NEUVOSTON ENSIMMÄISEN KÄSITTELYN KANTA (EU) N:o 1/2012

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi kolmansien maiden kansalaisille jäsenvaltion alueella oleskelua ja työskentelyä varten myönnettävää yhdistelmälupaa koskevasta yhden hakemuksen menettelystä sekä jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevien kolmansista maista tulleiden työntekijöiden yhtäläisistä oikeuksista

Hyväksytty neuvostossa 24 päivänä marraskuuta 2011

2012/C 10 E/01

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 79 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

Sellaista yhden hakemuksen menettelyä koskevat säännökset, jonka tarkoituksena on yhdistelmälupa, joka kattaa sekä oleskelu- että työluvan yhtenä hallinnollisena asiakirjana, yksinkertaistavat ja yhdenmukaistavat omalta osaltaan jäsenvaltioissa tällä hetkellä sovellettavia sääntöjä. Useat jäsenvaltiot ovat jo yksinkertaistaneet tällä tavoin hakumenettelyä, ja tämän tuloksena menettelystä on tullut toimivampi niin maahanmuuttajien kuin näiden työnantajien kannalta samalla kun heidän oleskelunsa ja työskentelynsä laillisuuden valvonta on helpottunut.

Tätä direktiiviä ei olisi sovellettava kolmansien maiden kansalaisiin, jotka on lähetetty työhön johonkin jäsenvaltioon. Tämä ei saisi estää niitä kolmansien maiden kansalaisia, jotka oleskelevat ja työskentelevät jäsenvaltiossa laillisesti ja jotka on lähetetty työhön johonkin toiseen jäsenvaltioon, nauttimasta lähettämisen ajan edelleen alkuperäjäsenvaltion kansalaisiin nähden yhdenvertaisesta kohtelusta niiden työehtojen osalta, joihin palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16 päivänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/71/EY (4) soveltaminen ei vaikuta.

Tätä direktiiviä ei olisi sovellettava sellaisiin kolmansien maiden kansalaisiin, joille on myönnetty pääsy jonkin jäsenvaltion alueelle kausiluonteista työtä varten, koska heidän asemansa on väliaikainen.

Yhdistelmälupa olisi laadittava kolmansien maiden kansalaisten oleskeluluvan yhtenäisestä kaavasta 13 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1030/2002 (6) mukaisesti siten, että jäsenvaltiot voivat sisällyttää siihen lisätietoja erityisesti siitä, onko henkilöllä lupa työskennellä vai ei. Jäsenvaltion olisi mainittava – myös maahanmuuton valvonnan tehostamiseksi – paitsi yhdistelmäluvassa myös kaikissa myöntämässään oleskeluluvissa tiedot työskentelyluvasta riippumatta siitä, minkä tyyppisen luvan tai oleskeluun oikeuttavan asiakirjan perusteella kyseiselle kolmannen maan kansalaiselle on myönnetty pääsy kyseisen jäsenvaltion alueelle ja sen työmarkkinoille.

Kolmannen maan kansalaisen, jolla on voimassa oleva matkustusasiakirja ja jonkin Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavan jäsenvaltion myöntämä yhdistelmälupa, olisi voitava vapaasti päästä Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueelle ja liikkua siellä vapaasti enintään kolmen kuukauden ajan minkä tahansa kuuden kuukauden jakson aikana henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 (Schengenin rajasäännöstö) (7) ja tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14 päivänä kesäkuuta 1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen (8) (Schengen-yleissopimus) 21 artiklan mukaisesti.

Koska asiasta ei ole annettu horisontaalista unionin lainsäädäntöä, kolmansien maiden kansalaisten oikeudet vaihtelevat sen mukaan, missä jäsenvaltiossa he työskentelevät ja mikä on heidän kansalaisuutensa. Johdonmukaisen maahanmuuttopolitiikan edelleen kehittämiseksi, unionin kansalaisten ja jossain jäsenvaltiossa laillisesti työskentelevien kolmansien maiden kansalaisten oikeuksia koskevien erojen kaventamiseksi sekä maahanmuuttokysymyksiä koskevan voimassa olevan unionin säännöstön täydentämiseksi olisi säädettävä tiettyjen oikeuksien kokonaisuudesta jotta voidaan tarkentaa erityisesti ne osa-alueet, joilla annetaan yhdenvertainen kohtelu jäsenvaltion omille kansalaisille ja sellaisille kolmansien maiden kansalaisille, joilla ei vielä ole pitkään oleskelleen henkilön asemaa. Tällaisten säännösten tarkoituksena on luoda yhdenvertaiset vähimmäistoimintaedellytykset unionissa, tunnustaa, että tällaiset kolmansien maiden kansalaiset osallistuvat unionin talouden rakentamiseen tekemällä työtä ja maksamalla veroja, sekä rajoittaa jäsenvaltion omien kansalaisten ja kolmansien maiden kansalaisten välistä epäoikeudenmukaista kilpailua, joka aiheutuu viimeksi mainittujen mahdollisesta hyväksikäytöstä. Tässä direktiivissä olisi ’kolmannesta maasta tullut työntekijä’ määriteltävä kolmannen maan kansalaiseksi, jolle on myönnetty pääsy jonkin jäsenvaltion alueelle, joka oleskelee siellä laillisesti ja joka saa kansallisen oikeuden tai käytännön mukaisesti työskennellä siellä palkatussa työsuhteessa olevana tuossa jäsenvaltiossa, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta muissa unionin oikeuden säännöksissä olevan työsuhteen käsitteen tulkintaan.

Kaikilla jäsenvaltioissa laillisesti oleskelevilla ja työskentelevillä kolmansien maiden kansalaisilla olisi oltava ainakin yhtäläiset oikeudet, jotka perustuvat yhdenvertaiseen kohteluun isäntäjäsenvaltionsa omien kansalaisten kanssa riippumatta siitä, missä tarkoituksessa tai millä perusteella he ovat alun perin saaneet maahantuloluvan. Oikeus yhdenvertaiseen kohteluun tässä direktiivissä tarkemmin määritellyillä aloilla olisi myönnettävä paitsi sellaisille kolmansien maiden kansalaisille, joille on myönnetty pääsy johonkin jäsenvaltioon työntekoa varten, myös niille muuta tarkoitusta varten maahan päästetyille, joille on myönnetty pääsy kyseisen jäsenvaltion työmarkkinoille unionin oikeuden muiden säännösten tai kansallisen oikeuden nojalla; näihin henkilöihin kuuluvat oikeudesta perheenyhdistämiseen 22 päivänä syyskuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (9) nojalla jäsenvaltioon päästetyt kolmannesta maasta tulleen työntekijän perheenjäsenet, kolmansien maiden kansalaisten opiskelua, opiskelijavaihtoa, palkatonta harjoittelua tai vapaaehtoistyötä varten tapahtuvan maahanpääsyn edellytyksistä 13 päivänä joulukuuta 2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/114/EY (10) mukaisesti jäsenvaltion alueelle päästetyt kolmansien maiden kansalaiset sekä kolmansien maiden kansalaisten erityisestä maahanpääsymenettelystä tieteellistä tutkimusta varten 12 päivänä lokakuuta 2005 annetun neuvoston direktiivin 2005/71/EY (11) mukaisesti maahan päästetyt tutkijat.

Kolmansista maista tulleita työntekijöitä olisi kohdeltava yhdenvertaisesti sosiaaliturvan osalta. Sosiaaliturvan alat on määritelty sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 883/2004 (13) . Tämän direktiivin säännöksiä, jotka koskevat yhdenvertaista kohtelua sosiaaliturvan osalta, olisi sovellettava myös työntekijöihin, joille on myönnetty pääsy johonkin jäsenvaltioon suoraan kolmannesta maasta. Tällä direktiivillä ei kuitenkaan olisi myönnettävä kolmannesta maasta tulleille työntekijöille laajempia oikeuksia kuin ne, jotka voimassa oleva unionin oikeus jo tarjoaa sosiaaliturvan alalla jäsenvaltioiden välisen rajan ylittävässä tilanteessa oleville kolmansien maiden kansalaisille. Tällä direktiivin ei olisi myöskään myönnettävä oikeuksia unionin oikeuden soveltamisalan ulkopuolelle jäävissä tilanteissa, kuten silloin, kun on kyse kolmannessa maassa oleskelevista perheenjäsenistä. Tällä direktiivillä olisi myönnettävä oikeuksia ainoastaan niiden perheenjäsenten osalta, jotka tulevat kolmansista maista tulleiden työntekijöiden mukana oleskelemaan jäsenvaltiossa perheiden yhdistämisen perusteella, tai niihin perheenjäseniin, jotka jo oleskelevat laillisesti kyseisessä jäsenvaltiossa.

Jäsenvaltioiden olisi taattava ainakin sellaisten kolmansien maiden kansalaisten yhdenvertainen kohtelu, jotka ovat työsuhteessa tai jotka on rekisteröity työttömiksi työnhakijoiksi sen jälkeen, kun he ovat olleet työsuhteessa vähimmäisajan. Mahdolliset tämän direktiivin mukaiset rajoitukset, jotka koskevat yhdenvertaista kohtelua sosiaaliturvan alalla, eivät saisi vaikuttaa asetuksen (EY) N:o 883/2004 ja asetuksen (EY) N:o 987/2009 ulottamisesta koskemaan niitä kolmansien maiden kansalaisia, joita nämä asetukset eivät yksinomaan heidän kansalaisuutensa vuoksi vielä koske, 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1231/2010 (14) nojalla myönnettyihin oikeuksiin.

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde

1. Tässä direktiivissä säädetään

jäsenvaltion alueella laillisesti oleskelevien kolmansista maista tulleiden työntekijöiden yhtäläisistä oikeuksista riippumatta siitä, mitä tarkoitusta varten heille on alun perin myönnetty pääsy tuon jäsenvaltion alueelle, jolloin perustana on yhdenvertainen kohtelu tämän jäsenvaltion kansalaisten kanssa.

2. Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden toimivaltaan, joka koskee kolmansien maiden kansalaisten pääsyä niiden työmarkkinoille.

2 artikla

Määritelmät

Tässä direktiivissä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

3 artikla

Soveltamisala

1. Tätä direktiiviä sovelletaan:

kolmansien maiden kansalaisiin, joille on unionin tai kansallisen oikeuden mukaisesti myönnetty pääsy jäsenvaltioon muuta tarkoitusta kuin työntekoa varten, jotka saavat työskennellä ja joille on myönnetty oleskelulupa asetuksen (EY) N:o 1030/2002 mukaisesti; ja

2. Tätä direktiiviä ei sovelleta niihin kolmansien maiden kansalaisiin,

3. Jäsenvaltiot voivat päättää, että II lukua ei sovelleta kolmansien maiden kansalaisiin, joille on joko myönnetty lupa työntekoon jonkin jäsenvaltion alueella enintään kuudeksi kuukaudeksi tai joille on myönnetty pääsy jäsenvaltioon opiskelua varten.

4. Jäljempänä olevan II luvun säännöksiä ei sovelleta kolmansien maiden kansalaisiin, joilla on viisumin perusteella lupa työntekoon.

II LUKU

YHDEN HAKEMUKSEN MENETTELY JA YHDISTELMÄLUPA

4 artikla

Yhden hakemuksen menettely

1. Yhdistelmäluvan myöntämistä, muuttamista tai uusimista koskeva hakemus tehdään yhden hakemuksen menettelyä noudattaen. Jäsenvaltioiden on määritettävä, onko kolmannen maan kansalaisen vai kolmannen maan kansalaisen työnantajan tehtävä yhdistelmälupaa koskeva hakemus. Jäsenvaltiot voivat myös päättää, että hakemuksen voi tehdä jompikumpi näistä kahdesta. Jos kolmannen maan kansalaisen on tehtävä hakemus, jäsenvaltioiden on sallittava hakemuksen tekeminen kolmannesta maasta käsin tai, jos kansallisessa oikeudessa niin säädetään, sen jäsenvaltion alueella, jossa kolmannen maan kansalainen oleskelee laillisesti.

2. Jäsenvaltiot tutkivat 1 kohdan mukaisesti tehdyn hakemuksen ja tekevät päätöksen myöntää, muuttaa tai uusia yhdistelmälupa, mikäli hakija täyttää unionin tai kansallisessa oikeudessa asetetut vaatimukset. Yhdistelmäluvan myöntämistä, muuttamista tai uusimista koskeva päätös on yksi hallinnollinen asiakirja, joka sisältää sekä oleskelu- että työluvan.

3. Yhden hakemuksen menettely ei vaikuta viisumimenettelyyn, joka saattaa olla ensimmäisen alueelle pääsyn edellytyksenä.

4. Jos säädetyt edellytykset on täytetty, jäsenvaltiot myöntävät yhdistelmäluvan niille kolmansien maiden kansalaisille, jotka hakevat pääsyä jäsenvaltion alueelle, ja niille kolmansien maiden kansalaisille, joille on jo myönnetty pääsy ja jotka hakevat oleskelulupansa uusimista tai muuttamista sen jälkeen, kun tämän direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamiseksi annetut säännökset ovat tulleet voimaan.

5 artikla

Toimivaltainen viranomainen

1. Jäsenvaltioiden on nimettävä viranomainen, jolla on toimivalta ottaa hakemus vastaan ja myöntää yhdistelmälupa.

2. Toimivaltainen viranomaisen on tehtävä täydellisen hakemuksen johdosta päätös mahdollisimman pian ja joka tapauksessa viimeistään neljän kuukauden kuluessa hakemuksen tekemisestä.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua määräaikaa voidaan pidentää poikkeuksellisissa olosuhteissa, jotka liittyvät hakemuksen tutkinnan monimutkaisuuteen.

Jos päätöstä ei ole tehty tässä kohdassa säädetyssä määräajassa, tästä aiheutuvat oikeudelliset seuraukset määräytyvät kansallisen oikeuden mukaisesti.

3. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava päätöksestä hakijalle kirjallisesti asianomaisessa kansallisessa oikeudessa säädettyjen ilmoitusmenettelyjen mukaisesti.

4. Jos hakemuksen tueksi esitetyt tiedot tai asiakirjat ovat kansallisessa oikeudessa tarkemmin säädettyjen perusteiden mukaan puutteelliset, toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava hakijalle kirjallisesti, mitä lisätietoja tai asiakirjoja tarvitaan, ja sen on asetettava kohtuullinen määräaika niiden toimittamiselle. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun määräajan kuluminen keskeytyy, kunnes toimivaltainen viranomainen tai muut asiaankuuluvat viranomaiset ovat saaneet vaaditut lisätiedot. Jos lisätietoja tai -asiakirjoja ei ole toimitettu asetetussa määräajassa, toimivaltainen viranomainen voi hylätä hakemuksen.

6 artikla

Yhdistelmälupa

1. Jäsenvaltioiden on myönnettävä yhdistelmälupa käyttäen asetuksessa (EY) N:o 1030/2002 vahvistettua yhtenäistä kaavaa ja ilmoitettava työlupaa koskevat tiedot tuon asetuksen liitteessä olevan a kohdan 7.5–9 alakohdan mukaisesti.

Jäsenvaltiot voivat ilmoittaa kolmannen maan kansalaisen työsuhdetta koskevia lisätietoja (esimerkiksi työnantajan nimen ja osoitteen, työpaikan, työn laadun, työajat ja palkan) paperimuodossa tai tallentaa tällaiset tiedot sähköisessä muodossa asetuksen (EY) N:o 1030/2002 4 artiklassa ja sen liitteessä olevan a kohdan 16 alakohdassa tarkoitetuin tavoin.

2. Myöntäessään yhdistelmäluvan jäsenvaltiot eivät saa myöntää muita lupia todisteeksi hakijalla olevasta luvasta työmarkkinoille pääsyyn.

7 artikla

Muuta tarkoitusta kuin työntekoa varten myönnetyt oleskeluluvat

1. Myöntäessään asetuksen (EY) N:o 1030/2002 mukaisesti oleskelulupia jäsenvaltioiden on ilmoitettava työlupaa koskevat tiedot riippumatta siitä, minkä tyyppisestä luvasta on kyse.

Jäsenvaltiot voivat ilmoittaa kolmannen maan kansalaisen työsuhdetta koskevia lisätietoja (esimerkiksi työnantajan nimen ja osoitteen, työpaikan, työn laadun, työajat ja palkan) paperimuodossa tai tallentaa tällaiset tiedot sähköisessä muodossa asetuksen (EY) N:o 1030/2002 4 artiklassa ja sen liitteen a kohdan 16 alakohdassa tarkoitetuin tavoin.

2. Myöntäessään asetuksen (EY) N:o 1030/2002 mukaisesti oleskelulupia jäsenvaltiot eivät saa myöntää muita lupia todisteeksi hakijalla olevasta luvasta työmarkkinoille pääsyyn.

8 artikla

Menettelyä koskevat takeet

1. Jos yhdistelmäluvan myöntämistä, muuttamista tai uusimista koskeva hakemus hylätään tai yhdistelmälupa peruutetaan unionin tai kansallisessa oikeudessa säädettyjen perusteiden nojalla, tällaisen päätöksen perusteet on esitettävä kirjallisessa ilmoituksessa.

2. Yhdistelmäluvan hylkäämistä, muuttamista tai uusimista tai sen peruuttamista koskevaan päätökseen on voitava hakea muutosta oikeusteitse asianomaisessa jäsenvaltiossa kansallisen oikeuden mukaisesti. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa kirjallisessa ilmoituksessa on mainittava, missä tuomioistuimessa tai hallintoviranomaisessa asianomainen henkilö voi hakea päätökseen muutosta ja missä ajassa muutoksenhaku on tehtävä.

3. Hakemus voidaan jättää tutkimatta niiden kolmansien maiden kansalaisten lukumäärän perusteella, joille on myönnetty pääsy jäsenvaltion alueelle työntekoa varten, ja hakemus voidaan tuolla perusteella jättää käsittelemättä.

9 artikla

Tietojen saatavuus

Jäsenvaltioiden on pyynnöstä toimitettava kolmannen maan kansalaiselle ja tulevalle työnantajalle asiaankuuluvat tiedot asiakirjoista, joita täydellisen hakemukseen tekeminen edellyttää.

10 artikla

Maksut

Jäsenvaltiot voivat periä hakijoilta tarvittaessa maksuja tämän direktiivin mukaisesta hakemusten käsittelystä. Tällaisten maksujen on oltava kohtuullisia ja niiden perustana voidaan käyttää hakemusten käsittelemiseksi ja lupien myöntämiseksi tosiasiassa tarjottuja palveluja.

11 artikla

Yhdistelmäluvan tarjoamat oikeudet

Kansallisen oikeuden mukaisesti myönnetyn yhdistelmäluvan voimassaoloaikana sen haltijalla on oikeus ainakin:

III LUKU

OIKEUS YHDENVERTAISEEN KOHTELUUN

12 artikla

Oikeus yhdenvertaiseen kohteluun

1. Edellä 3 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettuja kolmansista maista tulleita työntekijöitä on kohdeltava yhdenvertaisesti oleskelujäsenvaltion kansalaisten kanssa seuraavilta osin:

sosiaaliturvan alat sellaisina kuin ne on määritelty asetuksessa (EY) N:o 883/2004;

2. Jäsenvaltiot voivat rajoittaa yhdenvertaista kohtelua, joka perustuu

Lisäksi jäsenvaltiot voivat päättää, ettei 1 kohdan e alakohtaa perhe-etuuksien osalta sovelleta kolmannen maan kansalaisiin, joilla on lupa työskennellä jäsenvaltion alueella enintään kuuden kuukauden ajan, kolmannen maan kansalaisiin, joille on myönnetty maahan pääsy opiskelua varten, tai kolmannen maan kansalaisiin, joilla on lupa työskennellä viisumin perusteella;

3. Oikeus 1 kohdassa säädettyyn yhdenvertaiseen kohteluun ei rajoita jäsenvaltion oikeutta peruuttaa tämän direktiivin nojalla myönnetty oleskelulupa, muuta tarkoitusta kuin työntekoa varten myönnetty oleskelulupa tai jokin muu lupa työskennellä jäsenvaltiossa taikka kieltäytyä uusimasta tällaista lupaa.

4. Kolmansista maista tulleet työntekijät, jotka muuttavat kolmanteen maahan, tai näiden työntekijöiden asemasta johtuvia oikeuksia hyödyntävät kolmansissa maissa asuvat heidän jälkeensä jääneet henkilöt saavat työntekijän aiempaan työskentelyyn perustuvat vanhuuteen, työkyvyttömyyteen tai kuolemaan liittyvät lakisääteiset eläkkeet, jotka on ansaittu asetuksen (EY) N:o 883/2004 3 artiklassa tarkoitetun lainsäädännön mukaisesti, samoin ehdoin ja samansuuruisina kuin kyseisen jäsenvaltion kansalaiset silloin, kun nämä muuttavat kolmanteen maahan.

IV LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

13 artikla

Suotuisammat säännökset

1. Tämä direktiivi ei estä soveltamasta suotuisampia säännöksiä, jotka sisältyvät:

2. Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen hyväksyä tai pitää voimassa säännöksiä, jotka ovat suotuisampia sen soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden kannalta.

14 artikla

Yleisölle suunnattu tiedotus

Kunkin jäsenvaltion on asetettava yleisön saataville säännöllisesti ajantasaistetut tiedot edellytyksistä, joita sovelletaan työntekoa varten tapahtuvaan kolmansien maiden kansalaisten pääsyyn sen alueelle ja siellä oleskeluun.

15 artikla

Kertomukset

1. Komissio toimittaa säännöllisin väliajoin ja ensimmäisen kerran viimeistään … päivänä … kuuta … (19) Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa ja tekee tarpeellisiksi katsomansa muutosehdotukset.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava muuttoliikkeitä ja kansainvälistä suojelua koskevista yhteisön tilastoista 11 päivänä heinäkuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 862/2007 (20) mukaisesti vuosittain ja ensimmäisen kerran viimeistään … päivänä … kuuta … (21) komissiolle tilastotiedot niiden kolmansien maiden kansalaisten lukumääristä, joille on myönnetty yhdistelmälupa edellisen kalenterivuoden aikana.

16 artikla

Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä

1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään … päivänä … kuuta … (22). Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

17 artikla

Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

18 artikla

Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.

(1) EUVL C 27, 3.2.2009, s. 114.

(2) EUVL C 257, 9.10.2008, s. 20.

(3) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 24. maaliskuuta 2011 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta, vahvistettu 24 päivänä marraskuuta 2011. Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu … (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(4) EYVL L 18, 21.1.1997, s. 1.

(5) EUVL L 16, 23.1.2004, s. 44.

(6) EYVL L 157, 15.6.2002, s. 1.

(7) EUVL L 105, 13.4.2006, s. 1.

(8) EYVL L 239, 22.9.2000, s. 19.

(9) EUVL L 251, 3.10.2003, s. 12.

(10) EUVL L 375, 23.12.2004, s. 12.

(11) EUVL L 289, 3.11.2005, s. 5.

(12) EUVL L 255, 30.9.2005, s. 22.

(13) EUVL L 166, 30.4.2004, s. 1.

(14) EUVL L 344, 29.12.2010, s. 1.

(15) EYVL L 180, 19.7.2000, s. 22.

(16) EYVL L 303, 2.12.2000, s. 16.

(17) EUVL L 158, 30.4.2004, s. 77.

(18) EUVL L 304, 30.9.2004, s. 12.

(19) Viisi vuotta tämän direktiivin voimaantulosta.

(20) EUVL L 199, 31.7.2007, s. 23.

(21) Kolme vuotta tämän direktiivin voimaantulosta.

(22) Kaksi vuotta tämän direktiivin voimaantulosta.

NEUVOSTON PERUSTELUT

I JOHDANTO

Komissio antoi 23. lokakuuta 2007 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kolmansien maiden kansalaisille jäsenvaltion alueella oleskelua ja työskentelyä varten myönnettävää yhdistelmälupaa koskevasta yhden hakemuksen menettelystä sekä jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevien kolmansista maista tulleiden työntekijöiden yhtäläisistä oikeuksista.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi ehdotusta koskevan lausuntonsa 9. heinäkuuta 2008 ja alueiden komitea 18. kesäkuuta 2008.

Euroopan parlamentti vahvisti 24. maaliskuuta 2011 ensimmäisen käsittelyn kantansa direktiivin hyväksymiseksi. Neuvosto ei voinut hyväksyä parlamentin kantaa ja vahvisti siten ensimmäisen käsittelyn kantansa 24. marraskuuta 2011 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan mukaisesti.

II EHDOTUKSEN TAVOITE

Ehdotuksen tavoitteena on ottaa käyttöön yhden hakemuksen menettely, jolla ne kolmansien maiden kansalaiset, jotka haluavat oleskella jäsenvaltion alueella työntekotarkoituksessa, voivat hankkia oleskelun ja työnteon kattavan yhdistelmäluvan; toisena tavoitteena on säätää kaikkia jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevia kolmansista maista tulleita työntekijöitä koskevista yhtäläisistä oikeuksista.

III NEUVOSTON ENSIMMÄISEN KÄSITTELYN KANNAN ERITTELY

Yleistä

Neuvottelut käytiin Haagin ohjelmaan perustuvassa toimintapoliittisessa viitekehyksessä. Tässä ohjelmassa vahvistetaan vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alan tavoitteet ja välineet vuosiksi 2005–2010, ja sitä seurasi Tukholman ohjelma, joka kattaa vuodet 2010–2014. Tukholman ohjelmassa Eurooppa-neuvosto totesi, että työperusteinen maahanmuutto voi osaltaan lisätä unionin kilpailukykyä ja talouden elinvoimaisuutta, ja rohkaisi näin ollen luomaan joustavia maahanpääsyjärjestelmiä, joissa otetaan huomioon kunkin jäsenvaltion määrittelemät painopisteet, tarpeet, luvut ja määrät. Lisäksi Eurooppa-neuvosto pyysi komissiota ja neuvostoa jatkamaan vuonna 2005 hyväksytyn laillista maahanmuuttoa koskevan toimintapoliittisen suunnitelman täytäntöönpanoa. Suunnitelmassa ehdotetaan muun muassa yleissäädöstä, jossa vahvistettaisiin yhteiset oikeudet kaikille kolmansista maista tulleille ja laillisesti jossakin jäsenvaltiossa oleskeleville työntekijöille ja jolla otettaisiin käyttöön yhden hakemuksen menettely ja yhdistetty oleskelu- ja työlupa.

Neuvosto käynnisti alkuvuodesta 2008 ehdotusta koskevat keskustelut, joissa ei kuitenkaan päästy yksimielisyyteen. Lissabonin sopimuksen voimaantulosta lähtien ehdotukseen sovelletaan tavallista lainsäätämisjärjestystä, jossa neuvosto tekee ratkaisunsa määräenemmistöllä.

Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti nämä jäsenvaltiot eivät osallistu yhdistelmälupadirektiivin hyväksymiseen, se ei sido näitä jäsenvaltioita eikä sitä sovelleta näihin jäsenvaltioihin.

Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, se ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.

Avainkysymykset

Yhteispäätösmenettelyyn sovellettavista käytännön menettelytavoista annetun yhteisen julistuksen (1) mukaisesti neuvoston, parlamentin ja komission edustajat ovat olleet yhteydessä toisiinsa, jotta ehdotuksesta päästäisiin yhteisymmärrykseen siinä vaiheessa, kun neuvosto vahvistaa ensimmäisen käsittelyn kantansa. Kummankin toimielimen kantojen yhteensovittamiseksi ja ottaen huomioon yhteydenpidon aikana saavutettu yhteisymmärrys neuvosto hyväksyy ensimmäisen käsittelyn kantansa yhdistelmälupadirektiiviin sisällyttäen komission ehdotukseen seuraavat keskeiset muutokset:

Soveltamisala (3 artikla)

Neuvosto muuttaa komission ehdotusta täsmentämällä direktiivin soveltamisalaa. Neuvosto jakaa kolmansista maista tulleet työntekijät selvyyden vuoksi kahteen ryhmään: ne kolmansien maiden kansalaiset, joilla on oleskelulupa asetuksen (EY) N:o 1030/2002 mukaisesti ja joille on myönnetty maahanpääsy muuta tarkoitusta kuin työntekoa varten, mutta joilla silti on lupa tehdä työtä, ja ne, joille on myönnetty maahanpääsy työntekoa varten. Jälkimmäiseen ryhmään kuuluvilla on tämän direktiivin nojalla oikeus yhdistelmälupaan ja yhdenvertaiseen kohteluun. Edelliseen ryhmään kuuluvilla on myös oikeus yhdenvertaiseen kohteluun, mutta heihin ei sovelleta yhden hakemuksen menettelyä. Oikeutta yhdenvertaiseen kohteluun koskevan 12 artiklan johdantovirkkeeseen on siten lisätty näitä ryhmiä koskeva viittaus.

Neuvoston kannassa on komission ehdotukseen nähden lisää direktiivin soveltamisalan ulkopuolella olevia kolmansien maiden kansalaisten ryhmiä. Koska kansainvälistä suojelua, tilapäistä suojelua tai kansallisen oikeuden mukaista suojelua saavien oikeuksia säännellään muilla unionin välineillä, näihin ryhmiin kuuluvat olisi oikeudellisen selkeyden vuoksi nimenomaisesti rajattava direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Vastaavasta syystä neuvosto rajaa merenkulkijat direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Neuvosto katsoo parhaaksi nimenomaisesti rajata myös itsenäiset ammatinharjoittajat direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, vaikka se käykin ilmi jo tässä direktiivissä käytetystä kolmannesta maasta tulleen työntekijän määritelmästä.

Neuvoston mukaan jäsenvaltioille on myös annettava mahdollisuus olla antamatta yhdistelmälupaa opiskelijoille, niille kolmansien maiden kansalaisille, joilla on lupa työntekoon jäsenvaltion alueella enintään kuuden kuukauden ajan, tai niille, joilla on lupa työntekoon viisumin perusteella. Näihin kolmansien maiden kansalaisten ryhmiin sovelletaan kuitenkin oikeutta yhdenvertaiseen kohteluun.

Hakumenettely (4, 5, 8 ja 10 artikla)

Yhdistelmälupaa koskevan hakemuksen teon osalta neuvoston ja Euroopan parlamentin välisissä epävirallisissa yhteyksissä on sovittu, että on säädettävä yksityiskohtaisemmin siitä, kuka tekee hakemuksen ja missä se tehdään. Pääsääntöisesti jäsenvaltioiden on määritettävä, tekeekö hakemuksen kolmannen maan kansalainen vai hänen työnantajansa. Poikkeuksellisesti saattaa kuitenkin esiintyä tilanteita, joissa toinenkin osapuoli voi tehdä hakemuksen.

Neuvoston kannan mukaan myös niille kolmansista maista tulleille työntekijöille, joille on myönnetty pääsy jonkin jäsenvaltion alueelle ennen tämän direktiivin voimaantuloa, olisi myönnettävä yhdistelmälupa, jos he hakevat pidennystä tai muutosta oleskelulupaansa ja jos he täyttävät direktiivissä asetetut edellytykset.

Neuvoston mukaan on syytä täsmentää, että tässä direktiivissä säädetty yhden hakemuksen menettely ei vaikuta jäsenvaltioissa mahdollisesti käytössä olevaan ensimmäistä alueelle pääsyä koskevaan viisumimenettelyyn. Lisäksi täsmennetään, että jäsenvaltiot voivat jättää hakemuksen tutkimatta jäsenvaltion alueelle päästettyjen henkilöiden lukumäärän perusteella, jolloin hakemusta ei tarvitse käsitellä.

Selkeän ja avoimen menettelyn varmistamiseksi neuvoston kantaan on lisätty vaatimus siitä, että jäsenvaltioiden on säädettävä kansallisessa oikeudessa seurauksista silloin, kun päätöstä ei ole tehty tässä direktiivissä tarkoitetussa määräajassa. Tekstiin on vastaavasti lisätty yksityiskohtaisempia menettelysääntöjä tilanteisiin, joissa hakemuksen liitteenä esitetyt tiedot tai asiakirjat ovat puutteelliset. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava hakijalle kirjallisesti, mitä lisätietoja tai asiakirjoja hänen on toimitettava, ja jäsenvaltiot voivat asettaa tätä varten kohtuullisen määräajan. Järjestelmän mahdollisen väärinkäyttämisen ehkäisemiseksi jäsenvaltiot voivat hylätä hakemuksen, jos tarvittavia tietoja ei ole toimitettu määräajassa. Sen varmistamiseksi, että päätökseen voidaan hakea muutosta oikeusteitse, neuvoston kannassa velvoitetaan jäsenvaltiot lisäksi täsmentämään, miltä tuomioistuimelta tai hallintoviranomaiselta asianomainen henkilö voi hakea muutosta kielteiseen päätökseen.

Hakemuksen käsittelystä hakijoilta perittävien maksujen osalta neuvoston kannassa noudatetaan kohtuullisuuden periaatetta, mutta jäsenvaltioiden sallitaan käyttävän maksujen perustana hakemusten käsittelemisessä ja lupien myöntämisessä tosiasiassa käytettyjä palveluja.

Yhdistelmälupa ja muuhun kuin työntekotarkoitukseen myönnetty oleskelulupa (6 ja 7 artikla)

Neuvoston ja parlamentin välisissä epävirallisissa yhteyksissä sovitun mukaisesti neuvoston kannassa jäsenvaltioilla on mahdollisuus täydentää yhdistelmälupaa ja muita tarkoituksia kuin työntekoa varten myönnettyä oleskelulupaa lisätiedoilla, jos tietoja ei pystytä sisällyttämään korttimuotoiseen oleskelulupaan tilanpuutteen vuoksi. Asianomaisen kolmannen maan kansalaisen työsuhdetta koskevat tiedot voidaan joko antaa erikseen paperimuodossa tai sisällyttää sähköisesti lupaan. Näiden tietojen tarkoituksena on ehkäistä kolmansien maiden kansalaisten hyväksikäyttöä ja torjua laitonta työntekoa.

Oikeus yhdenvertaiseen kohteluun (12 artikla)

Neuvosto muuttaa komission ehdotusta laajentamalla jäsenvaltioiden mahdollisuuksia rajoittaa kolmansista maista tulleiden työntekijöiden oikeutta yhdenvertaiseen kohteluun kansalaistensa kanssa, ottaen huomioon tässä direktiivissä esitetyn kolmannesta maasta tulleen työntekijän laajan määritelmän ja noudattaen direktiivin päätarkoitusta eli yhdenvertaisen kohtelun myöntämistä tosiasiallisesti työsuhteessa oleville kolmansista maista tulleille työntekijöille mutta ei välttämättä niille, joilla on lupa työntekoon, mutta jotka eivät ehkä ole koskaan tehneet työtä.

Lisäksi neuvoston kannassa muutetaan komission ehdotusta myöntämällä kolmansista maista tulleille työntekijöille yhdenvertainen kohtelu työolojen, yhdistymisvapauden ja veroetuuksien osalta riippumatta siitä, ovatko he työsuhteessa (jos kolmannesta maasta tulleen työntekijän katsotaan asuvan verotuksellisesti kyseisessä jäsenvaltiossa).

Neuvoston mukaan on tärkeää selkeyttää yleisenä periaatteena, ettei kolmannesta maasta tulleen työntekijän oikeus yhdenvertaiseen kohteluun sinällään rajoita jäsenvaltioiden oikeutta peruuttaa tämän direktiivin nojalla myönnetty oleskelulupa tai evätä sen uusiminen.

Koulutus ja ammatillinen koulutus

Koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen osalta neuvosto ja Euroopan parlamentti sopivat, että jäsenvaltiot voivat rajoittaa koulutukseen ja ammatilliseen koulutukseen pääsyn koskemaan vain työsuhteessa olevia sekä työsuhteessa olleita ja työttömiksi työnhakijoiksi rekisteröityjä kolmansista maista tulleita työntekijöitä. Neuvoston kannan perusteella jäsenvaltiot voivat jättää soveltamisalan ulkopuolelle myös ne kolmansista maista tulleet työntekijät, jotka ovat päässeet maahan direktiivin 2004/114/EY nojalla, koska kyseinen direktiivi koskee erityisesti niitä kolmansien maiden kansalaisia, joille on myönnetty maahanpääsy opiskelua varten. Komission ehdotuksessa poissuljetun opintotuen lisäksi neuvoston kannassa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus jättää talousarviosyistä toimeentulotuet ja -lainat tai muut tuet ja lainat soveltamisalan ulkopuolelle. Jäsenvaltiot voivat myös edellyttää, että kolmannesta maasta tullut työntekijä täyttää tietyt vaatimukset ennen kuin hän voi päästä yliopisto- ja keskiasteen jälkeiseen koulutukseen tai ammatilliseen koulutukseen. Koulutusta koskevien vaatimusten lisäksi vaatimuksiin voidaan sisällyttää kielitaitovaatimukset ja lukukausimaksujen maksaminen. Näitä vaatimuksia ei voida kuitenkaan soveltaa sellaiseen ammatilliseen koulutukseen, joka liittyy suoraan tiettyyn työllistymiseen tähtäävään toimintaan.

Sosiaaliturvan osa-alueet

Neuvosto muuttaa komission ehdotusta velvoittamalla jäsenvaltiot myöntämään sosiaaliturvan alalla yhdenvertaisen kohtelun paitsi työsuhteessa oleville myös niille, jotka ovat olleet työssä vähintään kuuden kuukauden ajan ja jotka on rekisteröity työttömiksi. Jäsenvaltioille on kuitenkin annettu mahdollisuus evätä perhe-etuudet niiltä kolmannen maan kansalaisilta, joilla on lupa työntekoon jäsenvaltion alueella enintään kuuden kuukauden ajan, joille on myönnetty maahanpääsy opiskelua varten tai joilla on lupa työntekoon viisumin perusteella. Tämä rajoitus johtuu siitä, että perhe-etuuksia pidetään useissa jäsenvaltioissa väestökehitykseen pitkällä aikavälillä vaikuttavana toimenpiteenä, joka kohdistetaan maassa pidempään asuville.

Tavarat ja palvelut sekä työvoimatoimistojen tarjoamat neuvontapalvelut

Neuvosto muuttaa komission ehdotusta antamalla jäsenvaltioille mahdollisuuden sallia tavaroiden ja palvelujen hankinta vain työsuhteessa oleville kolmansista maista tulleille työntekijöille. Lisäksi neuvoston kannan mukaan jäsenvaltiot voivat talousarviosyistä rajoittaa yleisesti asunnon saantia. Kaikille kolmansista maista tulleille työntekijöille on kuitenkin myönnettävä jäsenvaltion kansalaisten kanssa yhdenvertainen oikeus saada työvoimatoimistojen tarjoamia neuvontapalveluja.

Veroetuudet

Neuvoston kannassa täsmennetään, että kolmannesta maasta tulleelle työntekijälle myönnetään yhdenvertainen kohtelu veroetuuksien osalta, jos työntekijän katsotaan asuvan verotuksellisesti kyseisessä jäsenvaltiossa. Perheenjäsenille vaadittavien veroetuuksien osalta jäsenvaltiot voivat edellyttää, että perheenjäsenten rekisteröity tai tavanomainen asuinpaikka on asianomaisen jäsenvaltion alueella.

Lakisääteiset eläkkeet

Neuvoston kannassa selkeytetään komission ehdotusta kolmansista maista tulleiden työntekijöiden, jotka muuttavat kolmanteen maahan, tai kolmansissa maissa asuvien, heidän jälkeensä jääneiden henkilöiden yhdenvertaisesta kohtelusta lakisääteisten eläkkeiden osalta.

Raportointi (15 artikla)

Neuvoston kannassa todetaan, että tilastotiedot niiden kolmansien maiden kansalaisten lukumääristä, joille on myönnetty yhdistelmälupa, on toimitettava muuttoliikkeitä ja kansainvälistä suojelua koskevista yhteisön tilastoista annetun asetuksen (EY) N:o 862/2007 mukaisesti.

Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä (johdanto-osan 32 kappale ja 16 artikla)

Euroopan parlamentin, komission ja neuvoston hyväksyttyä selittävistä asiakirjoista annetut yhteiset poliittiset lausumat komissio lähetti neuvostolle kirjeen, jossa perusteltiin tarvetta toimittaa selittävät asiakirjat yhdistelmälupaa koskevan direktiivin tapauksessa. (2) Sen jälkeen neuvosto lisäsi uuden johdanto-osan kappaleen 32 ja muutti direktiivin asiaan kuuluvaa artiklaa.

IV PÄÄTELMÄ

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa on otettu huomioon neuvoston ja Euroopan parlamentin välillä käydyissä neuvotteluissa komission avustuksella aikaansaatu kompromissi. Pysyvien edustajien komitea vahvisti kompromissin kokouksessaan 20. heinäkuuta 2011. Euroopan parlamentin kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtaja oli sitä ennen todennut pysyvien edustajien komitean puheenjohtajalle 15. heinäkuuta 2011 osoittamassaan kirjeessä, että jos kompromissiteksti toimitetaan parlamentille neuvoston ensimmäisen käsittelyn kantana, hän suosittelee valiokuntansa jäsenille ja myöhemmin täysistunnolle, että neuvoston kanta hyväksytään tarkistuksitta parlamentin toisessa käsittelyssä, ellei kummankaan toimielimen lingvistijuristien viimeistelystä muuta johdu. Yhdistelmälupadirektiivin hyväksymisellä on direktiivin horisontaalisen luonteen vuoksi EU:n tasolla hyvin keskeinen merkitys laillisen maahanmuuton alalla.

(1) EYVL C 148, 28.5.1999, s. 1.

(2) Asiak. 16058/11 MIGR 164 SOC 917 CODEC 1815 (http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/11/st16/st16058.en11.pdf).