Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) yhteisön lainsäädännön soveltamisesta Kanariansaariin annetun asetuksen (ETY) N:o 1911/91 muuttamisesta"



Virallinen lehti nro C 329 , 17/11/1999 s. 0027 - 0029



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) yhteisön lainsäädännön soveltamisesta Kanariansaariin annetun asetuksen (ETY) N:o 1911/91 muuttamisesta" (1999/C 329/09) Neuvosto päätti 8. syyskuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut "talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus" -jaosto antoi lausuntonsa 1. syyskuuta 1999. Esittelijä oli John Simpson. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 22. ja 23. syyskuuta 1999 pitämässään 366. täysistunnossa (syyskuun 22. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 114 puolesta yhden pidättyessä äänestyksestä. 1. Johdanto 1.1. Komissio on tehnyt uuden ehdotuksen neuvoston asetukseksi yhteisön lainsäädännön soveltamisesta Kanariansaariin annetun asetuksen (ETY) N:o 1911/91 muuttamisesta. 1.2. Asetusmuutoksessa lykätään 30. päivään kesäkuuta 2000 vaatimusta alentaa suunnitellun aikataulun mukaisesti tiettyjen tuotteiden paikallisen tuotannon suojeluastetta erityisellä paikallisella tuotanto- ja tuontiverolla (arbitrio sobre la producción y sobre las importaciones, APIM, jota selvittään tuonnempana yksityiskohtaisesti). Nykyisessä asetuksessa veroa säädetään alennettavaksi vuosittain 20 prosenttia 31. päivästä joulukuuta 1996 lähtien siten, että vero poistetaan kokonaan 31. päivästä joulukuuta 2000 alkaen, jolloin Kanariansaarilla sovelletaan kaikilta osin Euroopan yhteisön yhteistä tullitariffia. 1.3. Asetusmuutoksella veron alentamista lykätään kuudella kuukaudella, kun se muutoin olisi toteutettu 31. joulukuuta 1999. Samalla kun määräaikaa myöhäistetään, komissio tarkastelee veron poistamisen vaikutusta tiettyihin toimialoihin. Komissio tutkii, tarvitaanko tällaisilla herkillä toimialoilla vielä lisää erityistoimia ja mitä hyötyä niistä olisi, sekä tekee neuvostolle tarvittaessa uuden ehdotuksen. 1.4. Neuvoston on hyväksyttävä asetusmuutos yksimielisesti. 1.5. Vuonna 2000 mahdollisesti hyväksyttävät uudet järjestelyt on hyväksyttävä neuvostossa määräenemmistöllä Amsterdamin sopimuksella muutetun 299 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 2. Kanariansaariin sovellettavat erityismääräykset 2.1. Kanariansaarista tuli osa Euroopan unionia Espanjan liityttyä EU:hun vuonna 1986. 2.2. Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjassa tunnustetaan saariston erityisluonne sekä sen vaikea sosiaalinen ja taloudellinen tilanne(1). Kanariansaarten erityisvaikeudet tunnustettiin jättämällä ne alun perin yhteisön tullialueen ja yhteisen kauppapolitiikan ulkopuolelle, eikä niihin sovellettu yhteistä maatalous- eikä kalastuspolitiikkaa. 2.3. Viime vuosina on toteutettu toimenpiteitä, joilla mainittujen erivapauksien laajuutta ja vaikutusta on supistettu myönteisessä hengessä. 2.4. Jäljempänä selostettu APIM-verotusjärjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1973, ja sitä jatkettiin Espanjan liityttyä yhteisön jäseneksi. Veron tarkoituksena on suojella saarten tehdasteollisuuden herkimpiä aloja. 2.5. Kanariansaarten erityisongelmat yhtenä yhteisön uloimmista alueista on tunnustettu eri tavoin, muun muassa seuraavasti: 1. Neuvosto on antanut asetuksen (ETY) N:o 1911/91(2), jossa säädetään, miten yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan Kanariansaariin. 2. Neuvosto on tehnyt päätöksen 91/314/ETY (Poseican)(3) vaihtoehto-ohjelman käynnistämisestä erityisesti Kanariansaarten syrjäisen sijainnin ja saaristoaseman huomioon ottamiseksi. 3. Komissio on tehnyt päätöksen asetuksen (ETY) N:o 1911/91(4) mukaisesta tuotanto- ja tuontiverosta (APIM). 4. Neuvosto on antanut asetuksen (ETY) N:o 1601/92, jossa perustettiin tiettyjen maataloustuotteiden kauppaa koskeva erityinen hankintajärjestelmä ja siihen liittyvät erityistoimenpiteet väliaikaisten poikkeuksien mahdollistamiseksi yhteisestä maatalouspolitiikasta. 5. Komissio on tehnyt päätöksen, joka koskee Regis-yhteisöaloitteen II vaihetta vuosina 1994-1999 ohjelman käynnistämiseksi nopeuttamaan Kanariansaarten nykyistä tiiviimpää taloudellista yhdentymistä Euroopan yhteisöön; ohjelmaan sisältyy 216,9 milj. ecun suuruinen määräraha, josta 94 % on peräisin EAKR:sta ja 6 % EMOTR:sta, ja ohjelman kokonaiskustannukset ovat 385,5 milj. ecua. 6. Rakennerahastoista myönnetään vuosina 1994-1999 yhteensä 660 milj. ecua rahoitusohjelmaan, jonka kokonaisrahoitus on vuoden 1994 hinnoin 1052 mrd. ecua jäsenvaltioiden ja yksityisen sektorin rahoitus mukaan lukien.(5) Rahoituksessa ei oteta huomioon Espanjan alueidenvälisiin ohjelmiin sisältyvien tukien vaikutusta. 3. APIM (arbitrio sobre la producción y sobre las importaciones) 3.1. APIM-veroa ehdotetaan sovellettavaksi jatkuvasti ja seitsemään tuoteryhmään nykyisen suuruisena 30. päivään kesäkuuta 2000 asti. 3.2. Tuotteet kuuluvat yhteisen tullitariffin nimikkeistön mukaisiin tiettyihin tuoteryhmiin. Yksityiskohtaiset luokitukset ilmenevät ehdotuksen liitteestä, jossa on lueteltu seuraavat tuoteryhmät: - eri elintarvikkeet - tupakka - kemianteollisuuden tuotteet - paperiteollisuuden tuotteet - tekstiilit - metalliteollisuus - muut (erikseen luetellut) teollisuustuotteet. 3.3. Komissio on tehnyt sen johtopäätöksen, että APIM-veron poistaminen saattaisi vaarantaa työllisyystilannetta kohdassa 3.2 luetelluilla aloilla. Veronkannon lakkauttamisen haittavaikutuksista kunkin alan työllisyyteen on tehty seikkaperäisiä arvioita. 3.4. Komissio ei ole hyväksynyt Espanjan viranomaisten ehdotusta sisällyttää virvoitusjuomat ja rakennusmateriaalit luetteloon tuotteista, joiden APIM-verokannan alentamista lykätään. 3.5. Mikäli muutos hyväksytään, APIM-veroa sovelletaan ainoastaan 10 prosenttiin Kanariansaarten tuonnin kokonaisarvosta. Korkein veroprosentti olisi tupakalta perittävä, enintään 6,9 prosentin suuruinen vero sekä erikseen luetelluilta teollisuustuotteilta perittävä 2,3 prosentin vero. 3.6. Komissio toteaa, että ehdotetun toimenpiteen, jolla kumottaisiin väliaikaisesti asetuksessa (ETY) N:o 1911/91 säädetyt periaatteet, tulee liittyä Kanariansaarten ja yhteisön yhdentymisprosessiin, ja sillä voidaan ainoastaan pyrkiä lieventämään talouden välttämättömän sopeuttamisen vaikutuksia(6). 4. Kanariansaarten taloudellinen ja sosiaalinen tilanne 4.1. Kanariansaarten väkiluku on 1,6 miljoonaa. Saaret ovat yksi Espanjan autonomisista alueista, ja ne vastaavat pitkälti itse oman taloutensa kehittämisestä. 4.2. Yhteisö on todennut saarilla olevan tavallisuudesta poikkeavia erityisongelmia, jotka vaikuttavat saarten ja yhteisön yhdentymiseen. 4.3. Saarille on ominaista niiden suuri riippuvuus matkailutuloista. Kanariansaarilla käy vuosittain yli 10 miljoonaa matkailijaa. Matkailu on tulolähteenä sekä hyödyllinen että haitallinen, ja siksi elinkeinon ympäristökestävyys on suunniteltava huolellisesti luonnonvarojen käytön, etenkin vesihuollon osalta. 4.4. Alueella vallitsevan ilmaston ansiosta banaanien ja tomaattien viljely ja vienti sekä viinintuotanto on verraten kannattavaa. 4.5. Saarten elinkeinoelämää hallitsevia tekijöitä ovat niiden etäisyys Euroopan tärkeimmistä markkinoista ja useiden saarien muodostama pirstoutunut, suhteellisen pienimuotoinen talousalue. Tuotteiden kuljetuskustannukset saarilta mantereelle ja päin vastoin maksetaan korvaamalla viejille osa saarten ja muun EU:n välisen tuonnin ja viennin ylimääräisistä kuljetuskustannuksista. 4.6. Saarilla on runsaasti työttömyyttä. Tuoreen tilaston mukaan alueen työttömyysaste oli EU:n neljänneksi korkein Nuts II -kriteerein mitattuna(7). 4.7. Vuosina 1987-1997 työttömyys laski 25 prosentista 21 prosenttiin, mutta keskimääräinen työttömyysaste on edelleen noin kaksi kertaa korkeampi kuin muualla EU:ssa. 4.8. Bruttokansantulo henkeä kohti Eurostatin mittaamilla ostovoimastandardeilla ilmaistuna on kasvanut vuoden 1986 luvusta, 69 prosentista EU:n keskimääräisestä, 74,3 prosenttiin vuonna 1996(8). Tämä on huomattava parannus, mutta BKTL on silti vielä riittävän alhainen määrittelemään alueen tavoitteen 1 piiriin kuuluvaksi, mikä on varmistettu vuoteen 2006 asti. 5. Tuleva kehitys 5.1. Amsterdamin sopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa (aiemmin 227 artiklan 2 kohdassa) määrätään erityisesti, että sopimuksen määräyksiä sovelletaan Ranskan merentakaisiin departementteihin, Azoreihin, Madeiraan ja Kanariansaariin. Neuvosto hyväksyy parlamenttia kuultuaan(9) erityistoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on määritellä ne edellytykset, joilla sopimusta sovelletaan kyseisiin alueisiin, ja ottaa huomioon niiden rakenteellisen, sosiaalisen ja taloudellisen tilanteen, jota vaikeuttaa niiden syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto sekä taloudellinen riippuvuus muutamista harvoista tuotteista. Viittauksen tuotteisiin voidaan katsoa sisältävän myös palvelut. 5.2. Erityistoimenpiteissä tulee ottaa huomioon sellaiset alat kuten tulli- ja kauppapolitiikka, veropolitiikka, tullittomat alueet, maatalous- ja kalastuspolitiikka, raaka-aineiden ja välttämättömien kulutustavaroiden toimittamisehdot, valtiontuen eri muodot sekä edellytykset rakennerahastoihin ja laaja-alaisiin yhteisön ohjelmiin pääsemiselle. 5.3. Mainitut erityistoimenpiteet on hyväksyttävä "heikentämättä yhteisön oikeusjärjestyksen, sisämarkkinat ja yhteiset politiikat mukaan luettuina, yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta". 5.4. Komissio on jo päättänyt, että Kanariansaaret ovat ohjelmakaudella 2000-2006 tavoitteen 1 piiriin kuuluva yhteisön alue. Tilanne jatkuu samana kuin oli päätetty vuoteen 1999 asti. Kanariansaaret täyttävät edelleen myös koheesiorahaston vaatimukset, mikä lisää niiden tukikelpoisten kustannusten enimmäismäärää, joita voidaan rahoittaa rakennerahastoista. 6. Päätelmät ja suositukset 6.1. Talous- ja sosiaalikomitea suhtautuu myönteisesti sille tarjoutuneeseen tilaisuuteen esittää huomioita ehdotuksesta Kanariansaariin sovellettavasta yhteisön lainsäädännöstä annetun asetuksen (ETY) N:o 1911/91 muuttamiseksi. 6.2. Komitea toteaa, että Euroopan unionin uloimmat alueet on otettava erityisesti huomioon yhteisöpolitiikkoja sovellettaessa noudattaen kuitenkin mahdollisimman tarkoin kyseisten politiikkojen henkeä ja yksityiskohtia. Komitea kannattaa erityisesti perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan määräystä olla heikentämättä yhteisön oikeusjärjestyksen yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta. 6.3. Kanariansaarten taloudellinen asema on aivan ilmeisesti parantunut viime vuosina sekä absoluuttisin että suhteellisin luvuin mitattuna. Tämänsuuntaisen kehityksen vahvistaminen on kuitenkin edelleen toivottavaa. 6.4. TSK suhtautuu näin ollen myönteisesti siihen, että komissio on sitoutunut tarkastelemaan yhdessä Espanjan viranomaisten kanssa APIM-veron poistamisen seurauksia ja tekemään tarvittaessa ehdotuksen mahdollisista toimista. Tarkoituksena on poistaa vero vaarantamatta alueen tuotantoa herkillä aloilla. 6.5. Vaikka TSK kannattaa komission ehdotuksen yleislinjaa, olisi hyvä tarttua tilaisuuteen ja tarkistaa APIM-verotusjärjestelmän vaikutuksen lisäksi myös kaikkien yhteisöpolitiikkojen vaikutus Kanariansaarten kehitykseen ja pyrkiä tekemään ehdotuksia saarten yhdentämiseksi nykyistä lähemmin yhteisöön ja uutta luovien toimien käynnistämiseksi kehittämään saaria. 6.6. TSK kannattaa näin ollen perusteluita muuttaa asetusta (ETY) N:o 1911/91 lykkäämällä APIM-veron asteettaista poistamista. Tämä on sopiva tapa tarkistaa perusteellisesti Kanariansaarten kehittämismenetelmiä. 6.7. Tarkistuksen jälkeen talous- ja sosiaalikomitea seuraa kiinnostuneena myöhemmin tehtäviä ehdotuksia ja toivoo komission tarjoavan komitealle tilaisuuden antaa lausunto ehdotusten täytäntöönpanosta. Bryssel 22. syyskuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI (1) Liittymisasiakirja, pöytäkirja N:o 2. Kanariansaaret jätettiin tuolloin erityisesti yhteisen tullialueen ja yhteisen maatalouspolitiikan soveltamisalan ulkopuolelle. (2) EYVL L 171, 29.6.1991, s. 1. (3) EYVL L 171, 29.6.1991, s. 5. (4) EYVL L 10, 13.1.1996, s. 38. (5) The Impact of Structural Policies on Economic and Social Cohesion in the Union, 1989-1999 (ensimmäinen maakohtainen arvio, lokakuu 1996), Euroopan komissio, s. 166. (6) KOM(1999) 226 lopull., kohta 7. (7) Kuudes kausikertomus Euroopan unionin alueiden sosiaalisesta ja taloudellisesta tilanteesta, Euroopan komissio, kaavio 43. (8) Mt., kaavio 43. (9) Nimenomaista viittausta talous- ja sosiaalikomitean tai alueiden komitean kuulemiseen ei 299 artiklan 2 kohta näin muutettuna sisällä.