[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 23.11.2005

KOM(2005) 594 lopullinen

KOMISSION VUOSIKERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE

YHTEISÖN ULKOPUOLISTEN MAIDEN YHTEISÖÄ VASTAAN TOTEUTTAMISTA POLKUMYYNNIN JA TUKIEN VASTAISISTA TOIMENPITEISTÄ SEKÄ SUOJATOIMENPITEISTÄ (2004){SEK(2005) 1519}

JOHDANTO

Tämän vuosikertomuksen tavoite on antaa yleiskatsaus Euroopan yhteisön ulkopuolisten maiden yhteisöön kohdistamista kaupan suojakeinoista vuonna 2004, eli polkumyynti-, tasoitustulli- ja suojatoimenpidetapauksista. Kertomuksessa on kaksi osaa, joista ensimmäisessä esitetään lyhyesti vuoden merkittävimmät kehityssuuntaukset, ja toisessa osassa, joka on liite, käsitellään tiettyjä maita tai maaryhmiä ja keskitytään tärkeimpiin tapauksiin.

OSA I: YLEISET KEHITYSSUUNTAUKSET

Yhteisön viejiä vastaan toteutettujen kaupan suojakeinojen käyttö lisääntyi edelleen vuonna 2004. Yhteisöön kohdistettujen voimassa olevien toimenpiteiden määrä nousi 192:sta vuoden 2003 lopulla 199:ään vuonna 2004. Tullien ja muiden kaupan esteiden vähentäminen itse asiassa kannustaa yksittäisiä maita turvautumaan yhä enemmän kaupan suojatoimiin. Yhteisö sitä vastoin on yksi maailman kurinalaisimmista ja maltillisimmista kaupan suojakeinojen käyttäjistä. Se ei periaatteessa vastusta kaupan suojatoimia, joita kolmannet maat kohdistavat yhteisöön, mikäli tämä tapahtuu puolueettomalla ja tasapuolisella tavalla ja kansainvälisesti hyväksyttyjen sääntöjen mukaisesti. Valitettavasti näin ei kuitenkaan aina tapahdu. Euroopan yhteisön on säännöllisesti turvauduttava WTO:n riitojenratkaisuelimeen varmistaakseen, että kyseiset maat noudattavat kansainvälisen kaupan sääntöjä.

Yhteisön ulkopuolisten maiden yhteisön viejiin kohdistamien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden lisääntymistä on erityisen vaikea perustella, koska useimmilla tuotannonaloilla Euroopan yhteisön markkinat ovat avoinna kansainväliselle kilpailulle (alhaiset tuontitullit). Kilpailu yhteisön tuottajien kotimarkkinoilla on kovaa, mikä vähentää merkittävästi niiden kykyä tai aloitteellisuutta viedä tuotteita polkumyyntihintaan yhteisön ulkopuolisille markkinoille. Lisäksi eräät yhteisön ulkopuoliset valtiot soveltavat jatkuvasti suojatoimia melkeinpä rutiininomaisesti. Tämä on erityinen huolenaihe Euroopan yhteisölle, sillä suojatoimenpide kohdistuu hyvän kauppatavan mukaiseen tuontiin, mistä syystä sitä pitäisi käyttää poikkeuksellisesti vain hätätilanteissa. EY on Dohan kehitysohjelman yhteydessä voimakkaasti esittänyt tiukempien vaatimusten soveltamista kaupan suojakeinojen tutkimuksissa.

On mielenkiintoista todeta, että yhä useammat yhteisön ulkopuoliset valtiot aloittavat polkumyynnin vastaiset toimet lähes yksinomaan koko Euroopan yhteisöä vastaan eivätkä yksittäisiä jäsenvaltioita vastaan. Tämän seurauksena polkumyyntitullit vaikuttavat kaikkiin yhteisön viejiin. Toimenpiteet koko yhteisöä vastaan ovat periaatteessa laillisia, koska Euroopan yhteisö on Maailman kauppajärjestön (WTO) itsenäinen jäsen. Yhteisön ulkopuoliset valtiot myös tunnustavat enenevässä määrin, että Euroopan yhteisö on yhdentynyt markkina-alue. Näiden kahden vaihtoehdon hyöty tai haitta yhteisön viejille ei ole yksiselitteinen: koko yhteisöön kohdistunut toimenpide saattaa vaikeuttaa polkumyynnin tai vahingon toteamista (esimerkiksi yhden jäsenvaltion korkeammat vientihinnat tasapainottavat toisen jäsenvaltion matalampia vientihintoja). Toimenpiteen kohdentaminen pelkästään yhden jäsenvaltion alhaisilla hinnoilla tapahtuvaan vientiin voi sitä vastoin helpottaa vahingon toteamista. On myös huomattava se yhteisön asemaan mahdollisesti vaikuttava seikka, että yhteisö soveltaa omia kaupan suojakeinojaan koko yhteisön laajuudelta, joten on hankalaa kyseenalaistaa samoin toimivia yhteisön ulkopuolisia maita.

Tilastojen valossa tilanne on pysynyt lähes samana kuin edellisinä vuosina: Yhdysvaltojen osuus vuonna 2004 oli 27 prosenttia kaikista Euroopan yhteisöön kohdistetuista toimista. Seuraavina olivat Intia (18 prosenttia), Brasilia (7 prosenttia), Kanada (6 prosenttia) ja Etelä-Afrikka (5 prosenttia).

OSA II: TOIMET

1. Maat

2. Yhdysvallat

Edelliseen vuoteen verrattuna – jota hallitsivat teräsalaa koskevat suojatoimenpiteet – Yhdysvaltojen toimet tällä alalla olivat suhteellisen vähäisiä vuonna 2004. Yhdysvallat ei pannut vireille uusia Euroopan yhteisöön kohdistuvia tutkimuksia, mutta se ryhtyi useiden tämän hetkisten polkumyynnin vastaisten ja tasoitustullitoimenpiteiden päättymistä koskeviin tarkasteluihin. Komissio on toiminut aktiivisesti erityisesti viidessä tasoitustullitoimenpiteiden päättymistä koskevassa tarkastelussa, jotka yhdessä tapauksessa johtivat asetettujen tullien poistamiseen.

Vuoden 2004 tärkeimmät tapahtumat koskevat WTO:n riitojenratkaisuelimessä käsiteltävinä olevia tapauksia ja erityisesti nk. nollaamiskäytäntöä koskevan tapauksen vireillepanoa WTO:ssa ja täytäntöönpanoa käsittelevän paneelin perustamista yksityistämiskysymyksiin liittyvässä tapauksessa. ”Nollaamistapauksessa” yhteisö riitauttaa tavan, joka sallii Yhdysvaltojen tutkimuksista vastaavien viranomaisten sivuuttavan laskemissaan ilman polkumyyntiä tapahtuneet vientitoimet (ns. ”nollaaminen”), mikä johtaa polkumyyntimarginaalien merkittävään kasvamiseen. Ilman tätä käytäntöä ei ole todennäköistä, että Yhdysvaltojen viranomaiset olisivat kyenneet toteamaan polkumyynnin tapahtuneeksi ja määräämään tuontitulleja niin monissa tapauksissa. ”Nollaamisperiaate” vaikuttaa yhteisön viejien kaupan määrään useiden satojen miljoonien dollareiden arvosta. Paneeli alkoi käsitellä asiaa lokakuussa 2004. Paneelin loppukertomuksen odotetaan valmistuvan syyskuussa 2005.

Toinen merkittävä tapaus vuonna 2004 oli täytäntöönpanoa käsittelevän paneelin perustaminen yksityistämistapauksessa. Huolimatta Yhdysvaltojen tekemistä parannuksista omiin yksityistämiseen liittyviin menettelyihinsä, jotka se toteutti WTO:n paneelin vuonna 2002 antaman päätöksen mukaisesti, joitakin päätöksen kohtia ei ole pantu täytäntöön. Esimerkiksi toimenpiteiden päättymistä koskevien tarkastelujen osalta Yhdysvallat ei ole muuttanut toimenpiteitä. Tämän kiistanalaisen täytäntöönpanon vuoksi yhteisö voi ainoastaan pyytää toista paneelikäsittelyä Yhdysvaltoja vastaan. Tämä paneeli perustettiin 27. syyskuuta 2004, ja sen loppukertomuksen odotetaan valmistuvan 14. kesäkuuta 2005.

WTO:n riitojenratkaisuelimessä riitautetaan WTO:n jäsenistä eniten Yhdysvaltojen toteuttamia toimenpiteitä. Tämä osoittaa, että Yhdysvaltojen soveltamat kaupan suojaamisvälineitä koskevat käytänteet eivät ole täysin WTO:n sääntöjen mukaisia. Tätä kitkaa vaikeuttaa Yhdysvaltojen haluttomuus panna täytäntöön WTO:n päätöksiä (esimerkiksi vuoden 1916 polkumyyntilaki ja tukien vastainen laki eli ns. Byrd Amendment). Osittain tätä selittää se tosiasia, että Yhdysvaltojen hallintoon kohdistuu maan sisäisistä eturyhmistä ja kongressista voimakasta painostusta, jonka vuoksi sen on vaikea avoimesti tukea sellaisia WTO:n paneelin päätöksiä, jotka ovat maan oman teollisuuden etujen vastaisia.

3. Venäjä, Ukraina ja Valko-Venäjä

Merkittävä kehityssuunta vuonna 2004 oli Venäjän, Ukrainan ja Valko-Venäjän käyttämien kaupan suojakeinojen merkittävä lisääntyminen. Vuonna 2004 Valko-Venäjä pani vireille neljä suojatoimenpidetapausta eri tuotteisiin liittyen, kun taas Venäjä ja Ukraina panivat kumpikin vireille kaksi tutkimusta. Tämän lisäksi sekä Venäjä että Ukraina aloittivat vuonna 2004 ensimmäisen kerran polkumyynnin vastaiset toimenpiteet yhteisön viejiä vastaan ruostumattoman teräksen (Venäjä) ja ruuvikompressoreiden (Ukraina) suhteen.

Merkittävä ongelma näissä menettelyissä on ollut avoimuuden ja tiedonvälityksen puute. Kuten viime vuoden kertomuksesta kävi selvästi ilmi, erityisenä huolenaiheena on näiden valtioiden jatkuvasti käyttämät yleisesti sovellettavat ( erga omnes ) suojatoimenpiteet. Ne ovat kohdistuneet lisääntyneeseen tuontiin, jonka alueellisen kaupan vapauttamiseen tähtäävät aloitteet ovat saaneet aikaan IVY:n sisällä. Komissio on ollut hyvin aktiivinen näissä tapauksissa ja on useaan otteeseen keskustellut viranomaisten kanssa tavoitteenaan lisätä menettelyn avoimuutta.

Yhteisön Venäjälle ja Ukrainaan suuntautuvan viennin kasvamisen seurauksena – jota laajentuminen on lisännyt – nämä tapaukset ovat merkittävästi lisänneet huolestuneisuutta yhteisön viejien keskuudessa. Ne ovat ilmaisseet huolensa siitä, että näiden toimenpiteiden tarkoituksena on edistää kansallista tuotantoa. Yhteisön jäsenmaista erityisesti Puola ja Baltian maat ovat useissa yhteyksissä ottaneet esille kysymyksen siitä, noudattavatko nämä maat kansainvälisen kaupan sääntöjä. Näin on tapahtunut erityisesti niiden WTO:hon liittymisen jälkeen.

4. Kiina

Vaikka viime vuoden kertomuksessa ennustettiin Kiinan lisäävän yhteisön vastaisia kaupan suojakeinoja, tämä kehityssuunta ei vuonna 2004 ollut nähtävissä. Tähän mennessä Kiina on toteuttanut suhteellisen vähän kaupan suojakeinoja yhteisöä vastaan; vuonna 2004 ainoastaan seitsemään yhteisön tuotteeseen sovellettiin toimenpiteitä. Maailmanlaajuisesti Kiina kuitenkin yhä enemmän turvautuu kaupan suojakeinoihin erityisesti kemian alalla. Esimerkiksi eurooppalaiset yritykset, jotka vievät Kiinaan tuotteita muista Aasian maista, ovat säännöllisesti osallisina Kiinan vireille panemissa polkumyynnin vastaisissa menettelyissä. Kiinan talouden merkittävällä kasvuvauhdilla ei ole ollut vastaavaa vaikutusta tuontiin. Yhteisön kaupan alijäämä lisääntyy edelleen myös sen vuoksi, että yhteisön viejät yleisesti kohtaavat merkittäviä esteitä pyrkiessään Kiinan markkinoille.

5. Intia

Intia on edelleen yksi maailman merkittävimmistä kaupan suojakeinojen käyttäjistä, mutta vuonna 2004 se pani vireille vain muutamia yhteisön vastaisia toimia. Vuonna 2004 pantiin vireille vain kolme uutta tutkimusta, kun vuonna 2003 niitä oli seitsemän. Yhteisön vuoden 2003 lopulla WTO:hon viemä riita Intian toteuttamasta 27:stä polkumyynnin vastaisesta toimenpiteestä yhteisön viejiä vastaan on todennäköisesti vaikuttanut Intian polkumyynnin vastaiseen toimintatapaan. Samalla kun neuvotteluprosessi on käynnissä, Intia on mukana useissa voimassa olevien yhteisön tuottajiin kohdistuvien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden tarkasteluissa. Eräät näistä toimenpiteistä on tämän seurauksena päätetty vuoden 2005 ensimmäisten kuukausien aikana.

6. Latinalainen Amerikka

Vuonna 2004 kaupan suojatoimissa havaittiin pientä vähenemistä edelliseen vuoteen verrattuna. Argentiinan osuus yhteisön viejiin kohdistuvista kaupan suojatoimenpiteistä on normaalisti suuri, mutta vuonna 2004 se ei pannut vireille uusia tutkimuksia. On todennäköistä, että vuoden 2002 devalvaatiota seurannut talouden taantuma on vaikuttanut tuonnin vähyyteen. Argentiina kuitenkin toteutti kolme voimassa olleen tasoitustullitoimenpiteen päättymistä koskevaa tarkastelua, jotka kohdistuivat yhteisön jalostettujen maataloustuotteiden vientiin (vehnägluteeni, säilykepersikat ja oliiviöljy). Tämä johti vuoden 2004 lopussa toimenpiteiden soveltamisalan laajentamiseen huolimatta Euroopan yhteisön voimakkaasta vastustuksesta. Euroopan yhteisö ajaa kaikkia kolmea tapausta WTO:ssa, jossa neuvottelut pidetään heinäkuussa 2005.

7. Alat

8. Maatalous

Kaupan suojakeinojen vaikutuksista puhuttaessa tulee erityisesti mainita maatalous. Yhteisöstä vietäviin jalostettuihin maataloustuotteisiin kohdistuu edelleen lukuisia tasoitustullitoimia. Tällaiset tapaukset koskivat esimerkiksi oliiviöljyä, hedelmä- ja vihannesjalosteita, sokeria sekä viljajohdannaisia. Yhteisö ei tietenkään kiistä sitä tosiseikkaa, että maataloustukia esiintyy tai että sellaisiin tukiin saattaa kohdistua tasoitustulleja. Tukien olemassaolon ei kuitenkaan pitäisi oikeuttaa tasoitustullien asettamista ilman tarkempaa erittelyä siitä, ovatko kyseiset tuet todellakin hyödyttäneet vientituotetta. Monissa vuonna 2004 vireille pannuissa tasoitustullitapauksissa (esimerkiksi koskien oliiviöljyä ja säilykepersikoita) yhteisön ulkopuoliset maat ovat väittäneet, että maatalousvientituotteet automaattisesti hyötyvät yksittäisille viljelijöille myönnetyistä tuista eivätkä jalostettujen tuotteiden viejille myönnetyistä tuista. Euroopan yhteisö kiinnitti vuonna 2004 erityistä huomiota näihin tapauksiin varmistaakseen, että yhteisön ulkopuolisten maiden on osoitettava tasoitustullin käyttöönotosta päättäessään, että vientitavarat ovat varmasti hyötyneet tällaisesta tuesta.

Olisi huomattava, että laajat yhteisen maatalouspolitiikan uudistukset, joihin Euroopan yhteisö on vuodesta 2000 alkaen sitoutunut, muuttavat myönnettävän tuen luonnetta. Uudistusten myötä yhä suurempi osa tuesta myönnetään tuotantotuen sijasta tuotantomääristä riippumattomana tukena (maatilan tulotuki), joka ei ole missään yhteydessä tuotantoon eikä sillä ole minkäänlaisia kauppaa vääristäviä vaikutuksia. Eräänä komission tehtävänä onkin varmistaa, että tasoitustoimenpiteitä toteuttaneet maat ottavat tällaiset muutokset huomioon asianmukaisella tavalla. Kun yhteisön ulkopuolisten maiden edellytetään näyttävän toteen myönnettävän tuen ”siirtyminen” maanviljelyksestä jalostettuihin tuotteisiin, niiden on paljon vaikeampaa soveltaa tasoitustoimenpiteitä asianomaisiin tukijärjestelmiin.

9. Teräs ja kemikaalit

Yhdysvaltojen vuonna 2003 toteuttamien suojatoimenpiteiden jälkeen teräsalalla tapahtui paljon, mutta vuosi 2004 oli alalla hiljainen. Koska teräksen kysyntä maailmanlaajuisesti jatkuu voimakkaana erityisesti Kiinan taholta, vuonna 2004 oli vain muutamia teräsalaa koskevia tapauksia lukuun ottamatta useita Yhdysvalloissa voimassa olevia polkumyynnin vastaisia tulleja ja tasoitustulleja sekä kahta merkittävää tapausta Venäjällä, joista toinen oli halkaisijaltaan suuria putkia koskeva tasoitustullitapaus ja toinen ruostumatonta terästä koskeva polkumyyntitapaus. Kuten edellisenä vuosina on havaittu, kemian ala ja lääkeala ovat edelleen niitä aloja, joihin kaupan suojatoimet erityisen voimakkaasti vaikuttavat.

OSA III: HAVAITTAVAT TULOKSET

Vuonna 2004 EY:n viejät ovat saavuttaneet useita myönteisiä tuloksia yhteisön ulkopuolisten maiden niihin kohdistamissa menettelyissä. Useat erittäin tärkeät tapaukset on saatu päätökseen ilman toimenpiteiden toteuttamista, kun taas muissa tapauksissa toimenpiteitä on peruttu. Tämä osoittaa, että komission aktiivisella ja suoralla toiminnalla voi olla suuri merkitys yhteisön ulkopuolisten maiden aloittamien kaupan suojakeinomenettelyjen tulokseen.

Seuraavat tärkeät tapaukset on syytä mainita:

- Intia: yhteisöstä ja Indonesiasta tuotua päällystettyä paperia koskevan polkumyynnin vastaisen tutkimuksen päättäminen,

- Australia: Kreikasta, Italiasta ja Espanjasta tuotua oliiviöljyä koskevan polkumyynnin vastaisen tutkimuksen ja tasoitustullitutkimuksen päättäminen,

- Venäjä: EY:n jättäminen valkoista sokeria koskevien suojatoimenpiteiden ulkopuolelle,

- Turkki: viiden suojatoimenpidetutkimuksen päättäminen ilman toimenpiteitä,

- Korea: Belgiasta, Italiasta ja Espanjasta tuotua lastulevyä koskevan polkumyynnin vastaisen tutkimuksen päättäminen,

- Yhdysvallat: tasoitustullitapausten päättäminen koskien Italiasta tuotuja korroosiota kestäviä terästankoja.

On selvää, että komission ja jäsenvaltioiden mukana olo näissä tapauksissa ei yksistään ole johtanut yhteisön viejien kannalta myönteiseen tai parempaan lopputulokseen. Kaikkien tärkeiden tapausten seuranta ja toistuva tilanteeseen puuttuminen yhteisön viejien tukemiseksi yhdistyneenä säännölliseen keskusteluyhteyteen yhteisön ulkopuolisten maiden kaupan suojakeinoista päättävien viranomaisten kanssa auttavat luomaan olosuhteet, joissa voidaan löytää yhteisön viejien kannalta hyväksyttävät ratkaisut.

Komissio on vuoden 2004 aikana jatkuvasti etsinyt keinoja parantaa yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa yhteisön ulkopuolisten maiden toimenpiteiden suhteen. On merkittävä etu, että jäsenvaltiot voivat varoittaa komissiota suoraan tai yhteisön ulkopuolisissa maissa olevien edustustojensa välityksellä yhteisön viejien ulkomailla kohtaamista ongelmista, että ne voivat luoda yhteyksiä komission yksiköiden ja yhteisön viejien välille tai että ne voivat tuoda esille ongelmia kahdenvälisesti yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa tiettyjen kaupan suojatoimenpiteiden suhteen.

Komission ja jäsenvaltioiden välinen yhteysverkosto, josta tuli virallinen erityisten jäsenvaltioiden yhteyspisteiden perustamisen myötä, on osoittautunut erittäin hyödylliseksi kanavaksi jakaa tietoa yhteisön ulkopuolisiin maihin liittyvistä tapauksista (esimerkiksi uusista tutkimuksista, toimenpiteiden määräämisestä tai WTO:n toiminnasta kaupan suojakeinotapauksissa) ja ryhtyä nopeasti toimeen silloin, kun kyseessä ovat yhteisön edut. Tätä yhteysluetteloa laajennettiin 1. toukokuuta 2004 alkaen niin, että se käsittää uudet jäsenvaltiot. Suora yhteydenpito jäsenvaltioiden kanssa on yleensä ollut erityisen hyödyllinen silloin, kun kysymyksessä ovat erityistuotteet. Esimerkiksi Ukrainan vireille panemassa ruuvikompressoreita koskevassa polkumyynnin vastaisessa tutkimuksessa jäsenvaltiot onnistuivat määrittämään kyseiset viejät vähän ennen Ukrainan viranomaisten ilmoittamaa määräajan päättymistä. Viejät saattoivat siten osallistua tutkimusmenettelyyn.

Keskusteluja on käyty vuoden 2004 aikana yhteisön tuotannonalojen kanssa sen määrittämiseksi, mihin lisätoimiin Euroopan yhteisö voisi ryhtyä yhteydenpidon parantamiseksi. Selviä edistysaskeleita on jo otettu pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset) suhteen, sillä kauppapolitiikan pääosaston verkkosivuilla on niille suunnatut ohjeet tilanteessa, jossa yhteisön ulkopuoliset valtiot kohdistavat niihin kaupan suojakeinoja[1].

OSA IV: KOLMANSIA MAITA KOSKEVAT YLEISET NÄKÖKOHDAT

10. Tyypilliset puutteet

11. Vireillepanon alhainen kynnys

Viime vuoden kertomuksessa havaitut ongelmat ovat edelleen samoja. Vaikka maiden välillä on eroja, eräät ongelmat ovat yhteisiä monille yhteisön ulkopuolisia maita koskeville tapauksille. Tutkimuksen vireille panemisen kynnys on usein alhainen. Eräät maat näyttävät vaativan valituksen tekijältä hyvin vähän alustavaa näyttöä. Useimmiten todettu puute on se, että vahinkoa ja syy-yhteyttä ei ole analysoitu perusteellisesti. Usein jätetään huomioimatta erityisesti ”muut tekijät”, jotka joskus aiheuttavat selvästi enemmän vahinkoa kuin tuonti. Sen vuoksi toteutetut toimenpiteet ovat usein epäsuhtaisia väitettyyn kotimaan tuotannonalan kärsimään vahinkoon nähden.

12. Riittämätön avoimuus

Lisäksi eräät maat jättävät toistuvasti antamatta riittävästi tietoja, kun ne soveltavat kaupan suojakeinoja. Luonnollisesti tietojen puute voi hankaloittaa huomattavasti tutkimuksen perusteiden tai ehdotetun ratkaisun arviointia. Tietojen riittämättömyys on tätäkin vakavampi ongelma silloin, kun toimenpiteiden toteuttamista tai yhteisön viejien toimittamien todisteiden hylkäämistä perustellaan. Yhä useammin on havaittavissa, että eräät tutkimusta suorittavat viranomaiset johdonmukaisesti vetoavat luottamuksellisuuteen jättäessään jotakin kertomatta myös silloin, kun kyseessä ei ole luottamuksellinen tieto. Tämän vuoksi viejillä ei ole käytössään kaikkia tarvittavia tekijöitä voidakseen puolustaa itseään käsiteltävinä olevissa tapauksissa.

On ristiriitaista, että eräät yhteisön ulkopuoliset maat eivät varmista riittävällä tavalla sitä, että arkaluonteiset tiedot eivät päädy muille asianosaisille. EY:n viejät ovat ilmoittaneet, että eräiden yhteisön ulkopuolistent maiden tutkimusviranomaiset eivät aina noudata luottamuksellisuussääntöjä ja että tämä vähentää huomattavasti niiden halukkuutta tehdä menettelyissä yhteistyötä erityisesti silloin, kun kyseessä ovat polkumyyntitutkimukset, joissa osapuolten edellytetään antavan hyvin luottamuksellisia tietoja.

13. Kaupan suojakeinojen väärinkäyttö

Yhä useammat kehitysmaat ja talouden siirtymävaiheessa olevat maat käyttävät aktiivisesti kaupan suojakeinoja. Tällainen kehitys on havaittavissa erityisesti suojalausekkeiden osalta, sillä eräät maat näyttävät käyttävän niitä pikemminkin rutiininomaisesti kuin poikkeuskeinona kaupan lisääntyessä odottamattomalla tavalla. Syynä on todennäköisesti se, että suojatoimenpidetutkimukset ovat vähemmän vaativia ja kustannuksiltaan alhaisempia kuin polkumyynnin tai tukien vastaiset tutkimukset, koska niissä ei vaadita tietojen keräämistä ulkomailta tai paikan päällä tapahtuvia tarkistuksia; turvautuessaan suojatoimenpiteisiin kyseinen valtio voi katkaista tuonnin kokonaan myös siinä tapauksessa, että vahinko voidaan jäljittää yhteen maahan tai tiettyyn maaryhmään. Yhteisö on jatkuvasti ottanut WTO:ssa esille suojatoimenpiteiden liiallisen käytön ja puolustanut voimakkaasti tarvetta ottaa käyttöön erittäin tiukat vaatimukset suojatoimenpiteiden käytölle, jotta tämän välineen soveltamista tapahtuisi ainoastaan poikkeustilanteissa.

OSA V: PÄÄTELMÄT

Yhteisön viejien vastaisten toimenpiteiden suuresta lukumäärästä huolimatta tuleviin vuosiin voidaan kuitenkin suhtautua optimistisesti. Euroopan yhteisö vaatii monenvälisten keskustelujen käymistä Dohan kehitysohjelman yhteydessä, jotta polkumyynnin ja tukien vastaisiin tutkimuksiin sovellettaisiin korkeampia vaatimuksia (esimerkiksi tutkimusmenettelyjen yhtenäistäminen ja kustannusten alentaminen). EY on parhaillaan perustamassa kaupan suojakeinoja käsitteleviä tilapäisiä asiantuntijaryhmiä kahdenvälisesti useiden kauppakumppaneiden kanssa (Intia, Kiina ja Korea). Näissä ryhmissä voidaan epävirallisessa toimintaympäristössä vaihtaa tietoja ja näkemyksiä siitä, kuinka tutkimusten tekemistä ja kaupan suojakeinoja koskevien sääntöjen soveltamista voitaisiin parantaa. Tällä parannetaan kummankin osapuolen menettelytapojen tuntemista.

Lisäksi yhteisön ulkopuoliset maat pyytävät jatkuvasti kauppapolitiikan pääosastoa järjestämään virkamiehilleen koulutusta kaupan suojakeinoja koskevista EY:n käytänteistä. Yhteisön ulkopuoliset maat pitävät yhä useammin EY:n käytänteitä esikuvana, koska EY soveltaa kaupan suojatoimenpiteisiin tiukkoja vaatimuksia. Yleensä yhteisö rahoittaa vuodessa kaksi tällaista koulutusseminaaria, ja lisäksi on vaihteleva määrä muita tapahtumia, jotka ovat asianomaisten yhteisön ulkopuolisten maiden maksamia. Näissä tilaisuuksissa kauppapolitiikan pääosasto pystyy ”valmentamaan” yhteisön ulkopuolisten maiden viranomaisia parantamaan tutkimusmenetelmiään. Vuodesta 2001 lähtien seminaareja on pidetty esimerkiksi Thaimaassa, Indonesiassa, Ukrainassa, Kiinassa, Venäjällä, Intiassa, Pakistanissa ja Romaniassa. Vuonna 2004 seminaareja pidettiin Korean, Argentiinan, Venäjän, Kiinan, Vietnamin, Turkin, Ukrainan ja Romanian viranomaisille.

[1] (http://europa.eu.int/comm/trade/issues/respectrules/tdi_sme/faqs.htm)