KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE - EC Investment Partners (ECIP) - Kertomus täytäntöönpanosta vuonna 1999

TIIVISTELMÄ

ECIP (European Community Investment Partners) oli EU:n ensimmäinen taloudellisen yhteistyön väline. Se perustettiin vuonna 1988 komission aloitteesta ja Euroopan parlamentin tuella Aasian, Latinalaisen Amerikan ja Välimeren alueen kehitysmaiden ja niihin investoivien eurooppalaisten yritysten yhteiseksi eduksi ja hyödyksi. Myöhemmin ECIP laajennettiin koskemaan Etelä-Afrikkaa ja se oli esikuvana JOP-ohjelman luomiselle Phare- ja Tacis-maissa.

ECIP:n tavoitteena oli kannustaa eurooppalaisten ja paikallisten kumppaneiden yhteisyritysten perustamista kehitysmaissa. Yhteisyritykset ovat

- kehitysmaissa suuressa suosiossa, koska niiden mukana kehitysmaat saavat pääomaa, teknologiaa, taitotietoa ja pääsevät integroitumaan kansainvälisiin tuotanto- ja kauppaverkkoihin,

- erittäin riskialttiita, koska niissä yhdistyy kaksi vaikeutta: uuden yrityksen luomiseen liittyvät vaikeudet ja vaikeudet, joita kohdataan sijoittauduttaessa ympäristöön joka on eurooppalaista kulttuuri- ja talousympäristöä ja poliittista ympäristöä epävarmempi ja huonommin ennustettavissa.

Yhteisyritysten edellä kuvatut kaksi piirrettä olivat EU:lta tulevan rahoituksen perusteina. EU työskenteli läheisessä yhteistyössä erityisesti EU:n jäsenvaltioiden kehityspankkien (EDFI) kanssa, jotka myös toimivat asian parissa.

ECIP-rahoitusvälineen pääpiirteet olivat seuraavat:

- se vastasi ainoastaan yrityksiltä tuleviin aloitteisiin (perustui kysynnälle),

- paikalliset ja eurooppalaiset yritykset voivat päästä mukaan ECIP:hen yli sadan paikallisen ja eurooppalaisen rahoituslaitoksen muodostavan verkon kautta; rahoituslaitoksista noin 20 toimi erittäin aktiivisesti. Rahoitusväline oli suuressa määrin hajautettu kahdelle tasolle. Komissio myönsi ennakkoja ECIP:n rahoituslaitoksille, jotka puolestaan komission hyväksymisen saatuaan myönsivät kyseiset varat avustusten, rahoitusosuuksien (riskipääoma) tai korottomien ennakkojen muodossa, jotka voitiin joko palauttaa yrityksen menestyttyä tai muuttaa avustuksiksi (ks. jäljempänä) lopullisille edunsaajille,

- ECIP kattoi kaikki yhteisyrityksen perustamisvaiheet:

* kumppaneiden etsinnän (avustukset),

* yrityksen suorittamat tarkoituksenmukaisuusanalyysit (korottomat ennakot, jotka yritys voi palauttaa, jos se menestyy, tai jos yritys ei menesty, ne voidaan muuttaa avustuksiksi),

* yhteisyrityksen omaan pääomaan osallistuminen,

* avustukset pienille ja keskisuurille yrityksille ja suurempien yritysten korottomat ennakot, jotka ne voivat palauttaa, teknologian siirron yhteydessä tarvittavan koulutuksen rahoittamiseksi.

ECIP-varoja saaneiden lopullisten edunsaajien ja rahoituslaitosten mukaan välineen myönteinen vaikutus on huomattavan suuri. Paikalla suoritettujen kahdeksan maakohtaisen tutkimuksen perusteella ja ECIP-toimien edunsaajien toimittamien 1 565 yksityiskohtaisen loppuraportin perusteella komission yksiköt arvioivat, että jokaiseen ECIP-rahoituksen euroon liittyy yli 16 euron arvosta investointeja kehitysmaissa. Toteutettujen ECIP-toimien 261 miljoonaa euroa liittyvät edunsaajien selvitysten mukaan noin 4,3 miljardin (= 4 369 miljoonan) euron suuruisiin yksityisiin investointihankkeisiin kehitysmaissa Aasiassa, Latinalaisessa Amerikassa, Välimeren alueella ja Etelä-Afrikan tasavallassa. Lopulliset edunsaajat selvittivät myös, että yli 38 000 EU:n alueen ja paikallista yritystä on toiminut yhteistyökumppaneina näissä toimissa. Lisäksi on perustettu noin 1 442 yhteisyritystä, jotka ovat luoneet suoraan yli 49 000 työpaikkaa. Lopullisilta edunsaajilta ja rahoituslaitoksilta saaatujen raporttien mukaan ECIP on osoittautunut vuodesta 1998 lähtien tehokkaaksi välineeksi yhteisyritysten luomisessa, investoinneissa ja kehityksen edistämisessä. Se on parantanut komission kehityspolitiikkaa ja sen mainetta sekä EU:n alueella että sen ulkopuolella.

ECIP:stä, joka alunperin oli pilottihanke, on annettu kaksi neuvoston asetusta, jotka neuvosto ja Euroopan parlamentti ovat hyväksyneet yhteistoimintamenettelyllä, sekä laadittu ja julkaistu kolme erillistä ulkopuolista arviointia:

- asetukset:

* asetus (ETY) N:o 319/92, 3.2.1992,

* asetus (ETY) N:o 213/96, 29.1.1996.

- ulkopuoliset arvioinnit (lähetetty neuvostolle ja Euroopan parlamentille, joista niitä voi pyytää):

* 1990 Touche Ross,

* 1994 SEMA Group,

* 1999 Deloitte & Touche (ks. jäljempänä).

- rahoitustilintarkastukset:

* tilintarkastustuomioistuin: 1993

* ulkopuoliset rahoitustilintarkastukset : 1996 Coopers & Lybrand

1997 Price Waterhouse Coopers

2000 rajoitetun tarjouskilpailun

perusteella ollaan tekemässä

sopimusta

ECIP:n hallinnointi oli alusta lähtien tarkoitettu olemaan mahdollisimman suotuisaa liiketoiminnan kannalta: nopeat päätökset, avoimuus, joustavuus, nopeat maksut. Kyseinen ECIP:lle ominainen lähestymistapa, joka oli voimassa vuoteen 1996, antoi sille hyvän maineen rahoituslaitosten keskuudessa. Sen jälkeen ECIP:n hallinnointi on tullut asteittain byrokraattisemmaksi ja raskaammaksi, mikä johtuu kolmesta tekijästä:

- Koska ECIP suuntautuu pääosin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, se on erittäin työvoimavaltainen ja hankkeiden määrän kasvaessa nopeasti komissiolla ei ole ollut tarpeeksi henkilöstöä hallinnoimaan niitä. Henkilöstöpula helpottui ainoastaan osittain teknisen avun yksikön (vuodesta 1997) ja myöhemmin myös rahoitusavun yksikön (vuodesta 1999) perustamisen ansiosta.

- Tilintarkastustuomioistuimen huomautusten jälkeen tehty komission rahoitusmenettelyjen vahvistaminen johti viiveisiin menettelyissä (komission täydellisellä kirjallisella menettelyllä tehty päätös valtuutuksen avulla tehdyn päätöksen sijaan) ja teknisten toimintojen (DG 1B) erottamiseen rahoitustoiminnoista (ulkomaanavun yhteinen toimiala) erityisesti SEM 2000 -ohjelman nojalla (vuodesta 1996), vaikka pätevää henkilöstöä ei ollut tarpeeksi erityisesti rahoitusalalla.

- Kun palautettavaa ennakkoa (järjestely nro 2) koskeva määräaika, joka ECIP-asetuksessa vahvistettiin 5 vuodeksi, päättyy, rahoituslaitoksen on komission kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti maksettava varat takaisin komissiolle. Kyseiset takaisinmaksut muodostavat tavanomaisen osan ECIP:n rahoitustoiminnoista. Kuitenkin lopputilitykset ja takaisinmaksut edellyttävät erittäin paljon tarkkoja ja huolellisia hallintotoimia, joihin oli käytettävissä ainoastaan riittämätön määrä henkilöstöä. Vuoden 1999 loppuun mennessä 1 398 yksittäisen toiminnan osalta oli suoritettu tilintarkastus.

Kyseisillä vaikeuksilla oli kaksi seurausta:

a) Maksujen kasauman kasvu, jonka käsittelyä komission yksiköt pitivät ensisijaisen tärkeänä ja joka ratkaistiin suurimmaksi osaksi vuoden 1999 loppuun mennessä. Rahoituksen jatkuvasta kysynnästä huolimatta ECIP:stä ei rahoitettu uusia toimia eikä sopimuksia vuonna 1999. Komission yksiköt päättivät, että vuonna 1999 rahoitusyksiköiden ensisijainen tehtävä on olemassa olevien ECIP:n sopimusten rahoituksen päättäminen sekä käyttämättömien ja palautettujen ECIP-varojen takaisinmaksu. Vuonna 1999 hyväksyttyjä ja sidottuja toimia koskevia erityissopimuksia ei allekirjoitettu.

b) Rahoituslaitosten ja yritysten lisääntyvä tyytymättömyys ja turhautuminen viiveisiin päätöksenteossa, sopimuksissa ja maksuissa.

ECIP-asetuksen voimassaolo päättyi 31. joulukuuta 1999. Komissio on tähän saakka jättänyt avoimiksi seuraavat pitkän aikavälin kysymykset, jotka koskevat:

- välineen seurantaa, ja

- välineen perusteellista uudelleenmuokkausta, mukaan luettuna mahdollinen toimintojen ulkoistaminen.

Komission yksiköt vastaanottivat joulukuun 1999 lopussa avoimessa kansainvälisessä tarjouskilpailussa valitun Deloitte & Touchen ECIP:tä koskevan lopullisen ulkopuolisen arviointiluonnoksen. Arvioinnin lopullinen versio toimitettiin parlamentille, neuvostolle ja suurelle yleisölle tammikuussa 2000.

Deloitten päätelmät olivat seuraavat:

"Suosittelemme, että ECIP:n mukanaan tuomaa lisäarvoa suojeltaisiin tulevissa keskusteluissa EU:n yksityisen sektorin kehitystoiminnoista. Olisi varmistettava se, että EU sekä monenväliset ja kahdenväliset välineet täydentävät toisiaan. ECIP:n todellinen asema riippuu suuresti myös niiden hallinnollisten ongelmien vähentämisestä, jotka ovat vaikeuttaneet välineen toimintaa vuodesta 1998 lähtien.

Johtopäätöksemme on, että ECIP on lähes ainutlaatuinen sekä arvokas komissiolle ja liike-elämälle, jota se palvelee, ja siksi se olisi säilytettävä. Sitä olisi kuitenkin muutettava merkittävästi."

Tässä vaiheessa ECIP:tä hallinnoivat yksiköt katsovat, että

1. ECIP vastaa todellista tarvetta,

2. ECIP:ssä on tehtävä seuraavia muutoksia:

* sisäisen hallinnon kustannuksia on vähennettävä,

* päätöksiä sekä maksu- ja takaisinmaksumenettelyjä on nopeutettava,

* ECIP on rinnastettava paremmin muihin täydentäviin taloudellisen yhteistyön ohjelmiin (kuten AL-Invest, Asia-Invest, Meda ja muut),

* ECIP:tä on mahdollisesti laajennettava käsittämään suurempia hankkeita,

* ECIP:n toimintoja on mahdollisesti eriytettävä myöhemmin määriteltävällä tavalla.

Vuoden 2000 aikana komission yksiköiden ehdottoman ensisijaisena tavoitteena on poistaa ECIP:n aikaisemmista rahoitustoimista johtuvat viiveet ennakoiden takaisinmaksuissa ja huolehtia ECIP:n aikaisempien toimien tilintarkastuksesta ja päättämisestä.

Vastaavasti 31. tammikuuta 2000 komissio teki neuvostolle ja parlamentille ehdotuksen komission aiemmin EC Investment Partners -rahoitusvälineen täytäntöönpanosta annetun asetuksen (EY) N:o 213/96 (ECIP-asetuksen) soveltamiseksi hyväksymien hankkeiden loppuun saattamisesta ja vähittäisestä päättämisestä. Tällä tavoin varmistetaan, että i) jo rahoitettujen toimien täytäntöönpano ja hyvä hallinto jatkuu, ja ii) annetaan riittävästi aikaa arvioida ECIP-väline uudelleen perusteellisesti sekä kehittää ja neuvotella tarkistettu ohjelma ja asetus. Tämän asetuksen antaminen edellyttää ECIP-välineen talousarvion käytön rajaamista ainoastaan niihin toimenpiteisiin, jotka ovat tarpeen neuvoston asetuksen (EY) N:o 213/96 nojalla hyväksyttyjen hankkeiden päättämiseksi ja selvittämiseksi.ECIP-välineen mahdollisen seuraajan uudelleentarkastelu on tehtävä komissiossa parhaillaan käytävien sen politiikan yleisten tavoitteiden uudelleenmäärittelyä koskevien keskustelujen valossa.

ECIP-välineen mahdollisen seuraajan uudelleentarkastelu on tehtävä komissiossa parhaillaan käytävien sen politiikan yleisten tavoitteiden uudelleenmäärittelyä koskevien keskustelujen valossa.

Komission politiikan yleisten tavoitteiden uudelleenmäärittelyn puitteissa pitkän aikavälin arvioinneissa ECIP-välineen poliittisista tarkoitusperistä ja toimintasuunnitelmasta on otettava huomioon i) ensinnäkin komission politiikan yleiset tavoitteet, ii) kansainvälisen taloudellisen ja investointiympäristön nopeat muutokset, iii) niiden rahoituslaitosten ja liike-elämän toimijoiden näkemykset ja kokemukset, joiden osuus on tähän saakka ollut oleellinen välineen onnistumisen kannalta, ja iv) ainoastaan, jos komissio päättää, että mahdollinen jatkaminen on politiikan tavoite, komission yksiköiden on myös yksilöitävä ECIP-välineen varainhoidon edelleen yksinkertaistamiseksi ja parantamiseksi tarvittavat toimenpiteet.

ECIP-välineen parempi koordinaatio avoimella tavalla muiden samanlaisten EU:n välineiden kanssa on myös tarpeen. Vuoden 1988 jälkeen, jolloin ECIP-väline otettiin käyttöön, komissio on kehittänyt laajan asteikon muita kehitysmaiden investointien edistämis- ja rahoitusohjelmia (ALINVEST, ASIAINVEST, MEDA, JOP, JEV ja AKT-maille tarkoitetut välineet), joiden tarkoitusperät vastaavat ECIP-välineen tavoitteita. ECIP-välineen asema, koordinaatio ja mahdollinen yhteisvaikutus näiden muiden EU:n ohjelmien kanssa arvioidaan myös uudelleen. Voidaan harkita kaikkia kehitysmaita varten tarkoitetun yhden välineen suunnittelua, johon kuuluu paikallisiin olosuhteisiin sopeuttamisen mekanismeja.

Näitä neljää tehtävää eli i) komission politiikan yleisten tavoitteiden uudelleenmäärittelyä, ii) edunsaajien, liike-elämän toimijoiden ja rahoituslaitosten kuulemista ja niiden näkökantojen kokoamista, iii) varainhoidon sekä hyväksymismenettelyjen parantamista ja yksinkertaistamista sekä iv) lukuisten samanlaisten EU:n investointeja edistävien välineiden kartoitusta ja poliittista koordinointia ei saada valmiiksi ennen kuin aikaisintaan vuoden 2000 lopussa. Näin ollen mahdollisia ehdotuksia parannetusta pitkän aikavälin ECIP-välineestä ei voida toimittaa parlamentille ja neuvostolle (yhteispäätösmenettelyssä harkittavaksi uudeksi asetukseksi) ennen vuotta 2001. Ottaen huomioon tällaisiin parlamentin ja neuvoston kanssa käytäviin neuvotteluihin kuuluvat viiveet, on hyvin epätodennäköistä, että merkittävästi tarkistetusta ja parannetusta ECIP-asetuksesta voitaisiin sopia ja se voitaisiin hyväksyä ennen 31.12.2001. Näin ollen toimien päättämistä koskevan ehdotetun asetuksen myötä komissio tuo esiin erityisen huolestuneisuutensa sen varmistamisesta, että tarvittava apu ja hallintoresurssit ovat käytettävissä vuoden 2001 loppuun saakka, jotta neuvoston asetuksen (EY) N:o 213/96 nojalla hyväksytyt hankkeet voidaan päättää ja selvittää.

Komissio esittää ohessa ECIP:tä koskevan kertomuksen vuodelta 1999. Kertomukseen sisältyy kolme yksityiskohtaista osaa. Ensimmäisessä osassa kuvataan ECIP-toimia vuonna 1999 ja ajanjaksolla 1988-1999. Toisessa osassa arvioidaan ja analysoidaan ECIP:n taloudellisia vaikutuksia. Kolmannessa osassa kuvataan ECIP:n varainhoitoa.

KERTOMUS ECIP-VÄLINEEN TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA VUONNA 1999

SISÄLLYS

ENSIMMÄINEN OSA: ECIP:N TOIMINTAKERTOMUS 1998

1.1 ECIP-rahoitusvälineestä 29 päivänä tammikuuta 1996 annettu asetus (EY) N:o 213/96

1.2 Käynnissä olevien ECIP-hankkeiden loppuun saattamisesta ja vähittäisestä päättämisestä tehty ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi

1.3 Saadut ja hyväksytyt rahoituspyynnöt sekä sopimukset

TOINEN OSA: ECIP-RAHOITUKSEN TALOUDELLISET VAIKUTUKSET

2.1 Selvitys ECIP-toimien tuloksista

2.2 Yhteisyritysten perustaminen

2.3 Investoinnit

2.4 Järjestelyn nro 3 toimien analyysi

2.5 Työllisyys ja koulutus

2.6 Muut kehitystekijät (ympäristö, teknologian siirrot)

2.7 ECIP-toimien arviointi ja seuranta

2.8 Kahdeksan ECIP-maahankkeen tutkimus

2.9 Ulkopuolinen arviointitutkimus

KOLMAS OSA: VARAINHOITO

3.1 Moitteeton ja tehokas varainhoito

3.2 Ulkopuolinen rahoitustilintarkastus

3.3 Väärinkäytösten vastaiset toimenpiteet

3.4 Teknisen avun ja rahoitusavun yksiköt

3.5 Talousarvioon otetut määrärahat ja varojen takaisinmaksu

Ensimmäinen osa

1. ECIP:N TOIMINTAKERTOMUS 1999

1.1. ECIP-rahoitusvälineestä 29 päivänä tammikuuta 1996 annettu asetus (EY) N:o 213/96

Neuvosto antoi 29 päivänä tammikuuta 1996 ECIP:tä koskevan uuden neuvoston asetuksen (EY) N:o 213/96 (EYVL L 28, 6.2.1996, s. 2), joka antoi komissiolle mahdollisuuden aloittaa ECIP:n lisäparannukset vuonna 1996 ja vahvistaa niitä vuosina 1997-1998. Uuteen asetukseen siirrettiin edellisen ECIP:tä koskevan asetuksen tärkeimmät piirteet, ja siihen sisältyivät myös seuraavat seikat:

a) parannuksia nykyisten rahoitusjärjestelyjen yksityiskohtaisiin ehtoihin,

b) uuden järjestelyn nro 1B mukainen 200 000 ecun tuki yksityistämisen valmisteluihin ja yksityisiin infrastruktuurihankkeisiin,

c) säännöksiä merkittävistä toimenpiteistä, joilla vahvistetaan ECIP:n hallintoa (teknisen avun yksikkö) ja tilintarkastusta (ulkopuolinen tilintarkastus), sekä tiukempia väärinkäytösten vastaisia säännöksiä, ja

d) säännöksiä tiedottamisen tehostamisesta ja yhteensovittamisesta muiden EU:n investointien edistämistoimien kanssa, kuten JOP, Al-Invest, MEDA, Asia-Invest, Etelä-Afrikan yritysneuvosto (South Africa Business Council), PO:n XXIII hallinnoimat järjestelmät (BC-NET, BRE, euroneuvontakeskukset jne.) sekä Euroopan investointipankin riskipääomatoiminnot.

Koska uusi ECIP:tä koskeva asetus annettiin juuri vuoden 1996 alussa (29 päivänä tammikuuta 1996), asetuksen (EY) N:o 213/96 uusia rahoitusehtoja ja muita muutoksia on sovellettu kaikkiin uusiin ECIP-toimiin, jotka on hyväksytty rahoitettaviksi vuosina 1996-1998.

Lisäksi ECIP:tä koskevaan asetukseen (EY) N:o 213/96 sisältyy neuvoston aloitteesta 250 miljoonan euron suuruinen rahoituspuite viisivuotiskaudeksi 1995-1999.

Se, että asetus on voimassa neljä vuotta vuoden 1999 loppuun, antaa komissiolle mahdollisuuden toteuttaa perusteellisesti varainhoidon vahvistamiseksi suunnitellut toimenpiteet, joita kuvaillaan tämän kertomuksen myöhemmissä kohdissa.

1.2. Käynnissä olevien ECIP-hankkeiden loppuun saattamisesta ja vähittäisestä päättämisestä tehty ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi

Neuvoston 29 päivänä tammikuuta 1996 antaman asetuksen (EY) N:o 213/96, jossa luotiin oikeusperusta ECIP-rahoitusvälineen hallinnoinnille komissiossa, voimassaolo päättyi 31. joulukuuta 1999.

Komissio päätti 22. joulukuuta 1999 olla ehdottamatta neuvostolle ja parlamentille kyseisen asetuksen voimassaoloajan jatkamista. Päätös merkitsi samalla ECIP-ohjelman lakkauttamista 31.12.1999 jälkeen. Vaikka ECIP-ohjelman hyödyllisyys aikaisempina vuosina tunnustettiinkin, päätös oli välttämätön osa komission politiikkojen yleistä järkiperäistämistä ja komission yksiköiden hallintotehtävien uudistusta sekä yksinkertaistamista. Uudistusten tarkoituksena on lisätä EY:n talousarvioon sisältyvien varojen moitteetonta varainhoitoa ja vähentää rahoitettuihin ohjelmiin liittyviä riskejä sekä monimutkaisuutta. Päätöstä tehtäessä on otettu huomioon myös komission käytettävissä olevat rajalliset resurssit ohjelmien hallinnointia varten. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 12. toukokuuta 1998 antama tuomio (C-106/96), jonka mukaan komission toteuttaman menon laillisuus edellyttää voimassaolevan perussäädöksen olemassaoloa, jotta meno voidaan hyväksyä, on myös asian kannalta merkityksellinen.

Jotta ECIP-hankkeiden, joista on aikaisemmin tehty sopimus, loppuun saattamisesta ja päättämisestä aiheutuvat hallintokulut sekä tarvittava tekninen apu ja tilintarkastukset voitaisiin rahoittaa, komissio päätti 31. tammikuuta 2000 esittää neuvoston ja parlamentin hyväksyttäväksi uutta asetusta (KOM(1999) 726), jota sovellettaisiin 31. joulukuuta 2001 saakka uutena, erillisenä oikeusperustana. Euroopan parlamentin budjettivaliokunnan erityisvaatimuksen mukaisesti vuoden 2000 talousarviossa ei sallita uusien ECIP-toimien rahoittamista. Uusia ECIP-toimia ei voida arvioida tai hyväksyä eikä niitä koskevia sopimuksia tehdä 31. joulukuuta 1999 jälkeen. Ehdotetussa oikeusperustassa rajoitetaan EU:n talousarvioon sisältyvien varojen käyttö niiden ECIP-toimien toiminnalliseen seurantaan, joiden osalta erityiset rahoitussopimukset oli allekirjoitettu jo ennen 31. joulukuuta 1999, jo allekirjoitettujen sopimusten muuttamiseen sekä tekniseen apuun ja tilintarkastukseen käynnissä olevien toimien ja toimien, joista on aikaisemmin tehty sopimus, loppuun saattamisen ja päättämisen varmistamiseksi.

ECIP-välineen mahdollisen seuraajan uudelleentarkastelu on tehtävä komissiossa parhaillaan käytävien sen politiikan yleisten tavoitteiden uudelleenmäärittelyä koskevien keskustelujen valossa.

Komission politiikan yleisten tavoitteiden uudelleenmäärittelyn puitteissa pitkän aikavälin arvioinneissa ECIP-välineen poliittisista tarkoitusperistä ja toimintasuunnitelmasta on otettava huomioon i) ensinnäkin komission politiikan yleiset tavoitteet, ii) kansainvälisen taloudellisen ja investointiympäristön nopeat muutokset, iii) niiden rahoituslaitosten ja liike-elämän toimijoiden näkemykset ja kokemukset, joiden osuus on tähän saakka ollut oleellinen välineen onnistumisen kannalta, ja iv) ainoastaan, jos komissio päättää, että mahdollinen jatkaminen on politiikan tavoite, komission yksiköiden on myös yksilöitävä ECIP-välineen varainhoidon edelleen yksinkertaistamiseksi ja parantamiseksi tarvittavat toimenpiteet.

ECIP-välineen parempi koordinaatio avoimella tavalla muiden samanlaisten EU:n välineiden kanssa on myös tarpeen. Vuoden 1988 jälkeen, jolloin ECIP-väline otettiin käyttöön, komissio on kehittänyt laajan asteikon muita kehitysmaiden investointien edistämis- ja rahoitusohjelmia (ALINVEST, ASIAINVEST, MEDA, JOP, JEV ja AKT-maille tarkoitetut välineet), joiden tarkoitusperät vastaavat ECIP-välineen tavoitteita. ECIP-välineen asema, koordinaatio ja mahdollinen yhteisvaikutus näiden muiden EU:n ohjelmien kanssa arvioidaan myös uudelleen. Voidaan harkita kaikkia kehitysmaita varten tarkoitetun yhden välineen suunnittelua, johon kuuluu paikallisiin olosuhteisiin sopeuttamisen mekanismeja.

Näitä neljää tehtävää eli i) komission politiikan yleisten tavoitteiden uudelleenmäärittelyä, ii) edunsaajien, liike-elämän toimijoiden ja rahoituslaitosten kuulemista ja niiden näkökantojen kokoamista, iii) varainhoidon sekä hyväksymismenettelyjen parantamista ja yksinkertaistamista sekä iv) lukuisten samanlaisten EU:n investointeja edistävien välineiden kartoitusta ja poliittista koordinointia ei saada valmiiksi ennen kuin aikaisintaan vuoden 2000 lopussa. Näin ollen mahdollisia ehdotuksia parannetusta pitkän aikavälin ECIP-välineestä ei voida toimittaa parlamentille ja neuvostolle (yhteispäätösmenettelyssä harkittavaksi uudeksi asetukseksi) ennen vuotta 2001. Ottaen huomioon tällaisiin parlamentin ja neuvoston kanssa käytäviin neuvotteluihin kuuluvat viiveet, on hyvin epätodennäköistä, että merkittävästi tarkistetusta ja parannetusta ECIP-asetuksesta voitaisiin sopia ja se voitaisiin hyväksyä ennen 31.12.2001.

1.3. Saadut ja hyväksytyt rahoituspyynnöt sekä sopimukset

ECIP:n hallinnointi oli alusta lähtien tarkoitettu olemaan mahdollisimman suotuisaa liiketoiminnan kannalta: nopeat päätökset, avoimuus, joustavuus, nopeat maksut. Kyseinen ECIP:lle ominainen lähestymistapa, joka oli voimassa vuoteen 1996, antoi sille hyvän maineen rahoituslaitosten keskuudessa. Sen jälkeen ECIP:n hallinnointi on tullut asteittain byrokraattisemmaksi ja raskaammaksi, mikä johtuu kolmesta tekijästä:

- koska ECIP suuntautuu pääosin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, se on erittäin työvoimavaltainen ja hankkeiden määrän kasvaessa nopeasti komissiolla ei ole ollut tarpeeksi henkilöstöä hallinnoimaan niitä. Henkilöstöpula helpottui ainoastaan osittain teknisen avun yksikön (1997) ja myöhemmin rahoitusavun yksikön (1999) perustamisen ansiosta,

- tilintarkastustuomioistuimen huomautusten jälkeen tehty komission rahoitusmenettelyjen vahvistaminen johti viiveisiin menettelyissä (komission täydellisellä kirjallisella menettelyllä tehty päätös valtuutuksen avulla tehdyn päätöksen sijaan) ja teknisten toimintojen (DG 1B) erottamiseen rahoitustoiminnoista (ulkomaanavun yhteinen toimiala) erityisesti SEM 2000 -ohjelman nojalla (vuodesta 1996), vaikka pätevää henkilöstöä ei ollut tarpeeksi erityisesti rahoitusalalla,

- kun palautettavaa ennakkoa (järjestely nro 2) koskeva määräaika, joka ECIP-asetuksessa vahvistettiin 5 vuodeksi, päättyy, rahoituslaitoksen on komission kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti maksettava varat takaisin komissiolle. Kyseiset takaisinmaksut muodostavat tavanomaisen osan ECIP:n rahoitustoiminnoista. Kuitenkin lopputilitykset ja takaisinmaksut edellyttävät erittäin paljon tarkkoja ja huolellisia hallintotoimia, joihin oli käytettävissä ainoastaan riittämätön määrä henkilöstöä. Vuoden 1999 loppuun mennessä 1 398 yksittäisen toiminnan osalta oli suoritettu tilintarkastus.

Kyseisillä vaikeuksilla oli seuraavat seuraukset:

a) Maksujen kasauman kasvu, jonka käsittelyä komission yksiköt pitivät ensisijaisen tärkeänä ja joka ratkaistiin suurimmaksi osaksi vuoden 1999 loppuun mennessä. Rahoituksen jatkuvasta kysynnästä huolimatta ECIP:stä ei ole rahoitettu uusia toimia eikä sopimuksia vuonna 1999. Komission yksiköt päättivät, että vuonna 1999 rahoitusyksiköiden ensisijainen tehtävä on olemassa olevien ECIP:n sopimusten rahoituksen päättäminen sekä käyttämättömien ja palautettujen ECIP-varojen takaisinmaksu. Vuonna 1999 hyväksyttyjä ja sidottuja toimia koskevia erityissopimuksia ei allekirjoitettu.

b) Rahoituslaitosten ja yritysten lisääntyvä tyytymättömyys ja turhautuminen viiveisiin päätöksenteossa, sopimuksissa ja maksuissa.

Rahoituspyynnöt

Komissio vastaanotti vuosien 1988-1999 aikana 3 781 ECIP-rahoitusta koskevaa virallista rahoituspyyntöä, joista hyväksyttiin 2 587 ja joille myönnettiin yhteensä 291,7 miljoonan euron rahoitus ECIP-rahoitusvälineestä. Vuonna 1999 ECIP-rahoituspyyntöjen määrä laski jyrkästi vajaaseen 70 pyyntöön ja euroina laskettuna niiden arvo laski 9,5 miljoonaan euroon.

ECIP-rahoitusta koskevien rahoituspyyntöjen lukumäärä

>TAULUKON PAIKKA>

Hyväksytyt rahoituspyynnöt

Vuonna 1999 hyväksyttiin ainoastaan 53 uutta ECIP-rahoitustoimea, joten vuosina 1988-1999 rahoitettaviksi hyväksyttyjen yksittäisten ECIP-toimien määräksi tuli yhteensä 2 587.

Hyväksytyt ECIP-toimet (Kaikki alueet)

>TAULUKON PAIKKA>

Allekirjoitetut sopimukset

Komission yksiköt päättivät kiinnittää ensisijaista huomiota maksujen kasaumaan, joka ratkaistiin suurimmaksi osaksi vuoden 1999 loppuun mennessä. Tämän seurauksena rahoituksen jatkuvasta kysynnästä huolimatta ECIP:stä ei rahoitettu uusia toimia (kuten rahoituspyyntöjen tarkastelua ja erityissopimusten allekirjoittamista) vuonna 1999. Komission yksiköt ovat päättäneet, että vuonna 1999 rahoitusyksiköiden ensisijainen tehtävä on olemassa olevien ECIP:n sopimusten rahoituksen päättäminen sekä käyttämättömien ja palautettujen ECIP-varojen takaisinmaksu. Niinpä vuonna 1999 hyväksyttyjä ja sidottuja toimia koskevia erityissopimuksia ei allekirjoitettu.

Komissio päätti 22. joulukuuta 1999 olla jatkamatta ECIP-ohjelmaa 31.12.1999 jälkeen. Vaikka ECIP-ohjelma oli toiminut hyvin aikaisempina vuosina, kyseinen päätös tehtiin osana komission politiikkojen yleistä järkiperäistämistä ja komission yksiköiden hallintotehtävien uudistusta sekä yksinkertaistamista EY:n talousarvioon sisältyvien varojen moitteettoman varainhoidon lisäämiseksi ja rahoitettuihin ohjelmiin liittyvien riskien sekä monimutkaisuuden vähentämiseksi. Päätöstä tehtäessä on otettu huomioon myös komission käytettävissä olevat rajalliset resurssit ohjelmien hallinnointia varten. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 12. toukokuuta 1998 antamalla tuomiolla (C-106/96), jonka mukaan EU:n menojen hallinnointi edellyttää voimassaolevaa perussäädöstä, on myös olennainen merkitys.

Komissio ehdotti 31. tammikuuta 2000 neuvostolle ja parlamentille (KOM(1999) 726) erillistä oikeusperustaa kahdeksi vuodeksi 31. joulukuuta 2001 saakka, jotta ainoastaan niiden ECIP-hankkeiden, joista on aikaisemmin tehty sopimus, loppuun saattamisesta ja päättämisestä aiheutuvat hallintokulut sekä tarvittava tekninen apu ja tilintarkastukset voitaisiin rahoittaa. Euroopan parlamentin budjettivaliokunnan erityisvaatimuksen mukaisesti vuoden 2000 talousarviossa ei sallita uusien ECIP-toimien rahoittamista. Uusia ECIP-toimia ei voida arvioida tai hyväksyä eikä niitä koskevia sopimuksia tehdä 31. joulukuuta 1999 jälkeen. Ehdotettu oikeusperusta merkitsee sitä, että EU:n talousarvioon sisältyviä varoja voidaan käyttää ainoastaan niihin toimenpiteisiin, jotka ovat tarpeen neuvoston asetuksen (EY) N:o 213/96 nojalla hyväksyttyjen hankkeiden päättämiseen ja selvittämiseen.

Toinen osa

2. ECIP-RAHOITUKSEN TALOUDELLISET VAIKUTUKSET

2.1. Selvitys ECIP-toimien tuloksista

Jäljempänä olevat yleisarviot perustuvat yksityiskohtaiseen taloudellisen vaikutuksen raportointijärjestelmään, jossa tarkastellaan kunkin ECIP-toimen tuloksia edunsaajien toimittamien kirjallisten raporttien perusteella. Komission yksiköt arvioivat ECIP:n taloudellisia vaikutuksia kutakin yksittäistä toimea koskevan yksityiskohtaisen loppuraportin perusteella. Vuoden 1999 loppuun mennessä oli hyväksytty 2 587 toimea, jotka johtivat 2 336 sovittuun ECIP-toimeen. Loppuraportteja saatiin 1 577 kappaletta, ja tätä kertomusta laadittaessa niistä oli teknisesti arvioitu 1 565. Niukkojen henkilöresurssien vuoksi komission on voitava luottaa rahoituslaitosten ja lopullisten edunsaajien toimia koskeviin raportteihin.

Komissio arvioi 1 565 yksittäistä ECIP-toimea koskevien 1 565 loppuraportin yksityiskohtaisen analyysin perusteella, että jokaiseen ECIP-rahoituksen euroon liittyy yli 16 euron arvosta investointeja kehitysmaissa. Toteutettuja ECIP-toimia vastaavan 261 miljoonan euron on ilmoitettu liittyvän noin 4,3 miljardin (= 4 369 miljoonan) euron suuruisiin yksityisiin investointihankkeisiin. Yli 38 000 EU:n alueen ja paikallista yritystä on toiminut yhteistyökumppaneina 2 336 sovitussa toimessa. Lisäksi on perustettu 1 422 yhteisyritystä, joiden myötä on luotu yli 49 000 työpaikkaa.

>TAULUKON PAIKKA>

Toimen hyväksymisen, sopimuksen allekirjoittamisen, toimen toteuttamisen ja loppuraportin esittämisen välillä on huomattavia viiveitä. Kestää keskimäärin 18 kuukaudesta (järjestely nro 1) 24-36 kuukauteen (järjestely nro 4), 3 vuoteen (järjestely nro 2) ja jopa 10 vuoteen (järjestely nro 3), ennen kuin järjestelyt on saatettu päätökseen ja niitä koskeva loppuraportti on laadittu. Niinpä tätä kertomusta tehtäessä niistä 2 587 toimesta, jotka oli hyväksytty 31.12.1999 mennessä, 759 oli vielä kesken, eikä niiden loppuraportteja ollut vielä saatu.

Komissio on ollut varovainen kootessaan ilmoitettuja tuloksia toteutuneista toimista. Vain jos loppuraportti on saatu ja yhteisyrityksen perustamisesta on raportoitu, investointi, siitä seurannut työllisyys ja muut kehitystä koskevat tekijät on otettu huomioon raportoiduissa kokonaisvaikutuksissa. Jos toimen lopullisia tuloksia ei ole käytettävissä, toimia ei ole sisällytetty taloudellisia vaikutuksia koskeviin tietoihin, joita analysoidaan jäljempänä.

Tässä kertomuksessa ECIP:n taloudellisia vaikutuksia on mitattu niiden 1 565 loppuraportin perusteella, jotka on analysoitu yksityiskohtaisesti, minkä jälkeen on laskettu järjestelykohtaiset onnistumisasteet. Kaikissa tässä luvussa olevissa taulukoissa on sarake, josta ilmenevät 1 565 tutkitun toimen todelliset tulokset (1 565 arvioitua raporttia), ja toinen sarake, josta ilmenevät kaikkien niiden 2 336 toimen tulokset, joista on tehty sopimus (kaikkia 2 336 sovittua toimea koskevat arviot).

2.2. Yhteisyritysten perustaminen

ECIP on 1 565 toteutetun, raportoidun ja arvioidun toimen perusteella auttanut luomaan 1037 raportoitua yhteisyritystä. Jos onnistumisaste on sama kaikissa vuosina 1988-1999 hyväksytyissä 2 587 toimessa, se merkitsisi 1 422 yhteisyrityksen perustamista. Lukujen jakauma järjestelyittäin on esitetty seuraavassa:

>TAULUKON PAIKKA>

Tulosten luonne ja laatu vaihtelevat järjestelyittäin seuraavasti:

Järjestelyllä nro 1 tuetaan kauppakamareita, teollisuusjärjestöjä ja rahoituslaitoksia, joilla on vastaavaa toimintaa. Yhteensä 594 arvioidun loppuraportin perusteella näiden järjestelyn nro 1 piiriin kuuluvien 594 toimen ansiosta on syntynyt noin 730 yhteisyritystä. Tällä perusteella voidaan arvioida, että niiden järjestelyn nro 1 piiriin kuuluvien 706 toimen perusteella, joista oli tehty sopimus vuoden 1999 loppuun mennessä, voidaan odottaa syntyvän noin 868 yhteisyritystä. Nämä järjestelyä nro 1 koskevat luvut osoittavat ilmoitettuja (pikemmin kuin toteutuneita) yhteisyrityksen perustamisaikeita. Monien toteuttamiseen kuluu useita vuosia. Tämän vuoksi komissio ei ole sisällyttänyt niiden investointeja tai työpaikkojen luomista koskevia arvioita ECIP:n taloudellisia vaikutuksia (investoinnit ja työpaikat) koskevaan kokonaisarvioon, joten järjestelyn nro 1 toimia ei lasketa kahteen kertaan muiden järjestelyjen kanssa.

>TAULUKON PAIKKA>

Järjestelyä nro 1 koskevat 594 loppuraporttia osoittavat, että mukana on ollut yli 22 000 yritystä, joten järjestelyn nro 1 piiriin kuuluvien 706 hyväksytyn toimen perusteella ECIP-tukea saanee arviolta 26 800 yritystä. Jokaisessa järjestelyyn nro 1 kuuluvassa toimessa on mukana keskimäärin 38 yritystä, joten jokainen mukana oleva yritys maksaa ECIP:lle keskimäärin 1 530 euroa.

Järjestelyn nro 2 raportoitu yhteisyritysten perustamissuhde on 866 kirjallisen loppuraportin perusteella suurempi kuin yhden suhde neljään, sillä 866 toimesta 203:n on ilmoitettu johtaneen yhteisyrityksen perustamiseen. Tämän perusteella ne yhteensä 1 403 toimea, joista on tehty sopimus vuosina 1988-1999, voivat mahdollisesti johtaa 329 yhteisyritykseen.

>TAULUKON PAIKKA>

Järjestely nro 3 poikkeaa selvästi järjestelystä nro 2 sopimustasolla mitattuna, sillä ECIP-rahoitus menee suoraan yhteisyrityksen perustamiseen. Perustaminen on edellytyksenä sopimuksen allekirjoittamiselle. Niinpä järjestelyn nro 3 onnistumisaste on (ja sen on oltava) sopimustasolla lähes 100 prosenttia. Tästä 91 prosenttia vastaa täysin hyväksyttyjä ja maksettuja osuuksia oman pääoman muodostuksesta tai osakkuuslainoja ja jäljelle jäävä 9 prosenttia tapauksia, joissa sopimukset on allekirjoitettu ja rahoituslaitos on vielä täyttämässä rahoitusta ja oikeudellista "asianmukaista huolellisuutta" koskevaa vaatimusta ennen ECIP-varojen hyväksymistä pääomaa tai osakkuuslainaa varten.

Järjestelyssä nro 3 sopimusten allekirjoitusaste komission periaatteellisen hyväksynnän jälkeen on alhainen (54 prosenttia). Tämä ei ole ihme, sillä yhteisyrityksen eri osapuolten ja rahoituslaitoksen on päästävä yksimielisyyteen monimutkaisista oikeudellisista sopimuksista ja niiden on maksettava käteistä yhteisyritykselle ennen kuin ECIP:n järjestelyn nro 3 mukainen sopimus voidaan allekirjoittaa ja varat maksaa. Tällainen allekirjoittamisen ja maksamisen välinen suhde (1:2) on tavanomainen kehitykseen liittyvässä riskipääomarahoituksessa, ja osoittaa komission (ja rahoituslaitosten) varovaista ja huolellista varainhoitoa järjestelyn nro 3 osalta ennen ECIP-varojen maksamista.

>TAULUKON PAIKKA>

Vastaavasti vuosina 1988-1999 hyväksytyistä järjestelyn nro 3 161 toimesta 87 tapauksessa on allekirjoitettu sopimus. Niistä 85 on jo toteutettu täysin, ja ECIP-varat on jo maksettu yhteisyritykselle.

Erityisen mielenkiintoinen tilasto osoittaa, että joka kolmas järjestelyn nro 3 toimi on jatkoa järjestelyn nro 2 valmisteluselvitykselle ja rahoitukselle.

Järjestelyllä nro 4 rahoitetaan yhteisyritysten koulutusta, liikkeenjohdon apua ja teknistä apua. Koska rahoituksen pyytäminen ja ECIP-varojen saaminen edellyttää yhteisyrityksen perustamista, yhteisyritysten perustamisaste on 100 prosenttia, sillä sopimuksia ei voida allekirjoittaa eikä rahoja maksaa ennen kuin yhteisyritys on olemassa.

>TAULUKON PAIKKA>

Järjestelyn nro 4 vaikutusten todellinen mittari on koulutettujen henkilöiden määrä ja laadullinen tuki, joka koskee kunkin yhteisyrityksen henkilöresursseja ja liikkeenjohtoa (ks. jäljempänä kohta 3.5).

2.3. Investoinnit

Ne 2 336 ECIP-toimea, joista on tehty sopimus vuosina 1988-1999, liittyvät kirjallisten raporttien ja komission varovaisten analyysien mukaan 4,3 miljardin (= 4 369 miljoonan) euron suuruisiin yhteisyritysinvestointeihin.

>TAULUKON PAIKKA>

* (Huomautus: Jotta arviointi säilyisi varovaisena, komissio ei ole sisällyttänyt järjestelyä nro 1 koskevissa kokouksissa ilmaistuja aikomuksia näihin kokonaismääriin.)

Järjestelyn nro 1 yhteydessä perustettujen yhteisyritysten määriä koskevat tulokset saadaan aina hieman sen jälkeen, kun toimi on saatettu päätökseen ja loppuraportti on laadittu. Järjestelyn nro 1 toimien osalta komissiolla on vain raportit aiotuista tulevaisuuden investoinneista, joten komissio ei varovaisuussyistä ilmoita järjestelyn nro 1 investointivaikutuksia. Järjestelyn nro 1 mukaisilla 730 ilmoitetulla yhteisyrityksellä on kuitenkin varmasti huomattava ylimääräinen investointivaikutus, joka voitaisiin lisätä edellä mainittuihin kokonaismääriin.

Tässä yhteydessä käsitellään ainoastaan järjestelyjen nro 2, 3 ja 4 investointivaikutuksia. Yhteensä 1 565 analysoidusa erityisraportissa 307 yhteisyrityksen ilmoitettiin merkinneen 2 582 miljoonaa investoitua euroa. Niiden 1 630 toimen, joista on tehty sopimus (järjestelyt nro 2, 3 ja 4), arvioidaan vastaavan 4 369 miljoonan euron kokonaisinvestointeja ja 554 yhteisyritystä.

Onnistuneen ECIP-yhteisyrityksen keskimääräinen kokonaisinvestointi on 8,4 miljoonaa euroa. Kaikista onnistuneista ECIP-yhteisyrityksistä 95 prosenttiin sisältyy kuhunkin alle 27 miljoonan euron arvosta investointeja, joten niitä voidaan pitää pk-yrityksinä niitä koskevan määritelmän mukaisesti.

>TAULUKON PAIKKA>

ECIP-rahoituksen ilmoitettu 19-kertainen investointikerroin on ilmaistu kaikkien järjestelyjen kaiken hyväksytyn ja sovitun ECIP-rahoituksen sekä kaikkien järjestelyjen ansiosta perustettujen menestyneiden yhteisyritysten synnyttämien investointien välisenä suhteena (takaisinmaksut pois luettuina).

Järjestelyn nro 2 rahoituksen ilmoitettu investointikerroin on 21, toimien onnistumisaste on noin yhden suhde neljään, keskimääräiset ECIP-kustannukset ovat 110 000 euroa toimea kohden (1988-1999) ja keskimäärin 10,1 miljoonaa euroa järjestelyn nro 2 onnistunutta yhteisyritystä kohden. Tähän 21:n suuruiseen kertoimeen ei sisälly EY:n talousarvioon tehtyjä takaisinmaksuja. Jos järjestelyn nro 2 onnistuneiden toimien takaisinmaksu katsotaan ECIP:n tarjoamien nettovarojen vähennykseksi, järjestelyn nro 2 rahoituksen investointikerroin nousee 21:stä 27:een.

Järjestelyn nro 3 keskimääräinen ECIP-rahoitus on 360 000 euroa (1988-1999), ja rahoituksen investointikerroin on 15. Tämä järjestely edellyttää yleensä suurempaa ECIP-rahoitusta toimea kohden. Saatua kerrointa on korjattu ylöspäin, koska kaikki järjestelyn nro 3 hankkeet, joista on tehty sopimus, onnistuvat siinä mielessä, että yhteisyritys perustetaan. Edustavammassa kertoimessa olisi otettava huomioon myös takaisinmaksut. Tähän mennessä loppuun saatetut ja maksetut 13 toimea johtivat siihen, että takaisinmaksun aste on 101 prosenttia. Tämä mahdollistaa pitkällä aikavälillä huomattavan positiivisen kertoimen laskuissa (takaisinmaksun jälkeen), koska tähän mennessä järjestelyllä nro 3 on ollut vain pieni myönteinen vaikutus EU:n talousarvioon (ks. jäljempänä seuraava kohta).

Järjestelyn nro 4 keskimääräiset ECIP-kustannukset ovat 125 000 euroa toimea kohden (1988-1999). Järjestelyyn nro 4 liittyvät lisäksi alhaisemmat keskimääräiset kokonaisinvestoinnit yhteisyritystä kohden (2,6 miljoonaa euroa), koska se on suunnattu erityisesti pk-yrityksille ECIP-asetuksessa määritellyin edellytyksin.

2.4. Järjestelyn nro 3 toimien analyysi

ECIP-järjestelyn nro 3 maksetut osuudet ja osakkuuslainat kuvastavat ECIP-tuloksia erityisen hyvin, koska kukin maksettu toimi koskee paikalla perustettua yhteisyritystä. Tässä osassa niitä selvitetään tarkemmin.

Komission varovainen varainhoito tarkoittaa sitä, että vain noin joka kolmas rahoituspyyntö johtaa sopimuksiin ja maksun suorittamiseen. Vastaanotetuista 238 pyynnöstä vain 161 (68 prosenttia) hyväksyttiin rahoitettaviksi ja vain 87 (noin puolet) niistä on allekirjoitettu ja maksettu. Nämä luvut ovat tavanomaisia kolmesta syystä: i) lukuisten osarahoittajien (EU:n yhteistyökumppani, paikallinen yhteistyökumppani ja rahoituslaitos) on todella todistettava käteissitoumuksensa, ii) oikeudelliset asiakirjat ovat usein kalliita ja niistä on usein vaikea päästä yksimielisyyteen ja iii) komissio ja rahoituslaitos valvovat erityisen huolellisesti kaikkien teknisten, taloudellisten, oikeudellisten ja rahoituksellisten edellytysten täyttymistä järjestelyn nro 3 osalta. Kehitykseen liittyvissä riskipääomatoimissa on tavallista, että allekirjoitettujen sopimusten ja suoritettujen maksujen aste on alhainen.

EU:n jäsenvaltioiden kehitysrahoituslaitokset toteuttavat suurimman osan (80 prosenttia) ECIP:n järjestelyn nro 3 rahoituksesta. Laitokset kuuluvat EDFI:in (European Development Finance Institutions). ECIP:n rahoituslaitoksista 19 on toteuttanut järjestelyn nro 3 rahoitusta. Rahoituslaitoksista 8 on EDFI:n jäseniä, 5 EU ulkopuolisia kehitysrahoituslaitoksia ja 6 Euroopan liikepankkeja.

Toimien laaja maantieteellinen jakauma on seuraava:

Järjestelyn nro 3 hankkeet maittain

Valtio // Hankkeiden määrä

Kiina // 13

Meksiko // 11

Etelä-Afrikka // 10

Argentiina // 7

Marokko // 6

Thaimaa // 5

Turkki // 5

Intia // 4

Brasilia // 3

Sri Lanka // 3

Egypti // 2

Indonesia // 2

Tunisia // 2

Uruguay // 2

Bangladesh // 1

Bolivia // 1

Kamputsea // 1

Chile // 1

El Salvador // 1

Malediivit // 1

Malta // 1

Peru // 1

Venezuela // 1

Algeria // 1

Yhteensä // 85

Päätökseen saatetuissa toimissa aikaväli sopimuksen allekirjoittamisesta ja maksun suorittamisesta päätökseen saattamiseen ja takaisinmaksuun on 7,5 vuotta. Siten 31.12.1999 mennessä vain 13 järjestelyn nro 3 rahoitustoimea oli toteutettu, saatettu päätökseen ja maksettu takaisin.

Järjestelyn nro 3 takaisinmaksetut hankkeet vuoden 1999 lopussa

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukosta käy ilmi, miten huomattavasti hankkeiden luonne, sijainti ja tulokset vaihtelevat. Näin pieni otos ei ole tilastollisesti validi eli sen perusteella ei voida tehdä yleistyksiä. Siitä huolimatta hankkeiden takaisinmaksusta ilmenee, että tulokset vaihtelevat paljon (80-90 prosentin voitosta täysin tappiollisiin tuloksiin).

Myös vaikutus investointien kasvuun vaihtelee paljon. Osa toimista päättyi tappiollisina, kun taas toiset onnistuivat erinomaisesti synnyttäen paljon odotettua suurempia investointeja. Kaiken kaikkiaan (13 toimen pienestä ryhmästä) 5,2 euron ECIP:n järjestelyn nro 3 rahoitus on maksettu kokonaan takaisin, ja se on tuottanut 1 prosentin voittoa. Se kattaa yli 150 miljoonan euron vahvistetut investointihankkeet, jotka ovat käynnissä. Vaikka näin pienen otoksen perusteella ei voida tehdä koko ECIP-välinettä koskevia päätelmiä, se on silti ohjeellinen ja myönteinen.

2.5. Työllisyys ja koulutus

Järjestelyjen nro 2, 3 ja 4 perusteella jo perustetuiksi ilmoitettuja yhteisyrityksiä koskevista tähän mennessä saaduista 307 loppuraportista käy ilmi, että uusia työpaikkoja on luotu 28 700. Tällä perusteella voidaan arvioida, että niillä 554 yhteisyrityksellä, jotka on määrä perustaa sen jälkeen kun järjestelyt nro 2, 3 ja 4 on saatettu päätökseen, luodaan lähes 50 000 työpaikkaa.

>TAULUKON PAIKKA>

* (Uusia työpaikkoja koskevia arvioita ei ole tehty järjestelyn nro 1 osalta).

ECIP-tuen avulla perustetut yhteisyritykset työllistävät keskimäärin 80 työntekijää. Perustetuista yhteisyrityksistä 92 prosenttia työllisti vähemmän kuin 250 henkeä, minkä perusteella ne voidaan luokitella pk-yrityksiksi.

>TAULUKON PAIKKA>

Järjestelyn nro 4 osalta yli 4 000 työntekijän lasketaan saaneen tai saavan edelleen liikkeenjohdon ja teknisen avun lisäksi ECIP:n rahoittamaa koulutusta.

2.6. Muut kehitystekijät (ympäristö, teknologian siirto)

Komissio arvioi jokaisen ECIP-toimen ympäristövaikutukset ja -riskit ennen toimen hyväksymistä. Järjestelyn nro 2 mukaisesti hyväksytyistä toimista 8 prosentissa vaadittiin ympäristöarvioinnin sisällyttämistä toteuttamiskelpoisuusselvitykseen riskien selventämiseksi, käsittelemiseksi ja lieventämiseksi. 12 prosentilla toimista katsottiin olevan mahdollisesti merkittäviä myönteisiä ympäristövaikutuksia (esim. puhtaampien dieselmoottoreiden tuotantoyksikkö ja tuulienergiahanke). 80 prosentissa toimista katsottiin, että niiden ympäristövaikutukset ja -riskit ovat hyväksyttävällä tasolla.

ECIP:n tukemista yhteisyrityksiin johtaneista toimista 95 prosentissa tapahtui taitotiedon siirtoa, mikä hyödytti yrityksen molempia osapuolia. Kaikkiin ECIP:n toimiin liittyy tietynlaista teknologian ja taitotiedon siirtoa. Hyväksytyistä tapauksista 5 prosenttia koskee hankkeita, joiden teknologiataso on riittävä, kuten käsityön ja käsiteollisuuden tuotantoyksiköitä, jotka käyttävät paikallisia voimavaroja.

2.7. ECIP-toimien arviointi ja seuranta

ECIP on hajautettu ohjelma, jossa lopullisten edunsaajien ja komission yksiköiden välillä ei ole suoraa sopimusyhteyttä ja johon liittyy rahoituslaitoksen toteuttamia hankkeita koskevia vakioituja kirjallisia ilmoitusmenettelyjä. Vaikutuksia arvioidessaan komissio tukeutuu toimen päättyessä kirjallisesti laadittavaan niin kutsuttuun loppuraporttiin, joka jokaisen edunsaajan on toimitettava rahoituslaitoksensa kautta ja jota rahoituslaitos arvioi ja kommentoi ennen kuin maksaa viimeisen erän edunsaajalle.

Kun ECIP-väline kehittyi ja kun yhä useampia loppuraportteja saatiin vuosien 1997-1998 aikana, komissio toteutti ohjelman, jossa riippumattomat neuvonantajat tekevät kahdeksan tarkastusta paikalla (ks. jäljempänä kohta 2.8). ECIP:tä koskevan asetuksen 10 artiklan 2 kohdan mukaisessa ulkopuolisessa arvioinnissa vahvistetaan näiden tulosten tarkastelu ja ulkopuolinen arvio niistä.

Deloitte & Touchen tekemä ulkopuolinen arviointikertomus saatiin päätökseen ja esitettiin virallisesti komissiolle, neuvostolle ja Euroopan parlamentille vuoden 2000 alkupuolella (ks. jäljempänä luku 2.9).

2.8. Kahdeksan ECIP-maahankkeen tutkimus

Komissio on saattanut päätökseen ohjelman, jossa kahdeksassa tukikelpoisessa maassa toteutettuja ECIP-hankkeita tarkastetaan huolellisesti paikalla. Valittiin kahdeksan maata, jotta saatiin edustava otos neljästä maanosasta ja erilaisista kehitystyypeistä ja -tasoista. Maat olivat Chile, Kiina, Indonesia, Intia, Marokko, Meksiko, Tunisia ja Etelä-Afrikka. Niiden osuus kaikista pyydetyistä, hyväksytyistä ja toteutetuista ECIP-toimista oli yli puolet, joten ne muodostavat jo merkittävän ja edustavan otoksen. Kahdeksan erillisen selvityksen puitteet olivat samanlaiset, jotta maiden väliset vertailut olisivat mahdollisia ja jotta saadut tulokset voitaisiin koota yhteen ja niitä voitaisiin verrata ECIP:tä koskevan asetuksen tavoitteisiin.

Puitesopimusmenettelyn avulla toteutettavan tavanomaisen EY:n hankintamenettelyn mukaisesti tehtiin sopimus kahdeksan yksittäisen neuvonantajan kanssa kahdeksasta selvityksestä, joiden kustannukset olivat yhteensä 355 100 euroa (keskimäärin 44 875 euroa sopimusta/selvitystä kohden). Sopimukset rahoitettiin ECIP:n talousarviosta ECIP:tä koskevan asetuksen 10 artiklan mukaisesti. Kun otetaan huomioon, että neuvonantajat tarkastivat 1 132 yksittäistä hyväksyttyä toimea, heidän työnsä hinnaksi saadaan 312 euroa toimea kohden, mikä on hyvin vähän. Neuvonantajat kävivät myös monien ECIP:n edunsaajien ja valtion virkamiesten luona sekä rahoituslaitoksissa ja kauppakamareissa. Neuvonantajat vierailivat 93 onnistuneessa ECIP-yhteisyrityksessä ja he toimittivat näistä 93 investoinnista yksityiskohtaiset kertomukset, jotka vahvistavat komission jo saamat kirjalliset loppuraportit. Komission virkamiehet osallistuivat 20 hankekäyntiin työskentelyn tarkastamiseksi pistokokein.

Näiden kahdeksan maatutkimuksen avulla on tarkastettu ja vahvistettu paikalla vallitseva tilanne yli joka toisessa tapauksessa ECIP:n taloudellisia vaikutuksia koskevien tulosten osalta, joita on esitetty tässä kertomuksessa. Paikalta saadut yksityiskohtaiset tulokset on toimitettu ulkopuoliselle arvioijalle Deloitte S.A:lle. Nämä maa- ja hankekohtaiset tutkimukset eivät korvaa ECIP:n niin sanottua virallista ulkopuolista arviointia, josta säädetään asetuksen 10 artiklan 2 kohdassa ja joka vastaanotettiin joulukuussa 1999 (ks. seuraava luku).

2.9. Ulkopuolinen arviointitutkimus

ECIP-rahoitusvälineestä 29 päivänä tammikuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 213/96 10 artiklan 2 kohdassa säädetään, että komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle välineen ulkopuolisen arvioinnin tulokset ja että tämän kertomuksen perusteella on oltava mahdollista arvioida rahoitusvälineen moitteettoman varainhoidon, taloudellisuuden ja kustannus-hyötyanalyysin periaatteiden soveltamista.

Tästä syystä komissio käynnisti toukokuussa 1998 kansainvälisen tarjousmenettelyn tutkimuksen teettämistä varten. Tarjouspyyntö julkaistiin syyskuussa 1998, sopimus myönnettiin joulukuussa ja allekirjoitettiin helmikuussa 1999 Deloitte S.A:n kanssa.

Arviointisopimuksen tehtävänmäärityksessä tuotiin erityisesti esiin, että arvioijan on kuvattava ja arvioitava, miten kukin ECIP-järjestely sekä rahoitusväline kokonaisuudessaan on saavuttanut ECIP:tä koskevassa asetuksessa asetetut tavoitteet vuoden 1988 jälkeen. Tämä koski erityisesti edistettyjä investointeja, luotuja yhteisyrityksiä ja työpaikkoja sekä ECIP:tä koskevan asetuksen 6 artiklan 2 kohdassa lueteltuja kehitysvaikutuksia ALAMEDSA-maissa.

Deloitten päätelmät olivat seuraavat:

"Suosittelemme, että ECIP:n mukanaan tuomaa lisäarvoa suojeltaisiin tulevissa keskusteluissa EU:n yksityisen sektorin kehitystoiminnoista. Olisi varmistettava se, että EU sekä monenväliset ja kahdenväliset välineet täydentävät toisiaan. ECIP:n todellinen asema riippuu suuresti myös niiden hallinnollisten ongelmien vähentämisestä, jotka ovat vaikeuttaneet välineen toimintaa vuodesta 1998 lähtien.

Johtopäätöksemme on, että ECIP on lähes ainutlaatuinen sekä arvokas komissiolle ja liike-elämälle, jota se palvelee, ja siksi se olisi säilytettävä. Sitä olisi kuitenkin muutettava merkittävästi."

Deloitte & Touche toimitti vuoden 2000 alkupuolella täydellisen kertomuksensa, joka lähetettiin välittömästi parlamenttiin ja neuvostoon. Se julkistettiin tammikuussa 2000 myös Internetissä, jossa siihen voi tutustua osoitteessa http://www.europa.eu.int/comm/scr/ evaluation/program/medrep.htm.

Kolmas osa

3. VARAINHOITO

3.1. Moitteeton ja tehokas varainhoito

Vuonna 1999 komissio jatkoi osana moitteetonta ja tehokasta varainhoitoa koskevaa ohjelmaa (SEM 2000) merkittävien toimenpiteiden toteuttamista, joilla vahvistettiin sen varainhoito- ja tilintarkastusedellytyksiä. Toimenpiteitä ehdotettiin vuonna 1994 neuvostolle ja parlamentille, ja ne hyväksyttiin osana 29 päivänä tammikuuta 1996 annettua uutta ECIP:tä koskevaa neuvoston asetusta (EY) N:o 213/96. Toimenpiteet ovat seuraavat:

- ulkopuolinen rahoitustilintarkastus,

- väärinkäytösten vastaiset toimenpiteet ja

- teknisen avun sekä rahoitusavun yksiköt,

joista säädetään ECIP:tä koskevan asetuksen 10 artiklan 3 ja 4 kohdassa.

ECIP:n hallinnointi oli alusta lähtien tarkoitettu olemaan mahdollisimman suotuisaa liiketoiminnan kannalta: nopeat päätökset, avoimuus, joustavuus, nopeat maksut. Kyseinen ECIP:lle ominainen lähestymistapa, joka oli voimassa vuoteen 1996, antoi sille hyvän maineen rahoituslaitosten keskuudessa. Sen jälkeen ECIP:n hallinnointi on tullut asteittain byrokraattisemmaksi ja raskaammaksi, mikä johtuu kolmesta tekijästä:

- koska ECIP suuntautuu pääosin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, se on erittäin työvoimavaltainen ja hankkeiden määrän kasvaessa nopeasti komissiolla ei ole ollut tarpeeksi henkilöstöä hallinnoimaan niitä. Henkilöstöpula helpottui ainoastaan osittain teknisen avun yksikön (1997) ja myöhemmin rahoitusavun yksikön (1999) perustamisen ansiosta,

- tilintarkastustuomioistuimen huomautusten jälkeen tehty komission rahoitusmenettelyjen vahvistaminen johti viiveisiin menettelyissä (komission täydellisellä kirjallisella menettelyllä tehty päätös valtuutuksen avulla tehdyn päätöksen sijaan) ja teknisten toimintojen (DG 1B) erottamiseen rahoitustoiminnoista (ulkomaanavun yhteinen toimiala) erityisesti SEM 2000 -ohjelman nojalla (vuodesta 1996), vaikka pätevää henkilöstöä ei ollut tarpeeksi erityisesti rahoitusalalla,

- kun palautettavaa ennakkoa (järjestely nro 2) koskeva määräaika, joka ECIP-asetuksessa vahvistettiin 5 vuodeksi, päättyy, rahoituslaitoksen on komission kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti maksettava varat takaisin komissiolle. Kyseiset takaisinmaksut muodostavat tavanomaisen osan ECIP:n rahoitustoiminnoista. Kuitenkin lopputilitykset ja takaisinmaksut edellyttävät erittäin paljon tarkkoja ja huolellisia hallintotoimia, joihin oli käytettävissä ainoastaan riittämätön määrä henkilöstöä. Vuoden 1999 loppuun mennessä 1 398 yksittäisen toiminnan osalta oli suoritettu tilintarkastus.

Nämä vaikeudet johtivat siihen, että komission yksiköt päättivät kiinnittää ensisijaista huomiota maksujen kasaumaan, joka ratkaistiin suurimmaksi osaksi vuoden 1999 loppuun mennessä. Rahoituksen jatkuvasta kysynnästä huolimatta ECIP:stä ei ole rahoitettu uusia toimia vuonna 1999. Komission yksiköt ovat päättäneet, että vuonna 1999 rahoitusyksiköiden ensisijainen tehtävä on olemassa olevien ECIP:n sopimusten rahoituksen päättäminen sekä käyttämättömien ja palautettujen ECIP-varojen takaisinmaksu. Vuonna 1999 hyväksyttyjä ja sidottuja toimia koskevia erityissopimuksia ei allekirjoitettu.

3.2. Ulkopuolinen rahoitustilintarkastus

Vuonna 1998 "...ulkopuolisen rahoitustilintarkastuksen rahoituslaitoksissa ja järjestelyn N:o 1 mukaista tukea saavissa organisaatioissa niiden saamien ECIP-rahoitusten osalta" (ECIP:tä koskevan asetuksen (EY) N:o 213/96 10 artiklan 3 kohta) teki Coopers & Lybrand Reviseurs d'Entreprises (Belgia). Se koski tilien tilannetta 31.12.1996. Vuonna 1998 Coopers & Lybrandin seuraaja Price Waterhouse Coopers teki tilintarkastuksen ECIP:n tilien tilanteesta 31.12.1997. Coopers & Lybrandin kanssa tehtiin sopimus (jota seurasi Price Waterhouse Coopersin kanssa tehty sopimus) avoimen kansainvälisen tarjouskilpailun perusteella. Se järjestettiin julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/EY mukaisesti. Seuraavat kohdat sisältyvät sopimukseen: i) laaditaan ja toimitetaan vierailu- ja erityiset tilintarkastuskertomukset EU- ja ALAMEDSA-valtiossa sijaitsevien ECIP:n rahoituslaitoksen ja järjestelyn nro 1 edunsaajan tileistä ja ii) esitetään yleinen tilintarkastuskertomus. Näin saatettiin päätökseen kaksi ulkopuolista rahoitustilintarkastusta ECIP-liiketoimiin liittyvistä sopimus- ja taloudellisista tiedoista, ja 1 398 yksittäisen toimen osalta oli suoritettu tilintarkastus 31. joulukuuta 1999 mennessä.

3.3. Väärinkäytösten vastaiset toimenpiteet

Kuten ECIP:tä koskevan uuden asetuksen 10 artiklan 3 kohdassa säädetään, komissio "varautuu erityisin rahoitussopimuksin väärinkäytösten vastaisiin toimenpiteisiin, erityisesti sellaisten lainojen takaisinmaksujärjestelyn varmistamiseksi, jotka eivät tällaisen tilintarkastuksen jälkeen enää ole täysin perusteltuja" sisällyttämällä kaikkiin ECIP:tä koskeviin sopimuksiin tiukkoja sopimukseen sovellettavia määräyksiä.

3.4. Teknisen avun ja rahoitusavun yksiköt

Kuten ECIP:tä koskevan asetuksen (EY) N:o (213/96) 10 artiklan 4 kohdassa säädetään, komissio käynnisti vuonna 1996 avoimen kansainvälisen tarjouskilpailun (neuvoston direktiivin 92/50/EY mukaisesti) ja uuden tarjouskilpailun jälkeen (neuvoston direktiivin 92/50/EY 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti) heinäkuussa 1997 allekirjoitettiin sopimus GOPA-Consultantsien (Saksa) kanssa. Sopimuksen kokonaismäärä oli 1 167 920 euroa, ja se koski teknisen avun yksikön palvelujen tarjoamista 12 kuukauden ajan 1. päivästä elokuuta 1997 1. päivään elokuuta 1998. ECIP:n jatkuvuuden varmistamiseksi ja toisen kansainvälisen tarjouskilpailun jälkeen GOPAn kanssa tehtyä sopimusta jatkettiin kuudella kuukaudella 1. päivästä elokuuta 1998 31. päivään tammikuuta 1999. Sen kokonaismäärä oli 787 434 euroa. Hyväksytyn tarjouksen mukaisesti, joka on voimassa 31. heinäkuuta 2000 saakka, GOPAn kanssa allekirjoitettiin vuosina 1999-2000 lisäsopimuksia yhteensä 1 562 903 euron arvosta 31. heinäkuuta 2000 saakka toimitettavia palveluja varten. Näistä kuluista 1 079 700 euroa kirjattiin vuoden 1999 talousarvioon ja 483 203 euroa vuoden 2000 talousarvioon. Teknisen avun yksikkö lakkautetaan 31. heinäkuuta 2000.

Teknisen avun yksikölle kuuluvat seuraavat tehtävät (luettelo ei ole tyhjentävä):

- kaikkien yleisön ECIP:tä koskevien tietopyyntöjen käsittely, pääasiassa lähettämällä ECIP:tä koskevaa tiedotusaineistoa,

- ECIP-rahoitusta koskevien pyyntöjen arviointi ja käsittely,

- kaikkien asiakirjojen jatkuva seuranta ja hallinnointi,

- moitteettoman ja ajantasaisen arkiston ylläpito kaikista ECIP-tapahtumista (aiemmista, nykyisistä ja tulevista), sekä

- tietokoneistetun arkiston ylläpito ja päivittäminen ECIP-tapahtumista sen varmistamiseksi, että oikea hallinnollinen tieto on saatavissa ajoissa.

SEM 2000 -ohjelman suuntaviivojen mukaisesti komissio päätti tammikuussa 1999 jakaa teknisen avun yksikön tehtävät a) tekniselle yksikölle (sen toiminnasta vastaa edelleen GOPA alkuperäisen tarjouskilpailun mukaisesti) ja b) rahoitusavun yksikölle, jonka toiminnasta vastaa myös kansainvälisen tarjouskilpailun perusteella PB Auditores (ES) 1. helmikuuta 1999 lähtien. PB Auditores otti samana päivänä myös vastattavakseen varainhoitoon liittyvät tehtävät.

Vuoden 1999 talousarvion budjettikohtaa B7-872 koskevan selvitysosan mukaisesti komission 29. tammikuuta 1999 tekemällä päätöksellä kyseisiin kuluihin myönnettiin 1 590 000 euroa vuonna 1999. Näistä määrärahoista käytettiin vuonna 1999 1 588 700 euroa tärkeimpien sopimusten rahoittamiseen rahoitusavun ja teknisen avun yksiköiden kanssa, joista kummankin toiminta perustui 31. joulukuuta 1999 saakka vuoden 1999 määrärahoihin ja sen jälkeen vuoden 2000 määrärahoihin - mikä siis vastasi talousarvion vuotuisuuden periaatetta.

Teknisen avun ja rahoitusavun yksiköt tarjosivat näitä palveluja komission yksiköiden valvonnassa, ja komissio valvoi kaikkia rahoitusta, sopimuksia, sitoumuksia ja maksuja koskevia päätöksiä sekä allekirjoitti ne.

3.5. Talousarvioon otetut määrärahat ja varojen takaisinmaksu

Budjettikohdan B7-872 mukaiset ECIP:tä koskevat vuoden 1999 talousarviomäärärahat olivat seuraavat:

ECIP:n budjettikohdan B7-872

mukaisten talousarviomäärärahojen käyttö vuonna 1999

>TAULUKON PAIKKA>

(Kursiivilla merkityt luvut vastaavat luvun B0-40 määriä (varaus).)

Koska ECIP-varat ovat osinkoja, kertyneitä korkoja sekä pääoman ja lainojen takaisinmaksuja, suurin osa niistä on takaisin perittäviä. ECIP-varojen perintämääräyksiä annettiin yhteensä 26 795 589,68 euron arvosta. Lisäksi komission yksiköt arvioivat, että ECIP:n rahoituslaitosten ECIP:n tileillä on komission hyväksi vielä 62 miljoonaa euroa, jotka on määrä palauttaa (sen jälkeen, kun seuraavat ulkopuoliset rahoitustilintarkastukset on saatettu päätökseen).