EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 27.1.2016 COM(2016) 31 final 2016/0014(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksynnästä ja markkinavalvonnasta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) {SWD(2016) 9 final}

{SWD(2016) 10 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA 1.1.Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Autoteollisuuden tuotteiden tyyppihyväksyntälainsäädäntö kattaa kolme ajoneuvoryhmää: moottoriajoneuvot ja niiden perävaunut, moottoripyörät ja traktorit. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on tarkistaa moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntään sovellettavaa lainsäädäntökehystä. Muiden kahden ajoneuvoryhmän osalta lainsäädäntökehystä uudistettiin perusteellisesti jo vuonna 2013. Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntävaatimukset vahvistetaan nykyisin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2007/46/EY (puitedirektiivi). Direktiivin tarjoamilla puitteilla pyritään helpottamaan moottoriajoneuvojen ja perävaunujen vapaata liikkuvuutta sisämarkkinoilla vahvistamalla yhdenmukaiset vaatimukset, joilla on tarkoitus päästä yhteisiin ympäristö- ja turvallisuustavoitteisiin. Direktiivin 2007/46/EY soveltamisalaan kuuluvat ajoneuvot, jotka on tarkoitettu matkustajien (luokka M) tai tavaroiden (luokka N) kuljettamiseen, samoin kuin niiden perävaunut (luokka O), järjestelmät ja komponentit. Direktiivi muodostaa puitteet erillisille säädöksille, joissa vahvistetaan erityisiä turvallisuus- ja ympäristövaatimuksia. Näiden säädösten piiriin kuuluu lukuisia yksityiskohtaisia teknisiä vaatimuksia erityyppisille ajoneuvoille, järjestelmille ja komponenteille. Komissio teki kilpailukykyistä ja kestävää eurooppalaista autoteollisuutta koskevassa toimintasuunnitelmassa CARS 2020 sitoumuksia, joista yhden mukaan toteutettiin vuonna 2013 kattava toimivuustarkastus moottoriajoneuvojen EU-tyyppihyväksyntäjärjestelyille. Siinä vahvistui, että EU-tyyppihyväksyntään sovellettava oikeudellinen kehys soveltuu keskeisten tavoitteiden eli yhdenmukaistamisen, sisämarkkinoiden tehokkaan toiminnan ja terveen kilpailun saavuttamiseen. Samalla kuitenkin tunnustettiin, että puitteiden vaikuttavuutta heikentävät erot siinä, miten vaatimuksia tulkitaan ja kuinka tiukasti niitä sovelletaan eri jäsenvaltioissa. Toimivuustarkastusta käsittelevässä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa todettiin sen vuoksi, että parantamiseen on varaa, ja asetettiin direktiivin 2007/46/EY tarkistaminen prioriteetiksi. Painopisteiksi asetettiin erityisesti seuraavat seikat: –vahvistetaan markkinavalvontasäännöksiä, joilla täydennetään tyyppihyväksyntävaatimuksia –selkeytetään takaisinkutsu- ja turvamenettelyjä sekä ehtoja, joiden mukaisesti olemassa olevien ajoneuvotyyppien hyväksyntiä voidaan laajentaa –parannetaan tyyppihyväksyntäjärjestelmän täytäntöönpanoa yhdenmukaistamalla ja tehostamalla jäsenvaltioiden viranomaisten ja tutkimuslaitosten soveltamia tyyppihyväksyntää ja tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevia menettelyjä –selkeytetään toimitusketjussa toimivien talouden toimijoiden sekä järjestelmän täytäntöönpanossa mukana olevien viranomaisten ja osapuolten rooleja ja velvollisuuksia ja –parannetaan vaihtoehtoisten tyyppihyväksyntäjärjestelmien (kansalliset piensarjahyväksynnät ja yksittäishyväksynnät) ja monivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn soveltuvuutta asianmukaisen joustonvaran tarjoamiseksi pienille erikoismarkkinoille ja pk-yrityksille heikentämättä kuitenkaan yhtäläisiä toimintaedellytyksiä. Vaikka toimivuustarkastuksessa vahvistui, että nykyisillä lainsäädäntöpuitteilla on ansionsa poliittisten tavoitteiden saavuttamisessa, puitteisiin on kohdistettu rajua arvostelua, kun kävi ilmi, että saksalainen valmistaja (VW) oli vuosikausia käyttänyt ohjelmistoa peukaloidakseen autojensa päästöjä. Viikon kuluttua skandaalin puhkeamisesta komissio ilmoitti, että se aikoo tehostaa tyyppihyväksyntäjärjestelmää etenkin varmistamalla, että käytössä on riittävät valvontamenettelyt, joilla huolehditaan siitä, että tyyppihyväksyntämenettelyjä sovelletaan oikein ja yhtenäisesti. Yhteensä 28 jäsenvaltion sisämarkkinoilla alalla, jolla tekniikka ja tiede kehittyvät koko ajan, merkittävät erot sääntöjen tulkinnassa ja soveltamisessa vaarantavat järjestelmän tehokkuuden ja sen vuoksi myös keskeiset poliittiset tavoitteet eli kansalaisten turvallisuuden ja terveyden ja ympäristönsuojelun takaamisen. Monet sidosryhmät olivat avoimesti vaatineet tällaista tarkistusta VW-skandaalin jälkimainingeissa. Tällä tarkistuksella pyritään korjaamaan nämä puutteet ja aukot ja palauttamaan kansalaisten luottamus siihen, että sääntelyjärjestelmä pystyy takaamaan asianmukaisen suojan terveydelle ja ympäristölle. 1.2.Voimassa olevat aiemmat säännökset –puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/46/EY –akkreditointia ja markkinavalvontaa koskeva asetus (EY) N:o 765/2008, jossa vahvistetaan säännöt akkreditointia koskevalle EU:n politiikalle (todistuksia EU:ssa antavien laboratorioiden ja sertifiointi- ja tarkastuselinten pätevyyden valvonta) sekä markkinavalvontaa ja kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden valvontaa koskevalle politiikalle (tuotteiden turvallisuus alkuperästä riippumatta) –tuotteiden kaupan pitämisen yhteisistä puitteista tehty päätös N:o 768/2008/EY, jossa vahvistetaan vakiosäännökset käytettäväksi tuotteita koskevassa EU:n sisämarkkinalainsäädännössä (esim. määritelmät, talouden toimijoiden velvollisuudet, suojalauseke). 2.INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI Euroopan komissio käynnisti vuonna 2010 julkisen kuulemisen, jossa se halusi kuulla intressitahojen näkemyksiä aikeestaan tarkistaa puitedirektiiviä. Kuulemisen tarkoituksena oli selvittää, tarjoavatko ne osa-alueet, joilla komission yksiköiden kartoituksen mukaan on mahdollisuuksia parantaa moottoriajoneuvojen EU-tyyppihyväksyntälainsäädäntöä, puitedirektiivin 2007/46/EY tarkistamiselle asianmukaisen laajuuden ja painotuksen.

Kuulemiseen saatiin neljäkymmentä huomionarvoista vastausta, joissa yleisesti ottaen tuettiin vahvasti aloitteen tavoitteita. Vastaajista 74 prosenttia oli sitä mieltä, että nykyiset tyyppihyväksyntäpuitteet ovat jo sellaisenaan sangen laadukkaat, mutta 57,6 prosenttia katsoi, että markkinavalvontaperiaatteiden oikeudellista soveltamista voitaisiin vielä korostaa ja kohdentaa. Nykyisiä markkinavalvontasäännöksiä piti tehottomina 47 prosenttia ja tehokkaina vain 2,9 prosenttia. Tulokset osoittivat selvästi, että myös sidosryhmien mielestä olisi mahdollista ja suotavaa pyrkiä täydentämään tyyppihyväksyntäjärjestelyn mukaista ennakkovalvontaa markkinoille saattamisen jälkeistä valvontaa koskevilla säännöksillä. Komission yksiköt teettivät lisäksi erinäisiä ulkoisia tutkimuksia vaikutustenarvioinnin tueksi. Puitedirektiivistä tehtiin vuoden 2011 alkupuoliskolla jälkiarviointi ja vuoden 2011 jälkipuoliskolla vaikutustenarviointi. Tutkimuksessa arvioitiin niiden eri vaihtoehtojen vaikutuksia, jotka oli laadittu komission yksiköiden kartoittamia tarpeita varten ja jotka julkisessa kuulemisessa oli vahvistettu tarkoituksenmukaisiksi. Julkisen kuulemisen ja vaikutustenarvioinnin tulosten perusteella valittiin näiden tarpeiden suhteen parhaana pidetty toimintavaihtoehtojen yhdistelmä. Vaikutustenarviointia ja puitedirektiivin tarkistamista valmisteltiin lisäksi vuosina 2012–2013 tehdyllä toimivuustarkastuspilotilla. Tarkoitusta varten teetettiin tutkimus, joka valmistui maaliskuussa 2013. Marraskuussa 2013 julkaistiin komission yksiköiden valmisteluasiakirja, jossa kerrottiin toimivuustarkastuspilotin tuloksista ja esitettiin prioriteetit direktiivin 2007/46/EY kaavailtua tarkistamista varten (ks. kohta 1.1.). Sidosryhmät ovat olleet toiminnassa mukana korkean tason CARS 21 -työryhmän puitteissa, minkä tuloksena on annettu tyyppihyväksyntäjärjestelmään liittyviä suosituksia, jotka komissio otti huomioon marraskuussa 2012 hyväksymässään CARS 2020 -toimintasuunnitelmassa. Edellä mainittuja toimia täydennettiin vielä kilpailukykyselvityksessä, joka tehtiin vuoden 2013 jälkipuoliskolla niiden sitoumusten mukaisesti, jotka Euroopan komissio esitti CARS 2020 -toimintasuunnitelmassaan. Selvityksessä tarkasteltiin tarvetta toteuttaa pk-yrityksiin kohdennettuja lieventäviä toimenpiteitä. Selvityksessä osoitettiin, etteivät valitut toimintavaihtoehdot aiheuttaisi alan pk-yrityksille merkittäviä vaikutuksia, joiden vuoksi tällaisia lieventäviä toimenpiteitä tarvittaisiin. Koko vaikutustenarviointiprosessin aikana on vaihdettu näkemyksiä yksittäisistä asioista jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa moottoriajoneuvoja käsittelevän teknisen komitean ja tyyppihyväksyntäviranomaisten asiantuntijaryhmän kokouksissa. Aloitteesta on vaihdettu näkemyksiä toimialan ja käyttäjien järjestöjen kanssa moottoriajoneuvoja käsittelevän työryhmän yhteydessä. Ulkoisten selvitysten laatijat ovat lisäksi kuulleet kaikkia sidosryhmiä kerätessään tietoja ja näkemyksiä. VW:n päästöskandaalin puhjettua Euroopan parlamentti antoi 5. lokakuuta 2015 päätöslauselman autoalan päästömittauksista. Päätöslauselmassa parlamentti kehotti komissiota vahvistamaan EU:n nykyistä tyyppihyväksyntäjärjestelyä merkittävästi, mukaan luettuna unionin valvonnan lisääminen erityisesti unionissa myytyjen ajoneuvojen markkinavalvonnan, koordinoinnin ja jälkitarkastelujärjestelmän osalta. 3.EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT 3.1.Oikeusperusta Ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artikla. 3.2.Toissijaisuusperiaate Moottoriajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskeva puitelainsäädäntö on osa tavaroiden sisämarkkinoiden toteuttamista. Tällä ehdotuksella pyritään tehostamaan lainsäädännön täytäntöönpanoa ja sen valvontaa osana poliittista yleistavoitetta syventää sisämarkkinastrategiaa. Vaikka jäsenvaltiot vastaavatkin itse lainsäädännön täytäntöönpanosta alueellaan, on tasapuolisten toimintaedellytysten säilyttämiseksi koko EU:ssa tärkeää, että käytössä on koordinoitu malli, joka perustuu yhteisesti sovellettaviin kriteereihin ja jota jäsenvaltiot soveltavat yhdenmukaisesti. Sitä varten on huolehdittava, että tyyppihyväksyntävaatimuksia tulkitaan, pannaan täytäntöön ja valvotaan yhdenmukaisella tavalla ja että käytössä on yhdenmukaistetut markkinavalvontasäännökset, joiden ansiosta jäsenvaltiot voivat toteuttaa markkinoille saattamisen jälkeistä valvontaa ja ryhtyä tehokkaisiin ja yhteisiin korjaaviin toimiin siltä varalta, että markkinoilla on vaatimustenvastaisia ja vaarallisia tuotteita. Tyyppihyväksynnän ja markkinavalvonnan järjestämisessä eri jäsenvaltioissa olevat erot saattavat tehdä täytäntöönpanon valvonnasta epäyhtenäistä unionin sisämarkkinoilla, joilla ei enää ole sisärajoja ja joilla maiden rajoilla tehtävät tarkastukset ovat käytännössä jo historiaa. Voidakseen välttää vaatimustenvastaisten tuotteiden ilmestymisen alueelleen jäsenvaltiot joutuvat lisäksi pitkälti nojaamaan naapuriensa valvontamenettelyjen tehokkuuteen. Jos valvonta on siis yhdessä jäsenvaltiossa heikkoa, siitä voivat kärsiä vakavasti myös muiden jäsenvaltioiden toimet, joilla ne pyrkivät estämään vaatimustenvastaisten tuotteiden tulon markkinoilleen. Keskinäistä riippuvuutta vahvistaa myös se, että valvontaviranomaisten toimivalta rajoittuu niiden kansalliselle alueelle. Kun on toteutettava rajat ylittäviä korjaavia toimia, viranomaisten on turvauduttava toisissa jäsenvaltioissa toimiviin kollegoihinsa. Tämä johtuu siitä, että tyyppihyväksyntäjärjestelmä perustuu periaatteeseen, jonka mukaan kaikkia uusia ajoneuvoja, jotka on valmistettu yhdessä jäsenvaltiossa hyväksytyn tyypin mukaisesti, voidaan vapaasti markkinoida ja rekisteröidä muissa jäsenvaltioissa. Tämä oikeus koskee kaikkia tällaisia ajoneuvoja niiden valmistusmaasta riippumatta. Tämä merkitsee myös sitä, että EU:n ulkopuolella valmistettuja ajoneuvoja voidaan vapaasti tuoda EU:hun, kunhan niiden valmistaja on todistanut, että ne on valmistettu jossakin EU:n jäsenvaltiossa hyväksytyn ajoneuvotyypin mukaisesti. Autoteollisuus on globaali sektori, ja EU:hun tuodaan huomattavia määriä autoteollisuuden tuotteita unionin ulkopuolelta, joten nämä rajatylittävät näkökohdat edellyttävät EU:n tason koordinoituja toimia, joilla varmistetaan tasapuoliset toimintaedellytykset. Jos jäsenvaltiot puuttuvat markkinoiden ongelmiin yksittäin kansallisen tason toimilla, riskinä voi olla, että luodaan esteitä puitelainsäädännöllä taatulle moottoriajoneuvojen vapaalle liikkuvuudelle. Sen vuoksi on asianmukaista toimia EU:n tasolla. 3.3.Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska siinä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen sen tavoitteiden saavuttamiseksi; tavoitteena on varmistaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja taata samalla korkeatasoinen suoja yleiselle turvallisuudelle ja ympäristölle. Ehdotetut toimenpiteet, joilla on tarkoitus vahvistaa ja yhdenmukaistaa tyyppihyväksyntämenettelyjen toteuttamista, perustuvat tuotteiden kaupan pitämistä koskevissa yhteisissä puitteissa vahvistettuihin sovittuihin periaatteisiin ja päätöksen N:o 768/2008/EY liitteessä I vahvistettuihin tuotteita koskevan unionin yhdenmukaistamislainsäädännön viitesäännöksiin. Näitä säännöksiä on tarpeellisiksi katsotuissa ja perustelluissa tapauksissa mukautettu autoteollisuuden erityispiirteisiin. Erityisesti on haluttu tunnustaa, että tyyppihyväksyntäjärjestelmä on jo hyvin vakiintunut, ja varmistaa täysi johdonmukaisuus suhteessa tähän järjestelmään. Tämä koskee erityisesti säännöksiä, jotka koskevat markkinavalvontaviranomaisten sekä tyyppihyväksyntäviranomaisten ja niiden nimettyjen tutkimuslaitosten välistä tiedonvaihtoa ja yhteistyötä. 3.4.Sääntelytavan valinta

Asetusta pidetään tarkoituksenmukaisena säädöstyyppinä, koska sillä varmistetaan säännösten suora ja yhdenmukainen soveltaminen ja niiden noudattamisen valvonta eikä se edellytä säännösten saattamista osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä. Ehdotuksessa käytetään niin sanottua ositettua mallia, joka on jo otettu käyttöön moottoriajoneuvojen EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmässä. Tässä mallissa lainsäädäntöä annetaan seuraavissa kolmessa vaiheessa: –Olennaisista säännöksistä ja soveltamisalasta säädetään SEUT-sopimuksen 114 artiklaan perustuvalla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella tavallisessa lainsäätämisjärjestyksessä. –Olennaisten säännösten täytäntöönpanoa koskevat tekniset eritelmät puolestaan vahvistetaan delegoiduissa säädöksissä, jotka komissio hyväksyy Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. –Komissio hyväksyy Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 291 artiklan mukaisesti täytäntöönpanosäädökset, joissa vahvistetaan hallinnolliset säännökset, kuten ilmoituslomakkeen, tyyppihyväksyntätodistusten, vaatimustenmukaisuustodistuksen jne. mallit. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella on seuraavia talousarviovaikutuksia: komission henkilöstö, joka järjestää tutkimuslaitosten yhteisarviointeja ja osallistuu niihin kustannukset kansallisista arvioijista, jotka osallistuvat tutkimuslaitosten yhteisarviointeihin, asiantuntijoille aiheutuvien menojen korvaamista koskevien komission sääntöjen mukaisesti komission henkilöstö, joka antaa tieteellistä, teknistä ja logistista tukea vertaisarviointijärjestelmälle (tutkimuslaitoksiin kohdistettavat yhteistarkastukset) sekä jäsenvaltioiden markkinavalvontatoimien koordinoinnille autoteollisuuden tuotteiden alalla komission henkilöstö, joka hallinnoi ja kehittää EU:n sääntelypuitteita, joita sovelletaan moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen ja tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntään ja markkinavalvontaan (tämän asetuksen toiminta ja delegoitujen tai täytäntöönpanosäädösten laatiminen), ja tukee ja seuraa jäsenvaltioiden toimia sääntelypuitteiden vaikuttavan ja tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi kustannukset 10 artiklassa perustetun täytäntöönpanon valvontaa koskevan foorumin kokousten järjestämisestä mukaan luettuna jäsenvaltioiden matkakustannusten korvaaminen kustannukset tutkimuslaitosten tekemiin vaatimustenmukaisuuden arviointeihin liittyvän valvontajärjestelmän perustamisesta ja toteuttamisesta kustannukset komission tekemistä moottoriajoneuvojen vaatimustenmukaisuustesteistä ja kustannukset osallistumisesta kansainväliseen sääntely-yhteistyöhön etenkin UNECE:n puitteissa. Kustannukset esitetään yksityiskohtaisesti rahoitusselvityksessä. Kun otetaan huomioon monivuotisen rahoituskehyksen 2014–2020 asettamat rajoitukset, tämän säädösehdotuksen täytäntöönpanossa on nojauduttava olemassa oleviin resursseihin siten, ettei siitä aiheudu tarvetta lisärahoitukselle EU:n talousarviosta. Tässä asetusehdotusluonnoksessa suunnitelluilla toimilla ei ole vaikutuksia EU:n talousarvioon niiden määrärahojen lisäksi, jotka on jo sisällytetty komission viralliseen rahoitussuunnitelmaan, koska mahdolliset lisärahoitustarpeet olisi katettava käyttötarkoituksiinsa sidotuilla tuloilla ja sisäisillä siirroilla. Joulukuun 31. päivän 2020 jälkeisenä ajanjaksona määrään sovelletaan vuonna 2021 alkavana kautena voimassa olevaa monivuotista rahoituskehystä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 312 artiklan mukaisesti. 5.LISÄTIEDOT 5.1.Euroopan talousalue

Ehdotus koskee Euroopan talousalueen kannalta merkityksellisiä asioita ja olisi sen vuoksi ulotettava koskemaan sitä. 5.2.Lainsäädännön kumoaminen Ehdotuksen hyväksymisestä seuraa, että aiempaa lainsäädäntöä kumotaan. 2016/0014 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksynnästä ja markkinavalvonnasta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä sekä katsovat seuraavaa: (1)Sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla on taattava tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus. Sisämarkkinasääntöjen olisi oltava avoimia, yksinkertaisia ja yhdenmukaisia ja siten varmistettava oikeusvarmuus ja selkeys sekä yrityksille että kuluttajille. (2)Tätä varten vahvistettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/46/EY kattavat puitteet moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden EU-tyyppihyväksyntää varten. (3)Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntään sovellettavasta unionin lainsäädännöstä vuonna 2013 tehdyssä arvioinnissa osoittautui, että direktiivillä 2007/46/EY luodut puitteet soveltuvat päätavoitteiden eli yhdenmukaistamisen, sisämarkkinoiden tehokkaan toiminnan ja terveen kilpailun saavuttamiseen, joten niiden soveltamista olisi jatkettava. (4)Arvioinnissa todettiin kuitenkin, että tyyppihyväksyntävaatimusten täydennykseksi tarvitaan markkinavalvontasäännöksiä, että takaisinkutsu- ja suojamenettelyjä sekä olemassa olevien ajoneuvotyyppien hyväksynnän laajentamisehtoja olisi selkeytettävä ja että tyyppihyväksyntäjärjestelmän täytäntöönpanon valvontaa olisi parannettava yhdenmukaistamalla ja tehostamalla jäsenvaltioiden viranomaisten ja tutkimuslaitosten soveltamia tyyppihyväksyntään ja tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseen liittyviä menetelmiä. Lisäksi olisi selkeytettävä toimitusketjussa toimivien talouden toimijoiden ja järjestelmän täytäntöönpanossa mukana olevien viranomaisten ja osapuolten rooleja ja velvollisuuksia sekä parannettava vaihtoehtoisten tyyppihyväksyntäjärjestelmien (kansalliset piensarjahyväksynnät ja yksittäishyväksynnät) ja monivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn soveltuvuutta asianmukaisen joustonvaran tarjoamiseksi pienille erikoismarkkinoille ja pk-yrityksille heikentämättä kuitenkaan yhtäläisiä toimintaedellytyksiä. (5)Lisäksi tyyppihyväksyntäjärjestelmän täytäntöönpanossa hiljattain havaitut vaikeudet ovat paljastaneet järjestelmässä olevia erityisiä heikkouksia ja osoittaneet, että sitä on tarkistettava perusteellisesti, jotta saadaan aikaan vankat, avoimet, ennakoitavat ja kestävät sääntelypuitteet, joilla tarjotaan korkeatasoinen turvallisuus sekä suoja terveydelle ja ympäristölle.

(6)Yrityksiä ja kuluttajia hyödyttävän sisämarkkinoiden asianmukaisen toiminnan sekä korkeatasoisen turvallisuuden ja terveyden ja ympäristön suojan varmistamiseksi tässä asetuksessa vahvistetaan yhdenmukaistetut säännöt ja periaatteet moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntää ja ajoneuvojen yksittäishyväksyntää varten. (7)Tässä asetuksessa vahvistetaan sisällölliset tekniset ja hallinnolliset tyyppihyväksyntävaatimukset luokkien M ja N ajoneuvoille ja niiden perävaunuille (luokka O) sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitetuille järjestelmille, komponenteille ja erillisille teknisille yksiköille, jotta varmistetaan, että ne ovat turvallisuudeltaan ja ympäristöominaisuuksiltaan asianmukaisella tasolla. Näihin luokkiin kuuluvat matkustajien kuljettamiseen tarkoitetut moottoriajoneuvot, tavaroiden kuljettamiseen tarkoitetut moottoriajoneuvot sekä näiden ajoneuvojen perävaunut. (8)Tällä asetuksella on tarkoitus vahvistaa nykyistä tyyppihyväksyntäjärjestelmää etenkin ottamalla käyttöön markkinavalvontasäännöksiä. Markkinavalvonta olisi otettava käyttöön autoteollisuudessa määrittämällä toimitusketjussa toimivien talouden toimijoiden velvollisuudet, jäsenvaltioiden täytäntöönpanoviranomaisten vastuualueet sekä toimenpiteet, jotka toteutetaan, jos markkinoilta löytyy sellaisia autoteollisuuden tuotteita, jotka aiheuttavat vakavan turvallisuus- tai ympäristöriskin tai eivät vastaa tyyppihyväksyntävaatimuksia. (9)Tyyppihyväksyntävaatimusten tehokas täytäntöönpano olisi varmistettava vahvistamalla tuotannon vaatimustenmukaisuuteen liittyviä säännöksiä muun muassa säätämällä vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmiin ja asianomaisten tuotteiden jatkuvaan vaatimustenmukaisuuteen kohdistettavista pakollisista määräaikaistarkastuksista ja tehostamalla vaatimuksia, jotka sovelletaan kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntään liittyviä testejä tyyppihyväksyntäviranomaisten vastuulla suorittavien tutkimuslaitosten pätevyyteen, velvollisuuksiin ja suoritustasoon. Tutkimuslaitosten asianmukainen toiminta on olennaista varmistettaessa korkeatasoinen turvallisuuden ja ympäristön suojelu ja kansalaisten luottamus järjestelmään. Direktiivissä 2007/46/EY säädetyt tutkimuslaitosten nimeämistä koskevat perusteet olisi vahvistettava yksityiskohtaisempina, jotta niitä sovellettaisiin yhdenmukaisesti. Erot jäsenvaltioiden soveltamissa tutkimuslaitosten arviointimenetelmissä näyttävät kasvavan entisestään, kun tutkimuslaitosten työ monimutkaistuu. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa menettelyllisiä velvoitteita, joilla varmistetaan tiedonvaihto ja se, että jäsenvaltioiden tutkimuslaitostensa arviointiin, nimeämiseen, ilmoittamiseen ja seurantaan soveltamia käytäntöjä valvotaan. Näillä menettelyllisillä velvoitteilla pitäisi pystyä poistamaan eroavaisuudet käytetyissä menetelmissä ja tutkimuslaitosten nimeämisperusteiden tulkinnassa. (10)Nimeävillä viranomaisilla on yhä suurempi tarve valvoa ja seurata tutkimuslaitoksia, sillä tekniikan kehitys on lisännyt riskiä siitä, että tutkimuslaitoksilla ei ole niiden nimeämisen alalla käyttöön otettavien uusien teknologioiden tai laitteiden testaamisen edellyttämää pätevyyttä. Koska tekniikan kehitys lyhentää tuotesyklejä ja koska nimeävien viranomaisten laitoksissa tekemien valvonta-arviointien ja seurantatoimien toteuttamistiheys vaihtelee, olisi vahvistettava vähimmäisvaatimukset tutkimuslaitosten valvonnan ja seurannan toteuttamistiheydelle. (11)Jäsenvaltioiden suorittamaan, yksityiskohtaisiin ja tiukkoihin kriteereihin perustuvaan tutkimuslaitosten nimeämiseen ja valvontaan olisi sen vuoksi sovellettava unionin tason valvontatarkastuksia, mukaan luettuna riippumattomia tarkastuksia, edellytyksenä ilmoittamisen uusimiselle viiden vuoden jälkeen. Tutkimuslaitosten asemaa valmistajiin nähden olisi vahvistettava, ja niille olisi muun muassa annettava oikeus ja velvollisuus tehdä tuotantolaitoksiin tarkastuskäyntejä ilman ennakkoilmoitusta ja suorittaa tämän asetuksen kattamille tuotteille fyysisiä testejä tai laboratoriotestejä, jotta voidaan varmistaa, että valmistajat noudattavat jatkuvasti vaatimuksia sen jälkeen, kun ne ovat saaneet tuotteilleen tyyppihyväksynnän. (12)Jäsenvaltioiden olisi tehtävä yhteistyötä keskenään ja komission kanssa, jotta voidaan lisätä avoimuutta ja keskinäistä luottamusta sekä yhdenmukaistaa ja kehittää perusteita, joita sovelletaan tutkimuslaitosten arviointiin, nimeämiseen ja ilmoittamiseen sekä laajentamis- ja uusimismenettelyihin. Jäsenvaltioiden olisi kuultava toisiaan ja komissiota kysymyksissä, joilla on yleistä merkitystä tämän asetuksen soveltamisen kannalta, ja toimitettava toisilleen ja komissiolle arviointia koskevan tarkistuslistansa malli. (13)Jos nimeäminen perustuu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 765/2008 tarkoitettuun akkreditointiin, akkreditointielinten ja nimeävien viranomaisten olisi vaihdettava tietoja, joilla on merkitystä tutkimuslaitosten pätevyyden arvioinnin kannalta. (14)Jäsenvaltioiden olisi perittävä maksuja tutkimuslaitosten nimeämisestä ja valvonnasta, jotta voidaan varmistaa, että jäsenvaltioiden niihin kohdistama seuranta on kestävällä pohjalla, ja luoda tutkimuslaitoksille tasapuoliset toimintaedellytykset. Jäsenvaltioiden olisi avoimuuden varmistamiseksi ilmoitettava komissiolle ja toisille jäsenvaltioille, ennen kuin ne päättävät maksujen tasosta ja rakenteesta. (15)Jos tutkimuslaitoksen pätevyyttä kuitenkin epäillään siitä huolimatta, että toimenpiteitä on toteutettu sen varmistamiseksi, että jäsenvaltiot soveltavat vaatimuksia johdonmukaisesti ja seuraavat niiden täyttymistä, komissiolla olisi oltava mahdollisuus tutkia yksittäisiä tapauksia. (16)Jotta voidaan varmistaa, että säännösten vastaiset olosuhteet eivät vaikuta tutkimuslaitosten testeihin ja selosteisiin, tutkimuslaitosten organisaatio ja toiminta olisi järjestettävä siten, että taataan täysi puolueettomuus. Voidakseen suorittaa tehtävänsä johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti näillä tutkimuslaitoksilla olisi oltava asianmukainen hallintojärjestelmä, salassapitovelvollisuutta koskevat säännökset mukaan luettuina. Jotta tutkimuslaitokset voivat suorittaa tehtävänsä asianmukaisesti, niiden henkilökunnan osaamisen, pätevyyden ja riippumattomuuden taso olisi taattava koko ajan. (17)Tutkimuslaitosten riippumattomuus valmistajiin nähden olisi varmistettava muun muassa välttämällä se, että valmistajat maksavat niille suoraan tai välillisesti niiden tekemistä tyyppihyväksyntätarkastuksista ja -testeistä. Jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi otettava käyttöön tyyppihyväksyntämaksujärjestelmä, jolla olisi katettava kaikki kustannukset, jotka aiheutuvat tyyppihyväksyntäviranomaisen nimeämien tutkimuslaitosten suorittamien tyyppihyväksyntätestien ja -tarkastusten toteuttamisesta, ne hallinnolliset kustannukset, jotka aiheutuvat tyyppihyväksyntien myöntämisestä, sekä kustannukset, jotka aiheutuvat jälkikäteen suoritettavista vaatimustenmukaisuuden varmentamistesteistä ja -tarkastuksista. (18)Jotta tämän asetuksen mukaiset vaatimukset täyttyvät, käytössä on oltava vankka vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmä. Autoteollisuutta sääntelevässä lainsäädännössä vahvistettujen tyyppihyväksyntään ja tuotannon vaatimustenmukaisuuteen liittyvien vaatimusten noudattamisen varmistaminen olisi säilytettävä hyväksyntäviranomaisten keskeisenä tehtävänä, koska tämä velvollisuus on tiiviisti kytköksissä tyyppihyväksynnän myöntämiseen ja edellyttää tarkkoja tietoja hyväksynnän sisällöstä. Sen vuoksi on tärkeää, että hyväksyntäviranomaisten toiminta tarkastetaan säännöllisesti vertaisarvioinneilla, jotta voidaan varmistaa, että kaikki hyväksyntäviranomaiset valvovat tyyppihyväksyntävaatimusten noudattamista yhtä laadukkaasti ja tiukasti. Lisäksi on tärkeää säätää itse tyyppihyväksynnän asianmukaisuuden varmentamisesta. (19)Kansallisten viranomaisten olisi tiivistettävä koordinointiaan vaihtamalla tietoja ja tekemällä koordinoituja arvioita koordinoivan viranomaisen ohjauksessa, sillä se on olennaisen tärkeää varmistettaessa, että turvallisuus sekä terveyden ja ympäristön suojelu pysyvät sisämarkkinoilla jatkuvasti korkeatasoisina. Tämän pitäisi tehostaa myös kansallisella tasolla olevien niukkojen resurssien käyttöä. Sitä varten olisi perustettava foorumi, jolla jäsenvaltiot ja komissio voivat vaihtaa tietoja ja koordinoida tyyppihyväksyntälainsäädännön täytäntöönpanon valvontaan liittyviä toimiaan. Muodollisemmista puitteista olisi hyötyä jäsenvaltioiden tämän alan yhteistyölle, joka on nykyisin epävirallista. (20)Asetuksessa (EY) N:o 765/2008 säädettyjä unionin markkinavalvontaa ja unionin markkinoille tuleville tuotteille tehtäviä tarkastuksia koskevia sääntöjä sovelletaan myös moottoriajoneuvoihin ja niiden perävaunuihin sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettuihin järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin, sanotun kuitenkaan estämättä jäsenvaltioita valitsemasta näihin tehtäviin toimivaltaiset viranomaiset. Markkinavalvonnan osalta toimivalta voi jakautua eri kansallisille viranomaisille, jotta otetaan huomioon jäsenvaltioissa asetuksen (EY) N:o 765/2008 mukaisesti perustetut kansalliset markkinavalvontajärjestelmät. Unionin tason ja kansallisen tason tehokkaalla koordinoinnilla ja seurannalla olisi varmistettava, että hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaiset valvovat uusien tyyppihyväksyntä- ja markkinavalvontapuitteiden täytäntöönpanoa. (21)Tähän asetukseen on tarpeen sisällyttää markkinavalvontaa koskevia sääntöjä, joilla vahvistetaan kansallisten toimivaltaisten viranomaisten oikeuksia ja velvollisuuksia, varmistetaan viranomaisten markkinavalvontatoimien tehokas koordinointi ja selkeytetään sovellettavia menettelyjä. (22)Jotta voitaisiin lisätä hyväksyntämenettelyn avoimuutta ja helpottaa markkinavalvontaviranomaisten, hyväksyntäviranomaisten ja komission välistä tiedonvaihtoa ja riippumatonta varmentamistoimintaa, tyyppihyväksyntäasiakirjat olisi toimitettava sähköisessä muodossa ja asetettava julkisesti saataville, ellei tästä ole kaupallisten etujen ja henkilötietojen suojaamisen vuoksi syytä poiketa. (23)Tässä asetuksessa säädetyt markkinavalvontaa koskevat kansallisten viranomaisten velvollisuudet ovat tarkempia kuin asetuksen (EY) N:o 765/2008 19 artiklassa säädetyt, jotta voidaan ottaa huomioon tyyppihyväksyntäjärjestelmän erityispiirteet ja tarve täydentää järjestelmää tehokkaalla markkinavalvontamenettelyllä, jolla taataan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden vaatimustenmukaisuuden tehokas jälkikäteistarkistus. (24)Näihin tässä asetuksessa säädettyihin kansallisten viranomaisten tarkempiin velvollisuuksiin olisi sisällyttävä riittävän suurelle määrälle markkinoille saatettuja ajoneuvoja tehtävät vaatimustenmukaisuuden jälkikäteistestit ja -tarkastukset. Vaatimustenmukaisuuden jälkikäteistarkistukseen otettavien ajoneuvojen valinnassa olisi käytettävä asianmukaista riskinarviointia, jossa otetaan huomioon mahdollisen vaatimustenvastaisuuden vakavuus ja sen toteutumisen todennäköisyys. (25)Komission olisi lisäksi järjestettävä sekä tehtävä tai vaadittava tehtäväksi vaatimustenmukaisuuden jälkikäteistestejä ja -tarkastuksia, jotka ovat riippumattomia niistä, jotka jäsenvaltiot tekevät kansallisten markkinavalvontavelvollisuuksiensa puitteissa. Jos näiden testien ja tarkastusten perusteella ilmenee vaatimustenvastaisuuksia tai jos havaitaan, että tyyppihyväksyntä on myönnetty virheellisten tietojen perusteella, komissiolla pitäisi olla valtuudet käynnistää unionin laajuisia korjaavia toimia, joilla kyseisten ajoneuvojen vaatimustenmukaisuus palautetaan, ja selvittää tyyppihyväksynnän virheellisyyden syyt. Näiden vaatimustenmukaisuuden tarkistamiseen liittyvien testien ja tarkastusten suorittamiseen olisi varattava asianmukainen rahoitus unionin yleisestä talousarviosta. Kun otetaan huomioon monivuotisen rahoituskehyksen 2014–2020 asettamat budjettirajoitukset, tämän säädösehdotuksen täytäntöönpanossa on nojauduttava olemassa oleviin resursseihin eikä siitä pidä aiheutua tarvetta lisärahoitukselle. Komissiolla olisi oltava valtuudet määrätä hallinnollisia sakkoja, kun vaatimustenvastaisuuksia todetaan.

(26)Jotta voidaan varmistaa ajoneuvojen toimintaturvallisuuden, ajoneuvon matkustajien ja muiden tienkäyttäjien suojelun ja ympäristönsuojelun korkea taso, olisi ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnässä sovellettavien teknisten vaatimusten ja ympäristövaatimusten oltava jatkossakin yhdenmukaistettuja ja ne olisi mukautettava tieteen ja tekniikan kehitykseen. (27)Tämän asetuksen tavoitteita ei saisi vaarantaa se, että tiettyjä järjestelmiä, komponentteja tai erillisiä teknisiä yksiköitä taikka osia tai varusteita voidaan asentaa ajoneuvoon sen jälkeen, kun ajoneuvo on saatettu markkinoille, rekisteröity tai otettu käyttöön. Sen vuoksi olisi toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että hyväksyntäviranomainen tarkastaa ennen markkinoille saattamista, rekisteröintiä tai käyttöönottoa ne järjestelmät, komponentit, erilliset tekniset yksiköt, osat ja varusteet, jotka on mahdollista asentaa ajoneuvoihin ja jotka voivat merkittävästi haitata ympäristönsuojelun tai toimintaturvallisuuden kannalta olennaisten järjestelmien toimintaa. (28)EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmän tarkoituksena on, että kukin jäsenvaltio voi varmistaa, että jokaiselle ajoneuvotyypille ja jokaiselle tällaiseen ajoneuvotyyppiin tarkoitetun järjestelmän, komponentin ja erillisen teknisen yksikön tyypille on tehty tässä asetuksessa säädetyt testit ja tarkastukset, joilla varmennetaan, että se täyttää tämän asetuksen tyyppihyväksyntävaatimukset, ja että valmistaja on hankkinut tyyppihyväksyntätodistuksen. EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmä velvoittaa valmistajan valmistamaan ajoneuvonsa, järjestelmänsä, komponenttinsa ja erilliset tekniset yksikkönsä hyväksytyn tyypin mukaisesti. Ajoneuvon valmistajan on todistettava tämä antamalla kullekin ajoneuvolle vaatimustenmukaisuustodistus. Kaikki ajoneuvot, joiden mukana seuraa tällainen todistus, olisi voitava asettaa saataville markkinoilla ja rekisteröidä käytettäväksi koko unionin alueella. (29)Tuotannon vaatimustenmukaisuus on yksi EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmän kulmakivistä, minkä vuoksi toimivaltaisen viranomaisen tai tarkoitusta varten nimetyn tutkimuslaitoksen, jolla on alalla tarvittava tekninen pätevyys, olisi hyväksyttävä järjestelyt, jotka valmistaja on vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi ottanut käyttöön, ja varmennettava ne säännöllisesti riippumattomilla määräaikaisilla tarkastuksilla. Lisäksi hyväksyntäviranomaisten olisi varmistettava, että asianomaisten tuotteiden jatkuva vaatimustenmukaisuus varmennetaan. (30)Tyyppihyväksyntien pysyminen voimassa edellyttää sitä, että valmistaja ilmoittaa ajoneuvotyypin hyväksyneelle viranomaiselle muutoksista, jotka liittyvät tyypin ominaisuuksiin tai tyyppiin sovellettaviin turvallisuus- ja ympäristöominaisuusvaatimuksiin. Sen vuoksi on tärkeää, että myönnettyjen tyyppihyväksyntätodistusten voimassaoloaika on rajoitettu ja että todistukset voidaan uusia vain siinä tapauksessa, että hyväksyntäviranomainen on varmennuksen jälkeen vakuuttunut, että ajoneuvotyyppi edelleen täyttää kaikki sovellettavat vaatimukset. Lisäksi olisi selkeytettävä tyyppihyväksyntien laajentamisen ehtoja, jotta menettelyjä sovellettaisiin ja tyyppihyväksyntävaatimusten toimeenpanoa valvottaisiin yhtenäisesti koko unionissa. (31)Ilmoitetut vakavat turvallisuusriskit ja kansanterveys- ja ympäristöhaitat olisi arvioitava kansallisella tasolla, mutta jos ilmoitettu riski tai haitta voi ulottua yhden jäsenvaltion aluetta laajemmalle, olisi huolehdittava unionin tason koordinoinnista pyrkien jakamaan resursseja ja varmistamaan, että havaitun riskin ja haitan korjaamiseksi toteutettava toimet ovat yhdenmukaisia. (32)Jotta voidaan varmistaa, että kaikki markkinoille saatetut ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt tarjoavat korkeatasoisen turvallisuuden ja ympäristönsuojelun, valmistajan tai muun toimitusketjussa toimivan talouden toimijan olisi toteutettava tehokkaita korjaavia toimenpiteitä, ajoneuvojen takaisinkutsumenettely mukaan luettuna, jos ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö aiheuttaa käyttäjille tai ympäristölle asetuksen (EY) N:o 765/2008 20 artiklassa tarkoitetun vakavan riskin. Hyväksyntäviranomaisilla olisi oltava valtuudet arvioida ja varmentaa se, että nämä toimenpiteet ovat riittäviä. Muiden jäsenvaltioiden viranomaisilla olisi oltava oikeus toteuttaa suojatoimenpiteitä, jos ne katsovat, etteivät valmistajan toimenpiteet ole riittäviä. (33)Ajoneuvoja pieninä sarjoina valmistaville valmistajille olisi tarjottava asianmukaista joustonvaraa vaihtoehtoisilla tyyppihyväksyntäjärjestelmillä. Näiden valmistajien pitäisi pystyä hyödyntämään unionin sisämarkkinoiden etuja, kunhan niiden ajoneuvot täyttävät pieninä sarjoina valmistettavia ajoneuvoja koskevat erityiset EU-tyyppihyväksyntävaatimukset. Tietyissä rajoitetuissa tapauksissa on aiheellista sallia kansallinen piensarjatyyppihyväksyntä. Väärinkäytösten estämiseksi olisi mahdolliset pieninä sarjoina valmistettavia ajoneuvoja koskevat yksinkertaistetut menettelyt rajattava tapauksiin, joissa tuotanto on hyvin vähäistä. Sen vuoksi on tarpeen määritellä pieninä sarjoina valmistettavien ajoneuvojen määritelmä tarkasti valmistettujen ajoneuvojen lukumäärän, noudatettavien vaatimusten ja ajoneuvojen markkinoille saattamisen ehtojen perusteella. Yhtä tärkeää on määritellä vaihtoehtoinen hyväksyntäjärjestelmä yksittäisille ajoneuvoille etenkin siksi, että tarjotaan riittävästi joustonvaraa useassa vaiheessa valmistettujen ajoneuvojen hyväksyntään. (34)Unioni on sopimuspuolena Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sopimuksessa pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti myönnettyjen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista (vuoden 1958 tarkistettu sopimus). Unioni on hyväksynyt merkittävän määrän vuoden 1958 tarkistettuun sopimukseen liitettyjä sääntöjä, minkä vuoksi sillä on velvollisuus hyväksyä näiden sääntöjen mukaisesti myönnetyt tyyppihyväksynnät vastaavien unionin vaatimusten mukaisina. Yksinkertaistaakseen tyyppihyväksyntäjärjestelmäänsä ja saattaakseen sen UNECE:n kansainvälisen järjestelmän mukaiseksi unioni kumosi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 661/2009 tyyppihyväksyntää koskevat erityisdirektiivinsä ja korvasi ne soveltuvien UNECE:n sääntöjen, jäljempänä ’E-säännöt’, pakollisella soveltamisella. Tyyppihyväksyntämenettelyn hallinnollisten rasitteiden vähentämiseksi olisi asianmukaista sallia ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden valmistajien hakea tyyppihyväksyntää tämän asetuksen mukaisesti tarvittaessa siten, että hyväksyntä saadaan suoraan tämän asetuksen liitteissä tarkoitettujen soveltuvien E-sääntöjen mukaisesti. (35)E-säännöt ja niiden muutokset, joiden puolesta unioni on äänestänyt tai joita unioni soveltaa päätöksen 97/836/EY mukaisesti, olisi näin ollen sisällytettävä EU:n tyyppihyväksyntälainsäädäntöön. Komissiolle olisi tämän vuoksi siirrettävä valta muuttaa tämän asetuksen liitteitä ja hyväksyä delegoituja säädöksiä, jotta voidaan varmistaa, että asiaa koskevissa säädöksissä olevat viittaukset E-sääntöihin ja niiden muutoksiin pysyvät ajan tasalla. (36)Ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen rajoittamaton saatavuus teknisen tiedon hakemiseen soveltuvassa vakiomuodossa sekä toimiva kilpailu ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietopalvelujen markkinoilla ovat tarpeen pyrittäessä parantamaan sisämarkkinoiden toimintaa erityisesti tavaroiden vapaan liikkuvuuden, sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamista koskevan vapauden suhteen. Korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen antamista koskevia vaatimuksia on tähän mennessä vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 715/2007, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 595/2009, komission asetuksessa (EU) N:o 692/2008 ja komission asetuksessa (EU) N:o 582/2011. Nämä vaatimukset olisi konsolidoitava tässä asetuksessa, ja asetuksia (EY) N:o 715/2007, (EY) N:o 595/2009, (EU) N:o 692/2008 ja (EU) N:o 582/2011 olisi muutettava. (37)Teknisen kehityksen myötä tarjoutuvien, ajoneuvojen vianmäärityksessä ja korjaamisessa käytettävien uusien menetelmien tai uuden tekniikan, kuten ajoneuvon tietojen ja ohjelmistojen etäkäytön, ei pitäisi heikentää tämän asetuksen tavoitteiden toteutumista siltä osin kuin kyse on riippumattomien toimijoiden mahdollisuuksista saada korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavat tiedot käyttöönsä. (38)Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanolle, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. (39)Komissiolle olisi tämän asetuksen täydentämiseksi teknisillä yksityiskohdilla siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat ajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden ympäristö- ja turvallisuusominaisuuksiin liittyviä tyyppihyväksyntävaatimuksia. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. (40)Jäsenvaltioiden olisi säädettävä tämän asetuksen rikkomiseen sovellettavia seuraamuksia koskevista säännöistä ja varmistettava, että näitä sääntöjä sovelletaan. Näiden seuraamusten olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on raportoitava asettamistaan seuraamuksista komissiolle vuosittain, jotta näiden säännösten täytäntöönpanon yhdenmukaisuutta voidaan valvoa. (41)Selkeyden, järkeistämisen ja yksinkertaistamisen nimissä direktiivi 2007/46/EY olisi kumottava ja korvattava tällä asetuksella. Asetuksen antamisella varmistetaan, että säännöksiä sovelletaan sellaisenaan ja että ne voidaan saattaa ajan tasalle nopeasti ja tehokkaammin, jotta voidaan ottaa huomioon tekniikan kehitys ja sääntelyn kehittyminen vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen puitteissa. (42)Jotta komissio voi asianmukaisesti toteuttaa vaatimustenmukaisuuden todentamisen ja jotta talouden toimijoille ja kansallisille viranomaisille taataan tasapuoliset toimintaedellytykset, komissiolla olisi oltava valta määrätä yhdenmukaistettuja hallinnollisia sakkoja talouden toimijoille, joiden on todettu rikkoneen tätä asetusta, riippumatta siitä, missä ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö oli alun perin tyyppihyväksytty. (43)Aina, kun tässä asetuksessa säädettyihin toimenpiteisiin liittyy henkilötietojen käsittelyä, niiden toteuttamisessa olisi noudatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 ja niihin liittyviä kansallisia täytäntöönpanotoimenpiteitä. (44)Jotta jäsenvaltiot ja kansalliset viranomaiset sekä talouden toimijat voisivat valmistautua tällä säädöksellä käyttöön otettujen uusien sääntöjen soveltamiseen, olisi vahvistettava voimaantuloa seuraava soveltamispäivä. (45)Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta eli vahvistaa yhdenmukaistettuja sääntöjä, jotka koskevat luokkien M, N ja O ajoneuvojen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntään ja markkinavalvontaan sovellettavia hallinnollisia ja teknisiä vaatimuksia, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU

KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT 1 artikla

Kohde 1.Tässä asetuksessa vahvistetaan hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset kaikkien 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen uusien ajoneuvojen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntää ja markkinoille saattamista varten. Asetusta sovelletaan myös ajoneuvojen yksittäishyväksyntään. 2.Tässä asetuksessa vahvistetaan vaatimukset tämän asetuksen mukaisesti hyväksyttävien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen osien ja laitteiden markkinavalvontaa varten. 2 artikla

Soveltamisala 1.Tätä asetusta sovelletaan yleisillä teillä käytettäviksi tarkoitettuihin luokkien M ja N moottoriajoneuvoihin ja niiden luokan O perävaunuihin, mukaan luettuina yhdessä tai useammassa vaiheessa suunnitellut ja valmistetut ajoneuvot, samoin kuin tällaisia ajoneuvoja ja perävaunuja varten suunniteltuihin ja valmistettuihin järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin sekä osiin ja varusteisiin. 2.Tätä asetusta ei sovelleta seuraaviin ajoneuvoihin: (a)maa- ja metsätaloudessa käytettävät ajoneuvot, sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 167/2013; (b)kaksi- ja kolmipyöräiset ajoneuvot ja nelipyörät, sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 168/2013; (c)raiteilla käytettävät ajoneuvot. 3.Seuraavien ajoneuvojen ja koneiden tapauksessa valmistaja voi hakea ajoneuvon yksittäishyväksyntää tämän asetuksen mukaisesti, kunhan ajoneuvot täyttävät tämän asetuksen olennaiset vaatimukset: (a) ajoneuvot, jotka on suunniteltu ja rakennettu käytettäväksi pääasiassa rakennustyömailla, louhimoissa, satamissa tai lentokentillä (b)ajoneuvot, jotka on suunniteltu ja rakennettu asevoimien, väestönsuojelun, palolaitosten ja yleisestä järjestyksestä vastaavien voimien käyttöön (c)omalla käyttövoimallaan liikkuvat ajoneuvot, jotka on nimenomaan suunniteltu ja rakennettu työkoneeksi ja jotka eivät rakenteensa takia sovellu matkustajien tai tavaroiden kuljettamiseen. 4.Seuraavien ajoneuvojen tapauksessa valmistaja voi hakea ajoneuvon yksittäishyväksyntää tämän asetuksen mukaisesti: (a)ajoneuvot, jotka on tarkoitettu pelkästään maantiellä ajettaviin kilpailuihin (b)ajoneuvojen prototyypit, joita käytetään maantiellä valmistajan vastuulla tietyn testausohjelman suorittamiseksi, edellyttäen että ne on erityisesti suunniteltu ja rakennettu tätä tarkoitusta varten. 3 artikla

Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan

(1)’tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jossa tyyppihyväksyntäviranomainen varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää sitä koskevat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset; (2)’markkinavalvonnalla’ kansallisten viranomaisten toimintaa tai toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että markkinoilla saataville asetetut ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt sekä osat ja varusteet ovat asiaa koskevassa unionin lainsäädännössä asetettujen vaatimusten mukaisia eivätkä vaaranna terveyttä, turvallisuutta tai muita yleisten etujen suojeluun liittyviä seikkoja; (3)’ajoneuvolla’ moottoriajoneuvoa tai sen perävaunua sellaisina kuin ne määritellään 10 ja 11 alakohdassa; (4)’järjestelmällä’ yhden tai useamman erityisen toiminnon suorittamiseksi ajoneuvossa yhdistettyjen laitteiden kokoonpanoa, jonka osalta on noudatettava tämän asetuksen tai jonkin liitteessä IV luetellun säädöksen vaatimuksia; (5)’komponentilla’ ajoneuvon osaksi tarkoitettua laitetta, joka voidaan tyyppihyväksyä kyseisestä ajoneuvosta erillään ja jonka osalta on noudatettava tämän asetuksen tai jonkin liitteessä IV luetellun säädöksen vaatimuksia; (6)’erillisellä teknisellä yksiköllä’ ajoneuvon osaksi tarkoitettua laitetta, joka voidaan tyyppihyväksyä erikseen mutta ainoastaan suhteessa yhteen tai useampaan määrättyyn ajoneuvotyyppiin ja jonka osalta on noudatettava tämän asetuksen tai jonkin liitteessä IV luetellun säädöksen vaatimuksia; (7)’osilla’ ajoneuvon kokoonpanoa, korjausta tai huoltoa varten käytettäviä hyödykkeitä sekä varaosia; (8)’varusteilla’ kaikkia muita hyödykkeitä kuin osia, joita voidaan lisätä tai asentaa ajoneuvoon; (9)’valmistajalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka vastaa kaikista ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppihyväksyntään, ajoneuvon yksittäishyväksyntään tai osien ja varusteiden lupamenettelyyn liittyvistä seikoista, tuotannon vaatimustenmukaisuudesta sekä valmistetun ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen markkinavalvontaan liittyvistä seikoista, riippumatta siitä, osallistuuko henkilö suoraan kyseisen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön kaikkiin suunnittelu- ja valmistusvaiheisiin; (10)’moottoriajoneuvolla’ moottorikäyttöistä ajoneuvoa, joka on suunniteltu ja valmistettu kulkemaan omalla käyttövoimallaan, on vähintään nelipyöräinen, on valmis, valmistunut tai keskeneräinen ja jonka suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 km/h; (11)’perävaunulla’ pyörillä varustettua ajoneuvoa, joka ei kulje omalla käyttövoimallaan ja joka on suunniteltu ja rakennettu moottoriajoneuvon vedettäväksi; (12)’hyväksyntäviranomaisella’ jäsenvaltion viranomaista tai viranomaisia, jotka jäsenvaltio on ilmoittanut komissiolle ja jotka ovat toimivaltainen kaikissa ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppihyväksyntään tai ajoneuvon yksittäishyväksyntään liittyvissä kysymyksissä ja osien ja varusteiden lupamenettelyssä ja jotka antavat ja tarvittaessa peruuttavat tai epäävät hyväksyntätodistukset, toimivat toisten jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisten yhteyselimenä, nimeävät tutkimuslaitokset ja huolehtivat siitä, että valmistaja täyttää velvoitteensa tuotannon vaatimustenmukaisuuden osalta; (13)’markkinavalvontaviranomaisella’ kansallista viranomaista tai kansallisia viranomaisia, jotka vastaavat markkinavalvonnan toteuttamisesta kyseisen jäsenvaltion alueella; (14)’kansallisella viranomaisella’ jäsenvaltion hyväksyntäviranomaista tai muuta viranomaista, joka osallistuu ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien, erillisten teknisten yksiköiden, osien tai varusteiden markkinavalvontaan, tuontitarkastuksiin tai rekisteröintiin ja vastaa näistä toiminnoista; (15)’markkinoille saattamisella’ ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen asettamista ensimmäistä kertaa saataville unionissa; (16)’rekisteröinnillä’ ajoneuvolle tieliikennekäyttöä varten myönnettyä pysyvää tai tilapäistä hallinnollista käyttöönottolupaa, jonka yhteydessä ajoneuvo on tunnistettu ja sille on annettu sarjanumero; (17)’käyttöönotolla’ ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen käyttötarkoituksensa mukaista ensimmäistä käyttöä unionissa; (18)’talouden toimijalla’ valmistajaa, valmistajan edustajaa, maahantuojaa tai jakelijaa; (19)’kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jolla hyväksyntäviranomainen varmentaa, että keskeneräinen, valmis tai valmistunut ajoneuvotyyppi täyttää sitä koskevat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset; (20)’monivaiheisella tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jossa yksi tai useampi hyväksyntäviranomainen varmentaa, että keskeneräinen tai valmistunut ajoneuvotyyppi täyttää valmistusvaiheen mukaan siihen sovellettavat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

(21)’keskeneräisellä ajoneuvolla’ ajoneuvoa, jonka valmistuksessa tarvitaan vielä vähintään yksi lisävaihe tämän asetuksen ja jonkin liitteessä IV luetellun säädöksen teknisten vaatimusten täyttämiseksi; (22)’EU-tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää sitä koskevat tämän asetuksen ja liitteessä IV lueteltujen säädösten hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset; (23)’tyyppihyväksyntätodistuksella’ asiakirjaa, jolla hyväksyntäviranomainen virallisesti varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi on hyväksytty; (24)’valmistajan edustajalla’ unioniin sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jonka valmistaja on asianmukaisesti nimennyt edustamaan valmistajaa hyväksyntäviranomaiseen tai markkinavalvontaviranomaiseen nähden ja toimimaan valmistajan puolesta tämän asetuksen kattamissa asioissa; (25)’maahantuojalla’ unioniin sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka saattaa markkinoille kolmannessa maassa valmistetun ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen; (26)’kansallisella tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää sitä koskevat jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä vahvistetut hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset; tällainen hyväksyntä on voimassa ainoastaan kyseisen jäsenvaltion alueella; (27)’vaatimustenmukaisuustodistuksella’ liitteessä IX vahvistettua asiakirjaa, jonka valmistaja toimittaa todistuksena siitä, että valmistettu ajoneuvo on hyväksytyn ajoneuvotyypin mukainen; (28)’jakelijalla’ jälleenmyyjää tai muuta toimitusketjuun kuuluvaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä kuin valmistajaa tai maahantuojaa, joka asettaa ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen saataville markkinoilla; (29)’asettamisella saataville markkinoilla’ ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen toimittamista markkinoille liiketoiminnan yhteydessä jakelua tai käyttöä varten joko maksua vastaan tai maksutta; (30)’asteittaisella tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jossa kerätään asteittain kaikkien ajoneuvoon kuuluvien järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden EU-tyyppihyväksyntätodistukset ja lopullisen vaiheen tuloksena saadaan kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntä; (31)’yksivaiheisella tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen yhdellä kertaa varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi kokonaisuutena täyttää sitä koskevat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset; (32)’yhdistetyllä tyyppihyväksynnällä’ asteittaista tyyppihyväksyntää, jossa koko ajoneuvon hyväksynnän lopullisessa vaiheessa saadaan yksi tai useampi järjestelmähyväksyntä eikä kyseisille järjestelmille tarvitse antaa EU-tyyppihyväksyntätodistusta; (33)’valmistuneella ajoneuvolla’ tarkoitetaan monivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn tuloksena saatavaa ajoneuvoa, joka täyttää tämän asetuksen ja liitteessä IV lueteltujen säädösten soveltuvat tekniset vaatimukset; (34)’valmiilla ajoneuvolla’ ajoneuvoa, jota ei tarvitse saattaa valmiiksi, jotta se täyttäisi tämän asetuksen ja liitteessä IV lueteltujen säädösten soveltuvat vaatimukset; (35)’ajoneuvotyypillä’ tietyn luokan ajoneuvoja, jotka ovat vähintään liitteessä II olevassa B osassa vahvistettujen olennaisien kriteerien osalta samanlaiset ja jotka voivat sisältää kyseisessä osassa tarkoitettuja variantteja ja versioita; (36)’tutkimuslaitoksella’ organisaatiota tai elintä, jonka hyväksyntäviranomainen on nimennyt testauslaboratorioksi suorittamaan testejä tai vaatimustenmukaisuuden arviointielimeksi suorittamaan alkuarvioinnin ja muita testejä tai tarkastuksia; (37)’perusajoneuvolla’ ajoneuvoa, jota käytetään monivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn ensimmäisen vaiheen aikana; (38)’järjestelmän tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että järjestelmätyyppi täyttää sitä koskevat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset; (39)’erillisen teknisen yksikön tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää sitä koskevat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset suhteessa yhteen tai useampaan määrättyyn ajoneuvotyyppiin; (40)’komponentin tyyppihyväksynnällä’ tyyppihyväksyntää, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että komponentin tyyppi täyttää ajoneuvosta erillään sitä koskevat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

(41)’virtuaalitestausmenetelmällä’ tietokonesimulointeja, laskelmat mukaan luettuina, jotka osoittavat, täyttääkö ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö liitteessä IV luetellun säädöksen tekniset vaatimukset, ilman että tarvitsisi käyttää itse ajoneuvoa, järjestelmää, komponenttia tai erillistä teknistä yksikköä; (42)’ajoneuvon yksittäishyväksynnällä’ menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että yksittäinen ajoneuvo, joka voi olla myös muu kuin ainoa kappale, on siihen sovellettavien ajoneuvon EU-yksittäishyväksyntää ja ajoneuvon kansallista yksittäishyväksyntää koskevien hallinnollisten säännösten ja teknisten vaatimusten mukainen; (43)’sarjan viimeisillä ajoneuvoilla’ varastossa olevia ajoneuvoja, joita ei voida tai ei voida enää asettaa saataville markkinoilla, rekisteröidä tai ottaa käyttöön, koska voimaan on tullut uusia teknisiä vaatimuksia, joiden osalta niitä ei ole tyyppihyväksytty; (44)’vaihtoehtoisilla vaatimuksilla’ hallinnollisia säännöksiä ja teknisiä vaatimuksia, joilla pyritään varmistamaan toimintaturvallisuuden, ympäristönsuojelun ja työturvallisuuden taso, joka vastaa mahdollisimman hyvin yhdessä tai useammassa liitteessä IV luetellussa säädöksessä säädettyä tasoa; (45)’varaosilla’ hyödykkeitä, jotka asennetaan ajoneuvoon korvaamaan ajoneuvon alkuperäisiä osia, myös sellaisia hyödykkeitä, jotka ovat välttämättömiä ajoneuvoa käytettäessä, lukuun ottamatta polttoainetta; (46)’ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavilla tiedoilla’ kaikkia ajoneuvon vianmääritystä, huoltoa, tarkastusta, määräaikaishuoltoa, korjaamista, uudelleenohjelmointia tai uudelleenalustusta sekä osien ja varusteiden asentamista ajoneuvoon koskevia tietoja, jotka valmistajat antavat valtuutetuille jälleenmyyjille ja korjaamoille, mukaan luettuina kaikki muutokset ja lisäykset tällaisiin tietoihin; (47)’riippumattomalla toimijalla’ sellaista muuta luonnollista tai oikeushenkilöä kuin valtuutettua jälleenmyyjää tai korjaamoa, joka osallistuu suoraan tai välillisesti ajoneuvojen korjaukseen ja huoltoon, kuten korjaamoja, korjauslaitteiden tai -työkalujen tai varaosien valmistajia tai jälleenmyyjiä, teknisten tietojen julkaisijoita, autoliittoja, tiepalvelujen tarjoajia, tarkastus- ja testauspalvelujen tarjoajia sekä yrityksiä, jotka tarjoavat koulutuspalveluja vaihtoehtoisia polttoaineita käyttävien ajoneuvojen varusteita asentaville, valmistaville ja korjaaville yrityksille. Sillä tarkoitetaan myös ajoneuvonvalmistajan jakelujärjestelmään kuuluvia valtuutettuja jälleenmyyjiä, korjaamoita tai jakelijoita, kun ne tarjoavat korjaus- tai huoltopalveluja ajoneuvoille, joiden valmistajien jakelujärjestelmään ne eivät kuulu; (48)’valtuutetulla korjaamolla’ luonnollista tai oikeushenkilöä, joka tarjoaa ajoneuvojen korjaus- ja huoltopalveluja ja toimii valmistajan jakelujärjestelmässä; (49)’riippumattomalla korjaamolla’ luonnollista tai oikeushenkilöä, joka tarjoaa ajoneuvojen korjaus- ja huoltopalveluja mutta ei toimi valmistajan jakelujärjestelmässä; (50)’ajoneuvon sisäisen valvontajärjestelmän (OBD-järjestelmän) tiedoilla’ tietoja, jotka liittyvät ajoneuvossa sijaitsevaan tai moottoriin yhdistettyyn järjestelmään, joka pystyy havaitsemaan toimintahäiriöt, ilmaisemaan niiden esiintymisen virhetoiminnan ilmaisimen avulla, määrittämään toimintahäiriöiden todennäköisen esiintymisalueen käyttämällä hyväksi tietokoneen muistiin tallennettuja tietoja ja ilmoittamaan tämän tiedon ajoneuvon ulkopuolelle; (51)’pieninä sarjoina valmistettavalla ajoneuvolla’ ajoneuvotyyppiä, jonka osalta markkinoilla saataville asetettavien, rekisteröityjen tai käyttöön otettujen yksiköiden lukumäärä on liitteessä XII vahvistettujen vuotuisten enimmäismäärien rajoissa; (52)’erikoiskäyttöön tarkoitetulla ajoneuvolla’ luokan M, N tai O ajoneuvoa, jolla on sellaiset erityiset tekniset ominaisuudet, että sillä voidaan tehdä erityisiä järjestelyjä tai varusteita vaativia toimintoja; (53)’puoliperävaunulla’ vedettävää ajoneuvoa, jonka akseli tai akselisto on sijoitettu tasaisesti kuormatun ajoneuvon painopisteen taakse ja joka on varustettu kytkentälaitteella, joka sallii pysty- ja vaakasuuntaisten voimien välittymisen vetoajoneuvoon; (54)’kansallisella akkreditointielimellä’ jäsenvaltion ainoaa elintä, joka suorittaa akkreditointia käyttäen valtiolle kuuluvaa julkista valtaa asetuksen (EY) N:o 765/2008 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti; (55)’paikan päällä suoritettavalla arvioinnilla’ tyyppihyväksyntäviranomaisen tekemää tarkastusta tutkimuslaitoksen tai jonkin sen alihankkijan tai tytäryhtiön toimitiloissa; (56)’valvonnan yhteydessä paikan päällä suoritettavalla arvioinnilla’ määräajoin paikan päällä tehtävää rutiininomaista arviointia, joka ei ole alkuperäistä nimeämistä varten paikan päällä suoritettavaa arviointia eikä nimeämisen uusimista varten paikan päällä suoritettavaa arviointia. 4 artikla

Ajoneuvoluokat 1.Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia ajoneuvoluokkia: a)Luokkaan M kuuluvat moottoriajoneuvot, jotka on suunniteltu ja valmistettu ensisijaisesti matkustajien ja heidän matkatavaroidensa kuljettamiseen. i)Luokka M1:moottoriajoneuvot, joissa on kuljettajan istuinpaikan lisäksi enintään kahdeksan istuinpaikkaa ja jossa ei ole seisoville matkustajille varattua tilaa. Istuinpaikkoja voi olla myös vain yksi eli kuljettajan istuinpaikka.

ii)Luokka M2:moottoriajoneuvot, joissa on kuljettajan istuinpaikan lisäksi enemmän kuin kahdeksan istuinpaikkaa ja joiden kokonaismassa on enintään 5 tonnia. Näissä moottoriajoneuvoissa voi olla tilaa seisoville matkustajille. iii)Luokka M3:moottoriajoneuvot, joissa on kuljettajan istuinpaikan lisäksi enemmän kuin kahdeksan istuinpaikkaa ja joiden kokonaismassa on yli 5 tonnia. Näissä moottoriajoneuvoissa voi olla tila seisoville matkustajille. b)Luokkaan N kuuluvat moottoriajoneuvot, jotka on suunniteltu ja valmistettu ensisijaisesti tavaran kuljettamiseen. i)Luokka N1:moottoriajoneuvot, joiden kokonaismassa on enintään 3,5 tonnia ii)Luokka N2:moottoriajoneuvot, joiden kokonaismassa on yli 3,5 tonnia mutta enintään 12 tonnia iii)Luokka N3:moottoriajoneuvot, joiden kokonaismassa on yli 12 tonnia. c)Luokkaan O kuuluvat tavaran tai henkilöiden kuljetukseen taikka matkailutarkoituksiin suunnitellut ja valmistetut perävaunut: i)Luokka O1:perävaunut, joiden kokonaismassa on enintään 0,75 tonnia ii)Luokka O2:perävaunut, joiden kokonaismassa on yli 0,75 tonnia mutta enintään 3,5 tonnia iii)Luokka O3:perävaunut, joiden kokonaismassa on yli 3,5 tonnia mutta enintään 10 tonnia iv)Luokka O4:perävaunut, joiden kokonaismassa on yli 10 tonnia. 2.Ajoneuvojen, ajoneuvotyyppien, varianttien ja versioiden luokitusperusteet esitetään liitteessä II. Siirretään komissiolle 88 artiklan mukaisesti valta antaa delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan liitettä II siltä osin kuin kyse on ajoneuvojen alaluokkien, ajoneuvotyyppien ja korityyppien luokituksesta liitteen mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen. II LUKU

YLEISET VELVOITTEET 5 artikla

Yleiset aineelliset vaatimukset 1.Ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden on täytettävä liitteessä IV lueteltujen säädösten vaatimukset. 2.Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 88 artiklan mukaisesti liitteen IV muuttamiseksi siten, että otetaan huomioon tekniikan ja sääntelyn kehitys ottamalla käyttöön ja ajantasaistamalla viitteitä säädöksiin, joiden vaatimukset ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden on täytettävä. 6 artikla

Jäsenvaltioita koskevat velvoitteet 1.Jäsenvaltioiden on perustettava tai nimettävä hyväksyntäviranomaiset ja markkinavalvontaviranomaiset. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tällaisten viranomaisten perustamisesta ja nimeämisestä. Ilmoituksessa on annettava viranomaisten nimet, osoitteet, myös sähköpostiosoitteet, ja vastuualueet. Komissio julkaisee verkkosivustollaan luettelon ja yksityiskohtaiset tiedot hyväksyntäviranomaisista ja markkinavalvontaviranomaisista.

2.Jäsenvaltiot saavat sallia ainoastaan sellaisten ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden markkinoille saattamisen, rekisteröinnin ja käyttöönoton, jotka täyttävät tämän asetuksen vaatimukset. 3.Jäsenvaltiot eivät saa kieltää, rajoittaa tai estää ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden markkinoille saattamista, rekisteröintiä tai käyttöönottoa, jos ne täyttävät tämän asetuksen vaatimukset, ellei ole kyse 52 artiklassa säädetyistä tapauksista. Poikkeuksena tästä säännöstä jäsenvaltioiden ei tarvitse sallia sellaisten ajoneuvojen saattamista markkinoille, rekisteröintiä tai käyttöönottoa, jotka on tyyppihyväksytty tämän asetuksen mukaisesti mutta joiden mitat ylittävät neuvoston direktiivin 96/53/EY liitteessä I vahvistetut yhdenmukaistetut mitat. 4.Jäsenvaltioiden on järjestettävä ja toteutettava markkinavalvontaa ja markkinoille tulevien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden tarkastuksia asetuksen (EY) N:o 765/2008 III luvun mukaisesti. 5.Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että markkinavalvontaviranomaiset voivat tarpeellisiksi ja perustelluiksi katsomissaan tapauksissa päästä talouden toimijoiden tiloihin ja ottaa ajoneuvoista, järjestelmistä, komponenteista ja erillisistä teknisistä yksiköistä tarvittavat näytteet vaatimustenmukaisuuden testaamista varten. 6.Jäsenvaltioiden on säännöllisesti tarkasteltava ja arvioitava tyyppihyväksyntätoimintansa toimivuutta. Tällaisia tarkasteluja ja arviointeja on suoritettava vähintään kerran neljässä vuodessa, ja niiden tulokset on ilmoitettava toisille jäsenvaltioille ja komissiolle. Asianomaisen jäsenvaltion on saatettava tulosten tiivistelmä julkisesti saataville etenkin siltä osin kuin kyse on myönnettyjen tyyppihyväksyntien lukumäärästä ja asianomaisista valmistajista. 7.Jäsenvaltioiden on säännöllisesti tarkasteltava ja arvioitava valvontatoimintansa toimivuutta. Tällaisia tarkasteluja ja arviointeja on suoritettava vähintään kerran neljässä vuodessa, ja niiden tulokset on ilmoitettava toisille jäsenvaltioille ja komissiolle. Asianomaisen jäsenvaltion on julkistettava tiivistelmä tuloksista. 7 artikla

Hyväksyntäviranomaisia koskevat velvoitteet 1.Hyväksyntäviranomaiset saavat hyväksyä ainoastaan sellaiset ajoneuvot, järjestelmät, komponentit tai erilliset tekniset yksiköt, jotka täyttävät tämän asetuksen vaatimukset. 2.Hyväksyntäviranomaisten on hoidettava tehtävänsä riippumattomasti ja puolueettomasti. Niiden on säilytettävä luottamuksellisuus, jos se on tarpeen liikesalaisuuksien suojelemiseksi, noudattaen kuitenkin 9 artiklan 3 kohdassa säädettyä tiedottamisvelvollisuutta, jotta voidaan suojella käyttäjien etuja unionissa. 3.Jäsenvaltioiden, joissa ajoneuvojen hyväksynnästä yksittäishyväksyntä mukaan luettuna vastaa useampi kuin yksi hyväksyntäviranomainen, on nimettävä yksi tyyppihyväksyntäviranomainen, joka vastaa tietojen vaihtamisesta muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisten kanssa ja tämän asetuksen XV luvussa vahvistetuista velvoitteista. Jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisten on toimittava keskenään yhteistyössä, muun muassa jakamalla asemansa ja tehtäviensä kannalta merkityksellisiä tietoja. 4.Kun hyväksyntäviranomaiselle tehdään ilmoitus 8 artiklan 5 kohdan, 9 artiklan 5 kohdan, 52 artiklan 4 kohdan tai 54 artiklan mukaisesti, sen on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tarkastellakseen myönnettyä hyväksyntää uudelleen ja tarvittaessa oikaistava tai peruutettava kyseinen hyväksyntä osoitetun sääntöjenvastaisuuden syiden ja vakavuuden mukaan. 5.Komissio voi antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan yhteiset perusteet hyväksyntäviranomaisten nimittämiseen, uudelleentarkasteluun ja arviointiin kansallisella tasolla. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 87 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 8 artikla

Markkinavalvontaviranomaisia koskevat velvoitteet 1.Markkinavalvontaviranomaisten on tehtävä säännöllisiä tarkastuksia, joissa varmennetaan, että ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt ovat tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten ja tyyppihyväksyntien mukaisia. Tarkastukset on suoritettava riittävässä laajuudessa; on tehtävä asiakirjatarkastuksia sekä todellisissa ajo-olosuhteissa ja laboratoriossa suoritettavia testejä tilastollisesti edustavien otosten perusteella. Tätä tehdessään markkinavalvontaviranomaisten on otettava huomioon riskinarviointia koskevat vakiintuneet periaatteet, valitukset ja muut tiedot. 2.Markkinavalvontaviranomaisten on vaadittava talouden toimijoita asettamaan saataville asiakirjat ja tiedot, joita ne pitävät tarpeellisina tehtäviensä suorittamiseksi. 3.Markkinavalvontaviranomaisten on otettava asianmukaisesti huomioon talouden toimijoiden esittämät tyyppihyväksyttyihin ajoneuvoihin, järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin liittyvät vaatimustenmukaisuustodistukset. 4.Markkinavalvontaviranomaisten on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varoittaakseen kohtuullisen ajan kuluessa alueillaan olevia käyttäjiä mihin tahansa ajoneuvoon, järjestelmään, komponenttiin tai erilliseen tekniseen yksikköön liittyvistä vaaroista, jotka ne ovat todenneet, ehkäistäkseen loukkaantumisen tai muun haitan riskin tai lieventääkseen sitä. Markkinavalvontaviranomaisten on toteutettava yhteistyössä talouden toimijoiden kanssa toimia, joilla voitaisiin ehkäistä tai vähentää kyseisten toimijoiden saataville asettamista ajoneuvoista, järjestelmistä, komponenteista ja erillisistä teknisistä yksiköistä aiheutuvia riskejä.

5.Jos jonkin jäsenvaltion markkinavalvontaviranomaiset päättävät vetää ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön pois markkinoilta 49 artiklan 5 kohdan mukaisesti, niiden on ilmoitettava asiasta asianomaiselle talouden toimijalle ja tapauksen mukaan asianomaiselle hyväksyntäviranomaiselle. 6.Markkinavalvontaviranomaisten on hoidettava tehtävänsä riippumattomasti ja puolueettomasti. Niiden on säilytettävä luottamuksellisuus, jos se on tarpeen liikesalaisuuksien suojelemiseksi, noudattaen kuitenkin 9 artiklan 3 kohdassa säädettyä tiedottamisvelvollisuutta niin täysimääräisesti kuin on tarpeen, jotta voidaan suojella käyttäjien etuja Euroopan unionissa. 7.Jäsenvaltioiden on säännöllisesti tarkasteltava ja arvioitava valvontatoimintansa toimivuutta. Tällaisia tarkasteluja ja arviointeja on suoritettava vähintään kerran neljässä vuodessa, ja niiden tulokset on ilmoitettava toisille jäsenvaltioille ja komissiolle. Asianomaisen jäsenvaltion on julkistettava tiivistelmä tuloksista. 8.Eri jäsenvaltioiden markkinavalvontaviranomaisten on koordinoitava markkinavalvontatoimintaansa, tehtävä yhteistyötä toistensa kanssa sekä jaettava toimintansa tulokset toistensa ja komission kanssa. Markkinavalvontaviranomaisten on soveltuvissa tapauksissa sovittava työnjaosta ja erikoistumisesta. 9.Jos markkinavalvonnasta tai ulkorajatarkastuksista vastaa jäsenvaltiossa useampi kuin yksi viranomainen, kyseisten viranomaisten on toimittava keskenään yhteistyössä, muun muassa jakamalla asemansa ja tehtäviensä kannalta merkityksellisiä tietoja. 10.Komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan perusteet 1 kohdassa tarkoitettujen otosten vaatimustenmukaisuuden varmennustarkastusten laajuudelle, alalle ja toteuttamistiheydelle. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 87 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 9 artikla

Komission suorittama vaatimustenmukaisuuden todentaminen ja täytäntöönpanon valvonnan koordinointi jäsenvaltioiden kanssa 1. Komissio järjestää ja tekee tai vaatii tehtäväksi jo markkinoilla saataville asetetuille ajoneuvoille, järjestelmille, komponenteille ja erillisille teknisille yksiköille riittävässä laajuudessa testejä ja tarkastuksia, joilla todennetaan, että ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt vastaavat tyyppihyväksyntiä ja sovellettavaa lainsäädäntöä, ja varmistetaan tyyppihyväksyntien oikeellisuus. Nämä testit ja tarkastukset voidaan tehdä valmistajien tai talouden toimijan 2 kohdan mukaisesti toimittamille uusille ajoneuvoille. Testit ja tarkastukset voidaan ajoneuvon rekisteröinnin haltijan suostumuksella tehdä myös rekisteröidyille ajoneuvoille. 2.Valmistajien, joilla on tyyppihyväksyntä, tai asianomaisten talouden toimijoiden on pyynnöstä toimitettava komissiolle riittävä määrä tuotantoa edustavia komission valitsemia ajoneuvoja, järjestelmiä, komponentteja ja erillisiä teknisiä yksiköitä, jotka edustavat ajoneuvoja, järjestelmiä, komponentteja ja erillisiä teknisiä yksiköitä, jotka tyyppihyväksynnän nojalla voidaan saattaa markkinoille. Nämä ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt on toimitettava testattavaksi sinä aikana ja siihen paikkaan ja sellaiseksi ajaksi, jotka komissio vaatii. 3.Jotta komissio voi tehdä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun testauksen, jäsenvaltioiden on asetettava komission saataville kaikki tiedot, jotka liittyvät vaatimustenmukaisuuden todentamiseksi tehtävien testauksen kohteena olevien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntään. Näiden tietojen on sisällettävä vähintään tyyppihyväksyntätodistukseen ja sen 26 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin liitteisiin sisältyvät tiedot. Asteittaisella tai monivaiheisella tyyppihyväksyntämenettelyllä hyväksyttyjen ajoneuvojen osalta jäsenvaltioiden on lisäksi toimitettava komissiolle niihin liittyvien järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntätodistus ja sen 26 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut liitteet. 4.Ajoneuvonvalmistajien on julkaistava tiedot, joita tarvitaan kolmansien osapuolten suorittamaa vaatimustenmukaisuuden todentamisen testausta varten. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa määritellään julkaistavat tiedot ja julkaisemisen ehdot ottaen huomioon liikesalaisuuksien suojeleminen ja henkilötietojen säilyttäminen unionin ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 87 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 5.Jos komissio havaitsee, että testatut tai tarkastetut ajoneuvot eivät täytä tässä asetuksessa tai jossain liitteessä IV luetellussa säädöksessä säädettyjä tyyppihyväksyntävaatimuksia tai että tyyppihyväksyntä on myönnetty virheellisten tietojen perusteella, se vaatii 54 artiklan 8 kohdan mukaisesti viipymättä asianomaista talouden toimijaa ryhtymään kaikkiin tarvittaviin korjaaviin toimenpiteisiin ajoneuvojen saattamiseksi vastaamaan kyseisiä vaatimuksia taikka toteuttaa rajoittavia toimenpiteitä joko vaatimalla talouden toimijaa poistamaan kyseiset ajoneuvot markkinoilta tai järjestämään niiden takaisinkutsun sellaisen kohtuullisen ajan kuluessa, joka määräytyy todetun vaatimustenvastaisuuden vakavuuden mukaan. Jos kyseisten testien ja tarkastusten perusteella on syytä epäillä itse tyyppihyväksynnän oikeellisuutta, komissio ilmoittaa asiasta asianomaisille viranomaisille ja täytäntöönpanon valvonnan tietojenvaihtofoorumille. Komissio julkaisee kertomuksen havainnoistaan, jotka se on tehnyt suorittamassaan vaatimustenmukaisuuden todentamistestauksessa. 10 artikla

Täytäntöönpanon valvonnan tietojenvaihtofoorumi 1.Komissio perustaa täytäntöönpanon valvonnan tietojenvaihtofoorumin, jäljempänä ’foorumi’, ja toimii sen puheenjohtajana. Foorumi koostuu jäsenvaltioiden nimittämistä jäsenistä.

2.Foorumi koordinoi tyyppihyväksynnästä ja markkinavalvonnasta vastaavien kansallisten viranomaisten verkostoa. Sen neuvoa-antavien tehtävien aiheisiin kuuluvat muiden muassa hyvien käytäntöjen edistäminen, tietojen vaihtaminen täytäntöönpanon valvontaan liittyvistä ongelmista, työmenetelmien ja -välineiden kehittäminen, sähköisen tiedonvaihtomenettelyn kehittäminen, yhdenmukaistettujen täytäntöönpanohankkeiden arviointi, seuraamukset ja yhteistarkastukset. 3.Siirretään komissiolle valta antaa 88 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan foorumin kokoonpano, nimittämismenettely, yksityiskohtaiset tehtävät, työskentelymenetelmät ja työjärjestys. 11 artikla

Valmistajaa koskevat yleiset velvoitteet 1.Valmistajan on huolehdittava siitä, että sen valmistamat ajoneuvot, järjestelmät, komponentit tai erilliset tekniset yksiköt, jotka on saatettu markkinoille tai otettu käyttöön, on valmistettu ja hyväksytty tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten mukaisesti. 2.Jos kyseessä on monivaiheinen tyyppihyväksyntä, valmistaja vastaa hyväksynnästä ja tuotannon vaatimustenmukaisuudesta niiden järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden osalta, jotka se on lisännyt asianomaisessa ajoneuvon valmistusvaiheessa. Valmistaja, joka muuttaa aiemmissa vaiheissa jo hyväksyttyjä komponentteja, järjestelmiä tai erillisiä teknisiä yksiköitä, vastaa muutettujen komponenttien, järjestelmien tai erillisten teknisten yksiköiden hyväksynnästä ja tuotannon vaatimustenmukaisuudesta. Edellisen vaiheen valmistajan on annettava seuraavan vaiheen valmistajalle tiedot mahdollisista muutoksista, jotka voivat vaikuttaa komponentin, järjestelmän tai erillisen teknisen yksikön tyyppihyväksyntään tai kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntään. Nämä tiedot on annettava heti, kun kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntään myönnetään uusi laajennus, ja viimeistään sinä päivänä, jona keskeneräisen ajoneuvon tuotanto aloitetaan. 3.Valmistaja, joka muuttaa keskeneräistä ajoneuvoa siten, että ajoneuvon ajoneuvoluokka muuttuu ja sen myötä myös hyväksynnän aiemmassa vaiheessa arvioidut vaatimukset muuttuvat, on vastuussa myös muutetun ajoneuvon uuteen ajoneuvoluokkaan sovellettavien vaatimusten noudattamisesta. 4.Unionin ulkopuolelle sijoittautuneen valmistajan on EU-tyyppihyväksyntää varten nimettävä unioniin sijoittautunut edustaja, joka edustaa valmistajaa hyväksyntäviranomaiseen nähden. Tällaisen valmistajan on lisäksi nimettävä markkinavalvontaa varten yksi unioniin sijoittautunut edustaja, joka voi olla sama kuin EU-tyyppihyväksyntää varten nimetty edustaja. 5.Valmistaja on vastuussa hyväksyntäviranomaiselle kaikista hyväksyntämenettelyn tekijöistä sekä tuotannon vaatimustenmukaisuudesta riippumatta siitä, onko valmistaja suoraan osallistunut ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön kaikkiin valmistusvaiheisiin. 6.Valmistajan on laadittava menetelmät sen varmistamiseksi, että ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden valmistus pysyy hyväksytyn tyypin mukaisena. 7.Valmistajan on valmistamiinsa ajoneuvoihin 36 artiklan mukaisesti kiinnitettävän lakisääteisen kilven sekä komponentteihin tai erillisiin teknisiin yksiköihin saman artiklan mukaisesti kiinnitettävien tyyppihyväksyntämerkkien lisäksi ilmoitettava nimensä, rekisteröity tuotenimensä tai rekisteröity tavaramerkkinsä sekä yhteysosoitteensa unionissa markkinoilla saataville asetetussa ajoneuvossa, komponentissa tai erillisessä teknisessä yksikössä taikka, jos tämä ei ole mahdollista, komponentin tai erillisen teknisen yksikön pakkauksessa tai sen mukana olevassa asiakirjassa. 12 artikla

Valmistajaa koskevat velvoitteet, jotka koskevat sen ajoneuvoja, järjestelmiä, komponentteja, erillisiä teknisiä yksiköitä, osia tai varusteita, jotka eivät ole vaatimusten mukaisia tai aiheuttavat vakavan riskin 1.Jos valmistaja katsoo, että ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö, joka on saatettu markkinoille tai otettu käyttöön, ei ole tämän asetuksen mukainen, tai että tyyppihyväksyntä on myönnetty virheellisten tietojen perusteella, valmistajan on ryhdyttävä välittömästi tarvittaviin asianmukaisiin toimenpiteisiin kyseisen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi, sen poistamiseksi markkinoilta tai sen takaisinkutsun järjestämiseksi tapauksen mukaan. Valmistajan on välittömästi ilmoitettava hyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle yksityiskohtaiset tiedot vaatimustenvastaisuudesta ja toteutetuista toimenpiteistä. 2.Jos ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste aiheuttaa vakavan riskin, valmistajan on viipymättä ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot vaatimustenvastaisuudesta ja toteutetuista toimenpiteistä niiden jäsenvaltioiden hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisille, joissa ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste on asetettu saataville markkinoilla tai otettu käyttöön. 3.Valmistajan on säilytettävä 24 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut hyväksyntäasiakirjat kymmenen vuoden ajan ajoneuvon markkinoille saattamisen jälkeen ja viiden vuoden ajan järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön markkinoille saattamisen jälkeen. Ajoneuvon valmistajan on pidettävä hyväksyntäviranomaisten saatavilla jäljennös 34 artiklassa tarkoitetuista vaatimustenmukaisuustodistuksista. 4.Valmistajan on kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä toimitettava sille hyväksyntäviranomaisen välityksellä jäljennös EU-tyyppihyväksyntätodistuksesta tai 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta luvasta, joka osoittaa ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön vaatimustenmukaisuuden, kielellä, jota kansallinen viranomainen vaivattomasti ymmärtää. Valmistajan on kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä tehtävä sen kanssa yhteistyötä kaikissa toimissa, jotka toteutetaan asetuksen (EY) N:o 765/2008 20 artiklan mukaisesti valmistajan markkinoilla saataville asettaman ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen aiheuttamien riskien poistamiseksi. 13 artikla

Markkinavalvontaan liittyvät valmistajan edustajaa koskevat velvoitteet

1.Valmistajan edustajan, joka on nimetty markkinavalvontaa varten, on suoritettava valmistajalta saamassaan toimeksiannossa määritellyt tehtävät. Tässä toimeksiannossa edustajalle on annettava ainakin seuraavat tehtävät: (a)Sen on saatava käyttöönsä 22 artiklassa tarkoitetut valmistusasiakirjat ja 34 artiklassa tarkoitettu vaatimustenmukaisuustodistus jollakin unionin virallisella kielellä. Nämä asiakirjat on asetettava hyväksyntäviranomaisten saataville kymmenen vuoden ajan ajoneuvon markkinoille saattamisen jälkeen ja viiden vuoden ajan järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön markkinoille saattamisen jälkeen. (b)Sen on toimitettava hyväksyntäviranomaisen perustellusta pyynnöstä kyseiselle viranomaiselle kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tuotannon vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi. (c)Sen on tehtävä hyväksyntä- tai markkinavalvontaviranomaisten kanssa niiden pyynnöstä yhteistyötä kaikissa toimissa, jotka toteutetaan toimeksiannon piiriin kuuluvien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien, erillisten teknisten yksiköiden, osien tai varusteiden aiheuttamien vakavien riskien poistamiseksi. (d)Sen on ilmoitettava valmistajalle välittömästi valituksista ja raporteista, jotka koskevat niiden toimeksiannon piiriin kuuluviin ajoneuvoihin, järjestelmiin, komponentteihin, erillisiin teknisiin yksiköihin, osiin tai varusteisiin liittyviä riskejä, vaaratilanne-epäilyjä tai vaatimustenvastaisuuskysymyksiä. (e)Sen on päätettävä toimeksianto, jos valmistaja toimii vastoin tämän asetuksen mukaisia velvoitteitaan. 2.Valmistajan edustajan, joka päättää toimeksiannon 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetuista syistä, on välittömästi ilmoitettava siitä hyväksynnän myöntäneelle tyyppihyväksyntäviranomaiselle ja komissiolle. 3.Edustajan vaihtumista koskevissa järjestelyissä on käsiteltävä ainakin seuraavat seikat: a)päivämäärä, jona tehtävästä poistuvan valtuutetun edustajan toimeksianto päättyy, sekä päivämäärä, jona tehtävään astuvan valmistajan edustajan toimeksianto alkaa; b)päivämäärä, johon saakka tehtävästä poistuva valmistajan edustaja voidaan mainita valmistajan antamissa tiedoissa, myös mainosmateriaalissa; c)asiakirjojen siirtäminen, mukaan luettuina salassapitoa koskevat seikat ja omistusoikeudet; d)tehtävästä poistuvan valmistajan edustajan velvollisuus toimittaa toimeksiannon päättymisen jälkeen eteenpäin valmistajalle tai tehtävään astuvalle valmistajan edustajalle valitukset ja raportit, jotka koskevat niihin ajoneuvoihin, järjestelmiin, komponentteihin, erillisiin teknisiin yksiköihin, osiin tai varusteisiin liittyviä riskejä ja vaaratilanne-epäilyjä, joita valmistajan edustajaksi nimeäminen koski. 14 artikla

Maahantuojaa koskevat velvoitteet 1.Maahantuoja saa saattaa markkinoille ainoastaan sellaisia ajoneuvoja, järjestelmiä, komponentteja tai erillisiä teknisiä yksiköitä, joilla on joko EU-tyyppihyväksyntä tai kansallinen tyyppihyväksyntä, taikka osia tai varusteita, jotka ovat asetuksessa (EY) N:o 765/2008 säädettyjen vaatimusten mukaisia. 2.Maahantuojan on ennen tyyppihyväksytyn ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön markkinoille saattamista tarkistettava, että hyväksyntäviranomainen on laatinut 24 artiklan 4 kohdan mukaiset hyväksyntäasiakirjat ja että kyseisessä järjestelmässä, komponentissa tai erillisessä teknisessä yksikössä on vaadittu tyyppihyväksyntämerkki ja se on 11 artiklan 7 kohdan mukainen. Ajoneuvon tapauksessa maahantuojan on tarkistettava, että ajoneuvon mukana on vaadittu vaatimustenmukaisuustodistus. 3.Jos maahantuoja katsoo, että ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen ja erityisesti ettei se vastaa tyyppihyväksyntäänsä, maahantuoja ei saa saattaa ajoneuvoa, järjestelmää, komponenttia tai erillistä teknistä yksikköä markkinoille, sallia sen käyttöönottoa eikä rekisteröidä sitä ennen kuin se on saatettu vaatimusten mukaiseksi. Jos maahantuoja katsoo, että ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste aiheuttaa vakavan riskin, maahantuojan on tiedotettava asiasta valmistajalle ja markkinavalvontaviranomaisille. Jos ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö on tyyppihyväksytty, maahantuojan on tiedotettava asiasta myös kyseisen tyyppihyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle. 4.Maahantuojan on ilmoitettava nimensä, rekisteröity tuotenimensä tai rekisteröity tavaramerkkinsä sekä yhteysosoitteensa ajoneuvossa, järjestelmässä, komponentissa, erillisessä teknisessä yksikössä, osassa tai varusteessa taikka, jos tämä ei ole mahdollista, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen pakkauksessa tai sen mukana olevassa asiakirjassa. 5.Maahantuojan on varmistettava, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön mukana on 63 artiklassa vaaditut ohjeet ja tiedot asianomaisten jäsenvaltioiden virallisella kielellä tai virallisilla kielillä. 6.Maahantuojan on kuluttajien terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi tutkittava ajoneuvosta, järjestelmästä, komponentista, erillisestä teknisestä yksiköstä, osasta tai varusteesta tehdyt valitukset ja pidettävä kirjaa näistä valituksista ja niihin liittyvistä takaisinkutsuista sekä tiedotettava jakelijoille tällaisesta valvonnasta.

15 artikla

Maahantuojan velvoitteet, jotka koskevat sen ajoneuvoja, järjestelmiä, komponentteja, erillisiä teknisiä yksiköitä, osia tai varusteita, jotka eivät ole vaatimusten mukaisia tai aiheuttavat vakavan riskin 1.Jos maahantuojan markkinoille saattama ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, maahantuojan on ryhdyttävä välittömästi tarvittaviin asianmukaisiin toimenpiteisiin kyseisen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi, sen poistamiseksi markkinoilta tai sen takaisinkutsun järjestämiseksi tapauksen mukaan. 2.Jos ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste aiheuttaa vakavan riskin, maahantuojan on viipymättä ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot vakavasta riskistä valmistajalle ja niiden jäsenvaltioiden hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisille, joissa ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste on saatettu markkinoille. Maahantuojan on lisäksi ilmoitettava hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisille mahdollisista toteutetuista toimenpiteistä ja annettava yksityiskohtaiset tiedot etenkin vakavasta riskistä ja valmistajan toteuttamista korjaavista toimenpiteistä. 3.Maahantuojan on kymmenen vuoden ajan ajoneuvon markkinoille saattamisen jälkeen ja viiden vuoden ajan järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön markkinoille saattamisen jälkeen pidettävä jäljennös vaatimustenmukaisuustodistuksesta hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisten saatavilla ja varmistettava, että 24 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut hyväksyntäasiakirjat voidaan asettaa pyynnöstä näiden viranomaisten saataville. 4.Maahantuojan on kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä toimitettava sille kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi, kielellä, jota kyseinen viranomainen vaivattomasti ymmärtää. Maahantuojan on kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä tehtävä sen kanssa yhteistyötä kaikissa toimissa, jotka toteutetaan asetuksen (EY) N:o 765/2008 20 artiklan mukaisesti valmistajan markkinoilla saataville asettaman ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen aiheuttamien riskien poistamiseksi. 16 artikla

Jakelijaa koskevat velvoitteet Jakelijan on ennen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön asettamista saataville markkinoilla, rekisteröintiä tai käyttöönottoa tarkistettava, että ajoneuvossa, järjestelmässä, komponentissa tai erillisessä teknisessä yksikössä on vaadittu lakisääteinen kilpi tai tyyppihyväksyntämerkki, että sen mukana ovat vaaditut asiakirjat sekä 63 artiklassa vaaditut ohjeet ja turvallisuustiedot asianomaisen jäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla kielillä ja että maahantuoja ja valmistaja ovat noudattaneet 11 artiklan 7 kohdassa sekä 14 artiklan 4 kohdassa säädettyjä vaatimuksia. 17 artikla

Jakelijan velvoitteet, jotka koskevat sen ajoneuvoja, järjestelmiä, komponentteja, erillisiä teknisiä yksiköitä, osia tai varusteita, jotka eivät ole vaatimusten mukaisia tai aiheuttavat vakavan riskin 1.Jos jakelija katsoo, että ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, jakelija ei saa asettaa ajoneuvoa, järjestelmää, komponenttia tai erillistä teknistä yksikköä saataville markkinoilla, rekisteröidä sitä eikä ottaa sitä käyttöön ennen kuin se on saatettu vaatimusten mukaiseksi. 2.Jos jakelija katsoo, että sen markkinoilla saataville asettama ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, jakelijan on ilmoitettava asiasta valmistajalle tai maahantuojalle sen varmistamiseksi, että tarvittavat asianmukaiset toimenpiteet kyseisen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi tai tarvittaessa sen poistamiseksi markkinoilta tai sen takaisinkutsun järjestämiseksi toteutetaan 12 artiklan 1 kohdan tai 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti. 3.Jos ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste aiheuttaa vakavan riskin, jakelijan on viipymättä ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot vakavasta riskistä valmistajalle, maahantuojalle ja niiden jäsenvaltioiden hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisille, joissa ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste on asetettu saataville markkinoilla. Jakelijan on tiedotettava näille myös mahdollisista toteutetuista toimenpiteistä ja ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot etenkin vakavasta riskistä ja valmistajan toteuttamista korjaavista toimenpiteistä. 4.Jakelijan on kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä tehtävä sen kanssa yhteistyötä kaikissa toimissa, jotka toteutetaan asetuksen (EY) N:o 765/2008 20 artiklan mukaisesti jakelijan markkinoilla saataville asettaman ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen aiheuttamien riskien poistamiseksi. 18 artikla

Tapaukset, joissa valmistajan velvoitteita sovelletaan maahantuojaan ja jakelijaan Maahantuojaa tai jakelijaa pidetään tätä asetusta sovellettaessa valmistajana ja niitä koskevat samat velvoitteet kuin valmistajaa 8, 11 ja 12 artiklan mukaisesti silloin, kun ne asettavat saataville markkinoilla tai rekisteröivät ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tai vastaavat sen käyttöönotosta omalla nimellään tai tavaramerkillään taikka muuttavat ajoneuvoa, järjestelmää, komponenttia tai erillistä teknistä yksikköä siten, ettei se välttämättä enää ole sovellettavien vaatimusten mukainen. 19 artikla

Talouden toimijoita koskevat tiedot Talouden toimijoiden on hyväksyntä- tai markkinavalvontaviranomaisen pyynnöstä annettava ajoneuvon osalta kymmenen vuoden ajan markkinoille saattamisen jälkeen ja järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, komponentin tai varusteen osalta viiden vuoden ajan markkinoille saattamisen jälkeen tiedot seuraavista: (a)ne talouden toimijat, jotka ovat toimittaneet niille ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen; (b)ne talouden toimijat, joille ne ovat toimittaneet ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen. III LUKU

EU-TYYPPIHYVÄKSYNNÄSSÄ SOVELLETTAVAT MENETTELYT

20 artikla

EU-tyyppihyväksynnässä sovellettavat menettelyt 1.Hakiessaan kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntää valmistaja voi valita jonkin seuraavista menettelyistä: (a)asteittainen tyyppihyväksyntä; (b)yksivaiheinen tyyppihyväksyntä; (c)yhdistetty tyyppihyväksyntä. Keskeneräisen tai valmistuneen ajoneuvon tapauksessa valmistaja voi valita myös monivaiheisen tyyppihyväksynnän. 2.Järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnässä sovelletaan vain yksivaiheista tyyppihyväksyntämenettelyä. 3.Monivaiheinen tyyppihyväksyntä on myönnettävä keskeneräisen tai valmistuneen ajoneuvon tyypille, joka ajoneuvon valmistusvaihe huomioon ottaen on 22 artiklassa säädettyjen valmistusasiakirjojen tietojen mukainen ja täyttää liitteessä IV luetelluissa sovellettavissa säädöksissä vahvistetut tekniset vaatimukset. Monivaiheista tyyppihyväksyntää sovelletaan myös valmiisiin ajoneuvoihin, joita toinen valmistaja on niiden valmistumisen jälkeen muuntanut tai muuttanut. 4.Lopullisen valmistusvaiheen EU-tyyppihyväksyntä voidaan myöntää vasta, kun hyväksyntäviranomainen on varmentanut, että lopullisessa vaiheessa tyyppihyväksytty ajoneuvo täyttää hyväksyntähetkellä kaikki sovellettavat tekniset vaatimukset. Varmentamisessa tarkastetaan kaikkia niitä vaatimuksia koskevat asiakirjat, jotka monivaiheisessa menettelyssä keskeneräiselle ajoneuvolle myönnetty EU-tyyppihyväksyntä kattaa, vaikka se olisi myönnetty eri ajoneuvoluokalle. 5.Edellä 1 kohdassa tarkoitettu hyväksyntämenettelyn valinta ei vaikuta niihin sovellettaviin aineellisiin vaatimuksiin, jotka hyväksyttävän ajoneuvotyypin on täytettävä silloin, kun kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntä myönnetään. 6. Myös yksittäinen valmistaja voi käyttää monivaiheista tyyppihyväksyntää, kunhan käytön tarkoituksena ei ole kiertää vaatimuksia, joita sovelletaan yhdessä vaiheessa valmistettaviin ajoneuvoihin. Yhden valmistajan valmistamien ajoneuvojen valmistamisen ei tämän asetuksen 39, 40 ja 47 artiklaa sovellettaessa katsota olevan monivaiheista valmistusta. 21 artikla

EU-tyyppihyväksynnän hakeminen 1.Valmistajan on toimitettava hyväksyntäviranomaiselle EU-tyyppihyväksyntähakemus ja 22 artiklassa tarkoitetut valmistusasiakirjat. 2.Kustakin ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyypistä voidaan jättää ainoastaan yksi hakemus ja ainoastaan yhteen jäsenvaltioon. 3.Kustakin hyväksyttäväksi jätetystä ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyypistä on jätettävä erillinen hakemus. 22 artikla

Valmistusasiakirjat 1.Edellä 21 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen valmistusasiakirjojen on sisällettävä seuraavat: (a)ilmoituslomake noudattaen liitteessä I yksivaiheisen tai yhdistetyn tyyppihyväksynnän tai liitteessä III asteittaisen tyyppihyväksynnän osalta vahvistettua mallia; (b)kaikki tietoaineistot, piirustukset, valokuvat ja muut merkitykselliset tiedot;

(c)ajoneuvojen osalta ilmoitus 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti valitusta menettelystä; (d)kaikki muut tiedot, joita hyväksyntäviranomainen pyytää hakemusmenettelyn yhteydessä; 2.Valmistusasiakirjat on annettava komission vahvistamassa sähköisessä muodossa, ja ne voidaan antaa myös paperimuodossa. 3.Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 88 artiklan mukaisesti liitteiden I ja III muuttamiseksi siten, että otetaan huomioon tekniikan ja sääntelyn kehitys saattamalla ajan tasalle ilmoituslomakkeen malli, mukaan luettuna 2 kohdassa tarkoitettu yhdenmukaistettu sähköinen muoto. 23 artikla

Lisätiedot, jotka on toimitettava haettaessa tiettyjä EU-tyyppihyväksyntiä 1.Asteittaista tyyppihyväksyntää koskevaan hakemukseen on liitettävä 22 artiklan mukaisten valmistusasiakirjojen lisäksi kaikki EU-tyyppihyväksyntätodistukset testausselosteineen, joita liitteessä IV luetelluissa sovellettavissa säädöksissä vaaditaan. Kun haetaan järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppihyväksyntää, joka myönnetään liitteessä IV lueteltujen sovellettavien säädösten mukaisesti, valmistusasiakirjojen on oltava hyväksyntäviranomaisen saatavilla, kunnes kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntä myönnetään tai evätään. 2.Yhdistettyä tyyppihyväksyntää koskevaan hakemukseen on liitettävä 22 artiklan mukaisten valmistusasiakirjojen lisäksi kaikki EU-tyyppihyväksyntätodistukset testausselos