Virallinen lehti nro C 320 , 28/10/1996 s. 0036



A4-0223/96 Päätöslauselma ihmisoikeuksien kunnioittamisesta Euroopan unionissa 1994 Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon yleisen ihmisoikeuksien julistuksen, - ottaa huomioon 19. joulukuuta 1996 tehdyt kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia sekä taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevat kansainväliset yleissopimukset ja niihin liittyvät pöytäkirjat, - ottaa huomioon vuoden 1951 Geneven yleissopimuksen ja vuoden 1967 pöytäkirjan pakolaisten oikeudellisesta asemasta sekä UNHCR:n suositukset, - ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen kaikkinaisen rotusyrjinnän ja naisten syrjinnän poistamisesta, - ottaa huomioon New Yorkissa vuonna 1989 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen lapsen oikeuksista, - ottaa huomioon Euroopan neuvoston yleissopimuksen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi ja siihen liittyvät pöytäkirjat, - ottaa huomioon komission 19. marraskuuta 1990 antaman tiedonannon, joka koskee yhteisön liittymistä Euroopan yleissopimukseen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi, sekä 18. tammikuuta 1994 antamansa päätöslauselman tästä aiheesta ((EYVL C 44, 14.2.1994, s. 32)), - ottaa huomioon Torinossa vuonna 1961 hyväksytyn Euroopan sosiaalisen peruskirjan ja siihen Strasbourgissa vuonna 1988 hyväksytyn lisäpöytäkirjan, - ottaa huomioon Pekingissä pidetyn Yhdistyneiden kansakuntien neljännen naisten maailmankonferenssin päätökseksi hyväksytyn julistuksen ja toimintaohjelman, - ottaa huomioon 12. huhtikuuta 1989 antamansa päätöslauselman, jossa se hyväksyi perusoikeuksien ja -vapauksien julistuksen ((EYVL C 120, 16.5.1989, s. 51)), - ottaa huomioon eurooppalaisen ja kansainvälisen lain ihmisoikeuksia koskevat periaatteet, - ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimukset, - ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen F artiklan 2 kohdan ja K.2 artiklan, - ottaa huomioon 9. heinäkuuta 1991 antamansa päätöslauselman ihmisoikeuksista ((EYVL C 240, 16.9.1991, s. 45)), - ottaa huomioon Euroopan neuvoston 9. lokakuuta 1993 antaman Wienin julistuksen, - ottaa huomioon Strasbourgissa vuonna 1987 tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen kidutuksen ja epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen estämiseksi, - ottaa huomioon Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön, - ottaa huomioon 12. maaliskuuta 1992 antamansa päätöslauselman kuolemantuomiosta ((EYVL C 94, 13.4.1992, s. 277)), - ottaa huomioon seuraavien jäsenten käsiteltäväksi antamat päätöslauselmaesitykset: (a) Crawley ja muut: «Bridgewater Four»-tapaus (B4-0440/94), (b) Papayannakis: aseistakieltäytyminen Kreikassa (B4-0362/95), (c) Bertens ja muut: asevelvollisten ja vakinaisessa palveluksessa olevien yhdistymisvapaus (B4-0135/95), - ottaa huomioon seuraavat vetoomukset: (a) nro 605/93, jonka on esittänyt Fred Higgs (britti) Euroopan kemianteollisuuden ja yleisten ammattijärjestöjen liiton EFCGWU:n puolesta öljy-yhtiö Shellin väitetystä yhdistymisvapauden luokkauksesta, (b) nro 20/94, jonka on esittänyt Stéphanie Vallin (ranskalainen) siviilisäätyä koskevista ongelmista, (c) nro 21/94, jonka on esittänyt Raymond Liénard (belgialainen) uskonnon vapautta puolustavan kansainvälisen järjestön puolesta siitä, että Kreikassa ilmoitetaan uskontokunta henkilöllisyystodistuksissa; 1260 allekirjoittanuttta, (d) nro 142/94, jonka on esittänyt José Antonio Goyena Lusarreta (espanjalainen) aseistakieltäytymisestä Navarrassa toimivan aseistakieltäytyjien ja asepalvelun vastustajien perheiden yhdistyksen puolesta, (e) nro 255/94, jonka on esittänyt Thomas Doheny (britti) määräyksestä, joka kieltää häntä menemästä Pohjois-Irlantiin, (f) nro 376/94, jonka on esittänyt Cecil Howard (britti) ja 74 muuta allekirjoittanutta Labour-puolueeseen kuuluvien Euroopan parlamentin jäsenten rasismisvastaisesta lausumasta, (g) nro 644/94, jonka on esittänyt Brian Griffiths (britti) Ison- Britannian vankilaolosuhteista, (h) nro 784/94, jonka on esittänyt J.M. Cox (britti) aseista kieltäytyneiden Jehovan todistajien joutumisesta vankilaan Kreikassa, (i) nro 1029/94, jonka on esittänyt Thanasis Reppas (kreikkalainen) aseista kieltäytyneiden Jehovan todistajien vankilasta vapauttamisesta, (j) nro L-29/94, jonka on esittänyt Romain Ongwal (zairelainen) Belgian ihmisoikeuksien rikkomuksista, (k) nro 57/95, jonka on esittänyt Maria Assunta Turcatti (italialainen) ja 17 allekirjoittanutta homoseksuaalisuudesta, (l) nro 207/95, jonka ovat esittäneet Frank Schuman ja Jens Carl (saksalaisia) homoseksuaalien oikeudesta solmia avioliitto Saksassa, (m) nro 221/95, jonka on esittänyt Elena Criado de Leon (espanjalainen) lesbojen oikeuksia käsittelevän komitean (CRECUL) puolesta homoseksuaalien (sekä miesten että naisten) oikeuksista Euroopan yhteisössä, (n) vetoomus, jonka on esittänyt Vladimir Guadagno (italialainen) homojen ja lesbojen oikeuksia puolustavan 'Azione omosessuale' - järjestön puolesta valituksista, joita Euroopan parlamentti on esittänyt Italian viranomaisille Veronan kaupunginhallituksen esittämästä lakialoitteesta 14. heinäkuuta 1995, - ottaa huomioon kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan mietinnön sekä oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan ja kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan lausunnot (A4-0223/96), A. katsoo, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F. artiklan 2 kohdan mukaisesti ihmisoikeudet sellaisina kuin ne taataan jäsenvaltioiden tekemissä kansainvälisissä sopimuksissa, erityisesti ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi vuonna 1950 tehdyssä Euroopan yleissopimuksessa, sekä ne oikeudet, jotka perustuvat jäsenvaltioille yhteiseen valtiosääntöperinteeseen, ovat perusperiaatteita, joita on täysin noudatettava Euroopan unionissa, B. ottaa huomioon, että kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet Euroopan yleissopimuksen ja että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F artiklan 2 okhdassa ja K.2 artiklassa on todettu, että unionissa kunnioitetaan perusoikeuksia sellaisena kuin ne taataan yleissopimuksessa samoin perustein kuin perustavaa laatua olevia oikeuksia, joita suojaavat jäsenvaltioille yhteiset perustuslailliset perinteet, C. katsoo, että jäsenvaltioiden on taattava kaikkien Euroopan unionin alueella olevien ihmisten oikeuksien juridinen suoja Strasbourgissa kokoontuvien Euroopan ihmisoikeuskomission ja ihmisoikeustuomioistuimen valvonnassa riippumatta ihmisen rodusta, sukupuolesta, kansallisuudesta, alkuperästä, kielestä, uskonnosta, kulttuurista, uskomuksista ja mielipiteistä, D. katsoo, että EU:n jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksessä on luotu ihmisoikeudet takaava järjestelmä toimiviin parlamentaarisiin instituutioihin ja riippumattomiin oikeusjärjestelmiin perustuvien, kansanvaltaisten, moniarvoisten poliittisten järjestelmien avulla, E. on kuitenkin huolissaan siitä, että useissa jäsenvaltioissa on vuonna 1994 pantu merkille tosiasiallisia ihmisoikeuksien rikkomuksia, jotka johtuvat joko tahallisesta toiminnasta tai laiminlyönnistä, ja katsoo, että jäsenvaltioiden on ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin uusien rikkomusten estämiseksi, F. antaa tunnustusta Euroopan neuvoston ja useiden kansalaisjärjestöjen tekemälle työlle ihmisoikeuksien suojelun alalla Euroopan unionissa, G. muistuttaa siitä - kuten YK:kin on tehnyt vuoden 1993 jälkeen järjestetyissä maailmankonferensseissa, että naisten ja tyttöjen perusoikeudet kuuluvat luovuttamattomasti, kokonaisuudessaan ja erottamattomasti ihmisoikeuksiin, H. katsoo, että hyötymistarkoituksessa käyty ihmiskauppa lisääntymässä Euroopan unionissa; katsoo, että se on ihmisoikeusrikkomus ja ihmisarvon käsitteen vastaista, I. katsoo, että ihmisoikeuksien suojelu on jatkuvaa työtä, joka vaatii jatkuvaa valppautta ja jossa Euroopan parlamentilla on aktiivinen tehtävä, J. katsoo, että kaikkien julkisten viranomaisten on käytettävä toimivaltaansa ottaen huomioon kyseinen sääntö, joka on yhtä aikaa velvoite toimia ja velvoite olla toimimatta, ja että parlamenttien on oltava jatkuvasti valppaana, K. ottaa huomioon, että Euroopan unionin nimenomaisesti tekemät sitoumukset naisten ja miesten tasavertaisten oikeuksien osalta, L. muistuttaa jäsenvaltioita niiden kansainvälisistä sitoumuksista ihmiskuntaa vastaan tehtyjen rikosten vastaisen toiminnan osalta, M. muistuttaa kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan laatimasta vankien sosiaalista peruskirjaa koskevasta mietinnöstä (A4-0493/93), N. on huolestunut tietyissä jäsenvaltioissa erityisesti vankiloiden jatkuvan ylikuormituksen vuoksi vallitsevista pidätysoloista ja on samaa mieltä Euroopan neuvoston kidutuksen vastaisen komitean kanssa siitä, että kyseiset olot on katsottava epäinhimilliseksi tai alentavaksi rangaistukseksi ja kohteluksi, O. tuomitsee sen joidenkin jäsenvaltioiden noudattaman käytännön, että ne antavat kolmansien maiden kansalaisten päästä maahan joko omien kansalaistensa tai laillisesti oleskelevien varakkaiden kolmansien maiden kansalaisten «kotipalvelijoina» tavanomaisten maahanmuuttosäännösten vaatimusten ulkopuolella ja myöntämättä heille asianmukaista oikeusasemaa ja -suojaa; Euroopan unionin ihmisoikeuksien suojeluun liittyvä järjestelmä 1. Toteaa jälleen kerran olevansa vakaasti sitä mieltä, että Euroopan yhteisön lisäksi myös Euroopan unionin olisi liityttävä Euroopan yleissopimukseen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi, ja ottaen huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen lausunnon ((Lausunto 2/94, 28.3.1996)), jossa todetaan, että yhteisön nykyinen lainsäädäntö ei anna yhteisölle toimivaltuuksia liittyä Rooman yleissopimukseen, pyytää vuoden 1996 hallitusten välistä konferenssia tekemään perustamissopimukseen tarvittavat muutokset yleissopimukseen liittymisen mahdollistamiseksi; 2. Korostaa tuomioistuimen tavoin asetusten ja direktiivien kumoamista koskevien yksittäisten kanteiden hyväksymisperusteiden laajuuden riittämättömyyttä; pyytää tämän vuoksi, että HVK:n yhteydessä EY:n perustamissopimuksen 173 artiklaa muutetaan, jotta unionin kansalaisille taattaisiin perusoikeuksien tehokas suoja toimielinten lainsäädäntötoiminnasta mahdollisesti aiheutuvia rikkomuksia vastaan; 3. Korostaa, että ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaaminen on yksi Euroopan unionin tärkeimmistä tehtävistä, kuten myös Euroopan unionista tehdyn sopimuksen johdannossa todetaan, ja että siitä alkaen kun sopimus (erityisesti sen F artiklan 2 kohta) tuli voimaan, Euroopan yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi on EU:ssa tunnustettu periaatteeksi, joka tuomioistuimen on taattava; 4. Vahvistaa uudelleen Euroopan yhteisön vuoden 1991 ihmisoikeuksien noudattamista koskevan 11. maaliskuuta 1993 annetun Euroopan parlamentin päätöslauselman ((EYVL C 115, 26.4.1993, s. 178)) periaatteet, sisällön ja soveltamisalan, ja pitää lisäksi myönteisenä tätä päätöslauselmaa, koska sillä tuetaan ihmisoikeuksien suojelua; 5. Tunnustaa symbolisen tärkeyden, joka Euroopan ihmisoikeussopimukseen liittymisellä olisi kolmansiin maihin, erityisesti jäsenyyttä hakeviin maihin, nähden; tämä olisi todisteena siitä, kuinka tärkeänä EU pitää ihmisoikeuksien kunnioittamista rajojensa sisällä, mikä lisäisi ihmisoikeuksien noudattamista kolmansissa maissa tukevan Euroopan unionin kannan uskottavuutta; 6. Arvioi, että EU:n on edistettävä unionin kansalaisten sekä kolmansien maiden kansalaisten perusvapauksia ja -oikeuksia ja sisällytettävä näin ollen kaikkiin näiden maiden kanssa tehtäviin sopimuksiin ihmisten oikeuksia koskevat lausekkeet, joissa määrätään, että jos kyseisiä oikeuksia ei kunnioiteta, sopimusta lykätään tai sitä ei panna lainkaan täytäntöön; Oikeus elämään 7. Kehottaa kaikkia niitä jäsenmaita, joiden oikeusjärjestelmään edelleen kuuluu kuolemanrangaistus (vaikka kuolemantuomioita ei olisi koskaan annettu tai pantu täytäntöön), poistamaan tämän rangaistuksen lopullisesti ja täysimääräisesti (poistamalla samalla sotilasoikeudellinen rikoslaki); 8. Kehottaa jäsenvaltioita kieltäytymään vankien luovuttamisesta maihin, joissa voidaan määrätä kuolemantuomio luovutuspyyntöä koskevista rikoksista; 9. Kehottaa niitä jäsenvaltioita, jotka vielä eivät ole tehneet niin, liittymään Euroopan ihmisoikeuksien yleissopimuksen pöytäkirjaan 6 ja kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen pöytäkirjaan 2 tai ratifioimaan ne; 10. Tuomitsee terroristiryhmien suorittamat murhat ja pahoinpitelyt, väkivaltaisuudet ja sekä henkisen että ruumiillisen kidutuksen; 11. Kehottaa jäsenvaltioita toimimaan läheisessä yhteistyössä terrorismin vastaisessa toiminnassa ja korostaa, että on tarpeellista vahvistaa Euroopan oikeudellista yhteistyötä, jotta voidaan varmistaa, että sisäisten rajojen katoaminen ei hyödytä terroristiryhmiä ja anna niille mahdollisuutta toimia rankaisematta; 12. Pyytää antamaan aiempaa keskeisemmän sijan toimenpiteille rikosten torjumiseksi Euroopassa; 13. Vahvistaa uudelleen 12. syyskuuta 1989 antamansa päätöslauselman korvauksista väkivaltarikosten uhreille ((EYVL C 256, 9.10.1989, s. 32)) ja pyytää jäsenvaltioita ja komissiota panemaan täytäntöön siihen sisältyvät suositukset; 14. Vahvistaa oikeuden mahdollisimman pitkälle kehitettyyn terveydenhoitoon, joka perustuu ihmisten tarpeisiin; 15. Pyytää komissiota esittämään tiedonannon käytännön keinoista ihmiskaupan torjumiseksi ja pyytää jäsenvaltioita toteuttamaan asianmukaiset sosiaaliset toimenpiteet uhrien auttamiseksi ja tukemiseksi; 16. Pyytää toimimaan tehokkaassa yhteistyössä torjuttaessa huumeliigoja, joiden omallatunnolla on monta kuolemaa ja tuhottua elämää; Kidutus ja huono kohtelu 17. Tuomitsee erittäin voimakkaasti kidutuksen ja epäinhimillisen ja ihmisarvoa alentavan kohtelun ja vahvistaa jälleen kerran kaikkien ihmisten oikeuden elämään ja fyysiseen koskemattomuuteen ja uskonsa siitä, että kaikkinainen epäinhimillinen tai ihmisarvoa alentava kohtelu tulisi kieltää, mukaan lukien muukin kuin fyysinen väkivalta eli uhkaukset, häirintä ja seksuaaliset tai rasistiset loukkaukset, joiden tarkoituksena on nöyryyttää tai alentaa; 18. Pitää huolestuttavana sitä, että sekä Euroopan neuvoston kidutuksen vastainen komitea että Yhdistyneiden kansakuntien kidutuksen vastainen komitea ovat ilmoittaneet, että joissakin jäsenvaltioissa on pidätettyjen henkilöiden tai vankien osalta toteutettu poliisin tai vankilan henkilöstön taholta epäinhimillistä tai halventavaa kohtelua tai rangaistuksia ja monissa tapauksissa tekojen taustalta on ilmennyt rasistisia motiiveja; 19. Kehottaa jäsenvaltioita tutkimaan perusteellisesti jokaisen vahvistetun huonoa kohtelua koskevan selonteon ja tutkimaan erityisen tarkasti jäsenvaltioiden turvallisuuspalvelujen mahdollista vallan väärinkäyttöä sekä torjumaan rankaisemattomuutta, josta kidutuksen tai epäinhimillisten taikka halventavien tekojen tekijät pääsevät liian usein osallisiksi, laatimalla erityisesti perusteellisia tutkimuksia kaikista kyseistä kohtelua koskevista selonteoista, antamalla tutkimusvastuun riippumattomalle viranomaiselle ja soveltamalla julkisen viranomaisen edustajien tekojen vakavuuteen mukautettuja asianmukaisia rangaistuksia; 20. Katsoo, että jäsenvaltioiden tulisi lisätä pyrkimyksiään epäinhimillisen tai ihmisarvoa alentavan kohtelun estämiseksi ja toimia epäinhimillistä tai ihmisarvoa alentavaa kohtelua vastaan erityisesti ottamalla käyttöön valvontajärjestelmä, jolla tarkistetaan valitusten käsittelymenettelyjen tehokkuus, jotta varmistettaisiin se, että kansalaisten suojaa koskevia oikeudellisia ja hallinnollisia toimenpiteitä noudatetaan; 21. Katsoo sen vuoksi, että seuraavat menettelytapoja koskevat takeet olisi sisällytettävä kaikkien jäsenvaltioiden lainsäädäntöön: - oikeus ilmoittaa välittömästi kolmannelle osapuolelle pidätyksestä tai vangitsemisesta; - oikeus käydä valitsemansa lääkärin luona; - mahdollisuus ottaa välittömästi yhteyttä lakimieheen; - tarvittaessa oikeus tulkkiin; - oikeus kiireellistä menettelyä noudattaen tuomioistuimen suorittamaan valvontaan vapauden riistämistä koskevien päätösten osalta; 22. Kehottaa jäsenvaltioita järjestämään poliiseille ja vankilavirkailijoille koulutusta ja työssäolon aikana opastusta asiallisesta käyttäytymisestä kuulustelujen aikana kuulusteltavien, pidätettyjen tai vangittujen osalta heti pidätyshetkestä alkaen koko pidätysajan, koska näin mahdollisesti voidaan estää poliittisten vankien huono kohtelu; kehottaa jäsenvaltioita järjestämään poliiseille ja vankilavirkailijoille erikoiskoulutusta huumeiden väärinkäytöstä ja aidsista; 23. Suosittelee, että poliisit sekä vankila- ja sotilashenkilöstö saavat koulutusta ihmisten oikeuksia koskevissa kansainvälisissä sopimuksissa olevista perusperiaatteista; 24. Antaa tukensa näkemykselle, jonka mukaan oikeus kohtuuhintaiseen hyvätasoiseen asuntoon on sivistyneen yhteiskunnan perusihmisoikeus, jota kaikkien jäsenvaltioiden olisi kunnioitettava; 25. Kehottaa jäsenvaltioita hyväksymään kidutuksen vastaisen komitean raporttien julkaisemisen, tutustumaan sen suosituksiin ja panemaan ne täytäntöön; 26. Ilmaisee huolestuneisuutensa pidätettyjen henkilöiden joissakin tapauksissa kärsimistä vankiloiden ylikuormittumisesta aiheutuvista olosuhteista joissakin jäsenvaltioissa; kyseiset olosuhteet voidaan Euroopan neuvoston kidutuksen vastaisen komitean mukaan katsoa epäinhimilliseksi tai halventavaksi kohteluksi ja rangaistukseksi; 27. Pyytää jäsenvaltioita hyväksymään toimenpiteitä, jotka mahdollistavat ylikuormituksen vähentämisen pääasiassa ja vähintäänkin välttämällä tiettyjen ihmisryhmien, kuten alaikäisten, aseistakieltäytyjien ja huumausaineiden käyttäjien pidättämistä; 28. Painostaa jäsenvaltioita varmistamaan, että vankiloiden elin- ja hygieniaolosuhteet sallivat ihmisarvon säilyttämisen, ja huolehtimaan vankien sopeuttamisesta uudelleen yhteiskuntaan; 29. Tuomitsee yhä yleistyvän käytännön riistää turvapaikanhakijoilta vapaus menettelyn ajaksi «rinnakkaisissa» ja/tai väitetysti alueista riippumattomissa pidätyskeskuksissa; 30. Pyytää kiinnittämään erityistä huomiota vankiloissa oleviin erityiskohtelua tarvitseviin ihmisiin; 31. Pyytää kiinnittämään erityistä huomiota vankiloissa ja muissa pidätystiloissa oleviin naisiin ja siihen, että heille taataan tehokas suoja raiskauksia, pahoinpitelyä tai seksuaalista häirintää vastaan ja että tätä varten kuulustelujen aikana on läsnä naispuolista henkilöstöä, joka yksinomaan voi suorittaa ruumintarkastuksen; 32. Pyytää jäsenvaltioita toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että vankiloissa noudatetaan ihmisarvon kunnioittamista koskevia vähimmäiskriteerejä erityisesti tasavertaisen kohtelun, syrjimättömyyden, käytännön terveysolojen, lääkinnällisen hoidon, työmahdollisuuksien, ulkomaailman yhteyksien, lomien, ehdonalaisen vapauden, uskonnollisen ja moraalisen tuen, työmahdollisuuksien sekä sosiaaliskoulutuksellisten, kulttuuristen ja urheiluun liittyvien mahdollisuuksien osalta; pyytää tämän vuoksi, että vankiloissa noudatetaan tiukasti Euroopan neuvoston vankilastandardeja (R(87)3; 33. Pyytää, että Euroopan parlamentin jäsenille annetaan lupa käydä unionin alueen vankiloissa, ja pyytää toteuttamaan kaikki toimenpiteet, jotta Euroopan yhteisöjen erioikeuksia ja vapauksia koskevaa, 8. huhtikuuta 1965 perustamissopimukseen liitettyä pöytäkirjaa muutetaan vastaavasti; 34. Pitää täysin mahdottomana hyväksyä sitä, että mielenterveyspotilaat joutuvat elämään olosuhteissa, jotka ovat suorastaan epäinhimillisiä ja vaarantavat heidän terveytensä; 35. Korostaa, että jäsenvaltion «kotipalvelijan» asemassa alueelleen päästämillä kolmansien maiden kansalaisilla olisi oltava asianmukaiset työolot ja pyytää jäsenvaltioita hyväksymään asianmukaiset lainsäädännölliset toimenpiteet; Turvapaikka, siirtolaisuus ja ihmiskauppa 36. Kehottaa jäsenvaltioita tunnustamaan kansalaisuusasioissa olinpaikkaan perustuvan oikeuden; 37. Kehottaa jäsenvaltioita soveltamaan kokonaisuudessaan ja varauksetta YK:n vuoden 1951 pakolaisten oikeusasemaa koskevaa yleissopimusta ja siihen liittyvää pöytäkirjaa vuodelta 1967 YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun (HCR) toimiston laatimien, pakolaisaseman määrittämistä koskevaa menettelyä ja kriteerejä koskevien ohjeiden mukaisesti; 38. Muistuttaa erityisesti, että Geneven yleissopimuksessa ei erotella sellaista vainoa, jonka uhreja yleissopimuksen on tarkoitus suojata ja jonka toteuttavat valtion elimet, ja sellaista vainoa, jonka toteuttaa mikä tahansa muu taho - siinä määrin, jos valtio ei voi tai ei halua taata kyseiselle henkilölle suojaa, johon hänellä on oikeus; pyytää toistamiseen neuvostoa ja jäsenvaltioita kunnioittamaan tätä periaatetta täysimääräisesti; 39. Pyytää jäsenvaltioita huolehtimaan siitä, että maastakarkotusta edeltävä vangitseminen määrätään ainoastaan lyhyeksi ajaksi, että vangittuja henkilöitä ei sijoiteta yhteen sellaisten ihmisten kanssa, joiden poliittiset tai muut mielipiteet voivat johtaa ennustettavissa oleviin selkkauksiin, sekä siitä, että maastakarkotettavaksi vangitut sijoitetaan kaikkina ajankohtina ihmisarvoisesti; 40. Muistuttaa jäsenvaltioita niiden sitoumuksista noudattaa varauksetta perustavaa laatua olevaa karkottamattomuutta koskevaa periaatetta, josta on säädetty vuoden 1951 yleissopimuksen 33 artiklassa; katsoo, että henkilön palauttaminen maahan, jossa hän mahdollisesti joutuu vainon kohteeksi, rikkoo ihmisoikeuksia; 41. Ilmaisee aidon huolestuneisuutensa siitä, että useissa jäsenvaltioissa ei noudateta tiettyjä pakolaisaseman määrittämismenettelyjä koskevia vähimmäiskriteerejä, kuten valitusten lykkäävä vaikutus sekä rajaviranomaisten velvollisuus lähettää turvapaikanhakijat sellaisen riippumattoman viranomaisen luokse, joka vastaa turvapaikkapäätöksistä; 42. On erittäin huolestunut käsitteen «turvalliset kolmannet maat» soveltamisen yleistämisestä ja systematisoinnista unionin jäsenvaltioissa ja pyytää jäsenvaltioita varmistamaan, että turvapaikanhakijoita ei karkoteta johonkin valtioon ilmaan ennakolta saatuja takuita siitä, että tämä valtio sallii yksittäiselle hakijalle pääsyn tasapuoliseen ja tehokkaaseen pakolaisaseman määrittelymenettelyyn, ja ainoastaan annettuaan hakijalle vastaanottovaltion kielellä asiakirjan, jossa selitetään, että turvapaikkahakemus hylättiin ainoastaan kolmannen maan perusteilla; 43. Pyytää, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.1 - K.3 artiklan sisältämiä aloja käsitellään avoimemmin ja demokraattisemmin; 44. Pyytää jäsenvaltioita soveltamaan turvapaikkamenettelyyn vähimmäiskriteerejä, jotta turvapaikanhakijalle järjestetään kuulustelu pätevän viranomaisen kanssa ja kunnioitetaan hakijan oikeutta saada oikeusavustaja sekä tulkki, jos hakija ei osaa kyseistä kieltä, ja jotta hakijalle taataan mahdollisuus tehdä lykkäävän vaikutuksen omaava valitus alustavan kielteisen päätöksen jälkeen, millä mahdollistetaan turvapaikanhakijan jäänti maahan siihen asti, kun valitus on käsitelty; 45. Pyytää jäsenvaltioita varmistamaan niiden soveltaessa käsitettä «turvalliset» kolmannet maat, että turvapaikanhakijoille annetaan mahdollisuus yksilölliseen käsittelyyn ja että heille annetaan kussakin yksittäisessä tapauksessa ennalta takuut siitä, että kyseinen henkilö on tehokkaasti ja pysyvästi suojassa karkotukselta kyseisessä maassa ja hän saa osakseen tyydyttävän ja oikeudenmukaisen menettelyn pakolaisaseman märittelyn osalta; Oikeus vapauteen ja turvallisuuteen, rikollisesta teosta syytteessä olevien henkilöiden oikeudet 46. Muistuttaa, että Strasbourgin ihmisoikeustuomioistuin kiinnitti vuonna 1994 useiden tapausten yhteydessä huomiota siihen, että EU:n jäsenvaltiot ovat rikkoneet Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa, jossa taataan oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin; 47. Arvostelee jäsenvaltioiden oikeusmenettelyjen hitautta ja sen vaikutuksia, joita ei voi pitää minään muuna kuin ihmisoikeuksien rikkomisena; 48. Kiinnittää huomiota oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin edellytyksiin, jotka ovat ihmisoikeuksien ytimen olennainen osa, kohdistuvaan vaaraan tai jopa niiden vakaviin loukkauksiin, joita oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn salassapitovelvollisuuden rikkominen ja ennaltaehkäisevän vangitsemisen mahdollisuuksien väärinkäyttö muodostavat; 49. Vakuuttaa uudestaan, että oikeus pysyä vaiti ja olla antamatta lausuntoa sekä pitäminen syyttömänä muodostavat kaikki erottamattoman osan oikeutta puolustukseen ja olennaisen oikeudellisen perustan; 50. Toteaa, että Bridgewater Fourin kaltaisissa tapauksissa, joissa oikeudenkäynnin ajankohtana sovellettavissa olevia tutkinta- tai oikeusmenettelyjä muutetaan myöhemmin tunnustettujen «vikojen» vuoksi, tai jos on vakavat todisteet siitä, että tunnustusten hankkimiseen osallistuvan henkilön tai henkilöiden rehellisyys on kyseenalainen, näissä olosuhteissa tuomituilla henkilöillä olisi oltava oikeus vedota sellaisia tuomiota vastaan mahdollisimman varhain tilaisuuden tarjoutuessa; 51. Katsoo, että pidätetyille ja vangituille, joita syytetään rikollisten tekojen suorittamisesta oman maansa ulkopuolella, on unionin jäsenvaltioissa taattava oikeus valmistella oma puolustuksensa tuomioistuimessa, toimittaa todisteita ja kutsua todistajia sekä käyttää kääntäjiä ja tulkkeja puolustuksessa; 52. On sitä mieltä, että asianmukaisempia toimenpiteitä on toteutettava sellaisten henkilöiden suojelemiseksi, jotka on pidätetty oikeudenkäynnin ajaksi sellaisista rikkomuksista, jotka väitetään suoritetun jossakin muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa he tavallisesti oleskelevat; katsoo, että on ihmisoikeuksien kieltämistä, että muiden jäsenvaltioiden kansalaisia syrjitään säilyttämällä heitä pitempiä aikoja ennen oikeudenkäyntiä yksinkertaisesti teknisistä tai byrokraattisista syistä; pyytää sen vuoksi: i) antamaan kaikille sellaisille henkilöille pääsyn sen maan oikeusjärjestelmää koskevaan oikeusapuun, jossa heitä säilytetään, ja tämä tarvittaessa heidän omalla kielellään; ii) harkitsemaan EU:n oikeusapupalvelun perustamista menettelyn helpottamiseksi; iii) pyrkimään kaikin keinoin varmistamaan nopean yhteistyön kunkin jäsenvaltion lainvalvojien ja tuomioistuinten välillä sen välttämiseksi, että näiden henkilöiden saaminen oikeuden eteen viivästyy kohtuuttomasti; Oikeus nauttia yksityis- ja perhe-elämään, omaisuuteen ja kirjeenvaihtoon kohdistuvaa kunnioitusta 53. Korostaa, että yksityis- ja perhe-elämän, maineen ja kodin ja sekä luonnollisten että juridisten henkilöiden yksityisten viestien kunnioittaminen ja myös henkilötietojen suojaaminen ovat tärkeimpiä perusoikeuksia, joiden turvaamisesta jäsenvaltioiden on säädettävä erikseen ottaen huomioon uusien teknologioiden vahingollisen vaikutuksen niihin, ja ainoastaan tämän alan kansallisten lainsäädäntöjen lähentäminen, mikä takaa korkeatasoisen suojan, voi olla vastaus tähän haasteeseen; 54. Pyytää, että tietokannoilla, kuten SIS:llä ja Europoliin liittyvillä tietojärjestelmillä, jotka on perustettu rajojen avautumisen kompensoimiseksi, on pyrittävä suojelemaan yksityisyyttä; 55. Tuomitsee laittoman puhelujen salakuuntelun ja katsoo, että jäsenvaltioiden olisi annettava aiheellisia lakeja, jotka kunnioittavat nykyisiä kansainvälisiä yleissopimuksia ja tasapainottavat kaikentyyppisen rikollisuuden vastaisen toiminnan tarpeita ja yksilöiden perusoikeuksien suojaamisen vaatimuksia; 56. Pyytää, että SIS, SIE ja SID ja Europolin tietokanta asetetaan riippumattoman arviointijärjestelmän alaiseksi, jotta varmistetaan yksityiselämän kunnioittaminen; pyytää, että henkilökohtaiset tiedot, kuten uskonto, filosofinen tai uskonnollinen vakaumus, rotu, terveydentila ja seksuaalinen suuntaus, jätetään kyseisten tietokantojen ulkopuolelle; Ajatuksen-, omantunnon- ja uskonnonvapaus 57. Katsoo, että kaikilla henkilöillä on oikeus ajatuksen-, omantunnon- ja uskonnonvapauteen; 58. Vakuuttaa uudestaan, että aseistakieltäytyminen omantunnon syistä on olennainen osa ajatuksen-, omantunnon- ja uskonnonvapauden käsitettä; tuomitsee jäsenvaltiot, jotka eivät suojele tätä oikeutta ja kehottaa voimakkaasti jäsenvaltioita takaamaan ja suojaamaan kyseisen oikeuden; 59. Tukee 19. tammikuuta 1994 antamaansa päätöslauselmaa aseistakieltäytymisestä yhteisön jäsenvaltioissa ((EYVL C 44, 14.2.1994, s. 103)), kehottaa jälleen kerran niitä jäsenvaltioita, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön asepalveluksen kanssa samanpituista siviilipalvelusta, tekemään näin sekä pitää kiinni vaatimuksestaan, että aseistakieltäytyjien ei pitäisi kärsiä vaihtoehtoisen palvelumuodon mahdollistavan lain puuttumisen vuoksi; 60. Pyytää jälleen kerran Kreikkaa olemaan asettamatta aseistakieltäytyjiä syytteeseen, vapauttamaan vangitut aseistakieltäytyjät ja säätämään viipymättä lainsäädäntöä, jolla tunnustetaan oikeus kieltäytyä aseellisesta palvelusta ja jolla perustetaan aseelliseen palveluun verrattuna syrjimätön siviilipalvelu; 61. Kehottaa jäsenvaltioita olemaan vaatimatta, että kansalaiset ilmoittavat uskontonsa henkilöllisyystodistuksissaan; Sananvapaus 62. Vahvistaa oikeuden mielipiteen- ja sananvapauteen ja oikeuteen vastaanottaa ja levittää tietoja ja ajatuksia, jollei tätä oikeutta rajoita tarve suojella lapsia ja nuoria erityisesti teknologian väärinkäytöltä lasten pahoinpitelyn ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön tarkoituksiin, sekä henkilön yksityisyyttä ja mainetta sekä tarve kieltää toiminta tai mielenosoitukset, joilla yllytetään rasismiin, muukalaisvihaan tai juutalaisvastaisuuteen; 63. Pitää mahdottomana hyväksyä julkisten tai yksityisten tiedonlevitysoligopolien perustamista tai säilyttämistä; 64. Katsoo tiedon vapaan saatavuuden olevan keskeinen ehto sananvapauden käyttämiselle ja kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota toteuttamaan aiheellisia toimenpiteitä sen mahdollistamiseksi, että toimittajat ja kansalaiset saavat vapaasti kansallisten viranomaisten tai Euroopan unionin antamia tietoja; 65. Vahvistaa yksilöiden oikeuden käyttää erilaisia riippumattomia tietolähteitä, ja katsoo, että komission olisi tähän tarkoitukseen esitettävä tiedotusvälineiden keskittymistä koskeva direktiivi mahdollisimman pian; 66. Katsoo toimittajien tiedonlähteiden luottamuksellisuuden liittyvän tiedon- ja lehdistönvapauteen ja kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että niiden lait mahdollistavat tällaisen luottamuksellisuuden kunnioittamisen; 67. Uskoo, että lehdistön vapaus on kaikkien yksilöiden perusoikeus ja kyseisen oikeuden käyttämisen kaikkine siihen liittyvine vastuineen ei pitäisi välttämättä olla riippuvainen journalistisen ammattikunnan jäsenyydestä, kuten joissakin jäsenvaltioissa; 68. Katsoo taiteiden, tieteiden ja tutkimuksen olevan vapaata ja pyytää kunnioittamaan akateemista vapautta ja henkisten oikeuksien asianmukaista suojaamista; 69. Pitää myönteisenä 9. helmikuuta 1994 antamaansa päätöslauselmaa Euroopan yhteisön kulttuuri- ja kielivähemmistöistä ((EYVL C 61, 28.2.1994, s. 110)) ja pyytää tunnustamaan näiden vähemmistöjen kulttuurin olennaiseksi osaksi Euroopan kulttuuriperintöä; Yhdistymisvapaus 70. Vahvistaa tukensa kaikkien kansalaisten yhdistymisvapaudelle ja muistuttaa jäsenvaltioita, että tätä oikeutta on sovellettava myös etnisiin vähemmistöihin ja että se on riippumaton virallisesta tunnustamisesta; 71. Pahoittelee syvästi useita ammatillisen järjestäytymisvapauden ja ammattiyhdistysten edustajien oikeuksien loukkauksia useissa jäsenvaltioissa ja pyytää, että niistä tehdään loppu tunnustamalla ammatillinen järjestäytymisvapaus perusoikeudeksi kaikissa jäsenvaltioissa; 72. On sitä mieltä, että kaksi tärkeää ihmisoikeutta ovat työntekijöiden oikeus liittyä ammattiliittoon sekä oikeus ryhtyä työtaisteluun ilman, että heitä uhataan sen vuoksi erottamisella tai oikeudenkäynnillä; pyytää sen vuoksi jäsenvaltioita takaamaan lakisääteisen oikeuden ammattiliittojen tunnustamiseen sekä lakisääteiset edellytykset ammattiliittojen jäsenten positiivisille oikeuksille ammattiliitonsa suorittamaan edustukseen sekä kollektiivisten neuvottelujen että yksittäisen edustamisen osalta; 73. Tuomitsee sen, että Ison-Britannian hallitus poisti yksipuolisesti ammattiliittojen oikeudet GCHQ:n (hallituksen viestintäpäämajan) työntekijöiltä ILO:n yleissopimuksen nro 87 vastaisesti; pyytää palauttamaan nämä oikeudet ja pyytää suorittamaan täyden korvauksen ja antamaan työpaikan takaisin niille työntekijöille, jotka erotettiin sen vuoksi, että he kieltäytyivät luopumasta riippumattomien ja vapaiden ammattiliittojen jäsenyydestään; 74. Kehottaa jäsenvaltioita tunnustamaan kiireellisesti asevoimissa palvelevan sotilashenkilöstön (sekä asevelvollisten että vakinaisessa palveluksessa olevien) yhdistymissoikeuden tavoilla, jotka ovat yhteensopivia kaikkiin sotilasorganisaatioihin kuuluvien hierarkiaan ja kuriin liittyvien erityispiirteiden kanssa sekä niiden rajoitusten kanssa, joita jäsenvaltiot katsovat tarpeellisiksi määrätä näiden erityisaseman vuoksi kansallisen turvallisuuden takaajina; 75. Tuomitsee kaikenlaisen pakollisen järjestöjen jäsenyyden, joka tekee joidenkin järjestöjen jäsenyydestä vaatimuksen ammatin harjoittamiselle, erityisesti, jos sellaiset järjestöt pyrkivät tavoitteisiin, jotka eivät ole luonteeltaan pelkästään ammatillisia, ja tukevat erityisiä poliittisia puolueita; 76. Vahvistaa uudelleen, että Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden olisi ratifioitava ja pantava täytäntöön Euroopan neuvoston sosiaalinen peruskirja, että niiden olisi noudatettava kansainvälisiä yleissopimuksia ja ILO:n suosituksia ja että Ison-Britannian hallituksen olisi viipymättä allekirjoitettava Maastrichtin sopimukseen liitetty sosiaalipolitiikkaa koskeva sopimus; Tasavertainen kohtelu 77. Katsoo välttämättömäksi säilyttää yhtenä yhteisöoikeuden yleisperiaatteena tasavertaisen kohtelun ja syrjimiskiellon periaatteen ja kehottaa jäsenvaltioita takaamaan tämän periaatteen jatkossakin; 78. Pitää mahdottomana hyväksyä minkäänlaista rotuun, ihonväriin, kansallisuuteen, sukupuoleen, sukupuoliseen suuntautumiseen, kieleen, uskontoon ja poliittisiin mielipiteisiin perustuvaa syrjintää; 79. Vahvistaa naisten tasavertaisten oikeuksien ja mahdollisuuksien tarpeen ja vahvistaa 10. maaliskuuta 1994 antamansa päätöslauselman naisten asemasta Euroopan unionissa ((EYVL C 91, 28.3.1994, s. 244)); 80. Pyytää, että naisten ja miesten tasavertaisuuden periaatteesta olisi määrättävä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen tarkistamisen yhteydessä, ja pyytää jäsenvaltioita varmistamaan tämän alan tilanteen ja panemaan naisten ja miesten tasavertaista osallistumista päätöksentekoprosessiin koskevat suositukset täytäntöön; 81. Pyytää komissiota esittämään muutoksia nykyisiin tasa-arvoa koskeviin direktiiveihin, jos niissä ei tehokkaasti taata miesten ja naisten tasa- arvoa jäsenvaltioissa; 82. Korostaa tarvetta sisällyttää yhteisön politiikkaan vammaisten perusoikeus tasavertaisiin mahdollisuuksiin ja syrjinnän kieltämiseen heidän vammansa perusteella; 83. Kehottaa jäsenvaltioita kumoamaan kaikenlaiset lait, joissa kriminalisoidaan tai syrjitään tunnesiteisiin perustuvia suhteita ja sukupuolisuhteita samaa sukupuolta olevien aikuisten välillä; 84. Pyytää homojen ja lesbojen tasavertaisista oikeuksista yhteisössä 8. helmikuuta 1994 antamansa päätöslauselman ((EYVL C 61, 28.2.1994, s. 40)) mukaisesti, että homoseksuaalien syrjintä ja epätasavertainen kohtelu poistetaan erityisesti niiden erojen osalta, joita edelleen on homoseksuaalisten suhteiden hyväksytyn aloittamisiän osalta sekä työ-, rikos-, siviili- ja sopimusoikeuden ja yhteiskunnallisen ja taloudellisen oikeuden osalta; 85. Korostaa ikääntyneiden oikeuksia ihmisarvon mukaiseen elämään ja vahvistaa 24. helmikuuta 1994 antamansa ikääntyneihin kohdistuvia toimenpiteitä koskevan päätöslauselman sisällön ((EYVL C 77, 14.3.1994, s. 24)); Rasismi ja muukalaisviha 86. Tuomitsee jälleen kerran rasismin kaikissa sen ilmenemismuodoissa sekä myös muukalaisvihan ja juutalaisvastaisuuden ja pyytää sisällyttämään näiden tuomitsemisen Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen; 87. Pitää valitettavana, että neuvosto ei ole vieläkään hyväksynyt rasismin, muukalaisvihan ja juutalaisvastaisuuden vastaiseen toimintaan liittyvää strategiaa ja että komissio ei vielä ole toimittanut direktiiviehdotusta syrjinnän vastaisesta toiminnasta Euroopan parlamentin toistuvista pyynnöistä huolimatta; 88. Vahvistaa 27. lokakuuta 1994 rasismista, muukalaisvihasta ja juutalaisvastaisuudesta antamansa päätöslauselman sisällön ((EYVL C 323, 21.11.1994, s. 154)) sekä 21. huhtikuuta 1994 antamansa päätöslauselman mustalaisten asemasta yhteisössä ((EYVL C 128, 9.5.1994, s. 372)); 89. Kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan tarpeelliset toimenpiteet alueillaan asuvien ihmisten suojelemiseksi kaikenlaiselta rasistiselta, muukalaisvihaan perustuvalta tai juutalaisvastaiselta syrjinnältä tai teolta ja tekemään rasismiin yllyttämisestä rangaistavan teon; 90. Pitää valitettavana sitä, että useissa jäsenvaltioissa on ilmennyt tapauksia, joissa turvallisuusjoukot tai järjestyksenpitäjät ovat rasistisista syistä kohdelleet huonosti pidätettyjä; pyytää sen vuoksi unionin hallituksia ryhtymään tarmokkaasti vastatoimiin heti, kun sellaisia tapauksia tulee heidän tietoonsa; 91. Korostaa tarvetta edistää opetus- ja koulutustoimenpiteitä rasismin ja muukalaisvihamielisyyden vastaisen toiminnan menestyksen takaamiseksi ja kehottaa jäsenvaltiota järjestämään sosiaalialan työntekijöille ja poliiseille ja lainvalvojille erityiskoulutusta, jonka avulla he pystyvät suhtautumaan oikein ulkomailta tulleiden tai etnisiin vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden kulttuuriseen erityisluonteeseen; 92. Ilmaisee huolestuneisuutensa siitä, että useat kansainväliset elimet ovat havainneet ulkomaalaisiin tai etnisen vähemmistön edustajiin kohdistuvien väkivaltaisuuksien lisääntymisen erityisesti turvapaikanhakijoiden osalta, ja pyytää tilanteiden ilmetessä jäsenvaltioiden hallituksia toteuttamaan tehokkaita toimia niiden ratkaisemiseksi; Oikeus avioliittoon, avioliiton kaltaisiin yhdessäolomuotoihin ja perheeseen ja lapsen oikeudet 93. Katsoo perheen suojelun - riippumatta siitä, onko se virallisesti tunnustettu tai vahvistettu - olevan keskeistä ja on huolestunut aloitteista, joilla pyritään rajoittamaan perheiden yhdistämisoikeutta; pyytää kiinnittämään suurempaa huomiota lasten ja nuorten oikeuksien suojeluun; 94. Pyytää lujittamaan toimenpiteitä lasten suojelemiseksi väkivallalta ja sukupuoliselta hyväksikäytöltä; 95. Pyytää antamaan kaikille lapsille oikeuden täysipainoiseen koulutukseen ja kehottaa jäsenvaltioita ehkäisemään kaikenlaista opintojen ennenaikaista keskeyttämistä; 96. Vahvistaa, että jokaisella lapsella olisi oltava oikeus hyvään terveyteen, mukaan luettuina puhdas majoitus, terveellinen ravinto ja saastumaton ympäristö; 97. Pyytää jäsenvaltioita kohtelemaan parittamista ja kansalaistensa ulkomailla harjoittamaa alaikäisten hyväksikäyttöä (seksimatkailu) rikollisina tekoina, jotka on rinnastettava heidän omassa maassaan suoritettuihin vastaaviin tekoihin; 98. Ilmaisee huolestumisensa siitä, että vielä tänäkin päivänä eräissä valtioissa Euroopan unionissa esiintyy lasten taloudellista hyväksikäyttöä ja lapsityövoimaa; II. TALOUDELLISET, SOSIAALISET JA KULTTUURISET OIKEUDET; YMPÄRISTÖ Oikeus koulutukseen 99. Katsoo, että peruskoulutus on oikeus, jota ei pitäisi sovittaa taloudellisiin etuihin vaan henkilökohtaiseen kehitykseen, ja että sen pitäisi siksi olla vapaasti ja yleisesti saatavilla ilmaiseksi; kehottaa tämän vuoksi jäsenvaltioita toteuttamaan erityisiä toimenpiteitä, jotta oikeus peruskoulutukseen koskisi myös katulapsia ja turvapaikkaa hakeneiden henkilöiden lapsia; 100. Katsoo, että oikeuteen saada koulutusta sisältyy myös oikeus valita koulutusjärjestelmä (koko Euroopan unionin alueella); 101. Toistaa kantansa, jonka mukaan koulutuksen olisi oltava elinikäinen oikeus; Köyhyys ja taloudelliset, sosiaaliset ja kulttuuriset oikeudet 102. Korostaa, että köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen vaativat erityistoimenpiteitä sosiaalisella, taloudellisella ja kulttuurin alalla; 103. Kehottaa yhteisön toimielimiä ja jäsenvaltioiden harjoittamaan tehokasta köyhyyden vastaista politiikkaa ja toteuttamaan tällä politiikan alalla toimenpiteitä, joiden tavoitteena on syrjityssä asemassa olevien henkilöiden lukumäärän huomattava vähentäminen Euroopan unionissa; 104. Muistuttaa, että maailmanlaajuisesti ja Euroopan tasolla yli 70 % köyhistä on naisia ja että olisi toteutettava erityispyrkimyksiä naisten sosiaalisten ja taloudellisten oikeuksien kunnioittamiseksi ja kehittämiseksi; 105. Suosittaa, että vuoden 1996 hallitusten välisessä konferenssissa päätetään sisällyttää sopimus sosiaalisten perusoikeuksien peruskirjasta ja siihen liittyvä pöytäkirja perustamissopimukseen ja että EU:n olisi liityttävä Euroopan neuvoston sosiaaliseen peruskirjaan; 106. Katsoo, että työ on kaikkien Euroopan kansalaisten perusoikeus, joka on kirjattu unionin eri pöytäkirjoihin, ja pyytää komissiota panemaan tinkimättömästi täytäntöön valkoisen kirjan kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä, jotta tämä oikeus voisi toteutua käytännössä; 107. Pyytää komissiota sisällyttämään kaikkiin yhteisön politiikkoihin vaatimuksen sellaisten toimien luomisesta, joiden avulla ehkäistään työttömyyttä unionissa; 108. Pyytää jäsenvaltioita varmistamaan, että työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskeva peruskirja, joka tunnetaan nimellä sosiaalinen peruskirja ja joka hyväksyttiin Strasbourgissa vuonna 1989, vahvistetaan lopullisesti unionin kaikkien kansalaisten oikeudeksi; 109. Pyytää niitä jäsenvaltioita, jotka eivät vielä ole niin tehneet, yhtymään sosiaalisen peruskirjan pöytäkirjaan ja peruskirjan täytäntöönpanoa ja työnantajien ja työntekijöiden välisen vuoropuhelun edistämistä koskevaan sopimukseen, jotka ovat perustamissopimuksen liitteenä; 110. Pyytää jäsenvaltioita varmistamaan, että niiden kansallisessa lainsäädännössä vahvistetaan vähimmäistakuut taloudellisille ja sosiaalisille oikeuksille ja erityisesti perusoikeus työhön, oikeus ammattiliittoihin sekä eläkeoikeus; 111. Pyytää jäsenvaltioita panemaan täytäntöön Essenin Eurooppa-neuvoston työllisyystilanteen parantamisesta esittämät suositukset ja asettamaan etusijalle sellaisten työpaikkojen luomista kannustavien yhteisön aloitteiden kehittämisen, kuten esim. TYÖLLISYYS-, PK-YRITYS- ja ADAPT- ohjelmat, jotka auttavat työntekijöitä sopeutumaan työpaikkojen rakenteellisiin muutoksiin; 112. Pyytää työpaikalla tapahtuvan sukupuolisen ahdistelun vastaisen direktiivin hyväksymistä; 113. Toteaa jälleen työntekijöiden oikeuden saada tietoa yrityksensä taloudellisesta tilanteesta; 114. Panee tyytyväisenä merkille Euroopan työneuvoston perustamisesta annetun direktiivin 94/45/EY julkaisemisen ((EYVL L 254, 30.9.1994, s. 64)); 115. Pyytää komissiota ja jäsenvaltioita asettamaan työpaikkojen luomisen etusijalle rakennerahastojen ja koheesiorahastojen toteuttamisessa; 116. Pitää tärkeänä, että kulttuurille annetaan aiempaa keskeisempi asema työpaikkojen luomisessa sisällyttämällä se kehitysstrategioihin siten, ettei siinä rajoituta pelkästään perinteen suojelemiseen vaan laajennetaan se kaikkiin kulttuurin ja audiovisuaalisen alan investointeihin; 117. Pyytää komissiota tekemään 128 artiklan 4 kohtaan perustuvan tutkimuksen, jossa selvitetään, mitä unionin eri politiikan alat merkitsevät kulttuurin monimuotoisuudelle ja mahdollisuuksille kulttuurin ilmaisuun edellä mainitun 12. huhtikuuta 1989 antamansa päätöslauselman mukaisesti; 118. Pyytää jäsenvaltioita tunnustamaan ja edistämään alueellisia kieliään, ennen kaikkea opetuksen ja tiedotusvälineiden alalla sekä kansalaisten ja hallintoviranomaisten välisissä suhteissa, ja tukemaan tähän liittyvää Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksen lisäpöytäkirjaa; 119. Pyytää komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään toimenpiteisiin tai edistämään toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että vähemmistöjen ja turvapaikanhakijoiden kulttuuri-identiteettiä kunnioitetaan, ja taataan, että näillä ryhmillä on keinot ylläpitää suhteita omaan äidinkieleensä ja alkuperäiseen kulttuuriinsa, samalla kun heille annetaan keinot tutustua uuden maan kieleen ja kulttuuriin; 120. Pyytää komissiota toteuttamaan laajamittaiset toimenpiteet näistä asioista tiedottamiseksi Euroopan nuorille ja että kussakin jäsenvaltiossa annettaisiin pätevää opetusta ihmisoikeuksista; Oikeus ympäristönsuojeluun 121. Korostaa oikeutta mahdollisimman saasteettomassa ympäristössä elämiseen ja painottaa, että nykyisillä sukupolvilla on velvollisuus jättää puhdas ympäristö tuleville sukupolville; 122. Katsoo, että Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden on noudatettava asianmukaista ympäristönsuojelupolitiikkaa, koska tämä on hyvinvoinnin saavuttamisen perusedellytys; 123. Palauttaa mieliin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön, jossa ympäristönsuojelun katsotaan olevan eräs Euroopan unionin keskeisistä tavoitteista; 124. Toteaa jälleen oikeuden ympäristönsuojeluun ja oikeuden terveyden suojeluun välisen keskinäisen riippuvuuden ja kehottaa jäsenvaltioita panemaan täytäntöön ympäristöä koskevat yhteisön direktiivit ja ottamaan ne osaksi kansallista lainsäädäntöä; 125. Pyytää jäsenvaltioita säätämään lakeja ja toteuttamaan toimenpiteitä, jotka mahdollistavat sen, että ne jäljittävät alueellaan olevat ihmiskuntaa vastaan tehtyihin rikoksiin syyllistyneet tai näihin rikoksiin osallistuneet, toimittavat heidät kansallisten tuomioistuinten eteen ja toimivat yhteistyössä entistä Jugoslaviaa ja Ruandaa käsittelevien kansainvälisten rikostuomioistuinten kanssa; 126. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle ja jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille sekä niille valtioille, jotka ovat muodollisesti hakeneet Euroopan yhteisön jäsenyyttä.