Virallinen lehti nro C 055 , 24/02/1997 s. 0047



A4-0001/97 Päätöslauselma kolmannestatoista komission vuosikertomuksesta yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta - 1995 (KOM(96)0600 - C4-0363/96) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon kolmannentoista komission vuosikertomuksen (KOM(96)0600 - C4- 0363/96) ((EYVL C 303, 14.10.1996)), - ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyn julistuksen n:o 19 yhteisön oikeuden soveltamisesta, - ottaa huomioon 7. joulukuuta 1992 annetun neuvoston päätöslauselman yhtenäismarkkinoiden toiminnasta ((EYVL C 334, 18.12.1992, s. 1)), - ottaa huomioon 8. kesäkuuta 1993 annetun neuvoston päätöslauselman yhteisön lainsäädännön toimituksellisesta laadusta ((EYVL C 166, 17.6.1993, s. 1)), - ottaa huomioon 16. helmikuuta 1994 annetun komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille hallintojen välisen yhteistyön kehittämisestä sisämarkkinoita koskevan lainsäädännön täytäntöönpanemiseksi ja soveltamiseksi (KOM(94)0029 - C3-0108/94), - ottaa huomioon 16. kesäkuuta 1994 annetun neuvoston päätöslauselman hallinnollisen yhteistyön kehittämisestä yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanemiseksi ja soveltamiseksi sisämarkkinoilla ((EYVL C 179, 1.7.1994, s. 1)), - ottaa huomioon komission 29. tammikuuta 1996 antaman kertomuksen neuvostolle ja Euroopan parlamentille hallintojen välisestä yhteistyöstä sisämarkkinoita koskevan lainsäädännön täytäntöönpanemiseksi: seurantakertomus (KOM(96)0020), - ottaa huomioon 20. kesäkuuta 1994 annetun neuvoston päätöslauselman yhteisön oikeuden ja sen täytäntöönpanoa koskevien kansallisten oikeuksien elektronisesta levittämisestä ja lakien saantia koskevien edellytysten parantamisesta ((EYVL C 179, 1.7.1994, s. 3)), - ottaa huomioon 20. joulukuuta 1994 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen nopeutetusta työskentelymenettelystä päätöksentekomenetelmien yksinkertaistamiseksi konstitutiivisen kodifioinnin alalla ((EYVL C 293, 8.11.1995, s. 2)), - ottaa huomioon Cannesin Eurooppa-neuvostolle kesäkuussa 1995 esitetyt tietyt Molitor-ryhmän kertomukseen sisältyvät ehdotukset lainsäädännöllisestä ja hallinnollisesta yksinkertaistamisesta, - ottaa huomioon riippumattoman asiantuntijaryhmän kertomuksesta yhteisön lainsäädännöllisten ja hallinnollisten määräysten yksinkertaistamisesta («sääntelyn heikentäminen») 4. heinäkuuta 1996 antamansa päätöslauselman ((EYVL C 211, 22.7.1996, s. 23)), - ottaa huomioon 3. toukokuuta 1995 annetun komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille seuraamusten merkityksestä yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanossa sisämarkkinoiden alalla (KOM(95)0162), - ottaa huomioon 29. kesäkuuta 1995 annetun neuvoston päätöslauselman yhteisön oikeuden yhdenmukaisesta ja tehokkaasta soveltamisesta ja tämän oikeuden rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista sisämarkkinoiden alalla ((EYVL C 188, 22.7.1995, s. 1)), - ottaa huomioon tuomioistuimen oikeuskäytännön jäsenvaltion vastuun osalta vahingoista, joita yhteisön oikeuden rikkomisesta aiheutuu yksityishenkilöille ((Asia C-6/90 ja C-9/90, Francovich ja Bonifaci, tuomio 19. marraskuuta 1991 (KOK. I-5357); Asia C-46/93 ja C-48/93, Brasserie du pêcheur ja Factortame, tuomio 5. maaliskuuta 1996 (KOK. I-1029); Asia C-392/93, British Telecommunications, tuomio 26. maaliskuuta 1996 (KOK. I-1631); Asia C-5/94, Hedley Lomas, tuomio 23. toukokuuta 1996; Asia C-178/94, C-179/94, C-188/94 - C-190/94, Erich Dillenkofer, tuomio 8. lokakuuta 1996 (ei vielä julkaistu);)), - ottaa huomioon tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännön sopimussuhteen ulkopuolisen yhteisön vastuun osalta erityisesti viiden viime vuoden ajalta ((Asia T-478/93, «Wafer Zoo», tuomio 18.5.95 (KOK. II-1479) Asia T-572/93, «Odigitria», tuomio 6.7.95 (KOK. II-2025) Asia T-514/93, «Cobrecaf», tuomio 15.3.95 (KOK. II-0621) Asia C-282/90, «Industrie- en Handelsonderneming Vreugdenhil», tuomio 13.3.92 (KOK. I-1937) Asia C-55/90, «James Joseph Cato», tuomio 8.4.92 (KOK. I-2533) Asiat C-258/90 ja C-259/90, «Pesquerias de Bermeo», tuomio 7.5.92 (KOK. I2901) Asia C-97/91, «Oleificio Borelli», tuomio 3.12.92 (KOK. I-6313) Asia C-182/91, «Forafrique Burkinabe», tuomio 29.4.93 (KOK. I-2161) Asia C-370/89, «Société générale d'entreprises électro-mécaniques», tuomio 25.5.93 (KOK. I-2583) Asia C-146/91, «Koinopraxia Enóséon Georgikon», tuomio 15.9.94 (KOK. I4199) Asia T-489/93, «Unifruit Hellas», tuomio 15.12.94 (KOK. II-1201) Asia T-472/93, «Campo Ebro Industrial», tuomio 21.2.95 (KOK. II-0421) Asiat T-480/93 ja T-483/93, «Antillean Rice Mills NV», tuomio 14.9.95, (KOK. II-2305) Asia T-571/93, «Lefebvre frères et soeurs», tuomio 14.9.95 (KOK. II-2379) Asia T-167/94, «Detlef Nölle», tuomio 18.9.95 (KOK. II-2589) Asia T-168/94, «Blackspur DIY», tuomio 18.9.95 (KOK. II-2627) Asiat T-481/93 ja T-484/93, «Vereniging van Exporteurs in Levende Varkens», tuomio 13.12.95 (KOK. II-2941) Asia T-230/94, «Frederick Farrugia», tuomio 21.3.96 (KOK. II-195) Asia T-108/94, «Elena Candiotte», tuomio 16.1.96 (KOK. II-87) Asia C-220/91 P., «Stahlwerke Peine-Salzgitter», tuomio 18.5.93 (KOK. I2393) Asia T-460/93, «Étienne Tête», tuomio 26.11.93 (KOK. II-1257) Asiat T-479/93 ja T-559/93, «Giorgio Bernardi», tuomio 29.11.94 (KOK. II1115) Asia T-575/93, «Casper Koelman», tuomio 9.1.96 (KOK. II-1) Asia C-370/89, «Société générale d'entreprises électro-mécaniques», tuomio 2.12.92 (KOK. I-6211) Asia C-104/89 ja C-37/90, «J. M. Mulder et Autres», tuomio 19.5.92 (KOK. I-3061) Asia T-451/93, «San Marco Impex Italiana», tuomio 16.11.94 (KOK. II-1061) Asia C-19/95 P., «San Marco Impex Italiana», tuomio 17.9.96 Asia T-336/94, «Efisol», tuomio 17.10.96 Asia C-257/93, «Leon Van Parijs», tuomio 21.6.93 (KOK. I-3335); kanne jätettiin voimaan siltä osin kuin se koski korvausvaatimusta: tästä asiasta tuli sen jälkeen asia T-517/93, jonka jälkeen se poistettiin rekisteristä.)), - ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston päätökseksi neuvoston Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan nojalla hyväksymästä alustavasta luonnoksesta oikeusalalla toimivia tuki- ja vaihto-ohjelmia koskevaksi yhteiseksi toiminnaksi (KOM(96)0253), - ottaa huomioon komission kertomuksen Eurooppa-neuvostolle toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamisesta yksinkertaistamiseen ja kodifiointiin («Parempitasoista sääntelyä») (CSE(95)0580), - ottaa huomioon 14. lokakuuta 1981 antamansa päätöslauselman Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vastuusta yhteisön oikeuden yhdenmukaisen soveltamisen osalta jäsenvaltioissa ((EYVL C 287, 9.11.1981, s. 47)), - ottaa huomioon 9. helmikuuta 1983 antamansa päätöslauselman jäsenvaltioiden vastuusta yhteisön oikeuden soveltamisen ja seurannan osalta ((EYVL C 68, 14.3.1983, s. 32)), - ottaa huomioon 5. kesäkuuta 1996 annetun komission tiedonannon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 171 artiklan soveltamisesta ((EYVL C 242, 21.8.1996, s. 6)), - ottaa huomioon 20. huhtikuuta 1994 antamansa päätöslauselman komission kymmenennestä vuosikertomuksesta yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta vuonna 1993 ((EYVL C 128, 9.5.1994, s. 192)), - ottaa huomioon 20. tammikuuta 1995 antamansa päätöslauselman komission yhdennestätoista vuosikertomuksesta yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta vuonna 1994 ((EYVL C 43, 20.2.1995, s. 122)), - ottaa huomioon 13. helmikuuta 1996 antamansa päätöslauselman komission kahdennestatoista vuosikertomuksesta yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta ((EYVL C 65, 3.6.1996, s. 37)), - ottaa huomioon tietyt vetoomusvaliokunnalle osoitetut vetoomukset tiettyjen yhteisön direktiivien puutteellisesta saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä, - ottaa huomioon 20. helmikuuta 1996 annetun komission kertomuksen neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhtenäismarkkinoista vuonna 1995 (KOM(96)0051), - ottaa huomioon 31. toukokuuta 1996 päivätyn komission yksiköiden alustavan esityksen «CELEX (yhteisön oikeuden asiakirjojen toimielinten välinen automaattinen dokumentointijärjestelmä) - hallintoa koskeva vuosikertomus 1995 (SEK(96)0955), - ottaa huomioon 12. lokakuuta 1995 antamansa päätöslauselman neuvoston päätösten ja yhteisön lainsäädäntömenettelyjen avoimuudesta ((EYVL C 287, 30.10.1995, s. 179)), - ottaa huomioon neuvoston ja komission asiakirjojen julkisuutta koskevat menettelytapasäännöt (93/730/EY) (( EYVL L 340, 31.12.1993, s. 41)), - ottaa huomioon neuvoston 2. lokakuuta 1995 vahvistamat menettelytapasäännöt neuvoston pöytäkirjojen ja niihin liitettyjen julkilausumien julkisuudesta, - ottaa huomioon oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan mietinnön ja ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan, vetoomusvaliokunnan, taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan ja naisten oikeuksien valiokunnan lausunnot (A4-0001/97), A. katsoo, että Euroopan yhteisö on oikeusyhteisö ja että jäsenvaltiot ja toimielimet eivät voi välttyä valvonnalta, joka koskee niiden toimien yhdenmukaisuutta perustamissopimuksen muodostaman konstitutionaalisen perustan kanssa ((Asia 294/83, «Les Verts», yhteisön tuomioistuimen tuomio 23.4.1986 (KOK. 1986, s. 1339, kohta 23))), B. katsoo, että komission vuosikertomuksilla yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta on kaksi pääasiallista tehtävää: selvittää direktiivien kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen tilanne jäsenvaltioissa ja tiedottaa komission harkinnanvaraisen vallan käytöstä rikkomisesta johtuvien menettelyjen aloittamisen suhteen; korostaa tältä osin, että tapa, jolla komissio käyttää harkinnanvaraista valtaansa ei vastaa avoimuutta koskevia perusedellytyksiä, erityisesti EY:n perustamissopimuksen 169 artiklassa tarkoitetussa oikeudenkäyntiä edeltävässä vaiheessa, C. katsoo, että yhteisön oikeuden soveltamisen valvontaa koskevan komission vuosikertomuksen tarkastelu Euroopan parlamentin toimesta tekee mahdolliseksi, että parlamentti voi samalla pohtia laajemmin yhteisön oikeuden luonnetta ja näkymiä sekä tapaa, jolla sitä sovelletaan eri juridisten toimijoiden, julkisten hallintojen ja erityisesti kansallisten tuomareiden toimesta, jotka ovat samanaikaiseksi tavallisia tuomareita yhteisössä, D. katsoo, että kaikkien voimassa olevien direktiivien osalta jäsenvaltioiden täytöntöönpanotoimia koskeva keskimääräinen ilmoitusprosentti oli 90,7 %, mutta on otettava huomioon direktiivien tosiasiallinen soveltaminen kansallisissa oikeusjärjestyksissä, E. katsoo, että täytäntöönpanotoimenpiteitä koskeva ilmoitusprosentti vaihteli eri alojen ja jäsenvaltioiden mukaan, F. katsoo, että jäsenvaltioiden velvoite soveltaa yhteisön oikeutta edellyttää sekä sitä, että saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on toteutettu oikein että sitä, että kunkin jäsenvaltion toimivaltaiset hallintoviranomaiset toteuttavat yhteisön säädöksiä sellaisella tavalla, josta aiheutuu niitä vaikutuksia, joista määrätään yhteisön oikeusjärjestelmässä, G. katsoo, että on välttämätöntä saada aikaan jatkuva vuoropuhelu eri tasoilla EU:n viranomaisten ja kansallisten viranomaisten välillä, jotta luotaisiin todellinen oikeusyhteisö, H. katsoo, että komissio toteaa edellä mainitussa 29. tammikuuta 1996 antamassaan kertomuksessa hallintojen välisestä yhteistyöstä sisämarkkinoita koskevan lainsäädännön täytäntöönpanemiseksi, että yhteisön oikeuden soveltamisen viivästysten suurimpia syitä ovat: a) jäsenvaltioiden päätöksentekomenettelyn monimutkaisuus; menettelyyn osallistuvat useilla tasoilla sekä keskushallinnon edustajat että alueellisen ja paikallisen hallinnon edustajat b) tekstien kääntämiseen EU:n virallisille kielille liittyvät ongelmat, I. katsoo, että on tarvetta parantaa Euroopan yhdentymisprosessin imagoa kansalaisten keskuudessa erityisesti tekemällä yhteisön lainsäädännöstä yksinkertaisempaa, avoimempaa ja paremmin kansalaisten saatavilla olevaa, J. panee merkille kansallisten parlamenttien vastuun direktiivien saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä ja tarpeen toteuttaa tämä menettely oikein, K. katsoo, että yhteisön oikeus voi jopa muodostua tehottomaksi, jos oikeusalalla toimivat eivät tunne sen tämänhetkistä tilaa, L. katsoo, että Euroopan unionin olisi osaltaan osallistuttava yhteisön oikeuden levittämisen rahoitukseen, jos se haluaa taata tehokkaan soveltamisen, M. katsoo, että korvausvaatimus sellaista jäsenvaltiota kohtaan, joka ei ole saattanut yhteisön oikeutta osaksi kansallista lainsäädäntöään, on usein yksityishenkilöiden ainoa keino, jos heille on aiheutunut vahinkoa siitä, ettei yhteisön oikeutta ole saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä; katsoo tältä osin, että on olennaisen tärkeää, että kansalainen, jota yhteisön oikeus koskee, on tietoinen oikeuksistaan, niin että hän voi olla osallisena yhteisön oikeuden soveltamisessa, N. katsoo, että oikeus korvaukseen riippuu ensisijaisesti kansallisesta oikeudesta, mitä tulee sen perusedellytyksiin ja muodollisiin vaatimuksiin, O. katsoo, että niiden tuomioiden määrä, jotka koskevat yhteisön oikeuden soveltamatta jättämistä jäsenvaltion taholta ja joita ei ole pantu täytäntöön, on liian korkea ja on edelleen kasvanut, P. katsoo, että komissio on edellä mainitussa 5. kesäkuuta 1996 antamassaan tiedonannossa vahvistanut EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan täytäntöönpanon perusteet ja korostanut, että uhkasakot ovat soveltuvin keino pakottaa jäsenvaltiot toteuttamaan toimenpiteitä tuomioistuimen päätösten toimeenpanemiseksi ja että nämä toimenpiteet on laadittava mahdollisimman objektiivisesti; 1. Panee merkille ongelmat, jotka koskevat yhteisön oikeuden saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä useissa jäsenvaltioissa ja useilla aloilla; 2. Katsoo, että niitä jäsenvaltioiden tahoja, jotka vastaavat yhteisön oikeuden saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä, on komission taholta rohkaistava pyytämään tarpeen vaatiessa teknistä apua komissiolta, jotta kyseinen menettely toteutetaan oikein; 3. On huolestunut siitä, että tietyt jäsenvaltiot eivät tarkoituksellisesti saata direktiivejä osaksi kansallista lainsäädäntöään, ja päättävät näin yksipuolisesti sitoumuksistaan rikkoen yhteisön oikeuden perusperiaatetta; 4. On erittäin huolestunut siitä, että jäsenvaltiot eivät ole useissa tapauksissa, erityisesti yhtenäismarkkinoiden ja ympäristön alalla, noudattaneet Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioita; suhtautuu myönteisesti komission äskettäin tekemään EU-sopimuksen täytäntöönpanoa koskevaan päätökseen, jossa määritellään laskentatapa, jota sovelletaan ehdotettaessa uhkasakkoja, joita sellaisten jäsenvaltioiden on suoritettava, jotka eivät ole noudattaneet Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöstä; vaatii, että komissio käyttää tätä välinettä pian (EY:n perustamissopimuksen 171 artikla); 5. Vahvistaa lainsäätäjän ominaisuudessaan sen prioriteetin, että hyväksytyt direktiivit ovat toissijaisuusperiaatetta noudattaen selkeitä ja ytimekkäitä, jotta niiden saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä vältettäisiin kaikenlaiset vaikeudet; 6. Katsoo, että komission ja kansallisten viranomaisten välinen yhteistyö ja keskinäinen tiedottaminen lainsäädäntöä edeltävissä vaiheissa sekä yhteisön säädösten täytäntöönpanovaiheessa helpottavat yhteisön oikeuden asianmukaista soveltamista; 7. Toteaa, että yleinen mielipide ole erityisen innostunut Euroopan yhdentymisestä, ja arvioi, että sellaisten säädösten hyväksyminen, jotka ovat kaukana kansalaisten eduista, voivat olla siihen syynä; 8. Toteaa huolestuneena, että komission vuosikertomuksesta käy ilmi, että täytäntöönpanotoimista ilmoittamisen aste on erityisen epätyydyttävä ympäristön, liikenteen, energian ja maatalouden alalla, mitä tulee sisämarkkinoita koskevan valkoisen kirjan osalta hyväksyttyihin direktiiveihin; 9. Toistaa pyyntönsä, jonka tarkoituksena on saada komissio laatimaan unionin taloudellisten ja kaupallisten ulkosuhteiden alalla erityinen vuosittainen kertomus unionin ulkopuolisten sitoumusten edellyttämän yhteisön oikeuden täytäntöönpanon tilasta; 10. Toistaa pyyntönsä, että jäsenvaltioiden laiminlyöntejä koskevat menettelyt olisivat avoimempia erityisesti komission syiden osalta toimia toisissa tapauksissa ja olla toimimatta toisissa, ja pyytää, että vuosikertomuksissa esitettäisiin selkeästi nämä syyt; 11. Kehottaa komissiota nopeuttamaan kanteiden ja vetoomusten käsittelyä valvomalla tiukemmin jäsenvaltioiden vastausten määräaikojen noudattamista; 12. Kehottaa komissiota toteuttamaan tarvittavia toimenpiteitä pannakseen täytäntöön oman yhdenmukaisen ja laajennetun valvontamenettelyjärjestelmänsä valvonnan tehokkuuden lisäämiseksi; 13. On sitä mieltä, että seuraavien vuosikertomusten sisällön ja esitystavan osalta komission on: - selitettävä oletettujen rikkomusten alkuperän selvittämisessä käyttämänsä perusteet, - osoitettava, kuinka monta kannetta ja sen välittömästi selvittämää tapausta (ja mitkä niistä) ovat alun perin peräisin vetoomuksista tai on myös kirjattu vetoomuksina, - ilmoitettava toimeksiannon ja perustellun lausunnon välinen keskimääräinen aika, - ilmoitettava perustellun lausunnon ja rikkomisen päättymisajankohdan tai tuomioistuimen käsittelyyn siirtämisen välinen keskimääräinen aika, - otettava huomioon toimivallan jakautuminen valtion sekä alueellisten ja paikallisten yhteisöjen välillä eri jäsenvaltioissa yhteisön oikeuden täytäntöönpanoa seurattaessa ja valvottaessa; 14. On sitä mieltä, että «pakettikokoukset» mahdollistavat sen, että komissio voi parantaa tiedonkulkua, mutta katsoo, että näitä kokouksia ei saa käyttää ainoastaan yhteisön oikeuden täytäntöönpanoa koskevaan sovitteluun; 15. Ehdottaa, että kansallisille tuomioistuimille annetaan mahdollisuus saada tietoja CELEX-järjestelmästä ja että komissio edesauttaa sitä rahallisesti; 16. Panee tyytyväisenä merkille kansallisten virkamiesten vaihtoon liittyvillä Karolus- ja Matteus-ohjelmilla saavutetut tulokset; 17. Onnittelee komissiota «Robert Schuman -toiminnan» esittämisestä, mitä parlamentti on useaan otteeseen pyytänyt, ja kannustaa jatkamaan tätä toimintaa; 18. On iloinen neuvoston halukkuudesta toteuttaa oikeusalalla toimivien tuki- ja vaihto-ohjelma («Grotius-ohjelma»); 19. Muistuttaa, että sellaisille ohjelmille kuin «Schuman» ja «Grotius» on varattava riittävä rahoitus; 20. Kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että juristit saavat yliopisto- opintojensa aikana kattavat tiedot yhteisön oikeudesta, ja arvioi tarpeelliseksi, että juridisen ammattikunnan edustajat voivat saada jäsenvaltioissa käytännön opetusta yhteisön oikeuden alalla ennen ammatinharjoittamista; 21. Muistuttaa siitä olennaisen tärkeästä roolista yhteisön oikeuden soveltamisessa, joka on oikeuksistaan tietoisella kansalaisella, joka käyttää oikeuttaan vaatia korvausta jäsenvaltiolta, jos tämä ei ole noudattanut yhteisön oikeudesta aiheutuvia velvoitteitaan; 22. Panee tyytyväisenä merkille komission ja parlamentin 26. marraskuuta 1996 julkaiseman «Kansalaisena Euroopassa» -aloitteen, joka vastaa Euroopan parlamentin 13. helmikuuta 1996 yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta antamassa päätöslauselmassa esitettyyn pyyntöön julkaista käytännön opas kansalaisten oikeuksista, joka heijastelee tuomioistuimen ja ensimmäisen asteen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä; korostaa, että siihen olisi sisällytettävä erityinen osuus toimintamahdollisuuksista sellaisissa tapauksissa, että yhteisön oikeutta ei sovelleta tehokkaasti; arvioi, että kyseinen aloite, jonka tarkoituksena on opastaa kansalaisia heidän oikeuksiensa osalta, mahdollistaa myös sen, että komissio voi oppia sisämarkkinoiden toiminnan puutteista; 23. Suhtautuu myönteisesti tuomioistuimen noudattamaan periaatteeseen, jonka mukaan yksi korvaustoimiin oikeuttavista edellytyksistä täyttyy, jos jäsenvaltio ei toteuta minkäänlaisia toimenpiteitä direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä; 24. Pyytää pohtimaan siitä aiheutuvaa riskiä, että oikeus korvaukseen muuttuu kuvitelluksi tapauksissa, joissa kansallisilla lainsäädäntöviranomaisilla on suuri harkintavalta, jos kolme korvausoikeutta koskevaa, yhteisön oikeuskäytännössä vahvistettua edellytystä vastaisivat pääosiltaan niitä, jotka tuomioistuin on vahvistanut EY:n perustamissopimuksen 215 artiklan toisen kohdan perusteella; 25. Kehottaa syvällisesti pohtimaan seurauksia, joita periaatteelle yhteisön oikeuden yhdenmukaisesta soveltamisesta voi olla vahingonkorvauksella, joka on vahvistettu rikkomuksen tehneen jäsenvaltion kansallisen oikeuden nojalla; 26. Pahoittelee, että eri jäsenvaltioissa on jätetty täytäntöönpanematta 93 tuomiota; vaatii, että asianomaiset jäsenvaltiot noudattavat viipymättä velvoitteitaan ja kehottaa tässä yhteydessä komissiota soveltamaan EY:n perustamissopimuksen 171 artiklaa; 27. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle ja yhteisön tuomioistuimelle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.