[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 26.11.2007

KOM(2007) 752 lopullinen

Ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS

luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle jatkaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta sekä 168 ja 169 artiklasta poikkeavien toimenpiteiden soveltamista (Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)

(komission esittämä)

EHDOTUKSEN TAUSTA |

Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Neuvosto voi yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28. marraskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/112/EY 395 artiklan mukaan antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta jäsenvaltiolle luvan soveltaa mainitun direktiivin säännöksistä poikkeavia erityistoimenpiteitä arvonlisäveron kantamisen yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten tai veron kiertämisen estämiseksi. Yhdistynyt kuningaskunta pyysi komission pääsihteeristön 5. helmikuuta 2007 vastaanotetuksi kirjaamalla kirjeellä lupaa jatkaa poikkeavaa toimenpidettä, johon sille on myönnetty lupa neuvoston 29. kesäkuuta 1995 tekemällä päätöksellä 95/252/EY ja uudelleen neuvoston 9. maaliskuuta 1998 tekemällä päätöksellä 98/198/EY (sellaisena kuin se on muutettuna). Komissio antoi direktiivin 2006/112/EY 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 15. lokakuuta 2007 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Yhdistyneelle kuningaskunnalle 17. lokakuuta 2007 päivätyllä kirjeellä, että sillä on kaikki pyynnön arvioimiseen tarpeellisiksi katsomansa tiedot. |

Yleinen tausta Edellä mainituilla neuvoston päätöksillä Yhdistyneelle kuningaskunnalle annettiin lupa rajoittaa tuotantopanoksista kertyvän arvonlisäveron vähennysoikeus 50 prosenttiin silloin, kun kyseessä on verovelvollisen sekä ammatti- että yksityiskäytössään pitämän henkilöauton vuokraus tai leasing-vuokraus. Päätösten mukaisesti sen ei myöskään tarvitse sisällyttää verovelvollisen tällaisten vuokrattujen tai leasing-vuokrattujen autojen yksityiskäyttöä vastiketta vastaan suoritettuihin palveluihin. Poikkeuksen myötä vuokraajan tai leasing-vuokraajan ei tarvitse pitää tarkkaa kirjaa kunkin auton yksityiskäytön kilometrimääristä, eikä auton yksityiskäytöstä tarvitse suorittaa arvonlisäveroa. Poikkeusta on siis pidettävä ensisijaisesti yksinkertaistavana toimenpiteenä. Poikkeusta on jatkettu useaan otteeseen, mutta sen on määrä päättyä 31. joulukuuta 2007. Lupa poikkeuksen soveltamiseen myönnetään yleensä rajoitetuksi ajaksi, jotta voidaan arvioida, onko erikoistoimenpide aiheellinen ja toimiva. Komission käsityksen mukaan saatavilla olevien tietojen perusteella 50 prosentin jakosuhde yritys- ja yksityiskäytön välillä (tai muun direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun yrityksen varsinaisen tarkoituksen ulkopuolisen käytön välillä) kuvastaa edelleen verovelvollisten vuokraamien ja leasing-vuokraamien autojen yritys- ja yksityiskäytön kokonaistilannetta Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Alkuperäiseen poikkeustoimenpiteeseen oikeuttaneet oikeudelliset ja tosiasialliset seikat ovat siis edelleen voimassa. Komissio on kuitenkin 29. lokakuuta 2004 esittänyt ehdotuksen neuvoston direktiiviksi, johon sisältyy sellaisten kululuokkien yhdenmukaistaminen, joista jäsenvaltiot voivat tehdä vähennysoikeutta koskevia poikkeuksia (niin kutsuttu arvonlisäveron yksinkertaistamisehdotus (KOM(2004) 728 lopullinen)). Koska henkilöautoihin liittyvät kulut sisältyvät tähän ehdotukseen, poikkeuksen voimassaoloajan mahdollinen pidennys ei saisi ulottua ehdotetun direktiivin hyväksymis- ja voimaantuloaikaa kauemmaksi. Poikkeuksen voimassaoloaikaa tulisi joka tapauksessa rajoittaa 31. päivään joulukuuta 2010 siltä varalta, että ehdotettu direktiivi ei ole tullut voimaan kyseiseen päivämäärään mennessä, jotta voidaan arvioida, kuvastaako 50 prosentin rajoitus yhä kohtuullisella ja hyväksyttävissä olevalla tavalla yritys- ja yksityiskäytön välistä kokonaissuhdetta. |

Voimassa olevat aiemmat säännökset Neuvoston päätös 98/198/EY, tehty 9. maaliskuuta 1998, luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle jatkaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 6 ja 17 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista (EYVL L 76, 13.3.1998, s. 31), päätös sellaisena kuin se on muutettuna 18. tammikuuta 1999 tehdyllä neuvoston päätöksellä 99/79/EY (EYVL L 27, 2.2.1999, s. 22), 27. marraskuuta 2000 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2000/747/EY (EYVL L 302, 1.12.2000, s. 63), 22. joulukuuta 2003 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2003/909/EY (EUVL L 342, 30.12.2003, s. 49) ja 7. joulukuuta 2004 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2004/855/EY (EUVL L 369, 16.12.2004, s. 61). Direktiivin 2006/112/EY 176 artiklan mukaan neuvosto päättää, mitkä kustannukset eivät oikeuta arvonlisäveron vähentämiseen. Ennen kuin neuvosto on päättänyt asiasta, jäsenvaltiot saavat mainitun artiklan mukaan jatkaa 1. tammikuuta 1979 voimassa olleiden poikkeusten soveltamista. Sen vuoksi voimaan on jäänyt useita säännöksiä, joilla rajoitetaan ajoneuvoihin liittyvää vähennysoikeutta. |

Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ei sovelleta. |

KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |

Intressitahojen kuuleminen |

Ei sovelleta. |

Asiantuntijatiedon käyttö |

Ulkopuolisia asiantuntijoita ei ole tarvittu. |

Vaikutusten arviointi Päätösehdotuksen tarkoituksena on pidentää ajallisesti yksinkertaistavaa toimenpidettä, jonka mukaan verovelvollisen ei tarvitse pitää kirjaa tai suorittaa arvonlisäveroa yritysauton yksityiskäytön kilometrimääristä, joten sillä voi olla myönteisiä taloudellisia vaikutuksia. Koska poikkeuksen soveltamisala on suppea ja sen voimassaoloaika rajallinen, vaikutukset ovat joka tapauksessa rajalliset. Lisäksi toimenpiteessä noudatetaan samaa lähestymistapaa kuin komission asiakirjassa KOM(2004) 728 lopullinen esittämässä ehdotuksessa, joka sisältää säännöt siitä, minkä tyyppisiin kustannuksiin liittyvää vähennysoikeutta voidaan rajoittaa. |

EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT |

Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Luvan myöntäminen Yhdistyneelle kuningaskunnalle direktiivistä 2006/112/EY poikkeavalle toimenpiteelle, joka koskee tuotantopanoksista kertyvän arvonlisäveron vähennysoikeuden rajoittamista 50 prosenttiin muussa kuin yksinomaan yrityskäytössä pidettävää autoa vuokrattaessa tai leasing-vuokrattaessa. Verovähennysoikeutta rajoitettaessa verovelvollinen on vapautettu suorittamasta arvonlisäveroa ajoneuvon yksityiskäytöstä. Päätöksen voimassaolo päättyy siinä ilmoitettuna päivänä tai päivänä, jona vähennysoikeuden rajoituksia koskevat yhteisön säännöt tulevat voimaan, jos tämä tapahtuu aiemmin. |

Oikeusperusta Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28. marraskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/112/EY 395 artikla. |

Toissijaisuusperiaate Arvonlisäverodirektiivin 395 artiklan mukaisesti neuvoston täytyy komission ehdotuksesta hyväksyä ehdotettu toimenpide, joka antaa jäsenvaltiolle luvan poiketa tämän direktiivin säännöksistä. Tämän vuoksi ehdotettu toimenpide voidaan hyväksyä vain yhteisön tasolla. |

Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: |

Päätös koskee jäsenvaltiolle sen omasta pyynnöstä annettavaa lupaa eikä siihen liity velvollisuuksia. |

Koska poikkeuksen soveltamisala on hyvin rajoitettu, erityistoimenpide on tavoitteeseensa nähden oikeasuhteinen. |

Sääntelytavan valinta |

Ehdotettu sääntelytapa: muu. |

Muut vaihtoehdot eivät soveltuisi seuraavasta syystä: Arvonlisäverodirektiivin 395 artiklan mukaan neuvosto voi ainoastaan yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa luvan ottaa käyttöön yhteisistä arvonlisäverosäännöistä poikkeavia toimenpiteitä. Neuvoston päätös on parhaiten soveltuva sääntelytapa, koska se voidaan osoittaa yksittäisille jäsenvaltioille. |

TALOUSARVIOVAIKUTUKSET |

Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. |

LISÄTIEDOT |

Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke |

Ehdotus sisältää raukeamislausekkeen. |

1. Ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS

luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle jatkaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta sekä 168 ja 169 artiklasta poikkeavien toimenpiteiden soveltamista

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY[1] ja erityisesti sen 395 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen[2],

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Neuvosto antoi neuvoston päätöksellä 95/252/EY[3] ja myöhemmin neuvoston päätöksellä 98/198/EY[4] Yhdistyneelle kuningaskunnalle luvan rajoittaa vuokraajan tai leasing-vuokraajan vuokraamisen tai leasing-vuokraamisen kustannuksia koskevan tuotantopanoksista kertyvän arvonlisäveron verovähennysoikeus 50 prosenttiin silloin, kun auto ei ole yksinomaan yrityskäytössä. Poikkeuksen mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan ei myöskään tarvitse sisällyttää vastiketta vastaan suoritettuihin palveluksiin verovelvollisen yrityskäyttöönsä vuokraamien tai leasing-vuokraamien autojen yksityiskäyttöä. Yksinkertaistavan toimenpiteen myötä vuokraajien tai leasing-vuokraajien ei tarvitse pitää kirjaa yritysauton yksityiskäytön kilometrimääristä eikä tehdä kunkin auton yksityiskäytöstä selvitystä verotusta varten.

(2) Yhdistynyt kuningaskunta pyysi komission pääsihteeristön 5 päivänä helmikuuta 2007 vastaanotetuksi kirjaamalla kirjeellä 31 päivänä joulukuuta 2007 päättyvän poikkeuksen voimassaoloajan jatkamista.

(3) Komissio antoi direktiivin 2006/112/EY 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 15 päivänä lokakuuta 2007 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Yhdistyneelle kuningaskunnalle 17 päivänä lokakuuta 2007 päivätyllä kirjeellä, että sillä on kaikki pyynnön arvioimiseen tarpeellisiksi katsomansa tiedot.

(4) Oikeudelliset ja tosiasialliset seikat, joihin poikkeuksen soveltamista koskevan luvan myöntäminen perustui, eivät ole muuttuneet ja ovat edelleen voimassa.

(5) Komissio esitti 29 päivänä lokakuuta 2004 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi, jolla muutetaan direktiiviä 77/388/ETY (nykyään direktiivi 2006/112/EY) ja jossa yhdenmukaistetaan kululuokat, joita rajoitettu vähennysoikeus voi koskea[5]. Kyseisen ehdotuksen mukaan rajoitettua vähennysoikeutta voidaan soveltaa moottorikäyttöisiin maantieajoneuvoihin. On siis aiheellista jatkaa luvan voimassaoloaikaa siihen saakka, että kyseinen direktiivi tulee voimaan. Jollei direktiivi ole tullut voimaan 31 päivään joulukuuta 2010 mennessä, luvan voimassaoloaika päättyy joka tapauksessa viimeistään mainittuna päivänä, jotta voidaan arvioida päätöksen tarpeellisuus yritys- ja yksityiskäytön välistä kokonaissuhdetta kuvaavan prosenttiluvun suhteen.

(6) Poikkeuksen voimassaoloajan jatkaminen ei vaikuta kielteisesti arvonlisäverosta saataviin Euroopan yhteisön omiin varoihin,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Poiketen siitä, mitä neuvoston direktiivin 2006/112/EY 168 ja 169 artiklassa säädetään, Yhdistyneelle kuningaskunnalle annetaan lupa rajoittaa vuokraajan tai leasing-vuokraajan vuokraamisen tai leasing-vuokraamisen kustannuksia koskevan arvonlisäveron verovähennysoikeus 50 prosenttiin silloin, kun kyseinen auto ei ole yksinomaan yrityskäytössä.

2 artikla

Poiketen siitä, mitä neuvoston direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, Yhdistyneelle kuningaskunnalle annetaan lupa olla sisällyttämättä vastiketta vastaan suoritettuihin palveluihin verovelvollisen vuokraaman tai leasing-vuokraaman yritysauton yksityiskäyttöä.

3 artikla

Luvan voimassaolo päättyy päivänä, jona tulevat voimaan sellaiset yhteisön säännöt, joissa määritetään, mistä moottorikäyttöisiä maantieajoneuvoja koskevista kustannuksista ei arvonlisäveroa ei voida vähentää täysimääräisenä, kuitenkin joka tapauksessa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2010.

4 artikla

Tämä päätös on osoitettu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […]

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

[1] EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/138/EY (EUVL L 384, 29.12.2006, s. 92).

[2] EUVL C […], […], s. […].

[3] EYVL L 159, 11.7.1995, s. 19.

[4] EYVL L 76, 13.3.1998, s. 31, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2004/855/EY (EUVL L 369, 16.12.2004, s. 61).

[5] KOM(2004) 728 lopullinen.