EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 3.5.2011 
SEK(2011) 541 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Liite asiakirjaan 
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, 
EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN 
KOMITEALLE 
Luonnonpääoma elämämme turvaajana: luon non monimuotoisuutta koskeva EU:n 
strategia vuoteen 2020 
{KOM(2011) 244 lopullinen} 
{SEK(2011) 540 lopullinen}  
 
FI 1   FI 1. JOHDANTO  
Eurooppa-neuvosto hyväksyi maaliskuussa 2010 luonnon monimuotoisuutta koskevan uuden 
kunnianhimoisen päätavoittee n, joka korvaa vuodeksi 2010 as etetun tavoitteen. Uuden 
päätavoitteen mukaisesti on pysäytettäv ä luonnon monimuotoisuuden köyhtyminen ja 
ekosysteemipalvelujen heikkeneminen vuot een 2020 mennessä ja ennallistettava ne 
mahdollisimman pitkälle ja tehostettava samalla  EU:n toimia, joilla torjutaan koko maailman 
luonnon monimuotoisuuden köyhtymistä. 
EU ei pysty saavuttamaan vuodeksi 2020 asetet tua päätavoitettaan tämänhetkisissä luonnon 
monimuotoisuutta koskevissa poliittisissa puitteissa. Neuvosto on sen vuoksi kehottanut 
komissiota laatimaan uuden strategian, joka sisältää sekä tavoitteet että tarvittavat 
toteuttamiskelpoiset ja kusta nnustehokkaat toimenpiteet ja toimet näiden tavoitteiden 
saavuttamiseksi. Neuvosto katsoi, että st rategian on vastattava Nagoyassa Japanissa 
lokakuussa 2010 järjestetyn biologista monim uotoisuutta koskevan yleissopimuksen 10. 
osapuolikokouksen mahdollisia päätöksiä ja että strategia olisi saatava valmiiksi 
mahdollisimman pian kyseisen kokouksen jälkeen.  
2. ONGELMAN MÄÄRITTELY  
EU:n luonnon monimuotoisuutta koskevat ve rtailutiedot vuodelta 20 10 osoittavat, että 
keskimäärin ainoastaan 17 prosentissa arvioiduist a luontotyypeissä suojelun taso on suotuisa 
ja jopa 25 prosenttia EU:ssa olevista eläinlajeista on uhanala isia. Useat ekosysteemit eivät 
enää pysty tuottamaan laadultaan  ja määrältään optimaalisia perusluonteisia palveluja, kuten 
viljelykasvien pölytystä, puhdasta ilmaa ja vettä sekä suojaa tulvia ta i eroosiota vastaan. 
Nämä palvelut ovat monien tal oudellisten toimintojen perusta. 
Euroopan luonnon monimuotoisuut een kohdistuu vakavia uhkia luontotyyppien häviämisen 
vuoksi. Se johtuu maankäytön muutoksista ja pirstoutumisesta, pilaantumisesta, 
luonnonvarojen liikakäytöstä ja  kestämättömästä käytöstä , vieraslajeista sekä 
ilmastonmuutoksesta. Nämä paineet joko pys yvät tasaisina tai vahvistuvat. Tilanne on 
samanlainen myös maailmanlaajuisesti. Näitä pa ineita vahvistavat myös välilliset tekijät, 
jotka liittyvät esimerkiksi väestökehityks een, kulttuuri- ja elämäntapavalintoihin, 
markkinahäiriöihin sekä tal ouden rakenteeseen, kokoon ja kasvuun. 
Biodiversiteetin heikkenemisellä ja häviämisellä on merkittäviä ympäristöön liittyviä, 
taloudellisia ja sosiaalisia  vaikutuksia EU:ssa ja koko maailmassa. Esimerkiksi 
rantakosteikkojen katoaminen  vaikuttaa yhteiskuntaan laaj asti, koska se vähentää 
mahdollisuuksia hallita tulvia ja vaikut taa veden puhdistukseen, vapaa-ajan ja 
kunnallisteknisiin palveluihin ja  sekä hiilensidontaan. Vaikut ukset kohdistuvat erityisesti 
tiettyihin liiketoiminnan aloihin, jotka ovat jo ko suoraan tai välill isesti riippuvaisia luonnon 
monimuotoisuudesta ja ekosysteemipalveluis ta. Luonnon monimuotoisuuden häviämisellä on 
vaikutuksia myös työllisyyteen, koska yksi kuudesta työpaikasta Eu roopassa on jotenkin 
yhteydessä ympäristöön ja luonnon monimuot oisuuteen joko suoraan  tai välillisesti. 
Biodiversiteetin häviäminen myös rajoittaa useita ekosysteemipalveluita, jotka ovat edellytys väestön terveydelle. Nämä palv elut ulottuvat ravinnosta ja j uomavedestä aina puhtaaseen 
ilmaan ja lääkkeisiin. Lisäksi sillä on vaik utusta EU:n alueelliseen koheesioon, koska 
 
FI 2   FI biodiversiteetti ja ekosysteemit vahvistav at monien eurooppalaisten alueiden 
yhteiskuntarakennetta ja identiteettiä. 
Tässä asiakirjassa keskitetään toimia sinne, missä EU:lla on eniten lisäarvoa ja vaikutusta.On 
kuitenkin selvää, että ellei jäsenvaltioiden taso lla toteuteta vastaavia toimia, EU:n toimilla ei 
pystytä saavuttamaan tavoitetta biodiversiteetin  häviämisen pysäyttämisestä. Onnistuminen 
vuodeksi 2020 asetetun päät avoitteen saavuttamisessa  riippuu EU:n, kansal listen, alueellisten 
ja paikallisten toimenpiteiden yhdistelmästä, mi kä on myös toissijaisuus periaatteen mukaista. 
Eri jäsenvaltioissa ja eri alueilla ta rvitaan mahdollisesti erilaisia toimia. 
3. TAVOITTEET  
Yleisenä tavoitteena on vuodeksi 20 20 asetettu EU:n biodiversitee ttitavoite ja sen kolme osaa. 
Vuodeksi 2020 asetetun päätavoitteen saavu ttaminen nähdään myös välitavoitteena 
edistymisessä kohti tavoitetta, joka on asetettu  vuoteen 2050 ulottuvassa visiossa, ja välineenä 
täyttää EU:n sitoumus, joka liittyy vuode ksi 2020 asetettujen maailmanlaajuisten 
biodiversiteettitavoitteid en saavuttamiseen.  
Strategiassa määritetään erityise t tavoitteet ottaen huomioon tekijä t, jotka aiheuttivat sen, ettei 
EU saavuttanut vuodeksi 2010 asete ttua tavoitetta, sekä tarve kunnioittaa maailmanlaajuisia 
biodiversiteettitavoitteita, joista sovittiin  biologista monimuotoisuutta koskevan 
yleissopimuksen 10. osapuolikokouksessa. EU:n tämänhetkisen politiikan  ja lainsäädännön 
arviointi osoittaa, että kahteen  päätekijään, jotka aiheuttavat biodiversiteetin häviämistä – 
ilmastonmuutokseen ja pilaantumiseen – ei liity  merkittäviä politiikan puutteita. Sitä vastoin 
maankäytön muutoksiin, luonnonvarojen liikakäytt öön ja kestämättömään käyttöön sekä 
haitallisiin vieraslajeihin li ittyy merkittäviä puutteita. Tämä n vuoksi strategiassa on kolme 
erityistä tavoitetta, joissa ke skitytään näihin ongelmiin. Muut  kolme erityistä tavoitetta 
liittyvät vuoteen 2050 ulott uvaan visioon ja vuodeksi 2020 asetettuun päätavoitteeseen. 
Niiden mukaan on ylläpidettävä ja pa rannettava luonnon monimuotoisuutta ja 
ekosysteemipalveluja EU:ssa (sekä Natura  2000 -luonnonsuojelualueiden verkoston sisällä 
että sen ulkopuolella) että maailmanlaajuisella tasolla. 
Toiminnallisia tavoitteita koskevia vaihtoehtoja ja  tavoitteiden vaativuustasoa harkittiin sen 
perusteella, miten ne voivat tehokkaasti tukea edistymistä perustilanteesta vuoteen 2020, jotta 
saavutetaan yleinen tavoite ja  visio. Kuusi operationaalista tavoitetta (taulukko 1) ovat: 
Yleiset tavoitteet  Erityiset 
tavoitteet  Toiminnalliset tavoitteet  
Luonnon 
monimuotoisuuden 
köyhtyminen ja 
ekosysteemipalvelu-jen huonontuminen 
pysäytetään EU:ssa 
vuoteen 2020 
mennessä. Lintu- ja 
luontodirektiivit 
pannaan 
täysimääräisesti täytäntöön T1 - Pysäytetään kaikkien EU:n luontolainsäädännön soveltamisalaan 
kuuluvien lajien ja luontotyyppien tilan huonontuminen ja saavutetaan niiden 
tilan merkittävä ja mitattavissa oleva parannus verrattuna tämänhetkisiin 
arviointeihin vuoteen 2020 mennessä: i)luontodirektiivin perusteella 
tehtävistä arvioinneista ne, jotka os oittavat suojelun tilan parantuneen, 
lisääntyvät luontotyyppien osalta 100 prosentilla ja lajien osalta 50 
prosentilla; ja ii) lintudirektiivin perusteella tehtävistä arvioinneista ne, jotka 
osoittavat turvallista tai parantunutta  tilaa, lisääntyvät 50 prosentilla.  
 
FI 3   FI Vahvistetaan 
maatalouden ja 
metsätalouden 
vaikutusta 
luonnon 
monimuotoisuu-
den 
ylläpitämiseen ja 
parantamiseen*  T3a – Maksimoidaan vuoteen 2020 mennessä yhteisen maatalouspolitiikan 
biodiversiteettitoimenpiteiden piiriin kuuluvat maatalousalueet (laitumet, 
pellot ja monipuoliset kasvit), jotta voidaan varmistaa luonnon 
monimuotoisuuden suojel u ja saada aikaan mita ttavissa oleva parannus(*) 
niiden lajien ja luontotyyppien suoj elun tasossa, jotka ovat riippuvaisia 
maataloudesta tai joihin se vaikuttaa, sekä ekosysteemipalvelujen 
tarjoamisessa verrattuna EU:n tilant eeseen vuonna 2010 ja edistetään siten 
kestävän hoidon parantamista. 
T3b – Luodaan vuoteen 2020 mennessä metsien hoitosuunnitelmat tai 
vastaavat välineet mets än kestävän hoidon (SFM)  1 mukaisesti kaikkia niitä 
julkisesti omiste ttuja metsiä ja tietynkokoi sia metsätiloja** varten 
(jäsenvaltiot tai alueet määrittävät tämän koon maaseudun 
kehittämisohjelmissaan), jotka s aavat rahoitusta EU:n maaseudun 
kehittämispolitiikasta, jott a saadaan aikaan mitattav issa olevaa parannusta(*) 
niiden lajien ja luontotyyppien suoj elun tasossa, jotka ovat riippuvaisia 
metsätaloudesta tai joihin se vaikuttaa, sekä ekosysteemipalvelujen 
tarjoamisessa verrattuna EU :n tilanteeseen vuonna 2010. 
(*) Molempien tavoitteiden osalta para nnus mitataan vertaamalla edistystä 
määrällisiin parannustavoitteisiin, jo tka koskevat EU:n tärkeinä pitämien 
lajien ja luontotyyppien suojelun tilaa (tavoite 1) sekä huonontuneiden 
ekosysteemien ennallistamista (tavoite 2). 
(**) Pienemmille tiloille osalta jäse nvaltiot voivat tarjota lisäkannustimia, 
joilla edistetään hoitos uunnitelmien tai muiden metsän kestävän hoidon 
mukaisten välineiden hyväksymistä.  
Varmistetaan 
kalavarojen 
kestävä käyttö  T4 - Saavutetaan kestävät  enimmäistuotot (MSY)2 vuoteen 2015 mennessä. 
Saavutetaan populaatioiden ikä- ja kokorak enne, joka osoittaa  kannan olevan 
hyvässä kunnossa, sellaisten kalastustoimien avulla, jo lla ei ole merkittäviä 
haitallisia vaikutuksia muihin kantoihin, lajeihin tai ekosysteemeihin, jotta 
voitaisiin edistää ympäristön hyvä n tilan saavuttamista vuoteen 2020 
mennessä, kuten meristrategian pu itedirektiivissä edellytetään. 
Torjutaan 
haitallisia 
vieraslajeja  T5 – Paikallistetaan vuoteen 2020 mennessä haitalliset vieraslajit ja niiden 
kulkeutumisreitit ja asetetaan ne tärkeysjärjestykseen, ja haitallisimmiksi 
katsottuja lajeja rajoitetaan tai ne hävitetään ja kulkeutumisreittejä valvotaan, 
jotta uudet vieraslajit eivät enää  leviä eivätkä ne vakiinnu.  
Ekosysteemipalvelu-
jen ennallistaminen 
niin pitkälle kuin 
mahdollista  Ylläpidetään ja ennallistetaan 
ekosysteemejä ja 
ekosysteemipalve-
luja T2 – Ylläpidetään ekosysteemejä ja niid en tarjoamia palveluja ja parannetaan 
niitä luomalla vihreää infrastruktuuria ja ennallistamalla ainakin 15 
prosenttia huonontuneista ekosys teemeistä vuoteen 2020 mennessä.  
Maailmanlaajuisen 
luonnon 
monimuotoisuuden 
häviämisen 
torjumista koskevien 
EU:n toimien 
tehostaminen  Edistetään 
maailmanlaajui-
sen luonnon 
monimuotoisuu-
den häviämisen 
torjumista  T6 - EU lisää vuoteen 2020 mennessä toimiaan maailman laajuisen luonnon 
monimuotoisuuden hävi ämisen torjumiseksi.  
Taulukko 1: Yleiset ja erityiset tavoitteet sekä toiminnalliset tavoitteet  
4. TOIMENPITEET JA NIIHIN LIITTYVÄT VAIKUTUKSET  
Kunkin tavoitteen osalta ehdotetaan tarvittav ia täydentäviä, keskenään johdonmukaisia 
toimenpiteitä. Näiden toimenpiteiden todennäkö iset vaikutukset anal ysoidaan ympäristöön 
                                                 
1 Kuten asiakirjassa SEK(2006) 748 on määritelty. 
2 EU sitoutui tavoitteeseen MSY-tasojen saavuttamisesta vuoteen 2015 mennessä kestävän kehityksen 
huippukokouksessa vuonna 2002 sekä uuteen vuodeksi 2020 asetettuun kalastusta koskevaan 
tavoitteeseen biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen 10. osapuolikokouksessa. 
 
FI 4   FI liittyvien, taloudellisten ja yhtei skunnallisten perusteiden pohjal ta ja tarvitta essa eriteltynä 
toimenpidetyypin mukaan.  
Koska monia toimenpiteistä käsitellään ja an alysoidaan tarkemmin muiden suunniteltujen 
ehdotusten vaikutustenarviointien yhteydessä, vai kutuksia arvioidaan pääasiassa laadullisesti 
(taulukko 2). Määrällisten vaikutusten suur uusluokat esitetään, kun se on mahdollista, ja 
yleensä annetaan esimerkkejä erityistapauksista  hanketasolla havainnol listamistarkoituksessa. 
Vaikutusten jakautumista EU:ssa ja odotettuja  kansainvälisiä vaikutuksia arvioidaan myös 
tarpeen mukaan. 
 
 Ympäristövaikutukset  Taloudelliset vaikutukset  Sosiaaliset vaikutukset  
+ Biodiversiteetti ja 
ekosysteempalvelut lisääntyvät 
Natura 2000 -alueilla, kestävyys 
stressitekijöitä, kuten 
ilmastonmuutosta , vastaan, 
lisääntyy. Synergia vesipolitiikan 
puitedirektiivin ja 
meristrategiapuitedirektiivin 
kanssa.  Ekosysteemipalveluista saatavat 
hyödyt lisääntyvät. Rajallisia 
yksityisiä 
liiketoimintamahdollisuuksia 
Natura 2000 -verkostossa.  Työllisyys lisääntyy 
maaseutualueilla keskipitkällä 
aikavälillä.  
T1 
-  Osa hallinnoinnin 
kokonaiskustannuksista (5,8 
miljardia euroa vuodessa).  Lyhyellä aikavälillä mahdollisesti 
työpaikkojen menetyksiä, koska 
luonnonvarojen saatavuutta 
rajoitetaan.  
+ Ekosysteemit ja ekosysteemipalvelut (puhdas ilma 
ja vesi, hiilen varastointi ja 
luonnonkatastrofien torjunta) 
säilyvät ja paranevat. 
Ekosysteemien kestävyys paranee 
ja alttius ilmastonmuutokselle 
vähenee. Synergia vesipolitiikan 
puitedirektiivin ja 
meristrategiapuitedirektiivin kanssa  Ekosysteemipalveluista saatavat hyödyt lisääntyvät. Ei arvioita 
kokonaismääristä, mutta 
hankkeisiin perustuvaa näyttöä 
kustannus-hyötysuhteista välillä 3–
75. Uusia 
investointimahdollisuuksia 
yrityksille ja 
innovaatiopotentiaalia. 
Ilmastonmuutoksen hillintään 
liittyviä hyötyjä. Monia sosiaalisia hyötyjä sekä 
kaupunki- että maas eutualueilla, 
kuten positiiviset vaikutukset 
terveyteen ja elämänlaatuun, 
esteettiset ja psykologiset edut, 
vähäisempi altistuminen 
luonnonkatastrofeille, uusia 
ennallistamiseen ja suojeluun 
liittyviä 
työllistymismahdollisuuksia.  T2 
-  Kustannukset useita miljardeja 
vuodessa, mutta investoinnit 
vihreään infrastruktuuriin voisivat 
korvata kalliimpia investointeja 
harmaaseen infrastruktuuriin.   
T3 + Maatalouden ja metsien 
ekosysteemit ja 
ekosysteemipalvelut (hiilen 
varastointi, eroosion ja 
pilaantumisen torjuminen ja puhdas 
vesi) säilyvät ja paranevat. 
Synergia vesipolitiikan 
puitedirektiivin kanssa.  Uusia mahdollisuuksia maataloussektorin 
monipuolistamiseksi; 
maanviljelijöiden tulojen 
parantaminen Natura 2000 -alueilla 
ja luonnonarvoltaan merkittävillä 
alueilla; lisääntynyt kilpailukyky ja 
monipuolistuminen 
metsätalousalalla. Vaikutus maaseudun kehittymiseen 
epäsuotuisilla alueilla; uudet 
työpaikat.  
 
FI 5   FI -  Kustannukset, jotka liittyvät 
rahoitukseen 1 pilarin ja 2 pilarin 
toimista; ne voivat antaa panoksen 
Natura 2000 -alueiden ja 
luonnonarvoltaan merkittävien 
alueiden hallinnointikustannuksiin. 
Todennäköisesti muutoksia 
rahoituskohteiden 
tärkeysjärjestyksessä pikemmin 
kuin nettokustannuksissa. Metsien 
hoitosuunnitelmien 
hallintokustannukset enemmän 
kuin kompensoituvat maaseudun 
kehittämisen maksuilla.   
+ Kalakannat lisääntyvät ja pääsevät kestävämmälle tasolle, merien 
ekosysteemejä ja 
ekosysteemipalveluja ylläpidetään 
ja parannetaan. Synergia 
meristrategiapuitedirektiivin 
kanssa. Positiivinen pitkän aikavälin 
vaikutus kalastuksen tuloihin. 
Julkisten menojen suurempi 
tehokkuus.  Estetään kielteiset vaikutukset työllisyyteen tilanteessa, jossa 
kalakannat romahtavat.  
T4 
-  Kielteiset lyhyen aikavälin 
vaikutukset kalastustuloihin. 
Suuremmat hallinnointikustannukset 
ekosysteemeihin kohdistuvien 
haitallisten vaikutusten 
välttämiseksi. Lyhyen aikavälin sosiaaliset kustannukset, jotka johtuvat 
kalastusaluskannan pienentymisestä.
 
+ Paineet, joita lajeille ja luontotyypeille aiheutuu 
haitallisista vieraslajeista, 
vähenevät. Voimakkaat 
synergiavaikutukset muiden 
tavoitteiden, esim. ekosysteemien 
ennallistamisen, kanssa. Vähemmän taloudellista vahinkoa. 
Karkeat ennusteet osoittavat, että 
taloudellisen vahingon 
välttämisestä saadaan hyötyjä, jotka 
ovat noin 1–9 miljardia euroa 
vuodessa.  Vähennetään haital lisia vaikutuksia 
ihmisten terveyteen, vältetään 
kielteisiä vaikutuksia työllisyyteen, 
parannetaan kulttuuripalveluja ja 
virkistystoimia.  T5 
-  40–190 miljoonaa euroa vuodessa.   
+ Biodiversiteetin tila paranee koko 
maailmassa, erityisesti 
kehitysmaissa. 
Ekosysteemipalvelut, kuten 
hiilidioksidin varastointi sekä 
veden saanti, puhdistus ja pidätys, 
lisääntyvät. Jonkinlaista 
parantumista myös EU:ssa.  Taloudelliset hyödyt biodiversiteetistä ja 
ekosysteemipalveluista (esim. 
ilmastonmuutoksen hillitseminen, 
satomäärien lisääntyminen 
pölytyksen ansiosta kehitysmaissa). 
Geneettisestä m onimuotoisuudesta 
saatavat hyödyt EU:ssa ja 
kehitysmaissa (kosmetiikka ja 
lääkkeet). Geenivaroja koskeva 
pöytäkirja antaa EU:n yrityksille 
oikeudellisen varmuuden 
geenivarojen saatavuudesta. Köyhyyden lievittäminen. 
Luonnonkatastrofeista johtuvien 
sosiaalisten vaikutusten 
pienentynyt riski. Terveyshyödyt. 
Alkuperäisyhteisöjen parempi 
toimeentulo perinteisen tiedon 
vaihtoon liittyvien hyötyjen 
ansiosta.  T6 
-  EU:n osuus maailmanlaajuisen 
biodiversiteetin suojelun 
rahoituksesta nousee vuoteen 2020 
mennessä; geenivaroja koskevasta 
pöytäkirjasta aiheutuvat 
kustannukset EU:n yrityksille.   
Taulukko 2: Tavoitteiden saavuttamiseen liittyvä t merkittävimmät kustannukset ja hyödyt  
Raportissa tarkastellaan toimien priorisointia  kussakin tavoitteessa. Tavoitteilla 2 ja 5 
käynnistetään toimia aloilla, jotka eivät tällä hetkellä k uulu luonnon monimuotoisuutta 
koskeviin EU:n poliittisiin puitteisiin ja jo illa on runsaasti mahdollisuuksia saada aikaan 
 
FI 6   FI merkittäviä ja nopeita tuloksia. Kuitenkin m yös parempi täytäntöönpano ja integrointi 
kyseessä olevilla aloilla on ratkaisevaa yleisten tavoitteiden saavuttamiselle. 
 
FI 7   FI 5. RAHOITUS JA HALLINTO  
Riittämätön rahoitus oli keskeinen tekijä siinä, että vuodeksi 2010 asetettua EU:n tavoitetta ei 
saavutettu. Tämän vuoksi on tärkeää varmist aa riittävä ja tehokas rahoitus vuoteen 2020 
ulottuvaa biodiversiteettistrategi aa varten. Vaikka joissakin tavoitteissa keskitytään olemassa 
olevien resurssien tehokkaas een hyödyntämiseen ja uudelleenja kamiseen, olemassa olevia 
lähteiden käyttöä on lisättävä ja uusia – sekä  julkisia että yksityisiä – on löydettävä ja 
edistettävä EU:n, kansallisella ja  maailmanlaajuisella tasolla.  
Kuluvana ohjelmointikautena ja ennakoimatta  seuraavia monivuotisia  rahoituspuitteita 
koskevien neuvottelujen  tuloksia tähän olisi päästävä rati onalisoimalla käytettävissä olevia 
resursseja ja maksimoimalla eri rahoitusläh teiden yhteisvaikutukset, mukaan luettuina 
rahoitus maatalouden, maaseudun kehittämisen, aluepolitiikan ja ilmastonmuutoksen aloilla. 
Mahdollisuuksia, joita tarjoa vat parhaillaan suoritettavat uudistukset (esim. yhteinen 
maatalouspolitiikka (CAP), yhteinen kalastuspo litiikka (CFP) sekä koheesiopolitiikka), uudet 
aloitteet (resurssitehokasta Eurooppaa koskeva lippulaivahanke) ja seuraavat 
rahoitusnäkymät, olisi hyödynnettävä, jotta tavoitteet ja visi o voidaan toteuttaa tehokkaasti. 
Luonnon monimuotoisuuden näkökulman sisälly ttämistä muuhun politiikkaan olisi syytä 
tarkastella osana komissiossa parhaillaan käsittelyssä olevaa yhteistä strategiakehystä, jotta voitaisiin priorisoida rahoitus viidessä maaseu tu-, alue-, sosiaali- ja kalastuspolitiikan 
rahoitusvälineessä. 
Lisäksi kaikilla tasoilla olisi hyödynnettävä inn ovatiivisia rahoitusmekanismeja rahoituksen 
hankkimiseksi sekä julkisista että yksityisistä  lähteistä. EU:n ja kansallisella tasolla 
haitallisten tukien uudistaminen voisi ta rjota mahdollisuuksia 2020-strategian ja 
maailmanlaajuisen CBD-yleissopimuksen tavoitteen mukaisesti. EU:n tasolla on tarkoitus hyödyntää aiempaa enemmän ekosysteemipalveluista  suoritettavia maksuja, jotta voidaan 
palkita julkista ja yksityisi stä hyödykkeitä, joita saadaan m aatalouden, metsien ja merien 
ekosysteemeistä. Lisäksi olisi annettava  kannustimia, joilla edistetään alkuvaiheen 
investointeja vihreiden infrastruktuurien hankkeisiin ja ekosysteemipalvelujen ylläpitoon, 
esimerkiksi käyttämällä kohdistetummin EU:n rahoitu svirtoja ja ju lkisen ja yleisen sektorin 
kumppanuuksia. Luonnon monimuot oisuuden kompensaatiomahdollisuuksia tarkastellaan 
keinona varmistaa, ettei tapahdu luo nnon monimuotoisuuden nettohävikkiä.  
EU:n ja CBD-yleissopimuksen yhteiset tavoit teet on pyrittävä saavuttamaan alueellisten, 
kansallisten ja EU:n tason toimien yhdistelmä llä. Tämä edellyttää tiivistä koordinointia 
kaikkien niiden välillä, jotka ovat mukana  täytäntöönpanossa. Tä ytäntöönpanoa varten 
ehdotetaan yhteisiä puitteita, joissa kukin jäse nvaltio voisi yhdistää EU:n tavoitteet omaan 
kansalliseen luonnon monimuotoisuutta koskevaan  strategiaansa ja toimintasuunnitelmaansa 
ja täydentää niitä tarvittaessa kansallis illa tavoitteilla otta en huomioon myös 10. 
osapuolikokouksessa hyväksytyt maailmanlaaj uiset tavoitteet. Myös  paikallisilla ja 
alueellisilla viranomaisilla, yks ityisellä sektorilla ja kansal aisyhteiskunnalla on merkittävä 
rooli ja niiden osallistumist a strategian täytäntöönpanoon on edistettävä ja helpotettava 
kaikilla tasoilla.  
 
FI 8   FI 6. SEURANTA , TARKISTUS , VIESTINTÄ JA JATKOTOIMET  
Komissio laatii yhdessä muiden kumppanien  kanssa vuoteen 2012 mennessä loogisen 
kehyksen, jonka pohjalta voidaan  seurata suuntauksia ja arvioida toimenpiteisiin ja 
tavoitteisiin liittyvää edistymistä johdonmukaisella  tavalla. Arvioinnissa  verrataan edistymistä 
EU:n biodiversiteetin tilaan vuonna 2010 ja käytetään sovittuja  indikaattoreita. Lisäksi 
pyritään synergiaan ja parempaan integraa tioon olemassa olevien aloitteiden kanssa. 
Komissio käsittelee myös tiedoissa olevia puutte ita erityisesti biodiversiteetin, ekosysteemien 
ja ekosysteemipalvelujen välisten yhteyksien os alta. Maailmanlaajuisella tasolla EU tukee 
IPBES-foorumin (Intergovernment al science policy Platform on Biodiversity and Ecosystem 
Services) perustamista, jotta voidaan vahvist aa tieteen ja politiikan välistä yhteyttä. 
Komissio laatii yhdessä jäsenvaltio iden kanssa raportoin tijärjestelmän, joka virtaviivaistetaan 
ja yhdenmukaistetaan mahdollisuuksien mukaan  CBD-yleissopimuksen arviointi- ja 
raportointivelvoitteiden kanssa. Lisäksi toteutet aan toimia yleisen tietoisuuden parantamiseksi 
luonnon monimuotoisuuden merkityksestä sekä siit ä roolista, joka kaikilla sidosryhmillä voi 
olla biodiversiteetin suojelussa ja sen kestävän käytön varmistamisessa. 
Komissio esittää edellä kuvattujen painopistei den, tavoitteiden ja toimien perusteella 
konkreettisia ehdotuksia ja aloitteita strategi an eri osien toteuttamiseksi. Näihin kuuluu 
vihreitä infrastruktuureita kos keva aloite vuoteen 2012 mennessä ja haitallisia vieraslajeja 
koskeva strategia vuonna 2012 sekä lainsäädäntöehdotus geenivaroj en saatavuutta ja niiden 
käytöstä saatavien hyötyjen oikeudenmukaista ja tasapuolista jakoa koskevan pöytäkirjan 
täytäntöönpanemiseksi vuonna 2012. Niihin liitetään ta rvittaessa vaikut usten arviointi. 
Käynnissä olevat politiikkojen (esim. yhtei nen maatalouspolitiikka (CAP), yhteinen 
kalastuspolitiikka (CFP) sekä koheesi opolitiikka) uudistusprosessit tarjoavat 
lähitulevaisuudessa mahdollisuuksia parantaa  synergioita ja maksimoida johdonmukaisuus 
luonnon monimuotoisuutta koskevan strategian tavoitteiden ja toimenpiteiden kanssa. 
Strategiasta tehdään väliarviointi viimei stään vuoden 2014 alussa ja  loppuarviointi vuonna 
2020. Komissio voi tarvittaessa tark istaa tavoitteita uuden tiedon va lossa ja harkita uusia ja 
täydentäviä toimia, joissa ot etaan huomioon asiaan liittyvät kehitykset  ja esiin nousevat 
painopisteet kansallise lla, EU:n ja maailmanlaajuisella tasolla.