ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1. Euroopan parlamentin päätös 24. huhtikuuta 2007 vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan meriturvallisuusviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005 (C6-0397/2006 - 2006/2164(DEC))



Virallinen lehti nro 074 E , 20/03/2008 s. 0244 - 0245



1. Euroopan parlamentin päätös 24. huhtikuuta 2007 vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan meriturvallisuusviraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005 (C6-0397/2006 — 2006/2164(DEC)) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon Euroopan meriturvallisuusviraston lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2005 [1], - ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen Euroopan meriturvallisuusviraston tilinpäätöksestä varainhoitovuodelta 2005 sekä viraston vastaukset [2], - ottaa huomioon neuvoston 27. helmikuuta 2007 antaman suosituksen (5711/2007 — C6-0080/2007), - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan, - ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 [3] ja erityisesti sen 185 artiklan, - ottaa huomioon meriturvallisuusviraston perustamisesta 27. kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1406/2002 [4] ja erityisesti sen 19 artiklan, - ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 [5] ja erityisesti sen 94 artiklan, - ottaa huomioon työjärjestyksen 71 artiklan ja liitteen V, - ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon (A6-0114/2007); 1. myöntää Euroopan meriturvallisuusviraston pääjohtajalle vastuuvapauden viraston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2005; 2. esittää huomautuksensa oheisessa päätöslauselmassa; 3. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen ja siihen erottamattomasti kuuluvan päätöslauselman Euroopan meriturvallisuusviraston pääjohtajalle, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan niiden julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä (L-sarja). [1] EUVL C 266, 31.10.2006, s. 13. [2] EUVL C 312, 19.12.2006, s. 30. [3] EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 1995/2006 (EUVL L 390, 30.12.2006, s. 1). [4] EYVL L 208, 5.8.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1891/2006 (EUVL L 394, 30.12.2006, s. 1). [5] EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72. --------------------------------------------------
Euroopan parlamentin päätöslauselma Euroopan parlamentin ennakkoarviosta Euroopan unionin lisätalousarviota varten varainhoitovuodeksi 2005 (palkkamukautukset) (2005/2034(BUD))



Virallinen lehti nro 320 E , 15/12/2005 s. 0241 - 0241



P6_TA(2005)0070 Ennakkoarvio lisätalousarviota varten varainhoitovuodeksi 2005 Euroopan parlamentin päätöslauselma Euroopan parlamentin ennakkoarviosta Euroopan unionin lisätalousarviota varten varainhoitovuodeksi 2005 (palkkamukautukset) (2005/2034(BUD)) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 272 artiklan ja Euratomin perustamissopimuksen 177 artiklan, - ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 [1] ja erityisesti sen 37 ja 38 artiklan, - ottaa huomioon 16. joulukuuta 2004 lopullisesti vahvistetun Euroopan unionin yleisen talousarvion varainhoitovuodeksi 2005 [2], - ottaa huomioon talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6. toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen [3], - ottaa huomioon työjärjestyksen 69 artiklan ja liitteen IV, - ottaa huomioon puhemiehistön 7. maaliskuuta 2005 hyväksymän alustavan ennakkoarvioesityksen, - ottaa huomioon budjettivaliokunnan mietinnön (A6-0048/2005), A. ottaa huomioon, että henkilöstön palkkojen mukautus vuonna 2004 oli odotettua alhaisempi, B. ottaa huomioon, että budjettivallan käyttäjä pyysi toimielimiä toimittamaan arviot toimielinten hallintomenojen mukauttamiseksi palkkojen mukautuksen seurauksena, C. ottaa huomioon, että kiinteistöjä koskevat rahoitustarpeet parlamentin vuoden 2005 talousarviossa ovat aiempia arvioita alhaisemmat; 1. hyväksyy 10. maaliskuuta 2005 hyväksyttyjen tekstien liitteenä olevan ennakkoarvion, jotta lisätalousarviossa varainhoitovuodeksi 2005 otetaan huomioon arvioitua alhaisemmat henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden mukautukset vuonna 2004; 2. panee merkille, että parlamentin vuoden 2005 talousarvio saattaa olla ylijäämäinen; pyytää pääsihteeriä tarkastelemaan tilannetta uudelleen heinäkuussa 2005 ja tekemään tarvittaessa puhemiehistölle ehdotuksen alustavasta ennakkoarvioesityksestä lisätalousarviota varten, jotta vältytään määrärahojen peruuntumiselta varainhoitovuoden lopussa; 3. pyytää pääsihteeriä tekemään ehdotuksen parlamentin kiinteistöpolitiikan pitkäaikaissuunnitelman tarkistamisesta; 4. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman ja torstaina 10. maaliskuuta 2005 hyväksyttyjen tekstien liitteenä olevan ennakkoarvion neuvostolle ja komissiolle. [1] EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1. [2] EUVL L 60, 8.3.2005. [3] EYVL C 172, 18.6.1999, s. 1, sopimus sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2003/429/EY (EUVL L 147, 14.6.2003, s. 25). --------------------------------------------------
Virallinen lehti nro C 328 , 26/10/1998 s. 0114



Päätös varainhoitovuoden 1996 talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä - Pääluokat IV - Tuomioistuin - V - Tilintarkastustuomioistuin - VI - Osa B: Alueiden komitea Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 203 artiklan 10 kohdan, - ottaa huomioon varainhoitoasetuksen 22 artiklan 2 ja 3 kohdan, - ottaa huomioon varainhoitovuoden 1996 tulostilin ja taseen (SEC(97)0402) - (C4-0197/97), - ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen varainhoitovuotta 1996 koskevan kertomuksen (C4-0599/97) ((EYVL C 348, 18.11.1997.)), - ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A4-0289/98); Tuomioistuin 1. Huomauttaa, että ennakkoarvio ja etenkään momentin 270 määrärahat eivät olleet niin luotettavia kuin oli toivottu; pyytää sen vuoksi tuomioistuinta parantamaan eri budjettikohtien määrärahojen ja perustelujen valmistelutyötä ja etenkin varainkäytön ennakointia; Tilintarkastustuomioistuin 2. Ehdottaa tilintarkastustuomioistuimelle, että se antaisi hallinnollisista asioista vastaavalle jäsenelleen tehtäväksi sisällyttää tilintarkastustuomioistuin järjestelmällisesti kaikkiin horisontaalisiin tilintarkastuksiin varainhoitovuodesta 1997 alkaen; Alueiden komitea 3. Pahoittelee, että yleisen talousarvion pääluokan VI-B tulostilissä ja taseessa olevat tiedot ovat erityisen puutteellisia; pyytää alueiden komiteaa varmistamaan, että tiedot sen toimivaltaan kuuluvien määrärahojen toteuttamisesta esitetään avoimesti, kattavasti ja tarkasti; 4. Pitää valitettavana tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen myötä esiin tulleita säännönvastaisuuksia; panee merkille alueiden komitean vastuuvapauden myöntäjälle välittämän väliaikakertomuksen aiheettomasti maksettujen määrien perimisestä sekä toteutetuista tai suunnitelluista hallinnollisista ja säännöksiin liittyvistä määräyksistä; pyytää tilintarkastustuomioistuinta varmistamaan, ovatko edellä mainitut toimenpiteet olleet perusteltuja ja tehokkaita; 5. Ilmaisee huolensa yhtenäisen henkilöstöpolitiikan puuttumisesta alueiden komiteassa, mikä on johtanut useisiin henkilöstön nostamiin kanteisiin ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätöksiin; katsoo tarpeelliseksi tarkastella asiaa perusteellisemmin vuoden 1999 talousarviomenettelyn yhteydessä ((Ks. PE 226.669.)); 6. Myöntää tuomioistuimen kirjaajalle sekä tilintarkastustuomioistuimen ja alueiden komitean pääsihteereille vastuuvapauden näiden talousarvioiden toteuttamisesta varainhoitovuonna 1996; 7. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöksen kyseisille toimielimille ja neuvoa-antavalle elimelle ja huolehtimaan sen julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisen lehden L-sarjassa.
(8)

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1049/2001 (4), sellaisena kuin se on täydennettynä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1367/2006 (5), olisi sovellettava pyyntöihin, jotka koskevat yleisön oikeutta saada tutustua oikeusasiamiehen asiakirjoihin, lukuun ottamatta asiakirjoja, jotka on saatu tutkimuksen aikana ja joiden osalta pyynnön esittäneen unionin toimielimen, elimen tai laitoksen olisi käsiteltävä pyynnöt.
P9_TA(2021)0135

Sisämarkkinoita, yritysten kilpailukykyä, kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehualaa ja Euroopan tilastoja koskeva ohjelma (sisämarkkinaohjelma) 2021 – 2027 ***II

Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 27. huhtikuuta 2021 neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi sisämarkkinoita, yritysten, mukaan luettuna pienten ja keskisuurten yritysten, kilpailukykyä, kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehualaa ja Euroopan tilastoja koskevan ohjelman (sisämarkkinaohjelma) perustamisesta ja asetusten (EU) N:o 99/2013, (EU) N:o 1287/2013, (EU) N:o 254/2014 ja (EU) N:o 652/2014 kumoamisesta (14281/1/2020 – C9-0133/2021 – 2018/0231(COD))

(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: toinen käsittely)

(2021/C 506/32)

Euroopan parlamentti, joka

— ottaa huomioon neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan (14281/1/2020 – C9-0133/2021),

— ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 17. lokakuuta 2018 antaman lausunnon (1),

— ottaa huomioon alueiden komitean 5. joulukuuta 2018 antaman lausunnon (2),

— ottaa huomioon ensimmäisessä käsittelyssä vahvistamansa kannan (3) komission ehdotuksesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle (COM(2018)0441),

— ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 7 kohdan,

— ottaa huomioon asiasta vastaavan valiokunnan työjärjestyksen 74 artiklan 4 kohdan mukaisesti hyväksymän alustavan sopimuksen,

— ottaa huomioon työjärjestyksen 67 artiklan,

— ottaa huomioon sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan suosituksen toiseen käsittelyyn (A9-0142/2021),

1. hyväksyy neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan;

2. toteaa, että säädös annetaan neuvoston kannan mukaisesti;

3. kehottaa puhemiestä allekirjoittamaan säädöksen yhdessä neuvoston puheenjohtajan kanssa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 297 artiklan 1 kohdan mukaisesti;

4. kehottaa pääsihteeriä allekirjoittamaan säädöksen, kun on tarkistettu, että kaikki menettelyt on suoritettu asianmukaisesti, ja julkaisemaan sen yhteisymmärryksessä neuvoston pääsihteerin kanssa Euroopan unionin virallisessa lehdessä ;

5. kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle sekä kansallisille parlamenteille.

(1) EUVL C 62, 15.2.2019, s. 40.

(2) EUVL C 86, 7.3.2019, s. 259.

(3) Hyväksytyt tekstit, 12.2.2019, P8_TA(2019)0073.
(2 a)

Komissiolle laaditun EU28-jäsenvaltioiden alv-vajetta koskevan selvityksen ”Study and Reports on the VAT Gap in the EU-28 Member States” (3a) vuoden 2019 loppukertomuksen mukaan arvonlisäverovaje eli odotettujen alv-tulojen ja toteutuneen alv-kertymän erotus unionissa oli 137,5 miljardia euroa vuonna 2017, mikä merkitsee, että odotettujen alv-tulojen kokonaismäärästä jäi saamatta 11,2 prosenttia ja tuloja menetettiin unionissa 267 euroa henkeä kohti. Jäsenvaltioiden välillä on kuitenkin suuria eroja, sillä niiden alv-vaje vaihtelee 0,6 prosentista jopa 35,5 prosenttiin. Tämä tuo korostetusti esiin sen, että tarvitaan enemmän valtioiden rajatylittävää yhteistyötä erityisesti sähköisen kaupankäynnin alv-petosten ja yleisemminkin alv-petosten (mukaan lukien karusellipetokset) torjumiseksi entistä paremmin.
(23)

Varainhoitoasetuksen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 (16), neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2988/95 (17), neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (18) ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1939 (19) mukaan unionin taloudellisia etuja on suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ja petosten ehkäiseminen, havaitseminen, korjaaminen ja tutkiminen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin hallinnollisten seuraamusten määrääminen. Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voi asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 ja asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 nojalla tehdä hallinnollisia tutkimuksia, joihin sisältyvät myös paikan päällä suoritettavat todentamiset ja tarkastukset, selvittääkseen, onko kyse unionin taloudellisia etuja vahingoittavasti petoksesta, lahjonnasta tai muusta rikoksesta. Asetuksen (EU) 2017/1939 nojalla Euroopan syyttäjänvirasto (EPPO) voi tutkia petoksia ja muuta laitonta toimintaa, joka vahingoittaa unionin taloudellisia etuja, sekä nostaa niistä syytteen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2017/1371 (20) mukaisesti. Varainhoitoasetuksen mukaan unionin rahoitusta saavien henkilöiden ja yhteisöjen on toimittava täydessä yhteistyössä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi, myönnettävä komissiolle, OLAFille, Euroopan syyttäjänvirastolle ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle tarvittavat valtuudet ja varmistettava, että unionin varojen hoitamiseen osallistuvat kolmannet osapuolet myöntävät vastaavat oikeudet.
P8_TC1-COD(2018)0145

Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 16. huhtikuuta 2019, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/… antamiseksi moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä näihin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntävaatimuksista niiden yleisen turvallisuuden ja ajoneuvon matkustajien ja loukkaantumiselle alttiiden tienkäyttäjien suojelun osalta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/858 muuttamisesta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 78/2009, (EY) N:o 79/2009 ja (EY) N:o 661/2009 sekä komission asetusten (EY) N:o 631/2009, (EU) N:o 406/2010, (EU) N:o 672/2010, (EU) N:o 1003/2010, (EU) N:o 1005/2010, (EU) N:o 1008/2010, (EU) N:o 1009/2010, (EU) N:o 19/2011, (EU) N:o 109/2011, (EU) N:o 458/2011, (EU) N:o 65/2012, (EU) N:o 130/2012, (EU) N:o 347/2012, (EU) N:o 351/2012, (EU) N:o 1230/2012 ja (EU) 2015/166 kumoamisesta

(Euroopan parlamentin ja neuvoston päästyä sopimukseen parlamentin kanta vastaa lopullista säädöstä, asetusta (EU) 2019/2144.)
(50)

Varainhoitoasetuksen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 (28), neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (29) ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1939 (30) mukaan unionin taloudellisia etuja on suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ja petosten ehkäiseminen, havaitseminen, korjaaminen ja tutkiminen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin hallinnollisten seuraamusten määrääminen. Erityisesti asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 ja asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 nojalla Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voi tehdä tutkimuksia, joihin sisältyvät myös paikan päällä suoritettavat todentamiset ja tarkastukset, selvittääkseen, onko kyse petoksesta, lahjonnasta tai muuta laittomasta toiminnasta, joka vahingoittaa unionin taloudellisia etuja. Asetuksen (EU) 2017/1939 nojalla Euroopan syyttäjänvirasto (EPPO) voi tutkia unionin taloudellisia etuja vahingoittavia petoksia ja muuta laitonta toimintaa unionissa, sekä nostaa niistä syytteen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2017/1371 (31) mukaisesti. Varainhoitoasetuksen mukaan unionin rahoitusta saavien henkilöiden ja yhteisöjen on toimittava täydessä yhteistyössä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi ja myönnettävä komissiolle, Euroopan petostentorjuntavirastolle, Euroopan syyttäjänvirastolle ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle tarvittavat valtuudet ja varmistettava, että unionin varojen hoitamiseen osallistuvat kolmannet osapuolet myöntävät vastaavat oikeudet.
3. Kukin jäsenvaltio on edustettuna yhtäläisellä äänestysoikeudella 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuissa päätöksissä. Muissa äänestyksissä, joissa käytettävissä on enintään 100 prosenttia äänistä, unionilla on vähintään 50 prosenttia sen rahoitusosuutta vastaavista äänioikeuksista.

4. Kun on kyse 1 kohdan b tai c alakohdan soveltamisalaan kuuluvista päätöksistä tai muista päätöksistä, jotka eivät kuulu mihinkään muuhun 1 kohdan luokkaan, unionilla on vähintään 50 prosenttia sen rahoitusosuutta vastaavista äänioikeuksista. Vain rahoitukseen osallistuvilla jäsenvaltiolla on äänioikeuksia, ja äänioikeuksien on vastattava jäsenvaltioiden rahoitusosuuksia.
36)

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1169/2011, annettu 25 päivänä lokakuuta 2011, elintarviketietojen antamisesta kuluttajille, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 1924/2006 ja (EY) N:o 1925/2006 muuttamisesta sekä komission direktiivin 87/250/ETY, neuvoston direktiivin 90/496/ETY, komission direktiivin 1999/10/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY, komission direktiivien 2002/67/EY ja 2008/5/EY sekä komission asetuksen (EY) N:o 608/2004 kumoamisesta (EUVL L 304, 22.11.2011, s. 18).
(5)

Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteesta, joka tunnetaan paremmin nimellä Interreg-ohjelma (5), on vuodesta 1990 tuettu yhteistyöohjelmia unionin raja-alueilla, myös raja-alueilla EFTA-maiden kanssa. Interreg-ohjelmasta on rahoitettu tuhansia hankkeita ja aloitteita, joiden avulla on edistetty Euroopan yhdentymistä. Interreg-ohjelman suurimpia saavutuksia ovat luottamuksen lisääntyminen ja yhteyksien, ympäristön ja terveyspalvelujen parantuminen sekä talouskasvu. Interreg-ohjelma on tukenut monenlaisia hankkeita ihmisten välisistä hankkeista infrastruktuuri-investointeihin ja institutionaalisiin yhteistyöaloitteisiin. Näin sillä on ollut aitoa vaikutusta raja-alueilla, joiden muutosta se on edistänyt. Interreg-ohjelma on tukenut yhteistyötä myös tietyillä merirajoilla. Oikeudelliset esteet ovat kuitenkin paljon pienempi ongelma merirajoilla, sillä on fyysisesti mahdotonta, että ihmiset ylittävät merirajan päivittäin tai useita kertoja viikossa työn tai opiskelun vuoksi, tehdäkseen ostoksia, käyttääkseen yleisen taloudellisen edun mukaisia palveluita tai yhdistääkseen näitä toimia taikka saadakseen ensiapua.
(16)

Pk-yritysten osuus unionin liikeyrityksistä on yli 99 prosenttia, ja niiden taloudellinen arvo on merkittävä ja keskeinen ▌. Niiden on kuitenkin vaikeaa saada rahoitusta suureksi koetun riskin ja riittävien vakuuksien puuttumisen vuoksi. Lisää haasteita aiheuttaa myös se, että pk-yritysten ja yhteiskunnallisten yritysten on pysyttävä kilpailukykyisinä ja oltava mukana digitalisaatiossa, kansainvälistymisessä, kiertotalouden logiikan muuntamisessa, innovointitoiminnassa ja työvoiman osaamisen kehittämisessä. Verrattuna suurempiin yrityksiin niillä on lisäksi käytössään rajallisemmat rahoituslähteet: ne eivät tavallisesti laske liikkeeseen joukkovelkakirjoja, ja niillä on vain rajoitettu mahdollisuus hyödyntää arvopaperipörssiä tai suuria institutionaalisia sijoittajia. Pk-yritysten pääoman saantia heikentävät myös unionin yksityisten pääomasijoitus- ja riskipääoma-alan suhteellinen heikkous. Rahoituksen saanti on vielä haasteellisempaa niille pk-yrityksille, joiden toiminta keskittyy aineettomiin hyödykkeisiin. Pk-yritykset ovat unionissa vahvasti riippuvaisia pankeista ja velkarahoituksesta, jota saadaan sekkiluottojen, pankkilainojen tai leasing-järjestelyjen kautta. Edellä mainittuja haasteita kohtaavien pk-yritysten tukeminen yksinkertaistamalla niiden rahoituksen saantia ja monipuolisempien rahoituslähteiden tarjoaminen on tarpeen, jotta voidaan lisätä pk-yritysten mahdollisuuksia saada rahoitusta perustamis-, kasvu-, innovointi- ja kestävän kehittämisen vaiheessa ja varmistaa niiden kilpailukyky , parantaa niiden kykyä selvitä talouden taantumasta ja lisätä talouden ja rahoitusjärjestelmän häiriönsietokykyä talouden taantuman tai häiriöiden tapauksessa sekä kykyä luoda työpaikkoja ja sosiaalista hyvinvointia . Näin myös täydennetään pääomamarkkinaunionin yhteydessä jo toteutettuja aloitteita. COSMEn kaltaiset ohjelmat ovat olleet merkittäviä pk-yrityksille siinä mielessä, että ne ovat helpottaneet rahoituksen saantia pk-yritysten elinkaaren kaikissa vaiheissa. Tätä on lisännyt myös ESIR-rahasto, jota pk-yritykset ovat pystyneet käyttämään nopeasti. InvestEU-rahaston olisi sen vuoksi perustuttava näihin onnistumisiin ja tarjottava käyttöpääomaa ja investointeja yrityksen koko elinkaaren ajan, rahoitusleasingin rahoitusta ja mahdollisuutta keskittyä kohdennetumpiin rahoitustuotteisiin.
(2) Nykyiset yhteisöverotusta koskevat säännöt on kehitetty pääosin 1900-luvulla perinteisille yrityksille. Ne perustuvat ajatukseen siitä, että vero olisi perittävä siellä, missä arvo muodostuu. Nykyisten sääntöjen soveltaminen digitaalitalouteen on kuitenkin johtanut epätasapainoon sen välillä, missä voitot verotetaan ja missä arvo luodaan, erityisesti sellaisissa liiketoimintamalleissa, joissa käyttäjien osallistuminen on vahvalla sijalla. On käynyt ilmeiseksi, että nykyiset yhteisöverosäännöt digitaalitalouden liikevoiton verottamisesta ovat riittämättömiä ja niitä on tarpeen tarkastella uudelleen.

(2) Nykyiset yhteisöverotusta koskevat säännöt on kehitetty pääosin 1900-luvulla perinteisille yrityksille. Ne perustuvat ajatukseen siitä, että vero olisi perittävä siellä, missä arvo muodostuu. Nykyisten sääntöjen soveltaminen digitaalitalouteen on kuitenkin johtanut epätasapainoon sen välillä, missä voitot verotetaan ja missä arvo luodaan, erityisesti sellaisissa liiketoimintamalleissa, joissa käyttäjien osallistuminen on vahvalla sijalla. Digitalisaatio on muuttanut käyttäjien asemaa, ja he pystyvät osallistumaan entistä enemmän arvonmuodostukseen. On käynyt ilmeiseksi, että nykyisissä yhteisöverosäännöissä digitaalitalouden liikevoiton verottamisesta ei oteta tätä uutta tekijää huomioon ja niitä on tarpeen tarkastella kiireellisesti uudelleen.
a)

Apua asemalla annetaan niinä aikoina, kun rautatiepalveluja liikennöidään, sillä ehdolla, että rautatieyritykselle, aseman haltijalle, lipunmyyjälle tai matkanjärjestäjälle, jolta lippu on ostettu, on ilmoitettu kyseisen henkilön avuntarpeesta vähintään 48 12 tuntia ennen kuin apua tarvitaan. Asemilla, joilla päivittäinen liikenne on yli 10 000 matkustajaa päivässä, ei tarvita ennakkoilmoitusta, mutta avun tarpeessa olevan henkilön on oltava asemalla vähintään 30 minuuttia ennen junan lähtöä. Asemilla, joilla päivittäinen liikenne on 2 000–10 000 matkustajaa päivässä, ilmoituksen määräaikaa lyhennetään enintään kolmeen tuntiin. Silloin kun lipulla tai kausilipulla voidaan matkustaa useita matkoja, yksi ilmoitus riittää, edellyttäen, että seuraavien matkojen aikataulusta annetaan asianmukaiset tiedot. Tällaiset ilmoitukset on toimitettava kaikille muille rautatieyrityksille ja aseman haltijoille, jotka liittyvät henkilön matkaan. [tark. 101]
(1 b)

Ohjelmasta myönnettävän tuen kysyntä pysyy oletettavasti korkeana, minkä vuoksi tietyt pyynnöt on tarpeen asettaa etusijalle. Etusijalle olisi asetettava tarvittaessa pyynnöt, joiden tavoitteena on siirtää verotuksen painopistettä työvoiman verotuksesta varallisuuden ja saastuttamisen verottamiseen, lujittaa työllisyys- ja sosiaalipolitiikkaa ja siten sosiaalista osallisuutta, torjua veropetoksia, verovilppiä ja veronkiertoa lisäämällä avoimuutta, laatia innovatiivisen ja kestävän uudelleenteollistamisen strategioita ja tehdä parannuksia koulutusjärjestelmiin. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä tukipyyntöihin, joilla on takanaan erittäin vahva demokraattinen tuki, joissa on mukana runsaasti kumppaneita ja joilla on heijastusvaikutuksia muihin aloihin. Ohjelmalla olisi täydennettävä muita välineitä päällekkäisyyksien välttämiseksi.
—

ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Amsterdamin sopimuksella, 39 artiklan 1 kohdan ja siirtymämääräyksistä tehdyssä pöytäkirjassa N:o 36 olevan 9 artiklan, joiden mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C8-0025/2018),