FI Euroopan unionin virallinen lehti C 157/42

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Merenkulun sekä merenkulkijoiden koulutuksen ja työllistymisen edistäminen”

(2005/C 157/05)

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 29. tammikuuta 2004 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla laatia lausunnon aiheesta ”Merenkulun sekä merenkulkijoiden koulutuksen ja työllistymisen edistäminen”.

Asian valmistelusta vastannut ”liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 5. lokakuuta 2004. Esittelijä oli Eduardo Chagas.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 15.–16. joulukuuta 2004 pitämässään 413. täysistunnossa (joulukuun 15. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 137 ääntä puolesta, 1 vastaan 5:n pidättyessä äänestämästä.

1 Johdanto

1.1 Euroopan komissio ja EU:n ministerineuvoston silloinen puheenjohtajamaa Irlanti järjestivät vuonna 1996 Dublinissa kansainvälisen konferenssin, jonka aiheena oli Euroopan unionin merenkulkijoiden asema ja tulevaisuus. Konferenssissa todettiin, että eurooppalaiset merenkulkijat ovat elintärkeitä Euroopan merenkulkualan kestävälle toiminnalle, ja tehtiin useita ehdotuksia erittäin ammattitaitoisen ja riittävän merenkulkijareservin palauttamiseksi. Samana vuonna komissio analysoi tilannetta tiedonannossaan ”Uusi merenkulun strategia” (1), minkä lisäksi samoihin asioihin kiinnitettiin huomiota myös yhteisön merenkulkualan kilpailukyvyn parantamista koskevasta strategiasta 24. maaliskuuta 1997 annetussa päätöslauselmassa (2). Euroopan unionin neuvosto antoi komission tiedonannolle tukensa ja totesi muun muassa, että yhteisön merenkulkijoiden työllistämisen edistämiseksi tarvitaan rakentavia toimenpiteitä.

1.2 Komissio toteaa merenkulkijoiden koulutuksesta ja palvelukseen ottamisesta antamassaan tiedonannossa (3), että hyvin koulutettujen merenkulkijoiden ja etenkin päällystön tarjonta on vähentynyt tuntuvasti kahden viime vuosikymmenen aikana. EU:n aluskanta ja merenkulkijoiden määrä ovat vähentyneet huomattavasti 1980-luvun alusta lähtien. Poikkeuksena on kuitenkin EU:n säännöllinen matkustajalaiva- ja lauttaliikenne: sitä harjoittavat edelleen pääasiassa EU-maiden lippujen alla purjehtivat alukset, joiden miehistöt ovat valtaosaltaan EU-maiden kansalaisia. Merenkulkualan edustajat, jäsenvaltiot ja komissio ovat käsitelleet EU-maiden merenkulkijoiden määrän vähenemistä ja ammattitaitoisten merenkulkijoiden puutetta jo useaan otteeseen, mutta vähenemiskehityksen pysäyttämiseksi ja kääntämiseksi määritellyt toimenpiteet ovat jääneet suurelta osin tehottomiksi.

1.3 EU-maiden merenkulkijoiden määrän vähenemistä on käsitelty useissa selvityksissä ja tutkimushankkeissa. Seuraavassa on esimerkkejä: — komission rahoittama EU:n merenkulkuammatteja koskeva tutkimus vuodelta 1996 — komission rahoittama FST:n ja ECSA:n yhteistutkimus vuodelta 1998 (4) — METHAR-tutkimushanke (5), jonka komissio rahoitti neljänteen puiteohjelmaan kuuluneesta liikennealan TTK-ohjelmasta, ja METNET-tutkimushanke (6), jonka komissio rahoitti viidenteen puiteohjelmaan kuuluneesta liikennealan TTK-ohjelmasta.

1.4 BIMCO:n ja ISF:n huhtikuussa 2000 julkaisema työvoimakatsaus (7) lienee toistaiseksi kattavin selvitys kauppamerenkulun työvoiman kysynnästä ja tarjonnasta. Päällystön vajauksen arvioidaan olevan 16 000 henkilöä eli 4 prosenttia työvoimasta. Päällystöstä on herkkyysanalyysin mukaan vuonna 2010 joko noin 11 prosenttia ylitarjontaa tai 24 prosentin vajaus sen mukaan, miten kasvu, miehitysvalmiudet, poistuma ja koulutuksen lisääminen vaikuttavat. Vuonna 2005 julkaistava ajantasaistettu työvoimakatsaus osoittanee, että päällystöstä on vajausta. FST:n ja ECSA:n vuonna 1998 julkaiseman yhteistutkimuksen (8) mukaan EU kärsii vajauksesta muita pahemmin; päällystön vajauksen arvioidaan olevan 13 000 henkilöä vuonna 2001 ja kasvavan 36 000:een vuonna 2006.

1.5 Tuoreessa Cardiffin yliopiston (UK) tekemässä tutkimuksessa (9) todetaan, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa on merkittävä pula pätevistä merenkulkijoista, joita voitaisiin palkata maissa sijaitseviin työpaikkoihin. Tutkimuksen tilasivat Yhdistyneen kuningaskunnan liikenneministeriö, merenkulkukamari ja merenkulkujärjestö The Marine Society.

1.6 Komissio on todennut, että lähimerenkulku on erottamaton osa liikennejärjestelmää (10). Meriliikenteelle annettavaa valtiontukea koskevien suuntaviivojen puitteissa on toteutettu useita aloitteita lähimerenkulun edistämiseksi, mutta ne eivät ole käytännössä juurikaan parantaneet EU-maiden merenkulkijoiden työllisyyttä. Joissakin jäsenvaltioissa ei rekisteröidyn aluskannan bruttovetoisuus enää vähene ja joissakin se on hieman kasvanut. EU-maiden merenkulkijoiden määrä pienenee kuitenkin edelleen.

2 Komission suositukset merenkulun sekä merenkulkijoiden koulutuksen ja työllistymisen edistämiseksi (11)

2.1 Komissio myöntää, että työllisyys ja koulutus ovat ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulla, mutta esittää kuitenkin seuraavat ensisijaisia toimia koskevat suositukset: a) Voimassa olevaa elin- ja työoloja sekä aluksen toiminnan laatua koskevaa yhteisön lainsäädäntöä ja kansainvälistä lainsäädäntöä tulee soveltaa asianmukaisesti, jotta työolot parantuisivat, työhön saataisiin kyvykkäitä henkilöitä ja he pysyisivät työpaikoissa. b) Komissio tunnustaa, että Euroopan unionin säännöllisessä matkustajalaiva- ja lauttaliikenteessä kilpaillaan yhä tiukemmin EU:n ulkopuolisista maista tulevan halvemman työvoiman kanssa; kyseistä ongelmaa käsiteltäessä on todettu, että työmarkkinaosapuolten tulisi kehittää samanaikaisesti muita järjestelyjä. c) Jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten tulee järjestää jäsenvaltioissa ja yhteisön tasolla koordinoituja tiedotuskampanjoita, joiden avulla kohennetaan merenkulkualan julkisuuskuvaa ja tiedotetaan nuorille merenkulkualan ammateista ja niiden tarjoamista mahdollisuuksista. d) Varustamojen tulee tutkia mahdollisuuksia parantaa merenkulkijoiden elin- ja työoloja, työvuorot ja palkkataso mukaan luettuina. e) Tulee taata korkeatasoisen merenkulkualan koulutusjärjestelmän säilyminen EU:ssa varmistamalla jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten kanssa, että aluksilla on riittävästi koulutuspaikkoja. f) Jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten tulee tutkia ja hyödyntää merenkulkualan koulutuksen tukemiseksi tarjolla olevia yhteisön rahoitusvälineitä. g) Komissio toteaa, että yhteisö voi tukea merenkulkualan ponnisteluja EU-maiden merenkulkijoiden määrän lisäämiseksi rahoittamalla erityistutkimushankkeita kuudennesta puiteohjelmasta.

2.1.1 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea totesi lausunnossaan (12), että kaikkien niiden, joille merenkulkijoiden koulutusta ja palvelukseen ottamista käsittelevä komission tiedonanto on osoitettu, tulisi perehtyä huolellisesti sen suosituksiin. Komitea viittasi erityisesti siihen, että jäsenvaltioiden tulisi hyödyntää täysimääräisesti meriliikenteelle annettavaa valtiontukea ja muita voimassa olevia EU:n tukitoimia. Komitea kiinnitti huomiota tarpeeseen parantaa alusten elin- ja työoloja, ratifioida ja panna täytäntöön asiaan kuuluvat kansainväliset normit ja toteuttaa tarvittaessa toimia merenkulkualan ammattien yhteiskunnallisen arvostuksen ja merenkulkijoiden työtyytyväisyyden lisäämiseksi. Komitea kiinnitti huomiota myös siihen, että jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten tulee tehdä yhteistyötä ja tehdä merenkulkuammatteja tunnetuksi.

2.2 Samalla kun komissio toteaa, että merenkulkukysymykset ovat ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulla, se esittää ensisijaisia toimia koskevia suosituksia. Toimet painottuvat suuressa määrin lähimerenkulkuun — mutteivät kuitenkaan rajoitu siihen. a) Lainsäädäntötoimiin kuuluvat yhteisön jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista annetun direktiivin (IMO -FAL-direktiivin) täytäntöönpano, Marco Polo -ohjelman toteuttaminen, intermodaalisten lastausyksiköiden standardointi ja yhdenmukaistaminen, merten moottoritiet ja merenkulun ympäristövaikutusten vähentäminen. b) Teknisiin toimiin kuuluvat lähimerenkulun tullimenettelyjä koskevan oppaan julkaiseminen, lähimerenkulun suosion kasvua haittaavien tekijöiden yksilöinti ja poistaminen, kansallisten käytäntöjen lähentäminen ja yhteisön tullimenettelyjen tietokoneistaminen sekä tutkimus ja teknologian kehittäminen. c) Operatiivisiin toimiin kuuluvat viranomaisten keskitettyjen palvelupisteiden toiminta, lähimerenkulun yhteyshenkilöiden keskeisen roolin sekä lähimerenkulun edistämiskeskusten asianmukaisen toiminnan ja ohjauksen varmistaminen, lähimerenkulun tekeminen tunnetuksi menestyksekkäänä kuljetusvaihtoehtona ja tilastotietojen keruu.

2.2.1 Komission tiedonannosta ”Lähimerenkulun edistämisohjelma” antamassaan lausunnossa (13) Euroopan talous- ja sosiaalikomitea ilmaisi tukevansa tiedonantoa. Se huomautti kuitenkin, että lähimerenkulun kehittyminen intermodaaliseksi kuljetusmuodoksi edellyttää liikenteen pullonkaulojen poistamista. Komitea ilmaisi olevansa huolissaan useista asiaan liittyvistä seikoista ja korosti, että toteutettuja toimia tulee valvoa jatkuvasti.

3 Neuvoston suositukset merenkulun sekä merenkulkijoiden koulutuksen ja työllistymisen edistämiseksi

3.1 Neuvosto on pannut arvostaen merkille (14) merenkulkijoiden koulutusta ja palvelukseen ottamista koskevan komission tiedonannon (15) yleispiirteet ja poliittiset linjaukset. Se siis tunnustaa merenkulun merkityksen maailmankaupalle ja yhteisön sisäiselle kaupalle sekä sen, että merikuljetukset ovat tehokkain, ympäristöystävällisin ja halvin kuljetusmuoto.

3.2 Neuvosto toteaa lisäksi, että merenkulkualalla on kilpailua, ja korostaa, että alikuntoisten alusten pitämistä liikenteessä tulee torjua sekä sisällyttämällä kansainväliset standardit lainsäädäntöön että korjaamalla kansainvälisen lainsäädännön puutteita. Neuvosto korostaa siis voimassa olevan lainsäädännön soveltamisen ja täytäntöönpanon merkitystä, mukaan luettuna elin- ja työoloja koskeva lainsäädäntö, sillä merenkulkijat ovat alusten turvallisuuden kannalta ratkaisevan tärkeitä.

3.3 Neuvosto tunnustaa erityisesti, että inhimillisillä tekijöillä on ratkaiseva merkitys merenkulun laadulle, että merenkulun yleistä julkisuuskuvaa tulisi kohentaa ja että kiinnostus merellä työskentelyyn tulisi saada kasvamaan.

3.4 Neuvosto tunnustaa myös, että meriliikenteen valtiontukia koskevat yhteisön suuntaviivat vaikuttavat myönteisesti jäsenvaltioiden laivastojen kilpailukyvyn ylläpitämiseen ja jäsenvaltioiden alusrekistereissä olevien alusten lukumäärän kasvuun.

3.5 Neuvosto tunnustaa merenkulun merkityksen ja esittää mm. seuraavat suositukset: a) Meriliikenteen valtiontukia koskevia yhteisön suuntaviivoja tulee tarkistaa pikaisesti kilpailukyvyn ylläpitämiseksi ja merenkulkualan osaamisen edistämiseksi sekä eurooppalaisten merenkulkijoiden työllisyyden parantamiseksi. b) Jäsenvaltioiden tulee parantaa merenkulkualan julkisuuskuvaa. c) Merenkulun laatua tulee edelleen parantaa noudattamalla entistä tiukemmin IMO:n ja ILO:n oikeudellisia välineitä sekä yhteisön lainsäädäntöä lippuvaltion toimeenpano- ja valvontatyön (Flag State Implementation, FSI) ja satamavaltioiden suorittaman valvonnan (Port State Control, PSC) yhteydessä. d) Tulee tutkia mahdollisuuksia perustaa eurooppalainen laatupalkintojärjestelmä tunnustuksen antamiseksi sellaisille laadukkaille toimijoille, jotka noudattavat mm. turvallisuutta, merenkulkijoiden elin- ja työoloja ja ympäristönsuojelua koskevia standardeja, sekä laadukkaaseen merenkulkuun kannustamiseksi. e) Neuvosto on tyytyväinen komission aikomukseen laatia kertomus siitä, miten pätevyystodistusten edellyttämiä erityisiä tunnustamismenettelyjä voitaisiin kehittää yhteisössä kansainvälisen merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevan yleissopimuksen (STCW) vaatimusten mukaisesti. f) Työmarkkinaosapuolten tulee osallistua jäsenvaltioiden ja komission toimiin, joilla pyritään herättämään nuorten kiinnostus merenkulkualan ammatteihin, mukaan luettuina houkuttelevien työ- ja palkkausehtojen luominen sekä naisten työllisyyden edistäminen aluksilla ja myös maissa. g) Varustamojen tulee varmistaa, että tulevaisuudessakin riittävän suuri osuus alusten ja varustamoyritysten henkilöstöstä on EU:n kansalaisia, sekä erityisesti edistää liikkuvuuden, ylennykset ja työskentelyn mahdollistavaa urakehitystä tekemällä nuorten päällystöön kuuluvien kanssa uran luonnin mahdollistavia sopimuksia; lisäksi varustamojen tulee parantaa merenkulkijoiden työ- ja elinoloja hyödyntäen nykyaikaista tekniikkaa ja nykyaikaisia viestintäkeinoja. h) Työehtoja koskevien yleissopimusten (esim. ILO:n yleissopimusten) merkitystä tulee korostaa.

4 Euroopan parlamentin kannanotot merenkulun sekä merenkulkijoiden koulutuksen ja työllistymisen edistämiseksi

4.1 Euroopan parlamentti on käsitellyt merenkulun ja merenkulkualan ammattien edistämistä useassa yhteydessä. Erityisesti meriturvallisuuden parantamista koskevassa päätöslauselmassa (P5_TA_PROV(2004)0350), jonka parlamentti hiljattain antoi Espanjan Galician rannikon edustalla tapahtuneen Prestige-öljytankkerin onnettomuuden johdosta, on useita ehdotuksia, joiden toteuttaminen edistäisi huomattavasti — suoraan tai välillisesti — EU:n merenkulkua ja hyödyttäisi EU-maiden varustamoja ja merenkulkijoita.

4.2 ETSK pitää kiinnostavina mm. seuraavia päätöslauselman sisältämiä suosituksia:

4.2.1 ”[Euroopan parlamentti] vaatii luomaan laajan ja johdonmukaisen eurooppalaisen meripolitiikan, joka tähtää eurooppalaisen meriturvallisuusalueen luomiseen; katsoo, että tällaisen politiikan pitäisi perustua erityisesti seuraaviin toimiin: — normit alittavien alusten kieltäminen — … — merimiesten elin-, työ- ja koulutusolojen kohentaminen; — –.”

4.2.2 ”[Euroopan parlamentti] painottaa, että meriliikenteen turvallisuuden kannalta on välttämätöntä, että merimiehet saavat riittävästi palkkaa ja että lukuisilla aluksilla harjoitettu kohtuuton hyväksikäyttö lopetetaan; pyytää komissiota käyttämään lainsäädännöllisiä keinoja tätä ammattia koskevien vaatimusten yhdenmukaistamiseksi ja sen arvostuksen lisäämiseksi Euroopassa ja toimimaan tässä tarkoituksessa myös IMO:ssa.”

4.2.3 ”[Euroopan parlamentti] vaatii toimenpiteitä merenkulkuammattien arvostuksen kohottamiseksi, jotta niistä tulisi houkuttelevampia nuorille yleensä ja eurooppalaisille nuorille erityisesti.”

5 Yleisiä kommentteja ja huomioita

5.1 Merenkululla tunnustetaan olevan keskeinen rooli EU:n kestävän kehityksen ohjelmassa. Merikuljetusten merkitys otettiin esille komission valkoisessa kirjassa ”Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika” (16) ja siitä esitettiin katsaus merenkulkupolitiikkaa koskevassa asiakirjassa, jonka aiheena ovat merenkulkua koskevat Euroopan unionin säädökset ja tavoitteet (17).

5.2 Merikuljetusten osuus EU:n tuonnista ja viennistä on arvon perusteella laskettuna 40,7 prosenttia ja painon perusteella laskettuna 69,9 prosenttia. (18) Saarijäsenvaltioissa osuudet ovat huomattavasti suuremmat. EU:n ulkomaankaupassa merikuljetus on tärkein kuljetusmuoto.

5.3 Merikuljetusten osuus yhteisön sisäisestä kaupasta on arvon perusteella laskettuna 12 prosenttia ja painon perusteella laskettuna 19,7 prosenttia. (19) Osuus on huomattavasti suurempi syrjäisillä saarilla ja tietyillä alueilla, erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa. Niiden taloudellinen hyvinvointi ja vauraus ovat lähes täysin riippuvaisia merikuljetuksista.

5.4 Hyvinvoiva ja elinvoimainen meriliikenteen ala edistää myös muiden liikennemuotojen säilymistä. Lisäksi menestyvä meriliikenteen ala myötävaikuttaa koko merenkulkualan säilymiseen ja hyvinvointiin. Erityisesti tulee antaa koulutetuille ja ammattitaitoisille merenkulkijoille mahdollisuus siirtyä liitännäisaloille, joita ovat palvelu- ja rahoitusalat, vapaa-ajan palvelut ja teollisuus. Jotkin osatekijät ovat korvattavissa, mutta vaihtoehtoiset koulutusmenetelmät eivät aina ole suotavia tai mahdollisia.

5.5 Miehistöä ja päällystöä on syytä tarkastella erikseen. Varustamot näyttävät olevan halukkaampia palkkaamaan päällystötehtäviin EU:n kansalaisia korkeammista työvoimakustannuksista huolimatta.

5.6 Merellä työskentelee huomattavan paljon eurooppalaisia päällystön jäseniä keskeisissä ja riskialttiissa tehtävissä sekä johtotehtävissä kaikilla merenkulkuun liittyvillä aloilla ja erityyppisillä aluksilla. Tällaisten henkilöiden kokemusta hyödynnetään laajasti varustamoissa ja aluskannan hallinnassa sekä EU:ssa että sen ulkopuolella.

5.7 EU-maissa rekisteröidyillä aluksilla on EU:n kansalaisia olevat miehistön jäsenet korvattu laajalti unionin ulkopuolisista maista lähtöisin olevilla merenkulkijoilla. Yhä useammin eurooppalaisia miehistön jäseniä työskentelee vain erikoisaluksilla, kuten avomerellä energia-alan palveluksessa olevilla aluksilla. Varustamot pyrkivät näin pienentämään työvoimakustannuksia säilyäkseen kilpailukykyisinä ja/tai lisätäkseen tuottavuuttaan.

5.8 Merisatamat tunnustetaan tärkeiksi liikenteen solmukohdiksi, jotka ovat keskeisiä tekijöitä jäsenvaltioiden kaupan ja talouskehityksen edistämisessä. Merisatamien merkitystä liikenteen solmukohtina korostetaan Euroopan merisatamajärjestön vuosikertomuksessa vuodelta 2003 (20). Vuosikertomuksessa esitetään tueksi myös tilastotietoja. EU-maiden merisatamissa tarvitaan useissa tehtävissä ammattitaitoisia ja kokeneita merenkulkijoita. Selkeästi erottuvia ryhmiä ovat meriluotsit ja satamakapteenit, mutta kokeneita merenkulkijoita työskentelee myös satamahallinnossa ja logistiikkapalveluissa.

5.9 Meriliikenteen erikoiskuljetuspalvelut ovat EU:ssa huomattava tulolähde. Alusten suoran hallinnon ja toiminnan lisäksi tämä koskee meklaritoimintaa sekä laki- ja rahoituspalveluja.

5.10 EU:ssa valmistetaan paljon kalustoa, alusten turvallisuusvarusteet ja vapaa-ajan tuotteet mukaan luettuina. Kyseisellä liitännäisalalla työskentelee paljon entisiä merenkulkijoita sekä kehitys- että myyntitehtävissä.

5.11 Laivanrakennus kärsii suuresti kilpailusta, jota käydään erityisesti Kaukoidän kanssa, mutta se on tärkeää eräiden jäsenvaltioiden ja alueiden taloudelle. Alalla keskitytään nykyisin sota-aluksiin, risteilyaluksiin ja pitkälle erikoistuneisiin aluksiin. Myös laivojen korjaukseen ja avomerellä tapahtuvaan energiantuotantoon liittyvää toimintaa on paljon.

5.12 Merenkulkijoista, joilla on korkeatasoinen ammattitaito ja kokemusta, on paljon kysyntää myös EU:n jäsenvaltioiden sääntelyelimissä. Ammattitaitoinen ja kokenut henkilöstö on ratkaisevan tärkeää, jotta lippu- ja satamavaltiot voivat valvoa aluksia asianmukaisesti meriturvallisuuden ja meriympäristön suojelun varmistamiseksi.

5.13 Yhteisössä toimivat merenkulkuoppilaitokset tarjoavat korkeatasoista koulutusta EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisille ja edistävät näin laivaliikenteen ja merenkulun turvallisuutta sekä meriympäristön suojelua.

5.14 EU-maiden ammattitaitoisia ja kokeneita merenkulkijoita tarvitaan merenkulun perusrakenteiden ja merenkulkuun liittyvien palvelualojen kestävän kehityksen turvaamiseksi. ECSA ja ETF ovat tehneet yhteisen ehdotuksen, joka koskee merenkulkualan tarjoamien uramahdollisuuksien kartoittamista (21). Ehdotus on hyväksytty, ja sen päätelmien pitäisi olla saatavilla vuoden 2005 aikana.

5.15 Siitä, että EU-maiden nuoret eivät pitäisi merenkulkijan ammattia kiinnostavana uravaihtoehtona, ei ole riittävästi näyttöä. Tehokkaat merenkulkualan työskentelymahdollisuuksia koskevat tiedotuskampanjat saavat liikkeelle suuria hakijamääriä.

6 Merenkulku ammattina

6.1 Merenkulkualan työvoima ikääntyy, eikä nykyinen työhönottotahti riitä nykyisten EU-maista lähtöisin olevien merenkulkijoiden korvaamiseksi. Tämä koskee erityisesti päällystön ylimmissä tehtävissä toimivia, joita työskentelee EU-maiden lippujen alla purjehtivilla aluksilla mutta joita halutaan palkata myös muiden maiden lippujen alla purjehtiville aluksille. Kun otetaan huomioon tällaisen henkilöstön koulutukseen ja kokemuksen hankintaan tarvittava aika, on tunnustettava, että joissakin jäsenvaltioissa tilanne on muuttumassa kriittiseksi.

6.2 Merenkulun kiinnostavuus ammattiurana vaihtelee huomattavasti EU:n jäsenvaltiosta toiseen. Se saattaa johtua erilaisista taloudellisista oloista, maantieteellisestä sijainnista tai kulttuurista.

6.3 On esitetty, että nuoret eivät ole halukkaita viettämään pitkiä ajanjaksoja merellä työn sosiaalisten ja taloudellisten haittapuolten takia. Kuitenkin vain harvoissa ammateissa tarjoutuu mahdollisuus pitkiin lomiin, jotka voi omistaa harrastuksille ja matkailulle.

6.4 Yhdistyneestä kuningaskunnasta saatujen kokemusten mukaan on niin, että tehokkaiden merenkulkualan uramahdollisuuksia koskevien tiedotuskampanjoiden avulla saadaan riittävästi nuoria hakemaan tarjolla olevia koulutuspaikkoja.

6.5 Merenkulkualan perusrakenteisiin liittyvän teollisuuden kestävyyden varmistamiseksi on tärkeää, että nuorille suunnattavassa merenkulkualan ammatteja koskevassa kampanjassa kiinnitetään huomiota siihen, että merenkulkualalla työskentely voi tarkoittaa muutakin kuin merellä työskentelyä. Näin tuodaan esiin tarjolla olevien mahdollisuuksien laaja kirjo ja saadaan nuoret ja heidän vanhempansa suhtautumaan entistä myötämielisemmin työskentelyyn merenkulkualalla.

6.6 Merenkulkukoulutuksen tulee olla STCW-yleissopimuksen ja kansainvälisen turvallisuusjohtamissäännöstön (ISM-säännöstön) vaatimusten mukaista. Lisäksi tulee huolehtia siitä, että kurssit ovat ajantasaisia, vastaavat alan tarpeita ja antavat koulutettaville valmiudet sopeutua tekniikan muutoksiin.

6.7 Kalastusalalla ja puolustusvoimien palveluksessa toimivat merenkulkijat muodostavat merenkulkualalle hyödyllisen, joskin rajallisen, työvoimareservin. Koska kalastustoiminta vähenee ja EU-maiden laivastoja supistetaan, merellä ja maissa sijaitseviin merenkulkualan työpaikkoihin tarjolla olevien määrä vähenee. EU-maiden kalastuslaivastojen huomattava pieneneminen ei todennäköisesti tuota paljon tarjokkaita, sillä alan työntekijät ovat iäkkäitä.

6.8 EU:n kansalaisuuden omaavien miehistön jäsenten työssä pysyminen on tärkeää eurooppalaisen merenkulkutaidon säilyttämiseksi. Lisäksi he saattavat asianmukaisesti koulutettuina tarjota arvokkaan rekrytointilähteen päällystöasemiin.

7 Meriliikenne

7.1 Jäsenvaltioissa on tehty useita aloitteita lähimerenkulun edistämiseksi. Jotkin aloitteet ovat vielä aivan alkuvaiheessa, eikä vaikutuksia vielä ole arvioitu. Jäsenvaltioiden yhteistyö vaikuttaa kuitenkin vähäiseltä. Esim. tuotemerkkejä ja nk. merten moottoriteitä koskevien aloitteiden avulla voidaan nostaa merenkulun profiilia. Kaikki jäsenvaltiot tulee saada mukaan yhteistyöhön, jotta merikuljetuksia käytettäisiin mahdollisimman paljon.

7.2 Meriliikenteen valtiontukia koskevat yhteisön suuntaviivat ovat keskeisiä sen varmistamiseksi, että jäsenvaltioiden välinen kilpailu on rehtiä ja että kilpailukyky paranee. Kyseisten toimien teho saattaa kuitenkin olla epävarmaa, sillä EU-maiden merenkulkijoiden työllisyys heikkenee jatkuvasti.

7.3 Kaikki jäsenvaltiot eivät selvästikään hyödynnä täysimääräisesti valtiontukia koskevien suuntaviivojen mukaisia mahdollisuuksia. Tahtoa tehdä muutoksia kysymyksissä, joihin liittyy tai katsotaan liittyvän rajoituksia, ei myöskään ole tarpeeksi.

7.4 Merenkulun edistäminen on selvästi jäsenvaltioiden tehtävä, mutta kehitystä haittaa keskitetyn koordinoinnin puute. Tämän takia esim. Marco Polo -hanke ja merten moottoriteitä koskeva hanke, joiden tarkoituksena on edistää lähimerenkulkua, eivät ole vielä ehtineet tuottaa tuloksia.

8 Suositukset

8.1 Komission tulisi toteuttaa tarvittavat toimet ja antaa suosituksia, jotta voidaan a) arvioida nykyisiä toimia, joiden tarkoituksena on edistää jäsenvaltioiden meriliikennettä b) arvioida nykyisiä toimia, joiden tarkoituksena on edistää merenkulkijoiden koulutusta ja työllistymistä jäsenvaltioissa c) arvioida, paljonko EU-maiden merenkulkijoita tarvitaan merenkulun ja siihen liittyvien alojen perusrakenteiden ylläpitämiseksi d) tarkastella nykyisten valtiontukia koskevien suuntaviivojen toteutumista ja riittävyyttä etenkin ensimmäisen tason pätevyyskirjaa koskevien vaatimusten valossa. Lisäksi on tutkittava mahdollisuutta saavuttaa STCW-yleissopimuksen mukainen toisen ja kolmannen tason pätevyyskirja aluksella työskentelyn yhteydessä suoritettavan koulutuksen avulla. e) asettaa painopistealueet siten, että EU-maiden merenkulkijoiden koulutusta, työhönottoa ja työssä pysymistä edistetään.

8.2 Jäsenvaltioiden tulisi toteuttaa tarvittavat toimet ja antaa suosituksia, jotta voidaan a) varmistaa, että keskeiset ILO:n yleissopimukset ja konsolidoidut yleissopimukset, IMO:n yleissopimukset muutoksineen sekä EU:n direktiivit pannaan täytäntöön ja että niitä noudatetaan; näin taataan työ- ja elinolojen asianmukaisuus b) tukea koulutusta asianmukaisen rahoituksen avulla ja hyödyntää täysimääräisesti valtiontukea koskevia suuntaviivoja; tarvittaessa tulee hyödyntää verotus- ja sosiaaliturvajärjestelyjä c) määrittää lisätoimia EU-maiden merenkulkijoiden työllistymisen ja koulutuksen edistämiseksi d) tehdä yhteistyötä työmarkkinaosapuolten kanssa ja toteuttaa vaikuttavia tiedotuskampanjoita nuorten kannustamiseksi työskentelemään merenkulkualalla e) varmistaa, että korkeatasoisille merenkulkualan erikoisoppilaitoksille on tarjolla asianmukainen rahoitus f) kannustaa merenkulkualan toimijoita tukemaan entistä enemmän merenkulkijoiden koulutusta g) taata tarvittavat liikenteen perusrakenteet merenkulun sujuvoittamiseksi ja yleistämiseksi h) edistää meriliikennettä, joka on ympäristöä vähän kuormittava liikennemuoto i) varmistaa, että käytettävissä oleva aluskanta vastaa strategisia ja taloudellisia tarpeita j) varmistaa, ettei merenkulkuammattien rikollisiksi leimaamiseen tähtääviä toimia toteuteta, ja lopettaa kaikki sellaiset meneillään olevat toimet, joiden tarkoituksena on merenkulkijoiden, erityisesti päälliköiden, leimaaminen rikollisiksi.

8.3 Euroopan parlamentin ja neuvoston tulisi a) edistää komission ehdotuksia, jotka koskevat toimia meriliikenteen hyväksi b) edistää komission ehdotuksia, jotka koskevat toimia merenkulkijoiden työllistymisen ja koulutuksen hyväksi c) seurata komission toimia, jotka koskevat meriliikenteen edistämistä d) seurata komission toimia, jotka koskevat merenkulkijoiden työllistymisen ja koulutuksen edistämistä.

8.4 Varustamojen tulisi asianmukaisin toimin a) taata työntekijöille asianmukaiset työolot ja sosiaaliset olot EU-maiden kansalaisia olevien ammattitaitoisten merenkulkijoiden rekrytoimiseksi ja pitämiseksi työssä b) pyrkiä palkkaamaan kyvykkäitä henkilöitä ja tarjoamaan asianmukainen koulutus c) huolehtia siitä, että koulutuspaikkoja ja koulutuksen jälkeisiä työpaikkoja on riittävästi tarjolla, jotta voidaan varmistaa EU-maiden kansalaisia olevien päällystön jäsenten tarjonta d) tutkia, miten merenkulkua voidaan kehittää EU:n sisäisen kaupan ja ulkomaankaupan tarpeisiin.

8.5 Ammattiliittojen tulisi asianmukaisin toimin a) edistää työskentelyä merenkulkualalla b) pyrkiä varmistamaan, että EU-maiden merenkulkijoilla on erinomainen ammattitaito c) osallistua merenkulun edistämiseen, lähimerenkulku mukaan luettuna.

Bryssel 15. joulukuuta 2004 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Anne-Marie SIGMUND

(1) KOM(96) 81 lopullinen, 8.4.1997.

(2) EYVL C 109, 8.4.1997, s. 1.

(3) KOM(2001) 188 lopullinen, 6.4.2001. ETSK:n lausunto: EYVL C 80, 3.4.2002, s. 9.

(4) Lähde: Euroopan unionin kuljetusalojen ammattiliiton (FST) ja Euroopan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskusjärjestön (ECSA) yhteistutkimus Improving the Employment Opportunities for EU Seafarers: An Investigation to Identify Seafarers Training and Education Priorities (1998).

(5) METHAR (Harmonisation of the European Maritime Education and Training Schemes): hanke Euroopan merenkulkualan koulutusohjelmien yhtenäistämiseksi.

(6) METNET (Thematic Network on Maritime Education, Training and Mobility of Seafarers): merenkulkualan koulutuksen ja merenkulkijoiden liikkuvuuden teemaverkosto.

(7) BIMCO (Baltic and International Maritime Council) / ISF (International Shipping Federation) 2000 Manpower Update – The World-wide Demand for and Supply of Seafarers, huhtikuu 2000.

(8) Ks. alaviite 4.

(9) Lähde: Yhdistyneen kuningaskunnan liikenneministeriön, merenkulkukamarin ja merenkulkujärjestö The Marine Societyn tilaama ja Cardiffin yliopiston tekemä tutkimus The UK economy's requirements for people with experience of working at sea 2003.

(10) KOM(2003) 155 lopullinen, 7.4.2003.

(11) Ks. alaviite 3.

(12) ETSK:n lausunto EYVL C 80, 3.4.2002, s. 9.

(13) ETSK:n lausunto EUVL C 32, 5.2.2004, s. 67.

(14) Neuvoston 2515. kokous, 5.6.2003, asiakirja 9686/03 (Presse 146).

(15) Ks. alaviite 3.

(16) Valkoinen kirja ”Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika” – Euroopan komissio 2001.

(17) Maritime Policy ”European Union legislation and objectives for sea transport” – Euroopan komissio 2002.

(18) EU Energy and Transport in Figures: Statistical Pocketbook 2003 – Euroopan komissio.

(19) Ks. alaviite 16.

(20) Euroopan merisatamajärjestön (European Sea Ports Organisation) vuosikertomus 2003.

(21) Ehdotus ECSA:n ja ETF:n yhteishankkeeksi merenkulkualan tarjoamien uramahdollisuuksien kartoittamiseksi, 2004.