PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

1.1 Ehdotuksen perustelut

Direktiivi 2014/65/EU (’rahoitusmarkkinadirektiivi’) ja asetus (EU) N:o 600/2014 (’rahoitusmarkkina-asetus’) hyväksyttiin rahoituskriisin seurauksena. Rahoitusmarkkinadirektiivi ja rahoitusmarkkina-asetus, yhteisesti ’MiFID II’, säätelevät arvopaperimarkkinoita, sijoituspalvelujen välittäjiä ja kauppapaikkoja. Uudella lainsäädäntökehyksellä vahvistetaan ja korvataan nykyisen rahoitusmarkkinadirektiivin sääntely.

MiFID II laajentaa kaupankäyntisääntöjen kattamien rahoitusvälineiden lukumäärää ja varmistaa, että kaupankäynti tapahtuu säännellyissä järjestelmissä. Sillä ryhdytään sääntelemään huippunopeaa kaupankäyntiä. Sillä parannetaan rahoitusmarkkinoiden, johdannaismarkkinat mukaan luettuina, avoimuutta ja valvontaa sekä puututaan hyödykejohdannaisten hintojen vaihteluun. Uudella lainsäädäntökehyksellä parannetaan rahoitusvälineiden kaupankäyntiin ja määrittämiseen liittyviä kilpailuolosuhteita. Tarkistettu rahoitusmarkkinadirektiivi, joka pohjautuu jo voimassa oleviin sääntöihin, vahvistaa myös sijoittajien suojaa ottamalla käyttöön tehokkaat toiminnan järjestämistä ja liiketoiminnan harjoittamista koskevat vaatimukset. MiFID II -paketti koostuu direktiivistä ja asetuksesta. Direktiivi on saatettava osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä 3. heinäkuuta 2016 mennessä. Rahoitusmarkkinadirektiiviä ja rahoitusmarkkina-asetusta on määrä soveltaa 3. tammikuuta 2017 alkaen.

Ehdotuksen tarkoituksena on lykätä näiden kahden MiFID II -pakettiin kuuluvan säädöksen soveltamisen aloittamista, koska Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (’EAMV’) kansalliset toimivaltaiset viranomaiset ja sidosryhmät ovat kohdanneet teknisiä haasteita täytäntöönpanossa. Nämä haasteet ovat sitä luokkaa, että keskeiset tietoinfrastruktuurit eivät ole vielä valmiita 3. tammikuuta 2017.

Lainsäädäntömenettelyn aikana havaittiin, että MiFID II -paketti on erittäin monimutkainen ja että tarvitaan paljon täytäntöönpanotoimenpiteitä. Tätä varten varattiin 30 kuukauden jakso hyväksymisestä ja soveltamisen aloittamiseen tavallisesti käytetyn 18–24 kuukauden sijaan.

Tästä epätavallisen pitkästä ajanjaksosta huolimatta EAMV on tehnyt komissiolle selväksi, että tekniset täytäntöönpanon haasteet ovat sitä luokkaa, että keskeiset tietoinfrastruktuurit eivät ole vielä valmiita 3. tammikuuta 2017. Jos soveltamisen aloittamispäivä pysyy muuttumattomana, se tarkoittaisi käytännössä, että toimivaltaiset viranomaiset ja markkinatoimijat eivät voisi soveltaa uusia sääntöjä 3. tammikuuta 2017. Tämä aiheuttaisi oikeudellista epävarmuutta ja mahdollisia markkinahäiriöitä.

Näissä poikkeuksellisissa olosuhteissa ja erityisesti sen vuoksi, että EAMV ja toimivaltaiset viranomaiset ovat kohdanneet erityisiä teknisiä haasteita täytäntöönpanossa tässä käsiteltävänä olevassa tapauksessa, komissio katsoo, että on tarpeen lykätä näiden kahden MiFID II -pakettiin kuuluvan säädöksen soveltamisen aloittamista. Tällainen pidennys on rajoitettava tiukasti siihen, mikä on tarpeen, jotta tekninen toteutus saadaan valmiiksi.

1.2 Tietoihin liittyvä haaste

EAMV on ilmoittanut komissiolle, että se ja kansalliset toimivaltaiset viranomaiset ovat kykenemättömiä soveltamaan MiFID II -pakettia 3. tammikuuta 2017 alkaen. Tämä johtuu merkittävistä haasteista, jotka kohdistuvat MiFID II -paketin toiminnan kannalta tarpeelliseen tietojen keräämiseen. Oikeusvarmuuden vuoksi ja mahdollisten markkinahäiriöiden välttämiseksi tarvitaan pikaisia toimenpiteitä MiFID II -paketin soveltamisen aloittamispäivän muuttamiseksi. Kiireellisyyden syy liittyy siihen, että on tarpeen luoda uusia ja laajoja sähköisen tietojenkeruun verkostoja kauppapaikkojen, kansallisten sääntelyviranomaisten ja EAMV:n välille.

Uudessa lainsäädäntökehyksessä velvoitetaan kauppapaikat ja kauppojen sisäiset toteuttajat toimittamaan toimivaltaisille viranomaisille rahoitusvälineiden viitetiedot, joissa kuvataan yhdenmukaisella tavalla jokaisen MiFID II -paketin soveltamisalaan kuuluvan rahoitusvälineen piirteet. Tietoja käytetään myös muihin tarkoituksiin, erityisesti laskettaessa erilaisia likviditeetin ja avoimuuden kynnysarvoja, joita käytetään kaikkien rahoitusmarkkinadirektiivin kattamien rahoitusvälineiden kauppapaikoissa tapahtuvassa kaupankäynnissä ja hyödykejohdannaisten position raportoinnissa.

Jotta tietoja voidaan kerätä tehokkaalla ja yhdenmukaisella tavalla, on kehitettävä uusi tiedonkeruun infrastruktuuri. Tämän vuoksi EAMV:n on yhdessä toimivaltaisten kansallisten viranomaisten kanssa perustettava tietojärjestelmä rahoitusvälineiden viitetietoja varten (Financial Instruments Reference Data System, ’FIRDS’). FIRDSin on katettava kaikki rahoitusvälineet, jotka kuuluvat MiFID II -paketin laajennettuun soveltamisalaan. Tämän tehtävän suorittamiseksi FIRDSiä varten on yhdistettävä tiedot, jotka tulevat EAMV:ltä, kansallisilta toimivaltaisilta viranomaisilta ja EU:ssa olevilta noin 300 kauppapaikalta. Valtaosa uusista FIRDSin perustana olevista tietotekniikkajärjestelmistä on rakennettava tyhjästä uusien parametrien perusteella.

Komissio katsoo, että MiFID II -paketin käyttöönottoa varten kerättäviä ja käsiteltäviä tietoja, jotka liittyvät erityisesti liiketoimista annettaviin ilmoituksiin, avoimuutta koskeviin laskelmiin ja hyödykejohdannaisten position raportointiin, on niin paljon ja ne ovat niin monimutkaisia, että sidosryhmät, kuten kauppapaikat, kansalliset toimivaltaiset viranomaiset tai EAMV, eivät pysty varmistamaan, että tarpeelliset tiedonkeruun infrastruktuurit olisivat valmiita ja toimintakunnossa 3. tammikuuta 2017 mennessä. Sen vuoksi EAMV ilmoitti komissiolle 2. lokakuuta 2015, että MiFID II -paketin tekninen toteuttaminen viivästyy väistämättömästi.

1.3 Ehdotuksen soveltamisala

Tietojen puuttumisella on seurauksia monella MiFID II -paketin alalla. Markkinasääntelyn osalta on selvää, että valtaosaa markkinoita koskevista säännöistä ei voida soveltaa, jos käytettävissä ei ole viitetiedoista (rahoitusvälineen yksilöimisessä käytettävä tunnus) muodostuvaa perustaa, avoimuutta koskevia laskelmia ja position raportointia varten tarvittavia ylimääräisiä tietoinfrastruktuureja. Erityisesti on huomattava seuraavaa:

Liiketoimista ilmoitettavat tiedot: ilman viitetietoja on vaikea määritellä, mitkä välineet kuuluvat soveltamisalaan. Lisäksi markkinatoimijoilta puuttuu tarvittava infrastruktuuri toimivaltaisille viranomaisille raportoimista varten.

Avoimuus: kaupan avoimuutta koskevia sääntöjä ei voida määrittää ja soveltaa kaikille rahoitusvälineille (oman pääoman ehtoisille ja muille kuin oman pääoman ehtoisille). Lisäksi ei voida määrittää likviditeetin arvioimista, vapautuksia, lykättyä tietojen julkistamista ja, kun on kyse omasta pääomasta, (nimetöntä kaupankäyntiä rajoittavaa) kahden volyymin ylärajaa koskevia laskelmia ja kynnysarvoja.

Hyödykejohdannaiset: hyödykejohdannaisten position raportoinnin puuttuessa on erittäin vaikea valvoa tällaisten hyödykejohdannaissopimusten positiolimiittejä. Ilman position raportointia on vain vähäiset mahdollisuudet havaita positiolimiitin rikkomisia tehokkaasti.