Jäsenvaltioilla on erilaisia kullekin maalle ominaisia haasteita ja eroavaisuuksia. Komissio on julkaissut vuodesta 2013 alkaen vuosittaisen EU:n oikeusalan tulostaulun, jossa on myös lyhyt esitys oikeusjärjestelmien digitalisoinnista eri jäsenvaltioissa koskien esimerkiksi tuomioiden saatavuutta sekä kanteiden toimittamista ja seuraamista verkossa. Kahdessa hiljattain julkaistussa tutkimuksessa analysoitiin innovatiivisten teknologioiden käyttöä ja erityisesti digitaalista rikosoikeutta.

Oikeudenkäytön digitalisoinnin suunnittelussa ja toteutuksessa on varmistettava Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettujen perusoikeuksien kunnioittaminen kaikilta osin. Tällainen lähestymistapa takaisi sen, että kaikki unionissa voisivat saada täyden hyödyn oikeusalan uusista digitaalisista välineistä. Siksi on tärkeää varmistaa, että tehokas oikeussuoja on yhdenvertaisesti myös vammaisten henkilöiden ja lasten saatavilla. Turvallisuusnäkökohtien huomioiminen on olennaisen tärkeää oikeusalan digitaalisten ratkaisujen suunnittelussa ja käyttöönotossa niiden käyttöönoton edistämiseksi ja kansalaisten luottamuksen vahvistamiseksi. Lisäksi digitalisaatio parantaa oikeussuojan saatavuutta ja auttaa siten myös vahvistamaan oikeusvaltioperiaatetta EU:ssa.

Digitaaliteknologian hyödyntämiseksi oikeudenkäyntimenettelyissä mahdollisimman kattavasti tämä tiedoksianto on kaksitahoinen. Kansallisella tasolla tarkoituksena on auttaa jäsenvaltioita paremmin siirtämään kansalliset oikeusjärjestelmänsä digiaikaan parantamalla kansallisten oikeusviranomaisten yhteistyötä ja digiteknologian käyttöönottoa kansalaisten ja yritysten parhaaksi. Euroopan tasolla tarkoituksena on parantaa rajat ylittävää oikeudellista yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten välillä. Tähän kuuluisi erityisesti julkisten oikeuspalvelujen laajempi digitalisointi, turvallisten ja laadukkaiden etäviestintätekniikoiden (videoneuvottelut) käytön edistäminen, kansallisten tietokantojen ja rekisterien yhteenliittämisen helpottaminen ja toimivaltaisten viranomaisten välisten turvallisten sähköisten tiedonsiirtokanavien käytön edistäminen.

Tätä taustaa vasten on tärkeää, että EU saa oikeudenkäytön digitalisoinnin täyteen vauhtiin. Vaikka paljon on jo tehty, sekä kansallisella että Euroopan tasolla on tehtävä vielä paljon työtä oikeusjärjestelmien kestokyvyn vahvistamiseksi ja niiden verkkokäyttömahdollisuuksien parantamiseksi. Komission sähköisestä hallinnosta saamien kokemusten perusteella digitalisaatio on yksi oikeusjärjestelmien rakenteellisten uudistusten osa-alue, jolla odotetaan olevan myönteisiä vaikutuksia järjestelmiin. Tällaisten uudistusten yhteydessä prosessit ja niitä tukevat järjestelmät on suunniteltava ja kehitettävä aina kansalaisten ja yritysten tarpeet huomioiden.

Covid-19-kriisi on siten korostanut tarvetta vahvistaa oikeuslaitoksen kestokykyä kaikkialla EU:ssa. Lisäksi se on korostanut laajemman kansainvälisen yhteistyön ja parhaiden käytäntöjen edistämisen tärkeyttä myös tällä politiikan alalla. Kyse on eurooppalaisiin arvoihin perustuvan yhteiskunnan ja kestävämmän talouden tärkeästä osatekijästä.

Toisaalta covid-19-pandemia on osoittanut, että EU:n on nopeutettava kansallisia uudistuksia, joilla digitalisoidaan oikeuslaitosten tapausten käsittelyä ja osapuolten ja asianajajien välistä tietojen ja asiakirjojen vaihtoa sekä helpotetaan oikeussuojan yleistä saatavuutta. Tämä on antanut pontta jäsenvaltioiden pyrkimyksille hyödyntää tieto- ja viestintätekniikan (TVT) välineitä mahdollisimman tehokkaasti omissa oikeusjärjestelmissään. Toisaalta kriisillä on ollut merkittävä vaikutus kansallisten oikeusjärjestelmien toimintaan, ja se heikentää EU:n rajat ylittävää oikeudellista yhteistyötä, mikä monissa tapauksissa johtaa viivästyksiin ja aiheuttaa merkittävää haittaa yksityishenkilöiden ja yritysten oikeussuojalle.

Viime vuosikymmenen aikana komissio ja jäsenvaltiot ovat todenneet tehokkaiden oikeuslaitosten tarpeen ja toteuttaneet useita hankkeita, joista on saatu myönteisiä tuloksia oikeudenkäytön digitalisoinnin osalta. Vielä on kuitenkin paljon tehtävää. Välittömien terveys- ja talousvaikutusten lisäksi covid-19-kriisi on tuonut monenlaisia haasteita myös unionin ja sen naapurivaltioiden oikeusjärjestelmille.

Oikeussuojan saatavuus ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön helpottaminen kuuluvat Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen kirjattuun EU:n vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen päätavoitteisiin. Perusoikeuskirjan 47 artikla takaa oikeuden tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen. Toimiva oikeuslaitos on tärkeä myös sisämarkkinoiden toiminnan kannalta ja edellytys talouskasvulle. Oikeussuojan saatavuus on varmistettava ja se on pidettävä yhteiskunnan muutosten tasalla, kaikkiin elämän osa-alueisiin vaikuttava digitaalisaatio mukaan lukien.

EU:n oikeus- ja sisäasioiden virastot ja elimet ovat tunnistaneet tarpeen parantaa digitaalisia yhteistyövalmiuksiaan, jotta ne voisivat tehokkaasti tukea jäsenvaltioiden viranomaisia rajat ylittävän rikollisuuden torjunnassa. Ne ovat kohdanneet useita haasteita, joihin kuuluvat kehittyneen digitaalisen infrastruktuurin ja luotettavien viestintäkanavien puuttuminen sekä kansallisten viranomaisten keskinäiseen ja kyseisten viranomaisten ja EU:n virastojen ja elinten väliseen todisteiden vaihtoon tarvittavien sovellusten puuttuminen. Siksi on olennaisen tärkeää, että virastot ja elimet, kuten EU:n rikosoikeudellisen yhteistyön virasto (Eurojust), Euroopan syyttäjänvirasto (EPPO), Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) ja Euroopan unionin lainvalvontayhteistyövirasto (Europol) sopivat yhteisestä lähestymistavasta, joka takaa sujuvan ja turvallisen yhteistyön jäsenvaltioiden kanssa ja on sovellettavan oikeudellisen kehyksen mukainen etenkin henkilötietojen suojan osalta.

Ennakoivan suunnittelun ja koordinoinnin puute ovat johtaneet erilaisten kansallisten tietoteknisten välineiden kehittämiseen, mikä vaikeuttaa nopean rajat ylittävän yhteentoimivuuden saavuttamista. Tämä on johtanut paperiasiakirjojen käytön kasvuun kansallisella tasolla. Ongelman ratkaisemiseksi jäsenvaltiot ovat kartoittaneet erilaisia lähestymistapoja rajat ylittävän oikeudellisen yhteistyön digitalisoimiseksi samalla suojellen jo tekemiään investointeja. Näitä selvityksiä on toteutettu pääasiassa jäsenvaltioiden, oikeusalan ammattijärjestöjen ja komission välisillä vapaaehtoisilla hankkeilla. Vaikka tästä yhteistyöstä on syntynyt useita tehokkaita välineitä (erityisesti e-CODEX), jäsenvaltiot eivät ole vielä ryhtyneet johdonmukaisesti käyttämään näitä ratkaisuja.

Toinen jatkuva ongelma EU:n oikeusjärjestelmässä on paperiasiakirjojen käyttö, mikä on edelleen vallitseva käytäntö kansallisissa ja rajat ylittävissä oikeudenkäyntimenettelyissä. EU:n oikeudelliset menettelyt edellyttävät tietojenvaihtoa toimivaltaisten kansallisten viranomaisten välillä, mihin liittyy usein vakiomuotoisen datan tai suurten datamäärien käyttöä. Nykyisessä EU:n lainsäädännössä ei kuitenkaan säädetä tällaisen tiedonvaihdon siirtovälineistä tai yksityiskohtaisista järjestelyistä. Tämän vuoksi suurin osa viestinnästä tapahtuu edelleen paperipohjaisesti, mikä aiheuttaa tehottomuutta rajat ylittävässä tietojen vaihdossa (pääasiassa nopeuden, luotettavuuden, jäljitettävyyden ja kustannusten suhteen) ja vaikeuttaa yksityishenkilöiden ja yritysten tiedonsaantia sekä hidastaa jäsenvaltioiden viranomaisten välistä tietojen vaihtoa.

Tiettyjä poikkeuksia lukuun ottamatta rekisterit ja tietokannat ovat yksi osa-alue, jolla digitalisaation on todettu etenevän hitaasti. Niin yksityishenkilöillä, yrityksillä kuin oikeusalan toimijoillakin on vaikeuksia hankkia tietoja, joihin heillä tai niillä on oikeus. Monissa tapauksissa tietoja ei ole saatavilla verkossa, mistä aiheutuu käytännössä paljon tehottomuutta.

Komissio on jo ehdottanut uutta lähestymistapaa digitalisaatioon tiettyjen EU-lainsäädännön kohtien osalta. Se ehdotti 31. toukokuuta 2018 muutoksia asiakirjojen tiedoksiantoa koskevaan asetukseen ja todisteiden vastaanottamista koskevaan asetukseen. Nämä asetukset muun muassa muodostavat oikeudellisen kehyksen kansallisten viranomaisten väliselle viestinnälle rajat ylittävän yhteistyön yhteydessä. Komission vaikutustenarvioinnista kävi selkeästi ilmi, että nykyisessä paperiasiakirjoihin perustuvassa yhteistyössä on useita puutteita ja haitallisia kustannusvaikutuksia sekä oikeudellisten menettelyjen tehokkuuteen liittyviä haittoja. Jotta voidaan varmistaa menettelyjen tarpeellisuus yhä digitaalisemmassa maailmassa, ehdotetuissa muutoksissa esitetään sähköistä tiedonsiirtoa viestinnän ja asiakirjojen vaihdon oletuskanavaksi. EU antoi kesäkuussa 2019 uudelleenjärjestelyä ja uutta mahdollisuutta koskevan direktiivin, joka mahdollistaa vaikeuksiin joutuneiden toimintakelpoisten yritysten pelastamisen ja uuden mahdollisuuden antamisen rehellisille mutta maksukyvyttömäksi joutuneille yksityishenkilöille. Yhtenä sen tavoitteista on maksukyvyttömyysmenettelyjen vähittäinen digitalisointi, mikä auttaa vähentämään niiden kustannuksia ja kestoa.

Sähköisistä viranomaispalveluista saatujen kokemusten perusteella komissio katsoo, että digitalisaatio on sellainen oikeusjärjestelmien rakenteellisten uudistusten osa-alue, jolla odotetaan olevan myönteinen vaikutus järjestelmiin itseensä (kuten hallintotapaan sekä henkilöstön ja tapausten hallintaan). Järjestelmien digitalisoinnin edellytyksenä on prosessien ja niitä tukevien järjestelmien uudelleensuunnittelu kansalaisten ja yritysten tarpeet huomioiden. Digitaalisen muutoksen vaikutus jäisi varsin rajalliseksi, jos rakenteellisia uudistuksia toteutettaisiin kiinnittämättä huomiota korkean tason prosessien uudelleensuunnitteluun.

Komission vuosien 2021–2027 koheesiopolitiikkaan liittyvissä ehdotuksissa lähdetään siitä, että oikeudenkäytön digitalisaatiolle on laajasti tarvetta, ja vahvistetaan yhteyttä talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson mukaisiin maakohtaisiin suosituksiin, joissa oikeudenkäytön digitalisointi on määritelty painopistealueeksi eräiden jäsenvaltioiden osalta vuodesta 2016 asti. Siksi jäsenvaltioiden olisi parhaansa mukaan hyödynnettävä uuden ohjelmakauden tuomia mahdollisuuksia, erityisesti Euroopan aluekehitysrahaston ja Euroopan sosiaalirahasto plus -ohjelman osalta.

Elpymis- ja palautumistukivälineen varsinaisena tarkoituksena on tukea kestävän elpymisen kannalta oleellisia kansallisia investointeja ja uudistuksia. Ohjeistaessaan jäsenvaltioita elpymis- ja palautumistukisuunnitelmien laatimisessa elpymis- ja palautumistukivälineen täytäntöönpanoa varten komissio onkin painottanut sitä, että oikeusalan digitalisaatio on yksi jäsenvaltioille painokkaasti suositelluista uudistusten ja investointien painopistealueista. Tähän liittyvät kansalliset hankkeet voidaan sisällyttää elpymis- ja palautumistukivälineen mukaiseen digitalisaatioon liittyvien menojen 20 prosentin tavoiteosuuteen, joka on varattu Euroopan digitaalisen valmiuden toteuttamiseen.

Oikeus puolueettomaan tuomioistuimeen ja tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin on taattava. Erityisesti digitaalisessa ympäristössä tapahtuvissa rikosoikeudellisissa menettelyissä tulee huolehtia siitä, ettei digitaalinen käsittely haittaa oikeutta puolustukseen, esimerkiksi oikeutta hankkia asianajaja tai oikeutta päästä käsiksi todistusaineistoon. Lisäksi myös siviilioikeudellisissa menettelyissä on taattava tasaveroinen lähtöasema.

Lisäksi digitalisaatioprosessissa on otettava täysimääräisesti huomioon heikossa asemassa olevien ryhmien tarpeet. Digitaaliteknologia muuttuu jatkuvasti helppokäyttöisemmäksi, tulee valtaväestön saataville iästä tai koulutustasosta riippumatta ja on esteetöntä vammaisille henkilöille. Samalla on kuitenkin varmistettava institutionaalisilla, organisatorisilla ja teknisillä toimenpiteillä oikeussuojan täysi saatavuus heikossa ja haavoittuvassa asemassa oleville ryhmille ja ihmisille, joilta puuttuu riittävät resurssit tai digitaidot, esimerkiksi lapsille tai iäkkäille ihmisille. Lisäksi rikoksen uhrien on pystyttävä hyödyntämään digitaalisia välineitä uhrien yksilöllisten tarpeiden mukaisesti.

Lopullisten päätösten on kuitenkin myös jatkossa oltava ihmisen tekemiä. Ainoastaan tuomari voi taata, että perusoikeuksia kunnioitetaan aidosti, tasapainottaa eturistiriitoja ja tarkastella yhteiskunnassa tapahtua jatkuvia muutoksia analysoidessaan tapauksia. Samalla on tärkeää, että tuomioita antavat tuomarit ymmärtävät täysin, miten tekoälysovellukset toimivat ja mitä tietoja ne saattavat käyttää, jotta he pystyvät perustelemaan päätöksensä. Tekoälysovellusten käyttö ei saa estää mitään julkista elintä antamasta perusteluja päätöksilleen. Siksi on tärkeää, että tuomarit ja syyttäjät saavat koulutusta tekoälysovellusten käyttöön.

Tekoälyteknologioiden tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämiseksi ja niihin liittyviin riskeihin puuttumiseksi komissio käynnisti julkisen kuulemisen julkaistuaan helmikuussa 2020 tekoälyä koskevan valkoisen kirjanja sai eri sidosryhmiltä näkemyksiä, joiden perusteella tekoälysovellusten käyttämistä oikeusalalla saatetaan pitää riskialttiina, eritysesti jos niitä käytetään päätöksentekoprosesseissa, joilla on merkittäviä henkilöiden oikeuksiin kohdistuvia vaikutuksia. Valkoisessa kirjassa ehdotettujen kyseisten järjestelmien läpinäkyvyyden, ihmisen suorittaman valvonnan, tarkkuuden ja kestävyyden lisäämistä koskevien edellytysten tarkoituksena on parantaa niiden hyödyllistä käyttöä ja varmistaa samalla perusoikeuksien (kuten syrjimättömyys sukupuolen, rodun tai etnisen alkuperän, uskonnon tai vakaumuksen, vammaisuuden, iän tai seksuaaliseen suuntautumisen perusteella), oikeusvaltioperiaatteen ja oikeudenmukaisen menettelyn periaatteiden kunnioittaminen. Tekoälytyökalujen käytöllä voidaan tukea tuomarien päätöksentekokykyä ja oikeuslaitosten riippumattomuutta, mutta se ei saa haitata niitä.

3.4. Paremmat tietotekniset välineet tietojen saatavuuteen rekisterien yhteenliittämisen kautta

Ihmiset tarvitsevat tietoa voidakseen käyttää oikeuksiaan ja saadakseen täyden oikeussuojan. He voivat jo nyt käyttää julkisia tiedonhankintavälineitä, kuten EUR-Lex-tietokantaa, joka pitää sisällään EU-oikeuden ja muuta oikeudellista aineistoa, ja Euroopan oikeusportaalia, joka sisältää tietoja oikeusasioista, mutta he tarvitsevat parempia ja tehokkaampia keinoja päästäkseen käsiksi henkilökohtaisiin tietoihin ja asiakirjoihin. Tässä yhteydessä on tärkeää myös varmistaa esteettömyys vammaisille henkilöille. Yritykset tarvitsevat digitaalisia välineitä päästäkseen käsiksi tietoihin, vuorovaikutukseen kansallisten viranomaisten kanssa ja varmistaakseen oikeussuojan tehokkaan saatavuuden. Oikeussuojan digitaalinen saatavuus voi helpottaa kaikkien yritysten, erityisesti pk-yritysten, toimintaa, vähentää kustannuksia ja sääntelytaakkaa sekä helpottaa pääsyä yhteismarkkinoille. Oikeusalan toimijoiden on pystyttävä tarjoamaan asiakkailleen parasta mahdollista tukea, erityisesti olemalla yhteydessä tuomioistuimiin ja toimittamalla asiakirjoja turvallisesti ja tehokkaasti. On tärkeää, että kansallisilla ja eurooppalaisilla viranomaisilla on asianmukaiset välineet, joiden avulla ne voivat pitää turvallisesti yhteyttä maiden rajojen yli sekä vaihtaa todisteita ja asiakirjoja. EU:n oikeus- ja sisäasioiden virastot tarvitsevat tehokkaita keinoja, joilla ne voivat tukea kansallisia viranomaisia ja hoitaa keskinäistä yhteistyötään tehokkaasti.

Viime vuosikymmenen aikana komissio ja jäsenvaltiot ovat sähköisen hallinnon kehittämisen ohella toteuttaneet useita hankkeita, joista on saatu myönteisiä tuloksia oikeudenkäytön digitalisointiin liittyen. Kansalaiset, viranomaiset ja yritykset voivat jo nyt hyödyntää digitaalisia välineitä, jotka parantavat läpinäkyvyyttä, helpottavat todisteiden saatavuutta rikosoikeudellisissa menettelyissä ja vähentävät viiveitä sekä tarpeettomia hallinnollisia kustannuksia. Esimerkiksi Euroopan oikeusportaali on suurelle yleisölle tarkoitettu pääasiallinen EU-oikeuden ja oikeusalan käytännön tiedon lähde. Sen kautta pääsee myös muihin yhteenliitettyihin rekistereihin esimerkiksi kaupparekistereiden yhteenliittämisjärjestelmän (BRIS) kautta. BRIS yhdistää jäsenvaltioiden ja ETA-maiden kaupparekisterit, tarjoaa julkisesti saataville yli 20 miljoonan eurooppalaisen osakeyhtiön tiedot ja mahdollistaa kaupparekisterien välisen tietojen vaihdon valtioiden rajojen yli.

Jäsenvaltioiden käytössä on jo nyt useita yleishyödyllisiä tai erityisalojen tietoja sisältäviä rekistereitä ja tietokantoja oikeuskäytäntökokoelmista yritystietorekistereihin. Niistä on hyötyä yksityishenkilöille ja yrityksille, ja ne ovat usein olennaisen tärkeitä oikeusalan ammattilaisten työssä. Monet tällaiset rekisterit on jo siirretty verkkoon, ja joistakin on muodostettu tai muodostetaan parhaillaan EU:n laajuisia yhteenliitettyjä ratkaisuja.

Jäsenvaltiot ovat vaihtaneet rikosrekisteritietoja huhtikuusta 2012 alkaen komission tarjoaman viitesovelluksen avulla. Tätä vahvistettiin huhtikuussa 2019 asetuksella niiden jäsenvaltioiden tunnistamista koskevan keskitetyn järjestelmän perustamisesta, joilla on kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden tuomioita koskevia tietoja (ECRIS-TCN). Vastaavasti viranomaisten välistä tietojenvaihtoa ja monikielisen tiedon saatavuutta on helpotettu kaupparekistereiden yhteenliittämisjärjestelmällä (BRIS), jonka kautta on saatavilla yli 20 miljoonan EU:ssa toimivan osakeyhtiön tiedot, sekä maksukyvyttömyysrekisterien yhteenliittämisjärjestelmällä (IRI) Direktiivit (EU) 2019/1151 ja 2019/2121 tuovat uusia vaatimuksia kaupparekisterien digitalisointiin ja tietojen luovuttamiseen kaupparekisterien välillä sekä yleisölle BRIS-järjestelmän kautta. Kiinteistörekistereiden yhteenliittämisjärjestelmä (LRI) on pilottivaiheessa muutaman jäsenvaltion käytössä, mutta sen täysimääräinen hyödyntäminen edellyttää sen laajentamista koko EU:n laajuiseksi. Direktiivissä (EU) 2015/849 edellytetään, että jäsenvaltiot liittävät tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevia tietoja sisältävät kansalliset rekisterinsä yhteen. Tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevia tietoja sisältävien rekisterien yhteenliittämisjärjestelmä (BORIS) toimii kaiken asiaan kuuluvan tiedon keskushakupalveluna. Tämä lisää tosiasiallisen omistuksen läpinäkyvyyttä ja auttaa entistä paremmin estämään rahoitusjärjestelmän käyttöä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen.

Myös kansallisten tuomioistuinten oikeuskäytännön saatavuus koneellisesti luettavassa muodossa on edellytys muun muassa läpinäkyvyyden lisäämiselle, EU:n lainsäädännön yhdenmukaiselle soveltamiselle ja yhteentoimivien tietojärjestelmien rakentamiselle. Eurooppalainen oikeuskäytäntötunnus (ECLI), on yhdenmukainen tunnus, jossa käytetään samaa tunnistettavaa muotoa kaikissa jäsenmaissa ja EU:n tuomioistuimissa. Se on kehitetty helpottamaan täsmällistä viittaamista tuomioistuinten tuomioihin. Komissio pohtii keinoja edistää ECLI:n käyttöä ja mahdollisesti sen määräämistä pakolliseksi.

Jäsenvaltioiden olisi ensisijaisena tavoitteena pyrittävä perustamaan sähköisiä rekistereitä ja tietokantoja. Sähköisistä tietokannoista on helppo hakea tietoja, ne vähentävät käyttäjälle aiheutuvaa ajankulua ja kustannuksia ja ne kestävät hyvin kriisejä (kuten covid-19-pandemia). Tietokantojen ja rekisterien yhteenliittäminen EU:n tasolla edellyttää niiden digitalisointia. Näin ne saadaan rajat ylittävien käyttäjien ulottuville ja tukemaan yhteismarkkinoita. Yhteistä digitaalista palveluväylää koskeva asetus edellyttää rajatylittävien käyttäjien kannalta tiettyjen keskeisten tapahtumien ja menettelyjen täyttä digitalisointia. Lisäksi yhteenliittäminen vähentää petoksen riskiä, sillä se helpottaa samanaikaisesti eri maissa suoritettavia kohdennettuja tutkimuksia.

Rekisterien ja tietokantojen digitalisointi on myös keskeinen tekijä, jonka avulla yhden kerran periaate voidaan toteuttaa ja perustaa yhteinen Euroopan oikeustietojen data-avaruus Euroopan datastrategia -tiedonannon mukaisesti.

Lisäksi jäsenvaltioiden tulee mahdollisuuksien mukaan hyödyntää videoneuvotteluja. Videoneuvottelujen käyttö oikeudenkäyntimenettelyissä – lain sallimissa rajoissa – vähentää merkittävästi vaivalloisen ja kalliin matkustamisen tarvetta ja voi jouduttaa käsittelyä. Kansallisella tasolla on jo käytössä monia videoneuvotteluratkaisuja, ja sähköisen oikeuden toimintaohjelmassa 2019–2023 videoneuvottelujen käyttö nostetaan etusijalle rajatylittävissä menettelyissä. Tämä edellyttää kuitenkin myös kansallisten järjestelmien tarkoin koordinoitua kehittämistä EU-tasolla keskinäisen luottamuksen, yhteentoimivuuden ja turvallisuuden takaamiseksi. Siksi jäsenvaltioiden olisi vaihdettava säännöllisesti tietoja työstään ja parhaista käytännöistään tällä osa-alueella. Videoneuvottelujen käyttö ei saa loukata oikeutta puolueettomaan tuomioistuimeen tai puolustautumisoikeuksia, kuten oikeutta olla läsnä omassa oikeudenkäynnissä, oikeutta viestiä luottamuksellisesti asianajajan kanssa, oikeutta esittää todistajille kysymyksiä ja oikeutta haastaa todisteet.

Ehdotetut toimet Kuka vastaa? Mihin mennessä? Kaikkien jäsenvaltioiden osallistuminen asetuksen (EU) 2015/848 edellyttämään maksukyvyttömyysrekisterien yhteenliittämisjärjestelmään Jäsenvaltiot 30. kesäkuuta 2021 BRIS-järjestelmän päivitys direktiivin (EU) 2019/1151 edellyttämien uusien toimintojen tukemiseksi Komissio/jäsenvaltiot Ensimmäiset muutokset: 1. elokuuta 2021 Seuraavat muutokset: 1. elokuuta 2023 BRIS-järjestelmän päivitys direktiivin (EU) 2019/2121 edellyttämien uusien toimintojen tukemiseksi Komissio/jäsenvaltiot 31. tammikuuta 2023 Kaikkien jäsenvaltioiden osallistuminen kiinteistörekistereiden yhteenliittämisjärjestelmään Komissio/jäsenvaltiot 2024 Jäsenvaltioiden kannustaminen kehittämään videoneuvotteluvalmiuksia kansallisen lain mukaisesti läheisessä yhteistyössä toistensa kanssa ja mahdollisuuksien mukaan käyttämään tähän EU:n rahoitusta Jäsenvaltiot 2021 ensimmäisestä neljänneksestä alkaen

3.5. Turvallisen rajat ylittävän yhteistyön tietotekniset välineet siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisissa asioissa

e-CODEXin ottaminen turvallisen digitaalisen viestinnän standardiksi rajat ylittävissä oikeudenkäyntimenettelyissä

e-CODEX on ensisijainen väline kansallisten tietojärjestelmien välisten yhteentoimivien, turvallisten ja hajautettujen viestintäverkkojen perustamisessa rajat ylittävissä siviili- ja rikosoikeudellisissa menettelyissä. Se on ohjelmistopaketti, joka mahdollistaa yhteyden kansallisten järjestelmien välillä siten, että käyttäjät, kuten oikeusviranomaiset, oikeusalan ammattilaiset ja kansalaiset, voivat lähettää ja vastaanottaa asiakirjoja, oikeudellisia kaavakkeita, todistusaineistoa ja muita tietoja nopeasti ja turvallisesti. e-CODEX on jo käytössä sähköisen todistusaineiston digitaalisessa vaihtojärjestelmässä (eEDES) ja tietyissä pilottihankkeissa. Se on myös tarkoitettu tukemaan uuden asiakirjojen tiedoksiantoa koskevan asetuksen ja todisteiden vastaanottamista koskevan asetuksen yhteydessä perustettavaa hajautettua tietojärjestelmää.

Tällä hetkellä e-CODEXia hallinnoi jäsenvaltioiden ja muiden organisaatioiden yhteenliittymä. Järjestelmän kestävän kehittämisen ja käytettävyyden takaamiseksi komissio on hyväksynyt ehdotuksen, jonka mukaan sen kehitys ja ylläpito annetaan jatkossa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaavalle Euroopan unionin virastolle (eu-LISA). On tärkeää, että tämä lainsäädäntö on voimassa ja valmiina suunniteltua e-CODEXin eu-LISAlle siirtoa varten 1. heinäkuuta 2023, ja siksi komissio tekee tiiviisti yhteistyötä jäsenvaltioiden lainsäätäjien kanssa ehdotuksen jatkotoimenpiteisiin liittyen. EU:n tuleva kyberturvallisuusstrategia sisältää myös monialaisen kehyksen, joka auttaa yhdessä lainsäädäntöehdotusten kanssa parantamaan verkko- ja tietojärjestelmien turvallisuutta.

eEDESin soveltamisalan laajentaminen

Sähköisen todistusaineiston digitaalinen vaihtojärjestelmä (eEDES) on tietotekninen väline, jonka avulla jäsenvaltioiden viranomaiset voivat turvallisesti vaihtaa eurooppalaisia tutkintamääräyksiä, keskinäistä oikeusapua koskevia pyyntöjä ja niihin liittyviä todisteita digitaalisessa muodossa. Tällä hetkellä viranomaiset lähettävät pyyntöjä ja vastaanottavat todisteita (hitaasti) postitse tai sähköisesti keinoilla, jotka eivät aina takaa tarvittavaa turvallisuustasoa. Tätä taustaa vasten ja koska rajat ylittävissä rikostutkinnoissa on kasvava tarve hankkia sähköiset todisteet nopeasti, jäsenvaltiot ovat pyytäneet turvallisen alustan luomista. eEDES on suunniteltu parantamaan suoraan nykyisten yhteistyömenettelyjen tehokkuutta ja nopeutta ja samalla takaamaan vaihtojen turvallisuuden ja mahdollistamaan lähetettyjen asiakirjojen aitouden ja eheyden todentamisen. Lisäksi se on suunniteltu yhteentoimivaksi kansallisten asianhallintajärjestelmien kanssa. Kaikkien jäsenvaltioiden olisi nopeasti liityttävä eEDES-järjestelmään, jotta sille saataisiin aitoa lisäarvoa EU:n tasolla.

eEDES-järjestelmää tulisi jatkokehittää. Erityisesti sitä tulisi laajentaa mahdollistamaan turvallinen viestintä toimivaltaisten viranomaisten ja asiaan kuuluvien palveluntarjoajien välillä uuden sähköisistä todisteista annetun asetuksen puitteissa kun asetus hyväksytään, sekä jäsenvaltioiden viranomaisten ja asianosaisten oikeus- ja sisäasioiden virastojen välillä. Jatkossa eEDESiä varten kehitetyt tekniset komponentit voisivat kehittyä uudelleenkäytettäviksi välineiksi EU:n rajat ylittävien siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisten oikeustoimien digitalisointia varten. Tältä osin eEDESin tuleva laajuus määritetään oikeudellisten yhteistyön menettelyjen digitalisointia koskevassa lainsäädäntöehdotuksessa.