Jäsenvaltioiden tähänastiset avuntarjoukset eivät kuitenkaan riitä täyttämään todellisia tarpeita. EASOn pyyntöön on vastannut 8. lokakuuta mennessä vain kuusi jäsenvaltiota, jotka ovat luvanneet antaa käyttöön 81 asiantuntijaa, kun tarve on 374. Frontexin pyyntöön on vastannut niin ikään kuusi jäsenvaltiota, jotka ovat luvanneet 48 rajavartijaa. Jäsenvaltioiden olisi pikaisesti toimitettava vastauksensa virastojen tarpeiden täyttämiseksi.

EASOn pyyntö koskee 370:tä asiantuntijaa, joiden avulla on tarkoitus kattaa Italian ja Kreikan arvioidut tarpeet vuoden 2017 kolmanteen neljännekseen asti. Asiantuntijoiden on tarkoitus avustaa näiden kahden jäsenvaltion turvapaikkaviranomaisia tulijoiden rekisteröinnissä, siirtoihin liittyvissä tiedotustoimissa ja mahdollisten väärennettyjen asiakirjojen havaitsemisessa.

Komissio on lähettänyt erityisryhmiä sekä Italiaan että Kreikkaan auttamaan käytännön koordinointi- ja tukitoimissa. Kreikassa erityisryhmä toimii suoraan komission puheenjohtajan alaisuudessa toimivan rakenneuudistusten tukipalvelun johdolla. Ryhmä on sopinut vaiheittaisesta lähestymistavasta, jonka mukaan määritetään eniten tulijoita vastaanottavat alueet, lähetetään sinne tukitiimejä, aloitetaan EU:n sisäiset siirrot ja palautukset sekä vahvistetaan ulkorajaa. Italiassa on käytössä vastaavanlainen välittömiin tuki- ja koordinointitoimiin perustuva malli. Komission tarjoama intensiivinen, kokoaikainen tuki on merkittävästi auttanut näitä kahta jäsenvaltiota etenemään sisäisten siirtojen toteuttamiseen käytännössä (ks. liitteet 2 ja 3).

Muuttoliikkeen toimiva ja tehokas hallinta suurimman paineen kohteena olevilla ulkorajaosuuksilla on olennaisen tärkeää, jotta voidaan palauttaa luottamus koko järjestelmään yleensä ja erityisesti vapaan liikkuvuuden Schengen-alueeseen, missä sisärajoilla tehtävät tarkastukset on poistettu. EU:n strategian ja uskottavuuden kannalta on erittäin tärkeää osoittaa, että muuttoliikejärjestelmän toiminta voidaan palauttaa normaaliksi muun muassa lähettämällä muuttoliikkeen hallinnan tukitiimejä eniten tulijoita vastaanottaville alueille, jotta voidaan auttaa suurimman paineen kohteena olevia jäsenvaltioita täyttämään velvollisuutensa ja vastuunsa. Jotta tukitiimit voisivat onnistua tässä tehtävässä, tarvitaan vahvaa tukea EU:n virastoilta, tiivistä yhteistyötä Italian ja Kreikan viranomaisten kanssa ja tukea myös muilta jäsenvaltioilta.

Eräisiin Schengen-alueen ulkorajoihin kohdistuvien muuttopaineiden tehokas hallinta edellyttää kaikilta jäsenvaltioilta sekä vastuullisuutta että solidaarisuutta. Ns. hotspot-lähestymistavan nopea käyttöönotto tuo apua suurimman paineen kohteena oleviin jäsenvaltioihin, sillä sen avulla voidaan varmistaa tulijoille asianmukaiset vastaanotto-olosuhteet sekä selvittää heidän henkilöllisyytensä ja käsitellä heidän hakemuksensa. Lisäksi komissio on esittänyt ja neuvosto hyväksynyt toimenpiteitä, joiden perusteella 160 000 selvästi kansainvälisen suojelun tarpeessa olevaa ihmistä siirretään muihin jäsenvaltioihin. Näin voidaan huomattavasti vähentää vaikeimmassa tilanteessa olevien jäsenvaltioiden paineita, vaikkakaan ei poistaa niitä kokonaan. On erittäin tärkeää panna kokonaisuudessaan täytäntöön nämä rinnakkaistoimet, joihin kuuluvat mm. sormenjälkien ottaminen kaikilta tulijoilta, turvapaikanhakijoiden nopea valinta ja siirtäminen toisiin jäsenvaltioihin ja asianmukaiset vastaanotto-olosuhteet sekä toimet toissijaisen siirtymisen estämiseksi ja muista jäsenvaltioista tavattujen siirrettyjen henkilöiden välitön palauttaminen siihen jäsenvaltioon, johon heidät alun perin siirrettiin. Yhtä tärkeää on palauttaa nopeasti joko vapaaehtoisuuden perusteella tai pakolla ne tulijat, jotka eivät ole kansainvälisen suojelun tarpeessa ja joita ei sen vuoksi voida siirtää muihin jäsenvaltioihin. Komission esittämät ensisijaiset toimet painottuvat selvästi näiden toimien käytännön toteuttamiseen.

Nyt kolme viikkoa myöhemmin tässä tiedonannossa esitetään tilannekatsaus ensisijaisten toimien toteutukseen (ks. liite I). Tällä viikolla pidettävässä Eurooppa-neuvoston kokouksessa valtion- ja hallitusten päämiehillä on tilaisuus vahvistaa selkeästi ja yksiselitteisesti, että EU on sitoutunut etenemään pakolaiskriisin edellyttämien toimien määrätietoiseen toteuttamiseen.

Vuoden 2015 yhdeksän ensimmäisen kuukauden aikana Eurooppaan on tullut yli 710 000 ihmistä – pakolaisia, kotiseudultaan siirtymään joutuneita ihmisiä ja muita siirtolaisia – ja tulijoiden virta vain jatkuu. Tämä on haaste Euroopan unionille. Komission toukokuussa 2015 esittämässä Euroopan muuttoliikeagendassa todetaan, että muuttoliikkeen hallintaa varten on luotava kokonaisvaltainen lähestymistapa. Sen jälkeen on toteutettu useita merkittäviä toimenpiteitä, esimerkiksi hyväksytty kaksi hätätilannejärjestelmää, joiden avulla on tarkoitus siirtää 160 000 selvästi kansainvälisen suojelun tarpeessa olevaa ihmistä suurimman paineen kohteena olevista EU:n jäsenvaltioista muihin jäsenvaltioihin. Vallitseva pakolaiskriisi edellyttää kuitenkin lisää välittömiä toimenpiteitä.

Italia on toteuttanut äskettäin kaksi palauttamisoperaatiota, joiden yhteydessä Italiasta palautettiin 28 tunisialaista Tunisiaan ja 35 egyptiläistä Egyptiin. Lokakuussa on tarkoitus toteuttaa yksi Frontexin koordinoima palauttamisoperaatio Italiasta ja kaksi Kreikasta. Tällaisia operaatioita on toteutettava nykyistä useammin.

EU:n turvapaikkajärjestelmä muodostuu erilaisista toisiaan täydentävistä mekanismeista. Yksi järjestelmän keskeisistä osista tähtää siihen, että ne, joilla ei ole oikeutta kansainväliseen suojeluun, palautetaan. Tätä nykyä aivan liian pieni osa palauttamispäätöksistä pannaan täytäntöön käytännössä. Ihmissalakuljettajien verkostot käyttävät tätä hyväkseen ja houkuttelevat asiakkaikseen tulijoita, jotka eivät ole kansainvälisen suojelun tarpeessa. Mitä tehokkaammin palauttamisjärjestelmä toimii, sitä pienemmät mahdollisuudet salakuljettajilla on saada potentiaaliset tulijat vakuuttuneiksi siitä, että he onnistuvat livahtamaan unionin alueelle siitä huolimatta, että eivät todellisuudessa tarvitse kansainvälistä suojelua.

Kansainvälisen suojelun tarpeessa olevien henkilöiden uudelleensijoittaminen EU:n alueelle suoraan kolmansista maista on EU:n humanitaaristen velvoitteiden mukaista ja tarjoaa pakolaisille turvallisen vaihtoehdon verrattuna siihen, että he lähtisivät omin päin vaaralliselle matkalle kohti Eurooppaa. Sisäisiä siirtoja ja uudelleensijoittamista koskevassa foorumissa 1. lokakuuta jäsenvaltiot vahvistivat heinäkuussa antamansa sitoumuksen ottaa tällä tavoin vastaan kahden vuoden aikana yli 20 000 pakolaista. Uudelleensijoittamista käsittelevässä työpajassa 2. lokakuuta pohdittiin käytännön ratkaisuja uudelleensijoittamisohjelman tehokasta toteuttamista varten. Ensimmäiset uudelleensijoitukset on nyt toteutettu. Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle, montako henkilöä ne voivat sijoittaa uudelleen seuraavien kuuden kuukauden aikana ja mistä nämä henkilöt voivat tulla.

Ensimmäisen ryhmän siirtäminen uuden järjestelmän perusteella on merkittävä askel. Siirtoja on nyt jatkettava riittävän nopeasti ja vakaassa tahdissa. Tilanteen haasteellisuus huomioon ottaen kaikkien jäsenvaltioiden olisi annettava komissiolle selkeä sitoumus siitä, minkä verran tulijoita ne voivat ottaa vastaan siirtojärjestelmän perusteella vuoden loppuun mennessä.

Nyt kun ensimmäinen siirto on toteutettu, luottamus järjestelmään onkin lisääntymässä. Nyt Lampedusan saarella ja Villa Sikaniassa jonotetaan rekisteröitymään. Siirtoa odottaa jo yli 100 eritrealaista, joiden henkilöllisyys on selvitetty.

Siirtoketjun toiminnan kannalta on olennaista, että vastaanottavalla jäsenvaltiolla on asianmukainen kapasiteetti ottaa vastaan siirrettäviä henkilöitä. Toistaiseksi vain kuusi jäsenvaltiota on ilmoittanut siirrettäviä henkilöitä varten varatun vastaanottokapasiteettinsa. Kaikkien jäsenvaltioiden olisi annettava tätä koskeva ilmoitus lokakuun loppuun mennessä.

Ensimmäiset selvästi kansainvälisen suojelun tarpeessa olevat henkilöt on jo siirretty, mutta paljon työtä on vielä tehtävä sen varmistamiseksi, että kuukausittain voidaan toteuttaa jatkuvasti useita satoja siirtoja. Kaikkia jäsenvaltioita kehotettiin ilmoittamaan kansalliset yhteyspisteensä. Tähän mennessä tätä koskevan ilmoituksen on toimittanut 21 jäsenvaltiota. Lisäksi jäsenvaltioita pyydettiin lähettämään tarvittaessa yhteyshenkilö Italiaan ja Kreikkaan. Tähän mennessä yhteyshenkilön on lähettänyt 22 jäsenvaltiota.

Kreikka on lisännyt vastaanottokapasiteettiaan niin, että maassa on nyt seitsemän ensivaiheen vastaanottokeskusta, suojelutarpeen arviointikeskusta ja väliaikaista majoituspaikkaa neljällä hotspot-alueella (Lesbos, Chios, Samos ja Leros). Näihin voidaan majoittaa yhteensä noin 2 000 henkeä. Kapasiteettia lisätään edelleen.

Kreikassa on määritetty viisi hotspot-aluetta: Lesbos, Chios, Leros, Samos ja Kos (ks. liite 4). Euroopan unionin alueellinen toimintayksikkö Pireuksessa toimii täydellä teholla. Ensimmäinen muuttoliikkeen hallinnan tukitiimi perustetaan Lesbosin hotspot-alueelle. Frontex on jo lähettänyt Kreikkaan 53 asiantuntijaa, minkä lisäksi yksi EASOn henkilöstön jäsen on sijoitettu pysyvästi Kreikkaan avustamaan sinne lähetettävien EASOn asiantuntijoiden työn organisoinnissa.

Jotta hotspot-lähestymistapa tuottaisi tuloksia, vastaanottokapasiteettia on kuitenkin lisättävä, niin että turvapaikanhakijat voidaan majoittaa siirtämiseen asti. Lisäksi tarvitaan asianmukaiset tilat, jotta luvattomat siirtolaiset voidaan ottaa säilöön palauttamispäätöksen täytäntöönpanoon asti. Italia on lisännyt vastaanottokapasiteettiaan niin, että neljän hotspot-alueen ensivaiheen vastaanottokeskuksiin voidaan majoittaa noin 1 500 henkeä. Kapasiteettia on tarkoitus lisätä edelleen niin, että vuoden loppuun mennessä voidaan majoittaa 1 000 henkeä lisää, jolloin ensivaiheen vastaanottokeskusten kapasiteetti olisi 2 500 henkeä.

Italiassa hotspot-alueiksi on määritelty Augusta, Lampedusa, Porte Empedoche, Pozzallo, Taranto ja Trapani (ks. liite V). Ensimmäinen muuttoliikkeen hallinnan tukitiimi on aloittanut toimintansa Lampedusan saarella. Toiminta perustuu Cataniassa, Sisiliassa, kesäkuussa 2015 perustetun Euroopan unionin alueellisen toimintayksikön työhön. Tukitiimiin kuuluu tällä hetkellä kaksi kuulemisesta vastaavaa ryhmää Frontexista ja EASOn asiantuntijoita sekä hotspot-alueella että läheisessä keskuksessa, johon tulijoita siirretään. Frontex on jo lähettänyt työhön 42 vierailevaa virkamiestä ja EASO 6 asiantuntijaa.

Kolme viikkoa sitten komissio lupasi myöntää pakolaiskriisin hoitoon välittömästi lisää rahoitustukea. Sen jälkeen komissio on laatinut lisätalousarvioita, joilla on myönnetty tähän tarkoitukseen lisärahoitusta 1,7 miljardia euroa vuosina 2015 ja 2016.

EU:n pelastuspalvelumekanismi voidaan käynnistää, jos jokin maa katsoo, ettei selviä jostakin kriisistä omin voimin. Jäsenvaltiot voivat osallistua mekanismin toimintaan vapaaehtoispohjalta toimittamalla esimerkiksi asiantuntija-apua, varusteita, hätämajoitustarvikkeita ja lääkeapua. Jäsenvaltioita pyydettiin viime kuussa ilmoittamaan komissiolle, millaista apua ne voisivat varautua toimittamaan pakolaisille. Vain kahdeksan jäsenvaltiota on ilmoittanut, että niillä on – rajallinen määrä – pelastuspalveluresursseja tai asiantuntijoita, jotka ne voisivat lähettää avuksi vielä tämän vuoden kuluessa, jos tällainen pyyntö esitetään. Komissio muistuttaa, että jäsenvaltioiden on tuettava mekanismin toimintaa merkittävällä panoksella.

Jäsenvaltiot voivat pyytää nopeita rajainterventioryhmiä välittömäksi avuksi rajavartijoille, kun rajoille kohdistuu yllättävä tai poikkeuksellinen muuttopaine. Komission näkemyksen mukaan tilanne Kreikassa on muutamien viime kuukausien aikana ollut juuri sellainen, jota varten nämä ryhmät on perustettu. Siitä huolimatta sen enempää Kreikka kuin Italiakaan eivät ole pyytäneet tämän tukimekanismin aktivointia.

EU:n ja Pakistanin välinen takaisinottosopimus tuli voimaan vuonna 2012. Sopimus on erityisen merkittävä siksi, että Pakistan on ollut monena vuonna EU:n alueelta tavattujen paperittomien muuttajien lähtömaista neljänneksi yleisin (ks. liite 9). On kuitenkin arvioitu, että vain noin 54 prosenttia EU:ssa palauttamispäätöksen saaneista Pakistanin kansalaisista todella palautetaan. Takaisinottosopimuksen soveltamistehokkuus vaihtelee huomattavasti jäsenvaltiosta toiseen. Palauttamisaste on ollut erityisen alhainen Kreikassa, mikä johtuu asiakirjoja koskevista erimielisyyksistä. Komissio sekä Kreikan ja Pakistanin viranomaiset ovat käyneet tässä kuussa keskusteluja takaisinottoon liittyvistä kysymyksistä, jotta palautusprosessi saataisiin uudelleen käyntiin:

Palauttamiset voidaan toteuttaa vain jos lähtömaat suostuvat ottamaan palautettavat henkilöt takaisin. Takaisinotto onkin olennainen osa tehokasta muuttoliikepolitiikkaa. Palautettavat henkilöt on otettava takaisin lähtömaihin. Tämä edellyttää kolmansien maiden kanssa tiivistä kumppanuutta, jonka edistämiseksi on hyödynnettävä kaikkia käytettävissä olevia välineitä. Jäsenvaltioiden ja komission on pyrittävä yhdessä saavuttamaan herkkä tasapaino painostustoimien ja kannustimien välillä suhteissa kolmansiin maihin, jotta palautusten määrää voidaan lisätä. Toimien edistämiseksi on sovittu, että jäsenvaltiot lähettävät muuttoliikkeen eurooppalaisia yhteyshenkilöitä 11 maahan vuoden 2015 loppuun mennessä, mutta tämä ei ole vielä toteutunut. Korkea edustaja / varapuheenjohtaja on käynnistänyt ensimmäiset korkean tason vuoropuhelut sääntelemättömän muuttoliikkeen tärkeimpien lähtömaiden kanssa. Lisäksi on tarkoitus aloittaa erilaisia laajempia vuoropuheluja Etiopian, Somalian, Afrikan unionin ja Sahelin alueen maiden kanssa. Ennen muuta on varmistettava, että jo tehtyjä takaisinottosopimuksia sovelletaan käytännössä.

Tätä varten myös unionin sisällä tarvitaan tehokkaita järjestelmiä palauttamispäätösten tekemisen ja täytäntöönpanon varmistamiseksi. Kuluneen kuukauden aikana on toteutettu konkreettisia toimia, joiden avulla pyritään luomaan palauttamisen hallintaa koskeva yhdennetty järjestelmä ja sisällyttämään palauttamispäätökset ja maahantulokiellot EU:n tiedonvaihtojärjestelmiin. Palauttamisesta vastaaville jäsenvaltioiden virastoille on myös annettava niiden tehtävien edellyttämät resurssit.

Komissio on lähettänyt elokuusta lähtien viidelle jäsenvaltiolle hallinnolliset kirjeet, jotka koskevat sormenjäljistä annettua Eurodac-asetusta, ja kymmenen kirjettä palauttamisdirektiivin asianmukaisesta täytäntöönpanosta. Kaikki Eurodac-asetusta koskevan kirjeen saaneet jäsenvaltiot ovat toimittaneet vastauksensa, ja komissio tutkii niitä parhaillaan selvittääkseen, riittävätkö vastaukset vai onko tarpeen aloittaa rikkomusmenettelyjä. Palauttamisdirektiiviä koskeviin kirjeisiin on saatu toistaiseksi vain yksi vastaus. Komissio odottaa puuttuvia vastauksia ja arvioi tilanteen nopeasti saatuaan ne. Lisäksi yhdelle jäsenvaltiolle on lähetetty hallinnollinen kirje, joka koskee turvapaikkamenettelyjä ja vastaanotto-olosuhteita koskevien direktiivien sekä Schengenin rajasäännöstön noudattamista.

Komissio on pyrkinyt edistämään muun muassa palauttamista koskevien sääntöjen tehokasta täytäntöönpanoa selittämällä jäsenvaltioille sääntöjen seurauksia. Komissio on käynyt jäsenvaltioiden kanssa vuoropuhelua tästä aiheesta korostaakseen, mitä toimia palauttamisen täytäntöönpanoa koskevan velvoitteen noudattaminen edellyttää. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että palautettava henkilö on tavoitettavissa palauttamista varten turvautumalla tarvittaessa säilöönottoon viimeisenä keinona, jos muutoin on olemassa pakenemisen vaara. Niin kauan kuin maastapoistamisen todennäköisyys on kohtuullinen, mahdollisuuksia sen toteuttamiseen ei pitäisi vaarantaa lopettamalla säilöönotto ennenaikaisesti. Päätöksenteon nopeus sekä riittävän henkilöstön ja säilöönottokapasiteetin saatavuus voivatkin vaikuttaa ratkaisevalla tavalla palauttamispäätösten täytäntöönpanoon käytännössä.

Euroopan yhteinen turvapaikkajärjestelmä perustuu siihen, että kansainvälisen suojelun tarpeessa olevia ihmisiä autetaan, kun taas ne tulijat, joilla ei ole oikeutta jäädä EU:n alueelle, palautetaan takaisin lähtömaahan. Jotta tämä toteutuisi käytännössä, EU:lla on nyt käytössä turvapaikkaa ja sääntelemätöntä muuttoliikettä koskevat vahvat yhteiset säännöt. Niitä on kuitenkin myös sovellettava asianmukaisella tavalla.

Tällainen arvio on tehtävä tapauskohtaisesti osana kansallisten julkistalouden ohjelma-asiakirjojen tarkastelua. Arviossa on otettava huomioon aiheutuneet nettokustannukset sopimuksen soveltamista koskevan menettelyn mukaisesti.

Tässä yhteydessä on noussut esiin kysymys pakolaiskriisiin liittyvien menojen käsittelystä kasvu- ja vakaussopimuksen yhteydessä. Komissio on luvannut tutkia, voitaisiinko nämä menot sovittaa jollakin tavalla yhteen vakaus- ja kasvusopimuksen voimassa olevien sääntöjen kanssa, jos jokin jäsenvaltio sitä erikseen pyytää. Tässä yhteydessä voidaan ottaa huomioon sopimukseen sisältyvä joustavuus odottamattomien olosuhteiden ja epätavallisten tapahtumien varalta.

Jäsenvaltioiden on osoitettava 500 miljoonaa euroa eli saman verran kuin EU:n talousarviosta on osoitettu Syyrian elvytyksen erityisrahastoon ja vastaavasti 1,8 miljardia euroa Afrikka-hätärahastoon.

Rahoitus on välttämätön edellytys, jotta EU voi vastata pakolaisten välittömiin tarpeisiin ja puuttua kriisin taustalla oleviin syihin. Kuilu Eurooppa-neuvoston määrittämien tarpeiden ja vain muutamien jäsenvaltioiden antamien sitoumusten välillä on saatava korjatuksi nopeasti (ks. liite 7).

Osoittaa kansallista rahoitusta Afrikka-hätärahastoon vakauden lisäämiseksi sekä sääntelemättömän muuttoliikkeen ja pakkomuuton perimmäisten syiden ehkäisemiseksi. Komission näkemyksen mukaan kansallista rahoitusta olisi oltava saman verran kuin EU-rahoitusta eli 1,8 miljardia euroa. Tässäkin tapauksessa tukea on toistaiseksi luvattu hyvin vähän. Kolme jäsenvaltiota eli Luxemburg, Saksa ja Espanja ovat luvanneet kukin 3 miljoonaa euroa. Kuusi jäsenvaltiota on ilmoittanut epävirallisesti osallistuvansa rahoitukseen, mutta ei ole vahvistanut tarkkoja määriä. Neljä jäsenvaltiota on ilmoittanut osallistuvansa ”erittäin todennäköisesti” ja neljä muuta harkitsee vielä. Kaksi EU:n ulkopuolista maata on ilmoittanut epävirallisesti, että ne voisivat antaa rahastoon yhteensä noin 9 miljoonaa euroa. Näin ollen tavoitteesta puuttuu huikeat 1,791 miljardia euroa.

Vaikka Syyria on vallitsevan kriisin keskiössä ja tämä rahasto tarjoaisi joustavan ja nopean toimintavälineen, jäsenvaltiot ovat osallistuneet sen rahoittamiseen hyvin niukasti: rahoitusta on saatu vain kahdelta jäsenvaltiolta eli Italialta 3 miljoonaa euroa ja Saksalta 5 miljoonaa euroa. Tavoitteesta puuttuu siis 492 miljoonaa euroa eli lähes koko määrä.

Syyskuun 23. päivä pidetyn kokouksen jälkeen kymmenen jäsenvaltiota on sitoutunut myöntämään lisärahoitusta yhteensä 275 miljoonaa euroa. Yli 80 prosenttia tästä määrästä on kuitenkin peräisin vain kahdelta jäsenvaltiolta, Yhdistyneeltä kuningaskunnalta ja Saksalta. Kokonaismäärästä puuttuu vielä 225 miljoonaa euroa.

Nyt kun muuttoliikkeeseen liittyvää EU:n talousarviorahoitusta on merkittävästi lisätty, on erittäin tärkeää saada sen tueksi käyttöön myös kansallinen rahoitus, jotta voidaan vahvistaa Euroopan kokonaispanosta. EU:n valtion- ja hallitusten päämiehet tunnustivat tämän 23. syyskuuta pidetyssä kokouksessa, jossa korostettiin, että jäsenvaltioiden hallitusten on yhdessä annettava käyttöön saman verran rahaa kuin EU:n talousarviosta on osoitettu, jotta voidaan toteuttaa seuraavat toimet:

Kuten edellä on esitetty, komissio on myöntänyt Kreikan avuksi huomattavan määrän resursseja. Myös jäsenvaltiot ovat nyt tulossa mukaan avustustoimiin. Lyhyessä ajassa onkin saatu aikaan merkittävää edistymistä. Kun muuttoliikkeen hallinnan tukitiimit aloittavat toimintansa, Dublin-järjestelmän mukaisten siirtojen keskeyttämisen taustalla oleviin keskeisiin ongelmiin on tartuttu eli vastaanottokapasiteettia lisätään ja palauttamisesta tehdään osa kestävää turvapaikkahakemusten käsittelyä.

Edistyminen on tähän mennessä ollut lupaavaa, ja sitä on jatkettava. Komissio arvioi tilannetta tältä pohjalta 30. marraskuuta 2015 mennessä. Jos kaikki edellytykset täyttyvät, se suosittaa, että Eurooppa-neuvosto vahvistaa joko joulukuussa 2015 tai maaliskuussa 2016, että Dublin-siirrot Kreikkaan voidaan aloittaa uudelleen.

Useat jäsenvaltiot ovat viime aikoina ottaneet sisärajoilla tehtävät tarkastukset väliaikaisesti uudelleen käyttöön Schengenin rajasäännöstön mukaisesti. Tämä voi olla perusteltua poikkeuksellisissa kriisitilanteissa ja erityisesti silloin kun yleinen järjestys tai sisäinen turvallisuus ovat jossakin jäsenvaltiossa uhattuina. Tarkastukset voidaan kuitenkin ottaa käyttöön vain lyhyeksi ajaksi, kunnes tilanne rauhoittuu.

Komissio viimeistelee parhaillaan tilannearviotaan ja antaa lausunnon väliaikaisten rajatarkastusten jatkamisesta Saksassa, Itävallassa ja Sloveniassa Schengenin rajasäännöstön mukaisesti.

Tähän mennessä toteutetut toimet Komissio on tarttunut jäsenvaltioissa ilmenneisiin puutteisiin, jotka liittyvät EU:n lainsäädännön saattamiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen asianmukaiseen soveltamiseen. Kreikassa lisätään vastaanottokapasiteettia ja parannetaan edellytyksiä asianmukaisen turvapaikkajärjestelmän ja hakemusten käsittelyn varmistamiseksi. Seuraavat vaiheet: Komissio huolehtii siitä, että kaikissa turvapaikka- ja palauttamiskysymyksiä koskevissa rikkomusmenettelyissä toteutetaan jatkotoimia aktiivisesti ja nopeasti. Komissio arvioi 30. marraskuuta 2015 mennessä Kreikkaan tehtävien Dublin-siirtojen tilannetta.

V. Ulkoinen ulottuvuus

Euroopan muuttoliikeagendassa korostetaan, että muuttoliikepolitiikan tavoitteisiin voidaan päästä vain jos se toimii paitsi unionin sisällä myös sen ulkopuolella. Euroopassa on aina otettava vastaan ne, jotka tarvitsevat suojelua. On kuitenkin kaikkien edun mukaista, että kriisit, jotka pakottavat ihmiset jättämään kotinsa ja lähtemään vaarallisille matkoille, pyritään ratkaisemaan siellä, missä ne ovat syntyneet.

Viime kuussa hyväksyttyjen ensisijaisten toimien ja komission ja korkean edustajan / varapuheenjohtajan yhteisen tiedonannon keskeinen sanoma oli muuttoliikkeeseen liittyvien kysymysten nostaminen EU:n ulkoisten toimien asialistan kärkeen. Tästä ovat osoituksena edellä mainitut sitoumukset lisärahoituksen myöntämisestä tähän tarkoitukseen. Parhaillaan toteutettavien diplomaattisten toimien myötä muuttoliikekysymykset ovat nyt myös kahdenvälisen, alueellisen ja monenvälisen vuoropuhelun keskiössä.

Turkki on näissä kysymyksissä keskeinen kumppani. Libanonin ja Jordanian ohella se on kantanut suurimman vastuun Syyrian pakolaisten hyväksi toteutettavista humanitaarisista toimista. Maantieteellisen sijaintinsa vuoksi Turkki on Länsi-Balkanille pyrkivien siirtolaisten keskeinen väylä. Turkki on osoittanut pystyvänsä toteuttamaan määrätietoisia toimia ihmissalakuljetuksen torjumiseksi. Puheenjohtaja Junckerin Turkin presidentti Erdoganille 5. lokakuuta luovuttama yksityiskohtainen muuttoliikettä koskeva toimintasuunnitelma sisältää joukon konkreettisia toimenpiteitä, jotka kattavat sekä pakolaisille ja muille tulijoille ja heitä vastaanottaville yhteisöille annettavan tuen että sääntelemättömän muuttoliikkeen ehkäisemiseksi tehtävän yhteistyön vahvistamisen. Toimintasuunnitelmassa määritellään lyhyen, keskipitkän ja pidemmän aikavälin toimia. Komissio keskustelee parhaillaan Turkin viranomaisten kanssa toimintasuunnitelman viimeistelystä.

Yhteistyö Turkin kanssa oli keskeinen aihe myös Itäisen Välimeren ja Länsi-Balkanin reittiä käsittelevässä korkean tason konferenssissa, jonka korkea edustaja / varapuheenjohtaja ja puheenjohtajavaltio Luxemburg kutsuivat koolle 8. lokakuuta. Tämän tapaamisen yhteydessä sovittiin useista käytännön toimista, joiden avulla voitaisiin tehostaa yhteistyötä reitin varrella sijaitsevien kumppanimaiden kanssa. Olisi muun muassa tuettava ensimmäisiä turvapaikka- ja kauttakulkumaita sekä pyrittävä tarttumaan laajemmin kriisien taustalla oleviin syihin ja torjumaan ihmissalakuljetusta.

Korkea edustaja / varapuheenjohtaja on osallistunut laaja-alaisiin diplomaattisiin toimiin, joiden tavoitteena on löytää sovinto Libyan kriisissä. Näiden poliittisten ja rahoitustoimien tarkoituksena on tukea YK:n pääsihteerin erityisedustajaa Bernardino Léonia, joka esitti Libyaa koskevan poliittisen sopimuksen lopullisen tekstin kaikille poliittisen vuoropuhelun osanottajille 8. lokakuuta. Keskeisenä tavoitteena on nyt saada osapuolet hyväksymään tämä sopimus. Jos siinä onnistutaan, EU on valmis myöntämään uudelle kansallisen sovinnon hallitukselle välittömästi huomattavan tukipaketin, josta on hyötyä koko Libyan väestölle. Ulkoasiainneuvosto hyväksyi tätä koskevat päätelmät 12. lokakuuta.

Eteläisellä Välimerellä toteutettava EU:n sotilasoperaatio EUNAVFOR MED SOPHIA siirtyi 7. lokakuuta toiseen, kansainvälisillä vesillä toteutettavaan vaiheeseen täytettyään ensimmäiselle vaiheelle asetetut tavoitteet (salakuljetus- ja ihmiskauppaverkostojen valvonta ja arviointi) ja osallistuttuaan yli 3 000 ihmisen pelastamiseen. Nyt operaation avulla voidaan toteuttaa avomerellä sellaisille aluksille nousua, niiden tarkastamista, takavarikointia ja käännyttämistä, joita epäillään käytettävän ihmisten salakuljetukseen tai ihmiskaupan harjoittamiseen, niin että voidaan edistää salakuljetuksesta epäiltyjen saattamista oikeuden eteen. Tämä on merkittävä edistysaskel salakuljettajien/ihmiskauppiaiden liiketoiminnan horjuttamisessa, ja toiminnalle on saatu tärkeä poliittinen hyväksyntä myös 9. lokakuuta hyväksytyssä YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 2240.

Ulkoasiainneuvosto hyväksyi 12. lokakuuta korkean edustajan / varapuheenjohtajan toimiessa puheenjohtajana Syyrian kriisiä koskevat päätelmät, joiden nojalla EU vahvistaa osallistumistaan YK:n johdolla toteutettaviin kansainvälisiin toimiin poliittisen ratkaisun löytämiseksi tähän kriisiin. Korkea edustaja / varapuheenjohtaja on aktiivisesti yhteydessä kaikkiin keskeisiin alueellisiin ja kansainvälisiin toimijoihin, joihin kuuluvat mm. Venäjä, Yhdysvallat, Saudi-Arabia, Iran, Turkki ja Irak. Euroopan ulkosuhdehallinto (EUH) on toteuttanut toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on vahvistaa tukea sekä Syyriassa että maan ulkopuolella toimivalle poliittiselle oppositiolle, koska se on yksi muutosprosessin osapuolista. Lisäksi pyritään edelleen helpottamaan opposition lukuisten poliittisten ja sotilaallisten ryhmittymien lähentämistä ja yhdentämistä yhteisen strategian taakse. EUH ja YK:n erityislähettiläs Staffan de Mistura toteuttivat 7. ja 9. syyskuuta yksityiskohtaisia kuulemisia mm. Venäjän, Iranin, Egyptin ja Saudi-Arabian sovittelijoiden sekä jäsenvaltioiden Syyriassa olevien lähettiläiden kanssa. EU toimii aktiivisesti myös eräissä työryhmissä, jotka on perustanut Isisiä vastustava the Small Group of the Global Coalition against Daesh; aiheita ovat vakauttaminen, terrorismiin syyllistyvät vierastaistelijat ja terrorismin rahoituksen torjunta. Syyriaa ja Irakia sekä Isisin uhkaa koskevan EU:n alueellisen strategian täytäntöönpano on käynnissä.

Muuttoliike oli yksi EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden edustajien keskeisistä keskustelunaiheista syyskuussa pidetyssä 70:nnessä YK:n yleiskokouksessa. Tässä yhteydessä korostettiin, että kansainvälisen yhteisön on tartuttava nykyistä aktiivisemmin ja tehokkaammin muuttoliikkeen ja ihmisten liikkuvuuden aiheuttamiin haasteisiin erityisesti Syyrian pakolaiskriisin puitteissa.

Toukokuussa esitetty EU:n toimintasuunnitelma siirtolaisten salakuljetuksen torjumiseksi on edennyt täytäntöönpanovaiheeseen samoin kuin lainvalvontatoimet sekä EU:n alueella että sen ulkopuolella. Esimerkiksi Etiopiassa ja Nigerissä toteutetaan kampanjoita ihmissalakuljetuksen ehkäisemiseksi sen alkulähteillä.

Muuttoliikekysymysten uusi painoarvo on keskeisellä sijalla ensi kuussa Vallettassa pidettävässä huippukokouksessa (11. ja 12. marraskuuta). Huippukokousta valmistellaan tiiviisti yhdessä afrikkalaisten kumppanien kanssa. Siellä on tilaisuus osoittaa, että sekä EU että sen afrikkalaiset kumppanit pystyvät toteuttamaan konkreettisia toimia sääntelemättömän muuttoliikkeen taustalla oleviin syihin puuttumiseksi ja varmistamaan, että muuttoliike ja ihmisten liikkuvuus voidaan toteuttaa järjestäytyneesti, turvallisesti, vastuullisesti ja sääntöjä noudattaen. Tällaisten kumppanuuksien kannalta on olennaista, että EU tukee kumppaneitaan antamalla niille rahoitustukea ja asiantuntija-apua ja valamalla uskoa yhteistyöhön ja yhteisten ponnistusten merkitykseen. Kumppanuustoiminnan menestyminen on erottamattomasti sidoksissa siihen, miten EU ja sen jäsenvaltiot onnistuvat yhdessä keräämään Afrikka-hätärahastoon tarvittavan huomattavan rahoituksen (ks. edellä III kohta).

Tähän mennessä toteutetut toimet Korkean edustajan / varapuheenjohtajan ja komission jäsenten osallistuminen erilaisiin korkean tason tapaamisiin on korostanut muuttoliikettä koskevien uusien diplomaattisten toimien merkitystä. EUNAVFOR MED SOPHIA -operaatio on täyttänyt ensimmäisen vaiheen tavoitteensa. Seuraavat vaiheet Viimeistellään toimintasuunnitelma Turkin kanssa. Korkean edustajan / varapuheenjohtajan korkean tason vuoropuhelut Etiopian, Afrikan unionin ja Somalian kanssa 20. ja 21. lokakuuta. EUNAVFOR MED SOPHIA -operaatio siirtyy toisen vaiheen toteuttamiseen. EU tukee uutta kansallisen sovinnon hallitusta Libyassa. EU lisää osallistumistaan YK:n johdolla toteutettaviin kansainvälisiin toimiin poliittisen ratkaisun löytämiseksi Syyrian kriisiin. Muuttoliikekysymyksiä koskeva Vallettan huippukokous.

VI.Päätelmät

Edellä esitettyjen operatiivisten ja rahoitustoimien avulla on tarkoitus palauttaa EU:n muuttoliikejärjestelmä takaisin järjestyneeseen tilanteeseen, jossa sääntöjä sovelletaan asianmukaisella tavalla ja järjestelmä pystyy selviytymään muuttoliikkeeseen väistämättä liittyvästä tulijoiden määrän tilapäisestä vaihtelusta. Ulkoraja on vakauden palauttamisen kannalta olennainen tekijä. Sen vuoksi komissio lupaa esittää vuoden loppuun mennessä ehdotuksia, joilla perustetaan täysin toimintakykyinen eurooppalainen raja- ja rannikkovartiosto, sillä jäsenvaltiot tarvitsevat enemmän tukea selviytyäkseen unionin ulkorajojen hallintaan liittyvistä haasteista.