Vuoden 1970 Unescon yleissopimukseen perustuva asetuksen aineellinen soveltamisala on määritelty sen liitteessä, jossa luetellaan kulttuuriesineiden luokat: kulttuuriesineet, joihin sovelletaan yleistä kieltosääntöä (osa A), kulttuuriesineet, joille tarvitaan tuontilupa (osa B), ja kulttuuriesineet, jotka edellyttävät tuojan vakuutusta (osa C).

Osa kulttuuriesineiden tuontia koskevaa hanketta on myös kehitetty tullia koskevan EU:n keskitetyn asiointipisteen yhteydessä (MASP-C rev 2019 Fiche 1.13), jonka päätietojärjestelmä on EU CSW-CERTEX. Tämän kertomuksen liitteessä I on ote EU CSW-CERTEX ‑järjestelmän suunnittelusta MASP-C-suunnitelman Fiche 1.13 ‑osassa.

Komission tullialaan kohdistuvien muiden toimien ohella kulttuuriesineiden tuontia koskevaa hanketta suunnitellaan myös yksityiskohtaisesti sähköistä tullia koskevan monivuotisen strategisen suunnitelman tarkistuksen yhteydessä vuonna 2019 (MASP-C rev. 2019). MASP-C on voimassa olevaan lainsäädäntöön tai kansainvälisiin sopimuksiin perustuva hallinnointi- ja suunnitteluväline, jonka komissio laatii yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa sähköistä tullia koskevan päätöksen 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tämän kertomuksen liitteessä I on ote kulttuuriesineiden tuomista koskevan hankkeen MASP-C rev. 2019 ‑suunnitelmasta.

Sähköisen järjestelmän on oltava toiminnassa viimeistään 28. kesäkuuta 2025, koska siitä päivästä lähtien kaikkien toimijoiden on pakko hankkia tuontiluvat tai toimittaa tuojan vakuutukset kyseisen sähköisen järjestelmän kautta, jotta he voivat tuoda kulttuuriesineitä unioniin laillisesti.

Asetuksessa säädetään, että Euroopan komission on esitettävä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus asiaankuuluvien täytäntöönpanosäädösten vahvistamisessa saavutetusta edistyksestä ja sähköisen järjestelmän perustamisesta viimeistään 28. kesäkuuta 2020 ja sen jälkeen 12 kuukauden välein siihen asti, kunnes sähköinen järjestelmä on toiminnassa.

·Vaihe 1 – käsitteellinen suunnittelu: Tässä vaiheessa komission on selvitettävä, miten ICG-järjestelmän on tarkoitus toimia, ja määriteltävä yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat tietojen toimittamista, käsittelemistä ja tallentamista jäsenvaltioiden viranomaisten välillä. Tämän vaiheen tuloksena komissio laatii täytäntöönpanosäädöksen ja vastaavat tekniset asiakirjat, jotka on eritelty taulukossa 1 (ks. liite I).

EU-CSW CERTEX ‑järjestelmän tarkoituksena on yhdistää unionin muita kuin tullimuodollisuuksia koskevat EU:n keskitetyt järjestelmät kansallisiin tullijärjestelmiin, jotta on mahdollista vaihtaa digitaalisesti liiteasiakirjoja, valvonnan tuloksia sekä tullimenettelyjen ja muiden kuin tullimenettelyjen tuotoksia. Toimijat hyötyvät tästä mekanismista, koska heidän ei tarvitse pitää mukanaan asiakirjojen paperikopioita, eikä toimivaltaisten viranomaisten tarvitse todentaa tuojan vakuutuksien ja tuontilupien aitoutta.

Hankeryhmä koostuu 11 jäsenvaltion (AT, BE, BG, ES, LV, PT, RO, DE, NL, IT ja FR) 18 edustajasta ja on tähän mennessä kokoontunut kuusi kertaa.

Komissio on myös perustanut kulttuuriesineiden tuontia käsittelevän Tulli 2020 ‑ohjelman hankeryhmän (”PGICG”). Se toimii keskustelufoorumina kansallisten tullihallintojen asiantuntijoille ja toimivaltaisille (kulttuuri-)viranomaisille, joilla on kokemusta kulttuuriperintöasioiden lupamuodollisuuksien hoitamisesta erityisesti digitaalisesti. He kokoontuvat yhteen tarjotakseen tukea täytäntöönpanosäädöksen laatimisessa, parametrien määrittelyssä ja järjestelmän toiminnallisten eritelmien kriteerien yksityiskohtaisessa käsittelyssä.

Komissio tiedottaa taidemarkkinajärjestöille työn edistymisestä aina tilaisuuden tullen, kuuntelee niiden huolenaiheita ja on ottanut ne huomioon sen varmistamiseksi, että asetuksen täytäntöönpano on käytännössä mukautettu hyvin markkinoiden todellisuuteen.

c)Keskitetyn sähköisen järjestelmän käyttöönoton ja ylläpidon tekniset järjestelyt, sekä tietojen toimittamista, käsittelyä, tallennusta ja vaihtoa kansallisten viranomaisten välillä koskevat yksityiskohtaiset säännöt.

d)Kulttuuriesineiden tuontilupamenettelyjen käsittelyyn osallistuvien toimijoiden tehtävät ja vastuut.

e)Sähköisen vakiomallin luominen tuontiluvalle, ja tuojan vakuutusten muodon kehittäminen.

f)Tuontilupahakemuksen toimittamista ja käsittelyä sekä tuojan vakuutuksen rekisteröintiä koskevat menettelysäännöt.

g)Toimintamallia koskeva kuuleminen tulevaa järjestelmän kehittämistä varten.

Suunnittelun haasteet

Sähköisen järjestelmän suunnittelussa on ollut monia haasteita. Yksi niistä on se, mikä on (tuontilupien) hakijoiden ja (tuojien vakuutusten) ilmoittajien kannalta paras tapa kuvailla kulttuuriesinettä, kun otetaan huomioon tuotteen erityinen ainutlaatuinen luonne, sillä se erottaa sen tavallisista hyödykkeistä, jotka voidaan kuvailla tyhjentävästi yhteisen tullitariffin nimikkeistön avulla. Asetuksen soveltamisalaan kuuluvat kulttuuriesineet eivät ole massatuotantotuotteita, vaan niiden aineellinen ja historiallinen alkuperä ulottuu useiden satojen tai jopa tuhansien vuosien päähän.

Sen vuoksi vakiotietoja, jotka toimijoiden on annettava, on mukautettava nimenomaan niin, että ne mahdollistavat esineiden asianmukaisen tunnistuksen sähköistä lupaa ja ilmoituksia varten. Lisäksi on otettava huomioon markkinoilla vallitseva todellisuus ja tietyissä tapauksissa se, miten vaikea on saada kaikki tarvittavat laillista alkuperää koskevat tiedot. Komissio työskentelee yhdessä hankeryhmän kanssa näiden perustietojen määrittämiseksi.

Toinen tunnistettu haaste on tuontiluvan voimassaolon eri vaiheiden suunnittelu tässä digitaalisessa kehyksessä niin, että ennakoidaan kaikki mahdolliset tapahtumat sekä hakijoiden ja toimivaltaisten viranomaisten tarpeet. Menettelyt ja asiaan liittyvät täytäntöönpanosäännökset eivät kuitenkaan saa olla liian monimutkaisia vaan niiden on oltava hakijaystävällisiä erityisesti silloin, kun hakija haluaa tuoda kulttuuriesineitä satunnaisesti eikä ole taidemarkkinoiden ammattilainen.

Kolmas huomioon otettava asia on yhteensopivuus olemassa olevien kansallisten hallintomenettelyjen ja ‑käytäntöjen kanssa, koska unionin kulttuuriesineiden vientilupia koskeva vuoden 1993 unionin lainsäädäntö, jossa säädetään myös lupajärjestelmästä, on pantu täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa. Vaikka nämä vientiluvat on edelleen myönnettävä paperisina, huomattava määrä jäsenvaltioita on kehittänyt hakemusten käsittelyyn sähköisiä keinoja. Itse asiassa tiettyjen jäsenvaltioiden kokemus vientilupajärjestelmästä ja kulttuuriesineiden kaupan valvonnasta yleisemminkin on ollut erityisen hyödyllistä, kun on analysoitu sähköisen tuontijärjestelmän vaatimuksia.

Kulttuuriesineiden tuontia koskevan sähköisen järjestelmän rakenteen suunnitteluprosessissa on otettu huomioon se, että tulevaisuudessa saman järjestelmän olisi oltava laajennettavissa myös vientilupien digitalisoimiseen ja sähköiseen myöntämiseen, mikäli käytettävissä on tarvittava henkilöstö ja rahoitus.

Operatiiviset näkökohdat ja toiminnot

Hankeryhmä koostuu sekä tullien että kulttuuriviranomaisten edustajista, joilla on kokemusta kulttuuriesineistä. He ovat osallistuneet työhön aktiivisesti analysoimalla komission ehdotuksia ja keskustelemalla niistä ja antamalla tilastotietoja ja muita tietoja siitä, miten kulttuuriesineisiin liittyviä menettelyjä on suunniteltu kansallisella tasolla.

Hankeryhmä on erityisesti esittänyt hyödyllisiä näkemyksiä siitä, miten voidaan arvioida ICG-järjestelmän käsiteltäväksi mahdollisesti vuosittain päätyvien tuontilupien lukumäärä ja lupakohtainen keskimääräinen arvo. Vuonna 2019 lupien arvioitu lukumäärä on 49 610 ja keskimääräinen kokonaisarvo 29,4 miljardia euroa hankeryhmään osallistuvissa 11 jäsenvaltiossa.

Lisäksi hankeryhmä työstää usein kysyttyjen kysymysten koosteasiakirjaa, jota voidaan hyödyntää jälkikäteen viestintäprosessissa ja jonka avulla voidaan ennakoida mahdollisia esteitä ja puutteita ICG-järjestelmän kehittämisessä.

Hankeryhmä tarkastelee jatkuvasti uudelleen datajoukkoa ja toimintaprosessien mallinnuksia, jotka on luotu järjestelmää ja kulttuuriesineiden kuvailemista kuvan tunnistuksen ja tekoälyn avulla koskevia innovatiivisia lähestymistapoja varten, ja antaa niistä palautetta.

5.VIIVÄSTYMISRISKIT

Hanketiivistelmä

Komission tehtävänä on kehittää keskitetty sähköinen lupajärjestelmä ja yhdistää se kansallisten tullien järjestelmiin kuuden vuoden kuluessa asetuksen voimaantulosta. Aloitteen toteuttamiseksi verotuksen ja tulliliiton pääosastoon tarvitaan kaksi hallintovirkamiehen virkaa asiaankuuluvan säädökseen liittyvän rahoitusselvityksen mukaisesti.

Riskin otsikko ja kuvaus