Ehdotus neuvoston asetus eräiden laajasti vaeltavien kalakantojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä /* KOM/2006/0100 lopull. - CNS 2006/0030 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 8.3.2006 KOM(2006) 100 lopullinen 2006/0030 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS eräiden laajasti vaeltavien kalakantojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä (komission esittämä) PERUSTELUT EHDOTUKSEN TAUSTA | 110 | Ehdotuksen perusteet ja tavoitteet Tällä ehdotuksella pyritään saattamaan ajan tasalle yhteisön lainsäädäntö, jolla pannaan täytäntöön eräiden laajasti vaeltavien kalakantojen tekniset säilyttämistoimenpiteet, jotka on hyväksytty alueellisissa kalastusjärjestöissä, jotka ovat toimivaltaisia tonnikalojen ja niiden lähilajien kantojen hoitoa ja säilyttämistä koskevissa kysymyksissä. Alueelliset järjestöt ovat seuraavat: - Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT), jonka jäsen yhteisö on ollut 14 päivästä marraskuuta 1997 alkaen, - Intian valtameren tonnikalatoimikunta (IOTC), jonka jäsen yhteisö on ollut 18 päivästä syyskuuta 1995 alkaen, - Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (IATTC), jonka osalta yhteisö on aloittanut liittymismenettelyn ja osallistunut liittymisprosessiin, joka tähtää IATTC:n vahvistamista koskevan, yleissopimuksen (joka ei ole vielä voimassa) hyväksymiseen, - Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio (WCPFC), jonka jäsenenä yhteisö on ollut 25 päivästä tammikuuta 2005 alkaen. | 120 | Yleinen asiayhteys Euroopan yhteisö toimii alueellisissa kalastusjärjestöissä, joissa luodaan puitteet eräiden laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä koskevalle alueelliselle yhteistyölle. Nämä järjestöt antavat suosituksia erityisesti teknisiksi toimenpiteiksi, jotka koskevat kalojen vähimmäiskokoa, kalastuskieltoalueita ja -aikoja ja pyyntiponnistusrajoituksia. Näistä suosituksista tulee velvoittavia sopimuspuolille, jotka eivät ole vastustaneet niitä. Koska yhteisö on sopimuspuolena näissä alueellisissa kalastusjärjestöissä, sen on siis sovellettava annettuja suosituksia, joita se ei ole vastustanut. Eräät näistä alueellisten kalastusjärjestöjen suosituksista on jo saatettu osaksi yhteisön lainsäädäntöä. Alueellisten kalastusjärjestöjen hyväksymien teknisten toimenpiteiden saattaminen osaksi yhteisön lainsäädäntöä on tapahtunut eräiden laajasti vaeltavien kalakantojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 14 päivänä toukokuuta 2001 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 973/2001 (EYVL L 137, 19.5.2001), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 831/2004 (EUVL L 127, 29.4.2004). Mainittujen järjestöjen hyväksymien uusien teknisten toimenpiteiden vuoksi sekä edellä mainitun asetuksen antamisesta lähtien voimassa olleiden teknisten toimenpiteiden saattamiseksi ajan tasalle mainittu asetus on kumottava ja korvattava tällä asetuksella. Ehdotuksessa turvaudutaan päätöksessä 1999/468/EY säädettyihin komiteamenettelyihin asetuksen täytäntöönpanon varmistamiseksi ja sen liitteiden muuttamiseksi. | 130 | Ehdotuksen alalla voimassa olevat säännökset Alueellisten kalastusjärjestöjen hyväksymien teknisten toimenpiteiden saattaminen osaksi yhteisön lainsäädäntöä on tapahtunut eräiden laajasti vaeltavien kalakantojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 14 päivänä toukokuuta 2001 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 973/2001 (EYVL L 137, 19.5.2001), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 831/2004 (EUVL L 127, 29.4.2004). Kalojen vähimmäiskokoa, tiettyjen pyydysten kieltämistä, kalastuskieltoalueita ja -aikoja ja kapasiteettirajoituksia koskevia teknisiä toimenpiteitä on muutettu alueellisten kalastusjärjestöjen vuosikokouksissa, ja sen vuoksi voimassa olevaa lainsäädäntöä on mukautettava ja ajantasaistettava. | 141 | Johdonmukaisuus unionin muiden politiikkojen ja tavoitteiden kanssa Tämä ehdotus liittyy tonnikalavarojen kestävään hyödyntämiseen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaisesti, ja sen avulla edistetään kestävää kehitystä. | ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI | Sidosryhmien kuuleminen | 211 | Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus osallistujista Yhteisön kannan valmistelemiseksi neuvotteluissa, joita käydään alueellisten kalastusjärjestöjen vuosikokouksissa, komissio kuulee jäsenvaltioita, alan ammattilaisia sekä valtiosta riippumattomia järjestöjä. | 212 | Yhteenveto vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Tärkeimmät kohderyhmät ovat hyväksyneet tonnikalakantojen kestävään hyödyntämiseen tähtääviä teknisiä toimenpiteitä koskevan yhteisön kannan. | Asiantuntijoiden käyttö | 221 | Asianomaiset tieteenalat/erikoisalat Alueellisten kalastusjärjestöjen tiedekomiteat. | 222 | Käytetty menetelmä Tiedekomiteat arvioivat kannat ja suosittelevat hoito- ja säilyttämistoimenpiteiden käyttöön ottamista tonnikalakantojen kestävän hyödyntämisen turvaamiseksi, erityisesti vahvistamalla teknisiä toimenpiteitä. | 223 | Tärkeimmät järjestöt/asiantuntijat, joita on kuultu Tonnikaloja koskevien alueellisten kalastusjärjestöjen tiedekomiteat. | 2244 | Tiivistelmä saaduista ja huomioon otetuista lausunnoista Lausunnoissa on todettu, että on olemassa mahdollisesti vakavia riskejä, joiden seuraukset ovat peruuttamattomia. Riskien olemassaolosta oltiin yhtä mieltä. | 225 | Alueellisten kalastusjärjestöjen tiedekomiteat ovat suositelleet teknisten toimenpiteiden käyttöön ottamista tonnikalakantojen kestävän hyödyntämisen turvaamiseksi, erityisesti vahvistamalla kalojen vähimmäiskoko, kalastuskieltoalueita ja -aikoja sekä pyyntiponnistusrajoituksia. | 226 | Asiantuntijalausuntojen saattaminen yleisesti saataville Tiedekomiteoiden lausunnot on julkaistu eri alueellisten kalastusjärjestöjen Internet-sivuilla. | 230 | Vaikutusten arviointi Teknisten toimenpiteiden tavoitteena on turvata tonnikalakantojen kestävä hyödyntäminen ja erityisesti vähentää nuorten kalojen pyyntiä. Teknisiä toimenpiteitä sovelletaan tonnikaloja Atlantin valtamerellä, Välimerellä, Intian valtamerellä ja Tyynellämerellä kalastaviin yhteisön kalastajiin. | EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT | 305 | Tiivistelmä ehdotuksesta Tonnikalakantojen hoitoa koskevissa kysymyksissä toimivaltaisten alueellisten kalastusjärjestöjen, joiden sopimuspuoli yhteisö on, hyväksymien teknisten toimenpiteiden saattaminen osaksi yhteisön lainsäädäntöä. | 310 | Oikeusperusta Perustamissopimuksen 37 artikla | 329 | Toissijaisuusperiaate Ehdotus koskee alaa, joka kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Toissijaisuusperiaatetta ei sen vuoksi sovelleta. | Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: | 331 | Alueellisten kalastusjärjestöjen hyväksymiin suosituksiin voidaan vedota suoraan yhteisöä ja jäsenvaltioita vastaan, mutta selvyyden ja avoimuuden vuoksi ne saatetaan osaksi yhteisön lainsäädäntöä neuvoston asetuksella, jotta ne olisivat täysin selkeitä ja jotta jäsenvaltiot ja kalastajat voisivat soveltaa niitä paremmin. | 332 | Ehdotus ei aiheuta taloudellista rasitusta. | Säädöslajin valinta | 341 | Ehdotettu säädöstyyppi: asetus. | 342 | Muut säädöstyypit eivät soveltuisi seuraavista syistä: Alueellisten kalastusjärjestöjen hyväksymien suositusten saattaminen osaksi yhteisön lainsäädäntöä on tehtävä neuvoston asetuksella (perustamissopimuksen 37 artikla), jossa vahvistetaan periaatteet, kun taas soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan komission asetuksella. | TALOUSARVIOVAIKUTUKSET | 409 | Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. | LISÄTIETOJA | 510 | Lainsäädännön yksinkertaistaminen | 511 | Ehdotuksella yksinkertaistetaan lainsäädäntöä. | 512 | Toimenpiteellä kumotaan eräiden laajasti vaeltavien kalakantojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 14 päivänä toukokuuta 2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 973/2001 (EYVL L 137, 19.5.2001), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 831/2004 (EUVL L 127, 29.4.2004). Uudessa asetuksessa on voitu yhdistää yhteen ja samaan asetukseen kaikki alueellisten kalastusjärjestöjen, joiden sopimuspuoli Euroopan yhteisö on, hyväksymät tekniset toimenpiteet. | 520 | Voimassa olevan lainsäädännön kumoaminen Ehdotuksen hyväksymisen yhteydessä kumotaan erinäisiä säännöksiä. | 570 | Ehdotuksen yksityiskohtainen selitys luku- tai artiklakohtaisesti Tämän asetuksen tarkoituksena on saattaa osaksi yhteisön lainsäädäntöä alueellisten kalastusjärjestöjen hyväksymät tekniset toimenpiteet, erityisesti ne jotka koskevat kalojen vähimmäiskokoa, kalastuskieltoalueita ja -aikoja sekä pyyntiponnistusrajoituksia. | 1. 2006/0030 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS eräiden laajasti vaeltavien kalakantojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen[1], ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[2], sekä katsoo seuraavaa: 2. Yhteisö on hyväksynyt päätöksellään 98/392/EY[3] Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen, joka sisältää veden elollisten luonnonvarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevia periaatteita ja sääntöjä. Yhteisö osallistuu kansainvälisillä vesillä toteutettaviin ponnistuksiin kalakantojen säilyttämiseksi osana laajempia kansainvälisiä velvoitteitaan. 3. Euroopan yhteisöstä tuli päätöksellä 86/238/ETY[4] Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelun yleissopimuksen, jäljempänä ’ICCAT-yleissopimus’, sopimuspuoli 14 päivänä marraskuuta 1997. 4. ICCAT-yleissopimuksessa määrätään tonnikalavarojen ja sen lähilajien säilyttämisen ja hoidon alueellisen yhteistyön puitteista Atlantin valtamerellä ja sitä ympäröivillä merillä erityisesti Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission, jäljempänä ’ICCAT’, avulla sekä antamalla yleissopimuksen soveltamisalueella sellaisia kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevia suosituksia, jotka velvoittavat sopimuspuolia. 5. ICCAT on suositellut eräiden Atlantin ja Välimeren laajasti vaeltavien kalakantojen osalta eräitä teknisiä toimenpiteitä, jotka koskevat erityisesti kalan sallittua kokoa ja painoa, saaliita koskevia rajoituksia tietyillä alueilla, tiettyinä aikoina tai tietyillä pyydyksillä sekä kapasiteetin rajoituksia. Suositukset ovat yhteisöä velvoittavia, ja siksi ne olisi pantava täytäntöön. 6. Yhteisö on hyväksynyt Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevan sopimuksen päätöksellä 95/399/EY[5]. Sopimuksessa määrätään tonnikalojen ja sen lähilajien säilyttämistä ja kohtuullista käyttöä koskevan kansainvälisen yhteistyön vahvistamisesta Intian valtamerellä Intian valtameren tonnikalatoimikunnan, jäljempänä ’IOTC’, perustamisen avulla sekä antamalla IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella sellaisia kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevia päätöslauselmia, jotka velvoittavat sopimuspuolia. 7. IOTC on suositellut joitakin laajasti vaeltavia kalakantoja koskevia teknisiä toimenpiteitä ja erityisesti kapasiteetin rajoittamista. Päätöslauselma on yhteisöä velvoittava, ja sen vuoksi se olisi pantava täytäntöön. 8. Yhteisö on päätöksellä 1999/337/EY[6] allekirjoittanut kansainvälistä delfiinien suojeluohjelmaa koskevan sopimuksen ja päätöksellä 1999/386/EY[7] päättänyt sen väliaikaisesta soveltamisesta, kunnes se hyväksytään. 9. Yhteisö on päätöksellä 2005/..../EY[8] hyväksynyt kansainvälistä delfiinien suojeluohjelmaa koskevan sopimuksen. Yhteisön olisi sen vuoksi sovellettava sopimuksen määräyksiä. 10. Kyseisen sopimuksen tavoitteisiin kuuluu itäisellä Tyynellämerellä kurenuottien avulla harjoitettavan tonnikalan kalastuksen yhteydessä esiintyvän tahattoman delfiinikuolleisuuden asteittainen vähentäminen sen poistamiseksi lähes kokonaan asettamalla vuosittaiset enimmäissaalisrajat ja varmistamalla tonnikalavarojen pitkän aikavälin kestävyys sopimusalueella. 11. Yhteisöllä on kalastusta koskevia etuja itäisellä Tyynellämerellä, ja se on osallistunut menettelyyn, jonka tavoitteena on vahvistaa Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissiota, jäljempänä ’IATTC’. Yhteisö on allekirjoittanut Antiguan yleissopimuksen päätöksellä 2005/26/EY ja on aloittanut menettelyn tähän uuteen sopimukseen liittymiseksi. Komissio, joka on Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission, jäljempänä ’IATTC’, yhteistyötä tekevä muu kuin sopimuspuoli, on päättänyt soveltaa IATTC:n hyväksymiä teknisiä toimenpiteitä. Nämä toimenpiteet olisi siis saatettava osaksi yhteisön lainsäädäntöä. 12. Yhteisö on päätöksen 2005/75/EY[9] nojalla 25 päivästä tammikuuta 2005 alkaen sopimuspuolena laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevaan yleissopimukseen, jäljempänä ’WCPFC-yleissopimus’. 13. WCPFC-yleissopimuksessa määrätään alueellisista yhteistyöpuitteista Länsi- ja Keski-Tyynenmeren laajasti vaeltavien kalakantojen pitkän aikavälin säilyttämiselle ja kestävälle hyödyntämiselle Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomission (WCPFC) perustamisen avulla. 14. Yhteisön olisi sen vuoksi sovellettava yleissopimuksen määräyksiä ja WCPFC:n hyväksymiä teknisiä toimenpiteitä. 15. Näiden alueellisten kalastusjärjestöjen hyväksymät tekniset toimenpiteet on saatettu osaksi yhteisön lainsäädäntöä eräiden laajasti vaeltavien kalakantojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 14 päivänä toukokuuta 2001 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 973/2001[10]. 16. Mainittujen järjestöjen hyväksymien uusien teknisten toimenpiteiden vuoksi sekä edellä mainitun asetuksen antamisesta lähtien voimassa olleiden teknisten toimenpiteiden saattamiseksi ajan tasalle asetus (EY) N:o 973/2001 olisi kumottava ja korvattava tällä asetuksella. 17. Kapasiteetin rajoituksista olisi päätettävä elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002[11] 20 artiklan mukaisesti. 18. Tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[12] mukaisesti, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I OSASTO Johdantosäännökset 1 artikla Kohde Tässä asetuksessa säädetään teknisistä säilyttämistoimenpiteistä, joita sovelletaan eräiden tämän asetuksen liitteessä I tarkoitettujen laajasti vaeltavien kalakantojen pyyntiin ja aluksesta purkamiseen sekä sivusaaliina saataviin lajeihin. 2 artikla Soveltamisala Tätä asetusta sovelletaan jäsenvaltioiden lipun alla purjehtiviin ja yhteisössä rekisteröityihin aluksiin, jäljempänä ’yhteisön kalastusalukset’, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 9 artiklan säännösten soveltamista. 3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: 1) ’laajasti vaeltavilla lajeilla’ liitteessä I lueteltuja lajeja; 2) ’ICCAT:n tarkoittamilla tonnikaloilla ja niiden lähilajeilla’ liitteessä II lueteltuja lajeja; 3) ’delfiinikuolleisuuden ylärajalla’ kansainvälistä delfiinien suojeluohjelmaa koskevan sopimuksen[13] V artiklassa määriteltyä rajaa; 4) ’urheilukalastuksella’ kalastustoimintaa, jossa elollisia vesiluonnonvaroja käytetään virkistäytymis- tai urheilutarkoituksiin; 5) ’saartopyydyksellä’ verkkoa, joka pyydystää kalan saartamalla sen sekä sivuilta että alhaalta päin. Se voi olla kurevaijerilla varustettu tai ilman kurevaijeria; 6) ’pitkälläsiimalla’ pyydystä, jossa on selkäsiima ja lukuisia koukkuja, jotka on kiinnitetty selkäsiimaan kohdelajista riippuen eripituisilla ja erilaisin välimatkoin sijaitsevilla perukkeilla (tapseilla). Se voidaan laskea joko pystysuoraan tai vaakasuoraan merenpintaan nähden. Se voidaan laskea pohjaan tai pohjan lähelle (pohjasiima) tai se voi ajelehtia välivedessä tai lähellä pintaa (pintasiima); 7) ’koukulla’ taivutettua, teroitettua, tavallisesti väkäsellä varustettua teräslangan palaa. Koukun kärki voi olla suora tai sivuväärä ja sisäänpäin taivutettu. Koukun varren pituus ja muoto voi vaihdella, ja sen poikkileikkaus voi olla pyöreä (säännöllinen) tai litteä (taottu). Koukun kokonaispituus mitataan varren suurimman kokonaispituuden mukaan sen koukunpään kärjestä, josta koukku kiinnitetään siimaan ja joka muodostaa yleensä silmän, koukun taipeen kärkeen. Koukun kidan leveys mitataan varren ulkoreunan ja väkäsen ulkoreunan välisen suurimman vaakasuoran etäisyyden mukaan; 8) ’kalaparvien kokoamiseen käytettävillä välineillä’ merenpinnalla kelluvia välineitä, joiden alle laajasti vaeltavien lajien nuoret tai aikuiset yksilöt kerääntyvät; 9) ’kurenuotalla’ saartopyydystä, jonka pohja kurotaan umpeen verkon pohjassa olevalla kurevaijerilla, joka kulkee pohjaköyden kanssa renkaiden läpi ja jonka avulla verkko voidaan kuroa umpeen. Kurenuottaa voidaan käyttää pienten pelagisten lajien, suurten pelagisten lajien tai pohjalajien pyyntiin. 4 artikla Alueet Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia merialueiden määritelmiä: 19. Alue 1 Kaikki Atlantin valtameren ja sitä ympäröivien merialueiden vedet, jotka kuuluvat ICCAT-yleissopimuksen 1 artiklassa määriteltyyn yleissopimusalueeseen. 20. Alue 2 Kaikki Intian valtameren vedet, jotka kuuluvat IOTC:n perustamista koskevan sopimuksen 2 artiklassa määriteltyyn sopimuksen toimivalta-alueeseen. 21. Alue 3 Kaikki itäisen Tyynenmeren vedet, jotka kuuluvat delfiinien suojeluohjelmaa koskevan sopimuksen 3 artiklassa määriteltyyn alueeseen. 22. Alue 4 Kaikki Länsi- ja Keski-Tyynenmeren vedet, jotka kuuluvat WCPFC-yleissopimuksen 3 artiklassa määriteltyyn alueeseen. II OSASTO Alueella 1 sovellettavat tekniset toimenpiteet 1 luku Eräiden alus- ja pyydystyyppien käyttöä koskevia rajoituksia 5 artikla Isosilmätonnikalan suojelu eräillä trooppisilla vesillä 1. Kurenuotta- ja vapa-aluksilla kalastaminen kielletään 1 päivän ja 30 päivän marraskuuta välisenä aikana alueella, jonka rajat ovat: – eteläraja: leveyspiiri 0° eteläistä leveyttä, – pohjoisraja: leveyspiiri 5° pohjoista leveyttä, – länsiraja: pituuspiiri 20° läntistä pituutta, – itäraja: pituuspiiri 10° itäistä pituutta. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 15 päivänä elokuuta kertomus tämän toimenpiteen täytäntöönpanosta ja tarvittaessa selvitys rikkomisista, joihin niiden lipun alla purjehtivat yhteisön kalastusalukset ovat syyllistyneet ja joita koskevaa tutkintaa niiden toimivaltaiset viranomaiset ovat suorittaneet. 6 artikla Tonnikalan kalastus Välimeren alueella 1. Tonnikalan kurenuottakalastus kielletään Välimerellä 16 päivästä heinäkuuta 15 päivään elokuuta. 2. Yli 24 metrin pituisilta aluksilta kielletään Välimerellä harjoitettava tonnikalan kalastus pintasiimalla 1 päivästä kesäkuuta 31 päivään heinäkuuta. Aluksen pituus määritellään liitteen III mukaisesti. 3. Lentokoneiden ja helikoptereiden käyttö Välimerellä tapahtuvan tonnikalan kalastuksen tukena kielletään 1 päivästä kesäkuuta 30 päivään kesäkuuta. 4. Komissio voi muuttaa tässä artiklassa tarkoitettuja kausia ja alueita sekä liitteessä III määrättyä alusten pituutta soveltamalla ICCAT:n suosituksia, joista on tullut yhteisöä sitovia, ja 30 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 7 artikla Boniitin, isosilmätonnikalan ja keltaevätonnikalan kalastus eräillä Portugalin vesialueilla On kiellettyä pitää aluksella boniitteja, isosilmätonnikaloja ja keltaevätonnikaloja, jotka on pyydetty kurenuotalla ICES:n (kansainvälinen merentutkimusneuvosto) suuralueella X pohjoiseen leveyspiiriltä 36°30' pohjoista leveyttä ja CECAF:n (Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea) alueilla pohjoiseen leveyspiiriltä 31° pohjoista leveyttä ja itään pituuspiiriltä 17°30' läntistä pituutta olevilla Portugalin suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä, tai pyytää kyseisiä lajeja mainituilla alueilla kyseisillä pyydyksillä. 2 luku Vähimmäiskoko 8 artikla Mitat 1. Liitteessä IV lueteltuihin lajeihin kuuluvien kalojen katsotaan olevan alamittaisia, jos ne ovat mainitussa liitteessä vahvistettuja mittoja pienempiä. 2. Liitteessä IV määriteltyjä mittoja voidaan muuttaa ICCAT:n suositusten, joista on tullut yhteisöä sitovia, mukaisesti ja 30 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 9 artikla Kiellot 1. Liitteessä IV lueteltuihin lajeihin kuuluvien alamittaisten, alueella 1 pyydettyjen kalojen säilyttäminen aluksella, jälleenlaivaaminen, purkaminen, kuljettaminen, varastoiminen, esillä pitäminen myyntiin saattamista varten, myyntiin saattaminen ja kaupan pitäminen on kiellettyä. Tällaiset kalat on heitettävä pyynnin jälkeen viipymättä takaisin mereen. 2. Liitteessä IV lueteltuihin lajeihin kuuluvien alamittaisten, kolmansista maista peräisin olevien ja alueella 1 pyydettyjen kalojen vapaaseen liikkeeseen saattaminen ja kaupan pitäminen on kiellettyä. 10 artikla Koon mittaaminen 1. Kaikkien lajien pituus, purjekaloja lukuun ottamatta, on mitattava pyrstöevän loveen asti eli yläleuan kärjen ja pyrstöevän lyhimmän ruodon ulkokärjen välisen etäisyyden vertikaalisena projektiona. 2. Purjekalojen pituus mitataan alaleuan kärjen ja pyrstön loven välisenä etäisyytenä. 11 artikla Tonnikala-altaita koskeva näytteenottomenettely 1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava näytteenottomenettely, jolla arvioidaan pyydettyjen tonnikalojen lukumäärä kokoluokittain. 2. Kokonäytteet altaissa on otettava otoksesta, joka on 100 yksilöä 100:aa tonnia elävää kala kohti tai otoksesta, joka on 10 prosenttia altaaseen pantujen kalojen kokonaislukumäärästä. Kokonäytteet on otettava, kun kalat nostetaan yrityksessä altaasta, ICCAT:n vahvistaman, tietojen välittämistä varten tehtävän II puitteissa noudatettavan menetelmän mukaisesti. 3. Näytteenottoa koskevia lisämenetelmiä kehitetään sellaisia kaloja varten, joita on kasvatettu yli vuoden ajan. 4. Näytteenotto on toteutettava satunnaisotannalla valitun altaasta nostamisen yhteydessä ja sen on koskettava kaikkia altaita. Tiedot on toimitettava ICCAT:lle viimeistään 31 päivänä heinäkuuta edeltävän vuoden näytteenoton osalta. 3 Luku Alusten lukumäärän rajoittaminen 12 artikla Isosilmätonnikala ja Pohjois-Atlantin valkotonnikala 1. Neuvosto määrittelee asetuksen (ETY) N:o 2371/2002 20 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti kokonaispituudeltaan yli 24 metriä olevien sellaisten yhteisön alusten lukumäärän ja kokonaiskapasiteetin bruttorekisteritonneina (brt) ilmaistuna, jotka harjoittavat isosilmätonnikalan kohdennettua pyyntiä alueella 1. Määrittely on tehtävä: a) niiden yhteisön alusten keskimääräisen lukumäärän ja bruttorekisteritonneina ilmaistun kokonaiskapasiteetin mukaisesti, jotka ovat harjoittaneet isosilmätonnikalan kohdennettua kalastusta kyseisellä alueella kaudella 1991–1992. b) isosilmätonnikalaa vuonna 2005 kalastaneiden yhteisön alusten lukumäärää koskevan rajoituksen perusteella, sellaisena kuin se on ilmoitettu ICCAT:lle 30 päivänä kesäkuuta 2005. 2. Neuvosto määrittelee asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti sellaisten yhteisön alusten lukumäärän, jotka kalastavat kohdelajinaan Pohjois-Atlantin valkotonnikalaa. Alusten määräksi vahvistetaan niiden yhteisön kalastusalusten keskimääräinen lukumäärä, jotka ovat kalastaneet Pohjois-Atlantin valkotonnikalaa kohdelajinaan kaudella 1993–1995. 3. Neuvosto jakaa jäsenvaltioiden kesken asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti: a) lukumäärän ja 1 kohdan mukaisesti bruttorekisteritonneina ilmaistun kapasiteetin; b) alusten 2 kohdan mukaisesti määritellyn lukumäärän. 4. Jäsenvaltioiden on toimitettava tavanomaisia tiedonvälityskeinoja käyttäen komissiolle ennen kunkin vuoden 15 päivää toukokuuta: a) luettelo lippunsa alla purjehtivista, kokonaispituudeltaan yli 24 metriä pitkistä isosilmätonnikalaa kalastavista aluksista; b) luettelo lippunsa alla purjehtivista aluksista, jotka osallistuvat Pohjois-Atlantin valkotonnikalan kohdennettuun kalastukseen. Komissio toimittaa nämä tiedot ICCAT:n sihteeristölle ennen kunkin vuoden 31 päivää toukokuuta. 5. Edellä 4 kohdassa tarkoitetussa luettelossa on ilmoitettava alukselle annettu alusrekisterin sisäinen numero yhteisön kalastuslaivastorekisteristä 30 päivänä joulukuuta 2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 26/2004[14] liitteen I mukaisesti sekä käytetty pyydystyyppi. 4 Luku Muut kuin kohdelajit sekä urheilukalastus 13 artikla Marliinit Jäsenvaltioiden on pyrittävä lisäämään monofiiliperukkeiden käyttöä leikareissa, jotta elävien purje- ja valkomarliinien vapaaehtoinen mereen palauttaminen helpottuisi. 14 artikla Hait 1. Jäsenvaltioiden on pyrittävä edistämään tahattomasti pyydettyjen elävien ja erityisesti nuorten haiden mereen palauttamista. 2. Jäsenvaltioiden on pyrittävä vähentämään haiden poisheittämistä parantamalla pyydysten valikoivuutta. 15 artikla Kilpikonnat Jäsenvaltioiden on pyrittävä edistämään tahattomasti pyydettyjen elävien kilpikonnien mereen palauttamista. 16 artikla Urheilukalastus Välimerellä 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet vedettävien verkkopyydysten, saartopyydysten, kurenuottien, pohjaharojen, tavallisten verkkojen, riimuverkkojen ja pitkiensiimojen käytön kieltämiseksi tonnikalan ja sen lähilajien pyytämiseksi urheilu- ja vapaa-ajankalastuksessa Välimerellä. 2. Jäsenvaltioiden on valvottava, ettei urheilu- ja vapaa-ajankalastuksessa Välimerellä pyydettyjä tonnikaloja ja tonnikalan lähilajeja pidetä kaupan. 17 artikla Kertomus Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 15 päivänä elokuuta kertomus tämän luvun täytäntöönpanosta. III OSASTO Alueella 2 sovellettavat tekniset toimenpiteet 1 luku Alusten lukumäärän rajoittaminen 18 artikla Alusten sallittu lukumäärä 1. Neuvosto määrittelee asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti niiden kokonaispituudeltaan yli 24 metriä olevien yhteisön alusten lukumäärän, jotka saavat kalastaa alueella 2. Alusten lukumääräksi vahvistetaan IOTC:n alusrekisteriin vuonna 2003 kirjattujen yhteisön kalastusalusten määrä. Alusten lukumäärää koskevan rajoituksen on vastattava bruttotonneina (GT) ilmaistua kokonaisvetoisuutta, eikä kokonaisvetoisuutta saa ylittää, kun aluksia korvataan. 2. Neuvosto jakaa 1 kohdan mukaisesti määritellyn alusten lukumäärän jäsenvaltioiden kesken asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 2 luku Muut kuin kohdelajit 19 artikla Hait 1. Jäsenvaltioiden on tehtävä kaikkensa edistääkseen tahattomasti pyydettyjen elävien ja erityisesti nuorten haiden mereen palauttamista. 2. Jäsenvaltioiden on pyrittävä vähentämään haiden poisheittämistä. 20 artikla Kilpikonnat 1. Jäsenvaltioiden on tehtävä kaikkensa vähentääkseen kalastuksen vaikutuksia merikilpikonniin, erityisesti soveltamalla 2, 3 ja 4 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä. 2. Kaikkien pyydysten käyttämisen edellytyksenä on, että: a) että tahattomasti (koukulla tai verkolla) tai sivusaaliina saatujen merikilpikonnien käsittely tehdään asianmukaisella tavalla, elvyttäminen ja nopea takaisin mereen päästäminen mukaan luettuina; b) että aluksella on tarvittavat varusteet tahattomasti tai sivusaaliina saatujen merikilpikonnien takaisin mereen päästämiseksi. 3. Kurenuotan käyttämisen edellytyksenä on, että: a) vältetään mahdollisuuksien mukaan merikilpikonnien saartamista; b) kehitetään tarkoituksenmukaisia pyydysmäärittelyitä ja sovelletaan niitä sivusaaliina saatavien merikilpikonnien määrän vähentämiseksi; c) toteutetaan kaikki tarvittavat toimenpiteet saarrettujen tai saaliiksi joutuneiden merikilpikonnien irrottamiseksi; d) toteutetaan kaikki tarvittavat toimenpiteet sellaisten kalaparvien kokoamiseen käytettävien välineiden valvomiseksi, joihin merikilpikonnat saattaisivat jäädä kiinni, sekä kiinni jääneiden kilpikonnien irrottamiseksi ja käyttämättöminä olevien välineiden pois keräämiseksi. 4. Pitkänsiiman käyttämisen edellytyksenä on, että: a) kehitetään ja otetaan käyttöön sellaisia koukkumallien, syöttityyppien, verkon korkeuden ja rakenteen yhdistelmiä sekä kalastusmenetelmiä, joilla merikilpikonnien tahatonta tai sivusaaliiksi joutumista ja kuolleisuutta voidaan vähentää; b) että aluksella on tarvittavat varusteet tahattomasti tai sivusaaliina saatujen merikilpikonnien takaisin mereen päästämiseksi, mukaan luettuina työkalut kilpikonnien irrottamiseksi tai siimojen ja haavien leikkaamiseksi. IV OSASTO Alueella 3 sovellettavat tekniset toimenpiteet 21 artikla Jälleenlaivaus 1. Kalaparvien kokoamiseen käytettävien välineiden avulla kalastavia aluksia tukevien apualusten käyttö kielletään. 2. Kalojen jälleenlaivaus merellä kielletään nuotta-aluksilta. 22 artikla Alusten lukumäärän rajoittaminen 1. Neuvosto määrittelee asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti niiden alusten lukumäärän, jotka saavat kalastaa tonnikalaa alueella 3. Alusten lukumääräksi vahvistetaan IATTC:n alusrekisterissä 28 päivänä kesäkuuta 2002 olleiden yhteisön kalastusalusten määrä. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ennen kunkin vuoden 10 päivää joulukuuta luettelo lippunsa alla purjehtivista aluksista, jotka aikovat kalastaa tonnikalaa alueella 3. Aluksia, joiden nimeä ei ole luettelossa, pidetään toimettomina, eivätkä ne saa kalastaa kyseisen vuoden aikana. 3. Luettelossa on ilmoitettava alukselle annettu alusrekisterin sisäinen numero yhteisön kalastuslaivastorekisteristä 30 päivänä joulukuuta 2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 26/2004 liitteen I mukaisesti sekä käytetty pyydystyyppi. 23 artikla Delfiinien suojelu 1. Ainoastaan ne yhteisön alukset, jotka noudattavat kansainvälistä delfiinien suojeluohjelmaa koskevan sopimuksen ehtoja ja joille on vahvistettu delfiinikuolleisuuden ylärajat, saavat saartaa delfiiniparvia tai -ryhmiä kurenuotalla pyytäessään keltaevätonnikalaa alueella 3. 24 artikla Delfiinikuolleisuuden ylärajojen hakeminen Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi kunkin vuoden 15 päivään syyskuuta mennessä seuraavat asiakirjat: a) luettelo jäsenvaltion lipun alla purjehtivista aluksista, joiden kantavuus ylittää 363 metristä tonnia (400 nettotonnia) ja jotka ovat hakeneet delfiinikuolleisuuden ylärajaa koko seuraavaksi vuodeksi; b) luettelo jäsenvaltion lipun alla purjehtivista aluksista, joiden kantavuus ylittää 363 metristä tonnia (400 nettotonnia) ja jotka ovat hakeneet delfiinikuolleisuuden ylärajaa seuraavan vuoden ensimmäiseksi tai toiseksi vuosipuoliskoksi; c) kunkin delfiinikuolleisuuden ylärajaa hakeneen aluksen osalta todistus siitä, että aluksella on kaikki delfiinien turvaksi tarkoitetut laitteet ja varusteet ja että sen päällikkö on saanut hyväksytyn koulutuksen delfiinien vapauttamis- ja pelastamistekniikassa; d) luettelo jäsenvaltion lipun alla purjehtivista aluksista, jotka saattavat harjoittaa kalastustoimintaa kyseisellä alueella seuraavan vuoden aikana. 25 artikla Delfiinikuolleisuuden ylärajojen jakaminen 1. Jäsenvaltioiden on varmistuttava siitä, että delfiinikuolleisuuden ylärajaa koskevat hakemukset täyttävät kansainvälistä delfiinien suojeluohjelmaa koskevan sopimuksen ehdot ja IATTC:n hyväksymät säilyttämistoimenpiteet. 2. Komissio tarkastaa luettelot ja niiden yhdenmukaisuuden kansainvälistä delfiinien suojeluohjelmaa koskevan sopimuksen ja IATTC:n hyväksymien säilyttämistoimenpiteiden kanssa ja toimittaa luettelot IATTC:n johtajalle. Jos komissio havaitsee hakemusta tarkastaessaan, ettei hakemus täytä tässä kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä, se ilmoittaa viipymättä asianomaiselle jäsenvaltiolle, ettei se voi toimittaa IATTC:n johtajalle hakemusta tai osaa siitä, ja esittää syyt siihen. 3. Komissio toimittaa kullekin jäsenvaltiolle kaikki delfiinikuolleisuuden ylärajoja koskevat määrät, jotka jaetaan jäsenvaltion lipun alla purjehtivien alusten kesken. 4. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi ennen kunkin vuoden 15 päivää tammikuuta delfiinikuolleisuuden ylärajoja koskevien määrien jako niiden lipun alla purjehtivien alusten kesken. 5.. Komissio toimittaa IATTC:n johtajalle ennen kunkin vuoden 1 päivää helmikuuta luettelon ja selvityksen delfiinikuolleisuuden ylärajoja koskevien määrien jakamisesta yhteisön kalastusalusten kesken. 26 artikla Muiden kohdelajeihin kuulumattomien lajien suojelu 1. Kurenuotta-alusten on mahdollisuuksien mukaan päästettävä nopeasti vapaaksi vahingoittumattomina merikilpikonnat, hait, boniitit, rauskut, dolfiinit ja muut kohdelajeihin kuulumattomat saaliit. 2. Kalastajia kannustetaan kehittämään ja käyttämään tekniikoita ja välineistöä, joiden avulla kyseisten eläinten nopea ja turvallinen vapaaksi päästäminen helpottuu. 27 artikla Kilpikonnat 1. Jos verkossa havaitaan merikilpikonna, kaikki kohtuulliset keinot on käytettävä sen pelastamiseksi ennen kuin se juuttuu verkkoon; tarvittaessa on käytettävä moottorivenettä. 2. Jos merikilpikonna on juuttunut kiinni verkkoon, verkon kelaaminen on lopetettava heti, kun merikilpikonna nousee vedestä, eikä sitä saa aloittaa uudelleen ennen kuin merikilpikonna on irrotettu verkosta ja päästetty vapaaksi. 3. Jos merikilpikonna nostetaan alukselle, sitä on autettava kaikin tarkoituksenmukaisin keinoin elpymään ennen kuin se päästetään takaisin veteen. 4. Tonnikala-aluksia kielletään heittämästä veteen suolasäkkejä tai muuta muovijätettä. 5. Kalaparvien kokoamiseen käytettäviin välineisiin ja muihin kalastusvälineisiin tarttuneet merikilpikonnat on päästettävä vapaiksi, jos se on mahdollista. 6. Kalaparvien kokoamiseen käytettävät välineet, jotka eivät ole käytössä, on kerättävä pois. V OSASTO Alueella 4 sovellettavat tekniset toimenpiteet 28 artikla Jätteiden vähentäminen Jäsenvaltioiden on toteuttava toimenpiteitä jätteiden, pois heitettyjen saaliiden, kadonneiden tai hylättyjen pyydysten pyytämien saaliiden, kalastusaluksilta peräisin olevan saasteen, kohdelajeihin kuulumattomien kalojen ja eläinten saaliiksi joutumisen sekä kohdelajeihin liittyvien tai niistä riippuvaisten lajien ja erityisesti uhanalaisten lajien kärsimien vaikutusten vähentämiseksi mahdollisimman vähäisiksi. VI OSASTO Yleisesti sovellettavat säännökset 29 artikla Merinisäkkäät 1 Kaikkien merinisäkkäiden parvien tai ryhmien saartaminen kurenuotilla on kiellettyä. 2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan kaikkiin yhteisön kalastusaluksiin lukuun ottamatta 23 artiklassa tarkoitettuja aluksia. VII OSASTO Loppusäännökset 30 artikla Komiteamenettely Edellä olevan 6 artiklan 4 kohdan ja 8 artiklan 2 kohdan nojalla toteutettavat toimenpiteet on vahvistettava asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 31 artikla Kumoaminen Kumotaan asetus (EY) N:o 973/2001. 32 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE I Laajasti vaeltavien lajien luettelo - Valkotonnikala: Thunnus alalunga - Tonnikala: Thunnus thynnus - Isosilmätonnikala: Thunnus obesus - Boniitti: Katsuwonus pelamis - Sarda: Sarda sarda - Keltaevätonnikala: Thunnus albacares - Mustaevätonnikala: Thunnus atlanticus - Boniitit: Euthynnus spp. - Eteläntonnikala: Thunnus maccoyii - Auksidit: Auxis spp. - Merilahnat: Bramidae - Marliinit: Tetrapturus spp .; Makaira spp . - Purjekalat: Istiophorus spp. - Miekkakala: Xiphias gladius - Makrillihauet tai sairat: Scomberesox spp .; Cololabis spp. - Dolfiini; pikkudolfiini: Coryphaena hippurus; Coryphaena equisetis - Hait: Hexanchus griseus; Cetorhinus maximus; Alopiidae Rhincodon typus; Carcharhinide; Sphyrnidae; Isuridae; Lamnidae - Valaat (valaat ja pyöriäiset): Physeteridae; Balenidae; Eschrichtiidae; Monodontidae; Ziphiidae; Delphinidae. LIITE II ICCAT:n luettelo tonnikaloista ja niiden lähilajeista - Tonnikala: Thunnus thynnus - Eteläntonnikala: Thunnus maccoyii - Keltaevätonnikala: Thunnus albacares - Valkotonnikala: Thunnus alalunga - Isosilmätonnikala: Thunnus obesus - Mustaevätonnikala: Thunnus atlanticus - Tunniina: Euthynnus alletteratus - Boniitti: Katsuwonus pelamis - Sarda: Sarda sarda - Auksidi: Auxis thazard - Auksidi: Auxis rochei - Juovaton sarda: Orcynopsis unicolor - Raitamakrilli: Acanthocybium solandri - Pilkkumakrilli: Scomberomourus maculatus - Kuningasmakrilli: Scomberomourus cavalla - Kuningasmakrilli: Scomberomorus tritor - Kuningasmakrilli: Scomberomorus brasilliensis - Keromakrilli: Scomberomorus regalis - Purjekala: Istiophorus albicans - Mustamarliini: Makaira indica - Purjemarliini: Makaira nigricans - Valkomarliini: Tetrapturus albidus - Miekkakala: Xiphias gladius - Pitkäkuonomarliini: Tetrapturus pfluegeri LIITE III Alusten pituus (6 artiklan 2 kohta) Alusten pituus määritellään ICCAT:n mukaan seuraavasti: - Kaikkien 18 päivän heinäkuuta 1982 jälkeen rakennettujen kalastusalusten osalta 96 prosenttia kokonaispituudesta vesiviivalla, joka on 85 prosentin korkeudella pienimmästä mallisivukorkeudesta, mitattuna kölin yläosasta, tai pituutta aluksen keularangan etureunasta peräsinvarren keskiöön mitattuna samalla vesiviivalla, jos tämä pituus on suurempi. Aluksissa, joiden köli on suunniteltu kaltevaksi, tulee vesiviivan, jolla tämä pituus mitataan, olla suunnitellun vesiviivan suuntainen. - Kaikkien ennen 18 päivää heinäkuuta 1982 rakennettujen kalastusalusten osalta rekisteröintipituus sellaisena kuin se on merkitty kansallisiin rekistereihin tai aluksen muihin todistusvoimaisiin asiakirjoihin. LIITE IV VÄHIMMÄISKOKO (8 artiklan 1 kohta) Laji | Vähimmäiskoko | Tonnikala (Thunnus thynnus) (2) | 6,4 kg tai 70 cm | Tonnikala (Thunnus thynnus) (3) | 10 kg tai 80 cm | Miekkakala (Xiphias gladius) (1) | 25 kg tai 125 cm (alaleuan kärkeen) | 1) Tätä vähimmäiskokoa sovelletaan vain Atlantin valtamerellä. 2) Tätä vähimmäiskokoa sovelletaan vain itäisellä Atlantin valtamerellä. 3) Tätä vähimmäiskokoa sovelletaan vain Välimerellä. | [1] EUVL C [..], [..], s. [..]. [2] EUVL C [..], [..], s. [..]. [3] EYVL L 179, 23.6.1998, s. 1. [4] EYVL L 162, 18.6.1986, s. 33. [5] EYVL L 236, 5.10.1995, s. 24. [6] EYVL L 132, 27.5.1999, s. 1. [7] EYVL L 147, 12.6.1999, s. 23. [8] EUVL L [..], [..], s. [..]. [9] EUVL L 32, 4.2.2005, s. 1. [10] EYVL L 137, 19.5.2001, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 831/2004 (EUVL L 127, 29.4.2004, s. 33). [11] EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59. [12] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. [13] EYVL L 132, 27.5.1999, s. 1. [14] EUVL L 5, 9.1.2004, s. 25.