Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Liettuan lähentymisohjelmasta vuosiksi 2004-2007

(Komission esittämä)

PERUSTELUT

Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97 [1] säädetään, että kaikkien osallistumattomien jäsenvaltioiden eli jäsenvaltioiden, jotka eivät ota yhteistä rahaa käyttöön, on toimitettava neuvostolle ja komissiolle säännöllisin väliajoin 99 artiklan mukaista tapahtuvaa monenvälistä valvontaa varten tarvittavia tietoja lähentymisohjelman muodossa.

[1] EYVL L 209, 2.8.1997. Kaikki asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan, on julkaistu seuraavalla verkkosivustolla: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.

Neuvoston on tutkittava kyseisen asetuksen 9 artiklan mukaisesti kukin lähentymisohjelma komission ja perustamissopimuksen 114 artiklassa määrätyn komitean (talous- ja rahoituskomitea) arvioiden perusteella. Tutkittuaan ohjelman neuvoston on annettava siitä lausunto komission suosituksesta ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Asetuksessa säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain tarkistetut lähentymisohjelmansa, jotka myös neuvosto saattaa tarvittaessa tutkia samojen menettelyiden mukaisesti.

EU:hun 1. toukokuuta 2004 liittyneille kymmenelle maalle on myönnetty poikkeus, jonka nojalla ne eivät vielä ota yhteistä rahaa käyttöön. Ne ovat sitoutuneet toimittamaan lähentymisohjelmansa 15. toukokuuta 2004 mennessä ja ensimmäisen tarkistetun ohjelman vuoden 2004 lopulla.

Liettua toimitti 14. toukokuuta 2004 lähentymisohjelmansa, joka kattaa vuodet 2004-2007. Komission yksiköt ovat laatineet ohjelmasta teknisen arvion, joka perustuu kevään 2004 ennusteisiin, menettelysääntöihin [2] ja periaatteisiin, jotka määritetään finanssipolitiikan koordinoinnin tehostamisesta 27. marraskuuta 2002 annetussa komission tiedonannossa [3] neuvostolle ja Euroopan parlamentille. Arvioinnin perusteella voidaan todeta seuraavaa:

[2] Talous- ja rahoituskomitean tarkistettu lausunto vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällöstä ja muodosta. Hyväksytty Ecofin-neuvostossa 10. heinäkuuta 2001.

[3] KOM(2002) 668 lopullinen, 27.11.2002.

Liettua toimitti 14. toukokuuta 2004 ensimmäisen lähentymisohjelmansa, joka kattaa vuodet 2004-2007. Ohjelmassa ei viitata suoranaisesti strategiaan, jota Liettua aikoo noudattaa euron käyttöönoton ja ERM II -jäsenyyden osalta, vaikka viranomaiset ovat ilmoittaneet useaan otteeseen maan aikovan liittyä euroalueeseen pian EU:hun liittymisen jälkeen. Liettuan voidaan tämän mukaisesti odottaa liittyvän piakkoin ERM II:een mutta säilyttävän samanaikaisesti kaikki nykyisen valuuttakurssijärjestelmänsä piirteet.

Ohjelma noudattaa pääpiirteissään vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevissa tarkistetuissa käytännesäännöissä asettuja tietovaatimuksia. [4]

[4] Ohjelman liitteenä olevissa käytännesääntöjä koskevissa taulukoissa annetaan kaikki vaaditut tiedot muutamaa vähäistä poikkeusta lukuun ottamatta sekä joitakin käytännesäännöissä mainittuja valinnaisia tietoja. Julkisen talouden ennusteita koskevan ohjelman taulukossa 4 menot jaotellaan puutteellisesti. Lisäksi inflaatioluvut perustuvat edelleen kuluttajahintaindeksiin, vaikka liitteen taulukossa I edellytetään ennusteita yhdenmukaistetusta kuluttajahintaindeksistä. Ruplasäästöistä aiheutuneista menetyksistä ja kiinteistöomaisuuden palauttamisesta maksettavien korvausten käsittelyä kirjanpidossa on analysoitava vielä tarkemmin.

Lähentymisohjelmassa esitetyn keskipitkän aikavälin makrotaloudellisen skenaarion mukaan BKT:n kasvu jatkuu voimakkaana koko ohjelmakauden ajan, erityisesti vuosina 2004 ja 2005, jolloin kasvun ennustetaan nousevan noin 7 prosenttiin. Pidemmällä aikavälillä tarkasteltuna kasvun odotetaan hidastuvan hieman eli noin 6,5 prosenttiin vuosina 2006 ja 2007 mutta ylittävän edelleen kasvupotentiaalin kuten kansalliset viranomaiset ovat arvioineet. Kotimaisen kysynnän ennustetaan edelleen olevan tärkein kasvua vauhdittava tekijä lähinnä voimakkaan investointitoiminnan ja yksityisen kulutuksen kasvun vaikutuksesta. Ohjelmassa esitetyt vuoteen 2005 ulottuvat makrotaloudelliset ennusteet ja ulkoiset oletukset noudattelevat pääosin komission keväällä 2004 laatimia talousennusteita. Poikkeuksen tekee osittain vuosi 2005, jolloin BKT:n ennustetaan kasvavan 7,3 prosenttia verrattuna komission yksiköiden 6,6 prosentin kasvuennusteeseen. Ohjelmakauden trendikasvu on vaarassa jäädä odotettua heikommaksi. Tämä onkin suurin uhka talouden vakauttamissuunnitelmien toteutumiselle.

Liettuan inflaatiokehitys on ollut viime vuosina suotuisaa. Keskimääräinen vuotuinen inflaatio on pysytellyt vuodesta 1999 alle 2 prosentissa lähinnä valuuttakurssikehityksen sekä suotuisan palkka- ja tuottavuuskehityksen ansiosta. Telealan kilpailun lisääntyminen tuki tätä kehitystä myötävaikuttamalla vuositasolla mitattuun negatiiviseen 1,1 prosentin YKHI-inflaatioon vuonna 2003. Vuonna 2002 alkaneen deflatorisen kehityksen odotetaan taittuvan tämän vuoden aikana pääasiassa valmiste- ja arvonlisäverokantoihin EU:hun liittymisen myötä vaadittujen muutosten vuoksi. Keskimääräisen vuotuisen inflaation odotetaan nousevan 0,9 prosenttiin vuonna 2004 ja kiihtyvän asteittain jopa 2,5 prosenttiin vuoteen 2007 mennessä. Liettuan litin nimellinen arvo on vahvistunut noin 50 prosenttia vuodesta 1999, jolloin se sidottiin Yhdysvaltain dollariin, ja helmikuusta 2002, jolloin se sidottiin euroon. Lyhyet rahamarkkinakorot ja joukkovelkakirjojen pitkäaikainen tuotto kääntyivät laskuun vuosien 2002 ja 2003 aikana. Rahamarkkinakorot tasaantuivat viime vuonna noudatellen paljolti euroalueen rahamarkkinoilla vallinneita suuntauksia. Lyhytaikainen korkoero on pysynyt vuoden 2003 lopulta lähtien vakaana, noin 60 peruspisteessä. Valtion pitkäaikaisten joukkovelkakirjalainojen tuottoero nousi vuoden 2004 alkupuoliskolla 55-65 peruspisteeseen.

Ohjelmassa määritellyn keskipitkän aikavälin julkisen talouden strategian päätavoite on kehitys kohti suhdannetasoitettua julkisen talouden rahoitusasemaa. Toteutuneen julkisen talouden alijäämän tavoitearvot alittavat kunakin vuonna 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen, mutta ne eivät noudata tavoitetta, jonka mukaan ohjelmakaudella olisi päästävä lähellä tasapainoa olevaan rahoitusasemaan. Erityisesti julkisen talouden alijäämän odotetaan kasvavan vuosien 2003 ja 2004 välisenä aikana 1,7 prosentista 2,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja supistuvan sen jälkeen vähitellen 1,5 prosenttiin vuoteen 2007 mennessä. Vuoden 2004 alijäämätavoitetta on verrattava liittymistä valmistelevaan vuoden 2003 talousohjelmaan sisältyvään 2,9 prosentin tavoitteeseen sekä joulukuussa 2003 hyväksyttyyn vuoden 2004 talousarvioon. Vuosia 2005 ja 2006 koskevat tavoitteet ovat samat kuin liittymistä valmistelevassa talousarviossa. Ohjelmassa ehdotetaan tämän vuoksi sekä tulojen että menojen kasvattamista suhteessa BKT:hen vuonna 2007 verrattuna vuoteen 2003. Tulosuhteen 2 prosenttiyksikön kasvu johtuu pääasiassa muiden kuin verotulojen huomattavasta kasvusta. Ohjelmassa ei esitellä merkittäviä uusia toimenpiteitä veroasteen kasvattamiseksi. Veroasteen ennustetaan joka tapauksessa nousevan. Menosuhteen odotetaan kasvavan samanaikaisesti 1,8 prosenttiyksikköä, mikä johtuu yksinomaan menojen (pois lukien korkomenot) kasvusta, jota korkomaksujen laskun odotetaan tasapainottavan jossain määrin.

Julkisen talouden toteutuma voi jäädä ennustettua heikommiksi. Erityisesti edellä kuvaillut talouskasvun hidastumisen riskit ja aiemmin saadut kokemukset menojen ylityksistä, jotka ovat seurausta suunnitelmia paremmasta julkisen talouden kehityksestä vuoden alkupuoliskolla, vaarantavat vuosille 2004 ja 2005 asetettujen julkisen talouden tavoitteiden saavuttamisen. Ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys ei näytä tarjoavan riittävää varmuusmarginaalia sen varmistamiseksi, ettei alijäämä ylitä varsinkaan ohjelmakauden ensimmäisten vuosien aikana 3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa.

Julkinen velka suhteessa BKT:hen laski vuosien 2000 ja 2003 välisenä aikana tasaisesti 23,8 prosentista 21,5 prosenttiin. Tämä on seurausta vuonna 2000 alkaneesta julkisen talouden vakauttamisprosessista sekä parantuneista lainaehdoista. Ohjelmassa ennustetaan, että velkasuhde kasvaa vuonna 2004 aluksi lähes prosenttiyksikön julkisen talouden alijäämän ennustetun kasvun vuoksi. Velkasuhteen odotetaan supistuvan vuoden jälkeen aina ohjelmakauden loppuun ja vakiintuvan noin 21 prosenttiin vuonna 2007.

Ohjelmassa tarkastellaan hallituksen rakenneuudistusohjelmaa, jossa keskitytään työmarkkina- ja eläkeuudistukseen sekä terveydenhoitojärjestelmän uudistamiseen. Ehdotetut muutokset ovat kaiken kaikkiaan kunnianhimoisia ja niiden pitäisi parantaa julkisen talouden laatua. Esimerkiksi terveydenhuolto- ja eläkeuudistuksista voi kuitenkin aiheutua lyhyellä aikavälillä huomattavia kustannuksia, joita ei ole analysoitu riittävästi ohjelmassa.

Liettualla on suhteellisen hyvät mahdollisuudet väestön ikääntymiseen liittyvien talousarviokustannusten kattamiseen, vaikkakin joitakin riskejä voi ilmaantua pitkällä aikavälillä. Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi on meneillään monenlaisia toimenpiteitä, joilla pyritään parantamaan vanhushuoltosuhdetta sekä nykyaikaistamaan eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmää. Eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmän uudistamisesta aiheutuviin lyhyen aikavälin kustannuksiin ja jäljellä oleviin ehdollisiin velkoihin liittyy kuitenkin riskejä. Riittävä perusjäämä on varmistettava, jotta julkinen talous pysyy kestävällä pohjalla.

Taulukko: Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

>TAULUKON PAIKKA>

Tämän arvion perusteella komissio on hyväksynyt oheisen suosituksen neuvoston lausunnoksi Liettuan tarkistetusta lähentymisohjelmasta ja esittää sen edelleen neuvostolle.

Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Liettuan lähentymisohjelmasta vuosiksi 2004-2007

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 [5] ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,

[5] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Kaikki asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan, on julkaistu seuraavalla verkkosivustolla: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ANTAA SEURAAVAN LAUSUNNON:

Neuvosto tarkasteli [5 päivänä heinäkuuta 2004] Liettuan tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2004-2007. Ohjelma noudattaa pääpiirteissään vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevissa tarkistetuissa käytännesäännöissä asetettuja tietovaatimuksia.

Ohjelman perustan muodostavan julkisen talouden strategian tavoitteena on "kehitys kohti suhdannetasoitettua julkisen talouden rahoitusasemaa, joka voidaan saavuttaa varmistamalla talouspoliittisten tavoitteiden toteutuminen", mutta strategiaa ei oteta riittävän hyvin huomioon ohjelmaan sisältyvissä alijäämätavoitteissa. Ohjelmassa asetetaan tavoitteeksi ainoastaan 0,2 prosenttiyksikön suuruinen alijäämän pienentäminen vuosien 2003 ja 2007 välisenä ajanjaksona, ja alijäämän ennustetaan olevan 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007. Kehitys on seurausta sekä menojen että tulojen kasvusta suhteessa BKT:hen. Tulosuhteen ennustetaan kasvavan ohjelmakauden aikana 2 prosenttiyksikköä lähinnä EU:n rahoitusapuun liittyvien muiden kuin verotulojen määrän merkittävän kasvun tuloksena. Verotulojen odotetaan kasvavan 0,4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, vaikka Liettua suunnittelee luopuvansa vuonna 2005 tieliikenneverosta, josta saatavien tulojen poistumisen arvioidaan alentavan verotuloja 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen kyseisenä vuonna. Viiden viime vuoden aikana voimakkaasti alentuneen menosuhteen ennustetaan kasvavan 1,8 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana, mikä johtuu kokonaisuudessaan menojen (pois lukien korkomenot) kasvusta, jota korkomaksujen laskun odotetaan tasapainottavan vain vähän. Menojen (pois lukien korkomenot) kasvun arvioidaan liittyvän pääasiassa "muihin menoihin", joiden odotetaan kasvavan noin 0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen lähinnä EU:n talousarvioon maksettavien rahoitusosuuksien vuoksi, sekä tulonsiirtoihin ja tukiin, joiden ennustetaan kasvavan noin 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen lähinnä maanviljelijöille maksettavien tukien kasvun sekä ruplasäästöistä aiheutuneista menetyksistä ja kiinteistöomaisuuden palauttamisesta maksettavien korvausten vuoksi. Julkisen talouden kiinteän pääoman bruttomuodostuksen odotetaan kasvavan ohjelmakauden kahden ensimmäisen vuoden aikana huomattavasti, noin prosentin suhteessa BKT:hen. Sen odotetaan kuitenkin palaavan vuonna 2007 3,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen eli noin 0,2 prosenttiyksikköä alkuperäistä, vuoden 2003 tasoa korkeammalle tasolle.

Näyttää siltä, että suotuisat kasvunäkymät on otettu huomioon ohjelman taustalla vaikuttavassa makrotaloudellisessa skenaariossa. Erityisesti vuoden 2005 ennustettu kasvu, jota on korotettu lähentymisohjelmassa 7,3 prosenttiin vuoden 2003 liittymistä valmistelevassa talousohjelmassa ennustetusta 6,5 prosentista, on nykyisen ennustemarginaalin ylärajoilla. Ohjelmassa ennustetut keskipitkän aikavälin kasvunäkymät vaikuttavat edelleen suhteellisen optimistisilta, vaikka ovatkin ohjelmakauden ensimmäisiä vuosia maltillisempia. Inflaatioennusteet lienevät realistisia.

Ohjelmassa asetetut julkisen talouden alijäämän tavoitearvot alittavat 3 prosentin viitearvon kunakin vuonna suhteessa BKT:hen. Kyseiset tavoitteet eivät kuitenkaan noudata tavoitetta, jonka mukaan ohjelmakaudella olisi päästävä lähellä tasapainoa olevaan rahoitusasemaan. Ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys ei myöskään tarjoa riittävää varmuusmarginaalia sen varmistamiseksi, ettei alijäämä ylitä 3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen normaaleissa makrotaloudellisissa olosuhteissa ainakaan ohjelmakauden alkuvuosina. Julkisen talouden toteutuma voi jäädä ennustettua heikommaksi. Erityisesti edellä kuvaillut talouskasvun hidastumisen riskit ja aiemmat kokemukset menojen ylityksistä, jotka ovat seurausta suunnitelmia paremmasta julkisen talouden kehityksestä, vaarantavat julkisen talouden tavoitteiden saavuttamisen.

Liettualla on suhteellisen hyvät mahdollisuudet väestön ikääntymiseen liittyvien talousarviokustannusten kattamiseen, vaikkakin joitakin riskejä voi ilmaantua pitkällä aikavälillä. Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi on meneillään monenlaisia toimenpiteitä, joilla pyritään parantamaan vanhushuoltosuhdetta ja nykyaikaistamaan eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmää. Eläke- ja terveydenhuoltouudistuksista aiheutuviin kustannuksiin ja jäljellä oleviin ehdollisiin velkoihin liittyy kuitenkin riskejä. Riittävän perusylijäämän varmistaminen on olennaista, jotta julkinen talous säilyy kestävällä pohjalla.

Edellä esitetyn perusteella voidaan suositella, että jos ohjelmassa ennustetut kasvuluvut toteutuvat, Liettuan olisi pyrittävä nopeammin lähellä tasapainoa olevaan rahoitusasemaan erityisesti sen suuren vaihtotaseen alijäämän ja kotimaisten kysyntäpaineiden vuoksi. Lisäksi Liettuaa vaaditaan pitäytymään tiukasti talousarviossaan, jotta voitaisiin välttää 3 prosentin viitearvon ylittymisen riski vuonna 2004. Liettuan viranomaisia kannustetaan myös käyttämään ennustetut oletettua suuremmat tulot alijäämän pienentämiseen.

Liettuan lähentymisohjelman keskeiset ennusteet

>TAULUKON PAIKKA>