Komission kertomus - Kertomus yhteisön etua koskevista energiainvestointihankkeista vuonna 1998 /* KOM/2000/0449 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS Kertomus yhteisön etua koskevista energiainvestointihankkeista vuonna 1998 Sisällysluettelo 1. OSA A. - TIIVISTELMÄ SAADUISTA TIEDOISTA 1.1. Yleistä - Suhde yhteisön energiapolitiikan tavoitteisiin 1.2. Öljyalan investoinnit 1.2.1. Tislauskapasiteetti 1.2.2. Konvertointikapasiteetti 1.2.3. Rikinpoistokapasiteetti ja oktaaniluvun parantaminen 1.3. Maakaasualan investoinnit 1.3.1. Putkistojen pituus 1.3.2. Nesteytetyn maakaasun varastointikapasiteetti ja jälleenkaasuttamisen maksimikapasiteetti 1.3.3. Varastointilaitokset 1.4. Sähköalan investoinnit 1.4.1. Tavanomaiset lämpövoimalat 1.4.2. Ydinvoimalat 1.4.3. Vesivoimalat 1.4.4. Siirtojohdot ja -kaapelit 2. OSA B. - LUETTELO LIITTEISTÄ 1. OSA A. - TIIVISTELMÄ SAADUISTA TIEDOISTA 1.1. Yleistä - Suhde yhteisön energiapolitiikan tavoitteisiin Tämän kertomuksen lähtökohtana on neuvoston asetuksen (EY) N:o 736/96 [1] vaatimus, jonka mukaan jäsenvaltioiden on vuosittain ilmoitettava komissiolle öljyn, maakaasun ja sähkövoiman tuotantoon, kuljetukseen, varastointiin ja jakeluun liittyvistä investointihankkeista. Ilmoitusvelvollisuus koskee hankkeita, jotka on määrä käynnistää kolmen vuoden (öljy ja maakaasu) tai viiden vuoden (sähkö) kuluessa. Lisäksi jäsenvaltioiden on ilmoitettava laitosten tai laitosten osien käytöstä poistamisesta. Asetuksen tavoitteena on, että komissio kykenee muodostamaan yleiskuvan suunnitteilla olevista yhteisön energiakapasiteetin ja -infrastruktuurin muutoksista. [1] Neuvoston asetus (EY) N:o 736/96, annettu 22 päivänä huhtikuuta 1996, yhteisön etua koskevien raakaöljy-, maakaasu- ja sähköalan investointihankkeiden ilmoittamisesta komissiolle, EYVL L 102, 25.4.1996. Ilmoitetut tiedot auttavat saamaan paremman käsityksen yhteisön energiapolitiikan kolmen ensisijaisen tavoitteen - energiansaannin varmuuden, kilpailukyvyn ja ympäristön suojelemisen - saavuttamisesta. Nämä tavoitteet määritettiin Euroopan unionin energiapolitiikasta annetussa vihreässä kirjassa [2] ja niitä täsmennettiin valkoisessa kirjassa Euroopan unionin energiapolitiikka [3]. Sekä jäsenvaltiot että muut energia-alan toimijat ovat antaneet näille tavoitteille tukensa. Jotta tavoitteilla olisi vaikutusta, ne on sisällytettävä sekä käynnistettäviin uusiin energiapoliittisiin aloitteisiin että jo toteutettaviin toimiin. Tämä tuodaan selkeästi esille energiansaannin varmuutta koskevassa tulevassa komission vihreässä kirjassa, joka on yksi vuoden 2000 ensisijaisista toimista. Energiainfrastruktuuria ollaan kehittämässä edelleen energian sisämarkkinoiden toiminnan parantamiseksi. Lisäksi kaasukapasiteetin lisääminen auttaa osaltaan ehkäisemään hiilidioksidipäästöjen lisääntymistä. [2] KOM(94) 659 lopullinen, 11.1.1995. [3] KOM95) 682 lopullinen, 13.12.1995. Edellä mainitun neuvoston asetuksen mukaan komission on annettava neuvostolle yhteenveto jäsenvaltioilta saaduista tiedoista. Komissio on pyrkinyt vertailemaan tässä kertomuksessa esitettyjä tietoja vuoden 1997 kertomuksen tietoihin [4]. Vaikka jotkin vertailut ovatkin mahdollisia, on kuitenkin vielä ennenaikaista tehdä johtopäätöksiä investointien kehityssuuntauksista jäsenvaltioissa. [4] Kertomus yhteisön etua koskevista energiainvestointihankkeista vuonna 1997 (SEC(1998) 1419 lopullinen). Komissio antaa vuoden 2001 loppuun mennessä neuvostolle kertomuksen asetuksen täytäntöönpanosta. Kyseisessä kertomuksessa pyritään antamaan tarkempi kokonaiskuva energiainvestointien tulevasta kehityksestä yhteisössä sekä arvioimaan, kuinka asetus on osaltaan vaikuttanut asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen. 1.2. Öljyalan investoinnit Öljyalan osalta on ilmoitettava seuraavanlaiset öljynjalostukseen liittyvät investointihankkeet: * tislauslaitokset, joiden kapasiteetti on vähintään 1 000 000 tonnia vuodessa * tislauskapasiteetin lisäys yli 1 000 000 tonniin vuodessa * reformointi-/krakkauslaitokset, joiden kapasiteetti on vähintään 500 tonnia päivässä * rikinpoistolaitokset raskaalle polttoöljylle, kaasuöljylle, syöttöaineille tai muille öljytuotteille. Öljyteollisuudessa tapahtui vuosina 1996-1998 useita sulautumisia, yritysostoja ja liittoutumisia. Energiamarkkinoille olivat tuona aikana tunnusomaisia poikkeuksellisen alhaiset öljyn hinnat, ja kaikkien edellä mainittujen toimenpiteiden tarkoituksena oli saada aikaan synergiahyötyjä, välttää toimintojen päällekkäisyyttä ja alentaa kustannuksia. Lisäksi toimenpiteet heijastelivat sitä, että Euroopan unionissa toimivien öljynjalostamoiden voittomarginaalit olivat edelleen pienet, koska konvertointikapasiteettia oli liikaa ja tiettyjen tuotteiden sisäisen tarjonnan ja kysynnän välillä vallitsi epätasapaino. Mainittujen toimenpiteiden lisäksi joitakin jalostamoja suljettiin vuosien 1996 ja 1998 välisenä aikana. Toisaalta vuoteen 2005 mennessä on odotettavissa mittavia investointeja yhteisön tiukkenevien polttoainenormien ja valmistevaatimusten täyttämiseksi. Onkin odotettavissa, että markkinoiden määrällisen ja laadullisen kehityksen seurauksena investoinnit lisääntyvät sekä vetykrakkaustisleiden ja tislausjäännösten osalta että konvertoinnin alalla. Tämä suuntaus oli havaittavissa jo vuonna 1997. Lisäksi useiden jalostamojen odotetaan investoivan yksikköihin, joiden avulla voidaan parantaa oktaanilukua ja rikinpoistoa. 1.2.1. Tislauskapasiteetti Euroopan unionissa käytössä oleva kokonaistislauskapasiteetti pieneni 1.1.1997 ja 1.1.1998 välisenä aikana hieman, 642 miljoonasta tonnista 639 miljoonaan tonniin vuodessa. Vuonna 1997 kolme Euroopan unionissa toiminutta jalostamoa lopetti toimintansa: (1) KPR-jalostamo Gulfhavnissa, Tanskassa (kapasiteetti 2,9 milj. tonnia/vuosi) (2) Leunan jalostamo Saksassa (kapasiteetti 5 milj. tonnia/vuosi) ja (3) Gulfin jalostamo Milford Havenissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa (kapasiteetti 5,6 milj. tonnia/vuosi). Tämän kapasiteetin vähennyksen vastapainoksi Leunassa, Saksassa, otettiin kuitenkin 1. marraskuuta 1997 käyttöön uusi jalostamo, jonka alkukapasiteetti on 8,7 miljoonaa tonnia vuodessa. Lisäksi useissa toiminnassa olevissa jalostamoissa pienennettiin tai kasvatettiin kapasiteettia. Tislauskapasiteetin käyttöaste on ollut jatkuvasti nousussa. Raakaöljyn osalta käyttöaste nousi 1996 vuoden 91 prosentista 92 prosenttiin vuonna 1997 (kun se 1986-87 oli 71 prosenttia). Tämä oli seurausta suotuisasta taloudellisesta tilanteesta, jossa jalostamojen voittomarginaalit kasvoivat hieman, raakaöljyn hinnat olivat alhaalla, jalostamotoiminta voimistui ja ylimääräistä tuotantoa vietiin ulkomaille, erityisesti bensiinin muodossa Yhdysvaltoihin. Komission saamien tietojen perusteella koko EU:n tislauskapasiteetin arvioidaan vähentyneen 1.1.1998 ja 1.1.1999 välisenä aikana noin 3 miljoonaa tonnia. Tähän lukuun sisältyy Shellin ilmoittama 2,3 miljoonan tonnin vuotuinen kapasiteettivähennys yhtiön Berre'ssä, Etelä-Ranskassa sijaitsevassa jalostamossa. Odotettavissa on, että Euroopan unionin tislauskapasiteetin hienoinen väheneminen on jatkunut myös 1999 ja 2000 välisenä aikana. Tässä arviossa on otettu huomioon Shellin ilmoitus sen aikomuksesta sulkea Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitseva Shell Haven -jalostamo, jonka kapasiteetti on 4,6 miljoonaa tonnia vuodessa. 1.2.2. Konvertointikapasiteetti Konvertointikapasiteetti väheni 1.1.1997 ja 1.1.1998 välisenä aikana 5,6 miljoonaa tonnia eli 2,4 prosenttia. Syynä vähenemiseen oli lähinnä edellisessä kohdassa mainittu jalostamojen sulkeminen. Konvertointikapasiteetti oli 1.1.1998 kaikkiaan 232 miljoonaa tonnia, ja sen osuus tislauskapasiteetista oli noin 32 prosenttia eli sama kuin edellisenä vuonna. Visbreaking ja terminen krakkaus ovat vähentyneet koko Euroopan unionin tasolla vuodesta 1995 lähtien. Vetykrakkauskapasiteetti on sitä vastoin lisääntynyt, ja saatujen tietojen perusteella tämä suuntaus jatkunee myös 1999-2000. Bensiinin ylituotanto jatkui. Katalyyttiseen krakkaukseen perustuvan konvertoinnin kokonaiskapasiteetti säilyi kuitenkin lähes muuttumattomana jakson 1.1. 1997-1.1.1998 aikana. 1.2.3. Rikinpoistokapasiteetti ja oktaaniluvun parantaminen Euroopan jalostamoala on viime vuosina investoinut mittavasti rikinpoistokapasiteettiin täyttääkseen yhteisön vaatimuksen, jonka mukaan dieselöljyssä saa olla enintään 0,05 prosenttia rikkiä. Keskitisleiden rikinpoistokapasiteetti onkin lisääntynyt Euroopan unionissa noin 15 prosenttia 1.1.1995 ja 1.1.1998 välisenä aikana. Tulevina vuosina uusia investointeja tehtäneen: * bensiinin ja dieselöljyn rikkipitoisuutta koskevien vaatimusten täyttämiseksi vuosina 2000-2005 ja * nesteytettyjen polttoaineiden (raskaan polttoöljyn ja kaasuöljyn) rikkipitoisuuden vähentämiseksi tulevan vuosikymmenen aikana. Tämän myötä Euroopan unionin rikinpoistokapasiteetin arvioidaan lisääntyvän edelleen. Kyseinen kapasiteetti saattaa jakson 1999-2000 aikana kasvaa suuremmaksi kuin ilmoitettu 7,6 miljoonaa tonnia. Oktaaniluvun parantamiseen liittyvä kapasiteetti käsittää katalyyttireformointi-, isomerointi-, alkylointi- ja hapetus- (MTBE, ETBE) -yksiköt. Katalyyttisen reformoinnin kapasiteetti pieneni Euroopan unionissa 5,4 miljoonaa tonnia eli 6 prosenttia vuonna 1997. Tämä johtui osittain aiemmin mainitusta jalostamojen sulkemisesta. Alkylointi- ja hapetusyksiköiden kapasiteetti, joka on tärkeä tekijä bensiinin laadun parantamisen kannalta, lisääntyi yli 7 prosenttia vuoden 1997 aikana. Tämä kehityssuuntaus vahvistunee tulevina vuosina, koska jalostajien on täytettävä uudet yhteisön polttoainevaatimukset ja vähennettävä erityisesti bentseenin ja muiden aromaattien määrää polttoaineissa vuosina 2000-2005. 1.3. Maakaasualan investoinnit Jäsenvaltioiden on kaasun kuljetuksen ja/tai jakelun osalta ilmoitettava seuraavanlaisista investointihankkeista: * maiden rajat ylittävät kaasuputkistot ja EY:n perustamissopimuksen 155 artiklan mukaisesti vahvistetuissa suuntaviivoissa yksilöidyt yhteistä etua koskevat hankkeet * nesteytetyn maakaasun maahantuontiterminaalit ja * maanalaiset varastointilaitokset, joiden kapasiteetti on vähintään 150 000 000 m3. 1.3.1. Putkistojen pituus Komission saamien ilmoitusten mukaan olemassa olevien, halkaisijaltaan yli 300 mm:n putkien kokonaispituus oli 20 420 kilometriä. Näin ollen pituus oli lisääntynyt 8,4 prosenttia verrattuna vuoden 1997 kertomuksen vastaavaan lukuun. Rakenteilla tai suunnitteilla oli 6 285 kilometriä putkistoja. Tämä määrä vastaa 30 prosenttia olemassa olevista putkistoista, ja se on kasvanut 47 prosenttia verrattuna vuoden 1997 kertomuksen lukuihin. Kasvu on saattanut johtua Euroopan unionin kaasunkulutuksen lisääntymisestä. 1.3.2. Nesteytetyn maakaasun varastointikapasiteetti ja jälleenkaasuttamisen maksimikapasiteetti Yhteisön etua koskevan infrastruktuurin määrä oli annettujen ilmoitusten perusteella 495 000 m³ nesteytetyn maakaasun varastointikapasiteettia ja 1 930 000 m³/tunti jälleenkaasuttamisen maksimikapasiteettia. Nesteytetyn maakaasun varastointilaitosten kapasiteetti lisääntyy tulevaisuudessa huomattavasti, sillä rakenteilla tai suunnitteilla on 1 025 000 m³ varastointikapasiteettia ja 2 975 800 m³/tunti jälleenkaasuttamisen kapasiteettia. Komissio ei saanut yhtään ilmoitusta infrastruktuurin käytöstä poistamisesta. 1.3.3. Varastointilaitokset EU:n olemassa oleva varastointikapasiteetti oli ilmoitusten mukaan 53,6 miljardia kuutiometriä. Tämä merkitsee 12,4 prosentin kasvua edellisen vuoden kertomukseen verrattuna. Ilmoitusten perusteella varastointikapasiteettia oli rakenteilla 15,8 miljardia kuutiometriä ja suunnitteilla 11,9 miljardia kuutiometriä. Rakenteilla ja suunnitteilla olevan kapasiteetin osuus suhteessa olemassa olevaan kapasiteettiin kasvoi näin ollen 55 prosenttia. Komissio ei saanut yhtään ilmoitusta varastointilaitosten käytöstä poistamisesta. 1.4. Sähköalan investoinnit Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle seuraavanlaisista sähköntuotantoa koskevista investointihankkeista: * lämpövoimalaitokset (generaattorit, joiden yksikköteho on vähintään 200 MW) ja * vesivoimalaitokset (voimalaitokset, joiden teho on vähintään 50 MW). Lisäksi on ilmoitettava seuraavanlaisista sähkönsiirtoon liittyvistä investointihankkeista: * ilmassa kulkevat siirtojohdot, jotka on suunniteltu vähintään 345 kV:n jännitteelle * maan- tai vedenalaiset siirtojohdot, jos ne on suunniteltu vähintään 100 kV:n jännitteelle ja jos ne muodostavat olennaisia yhteyksiä kansallisissa tai kansainvälisissä yhteenliitetyissä verkoissa, ja * EY:n perustamissopimuksen 155 artiklan mukaisesti vahvistetuissa suuntaviivoissa yksilöidyt yhteistä etua koskevat hankkeet. 1.4.1. Tavanomaiset lämpövoimalat Investoinnit tavanomaisiin lämpövoimaloihin, jotka ovat rakenteilla tai joiden rakennustyöt on määrä aloittaa vuoteen 2002 mennessä, sijoittuivat maantieteellisesti laajalle alueelle Euroopan unionissa. Suurin osa investoinneista tehdään Saksassa (27 % investointien kokonaismäärästä), Italiassa (17 %) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (17 %). Ranskaa ja Espanjaa lukuun ottamatta kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot ilmoittivat tällä sektorilla toteutettavissa investointihankkeista. Verrattaessa tietoja vuoden 1997 tietoihin voidaan havaita, että hankkeiden määrä on lisääntynyt Saksassa (+1,9 GW) ja Italiassa (+1,5 GW), kun taas Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti yhteensä 2,0 GW:n kapasiteettia vastaavien hankkeiden peruuntumisesta. Niistä kapasiteetiltaan yhteensä 16,7 GW:n tavanomaisista lämpövoimaloista, joita koskevat hankkeet on määrä aloittaa vuoteen 2002 mennessä, 80,9 prosenttia (13,5 GW) on yhdelle polttoaineelle suunniteltuja voimaloita. Osuus on miltei sama kuin vuonna 1997 (82,3%). Maakaasu on edelleen yleisimmin käytetty polttoaine, sillä 72,6% prosenttia (121,1 GW) lämpövoimalakapasiteetista, joka on rakenteilla tai joka suunnitelmien mukaan otetaan käyttöön vuoteen 2001 mennessä, pystyy polttamaan maakaasua. Myös ruskohiiltä käyttäviä, yhdelle polttoaineelle suunniteltuja voimaloita koskevien hankkeiden määrä lisääntyi (3,9 GW 1.1.1998 ja 1,4 GW vuonna 1997). 1.4.2. Ydinvoimalat Euroopan unionin ydinvoimaloiden kokonaiskapasiteetti oli 1.1.1998 noin 130,3 GW. Lukuun ottamatta joitakin pieniä muutoksia nykyisin käytössä olevissa voimaloissa, tämä kapasiteetti aiotaan säilyttää ennallaan. Ranskassa on rakenteilla yksi ydinvoimala. Muiden uusien voimaloiden rakentamista ei suunnitella. 1.4.3. Vesivoimalat Rakenteilla olevien tai vuoteen 2002 mennessä rakennettaviksi suunniteltujen vesivoimaloiden kokonaiskapasiteetti lisääntyi 2 496 MW:iin, josta 635 MW oli määrän ottaa käyttöön vuoden 1998 aikana. Rakenteilla tai suunnitteilla olevan kapasiteetin määrä kasvoi lähes 70 prosenttia edellisen vuoden tietoihin verrattuna. Lisäys johtui suureksi osaksi Saksassa toteutettavista investointihankkeista (+1 060 MWe). Rakenteilla tai suunnitteilla olleesta 2 496 MW:n voimalakapasiteetista 1 460 MW (58,5 %) oli yhdistettyjä pumppuvoimalaitoksia ja 1 036 MW (41,5%) tavanomaisia vesivoimaloita. Vesivoimalahankkeet keskittyivät viiteen jäsenvaltioon: Saksaan (42,5 %, Italiaan (22,9 %), Kreikkaan (22,4 %), Portugaliin (9,6 %) ja Itävaltaan (2,6 %). 1.4.4. Siirtojohdot ja -kaapelit Rakenteilla olevien tai vuoteen 2002 mennessä rakennettaviksi suunniteltujen suurjännitelinjojen kokonaispituus oli 7 726 km. Määrä vastasi vuonna 1997 ilmoitettua tasoa. Investointihankkeita toteutettiin laajalla alueella eri puolilla Euroopan unionia, joskin 33 prosenttia hankkeista sijoittui Espanjaan ja Italiaan. Hankkeista 81 prosenttia (6 237 km) koski ilmajohtoja, pääasiassa 380 kV:n (57 %) ja 400 kV:n (43 %) johtoja. Maanalaisten kaapeleiden osuus kaikista hankkeista oli 7 prosenttia (539 km). Tällaisiin lähinnä lyhyiden välimatkojen siirtoyhteyksiin suunnattujen investointien osuus kasvoi 35 prosenttia edelliseen vuoteen verrattuna. Vedenalaisten kaapeleiden osuus kaikista hankkeista oli 12 prosenttia (950 km). 2. OSA B. - LUETTELO LIITTEISTÄ [5] [5] SEK(2000) 1180 - Komission yksiköiden valmisteluasiakirja - Komission kertomus - Kertomus yhteisön etua koskevista energiainvestointihankkeista vuonna 1998 - Osa B. - Liitteet. Liite 1 Öljy -- EU:n jalostuskapasiteetti Liite 2 Öljy -- 15 EU-maan konvertointi- ja tislauskapasiteetin kehitys Liite 3 Öljy -- EU:n rikinpoisto-, alkylointi- ja eetteröintikapasiteetti Liite 4 Öljy -- 15 EU-maan jalostuskapasiteetin muutokset tulevaisuudessa Liite 5 Maakaasu -- halkaisijaltaan yli 300 mm:n putket (km) Liite 6 Maakaasu -- nesteytetyn maakaasun varastointilaitokset, nesteytetyn maakaasun varastointi (m³) / jälleenkaasuttamisen maksimikapasiteetti (m³/tunti) Liite 7 Maakaasu -- varastointilaitokset, hyötytilavuus (mrd. m3) Liite 8a Sähkö -- rakenteilla tai suunnitteilla olevat laitokset Liite 8b Sähkö -- tavanomaiset lämpövoimalat Liite 8c Sähkö -- ydinvoimalat Liite 8d Sähkö -- vesivoimalat Liite 8e Sähkö -- siirtojohdot ja -kaapelit Liite 9a Sähkö -- tavanomaiset lämpövoimalat maittain Liite 9b Sähkö -- tavanomaiset lämpövoimalat laitostyypeittäin Liite 10a Sähkö -- ydinvoimalat maittain Liite 10b Sähkö -- ydinvoimalat laitostyypeittäin Liite 11a Sähkö -- vesivoimalat maittain Liite 11b Sähkö -- vesivoimalat laitostyypeittäin Liite 12a Sähkö -- siirtojohdot ja -kaapelit maittain Liite 12b Sähkö -- siirtojohdot ja -kaapelit tyypeittäin