Neuvoston 19 päivänä joulukuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 14/2002 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta onnettomuustapauksissa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2027/97 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro C 058 E , 05/03/2002 s. 0008 - 0013



Neuvoston 19 päivänä joulukuuta 2001 vahvistama Yhteinen kanta (EY) N:o 14/2002 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o .../2002 antamiseksi lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta onnettomuustapauksissa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2027/97 muuttamisesta (2002/C 58 E/02) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen(1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2), ovat kuulleet alueiden komiteaa, noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3), sekä katsovat seuraavaa: (1) On tärkeää varmistaa osana yhteistä liikennepolitiikkaa, että lento-onnettomuuksiin joutuneet matkustajat saavat tasoltaan asianmukaisen korvauksen. (2) Montrealissa saavutettiin sopimus 28 päivänä toukokuuta 1999 uudesta yleissopimuksesta eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä, jossa vahvistetaan uudet maailmanlaajuiset säännöt korvausvastuusta kansainvälisissä ilmakuljetuksissa tapahtuvien onnettomuuksien yhteydessä. Näillä säännöillä korvataan vuonna 1929 tehdyn Varsovan yleissopimuksen ja siihen myöhemmin tehtyjen muutosten säännöt(4). (3) Varsovan yleissopimus on edelleen voimassa Montrealin yleissopimuksen rinnalla rajoittamattoman ajan. (4) Montrealin yleissopimuksessa määrätään rajoittamattomasta korvausvastuusta lentomatkustajien kuolemantapausten ja loukkaantumisten yhteydessä. (5) Yhteisö on allekirjoittanut Montrealin yleissopimuksen ja ilmaissut aikomuksensa tulla sen sopimuspuoleksi ratifioimalla sen. (6) On tarpeen muuttaa lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta onnettomuustapauksissa 9 päivänä lokakuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2027/97(5) sen saattamiseksi Montrealin yleissopimuksen mukaiseksi ja luoda näin korvausvastuuta kansainvälisissä ilmakuljetuksissa koskeva yhtenäinen järjestelmä. (7) Tällä asetuksella ja Montrealin yleissopimuksella vahvistetaan matkustajien ja heidän omaistensa suojaa, eikä niitä voida tulkita siten, että niillä suhteessa nykyiseen lainsäädäntöön huononnettaisiin heidän turvaansa tämän asetuksen antamispäivänä. (8) Sisäisillä ilmailumarkkinoilla ei enää erotella kansallisia ja kansainvälisiä kuljetuksia, minkä vuoksi Euroopan yhteisön sisällä on aiheellista soveltaa samantasoista ja -luonteista korvausvastuuta sekä kansainvälisissä että kansallisissa kuljetuksissa. (9) Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti on toivottavaa toimia yhteisön tasolla yhtenäisten sääntöjen luomiseksi kaikille yhteisön lentoliikenteen harjoittajille. (10) Turvallisessa ja nykyaikaisessa ilmakuljetusjärjestelmässä matkustajien kuolemantapausten ja loukkaantumisten yhteydessä on aiheellista soveltaa rajoittamattoman korvausvastuun järjestelmää. (11) Yhteisön lentoliikenteen harjoittajan ei pitäisi voida käyttää hyväkseen Montrealin yleissopimuksen 21 artiklan 2 kohtaa, ellei tämä näytä, että vahinko ei johtunut lentoliikenteen harjoittajan tai sen palveluksessa olevien henkilöiden tai sen asiamiesten huolimattomuudesta tai väärästä toimesta tai laiminlyönnistä. (12) Matkatavaroiden katoamiseen, vahingoittumiseen tai tuhoutumiseen ja myöhästymisestä johtuviin vahinkoihin liittyvillä yhtenäisillä korvausvastuun rajoilla, joita sovelletaan kaikkiin yhteisön lentoliikenteen harjoittajien toteuttamiin matkoihin, varmistetaan yksinkertaiset ja selkeät säännöt sekä matkustajille että lentoyhtiöille, ja niiden avulla matkustajat voivat todeta, milloin tarvitaan lisävakuutuksia. (13) Yhteisön lentoliikenteen harjoittajien ei olisi järkevää soveltaa erilaisia korvausvastuujärjestelmiä verkostojensa eri reiteillä, ja tällainen olisi matkustajien kannalta hämmentävää. (14) Onnettomuuksien uhrien ja heidän huollettaviensa lyhyen aikavälin taloudellista tilannetta on toivottavaa helpottaa välittömästi onnettomuuden jälkeen. (15) Montrealin yleissopimuksen 50 artiklassa edellytetään sopimuspuolten varmistavan, että lentoliikenteen harjoittajat ovat riittävästi vakuutettuja. Tätä määräystä noudatettaessa on tarpeen ottaa huomioon yhteisön lentoliikenteen harjoittajien toimiluvista 23 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2407/92 7 artikla(6). (16) Kaikille matkustajille olisi annettava perustiedot korvausvastuuseen sovellettavista säännöistä, jotta he voivat tarvittaessa ottaa lisävakuutuksen ennen matkaa. (17) Tässä asetuksessa vahvistettavia rahamääriä on tarpeen tarkastella uudelleen inflaation ja Montrealin yleissopimuksen korvausvastuun rajojen mahdollisten tarkistusten perusteella. (18) Siltä osin kun Montrealin yleissopimuksen täytäntöön panemiseksi edellytetään lisäksi muita säännöksiä niiden kohtien osalta, joita asetus (EY) N:o 2027/97 ei koske, jäsenvaltioiden tehtävänä on huolehtia niiden antamisesta, OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetus (EY) N:o 2027/97 seuraavasti: 1) Korvataan asetuksen nimi seuraavasti: "Asetus (EY) N:o 2027/97 matkustajien ja heidän matkatavaroidensa ilmakuljetusta koskevasta lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta". 2) Korvataan 1 artikla seuraavasti: " 1 artikla Tällä asetuksella pannaan täytäntöön Montrealin yleissopimukseen sisältyvät matkustajien ja heidän matkatavaroidensa ilmakuljetuksia koskevat määräykset ja vahvistetaan tiettyjä täydentäviä säännöksiä. Siinä myös laajennetaan näiden määräysten soveltamisala jäsenvaltion sisäisiin ilmakuljetuksiin." 3) Korvataan 2 artikla seuraavasti: " 2 artikla 1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) 'lentoliikenteen harjoittajalla' lentoliikenneyritystä, jolla on voimassa oleva liikennelupa; b) 'yhteisön lentoliikenteen harjoittajalla' lentoliikenteen harjoittajaa, jolla on asetuksen (ETY) N:o 2407/92 säännösten mukainen jäsenvaltion myöntämä voimassa oleva liikennelupa; c) 'korvaukseen oikeutetulla henkilöllä' matkustajaa tai henkilöä, joka sovellettavan lainsäädännön mukaisesti on matkustajan sijaan oikeutettu korvaukseen; d) 'matkatavaralla', jollei sitä ole toisin määritelty, Montrealin yleissopimuksen 17 artiklan 4 kohdassa olevan määritelmän mukaista sekä kirjattua että kirjaamatonta matkatavaraa; e) 'erityisellä nosto-oikeudella' Kansainvälisen valuuttarahaston määrittelemää erityistä nosto-oikeutta; f) 'Varsovan yleissopimuksella' eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtäläistyttämisestä Varsovassa 12 päivänä lokakuuta 1929 allekirjoitettua yleissopimusta tai Varsovan yleissopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna Haagissa 28 päivänä syyskuuta 1955, ja Guadalajarassa 18 päivänä syyskuuta 1961 tehtyä Varsovan yleissopimusta täydentävää yleissopimusta; g) 'Montrealin yleissopimuksella' Montrealissa 28 päivänä toukokuuta 1999 allekirjoitettua eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä tehtyä yleissopimusta. 2. Tässä asetuksessa olevat käsitteet, joita ei määritellä 1 kohdassa, ovat samat kuin Montrealin yleissopimuksessa käytetyt käsitteet." 4) Korvataan 3 artikla seuraavasti: " 3 artikla 1. Matkustajia ja heidän matkatavaroitaan koskevaan yhteisön lentoliikenteen harjoittajan korvausvastuuseen sovelletaan kaikkia tällaista korvausvastuuta koskevia Montrealin yleissopimuksen määräyksiä. 2. Asetuksen (ETY) N:o 2407/92 7 artiklassa tarkoitetun vakuutusvelvollisuuden käsitetään, siltä osin, kuin se liittyy matkustajia koskevaan korvausvastuuseen, edellyttävän, että yhteisön lentoliikenteen harjoittaja on vakuutettu sellaiseen määrään saakka, joka riittää varmistamaan, että kaikki korvaukseen oikeutetut henkilöt saavat täysimääräisenä sen, mihin he ovat oikeutettuja tämän asetuksen mukaisesti." 5) Lisätään artikla seuraavasti: " 3a artikla Lisämaksun, jonka yhteisön lentoliikenteen harjoittaja voi pyytää Montrealin yleissopimuksen 22 artiklan 2 kohdan mukaisesti silloin kun matkustaja on erityisesti ilmoittanut sen etuuden määrän, joka liittyy matkatavaran toimittamiseen määräpaikkaan, on perustuttava tariffiin, joka on sidoksissa kyseisten matkatavaroiden kuljetuksesta ja vakuuttamisesta aiheutuviin lisäkustannuksiin, jotka ylittävät sellaisen matkatavaran kuljetus- ja vakuutuskustannukset, joka on arvioitu enintään korvausvastuun rajan mukaiseksi. Tariffi on asetettava pyynnöstä matkustajien saataville." 6) Poistetaan 4 artikla. 7) Korvataan 5 artikla seuraavasti: " 5 artikla 1. Yhteisön lentoliikenteen harjoittajan on viipymättä ja viimeistään 15 päivän kuluttua siitä, kun korvaukseen oikeutetun luonnollisen henkilön henkilöllisyys on todettu, suoritettava ennakkomaksu, joka kattaa kyseisen henkilön välittömät taloudelliset tarpeet ja joka on suhteessa siihen, mitä hän on kärsinyt. 2. Kuolemantapauksessa kyseisen ennakkomaksun on oltava vähintään 16000 erityistä nosto-oikeutta vastaava määrä euroina matkustajaa kohti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista. 3. Ennakkomaksun suorittaminen ei merkitse korvausvastuun tunnustamista, ja se voidaan vähentää yhteisön lentoliikenteen harjoittajan korvausvastuun perusteella maksettavista myöhemmistä määristä, mutta se on maksettava takaisin ainoastaan Montrealin yleissopimuksen 20 artiklassa määrätyissä tapauksissa tai jos henkilö, jolle ennakkomaksu suoritettiin, ei ollut korvaukseen oikeutettu henkilö." 8) Korvataan 6 artikla seuraavasti: " 6 artikla 1. Kaikkien yhteisössä lentoliikennepalveluja myyvien lentoliikenteen harjoittajien on varmistettava, että matkustajille annetaan kaikissa myyntipisteissä, puhelinmyynti ja Internetin välityksellä tapahtuva myynti mukaan luettuina, yhteenveto tärkeimmistä matkustajiin ja heidän matkatavaroihinsa sovellettavista korvausvastuuta koskevista säännöistä mukaan lukien korvauskanteen nostamista koskevat määräajat ja mahdollisuudet tehdä matkatavaroista erityinen ilmoitus. Tämän tiedonantovelvollisuuden täyttämiseksi yhteisön lentoliikenteen harjoittajien on käytettävä liitteenä olevaa tiedotetta. Tällaista yhteenvetoa tai tiedotetta ei voida käyttää korvausvaatimuksen perustana eikä tämän asetuksen säännösten tai Montrealin yleissopimuksen määräysten tulkinnassa. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tiedonantovaatimusten lisäksi kaikkien lentoliikenteen harjoittajien on toimitettava yhteisössä tarjottujen tai ostettujen lentokuljetusten osalta jokaiselle matkustajalle kirjallisesti tieto: - kyseisellä lennolla sovellettavasta lentoliikenteen harjoittajan korvausvastuun rajasta kuolemantapauksessa tai loukkaantumisen yhteydessä, jos tällainen raja on olemassa, - kyseisellä lennolla sovellettavasta lentoliikenteen harjoittajan korvausvastuun rajasta matkatavaran tuhoutumisen, katoamisen tai vahingoittumisen yhteydessä sekä varoitus, että kyseistä määrää arvokkaammista matkatavaroista olisi mainittava lentoyhtiölle lähtöselvityksessä tai matkustajan olisi vakuutettava ne ennen matkaa, - kyseisellä lennolla sovellettavasta lentoliikenteen harjoittajan korvausvastuun rajasta viivästymisestä aiheutuneen vahingon yhteydessä. 3. Jos yhteisön lentoliikenteen harjoittajat huolehtivat kaikista kuljetuksista, 1 ja 2 kohdassa säädetyn ilmoitusvelvollisuuden mukaisesti mainittujen rajojen on oltava ne, jotka vahvistetaan tässä asetuksessa, jollei yhteisön lentoliikenteen harjoittaja vapaaehtoisesti sovella korkeampia rajoja. Jos yhteisön ulkopuoliset lentoliikenteen harjoittajat huolehtivat kaikista kuljetuksista, 1 ja 2 kohtaa sovelletaan vain yhteisöön, yhteisöstä tai sen sisällä tehtäviin kuljetuksiin." 9) Korvataan 7 artikla seuraavasti: " 7 artikla Komissio laatii viimeistään kolmen vuoden kuluttua siitä kun asetusta (EY) N:o .../2002(7) alettiin soveltaa, kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta. Komissio tarkastelee erityisesti tarvetta tarkistaa Montrealin yleissopimuksen asiaa koskevissa artikloissa mainittuja määriä taloudellisen kehityksen ja Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) tallettajana antamien ilmoitusten mukaan.". 10) Lisätään liite seuraavasti: "LIITE Lentoliikenteen harjoittajan korvausvastuu matkustajien ja heidän matkatavaroidensa osalta Tämä tiedote sisältää yhteenvedon yhteisön lainsäädännössä ja Montrealin yleissopimuksessa edellytettävistä yhteisön lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuuta koskevista säännöistä. Korvaus kuolemantapauksissa ja loukkaantumisen yhteydessä Matkustajan kuolemantapauksen ja loukkaantumisen osalta korvausvastuuta ei ole rahamääräisesti rajoitettu. Enintään 100000 erityisen nosto-oikeuden suuruisen (likimääräinen summa paikallisena valuuttana) vahingon osalta lentoliikenteen harjoittaja ei voi riitauttaa korvausvaatimusta. Tätä määrää suuremmissa vahingoissa lentoliikenteen harjoittaja voi puolustautua vaatimusta vastaan näyttämällä, että se ei ole toiminut huolimattomasti tai muutoin moitittavasti. Ennakkomaksut Jos matkustaja kuolee tai loukkaantuu, lentoliikenteen harjoittajan on suoritettava ennakkomaksu välittömistä taloudellisista tarpeista huolehtimiseksi 15 päivän kuluessa siitä, kun korvaukseen oikeutettu henkilö on yksilöity. Kuolemantapauksessa tämän ennakkomaksun on oltava vähintään 16000 erityistä nosto-oikeutta (likimääräinen summa paikallisena valuuttana). Matkustajalle viivästyksestä aiheutuvat vahingot Matkustajan viivästyessä lentoliikenteen harjoittaja on korvausvastuussa, paitsi jos tämä on ryhtynyt kaikkiin kohtuudella edellytettäviin toimiin viivästymisen välttämiseksi tai jos tällaisia toimia ei ollut mahdollista toteuttaa. Matkustajan viivästymisen aiheuttamien vahinkojen osalta korvausvastuu rajoitetaan 4150 erityiseen nosto-oikeuteen (likimääräinen summa paikallisena valuuttana). Matkatavaroiden viivästymisestä aiheutuneet vahingot Matkatavaroiden viivästyessä lentoliikenteen harjoittaja on korvausvastuussa, paitsi jos tämä on ryhtynyt kaikkiin kohtuudella edellytettäviin toimiin viivästymisen välttämiseksi tai jos tällaisia toimia ei ollut mahdollista toteuttaa. Matkatavaroiden viivästymisen aiheuttamien vahinkojen osalta korvausvastuu rajoitetaan 1000 erityiseen nosto-oikeuteen (likimääräinen summa paikallisena valuuttana). Matkatavaroiden tuhoutuminen, katoaminen tai vahingoittuminen Matkatavaroiden tuhoutumisesta, katoamisesta tai vahingoittumisesta johtuvan vahingon osalta lentoliikenteen harjoittajan korvausvastuu on enintään 1000 erityistä nosto-oikeutta (likimääräinen summa paikallisena valuuttana). Lentoliikenteen harjoittajalla on kirjatun matkatavaran osalta huolimattomuudesta riippumaton korvausvastuu, paitsi jos vahinko aiheutuu matkatavaran viallisuudesta. Käsimatkatavaran osalta lentoliikenteen harjoittaja on korvausvelvollinen vain itse aiheuttamistaan vahingoista. Korkeammat korvausvastuun rajat matkatavaroiden osalta Matkustaja voi sopia korkeammista matkatavaraa koskevan korvausvastuun rajoista lentoliikenteen harjoittajan kanssa tekemällä viimeistään lähtöselvityksessä erityisen ilmoituksen ja suorittamalla lisämaksun. Matkatavaroita koskevat valitukset Jos matkatavara on vahingoittunut, viivästynyt, kadonnut tai tuhoutunut, matkustajan on tehtävä kirjallinen muistutus lentoliikenteen harjoittajalle mahdollisimman pian. Jos kirjattu matkatavara on vahingoittunut, matkustajan on tehtävä kirjallinen muistutus seitsemän päivän kuluessa, ja matkatavaran viivästymisen yhteydessä 21 päivän kuluessa siitä, kun matkatavara on toimitettu hänelle. Sopimuksen tehneen lentoliikenteen harjoittajan ja lennon tosiasiallisesti liikennöineen lentoliikenteen harjoittajan korvausvastuu Jos lennon tosiasiallisesti liikennöivä lentoliikenteen harjoittaja ei ole sama kuin sopimuksen tehnyt lentoliikenteen harjoittaja, matkustajalla on oikeus lähettää vahinkoihin liittyvä muistutus kummalle tahansa tai nostaa korvauskanne kumpaa tahansa lentoliikenteen harjoittajaa vastaan. Jos lentoliikenteen harjoittajan nimi tai koodi on ilmoitettu matkalipussa, se on sopimuksen tehnyt yhtiö. Vaatimuksia koskeva määräaika Mahdolliset vahingonkorvausta koskevat kanteet on pantava vireille kahden vuoden kuluessa siitä päivästä, jona ilma-alus saapui tai sen oli määrä saapua määränpäähänsä. Tämän tiedotteen tietojen perusta Edellä esitetyt säännöt perustuvat 28 päivänä toukokuuta 1999 tehtyyn Montrealin yleissopimukseen, joka pannaan täytäntöön yhteisössä asetuksella (EY) N:o 2027/97, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o .../2002, ja jäsenvaltioiden kansallisella lainsäädännöllä." 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan siitä päivästä, jona se tulee voimaan, tai siitä päivästä, jona Montrealin yleissopimus tulee voimaan yhteisön osalta, sen mukaan, kumpi näistä on myöhempi. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty ... Euroopan parlamentin puolesta Puhemies Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL C 337 E, 28.11.2000, s. 68 ja EYVL C 213 E, 31.7.2001, s. 298. (2) EYVL C 123, 25.4.2001, s. 47. (3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 5. huhtikuuta 2001 (EYVL C 21 E, 24.1.2002, s. 317), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 19. joulukuuta 2001, ja Euroopan parlamentin päätös, tehty ... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (4) EYVL L 194, 18.7.2001, s. 38. (5) EYVL L 285, 17.10.1997, s. 1. (6) EYVL L 240, 24.8.1992, s. 1. (7) EYVL L ... NEUVOSTON PERUSTELUT I JOHDANTO Komissio esitti 7. kesäkuuta 2000 neuvostolle ehdotuksensa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta onnettomuustapauksissa annetun asetuksen (EY) N:o 2027/97 muuttamisesta(1). Tähän ehdotukseen, joka perustuu perustamissopimuksen 80 artiklan 2 kohtaan, sovelletaan yhteispäätösmenettelyä perustamissopimuksen 251 artiklan mukaisesti. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 24. tammikuuta 2001(2). Alueiden komiteaa kuultiin, mutta se päätti olla antamatta lausuntoa. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä 5. huhtikuuta 2001(3), ja sen jälkeen komissio esitti muutetun ehdotuksen 22. toukokuuta 2001(4). Neuvosto hyväksyi 19. joulukuuta 2001 yhteisen kantansa perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan mukaisesti. II TAVOITTEET Käsiteltävänä olevan asetuksen pääasiallisena tavoitteena on yhdenmukaistaa voimassa oleva lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta onnettomuustapauksissa 9 päivänä lokakuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2027/97(5) tiettyjen kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä Montrealissa 28. toukokuuta 1999 tehdyn yleissopimuksen ("Montrealin yleissopimus") määräysten kanssa. Asetuksen lisätavoitteena on antaa tiettyjä matkustajien ja heidän matkatavaroidensa ilmakuljetuksia koskevia täydentäviä säännöksiä ja laajentaa yhteisön säännösten soveltamisala jäsenvaltion sisäisiin ilmakuljetuksiin. Muistutettakoon, että asetus (EY) N:o 2027/97 oli ensimmäinen yritys tarkistaa yhteisön tasolla Varsovan yleissopimuksella vuonna 1929 perustettua kansainvälisen tason järjestelmää lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta. Vuosien varrella on huomattu, että tämä järjestelmä on vanhentunut. Sitä on sen vuoksi täydennetty ja parannettu erilaisin toimenpitein, kuten tiettyjen EY:n jäsenvaltioiden yksipuolisin toimenpitein ja kansainvälisen lentoliikenneliiton (IATA) toteuttamin toimenpitein. Näiden aloitteiden seurauksena kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö (ICAO) järjesti toukokuussa 1999 Montrealissa kansainvälisen ilmailuoikeuden konferenssin Varsovan yleissopimuksen tarkistamiseksi. Euroopan yhteisö osallistui tähän konferenssiin ja toimi alueellisen taloudellisen yhdentymisjärjestön ominaisuudessa yhtenä tämän konferenssin tuloksena syntyneen Montrealin yleissopimuksen allekirjoittajista ja näin ollen myös sopimuspuolista. Montrealin yleissopimuksen voidaan katsoa onnistuneen yhteisön ja sen jäsenvaltioiden kannalta erinomaisesti, koska yleissopimuksen määräykset perustuvat suuressa määrin asetuksen (EY) N:o 2027/97 säännöksiin. III NEUVOSTON PERUSTELUT Käsittelyn aikana neuvosto pyrki mahdollisuuksien mukaan parantamaan matkustajien oikeuksia. Yhteisessä kannassaan neuvosto noudatti komission ehdotuksen suuntaviivoja ottaen huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon ja erityisesti Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämät tarkistukset. Neuvosto kiinnitti huomiota erityisesti seuraaviin seikkoihin: a) Neuvosto päätti lisätä johdanto-osaan uuden 7 kappaleen sen korostamiseksi, että asetuksella (EY) N:o 2027/97, sellaisena kuin se on muutettuna käsiteltävänä olevalla asetuksella, vahvistetaan - Montrealin yleissopimuksen mukaisesti - matkustajien ja heidän omaistensa suojaa. Näin ollen asetusta ei voida tulkita siten, että huononnettaisiin tätä suojaa suhteessa nykyiseen lainsäädäntöön eli lainsäädäntöön, sellaisena kuin se on voimassa ennen käsiteltävänä olevan asetuksen (EY) N:o 2027/97 muuttamista koskevan asetuksen voimaantuloa. b) Matkustajien oikeuksien parantamiseksi neuvosto päätti lisätä johdanto-osaan uuden 11 kappaleen, jossa säädetään, että yhteisön lentoliikenteen harjoittajan ei pitäisi voida käyttää hyväkseen Montrealin yleissopimuksen 21 artiklan 2 kohtaa - joka koskee matkustajan kuolemasta tai loukkaantumisesta aiheutuvia vahingonkorvauksia, joiden määrä ylittää 100000 erityisnosto-oikeutta - ellei tämä näytä, että vahinko ei johtunut lentoliikenteen harjoittajan tai sen palveluksessa olevien henkilöiden tai sen asiamiesten huolimattomuudesta tai väärästä toimesta tai laiminlyönnistä. c) Neuvosto oli tyytyväinen Euroopan parlamentin tekemään asetuksen liitteessä olevaa ilmoitusta koskevaan ehdotukseen, koska se yksinkertaistaa ja selkeyttää niitä lentoliikenteen harjoittajan korvausvastuuta koskevia tietoja, jotka yhteisön lentoliikenteen harjoittajien on annettava matkustajille. Tämän ilmoituksen seurauksena asetuksen (EY) N:o 2027/97 6 artiklan ensimmäinen kohta ei enää ole tarpeellinen. d) Asetuksen 2 artiklan ensimmäisen kohdan osalta neuvosto päätti noudattaa käytäntöä, jonka mukaan asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Asetuksen soveltamispäivämäärän osalta neuvosto päätti säätää, että asetusta sovelletaan sen voimaantulopäivästä tai siitä päivästä lähtien, jona Montrealin yleissopimus tulee voimaan yhteisön osalta, sen mukaan, kumpi näistä on myöhempi. Tämän tarkoituksena on varmistaa asetuksen ja Montrealin yleissopimuksen välinen välttämätön rinnakkaisuus. e) Neuvosto ja komissio katsoivat, että lentokuljetuksen yhteydessä syntyvät vahingot voivat mahdollisesti johtaa sekä Montrealin yleissopimuksen tai asetuksen 2027/97 että pakettikiertomatkadirektiivin(6) mukaiseen korvausvastuuseen. Näin ollen molemmat toimielimet lisäsivät yhteiseen kantaan yhteisen lausuman, jossa todetaan, että yhdenmukaisen korvausvastuujärjestelmän aikaansaamiseksi neuvosto ja komissio tarkastelevat tarvetta selkeyttää tätä kysymystä tarvittaessa tarkistamalla pakettikiertomatkadirektiiviä ennen kuin Montrealin yleissopimus ja asetus (EY) N:o 2027/97, sellaisena kuin se on muutettuna, tulevat voimaan. f) Lisäksi neuvosto ja komissio katsovat, että asetus (EY) N:o 2027/97 ei koske kaikkia Montrealin yleissopimuksen mukaisesti korvausvastuullisia liikenteen harjoittajia, joiden päätoimipaikka on yhteisössä. Näin ollen neuvosto ja komissio toteavat edellä e kohdassa mainitussa yhteisessä lausumassa, että näiden liikenteen harjoittajien osalta on toivottavaa, että jäsenvaltiot toteuttavat asianmukaiset toimenpiteet panemalla Montrealin yleissopimuksen täytäntöön siten, että matkustajien suojelua ja erityisesti korvausvastuuta koskevat vaatimukset ovat mainitun asetuksen tasolla. IV EUROOPAN PARLAMENTIN TARKISTUKSET Neuvosto noudatti kokonaan tai asiasisällön osalta kaikkia Euroopan parlamentin tarkistuksia suurelta osin Euroopan parlamentin ehdottamassa muodossa. Tarkistukset 1-17 hyväksyttiin kokonaisuudessaan tai pienin muutoksin kielellisen tai oikeudellisen selkeyden lisäämiseksi. Tarkistus 18, joka koskee 1 artiklan 9 kohdan a alakohtaa (uusi kohta, liitteessä oleva korvausvastuusta tiedottamista koskeva ilmoitus) hyväksyttiin asiasisällön osalta. Tekstin selkeyden parantamiseksi ja sen lähentämiseksi Montrealin yleissopimuksen määräysten kanssa siihen tehtiin kuitenkin useita muutoksia. Erityisesti lisättiin uusi matkatavaroiden viivästymistä koskeva kohta, useita otsakkeita lisättiin tai muutettiin, ja tiettyjen kohtien tekstiä muutettiin. Yksityistä vakuutusturvaa koskeva kohta poistettiin, koska neuvosto katsoi sen voivan aiheuttaa väärinkäsityksiä yhteisön lentoliikenteen harjoittajien (rajoittamattoman) korvausvastuun laajuudesta matkustajien ja heidän matkatavaroidensa ilmakuljetuksen osalta. (1) EYVL C 337 E, 28.11.2000, s. 68. (2) EYVL C 123, 25.4.2001, s. 47. (3) EYVL C 21 E, 24.1.2002, s. 317. (4) EYVL C 213 E, 31.7.2001, s. 298. (5) EYVL L 285, 17.10.1997, s. 1. (6) Neuvoston direktiivi 90/314/ETY, annettu 13 päivänä kesäkuuta 1990, matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista (EYVL L 158, 23.6.1990, s. 59).