KOMISSION KERTOMUS

KOMITEOIDEN TYÖSKENTELYSTÄ VUONNA 2015

Komissio esittää yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, annetun asetuksen (EU) N:o 182/2011 , jäljempänä ’komitologia-asetus’, 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti vuotta 2015 koskevan kertomuksen komiteoiden työskentelystä.

Kertomukseen sisältyy yleiskatsaus komiteamenettelyn kehitykseen vuonna 2015 ja tiivistelmä komiteoiden toiminnasta. Sen ohessa annetaan komission yksiköiden valmisteluasiakirja, jossa on yksityiskohtaisia tilastotietoja yksittäisten komiteoiden toiminnasta.

1. Yleiskatsaus komiteamenettelyn kehitykseen vuonna 2015

1.1 Yleinen kehitys

Komissio tarkasteli asetuksen N:o 182/2011 täytäntöönpanon viittä ensimmäistä vuotta 26. helmikuuta 2016 hyväksytyssä kertomuksessa. Siinä pääteltiin, että asetuksen myötä komissio on kuluneiden viiden vuoden aikana pystynyt hyödyntämään tehokkaasti täytäntöönpanovaltaansa jäsenvaltioiden valvonnassa. Siinä todettiin myös, että nykyinen kehys mahdollistaa tehokkaan ja rakentavan yhteistyön komission ja jäsenvaltioiden välillä.

Kuten vuoden 2013 kertomuksessa todettiin, kaikki ”vanhan” komitologiapäätöksen mukaiset komiteamenettelyt, valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä lukuun ottamatta, on mukautettu automaattisesti komitologia-asetuksessa (asetus (EU) 182/2011) säädettyihin uusiin komiteamenettelyihin.

Siksi komiteamenettelyyn osallistuvat komiteat toimivat vuonna 2015 komitologia-asetuksessa säädettyjen menettelyjen eli neuvoa-antavan menettelyn (4 artikla) ja tarkastelumenettelyn (5 artikla) mukaisesti sekä komitologiapäätöksen 5 a artiklassa säädetyn valvonnan käsittävän sääntelymenettelyn mukaisesti.

Komitologia-asetuksen antamisen yhteydessä julkaistun lausuman mukaan kaikki valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä koskevat, voimassa oleviin perussäädöksiin sisältyvät säännökset tullaan mukauttamaan perussopimuksessa vahvistettuihin vaatimuksiin. Vuonna 2012 tehdyn alustavan arvioinnin perusteella komissio hyväksyikin vuonna 2013 kolme ehdotusta , joilla kaikkiaan 200 perussäädöstä saatetaan SEUT-sopimuksen 290 ja 291 artiklan mukaisiksi. Uusi komissio päätti toimikautensa alkaessa marraskuussa 2014 osana vireillä olevien lainsäädäntöehdotusten uudelleentarkastelua peruuttaa nämä ehdotukset odotettaessa tuloksia neuvotteluista, joita käydään toimielinten välillä parempaa lainsäädäntöä koskevasta toimielinten sopimuksesta. Tämä johti uuteen, 13. huhtikuuta 2016 allekirjoitettuun sopimukseen, jossa muistutetaan tarpeesta mukauttaa pikaisesti kaikki perussäädökset, joissa vielä viitataan valvonnan käsittävään sääntelymenettelyyn.

Vuoden 2017 työohjelmassaan komissio ilmoittaa, että se aikoo esittää säädösehdotuksen, jolla voimassa olevaa lainsäädäntöä mukautetaan delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanosäädöksiä koskevien perussopimuksen määräysten mukaisesti niin, että valvonnan käsittävän sääntelymenettelyn käytöstä voidaan vähitellen luopua. Komissio aikoo myös arvioida delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten antamiseksi noudatettavien menettelyjen demokraattista oikeutusta ja tarkastella eri vaihtoehtoja eräiden EU:n johdetun oikeuden säädösten antamisessa noudatettavien menettelyjen muuttamiseksi.

1.2 Oikeuskäytännön kehittyminen

Asiassa C-88/14 (viisumien vastavuoroisuus), komissio v. parlamentti ja neuvosto, 16. heinäkuuta 2015 annetussa tuomiossa Euroopan unionin tuomioistuin otti kantaa delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten väliseen rajanvetoon. Komissio nosti asiassa kanteen tarkistetun vastavuoroisuusmekanismin kumoamiseksi siltä osin kuin komissiolle annetaan kyseisissä säännöksissä SEUT-sopimuksen 290 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu siirretty säädösvalta eikä SEUT-sopimuksen 291 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua täytäntöönpanovaltaa. Komission näkemyksen mukaan jälkimmäinen on tässä tapauksessa tarkoituksenmukaisempi, kun otetaan huomioon suoritettavat tehtävät (liitteen muuttaminen sen jälkeen kun kolmas osapuoli on ottanut käyttöön viisumipakon). Unionin tuomioistuin hylkäsi komission kanteen ja väitti, että sillä, onko komissiolle annettu säädöksellä harkintavaltaa, ja sillä, mikä on kyseisen harkintavallan laajuus, ei ole merkitystä määritettäessä sitä, onko komission hyväksymän säädöksen oltava delegoitu säädös vai täytäntöönpanosäädös.

Yhdistetyissä asioissa T-261/13 ja T-86/14, Alankomaat v. komissio (Eurostat), 23. syyskuuta 2015 antamassaan tuomiossa tuomioistuin kumosi komission täytäntöönpanotoimia koskevat säännökset, jotka oli hyväksytty valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. Tuomioistuin muistutti, että EU:n toimielinten päätöksentekoa koskevat säännöt vahvistetaan perussopimuksessa, ne eivät ole jäsenvaltioiden eivätkä toimielinten itsensä määrättävissä. Alankomaiden kuningaskunta esitti asiassa, että asetuksen (EY) N:o 2494/95 mukaisten täytäntöönpanotoimenpiteiden ja kyseisten täytäntöönpanotoimenpiteiden toteuttamista koskevien toimenpiteiden hyväksyminen edellyttää valvonnan käsittävän sääntelymenettelyn soveltamista, kun taas kyseisten komission täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisesti Eurostat vahvistaa menetelmäkehykset ja saattaa ne ajan tasalle ilman velvollisuutta noudattaa valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä. Komission mukaan menetelmäkehysten ei ole tarkoitus olla jäsenvaltioita sitovia eivätkä ne ole asetuksessa (EY) N:o 2494/95 tarkoitettuja täytäntöönpanotoimenpiteitä. Unionin tuomioistuin päätti, että tällaiset kehykset ovat täytäntöönpanotoimenpiteitä, joita on noudatettava, jotta voidaan toteuttaa käytännössä sovellettavat määräykset ja varmistaa yhdenmukaistettujen kuluttajahintaindeksien vertailukelpoisuus. Riidanalaisissa säännöksissä olisi siten pitänyt säätää valvonnan käsittävän sääntelymenettelyn soveltamisesta, jotta asetuksessa N:o 2494/95 tarkoitetut tarvittavat täytäntöönpanotoimenpiteet voidaan hyväksyä.



2. Yleiskatsaus toimintaan

2.1 Komiteoiden ja kokousten määrä

On tärkeää tehdä ero komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden ja muiden elinten, erityisesti komission perustamien asiantuntijaryhmien, välille. Viimeksi mainitut antavat komissiolle asiantuntija-apua politiikan ja delegoitujen säädösten valmistelussa ja täytäntöönpanossa, kun taas komiteamenettelyyn osallistuvat komiteat avustavat komissiota sille perussäädöksillä siirretyn täytäntöönpanovallan käytössä. Tämä kertomus koskee ainoastaan komiteamenettelyyn osallistuvia komiteoita. Komiteamenettelyyn osallistuvien aktiivisten komiteoiden määrä ajalla 1. tammikuuta – 31. joulukuuta 2015 on laskettu toiminta-aloittain (ks. taulukko I). Vertailun vuoksi on ilmoitettu myös edellisen vuoden numerotiedot (tilanne 31. joulukuuta 2014). Komiteoiden jaostoja ja eri kokoonpanoja ei ole laskettu omiksi kohdikseen, koska ne kuuluvat ”emokomiteaan”.