KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE yleisestä talousarviosta katettavien takauksien käytöstä – tilanne 30. kesäkuuta 2011 /* COM/2012/066 final */





SISÄLLYSLUETTELO 1........... Johdanto........................................................................................................................ 3 2........... Talousarviosta katettavat toimet...................................................................................... 3 3........... Tapahtumat viimeisimmän, 31. joulukuuta 2010 annetun kertomuksen jälkeen.................. 4 3.1........ Maksutaseiden tukemiseen tarkoitetut lainat euroalueen ulkopuolisille jäsenvaltioille.......... 4 3.2........ Makrotaloudellinen rahoitusapu....................................................................................... 5 3.3........ Euratom......................................................................................................................... 5 3.4........ Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi........................................................................ 5 3.5........ Talousarviotakaus EIP:n ulkoiselle rahoitukselle............................................................... 6 4........... Unionin talousarviosta katettavat riskit............................................................................. 6 4.1........ Riskin määrittely............................................................................................................. 6 4.2........ Riskin koostumus............................................................................................................ 6 4.3........ Unionin talousarviosta katettava vuotuinen riski................................................................ 8 4.3.1..... Jäsenvaltioihin liittyvät riskit............................................................................................. 9 4.3.2..... Kolmansiin maihin liittyvät riskit..................................................................................... 10 4.4........ Riskien kehitys.............................................................................................................. 11 5........... Maksujen laiminlyönti, talousarviotakaustoimet ja maksurästit......................................... 14 5.1........ Maksut kassavaroista................................................................................................... 14 5.2........ Unionin talousarviosta suoritetut maksut......................................................................... 14 5.3........ Maksut ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustetusta takuurahastosta............................ 15 6........... ULKOSUHTEISIIN LIITTYVILLE HANKKEILLE PERUSTETTU TAKUURAHASTO 15 6.1........ Takaisinperityt määrät................................................................................................... 15 6.2........ Varat............................................................................................................................ 15 6.3........ Tavoitesumma.............................................................................................................. 15 7........... Riskien arviointi: riskialtteimpien kolmansien maiden talouksien tila.................................. 15 7.1........ Tavoitteet..................................................................................................................... 15 7.2........ Riskinarviointimenetelmät.............................................................................................. 16 KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE yleisestä talousarviosta katettavien takauksien käytöstä – tilanne 30. kesäkuuta 2011 1. Johdanto Tässä kertomuksessa tarkastellaan Euroopan unionin talousarviosta katettavia luottoriskejä. Ne aiheutuvat takauksista ja lainanantotoimista, jotka Euroopan unioni toteuttaa suoraan tai jotka toteutetaan välillisesti EIP:n ulkoisten lainanantovaltuuksien kautta. Kertomus esitetään varainhoitoasetuksen 130 artiklan nojalla. Kyseisen artiklan mukaisesti komissio laatii Euroopan parlamentille ja neuvostolle kaksi kertaa vuodessa kertomuksen talousarviosta tehdyistä takauksista ja niihin liittyvistä riskeistä[1]. Lisäksi annetaan komission yksiköiden valmisteluasiakirja, jossa on yksityiskohtaisia taulukoita ja selityksiä, jäljempänä ’valmisteluasiakirja’. 2. Talousarviosta katettavat toimet Euroopan unionin talousarviosta, jäljempänä ’unionin talousarvio’, katettavat riskit liittyvät erityyppisiin lainananto- ja takaustoimiin, jotka voidaan jakaa kahteen ryhmään: – lainat, jotka Euroopan unioni myöntää makrotaloudellisiin tarkoituksiin, ts. kolmansille maille myönnettävä makrotaloudellinen rahoitusapu[2], jonka unioni myöntää yhdessä Bretton Woods -instituutioiden kanssa, maksutaseiden tukemiseen tarkoitetut lainat euroalueen ulkopuolisille jäsenvaltioille, joilla on maksutasevaikeuksia[3], ja Euroopan rahoituksenvakautusmekanismista[4] myönnettävät lainat, joilla tuetaan sellaisista vaikeuksista kärsiviä jäsenvaltioita, joihin jäsenvaltio ei voi itse vaikuttaa; sekä – mikrotaloudellisiin tarkoituksiin myönnettävät lainat, ts. Euratom-lainat ja ennen kaikkea rahoitus, jonka Euroopan investointipankki, jäljempänä ’EIP’, myöntää unionin ulkopuolisille valtioille (EIP:n ulkoinen rahoitus)[5] EU:n takaamiin toimiin[6]. Ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustettu takuurahasto, jäljempänä ’takuurahasto’[7], on kattanut vuodesta 1994 EIP:n taatun ulkoisen rahoituksen, Euratom-lainat ja makrotaloudellisen rahoitusavun. Maksutaseiden tukemiseen tarkoitetut lainat ja Euroopan rahoituksenvakautusmekanismista myönnettävät lainat puolestaan katetaan suoraan unionin talousarviosta. Takuurahasto kattaa unionin ulkopuolisille valtioille tai unionin ulkopuolisissa valtioissa toteutettaviin hankkeisiin myönnettyihin lainoihin ja lainatakauksiin liittyvät laiminlyönnit. Rahaston tehtävänä on – varmistaa maksuvalmius ilman, että taattujen lainojen takaisinmaksun laiminlyönnin tai viivästymisen yhteydessä jouduttaisiin aina turvautumaan unionin talousarvioon; sekä – tarjota budjettikuria vahvistava väline luomalla rahoituspuitteet, joiden perusteella unionin ulkopuolisille maille myönnettävien komission ja EIP:n lainojen takaustoimintaa koskeva Euroopan unionin politiikka määräytyy[8]. Jos kolmansista maista tulee jäsenvaltioita, kyseisiin maihin liittyviä lainoja ei enää kateta takuurahastosta, ja riskit ovat suoraan unionin talousarvion vastuulla. Takuurahaston toiminta rahoitetaan unionin talousarviosta, ja sen varat on pidettävä tasolla, joka on tietty prosenttiosuus sen kattamasta laina- ja lainatakauskannasta. Kyseinen prosenttiosuus, jota kutsutaan tavoitesummaksi, on tällä hetkellä 9 prosenttia. Jos takuurahaston varat eivät riitä, turvaudutaan unionin talousarvioon. 3. Tapahtumat viimeisimmän, 31. joulukuuta 2010 annetun kertomuksen jälkeen 3.1. Maksutaseiden tukemiseen tarkoitetut lainat euroalueen ulkopuolisille jäsenvaltioille Vuoden 2011 alkupuoliskolla toteutettiin kaksi yhteensä 1,35 miljardin euron tointa. Romanialle myönnetyn lainan neljäs, 1,2 miljardin euron erä nostettiin 24. maaliskuuta 2011. Romanialle myönnetyn lainan viides, 0,15 miljardin euron erä nostettiin 22. kesäkuuta 2011. Lisäksi neuvosto antoi 12. toukokuuta 2011 päätöksen EU:n keskipitkän ajan ennalta varautuvan rahoitustuen myöntämisestä Romanialle[9]. Tuen enimmäismäärä on 1,4 miljardia euroa. 3.2. Makrotaloudellinen rahoitusapu Vuoden 2011 alkupuoliskolla ei nostettu yhtään lainaa. 3.3. Euratom Kertomuksen kattamalla jaksolla ei nostettu yhtään lainaa. 3.4. Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi · Tausta Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi perustettiin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 122 artiklan 2 kohdan perusteella 11. toukokuuta 2010 annetulla neuvoston asetuksella (EU) N:o 407/2010[10]. Mekanismin mukainen käytettävissä oleva enimmäismäärä on 60 miljardia euroa, ja määrälle annetaan unionin talousarvion täysi tuki, jolla taataan lainojen takaisinmaksu, jos kyseinen jäsenvaltio jättää lainansa maksamatta. Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin mukainen unionin taloudellinen apu voidaan myöntää asianomaiselle jäsenvaltiolle lainan tai luottojärjestelyn muodossa. Komissiolla on valtuudet sopia Euroopan unionin puolesta pääomamarkkinoilta otettavista lainoista. · Uusi toimi 31. joulukuuta 2010 alkaen Neuvosto päätti 30. toukokuuta 2011 myöntää Portugalille Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin mukaista unionin rahoitusapua enintään yhteensä 26 miljardia euroa osana EU:n ja IMF:n yhteistä kolmivuotista ohjelmaa, jonka arvo on 78 miljardia euroa. Tätä ennen neuvosto oli joulukuussa 2010 päättänyt myöntää Irlannille Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin mukaista unionin rahoitusapua, jonka määrä on enintään 22,5 miljardia euroa. Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin mukaisesti myönnettiin kaikkiaan 48,5 miljardia euroa (ks. lisätietoja näistä toimista 4.4. kohdassa, joka koskee riskien kehitystä). Kriisiin reagoinnin osana otettiin käyttöön kaksi muutakin mekanismia, joista ei kuitenkaan aiheudu riskiä unionin talousarviolle. – Euroopan rahoitusvakausväline (ERVV[11]), jonka osallistuvat jäsenvaltiot takaavat mekanismin määräsuhteen mukaisesti, ja – Kreikan lainajärjestely[12], joka rahoitetaan komission keskitetysti hallinnoimilla kahdenvälisillä lainoilla muilta euroalueen jäsenvaltioilta. 3.5. Talousarviotakaus EIP:n ulkoiselle rahoitukselle Lainojen allekirjoittaminen vuodet 2007–2013 kattavan ulkoisen valtuuden puitteissa kasvoi 7 prosentilla vuoden 2011 alkupuoliskolla ja nousi 1,090 miljoonaan euroon. Nostettujen lainojen määrä oli 1,050 miljoonaa euroa kertomuksen kattamalla ajalla. Ulkoisen valtuuden puitteissa nostettujen lainojen yhteenlaskettu määrä 30. kesäkuuta 2011 oli 7 028 miljoonaa euroa eli 17 prosenttia enemmän kuin 31. joulukuuta 2010. 4. Unionin talousarviosta katettavat riskit 4.1. Riskin määrittely Unionin talousarviosta katettava riski johtuu taattujen toimien jäljellä olevasta pääomasta ja koroista. Unionin talousarviosta (joko suoraan tai takuurahaston kautta) katettavia riskejä on tässä kertomuksessa arvioitu seuraavilla kahdella menetelmällä: – Lasketaan katettavan riskin kokonaismäärä, joka on kyseisiin toimiin liittyvän jäljellä olevan pääoman kokonaismäärä (kertynyt korko mukaan luettuna) tiettynä päivänä[13]. – Lasketaan vuosittain erääntyvä enimmäismäärä, jonka Euroopan unioni joutuisi maksamaan varainhoitovuonna, jos maksujen laiminlyönnit koskisivat kaikkia taattuja lainoja. Tämä on niin sanottu talousarvioon liittyvä lähestymistapa eli lasketaan unionin talousarviosta katettava vuotuinen riski[14]. 4.2. Riskin koostumus Unionin talousarviosta katettavien jäljellä olevien kokonaismäärien enimmäisriskit liittyivät pääasiassa kolmansille maille myönnettyihin lainoihin vuoteen 2010 saakka. Vuonna 2011 finanssikriisi vaikutti huomattavasti jäsenvaltioiden julkisiin talouksiin, mikä johti siihen, että EU:n lainananto julkisen talouden kasvaneiden rahoitustarpeiden tukemiseksi kasvoi. Sen seurauksena riskin koostumus on muuttunut 30. kesäkuuta 2011 alkaen: · 64 prosenttia jäljellä olevasta taatusta kokonaismäärästä koskee lainanottotoimia, jotka liittyivät suoraan unionin talousarviosta katettaviin jäsenvaltioille myönnettäviin lainoihin; · 36 prosenttia taatusta kokonaismäärästä koskee kolmansiin maihin liittyvää otto- ja antolainausta; kyseiset lainat katetaan ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustetusta takuurahastosta. Taulukossa 1 esitetään unionin talousarviosta katettavan riskin kokonaismäärä 30. kesäkuuta 2011. Taulukko 1: Talousarviosta katettu kokonaislainakanta 30. kesäkuuta 2011 (milj. euroa) || Jäljellä oleva pääoma || Kertynyt korko || Yhteensä || % Jäsenvaltiot* || || || || Makrotaloudellinen rahoitusapu || 38 || 0 || 38 || <1 % Euratom || 410 || 2 || 412 || 1 % Maksutasejärjestely || 13 400 || 177 || 13 577 || 25 % EIP*** || 3 061 || 28 || 3 088 || 6 % Euroopan rahoituksenvakautus-mekanismi || 17 900 || 113 || 18,013 || 33 % Jäsenvaltiot yhteensä || 34 808 || 320 || 35 129 || 64 % Kolmannet maat** || || || || Makrotaloudellinen rahoitusapu || 460 || 3 || 462 || 1 % Euratom || 45 || 0 || 45 || <1 % EIP*** || 19 191 || 151 || 19 342 || 35 % Kolmannet maat yhteensä || 19 695 || 154 || 19 849 || 36 % Yhteensä || 54 503 || 474 || 54 978 || 100 % * Tämä riski katetaan suoraan unionin talousarviosta. Tämä kattaa myös ennen EU:hun liittymistä myönnetyt makrotaloudelliset rahoitusavut, Euratom-lainat ja EIP:n lainat. ** Tämä riski katetaan takuurahastosta. *** Noin 83 % EIP:n lainanannosta (valtiotasolla ja valtiotasoa alemmalla tasolla) katetaan yleisvakuudella, kun loput EIP:n toimet katetaan ainoastaan poliittisella riskillä (tilanne 31. joulukuuta 2010). Valmisteluasiakirjan taulukoissa A1–A4 on tarkempia tietoja kyseisistä jäljellä olevista määristä, erityisesti enimmäismääristä, nostetuista määristä ja takausprosenteista. Unionin talousarviosta katettava jäljellä olevan pääoman ja korkojen kokonaismäärä kasvoi merkittävästi 54,98 miljardiin euroon eli 55 prosenttia verrattuna tilanteeseen 30. joulukuuta 2010. Kasvu johtuu pääasiassa Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin mukaisesti maksetusta 17,9 miljardin euron määrästä, josta Irlannin osuus oli 11,4 miljardia euroa ja Portugalin 6,5 miljardia euroa. Lisäksi Romanialle maksutasejärjestelyssä myönnetty 1,35 miljardin euron suuruinen viimeinen erä nostettiin 6. toukokuuta 2009 tehdyn neuvoston päätöksen 2009/459/EY mukaisesti. EIP:n nettomaksut kolmansille maille kasvoivat 486 miljoonalla eurolla vuoden 2011 alkupuoliskolla. 4.3. Unionin talousarviosta katettava vuotuinen riski Unionin talousarvio kattaa vuoden 2011 jälkipuoliskolla (suoraan tai takuurahaston välityksellä) 3,6 miljardia euroa[15] eli 30. kesäkuuta 2011 jäljellä olevasta kokonaismäärästä kyseisellä ajanjaksolla erääntyvät määrät. Jäsenvaltioiden osuus tästä summasta on noin 2,6 miljardia euroa (noin 73 prosenttia) ja loppu on unionin kolmansien maiden osuutta. 4.3.1. Jäsenvaltioihin liittyvät riskit Jäsenvaltioihin liittyvät riskit koskevat a) ennen unioniin liittymistä myönnettyjä EIP:n lainoja, makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyviä lainoja ja Euratom-lainoja, b) maksutasejärjestelyn mukaisesti myönnettyjä lainoja ja c) Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin mukaisesti myönnettyjä lainoja. Taulukko 2: Jäsenvaltioiden sijoittuminen unionin talousarviosta katettavan enimmäisriskin suhteen vuoden 2011 jälkipuoliskolla (milj. euroa) Sijoitus || Maa || Enimmäisriski || % enimmäisriskistä kokonaisuudessaan 1 || Unkari || 2 145,6 || 81,9 % 2 || Romania || 197,0 || 7,5 % 3 || Irlanti || 111,7 || 4,3 % 4 || Puola || 40,1 || 1,5 % 5 || Bulgaria || 37,5 || 1,4 % 6 || Tšekki || 36,7 || 1,4 % 7 || Slovakia || 26,7 || 1,0 % 8 || Latvia || 9,1 || 0,3 % 9 || Slovenia || 5,9 || 0,2 % 10 || Kypros || 4,6 || 0,2 % 11 || Liettua || 2,7 || 0,1 % 12 || Viro || 0,5 || 0,0 % 13 || Malta || 0,3 || 0,0 % || Yhteensä || 2 618,4 || 100,0 % Taulukosta 2 käy ilmi, että vuoden 2011 jälkipuoliskolla erääntyvien maksujen osalta jäsenvaltioista ensimmäisellä sijalla on Unkari ja toisella sijalla Romania. 4.3.2. Kolmansiin maihin liittyvät riskit Takuurahastosta katetaan kolmansien maiden taatut lainat, joiden erääntymisajat ulottuvat vuoteen 2040. Vuoden 2011 jälkipuoliskolla takuurahastosta katetaan kolmansiin maihin liittyvä, 961 miljoonan euron[16] enimmäisriski (27 prosenttia vuotuisesta kokonaisriskistä). Jäljempänä on lueteltu järjestyksessä kymmenen maata (44 maasta), joiden kokonaislainakanta on suurin. Niiden osuus on 754,2 miljoonaa euroa eli 78 prosenttia kolmansiin maihin liittyvästä, takuurahastosta katettavasta vuotuisesta riskistä. Maiden taloudellista tilannetta arvioidaan ja kommentoidaan valmisteluasiakirjassa. Taulukko 3: Kymmenen kolmatta maata, jotka ovat merkittävimmät takuurahastosta katettavan enimmäisriskin suhteen vuoden 2011 jälkipuoliskolla (milj. euroa) Sijoitus || Maa || Enimmäis­riski || % enimmäisriskistä kokonaisuudessaan || Euromoney luottoriskiluokitus[17] 09/2010 || 03/2011 1 || Turkki || 220,7 || 29,3 % || 50/185 || 54/100 2 || Egypti || 91,7 || 12,2 % || 64/185 || 88/100 3 || Marokko || 87,8 || 11,6 % || 62/185 || 67/100 4 || Tunisia || 86,6 || 11,5 % || 69/185 || 81/100 5 || Serbia || 75,8 || 10,1 % || 70/185 || 86/100 6 || Libanon || 54,0 || 7,2 % || 76/185 || 91/100 7 || Etelä-Afrikka || 47,9 || 6,4 % || 44/185 || 48/100 8 || Syyria || 39,3 || 5,2 % || 128/185 || Ei saatavilla 9 || Bosnia ja Hertsegovina || 27,0 || 3,6 % || 113/185 || Ei saatavilla 10 || Brasilia || 23,2 || 3,1 % || 41/185 || 42/100 Nämä 10 maata yhteensä || || 754,2 || 100,0 % || || 4.4. Riskien kehitys Epävarmuus on edelleen suurta, koska maailmanlaajuinen talous- ja finanssikriisi vaikeuttaa edelleen sekä talouden elpymistä EU:ssa että maailmatalouden kasvua. Geopoliittisten jännitteiden vaikutukset joissakin eteläisen Välimeren alueen maissa ovat myös lisänneet talouden elpymiseen liittyvää epävarmuutta joissakin kolmansissa maissa. · Maksutasejärjestely EU:n keskipitkän ajan rahoitustukea koskeva järjestely (maksutasejärjestely) otettiin uudelleen käyttöön marraskuussa 2008 Unkarin tukemiseksi ja sen jälkeen vuoden 2009 tammi- ja toukokuussa Latvian ja Romanian markkinoiden luottamuksen palauttamiseksi. Unkari maksaa lainasta takaisin ensimmäisen, 2 miljardin euron erän joulukuussa 2011. Maksutasejärjestelyn enimmäismäärä on 50 miljardia euroa, ja jäljellä olevasta 35 miljardin euron kapasiteetista voidaan tarvittaessa myöntää lisää maksutasetukea. · Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi Valtion joukkovelkakirjalainamarkkinoilla oli edelleen havaittavissa hermostuneisuutta vuoden 2011 alkupuoliskolla. Euroalueen reuna-alueiden valtionvelkakirjojen liikkeeseenlaskun edellytyksiin kohdistuu edelleenkin paineita siitä huolimatta, että kahdenvälisin lainoin täydennetyt Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi ja Euroopan rahoitusvakausväline otettiin käyttöön. Jäsenvaltioiden kasvaneet jälleenrahoitustarpeet pysyvät edelleen suurina lähikuukausina ja ‑vuosina. Ecofin-neuvosto on rajannut mekanismista myönnettävien lainojen ja luottojärjestelyjen enimmäismäärän 60 miljardiin euroon[18], mutta lakisääteisestä rajasta säädetään neuvoston asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa, jonka mukaisesti lainojen tai luottojärjestelyjen pääoma rajoitetaan omien varojen enimmäismäärän mukaiseen liikkumavaraan[19]. Portugaliin kohdistui paineita rahoitusmarkkinoilla alkuvuonna 2011, ja se lisäsi myös hallituksen paineita julkisen velan ja sen hoitamiseen liittyvien kustannusten suhteen. Portugali esitti 7. huhtikuuta 2011 rahoitusapua koskevan virallisen pyynnön Euroopan unionille ja Kansainväliselle valuuttarahastolle, jäljempänä ’IMF’[20]. Pyynnön jälkeen euroryhmä ja neuvosto sopivat 17. toukokuuta 2011 kolmivuotisen rahoitusapupaketin ehdoista. Rahoituspaketti kattaa Portugalin rahoitustarpeet enintään 78 miljardiin euroon asti, ja se rahoitetaan tasaosuuksin seuraavasti: – Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi: enintään 26 miljardia euroa[21] (katetaan suoraan unionin talousarviosta); – Euroopan rahoitusvakausväline: enintään 26 miljardia euroa; – IMF: enintään 26 miljardia euroa. Päätöstä myöntää Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin mukaista tukea Portugalille edelsi neuvoston joulukuussa 2010 antama päätös myöntää tukea Irlannille[22] enintään 22,5 miljardia euroa. Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin enimmäismäärä on 60 miljardia euroa, ja jäljellä olevasta 11,5 miljardin euron kapasiteetista voidaan tarvittaessa myöntää lisää tukea[23]. Euroalueen maiden 21. heinäkuuta 2011 järjestetyssä huippukokouksessa päätettiin useista toimenpiteistä, jotka koskivat mm. Kreikalle Euroopan rahoituksenvakausmekanismin mukaisesti myönnettävien lainojen erääntymisaikojen pidentämistä ja antolainauskorkojen alentamista. Päätösten tarkoituksena oli helpottaa Kreikan velkakriisiä ja varmistaa euroalueen rahoitusvakaus. Huippukokouksen päätelmien vaikutukset Euroopan rahoituksenvakautusmekanismiin ovat kahdenlaisia: a) Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin liikkumavaraa vähennetään takautuvasti Portugalia ja Irlantia koskevien lainanantotoimien osalta, ja b) tulevien maksuerien erääntymisaikoja pidennetään. · Makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvät lainat Aiemmin neuvosto on tehnyt erilliset päätökset kustakin kolmansille maille myönnettävästä makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvästä lainasta. Lissabonin sopimuksen voimaantulon myötä Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat kyseiset päätökset yhdessä. Makrotaloudellisesta rahoitusavusta on laadittu uusi lainsäädäntöehdotus päätöksentekoprosessin parantamiseksi Lissabonin sopimuksen mukaisesti[24]. Puiteasetusehdotuksen mukaisesti makrotaloudellista rahoitusapua koskeva menettely muuttuisi vastaamaan muita ulkoisen rahoituksen välineitä, jolloin komissio voisi hyväksyä makrotaloudellisen avun myöntämispäätökset jäsenvaltioiden edustajista koostuvan komitean valvonnassa 1. maaliskuuta 2011 voimaan tulleilla, uusilla komitologiasäännöillä käyttöön otetun tarkastelumenettelyn mukaisesti[25]. Vuoden 2011 ensimmäisellä puoliskolla ei toteutettu yhtään makrotaloudellisen rahoitusavun lainanantotoimea. Vuoden 2011 heinäkuussa nostettiin kaksi makrotaloudellisen rahoitusavun lainanantotoimeen liittyvää lainaa, joiden kokonaismäärä oli 126 miljoona euroa[26]. Euratom-lainat Euratomin lainanannolle jäsenvaltioille tai tietyille lainakelpoisille unionin ulkopuolisille maille (Venäjän federaatio, Armenia ja Ukraina) on asetettu 4 miljardin euron enimmäismäärä, josta on jo käytetty noin 85 prosenttia. Jäljellä oleva määrä on noin 600 miljoonaa euroa, ja se voidaan käyttää uusien hankkeiden rahoittamiseen. · EIP:n myöntämät lainat EIP:n vuodet 2007–2013 kattavan yleisen valtuuden voimassaolon aikana oli 30. kesäkuuta 2011 mennessä allekirjoitettu lainoja yhteensä 17 691 miljoonan euron edestä. Niistä 7 180 miljoonaa euroa oli nostettu kyseiseen päivään mennessä (ks. valmisteluasiakirjan taulukko A6). EIP:n ulkoista valtuutta koskevan väliarvioinnin jälkeen Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyivät 13. lokakuuta 2011 uuden päätöksen (N:o 1080/2011/EU, annettu 25 päivänä lokakuuta 2011) EU:n takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille unionin ulkopuolella toteutettaviin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja lainatakauksista aiheutuvien tappioiden varalta ja päätöksen N:o 633/2009/EY kumoamisesta. Uusi päätös tuli voimaan 30. lokakuuta 2011. Sen seurauksena EIP:n rahoitustoimien puitteissa nostettujen lainojen ja myönnettyjen takausten kokonaismäärää, josta on vähennetty takaisin maksetut määrät ja johon on lisätty kaikki lainoihin ja takauksiin liittyvät määrät, korotettaisiin 25 800 miljoonasta eurosta enintään 29 484 miljoonaan euroon[27]. EU:n takuu on enintään 65 prosenttia EIP:n rahoitustoimien puitteissa nostettujen lainojen ja myönnettyjen takausten kokonaismäärästä. Koska geopoliittiset jännitteet joissakin eteläisen Välimeren alueen maissa jatkuvat edelleen, ei ole poissuljettua, että takuurahastosta pyydettäisiin kattamaan kyseisellä maantieteellisellä alueella EU:n takuun piiriin kuuluvien lainojen tai lainatakausten mahdolliset laiminlyönnit (lisätietoja EU:n takuun kattamista maista saatavilla valmisteluasiakirjan taulukoista A1 ja A2). 5. Maksujen laiminlyönti, talousarviotakaustoimet ja maksurästit 5.1. Maksut kassavaroista Komissio käyttää kassavarojaan välttääkseen maksujen myöhästymisen ja siitä aiheutuvat varainhankinnan kustannukset silloin, kun velallisen maksu EU:lle myöhästyy[28]. 5.2. Unionin talousarviosta suoritetut maksut Koska yhtään maksua ei laiminlyöty vuoden 2011 alkupuoliskolla, unionin talousarvion momentilta 01 04 01 (p.m.-kohta) ”Unionin ja Euratomin varainhankinnan sekä EIP:n lainanantotoimien yhteydessä annetut Euroopan unionin takaukset” ei pyydetty määrärahoja. 5.3. Maksut ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustetusta takuurahastosta[29] Jos Euroopan unionin myöntämän tai takaaman lainan saajan (kolmannen maan) maksut myöhästyvät, suorittamatta jäänyt maksu katetaan takuurahastosta kolmen kuukauden kuluessa eräpäivästä[30]. Takuurahastosta ei katettu maksuja vuoden 2011 alkupuoliskolla. 6. ULKOSUHTEISIIN LIITTYVILLE HANKKEILLE PERUSTETTU TAKUURAHASTO 6.1. Takaisinperityt määrät[31] Takuurahastolla ei ollut maksurästejä perittävänään 30. kesäkuuta 2011. 6.2. Varat Takuurahaston nettovarat[32] olivat 1 487 416 919 euroa 30. kesäkuuta 2011. 6.3. Tavoitesumma Takuurahaston on saavutettava tarkoituksenmukainen taso (tavoitesumma), joksi on vahvistettu 9 prosenttia kustakin toimesta aiheutuvien jäljellä olevien pääomasitoumusten (kertyneillä koroilla lisätystä) kokonaismäärästä. Rahastoasetuksen mukainen takuurahaston varojen (1 487 416 919 euroa) ja jäljellä olevien pääomasitoumusten[33] (19 848 481 968 euroa) suhde oli parantunut 7,7 prosentista 31. joulukuuta 2010 8,8 prosenttiin 30. kesäkuuta 2011. Vuoden 2010 lopussa takuurahaston varat alittivat tavoitesumman. Rahastoasetuksen rahoitusjärjestelmää koskevien sääntöjen mukaisesti vuoden 2012 alustavaan talousarvioon sisällytettiin 260 170 000 euron määrärahat. Summa siirretään unionin talousarviosta takuurahastolle helmikuussa 2012. 7. Riskien arviointi: riskialtteimpien kolmansien maiden talouksien tila 7.1. Tavoitteet Tässä kertomuksessa on tähän mennessä esitetty määrällisiin seikkoihin liittyviä tietoja unionin talousarviosta katettavista riskeistä, jotka liittyvät kolmansiin maihin. Tässä osassa, jota täydennetään komission yksiköiden valmisteluasiakirjan 3 osassa, esitetään makrotaloudellinen analyysi kolmansista maista, joiden osalta unionin talousarvioon kohdistuva riski on suurin tai joihin sovelletaan EU:n lainajärjestelyitä (makrotaloudellinen rahoitusapu ja Euratom-lainat). 7.2. Riskinarviointimenetelmät Valmisteluasiakirjassa esitetty riskiarvio perustuu tietoihin taattuja lainoja saaneiden maiden talous- ja rahoitustilanteesta, luottokelpoisuusluokituksesta ja muista tiedossa olevista tunnusluvuista. Arviointi ei sisällä arvioita ennakoiduista tappioista ja takaisin perityistä määristä, sillä ne ovat väistämättä erittäin epävarmoja. Valmisteluasiakirjan taulukoissa esitetyt maariski-indikaattorit osoittavat maksulaiminlyöntien riskien kehityksen. Analyysi esitetään valmisteluasiakirjan 3 jaksossa, ja se koskee maita, joista aiheutui 30. kesäkuuta 2011 suurin luottoriski ja talousarvioriski (mukaan lukien makrotaloudellinen rahoitusapu ja Euratom-lainat). [1] Edellinen kertomus unionin talousarviosta katettavien takauksien käytöstä 31. joulukuuta 2010 löytyy viitteillä KOM(2011) 528 ja SEC(2011) 1011. [2] Makrotaloudellista rahoitusapua voidaan myös antaa unionin ulkopuolisille maille myönnettävinä avustuksina. Lisätietoja makrotaloudellisesta rahoitusavusta on komission kertomuksissa KOM(2011) 408 ja SEC(2011) 874. [3] Neuvoston asetus (EY) N:o 332/2002, annettu 18 päivänä helmikuuta 2002, järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille (EYVL L 53, 23.2.2002, s. 1). [4] Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi perustettiin 11. toukokuuta 2010 samana päivänä annetulla neuvoston asetuksella (EU) N:o 407/2010 (EUVL L 118, 12.5.2010, s. 1). Se toimii maksutaselainan tapaan mutta on kaikkien jäsenvaltioiden eli myös euroalueen jäsenvaltioiden käytettävissä. [5] EIP:n valtuuksia koskevat tiedot ovat valmisteluasiakirjan taulukossa A1. Viittaukset oikeusperustoihin luetellaan valmisteluasiakirjan taulukossa A4. [6] Takuu kattoi 30. kesäkuuta 2011 jakson 1. helmikuuta 2007–31.lokakuuta 2011 13. heinäkuuta 2009 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 633/2009/EY mukaisesti (EUVL L 190, 22.7.2009, s. 1), (’ulkopuolista valtuutta koskeva päätös’), jolla korvattiin 19. joulukuuta 2006 tehty neuvoston päätös 2006/1016/EY. Tällä välin tätä jaksoa on pidennetty 31. joulukuuta 2013 asti Euroopan parlamentin ja neuvoston 25. lokakuuta 2011 antamalla päätöksellä N:o 1080/2011/EU (EUVL L 280, 27.10.2011, s. 1). [7] Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 480/2009, (kodifioitu toisinto), ’takuurahastoasetus’, annettu 25 päivänä toukokuuta 2009, takuurahaston perustamisesta ulkosuhteisiin liittyville hankkeille (EUVL L 145, 10.6.2009, s. 10). [8] Vaikka ulkoiset riskit katetaan viime kädessä unionin talousarviosta rahoitettavalla takuulla, takuurahasto toimii välineenä, joka suojaa unionin talousarvion maksulaiminlyöntien riskiltä. Ks. rahaston toimintaa koskeva kattava kertomus (KOM(2010) 418) ja sen liitteenä oleva komission yksiköiden valmisteluasiakirja (SEC(2010) 968). [9] Neuvoston päätös 2011/288/EU, annettu 12 päivänä toukokuuta 2011, EU:n keskipitkän ajan ennalta varautuvan rahoitustuen myöntämisestä Romanialle (EUVL L 132, 19.5.2011, s. 15). [10] SEUT-sopimuksen 122 artiklan 2 kohdassa määrätään taloudellisen avun myöntämisestä jäsenvaltioille, joille poikkeukselliset olosuhteet, joihin jäsenvaltio ei voi vaikuttaa, ovat aiheuttaneet vaikeuksia. [11] Lisätietoa ERVV:stä: http://www.efsf.europa.eu/about/index.htm [12] The Greek Loan Facility - ECFIN - European Commission: http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/greek_loan_facility/index_en.htm [13] Ks. kertomuksen taulukko 1. [14] Tässä laskentamenetelmässä otetaan huomioon ainoastaan erääntyneet maksut, eikä oleteta, että koko laina vaadittaisiin heti maksuun, jos maksut laiminlyödään (ks. myös kertomuksen taulukot 2 ja 3 sekä valmisteluasiakirjan taulukko A2). [15] Erääntyvät määrät vuoden 2011 jälkipuoliskolla (30. kesäkuuta 2011 jäljellä olevasta kokonaismäärästä), kun oletetaan, ettei koko lainaa vaadittaisi heti maksuun, jos maksut laiminlyödään. Ks. yksityiskohtaisemmat tiedot valmisteluasiakirjan taulukosta A2. [16] Eääntyvät määrät vuoden 2011 jälkipuoliskolla (30. kesäkuuta 2011 jäljellä olevasta kokonaismäärästä), kun oletetaan, ettei koko lainaa vaadittaisi heti maksuun, jos maksut laiminlyödään. Ks. yksityiskohtaisemmat tiedot valmisteluasiakirjan taulukosta A2. [17] Mitä korkeampi sijoitus, sitä huonompi luottokelpoisuus maalla on. Maat luokitellaan asteikolla 0–185 tai 0–100 (maiden määrää on vähennetty 185:stä 100:aan tammikuusta 2011 alkaen). Luvut 185 tai 100 tarkoittavat suurinta maksujen laiminlyömisriskiä. Maa voi parantaa luokitustaan, mutta sen sijoitus voi silti pudota, jos kaikkien luokiteltujen maiden keskimääräinen yleisluokitus paranee. [18] Ks. Ecofin-neuvoston 9. ja 10. toukokuuta 2010 pidettyä ylimääräistä kokousta koskeva lehdistötiedote (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf). [19] Neuvoston asetus (EU) N:o 407/2010, annettu 11 päivänä toukokuuta 2010, Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin perustamisesta (EUVL L 118, 12.5.2010, s. 1). [20] Neuvoston täytäntöönpanopäätös 2011/344/EU, annettu 30 päivänä toukokuuta 2011, unionin Portugalille myöntämästä rahoitustuesta (EUVL L 159, 17.6.2011, s. 88). [21] Ensimmäinen, 1,75 miljardin euron erä maksettiin Portugalille 31. toukokuuta 2011. Kesäkuuhun 2011 mennessä oli maksettu 6,5 miljardia euroa. [22] http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/ireland/index_en.htm [23] Euroopan rahoituksenvakautusmekanismista on saatavilla lisätietoja myös asiakirjasta Komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle Euroopan unionin varainhankinnasta ja lainanannosta vuonna 2010, KOM(2011) 485. [24] Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen neuvosto ei enää tee makrotaloudellista rahoitusapua koskevia päätöksiä yksinään vaan tavanomaista lainsäätämisjärjestystä (yhteispäätösmenettely) noudattaen. [25] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13). Tämä asetus korvaa neuvoston päätöksen 1999/468/EY. [26] Armenialle 26 miljoonaa euroa ja Serbialle 100 miljoonaa euroa. [27] 3 684 miljoonan euron korotus jaetaan ilmastonmuutosta koskeville toimille myönnettävän 2 000 miljoonan euron lisävaltuuden ja EIP:n riskioperaatioiden tehostamiseksi myönnettävän 1 684 miljoonan euron kesken. [28] Ks. yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 2007/436/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 12 artikla (EYVL L 130, 31.5.2000, s. 1–12). [29] Rahastosta on sen vuonna 1994 tapahtuneesta perustamisesta lähtien maksettu yhteensä 478 miljoonaa euroa. [30] Tarkempia tietoja valmisteluasiakirjan 1.4.3 jaksossa. [31] Takuurahasto on sen vuonna 1994 tapahtuneesta perustamisesta lähtien perinyt takaisin yhteensä 576 miljoonaa euroa (tähän sisältyvät takaisin maksetut pääomat ja korot, viivästyskorot viivästyneistä maksuista sekä toteutuneet kurssivoitot ja -tappiot). [32] Takuurahaston kokonaisvarat, joista on vähennetty kertyneet kulut (EIP:n perimät maksut ja tilintarkastajien palkkiot). [33] Kertyneet korot mukaan luettuina.