Lausunto aiheesta vihreä kirja, Tekijänoikeus ja lähioikeudet tietoyhteiskunnassa (96/C 97/03)

Euroopan komissio päätti 27. heinäkuuta 1995 ETY-sopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta vihreä kirja, Tekijänoikeus ja muut lähioikeudet tietoyhteiskunnassa.

Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto hyväksyi lausuntonsa 10. tammikuuta 1996. Esittelijänä oli Robert J. Moreland.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 31. tammikuuta ja 1. helmikuuta 1996 pidetyssä 332. täysistunnossaan (tammikuun 31. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1. Komission asiakirja

1.1. Vihreä kirja on luonteeltaan neuvotteleva. Siinä käsitellään yhteisön mahdollisia yhtenäistämistoimia, mikä saattaa tulla ajankohtaiseksi "tiedon valtatien" kehittymisen myötä.

1.2. Tiedon valtatiellä tarkoitetaan digitaalisessa muodossa olevien teoksien ja tiedon esittämistä, näyttämistä, levittämistä, vaihtamista ja tallentamista tietoverkoissa. Tiedon, kulttuuriteosten ja viihteen välittäminen tässä muodossa tulee yhä tärkeämmäksi, kun tietoa ja kulttuurimateriaalia voidaan siirtää digitaalisesti enemmän kuin koskaan aikaisemmin.

1.3. Asiakirjassa pyydetään palautetta tiettyihin oikeudellisiin kysymyksiin, joita herää kehittyneen teknologian leviämisen myötä.

2. Komission yleisluontoiset kysymykset

2.1. Komissio esittää ensin muutaman yleisluontoisen ennakkokysymyksen. Niitä ovat:

2.1.1. Millä tasolla henkistä omaisuutta tulisi käsitellä tietoyhteiskunnassa, kansallisella, yhteisön, vai kansainvälisellä tasolla?

2.1.2. Vaatiiko multimediatuotteiden olemassaolo (esim. CD-ROM) erityislainsäädäntöä, jossa otetaan huomioon kulttuuriperinnön säilyttäminen?

2.1.3. Miten tiedon valtatiellä tarjolla olevien teosten tekijänoikeuksien ja niiden lähioikeuksien taloudellinen kokonaisarvo pitäisi mitata?

2.1.4. Onko tarpeen hankkia tarkoin määriteltyä taloudellista tai tilastollista tietoa, joka koskee tiedon valtatiellä tapahtuvaa toimintaa ja sen avulla levitettävien tuotteiden ja palvelujen sisältämän henkisen omaisuuden suojelun taloudellisia seurauksia varsinkin pk-yrityksille ja työllisyydelle?

2.2. Tämän jälkeen vihreässä kirjassa käsitellään eräitä erityisaiheita ja otetaan esille tiettyjä aiheita kysymyksen muodossa.

3. Komission erityiskysymykset

3.1. Oikeus henkiseen omaisuuteen on alueellista, ja on vaikeata arvioida, milloin sitä loukataan. Komissio pyytää ottamaan kantaa siihen, voitaisiinko ongelma ratkaista "tiettyjen satelliitin välityksellä tapahtuvaan yleisradiointiin ja kaapeleitse tapahtuvaan edelleen lähettämiseen sovellettavien tekijänoikeutta sekä lähioikeuksia koskevien sääntöjen yhtyeensovittamisesta annetun direktiivin (kaapeli- ja satelliittidirektiivin) suuntaviivoja myötäilevän "alkuperämaa"-säännön avulla. Toisin sanoen valtio, jossa kyseisen materiaalin lähettäminen tapahtuu, säätelisi koko tapahtumaa.

3.2. Kannanottoja pyydetään kysymykseen oikeuksien kansainvälisestä raukeamisesta (oikeudesta tuoda EU:iin tuotteita, jotka on tuotu markkinoille henkisen omaisuuden oikeudenhaltijan suostumuksella levitettäväksi EU:n ulkopuolella).

3.3. Vihreässä kirjassa esitetään myös kysymys, onko teosten saattaminen digitaaliseen muotoon jäljentämistä ja onko sen tekeminen ilman oikeuden haltijan lupaa tekijänoikeusrikkomus.

3.4. Komissio pyytää kannanottoja yksityiseen käyttöön tarkoitetuista lähetyksistä ja siitä, milloin lähetyksiä tulisi pitää suurelle yleisölle tarkoitettuina.

3.5. Komissio kysyy, pitäisikö tekijänoikeuksien haltijalla olla tietty digitaalisen levityksen valvontaa koskeva oikeus.

3.6. Digitaalinen radiolähetys mahdollistaa useamman äänen ja kuvan puolesta korkealaatuisen ohjelman lähettämisen samalla aaltopituudella ja huomattavasti nykyistä useampia rajat ylittäviä lähetyksiä. Useammassa lähetyksessä on enemmän kopioitavaa. Komissio tiedustelee, pitäisikö esittäjillä ja muilla "vastaavien oikeuksien" haltijoilla olla yksinoikeus estää esityksiensä tms. lähettäminen.

3.7. Tekijän moraalisia oikeuksia ovat, että teos tunnustetaan hänen tekemäkseen, että teosta ei muuteta ilman hänen suostumustaan eikä kohdella halventavasti. Komissio pyytää kannanottoja siihen, pitäisikö moraalisia oikeuksia koskevaa lainsäädäntöä yhtenäistää yhteisön tasolla, voitaisiinko digitalointiin annettua lupaa pitää luopumisena moraalisista oikeuksista, pitäisikö tekijöiden ja julkaisijoiden välillä olla kollektiivisia sopimuksia, jotka koskevat moraalisia oikeuksia.

3.8. Komissio esittää myös oikeuksien käyttöön liittyviä kysymyksiä; erityisesti se kysyy, pitäisikö multimediatuotteita koskevien oikeuksien selvittely hoitaa keskitetysti ja pitäisikö yhteisön luoda säännöt näiden asioiden keskitettyä hallintoa varten.

4. Yleistä

4.1. Komitea on tyytyväinen, että aiheesta on kirjoitettu vihreä kirja, erityisesti siksi, että teknologian nopea kehitys merkitsee sitä säätelevän lainsäädännön jatkuvaa uudelleenarviointia.

4.2. Tietoyhteiskunnassa kansainvälinen taso on pidemmän päälle soveliain henkistä omaisuutta koskevien kysymysten käsittelyyn: tietoyhteiskunta vähentää kansallisten rajojen merkitystä. Siksi ainakin alaa koskevien aloitteiden pitäisi lähteä yhteisön eikä kansalliselta tasolta. On korostettava, että EU:n asemasta on sovittava yhteisesti. Tämä tulee olemaan erityisen tärkeää Yhdysvaltain hallituksen uudessa valkoisessa kirjassaan aiheesta tekemien johtopäätösten valossa.

4.3. Vaikka komissiota on syytä onnitella lainsäädännöstä, jolle se tähän mennessä on onnistunut saamaan neuvoston hyväksynnän, prosessi on hidas ja monimutkainen ja siinä tulee ottaa huomioon sekä kansallinen että eurooppalainen kulttuuri. On tärkeää, että tärkeysjärjestys perustuu niiden ongelmien ratkaisemiseen, jotka vahingoittavat eniten Euroopan teollisuutta ja EU:n mahdollisuuksia käyttää hyväksi kulttuuriperintöään kilpailussa muun maailman kanssa, ja selkeisiin ongelmiin, jotka liittyvät kaupan rajoituksiin yhtenäismarkkinoilla.

4.4. Komitean mielestä tärkeimpiä ovat seuraavat seikat (vihreässä kirjassa mainitussa järjestyksessä):

4.4.1. sen määrittäminen, mitkä lait koskevat rajat ylittäviä tapahtumia yhteisön sisällä sekä jäsenmaiden ja kolmansien maiden välillä,

4.4.2. oikeuksien raukeamista koskevan lain yhteensovittaminen,

4.4.3. sen varmistaminen, että jäljentämistä koskeviin oikeuksiin kuuluva digitalisoinnin rajoittaminen saa täyden suojan,

4.4.4. jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteensovittaminen siltä osin kuin kyse on ajankohdasta, jolloin tiedon valtaväylälle levitetyt teokset ovat suuren yleisön saatavissa,

4.4.5. yhteisön jäsenmaiden moraalisia tekijänoikeuksia koskevan, hyvin vaihtelevan lainsäädännön yhteensovittaminen.

4.5. Näitä tarpeita ratkaistaessa on otettava huomioon "tekijöiden", tuottajien ja kuluttajien intressien tasapaino.

5. Erityistä

5.1. Yleiset kysymykset

5.1.1. Millä tasolla henkistä omaisuutta tulisi käsitellä tietoyhteiskunnassa, kansallisella, yhteisön vai kansainvälisellä tasolla? Henkistä omaisuutta koskevia kysymyksiä tulisi tietoyhteiskunnassa käsitellä kansainvälisellä tasolla (ks. yllä, yleishuomiot).

5.1.2. Tietokantojen lakisuojadirektiivin avulla suojataan suurin osa multimediatuotteista riittävän hyvin. Lisäksi EU:n tasolla tarvitaan moraalisia oikeuksia koskevaa vahvaa lainsäädäntöä.

5.1.3. Komitea uskoo, että tiedon valtatiellä saatavilla olevien teosten tekijänoikeuksien ja niiden lähioikeuksien kokonaistaloudellista arvoa on vaikea mitata. Pieniin ja keskikokoisiin yrityksiin kohdistuvien vaikutusten osalta komitea uskoo, että ohjelmistodirektiivi pitää pienen kehittäjän oikeudet tasapainossa suuremman yrityksen oikeuksien kanssa. Tässä asiassa olisi ehkä kehitettävä jotakin samantapaista. Joissakin tapauksissa täydellisen kiellon ja luvanvaraisuuden välinen tasapaino on rikottava. Komitea on myös sitä mieltä, että tekijänoikeuslain työllisyysvaikutusta ei pidä aliarvioida, ja siksi henkiseen omaisuuteen olisi kiinnitettävä erityistä huomiota EU:n tasolla.

5.2. Erityiskysymyksiä

5.2.1. Sovellettava lainsäädäntö

Komitea yhtyy periaatteessa komission ehdotukseen, että eri maiden välisen runsaan tiedonsiirron aiheuttamat ongelmat voitaisiin ratkaista "alkuperämaa"-säännöksellä, joka myötäilee kaapeli- ja satelliittidirektiivin suuntaviivoja. Olisi kuitenkin pidettävä huoli siitä, että teoksia ei levitetä niistä jäsenmaista, joissa suoja tai toimeenpanokyky on huonompi. On tarkoituksenmukaista, että sen maan laki, jossa palvelin tai muu teoksen levityskanava sijaitsee, hallinnoi teoksen lukemista palvelimeen ja sen levitystä palvelimesta. Kyseisen säännöksen on varmistettava, että oikeudenhaltijalla on oikeus toimeenpanna oikeutensa alueella, johon keskusmuistiin lukeminen tapahtuu. EU:n tasolla on myös tarpeen sovittaa yhteen sekä vahvistaa ja harjoittaa toimeenpanosäännöksiä.

5.2.2. Oikeuksien raukeaminen

Kyseessä on monimutkainen asia. Peruskysymys on, kuuluuko sähköinen tai fyysinen yhteisön ulkopuolelta tapahtuva, henkistä omaisuutta koskevia oikeuksia sisältävä tuonti henkisen omaisuuden oikeudenhaltijan valvonnan piiriin tullessaan yhteisön alueelle. Tämä riippuu suojatun teoksen tai teoksen kaltaisen tuotteen käyttötavasta. Yhteisön nykyisen lainsäädännön mukaan oikeuksien raukeamisperiaate koskee vain fyysisiä tuotteita, muttei niiden levitystä elektronisessa muodossa. Tästä seuraa, että henkisen omaisuuden tekijänoikeuksien haltija säilyttäisi valvontaoikeutensa yhteisön ulkopuolelta tulevan sähköisen tuonnin ja jatkolevityksen suhteen. Komitea on yleisesti ottaen sitä mieltä, että saman tulisi koskea myös fyysisten teosten ja muun suojatun materiaalin tuontia yhteisöön. Mutta periaate voi vaihdella silloin kun kolmannen valtion tarjoama suoja henkiseen omaisuuteen perustuvalle oikeudelle on riittävä ja henkisen omaisuuden oikeudenhaltija on antanut valtuutuksen tuotteiden levittämiseen sähköisessä muodossa. Kyseisissä rajoitetuissa tapauksissa henkisen omaisuuden oikeudenhaltijalla ei tulisi automaattisesti olla oikeutta rajoittaa tuontia unionin alueelle. Esimerkkinä tällaisesta rajoitetusta tapauksesta mainittakoon yleinen tapa lukea tiedostoja ja asiakirjoja Yhdysvalloissa sijaitsevasta palvelimesta jossakin EU:n jäsenvaltiossa sijaitsevaan tietokoneeseen. Käytännössä tätä toimintaa on mahdotonta valvoa. Komitean mielestä näissä oloissa on oikeutettua, että EU:n jäsenvaltiossa sijaitsevalla keskusmuistiin lukijalla olisi täysin samat oikeudet ei enempää eikä vähempää kuin Yhdysvalloissa sijaitsevalla keskusmuistiin lukijalla.

5.2.3. Digitalointi

Komissio kysyy, onko teosten saattaminen digitaaliseen muotoon jäljentämistä ja tapahtuuko tekijänoikeusrikkomus, jos se tehdään ilman oikeuksien haltijan lupaa. Teoksen digitalointi (pysyvästi tai tilapäisesti) on aivan yhtä lailla jäljentämistä kuin mikä muu tahansa kopiointi, ja sitä pitäisi käsitellä periaatteessa samalla tavalla. Mikäli tämä ei ole jäsenmaiden yhteinen periaate, on ryhdyttävä harmonisointitoimiin, jotta siitä tulee yhteinen periaate. Toinen, samansukuinen ongelma on, pitäisikö tekijänoikeuksien haltijan digitalointia koskevan oikeuden olla oikeus kieltää luvaton digitalointi, vai tulisiko sen olla yksinkertaisesti oikeus saada korvaus digitaloinnista, jolle annettaisiin lupa sillä edellytyksellä, että korvaus maksetaan. Kun pidetään selvänä, että digitalointi ei eroa muusta jäljentämisestä, komitea ei näe mitään syytä poiketa siitä perusperiaatteesta, että tekijänoikeuksien haltijalla tulisi olla oikeus kieltää digitalointi.

5.2.4. Kopiointi yksityistarkoituksiin

Vaikka kopiointia yksityistarkoituksiin ei tulisi sallia automaattisesti, olisi ensisijaisesti varmistettava, että luvaton jäljentäminen kaupallisiin tarkoituksiin kielletään selkeästi. Erikoishuomion ansaitsee kopiointi tieteellisiin ja opetustarkoituksiin. Mitä yksityiseen, ei-kaupalliseen jäljentämiseen tulee, etusija olisi annettava asioille, joilla on selkeästi vahingollinen vaikutus tekijänoikeuksiin.

5.2.5. Tekninen suoja

Kysymys kuuluu, pitäisikö jäsenvaltioiden laatia säännös, joka takaa kopiointia vastaan suojaavien teknisten järjestelmien noudattamisen. Kysymys jakautuu kahteen osaan: pitäisikö valmistajien olla velvollisia yhdistämään teknisiä suojatoimia laitteisiinsa ja pitäisikö tuota teknistä suojelua kiertävien laitteistojen tuottamisen ja myymisen vastata teknisen suojelun alaisten tuotteiden tekijänoikeuden ja muiden lähioikeuksien loukkaamista.

5.2.6. Digitaalinen yleisradiointi

Yllä kohdassa 5.2.3 esitetyissä periaatteissa annetaan ymmärtää, että "samantapaisten oikeuksien" haltijoilla tulisi periaatteessa olla yksinoikeudet, ei pelkästään oikeus kohtuulliseen korvaukseen ja että tässä suhteessa ei pitäisi tehdä eroa analogisen ja digitaalisen levityksen välillä.

5.2.7. Digitaalinen levitys- tai siirto-oikeus

Komissio esittää myös kysymyksen, onko tarkoituksenmukaista laajentaa vuokrausoikeusdirektiiviä koskemaan paikasta toiseen tapahtuvaa sähköistä siirtoa. Komitean mielestä tämä ei ole tarkoituksenmukaista; laajennus olisi keinotekoista (termin mielekkäässä merkityksessä siirto ei ole vuokrausta) sekä tarpeetonta (vuokrausoikeus otettiin käyttöön osittain korvaamaan oikeudenhaltijan teoksen fyysisiä kopioita koskevien oikeuksien raukeamista, ja kuten edellä on mainittu, sähköisiä siirtoja koskevien oikeuksen täydellinen raukeaminen ei ole tarkoituksenmukaista). Komitean mielestä oikeudenhaltijan yksinoikeuden tulisi kuitenkin kattaa siirto, mukaan lukien yksinoikeus toimittaa teos suuren yleisön saataville. Yksinkertainen tapa voisi olla varmistaa, että oikeus estää paikasta toiseen tapahtuva siirto olisi osa oikeutta estää jäljentäminen. Yhdysvaltain hallituksen valkoisessa kirjassaan puoltama vaihtoehto olisi luoda siirtoa koskeva yksinoikeus osana levitysoikeutta. Ensiksi mainittu tapa on yksinkertaisempi.

5.2.8. Moraaliset oikeudet

Moraaliset oikeudet ovat tärkeät tekijälle. Teosten lisääntynyt liikenne rajojen yli tarkoittaa, että yhtenäistämisen tarve on suurempi kuin ennen. Digitaalisten teosten muokkaamisen helppous merkitsee komitean mielestä, että on tarpeen luoda vahvat moraaliset oikeudet, niiden tulisi olla vähintään Bernin yleissopimuksen tasoa. Selvissä tapauksissa tulisi kuitenkin sallia luopuminen kyseisten oikeuksien käytöstä.

5.2.9. Oikeuksien hallinnointi

Vihreässä kirjassa esitetään myös kysymys oikeuksien hankkimisesta ja hallinnoinnista ja suojelun teknisistä järjestelmistä sekä kysytään erityisesti, pitäisikö multimediatuotteiden oikeuksien selvittelyyn luoda keskitetty toimintamalli ja pitäisikö yhteisön laatia säännöt näiden toimintamallien keskitetylle hallinnolle. Komitean mielestä on ennenaikaista suunnitella keskitettyä hallintoa tällä tavalla. Jos tekijät haluavat luoda kollektiivisen lupajärjestelyn oikeuksiaan varten, ei ole mitään syytä olettaa, etteivät he liittyisi yhteen ilman EU:n tason väliintuloa, kuten ennenkin tapahtui jäsenvaltioissa.

5.3. Muut seikat - tietokoneen luomat teokset

Komitea on viitannut kyseiseen ongelmaan aikaisemmissa lausunnoissaan (esim. lausunnossaan tietokoneohjelmien oikeudellisesta suojasta annetun direktiivin 91/250/ETY luonnoksesta). Vihreä kirja ei käsittele tietokoneiden luomien teosten suojaamista. Ne ovat teoksia, jotka tietokoneohjelma on itse luonut. Teknologisen kehityksen myötä noiden ohjelmien määrä on lisääntynyt ja laatu parantunut. Komitean mielestä asiaa pitäisi käsitellä uudelleen. Komitea on tyytyväinen komission aikomuksesta tarkastella ongelmaa edelleen.

Bryssel, 31. tammikuuta 1996.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Carlos FERRER