maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EU) N:o 1308/2013, maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun asetuksen (EU) N:o 1151/2012, maustettujen viinituotteiden määritelmästä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojasta annetun asetuksen (EU) N:o 251/2014, syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 228/2013 sekä Egeanmeren pienten saarten hyväksi toteutettavien erityistoimenpiteiden vahvistamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 229/2013 muuttamisesta

Näiden haasteiden vuoksi YMP:aa on uudistettava ja yksinkertaistettava, jotta hallinnollista taakkaa olisi mahdollisimman vähän. YMP:stä on saatava entistä johdonmukaisempi muiden EU:n toimintapolitiikkojen kanssa, jotta sillä edistettäisiin mahdollisimman hyvin komission kymmentä painopistealaa ja kestävän kehityksen tavoitteita. Kuten komissio totesi tuoreessa MFF-tiedonannossaan, nykyaikaistetun yhteisen maatalouspolitiikan avulla on tuettava kehitystä, jossa maatalousalasta tulee kaikilta osin kestävää ja maaseutualueet säilyvät elinvoimaisina. Samalla on pystyttävä varmistamaan turvallisten ja laadukkaiden elintarvikkeiden varma saatavuus yli 500 miljoonalle kuluttajalle. Eurooppa tarvitsee älykästä, selviytymiskykyistä, kestävää ja kilpailukykyistä maatalousalaa, jonka avulla se pystyy tuottamaan kansalaisilleen laadukkaita, kohtuuhintaisia, ravitsevia ja monipuolisia elintarvikkeita sekä lujittamaan maaseutualueiden sosioekonomista rakennetta. Modernin yhteisen maatalouspolitiikan olisi lisättävä tuottamaansa EU-tason lisäarvoa ottamalla huomioon aiempaa kunnianhimoisemmat ympäristö- ja ilmastotavoitteet ja vastaamalla kansalaisten odotuksiin, jotka koskevat terveyttä, ympäristöä ja ilmastoa.

Nojautumalla enemmän toissijaisuusperiaatteeseen on mahdollista ottaa paremmin huomioon paikalliset olosuhteet ja tarpeet kyseisten tavoitteiden ja päämäärien yhteydessä. Jäsenvaltioiden vastuulla olisi mukauttaa YMP:n tukitoimia siten, että ne pystyvät edistämään EU:n tavoitteiden toteutumista mahdollisimman suurella panoksella. Samalla, kun säilytetään nykyiset hallintorakenteet (joilla on edelleen voitava varmistaa seuranta ja toteutuminen kaikkien politiikkatavoitteiden osalta), jäsenvaltioilla on myös enemmän sananvaltaa tuensaajiin sovellettavan vaatimustenmukaisuus- ja valvontakehyksen suunnittelussa (ml. tarkastukset ja seuraamukset).

SEUT-sopimuksen 43 artiklan 2 kohta, kun kyseessä ovat asetukseen (EU) N:o 1308/2013 tehtävät muutokset, SEUT-sopimuksen 114 artikla ja 118 artiklan ensimmäinen alakohta, kun kyseessä ovat asetuksiin (EU) N:o 1151/2012 ja (EU) N:o 251/2014 tehtävät muutokset, 43 artiklan 2 kohta ja 349 artikla, kun kyseessä ovat asetukseen (EU) N:o 228/2013 tehtävät muutokset, sekä 43 artiklan 2 kohta, kun kyseessä on asetus (EU) 229/2013.

Koska EU:n suuri hyödykkeiden tuoja ja arvokkaiden maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden viejä, sillä on vaikutusta elintarvikejärjestelmiin EU:n ulkopuolella. Ehdotuksessa otetaan SEUT-sopimuksen 208 artiklan mukaisesti huomioon kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteet, jotka liittyvät köyhyyden poistamiseen ja kestävään kehitykseen kehitysmaissa, erityisesti varmistamalla, että EU:n viljelijöille myöntämällä tuella ei ole lainkaan tai on vain hyvin vähäisiä vaikutuksia kauppaan.

Tiedetään hyvin, että kulutusmallit vaikuttavat kansanterveyteen. Koska maatalouspolitiikka on yhteydessä ruokaan ja joskus myös tapaan, jolla ruokaa tuotetaan, se on yhteydessä kansanterveyteen. Ehdotuksilla tiivistetään yhteyksiä terveyspolitiikkaan, erityisesti terveelliseen ruokavalioon ja mikrobilääkkeiden käytön vähentämiseen.

YMP on hyvin keskeisessä asemassa Euroopan unionin (EU) rakentamisessa ja kehittämisessä. YMP luotiin perussopimuksessa vahvistettujen tavoitteiden ympärille 1960-luvun alkupuolella. Sille on tehty sen jälkeen useita uudistuksia, joilla on pyritty parantamaan maatalousalan kilpailukykyä, edistämään maaseudun kehittämistä sekä vastaamaan uusiin haasteisiin ja yhteiskunnan vaatimuksiin. Viimeisin tärkeä uudistus hyväksyttiin vuonna 2013. Vuoden 2013 uudistuksessa YMP:n yleisiä tavoitteita yksinkertaistettiin kolmen osa-alueen ympärille:

Tarkastelussa tehtyjen olettamusten ja valintojen pohjalta on mahdollista tehdä kompromisseja YMP:n taloudellisten, ympäristöön liittyvien ja yhteiskunnallisten tavoitteiden saavuttamisessa sekä sen suhteen, mikä on tavoitteena nykyaikaistamisessa ja yksinkertaistamisessa. Yhteenvetona voidaan todeta, että uudelleenjaon vaikutukset tuloihin voisivat olla hallittavissa, ja se voisi tukea kunnianhimoisempia ympäristö- ja ilmastotoimia ja muita YMP:n yhteisvaikutuksia. Tämä edellyttäisi kuitenkin, että maatalousalalla ja -politiikassa ryhdytään hyödyntämään innovoinnin ja teknologioiden tarjoamia mahdollisuuksia, jotka jo mahdollistavat uudenaikaistamisen ja yksinkertaistamisen.

Kun kyseessä ovat maataloustulot, merkitystä on niin tuen tasolla kuin sen jakautumisellakin. Riittävän tuen ja siten maataloustulon turvaaminen on edelleen keskeinen tekijä tulevaisuudessa, jotta voidaan varmistaa elintarviketurva, ympäristö- ja ilmastotavoitteiden saavuttaminen ja maaseudun elinvoimaisuus. Tuen kohdentaminen paremmin pienille ja keskisuurille tiloille sekä luonnonhaitta-alueille voi auttaa säilyttämään työpaikkoja maatiloilla ja maatilojen tuotantotoiminnassa koko alueella. Näin vahvistetaan maaseutualueiden sosioekonomista rakennetta. Suorien tukien jakautumista voidaan parantaa tukikatoilla ja yhdenmukaistamalla tukioikeuksien arvoa. On selvää, että mikä tahansa vaihtoehto, jossa suoria tukia uudelleenjaetaan merkittävässä määrin alhaisen tuottavuuden maatiloille ja alueille, johtaa lyhyellä aikavälillä EU:n kilpailukyvyn heikkenemiseen mutta parantaa ympäristönsuojelua. Vähemmän selvää on kuitenkin, millaisella toimenpideyhdistelmällä voitaisiin lieventää kielteisiä tulovaikutuksia ja samalla vastata paremmin maatalouden kannalta keskeisiin haasteisiin, kuten ympäristöön ja ilmastoon liittyviin haasteisiin tai yhteiskunnallisiin odotuksiin. Tämä edellyttää muutoksia, joilla kohennetaan sekä alan taloutta että ympäristötoimien tuloksellisuutta.

Kun kyseessä on suorien tukien jakautuminen jäsenvaltioiden kesken, ehdotetaan, että kaikki jäsenvaltiot, joilla on suoria tukia alle 90 prosenttia EU:n keskiarvosta, jatkavat ohjelmakaudella 2014–2020 käynnistettyä prosessia ja kurovat umpeen 50 % erosta, joka nykyisin vallitsee tuohon 90 prosenttiin nähden. Suorien tukien ulkoisen yhdenmukaistamisen rahoittamiseen osallistuvat kaikki jäsenvaltiot. YMP:n strategiasuunnitelma-asetuksen mukaiset jäsenvaltioille maksettavat suorat tuet lasketaan tämän perusteella.

YMP:aa on uudistettu kerta toisensa jälkeen, ja uudistuksissa on kehitetty erilaisia välineitä. Joskus näiden välineiden yhteensovittaminen on osoittautunut vaikeaksi. Nykyisessä ehdotuksessa kaikki YMP:n eri osat yhdistetään yhdeksi yhtenäiseksi kehykseksi, jolla vähennetään YMP:n täytäntöönpanosta aiheutuvaa hallinnollista taakkaa.

YMP:n yleistavoitteilla pyritään edelleen parantamaan maatalouden, elintarvikkeiden ja maaseudun kestävää kehitystä, ja ne kohdennetaan maatilojen taloudelliseen elinkelpoisuuteen, selviytymiskykyyn ja tuloihin, ympäristö- ja ilmastotoimien tuloksellisuuden parantamiseen sekä maaseutualueiden sosioekonomisen rakenteen vahvistamiseen. Näiden lisäksi on monialainen tavoite, jossa päämääränä on tietämyksen, innovoinnin ja digitalisoinnin edistäminen maataloudessa ja maaseutualueilla.

·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EU) N:o 1308/2013, maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun asetuksen (EU) N:o 1151/2012, maustettujen viinituotteiden määritelmästä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojasta annetun asetuksen (EU) N:o 251/2014, syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 228/2013 sekä Egeanmeren pienten saarten hyväksi toteutettavien erityistoimenpiteiden vahvistamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 229/2013 muuttamisesta (muutosasetus)

·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus jäsenvaltioiden yhteisen maatalouspolitiikan nojalla laatimien, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) rahoitettavien strategiasuunnitelmien (YMP:n strategiasuunnitelmat) tukea koskevista säännöistä sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EU) N:o 1305/2013 ja (EU) N:o 1307/2013 kumoamisesta (YMP:n strategiasuunnitelma-asetus)

Toiminnan täytäntöönpanon jatkuvan seurannan ja ohjauksen keskeiseksi osaksi on suunniteltu vuotuista tuloksellisuuden tarkastelua. Vuotuista tuloksellisuuden tarkastelua varten on esitettävä asianmukaiset tuotosindikaattorit ja tulosindikaattorit YMP:n strategiasuunnitelman täytäntöönpanoa koskevassa vuosikertomuksessa eli niin kutsutussa vuotuisessa tuloksellisuuskertomuksessa. Jäsenvaltiot raportoivat vuosittain toteutuneista tuotoksista ja menoista sekä siitä, kuinka paljon on vielä matkaa koko kauden tavoitteiden saavuttamiseen tulosindikaattoreiden arvona ilmaistuna.

VI osastossa säädetään koordinointia ja hallintoa koskevista tarpeellista seikoista. Siinä osoitetaan jäsenvaltioiden viranomaisille vastuualueet YMP:n strategiasuunnitelmiin liittyviä erityistehtäviä varten. Siinä perustetaan seurantakomitea, jonka tehtävänä on ottaa mukaan kaikki sidosryhmät. Siinä myös perustetaan verkostoja, joiden tehtävänä on helpottaa YMP:n strategiasuunnitelmien onnistunutta toteuttamista. Näitä verkostoja perustetaan sekä kansallisella että EU:n tasolla. Tässä osastossa perustetaan myös eurooppalainen innovaatiokumppanuus tietämyksen ja innovaatioiden vaihdon edistämiseksi.

V osasto sisältää säännöt, jotka koskevat YMP:n strategisuunnitelmia. Siinä mainitaan, mitkä seikat jäsenvaltioiden on otettava huomioon laatiessaan YMP:n strategiasuunnitelmaa ja mikä on sen vähimmäissisältö, mukaan lukien tavoitteet ja rahoitussuunnittelu. Tässä osastossa myös selitetään, mitä sääntöjä sovelletaan, kun komissio hyväksyy YMP:n strategiasuunnitelmia, ja kuinka tällaisia suunnitelmia voidaan muuttaa.

II osastossa esitellään YMP:n yleis- ja erityistavoitteet, joihin jäsenvaltioiden strategiasuunnitelmissa suunnitelluilla tukitoimilla on pyrittävä. III osastossa esitetään eräitä YMP:n strategiasuunnitelmien yhteisiä vaatimuksia sekä useisiin tukitoimiin sovellettavia osatekijöitä. Yhteiset vaatimukset koskevat yleisten periaatteiden ja perusoikeuksien noudattamista, kuten kilpailun vääristymisen välttäminen, sisämarkkinoiden kunnioittaminen, syrjimättömyys ja WTO:n kotimaista tukea koskevien sääntöjen noudattaminen. Niihin sisältyy myös vaatimuksia, jotka koskevat eräitä YMP-suunnitelmissa määriteltäviä seikkoja, kuten viljelyalan, maataloustoiminnan, tosiasiallisen viljelijän ja nuoren viljelijän määritelmiä. Tässä jaksossa kuvataan ”ehdollisuuteen” liittyviä velvoitteita (pinta-alatukien saamiseksi on noudatettava hyvää maatalouskäytäntöä sekä EU:n lainsäädännöstä johtuvia velvoitteita) sekä maatilojen hyvin toimivien neuvontapalvelujen tarvetta.

Tavoitteiden saavuttamiseksi jäsenvaltioiden on varmistettava YMP:n tuen yksinkertaistaminen ja tuloksellisuus. Ne suunnittelevat asetuksessa mainittujen tukitoimityyppien perusteella tukitoimet, jotka soveltuvat niiden olosuhteisiin parhaiten. Jäsenvaltioiden on kiinnitettävä erityistä huomiota ympäristö- ja ilmastopolitiikan erityistavoitteisiin, sukupolvenvaihdokseen ja politiikan täytäntöönpanon nykyaikaistamiseen keskittymällä tietämyksen ja neuvonnan ja uuden (digitaalisen) teknologian laajempaan käyttöön.

maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EU) N:o 1308/2013, maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun asetuksen (EU) N:o 1151/2012, maustettujen viinituotteiden määritelmästä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojasta annetun asetuksen (EU) N:o 251/2014, syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 228/2013 sekä Egeanmeren pienten saarten hyväksi toteutettavien erityistoimenpiteiden vahvistamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 229/2013 muuttamisesta

Viinien maantieteellisille merkinnöille ehdotettua yksinkertaistamista on sovellettava myös maataloustuotteisiin ja elintarvikkeisiin sen varmistamiseksi, että järjestelmät ovat riittävän yhtenäisiä ja että myös tämän alan maantieteellisten merkintöjen tuottajat saavat edellä mainitut hyödyt. Maustettujen viinien maantieteellisiä merkintöjä on vain viisi, kun maantieteellisiä merkintöjä on yhteensä 3 350. Koska järjestelmä ei ole toimi, se olisi sulautettava toiseen järjestelmään. Paras ratkaisu on maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden järjestelmä, sillä se kattaa jo nyt muita alkoholijuomia.

Kolmanneksi, ruoan ja maanviljelyn tulevaisuutta käsittelevässä tiedonannossa kehotettiin tekemään maantieteellisistä merkinnöistä houkuttelevampia viljelijöille ja kuluttajille sekä helpottamaan järjestelmän hallinnointia. Tämän vuoksi ehdotetaan, että maantieteellisiä merkintöjä koskevia nykyisiä sääntöjä muutetaan siten, että niihin sovelletaan neljää perussäädöstä. Tavoitteena on yksinkertaisempi maantieteellisten merkintöjen järjestelmä, maantieteellisten merkintöjen nopeampi rekisteröinti ja tuote-eritelmien muutosten tehokkaampi hyväksyminen. Muutosten tarkoituksena on yksinkertaistaa maantieteellisten merkintöjen järjestelmää niin, että se olisi kuluttajien kannalta helppotajuisempi, että sitä olisi helpompi edistää sekä että se vähentäisi järjestelmän hallinnoinnista aiheutuvia kustannuksia.

Toiseksi, vaikka viinialan vuosien 2008 ja 2013 perättäiset uudistukset ovat kaiken kaikkiaan saavuttaneet tavoitteensa ja tuloksena on taloudellisesti vireä viiniala, on ilmennyt uusia taloudellisia, ympäristöön liittyviä ja ilmastollisia haasteita. Näin ollen asetuksessa säädetään useista nykyisten sääntöjen muutoksista näihin haasteisiin vastaamiseksi.

Ensinnäkin tarkoituksena on poistaa alakohtaisiin tukitoimiin liittyvät säännökset, jotka vahvistettiin aiemmin asetuksessa (EU) N:o 1308/2013, koska kaikkia tulevan YMP:n tukitoimia säännellään YMP:n strategiasuunnitelma-asetuksella ja ne ovat osa jäsenvaltioiden strategiasuunnitelmia. Näin halutaan varmistaa YMP:n tukitoimien parempi johdonmukaisuus.

Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 1308/2013 rakenne ja pääpiirteet on tarkoitus säilyttää, mutta samalla muutetaan joitakin säännöksiä, jotta voidaan ottaa huomioon talouden, ympäristön ja yhteiskunnan kehitys, jota on tapahtunut asetuksen tultua voimaan vuonna 2014.

Ruoan ja maanviljelyn tulevaisuutta käsittelevässä tiedonannossa vahvistetaan markkinasuuntautuneisuuden olevan YMP:n keskeinen osatekijä, mutta siinä tuodaan esiin myös ympäristön kestävyyteen ja ilmastonmuutokseen liittyviä haasteita. Lisäksi maatalousala tuodaan suoraan mukaan keskustelemaan ruoasta ja kansalaisilla ruoan suhteen olevista huolenaiheista muistuttamalla, että politiikan tärkeimpänä tehtävänä on auttaa viljelijöitä ennakoimaan ravintotottumusten kehitystä ja mukauttamaan tuotantoaan markkinasignaalien ja kuluttajien vaatimusten mukaisesti. Koska EU:n tasolla on säädetty yksityiskohtaisista säännöistä, jotka voivat estää tarvittavat mukautukset, uudistus tarjoaa mahdollisuuden tehdä tarvittavat muutokset. YMP:ssa olisi käsiteltävä myös kansalaisilla kestävän maataloustuotannon osalta olevia huolenaiheita.

(8)Koska tosiasiallisesti viiniköynnökselle istutettu kokonaisala väheni useissa jäsenvaltioissa vuosina 2014–2017 ja tästä saattaa aiheutua tuotannon laskua, jäsenvaltion olisi asetuksen (EU) N:o 1308/2013 63 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin uusien istutusten lupiin liittyvää alaa vahvistaessaan voitava valita joko nykyperusta tai tietty prosenttiosuus sen alueella 31 päivänä heinäkuuta 2015 tosiasiallisesti viiniköynnökselle istutetusta kokonaisalasta, johon lisätään ala, joka vastaa asetuksen (EY) N:o 1234/2007 mukaisia istutusoikeuksia, jotka voidaan muuttaa luviksi asianomaisessa jäsenvaltiossa 1 päivänä tammikuuta 2016.

(4)Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä II esitetään eräitä mainitun asetuksen soveltamisalaan kuuluvien alojen määritelmiä. Kyseisen liitteen II osan B jaksossa esitetyt sokerialan määritelmät olisi poistettava, koska niiden sovellettavuus on päättynyt. Jotta kyseisessä liitteessä tarkoitettujen muiden alojen määritelmiä voitaisiin päivittää tieteellisen tiedon tai markkinatilanteen kehityksen perusteella, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti kyseisten määritelmien muuttamiseksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. Sen vuoksi komissiolle kyseisen liitteen II osan A jakson 4 kohdassa siirretty yksittäinen säädösvalta inuliinisiirapin määritelmän muuttamiseksi olisi poistettava.

(2)Koska YMP:n on terävöitettävä toimiaan unionin, kansainvälisen, kansallisen, alueellisen, paikallisen ja tilatason ilmeisiin haasteisiin ja mahdollisuuksiin vastaamiseksi, on tarpeen virtaviivaistaa YMP:n hallintoa ja parantaa YMP:n toteuttamista unionin tavoitteiden mukaisesti sekä merkittävästi vähentää hallinnollista rasitetta. Tuloksellisuuteen perustuvassa YMP:ssa (’täytäntöönpanomalli’) unionin olisi vahvistettava politiikan perusparametrit, kuten YMP:n tavoitteet ja perusvaatimukset, kun taas jäsenvaltioiden olisi kannettava nykyistä enemmän vastuuta siitä, kuinka ne täyttävät tavoitteet ja saavuttavat sovitut päämäärät. Toissijaisuusperiaatteen laajempi soveltaminen mahdollistaa sen, että paikalliset olosuhteet ja paikalliset tarpeet voidaan ottaa paremmin huomioon ja tuki räätälöidään unionin tavoitteiden saavuttamiseksi parhaalla mahdollisella tavalla.

(1)Komission Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle 29 päivänä marraskuuta 2017 osoittamassa tiedonannossa ”Ruoan ja maanviljelyn tulevaisuus” esiteltiin yhteiseen maatalouspolitiikkaan, jäljempänä ’YMP’, liittyvät haasteet, tavoitteet ja suuntaviivat vuoden 2020 jälkeen. Tavoitteena on muun muassa se, että YMP:n on oltava tuloshakuisempaa, edistettävä maatalouden, metsätalouden ja maaseudun nykyaikaistamista ja kestävyyttä, mukaan lukien taloudellinen, yhteiskunnallinen sekä ympäristöön ja ilmastoon liittyvä kestävyys, sekä autettava vähentämään unionin lainsäädännöstä tuensaajille aiheutuvan hallinnollisen taakan määrää.

(12)Alkuperänimityksen määritelmä olisi yhdenmukaistettava neuvoston päätöksellä 94/800/EY hyväksytyssä teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyssä sopimuksessa, jäljempänä ’TRIPS-sopimus’, olevan määritelmän ja erityisesti kyseisen sopimuksen 22 artiklan 1 kohdan kanssa niin, että nimi osoittaa tuotteen olevan peräisin tietyltä alueelta tai tietystä paikasta.

(13)Jotta varmistettaisiin päätöksenteon johdonmukaisuus asetuksen (EU) N:o 1308/2013 96 artiklassa tarkoitetussa alustavassa kansallisessa menettelyssä jätettyjen suojahakemusten ja vastaväitteiden osalta, komissiolle olisi ilmoitettava ajoissa ja säännöllisesti siitä kun jäsenvaltion komissiolle asetuksen (EU) N:o 1308/2013 96 artiklan 5 kohdan mukaisesti toimittamaa suojahakemusta koskeva menettely aloitetaan kansallisessa tuomioistuimessa tai muussa elimessä. Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta se voi kyseisissä olosuhteissa ja tapauksen mukaan keskeyttää hakemuksen tutkimisen kunnes kansallinen tuomioistuin tai muu kansallinen elin on ratkaissut jäsenvaltion alustavassa kansallisessa menettelyssä tekemää arviointia koskevan kanteen.

(14)Maantieteellisten merkintöjen rekisteröintiä olisi yksinkertaistettava erottamalla toisistaan teollis- ja tekijänoikeuksia koskevien sääntöjen noudattamisen arviointi ja sen arviointi, onko tuote-eritelmä kaupan pitämisen vaatimuksissa ja merkintäsäännöissä vahvistettujen vaatimusten mukainen.

(15)Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten tekemä arviointi on olennainen menettelyvaihe. Koska jäsenvaltioilla on tietoa ja kokemusta sekä pääsy tietoihin ja tosiseikkoihin, ne pystyvät parhaiten tarkistamaan hakemuksen tietojen oikeellisuuden ja totuudenmukaisuuden. Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että arvioinnin tulos on luotettava ja oikeellinen, ja aina kirjattava tulos yhtenäiseen asiakirjaan, jossa esitetään yhteenveto tuote-eritelmän pääkohdista. Toissijaisuusperiaatteen huomioon ottamiseksi komission olisi tämän jälkeen tarkistettava hakemukset varmistaakseen, ettei niissä ole ilmeisiä virheitä ja että unionin lainsäädäntö ja hakujäsenvaltion ulkopuolisten sidosryhmien edut on otettu huomioon.

(16)Ajanjakso, jona vastaväitteen voi tehdä, olisi pidennettävä kolmeksi kuukaudeksi, jotta kaikilla asianomaisilla osapuolilla olisi riittävästi aikaa analysoida suojahakemus ja esittää vastaväite. Sen varmistamiseksi, että asetuksen (EU) N:o 1308/2013 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 nojalla sovelletaan samaa vastaväitemenettelyä ja jäsenvaltio voi toimittaa alueellaan oleskelevan tai sinne sijoittautuneen luonnollisen tai oikeushenkilön esittämät vastaväitteet komissiolle koordinoidusti ja tehokkaasti, luonnollisen tai oikeushenkilön vastaväitteet olisi toimitettava sen jäsenvaltion viranomaisten kautta, jossa tämä oleskelee tai jonne tämä on sijoittautunut. Vastaväitemenettelyn yksinkertaistamiseksi komissiolla olisi oltava valta hylätä vastaväitteet, joita ei voida ottaa käsiteltäviksi, siinä täytäntöönpanosäädöksessä, jolla suoja myönnetään. Sen vuoksi olisi kumottava asetuksen (EU) N:o 1308/2013 111 artikla, jossa siirretään komissiolle täytäntöönpanovalta hylätä erillisellä täytäntöönpanosäädöksellä vastaväitteet, joita ei voida ottaa käsiteltäviksi.

(17)Menettelyjen tehostamiseksi ja yhdenmukaisten edellytysten varmistamiseksi alkuperänimitysten ja maantieteellisten merkintöjen suojan myöntämisessä komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa sellaisten täytäntöönpanosäädösten hyväksymiseksi, joilla myönnetään suoja ilman tarkastelumenettelyä silloin kun suojahakemuksesta ei ole esitetty vastaväitettä, joka voitaisiin ottaa käsiteltäväksi. Kun on esitetty vastaväite, joka voidaan ottaa käsiteltäväksi, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa sellaisten täytäntöönpanosäädösten hyväksymiseksi tarkastelumenettelyä noudattaen, joilla joko myönnetään suoja tai hylätään suojahakemus.

(18)Ottaen huomioon neuvoston päätöksellä 94/800/EY hyväksytyt TRIPS-sopimus ja erityisesti sen 22 ja 23 artikla sekä tullitariffeja ja kauppaa koskeva yleissopimus, jäljempänä ’GATT-sopimus’ ja erityisesti sen kauttakulkuvapautta koskeva V artikla, joiden tarkoituksena on vahvistaa alkuperänimitysten ja maantieteellisten merkintöjen suojaa ja tehostaa väärentämisen torjuntaa, asetuksen (EU) N:o 1308/2013 103 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun suojan soveltamisala olisi ulotettava koskemaan tavaroita, jotka kulkevat unionin tullialueen kautta, ja tavaroita, joita myydään internetissä tai muussa sähköisessä kaupassa.

(19)Alkuperänimityksen tai maantieteellisen merkinnän suoja olisi voitava peruuttaa silloin kun alkuperänimitystä tai maantieteellistä merkintää ei enää käytetä tai kun asetuksen (EU) N:o 1308/2013 95 artiklassa tarkoitettu hakija ei enää halua säilyttää suojaa.

(20)Koska kuluttajat kysyvät yhä enemmän innovatiivisia rypäletuotteita, joiden todellinen alkoholipitoisuus on alhaisempi kuin asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä VII olevassa II osassa rypäletuotteille vahvistettu todellinen vähimmäisalkoholipitoisuus, myös unionissa olisi voitava tuottaa tällaisia innovatiivisia rypäletuotteita.

(21)On tarpeen säätää rypäletuotteiden, joista on poistettu alkoholi, ja rypäletuotteiden, joista on poistettu alkoholi osittain, määritelmistä. Määritelmissä olisi otettava huomioon Kansainvälisen viinijärjestön (OIV) päätöslauselmissa OIV-ECO 433-2012 Beverage Obtained By Partial Dealcoholisation of Wine ja OIV-ECO 523-2016 Wine With An Alcohol Content Modified by Dealcoholisation esitetyt määritelmät.

(22)Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti sen varmistamiseksi, että viinialan tuotteiden merkintä- ja esittelysääntöjä sovelletaan myös rypäletuotteisiin, joista on poistettu alkoholi kokonaan tai osittain, sellaisten sääntöjen vahvistamiseksi, jotka koskevat alkoholin poistamismenettelyjä eräiden rypäletuotteiden, joista on poistettu alkoholi kokonaan tai osittain, tuottamiseksi unionissa, sekä sellaisten sääntöjen vahvistamiseksi, jotka koskevat suljinten käyttöä viinialalla, jotta varmistetaan, että kuluttajia suojellaan eräisiin juomiin yhdistettyjen suljinten harhaanjohtavalta käytöltä ja vaarallisilta suljinmateriaaleilta, jotka voivat saastuttaa juoman. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

(23)Sokerialaan sovellettavien tuotantosääntöjen ja vaatimusten voimassaolo päättyi markkinointivuoden 2016/2017 lopussa. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 124 ja 127–144 artikla olisi vanhentuneina kumottava.

(24)Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 189 artiklassa vahvistetut hampun tuontia koskevat toimenpiteet ja säännöt olisi tarpeettomina ja vanhentuneina kumottava.

(25)Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 192 ja 193 artikla olisi kumottava, koska kyseisiä toimenpiteitä ei enää tarvita sokerialan tuotannonsääntelyn päätyttyä. Jotta unionin markkinoilla olisi kolmansista maista tapahtuvan tuonnin avulla riittävä saatavuus, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa ruokosokeri- ja sokerijuurikasmelassin tuontitullien keskeyttämiseksi.

(26)Nairobissa 19 päivänä joulukuuta 2015 pidetyssä WTO:n 10. ministerikokouksessa vahvistettiin vientikilpailutoimenpiteitä koskevat säännöt. WTO:n jäsenten on poistettava kaikki vientitukioikeutensa kyseisen päätöksen päivämäärästä. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 1308/2013 196–204 artiklassa vahvistetut vientitukia koskevat unionin säännökset olisi kumottava.

(27)Vientiluottojen, vientiluottotakuiden, vientivakuutusohjelmien, maataloustuotteita vievien valtionyritysten ja kansainvälisen elintarvikeavun osalta jäsenvaltiot voivat vahvistaa unionin lainsäädännön mukaisia kansallisia toimenpiteitä. Koska unioni ja sen jäsenvaltiot ovat WTO:n jäseniä, tällaisten kansallisten toimenpiteiden olisi unionin lainsäädännön ja kansainvälisen lainsäädännön noudattamiseksi oltava myös 19 päivänä joulukuuta 2015 pidetyssä WTO:n ministerikokouksessa vahvistettujen sääntöjen mukaisia.

(28)Komission vanhentuneet raportointivelvoitteet, jotka liittyvät maito- ja maitotuotemarkkinoihin, koulujakelujärjestelmän soveltamisalan laajentamiseen ja kilpailusääntöjen soveltamiseen maatalousalaan, olisi kumottava. Mehiläishoitoalan raportointivelvoitteet olisi sisällytettävä asetukseen (EU) …/… (YMP:n strategiasuunnitelma-asetus).

(29)Koska Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1306/2013 kumotaan asetuksella (EU)…/… (YMP:n strategiasuunnitelma-asetus), kaupan pitämisen vaatimuksiin sekä suojattuihin alkuperänimityksiin, maantieteellisiin merkintöihin ja perinteisiin ilmaisuihin liittyviä tarkastuksia ja seuraamuksia koskevat säännökset olisi sisällytettävä asetukseen (EU) N:o 1308/2013.

(30)Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 V osan III luvussa vahvistetut maatalousalan kriisivarausta koskevat säännökset olisi kumottava, sillä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) …/… (horisontaaliasetus) sisältää maatalousalan kriisivarausta koskevat päivitetyt säännökset.

(31)Koska Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) No 251/2014 nojalla on rekisteröity vähän maustettujen viinien maantieteellisiä merkintöjä, kyseisten tuotteiden maantieteellisten merkintöjen suojaamista koskevia oikeudellisia puitteita olisi yksinkertaistettava. Maustetuilla viineillä ja muilla alkoholijuomilla lukuun ottamatta tislattuja alkoholijuomia ja asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä VII olevassa II osassa lueteltuja rypäletuotteita olisi oltava sama oikeudellinen järjestelmä ja samat oikeudelliset menettelyt kuin muilla maataloustuotteilla ja elintarvikkeilla. Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 soveltamisala olisi ulotettava kyseisiin tuotteisiin. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 251/2014 olisi muutettava tämän muutoksen huomioon ottamiseksi asetuksen nimessä ja soveltamisalassa sekä maustettujen viinituotteiden määritelmiä ja merkintöjä koskevien säännösten osalta. Asetuksen (EU) N:o 251/2014 nojalla suojattujen nimien joustava siirtymä olisi varmistettava.