P6_TA(2005)0132

Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka 2003

Euroopan parlamentin päätöslauselma neuvoston vuosittaisesta selvityksestä Euroopan parlamentille YUTP:n tärkeimmistä näkökohdista ja perusvalinnoista sekä niiden taloudellisista vaikutuksista Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon — 2003 (8412/2004 — 2004/2172(INI))

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon Roomassa 29. lokakuuta 2004 allekirjoitetun sopimuksen Euroopan perustuslaista,

- ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston 12. joulukuuta 2003 hyväksymän Euroopan turvallisuusstrategian,

- ottaa huomioon neuvoston vuosittaisen selvityksen vuodelta 2003 (8412/2004),

- ottaa huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6. päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen [1] 40 kohdan,

- ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklan,

- ottaa huomioon 12. tammikuuta 2005 antamansa päätöslauselman Euroopan perustuslaista tehdystä sopimuksesta [2],

- ottaa huomioon 23. lokakuuta 2003 antamansa päätöslauselman yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan toteuttamisessa saavutetusta edistyksestä [3],

- ottaa huomioon 29. tammikuuta 2004 antamansa päätöslauselman Euroopan unionin ja Yhdistyneiden Kansakuntien välisistä suhteista [4],

- ottaa huomioon 20. marraskuuta 2003 antamansa päätöslauselman laajemmasta Euroopasta ja naapuruudesta: uusi kehys suhteille EU:n itäisiin ja eteläisiin naapureihin [5],

- ottaa huomioon 10. huhtikuuta 2003 antamansa päätöslauselman Euroopan uuden turvallisuus- ja puolustusjärjestelmän ensisijaisista painopisteistä ja puutteista [6],

- ottaa huomioon 26. helmikuuta 2004 antamansa suosituksen neuvostolle EU:n ja Venäjän suhteista [7],

- ottaa huomioon 22. huhtikuuta 2004 antamansa päätöslauselman transatlanttisesta kumppanuudesta Dublinissa 25. ja 26. kesäkuuta 2004 pidettävän EU:n ja Yhdysvaltojen huippukokouksen edellä [8] ja 13. tammikuuta 2005 antamansa päätöslauselman transatlanttisista suhteista [9],

- ottaa huomioon 23. lokakuuta 2003 antamansa päätöslauselman rauhasta ja ihmisarvosta Lähiidässä [10],

- ottaa huomioon 24. syyskuuta 2003 antamansa suosituksen neuvostolle Irakin tilanteesta [11],

- ottaa huomioon 12. helmikuuta 2004 antamansa päätöslauselman Afganistanista sekä maan haasteista ja tulevaisuudennäkymistä [12],

- ottaa huomioon 15. marraskuuta 2001 antamansa päätöslauselman Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan suhteita koskevasta yhteisestä strategiasta ja yleisestä kumppanuudesta [13],

- ottaa huomioon 13. tammikuuta 2005 antamansa päätöslauselman Intian valtameren äskettäisestä hyökyaaltokatastrofista [14],

- ottaa huomioon Brysselin Eurooppa-neuvoston 16.— 17. joulukuuta 2004 antamat puheenjohtajakauden päätelmät ja erityisesti päätökset terrorismista ja ulkosuhteista,

- ottaa huomioon työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan,

- ottaa huomioon ulkoasiainvaliokunnan mietinnön ja budjettivaliokunnan lausunnon (A6-0062/2005),

A. katsoo, ettei sitä ei ole kuultu asianmukaisesti Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklan mukaisesti, sillä neuvostolla on nykyisin käytäntönä vain toimittaa kuvaileva luettelo edellisen vuoden toimista sen sijaan, että se kuulisi parlamenttia seuraavaa vuotta koskevista keskeisistä näkökohdista ja perusvalinnoista,

B. katsookin, että nykyisestä käytännöstä on luovuttava ja se on korvattava sellaisella, jossa parlamenttia todella kuullaan edellä mainitulla tavalla ja jonka perusteella se osallistuu työhön keskeisemmin,

C. katsoo, että Roomassa 29. lokakuuta 2004 allekirjoitetun Euroopan perustuslaista tehdyn sopimuksen hengellä ja sisällöllä pitäisi jo olla huomattavia vaikutuksia unionin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan toteuttamiseen vuonna 2005 ja sen jälkeen, vaikka sopimus onkin vielä ratifioimatta,

D. huomauttaa esittäneensä toistuvasti näkemyksensä tavasta, jolla suhteet tiettyihin alueisiin ja maihin olisi järjestettävä ja tasapainotettava, jotta unionin ulkoisen toiminnan maailmanlaajuista luonnetta voidaan vahvistaa,

E. katsoo, että yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) ja Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan (ETPP) nykyinen rahoitus on aivan riittämätöntä sekä määrällisesti että laadullisesti sen demokraattisen vastuunalaisuuden osalta;

1. on toki tyytyväinen tapaan, jolla korkea edustaja / neuvoston pääsihteeri on pitänyt parlamentin täysin selvillä YUTP:n tärkeimpien kysymysten kehityksestä, mutta torjuu painokkaasti neuvoston tähän mennessä noudattaman jälkikäteisen toimintatavan, jossa toimitetaan vain kuvaileva luettelo edellisenä vuotena toteutetuista YUTP:n toimista, ja katsoo, että sellainen käytäntö rikkoo selvästi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklan ja 6. toukokuuta 1999 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen määräyksiä Euroopan parlamentin kuulemisesta ennalta;

2. kehottaa neuvostoa siksi luopumaan nykyisestä käytännöstä ja korvaamaan sen ennakoivalla toimintatavalla, jossa parlamenttia kuullaan kunkin vuoden alussa tärkeimmistä näkökohdista ja perusvalinnoista, joita neuvosto siksi vuodeksi suunnittelee sekä maailmanlaajuisissa että horisontaalisissa kysymyksissä sekä suunnitelluista painopisteistä eri maantieteellisiä alueita varten; pyytää neuvostoa lisäksi ilmoittamaan jatkossa, onko Euroopan parlamentin panos otettu huomioon ja jos on, miten;

3. aikoo osaltaan lisätä YUTP:n alan asioiden demokraattista vastuunalaisuutta järjestämällä korkean edustajan / neuvoston pääsihteerin ja ulkosuhteista vastaavan komission jäsenen kanssa neljännesvuosittain käytävien keskustelujen puitteissa säännöllisesti keskusteluja kansallisten parlamenttien kanssa, mukaan luettuna keskustelu kansallisten parlamenttien esittämistä tarkistuksista parlamentin vuosittaiseen kertomukseen YUTP:sta;

4. kehottaa neuvostoa ja neuvoston korkeaa edustajaa / pääsihteeriä osallistumaan aktiivisesti Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien kanssa Euroopan turvallisuusstrategiasta käytävään vuotuiseen keskusteluun;

5. kannustaa sekä neuvostoa että jäsenvaltioita lisäämään ETPP:n parlamentaarista valvontaa kansallisella tasolla vahvistamalla kansallisten parlamenttien roolia ETPP:n toimien hyväksynnässä ja Euroopan tasolla antamalla parlamentille merkittävän roolin koko YUTP:n talousarvion valvonnassa;

6. kehottaa neuvostoa varmistamaan, että sen poliittisia välineitä, kuten pakotepolitiikkaa, pannaan täytäntöön tarkemmin ja että niihin sitoudutaan poliittisesti tiukemmin;

YUTP:n tärkeimmät näkökohdat ja perusvalinnat vuodeksi 2005 perustuslaista tehdyn sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen

7. katsoo, että uuden perussopimuksen YUTP:aa koskevien määräysten henkeä (ja sisältöä) olisi sovellettava jo nyt, niin kuin on jo tehty perustamalla Euroopan puolustusvirasto, ottamalla käyttöön "taisteluosaston" käsite, luomalla kehittynyt EU:n naapuruuspolitiikka, jonka pitäisi olla paljon merkittävämpi kuin nykyinen naapuruuspolitiikka, ja soveltamalla solidaarisuuslauseketta, jotta voidaan torjua terroriuhkia tai -hyökkäyksiä: katsoo, että niiden seurauksiin olisi puututtava koordinoimalla tehokkaasti asiaankuuluvia toimia, myös nykyisiä ja tulevia pelastuspalveluvälineitä sekä keskinäistä solidaarisuusvelvoitetta tarjota apua ja tukea, jos jokin Euroopan unionin jäsenvaltio joutuu aseellisen hyökkäyksen kohteeksi;

8. pyytää tämän johdosta saada tietoja yhtäläisesti ja osallistua keskeisemmin neuvoston kanssa kaikkiin ehdotuksiin, joita komission varapuheenjohtaja / EU:n ulkoasiainministeri jatkossa esittää vuoden 2005 yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan valmistelemisesta;

9. toivoo, että tuleva Euroopan ulkoisen toiminnan yksikkö toimisi ulkoisen toiminnan alalla avainasemassa avustamassa EU:n ulkoasiainministeriä / komission varapuheenjohtajaa; muistuttaa kuitenkin siitä, että olisi säilytettävä Euroopan parlamentin toimivalta ja uuden yksikön kokonaisvastuu parlamentille erityisesti siltä osin, kuin komission osia sisällytetään uuteen yksikköön (ulkosuhteiden pääosasto, EY:n edustustot jne.); pyytää antamaan mahdollisuuden kehittää hallitustenvälisiä osioita (erityisesti jäsenvaltioiden puolelta), jotta tuleva yksikkö voisi seurata integroitua yhteisömallia osana komissiota ja samalla säilyä tinkimättömän uskollisena neuvostolle hallitustenvälisissä asioissa;

10. pyytää neuvostoa tekemään kaikkensa, jotta perustuslaista tehdyssä sopimuksessa olevalla puolustusta koskevalla solidaarisuuslausekkeella on todellista merkitystä heti, kun sopimus tulee voimaan ja todellinen ja tehokas yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka on käytössä;

11. katsoo, että ulkosuhteista vastaavan komission jäsenen ja YUTP:n korkean edustajan täytyisi nyt perustuslaista tehdyn sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen soveltaa uusia normeja tiedottamalla täysimääräisesti parlamentille ja kuulemalla sitä sekä ottamalla se paremmin mukaan kaikkiin YUTP:tä ja ETPP:tä koskeviin kysymyksiin; painottaa, että on erityisesti varmistettava kaikkien Euroopan puolustusviraston toteuttamien toimien demokraattinen vastuunalaisuus ja avoimuus;

12. pitää myönteisenä EU:n puolustusviraston luomista sekä turvallisuustutkimusta koskevia komission valmistelevia toimia; pitää tarpeellisena, että turvallisuustutkimukseen, myös siviilejä koskeviin asioihin, varataan keskipitkän aikavälin rahoitussuunnittelussa vuosittain asianmukainen summa;

13. pyytää neuvostoa kuulemaan parlamenttia säännöllisesti myös ETPP:n tärkeimmistä näkökohdista ja perusvalinnoista ja ottamaan sen mukaan päätöksentekoon sekä pitämään parlamentin tietoisena ETPP:n kehityksestä Euroopan perustuslaista tehdyn sopimuksen I-41 artiklan 8 kohdan mukaisesti; katsoo, että kuuleminen olisi toteutettava samalla tavalla kuin edellä pyydettiin YUTP:n osalta;

Erityisehdotukset maailmanlaajuisista ja horisontaalisista kysymyksistä vuonna 2005

14. pitää myönteisenä Euroopan unionin turvallisuusstrategiaa, jonka Eurooppa-neuvosto hyväksyi 12. joulukuuta 2003; kannattaa täysin strategian kokonaisvaltaista siviili- ja sotilasnäkökohdat huomioon ottavaa lähestymistapaa ja sen keskeisiä käsitteitä ennaltaehkäisevästä toiminnasta ja tehokkaasta monenvälisyydestä, joiden pitäisi luonnehtia myös sekä YUTP:aa että ETPP:aa, sekä viittaa parlamentin ulkoasiainvaliokunnassa parhaillaan laadittavana olevaan mietintöön tästä strategiasta; korostaa tarvetta kehittää nopean toiminnan voimavaroja humanitaaristen katastrofien varalta;

15. korostaa tässä yhteydessä tarvetta kehittää vastaava turvallisuuskulttuuri turvallisuusstrategiassa esitetyllä tavalla ja tukee siksi rajoituksitta jo aloitettua työtä EU:n koulutusmallin toteuttamiseksi ETPP:n alalla; katsoo, että Euroopan turvallisuus- ja puolustusoppilaitoksen kehittämisen ja perustamisen avulla tulee jatkossa taata Euroopan unionin toimielimille sekä jäsenvaltioille hyvin koulutettua henkilöstöä, joka pystyy työskentelemään tehokkaasti ETTP:n alalla; katsoo, että sen vuoksi laitoksella tulee olla organisatorisesti luotettava perusta ja riittävä rahoitus;

16. tukee täysin yhteisiä toimia, joita nyt toteutetaan joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen EU:n strategian toteuttamiseksi, ja viittaa Yhdistyneiden Kansakuntien ydinsulkusopimuksen tarkistamiseen vuonna 2005 ja siihen, että EU:n pitäisi toimia tässä asiassa ja YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1540 (2004) täytäntöönpanossa aktiivisesti; viittaa aiempiin kannanottoihinsa pienaseista ja 22. huhtikuuta 2004 antamaansa päätöslauselmaan jalkaväkimiinoista tehdyn Ottawan sopimuksen uudelleentarkastelukonferenssista [15]; toistaa tukensa asevientiä koskevien Euroopan unionin sitoviksi aiottujen käytännesääntöjen vahvistamiselle sekä EU:n toimille kansainvälisen asekauppaa koskevan sopimuksen puolesta;

17. korostaa uskovansa vakaasti, että ydinaseriisunta myötävaikuttaa merkittävästi kansainväliseen turvallisuuteen ja strategiseen vakauteen ja myös vähentää ydinaseiden leviämisen riskiä; pyytää ydinaseita hallussaan pitäviä jäsenvaltiota panemaan täytäntöön ydinsulkusopimuksen 6 artiklaan sisältyvät velvoitteet; kehottaa jäsenvaltioita kannattamaan tulevassa ydinsulkusopimuksen uudelleentarkastelukonferenssissa YK:n pääsihteerin Kofi Annanin ja Kansainvälisen atomienergiajärjestön pääjohtajan Mohammed El Baradein ehdottamaa ydinaseisiin liittyviä uusia uhkia koskevaa uutta kansainvälistä aloitetta ydinaseriisunnasta ja YK:n aseidenriisuntakonferenssin uudelleen elvyttämisestä;

18. yhtyy Eurooppa-neuvoston kantaan siitä, että terrorismin torjunta on jatkossakin EU:n prioriteetti ja keskeinen osatekijä unionin ulkosuhdepolitiikassa, ja korostaa jälleen kerran, että tätä tavoitetta ei voida saavuttaa ihmisoikeuksien ja kansalaisvapauksien kustannuksella, ja ehdottaa yhdenmukaisuuden ja päättäväisyyden lisäämistä kolmansia maita koskevissa unionin terrorisminvastaisissa toimissa

a) laajentamalla poliittista vuoropuhelua terrorismista kolmansien maiden kanssa,

b) vahvistamalla yhteistyötä kansainvälisten ja alueellisten järjestöjen (erityisesti YK:n terrorismin vastaisen komitean ja Naton) kanssa ja erityisesti palauttamalla YK:n järjestelmän kunnioitus,

c) panemalla täytäntöön EU:n ja Yhdysvaltojen vuonna 2004 antaman julistuksen terrorismin vastustamisesta,

d) tukemalla komission kohdennetun avun strategiaa, jota käytetään jo sellaisissa ohjelmissa kuin Cards, Tacis ja Meda ja jota tästä lähtien luonnehtii yhteistyöhön perustuva lähestymistapa, joka kattaa YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 1373 (2001) osoitetut painopistealueet,

e) vahvistamalla nopean siviili- ja sotilastoiminnan järjestelmien käyttöä,

f) soveltamalla tiukasti terrorismin vastaista lauseketta, joka on sisällytetty sopimuksiin niiden maiden kanssa, joissa on todisteita terrorismiuhkasta tai terroristien suoranaisesta toiminnasta, kuten värväämisestä, koulutuksesta tai rahoittamisesta, tai muiden maiden kanssa, jotka edustavat mahdollista uhkaa unionille; katsoo, että siksi olisi kiinnitettävä huomiota parlamentin vuonna 2002 tekemään ehdotukseen toimielinten välisestä ulkosuhteita koskevasta käytännesäännöstöstä,

g) käyttämällä tarvittaessa rajoituksitta hyväksi ETPP:n alaan kuuluvia toimia,

h) varmistamalla, että kansainvälistä humanitaarista oikeutta ja kansainvälisiä ihmisoikeusnormeja noudatetaan kaikissa toteutettavissa toimissa,

i) varmistamalla Euroopan unionin aktiivinen osallistuminen pitkäaikaisten alueellisten selkkausten ratkaisemiseen rauhanomaisin ja oikeudenmukaisin keinoin ottaen huomioon YK:n päätökset ja sen kansainvälisesti tunnustetun tehtävän sekä torjumalla väkivaltaa ja terrorismia edistäviä keskeisiä sosiaalisia ongelmia (köyhyys, sosiaalinen syrjäytyminen);

19. pitää äärimmäisen tärkeänä omaa panostaan terrorismin vastustamisessa; kehottaa sen vuoksi ulkoasiainvaliokuntaa ja kansalaisvapauksien valiokuntaa löytämään sopivan menettelyn sellaisten asiaa koskevien suositusten valmistelemiseksi, jotka osoitetaan sekä neuvostolle että komissiolle; pyytää näin ollen neuvostoa tiedottamaan moitteettomasti ulkoasiainvaliokunnalle ja kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle sekä kuulemaan niitä EU:n ylläpitämästä terrorijärjestöjen luettelosta; pitää tässä yhteydessä puheenjohtajavaltio Luxemburgin myönteistä suhtautumista tervetulleena;

20. pitää tarpeellisena, että luonnonkatastrofeissa hyödynnetään kapasiteettia, jota neuvosto ja komissio kehittävät siviilisotilaallisella alalla, siviilisotilaallinen suunnitteluyksikkö sekä Galileon ja GMES:n kaltaiset hankkeet mukaan luettuina;

Euroopan parlamentin painopisteet eri maantieteellisillä alueilla vuonna 2005

21. pyytää neuvostoa toteuttamaan välittömiä toimia nykyisen maantieteellisen epätasapainon korjaamiseksi kuluneiden kymmenen vuoden aikana annetuissa YUTP:n alan säädöksissä, jotta saavutetaan oikeudenmukaisempi tasapaino eri alueiden välillä unionin maailmanlaajuisten pyrkimysten mukaisesti; pyytää neuvostoa huolehtimaan erityisesti siitä, että tähän asti laajentumisen vuoksi itään suunnatut toimet ja Välimeren eteläpuolelle suunnattavat uudet toimet ovat maantieteellisesti tasapainossa; korostaa kuitenkin, että EU ei saisi osoittaa ainakaan Länsi-Balkanin, Ukrainan ja Etelä-Kaukasian edistymisen kohdalla, että sen kiinnostus olisi vähenemässä;

22. suosittelee sen vuoksi, että neuvosto toteuttaisi tarpeellisia toimia, jotta unioni voi käyttää hyväksi erityissuhteita tiettyjen maantieteellisten alueiden kanssa (esimerkiksi alueiden kahdenvälisten, monenvälisten tai kahdenvälisten assosiaatiosopimusten kautta) voidakseen siten vahvistaa monenvälistä voimaa toimittaessa sellaisten nousevan talouden maiden ja alueiden kanssa, joihin ei ole vielä luotu erityissuhteita; korostaa edelleen, että EU:n naapurivaltioita ei saa priorisoida enempää EU:n ja kehitysmaiden välisten tärkeiden suhteiden ja solidaarisuuden kustannuksella;

23. pitää kuitenkin äärimmäisen tärkeinä ensinnäkin unionin peräkkäisiä laajentumisia, sellaisina kuin 16.— 17. joulukuuta 2004 kokoontunut Eurooppa-neuvosto on niistä päättänyt, ja toiseksi Euroopan naapuruuspolitiikan kehittämistä, ja pitää niitä unionin tärkeimpinä painopistealueina vuoden 2005 poliittisessa ohjelmassa, Euroopan maiden eurooppalainen talousalue mukaan lukien; pitää ratkaisevan tärkeänä sitä, että ponnistellaan kaikin tavoin rauhanomaisen ja ihmisarvoisen ratkaisun saavuttamiseksi Lähi-idän konfliktiin kvartetin etenemissuunnitelman perustalta ja panemalla täytäntöön strateginen kumppanuus Välimeren ja Lähi-idän alueen kanssa, josta Eurooppa-neuvosto päätti kesäkuussa 2004; pitää tervetulleena Sharm el Sheikissä Sharonin ja Abu Mazenin välillä äskettäin järjestettyä huippukokousta; edellyttää myös, että pyritään kaikin mahdollisin tavoin myötävaikuttamaan muiden käynnissä tai näköpiirissä olevien konfliktien ja kriisien ratkaisemiseen esimerkiksi Kosovossa, Tšetšeniassa, Darfurissa, Somaliassa, Suurten järvien alueella, Iranissa ja Pohjois-Koreassa ja lisäksi viedään eteenpäin sosiaalista edistymistä maailmassa YK:n vuosituhannen tavoitteiden mukaisesti;

24. pitää samoin erityisen tärkeänä, että EU:n Länsi-Balkania koskevaa strategiaa jatketaan ja kehitetään, jotta alueella sijaitsevat valtiot integroidaan vähitellen Euroopan toimielinten piiriin ottaen erityisesti huomioon vuoden 2005 jälkimmäisellä puoliskolla tehtävät keskeiset päätökset Kosovon lopullisesta asemasta;

25. on valmis tekemään neuvoston ja komission kanssa työtä Serbian ja Montenegron sekä Kosovon strategisen aseman uudelleenmäärittämiseksi pitkällä aikavälillä, jotta tämän alueen kaikille ihmisille voitaisiin taata yhteinen rauhanomainen tulevaisuus Euroopan unionissa;

26. odottaa tiivistä yhteistyötä neuvoston ja komission kanssa Lähi-idässä aloitetun rauhanprosessin varmistamiseksi poliittisesti ja taloudellisesti;

27. pitää tärkeänä, että EU:lla ja Yhdysvalloilla on rakentava suhde ja että Natosta tulee jälleen luonteva paikka yhdenvertaiselle poliittiselle vuoropuhelulle, jossa ennaltaehkäisyyn, kriisinhallintaan ja sotilaallisiin voimavaroihin liittyvien välineiden on oltava järkevässä tasapainossa; pitää tärkeänä hyväksyä yhteiset kannat (Euroopan parlamentti ja Yhdysvaltain kongressi) tietyistä yhteisistä maailmanlaajuisista tavoitteista (terrorismin vastainen taistelu, alueelliset konfliktit, joukkotuhoaseiden leviämisen estäminen, aseidenriisunta, kansainvälinen oikeus, todellinen monenkeskisyys, energiayhteistyö, ilmastonmuutos, jne.) ja katsoo Madridin julistuksen täyttäessä kymmenen vuotta vuonna 2005, että transatlanttisia suhteita olisi vauhditettava: transatlanttiset markkinat olisi saatava rakennettua vuoteen 2015 mennessä ja uutta transatlanttista agendaa ajantasaistettava transatlanttisella kumppanuussopimuksella, joka tulee voimaan mahdollisimman nopeasti ja joka tapauksessa kahden seuraavan vuoden aikana;

28. korostaa, että EU:n ja Yhdysvaltojen välinen tiivis yhteistyö on tarpeellinen yleismaailmallisiin taloudellisiin, poliittisiin ja turvallisuusongelmiin vastaamiseksi; pyytää, että laaditaan uusi transatlanttinen ohjelma, jolla rakennetaan vuoropuhelua globaaleista kysymyksistä;

29. kehottaa neuvostoa neuvottelemaan Euroopan parlamentin kanssa kolmansien maiden kanssa solmittavista "strategisista kumppanuuksista", joiden on perustuttava yhteisten arvojen jakamiseen ja edistämiseen; kehottaa tässä yhteydessä arvioimaan kattavasti strategisia kumppanuuksia Venäjän federaation ja Kiinan kanssa;

30. pyytää sekä neuvostoa että komissiota pyrkimään kaikin tavoin varmistamaan läheiset suhteet Venäjään ottaen huomioon yhteiset etumme ja arvomme ja kunnioittaen täysimääräisesti ihmisoikeuksia, oikeusvaltioperiaatetta ja demokratiaa;

31. tukee tässä yhteydessä neuvoston ehdotusta EU:n ja Venäjän yhteisestä kriisinhallinnasta Transdnistrian ja Etelä-Kaukasuksen konfliktien ratkaisemisessa; huomauttaa, että Tšetšenian sota haittaa edelleen todellisen kumppanuuden kehittämistä, ja toistaa pyyntönsä, että kaikki Tšetšenian yhteiskunnan demokraattiset toimijat osallistuvat konfliktin poliittiseen ratkaisemiseen;

32. pahoittelee, että suhteet Kiinan kansantasavaltaan ovat kehittyneet ainoastaan kaupan ja talouden alalla ja että ihmisoikeuksien sekä demokraattisten kysymysten alalla ei ole edistytty olennaisesti; toistaa vaatimuksensa, että olisi otettava käyttöön aseidenvientiä koskevat EU:n menettelysäännöt ja kehottaa tässä yhteydessä neuvostoa olemaan kumoamatta aseiden vientikieltoa sekä etsimään tapoja helpottaa vuoropuhelua, pyrkimään vähentämään jännitystä ja rohkaisemaan aseidenriisuntaa Kiinan ja Taiwanin välisissä suhteissa kannustaen Taiwania demokratian malliksi koko Kiinalle;

33. on erityisen huolestunut Etelä-Kiinassa olevasta suuresta määrästä ohjuksia, jotka on suunnattu Taiwanin salmen yli, sekä Kiinan kansantasavallan säätämästä Taiwanin itsenäistymispyrkimyksien vastaisesta laista (niin sanottu anti-secession law), joka vaikeuttaisi salmen välistä tilannetta tarpeettomasti; pyytää Kiinan kansantasavaltaa sekä Kiinan tasavalta Taiwania ryhtymään uudestaan poliittisiin keskusteluihin keskinäisen yhteisymmärryksen ja tunnustamisen pohjalta vakauden, demokratian, ihmisoikeuksien ja oikeusvaltioperiaatteen edistämiseksi Itä-Aasiassa;

34. tukee Ison-Britannian, Ranskan ja Saksan sekä neuvoston ja komission pyrkimyksiä rohkaista Irania kehittymään alueella aktiiviseksi ja rauhanomaiseksi kumppaniksi, joka osoittaa kunnioittavansa täysimääräisesti ihmisoikeuksia, sekä varmistaa, että se ei kehitä ydinaseita; korostaa, että jos kyseisten aseiden jatkuvasta kehittämisestä ilmenee näyttöä, se aiheuttaisi vakavia seurauksia EU:n ja Iranin välisille suhteille;

35. kannattaa sitä, että EU:n toimia Afganistanissa vahvistetaan entisestään, ja tukee tämän tehtävän luotettavaa ja keskipitkällä aikavälillä suunniteltavissa olevaa rahoitusta; kannattaa kansainvälisen yhteisön entistä voimakkaampia jälleenrakennustoimia; pitää tässä yhteydessä erityisen tärkeinä koulutusjärjestelmän kehittämistä, naisten, tyttöjen ja lasten aseman parantamista, aseriisuntaa ja uudelleenintegrointitoimia sekä oopiuminviljelyn taloudellisten vaihtoehtojen kehittämistä ja toteuttamista;

36. pyytää neuvostoa aloittamaan mahdollisimman nopeasti menettelyn, jotta YUTP:n alalla hyväksytään Irakia koskeva yhteinen kanta;

37. pahoittelee Korean demokraattisen kansantasavallan 10. helmikuuta 2005 päivättyä ilmoitusta aikomuksestaan keskeyttää rajoittamattomaksi ajaksi osallistumisensa monenvälisiin keskusteluihin sen ydinohjelmasta;

38. viittaa useisiin eri maantieteellisiä alueita koskeviin päätöslauselmiinsa ja mietintöihinsä, jotka ovat arvokas panos keskusteluun siitä, miten unionin politiikan näitä maantieteellisiä alueita kohtaan pitäisi kehittyä edellä mainitun oikeudenmukaisen tasapainon saavuttamiseksi;

39. korostaa jälleen kerran, että unionin on suhteissaan kolmansiin maihin aktiivisemmin edistettävä ihmisoikeuksia ja varmistettava vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttaminen, mikä on merkittävä ja olennainen osa sekä YUTP:aa että ETPP:aa;

40. pitää EU:n yhteistä toimintaa Ukrainan äskettäisten vaalien aikana hyvänä esimerkkinä tavasta, jolla yhteisön eri toimielinten yhdessä jäsenvaltioiden kanssa pitäisi reagoida ja ottaa johtava asema tilanteissa, joissa yhteiset eurooppalaiset edut ja arvot ovat uhattuina; lupaa tukea jatkotoimia Ukrainan suhteen, sillä viimeaikaiset tapahtumat ovat selvästi suuri haaste myös unionille;

41. kehottaa neuvostoa, komissiota ja jäsenvaltioita harkitsemaan, Euroopan naapuruuspolitiikkaan sisältyvässä toimintasuunnitelmassa esitettyjen toimien ohella, muita yhteistyömuotoja Ukrainan kanssa siten, että maalle tarjotaan selkeät eurooppalaiset tulevaisuudennäkymät ja vastataan Ukrainan kansan suuren enemmistön selkeisiin pyrkimyksiin, mikä viime kädessä saattaa johtaa maan liittymiseen EU:hun;

Parlamentin kanta unionin rooliin eräissä monenvälisissä järjestöissä

42. suosittelee, että toteutetaan asianmukaiset toimenpiteet nimenomaan unionin edustuksen lisäämiseksi erilaisissa kansainvälisissä monenvälisissä järjestöissä, erityisesti Yhdistyneissä Kansakunnissa, kansainvälisessä rikostuomioistuimessa (ICC), Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestössä (Etyj), Euroopan neuvostossa ja muilla tärkeillä foorumeilla, kunnes uusi perustuslaista tehty sopimus, jossa unionille annetaan nimenomaisesti oikeushenkilöllisyys, tulee voimaan; kehottaa neuvostoa ja komissiota ottamaan mahdollisuuksien mukaan Euroopan parlamentin jäsenet mukaan tämän päämäärän saavuttamiseksi; korostaa erityisesti tarvetta parantaa EU:n suhteita Etyjiin ja Euroopan neuvostoon sekä Yhdistyneisiin Kansakuntiin; pyytää osoittamaan parlamentille roolin, joka vastaa sitä korkean tason parlamentaarista diplomatiaa, jota se harjoittaa osallistuessaan YUTP:n kehittämiseen;

43. katsoo, että unionin kokonaisuudessaan olisi toimittava keskeisessä roolissa erityisesti Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmässä ja että EU:lle olisi tulevaisuudessa varmistettava paikka YK:n turvallisuusneuvostossa, sillä tämä olisi selkein osoitus todellisesta ja tehokkaasta yhteisestä ulkopolitiikasta, ja että unionin pitäisi tukea Yhdistyneiden Kansakuntien uudistusta seuraten uhkia, haasteita ja muutosta käsittelevän korkean tason paneelin raporttiin sisältyviä ehdotuksia;

44. pitää myönteisenä YK:n turvallisuusneuvoston joidenkin Euroopan unionin jäsenvaltioiden aloitteesta tekemää historiallista päätöstä antaa Darfurissa tehdyt rikokset ICC:n käsiteltäviksi; pitää tätä ratkaisevana askeleena kohti puolueettoman lainkäytön takaamista sotarikosten ja ihmisyyttä vastaan tehtyjen rikosten uhreille; pahoittelee kuitenkin, että ICC ei voi käyttää tuomiovaltaa niiden valtioiden kansalaisiin, jotka eivät ole allekirjoittaneet Rooman perussääntöä, ja kehottaa neuvostoa tukemaan edelleen vahvasti ICC:tä;

Parlamentin kanta YUTP:n rahoitukseen vuonna 2005

45. toistaa, että vastaaminen viiteen tärkeimpään Eurooppaan kohdistuvaan uhkaan, sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan turvallisuusstrategiassa (terrorismi, joukkotuhoaseiden leviäminen, alueelliset konfliktit, toimintakyvyttömät valtiot ja järjestäytynyt rikollisuus), edellyttää pitkän aikavälin ulkoista sitoutumista käyttäen kaikkia saatavissa olevia välineitä, muun muassa huomattavia investointeja turvallisuustutkimukseen ja konfliktien ehkäisemiseen, ja merkitsee sitä, että on määriteltävä konkreettiset ja kestävät budjettisitoumukset uusissa rahoitusnäkymissä vuosiksi 2007—2013;

46. korostaa, että enää ei voida tehdä eroa siviili- ja sotilasmenojen rahoituksen välillä varsinkaan ETPP:n alan operaatioissa ja täsmällisemmin unionin yksin toteuttamissa operaatioissa, joita sen siviili- ja sotilaskomponenteista koostuva yksikkö suunnittelee ja toteuttaa;

47. painottaakin jälleen, että ETPP:n piiriin kuuluvien sotilaallisten toimien yhteiset kustannukset olisi rahoitettava yhteisön talousarviosta (kuten jo tehdään siviilipuolella poliisioperaatioissa) eikä toissijaisesta talousarvioista tai jäsenvaltioiden käynnistysrahastosta, kuten nykyisin;

48. palauttaa tätä varten mieleen suunniteltujen "humanitaaristen taisteluosastojen" tulevien interventioiden rahoittamisen tarjoamat uudet mahdollisuudet luonnonkatastrofien yhteydessä, joissa on yhdistettävä sotilaallisen ja siviiliavun eri muotoja, mistä on esimerkkinä äskettäinen hyökyaaltokatastrofi Etelä-Aasiassa; kehottaa tässä yhteydessä neuvostoa ja komissiota laatimaan uuden aloitteen, jossa otetaan huomioon Euroopan parlamentin ehdotus Euroopan siviilirauhanturvajoukoista sekä perustuslain III-321 artiklassa tarkoitettujen eurooppalaisten ei-sotilaallisten rauhanturvajoukkojen perustamisesta;

49. pyytää neuvostoa harkitsemaan jatkossa terrorismin vastaisten ETPP-operaatioiden yhteisten kustannusten rahoittamista yhteisön talousarviosta sen sijaan, että sovellettaisiin nykyisiä sääntöjä, esimerkiksi periaatetta että kustannukset maksaa niiden aiheuttaja, tai muita ad hoc -järjestelyjä, kuten niin sanottua ATHENA-mekanismia;

*

* *

50. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden parlamenteille, YK:n pääsihteerille, NATO:n pääsihteerille ja Euroopan neuvoston pääsihteerille.

[1] EYVL C 172, 18.6.1999, s. 1.

[2] P6_TA(2005)0004.

[3] EUVL C 82 E, 1.4.2004, s. 599.

[4] EUVL C 96 E, 21.4.2004, s. 79.

[5] EUVL C 87 E, 7.4.2004, s. 506.

[6] EUVL C 64 E, 12.3.2004, s. 599.

[7] EUVL C 98 E, 23.4.2004, s. 182.

[8] EUVL C 104 E, 30.4.2004, s. 1043.

[9] P6_TA(2005)0007.

[10] EUVL C 82 E, 1.4.2004, s. 610.

[11] EUVL C 77 E, 26.3.2004, s. 226.

[12] EUVL C 97 E, 22.4.2004, s. 647.

[13] EYVL C 140 E, 13.6.2002, s. 569.

[14] P6_TA(2005)0006.

[15] EUVL C 104 E, 30.4.2004, s. 1075.

--------------------------------------------------