Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto: Kuluttajapolitiikan ensisijaiset toimet 1996 1998"

(96/C 337/09)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon asiakirjan "Komission tiedonanto: Kuluttajapolitiikan ensisijaiset toimet 1996 1998" KOM(95) 519 lopull.,

ottaa huomioon 17. tammikuuta 1996 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan neljännen kohdan mukaisesti tekemänsä päätöksen antaa lausunto tästä aiheesta ja antaa sen valmistelu valiokunta 7:n "Kansalaisten Eurooppa Tutkimus Kulttuuri Nuoriso ja kuluttajat" tehtäväksi,

ottaa huomioon lausuntoluonnoksen CdR 5/96 fin, jonka valiokunta 7 hyväksyi 27 helmikuuta 1996 (esittelijät: Barbro Sundback ja Kent Johansson),

hyväksyi 13. täysistunnossaan 12. ja 13. kesäkuuta 1996 (kesäkuun 13. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1. Johdanto

1.1. Taustaa

1.1.1. Alueiden komitea antaa omasta aloitteestaan lausunnon ensisijaisista kuluttajapoliittisista toimista vuosille 1996 1998. Alueiden komitea laatii lausuntonsa siksi, että kyseessä ovat erityiset alueelliset ja paikalliset edut. Kokemuksemme mukaan kuluttajapolitiikasta tulee tehokkainta, mikäli se on läheisessä yhteydessä alueellisiin ja paikallisiin poliittisiin elimiin. Edelleen komission ehdotus ottaa erityisesti esiin kysymyksen "kuluttajien edun suojaamisesta välttämättömien yleishyödyllisten palvelujen tarjonnassa". Nämä palvelut toimivat usein alueellisella tai paikallisella tasolla. Työssämme olemme myös kiitollisina tutustuneet komission taustamateriaaliin ja täydentävään tietoon. Nämä kontaktit ovat olleet arvokkaita, koska kuluttajansuojan parannus vaikuttaa huomattavasti kansalaisten unionia kohtaan tuntemaan luottamukseen yleensä, ja katsomme sen olevan yksi sisämarkkinoiden toteuttamisen edellytyksistä.

1.1.2. Alueiden komitea huomioi, että Euroopan unionin kuluttajapolitiikan oikeusperusta on etenkin Maastrichtin sopimuksen 129 a artiklassa. Euroopan yhtenäisasiakirjan 100 a artikla oli aikaisemmin pohjana kuluttajapoliittisille toimille. Maastrichtin sopimus edellyttää, että yhteisö myötävaikuttaa voimakkaasti kuluttajansuojan parantumiseen. Katsomme kuitenkin, että 129 a artiklaa tulee vahvistaa ja selventää kuluttajien oikeuksien voimistamiseksi ja että kuluttajapolitiikka vahvistetaan itsenäiseksi politiikan alueeksi. Olemme komission kanssa yhtä mieltä siitä, että tämä määräys velvoittaa yhteisön ottamaan käsiteltäväkseen myös muita kuin sisämarkkinoita koskevia kuluttajakysymyksiä.

1.1.3. Alueiden komitea haluaa painottaa markkinoiden yhteisten pelisääntöjen arvoa. On merkittävää unionin kaikkien kansalaisten kannalta, että yhteisö ryhtyy toimiin, jotka tukevat ja täydentävät jäsenmaiden harjoittamaa politiikkaa kuluttajien terveyden, turvallisuuden ja taloudellisten etujen suojelemiseksi sekä mahdollisimman perusteellisen tiedon jakamiseksi kuluttajille.

1.1.4. Alueiden komitea on tietoinen siitä, että komission on mahdoton ottaa liian suurta vastuuta kuluttajapolitiikasta. Haluamme nähdä ensisijaiset toimet selvinä ilmauksina suunnasta, jonka komissio haluaa antaa kuluttajapolitiikalle ja toteamme, että kyseiset toimet seuraavat aikaisempia ohjelmia, mutta myös uusia tärkeitä alueita otetaan mukaan. Olemme sitä mieltä, että kuluttajapolitiikalla on hyvät mahdollisuudet syventyä ja kehittyä tulevien vuosien aikana. Tämä voi auttaa vähentämään levottomuutta, jota monet kuluttajat tuntevat sisämarkkinoiden kehityksestä sekä vahvistamaan heidän uskoaan yhteisöön kaiken kaikkiaan.

1.2. Suuntaus

1.2.1. Viime vuosikymmenet ovat merkinneet suuria muutoksia useimmille yhteisön kuluttajille mm. sisämarkkinoiden kehitysaskelten ja yhä jatkuvan ulkomaankaupan laajenemisen takia. Tavaravalikoima on moninkertaistunut, ja markkinoista on yhä vaikeampi saada yleiskäsitystä. Markkinointi on tehostunut; ja tietoa ja mainoksia jaetaan entistä enemmän. Tuotannon, jakelun ja vähittäiskaupan keskittyminen ja yhdentyminen on kasvattanut kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan välistä kuilua.

1.2.2. Yksityinen kuluttaja tarvitsee monissa tilanteissa tukea voidakseen vaatia oikeuksiaan ja suojaa sopimatonta liiketapaa vastaan. Tämä tuki ja suoja ilmaistaan EU:n ensimmäisessä kuluttajapoliittisessa ohjelmassa 1975 seuraavalla tavalla:

oikeus terveyden ja turvallisuuden suojaan;

oikeus taloudellisten etujen suojaan;

oikeus valitukseen ja vahingonkorvaukseen;

oikeus tietoon ja koulutukseen;

oikeus olla edustettuna ja tulla kuulluksi kuluttaja-asioissa.

Näitä perusoikeuksia tulee täydentää seuraavilla:

oikeus laillisten oikeuksien suojaan;

kulutus- ja tuotantomallit, jotka vähentävät ympäristörasitusta ja edistävät kestävää kehitystä.

1.2.3. Kokemuksemme mukaan täytyy tehokkaan ja menestyksellisen kuluttajapolitiikan olla vuorovaikutusta sekä markkinaoikeuteen että siviilioikeuteen kuuluvan lainsäädännön ja hyvin toimivan järjestelmän välillä, jossa keskuksen, alue- ja paikallistason sekä kuluttajajärjestöjen ja elinkeinoelämän eri toimijat ovat yhteistyössä.

1.2.4. Pidämme hyvin tärkeänä, että suoritetaan arviointi, kuinka jo olevia yhteisiä sääntöjä noudatetaan jäsenmaissa. Emme voi ymmärtää että kuluttajien ja elinkeinoelämän välillä olisi suuria ristiriitoja kuluttaja-alalla. Vakavasti otettavat liikeyritykset arvostavat tietoisia ja kykeneviä kuluttajia, jotka asettavat tavaroita ja palveluja koskevia vaatimuksia ja huomauttavat virheellisyyksistä, ja että on olemassa selviä sääntöjä jotka takaavat tavaroiden ja palvelusten laadun sekä helpottavat riitojen ratkaisua ja rajat ylittävää kauppaa.

1.2.5. On monia syitä valvoa kuluttajien etuja unionin yleisellä tasolla. Kuluttajakysymykset koskevat kaikkien kansalaisten jokapäiväistä elämää. Käyttöön otettavien sääntöjen tulee määrätä kuluttajansuojan vähimmäistaso.

1.2.6. Komission ja kansallisten, alueellisten ja paikallisten toimielinten tulee tehdä aktiivista yhteistyötä kuluttaja-asioissa. Jäsenvaltioiden tulee myös olla yhteistyössä ja vaihtaa tietoja direktiivien ja määräysten täytäntöön panemiseksi ja niiden soveltamiseksi samansuuntaisiksi.

1.2.7. Kokemuksemme mukaan jonkin elimen on kannettava alueellista ja paikallista poliittista vastuuta siitä, että kaikilla yhteisön kansalaisilla on lähiyhteisössään saatavilla tukea ja apua kuluttajakysymyksissä. Tarvitaan dokumentoitua tiedotusta ja neuvontaa erilaisissa kuluttajakysymyksissä. Kuluttajatiedotuksen, kuten esim. etsinnän eri tietokannoista tai tiedonhankinnan paikallisen kuluttajajärjestön tai viranomaisen aineistoista, tulee olla maksutonta.

1.2.8. Paikallinen neuvonta jäsenmaissa lisää mahdollisuutta saada tietoja sisämarkkinoiden eri ongelmista. Kuluttaja voi maasta riippumatta saada neuvoja ja tukea tavaroiden ja palvelusten ostamiseen toisesta maasta. Tämä helpottaa yhteisten ratkaisujen löytämistä. Paikallisen neuvontaverkoston muodostamista tulee kannustaa. Kokemuksemme mukaan nämä alat ovat todella tärkeitä kaikille kuluttajille.

2. Yleistä

2.1. Alueiden komitea toteaa tyytyväisenä, että komissio on päättänyt antaa ehdotuksen, joka osoittaa, millainen suunta tulevaisuuden kuluttajapolitiikalle pitäisi antaa ja millaisia voimavaroja siihen käytetään. Ensisijaiset toimet käsittävät mm. toimia kuluttajansuojan lisäämiseksi yleishyödyllisten palveluiden, rahoituspalveluiden ja elintarviketurvallisuuden kohdalla sekä ympäristöalan kestävään kehitykseen johtavia kulutusmalleja edistäviä toimia. Kokemuksemme mukaan nämä alat ovat todella tärkeitä kaikille kuluttajille.

2.2. Kokemuksemme mukaan useilla komission ehdotuksessa ensisijaisiksi katsotuilla aloilla tarvitaan perustavaa ja yleistä kuluttajansuojaa. Alueiden komitean mielestä ehdotus ilmentää liian voimakasta luottamusta tiedon ja valistuksen tehoon. Tieto ja valistus suosii ensi kädessä hyvin koulutettuja ja tietoisia kuluttajia ja heidän etujärjestöjään.

2.3. Alueellisilla ja paikallisilla poliittisilla toimielimillä on vastuullaan erityisesti huonoimmassa sosiaalisessa asemassa olevien suojelu. Alueiden komitea suosittaa, että kuluttajapolitiikassa tulee ottaa huomioon sosiaaliset näkökulmat, esim. erityisen herkät ryhmät kuten lapset, nuoriso, siirtolaiset, vammaiset, taloudellisissa vaikeuksissa olevat jne.

2.4. Alueiden komitea katsoo, että lapset ja nuoret ovat suojelua edellyttävä kuluttajaryhmä. He joutuvat voimakkaan markkinoinnin kohteeksi erityisesti tv-mainosten taholta. Lasten ja nuorten kokemuksen puute ja heidän suuri alttiutensa joukkomainoksille tekee heistä houkuttelevan kohderyhmän. Toimiin lasten ja nuorten suojelemiseksi kuluttajina tulee ryhtyä lainsäädännön ja opetuksen keinoin.

2.5. Alueiden komitea haluaa osoittaa ilmeisen terveysriskin, jonka epätäydelliset tuoteselostukset muodostavat yliherkille ja allergikoille.

2.6. Alueiden komitea yhtyy siihen, että tietotekniikan oikean käytön pitäisi osaltaan vaikuttaa kuluttajapolitiikan positiiviseen kehitykseen. Helposti saatava ja puolueeton tieto antaa kuluttajille entistä suuremmat mahdollisuudet tehdä oikeita valintoja. Tietotekniikkaa hyväksi käyttäen kuluttajat voivat myös helpommin esittää valituksia yksityisistä tavaroista ja osoittaa epäkohtia markkinoilla.

2.7. Alueiden komitea haluaa korostaa, että tärkeä edellytys kuluttajien luottamuksen voittamisessa kansainvälisen kaupan puolelle on, että on mahdollisuuksia rajat ylittävien riitojen ratkaisemiseen.

2.8. Alueiden komitea muistuttaa että alue- ja paikallistuotteiden esiintyminen ei ole ristiriidassa tehokkaan kuluttajansuojan kanssa. Nämä tuotteet edustavat usein laatua ja vaihtelevuutta.

2.9. Alueiden komitea haluaa korostaa kuinka tärkeätä on käyttää hyväkseen kuluttajien sitoutumista sekä lisätä heidän vaikutusvaltaansa eri kysymyksissä. Kiinnostuneet kuluttajat ja kuluttajajärjestöt voivat mikäli niille järjestetään edellytyksiä olla kehityksen käyttövoimana kuluttajapolitiikan monilla aloilla. Jopa muilla etujärjestöillä kuten vammais-, eläkeläis-, ammatti- ja ympäristöjärjestöillä, on arvokkaita kokemuksia annettavanaan koko kuluttaja-alalta.

3. Erityistä

Alueiden komitea seuraa tässä jaksossa otsikoita, jotka komissio on antanut ehdotuksina ensisijaisiksi toimiksi.

3.1. "Kuluttajien valistamiseen ja heille tiedottamisen parantamiseen tähtäävät ponnistelut"

3.1.1. Hyvinkoulutetut ja kyvykkäät kuluttajat ovat edellytys sisämarkkinoiden toiminnalle. Panostuksen lisääminen koulutukseen on välttämätöntä. Perustiedot ja -taidot saatuaan kuluttajat voivat ottaa vastaan valistusta ja etsiä tarvitsemansa tiedon oikeiden valintojen tekemiseksi. Tietoiset ja kriittiset kuluttajat vaativat myös, että tiedotus on luotettavaa ja puolueetonta. Uskomme, että tiedotuksen täytyy olla helposti saatavilla ja lähellä kansalaista ja että täytyy luoda kanavat, joiden kautta kuluttajat voivat nopeasti huomauttaa epäkohdista markkinoilla. Mutta emme usko, että tiedotus ja valistus yksin voivat antaa kuluttajille tarpeeksi pitkälle kehittynyttä kuluttajansuojaa, vaan tarvitaan myös lainsäädäntöä.

3.1.2. Mitä tulee koulutukseen, haluamme erityisesti kiinnittää huomiota kuluttajakysymysten koulutustarpeeseen peruskoulussa. Lapset ja nuoret joutuvat yhä voimaperäisemmän markkinoinnin kohteeksi. Sen vaikutuksesta selviämiseksi tarvitaan hyvät tiedot. Kuluttajakysymysten opettamisen päämäääränä tulee olla, että kaikki oppilaat koulun päättäessään osaavat: toimia taloudellisten voimavarojensa mukaan ja hoitaa päivittäistalouttaan, selvitä kaupallisista vaikutuksista joita heihin kohdistuu, arvioida oman kulutuksensa merkitys ympäristölle, olla tietoisia velvollisuuksistaan ja käyttää oikeuksiaan kuluttajina.

3.2. "Sen toimintaympäristön täydentäminen, tarkistaminen ja ajan tasalla pitäminen, jota tarvitaan takaamaan, että kuluttajien etu otetaan täysimääräisesti huomioon sisämarkkinoilla"

3.2.1. Alueiden komitea katsoo, että on välttämätöntä arvioida, kuinka jäsenvaltiot noudattavat yhteisön sääntöjä. Jäsenvaltioiden täytyy noudattaa säädettyjä direktiivejä ja määräyksiä ja valvoa niiden soveltamista. Elleivät jotkin maat täytä velvollisuuksiaan, sisämarkkinat eivät toimi.

3.2.2. Riitojen ratkaisumuotojen etsimisen täytyy jatkua. Kuluttajille on hyvin merkittävää, että valitukset ja riitojen ratkaisut tapahtuvat yksinkertaisemmin kuin nykyään. Komission tulee siksi toimia nopeiden ja halpojen menettelyjen aikaansaamiseksi kaikkiin jäsenvaltioihin. Komission tulee myös toimia kuluttajansuojaan vaikuttavien kielivaikeuksien ja kansallisten vaihteluiden poistamiseksi, sillä ne muodostavat esteen rajat ylittävälle kaupalle.

3.2.3. On tärkeätä parantaa EU:n kuluttajansuojaa kulutustavaroiden takuun suhteen. Toimien on tähdättävä sellaisen direktiivin aikaansaamiseen, joka ilmaisee, mitä ongelmia kansallisten lakien tulee säädellä ja millainen olisi sopiva kuluttajan vähimmäissuojan taso.

3.3. "Rahoituspalveluihin liittyvät kuluttajanäkökohdat"

3.3.1. Alueiden komitea yhtyy kuluttajajärjestöjen raportoimaan huoleen rahoituspalveluiden oston suhteen. Nykyään kuluttajan voi olla vaikea tuntea tarvitsemaansa luottamusta sisämarkkinoihin ostaakseen esimerkiksi rahoituspalveluita toisesta jäsenvaltioista. Tiedotus on riittämätöntä ja vertailukelvotonta, objektiivinen neuvonta puuttuu eikä etämyyntidirektiivi koske rahoituspalveluita. Alueiden komitea kannattaa komission ajatuksia valmistella erityinen rahoituspalveluja koskeva etämyyntidirektiivi.

3.3.2. Alueiden komitea katsoo, että olisi hyvin tärkeätä saada aikaan rahoituspalvelujen nykyistä paremmin toimivat sisämarkkinat kasvavan kilpailun avulla. Kilpailun lisääntyminen tällä alalla pienentäisi yksityisen kuluttajan kustannuksia. Mutta se vaatii sekä taitavaa että aktiivista kuluttajakuntaa ja selviä sääntöjä kuluttajia todella suosivan kilpailun synnyttämiseksi rahoitusmarkkinoille. On tärkeätä että heikkoja ryhmiä tuetaan esim. ylivelkaantumista vastaan.

3.3.3. Kuluttajien kannalta on hyvin edullista saada toimiva järjestelmä rajat ylittäville maksuille. Alueiden komitea tukee työn jatkumista ja ehdottaa, että komissio teettää lisätutkimuksia siitä, kuinka luottomarkkinat ja tällaiset rahoituspalvelut toimivat kuluttajien tarpeiden kannalta.

3.3.4. Haluamme erityisesti painottaa ylivelkaantuneiden talouksien ongelmia. Tässä yhteydessä on tärkeää, että kuluttajajärjestöt valistavat kuluttajia entistä paremmin tällaisista riskeistä.

3.3.5. Alueiden komitea katsoo, että suositusta elektronisista maksuista (maksukorteista, luottokorteista, elektronisista rahansiirroista yms.) noudatetaan huonosti ja siksi direktiivin muokkaamista tulee harkita. Kuluttajien tulee voida saada tietoa näiden maksujen käyttöehdoista ja -hinnasta ja siitä, kenen on vastuu, mikäli maksukortti joutuu vääriin käsiin tai jos ottoautomaatti ei toimi.

3.3.6. Alueiden komitea yhtyy komission mielipiteisiin siitä, että kuluttajanäkökulmat tulee ottaa mukaan yhtenäisvaluutan käyttöönottoa valmisteltaessa. Kuluttajien luottamus tähän menettelyyn on tärkeä edellytys sen onnistumiselle. Eri kuluttajajärjestöjen kokemuksia tulee käyttää hyväksi.

3.4. "Kuluttajien etujen suojaaminen välttämättömien yleishyödyllisten palveluiden tarjonnassa"

3.4.1. Alueiden komitea toteaa, että käsitettä "välttämättömät yleishyödylliset palvelut" ei määritellä lähemmin komission ehdotuksessa. Monissa jäsenvaltioissa on meneillään näiden palveluiden vapauttaminen sääntelyn poistamisen ja yksityistämisen kautta. Komissio on tukenut tätä työtä. Yhtäältä tämän työn ja toisaalta kuluttajien tasapuolisen palveluiden saantioikeuden välillä saattaa olla ristiriita näiden palveluiden kohdalla. Alueiden komitea haluaa siksi tässä yhteydessä esittää vaatimuksen että kuluttajapolitiikan aluepoliittiset ja sosiaaliset näkökulmat kuten palvelut haja-asutusalueilla ja syrjäseuduilla otetaan huomioon ja annetaan erityishuomio herkille ryhmille. Kuluttajien etujen huomioon ottaminen on lisäksi keskeinen teema alueiden komitean alavaliokunta 1:n tulevassa, julkisia palveluja tarjoavia yrityksiä käsittelevässä oma-aloitteisessa lausunnossa.

3.4.2. Kuluttajien valinnanvapauden lisääntyminen välttämättömien yleishyödyllisten palveluiden yhteydessä on mahdollinen ainoastaan, mikäli kuluttajat voivat muodostaa mielipiteen tarjottavien palveluiden hinnasta ja laadusta. Palveluiden tarjonnasta on tiedotettava. Kuluttajilla täytyy olla tietoja, jotta he voivat verrata eri vaihtoehtoja ja ratkaista, ovatko saaneet palveluilleen sellaista laatua josta ovat maksaneet tai johon heillä on oikeus.

3.4.3. Alueiden komitea katsoo, että välttämättömiä yleishyödyllisiä palveluita tulee koskea samojen kuluttajansuojaperiaatteiden kuin muitakin palveluita.

3.5. "Toimet, joiden avulla kuluttajat voivat hyötyä tietoyhteiskunnan tuomista mahdollisuuksista"

3.5.1. Tietotekniikan kehityksen pitäisi voida myötävaikuttaa kuluttajapolitiikan kehitykseen. Uusi tietoyhteiskunta tarjoaa tilaisuuksia, joilla voi olla hyvin tärkeä osuus sisämarkkinoiden saamisessa toimiviksi.

3.5.2. Alueiden komitea tukee ajatusta varmistaa pääsy tietoyhteiskuntaan ja panostaa erityisvoimavaroja koulutukseen. Jos nämä panostukset tehdään alueellisesti ja/tai paikallisesti, ne voivat myötävaikuttaa kuluttajien tietojen lisäämiseen monilla aloilla. Ne voivat myös lisätä kuluttajien mahdollisuuksia huomauttaa epäkohdista markkinoilla, mikä puolestaan voi johtaa siihen, että kuluttajien usko sisämarkkinoihin kasvaa.

3.5.3. Tietotekniikka antaa myös mahdollisuudet nopeaan ja yksinkertaiseen kokemusten vaihtoon eri jäsenvaltioiden kuluttajaviranomaisten, -laitosten ja -järjestöjen välillä sekä kuluttajia kiinnostavan tiedon keräämiseen. Alueiden komitea toivoo, että muodostetaan verkosto, joka helpottaa rajat ylittävää kauppaa koskevaa paikallista neuvontaa.

3.5.4. Alueiden komitea katsoo, että vahinkoilmoitusjärjestelmä (EHLASS, European Home and Leisure Accident Surveillance System) tulee saada vakituiselle perustalle EU:ssa. Kuluttajien kannalta on oleellista, että tuotteisiin liittyvistä onnettomuuksista jäsenvaltioisssa on saatavissa tietoja. Tämä lisää vaarallisten tavaroiden torjumismahdollisuuksia, mikä on yhteiskunnallis-taloudellisesta näkökulmasta hyvin tärkeätä. Se antaa myös pohjaa lainsäädännön valvontaan tuoteturvallisuusalalla ja tietojen vertailuun eri jäsenvaltioiden välillä. On tärkeätä, että järjestelmä käsittää kaikki maat niin, että vertailtavuus eri maiden tietojen välillä saavutetaan ja samantapaisiin toimiin voidaan ryhtyä, rikkomatta kuitenkaan tietosuojalakien säännöksiä.

3.6. "Toimet, joilla lisätään kuluttajien luottamusta elintarvikkeisiin"

3.6.1. Alueiden komitea painottaa sen seikan tärkeyttä, että kuluttajat luottavat elintarvikkeiden turvallisuuteen ja puhtauteen. Elintarviketurvallisuutta ja -puhtautta tulee selvästi korostaa tiedotuksessa ja markkinoinnissa. Turvalliset ja puhtaat elintarvikkeet ovat hyvin tärkeitä kansanterveyden kannalta. Sairauksia ehkäistään mm. hyvien ruokailutottumusten avulla. Elintarvikekysymysten täytyy saada nykyistä itsenäisempi asema yhteisössä. On myös tärkeätä nähdä yhteys maatalouspolitiikan ja elintarvikepolitiikan välillä. Kuluttajien vaikutusmahdollisuuksia tällä alueella tulee lisätä.

3.6.2. Alueiden komitea katsoo, että elintarvikkeiden lisäaineiden käyttö tulee minimoida. Lisäaineista voi saada allergisia oireita. Kaikki tunnetut allergeenit ja aineet, jotka voivat aiheuttaa terveysongelmia, tulee ilmoittaa etiketissä määrästä riippumatta.

3.6.3. Elintarvikkeiden käyttökelpoisuuden tulee kasvaa nykyistä tiukempien laatu- ja terveysvaatimusten seurauksena. Aikaisemmin säädettyjen, hormonien ja geenitekniikan käyttöä sekä elintarvikkeiden radioaktiivista säteilyttämistä koskevien sääntöjen noudattamista on parannettava sekä perustuotannossa että jalostusteollisuudessa.

3.6.4. Alueiden komitea ehdottaa, että kuluttajien vaatimukset saada täydelliset tuoteselosteet toteutetaan. Hyvät tuoteselosteet voivat säästää monet ihmiset kärsimyksiltä ja sairauksilta. Tajuamme, että tarvitaan melko paljon työtä sellaisten tuoteselosteiden kehittämiseksi, jotka ovat sekä ymmärrettäviä että luontevia. Tässä asiassa tulee ottaa huomioon kokemukset yhteisön piirissä tehtävästä laajasta standardointityöstä. Näemme itsestään selvänä elintarvikkeiden tuottajien kilpailuvalttina sen, että ne antavat täydellistä ja selkeätä tietoa tuotteensa koostumuksesta, tuotantotavasta, eläinsuojelusta, torjunta-aineiden käytöstä jne. Tuotteesta annettavalla hyvällä tiedotuksella helpotetaan myös elintarvikkeiden valvontaa niin että myös kuluttajajärjestöt yhdessä alue- ja paikallisviranomaisten kanssa voivat osallistua sellaiseen työhön.

3.6.5. Alueiden komitea arvostaa komission aikomusta laatia vihreä kirja elintarvikelainsäädännöstä.

3.7. "Käytännöllisen lähestymistavan edistäminen kestävään kulutukseen"

3.7.1. Alueiden komitea pitää hyvin myönteisenä sitä, että komissio on asettanut kulutuksen ja ympäristön keskinäissuhteet etusijalle. Kuluttajat ovat nykyään hyvin kiinnostuneita ympäristöstä, ja tätä tulee rohkaista.

3.7.2. Monet kulutuksen aiheuttamista ympäristöongelmista ovat pelottavia, kun koemme niiden pitkän aikavälin vaikutukset. Monet ovat vaikeasti ratkaistavissa. Toiset ovat täysin tarpeettomia. Ongelmien tiedostaminen on tärkeätä kulutustottumuksia muutettaessa. Yksi keino rohkaista nykyistä vähemmän ympäristöä rasittavia valmistusmenetelmiä, tuotteita ja samalla kulutustapoja on esim. onnistunut eurooppalainen tuotteiden merkintäjärjestelmä. Komission olisi varmistettava vastaavanlaisella määräyksellä, että kaikki tuotteiden sisältämät aineet mainitaan tuotteisiin kiinnitettävissä nimilapuissa.

3.7.3. Alueiden komitea on samaa mieltä siitä, että kuluttajien on nykyään vaikea tehdä ympäristön kannalta oikeita valintoja. Vain harvat tuotteet on varustettu ympäristömerkillä, tuotetiedotus on usein vajavaista tai puuttuu kokonaan. Markkinointi sisältää väitteitä, jotka eivät aina osoittaudu luotettaviksi. Tiedotuksen täytyy parantua, ja ympäristöneuvonnan tulee olla kaikkien kuluttajien ulottuvilla.

3.7.4. Edelleen alueiden komitea on sitä mieltä, että komission tulisi ryhtyä toimiin, jotka kannustavat sekä yksittäisiä kuluttajia että kuluttajajärjestöjä osallistumaan alueellisiin ja paikallisiin hankkeisiin, jotka tähtäävät ympäristörasituksen vähentämiseen.

3.7.5. Komissio toteaa, että jätekysymykset ovat tärkeitä. Alueiden komitea yhtyy komission toteamukseen, että jätekysymykset, kuten jo käyttöpaikalla tapahtuva lajittelu ja voimavarojen tuhlaus ovat tärkeitä kysymyksiä, joihin kuluttajien huomiota tulee erityisesti suunnata. Kuljetusala on toinen keskeinen ala. Toivomme, että ryhdyttäisiin toimiin ympäristörasituksen vähentämiseen tähtäävien paikallisten hankkeiden kannustamiseksi.

3.8. "Kuluttajien edustuksen vahvistaminen ja lisääminen"

3.8.1. Alueiden komitea arvostaa komission pyrkimystä tukea kuluttajien osallistumisen lisäämistä eri alojen työhön. Kuluttajien voimakas vaikuttaminen voi tärkeällä tavalla jouduttaa sisämarkkinoiden toimivuutta ja kehittymistä.

3.8.2. Alueiden komitea yhtyy komission pyrkimykseen vahvistaa kuluttajajärjestöjen asemaa. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että näitä järjestöjä tulee tukea ensisijaisesti alue- ja paikallistasolla. Kuluttajakysymykset ovat kansalaisten arkipäivää. Eräillä muilla järjestöillä on usein yhteiset edut kuluttajajärjestöjen kanssa. Lähiyhteisössä on luonnolliset edellytykset tällaisten järjestöjen väliselle yhteistoiminnalle. Uusi tietotekniikka voi myötävaikuttaa suhteiden helpottumiseen eri maiden kuluttajien yhteenliittymien välillä.

3.8.3. Alueiden komitean mielestä on tärkeätä, että kuluttajaviranomaiset ja -laitokset toimivat yhteistyössä kuluttajajärjestöjen kanssa. Toivomme, että komissio kannustaa viestintäverkon luomista kuluttajajärjestöjen, viranomaisten ja laitosten välille koko yhteisön alueella.

3.8.4. Kuluttajien vaikutus standardointiin on hyvin tärkeä. Käyttäjien vaatimukset täytyy varmistaa siten, että kuluttajille annetaan todellinen mahdollisuus osallistua standardointityöhön. Tämä vaatii taloudellisia voimavaroja ja kuluttajajärjestöjen kannustamista kehittämään standardisointityössä vaadittavaa pätevyyttä.

3.9. "Keski- ja Itä-Euroopan maiden auttaminen kuluttajapolitiikan kehittämisessä"

3.9.1. Alueiden komitea yhtyy komission pyrkimykseen tukea kehitystä Keski- ja Itä-Euroopassa. Alueiden komitea katsoo, että on tärkeätä ottaa huomioon kunkin yksittäisen maan olosuhteet, kulttuuri ja perinteet. Kokemus on osoittanut, että Keski- ja Itä-Euroopan kanssa tehtävä yhteistyö, jonka lähtökohtana on alue- ja paikallistaso, on usein hyvin menestyksellistä. Tärkeä tukimuoto voi olla yhteistyö ja kokemusten vaihto alueellisten ja paikallisten järjestöjen sekä viranomaisten ja kuluttajaneuvoston välillä.

3.9.2. Alueiden komitea katsoo, että näiden maiden valmisteluihin Euroopan unioniin liittymiseksi täytyy sisältyä sellaisen kuluttajalainsäädännön laatiminen, joka antaa selkeät pelisäännöt markkinataloudelle.

3.10. "Kuluttajapoliittiset näkökohdat kolmannen maailman valtioissa"

3.10.1. Alueiden komitea yhtyy komission toteamukseen, että kuluttajakysymykset ovat hyvin merkityksellisiä kehitysmaissa.

3.10.2. Haluamme erityisesti viitata näiden maiden lasten ja nuorten tilanteeseen. He ovat suuressa määrin "kaupan uhreja" ja tarvitsevat vahvaa kuluttajansuojaa.

3.10.3. Kehitysmaiden lapsia käytetään hyväksi, paitsi kuluttajina myös työvoimana. Komission tulee harkita mahdollisuutta, että kehitysmaista tuotavia tavaroita varten kehitettäisiin merkintä, jonka mukaan tavaraa ei ole tuotettu lapsityövoimaa käyttäen.

4. Päätelmät

4.1. Tarvitaan kuluttajien perussuoja lainsäädännön muodossa sekä jatkuva seuranta, että sitä sovelletaan samantapaisesti kaikissa jäsenmaissa. Kuluttajansuojaa tulee täydentää tiedotuksella ja valistuksella, jonka tulee olla kansalaisten saatavilla heidän lähiyhteisössään. Kuluttajakysymysten opetuksen tulee olla pakollista peruskoulussa. Kokemuksemme mukaan kuluttajapolitiikasta tulee tehokkainta, jos se on kytkeytynyt alueellisiin ja paikallisiin poliittisiin toimielimiin.

4.2. Kuluttajien voimakkaalla vaikuttamisella saattaa olla tärkeä jouduttava merkitys sisämarkkinoiden toimivuuden ja kehittymisen kannalta. Kuluttajien ja elinkeinoelämän etujen välillä kuluttaja-alalla ei ole ristiriitoja. Vakavasti otettavat liikeyritykset näkevät tietoiset kuluttajat voimavarana.

4.3. Menestyksellinen kuluttajapolitiikka edellyttää toimivaa yhteispeliä toimijoiden kesken unionin tasolla, kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla, olipa kyse viranomaisista, järjestöistä tai elinkeinoelämästä.

4.4. Kannatamme periaatteita työn jatkamisesta niillä aloilla, jotka komissio on päättänyt ensisijaistaa.

4.5. On erityisen tärkeää, että ryhdytään toimenpiteisiin kuluttajien luottamuksen parantamiseksi elintarvikkeiden turvallisuuteen ja puhtauteen.

4.6. On erityisen tärkeää, että ryhdytään toimiin lasten ja nuorten suojelemiseksi kuluttajina.

4.7. Uusien jäsenmaiden valmisteluihin tulee sisältyä aktiivinen työ sellaisen kuluttajalainsäädännön aikaansaamiseksi, joka antaa selkeät pelisäännöt markkinataloudelle.

4.8. AK pitää myönteisenä, että se on voinut osallistua näin aikaisessa vaiheessa menettelyyn, joka johtaa suuntaviivojen vetämiseen tulevaisuuden kuluttajapolitiikalle. AK lähtee siitä, että komiteaa kuullaan myös työn myöhemmissä vaiheissa.

Bryssel, 13. kesäkuuta 1996.

Alueiden komitean puheenjohtaja

Pasqual MARAGALL i MIRA