Neuvoston 23 päivänä marraskuuta 1995 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 23/96 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/.../EY antamiseksi kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tietyistä osista ominaisuuksista



Virallinen lehti nro C 190 , 29/06/1996 s. 0001



Neuvoston 23 päivänä marraskuuta 1995 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 23/96 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/. . ./EY antamiseksi kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tietyistä osista ja ominaisuuksista (96/C 190/01) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen (1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), toimivat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen (3), sekä katsovat, että on tärkeää päättää toimenpiteistä sisämarkkinoiden toiminnan varmistamiseksi, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen on tässä direktiivissä tarkoitettujen osien ja ominaisuuksien osalta täytettävä kussakin jäsenvaltiossa tietyt, pakottavin määräyksin vahvistetut tekniset vaatimukset, jotka eroavat jäsenvaltioittain ja jotka erilaisuutensa vuoksi haittaavat yhteisön sisäistä kauppaa; tällaiset sisämarkkinoiden toiminnan esteet voidaan poistaa, jos kaikki jäsenvaltiot antavat samat vaatimukset kansallisen sääntelyn sijasta, näitä kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen osia ja ominaisuuksia koskevien yhdenmukaistettujen vaatimusten vahvistaminen on tarpeen kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/61/ETY (4) tarkoitettujen, kutakin mainittujen ajoneuvojen tyyppiä koskevien tyyppihyväksynnän ja osien tyyppihyväksynnän täytäntöön panemiseksi, kolmansien maiden markkinoille pääsyn helpottamiseksi näyttää tarpeelliselta vahvistaa tämän direktiivin liitteen 1 luvun (renkaat), 2 luvun (valaisimet ja merkkivalolaitteet), 4 luvun (taustapeilit) ja 11 luvun (turvavyöt) vaatimusten ja YK:n Euroopan talouskomission asetusten n:ot 30, 54, 64 ja 75 renkaiden osalta, n:ot 3, 19, 20, 37, 38, 50, 56, 57, 72 ja 82 valaisinten ja merkkivalolaitteiden osalta, n:o 81 taustapeilien osalta ja n:o 16 turvavöiden osalta, vaatimusten samanarvoisuus, siltä osin kuin on kyse ympäristönsuojeluun liittyvistä näkökohdista, kuten ilman pilaantumisesta ja melusta aiheutuvasta haitasta, on tarpeen pyrkiä ympäristön tilan jatkuvaan parantamiseen; tätä varten olisi vahvistettava ilmaa pilaavien aineiden ja melutason raja-arvot niin, että ne tulisivat mahdollisimman pian sovellettaviksi; myöhemmin voidaan raja-arvojen alentamisesta ja testausmenettelyjen tarkistamisesta päättää ainoastaan olemassa olevien ja kyseeseen tulevien teknologioiden pohjalta toteutettavien tai näiden pohjalta jatkettavien selvitysten ja tutkimusten perusteella sekä näiden teknologioiden kustannus-hyötysuhdetta koskevien selvitysten perusteella vahvistettujen rajojen mukaisten ajoneuvojen sarjatuotantomahdollisuuksien erittelemiseksi; näistä myöhemmistä alentamisista Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi tehtävä päätös vähintään kolme vuotta ennen niiden voimaantuloa, jotta teollisuus voisi toteuttaa välttämättömät toimenpiteet tuotantonsa mukauttamiseksi yhteisön uusiin toimenpiteisiin kyseiseen päivämäärään mennessä; Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös tehdään komission niille hyvissä ajoin tekemien ehdotusten perusteella, jäsenvaltioille olisi annettava mahdollisuus verohelpotuksia myöntämällä edistää sellaisten ajoneuvojen liikkeellelaskemista, jotka jo ennakolta ovat yhteisön tasolla hyväksyttyjen, ilmaa pilaavien aineiden päästöjä ja meluhaittoja koskevien vaatimusten mukaisia, ajoneuvojen ja erillisten teknisten osien sähkömagneettisen säteilyn kestokyvyn mittausmenetelmät, joita tarvitaan sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevien määräysten (8 luku) mukaisuuden toteamiseen, vaativat monimutkaisia ja kalliita laitteistoja; on aiheellista säätää, että näiden menetelmien soveltamista lykätään kolmella vuodella tämän direktiivin voimaantulosta, jotta jäsenvaltioilla olisi mahdollisuus asentaa nämä laitteistot paikoilleen, ottaen huomioon ehdotettujen toimien laajuus ja vaikutukset kyseisellä alalla tässä direktiivissä tarkoitetut toimenpiteet ovat tarpeellisia, jopa välttämättömiä asetetun tavoitteen saavuttamiseksi, toisin sanoen yhteisön tasolla tapahtuvan tyyppihyväksynnän saavuttamiseksi ajoneuvotyypeittäin; jäsenvaltiot eivät voi erikseen saavuttaa tätä tavoitetta riittävällä tavalla, tekniikan kehitys tekee tarpeelliseksi tämän direktiivin liitteessä olevien teknisten vaatimusten nopean mukauttamisen; lukuun ottamatta ilmaa pilaavien aineiden ja melutason raja-arvoja olisi menettelyn yksinkertaistamiseksi ja nopeuttamiseksi uskottava tämä tehtävä komissiolle; tapauksissa, joissa Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat komissiolle valtuudet kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen alalla annettujen säännösten täytäntöönpanoa varten, olisi säädettävä menettelystä, jonka mukaan komissio ja jäsenvaltiot neuvottelevat ennakolta keskenään erillisessä komiteassa, turvallisuutta tai ympäristöä koskevat vaatimukset johtavat rajoitusten asettamiseen tiettyjen kaksi- tai kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen virittämiselle; jotta rajoituksilla ei estettäisi ajoneuvon omistajan suorittamaa kunnossapitoa ja huoltoa, olisi tällaisten rajoitusten rajoituttava ainoastaan sellaiseen virittämiseen, joka muuttaa huomattavalla tavalla ajoneuvon suorituskykyä tai sen melupäästöjä taikka ilmaa pilaavien aineiden päästöjä, ja tämän direktiivin säännösten tavoitteena ei pidä olla velvoittaa niitä jäsenvaltioita muuttamaan lainsäädäntöään, jotka eivät alueellaan salli, että kaksi- tai kolmipyöräiset moottoriajoneuvot vetävät perässään perävaunua, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tätä direktiiviä ja sen liitettä sovelletaan kaikkien direktiivin 92/61/ETY 1 artiklassa määriteltyjen ajoneuvotyyppien - renkaisiin - valaisimiin ja merkkivalolaitteisiin - ulkoneviin osiin - taustapeileihin - ilman pilaantumista ehkäiseviin toimenpiteisiin - polttoainesäiliöihin - virityksen estäviin toimenpiteisiin - sähkömagneettiseen yhteensopivuuteen - sallittuun melutasoon ja pakojärjestelmään - kytkentä- ja kiinnityslaitteisiin - turvavöiden kiinnityspisteisiin ja turvavöihin - laseihin, tuulilasin pyyhkimiin ja tuulilasin pesimiin sekä huurteen- ja sumunpostolaitteisiin. 2 artikla Kolmen vuoden kuluessa 8 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetusta päivästä komissio laatii perusteellisen selvityksen sen arvioimiseksi, voidaanko ajoneuvojen, erityisesti tämän direktiivin liitteessä olevassa 7 luvussa tarkoitettujen A ja B ajoneuvojen virityksen estäviä toimenpiteitä pitää riittävinä turvallisuutta ja ympäristöä vaarantavien viritysten estämiseksi käytännössä. Selvityksessä tehtävien päätelmien pohjalta komissio tekee tarvittaessa ehdotukset uusista lainsäädäntötoimenpiteistä. 3 artikla 1. Tyyppihyväksynnän antamista koskeviin menettelyihin tiettyjen kaksi- tai kolmipyöräisten moottoriajoneuvotyyppien renkaille, valaisimille ja merkkivalolaitteille, taustapeileille, polttoainesäiliöille, pakojärjestelmille, turvavöille ja laseille, sekä ajoneuvon osina käytettäville renkaille, valaisimille ja merkkivalolaitteille, taustapeileille, polttoainesäiliöille, pakojärjestelmille, turvavöille tai laseille samoin kuin näiden ajoneuvojen vapaaseen liikkeeseen ja osiena vapaaseen markkinoillesaattamiseen sovelletaan direktiivin 92/61/ETY II ja III luvun säännöksiä. 2. Tyyppihyväksynnän antamista koskeviin menettelyihin tiettyjen kaksi- tai kolmipyöräisten moottoriajoneuvotyyppien ulkoneville osille, ilman pilaantumista ehkäiseville toimenpiteille, virityksen estäville toimenpiteille, sähkömagneettiselle yhteensopivuudelle, hyväksyttävälle melutasolle, perävaunujen kytkentälaitteille ja sivuvaunun kiinnikkeille, turvavöiden kiinnityksille, tuulilasin pyyhkimille ja tuulilasin pesimille sekä huurteen- ja sumunpoistolaitteille samoin kuin näiden ajoneuvojen vapaaseen liikkeeseen saattamisen edellytyksiin sovelletaan direktiivin 92/61/ETY II ja III luvun säännöksiä. 4 artikla 1. Direktiivin 92/61/ETY 11 artiklan säänösten mukaisesti vahvistetaan, että tämän direktiivin lukujen 1 (renkaat), 2 (valaisimet ja merkkivalolaitteet), 4 (taustapeilit) ja 11 (turvavyöt) vaatimukset vastaavat seuraavia YK:n Euroopan talouskomission asetusten sisältämiä vaatimuksia: n:ot 30 (5), 54 (6), 64 (7) ja 75 (8) renkaiden osalta, n:ot 3 (9), 19 (10), 20 (11), 37 (12), 38 (13), 50 (14), 56 (15), 57 (16), 72 (17) ja 82 (18) valaisimien ja merkkivalolaitteiden osalta, n:o 81 (19) taustapeilien osalta sekä n:o 16 (20) turvavöiden osalta, sellaisina kuin ne ovat voimassa tämän direktiivin antamispäivänä. Sen soveltamiseksi, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään vastaavuudesta, 1 ja 11 luvussa olevia asennusta koskevia vaatimuksia sovelletaan myös Euroopan talouskomission vastaavien asetusten mukaisesti tyypihyväksyttyihin laitteisiin. 2. Jäsenvaltioiden viranomaisten, jotka myöntävät osan tyyppihyväksynnän, on hyväksyttävä 1 kohdassa mainittujen asetusten vaatimusten mukaisesti myönnetyt osien tyyppihyväksynnät ja tyyppihyväksyntämerkit tämän direktiivin vaatimusten mukaisesti myönnettyjen osien vastaavien tyyppihyväksyntöjen ja tyyppihyväksyntämerkkien sijasta. 5 artikla 1. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle 1 päivään tammikuuta 1997 mennessä ehdotuksen, jonka se on laatinut vahvistettujen raja-arvojen soveltamisesta aiheutuneita kustannuksia ja sillä saavutettuja etuja koskevan arvion perusteella, uudesta vaiheesta, jonka aikana vahvistettaisiin toimenpiteet uusien täydentävien ilmaa pilaavia aineita ja melutasoa koskevien raja-arvojen vahvistamiseksi tämän direktiivin 5 luvun liitteessä II olevissa I ja II taulukoissa sekä 9 luvun liitteessä I tarkoitetuille ajoneuvoille. Ehdotuksessaan komissio ottaa huomioon ja arvioi ilmaa pilaavien aineiden ja melupäästöjen alentamista koskevien eri toimenpiteiden kustannus-vaikuttavuussuhteen ja esittää aiottuihin tavoitteisiin nähden oikeasuhteisia ja järkeviä toimenpiteitä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa komission ehdotuksen perusteella tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä, jota sovelletaan vuodesta 2001, otetaan huomioon tarve sisällyttää muitakin osatekijöitä kuin pelkästään tiukennettuja raja-arvoja. Kyseisessä päätöksessä määrättyjen toimenpiteiden soveltamisesta aiheutuvat kustannukset ja siitä saatava hyöty arvioidaan, ja nämä toimenpiteet suhteutetaan järkevästi tavoitteisiin. 6 artikla 1. Jäsenvaltiot voivat säätää verohelpotuksista ainoastaan sellaisten mootoriajoneuvojen osalta, jotka ovat tämän direktiivin 5 luvun liitteessä I olevassa 2.2.1.1.3 kohdassa, liitteessä II olevissa taulukoissa I ja II luvun 9 liitteessä I vahvistettujen, ilman pilaantumista ja meluhaittoja ehkäisevien toimenpiteiden mukaisia. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen verohelpotusten on oltava perustamissopimuksen määräysten mukaisia ja niiden on täytettävä seuraavat edellytykset: - niitä sovelletaan kaikkiin sellaisiin jäsenvaltion markkinoilla kaupan pidettäviin uusiin ajoneuvoihin, jotka jo ennakolta täyttävät tämän direktiivin 1 kohdassa tarkoitetut vaatimukset, - ne päättyvät, kun 1 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden soveltaminen tulee pakolliseksi, - ne ovat kunkin moottoriajoneuvotyypin osalta arvoltaan alhaisemmat kuin käytöön otetuista vahvistettujen raja-arvojen noudattamiseen tähtäävistä teknisistä ratkaisuista ja niiden mootoriajoneuvoon asentamisesta aiheutuneet kustannukset. 3. Komissiolle on ilmoitettava hyvissä ajoin suunnitelmista ottaa käyttöön tai tarkistaa 1 kohdassa tarkoitettuja verohelpotuksia, jotta komissio voisi esittää asiasta omat huomionsa. 7 artikla Tarvittavat muutokset - edellä 4 artiklassa tarkoitettuihin YK:n Euroopan talouskomission asetuksiin tehtyjen tarkistusten huomioon ottamiseksi ja - liitteen mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen, lukuun ottamatta ilman pilaantumista ja meluhaittoja koskevia raja-arvoja, jotka sisältyvät 5 luvun liitteessä I olevaan 2.2.1.1.3 kohtaan, liitteessä II oleviin taulukoihin I ja II sekä 9 luvun liitteeseen I, annetaan moottoriajoneuvoja ja niiden perävaunuja koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY (21) 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 8 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan . . . (22) mennessä. Niiden on viipymättä ilmoitettava tästä komissiolle. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetusta päivästä alkaen jäsenvaltiot eivät voi enää kieltää tämän direktiivin tai sen tiettyjen lukujen määräysten mukaisten ajoneuvojen ensimmäistä liikkeellelaskemista. Niiden on sovellettava näitä määräyksiä . . . (23) alkaen. Tiettyjen luvuissa 5, 8 ja 9 olevien määräysten soveltamista lykätään kuitenkin kyseisissä luvuissa olevien erityismainintojen mukaisesti. 2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 9 artikla 1. Tämän direktiivin tullessa sovellettavaksi kumotaan kaksi- tai kolmipyöräisten sivuvaunullisten tai sivuvaunuttomien moottoriajoneuvojen taustapeilejä ja niiden asennusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 22 päivänä heinäkuuta 1980 annettu neuvoston direktiivi 80/780/ETY (24). 2. Niitä osia, joille on myönnetty edellä 1 kohdassa tarkoitetun direktiivin liitteessä I määrätty tyypihyväksyntä, voidaan kuitenkin edelleen käyttää. 3. Moottoripyörien sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 23 päivänä marraskuuta 1978 annettu neuvoston direktiivi 78/1015/ETY (25), kumotaan 8 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuna päivänä. 4. Direktiivissä 78/1015/ETY tarkoitettu osan tyyppihyväksyntä voidaan 8 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuun päivään asti myöntää direktiivissä 92/61/ETY tarkoitettujen ajoneuvojen tyyppihyväksymistä varten 7 artiklassa mainittuun päivämäärään saakka. Sovelletaan direktiivin 78/1015/ETY liitteessä I olevassa 2.2.1 kohdassa vahvistettuja melutason raja-arvoja. Näiden ajoneuvojen ensimmäisen liikkeellelaskemisen osalta sovelletaan direktiivin 92/61/ETY 15 artiklan 4 kohdan c alakohtaa. 5. Tämän direktiivin tultua voimaan sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 3 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvston direktiivin 89/336/ETY (26) säänöksiä ei enää sovelleta ajoneuvoihin, jotka kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan. 10 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 11 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty . . . Euroopan parlamentin puolesta Puhemies Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL N:o C 177, 29.6.1994, s. 1 (2) EYVL N:o C 195, 18.7.1994, s. 77 (3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 18 päivänä toukokuuta 1995 (EYVL N:o C 151, 19.6.1995, s. 184), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 23 päivänä marraskuuta 1995 (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja Euroopan parlamentin päätös tehty . . . (sitä ei vielä ole julkaistu virallisessa lehdessä). (4) EYVL N:o L 225, 10.8.1992, s. 72 (5) Asiakirja E/ECE/TRANS/505/Rev. 1/Add. 29 (6) Asiakirja E/ECE/TRANS/505/Rev. 1/Add. 53 (7) Asiakirja E/ECE/TRANS/505/Rev. 1/Add. 63 (8) Asiakirja E/ECE/TRANS/505/Rev. 1/Add. 74 (9) Asiakirja E/ECE/TRANS/324/Add. 2 (10) Asiakirja E/ECE/TRANS/324/Rev. 1/Add. 18 (11) Asiakirja E/ECE/TRANS/324/Rev. 1/Add. 19 (12) Asiakirja E/ECE/TRANS/505/Rev. 1/Add. 36 (13) Asiakirja E/ECE/TRANS/324/Rev. 1/Add. 37 (14) Asiakirja E/ECE/TRANS/505/Rev. 1/Add. 49 (15) Asiakirja E/ECE/TRANS/505/Rev. 1/Add. 55 (16) Asiakirja E/ECE/TRANS/505/Rev. 1/Add. 56 (17) Asiakirja E/ECE/TRANS/505/Rev. 1/Add. 71 (18) Asiakirja E/ECE/TRANS/505/Rev. 1/Add. 81 (19) Asiakirja E/ECE/TRANS/505/Rev. 1/Add. 80 (20) Asiakirja E/ECE/TRANS/505/Rev. 1/Add. 15 (21) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 95/54/EY (EYVL N:o L 266, 8.11.1995, s. 1) (22) 18 kuukautta tämän direktiivin antamisen jälkeen (23) 29 kuukauden kuluttua tämän direktiivin antamisesta (24) EYVL N:o L 229, 30.8.1980, s. 49, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 80/1272/ETY (EYVL N:o L 375, 31.12.1980, s. 73) (25) EYVL N:o L 349, 13.12.1978, s. 21, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/235/ETY (EYVL N:o L 98, 11.4.1989, s. 1) (26) EYVL N:o L 139, 23.5.1989, s. 19, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 93/97/ETY (EYVL N:o L 290, 24.11.1993, s. 1) KAKSI- JA KOLMIPYÖRÄISTEN AJONEUVOJEN RENKAAT JA NIIDEN ASENNUS LUETTELO LIITTEISTÄ Sivu LIITE I Osan tyyppihyväksyntää koskevat hallinnolliset määräykset renkaiden osalta .......... 6 Lisäys 1 Kaksi- ja kolmipyöräisille moottoriajoneuvoille tarkoitettua rengastyyppiä koskeva ilmoituslomake .......... 8 Lisäys 2 Kaksi- ja kolmipyöräisille moottoriajoneuvoille tarkoitettujen renkaiden osan tyyppihyväksyntätodistus .......... 9 LIITE II Määritelmät, merkinnät ja vaatimukset .......... 10 Lisäys 1 Selittävä kaavio .......... 17 Lisäys 2 Renkaan merkintöjen järjestely .......... 18 Lisäys 3 Luettelo kantavuusluvuista ja vastaavista suurimmista sallituista massoista .......... 19 Lisäys 4 Tiettyjen rengastyyppien merkinnät ja mitat .......... 20 Lisäys 5 Renkaan mittojen mittausmenetelmä .......... 28 Lisäys 6 Kuormitus-/nopeustestin menettely .......... 29 Lisäys 7 Kantavuuden vaihtelu nopeuteen vaikuttavana tekijänä .......... 31 Lisäys 8 Renkaiden dynaamisen laajenemisen määrittämisen menetelmä .......... 32 LIITE III Ajoneuvoja koskevat vaatimukset renkaiden asentamisen osalta .......... 34 Lisäys 1 Kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvotyyppien renkaiden asennusta koskeva ilmoituslomake .......... 36 Lisäys 2 Ajoneuvon tyyppihyväksyntätodistus renkaiden asentamisen osalta kaksi- ja kolmipyöräiseen moottoriajoneuvotyyppiin .......... 37 LIITE I OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET RENKAIDEN OSALTA 1. OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄHAKEMUS 1.1 Rengastyyppiä koskevan osan tyyppihyväksyntähakemuksessa on oltava täsmälliset tiedot siitä rengastyypistä, jolle osan tyyppihyväksyntämerkintää haetaan. 1.2 Jokaisen rengastyypin kohdalla hakemuksessa on lisäksi oltava täsmälliset tiedot: 1.2.1 renkaan kokomerkinnästä kuten liitteessä II olevassa 1.16 kohdassa määritellään, 1.2.2 merkistä tai kaupallisesta merkistä, 1.2.3 käyttöluokasta: normaali, erikois, talvi tai mopedi, 1.2.4 renkaan rakenteesta (ristikudos, puolivyö, yvö), 1.2.5 nopeusluokkatunnuksesta, 1.2.6 kantavuusluvun tunnuksesta, 1.2.7 siitä, onko rengas tarkoitettu käytettäväksi sisärenkaan kanssa vai ilman sisärengasta, 1.2.8 siitä, onko rengas "tavallinen" vai "vahvistettu", 1.2.9 kudoskerrosnumerosta moottoripyöräjohdannaisille, 1.2.10 ulkomitoista: renkaan kokonaisleveys ja kokonaishalkaisija, 1.2.11 vanteista, joille renkaan voi asentaa, 1.2.12 mitta- ja testivanteesta, 1.2.13 testi- ja mittauspaineesta, 1.2.14 liitteessä II olevassa 1.19 kohdassa tarkoitetusta kertoimesta x, 1.2.15 renkaan valmistajan antamasta suurimmasta sallitusta nopeudesta ja suurimmasta sallitusta kantavuudesta tälle suurimmalle nopeudelle koskien renkaita, jotka on merkitty kirjaimella "V" kokomerkinnän yhteyteen, ja jotka on tarkoitettu 240 km/h nopeuksille tai renkaita jotka on merkitty kirjaimella "Z" kokomerkinnän yhteyteen, ja jotka on tarkoitettu yli 270 km/h nopeuksille. Suurin sallittu nopeus ja vastaava kantavuus on ilmoitettava tyyppihyväksyntätodistuksessa (tämän liitteen lisäys 2). 1.3 Osan tyyppihyväksyntähakemuksen mukana on oltava kolmena kappaleena luonnokset tai valokuvat, joista käy ilmi kulutuspinnan kuvio ja mittausvanteen päälle asennetun täytetyn renkaan vaippa, josta näkyy hyväksyntää hakevan rengastyypin asiaankuuluvat mitat (katso liitteessä II olevat 3.1.1 ja 3.1.2 kohta). Hakemuksen mukana on lisäksi oltava hyväksytyn testilaboratorion antama testiraportti tai kaksi näytekappaletta rengastyypistä toimivaltaisen viranomaisen harkinnan mukaan. 1.4 Renkaan valmistaja voi pyytää osan EY-tyyppihyväksynnän laajentamista koskemaan myös muita muunneltuja rengastyyppejä. 1.5 Tämä direktiivi ei koske uusia renkaita, jotka on suunniteltu vain maastokäyttöön ja joissa on merkintä "NHS" (ei maantiekäyttöön) tai kilpailuihin. 2. MERKINNÄT Rengastyypin näytekappaleissa, jotka on toimitettu osan tyyppihyväksyntää varten, on oltava hakijan selvästi näkyvä ja pysyvästi merkitty merkki tai kaupallinen merkki ja riittävästi tilaa osan tyyppihyväksyntämerkille. 3. OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKKI Kaikissa sen tyypin mukaisissa renkaissa, jotka on osatyyppihyväksytty tätä direktiiviä noudattaen, on oltava kaksi- ja kolmipyöräisten mottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun direktiivin 92/61/ETY liitteessä V mainittu osan tyyppihyväksynnän merkki. Arvo "a", joka määrittää kolmion, lukujen ja kirjainten muodostaman merkin mitat ei saa olla pienempi kuin 2 millimetriä. 4. RENGASTYYPIN MUUTOS 4.1 Muutos renkaan kulutuspinnan kuvioinnissa ei edellytä liiteessä II määrättyjen testien toistamista. LIITE II MÄÄRITELMÄT, MERKINNÄT JA VAATIMUKSET 1. MÄÄRITELMÄT Tässä kappaleessa tarkoitetaan: 1.1 "rengastyypillä" niitä renkaita, jotka eivät eroa toisistaan seuraavissa asioissa: 1.1.1 merkki tai kaupallinen merkki; 1.1.2 renkaan kokomerkintä; 1.1.3 käyttöluokka (tavallinen: tavanomaiseen maantiekäyttöön tarkoitetut renkaat; erikoinen: erikoiskäyttöön tarkoitetut renkaat kuten esimerkiksi sekä tiekäyttöön että maastokäyttöön tarkoitetut renkaat; talvirenkaat tai mopedin renkaat); 1.1.4 rakenne (ristikudos, puolivyö, vyö); 1.1.5 nopeusluokkatunnus; 1.1.6 kantavuusluvun tunnus; 1.1.7 poikkileikkausmitat tiettyyn vanteeseen asennettuna; 1.2 "renkaan rakenteella" renkaan rungon teknisiä ominaisuuksia. Erityisesti seuraavat rakenteet erotetaan toisistaan: 1.2.1 "ristikudoksella" renkaan rakennetta, jossa kudoslangat ulottuvat renkaan jalkaan ja ne on asetettu vuoroittaisiin kulmiin, jotka ovat selvästi alle 90° renkaan kulututspinnan keskiviivasta; 1.2.2 "puolivyöllä" "ristikudostyyppisen" renkaan rakennetta, jossa runkoa rajoittaa vyö, joka muodostuu kahdesta tai useammasta ehdottomasti venymättömästä lankamateriaalista, jotka on asetettu vuoroittaisiin kulmiin lähelle rungon kulmia; 1.2.3 "vyöllä" renkaan rakennetta, jossa kudoslangat ulottuvat jalkoihin ja ne on asetettu selvästi 90° kulmaan renkaan kulutuspinnan keskiviivaan nähden rungon ollessa vakiinnutettuna olennaisesti venymättömällä kehänsuuntaisella vyöllä; 1.2.4 "vahvistetulla" renkaan rakennetta, jossa runko on vastaavaa tavallista rengasta kestävämpi; 1.3 "jalalla" muodoltaan ja rakenteeltaan sellaista renkaan osaa, joka sopii vanteeseen ja pitää renkaan siinä (1); 1.4 "langoilla" säikeitä, jotka muodostavat kudoksen kankaan ilmarenkaassa (2); 1.5 "kudoksella" kerrosta yhdensuuntaisia kumipäällystettyjä lankoja (3); 1.6 "rungolla" renkaan osaa, joka kestää kuorman ja joka ei ole kulutuspintaa eikä sivua (4); 1.7 "kulutuspinnalla" sitä osaa renkaasta, joka koskettaa maahan (5); 1.8 "kyljellä" kulutuspinnan ja sen osan, jonka vanteen on tarkoitus peittää; väliin jäävää osaa (6); 1.9 "kulutuspinnan uralla" tilaa kahden vierekkäisen ulokkeen tai palamaisen elementin välissä kulutuspinnan kuviossa (7); 1.10 "pääurilla" kulutuspinnan keskiosassa olevia leveitä uria; 1.11 "poikkileikkausleveydellä (S)" suoraviivaista paineistetun renkaan kylkien ulkopintojen välistä etäisyyttä ilman merkinnöistä, koristeista tai suojaavista nauhoista tai ulokkeista johtuvia ulkonemia (8); 1.12 "kokonaisleveydellä" suoraviivaista paineistetun renkaan kylkien ulkopintojen välistä etäisyyttä mukaan lukien merkinnät, koristeet ja suojaavat nauhat tai ulkonemat (9); kokonaisleveys renkaalla, jonka kulutuspinnan leveys on suurempi kuin poikkileikkausleveys, on sama kuin kulutuspinnan leveys; 1.13 "poikkileikkauksen korkeudella (H)" etäisyyttä, joka on puolet renkaan ulkohalkaisijan ja vanteen nimellisen halkaisijan erotuksesta (10); 1.14 "nimellisellä poikkileikkaussuhteella (Ra)" sadalla kerrottuna lukua, joka saadaan jakamalla luku, joka kuvaa poikkileikkauksen nimellistä korkeutta, luvulla, joka kuvaa nimellistä poikkileikkausleveyttä (S1), kun kummatkin ilmaistaan samassa mittayksikössä; 1.15 "ulkohalkaisijalla (D)" paineistetun uuden renkaan kokonaishalkaisijaa (11); 1.16 "renkaan kokomerkinnällä" merkintää, joka osoittaa; 1.16.1 nimellisen poikkileikkauksen leveyden (S1) (ilmaistuna millimetreissä, paitsi kun on kyse renkaista, joille on tämän liitteen lisäyksessä 4 olevien taulukoiden ensimmäisessä sarakkeessa esitetty kokomerkintä); 1.16.2 nimellisen poikkileikkaussuhteen (Ra), paitsi kun on kyse renkaista, joille on tämän liitteen lisäyksessä 4 olevien taulukoiden ensimmäisessä sarakkeessa esitetty kokomerkintä; 1.16.3 tavanomaisen "d" luvun, joka ilmaisee vanteen nimellisen halkaisijan ja vastaa tätä halkaisijaa ilmaistuna joko koodina (100:aa pienempi numero) tai millimetreinä (100:aa suurempi numero). 1.16.3.1 "D" merkin arvot millimetreinä koodin muodossa ilmaistuna ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> 1.17 "vanteen nimellisellä halkaisijalla (d)" vanteen halkaisijaa, jolle rengas on suunniteltu asennettavaksi (12); 1.18 "vanteella" renkaan ja sisärenkaan tukea tai sisärenkaattomalle renkaalle tukea, jolle renkaan jalat asetetaan (13); 1.19 "teoreettisella vanteella" teoreettista vannetta, jonka leveys olisi x kertaa nimellinen poikkileikkausleveys. Renkaan valmistajan on määritettävä arvo x; 1.20 "mittavanteella" vannetta, jolle rengas on asennettava koon mittaamista varten; 1.21 "testausvanteella" vannetta, jolle rengas on asennettava testausta varten; 1.22 "murenemisella" kuminpalasten irtoamista kulutuspinnasta; 1.23 "lankojen irtoamisella" lankojen irtoamista kumipäällysteestään; 1.24 "kudosten irtoamisella" kudosten irtoamista toisistaan; 1.25 "kulutuspinnan irtoamisella" kulutuspinnan irtoamista rungosta; 1.26 "kantavuusluvulla" lukua, joka liittyy suurimpaan sallittuun kuormaan, jonka rengas voi kestää nopeudella, joka vastaa sen nopeustunnusta valmistajan määrittelemien käyttöolosuhteiden mukaisesti. Liitteen II lisäys 3 sisältää luettelon luokista ja vastaavista kuormituksista; 1.27 "taulukolla kantavuuden vaihtelu nopeuden mukaan" liitteen II lisäyksessä 7 olevaa taulukkoa, jossa on kantavuuslukujen ja nopeusluokkatunnusten mukaan kantavuuden vaihtelut, jotka rengas voi kestää, kun sitä käytetään nopeuksilla, jotka poikkeavat sen nopeusluokkatunnusta vastaavasta nopeudesta; 1.28 "nopeusluokalla", 1.28.1 jäljempänä 1.28.2 kohdassa olevalla nopeusluokkatunnuksella ilmaistua nopeutta, 1.28.2 nopeusluokat ovat seuraavan taulukon mukaiset: >TAULUKON PAIKKA> 1.28.3 renkaat, jotka soveltuvat suuremmille nopeuksille kuin 240 km/h on merkitty kirjaimella "V" tai "Z" renkaan kokomerkinnän yhteyteen renkaan rakennetta koskevien merkintöjen eteen; 1.29 "talvirenkaalla" rengasta, jonka kulutuspinnan kuvio ja rakenne on suunniteltu ennen kaikkea varmistamaan tavanomaista rengasta paremman käyttäytymisen mudassa, tuoreessa lumessa tai loskassa. Talvirenkaiden kulutuspinnan kuvio koostuu tavallisesti urista ja/tai kohoumista, jotka ovat harvemmassa kuin tavanomaisessa renkaassa; 1.30 "MST:llä" (multiservice tyre eli monikäyttörengas) monikäyttöistä rengasta, tai toisin sanoen rengasta, joka soveltuu sekä tiekäyttöön että maastokäyttöön; 1.31 "suurimmalla kuormituksella" suurinta massaa, jonka rengas voi kestää: 1.31.1 enintään 130 km/h olevilla nopeuksilla suurin kuormitus ei saa olla suurempi kuin renkaan asianomaiseen kantavuuslukuun liittyvän arvon prosenttiosuus, joka on osoitettu taulukossa "Kantavuuden vaihtelu nopeuden mukaan", (katso kohta 1.27) renkaan nopeusluokkatunnuksen ja ajoneuvon, johon rengas on asennettu, suurimman nopeuden mukaisesti; 1.31.2 yli 130 km/h, mutta enintään 210 km/h oleville nopeuksille suurin kuormitus ei saa olla suurempi kuin renkaan kantavuuslukuun liittyvä massan arvo; 1.31.3 yli 210 km/h, mutta enintään 240 km/h oleville nopeuksille suunniteltujen renkaiden suurin kuormitus ei saa olla suurempi kuin renkaan kantavuuslukuun liittyvän massan prosenttiosuus, joka on osoitettu jäljempänä olevassa taulukossa renkaan nopeusluokkatunnuksen ja sen ajoneuvon, johon rengas on asennettava, suurimman suunnitellun nopeuden mukaisesti; >TAULUKON PAIKKA> 1.31.4 yli 270 km/h nopeuksilla kuormitus ei saa olla suurempi kuin massa, jonka renkaan valmistaja on määrittänyt renkaan nopeuden mukaisesti; 270 km/h ja suurimman renkaan valmistajan salliman nopeuden välissä oleville nopeuksille sovelletaan kuormituksen suoraviivaista interpolaatiota; 1.32 "mopedin renkaalla" rengasta, joka on suunniteltu asennettavaksi mopediin; 1.33 "moottoripyörän renkaalla" rengasta, joka on suunniteltu ensisijaisesti asennettavaksi moottoripyörään; 1.34 "renkaan vierintämatkalla (Cr)" sitä teoreettista matkaa, jonka ajoneuvon pyörän keskus (akseli) kulkee renkaan yhden täyden kierroksen aikana, ja joka saadaan seuraavan kaavan avulla: Cr = f × D, jossa D on 3.1.2 kohdassa määritellyn renkaan kokomerkinnän mukainen renkaan ulkohalkaisija >TAULUKON PAIKKA> 2. MERKINNÄT 2.1 Renkaassa on ainakin yhdessä kyljessä oltava seuraavat merkinnät: 2.1.1 merkki tai kaupallinen merkki; 2.1.2 edellä 1.16 kohdassa tarkoitettu renkaan kokomerkintä; 2.1.3 rakenteen merkintä seuraavasti: 2.1.3.1 ristikudosrenkaissa ei merkintää tai kirjain "D" vanteen halkaisijan koodin edessä; 2.1.3.2 puolivyörenkaissa kirjain "B" vanteen halkaisijan koodin edessä ja haluttaessa sanat "BIAS-BELTED"; 2.1.3.3 vyörenkaissa kirjain "R" vanteen halkaisijan koodin edessä ja haluttaessa sana "RADIAL"; 2.1.4 renkaan nopeusluokka, ilmaistuna 1.28.2 kohdassa tarkoitetulla tunnuksella; 2.1.5 edellä 1.26 kohdassa tarkoitettu kantavuusluku; 2.1.6 sana "TUBELESS", jos rengas on tarkoitettu käytettäväksi ilman sisärengasta; 2.1.7 symboli "REINFORCED" tai "REINF", jos rengas on vahvistettu rengas; 2.1.8 valmistuspäivämäärä kolmen numeron ryhmänä, joista kaksi ensimmäistä osoittaa viikon ja kolmas vuoden. Tämän tiedon tarvitsee näkyä vain yhdessä kyljessä; 2.1.9 talvirenkaiden osalta tunnus "M+S" tai "M.S" tai "M & S"; 2.1.10 monikäyttörenkaiden osalta tunnus "MST"; 2.1.11 mopedille suunnitellun renkaan osalta temri "MOPED" tai "CICLOMOTORE" tai "CYCLOMOTEUR"; 2.1.12 Renkaat, jotka soveltuvat yli 240 km/h nopeuksille, on merkittävä asianmukaisella kirjaimella "V" tai "Z" siten kuin ne merkitään (katso osa 1.31.3) renkaan kokomerkinnän yhteyteen rakenteen merkinnän eteen (katso osa 2.1.3); 2.1.13 Renkaissa, jotka soveltuvat yli 240 km/h nopeuksille (tai 270 km/h nopeuksille) on oltava suluissa merkintä kantavuusluvusta (katso 2.1.5 kohta), joka on sovellettavissa 210 km/h nopeudelle (tai 240 km/h nopeudelle) ja vastaava nopeusluokkatunnus (katso 2.1.4 kohta) seuraavasti: - "V" renkaissa, joiden kokomerkinnän yhteydessä on kirjain "V". - "W" renkaissa, joiden kokomerkinnän yhteydessä on kirjain "Z". 2.2 Lisäyksessä 2 on esimerkki renkaan merkintöjen merkintätavasta. 2.3 Edellä 2.1 kohdassa tarkoitetut merkinnät ja liitteen I 3 kohdassa määrätty osan tyyppihyväksyntämerkki on valettava upotettuna tai kohokuvioisena renkaisiin. Merkintöjen on oltava selvästi luettavissa. 3. RENKAITA KOSKEVAT VAATIMUKSET 3.1 Renkaan mitat 3.1.1 Poikkileikkausleveys 3.1.1.1 poikkileikkausleveys lasketaan seuraavalla kaavalla: S = S1 + K (A - A1) missä: S = poikkileikkausleveys millimetreinä mittavanteella mitattuna S1 = nimellinen poikkileikkausleveys (millimetreinä), joka on ilmoitettu renkaan kyljessä olevassa kokomerkinnässä A= mittavanteen leveys (millimetreinä), joka on ilmoitettu valmistajan teknisessä kuvauksessa A1 = teoreettisen vanteen leveys millimetreinä ilmaistuna S1:n arvoa kerrottuna renkaan valmistajan määrittämällä kertoimella x käytetään A1:n arvona ja K:n arvona käytetään arvoa 0,4. 3.1.1.2 Jos kuitenkin renkaan kokomerkintä on liitteen II lisäyksessä 4 olevien taulukoiden ensimmäisessä sarakkeessa, poikkileikkausleveys (S1) ja teoreettisen vanteen leveys (A1) on taulukoissa olevaa renkaan kokomerkintää vastapäätä. 3.1.2 Renkaan ulkohalkaisija 3.1.2.1 Renkaan ulkohalkaisija saadaan seuraavalla kaavalla: D = d + 2H missä: D = ulkohalkaisija, millimetreinä ilmaistuna d = vanteen nimellinen halkaisija millimetreinä ilmaistuna H = renkaan nimellinen korkeus H = S1 × 0,1 Ra, missä S1 = nimellinen poikkileikkausleveys Ra = nimellinen poikkileikkaussuhde kuten 2.1.3 kohdan mukaisessa renkaan kyljessä olevassa kuvauksessa määritellään. 3.1.2.2 Niiden rengastyyppien, joiden kokomerkintä on tämän liitteen lisäyksessä 4 olevien talukoiden ensimmäisessä sarakkeessa, ulkohalkaisija on taulukoissa olevaa renkaan kokomerkintää vastapäätä. 3.1.3 Renkaan mittausmenetelmä Renkaan mitat mitataan tämän liitteen lisäyksessä 5 määrätyllä tavalla. 3.1.4 Renkaan poikkileikkausleveyttä koskevat eritelmät 3.1.4.1 Renkaan kokonaisleveys saa olla pienempi kuin renkaan poikkileikkausleveys S, joka määrätään 3.1.1 kohdan mukaisesti. 3.1.4.2 Se saa ylittää tuon arvon tämän liitteen lisäyksessä 4 määrättyyn arvoon saakka tai silloin, kun mainitussa lisäyksessä 4 ei ole renkaan kokomerkintää, seuraavien prosenttimäärien verran: 3.1.4.2.1 mopedin renkaat, ja moottoripyörän tavanomaiseen maantiekäyttöön tarkoitetut renkaat ja talvirenkaat: +10 %, kun vanteen halkaisijan koodi on 13 ja sitä suurempi +8 %, kun vanteen halkaisijan koodi on korkeintaan 12 3.1.4.2.2 monikäyttörenkaat, jotka soveltuvat rajoitettuun maantiekäyttöön ja jotka on merkitty merkinnällä MST + 25 %. 3.1.5 Renkaan ulkohalkaisijaa koskevat eritelmät 3.1.5.1 Renkaan ulkohalkaisija ei saa alittaa tämän liitteen lisäyksessä 4 määrättyjä halkaisijan vähimmäisarvoja eikä ylittää halkaisijan enimmäisarvoja. 3.1.5.2 Jos renkaan kokomerkintää ei ole määrätty tämän liitteen lisäyksessä 4, renkaan ulkohalkaisija ei saa alittaa halkaisijan vähimmäisarvoja eikä ylittää halkaisijan enimmäisarvoja, jotka saadaan seuraavaa kaavaa soveltamalla: Dmin = d + (2H × a) Dmax = d + (2H × b) missä: H ja d ovat vastaavasti 3.1.2.1 kohdan määritelmän mukaisia sekä a ja b ovat vastaavasti 3.1.5.2.1 ja 3.1.5.2.2 kohdan määritelmien mukaisia. 3.1.5.2.1 mopedin renkaalle, tavanomaiseen maantiekäyttöön tarkoitetulle renkaalle ja talvirenkaalle: >TAULUKON PAIKKA> 3.1.5.2.2 mopedin renkaalle ja moottoripyörän tavanomaiseen maantiekäyttöön tarkoitetulle renkaalle: >TAULUKON PAIKKA> 3.2 Kuormitus-/nopeustesti 3.2.1 Renkaalle on tehtävä kuormitus-/nopeustesti liitteen II lisäyksessä 6 määritellyn menetelmän mukaisesti. 3.2.1.1 Hakemuksen koskiessa renkaita, jotka on merkitty kirjaimella "V" kokomerkinnän yhteyteen, ja jotka on suunniteltu yli 240 km/h nopeuksille tai renkaita, jotka on merkitty kirjaimella "Z" kokomerkinnän yhteyteen, ja jotka soveltuvat yli 270 km/h nopeuksille (katso liitteen I 1.2.15 kohta), yllä mainittu kuormitus-/nopeustesti suoritetaan yhdellä renkaalla kuormitus- ja nopeusolosuhteissa, jotka on merkitty sulkeissa renkaaseen (katso 2.1.13 kohta). Toinen kuormitus-/nopeustesti on suoritettava toiselle saman tyyppiselle renkaalle renkaan valmistajan määrittelemissä suurimmissa kuormitus- ja nopeusolosuhteissa, mikäli sellaiset on annettu. 3.2.2 Onnistuneen kuormitus-/nopeustestin jälkeen renkaassa ei saa lainkaan esiintyä kulutuspinnan, kudosten, tai lankojen irtoamista, tai murenemista tai lankojen murtumista. 3.2.3 Renkaan ulkohalkaisija ei saa olla vähintään kuusi tuntia kuormitus-/nopeustestin jälkeen mitattuna enempää kuin ± 3,5 % suurempi tai pienempi kuin ennen testiä mitattu ulkohalkaisija. 3.2.4 Renkaan kokonaisleveys, joka on mitattu kuormitus-/nopeustestin lopussa ei saa ylittää 3.1.4.2 kohdassa määriteltyä arvoa. 3.3 Renkaiden dynaaminen kasvu Liitteen II lisäyksen 8 1.1 kohdassa mainituilla renkailla, jotka ovat läpäisseet 3.2.1 kohdassa vaaditun kuormitus-/nopeustestin, on suoritettava dynaaminen kasvutesti mainitussa lisäyksessä määritellyn toimintamenetelmän mukaisesti. 3.4 Kun valmistaja tuottaa rengassarjan kuormitus-/nopeustestiä ja dynaamista kasvutestiä ei ole tarpeen suorittaa sarjan jokaiselle rengastyypille. Epäedullisimman tuloksen tuottavan renkaan valinta jätetään osan tyyppihyväksynnästä vastaavan viranomaisen harkinnan varaan. 3.5 Muutos renkaan kulutuspinnan kuviossa ei tee aiheelliseksi tämän liitteen 3.2 ja 3.3 kohdassa määriteltyjen testien uusimista. 3.6 Hyväksynnän laajentaminen yli 240 km/h nopeuksille suunnitelluille renkaille, jotka on merkitty kirjaimella "V" kokomerkinnän yhteyteen (tai yli 270 km/h nopeuksille soveltuville renkaille, jotka on merkitty kirjaimella "Z" kokomerkinnän yhteyteen, jolla haetaan todistusta poikkeaville suurimmille nopeuksille ja/tai kuormituksille, myönnetään siinä tapauksessa, että testin suorittamisesta vastuussa oleva tekninen laitos toimittaa uuden testiraportin, joka koskee uutta suurinta nopeutta ja kuormitusta. Tällaiset tiedot uusista kuormitus-/nopeuskyvyistä on eriteltävä liitteen I lisäyksessä 2. LIITE III AJONEUVOJA KOSKEVAT VAATIMUKSET RENKAIDEN ASENTAMISEN OSALTA 1. YLEISTÄ 1.1 Jokaisen ajoneuvoon asennettavan renkaan, mukaan lukien vararenkaat, on oltava tyyppihyväksytty tämän direktiivin määräysten mukaisesti, jollei 2 kohdan määräyksistä muuta johdu. 1.2 Renkaan asentaminen 1.2.1 Kaikkien ajoneuvoon asennettujen renkaiden on oltava liitteessä II olevassa 1.1.5 kohdassa mainittujen seikkojen suhteen samanlaisia. 1.2.2 Kaikkien tietylle akselille asennettujen renkaiden on oltava tyypiltään samoja (katso liitteessä II oleva 1.1 kohta). 1.2.3 Ajoneuvon valmistajan on määriteltävä renkaan tai renkaiden merkintä tai merkinnät tämän kappaleen vaatimusten mukaisesti. Tämän renkaan tai näiden renkaiden, jotka renkaan valmistaja on tehnyt liitteessä II olevassa 3.1.4, 3.1.5 ja 3.3 kohdassa määriteltyjen sallittujen mittapoikkeamien puitteissa, on liikuttava vapaasti niille tarkoitetussa tilassa. Tilan, jossa rengas pyörii, on oltava sellainen, että se sallii esteettömän liikkeen, kun käytetään suurimpia sallittuja rengaskokoja ajoneuvon valmistajan antamien jousituksen, ohjauksen ja hammaspyörän kopan rajoitusten puitteissa. 1.2.4 Turvallisuussyistä vain tietyn rengasvalmistajan tai tiettyjen rengasvalmistajien renkaita tai renkaita, joilla on vastaavat turvallisuusominaisuudet, saadaan asentaa moottoripyörävalmistajan pyynnöstä, sanotun kuitenkaan estämättä 1.2.3 kohdan määräysten soveltamista; tätä ehtoa sovelletaan ainoastaan erittäin tehokkaiden moottoripyörien W ja Z nopeusluokan renkaisiin. 1.3 Kuormitettavuus 1.3.1 Jokaisen renkaan, jolla ajoneuvo on varustettu, suurimman kuormituksen, kuten se liitteessä II olevassa 1.31 kohdassa määritellään ja ottaen huomioon liitteessä II olevassa lisäyksessä 7 annetut määräykset, on oltava ainakin sama kuin: - suurin sallittu akselikuorma, kun akselissa on vain yksi rengas; - puolet suurimmasta sallitusta akselikuormasta, kun akselissa on kaksi rengasta yksittäisasennettuina; - 0,54 kertaa suurin sallittu akselikuorma, kun akselissa on kaksi rengasta pariasennettuina; - 0,27 kertaa suurin sallittu akselikuorma, kun akselissa on kahdet renkaat pariasennettuina; ajoneuvon valmistajan antaman suurimman sallitun akselikuorman mukaan. 1.4 Nopeusluokka 1.4.1 Renkaalla, jolla ajoneuvo on tavallisesti varustettu, on oltava ajoneuvon suurinta rakenteellista nopeutta (ajoneuvon valmistajan ilmoittama mukaan lukien sallittu mittapoikkeama, joka on sallittu sarjatuotannon vaatimuksenmukaisuuden tarkastuksissa) vastaava nopeusluokkatunnus tai soveltuva kuormitus/nopeusyhdistelmä (katso liitteessä II oleva 1.27 kohta). 1.4.2 Mitä edellä määrätään, ei sovelleta: tavallisilla renkailla tavallisesti varustettuihin ajoneuvoihin, jotka ajoittain varustetaan talvi- tai monikäyttörenkailla. Tässä tapauksessa talvi- tai monikäyttörenkaiden nopeusluokkatunnuksen on kuitenkin vastattava joko suurempaa kuin ajoneuvon suurinta rakenteellista nopeutta (ajoneuvon valmistajan ilmoittama) tai vähintään 130 km/h nopeutta (tai molempia). Jos kuitenkin ajoneuvojen suurin rakenteellinen nopeus (ajoneuvon valmistajan ilmoittama) on suurempi kuin talvirenkaiden tai monikäyttörenkaan nopeusluokkatunnusta vastaava nopeus, suurimman nopeuden varoitusmerkin, jossa ilmoitetaan talvirenkaiden suurin nopeudenkesto, on oltava ajoneuvon sisällä ja sijaittava näkyvällä paikalla kuljettajan helposti havaittavissa. 2. ERITYISTAPAUKSET 2.1 Direktiivin 92/93/ETY mukaisesti osatyyppihyväksytyt renkaat voidaan asentaa myös sivuvaunullisiin moottoripyöriin, kolmipyöräisiin mopedeihin, kolmipyöriin ja nelipyöriin. 2.2 Moottoripyörän renkaat voidaan asentaa myös mopediin. 2.3 Ajoneuvoon, jossa on erityisten käyttöolosuhteiden vuoksi muut kuin moottoripyörän renkaat tai henkilöauton renkaat tai hyötyajoneuvon renkaat (esimerkiksi maatalous- ja teollisuustyökoneiden renkaat, maastoajoneuvon renkaat), liitteen II vaatimuksia ei sovelleta, jos hyväksyntäviranomainen hyväksyy, että asennetut renkaat ovat sopivia ajoneuvon käyttöolosuhteisiin. 2.4 Alhaisen suorituskyvyn mopedeihin asennettavat renkaat, kuten ne on määritelty direktiivin 92/61/ETY liitteen 1 huomautuksessa kaksi- ja kolmipyöräisten ajoneuvojen tyyppihyväksynnästä voivat poiketa niistä tyypeistä, joita tämän luvun määräykset koskevat erityisolosuhteista johtuen siinä tapauksessa että ajoneuvon tyyppihyväksynnästä vastuussa olevalle viranomaiselle annetaan vakuutus siitä, että asennetut renkaat ovat ajoneuvon käyttöolosuhteissa asianmukaiset. KAKSI- JA KOLMIPYÖRÄISTEN MOOTTORIAJONEUVOJEN VALAISIMET JA MERKKIVALOLAITTEET LUETTELO LIITTEISTÄ Sivu LIITE I Yleiset vaatimukset, joita sovelletaan kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen valaisimien ja merkkivalolaitetyyppien osan tyyppihyväksynnässä .......... 40 LIITE II Osan tyyppihyväksyntään liittyvät vaatimukset etu(sivu)valaisimista, takavalaisimista, jarruvalaisimista, suuntavalaisimista, takarekisterikilven valaisimista, etusumuvalaisimista, takasumuvalaisimista, peruutusvalaisimista sekä kaksi- ja kolmipyöräisiin moottoriajoneuvoihin asennettavista takaheijastimista .......... 55 Lisäys 1 Valokentän laajuuden vaaka-(h) ja pystysuorat (v) vähimmäiskulmat .......... 58 Lisäys 2 Valotekniset mittaukset .......... 59 Lisäys 3 Takarekisterikilven valaisimen valotekniset mittaukset .......... 60 Lisäys 4 Ilmoituslomake .......... 61 Lisäys 5 Osan tyyppihyväksyntätodistus .......... 62 LIITE III Osan tyyppihyväksyntään liittyvät vaatimukset kaksi- ja kolmipyöräisiin moottoriajoneuvoihin asennettavista laitteista (ajovalaisimet), joissa käytetään hehku- ja halogeenihehkulamppuja, jotka lähettävät lähi- ja/tai kaukovalaistusta 63 LIITE III-A Mopojen ajovalaisimet .......... 65 Lisäys 1 S3- ja S4-luokan hehkulampuilla varustettujen ajovalaisimien valotekniset testit .......... 66 Lisäys 2 HS2-luokan halogeenihehkulampuilla varustettujen ajovalaisimien valotekniset testit .......... 68 Lisäys 3 Ilmoituslomake mopoihin tarkoitetusta ajovalaisintyypistä .......... 70 Lisäys 4 Osan tyyppihyväksyntätodistus mopoihin tarkoitetusta ajovalaisintyypistä .......... 71 LIITE III-B Moottoripyörien ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen ajovalaisimet, jotka lähettävät symmetristä lähi- ja kaukovalaistusta hehkulamppujen avulla .......... 72 Lisäys 1 Valotekniset testit .......... 74 Lisäys 2 Toiminnassa olevien ajovalaisimien valoteknisen käyttäytymisen vakaustesti .......... 76 Lisäys 3 Vaatimukset valaisimista, joissa on muovilasi - Lasi- tai materiaalinäytteen ja valaisinyksikön testaus .......... 77 Sivu Lisäys 4 Ilmoituslomake moottoripyöriin ja kolmipyöräisiin moottoriajoneuvoihin tarkoitetusta ajovalaisintyypistä, jossa käytetään epäsymmetristä lähi- ja kaukovalaistusta lähettäviä hehkulamppuja .......... 78 Lisäys 5 Osan tyyppihyväksyntätodistus moottoripyöriin ja kolmipyöräisiin moottoriajoneuvoihin tarkoitetusta ajovalaisintyypistä, jossa käytetään epäsymmetristä lähi- ja kaukovalaistusta lähettäviä hehkulamppuja .......... 79 LIITE III-C Moottoripyörien ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen ajovalaisimet, jotka lähettävät epäsymmetristä lähi- ja kaukovalaistusta halogeenihehkulamppujen avulla (HS1-lamput) .......... 80 Lisäys 1 Mittauskangas .......... 84 Lisäys 2 Toiminnassa olevien ajovalaisimien valoteknisen suorituskyvyn vakaustesti .......... 85 Lisäys 3 Vaatimukset valaisimista, joissa on muovilasi - Lasi- tai materiaalinäytteen ja valaisinyksikön testaus .......... 86 Lisäys 4 Ilmoituslomake moottoripyöriin ja kolmipyöräisiin moottoriajoneuvoihin tarkoitetusta ajovalaisintyypistä, jossa käytetään epäsymmetristä lähi- ja kaukovalaistusta lähettäviä halogeenihehkulamppuja .......... 87 Lisäys 5 Osan tyyppihyväksyntätodistus moottoripyöriin ja kolmipyöräisiin moottoriajoneuvoihin tarkoitetusta ajovalaisintyypistä, jossa käytetään epäsymmetristä lähi- ja kaukovalaistusta lähettäviä halogeenihehkulamppuja .......... 88 LIITE III-D Moottoripyörien ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen ajovalaisimet, jotka lähettävät epäsymmetristä lähi- ja kaukovalaistusta muiden halogeenihehkulamppujen kuin HS1-lamppujen avulla .......... 89 Lisäys 1 Mittauskangas .......... 94 Lisäys 2 Toiminnassa olevien ajovalaisimien valoteknisen suorituskyvyn vakaustesti .......... 97 Lisäys 3 Vaatimukset valaisimista, joissa on muovilasi - Lasi- tai materiaalinäytteen ja valaisinyksikön testaus .......... 100 Lisäys 4 Ilmoituslomake moottoripyöriin ja kolmipyöräisiin moottoriajoneuvoihin tarkoitetusta ajovalaisintyypistä, jossa käytetään epäsymmetristä lähi- ja kaukovalaistusta lähettäviä halogeenihehkulamppuja .......... 109 Lisäys 5 Osan tyyppihyväksyntätodistus moottoripyöriin ja kolmipyöräisiin moottoriajoneuvoihin tarkoitetusta ajovalaisintyypistä, jossa käytetään epäsymmetristä lähi- ja kaukovalaistusta lähettäviä halogeenihehkulamppuja .......... 110 LIITE IV Mopojen, moottoripyörien ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen osan tyyppihyväksyttyihin valaisimiin tarkoitetut hehkulamput .......... 111 Lisäykset 1-22 (katso liite IV) .......... 113 Lisäys 23 Esimerkki tyyppihyväksynnän mallista .......... 178 Lisäys 24 Hehkulankojen valokeskus ja muodot .......... 179 LIITE I YLEISET VAATIMUKSET, JOITA SOVELLETAAN KAKSI- JA KOLMIPYÖRÄISTEN MOOTTORIAJONEUVOJEN VALAISIMIEN JA MERKKIVALOLAITETYYPPIEN OSAN TYYPPIHYVÄKSYNNÄSSÄ 1. Tässä luvussa "laitetyypillä" tarkoitetaan laitteita, jotka eivät poikkea toisistaan seuraavien oleellisten ominaisuuksien osalta: 1.1 tuotenimi tai tavaramerkki; 1.2 optisen järjestelmän ominaisuudet; 1.3 sellaisten osien lisäys tai poisto, jotka saattavat muuttaa optisia tuloksia toiminnan aikana tapahtuvan heijastuksen, valon taittumisen tai absorption ja/tai vääristymisen vuoksi; 1.4 laitteiden suunniteltu käyttö vasemman- tai oikeanpuoleisessa liikenteessä tai molemmissa; 1.5 lasien ja mahdollisten pinnoitteiden materiaalit. 2. LAITETYYPIN OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄHAKEMUS 2.1 Kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/61/ETY 3 artiklan mukaisesti tehtävässä osan tyyppihyväksyntähakemuksessa on lisäksi oltava seuraavat yksityiskohdat: 2.1.1 laitteen toimintatarkoitus/-tarkoitukset; 2.1.2 jos kyseessä on ajovalaisin, onko se suunniteltu vasemman- vai oikeanpuoleiseen liikenteeseen vai molempiin; 2.1.3 jos kyseessä on suuntavalaisin: sen luokka. 2.2 Kaikista laitetyypeistä, joille osan tyyppihyväksyntää haetaan, hakemukseen on liitettävä: 2.2.1 piirustukset, kolmena kappaleena ja riittävän yksityiskohtaisina, jotta niistä käy ilmi tyyppi, geometriset ehdot joiden mukaan laite asennetaan ajoneuvoon, sekä havaintosuunta, jota on pidettävä vertailuakselina testien aikana (vaakasuora kulma H = 0, pystysuora kulma V = 0), ja piste jota on pidettävä vertailukeskipisteenä näiden testien aikana; jos kyseessä on ajovalaisin, piirustuksissa on oltava vertikaali(aksiaali)leikkaus sekä keulakuva, josta tarvittaessa käy ilmi lasiurien yksityiskohdat; piirustuksissa on myös ilmaistava pakolliselle komponenttien tyyppihyväksyntämerkille ja muille tarvittaville mainitun merkin suorakulmioon liittyville symboleille suunniteltu kohta; 2.2.2 lyhyt tekninen kuvaus, jossa erityisesti ilmaistaan suunniteltu (tai suunnitellut) hehkulamppuluokat, lukuun ottamatta hehkulamppuja, joiden valonlähde ei ole vaihdettava. 2.3 Hakijoiden on liitettävä mukaan kaksi näytekappaletta laitteesta, jolle osan tyyppihyväksyntää haetaan. 2.4 Sen muovin testaamiseksi, josta ajovalaisimien (1) ja etusumuvalaisimien lasit tehdään, on liitettävä mukaan seuraavaa: 2.4.1 kolmetoista lasia; 2.4.1.1 laseista kuusi kappaletta voidaan korvata kuudella vähintään 60 × 80 mm kokoisella materiaalinäytteellä, joissa on tasainen tai kupera ulkopinta sekä keskellä huomattavan tasainen alue (kaarevuussäde vähintään 300 mm), joka on kooltaan vähintään 15 × 15 mm; 2.4.1.2 jokainen lasi tai materiaalinäyte on tuotettava sarjatuotannossa käytettävällä menetelmällä; 2.4.2 heijastin johon lasi voidaan asentaa valmistajan ohjeiden mukaan. 2.5 Lasien ja mahdollisten pinnoitteiden materiaalien mukana on oltava materiaalien ja pinnoitteiden testitulokset, mikäli ne on jo testattu. 2.6 Toimivaltaiset viranomaiset varmistavat, että järjestelyt tuotannon vaatimustenmukaisuuden tehokkaan valvonnan varmistamiseksi ovat riittävät, ennen kuin tyyppihyväksyntä myönnetään. 3. LISÄVAATIMUKSET LAITTEIDEN MERKINNÄSTÄ JA MERKEISTÄ 3.1 Laitteissa on oltava seuraavat merkinnät, jotka ovat selvästi nähtävillä ja joita ei voi muuttaa: 3.1.1 merkki tai tuotenimi; 3.1.2 maininta hehkulamppuluokasta (-luokista): tämä ei päde hehkulamppuihin, joiden valonlähde ei ole vaihdettava; 3.1.3 jos kyseessä on hehkulamppu, jonka valonlähde ei ole vaihdettava, nimellisjännite ja nimelliswattiluku; 3.1.4 direktiivin 92/61/ETY 8 artiklan säännösten mukainen osan tyyppihyväksyntämerkki. Jos kyseessä on ajovalaisin, merkki on laitettava lasiin tai valaisinrunkoon (heijastin käsitetään valaisinrungoksi). Jos lasia ei voi irrottaa rungosta, merkki lasissa riittää. Merkin paikka käy ilmi piirustuksista, joihin viitattiin edellä kohdassa 2.2.1. 4. LAITTEEN OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄ 4.1 Vähintään kahden laitteen muodostaessa saman laitteen osan voidaan osan tyyppihyväksyntä myöntää vain, jos jokainen laite täyttää tämän luvun vaatimukset. 5. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN VALVONTAMENETTELYÄ KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET 5.1 Yleistä 5.1.1 Yhdenmukaisuusvaatimuksia pidetään mekaanisesti ja geometrisesti tyydyttävinä, jos erot eivät ylitä tämän direktiivin vaatimusten mukaisia väistämättömiä tuotantopoikkeamia. 5.1.2 Valoteknisen suorituskyvyn osalta sarjatuottettujen laitteitten vaatimustenmukaisuutta ei kiistetä, jos yksikään mitta-arvo ei poikkea epäsuotuisasti yli 20 prosenttia tässä direktiivissä säädetyistä vähimmäisarvoista testattaessa minkä tahansa satunnaisesti valitun laitteen valoteknistä suorituskykyä, sekä kun kyseessä ovat merkkivalot, ajovalaisimet ja etusumuvalaisimet, joissa on standardihehkulamppu. 5.1.3 Jos edellä esitetyn testin tulokset eivät täytä vaatimuksia, on merkkivalojen, ajovalaisimien tai etusumuvalaisimien tapauksessa testit suoritettava uudelleen toista standardihehkulamppua käyttäen. 5.1.4 Selvästi viallisia laitteita ei oteta huomioon. 5.1.5 Värikoordinaatteja on noudatettava, kun kyseessä ovat merkkivalot, ajovalaisimet tai etusumuvalaisimet, joissa on A-standardin värilämpötilan mukaiset hehkulamput. 5.2 Valmistajan vaatimustenmukaisuuden tarkastuksia koskevat vähimmäisvaatimukset Hyväksyntämerkin haltijan on tehtävä jokaisesta laitetyypistä vähintään seuraavat testit sopivin väliajoin. Testit on tehtävä tämän direktiivin säännösten mukaisesti. Jos jokin näytekappale ei ole yhdenmukainen asianomaisen testin tyypin kanssa, on otettava lisää näytteitä ja testattava ne. Valmistajan on ryhdyttävä toimenpiteisiin asianomaisen tuotteen vaatimustenmukaisuuden takaamiseksi. 5.2.1 Testien luonne Tämän direktiivin vaatimustenmukaisuustestit kattavat moottoripyörien ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen ajovalaisimien valotekniset ja väritekniset ominaisuudet sekä lämmöstä aiheutuvan valorajan reunan pystysuoran asennon muutoksen tarkistuksen. 5.2.2 Testeissä käytettävät menetelmät 5.2.2.1 Testit tehdään yleisesti tässä direktiivissä esitettyjen menetelmien mukaisesti. 5.2.2.2 Valmistajan tekemissä vaatimustenmukaisuustesteissä voidaan käyttää vastaavia menetelmiä tyyppihyväksyntätesteistä vastaavien toimivaltaisten viranomaisten suostumuksella. Valmistajan vastuulla on todistaa, että sovelletut menetelmät vastaavat tässä direktiivissä säädettyjä menetelmiä. 5.2.2.3 Kohtien 2.2.1 ja 2.2.2 soveltaminen vaatii testauslaitteiston jatkuvaa kalibrointia sekä sen korrelointia toimivaltaisen viranomaisen tekemiin mittauksiin. 5.2.2.4 Kaikissa tapauksissa vertailumenetelminä on käytettävä tämän direktiivin menetelmiä erityisesti hallinnollista tarkastusta ja näytteenottoa varten. 5.2.3 Näytteenoton luonne Laitteiden näytekappaleet valitaan sattumanvaraisesti yhdenmukaisesta tuotantoerästä. Yhdenmukainen erä tarkoittaa valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti määriteltyä samantyyppisten laitteiden ryhmää. Arviointi kattaa yleensä yksittäisten tehtaitten sarjatuotannon. Valmistaja voi kuitenkin kerätä yhteen saman laitetyypin tietoja monilta tehtailta, jos nämä tehtaat toimivat saman laatujärjestelmän ja laatujohtamisen alaisina. 5.2.4 Mitatut ja kirjatut valo- ja väritekniset ominaisuudet Näytelaitteelle tehdään valotekniset mittaukset asianmukaisten liitteiden edellyttämissä pisteissä ellei toisin säädetä. Kolmivärikoordinaatteja on noudatettava. 5.2.5 Hyväksyttävyyttä säätelevät perusteet Valmistaja vastaa testitulosten tilastollisesta tutkimuksesta sekä yhdessä toimivaltaisen viranomaisen kanssa tuotteidensa hyväksyttävyyttä säätelevien perusteiden määrityksestä, jotta direktiivin 92/61/ETY liitteessä VI määrätyt eritelmät tuotteiden vaatimustenmukaisuuden tarkastamisesta täyttyvät. Hyväksyttävyyttä säätelevien perusteiden on oltava sellaiset, että 95 prosentin varmuudella 6 kohdan (ensimmäinen näytteenotto) mukaisen pistokokeen läpäisemisen vähimmäistodennäköisyys on 0,95. 6. TARKASTAJAN TEKEMÄÄ NÄYTTEENOTTOA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET 6.1 Yleistä 6.1.1 Yhdenmukaisuusvaatimusten katsotaan mekaanisesti ja geometrisesti täytetyiksi, jos erot eivät ylitä väistämättömiä tuotantopoikkeamia tämän direktiivin vaatimusten puitteissa. 6.1.2 Valoteknisen suorituskyvyn osalta sarjatuotettujen laitteitten yhdenmukaisuutta ei kiistetä, mikäli yksikään mitta-arvo ei poikkea epäsuotuisasti yli 20 prosenttia tässä direktiivissä säädetyistä vähimmäisarvoista, kun testataan minkä tahansa satunnaisesti valitun laitteen valoteknistä suorituskykyä, sekä kun kyseessä ovat merkkivalot, ajovalaisimet ja etusumuvalaisimet, joissa on standardihehkulamppu. 6.1.3 Kolmivärikoordinaatteja on noudatettava, kun kyseessä ovat merkkivalot, ajovalaisimet tai etusumuvalaisimet, joissa on A-standardin värilämpötilan mukaiset hehkulamput. 6.2 Ensimmäinen näytteenotto Ensimmäisessä näytteenotossa valitaan sattumanvaraisesti neljä laitetta. Ensimmäinen kahden laitteen näyte merkitään A:ksi, toinen kahden laitteen näyte B:ksi. 6.2.1 Vaatimustenmukaisuutta ei kiistetä. 6.2.1.1 Tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenetelmän mukaisesti massatuotettujen laitteiden yhdenmukaisuutta ei kiistetä, mikäli laitteen mitta-arvojen poikkeamat epäsuotuisiin suuntiin ovat: 6.2.1.1.1 >TAULUKON PAIKKA> 6.2.1.1.2 >TAULUKON PAIKKA> 6.2.2 Vaatimustenmukaisuus kiistetään 6.2.2.1 Tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenetelmän mukaisesti massatuotettujen laitteiden vaatimustenmukaisuus kiistetään ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vastaamaan vaatimuksia (oikaisu), mikäli laitteiden mitta-arvojen poikkeamat ovat: 6.2.2.1.1 >TAULUKON PAIKKA> 6.2.2.1.2 >TAULUKON PAIKKA> 6.2.3 Peruutettu hyväksyntä Vaatimustenmukaisuus kiistetään ja neuvoston direktiivin 92/61/ETY 10 artiklaa sovelletaan, mikäli tämän liitteen kuvan 1 näytteenottomenetelmän mukaisesti laitteiden mitta-arvojen poikkeamat ovat: 6.2.3.1 >TAULUKON PAIKKA> 6.2.3.2 >TAULUKON PAIKKA> 6.3 Uusintanäytteenotto Tapauksissa A3, B2 ja B3 uusintanäytteenotto, kolmas näyte C kahdesta laitteesta sekä neljäs näyte D kahdesta erityisestä varoitusvalosta, jotka valitaan tarkistuksen jälkeen valmistetusta varastotavarasta, on tarpeen kahden kuukauden kuluessa ilmoituksesta. 6.3.1 Vaatimustenmukaisuutta ei kiistetä 6.3.1.1 Tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenetelmän mukaisesti massatuotettujen laitteiden yhdenmukaisuutta ei kiistetä, mikäli laitteen mitta-arvojen poikkeamat ovat: 6.3.1.1.1 >TAULUKON PAIKKA> 6.3.1.1.2 >TAULUKON PAIKKA> 6.3.2 Vaatimustenmukaisuus kiistetään 6.3.2.1 Tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenetelmän mukaisesti massatuotettujen laitteiden vaatimustenmukaisuus kiistetään ja valmistajaa kehotetaan saattaamaan tuotantonsa vastaamaan vaatimuksia (oikaisu), mikäli laitteiden mitta-arvojen poikkeamat ovat: 6.3.2.1.1 >TAULUKON PAIKKA> 6.3.3 Peruutettu hyväksyntä Vaatimustenmukaisuus kiistetään ja direktiivin 92/61/ETY 10 artiklaa sovelletaan, mikäli tämän liitteen kuvan 1 näytteenottomenetelmän mukaisesti laitteiden mitta-arvojen poikkeamat ovat: 6.3.3.1 >TAULUKON PAIKKA> 6.3.3.2 >TAULUKON PAIKKA> Kuva 1 >VIITTAUS KAAVIOON> LIITE II OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄÄN LIITTYVÄT VAATIMUKSET ETU(SIVU)VALAISIMISTA, TAKAVALAISIMISTA, JARRUVALAISIMISTA, SUUNTAVALAISIMISTA, TAKAREKISTERIKILVEN VALAISIMISTA, ETUSUMUVALAISIMISTA, TAKASUMUVALAISIMISTA, PERUUTUSVALAISIMISTA SEKÄ KAKSI- JA KOLMIPYÖRÄISIIN MOOTTORIAJONEUVOIHIN ASENNETTAVISTA TAKAHEIJASTIMISTA 1. MÄÄRITELMÄT Kaksi- ja kolmipyöräisiin moottoriajoneuvoihin asennettavista valaisimista ja merkkivalolaitteista 29 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/92/ETY liitteessä I annettuja määritelmiä sovelletaan (1). 1.1 "Lasilla" tarkoitetaan valaisimen (laitteen) ulommaista osaa, joka lähettää valoa valaisevan pinnan läpi; 1.2 "pinnoitteella" tarkoitetaan mitä tahansa tuotetta tai tuotteita, joita lisätään yhtenä tai useampana kerroksena lasin ulkopinnalle; 1.3 "erityyppiset laitteet" ovat laitteita, jotka poikkeavat toisistaan sellaisilta olennaisilta osin kuten: 1.3.1 tuotenimi tai tavaramerkki; 1.3.2 optisen järjestelmän ominaisuudet; 1.3.3 sellaisten osien lisäys tai poisto, jotka sattavat muuttaa optisia tuloksia toiminnan aikana tapahtuvan heijastuksen, valon taittumisen, absorption ja/tai vääristymisen vuoksi; 1.3.4 hehkulampun tyyppi; 1.3.5 lasien ja mahdollisten pinnoitteiden materiaalit. 2. SUUNTAVALAISIMIEN OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKIN LISÄTIEDOT: 2.1 Yleensä suuntavalaisimissa numero, joka osoittaa että kyseessä on etusuuntavalaisin (luokka 11) tai takasuuntavalaisin (luokka 12) on oltava kiinnitettynä lähelle osan tyyppihyväksyntämerkin suorakulmiota ja toisella puolella kuin osan tyyppihyväksyntänumero. 2.2 Suuntavalaisimessa, joka ei kohdan 4.7.1 mukaisesti saavuta yhdellä puolella vaadittavaa vähimmäisvalovoimaa kulmaan H = 80°, on osan tyyppihyväksyntämerkin suorakulmion alapuolelle kiinnitettävä vaakasuora nuoli, jonka kärki osoittaa siihen suuntaan, jossa kohdan 4.7.1 mukainen vähimmäisvalovoima saavutetaan vähintään kulmaan H = 80°. 3. YLEISET VAATIMUKSET Laitteet on suunniteltava ja rakennettava siten, että normaaleissa käyttöoloissa ja huolimatta mahdollisista värähtelyistä niiden moitteeton toiminta säilyy vahingoittumatta ja ne säilyttävät tässä liitteessä vaaditut ominaisuutensa. 4. SÄTEILEVÄN VALON VOIMAKKUUS Kahdesta kummankaan laitteen säteilemän valon valovoima vertailuakselilla ei saa olla pienempi kuin jäljempänä taulukossa määritetty vähimmäisvalovoima eikä suurempi kuin enimmäisvalovoima. Missään suunnassa ei annettuja enimmäisarvoja saa ylittää. >TAULUKON PAIKKA> 4.5 Vertailuakselin ulkopuolella ja lisäyksen 1 piirrosten määrittelemien kulmien alueilla säteilevän valon valovoiman on kunkin lisäyksen 2 valonjakautumistaulukossa määritetyn pisteen suuntaan oltava vähintään edellä kohdissa 4.1-4.4 annettujen vähimmäisarvojen tuotoksen suuruinen sekä tässä taulukossa annetun prosenttiluvun suuruinen kyseessä olevaan suuntaan. 4.6 Poikkeuksena edellä 4.1 kohtaan 60 cd:n enimmäisvalovoima sallitaan taka(sivu)valaisimille, jotka on rakenteellisesti yhdistetty jarruvalaisimien kanssa sen tason alapuolella, joka muodostaa 5° kulman vaakatasosta alaspäin. 4.7 Lisäksi 4.7.1 Kaikilla lisäyksessä 1 määritellyillä alueilla säteilevän valon voimakkuuden on oltava sivuvalaisimissa vähintään 0,05 cd ja jarruvalaisimissa ja suuntavalaisimissa vähintään 0,3 cd. 4.7.2 Kun sivuvalaisimet on ryhmitetty tai rakenteellisesti yhdistetty jarruvalaisimeen, on näiden kahden samanaikaisesti sytytetyn valon mitatun todellisen valovoiman suhteen yksin palavan takavalaisimen voimakkuuden oltava vähintään 5:1 lisäyksessä 2 määritellyissä yhdessätoista mittauspisteessä, jotka sijaitsevat valonjakautumistaulukossa esitetyllä alueella, joka rajoittuu pisteen 0° V ja ± 10° H kautta kulkeviin pystysuoriin viivoihin sekä pisteen ± 5° V ja 0° H kautta kulkeviin vaakasuoriin viivoihin. 4.7.3 Lisäyksen 2 kohdan 2.2 vaatimukset valovoiman paikallisista vaihteluista on täytettävä. 4.8 Valovoimat on mitattava lampun palaessa yhtäjaksoisesti. Valojen vilkkutoiminnossa on huolehdittava, ettei laite ylikuumene. 4.9 Lisäyksessä 2, johon viitataan edellä kohdassa 4.5, on tarkempia tietoja käytettävistä mittausmenetelmistä. 4.10 Takarekisterikilven valaisimen on täytettävä lisäyksen 3 edellytykset. 4.11 Useilla valonlähteillä varustettujen hehkulamppujen valotekninen suorituskyky tarkastetaan lisäyksen 2 vaatimusten mukaisesti. 5. TESTIOLOSUHTEET 5.1 Kaikki mittaukset on suoritettava värittömällä standardihehkulampulla, joka kuuluu laitteeseen tarkoitettujen hehkulamppujen luokkaan ja joka säädetään lähettämään kyseiseltä hehkulampulta vaadittavaa referenssivalovirtaa. Hehkulampuilla, joiden valonlähteet eivät ole vaihdettavia, kaikki mittaukset kuitenkin tehdään joko jännitteellä 6,75 V tai 13,5 V. 5.2 Laitteen valoa lähettävän pinnan pysty- ja vaakasuorat reunat määritetään ja mitoitetaan suhteessa sen vertailukeskipisteeseen. 6. SÄTEILEVÄN VALON VÄRI Jarru- ja takavalaisimet lähettävät punaista valoa, etuvalaisimet valkoista valoa ja suuntavalaisimet ruskeankeltaista valoa. Säteilevän valon värin, joka mitataan valmistajan erittelemään hehkulamppuluokkaan kuuluvaa hehkulamppua käyttäen, on oltava liitteen I lisäyksessä 1 vaadittujen kolmivärikoordinaattien raja-arvojen sisällä silloin, kun hehkulamppua käytetään testijännitteellä liitteen IV erittelyn mukaisesti. Hehkulamppujen, joiden valonlähteet eivät ole vaihdettavia, väritekniset ominaisuudet on kuitenkin tarkastettava niillä valonlähteillä, jotka hehkulampuissa ovat jännitteillä 6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V. 7. ETU- JA TAKASUMUVALAISIMET Direktiivin 76/762/ETY vaatimuksia etusumuvalaisimista sekä direktiivin 77/538/ETY vaatimuksia takasumuvalaisimista sovelletaan. 8. PERUUTUSVALAISIMET Direktiivin 77/539/ETY vaatimuksia peruutusvalaisimista sovelletaan. 9. TAKAHEIJASTIMET 9.1 Polkimien takaheijastimet 9.1.1 Takaheijastimien on oltava muodoltaan sellaisia, että ne mahtuvat suorakulmioon, jonka sivumittojen suhde on korkeintaan 8. 9.1.2 Polkimien takaheijastimien on oltava direktiivin 76/757/ETY liitteen VIII vaatimusten mukaan ruskeankeltaiset. 9.1.3 Jokaisen neljän polkimen takaheijastimen toimivan heijastavan pinta-alan on oltava vähintään 8 cm². 9.2 Muut takaheijastimet Direktiivin 76/757/ETY vaatimuksia takaheijastimista sovelletaan. LIITE III OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄÄN LIITTYVÄT VAATIMUKSET KAKSI- JA KOLMIPYÖRÄISIIN MOOTTORIAJONEUVOIHIN ASENNETTAVISTA LAITTEISTA (AJOVALAISIMET), JOISSA KÄYTETÄÄN HEHKU- TAI HALOGEENIHEHKULAMPPUJA, JOTKA LÄHETTÄVÄT LÄHI- JA/TAI KAUKOVALAISTUSTA 1. MÄÄRITELMÄT Direktiivin 92/92/ETY liitteessä I annettuja määritelmiä sovelletaan. 1.1 "Lasilla" tarkoitetaan ajovalaisimen (laitteen) ulommaista osaa, joka lähettää valoa valaisevan pinnan läpi; 1.2 "pinnoitteella" tarkoitetaan mitä tahansa tuotetta tai tuotteita, joita lisätään yhtenä tai useampana kerroksena lasin ulkopinnalle; 1.3 "erityyppiset ajovalaisimet" ovat ajovalaisimia, jotka poikkeavat toisistaan sellaisilta oleellisilta osin kuten: 1.3.1 tavaramerkki tai kauppanimitys; 1.3.2 optisen järjestelmän ominaisuudet; 1.3.3 sellaisten osien lisääminen tai poistaminen, jotka saattavat muuttaa optisia tuloksia toiminnan aikana tapahtuvan heijastuksen, valon taittumisen, absorption ja/tai vääristymisen vuoksi. Sellaisten suodattimien lisääminen tai poistaminen, jotka on suunniteltu muuttamaan valokeilan väriä, ei valon hajontaa, ei kuitenkaan aiheuta tyyppimuutosta; 1.3.4 sopivuus oikean- tai vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tai molempiin; 1.3.5 valokeilan laji (kaukovalo, ajovalo tai molemmat); 1.3.6 pesä johon asianmukaisen luokan hehkulamppu (tai -lamput) sopii; 1.3.7 lasien ja mahdollisten pinnoitteiden materiaalit. 2. AJOVALAISIMET Seuraavat ajovalaisimet on pidettävä erillään: 2.1 >TAULUKON PAIKKA> 2.2 >TAULUKON PAIKKA> 2.3 >TAULUKON PAIKKA> LIITE III-A MOPOJEN AJOVALAISIMET 1. YLEISET VAATIMUKSET 1.1 Ajovalaisimet on suunniteltava ja valmistettava siten, että tavanomaisissa käyttöoloissa ja huolimatta mahdollisesta tärinästä ne toimivat jatkuvasti asianmukaisesti sekä säilyttävät tässä liitteessä vaaditut ominaisuutensa. 1.2 Hehkulampun kiinnittämiseen tarkoitetut osat on suunniteltava siten, että hehkulampun voi kiinnittää asianmukaisella tavalla paikalleen jopa pimeässä. 2. ERITYISVAATIMUKSET 2.1 Lasin oikea paikka optiseen järjestelmään nähden on oltava selvästi merkitty ja lukittu paikalleen rotaation välttämiseksi käytön aikana. 2.2 Lisäyksissä 1 ja 2 kuvattua mittakangasta ja standardivalaisinta, jossa käytetään sileää ja väritöntä hehkulamppua, joka kuuluu yhteen 2.1 kohdassa ja liitteessä III esitetyistä luokista, on käytettävä ajovalaisimen valaisukyvyn tarkistamiseksi. Standardivalaisimet on säädettävä asianmukaiseen viitevalovirtaan niiden arvojen mukaan, jotka säädetään niille ajovalaisimille asiaa koskevassa teknisessä asiakirjassa (katso liite IV). 2.3 Lähivalokeilan on tuotettava niin tarkka leikkaus, että oikea säätö on sen avulla käytännössä mahdollista. Leikkauksen on oltava selvästi vaakasuora ja mahdollisimman suorasti yli ± 900 mm vaakasuoraa pituutta mitattuna 10 metrin etäisyydestä (halogeenihehkulampun tapauksessa: pituus vähintään ± 2 250 mm mitattuna 25 metrin etäisyydestä; katso lisäys 2). Lisäyksen 1 mukaisesti säädettyinä ajovalaisimet täyttävät niille siinä asetetut ehdot. 2.4 Valon hajonta ei saa vaihdella lateraalisesti siten, että se heikentäisi hyvää näkyvyyttä. 2.5 Valaistus kankaalla, josta mainitaan 2.2 kohdassa, on mitattava valomittarin avulla käytettävän alueen ollessa 65 mm neliön rajoissa. 3. LISÄVAATIMUKSET, JOTKA LIITTYVÄT KAIKKIIN MAHDOLLISIIN TARKASTUKSIIN, JOITA TOIMIVALTAISET VIRANOMAISET VOIVAT SUORITTAA TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTAMISEKSI LIITTEESSÄ I OLEVAN 5.2.4 KOHDAN MUKAISESTI Kaikki ajovalaisimien valoteknisten ominaisuuksien kirjaukset, jotka on tehty vaatimustenmukaisuuden testaamista koskevien yleisten vaatimusten mukaisesti, on rajoitettava pisteisiin HV - LH - RH - L 600 - R 600 (katso kuva lisäyksessä 1). LIITE III-B MOOTTORIPYÖRIEN JA KOLMIPYÖRÄISTEN MOOTTORIAJONEUVOJEN AJOVALAISIMET, JOTKA LÄHETTÄVÄT SYMMETRISTÄ LÄHI- JA KAUKOVALAISTUSTA HEHKULAMPPUJEN AVULLA 1. LISÄVAATIMUKSET TIETTYJEN LAITTEIDEN MERKEISTÄ JA MERKITSEMISESTÄ 1.1 Ajovalaisimissa on oltava selvästi luettavissa ja pysyvästi kirjaimet "MB" (ajovalaisimen symboli) vastapäätä osan tyyppihyväksyntämerkkiä. 1.2 Ajovalaisimet, jotka on suunniteltu siten, että lähivalolangan tai minkä tahansa muun valonlähteen, joihin ne on integroitu, samanaikainen sytytys estetään, voidaan merkitä vinoviivalla (/) ajovalaisinsymbolin (MB) perään osan tyyppihyväksyntämerkissä. 1.3 Muovilasilla varustetuissa ajovalaisimissa on oltava kirjaimet "PL" lähellä 1.1 kohdassa esitettyä symbolia. 2. YLEISET VAATIMUKSET 2.1 Jokaisen näytteen on täytettävä 3 kohdassa esitetyt laatuvaatimukset. 2.2 Ajovalaisimet on suunniteltava ja valmistettava siten, että tavanomaisissa käyttöoloissa ja huolimatta mahdollisesta tärinästä ne toimivat jatkuvasti asianmukaisesti sekä säilyttävät vaaditut ominaisuutensa. 2.2.1 Ajovalaisimet asennetaan laitteella, joka mahdollistaa niiden säätämisen ajoneuvossa niitä koskevien sääntöjen mukaan. Tällaista laitetta ei tarvita, mikäli ajovalaisinyksiköt koostuvat umpiosta ja lasista, joita ei voida erottaa, kun tämänkaltaisten yksikköjen käyttö rajoittuu ajoneuvoihin, joissa ajovalaisimet säädetään muilla tavoin. Jos erityisesti kaukovalotoimintaa ja erityisesti lähivalotoimintaa varten suunnitellut ajovalaisimet, joista molemmissa on oma hehkulamppunsa, ja jotka on ryhmitetty yhteen tai rakenteellisesti yhdistetty yhdeksi laitteeksi, asetuslaite mahdollistaa jokaisen optisen järjestelmän säätämisen yksitellen virallisten asetusarvojen saavuttamiseksi. 2.2.2 Nämä vaatimukset eivät kuitenkaan koske ajovalaisinkokonaisuuksia, joiden umpiot ovat jakamattomat. Tämäntyyppiseen kokonaisuuteen sovelletaan jäljempänä 3.3 kohdassa esitettyjä vaatimuksia. Kun käytetään useampaa kuin yhtä valonlähdettä kaukovalon tuottamiseen, käytetään yhdistettyjä toimintoja suurimman valaistusarvon (Emax) määrittämiseksi. 2.3 Hehkulampun kiinnittämiseen tarkoitetut osat on suunniteltava siten, että hehkulampun voi kiinnittää asianmukaisella tavalla paikalleen jopa pimeässä. 2.4 Lisäyksen 2 vaatimusten mukaiset testit on suoritettava sen varmistamiseksi, ettei valotekniikassa ole käytön aikana liikaa poikkeamia. 2.5 Jos ajovalaisimen lasi on muovinen, tehdään ylimääräisiä testejä lisäyksen 3 vaatimusten mukaisesti. 3. ERITYISVAATIMUKSET 3.1 Lasin oikea paikka optiseen järjestelmään nähden on oltava selvästi merkitty ja lukittu paikalleen rotaation välttämiseksi käytön aikana. 3.2 Lisäyksessä 1 kuvattua mittakangasta ja standardivalaisinta (S1 ja/tai S2, katso liite IV), jossa käytetään sileää ja väritöntä hehkulamppua, on käytettävä ajovalaisimen valaisukyvyn tarkistamiseksi. Standardivalaisimet on säädettävä asianmukaiseen viitevalovirtaan ajovalaisimilta vaadittavien arvojen mukaan. 3.3 Lähivalokeilan on tuotettava niin tarkka leikkaus, että oikea säätö on sen avulla käytännössä mahdollista. Leikkauksen on oltava mahdollisimman suora ja vaakasuora ja vähintään ± 5° vaakasuoraa pituutta. Lisäyksen 1 mukaisesti säädettyinä ajovalaisimet täyttävät niille siinä asetetut ehdot. 3.4 Valon hajonta ei saa vaihdella lateraalisesti siten, että se heikentäisi hyvää näkyvyyttä. 3.5 Valaistus kankaalla, josta mainittiin kohdassa 3.2, on mitattava pintatoimintavalokennon avulla 65 mm neliön rajoissa. 4. LISÄVAATIMUKSET, JOTKA LIITTYVÄT KAIKKIIN MAHDOLLISIIN TARKASTUKSIIN, JOITA TOIMIVALTAISET VIRANOMAISET VOIVAT SUORITTAA TUOTANNON YHDENMUKAISUUDEN TARKISTAMISEKSI LIITTEEN I KOHDAN 5.1 MUKAISESTI 4.1 Vyöhykkeen III arvossa epäsuotuisa enimmäispoikkeama voi olla seuraavaa: - 0,3 luksia vastaava 20 prosenttia - 0,45 luksia vastaava 30 prosenttia 4.2 jos, kaukovalaistuksen tapauksessa, HV:n ollessa isoluksin 0,75 Emax rajoissa, sallittu mittapoikkeama + 20 prosenttia enimmäisarvoille ja - 20 prosenttia vähimmäisarvoille havaitaan valoteknisillä arvoilla missä tahansa mittauspisteessä, jotka eritellään tämän direktiivin lisäyksessä 1 4.3 ja 4.4 kohdassa. 4.3 Kuumuudesta aiheutuvan pystysuoran asennon leikkausviivamuutoksen varmistamiseksi sovelletaan seuraavaa käytäntöä: Yksi ajovalaisinnäytteistä testataan lisäyksen 2 2.1 kohdassa kuvatun käytännön mukaisesti sen jälkeen kun se on ollut kolme perättäistä kertaa syklissä, joka kuvataan lisäyksen 2 2.2.2 kohdassa. Ajovalaisinta ei tule pitää hyväksyttävänä, jos Är ei ylitä 1,5 mrad:a. Jos tämä arvo ylittää 1,5 mrad:n mutta on korkeintaan 2,0 mrad:a, toinen ajovalaisin on testattava, minkä jälkeen molemmista näytteistä kirjattujen absoluuttisten arvojen keskiarvon ei tule ylittää 1,5 mrad:a. LIITE III-C MOOTTORIPYÖRIEN JA KOLMIPYÖRÄISTEN MOOTTORIAJONEUVOJEN AJOVALAISIMET, JOTKA LÄHETTÄVÄT EPÄSYMMETRISTÄ LÄHI- JA KAUKOVALAISTUSTA HALOGEENIHEHKULAMPPUJEN AVULLA (HS1-HEHKULAMPUT) TAI R2-LUOKAN HEHKULAMPPUJEN AVULLA 1. MERKINTÖJÄ JA LAITTEIDEN MERKITSEMISTÄ KOSKEVAT LISÄVAATIMUKSET 1.1 Ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu täyttämään vain yhden liikennesäännön vaatimukset (joko vasemmanpuoleista tai oikeanpuoleista liikennettä varten), täytyy olla rajamerkintä alueesta, joka voidaan peittää tienkäyttäjien häikäisemisen välttämiseksi maissa, joiden liikennesääntö on erilainen kuin se, jonka vaatimusten mukaan ajovalaisin on suunniteltu. Jos mainittu alue on kuitenkin selvästi havaittavissa rakenteen perusteella, kyseinen raja ei ole tarpeen. 1.2 Ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikeanpuoleisen liikenteen vaatimukset että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, on oltava merkintä jonka avulla voidaan paikallistaa asennot valoyksikön asentamiseksi paikalleen ajoneuvoon tai hehkulampun asentamiseksi umpioon; kyseiset merkinnät koostuvat kirjaimista "R/D" asennolle oikeanpuoleista liikennettä varten ja kirjaimet "L/G" asennolle vasemmanpuoleista liikennettä varten. 1.3 Kaikkien ajovalaisimien, jotka on suunniteltu siten, että ne estävät ajovalohehkulampun ja muun niihin mahdollisesti liittyvän valolähteen samanaikaisen sytyttämisen, tyyppihyväksyntämerkintään merkitään vinoviiva (/) ohitusvaloajovalaisimen symbolin jälkeen. 1.4 Mikäli valaisimet täyttävät vain vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, tyyppihyväksyntämerkinnän alapuolelle merkitään vaakasuora nuoli, joka katsottuna suoraan edestä osoittaa oikeaan eli kohti tien sitä puolta, jolla liikennöidään. 1.5 Jos ajovalaisimet täyttävät molempien liikenneohjesääntöjen vaatimukset valaisimen tai hehkulampun säädön tarkoituksellisen muutoksen jälkeen, tyyppihyväksyntämerkinnän alapuolelle merkitään vaakasuora nuoli, jossa on kaksi kärkeä, joista toinen osoittaa vasemmalle ja toinen oikealle. 1.6 Ajovalaisimiin, joissa on HS1-hehkulamppu, merkitään kirjaimet "MBH" tyyppihyväksyntämerkintää vastapäätä. 1.7 Edellä mainittujen merkintöjen on oltava selvästi nähtävissä ja pysyviä. 1.8 Ajovalaisimiin, joissa on muovinen lasi, merkitään kirjaimet "PL" lähelle kohdissa 1.2-1.7 kuvattuja symboleja. 2. YLEISET VAATIMUKSET 2.1 Jokaisen näytteen on täytettävä 3-5 kohdan määräykset. 2.2 Ajovalaisimet on suunniteltava ja valmistettava siten, että tavanomaisissa käyttöolosuhteissa ja huolimatta mahdollisesta tärinästä ne toimivat jatkuvasti asianmukaisesti sekä säilyttävät vaaditut ominaisuutensa. 2.2.1 Ajovalaisimissa on oltava säätölaite, joka mahdollistaa valaisimien säätämisen ajoneuvossa niitä koskevien määräysten mukaisesti. Laitteen ei tarvitse olla kiinteä osa sellaista ajovalaisinyksikköä, joka koostuu umpiosta ja diffuusiolasista, joita ei voida erottaa, edellyttäen että ajovalaisinyksikön käyttö on rajoitettu ajoneuvoihin, joissa ajovalaisimia voidaan säätää muilla keinoin. Jos ajovalaisin, joka lähettää kaukovaloa, sekä ajovalaisin, joka lähettää lähivaloa, on yhdistetty kaksoisyksiköksi, ja jos molemmissa ajovalaisimissa on oma hehkulamppu, säätölaitteella on voitava säätää jokainen erillinen optinen järjestelmä asiaankuuluvalla tavalla. 2.2.2 Nämä määräykset eivät kuitenkaan koske sellaisia ajovalaisinyksiköitä, joissa on kiinteä umpio. Tällaisissa tapauksissa sovelletaan tämän liitteen 2 kohdan määräyksiä. Mikäli ajovalokeila saadaan useammasta kuin yhdestä valolähteestä, lähteiden on oltava yhdistetty suurimman mahdollisen valaistusarvon saamiseksi (Emax). 2.3 Osat, joilla hehkulamppu on tarkoitus kiinnittää umpioon, on valmistettava siten, että hehkulamppu voidaan asentaa pimeässäkin vaikeuksitta oikeaan asentoon. 2.4 Lasin oikea asento optiseen järjestelmään nähden on merkittävä selvästi ja lasi on lukittava oikeaan asentoon rotaation välttämiseksi. 2.5 Jos ajovalaisimet on valmistettu sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset täyttäviksi, valaisin säädetään annetun liikennesäännön mukaiseksi asianmukaisella alkuasennuksella ajoneuvoa varustettaessa tai käyttäjän tarkoituksellisella toiminnalla. Mainittu alkuasennus tai tarkoituksellinen toiminta voi olla esimerkiksi joko valaisinyksikön asennus ajoneuvoon tai lampun asennus mainittuun kokonaisuuteen erityisellä kulma-asetuksella. Kaikissa tapauksissa mahdollisia asentoja saa olla ainoastaan kaksi, jotka on määritelty selvästi ja jotka ovat liikenneohjesäännön mukaisia (oikean- tai vasemmanpuoleista liikennettä varten), ja niiden asentaminen väliasentoon on tehtävä mahdottomaksi. Jos hehkulampulla voi olla kaksi erilaista asentoa, osat, joilla hehkulamppu kiinnitetään umpioon, on suunniteltava ja valmistettava siten, että molemmissa asennoissa hehkulamppu on asennettavissa samalla tarkkuudella kuin mitä vain yhden liikenneohjesäännön vaatimukset täyttävältä hehkulampulta vaaditaan. Yhdenmukaisuus tarkastetaan visuaalisesti ja, tarpeen vaatiessa, testiasennuksen avulla. 2.6 Jotta varmistettaisiin, ettei menettely aiheuta liiallisia muutoksia valoteknisen suorituskyvyn määrässä, tehdään myös lisäyksen 2 mukaiset lisätestit. 2.7 Jos ajovalaisimen lasi on muovinen, tehdään ylimääräisiä testejä lisäyksen 3 vaatimusten mukaisesti. 3. VALAISTUSTA KOSKEVAT VAATIMUKSET 3.1 Yleiset vaatimukset 3.1.1 Ajovalaisimet on suunniteltava siten, että varustettuina riittävillä HS1- tai R2-hehkulampuilla ne lähettävät valoa, joka ei häikäise, mutta on riittävä lähivaloksi ja valaisee hyvin kaukovalona. 3.1.2 Ajovalaisimesta lähtevän valon tarkistamiseen on käytettävä kangasta, joka asetetaan kohtisuoraan 25 metrin päähän ajovalaisimesta lisäyksen I mukaisesti. 3.1.3 Ajovalaisimia tutkittaessa on käytettävä nimelliselle 12 voltin jännitteelle suunniteltua väritöntä vertailuhehkulamppua. Hehkulampun liitäntänavoissa ajovalaisintestin aikana kulkeva jännite säädetään seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Ajovalaisinta pidetään hyväksyttävänä, jos se on kohdan 3 vaatimusten mukainen verrattuna ainakin yhteen vertailuvalaisimeen, joka voidaan antaa testattavan ajovalaisimen yhteydessä. 3.1.4 Mitat, jotka määräävät hehkulankojen sijainnin HS1- tai R2-vertailuhehkulampun sisällä, sisältyvät liitteeseen IV. 3.1.5 Vertailuhehkulampun kuvun on oltava muodoltaan ja optisilta ominaisuuksiltaan sellainen, että siitä aiheutuu mahdollisimman vähän heijastusta tai valon taittumista, jolla voi olla valon hajaantumista heikentävä vaikutus. 3.2 Lähivaloja koskevat määräykset 3.2.1 Lähivalokeilan on tuotettava niin selvä leikkaus, että säätöä voidaan muuttaa oikein sanotun leikkauksen avulla. Leikkauksen on oltava suora vaakasuora viiva vastakkaisella puolella tietä verrattuna siihen liikenneohjesääntöön, jota varten hehkulamppu on tarkoitettu. Toisella puolen leikkaus ei saa ylittää katkoviivaa HV-H1 ja H4, joka muodostuu suorasta viivasta H1-H4, joka on 45 asteen kulmassa vaakasuoraan tasoon, ja suorasta viivasta H1-H4, joka on siirtynyt 1 prosentilla suorasta linjasta hh, tai suorasta viivasta HV-H3 15 asteen kulmassa vaakasuoraan tasoon (katso lisäys I). Leikkaus, joka ylittää sekä viivan HV-H2 että viivan H2-H4 ja joka johtuu yllämainituista siirtymistä, ei ole hyväksyttävä. 3.2.2 Ajovalaisin on asennettava siten että: 3.2.2.1 jos ajovalaisin on suunniteltu täyttämään oikeanpuoleisen liikenteen vaatimukset sen tuottaman valokeilan leikkauksen kankaan vasemmalla puolella on oltava vaakasuora, ja oikeanpuoleisen liikenteen vaatimukset täyttävän ajovalaisimen valokeilan tuottaman leikkauksen kankaan oikealla puolella on oltava vaakasuora. Kankaan on oltava tarpeeksi leveä, jotta leikkauksen tutkiminen vähintään 5 asteen verran linjan v-v molemmin puolin on mahdollista; 3.2.2.2 kankaalla leikkauksen vaakasuoran osan on oltava 25 cm ajovalaisimen kiintopisteen läpi kulkevan vaakasuoran tason alapuolella (katso lisäys 1); 3.2.2.3 leikkauksen kärjen on oltava suoralla linjalla v-v. Jos valokeila ei tuota leikkausta, jolla on selvä kulma, sivusuuntainen säätö tehdään siten, että se parhaiten vastaa valaistusvaatimuksia koskien pisteitä 75R ja 50R oikeanpuoleista liikennettä varten ja pisteitä 75L ja 50L vasemmanpuoleista liikennettä varten. 3.2.3 Ajovalaisimen on näin asennettuna täytettävä vaatimukset, jotka määritellään 3.2.5-3.2.7 kohdassa ja 3.3 kohdassa. 3.2.4 Jos valaisin ei edellä kuvatun mukaisesti asennettuna täytä 3.2.5-3.2.7 kohdassa sekä 3.3 kohdassa määrättyjä vaatimuksia, voidaan asennusta muuttaa, edellyttäen että valokeilan akseli ei siirry sivusuunnassa enempää kuin yhden asteen (= 44 cm) oikealle tai vasemmalle. Väärän asennuksen 1 asteen raja oikealle tai vasemmalle ei ole yhtäläinen pystysuoran väärän asennuksen kanssa, jota rajoittavat vain 3.3 kohdan määräykset. Leikkauksen vaakasuora osa ei kuitenkaan saa ylittää linjaa hh. Leikkauksen avulla tehdyn asennuksen helpottamiseksi voidaan ajovalaisin peittää osittain, jotta leikkaus olisi selvärajaisempi. 3.2.5 Lähivalojen kankaalle heittämän valokeilan on täytettävä seuraavassa taulukossa määritellyt vaatimukset: >TAULUKON PAIKKA> 3.2.6 Vyöhykkeissä I, II, III ja IV ei saa olla sivuttaista vaihtelua, joka heikentää hyvää näkyvyyttä. 3.2.7 Ajovalaisimien, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikeanpuoleisen liikenteen vaatimukset että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset on valaisinyksikön tai hehkulampun kahden asennon osalta täytettävä edellä mainitut tarkoitettua asentoa vastaavan liikennesäännön vaatimukset. 3.3 Kaukovaloja koskevat määräykset 3.3.1 Kaukovalojen kankaalle heittämä valokeila mitataan käyttämällä samoja ajovalaisinasetuksia kuin 3.2.5-3.2.7 kohdassa määrätyissä mittauksissa. 3.3.2 Kaukovalojen kankaalle lähettämän valokeilan on täytettävä seuraavat vaatimukset: 3.3.2.1 Linjojen h-h ja v-v leikkauspisteenä on isoluksi, joka vastaa 90 prosenttia enimmäisvalaistuksesta. Enimmäisarvo Em on vähintään 32 luksia. Sen arvo ei saa ylittää 240 luksia. 3.3.2.2 Lähtien vaakasuorasti HV-pisteestä vasemmalle ja oikealle, valaistuksen on oltava vähintään 16 luksia 1,125 metrin etäisyydellä ja vähintään 4 luksia 2,25 metrin etäisyydellä. 3.4 Edellä 3.2.5-3.2.7 kohdassa määritelty kankaalle heijastuva valaistus mitataan valomittarilla, jonka hyötypinnan sivun pituus on alle 65 millimetriä. 4. VERTAILUAJOVALAISIN Ajovalaisinta: 4.1 joka täyttää jäljempänä esitetyt tyyppihyväksyntävaatimukset, 4.2 jonka keskiläpimitta on vähintään 160 mm, 4.3 joka lähettää, vertailuhehkulampulla varustettuna, kohdassa 3 määriteltyihin eri vyöhykkeiden eri pisteisiin valoa, 4.3.1 joka on vähintään 90 % enimmäisarvoista ja 4.3.2 vähintään 120 % 3.2.5 kohdan taulukossa määritellyistä vähimmäisarvoista, pidetään vertailuajovalaisimena. 5. KAIKKIA SELLAISIA TARKASTUKSIA KOSKEVAT LISÄVAATIMUKSET, JOTKA TOIMIVALTAINEN VIRANOMAINEN VOI SUORITTAA TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTAMISEKSI LIITTEEN I KOHDAN 5.1 MUKAISESTI 5.1 Arvojen B 50L (tai R) ja vyöhykkeen III enimmäispoikkeama saa olla järjestyksessä >TAULUKON PAIKKA> 5.2 Lähivalojen suhteen tässä direktiivissä määrätyt arvot toteutuvat pisteessä HV (0,2 luksin toleranssilla) ja tähän pisteeseen suhteutetaan ainakin yksi piste (25 metrin etäisyydellä olevan) mittakankaan jokaiselta alueelta, joka rajoittuu 15 cm säteellä pisteiden B 50L (tai R) (0,1 luksin toleranssilla), 75R (tai L), 50R( tai L), 25R ja 25L ympärille sekä vyöhykkeen IV siltä alalta, joka on korkeintaan 22,5 cm linjan 25 R-25 L yläpuolella. 5.2.1 Kun HV on isoluksin 0,75 Emax rajoissa, mikäli kaukovalojen suhteen havaitaan valoteknisissä arvoissa missä tahansa kohdassa 3.2.5 määritellyssä mittapisteessä yli + 20 prosentin toleranssi enimmäisarvoihin nähden ja yli - 20 prosentin toleranssi vähimmäisarvoihin nähden, vertailumerkkiä ei oteta huomioon. 5.3 Jos edellä esitettyjen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimien säätöä voidaan muuttaa, edellyttäen että valokeilan akseli ei siirry sivusuunnassa enempää kuin yhden asteen vasemmalle tai oikealle. 5.4 Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon. 5.5 Vertailumerkkiä ei oteta huomioon. LIITE III-D MOOTTORIPYÖRIEN JA KOLMIPYÖRÄISTEN MOOTTORIAJONEUVOJEN AJOVALAISIMET, JOTKA LÄHETTÄVÄT EPÄSYMMETRISTÄ LÄHI- JA KAUKOVALAISTUSTA MUIDEN HALOGEENIHEHKULAMPPUJEN KUIN HS1-LAMPPUJEN AVULLA 1. MERKINTÖJÄ JA MERKINTÄLAITTEITA KOSKEVAT LISÄVAATIMUKSET 1.1 Ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu täyttämään vain yhden liikennesäännön vaatimukset (joko vasemmanpuoleista tai oikeanpuoleista liikennettä varten), täytyy olla rajamerkintä alueesta, joka voidaan peittää tienkäyttäjien häikäisemisen välttämiseksi maissa, joiden liikennesääntö on erilainen kuin se, jonka vaatimusten mukaan ajovalaisin on suunniteltu. Jos mainittu alue on kuitenkin selvästi havaittavissa rakenteen perusteella, kyseinen raja ei ole tarpeen. 1.2 Ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikeanpuoleisen liikenteen vaatimukset että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, on oltava merkintä jonka avulla voidaan paikallistaa asennot valoyksikön asentamiseksi paikalleen ajoneuvoon tai hehkulampun asentamiseksi umpioon; sanotut merkinnät koostuvat kirjaimista "R/D" asennolle oikeanpuoleista liikennettä varten ja kirjaimet "L/G" asennolle vasemmanpuoleista liikennettä varten. 1.3 Kaikkien ajovalaisimien, jotka on suunniteltu siten, että ne estävät ajovalohehkulampun ja muun niihin mahdollisesti liittyvän valolähteen samanaikaisen sytyttämisen, tyyppihyväksyntämerkintään merkitään vinoviiva (/) lähivaloajovalaisimen symbolin jälkeen. 1.4 Mikäli ajovalaisimet täyttävät vain vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, tyyppihyväksyntämerkinnän alapuolelle merkitään vaakasuora nuoli, joka katsottuna suoraan edestä osoittaa oikeaan eli kohti tien sitä puolta, jolla liikennöidään. 1.5 Jos ajovalaisimet täyttävät molempien liikennesääntöjen vaatimukset valaisimen tai lampun säädön tarkoituksellisen muutoksen jälkeen, tyyppihyväksyntämerkinnän alapuolelle merkitään vaakasuora nuoli, jossa on kaksi kärkeä, joista toinen osoittaa vasemmalle ja toinen oikealle. 1.6 Seuraava lisäsymboli tai seuraavat lisäsymbolit: 1.6.1 ajovalaisimiin, jotka täyttävät vain vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, merkitään tyyppihyväksyntämerkinnän alapuolelle vaakasuora nuoli, joka katsottuna suoraan edestä osoittaa oikeaan eli kohti tien sitä puolta, jolla liikennöidään; 1.6.2 ajovalaisimiin, jotka on suunniteltu molempien liikennejärjestelmien vaatimukset täyttäviksi asianmukaisen optisen yksikön tai hehkulampun säätämisen jälkeen, merkitään vaakasuora nuoli, jolla on kaksi kärkeä, joista toinen osoittaa vasemmalle ja toinen oikealle; 1.6.3 ajovalaisimiin, jotka täyttävät tämän direktiivin vaatimukset vain lähivalaisimien osalta merkitään kirjaimet "HC"; 1.6.4 ajovalaisimiin, jotka täyttävät tämän direktiivin vaatimukset vain kaukovalaisimien osalta, merkitään kirjaimet "HR"; 1.6.5 ajovalaisimiin, jotka täyttävät tämän direktiivin vaatimukset sekä lähi- että kaukovalaisimien osalta, merkitään kirjaimet "HCR"; 1.6.6 ajovalaisimiin, joissa on muovinen lasi, merkitään kirjaimet "PL" lähelle kohdissa 1.6.3-1.6.5 kuvattuja symboleja. 2. YLEISET VAATIMUKSET 2.1 Jokaisen näytteen on oltava alla 6-8 kohdan vaatimusten mukainen. 2.2 Ajovalaisimet on suunniteltava siten, että ne säilyttävät valotekniset ominaisuutensa ja pysyvät käyttökelpoisina normaalikäytössä huolimatta niihin mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä. 2.2.1 Ajovalaisimissa on oltava säätölaite, joka mahdollistaa niiden asentamisen ajoneuvoon niitä koskevien määräysten mukaisesti. Säätölaitteen ei tarvitse olla kiinteä osa sellaista ajovalaisinyksikköä, joka koostuu umpiosta ja diffuusiolasista, joita ei voida erottaa, edellyttäen että ajovalaisinyksikön käyttö on rajoitettu ajoneuvoihin, joissa ajovalaisimia voidaan säätää muilla keinoin. Jos ajovalaisin, josta lähtee kaukovalokeila, sekä ajovalaisin, josta lähtee lähivalokeila, on yhdistetty kaksoisyksiköksi, ja molemmissa ajovalaisimissa on oma hehkulamppu, säätölaitteella on voitava säätää jokainen erillinen optinen järjestelmä asiaankuuluvalle tavalla. Nämä määräykset eivät kuitenkaan koske sellaisia ajovalaisinyksiköitä, joiden umpioita ei voida erottaa. Tällaisia kokonaisuuksia 6 kohdan määräykset. 2.3 Osat, joilla hehkulamppu (-lamput) asennetaan umpioon, valmistetaan siten, että hehkulamppua ei pimeässäkään voi asentaa muuhun kuin oikeaan asentoon (1) (2). Hehkulampun pitimen on oltava yhdenmukainen CIE:n julkaisun 61-2 tietolehtien mittaominaisuuksien kanssa: >TAULUKON PAIKKA> 2.4 Jos ajovalaisimet on valmistettu sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset täyttäviksi, ajovalaisin säädetään annetun liikennesäännön mukaiseksi asianmukaisella alkuasennuksella ajoneuvoa varustettaessa tai käyttäjän tarkoituksellisella toiminnalla. Mainittu alkuasennus tai tarkoituksellinen toiminta voi olla esimerkiksi joko ajovalaisinyksikön asennus ajoneuvoon tai hehkulampun asennus mainittuun kokonaisuuteen erityisellä kulma-asetuksella. Kaikissa tapauksissa mahdollisia asentoja saa olla ainoastaan kaksi, jotka on määritelty selvästi ja jotka ovat liikennesäännön mukaisia (oikean- tai vasemmanpuoleista liikennettä varten), ja asentaminen vahingossa väliasentoon on tehtävä mahdottomaksi. Jos lampulla voi olla kaksi erilaista asentoa, osat, joilla hehkulamppu kiinnitetään umpioon, on suunniteltava ja valmistettava siten, että molemmissa asennoissa lamppu on asennettavissa samalla tarkkuudella kuin mitä vain yhden liikennesäännön vaatimukset täyttävältä lampulta vaaditaan. Yhdenmukaisuus tarkastetaan visuaalisesti ja, tarpeen vaatiessa, testiasennuksen avulla. 2.5 Koskee vain sellaisia ajovalaisimia, joissa on yksi halogeenihehkulamppu: Sellaisiin ajovalaisimiin, jotka lähettävät vuorotellen lähi- ja kaukovaloa, yhdistettyjen mekaanisten, sähkömekaanisten tai muiden valojen vaihtamiseen tarvittavien laitteiden (3) on oltava rakenteeltaan sellaisia että: 2.5.1 laite on tarpeeksi kestävä, jotta sitä voidaan käyttää 50 000 kertaa ilman että siitä koituu haittaa huolimatta siihen normaalikäytössä mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä; 2.5.2 häiriön sattuessa lähivalojen sytyttäminen automaattisesti on mahdollista; 2.5.3 joko lähivalot tai kaukovalot voidaan aina sytyttää ilman että mekanismi juuttuu kahden asennon väliin; 2.5.4 käyttäjä ei voi tavallisilla työkaluilla muuttaa liikkuvien osien muotoa tai asentoa. 2.6 Lisäyksessä 2 mainitut lisätestit tehdään sen varmistamiseksi, että valotekninen suorituskyky ei muutu mainittavasti käytössä. 2.7 Jos ajovalaisimen lasi on muovia, testit tehdään liitteen lisäyksen 3 mukaisesti. 3. VALAISTUS 3.1 Yleiset määräykset 3.1.1 Ajovalaisimet on suunniteltava siten, että varustettuina riittävillä H1, H2, H3, HB3, HB4, H7 ja tai H4-hehkulampuilla ne antavat valoa, joka ei häikäise, mutta on riittävä lähivaloksi ja valaisee hyvin kaukovalona. 3.1.2 Ajovalaisimesta lähtevän valon tarkistamiseen on käytettävä kangasta, joka asetetaan kohtisuoraan 25 metrin päähän ajovalaisimesta (katso lisäys 1). 3.1.3 Ajovalaisimia tutkittaessa on käytettävä nimelliselle 12 voltin jännitteelle suunniteltua väritöntä vertailuhehkulamppua. Hehkulampun liitäntänavoissa ajovalaisintestin aikana kulkeva virta on asetettava seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> Ajovalaisinta pidetään hyväksyttävänä, jos se on kohdan 3 vaatimusten mukainen verrattuna ainakin yhteen vertailuvalaisimeen, joka voi olla testattavan etuvalaisimen mukana. 3.1.4 Mitat, jotka määrittelevät hehkulangan sijainnin standardin 12 voltin hehkulampun (vertailuhehkulampun) sisällä, on lueteltu liitteessä 4 asianmukaisella tietolehdellä. 3.1.5 Vertailuhehkulampun kuvun on oltava muodoltaan ja optisilta ominaisuuksiltaan sellainen, että siitä aiheutuu mahdollisimman vähän heijastusta tai valon taittumista, jolla voi olla valon hajaantumista heikentävä vaikutus. Tämän vaatimuksen täyttyminen on tarkistettava mittaamalla valokenttä, joka saadaan, kun standardinmukaiseen ajovalaisimeen asennetaan standardi (vertailu-) hehkulamppu. 3.2 Lähivaloja koskevat määräykset 3.2.1 Lähivalokeilan on tuotettava niin selvä leikkaus, että asennusta voidaan säätää oikein sanotun leikkauksen avulla. Leikkauksen on oltava vaakasuora viiva vastakkaisella puolella tietä verrattuna siihen liikenneohjesääntöön, jota varten valaisin on tarkoitettu. Toisella puolen leikkaus ei saa ylittää katkoviivaa HV-H1-H4, joka muodostuu suorasta viivasta H1-H4, joka on 45 asteen kulmassa vaakasuoraan, ja suorasta viivasta H1-H4, joka on siirtynyt 1 prosentilla suorasta linjasta hh, tai suorasta viivasta HV-H3 15 asteen kulmassa vaakasuoraan (katso lisäys 1). Leikkaus, joka ylittää sekä viivan HV-H2 että viivan H2-H4 ja joka johtuu yllämainituista siirtymistä, ei ole hyväksyttävä. 3.2.2 Ajovalaisin on asennettava siten, että: 3.2.2.1 jos ajovalaisin on suunniteltu täyttämään oikeanpuoleisen liikenteen vaatimukset, valokeilan leikkauksen kankaan vasemmalla puolella (4) on oltava vaakasuora, ja oikeanpuoleisen liikenteen vaatimukset täyttävän ajovalaisimen valokeilan tuottaman leikkauksen kankaan oikealla puolella on oltava vaakasuora; 3.2.2.2 leikkauksen vaakasuora osa sijaitsee 25 cm viivan h-h alapuolella (katso lisäys 1); 3.2.2.3 leikkauksen kulma on linjalla v-v (5). 3.2.3 Näin asennettuna ajovalaisimen on oltava vain 3.2.5-3.2.7 kohdassa ja 4.4 kohdassa annettujen määräysten mukainen, mikäli hyväksyntää haetaan vain lähivaloille (6). 3.2.4 Jos valaisin ei edellä kuvatun mukaisesti asennettuna täytä 3.2.5-3.2.7 kohdassa sekä 3.3 kohdassa määrättyjä vaatimuksia, voidaan säätöä muuttaa, edellyttäen että valokeilan akseli ei siirry sivusuunnassa enempää kuin yhden asteen (= 44 cm) oikealle tai vasemmalle (7). Leikkauksen avulla tehdyn asennuksen helpottamiseksi voidaan ajovalaisin peittää osittain, jotta leikkaus olisi selvärajaisempi. 3.2.5 Lähivalojen kankaalle heittämän valokeilan on täytettävä seuraavassa taulukossa määritellyt vaatimukset: >TAULUKON PAIKKA> 3.2.6 Vyöhykkeissä I, II, III ja IV ei saa olla sivuttaista vaihtelua, joka heikentää hyvää näkyvyyttä. 3.2.7 Liitteessä IV kuviossa C annetut valaistusarvot vyöhykkeillä "A" ja "B" tarkistetaan mittaamalla kuvion pisteiden 1-8 valotekniset arvot; näiden arvojen on oltava seuraavien raja-arvojen sisällä: - 0,7 luksia ≥ 1, 2, 3, 7 ≥ 0,1 luksia - 0,7 luksia ≥ 4, 5, 6, 8 ≥ 0,2 luksia. 3.2.8 Ajovalaisimien, jotka suunniteltu täyttämään sekä oikeanpuoleisen liikenteen vaatimukset että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, on optisen yksikön tai valaisimen kahden asennon osalta täytettävä yllämainitut tarkoitettua asentoa vastaavan liikennesäännön vaatimukset. 3.3 Kaukovaloja koskevat määräykset 3.3.1 Jos ajovalaisin on suunniteltu käytettäväksi sekä lähi- että kaukovalona, kaukovalon kankaalle heijastama valaistus mitataan samoilla säädöillä kuin edellä 3.2.5-3.2.7 kohdassa määrätyt mittaukset. Jos ajovalaisin toimii vain kaukovalona, se pitää säätää siten, että enimmäisvalaistusvyöhykkeen keskuksena on viivojen hh ja vv leikkauspiste. Tällaisen ajovalaisimen on täytettävä ainoastaan 3.3 kohdassa mainitut vaatimukset. 3.3.2 Kaukovalojen kankaalle heittämän valokeilan on täytettävä seuraavat vaatimukset: 3.3.2.1 Linjojen h-h ja v-v leikkauspisteenä (HV) on isoluksi, joka vastaa 90 prosenttia enimmäisvalaistuksesta. Maksimiarvo Emax on vähintään 48 luksia. Sen arvo ei saa ylittää 240 luksia. Lisäksi, koskien yhdistettyä lähi- ja kaukovalovalaisinta, mainittu enimmäisarvo ei saa olla yli 16-kertainen verrattuna lähivalon tuottamaan valaistukseen pisteessä 75 R (tai 75 L). 3.3.2.1.1 Kaukovalon enimmäisvalovoima (lmax) tuhansina kandeloina ilmoitettuna lasketaan seuraavalla kaavalla: lmax = 0,625 Emax 3.3.2.1.2 Viite (l'max) joka ilmoittaa enimmäisvalovoimaa ja johon viitataan edellä kohdassa 1.6, lasketaan seuraavalla kaavalla: l'max = >NUM>lmax >DEN>3 = 0,208 Emax arvo pyöristetään lähimpään lukuun seuraavista arvoista: 7,5; 10; 12,5; 17,5; 20; 25; 27,5; 30; 37,5; 40; 45; 50. 3.3.2.2 Lähtien vaakasuorasti HV-pisteestä vasemmalle ja oikealle, valaistuksen on oltava vähintään 16 luksia 1,125 metrin etäisyydellä ja vähintään 4 luksia 2,25 metrin etäisyydellä. 3.4 Edellä 3.2.5-3.2.7 ja 3.3 kohdassa määritelty kankaalle heijastuva valaistus mitataan valomittarilla, jonka hyötypinnan sivun pituus on alle 65 millimetriä. 4. HÄIKÄISYTASON MITTAAMINEN Ajovalaisimien lähivalokeilan aiheuttama häikäisy mitataan. 5. STANDARDIAJOVALAISIN 5.1 Ajovalaisinta pidetään standardiajovalaisimena (vertailuajovalaisimena), jos: 5.1.1 se täyttää edellä esitetyt tyyppihyväksyntävaatimukset; 5.1.2 sen keskiläpimitta on vähintään 160 mm; 5.1.3 se lähettää, standardihehkulampulla varustettuna, kohdassa 3 määriteltyihin eri vyöhykkeiden eri pisteisiin valoa joka vastaa: 5.1.3.1 vähintään 90 % enimmäisarvoista ja 5.1.3.2 vähintään 120 % 3.2.5 kohdan taulukossa määritellyistä vähimmäisarvoista. 6. KAIKKIA SELLAISIA TARKASTUKSIA KOSKEVAT LISÄVAATIMUKSET, JOTKA TOIMIVALTAINEN VIRANOMAINEN VOI SUORITTAA TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKISTAMISEKSI LIITTEESSÄ I OLEVAN 5.1 KOHDAN MUKAISESTI 6.1 Arvojen B 50L (tai R) ja vyöhykkeen III enimmäispoikkeama saa olla järjestyksessä >TAULUKON PAIKKA> 6.2 Lähivalojen suhteen tässä direktiivissä määrätyt arvot toteutuvat pisteessä HV (0,2 luksin toleranssilla) ja tähän pisteeseen suhteutetaan ainakin yksi piste (25 metrin etäisyydellä olevan) mittakankaan jokaiselta alueelta, joka rajoittuu 15 cm säteellä pisteiden B 50L (tai R) (0,1 luksin toleranssilla), 75R (tai L), 50R (tai L), 25R ja 25L ympärille, sekä vyöhykkeen IV siltä alalta, joka on korkeintaan 22,5 cm linjan 25R-25L yläpuolella. 6.2.1 Kun HV on isoluksin 0,75 Emax rajoissa, mikäli kaukovalojen suhteen havaitaan valoteknisissä arvoissa missä tahansa 3.2.5 kohdassa määritellyssä mittapisteessä yli + 20 prosentin toleranssi enimmäisarvoihin nähden ja yli - 20 prosentin toleranssi vähimmäisarvoihin nähden, viitettä ei oteta huomioon. 6.3 Jos edellä esitettyjen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimien säätöä voidaan muuttaa, edellyttäen että valokeilan akseli ei siirry sivusuunnassa enempää kuin yhden asteen vasemmalle tai oikealle. 6.4 Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon. 6.5 Vertailumerkkiä ei oteta huomioon. LIITE IV MOPOJEN, MOOTTORIPYÖRIEN JA KOLMIPYÖRÄISTEN MOOTTORIAJONEUVOJEN OSAN TYYPPIHYVÄKSYTTYIHIN VALAISIMIIN TARKOITETUT HEHKULAMPUT >TAULUKON PAIKKA> 1. HEHKULAMPUN OSAN TYYPPIHYVÄKSYNNÄN SOVELTAMINEN 1.1 Direktiivin 92/61/ETY 3 artiklan mukaiseen hehkulampun osan tyyppihyväksyntään lisätään seuraavat yksityiskohdat: 1.1.1 piirustukset, jotka ovat riittävän yksityiskohtaiset tyypin yksilöimiseksi, kolmena kappaleena, 1.1.2 lyhyt tekninen kuvaus, 1.1.3 viisi näytettä jokaisesta väristä, josta hakemus on jätetty. 1.2 Jos hehkulampputyyppi eroaa ainoastaan tuotenimen tai tavaramerkin osalta tyypistä, joka jo on hyväksytty, riittää, kun toimitetaan: 1.2.1 hehkulampun valmistajan tekemä ilmoitus siitä, että tyyppi on samanlainen (paitsi tuotenimen tai tavaramerkin osalta) aiemmin hyväksytyn tyyppin kanssa ja että se on saman valmistajan valmistama, jolloin myöhemmin valmistettu tyyppi yksilöidään aiemman tyyppihyväksyntänumerolla, 1.2.2 kaksi näytettä, joissa on uusi tuotenimi tai tavaramerkki. 2. HEHKULAMPPUJEN MERKINTÄÄ JA MERKKEJÄ KOSKEVAT LISÄVAATIMUKSET 2.1 Hehkulamppujen, joille tyyppihyväksyntää haetaan, kannassa tai kuvussa (viimeksi mainitussa tapauksessa tämä ei saa vaikuttaa epäedullisesti valaistusominaisuuksiin) on oltava: 2.1.1 hakijan tuotenimi tai tavaramerkki, 2.1.2 nimellisjännite, 2.1.3 asianmukaisen luokan kansainvälinen nimitys, 2.1.4 nimelliswattiluku (kaksoishehkulankalampuissa peräkkäin päähehkulanka/apuhe