Erään viinialan nimityksen tuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohta)

(2022/C 458/11)

Tämä tiedonanto julkaistaan komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 (1) 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

VAKIOMUUTOKSEN HYVÄKSYNNÄN TIEDOKSI ANTAMINEN

”Malepère”

PDO-FR-A0196-AM01

Tiedonannon päivämäärä: 28.9.2022

HYVÄKSYTYN MUUTOKSEN KUVAUS JA PERUSTELUT

1. Maantieteellinen alue ja välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue

Tuote-eritelmän I luvun IV kohdan ”Alueet, joilla eri toimia toteutetaan” 1 alakohtaa ”Maantieteellinen alue” ja 3 alakohtaa ”Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue” täydennetään viittauksella viralliseen geokoodiin, jossa esitetään ja vahvistetaan kuntaluettelo departementeittain kansallisella tasolla. Tämän toimituksellisen muutoksen ansiosta maantieteellisen alueen yhteydessä voidaan viitata INSEEn julkaiseman virallisen geokoodin 1. tammikuuta 2022 voimassa olleeseen versioon. Näin voidaan varmistaa maantieteellisen alueen määrittely oikeudellisesti.

Yhtenäistä asiakirjaa täydennetään kyseisellä viittauksella kohdassa ”Maantieteellinen alue” sekä kohdassa ”Lisäedellytykset – Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue”.

2. Rajattu viljelyalue

Muutetaan nimityksen ”Malepère” tuote-eritelmän I luvun IV kohdan ”Alueet, joilla eri toimia toteutetaan” 2 alakohtaa ”Rajattu viljelyalue” lisäämällä päivämäärät, joina kansallinen viranomainen on hyväksynyt asianomaisella nimityksellä varustettavien viinien tuotantoon käytettävien rypäleiden kasvatukseen soveltuvat viljelylohkot.

Tämä täsmennys ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Nimi/nimet

Malepère

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SAN – Suojattu alkuperänimitys

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

4. Viinin/viinien kuvaus

1. Viinien aistinvarainen kuvaus

LYHYT KIRJALLINEN KUVAUS

Viinit ovat kuivia hiilihapottomia puna- ja roseeviinejä.

Punaviini on kuiva viini, jossa pääasiallisena rypälelajikkeena on varhainen lajike Merlot N, joka saavuttaa fenolisen kypsyyden ja optimaalisen sokeripitoisuuden. Viinin ominaispiirteitä ovat melko voimakas yleensä rubiininpunainen väri ja usein punaisten marjojen aromit, jotka voivat kehittyä tummia hedelmiä muistuttaviksi aromeiksi ja joissa on toisinaan tryffeleiden, mausteiden ja nahan vivahteita. Suutuntuma on runsas, välitön ja täyteläinen, siinä on myös ripaus hapokkuutta ja miellyttävä rakenne.

Roseeviini on kuiva viini, jonka hallitsevana rypälelajikkeena on Cabernet franc N, jonka kasvukausi on pitkä ja joka on vastustuskykyinen harmaahomeelle. Sen lisäksi viinissä voidaan käyttää lajikkeita Cabernet-sauvignon N, Cot N, Cinsaut N, Grenache N ja Lledoner pelut N. Viinin väri on yleensä vaalea ja kirkas. Tuoksuun kehittyy voimakkaita hedelmäisiä vivahteita, jotka muistuttavat usein valkoisia hedelmiä. Suutuntuma on raikas ja moniulotteinen, lopputuntuma on voimakas.

2. Analyyttiset ominaisuudet

LYHYT KIRJALLINEN KUVAUS

Puna- ja roseeviinien luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 12 tilavuusprosenttia.

Pakkaamisen ja kuluttajamarkkinoille saattamisen vaiheessa punaviinien omenahappopitoisuus on enintään 0,4 grammaa litraa kohden.

Pakkaamisen ja kuluttajamarkkinoille saattamisen vaiheessa punaviineissä, joiden luonnollinen alkoholipitoisuus on enintään 14 tilavuusprosenttia, käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) pitoisuus on enintään 3 grammaa litrassa; punaviineissä, joiden luonnollinen alkoholipitoisuus on yli 14 tilavuusprosenttia, käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) pitoisuus on enintään 4 grammaa litrassa; roseeviineissä käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) pitoisuus on enintään 4 grammaa litrassa.

Kokonaishappopitoisuus, haihtuvien happojen pitoisuus, kokonaisrikkidioksidipitoisuus ja kokonaisalkoholipitoisuus ovat unionin sääntelyn mukaisia.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

5. Viininvalmistusmenetelmät

5.1. Erityiset viininvalmistusmenetelmät

1. Viljelykäytäntö

— Viiniköynnösten vähimmäistiheys on 4 000 köynnöstä hehtaarilla. Köynnösrivien välinen etäisyys ei saa olla yli 2,50 metriä, ja samassa rivissä olevien köynnösten välisen etäisyyden on oltava vähintään 0,90 metriä.

Kullakin köynnöksellä on enintään 2,5 neliömetriä maa-alaa. Tämä pinta-ala saadaan kertomalla rivien väliset etäisyydet samalla rivillä olevien köynnösten välisellä etäisyydellä.

— Köynnökset leikataan ennen 30. päivää huhtikuuta.

— Goblet-leikkaus: viiniköynnökset leikataan matalaleikkauksella niin, että kuhunkin köynnökseen jätetään enintään 12 silmua. Kussakin kannusversossa on enintään kaksi silmua.

— Royat-leikkaus: viiniköynnökset leikataan matalaleikkauksella niin, että kuhunkin köynnökseen jätetään enintään 10 silmua ja kuhunkin kannusversoon enintään kaksi silmua.

— Cot- ja Merlot-lajikkeet voidaan leikata yksinkertaisella Guyot-leikkauksella siten, että kuhunkin köynnökseen jätetään enintään 10 silmua, joista enintään kuusi silmua voidaan jättää satoversoon, ja kussakin kannusversossa, joita voi olla enintään kaksi, voi olla enintään kaksi silmua.

— Lajikkeet Cabernet franc ja Cabernet-sauvignon voidaan leikata yksinkertaisella Guyot-leikkauksella siten, että kuhunkin köynnökseen jätetään enintään 12 silmua, joista enintään kahdeksan silmua jätetään satoversoon, ja kussakin kannusversossa, joita voi olla enintään kaksi, voi olla enintään kaksi silmua.

— Yksinkertaisessa Guyot-leikkauksessa satoversossa olevien silmujen lukumäärä voi kyseisenä ajankohtana olla enemmän kuin kuusi tai enemmän kuin kahdeksan, kunhan 31. toukokuuta mennessä viiniköynnökset leikataan edellä olevien määräysten mukaan. Keinokastelu voidaan sallia.

2. Erityinen viininvalmistusmenetelmä

Viininvalmistukseen tarkoitettujen hiilten käyttö yksinään tai valmisteissa olevina sekoituksina on kielletty roseeviinien valmistuksessa.

Edellä esitettyjen määräysten lisäksi viininvalmistusmenetelmien on oltava unionin tasolla ja Ranskan maatalous- ja merikalastuslaissa (Code rural et de la pêche maritime) asetettujen velvoitteiden mukaisia.

5.2. Enimmäistuotokset

1. 60 hehtolitraa hehtaaria kohden

6. Rajattu maantieteellinen alue

Viinirypäleet on korjattava ja viiniytettävä ja viinit on valmistettava ja kypsytettävä seuraavien Auden departementissa sijaitsevien kuntien alueella:

Alaigne, Alairac, Arzens, Bellegarde-du-Razès, Belvèze-du-Razès, Brézilhac, Brugairolles, Cailhau, Cailhavel, Cambieure, Carcassonne, La Cassaigne, Caux-et-Sauzens, Couffoulens, La Courtète, Donazac, Fanjeaux, Fenouillet-du-Razès, Ferran, La Force, Gramazie, Hounoux, Lasserre-de-Prouille, Laurac, Lauraguel, Lavalette, Malviès, Mazerolles-du-Razès, Montclar, Montgradail, Montréal, Preixan, Roullens, Routier, Saint-Martin-de-Villereglan, Villarzel-du-Razès, Villeneuve-lès-Montréal, Villesèquelande, Villesiscle.

7. Viininvalmistuksessa käytettävä(t) rypälelajike (-lajikkeet)

Cabernet franc N

Cabernet-Sauvignon N

Cinsaut N – Cinsault

Cot N – Malbec

Grenache N

Lledoner pelut N

Merlot N

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

8.1. Kuvaus yhteyden kannalta merkityksellisistä luontoon liittyvistä tekijöistä ja inhimillisistä tekijöistä

Kuvaus yhteyden kannalta merkityksellisistä luontoon liittyvistä tekijöistä

Maantieteellisen alueen rajana on

— etelässä tarkistetun alkuperänimityksen ”Limoux” maantieteellinen alue;

— idässä Audejoki, joka erottaa Malepèren massiivin Corbièresin massiivista;

— pohjoisessa Lauragais’n vajoama, joka yhtyy Fresquelin tasankoon ja rajoittuu etelässä Canal du Midin kanavaan;

— lännessä Fanjeaux’n kalkkikivivuori, joka erottaa Atlantin valtamereen virtaavan valuma-alueen Välimereen virtaavasta valuma-alueesta.

Alueen maastonmuodot juontavat juurensa Pyreneiden muodostumisen aikaan, ja vaikka Malepèren massiivi näyttääkin ehyeltä, sitä halkovat huipulta sen lauhkeille alueille saakka laaksot, jotka ovat toisinaan syviä ja muistuttavat kanjoneita.

Joka puolella massiivia on konglomeraateista taikka hiekkakivestä muodostuneita kasaumia, jotka ovat pitäneet puolensa eroosiota vastaan ja joista on muodostunut ketjumaisia kivimuodostelmia, joista käytetään nimitystä ”Pech” ja jotka antavat leimansa vaihteleville maisemille, joille on silmiinpistävää muotojen pehmeys ja harmonisuus.

Alarinteillä savi- ja kalkkikivipitoiset mäet yhtyvät (idässä) Audejoen, (lounaassa) Soujoen ja (pohjoisessa) Fresqueljoen hiekka-, hiesu- ja sorapitoisiin alluviaalitasankoihin.

Massiivin keskiosissa, jyrkillä rinteillä ja karussa maaperässä on ennen muuta puita ja pensaikkoa, kun taas viininviljelyalue, joka ulottuu eteläpuolisilla rinteillä 350 metrin korkeuteen ja pohjoispuolisilla rinteillä 300 metrin korkeuteen, sijaitsee massiivin reuna-alueiden rinteillä ja penkereillä.

Maantieteellinen alue muodostuu näin ollen Auden departementin länsiosassa 39 kunnan alueesta, joka levittäytyy eri puolille Malepèren massiivia, jonka huippu (Pech de Mont-Naut) sijaitsee 442 metrin korkeudessa.

Alueelle tyypillinen maaperä on muodostunut molasseista. Maaperä vaihtelee kerrostumien ja eri maa-ainesten osuuksien mukaan kovasta mutta herkästi murenevasta hiekkakivipitoisesta kalkkikivestä hauraaseen savimaahan.

Konglomeraatit ja hiekkakivi synnyttävät kevyttä maa-ainesta, jonka juuret läpäisevät helposti. Savimaa yhdessä hiekka- ja sorapitoisten ainesten kanssa luo optimaaliset edellytykset veden sitomiseen. Tämä takaa sen, että submediterraanisessa ilmastossa vettä on aina saatavilla. Viinitarhoja on perustettu myös alluviaalisille pengermille hyvin läpäisevään savi- ja sorapitoiseen tai kiviseen maaperään.

Maantieteellisen alueen ilmasto on omaperäinen väli-ilmasto, jossa välimerelliset ja valtamerelliset vaikutukset kohtaavat. Kun siirrytään idästä länteen, alun alkaen voimakas välimerellinen ilmasto, josta on merkkinä kesäkauden kuivuus, antaa tilaa ilmastolle, jossa valtamerelliset vaikutukset hillitsevät välimerellisiä piirteitä siten, että kesäkauden sadevaje helpottuu.

Alueella on monia erilaisia paikallisilmastoja, joiden luonnollisessa kasvillisuudessa esiintyy sekä välimerellisiä kasveja (rautatammi) että submediterraanisia kasveja (nukkatammi).

Kuvaus yhteyden kannalta merkityksellisistä inhimillisistä tekijöistä

Tarkistetun alkuperänimityksen ”Malepère” viininviljelyalue on Languedocin viininviljelyalueista läntisin. Alueelle on perustettu viinitarhoja jo muinoin roomalaisajalla. Vuonna 1072 Barcelonan kreivi, Razès’n hallitsija, saapui Malvièsiin ratkaisemaan ”arkaluontoista” viinitarhojen jakamiseen liittyvää asiaa. Myöhemmin 1600-luvulla Canal du Midin rakentaminen edesauttoi viinien kuljetusta Akvitanian ja Välimeren välillä.

Viininviljelyalue kärsi ankarasti viinikirvan aiheuttamista tuhoista 1800-luvun lopulla, minkä jälkeen alueella suuntauduttiin viinisekoitusten tuotantoon. Tuottajien, teknikoiden ja Toulousen yliopiston tutkijoiden aloitteesta alueella alettiin 1960-luvulla muuttaa tuotannon laatua uuteen suuntaan.

Luonnollisesta kasvillisuudesta tehtyjen havaintojen perusteella tämä ihmisyhteisö kiinnitti erityistä huomiota siihen, että viininviljelyalueen ympäristö ja käytetyt rypälelajikkeet sopisivat aiempaa paremmin yhteen, mikä edesauttaisi viinien omaleimaisuutta.

Lajikkeiden soveltuvuusvaatimukset muuttuvat, kun siirrytään idän (Carcassès) hyvin välimerellisten osien kevyestä maaperästä alarinteiden paksujen irtomaakerrosten päälle syntyneeseen maa-ainekseen (Razès). Tämä selittää valittujen lajikkeiden moninaisuutta.

Näin ollen rinteiden keskiosien viileät ja paksut maa-alustat on varattu ”atlanttisille” viinirypälelajikkeille, joita ovat Cabernet franc N, Cabernet-sauvignon N ja Merlot N, kun taas ylärinteiden kuiville viljelylohkoille istutetaan välimerellisiä rypälelajikkeita, joita ovat Grenache N, Lledoner pelut N ja Cinsaut N.

Välimuotoisilla maa-alueilla, jotka eivät ole liian kuivia eivätkä liian karuja, viljellään sen sijaan Cot N -rypälelajiketta.

Tämä yhteisö on näin ollen vaalinut historiaa, vahvistanut omaa taitotietoaan ja tehnyt näkyväksi viinien mainetta ja laadukkuutta, minkä ansiosta viineille on vuonna 1976 annettu alkuperänimitys ”vin délimité de qualité supérieure” ja tämän jälkeen 4. toukokuuta 2007 annetulla asetuksella tarkistettu alkuperänimitys ”Malepère”.

Vuonna 2009 tarkistetulla alkuperänimityksellä ”Malepère” varustettuja viinejä tuotettiin peräti 12 000 hehtolitraa. Määrästä 65 prosenttia oli punaviinejä ja 35 prosenttia roseeviinejä. Määrät perustuvat 73 tuottajan tekemiin ilmoituksiin; asianomaiset viinintuottajat ovat järjestäytyneet neljään osuustoiminnalliseen viinikellariin ja 14 viinitilaan.

8.2. Syy- ja seuraussuhteet

Tällä erityislaatuisella maantieteellisellä alueella, jolle on ominaista välimerellinen ilmasto mutta pikemminkin valtamerellinen sademäärä ja jossa lämpimät päivät ja viileät yöt vaihtelevat, tuottajat ovat päässeet hyödyntämään koko taitotietoaan, mitä ovat edesauttaneet maa-alustojen moninaisuus ja eri ilmansuuntiin avautuvien viljelyalueiden tuoma vaihtelu.

Tuottajat ovat näin ollen sekoitelleet ja yhdistelleet tämän erityislaatuisen ympäristön viinitarhoissa atlanttisia ja välimerellisiä rypälelajikkeita, ja kukin viljelijä on luonut edellytykset optimaaliselle viljelmälle. Nämä sekoitukset ja yhdistelmät tulevat esiin Malepère-viinien moniulotteisuudessa ja omaperäisyydessä.

Jotta maantieteellisen alueen erityispiirteitä voidaan ilmentää onnistuneesti, viljelylohkot valikoidaan ja rajataan rypäleiden korjuuta varten. Tällä lohkojen rajaamisella mahdollistetaan viiniköynnöksen optimaalinen hoito ja tuotannon elinvoimaisuuden ja tuotantopotentiaalin hallinta, mikä näkyy tiukkoihin leikkuusääntöihin liittyvissä käytännöissä, joilla satomäärät pidetään pieninä.

Malepère-viinien maineeseen viitataan jo 1300-luvulla Narbonnen arkkipiispan alaisuudessa laaditussa vihreässä kirjassa, jossa luetellaan arkkipiispojen kiinteistöt, viinitarhat ja oikeudet ja mainitaan Alaignen ja Routier’n viinikellarit, joiden viinit oli varattu piispojen ja hovin käyttöön.

Ne mainittiin vuoden 1897 yleisessä maatalouskilpailussa Caux’n linnan viinien rinnalla (viimeksi mainitut viinit saivat myöhemmin palkintoja useaan otteeseen).

Niinpä, vaikkakin oksitaanin kielessä ilmauksella ”Male peyre” tarkoitetaan huonoa rakennuskiveä, ihmisyhteisö on aikojen saatossa vaalinut ja muokannut maisemaa, jossa viinitarhat, pellot ja tammimetsät sekoittuvat toisiinsa, maisemaa, jota pointillistimaalari Achille LAUGE on loisteliaasti kuvannut.

9. Olennaiset lisäedellytykset (pakkaaminen, merkinnät, muut vaatimukset)

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Tuotantoa rajatulla maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Edellytyksen kuvaus:

Viiniyttämistä sekä viinien valmistusta ja kypsytystä koskevan poikkeuksen mukaisesti määritelty välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue muodostuu 1.1.2022 voimassa olleen virallisen geokoodin perusteella seuraavien Auden departementin kuntien alueesta:

Alzonne, Berriac, Bram, Cavanac, Cazilhac, Cépie, Escueillens-et-Saint-Just-de-Bélengard, Gaja-et-Villedieu, Laurabuc, Leuc, Limoux, Loupia, Monthaut, Montirat, Palaja, Pauligne, Pennautier, Pezens, Pieusse, Pomas, Rouffiac-d’Aude, Sainte-Eulalie, Trèbes, Verzeille, Villasavary, Villedubert, Villemoustaussou, Villelongue-d’Aude.

Linkki tuote-eritelmään

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-eb1bbdaf-dcfa-4d39-a45e-83206261b02f

(1) EUVL L 9, 11.1.2019, s. 2.