KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Pienten ja keskisuurten yritysten sääntelytaakan keventäminenEuroopan unionin sääntelyn mukauttaminen mikroyritysten tarpeisiin /* KOM/2011/0803 lopullinen */





JOHDANTO Pienet ja keskisuuret yritykset (pk-yritykset) ovat keskeisiä talouden toimijoita Euroopan unionissa. EU:n yrityksistä 99 prosenttia on pk-yrityksiä, ja näistä 92 prosenttia on mikroyrityksiä.[1] Yli kaksi kolmasosaa yksityisen sektorin työpaikoista on pk-yrityksissä, ja niillä on ratkaiseva vaikutus talouskasvuun sekä työnantajina että innovaatioiden tuottajina. Komissio on sitoutunut tukemaan niiden kehitystä muun muassa Small Business Act -aloitteessa esitetyn ”pienet ensin” -periaatteen mukaisesti ja parantamaan niiden mahdollisuuksia saada EU:n rahoitusta. Komission järkevää sääntelyä koskevalla toimintaohjelmalla pyritään auttamaan pienyrityksiä vähentämällä niihin kohdistuvaa taakkaa, joka aiheutuu EU:n tasolla tarpeelliseksi katsotusta lainsäädännöstä. EU:n kasvustrategiassa alkaneelle vuosikymmenelle (Eurooppa 2020) painotetaan, että liiketoimintaympäristöä on parannettava muun muassa järkevän sääntelyn avulla, jotta eurooppalaisten yritysten mahdollisuudet kilpailla maailmanmarkkinoilla paranevat. Rahoituskriisi on kohdellut monia EU:n pienimpiä yrityksiä kaltoin. Siksi on välttämätöntä antaa mikroyrityksille mahdollisuus saavuttaa liiketoimintatavoitteensa ilman tarpeetonta sääntelyä. Komissio on tietoinen siitä, että säädösten noudattamisesta aiheutuvat kustannukset ovat suhteessa suurimmat pienimmissä yrityksissä.[2] Sääntely aiheuttaa pienemmille yrityksille aina muita suuremman taakan riippumatta siitä, perustuuko se alueelliseen, kansalliseen tai EU:n lainsäädäntöön. Tässä asiakirjassa tarkastellaan sitä, miten pienet ensin -toimintamallia voidaan kehittää entisestään ja miten sen avulla saadaan nopeasti tuloksia. Siinä esitetään, miten komissio aikoo lisätä poikkeuksien myöntämistä pk- ja mikroyrityksille ja keventää niiden sääntelyä erityisjärjestelyin. Lisäksi kerrotaan, mitä toimia tämän jälkeen on toteutettava lainsäädäntömenettelyssä ja täytäntöönpanossa. Sääntely on tarpeellinen osa nykyaikaista elinkeinoelämää. Sillä suojellaan kansalaisia ja työntekijöitä turvallisuusriskeiltä ja ympäristöä saastumiselta. Sen avulla voidaan ajaa yhteiskuntapoliittisia tavoitteita. EU:n sisämarkkinoiden vakaa kehitys avaa monia uusia mahdollisuuksia kaiken kokoisille yrityksille, mutta sisämarkkinoiden toiminta myös edellyttää ainakin vähimmäistason sääntelyä. Komissio panee merkille, että Eurooppa-neuvosto on kiinnostunut asiasta, ja odottaa saavansa palautetta tästä kertomuksesta Euroopan parlamentilta, neuvostolta ja eri sidosryhmiltä, jotta tätä tärkeää asiaa voidaan viedä eteenpäin. Komissio myös toivoo, että Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat vankan tukensa komission lainsäädäntöehdotuksille, joilla pyritään vähentämään pk-yrityksille ja etenkin mikroyrityksille sääntelystä aiheutuvia kustannuksia. Komissio myös jatkaa yhteistyötään jäsenvaltioiden kanssa ja auttaa niitä keventämään sääntelystä aiheutuvaa taakkaa niin pitkälle kuin mahdollista ja torjumaan sääntelyn tarpeetonta kiristämistä EU:n lainsäädännön voimaansaattamisen yhteydessä. TOTEUTETUT TOIMET Komissio toteuttaa toimia pk-yritysmyönteisten lainsäädäntöehdotusten laatimiseksi. Tästä on esimerkkinä säädös, jolla mikroyritykset vapautetaan tarpeettoman tiukkojen kirjanpitodirektiiveissä asetettujen oikeudellisten vaatimusten täyttämisestä. Komissio on sitoutunut täysin soveltamaan vakiintunutta vaikutustenarviointimenettelyään pk-yrityksiä koskevan uuden tai tarkistetun lainsäädännön vaikutusten soveltamiseen. Komissio toteuttaa eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevalla Pienet ensin -aloitteella[3] ja sisämarkkinoiden toimenpidepaketilla[4] toimia, joilla pk-yrityksiä autetaan saamaan rahoitusta. Rahoituksen löytäminen on yksi suurimmista haasteista, joita pk-yritykset ovat kohdanneet nykyisen kriisin aikana. Menettelyjä yksinkertaistetaan huomattavasti, jotta pk-yritykset voisivat helpommin osallistua EU:n rahoittamiin ohjelmiin. Esimerkiksi viimeisimmässä koheesiopolitiikkaa koskevassa komission ehdotuksessa esitetään keskeiset yhteiset säännöt, joita sovelletaan viiteen rahastoon[5]. Näissä säännöissä muun muassa helpotetaan palautusten maksamista, mikä yksinkertaistaa huomattavasti ehtoja, joiden nojalla pk-yritykset voivat saada EU:n rahoitusta. Komissio on laatinut kaksi ohjelmaa voimassa olevan lainsäädännön kehittämiseksi. Näistä ensimmäinen on lainsäädännön yksinkertaistamiseen tähtäävä ohjelma, jolla yksinkertaistetaan, saatetaan ajan tasalle ja konsolidoidaan EU:n lainsäädäntöä. Ohjelman nojalla on hyväksytty noin 200 ehdotusta, joiden edut yrityksille ovat merkittäviä. Toinen on hallinnollisen rasituksen keventämistä koskeva ohjelma. Sen puitteissa komissio on esittänyt ehdotuksia, joilla tarkastelluista rasituksista poistetaan 33 prosenttia, mikä on huomattavasti alkuperäistä 25 prosentin tavoitetta enemmän. Unionin lainsäätäjä on hyväksynyt ehdotuksia, joiden kevennysvaikutukset ovat yhteensä 22 prosenttia. Jäsenvaltiot ovat jo alkaneet toteuttaa osaa niistä. Hallinnollista rasitusta käsittelevä riippumattomien toimijoiden korkean tason ryhmä, jota johtaa Edmund Stoiber, laatii kertomuksen EU:n lainsäädännön täytäntöönpanoon liittyvistä jäsenvaltioiden parhaista käytännöistä, joista aiheutuu mahdollisimman vähän rasitusta. Lisätietoa tämän työn tuloksista esitetään järkevää sääntelyä koskevassa tiedonannossa.[6] PIENET ENSIN -PERIAATTEEN ENTISTÄ PAREMPI HUOMIOIMINEN UUSIEN EHDOTUSTEN LAATIMISESSA Eurooppa-neuvosto ilmaisi kesäkuussa 2011 tukensa puheenjohtaja José Manuel Barroson esittämälle ehdotukselle, jonka perusteella komissio on käynnistänyt EU:n säännöstön uudelleentarkastelun, jotta pienet ensin -periaate voidaan toteuttaa ja pk-yrityksille, erityisesti mikroyrityksille, voidaan myöntää uusia vapautuksia tai niille aiheutuvaa rasitusta voidaan keventää. Pk-yritysten osallistuminen säännöstön uudelleentarkasteluun on ratkaisevan tärkeää sellaisten kevennysten löytämiseksi, joilla on todellista merkitystä. Pk-yritykset ja mikroyritykset on saatava osallistumaan uudelleentarkasteluun tähänastista laajemmin, koska ne ovat ilmaisseet huolensa siitä, että poikkeukset voisivat heikentää niiden asemaa. Tämän takia pk-yrityksiä ja mikroyrityksiä varten luodaan entistä parempia ja tarkempia kuulemismekanismeja. Uudelleentarkastelun ensimmäiset tulokset osoittavat, että on vaikeaa määrittää yksiselitteisiä yleisiä perusteita niiden säännösten nimeämiseksi, joiden soveltamisesta mikroyritykset voidaan vapauttaa. Pk-yritykset ja niiden edustajat myöntävät, että yritykset eivät voi asettua lain yläpuolelle. Pk-yrityksiin ja mikroyrityksiin on edelleen sovellettava huomattavaa määrää lainsäädäntöä, jossa säädetään perustavanlaatuisista yhteiskuntapoliittisista velvoitteista, esimerkiksi tuoteturvallisuusstandardeista, jotka ovat olennaisia, kun tuotteita pidetään kaupan kaikkialla sisämarkkinoilla. Pienimpiin yrityksiin sovellettavat poikkeukset tai kevennykset eivät aseta kyseenalaisiksi niitä yleisiä yhteiskuntapoliittisia tavoitteita, joihin pyritään esimerkiksi kansanterveyttä ja yleistä turvallisuutta, työterveyttä ja -turvallisuutta, elintarviketurvallisuutta ja ympäristönsuojelua koskevalla sääntelyllä. Näiden poikkeusten ja kevennysten avulla olisi pyrittävä vähentämään kyseisistä tavoitteista aiheutuvaa kohtuutonta taakkaa. On tilanteita, joissa pienempien toimijoiden sääntelyn keventäminen on sinänsä toivottavaa, mutta siitä voita aiheutua laajempia haittavaikutuksia, jotka ovat merkittävämpiä kuin hyödyt. Näissä tapauksissa painoarvo, joka annetaan pieniin toimijoihin kohdistuville vaikutuksille, on tärkeä osatekijä koko säädöksen valmistelussa. Olennaista on noudattaa pienet ensin -periaatetta, jotta voidaan välttää pk-yrityksiin kohdistuva turha painolasti. Lomakkeiden täyttämisestä, tositteiden säilyttämisestä ja sääntöjen noudattamisen osoittamiseksi tehtävistä tarkastuksista aiheutuu varsin huomattavia kustannuksia. Tällaiset kustannukset voidaan poistaa pienyrityksiltä kokonaan tai osittain. Sääntelyn pääpaino on yleensä menettelyjen noudattamisessa. Esimerkkejä tästä ovat hygienianormeja tai takaisinottovelvollisuutta koskevat säädökset. Komissio pyrkii kehittämään pk-yrityksiä varten entistä yksinkertaisempia yksilöllisiä ratkaisuja, jotta yritysten ei tarvitsisi käydä läpi pitkiä sääntöopuksia löytääkseen säännökset, joita sovelletaan niihin. Joitakin esimerkkejä käynnissä olevan tarkastelun alustavista tuloksista esitellään liitteissä 1 ja 2. Uudelleentarkastelun yhteydessä on todettu, että huomattavassa osassa säädöksiä säädetään nykyisin poikkeuksista. Poikkeussäännöksissä on kuitenkin eroja. Joissakin tapauksissa pk-yritykset jätetään kokonaan lainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle. Joskus taas säännökset voivat koskea myös pk-yrityksiä, mutta niille myönnetään poikkeuksia yrityksen koon perusteella. On myös tapauksia, joissa lainsäädäntö koskee pk-yrityksiä, mutta niihin sovelletaan vähäisempiä vaatimuksia kuin suurempiin yrityksiin. Kaikissa näissä tapauksissa yleistavoite on sama: pienyritysten vapauttaminen liiallisesta sääntelystä. Poikkeukset määritellään kuitenkin tapauskohtaisesti raja-arvojen perusteella ottaen huomioon kyseessä olevan alan erityispiirteet ja lainsäädännön kokonaistavoitteet. Lainsäädäntö, jota ei sovelleta pienyrityksiin Joissakin tapauksissa EU-lainsäädäntöä ei sovelleta pienyrityksiin esimerkiksi tuen vähämerkityksisyyden perusteella ( de minimis -periaate). EU:n lainsäädännössä säädetyt, jo nyt tai tulevaisuudessa sovellettavat poikkeukset - Osittaiset poikkeukset : Esimerkiksi alle 15 metrin mittaiset kalastusalukset, jotka kalastavat ainoastaan aluevesillä, voidaan vapauttaa vaatimuksesta, joiden mukaan niissä on oltava satelliittivalvontajärjestelmä. Mikroyritykset puolestaan vapautetaan vaatimuksesta, joka koskee ajopiirtureiden asentamista kuorma-autoihin, joita käytetään tiettyihin etäisyyksiin asti. - Siirtymäkauden jatkaminen : Pk-yrityksille on esimerkiksi annettu enemmän aikaa kuin muille yrityksille työssä käytettävien terveys- ja turvallisuusmerkkien asentamista varten. Vastaavasti on säädetty kahden vuoden siirtymäkaudesta, jonka aikana rakennusalan pk-yritykset voivat mukauttaa toimintaansa vastaamaan työvälineiden käytöstä annettua lainsäädäntöä. - Väliaikaiset poikkeukset : Mikroyritykset on vapautettu rajalliseksi ajaksi tiettyjen säännösten soveltamisesta. Niinpä esimerkiksi maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivat itsenäiset ammatinharjoittajat on väliaikaisesti vapautettu työaikadirektiivien säännösten soveltamisesta. Tapauskohtaisesti mukautettu lainsäädäntö - Tietyillä aloilla suurimpiin ja pienimpiin yrityksiin ei pidä soveltaa samoja vaatimuksia. Siksi komissio valmistelee sidosryhmien toiveiden mukaisesti kirjanpitolainsäädäntöä, jossa erotellaan selvästi kunkin yritysryhmän (suuret, keskikokoiset, pienet ja mikrokokoiset) velvollisuudet. Toinen esimerkki on EU:n tietosuojasäännöstön vireillä oleva uudistus, jonka yhteydessä tarkastellaan keinoja mikroyrityksiin ja pk-yrityksiin kohdistuvien vaatimusten lieventämiseksi silloin kuin näin voidaan tehdä vaarantamatta perusoikeuksien suojaa. - Avoimuusdirektiivin ajantasaistamisen yhteydessä lievennetään osaa pörssilistautumiseen liittyvistä vaatimuksista. Tämä lisää pääomamarkkinoiden kiinnostavuutta pk-yritysten kannalta. - Sen lisäksi, että viiteen EU:n rahastoon aletaan komission äskettäisen koheesiopolitiikkaa koskevan ehdotuksen mukaan soveltaa yhteisiä sääntöjä, myös EU:n tulevassa tutkimuksen ja innovoinnin ohjelmassa (Horisontti 2020) yksinkertaistetaan sääntöjä ennen muuta pk-yritysten osallistumisen lisäämiseksi. PK-YRITYSTESTIN ENTISTÄ TEHOKKAAMPI SOVELTAMINEN ETENKIN MIKROYRITYKSIIN Jotta jatkossa voitaisiin kiinnittää enemmän huomiota mikroyrityksiin ja pk-yrityksiin sovellettaviin poikkeuksiin ja erityislainsäädäntöön, komissio on ryhtynyt toimiin todistustaakan kääntämiseksi. Tammikuusta 2012 alkaen komissio noudattaa kaikissa uusissa lainsäädäntöehdotuksissaan periaatetta, jonka mukaan erityisesti mikroyritykset on jätettävä ehdotetun lainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle, ellei niiden sisällyttämistä siihen voida osoittaa oikeasuhteiseksi . Tämä vaatimus sisällytetään uutena osana pk-yritystestiin. Tämä muutos tarkoittaa käytännössä todistustaakan kääntämistä, ja sillä pakotetaan lainsäädännön laatijat ottamaan huomioon pk-yritysten ja mikroyritysten erityisasema. Tammikuusta 2012 alkaen komissio myös varmistaa, että jos mikroyritysten on laajemmista yhteiskuntapoliittisista syistä kuuluttava sen lainsäädäntöehdotusten soveltamisalaan, ehdotukset perustellaan niin, että vaaditun vaikutustenarvioinnin osana tehtävään pk-yritystestiin sisällytetään mikroyrityksiä koskeva osio. Tällaisissa tapauksissa pyritään soveltamaan mukautettuja ratkaisuja ja keveämpää sääntelyä . Kevyempien sääntelyjärjestelmien perusteiden ja syiden selkeytyessä pk-yritysten ja mikroyritysten asema on myös helpompi ottaa huomioon koko päätöksentekomenettelyn aikana. Jotta toimintalinjaa voidaan muuttaa näin merkittävästi ja jotta varmistetaan, että sitä sovelletaan myös täytäntöönpanovaiheessa, komissio laatii vuosittain tulostaulun , jossa esitetään seuraavat tiedot: - kaikki pk-yrityksiä ja mikroyrityksiä koskevat poikkeukset ja kevyemmät sääntelyjärjestelmät, joita komissio on ehdottanut, sekä muut ehdotukset, joiden vaikutus pieniin toimijoihin todetaan merkittäväksi; - miten nämä ehdotukset ovat muuttuneet yhteispäätösmenettelyn aikana, ja lainsäädännön lopullinen muoto sellaisena kuin Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat sen hyväksyneet; - lainsäädännön täytäntöönpano jäsenvaltioissa, erityisesti vaatimusten tarpeeton kiristäminen, jos sellaista esiintyy kansallisella tai alueellisella tasolla. Tämän ansiosta kaikki sidosryhmät saavat tiedon siitä, missä asioissa on edistytty – tai esimerkiksi siitä, missä EU:n lainsäädäntömenettelyn vaiheissa yksinkertaistamistavoitteista tingitään. TOIMINTASUUNNITELMA PK-YRITYSTEN SAAMISEKSI PAREMMIN MUKAAN LAINSÄÄDÄNNÖN VALMISTELUUN JA EDISTYMISEN ARVIOINTIIN Komissio antaa pk-yrityksille paremmin mahdollisuuksia esittää näkemyksiään ja osallistua niiden tarpeisiin liittyvien päätösten tekemiseen. Se keskustelee pk-yritysten kanssa siitä, miten ne itse haluavat lieventää sääntelystä aiheutuvaa taakkaa eri tilanteissa ja eri aloilla. Komissio pyytää niitä esittämään sopivissa yhteyksissä näkemyksiään erilaisten toimenpiteiden odotetuista tuloksista. Sosiaalipolitiikan alalla komissio turvautuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 154 artiklan mukaiseen työmarkkinaosapuolten kuulemisprosessiin ennen ehdotusten tekemistä. Komissio tarkastelee järkevää sääntelyä koskevan tiedonannon perusteella myös omaa kuulemismenettelyään ja aikoo tehdä siihen seuraavat muutokset: 1. Komissio kuulee pienyrityksiä säädöskäytännön kehittämishankkeista ja lisää niiden osallistumista tällaisiin hankkeisiin. 2. Enterprise Europe Network -yritystukiverkoston puitteissa järjestetään entistä useammin erityisiä pk-yrityksille tarkoitettuja paneelikeskusteluja, jotta nämä voivat ottaa suoraan osaa komission vaikutustenarviointiin ja vaikuttaa myös muilla tavoin. Esimerkiksi eräässä meneillään olevassa kuulemisessa pk-yrityksiä on pyydetty kertomaan hankalimmista esteistä, joita ne kohtaavat sisämarkkinoilla. 3. Tällä hetkellä testataan pk-yritysten ja mikroyritysten kanssa jäsenvaltioissa pidettäviä erityiskokouksia, joissa komissio kuulee ja kerää pk-yritysten ja mikroyritysten esittämiä ongelmia. Kokoukset otetaan käyttöön laajemmin järkevän sääntelyn ohjelman ja Pienet ensin -aloitteen yhteydessä. 4. Aloitteen arvioinnin yhteydessä otetaan käyttöön uusi hallintorakenne, jolla varmistetaan, että pk-yritysten näkemykset otetaan huomioon aloitteen käyttöönoton ja toteutuksen yhteydessä. Äskettäin perustetussa kansallisten pk-yritysedustajien verkostossa ja pk-yrityskokouksessa pk-yrityksiä edustavat eurooppalaiset ja kansalliset järjestöt raportoivat Pienet ensin -aloitteen soveltamisesta ja arvioivat sen käyttöönottoa sekä edistävät sellaisten parhaiden käytäntöjen vaihtoa, joiden avulla voidaan taata lainsäädännön myönteisyys pk-yrityksille ja välttää tarpeetonta sääntelytaakkaa. 5. Kansallisten pk-yritysedustajien verkostolle annetaan tilaisuus ottaa kantaa siihen, millä aloilla poikkeuksia tai sääntelyn keventämistä tarvitaan eniten ja miten ne olisi muotoiltava. Komission pk-yritysedustaja tekee yhteistyötä sidosryhminä toimivien pk-yritysten kanssa ja varmistaa, että niiden edut otetaan huomioon liiketoimintaa koskevissa komission ehdotuksissa. 6. Lisäksi perustetaan verkkosivusto, jolla esitetään ne kymmenen EU:n säädöstä, joiden katsotaan aiheuttavan eniten rasitusta mikroyrityksille ja pk-yrityksille. Tämän tiedon avulla kyseisiä säädöksiä voidaan tarkistaa yksilöllisesti. Nämä toimet ja aloitteet rahoitetaan nykyisistä tai suunnitelluista ohjelmista noudattaen voimassa olevaa monivuotista rahoituskehystä sekä ehdotuksia uudeksi, vuosia 2014–2020 koskevaksi rahoituskehykseksi. Pk-yritysten ja mikroyritysten sääntelytaakan vähentämiseksi komissio vetoaa jäsenvaltioihin, että ne noudattaisivat edellä esitettyjä periaatteita ja että ne erityisesti - ottaisivat pienyritykset mukaan lainsäädännön valmisteluun alusta lähtien; - laajentaisivat pienet ensin -periaatteen käyttöalaa soveltamalla sitä järjestelmällisesti kansallisen lainsäädännön valmisteluun ja harkitsemalla sääntelyn keventämistä ja poikkeuksia tarvittaessa tapauskohtaisesti; ja - käyttäisivät pk-yritystestiä vaikutustenarvioinneissaan ja vahvistaisivat sen mikroyrityksiä koskevaa osiota. Kansallisella pk-yritysedustajalla olisi oltava maassaan keskeinen asema näiden toimien toteuttamisen seuraamisessa, ja tässä hänen olisi tehtävä läheistä yhteistyötä pk-yrityksiä edustavien organisaatioiden kanssa. PÄÄTELMÄ Komissio esittää tässä kertomuksessa konkreettisia toimia, joiden tavoitteena on vähentää pk-yrityksiin ja erityisesti mikroyrityksiin kohdistuvaa sääntelytaakkaa. Komissio toivoo neuvoston ja Euroopan parlamentin tukevan tätä toimintatapaa ja seuraavan komission tulostaulun välityksellä, miten mikroyrityksiin sovellettavat poikkeukset ja sääntelyn keventäminen etenevät yhteispäätös- ja täytäntöönpanomenettelyssä. Komissio kehottaa jäsenvaltioita noudattamaan pienet ensin -periaatetta ja sitoutumaan siihen, että tämän periaatteen mukaiset toimet pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja ripeästi kansallisella tasolla. Liite 1 – Voimassa olevat säädökset, joissa säädetään poikkeuksista tai sääntelyn keventämisestä Säädös | Poikkeus tai sääntelyn keventäminen | 1 | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1370/2007, annettu 23 päivänä lokakuuta 2007, rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta | Jos sopimuksia tehdään sellaisten pk-yritysten kanssa, joiden kalustossa on alle 23 ajoneuvoa, kynnysarvoja, joita suuremmista sopimuksista on järjestettävä avoin tarjouskilpailu, voidaan kaksinkertaistaa, jolloin hankintamenettely on yksinkertaisempi ja aiheuttaa vähemmän rasitusta. | 2 | Neuvoston direktiivi 92/58/ETY, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1992, työssä käytettäviä turvallisuus- ja/tai terveysmerkkejä koskevista vähimmäisvaatimuksista (yhdeksäs direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) | Jäsenvaltiot voivat määritellä (yritysten koon tai toiminnan perusteella) yritysryhmiä, jotka voivat korvata täysin, osittain tai väliaikaisesti velvollisuuden käyttää valo- ja/tai äänimerkkejä edellyttäen, että ne käyttävät vaihtoehtoisia toimenpiteitä, jotka takaavat samantasoisen suojan. | 3 | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/46/EY, annettu 5 päivänä syyskuuta 2007, puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle | Vähäisiä määriä valmistavat yritykset voivat hakea hyväksyvältä elimeltä lupaa vähäisempien vaatimusten soveltamiseen. (Huom. Tällä hetkellä laaditaan täydentävää poikkeusta, jolla pienten sarjojen tuottajat vapautetaan tietyistä teknisistä vaatimuksista, jotka asetetaan moottoriajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevassa lainsäädännössä). | 4 | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1221/2009, annettu 25 päivänä marraskuuta 2009, organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä) | Pk-yritykset voidaan rekisteröidä EMAS-järjestelmään ilman, että niiltä vaaditaan vuotuista raportointia. | 5 | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/14/EY, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2002, työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä | Direktiiviä sovelletaan yrityksiin, joiden palveluksessa on vähintään 50 työntekijää, ja toimipaikkoihin, joissa on vähintään 20 työntekijää. | 6 | Neuvoston direktiivi 2010/18/EU, annettu 8 päivänä maaliskuuta 2010, BUSINESSEUROPEN, UEAPME:n, CEEP:n ja EAY:n tekemän vanhempainvapaata koskevan tarkistetun puitesopimuksen täytäntöönpanosta ja direktiivin 96/34/EY kumoamisesta | Jäsenvaltiot voivat sallia erityisjärjestelyjä pienten yritysten toiminnallisten ja rakenteellisten tarpeiden huomioon ottamiseksi. | 7 | Neuvoston direktiivi 2001/23/EY, annettu 12 päivänä maaliskuuta 2001, työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä | Jäsenvaltiot voivat rajoittaa velvoitteet koskemaan yrityksiä ja liikkeitä, jotka täyttävät työntekijöitä edustavan kollegiaalisen elimen valintaa tai nimeämistä koskevat edellytykset työntekijöiden lukumäärän osalta. | 8 | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/32/EY, annettu 5 päivänä huhtikuuta 2006, energian loppukäytön tehokkuudesta ja energiapalveluista | Jäsenvaltiot voivat jättää pienet jakelijat niiden velvoitteiden soveltamisalan ulkopuolelle, jotka koskevat energian loppukäytön tehokkuuden tukemista ja kehittyneen mittauksen ja riittävästi tietoja sisältävän laskutuksen järjestämistä. | 9 | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/8/EY, annettu 11 päivänä helmikuuta 2004, hyötylämmön tarpeeseen perustuvan sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistämisestä sisämarkkinoilla | Direktiivillä annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus helpottaa pääsyä pienimuotoisissa yhteistuotantoyksiköissä tehokkaasti tuotetun sähkön verkkojärjestelmään. | 10 | Neuvoston direktiivi 2006/112/EY, annettu 28 päivänä marraskuuta 2006, yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä | Jäsenvaltiot voivat pienten yritysten osalta noudattaa yksinkertaistettuja arvonlisäverotusta ja arvonlisäveronkantoa koskevia järjestelmiä, esimerkiksi vakiokantajärjestelmiä. | 11 | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/66/EY, annettu 6 päivänä syyskuuta 2006, paristoista ja akuista sekä käytetyistä paristoista ja akuista | Tuottajat, jotka myyvät markkinoiden kokoon nähden hyvin pieniä määriä paristoja tai akkuja, voidaan vapauttaa jäsenvaltioissa velvollisuudesta rahoittaa kustannukset, jotka aiheutuvat jätteiden käsittelyä ja kierrätystä koskevista vaatimuksista. | 12 | Neuvoston direktiivi 97/81/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1997, Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta | Jäsenvaltiot voivat jättää tilapäisessä työssä olevat osa-aikatyöntekijät kokonaan tai osittain säädöksen soveltamisalan ulkopuolelle. | 13 | Neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009, annettu 20 päivänä marraskuuta 2009, yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen | Alle 15 metrin mittaiset kalastusalukset vapautetaan vaatimuksesta, jonka mukaan alukset on varustettava seurantajärjestelmällä, koska tästä aiheutuisi suhteettomia kustannuksia. | 14 | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/25/EY, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1994, huviveneitä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä | Pk-yrityksille on myönnetty pidempiä siirtymäkausia, jotta ne voivat mukauttaa tuotantonsa direktiivin uusien vaatimusten mukaiseksi. | 15 | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 852/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, elintarvikehygieniasta | Vastuu elintarvikehygieniasta on elintarvikealan toimijoilla. HACCP-periaatteiden (vaarojen tunnistaminen ja kriittisten valvontapisteiden valvonta) eli elintarvikkeiden turvallisuuden hallintajärjestelmän täytäntöönpano on pakollista. Pk-yritys voi kuitenkin mukauttaa lainsäädännön vaatimuksia omaan tilanteeseensa (esimerkiksi harventamalla omia tarkastuksiaan). Ensisijaiset tuottajat ja vähittäismyyjät voivat noudattaa HACCP-periaatteiden sijaan hyviä käytäntöjä koskevia alakohtaisia ohjeita. | 16 | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY, annettu 13 päivänä lokakuuta 2003, kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä | Päästöoikeuksien kaupan järjestelmää koskevassa säädöksessä säädetään myös kapasiteetin raja-arvoista, joiden mukaisesti pienet laitokset voidaan jättää päästöoikeuksien kaupan järjestelmän soveltamisalan ulkopuolelle tai niihin voidaan soveltaa vastaavia toimenpiteitä ja yksinkertaistettuja valvonta- ja raportointivaatimuksia vähäpäästöisten laitosten osalta. | 17 | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/71/EY, annettu 4 päivänä marraskuuta 2003, arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä | Arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavaan esitteeseen sovelletaan poikkeusta, jos tarjouksen arvo on alle 2,5 miljoonaa euroa. | 18 | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/87/EY, annettu 12 päivänä joulukuuta 2006, sisävesialusten teknisistä vaatimuksista | Direktiivillä säädetään mahdollisista poikkeuksista sellaisten alusten osalta, jotka ajavat vain tietyn jäsenvaltion sisävesillä. Poikkeuksia voidaan soveltaa kalustoon, jota käytetään purjehduskelpoisilla vesiväylillä, jotka eivät ole sisävesiväylän kautta yhteydessä toisen jäsenvaltion vesiväyliin, tai aluksiin, joiden kantavuus on enintään 350 tonnia. | 19 | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/59/EY, annettu 27 päivänä marraskuuta 2000, aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa | Voimassa olevaa poikkeusjärjestelmää sovelletaan aluksiin, jotka käyvät satamissa säännöllisesti. | 20 | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 443/2009, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, päästönormien asettamisesta uusille henkilöautoille osana yhteisön kokonaisvaltaista lähestymistapaa kevyiden hyötyajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi | Vähäisiä määriä tuottavat ja erikoistuneet valmistajat voivat hakea alhaisempien tavoitteiden soveltamista. | 21 | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 510/2011, annettu 11 päivänä toukokuuta 2011, päästönormien asettamisesta uusille kevyille kuljetusajoneuvoille osana unionin kokonaisvaltaista lähestymistapaa kevyiden hyötyajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi | Vähäisiä määriä tuottavat ja erikoistuneet valmistajat voivat hakea alhaisempien tavoitteiden soveltamista. | Liite 2 – Mahdolliset tulevat poikkeukset tai sääntelyn keventäminen[7] Säädös | Poikkeus tai sääntelyn keventäminen | 1 | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta | Tietojen käsittelijöiden (esimerkiksi viranomaiset, yritykset ynnä muut) on nykyisin ilmoitettava tietojen käsittelystä kansallisille tietosuojavaltuutetuille, ellei poikkeus ole perusteltu. Jäsenvaltioille annetaan direktiivillä huomattavat valtuudet päättää velvollisuuteen tehtävistä poikkeuksista. Tämän takia tilanne on eri jäsenvaltioissa hyvin erilainen. Tulevassa uudistuspaketissa tarkastellaan sitä, miten sääntely-ympäristöä voidaan yksinkertaistaa tehokkaasti esimerkiksi niin, että lisätään yhdenmukaistamista ja ehdotetaan ilmoituksia koskevien poikkeuksien kumoamista, ellei kyse ole suuririskisestä käsittelystä. | 2 | Neuvoston direktiivi 89/391/ETY, annettu 12 päivänä kesäkuuta 1989, toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä | Olisi tutkittava, voidaanko luopua vaatimasta vähäriskistä toimintaa harjoittavilta mikroyrityksiltä järjestelmällistä kirjallisten riskiarvioiden laatimista ja perustaa tämä vaatimus oikeasuhteisuuteen. Tätä mahdollisuutta voitaisiin tarkastella työmarkkinaosapuolten kuulemisen tulosten sekä nykyisten velvoitteiden vaikutusten arvioinnin perusteella. | 3 | Muutos Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2004/37/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, työntekijöiden suojelemisesta syöpäsairauden vaaraa aiheuttaville tekijöille tai perimän muutoksia aiheuttaville aineille altistumiseen työssä liittyviltä vaaroilta | Direktiivin muuttamisen yhteydessä voitaisiin säätää riskin suuruuteen perustuvasta lähestymistavasta, jolla kevennettäisiin velvoitteista pk-yrityksille aiheutuvaa rasitusta yleistä työterveyttä ja -turvallisuutta koskevan yleisen toimintatavan mukaisesti. | 4 | Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi työterveyttä ja -turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista ergonomian osalta etenkin työperäisten tuki- ja liikuntaelinsairauksien (TULE-sairaudet) ehkäisemiseksi, kuvaruudun näkövaatimuksista ja neuvoston direktiivin 90/269/ETY ja neuvoston direktiivin 90/270/ETY kumoamisesta | Olisi tarkasteltava sellaisen riskeihin perustuvan toimintatavan soveltamista, jolla kevennettäisiin velvoitteista pk-yrityksille aiheutuvaa rasitusta yleistä työterveyttä ja -turvallisuutta koskevan yleisen lähestymistavan mukaisesti. | 5 | Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä kausityötä varten | Mikroyritykset ja ehkä myös pk-yritykset voitaisiin vapauttaa kausityöläisiä koskevien velvoitteiden soveltamisesta, jotta pienviljelijät voivat ottaa palvelukseensa kausityöläisiä väljemmin ehdoin, kuten aiemminkin. | 6 | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 96/71/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 1996, palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon | Kun komissio laatii direktiivin täytäntöönpanoa koskevat ohjeet, se pohtii, olisiko mahdollista soveltaa pienempiin yrityksiin kevyempää sääntelyä. | 7 | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/45/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä | Direktiivin meneillään olevan tarkistamisen yhteydessä voitaisiin mukauttaa eräitä liian tiukkoja säännöksiä pienten alusten huomioon ottamiseksi. | 8 | Neuvoston direktiivi 92/29/ETY, annettu 31 päivänä maaliskuuta 1992, terveydelle ja turvallisuudelle asetettavista vähimmäisvaatimuksista aluksilla tapahtuvan sairaanhoidon parantamiseksi | Alukset on varustettava vähintään säädetyillä lääkintätarvikkeilla ja -välineillä. Tietyn kynnysarvon ylittyessä vaaditaan lääkärin läsnäoloa. Komissio pohtii direktiivin tarkistuksen yhteydessä, mitä etuja tai haittoja olisi korkeamman kynnysarvon asettamisesta pienille aluksille. | 9 | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/44/EY, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2002, terveyttä ja turvallisuutta koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden suojelemiseksi altistumiselta fysikaalisista tekijöistä (tärinä) aiheutuville riskeille | Komissio pyytää direktiivin suunnitellun arvioinnin yhteydessä sidosryhmiltä kommentteja direktiivin vaikutuksista pk-yrityksiin. | 10 | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/96/EY, annettu 27 päivänä tammikuuta 2003, sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta | Jos direktiiviin lisätään sen uudelleenlaatimisen yhteydessä uusi erittäin pienikokoisen sähkö- ja elektroniikkalaiteromun takaisinottovelvollisuus, kuten Euroopan parlamentti on ehdottanut, voitaisiin säätää, että pinta-alaltaan hyvin pienillä liikkeillä on mahdollisuus poiketa tästä velvollisuudesta. | 11 | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/98/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008, jätteistä | Vähäriskisiin pk-yrityksiin, jotka kuljettavat jätteitä, voitaisiin soveltaa yksinkertaistettua rekisteröintimenettelyä. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi tätä varten hyödynnettävä mahdollisimman laajasti jätedirektiivin 26 artiklan viimeistä kohtaa, jonka mukaan tällaisten yritysten rekisteröinnissä voidaan käyttää olemassa olevissa kansallisissa rekistereissä olevia tietoja. Tätä menettelyä voitaisiin soveltaa sellaisiin vähäriskisiin pk-yrityksiin, joiden osalta ympäristö- tai terveyshaittojen vaara on erittäin vähäinen. | 12 | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/24/EY, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2006, yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämisestä | Direktiivin tulevan tarkistamisen yhteydessä voitaisiin tarkastella sitä, mihin yrityksiin tietojen säilyttämisvelvollisuutta on sovellettava. Yhtenä perusteena voisi olla yrityksen koko. | 13 | Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi julkisista hankinnoista | Direktiivien 2004/17/EY ja 2004/18/EY julkisia hankintoja koskevia säännöksiä on määrä tarkistaa lähiaikoina. Tässä yhteydessä voitaisiin lieventää vaatimuksia, jotka koskevat julkisiin hankintoihin osallistumista varten tarvittavia todistuksia ja muita asiakirjoja. Nämä asiakirjat voitaisiin korvata hakijan omalla ilmoituksella. | [1] Pk-yrityksillä tarkoitetaan kaikkia sellaisia yrityksiä, joissa on alle 250 työntekijää ja joiden liikevaihto on enintään 50 miljoonaa euroa tai taseen loppusumma enintään 43 miljoonaa euroa. Mikroyritykset ovat pienimpiä pk-yrityksiä, joissa on alle kymmenen työntekijää ja joiden liikevaihto tai taseen loppusumma on enintään kaksi miljoonaa euroa. [2] Siinä missä suuryritys käyttää yhtä työntekijää kohti keskimäärin yhden euron sääntelyvelvoitteidensa noudattamiseksi, keskisuuri yritys joutuu käyttämään siihen noin neljä euroa ja pienyritys jopa kymmenen euroa ( Models to Reduce the Disproportionate Regulatory Burden on SMEs , asiantuntijaraportti, toukokuu 2007). [3] Eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevan Small Business Act -aloitteen uudelleentarkastelu. Komission tiedonanto. KOM(2011) 78. 23.2.2011. [4] Sisämarkkinoiden toimenpidepaketti – 12 viputekijää kasvun vauhdittamiseksi ja luottamuksen lisäämiseksi ”Yhdessä uuteen kasvuun”. Komission tiedonanto. KOM(2011) 206, 13.4.2011. [5] Euroopan aluekehitysrahasto, koheesiorahasto, Euroopan sosiaalirahasto, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto ja Euroopan meri- ja kalatalousrahasto. [6] Järkevä sääntely Euroopan unionissa. Komission tiedonanto. KOM(2010) 543, 8.10.2010. [7] Uutta EU:n lainsäädäntöä tai voimassaolevan lainsäädännön muuttamista koskevista ehdotuksista on järjestettävä kuuleminen ja tehtävä vaikutustenarviointi. Nämä vaikuttavat lopulliseen päätökseen toimintalinjan valinnasta.