 artiklan tai direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 5 tai 8 artiklan soveltamisalaan, ja b) jotka vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, sen on asetettava toimenpide-ehdotus perusteluineen markkinaviranomaisen ja muiden jäsenvaltioiden kansallisten sääntelyviranomaisten saataville 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti sekä ilmoitettava asiasta komissiolle ja muille kansallisille sääntelyviranomaisille. Kansallisilla sääntelyviranomaisilla ja komissiolla on mahdollisuus antaa lausuntonsa kyseiselle kansalliselle sääntelyviranomaiselle yhden kuukauden kuluessa. Tätä yhden kuukauden määräaikaa ei voida pidentää. 4. Jos 3 kohdassa tarkoitetulla aiotulla toimenpiteellä pyritään a) sellaisten merkityksellisten markkinoiden määrittelemiseen, jotka eroavat 15 artiklan 1 kohdan mukaisessa suosituksessa määritellyistä; tai b) päättämään, onko jollakin yrityksellä joko yksin tai yhdessä muiden kanssa huomattava markkinavoima 16 artiklan 3, 4 tai 5 kohdan mukaisesti; tai c) asettamaan, muuttamaan tai poistamaan operaattoria koskeva velvoite soveltaen 16 artiklaa yhdessä direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 5 ja 9–13 artiklan ja direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) 17 artiklan kanssa, ja jos toimenpide vahingoittaisi jäsenvaltioiden välistä kauppaa ja jos komissio on ilmoittanut kansalliselle sääntelyviranomaiselle, että se katsoo toimenpide-ehdotuksen muodostavan esteen yhtenäismarkkinoille tai että se epäilee vakavasti ehdotuksen yhteensopivuutta yhteisön oikeuden ja erityisesti 8 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden kanssa, toimenpiteen hyväksymistä on lykättävä vielä kahdella kuukaudella. Tätä määräaikaa ei voida pidentää. 5. Edellä 4 kohdassa tarkoitetun kahden kuukauden määräajan kuluessa komissio voi tehdä päätöksen, jolla asianomaiselta kansalliselta sääntelyviranomaiselta edellytetään toimenpide-ehdotuksen perumista. Komission on ennen päätöksen tekemistä otettava mahdollisimman tarkasti huomioon asetuksen [……/EY] 5 artiklan mukaisesti annettu markkinaviranomaisen lausunto. Päätökseen on liitettävä yksityiskohtainen ja objektiivinen selvitys siitä, miksi komissio katsoo, että toimenpide-ehdotusta ei pidä hyväksyä, sekä yksityiskohtaiset ehdotukset toimenpide-ehdotuksen muuttamiseksi. 6. Kansallisen sääntelyviranomaisen on muutettava toimenpide-ehdotusta tai peruttava se kolmen kuukauden kuluessa komission 5 kohdan mukaisesti tekemästä päätöksestä, jolla kansallista sääntelyviranomaista vaaditaan perumaan suunniteltu toimenpide. Jos toimenpide-ehdotusta muutetaan, kansallisen sääntelyviranomaisen on järjestettävä julkinen kuuleminen 6 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti ja tehtävä uusi ilmoitus muutetusta toimenpide-ehdotuksesta komissiolle 3 kohdan säännösten mukaisesti. 7. Kyseisen kansallisen sääntelyviranomaisen on otettava muiden kansallisten sääntelyviranomaisten ja komission lausunnot mahdollisimman tarkasti huomioon ja se voi, 4 kohdassa tarkoitettuja tapauksia lukuun ottamatta, hyväksyä lopullisen toimenpide-ehdotuksen ja toimittaa sen tällöin komissiolle. Myös kaikkien muiden kansallisten elinten, jotka suorittavat tämän direktiivin tai erityisdirektiivien soveltamisalaan kuuluvia toimia, on otettava komission lausunnot mahdollisimman tarkasti huomioon. 8. Kun toimenpide-ehdotusta on muutettu 6 kohdan mukaisesti, komissio voi tehdä päätöksen, jolla kansallista sääntelyviranomaista vaaditaan asettamaan direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 9–13 a artiklan ja direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) 17 artiklan mukaisesti erityisvelvoitteita annetun määräajan puitteissa. Näin toimiessaan komission on pyrittävä samoihin poliittisiin tavoitteisiin kuin kansallisille sääntelyviranomaisille on asetettu 8 artiklassa. Komission on otettava asetuksen [……/EY] 6 artiklan mukaisesti annettu markkinaviranomaisen lausunto mahdollisimman tarkasti huomioon erityisesti asetettavien velvoitteiden yksityiskohtien täsmentämisessä. 9. Kansallisen sääntelyviranomaisen on ilmoitettava komissiolle kaikki lopulliset toimenpiteet, jotka täyttävät 7 artiklan 3 kohdan a ja b alakohdan ehdot. 10. Jos kansallinen sääntelyviranomainen poikkeuksellisissa olosuhteissa katsoo, että kilpailun turvaamiseksi ja kuluttajien etujen suojaamiseksi on toimittava kiireellisesti noudattamatta 3 ja 4 kohdassa säädettyä menettelyä, se voi hyväksyä oikeasuhteiset ja tilapäiset toimenpiteet välittömästi. Sen on viipymättä ilmoitettava näistä toimenpiteistä perusteluineen komissiolle, muille kansallisille sääntelyviranomaisille ja markkinaviranomaiselle. Kansallisen sääntelyviranomaisen päätökseen, joka koskee tällaisten toimenpiteiden muuttamista pysyviksi tai niiden soveltamisajan pidentämistä, sovelletaan 3 ja 4 kohdan säännöksiä.” (7) Lisätään 7 a artikla seuraavasti: 7 a artiklaTäytäntöönpanosäännökset ”1. Komissio voi säätää 7 artiklaan liittyvistä täytäntöönpanosäännöksistä, joissa määritellään 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti vaadittavissa ilmoituksissa annettavien tietojen muoto, sisältö ja taso, olosuhteet joissa ilmoituksia ei vaadita sekä määräaikojen laskenta. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia sitä täydentämällä, päätetään 22 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. Pakottavista kiireellisyyssyistä komissio voi soveltaa 22 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua kiireellisyysmenettelyä.” (8) Muutetaan 8 artikla seuraavasti: a) Korvataan 1 kohdan toinen alakohta seuraavasti: ”Jollei taajuuksia koskevassa 9 artiklassa toisin säädetä, jäsenvaltioiden on pyrittävä kaikin tavoin välttämään sitoutumista yksittäisiin tekniikoihin ja varmistettava suorittaessaan tässä direktiivissä ja erityisdirektiiveissä säädettyjä sääntelytehtäviä ja varsinkin niitä tehtäviä, joiden tarkoituksena on varmistaa tehokas kilpailu, että kansalliset sääntelyviranomaiset toimivat samoin.” b) Korvataan 2 kohdan a ja b alakohta seuraavasti: ”a) varmistamalla, että käyttäjille, myös vammaisille, vanhuksille ja sosiaalisia erityistarpeita omaaville käyttäjille, koituu mahdollisimman paljon hyötyä valinnanvaran lisääntymisestä, hintojen alentumisesta ja laadun parantumisesta; b) varmistamalla, ettei kilpailua sähköisen viestinnän alalla vääristetä tai rajoiteta, erityisesti sisällön toimittamisen osalta;” c) Korvataan 3 kohdan d alakohta seuraavasti: ”d) toimimalla yhteistyössä komission ja markkinaviranomaisen kanssa johdonmukaisen sääntelykäytännön kehittämiseksi sekä tämän direktiivin ja erityisdirektiivien johdonmukaisen soveltamisen varmistamiseksi.” d) Korvataan 4 kohdan e alakohta seuraavasti: ”e) ottamalla huomioon erityisryhmien ja etenkin vammaisten, vanhusten ja sosiaalisia erityistarpeita omaavien käyttäjien tarpeet;” e) Lisätään 4 kohtaan g alakohta: ”g) soveltamalla periaatetta, jonka mukaan loppukäyttäjillä pitäisi olla mahdollisuus käyttää ja jaella mitä tahansa laillista sisältöä ja käyttää kaikkia valitsemiaan laillisia sovelluksia ja/tai palveluja.” (9) Korvataan 9 artikla seuraavasti: ”9 artiklaRadiotaajuuksien hallinta sähköisten viestintäpalvelujen osalta 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sähköisissä viestintäpalveluissa niiden alueella käytettäviä radiotaajuuksia hallinnoidaan tehokkaasti 8 artiklan mukaisesti. Niiden on varmistettava, että kansalliset sääntelyviranomaiset noudattavat tällaisia radiotaajuuksia varatessaan ja myöntäessään puolueettomia, selkeitä, syrjimättömiä ja oikeasuhteisia perusteita. 2. Jäsenvaltioiden on edistettävä radiotaajuuksien käytön yhdenmukaistamista yhteisössä ja otettava samalla huomioon tarve varmistaa niiden tehokas käyttö sekä toimittava päätöksen 2002/676/EY (radiotaajuuspäätös) mukaisesti. 3. Jollei toisessa alakohdassa tai 9 c artiklan mukaisesti hyväksytyissä toimenpiteissä toisin säädetä, jäsenvaltioiden on varmistettava, että sähköisille viestintäpalveluille avoimilla taajuusalueilla voidaan käyttää kaiken tyyppistä radioverkko- tai langatonta liityntäteknologiaa. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin määrätä radioverkko- tai langattoman liityntäteknologian tyyppejä koskevia oikeasuhteisia ja syrjimättömiä rajoituksia, silloin kun se on tarpeen: a) haitallisten häiriöiden välttämiseksi, b) yleisön suojelemiseksi sähkömagneettisilta kentiltä, c) taajuuksien mahdollisimman laajan yhteiskäytön varmistamiseksi siltä osin kuin niiden käyttö on yleisvaltuutuksen alaista, tai d) rajoituksen noudattamiseksi seuraavan 4 kohdan mukaisesti. 4. Jollei toisessa alakohdassa tai 9 c artiklan mukaisesti hyväksytyissä toimenpiteissä toisin säädetä, jäsenvaltioiden on varmistettava, että sähköisille viestintäpalveluille avoimilla taajuusalueilla voidaan tarjota kaiken tyyppisiä sähköisiä viestintäpalveluja. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin määrätä tarjottavien sähköisten viestintäpalvelujen tyyppejä koskevia oikeasuhteisia ja syrjimättömiä rajoituksia. Rajoitukset, jotka edellyttävät palvelun tarjoamista tietyllä taajuusalueella, on perusteltava, jotta voidaan varmistaa yleisen edun mukaisen tavoitteen saavuttaminen yhteisön oikeuden mukaisesti. Tällaisia tavoitteita ovat esimerkiksi ihmishengen turvaaminen, sosiaalisen, alueellisen tai maantieteellisen yhteenkuuluvuuden edistäminen, taajuuksien tehottoman käytön torjuminen tai kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden ja tiedotusvälineiden moniarvoisuuden edistäminen, siten kuin se määritelty kansallisessa lainsäädännössä yhteisön oikeuden mukaisesti. Rajoitus, jolla kielletään minkään muun palvelun tarjoaminen tietyllä taajuusalueella, voidaan säätää ainoastaan silloin kun se on perusteltavissa tarpeella suojata ihmishengen turvaamiseen liittyviä palveluja. 5. Jäsenvaltioiden on tarkasteltava säännöllisesti uudelleen 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen rajoitusten tarpeellisuutta. 6. Edellä olevaa 3 ja 4 kohtaa sovelletaan radiotaajuuksien varaamiseen ja myöntämiseen 31 päivän joulukuuta 2009 jälkeen.” (10) Lisätään 9 a, 9 b ja 9 c artikla seuraavasti: ”9 a artiklaOlemassa olevien oikeuksien rajoitusten uudelleentarkastelu 1. Jäsenvaltioiden on [1 päivästä tammikuuta 2010] alkaen varmistettava viiden vuoden ajan, että ne oikeuksien haltijat, joille on myönnetty taajuuksien käyttöoikeuksia ennen tätä ajankohtaa, voivat toimittaa toimivaltaiselle kansalliselle sääntelyviranomaiselle hakemuksen, jotta niiden oikeuksiin 9 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesti sovellettavia rajoituksia arvioitaisiin uudelleen. Ennen päätöksen tekemistä toimivaltaisen kansallisen sääntelyviranomaisen on tehtävä oikeudenhaltijalle rajoituksia koskevasta arvioinnistaan ilmoitus, jossa ilmoitetaan oikeuden laajuus arvioinnin jälkeen, ja annettava oikeudenhaltijalle kohtuullinen määräaika hakemuksen peruuttamiseen. Jos oikeudenhaltija peruu hakemuksensa, oikeus pysyy muuttumattomana voimassaolokautensa loppuun tai viisivuotiskauden loppuun asti, sen mukaan, kumpi näistä ajankohdista on aikaisempi. 2. Jos 1 kohdassa mainittu oikeudenhaltija on radio- tai televisio-ohjelmien sisältöpalvelujen tarjoaja ja taajuuksien käyttöoikeus on myönnetty erityisen yleisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseksi, uudelleenarviointia koskeva hakemus voidaan tehdä vain sitä taajuuksien osaa koskien, joka on tarpeen tällaisen tavoitteen saavuttamiseksi. Siihen taajuuksien osaan, joka tulee tarpeettomaksi kyseisen tavoitteen saavuttamisen kannalta 9 artiklan 3 ja 4 kohdan soveltamisen seurauksena, on sovellettava uutta myöntämismenettelyä valtuutusdirektiivin 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun viisivuotiskauden jälkeen jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 9 artiklan 3 ja 4 kohtaa sovelletaan kaikkiin sellaisiin jäljelle jääviin radiotaajuuksien varaamisiin ja myöntämisiin, jotka olivat olemassa tämän direktiivin voimaantulohetkellä. 4. Tätä artiklaa soveltaessaan jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet terveen kilpailun takaamiseksi. 9 b artiklaRadiotaajuuksien yksittäisten käyttöoikeuksien siirto 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yritykset voivat siirtää tai vuokrata muille yrityksille taajuuksien yksittäisiä käyttöoikeuksia niillä taajuusalueilla, joiden osalta tästä määrätään 9 artiklan mukaisesti vahvistetuissa täytäntöönpanotoimissa, ilman kansallisen sääntelyviranomaisen ennakkosuostumusta. Myös muilla taajuusalueilla jäsenvaltiot voivat antaa yrityksille mahdollisuuden siirtää tai vuokrata radiotaajuuksien käyttöoikeuksia muille yrityksille. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tietyn yrityksen aikomuksesta siirtää radiotaajuuksien käyttöoikeuksia ilmoitetaan taajuuksien myöntämisestä vastaavalle kansalliselle sääntelyviranomaiselle ja että se julkistetaan. Jos radiotaajuuksien käyttö on yhdenmukaistettu radiotaajuuspäätöstä tai muuta yhteisön toimenpidettä soveltamalla, tällainen siirto ei saa olla ristiriidassa tämän yhdenmukaistetun käytön kanssa. 9 c artiklaRadiotaajuuksien hallinnoinnin yhdenmukaistamistoimet Edistääkseen sisämarkkinoiden kehittämistä komissio voi tämän artiklan periaatteiden saavuttamiseksi hyväksyä asianmukaisia täytäntöönpanotoimenpiteitä: a) sellaisten taajuusalueiden yksilöimisen yhdenmukaistamiseksi, joiden käyttöoikeuksia voidaan siirtää tai vuokrata yritysten kesken; b) tällaisiin oikeuksiin liitettyjen ehtojen yhdenmukaistamiseksi ja tällaisiin siirtoihin tai vuokrauksiin sovellettavien ehtojen, menettelyjen, rajoitusten, peruutusten ja siirtymäkauden sääntöjen yhdenmukaistamiseksi; c) niiden erityistoimien yhdenmukaistamiseksi, joilla varmistetaan terve kilpailu yksittäisiä oikeuksia siirrettäessä; d) palvelu- tai teknologiariippumattomuutta koskevan poikkeuksen luomiseksi ja näiden poikkeusten soveltamisalan ja luonteen yhdenmukaistamiseksi 9 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesti lukuun ottamatta niitä poikkeuksia, joiden tarkoituksena on varmistaa kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden ja tiedotusvälineiden moniarvoisuuden edistäminen. Kyseisistä toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia sitä täydentämällä, päätetään 22 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. Pakottavista kiireellisyyssyistä komissio voi soveltaa 22 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua kiireellisyysmenettelyä. Komissiota voi tämän kohdan säännösten täytäntöönpanossa avustaa markkinaviranomainen asetuksen [……/EY] 10 artiklan mukaisesti.” (11) Muutetaan 10 artikla seuraavasti: a) Korvataan 2 kohta seuraavasti: ”2. Kansallisten sääntelyviranomaisten on varmistettava, että numerointisuunnitelmia ja -menettelyjä sovelletaan tavalla, joka kohtelee yhdenvertaisesti kaikkia yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajia. Jäsenvaltioiden on erityisesti varmistettava, että yritys, jolle on myönnetty numerointialue, ei syrji muita sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajia niiden palvelujen käyttöön tarvittavien numeroiden osalta.” b) Korvataan 4 kohta seuraavasti: ”4. Jäsenvaltioiden on tuettava numeroinnin yhdenmukaistamista yhteisössä silloin kun se edistää sisämarkkinoiden toimintaa tai tukee yleiseurooppalaisten palvelujen kehittämistä. Komissio voi tältä osin toteuttaa asianmukaisia teknisiä täytäntöönpanotoimenpiteitä, joihin voi sisältyä erityisnumeroiden tai -numeroalueiden hinnoitteluperiaatteiden vahvistaminen. Täytäntöönpanotoimenpiteissä voidaan antaa markkinaviranomaiselle vastuita näiden toimenpiteiden soveltamisessa. Näistä toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia sitä täydentämällä, päätetään 22 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. Pakottavista kiireellisyyssyistä komissio voi soveltaa 22 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua kiireellisyysmenettelyä.” (12) Korvataan 11 artiklan 1 kohdassa ilmaisu ”toimii selkeiden ja yleisesti saatavilla olevien menettelyjen pohjalta, joita sovelletaan syrjimättömästi ja viivytyksettä, ja” seuraavasti: ”toimii yksinkertaisten, selkeiden ja yleisesti saatavilla olevien menettelyjen pohjalta, joita sovelletaan syrjimättömästi ja viivytyksettä, ja tekee joka tapauksessa päätöksensä neljän kuukauden kuluessa hakemuksesta, ja” (13) Korvataan 12 artikla seuraavasti: ”12 artikla Rinnakkain sijoittaminen ja järjestelmien yhteiskäyttö sähköisten viestintäverkkojen tarjoajien osalta 1. Jos sähköisiä viestintäverkkoja tarjoavalla yrityksellä on kansallisen lainsäädännön nojalla oikeus asentaa järjestelmiä julkisessa tai yksityisessä omistuksessa olevan omaisuuden yhteyteen tai mahdollisuus käyttää omaisuuden pakkolunastus- tai käyttöönottomenettelyä, kansallisten sääntelyviranomaisten on voitava määrätä tällaisten järjestelmien tai tällaisen omaisuuden yhteiskäytöstä, mukaan luettuina rakennusten sisääntulot, mastot, antennit, kaapelikanavat, kaapelikaivot ja katujakokaapit. 2. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että 1 kohdassa tarkoitettujen oikeudenhaltijoiden on myönnettävä järjestelmien tai omaisuuden yhteiskäyttömahdollisuus (fyysinen rinnakkain sijoittaminen mukaan luettuna), tai toteuttaa julkisten töiden yhteensovittamista helpottavia toimenpiteitä ympäristön, kansanterveyden ja yleisen turvallisuuden suojelemiseksi tai kaupunkisuunnittelun ja maankäytön tavoitteiden toteuttamiseksi vasta sellaisen asianmukaisen julkisen kuulemisvaiheen jälkeen, jonka aikana kaikille asianomaisille osapuolille on annettava mahdollisuus esittää näkemyksensä. Tällaiset yhteiskäyttö- ja yhteensovittamisjärjestelyt voivat sisältää sääntöjä, jotka koskevat järjestelmien tai omaisuuden yhteiskäytöstä aiheutuvien kustannusten jakamista. 3. Kansallisen sääntelyviranomaisen 1 kohdan mukaisesti toteuttamien toimenpiteiden on oltava puolueettomia, selkeitä ja oikeasuhteisia.” (14) Lisätään III a luku seuraavasti: ”III a luku VERKKOJEN JA PALVELUJEN TURVALLISUUS JA EHEYS 13 a artikla Turvallisuus ja eheys 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yleisiä viestintäverkkoja tai yleisesti saatavilla olevia sähköisiä viestintäpalveluja tarjoavat yritykset toteuttavat asianmukaisia teknisiä ja organisatorisia toimenpiteitä varmistaakseen verkkojensa tai palvelujensa turvallisuuden. Näillä toimenpiteillä on voitava varmistaa riskiin suhteutettu turvallisuustaso ottaen huomioon uusin tekniikka. Erityisesti on toteutettava toimenpiteitä turvallisuuden vaarantumistilanteista käyttäjille ja yhteenliitetyille verkoille aiheutuvien vaikutusten ehkäisemiseksi tai minimoimiseksi. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yleisiä viestintäverkkoja tarjoavat yritykset toteuttavat kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen verkkojensa eheyden ja turvatakseen siten näiden verkkojen kautta tarjottavien palvelujen jatkuvuuden. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yleisiä viestintäverkkoja tai yleisesti saatavilla olevia sähköisiä viestintäpalveluja tarjoavat yritykset ilmoittavat kansalliselle sääntelyviranomaiselle kaikki sellaiset turvallisuuden tai eheyden loukkaukset, joilla on ollut huomattava vaikutus verkkojen tai palvelujen toimintaan. Kyseisen kansallisen sääntelyviranomaisen on tarvittaessa ilmoitettava asiasta muiden jäsenvaltioiden kansallisille sääntelyviranomaisille ja markkinaviranomaiselle. Jos loukkauksen julkistaminen on yleisen edun mukaista, kansallinen sääntelyviranomainen voi tiedottaa asiasta yleisölle. Kansallisen sääntelyviranomaisen on kolmen kuukauden välein toimitettava komissiolle tiivistelmäraportti vastaanotetuista ilmoituksista ja tämän kohdan mukaisesti toteutetuista toimista. 4. Komissio voi, ottaen asetuksen [……/EY] 4 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti annetun markkinaviranomaisen lausunnon mahdollisimman tarkasti huomioon, hyväksyä asianmukaisia täytäntöönpanotoimenpiteitä 1, 2 ja 3 kohdissa tarkoitettujen toimenpiteiden yhdenmukaistamiseksi, mukaan luettuna toimenpiteet, joilla määritellään ilmoitusvelvollisuuksiin liittyvät olosuhteet, ilmoitusten muoto ja niihin sovellettavat menettelyt. Näistä täytäntöönpanotoimenpiteistä, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia sitä täydentämällä, päätetään 22 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Pakottavista kiireellisyyssyistä komissio voi soveltaa 22 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua kiireellisyysmenettelyä. 13 b artiklaTäytäntöönpano ja sen valvonta 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisella sääntelyviranomaisella on valtuudet antaa sitovia ohjeita yleisiä viestintäverkkoja tai yleisesti saatavilla olevia sähköisiä viestintäpalveluja tarjoaville yrityksille 13 a artiklan täytäntöön panemiseksi. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisella sääntelyviranomaisella on valtuudet vaatia yleisiä viestintäverkkoja tai yleisesti saatavilla olevia sähköisiä viestintäpalveluja tarjoavia yrityksiä: a) antamaan tiedot, jotka tarvitaan niiden palvelujen ja verkkojen turvallisuuden arvioimiseksi, mukaan luettuina dokumentoidut turvallisuusohjeet; ja b) teettämään pätevällä riippumattomalla elimellä turvallisuustarkastuksen ja toimittamaan sen tulokset kansalliselle sääntelyviranomaiselle. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisilla sääntelyviranomaisilla on kaikki tarvittavat valtuudet tutkia määräysten noudattamatta jättämistä. 4. Nämä säännökset eivät rajoita tämän direktiivin 3 artiklan soveltamista.” (15) Muutetaan 14 artikla seuraavasti: a) Poistetaan 2 kohdan toisen alakohdan toinen virke. b) Poistetaan 3 kohta. (16) Muutetaan 15 artikla seuraavasti: a) Korvataan otsikko seuraavasti: ”Markkinoiden yksilöinnissä ja määri