2.2. Komission ohjeet

Auttaakseen jäsenvaltioita E-PRTR:n yhdenmukaisessa täytäntöönpanossa, komissio julkaisi vuonna 2006 oppaan, jossa selitetään, kuka on ilmoitusvelvollinen, mitä olisi ilmoitettava ja miten tiedot pitäisi toimittaa. Se sisältää myös ohjeellisen luettelon teollisuudenaloista ja epäpuhtauksista, joista tiedot on ilmoitettava.

Vaikka oppaasta on ilmoitusmenettelyssä erittäin paljon hyötyä, se on jo 11 vuotta vanha, ja nyt on aika saattaa se ajan tasalle. Sitä varten olisi sekä paranneltava oppaaseen jo sisältyvien aiheiden käsittelyä että otettava tarkasteluun täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä ja kokemuksia, joita on noussut esiin oppaan ensimmäisen julkaisun jälkeen.

2.3. Asetuksen täytäntöönpano jäsenvaltioissa

Kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat panneet E-PRTR-asetuksen täytäntöön. Koska asetus on tärkeä myös Euroopan talousalueen kannalta, se on niin ikään pantu täytäntöön Norjassa, Islannissa ja Liechtensteinissa. Kun tähän lisätään vielä Sveitsin ja Serbian toimittamat tiedot, asetuksen maantieteellinen kattavuus on lisääntynyt ennakoimattomalla mutta hyödyllisellä tavalla.

Kaikki jäsenvaltiot toimittivat vuosittaiset tiedot vuosilta 2010, 2011, 2012 ja 2013. Joissakin tapauksissa komission oli erikseen kehotettava jäsenvaltiota toimittamaan tietonsa. Nämä yksittäiset tapaukset hoituivat nopeasti eikä komissio ole käynnistänyt muodollisia rikkomusmenettelyjä.

Kansallisten viranomaisten tehtävänä on arvioida toimitettujen tietojen laatua sekä sitä, ovatko yksittäisten laitosten toimittamat tiedot riittävän täydellisiä, johdonmukaisia ja tarkkoja. Kuten edellisessä täytäntöönpanokertomuksessa todettiin, ilmaa pilaavat päästöt ilmoitetaan seurantakäytäntöjen vuoksi kaikkein kattavimmin. Jätteen siirroista ja maaperään kulkeutuvista päästöistä on suhteellisen vähän tietoa.

Useat jäsenvaltiot ovat päättäneet laajentaa luetteloa aineista, jotka toiminnanharjoittajien on ilmoitettava, sekä madaltaa ilmoittamiselle asetettuja kynnysarvoja.

Jäsenvaltioiden E-PRTR-tietojen ilmoittamiseen liittyvät ongelmat johtuvat useimmiten tietotekniikasta ja toiminnanharjoittajan tietojen puutteesta (joka johtaa virheisiin ilmoitetuissa aineissa ja yksiköissä). E-PRTR:n ja teollisuuden päästöistä annetun direktiivin välisten erojen on myös todettu aiheuttavan ongelmia, erityisesti jätehuoltoon ja kaatopaikkoihin liittyvien toimien yhteydessä.

Useimmat jäsenvaltiot ilmoittavat, että E-PRTR:n tiedot toimitetaan sähköisesti. Kolme jäsenvaltiota on nimenomaisesti kieltänyt tietojen toimittamisen paperimuodossa.

EYK tekee toimitetuille tiedoille lukuisia laadunvarmistustarkastuksia, ja jäsenvaltiot voivat korjata tietoja, jos niissä havaitaan virheitä. Kaikkiaan neljä jäsenvaltiota käytti arviointijakson aikana mahdollisuutta tietojen uudelleen toimittamiseen, ja kaikissa tapauksissa ne korjasivat raportointiyksiköihin liittyneitä virheitä.

Kahdeksan jäsenvaltiota ilmoitti, että ne olivat 11 artiklan luottamuksellisuussäännösten nojalla pidättäytyneet toimittamasta joitakin tietoja E-PRTR:ään.

2.4. Seuraamukset ja sakot

Jäsenvaltioiden on E-PRTR-asetuksen 20 artiklan nojalla vahvistettava säännöt rikkomustapauksissa sovellettavista seuraamuksista. Jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet useista hallinnollisista ja rikosoikeudellisista menettelyistä, joissa sovellettavien sakkojen enimmäismäärät vaihtelevat suuresti. Seuraamuksia oli todella määrätty viidessä jäsenvaltiossa tarkastelujakson aikana. Kaksi muuta jäsenvaltiota ilmoitti, että toiminnanharjoittajia vastaan oli käynnistetty sääntöjen rikkomista koskevia menettelyjä, mutta ne oli peruutettu sen jälkeen, kun tiedot oli saatu. Näiden seikkojen perusteella on ilmeistä, että jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön tehokkaita seuraamuksia ja sakkoja sen varmistamiseksi, että asiaankuuluvat toiminnanharjoittajat täyttävät E-PRTR:n ilmoitusvelvoitteensa.

3. REFIT-arviointi

Komissio on arvioinut REFIT-ohjelmansa yhteydessä E-PRTR-asetusta ottaen huomioon analyyttiset ydinkysymykset, jotka koskevat asetuksen tuloksellisuutta, tehokkuutta, johdonmukaisuutta, merkityksellisyyttä ja EU:n tason lisäarvoa.

Se käytti tässä yhteydessä lähteinä muun muassa jäsenvaltioiden täytäntöönpanotietoja, kuulemisia ja sidosryhmien työpajoja. Komissio teki lisäksi ulkopuolisen toimeksisaajan kanssa sopimuksen aiheeseen liittyvän tutkimuksen suorittamisesta ja keskeisiä aiheita koskevien erityistietojen keräämisestä.

Arvioinnista esitetään lisätietoja komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa. Tässä kertomuksessa esitetään yhteenveto arvioinnin keskeisistä tuloksista ja tarkastellaan yksityiskohtaisemmin tarvittavia jatkotoimia.