Tämän perusteella yksi kriisin opetuksista on se, että on pystyttävä erottamaan selkeästi toisistaan infodemian mukanaan tuomat erilaiset väärän tai harhaanjohtavan sisällön muodot ja suhteuttamaan vastatoimet niihin. Tätä varten on tärkeää erottaa toisistaan ensinnäkin laissa määritelty laiton sisältö ja haitallinen, mutta ei laiton, sisältö. Toiseksi on tärkeää määrittää, onko kyse aikomuksesta johtaa harhaan, aiheuttaa yleistä vahinkoa tai saada taloudellista hyötyä. Jos tällaista aikomusta ei ole, vaan kansalaiset esimerkiksi jakavat tietämättään totuudenvastaisia tietoja vilpittömässä mielessä ystävien ja perheen kanssa, kyseistä sisältöä voidaan pitää vääränä tietona. Sen sijaan jos tällainen aikomus on olemassa, kyseessä on disinformaatio, kuten komission huhtikuussa 2018 antamassa tiedonannossa on määritelty.

·Laittomaan vihapuheeseen (esimerkiksi covid-19:ään liittyvä rasistinen ja muukalaisvihamielinen sisältö on lisääntynyt huolestuttavasti sen seurauksena, että tiettyjen etnisten tai uskonnollisten ryhmien väitetään valheellisesti levittävän covid-19-tautia) sovelletaan sääntöjä, joiden mukaan verkkoalustojen ja viranomaisten on poistettava laiton sisältö, sekä jäsenvaltioiden rikoslainsäädännön mukaisia toimivaltaisten viranomaisten toimia toimenpiteistä laittoman verkkosisällön torjumiseksi annetun suosituksen mukaisesti.

·Salaliittoteoriat voivat vaarantaa ihmisten terveyden, vahingoittaa yhteiskuntiemme yhteenkuuluvuutta tai johtaa yleiseen väkivaltaan ja yhteiskunnallisiin levottomuuksiin (salaliittoteorioita tai myyttejä esiintyy esimerkiksi siitä, että 5G-laitteistot levittävät covid-19-tautia, mikä on johtanut hyökkäyksiin mastoja vastaan, tai siitä, että tietyt etniset tai uskonnolliset ryhmät aiheuttavat covid-19-taudin leviämistä – covid-19:ään liittyvä antisemitistinen sisältö on lisääntynyt huolestuttavasti). Ne edellyttävät päättäväisempiä toimia koko yhteiskunnalta, esimerkiksi toimivaltaisilta viranomaisilta, tiedotusvälineiltä, toimittajilta, faktantarkistajilta, kansalaisyhteiskunnalta ja verkkoalustoilta, kuten disinformaation nopeaa paljastamista, viestien näkyvyyden vähentämistä, käyttäjätilien poistamista tai muita niihin kohdistuvia toimia.

·Liikkeellä on vaarallisia huijausviestejä ja harhaanjohtavaa terveystietoa, joissa esitetään vääriä väitteitä (kuten ”käsienpesu ei auta” tai ”koronavirus on vaaraksi vain vanhuksille”). Tällainen sisältö ei välttämättä ole laitonta, mutta se voi suoraan vaarantaa ihmishenkiä ja heikentää vakavasti pyrkimyksiä hillitä pandemiaa. Yksi vastatoimi on se, että keskeiset toimijat, kuten viranomaiset, tiedotusvälineet, toimittajat, verkkoalustat, faktantarkistajat ja kansalaisyhteiskunta, asettavat luotettavaa terveystietoa helposti saataville ja näkyville. Toinen keino on parantaa kansalaisten kykyä tunnistaa disinformaatio ja reagoida siihen. Kun tällainen toiminta on laitonta, toimivaltaisten viranomaisten olisi puututtava siihen sovellettavan lainsäädännön mukaisesti.

Covid-19-infodemia on vaatinut EU:lta ja sen jäsenvaltioilta nopeita toimia. Disinformaatiolla voi olla vakavia seurauksia: se voi johtaa siihen, että ihmiset jättävät viralliset terveysohjeistukset huomiotta ja käyttäytyvät riskialttiisti, tai sillä voi olla kielteinen vaikutus Euroopan demokraattisiin instituutioihin, yhteiskuntiin sekä talous- ja rahoitustilanteeseen. Kriisi on avannut mahdollisuuden uusille riskeille: kansalaiset voivat joutua hyväksikäytön tai rikosten uhreiksi tai kohteeksi ulkomaisten ja kotimaisten toimijoiden disinformaatiokampanjoille, joilla pyritään heikentämään demokratiaa sekä EU:n ja kansallisten tai alueellisten viranomaisten uskottavuutta. Disinformaation, väärän tiedon ja ulkomaisten vaikutusyritysten torjuminen muun muassa ennakoivalla ja positiivisella viestinnällä edellyttää toimia EU:n nykyisten välineiden sekä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, kansalaisyhteiskunnan, sosiaalisen median alustojen ja kansainvälisen yhteistyön avulla kansalaisten vastustuskyvyn vahvistamiseksi. Tässä työssä on kunnioitettava sananvapautta ja muita perusoikeuksia ja demokraattisia arvoja kaikilta osin.

Tässä tiedonannossa esitellään myös aloja, joilla kriisi on tuonut esiin viitteitä perustavammanlaatuisista haasteista. Niitä on tarkasteltava lähemmin kriisitilanteen kehittyessä. Ne on otettava myös huomioon laajemmassa demokratian vahvistamiseen tähtäävässä lähestymistavassa, joka esitetään eurooppalaisen demokratian toimintasuunnitelmassa puheenjohtaja von der Leyenin poliittisten suuntaviivojen mukaisesti. Tavoitteena on lujittaa edelleen EU:n työtä disinformaation torjumiseksi ja mukautua muuttuviin uhkiin ja manipulointiyrityksiin sekä tukea vapaita ja riippumattomia tiedotusvälineitä. Tuleva digitaalisia palveluja koskeva säädös, jolla säännellään digitaalisia palveluja, on osa tätä kokonaisvaltaista lähestymistapaa.

Tämä infodemia saa voimansa ihmisten ahdistuksesta. Sosiaaliset sulkutoimet ovat pakottaneet miljoonat ihmiset pysymään kodeissaan, mikä on lisännyt sosiaalisen median käyttöä myös tiedon hankintaan, ja verkkoalustat, faktantarkistajat ja sosiaalisen median käyttäjät ovat raportoineet miljoonista vääristä tai harhaanjohtavista viesteistä. Koska virus on uusi, tiedon puute on osoittautunut ihanteelliseksi kasvualustaksi väärien tai harhaanjohtavien narratiivien leviämiselle.

Covid-19-pandemiaan (”koronavirus”) on liittynyt ainutlaatuinen ”infodemia”. Virusta koskevan, usein väärän tai epätarkan tiedon tulva, joka leviää nopeasti sosiaalisessa mediassa, voi Maailman terveysjärjestön (WHO) mukaan aiheuttaa sekaannusta ja epäluottamusta ja heikentää tehokkaita kansanterveystoimia.

Yhteiskunnan eri tahoilta tarvitaan sen mukaan räätälöityjä vastatoimia, miten suuresta haitasta on kyse, mikä on tarkoitus, missä muodossa viestiä levitetään, ketkä ovat asialla ja mikä on heidän taustansa. Tällöin väärään tietoon voidaan puuttua hyvin kohdennetuilla vastatoimilla, myyttien kumoamisella ja medialukutaitoa parantavilla aloitteilla. Disinformaatioon taas on puututtava muilla keinoilla, kuten viranomaistoimilla, kuten todetaan muun muassa disinformaation torjuntaa koskevassa toimintasuunnitelmassa. Verkkoalustojen on hillittävä koordinoitua manipulointia ja lisättävä avoimuutta pahantahtoiseen vaikuttamiseen liittyvien toimien suhteen.

Kaikissa edellä mainituissa vastatoimissa olisi kunnioitettava kaikkia perusoikeuksia, erityisesti sananvapautta.

Covid-19-kriisistä saadut kokemukset ovat osoittaneet, että aiempaa koordinoidumpi ja nopeampi reagointi olisi eduksi EU:n julkiselle politiikalle. Luja ja tuloksellinen suhtautuminen näihin haasteisiin edellyttää ongelman perinpohjaista ymmärtämistä ja näyttöä sen vaikutuksista. Covid-19-kriisin edetessä EU:n on kehitettävä edelleen toimiaan havaittujen puutteiden korjaamiseksi sekä tulevien haasteiden ymmärtämiseksi ja ennakoimiseksi. Esimerkiksi mahdollisesta covid-19-rokotteesta on edelleen liikkeellä runsaasti disinformaatiota ja väärää tietoa, mikä todennäköisesti vaikeuttaa rokotteen käyttöönottoa, kun sellainen saadaan. Koordinointi ja yhteistyö sekä EU:n että globaalin tason toimijoiden kanssa yhdessä WHO:n ja verkkoalustojen kanssa on olennaisen tärkeää, jotta näitä haasteita voidaan seurata ja niihin voidaan vastata tehokkaasti.

EU voi toteuttaa covid-19:ään liittyvän disinformaation torjunnasta tähän mennessä saatujen kokemusten perusteella lisää konkreettisia ja lyhyen aikavälin toimia kansalaisten toimintamahdollisuuksien lisäämiseksi parantamalla yhteistyötä EU:n sisällä ja kumppaneiden kanssa eri puolilla maailmaa. Kaikkien EU:n toimielinten on toimittava yhdessä ja täydennettävä jäsenvaltioiden työtä, sillä ne tuovat lisäarvoa esimerkiksi sen ansiosta, että niillä on analysointivalmiuksia ja yhteyksiä verkkoalustoihin.

Näitä toimia olisi hyödynnettävä myös tulevassa disinformaatiota koskevassa EU:n työssä, erityisesti käytännesääntöjen arvioinnissa ja eurooppalaisen demokratian toimintasuunnitelmassa. Ongelman turvallisuusulottuvuus olisi otettava huomioon myös uudessa turvallisuusunionistrategiassa.

2.Strategisen viestinnän tehostaminen EU:ssa ja sen ulkopuolella

Covid-19-kriisin alusta lähtien selkeällä viestinnällä ja helposti saatavilla olevilla täsmällisillä tiedoilla on ollut keskeinen sija kansalaisten terveyden suojelemisessa. Kansallisten tiedotuskanavien lisäksi EU:lla on ollut tässä oma roolinsa toimielintensä, mielipidevaikuttajiensa ja verkostojensa kautta jäsenvaltioissa, naapurialueilla ja laajemmallakin. Työhön on kuulunut tehokkaita ennakoivia viestintätoimia, joilla nostetaan esiin tutkitusti luotettavaa terveystietoa, tiedotetaan kansalaisille ja kumppanimaille EU:n kriisitoimista sekä lisätään tietoisuutta disinformaation riskeistä. Komissio avasi maaliskuussa 2020 erityisen verkkosivuston, jossa käsitellään covid-19:ään liittyviä vääriä väitteitä, nostetaan esiin luotettavaa sisältöä ja autetaan erottamaan faktat fiktiosta, esimerkiksi torjumalla narratiivia EU:n solidaarisuuden puutteesta.

Aivan kuten pandemia itse, covid-19:ään liittyvä infodemia on maailmanlaajuinen haaste. Komissio ja korkea edustaja sekä jäsenvaltiot ovat tehneet kriisin alusta lähtien tiivistä yhteistyötä kansainvälisillä foorumeilla, kuten G7-ryhmässä (ja erityisesti sen nopean toiminnan mekanismissa) ja Natossa. EUH on myös tehostanut toimiaan, joilla puututaan ulkomaiden vaikutusyrityksiin. Se julkaisee säännöllisesti raportteja, joissa analysoidaan tietoympäristöä tältä kannalta, sekä jakaa havaintojaan kansalaisyhteiskunnan, tiedotusvälineiden ja asiantuntijayhteisöjen kanssa. EU:n nopeaa hälytysjärjestelmää on käytetty tietojen ja analyysien jakamiseen, jotta saataisiin kattava kuva covid-19-kriisiin liittyvästä tietoympäristöstä. Europol on julkaissut asiaa koskevan raportin. Se seuraa järjestelmällisesti covid-19-pandemian vaikutusta verkkorikollisuuteen ja esittää ajantasaisia tilannekuvia uhista ja arvioita tämän tyyppisen rikollisuuden mahdollisesta kehityksestä. Yleisemmällä tasolla EU on toteuttanut eri puolilla maailmaa kohdennettuja tiedotuskampanjoita, joilla pyritään torjumaan harhaanjohtavia narratiiveja, kuten väitteitä, ettei EU ole auttanut kumppaneitaan. Niitä on koordinoitu tiiviisti WHO:n kanssa. Vaikka toimia on toteutettu kriisin alusta lähtien, EU:n valmiuksia esittää ajankohtaisia, johdonmukaisia ja näkyviä viestejä maailmanlaajuiselle yleisölle on edelleen parannettava, kun otetaan huomioon ulkomaiden vaikutusyritysten aiheuttamat riskit ja uhat. Tässä on syytä painottaa erityisesti EU:n lähialueita, Afrikkaa, Aasiaa ja Latinalaista Amerikkaa.

Toimenpiteet ·Komissio ja korkea edustaja aikovat opanostaa lisää strategisiin viestintävalmiuksiinsa disinformaation torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman mukaisesti tehostamalla yhteistyötä ja koordinointia jäsenvaltioiden kanssa; otehostaa olemassa olevien mekanismien käyttöä, jotta voidaan helpottaa konkreettista yhteistyötä strategisen viestinnän alalla jäsenvaltioiden ja kansainvälisten kumppanien kanssa, muun muassa komission ja jäsenvaltioiden yhteistyökanavien ja EUH:n strategisen viestinnän työryhmien kautta; operustaa nopeaan hälytysjärjestelmään erityisen osion helpottamaan covid-19:n kannalta merkityksellisen viestintämateriaalin vaihtoa EU:n jäsenvaltioiden ja asiaankuuluvien EU:n toimielinten välillä; ovahvistaa edelleen EU:n edustustojen strategisen viestinnän ja julkisuusdiplomatian valmiuksia tiiviissä yhteistyössä EU:n jäsenvaltioiden diplomaattiverkoston sekä kolmansien maiden hallitusten ja kansalaisyhteiskunnan kanssa. ·Jäsenvaltioissa sijaitsevat komission edustustot ottavat aktiivisemman roolin kansallisissa keskusteluissa, joissa ne voivat esittää paikallisen tilanteen huomioon ottavaa tosiasioihin perustuvaa tietoa erityisesti sosiaalisen median avulla.

3.EU:n sisäisen yhteistyön parantaminen

Disinformaation, väärän tiedon ja ulkomaiden vaikuttamisyritysten torjunta covid-19-kriisissä on osoittanut, että EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden välinen yhteistyö on olennaisen tärkeää sen varmistamiseksi, että annettu viesti ja toteutetut toimet ovat linjassa keskenään. Valmiuksien virtaviivaistamiseksi ja vahvistamiseksi, riskianalysoinnin parantamiseksi ja säännöllisen raportoinnin kehittämiseksi tarvitaan edelleen lisätoimia. EU:n sisäiseen yhteistyöhön on myös otettava mukaan verkkoalustat ja muut keskeiset sidosryhmät, kuten kansalliset toimivaltaiset viranomaiset, tutkijat ja faktantarkistajat.

Tärkeä toimenpide kaikkien aloitteiden keskinäisen täydentävyyden varmistamiseksi on lisätä jäsenvaltioiden tietoisuutta käytettävissä olevista välineistä. Kriisi on osoittanut, että tätä tietoa ei aina ole. Eri toimijoiden välistä koordinointia on pyritty parantamaan esimerkiksi linkittämällä yhteen verkkosivustoja, joilla paljastetaan covid-19-aiheista disinformaatiota, mutta tämä on vähäistä tarpeisiin nähden.

Toimenpiteet ·Komissio aikoo ehdottaa muille toimielimille sellaisten mekanismien perustamista ja testaamista, joilla parannetaan covid-19:ään liittyvän disinformaation torjunnan koordinointia nykyisissä rakenteissa ja jaetaan tehtyjä arviointeja ja analyysejä. ·Jäsenvaltioiden olisi käytettävä enemmän nopeaa hälytysjärjestelmää ja muita asianmukaisia keinoja yhteistyön lisäämiseksi EU:n toimielinten kanssa ja keskenään erityisesti tietoympäristöarvioinnin ja tilannetietoisuuden alalla. ·Komissio aikoo edistää Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkostosta saatujen kokemusten pohjalta parhaiden käytäntöjen vaihtoa disinformaatioon liittyvistä erityiskysymyksistä, kuten mikrokohdentamisesta.

4.Yhteistyö kolmansien maiden ja kansainvälisten kumppaneiden kanssa

Covid-19:ään liittyvää disinformaatiota ja ulkomaisia vaikutusyrityksiä ei kohdenneta pelkästään EU:hun tai yksittäisiin jäsenvaltioihin. Niitä on suunnattu myös kolmansia maita, kansainvälisen yhteistyön rakenteita ja yleisemmin monenvälisyyttä kohtaan.

Disinformaatiokampanjoiden aiheuttamien riskien ja uhkien vuoksi EU on alkanut välittää ajankohtaisia, johdonmukaisia ja näkyviä viestejä yleisölle maailmanlaajuisesti ja erityisesti EU:n lähialueilla, Länsi-Balkanilla ja Afrikassa. Esimerkiksi väitteitä, joiden mukaan EU ei ole auttanut kolmansia maita, on torjuttu tiedotuskampanjoilla useissa maissa, muun muassa Euroopan naapurialueilla. Komissio ja EUH koordinoivat toimintaansa myös tiiviisti WHO:n ja muiden kansainvälisten kumppaneiden kanssa varmistaakseen mahdollisimman suuren näkyvyyden EU:n esimerkiksi Team Europen kautta toimittamalle covid-19-avulle ja sen myönteisille käytännön vaikutuksille.

Lisäksi olemassa olevilla ulkopoliittisilla välineillä on jo siirretty varoja alueellisten viranomaisten tukemiseksi kriisitoimissa ja toteutettu toimia sellaisen disinformaation kumoamiseksi, joka voi entisestään lietsoa jännitteitä ja konflikteja niille alttiilla alueilla, kuten Sahelin tai Afrikan suurten järvien alueella, Afrikan sarvessa, Lähi-idässä ja Latinalaisessa Amerikassa. Lisäksi demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevasta eurooppalaisesta rahoitusvälineestä rahoitetaan hankkeita, joilla tuetaan toimittajia, edistetään faktantarkistusta ja covid-19:ään liittyvän disinformaation torjuntaa.

Yhteistyö G7-maiden nopean toiminnan mekanismin, Naton ja muiden tahojen kanssa on lisännyt tiedon, toimintatapojen ja parhaiden käytäntöjen jakamista. Se on nopeuttanut tiedonvaihtoa ja avannut mahdollisuuden yhteistoiminnan lisäämiselle tulevaisuudessa.

Toimenpiteet ·Komissio ja korkea edustaja aikovat vastuualueidensa mukaisesti otehdä WHO:n kanssa yhteistyötä, jotta voitaisiin tehostaa sen toteuttamaa epidemiologista seurantaa tehokkaan tiedotusvälineiden seurannan avulla ja edistää harhaanjohtavien ja haitallisten väitteiden havaitsemista ja niihin reagoimista; oedistää yhteistyötä ja parhaiden käytäntöjen jakamista disinformaation ja ulkomaisten vaikutusyritysten maailmanlaajuisessa torjunnassa konkreettisin yhteistyötoimin ja tukiohjelmin hyödyntäen olemassa olevia julkisuusdiplomatian ohjelmia ja tiedotustoimintaa; otehostaa tilannetietoisuuteen ja uhkien kehittymiseen liittyvää tietojen vaihtoa asianmukaisten, kolmansien maiden kansalaisyhteiskuntaa ja yksityissektoria edustavien kumppaneiden kanssa esimerkiksi järjestämällä kuulemisia, kokouksia ja julkisia tapahtumia; otehostaa nykyisiä kumppanuuksia muun muassa G7-ryhmän ja Naton kanssa ja laajentaa yhteistyötä YK:n ja alueellisten järjestöjen, kuten Etyjin, Euroopan neuvoston ja Afrikan unionin, kanssa. ·Team Europe -paketilla tuetaan kumppaneita pandemian vaikutusten käsittelyssä, edistetään luotettavan tiedon saatavuutta, torjutaan disinformaatiota, tehdään yhteistyötä toimittajien ja tiedotusvälineiden kanssa ja tuetaan aloitteita, joilla torjutaan disinformaatiota ja väärää tietoa kolmansissa maissa sijaitsevien EU:n edustustojen ja jäsenvaltioiden diplomaattiedustustojen kautta.

5.Verkkoalustoista avoimempia disinformaation ja vaikuttamisyritysten suhteen