Useimmat jäsenvaltiot ovat järjestäneet kiinteää omaisuutta koskevat tiedot kahteen rekisteriin: maarekisteriin ja katasteriin. Kahdeksan jäsenvaltiota hallinnoi maarekistereitään yhdessä katasterin kanssa. Tietyt jäsenvaltiot ovat myös perustaneet erillisiä tietokantoja erityistarkoituksia, kuten kiinteistön verotunnistusta tai ostohintaa ja/tai liiketoimen tietoja, varten.

Kiinteistötietojen rekisteröinti alkoi 1800-luvulla, ja sen pitkän historian aikana on yleistynyt kaksi rekisteröintijärjestelmää: kauppakirjan kirjaamiseen perustuva järjestelmä ja omistusoikeuden rekisteröintiin perustuva järjestelmä. Kauppakirja on tosite tietystä liiketoimesta. Se toimii todisteena tietystä sopimuksesta (kuten kiinteistön myynnistä), mutta se ei itsessään ole todiste liiketoimen osapuolten laillisesta oikeudesta tehdä sopimus ja panna se täytäntöön. Vaihtoehtoisessa järjestelmässä, jossa rekisteröidään omistusoikeudet, omistusoikeuden rekisteröinti on todiste omistusoikeudesta. Tällä hetkellä 23 jäsenvaltiossa on omistusoikeuteen perustuva järjestelmä tai molemmat järjestelmät, kun taas neljässä on pelkkä kauppakirjaan perustuva järjestelmä. Joissakin jäsenvaltioissa on siirrytty vaiheittain kauppakirjaan perustuvasta järjestelmästä omistusoikeuteen perustuvaan järjestelmään, mutta toiseen suuntaan ei ole tapahtunut muutoksia.

Monissa jäsenvaltioissa edellä kuvatut erilaiset rekisterit on keskitetty kansallisesti, eli ne kattavat koko maan alueen. Näin ei kuitenkaan ole Ranskassa, Saksassa eikä Italiassa. Espanjassa on sekajärjestelmä: vaikka maassa on yli tuhat maarekisteriä, joihin liittyy yksinomaisia toimivaltuuksia ja tietokantoja, siellä on käytössä myös kansallinen, yhteenliitetty alusta. Kreikassa on samankaltainen järjestelmä, jossa hallinnoidaan keskitetysti koko maan kattavaa maarekisteritietokantaa. Paikallisten maarekistereiden pitäjät päivittävät sitä liiketoimiensa perusteella.

Useimpien jäsenvaltioiden rekisterit ovat digitaalisia ja saatavilla verkossa, mutta poikkeuksiakin on. Ranskassa paikallisten rekistereiden tiedot on digitoitu mutta ne eivät ole saatavilla verkossa, vaan kyselyjen tulokset toimitetaan manuaalisesti ja ei-reaaliaikaisesti (lukuun ottamatta Alsacen ja Mosellen alueita). Myöskään Luxemburgin rekisteri ei ole verkossa saatavilla.

2.2.Kiinteistörekistereiden rooli ja tarkoitus sisämarkkinoilla

Kiinteistörekistereihin sisältyvien tietojen ensisijainen tarkoitus on taata oikeusvarmuus tietyn kiinteistöyksikön omistusoikeuksien ja kolmansien osapuolten oikeuksien osalta. Kiinteistörekistereihin sisältyviä tietoja käyttävät viranomaisten lisäksi yksityis- ja ammattihenkilöt, useimmiten mahdolliseen omistajanvaihdokseen tai kolmannen osapuolen vaatimukseen liittyvän oikeutetun edun perusteella. Kiinteistörekistereitä voidaan käyttää maan sisällä myös rajat ylittävissä tilanteissa, jolloin niillä on sisämarkkinaulottuvuus. Seuraavassa luettelossa on ei-tyhjentävä yhteenveto olosuhteista, joissa kiinteistörekistereitä voidaan käyttää rajat ylittävästi:

-Yksi tavanomainen kiinteistörekistereiden käyttötarkoitus liittyy kiinteistöjen hankkimiseen toisesta jäsenvaltiosta. Yksityis- ja ammattihenkilöt voivat haluta tarkistaa ulkomailla sijaitsevan kiinteistön oikeudellisen tilan ja rasitteet tai omistamansa kiinteistön asianmukaisen rekisteröinnin.

-Kiinteistörekistereitä voidaan konsultoida kiinteään omaisuuteen liittyvien oikeudenkäyntien yhteydessä, kuten tuomioistuimen päätösten täytäntöönpanossa.

-Kiinteistörekistereitä voidaan konsultoida myös veroviranomaisten välistä tietojenvaihtoa varten. Direktiivin 2011/16/EU mukaan sen jäsenvaltion veroviranomaiset, jossa kiinteä omaisuus sijaitsee, vaihtavat automaattisesti tietoja rajat ylittävältä pohjalta kiinteän omaisuuden omistamisesta ja siitä saatavasta tulosta sen jäsenvaltion veroviranomaisten kanssa, jossa kiinteistön omistaja asuu.

-Kiinteistörekistereistä voidaan myös hankkia tietoa rasitteista. Tämä koskee esimerkiksi tapauksia, joissa rahoituslaitokset selvittävät tietoja lainojen ja kiinnelainojen myöntämisen yhteydessä.

-Viranomaiset voivat konsultoida kiinteistörekistereitä verovelvollisuuksia koskevien menettelyjen yhteydessä, myös direktiivillä 2010/24/EU säännellyssä veroihin, maksuihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvässä perinnässä.

-Kiinteistörekistereitä voidaan konsultoida myös perintöasioiden yhteydessä. Erityisesti asetuksessa (EU) N:o 650/2012 edellytetään, että eurooppalaisen perintötodistuksen myöntävä viranomainen tarkastaa perittävän omistamaan varallisuuteen liittyvät tiedot.

-Konkurssimenettelyjen yhteydessä kiinteistörekistereihin voivat tehdä hakuja viranomaisen lisäksi velkojat.