Bryssel 07.01.2005

KOM(2004) 860 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS

komiteoiden työskentelystä vuonna 2003

SEC (2004)1722

1. YLEISIÄ HUOMIOITA KOMITEAMENETTELYN JÄRJESTELMÄSTÄ

Tässä kertomuksessa käsitellään komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden toimintaa vuonna 2003. Se on perusrakenteeltaan samanlainen kuin vuotta 2002 käsitellyt edellinen kertomus. Se sisältää johdanto-osan 1, läpileikkauksen komiteoiden toimista osassa 2 sekä liitteen, jossa on tarkkoja tilastotietoja yksittäisistä komiteamenettelyyn osallistuvista komiteoista esitettyinä komission yksiköiden eri aihealueiden mukaisessa järjestyksessä.[1] Liitteen tilastotiedot ovat edelleen selkeitä, koska kaikki komiteat luetellaan yksitellen ja komiteoiden toiminnasta kerrotaan myös tekstiosassa.

1.1 Komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden oikeudellinen asema ja tehtävät

Komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden tarkoituksena on avustaa komissiota lainsäätäjän eli neuvoston ja Euroopan parlamentin sille antaman täytäntöönpanovallan käyttämisessä. Komiteamenettelyn komiteoilla on seuraavat kolme ominaispiirrettä.

Ensinnäkin lainsäätäjä (neuvosto ja Euroopan parlamentti) perusti komiteat niiden perustamissäädöksen antamishetkellä sovellettuja lainsäädäntömenettelyjä noudattaen eli neuvoa-antavalla tai yhteistyömenettelyllä ja Maastrichtin sopimuksen jälkeen yhteispäätösmenettelyllä. Komiteamenettelyn komiteoiden oikeusperusta on näin ollen niin sanotussa ”perussäädöksessä”.

Toiseksi kyseisten komiteoiden rakenne ja työskentelytavat ovat monessa suhteessa yhtenäiset. Komission edustaja johtaa puhetta jäsenvaltioiden edustajista koostuvissa komiteoissa, eikä komiteoihin kuulu muita jäseniä. Komiteat noudattavat perussäädöksessä säädettyjä menettelyjä neuvoston komitologiapäätöksen mukaisesti.

Neuvoston päätöksen 1999/468/EY[2] 9 artiklalla kumotaan aiempi, 13. heinäkuuta 1987 tehty komitologiapäätös 87/373/ETY[3] (vuoden 1987 komitologiapäätös). Vuonna 1987 säädetyt menettelyt ovat kuitenkin voimassa niin kauan kuin perussäädöksiä, joissa säädetään päätöksen 1999/468/EY mukaisista komiteamenettelyistä, ei muuteta. Tähän on päästy joko yksittäisillä yhdenmukaistamissäädöksillä tai ”yhdenmukaistamisasetuksilla” (katso kohta 1.2).

Kolmanneksi komiteat – saatuaan komissiolta perussäädöksen mukaisia täytäntöönpanotoimia koskevat ehdotukset – käyttävät lausunnonanto-oikeuttaan ja toimivat asiassa tätä tarkoitusta varten säädettyä neuvoa-antavaa, hallintomenettelyä tai sääntelymenettelyä noudattaen.

Neuvoston päätöksen 1999/468/EY 2 artiklan mukaan hallintomenettelyä olisi noudatettava päätettäessä hallintotoimenpiteistä, esimerkiksi sellaisista, jotka liittyvät yhteisen maatalous- ja kalastuspolitiikan soveltamiseen tai budjettivaikutuksiltaan huomattavien ohjelmien toteuttamiseen (2 artiklan a alakohta). Hallintomenettely on tarkoitettu laajakantoisiin toimenpiteisiin, joilla sovelletaan perussäädösten keskeisiä säännöksiä, mukaan luettuina ihmisten, eläinten tai kasvien terveyden tai turvallisuuden suojeluun liittyvät toimenpiteet, sekä perussäädöksen teknisten elementtien ajantasaistamiseen (2 artiklan b alakohta). Neuvoa-antavaa menettelyä noudatetaan aina, kun sen katsotaan olevan soveltuvin menettely.

1.2 Päätöksen 1999/468/EY täytäntöönpanon tilanne

Neuvoston päätöksen 1999/468/EY[4] täytäntöönpanoa koskevassa toisessa lausumassa neuvosto ja komissio ovat yhtä mieltä siitä, että komissiota päätöksen 87/373/ETY mukaisesti täytäntöönpanovallan käytössä avustavia komiteoita koskevia säännöksiä olisi tarkoituksenmukaisia lainsäädäntömenettelyjä noudattaen mukautettava viipymättä, jotta ne saataisiin päätöksen 1999/468/EY 3–6 artiklan mukaisiksi.

Päätöksen 1999/468/EY voimaantulosta lähtien useita perussäädöksiä koskevia komiteamenettelyjä on ajantasaistettu tapauskohtaisesti. Ajantasaistamisen saattamiseksi päätökseen komissio esitteli vuoden 2001 lopussa neljä ehdotusta (niin sanotut ”yhdenmukaistamisasetukset” )[5], jotka kattavat yli 300 täytäntöönpanomenettelyjä koskevaa perussäädöstä. Neuvosto ja parlamentti antoivat ”yhdenmukaistamisasetukset” [6] vuonna 2003 asianomaisia lainsäädäntömenettelyjä noudattaen (hyväksyntämenettely, yhteispäätösmenettely ja kuulemismenettely määräenemmistöllä ja yksimielisesti). On huomattava, että yhdenmukaistamissäädökset eivät vaikuta muutettujen säädösten aineellisoikeudellisiin säännöksiin, eivätkä ne myöskään vaikuta suojamenettelyihin tai komiteoiden luonteeseen, josta on säädetty perussäädöksessä.

Uusi tärkeä piirre tässä yhteydessä on se, että päätöksen 1999/468/EY 7 artiklassa sekä neuvoston ja komission kyseisestä säädöksestä antamissa lausumissa (erityisesti lausumissa nro 4 ja 5) otetaan käyttöön toimia, joilla lisätään komiteamenettelyn komiteoiden työn avoimuutta .

Siten vuosikertomuksen julkaiseminen komiteoiden työskentelystä , mistä säädetään kyseisen päätöksen 7 artiklan 4 kohdassa, valottaa jo itsessään komission täytäntöönpanovallan toteuttamiseen liittyviä toimia.

Komissio on julkaissut myös saman 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti luettelon kaikista komiteoista , jotka avustavat sitä täytäntöönpanovallan käytössä[7]. Rekisteristä (ks. jäljempänä) löytyy jatkuvasti ajantasaistettava olemassa olevien komiteoiden luettelo.

Saman päätöksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissio hyväksyi 31. tammikuuta 2001 työjärjestyksen mallin [8], jonka pohjalta jo toimivat tai vasta perustetut komiteat vahvistavat työjärjestyksensä. Komissio aikoo hyväksyä ajantasaistetun version työjärjestyksen mallista pääasiassa saattaakseen sen yhdenmukaiseksi niiden uusien säännösten kanssa, joita on annettu asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi (ks. jäljempänä). Vuoden 2003 loppuun mennessä 94 yhteensä 263 komiteasta oli hyväksynyt oman työjärjestyksen voimassa olevan mallin pohjalta.

Päätöksen 1999/468/EY 7 artiklan 5 kohdassa säädetään, että komission on perustettava rekisteri Euroopan parlamentille komiteamenettelyjen osana lähetettyjen asiakirjojen viitetiedoista . Rekisteri on ollut käytössä joulukuusta 2003[9]. Neuvoston päätöksestä 1999/468/EY antamansa lausuman nro 5 mukaisesti komissio laajensi avoimuuden lisäämiseksi rekisterin soveltamisalaa ottamalla käyttöön arkiston , jonka avulla yleisö voi tutustua moniin Euroopan parlamentille lähetettyihin asiakirjoihin 3. joulukuuta 2001 voimaan tulleen asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001[10] mukaisesti. Arkisto sisältää komiteoiden kokousten asialistat, tiivistelmät komiteoiden kokousmuistioista ja äänestystulokset komiteoiden antamista lausunnoista; luonnoksia täytäntöönpanotoimenpiteiksi ei väliaikaisesti julkaista.

1.3 Euroopan parlamentin tiedonsaanti ja tarkasteluoikeus

Komissiolla on velvollisuus tiedottaa Euroopan parlamentille komiteoiden työstä ja lähettää sille kaikki ehdotukset täytäntöönpanotoimenpiteiksi, jotka on tehty perustamissopimuksen 251 artiklan (yhteispäätösmenettely) mukaisesti annetun perussäädöksen nojalla, jotta Euroopan parlamentti voi käyttää päätöksen 1999/468/EY 8 artiklassa sille annettua tarkasteluoikeutta.

Euroopan parlamentti ja komissio tekivät helmikuussa 2000 sopimuksen neuvoston päätöksen 1999/468/EY toteuttamisen edellyttämistä menettelyistä . Sopimuksen tavoitteena oli erityisesti säädellä komission velvoitteiden täytäntöönpanomenettelyjä[11].

Sopimuksessa sovitaan asiakirjojen siirtämisestä sähköisesti, mikä toteutettiin asteittain vuoden 2001 aikana. Komission eri yksiköiden asiakirjat toimitetaan ensin komission pääsihteeristöön, joka lähettää ne viipymättä Euroopan parlamentin keskusyksikköön. Nykyään lähes kaikki asiakirjat lähetetään sähköisesti.

Sopimuksessa määrätään, että parlamentilla on – hätätilanteita lukuun ottamatta – neuvoston päätöksen 1999/468/EY 8 artiklan nojalla aikaa yksi kuukausi siitä, kun se on vastaanottanut ”lopullisen” ehdotuksen täytäntöönpanosäädökseksi[12], antaa täysistunnossa perusteltu päätöslauselma säädöksestä, joka on hyväksytty yhteispäätösmenettelyssä, jos se katsoo, että lopullinen ehdotus ylittää perussäädöksessä[13] säädetyn täytäntöönpanovallan.

Helmikuussa 2000 tehty kahdenvälinen sopimus pantiin täytäntöön Euroopan parlamentin ja komission sihteeristöjen tekemällä 14. joulukuuta 2001 päivätyllä hallinnollisella lisäsopimuksella , jonka tavoitteena on varmistaa komission yksiköiden lähestymistavan yhdenmukaisuus, jotta komissio voi täyttää täysimääräisesti kaikki helmikuussa 2000 tehdystä kahdenvälisestä sopimuksesta johtuvat velvollisuutensa. Sopimuksessa määrätään erityisesti asiakirjatyyppien ja asiakirjojen rakenteen vähimmäisvaatimuksista. On syytä mainita, että vuonna 2003 Euroopan parlamentti ei taaskaan katsonut aiheelliseksi esittää yhtään päätöslauselmaa neuvoston päätöksen 1999/468/EY 8 artiklan mukaisesti.

1.4 Neuvoston käsiteltäväksi saatetut asiat

Neuvoston käsiteltäväksi ei saatettu yhtään asiaa 2003. Neuvoston päätöksen 1999/468/EY mukaisesti ehdotukset lainsäädäntötoimiksi on saatettava neuvoston käsiteltäväksi, jos komissio ei saa taakseen tarvittavaa enemmistöä sääntelymenettelyssä tai määräenemmistö vastustaa sitä hallintomenettelyssä. Neuvoston käsiteltäväksi saatettujen asioiden puuttuminen (edellisinä vuosina pieni prosenttiosuus, alle 1 %, suhteessa komission hallinto- tai sääntelymenettelyssä antamien säädösten kokonaismäärään) osoittaa, että nykyisessä järjestelmässä komiteoiden käsiteltäväksi annettavat komission ehdotukset saavat yleensä taakseen tarvittavan enemmistön ja että komiteat yleensä hyväksyvät komission edustajien ehdotukset.

1.5 Muut tapahtumat

Joulukuussa 2002 Euroopan komissio teki ehdotuksen tarkistetusta sääntelymenettelystä[14] toimenpiteissä, jotka on tarkoitettu täydentämään laajalti perussäädösten perustaa koskevia näkökohtia tai mukauttamaan sen tiettyjä yhteispäätösmenettelyllä (perustamissopimuksen 251 artikla) hyväksyttyjä näkökohtia. Ehdotettu uusi menettely asettaa Euroopan parlamentin ja neuvoston tasavertaiseen asemaan komission täytäntöönpanovallan valvonnassa. Euroopan parlamentti antoi 2. syyskuuta 2003 laajan kannatuksen komission ehdotukselle[15] ehdottaen vain joitakin teknisiä muutoksia. Komissio teki 22. huhtikuuta 2004 muutetun ehdotuksen[16], jossa otetaan huomioon kaikki Euroopan parlamentin esittämät muutokset ja selkiytetään uutta menettelyä. Muutettu ehdotus on parhaillaan neuvoston tarkasteltavana.

Euroopan tulevaisuuden valmistelukunta ehdotti perustuslakiehdotuksessaan[17] hallitusten väliselle konferenssille (HVK) komission täytäntöönpanovallan uudelleenjärjestelyä. Valmistelukunnan ehdotuksen mukaan komissio voi antaa ”säädösvallan siirron nojalla annettavia” asetuksia, joilla täydennetään tai muutetaan joitakin Euroopan yhteisön lainsäädännön ”muita kuin olennaisia” osia parlamentin ja neuvoston valvonnan alaisena. Parlamentti ja neuvosto voivat peruuttaa säädösvallan siirron tai vastustaa sen nojalla annettua asetusluonnosta. Säädösvallan siirron nojalla annettavat asetukset ja pääasiassa komission jäsenvaltioiden jonkinasteisessa valvonnassa antamat täytäntöönpanoasetukset on syytä erottaa toisistaan. Teksti säilytettiin sellaisenaan hallitusten välisen konferenssin Eurooppa-neuvoston kokouksessa 17. ja 18. kesäkuuta 2004 hyväksymässä lopullisessa versiossa[18].

Euroopan unioni laajentui 1. toukokuuta 2004. Joulukuussa 2002 järjestetyn Kööpenhaminan huippukokouksen päätelmien seurauksena komissio toteutti 25. helmikuuta 2003 toimenpiteitä[19], joilla myönnetään kymmenelle unioniin liittyvälle maalle aktiivinen tarkkailija-asema , joka tuli voimaan 16. päivänä huhtikuuta 2003 allekirjoitetun liittymissopimuksen allekirjoittamista seuraavana päivänä[20]. Sopimuksen mukaan liittymässä olevien maiden edustajat kutsuttiin useimpiin komiteamenettelyn komiteoihin. He voivat ilmaista näkemyksensä kokouksissa keskusteltavista asioista, mutta heillä ei ole oikeutta osallistua äänestyksiin ehdotuksista täytäntöönpanotoimenpiteiksi. Jäljellä olevien kolmen ehdokasvaltion (Bulgaria, Romania ja Turkki) osallistuminen järjestetään komission tiedonannon ”Ehdokasmaiden osallistuminen yhteisön ohjelmiin, komiteoihin ja virastojen toimintaan”[21] perusteella. Raportointivuonna kymmenen unioniin liittyvää maata olivat edustettuina noin 186 komiteassa kaikkiaan 256 komiteasta.

2. LÄPILEIKKAUS TOIMISTA

2.1 Komiteoiden lukumäärä ja menettelyt

On tärkeä tehdä ero komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden ja komission itsensä perustamien erityisten ”asiantuntijaryhmien” välillä. Viimeksi mainitut ovat mukana toimintalinjojen valmistelussa ja toteuttamisessa, kun taas komiteamenettelyn komiteat osallistuvat säädösten täytäntöönpanoon. Tässä kertomuksessa käsitellään ainoastaan komiteamenettelyn komiteoita. Komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden lukumäärät on laskettu toiminta-aloittain ( taulukko I ) 31.12.2003 vallinneen tilanteen mukaan. Edellisen vuoden luvut (tilanne 31.12.2002) on ilmoitettu vertailun mahdollistamiseksi.

TAULUKKO I – KOMITEOIDEN KOKONAISMÄÄRÄ

Politiikanala | 2002 | 2003 |

Yritystoiminta (ENTR) | 31 | 33 |

Työllisyys ja sosiaaliasiat (EMPL) | 8 | 8 |

Maatalous (AGRI) | 29 | 30 |

Liikenne / Energia / Euroopan laajuiset verkot (TREN) | 39 | 45 |

Ympäristö (ENV) | 35 | 35 |

Tutkimus (RTD) | 8 | 2 |

Tietoyhteiskunta (INFSO) | 13 | 13 |

Kalastus (FISH) | 3 | 3 |

Sisämarkkinat (MARKT) | 11 | 12 |

Aluepolitiikka (REGIO) | 2 | 2 |

Verotus ja tulliliitto (TAXUD) | 9 | 9 |

Koulutus ja kulttuuri (EAC) | 6 | 7 |

Terveys- ja kuluttaja-asiat (SANCO) | 22 | 13* |

Oikeus- ja sisäasiat (JAI) | 7 | 7 |

Ulkosuhteet (RELEX) | 2 | 3 |

Kauppa (TRADE) | 12 | 13 |

Laajentuminen (ELARG) | 2 | 2 |

Europe Aid (AIDCO) | 8 | 8 |

Humanitaarinen apu (ECHO) | 1 | 1 |

Tilastot (ESTAT) | 6 | 7 |

Talousarvio (BUDG) | 1 | 2 |

Petoksien torjunta (OLAF) | 1 | 1 |

YHTEENSÄ | 256 | 256 |

Luvuista käy ilmi komiteamenettelyn merkittävyys eri politiikanalojen toiminnassa. Eniten komiteoita on seuraavilla aloilla: liikenne/energia (45), ympäristö (35), yritystoiminta (33) ja maatalous (30). Kaikkiaan 256 komiteasta 143 eli yli puolet liittyy näihin politiikanaloihin. Komissio pyrkii edelleen rajoittamaan komiteoiden lukumäärän kasvua. Lukumäärä pysyikin vuonna 2003 samana kuin vuonna 2002. Vaikka lainsäätäjä on perustanut uusia komiteoita joillakin politiikanaloilla, joilla toiminta on lisääntynyt (erityisesti liikenne ja energia), muilla aloilla komiteoiden määrä on vähentynyt oikeudellisen kehyksen uudelleenjärjestelyjen seurauksena (esim. terveys- ja kuluttaja-asiat sekä tutkimus).

Komiteamenettelyn komiteat on luokiteltu sen menettelytyypin mukaan, jonka perusteella ne toimivat (neuvoa-antava menettely, hallintomenettely, sääntelymenettely ja suojamenettely – ks. taulukko II ). Vuoden 1987 komiteamenettelyjä noudatettiin vuonna 2003 siihen asti, kun ”yhdenmukaistamisasetukset” tulivat voimaan (ks. kohta 1.2 edellä). Vuoden 1987 komiteamenettelyjen erilaiset variantit (IIa ja IIb, IIIa ja IIIb) on laskettu yhteen vastaavien uusien menettelyjen kanssa neuvoston päätöstä 1999/468/EY koskevassa lausumassa nro 2 kuvatun mukaisesti[22].

Koska joissakin komiteoissa noudatetaan monenlaisia menettelyjä (neuvoa-antavasta menettelystä sääntelymenettelyyn ja suojamenettelyyn), ne on lueteltu erillään muista komiteoista, jotka toimivat yhtä menettelyä noudattaen.

TAULUKKO II – KOMITEOIDEN LUKUMÄÄRÄ MENETTELYITTÄIN (2003)

Menettelytyyppi | Useampaa menettelyä noudattaen toimivia komiteoita |

Neuvoa-antava* | Hallintomenettely* | Sääntelymenettely* | Suojamenettely |

ENTR | 9 | 4 | 18 | - | 2 |

EMPL | 1 | - | 3 | - | 4 |

AGRI | - | 23 | 4 | - | 3 |

TREN | 7 | 12 | 21 | 1 | 4 |

ENV | 3 | 6 | 26 | - | - |

RTD | - | 1 | - | - | 1 |

INFSO | 1 | 3 | 3 | - | 6 |

FISH | 1 | - | - | 2 |

MARKT | 2 | 4 | 6 | - | - |

REGIO | - | 1 | - | - | 1 |

TAXUD | 1 | 4 | 4 | - | - |

EAC | 1 | - | - | - | 6 |

SANCO | 1 | - | 7 | - | 5 |

JAI | 1 | - | 1 | - | 5 |

RELEX | 1 | 1 | - | - | 1 |

TRADE | 2 | 3 | 2 | - | 6 |

ELARG | - | 1 | - | 1 | - |

AIDCO (myös DEV) | - | 6 | 2 | - | - |

ECHO | - | - | - | - | 1 |

ESTAT | - | 4 | 1 | - | 2 |

BUDG | 1 | - | 1 | - | - |

OLAF | - | - | 1 | - | - |

YHTEENSÄ | 31 | 74 | 100 | 2 | 49 |

( Mukaan luettuina vastaavat menettelyt I, II ja III neuvoston päätöksen 87/373/ETY mukaisesti.

Luvut osoittavat, että lähes puolet komiteoista (100 komiteaa 256:sta) toimii pelkästään sääntelymenettelyä noudattaen, ja huomattavasti vähemmän komiteoita toimii pelkästään hallintomenettelyä noudattaen (74). Erittely politiikanalan mukaan osoittaa, että kolmentyyppisen menettelyn käyttö vaihtelee eri politiikanaloilla. Joillakin politiikanaloilla yksi menettelytyyppi voidaan kuitenkin todeta selvästi muita yleisemmäksi: ympäristö- sekä liikenne/energia-alalla suuri osa komiteoista on sääntelykomiteoita, kun taas maatalousalalla suuri osa komiteoista on hallintokomiteoita.

2.2 Kokousten lukumäärä

Komiteoiden lukumäärä ei ole ainoa tapa mitata komiteamenettelyn vireyttä. Kokousten lukumäärä vuonna 2003 on osoitus työskentelyn yleisestä intensiivisyydestä aloittain ja yksittäisissä komiteoissa ( taulukko III ).

TAULUKKO III – KOKOUSTEN LUKUMÄÄRÄ

2002 | 2003 | 2002 | 2003 |

ENTR | 44 | 59 | EAC | 19 | 23 |

EMPL | 17 | 17 | SANCO | 109 | 101 |

AGRI | 352 | 322 | JAI | 28 | 21 |

TREN | 23 | 44 | RELEX | 1 | 5 |

ENV | 49 | 54 | TRADE | 37 | 32 |

RTD | 46 | 50 | ELARG | 7 | 8 |

INFSO | 36 | 31 | AIDCO | 40 | 35 |

FISH | 25 | 25 | ECHO | 10 | 10 |

MARKT | 25 | 38 | ESTAT | 15 | 17 |

REGIO | 12 | 12 | BUDG | 5 | 6 |

TAXUD | 106 | 113 | OLAF | 1 | 1 |

Kuten vuonna 2002, eniten kokouksia on maatalouden pääosastossa (322 kokousta), koska eri maatalousmarkkinoiden hallinta edellyttää kokousten pitämistä usein. Seuraavana tulee verotuksen ja tulliliiton pääosasto (113 kokousta) ja terveys- ja kuluttaja-asiat (101 kokousta) – joka on vastuussa mm. elintarvikkeiden turvallisuudesta – sekä jotkin muut alat kuten yritystoiminta, ympäristö ja tutkimus, joissa kokousmäärät vaihtelevat 50:stä 70:een.

2.3 Lausuntojen ja säädösten lukumäärä

Edellisen kertomuksen tapaan tässä kertomuksessa esitetään komiteoiden antamien virallisten lausuntojen [23] ja niitä seuranneiden, komission antamien säädösten (täytäntöönpanotoimenpiteet = säädökset, hallinnolliset päätökset) yhteismäärät. Ne kuvaavat siten komiteoiden työn konkreettista ”tuotosta” ( taulukko IV ). Komiteat antoivat vuonna 2003 yhteensä 2 981 lausuntoa (3 610 vuonna 2002), ja komissio antoi 2 768 säädöstä (3 077 vuonna 2002). Molemmista osoittimista käy ilmi, että raportointivuoden ”tuotos” oli määrällisesti jonkin verran pienempi kuin edellisen vuoden.

TAULUKKO IV – LAUSUNTOJEN JA SÄÄDÖSTEN LUKUMÄÄRÄ (2003)

Lausunnot | Säädökset | Lausunnot | Säädökset |

ENTR | 395 | 352 | EAC | 97 | 47 |

EMPL | 16 | 0 | SANCO | 392 | 392 |

AGRI | 1 413 | 1 413 | JAI | 13 | 7 |

TREN | 30 | 24 | RELEX | 4 | 4 |

ENV | 39 | 31 | TRADE | 66 | 55 |

RTD | 74 | 60 | ELARG | 83 | 90 |

INFSO | 34 | 21 | AIDCO | 164 | 153 |

FISH | 19 | 9 | ECHO | 42 | 42 |

MARKT | 10 | 8 | ESTAT | 26 | 18 |

REGIO | 29 | 7 | BUDG | 1 | 1 |

TAXUD | 34 | 34 | OLAF | 0 | 0 |

Joillakin politiikan aloilla annettujen säädösten suuri määrä – maatalous (1 413), terveys- ja kuluttaja-asiat (392) sekä yritystoiminta (352) – kuvastaa komissiolle komiteamenettelyjen kautta jaetun työn määrää[24].

[1] Liite esitetään komission yksiköiden valmisteluasiakirjana.

[2] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.

[3] EYVL L 197, 18.7.1987, s. 33.

[4] EYVL C 203, 17.7.1999, s. 1.

[5] KOM(2001) 789 lopullinen (hyväksytty 27.12.2001).

[6] Neuvoston asetukset (EY) N:o 806/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1) ja (EY) N:o 807/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 36), annettu 14 päivänä huhtikuuta 2003, kuulemismenettelyä (määräenemmistö/yksimielisyys) noudattaen annetuissa neuvoston säädöksissä säädetyn täytäntöönpanovallan käytössä komissiota avustavia komiteoita koskevien säännösten mukauttamisesta päätökseen 1999/468/EY, sekä neuvoston asetus (EY) N:o 1105/2003, annettu 26 päivänä toukokuuta 2003, rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1260/1999 muuttamisesta (hyväksyntämenettely) (EUVL L 158, 27.6.2003, s. 3) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1882/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, EY:n perustamissopimuksen 251 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisissa säädöksissä säädetyn täytäntöönpanovallan käytössä komissiota avustavia komiteoita koskevien sääntöjen mukauttamisesta neuvoston päätökseen 1999/468/EY (yhteispäätösmenettely) (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

[7] EYVL C 225, 8.8.2000, s. 2.

[8] EYVL C 38, 6.2.2001, s. 3. Työjärjestyksen malli julkaistaan uudelleen Euroopan unionin virallisessa lehdessä , kun komissio on hyväksynyt muutamat siihen tehtävät muutokset ja mallin kieliasu on tarkastettu.

[9] Ks. Internet-osoite: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/regcomito/registre.cfm?CL=enRekisterissä on asiakirjoja vuoden 2003 alusta alkaen.

[10] EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43.

[11] EYVL L 256, 10.10.2000, s. 19. Sopimus korvaa tietyt aiemmat sopimukset: vuoden 1988 Plumb/Delors-sopimus, vuoden 1996 Samland/Williamson-sopimus ja vuoden 1994 ”modus vivendi”.

[12] Ehdotukset lähetetään ennen komitean kokousta ja uudelleen kokouksen jälkeen, jos toimenpide-ehdotukseen on tehty huomattavia muutoksia.

[13] Perussäännöksen täytyy olla neuvoston ja parlamentin yhteispäätösmenettelyllä hyväksytty (perustamissopimuksen 251 artikla).

[14] Ehdotus neuvoston päätökseksi menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä tehdyn päätöksen 1999/468/EY muuttamisesta (KOM(2002) 719 lopullinen, hyväksytty 11.12.2002).

[15] Richard Corbettin raporttiin perustuva päätöslauselma annettu 2. syyskuuta 2003 (P5-TA(2003)0352).

[16] KOM(2004) 324 lopullinen, 22.4.2004.

[17] Eurooppa-neuvoston kokouksessa Thessalonikissa 20.6.2003 esitetty ehdotus sopimukseksi Euroopan perustuslaista, I–35 artikla ja I–36 artikla.

[18] Ks. väliaikainen konsolidoitu versio Euroopan perustuslakia koskevasta sopimuksesta, HVK 86/04, 25.6.2004.

[19] Komission asiakirja K(2003) 341/3.

[20] KOHTI LAAJENTUNUTTA UNIONIA, Strategia-asiakirja ja Euroopan unionin kertomus kunkin ehdokasmaan edistymisestä liittymisvalmisteluissa (9.10.2002), KOM(2002) 700 lopullinen, ks. kohta 3.3 (s. 25).

[21] KOM(1999) 710 lopullinen (20.12.1999).

* Edellisvuodesta poiketen elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean yhdeksän jaostoa ja alajaostoa lasketaan yhdeksi komiteaksi asetuksen (EY) N:o 178/2002 (EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1) voimaantulon jälkeen.

[22] EYVL C 203, 17.7.1999, s. 1. Tämä tarkoittaa: variantti I yhdessä neuvoa-antavan menettelyn kanssa, variantit IIa ja IIb yhdessä hallintomenettelyn kanssa ja variantit IIIa ja IIIb sääntelymenettelyn kanssa.

[23] Sisältää muodollisen äänestyksen jälkeen sääntely- ja hallintomenettelyissä annetut myönteiset ja kielteiset lausunnot sekä tapaukset, joista ei annettu lausuntoa.

[24] On kuitenkin huomattava, että pelkästään annettujen säädösten määrä ei sinänsä osoita tehtyjen päätösten merkitystä politiikan, talouden tai rahoituksen kannalta.