EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 08.12.1997 
KOM(97) 673 lopull. 
KOMISSION TOINEN KER TOMU S 
PERINTEISTEN OMIEN VAROJEN 
TARKASTUSJÄRJESTELMÄN TOIMINNASTA 
(VUODET 1993-1996) 
(Neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 18 artiklan 5 kohta) 

CO 
Sisällysluettelo 
JOHDANTO 1 
1. OIKEUDELLINEN KEHYS 2 
1.1 "Omista varoista" tehty päätös 2 
1.2 Soveltamisesta annettu asetus 2 
1.3 Tarkastuksista annettu asetus 3 
2. TARKASTUSJÄRJESTELMÄN TOIMINTA YHTEISÖN TASOLLA 3 
2.1 Lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten valvonta 5 
2.2 Asiakirjojen tarkastukset 6 
2.3 Jäsenvaltioiden tarkastusten seuranta 7 
2.4 Jäsenvaltioissa paikalla tehdyt tarkastukset 7 
3. KOMISSION PAIKALLA TEKEMÄT TARKASTUKSET VUOSINA 1993 -1996 9 
3.1 Paikalla tehtäviä tarkastuksia koskevat menettelyt ja tarkastusten kulku 9 
3.2 Yhteenveto tarkastustoiminnan tärkeimmistä tuloksista 11 
1.2.1 Huomautukset jotka koskevat laajoja toimintahäiriöitä 11 
3.2.2 Säännösten virheellistä soveltamista koskevat yksittäiset huomautukset 15 
3.2.3 Eräiden menettelyjen verrattain tyydyttävä toiminta 16 
3.3. Komission tarkastustoimien seuraukset 16 
3.3.1 Sää ntelyä koskevat seuraukset 17 
3.3.2 Ki rja npitoa koskevat seuraukset 18 
3.4 Muiden tarkastusmuotojen tulokset 19 
3.4.1 Varat, joita ei ole asetettu komission käyttöön 19 
3.4.2 Petoksiin ja säännönvastaisuuksiin liittyvän perinteisten omien 
varojen perinnän valvonta 20 
4. TARKASTUSJÄRJESTELMÄN TOIMINNAN ARVIOINTI 21 
4.1 Perinteisten omien varojen perintäjärjestelmän ja sen valvonnan kehitys 21 
4.2 Yleinen arviointi ja päätelmät 24 
4.2.1 Tarkastusten tarpeellisuus ja niistä saatava hyöty 24 
4.2.2. Tavaroiden tuominen unionin ulkorajojen yli ja niiden tullioikeudellinen asema 24 
5. LIITE 27 
JOHDANTO 
Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen N:o 88/376/ETY/Euratom 
soveltamisesta 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, 
Euratom) N:o 1552/89' (jäljempänä "asetus") 18 artiklan 5 kohdan mukaanyhteisön 
omien varojen tarkastusjärjestelmän toiminnasta on laadittava kolmen vuoden välein 
kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 
Vuosia 1989 - 1992 koskeva ensimmäinen kertomus toimitettiin budjettivallan käyttäjälle 
4. tammikuuta 19942. Tässä toisessa kertomuksessa analysoidaan ja arvioidaan yleisesti 
perinteisten omien varojen tarkastusjärjestelmän toimintaa vuoden 1993 tammikuusta 
vuoden 1996 joulukuuhun saakka. Jotta voitaisiin antaa kokonaiskuva useiden vuosien 
aikana toteutetuista tarkastuksista erityisesti sisäisen jalostuksen, yleisten 
tullietuusjärjestelmien ja yhteisön ulkoisen passituksen alalla, kertomukseen päätettiin 
sisällyttää myös vuonna 1996 tehtyjen tarkastusten tulokset ja kertoa eri tapausten 
seurannasta vuoden 1997 helmikuun loppuun saakka. 
Kertomuksessa kuvaillaan aluksi toiminnan tavoitetta ja käsiteltäviä asioita sekä esitetään 
tarkastuksiin liittyvien yksityiskohtaisten sääntöjen oikeudellinen kehys. Toisessa osassa 
kerrotaan tarkastusjärjestelmän tosiasiallisesta toiminnasta yhteisön tasolla ensimmäisen 
kertomuksen laatimisen jälkeen tarkoituksenmukaisesti muutettuna. 
Kertomuksen kolmannessa osassa komissio esittää yhteenvedon tarkastelujakson aikana 
paikalla tehdyistä tarkastuksista, niihin liittyvistä menettelyistä ja niiden tuloksista. 
Lisäksi siinä selvitetään näihin tarkastuksiin liittyvän lainsäädännön ja kirjanpidon 
seurantaa sekä muiden tarkastusmuotojen tuloksia. 
Neljännessä osassa kuvaillaan tarkastusjärjestelmän nykyistä kehitystä 
kokonaisuudessaan ja arvioidaan sen toimintaa. Tässä osassa tarkastellaan myös 
mahdollisuuksia toteuttaa tarkastuksia, joista ei ilmoiteta ennakolta 
(yllätystarkastukset) jäsenvaltioiden hallintoelimissä3 ja arvioidaan Euroopan parlamentin 
pyynnöstä4 tavaroiden tuontia unionin ulkorajojen yli ja niiden tullioikeudellista asemaa 
unionin ulkoisella rajalla alalla. 
Kertomusta on täydennetty asetuksen N:o 1552/89 17 artiklan 2 kohdan soveltamista 
koskevalla liitteellä. 
1 EYVL N:oL 155,7.6.1989, s. 1. 
2 Asiakirja KOM(93) 691 lopullinen 
3 Asetuksen N:o 1552/89 muuttamisesta annetun neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 1355/96 (EYVL N:o L 185, 
1.7.1988, s. 24) hyväksymisen yhteydessä tehdyn komission sitoumuksen mukaisesti. 
4 Parlamentti esitti tätä asiaa koskevan pyynnön varainhoitovuoden 1994 talousarvion toteuttamista koskevan 
vastuuvapauden myöntämisen yhteydessä. 
-2-
I. OIKEUDELLINEN KEHYS 
LI "Omista varoista" tehty päätös 
Vuosien 1988 - 1994 aikana 24 päivänä kesäkuuta 1988 tehty neuvoston päätös N:o 
88/376/ETY, Euratom muodosti yhteisöjen omia varoja koskevan järjestelmän 
oikeusperustan. Mainitun päätöksen 2 artiklan 1 kohdassa määritellään yhteisön 
talousarvioon otettavat omat varat. Perinteisiä omia varoja ovat seuraavista lähteistä 
kertyvät tulot: 
a) maksut, palkkiot, lisä- tai tasausmaksut, lisäsummat tai -osat ja muut maksut, jotka 
yhteisöjen toimielimet ovat vahvistaneet tai vahvistavat muiden kuin jäsenvaltioiden 
kanssa käytävälle kaupalle osana yhteistä maatalouspolitiikkaa, sekä maksut, joista 
on määrätty sokerialan yhteisessä markkinajärjestelyssä, 
b) yhteisestä tullitariffista ja muista tulleista kertyvät maksut, jotka yhteisöjen 
toimielimet ovat vahvistaneet tai vahvistavat muiden kuin jäsenvaltioiden kanssa 
käytävälle kaupalle, sekä Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen 
soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden tullimaksut. 
Omia varoja koskevan järjestelmän oikeusperustan on muodostanut 1 tammikuuta 1995 
alkaen 31 päivänä lokakuuta 1994 tehty neuvoston päätös N:o 94/728/EY, Euratom5, 
jolla korvattiin edellä mainittu 24 päivänä kesäkuuta 1988 tehty päätös. 
1.2 Soveltamisesta annettu asetus 
Päätöksen N:o 88/376/ETY soveltamista koskeva oikeudellinen järjestelmä luotiin 
asetuksella N:o 1552/89, jossa vahvistettiin omien varojen toteamista koskeva periaate (2 
artikla), näiden varojen ottamista kirjanpitoon koskevat säännöt (6 artiklan 2 kohta) sekä 
niiden asettaminen komission käyttöön (10 artikla). 
Tämä asetus sisältää lisäksi säädöksiä, jotka koskevat jäsenvaltioiden velvollisuutta 
ilmoittaa komissiolle havaitsemansa petokset tai säännönvastaisuudet havaittuihin 
tapauksiin liittyvän perinnän seurannan lujittamiseksi (6 artiklan 3 kohdan viimeinen 
virke). Asetuksessa säädetään myös komission käyttöön asettamista koskevista 
vapautuksista (17 artiklan 2 kohta), tarkastuksista (18 artiklan 2 ja 3 kohta) sekä omia 
varoja käsittelevästä neuvoa-antavasta komiteasta (20 artikla)6. 
Heinäkuussa 1996 tehtiin tätä asetusta koskeva merkittävä muutos. Mainitun muutoksen 
tarkoitus oli: 
täsmentää ja selventää tiettyjä rahoitusta ja kirjanpitoa koskevia säädöksiä, erityisesti 
sokerista saatavien varojen toteamisen ja käyttöön asettamisen edellytyksiä (nämä 
varat merkitään asetuksen N:o 1552/89 6 artiklan 2 kohdan a alakohdassa 
tarkoitettuun kirjanpitoon A) sekä perinteisten omien varojen toteamisajankohtaa 
erityisesti kiistanalaisten tapausten yhteydessä, 
yksinkertaistaa ja keventää tiettyjä kirjanpitomenettelyjä ja 
lujittaa petosten vastaisia toimia ja komission keinoja valvoa niitä. 
5 EYVL N :oL 293,12.11.1994, s. 9 
6 Neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 1355/96, joka annettiin 13 päivänä kesäkuuta 1996 ja tuli voimaan 14.7.1996 
-3-
1.3 liukastuksista annettu asetus 
Komission valtuuttamien virkamiesten toimivallan ja velvollisuuksien määrittämisestä 
21 päivänä tammikuuta 1974 annettua neuvoston asetusta (ETY, Euratom, EHTY) 
N:o 165/747 (jäljempänä "asetus N.o 165/74") sovelletaan yhdessä jäsenvaltioiden 
hallintoelinten kanssa tehtyjen tarkastusten yhteydessä8. 
Nämä täydentävät tarkastukset koskevat perinteisten omien varojen toteamista, niiden 
ottamista kirjanpitoon ja varojen käyttöön asettamista. Komission valtuuttamia 
virkamiehiä koskee salassapitovelvollisuus ja niillä on myös muita tutkintavaltuuksien 
käyttöön liittyviä velvollisuuksia. 
2. TARKASTUSJÄRJESTELMÄIN TOIMINTA YHTEISÖN TASOLLA 
Komissio valvoo perinteisiä omia varoja koskevaa järjestelmää monilla eri tavoilla: 
komissio (talousarvioista vastaava pääosasto) tekee tulojen hyväksyjän ominaisuudessa 
omia tarkastuksiaan, ja lisäksi valvotaan yhteisön saatavien perintää 
(varainhoitoasetuksen 29 artiklan 3 kohdan mukainen varainhoidon valvojan kertomus) 
ja yhteisön taloudellisten etujen turvaamista (petostenvastaisen koordinaatioyksikön 
UCLAFin vuosikertomus petosten vastaisista toimista). 
Komission on lisäksi vastattava tilintarkastustuomioistuimen huomautuksiin, jotka 
koskevat perustamissopimuksen 188 a - 188 c artiklan perusteella toteutettuja 
tarkastuksia, sekä Euroopan parlamentin talousarvion toteuttamista koskevan 
vastuuvapausmenettelyn yhteydessä esittämiin vaatimuksiin ja toteutettava niitä koskevia 
toimenpiteitä. 
Perinteisten omien varojen perimisestä vastaavat jäsenvaltiot, joiden on huolehdittava 
varojen toteamisesta, niiden ottamisesta kirjanpitoon ja käyttöön asettamisesta. Komissio 
on vastuussa budjettivallan käyttäjälle perinteisten omien varojen hallinnoinnista ja 
valvoo yhteisön säännöstön tarkoituksenmukaista soveltamista. Tämä jäsenvaltioiden ja 
komission tehtävien täydentävyys johtuu Euroopan unionin toimielinten nykyisestä 
tehtävien jaosta. 
Tässä yhteydessä komissio toteuttaa tulojen hyväksyjänä9 kolmenlaista valvontaa 
jäsenvaltioiden tekemien tarkastusten lisäksi. Kyse on erityisesti. 
• lainsäädännön ja hallinnollisten määräysten valvonnasta, 
• asiakirjojen tarkastamisesta, 
• jäsenvaltioissa paikalla toteutetuista tarkastuksista. 
' EYVL N :oL 20, 24.1.1977, s. 1. 
x Sovellettaessa asetuksen N :o 1552/89 18 artiklan 2 kohtaa. 
9 Komission tarkastukset ovat vain osa yhteisön toimielinten toteuttamia tarkastuksia. Tilintarkastustuomioistuimella on 
nimittäin toimivaltaa tällä alalla ja myös Euroopan parlamentti voi harjoittaa tarkastustoimintaa. 
Asetuksessa N:o 1552/89 tarkoitettu omien varojen yhteisön tason tarkastusjärjestelmä, 
jota komissio tulojen hyväksyjänä toteuttaa, voidaan esittää yksinkertaistettuna 
seuraavalla tavalla: 
Lainsäädännön 
valvonta Perinteisten omien varojen toteamiseen, perimiseen ja 
käyttöön asettamiseen liittyvien jäsenvaltioiden säännösten 
analysointi (4 artiklan 1 kohdan b alakohta) 
Asiakirjojen 
tarkastukset Katsausten/kerto­
musten analysointi 
Erityistapausten 
analysointi Kirjanpitoon 
merkittävät 
tiedot Kuukausikatsaus 
A kirjanpito 
(6 artiklan 2 
kohta)** 
Neljäimesvuosikat 
-sans B kirjanpito 
(6 artiklan 2 
kohta")** 
Yhteenvetotili 
todetuista maksuista 
vuosikertomuksen 
yhteydessä (7 artikla) 
Puolivuosikertomus* jäsenvaltioiden 
tarkastusten tuloksista (17 artiklan 3 
kohta) 
Vapautukset käyttöön asettamisesta 
ylivoimaisen esteen vuoksi tai 
erityistapauksissa, jos kyseiset 
rahamäärät ylittävät 10 000 ecua. 
(17 artiklan 2 kohta) 
Petokset ja säännönvastaisuudet, 
jotka koskevat yli 10 000 ecun 
suuruista summaa (5 artiklan 3 
kohdan toinen virke) 
Jäsenvaltioissa 
paikalla tehdyt 
tarkastukset Täydentävät tarkastukset 
(18 artiklan 2 kohta) 
Paikalla toteutetut 
(18 artiklan 3 kohta) tarkastukset 
Asetuksen N.o 1355/96 voimaantulon jälkeen laadittu vuosikertomus 14.7.1996 alkaen. 
Asetuksen N:o 1355/96 voimaantulon jälkeen 6 artiklan 3 kohta. 
Asetuksen N:o 1355/96 voimaantulon jälkeen 6 artiklan 4 kohta. 
Komission suorittamien erityyppisten tarkastusten lukumäärä ei ole verrattavissa 
tullitoimenpiteiden kokonaismäärän kanssa (useita miljoonia tapahtumia vuosittain10). 
Tarkastusten edustavuus ei perustu niiden lukumäärään vaan niiden sisältöön. Kuten 
erityisesti jäljempänä esiteltyjen tarkastusten seurausten pohjalta voidaan todeta, 
tarkastustoiminta, joka pakosta perustuu otantoihin, ei rajoitu ainoastaan yksittäisten 
tapahtumien tutkimiseen, vaan sillä on myös kahdella tavalla laajempi ulottuvuus: 
- kansallisten tullijärjestelmien taso, ilmoitukset kansallisille viranomaisille havaituista 
poikkeavuuksista ja kehoitukset suorittaa tarvittavat korjaukset niihin järjestelmiin ja 
käytäntöihin, jotka eivät ole koko yhteisön alueelle annettujen ohjeiden mukaisia; 
- yhteisön taso, horisontaaliset analyysit siitä, kuinka eri hallintoviranomaiset soveltavat 
menettelyjä koskevaa lainsäädäntöä sekä eriasteiset muutokset yhteisön 
lainsäädäntöön. 
Perinteisten omien varojen tarkastusjärjestelmä perustuu pitkälti kolmen eri 
tarkastusmuodon yhteisvaikutukseen: paikallisten järjestelmien tarkastus, systemaattinen 
vuorovaikutus kansallisten hallintojen kanssa, säädännäisten määräysten sekä 
kirjanpitomääräysten tarkastelu. Tähän kokonaisuuteen komissio on yhteistyössä jäsen 
valtioiden kanssa lisäämässä yhteisön tasolla määritellyt riskianalyysitekniikat. Niiden 
avulla voidaan paremmin suunnata ja koordinoida tarkastuksia, mukaan lukien kansalliset 
tarkastukset, sekä voidaan tunnistaa toimijoita sekä eri tavaralaatuja koskevat todelliset 
riskit. 
2.1 Lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten valvonta 
Asetuksen N:o 1552/89 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan jäsenvaltioiden on 
ilmoitettava komissiolle sellaiset luonteeltaan yleiset lait, asetukset ja hallinnolliset 
määräykset sekä kirjanpitoa koskevat määräykset, jotka liittyvät perinteisten omien 
varojen toteamiseen, perintään ja asettamiseen komission käyttöön. Jäsenvaltioiden on 
myös ilmoitettava komissiolle näihin säännöksiin tehdyistä muutoksista. 
Jos kansallisia säännöksiä ei ole komission mielestä mukautettu perinteisten omien 
varojen tarkoituksenmukaisen perinnän vaatimuksiin, se ottaa yhteyttä kyseiseen 
jäsenvaltioon ongelmien ratkaisemiseksi. Yleensä ongelma voidaan ratkaista tällä tavoin 
turvautumatta jäsenyysvelvoitteiden rikkomisesta johtuviin menettelyihin. 
1 ° Vuosittain 18 miljoonaa tapahtumaa koskien yksistään passitusmenettelyä. 
2.2 Asiakirjojen tarkastukset 
Komission toteuttamat asiakirjojen tarkastukset koostuvat yhtäältä kirjanpitoon liittyvien 
katsausten ja kertomusten ja toisaalta jäsenvaltioiden tarkastusten tuloksia koskevien 
vuosikertomusten säännönmukaisuuden tutkimisesta. 
Asetuksen N:o 1552/89 6 artiklan mukaan kunkin jäsenvaltion on otettava perinteiset 
omat varat kirjanpitoon valtionvarainhallinnossa tai muussa nimeämässään laitoksessa. 
Tämän asetuksen 2 artiklan mukaisesti todetut maksut eli saatavat, joista on ennakolta 
ilmoitettu velalliselle, otetaan mainittuun kirjanpitoon. Jäsenvaltiot toimittavat 
komissiolle kerran kuussa katsauksen tästä kirjanpidosta, jota kutsutaan nimellä 
A kirjanpito11. 
Komissio puolestaan varmistaa, että kunkin jäsenvaltion valtionvarainhallinnossa olevalle 
komission tilille hyvittämät omat varat ovat yhdenmukaiset kuukausikatsaukseen 
sisältyvien lukujen kanssa. Komissio voi tehdä, otettuaan yhteyttä kyseiseen 
jäsenvaltioon, oikaisuja korjaamalla katsauksissa olevia lukuja ja se perii tarvittaessa 
viivästyskorot. 
Asetuksen N:o 1552/89 6 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan todetut maksut, joita ei 
ole otettu "kirjanpitoon A", koska niitä ei vielä ole peritty eikä niistä ole toimitettu 
minkäänlaista vakuutta tai koska ne on kiistetty, otetaan erilliseen kirjanpitoon, jota 
kutsutaan nimellä erillinen kirjanpito tai B kirjanpito. Kaikista tähän kirjanpitoon 
otetuista summista laaditaan tämän jälkeen erillinen katsaus, joka on toimitettava 
komissiolle neljännesvuosittain12. 
Komissio varmistuu siitä, että kukin neljännesvuosikatsaus on yhtäpitävä edellisen 
neljännesvuosikatsauksen kanssa ja ottaa huomioon katsauksen kohteena olevan 
vuosineljänneksen aikana todettujen maksujen määrän, oikaisut sekä maksujen 
peruutukset ja saatavien perimisen. Jos komissio havaitsee eroja, se ottaa yhteyttä 
kyseiseen jäsenvaltioon selvittääkseen erojen syyt. 
Lisäksi jäsenvaltioiden on ilmoitettava varoista, joita ei ole asetettu komission käyttöön 
komissiolle puolen vuoden välein laadittavissa kertomuksissa 17 artiklan 2 kohdan 
mukaisesti. Kyse on tapauksista, joissa todettuja maksuja ei ole voitu periä ylivoimaisen 
esteen vuoksi tai erityistapauksissa. Komissio voi kuuden kuukauden kuluessa toimittaa 
huomautuksensa tiedoksi kyseiselle jäsenvaltiolle. 
Jos jäsenvaltio ei ole komission mielestä toteuttanut riittäviä toimenpiteitä yhteisön 
taloudellisten etujen turvaamiseksi, kyseisen jäsenvaltion vastuullisuus kyseenalaistetaan 
ja sitä kehotetaan suorittamaan komissiolle perimättä jääneiden saatavien määrää 
vastaava rahasumma. Jos summaa ei makseta määräajassa, jäsenvaltiolta voidaan periä 
viivästyskorkoa. 
11 Kirjanpitoon A liittyvä kuukausikatsaus on toimitettava komissiolle viimeistään maksujen toteamiskuukautta 
seuraavan toisen kuukauden 19. päivän jälkeisenä ensimmäisenä työpäivänä. 
12 Kirjanpitoon B liittyvä neljännesvuosikatsaus on toimitettava komissiolle viimeistään maksujen toteamisen 
vuosineljännestä seuraavan toisen kuukauden 19. päivän jälkeisenä ensimmäisenä työpäivänä. 
Jäsenvaltiot toimittavat komissiolle ennen kunkin vuoden toukokuun 1 päivää asetuksen 
N:o 1552/89 7 artiklan mukaisen yhteenvetotilin kaikista edellisen vuoden aikana 
todetuista maksuista. Tämä vuosittainen tili liittyy perinteisten omien varojen 
toteamista ja kirjanpitoon ottamista koskevaan kertomukseen. Komissio arvioi 
ilmoituksiin sisältyvät tiedot muiden käytössään olevien lähteiden yhteydessä. 
2.3 Jäsenvaltioiden tarkastusten seuranta 
Jäsenvaltioiden on asetuksen N:o 1552/89 17 artiklan 3 kohdan mukaan ilmoitettava 
komissiolle puolen vuoden välein laadittavassa kertomuksessa omien tarkastustensa 
tulokset. Tähän kertomukseen sisältyy yleisiä tietoja ja periaatteellisia kysymyksiä, jotka 
liittyvät tärkeimpiin asetuksen N: o 1552/89 soveltamisen yhteydessä esiintyneisiin, 
erityisesti riita-asioita koskeviin ongelmiin. 
Kertomuksessa käsitellään myös yksityiskohtaisesti syitä, joiden vuoksi jäsenvaltiot eivät 
ole voineet asettaa komission käyttöön sellaisia todettuja, mutta perimättömiä maksuja, 
joiden arvo on yli 10 000 ecua. 
Komissio valvoo myöskin omiin varoihin liittyviä jäsenvaltioiden petostenvastaisia 
toimenpiteitä valtioiden sille toimittamien tietojen perusteella. Nämä tiedot koskevat 
erityisesti keskinäisen avunannon13 sekä asetuksen N.o 1552/89 6 artiklan 3 kohdan 
perusteella ilmoitettuja petoksia. Koska komissiolle on ilmoitettu hyvin paljon sellaisia 
petoksia tai säännönvastaisuuksia koskevia tapauksia, joiden arvo on yli 10 000 ecua 
(vuosittain yli 2 000 tapausta), komissio on laatinut seurantamenetelmän, joka koskee 
yhtäältä kaikkia petosilmoituksia ja toisaalta vakavia petoksia, joita seurataan 
yksityiskohtaisesti niiden tilien lopulliseen päättämiseen ja hyväksymiseen saakka. 
Jos komissio saa tietoonsa, että jäsenvaltio on havainnut merkittävän petoksen tai 
säännönvastaisuuden, josta se ei ole ilmoittanut komissiolle asetuksen N:o 1552/89 
mukaisesti, komissio muistuttaa kyseistä jäsenvaltiota tämän velvollisuudesta suojella 
yhteisön taloudellisia etuja. Komissio hankkii myös jäsenvaltiolta tiedot maksujen 
toteamisen ja saatavien mahdollisen perimisen edistymisestä tai syistä, joiden vuoksi niitä 
ei ole voitu tehdä. 
2.4 Jäsenvaltioissa paikalla tehdyt tarkastukset 
Vaikka perinteisiin omiin varoihin liittyvä kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten 
määräysten valvonta ja asiakirjojen tarkastaminen ovat tarkoituksenmukaisia keinoja 
perinteisiä omia varoja koskevien yhteisön säädösten soveltamisen varmistamiseksi, 
tehokkaan ja tosiasioihin perustuvan valvontajärjestelmän avulla on myös pystyttävä 
toteuttamaan tarkastuksia paikalla. Komissio pystyy näiden tarkistusten avulla 
varmistamaan erikseen kussakin jäsenvaltiossa yhteisön perinteisiä omia varoja koskevan 
yhteisön säännöstön täytäntöönpanon ja lujittamaan sitä sekä varmistamaan muiden 
tarkistusten perusteella tehtyjen päätelmien paikkansapitävyyden. 
13 Neuvoston asetus (ETY) N:o 1468/81 (EYVL N:o L 144,2.6.1981, s. 1). 
8-
Paikalla voidaan toteuttaa kahdenlaisia tarkastuksia, joiden molempien yhteydessä toimia 
sovitetaan tiiviisti yhteen kansallisten viranomaisten toimien kanssa. "Yhteisiä 
tarkastuksia" on tehty 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetulla asetuksella perustetun 
yhteisön omia varoja koskevan järjestelmän alusta saakka. Nämä tarkastukset toteutetaan 
edellä mainittujen asetusten N:o 1552/89 ja 165/74 säädösten mukaisesti. 
Neuvosto otti myöhemmin käyttöön asetuksen N:o 1552/89 18 artiklan 3 kohdassa 
tarkoitetun uuden tarkastuskeinon eli "omat tarkastukset", jotka toteutetaan yksinomaan 
komission aloitteesta. Tämä tarkastuskeino antaa komissiolle mahdollisuuden toimia 
viipymättä silloin kun on ilmeinen tarve suorittaa tarkastus. Komissio päättää itse 
tarkastuksen paikan sekä teeman, mutta kun tarkastus suoritetaan se pyytää apua 
jäsenvaltioiden hallintoviranomaisilta erityisesti saadakseen tarpeelliset asiakirjat 
tutkittavaksi. Näiden tarkastusten sisältö ja yksityiskohtaiset säännöt on esitetty 
neuvoston pöytäkirjaan merkityssä komission ilmoituksessa, joka sisältää tarkennukset 
koskien jäsenvaltioiden virkamiesten osallistumisen edellytyksiä, kyseessä olevan 
jäsenvaltion hallintoviranomaiselle annettavaa ennakkoilmoitusta, sitoumusta, ettei tähän 
menettelyyn turvauduta tarpeettoman usein, jne. Omien tarkastusten valmistelu 
muistuttaa menettelyn osalta yhteisten tarkastusten valmistelua, lukuun ottamatta sitä, 
että vuosittaista valvontaohjelmaa ei ilmoiteta jäsenvaltioille. 
Valvontastrategia koostuu ensinnäkin järjestelmän toiminnan ja yhteisön oikeuden 
säännösten yhdenmukaisuuden analysoinnista kahdesta näkökulmasta. Yhtäältä kyse on 
hallintoelinten toiminnasta ennen tavaroiden luovutusta sekä niiden toteuttamista 
jälkitarkastuksista ja/tai tullimenettelyn päättämisestä. Toiseksi toimivaltaiset virkamiehet 
tarkastavat asiakirjat tapauksesta riippuen joko pistokokein tai perusteellisesti, jotta 
voitaisiin vertailla järjestelmän toimintaa käytännössä ja teoriassa. Toimivaltaisten 
virkamiesten on voitava tutustua tositteisiin tarkastusten aikana. 
-9-
3. KOMISSION PAIKALLA TEKEMÄT TARKASTUKSET VUOSINA 1993 -1996 
3.1 Paikalla tehtäviä tarkastuksia koskevat menettelyt ja tarkastusten kulku 
Avoimuuden ja selkeyden varmistamiseksi on otettu käyttöön tiettyjä menettelyjä. 
Kunkin vuoden lopussa vahvistetaan yksityiskohtainen vuosiohjelmaluonnos 
yksimielisesti toimivaltaisten kansallisten viranomaisten kanssa. Komissio toimittaa 
lopullisen ohjelman kaikkien jäsenvaltioiden pysyville edustustoille. Vaikka päävastuu 
ohjelman toteuttamisesta kuuluu PO XIX Ile, joka on tulojen ja menojen hyväksyjä, 
siihen osallistuu muitakin komission yksiköitä sen mukaan, mihin tarkastus kohdistuu. 
Tarkastukset tehdään selkeästi määriteltyä menettelyä noudattaen: 
• Komissio vahvistaa tarkastusajankohdan ilmoittamalla siitä kirjeitse kyseisen 
jäsenvaltion pysyvälle edustustolle noin yhtä kuukautta ennen tarkastusta ja järjestää 
asianomaisten komission eri yksiköiden kesken sisäisen kokouksen, jossa toimet 
yhteensovitetaan kyseisen tarkastuksen tavoitteiden täsmentämiseksi. 
• Jokainen jäsenvaltiossa tehtävä tarkastus alkaa kokouksella, jossa toimet 
yhteensovitetaan ja niitä valmistellaan komission valtuuttamien virkamiesten ja asiasta 
vastaavien kansallisten virkamiesten kesken. 
• Tarkastuksen tulokset annetaan tiedoksi toimivaltaisille viranomaisille tarkastuksen 
päättävässä kokouksessa. Mahdollisimman pian sen jälkeen ne annetaan muodollisesti 
tiedoksi kyseiselle jäsenvaltiolle. 
• Lopuksi esitetään asiaa koskeva kertomus omia varoja käsittelevälle neuvoa-antavalle 
komitealle14. Tällä menettelyllä varmistetaan käsittelyn tasapuolisuus jäsenvaltioiden 
kesken. Tämän tutkinnan jälkeen komissio vahvistaa lopullisen kantansa ja ilmoittaa 
siitä kyseiselle jäsenvaltiolle. 
Kyseisellä kaudella (1993 - 1996) komissio teki yhteensä 81 tarkastusta, jotka 
jakautuivat seuraavasti (ensimmäinen luku koskee täydentävien tarkastusten ja toinen 
luku omien tarkastusten määrää): 
Vuosi 
1993 
1994 
1995 
1996 
Yhteensä B 
1/-
1/-
1/-
1/-
4/-DK 
1/-
1/1 
1/-
1/-
4/1 D 
-/1 
2/1 
-n 
1/1 
3/4 EL 
1/-
1/1 
1/-
1/-
4/1 E 
1/1 
-12 
1/1 
1/1 
3/5 F 
1/1 
1/1 
1/1 
1/1 
4/4 IRL 
1/-
V-
V-
V-
4/-1 
21-
1/1 
1/1 
1/1 
5/3 L 
V-
V-
V-
1/-
4/-NL 
1/1 
2/1 
-12 
1/1 
4/5 P 
1/-
1/-
1/-
1/1 
4/1 UK 
1/1 
1/1 
1/1 
21-
5/3 A 
1/-
1/-
21-FIN 
1/-
1/-
21-s 
1/-
1/-
21-Yhteensä 
12/5 
13/9 
13/7 
16/6 
54/27 
14 Tämä asetuksen (ETY) N :o 1552/89 20 artiklan nojalla perustettu komitea koostuu jäsenvaltioiden edustajista ja 
komission jäsenistä. 
10 
Komission tarkastuksista saatuja tuloksia analysoidaan jäljempänä 3.2 luvussa. 
Seuraavassa taulukossa esitetään tarkastusten aiheet kaudella 1993 - 1996 sekä 
asianomaiset jäsenvaltiot. 
Järjes-
tys-
n :o 
1. 
2. 
3. 
4. 
5. 
6. 
7. 
8. 
9. 
10. 
11. 
12. 
13. 
14. 
15 
*6 
n. 
18. 
19. Aihe 
EY n ja Andorran velinen sopimus 
Postipaketit 
Erillinen kirjanpito 
Toteaminen, kirjanpitoon ottaminen Ja käyttöön 
asettaminen 
Sokerimaksut 
Syöttövasikoiden tuonti 
Entistä DDR :ää koskevat siirtymätoimenpiteet 
Sisäinen Jalostusmenettely 
Ulkoinen jalostusmenettely 
POSEICAN-ohjelma 
Yleinen tullietuusjärjestelmä 
Yhteisön ulkoinen passitusmenettely 
Varastointimenettelyt 
Palauttaminen, perintä Ja keskittäminen 
Maksujen siirto 
Käyttöön asettamisen viivästyminen lakon vuoksi 
Varat, joita el ole asetettu komission käyttöön 
Konttien väliaikainen maahantuonti 
Petoksia ja keskinäistä avunantoa koskevien ilmoitusten 
toimittaminen Asianomaiset 
jäsenvaltiot 
E ja F 
Kaikki jäsenvaltiot 
B, D, EL, E, F, IR, 1, L, A, P, UK 
Kaikki jäsenvaltiot 
D,F,ljaNL 
1 
D 
Kaikki jäsenvaltiot 
B, D, F, /, L, NL, UK 
E 
B, D, EL, E, IRL, Ija UK 
Kaikki jäsenvaltiot 
D, F, 1, L, NL, UK 
NL 
D 
P 
B, D, EL, F, IR, 1, L, A, P 
D, NL, B 
B, IR, 1, E, EL, F Vuosi/vuodet 
1994 
1993,1994 
1993 -1995 
1995, 1996 
1993, 1994 
1993 
1993 
1994-96 
1995,1996 
1993,1994, 1996 
1993, 1995-1996 
1994, 1995, 1996 
1995, 1996 
1994 
1994 
1993 
1996 
1996 
1996 
11 -
3.2 Yhteenveto tarkastustoiminnan tärkeimmistä tuloksista 
Komission kaudella 1993 - 1996 tekemien 81 tarkastuksen ja niistä aiheutuneiden 
yhteensä 352 huomautuksen perusteella voitiin arvioida, miten kansalliset 
hallintoviranomaiset soveltavat yhteisön säännöksiä sekä tulli- että rahoitusalalla. 
Tarkastusten tulokset 93/96 
Muut 
22% 
Kirjanpito B 
6% CW7ZF 
3% 
Postipaketit 
4% 
Passitu: 
13% 
Sokeri 
3% 
PAL/PER 
5% 
(Prosenttiosuudet osoittavat oletettujen poikkeavuuksien määrää suhteessa kokonaismäärään) 
IP 
CW/FZ 
OP 
GSP 
PAL/PER 
Passitus Sisäinen jalostusmenettely 
Tullivarastot / Vapaa-alueet 
Ulkoinen jalostusmenettely 
Yleinen tullietuusjärjestelmä 
Palautus / Perintä 
Yhteisön ulkoinen passitusmenettely Postipaketit Postin suorittama lähetysten kirjanpito 
Kirjanpito B Asetuksen (ETY) N :o 1552/89 6 artiklan 2 
kohdassa tarkoitettu erillinen kirjanpito 
Sokeri Maksut, joista on määrätty sokerialan 
yhteisessä markkinajärjestelyssä 
Tarkastusten ansiosta on pystytty havaitsemaan laajoja toimintahäiriöitä tiettyjen 
menettelyjen osalta, oikaisemaan yksittäistapauksissa säännösten virheellistä 
soveltamista sekä toteamaan, että tiettyjen menettelyjen osalta toiminta on ollut verraten 
tyydyttävää. 
12 
3.2.1 Huomautukset jotka koskevat laajoja toimintahäiriöitä 
Eräissä tapauksissa komission toiminnan ansiosta pystyttiin havaitsemaan 
toimintahäiriöitä, joiden laajuus on vahvistunut myöhemmin. 
• Yhteisön ulkoinen passitusmenettely ja TIR-järjestelmä 
Näin on tapahtunut yhteisön ulkoisen passitusmenettelyn sekä TIR-järjestelmän osalta. 
Näiden menettelyiden vakavat puutteellisuudet on vahvistettu yhteisön muiden 
toimielimien aloitteista, joiden johdosta perustettiin ensimmäinen Euroopan 
parlamentin tutkintakomissio15. Vuosina 1994, 1995 ja 1996 kaikissa jäsenvaltioissa 
toteutetuissa tarkastuksissa havaittiin 48 virhettä, jotka koskivat pääasiallisesti 
perinnän viivästymistä. Viivästymiset liittyivät usein siihen, että menettelyjä ei ollut 
päätetty ja passitusasiakirjojen jälkitarkastusta koskevissa yksityiskohtaisissa 
säännöissä oli puutteita. Kaikissa jäsenvaltioissa todettiin, että tämän menettelyn 
alaisista tavaroista asetuksen (ETY) N:o 2454/93 379 artiklassa säädetyn 14 
kuukauden määräajan päätyttyä kannettavat tuontitullit oli jätetty viemättä 
kirjanpitoon jälkikäteen. 
Lisäksi esiin tuli tärkeä ongelma, joka liittyi sellaisten passitusasiakirjojen 
päättämiseen, joita tietyt yhteisön tullitoimipaikat antavat merisatamassa sijaitseville 
vapaa-alueille kolmansista maista meriteitse kuljetettaville tavaroille. Näitä alueita 
hallinnoivat viranomaiset eivät enää vaadi T-asiakirjan esittämistä. 
Yleisvakuuden osalta tarkastuksissa paljastui useita esimerkkejä sellaisista säännösten 
vastaisista käytännöistä, joissa ei ollut varmistettu kaikkien niiden tullimaksujen 
maksamista, joita omien varojen kertymiseen vaaditaan. Tällainen oli myös Tanskan 
hallintoviranomaisten laskema kiinteä vakuus tavaroille, joihin liittyy suuri petoksen 
vaara, kuten tupakoille. 
Jäsenvaltioista kerätään parhaillaan kirjanpitotietoja sen arvioimiseksi, mitä 
taloudellisia vaikutuksia havaituilla toteamisen viivästymisillä oli perinteisiin omiin 
varoihin, sekä viivästyskorkojen määrittämiseksi. 
• Tullietuusjärjestelmät 
Komissio jatkoi vuonna 1992 aloittamaansa tullietuusjärjestelmien 
tarkastustoimintaa asetuksen (ETY) N :o 1552/89 18 artiklan perusteella. Tämä 
tarkastus täydensi niitä tarkastustoimia, joita komissio toteuttaa 
tilintarkastustuomioistuimen erityisesti vuosikertomuksessaan vuodelta 199116 
esittämiin huomautuksiin liittyvien seurantatoimien yhteydessä. 
15 Kellet-Bowmannin raportti oli hälyttävä. Neljä vuotta yhteisön sisäisten rajojen poistamisen jälkeen vallitsee pelottava 
epäsuhta kansainvälisen rikollisuuden hallussa olevien keinojen sekä yhteisön tullialueen kansallisten hallintojen ja 
lainsäädäntöjen hajanaisuuden välillä. Tässä raportissa, jonka yhteisön passitusmenettelyä koskeva tutkintakomissio 
hyväksyi 20.2.1997, suositetaan komissiolle erinäisiä toimenpiteitä, jotta pystyttäisiin turvaamaan menettelyn toimivuus ja 
varmuus. 
16. Näiden määrätyn kynnyksen ylittäviä tapauksia ja tiettyjen keskinäistä avunantoa koskevien tiedonantojen perusteella 
suoritettuun perintään liittyvien asiakirjojen seurantatoimien tuloksista laadittiin kaksi kertomusta petoksista ja 
sääntöjenvastaisuuksista johtuvan perinteisten omien varojen perinnän tilasta (KOM (95) 398 lopullinen, 6.9.1995 ja KOM 
(97)259/2,9.6.1997). 
- 13 
Näissä tarkastuksissa keskityttiin tuontietuuskohtelun edellytysten noudattamiseen ja 
erityisesti väärennettyihin todistuksiin tai sellaisiin todistuksiin, jotka eivät ole 
voimassa, sekä jälkitarkastusten vähimmäismäärään ja etuuksien poistamiseen ilman 
eri toimenpiteitä, jos jälkitarkastuspyyntöön vastaamiselle asetetut määräajat ylittyvät. 
Tehdyssä tarkastuksessa havaittiin 64 poikkeavuutta, jotka liittyivät enimmäkseen 
alkuperän todisteena olevia asiakirjoja koskevien sääntöjen soveltamiseen liittyviin 
ongelmiin sekä hallinnollisen yhteistyön ja keskinäisen avunannon soveltamisessa 
ilmenneisiin vaikeuksiin. Tulosten mukaan vaikeudet johtuvat siitä, että 
jälkitarkastusmenettelyn toteuttamisedellytyksiä tulkitaan monella eri tavalla. Analyysi 
ja sitä seuranneet toimenpiteet selostetaan jäljempänä ja ne ovat olleet komission 23. 
heinäkuuta 1997 päivätyn tiedoksiannon aiheena. 
Erillinen kirjanpito 
Komissio sitoutui 4. tammikuuta 1994 annetussa kertomuksessa tekemään 
järjestelmällisiä ja yksityiskohtaisia tarkastuksia. Näiden sitoumusten mukaisesti 
viitekauden aikana tehtiin erillisen kirjanpidon osalta 18 paikallistason 
tarkastuskäyntiä 11 eri jäsenvaltiossa. Tarkastuksissa todetut lievät poikkeavuudet 
korjattiin, erityisesti siltä osin kuin oli kyse varojen käyttöön asettamisen 
myöhästymiseen johtavista säännösten vastaisista käytännöistä. Tietyissä 
jäsenvaltioissa tuomioistuinten toimivalta saattaa ulottua riita-asioissa jopa 
perinteisten omien varojen toteamatta jättämiseen tai menettelyjen päättäminen 
voidaan keskeyttää määrittämättömäksi ajaksi, jos pakkoperinnästä vastaavat 
veroviranomaiset ovat laiminlyöneet tehtävänsä. 
Lisäksi komissio toteaa kertomuksessa N:o 96.6.1 olevassa 3.2 kohdassa, että pelkkä 
velallisen puhelinsoitto, jossa tämä ilmoittaa olevansa eri mieltä maksuista, ei riitä 
oikeuttamaan tullimaksujen viemistä erilliseen kirjanpitoon, ja kehottaa toimivaltaisia 
viranomaisia toimittamaan selvityksen valitusmenettelyistä. Tätä kysymystä ei vielä ole 
ratkaistu. Paljastui.myös, että jälkitullausilmoitukset, joita eräässä satamassa käytettiin 
toukokuuhun 1995 eli elektronisen tilausjärjestelmän käyttöönottamiseen asti, eivät 
olleet asianmukaisia tapoja ilmoittaa tullivelasta velalliselle. Viranomaisia kehotettiin 
saattamaan menettelyt yhteisön säännösten mukaisiksi ja toimittamaan tiedot niiden 
taloudellisten seurauksien arvioimiseksi, joita 1. tammikuuta 1993 alkaen perittyjen 
määrien kirjanpitoon viemisen viivästymisestä on aiheutunut. 
-14-
Perinteisten omien varojen perimistä koskevat menettelyt 
Saatavien toteamista, kirjanpitoon ottamista ja käyttöön asettamista koskevat 
menettelyt tarkastettiin kaikissa jäsenvaltioissa vuosina 1995 ja 1996. Alankomaissa, 
Espanjassa, Belgiassa ja Italiassa havaittiin useita tapauksia, joissa saatavat oli jätetty 
toteamatta tai niiden toteaminen oli huomattavasti viivästynyt, vaikka tämän tehtävän 
toteuttamiseen olisi ollut kaikki edellytykset. Nämä häiriöt, jotka useimmiten liittyivät 
huonoon tiedonkulkuun tulliviranomaisten ja tutkintaa suorittavien yksiköiden välillä 
tai siihen, että kansallisia menettelyjä ei ollut mukautettu, johtivat kehotuksiin oikaista 
puutteet ja maksaa viivästyskorot. 
Eräitä muita viranomaisia pyydettiin tarkistamaan menettelyjään varsinkin tutkinnan 
jälkeisen tai sovintomenettelyihin liittyvän jälkiperinnän osalta, joka on Yhdistyneen 
kuningaskunnan käytäntönä, sekä toimittamaan tiedot taloudellisen vastuunsa 
määrittelemiseksi tapauksissa, joissa velalliselle ei ollut toimitettu ilmoitusta. 
Edelleen koskien perinteisten omien varojen kirjanpitoon ottamista 
tilintarkastustuomioistuin tarkasti Koblenzin (Trierin paikalliskonttori) liittovaltion 
kassan eli Bundeskassen 1. tammikuuta 1990 alkaen suorittamien koottujen lykättyjen 
maksujen keskittämisen jâ havaitsi, että omien varojen käyttöön asettamisessa oli 
tapahtunut huomattavia viivästyksiä. Komissio laati viivästysten kokonaismäärän 
todentamiseksi menettelyn, joka perustuu kirjanpitoon tosiasiallisesti vietyihin määriin, 
ja laski viivästyskorkojen määrät ekstrapoloimalla. 
Postipakettien tulliselvityksestä kaikissa jäsenvaltioissa tehtyjen 38 tarkastuksen 
perusteella voitiin todeta, että kuten tilintarkastustuomioistuin totesi 
vuosikertomuksessaan vuodelta 1991, määriä ei asetettu käyttöön toteamispäivän 
perusteella vaan sen ajankohdan perusteella, jona tullivelka kirjattiin tileihin (koonti 
suoritettiin tulliselvityksiä seuranneen kuukauden alussa). Tämä käytäntö, joka on 
ristiriidassa viitekaudella voimassaolleiden kirjanpito- ja rahoitussäännösten kanssa, 
johti viivästyskorkojen perintään kolmen vuoden ajalta ennen poikkeavuuden 
toteamista ja niiden perintä jatkuu siihen asti, kunnes kansalliset kirjanpitomenettelyt 
on saatettu säännösten mukaisiksi. 
Sisäinen jalostus 
Kaikissa jäsenvaltioissa toteutettiin vuosina 1994, 1995 ja 1996 sisäistä 
jalostusmenettelyä koskevia tarkastuksia, jotka liittyivät lupien myöntämiseen, 
taloudellisten edellytysten soveltamiseen, vastaavilla tavaroilla korvaamiseen ja 
menettelyn päättämiseen. Niissä havaittiin yhteensä 109 poikkeavuutta. Nämä 
poikkeavuudet osoittavat tarpeen muuttaa menettelyä, koska sen yhdenmukainen 
soveltaminen ei ole turvattu mikä aiheuttaa häiriöitä yhdenmukaiselle kohtelulle. 
Jollei poikkeavuudella ollut suoraa vaikutusta yhteisön talousarvioon, kyseinen 
kansallinen järjestelmä saatettiin säännösten mukaiseksi. Kun oli kyse perinnän 
viivästymisestä sen vuoksi, että menettelyjä ei ollut päätetty, kyseisen jäsenvaltion 
kanssa käytiin tietojenvaihto, jonka jälkeen pyydettiin viivästyskorkojen maksamista 
tai näitä viivästyskorkoja määritetään parhaillaan. 
-15 
3.2.2. Säännösten virheellistä soveltamista koskevat yksittäiset huomautukset 
Useimmiten huomautukset koskivat yksittäisiä tapauksia, joissa säännöksiä oli 
sovellettu virheellisesti. Tarkastusten johdosta puutteellisuudet pystyttiin korjaamaan 
ja jos niillä oli vaikutusta yhteisön talousarvioon, pystyttiin vaatimaan viivästyskorkoa. 
• Sokerimaksun vahvistamista ja maksamista koskevista menettelyistä tehtiin 
kyseisellä kaudella neljä paikallis- ja keskushallinnon tason tarkastusta, joiden 
perusteella voitiin todeta joitakin tiettyjä yksittäisiä poikkeavuuksia, joilla ei 
kuitenkaan ollut taloudellisia vaikutuksia lukuun ottamatta yhtä jäsenvaltiota, jota 
koskevat tarkastukset ovat vielä kesken. 
• Tullivarastointimenettely tarkastettiin kuudessa maassa vuosina 1995 ja 1996. 
Tarkastuksissa todettiin joidenkin tullien kannon myöhästyneen ja havaittiin 
menettelyn hallinnoinnissa joitakin puutteita, joista oli taloudellisia seurauksia. 
Tarkastustoimintaa jatketaan tulevina vuosina. 
• Belgiassa, Saksassa ja Alankomaissa tehtiin konttien väliaikaisen 
maahantuontijärjestelmän soveltamista koskevia tarkastuksia vuonna 1996. 
Komissio huomasi, että konttien säilytysaikana ei ollut tehty varsinaisia tarkastuksia, 
ja kehotti jäsenvaltioita noudattamaan asiaankuuluvia säännösten mukaisia 
velvoitteitaan. 
• Vuosina 1993, 1994 ja 1996 tehdyissä Kanariansaarten hyväksi POSEICAN-
ohjelmassa («Kanariansaarten syrjäisestä sijainnista ja saariasemasta johtuvia erityisiä 
valinnaisia toimenpiteitä koskeva ohjelma»)17 toteutettujen erityisten 
tariffitoimenpiteiden soveltamista koskeneissa tarkastuksissa ilmeni joitakin 
poikkeavuuksia erityisesti polkumyyntitullien kannon ja yhteisen kauppapolitiikan 
toteuttamisen osalta. Komissio tutkii parhaillaan tiettyihin kantamatta jätettyihin 
polkumyyntitulleihin liittyvää ongelmaa. 
• Portugalissa toukokuussa 1993 tehdyn tarkastuksen jälkeen ja 
tilintarkastustuomioistuimen havaintojen perusteella komissio tutki, mitä vaikutuksia 
kahdella tulliviranomaisten lakolla oli perinteisten omien varojen käyttöön 
asettamiseen. Portugalin hallintoviranomaisten kauppavirtojen ylläpitämiseksi 
toteuttama yksinkertaistettu menettely tarkastettiin yksityiskohtaisesti. Tarkastuksessa 
todettiin, että toteamisen viivästyminen voitiin antaa anteeksi lakon päättymiseen asti. 
Määräajan vahvistamiseksi perinteisten omien varojen käyttöön asettamiselle ja 
yleisilmoituksiin liittyvien viivästyskorkojen laskemiseksi määriteltiin menetelmä. 
• Tehtyjen tarkastusten perusteella voitiin esittää korjauksia EY:n ja Andorran välisen 
sopimuksen soveltamisessa havaittuihin muodollisiin virheisiin. Virheet korjattiin. 
Samalla otettiin käyttöön uusi tulliselvitysmenettely, jossa Andorran viranomaiset 
ottivat vastuulleen kaikkien Andorran ruhtinaskuntaan tuotavien tavaroiden 
tulliselvityksen. 
17 POSEICAN-ohjelma perustettiin neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1911/91 9 artiklan perusteella (EYVL N.o L 171, 
29.6.1991), jonka myötä Espanjan liittymisasiakirjassa Kanariansaarten hyväksi myönnetyt poikkeukset poistettiin. 
16-
• Useissa jäsenvaltioissa havaittiin tapauksia, joissa petoksia ja keskinäistä avunantoa 
koskevia ilmoituksia oli jätetty toimittamatta. Tämä oli ristiriidassa asetuksen (ETY) 
N :o 1552/89 6 artiklan 3 kohdan kanssa ja johti yksittäisten huomautusten 
antamiseen, joissa puututtiin muun muassa lainsäädännön tulkintaan. Näiden 
yksittäisten puutteiden lisäksi todettiin periaatteellisia heikkouksia passitusmenettelyn 
hallinnassa tai keskinäisen avunannon toteuttamisessa. Niitä käsitellään 
perusteellisemmin seuraavassa kohdassa. 
• Joidenkin porrastettujen maksujen ja jaksoittaisten yleisilmoitusten osalta havaittiin 
yksittäisiä käyttöön asettamisen viivästymisiä. Niistä pyydettiin maksamaan 
viivästyskorkoja ja kehotettiin saattamaan kirjanpitomenettelyt säännösten mukaisiksi. 
• Useissa jäsenvaltioissa tehtiin tarkastuksia, jotka kohdistuivat epätäydellisten 
ilmoitusten seurantaan Niiden perusteella voitiin todeta, että neljässä jäsenvaltiossa 
(Tanska, Ruotsi, Suomi ja Irlanti) on otettu käyttöön atk-pohjaiset menettelyt, joiden 
ansiosta yritysten ei enää tarvitse liittää tulliviranomaisille tekemäänsä tulli-
ilmoitukseen kyseisen tullimenettelyn perusteena olevia asiakirjoja, kuten laskuja tai 
etuustodistuksia. Komission yksiköt tutkivat parhaillaan tätä asiaa. Lähtökohtana on, 
että on aina taattava tehokkaasti yhteisön taloudellisten etujen suojelu varsinkin 
etuusjärjestelmien alalla. 
• Palauttamista, perintää ja keskittämistä koskevien säännösten soveltaminen 
tarkastettiin Alankomaissa vuonna 1994 erityisesti niiden asiakirjojen osalta, joista 
jäsenvaltiot päättävät itse. Tarkastus johti viivästyskorkojen vaatimiseen ja pääoman 
perintään. 
3.2.3 Eräiden menettelyjen verrattain tyydyttävä toiminta 
Tarkastuksissa on pystytty toteamaan, että tietyt menettelyt toimivat verrattain 
tyydyttävästi. 
• Ulkoinen jalostusmenettely tarkastettiin seitsemässä jäsenvaltiossa vuosina 1995 ja 
1996. Joitakin toimenpiteiden seurantaa ja lupien myöntämistä koskevia heikkouksia 
lukuun ottamatta menettelyssä havaittiin vain vähän poikkeavuuksia, jotka pyydettiin 
korjaamaan, jos niillä oli vaikutuksia talousarvioon. 
• Komission tarkastuksilla voitiin varmistaa tiettyjen erityisjärjestelyjen moitteeton 
toiminta. Komissio vakuuttui Italiassa vuonna 1993 tehdyn tarkastuksen jälkeen siitä, 
että maksujen alennuksen mahdollistavan syöttövasikoiden tuontia koskevan 
erityisjärjestelyn olennaisia edellytyksiä oli noudatettu. Lisäksi sellaisten entisen 
DDR.n alueella sovellettujen siirtymätoimenpiteiden, jotka mahdollistavat tietyille 
Itä-Euroopan maille myönnettyjen tullietuuksien säilymisen, soveltamista jatkettiin 
vuoteen 1994. Toimenpiteet tarkastettiin paikallis- ja keskushallinnon tasolla, jonka 
jälkeen korjattiin joitakin lieviä poikkeavuuksia ja todettiin, että toimenpiteitä oli 
sovellettu säännösten mukaisesti. 
-17-
3.3. Komission tarkastustoimien seuraukset 
3.3.1 Sääntelyä koskevat seuraukset 
Todetessaan epäkohtia tai puutteita jäsenvaltioiden säännöksissä tai hallinnollisissa 
määräyksissä komissio pyysi kyseisiä jäsenvaltioita järjestelmällisesti saattamaan kyseiset 
säännökset tai määräykset yhteisön vaatimusten mukaisiksi. Nämä oikaisut, joita tehtiin 
sekä tulli- että rahoitusalalla, ovat toteutettujen tarkastusten huomattava lisävaikutus. 
Lisäksi komission tarkastukset ovat tärkeä tietolähde, sillä niiden avulla saadaan tietoja 
siitä, miten jäsenvaltiot soveltavat säännöksiä erityisesti tullialalla. Lisäksi tarkastukset 
tuovat lisää aineistoa lainsäädännöstä vastaavien komission yksiköiden pohdittavaksi. 
• Postipakettien tulliselvityksiin liittyvää varojen toteamista ja käyttöön asettamista 
koskevien komission tarkastusten perusteella kansalliset säännökset mukautettiin 
yhteisön säännösten mukaisiksi. Vuotta 1991 koskevassa tilintarkastustuomioistuimen 
vuosikertomuksessakin esille tuotu ongelma eli se, että tileihin kirjaamisen ja 
toteamisen käsitteet eivät ole keskenään yhtäpitäviä ratkesi, kun asetuksen (ETY) N:o 
1552/89 muuttamisesta annettu neuvoston asetus (EY) N :o 1355/96 tuli voimaan. 
Lisäksi yhteisön tullikoodeksin soveltamista koskevista säännöksistä annetun 
asetuksen (ETY) N :o 2454/93 postiliikennettä koskevissa säännöissä suositaan yhden 
kirjanpidon pitämistä. Tämä perinteisten omien varojen toteamisen 
yksinkertaistamisen ansiosta kansallisia hallintoviranomaisia voidaan pitää 
tavaranhaltijoina tai tarvittaessa velallisina. 
• Sisäisessä jalostusmenettelyssä ilmenneet lupien myöntämiseen, taloudellisten 
edellytysten soveltamiseen ja vastaavilla tavaroilla korvaamiseen sekä menettelyn 
päättämiseen liittyvät virheet, joista myös tilintarkastustuomioistuin huomautti 
vuosikertomuksessaan vuodelta 1995, vahvistivat tarvetta laatia arvio nykyisin 
voimassaolevista menettelyistä. Tältä osin komissio hyväksyi vuonna 1996 
kertomuksen tämän menettelyn toiminnasta ja tulevaisuudesta18 ja arvioi taloudellisten 
toimijoiden kanssa järjestämänsä yhteistoiminnan tuloksia syyskuussa 1996 
järjestetyssä seminaarissa, jossa käsiteltiin taloudellisten toimijoiden tarpeisiin 
mukautettuja tullimenettelyitä. 
18 Tiedonanto N:o96/C 194/07. EYVL No C 194, 5.7.1996, s. 6 
- 1: 
• Etuusjärjestelmien alalla osoittautui, että jäsenvaltioiden erilaiset tulkinnat 
"perustellusta epäilystä" ]& se, että asiasta ei ole annettu yhteisön säännöksiä, estävät 
tariffietuuden peruuttamista koskevan säännöksen soveltamisen siinä tapauksessa, että 
edunsaajavaltioiden vastausaika ylittyy tai vastaukset ovat riittämättömiä. Tämä käsite 
on tärkeä yhteisön taloudellisten etujen suojelun kannalta, ja tästä ongelmasta 
tekemänsä analyysin perusteella komissio aikoo seuraavaksi julkaista Eurooppa-
sopimusten alkuperäsääntöjen pöytäkirjoja koskevia selityksiä, jotta taloudelliset 
toimijat saisivat selkeämmän kuvan tiettyjen pöytäkirjoihin sisältyvien tekstien 
tulkinnasta. 
• Yhteisön ulkoisen passitusmenettelyn ja erityisesti perintätoimenpiteiden 
viivästymisen osalta kaikkia jäsenvaltioita, lukuun ottamatta Ranskaa ja Luxemburgia, 
joissa kaikkia yhteisön lainsäädännössä asetettuja määräaikoja oli noudatettu, 
pyydettiin varmistamaan kolmen vuoden ajan, että koodeksin 379 artiklan 
soveltamissääntöjä noudatetaan niiden kaikissa tullitoimipaikoissa. Komissio arvioi, 
että jos menettely on jätetty päättämättä tai jos väärinkäytöksen tapahtumapaikka on 
epävarma (mikä usein liittyy siihen, ettei saapumistullitoimipaikka ole toiminut 
riittävän nopeasti tai että tutkimukset on aloitettu liian myöhään), tavaran lähtöpaikan 
jäsenvaltion tehtävänä on toteuttaa tarvittavat toimenpiteet eli ilmoittaa viipymättä 
menettelyn päättämättä jättämisestä takaajalle, sekä vietävä velka kirjanpitoon 
passituksesta vastaavan nimiin. Muussa tapauksessa se saattaa joutua ottamaan 
taloudellisen vastuun asiasta. 
3.3.2 Kirjanpitoa koskevat seuraukset 
Komission viitekaudella (1993 - 1996) toteamat lisämäärät (pääoma), jotka sille 
maksettiin komission omia tai täydentäviä tarkastuksia koskevissa kertomuksissa 
esitettyjen huomautusten perusteella, ovat yhteensä 64 636 726 ecua,<;. Lähes 98 
prosenttia tästä summasta johtuu pelkästään yhdessä jäsenvaltiossa toteutetusta yhteisön 
passitusmenettelyihin liittyvien toimien saattamisesta säännösten mukaisiksi. 
Lisäksi vaadittiin viivästyskorkojen maksamista komission tarkastuksissa todetuista 
perinteisten omien varojen käyttöön asettamisen viivästymisistä. Maksettujen tai vielä 
maksamatta olevien jäsenvaltioiden viivästyskorkojen määrä kaudella 1993 - 1996 oli 
yhteensä 26 395 213 ecua19 Tästä määrästä 1 234 849 ecua19 aiheutui 
vuosikertomuksissa esitetyistä tilintarkastustuomioistuimen huomautuksista, joiden 
taloudellisista seurantatoimista huolehti komissio. Tästä yli 80 prosenttia muodostuu 
viivästyskoroista, joita aiheutui yhdessä ainoassa toimipaikassa kootuista maksujen 
siirroista. 
On huomattava, että luvut ovat vielä vaillinaisia, koska komission tarkastusten 
perusteella vahvistettujen saatavien määrittäminen riippuu tarvittavien kirjanpitotietojen 
keräämistä koskevista kansallisista menettelyistä. 
19 Väliaikaiset luvut vahvistettiin 20.8.1997. 
19-
3.4 Muiden tarkastusmuotojen tulokset 
Kuten edellä esitetyistä huomioista käy ilmi, paikalla tehtävissä tarkastuksissa saadaan 
selville tiettyjä perintämenettelyissä kansallisella tasolla esiintyviä ongelmia. Eri 
tarkastusmuodoilla on kuitenkin vahva yhteisvaikutus, ja paikalla tehtävät tarkastukset, 
joiden kohdentaminen riippuu suuresti muiden tarkastuslajien tuloksista, auttavat 
ensimmäisissä tarkastuksissa tehtyjen johtopäätösten vahvistamisessa. 
3.4.1 Varat, joita ei ole asetettu komission käyttöön 
Komission käyttöön asettamatta jääneitä varoja koskevien jäsenvaltioiden toimittamien 
ilmoitusten määrä (asetuksen (ETY) N:o 1552/89 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti) oli 
selvästi odotettua pienempi. Määrä oli jopa niin pieni, että epäiltiin, ettei kyseistä 
säännöstä ollut sovellettu yhdenmukaisesti. Itse asiassa nämä ilmoitukset koskevat 
ainoastaan joitakin jäsenvaltioita (Saksa, Espanja, Ranska, Alankomaat ja Yhdistynyt 
kuningaskunta). Saksan viranomaiset ilmoittivat komissiolle peruuttavansa ilmoitukset, 
jotka oli toimitettu vahingossa pitkiin vanhentumismääräaikoihin liittyvän Saksan 
lainsäädännön perusteella. 
Komissiolle tosiasiallisesti toimitettujen 32 tapauksen (yhteensä 8 762 001 ecua) 
seurantaa vuosina 1993 - 1996 koskevat tiedot on esitetty liitteessä. Siitä käy ilmi, että 
Saksa veti takaisin neljä tapausta, joissa perintää yritetään vielä toteuttaa (401 316 ecua), 
ja Yhdistynyt kuningaskunta peruutti yhden vahingossa ilmoittamansa tapauksen 
(23 103 ecua). Komissio tutki jäljelle jäävät tapaukset eli 27 tapausta, joita vastaava 
määrä on yhteensä 8 337 582 ecua, määrittääkseen, olivatko kyseiset jäsenvaltiot 
toteuttaneet riittävät toimenpiteet perinnän varmistamiseksi. 
Seuraavassa esitetään yleistulos: 
17 artiklan 2 kohta: Käsitellyt 
tapaukset lukumääräisesti 
Riittäviä 
toimenp. ei 
tehty 
37% Tutkitaan 
parhaillaan 
37% 17 artiklan 2 kohta: Arvo 
Riittäviä 
toimenp. ei 
tehty 
53% Tutkitaan 
parhaillaan 
43% 
Riittävät toimenp. 
toteutettu 
4% 
20-
Tulosten erittely: 
a) 
b) 
c) kymmenessä tapauksessa todettiin, ettei 
riittäviä toimenpiteitä ollut toteutettu, ja 
niistä: 
yksi tapaus hylättiin mahdottomana hyväksyä: 
kahdessa tapauksessa suoritettiin maksu 
kahdessa tapauksessa toimitettiin ilmoitus 
oletetusta säännönvastaisuudesta 
viisi tapausta vahvistettiin riita-asian 
käsittelyn jälkeen ja kyseiset määrät kehotettiin 
maksamaan 
kymmentä tapausta tutkitaan parhaillaan 
seitsemässä tapauksessa todettiin, että 
riittävät toimenpiteet oli toteutettu. Määrä 
4 428 487 ecua 
356 381 ecua 
95 883 ecua 
488 162 ecua 
3 488 061 ecua 
3 550 966 ecua 
358129 ecua Määrät % 
53,1 % 
4,3 % 
1,1% 
5,9 % 
41,8% 
42,6 % 
4,3 % Tapausten 
lukumäärä % 
37% 
3,7% 
7,4% 
7,4% 
18,5% 
37% 
26% 
Lukujen perusteella voidaan todeta, että jollei vielä tutkittavina olevista tapauksista muuta johdu, 
kansalliset hallintoviranomaiset ovat toimineet epäpätevästi yli kolmanneksessa tapauksista, ja 
näissä tapauksissa on kyse suhteellisesti kaikkein huomattavimmista summista (53 prosenttia 
kokonaisarvosta). Olisi toivottavaa, että nämä hallintoviranomaiset keskittäisivät ponnistuksensa 
niiden asiakirjojen perintään, joissa on kyse suurista rahasummista. 
Vaikka nämä tulokset koskevatkin yksinomaan harvojen jäsenvaltioiden toimittamia ilmoituksia, 
niiden perusteella voidaan olettaa, että kansallisten hallintoviranomaisten toteuttamat 
perintätoimenpiteet ja säännösten yhdenmukainen soveltaminen muodostavat todellisen 
periaatteellisen ongelman. Komissio toteutti tämän huolestuttavan tilanteen vuoksi toimenpiteitä, 
jotka selostetaan yksityiskohtaisesti jäljempänä. 
3.4.2 Petoksiin ja säännönvastaisuuksiin liittyvän perinteisten omien varojen 
perinnän valvonta 
Komissiolle ja budjettivallan käyttäjälle esitettiin varainhoitovuonna 1994 kaksi 
jäsenvaltioiden petostentorjuntatoiminnan valvontaa koskevaa kertomusta, joista 
toinen koskee noin 70 prosenttia ja toinen 30 prosenttia komissiolle vuoden 1989 
ensimmäisen puoliskon alusta vuoden 1993 ensimmäisen puoliskon loppuun mennessä 
ilmoitettuja petoksia ja säännönvastaisuuksia koskevia tapauksia vastaavista kierretyistä 
määristä.20 
Ensimmäinen kertomus laadittiin sellaisista tapauksista tehdyn otannan perusteella, joihin 
liittyvien tullimaksujen määrä oli enemmän kuin 0,5 miljoonaa ecua, ja sen yhteydessä 
tehtiin tilastollinen analyysi. Kertomuksen perusteella voidaan havaita, että suuriin 
taloudellisiin petoksiin liittyivät eniten yleensä Itä-Euroopan maista peräisin olevat arat 
maataloustuotteet ja että useimmiten oli kyse passitusmenettelyjen kiertämisestä ja 
väärennetyistä ilmoituksista vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevassa menettelyssä. 
Kertomuksessa petosten kohteena olleet teollisuustuotteet eli pääasiallisesti Kaakkois-
Aasiasta peräisin olevat tekstiilituotteet taikka hifi- tai TV-laitteet, on lisäksi jaoteltu 
tapausten lukumäärän ja niihin liittyvien summien mukaan. Havaittujen tapausten 
monimutkaisuuden huomioon ottaen kertomuksessa esitetään perittävää 
vähimmäismäärää, joka muutoin vaihtelee jäsenvaltiosta toiseen. 
20 Komission kertomukset petoksista ja sääntöjenvastaisuuksista johtuvan perinteisten omien varojen perinnän tilasta ("Näyte 
A94", KOM(95) 398 lopullinen, 6.9.1997 ja "Näyte B94", KOM(97) 259/3,9.6.1997. 
21 
Komissio selostaa niin sanotussa B94-kertomuksessa kuuden erityisen vaikean tapauksen 
seurantaa niitä koskevien menettelyjen lopulliseen päättämiseen asti. Tapauksiin liittyvien 
tullimaksujen määrä on yhteensä yli 124 miljoonaa ecua. Kyseisten jäsenvaltioiden ja 
komission välillä oli näkökantaeroja kolmen tapauksen yhteydessä: yhdessä tapauksessa 
komissio joutui lähettämään asiasta lausunnon perusteluineen perustamissopimuksen 169 
artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. Vuoden 1997 ensimmäisen puoliskon aikana 
komissio hylkäsi useiden jäsenvaltioiden lähettämät peruuttamista/palauttamista koskevat 
pyynnöt, jotka liittyivät turkkilaisten televisioiden tuontiin. Näistä kielteisistä päätöksistä 
on vireillä kanne ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. 
Kertomuksissa todetaan, että perittyjen määrien vähäisyys johtuu rajat ylittävien petosten 
mutkikkuudesta ja tiettyjen kolmansien maiden kanssa tehtyjen sopimusten 
monimutkaisuudesta. Kertomuksista kuitenkin ilmenee, että kansalliset perintämenettelyt 
ovat hyvin kirjavia ja mukauttamattomia ja että oikeudelliset menettelyt ovat hitaita ja 
keskinäiseen avunantoon kuuluva jäsenvaltioiden yhteistyö vähäistä. 
4. TARKASTUSJÄRJESTELMÄN TOIMINNAN ARVIOINTI 
4.1 Perinteisten omien varojen perintäjärjestelmän ja sen valvonnan kehitys 
Kaiken kaikkiaan se, että jäsenvaltioiden tiedonannot eivät ole yhdenmukaisia, 
hankaloittaa sen selvittämistä, mitä toimenpiteitä ne ovat toteuttaneet tarkastusten ja 
petostentorjunnan alalla. Komission vastaanottamia tietoja koskevaan säännökseen 
vahvistettiin joukko parannuksia yhteisymmärryksessä jäsenvaltioiden kanssa. 
Tiedonantojen yhdenmukaisuuden lisäämiseksi komissio otti 20. maaliskuuta 1997 
tehdyllä päätöksellä käyttöön mallit perinteisten omien varojen kirjanpitoa koskevia 
kuukausittaisia ja neljännesvuosittaisia katsauksia, 10 000 ecua suurempiin maksujen 
määriin liittyviä petoksia ja säännönvastaisuuksia koskevia kuvauksia sekä jo edellä 
mainittua vuosikertomusta varten. 
Vuodesta 1997 alkaen ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1552/89 muuttamisen jälkeen 
jäsenvaltiot laativat varainhoitovuodelta 1996 ainoastaan yhden vuosittaisen 
kertomuksen tarkastustensa tuloksista kyseisen asetuksen 17 artiklan 3 kohdassa 
edellytettyjen kahden puolivuosittaisen kertomuksen sijaan. Neuvostolle ja parlamentille 
vuonna 1997 toimitettavan uuden yhdistetyn kertomuksen perusteella budjettivallan 
käyttäjän pitäisi pystyä havainnoimaan paremmin jäsenvaltioiden toimintaa tällä alalla. 
Petoksista ja säännönvastaisuuksista johtuvan perinteisten omien varojen perinnän 
tilan voidaan odottaa paranevan, kun perinteisiin omiin varoihin («Ownres ») liittyviä 
petoksia ja säännönvastaisuuksia koskevien tietojen käsittelyyn tarkoitettu uusi 
elektroninen tiedonsiirto-ohjelma otetaan tosiasiallisesti käyttöön vuoden 1997 lopussa. 
Ohjelma mahdollistaa petoksia koskevien ilmoitusten automaattisen integroinnin ja 
päivityksen varsinkin perinnän osalta, mikä on täysin uutta alalla. 
22-
Asetuksen 17 artiklan 2 kohdan epäyhdenmukainen soveltaminen, johon myös 
tilintarkastustuomioistuin kiinnitti huomiota, on perinteisten omien varojen järjestelmän 
avoimuuden ja oikeudenmukaisuuden kannalta haitallista. Taloushallinnon parantamista 
koskevan SEM 2000 -ohjelman (Sound and Efficient Management) kolmannessa 
vaiheessa toteutettujen toimien jälkeen komissio esitti 3. heinäkuuta 1997 ehdotuksen 
asetuksen (ETY) N:o 1552/89 muuttamiseksi. Sen tarkoituksena oli lujittaa käyttöön 
asettamatta jääneitä varoja koskevaa menettelyä, jota sovelletaan niihin saataviin, joita ei 
ole voitu periä määräaikaan mennessä, sekä mahdollistaa jäsenvaltioiden 
perintätoimenpiteiden riittävyyden oikeudenmukaisen arvioinnin.21 Tämän saman 
ehdotuksen tarkoituksena on lisätä jäsenvaltioiden taloudellista vastuuta sellaisista 
määristä, joiden perintä on mahdotonta niiden hallintoelimissä tapahtuneen hallinnollisen 
virheen vuoksi. 
Yhteisön ulkoisen passitusmenettelyn osalta komissio aikoo ehdottaa 
tarkoituksenmukaisia parannuksia nykyisiin säännöksiin (koodeksin soveltamista 
koskevien sääntöjen 378 ja 379 artikla), jotka koskevat perinnästä vastaavan 
tulliviranomaisen määrittämistä tapauksissa, joissa passituksesta vastaava esittää 
todisteen väärinkäytöksen tapahtumapaikasta. Komissio harkitsee direktiivin 
76/308/ETY keskinäisestä avunannosta perinnässä muuttamista22. Lisäksi vapaa-alueille 
suuntautuvan meriliikenteen hallinta järjestetään yhteisön uuden passitusmenettelyn 
yhteydessä. 
Edellä esitettyjen ongelmien lisäksi tullietuusjärjestelmien hallintaa pohditaan myös 
kokonaisuutena, ja komissio on laatinut siitä tiedonannon, jonka tavoitteena oli 
analysoida näiden menettelyjen soveltamisessa ilmenneitä häiriöitä. Tiedonannossa 
käsitellään oikeusturvan, omien varojen perinnän, petosten torjunnan ja unionin 
kauppapolitiikan tehokkuuden eri puolia23. Siinä vahvistetaan toimintasuunnitelma, jonka 
tarkoituksena on löytää ratkaisu tällä alalla esiintyviin ongelmiin ja erityisesti omien 
varojen perintään liittyviin ongelmiin. 
Lainsäädännössä ja hallinnossa tapahtuneen kehityksen huomioon ottamiseksi24 itse 
tarkastusten organisoinnissa komissio hyväksyi 10. tammikuuta 1997 ehdotuksen 
asetuksen (ETY) N:o 165/74 korvaavaksi neuvoston asetukseksi, jonka se toimitti 
neuvostolle ja Euroopan parlamentille 28. tammikuuta 199725. 
21 KOM(97) 343 lopullinen, 3.7.1997 
22 Nämä ehdotukset esitetään komission tiedonannossa "Euroopan passitusta koskeva toimintasuunnitelma: Uusi 
tullipolitiikka" (KOM(97) 188 lopullinen, liitteen 4.4.2 ja 4.4.3 kohta "Velallisten oikeudenmukainen tunnistaminen 
taloudellisten etujen turvaamiseksi" ja "Velkojenperintämenettelyjen järkiperäistäminen", s. 25 ja 26). 
23 KOM(97) 402 lopullinen, 23. heinäkuuta 1997, noudattaen neuvoston pyyntöä, jonka se esitti päätöksellä N:o 96/C170/01, 
28.5.1996. 
24 Tästä ilmoitettiin tarkastusjärjestelmän toiminnasta annetussa ensimmäisessä komission kertomuksessa (K0M(93) 691 
lopullinen, s. 38). 
25 KOM(96)717 lopullinen, oikaisu KOM(96) 717 lopullinen/2 
-23 
Ehdotuksen tarkoituksena on koota komission käytettävissä olevia kahta 
tarkastusmuotoa koskevat soveltamissäännökset yhteen säädökseen. Kyseiset 
tarkastusmuodot ovat yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tehtävät yhteiset tarkastukset, 
joista säädetään asetuksessa (ETY) N.o 165/74, ja komission aloitteesta paikan päällä 
tehtävät tarkastukset, jotka otettiin käyttöön asetuksella (ETY) N:o 1552/89. 
Hankkeessa varataan komissiolle mahdollisuus valtuuttaa vakinaisten virkamiehiensä 
lisäksi myös muita toimenhaltijoita (väliaikaisia toimenhaltijoita tai sitoutumattomia 
kansallisia asiantuntijoita),ollen siten yhdenmukainen komission paikan päällä 
suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin 
kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 
1996 annettun asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/9626 kanssa. 
Asetuksen (ETY) N:o 1552/89 muuttamista edeltäneen toimielinten yhteisen toiminnan 
yhteydessä tekemänsä sitoumuksen mukaisesti komissio tutki lisäksi parlamentin 
ehdotusta ennakolta ilmoittamatta tehtävien kansallisten viranomaisten tarkastusten 
käyttöön ottamisesta omien varojen yhteydessä. 
Pitäessään yhteyttä jäsenvaltioiden hallintoviranomaisiin komissio havaitsi neuvoston yhä 
vastustavan lähes yksimielisesti tällaista säännöstä. Toisaalta on pakko todeta, että 
unionin taloudellisten etujen suojelemiseksi on laadittu asianmukaiset säännökset 
UCLAFin ohjauksella27. Näiden säännösten avulla voidaan sellaisilla aloilla, joilla 
ennakolta ilmoittamatta tehtäviä tarkastuksia todella tarvitaan, kattaa ainakin osa niistä 
poikkeavuuksista, joista Euroopan parlamentin jäsenet ovat perustellusti olleet 
huolissaan, eli sellaisista vakavista hallinnollisista virheistä, jotka vaativat suoria 
toimenpiteitä. Vaikka ennakkoilmoitus onkin pakollinen, nykyisissä komission 
mahdollista omaa tarkastusta koskevissa säännöksissä (asetuksen (ETY) N:o 1552/89 18 
artiklan 3 kohta) sallitaan poikkeustilanteessa asioihin puuttuminen suhteellisen lyhyellä 
varoitusajalla, ja sen edellytykset ovat lähellä ennakolta ilmoittamatta tehdyn 
tarkastuksen edellytyksiä. 
Kansallisten tarkastusjärjestelmien tehokas arviointi, sellaisena kuin komissio sen 
suorittaa, edellyttää valmistelujen tekemistä tiiviissä yhteistyössä hallintoviranomaisten 
kanssa. Kokemusten perusteella komissio arvioi, että sen ja jäsenvaltioiden välille 
kehittyneen yhteistyön taso on omiaan takaamaan lähestulkoon varmasti, että 
taloudellisia seurauksia aiheuttavien vakavien häiriöiden osalta ryhdytään asianmukaisiin 
toimiin. 
26 EYVL N:oL 292.15.11.1996, s. 2 
27 Erityisesti neuvoston asetus (EURATOM, EY) N:o 2185/96 (EYVL N:o L 292,11.11.1996, s.2) 
24 
4.2 Yleinen arviointi ja päätelmät 
4.2.1 Tarkastusten tarpeellisuus ja niistä saatava hyöty 
Perinteisten omien varojen valvontajärjestelmän käytännön toiminta edellyttää 
toimenpiteitä, ja komissiolla on mahdollisuus toteuttaa laaja joukko erilaisia 
toimenpiteitä, joihin kuuluvat muiden muassa yksittäisten puutteiden korjaaminen, 
kehotus oikaista säännönvastaiset kansalliset menettelyt ja käytännöt antamalla 
asiaankuuluvat ohjeet, yhteisön säännösten tulkinnan selkeyttäminen ja säännösten 
suunnitelmallinen parantaminen silloin, kun on kyse jatkuvista häiriöistä. 
Kuten kertomuksesta ilmenee, komissio hyödyntää täysin kaikkia käytettävissään olevia 
toimenpidevaihtoehtoja. Nämä toimenpiteet ovat osoittautuneet melko tehokkaiksi 
ottaen huomioon ponnistelut, joita perinteisten omien varojen järjestelmän valvontaan on 
järkevää osoittaa. 
Näkyvimpiä vaikutuksia ovat säännösten virheellisestä soveltamisesta johtuvat 
taloudelliset oikaisut sekä viivästyskorkojen periminen tulonmenetysten korvaamiseksi. 
Lisäksi nämä tarkastukset ovat yhä paras keino varmistaa tullisäännösten moitteeton 
soveltaminen tai saada selville sen mahdollisesti aiheuttamat ongelmat. Kertomuksessa 
annetaan tästä useita esimerkkejä ja esitetään ehdotuksia kyseisen säännöksen 
yksinkertaistamiseksi ja sen rakenteen muuttamiseksi. 
Komission tarkastustoimien merkitys säilyy tulevaisuudessa niin kauan kuin omien 
varojen järjestelmä säilyy nykyisessä muodossaan: tulojen ja menojen hyväksyjän omien 
varojen tarkastuksen yhteydessä asetuksen (ETY) N :o 1552/89 mukaisesti tekemät 
erityistarkastukset (18 artikla) sekä jäsenvaltioiden toimittamat tarkastusten järjestämistä 
koskevat tiedot (asetuksen 4 artiklan 1 kohta) ja tarkastustulokset (17 artiklan 3 kohta) 
auttavat ymmärtämään paikalla vallitsevaa todellista tilannetta ja antavat melko tarkan 
kuvan omien varojen perintäjärjestelmästä. 
Komissio aikoo kiinnittää erityistä huomiota petosten kohteena olleiden määrien tai 
säännönvastaisuuksien käsittelyyn kirjanpidossa sekä niiden perinnän kaikkiin vaiheisiin 
eli toteamiseen, kirjanpitoon ottamiseen ja käyttöön asettamiseen. Komissio aikoo myös 
täydentää kansainvälisen maantiepassituksen (TIR) osana jo toteutettuja tarkastustoimia. 
4.2.2. Tavaroiden tuominen unionin ulkorajojen yli ja niiden tullioikeudellinen 
asema 
Tässä kertomuksessa selostettujen tarkastustoimien aikana kerättyjen tietojen perusteella 
komissio voi vastata pyyntöön, jonka Euroopan parlamentti sille esitti niiden 
huomautusten vuoksi, joita tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa vuodelta 
1994 esitettiin tavaroiden tuonnista unionin ulkorajojen yli ja niiden tullioikeudellisesta 
asemasta28. Seuraavassa selostetaan, mikä on komission virallinen vastaus tähän 
pyyntöön. 
28 Istunnossaan 17. huhtikuuta 1996 ja varainhoitovuoden 1994 yleistä talousarviota koskevan vastuuvapausmenettelyn 
yhteydessä. 
25 
Tuotaessa tavaroita yhteisön tullialueelle toimivaltaiset viranomaiset tekevät 
asiakirjatarkastuksia, joihin liittyy tullilainsäädännön mukaisia muita tarkastuksia. 
Komissio tutkii tarkastusten kulkua omien varojen tarkastusten yhteydessä ja 
jäsenvaltioiden toimittamien tietojen analyysin perusteella. 
Ottaen huomioon edellä luetellut huomiot, komission tekemien tarkastusten perusteella 
voidaan päätellä, että tavaroita ulkorajojen yli tuotaessa tehtyjen tulliviranomaisten 
tarkastusten taso on hyväksyttävä, kun otetaan huomioon erityisesti peruskauppojen 
määrä, joita tehdään joitakin satoja miljoonia vuosittain, koko tullimenettely tai kaikki 
tulliselvitysmuodot huomioon ottaen. 
Lisäksi komissio huomasi, että eri jäsenvaltiot yhä useammin määrittelevät 
tarkastusmuodot (tulliselvityksen yhteydessä tai jälkeenpäin) todennettavien kaupallisten 
kiertokulkujen perusteella ja yksiköidensä hallinnollisen rakenteen mukaisesti. Tämä 
selittää sen, että jäsenvaltioiden tarkastusmenetelmät eivät ole keskenään yhdenmukaisia. 
Komission mielestä tämä tilanne olisi ratkaistava kehittämällä riskianalyysiin perustuvia 
menetelmiä, joiden pitäisi taata kohdennettujen tarkastusten tehokkuus. 
Tilanteen oikaisemiseksi komissio on jo toteuttanut tiettyjä toimenpiteitä varmistaakseen 
yhteisön taloudellisten etujen suojelun korkean tason sisärajojen poistuessa. Tämä 
tapahtuu panemalla täytäntöön menettelyt ja tarkastukset, jotka ovat yhtä tehokkaita 
koko yhteisön tullialueella tuotaessa tavaroita ulkorajojen yli. 
Yhteisön tullitoimintaa koskevan toimintaohjelman hyväksymisestä («Tulli 2000») 19 
päivänä joulukuuta 1996 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 
210/97/EY29 tarjoaa varman oikeudellisen kehyksen jo aloitetuille hankkeille ja varsinkin 
seurantatoimille, joita toteutettiin jäsenvaltioissa jo vuonna 1994 ja joiden tarkoituksena 
oli tutkia merirajoilla ja vapaa-alueilla käytettäviä tarkastusmenettelyitä. 
Muita ohjelman osana tehtäviä aloitteita ovat muun muassa tulliyksiköiden 
tietokoneistaminen yhteisön tasolla, joka on välttämätöntä menettelyiden 
rationalisoimiseksi sekä suuntaviivojen täsmentäminen riskianalyysin alalla. Jälkimmäisen 
osalta komissio tutkii tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden tulliviranomaisten kanssa 
näiden tekniikoiden käyttöä koskevien yhteisten periaatteiden laatimista yhteisön 
tasolla30. Tarkoituksena on täsmentää kriteerit, joiden nojalla voidaan myöntää lupa 
käyttää yksinkertaistettuja menettelyitä sekä kuinka tarkastukset kohdennetaan ja 
koordinoidaan. Lisäksi komissio aikoo laatia tältä osin yhteisön tason riskilinjaukset. 
29 EYVL N:oL 33.4.2.1997 
30 Omia varoja käsittelevän neuvoa-antavan komitean yhteyteen perustettu sisäiseen tarkastukseen erikoistunut tilapäinen 
alakomitea tutkii tämän toimen ensimmäisiä tuloksia moitteetonta varainhoitoa koskevan aloitteen kolmannessa vaiheessa. 
26 
Tullille esitettyjen tavaroiden tullioikeudellisen aseman osalta on tavoitteena välttää 
vapaaseen liikkeeseen luovutettujen tavaroiden aseman myöntäminen muille kuin 
yhteisötavaroille, sillä muutoin seurauksena on se, että omat varat jäävät perimättä. 
Meriteitse kuljetettujen tavaroiden ja joissakin yksinkertaistetuissa ulkoisissa 
passitusmenettelyissä lentoteitse tai meritse kuljetettujen tavaroiden osalta31 komission ja 
tilintarkastustuomioistuimen tarkastukset ovat osoittaneet, että nykyisessä menettelyssä 
on useita puutteita ja ettei se tosiasiallisesti takaa omien varojen perintää. 
Tilanteen korjaamiseksi jäsenvaltioilta on pyydetty lisätietoja sellaisista poikkeavuuksista, 
joilla voi olla vaikutusta yhteisön talousarvioon. Tullikoodeksikomitean passitusjaosto 
hyväksyi helmikuussa 1995 pitämässään kokouksessa hallinnollisen järjestelyn tällaisten 
menettelyjen jälkitarkastuksia varten. Sen pitäisi parantaa tilannetta. 
Parhaillaan tarkastellaan myös säännösten muutosehdotusta, jonka tarkoituksena on 
yksinkertaistaa meriteitse kuljetettavien muiden kuin yhteisötavaroiden 
passitusmenettelyjä ja vahvistaa näiden tavaroiden tullioikeudellisen aseman tarkastusta. 
Tätä toimenpidettä esitettiin myös passitusta koskevassa toimintasuunnitelmassa, jonka 
komissio hyväksyi 30. huhtikuuta 1997 ja jonka se toimitti budjettivallan käyttäjälle32. 
* 
* * 
Tämä kertomus on yksi monista komission budjettivallan käyttäjälle osoittamista 
kertomuksista, jotka koskevat komission tekemiä tulojen tarkastuksia. Muita 
kertomuksia ovat asetuksen (ETY) N:o 1552/89 17 artiklan 3 kohdan perusteella 
laadittu, jäsenvaltioiden tarkastustuloksia koskevat vuotuiset kertomukset kokoava 
yleiskertomus, varainhoitoasetuksen 29 artiklan 3 kohtaan perustuva varainhoidon 
valvojan erityiskertomus ja UCLAFin petosten torjuntaa koskeva vuosikertomus. Lisäksi 
on mainittava Euroopan parlamentin huomautuksista johtuvista seurantatoimenpiteistä 
laaditut kertomukset. 
Yleisesti ottaen nämä kertomukset täydentävät kirjanpitoa ja talousarviota koskevia 
pakollisia tietoja, jotka komission on kerättävä varainhoitoasetuksen 78 artiklan 
perusteella erityisesti laatiessaan konsolidoitua tulostiliä, joka sisältää yhteenvedon 
jäsenvaltioiden toteamista omista varoista sekä liitteen, jossa luetellaan petoksista ja 
säännönvastaisuuksista johtuvat mahdolliset saatavat. 
Seuraava kertomus perinteisten omien varojen tarkastusjärjestelmän toiminnasta kattaa 
kauden 1997 - 1999 ja ilmestyy vuoden 2000 ensimmäisellä puoliskolla. 
31. Tullikoodeksin soveltamista koskevien säännösten 314 artikla ja sitä seuraavat artiklat 
32 K0M(97) 188 lopullinen 
27-
LllTE 
Asetuksen (ETY) N:o 1552/89 17 artiklan 2 kohdan soveltaminen 
Viitekausi 
(vuosi­
puolisko) 
1. 1993 
2.1993 
1 1994 
2.1994 
1 1995 
2 1995 
Välisumma Jäsen­
valtio 
D 
UK 
D 
NL 
UK 
D 
NL 
UK 
E 
F 
E 
NL 
UK 
UK Vapautuksen 
saamiseksi esitetyt 
perustelut 
Yrityksen purkaminen 
Vahingossa ilmoitettu 
tapaus 
Konkurssi 
Velallisen 
maksukyvyttömyys 
Konkurssi 
Konkurssi 
Konkurssi 
Myöhemmin 
täsmennettävät syyt 
Konkurssi 
Konkurssi 
Yrityksen toiminnan 
lakkaaminen 
Toimija lopettanut 
toiminnan 
Selvitystila 
Toimija lopettanut 
toiminnan 
Velallisen 
maksukyvyttömyys 
Selvitystila 
Velallisen 
maksukyvyttömyys 
Velallisen 
maksukyvyttömyys 
Myöhemmin 
täsmennettävät syyt 
Konkurssi 
Konkurssi 
Konkurssi 
Konkurssi 
Konkurssi 
Konkurssi 
25 ilmoitettua tapausta Tulli­
maksujen 
määrä 
(ecua) 
15 250 
23103 
48 329 
18 734 
25 350 
19114 
14 021 
319 003 
62 894 
44 744 
136 135 
37 344 
76 769 
37151 
902 857 
37 834 
1 555 753 
401 345 
675 227 
450 818 
1 802 954 
576 925 
481 063 
116 862 
88 463 
7 968 042 Komission lausunto 
Hylätty 
Peruutettu 
Pyydetty tietoja 
Pyydetty tietoja 
Toteutettu riittävät 
toimenpiteet 
Ei toteutettu riittäviä 
toimenpiteitä 
Toteutettu riittävät 
toimenpiteet 
Pyydetty tietoja 
Toteutettu riittävät 
toimenpiteet • 
Toteutettu riittävät 
toimenpiteet 
Toteutettu riittävät 
toimenpiteet 
Ei toteutettu riittäviä 
toimenpiteitä 
Ei toteutettu riittäviä 
toimenpiteitä 
Toteutettu riittävät 
toimenpiteet 
Ei toteutettu riittäviä 
toimenpiteitä 
Toteutettu riittävät 
toimenpiteet 
Pyydetty lisätietoja 
Pyydetty lisätietoja 
Pyydetty tietoja 
Ei toteutettu riittäviä 
toimenpiteitä 
Pyydetty lisätietoja 
Ei toteutettu riittäviä 
toimenpiteitä 
Pyydetty tietoja 
Ei toteutettu riittäviä 
toimenpiteitä 
Ei toteutettu riittäviä 
toimenpiteita Tapauksen 
käsittelyvaihe 
Saksa peruuttanut 
ilmoituksen 
Päätetty 
Saksa peruuttanut 
ilmoituksen 
Saksa peruutti ilmoituksen 
Päätetty 
Maksu suoritettu 
Päätetty 
Päätetty 
Saksa peruuttanut 
ilmoituksen 
Päätetty 
Päätetty 
Päätetty 
UK kieltäytyy 
maksamasta. Epäiltyä 
väärinkäytöstä koskeva 
ilmoitus laadittu 
Maksu suoritettu 
Päätetty 
Päätetty 
Meneillään 
Päätetty 
Meneillään 
Meneillään 
Meneillään 
UK ei hyväksy komission 
kantaa. Tutkinta jatkuu. 
Meneillään 
UK ei hyväksy komission 
kantaa Tutkinta jatkuu. 
Meneillään 
UK ei hyväksy komission 
kantaa Tutkinta |atkuu. 
UK ei hyväksy komission 
kantaa. Tutkinta jatkuu 
28-
Viitekausi 
(vuosi­
puolisko) 
Välisumma 
1 1996 
2 1996 
1996(koko) 
Yhteensä 
1993/1996 Jäsen­
valtio 
UK 
NL 
F 
B 
DK Vapautuksen 
saamiseksi esitetyt 
perustelut 
25 ilmoitettua tapausta 
Velallisen 
maksukyvyttömyys 
Konkurssi 
Velallisen 
maksukyvyttömyys 
Konkurssi 
Konkurssi 
Konkurssi 
Velallisen 
maksukyvyttömyys 
32 ilmoitettua tapausta Tulli-maksujen 
määrä 
(ecua) 
7 968 042 
356 381 
138 953 
215 995 
10 777 
23 830 
36 112 
11911 
8 762 001 Komission 
lausunto 
Hylätty 
Pyydetty tietoja 
Asiaa tutkitaan 
Asiaa tutkitaan 
Asiaa tutkitaan 
Asiaa tutkitaan 
Asiaa tutkitaan Tapauksen 
käsittelyvaihe 
UK:n vastausta 
odotetaan 
avoinna 
avoinna 
avoinna 
avoinna 
avoinna 
avoinna 
17 artiklan 2 kohta: Tapaukset jäsenvaltioittain 1993/1996 
Tapauksia 
ISSN 1024-4492 
KOM(97) 673 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 09 
Luettelonumero : CB-CO-97-689-FI-C 
ISBN 92-78-28747-4 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
23