Ehdotus neuvoston direktiivi peruna-ankeroisten torjunnasta /* KOM/2005/0151 lopull. - CNS 2005/0058 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 20.4.2005 KOM(2005) 151 lopullinen 2005/0058 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI peruna-ankeroisten torjunnasta (komission esittämä) PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA ( Ehdotuksen perusteet ja tavoitteet Keltaisen peruna-ankeroisen torjunnasta 8 päivänä joulukuuta 1969 annettua neuvoston direktiiviä 69/465/ETY tarkistetaan ja se saatetaan ajan tasalle. ( Yleistä Kyse on jäsenvaltioissa toteutettavista yleisistä toimenpiteistä peruna-ankeroisten levinneisyyden määrittämiseksi, leviämisen estämiseksi ja torjumiseksi. ( Nykyiset säännökset ehdotuksen käsittelemällä alalla On todettu, että voimassaoleva EU:n lainsäädäntö ei ole riittävä eikä ajan tasalla, joten sitä on syytä tarkistaa. ( Johdonmukaisuus yhteisön muiden politiikkojen kanssa Ehdotus on samansuuntainen kuin muut voimassaolevat direktiivit, jotka koskevat perunoille haitallisten organismien torjuntaa. 2. O SAPUOLTEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI ( Osapuolten kuuleminen Kuulemismenettelyt, tärkeimmät kohdealat ja osallistujat pääpiirteissään Asianomaisten jäsenvaltioiden kansallisten asiantuntijoiden kanssa järjestettiin neljä epävirallista kuulemiskokousta. Euroopan komission edustajien ja jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten välillä vaihdettiin tietoja ja kommentteja sähköpostitse. ESA:n ( European Seed Association ) edustajien kanssa järjestettiin kokous. Lisäksi järjestettiin kokous EU-maiden tuottajajärjestöjen keskusjärjestön (COPA) ja EU-maiden maatalouden osuustoimintajärjestöjen keskusjärjestön (COGECA) edustajien kanssa. Edellä mainitut keskeiset järjestöt (ESA/COPA/COGECA) eivät ottaneet esille ehdotukseen liittyviä merkittäviä seikkoja. Toimenpiteistä tuottajille mahdollisesti aiheutuvat kustannukset herättivät kysymyksiä, joihin komissio vastasi, että jo voimassaoleviin toimenpiteisiin verrattuna kustannusten tilanne ei merkittävästi muutu. Lyhyt selvitys vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Kansallisia asiantuntijoita kuultiin koko säädösluonnoksesta ja etenkin yhdenmukaisista näytteenotto- ja testausmenettelyistä. Saadut vastaukset otettiin aiheellisissa tapauksissa huomioon. ( Asiantuntijalausunnot Tieteenalat/erityisalat, joita ehdotus koskee Ankeroisten ja kasvinterveyden asiantuntijat. Käytetyt menetelmät Suulliset ja kirjalliset kuulemismenettelyt. Keskeiset kuullut organisaatiot/asiantuntijat Menettelyssä kuultiin asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia edustavia kansallisia asiantuntijoita. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) kasvien terveyttä käsittelevältä tiedelautakunnalta ei pyydetty riippumatonta tieteellistä lausuntoa, koska EFSA ei toistaiseksi vielä käsittele kasvinterveyden alaan kuuluvia asioita. Tieteellisen varmuuden taso: korkea. Saadut ja hyödynnetyt lausunnot Asiantuntijat käsittelivät lausunnoissaan näytteenotto- ja testausmenettelyjen ajan tasalle saattamista ja yhdenmukaistamista. Asiantuntijalausuntojen julkistamistavat Ei ole, mutta asiantuntijoiden näkemykset huomioon ottava lainsäädäntö julkaistaan. ( Vaikutusten arviointi Vaikutusten katsotaan olevan yleisesti suhteellisen huomaamattomia, koska ehdotetulla direktiivillä korvataan peruna-ankeroisten torjuntaa koskevat nykyiset säännökset. Ehdotuksessa ei enää vaadita peruna-ankeroisten hävittämistä, vaan sen mukaan on määritettävä niiden levinneisyys, estettävä niiden leviäminen ja huolehdittava niiden torjunnasta. Uutuutena puolestaan on peruna-ankeroisten testaus ennen viljelykasvituotantoon tarkoitettujen tiettyjen kasvien viljelyä. Testausvaatimus johtuu suuresta riskistä, joka liittyy peruna-ankeroisten leviämiseen saastuneiden viljelykasvien välityksellä maaperän kautta. Sen vuoksi viljelykierrossa perunan kanssa viljeltäviin tiettyihin kasveihin on sovellettava valvontatoimenpiteitä. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT ( Tiivistelmä ehdotetusta toimesta Kyse on jäsenvaltioissa toteutettavista peruna-ankeroisiin liittyvistä yleisistä toimenpiteistä, kuten - viralliset tarkastukset sen varmistamiseksi, ettei peruna-ankeroisia esiinny pelloilla, joilla viljellään tai kasvatetaan siemenperunatuotantoon tarkoitettuja siemenperunoita ja tiettyjä viljelykasvituotantoon tarkoitettuja kasveja - viralliset vuosittaiset kartoitukset pelloilla, joita käytetään muuhun perunantuotantoon kuin siemenperunatuotantoon - torjuntatoimenpiteet, mikäli peruna-ankeroisia löydetään - saastumisen poistavat toimenpiteet - jäsenvaltioiden ilmoitukset Euroopan komissiolle. ( Oikeusperusta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 37 artikla. ( Toissijaisuusperiaate Toissijaisuusperiaatetta sovelletaan siltä osin kuin ehdotus ei kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa ehdotuksen tavoitteita seuraavista syistä. Jos peruna-ankeroisia ei torjuta samanaikaisesti ja järjestelmällisesti kaikkialla yhteisössä, tällaisten haitallisten organismien kulkeutumista jäsenvaltioiden alueelle estävien suojatoimenpiteiden vaikutukset jäävät toteutumatta täysimääräisesti. Ehdotuksen tavoitteet voidaan toteuttaa paremmin yhteisön tasolla seuraavista syistä. Perunantuotannolla on tärkeä asema yhteisön maataloudessa, ja haitalliset organismit ovat jatkuvasti vaaraksi perunasadoille. Jos tällaisia organismeja ei torjuta samanaikaisesti ja järjestelmällisesti kaikkialla yhteisössä, organismien kulkeutumista jäsenvaltioiden alueelle estävien suojatoimenpiteiden vaikutukset jäävät toteutumatta täysimääräisesti. Jäsenvaltioiden on sen vuoksi tarpeen toteuttaa peruna-ankeroisiin liittyviä yleisiä toimenpiteitä. Jäsenvaltiot voivat tarvittaessa toteuttaa täydentäviä tai tiukempia toimenpiteitä, kunhan perunoiden liikkumista yhteisössä ei estetä. Sen vuoksi ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen. ( Suhteellisuusperiaate Ehdotuksessa noudatetaan suhteellisuusperiaatetta seuraavista syistä. Ehdotettu direktiivi sisältää jäsenvaltioissa toteutettavia yleisiä toimenpiteitä. Direktiivissä annetaan kuitenkin mahdollisuus kansallisiin päätöksiin tietyissä rajoissa, kun on kyse pellon, tuotantoalueen ja peruna-ankeroisten esiintymistodennäköisyyden määritelmistä sekä virallisen torjuntaohjelman sisällöstä. Suhteellisuusperiaatetta ei sovelleta; voimassaolevaa EU:n lainsäädäntöä tarkistetaan. ( Säädöstyypin valinta Ehdotetut säädökset: direktiivi. Muut säädöstyypit eivät tule kyseeseen seuraavista syistä. Ehdotus sisältää yleisiä toimenpiteitä peruna-ankeroisten torjunnan varmistamiseksi ja leviämisen estämiseksi yhteisössä. Koska jäsenvaltioiden kasvinsuojeluorganisaatioita vaaditaan ottamaan käyttöön kansallisia menettelyjä säännösten täytäntöön panemiseksi, on aiheellista käyttää direktiiviä. Muu säädöstyyppi kuin direktiivi ei olisi tähän tapaukseen soveltuva. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutusta talousarvioon. 5. LISÄTIEDOT ( Voimassaolevan lainsäädännön kumoaminen Ehdotuksen hyväksyminen johtaa nykyisen lainsäädännön kumoamiseen. ( Vastaavuustaulukko Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina kansalliset säännökset ehdotetun direktiivin täytäntöön panemiseksi sekä taulukko säännösten ja tämän direktiivin välisestä vastaavuudesta. 2005/0058 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI peruna-ankeroisten torjunnasta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen[1], ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[2], sekä katsoo seuraavaa: (1) Keltaisen peruna-ankeroisen torjunnasta 8 päivänä joulukuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/465/ETY[3] hyväksymisen jälkeen on saatu huomattavasti uutta tietoa peruna-ankeroislajien nimikkeistöstä, biologiasta ja epidemiologiasta sekä niiden populaatioista ja leviämisreiteistä. (2) Valkoperuna-ankeroisia ( Globodera pallida (Stone) Behrens (eurooppalaiset populaatiot)) ja keltaperuna-ankeroisia ( Globodera rostochiensis (Wollenweber) Behrens (eurooppalaiset populaatiot)) pidetään perunoille haitallisina organismeina. (3) Direktiivin 69/465/ETY säännöksiä on tarkasteltu uudelleen, ja tämän tarkastelun tuloksena säännösten on todettu olevan riittämättömät. Sen vuoksi on tarpeen hyväksyä kattavampia säännöksiä. (4) Säännöksissä olisi otettava huomioon tarvittavat viralliset tarkastukset sen varmistamiseksi, ettei peruna-ankeroisia löydy pelloilta, joilla viljellään tai kasvatetaan siemenperunatuotantoon tarkoitettuja siemenperunoita ja tiettyjä viljelykasvituotantoon tarkoitettuja kasveja. (5) Virallisia kartoituksia olisi suoritettava vuosittain pelloilla, joita käytetään muuhun perunantuotantoon kuin siemenperunatuotantoon. (6) On syytä vahvistaa kyseisten virallisten tarkastusten ja kartoitusten edellyttämät näytteenotto- ja testausmenettelyt. (7) On syytä ottaa huomioon patogeenin leviämistavat. (8) Säännöksissä olisi otettava huomioon, että peruna-ankeroisten torjunta perustuu tavanomaisesti viljelykiertoon, koska tunnetaan, että usean vuoden tauko perunanviljelyssä johtaa ankeroispopulaation huomattavaan pienenemiseen. Viime aikoina viljelykiertoa on täydentänyt kestävien perunalajikkeiden käyttö. (9) Lisäksi jäsenvaltioiden olisi voitava tarvittaessa toteuttaa täydentäviä tai tiukempia toimenpiteitä, kunhan perunoiden liikkumista yhteisössä ei estetä, jollei kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetussa neuvoston direktiivissä 2000/29/EY[4] toisin säädetä. Tällaiset toimenpiteet olisi annettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille tiedoksi. (10) Direktiivi 69/465/ETY olisi sen vuoksi kumottava. (11) Koska jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita, jotka ovat peruna-ankeroisten levinneisyyden määrittäminen, leviämisen estäminen ja torjunta ja jotka suunnitellun toiminnan laajuuden ja vaikutusten takia voidaan tämän vuoksi toteuttaa paremmin yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklan toissijaisuusperiaatetta noudattaen. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. (12) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[5] mukaisesti, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: I luku Kohde ja määritelmät 1 artikla Tässä direktiivissä vahvistetaan toimenpiteet, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava valkoperuna-ankeroisten, Globodera pallida (Stone) Behrens (eurooppalaiset populaatiot), ja keltaperuna-ankeroisten, Globodera rostochiensis (Wollenweber) Behrens (eurooppalaiset populaatiot), jäljempänä ’peruna-ankeroiset’, levinneisyyden määrittämiseksi, leviämisen estämiseksi ja torjumiseksi. 2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan: a) ilmaisulla virallinen tai virallisesti direktiivin 2000/29/EY 2 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitettujen jäsenvaltion virallisten vastuuelinten vahvistamaa, hyväksymää tai suorittamaa b) kestävällä perunalajikkeella lajiketta, jota viljelemällä tietyn peruna-ankeroispopulaation kehittyminen merkittävästi estyy c) tarkastuksella menetelmää, jolla määritetään peruna-ankeroisten esiintyminen pellolla d) kartoituksella tietyllä ajanjaksolla sovellettavaa menetelmää, jolla määritetään peruna-ankeroisten esiintyminen jäsenvaltion alueella. 3 artikla 1. Jäsenvaltioiden viralliset vastuuelimet vahvistavat tässä direktiivissä tarkoitetun pellon määritelmän, jotta varmistetaan yhtenäiset kasvinsuojeluolosuhteet pellolla peruna-ankeroisten aiheuttaman riskin osalta. Tällöin on otettava huomioon perustellut tieteelliset ja tilastolliset periaatteet, peruna-ankeroisen biologia ja peruna-ankeroisen isäntäkasvien tuotantojärjestelmät jäsenvaltiossa. Pellon yksityiskohtaiset määrittelyperusteet on annettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille virallisesti tiedoksi. 2. Pellon määrittelyperusteisiin liittyviä täydentäviä säännöksiä voidaan hyväksyä 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. II luku Esiintymisen toteaminen 4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että peruna-ankeroisten esiintyminen on virallisesti tarkastettava pellolla, jolla aiotaan kasvattaa tai viljellä liitteessä I lueteltuja viljelykasvituotantoon tarkoitettuja kasveja tai siemenperunatuotantoon tarkoitettuja siemenperunoita. 2. Edellä 1 kohdassa säädetty virallinen tarkastus on tehtävä joko välittömästi ennen viljelyä tai aikaisemmin, jolloin kyseisen tarkastusten tuloksista on oltava saatavilla kirjalliset todisteet, joissa vahvistetaan, että perunaa ja muita liitteessä I olevassa 1 kohdassa lueteltuja isäntäkasveja ei ole ollut tarkastuksen ajankohtana eikä niitä ole viljelty tarkastuksen jälkeen. 3. Muiden kuin 1 kohdassa tarkoitettujen ja ennen 1 päivää tammikuuta 2007 tehtyjen virallisten tarkastusten tuloksia voidaan pitää 2 kohdassa tarkoitettuina todisteina. 4. Jos jäsenvaltion viralliset vastuuelimet ovat vahvistaneet, että peruna-ankeroisten leviämisriskiä ei ole, 1 kohdassa tarkoitettua virallista tarkastusta ei vaadita, kun kyseessä on a) liitteessä I lueteltujen muuhun kuin kaupalliseen käyttöön tarkoitettujen viljelykasvien tuotantoon aiottujen kasvien viljely virallisesti määritellyllä alueella sijaitsevassa yhdessä tuotantopaikassa b) maatilalla itse lisättyjen siementen tuotantoon tarkoitettujen siemenperunoiden viljely virallisesti määritellyllä alueella sijaitsevassa yhdessä tuotantopaikassa. 5. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että edellä 1 ja 3 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten tulokset merkitään viralliseen rekisteriin ja ovat komission saatavilla. 5 artikla 1. Kun kyseessä ovat siemenperunatuotantoon tarkoitetut siemenperunat ja liitteessä I olevassa 1 kohdassa luetellut viljelykasvituotantoon tarkoitetut kasvit, 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun viralliseen tarkastukseen on kuuluttava näytteenotto ja testaus peruna-ankeroisten esiintymisen varalta liitteen II mukaisesti. 2. Kun kyseessä ovat liitteessä I olevassa 2 kohdassa luetellut viljelykasvituotantoon tarkoitetut kasvit, 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun viralliseen tarkastukseen on kuuluttava liitteen II mukainen näytteenotto ja testaus peruna-ankeroisten esiintymisen varalta tai liitteessä III olevassa I jaksossa vahvistetut tarkistukset. 6 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä vuosittain suoritettavista virallisista kartoituksista peruna-ankeroisten esiintymisen varalta pelloilla, joita käytetään muuhun perunantuotantoon kuin siemenperunatuotantoon. 2. Virallisiin kartoituksiin on kuuluttava näytteenotto ja testaus peruna-ankeroisten esiintymisen varalta liitteessä II olevan 2 kohdan mukaisesti, ja kartoitukset on suoritettava liitteessä III olevan II jakson mukaisesti. 3. Virallisten kartoitusten tulokset on annettava komissiolle kirjallisesti tiedoksi joka vuosi 31 päivään joulukuuta mennessä. 7 artikla Jos 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun virallisen tarkastuksen ja 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen muiden virallisten tarkastusten tuloksena todetaan, että peruna-ankeroisia ei ole löytynyt, jäsenvaltion virallisten vastuuelinten on varmistettava, että annetaan asiakirja, jonka mukaan pelto on tarkastettu ja siltä ei ole löytynyt peruna-ankeroisia. 8 artikla 1. Jos 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa virallisessa tarkastuksessa löydetään peruna-ankeroisia, jäsenvaltion virallisten vastuuelinten on varmistettava, että annetaan asiakirja, jonka mukaan pelto on tarkastettu ja siltä on löytynyt peruna-ankeroisia. Virallisessa tarkastuksessa peruna-ankeroisten saastuttamiksi todettujen peltojen yksityiskohtaiset tiedot on merkittävä 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuun viralliseen rekisteriin. 2. Jos 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa virallisessa vuosittaisessa kartoituksessa pellolta löydetään peruna-ankeroisia, jäsenvaltion virallisten vastuuelinten on varmistettava, että annetaan asiakirja, jonka mukaan pelto on kartoitettu ja siltä on löytynyt peruna-ankeroisia. Vuosittaisessa kartoituksessa peruna-ankeroisten saastuttamiksi todettujen peltojen yksityiskohtaiset tiedot on merkittävä 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuun viralliseen rekisteriin. 3. Perunat tai liitteessä I luetellut kasvit, jotka ovat peräisin 1 tai 2 kohdassa tarkoitetussa asiakirjassa mainitulta pellolta tai jotka ovat olleet kosketuksessa peruna-ankeroisten saastuttamaksi todettuun maa-ainekseen, on virallisesti määriteltävä saastuneiksi. III luku Torjuntatoimenpiteet 9 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että pellolla, josta on annettu 8 artiklan 1 kohdassa tai 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu asiakirja, a) ei saa viljellä siemenperunatuotantoon eikä maatilalla itse lisättyjen siementen tuotantoon tarkoitettuja perunoita b) ei saa viljellä eikä varastoida liitteessä I lueteltuja uudelleenistutettaviksi tarkoitettuja kasveja. Liitteessä I olevassa 2 kohdassa lueteltuja kasveja saa kuitenkin viljellä kyseisellä pellolla edellyttäen, että asianomaisiin kasveihin sovelletaan liitteessä III olevan III jakson A kohdassa tarkoitettuja virallisesti hyväksyttyjä toimenpiteitä niin, että tunnistettavaa riskiä peruna-ankeroisten leviämiselle ei ole. 2. Kun kyseessä ovat muuhun perunanviljelyyn kuin siemenperunaviljelyyn käytetyt pellot, joista on annettu 8 artiklan 1 kohdassa tai 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu asiakirja, jäsenvaltion virallisten vastuuelinten on säädettävä, että kyseisten peltojen on kuuluttava virallisen peruna-ankeroisten torjuntaohjelman piiriin. Ohjelmassa on otettava huomioon peruna-ankeroisten isäntäkasvien tuotanto- ja markkinointijärjestelmä asianomaisessa jäsenvaltiossa sekä todetun peruna-ankeroispopulaation ominaispiirteet, ja ohjelmaan on sisällyttävä liitteessä IV olevan I jakson mukaisesti vahvistettujen kestävimpien saatavilla olevien perunalajikkeiden käyttö. Ohjelma on annettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kirjallisesti tiedoksi, jotta voidaan vahvistaa vertailukelpoiset varmuustasot jäsenvaltioiden välillä. Perunalajikkeiden kestävyysaste on ilmoitettava määrällisesti käyttäen liitteessä IV olevassa I jaksossa vahvistettua vakioitua pisteytystaulukkoa. Kestävyyden testauksessa on noudatettava liitteessä IV olevassa II jaksossa vahvistettua käytäntöä. 10 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että liitteessä I lueteltujen, 8 artiklan 3 kohdan nojalla saastuneiksi määriteltyjen perunoiden tai kasvien tapauksessa, a) kun on kyse siemenperunoista ja maatilalla itse lisättyjen siementen tuotantoon tarkoitetuista perunoista, niitä ei saa viljellä, jollei niille ole tehty saastumisen poistavaa käsittelyä jäsenvaltion virallisten vastuuelinten valvonnassa käyttäen 2 kohdan nojalla vahvistettua asianmukaista menetelmää, joka perustuu peruna-ankeroisten leviämisriskin puuttumisen osoittavaan tieteelliseen näyttöön, b) kun on kyse teolliseen käsittelyyn tai lajitteluun tarkoitetuista perunoista, niihin on sovellettava liitteessä III olevan III jakson B kohdan mukaisia virallisesti hyväksyttyjä toimenpiteitä, c) kun on kyse liitteessä I luetelluista kasveista, niitä ei saa viljellä, jollei niihin ole sovellettu liitteessä III olevan III jakson A kohdassa tarkoitettuja virallisesti hyväksyttyjä saastumisen poistavia toimenpiteitä. 2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja menetelmiä koskevat vaatimukset on vahvistettava 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 11 artikla 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että peruna-ankeroisten epäilty tai vahvistettu esiintyminen niiden alueella silloin, kun kestävän perunalajikkeen resistenssi on murtunut tai muuttunut ankeroislajin, patotyypin tai virulenssiryhmän koostumuksen poikkeuksellisen muutoksen vuoksi, annetaan tiedoksi jäsenvaltioiden omille virallisille vastuuelimille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2000/29/EY 16 artiklan 1 kohdan soveltamista. 2. Kaikkien 1 kohdan nojalla ilmoitettujen tapausten osalta jäsenvaltioiden on säädettävä, että peruna-ankeroislajit ja mahdollinen patotyyppi tai virulenssiryhmä tarkastetaan ja vahvistetaan käyttäen asianmukaisia menetelmiä. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettuja vahvistuksia koskevat yksityiskohtaiset tiedot on annettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kirjallisesti tiedoksi joka vuosi 31 päivään joulukuuta mennessä. 4. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut asianmukaiset menetelmät voidaan hyväksyä 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 12 artikla Jäsenvaltioiden on joka vuosi 31 päivään joulukuuta mennessä annettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kirjallisesti tiedoksi luettelo kaikista perunalajikkeista, jotka ne ovat hyväksyneet seuraavana vuonna markkinoitaviksi ja jotka ne ovat virallisessa tarkastuksessa todenneet peruna-ankeroisen kestäviksi. Niiden on ilmoitettava patotyypit tai virulenssiryhmät, joille lajikkeet ovat resistenttejä, sekä kestävyysaste ja sen määrittelyvuosi patotyypeittäin tai virulenssiryhmittäin. 13 artikla Jos liitteessä III olevan III jakson C kohdassa tarkoitettujen virallisesti hyväksyttyjen toimenpiteiden tuloksena ei vahvisteta peruna-ankeroisten esiintymistä, jäsenvaltion virallisten vastuuelinten on varmistettava, että 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun virallisen rekisterin tiedot saatetaan ajan tasalle ja peltoa koskevat rajoitukset kumotaan. 14 artikla Jäsenvaltiot voivat antaa luvan poiketa tämän direktiivin 9 ja 10 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden soveltamisesta kokeellisia tai tieteellisiä tarkoituksia tai lajikevalintatyötä varten komission direktiivissä 95/44/EY[6] vahvistettujen säännösten mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2000/29/EY 3 ja 5 artiklan soveltamista. IV luku Yleiset ja loppusäännökset 15 artikla Jäsenvaltiot voivat vahvistaa peruna-ankeroisten torjumiseksi tai niiden leviämisen estämiseksi vaadittavia toimenpiteitä täydentäviä tai niitä tiukempia omaan tuotantoonsa liittyviä toimenpiteitä, joiden on kuitenkin oltava direktiivin 2000/29/EY mukaisia. Kyseiset toimenpiteet on annettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kirjallisesti tiedoksi. 16 artikla Tieteellisen tai teknisen kehityksen perusteella liitteisiin tehtävät muutokset on hyväksyttävä 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 17 artikla 1. Komissiota avustaa pysyvä kasvinsuojelukomitea, jäljempänä ’komitea’. 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi. 3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 18 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006. Niiden on toimitettava komissiolle viipymättä kirjallisina nämä säännökset sekä taulukko säännösten ja direktiivin välisestä vastaavuudesta. Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2007. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 19 artikla Kumotaan direktiivi 69/465/ETY 1 päivästä tammikuuta 2007. 20 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä päivänä kuuta . Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE I Direktiivin 4 artiklan 1 kohdassa, 4 artiklan 2 kohdassa, 4 artiklan 4 kohdassa, 5 artiklan 1 kohdassa, 5 artiklan 2 kohdassa, 8 artiklan 3 kohdassa, 9 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kasvien luettelo: 1. Juurelliset isäntäkasvit: Capsicum spp., Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw., Solanum melongena L . 2. a) Muut juurelliset kasvit: Allium porrum L., Beta vulgaris L., Brassica spp., Fragaria L.. 2. b) Maassa kasvatettavat istutettaviksi tarkoitetut seuraavien kasvien sipulit, muut kuin sellaiset, joista niiden pakkauksella tai muilla tavoin voidaan antaa todisteet, että ne on tarkoitettu myytäviksi sellaiselle lopulliselle kuluttajalle, joka ei ole osallisena ammattimaisessa kasvin- tai leikkokukkatuotannossa: Allium ascalonicum L., Allium cepa L., Dahlia spp., Gladiolus Tourn. Ex L., Hyacinthus spp., Iris spp., Lilium spp., Narcissus L., Tulipa L.. LIITE II 1. Tämän direktiivin 5 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua virallista tarkastusta varten suoritettavan näytteenoton ja testauksen osalta: a) näytteenottoon on kuuluttava maanäyte, jonka vakiokoko on vähintään 1 500 ml maa-ainesta/ha ja joka on otettu vähintään 100 osanäytteestä/ha mieluiten muodostaen neliön, jonka leveys on vähintään 5 metriä ja pituus enintään 20 metriä koko pellon kattavien näytteenottopisteisteiden välillä. Koko näytettä on käytettävä jatkotutkimuksessa, johon kuuluvat kystien irrottaminen, lajinmääritys ja mahdollisesti patotyypin/virulenssiryhmän määritys; b) testauksen yhteydessä on käytettävä sellaisia peruna-ankeroisten irrottamismenetelmiä, jotka kuvataan Euroopan ja Välimeren maiden kasvinsuojelujärjestön EPPO:n asiakirjan ”Phytosanitary procedures for Globodera pallida and Globodera rostochiensis : Soil sampling methods” (PM 3/30 (1), EPPO standards) lisäyksessä 1, tai biologista testausmenetelmää. 2. Tämän direktiivin 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua virallista kartoitusta varten suoritettavan näytteenoton ja testauksen osalta: a) näytteenoton on oltava: - 1 kohdassa kuvattu näytteenotto, jossa maanäytteen vähimmäiskoko on 400 ml/ha; tai - kohdennettu näytteenotto vähintään 400 ml:n maanäytteestä sen jälkeen kun juuret, joissa esiintyy näkyviä oireita, on silmämääräisesti tutkittu; tai - näytteenotto vähintään 400 ml:n maanäytteestä, joka on peräisin korjattujen perunoiden mukana olevasta maa-aineksesta, edellyttäen, että perunoiden viljelypelto on jäljitettävissä. b) testauksen on oltava 1 kohdassa tarkoitettu testaus. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetusta näytekoosta poiketen voidaan käyttää pienempää näytekokoa, joka on vähintään 400 ml maa-ainesta/ha, edellyttäen, että a) on olemassa kirjalliset todisteet siitä, että pellolla ei ole viljelty eikä sillä ole ollut perunaa tai liitteessä I olevassa 1 kohdassa lueteltuja muita isäntäkasveja virallista tarkastusta edeltävinä kuutena vuotena tai b) viimeisimmissä kahdessa peräkkäisessä virallisessa tarkastuksessa, joiden näytekoko on ollut 1 500 ml maa-ainesta/ha, ei ole löytynyt peruna-ankeroisia eikä pellolla ole näistä virallisista tarkastuksista ensimmäisen jälkeen viljelty eikä sillä ole ollut perunaa tai liitteessä I olevassa 1 kohdassa lueteltuja muita isäntäkasveja tai c) viimeisimmässä virallisessa tarkastuksessa, jonka näytekoko on ollut vähintään 1 500 ml maa-ainesta/ha, ei ole löytynyt peruna-ankeroisten kystia (eläviä tai kuolleita) eikä pellolla ole viimeisimmän tarkastuksen jälkeen viljelty eikä sillä ole ollut perunaa tai liitteessä I olevassa 1 kohdassa lueteltuja muita isäntäkasveja. Ennen tämän direktiivin voimaantuloa tehtyjen muiden virallisten tarkastusten tuloksia voidaan pitää b ja c alakohdassa tarkoitettuina virallisina tarkastuksina. Pienemmän näytekoon käyttöä voidaan jatkaa myöhemmissä 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa virallisissa tarkastuksissa niin kauan kuin kyseiseltä pellolta ei löydy peruna-ankeroisia. LIITE III I jakso Tarkistus Tämän direktiivin 5 artiklan 2 kohtaan viitaten 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa virallisessa tarkastuksessa on vahvistettava seuraavista perusteista toisen täyttyminen tarkistuksen ajankohtana: - pellolla ei ole todettu peruna-ankeroisten esiintymiä viimeksi kuluneiden 12 vuoden aikana asianmukaisen virallisesti hyväksytyn testauksen tulosten perusteella tai - on tiedossa, että perunaa tai liitteessä I olevassa 1 kohdassa lueteltuja muita isäntäkasveja ei ole viljelty pellolla viimeksi kuluneiden 12 vuoden aikana. II jakso Kartoitukset Tämän direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen virallisten kartoitusten on katettava vähintään 0,5 prosenttia perunantuotantoon käytetystä alueesta, lukuun ottamatta siemenperunatuotantoon käytettyä aluetta. III jakso Viralliset toimenpiteet A) Tämän direktiivin 9 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 10 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut virallisesti hyväksytyt toimenpiteet ovat seuraavat: 1. desinfiointi asianmukaisia menetelmiä käyttäen niin, että tunnistettavaa riskiä peruna-ankeroisten leviämiselle ei ole 2. maa-aineksen poistaminen pesemällä tai harjaamalla käytännöllisesti katsoen kokonaan niin, että tunnistettavaa riskiä peruna-ankeroisten leviämiselle ei ole. B) Tämän direktiivin 10 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja virallisesti hyväksyttyjä toimenpiteitä ovat suora ja välitön toimitus sellaiseen käsittely- tai lajittelulaitokseen, jonka asianmukaiset ja virallisesti hyväksytyt jätteenkäsittelytilat ja -laitteet on todettu sellaisiksi, että niihin ei liity peruna-ankeroisten leviämisriskiä. C) Tämän direktiivin 13 artiklassa tarkoitettuja virallisesti hyväksyttyjä toimenpiteitä ovat virallinen uusintanäytteenotto pellolla, josta on annettu 8 artiklan 1 kohdassa tai 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu asiakirja, sekä testaus käyttäen jotakin liitteessä II vahvistetuista menetelmistä, vähintään kuuden vuoden kuluttua siitä, kun peruna-ankeroisten esiintyminen on vahvistettu tai viimeisin perunasato viljelty. Määräaika voidaan lyhentää vähintään kolmeen vuoteen, jos on toteutettu asianmukaisia virallisesti hyväksyttyjä toimenpiteitä. LIITE IV I JAKSO KESTÄVYYSASTE Perunoiden alttius peruna-ankeroisille ilmoitetaan määrällisesti käyttäen seuraavaa 2 artiklan b kohdassa tarkoitettua vakioitua pisteytystaulukkoa. Pistemäärä 9 vastaa korkeinta kestävyystasoa. Suhteellinen alttius (%) | Pisteytys | < 1 | 9 | 1,1 – 3 | 8 | 3,1 – 5 | 7 | 5,1 – 10 | 6 | 10,1 – 15 | 5 | 15,1 – 25 | 4 | 25,1 – 50 | 3 | 50,1 – 100 | 2 | > 100 | 1 | II JAKSO KESTÄVYYDEN TESTAUKSESSA NOUDATETTAVA KÄYTÄNTÖ 1. Testi on suoritettava eristetyssä tilassa joko ulkona, kasvihuoneissa tai sääkaapeissa. 2. Testi on suoritettava astioissa, joista jokaisessa on oltava vähintään litra maa-ainesta (tai soveltuvaa substraattia). 3. Maaperän lämpötila saa olla testin aikana enintään 25 °C, ja on huolehdittava riittävästä kastelusta. 4. Testi- tai vertailulajiketta viljeltäessä on käytettävä yhtä perunan silmän sisältävää perunanäytettä kutakin testi- tai vertailulajiketta kohti. Varret suositellaan poistettavan niin, että yksi varsi jätetään. 5. ”Desirée”-perunalajiketta on käytettävä kaikissa testeissä alttiuden suhteen vakioituna vertailulajikkeena. Sisäisissä tarkistuksissa voidaan käyttää lisäksi paikallisesti relevantteja täysin alttiita vertailulajikkeita. Alttiuden suhteen vakioitu vertailulajike voidaan vaihtaa, jos tutkimuksen perusteella todetaan, että muut lajikkeet ovat joko soveltuvampia tai helpommin saatavilla. 6. Seuraavia vakioituja peruna-ankeroispopulaatioita on käytettävä patotyyppien Ro1, Ro5, Pa1 ja Pa3 osalta: Ro1: Ecosse-populaatio Ro5: Harmerz-populaatio Pa1: Scottish-populaatio Pa3: Chavornay-populaatio Lisäksi voidaan käyttää muita paikallisesti relevantteja peruna-ankeroispopulaatioita. 7. Vakioidun populaation tunnistamisen varmistamisessa on käytettävä asianmukaisia menetelmiä. Testikokeissa suositellaan käytettävän vähintään kahta kestävää lajiketta tai kahta toisistaan erottuvaa vakioitua kloonia, joiden kestävyystaso tunnetaan. 8. Peruna-ankeroisen inokulaatin (Pi) on käsitettävä yhteensä 5 infektiivistä munaa ja nuorta yksilöä 1 ml:n maaperänäytettä kohti. On suositeltavaa määrittää inokuloitavien peruna-ankeroisten määrä 1 ml:n maaperänäytettä kohti käyttäen haudontakokeita. Peruna-ankeroiset voidaan inokuloida kystoina tai yhdistää suspensiossa munina ja nuorina yksilöinä. 9. Inokulaation lähteenä käytetyn peruna-ankeroisen kystan sisällön elinkelpoisuuden on oltava vähintään 70 prosenttia. Kystien on oltava suosituksen mukaan 6–24 kuukautta vanhoja ja niitä on säilytettävä välittömästi ennen käyttöä vähintään neljän kuukauden ajan 4 °C:ssa. 10. Jokaista testattua peruna-ankeroispopulaatiota ja perunalajiketta kohti on oltava vähintään 4 rinnakkaisnäytettä (astiaa). Alttiuden suhteen vakioidun vertailulajikkeen osalta suositellaan vähintään 10 rinnakkaisnäytteen käyttöä. 11. Testin vähimmäiskesto on kolme kuukautta, ja kehittyvien naaraiden kypsyys on tarkistettava ennen kokeen päättämistä. 12. Neljän rinnakkaisnäytteen peruna-ankeroisten kystat irrotetaan ja lasketaan erikseen jokaisesta astiasta. 13. Alttiuden suhteen vakioidulla vertailulajikkeella oleva lopullinen populaatio (Pf) kestävyystestin päättyessä määritetään laskemalla kaikki kystat kaikista rinnakkaisnäytteistä sekä munat ja nuoret yksilöt vähintään neljästä rinnakkaisnäytteestä. 14. Alttiuden suhteen vakioidulla vertailulajikkeella saavutetaan vähintään 20-kertainen lisääntymisaste (Pf/Pi). 15. Alttiuden suhteen vakioidun vertailulajikkeen variaatiokerroin ei saa olla yli 35 prosenttia. 16. Testatun perunalajikkeen suhteellinen alttius verrattuna alttiuden suhteen vakioituun vertailulajikkeeseen määritetään ja ilmaistaan prosentteina seuraavan kaavan mukaisesti: Pf testilajike/ Pf alttiuden suhteen vakioitu vertailulajike x 100 %. 17. Jos testatun perunalajikkeen suhteellinen alttius on yli 3 prosenttia, kystien laskenta riittää. Jos suhteellinen alttius on alle 3 prosenttia, kystien laskennan lisäksi on suoritettava munien ja nuorten yksilöiden laskenta. 18. Jos ensimmäisenä vuonna suoritettujen testien tulokset osoittavat, että lajike on täysin altis patotyypille, kyseisten testien suorittamista toisena vuonna ei vaadita. 19. Testitulokset on vahvistettava vähintään yhdellä toistokokeella, joka suoritetaan toisena vuonna. Vakiopisteytyksen mukaisen pistemäärän vahvistamisessa on käytettävä kyseisinä kahtena vuonna todetun suhteellisen alttiuden aritmeettista keskiarvoa. [1] EYVL C , , s. . [2] EYVL C , , s. . [3] EYVL L 323, 24.12.1969, s. 3. [4] EYVL L 169, 10.7.2000, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2005/16/EY (EUVL L 57, 3.3.2005, s. 19). [5] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. [6] EYVL L 184, 3.8.1995, s. 34.