KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE

Kertomus tiedonannon "Kokonaisvaltaisen kumppanuussuhteen luominen Kiinan kanssa" täytäntöönpanosta

KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE

Kertomus tiedonannon "Kokonaisvaltaisen kumppanuussuhteen luominen Kiinan kanssa" täytäntöönpanosta

Tiivistelmä

Komission vuoden 1998 tiedonannon "Kokonaisvaltaisen kumppanuussuhteen luominen Kiinan kanssa" [1] päätavoitteina oli Kiinan kytkeminen läheisemmin kansainväliseen yhteisöön, Kiinan tukeminen siirtymisessä avoimeen yhteiskuntaan ja Kiinan lähentäminen maailmantalouteen.

[1] KOM(1998) 181.

Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi komissio toivoi muun muassa parantavansa poliittista vuoropuhelua, kannustavansa Kiinan kiinnostusta ASEM-prosessiin ja Aasian alueellisiin kysymyksiin sekä löytävänsä sopivat ehdot Kiinan WTO-jäsenyydelle. Komissio aikoi myös käyttää EU:n kokemusta ja asiantuntemusta Kiinan uudistusprosessin tukemiseen sekä lisätä käsiteltävien asioiden listalle ihmisoikeudet, ympäristön ja kestävän kehityksen.

Tiedonannon antamisen jälkeen EU:n ja Kiinan kumppanuus on tiivistynyt merkittävästi. Ensimmäiset EU:n ja Kiinan vuosittaiset huippukokoukset vuosina 1998 ja 1999 loivat perustan laajemmalle poliittiselle vuoropuhelulle. Samaan aikaan kokousten ja vuoropuhelun lisääntyminen kaikilla tasoilla ja lukuisilla sekä EU:ta että Kiinaa koskevilla aloilla on parantanut tiedonkulkua ja edistänyt molemminpuolista ymmärrystä.

Vuoropuhelua on laajennettu kattamaan alueellisen turvallisuuden, talous- ja kauppa-asiat sekä ihmisoikeudet. Sitä voitaisiin laajentaa edelleen, kuten vuoden 1998 tiedonannossa todettiin, kattamaan muitakin maailmanlaajuisia asioita kuten laiton maahanmuutto ja myöhemmin myös huumausaineiden kauppa, rahanpesu ja järjestäytynyt rikollisuus.

EU ja Kiina allekirjoittivat 19. toukokuuta 2000 kahdenvälisen sopimuksen, jolla valmistellaan Kiinan liittymistä Maailman kauppajärjestöön (WTO). Sitten kun Kiina liittyy WTO:hon, EU:n keskeisenä haasteena on kehittää molemminpuolisesti hyväksyttävät menetelmät sen seuraamiseksi, että Kiina noudattaa WTO-sitoumuksiaan, ja Kiinan avustamiseksi tässä asiassa. EU puuttuu jatkossakin jäljellä oleviin markkinoille pääsyn esteisiin.

EU:n yhteistyöohjelma Kiinan kanssa on laajentunut tasaisesti ja painottuu nykyisin suurelta osin kestävän kehityksen tukemiseen ja Kiinan avustamiseen sen kokonaisuudistuksessa. Ohjelman ensisijaisia tavoitteita ja sisältöä tarkistetaan jatkuvan muutoksen huomioon ottamiseksi sekä EU:n Kiinalle antaman tuen vaikutuksen ja näkyvyyden parantamiseksi.

Johdanto

Euroopan komissio antoi 25. maaliskuuta 1998 tiedonannon "Kokonaisvaltaisen kumppanuussuhteen luominen Kiinan kanssa". Euroopan unionin ministerineuvosto antoi tukensa tiedonannolle 29. kesäkuuta 1998.

Tiedonannossa esitettiin suosituksia, joilla pyrittiin parantamaan EU:n suhdetta Kiinan kansantasavaltaan, ja sen päätelmissä todettiin, että "komissio antaa neuvostolle ja Euroopan parlamentille säännöllisesti tietoja tähän tiedonantoon sisältyvien ehdotusten toteuttamista koskevasta edistyksestä".

Tämä ensimmäinen kertomus uuden Kiina-strategian täytäntöönpanosta osuu yksiin EY-Kiina-suhteiden 25-vuotispäivän kanssa. Kertomus kattaa ajanjakson maaliskuusta 1998 toukokuuhun 2000.

Kyseisen jakson aikana Kiinan viranomaiset ovat jatkaneet rakenteellisia uudistuksia ja edistäneet samalla edelleen talouskasvua. Ne ovat myös toteuttaneet toimia korruption torjumiseksi kaikilla tasoilla.

Vuonna 1999 maan BKT kasvoi 7,1 prosenttia, mikä oli vähemmän kuin muutamana edeltävänä vuonna. Maailmankaupan alalla Kiinan hallitus saavutti menestyksiä, joita olivat erityisesti EU:n ja Yhdysvaltojen kanssa tehdyt sopimukset Kiinan WTO-jäsenyyttä koskevista ehdoista. Maan sisäpolitiikan alalla valtionyritysten rakenneuudistus on pysynyt edelleen sosioekonomisen uudistusohjelman painopisteenä. Tarkasteluaikana viranomaiset ovat kohdelleet ankarasti demokraattisia toisinajattelijoita, uskonnollisia ryhmiä ja muita liikkeitä.

Suositusten täytäntöönpanoa tarkasteltaessa tässä kertomuksessa pyritään mahdollisuuksien mukaan yksilöimään keinoja kehittää EU:n ja Kiinan yhteistyökumppanuutta.

Tämän kertomukset luvut A-E vastaavat vuoden 1998 tiedonannon lukuja.

A. Kiinan kytkeminen läheisemmin kansainväliseen yhteisöön

"EU on sitoutunut Kiinan kanssa tehtävien kokonaisvaltaisten sitoumusten strategiaan. Strategia on määrä toteuttaa kehittämällä uutta ja parempaa kahdenvälistä poliittista vuoropuhelua EU:n ja Kiinan välille sekä lisäämällä Kiinan osallistumista koko maailman kannalta kiinnostaviin sekä alueellisiin että monenvälisiin aloitteisiin." KOM (1998) 181, s. 5.

A.1 EU:n ja Kiinan poliittisen vuoropuhelun parantaminen

EU:n omat mekanismit ja foorumit Kiinan kanssa käytävää poliittista vuoropuhelua varten on kehitetty vasta melko äskettäin. Poliittisen vuoropuhelun yleiset puitteet virallistettiin kirjeiden vaihdolla vuonna 1994 ja ensimmäinen EU:n ja Kiinan huippukokous järjestettiin 2. huhtikuuta 1998 Lontoossa. Se muodosti vastaeleen Kiinan kasvavalle halukkuudelle osallistua aktiivisesti maailmanpolitiikkaan. Toinen EU:n ja Kiinan huippukokous järjestettiin 21. joulukuuta 1999, jolloin puheenjohtaja Prodi vieraili Beijingissä. Huippukokoukset ovat tarjonneet lisäsysäyksen osapuolten suhteille sekä tilaisuuden vaihtaa näkemyksiä ja ottaa esille poliittisia huolenaiheita kuten ihmisoikeudet, talous- ja kauppa-asiat - WTO:hon liittyminen mukaan luettuna - sekä kahdenvälisen yhteistyön ja alueellisen kehityksen.

EU:n puheenjohtajatroikan ulkoasiainministereiden ja Kiinan ulkoasiainministerin kesken järjestettiin kokouksia syyskuussa 1998 sekä maaliskuussa ja syyskuussa 1999.

Johtavien virkamiesten kokouksia on pidetty lokakuussa 1998 sekä kesä- ja lokakuussa 1999, ja näissä yhteyksissä on ollut tilaisuus kuulla Kiinan näkemyksiä alueellisista kysymyksistä kuten ASEM-prosessista, Korean niemimaan tilanteesta, Japanista, Intian ja Pakistanin suhteista, Indonesiasta ja Itä-Timorista, Myanmarista/Burmasta ja Taiwanista.

EU-maiden suurlähettiläät Beijingissä ovat kokoontuneet kahdesti vuodessa Kiinan ulkoasiainministerin kanssa. Virallisen poliittisen vuoropuhelun lisäksi EU:n puheenjohtajatroikan suurlähettiläiden säännöllinen yhteydenpito Kiinan ulkoasiainministeriöön sekä usein toistuneet korkean tason vierailut ovat auttaneet vahvistamaan EU:n ja Kiinan poliittista vuoropuhelua. Kiinan vastaava varapääministeri Li Lanqing vieraili Euroopan komissiossa helmikuussa 1998 ja varapääministeri Wu Bangguo tammikuussa 1999. Euroopan komission puheenjohtaja Jacques Santer vieraili Kiinassa marraskuussa 1998. Kiinan pääministeri Zhu Rongji vieraili komissiossa Brysselissä 11. heinäkuuta 2000. Tämä oli ensimmäinen kerta kautta aikojen, kun Kiinan pääministeri vieraili komissiossa.

Suhteista Kiinaan vastaava Euroopan parlamentin valtuuskunta on tavannut vuosittain Kiinan kansankongressin jäseniä, ja sekä yksittäisiä Euroopan parlamentin jäseniä että parlamentin jäsenten ryhmiä on vieraillut Kiinassa. Tällaisten kontaktien kehittyminen edelleen voi olla vain hyödyksi EU:n ja Kiinan kokonaissuhteille.

Kiinan tilanne on ollut säännöllisesti asialistalla myös EU:n poliittisessa vuoropuhelussa muiden keskeisten kumppaneiden kuten Yhdysvaltojen, Kanadan, Australian, Japanin, Intian ja Venäjän kanssa.

A.2 Perustana ASEM-prosessi

EU on kannustanut Kiinan liittymistä Aasia-Eurooppa-kokousten sarjaan eli niin sanottuun ASEM-prosessiin, joka kattaa laajan joukon taloudellisia ja poliittisia aiheita. Kiina on suhtautunut yhteistyöhaluisesti ASEM-prosessiin alusta alkaen ja on ollut erityisen innokas korostamaan taloudellisia näkökohtia, varsinkin investointien edistämistä. Sen sijaan Kiina on suhtautunut varauksellisemmin keskusteluihin poliittisista aiheista. Myönteistä oli, että Kiina järjesti ASEM-prosessiin kuuluneen epävirallisen ihmisoikeuksia käsitelleen seminaarin Beijingissä kesäkuussa 1999. Samoin se on osoittanut innokasta tukea yhteistyöaloitteille tieteen ja teknologian aloilla. Se järjesti omasta aloitteestaan tiedettä ja teknologiaa käsitelleen ASEM-ministerikokouksen lokakuussa 1999 ja toimii jatkossakin edelläkävijänä tällä alalla.

Rahoitusalalla ja osana sosiaalipolitiikan uudistusprosessia Kiina on osallistunut aktiivisesti myös ASEM-rahastoon (ASEM Trust Fund) antamalla sille 500 000 Yhdysvaltain dollaria.

A.3 Maailmanlaajuisten kysymysten käsittely

Vuonna 1998 EU aloitti Kiinan kanssa asiantuntijatason vuoropuhelun asevalvonnasta ja aseiden leviämisen estämisestä. Vuoropuhelu on vielä alkuvaiheessa, mutta se on tarjonnut tilaisuuden hyödylliseen näkemysten vaihtoon täydellisestä ydinkoekiellosta tehdystä sopimuksesta, ohjusteknologian valvontajärjestelmästä, biologisista aseista, jalkaväkimiinoista, kaksikäyttötuotteiden viennistä ja Aasian turvallisuustilanteen kehityksestä. On vielä ennenaikaista arvioida, miten tärkeänä Kiina pitää tämän vuoropuhelun edistämistä, mutta se on kuitenkin osoittautunut hyödylliseksi luottamusta edistäväksi välineeksi.

EU:n pitäisi nyt tarkastella Kiinan kanssa käymänsä poliittisen vuoropuhelun laajentamista sellaisiin maailmanlaajuisiin aiheisiin kuten huumausaineiden kaupan, rahanpesun, järjestäytyneen rikollisuuden ja laittoman maahanmuuton torjumiseen, kuten komission tiedonannossa vuonna 1998 esitettiin. Kaikilla näillä aloilla unionille annettiin Amsterdamin sopimuksella uusia vastuutehtäviä. Esimerkiksi kiinalaisten turvapaikanhakijoiden asema on noussut erityiseksi huolenaiheeksi eräissä jäsenvaltioissa, ja asiasta järjestettiin tietojenvaihtoa EU:n yhteistyökumppaneiden kesken vuonna 1999. EU:n pitäisi arvioida Kiinan valmiutta tätä asiaa koskevaan vuoropuheluun ja kartoittaa yhteistyömahdollisuuksia kuten muillakin aloilla.

Kiinasta on tullut keskeinen tekijä useita maailmanlaajuisia ympäristökysymyksiä koskevassa kansainvälisessä vuoropuhelussa. Säännöllistä yhteydenpitoa esimerkiksi ilmastonmuutoksesta käydään monilla tasoilla (myös ministeritasolla) kansainvälisten kokousten yhteydessä. Kiinan myöntämät varat maassa toteutettaville toimenpiteille ilmastonmuutoksen torjumiseksi ovat kasvussa samoin kuin on Kiinan kiinnostus erityistoimiin, joilla helpotettaisiin tulevaisuudessa ilmastonmuutosta koskevan asiantuntemuksen ja siihen liittyvän teknologian siirtoa EU:sta Kiinaan. Erityisesti ilmastonmuutoksesta käytävä vuoropuhelu nousee tulevina vuosina keskeiseksi EU:n ja Kiinan suhteissa. Kahdenvälissä keskusteluissa käsitellään muitakin maailmanlaajuisia aiheita kuten biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä ja otsonikerroksen suojelua. Komissio pyrkii aktiivisesti jatkamaan näitä ja muitakin esille tulevia maailmanlaajuisia aiheita koskevaa vuoropuhelua.

A.4 Aasian alueellisia kysymyksiä koskevan vuoropuhelun tukeminen

EU osallistui ASEAN-maiden alueellisen foorumin (ARF) ministerikokouksiin Manilassa heinäkuussa 1998 ja Singaporessa heinäkuussa 1999. ARF:llä on ollut myönteinen rooli Etelä-Kiinan merta koskevassa kiistassa ja näkemysten vaihdossa alueellisista kysymyksistä kuten Korean niemimaan tilanteesta. Kiina on ollut kuitenkin vastahakoinen edistämään monenvälistä ARF-prosessia pidemmälle, vaan on korostanut perinteisesti kahdenvälistä diplomatiaa suhteissaan naapurimaihinsa Aasiassa.

Kiina korostaa säännöllisesti, ettei sen todellista vaikutusta Korean demokraattiseen kansantasavaltaan pitäisi liioitella. Se on kuitenkin edelleen Pohjois-Korean hallituksen keskeinen liittolainen ja keskustelukumppani. Tämän vuoksi Korean niemimaan tilanne on ollut keskeinen aihe EU:n ja Kiinan alueellisessa poliittisessa vuoropuhelussa. Tässä yhteydessä EU on kehottanut Kiinaa säilyttämään myönteisen roolinsa erityisesti neljän osapuolen kesken käytävissä keskusteluissa, ja molemmat osapuolet ovat vaihtaneet näkemyksiä Korean demokraattisen kansantasavallan kanssa käymästään vuoropuhelusta.

Tarkasteluaikana EU on kiinnittänyt erityistä huomiota suhteiden kehittymiseen Kiinan ja Taiwanin välillä. Heinäkuussa 1999 EU:n puheenjohtajavaltio antoi EU:n puolesta julkilausuman, jossa muistutettiin EU:n sitoutumisesta "yhden Kiinan" periaatteeseen ja korostettiin tarvetta ratkaista Taiwanin kysymys rauhanomaisesti rakentavan vuoropuhelun avulla sekä kehotettiin molempia osapuolia välttämään toimia tai julkilausumia, jotka lisäisivät jännitettä.

A.5 Hongkongin ja Macaon itsehallinnon tukeminen

Tarkasteluaikana EU on seurannut tarkkaan Hongkongin ja Macaon erityishallintoalueiden perustuslakien täytäntöönpanoa, erityisesti toimeenpano-, lainsäädäntö- ja tuomiovallan itsenäisyyden ja riippumattomuuden osalta.

EU:n sitoutuminen näiden hallinnollisten ja oikeudellisten järjestelyjen moitteettomaan toimintaan vahvistettiin selkeästi tammikuussa 1999 annetussa ensimmäisessä Hongkongin erityishallintoaluetta koskevassa komission vuosikertomuksessa, jossa keskityttiin lähinnä demokratian kehittymiseen. EU:n ja Hongkongin erityishallintoalueen tulliyhteistyösopimus, joka tuli voimaan 1. kesäkuuta 1999, on myös auttanut korostamaan Hongkongin erityishallintoalueen talouden itsenäistä toimintaa. Komission toisessa Hongkongia koskevassa vuosikertomuksessa, joka annettiin 18. toukokuuta 2000, keskityttiin Hongkongin oikeusjärjestelmään ja "yhden Kiinan mutta kahden järjestelmän" periaatteeseen. Siinä esitettiin myös huolestumista demokratisaation edistämisen hitaudesta.

Marraskuussa 1999 komissio julkisti tiedonannon "Euroopan unioni ja Macao: suhteet vuoden 2000 jälkeen". Suhteita Macaoon on vahvistettu akkreditoimalla Euroopan yhteisöön Brysselissä toimiva Macaon talous- ja kauppatoimisto ja käynnistämällä useita yhteistyöhankkeita Macaossa. EY:n ja Macaon sekakomitean kokouksia on järjestetty vuosina 1998 ja 1999, ja myös vuonna 2000 on tarkoitus järjestää tällainen kokous. EY:n ja Macaon kauppa- ja yhteistyösopimuksen määräykset pysyvät edelleen voimassa täysimääräisinä itsehallinnon loppumisen jälkeenkin.

Euroopan komissio teki 26. tammikuuta 2000 ehdotuksen neuvoston asetukseksi viisumivapaan pääsyn myöntämisestä EU:hun Hongkongin ja Macaon asukkaille.

B. Tuki Kiinan siirtymiselle oikeusvaltioon ja ihmisoikeuksien noudattamiseen perustuvaan avoimeen yhteiskuntaan

"Kiinan haasteena on nyt jatkaa talouskasvua ja säilyttää yhteiskunnallinen vakaus samalla luoden oikeusvaltioon perustuvaa avointa yhteiskuntaa. Jos Eurooppa haluaa olla mukana tässä kehityksessä, sen olisi käytettävä kaikkia mahdollisia väyliä ihmisoikeusasioiden edistämiseksi Kiinassa aktiivisella, jatkuvalla ja rakentavalla tavalla." (kuten edellä, s. 9)

B.1 Ihmisoikeuksien edistäminen avoimen keskustelun avulla

Viime vuosina taloudelliset uudistukset ja joidenkin valtion harjoittaman yhteiskunnallisen valvonnan muotojen lieventäminen ovat lisänneet yksilön itsemääräämismahdollisuuksia Kiinassa. Vuodesta 1998 alkaen on tapahtunut myönteistä kehitystä myös Kiinan osallistumisessa ihmisoikeusasioiden käsittelyyn kansainvälisellä tasolla. Tähän sisältyy YK:n ihmisoikeusvaltuutetun Mary Robinsonin vierailu Kiinaan syyskuussa 1998 ja maaliskuussa 2000, ja Kiina allekirjoitti YK:n kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien kunnioitusta koskevan sopimuksen lokakuussa 1998. (YK:n taloudellisia ja yhteiskunnallisia oikeuksia koskevan sopimuksen Kiina allekirjoitti vuotta aiemmin eli 1997).

Taloudellisten ja yhteiskunnallisten oikeuksien alalla ja oikeusvaltion vahvistamisessa on tapahtunut asteittaista edistystä, mutta kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien suhteen edistystä ei ole havaittavissa, vaan tilanne on jopa heikentynyt. Muun muassa poliittisen toisinajattelun tukahduttaminen, mielivaltaiset pidätysolosuhteet, kuolemanrangaistuksen yleisyys, etnisten vähemmistöjen tukahduttaminen - myös Tiibetissä - sekä uskonnonvapauden, yhdistymisvapauden ja sananvapauden rajoittaminen ovat edelleen EU:n keskeisiä huolenaiheita.

EU on huolissaan myös siitä, että Kiina ei noudata keskeisiä kansainvälisesti sovittuja työnormeja, jotka sisältyvät ILOn yleissopimuksiin ja ILOn julistukseen työelämän perusperiaatteista ja -oikeuksista.

Vuoropuhelua on käyty säännöllisesti vuorotellen Kiinassa ja Euroopassa (lokakuussa 1998, helmi- ja lokakuussa 1999 ja helmikuussa 2000), ja se on tarjonnut arvokkaan tilaisuuden keskustella Kiinan kanssa arkaluontoisistakin aiheista, tuoda esiin EU:n huolia, esittää näkemyksiä asianomaisille Kiinan viranomaisille ja tehdä ehdotuksia yhteistyöhankkeiksi. Tässä yhteydessä Kiinan viranomaiset ovat kertoneet, että lainsäädännön ja oikeuslaitoksen uudistamisessa on tapahtunut jonkin verran edistystä, ja ne ovat myös ilmaisseet valmiutensa puuttua kaikkiin virallisen vuoropuhelun arkaluontoisiin aiheisiin, joskaan käytännön edistys ei ole toistaiseksi vastannut lupauksia. EU on toistuvasti korostanut tarvetta tehdä vuoropuhelusta tuloshakuisempi ja liittää se paremmin Kiinan päätöksentekoon.

Kahdenvälisten välineiden kuten ihmisoikeuksia koskevan EU:n ja Kiinan vuoropuhelun lisäksi EU on käyttänyt aktiivisesti monenvälisiä foorumeita parantaakseen Kiinan ihmisoikeustilannetta. Vuosina 1998, 1999 ja 2000 EU:n jäsenvaltiot päättivät olla esittämättä tai tukematta Kiinan ihmisoikeustilannetta koskevaa päätöslauselmaa YK:n ihmisoikeuskomission (UNCHR) kokouksessa Genevessä. Vuonna 1999 UNCHR:n 55. istunnon ja uudelleen vuonna 2000 UNCHR:n 56. istunnon avajaispuheenvuorossaan EU:n puheenjohtajavaltio kuitenkin ilmaisi vakavan huolensa Kiinan ihmisoikeustilanteesta.

Tarkasteluaikana EU:n jäsenvaltioiden Beijingissä sijaitsevien ulkomaanedustustojen päälliköt ovat laatineet neljännesvuosittaisia katsauksia Kiinan ihmisoikeustilanteesta. EU kiinnittää myös aina tilaisuuden tullen huomiota Tiibetin tilanteeseen.

B.2 Ihmisoikeuksien edistäminen yhteistyön avulla

Ihmisoikeuksia koskevan EU:n ja Kiinan vuoropuhelun alusta alkaen komissio on sopinut panevansa alulle yhteistyöhankkeita, joilla on tarkoitus tukea ja täydentää vuoropuhelua ja parantaa sitä kautta pitkällä aikavälillä ihmisoikeuksien kunnioittamista käytännössä. Tähän on kuulunut esimerkiksi vammaisten oikeuksien edistäminen sekä ihmisoikeuksiin liittyvien EU:n ja Kiinan pienhankkeiden järjestelyn luominen pienimuotoisten ihmisoikeusaloitteiden tukemiseksi.

Lisäksi EU ja Kiina ovat järjestäneet useita tutkijoille ja valtiosta riippumattomille järjestöille avoimia oikeudellisia ihmisoikeusseminaareja, joilla täydennetään virallista vuoropuhelua.

EU:n ja Kiinan oikeusjärjestelmiä ja oikeuslaitoksia koskeva ohjelma, johon viitataan jäljempänä jaksossa C.2, käynnistettiin maaliskuussa 2000 ja se jatkuu ainakin neljä vuotta. Ohjelmassa korostetaan sellaisen yhteiskunnan luomista, joka perustuu vankemmin oikeusvaltioperiaatteeseen ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, levittämällä tämän käsitteen parempaa tuntemusta niiden henkilöiden keskuudessa, jotka ovat työssään läheisesti tekemisissä Kiinan oikeusjärjestelmän kanssa.

Kylähallintoa koskevalla hankkeella pyritään varmistamaan kylätasolla järjestettäviä paikallisvaaleja koskevan lainsäädännön tehokas täytäntöönpano, millä vahvistettaisiin vaalimenettelyjä ja kylien itsehallintoa. Kansainvälinen tarjousmenettely asiasta on parhaillaan vireillä.

Komissio aikoo vuonna 2000 tukea ihmisoikeuksia koskevia kursseja Hongkongin yliopistossa. Hanke perustuu Hongkongin erityishallintoalueen ainutlaatuiseen asiantuntemukseen oikeusjärjestelmien ja oikeuslaitosten alalla, ja sen yhteydessä tarjotaan ihmisoikeuksia ja oikeudellisia asioita koskevaa koulutusta aasialaisille opiskelijoille, erityisesti Kiinan kansantasavallasta.

Lähitulevaisuuden kannalta erityisen merkittävää on pyrkimys perustaa EU:n ja Kiinan asiantuntijaverkosto, jonka tarkoituksena olisi jakaa kokemuksia kahden YK:n ihmisoikeussopimuksen ratifioinnista ja täytäntöönpanosta.

C. Kiinan lähentäminen maailmantalouteen

"EU:n näkemyksen mukaan tavoitteeseen, jonka mukaan Kiinaa on avustettava niin että siitä voi tulla täysin maailmantalouteen yhdentynyt maailmanlaajuinen toimija, joka voi noudattaa yhteisiä sääntöjä, olisi pyrittävä yhdistämällä kauppaa koskevat keskustelut ja kohdennetut yhteistyöaloitteet. Tällaisella strategisella lähestymistavalla olisi pyrittävä nopeuttamaan ja vakauttamaan Kiinan yhdentymistä maailmankauppajärjestelmään tukien samalla uudistuksia, jotka ovat ratkaisevan tärkeitä Kiinan järjestelmässä menestymisen kannalta." (kuten edellä, s. 11)

C.1 Kiinan ottaminen mukaan maailmankauppajärjestelmään

EU:n osuus Kiinan kauppataseen kokonaisylijäämästä oli merkittävä ja edelleen kasvussa vuosina 1998 ja 1999. Aasian talouskriisi vaikutti Kiinan vientiin alueella, minkä vuoksi Kiina suuntasi vientiään Itä- ja Kaakkois-Aasiasta enemmän Eurooppaan. EU:n kauppavaje Kiinan kanssa kasvoi 24,4 miljardista eurosta vuonna 1998 yli 30 miljardiin euroon vuonna 1999.

Kiinan suurta kauppaylijäämää, joka heijastaa maan kokonaisviennin jatkuvaa vahvistumista, tukevat myös sitkeät Kiinan markkinoille pääsyn esteet, jotka haittaavat kauppaa ja investointeja. Esimerkiksi yksi teollisuuden suurista huolenaiheista on kansainvälisten teollis- ja tekijänoikeuksien puutteellinen kunnioittaminen Kiinassa. Näiden esteiden poistaminen on siten pysynyt EU:n ensisijaisena tavoitteena sen yrittäessä edistää Kiinan lähentymistä maailmatalouteen ja maksimoida kahdenvälisen kaupan ja taloussuhteiden molemminpuolista hyötyä. EU on pyrkinyt näihin tavoitteisiin neuvotteluissaan Kiinan liittymisestä Maailman kauppajärjestöön (WTO) sekä kahdenvälisissä kauppaa ja taloutta koskevissa neuvotteluissa.

Kiinan WTO:hon liittymistä koskevan sopimuksen neuvotteleminen on ollut EU:n kauppapoliittisen asialistan kärjessä viimeiset kaksi vuotta. Tämän vuoksi 19. toukokuuta 2000 saavutettu kahdenvälinen EU-Kiina-sopimus on merkittävä edistysaskel osapuolten kauppasuhteissa. Kiina ja Yhdysvallat pääsivät vastaavaan sopimukseen jo marraskuussa 1999, joten EU:n kanssa tehty sopimus lähes sinetöi Kiinan liittymisen WTO:hon vuoden 2001 alkupuolella. Komissio ja Kiinan viranomaiset ovat sopineet markkinoiden avaamisesta monilla aloilla asteittain niin, että täytäntöönpano tapahtuu yleensä 3-5 vuoden kuluessa.

EU:n ja Kiinan sopimus turvaa EU:n (ja muiden WTO:n jäsenmaiden) yrityksille paljon aiempaa paremman pääsyn Kiinan markkinoille. Tuontitulleja ja tullien ulkopuolisia esteitä vähennetään selvästi ja pysyvästi. WTO-jäsenyys vahvistaa ja vauhdittaa Kiinan omia pyrkimyksiä edistää maan kauppajärjestelmän avoimuutta ja hyviä kauppatapoja. WTO:n itsenäinen ja oikeudellisesti sitova riitojen ratkaisujärjestelmä auttaa molempia osapuolia ratkaisemaan kauppaan liittyvät ongelmat nopeasti ja tehokkaasti. Lyhyesti sanottuna tämä sopimus parantaa suuresti eurooppalaisten yritysten vienti-, liiketoiminta- ja investointimahdollisuuksia Kiinassa. Sen tuloksena EU ja Kiina voivat odottaa Kiinaan suuntautuvien suorien ulkomaisten investointien viimeaikaisen laskusuuntauksen kääntyvän nousuun.

Tarjoutuvien kaupallisten tilaisuuksien lisäksi WTO:hon liittyminen vaikuttaa huomattavasti talousuudistukseen ja kehitykseen Kiinassa. EU pyrki koko neuvottelujen ajan kokoamaan tukipakettia, joka edistäisi vähittäistä mutta kestävää uudistusta ja kestävää kehitystä. Kiinan liittymisen yhteydessä on ensiarvoisen tärkeää, että kaikki vaaditut kauppajärjestelmän muutokset pannaan täytäntöön sovitun aikataulun mukaan. EU on sitoutunut toimimaan yhteistyössä Kiinan kanssa, jotta siirtyminen sujuisi mahdollisimman vaivatta. Komissio jakaa Kiinan kanssa WTO:ssa hankkimansa kokemuksen ja tarjoutuu auttamaan EU-Kiina-yhteistyöohjelman avulla Kiinaa sen talouden mukauttamisessa WTO:n velvoitteisiin. Talousuudistuksen tukeminen on jo varattu yhdeksi tulevan rahoituksen kohdealaksi (ks. jäljempänä jakso C.2).

WTO:hon liittyminen antaa rakenneuudistuksille uuden sysäyksen. Maailmankauppajärjestelmään osallistuminen pakottaa kiinalaiset yritykset tehostamaan toimintaansa ja osoittamaan, että ne voivat kilpailla tasapuolisin ehdoin muun maailman kanssa. Sopimuksesta on siten hyötyä myös kiinalaisille yrityksille ja työntekijöille, kun ulkomaisten investointien määrä kasvaa ja yritykset omaksuvat uusimmat johtamiskäytännöt ja oikeudelliset rakenteet.

EU:n, Yhdysvaltojen ja Kiinan yhteiset ponnistukset nopeuttivat edistymistä liittymisneuvotteluissa vuoden 1999 aikana, minkä seurauksena Kiina ja Yhdysvallat pääsivät sopimukseen marraskuussa 1999. Tämän jälkeen EU on korostanut kahdenvälisissä neuvotteluissa omia erityisetujaan ja on pyrkinyt varmistamaan EU:n teollisuudelle tasapuoliset toimintaedellytykset Kiinassa sekä edistämään kahdenvälistä kauppaa ja investointeja.

Kiinan ja EU:n kahdenväliset kauppaneuvottelut ovat yhdessä WTO:n liittymisneuvottelujen kanssa olleet - ja ovat jatkossakin - keskeisessä asemassa molemminpuolisten huolenaiheiden ratkaisemisessa. EU-Kiina-sekakomitean 15. kokous järjestettiin kesäkuussa 1998. Sitten kun Kiina on liittynyt WTO:hon, kaupankäyntiin liittyvien ongelmien kuten sääntelyongelmien, investointiesteiden ja EU:n yritysten Kiinassa toimimiseen liittyvien liiketoimintaympäristön ongelmien ratkaisemiseen käytetään sekä kahden- että monenvälistä vuoropuhelua. Vuoropuhelu on myös tärkeä tapa seurata asioita ja keskustella näkemyseroista, jotka liittyvät Kiinan WTO-sitoumusten soveltamisalaan ja täytäntöönpanoon.

Komissio aikoo arvioida uudelleen EU-Kiina-sekakomitean puitteissa kiinalaisten yhteistyökumppaneidensa kanssa kahdenvälisen vuoropuhelun nykyisiä mekanismeja sen laajentamiseksi, tehostamiseksi ja mukauttamiseksi uusiin tehtäviin, jotka Kiinalla on edessään WTO:hon liittymisen jälkeen. Komissio harkitsee uusien vuoropuhelukanavien luomista erityisaloille kuten teollisten standardien ja varmentamismenettelyjen, terveys- ja kasviterveysasioiden, osakemarkkinoiden sääntelyn ja teollisuuden aloille. Lisäksi on aloitettu meriliikennesopimusta koskevat keskustelut, joille saatiin ministeritason tuki, kun asiasta vastaava Kiinan ministeri vieraili komissiossa heinäkuussa 1999. Samoin käynnissä on alustavia keskusteluja EU:n ja Kiinan tulliyhteistyösopimuksesta.

Lisäksi suunnitellaan neuvottelujen aloittamista sopimuksen tekemiseksi Euratomin ja Kiinan välillä ydinenergian rauhanomaisesta käytöstä, ja Kiinan viranomaisiin on otettu asiasta yhteyttä alustavasti. Tällainen sopimus vahvistaisi ydinalan pitkän aikavälin yhteistyötä EU:n ja Kiinan välillä, mikä helpottaisi nykyistä ja tulevaa kaupankäyntiä ja kannustaisi molempia osapuolia hyödyttävään tutkimukseen sekä ehkäisisi mahdollisimman hyvin ydinaseiden leviämistä ja varmistaisi korkean ydinturvallisuuden tason.

Siirtymätalouksia kuten Kiinaa koskevaa EY:n polkumyyntiasetusta muutettiin vuonna 1998 heijastamaan maan markkinalähtöisiä muutoksia. Uudessa asetuksessa otettiin käyttöön tapauskohtainen lähestymistapa, jossa markkinaympäristössä toimiville kiinalaisille viejille myönnetään markkinatalouskohtelu. Tätä uutta järjestelmää on sovellettu jo useissa tapauksissa, ja sen perusteella on myönnetty markkinatalouskohtelu joillekin kiinalaisille yrityksille. Jatkossa markkinatalouskohtelusta pääsee hyötymään yhä useampia kiinalaisia yrityksiä, kun Kiinan markkinatalousolosuhteita koskeva lainsäädäntö kehittyy ja tietoisuus olennaisista vaatimuksista lisääntyy.

Kiinaa koskeva EY:n määrällisten rajoitusten järjestelmä vapautettiin osittain vuonna 1998. EU:n kiintiöitä ei poistettu vuonna 1999 EU:n yritysten asianomaisilla aloilla vallinneen tilanteen vuoksi ja koska Kiinan kiintiöjärjestelmän vapauttamisessa ei tapahtunut edistystä. Molemminpuolinen määrällisten rajoitusten asteittainen poistaminen on nyt tarkoitus ottaa osaksi Kiinan WTO:hon liittymistä koskevaa kokonaisratkaisua, jonka mukaan molemmat osapuolet poistavat kiintiönsä vuoteen 2005 mennessä.

EU on kehittänyt myös kattavaa investointien edistämisstrategiaa ja yritysten yhteistyötä Kiinassa tukeakseen markkinoille pääsyä koskevan strategian täytäntöönpanoa, jolla pyritään poistamaan kaupankäynnin ja Kiinan markkinoille suuntautuvien investointien esteitä.

Euroopan yhteisön investointikumppanit-ohjelmalla (ECIP), joka päättyi vuonna 1999, pyrittiin edistämään eurooppalaisten pk-yritysten osallistumista kehittyville markkinoille, ja ohjelma saavuttikin suuren menestyksen Kiinassa. Vuoden 1998 lopussa 16 prosenttia kaikista ECIP:n rahoittamista aloitteista liittyi Kiinaan, ja ne johtivat yli 60 yhteisyrityksen perustamiseen. Asia Invest -ohjelmassa pyritään löytämään investointitilaisuuksia ja yhteistyökumppaneita Aasiasta, ja sekin on kehittynyt Kiinassa lupaavasti.

Komissio ja Kiinan kansainvälistä kauppaa edistävä neuvosto käynnistivät vuonna 1998 EU:n ja Kiinan yritysten vuoropuhelun, jonka tarkoituksena on kehittää yhteyksiä Euroopan ja Kiinan yritysmaailman välille. Tämän epävirallisen prosessin odotetaan laajentuvan edelleen, ja uusi neuvottelutilaisuus on tarkoitus järjestää 23. lokakuuta 2000 Beijingissä samaan aikaan kuin EU:n ja Kiinan vuosittainen huippukokous.

Useiden vuosien valmistelun jälkeen komission lähetystö Beijingissä ja paikalla toimivat eurooppalaiset yritykset käynnistivät lokakuussa 1999 EU:n kauppakamarin toiminnan Beijingissä. Tämä korostaa ponnistuksia markkinoille pääsyn esteiden määrittämiseksi ja poistamiseksi ja edistää eurooppalaisten yritysten läsnäoloa Kiinassa. Kauppakamari rahoittaa itse toimintansa ja sillä on jo yli 180 jäsenyritystä.

C.2 Talous- ja sosiaaliuudistuksen tukeminen

Talous- ja sosiaaliuudistuksen tukeminen on ollut ensisijainen tavoite tarkastelujaksolla. Kiinan odotettu liittyminen WTO:hon kiihdyttää uudistusvauhtia. EU:n yhteistyötoimilla tarjotaan jatkossakin ensiarvoisen tärkeää asiantuntemusta aloilla, joilla sitä eniten kaivataan.

Seuraavien hankkeiden tavoitteet liittyvät WTO:hon, ja niihin on käytettävissä yhteensä 22 miljoonaa euroa:

* Tänä syksynä alkavassa WTO:hon liittymistä tukevassa ohjelmassa koulutetaan kiinalaisia virkamiehiä, jotka vastaavat WTO-sitoumusten täytäntöönpanosta monilla eri aloilla.

* Vuoden lopulla käynnistetään laaja-alainen aloite, jolla tuetaan rahoituspalvelualan uudistamista ja uudelleenjärjestelyä.

* Parhaillaan on jo käynnissä hanke, joka koskee tilastojen keräämistä ja laatimista.

* Lähiaikoina saadaan päätökseen ohjelma, jolla edistetään avoimien ja syrjimättömien julkisia hankintoja koskevien puitteiden kehittämistä.

* Meneillään on jo useita eri hankkeita, joilla tuetaan nykyaikaisen ja tehokkaan järjestelmän luomista teollis- ja tekijänoikeuksien suojelemiseksi.

Vuosina 1998 ja 1999 EU:n ja Kiinan yhteistyössä keskityttiin selkeästi komission vuoden 1998 tiedonannossa esitettyihin ensisijaisiin tavoitteisiin eli talous- ja sosiaaliuudistuksen tukemiseen Kiinan kokonaiskehityksen edistämiseksi.

Lokakuussa 1998 allekirjoitettiin EU:n ja Kiinan oikeusjärjestelmiä ja oikeuslaitoksia koskevan ohjelman rahoitussopimus. Ohjelma käynnistettiin maaliskuussa 2000, ja siihen sisältyy oikeuden alalla toimivien kiinalaisten koulutusta ja tietoisuuden lisäämistä. Ohjelman yhteydessä koulutetaan valikoituja asianajajia, tuomareita ja syyttäjiä Euroopan oikeuskäytäntöjen keskeisillä aloilla. Auttamalla kehittämään luotettavan, avoimen ja ennakoitavan oikeusjärjestelmän sekä tehokkaan ja oikeudenmukaisen oikeuslaitoksen, johon on helppo turvautua, ohjelma tukee siirtymistä yhteiskuntaan, joka perustuu aiempaa tiukemmin ihmisoikeuksien kunnioittamiseen. Samoin sillä parannetaan ilmapiiriä eurooppalaisten yritysten liiketoiminnalle ja investoinneille Kiinassa.

Kiinan henkilöstöresurssien kehittämisen tehostamiseksi ja henkilöstövaihdon kehittämiseksi Euroopan komissio käynnisti vuonna 1998 Junior Managers -ohjelman, jossa nuoria eurooppalaisia johtajia lähetetään Kiinaan. Se perusti myös EU:n ja Kiinan ammattikoulutusohjelman, jolla pyritään tarjoamaan kohdealueille parempia ammattikoulutuspalveluja. Vuonna 1999 avattiin Kiinan ja Euroopan kansainvälisen kauppakorkeakoulun (CEIBS) uusi kampusalue ja käynnistettiin uusi vaihe oppilaitoksen kehittämisessä komission ja Shanghain kaupungin tuella. CEIBS tunnustetaan nykyisin yhdeksi Aasian johtavista kauppakorkeakouluista.

Vuonna 1998 komissio ja akateemiset järjestöt perustivat Euroopan ja Kiinan akateemisen verkoston (ECAN) edistämään vuorovaikutusta EU:n poliittisten päätöksentekijöiden ja akateemisen yhteisön välillä aihekohtaisten seminaarien ja vuosittaisten konferenssien avulla.

Vuonna 1999 komissio käynnisti laajamittaisen viisivuotisen EU:n ja Kiinan välisen apurahahankkeen (EU-China Scholarship 2000), jonka ansiosta lukuvuodesta 2000 alkaen kaksi tuhatta kiinalaista jatko-opiskelijaa pääsee opiskelemaan Euroopan yliopistoihin (esimerkiksi taloustieteitä, Eurooppa-opintoja sekä teknisiä ja luonnontieteitä).

Samoin vuonna 1999 Kiinan uudistusprosessin uusimpiin huolenaiheisiin ja keskeisiin haasteisiin vastaamiseksi komissio alkoi määritellä hankkeita, joilla pyritään jakamaan Kiinan kanssa kokemuksia valtionyritysten uudistamisesta ja lievittämään siitä aiheutuvia sivuvaikutuksia (työttömyyden hallinta ja sosiaalisen turvaverkon luominen).

Joulukuussa 1998 allekirjoitettu tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskeva sopimus laajensi EU:n ja Kiinan yhteistyötä tällä alalla. Sopimus tuli voimaan joulukuussa 1999, ja sen odotetaan mahdollistavan yhteisen tutkimuksen hyvin monilla eri aloilla osana EU:n viidettä tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen (TTK) puiteohjelmaa. Sen ansiosta kiinalaiset tutkijat voivat osallistua omarahoitteisesti EU:n aihekohtaisiin TTK-ohjelmiin teollisuuteen liittyvillä korkean teknologian aloilla. Sopimus tarjoaa myös eurooppalaisille tutkijoille mahdollisuuden osallistua omarahoitteisesti Kiinan TTK-ohjelmiin.

Kiinan kanssa tehty tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskeva sopimus täydentää meneillään olevia, vuonna 1999 käynnistetystä EU:n INCO-ohjelmasta erikseen tuettavia yhteisiä tutkimushankkeita. Ohjelmassa keskitytään kestävään kehitykseen sekä Kiinan tarpeisiin maatalouden kehityksen ja terveydenhuollon aloilla, jotka ovat keskeisiä tekijöitä talous- ja sosiaaliuudistuksen kannalta. Samoin INCO-ohjelman puitteissa komissio tuki vuonna 1998 Kiinan ja Euroopan bioteknologiaverkoston luomista (aiemman Kiinan ja Euroopan bioteknologiakeskuksen tilalle) joustavana välineenä yhteistyön edistämiseksi tällä keskeisellä alalla.

Ympäristö on ollut yksi Euroopan komission ensisijaisista yhteistyön painopisteistä kahtena viime vuonna. Komission tuki taloudellista suunnittelua ja ympäristönsuojelua koskevalle Kiinan valtioneuvoston ohjelmalle aloitettiin vuonna 1998, ja siihen ovat osallistuneet eri alojen asiantuntijat, hallintoviranomaiset ja teollisuus EU:ssa. Ohjelman tulosten on määrä olla käytettävissä maaliskuussa 2001, ja niiden odotetaan vaikuttavan muuhunkin komission yhteistyöhön Kiinan kanssa. Komissio on tukenut Kiinassa myös ympäristökasvatusta koskevaa televisiohanketta, jossa televisiota käytetään ympäristökasvatuksen levittämiseen maassa.

Ottaen huomioon ympäristölle annettu painotus erityisesti ympäristöteollisuuden kehittämistä koskevassa 10. viisivuotissuunnitelmassa (2001-2005) EU:n ja Kiinan välisten tärkeiden yhteistyömahdollisuuksien (ja tulevaisuudessa myös kaupallisten mahdollisuuksien) kehittämiseen on runsaasti tilaisuuksia tulevina vuosina.

Syyskuusta 1999 alkaen eurooppalaiset asiantuntijat ovat avustaneet Liaoningin maakuntaa suuressa yhdistetyssä ympäristönsuojeluhankkeessa, johon sisältyy energianhallinta ja energiatehokkuuden parantaminen. Energia on ollut keskeisellä sijalla myös Synergia-ohjelmasta rahoitetuissa koulutusjaksoissa. Tämän järjestelyn yhteydessä koulutustoimiin on osallistunut yli 500 kiinalaista kahden viime vuoden aikana.

EU:n ja Kiinan asiantuntijat toteuttivat yhdessä vuonna 1998 Kiinan viranomaisten pyynnöstä perusteellisen selvityksen Kiinan kansantasavallan energiapolitiikasta ja sen rakenteesta. Selvitys auttaa Kiinaa määrittelemään energiapolitiikkansa ensisijaiset tavoitteet 10. viisivuotissuunnitelmassa jaksolla 2001-2005. Brysselissä maaliskuussa 1999 järjestettyyn kolmanteen EU:n ja Kiinan energiayhteistyökonferenssiin osallistui runsaasti Kiinan edustajia, ja konferenssissa keskusteltiin muun muassa selvityksen tuloksista. Tämän myötä energia-asiat voidaan liittää tiiviimmin osaksi EU:n ja Kiinan ympäristöyhteistyötä. Beijingissä maaliskuussa 2000 järjestetyssä EY:n ja Kiinan energiatyöryhmän 4. kokouksessa keskusteltiin lähinnä painopistealoista, jotka voitaisiin sisällyttää mahdolliseen uuteen EY:n ja Kiinan energia-/ympäristöohjelmaan, johon osallistuisivat kaikki asianomaiset Kiinan julkiset elimet. Parhaillaan selvitetään, miten pitkälle EU:n ja Kiinan yhteistyö voisi ulottua sellaisissa keskeisissä asioissa kuten hiilen puhtaampi käyttö, energiatehokkuus ja uusiutuvien energialähteiden käytön edistäminen.

Komission yhteisellä tulkkaus- ja konferenssipalvelulla on kiinan kielen tulkkien koulutusohjelma, jonka yhteydessä on edelleen kahden viime vuoden aikana koulutettu nuoria kiinalaisia tulkkeja/virkamiehiä ulkoasiainministeriöstä sekä kaupan ja talousyhteistyön ministeriöstä samoin kuin esimerkiksi pankeista, tullilaitoksesta ja yliopistoista.

Kuten aikaisemminkin, komissio on jatkanut tuen antamista pienimuotoisille kehitysapuhankkeille, joita valtiosta riippumattomat järjestöt ovat käynnistäneet koulutuksen ja terveydenhuollon aloilla. EU:n tuki valtiosta riippumattomille järjestöille tukee jo itsessään kansalaisyhteiskunnan vahvistamista.

Kiina on kehitysmaaksi ainutlaatuinen. Se on saanut nauttia ennennäkemättömän korkeasta talouskasvusta, joka tuonut vaurautta monille alueille. Jotkin sisämaan alueet ovat kuitenkin jääneet jälkeen kasvussa. Tilanteen korjaamiseksi Kiina on perustanut köyhyyden lievittämiseen tähtäävän kansallisen ohjelman ja on alkanut kannustaa kotimaisia ja ulkomaisia sijoittajia sijoittamaan maan köyhempiin läntisiin maakuntiin. Lisäksi Kiina on ryhtynyt antamaan kehitysapua muille Aasian maille.

EU:n antamassa tuessa keskitytään edelleen Kiinan suuriin sosioekonomisiin uudistuksiin. Tällä alalla EU:n tuella voidaan saavuttaa suurin mahdollinen lisäarvo ja auttaa sitä kautta Kiinan omia ponnistuksia köyhyyden vähentämiseksi, mikä vastaa EU:n sitoutumista maailmanlaajuiseen köyhyyden lievittämiseen.

D. Euroopan rahoituksen lisääminen

"Yksi tämän tiedonannon keskeisistä sanomista on, että EU:n rahoittamat yhteistyöohjelmat on kytkettävä läheisemmin EU:n laajempaan Kiinan-politiikkaan. EU:n olisi käytettävä tilaisuutta hyväkseen ja tuettava politiikkojaan konkreettisin tukihankkein aina kun mahdollista olipa kyse sitten ihmisoikeusvuoropuhelusta, WTO:n jäsenyysneuvotteluista tai Kiinan talouskehitystä koskevista kysymyksistä." (kuten edellä, s. 22)

Komission talousarvio yhteistyöhön Kiinan kanssa (budjettikohdat B7-300, B7-301 ja B7-707) oli 65 miljoonaa euroa vuodessa vuosina 1998 ja 1999. Tämä on varsin vaatimaton määrä ottaen huomioon Kiinan koko ja mahdollisten yhteistyöalojen runsaslukuisuus. Komissio on kuitenkin keskittänyt rahoituksensa rajoitetumpaan määrään hankkeita, jotka liittyvät suoraan Kiinan uudistusprosessiin, sekä aloille, joilla EU:n toiminta on tehokkainta ja näkyvintä ja voi tuottaa eniten lisäarvoa. Toimien keskittäminen on keskeistä kriittisen massan saavuttamiseksi tulevissa EU:n hankkeissa, toimeenpanovalmiuksien säilyttämiseksi ja ohjelmien täytäntöönpanossa nykyisin esiintyvien viivästysten poistamiseksi (liitteessä 1 esitetään EU:n Kiinalle vuosina 1998 ja 1999 antamaan tukeen liittyvien maksujen ja maksusitoumusten määrät).

Pienten ja lyhytkestoisten aloitteiden helpottamiseksi ja kannustamiseksi perustettiin vuonna 1998 EU:n ja Kiinan pienhankeohjelma. Sen toiminnasta on vastannut hajautetusti komission lähetystö Beijingissä, se on mahdollistanut vastaamisen rahoituspyyntöihin nopeasti, ja ohjelmasta on tuettu 23:a hanketta. Ohjelman jatkamista tarkastellaan parhaillaan.

Komissio on kuullut EU:n jäsenvaltioita ennen kaikkien suurten yhteistyöhankkeiden käynnistämistä. Se on pyrkinyt mahdollisuuksien mukaan yhteisvaikutukseen jäsenvaltioiden omien aloitteiden kanssa sekä Brysselissä että Beijingissä. Tämän tuloksena monet EU:n hankkeet ovat tiiviisti yhteydessä jäsenvaltioiden toteuttamiin hankkeisiin. Lisäksi komissio rahoittaa jäsenvaltioiden ja Kiinan kanssa ASEM-rahastoa. Komissio on myös luonut säännöllisiä yhteyksiä Euroopan investointipankkiin (EIP), Maailmanpankkiin ja YK:n kehitysohjelmaan (UNDP). Komissio on toiminut UNDP:n kanssa yhteistyössä kahdessa hankkeessa ja harkitsee parhaillaan yhteistä aloitetta Maailmanpankin kanssa. Kiinan ulkomaankaupasta ja talousyhteistyöstä vastaava ministeriö on toiminut aiempien vuosien tapaan kumppaniorganisaationa kaiken EU:n ja Kiinan välisen yhteistyön suunnittelussa ja päätöksenteossa.

Sekä vuonna 1998 että 1999 komissio osallistui hätäapuun lukuisille luonnonkatastrofien uhreille esimerkiksi Hubein maakunnassa tapahtuneen maanjäristyksen, monia maakuntia kohdanneiden rankkasateiden ja Tiibetin lumimyrskyjen seurauksena. Suurin osa avustusvaroista jaettiin valtiosta riippumattomien järjestöjen kuten Punaisen Ristin, Lääkärit ilman rajoja- ja Pelastakaa lapset -järjestöjen kautta. ECHO on hallinnoinut useita EU:n humanitaarisen avun hankkeita, joiden arvo on yhteensä 1,1 miljoonaa euroa.

EU:n ja Kiinan kahdenvälisen yhteistyöohjelman lisäksi Kiina hyötyy EU:n alueellisista yhteistyöhankkeista Aasiassa.

E. Euroopan unionin profiilin nostaminen Kiinassa

"Näkyvyyden lisääminen antaa EU:lle uutta painoarvoa sen toimiessa Kiinan kanssa." (s. 24)

Komissio on tehnyt kahtena viime vuonna merkittäviä ponnistuksia EU:n näkyvyyden lisäämiseksi Kiinassa edelleen.

EU:n ja Kiinan korkea-asteen koulutusta koskeva ohjelma (EU-China Higher Education Programme), joka keskittyy lähinnä sellaisiin keskuksiin ja opettajiin, jotka järjestävät Eurooppa-opintoja Kiinassa, on tarjonnut yli 400:lle Kiinan eri yliopistoissa työskentelevälle tutkijalle ja opettajalle koulutusta EU:n politiikassa, taloudessa ja oikeudessa.

Komissio ja sen lähetystö Beijingissä ovat järjestäneet useita aloitteita, joilla pyritään levittämään tietoja eurosta, esimerkkinä tärkeä seminaari "Euro ja Kiina 2000-luvulla", joka järjestettiin Beijingissä viime vuoden joulukuussa.

EU:n ja Kiinan pienhankeohjelman yhteydessä on toteutettu menestyksellisesti esimerkiksi radio-ohjelma Lähellä Eurooppaa ja tiedotusseminaari EU ja Kiina yhteistyökumppaneina kehityksessä.

Komission lähetystö Beijingissä on oman Internet-sivustonsa lisäksi käynnistänyt kuukausittaisen yhteistyötiedotteen. Tämän vuoden tammikuussa se hyväksyi myös yhtenäisen yhteistyötunnuksen, jonka ansiosta EU:n Kiinassa tukemat hankkeet on helpompi tunnistaa.

Päätelmät ja suositukset

Tämä kertomus osoittaa, että vaikka EU:n ja Kiinan suhteet ovat kehittyneet hyvin merkittävästi kahden viime vuoden aikana, suhteiden kehittämisessä edelleen on vielä paljon mahdollisuuksia.

Kun tarkastellaan Kiinan väistämätöntä liittymistä WTO:hon, EU:n on arvioitava, miten se vaikuttaa osapuolten kauppasuhteisiin. Kiina tarvitsee apua voidakseen täyttää WTO-sitoumuksensa. Komissio jatkaa uusien yhteydenpitokanavien luomista Kiinan viranomaisiin seuratakseen Kiinan WTO-sitoumusten täyttämistä ja havaitakseen tapaukset, joissa Kiinalla on vaikeuksia näiden velvoitteiden noudattamisessa. Täytäntöönpanon tulisi tapahtua yhteistyön eikä vastakkainasettelun hengessä, ja siihen on saatava tiiviimmin mukaan Euroopan liike-elämän edustajia, jotka pystyvät parhaiten arvioimaan, täyttääkö Kiina velvoitteensa vai ei. EU voi pyrkiä auttamaan Kiinaa ongelmien ratkaisemisessa kohdennetulla teknisellä avulla ja tehostamalla sääntelyä koskevaa vuoropuhelua keskeisillä aloilla.

EU on edelleen sitoutunut tukemaan Kiinan kokonaisuudistusta yhteistyöohjelmansa avulla. Kiinan liittyminen WTO:hon lisää painetta uudistuksiin ja siten nopeuttaa niitä, mikä puolestaan vaikuttaa EU:n avun tarpeeseen.

Kiinan kohtaamien haasteiden suuruuden vuoksi komission on myös määriteltävä tarkemmin ne alat, jotka voivat hyötyä eniten EU:n yhteistyöstä. On kuitenkin selvää, että painopisteisiin kuuluvat sosioekonominen uudistus, henkilöstöresurssien kehittäminen, koulutus, ympäristö sekä ihmisoikeuksien ja oikeusvaltioperiaatteen edistäminen. Komissio keskittyy kestävää kehitystä tukeviin hankkeisiin sovituilla painopistealoilla, mutta EU toimii jatkossakin joustavasti ja on valmis sopeutumaan uusiin haasteisiin ja muuttuviin tilanteisiin sitä mukaa kuin sellaisia ilmenee. Maailmanlaajuista köyhyyden vähentämistä koskevan, EU:n sovitun toimintalinjan mukaisesti komissio pitää uusia yhteistyöhankkeita suunnitellessaan mielessä, että 11,5 prosenttia Kiinan väestöstä elää edelleen absoluuttisessa köyhyydessä alle yhden Yhdysvaltain dollarin päivätuloilla.

Äskettäin hyväksytyn Euroopan yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan mukaisesti EU pyrkii myös parantamaan sovittujen hankkeiden toteutusta.

Nyt on aika tarkastella vuoropuhelun ulottamista aloille, joilla - kuten vuoden 1998 tiedonannossa esitettiin - on sekä EU:n että Kiinan etujen mukaista vaihtaa näkemyksiä ja työskennellä yhdessä. Näihin aloihin kuuluvat esimerkiksi taistelu huumausaineiden kauppaa, järjestäytynyttä rikollisuutta, rahanpesua ja laitonta maahanmuuttoa vastaan. Nämä maailmanlaajuisesti merkittävät asiat ovat olleet pitkään EU:n huolena. Ne nousevat yhä suuremmaksi huolenaiheeksi myös Kiinalle, varsinkin kun Kiinan johtajat tiedostavat kunnolla näiden ilmiöiden aiheuttamat haasteet yhteiskunnan vakaudelle. Jotkin näistä asioista voitaisiin jäsenvaltioiden kanssa käytävien alustavien keskustelujen perusteella sisällyttää EU:n ja Kiinan poliittisen vuoropuhelun tulevien kokousten asialistalle, myös seuraavan EU-Kiina-huippukokouksen, joka on määrä järjestää 23. lokakuuta 2000.

Tietoja EY:n ja Kiinan yhteistyöhankkeista, budjettikohdat B7-300 ja 301

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>