P6_TA(2007)0168

Julkinen talous EMU:ssa 2006

Euroopan parlamentin päätöslauselma 26. huhtikuuta 2007 julkisesta taloudesta EMU:ssa vuonna 2006 (2007/2004(INI))

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission tiedonannon "Julkinen talous EMU:ssa 2006 — Tarkistetun vakaus- ja kasvusopimuksen ensimmäinen soveltamisvuosi" (KOM(2006)0304),

- ottaa huomioon Tukholmassa 23. ja 24. maaliskuuta 2001 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät, joissa kehotetaan tarkastelemaan säännöllisesti julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä ottaen huomioon myös väestörakenteen muutosten aiheuttamat paineet,

- ottaa huomioon komission tiedonannon julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyydestä EU:ssa (KOM(2006)0574),

- ottaa huomioon liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetun asetuksen (EY) N:o 1467/97 muuttamisesta 27. kesäkuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1056/2005 [1],

- ottaa huomioon komission kertomuksen lähentymiskehityksen arvioinnista joulukuussa 2006 (KOM(2006)0762),

- ottaa huomioon komission suositukset jäsenvaltioiden vakaus- ja lähentymisohjelmista vuosille 2006-2007,

- ottaa huomioon Brysselissä 22. ja 23. maaliskuuta 2005 kokoontunen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät vakaus- ja kasvusopimuksen tarkistamisesta,

- ottaa huomioon komission tiedonannot, jotka koskevat toista kertomusta euroalueen tulevan laajentumisen käytännön valmisteluista (KOM(2005)0545) ja vuoden 2006 vuotuista lausumaa euroalueesta (KOM(2006)0392),

- ottaa huomioon 1. kesäkuuta 2006 antamansa päätöslauselman euroalueen laajentumisesta [2] ja 14. marraskuuta 2006 antamansa päätöslauselman euroaluetta koskevasta vuotuisesta kertomuksesta 2006 [3],

- ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,

- ottaa huomioon talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnön (A6-0076/2007),

A. ottaa huomioon, että jäsenvaltioiden odotetaan pitävän julkisen talouden alijäämänsä alle kolmessa prosentissa BKT:sta yhtenäisvaluutan perustana olevien sääntöjen mukaisesti ja että kyseistä sääntöä on uhmattu säännöllisesti; katsoo, että jos julkisen talouden alijäämä on yli kolme prosenttia, siihen voidaan suhtautua suopeammin, jos siihen liittyy korkea kasvu ja velkasuhteen supistaminen (ilman yksityistämisestä saatavia tuloja), mikä alentaa vuotuisen alijäämän alle kolmeen prosenttiin keskipitkällä aikavälillä,

B. ottaa huomioon, että OECD:n äskettäisessä alijäämää koskevassa varoituksessa jäsenvaltioita pyydetään keskittymään uudistuksiin taloudellisen kehityksensä vakauttamiseksi käyttämällä talouden elpymistä julkisen talouden alijäämien leikkaamiseen ja tekemällä työmarkkinoista entistä kilpailukykyisempiä,

C. ottaa huomioon, että euroalueen keskimääräinen velkasuhde oli 70,6 prosenttia vuonna 2005 ja noin 69,4 prosenttia vuonna 2006 ja että sen ennustetaan laskevan 68 prosenttiin vuonna 2007; ottaa huomioon, että ero alhaisimman ja korkeimman velkasuhteen välillä oli yli 100 prosenttiyksikköä BKT:sta vuosina 2005 ja 2006 ja että saman hajonnan odotetaan säilyvän vuonna 2007; ottaa huomioon, että nämä luvut ovat edelleen paljon korkeampia kuin viitearvona oleva 60 prosentin velka suhteessa BKT:hen, joka on toinen vakaus- ja kasvusopimuksen pilareista,

D. ottaa huomioon, että euroalueen keskimääräinen alijäämä oli - 2,6 prosenttia BKT:sta vuonna 2005 ja noin - 2,0 prosenttia vuonna 2006 ja että sen ennustetaan laskevan - 1,5 prosenttiin vuonna 2007; ottaa huomioon, että velkasuhteen hajonta oli lähes 9 prosenttiyksikköä vuosina 2005 ja 2006 ja että sen ennustetaan laskevan 7 prosenttiyksikköön vuonna 2007,

E. ottaa huomioon, että euroalueen BKT:n keskimääräinen kasvuvauhti oli 1,4 prosenttia vuonna 2005 ja noin 2,6 prosenttia vuonna 2006 ja että sen ennustetaan olevan 2,1 prosenttia vuonna 2007; ottaa huomioon, että kasvuvauhdin hajonta oli noin 5 prosenttiyksikköä vuosina 2005 ja 2006 ja että sen ennustetaan pysyvän noin 5 prosentissa vuonna 2007; ottaa huomioon, että nämä kasvuvauhdit ovat selvästi alhaisempia kuin muualla maailmassa,

F. ottaa huomioon, että euroalueen työttömyysaste oli 8,6 prosenttia (12600000) vuonna 2005 ja että se laski 8,1 prosenttiin (11900000) vuonna 2006; ottaa huomioon, että työttömyysasteen ennustetaan laskevan 7,7 prosenttiin (11500000) vuonna 2007, ja katsoo, että ennustettu laskeminen osoittaa, että alijäämän vähentäminen edistää taloudellista toimintaa ja vähentää työttömyyttä,

G. ottaa huomioon, että ikääntymiseen liittyvien kustannusten ennustetaan kasvavan 4 prosentilla BKT:sta vuoteen 2050 mennessä; ottaa huomioon, että tämän seurauksena useissa jäsenvaltioissa ikääntymiseen liittyvät julkiset kustannukset kasvavat 5-13 prosenttia BKT:sta, mikä asettaa valtavia paineita niiden julkisen talouden vakaudelle, kun kasvun ennustetaan samalla laskevan 2,4 prosentista (kaudella 2004-2010) 1,9 prosenttiin (kaudella 2011-2030) ja lopulta ainoastaan 1,2 prosenttiin (kaudella 2031-2050); ottaa huomioon, että heikentynyt kasvu ja ikääntymiseen liittyvät kasvavat kustannukset voivat vaarantaa Euroopan kansalaisten taloudellisen ja sosiaalisen hyvinvoinnin sekä yhteiskuntiemme sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja luoda EU:n toimielimille ja yhteisille politiikan aloille hajautumispaineita,

H. ottaa huomioon, että komissio ja EKP arvioivat euron ottamista käyttöön koskevien Maastrichtin kriteerien täyttämistä kaikissa "jäsenvaltioissa, joita koskee poikkeus" joka toinen vuosi;

Kokemukset tarkistetusta vakaus- ja kasvusopimuksesta

1. muistuttaa, että vakaus- ja kasvusopimuksen tärkeimpänä tavoitteena on taata lähellä tasapainoa oleva tai ylijäämäinen julkisen talouden rahoitusasema keskipitkällä aikavälillä sekä julkisen talouden kestävyys ja vakaus, sillä se on olennaista väestörakenteen aiheuttamien tulevien haasteiden kannalta;

2. on tyytyväinen siihen, että suuri osa jäsenvaltioista on toteuttanut huomattavia ponnisteluja vakausja kasvusopimusta koskevien velvoitteidensa täyttämiseksi; korostaa kuitenkin, että on vielä liian aikaista arvioida tarkistetun vakaus- ja kasvusopimuksen voimaantulon jälkeisiä tuloksia;

3. on komission tavoin huolissaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osan täytäntöönpanosta, erityisesti niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka eivät ole vielä saaneet julkista talouttaan tasapainoon;

4. pelkää, että jos tarkistetun vakaus- ja kasvusopimuksen ja erityisesti sen korjaavan osan täytäntöönpanossa ollaan lempeitä, on vaarana, että julkista velkaa on alituiseen paljon, mikä voi vakavasti uhata tasapainoista julkista taloutta ja työllistymismahdollisuuksia;

5. korostaa, että jäsenvaltioiden suhtautuminen tarkistettuun vakaus- ja kasvusopimukseen ratkaisee lopulta vakaus- ja kasvusopimuksen onnistumisen tai epäonnistumisen; varoittaa, että suuri yleisö tai taloudelliset toimijat eivät todennäköisesti hyväksy uutta tarkistamista;

6. on huolissaan siitä, että hajonta jäsenvaltioiden alijäämien, velkojen ja talouskasvun osalta saattaa kasvaa entisestään, mikä voi horjuttaa yhtenäisvaluuttaa, heikentää talouskasvua ja vähentää työllistymismahdollisuuksia; kannustaa jäsenvaltioita panemaan täytäntöön koordinoitua talouspolitiikkaa, jolla kavennetaan tunnistettuja eroja ja joka johtaa entistä parempaan yhtenäisyyteen kohti alhaisempia alijäämä- ja velkatasoja ja suurempaa kasvua;

7. on huolissaan julkisen velan vähentämisen hitaasta tahdista joissakin jäsenvaltioissa; vastustaa päättymättömiä ja tuloksettomia alijäämämenettelyitä ja kehottaa siksi neuvostoa ja komissiota toimimaan ripeästi ja päättäväisesti; ehdottaa, että liiallisen alijäämän johdosta sovellettavan menettelyn uskottavuus säilytetään ja jäsenvaltioita arvioidaan edelleen saman yhtenäisen standardin mukaisesti;

8. pohtii, missä määrin Euroopan kasvu voi olla syklinen, ja painottaa tarvetta lisätä Euroopan unionin kasvupotentiaalia työllisyyden luomisen mahdollistamiseksi; muistuttaa jäsenvaltioita siitä, että kasvun nopeutumisen ja työllisyyden paranemisen pitäisi johtaa verotulojen huomattavaan lisääntymiseen, mikä näin ollen vähentäisi liiallisten alijäämien riskiä mutta sallisi kuitenkin julkisen velan huomattavan vähentämisen;

9. korostaa, että vakaus- ja kasvusopimuksen rikkomiset voivat lopulta heikentää yhteistä rahapolitiikkaa ja lisätä painetta korkotason nostamiseen; painottaa, että riippumaton Euroopan keskuspankki on keskeinen tekijä hintojen vakauden ylläpitämisessä, mikä luo edellytykset talouspolitiikalle, joka tukee korkeaa kasvu- ja työllisyystasoa;

10. katsoo siksi, että jäsenvaltioiden on pikaisesti mukautettava veropolitiikkansa yhteisen talous- ja rahapolitiikan vaatimuksiin, jotta Euroopan kansalaisten hyvinvointia lisättäisiin entisestään, ja että julkista taloutta koskevaa aikataulua ja sitä koskevia puitteita olisi sovellettava kaikkiin jäsenvaltioihin;

11. on tyytyväinen siihen, että tarkistettu vakaus- ja kasvusopimus antaa mahdollisuuden kehittää uudistusohjelmia, joiden aikataulut ja julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteet ovat realistisia;

12. katsoo, että jäsenvaltioiden tarpeisiin mukautettujen yksilöllisesti suunniteltujen uudistusohjelmien olisi annettava mahdollisuus vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osan parempaan täytäntöönpanoon;

13. pahoittelee, että jäsenvaltiot eivät käytä riittävästi hyväkseen myönteistä taloudellista tilannettaan sellaisten merkittävien rakenneuudistusten täytäntöönpanemiseksi, jotka lisäisivät tehokkuutta tavaroiden, palvelujen, työn ja pääomien markkinoilla ja jotka pitkällä aikavälillä takaisivat julkisen talouden tervehtymisen, talouskasvun ja korkeamman työllisyysasteen;

Tulevat haasteet

14. muistuttaa, että vakaus- ja kasvusopimus on tärkein ja vahvin väline talouspoliittisten toimintatapojen koordinoimiseksi EU:ssa; korostaa, että niin kauan kun vakaus- ja kasvusopimusta pannaan täytäntöön johdonmukaisesti ja päättäväisesti, talouspolitiikalla voidaan edistää nopeampaa kasvua ja korkeampaa työllisyysastetta;

15. on huolestunut komission ennusteista, joiden mukaan ikääntymiseen liittyvät kustannukset kasvavat huomattavasti samalla kun pitkän aikavälin kasvumahdollisuudet heikkenevät, mikä yhdistelmänä luo valtavia paineita jäsenvaltioiden julkisen talouden kestävyydelle;

16. on huolissaan arvioista, joiden mukaan kuuden jäsenvaltion julkisen talouden kestävyys on suuressa vaarassa ikääntyvän väestön aiheuttaman talousarviovaikutuksen takia, kun taas kymmenen jäsenvaltion katsotaan olevan keskisuuressa vaarassa ja vain yhdeksän pienessä vaarassa;

17. kehottaa puuttumaan tällaiseen EU:n julkiseen talouteen vaikuttavaan suureen haasteeseen; muistuttaa, että julkisen velan vähentämistä olisi nopeutettava taloudellisten nousukausien aikana, mutta että samalla olisi vältettävä suhdannevaihteluita edistäviä toimenpiteitä ja toteutettava rakenteellisia ja verotuksellisia uudistuksia jäsenvaltioiden taloudellisen suorituskyvyn parantamiseksi; rohkaisee jäsenvaltioita käyttämään talouden nykyistä nousukautta tarpeellisten uudistusten tekemiseksi työmarkkinoilla ja palvelualalla sekä vähentämään liiketoimintaan kohdistuvaa hallinnollista taakkaa; katsoo, että on vielä varaa ja tarvetta sijoitustoiminnan nopeuttamiseksi edelleen, ja kehottaa siksi rakenteellisiin uudistuksiin ja lisätoimiin, joilla parannettaisiin pysyvästi sijoitusilmapiiriä ja vauhditettaisiin sijoittamista;

18. kehottaa suuntaamaan julkisia menoja uudelleen fyysisen ja henkisen pääoman kokoamiseksi sekä sellaisten julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien luomiseksi, jotka toimivat esimerkiksi innovaation, uusiutuvien energioiden, opetuksen ja koulutuksen, tutkimuksen, tietotekniikan, telekommunikaation ja liikenneverkkojen aloilla;

19. on tyytyväinen siihen, että jäsenvaltioiden ennusteet vuosille 2007 ja 2008 sisältävät alijäämän pienentämisen 0,5 prosentilla BKT:stä, kuten tarkistetussa vakaus- ja kasvusopimuksessa edellytetään; on komission tavoin huolissaan siitä, että vuoden 2006 keskimääräisellä vuosittaisella rakenteellisella sopeutuksella ei päästä kyseiseen tavoitteeseen; on vakuuttunut siitä, että hyvät taloudelliset näkymät huomioon ottaen useimmissa jäsenvaltioissa on mahdollista tehdä rakenteellisia sopeutuksia, joilla selvästi ylitetään suosituksena oleva 0,5 prosenttia;

20. kehottaa jäsenvaltioita välttämään perustelemattomia talousarvioennusteita ja pidättymään yksittäisistä toimista ja luovasta tilinpidosta; kehottaa neuvostoa varmistamaan, että jäsenvaltiot, joiden julkinen velka on kestämättömällä tasolla, julistavat uuden julkisen velan joko perustuslain vastaiseksi tai laittomaksi vuoteen 2015 mennessä ja näin ollen hyödyntävät tiettyjen Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja alueiden parhaita käytäntöjä; suosittaa komissiolle tutkimuksen laatimista parhaista käytännöistä, jotka koskevat tilastojen hallintaa julkista taloutta koskevien tietojen raportoinnissa ja julkisten varojen ja velkojen kirjanpidossa jäsenvaltioissa;

21. pitää myönteisinä euroryhmän äskettäin tekemiä sopimuksia talousarvioennusteiden käsittelemisestä yhdessä sopivan verotusstrategian määrittelemiseksi etukäteen kulloinkin seuraavaa vuotta varten, ja on vakuuttunut siitä, että kyseisiä ennusteita koskeva julkinen keskustelu pitäisi käydä Euroopan parlamentissa yhdessä kansallisten parlamenttien edustajien kanssa;

22. suosittelee harkitsemaan yhtenäisen aikataulun laatimista talousarviomenettelyille kaikkialla Euroopan unionissa ja pidentämään budjettisuunnittelun aikajännettä nykyisestä yhdestä vuodesta; katsoo, että jäsenvaltioiden budjettisuunnittelun on perustuttava yhdenmukaisiin olettamuksiin talouden avainparametreista, jotka on arvioitava ja määriteltävä yhdenmukaisesti Euroopan unionissa;

23. kehottaa jäsenvaltioita toimittamaan komissiolle vain korkeatasoisia tilastotietoja julkisen talouden alijäämien ja julkisten velkojen vertailukelpoisuuden varmistamiseksi; kehottaa komissiota tarkistamaan perusteellisesti jäsenvaltioiden ilmoittamien tilastotietojen laadun; kehottaa komissiota toteuttamaan kaikki tarvittavat toimet, myös rankaisevat toimet, sen varmistamiseksi, että jäsenvaltioilta saadaan korkeatasoisia, luotettavia, yhtenäisiä ja vertailukelpoisia tilastotietoja, joihin sisältyy kaikki nykyiset ja tulevat maksuvelvollisuudet (kuten eläkkeet ja terveydenhuolto); kehottaa komissiota saattamaan työnsä pikaisesti päätökseen;

24. katsoo komission tavoin, että riippumattomat laitokset ja julkisen talouden tasapainoa koskevat erityissäännöt vaikuttavat erittäin myönteisesti jäsenvaltioiden keskipitkän aikavälin tavoitteisiin ja tasapainoisen julkisen talouden pitkän aikavälin vakauteen;

25. panee merkille, että komissio katsoo viimeisimmässä lähentymiskehityksen arviointia koskevassa kertomuksessaan joulukuulta 2006, että suurin osa arvioiduista jäsenvaltioista on edistynyt, mutta yksikään maa ei tällä hetkellä täytä kaikkia tarvittavia ehtoja euron käyttöönottamiseksi;

26. palauttaa mieliin, että Maastrichtin kriteereitä, joiden perusteella komissio tekee arviointinsa, on sovellettava yhtäläisellä tavalla, eli poikkeuksellisissa olosuhteisissa jäsenvaltioiden liittymistä euroalueeseen ei pidä vaikeuttaa tai tulkita kriteereitä lempeästi;

27. rohkaisee komissiota tutkimaan etuja, joita saataisiin perustamalla riippumattomia kansallisia laitoksia, jotka vastaavat alijäämän vuosittaisten tasojen määrittelemisestä yhdenmukaisesti tasapainoisia talousarvioita koskevan keskipitkän aikavälin tavoitteen kanssa;

28. on tyytyväinen neuvoston ja komission toimiin julkisen talouden tietojen raportointia koskevien tilastojen hallinnoinnin parantamiseksi, mihin liittyy suositus jäsenvaltioille EU:n laajuisista tilastolaitoksia koskevista standardeista, mukaan luettuna periaatteet ammatillisesta riippumattomuudesta, tietojen luottamuksellisuudesta, luotettavuudesta ja ajankohtaisuudesta sekä tilastolaitosten resurssien riittävyydestä ja komission parantuneista valvontaoikeuksista;

29. katsoo, että julkisten varojen ja vastuusitoumusten kirjanpidossa on parantamisen varaa avoimuuden ja verrattavuuden lisäämiseksi sekä vakaamman pohjan tarjoamiseksi päätöksenteolle; katsoo, että komission pitäisi käynnistää aloite tällä alalla;

30. pahoittelee politiikan koordinoinnin puutetta euroalueella ja haluaa kiinnittää huomiota euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden julkista taloutta koskevien politiikkojen eroavuuksiin sekä on huolissaan koordinoinnin puutteen mahdollisista vastakkaisista vaikutuksista; kannustaa tutkimaan edelleen erilaisia rakenteellisia ja makrotaloudellisia uudistuksia ja niihin liittyviä toimia sekä niiden vuorovaikutusta ja keskinäistä vaikutusta suhdanteiden eri vaiheissa, jotta löydetään parhaat mahdolliset keinot vahvistaa julkista taloutta toteuttaen samalla Lissabonin strategiaa;

*

* *

31. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.

[1] EUVL L 174, 7.7.2005, s. 5.

[2] EUVL C 298 E, 8.12.2006, s. 249.

[3] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2006)0485.

--------------------------------------------------