FI Euroopan unionin virallinen lehti C 347/73

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus neuvoston asetukseksi hallinnollisesta yhteistyöstä ja petostentorjunnasta arvonlisäverotuksen alalla” (uudelleenlaadittu toisinto)

KOM(2009) 427 lopullinen – 2009/0118 CNS

(2010/C 347/11)

Esittelijä: Umberto BURANI

Neuvosto päätti 23. syyskuuta 2009 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Ehdotus – Neuvoston asetus hallinnollisesta yhteistyöstä ja petostentorjunnasta arvonlisäverotuksen alalla (uudelleenlaadittu toisinto)

KOM(2009) 427 lopullinen – 2009/0118 CNS.

Asian valmistelusta vastannut ”talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 2. helmikuuta 2010.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 17.–18. helmikuuta 2010 pitämässään 460. täysistunnossa (helmikuun 17. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 203 puolesta ja 1 vastaan 5:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Neuvoston asetus (EY) N:o 1798/2003 hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen alalla on ollut voimassa 1. päivästä tammikuuta 2004. Komission on annettava kolmen vuoden välein kertomus asetuksen toimivuudesta. Sen lisäksi, että komissio antoi tämän velvoitteen mukaisesti kertomuksen elokuussa 2009, se on julkaissut myös ehdotuksen uudeksi asetukseksi (uudelleenlaadittu toisinto). Komissio esittää ehdotuksessaan useita muutoksia voimassa olevan asetuksen oikeudelliseen kehykseen ensimmäisinä soveltamisvuosina saatujen kokemusten perusteella. Ehdotuksen julkilausuttuna päätavoitteena on tarjota jäsenvaltioille entistä tehokkaampi petostentorjunnan väline parantamalla hallinnollista yhteistyötä.

1.2 Ehdotuksen tulkitsemiseksi saadaan erinomaista taustatietoa komission kertomuksesta, jonka mukaan asetuksen soveltaminen on ollut puutteellista monenlaisista syistä. Tiivistetysti sanoen ”jäsenvaltioiden välinen hallinnollinen yhteistyö arvonlisäverotuksen alalla ei ole edelleenkään riittävän intensiivistä, jotta sen avulla voitaisiin ehkäistä ja torjua yhteisön sisäistä – – verokiertoa ja -petoksia”. Tilintarkastustuomioistuin toteaa näin erityiskertomuksessaan, jota komissio lainaa omassa kertomuksessaan sanatarkasti.

1.3 ETSK huomauttaa, että muutosvastaisuus vaikuttaa kielteisesti jäsenvaltioiden ja EU:n talouteen. Käytännön syitäkin on, mutta perussyynä lienee salainen pyrkimys suojata yksityisiä intressejä, jotka asetetaan yhteisen hyvän edelle.

1.4 Siitä, millä tavoin rajatylittävien liiketoimien asianmukainen toteutus tulisi varmistaa, vallitsee käytännössä objektiivisesti katsoen erilaisia näkemyksiä: toisaalta haluttaisiin suosia varsinaista hallinnollista yhteistyötä, ja toisaalta pyritään korostamaan petostentorjuntanäkökohtaa. Komissiolla on kaksi neuvoa-antavaa elintä – ATFS-ryhmä (1) ja SCAC-komitea (2) (ks. jäljempänä kohta 2.3), jotka käsittelevät näitä kahta alaa. Niiden yhdistäminen tai yhteisen ja koordinoidun rakenteen luominen voisi ehkä osaltaan liennyttää näiden kahden toiminta-alan välistä piilevää ristiriitaa.

1.5 Pääongelmana on kuitenkin edelleen poliittisen tason vastarinta. Se sai konkreettisen muodon, kun tilintarkastustuomioistuimen toimivalta tarkastaa asetuksen soveltamisen asianmukaisuutta kyseenalaistettiin ja eräs jäsenvaltio pyysi unionin tuomioistuinta ratkaisemaan tämän kysymyksen.

1.6 Uuteen ehdotukseen sisältyy niin paljon uudistuksia, ettei kaikkia voida käsitellä tiiviissä lausunnossa. Niistä mainitaan tässä yhteydessä vain tärkeimmät. Yksi niistä on, että jäsenvaltiot velvoitetaan soveltamaan asetusta sen kaikilta osin ja säädetyissä määräajoissa. Mikäli asetus hyväksytään, komissiolla on sen nojalla valtuudet määrätä seuraamuksia, mikä on enemmän kuin tarpeen.

1.7 Yhden keskusyhteystoimiston nimeämisen kussakin jäsenvaltiossa odotetaan sujuvoittavan ja järkeistävän yhteistyöjärjestelmää. Lisäksi vahvistetaan velvollisuus antaa tietoja oman maan alueelle sijoittautuneesta verovelvollisesta, ja mahdollisuus kieltäytyä suorittamasta tutkimuksia toisen hallintoviranomaisen käyttöön rajoitetaan vain tiettyihin tapauksiin. Nämä säännöt ovat erityisen tärkeitä etämyyntiä koskevien tutkimusten kannalta. ETSK katsoo kuitenkin, että toimien teho riippuu siitä, ovatko tietojärjestelmät laajasti käytössä. Olisikin viisasta tehdä niiden käytöstä pakollista vuodesta 2015, jolloin siirtymäaika päättyy.

1.8 Useissa artikloissa säädetään automaattisesti toteutettavista toimista. Tällaisia ovat automaattinen ja oma-aloitteinen tietojen toimittaminen muille hallintoviranomaisille, velvoite antaa palautetta tietojen vastaanottamisen jälkeen ja automaattinen pääsy tietokantoihin. Kaikki tämä edellyttää kuitenkin yhteisiä menettelyjä, jotka komission on luotava pikimmiten.

1.9 Sääntö, jonka mukaan muiden asianomaisten jäsenvaltioiden virkamiehet voivat osallistua tutkimuksiin myös muualla kuin isäntämaan virastoissa, on hieman hämmentävä. ETSK:n mielestä tätä sääntöä ei ole syytä toteuttaa siitä ilmeisestä syystä, että luottamukselliset ja arkaluonteiset tiedot on suojattava.

1.10 Uudistuksista ehkä merkittävin on arvonlisäveropetosten torjuntaan keskittyvän yhteisen rakenteen (Eurofisc) perustaminen. Sen on määrä järjestää nopea ja monenvälinen tietojenvaihto. ETSK tukee tätä aloitetta varauksettomasti mutta kiinnittää kuitenkin huomiota seikkaan, jonka puolesta se on ponnistellut jo kauan: tulee varmistaa yhteydenpito ja yhteistyö muiden järjestäytyneen rikollisuuden ja rahanpesun torjuntaan osallistuvien elinten kanssa.

2. Taustaa

2.1 Neuvoston asetus (EY) N:o 1798/2003 hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen alalla tuli voimaan 1. tammikuuta 2004. Valtaosa jäsenvaltioista kannatti komission pyrkimystä parantaa hallinnollisen yhteistyön oikeudellista kehystä ja luoda väline petostentorjuntaan, ja ne suhtautuivat asetukseen myönteisesti. (3) Asetuksen 45 artiklan mukaan komission tulee antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle joka kolmas vuosi kertomus asetuksen soveltamisesta. Komissio antoi tämän velvoitteen mukaisesti kertomuksen viimeksi 18. elokuuta 2009 (4).

2.2 Sittemmin on kuitenkin jo alettu kiinnittää yhä enemmän huomiota veropetosongelmiin. Komission 31. toukokuuta 2006 julkaisemassa tiedonannossa koordinoidusta strategiasta veropetosten torjunnan tehostamiseksi (5) todettiinkin arvonlisäverotuksen osalta, että etenkin karusellipetosten (6) torjumiseksi tarvitaan koordinoitua suunnitelmaa (7). Myöhemmin annettiin lyhyen aikavälin toimintasuunnitelman sisältävä tiedonanto (8).

2.3 Komissio on nyt tehnyt ehdotuksen asetukseksi, jossa edellä mainitut aloitteet yhdistetään ja muotoillaan uudelleen (9). Se pohjautuu komission osin itsenäisesti ja osin ulkoisten lähteiden perusteella tekemään pohdintaan. Ulkoisia lähteitä ovat jäsenvaltioiden raportit vuonna 2004 annetun asetuksen toimivuudesta, niiden vastaukset erityisesti tätä aihetta koskeviin kyselyihin, Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 8/2007 ja Euroopan parlamentin 2. syyskuuta 2008 antama päätöslauselma (2008/2033(INI)). Lisäksi mainittakoon veropetosten torjuntastrategiaa käsittelevän asiantuntijaryhmän (ATFS-ryhmä) ja hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean (SCAC) kannanotot.

3. Yleistä

3.1 Edellä mainitusta kertomuksesta (KOM(2009) 428 lopullinen) saadaan erinomaista taustatietoa ehdotetun uuden asetuksen tulkitsemiseksi. Komissio ilmaisee kertomuksessa tyytymättömyytensä voimassa olevan asetuksen täytäntöönpanoon. Tämä tyytymättömyys ilmenee tiivistetysti komission siteeraamassa Euroopan tilintarkastustuomioistuimen lausunnossa, jonka mukaan ”uusista järjestelyistä huolimatta jäsenvaltioiden välinen hallinnollinen yhteistyö arvonlisäverotuksen alalla ei ole edelleenkään riittävän intensiivistä, jotta sen avulla voitaisiin ehkäistä ja torjua yhteisön sisäistä – – verokiertoa ja -petoksia”. Komission on tehnyt parhaansa kehittääkseen sääntelyä ja helpottaakseen sen soveltamista, ja takaiskujen perimmäisenä syynä onkin eräiden – ehkä useidenkin – jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten muutosvastaisuus. On turha peitellä, että täysipainoista yhteistyötä haittaa objektiivisten järjestely- tai teknisten vaikeuksien ohella yhä vieläkin aitojen tai oletettujen yksityisten intressien suojelu. Euroopan yhdentyminen etenee kaikista vaivalloisimmin juuri verotusalalla.

3.2 Hyvä hallinnollinen yhteistyö on rajatylittävien liiketoimien asianmukaisen toteuttamisen perusedellytys ja varmasti jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten ja kansalaisten etujen mukaista. Tällaisten liiketoimien asianmukaiseen toteutukseen kuuluu kuitenkin myös verosäännösten noudattaminen. Tässä sulautuu yhdeksi kokonaisuudeksi kaksi aivan erottamattomasti toisiinsa liittyvää asiaa: hallinnollinen yhteistyö ja veropetosten torjunta. Komissio esittääkin yhteisen rakenteen (Eurofisc) luomista.

3.3 Komissiolla on kaksi neuvoa-antavaa elintä – ATFS-ryhmä ja SCAC-komitea (ks. kohta 2.3), joilta se saa korkean tason asiantuntija-apua. Niiden yhdistäminen yhdeksi elimeksi (tai kahden koordinoidun ryhmän muodostaminen yhteisen päätöksentekorakenteen alle) voisi ehkä auttaa liennyttämään hallinto- ja verotusalojen välistä piilevää”eturistiriitaa”. Verotusalan petostentorjuntasäännöt eivät aina nivoudu saumattomasti hallintomenettelyjen virtaviivaistamiseen ja päinvastoin. Muutosvastaisuus johtuu ainakin osittain siitä, että samaan ongelmaan liittyy erilaisia pyyteitä.

3.4 Suurimmat ongelmat näyttävät kuitenkin olevan poliittisella tasolla. Kohdassa 2.1 mainitussa kertomuksessa mainitaan, että komissio tarjosi jäsenvaltioille kyselyvastausten (ks. kohta 2.3) jälkeen mahdollisuuden ”esittää oma näkemyksensä siitä, miten hallinnollinen yhteistyö on toiminut”. On hämmästyttävää, että ”[a]inoastaan kaksi jäsenvaltioita osoitti kiinnostusta käydä asiasta avointa keskustelua komission kanssa”. Asiaan liittyy myös sellainen merkittävä seikka, että yksi jäsenvaltio on kaiken kukkuraksi kyseenalaistanut tilintarkastustuomioistuimen toimivallan suorittaa tarkastuksia, jotka koskevat hallinnollisesta yhteistyöstä annetun asetuksen täytäntöönpanoa. Asia on nyt unionin tuomioistuimen käsiteltävänä. Näiden seikkojen johdosta on itsestään selvää, ettei tulevaisuus näytä kovin valoisalta.

3.5 Toinen poliittisluonteinen kysymys koskee veroviranomaisten sekä järjestäytyneeseen rikollisuuteen ja terrorismiin liittyvän rahanpesun torjunnasta vastaavien viranomaisten hallinnollista yhteistyötä. ETSK on puhunut sellaisen puolesta jo pitkään, mutta yhteisymmärrystä ei ole toistaiseksi löytynyt. (10)

4. Erityistä

Tärkeimpiä uudessa asetuksessa ehdotettuja muutoksia ovat jäsenvaltioiden yhteistyövelvollisuuksien lisääminen, annettavien ja saatavien tietojen tarkempi määrittely ja tiedonsaantioikeuksien rajoittaminen. Lisäksi hahmotellaan tietojen laatua koskevia oikeudellisia periaatteita ja täsmennetään jäsenvaltioiden velvollisuuksia antaa oikeat ja ajantasaiset tiedot. Lisäksi luodaan oikeusperusta ensisijaisesti petostentorjuntaan keskittyvälle hallintoyhteistyörakenteelle (Eurofisc).

4.1.1 ETSK ilmaisee komissiolle arvostuksensa ja tukensa: uusi asetus on selvä edistysaskel alan sääntelyssä. Jos jäsenvaltiot niin haluavat, säännösten toteuttamisen tuloksena julkistalouden rakenne paranee sekä menettelyjen yksinkertaistamisen että petostentorjunnan myötä.

4.2 Seuraavassa ETSK esittää kommentteja tärkeimmistä uuteen asetukseen sisältyvistä uudistusehdotuksista. Kommenttien taustalla on toisaalta yhteistyöhalu, mutta toisaalta ne pohjautuvat myös hyvän hallinnollisen yhteistyön toteutumista sitkeästi haittaavien ongelmien objektiiviseen arviointiin.

Ehdotetun asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa todetaan yksiselitteisesti, että uudelleenlaaditun asetuksen yhtenä päätavoitteena on arvonlisäveropetosten torjunta. Kyseisen artiklan 2 kohdassa määritetään edellytykset, jotka jäsenvaltioiden on velvollisuuksiensa hoitamiseksi täytettävä ”varmistaakseen arvonlisäverotulojen suojaamisen kaikissa jäsenvaltioissa”. Voimassa olevan asetuksen teksti ei ole näin vahvaa ja täsmällistä; siinä itse asiassa vain määritellään”säännöt ja menettelyt tiettyjen – – tietojen vaihtamiselle”.

4.3.1 Uudistus on huomattava: yhteistyövelvoite merkitsee, että jäsenvaltioiden on sovellettava asetusta sen kaikilta osin ja säädetyissä määräajoissa. ETSK kannattaa tätä ilman muuta. Sitä kuitenkin askarruttaa, pystyvätkö tai haluavatko jäsenvaltiot mukautua uusiin sääntöihin, kun nykyisenkin asetuksen soveltaminen on kärsinyt viivästyksistä ja poikkeuksista. Sääntöjen velvoittavuus merkitsee myös, että komissio saa valtuudet määrätä seuraamuksia ja tilintarkastustuomioistuimella on oikeus suorittaa sääntöjen noudattamista koskevia tarkastuksia. Tätä väittämää kaikki eivät hyväksy. Kohdassa 2.1 mainitussa kertomuksessa komissio kertoo Saksan toimista; se on nostanut rikkomisasiaa koskevan kanteen ja kyseenalaistanut tilintarkastustuomioistuimen toimivaltaisuuden suorittaa tarkastuksia. Unionin tuomioistuimen ratkaisu sen käsiteltävänä olevassa asiassa vaikuttaa ratkaisevasti arvonlisäverotuksen alalla tehtävän hallinnollisen yhteistyön tulevaisuudennäkymiin.

4.3.2 Artiklan uusi muotoilu paljastaa siis, että EU-politiikassa on erilaisia suuntauksia myös verotusalalla. Perussopimusten erilaisten tulkintojen takia komissio joutuu usein puolustamaan toimivaltuuksiaan ja valtaansa ja jäsenvaltiot pitävät kiinni omista kansallisista oikeuksistaan. ETSK ei katso asiakseen ottaa kantaa tähän, mutta se toivoo, että uuden perussopimuksen hyväksymisen myötä syntyy uudenlainen Euroopan unioni, jolle on ominaista jäsenvaltioiden tiivis sitoutuminen unionin perusperiaatteisiin.

4.4 Ehdotetun asetuksen 4 artikla velvoittaa kunkin jäsenvaltion nimeämään yhden keskusyhteystoimiston, joka vastaa yhteydenpidosta muihin jäsenvaltioihin. ETSK pitää tätä päätöstä ilahduttavana mutta muistuttaa, että keskustoimiston toiminnan sujuvuus riippuu kunkin maan paikallisrakenteiden tehokkuudesta. Tämä ei näytä nykyisin toteutuvan kaikkialla.

Ehdotetun asetuksen 7 artiklassa (ent. 5 artikla) vahvistetaan, että jäsenvaltion tulee toimittaa tietoja alueelleen sijoittautuneesta verovelvollisesta toisen jäsenvaltion niitä pyytäessä. Pyynnön vastaanottava viranomainen voi kieltäytyä suorittamasta tutkimuksia tietyissä tapauksissa (11), mutta vain jos se on toimittanut tietoja pyynnön esittävälle viranomaiselle alle kaksi vuotta aiemmin. Sen on kuitenkin toimitettava perustiedot liiketoimista, jotka tutkimuksen kohteena oleva verovelvollinen on toteuttanut kahden edeltävän vuoden aikana.

4.5.1 Uusilla säännöksillä on erityisen suuri merkitys etämyynnille, ja niiden tavoitteena on asianmukainen hallinnollisen yhteistyön politiikka. Valitettavasti nykysäännötkin on omaksuttu vain osittain. Pääsyynä on, että tietojärjestelmät ovat edelleen puutteellisia. ETSK katsookin, että muita säännöksiä koskevan siirtymäajan tulisi koskea myös näitä säännöksiä. Tällöin ne tulisivat sitoviksi vasta vuonna 2015, jolloin tulee voimaan neuvoston asetus (EY) N:o 143/2008 (12).

4.6 Ehdotetun asetuksen 15 artiklassa selvennetään voimassa olevan asetuksen 17 artiklassa jo käsiteltävän ”automaattisen tietojenvaihdon” sisältöä: jäsenvaltioiden on ilmoitettava automaattisesti ja oma-aloitteisesti tiedot, jotka voivat olla toiselle jäsenvaltiolle hyödyksi sen verotulojen turvaamiseksi. Selvennyksellä on huomattava merkitys: jos ja kun muita hallintoviranomaisia kiinnostavien tietojen oma-aloitteinen toimittaminen on systemaattista, on myös hallinnollisen yhteistyön periaate omaksuttu täysin.

4.7 Ihannetapauksessa 15 artiklaan liittyy 17 artikla, jossa säädetään, että tiedot vastaanottavien viranomaisten on annettava palautetta tiedot toimittaneille viranomaisille. Yhteistyö ei siis rajoitu vain tietojen antamiseen, vaan siihen kuuluu myös tiedot toimittaneiden viranomaisten pitäminen ajan tasalla tietojen perusteella toteutettujen toimien tuloksista.

4.8 Ehdotetun asetuksen 18 artiklassa (ent. 22 artikla) määritellään, mitä tietoja kunkin jäsenvaltion tulee tallentaa tietokantoihinsa. ETSK katsoo, että kyseisistä säännöksistä saadaan kahdenlaista hyötyä. Toisaalta ne edistävät tietojenvaihdon toimivuutta VIES-järjestelmässä (13) ja toisaalta kiinnittävät jäsenvaltioiden huomiota direktiivin 2006/112/EY soveltamiseen alv-tunnisteen myöntämisen, muutosten ja perumisen osalta. Asianomaisten säännösten moitteettoman soveltamisen merkitystä kuvastaa se, että suuri osa petoksista perustuu juuri alv-tunnisteisiin. Etenkin 23 ja 24 artiklaan sisältyvistä uudistuksista, jotka koskevat tietokantojen sisällön vähimmäisvaatimuksia, on huomattavaa etua myös käyttäjille.

4.9 Ehdotetun asetuksen 22 artikla, jonka mukaan kunkin jäsenvaltion on myönnettävä kaikkien muiden jäsenvaltioiden viranomaisille automaattinen pääsy tietokantoihinsa, on hieman hämmentävä. ETSK huomauttaa, että edellytetystä pyynnön vastaanottavan viranomaisen ennakkohyväksynnästä (14) huolimatta suora pääsy aiheuttaa kielen ymmärtämiseen sekä kielen ja tietojen oikeaan tulkintaan liittyviä ongelmia. Komissiokin tiedostaa ongelman: johdanto-osan 23 kappaleessa todetaan, että ”olisi otettava käyttöön yhteiset menettelyt, joilla varmistetaan tietojen vertailukelpoisuus – –”, ja samaan asiaan kiinnitetään huomiota toisessa yhteydessä johdanto-osan 27 kappaleessa. ETSK katsoo, että automaattista pääsyä koskevaa säännöstä tulisi lykätä tuonnemmaksi, kunnes kaikki jäsenvaltiot soveltavat yhteisiä hallinnollisia ja sähköisiä menettelyjä.

Ehdotetun asetuksen 29 artikla koskee asianomaisten jäsenvaltioiden virkamiesten osallistumista hallinnollisiin tutkimuksiin. Artiklan 1 kohdassa todetaan, että kyseiset virkamiehet voivat olla läsnä virastojen lisäksi myös”muissa paikoissa” (käytännössä tutkimuksen kohteena olevien verovelvollisten toimitiloissa). Toisaalta artiklan 2 kohdasta on poistettu tekstiosuus, jonka mukaan pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio voi vahvistaa, millaisten järjestelyjen mukaisesti pyynnön esittäneen jäsenvaltion virkamiehet voivat osallistua tutkimuksiin. Kyseisessä kohdassa myös vahvistetaan, että vaikka pyynnön esittäneen jäsenvaltion virkamiehet ”eivät saa käyttää pyynnön vastaanottaneen viranomaisen virkamiehille myönnettyjä tarkastusvaltuuksia[,] – – [h]eillä on – – oikeus päästä samoihin toimitiloihin ja saada käyttöönsä samoja asiakirjoja kuin pyynnön vastaanottaneen viranomaisen virkamiehet – –”.

4.10.1 Tällaiset toimivaltuudet ja oikeudet eivät liene järkeviä eivätkä perusteltuja. ETSK kehottaa tarkistamaan kyseistä säännöstä ja pohtimaan sitä perusteellisemmin. Käymällä verovelvollisen toimitiloissa toisen jäsenvaltion virkamies voi saada tietoonsa”liike-, elinkeino- tai ammattisalaisuuden taikka [tietoja], joiden ilmaiseminen olisi yleisen järjestyksen vastaista”. Edellä oleva on suora lainaus 56 artiklan 4 kohdasta, jossa määritellään, millaisissa tapauksissa tietojen toimittamisesta voidaan kieltäytyä. Sitä suuremmalla syyllä ei ole hyväksyttävää, että tällainen tieto tulisi toisen jäsenvaltion virkamiehen tietoon hänen käydessään verovelvollisen toimitiloissa.

Ehdotetun asetuksen 34–39 artiklaan sisältyy uudistuksena arvonlisäveropetosten ja arvonlisäveron kiertämisen torjuntaan keskittyvän yhteisen rakenteen perustaminen. Kyseisestä rakenteesta käytetään kertomuksessa (15) nimeä Eurofisc. Sen perustehtävänä olisi järjestää nopea ja monenvälinen tietojenvaihto sekä koota ja jakaa tietoa, josta on hyötyä hallinnollisessa yhteistyössä. Kyseisissä artikloissa käsitellään erilaisia uuden elimen toimintaan liittyviä näkökohtia. Vielä ei ole kuitenkaan selvää, onko tuleeko rakenteesta keskitetty vai hajautettu.

4.11.1 ETSK kannattaa tietoja kokoavan ja jakavan elimen perustamista. Kun tällainen elin aloittaa toimintansa, asetusta tulee kuitenkin tarkistaa siltä osin kuin on mahdollisesti tarpeen sen yhteensovittamiseksi tai mukauttamiseksi nykyiseen kahdenvälisen yhteistyön malliin.

4.11.2 Eurofiscin perustamiseen liittyy kuitenkin eräs toinen näkökohta, jota ei käsitellä asetuksen tai perustelujen missään kohdassa: yhteistyö ja yhteydenpito muiden järjestäytyneen rikollisuuden ja rahanpesun torjuntaan osallistuvien elinten kanssa. Monissa – ainakin vakavimmissa – tapauksissa arvonlisäveron kierto ei ole ainoa rikos, vaan se liittyy väärennettyjen tavaroiden salakuljetukseen, huumekauppaan, sotatarvikkeiden kauppaan sekä kaikenlaiseen järjestäytyneen rikollisuuden ja terroristien käsissä ja hallinnassa olevaan toimintaan. Elimillä, jotka käsittelevät saman ilmiön eri puolia tai samoista organisaatioista juurensa juontavia eri ilmiöitä, ei ole sääntöjen tasolla eikä käytännössä suunnitelmallista yhteistyötä. Tästä syystä toiminta on päällekkäistä, tehotonta ja usein myös toimivaltaristiriitojen värittämää.

4.11.3 ETSK käsittelee veroviranomaisten sekä järjestäytyneen rikollisuuden ja terrorismin torjunnasta vastaavien poliisiviranomaisten yhteistyöhön liittyviä näkökohtia laajemmin toisessa, verotusalan hyvää hallintotapaa käsittelevässä lausunnossaan (16). Äärimmäisen tiivistetysti todettuna ongelman ytimessä on tarve parantaa vero- ja rahanpesudirektiivien koordinointia. On mahdotonta hyväksyä, että eri elimet – kuten välittömästä ja välillisestä verotuksesta vastaavat viranomaiset, tulli, poliisi, tiedustelupalvelut – toimivat samojen tai lähellä toisiaan olevien tavoitteiden saavuttamiseksi ilman keskinäisiä yhteyksiä tai yhteistyösopimuksia.

4.11.4 ETSK on tietoinen tällaiseen ratkaisuun liittyvistä hallinnollisista ja käytännön ongelmista sekä siitä, että käytännön toteutus vie paljon aikaa. Komitea muistuttaa kuitenkin, että suurin este liittyy varmasti jäsenvaltioiden poliittiseen tahtoon, jota ei toistaiseksi ole. Komission tulisikin viedä asiaa eteenpäin ja sisällyttää tutkintaelinten hallinnollinen yhteistyö keskipitkän aikavälin ohjelmiinsa.

4.12 Ehdotetussa asetuksessa ei mainita sen voimaantulopäivää vaan todetaan vain, että asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Toisaalta 45 artiklassa todetaan, että tiettyjä sähköisesti toteutettavia yhteistyömenettelyjä sovelletaan 1. päivästä tammikuuta 2015. Määräaika vaikuttaa realistiselta sikäli kuin kaikki jäsenvaltiot haluavat sitoutua ja pystyvät sitoutumaan sen noudattamiseen.

4.13 Ehdotetun asetuksen 51 artiklassa säädetään, että kunkin jäsenvaltion tulee suorittaa yhteistyöjärjestelyjen toimivuutta koskeva (sisäinen) tarkastus. Toimenpide on varmasti tarpeellinen ja pohjautuu ehkä kokemuksiin ulkoisesta tarkastuksesta (ks. kohdat 3.4 ja 4.3.1), jota koskevaa unionin tuomioistuimen päätöstä odotellaan. ETSK:ta mietityttää kuitenkin, miten tehokasta tosiasiassa on jättää jäsenvaltioiden tarkastukset niiden itsensä tehtäväksi.

4.14 Ehdotetussa asetuksessa 56 artikla (ent. 40 artikla) on ennallaan siltä osin kuin artiklassa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus jättää tiedot toimittamatta ja tutkimukset tekemättä, jos niiden oma lainsäädäntö ei sitä salli tai jos asiaan liittyy elinkeino- tai ammattisalaisuuden suojaamia näkökohtia. Artiklaan on kuitenkin lisätty kohta, jossa todetaan, ettei kyseinen mahdollisuus päde pankkisalaisuuden piiriin kuuluvissa tapauksissa. Tätä kysymystä tulisi käsitellä pankkisalaisuuden poistamisen ja rahanpesun vastaisten säännösten muodostamaa laajempaa taustaa vasten. Edelleen on kuitenkin epäselvää, kuuluvatko ”asiamiehenä tai uskottuna miehenä toimivan” henkilön hallussa olevat tiedot pankkisalaisuuden vai ammattisalaisuuden piiriin. ETSK:n mielestä tähän asiaan tarvitaan selvennystä.

Bryssel 17. helmikuuta 2010 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) Anti Tax Fraud Strategy Expert Group.

(2) Standing Committee on Administrative Cooperation.

(3) ETSK antoi asetuksesta lausunnon (EUVL C 267, 27.10.2005, s. 45).

(4) KOM(2009) 428 lopullinen. Käsillä olevassa ETSK:n asiakirjassa ei suoranaisesti kommentoida kertomusta. Komission siinä esittämät tiedot ja näkemykset auttavat kuitenkin suuresti ymmärtämään ehdotettuun uuteen asetukseen sisältyvien toimien sisältöä.

(5) KOM(2006) 254 lopullinen.

(6) Tietyissä tapauksissa tällaiset petokset ovat johtaneet yhteisön sisäisiin missing trader -petoksiin, KOM(2009) 511 lopullinen, s. 3.

(7) ETSK on antanut lausunnon tästäkin aiheesta; ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle koordinoidusta strategiasta veropetosten torjunnan tehostamiseksi” (EUVL C 161, 13.7.2007, s. 8).

(8) KOM(2008) 807 lopullinen.

(9) KOM(2009) 427 lopullinen.

(10) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Hyvän hallintotavan edistäminen verotusalalla”".

(11) Tapaukset, joissa kieltäytyminen on mahdollista, luetellaan ehdotetun asetuksen (uudessa) liitteessä. Kyse on erilaisista palveluista, kuten etämyynnistä, kiinteään omaisuuteen ja irtaimeen aineelliseen omaisuuteen liittyvistä palveluista, kuljetuksen liitännäispalveluista sekä televiestintäpalveluista ja radio- ja televisiolähetyspalveluista.

(12) Neuvoston asetus (EY) N:o 143/2008, annettu 12 päivänä helmikuuta 2008, asetuksen (EY) N:o 1798/2003 muuttamisesta palvelujen suorituspaikkaan, erityisjärjestelmiin ja arvonlisäveron palautusmenettelyyn liittyviä sääntöjä koskevan hallinnollisen yhteistyön käyttöönoton ja tiedonvaihdon osalta (EUVL L 44, 20.2.2008, s. 1).

(13) VIES: VAT Information Exchange System.

(14) Ehdotetun asetuksen 7 artiklan mukaan ”[p]yynnön saava viranomainen toimittaa pyynnön esittäneelle viranomaiselle [tiedot] tämän pyynnöstä – –”.

(15) Kohdassa 2.1 mainittu KOM(2009) 428 lopullinen.

(16) Komission tiedonanto – Hyvän hallintotavan edistäminen verotusalalla, KOM(2009) 201 lopullinen.