Se liittyy läheisesti alusliikenteen seuranta- ja tietojärjestelmää koskevaan direktiiviin ja on sen kanssa yhdenmukainen. Ehdotus on yhtenevä myös tavaraliikenteen sähköistä tiedonsiirtoa koskevan aloitteen kanssa niiltä osin kuin on kyse siitä, kuinka liikenteeseen liittyviä tarkastuksia EU:ssa sisämaassa tekevät viranomaiset hyväksyvät tavaraliikenteeseen liittyviä tietoja ja todistuksia digitaalisessa muodossa.

Aloite on osa kolmatta ”Eurooppa liikkeellä” -toimenpidepakettia, jolla toteutetaan syyskuussa 2017 hyväksyttyä uutta teollisuuspoliittista strategiaa ja jolla täydennetään liikkuvuuden nykyaikaistamisen täyden potentiaalin hyödyntämiseen Euroopassa pyrkivää prosessia. Tulevaisuuden liikkuvuusjärjestelmän on tärkeää olla turvallinen, puhdas ja tehokas kaikille EU:n kansalaisille. Tarkoituksena on tehdä liikkuvuusjärjestelmästä Euroopassa turvallisempi ja helpommin saavutettava, Euroopan teollisuudesta kilpailukykyisempi ja eurooppalaisista työpaikoista varmempia. Tarkoituksena on myös toimia puhtaammin ja sopeutua paremmin pakkoon torjua ilmastonmuutosta. Tämä edellyttää EU:lta, jäsenvaltioilta ja sidosryhmiltä täyttä sitoutumista etenkin liikenneinfrastruktuuri-investointien vahvistamiseen.

Teknologian muutos koskettaa kaikkia yhteiskunnan ja talouden osia ja muuttaa EU:n kansalaisten elämää. Liikenne ei ole tässä suuntauksessa poikkeus. Uudet teknologiat muuttavat liikkuvuutta radikaalisti. EU:n ja sen toimialojen onkin vastattava haasteeseen päästä maailmanlaajuiseen johtoasemaan innovoinnissa, digitalisoinnissa ja hiilestä irtautumisessa. Komissio on tästä syystä omaksunut kattavan lähestymistavan, jolla varmistetaan, että EU:n politiikat heijastavat näitä toimintapoliittisia prioriteetteja: se on hyväksynyt liikkuvuuden alalla kolme ”Eurooppa liikkeellä” -toimenpidepakettia.

Kolmanneksi tietojen jakamisympäristö on tehoton useimmissa jäsenvaltioissa ja koko EU:n alueella. Liikenteenharjoittajia pyydetään usein toimittamaan saman satamakäynnin aikana samat tiedot useammin kuin kerran. Jos viranomaisten välinen tietojenvaihto olisi tehokkaampaa, tällainen päällekkäisyys voitaisiin välttää. Näin ilmoittamisessa noudatettaisiin yhden kerran periaatetta, mikä on EU:n tavoitteena.

Yksilöitiin kolme ongelmaa. Ensinnäkään alusraportointiin käytettyjä kansallisia keskitettyjä palvelupisteitä ei ole yhdenmukaistettu. Jäsenvaltioissa on erilaiset käyttöliittymät, tietomuodot ja ilmoitusmenettelyt, ja joskus ne eroavat jopa satamien välillä. Direktiivissä 2010/65/EU ei säädetty kansallisia keskitettyjä palvelupisteitä koskevista sitovista eritelmistä. Tämän vuoksi ilmoitusympäristö on moninainen ja pirstaleinen.

Myös täytäntöönpanotoimenpiteitä ehdotetaan, koska aloite on luonteeltaan tekninen ja koska on todennäköistä, että sitä on tarpeen mukauttaa säännöllisesti teknisten ja oikeudellisten muutosten mukana.

Vaikutustenarvioinnissa kävi ilmi, että direktiiviä 2010/65/EU on tarpeen tarkistaa, jotta sen tavoitteet voidaan saavuttaa. Asetus on asianmukaisempi säädöstyyppi sen varmistamiseksi, että käyttöliittymät, tietomuodot ja ilmoitusmenettelyt yhdenmukaistetaan tehokkaasti ja että nämä toimenpiteet pannaan täytäntöön johdonmukaisella ja avoimella tavalla.

EU on siten ongelman ratkaisemiseen tarkoituksenmukainen taso. Ongelma on luonteeltaan valtioiden rajat ylittävä, ja merkittäviä tuloksia voidaan saavuttaa ainoastaan yleiseurooppalaisia tarpeita tyydyttävissä, johdonmukaisissa yhteisissä puitteissa.

Sisämarkkinat ovat erittäin tärkeät meriliikenteelle. Ainoastaan 9 prosenttia meriliikenteestä on kansallista, 25 prosenttia kuuluu EU:n sisäisen kaupan luokkaan ja 66 prosenttia EU:n ulkopuolisten maiden kanssa käytävään kauppaan. Lisäksi satamat eivät ole meriliikenteessä kuljetettujen tavaroiden lopullinen määränpää. Suuri osa satamien kautta kulkevista tavaroista jatkaa sisämaayhteyksien kautta toiseen jäsenvaltioon tai vastaavasti tulee toisesta jäsenvaltiosta. On näin ollen EU:n edun mukaista, että satamakäynnit sujuvat, sekä laajempien sisäisten liikennemarkkinoiden vuoksi että alaan liittyvien huomattavien taloudellisten investointien kannattavuuden ja rajat ylittävien liiketoimintaintressien parantamiseksi.

Koska kyseessä on voimassa olevan säädöksen tarkistus, joka kuuluu sääntelyn toimivuutta ja tuloksellisuutta koskevan komission REFIT-ohjelman piiriin, komissio on tutkinut mahdollisuuksia yksinkertaistamiseen ja rasitteiden vähentämiseen. Analyysi osoittaa, että järjestelmä on mahdollista merkittävästi yksinkertaistaa ja tehostaa keventämällä satamakäynnin yhteydessä oikeudellisia velvoitteita täyttämään joutuville meriliikenteen harjoittajille aiheutuvaa hallinnollista taakkaa.

Hyöty-kustannussuhteen, sidosryhmien hyväksynnän ja odotettavissa olevan vaikuttavuuden ja riskiarvioinnin perusteella parhaaksi katsottu vaihtoehto on siten vaihtoehto B1. Tämä tarkoittaa odotettavissa olevia lisäkustannuksia yhteensä 29,4 miljoonaa euroa vuosina 2020–2030, ja hyötynä odotetaan säästettävän 22–25 miljoonaa henkilöstötyötuntia samalla ajanjaksolla. Tämä vaihtoehto tuo parhaat hyödyt hyväksyttävissä olevalla kustannuspanostuksella. Sillä varmistetaan yhdenmukaistettu ilmoitusympäristö siten, että noudatetaan nykyistä kansallisten keskitettyjen palvelupisteiden järjestelmää ja hyödynnetään jo tehtyjä investointeja. Jäsenvaltioille koituva taakka on vähäinen, koska kaikille yhteinen ohjelmistopaketti kehitetään EU:n tasolla.

1)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2010/65/EU vaaditaan, että jäsenvaltiot hyväksyvät unionin satamiin saapuvien ja niistä lähtevien alusten ilmoitusvelvoitteiden täyttämisen sähköisesti ja varmistavat tällaisten ilmoitusten välittämisen keskitetyn palvelupisteen kautta meriliikenteen helpottamiseksi.

2)Meriliikenne on kaupan ja yhteyksien runko sekä sisämarkkinoilla että niiden rajojen yli. Meriliikenteen helpottamiseksi ja meriliikenteen harjoittajien hallinnollisen taakan keventämiseksi olisi yksinkertaistettava ja yhdenmukaistettava tietomenettelyjä, joita käytetään unionin säädöksissä ja jäsenvaltioiden kansallisessa lainsäädännössä meriliikenteen harjoittajille asetettujen ilmoitusvelvoitteiden täyttämisessä.

3)Tällä asetuksella pyritään helpottamaan tietojen toimittamista. Tämän asetuksen soveltamisen ei tule muuttaa ilmoitusvelvoitteiden asiasisältöä eikä vaikuttaa tietojen säilytykseen ja käsittelyyn unionin tasolla eikä kansallisella tasolla.

4)Nykyiset kaikissa jäsenvaltioissa toimivat kansalliset keskitetyt palvelupisteet olisi säilytettävä eurooppalaisen merenkulkualan yhdennetyn palveluympäristön (European Maritime Single Window environment), jäljempänä ’EMSWe’, perustana. Kansallisten keskitettyjen palvelupisteiden olisi muodostettava kattava meriliikenteen harjoittajien ilmoitusyhteyspiste, joka kerää ilmoittajilta tiedot ja jakaa ne kaikille asiaankuuluville toimivaltaisille viranomaisille.

5)Nämä kansallisten keskitettyjen palvelupisteiden asiakasrajapinnat olisi ilmoittajien puolelta yhdenmukaistettava unionin tasolla, jotta helpotettaisiin ilmoittamista ja kevennettäisiin hallinnollista taakkaa. Tällainen yhdenmukaistaminen voitaisiin toteuttaa käyttämällä kaikissa kansallisissa keskitetyissä palvelupisteissä unionin tasolla kehitettyä yhteistä käyttöliittymäohjelmistoa järjestelmien väliseen tietojenvaihtoon. Jäsenvaltioiden olisi vastattava tämän käyttöliittymämoduulin integroinnista ja hallinnoinnista ja ohjelmiston säännöllisestä ja oikea-aikaisesta päivittämisestä sitä mukaa kuin komissio toimittaa uusia versioita. Komission olisi kehitettävä tämä moduuli ja toimitettava siihen päivitykset tarpeen mukaan.

6)Uudet digitaaliteknologiat luovat jatkuvasti kasvavia mahdollisuuksia tehostaa merenkulkualaa ja vähentää hallinnollista taakkaa. Jotta tällaisista uusista teknologioista saataisiin hyötyjä mahdollisimman nopeasti, komissiolla olisi oltava valtuudet muuttaa täytäntöönpanosäädöksillä yhdenmukaistetun ilmoitusympäristön teknisiä eritelmiä, normeja ja menettelyjä. Uudet teknologiat olisi myös otettava huomioon tätä asetusta tarkistettaessa.

7)Ilmoittajille olisi tarjottava riittävä tuki ja tiedot kansallisiin keskitettyihin palvelupisteisiin liittyvistä prosesseista ja teknisistä vaatimuksista helposti saatavilla olevien ja käyttäjäystävällisten, yleisilmeeltään yhtenäisten kansallisten verkkosivustojen kautta.

8)Kansainvälisen meriliikenteen helpottamista koskevassa yleissopimuksessa, jäljempänä ’FAL-yleissopimus’, määrätään, että viranomaisten olisi kaikissa tapauksissa vaadittava ainoastaan olennaisten tietojen ilmoittamista ja pidettävä niiden määrä mahdollisimman pienenä.

9)EMSWe:n toimivuuden mahdollistamiseksi on tarpeen määrittää kattava EMSWe-datajoukko, jonka olisi sisällettävä kaikki tiedot, joita kansalliset viranomaiset tai satamaoperaattorit voivat pyytää hallinnollisia tai toiminnallisia tarkoituksia varten aluksen käydessä satamassa. Koska ilmoitusvelvoitteet eivät ole kaikissa jäsenvaltioissa samat, kunkin jäsenvaltion kansallinen keskitetty palvelupiste olisi suunniteltava siten, että se voi vastaanottaa EMSWe-datajoukon sellaisenaan ja jättää huomiotta tiedot, jotka eivät ole kyseisen jäsenvaltion kannalta merkityksellisiä.

10)Tämän asetuksen liitteessä olisi lueteltava unionin ja kansainvälisen lainsäädännön sisältämät asiaankuuluvat ilmoitusvelvoitteet. Näiden ilmoitusvelvoitteiden olisi muodostettava vahvistettavan kattavan EMSWe-datajoukon perusta. Liitteessä olisi myös viitattava asiaankuuluviin kansallisen tason ilmoitusvelvoitteiden luokkiin, ja jäsenvaltioiden olisi voitava pyytää komissiota muuttamaan EMSWe-datajoukkoa kansallisessa lainsäädännössään vahvistettujen ilmoitusvelvoitteiden mukaisesti. Unionin säädökseen, jolla muutetaan EMSWe-datajoukkoa kansalliseen lainsäädäntöön sisältyvien ilmoitusvelvoitteiden perusteella, olisi sisällyttävä yksiselitteiset viittaukset kyseiseen kansalliseen lainsäädäntöön.

11)Jaettaessa kansallisista keskitetyistä palvelupisteistä tietoja toimivaltaisille viranomaisille tiedonsiirrossa on noudatettava liitteessä luetellussa unionin lainsäädännössä säädettyjä ilmoitusvelvoitteita ja -muodollisuuksia koskevia yleisiä tietovaatimuksia, muotoja ja koodeja ja tiedot on siirrettävä siinä perustettujen, asetuksen (EU) N:o 952/2013 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen sähköisten tietojenkäsittelymenetelmien kaltaisten tietoteknisten järjestelmien kautta.

12)Tämän asetuksen täytäntöönpanossa olisi otettava huomioon kansallisella ja unionin tasolla perustetut SafeSeaNet-järjestelmät, joilla olisi jatkossakin helpotettava kansallisten keskitettyjen palvelupisteiden kautta saatujen tietojen vaihtoa ja jakamista jäsenvaltioiden välillä direktiivin 2002/59/EY mukaisesti.

13)Satamat eivät ole tavaroiden lopullinen määränpää. Alusten satamakäyntien tehokkuudella on vaikutusta koko logistiikkaketjuun, joka liittyy tavaroiden ja matkustajien kuljettamiseen satamiin ja satamista. Jotta varmistettaisiin yhteentoimivuus, multimodaalisuus ja meriliikenteen sujuva liittäminen koko logistiikkaketjuun ja sujuvoitettaisiin muita liikennemuotoja, kansallisten keskitettyjen palvelupisteiden pitäisi voida vaihtaa tarpeellisia tietoja, kuten saapumis- ja lähtöaikoja koskevia tietoja, vastaavien muita liikennemuotoja varten luotujen järjestelmien kanssa.

14)Meriliikenteen tehostamiseksi ja alusten satamakäyntien yhteydessä operatiivisista syistä annettavien tietojen päällekkäisyyden rajoittamiseksi ilmoittajan kansalliseen keskitettyyn palvelupisteeseen antamat tiedot olisi jaettava myös tiettyjen muiden yksiköiden, kuten satama- tai terminaalioperaattoreiden kanssa.

15)Asetuksessa (EU) N:o 952/2013 säädetään, että unionin tullialueelle tuotavista tavaroista on tehtävä saapumisen yleisilmoitus, joka on toimitettava tulliviranomaisille sähköisesti. Koska saapumisen yleisilmoituksen tiedot ovat turvallisuuteen ja talouteen liittyvien riskien hallinnan kannalta hyvin tärkeitä, parhaillaan ollaan kehittämässä erityistä sähköistä järjestelmää saapumisen yleisilmoitusten toimittamista ja hallintaa varten unionin tullialueella. Tästä syystä saapumisen yleisilmoitusta ei ole mahdollista toimittaa kansallisten keskitettyjen palvelupisteiden kautta. Koska jotkin saapumisen yleisilmoituksen mukana toimitettavat dataelementit vaaditaan kuitenkin myös muiden tullin ja meriliikenteen ilmoitusmuodollisuuksien noudattamiseksi alusten käydessä unionin satamissa, EMSWe:ssä pitäisi voida käsitellä myös saapumisen yleisilmoituksen dataelementtejä. Olisi myös mahdollistettava se, että kansalliset keskitetyt palvelupisteet voisivat poimia joitakin saapumisen yleisilmoituksen mukana toimitettuja asiaankuuluvia tietoja.

16)Jotta voitaisiin käyttää uudelleen kansallisten keskitettyjen palvelupisteiden kautta annettuja tietoja ja helpottaa tietojen toimittamista ilmoittajalle, on syytä luoda yhteisiä tietokantoja. EMSWe:n alustietokantaan pitäisi sisältyä viiteluettelo aluksia koskevista yksilöintitiedoista ja ilmoitusvaatimuksiin tehdyistä poikkeuksista, jotka on ilmoitettu asiaankuuluviin kansallisiin keskitettyihin palvelupisteisiin. Jotta helpotettaisiin tietojen toimittamista ilmoittajan kannalta, yhteisessä sijaintitietokannassa olisi oltava sijaintikoodien viiteluettelo, johon sisältyvät Yhdistyneiden kansakuntien määräasemia koskeva säännöstö (UN/LOCODE), SafeSeaNetin erityiskoodit sekä satamarakenteiden koodit, jotka on rekisteröity Kansainvälisen merenkulkujärjestön IMOn tietojärjestelmään Global Integrated Shipping Information System (GISIS). Lisäksi yleiseen vaarallisia aineita koskevaan tietokantaan olisi sisällytettävä luettelo vaarallisista ja ympäristöä pilaavista tavaroista, joista on ilmoitettava kansallisille keskitetyille palvelupisteille direktiivin 2002/59/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, mukaisesti, sekä IMO:n FAL-lomake 7 ottaen huomioon IMO:n yleissopimusten ja säännöstöjen dataelementit.

17)Toimivaltaisten viranomaisten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä tämän asetuksen puitteissa olisi noudatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2016/679. Komission suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä tämän asetuksen puitteissa on noudatettava asetuksen [yhteisöjen toimielinten suorittamasta henkilötietojen käsittelystä annetun asetuksen 45/2001 korvaava uusi asetus] säännöksiä.

18)EMSWe:n ja kansallisten keskitettyjen palvelupisteiden ei pitäisi antaa aihetta muuhun henkilötietojen käsittelyyn kuin mikä tarvitaan niiden toimintaa varten, eikä niitä pitäisi käyttää uusien oikeuksien antamiseen henkilötietoihin pääsyn tarkoituksessa.

19)Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädöksiä, joilla täydennetään tätä asetusta vahvistamalla EMSWe-datajoukko sekä dataelementtien määritelmät, luokat ja dataeritelmät. Komissiolle olisi siirrettävä vastaava valta muuttaa liitettä siten, että siihen sisällytetään kansallisella tasolla voimassa olevat ilmoitusvelvoitteet ja että siinä otetaan huomioon kaikki unionin lainsäädännössä vahvistetut uudet ilmoitusvelvoitteet. Komission olisi varmistettava, että liitteessä luetellussa unionin ja kansainvälisessä lainsäädännössä vahvistettuja yhteisiä tietovaatimuksia, muotoja ja koodeja noudatetaan. On myös erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

20)Tämän asetuksen täytäntöönpanon yhdenmukaisten edellytysten varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti.