Komission viides tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille "televisio ilman rajoja" -direktiivin 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/36/EY, 4 ja 5 artiklan täytäntöönpanosta vuosina 1999-2000 /* KOM/2002/0612 lopull. */





KOMISSION VIIDES TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE "televisio ilman rajoja" -direktiivin 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/36/EY, 4 ja 5 artiklan täytäntöönpanosta vuosina 1999-2000 SISÄLLYSLUETTELO JOHDANTO I KOMISSION LAUSUNTO 4 JA 5 ARTIKLAN TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA VUOSINA 1999-2000 1. Direktiivin täytäntöönpano Euroopan unionin jäsenmaissa 1.1 Eurooppalaisten teosten enemmistöosuuden lähettäminen 1.1.1 Tilanne yhteisön tasolla 1.1.2 Tilanne jäsenvaltioissa 1.2 Riippumattomien tuottajien teokset 1.2.1 Tilanne yhteisön tasolla 1.2.2 Tilanne jäsenvaltioissa 1.3. Yleiset päätelmät 2. Täytäntöönpano euroopan talousalueeseen kuuluvissa efta-maissa 2.1 Eurooppalaisten teosten enemmistöosuuden lähettäminen 2.2 Riippumattomien tuottajien teokset 2.1 Eurooppalaisten teosten enemmistöosuuden lähettäminen 2.2 Riippumattomien tuottajien teokset II. YHTEENVETO JÄSENVALTIOIDEN TOIMITTAMISTA RAPORTEISTA III. YHTEENVETO EUROOPAN TALOUSALUEESEEN KUULUVIEN EUROOPAN VAPAAKAUPPA-ALUEEN JÄSENVALTIOIDEN TOIMITTAMISTA RAPORTEISTA 111 IV. LIITTEET 116 LIITE 1 : Yhteenveto niistä euroopan unionin jäsenvaltioiden televisiokanavista, jotka eivät saavuttaneet eurooppalaisten teosten enemmistöosuutta ja/tai riippumattomien tuottajien eurooppalaisten teosten kymmenen prosentin vähimmäisosuutta 117 LIITE 2 : Euroopan unionin jäsenvaltioiden kanavien eurooppalaisille teoksille keskimäärin varaaman lähetysajan laskennassa käytetyt muuttujat (katsojamäärät on otettu huomioon) ) - "televisio ilman rajoja" -direktiivin 4 artikla 129 JOHDANTO Tämä tiedonanto on komission viides kertomus televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 3. lokakuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY [1], sellaisena kuin se on muutettuna 30. kesäkuuta 1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/36/EY [2], (jäljempänä "televisio ilman rajoja" -direktiivin) 4 ja 5 artiklan täytäntöönpanosta, ja se on laadittu direktiivin 4 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti. [1] EYVL L 298, 17.10.1989. [2] EYVL L 202, 30.7.1997. Tiedonannossa on tilastotietoja Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Euroopan talousalueeseen kuuluvien Euroopan vapaakauppaliiton (jäljempänä EFTA) jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvien televisio-ohjelmien 4 ja 5 artiklan mukaisen osuuden toteutumisesta vuosina 1999-2000. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle joka toinen vuosi kertomus 4 ja 5 artiklan soveltamisesta, ja komissio valvoo kyseisten artiklojen säännösten noudattamista perustamissopimuksen määräysten mukaisesti. Tässä asiakirjassa tiedotetaan jäsenvaltioille, Euroopan parlamentille ja neuvostolle kyseisistä kertomuksista ja annetaan komission lausunto "televisio ilman rajoja" -direktiivin 4 ja 5 artiklan täytäntöönpanosta. Tiedonannossa on seuraavat kolme osaa ja kaksi liitettä: * Osa I - Komission lausunto 4 ja 5 artiklan täytäntöönpanosta vuosina 1999-2000 * Osa II - Euroopan unionin jäsenvaltioiden raportit * Osa III - Euroopan talousalueeseen kuuluvien Euroopan vapaakauppaliiton jäsenvaltioiden raportit * Liite 1: Luettelo Euroopan unionin jäsenvaltioiden televisiokanavista, jotka eivät saavuttaneet eurooppalaisia teoksia koskevaa enemmistöosuutta (direktiivin 4 artikla) ja/tai riippumattomien tuottajien eurooppalaisten teosten kymmenen prosentin vähimmäisosuutta (direktiivin 5 artikla) * Liite 2: Euroopan unionin jäsenvaltioiden kanavilla lähetettyjen eurooppalaisten teosten keskiarvojen laskennassa käytetyt parametrit (yleisö huomioon ottaen) - "televisio ilman rajoja" -direktiivin 4 artikla I KOMISSION LAUSUNTO 4 JA 5 ARTIKLAN TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA VUOSINA 1999-2000 1. Direktiivin täytäntöönpano Euroopan unionin jäsenmaissa "Televisio ilman rajoja" -direktiivin 4 artiklan 3 kohdan mukaan komissio valvoo, että kyseisen direktiivin 4 ja 5 artiklaa sovelletaan perustamissopimuksen määräysten mukaisesti. Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Euroopan talousalueeseen kuuluvien EFTAn jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle joka toinen vuosi kertomus 4 ja 5 artiklan soveltamisesta. Kertomuksessa on oltava muun muassa i) tilastollinen selvitys siitä, miten näissä kahdessa artiklassa mainitut osuudet ovat toteutuneet kunkin kyseessä olevan jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvien televisio-ohjelmien osalta, ii) jos osuutta ei ole saavutettu, syyt tähän kussakin tapauksessa ja iii) toteutetut tai suunnitellut toimenpiteet osuuden saavuttamiseksi. Direktiivin 4 artiklan 3 kolmen kohdan mukaisesti komissio voi ottaa lausunnossaan huomioon muun muassa seuraavat (ohjeelliset) näkökohdat: - kehitys aikaisempiin vuosiin nähden - ensilähetysten osuus ohjelmistossa - uusien televisiolähetystoiminnan harjoittajien erityisolosuhteet - niiden maiden erityistilanne, joissa on pieni tuotantokapasiteetti tai suppea kielialue. Jäsenvaltioiden valvontatehtävän tueksi yhteyskomitea on laatinut 4 ja 5 artiklan täytäntöönpanoa koskevat suuntaviivat [3], joilla pyritään täsmentämään tiettyjä määritelmiä ja välttämään direktiivin tulkintaan ja soveltamiseen liittyvät eroavaisuudet. [4] Suuntaviivat tulivat voimaan 1. tammikuuta 1999, ja ne koskevat näin ollen tämän tiedonannon tarkastelujaksoa 1999-2000. [3] http://europa.eu.int/comm/avpolicy/regul/twf/art45/art45-intro_en.htm [4] Suuntaviivojen kohdassa 2.2 esimerkiksi täsmennetään, että jäsenvaltioiden raporteissa ei tarvitse antaa tietoja kanavista, jotka lähettävät yksinomaan uutisia, urheilutapahtumia, kilpailunomaisia viihdeohjelmia, mainoksia, tekstitelevisiopalveluja ja teleostoslähetyksiä. Mainitut seikat on syytä ottaa huomioon komission lausuntoa tarkasteltaessa. Lausunnossa tuodaan ensimmäistä kertaa esille sekä yhteisön tason että kunkin jäsenvaltion yleissuuntaukset. Jotta erittelyperusteet olisivat objektiiviset, on kehitetty joukko direktiivin 4 ja 5 artiklaan perustuvia indikaattoreita. Direktiivin 4 artikla (eurooppalaiset teokset) : * Indikaattori 1: eurooppalaisten teosten keskimääräinen lähetysaika niillä eurooppalaisilla kanavilla, joilla on suurin katsojamäärä [5] kussakin jäsenvaltiossa. [5] Katsojaosuudet on laskettu kunkin vuoden osalta Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskuksen julkaisussa "Statistical Yearbook 2002 (Volume 2)" julkaisemien, kotitaloukisen audiovisuaalilaitteita, vastaanottolaitteita ja televisioyleisöä koskevien uusimpien tietojen perusteella. Poikkeustapauksia lukuun ottamatta huomioon on otettu kaikki kanavat, joiden (koko vuorokauden) katsojaosuus on yli kolme prosenttia molempina tarkastelun kohteena olevina vuosina. * Indikaattori 2: onnistumisaste kaikentyyppisillä kanavilla kussakin jäsenvaltiossa (onko enemmistöosuus saavutettu tai ylitetty) [6]. [6] Tulos on saatu ottamalla huomioon kaikki ne kanavat, jotka ovat saavuttaneet tai ylittäneet 50 prosentin rajan, ja laskemalla niiden osuus kaikista kanavista, joihin 4 artiklaa sovelletaan kussakin jäsenvaltiossa. * Indikaattori 3: eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla tarkastelujaksolla 1999-2000 [7]. [7] Tulos on saatu laskemalla yhteen kaikkien eurooppalaisia teoksia lähettävien kanavien määrä riippumatta siitä, miten suuren osuuden lähetysajastaan ne ovat niille varanneet, ja katsomalla, onko määrä kasvanut, pysynyt samana vai vähentynyt. Tarkastelujaksolla jäsenvaltioiden markkinoille tulleet kanavat on otettu laskuissa huomioon. Direktiivin 5 artikla (riippumattomien tuottajien eurooppalaiset teokset): * Indikaattori 1: riippumattomien tuottajien valmistamien eurooppalaisten teosten keskimääräinen lähetysaika tai vaihtoehtoisesti niiden keskimääräinen osuus ohjelmistobudjetista, jos jäsenvaltio on valinnut tämän vaihtoehdon direktiivin kansallisen täytäntöönpanon yhteydessä. * Indikaattori 2: kanavien onnistumisaste (ovatko saavuttaneet tai ylittäneet kymmenen prosentin vähimmäisosuuden) kaikki kanavatyypit mukaan luettuna kussakin jäsenvaltiossa [8]. [8] Tulos on saatu ottamalla huomioon kaikki ne kanavat, jotka ovat saavuttaneet tai ylittäneet 10 prosentin vähimmäisvaatimuksen, ja laskemalla niiden osuus kaikista kanavista, joihin 5 artiklaa sovelletaan kussakin jäsenvaltiossa. * Indikaattori 3: riippumattomien tuottajien eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla kussakin jäsenvaltiossa tarkastelujaksolla 1999-2000. * Indikaattori 4: riippumattomien tuottajien valmistamien uusien eurooppalaisten teosten keskimääräinen lähetysaika tai vaihtoehtoisesti niiden keskimääräinen osuus ohjelmistobudjetista, jos jäsenvaltio on valinnut tämän vaihtoehdon direktiivin kansallisen täytäntöönpanon yhteydessä. * Indikaattori 5: riippumattomien tuottajien valmistamien uusien eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla kussakin jäsenvaltiossa tarkastelujaksolla 1999-2000. Näiden indikaattoreiden avulla saadaan yleiskuva "televisio ilman rajoja" -direktiivin 4 ja 5 artiklan täytäntöönpanosta vuosina 1999-2000. Tosin jotkin jäsenvaltiot ovat direktiivin 3 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti toteuttaneet tarkempia ja tiukempia sääntöjä direktiivin soveltamisalalla [9]. [9] Useimmat jäsenvaltiot ovat käyttäneet tätä mahdollisuutta (esim. studio-ohjelmien jättäminen pois laskuista Italiassa, teosten myönteisen määrittelyn huomioiminen Saksassa, eurooppalaisten teosten 60 prosentin lähetysosuus Ranskassa, riippumattomien tuottajien valmistamien eurooppalaisten teosten 25 prosentin osuus Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Alankomaissa). 1.1 Eurooppalaisten teosten enemmistöosuuden lähettäminen 1.1.1 Tilanne yhteisön tasolla Ensimmäinen päätelmä on yleisluontoinen ja koskee Euroopan televisiokanavien lukumäärän muutosta. Kaikentyyppisten kanavien kokonaismäärä [10] Euroopassa (EU:n jäsenvaltioissa ja Euroopan talousalueeseen kuuluvissa Euroopan vapaakauppaliiton maissa) oli noin 550 tammikuussa 1999 ja 670 tammikuussa 2000. Tammikuussa 2001 kokonaismäärä oli noin 820. [10] Määrä on laskettu Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskuksen vuosien 1999, 2000, 2001 tilastollisten vuosikertomusten tietojen perusteella. Mukaan on laskettu valtakunnalliset kanavat (joilla on maanpäällinen lähetyslupa) ja valtakunnalliset kaapeli- ja/tai satelliitti- ja/tai digitaalikanavat ilman analogisia maanpäällisiä lähetyksiä, erikoistuneet ulkomaiset kanavat sekä ulkomaisille markkinoille tarkoitetut kanavat. Sitä vastoin alue- ja paikallislähetyksiä, paikallisasemia sekä paikallis- ja aluekanavia ei ole otettu huomioon. Niiden kanavien kokonaismäärä, joihin "televisio ilman rajoja" -direktiivin 4 ja 5 artiklan säännöksiä sovelletaan, [11] kasvaa edelleen edelliseen kauteen (1997-1998) verrattuna sekä tiedonannon kohteena olevan tarkastelujakson 1999-2000 aikana. Tämä osoittaa, että eurooppalainen audiovisuaalitarjonta on voimakasta. Kasvu on ollut merkittävää useimmissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa ja erityisen voimakasta Espanjassa, Ranskassa, Italiassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. [11] Direktiivin 4 artiklan 3 kohdan mukaista raportointivelvollisuutta sovelletaan jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvien lähetystoiminnan harjoittajien lähetyksiin seuraavin poikkeuksin: Menetelmistä [12] on syytä mainita, että jotkin jäsenvaltiot eivät ole antaneet tyhjentäviä tietoja esimerkiksi kaapeli- ja/tai satelliittikanavista (joita ei useinkaan käsitellä jäsenvaltioiden raporteissa). Komissio muistuttaakin, että 4 artiklan 3 kohdan säännökset koskevat kaikkia kyseisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvia televisio-ohjelmia [13]. Maanpäällistä yleisradiotoimintaa käsitellään sitä vastoin lähes tyhjentävästi jäsenvaltioiden toimittamissa raporteissa. [12] Jäsenvaltioiden valvonta vaihtelee usein luonteeltaan ja voimakkuudeltaan: se voi olla päivittäistä ohjelmistovalvontaa, tilastollisia selvityksiä, kyselytutkimuksia, otoksia ja joskus arviointia. Valvonnasta vastaa joko riippumaton sääntelyviranomainen tai joskus suoraan toimivaltainen ministeriö. [13] Direktiivin 4 artiklan 3 kohdan toisen luetelmakohdan mukaisesti kertomuksessa on erityisesti oltava tilastollinen selvitys siitä, miten 4 ja 5 artiklassa mainitut osuudet ovat toteutuneet kunkin kyseessä olevan jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvan televisio-ohjelman osalta, ja jos osuutta ei ole saavutettu, kussakin tapauksessa syy tähän sekä toteutetut ja suunnitellut toimenpiteet osuuden saavuttamiseksi. >TAULUKON PAIKKA> Toinen päätelmä koskee niiden kanavien eurooppalaisille teoksille varattua keskimääräistä lähetysaikaa, joilla on suurin katsojamäärä [14] (ks. Indikaattori 1): [14] Poikkeustapauksia lukuun ottamatta huomioon on otettu kaikki kanavat, joiden katsojaosuus on yli kolme prosenttia molempina tarkastelun kohteena olevina vuosina. - Kaikkien jäsenvaltioiden kanavien eurooppalaisten teosten keskimääräinen osuus lähetysajasta oli 60,68 prosenttia vuonna 1999 ja 62,18 prosenttia vuonna 2000, eli niiden osuus kasvoi tarkastelujaksolla 1,50 prosenttiyksikköä. - Keskimääräinen osuus lähetysajasta oli jäsenvaltiosta riippuen 52,94-71,46 [15] prosenttia vuonna 1999 ja 55,33-71,18 prosenttia vuonna 2000 [16], poikkeuksena Portugali [17] (48,7 prosenttia vuonna 1999 ja 49,5 prosenttia vuonna 2000) ja Luxemburg (100 prosenttia vuosina 1999-2000). [15] Yhden maan tulos oli hieman korkeampi, mutta sitä ei voida ottaa puutteellisten tietojen vuoksi huomioon, koska maa ei anna tietoja kaikista kanavista, jotka saavuttivat yli kolmen prosentin katsojaosuuden tarkastelujaksolla. [16] Yhden maan tulos oli hieman korkeampi, mutta sitä ei voida ottaa puutteellisten tietojen vuoksi huomioon, koska maa ei anna tietoja kaikista kanavista, jotka saavuttivat yli kolmen prosentin katsojaosuuden tarkastelujaksolla. [17] Portugali paransi kuitenkin tulostaan edistymiseen liittyvän kriteerin mukaisesti edelliseen jaksoon verrattuna (43,4 prosenttia vuosina 1997-1998) ja pääsi vuonna 2000 lähelle 50 prosentin rajaa. - Eurooppalaisten teosten lähetysosuus on monilla kanavilla kasvussa 12 jäsenvaltiossa. Yhdessä valtiossa se on pysynyt samana ja kahdessa se on hieman pienentynyt. Tarkastelujakson kokonaissuuntaus on siis myönteinen. Kolmas päätelmä koskee niiden kanavien lukumäärää, jotka saavuttivat tai ylittivät eurooppalaisten teosten enemmistöosuuden tarkastelujaksolla (ks. Indikaattori 2): - Kaikkien jäsenvaltioiden kanavien keskimääräinen onnistumisaste oli 68,58 prosenttia vuonna 1999 ja 72,50 prosenttia vuonna 2000, eli se kasvoi tarkastelujaksolla 3,93 prosenttiyksikköä. Luku on merkittävä, sillä kanavien - lähinnä temaattisten kanavien - määrä kasvoi kyseisinä vuosina huomattavasti. - Kaikentyyppisten kanavien onnistumisaste oli jäsenvaltiosta riippuen 55-100 prosenttia vuonna 1999 ja 53-100 prosenttia vuonna 2000 lukuun ottamatta Italiaa, joka ei saavuttanut enemmistöosuutta (42 prosenttia vuonna 1999 ja 49 prosenttia vuonna 2000). - Aste yhteensä kaikilla erityyppisillä kanavilla kasvoi yhdeksässä jäsenvaltiossa, oli vakaa neljässä ja laski kahdessa. Yleissuuntaus oli siis myönteinen. Neljäs päätelmä koskee kaikilla erityyppisillä kanavilla havaittua eurooppalaisten teosten ohjelmisto-osuuden yleistä suuntausta mitattuna kanavien lukumäärässä tarkastelujaksolla (ks. Indikaattori 3). - Jäsenvaltioiden raporttien mukaan osuus kasvoi 14 jäsenvaltiossa ja oli vakaa yhdessä. Yleissuuntaus oli siis myönteinen tarkastelujaksolla. Edellä mainitut myönteiset tulokset - useimmat indikaattorithan kuvaavat kasvua tarkastelujaksolla - osoittavat, että "televisio ilman rajoja" -direktiivin tavoitteisiin ollaan pääsemässä. Seuraavassa taulukossa esitetään direktiivin 4 artiklan täytäntöönpanon yhteisön tason tulokset tarkastelujaksolla. Eurooppalaiset teokset (televisio ilman rajoja -direktiivin 4 artikla) >TAULUKON PAIKKA> 1.1.2 Tilanne jäsenvaltioissa Itävalta: ORF 1 ja ORF 2, joilla oli 57,5 prosentin katsojaosuus vuonna 1999 ja 55,6 prosentin katsojaosuus vuonna 2000, lähettivät eurooppalaisia teoksia 56,6 prosenttia vuonna 1999 ja 58,8 vuonna 2000. Osuus siis kasvoi keskimäärin 2,2 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla. * Raportissa mainituista kolmesta kanavasta kaksi ylitti direktiivin artiklassa vaaditun enemmistöosuuden tarkastelujakson aikana. Vain ORF 1 jäi selvästi alle enemmistöosuuden (34 prosenttia vuonna 1999 ja 36,6 prosenttia vuonna 2000). Monilla kanavilla enemmistöosuus oli tarkastelujakson aikana 66,66 prosenttia. Raportissa kerrotaan, miksi yhdessä tapauksessa ei päästy vaaditulle tasolle. Siinä esimerkiksi selvitetään, että lähetettyjen eurooppalaisten teosten osuus kasvaa, koska yleisö hyväksyy aiempaa paremmin saksalaiset tuotannot (muun muassa elokuvat). Raportissa korostetaan, että lähetettyjen eurooppalaisten teosten määrä kasvoi samaan aikaan ORF 2:lla, joka kuuluu saman lähetystoiminnan harjoittajan alaisuuteen. Tilanteen korjaamiseksi ei ole toteutettu tai suunniteltu erityistoimia. Komissio toteaa, että Itävalta on pienen tuotantokapasiteetin maille ominaisessa erityistilanteessa. Se muistuttaa kuitenkin, että ORF 1:een sovelletaan 4 artiklan 1 kohdassa määriteltyä osuutta vuosittain, jotta taataan muun muassa yhtäläiset kilpailuolot kaikille kyseisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvien televisiolähetystoiminnan harjoittajien ohjelmille [18]. [18] Ks. direktiivin 4 artiklan 3 kohdan toinen luetelmakohta ja 11. kesäkuuta 1999 annettujen "televisio ilman rajoja" -direktiivin 4 ja 5 artiklan täytäntöönpanoa koskevien suuntaviivojen kohta 2.2. * Raportissa mainituista kolmesta kanavasta kaksi lisäsi ja yksi vähensi eurooppalaisten teosten lähetysaikaa. Yhteensä eurooppalaisia teoksia lähettävien kaikentyyppisten kanavien määrä kasvoi tarkastelujakson aikana. Belgia [19] : [19] Raportteja oli kaksi, ja näin ollen ranskankielisen ja flaaminkielisen yhteisön tuloksia on tarkasteltu erikseen. Yhteisön tason tarkastelua varten luvut on yhdistetty (ks. edellä oleva taulukko). Lisäksi komissio muistuttaa, että RTL TVi ja Club RTL vastaavat Luxemburgissa toimivaa CLT S.A:ta. Niitä siis käsitellään molempien maiden raporteissa. Sama koskee kanavaa Liberty TV, jota käsitellään sekä Belgian että Luxemburgin raportissa. Ranskankielinen yhteisö: RTBF 1:n, RTBF 2:n, RTL-Tvi:n, Club:in yhteinen osuus katsojamääristä [20] oli 43,4 prosenttia vuonna 1999 ja 44,8 prosenttia vuonna 2000. Eurooppalaisia teoksia ne lähettivät keskimäärin 66,83 prosenttia vuonna 1999 ja 67,20 prosenttia vuonna 2000. Keskimääräinen kasvu oli siis 0,38 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. [20] Ranskalaiset kanavat TF1, France 2 ja France 3 ovat hyvin suosittuja: niiden osuus katsojamäärästä oli 30 prosenttia tarkastelujakson aikana. * Vuonna 1999 kahdeksasta direktiivin 4 artiklan soveltamisalaan kuuluvasta kanavasta [21] neljä ylitti kyseisen artiklan mukaisen enemmistöosuuden. Ainoastaan RTL-TVI jäi hieman sen alle (49,1 %). Kolmen kanavan osalta ei ollut tietoja. [22] Näin ollen kanavien onnistumisaste oli 50 prosenttia. Vuonna 2000 kahdeksasta direktiivin 4 artiklan soveltamisalaan kuuluvasta kanavasta viisi ylitti kyseisen artiklan mukaisen enemmistöosuuden. Kolmen kanavan osalta ei ollut tietoja. [23] Näin ollen kanavien onnistumisaste oli 62,5 prosenttia. RTL-Tvi:tä lukuun ottamatta raportissa todetaan, ettei erityistoimia tarvita. Lisäksi raportissa todetaan, että Canal +:n kahden perusohjelmistovaihtoehdon lähetysten mittaamiseksi otetaan vuonna 2002 käyttöön otantaan perustuva järjestelmä. Komissio muistuttaa, että 4 artiklan 1 kohdassa määriteltyä osuutta sovelletaan vuosittain kaikkiin kyseisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvien televisiolähetystoiminnan harjoittajien ohjelmiin. Kaikista ohjelmista on annettava asianmukaiset tiedot, jotta voidaan tarkistaa, että 4 artiklan mukaisiin osuuksiin päästään asteittain. [24] [21] Laskuista on jätetty vain teleostoslähetyksiä lähettävä HSE:ta ja Canal Z:aa, joka on erikoistunut talous- ja rahoitusalan uutisiin. [22] Liberty TVN osalta ei ole tietoja, ja lisäksi raportissa mainitaan, että kahta Canal+:n lisäkanavaa ei ole otettu lukuun, koska niiden tiedot puuttuvat. [23] Liberty TVN osalta ei ole tietoja, ja lisäksi raportissa mainitaan, että kahta Canal+:n lisäkanavaa ei ole otettu lukuun, koska niiden tiedot puuttuvat. [24] Ks. direktiivin 4 artiklan 3 kohdan toinen luetelmakohta ja 11. kesäkuuta 1999 annettujen "televisio ilman rajoja" -direktiivin 4 ja 5 artiklan täytäntöönpanoa koskevien suuntaviivojen kohta 2.2. * Niistä viidestä kanavasta, joista on annettu täydelliset tiedot, kaksi lisäsi ja kolme vähensi eurooppalaisten elokuvien osuutta lähetysajastaan. Eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli laskeva tarkastelujakson aikana. Flaaminkielinen yhteisö: * VRT TV1:n, VRT Canvas/ Ketnet:in, VMM-VTM:n ja VMM-Kanaal 2:n yhteinen osuus katsojamääristä oli 63,7 prosenttia vuonna 1999 ja 66,1 prosenttia vuonna 2000. Eurooppalaisia teoksia ne lähettivät keskimäärin 51,75 prosenttia vuonna 1999 ja 53,25 prosenttia vuonna 2000. Keskimääräinen kasvu oli siis 1,5 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. * Vuonna 1999 yhdeksästä raportissa mainitusta kanavasta neljä ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden ja viisi jäi selvästi alle kyseisen tason. Tavoitteesta jäivät Kanaal 2 (25 %) ja Canal+-ryhmän temaattiset kanavat (Canal+ grijs, Canal+ blauw, Canal+ geel, Canal+ 16/9), joiden osuus oli 20 prosenttia tai pienempi. Näin ollen kanavien onnistumisaste oli 44 prosenttia. Vuonna 2000 kymmenestä raportissa mainitusta kanavasta viisi ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden ja neljä jäi selvästi alle kyseisen tason. Tavoitteesta jäivät Kanaal 2 (30 %) ja Canal+-ryhmän temaattiset kanavat (Canal+ grijs, Canal+ blauw, Canal+ 16/9), joiden osuus oli 27-42 prosenttia. Canal+ geel:ista ei ole annettu tietoja. [25] Näin ollen kanavien onnistumisaste oli 50 prosenttia. Raportissa kerrotaan, miksi vaaditulle tasolle ei päästy. Kanaal 2:n osalta raportissa todetaan, että eurooppalaisten teosten osuus on lisääntynyt ja että VMM:n kanavat yhdessä ylittävät direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden. Canal+-ryhmän kanavilla pieni osuus johtuu kanavien temaattisesta ohjelmistosta (elokuvat). [25] Raportissa täsmennetään, että kyseinen kanava korvattiin Canal+ 16/9-kanavalla 5.12.1999. Kanaal 2:n osalta komissio muistuttaa, että 4 artiklan 1 kohdassa määriteltyä osuutta sovelletaan vuosittain kaikkiin kyseisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvien televisiolähetystoiminnan harjoittajien ohjelmiin. Asteittaisuusperiaatteen mukaisesti komissio toteaa, että kaikki enemmistöosuuden alittaneet kanavat kuitenkin edistyivät tarkastelujakson aikana. * Niistä kahdeksasta kanavasta, joista on annettu täydelliset tiedot, seitsemän lisäsi eurooppalaisten elokuvien osuutta lähetysajastaan ja yhdellä määrä pysyi vakaana (100 %:n taso). Yhteensä eurooppalaisten teosten osuus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla kasvoi tarkastelujakson aikana. Saksankielinen yhteisö: Belgian viranomaiset eivät raportoineet asiasta. Saksa: * ARD:n, ZDF:n, Kabel 1:n, ProSiebenin, RTL:n, RTL 2:n ja SAT 1:n yhteinen osuus katsojamääristä oli 83,40 prosenttia vuonna 1999 ja 83,3 prosenttia vuonna 2000. Eurooppalaisia teoksia ne lähettivät keskimäärin 60,22 prosenttia vuonna 1999 ja 63 prosenttia vuonna 2000. Keskimääräinen kasvu oli siis 2,78 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. * Vuonna 1999 23:sta raportissa mainitusta kanavasta [26] 14 ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden, seitsemän jäi alle kyseisen tason ja kahdesta kanavasta (jotka ovat erikoistuneet uutisiin) ei ollut tietoja [27]. Näin ollen kanavien onnistumisaste oli 61 prosenttia. Vuonna 2000 24:stä raportissa mainitusta kanavasta 15 ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden, seitsemän jäi alle kyseisen tason ja kahdesta kanavasta ei ollut tietoja. [28] Kaikentyyppisistä kanavista 62,5 prosenttia pääsi tavoitteeseen. Enemmistöosuuden tavoitteesta tarkastelujakson aikana jääneet seitsemän kanavaa ovat Kabel 1 (25,4 % vuonna 1999, 27,90 % vuonna 2000), ProSieben (46,20 % vuonna 1999, 46 % vuonna 2000), RTL 2 (36 % vuonna 1999, 46 % vuonna 2000), Super RTL (33,70 % vuonna 1999, 38,20 % vuonna 2000), 13 TH Street (20 % vuonna 1999, 17 % vuonna 2000), Première (35 % vuonna 1999, 33,1 % vuonna 2000) ja Studio Universal (30 % vuonna 1999, 35 % vuonna 2000). Raportissa kerrotaan, miksi vaaditulle tasolle ei päästy. Syyksi annetaan tapauksesta riippuen kanavan uutuus, toimintatapa (maksullinen), temaattinen ohjelmisto tai kanavarakenne. Tilanteen korjaamiseksi toteutettujen tai suunniteltujen toimenpiteiden osalta raportissa ilmoitetaan, että eri lähetystoiminnan harjoittajien kanssa käydään jatkuvasti keskusteluja. Komissio panee erityisesti merkille toistuvat vaikeudet seuraavilla kolmella kanavalla, joiden osuus katsojamääristä on yli kolme prosenttia: Kabel 1, ProSieben ja RTL 2. Kaksi viimeksi mainittua pääsivät kuitenkin hyvin lähelle enemmistöosuutta vuonna 2000. [26] Edellisestä raportista (jakso 1997-1998) poiketen Deusche Welle TV:tä ei ole mainittu. [27] Kyseessä ovat N-TV ja VH 1. [28] Kyseessä ovat N-TV jaVH 1. * Niistä 21:stä kanavasta, joista on annettu täydelliset tiedot, 11 lisäsi ja kuusi vähensi eurooppalaisten elokuvien osuutta lähetysajastaan ja neljällä määrä pysyi vakaana. Eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli kasvava. Tanska: * DR 1:n, TV2:n ja TV Danmarkin yhteinen osuus katsojamääristä oli 71,9 prosenttia vuonna 1999 ja 72 prosenttia vuonna 2000. Eurooppalaisia teoksia ne lähettivät keskimäärin 60,66 vuonna 1999 ja 61 prosenttia vuonna 2000. Keskimääräinen kasvu oli siis 0,34 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. * Vuonna 1999 viidestä raportissa mainitusta kanavasta neljä ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden. Ainoastaan TV Danemark jäi alle kyseisen tason (36 %). Näin ollen kanavien onnistumisaste oli 80 prosenttia. Vuonna 2000 seitsemästä raportissa mainitusta kanavasta viisi ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden ja seuraavat kaksi jäivät alle kyseisen tason: TV Danemark (42 %) ja TV 2 Zulu (41 %). Kanavien onnistumisaste oli siis 71,40 %. Raportissa selvitetään, miksi vaaditulle tasolle ei päästy. TV Danemark on vuodesta 1997 alkaen jatkuvasti edistynyt, ja sen pitäisi arvioiden mukaan kasvattaa osuuttaan vuonna 2001. TV 2 Zulu puolestaan on uusi kanava ja aloitti lähetyksensä vasta 15. lokakuuta 2000. Komissio toteaa, että Tanska on pienen tuotantokapasiteetin ja/tai suppean kielialueen maille ominaisessa erityistilanteessa ja että viitejaksolla tapahtui edistystä asteittaisuusperiaatteen mukaisesti. * Niistä viidestä kanavasta, joista on annettu täydelliset tiedot, kaksi lisäsi ja kaksi vähensi eurooppalaisten elokuvien osuutta lähetysajastaan ja yhdellä määrä pysyi vakaana (100 %:n taso). Tuloksiin on syytä lisätä kaksi hiljattain markkinoille tullutta kanavaa, joiden ohjelmistosta suuri osa on omistettu tämäntyyppisille teoksille. Eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli kasvava tarkastelujakson aikana. Kreikka * ET 1:n, NETin, ALPHAn, ANTENNAn, STARin ja MEGA CHANNELin yhteinen osuus katsojamääristä oli 83,4 prosenttia vuonna 1999 ja 83,7 prosenttia vuonna 2000. Eurooppalaisia teoksia ne lähettivät keskimäärin 71,46 prosenttia vuonna ja 1999 71,18 prosenttia vuonna 2000. Keskimääräinen lasku oli siis 0,28 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. * Kaikki raportissa mainitut kanavat ylittivät koko tarkastelujakson aikana direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden (osuudet olivat 51,9-96,04 prosenttia). Näin ollen kaikki kaikentyyppiset kanavat pääsivät tavoitteeseen. * Niistä kymmenestä kanavasta, joista on täydelliset tiedot, kahdeksan lisäsi ja kaksi vähensi eurooppalaisten elokuvien osuutta lähetysajastaan. On syytä mainita myös uutena kanavana TEMPO, jonka ohjelmistosta yli puolet on omistettu eurooppalaisille teoksille. Eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli kasvava tarkastelujakson aikana. Espanja: * TVE 1:n, TVE 1/La 2:n, Telecincon ja Antena 3:n yhteinen osuus katsojamääristä oli 76,8 prosenttia vuonna 1999 ja 76,2 prosenttia vuonna 2000. Eurooppalaisia teoksia ne lähettivät keskimäärin 52,94 prosenttia vuonna 1999 ja 58,50 prosenttia vuonna 2000. Keskimääräinen kasvu oli siis 5,56 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. * Vuonna 1999 neljästäkymmenestä raportissa mainitusta kanavasta 28 ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden ja seuraavat 12 jäivät alle kyseisen tason: maanpäällinen Telecinco (45,40 %) ja satelliittikanavat TCM (20 %), AXN (22,5 %), Alucine (37,45 %), Fox kids (38,70 %), Cinemania (30,9 %), Disney Channel (18,61 %), Nichelodeon (2,10 %), Calle 13 (10,6 %), Gran Via (25,55 %), Gran Via 2 (25,85 %) ja Gran Via 3 (35,33 %). Näin ollen kaikista kanavista 70 prosenttia pääsi tavoitteeseen. Vuonna 2000 45:stä raportissa mainitusta kanavasta 35 ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden ja seuraavat kymmenen satelliittikanavaa jäivät alle kyseisen tason: TCM (30,66 %), AXN (27,70 %), Alucine (32,04 %), Fox kids (44,90 %), Cinemania (37,70 %), Disney Channel (24,53 %), Nichelodeon (19,80 %), Calle 13 (16,89 %), Gran Via (40,06 %) ja Studio Universal (9,13 %). Näin ollen 78 prosenttia kanavista pääsi tavoitteeseen. Raportissa selvitetään, miksi vaaditulle tasolle ei päästy. Telecincoa - joka korjasi tilanteen vuonna 2000 - lukuun ottamatta tavoitteesta jääneet ovat digitaalitekniikkaa käyttäviä satelliittikanavia, joiden ohjelmisto on pääasiassa temaattinen. Tämäntyyppisille kanaville Espanjan lainsäädännössä säädetään seuraavista kahdesta siirtymäsäännöksestä: mahdollisuus varata 40 prosenttia lähetysajasta eurooppalaisille teoksille ensimmäisenä lähetysvuotena ja maksukanavapakettien laskeminen yhteen tietyn tarjouksen yhteydessä. Toimivaltaiset viranomaiset aikovat antaa varoituksen niille lähetystoiminnan harjoittajille, joiden on todettu laiminlyövän velvoitteitaan. Useimmat kanavat ovat edistyneet tarkastelujaksolla asteittaisuusperiaatteen mukaisesti. * Niistä neljästäkymmenestä kanavasta, joista on annettu tarkastelujaksolta täydelliset tiedot, 24 lisäsi ja 14 vähensi eurooppalaisten teosten osuutta lähetysajastaan ja kahdella määrä pysyi vakaana (enintään 100 prosentin tasolla). Tulokseen on syytä lisätä viisi hiljattain markkinoille tullutta kanavaa: niistä neljällä ohjelmisto muodostuu suurelta osin eurooppalaisista teoksista. Eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli kasvava tarkastelujakson aikana. Ranska: * TF1:n, France 2:n, France 3:n, M6:n ja Canal+:n yhteinen osuus katsojamääristä oli 91,8 prosenttia vuonna 1999 ja 89,1 prosenttia vuonna 2000. Eurooppalaisia teoksia ne lähettivät keskimäärin 67,42 prosenttia vuonna 1999 ja 69 prosenttia vuonna 2000. Keskimääräinen kasvu oli siis 1,58 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. Vuonna 1999 54:stä raportissa mainitusta kanavasta 34 ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden ja kymmenestä kanavasta ei ollut tietoja. Seuraavat 10 jäivät alle kyseisen tason: AB1 (25 %), Action (20 %), Cinéfaz (24 %), Cinéstar 1 (45 %), Cinéstar 2 (43 %), Cinétoile (48 %), Histoire (40 %), Kiosque (32 %), Mangas (33 %) ja 13ème Rue (17 %). Näin ollen 63 prosenttia kanavista pääsi tavoitteeseen. Vuonna 2000 59:stä raportissa mainitusta kanavasta 42 ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden, viidestä kanavasta ei ollut tietoja, ja seuraavat 12 kaapelikanavaa jäivät alle kyseisen tason: AB1 (30 %), Action (23 %), Mangas (34 %), CinéCinema 1 2 3 (48 %), Canal Jimmy (43 %), Cinéfaz (45 %), Cinéstar 2 (49 %), Multivision (44 %), Odyssée (46 %), Polar (43 %), RFM TV (43 %) ja 13ème Rue (34 %). Näin ollen 71 prosenttia kanavista pääsi tavoitteeseen. Raportissa selvitetään, miksi vaaditulle tasolle ei päästy: syynä olivat kanavan temaattisuus (elokuva) ja/tai uutuus tai käyttötapa (ohjelmakohtaiset maksut). Tapauksissa, joissa tavoitteeseen ei päästy, toimivaltaiset viranomaiset ovat toteuttaneet tai suunnitelleet toimenpiteitä: ne ovat kehottaneet televisiolähetystoiminnan harjoittajia korjaamaan tilanteen tai ryhtyneet seuraamuksiin, myös taloudellisiin pakotteisiin. * Niistä 42:sta kanavasta, joista on annettu tarkastelujaksolta täydelliset tiedot, 29 lisäsi ja 11 vähensi eurooppalaisten elokuvien osuutta lähetysajastaan ja kahdella määrä pysyi vakaana. Lisäksi markkinoille tuli hiljattain viisi uutta kanavaa: niistä neljällä ohjelmisto koostuu suurelta osin eurooppalaisista teoksista. Eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli kasvava tarkastelujakson aikana. Irlanti: * RTE 1:n, Network 2:n ja TV3:n yhteinen osuus katsojamääristä oli 54,4 prosenttia vuosina 1999 ja 2000. Eurooppalaisia teoksia ne lähettivät keskimäärin 54,17 prosenttia vuonna 1999 ja 55,33 prosenttia vuonna 2000. Keskimääräinen kasvu oli siis 1,17 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. * Tarkastelujakson aikana neljästä raportissa mainitusta kanavasta kolme ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden. Ainoastaan TV 3 jäi - hiuksen hienosti - tavoitetasosta (49,5 % vuonna 1999 ja 49 % vuonna 2000). Kanavista 75 prosenttia pääsi tavoitteeseen. Raportissa selvitetään, miksi vaaditulle tasolle ei päästy, mutta siinä ei ilmoiteta toteutettuja tai suunnitteilla olevia korjaustoimenpiteitä. Kyseinen lähetystoiminnanharjoittaja oli koko tarkastelujakson ajan hyvin lähellä enemmistöosuutta, ja lisäksi Irlanti on pienen tuotantokapasiteetin ja/tai suppean kielialueen maille ominaisessa erityistilanteessa. On jatkettava pyrkimyksiä lisätä osuutta asteittaisuusperiaatteen mukaisesti. * Raportissa mainituista neljästä kanavasta kaksi lisäsi ja kaksi vähensi eurooppalaisten elokuvien osuutta lähetysajastaan. Eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli vakaa tarkastelujakson aikana. Italia: * Rai Unon, Rai Duen, Rai Tren, Canale 5:n, Italia Unon ja Retequattron yhteinen osuus katsojamääristä oli 90,2 prosenttia vuonna 1999 ja 90,7 prosenttia vuonna 2000. Eurooppalaisia teoksia ne lähettivät keskimäärin 65,90 prosenttia vuonna 1999 ja 65,98 prosenttia vuonna 2000. Keskimääräinen hienoinen kasvu oli siis 0,09 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. * Vuonna 1999 38:sta direktiivin 4 artiklan soveltamisalaan kuuluvasta kanavasta [29] 16 ylitti kyseisen artiklan mukaisen enemmistöosuuden ja yhdeksästä kanavasta ei ollut tietoja. Seuraavat 13 jäivät alle kyseisen tason: maanpäälliset kanavat Italia Uno (41,25 %), Tele + Nero (34,77 %), Tele + Bianco (38,67 %) ja TMC/ La 7 (43,86 %) sekä satelliittikanavat Coming Soon Television (8,5 %), Disney Channel (20 %), Cineclassics (47 %), Stream verde (0 %), Tele + Grigio (48,82 %), Tele + 16/9 (46,13 %), Tele + Nero (34,77 %), Palco (45,91 %) ja Tele + Bianco (38,67 %). Kanavista 42 prosenttia pääsi tavoitteeseen. Vuonna 2000 43:sta direktiivin 4 artiklan soveltamisalaan kuuluvasta kanavasta [30] 21 ylitti kyseisen artiklan mukaisen enemmistöosuuden ja yhdeksästä kanavasta ei ollut tietoja. Seuraavat 13 jäivät alle kyseisen tason: maanpäälliset kanavat Italia Uno (39,66 %), Tele + Nero (38,87 %) ja Tele + Bianco (41,77 %) sekä satelliittikanavat Coming Soon Television (8,5 %), Disney Channel (28 %), Fox Kids (36 %), Duel (12 %), Comedy Life (25 %), Stream verde (0 %), Tele + 16/9 (41,18 %), Tele + Nero (38,87 %), Palco (42,74 %) ja Tele + Bianco (41,77 %). Kanavista 49 prosenttia pääsi tavoitteeseen. Raportissa selvitetään, miksi vaaditulle tasolle ei päästy. Maanpäällisistä kanavista Italia Unosta ja TMC/ la 7:stä ilmoitetaan, että ryhmän kanavat kokonaisuudessaan [31] saavuttivat direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden. Sekä maanpäällisiä että satelliittilähetyksiä lähettäviin kanaviin Tele + Nero ja Tele + Bianco käytettiin samaa laskentamenetelmää, mutta enemmistöosuuteen ei silti päästy. Tilanteen korjaamiseksi, erityisesti maanpäällisten kanavien osalta, ei ole toteutettu tai suunniteltu toimenpiteitä. Raportissa selvitetään myös, miksi mainitut satelliittikanavat eivät päässeet vaaditulle tasolle. [32] Kanavat ovat temaattisia ja/tai uusia tai Euroopan unionin ulkopuolisten yhtiöiden tytäryhtiöitä, jotka käyttävät pääasiassa omaa ohjelmistoaan. Pieni osuus voi johtua myös ohjelmiston tarjoamistavasta (tilausvideopalvelu 'near-video-on demand'). Kaikentyyppisistä kanavista melko harvat saavuttivat enemmistöosuuden, mutta edistystä tapahtui tarkastelujakson aikana. Italia Unoon [33], TMC/ la 7:ään [34], Tele + Neroon ja Tele + Biancoon sekä satelliittikanaviin sovelletaan kuitenkin 4 artiklan 1 kohdassa määriteltyä osuutta vuosittain, jotta taataan muun muassa yhtäläiset kilpailuolot kaikille kyseisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvien televisiolähetystoiminnan harjoittajien ohjelmille [35]. [29] Lukuun ei ole otettu kanavia, jotka lähettävät yksinomaan uutisia, urheilutapahtumia ja teleostoslähetyksiä, eikä kanavia, jotka lähettävät yksinomaan jollain muulla kuin vähintään yhdessä Euroopan unionin jäsenvaltiossa virallisena kielenä käytetyllä kielellä; tällaisia kanavia oli yhteensä 22. [30] Lukuun ei ole otettu kanavia, jotka lähettävät yksinomaan uutisia, urheilutapahtumia ja teleostoslähetyksiä, eikä kanavia, jotka lähettävät yksinomaan jollain muulla kuin vähintään yhdessä Euroopan unionin jäsenvaltiossa virallisena kielenä käytetyllä kielellä; tällaisia kanavia oli yhteensä 22. [31] Raportissa täsmennetään, että Italian lainsäädännön ja toimivaltaisen viranomaisen (Autorità per le Garanzzie nelle Communicazioni) päätöksen mukaisesti silloin kun yksi ja sama henkilö omistaa tai hallitsee useita kanavia, osuus lasketaan kaikille hänen kanavilleen yhteisesti; kunkin yksittäisen kanavan vähimmäisosuus on tällöin 29 prosenttia. [32] Televisiolähetystoiminnan harjoittajien antamia tietoja ja esitettyjä perusteluja arvioidaan parhaillaan. [33] Kanavan osuus on yli 11 prosenttia kokonaiskatsojamäärästä. [34] TMC/ La 7 saavutti vuonna 2000 enemmistöosuuden (57,83 prosenttia). [35] Ks. direktiivin 4 artiklan 3 kohdan toinen luetelmakohta ja 11. kesäkuuta 1999 annettujen "televisio ilman rajoja" -direktiivin 4 ja 5 artiklan täytäntöönpanoa koskevien suuntaviivojen kohta 2.2. * Niistä 28:sta kanavasta, joista on annettu tarkastelujaksolta täydelliset tiedot, 20 lisäsi ja seitsemän vähensi eurooppalaisten elokuvien osuutta lähetysajastaan ja yhdellä määrä pysyi nollatasolla. Eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli kasvava tarkastelujakson aikana. Luxemburg: [36] [36] RTL TVi ja Club RTL vastaavat Luxemburgissa toimivaa CLT S.A:ta. Niitä siis käsitellään molempien maiden raporteissa. Sama koskee kanavaa Liberty TV, jota käsitellään sekä Belgian että Luxemburgin raportissa. * RTL Télé Lëtzebuergin osuus katsojamääristä oli 58,6 prosenttia [37] vuosina 1999-2000, ja se lähetti kyseisellä jaksolla yksinomaan eurooppalaisia teoksia. Tilanne pysyi siis vakaana tarkastelujakson ajan. [37] Kyseessä ovat katsojamäärät suosittuina katseluaikoina (osuus on 14,3 prosenttia koko päivän katsojamääristä). * Vuonna 1999 raportissa mainituista kymmenestä kanavasta seitsemän ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden, joten 70 prosenttia kanavista pääsi tavoitteeseen. Seuraavat kolme kanavaa jäivät alle kyseisen tason: RTL 9 (40,50 %), RTL Tvi (49,10 %) ja RTL 5 (46 %). Vuonna 2000 raportissa mainituista 11:stä kanavasta kymmenen ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden. Ainoastaan RTL 4 (49 %) jäi hieman alle tavoitetason. Näin ollen 91 prosenttia kanavista pääsi tavoitteeseen. Raportissa selvitetään, miksi vaaditulle tasolle ei päästy: temaattinen kanava (RTL 5 vuonna 1999) ja taloudelliset rakenneuudistukset (RTL 9). Raportissa korostetaan, että kaiken kaikkiaan enemmistöosuutta noudatettiin vuosina 1999-2000, jos kanavat yhdistetään (toisaalta RTL 4 ja RTL 5 ja toisaalta Tvi Club ja Club RTL). Toimivaltaiset viranomaiset eivät ole toteuttaneet eivätkä suunnitelleet erityistoimia. Komissio muistuttaa, että 4 artiklan 1 kohdan säännökset koskevat kaikkia kyseisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvien lähetystoiminnan harjoittajien televisio-ohjelmia [38]. Tilanne kohentui asteittaisuusperiaatteen mukaisesti tarkastelujaksolla, ja tavoitteeseen päästiin vuonna 2000 (vain yhden toimijan osuus jäi hieman enemmistöosuutta pienemmäksi). [38] Ks. direktiivin 4 artiklan 3 kohdan toinen luetelmakohta ja 11. kesäkuuta 1999 annettujen "televisio ilman rajoja" -direktiivin 4 ja 5 artiklan täytäntöönpanoa koskevien suuntaviivojen kohta 2.2. * Niistä kahdeksasta kanavasta, joista on annettu tarkastelujaksolta täydelliset tiedot, kolme lisäsi ja kaksi vähensi eurooppalaisten elokuvien osuutta lähetysajastaan ja kolmella määrä pysyi vakaana (niistä kaksi säilytti sadan prosentin tason). Eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli kasvava tarkastelujakson aikana. Alankomaat: * Ned 1:n, Ned 2/ TV 2:n, Ned 3:n, Veronican ja SBS 6:n yhteinen osuus katsojamääristä oli 53,1 prosenttia vuonna 1999 ja 52,7 prosenttia vuonna 2000. Eurooppalaisia teoksia ne lähettivät keskimäärin 68 vuonna 1999 ja 67,6 prosenttia vuonna. Keskimääräinen hienoinen lasku oli siis 0,4 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. * Vuonna 1999 18:sta raportissa mainitusta kanavasta 11 ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden ja yhdestä kanavasta ei ollut tietoja. Seuraavat kuusi jäivät alle kyseisen tason: SBS 6 (46 %), Film 1 (44 %), Net 5 (40 %), Veronica (49 %), Canal + 1 (24 %) ja Canal + 2 (17 %). Näin ollen 61 prosenttia kanavista pääsi tavoitteeseen. Vuonna 2000 21:stä direktiivin 4 artiklan soveltamisalaan kuuluvasta kanavasta 14 ylitti kyseisen artiklan mukaisen enemmistöosuuden ja yhdestä kanavasta ei ollut tietoja. Seuraavat seitsemän jäivät alle kyseisen tason: Net 5 (49 %), Veronica (45 %), Canal + 1 (23 %), Canal + 2 (26 %), Film 1 (49 %), Innergy (39 %) ja FilmTime (17 %). Kanavista 67 prosenttia pääsi tavoitteeseen. Raportissa selvitetään, miksi vaaditulle tasolle ei päästy: temaattinen ja/tai uusi kanava, käytettävissä olevien eurooppalaisten teosten puute (lifestyle-kanava, tilapäispoikkeus). Komissio on tyytyväinen siihen, että Alankomaiden mediakomitea antoi valvontajärjestelmän helpottamiseksi suuntaviivat, jotka tulivat voimaan 1. tammikuuta 2002. * Niistä 16:sta kanavasta, joista on annettu tarkastelujaksolta täydelliset tiedot, yhdeksän lisäsi ja viisi vähensi eurooppalaisten elokuvien osuutta lähetysajastaan ja kahdella määrä pysyi vakaana. Lisäksi markkinoille tuli kolme uutta toimijaa, joiden lähettämien eurooppalaisten teosten osuus vaihteli välillä 17-76 prosenttia). Eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli kasvava tarkastelujakson aikana. Portugali: * RTP 1:n, RTP 2:n, SICin ja TVI:n yhteinen osuus katsojamääristä oli 94,4 prosenttia vuonna 1999 ja 92,9 prosenttia vuonna 2000. Eurooppalaisia teoksia ne lähettivät keskimäärin 48,7 prosenttia vuonna 1999 ja 49,5 prosenttia vuonna. Keskimääräinen nousu oli siis 0,8 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. * Vuonna 1999 seitsemästä raportissa mainitusta kanavasta [39] viisi ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden ja seuraavat kaksi jäivät alle kyseisen tason: SIC (44,8 %) ja TVI (30,5 %). Kanavista 71 prosenttia pääsi tavoitteeseen. Vuonna 2000 yhdeksästä raportissa mainitusta kanavasta [40] seitsemän ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden ja samat kaksi, SIC (34,8 %) ja TVI (36,5%), jäivät alle kyseisen tason. Kanavista 78 prosenttia pääsi tavoitteeseen. Raportissa selvitetään, miksi kahdessa tapauksessa ei päästy tavoitteeseen. Toimivaltaiset viranomaiset myöntävät, ettei SIC yltänyt tavoitteeseen, mutta huomauttavat, että saavutetut osuudet hipoivat enemmistöosuutta ja että ryhmän kanavat yhdessä pääsivät noin 70 prosentin tasolle. Viranomaiset toteavat, että Portugalin markkinoiden uusin operaattori TVI on edistynyt koko ajan tasaisesti, ja muistuttavat Portugalin markkinoiden erityispiirteistä (tuotanto, mainokset jne.). Toteutetuista tai suunnitelluista toimenpiteistä raportissa todetaan, että toimivaltaiset viranomaiset huomauttivat asiasta kyseisille operaattoreille ja etenkin TVI:lle säännöllisissä keskusteluissa mutta eivät suunnittele seuraamuksia muun muassa merkittävän edistyksen vuoksi. Komissio toteaa, että Portugali on pienen audiovisuaalialan tuotantokapasiteetin ja/tai suppean kielialueen maille ominaisessa erityistilanteessa mutta että kaiken kaikkiaan tarkastelujaksolla tapahtui merkittävää asteittaista edistystä verrattuna edelliseen tarkastelujaksoon. [41] Kuitenkin SIC:in saavuttama osuus tarkastelujaksolla laski runsaasti; SIC on Portugalin suurin yleiskanava yleisömäärältään (yli 44 %). Komissio muistuttaakin, että 4 artiklan 1 kohdassa määriteltyä osuutta on sovellettava vuosittain, jotta taataan muun muassa yhtäläiset kilpailuolot kaikille kyseisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvien televisiolähetystoiminnan harjoittajien ohjelmille [42]. [39] Raportissa mainitaan urheilukanava Sport TV Portugal. [40] Ks. kuten edellä. [41] Yleisömääriltään suurimmat kanavat lähettivät 43,4 prosenttia eurooppalaisia teoksia vuosina 1997-1998. Osuus kasvoi selvästi siten, että se oli 48,7 prosenttia vuonna 1999 ja 49,5 prosenttia vuonna 2000. [42] Ks. direktiivin 4 artiklan 3 kohdan toinen luetelmakohta ja 11. kesäkuuta 1999 annettujen "televisio ilman rajoja" -direktiivin 4 ja 5 artiklan täytäntöönpanoa koskevien suuntaviivojen kohta 2.2. * Niistä seitsemästä kanavasta, joista on annettu tarkastelujaksolta täydelliset tiedot, kolme lisäsi ja neljä vähensi eurooppalaisten elokuvien osuutta lähetysajastaan. Lisäksi markkinoille tuli kaksi uutta temaattista kanavaa, jotka lähettävät pääasiassa eurooppalaisia teoksia (osuus 77,1-98,2 prosenttia). Eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli kasvava tarkastelujakson aikana. Suomi: * TV 1:n, TV 2:n, MTV 3:n ja Nelosen yhteinen osuus katsojamääristä oli 95 prosenttia vuonna 1999 ja 94,2 prosenttia vuonna 2000. Eurooppalaisia teoksia ne lähettivät keskimäärin 66,25 prosenttia vuonna 1999 ja 69,5 prosenttia vuonna 2000. Keskimääräinen nousu oli siis 3,25 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. * Tarkastelujaksolla kaikki raportissa mainitut kanavat ylittivät direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden (osuudet olivat 52-86 prosenttia vuonna 1999 ja 53-85 prosenttia vuonna 2000). Kaikki kanavat pääsivät tavoitteeseen. * Raportissa mainituista neljästä kanavasta kolme lisäsi ja yksi vähensi hienokseltaan (yhden prosentin lasku) eurooppalaisten elokuvien osuutta lähetysajastaan. Eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava tarkastelujakson aikana. Ruotsi: * SVT 1:n, SVT 2:n ja TV 4:n yhteinen osuus katsojamääristä [43] oli 74,2 prosenttia vuonna 1999 ja 71,9 prosenttia vuonna 2000. Eurooppalaisia teoksia ne lähettivät keskimäärin 73,83 prosenttia vuonna 1999 ja 74,45 prosenttia vuonna 2000. Keskimääräinen nousu oli siis 0,62 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. [43] Mukana eivät ole TV 3 AB (osuus yleisömääristä 10,8 % vuonna 1999 ja 11,4 % vuonna 2000) ja TV 5 AB/Kanal 5 (osuus yleisömääristä 5,9 % vuonna 1999 ja 6,1 % vuonna 2000), koska vuodelta 1999 ei ole tietoja (aloittivat digitaalilähetykset vuonna 2000). Vuonna 2000 SVT 1, SVT 2, TV4, TV 3 AB ja TV 5 AB/ Kanal 5 lähettivät yhteensä keskimäärin 51,97 prosenttia eurooppalaisia teoksia. * Vuonna 1999 raportissa mainituista 21 kanavasta [44] 12 ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden ja seuraavat yhdeksän jäivät alle kyseisen tason: TV 1000 (26 %), Cinema (25 %), « 6 » (42 %), Canal + (23 %), Canal + Gul (25 %), Canal + Blå (20 %), Kiosk (12 %), CineCinemas (5,75 %) ja NollEttan Television (47 %). Kanavista 57 prosenttia pääsi tavoitteeseen. Vuonna 2000 raportissa mainituista 21 kanavasta [45] 15 ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden, yhdestä ei ole tietoja ja seuraavat jäivät alle kyseisen tason: TV 3 AB (17 %), TV5 AB (19,5 %), TV 1000 (24 %), Cinema (23 %), Z TV (19 %), Canal + (32 %), Canal + Gul (36 %), Canal + Blå (36 %), Kiosk (14,1 %) ja CineCinemas (23 %). On syytä erityisesti huomata, että « 6 » (50 %) ja NollEttan Television (100 %) saavuttivat direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden. Kanavista 58 prosenttia pääsi tavoitteeseen. Raportissa selvitetään, miksi vaaditulle tasolle ei päästy. Pääasiassa kyse on uusista kanavista, tiettyjen kanavien ohjelmiston temaattisuudesta (elokuvat) ja/tai toimintatavasta (maksukanavat), laadukkaiden eurooppalaisten elokuvien puutteesta tai amerikkalaisten tuotantojen edullisuudesta verrattuna ruotsalaisiin ja muihin eurooppalaisiin tuotantoihin. Tason jäätyä tavoitetta pienemmäksi on toteutettu tai suunniteltu toimenpiteitä (kehotus lisätä eurooppalaisten ohjelmien hankintaa ja pyrkimys hakea laadukkaita eurooppalaisia elokuvia). Suuren yleisön TV 3 AB:n ja TV 5 AB/ Kanal 5:n osalta komissio muistuttaa, että vuodelta 1999 on toimitettava tiedot direktiivin 4 artiklan soveltamisesta, käytti kanava mitä hyvänsä lähetystekniikkaa (analogista ja/tai digitaalitekniikkaa). [44] Seuraavilla kanavilla on poikkeuslupa: SVT 24, ViaSat Sport, DTU TV ja TV Butiken. [45] Seuraavilla kanavilla on poikkeuslupa: SVT 24, ViaSat Sport, DTU TV ja TV Butiken. * Niistä 20:stä kanavasta, joista on annettu tarkastelujaksolta täydelliset tiedot, 12 lisäsi ja kolme vähensi eurooppalaisten elokuvien osuutta lähetysajastaan ja viidellä määrä pysyi vakaana. Eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli kasvava tarkastelujakson aikana. Yhdistynyt kuningaskunta: * BBC 1:n, BBC 2:n, ITV:n, Channel 4:n ja Channel 5:n yhteinen osuus katsojamääristä oli 86,1 prosenttia vuonna 1999 ja 83,5 prosenttia vuonna 2000. Eurooppalaisia teoksia ne lähettivät keskimäärin 64 prosenttia vuonna 1999 ja 68,8 prosenttia vuonna 2000. Keskimääräinen kasvu oli siis 4,8 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. * Vuonna 1999 97:stä direktiivin 4 artiklan soveltamisalaan kuuluvasta kanavasta [46] 53 ylitti kyseisen artiklan mukaisen enemmistöosuuden. [47] Kanavista 55 prosenttia pääsi tavoitteeseen. Seuraavat 44 jäivät alle tavoitetason: 3+ Denmark (18 %), Adult Channel (48 %), Animal Planet (40 %), Bravo (18 %), Disney Channel UK (4 kanavaa: 27 %), Fox Kids UK (27 %), Fox Kids Scandinavia (20 %), Front Row [48] (35 %), God Channel (35 %), History Channel (26 %), Inspiration network (30 %), Kanal 5 (22 %), Living (37 %), National Geographic (9 %), Nichelodeon (29 %), Nichelodeon Nordic (8 %), Paramount Comedy Channel (23 %), Play Boy TV (15 %), Revival Channel (16 %), Sci-Fi Channel (11 %), Sky Cinema (13 %), Sky Movie Max (7 %), Sky One (46 %), Sky Premier (8 %), Studio Universal (46 %), TCC Nordic (27 %), Television X (33 %), Turner Cartoon Network (28 %), Carton Network (hollanninkielinen, 22 %), Carton Network (italiankielinen, 20 %), Carton Network (espanjankielinen, 12 %), Carton Network (Nordic, 15 %), TNT Classical Movies (11 %), TCM (40 %), TCM (espanjankielinen, 40 %), TCM (ranskankielinen, 40 %), Trouble (20 %), TV3 Denmark (22 %), TV3 Norway (15 %), TV3 Sweden (22 %) ja VT4 (15 %). Vuonna 2000 direktiviin 4 artiklan soveltamisalaan kuuluvista 116 kanavasta [49] 62 ylitti direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden ja kahdesta kanavasta ei ole tietoja. Kanavista 53 prosenttia pääsi tavoitteeseen. Seuraavat 52 jäivät alle tavoitetason: 3+ Denmark (10 %), Biography Channel (5 %), Bravo (15 %), Channel Health (35 %), Discovery Health (44 %), Discovery Kids (48 %), Disney Channel UK (neljä kanavaa: 31 %), Film Four (44 %), Fox Kids UK (38 %), Fox Kids Scandinavia (36 %), Front Row (Barker Channelia lukuun ottamatta, 48 %), Front Row (Barker Channelia lukuun ottamatta, 37 %), God Channel (36 %), History Channel (21 %), Inspiration network (40 %), Kanal 5 (20 %), Living (31 %), National Geographic (16 %), Nichelodeon (20 %), Nichelodeon Nordic (11 %), Paramount Comedy Channel (24 %), Play Boy TV (18 %), Private Blue (49 %), Revival Channel (31 %), Sci-Fi Channel (11 %), Sky Cinema (17 %), Sky Movie Max (4 %), Sky One (34 %), Sky Premier (9 %), Sky Travel Channel (43 %), Studio Universal (47 %), Television X (44 %), Turner Cartoon Network (36 %), Cartoon Network (Boomerang) (21 %), Cartoon Network (hollanninkielinen, 26 %), Cartoon Network (ranskankielinen, 21 %), Carton Network (italiankielinen, 22 %), Carton Network (espanjankielinen, 21 %), Carton Network (Nordic, 20 %), TCM (41 %), TCM (espanjankielinen, 40 %), TCM (ranskankielinen, 41 %), Trouble (24 %), TV3 Denmark (16 %), TV3 Norway (8 %), TV3 Sweden (12 %), V+ Norway (13 %), VT4 (16 %) ja ZTV (46 %). Raportissa selvitetään, miksi vaaditulle tasolle ei päästy. Syitä ovat kanavien temaattisuus tai uutuus, vaikeudet löytää eurooppalaisia teoksia yleensä tai kilpailukykyiseen hintaan sekä Euroopan unionin ulkopuolisten yritysten tytäryhtiöt, jotka käyttävät pääasiassa omia ohjelmiaan. Komissio muistuttaa, että 4 artiklan 1 kohdassa määriteltyä osuutta on sovellettava vuosittain, jotta taataan muun muassa yhtäläiset kilpailuolot kaikille kyseisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvien televisiolähetystoiminnan harjoittajien ohjelmille. [50] [46] Mukana eivät ole poikkeusluvan saaneet kanavat (51) eivätkä kanavat, jotka eivät olleet toiminnassa tarkastelujaksolla. [47] Raporttiin on sisällytetty seuraavat uutisia tai urheilutapahtumia lähettävät kanavat: BBC News 24, Sky News, Sky Sports 1, Sky Sports 2, Sky Sports 3 ja Sky Sports extra. [48] Barker Channelia lukuun ottamatta. [49] Mukana eivät ole poikkeusluvan saaneet kanavat (51) eivätkä kanavat, jotka eivät olleet toiminnassa tarkastelujaksolla. [50] Ks. direktiivin 4 artiklan 3 kohdan toinen luetelmakohta ja 11. kesäkuuta 1999 annettujen "televisio ilman rajoja" -direktiivin 4 ja 5 artiklan täytäntöönpanoa koskevien suuntaviivojen kohta 2.2. * Niistä 96 kanavasta, joista on annettu tarkastelujaksolta täydelliset tiedot, 45 lisäsi ja 38 vähensi eurooppalaisten elokuvien osuutta lähetysajastaan ja yhdeksällä määrä pysyi vakaana. Eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli kasvava tarkastelujakson aikana. Yleisiä huomioita i) Valvonta ja seuranta Jäsenvaltioiden raporteissa ilmoitetaan erilaisista valvonta- ja seurantajärjestelmistä (laskenta, päivittäisohjelmiston valvonta, tietojenkeruu lähetystoiminnan harjoittajilta, kyselyt, otanta ja joskus pelkkä arviointi), jotka vaihtelevat toisinaan myös lähetystavan mukaan (esim. maanpäällisten kanavien päivittäisohjelmiston valvonta ja kaapelikanavia koskevat kyselyt). Maanpäällisiä ja kaapelikanavia valvotaan ja seurataan yleensä tehokkaammin kuin satelliittikanavia, joita monissa raporteissa ei edes mainita. Tässä yhteydessä komissio muistuttaakin, että "televisio ilman rajoja" -direktiivin 4 artiklan 3 kohdan säännökset koskevat kaikkia kyseisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvia analogisesti ja/tai digitaalitekniikkaa käyttäen lähetettäviä televisio-ohjelmia lähetystavasta riippumatta (maanpäällinen, satelliitti- tai kaapelikanava). On siis syytä toimittaa täydellinen luettelo direktiivin 4 artiklan soveltamisalaan kuuluvista kanavista. ii) Tavoitteesta jäämisen syyt (enemmistöosuutta ei saavutettu) Useimmat niistä jäsenvaltioista, joiden lainkäyttövaltaan kuului direktiivin 4 artiklan mukaisen enemmistöosuuden alittaneita kanavia, ilmoittivat seuraavanlaisia syitä. a) Yhden lähetystoiminnan harjoittajan kanavien niputtaminen. Jäsenvaltioiden raporteissa todetaan usein, että tarkastelun kohteena olevat kanavat yhdessä saavuttivat tai ylittivät direktiivin mukaisen enemmistöosuuden. Tällainen tilanne ei takaa yhtäläisiä kilpailuoloja lähetystoiminnan harjoittajille ja keskittää eurooppalaisten teosten lähetykset yhdelle tai joillekin tietyille kanaville. Joissakin tapauksissa se kasvattaa keinotekoisesti (yleisömääriltään) pienten kanavien tuloksia tai voi yhdistää jonkin temaattisen kanavan yleisömäärältään suureen kanavaan. b) Kanavan ohjelmiston temaattisuus ja saavutettu edistys. Monissa tapauksissa enemmistöosuutta ei saavutettu rajatun aihepiirin vuoksi (hyvin erikoistuneet markkinat). c) Kanavan uutuus. Monet uudet kanavat lähettävät kuitenkin suurelta osin eurooppalaisia teoksia jo ensimmäisinä toimintavuosinaan päästäkseen hyvin kyseisille markkinoille. d) Euroopan unionin ulkopuolisten emoyhtiöiden tytäryhtiöt. Kyseiset kanavat lähettävät säännönmukaisesti omia ohjelmistojaan ja vain vähän eurooppalaisia teoksia. Jäsenvaltioiden raporteissa mainitaan usein monta näistä syistä yhdessä. Kyseessä ovat usein samat, eri jäsenvaltioissa näkyvät kanavat. iii) Tilanteen korjaamiseksi toteutetut tai suunnitellut toimenpiteet Raporteissa mainitaan erilaisia toimenpiteitä: jatkuvat keskustelut, kyseisten kanavien tarkkailu, lähetystoiminnan harjoittajille annettavat varoitukset ja niihin kohdistettavat seuraamukset. Joissakin tapauksissa ei ole lainkaan toteutettu tai suunniteltu toimenpiteitä. Tässä yhteydessä komissio muistuttaa, että näiden jäsenvaltioiden on taattava kyseisten kanavien tehostettu valvonta ja seuranta sekä varmistettava - aina kun se on mahdollista ja asianmukaisin keinoin -, että kyseiset lähetystoiminnan harjoittajat saavuttavat asteittaisuusperiaatteen mukaisesti direktiivin 4 artiklan mukaisen osuuden. 1.2 Riippumattomien tuottajien teokset 1.2.1 Tilanne yhteisön tasolla Menetelmistä on huomautettava, että tietyt jäsenvaltiot eivät ole toimittaneet tyhjentäviä tietoja esimerkiksi kaikista kaapeli- ja/tai satelliittikanavista (jotka puuttuvat joskus kokonaan raporteista). Lisäksi tiettyjen kanavien uusien eurooppalaisten teosten osuutta koskevat tiedot ovat puutteelliset. Komissio muistuttaakin, että 4 artiklan 3 kohdan säännökset koskevat kaikkia kyseisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvia televisio-ohjelmia. Näin ollen jäsenvaltioiden on toimitettava luettelo kaikista direktiivin 5 artiklan soveltamisalaan kuuluvista kanavista ja niitä koskevat täydelliset tiedot. Ensimmäinen päätelmä koskee riippumattomien tuottajien teosten keskimääräistä lähetysaikaa (vähimmäisosuus 10 %) tai vaihtoehtoisesti keskimääräistä osuutta ohjelmistobudjetista [51], jos jäsenvaltio on valinnut tämän vaihtoehdon direktiivin kansallisen täytäntöönpanon yhteydessä (ks. indikaattori 1 [52]): [51] Direktiivin johdanto-osan 31 kappaleessa tarkoitetussa merkityksessä (perusteet ovat ohjeelliset); sen mukaan jäsenvaltioiden olisi määriteltäessä riippumattoman tuottajan käsitettä otettava asianmukaisella tavalla huomioon perusteita, kuten tuotantoyhtiön omistus ja samalle lähetystoiminnan harjoittajalle toimitettujen ohjelmien määrä sekä toissijaisten käyttöoikeuksien omistus. [52] Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat antaa lainkäyttövaltaansa kuuluviin televisioyhtiöihin sovellettavia tarkempia tai tiukempia sääntöjä. Useimmat jäsenvaltiot käyttivät tätä mahdollisuutta hyväkseen. - Riippumattomien tuottajien teoksille varattu keskimääräinen osuus kaikkien jäsenvaltioiden kaikilla eurooppalaisilla kanavilla yhteensä oli 37,51 prosenttia vuonna 1999 ja 40,47 prosenttia vuonna 2000. Lisäystä oli siis 2,95 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. [53] [53] Italian tapauksessa luvut ovat poikkeuksellisen korkeat, koska ne osoittavat itsenäisten tuottajien eurooppalaisiin teoksiin tehdyille investoinneille asetettujen tavoitteiden keskimääräistä toteutumista (direktiivin 5 artiklan mukainen toinen vaihtoehto) eivätkä teosten keskimääräistä lähetysastetta. - Kyseisten teosten keskimääräinen osuus vaihteli jäsenvaltioittain; [54] se oli 21,17-59 prosenttia vuonna 1999 ja 20,94-59,26 prosenttia vuonna 2000. [54] Italian tuloksia ei ole laskettu mukaan, koska mainitut luvut kuvaavat investointi- eivätkä lähetystavoitteen toteutumista. - Osuutta lisänneiden kanavien lukumäärä kasvoi yhdeksässä jäsenvaltiossa, pysyi vakaana kahdessa ja laski neljässä. Yleinen kokonaissuuntaus oli siis myönteinen. Toinen päätelmä koskee kaikentyyppisistä kanavista niiden määrää, jotka saavuttivat tai ylittivät itsenäisten tuottajien valmistamille eurooppalaisille teoksille säädetyn kymmenen prosentin vähimmäistason (onnistumisasteen) (ks. indikaattori 2): - Onnistumisaste kaikkien jäsenvaltioiden kaikilla eurooppalaisilla kanavilla oli 85,02 prosenttia vuonna 1999 ja 84,81 prosenttia vuonna 2000. Tarkastelujaksolla tapahtui siis hienoinen 0,21 prosenttiyksikön lasku. - Onnistumisaste vaihteli jäsenvaltioittain; se oli 48-100 prosenttia vuonna 1999 ja 58-100 prosenttia vuonna 2000. - Onnistumisaste nousi kuudessa jäsenvaltiossa, pysyi vakaana neljässä ja laski viidessä. Yleinen kokonaissuuntaus oli siis myönteinen. Kolmas päätelmä koskee riippumattomien tuottajien valmistamien eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntausta kaikentyyppisillä kanavilla (ks. indikaattori 3): - Jäsenvaltioiden raporteista kävi ilmi, että osuus kasvoi 12 jäsenvaltiossa, pysyi vakaana yhdessä ja laski kahdessa. Yleissuuntaus oli siis myönteinen. Neljäs päätelmä koskee riippumattomien tuottajien uusille - eli viiden vuoden kuluessa niiden valmistumisesta lähetettäville - eurooppalaisille teoksille varattua keskimääräistä osuutta (asianmukaista osuutta [55]) (ks. indikaattori 4): [55] 8 Direktiivin 5 artiklan mukaisesti: [tämä osuus] on saavutettava varaamalla asianmukainen osuus uusille ohjelmille eli ohjelmille, jotka lähetetään viiden vuoden kuluessa niiden valmistumisesta lukien. - Uusien teosten keskimääräinen osuus kaikkien jäsenvaltioiden kaikilla eurooppalaisilla kanavilla oli 53,80 prosenttia vuonna 1999 ja 55,71 prosenttia vuonna 2000. Kasvua oli siis 1,91 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. - Kyseisten teosten keskimääräinen osuus vaihteli jäsenvaltioittain; [56] se oli 13,48-81,4 prosenttia vuonna 1999 ja 12,34-80,25 prosenttia vuonna 2000. [56] Portugalin osalta toimitetut luvut eivät kuvaa uusien eurooppalaisten teosten todellista osuutta riippumattomien tuottajien valmistamista eurooppalaisista teoksista (vaan teoreettista osuutta). - Yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli kasvava kahdeksassa jäsenvaltiossa, vakaa yhdessä ja laskeva kuudessa. Yleinen kokonaissuuntaus pysyi siis myönteisenä. - Viides päätelmä koskee riippumattomien tuottajien valmistamien uusien eurooppalaisten teosten osuuden yleissuuntausta kaikentyyppisillä kanavilla (ks. indikaattori 5). - Jäsenvaltioiden raporteista kävi ilmi, että osuus kasvoi 14 jäsenvaltiossa ja pysyi vakaana yhdessä. Yleinen kokonaissuuntaus oli siis myönteinen. Yhteenvetona nämä myönteiset tulokset - useimmat indikaattorit osoittivat kasvua tarkastelujaksolla - näyttäisivät osoittavan, että "televisio ilman rajoja" -direktiivin mukaisiin tavoitteisiin ollaan pääsemässä. Seuraavassa taulukossa on esitetty tiivistettynä direktiivin 5 artiklan täytäntöönpanotilanne yhteisössä tarkastelujakson aikana. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 1.2.2 Tilanne jäsenvaltioissa Itävalta: 1. Riippumattomat tuotannot * Kaikkien kanavien yhteinen riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille varattu keskimääräinen osuus oli 40,63 prosenttia vuonna 1999 ja 47,30 prosenttia vuonna 2000. Kasvu oli siis 6,67 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla. * Koko tarkastelujakson aikana kaikki kanavat pääsivät asetettuun tavoitteeseen. Kaikki raportissa mainitut neljä kanavaa ylittivät riippumattomien tuottajien teoksille asetetun kymmenen prosentin vähimmäisosuuden (osuus oli 19,3-81,2 prosenttia vuonna ja 13,7-97,91 prosenttia vuonna 2000). * Yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava. Lukuun ottamatta ORF1:tä (19,3 prosenttia vuonna 1999 ja 13,7 prosenttia vuonna 2000) kaikki kanavat lisäsivät tarkastelujaksolla riippumattomien tuottajien teosten osuutta. Uusi kanava ATV Privatfernseh pyrki pääasiallisesti lähettämään riippumattomien tuottajien teoksia. 2. Uusien teosten osuus riippumattomista tuotannoista * Kaikkien kanavien yhteinen uusille teoksille varattu keskimääräinen osuus oli 46,07 prosenttia vuonna 1999 ja 58,37 prosenttia vuonna 2000, eli kasvu oli 12,3 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla. Uusilla teoksilla on nyt enemmistöosuus. * Uusien teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava. Kaikki raportissa mainitut neljä kanavaa lisäsivät osuutta tarkastelujakson aikana. Vuonna 2000 kaikki kanavat ylittivät 50 prosentin osuuden (osuudet olivat 31,1-54,7 prosenttia vuonna 1999 ja 52,55-67,1 prosenttia vuonna 2000). Belgia: [57] [57] Raportteja oli kaksi, ja näin ollen ranskankielisen ja flaaminkielisen yhteisön tuloksia on tarkasteltu erikseen. Ranskankielinen yhteisö: 1. Riippumattomat tuotannot * Kaikkien kanavien yhteinen riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille varattu keskimääräinen osuus oli 33,84 prosenttia vuonna 1999 ja 28,22 prosenttia vuonna 2000, eli laskua oli 5,62 prosenttiyksikköä. Lasku johtuu suurimmalta osin RTBF 2:sta (44,9 prosenttia vuonna 1999 ja 25 prosenttia vuonna 2000). * Koko tarkastelujakson aikana 62,5 prosenttia kanavista pääsi tavoitteeseen. Kaikki raportissa mainitut kahdeksan kanavaa [58] ylittivät riippumattomien tuottajien teoksille asetetun kymmenen prosentin vähimmäisosuuden (osuus oli 15,7-44,9 prosenttia vuonna 1999 ja 21,2-41,7 prosenttia vuonna 2000). Raportista puuttuivat Liberty TV:tä ja kahta Canal+:n lisäkanavaa koskevat tiedot. [58] Huomioon ei ole otettu vain teleostoslähetyksiä lähettävää HSE:ta eikä Canal Z:aa, joka on erikoistunut talous- ja rahoitusalan uutisiin. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli laskeva tarkastelujakson aikana. Niistä viidestä kanavasta, joista oli täydelliset tiedot, kaksi kanavaa (Club ja Canal +) lisäsi ja kolme (RTBF 1, RTBF 2, RTL Tvi) vähensi riippumattomien tuottajien teosten osuutta. 2. Uusien teosten osuus riippumattomista tuotannoista * Kaikkien kanavien yhteinen uusille teoksille varattu keskimääräinen osuus oli 58,93 prosenttia vuonna 1999 ja 57,17 prosenttia vuonna 2000, eli laskua oli 1,77 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. Seuraavista viidestä kanavasta ei ollut tietoja: RTBF 1, RTBF 2, Liberty TV sekä raportissa mainitut Canal+:n kaksi lisäkanavaa. * Uusien teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli laskeva. Raportissa mainituista kolmesta kanavasta yksi lisäsi ja kaksi vähensi niiden osuutta. Kaksi kanavaa kuitenkin ylitti 50 prosentin osuuden (osuudet olivat 16,6-93,7 prosenttia vuonna 1999 ja 13-94,8 prosenttia vuonna 2000. Flaaminkielinen yhteisö: 1. Riippumattomat tuotannot * Kaikkien kanavien yhteinen riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille varattu keskimääräinen osuus oli 55,44 prosenttia vuonna 1999 ja 56 prosenttia vuonna 2000, eli kasvua oli 0,56 prosenttiyksikköä. * Vuonna 1999 kanavista 89 prosenttia pääsi tavoitteeseen. Raportissa mainituista yhdeksästä kanavasta kahdeksan ylitti riippumattomien tuottajien teoksille asetetun kymmenen prosentin vähimmäisosuuden (osuus oli 16-100 prosenttia) ja kahdesta kanavasta ei ollut tietoja. Ainoastaan temaattiseen ohjelmistoon keskittynyt Liberty TV.com ei lähettänyt riippumattomien tuottajien eurooppalaisia teoksia. * Vuonna 2000 tavoitteeseen pääsi 70 prosenttia kanavista. Raportissa mainituista kymmenestä kanavasta seitsemän ylitti kymmenen prosentin vähimmäisosuuden (osuus oli 16-100 prosenttia), ja kahdesta kanavasta ei ollut tietoja. Ainoastaan temaattiseen ohjelmistoon keskittynyt Liberty TV.com ei lähettänyt riippumattomien tuottajien eurooppalaisia teoksia. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava tarkastelujakson aikana. Niistä kahdeksasta kanavasta, joista oli täydelliset tiedot, viisi kanavaa lisäsi riippumattomien tuottajien teosten osuutta ja kolmella määrä pysyi vakaana. 2. Uusien teosten osuus riippumattomista tuotannoista * Kaikentyyppisten kanavien yhteinen uusille teoksille varattu keskimääräinen osuus oli 78,67 prosenttia vuonna 1999 ja 80,75 prosenttia vuonna 2000, eli kasvua oli 2,08 prosenttiyksikköä. * Uusien teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kaiken kaikkiaan kasvava. Niistä kahdeksasta kanavasta, joista oli täydelliset tiedot, neljä lisäsi ja yksi vähensi (hieman) niiden osuutta ja kolmella määrä pysyi vakaana (niistä kahdessa osuus on hyvin suuri). Saksankielinen yhteisö: viranomaiset eivät toimittaneet raporttia. Saksa: 1. Riippumattomat tuotannot * Kaikkien kanavien yhteinen riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille varattu keskimääräinen osuus oli 46,30 prosenttia vuonna 1999 ja 46,72 prosenttia vuonna 2000, eli kasvua oli 0,42 prosenttiyksikköä. * Vuonna 1999 kaikista 23 kanavasta [59] 17 ylitti direktiivin 5 artiklan mukaisen kymmenen prosentin vähimmäisosuuden, kahdesta ei ollut tietoja ja seuraavat neljä jäivät tavoitetasosta: 13th Street (4 %), Studio Universal (2 %), VIVA (2 %) ja VIVA 2 (0 %). Kanavista 74 prosenttia pääsi tavoitteeseen vuonna 1999. Vuonna 2000 17 ylitti kymmenen prosentin vähimmäisosuuden, kahdesta ei ollut tietoja ja seuraavat viisi jäivät tavoitetasosta: 13th Street (6 %), Phoenix (7,53 %), Studio Universal (5 %), VIVA (3 %), VIVA 2 (0%). Kanavista 71 prosenttia pääsi tavoitteeseen vuonna 2000. [59] Edellisestä raportista (jakso 1997-1998) poiketen Deusche Welle TV:n tietoja ei ole toimitettu ollenkaan tarkastelujakson ajalta. * Yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava. Niistä 21 kanavasta, joista oli täydelliset tiedot, kymmenen lisäsi ja viisi vähensi riippumattomien tuottajien eurooppalaisten teosten osuutta ja kuudella määrä pysyi vakaana (niistä kolmessa osuus oli 100 prosenttia). 2. Uusien teosten osuus riippumattomista tuotannoista * Kaikkien kanavien yhteinen uusille teoksille varattu osuus oli keskimäärin 60,27 prosenttia vuonna 1999 ja 64,37 prosenttia vuonna 2000, eli kasvu oli 4,11 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla. * Uusien teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava. Niistä 21 kanavasta, joista oli täydelliset tiedot, kymmenen lisäsi ja viisi vähensi niiden osuutta ja kuudella määrä pysyi vakaana. Tanska: 1. Riippumattomat tuotannot * Kaikkien kanavien yhteinen riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille varattu osuus oli keskimäärin 40,2 prosenttia vuonna 1999 ja 58,86 prosenttia vuonna 2000, eli kasvua oli 18,66 prosenttiyksikköä. * Koko tarkastelujakson aikana kaikki kanavat pääsivät tavoitteeseen. Kaikki raportissa mainitut kanavat ylittivät riippumattomien tuottajien teoksille asetetun kymmenen prosentin vähimmäisosuuden (osuus oli 12-87 prosenttia vuonna 1999 ja 14-99 prosenttia vuonna 2000). * Uusien teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava. Kolme kanavaa lisäsi tarkastelujaksolla riippumattomien tuottajien teosten osuutta, yhdellä määrä pysyi vakaana ja yksi vähensi niiden osuutta hieman. Markkinoille tuli kaksi uutta kanavaa, joilla kyseiset osuudet olivat suuria (yli 80 prosenttia). 2. Uusien teosten osuus riippumattomista tuotannoista * Kaikkien kanavien uusille riippumattomien tuottajien teoksille varattu osuus oli keskimäärin 81,4 prosenttia vuonna 1999 ja 75,43 prosenttia vuonna 2000, eli laskua oli 5,97 prosenttiyksikköä. Lukuun ottamatta vuonna 2000 markkinoille tullutta TV BIC+:aa kaikki kanavat ylittivät 50 prosentin osuuden (osuudet olivat 63-100 prosenttia vuonna 1999 ja 70-100 prosenttia vuonna 2000). * Uusien teosten osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava. Niistä viidestä kanavasta, joista oli täydelliset tiedot, kaksi lisäsi ja kaksi vähensi niiden osuutta ja yhdellä määrä pysyi vakaana (100 prosentin tasolla). Lisäksi markkinoille tuli vuonna 2000 kaksi uutta kanavaa (osuudet 25 ja 93 prosenttia). Kreikka: 1. Riippumattomat tuotannot * Kaikkien kanavien yhteinen riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille varattu osuus oli keskimäärin 21,17 prosenttia vuonna 1999 ja 20,94 prosenttia vuonna 2000, eli laskua oli 0,23 prosenttiyksikköä. Hienoinen lasku johtui pääasiassa Star-kanavan tuloksesta (46 prosenttia vuonna 1999 ja 12 prosenttia vuonna 2000). * Vuonna 1999 yhdestätoista kanavasta kymmenen ylitti direktiivin 5 artiklan mukaisen kymmenen prosentin vähimmäisosuuden. Ainoastaan Seven TV (Nea Radiofoniki Kai Tileoptiki Ltd.) jäi alle tavoitetason (5,51 prosenttia). Kanavasta Alter ei ollut tietoja. Vuonna 2000 kahdestatoista kanavasta 11 ylitti kymmenen prosentin vähimmäisosuuden. Kanavasta Alter ei ollut tietoja. Kaikista kanavista pääsi tavoitteeseen 91 prosenttia vuonna 1999 ja 92 prosenttia vuonna 2000 (osuudet olivat kanavasta riippuen 5,51-46 prosenttia vuonna 1999 ja 12-35,8 prosenttia vuonna 2000). * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava. Niistä kymmenestä kanavasta, joista oli täydelliset tiedot, neljä lisäsi ja kaksi vähensi (Star ja Net) riippumattomien tuottajien teoksille varattua osuutta ja kolmella määrä pysyi vakaana. Markkinoille tuli lisäksi uutena kanavana Tempo (56 prosenttia vuonna 2000). 2. Uusien teosten osuus riippumattomista tuotannoista * Kaikkien kanavien uusille riippumattomien tuottajien teoksille varattu osuus oli keskimäärin 45,54 prosenttia vuonna 1999 ja 40,15 prosenttia vuonna 2000, eli laskua oli 5,4 prosenttiyksikköä. ERT 3 ja Sky varasivat vuonna 1999 kyseisille teoksille melko pienen osuuden (alle 10 prosenttia). Kanavasta Alter ei ollut tarkastelujakson tietoja lainkaan. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava. Niistä kymmenestä kanavasta, joista oli täydelliset tiedot, viisi lisäsi ja viisi vähensi osuutta. Markkinoille tuli lisäksi uutena kanavana Tempo (uusia teoksia 44,7 prosenttia vuonna 2000). Espanja: 1. Riippumattomat tuotannot * Kaikkien kanavien yhteinen riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille varattu osuus oli keskimäärin 36,44 prosenttia vuonna 1999 ja 40,20 prosenttia vuonna 2000, eli kasvua oli 3,76 prosenttiyksikköä. * Vuonna 1999 95 prosenttia. Kaikista 40 kanavasta vain seuraavat kaksi varasivat alle kymmenen prosentin osuuden riippumattomien tuottajien teoksille: AXN (7,9 prosenttia) ja Nichelodeon (nolla prosenttia). Vuonna 2000 kanavien kokonaismäärä kasvoi viidellä ja onnistumisaste oli 96 prosenttia. 45 kanavasta seuraavat kaksi jäivät alle vähimmäistason: AXN (7,5 prosenttia) ja Studio Universal (9,13 prosenttia). * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava. Niistä 40 kanavasta, joista oli täydelliset tiedot, 22 lisäsi ja 16 vähensi riippumattomien tuottajien teosten osuutta ja kahdella määrä pysyi vakaana (niistä toinen sadan prosentin osuudella). Markkinoille tulleet viisi uutta kanavaa lisäsivät kasvua. 2. Uusien teosten osuus riippumattomista tuotannoista * Kaikkien kanavien uusille riippumattomien tuottajien teoksille varattu osuus oli keskimäärin 20,80 prosenttia vuonna 1999 ja 24,82 prosenttia vuonna 2000, eli tarkastelujakson kasvu oli 4,02 prosenttiyksikköä. Seuraavat kanavat varasivat uusille teoksille suhteellisen pienen osuuden (alle kymmenen prosenttia): TCM, AXN, Cine Paraiso (vain vuonna 1999), Alucine, Hispavision, Nostalgia, Cinemania (vain vuonna 1999), Disney Channel (vain vuonna 1999), Nichelodeon, Calle 13, Studio Universal (vain vuonna 1999), Cine 600, Cine Classic Espana, Canal 33 ja Telemadrid. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli kasvava. Niistä 40 kanavasta, joista oli täydelliset tiedot, 26 lisäsi ja 12 vähensi osuutta, yhdellä määrä pysyi vakaana ja yhdellä säilyi nollataso. Markkinoille tulleista viidestä uudesta kanavasta neljä lisäsi kasvua (osuudet olivat 25,7-47,2 prosenttia). Ranska: 1. Riippumattomat tuotannot * Kaikentyyppisten kanavien yhteinen riippumattomien tuottajien [60] eurooppalaisille teoksille varattu osuus oli keskimäärin 59 prosenttia vuonna 1999 ja 59,26 prosenttia vuonna 2000, eli kasvua oli 0,26 prosenttiyksikköä. [60] Maanpäällisten kanavien osalta kyseessä on riippumattomien tuotantojen prosenttiosuus arvioituna yhtiöiden liikevaihdon perusteella. * Vuonna 1999 54 kanavasta 44 ylitti kymmenen prosentin vähimmäistason, ja kymmenestä kanavasta ei ollut tietoja. Kaikki kanavat, joista oli tiedot, ylittivät vähimmäistason. Vuonna 2000 59 kanavasta 54 ylitti vähimmäistason, ja neljästä ei ollut tietoja. Ainoastaan Forum Planète (0 %) ei lähettänyt riippumattomien tuottajien eurooppalaisia teoksia (50 prosentin taso vuonna 1999). Kaikista kanavista 81 prosenttia pääsi tavoitteeseen vuonna 1999 ja 92 prosenttia vuonna 2000. Kasvu oli huomattavaa, kun kanavien lukumäärä kasvoi neljällä tarkastelujakson aikana. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava. Niistä 41 kanavasta, joista oli täydelliset tiedot, 18 lisäsi ja 17 vähensi riippumattomien tuottajien teosten osuutta ja kuudella määrä pysyi vakaana (niistä neljä sadan prosentin osuudella). Markkinoille tulleista viidestä uudesta kanavasta neljä varasi kyseisille teoksille suuren osuuden (25-100 prosenttia). 2. Uusien teosten osuus riippumattomista tuotannoista * Kaikentyyppisten kanavien riippumattomien tuottajien uusille eurooppalaisille teoksille varattu osuus oli keskimäärin 60,7 prosenttia vuonna 1999 ja 59,73 prosenttia vuonna 2000, eli tarkastelujaksolla oli laskua 0,98 prosenttiyksikköä. * Seuraavat kolme kanavaa varasivat riippumattomien tuottajien uusille eurooppalaisille teoksille alle kymmenen prosentin osuuden: Cinétoile vuonna 1999 (1 %), Forum Planète (7 %) ja Ciné Cinéma (0 %) vuonna 2000. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli kasvava. Niistä 36 kanavasta, joista oli tarkastelujaksolta täydelliset tiedot, 17 lisäsi ja kymmenen vähensi osuutta ja yhdeksällä määrä pysyi vakaana (niistä seitsemän sadan prosentin osuudella). Markkinoille tulleista viidestä uudesta kanavasta neljä lähetti tämäntyyppisiä ohjelmia (osuudet olivat 41-64 prosenttia vuonna 2000). Irlanti: 1. Riippumattomat tuotannot * Kanavien yhteinen riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille varattu osuus oli keskimäärin 29 prosenttia tarkastelujakson aikana. * Kaikki neljä kanavaa ylittivät direktiivin 5 artiklan mukaisen kymmenen prosentin vähimmäisosuuden (osuudet olivat 15-65 prosenttia vuonna 1999 ja 18-60 prosenttia vuonna 2000). Näin ollen kaikki kanavat pääsivät tavoitteeseen tarkastelujakson aikana. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli kasvava. Raportissa mainituista neljästä kanavasta kaksi lisäsi ja yksi vähensi riippumattomien tuottajien teosten osuutta ja yhdellä määrä pysyi vakaana. 2. Uusien teosten osuus riippumattomista tuotannoista * Riippumattomien tuottajien uusille eurooppalaisille teoksille varattu osuus oli sata prosenttia koko tarkastelujakson ajan. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli vakaa tarkastelujakson aikana. Kaikki neljä kanavaa kohdistivat kaikki pyrkimyksensä uusiin eurooppalaisiin teoksiin. Italia: 1. Riippumattomat tuotannot * Kanavien yhteinen riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille varattu osuus [61] oli keskimäärin 68,05 prosenttia vuonna 1999 ja 63,85 prosenttia vuonna 2000, eli tarkastelujaksolla oli laskua 4,2 prosenttiyksikköä. [61] Raportissa erotetaan toisistaan maanpäälliset ja satelliittikanavat. Maanpäällisistä kanavista täsmennetään, että "televisio ilman rajoja" -direktiivin täytäntöönpanolain nro: 122/98 2 pykälän 3 momentin mukaisesti kansalliset televisiolähetystoiminnan harjoittajat on lähetettävä vähintään kymmenen prosenttia (RAI:n osalta 20 prosenttia) riippumattomien tuottajien eurooppalaisia teoksia ja 2 pykälän 5 momentin mukaisesti niiden on investoitava - hankkimalla tai tuottamalla - vähintään kymmenen prosenttia (RAI:n osalta 20 prosenttia) vuotuisista nettomääräisistä mainostuloistaan eurooppalaisiin teoksiin, myös riippumattomien tuottajien teoksiin. Riippumattomien tuottajien eurooppalaisia teoksia sekä myös investointivelvoitteita koskevat tiedot perustuvat kansallisten toimijoiden omiin ilmoituksiin. Raportissa todetaan, että satelliittikanavien ei tarvitse kansallisen lainsäädännön mukaan lähettää kymmentä prosenttia riippumattomien tuottajien eurooppalaisia teoksia. Niiden on sitä vastoin varattava vähintään kymmenen prosenttia nettomääräisistä mainostuloistaan eurooppalaisten ohjelmien tuotantoon tai hankintaan, myös riippumattomien tuottajien teoksiin. * Vuonna 1999 79 prosenttia kanavista pääsi tavoitteeseen. Kaikista 38 kanavasta vain yksi (Stream Verde) ei ollut varannut lainkaan lähetysaikaa riippumattomien tuottajien teoksille. Kahdeksasta kanavasta ei ollut tietoja. Vuonna 2000 70 prosenttia kanavista pääsi tavoitteeseen. Kaikista 43 kanavasta vain kaksi (Stream Verde, Fox Kids) ei ollut varannut lainkaan lähetysaikaa riippumattomien tuottajien teoksille. Yhdestätoista kanavasta ei ollut tietoja. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava. [62] Niistä 29 kanavasta, joista oli täydelliset tiedot, 11 lisäsi ja kahdeksan vähensi riippumattomien tuottajien teosten osuutta ja kymmenellä määrä pysyi vakaana. [62] Suuntaus on suhteellinen ja sitä on syytä eritellä tarkemmin, sillä raportissa mainittu "sata prosenttia" osoittaa, että lähetystoiminnan harjoittajat ovat Italian lainsäädännön mukaisesti investoineet mainostuloja suurempia määriä eurooppalaisten teosten hankintaan tai tuotantoon. Toisaalta niillä kanavilla, joilla ei ole mainostuloja, ei ole ivestointivelvoitetta (järjestelmää ei sovelleta niihin). 2. Uusien teosten osuus [63] [63] Italian viranomaisten ilmoittamiin lukuihin on laskettu lain nro: 122/98 2 pykälän mukaisesti kaikki eurooppalaiset teokset, olivat ne sitten riippumattomien tuottajien tai eivät. Niiden perusteella ei siis voida määritellä riippumattomien tuottajien teosten todellista osuutta "televisio ilman rajoja" -direktiivin 5 artiklan viimeisen virkkeen tarkoittamassa merkityksessä. * Uusille eurooppalaisille teoksille varattu osuus (kokonaisuudessaan erottelematta riippumattomien tuottajien teoksia direktiivin 5 artiklan tarkoittamassa merkityksessä [64]) oli 58,45 prosenttia vuonna 1999 ja 61,81 prosenttia vuonna 2000. Kasvua oli siis 3,36 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. [64] Ks. edellinen alaviite. * Seuraavat kanavat varasivat melko pienen osuuden (alle kymmenen prosenttia) uusille eurooppalaisille teoksille: Coming Soon TV, CineCinema 1 (vain vuonna 1999), CineCinemas 2 (vuonna 1999), CineClassics (vuonna 1999) ja Stream Verde. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli kasvava. Niistä 25 kanavasta, joista oli tarkastelujaksolta täydelliset tiedot, 20 lisäsi ja kaksi vähensi osuutta ja kahdella määrä pysyi vakaana. Luxemburg: 1. Riippumattomat tuotannot * Kanavien yhteinen riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille varattu osuus oli keskimäärin 29,93 prosenttia vuonna 1999 ja 28,68 prosenttia vuonna 2000, eli laskua oli 1,25 prosenttiyksikköä. * Vuonna 1999 kaikkiaan kymmenestä kanavasta seitsemän ylitti direktiivin 5 artiklan mukaisen vähimmäisosuuden. Kahdesta kanavasta ei ollut tietoja. Ainoastaan Nordliicht TV ei varannut lainkaan lähetysaikaa tämäntyyppisille ohjelmille. Kanavista 70 prosenttia pääsi tavoitteeseen. Vuonna 2000 kaikkiaan 11 kanavasta seitsemän ylitti direktiivin 5 artiklan mukaisen vähimmäisosuuden. Kahdesta kanavasta ei ollut tietoja. Seuraavat kaksi kanavaa eivät varanneet lainkaan lähetysaikaa tämäntyyppisille ohjelmille: Liberty TV ja Nordliicht TV. Kanavista 64 prosenttia pääsi tavoitteeseen. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli laskeva. Niistä kahdeksasta kanavasta, joista oli täydelliset tiedot, kolme lisäsi ja neljä vähensi riippumattomien tuottajien teoksille varattua osuutta ja yhdellä määrä pysyi vakaana (tosin nollatasolla). 2. Uusien teosten osuus riippumattomista tuotannoista * Kaikkien kanavien riippumattomien tuottajien uusille eurooppalaisille teoksille varattu osuus oli keskimäärin 13,48 prosenttia vuonna 1999 ja 12,34 prosenttia vuonna 2000, eli tarkastelujaksolla oli hienoinen 1,34 prosenttiyksikön lasku. Kolmelta kanavalta ei ollut tietoja tarkastelujaksolta. * Seuraavien kanavien uusille eurooppalaisille teoksille varaama osuus oli alle kymmenen prosenttia: RTL Télé Lëtzebuerg (lähes 10 % vuonna 2000), RTL9, Club RTL, Liberty TV ja Nordliicht TV. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli laskeva. Niistä seitsemästä kanavasta, joista oli tarkastelujaksolta täydelliset tiedot, neljä lisäsi ja kaksi vähensi osuutta ja yksi säilytti nollatason. Alankomaat: 1. Riippumattomat tuotannot * Kanavien yhteinen riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille varattu osuus oli 52 prosenttia koko viitejakson ajan. * Vuonna 1999 yhteensä 18 kanavasta 15 ylitti direktiivin 5 artiklan mukaisen 10 prosentin vähimmäisosuuden. Kolmesta kanavasta ei ole tietoja. [65] Kanavista 83 prosenttia pääsi tavoitteeseen. Vuonna 2000 yhteensä 21 kanavasta 18 ylitti vaaditun tason ja kahdesta ei ollut tietoja. [66] Ainoastaan Net 5 jäi alle kymmenen prosentin osuuden vuonna 2000 (7,6 %). Kanavista 86 prosenttia pääsi tavoitteeseen. [65] Johtuen vaikeudesta määritellä tiettyjen musiikkiteosten kuten musiikkivideoiden alkuperää. [66] Johtuen vaikeudesta määritellä tiettyjen musiikkiteosten kuten musiikkivideoiden alkuperää. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä kaikentyyppisillä kanavilla oli kasvava. Niistä 15 kanavasta, joista oli täydelliset tiedot, viisi lisäsi ja kahdeksan vähensi riippumattomien tuottajien teosten osuutta ja kahdella määrä pysyi vakaana (osuudet olivat 50 ja 85 prosenttia). Lisäksi markkinoille tuli kolme uutta kanavaa, joiden innokkuus lähettää riippumattomien tuottajien eurooppalaisia teoksia vaihteli (osuudet olivat 25-100 prosenttia). 2. Uusien teosten osuus riippumattomista tuotannoista * Kaikentyyppisten kanavien uusille eurooppalaisille teoksille varattu osuus oli keskimäärin 80 prosenttia vuonna 1999 ja 78 prosenttia vuonna 2000, eli osuus laski tarkastelujaksolla. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava. Niistä 17 kanavasta, joista oli tarkastelujaksolta täydelliset tiedot, kuusi lisäsi ja kuusi vähensi osuutta ja viidellä määrä pysyi vakaana (niistä neljä säilytti sadan prosentin tason tai melkein). Lisäksi markkinoille tuli kolme uutta kanavaa, jotka pyrkivät innokkaasti lähettämään uusia teoksia (osuudet olivat 30-99 prosenttia). Portugali: 1. Riippumattomat tuotannot * Kanavien yhteinen riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille varattu osuus oli keskimäärin 24,96 prosenttia vuonna 1999 ja 31,13 prosenttia vuonna 2000, eli kasvua oli 6,18 prosenttiyksikköä. * Vuonna 1999 yhteensä seitsemästä kanavasta kuusi ylitti direktiivin 5 artiklan mukaisen kymmenen prosentin vähimmäisosuuden. Kanavista 86 prosenttia pääsi tavoitteeseen. Vuonna 2000 yhteensä yhdeksästä kanavasta kahdeksan ylitti vähimmäisosuuden. Ainoastaan Sport TV jäi tavoitetasosta sekä vuonna 1999 (5,5 %) että vuonna 2000 (3,9 %). Kanavista 89 prosenttia pääsi tavoitteeseen. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli laskeva. Niistä seitsemästä kanavasta, joista oli täydelliset tiedot, kaksi lisäsi ja viisi vähensi riippumattomien tuottajien teosten osuutta. Lisäksi markkinoille tuli kaksi uutta kanavaa, jotka pyrkivät innokkaasti lähettämään riippumattomien tuottajien teoksia (osuudet olivat 38-58 prosenttia vuonna 2000). 2. Uusien teosten osuus riippumattomista tuotannoista * Raportissa täsmennetään, että Portugalin lainsäädännössä säädetään direktiivin 5 artiklan säännöksiä tiukemmista vaatimuksista, ja ilmoitetaan riippumattomien tuottajien teosten levitystä koskevat määrät. Televisiotoimintaa koskevan Portugalin lain mukaan lähetystoiminnan harjoittajien on varattava vähintään kymmenen prosenttia lähetysajastaan riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille (ensimmäinen ehto) ja enintään viisi vuotta aikaisemmin tuotetuille eurooppalaisille teoksille (toinen ehto). [67] [67] Tähän liittyen raportissa annetaan täsmälleen samat luvut kuin edellä 1 kohdassa (riippumattomat tuotannot). * Tämän kaksoissäännön perusteella teoriassa kaikki edellä 1 kohdassa mainitut riippumattomien tuottajien eurooppalaiset teokset ovat uusia direktiivin 5 artiklan tarkoittamassa merkityksessä. Käytännössä olisi välttämätöntä määritellä riippumattomien tuottajien uusille teoksille tosiasiallisesti varattu osuus. [68] [68] Jotta voitaisiin arvioida asianmukainen osuus direktiivin 5 artiklan lopussa käytetyn ilmauksen mukaisesti. Suomi: 1. Riippumattomat tuotannot * Kanavien yhteinen riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille varattu osuus oli keskimäärin 23 prosenttia vuonna 1999 ja 29 prosenttia vuonna 2000, eli kasvua oli kuusi prosenttiyksikköä. * Koko tarkastelujakson aikana kaikki raportissa mainitut neljä kanavaa ylittivät direktiivin 5 artiklan mukaisen kymmenen prosentin vähimmäisosuuden (osuudet olivat 17-32 prosenttia vuonna 1999 ja 23-38 prosenttia vuonna 2000). * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava. Kolme kanavaa lisäsi riippumattomien tuottajien teoksille varattua osuutta ja yksi vähensi sitä hieman. 2. Uusien teosten osuus riippumattomista tuotannoista * Uusille teoksille varattu osuus oli keskimäärin 80 prosenttia vuonna 1999 ja 80,25 prosenttia vuonna 2000, eli kasvua oli tarkastelujaksolla 0,25 prosenttiyksikköä. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli vakaa. Yhteensä neljästä kanavasta yksi lisäsi osuutta, kahdella määrä pysyi vakaana (säilytti sadan prosentin tason) ja yksi tavoitetason hienokseltaan ylittävä kanava pienensi osuutta. Ruotsi: 1. Riippumattomat tuotannot * Kanavien yhteinen riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille varattu osuus oli keskimäärin 27,94 prosenttia vuonna 1999 ja 34,63 prosenttia vuonna 2000, eli kasvua oli 6,7 prosenttiyksikköä. * Vuonna 1999 yhteensä 21 kanavasta kymmenen ylitti direktiivin 5 artiklan mukaisen kymmenen prosentin vähimmäisosuuden. Yhdeksästä kanavasta ei ollut tietoja. « 6 » [69] ja NollEttan Television eivät varanneet lainkaan lähetysaikaa tämäntyyppisille ohjelmille, ja CineCinemas varasi niille alle kymmenen prosentin osuuden (5,75 prosenttia). Kanavista 48 prosenttia pääsi tavoitteeseen. Vuonna 2000 yhteensä 26 kanavasta 15 ylitti vähimmäisosuuden. Kymmenestä kanavasta ei ollut tietoja. Ainoastaan NollEttan Television ei varannut lainkaan lähetysaikaa riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille. Kanavista 58 prosenttia pääsi tavoitteeseen. [69] Kanava saavutti kuitenkin 50 prosentin osuuden vuonna 2000. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli vakaa. Niistä 11 kanavasta, joista on täydelliset tiedot, kaksi lisäsi ja seitsemän vähensi riippumattomien tuottajien teoksille varattua osuutta ja kahdella määrä pysyi vakaana. Laskusuuntaus on kuitenkin suhteellinen, sillä markkinoille tuli viis uutta kanavaa, joiden aktiivisuus lähettää riippumattomia tuotantoja vaihteli (osuudet olivat 17-100 prosenttia vuonna 2000). 2. Uusien teosten osuus riippumattomista tuotannoista * Uusille teoksille varattu osuus oli keskimäärin 53,97 prosenttia vuonna 1999 ja 65,40 prosenttia vuonna 2000, joten kasvua oli 11,43 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. Seuraavat kanavat varasivat hyvin vähän lähetysaikaa uusille teoksille: TV 4 (2 % vuonna 1999) [70], « 6 » (0 % vuosina 1999-2000), Cine Cinemas (0 % vuonna 1999) ja NollEttan Television (0 % vuonna 1999). [70] Kanava ylsi kuitenkin 78,15 prosentin osuuteen vuonna 2000. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava [71]. Niistä kymmenestä kanavasta, joista on täydelliset tiedot, kaksi lisäsi ja viisi vähensi riippumattomien tuottajien teoksille varattua osuutta ja kolmella määrä pysyi vakaana (niistä kaksi säilytti sadan prosentin tason). Viidestä uudesta kanavasta neljä kuitenkin keskittyi panostamaan uusien teosten lähetyksiin (osuudet olivat 85-100 vuonna 2000). [71] Arvio on kuitenkin hyvin suhteellinen, sillä lukuisista kanavista ei ollut lainkaan tietoja (9 kanavaa vuonna 1999 ja 12 kanavaa vuonna 2000). Yhdistynyt kuningaskunta: 1. Riippumattomat tuotannot * Kanavien yhteinen riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille varattu osuus oli keskimäärin 28,41 prosenttia vuonna 1999 ja 30,96 prosenttia vuonna 2000, eli kasvua oli 2,55 prosenttiyksikköä. * Vuonna 1999 yhteensä 97:stä direktiivin soveltamisalaan kuuluvasta kanavasta [72] 73 ylitti direktiivin 5 artiklan mukaisen kymmenen prosentin vähimmäisosuuden. Tavoitetasosta jäivät seuraavat 24 kanavaa: BBC News 24, Bravo, Disney Channel UK (Disney Channel, Disney Channel +1, Playhouse Disney, Toon Disney), Front Row (myös Barker Channel), Front Row (ei Barker Channel), GSB Men + Motors/Breeze, National geographic, Nickelodeon Nordic, Play UK, Rapture, Reality TV, SC4C2, Sci-Fi Channel, Sky Movie Max, Sky News, Sky One, Sky Premier, TCC Nordic, TNT Classical Movies, TV3 Norway ja UK Arena. [72] Määrään ei ole laskettu velvoitteesta vapautettuja kanavia (51) eikä kanavia, jotka eivät olleet toiminnassa tarkastelujaksolla. Vuonna 2000, yhteensä 116:sta direktiivin soveltamisalaan kuuluvasta kanavasta [73] 86 ylitti vähimmäisosuuden. Tavoitetasosta jäivät seuraavat 28 kanavaa: 3 + Denmark, BBC News 24, Biography Channel, Dating Channel, Bravo, Disney Channel UK (Disney Channel, Disney Channel +1, Playhouse Disney, Toon Disney), Film Four (9 %), Front Row (myös Barker Channel), Front Row (ei Barker Channel), GSB Men + Motors/Breeze, History Channel, National Geographic, Nickelodeon Nordic, Reality TV, SC4C2, Sci-Fi Channel, Sky Movie Max, Sky News, Sky One, Sky Premier, TV3 Denmark, TV3 Norway, TV3 Sweden, UK Drama ja V+ Norway. [73] Määrään ei ole laskettu velvoitteesta vapautettuja kanavia (51) eikä kanavia, jotka eivät olleet toiminnassa tarkastelujaksolla. Kaikista kanavista 75,26 prosenttia pääsi tavoitteeseen vuonna 1999 ja 74,1 prosenttia vuonna 2000. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava. Niistä 93 kanavasta, joista on täydelliset tiedot, 47 lisäsi ja 37 vähensi riippumattomien tuottajien teoksille varattua osuutta ja yhdeksällä määrä pysyi vakaana. Lisäksi markkinoille tuli uusia kanavia, joiden aktiivisuus lähettää tämäntyyppisiä teoksia vaihteli. 2. Uusien teosten osuus riippumattomista tuotannoista * Kaikkien kanavien riippumattomien tuottajien uusille teoksille varattu osuus oli keskimäärin 22,41 prosenttia vuonna 1999 ja 25,17 prosenttia vuonna 2000, joten kasvua oli 2,76 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. * Seuraavat kanavat varasivat riippumattomien tuottajien uusille eurooppalaisille teoksille hyvin pienen lähetysosuuden: 3 + Denmark, BBC News 24, Biography Channel, Dating Channel, Bravo, Disney Channel UK (Disney Channel, Disney Channel +1, Playhouse Disney, Toon Disney), Front Row (myös Barker Channel), Front Row (ei Barker Channel), GSB Men + Motors/Breeze, History Channel, National Geographic, Nickelodeon Nordic, Reality TV, SC4C2, Sci-Fi Channel, Sky Movie Max, Sky News, Sky One, Sky Premier, TV3 Denmark, TV3 Norway, TV3 Sweden, UK Drama ja V+ Norway. * Osuuden yleissuuntaus mitattuna kanavien lukumäärässä oli kasvava. Niistä 92 kanavasta, joista on tarkastelujaksolta täydelliset tiedot 44 lisäsi ja 34 vähensi osuutta ja 14 kanavalla määrä pysyi vakaana. Lisäksi markkinoille tuli uusia kanavia, joiden aktiivisuus lähettää tämäntyyppisiä teoksia vaihteli. 1.3. Yleiset päätelmät Kansallisista raporteista käy ilmi, että Euroopan unionin jäsenvaltiot sovelsivat tarkastelujaksolla (1999-2000) tyydyttävästi "televisio ilman rajoja" -direktiivin 4 artiklan (eurooppalaiset teokset) ja 5 artiklan (riippumattomien tuottajien eurooppalaiset teokset) säännöksiä. Tarkasteltuaan raportteja huolellisesti komissio toteaa, että eurooppalaisten ja riippumattomien tuottajien teosten jakelussa eli 4 ja 5 artiklan soveltamisessa on myönteinen ja aktiivinen suuntaus kanavien määrän lisääntyessä tarkastelujakson aikana. Ainoastaan jotkin vähemmistönä olevat kanavat joissakin jäsenvaltioissa ovat ongelmallisia. Komissio muistuttaa, että kyseisten jäsenvaltioiden on lisättävä näiden ongelmakanavien valvontaa ja seurantaa aina kun se on mahdollista ja asianmukaisin keinoin, jotta televisiolähetystoiminnan harjoittajat saavuttaisivat direktiivin 4 ja 5 artiklassa asetetun vähimmäisosuuden asteittaisuusperiaatteen mukaisesti. 2. Täytäntöönpano euroopan talousalueeseen kuuluvissa efta-maissa Tässä tiedonannossa on kolmatta kertaa selvitys "televisio ilman rajoja" -direktiivin 4 ja 5 artiklan täytäntöönpanosta Islannissa ja Norjassa. Liechtenstein ei toimittanut raporttia, koska sen lainkäyttövallan piiriin ei kuulu yhtään televisiolähetystoiminnan harjoittajaa. Islanti: 2.1 Eurooppalaisten teosten enemmistöosuuden lähettäminen Kanavat Stöð2 (Channel 2), Sýn (Vision) ja Bíórás (The Film Channel) varasivat hyvin pienen lähetysosuuden eurooppalaisille teoksille koko tarkastelujakson ajan (osuudet olivat 5,51-30,43 prosenttia vuonna 1999 ja 5,55-36,26 prosenttia vuonna 2000). Yksikään kanavista ei saavuttanut direktiivin 4 artiklan mukaista enemmistöosuutta. Kanavaa RUV ei mainittu raportissa. 2.2 Riippumattomien tuottajien teokset Edellä mainituista kolmesta kanavasta Sýn (Vision) ylitti direktiivin 5 artiklan mukaisen kymmenen prosentin vähimmäisosuuden (osuus oli 21,2 prosenttia vuonna 1999 ja 21,17 prosenttia vuonna 2000). Loput kaksi kanavaa eivät varanneet juuri lainkaan lähetysaikaa riippumattomien tuottajien eurooppalaisille teoksille. Raportissa ei ollut tietoja uusien teosten osuudesta. Norja: 2.1 Eurooppalaisten teosten enemmistöosuuden lähettäminen NRK 1, NRK 2, NRK International, TV2, TV Norge ja Metro lähettivät eurooppalaisia teoksia keskimäärin 57,67 prosenttia vuonna 1999 ja 60,17 2000. Näin ollen kasvua oli 2,5 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. Tilanne vaikuttaa kaiken kaikkiaan tyydyttävältä. Tarkastelujakson aikana ainoastaan TV Norge ei saavuttanut direktiivin 4 artiklan mukaista enemmistöosuutta (22 prosenttia vuonna 1999 ja 20 prosenttia vuonna 2000). Tilanteen korjaamiseksi toimivaltaiset viranomaiset kehottivat kyseistä operaattoria noudattamaan radiolähetystoimintaa koskevan lain mukaisia velvoitteitaan. 2.2 Riippumattomien tuottajien teokset NRK 1, NRK 2, NRK International, TV2, TV Norge ja Metro lähettivät riippumattomien tuottajien eurooppalaisia teoksia keskimäärin 16,17 prosenttia vuonna 1999 ja 16,33 prosenttia vuonna 2000, eli kasvua oli 0,17 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana. Tilanne vaikuttaa myös tältä osin tyydyttävältä. Ainoastaan NRK 2 (9 % vuonna 1999) ja NRK International (9 % vuonna 2000) eivät - toisena tarkkailuvuotena - yltäneet riippumattomien tuottajien eurooppalaisia teoksille asetettua kymmenen prosentin vähimmäisosuutta. Toimivaltaiset viranomaiset kuitenkin kehottivat kyseisiä operaattoreita lisäämään kyseistä osuutta. Uusien teosten tilanne oli erityisen myönteinen. Raportissa mainitut kanavat varasivat niille lähetysaikaa keskimäärin 80,33 prosenttia vuonna 1999 ja 86,33 prosenttia vuonna 2000, eli kasvua oli kuusi prosenttiyksikköä tarkastelujakson a