EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 09.10.1998 
KOM(1998) 559 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE 
TIEDOKSI 
EUROOPAN PARLAMENTILLE, 
TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE 
JA ALUEIDEN KOMITEALLE 
MATKAVIESTINTAAJUUKSISTA ANNETTUJEN DIREKTIIVIEN 
TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA JA TOIMINNASTA 

SISÄLLYSLUETTELO 
L JOHDANTO , 1 
2. YHTEISÖN TOIMET RADIOTAAJUUKSIEN ALALLA 2 
2.1 Taajuusdirektiivit 2 
2.2 Taajuuksien yhteensovittamista koskevat lisätoimet 4 
2.3 Muut matkaviestintää koskevat yhteisön säädökset 5 
2.4 Kehitys kohti kolmannen sukupolven matkaviestinj ärj estelmiä 7 
3; DIREKTIIVI 87/372/ETY 7 
3.1 Taustaa 7 
3.2 Nykytilanne 8 
3.2.1 Markkinoiden kehittyminen 8 
3.2.2 Taajuusdirektiivin vaikutus markkinoihin 9 
3.2.3 Taajuuksien hallinta ja saatavuus 9 
3.2.4 Direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä/ 
Täytäntöönpano 10 
3.3 Tärkeitä kysymyksiä 13 
4. DIREKTIIVI 90/544/ETY 14 
4.1 Taustaa 14 
4.2 Nykytilanne , 14 
4.2.1 Markkinoiden kehittyminen 14 
4.2.2 Taajuusdirektiivin vaikutus 16 
4.2.3 Taajuuksien hallinta ja saatavuus 16 
4.2.4 Direktiivin saattaminen osaksi kansallista 
lainsäädäntöä/Täytäntöönpano 16 
4.3 Tärkeitä kysymyksiä 17 
s-
5. DIREKTIIVI 91/287/ETY 18 
5.1 Taustaa 18 
5.2 Nykytilanne 19 
5.2.1 Markkinoiden kehittyminen 19 
5.2.2 Taajuusdirektiivin vaikutus 20 
5.2.3 Taajuuksien hallinta ja saatavuus 20 
5.2.4 Direktiivin saattaminen osaksi kansallista 
lainsäädäntöä/Täytäntöönpano 20 
5.3 Tärkeitä kysymyksiä 21 
6. PÄÄTELMÄT 21 
6.1 Yleistä 21 
6.2 Täytäntöönpano 21 
6.3 Muut kysymykset: taajuuksien hallinta, toimiluvat ja turvallisuus 
taajuuksien käytön yhteydessä 22 
6.4 Erityiskysymyksiä - GSM 24 
6.5 Erityiskysymyksiä - ERMES 24 
6.6 Erityiskysymyksiä - DECT 25 
LIITTEET 26 
LIITE 1 : NEUVOSTON DIREKTIIVI 87/372/ETY: KANSALLINEN SÄÄNTELY 27 
Taulukko 1 32 
Taulukko 2 38 
LIITE 2 : NEUVOSTON DIREKTIIVI 90/544/ETY: KANSALLINEN SÄÄNTELY 41 
Taulukko 3 46 
LIITE 3 : NEUVOSTON DIREKTIIVI 91/287/ETY: KANSALLINEN SÄÄNTELY 49 
5£-
1. JOHDANTO 
Viime vuosikymmenen aikana matkaviestinmarkkinat ovat kiistatta olleet telealan 
muutosvoimaisimmat markkinat. Analogiset ja digitaaliset matkapuhelinpalvelut, 
henkilöhaku ja johdottomat puhelimet muodostavat kehittyneiden telemarkkinoiden 
olennaisen osan. Markkinoiden kaikki suuntaukset viittaavat matkaviestintäalan 
jatkuvaan ja kestävään kasvuun. 
Erityisen huomionarvoista on ollut GSM-tuotteiden (GSM, DCS 1800, DCS 1900) 
maailmanlaajuinen menestys: 106 maassa on 220 GSM-verkkoa, joilla on yli 44 
miljoonaa käyttäjää. 
GSM-tekniikan maailmanlaajuiseen leviämiseen nähden ERMES-henkilöhakujärjestel-
män ja DECT-järjestelmien kasvu on ollut vaimeampaa. Kauko-idän, Euroopan unionin 
ja Yhdysvaltojen henkilöhakumarkkinoiden välillä voi havaita merkittäviä eroja ja 
Euroopan unionin markkinat ovat jääneet jälkeen Kauko-idän markkinoista. 
Langattomat puhelintoimintapalvelut, DECT mukaan lukien, ovat nyt vakaalla pohjalla, 
ja niiden markkinat voivat olla merkittävän kasvun kynnyksellä, vaikka kilpailevat 
tekniikat saattavat ottaa osansa tästä kasvusta. 
Matkaviestinmarkkinoiden odotetaan laajenevan edelleen muutaman seuraavan vuoden 
aikana, kun markkinoille tuodaan kolmannen sukupolven matkaviestinjärjestelmä 
UMTS (Universal Mobile Telephony Services). 
Tässä tiedonannossa: 
• kuvaillaan niiden kolmen neuvoston direktiivin täytäntöönpanoa ja toimintaa, joilla 
varattiin taajuusalueita GSM-1, ERMES-2 ja DECT-3järjestelmien koordinoitua 
käyttöönottoa varten, ja tarkastellaan, missä määrin jäsenvaltiot ovat noudattaneet 
direktiivien vaatimuksia; 
arvioidaan taajuusdirektiivien vaikutusta kolmen edellä mainitun tekniikan 
markkinoiden kehittymiseen; 
tarkastellaan lisätoimia, joilla kansallinen sääntely saadaan täysin direktiivien 
vaatimusten mukaiseksi markkinoiden kehittymisen edistämiseksi. 
Neuvoston direktiivi 87/372/ETY, annettu 25 päivänä kesäkuuta 1987, taajuusalueista, jotka varataan 
yleiseurooppalaisen yleisen solukkojärjestelmäisen digitaalisen maanpäällisen matkaviestinliikenteen 
yhteen sovitettuun käyttöönottoon yhteisössä (GSM). 
Neuvoston direktiivi 90/544/ETY, annettu 9 päivänä lokakuuta 1990, taajuusalueista, jotka on 
tarkoitettu yleiseurooppalaisen maanpäällisen yleisen kaukohakujärjestelmän yhteen sovitettua 
käyttöönottoa varten yhteisössä (ERMES). 
Neuvoston direktiivi 91/287/ETY, annettu 3 päivänä kesäkuuta 1991, taajuusalueesta, joka on 
tarkoitettu digitaalisen eurooppalaisen langattoman televiestinnän (DECT) yhteen sovitettua 
käyttöönottoa varten yhteisössä. 
Komissio aloittaa tiedonannon jälkeen laajani keskustelun siitä, onko nykyinen 
sääntelykehys taajuuksien varaamiseksi yhteisössä asianmukainen. Tarkoituksena on 
myös tarkastella tarvittavia yhteisön lisätoimia tällä alueella. 
2. YHTEISÖN TOIMET RADIOTAAJUUKSIEN ALALLA 
2.1 Taajuusdirektiivit 
Matkaviestinpalvelujen kehittymisen edistäminen on aina ollut olennainen osa 
Euroopan yhteisön televiestintäpolitiikkaa. Jo vuonna 1987 tehtiin aloitteita, joilla 
edistettiin yhteisön laajuisten digitaalisten solukkojärjestelmäisten 
matkaviestinjärjestelmien, digitaalisten radioliikennejärjestelmien ja digitaalisten 
johdottomien viestintäjärjestelmien käyttöönottoa. Neuvosto on antanut kolme 
suositusta näihin järjestelmiin perustuvien palvelujen koordinoidun käyttöönoton 
edistämiseksi. Lisäksi komissio on käyttänyt toimivaltaansa ja laatinut ehdotukset 
kolmeksi direktiiviksi, joilla varataan taajuuksia näille palveluille, ja neuvosto on 
antanut kyseiset direktiivit. Direktiiveissä ei sidota taajuuden varausta mihinkään 
tiettyyn tekniikkaan. Niissä pyritään ainoastaan varaamaan taajuuksia siten, että voidaan 
varmistaa nykyaikaisten matkaviestin- ja henkilöhakupalvelujen yhteensovitettu 
käyttöönotto koko yhteisössä. 
Toimia voidaan kuvata seuraavasti: 
• Yleiseurooppalaisen yleisen solukkojärjestelmäisen digitaalisen maanpäällisen 
matkaviestinliikenteen yhteen sovitetusta käyttöönotosta yhteisössä 25. kesäkuuta 
1987 annettu neuvoston suositus4, yleiseurooppalaisen yleisen 
solukkojärjestelmäisen digitaalisen maanpäällisen matkaviestinliikenteen yhteen 
sovitetun käyttöönoton viimeisestä vaiheesta 14. joulukuuta 1990 annettu neuvoston 
päätöslauselma5 sekä taajuusalueista, jotka varataan yleiseurooppalaisen yleisen 
solukkojärjestelmäisen digitaalisen maanpäällisen matkaviestinliikenteen yhteen 
sovitettuun käyttöönottoon yhteisössä 25. kesäkuuta 1987 annettu neuvoston 
direktiivi 87/372/ETY 6. 
Direktiivillä pyritään varmistamaan, että 900 MHz.n kaistalla varataan riittävästi 
taajuuksia yleiseurooppalaisen yleisen solukkojärjestelmäisen digitaalisen 
maanpäällisen matkaviestinliikenteen koordinoitua käyttöönottoa varten yhteisössä. 
Kesäkuun 25 päivänä 1987 annetun neuvoston suosituksen 87/371/ETY mukaan 
käyttöönotto oli aloitettava viimeistään vuoteen 1991 mennessä. 
Erityisesti direktiivin 1 artiklan 1 kohdassa vaaditaan jäsenvaltioita varmistamaan, 
että 905-914 MHz:n ja 950-959 MHz.n taajuuskaistat (joihin usein viitataan 
"perustaajuusalueena") tai kappaleessa 2 mainittuja taajuuksia vastaavat taajuus­
kaistat varataan yksinomaan GSM-käyttöön 1. tammikuuta 1991 mennessä. 
Direktiivin 1 artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava sellaisten 
4 EYVLL 196, 17.7.1987, s. 81. 
5 EYVLC 329, 31.12.1990, s. 25. 
6 EYVL L 196, 17.7.1987, s. 85. 
suunnitelmien laatiminen, joilla GSM-järjestelmän käyttöön voidaan varata 890-915 
MHz:n ja 935-960 MHz:n taajuuskaistat kokonaisuudessaan mahdollisimman pian 
kaupallisen kysynnän mukaisesti. Jälkimmäisen velvoitteen täyttämiselle ei ole 
asetettu määräaikaa. Jäsenvaltioille annettiin direktiivin julkaisemisen jälkeen 18 
kuukautta aikaa saattaa voimaan direktiivin kannalta välttämättömät säädökset, ja 
niitä pyydettiin ilmoittamaan tästä komissiolle. 
Yleiseurooppalaisen maanpäällisen yleisen kaukohakujärjestelmän yhteen sovitetusta 
käyttöönotosta yhteisössä 9. lokakuuta 1990 annettu neuvoston suositus7 sekä 
taajuusalueista, jotka on tarkoitettu yleiseurooppalaisen maanpäällisen yleisen 
kaukohakujärjestelmän yhteen sovitettua käyttöönottoa varten, yhteisössä 9. 
lokakuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/544/ETY8. 
Direktiivillä pyritään varmistamaan riittävä taajuuskaista 169,4-169,8 MHz:n 
taajuusalueella yleiseurooppalaisia maanpäällisiä henkilöhakupalveluja varten. 
Lokakuun 9 päivänä 1990 annetun neuvoston suosituksen 90/543/ETY mukaan 
tällaiset palvelut oli otettava käyttöön viimeistään 31. joulukuuta 1992. 
Erityisesti direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa vaaditaan jäsenvaltioita Euroopan radio-, 
tele- ja postihallintojen yhteistyökonferenssin (CEPT) suosituksen T/R 25-07 
mukaisesti suojaamaan ja asettamaan etusijalle neljä kanavaa 169,4—169,8 MHz:n 
taajuuskaistalla yleiseurooppalaista maanpäällistä henkilöhakupalvelua varten 31. 
joulukuuta 1992 mennessä. Näiden neljän kanavan tuli ensisijaisesti olla: 
• 169,6 MHz 
• 169,65 MHz 
• 169,7 MHz 
• 169,75 MHz 
Direktiivin 2 artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on laadittava 
mahdollisimman pian suunnitelmat, jotka mahdollistavat 169,4-169,8 MHz:n 
taajuuskaistan (toisin sanoen 16 kanavan) varaamisen kokonaan ERMES-palveluille 
kaupallisen kysynnän mukaisesti. Tämän velvoitteen täyttämiselle ei asetettu 
määräaikaa. Jäsenvaltioita vaadittiin saattamaan voimaan direktiivin edellyttämät 
säädökset 18. lokakuuta 1991 mennessä. 
Digitaalisen eurooppalaisen langattoman televiestinnän (DECT) yhteen sovitetusta 
käyttöönotosta yhteisössä 3. kesäkuuta 1991 annettu neuvoston suositus9, sekä 
taajuusalueesta, joka on tarkoitettu digitaalisen eurooppalaisen langattoman 
televiestinnän (DECT) yhteen sovitettua käyttöönottoa varten yhteisössä, 3.kesäkuuta 
1991 annettu neuvoston direktiivi 91/287/ETY10. 
7 EYVLL 310, 9.11.1990, s. 23. 
8 EYVLL 310, 9.11.1990, s. 28. 
9 EYVLL 144, 8.6.1991, s. 47. 
10 EYVLL 144, 8.6.1991, s. 45. 
Direktiivillä pyritään varmistamaan riittävät taajuudet 1880-1900 MHz:n 
taajuusalueella DECT-palveluja varten. Nämä palvelut oli tarkoitus ottaa käyttöön 
31. joulukuuta 1992 mennessä 3. kesäkuuta 1991 annetun neuvoston suosituksen 
91/288/ETY11 mukaisesti. Erityisesti direktiivin 2 artiklan ensimmäisessä kohdassa 
vaaditaan jäsenvaltioita varaamaan CEPT-suosituksen T/R 22-02 mukaisesti 1880-
1900 MHz:n taajuuskaista digitaaliselle eurooppalaiselle langattomalle 
televiestinnälle 1. tammikuuta 1992 mennessä. CEPT-suosituksen mukaan DECT-
palvelut ovat etusijalla muihin palveluihin nähden tällä taajuuskaistalla ja ne on 
suojattava näillä taajuuksilla. Direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa jäsenvaltioita 
vaaditaan saattamaan voimaan direktiivin mukaiset säädökset 31. joulukuuta 1991 
mennessä sekä ilmoittamaan tästä komissiolle. 
Laajemmassa eurooppalaisessa yhteydessä kolmen direktiivin soveltamisaluetta on 
laajennettu CEPT:n alaisen Euroopan radioviestintäkomitean (ERC) vuonna 1994 
tekemillä päätöksillä12 niin, että niitä sovelletaan CEPT:n jäsenmaissa. Lisäksi vuonna 
1997 tehdyssä ERC:n päätöksessä13 määritettiin "lisätaajuuskaistat", joita voidaan 
käyttää GSM-viestintään, kun tarvitaan lisätaajuuksia muulta kuin edellisessä ERC:n 
päätöksessä GSM-viestintään varatulta taajuusalueelta. 
2.2 Taajuuksien yhteensovittamista koskevat lisätoimet 
Radiotaajuuksia koskevan Euroopan laajuisen yhteistyön lujittamisesta erityisesti 
ulottuvuudeltaan yleiseurooppalaisten palvelujen yhteydessä 28. kesäkuuta 1990 
annetussa neuvoston päätöslauselmassa14 tunnustettiin, että on tärkeää koordinoida 
Euroopan laajuisia järjestelmiä koskeva taajuuksien varaaminen, ja ilmaistiin 
tyytyväisyys siitä, että radiotaajuuksien suunnittelu- ja yhteensovittamismenetelmien 
uudistamista kehitetään CEPT:ssä. Esiin tuotiin viisi taajuuksien varaamista koskevaa 
tärkeää poliittista tavoitetta: 
• eurooppalaisen yhteistyön lujittaminen radiotaajuuksien koordinoinnissa siten, että 
tavoitteena on riittävät taajuudet uusille palveluille, 
• riittävien taajuusalueiden varaaminen ajoissa matkaviestin- ja satelliittisovelluksille, 
• taajuuksien mahdollisimman tehokkaan käytön edistäminen, 
11 EYVLL 144, 8.6.1991, s. 47. 
12 ERC:n päätös (ERC/DEC/(94)01), tehty 24 päivänä lokakuuta 1994, digitaalisen yleiseurooppalaisen 
GSM-viestintäjärjestelmän yhteensovitettua käyttöönottoa varten varattavista taajuusalueista; ERC:n 
päätös (ERC/DEC/(94)02), tehty 24 päivänä lokakuuta 1994, Euroopan kaukohakujärjestelmän 
(ERMES) yhteensovitettua käyttöönottoa varten varattavista taajuusalueista; ERC:n päätös 
(ERC/DEC/(94)03), tehty 24 päivänä lokakuuta 1994, digitaalisen eurooppalaisen langattoman 
televiestintäjärjestelmän (DECT) yhteensovitettua käyttöönottoa varten varattavista taajuusalueista. 
13 ERC:n päätös (ERC/DEC/(97)02), tehty 21 päivänä maaliskuuta 1997, digitaaliseen 
yleiseurooppalaiseen GSM-viestintäjärjestelmään käytettävästä laajennetusta taajuusalueesta. Kaikki 
CEPT:n jäsenmaat eivät ole vielä sitoutuneet soveltamaan päätöksen edellytyksiä. 
14 EYVLC 166, 7.7.1990, s. 4. 
• taajuuksien käyttöä koskevan yhteisen eurooppalaisen lähestymistavan kehittäminen 
erityisesti kansainvälistä teleliittoa (ITU) ja sen radiohallintokonferensseja varten 
CEPT:n asettamia menettelyjä käyttäen, 
• näiden tavoitteiden tukeminen kannustamalla taajuusalueiden hallinnoinnista 
vastaavia kansallisia viranomaisia, teleorganisaatioita, muita palveluntarjoajia, alan 
yrityksiä sekä käyttäjiä kehittämään keskinäistä yhteistyörakennettaan sekä 
kehittämällä CEPT:n nykyisiä yhteistyörakenteita. 
Neuvosto kehotti päätöslauselmassaan komissiota, jäsenvaltioita ja CEPT:tä tukemaan 
CEPT:n asettamien uusien puitteiden jatkokehitystä. 
Päätöslauselma on selvästi vaikuttanut taajuuksien Euroopan laajuisen koordinoinnin 
kehittämiseen. CEPT;n alainen ERC on tehnyt sen perusteella useita tärkeitä aloitteita. 
Näihin kuuluvat muun muassa Euroopan radioviestintätoimiston (ERO) perustaminen 
sekä menettelyjen luominen sen varmistamiseksi, että CEPT:n jäsenet 
täytäntöönpanevat ERC:n radiotaajuuksia koskevat päätökset. 
ERC:n päätösten täytäntöönpanosta 19. marraskuuta 1992 annetulla neuvoston 
päätöslauselmalla15 vahvistettiin tuki CEPT:n yhteistyömenetelmälle taajuuksien 
Euroopan laajuisen koordinoinnin ensisijaisena välineenä. Tämän jälkeen komissio 
antoi syyskuussa 1993 tiedonannon, joka koski uutta lähestymistapaa taajuuksien 
koordinoinnissa yhteisössä16, sekä toisen tiedonannon ERC:n 
päätöksentekomenettelystä huhtikuussa 199517. 
ERC:n ja komission välinen yhteisymmärryspöytäkirja sekä komission ja ERO:n 
välinen puitesopimus18 yhteistyöjärjestelyistä ja menettelyistä ovat tällä hetkellä 
voimassa. Puitesopimuksen mukaan komissio voi valtuuttaa ERQ:n toteuttamaan 
luonteeltaan teknisiä tehtäviä "työvaatimusten" muodossa. Tässä on tavoitteena saada 
aikaan päätöksiä yhdenmukaisten taajuuksien varaamisesta tietyille palveluille. Tähän 
asti ERC on antanut päätökset muun muassa TETRAsta, DCS 1800:sta, maanpäällisistä 
digitaalisista radiolähetyksistä, henkilökohtaisista satelliittiviestintäpalveluista sekä 
UMTS:stä. Lisäksi komissio on antanut tiedonannon Yhteisön toiminnan 
radiotaajuusvaatimukset ja vuoden 1999 maailman radiohallintojen konferenssi (WRC-
99)™. 
15 EYVL C 318, 4.12.1992, s. 1. 
16 KOM (93) 382 lopullinen, 10.9.1993. 
17 KOM (95) 85 lopullinen, 26.4.1995. 
18 Puitesopimuksen voimassaolo päättyi huhtikuussa 1998, mutta komissio on tehnyt ehdotuksen 
sopimuksen jatkamisesta. 
19 KOM(98) 298, 13.5.1998. 
2.3 Muut matkaviestintää koskevat yhteisön säädökset 
Matkaviestinnän vihreän kirjan20 perusteella saavutetun yhteisymmärryksen ja 
erityisesti neuvostolta ja Euroopan parlamentilta saadun matkaviestinalan yksin- ja 
erityisoikeuksien poistamista koskevan tuen perusteella komissio hyväksyi 
tammikuussa 1996 direktiivin, jolla muutettiin palveludirektiiviä21 sisällyttämällä siihen 
matkaviestintä, joka ei siihen asti ollut kuulunut sen soveltamisalaan. 
• Direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta matkaviestinnän ja henkilökohtaisen 
viestinnän osalta 16. tammikuuta 1996 annettu komission direktiivi 96/2/EY 
(matkaviestindirektiivi)22. 
Mahdollisesti jäljellä olevien erityis- ja yksinoikeuksien poistamisesta helmikuuhun 
1996 mennessä säätämisen lisäksi direktiivissä säädetään 1) verkontarjonnan 
vapauttamisesta varhaisessa vaiheessa siten, että poistetaan rajoitukset, jotka 
koskevat matkaviestinoperaattoreiden omien verkkojen perustamista, muiden 
operaattoreiden verkkojen käyttöä sekä verkkojen, resurssien ja sijaintien jakamista, 
2) matkaviestinoperaattoreiden oikeudesta tulla suoraan liitetyiksi muihin 
matkaviestinverkkoihin tai yleiseen televerkkoon sekä 3) DCS 1800-järjestelmien 
toimilupien myöntämisestä sekä esimerkiksi DECT-standardiin perustuvien yleisö-
/telepoint-palveiujen toimiluvista. 
Direktiivin 90/388/ETY 3 b artiklassa, sellaisena kuin se on muutettuna matka-
viestindirektiivillä, on taajuuksien varaamista koskevia olennaisia säädöksiä, joiden 
mukaan jäsenvaltioiden on julkaistava vuosittain tai annettava pyynnöstä käyttöön 
taajuuksien myöntämistä koskeva suunnitelma, johon sisältyvät lisätaajuuksia 
koskevat suunnitelmat. Jäsenvaltioiden on tarkastettava taajuuksien varaaminen 
säännöllisesti ja asianmukaisin väliajoin. 
Lisäksi seuraavissa yhteisön säädöksissä annetaan taajuuksien varaamista koskevia 
säännöksiä: 
• Telepalvelujen yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista 
10. huhtikuuta 1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/13/EY 
(toimilupadirektiivi)23. 
Direktiivillä pyritään luomaan yhteiset puitteet telepalvelujen yleisille valtuutuksille 
ja yksittäisille toimiluville vapautetussa ympäristössä. Tällä pyritään estämään 
toimilupaehtojen tai -menettelyjen operaattoreille aiheuttamat kohtuuttomat rasitteet. 
Direktiivin 7 artiklan 1 kohta mahdollistaa sen, että jäsenvaltiot voivat myöntää 
yksittäisiä toimilupia muun muassa sen sallimiseksi, että toimiluvan haltija saa 
20 Kohti matka- ja henkilökohtaisen viestinnän ympäristöä - Vihreä kirja lähestymistavasta matka- ja 
henkilökohtaiseen viestintään Euroopan unionissa, KOM(94) 145 lopullinen, 27.4.1994. 
21 Komission direktiivi 90/388/ETY, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1990, kilpailusta telepalvelu­
markkinoilla (EYVL L 192, 24.7.1990, s. 10). 
22 EYVLL20, 26.1.1996, s. 59. 
23 EYVLL 117, 7.5.1997, s. 15. 
käyttöönsä radiotaajuuksia tai numeroita. Radiotaajuuksien tehokas käyttö katsotaan 
yhdeksi syyksi, jonka perusteella toimilupien määrää voidaan rajoittaa 10 artiklan 1 
kohdan mukaisesti ja periä ylimääräisiä maksuja 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 
• Yhteensovitetusta valtuutusmenettelystä satelliittivälitteisten henkilökohtaisten 
viestintäpalvelujen alalla yhteisössä 24. maaliskuuta 1997 tehty Euroopan 
parlamentin ja neuvoston päätös N:o 710/97/EY24. 
Satelliittivälitteiset henkilöviestintäpalvelut ovat tulossa yhä tärkeämmiksi erityisesti 
sellaisten järjestelmien välityksellä, jotka koostuvat maapalloa lähellä olevalla radalla 
sijaitsevista satelliiteista (LEO). Tehdyllä päätöksellä onkin tarkoitus helpottaa 
yhteensopivien satelliittivälitteisten henkilöviestintäpalvelujen nopeaa käyttöönottoa 
yhteisössä siten, että palvelujen valintaa ja valtuutusta varten luodaan koordinoitu 
toimintatapa. CEPT:llä on tässä tärkeä asema, ja sille ollaan antamassa tehtävää laatia 
ehdotuksia yhdenmukaistetusta taajuuksien käytöstä ja edellytyksistä, jotka koskevat 
satelliittivälitteisten henkilöviestintäpalvelujen yleisiä valtuutuksia. 
2.4 Kehitys kohti kolmannen sukupolven matkaviestinjärjestelmiä 
Komissio antoi 3. maaliskuuta 1998 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston 
päätökseksi matkaviestinnän ja langattoman viestinnän (UMTS) koordinoidusta 
käyttöönotosta Euroopan yhteisössä (98/C 131/05)25. Päätösehdotuksen tavoitteena on 
tukea asteittaista kehitystä kohti kolmannen sukupolven matkaviestinjärjestelmiä, joiden 
välityksellä voidaan tarjota erityisesti innovatiivisia langattomia multimediapalveluja ja 
joissa käytetään sekä maanpäällisiä että satelliittiperustaisia osia. Tämä tavoite 
saavutetaan kansallisia lupajärjestelmiä koordinoimalla. Ehdotetun rakenteen mukaisesti 
komission olisi annettava CEPT:n tehtäväksi yhdenmukaistaa taajuuksien käyttö sekä 
UMTS-verkoille ja -palveluille myönnettävien valtuutusten edellytykset. Näin ei 
kuitenkaan tule rajoittaa toimilupadirektiivin säännöksiä, jotka koskevat yksittäisiä 
toimilupia. 
3. DIREKTIIVI 87/372/ETY 
3.1 Taustaa 
Digitaalisen matkaviestinnän markkinat ovat kehittyneet hyvin voimakkaasti viime 
vuosikymmenen aikana. On yleisesti tunnustettu, että kehitystä ovat tukeneet komission 
kymmenen vuotta sitten tekemät poliittiset aloitteet, joilla pyrittiin edistämään 
digitaalisten matkaviestinjärjestelmien käyttöönottoa jäsenvaltioissa. Neuvoston 
suosituksessa 87/3 71/ETY annettiin ehdotuksia yleiseurooppalaisen 
solukkojärjestelmäisen digitaalisen maanpäällisen matkaviestinjärjestelmän 
yhteensovitetusta käyttöönotosta yhteisössä, ja neuvoston direktiivillä 87/372/ETY 
varattiin taajuuskaistoja tällaiselle järjestelmälle. Lisäksi komissio on tukenut 
merkittävästi standardointia ETSLlle antamillaan toimeksiannoilla. 
24 EYVLL 105, 23.4.1997, s. 4. 
25 EYVLC 131, 29.4.1998, s. 9. 
3.2 Nykytilanne 
3.2.1 Markkinoiden kehittyminen26 
Yhteisössä on tällä hetkellä yli 42 miljoonaa digitaalisten matkaviestin­
järjestelmien käyttäjää. Lisäksi analogisilla järjestelmillä on 8 miljoonaa käyttäjää. 
Tällä hetkellä matkaviestinten levinneisyys on Euroopan unionissa keskimäärin 13 
prosenttia. Levinneisyys on matkaviestimiä eniten käyttävissä maissa 31,5 
prosentin (Suomi) ja 26,6 prosentin (Ruotsi) välillä. Kun otetaan huomioon 
matkaviestinmarkkinoiden hyvin voimakas kasvu Euroopassa viimeisten 2-3 
vuoden aikana, nykyinen levinneisyys Pohjoismaissa sekä kilpailun ja palvelujen 
saatavuuden odotettu kasvu eri puolilla Eurooppaa, jopa vähemmän optimistisissa 
hahmotelmissa odotetaan, että levinneisyys voisi nousta 40-50 prosenttiin vuoteen 
2005 mennessä joillakin kehittyneillä markkinoilla ja että keskiarvo voisi nousta 
koko Euroopan unionissa 22 prosenttiin. GSM (ja siihen liittyvät DCS 1800 ja 
PCS 1900-tekniikat) on muodostunut matkaviestinnän maailmanlaajuiseksi 
standardiksi: GSM-palveluja tarjotaan yli 44 miljoonalle käyttäjälle lähes 220 
verkossa ja yli 100 maassa. GSM-palvelujen menestys käy ilmi sen 
maailmanlaajuisesta markkinaosuudesta, joka on 60 prosenttia kaikista 
digitaalisista matkaviestinmarkkinoista. 
Myönnettyjen valtuutuksien määrä vaihtelee jäsenvaltioittain. Tämä johtuu 
osittain markkinoiden vapauttamisen eri ajankohdista sekä eroista kansallisten 
markkinoiden koossa ja niiden tarjoamissa mahdollisuuksissa. Jokaisessa 
jäsenvaltiossa on nykyään ainakin kaksi digitaalista matkaviestinjärjestelmää 
(GSM), vaikka jotkut niistä eivät olleet toiminnassa vielä 1. tammikuuta 1998 
(esim. Luxemburgissa myönnettiin toimilupa toiselle matkaviestinoperaattorille 
vuoden 1997 lopussa)27. 
Analogisia järjestelmiä käytetään vielä yhdeksässä jäsenvaltiossa eli Tanskassa, 
Espanjassa, Irlannissa, Italiassa, Alankomaissa, Itävallassa, Suomessa, Ruotsissa 
ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Vaikka viime vuosina on jatkuvasti ja 
26 Lähteet: ERC (maaliskuu 1998); kansallisten sääntelyviranomaisten komissiolle toimittamat tiedot; 
komission teettämät kaksi tutkimusta: UMTS Market Forecast (UMTS-markkinaennuste), 
Analysis/Intercai, helmikuu 1997 ja The effectiveness of the Mobile Communications Frequency 
Directives in Member States (Matkaviestinnän taajuuksia koskevien direktiivien toimivuus 
jäsenvaltioissa), Eurostrategies, marraskuu 1997. Jollei toisin ilmoiteta, tiedot koskevat tilannetta 1. 
tammikuuta 1998. 
27 On syytä luoda lyhyt katsaus DCS 1800 -järjestelmiin, koska ne ovat niin lähellä GSM-järjestelmiä 
(tällä ei rajoiteta komission mahdollisia markkinatutkimuksia, jotka tehdään tapauskohtaisesti 
kilpailusääntöjä sovellettaessa). Pelkkiä DCS 1800-toimilupia tai yhdistettyjä 
GSM/DCS 1800 -toimilupia oli 30. kesäkuuta 1998 myönnetty 14 jäsenvaltiossa (Belgiassa, 
Tanskassa, Saksassa, Kreikassa, Ranskassa, Irlannissa, Italiassa, Luxemburgissa, Alankomaissa, 
Itävallassa, Portugalissa, Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa), ja Espanjassa 
tarjousmenettely oli miltei saatu päätökseen. Tässä yhteydessä on muistettava, että 
matkaviestindirektiivin mukaisesti vähintään yksi DCS 1800 -toimilupa olisi pitänyt myöntää 
ennen 1. tammikuuta 1998. Viime vuosien suuntauksen mukaisesti on yhä useammin myönnetty 
1800 MHz:n kaistan taajuuksia olemassaoleville GSM-operaattoreille (esim. Tanskassa, Italiassa ja 
Luxemburgissa) ja yhdistettyjä GSM/DCS 1800 -toimilupia. On muistettava, että taajuudet DCS 
1800:11e on varattu 1. joulukuuta 1995 tehdyllä ERC:n päätöksellä (ERC/DEC/(95)03), joka koskee 
DCS 1800 -järjestelmien käyttöönottoa varten varattavia taajuusalueita. 
asteittain siirrytty analogisista digitaalisiin matkaviestinpalveluihin , analogisilla 
järjestelmillä on joissakin maissa edelleen suhteellisen paljon tilaajia. Tämä 
johtuu eräiden käyttäjäryhmien suhteellisen pienestä tarpeesta kansainväliseen 
sijainninseurantaan sekä analogisten järjestelmien palvelupakettien 
edullisemmasta hinnoittelusta. 
Ei ole epäilystäkään siitä, etteikö matkaviestinala olisi tällä hetkellä nopeimmin 
kasvava televiestintäala. Vuoteen 2010 mennessä Euroopan unionissa voi olla 
lähes 200 miljoonaa matkaviestinpalvelujen käyttäjää, mukaan lukien UMTS. 
Matkaviestinnän levinneisyys voisi olla lopulta jopa 80 prosenttia väestöstä, kun 
taas kiinteän verkon liittymien levinneisyyden ei odoteta ylittävän 50 prosenttia 
väestöstä. Useissa jäsenvaltioissa voidaan odottaa 35 prosentin levinneisyyttä 10 
seuraavan vuoden aikana. 
Koska GSM-tilaajien määrän kasvuennusteet ovat Euroopassa näin hyvät, useat 
GSM-verkkojen operaattorit valittavat, että tällä hetkellä varatut taajuudet 
rajoittavat toimintaa merkittävästi. 
3.2.2 Taajuusdirektiivin vaikutus markkinoihin 
Äskettäin laaditussa taajuusdirektiivien vaikutusta koskevassa tutkimuksessa28 
arvioitiin GSM-taajuusdirektiivin vaikutusta GSM-markkinoihin. Kaikki vastaajat 
(sääntelyelimet, operaattorit, valmistajat ja käyttäjät) vahvistivat, että direktiivillä 
on ollut myönteinen vaikutus GSM-tekniikan käyttöönottoon varhaisessa 
vaiheessa. Lisäksi eräät vastaajat totesivat, että direktiivi ajoitettiin oikein 
teknologisten mahdollisuuksien sekä markkinoiden kysynnän mukaan. Direktiivi 
myös mahdollisti taajuuksien saatavuuden sitovasti kaikkialla Euroopassa. 
Lisäksi kansainvälisen sijainninseurannan toteuttaminen sekä matkapuhelinten 
vapaa liikkuminen mainittiin suurina saavutuksina, jotka olivat direktiivin 
menestyksen taustalla. 
Esiin tuotiin myös joitakin huolenaiheita. Erityisenä huolenaiheena on 
määräaikojen puuttuminen "perustaajuuskaistasta" poikkeavien taajuuksien 
käyttöönotolle. Tämä huolenaihe liittyi asteittaiseen luopumiseen analogisista 
verkoista, joille on varattu useissa maissa osa GSM:n taajuusalueesta. Vastaavasti 
pidettiin ongelmana sitä, ettei analogisista verkoista luopumiselle ole asetettu 
määräaikaa Euroopan tasolla. 
Lyhyesti sanottuna vaikuttaa siltä, että direktiivi on lisännyt GSM-järjestelmän 
näkyvyyttä sekä poliittisesti että oikeudellisesti. 
3.2.3 Taajuuksien hallintoja saatavuus 
Direktiivissä asetettu "perustaajuuskaista" on varattu nyt kaikissa jäsenvaltioissa 
GSM-järjestelmille. "Lisätaajuudet" (890-905 MHz ja 935-950 MHz) on usein 
osoitettu analogisille järjestelmille kansallisen lainsäädännön mukaisesta 
28 Lähde: komission teettämä tutkimus The effectiveness of the Mobile Communications Frequency 
Directives in Member States (Matkaviestinnän taajuuksia koskevien direktiivien toimivuus 
jäsenvaltioissa), Eurostrategies, marraskuu 1997. 
muodollisesta varauksesta huolimatta. Jäsenvaltiot ovat muuttamassa tätä 
tilannetta asteittain, vaikkakin siinä edetään eri tahtiin. Koska ei ole asetettu 
pakollista määräaikaa, mihin mennessä taajuuskaistat on kokonaan varattava 
GSM-järjestelmille, jäsenvaltioissa on asetettu erilaisia aikarajoja tai joissakin 
tapauksissa niitä ei ole lainkaan. Arvioiden mukaan myös sen jälkeen, kun nämä 
taajuuskaistat on varattu GSM-järjestelmille ja ne on otettu kokonaan käyttöön, 
GSM-järjestelmille tarvitaan edelleen lisää taajuuksia lisätaajuuskaistoilta (880-
890 MHz ja 925-935 MHz). 
Taajuuskaistojen koordinoitua käyttöä koskevasta kansainvälisestä yhteistyöstä 
huolimatta operaattoreille myönnettyjen taajuuksien määrässä on suuria maiden 
välisiä eroja. Eroja on myös saman maan eri operaattoreiden välillä. Eräissä 
tapauksissa maiden väliset erot voivat olla oikeutettuja erilaisten markkina­
olosuhteiden perusteella, mutta maan sisällä esiintyvien erojen ymmärtäminen on 
vaikeampaa. Ne johtuvat usein siitä, että vakiintuneella operaattorilla, jolla on 
matkaviestinalan tytäryhtiö, on käytössään sekä analogisia että digitaalisia 
taajuuskaistoja. Tämä pitää paikkansa Itävallassa, Tanskassa, Suomessa, 
Irlannissa, Italiassa, Alankomaissa, Portugalissa, Espanjassa, Ruotsissa ja 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa. 
Kun otetaan huomioon GSM-operaattoreiden kaikkialla Euroopassa havaittu 
nopea kasvu, taajuusalueiden puute todennäköisesti rajoittaa markkinoiden 
kasvua. Verkko-operaattorit voivat lievittää uusien taajuuksien puutteen 
aiheuttamia ongelmia tiettyyn rajaan asti ottamalla erityisesti kaupunkialueilla 
käyttöön mikro- tai pikosoluja, joiden avulla taajuuksien laajempi uudelleenkäyttö 
on mahdollista ja joilla siten voidaan mahduttaa verkkoon suurempi määrä 
liikennettä. Verkkoinfrastruktuuriin tehtävillä investoinneilla on kuitenkin raja, 
jonka jälkeen ne eivät enää voi lisätä radiotaajuuksien käytön tehokkuutta. Tässä 
tapauksessa taajuuksien lisääminen vaikuttaa ainoalta ratkaisulta. 
Taajuuksien tasapuolista jakamista näyttää rajoittavan myös se, että useimmissa 
maissa taajuuksien nykyisten ja suunniteltujen varausten julkaiseminen ei ole 
pakollista huolimatta yhteisön direktiiveissä asetetuista vaatimuksista. 
3.2.4 Direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä/ 
Täytäntöönpano 
Direktiivin 87/372/ETY avainkohdat 
Vaikka direktiivin 1 artiklan 1 kohdassa asetetaan selkeä määräaika "perustaajuus-
kaistan" varaamiselle, GSM:lle varattujen muiden taajuuksien vapauttamiselle ei 
ole asetettu määräaikaa koskevaa velvoitetta. "Lisätaajuuksien" varaaminen on 
jätetty jäsenvaltioiden harkinnan varaan toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. 
Asiaan kuitenkin viitataan direktiivin johdantokappaleessa 11 seuraavasti: 
"nykyisten teknologisten ja markkinoita koskevien suuntausten perusteella 
vaikuttaisi realistiselta ennakoida 890-915 MHz.n ja 935-960 MHz:n taajuus­
kaistojen yksinomaista varaamista yleiseurooppalaiselle järjestelmälle 10 vuoden 
kuluessa 1 päivästä tammikuuta 1991". Näin ollen jäsenvaltioille ehdotettiin, että 
vuoden 1987 alussa vallinneiden teknologisten ja markkinoita koskevien 
suuntausten perusteella 1. tammikuuta 2001 olisi realistinen määräaika sille, että 
varattu taajuuskaista olisi otettu kokonaan käyttöön. Koska uudemmat tutkimukset 
10 
vahvistavat, että kaikkialla Euroopassa ollaan selvästi siirtymässä kohti 
digitaalitekniikkaa ja että markkinoiden kysyntä on vilkasta, määräaika vaikuttaa 
edelleen pätevältä. 
Vaikka direktiivissä ei asetetakaan sitovaa määräaikaa, komissio katsoo, että 
jäsenvaltioiden olisi selvästi määritettävä aikarajat analogisista järjestelmistä 
luopumiselle. Tässä on otettava huomioon se, että tällaista vaiheittaista 
luopumista ei pitäisi viivyttää liikaa. Komissio on tietoinen analogisten palvelujen 
lopettamiseen liittyvistä vaikeuksista, mutta se katsoo myös, ettei yleis­
eurooppalaisen solukkojärjestelmäisen digitaalisen matkaviestinnän kehittämistä 
saisi vaikeuttaa. 
Direktiivissä ei aseteta määräaikaa, mutta tämä ei vaikuta direktiivin 1 artiklan 2 
kohdan mukaisen jäsenvaltioiden päävelvoitteeseen, jonka mukaan niiden on 
laadittava suunnitelmat, jotka mahdollistavat GSM:n laajentamisen koko 
taajuuskaistalle mahdollisimman pian kaupallisen kysynnän mukaisesti. 
Direktiivin 4 artiklan 2 kohdan mukaan niiden on toimitettava nämä suunnitelmat 
komissiolle. Tässä yhteydessä on olennaista, että jäsenvaltiot arvioivat 
kaupallisen kysynnän täsmällisesti säännöllisin välein ja sen, onko 
taajuusalueita kysynnän perusteella laajennettava. Tämä on tarpeen, jotta voidaan 
laatia taajuuksien varaamista koskevia suunnitelmia ja tarkistaa niitä, jos 
taajuusalueita halutaan hallita tehokkaasti. Jäsenvaltioiden olisi tämän vuoksi 
varmistettava, että niiden käytettävissä on kysynnän kehittymisen säännöllisessä 
mittaamisessa tarvittavia välineitä. Taajuuksien varaamista koskevat suunnitelmat 
voidaan laatia ja tarkistaa tehokkaasti vain tällaisten välineiden avulla. Tähän 
sisältyvät määräajan asettaminen analogisista järjestelmistä luopumista varten 
sekä aikataulu uusien taajuuksien asteittaiseksi varaamiseksi GSM:lle. 
Tämä lähestymistapa vahvistetaan matkaviestindirektiivillä 96/2/EY. Direktiivin 
90/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna matkaviestindirektiivillä, 3 b 
artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on julkaistava vuosittain tai annettava 
pyynnöstä käyttöön taajuuksien varaamista koskeva suunnitelma, joka sisältää 
liitteessä esitetyn suunnitelman mukaisesti taajuuksien tulevat 
laajentamissuunnitelmat. Lisäksi jäsenvaltioiden on tarkistettava taajuusjako 
säännöllisesti. 
Komissio katsoo, että lopullisten määräaikojen asettaminen analogisten 
järjestelmien käytön lopettamiselle ei riitä direktiivin 1 artiklan 2 kohdan 
täytäntöönpanoon. Jotta voitaisiin varmistaa oikeudellinen varmuus sekä 
avoimuus markkinoiden toimijoiden keskuudessa, jäsenvaltioiden on laadittava 
yksityiskohtaiset suunnitelmat ja tarkistettava niitä säännöllisesti. Komission 
näkemyksen mukaan suunnitelmat on tarkastettava vähintään kerran vuodessa. 
Suunnitelmissa on oltava selvä aikataulu tulevalle laajentamiselle, ja niissä on 
ilmoitettava välivaiheiden määräajat sekä siirtymävaiheet. Suunnitelmat on 
toimitettava komissiolle. 
Komissio tutkii tarkasti, onko velvoite julkaista nykyistä ja tulevaa taajuuksien 
varaamista koskeva suunnitelma säädetty selvästi kansallisessa lainsäädännössä ja 
pantu täytäntöön jäsenvaltioissa. 
11 
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 
Suurin osa jäsenvaltioista on siirtänyt direktiivin omaan lainsäädäntöönsä 
erityisillä säädöksillä (näitä kuvataan yksityiskohtaisesti liitteessä 1). Eräissä 
jäsenvaltioissa taajuuksien varaaminen on varmistettu joko taajuuksien 
varaamisesta vastaavien kansallisten sääntelyelinten päätöksillä (Portugalissa sekä 
Suomessa) tai julkaisemalla kansallinen taajuusjakotaulukko ja tekemällä tämän 
jälkeen toimilupia koskevia päätöksiä (Ruotsissa). Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa ei ole säädetty lakeja direktiivin täytäntöönpanemiseksi, koska 
voimassa olevan lainsäädännön on katsottu riittävän GSM-palveluja varten. 
Useimmilla jäsenvaltioilla oli vaikeuksia noudattaa määräaikaa direktiivin 
siirtämiseksi kansalliseen lainsäädäntöön, ja komission oli alkuvaiheessa 
käynnistettävä rikkomisesta johtuvia menettelyjä useita jäsenvaltioita vastaan sen 
vuoksi, että ne eivät olleet ilmoittaneet kansallisista täytäntöönpanotoimista. 
Menettely lopetettiin vasta sitten, kun asianmukaisista täytäntöönpanotoimista oli 
ilmoitettu. 
Direktiivin vaatimusten sisällyttäminen kansalliseen lainsäädäntöön on kuitenkin 
vain osa direktiivin täytäntöönpanoa. Tämän lisäksi jäsenvaltioilla on velvoite 
varmistaa, että toimia direktiivin siirtämiseksi jäsenvaltion omaan lainsäädäntöön 
todella sovelletaan käytännössä, ja on komission vastuulla varmistaa, että 
jäsenvaltiot toimivat tämän velvoitteen mukaisesti. 
Erityisesti direktiivin 1 artiklan 1 kohdan mukainen vaatimus, jonka mukaan 
jäsenvaltioiden on varmistettava, että 905-914 MHz:n ja 950-959 MHz:n 
taajuuskaistat ("perustaajuuskaista") tai kappaleessa 2 mainittua taajuuskaistaa 
vastaava osa varataan yksinomaan GSM-palveluille 1. tammikuuta 1991 
mennessä, on täytäntöönpantu kaikissa jäsenvaltioissa, vaikka tässä onkin 
esiintynyt tiettyä viivettä. Ainoastaan Irlannissa on varattu "vastaava osa". 
Kaikissa jäsenvaltioissa ainakin kahdelle operaattorille on myönnetty toimiluvat ja 
taajuudet valtakunnallisten palvelujen tarjontaa varten. 
Direktiivin 1 artiklan 2 kohdan osalta lähes kaikissa jäsenvaltioissa on varattu 
lainsäädännöllä 890-915 MHz.n ja 936-960 MHz:n taajuuskaistat yksinomaan 
GSM-käyttöön. Kuitenkin vain neljässä jäsenvaltiossa (Saksassa, Ranskassa, 
Luxemburgissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa) on tosiasiallisesti myönnetty 
kaikki asiaan kuuluvat taajuudet GSM-operaattoreille. Näissä jäsenvaltioissa 
analogisten ja digitaalisten verkkojen rinnakkaisuus ei ole ongelma, koska GSM-
ja (mahdolliset) analogiset järjestelmät eivät käytä samaa kaistaa. Kahdessa 
muussa jäsenvaltiossa on vielä varattava joitakin taajuuksia, vaikka minkään 
analogisen tai muun järjestelmän ei olekaan ilmoitettu olevan toiminnassa. 
Belgiassa on vielä varattava 914—915 MHz:n ja 959-960 MHz:n taajuuskaistat, ja 
Kreikassa on varattu taajuuksista ainoastaan 2x10 MHz kahdelle GSM-palvelun 
tarjoajalle, ja loput 2x5 MHz ovat vapaina tulevia operaattoreita varten. 
Muissa jäsenvaltioissa edellä mainittujen taajuuskaistojen täyttä käyttöönottoa 
näyttävät viivyttävän lähinnä GSM:lle varatuilla taajuuksilla käytössä olevat 
analogiset palvelut kuten NMT900, TACS ja E-TACS (Tanskassa, Espanjassa, 
Irlannissa, Italiassa, Alankomaissa, Itävallassa, Ruotsissa ja Suomessa) tai 
johdottomat järjestelmät kuten CTl ja SLTl (Tanskassa, Italiassa, Alankomaissa, 
Itävallassa, Portugalissa, Ruotsissa ja Suomessa) tai kiinteän liikenteen 
12 
järjestelmät (Espanjassa). Näissä jäsenvaltioissa kansalliset viranomaiset 
vaikuttavat suhtautuvan vastahakoisesti lyhyen aikavälin aloitteisiin, joilla 
pienennettäisiin analogisille järjestelmille varattuja taajuusalueita ja luovuttaisiin 
näistä järjestelmistä vähitellen, koska niillä on suuri maantieteellinen kattavuus 
sekä laaja ja edelleen kasvava tilaajakanta (vaikka tilaajien määrä kasvaakin 
hitaammin kuin GSM-tilaajien määrä). Useissa jäsenvaltioissa on ilmoituksen 
mukaan laadittu suunnitelmia nykyisten analogisten verkkojen käytön 
lopettamisesta. Lähes kaikissa jäsenvaltioissa on asetettu määräaika analogisista 
järjestelmistä luopumiselle (määräajat vaihtelevat Espanjassa asetetun määräajan 
1. tammikuuta 2001 ja Suomessa asetetun määräajan 2007-2012 välillä) tai niissä 
valmistellaan asiasta tehtävää päätöstä (Alankomaat). Näistä määräajoista 
huolimatta vain Itävalta ja Ruotsi ovat toimittaneet komissiolle 
yksityiskohtaiset tiedot aikataulusta, joka koskee kyseessä olevien taajuuksien 
siirtämistä GSM:lle direktiivin edellyttämällä tavalla. Varatut taajuudet ja 
myönnetyt toimiluvat käyvät ilmi taulukoista 1 ja 2. 
3.3 Tärkeitä kysymyksiä 
Useita merkittäviä kysymyksiä on käsiteltävä siten, että kuullaan kansallisia 
sääntelyelimiä ja asianomaisia markkinoilla toimijoita. Nykyisen GSM-palvelun 
kannalta tärkein kysymys on se, että koska direktiivissä ei ole pakollista määräaikaa 
analogisista järjestelmistä luopumiselle, GSM:lle tarkoitettujen taajuuskaistojen 
analogisen käytön lopettamisessa edetään jäsenvaltioissa eri vauhtia ja yleisesti ottaen 
hyvin hitaasti. Kysymys liittyy myös tariffien määrittämiseen jäsenvaltioissa. Tällä 
hetkellä jäsenvaltioiden välillä on suuria tariffieroja. Tämä on avaintekijä siirryttäessä 
analogisista järjestelmistä digitaalisiin järjestelmiin, ja näin ollen se vaikuttaa GSM:lle 
varattujen taajuuksien vapauttamiseen. 
Analogisista järjestelmistä digitaalisiin järjestelmiin tapahtuvan hitaan siirtymisen eräs 
syy on se, että analogiset NMT- ja TACS-palvelut ovat yleensä hyvin kannattavia ja 
aiheuttavat edelleen suuria investointeja operaattoreille. Nykyään uusien 
operaattoreiden, joilla ei ole vakiintuneiden operaattoreiden tapaan käytössään 
analogisia taajuuksia, on toteutettava teknisiä ratkaisuja liikenteen kasvavan määrän 
vuoksi joissakin tapauksissa jopa vain 5,4 MHz:n taajuuskaistoilla. 
Komissio tukee edelleen siirtymistä digitaalisiin järjestelmiin. Olennainen kysymys 
onkin, kuinka voidaan varmistaa (uusien) digitaalisten taajuuskaistojen ja laitteiden 
käyttöönotto ottaen samalla huomioon nykyisten matkaviestinjärjestelmien ja myös 
analogisten verkkojen kehitys ja niihin tehdyt investoinnit. Komissio seuraa edelleen 
tilannetta jäsenvaltioissa, jotta voidaan määrittää: 
• onko vakiintuneilla operaattoreilla taipumus tukea vai rajoittaa siirtymistä 
digitaalisiin järjestelmiin, 
• käyttävätkö vakiintuneet operaattorit analogisia taajuuksia koskevaa monopoli­
asemaansa jo nyt määräävän asemansa lujittamiseen sekä digitaalitekniikkaan 
siirtymisen hidastamiseen, 
• onko uusilla GSM-operaattoreilla tasavertaiset kilpailuedellytykset GSM-
palvelujen ja analogisten palvelujen vakiintuneiden operaattoreiden kanssa, ja 
• onko realistista ja toivottavaa asettaa määräaikoja, joihin mennessä digitaalisilla 
palveluilla olisi oltava yksinoikeus taajuuskaistoihin, jotka ovat nyt osittain 
analogisten palvelujen käytössä. 
43 
Komissio tarkistaa yhteistyössä kansallisten sääntelyviranomaisten kanssa niiden 
suunnitelmat, jotka koskevat direktiivissä asetettujen kaikkien taajuuksien 
varaamista, ja ottaa esille erityisesti luopumisen GSM-taajuuskaistojen analogisesta 
käytöstä. Jos jäsenvaltiot eivät ilmoita suunnitelmistaan, komissio käynnistää 
rikkomisesta johtuvat menettelyt. 
Jäsenvaltioiden olisi analogisten palvelujen käyttöä asteittain lopettaessaan 
huolehdittava siitä, että tällaisia palveluja markkinoiva operaattori tiedottaa 
kuluttajille selkeästi ja avoimesti palvelun jatkumiseen mahdollisesti liittyvistä 
määräajoista. 
4. DIREKTIIVI 90/544/ETY 
4.1 Taustaa 
Henkilöhakupalvelut ovat kaikkein vanhimpia liikkuvan viestinnän palveluja 
Euroopassa. ERMES kehitettiin eurooppalaiseksi digitaaliseksi henkilöhaku­
järjestelmäksi samaan tapaan kuin GSM kehitettiin solukkojärjestelmäisiä matkaviestin-
markkinoita varten. Toisin sanoen sillä pyrittiin samaan aikaan lisää toiminteita, 
älykkyyttä j a yleiseurooppalaista sij ainninseurantaa. 
Yhteisö on käynnistänyt digitaalisten matkaviestinpalvelujen yhteydessä tehtyjen 
aloitteiden kaltaisia aloitteita ERMES-järjestelmän käyttöönoton edistämiseksi 
jäsenvaltioissa. Neuvoston suosituksessa N:o 90/543 esitettiin ehdotuksia 
yleiseurooppalaisen yleisen henkilöhakujärjestelmän yhteensovitetusta käyttöönotosta 
yhteisössä. Lisäksi neuvoston direktiivillä 90/544/ETY varattiin taajuuskaistat tällaiselle 
järjestelmälle. Myös standardointiprosessi, josta vastaa ETSI, sai yhteisöltä merkittävää 
tukea. 
4.2 Nykytilanne 
4.2.1 Markkinoiden kehittyminen29 
Henkilöhausta on 1990-luvulla tullut maailmanlaajuisesti tärkeä osa matkaviestinnän 
kokonaismarkkinoita. Maailmanlaajuisilla henki lçhakumarkki noil la oli vuoden 1996 
lopussa käytössä arviolta 120 miljoonaa henkilöhakulaitetta. Noin 38 prosenttia kaikista 
henkilöhakulaitteista on Pohjois-Amerikassa, jossa markkinat ovat kasvaneet 
keskimäärin lähes 25 prosenttia vuodessa seitsemän viime vuoden aikana. Pohjois-
Amerikassa on tällä hetkellä 44 miljoonaa henkilöhakulaitetta, eli niitä on 15 prosentilla 
väestöstä. Henkilöhakulaitteista noin 56 prosenttia on Aasian ja Tyynenmeren alueella, 
jossa eräät maailman suurimmista henkilöhakuverkoista sijaitsevat (esimerkiksi 
Kiinassa, Koreassa ja Japanissa). Tällä alueella on käytössä noin 67 miljoonaa 
henkilöhakulaitetta. Henkilöhakulaitteiden määrä väestöön nähden on joillakin näistä 
alueista hyvin korkea: esimerkiksi Singaporessa levinneisyys on yli 30 prosenttia. 
Toisaalta Euroopan henkilöhakumarkkinat vaikuttavat kehittymättömiltä muuhun 
maailmaan verrattuna. Henkilöhakulaitteiden levinneisyys on Euroopassa vain 1,5 
prosenttia, ja Länsi-Euroopassa on yhteensä 5,8 miljoonaa henkilöhakulaitetta. Eräissä 
29 Lähde: ks. alaviite 28. Jollei toisin ilmoiteta, tiedot koskevat tilannetta 1. tammikuuta 1998. 
AH 
maissa tilaajien määrä on kasvanut merkittävästi (Ranskassa, Saksassa, Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa, Portugalissa ja Alankomaissa), kun taas muissa maissa markkinat 
vaikuttavat polkevan paikallaan (Tanskassa ja Kreikassa). Eri tahoilla on erilaisia 
käsityksiä siitä, miksi Eurooppa on näillä markkinoilla muista jäljessä, mutta useimmat 
ovat samaa mieltä siitä, että tärkeimmät syyt ovat historiallisia. Toisin kuin Euroopassa 
henkilöhaku otettiin käyttöön Yhdysvalloissa paljon ennen matkapuhelimia, ja sitä 
markkinoivat erikoistuneet henkilöhakuoperaattorit, joiden liiketoiminta perustui 
henkilöhakuun. Tästä poiketen henkilöhaku oli eurooppalaisille teleoperaattoreille vain 
toissijaista liiketoimintaa. 
ERMES-toimilupia on myönnetty yhdeksässä jäsenvaltiossa eli Tanskassa, Saksassa, 
Kreikassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa, Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa. Tämän lisäksi yhdessäkään jäsenvaltioissa ei ole laadittu 
suunnitelmia koko taajuuskaistan varaamisesta. Tämä johtuu suurelta osin siitä, ettei 
direktiivissä aseteta selviä velvoitteita ja sitovia määräaikoja. Kaikissa jäsenvaltioissa 
käytetään myös analogisia henkilöhakuverkkoja, jotka perustuvat pääasiassa POCSAG-
tekniikkaan. Ne toimivat eri taajuuksilla paitsi Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa. 
Operaattoreiden määrä vaihtelee jäsenvaltioittain yhdestä (Kreikka ja Italia) 440:een 
(Suomi). 
Tähän asti ERMES-palvelujen laajamittainen hyväksyntä ja käyttöönotto jäsenvaltioissa 
ovat viivästyneet jonkin verran. Mahdollisia syitä tähän ovat muun muassa seuraavat: 1) 
eräillä nykyisillä henkilöhakuoperaattoreilla on edelleen ylikapasiteettia analogisissa 
verkoissaan, eivätkä ne odota suuria kustannus- tai palveluetuja ERMESin 
käyttöönotosta, 2) monilla suurimmilla markkinoilla on vasta äskettäin myönnetty 
toimilupia ERMES-operaattoreille, mikä on vähentänyt sijainninseurantatoiminteen 
kiinnostavuutta, 3) matkapuhelinpalvelujen ja erityisesti GSM:n menestys on voinut 
viedä ERMESiltä jonkin verran mahdollisia asiakkaita, 4) on esiintynyt teknisiä 
vaikeuksia, erityisesti häiriöitä kaapelitelevisio-operaattoreiden käyttämien 
vierekkäisten kanavien kanssa, 5) taajuuksien hallinnasta vastaavat kansalliset elimet 
ovat myöntäneet taajuusalueita vastahakoisesti. 
ERMESin menestyksen paranemisesta on nyt merkkejä. Viime vuoden aikana 
ERMESin asema on vahvistunut, ja useissa jäsenvaltioissa on myönnetty toimilupia, 
mikä voi johtaa uusien verkkojen käyttöönottoon. Vaikka henkilöhakulaitteiden 
levinneisyys onkin pienempi Euroopassa kuin muualla maailmassa, Euroopan 
markkinoilla on enemmän hyödyntämättömiä mahdollisuuksia. Ennusteiden mukaan 
Euroopan markkinat voisivat kasvaa 25 prosenttia vuodessa muutaman seuraavan 
vuoden aikana. Käyttäjien kokonaismäärä voisi kolminkertaistua 2000-luvun alkuun 
mennessä. Levinneisyys voi nousta myöhempinä vuosina 10 prosenttiin, jos kasvua 
ylläpidetään oikeilla markkinaolosuhteilla. 
Vaikka kasvu onkin jaettava eri tekniikoiden välillä sen vuoksi, että markkinoilla 
olevien järjestelmien (FLEX, analoginen POCSAG) välillä käydään merkittävää 
kilpailua, ERMES saa yhä enemmän tukea henkilöhakualalta. On tunnustettu, että 
ERMESillä on ainutlaatuiset ominaisuudet, joiden ansiosta sillä voidaan paranneltujen 
perinteisten henkilöhakupalvelujen (esimerkiksi pidemmät viestit) lisäksi tukea uusien 
palvelujen käyttöönottoa, kuten suurinopeuksisten datapalvelujen yleislähetyksiä yleis­
eurooppalaisessa mittakaavassa. 
f£ 
4.2.2 Taajuusdirektiivin vaikutus 
Äskettäin tehty tutkimus ERMES-taajuusdirektiivin tehokkuudesta toi esiin 
vaihtelevia näkemyksiä direktiivin vaikutuksista30. Suurin osa sääntelyelimistä oli 
sitä mieltä, ettei direktiivi ollut tukenut ERMES-järjestelmän aikaista käyttöön­
ottoa Euroopassa. Sitä vastoin suurin osa henkilöhakuoperaattoreista, valmistajista 
ja käyttäjistä oli sitä mieltä, että direktiivi oli menestyksekkäästi edistänyt 
yleiseurooppalaisia henkilöhakupalveluja ja että määrättyjen taajuuskaistojen 
käyttöä ja täytäntöönpanon määräaikoja tuettiin selvillä kannustimilla. 
4.2.3 Taajuuksien hallinta ja saatavuus 
Kaikissa jäsenvaltioissa on kansallisella sääntelyllä varattu 169,4-169,8 MHz:n 
taajuusalueella neljä kanavaa ensisijaisesti ERMESiä varten (katso kohta 4.2.5). 
Kuitenkaan kaikkia kanavia ei ole tosiasiallisesti myönnetty käyttöön, minkä 
väitetään johtuvan riittävän kaupallisen kysynnän puutteesta. Vaikuttaa siltä, että 
suurimmat ERMESin taajuusalueen myöntämisessä kohdatut vaikeudet (katso liite 
2) ovat samojen taajuuksien yhteiskäytön aiheuttamat ongelmat sekä ERMES-
lähettimien ja kaapelitelevisiosignaalien väliset häiriöt, erityisesti Saksassa ja 
Itävallassa. 
4.2.4 Direktiivin saattaminen osaksi kansallista 
lainsäädäntöä/Täytäntöönpano 
Direktiivin 90/544/ETY avainkohdat 
Kohdassa 3.2.5 tehdyt huomiot pätevät soveltuvin osin myös direktiivin 
90/544/ETY osalta. 
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 
Suurin osa jäsenvaltioista on siirtänyt direktiivin omaan lainsäädäntöönsä 
erityisillä säädöksillä (näitä kuvataan yksityiskohtaisesti liitteessä 1). Eräissä 
muissa maissa taajuuksien varaaminen on varmistettu joko taajuuksien 
jakamisesta vastaavien kansallisten sääntelyelinten päätöksillä (Portugalissa ja 
Suomessa) tai julkaisemalla kansallinen taaj uusjako tau lukko ja tekemällä tämän 
jälkeen toimilupia koskevia päätöksiä (Ruotsissa). Ainoastaan Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa ei ole säädetty lakeja direktiivin panemiseksi täytäntöön, koska 
voimassa olevan lainsäädännön on katsottu riittävän ERMES-palyeluja varten. 
Kaikki jäsenvaltiot ovat siirtäneet lainsäädäntöönsä tietyin eroavaisuuksin 
direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa esitetyn vaatimuksen, jonka mukaan 
jäsenvaltioiden on varattava neljä kanavaa 169,4-169,8 MHz:n taajuusalueella 
ensisijaisesti yleiseurooppalaista maanpäällistä henkilöhakupalvelua varten 31. 
joulukuuta 1992 mennessä (mieluiten kanavat 169,6 MHz, 169,65 MHz, 169,7 
MHz ja 169,75 MHz). Kansallisilta sääntelyelimiltä kerättyjen, joissakin 
tapauksissa osittain epätäydellisten tai epätarkkojen tietojen perusteella voidaan 
esittää seuraava yleiskatsaus: 
30 Ks. alaviite 28. 
• Seitsemässä jäsenvaltiossa (Tanskassa, Kreikassa, Irlannissa, Italiassa, 
Itävallassa, Alankomaissa ja Portugalissa) kansallisella lainsäädännöllä tai 
myöntämispäätöksellä on varattu nimenomaisesti ERMES-järjestelmille neljä 
kanavaa (kolme kanavaa Alankomaissa), jotka kolmessa tapauksessa ovat 
samat kuin direktiivissä suositeltavat kanavat. Joissakin tapauksissa koko 
taajuuskaista on periaatteessa varattu kokonaan ERMESille, joskin 
taajuuskaistan jäljellä olevat kanavat voidaan myöntää tarpeen mukaan 
palvelun laajentumisen mukaisesti. Näistä jäsenvaltioista vain Tanskassa, 
Kreikassa, Italiassa ja Alankomaissa on tämän perusteella myönnetty kanavia 
operaattoreille. 
• Viidessä muussa jäsenvaltiossa (Belgiassa, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa ja 
Luxemburgissa) ERMESille on varattu taajuuskaista kansallisilla 
lainsäädäntötoimilla viittamaatta kuitenkaan tiettyihin kanaviin. Tämän 
perusteella on myönnetty kanavia Belgiassa, Saksassa ja Ranskassa. 
• Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa on varattu (Suomessa 
kolme kanavaa) ja tämän jälkeen myönnetty kanavia ERMES-järjestelmille eri 
tavoin. 
Edellistä kuvausta on tarkasteltava yhdessä direktiivin tosiasiallista täytäntöön­
panoa koskevien tietojen kanssa. Säädösten hyväksymisestä huolimatta direktiivin 
todellinen täytäntöönpano, mukaan lukien taajuuksien myöntäminen, on 
osoittautunut vaikeaksi useissa maissa. Tämä vaikuttaa johtuvan ERMES-
palvelujen riittämättömästä kysynnästä. Tämä väitetty kaupallisen kysynnän puute 
voidaan selittää joissakin tapauksissa sillä, että kansallisilla markkinoilla on 
käytössä analogisia henkilöhakujärjestelmiä, joita koskevat toimiluvat on usein 
myönnetty direktiivin voimaantulon jälkeen. 
ERMES-toimilupia on myönnetty Tanskassa kaksi, Saksassa kolme, Kreikassa 
yksi, Ranskassa kolme, Italiassa yksi, Alankomaissa kaksi, Suomessa yksi, 
Ruotsissa kaksi ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa neljä. Belgiassa, Espanjassa, 
Irlannissa, Itävallassa ja Portugalissa ei vielä ole ERMES-operaattoreita, mutta 
joidenkin toimilupien myöntämistä suunnitellaan. Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa on myönnetty viime aikoina myös toimilupia, jotka sallivat 
FLEX-standardin käytön. 
Yhdessäkään jäsenvaltiossa ei ole laadittu suunnitelmia koko taajuuskaistan 
varaamisesta. Tätä koskeva päätös on jätetty tehtäväksi myöhemmän arvioinnin 
jälkeen. 
Taulukossa 3 esitetään tiedot taajuuksien varaamisesta ja toimiluvista. 
4.3 Tärkeitä kysymyksiä 
Henkilöhakua varten on olemassa tällä hetkellä muitakin teknisiä ratkaisuja, joista 
eräillä on vertailukelpoiset ominaisuudet. Esimerkiksi eräissä jäsenvaltioissa 
myönnetään toimilupia Motorolan FLEX™-tekniikalle, joka on alkanut kilpailla 
suoraan ERMESin kanssa. Siitä, että ERMES olisi kalliimpi kuin FLEX tai 
POCSAG, ei ole minkäänlaista näyttöä. Arvioiden mukaan tilanne on päin­
vastainen: ERMES-hakulaitteet ovat vastaavan hintaisia kuin laadukkaat FLEX-
n 
tai POCSAG-hakulaitteet, ja myös verkkoelementit (tukiasemat ja keskukset) ovat 
kustannuksiltaan vastaavia. 
Taajuuskaista on ratkaiseva tekijä. Yhtä suurilla tehotasoilla 169 MHz:n taajuutta 
käyttävä suurinopeuksinen verkko (esimerkiksi ERMES 6400 bps:n nopeudella tai 
FLEX 6250 bps:n nopeudella) vaatii yhtä monta tukiasemaa kuin hidas 300 bps:n 
FLEX- tai POCSAG-verkko, joka käyttää 900 MHz:n taajuutta. Toisin sanoen 
investointi suurinopeuksiseen ERMES-verkkoon, jossa käytetään 169 MHz:n 
taajuutta, olisi yhtä suuri kuin investointi pieninopeuksiseen FLEX-verkkoon, 
jossa käytetään 450-900 MHz:n taajuutta. Tästä johtuu kiinnostus 169'MHz:n 
taajuuskaistaa kohtaan. 
Euroopan laajuinen taajuuksien yhdenmukainen varaaminen ERMESille on hyvin 
houkutteleva tekijä ja yksi sen menestyksen perusteista. Tässä yhteydessä muut 
kuin ERMES-operaattorit asettavat yhä enemmän paineita ERMES-
taajuusdirektiivissä "varattujen" mutta tällä hetkellä käyttämättömien kanavien 
vapauttamiselle muita tekniikoita varten. 
Komissio kannustaa edelleen ERMES-direktiivin täytäntöönpanoa kaikilta 
osin, erityisesti seuraamalla kanavien käyttöä koskevia jäsenvaltioiden 
suunnitelmia. 
Komissio on käynnistänyt henkilöhakumarkkinoiden tulevaisuutta koskevan 
tutkimuksen, jossa tarkastellaan erityisesti kasvunäkymiä sekä Euroopan henkilö­
hakumarkkinoiden todennäköisiä kehityssuuntia. 
5. DIREKTIIVI 91/287/ETY 
5.1 Taustaa 
Digitaalista eurooppalaista langatonta televiestintäjärjestelmää (DECT) on kehitetty, ja 
se on nyt kaupallisesti saatavilla. Teknisten standardien äärimmäisen joustavuuden 
ansiosta DECT-tekniikkaa voidaan käyttää langattomissa yhteyksissä erilaisiin 
verkkoihin, niin kiinteisiin kuin matkaviestinverkkoihinkin. Tässä yhteydessä DECT-
tekniikalla voidaan joko tarjota "rajoitettua" liikkuvuutta kaupunkialueilla (Cordless 
Telephone Mobility, CTM) edullisena vaihtoehtona täysimittaisille matkaviestin­
järjestelmille. Se on erityisen houkutteleva vaihtoehto tiheästi asutuilla alueilla sekä 
liityntäverkon radiotietä käyttävänä osana (WLL), koska sillä saadaan aikaan 
suurinopeuksisia siirtoyhteyksiä. DECT-tuotteet ovat olleet markkinoilla vasta vuodesta 
1994, mutta ne ovat menestyneet erityisesti kotitalouksien johdottomissa 
puhelinjärjestelmissä sekä PBX-vaihteiden yhteydessä langattomissa sovelluksissa. Sen 
kehitystä on edistänyt myös asiaa koskevan yhteisen teknisen määräyksen 
hyväksyminen direktiivillä 91/263/ETY. 
DECT-tekniikan kehittämistä on tuettu GSM:n ja ERMESin tapaan vuodesta 1991 
lähtien yhteisön poliittisilla toimilla, joilla on kannustettu ottamaan DECT-tekniikkaa 
18 
käyttöön jäsenvaltioissa. Neuvoston suosituksessa 91/288 tehtiin ehdotuksia DECT-
tekniikan yhteensovitetusta käyttöönotosta yhteisössä. Neuvoston direktiivillä 91/287 
varattiin järjestelmälle taajuuskaistoja. Lisäksi komissio on tukenut standardointia 
ETSIlle annetuilla standardointitoimeksiannoilla. 
5.2 Nykytilanne 
5.2.1 Markkinoiden kehittyminen*1 
DECT on eurooppalaisen yhteistyön onnistunut tulos ja se kehittyy hyvin. Vuoden 
1994 ja vuoden 1997 puolivälin välillä yli 50 valmistajaa toimitti yli 8 miljoonaa 
laitetta. DECT-tekniikkaa on käytetty parhaalla menestyksellä kotitalouksien 
johdottomissa puhelimissa, joiden osuus koko menekistä on 7 miljoonaa laitetta. 
DECT-tekniikkaan perustuvia PBX-vaihteisiin liittyviä langattomia sovelluksia on 
saatavilla suurimmassa osassa jäsenvaltioita. 
Koska DECT:n oli tarkoitus olla joustava radioliityntätekniikka, yksi sen käyttö­
tarkoituksista oli tarjota yleisölle liikkuvuudeltaan rajoitettu liittymä kiinteisiin 
verkkoihin. Tätä pidettiin erityisen houkuttelevana tiheästi asutuilla alueilla, 
esimerkiksi ostoskeskuksissa ja huoltoasemilla. Tämä DECT-tekniikan sovellus 
on edelleen kehittymätön. Suomessa on käytössä yksi DECT-verkko, Ranskassa 
on myönnetty kaksi toimilupaa ja Italiassa yksi. 
DECT-tekniikan kaupallisen käyttöönoton mahdollisuuksia on edelleen 
hyödynnetty liian vähän. Kotitalouksien johdottomien puhelinsovellusten ja PBX-
vaihteiden yhteydessä käytettävien langattomien sovellusten menestyksen 
odotetaan jatkuvan. DECT Forumin ennusteen mukaan vuonna 1997 myydään 7 
miljoonaa laitetta, ja vuosituhannen vaihteeseen mennessä vuosittainen menekki 
nousee yli 30 miljoonaan laitteeseen. 
DECT:n tulevaisuus yleisenä verkkotekniikkana on epäselvä. Se ei sisällä GSM:n 
tai DCS 1800:n älykkäitä verkko-ominaisuuksia. Useat operaattorit toteuttavat 
paraikaa kokeiluja, joissa DECT yhdistetään muihin tekniikoihin (useimmiten 
GSM.ään tai DCS 1800:een). Tällä tavalla DECT voisi täydentää GSM-
järjestelmiä raskaasti kuormitetuilla alueilla sekä pikosotukkoisissa sisätiloissa. 
Näin ollen jotkut operaattorit nähtävästi valmistautuvat aloittamaan kaupalliset 
DECT-palvelut sellaisina, joissa voidaan käyttää kaksitoimisia päätelaitteita. 
DECT:n tulevaisuus langattomana tilaajayhteystekniikkana (WLL) on myös 
jonkin verran epäselvä. Tällä käyttötarkoituksella on selvästikin mahdollisuuksia. 
Langattomia tilaajayhteyksiä (WLL) pidetään kustannustehokkaana tapana 
laajentaa kiinteää puhelinverkkoa erityisesti kaupunkialueilla, ja ne voivat 
lyhentää liittymän odotusaikoja merkittävästi. DECT voisi kilpailla tällä alalla 
esimerkiksi CTM-ja CT2-tekniikoiden kanssa. 
Euroopan ulkopuolella esimerkiksi yleiset langattomat järjestelmät (PAC) ja 
henkilökohtaiset käsipuhelinjärjestelmät (PHS) vaikuttavat DECT:n vakavasti 
otettavilta kilpailijoilta. 
31 Lähde: ks. alaviite 28. Jollei toisin ilmoiteta, tiedot koskevat tilannetta 1. tammikuuta 1998. 
19 
5.2.2 Taajuusdirektiivin vaikutus 
Kansallisten sääntelyviranomaiset ja valmistajat tukevat sitä näkemystä, että 
DECT-taajuusdirektiivi on tukenut DECT-tekniikan laajaa käyttöönottoa sekä 
parantanut Euroopan markkinoiden mahdollisuuksia. Markkinoiden tarjoamat 
mahdollisuudet olisi hyödynnettävä nopeammin. Lisäksi direktiivi on kannustanut 
halvempien laitteiden kehittämistä yhteen standardiin perustuvien laajempien 
markkinoiden ansiosta, ja direktiivillä on selvästi kannustettu täytäntöönpanon 
määräaikojen avulla tietyn taajuuskaistan käyttöä. 
Jotkut valmistajat ovat sitä mieltä, että tavoite edistää yleiseurooppalaisten DECT-
palvelujen suosiota asiakkaiden keskuudessa oli edennyt vain vähän kahdesta 
syystä. Ensinnäkin langattomissa tilaajayhteyksissä (WLL) käytettävän DECT-
tekniikan sääntelyllisen aseman epäselvyys rajoittaa markkinoiden kehitystä 
erityisesti yleisten DECT-verkkojen kehittämisen suhteen. Toisena syynä näyttää 
olevan joidenkin kansallisten viranomaisten hitaus DECT-säädösten laatimisessa. 
Myös tämä liittyi yleiseen verkontarjontaan. 
5.2.3 Taajuuksien hallinta ja saatavuus 
Operaattorit ja valmistajat ovat olleet huolissaan siitä, että taajuuksien nykyinen 
jako rajoittaa kysyntää, ja että tämä liittyy läheisesti kansalliseen 
taajuushallintoon. Muita huolenaiheita ovat muun muassa näkemys, jonka mukaan 
eräät kansalliset menettelyt ovat 'pieniä esteitä' ja että yleisten palvelujen 
käyttäjille tarkoitettujen taajuuksien saatavuus on yleisesti viivästynyt. 
CEPT:ssä ollaan yleisesti huolissaan DECT-taajuuksien saatavuudesta, ja asiaa 
selvitellään FLMTS/UMTS-järjestelmien suunnittelun yhteydessä. Lisäksi 
esiintyy paineita laajentaa nykyisin varattu 1800-1900 MHz:n taajuusalue 1920 
MHz:iin. 
5.2.4 Direktiivin saattaminen osaksi kansallista 
lainsäädäntöä/Täytäntöönpano 
Suurin osa jäsenvaltioista on siirtänyt direktiivin omaan lainsäädäntöönsä 
erityisillä säädöksillä (näitä kuvataan yksityiskohtaisesti liitteessä 3). Eräissä 
muissa maissa taajuuksien varaaminen on varmistettu joko taajuuksien 
jakamisesta vastaavien kansallisten sääntelyelinten päätöksillä (Portugalissa ja 
Suomessa) tai julkaisemalla kansallinen taajuusjakotaulukko ja tekemällä tämän 
jälkeen toimilupia koskevia päätöksiä (Ruotsissa). 
Ainoastaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei ole säädetty lakeja direktiivin 
panemiseksi täytäntöön, koska voimassa olevan lainsäädännön on katsottu 
riittävän DECT-palveluja varten. 
Vaikuttaa siltä, että kaikki jäsenvaltiot ovat panneet täytäntöön direktiivin 2 
artiklan 1 kohdan, jonka mukaan jäsenvaltioiden on varattava 1880-1900 MHz:n 
taajuuskaista digitaaliselle langattomalle eurooppalaiselle televiestinnälle, 
DECT:lle 1. tammikuuta 1992 mennessä. Eräissä maissa DECT-tekniikalle varattu 
taajuuskaista on osittain muiden järjestelmien käytössä (pääasiassa sotilaskäyttöön 
tarkoitetut televerkot tai digitaaliset kiinteät yhteydet). 
20 
• 5.3 Tärkeitä kysymyksiä 
Tähän mennessä on vain muutamilla operaattoreilla on DECT-palveluja koskeva 
toimilupa, vaikka kiinnostus niitä kohtaan kasvaa jatkuvasti. Toimiluvan saaneilla 
operaattoreilla on joissakin tapauksissa jo määräävä asema yleisten kytkentäisten 
puhelinverkkojen markkinoilla. Komissio on huolissaan DECT-palveluja koskevan 
kilpailun varmistamisesta, ja se on jo ryhtynyt toimiin eräitä jäsenvaltioita vastaan. 
Useimmissa jäsenvaltioissa DECT:iä käytetään pikemminkin telepäätetekniikkana 
kuin muille tarjottavana palveluna. 
Siitä oltiin yhtä mieltä, että direktiivi on edistänyt DECT.n käyttöönottoa jäsen­
valtioissa. Komissio pyrkii edelleen edistämään DECT-standardin käyttöä. 
6. PÄÄTELMÄT 
6.1 Yleistä 
Yleisesti ottaen ollaan yksimielisiä siitä, että taajuuskaistan varaaminen 
yhdenmukaisesti Euroopan tasolla direktiivin tapaisella sitovalla tavalla on 
edesauttanut GSM:n, ERMESin ja DECTm käyttöönottoa Euroopassa. Nämä 
kolme palvelua eivät ole menestyneet yhtenäisesti. Myös jäsenvaltioiden välillä on 
merkittäviä eroja, jotka eivät perustu ainoastaan sääntelyyn, vaan myös markkinoiden 
olosuhteisiin ja kaupalliseen kysyntään. 
Yleisesti ottaen direktiivit ovat osoittautuneet erityisen tehokkaiksi silloin, kun niissä on 
asetettu selvät määräajat täytäntöönpanolle. Tämä koskee GSM:n "perustaajuuskaistan", 
ERMESin 169,4-169,8 MHz:n taajuusalueella olevan neljän kanavan sekä DECTm 
taajuuskaistan varausta, joka on kaikissa jäsenvaltioissa pantu kaikilta osin täytäntöön. 
Toisaalta kaikkien varattujen taajuuksien täysimittaista käyttöönottoa koskevien 
sitovien ehtojen puuttumista (GSM:n ja ERMESin tapauksessa) pidetään suurimpana 
syynä vaihtelevaan täytäntöönpanoon jäsenvaltioissa. Jäsenvaltiot ovat asettaneet 
erilaisia määräaikoja tai joissakin tapauksissa niitä ei ole asetettu lainkaan, mikä on 
usein hidastanut tarvittavien taajuuksien saatavuutta erityisesti GSM:n osalta. 
Komissio ottaa huomioon nämä tekijät tarkistaessaan taajuusalueita koskevaa nykyistä 
politiikkaansa ja pyrkiessään löytämään parhaat ratkaisut taajuuksien yhdenmukaista 
varaamista varten. 
6.2 Täytäntöönpano 
Kolme puheena olevaa direktiiviä on siirretty kaikissa jäsenvaltioissa osaksi 
kansallista lainsäädäntöä joko lainsäädäntötoimilla tai taajuuksien varaamisesta 
vastaavan kansallisen sääntelyviranomaisen tekemillä päätöksillä. Sen sijaan 
käytännön täytäntöönpanossa on joissakin jäsenvaltioissa ilmennyt ongelmia, jotka 
koskevat varattujen kaistojen käyttöönottoa kokonaisuudessaan. 
Erityisesti GSM- ja ERMES-direktiiveissä on asetettu jäsenvaltioiden velvoitteeksi 
laatia suunnitelmat, jotka mahdollistavat GSM:n ja ERMESin käytön laajentamisen 
koko taajuuskaistalle mahdollisimman pian kaupallisen kysynnän mukaisesti, ja 
21 
toimittaa nämä suunnitelmat komissiolle. Nämä suunnitelmat on toimitettu komissiolle 
vain joistakin harvoista jäsenvaltioista (ks. liitteet 1 ja 2). 
Vaikka GSM- ja ERMES-direktiiveissä ei säädetä pakollisesta määräajasta, jonka 
kuluessa koko varattu kaista on kokonaisuudessaan otettava käyttöön, komissio on sitä 
mieltä, että jäsenvaltioiden on noudatettava tätä velvoitetta kaikilta osin. Näin ollen 
jäsenvaltioita vaaditaan laatimaan suunnitelmat kyseisten taajuuksien käytön 
laajentamisesta tulevaisuudessa ja tarkistamaan suunnitelmia säännöllisesti, vähintään 
kerran vuodessa. Asiaa koskeva vaatimus on myös direktiivin 90/388/ETY, sellaisena 
kuin se on muutettuna matkaviestindirektiivillä, 3 b artiklassa. Suunnitelmissa on oltava 
selvä aikataulu laajentamiselle, ja niissä on esitettävä siirtymisen välivaiheet ja niiden 
määräajat. Suunnitelmat on toimitettava komissiolle. 
Komissio seuraa jatkossakin taajuusdirektiivien täytäntöönpanoa ja kiinnittää erityistä 
huomiota siihen, että kaikkien velvoitteiden täyttyminen on varmistettava. 
Komissio käyttää koko toimivaltaansa varmistaakseen direktiivien täytäntöönpanon 
kaikilta osin. Näin ollen se voi käyttää myös perustamissopimuksessa määrättyä 
virallista toimivaltaansa käynnistää jäsenvaltioita vastaan viralliset rikkomista 
koskevat menettelyt. 
6.3 Muut kysymykset: taajuuksien hallinta, toimiluvat ja turvallisuus 
taajuuksien käytön yhteydessä 
Komissio huomauttaa taajuuksien hallinnasta, että operaattoreille eri jäsenvaltioissa ja 
jopa saman jäsenvaltion sisällä myönnettyjen, kyseisiä kolmea järjestelmää koskevien 
taajuusalueiden määrissä on suuria eroja, joiden syyt eivät aina ole selviä. 
Vaikka komissio vahvistaakin, että taajuuksien myöntäminen yhteisön 
lainsäädännön mukaisesti on kansallisten viranomaisten tehtävä (usein toimilupa-
menettelyjen yhteydessä), se muistuttaa yhteisön oikeudellisessa kehyksessä sovelletta­
vista pääperiaatteista. 
• Direktiivin 90/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna matkaviestindirektiivillä 
(96/2/EY), 3 a artiklassa säädetään seuraavasti: "Jos taajuuksia on käytettävissä, 
jäsenvaltioiden on myönnettävä toimilupia avointen ja syrjimättömien 
menettelytapojen mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat rajoittaa myönnettävien 
matkaviestinjärjestelmien ja henkilökohtaisten viestinjärjestelmien toimilupien 
lukumäärää ainoastaan olennaisten vaatimusten perusteella suhteellisuusperiaatteen 
oikeuttamalla tavalla, ja ainoastaan, jos taajuusalue ei ole saatavissa." Tämän lisäksi 
direktiivin 97/13/EY 10 artiklan 1 kohdan mukaan "jäsenvaltiot voivat rajoittaa 
jollekin telepalveluluokalle ja televiestintäinfrastruktuurin perustamiselle ja/tai 
käyttämiselle myönnettävien yksittäisten toimilupien määrää ainoastaan siltä osin 
kuin se on tarpeen radiotaajuuksien tehokkaan hyödyntämisen varmistamiseksi (...)". 
Myönnettävien toimilupien määrää voidaan tämän vuoksi rajoittaa ainoastaan 
taajuuksien puutteen perusteella silloin, kun se on suhteellisuusperiaatteen mukaisesti 
perusteltua. Näin ollen saatavilla olevat taajuudet on myönnettävä käyttöön. 
• Näitä periaatteita on tarkasteltava yhdessä yhteisön lainsäädännön muiden keskeisten 
periaatteiden kanssa. Myöntäessään toimilupia jäsenvaltioiden on otettava erityisesti 
22 
huomioon direktiivin 90/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 
matkaviestindirektiivillä, 2 artiklan 4 kohdassa säädetty vaatimus "varmistaa 
asianomaisilla markkinoilla kilpailevien operaattoreiden välinen tehokas kilpailu", 
ja direktiivin 97/13/EY 10 artiklan 3 kohdan mukaan niiden on "asianmukaisella 
tavalla korostettava tarvetta tehdä kilpailun kehittyminen helpommaksi ja tarjota 
käyttäjille mahdollisimman suuri hyöty". Taajuuksia olisi myönnettävä riittävästi, 
jotta voidaan mahdollistaa todellinen kilpailu operaattoreiden välillä. Tähän ei 
kuitenkaan ole yksiselitteistä ratkaisua: jäsenvaltioiden on valittava kansallisissa 
oloissa sopivin taajuuksien myöntämistäpä markkinoiden tarpeiden perusteellisen 
tarkastelun perusteella. Taajuuksien riittämätön myöntäminen voi itse asiassa johtaa 
operaattoreiden verkkojen käyttöönottokustannusten kasvamiseen (erityisesti 
kaupunkialueilla, joilla asennuspaikkojen saaminen voi vaatia paljon vaivaa, kun 
otetaan huomioon kaavoitussäädökset ja lukuisten yksittäisten maan- ja 
kiinteistönomistajien kanssa tehtävistä sopimuksista aiheutuvat kustannukset). Tämä 
puolestaan vaikuttaa erityisesti uusien operaattoreiden mahdollisuuksiin kilpailla 
markkinoilla. 
Komissio katsoo, että kun jäsenvaltiot myöntävät taajuuksia toimilupamenettelyillä, 
niiden olisi varmistettava, että kaikki saatavilla olevat taajuudet myönnetään siinä 
määrin kuin asianmukaisten taajuuksien varaamista koskevat päätökset sallivat. Tässä 
niiden olisi varmistettava taajuuksien tehokas käyttö ja mahdollistettava 
operaattoreiden välinen tehokas kilpailu markkinoilla. 
Jäsenvaltioiden olisi tarkastettava, missä määrin taajuuksien puutetta koskevat väitteet 
ovat perusteltuja. Tässä on otettava huomioon se, käyttävätkö operaattorit taajuuksia 
tehottomasti. Jäsenvaltioiden on myös tarkistettava, että myönnettyjä taajuuksia 
tosiasiallisesti käytetään niille määrättyihin tarkoituksiin. Jäsenvaltioiden on 
ilmoitettava komissiolle näistä asioista. 
Komissio laatii kertomuksen matkaviestindirektiivin täytäntöönpanosta ja 
tarkastelee siinä jäsenvaltioiden toteuttamia toimia, jotka koskevat taajuussuunnitelmia 
ja taajuuksien hallintaa. 
Toimilupien myöntämisen osalta odotetaan, että toimilupadirektiivillä voidaan 
lähentää kansallisia toimilupamenettelyjä, vaikka direktiivillä ei pyritäkään täyteen 
yhdenmukaisuuteen. Vaikka toissijaisuusperiaatteen mukaan jäsenvaltiot esimerkiksi 
voivat vapaasti valita menettelyt ja toimilupamaksujen suuruuden, niiden on kuitenkin 
noudatettava direktiivissä asetettuja yleisiä periaatteita (jotka koskevat esimerkiksi 
"kevyempien" vakuutusjärjestelmien ensisijaisuutta, yksittäisten toimilupien 
myöntämistä vain erityisolosuhteissa, toimilupamenettelyjen suurinta sallittua kestoa 
sekä sitä, että toimilupamaksujen on perustuttava toimiluvan myöntämisestä 
aiheutuneisiin hallinnollisiin kustannuksiin ja niin edelleen). 
Komissio huomauttaa, että jäsenvaltiot ovat käytännössä ottaneet käyttöön keskenään 
erilaisia valtuutusmenettelyjä puhelintoimintaa ja yleisiä televerkkoja varten, vaikka 
lähes kaikissa tapauksissa vaaditaan yksittäisiä toimilupia rajoitettujen resurssien kuten 
23 
numeroiden ja/tai taajuuksien saamiseen. Eräissä jäsenvaltioissa harkitaan huutokauppa-
menettelyä tai sellainen on jo käytössä tiettyjen taajuuksien kohdalla. 
Myönnettyjen valtuutuksien lukumäärät vaihtelevat eri jäsenvaltioissa, mikä voidaan 
osittain selittää eri aikaan tapahtuneella markkinoiden vapauttamisella sekä eroilla 
yksittäisten kansallisten telemarkkinoiden koossa ja niiden tarjoamissa 
mahdollisuuksissa. Vastaavasti maksut vaihtelevat suuresti jäsenvaltioiden välillä. 
Komissio tutkii vuoteen 2000 mennessä toimilupadirektiivin soveltamisesta saatavien 
tulosten perusteella missä määrin toimilupamenettelyjä voidaan parantaa ja 
yhdenmukaistaa jäsenvaltioissa. 
Lopuksi on syytä mainita turvallisuus taajuuksien käytön yhteydessä asian 
arkaluontoisuuden ja tärkeyden vuoksi, vaikka se ei olekaan tämän tiedonannon aiheena. 
Komissio työskentelee asian parissa, ja sitä varten on perustettu tieteellinen 
ohjauskomitea, joka on hiljattain laatinut lausunnon elektromagneettisille kentille (0 
Hz-300 GHz) altistumisen mahdollisista terveysvaikutuksista32. 
Komissio harkitsee, onko syytä tarkistaa, otetaanko nykyisessä sääntelyssä riittävässä 
määrin huomioon turvallisuus taajuuksien käytön yhteydessä. 
• 6.4 Erityiskysymyksiä - GSM 
Komissio tarkastaa ja arvioi kansallisten sääntelyviranomaisten laatimat kansalliset 
suunnitelmat, jotka koskevat direktiivissä tarkoitettujen taajuuksien käyttöönottoa 
kokonaisuudessaan. Tässä otetaan erityisesti esille GSM-taajuuskaistojen analogisen 
käytön lopettaminen. Jos jäsenvaltio ei ilmoita suunnitelmistaan, komissio 
käynnistää rikkomisesta johtuvat menettelyt. 
Komissio katsoo, että jäsenvaltioiden olisi huolehdittava siitä, että kuluttajille 
tiedotetaan selkeästi ja avoimesti analogisten palvelujen käytön asteittaisesta 
lopettamisesta. 
• Komissio harkitsee keskusteluja kansallisten sääntelyviranomaisten kanssa 
menetelmistä, joilla voidaan arvioida jo myönnettyjen taajuuksien tehokasta käyttöä. 
• Komissio harkitsee keinoja, joilla voidaan sitovasti varmistaa taajuuksien 
varaaminen DCS 1800:11e. 
6.5 Erityiskysymyksiä - ERMES 
Komissio tarkastaa ja arvioi kansallisten sääntelyviranomaisten laatimat kansalliset 
suunnitelmat, jotka koskevat direktiivissä ilmoitettujen taajuuksien täysimittaista 
kohdentamista. Tässä otetaan erityisesti esille ERMES-taajuuskaistojen analogisen 
käytön lopettaminen. Jos jäsenvaltio ei ilmoita suunnitelmistaan, komissio 
käynnistää rikkomisesta johtuvat menettelyt. 
32 Tieteellisen ohjauskomitean 25.-26. kesäkuuta 1998 pitämässä kokouksessa annettu lausunto. 
24 
• Komissio teettää tutkimuksen henkilöhakumarkkinoiden tulevaisuudesta. Se 
tarkastelee erityisesti Euroopan henkilöhakumarkkinoiden kasvunäkymiä sekä niiden 
todennäköisiä kehityssuuntia. 
• Komissio pyrkii edelleen edistämään ERMESin käyttöä. 
6.6 Erityiskysymyksiä - DECT 
• Komissio harkitsee selvitystä siitä, ovatko nykyiset taajuudet riittäviä ja tarvitaanko 
lisätaajuuksia DECT-järjestelmien markkinakysynnän perusteella. 
• Komissio harkitsee selvitystä GSM:n ja DECT:n yhdistämisen taajuus vaikutuksista. 
• Komissio pyrkii edelleen edistämään DECT:n käyttöä. 
25 
LIITTEET 
(TIEDOT 1. TAMMIKUUTA 1998) 
26 
LIITE 1 
NEUVOSTON DIREKTIIVI 87/372/ETY: KANSALLINEN SÄÄNTELY 
Belgia 
Direktiivi on siirretty Belgian lainsäädäntöön 21. toukokuuta 1991 annetulla 
kuninkaallisella asetuksella {Arrêté Royal relatif à l'attribution des fréquences destinées 
au service mobilophone pan-européen, julkaistu Moniteur Belgessä 5.9.1991) sekä 7. 
maaliskuuta 1995 annetulla kuninkaallisella asetuksella GSM-palvelujen tarjoamisesta 
(joka on nyt kumottu 24. lokakuuta 1997 annetulla kuninkaallisella asetuksella). Vuoden 
1991 asetuksella varattiin GSM:lle 905-914 MHz:n ja 950-959 MHz:n taajuudet 
direktiivin 1 artiklan mukaisesti, ja siinä vaadittiin koko taajuuskaistan (890-915 MHz ja 
935-960 MHz) varaamista viimeistään 1. tammikuuta 1996 mennessä. Vuoden 1995 
asetus täydensi tätä. 
GSM:lle on tällä hetkellä varattu 890-914 MHz:n ja 935-959 MHz:n taajuudet. 
Vaikuttaa siltä, että uusille toimiluville on edelleen jäljellä jonkin verran taajuuksia (880-
890 MHz ja 925-935 MHz). Käytössä on yksi analoginen järjestelmä (NMT450), joka 
toimii eri taajuuskaistalla (451,3-455,74 MHz ja 461,3-465,74 MHz). Sen tulevaa 
käyttöaikaa ei tunneta, koska järjestelmällä on edelleen yli 300 000 tilaajaa. 
Tanska 
Direktiivi on siirretty osaksi Tanskan lainsäädäntöä radioviestintälai 11a N:o 297, joka 
hyväksyttiin 22. huhtikuuta 1992. 
Taajuudet on varattu tällä hetkellä seuraavasti: 890-895,6 MHz ja 935-940,6 MHz 
analogiselle NMT900:lle, 896-914 MHz ja 941-959 MHz GSM:lle sekä 914-915 MHz 
ja 959-960 MHz johdottomalle CT-1-puhelinjärjestelmälle. Analogisista järjestelmistä 
odotetaan luovuttavan vuoteen 2005 mennessä, mutta komissiolle ei ole toimitettu tätä 
koskevia suunnitelmia. 
Saksa 
Direktiivi on saatettu Saksan lainsäädäntöön 3. heinäkuuta 1989 hyväksytyllä 
telelaitelailla {Gesetz ûber Fernmeldeanlagen (FAG) in der Fassung der 
Bekanntmachung, BGBl. I S. 1455). GSM:lle varatulla taajuuskaistalla ei ole analogisia 
järjestelmiä. 
Kreikka 
Liikenneministeriön julkaisema kansallinen taajuusjakotaulukkoa tarkistettiin vuonna 
1994 (FEK 157/B/1994). GSM:lle on varattu 890-915 MHz:n ja 935-960 MHz:n 
taajuuskaistat. Näiltä taajuuksilta on varattu kaksi 10 MHz:n kaistaa kummaltakin 
taajuusalueelta. Analogisia järjestelmiä ei ole. 
27 
Espanja 
Direktiivi on siirretty Espanjan lainsäädäntöön 29. joulukuuta 1989 annetulla 
määräyksellä (Cuadro Nacional de Atribuciones de Frecuencias, C.N.A.F.), 15. 
heinäkuuta 1994 annetulla kuninkaallisella asetuksella GSM:n sääntelystä sekä 26. 
syyskuuta 1994 annetulla määräyksellä GSM-toimilupien myöntämistä koskevasta 
tarjouskilpailusta. 
GSM:lle on varattu 890-915 MHz:n ja 935-960 MHz:n taajuuskaistat, vaikka koko 
taajuuskaista otetaankin käyttöön asteittain: GSM:lle siirrettiin 905-915 MHz:n ja 950-
960 MHz:n taajuudet kesäkuussa 1995 ja 899-905 MHz:n ja 944-950 MHz:n taajuudet 
tammikuussa 1996. Loput 890-899 ja 935-944 MHz:n taajuudet on tarkoitus varata 
GSM:lie tammikuuhun 2001 mennessä. Vaikuttaa siltä, että suurimmat ongelmat 
direktiivin täytäntöönpanossa liittyvät siihen, että kiinteän liikenteen järjestelmät 
käyttävät kyseessä olevia taajuuskaistoja. Käytössä on edelleen kaksi analogista palvelua: 
890-905 MHz:n ja 935-950 MHz:n taajuuksilla toimiva TACS, josta aiotaan luopua 1. 
tammikuuta 2007 mennessä, ja 464-468 MHz:n ja 454-458 MHz:n taajuuksilla toimiva 
TMA450, joka aiotaan lopettaa 31. joulukuuta 1997 mennessä. 
Ranska 
Direktiivi on siirretty Ranskan lainsäädäntöön 27 huhtikuuta 1987 annetulla asetuksella, 
jolla muutetaan Comité de coordination des fréquences -elimen laatimaa kansallista 
taajuusjakotaulukkoa. Sen mukaan GSM-operaattoreille varataan ja myönnetään 890-915 
MHz:n ja 935-960 MHz:n taajuuskaista kokonaan. 
Käytössä on kaksi analogista järjestelmää, joissa käytetään muita taajuuskaistoja: SFR:n 
käyttämä NMT450 (441,5-443,55 MHz ja 451,5-453,55 MHz) sekä France Telecomin 
käyttämä Radiocom2000 (414,8-418 MHz ja 424,8-428 MHz, osa 174-223 MHz:n 
taajuuskaistasta sekä joissakin suurissa kaupungeissa 884,8-888 MHz ja 929,8-933 
MHz). 
Irlanti 
Direktiivi on saatettu osaksi Irlannin lainsäädäntöä asetuksella European Communities / 
Co-ordinated introduction of public cellular digital land-based mobile communications 
GSM Regulations 1995 (asetus N:o 416, 8.12.1994), jolla varataan 900-915 MHz:n ja 
945-960 MHz:n taajuuskaista GSM:lle. 
Tällä hetkellä 890-895 MHz:n ja 935-940 MHz:n taajuuskaista on varattu analogiselle 
järjestelmälle TACS:lle; TACS:n käytöstä luopumisen alustava määräpäivä on 
joulukuussa 2003. 895-900 MHz:n ja 940-945 MHz:n taajuuskaista varataan sille 
operaattorille, jolle myönnetään kolmas matkaviestinpalvelujen toimilupa (toisin sanoen 
2x4,8 MHz). Kolmannelle matkaviestinoperaattorille varataan myös 2x14,4 MHz DCS 
1800-taajuusalueesta. Komissiolle ei ole ilmoitettu koko taajuuskaistan käyttöönottoa 
koskevista suunnitelmista. 
28 
Italia 
Direktiivi on siirretty Italian lainsäädäntöön 4. toukokuuta 1993 annetulla asetuksella, 3. 
kesäkuuta 1997 annetulla asetuksella sekä 20. maaliskuuta 1998 annetulla asetuksella. 
Viimeksi mainitulla asetuksella muutetaan kansallisen taajuussuunnitelman huomautusta 
58, ja sen mukaan GSM:lle siirretään 894,5-913,7 MHz:n ja 939,5-958,7 MHz:n 
taajuudet 15. huhtikuuta 1998 alkaen ja 892,3-813,7 MHz:n ja 937,3-958,7 MHz:n 
taajuudet 15. lokakuuta 1998 alkaen. Tätä ennen ainoastaan 897,1-913,7 MHz:n ja 
942,1-958,7 MHz:n taajuudet oli varattu yksinomaan GSM:lle. Taajuuskaistan muut 
GSM:lle varatut osat, jotka on tällä hetkellä myönnetty analogisille järjestelmille, 
voidaan myöntää yksinomaan GSM:lle kaupallisen kysynnän perusteella. 
914-915 MHz:n ja 959-960 MHz:n taajuuskaistaa käyttää CT-1-standardiin perustuva 
johdoton puhelinjärjestelmä, josta tällä hetkellä luovutaan asteittain GSM:n tarvitsemien 
taajuuksien vuoksi. Käytössä on myös Telecom Italia Mobilen analoginen järjestelmä (E-
TACS), joka toimii 880-894,5 MHz:n ja 925-937,5 MHz:n taajuuskaistalla. Siitä aiotaan 
luopua 31. joulukuuta 2005 mennessä heinäkuun 1997 asetuksen mukaisesti. Komissiolle 
ei kuitenkaan vielä ole ilmoitettu yksityiskohtaisista suunnitelmista ottaa koko 
taajuuskaista käyttöön. 
Luxemburg 
Direktiivi siirrettiin Luxemburgin lainsäädäntöön Administration des Postes et 
Télécommunications -elimen 20. maaliskuuta 1990 antamalla päätöksellä, jonka mukaan 
905-914 MHz:n ja 950-956 MHz:n taajuudet varattiin välittömästi GSM:lle. Komissiolla 
ei ole tietoja koko taajuusalueen varaamisesta direktiivin 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 
Alankomaat 
Direktiivi saatettiin osaksi Alankomaiden lainsäädäntöä vuoden 1988 televiestintälailla 
(WTV - Wet of de Telecommunicatievoorzieningen, Stb. N:o 552/1988), sellaisena kuin 
sitä on muutettu 16 kesäkuuta 1994 hyväksytyllä lailla (Stb. N:o 628/1994), 
matkaviestinasetuksella (GSM) {Besluit mobiele telecommunicatie GSM, Stb. N:o 
629/1994) ja muulla saman vuoden sekundaari lainsäädännöllä. 
GSM:lie on periaatteessa varattu kokonaan direktiivin 1 artiklan 2 kohdan mukainen 
taajuusalue. Kuitenkin osa "lisätaajuuksista" on tällä hetkellä KPN Telecomin tarjoaman 
analogisen palvelun käytössä (NMT900). Analogisen palvelun tarjoamisesta luovutaan 1. 
tammikuuta 2000 mennessä. KPN Telecomin on 1. heinäkuuta 1998 vapautettava 
kyseiseltä kaistalta 18 kanavaa, jotka myönnetään kahdelle GSM-operaattorille (KPN 
Telecom ja Libertel). Jäljellä olevat 23 kanavaa myönnetään 1. lokakuuta ja 31. 
joulukuuta 1999 välisenä aikana samoille operaattoreille. 1. tammikuuta 2000 yhteensä 
119 GSM-kanavasta on KPN Telecomin käytössä 62 ja Libertelin käytössä 57 kanavaa. 
914-915 MHz:n ja 959-960 MHz:n taajuuskaista on CT-1 -sovellusten käytössä. 
29 
Itävalta 
Direktiivi on siirretty Itävallan lainsäädäntöön 5. kesäkuuta 1996 annetulla asetuksella 
BGBl. N:o 313/1996, jossa säädetään taajuuksien asteittaisesta varaamisesta GSM.lle. 
GSM:n käytössä on nyt 898-914 MHz:n ja 943-959 MHz:n taajuudet. GSM:lle siirrettiin 
898-903 MHz.n ja 946-948 MHz:n taajuudet 1. tammikuuta 1998. Direktiivissä asetettu 
koko taajuusalue aiotaan varata 1. tammikuuta 2005 mennessä GSM:lle nykyisistä 
analogisista palveluista luopumisen jälkeen. 
Tällä hetkellä on käytössä kaksi analogista järjestelmää: 890-898 MHz:n ja 935-943 
MHz:n taajuuskaistalla toimiva TACS sekä 914-915 MHz:n ja 959-960 MHz.n 
taajuuskaistalla toimiva SLTl (suhteellisen pieniä verkkoja, joilla on yhteensä noin 
500 000 tilaajaa). Niistä aiotaan luopua 1. tammikuuta 2005 mennessä. 
Portugali 
Instituto des Comunicaçoes de Portugal varasi 3. helmikuuta 1994 asetuksen 283/89 
mukaisen toimivaltansa perusteella taajuuksia yleiseurooppalaiselle digitaaliselle 
solukkojärjestelmäiselle maanpäälliselle matkaviestinnälle 850-914 MHz.n ja 935-959 
MHz:n taajuuskaistalla. 
GSM:lle on varattu tällä hetkellä 890-914 MHz:n ja 935-959 MHz:n taajuudet. Keski­
pitkällä aikavälillä suunnitellaan 890-915 MHz:n ja 935-960 MHz:n taajuuskaistan 
varaamista kokonaan, mutta tämä on mahdollista vasta sitten, kun 914-915 MHz:n ja 
959-960 MHz:n taajuuskaistat vapautuvat johdottomilta puhelimilta (CT-1). 
Käytössä on myös toinen analoginen järjestelmä, joka toimii 450-470 MHz:n taajuus­
kaistalla ("C-verkkojärjestelmä"). Sitä koskeva toimilupa on voimassa vuoteen 2007 asti. 
On kuitenkin todennäköistä, että järjestelmän käyttö lopetetaan tätä aikaisemmin pienen 
tilaajamäärän vuoksi. 
Ruotsi 
Direktiivi on siirretty Ruotsin lainsäädäntöön julkaisemalla kansallinen 
taajuusjakotaulukko sekä tekemällä tämän jälkeen toimilupapäätöksiä ja käyttämällä 
sekundäärilainsäädäntöä. 
Kun taajuudet jaettiin uudelleen vuosina 1996 ja 1997 (kansallisen posti-ja telelaitoksen 
1. joulukuuta 1996 antamalla päätöksellä sekä saman viranomaisen 25. huhtikuuta 1997 
antamalla päätöksellä, PTSFS:5 1997), GSM:lle varattiin 890-915 MHz.n ja 935-960 
MHz:n taajuuskaista. Osa tästä taajuuskaistasta on kuitenkin analogisten palvelujen 
käytössä (NMT: 890-893,1 MHz ja 935-938,1 MHz; CT-1: 914-915 MHz ja 959-960 
MHz). Päätös PTSFS:5 1997 sisältää suunnitelmat taajuuksien asettamisesta GSM:n 
käyttöön, ja niiden mukaan koko taajuuskaista olisi kohdennettava GSM:lle viimeistään 
vuoteen 2010 mennessä. Määräaikaa voidaan kuitenkin aikaistaa GSM:n hyvin 
voimakkaan kaupallisen kysynnän vuoksi. Kuuden kuukauden välein arvioidaan, 
tarvitseeko GSM lisää taajuuksia. Arvio perustuu liikennemittauksiin sekä 
operaattoreiden kasvuennusteisiin. 
30 
Suomi 
GSM:lle varattiin ensimmäiset taajuudet Telehallintokeskuksen päätöksellä elokuussa 
1987. Telehallintokeskus teki lisää päätöksiä helmikuussa 1990, joulukuussa 1993, 
elokuussa 1994, toukokuussa 1996, marraskuussa 1996, helmikuussa 1997, huhtikuussa 
1997 ja toukokuussa 1998. Telehallintokeskuksen joulukuussa 1993 tekemällä 
päätöksellä siirretään direktiivi virallisesti Suomen lainsäädäntöön, ja siinä viitataan 
uusien taajuuskaistojen myöntämiseen GSM:lle kaupallisen kysynnän mukaisesti. 
Nykyistä taajuuksien varaamista kuvataan liitteenä olevassa taulukossa. Osa GSM:lle 
varatusta taajuuskaistasta on tällä hetkellä analogisten palvelujen käytössä, mukaan 
lukien NMT900 ja CT-1 (914-915 MHz ja 959-960 MHz). Taajuuksia siirretään 
asteittain NMT:ltä GSM:lle kuormitusta koskevien tietojen perusteella huhtikuussa 1997 
tehdyn päätöksen mukaisesti. NMT900:sta aiotaan luopua 10-15 vuoden kuluessa 
(vuosina 2007-2012), mutta CT-1 -palvelusta luopumista koskevaa päätöstä ei ole tehty. 
NMT900:n lisäksi on käytössä toinen analoginen järjestelmä (NMT450: 463-467,5 MHz 
/ 453-457,5 MHz) ja analoginen/digitaalinen järjestelmä(ARP/Mobiltex: 147,9-149.9 
MHz ja 152,9-154,9 MHz), jotka käyttävät muita taajuuksia. NMT450:sta aiotaan luopua 
10-15 vuoden kuluessa ja ARP/Mobiltexistä vuoden 2000 jälkeen. 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Direktiivin siirtämiseksi kansalliseen lainsäädäntöön ei ole säädetty lakeja, koska 
nykyisen lainsäädännön katsotaan riittävän GSM-palvelujen tarjoamisen kannalta. Tämä 
tekniikka ja GSM-tukiasemien toimiluvat kuuluvat langattomasta viestinnästä annetun 
lain {Wireless Telegraphy Act, 1949) piiriin. GSM-matkaviestintälaitteille on myönnetty 
toimilupia koskeva poikkeuslupa langattomasta viestinnästä annetun asetuksen 
perusteella {Wireless Telegraphy Regulation), joka piti julkaista syyskuussa 1997. GSM-
verkot kuuluvat televiestintälain piiriin {Telecommunications Act, 1984). 
GSM käyttää 890-915 ja 935-960 MHz:n taajuuksia. Molemmat TACS-operaattorit ovat 
ilmoituksen mukaan poistaneet TACS-liikennettä GSM:n ensisijaiselta taajuuskaistalta 
viime vuoden aikana, jotta GSM voi käyttää koko taajuuskaistaa. Myös E-TACS-
järjestelmät käyttävät tällä hetkellä 872-888 MHz.n ja 917-933 MHz:n taajuuskaistaa. 
Molemmat analogiset järjestelmät aiotaan sulkea vuoteen 2005 mennessä. Komissiolle ei 
ole kuitenkaan toimitettu luopumista koskevia suunnitelmia. 
31 
TAULUKKO 1 
GSM:LLE VARATUT TAAJUUDET (1.1.1998 - Tiedot päivitetty 30.6., jos uudet tiedot ovat olleet käytettävissä) 
Jäsenvaltio 
Belgia 
Tanska 
Saksa Myönnetyt toimiluvat 
GSM: 
- Proximus 
- Mobistar 
DCS 1800: 
KPN Orange (kesäk. 1998) 
GSM/DCS 1800: 
- Sonofon 
-TDM 
DCS 1800: 
- Telia 
- Mobilix 
GSM: 
- DeTeMobilNet GmbH 
- Mannesmann Mobilfunk GmbH 
DCS 1800: 
- E-Plus 
- VIAG Interkom GmbH 900 MHz:n kaistalta varatut 
taajuusalueet (yhteensä) 
890-914/935-959MHz 
896-904,8/941-949,8 MHz 
905-913,8/950-958,8 MHz 
890,1-914,9/935,1-959,9 MHz2 900 MHz:n kaistalta 
varatut MHz:t (yht.) 
2x24 MHz 
2x17,6 MHz 
2x24,8 MHz Tilaajia* 
956 832 
1 260 000l 
7 800 0003 
Lähteet: ERC ja kansallisten sääntelyviranomaisten komissiolle toimittamat tiedot. 
* Luvuissa on otettu huomioon tapaukset, joissa DCS 1800 -taajuuksia on myönnetty myös GSM-operaattoreille. 
1 Telian ja Mobilixin (DCS 1800) tilaajat 1. tammikuuta 1998: 0. 
2 1800 MHz:n kaistalta varatut taajuudet: E-Plus: 1758,1-1780,5/1853,1-1875,5 MHz; VIAG International GmbH: 1730,1-1752,5/1825,1-1847,5 MHz. 
3 Tilaajista on 1 000 000 E-plus-operaattorin tilaajia. VIAG International GmbH:n tilaajat 1. tammikuuta 1998: 0. 
32 
1 Jäsenvaltio 
1 Kreikka 
1 Espanja 
Ranska Myönnetyt toimiluvat 
GSM: 
- Panafon SA 
- TeleSTET 
DCS 1800: 
- Cosmote 
GSM: 
- Telefonica Moviles 
- Airtel 
DCS 1800 -toimilupamenettely 
käynnissä. 
GSM: 
- France Telecom 
-SFR 
DCS 1800: 
- Bouygues Telecom 900 MHz:n kaistalta varatut 
taajuusalueet (yhteensä) 
890-900/935-945 MHz 
905-915/950-960 MHz 
899,2-906,8/944,2-951,8 MHz 
907,2-914,8/952,2-959,8 MHz 
890-915/935-960 MHz5 900 MHz:n kaistalta 
varatut MHz:t (yht.) 
2x20 MHz 
2x16 MHz 
2x25 MHz Tilaajia* 
975 2604 
3 237 000 
5 396 900 
4 Cosmoten tilaajat 1.tammikuuta 1998: 0. 
5 1800 MHz:n kaistalta varatut taajuudet: 1770-1785/1865-1880 MHz. 
33 
1 Jäsenvaltio 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg Myönnetyt toimiluvat 
GSM: 
- Eircell 
- Esat-Digifone 
GSM/DCS 1800: 
- Meteor (kesäk. 1998) 
GSM: 
-TIM 
- Omnitel^ 
GSM/DCS 1800: 
- WIND (kesäk. 1998) 
GSM/DCS 1800: 
- PTT Luxembourg 
- Millicom Luxembourg (Tango) 900 MHz:n kaistalta varatut 
taajuusalueet (yhteensä) 
900-915/945-960 MHz 
(kesäk. 1998: 895-915/ 
940-960 MHz) 6 
897,1-905,3/942,1-950,3 MHz 
905,5-913,7/950,5-958,7 MHz 
(kesäk. 1998: 894,5-913.7/ 
939,5-958,7 MHz)8 
890,2-894,6/935,2-939,6 MHz 
895,2-899,6/940,2-944,6 MHz 
900-907,2/945-952,2 MHz 
907,6-914,8/952,6-959,8 MHz 900 MHz:n kaistalta 
varatut MHz:t (yht.) 
2x15 MHz 
(kesäk. 1998: 2x20 MHz) 
2x16.4 MHz 
(kesäk. 1998: 2x19,4 
MHz) 
2x23,2 MHz Tilaajia* I 
325000 
8 340 000 
67 2109 
—s^———^ — 
Kesäkuussa 1998 895-900/940-945 MHz:n kaistat varattiin Meteorille, jolle myönnettiin kolmas matkaviestintoimilupa ja myös 2x14,4 MHz 1800 MHz:n kaistalta. 
GSM-operaattoreilla on mahdollisuus saada taajuusalueita 1800 MHz:n kaistalta. 
Maaliskuun 20. päivänä 1998 annetulla asetuksella muutettiin kansallista taajuussuunnitelmaa, ja sen myötä GSM:lle siirrettiin 894,5-913,7 MHz:n ja 939,5-958,7 MHz:n 
taajuusalueet 15. huhtikuuta 1998 alkaen ja 892,3-813,7 MHz:n ja 937,3-958,7 MHz:n taajuusalueet 15. lokakuuta 1998 alkaen. Kolmannen matkaviestintoimiluvan saajalle 
myönnetään 2x10 MHz 1755-1785/1850-1880 MHz:n kaistalta ja vielä 2x5 MHz 1. tammikuuta 2002. 
Tangon tilaajat 1. tammikuuta 1998: 0. 
34 
Jäsenvaltio 
*— 
Itävalta 
Portugali Myönnetyt toimiluvat 
GSM: 
-KPN 
- Libertel 
GSM/DCS 180010: 
- Telfort 
- Federa 
DCS 1800: 
-16 alueellista operaattoria 
GSM: 
- Mobilkom Austria 
- Max Mobil 
DCS 1800: 
- Connect Austria 
GSM/DCS 1800: 
-TMN 
- Telecel 
- Main Road 900 MHz:n kaistalta varatut 
taajuusalueet (yhteensä) 
890,2-892/935,2-937 MHz 
896,2-899/941,2-944 MHz 
903,8-906,2/948,8-951,2 MHz 
906,4-913,8/951,4-958,8 MHz 
(/. 7. 1998 alkaen : 
890,2-893,6/935,2-938,6 MHz 896.4-
899,4/941,4-944,4 MHz 906,6-
910/951,6-955 MHz 
902-906,4/947-951,4 MHz 
910,2-913,8/955,2-958,8 MHz) 
898-914/943-959 MHz11 
890,2-898,2/935,2-943,2 MHz 
898,2-905,8/943,2-950,8 MHz 
906-913,8/951-958,8 MHz12 900 MHz:n kaistalta 
varatut MHz:t (yht.) 
2x16,4 MHz 
(1.7.1998 alkaen : 
2.x 17.8 MHz) 
2x16 MHz 
2x23,8 MHz Tilaajia* 1 
1 458 000 
914 000 
1 715 15613 
10 Näille operaattoreille on varattu taajuuksia GSM:n "lisätaajuuskaistalta" ERC:n päätöksen mukaisesti. 
1 ' Connect Austrialle 1800 MHz:n kaistalta varatut taajuudet: 1758,1-1774,9/1853,1-1869,9 MHz. 
12 1800 MHz:n kaistalta on varattu yhteensä 2x 18,8 MHz. 
13 Main Roadin tilaajat 1. tammikuuta 1998: 0. 
35 
Jäsenvaltio 
Suomi 
Ruotsi Myönnetyt toimiluvat 
GSM: 
- Alands Mobiltelefon 
GSM/DCS 1800: 
- Sonera 
- Radiolinja 
DCS 1800: 
- Telia Finland Oy 
- Finnet-yhtiöt 
GSM/DCS 1800: 
- Telia Mobile 
- Tele2/Netcom 
- Europolitan 
DCS 1800: 
- Tele 8 Kontakt 900 MHzcn kaistalta varatut 
taajuusalueet (yhteensä) 
Helsingin alue: 
894,1-905,5/939,1-950,5 MHz 
905,8-913,8/950,8-958,8 MHz 
Lappi: 
890,1-892,3/935,1-937.3 MHz 
900,4-907,2/945,4-952.2 MHz 
907,5-913,9/952,5-958.9 MHz 
muu Suomi: 
895,7-906,3/940,7-951,3 MHz 
906,5-913,9/951,5-958,9 MHz 
893,1-899,9/938,8-944,9 MHz 
900,1-906,9/945,1-951,9 MHz 
907,1-913,9/952,1-958,9 MHz 900 MHz:n kaistalta 
varatut MHz:t (yht.) 
Helsingin alue: 
2x19,6 MHz 
Lappi: 
2x15,6 MHz 
muu Suomi: 
2x18 MHz 
2x20,4 MHz Tilaajia* 
1 594 00014 
2 426 000 
14 Telia Finland Oy:n ja Finnet-yhtiöiden tilaajat 1. tammikuuta 1998: 0. 
36 
Jäsenvaltio 
Yhdistynyt 
kuningaskunta Myönnetyt toimiluvat 
GSM/DCS 1800: 
- Vodafone 
- Cellnet 
DCS 1800: 
- One20ne 
- Orange 900 MHztn kaistalta varatut 
taajuusalueet (yhteensä) 
890-905/935-950 MHz 
905-915/950-960 MHz15 900 MHz:n kaistalta 
varatut MHz:t (yht.) 
2x24,4 MHz Tilaajia* 1 
6 579 00016 
15 1800 MHz:n kaistalta varatut taajuusalueet yhteensä: 1710-1785/1805-1880 MHz. 
16 Näistä 2 214 000 on kahden DCS 1800 -operaattorin asiakkaita. 
37 
TAULUKKO 2 
ANALOGISET PALVELUT 900 MHZ:N KAISTALLA: VARATUT TAAJUUSALUEET (1.1.1998) 
Jäsenvaltio 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
Ranska 
Irlanti Myönnetyt toimiluvat 
ei yhtään 
TDM 
ei yhtään 
ei yhtään 
Telefonica Moviles 
ei yhtään 
Eircell Varatut taajuusalueet (yhteensä)* 
890-895,6/935-940.6 MHz 
CTl : 914-915/959-960 MHz 
874-890/919-935 MHz 
890-905/935-950 MHz 
890-895/935-940 MHz ja 
880-885/925-930MHZ Varatut MHz:t 
(yhteensä) 
2x5,6 MHz 
2x25,2 MHz 
2x10 MHz Tilaajia 
240 000 
1 100 000 
184 500 Onko koko kaistan 
käyttöönottoa 
koskevat 
suunnitelmat 
ilmoitettu komissiolle 
ei 
ei 
ei 
ei 
ei 
ei 
ei 1 
Lähteet: ERC ja kansallisten sääntelyviranomaisten komissiolle toimittamat tiedot. 
* Kursiivilla on merkitty analogisille järjestelmille varatut taajuusalueet, jotka kuuluvat GSM.lle varattuun kaistaan. 
38 
Jäsenvaltio 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Itävalta 
Portugali Myönnetyt toimiluvat 
TIM 
ei yhtään 
KPN Telecom 
Mobilkom Austria 
ei yhtään Varatut taajuusalueet (yhteensä)* 
Maanlaajuisesti: 
880-883,8/925-928,8 MHz ja 
888-896,8/933-941,8 MH: 
Yhdeksässä suurkaupungissa: 
880-896,8/925-941,8 MHz1 
CTl : 914-915/959-960 MHz -
892,3-896,1/93 7,3-941.1 MHz 
899,5-902,7/944,5-947.7 MHz2 
CTl : 914-915/959-960 MHz 
890-898/935-943 MHz 
Huom: 914-915/959-960 MHz on 
SLTl :n käytössä 
CTl: 914-915/959-960MHz Varatut MHz:t 
(yhteensä) 
Maanlaajuisesti: 
2x12,6 
Yhdeksässä 
suurkaupungissa : 
2x16,8 
2x7 MHz 
2x8 MHz 
2x1 MHz Tilaajia 
3 394 000 
248 214 
250 000 Onko koko kaistan | 
käyttöönottoa 
koskevat 
suunnitelmat 
ilmoitettu komissiolle 
ei 
ei 
ei 
on 
ei 
1 Maaliskuun 20 päivänä 1998 annetulla asetuksella muutettiin kansallista taajuussuunnitelmaa, ja sen myötä seuraavat taajuusalueet varattiin analogisille palveluille maanlaajuisesti 
15. huhtikuuta 1998 lähtien: 880-894,2 ja 926-939,2 MHz (2x14,2 MHz maanlaajuisesti). 15. lokakuuta 1998 lähtien analogiset palvelut käyttävät 880-892 ja 926-937 MHz 
kaistoja (2x12 MHz maanlaajuisesti). 
2 NMT 900:lle varatut taajuusalueet 1. heinäkuuta 1998 lähtien: 893,7-896,3/938,7-941,3 MHz ja 899,5-901,9/944,5-946,9 MHz. 
39 
Jäsenvaltio 
Suomi 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta Myönnetyt toimiluvat 
Sonera 
Telia Mobile 
Cellnet 
Vodafone Varatut taajuusalueet (yhteensä)* 
Helsingin alue: 
890-893,9/935-938.9 MHz 
Lappi: 
892,6-900/93 7,6-945 MHz 
muu Suomi: 
890-895,5/935-940,5 MHz 
CTl: 914-915/959-960MHz 
890-893,1/935-938,1 MHz 
CTl: 914-915/959-960MHz 
872-880/917-925 MHz 
880-888/925-933 MHz Varatut MHz:t 
(yhteensä) 
Helsingin alue: 
2x3,9 MHz 
Lappi: 
2x7,4 MHz 
muu Suomi: 
2x5,5 MHz 
2x3,1 MHz 
2x16 MHz Tilaajia 
380 000 
548 000 
1 765 000 Onko koko kaistan 
käyttöönottoa 
koskevat 
suunnitelmat 
ilmoitettu komissiolle 
ei 
on 
ei 
40 
LIITE 2 
NEUVOSTON DIREKTIIVI 90/544/ETY: KANSALLINEN SÄÄNTELY 
Belgia 
Lokakuun 30. päivänä 1991 annetulla kuninkaallisella asetuksella luotiin oikeudellinen 
kehys ERMES-palvelujen perustamista varten. Koko taajuuskaista on varattu kokonaan 
yksinomaan ERMESille, mutta se voi käyttää ensisijaisesti vain neljää taajuutta koko 
alueella. 169,4-169,8 MHz:n taajuuskaistan varaaminen kokonaan riippuu kaupallisesta 
kysynnästä, mutta tarkoin määriteltyjä suunnitelmia ei ole tähän mennessä laadittu. 
Eräänlainen tarjouseritelmä on julkaistu kolmen ERMES-toimiluvan myöntämistä varten. 
Kaksi operaattoriehdokasta on valittu, mutta toimilupia ei ole vielä myönnetty 
todennäköisesti siksi, että valitut operaattorit eivät ole osoittaneet asiaan kiinnostusta. 
Kansallinen sääntelyelin katsoo, ettei muiden toimilupien myöntämiselle ole todellista 
tarvetta ja pohtii henkilöhaun tulevaisuutta ottaen huomioon mahdollisuuden myöntää 
ERMES-toimilupia myöhemmin. Käytössä on tällä hetkellä kolme analogista 
henkilöhaku verkkoa, joissa käytetään POCSAG-standardia ja jotka toimivat eri 
taajuuskaistalla. Niiden tulevaa käyttöaikaa ei tiedetä. 
Tanska 
Direktiivi pantiin täytäntöön 22. huhtikuuta 1992 annetulla radioviestintälailla, joka 
mahdollisti ERMES-operaattoreiden toiminnan. Vuonna 1997 myönnettiin kaksi 10 
vuoden ERMES-toimilupaa. ERMESille on varattu direktiivissä suositellut neljä 
kanavaa. Kaksi taajuutta on myönnetty kahdelle operaattorille (169,7 MHz ja 169,75 
MHz). 
Koko 169,4—169,8 MHz:n taajuusalueen varaamisesta ERMESille ei ole tehty 
suunnitelmia, ja kansallinen sääntelyelin katsoo, että kysyntää ei ole tarpeeksi uusien 
toimilupien myöntämiseksi. Vaikuttaa myös siltä, ettei varalla ole taajuuksia tulevia 
toimilupia varten. Käytössä on tällä hetkellä yksi analoginen palvelu, jossa käytetään 
POCSAG-standardiajajoka toimii kolmella 469 MHz:n lähellä olevalla kanavalla. Siitä 
aiotaan luopua vuoteen 2005 mennessä. 
Kreikka 
Direktiivi siirrettiin osaksi Kreikan lainsäädäntöä liikenneministeriön julkaisemalla 
kansallisella taajuusjakotaulukolla, jota tarkistettiin vuonna 1994. Sillä varattiin 
ERMESille neljä direktiivissä suositeltua kanavaa. Koko taajuuskaistan varaamista 
harkitaan, mutta vaikuttaa siltä, ettei suunnitelmia ole tähän mennessä laadittu. 
Kreikkalainen operaattori OTE sai toimiluvan vuonna 1995, ja kansallinen sääntelyelin 
on nähtävästi sitä mieltä, että kysyntää on tarpeeksi uusien toimilupien myöntämiseksi. 
41 
Käytössä on myös yksi analoginen palvelu (POCSAG-standardi), joka toimii 155 MHz:n 
taajuuskaistalla. Siitä aiotaan luopua kysynnän muuttumisen mukaisesti. 
Espanja 
Direktiivi siirrettiin Espanjan lainsäädäntöön 29. joulukuuta 1989 annetulla määräyksellä 
{Cuadro Nacional de Atribuciones de Frecuencias, C.N.A.F.). Tällä hetkellä 169,4— 
169,8 MHz:n taajuuskaista on varattu yksinomaan ERMESille. Kanavat jaetaan 
korkeimmista taajuuksista alkaen. Määräyksessä ei säädetä yksittäisten kanavien 
jakamisesta. 
Tällä hetkellä Espanjassa ei ole ERMES-toimiluvan saaneita operaattoreita, mutta 
kolmea toimilupaa odotetaan keskipitkällä aikavälillä. Käytössä on useita analogisia 
POCSAG-henkilöhakujärjestelmiä (kolme valtakunnallista järjestelmää ja 35 
peittoalueeltaan paikallista järjestelmää), jotka toimivat 146-174 MHz:n taajuuskaistalla. 
Niiden käyttö aiotaan lopettaa markkinoilla vallitsevan kysynnän perusteella tai korvata 
keskipitkällä aikavälillä ERMES-järjestelmillä. 
Ranska 
Direktiivi on saatettu osaksi Ranskan lainsäädäntöä säädöksellä, joka sisältää kansallisen 
taajuusjakotaulukon alaviitteen F036. Koko taajuuskaista on varattu ERMESille, eikä 
muiden tekniikoiden odoteta käyttävän tämän taajuuskaistan osia. 
Vuonna 1993 myönnettiin ERMES-toimilupa kolmelle operaattorille: TDR:lle, Info-
mobilelle ja FTMR.lle. Näistä ensimmäinen käyttää kolmea kanavaa ja loput kaksi 
käyttävät kahta kanavaa. Ranskan viranomaiset suunnittelevat lisäkanavien myöntämistä 
nykyisille tai uusille operaattoreille, jos tällaisia ilmaantuu. Kysyntää ei kuitenkaan 
pidetä tällä hetkellä riittävänä. Käytössä ei ole analogisia järjestelmiä, jotka toimisivat 
samalla taajuuskaistalla. 
Saksa 
Heinäkuun 3. päivänä 1989 annetulla telelaitelailla {FAG) perustettiin ERMES-palveluja 
koskeva sääntelyjärjestelmä. Taajuuskaista 169,4-169,8 MHz on varattu yksinomaan 
ERMESille. 
Kolme ERMES-toimilupaa on myönnetty. Vaikuttaa siltä, että kysyntä ei ole riittävää 
uusien toimilupien myöntämiseen. Varalla on kuitenkin taajuuksia, joita voidaan käyttää 
uusien toimilupien yhteydessä, jos tarve vaatii. Lisäksi eräitä ERMESille varattuja 
taajuuksia käytetään nähtävästi laajakaistakaapeliverkossa. 
42 
Irlanti 
Direktiivi siirrettiin Irlannin lainsäädäntöön säädöksellä European Communities / Pan-
European land-based public paging service - Ermes Regulations 1995 (säädös N:o 28, 
31.1.1995), jonka mukaan neljä direktiivissä mainittua kanavaa varattiin välittömästi 
ERMESille (169,450 MHz, 169,550 MHz, 169,750 MHz, 169,800 MHz). Muista 
direktiivissä varatuista kanavista asetuksessa säädetään, että ne varataan ERMESille 
kaupallisen kysynnän mukaisesti. Koko taajuuskaistan varaamista koskevista 
suunnitelmista ei ole tietoa. 
Tähän mennessä Irlannissa ei ole myönnetty ERMES-toimilupia. Käytössä on yksi 
analoginen järjestelmä, joka perustuu POCSAG-tekniikkaan ja toimii 153 MHz:n 
taajuuskaistalla, eikä siitä aiota luopua. 
Italia 
ERMESiä koskeva sääntely perustettiin 25. maaliskuuta 1992 annetulla asetuksella, jolla 
varattiin 169,4-169,8 MHz:n taajuuskaista kyseessä olevalle järjestelmälle. Neljä 
direktiivissä suositeltua kanavaa on varattu ERMESille, ja loput kanavat varataan 
palvelun kehityksen mukaan. Koko taajuuskaistan yksinomaista varaamista koskevia 
suunnitelmia ei ole. 
Italiassa on yksi ERMES-operaattori (Telecom Italia Mobile). Toimilupia myönnetään 
hakemuksen perusteella, mutta vaikuttaa siltä, ettei uusilla toimiluvilla ole tällä hetkellä 
kysyntää. Käytössä on myös kaksi analogista järjestelmää, jotka toimivat eri taajuuksilla: 
Telecom Italia Mobilen käyttämä Teledrin (161,175 MHz) sekä Euromessage (466,075 
MHz), joiden tulevaa käyttöaikaa ei voida arvioida. 
Luxemburg 
ERMESiä koskeva sääntely perustettiin 16. elokuuta 1991 annetulla hallinnollisella 
päätöksellä {Administration des Postes et des Télécommunications -elimen johtajan 
päätös), jolla varattiin ERMESille 169,4-169,8 MHz:n taajuuskaista. 
Alankomaat 
Direktiivi saatettiin osaksi Alankomaiden lainsäädäntöä vuoden 1988 televiestintälailla 
(WTV - Wet of de Telecommunicatievoorzieningen, Stb. N:o. 552/1988), sellaisena kuin 
se on muutettuna 16. kesäkuuta 1994 annetulla lailla (Stb. N:o 628/1994), matkaviestin-
asetuksella (GSM) {Besluit mobiele telecommunicatie GSM, Stb. N:o 629/1994) sekä 
liikenne-, viestintä- ja vesirakennusministeriön vuonna 1995 antamalla ilmoituksella. 
ERMESille on varattu 169,4-169,8 MHz:n taajuuskaista ja erityisesti seuraavat kanavat: 
169,450 MHz, 169,550 MHz ja 169,750 MHz. Koko taajuuskaistan käyttöönotto riippuu 
markkinoilla vallitsevan kysynnän kehityksestä, eikä asiasta ilmeisesti ole tehty 
suunnitelmia. 
43 
Tähän asti Alankomaissa on myönnetty kaksi ERMES-toimilupaa (KPN Telecomille ja 
CallMaxille kummallekin yksi kanava), ja kolmas operaattori on osoittanut 
kiinnostuksensa jäljellä olevaan kanavaan. Virallista toimilupahakemusta ei kuitenkaan 
ole vielä toimitettu. Käytössä on myös viisi PCSAG-standardiin perustuvaa analogista 
järjestelmää, jotka toimivat VHF- ja UHF-kanavilla ja joista aiotaan luopua noin 
kymmenen vuoden kuluessa. 
Itävalta 
ERMES-toiminnan aloittaminen mahdollistettiin 5. heinäkuuta 1996 annetulla 
asetuksella BGBl N:o 313/1996. ERMESille on varattu seuraavat kanavat: 169,450 MHz 
ja 169,600 MHz valtakunnallisesti, 169,550 MHz muualla kuin maan eteläosissa ja 
169,700 MHz pelkästään maan eteläosissa. 
Itävallassa ei ole yhtään ERMES-operaattoria, eikä ERMES-toimilupien myöntäminen 
ole odotettavissa. Järjestelmällä ei katsota olevan lainkaan kaupallista kysyntää, koska 
käytössä on jo kolme valtakunnallista henkilöhakujärjestelmää. Käytössä on kolme 
analogista henkilöhakujärjestelmää sekä useita yksityisiä ja turvallisuustarkoituksiin 
käytettyjä verkkoja, jotka toimivat direktiivissä ERMESille varatulla taajuuskaistalla 
(169,425 MHz, 169,450 MHz, 169,475 MHz, 169,500 MHz, 169,525 MHz, 169,550 
MHz, 169,575 MHz ja 169,600 MHz). 
Portugali 
Instituto des Comunicaçoes de Portugal varasi 3. helmikuuta 1994 annetun asetuksen 
283/89 mukaisen toimivaltansa perusteella 169,4125-169,8125 MHz:n kaistan ERMESin 
käyttöön. 
Vuoden 1998 alussa määritettiin ERMESin käyttöön kyseisen kaistan seitsemän kanavaa 
ja käynnistettiin lupamenettely, jossa luvat oli tarkoitus myöntää niiden ensimmäisille 
hakijoille. Tähän mennessä yhtään ERMES-toimilupaa ei kuitenkaan ole haettu. Osa 
ERMESille varatun kaistan taajuuksista on edelleen analogiseen tekniikkaan perustuvien 
yksityisten radioliikennejärjestelmien käytössä, ja vaikuttaa siltä, ettei taajuuksien 
vapauttamisesta ole suunnitelmia. 
Portugalissa on neljä valtakunnallista analogista verkkoa ja kaksi alueellista verkkoa 
(Madeiralla ja Azoreilla), jotka perustuvat POCSAG-standardiin ja jotka toimivat eri 
taajuuksilla (164,925 MHz, 167,200 MHz, 167,325 MHz, 167,375 MHz ja 168,950 
MHz). Kolmella valtakunnallisella analogisella verkolla on myös lupa käyttää FLEX-
standardia. Niitä koskevien toimilupien voimassaolo päättyy vuonna 2007. 
Suomi 
Telehallintokeskus myönsi ensimmäiset taajuudet elokuussa 1991. Telehallintokeskuksen 
joulukuussa 1993 tekemällä päätöksellä direktiivi saatetaan virallisesti osaksi Suomen 
lainsäädäntöä, ja siinä viitataan uusien taajuuskaistojen myöntämiseen kaupallisen 
kysynnän mukaisesti. 
44 
Ainoastaan kanava 11 on tällä hetkellä käytössä (Sonera), ja sitä pidetään kysynnän 
perusteella riittävänä. Koko 169,4-169,8 MHz:n taajuusalueen varaamisesta ei ole tällä 
hetkellä suunnitelmia kysynnän puutteen vuoksi. Käytössä on tällä hetkellä yksi ERMES-
verkko, eikä kysyntä näytä antavan perusteita uusien verkkojen käyttöönottoon. Uusien 
ERMES-kanavien myöntämisen ei kuitenkaan odoteta tuottavan vaikeuksia, mikäli niitä 
tarvitaan. 
Toisaalta Suomessa on 440 analogista erillisradioverkkoa (pääasiassa vain 
matkaviestimiä varten), jotka toimivat direktiivin mukaan ERMESille varatulla 
taajuuskaistalla. Niitä oletetaan käytettävän vielä 5-10 vuoden ajan. 
Ruotsi 
Direktiivi on pantu täytäntöön julkaisemalla kansallinen taajuusjakotaulukko ja tekemällä 
tämän jälkeen toimilupia koskevia päätöksiä. 
Ruotsissa on myönnetty kaksi ERMES-toimilupaa, ja ERMESille on varattu tämän 
mukaisesti 169,425-170,0375 MHz:n taajuusalueella olevat kanavat. Tarkkoja 
kanavatietoja ei kuitenkaan ole annettu, eikä palveluja ole vielä käynnistetty. Direktiivillä 
ERMESille varatulla taajuuskaistalla on analogisia verkkoja, myös valtakunnallisia. 
Kyseisen taajuuden siirtämistä ERMESille ei ole suunniteltu, koska ERMESillä vaikuttaa 
olevan vähän kysyntää. 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Direktiivin täytäntöönpanoa varten ei ole säädetty lakeja, koska nykyisen lainsäädännön 
katsotaan riittävän ERMES-palvelujen tarjoamisen kannalta. Tämä tekniikka ja tuki­
asemien toimiluvat kuuluvat langattomasta viestinnästä annetun lain {Wireless 
Telegraphy Act, 1949) piiriin. ERMES-henkilöhakulaitteille on myönnetty toimilupia 
koskeva poikkeuslupa langattomista viestintälaitteista annetun asetuksen {Wireless 
Telegraphy Apparatus (Receivers) (Exemption) Regulation, 1989) perusteella. ERMES-
verkot kuuluvat voimassa olevan televiestintälain piiriin {Telecommunications Act, 
1984). 
ERMES käyttää 169,4125-169,8125 MHz:n taajuuskaistaa. Toimilupia on myönnetty 
yksi, ja neljän uuden luvan myöntämistä harkitaan. Kullekin operaattorille on myönnetty 
yksi kanava. Loput kanavat pidetään varalla henkilöhakumarkkinoiden tulevaa 
laajentumista varten, mutta suunnitelmia ei ole laadittu tähän mennessä, eikä kysynnän 
uskota riittävän uusien toimilupien myöntämiseen. 
Käytössä on myös seitsemän analogista POCSAG-henkilöhakujärjestelmää (neljä 
valtakunnallista toimilupaa sekä kolme maantieteellisesti rajoitettua toimilupaa), joissa 
käytetään eri taajuutta. Paraikaa toteutettavalla tutkimuksella pyritään arvioimaan 
henkilöhakupalvelujen kasvu kymmenen seuraavan vuoden aikana, jotta voidaan laatia 
taaj uusalueen j akamista koskevat strategiaehdotukset. 
45 
TAULUKKO3 
ERMESILLE VARATUT TAAJUUDET (MAALISKUU 1998) 
Jäsenvaltio 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 
Espanja Myönnetyt toimiluvat 
ei yhtään 
- TeleDanmark 
- Infocall 
- DeTeMobileNet GmbH 
- InfoCom GmbH 
- Miniruf GmbH 
-OTE 
ei yhtään Kansallisessa taajuus-
suunnitelmassa jaetut taajuudet 
kaista varattu; direktiivissä 
tarkoitetuilla neljällä kanavalla 
ensisijainen asema 
kaista varattu; direktiivissä 
tarkoitetuilla neljällä kanavalla 
ensisijainen asema 
kaista varattu 
(169,40-169,80 MHz) 
direktiivissä tarkoitetuilla neljällä 
kanavalla ensisijainen asema 
kaista varattu; direktiivissä 
tarkoitetuilla neljällä kanavalla 
ensisijainen asema Varatut kanavat* 
ei yhtään 
- 169,7 MHz 
- 169.75 MHz 
- 5 
-4 
-4 
ei tietoja 
ei yhtään Onko koko kaistan 
käyttöönottoa 
koskevat 
suunnitelmat 
ilmoitettu komissiolle 
ei 
ei 
ei 
ei 
ei Käytössä olevat 
analogiset 
järjestelmät 
3 (POCSAG) 
1 (POCSAG) 
3 (POCSAG, 
FLEX) 
1 (POCSAG) 
3 valta­
kunnallista, 
35 paikallista ERMESille 
varattu 
analogisissa 
järjestelmissä 
käytetty kaista 
ei ole 
ei ole 
ei ole 
ei ole 
ei ole 
Lähteet: kansallisten sääntehriranomaisten komissiolle toimittamat tiedot. 
Tiety(i)lle operaattor(e)ille varattu kanava (varatut kanavat) on mainittu, jos tiedot ovat olleet käytettävissä. 
46 
Jäsenvaltio 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Itävalta Myönnetyt toimiluvat 
-TDR 
-FTMR 
- Infomobile 
ei yhtään 
-TIM 
ei tietoja 
- KPN Telecom 
- CallMax 
ei yhtään Kansallisessa taajuus-
suunnitelmassa jaetut taajuudet 
kaista varattu 
kaista varattu; neljällä kanavalla 
ensisijainen asema 
kaista varattu; direktiivissä 
tarkoitetuilla neljällä kanavalla 
ensisijainen asema 
kaista varattu 
kaista varattu; kolmella kanavalla 
ensisijainen asema 
kaista varattu; neljällä kanavalla 
ensisijainen asema Varatut kanavat* 
- 169,475 MHz 
169,725 MHz 
169.750 MHz 
-169,550 MHz 
169,575MHz 
- 169,625 MHz 
169,650 MHz 
ei yhtään 
- 169,6 MHz 
ei tietoja 
- 169,750 
- 169,550 
ei yhtään Onko koko kaistan 
käyttöönottoa 
koskevat 
suunnitelmat 
ilmoitettu komissiolle 
ei 
ei 
ei 
ei 
ei 
ei ! Käytössä olevat 
analogiset 
järjestelmät 
ei tietoja 
1 (POCSAG) 
2 
ei tietoja 
5 (POCSAG ) 
3 (POCSAG) ja 
yksityisiä/turvalli­
suus verkkoja ERMESille 
varattu 
analogisissa 
järjestelmissä 
käytetty kaista 
ei ole 
ei ole 
ei ole 
ei tietoja 
ei ole 
on 
47 
Jäsenvaltio 
Portugali 
Suomi 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskun 
ta Myönnetyt toimiluvat 
ei yhtään 
-Sonera 
- Telia 
- Tele Danmark 
- PageNet(UK) Ltd 
- Page One Communications 
Ltd 
- Vodapage Ltd 
BT Mobile Ltd Kansallisessa taajuus-
suunnitelmassa jaetut taajuudet 
kaista varattu ja 7 kanavaa 
määritelty 
kaista varattu; kolmella kanavalla 
ensisijainen asema 
kaista varattu; neljällä kanavalla 
ensisijainen asema 
kaista varattu 
(169,425-169,800 MHz) Varatut kanavat* 
ei yhtään 
- 169,675 MHz 
- 169,650 MHz 
- 169,725 MHz 
169,425-169,800 
MHz (yhteensä) Onko koko kaistan 
käyttöönottoa 
koskevat 
suunnitelmat 
ilmoitettu komissiolle 
ei 
ei 
ei 
ei Käytössä olevat 
analogiset 
järjestelmät 
4 (POCSAG), 
joista E voi 
käyttää myös 
FLEX-standardia 
440 pientä PMR-
verkkoa 
(pääasiassa vain 
matkaviestimiä 
varten) 
yksi 
valtakunnallinen 
henkilöhaku-
verkko 
8 (POCSAG), 
joista 5 valta­
kunnallista ERMESiUe 
varattu 
analogisissa 
järjestelmissä 
käytetty kaista 
Osa ERMESille 
varatusta kaistasta 
on yhä yksityisten 
radioliikenne­
järjestelmien 
käytössä 
on 
on 
ei ole 
48 
LIITE 3 
NEUVOSTON DIREKTIIVI 91/287/ETY: KANSALLINEN SÄÄNTELY 
Belgia 
DECT-tekniikan käyttö mahdollistettiin 8. tammikuuta 1992 annetulla kuninkaallisella 
asetuksella. Taajuuskaista 1880-1900 MHz on varattu ensisijaisesti DECT:n käyttöön. 
Vaikuttaa kuitenkin siltä, että nykyiset puolustuskäyttöön tarkoitetut radiolinkit 
aiheuttavat käytännön ongelmia taajuusalueen vapauttamisessa. 
Belgiassa ei ole tällä hetkellä DECT-operaattoreita. DECT-järjestelmiä käytetään 
pääasiassa vain johdottomissa puhelimissa ja PBX-vaihteisiin liittyvissä langattomissa 
sovelluksissa, joille ei tarvita toimilupaa. Toimilupien myöntämistä langattomille 
tilaajayhteyssovelluksille (WLL) harkitaan. Eri taajuuskaistalla (410-430 MHz) on 
käytössä kolme yleistä analogista radioverkkoa (PAMR, Public Access Mobile Radio). 
Tanska 
Direktiivi pantiin täytäntöön 22. huhtikuuta 1992 annetulla radioviestintälailla. Koko 
1880-1900 MHz:n taajuuskaista on varattu ensisijaisesti DECT:lle. 
DECT:n käyttö vapautettiin kokonaan vuonna 1996, eikä siihen tarvita toimilupaa (se 
sisältyy yleiseen luokkakohtaiseen toimilupaan). DECT-toimilupia ei ole myönnetty eikä 
kysyntää katsota riittäväksi uusia operaattoreita varten. Käytössä ei ole analogisia 
järjestelmiä. 
Saksa 
DECT:n käyttö mahdollistettiin 3. heinäkuuta 1989 hyväksytyllä telelaitelailla (Gesetz 
ûber Fernmeldeanlagen (FAG) in der Fassung der Bekanntmachung, BGBl. I S. 1455). 
1880-1900 MHz:n taajuuskaista on varattu kokonaan yksinomaan DECT:lle. DECT:n 
käyttöön langattomissa tilaajayhteyksissä (WLL) vaaditaan toimilupa, ja tähän mennessä 
on myönnetty seitsemän toimilupaa koekäyttöä varten. 
Kreikka 
Direktiivi siirrettiin Kreikan lainsäädäntöön liikenneministeriön julkaisemalla 
kansallisella taajuusjakotaulukolla, joka tarkastettiin vuonna 1994 (FEK 157/B/1994). 
Sen mukaan 1880-1900 MHz:n taajuuskaista on varattu kokonaan DECT:n käyttöön, ja 
DECT:llä on ensisijainen asema tällä taajuuskaistalla. Kreikkalaisella operaattorilla 
OTE:lla on lain 2246/1994 mukaan myönnetyn erityistoimiluvan perusteella vuonna 
1995 oikeus tarjota valtakunnallisia DECT-palveluja DECT-järjestelmälle varattuun 
49 
taajuuskaistaan kuuluvalla taajuudella. Järjestelmä ei kuitenkaan ole vielä käytössä, eikä 
kysyntää katsota olevan riittävästi uusien toimilupien myöntämiseksi. Käytössä ei ole 
analogisia järjestelmiä. 
Espanja 
Direktiivi siirrettiin Espanjan lainsäädäntöön 29. joulukuuta 1989 annetulla määräyksellä 
{Cuadro Nacional de Atribuciones de Frecuencias, C.N.A.F.) ja siihen myöhemmin 
tehdyillä muutoksilla. 1880-1900 MHz:n taajuuskaista on varattu kokonaan DECT:n 
käyttöön, ja DECT:llä on ensisijainen asema tällä taajuuskaistalla. 
Tällä hetkellä Espanjassa ei ole yleistä DECT-operaattoria. DECT-järjestelmiä käytetään 
vain johdottomissa puhelimissa ja PBX-vaihteisiin liittyvissä langattomissa 
sovelluksissa, joihin ei tarvita toimilupaa. Käytössä ei ole analogisia järjestelmiä. 
Ranska 
Direktiivi on saatettu osaksi Ranskan lainsäädäntöä säädöksellä, joka sisältää kansallisen 
taajuusjakotaulukon huomautuksen F075. DECT-laitteiden käyttöönottoa ja yksityistä 
käyttöä koskeva asetus annettiin 13. toukokuuta 1995. Koko taajuuskaista on varattu 
DECT:lle, ja sillä on tällä taajuuskaistalla ensisijainen asema. Samaa taajuuskaistaa 
käyttävät puolustusvoimien telejärjestelmät aiheuttavat kuitenkin edelleen joitakin 
ongelmia. 
Ranskassa on myönnetty tähän mennessä kaksi toimilupaa: CEGETELille (jonka 
järjestelmä kattaa Saint-Maurice-des-Fossésin, Nizzan ja La Défensen alueen) sekä 
ADP:lle (Pariisi). Käytössä ei ole analogisia järjestelmiä edellä mainittuja puolustus­
voimien järjestelmiä lukuun ottamatta. Paraikaa harkitaan DECT:n käyttöä 
liityntätekniikkana (WLL) sekä tätä koskevien toimilupien myöntämistä. 
Irlanti 
Direktiivi siirrettiin Irlannin lainsäädäntöön säädöksellä European Communities / Digital 
European cordless telecommunications / DECT Regulations 1994 (asetus N:o 168, 
1.7.1994), jonka mukaan 1880-1900 MHz:n taajuuskaista on varattu kokonaan 
yksinomaan DECT:n käyttöön. DECT:llä on ensisijainen asema tällä taajuuskaistalla. 
Irlannissa ei ole DECT Telepoint -palvelujen eikä langattomien tilaajayhteyksien 
operaattoria. 
Italia 
DECT:tä koskeva sääntelyjärjestelmä perustettiin 18. maaliskuuta 1994 annetulla 
asetuksella, jolla varattiin koko taajuuskaista DECT:n käyttöön. DECT:llä on ensisijainen 
asema tällä taajuuskaistalla. 
50 
Yksi DECT-toimilupa on myönnetty asemansa vakiinnuttaneelle operaattorille Telecom 
Italialle joulukuussa 1997, ja se on aloittanut toimintansa 28 kaupungissa. Kysntää 
näyttää olevan riittävästi uusien toimilupien myöntämiseksi. 
Luxemburg 
DECT:tä koskeva sääntelyjärjestelmä perustettiin 30. syyskuuta 1991 annetulla 
hallinnollisella päätöksellä {Administration des Postes et des Télécommunications -
elimen johtajan päätös), jolla varattiin koko taajuuskaista DECTMle. DECT:llä on 
ensisijainen asema tällä taajuuskaistalla. 
Alankomaat 
Direktiivi siirrettiin Alankomaiden lainsäädäntöön vuoden 1988 televiestintälailla (WTV 
Wet of de Telecommunicatievoorzieningen, Stb. N:o 552/1988) sekä 
sekundaarilainsäädännöllä (ministeriön päätös 13. tammikuuta 1992). Koko taajuuskaista 
on varattu yksinomaan DECT:lle, jolla on ensisijainen asema tällä taajuuskaistalla. 
DECT:n käyttöön ei vaadita toimilupia, eikä nykyisten operaattoreiden määrää on 
ilmoitettu. Käytössä ei ole analogisia järjestelmiä. 
Itävalta 
DECT-tekniikan käyttö mahdollistettiin asetuksella BGBl N:o 313/1996, joka annettiin 
5. heinäkuuta 1996. Koko 1880-1900 MHz:n taajuuskaista on varattu DECT:lle, jolla on 
ensisijainen asema tällä taajuuskaistalla. Itävallassa ei ole myönnetty yhtään DECT-
toimilupaa, eikä käytössä ole analogisia järjestelmiä. DECT-SLT-sovellukseen vaaditaan 
toimilupa. Liityntäsovelluksia (WLL) koskevia DECT-toimilupia ei ole myönnetty. 
Portugali 
Instituto des Comunicaçôes de Portugal varasi lain 238/89 mukaisen toimivaltansa 
perusteella 1880-1900 MHz:n taajuuskaistan kokonaan DECT-järjestelmille. Toistaiseksi 
DECT-toimilupia ei ole myönnetty, ja erilaisille DECT-sovelluksille myönnettävien 
valtuutuksien yhteydessä sovellettavia menettelyjä harkitaan edelleen. Näin ollen 
Portugalin viranomaiset ovat julkaisseet kiinnostuksenilmaisupyynnön, jonka perusteella 
olisi helpompi arvioida tosiasiallista kysyntää markkinoilla ja luoda toimilupamenettelyt. 
Käytössä on useita hyväksyttyjä sisätiloissa käytettäviä johdottomia puhelinjärjestelmiä, 
jotka perustuvat CT-1 -, CT-2 -ja CT-0 -standardiin ja toimivat eri taajuuskaistoilla. 
Suomi 
Direktiivi on pantu täytäntöön telehallintokeskuksen päätöksillä, jotka annettiin 25. 
elokuuta 1993 ja 30. joulukuuta 1993. Koko 1880-1900 MHz:n taajuuskaista on varattu 
DECT:lle, ja sillä on ensisijainen asema tällä taajuuskaistalla. 
51 
DECT-taajuuskaistalla on tällä hetkellä useita digitaalisia kiinteitä yhteyksiä (point-to-
point), ja niistä aiotaan luopua 30. kesäkuuta 1998 mennessä. DECT-toimintaan ei tarvita 
toimilupaa, ja nykyisten operaattoreiden määrää ei ole ilmoitettu. 
Ruotsi 
Direktiivi on pantu täytäntöön julkaisemalla kansallinen taajuusjakotaulukko sekä 
tekemällä toimilupapäätöksiä. DECT:llä on ensisijainen asema 1880-1900 MHz:n 
taajuuskaistalla, jota ei käytetä muihin tarkoituksiin. DECT-laitteille ei vaadita 
radiolaitteita koskevaa lupaa. 
DECT:n käyttö yleisenä matkaviestinverkkona ei välttämättä edellytä toimilupaa 
toiminnan laajuudesta riippuen. Toistaiseksi toimilupia ei ole haettu. 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei ole säädetty lakeja direktiivin 91/287/ETY 
täytäntöönpanoa varten, koska nykyisen lainsäädännön katsotaan riittävän DECT-
palvelujen tarjoamiseen. Tämä tekniikka, DECT-tukiasemat sekä DECT-päätelaitteet 
eivät tarvitse toimilupia langattomista viestintälaitteista vuonna 1949 annetun asetuksen 
{Wireless Telegraphy Apparatus (Cordless Telephone Apparatus) (Exemption) 
Regulation, 1996) perusteella. DECT-televerkko kuuluu voimassa olevan 
televiestintälain piiriin {Telecommunications Act, 1984). Johdottomissa järjestelmissä 
käytettäville DECT-laitteille vaaditaan voimassa oleva todistus, joka kattaa sekä 
sähkömagneettista yhteensopivuutta, radioteknisiä ominaisuuksia että yleiseen 
televerkkoon liittämistä koskevat vaatimukset. 
Taajuuskaista 1880-1900 MHz on ollut DECT:n käytettävissä 1990-luvun alusta alkaen, 
ja DECT:llä on ensisijainen asema tällä taajuuskaistalla. 
DECT-palvelujen tarjoaminen edellyttää radioviestintäviraston myöntämää langattomasta 
viestinnästä annetun lain {Wireless Telegraphy Act) mukaista toimilupaa. 
Televiestintälain {Telecommunications Act) mukainen yleinen luokkakohtainen toimilupa 
kattaa verkot. Tällä hetkellä ei ole myönnetty DECT-toimilupia, mutta äskettäin käyttöön 
otettu yleisiä langattomia puhelimia (PACT) koskeva toimilupa voi muuttaa tilannetta. 
Käytössä on analogisia johdottomia järjestelmiä, joissa käytetään kahdeksaa 1,7/47 
MHz:n ja kahdeksaa 31/39 MHz:n kanavaa (CT-0) sekä digitaalisia järjestelmiä, joissa 
käytetään 40:ää kanavaa alueella 854,1-868,1 MHz (CT-2). Analogisista 1,7/47 MHz:n 
kanavista luovutaan vähitellen. 
52 

ISSN 1024-4492 
KOM(98) 559 lopullinen 
A-ÖJLTTL JVX JVJ J\ M. 
FI 15 06 16 10 
Luettelonumero : CB-CO-98-566-FI-C 
ISBN 92-78-39634-6 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg