Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "T Osekin tasavalta unionin laajentuminen ja liittymistä valmistelevan strategian vahvistaminen"

(98/C 407/43)

Talous- ja sosiaalikomitean päätti 29. tammikuuta 1998 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti antaa lausunnon aiheesta "T Osekin tasavalta unionin laajentuminen ja liittymistä valmistelevan strategian vahvistaminen".

Asian valmistelusta vastannut ulkosuhteiden, kauppapolitiikan ja kehitysyhteistyön jaosto antoi lausuntonsa 23. heinäkuuta 1998. Esittelijä oli Ettore Masucci.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 9. 10. syyskuuta 1998 pitämässään 357. täysistunnossa (syyskuun 9. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 115 ääntä puolesta, ja 3 pidättyi äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Neuvosto päätti 13. ja 14. joulukuuta 1997 aloittaa viralliset jäsenyysneuvottelut KIE-maiden ja Kyproksen kanssa, mikä nopeutti ratkaisevasti jäsenehdokasmaiden liittymisvalmisteluja.

Laajentuminen, joka on ollut toivottavaa, mutta jonka toteutumisajankohtaa ei ollut määritelty, vaatii tällä hetkellä jäsenyyttä hakeneilta mailta tarkkojen taloudellisten, poliittisten ja yhteiskunnallisten uudistusten toteuttamista, jotta ne voivat vastata Kööpenhaminan ja Madridin huippukokouksissa määriteltyjä kriteereitä.

1.2. Komitea on viime vuosina seurannut tiiviisti laajentumiseen liittyviä moninaisia ongelmia. Se on tarkastellut laajentumista poliittisesta ja yleisluontoisesta näkökulmasta lausunnoissa, jotka koskivat vuonna 1996 julkaistua valkoista kirjaa () sekä jäsenyysneuvottelujen alkamista ja laajentumisen vaikutuksia (), sekä antanut erityisaloja koskevia lausuntoja (), joissa on tarkasteltu syventävästi itälaajentumisen vaikutuksia yhteisön toimintalinjoihin.

1.3. Sittemmin komissio on antanut kymmenen päätösehdotusta (), joissa määritellään liittymiskumppanuuksien periaatteet, tärkeimmät seikat, välitavoitteet sekä ehdot, joita sovelletaan kaikkiin jäsenyyttä hakeneisiin maihin.

Liittymiskumppanuudet ovat tärkeä osa liittymistä edeltävää voimistettua EU:n strategiaa, ja niissä määritellään kunkin jäsenyyttä hakeneen valtion osalta tärkeimmät seikat, joita niiden on noudatettava yhteisön säännöstön omaksumisessa, sekä kyseistä strategiaa varten käytettävissä oleva rahoitus.

1.4. Komitea haluaa osaltaan vaikuttaa niiden ongelmien ratkaisuun, joita komissio on nimennyt kunkin jäsenehdokasmaan osalta, ja käsitellä lausunnoissaan tärkeimpiä perustuslaillisia, taloudellisia ja yhteiskunnallisia kysymyksiä.

Komitea haluaa lausunnoillaan erityisesti painottaa yhtäältä KIE-maiden työmarkkinaosapuolten kantoja laajentumisen taloudellisista ja yhteiskunnallisista vaikutuksista yhteiskunnissa, joissa on käynnissä syviä muutosprosesseja, ja toisaalta unionin jäsenvaltioiden työmarkkinaosapuolten arvioita ja kysymyksiä niistä vaikutuksista, joita laajentumisella on yhteisön toimintalinjoihin.

2. T Osekin tasavallan liittymisprosessi

2.1. Assosiaatiosopimus

2.1.1. T Osekin tasavallan ja EU:n väliset diplomaattiset suhteet luotiin syyskuussa 1988. Vuoden 1989 tapahtumien jälkeen tehtiin kauppaa ja yhteistyötä koskeva sopimus vuonna 1990, jota seurasi assosiaatiosopimus, joka allekirjoitettiin 16. joulukuuta 1991.

T Osekkoslovakian jakauduttua T Osekin ja Slovakian tasavalloiksi neuvoteltiin erillinen Eurooppa-sopimus, joka allekirjoitettiin lokakuussa 1993 ja astui voimaan 1. helmikuuta 1995. Jäsenyyshakemus jätettiin 17. tammikuuta 1996.

2.1.2. Vuoden 1994 marraskuussa perustettiin Euroopan yhdentymistä käsittelevä hallituksen komitea, jota johtaa pääministeri ja jonka jäseniä ovat valtiovarain-, kauppa-, teollisuus-, maatalous- ja ulkoasiain-, työ-, sosiaali- ja oikeusministerit sekä salkuton ministeri. Komiteaa tukee 22 erityistyöryhmää, mm. lainsäädännön lähentymistä käsittelevä työryhmä.

2.1.3. Eurooppa-sopimuksella luotu institutionaalinen rakenne on täysin toimintakykyinen. Se toimii tiiviissä yhteistyössä komission kanssa valtion tukia, teolliseen ja kaupalliseen omaisuuteen liittyviä oikeuksia, makrotalouspolitiikkaa ja tullimaksuja koskevissa asioissa. Vuoden 1997 alkuun asti erityisiä ongelmia ei ollut, mutta tämän jälkeen on saatu ilmoituksia siitä, ettei muutamia EY:n standardien mukaisia yhteisön alkuperätuotteita ole päästetty T Osekin markkinoille. Lisäksi huhtikuussa 1997 otettiin käyttöön tuontivakuusjärjestelmä, joka ei ole Eurooppa-sopimuksen mukainen ja on sittemmin poistettu.

2.1.4. T Osekin tasavalta ryhtyi vuonna 1991 lähentämään lainsäädäntöään EU:n lainsäädäntöön, ja vuoden 1995 alussa hyväksyttiin lähentämistä koskeva aikataulu. Keväällä 1996 T Osekin hallitus valmisteli asiakirjan sisämarkkinoita koskevan komission valkoisen kirjan täytäntöönpanosta. Asiakirjassa yksilöidään tärkeimmät toimet, jotka on toteutettava vuoteen 2000 mennessä.

Uusia rakenteita suunnitellaan ympäristöalan, välittömän ja välillisen verotuksen, tietosuojan ja sosiaalipolitiikan hallinnolle. Komissio on kuitenkin todennut, että T Osekin tasavaltaa käsittelevän, Agenda 2000:een sisältyvän lausunnon valmisteluaikana "suunnitelmia ei ole vielä toteutettu käytännössä".

2.1.5. Vaikka T Osekin tasavalta osallistuu kaikilla tasoilla suunnitelmalliseen vuoropuheluun, se katsoo, että kokousten olisi oltava nykyistä konkreettisempia, ja vaikuttaa asettavan kahdenvälisen poliittisen vuoropuhelun assosiaationeuvostossa etusijalle.

2.2. Agenda 2000

2.2.1. T Osekin tasavallan poliittista, taloudellista ja yhteiskunnallista tilannetta on tarkasteltu ajankohtaisia seikkoja lukuun ottamatta Kööpenhaminan ja Madridin huippukokouksissa määriteltyjen kriteerien perusteella.

Komissio esitteli heinäkuussa 1997 Agenda 2000:n puitteissa lausuntonsa T Osekin tasavallan jäsenyyshakemuksesta, joka oli joulukuussa 1997 pidetyn Luxemburgin huippukokouksen arviointien perustana.

2.2.2. Poliittisten kriteerien suhteen yleisarvio on myönteinen: poliittiset kriteerit on periaatteessa täytetty.

Komission mukaan "T Osekin toimielimet toimivat säännönmukaisesti. (Toimivallan eri) käyttäjät varovat toimivaltansa ylittämistä ja toimivat yhteistyössä". Parlamentti toimii tyydyttävästi, sen toimivaltaa kunnioitetaan ja oppositio osallistuu sen toimintaan tavalliseen tapaan.

2.2.2.1. Julkishallinnolla on joitakin vaikeuksia, koska julkishallinnon henkilöstöä koskevat perussäännöt puuttuvat ja palkat ovat suhteellisen alhaisia, minkä vuoksi pätevin henkilöstö siirtyy yksityiselle sektorille.

2.2.2.2. Heikkona kohtana on myös oikeuslaitoksen toiminta. Tämä ei niinkään johdu henkilöstön tai rakenteiden riittämättömyydestä, vaan paljon vakavammasta syystä: tuomarit ovat kokemattomia ja heidän ammattitaitonsa on riittämätön soveltamaan täysin uutta lainsäädäntöä, josta ei ole vakiintunutta oikeuskäytäntöä.

2.2.2.3. Ihmisoikeudet ja poliittiset oikeudet on taattu, samoin oikeus valittaa tuomioistuimeen, kokoontumisvapaus ja sananvapaus, vaikka tiedotukseen liittyykin edelleen vaikeuksia. Lehdistöä säännellään vuonna 1966 annetulla lailla, jolla rajoitetaan hallinnollisiin asiakirjoihin tutustumista, kun taas audiovisuaalisella alalla ei ole vielä otettu huomioon yksityisten kanavien perustamista.

Vakavana huolenaiheena on romanien asema, sillä he kärsivät syrjinnästä ja väkivallasta, eivätkä viranomaiset suojele heitä riittävästi. T Osekkoslovakian jakautuessa kahdeksi itsenäiseksi valtioksi kaikki romanit eivät täyttäneet T Osekin kansalaisuuden saamiseksi asetettuja ehtoja ja joutuivat hallinnollisten toimien kohteeksi. Sittemmin T Osekin viranomaiset ovat edistäneet romaniväestön kulttuuria tukevaa kampanjaa, mutta paljon on kuitenkin vielä tehtävä tässä asiassa.

2.2.3. Taloudellisten kriteerien suhteen on muistettava, että T Osekin tasavallalla on ansiokas menneisyys. Komissio muistuttaa oikeutetusti, että ennen toista maailmansotaa se oli Euroopan rikkaimpia valtioita.

Tämä on tärkeä näkökohta, sillä se on helpottanut psykologisesti paluuta markkinatalouteen, johon kuuluu hintajärjestelmän vapauttaminen, yritysten yksityistäminen, valuutan vaihdettavuus sekä tiukka raha- ja varainhoitopolitiikka.

2.2.3.1. Valtionyrityksiä on yksityistetty liiankin nopeasti. Yksityishenkilöt osallistuivat prosessiin ns. yksityistämiskuponkijärjestelmän välityksellä. Näin kaikki talouden alat yksityistettiin nopeasti, vaikka valtion osuus on etenkin tietyillä aloilla, kuten pankkialalla, ja 60 suurimmassa yrityksessä edelleen hyvin suuri.

2.2.3.2. Kuluttajahinnat on vapautettu miltei täysin. Myös esimerkiksi liikenne-, tietoliikenne-, vesi- ja energiamaksut, jotka vielä kaksi vuotta sitten olivat yhteiskunnallisista syistä valvonnan alaisia, nousivat huomattavasti vuonna 1997, ja tämä kehitys jatkuu vuonna 1998.

Myös hintatukijärjestelmää on purettu, jotta markkinat ja kilpailu voivat kehittyä vapaasti.

2.2.3.3. Kauppajärjestelmässä on sen sijaan taannuttu, vaikka tämä johtuukin heikoista suhdanteista. Vuoden 1997 huhtikuussa otettiin käyttöön tuontitalletusjärjestelmä tiettyjä kulutustavaroita varten kauppa- ja budjettivajeen rajoittamiseksi.

2.2.3.4. Pääoman vientiä rajoitetaan myös edelleen. Pääoman huomattava tuonti maahan säilytti valuutan vakaana suuresta kauppavajeesta huolimatta vuoden 1996 loppuun asti. Vuonna 1997 kauppavaje yhdistettynä poliittiseen epävakauteen aiheutti kuitenkin valuutan heilahtelua, jonka vuoksi toukokuun loppuun mennessä kruunua devalvoitiin 20 % dollariin ja 7 % Saksan markkaan nähden. Näin ollen inflaatio kasvoi pakostakin ja inflaatioaste lisääntyi EU-maihin verrattuna.

2.2.4. Komissio on sitä mieltä, että T Osekin tasavallassa on toimiva markkinatalousjärjestelmä. Hinnoista yritysten omistukseen täydellisen markkinatalouden kehittyminen on edistynyt pitkälle, vaikka makrotaloudellisia vakausongelmia saattaakin vielä esiintyä suuren kauppavajeen ja kauppasuhteiden rakenteen vuoksi.

Kasvun varmistamiseksi pitkällä aikavälillä T Osekin tasavallan on perusteellisesti muutettava tuotantojärjestelmäänsä. Kuvaavaa kuitenkin on, että T Osekin tasavalta otettiin EU:n jäsenehdokasmaista ensimmäisenä mukaan OECD:hen.

2.2.4.1. Kilpailukyvyn suhteen komissio toteaa, että on vaikea arvioida, kykeneekö T Osekin taloudellinen järjestelmä täyttämään tämän kriteerin.

Mikäli yritysten rakennemuutosta nopeutetaan ja tuotteiden laatua siten parannetaan, ehto voidaan täyttää, sillä maalla on, vaikkakin riittämättömästi, ammattitaitoista työvoimaa ja melko laajat perusrakenteet.

2.2.5. Kyky taata neljä vapautta (tavaroiden, pääoman, palvelujen ja henkilöiden vapaa liikkuvuus) on unioniin liittymisen perusedellytys. Tämä tarkoittaa, että hakijamaan on omaksuttava yhteisön säännöstö, ja otettava yhteisön säädösten ohella käyttöön soveltuvat hallinto- ja oikeusrakenteet.

Komissio ei näilläkään aloilla katso pystyvänsä vielä arvioimaan kaikkia T Osekin tasavallan viranomaisten ilmoittamia toimia.

T Osekin tasavalta ilmoittaa ottaneensa käyttöön yhteensä 417 valkoisessa kirjassa mainituista 899 asetuksesta ja direktiivistä. Komissio korostaa kuitenkin oikeutetusti sitä, ettei säädösten yksinkertainen käyttöönotto riitä. Säädökset on toteutettava konkreettisesti ja on luotava tehokkaat hallinnolliset perusrakenteet.

2.2.5.1. Talous- ja sosiaalikomitea kiinnittää erityisroolinsa vuoksi huomiota etenkin taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja toteaa, että komission havainnot antavat aihetta vakavaan huoleen.

Etenkin sosiaalisen vuoropuhelun suhteen komissio toteaa, että "hallituksen politiikka ei yleensä ole rohkaissut työnantajia neuvotteluihin työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun puitteissa. Ammattiliittoja huolestuttaa se, että hallitus ei ota huomioon työmarkkinaosapuolten mielipiteitä paitsi kysymyksissä, jotka liittyvät jonkin yrityksen palkkoihin ja työolosuhteisiin". Näin ollen komission johtopäätös on, että "työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu ei ole vielä hyvin vakiintunutta".

2.2.5.2. Komissio arvioi työmarkkinoita sitä vastoin myönteisemmin, sillä korkeaa työttömyyttä ei ole vielä esiintynyt. Työttömyys voi kuitenkin nousta (ja nousee jo nyt osittain) teollisuuden rakennemuutoksen vuoksi. Ongelmia syntynee piakkoin siitä, että osa työvoimasta, etenkin vähiten koulutetut, on koulutettava toisiin tehtäviin. Tämä tarkoittaa, että on valmistauduttava laajaan aikuiskoulutukseen, jotta asianosaiset voivat sopeutua rakennemuutokseen.

2.2.5.3. Sosiaalikulujen osalta komissio katsoo, että sosiaalisen suojelun ja terveydenhuollon tasoa ja välineitä on parannettava. Työntekijöiden oikeudellinen suoja on suhteellisen hyvä, sillä työterveyden ja -turvallisuuden sekä naisten ja miesten tasa-arvoisten mahdollisuuksien yleisiä periaatteita sovelletaan käytännössä.

2.3. Liittymiskumppanuus

Komitea on sitä mieltä, että edellä mainittuja liittymiskumppanuuksia koskevat päätösehdotukset ovat hyvin tärkeitä etsittäessä konkreettisia vastauksia kaikkiin Agenda 2000:ssa mainittuihin kysymyksiin.

Jokaista jäsenehdokasmaata varten ehdotetaan ensisijaisia toimia, jotka ilmenevät komission lausuntoihin sisältyvästä perusteellisesta analyysistä. Tavoitteena on auttaa hakijamaita yksilöimään alat, joilla maiden on toimittava edelleen valmistaakseen niitä liittymisprosessiin.

Komitea aikoo tutkia kyseisten ehdotusten sisältöä ja seurata myös maakohtaista ohjelmaa yhteisön säännöstön siirtämiseksi kansalliseen lainsäädäntöön. Kaikkien jäsenehdokasmaiden on esitettävä kyseinen ohjelma viimeistään 30. maaliskuuta 1998.

Komitea seuraa hyvin tarkasti liittymiskumppanuuksien valvontaa, joka on määrä toteuttaa Eurooppa-sopimukseen kuuluvien välineiden avulla (alakomiteat, assosiaationeuvosto ja assosiaatiokomitea), ja toivoo voivansa antaa lausunnon neuvoston ensimmäisestä kertomuksesta, jonka komissio esittää neuvostolle vuoden 1998 lopulla.

3. Poliittiset ja taloudelliset puite-ehdot

3.1. Poliittisen vakauden vuosien (1990 1995) jälkeen Václav Klausin Kansalaisdemokraattinen puolue (ODS) menetti enemmistön vuoden 1996 vaaleissa, ja tämän jälkeen poliittisille oloille ovat olleet tunnusomaisia epävakaus ja puolueiden väliset riitaisuudet. Viime vuosina enemmistö on käynyt vain vähän vuoropuhelua opposition ja yleisön kanssa. Tiedotusvälineet puhuvat "ylimielisyydestä ja kyvyttömyydestä kommunikointiin".

3.2. Vuonna 1997 T Osekin tasavaltaa kohtasi syvä poliittinen ja institutionaalinen kriisi. Vakavia poliittisia lahjusskandaaleita tuli julki, ja joulukuussa Klausin hallitus hajosi oletettujen laittomien maksujen vuoksi. Institutionaalisella tasolla ilmeni hallituksen ja tasavallan presidentin välisiä jännitteitä, mikä johti uuden virkamieshallituksen muodostamiseen keskuspankin pääjohtajan Josef Tosovskyn johdolla. Tämä hallitus toimi 19. kesäkuuta 1998 pidettyihin vaaleihin asti.

Václav Havel valittiin uudelleen tasavallan presidentiksi 2. helmikuuta 1998.

3.3. Kansalaiset ovat tyytymättömiä sekä tärkeimpien palvelujen hintojen nousuun, joka johtuu kruunun devalvointiin päättyneestä rahoituskriisistä heinäkuussa 1997, että rahoitusskandaaleihin, jotka ovat kaataneet pankkeja ja sijoitusrahastoja ja luoneet epävarmuuden ja epäluulon ilmapiirin.

Myös suhteet Slovakian tasavaltaan ovat huonontuneet. Tarkistukset tiukentuivat yhteisellä rajalla, raja-alueella, jolla puhelut olivat aiemmin paikallisia tai alueellisia, otettiin käyttöön ulkomaan tariffit, ja poliittiset kontaktit puuttuvat lähes kokonaan.

3.4. Talouden suhteen on otettava huomioon, että T Osekkoslovakia oli toisin kuin Unkari ja Puola, joissa käynnistettiin empivästi 1980-luvulla markkinataloudellisia uudistuksia ennen vuotta 1989 yksi suunnitelmataloutta tiukimmin soveltavista maista.

1990-luvun alussa toteutettiin nopeasti markkinatalous, joka muutti maata perusteellisesti, ja maa muuttui yhä houkuttelevammaksi ulkomaisille sijoittajille. Hallitus muutti valuutan vaihdettavaksi, vapautti hinnat ja aloitti laajan yksityistämisprosessin, joka vaikutti koko väestöön.

3.5. T Osekin teollisuudesta 80 % vaihtoi omistajaa, ja samalla otettiin käyttöön yksityistämiskupongit, joiden ansiosta yli kuusi miljoonaa kansalaista tutustui osakemarkkinoihin. Myös muut KIE-maat ovat arvostaneet tätä mallia ja ottaneet siitä oppia.

Yksityistämisprosessi osoittautui kuitenkin lähinnä näennäiseksi eikä sen toteutukseen ollut sääntöjä. Yksityistämisjärjestelmästä hyötyivät sijoitusrahastot ja pankit, jotka olivat perustaneet rahastoja ja jotka hallinnoivat säästäjien osakkeita. Pankit ovat kuitenkin edelleen valtion hallinnassa, ja valvonnan ja määräysten puute mahdollistaa valtavia petoksia. Niinpä piensijoittajien säästämiä rahoja on hävinnyt miljoonien dollarien arvosta, koska valvontaelimiä ei ole.

Yksityistämisestä on myös onnistuneita esimerkkejä, kuten tietoliikenneala, jolla Spt:n monopoli myytiin hollantilais-sveitsiläiselle konsortiolle, tai energia-ala, jolla Agipin, Conocon ja Shellin muodostama konsortio osti kaksi suurta t Osekkiläistä jalostamoa.

3.6. T Osekin tasavalta, jota vielä kaksi vuotta sitten pidettiin "luokan priimuksena" vaikeassa siirtymävaiheessa, on tällä hetkellä vaikeassa identiteettikriisissä. Uusien lakien avulla sen on vastustettava laajenevaa korruptiota, avattava pääomamarkkinoita ja tasapainotettava talouskasvua.

Nykyinen taloudellinen ja poliittinen kriisi on osoittanut, että siirtymäprosessi ei ollut edennyt niin pitkälle kuin luultiin ja että sitä varten tarvitaan otaksuttua enemmän aikaa ja huomiota.

3.7. Lehdistö-, mielipiteen- ja kokoontumisvapaudet ovat sitä vastoin toteutuneet aidosti. Kulttuurin osalta T Osekin tasavalta on epäilemättä yksi Itä-Euroopan virkeimmistä ja kiinnostavimmista maista.

3.8. Kun vielä vuosi sitten oli ehkä olemassa vaara, että T Osekin tasavallasta annetaan todellisuutta parempi kuva, on vaarana tällä hetkellä, että annetaan todellisuutta huonompi kuva. Kielteisiä signaaleja on tosin riittämiin: inflaatioasteen pysyminen kaksinumeroisena, työttömyyden nousu ja kauppataseen heikkeneminen ovat merkkejä talouskriisistä, jota Tosovskyn hallitus yritti taltuttaa tiukalla säästöpolitiikalla ja avoimuudella.

3.9. On toteutettu mikro- ja makrotaloudellisia toimia, joiden perusteella voidaan ennustaa todellisen kasvun olevan 1 % (OECD) ja 2,5 3 % (IMF) vuonna 1998. Myönteisiä merkkejä ovat kuluvan vuoden ensimmäisinä kuukausina olleet rahoitusparametrien parantuminen, tuottavuuden nousu, joka johtuu osaltaan maltillisista palkkaratkaisuista, sekä uusien työpaikkojen määrän lisääntyminen. Yksityistämisohjelmaa jatketaan, mikä koskee myös pankkialaa, ja rahoitussijoituksia (pörssi) koskevaa lainsäädäntöä on parannettu. Inflaatio on kuitenkin edelleen korkea, ja keskuspankin tavoitteena on laskea se 6 prosenttiin. Ympäristö- ja energia-alalla on edelleen erityisesti kyseisiä aloja koskevan yhteisön lainsäädännön soveltamiseen liittyviä huomattavia vaikeuksia sijoitusten puutteen vuoksi.

4. Työllisyys, sosiaalipolitiikka ja sosiaalinen vuoropuhelu ()

4.1. Komitea määritteli lausunnossaan aiheesta "Euroopan unionin laajentuminen", joka hyväksyttiin täysistunnossa 29. 30. lokakuuta 1997, yleisluonteisesti "eurooppalaisen yhteiskuntamallin" käsitteen tavoitteenaan luoda viite- ja vertailukohta. Määritelmässä erotettiin kolme perustekijää:

Sosiaalipolitiikka, eli valtion osavastuu korkean työllisyyden varmistamisessa, tulonjakopolitiikka, sosiaalisen suojelun järjestelmä, työntekijöiden terveyden suojelu sekä miesten ja naisten tasa-arvoiset mahdollisuudet.

Sosiaalinen vuoropuhelu, jota käydään työntekijöiden edustajien ja muiden kansalaisyhteiskunnan eturyhmien toimesta pyrittäessä löytämään ratkaisuja yritysten ja julkisviranomaisten päätöksenteossa.

Työsuhteet, jotka perustuvat työmarkkinaosapuolten kollektiiviseen autonomiaan.

4.2. T Osekin tasavallan EU:hun liittymistä valmistelevaan kumppanuussopimukseen sisältyvät tärkeimpinä seikkoina keskipitkällä aikavälillä mm. asianmukaisten työmarkkinarakenteiden kehittäminen yhdessä työllisyyspolitiikan uudistuksen kanssa, millä pyritään valmistelemaan osallistumista koordinointiin EU:n piirissä; työterveyttä ja -turvallisuutta koskevan lainsäädännön yhdenmukaistaminen ja rakenteiden vahvistaminen; miesten ja naisten tasa-arvoisten mahdollisuuksien parantaminen; aktiivisen ja riippumattoman työmarkkinajärjestöjen välisen vuoropuhelun kehittäminen edelleen; sosiaalisen suojelun kehittäminen; toimet EU:n standardien ja säännösten toteuttamiseksi kansanterveyden alalla.

4.3. Työllisyys

4.3.1. Viime vuosina (1991 1997) työllisyystaso ja -rakenne ovat muuttuneet merkittävästi T Osekin tasavallassa.

Työikäisen väestön osuus on kasvanut (n. 290 000 hengellä).

Vuosina 1990 1993 työssäkäyvien virallinen määrä väheni n. 10 prosenttia 5,4 miljoonasta 4,9 miljoonaan, työssäkäyvien naisten määrä väheni, työttömyys lisääntyi ja ulkomaalaisten työntekijöiden määrä väheni.

Vuosina 1994 1996 työssäkäyvien virallinen määrä nousi n. 200 000:lla, josta 100 000 oli ulkomaalaisia. Vuonna 1997 työssäkäyvien määrä pysyi ennallaan, kun taas työttömyys lisääntyi. Ulkomaalaisia työntekijöitä on tällä hetkellä n. 3,5 % työssäkäyvien kokonaismäärästä.

Työpaikkoja on menetetty eniten maataloudessa, teollisuudessa ja rakennusalalla, kun taas palvelualalla työskentelevien määrä on lisääntynyt 53 %.

Myös itsenäisten ammatinharjoittajien (käsityöläiset, pienyrittäjät, kauppiaat) määrä on lisääntynyt, ja heitä on tällä hetkellä yli 750 000.

"Harmaa talous" laajenee melko voimakkaasti (vuosina 1992 1997 ainakin 250 000 T Osekin kansalaisen ja 80 000 100 000 ulkomaalaisen arvioidaan sekaantuneen harmaaseen talouteen, mukaan lukien rikollinen toiminta).

Keskipitkän aikavälin (vuoteen 2000 asti) ennuste on seuraava:

Vuosisadan loppuun mennessä aktiiviväestön määrä nousee vähintään 236 000:lla. Työn kysyntä kasvaa tätä hitaammin, koska nuoret opiskelevat ja kouluttautuvat yhä enemmän.

Vuonna 2000 työpaikkojen kysyntä tulee kuitenkin olemaan suurta, mikä saattaa lisätä työttömyyttä.

4.3.2. Työttömyys oli T Osekin tasavallassa vuonna 1996 selvästi alhaisin muihin siirtymävaiheessa oleviin Keski-Euroopan maihin verrattuna (186 000 työtöntä, eli 3,5 %:n työttömyysaste). Talouskasvun pysähtyminen vuonna 1997 lisäsi työttömyyttä (yli 260 000 työtöntä).

Työttömyyden rakenteelle ovat tyypillisiä seuraavat seikat:

Heikosti koulutettujen henkilöiden, erityisesti työläisten, naisten ja nuorten, osuus työttömistä on suuri. Työttömyys on lisääntynyt paljon vammaisten keskuudessa (joita on 3 % työssäkäyvistä, mutta 18 % työttömistä). Vakava ongelma on myös romanien työttömyys.

Työttömyysaste vaihtelee merkittävästi alueittain.

Myös pitkäaikaistyöttömien määrä on lisääntynyt, ja heitä on viidennes työttömistä. Osa pitkäaikaistyöttömistä ei ole enää kiinnostunut työn etsinnästä ja elää tukien varassa.

4.3.3. T Osekin tasavaltaan on viime aikoina tullut laillisia ja laittomia maahanmuuttajia muista Keski- ja Itä-Euroopan maista. Kesäkuussa 1997 rekisteröitiin ainakin 178 000 maassa laillisesti oleskelevaa ulkomaalaista työntekijää, joista 73 000 oli slovakialaisia, 42 000 ukrainalaisia ja 13 000 puolalaisia. Heidän lisäkseen maassa on ainakin 80 000 100 000 laitonta työntekijää.

Ulkomaalaisten työntekijöiden laittoman ja laillisen maahanmuuton vuoksi tarjolla on halpaa ja joustavaa työvoimaa, mistä tarjoutuu epäilemättä etuja yrityksille, jotka eivät ole vaarassa saada suuria rangaistuksia sopimusvelvoitteiden loukkaamisesta.

4.3.4. Vuonna 1991 annetussa laissa N:o 1 määritellään oikeus työhön kansalaisoikeudeksi, säädetään julkisesta työnvälityksestä, sallitaan voittoa tavoittelematon yksityinen työnvälitys sekä säädetään henkilökunnan työhönottomenetelmistä ja rakennemuutoksesta johtuvista irtisanomisista. Lisäksi säädetään uusia työntekijöitä palkkaaville yrityksille myönnettävistä avustuksista.

4.3.5. Työsuhteesta säädetään nimenomaan vuoden 1965 työlaissa, jonka perussuuntausta ei ole oleellisesti muutettu. Laissa mainitaan vain kahdentyyppiset työsuhteet, määräaikainen ja jatkuva työsuhde.

Yleisesti tunnustetaan, että työlakia on muutettava perusteellisesti, sillä se ei vanhentuneena pysty vastaamaan työmarkkinoiden uusista piirteistä johtuviin tarpeisiin.

4.3.6. Työmarkkinaosapuolilla on työehtosopimus- ja muiden neuvottelujen puitteissa vain vähän vaikutusvaltaa kyseisen lain muotoiluun. Sama koskee myös ammattiliittojen asemaa työllisyyden turvaamisessa, vaikkei tämä olekaan tähän mennessä ollut vakava ongelma. Laissa säädetään vain yksittäisten henkilöiden irtisanomisesta, mutta työehtosopimusneuvotteluja koskevissa uusissa laeissa säädetään vaihtoehtoisista toimintamahdollisuuksista joukkoirtisanomisten varalta.

4.4. Sosiaalinen vuoropuhelu

4.4.1. Sosiaalista vuoropuhelua käydään T Osekin tasavallassa talous- ja sosiaaliasioista neuvottelevan neuvoston puitteissa. Neuvostossa ovat edustettuina hallitus ja työmarkkinaosapuolet, ja sen toimivalta ulottuu työlainsäädäntöön, palkkoihin ja sosiaalialaan.

4.4.1.1. Talouskriisin rinnalla kehittyi viime vuonna myös sosiaalisen vuoropuhelun kriisi yleisesti, mutta etenkin keskustasolla. Hallituskoalitiossa painoivat voimat, joiden mielestä sosiaalinen vuoropuhelu oli tarpeeton päätettäessä sosiaalipolitiikkaa koskevista kysymyksistä. Näin ollen myös sosiaalisia uudistuksia koskeva vuoropuhelu yritettiin vähentää minimiin. Tämä aiheutti hallituksen ja työmarkkinaosapuolten välisiä jännitteitä.

4.4.1.2. Kun ammattiliitot vaativat sosiaalista uudistusta, jolla luotaisiin todellista aktiivista työpolitiikkaa koskevat lainsäädännölliset edellytykset ja käytännön toimet, jotta varmistettaisiin asianmukainen elintaso, parannettaisiin työlainsäädäntöä ja sosiaaliturvaa sekä luotaisiin toimia vaikeuksissa olevien perheiden ja sosiaaliryhmien hyväksi, hallitus keskittyi noudattamaan tiukkaa talouspolitiikkaa ensisijaisena tavoitteenaan sosiaalikulujen vähentäminen.

4.4.1.3. Kolmikantaneuvottelujen kohtaamat vaikeudet (ja joissain tapauksissa hallituksen torjuva asenne) pakotti työmarkkinaosapuolet etsimään tapoja ja mahdollisuuksia painostaa parlamenttia suoraan ja edistää lainsäädäntöön tehtäviä muutoksia. Useissa tapauksissa onnistuttiin rajoittamaan tietyistä laista johtuvia, työntekijöihin ja kansalaisiin kohdistuvia haittavaikutuksia parannusehdotuksin, joita kansanedustajat tekivät yhteisymmärryksessä myös ammattiliittojen kanssa.

4.4.2. Sosiaalinen vuoropuhelu on siis aloitettava jälleen ja sitä on vahvistettava kaikilla tasoilla myös niitä taloudellisia ja sosiaalilainsäädännön uudistuksia silmällä pitäen, jotka on toteutettava, kun yhteisön säännöstö siirretään kansalliseen lainsäädäntöön.

4.4.3. Kaiken kaikkiaan T Osekin tasavallan työlakia voidaan verrata periaatteiden, instituutioiden ja menettelytapojen kannalta EU:ssa vallitseviin järjestelmiin. Vielä on kuitenkin edettävä, jotta varmistetaan yhteisön direktiiveissä mainitut vähimmäisstandardit. Ennen kaikkea on omaksuttava Euroopan sosiaalinen peruskirja ja ratifioitava työntekijöiden suojelua koskevat kansainväliset sopimukset, kuten Kansainvälisen työjärjestön ILOn sopimukset N:o 131, 151 ja 154. Uuden työlain valmistelu voi siten olla erinomainen tilaisuus kolmen osapuolen väliselle yhteistyölle ja sosiaalisen vuoropuhelun aloittamiselle.

4.4.4. Työehtosopimusten osalta ammattiliittojen rooli vaikuttaa sekä keskustasolla että yrityksissä melko rajoitetulta. Tämä johtuu ennen kaikkea siitä, että kun siirryttiin yksityistalouteen perustuvaan järjestelmään, yrittäjät saivat valtaa asioissa, jotka koskevat työn sisältöä ja kestoa, palkkaa sekä työsuhteen vakautta. Lisäksi työnantajajärjestöillä on heikko asema keskustasolla, minkä vuoksi ammattiliitoilla ei ole uskottavaa edustuksellista vastapuolta.

4.4.5. Yleisesti ottaen voidaan todeta, ettei hallitus ole tukenut sosiaalisen vuoropuhelun eikä työehtosopimusneuvottelujen kehittymistä, vaan pikemminkin ottanut tähän etäisyyttä. Voidaan kysyä, miten pitkälti tämä perustuu ideologiseen näkemykseen ja miten pitkälti siihen, että Euroopan integraatioprosessissa on kyettävä kohtaamaan kilpailukykyyn perustava vaikea taloudellinen vastakkainasettelu.

4.4.6. Miesten ja naisten tasa-arvoisia mahdollisuuksia koskevat toimet suunnataan tällä hetkellä ennen kaikkea pienten lasten äideille. On säädöksiä, jotka estävät naisten pääsyn julkisiin ja yksityisiin toimiin sekä julkishallinnon tehtäviin. Uuteen työlakiin liitetään säännöksiä, joilla helpotetaan miesten ja naisten tasa-arvoisia mahdollisuuksia.

4.4.6.1. Hallitus hyväksyi viime huhtikuussa päätöslauselman (), jossa käsitellään tasavertaisten mahdollisuuksien edistämisen tärkeysjärjestystä ja määritellään toimet kansalaisten valveuttamiseksi kulttuurisesti ja yhteiskunnallisesti, jotta edistetään naisten pääsyä hallitusja julkishallinnon virkoihin. Kaikkien ministerien on toimittava kilpailupolitiikan toteuttamiseksi ja hyödynnettävä mahdollisuuksia, joita tarjoutuu T Osekin tasavallan osallistuessa kansainvälisiin ohjelmiin ja toimintoihin yhteistyössä kansalaisjärjestöjen kanssa. Muut toimenpiteet koskevat tasa-arvoa käsittelevää lainsäädäntöä, yritys- ja tuotantotoiminnan aloittamista, perheiden, äitiyden ja lasten suojelua sekä naisiin kohdistuvan väkivallan torjumista.

4.5. Sosiaalinen suojelu ja muut toiminta-alat

4.5.1. Sosiaalikulut ovat tällä hetkellä noin 20 % BKT:stä, ja ne jakautuvat seuraavasti: eläkkeet 9 %, sairauskulut 2,5 %, terveydenhuolto 7,5 %, työllisyyden kohentaminen 1 %. Jos mukaan luetaan vammaisia ja lapsiperheitä tukevat toimenpiteet sekä uudet työttömyyskorvaukset ja "minimitoimeentulo", osuus nousee 25 %:iin. Yleisesti ottaen sosiaalinen suojelu kattaa ennen kaikkea perheet eikä niinkään yksittäisiä henkilöitä.

4.5.2. Silmiinpistävää on eläkekulujen matala osuus, joka on paljon yhteisön keskiarvoa alhaisempi (14 %). Sosiaaliturvajärjestelmän on asteittain taattava vanhuksille asianmukainen elintaso. Nykyisen väestönkehityksen vuoksi tulee olemaan vaikeaa ylläpitää etuuksien nykyistä tosin riittämätöntä todellista ostovoimaa, kun tuotanto, mutta myös hinnat oletettavasti nousevat. Elinkustannusten noustessa eläkkeiden nostaminen vaikuttaa välttämättömältä.

4.5.2.1. Kolmannes väestöstä on liittynyt yksityisiin lisäeläkejärjestelmiin. Tähän mennessä yrittäjät eivät ole osallistuneet eläkekulujen maksuun, mutta eläkejärjestelmän tasapainon kannalta näyttää väistämättömältä, että on kehitettävä eläkemaksujärjestelmä, johon myös halukkaat yritykset osallistuvat. Tällä hetkellä käydään kiivasta keskustelua eläkejärjestelmän uudistuksesta, jossa suuntaudutaan kolmitasoiseen ratkaisuun: perus-, lisä- ja yksilötason malliin.

4.5.3. Koulutus ja terveydenhuolto ovat kaksi ongelmallista aluetta, sillä niitä koskevat hallituksen uudistusehdotukset tähtäävät ennen kaikkea kustannusten supistamiseen.

4.5.3.1. Erityisen ongelmallinen on koulujen tilanne. Hallitus on ehdottanut keskiasteen koulutusuudistusta, jossa opiskelijoille koituu lisäkustannuksia, vaikkei alaa koskevaa kokonaissuunnitelmaa olekaan laadittu. Uudistuksessa ehdotetaan opetustuntimäärän nostamista, vaikka opetushenkilökunnasta on pulaa etenkin matalien palkkojen ja tästä johtuvien palkkausvaikeuksien vuoksi.

Opettajien ketjulakot tammikuussa 1997 ja suuri mielenosoitus kuluvan vuoden huhtikuussa olivat merkkejä alan vakavasta kriisistä.

4.5.3.2. Terveydenhoitoalalla solidaarisuusperiaatteen soveltamisesta on rajoitettu. Ammattiliittojen ja muiden sosiaalialan toimijoiden vastarinnan vuoksi hallitus ei vielä ole onnistunut toteuttamaan suunnitelmiaan siitä, että potilaat rahoittavat kokonaan tai osittain terveydenhoitopalvelut.

4.5.4. Työterveyden ja -turvallisuuden suhteen on myös toimittava. Tässä yhteydessä on sovellettava kokonaisuudessaan ILOn sopimuksia N:o 155 ja 161, jotka koskevat työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta. T Osekin tasavallan hallituksen on vielä ratifioitava ILOn sopimus N:o 81, joka koskee työtarkastuksia, sekä sopimus N:o 176 kaivostyöntekijöiden terveydestä ja turvallisuudesta. Lisäksi on otettava käyttöön työtapaturmat kattavia vakuutuksia, ja tehostettava työntekijöille suunnattua tiedotusta sekä ennaltaehkäisyä.

5. Näkymät

5.1. Prahassa 25. 26. kesäkuuta kokoontunut valmisteluryhmä tapasi EU-edustuston edustajia, poliitikkoja sekä ulko-, työ-, sosiaali- ja teollisuusministeriöiden johtohenkilöitä, CMKOS-ammattiliiton (Czech-Moravian Confederation of Trade Unions), yksityisyrittäjien ja maanviljelijöiden liiton sekä taide- ja kulttuurialojen liiton johtajia. Näiden tapaamisten perusteella voitiin valmistella entistä tarkempi arviointi.

5.2. Vaalit, jotka pidettiin 19. kesäkuuta, eivät muuttaneet poliittista asetelmaa riittävästi tuottaakseen selkeän enemmistön. Kummallakaan kahdesta valtapuolueesta ei ole riittävää enemmistöä, vaan niiden on muodostettava vaikeasti hallittavia liittoutumia. Sosiaalidemokraattinen puolue sai 32,3 % äänistä ja 74 paikkaa (200:sta), Kansalaisdemokraattinen puolue sai 27,7 % äänistä ja 64 paikkaa, kommunistinen puolue 11,1 % äänistä ja 25 paikkaa, Kristillisdemokraattinen puolue sai 9 % äänistä ja 19 paikkaa sekä Vapauspuolue 8,6 % äänistä ja 18 paikkaa. Voidaan siis ennustaa epävakaata kautta, joka vaikeuttaa talouden hallintaa ja integraatioprosessin vaatimien, ennen kaikkea voimakasta poliittista tahtoa vaativien uudistusten hyväksymistä.

5.2.1. Poliittisella tasolla ollaan kuitenkin yleisesti yhtä mieltä EU:hun liittymisestä, ja sitä korostettiin miltei kaikkien puolueiden (paitsi kommunistien) vaaliohjelmassa. Jäsenyysneuvottelut ovat aikataulussa eikä hallinnollisten esteiden vaaraa ole, joten neuvottelujen jatkuvuus on taattu. Jollei uusi hallitus kuitenkaan saa vahvaa enemmistöä taakseen, yhteisön säännöstön siirtäminen osaksi kansallista lainsäädäntöä saattaa hidastua.

5.3. T Osekin tasavallan tilastokeskuksen ennusteita BKT:n kasvusta on tarkistettu vuoden 1998 taantuman johdosta (1,6 2 %:sta 1,4 %:iin), kun taas ennusteet vuodeksi 1999 ovat parempia (3 %). Tietyt makrotaloudelliset tiedot vahvistavat toisaalta talouden laskusuunnan. OECD ja T Osekin tasavallan hallitus ovat arvioissaan yhtä mieltä etenkin työttömyyden lisääntymisestä 6 %:iin vuoden 1998 lopussa, kun taas inflaatioennusteet ovat erilaisia. OECD:n mukaan vuosipohjainen inflaatioaste oli maaliskuussa 13,4 %, kun taas hallituksen mukaan inflaatioaste on vuoden lopussa 12 %. Kauppaa koskevat ennusteet ovat sitä vastoin myönteisiä. Kauppataseen alijäämä vähenee niiden mukaan huomattavasti viennin kohentumisen myötä.

Taloudellisen toiminnan kasvu liittyy oleellisesti viennin kehitykseen: vienti kasvoi vuoden ensimmäisen neljänneksen aikana 45 %. Tämä johtuu kolmesta tekijästä, joita ovat kruunun devalvoinnin (toukokuussa 1997) vaikutukset, kysynnän kasvu Saksassa ja muissa suurissa Euroopan maissa sekä rakennemuutosprosessin käynnistyminen, joka lisää asteittain kilpailukykyä. Rakennemuutoksen ongelmia ovat kuitenkin taitotieto, teknologia ja pääoma. Etenkin pääomasta on tällä hetkellä pulaa.

5.4. T Osekin tasavallan teollisuusministeriön nimeämiin lähivuosien tärkeimpiin seikkoihin () kuuluu yritysten tuloverotuksen ja arvonlisäverojen alentaminen sekä välillisten verojen asteittainen pienentäminen, hintasäännöstelyn purkaminen, asianmukaisen lainsäädännöllisen kehyksen laatiminen (erityisesti pääomamarkkinoita, taloudellista kilpailua, kauppalakeja, jne. koskeva lainsäädäntö) sekä lainsäädännön yhdenmukaistaminen yhteisön lainsäädännön kanssa.

5.5. Teollisuuspolitiikan kannalta on tärkeää lisätä t Osekkiläisten yritysten kilpailukykyä koti- ja ulkomaanmarkkinoilla. Tämänhetkinen alhainen kilpailukyky ei niinkään johdu tekniikan tasosta, vaan työn tuottavuuden tasosta sekä alhaisesta lisäarvosta. Olennaista on siis jatkaa teollisuuden rakennemuutosprosessia () organisaation, omistuksen, rahoitusrakenteen ja henkilöstön kannalta, luoda edellytykset työn tuottavuuden kasvulle (mm. palkkojen nousun ja tuottavuuden suhde) sekä luoda ulkomaisia sijoituksia houkutteleva ympäristö. On myös tärkeää, että hallitus saattaa pankkialan yksityistämisprosessin päätökseen soveltaen nykyisestä poikkeavaa, entistä avoimempaa ja paremmin kontrolloitua menetelmää.

5.5.1. Tosovskyn hallitus yritti luoda entistä suotuisammat edellytykset ulkomaisille sijoituksille hyväksymällä huhtikuussa 1998 paketin, johon sisältyy mm. sijoittajan täydellinen verovapaus viiden ensimmäisen toimintavuoden aikana. Vastakaiku on kuitenkin ollut melko vaimeaa, koska sijoitusraja on jokseenkin korkea (25 miljoonaa dollaria) ja koska naapurimaat Puola ja Unkari tarjoavat parempia ehtoja ja niiden talous on voimakkaassa kasvuvaiheessa.

5.6. Todettakoon, että T Osekin tasavallan talous on voimakkaasti riippuvainen EU:n taloussuhdanteista, kun taas työllisyydestä uhkaa tulla kokonaan uudenlainen ongelma.

5.6.1. Ei ole selvää, missä määrin ennusteissa, joiden mukaan työttömyysaste nousee 6 %:iin vuoden 1998 loppuun mennessä, otetaan huomioon:

vielä toteutettavat rakennemuutosprosessit;

nykyiset ohjelmat, joiden tarkoituksena on vähentää julkishallinnon ja eräiden sellaisten palvelualojen henkilöstöä, jotka on määrä avata ulkomaiselle pääomalle (kuljetukset ja energia).

5.6.2. 6 %:n työttömyysaste ei ehkä vaikuta vakavalta EU:ssa, jossa ollaan totuttu paljon korkeampiin työttömyyslukuihin, mutta on korostettava, että työttömyysaste luultavasti kasvaa ja että kyse on uudesta, maassa aiemmin lähes tuntemattomasta ilmiöstä. Palvelualakaan ei enää näytä kykenevän ottamaan vastaan lisää työvoimaa.

On myös mahdollista, että Puolan maatalousuudistus aiheuttaa T Osekin tasavaltaan suuntautuvan siirtolaisvirran, mikä vaikeuttaa työmarkkinoiden tilannetta.

5.6.3. Työttömyysongelman hoitamiseksi tarvitaan toimintalinjoja, varoja ja soveltuvia välineitä, joita ei vielä ole olemassa tai jotka eivät nykyisellään ole tarkoitukseen soveltuvia, koska työttömyys on uusi ilmiö. Hallituksen uusliberalistisen lähestymistavan vuoksi:

työmarkkinoille suunnatut varat ovat saman suuruiset kuin työttömyysasteen ollessa 3 %;

toimivalta on jaettu usean ministeriön kesken, ja sitä on koordinoitava;

julkisessa työnvälityksessä laaditaan ainoastaan listoja avoimista työpaikoista.

5.6.4. Julkishallinnon edustajien kanssa käytyjen keskustelujen perusteella voidaan todeta, että valmisteilla on työttömyysongelmaa käsittelevä suunnitelma, jonka yhteydessä kaikki asiaankuuluva toimivalta ohjataan palvelemaan perustavoitteita, joita ovat talouskasvu, toimet ulkomaisen pääoman saamiseksi maahan, teknologiasiirrot ja ohjelmat teollisesti taantuneiden alueiden hyväksi. Tarkoituksena on myös muuttaa työttömyyskorvaukset kannustustoimiksi, joilla avulla luodaan uusia työpaikkoja.

5.6.5. Myös pk-yritykset voivat osallistua merkittävällä tavalla uusien työpaikkojen luomiseen, sillä niiden osuus teollisuusyrityksistä on yli 50 %. Lisäksi on hyväksytty julkisrahoituksen helpottamista koskeva erityinen laki ja tässä tarkoituksessa toimiva erityispankki. Phare-ohjelman avulla on perustettu pk-yrityksiä avustavia innovaatiokeskuksia.

5.7. Sosiaalisen vuoropuhelun suhteen työmarkkinaosapuolet valittavat, että niille on toisinaan vain tiedotettu asioista sen sijaan, että ne olisi otettu mukaan integraatioprosessiin. Ne haluaisivat kuitenkin osallistua siihen ainakin määriteltäessä tärkeysjärjestystä esimerkiksi Phare-ohjelmasta rahoitettavia toimia valittaessa.

5.7.1. Hallitus on tähän mennessä käynyt liittymisneuvotteluja niin kuin kyseessä olisi vain hallitusta ja tasavallan presidenttiä koskeva asia. Työmarkkinaosapuolet valittavat, että niitä on tuskin lainkaan otettu mukaan tähän prosessiin ja että niille suunnattu tiedotus ja julkisuudessa käyty keskustelu ovat olleet puutteellisia. Ne vaativat oikeutta tarkastella sosiaalipolitiikan sisältöä ja keskustella siitä. Ammattiliitot syyttävät lisäksi hallitusta siitä, että se käyttää yhteisön säännöstöä vähentääkseen työntekijöiden oikeudet minimiin.

5.8. Työehtosopimusten osalta mahdollisuudet toteuttaa järjestelmä, jolla voitaisiin säännellä ja täydentää näin markkinatalouden rakentamista itsenäisesti kaikilla tasoilla palkkaehtoja ja standardeja, joiden mukaan työ suoritetaan, ovat vielä hyvin heikkoja ja kaukaisia. Työsopimuksia solmitaan suurissa yrityksissä, joissa ammattiliitot ovat edustettuina ja toinen sopijaosapuoli selkeästi tunnistettavissa.

5.8.1. Tämän myöhästymisen syyt ovat monimutkaisia ja johtuvat sekä siitä, että äskettäin perustetulla työnantajajärjestöllä on heikko edustus että siitä, että ammattiliitot, jotka ovat edustavia (niihin kuuluu n. 45 % työvoimasta), ovat erittäin keskitettyjä, eikä niillä ei ole paikallisedustusta. Lisäksi maahan halutaan taata yhteiskuntarauha vaikeassa siirtymävaiheessa.

5.9. Tässä yhteydessä työlain uudistus on erittäin tärkeää, sillä se tarjoaa tilaisuuden keskustella perinpohjaisesti ajatusmallista, jonka ilmentymiä lainsäädäntö ja työsuhteet tulevat olemaan. Vertailtavana on kaksi lähtökohtaa. Ensimmäisen mukaan työlaki olisi kumottava, jotta työmarkkinaosapuolilla olisi täysi vapaus solmia työehtosopimuksia. Toisen, tasapainoisemman lähtökohdan mukaan työlaissa on tunnustettava työntekijän oikeudet ja sen on suojeltava työntekijää. Perustavanlaatuinen kysymys on myös työntekijöiden edustuksen muoto työpaikoilla.

5.9.1. Ongelmana on, ettei keskustelua käydä neuvotteluin. Hallituksen ja työmarkkinaosapuolten kannat ovat tässä suhteessa selvästi erilaisia.

5.10. Yhteisön Phare-avustusohjelman yhteydessä T Osekin tasavallalle on myönnetty vuosina 1990 1997 avustuksina 493 miljoonaa ecua, jotka on käytetty tiedotus- ja tutkimusohjelmiin, koulutukseen, ympäristönsuojeluun, sosiaalialan kohteisiin, terveydenhuoltoon, ihmisoikeuksiin ja vähemmistöjen, etenkin romanien suojeluun. Ohjelman tavoitteena oli vuonna 1997 edistää siirtymistä noudattamaan Pharen uusia suuntauksia ja keskittyä liittymistä valmisteleviin toimiin. Tärkeimpiä toimia ovat olleet institutionaalinen ja yhteisön säännöstön vakauttaminen mukaan lukien liittymiskumppanuuksien ajanmukaistaminen ja osallistuminen yhteisön ohjelmiin; kansalaisyhteiskunnan kehittäminen mukaan lukien kansalaisjärjestöjen vahvistaminen, joka on demokratian vakiinnuttamisen välttämätön edellytys; taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja kilpailukyky tärkeimpänä tavoitteena rakennerahastoihin osallistumisen valmistelu. Ohjelmassa on varattu T Osekin tasavallalle 117 miljoonan ecun rahoitus vuosiksi 1998 1999. Komitea toivoo, että naapurivaltioiden kanssa toteutettavia, rajanylittävään yhteistyöhön tähtääviä ohjelmia edistetään.

5.11. Tietyillä aloilla, kuten ympäristö, kuljetukset ja maatalous, tarvitaan rakenteellisia uudistuksia, jotta ne ovat yhteensopivia ja kilpailukykyisiä yhtenäismarkkinoilla, mutta myös valtavasti rahoitusta, joka saadaan vain osittain EU:n antamana rahoitusapuna. T Osekin tasavallan viranomaiset suunnittelevat kyseisiä aloja varten siirtymäaikoja, joiden kestoa ei tällä hetkellä voi vielä määritellä. Komitea korostaa, että kestävän laajentumisen kannalta siirtymäajat ovat tarpeen vain erityistapauksissa.

Bryssel 9. syyskuuta 1998.

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Tom JENKINS

() EYVL C 30, 30.1.1997.

() EYVL C 19, 19.1.1998.

() EYVL C 75, 10.3.1997 ja EYVL C 30, 30.1.1997.

() IP/98/117, 4.2.1998.

() Ks. "The Social and Economic Consequences of CR's Integration into the EU", jonka on laatinut Research Institute for Labour and Social Affairs ja "Le trasformazioni del mercato del lavoro e la disciplina dei rapporti di lavoro in alcuni paesi dell" Europa Centrale", jonka professori Roberta Bortone on laatinut Italian talous- ja työneuvostolle (CNEL).

() Päätöslauselma N:o 236, 8. huhtikuuta 1998.

() Ministry of Industry and Trade Czech Republic, "The policy of the development and improvement of the Czech industry competitiveness", tutkimus, toukokuu 1998.

() Jotta saadaan kuva käynnissä olevien yksityistämis- ja rakennemuutosprosessien laajuudesta, voidaan tarkastella rakennusalaan liittyviä lukuja. Vuonna 1992 laskettiin olevan 788 yritystä, joista 339:llä oli alle 100 ja 449:llä yli 100 työntekijää (näistä 106:lla oli yli 500 työntekijää). Vuoden 1997 lopussa yritysten määrä oli kasvanut 2370:een, joista 1920:llä oli alle 100 ja 450:llä yli 100 työntekijää (yritykset, joilla on yli 500 työntekijää ovat vähentyneet yli puolella eli 48:aan). Lähde: Teollisuusministeriö...: lainaus.