Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus yhteisistä säännöistä siviili-ilmailun turvaamisen alalla"



Virallinen lehti nro C 048 , 21/02/2002 s. 0070 - 0073



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus yhteisistä säännöistä siviili-ilmailun turvaamisen alalla" (2002/C 48/17) Neuvosto päätti 5. marraskuuta 2001 EY:n perustamissopimuksen 80 artiklan 2 kohdan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta edellä mainitusta ehdotuksesta. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausunnon valmistelun "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -jaoston tehtäväksi. Esittelijä oli Bo Green. Asian kiireellisestä luonteesta johtuen talous- ja sosiaalikomitea nimitti 28. ja 29. marraskuuta 2001 pitämässään 386. täysistunnossa (marraskuun 28. päivän kokouksessa) yleisesittelijäksi Bo Greenin ja hyväksyi seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 74 ääntä puolesta, ja 2 pidättyi äänestämästä. 1. Taustaa 1.1. New Yorkiin ja Washingtoniin 11. syyskuuta 2001 kohdistuneita terrori-iskuja seuraavana päivänä hallitusten päämiehet, Euroopan parlamentin puhemies, komission puheenjohtaja sekä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja päättivät, että tähän uuteen uhkaan vastaaminen edellyttää Euroopan unionilta mahdollisimman nopeita päätöksiä. Samana päivänä kokoontunut Euroopan unionin neuvosto pyysi liikenneministereitä arvioimaan ilmailun turvaamiseksi tehtyjä päätöksiä sekä pohtimaan mahdollisia täydentäviä toimenpiteitä. 1.2. Neuvosto hyväksyi liikenneministerien erityiskokouksessa 14. syyskuuta päätelmät, joissa se katsoo välttämättömäksi toteuttaa kaikki Euroopan siviili-ilmailukonferenssin(1) asiakirjassa 30 esitetyt keskeiset toimet, joilla torjutaan siviili-ilmailuun kohdistuvaa laitonta toimintaa. 1.3. Eurooppa-neuvosto kehotti 21. syyskuuta pitämässään ylimääräisessä istunnossa liikenneneuvostoa ryhtymään 15. lokakuuta 2001 järjestettävässä istunnossaan tarvittaviin toimiin ilmailun turvallisuuden parantamiseksi. Näitä toimia ovat erityisesti - aseiden luokittelu - miehistön tekninen koulutus - ruumaan menevien matkatavaroiden tarkastaminen ja seuranta - ohjaamon turvaaminen - jäsenvaltioiden soveltamien turvatoimien laadun valvonta. 2. Komission ehdotus 2.1. Jäsenvaltiot ovat pystyneet reagoimaan aikaisempiin terroriaaltoihin riittävän tehokkaasti kansainvälisessä siviili-ilmailujärjestössä ICAO:ssa(2) ja Euroopan siviili-ilmailukonferenssissa ECAC:ssa tehdyllä yhteistyöllä. Vuosina 1970-1999 lentoliikenteen matkustajamäärä nelinkertaistui ja lentojen määrä kaksinkertaistui, samalla kun ilmailun turvallisuutta uhkaavat teot vähenivät sadasta kuuteen ja niiden uhrien määrä aleni 92:sta nollaan. 2.2. Viimeaikaiset tapahtumat ovat kuitenkin osoittaneet, että olosuhteet ovat muuttuneet dramaattisesti. Kaikkialla yhteisössä vallitsee sama uhka, koska mikä tahansa lento voidaan kaapata sen lähdettyä miltä tahansa lentoasemalta, ja sitä voidaan käyttää pommina mitä tahansa lentoetäisyydellä olevaa kaupunkia vastaan. 2.3. Keskinäisen riippuvuuden tunnustaminen on yksi seikoista, jotka ovat tulleet selkeästi esille edellä mainituilla foorumeilla käydyissä keskusteluissa. Johtopäätös on, että kaikkien on nyt toteutettava samoja, ECAC:n asiakirjassa 30 mainittuja toimenpiteitä sekä kotimaan että ulkomaan lennoilla. Lisäksi on laadittava kollektiivinen järjestely, jolla sääntöjen noudattamista valvotaan. 2.4. Edellä esitetyn perusteella, ja koska kansalaisten luottamus lentoliikennettä kohtaan on palautettava nopeasti, komissio katsoo, että asetus on paras keino varmistaa ehdotettujen yhteisten säännösten käyttöönotto, sillä direktiivin avulla niiden saattaminen osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä veisi liian kauan. Komissio katsoo, että asetus kuuluu yhteisön liikennepolitiikan piiriin ja että siten sen oikeusperustana on perustamissopimuksen 80 artiklan 2 kohta. 2.5. Kuten edellä todettiin, osapuolet ovat yksimielisiä siitä, että yhteisön toiminnan perustana on ECAC:n asiakirja 30. Sen sisältämät toimenpiteet eivät kuitenkaan ole riittävän yksityiskohtaisia, jotta niiden soveltamista voitaisiin valvoa. Ongelman ratkaisemiseksi onkin luotava tekniset standardit. On myös paikallaan muistaa, etteivät kaikki jäsenvaltiot noudata kokonaisuudessaan asiakirja 30:n suosituksia. Ehdotetut säännökset onkin siksi paikallaan toteuttaa vaiheittain. Tällöin on tärkeää, että jokainen jäsenvaltio nimittää toimivaltaisen viranomaisen varmistamaan toimenpiteiden koordinoinnin. 2.6. Ehdotetut säännökset tarjoavat yhteisölle tarvittavat keinot varmistaa siviili-ilmailun turvallisuus seuraavilla toimenpiteillä: - lentoasemien ja ilma-alusten herkille alueille pääsyn valvonta - matkustajien ja heidän käsimatkatavaroidensa valvonta - ruumaan menevien matkatavaroiden tarkastus ja seuranta - rahdin ja postin valvonta - maahenkilöstön koulutus - edellä mainituissa valvontatehtävissä käytettäviin laitteisiin sovellettavien eritelmien määrittäminen - aseiden ja muiden sellaisten esineiden luokittelu, joiden tuominen ilma-alukseen tai lentoasemien herkille alueille on kielletty. 2.7. Koska erityistilanteet, joissa yhteiset säännöt eivät sovellu joitakin lentoja koskeviin yksittäisiin uhkiin, ovat mahdollisia, jäsenvaltioilla on oltava myös mahdollisuus toteuttaa erityisiä varotoimia. Niistä voi kuitenkin olla haittaa yleisille toimenpiteille. Yhteisöllä onkin oltava käytössään valvontamekanismi, jolla voidaan torjua jäsenvaltioiden erityistoimien kielteiset seuraukset ja kumota perusteettomiksi käyneet erityistoimet. 2.8. Komissio esittää lisäksi tehokasta valvontajärjestelmää, joka auttaisi mm. hyvien toimintatapojen levittämisessä. 2.9. On tärkeää tiedostaa, että ehdotettu asetus koskee ainoastaan yhteisön aluetta, eli yhteisön ulkopuolisista maista yhteisöön tai sen yli liikennöitävät lennot eivät kuulu sen piiriin. Siksi siviili-ilmailun turvallisuus kaikkialla maailmassa on edelleen välttämätöntä varmistaa kahden- tai monenvälisin järjestelyin. Tämän suuntaisia toimia on jo toteutettu ICAO:ssa, jossa mm. EU ehdotti Chicagon yleissopimuksen liitteen 17 standardien tiukentamista. 3. Yleistä 3.1. TSK pitää ehdotusta asetukseksi tervetulleena, koska se tarjoaa nopean ja riittävän keinon ryhtyä toimiin siviili-ilmailuun turvallisuuden korkean tason varmistamiseksi ja siihen kohdistuvien laittomuuksien torjumiseksi. 3.2. Komitea pitää myös komission valitsemaa säädöstyyppiä (asetus eikä direktiivi) asianmukaisena, sillä asetusta voidaan periaatteessa soveltaa suoraan kaikissa jäsenvaltioissa eikä se edellytä säännösten saattamista osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. 3.3. TSK panee merkille, että lentoasemien turvatoimia koskevat yhteiset standardit sekä ilmailun turvaamista edistävien laitteiden tekniset vaatimukset perustuvat Euroopan siviili-ilmailukonferenssin (ECAC) asiakirjaan 30, ja niistä säädetään ehdotetun asetuksen liitteessä. Tätä teknistä liitettä pidetään jatkuvasti ajan tasalla komitologiamenettelyn mukaisesti. TSK kannattaa kyseistä menettelyä yksityiskohtaisten täytäntöönpanoa koskevien teknisten standardien hyväksymiseksi. 3.4. TSK katsoo, että Yhdysvaltain viimeaikaiset tapahtumat puoltavat nopeita, mutta huolellisesti työstettyjä päätöksiä siviili-ilmailun korkean turvallisuustason varmistamiseksi. 3.5. Unionin päätöksentekoprosessissa käsitellään parhaillaan myös kolmea muuta ehdotusta: - Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi teknisten sääntöjen ja hallinnollisten menettelyjen yhdenmukaistamisesta siviili-ilmailun alalla (JAR-OPS) - Ehdotus direktiiviksi onnettomuuksien ehkäisystä sekä tietojen keräämisestä ja levittämisestä siviili-ilmailussa - Ehdotus direktiiviksi matkustamohenkilökuntaa koskevista turvallisuusvaatimuksista ja ammatillisen pätevyyden todistamisesta. 3.6. Näitä ilmailun turvallisuuteen vaikuttavia ehdotuksia tulee edistää, ja ne tulee hyväksyä lopullisesti mahdollisimman pian. 3.7. Komission ehdotuksen otsikko ei ole kattava, koska ehdotus koskee ainoastaan lentokoneeseen siirtymistä edeltäviä turvatoimia eikä koneessa toteutettavia toimenpiteitä. 3.8. Onkin mahdollisimman nopeasti annettava säädös, joka koskee tehokkaita turvatoimia lentokoneessa. Sen tulee koskea esim. ohjaamoon pääsyä, lentävää turvahenkilöstöä sekä ilmassa olevan koneen ja lennonjohdon välisen tehokkaan viestintäyhteyden varmistamista myös kriisitilanteessa. 3.9. Käytännössä ehdotetaan, että ECAC:n suositukset sisällytetään yhteisön lainsäädäntöön. 3.10. Ehdotuksen mukaan asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 3.11. Etenkään perusrakenteita koskevien ehdotusten vuoksi ei suunniteltu aikataulu ole realistinen. 3.12. Ehdotetun asetuksen toteuttaminen aiheuttaa huomattavia kustannuksia. 3.13. TSK ei pidä kohtuullisena, että kyseiset ylimääräiset kustannukset jäisivät lentoasemien ja lentoyhtiöiden vastuulle. Kansalaisten turvallisuuden varmistamisen lentoasemilla tulee kuulua jäsenvaltioiden tehtäviin. 4. Erityistä 4.1. Soveltamisala (3 artikla) 4.1.1. Komitea epäilee, että ehdotetun asetuksen 3 artikla, jonka mukaan "tässä asetuksessa säädettyjä toimenpiteitä sovelletaan kaikkiin jäsenvaltioiden alueella sijaitseviin lentoasemiin ja lennonvarmistuslaitteisiin", saattaa olla ristiriidassa ehdotetun asetuksen päätavoitteen kanssa. TSK haluaakin tietää tulisiko yhteisön ulkopuolisista maista saapuvien lentojen antaa laskeutua yhteisön lentoasemille vain mikäli lähtöaseman turvallisuustaso on vähintään asetuksessa säädetyllä tasolla. 4.1.2. Turvallisuus ei ole alueellinen käsite eikä sitä pidä rajata koskemaan EU:n aluetta. 4.2. Yhteiset standardit (4 artiklan 1 kohta) 4.2.1. Tässä yhteydessä tulisi viitata suoraan Euroopan siviili-ilmailukonferenssin (ECAC) asiakirjan 30 standardeihin. 4.3. Asetuksessa säädettyjä toimenpiteitä tiukemmat toimenpiteet (6 artikla) 4.3.1. Koska jo ehdotetun asetuksen tavoitteena on varmistaa turvallisuuden korkea taso, TSK ihmettelee, että sen 6 artiklan säännösten mukaan jäsenvaltiot voivat soveltaa toimenpiteitä, jotka ovat tiukempia kuin tässä asetuksessa säädetyt. 4.3.2. Mikäli artiklan säännökset säilytetään, komission tulee valvoa, etteivät jäsenvaltioiden toimenpiteet ole syrjiviä tai tarpeettoman rajoittavia. 4.4. Säännösten noudattamisen valvonta (7 artiklan 3 kohta) 4.4.1. Komissio ilmoittaa lentoasemien tarkastuksista kyseiselle jäsenvaltiolle hyvissä ajoin etukäteen. 4.4.2. TSK katsoo, että pistokokeisiin perustuva tarkastusjärjestelmä olisi paljon tehokkaampi keino varmistaa asetuksen säännösten toimeenpano. 4.5. Tietojen julkistaminen (9 artikla) 4.5.1. Asetuksen täytäntöönpanoa koskevan komission vuosittaisen kertomuksen julkaisemisen yhteydessä on otettava huomioon tietojen luottamuksellisuus. 5. Päätelmät 5.1. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa ehdotettua asetusta. Lisäksi se pitää asetusta tervetulleena säädöstyyppinä verrattuna direktiiviin, jonka voimaantulo kestäisi kauemmin. 5.2. Parhaillaan valmisteltavien kolmen muun ilmailun turvallisuutta koskevan säädösehdotuksen käsittelyä tulee edistää, ja ne on hyväksyttävä mahdollisimman nopeasti. 5.3. Tässä käsiteltävä ehdotus koskee ainoastaan koneeseen siirtymistä edeltäviä turvatoimia. Onkin viipymättä annettava ja hyväksyttävä säädösehdotus, joka kattaa turvallisuuden itse lentokoneessa. 5.4. Komitea pitää ehdotetun asetuksen toimeenpanoa koskevaa aikataulua perusrakenteiden osalta epärealistisena. 5.5. Komitea katsoo, että jäsenvaltioiden tulee vastata ehdotusten toteuttamisesta aiheutuvista merkittävistä lisäkuluista. Bryssel 28. marraskuuta 2001. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs (1) Euroopan siviili-ilmailukonferenssi (ECAC) on Euroopan ilmailuviranomaisten vapaaehtoinen yhteenliittymä, joka on hyväksynyt useita mm. lentoturvallisuuteen liittyviä kannanottoja. (2) International Civil Aviation Organisation on YK:n ilmailujärjestö.