EU on sitoutunut sääntöihin perustuvaan monenväliseen kauppajärjestelmään pohjautuvan kaupan avaamiseen. Avoimuus tavaroiden, palvelujen, ihmisten ja pääoman virroille on ruokkinut EU:n kasvua, kilpailukykyä ja kuluttajien hyvinvointia. Yhdistettynä korkeisiin ympäristön, työntekijöiden ja kuluttajien suojelun ja sosiaalisen suojelun normeihin se tukee vaurautta ja on soveltuvin tapa saada globalisaatiosta toimiva kaikkien eurooppalaisten kannalta. Globalisaatiossa on kyse enemmästä kuin kaupasta, ja sen vaikutukset yhdistyvät teknologisen muutoksen vaikutuksiin, mutta ei ole epäilystäkään siitä, etteikö kauppapolitiikka olisi keskeisessä asemassa pyrittäessä hallitsemaan globalisaatiota ja varmistamaan, että sen taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristövaikutukset ovat positiivisia ihmisten ja yritysten kannalta Euroopassa ja muualla.

Globaali kauppa on keskeinen tekijä kilpailukykyisen ja vauraan Euroopan unionin kannalta. Euroopasta muualle maailmaan suuntautuva vienti on yli 30 miljoonan työpaikan tukena. Globaalisti integroitunut talous hyödyttää sekä suuria että pieniä ja keskisuuria eurooppalaisia yrityksiä kuten myös Euroopan kansalaisia, työntekijöitä ja kuluttajia. Globaalia kauppaa on kuitenkin muovattava ja hallittava aktiivisesti, jotta se olisi oikeudenmukaista, kuvastaisi eurooppalaisia arvoja ja pysyisi vankasti ankkuroituna sääntöihin perustuvaan järjestelmään. Euroopan unioni tähtää kauppapolitiikkaan, joka on avointa ja vastuullista, hyödyttää kaikkia kansalaisia sekä tarjoaa moderneja ratkaisuja tämän päivän talouden realiteetteihin keskellä teknologista muutosta. Osana keskustelua, joka käynnistettiin maaliskuussa Euroopan tulevaisuutta käsittelevällä valkoisella kirjalla, komission pohdinta-asiakirjassa luonnosteltiin, miten kauppapolitiikalla EU:n muun politiikan rinnalla voidaan auttaa hallitsemaan globalisaatiota ja varmistamaan, että kaupan hyödyt jakautuvat oikeudenmukaisesti EU:n solidaarisuutta ja kestävyyttä koskevien periaatteiden mukaisesti.

Markkinoiden avaamiseen liittyy myös sen varmistaminen, että kaikki noudattavat sääntöjä ja että EU:n keskeiset edut on suojattu. EU hyödyntää aktiivisesti kaikkia käytettävissä olevia välineitä pannakseen täytäntöön sitoumukset, joita sen kumppanit ovat tehneet, poistaakseen kaupan esteitä ja torjuakseen kilpailun vastaisia käytäntöjä. Useat EU:n kumppanit, myös maailman suurimmat taloudet, ovat yhä enenevässä määrin toteuttamassa poliittisia toimia, jotka vahingoittavat muita maita tai heikentävät sääntöihin perustuvaa monenvälistä kauppajärjestelmää. Myös komissio on tarvittaessa valmis toteuttamaan uusia toimenpiteitä tämän suuntauksen torjumiseksi.

Japanin ja Kanadan kanssa tehdyt sopimukset ja Meksikon ja Mercosur-maiden kanssa saavutettu nopea edistys osoittavat, että edistyksellisten ja modernien kauppasääntöjen kehittäminen on mahdollista. Näiden saavutusten perusteella komissio esittää neuvostolle suosituksia kahden uuden kauppasopimuksen neuvottelemisesta Australian ja Uuden-Seelannin kanssa. Nämä tulevat komission hiljattaisen, Chilen kanssa käytävien neuvottelujen aloittamista koskevan suosituksen lisäksi. Näiden sopimusten tavoitteena on edistää kestävää kasvua laajentamalla kauppaa ja tarjoamalla vankka perusta tiiviimmille taloudellisille siteille koko Aasian ja Tyynen valtameren alueella sekä laajentaa globaalin kaupan edistyksellisiin sääntöihin sitoutuneiden kumppaneiden liittoutumaa.

EU näyttää tietä ja turvaa korkeat ympäristön, työntekijöiden ja kuluttajien suojelun ja sosiaalisen suojelun eurooppalaiset normit samoin kuin perusoikeudet ilman kompromisseja. Yhdessä kumppaneidensa kanssa EU pyrkii hyödyntämään kauppapolitiikan välineitä näiden normien edistämiseksi kaikkialla maailmassa noudattaen kestävän kehityksen tavoitteita, joissa yksilöidään kauppa yhdeksi ratkaisevan tärkeäksi täytäntöönpanotavaksi. Esimerkiksi kaikissa nykyaikaisissa EU:n kauppasopimuksissa tuetaan kansainvälisten ympäristönsuojelua ja työelämän normeja koskevien sopimusten täytäntöönpanoa. EU:n ja Japanin talouskumppanuussopimus on ensimmäinen kansainvälinen kauppasopimus, jossa nimenomaisesti tuetaan Pariisin ilmastosopimusta. Kanadan kanssa tehdyllä sopimuksella toteutettiin työvoimaa koskeviin sitoumuksiin liittyvät kunnianhimoiset tavoitteet. Tämä osoittaa, että komission lähestymistapa, joka esitetään sen tiedonannossa ”Kaikkien kauppa” , on kantamassa hedelmää. Komissio käy parhaillaan laajoja keskusteluja Euroopan parlamentin, neuvoston ja sidosryhmien kanssa, jotta voitaisiin tehostaa sopimusten kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien määräysten täytäntöönpanoa ja valvontaa.

Uusien markkinoiden avaamiseksi Euroopan komissiolla on kattava neuvotteluohjelma sekä monenvälisellä että kahdenvälisellä tasolla vastavuoroisen markkinoille pääsyn turvaamiseksi. EU:n monenväliset velvoitteet Maailman kauppajärjestön WTO:n puitteissa ovat sen kauppasuhteiden perustana kaikkialla maailmassa. Valmistauduttaessa joulukuussa järjestettävään Buenos Airesin ministerikokoukseen EU toimii suunnannäyttäjänä pyrittäessä muokkaamaan WTO:n neuvotteluohjelmaa, modernisoimaan maailmankaupan sääntöjä ja palauttamaan WTO:n ensisijaisuus sääntöjen laatijana, etenkin nyt, kun protektionismi on kasvussa.

Kaupan suojatoimilla varmistetaan osaltaan, että EU:n yrityksillä on tasapuoliset kilpailuedellytykset. Komissio työskentelee intensiivisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa, jotta ehdotetut kaupan suojatoimia koskevat nykyaikaistetut säännöt ja uusi polkumyynnin laskentamenetelmä hyväksyttäisiin 23. kesäkuuta 2017 annettujen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti, joissa kehotettiin lainsäätäjiä sopimaan asiasta pikaisesti. Päivitetyillä säännöillä pidettäisiin yllä ja vahvistettaisiin EU:n kykyä reagoida merkittäviin markkinavääristymiin maissa, joista harjoitetaan vientiä EU:hun. Tukien vastaisten kaupan suojatoimien vahvistaminen on keskeinen osatekijä EU:n toimissa, joilla pyritään poistamaan yksi epäterveen kansainvälisen kaupan perussyistä eli kilpailun vastaiset tukikäytännöt, etenkin silloin kun ne johtavat ylikapasiteettiin. Lisäksi EU pyrkii saamaan aikaan kilpailun vastaisiin tukiin liittyviä aloitteita monenvälisellä tasolla. EU esittää erityisesti WTO:lle ehdotuksia, joilla edistettäisiin teollisuuden tukien avoimuutta ja rajoitettaisiin haitallisten tukien käyttöä maatalouden ja kalastuksen alalla. EU torjuu myös ylikapasiteettiin liittyviä ongelmia vauhdittamalla kansainvälistä taloudellista hallintotapaa, esimerkiksi pyrkimällä puuttumaan terässektorin kiireellisiin ongelmiin G20-maiden ja OECD:n jäsenten perustaman terästeollisuuden ylikapasiteettia käsittelevän globaalin foorumin kautta. Yksi ala, jolla EU:n tuottajien etuihin kohdistuu kielteisiä vaikutuksia, ovat julkiset hankinnat. Monet EU:n suurista kauppakumppaneista soveltavat edelleen julkisiin hankintoihin rajoittavia käytäntöjä, jotka syrjivät EU:n yrityksiä eivätkä varmista vastavuoroista markkinoille pääsyä. Sen vuoksi komissio toivoo, että sen tarkistettu ehdotus kansainvälisten julkisten hankintojen välineestä hyväksyttäisiin nopeasti. Kyseessä on väline, jolla edistetään avointa ja vastavuoroista pääsyä julkisten hankintojen markkinoille kaikkialla maailmassa.

Samalla globaalin hallintotavan sääntöjä koskevassa EU:n toiminnassa on mukauduttava globaalin kilpailun uusiin haasteisiin, kuten huoleen siitä, että ulkomaiset sijoittajat – etenkin tuetut ja/tai valtion omistamat yritykset – saavat hallintaansa EU:n strategisia omaisuuseriä. EU:n periaate avoimuudesta ulkomaisia suoria sijoituksia kohtaan ei muutu. Siihen on kuitenkin liitettävä ponnekasta ja asianmukaista politiikkaa, jolla avataan muita talouksia ja varmistetaan, että kaikki toimivat samojen sääntöjen mukaisesti, ja jolla toisaalta suojataan omaisuuseriä haltuunotolta, joka olisi haitallista EU:n tai sen jäsenvaltioiden keskeisten etujen kannalta. EU:n kauppa- ja investointipolitiikka on edelleen asianmukaisin väline sen varmistamiseksi, että kolmannet maat tarjoavat EU:n tasoa vastaavan avoimuuden tason ulkomaisille investoinneille, ja EU:n toimijoiden tasapuolisten toimintaedellytysten edistämiseksi, mutta on myös toteutettava toimenpiteitä, joilla suojataan EU:n olennaisia etuja.

Osana tämän päivän kauppapolitiikan toimenpidepakettia komissio ehdottaa EU-yhteistyön lisäämistä ja sellaisten puitteiden perustamista, joilla seurataan EU:hun tulevia ulkomaisia suoria sijoituksia. Tarkoituksena on estää strategisen omaisuuden haltuunotto, joka voisi vaarantaa yleisen turvallisuuden tai järjestyksen, ja taata näin Euroopan keskeiset edut mutta pitää edelleen EU:n markkinat avoimina sijoituksille kokonaisuudessaan.

Tämänpäiväisessä tiedonannossa ”Suorat ulkomaiset sijoitukset tervetulleita EU:hun – keskeiset edut on kuitenkin suojattava” ehdotetaan näin ollen konkreettisia toimia, joilla jäsenvaltiot ja tapauksen mukaan komissio voisivat seurata tiettyjä EU:hun tulevia ulkomaisia suoria sijoituksia yleisen turvallisuuden ja järjestyksen turvaamiseksi. Tiedonantoon liittyy ehdotus asetukseksi puitteista EU:hun tulevien ulkomaisten suorien sijoitusten seuraamiseksi yleisen turvallisuuden ja järjestyksen perusteella. Siihen liittyy myös jäsenvaltioiden yhteistyömekanismi ja puitteet EU:n tason tarkistusta varten.

4. Tehokkaisiin sopimuksiin avoimen ja osallistavan neuvotteluprosessin kautta

Tapa, jolla kauppapolitiikkaa harjoitetaan ja kauppaneuvotteluja käydään, on merkityksellinen. Jos EU haluaa saada aikaan tehokkaita sopimuksia, joista on hyötyä kaikille kansalaisille, näiden sopimusten laatimisen on oltava vastuullista, avointa ja osallistavaa. Tämä on kaikkien EU:n toimielinten, kaikkien jäsenvaltioiden ja kaikkien kansallisten parlamenttien vastuulla.

Jotta saataisiin maksimoitua kauppapolitiikan potentiaaliset hyödyt, EU:n on oltava uskottava neuvottelukumppani: institutionaalisen päätöksenteon on oltava selkeää, ennustettavaa ja tarkoituksenmukaista. On siis varmistettava, että institutionaaliset rakenteet mahdollistavat neuvoteltujen sopimusten ratifioinnin ja täytäntöönpanon vastuullisesti, legitiimisti ja tehokkaasti. Euroopan unionin tuomioistuimen lausunto EU:n ja Singaporen vapaakauppasopimuksesta tuo tervetullutta selkeyttä kauppa- ja investointisopimuksiin liittyvän toimivallan jakautumisesta EU:n ja sen jäsenvaltioiden kesken.

Australian ja Uuden-Seelannin kanssa aloitettavia neuvotteluja koskeva suositus kattaa laajan luettelon aiheita, jotka kuuluvat EU:n yhteisen kauppapolitiikan piiriin, mukaan luettuna tavaroiden, palvelujen ja ulkomaisten suorien sijoitusten vapauttaminen, julkiset hankinnat, tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseen tähtäävät globaalit säännöt ja kunnianhimoiset kestävää kehitystä koskevat luvut. Näin on mahdollista edetä nopeasti, kun otetaan huomioon poliittinen välttämättömyys vahvistaa EU:n kaupankäyntiasemaa maailmassa. Komissio on valmiina käymään neuvotteluja nopeutetusti niin, että ne saataisiin päätökseen maaliskuuhun 2019 mennessä.

Suositukseen neuvottelujen aloittamisesta Australian ja Uuden-Seelannin kanssa ei sisälly sijoitussuojaa eikä investointiriitojen ratkaisua: keskustelut parhaasta rakenteesta EU:n kauppasopimuksia ja sijoitussuojasopimuksia varten on saatava päätökseen, ja komissio on valmiina keskustelemaan aiheesta tarkemmin neuvoston ja Euroopan parlamentin kanssa. Samalla komissio jatkaa käynnissä olevia investointineuvotteluja, muun muassa Japanin, Kiinan, Myanmarin ja muiden kumppaneiden kanssa, parantaakseen EU:n sijoittajien asemaa ulkomailla edistämällä samalla kestävää kehitystä ja suojaamalla hallitusten oikeutta sääntelyyn. Komissio hyväksyi tänään myös suosituksen, joka koskee neuvottelujen aloittamista monenvälisen investointituomioistuimen perustamisesta. Ehdotus on jälleen yksi askel kohti avoimempaa, johdonmukaisempaa ja oikeudenmukaisempaa lähestymistapaa, jolla käsitellään sijoittajien valituksia suojelusopimusten nojalla.

Toimivallan jakautumiseen liittyvän oikeudellisen ongelman ei pitäisi millään tavalla vaikuttaa hyväksyntäprosessin legitimiteettiin ja osallistavuuteen. Tämä olisi varmistettava riippumatta siitä, tehdäänkö lopullinen hyväksyntää koskeva päätös EU:n tasolla vaiko myös jäsenvaltioiden tasolla. Näin ollen komissio on tyytyväinen siihen, että EU:n jäsenvaltioiden hallitukset ovat yhä enenevässä määrin ottamassa kansalliset ja alueelliset parlamentit mukaan kauppaneuvotteluihin. Kansalliset parlamentit ovatkin tärkeässä asemassa seuratessaan maansa hallituksen kantaa EU:n kauppaneuvotteluihin. Sen vuoksi komissio kannustaa jäsenvaltioita ottamaan edelleen kansalliset parlamentit mukaan ja mahdollisuuksien mukaan varmistamaan niiden osallistumisen kauppaneuvotteluihin mahdollisimman varhaisessa vaiheessa.