Muutettu ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi direktiivin 1999/32/EY muuttamisesta meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuuden osalta (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) /* KOM/2003/0476 lopull. - COD 2002/0259 */





Muutettu ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI direktiivin 1999/32/EY muuttamisesta meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuuden osalta (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) 2002/0259 (COD) Muutettu ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI direktiivin 1999/32/EY muuttamisesta meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuuden osalta Euroopan parlamentti äänesti 4. kesäkuuta 2003 ensimmäisessä käsittelyssä tarkistuksista, joita oli esitetty ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi direktiivin 1999/32/EY muuttamisesta meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuuden osalta [1] (KOM(2002)595 lopullinen (nide II), 20.11.2002). [1] Neuvoston direktiivi 1999/32/EY, annettu 26 päivänä huhtikuuta 1999, tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä ja direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta; EYVL L 121, 11.5.1999, s. 13. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdassa määrätään, että kunnes neuvosto on tehnyt ratkaisunsa, komissio voi milloin tahansa yhteisön säädökseen antamiseen johtavan menettelyn aikana muuttaa ehdotustaan. Komissio antaa seuraavassa lausuntonsa Euroopan parlamentin tekemistä tarkistuksista. 1. Taustaa Ehdotus toimitettiin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 175 artiklan 1 kohdan mukaisesti neuvostolle ja Euroopan parlamentille (KOM(2002)595 lopullinen - 2002/0259(COD)) 20. marraskuuta 2002. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean antoi lausuntonsa 14. toukokuuta 2003. Alueiden komitea ei antanut lausuntoa. 2. KOMISSION EHDOTUKSEN TAVOITE Tämän ehdotuksen tarkoituksena on vähentää laivoista peräisin olevien rikin oksidien (SO2 tai SOx) ja hiukkasten päästöjen vaikutuksia ympäristön happamoitumiseen ja ihmisten terveyteen. Laivoista peräisin olevien rikin oksidien ja hiukkasten päästöjen määrät liittyvät suoraan polttoaineen rikkipitoisuuteen. Meriliikenteessä käytettävien raskaiden polttoaineiden keskimääräinen rikkipitoisuus on tällä hetkellä 2,7 prosenttia tai 27 000 ppm (parts per million). Maantieliikenteessä käytettävän polttoaineen rikkipitoisuuden rajaksi on asetettu 10 ppm. Ehdotuksessa esitetään uusia rajoja meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuudelle. Erityisesti ehdotuksen tavoitteena on: - vahvistaa 1,5-prosentin rikkipitoisuusraja polttoaineille, joita käytetään aluksissa Pohjanmerellä, Englannin kanaalissa ja Itämerellä. Tämä vastaa IMOssa tehtyä sopimusta rikkioksidipäästöjen valvonta-alueesta. Tarkoituksena on osaltaan vähentää happamoitumista ja parantaa ilmanlaatua. - vahvistaa 1,5-prosentin rikkipitoisuusraja polttoaineille, joita käytetään yhteisön satamiin tai yhteisön satamista säännöllisesti liikennöivissä matkustaja-aluksissa. Tämä vastaa EU:n vakiintuneita periaatteita, joiden mukaan matkustaja-aluksille asetetaan korkeat vaatimukset. Tarkoituksena on parantaa ilman laatua rannikkojen läheisyydessä sekä varmistaa matalarikkisen polttoaineen tarjonta kaikkialla EU:ssa. - vahvistaa 0,2 prosentin rikkipitoisuusraja polttoaineille, joita käytetään EU:n satamissa laiturissa olevissa ja sisävesillä liikennöivissä laivoissa. Tarkoituksena on vähentää paikallisia SOx- ja hiukkaspäästöjä ja parantaa paikallista ilman laatua. 3. KOMISSION LAUSUNTO EUROOPAN PARLAMENTIN TARKISTUKSISTA Euroopan parlamentti vahvisti 4. kesäkuuta 2003 36 tarkistusta 44 esitetystä tarkistuksesta. Tarkistuksien 13 ja 14 eri kohdista järjestettiin erilliset äänestykset, ja parlamentin jäsenet kannattivat ainoastaan tiukempia määräaikoja, eivät tiukempia rajoja polttoaineiden rikkipitoisuudelle. Komissio katsoo, että suurin osa parlamentin tarkistuksista voidaan hyväksyä kokonaan, koska ne selventävät ja parantavat komission ehdotusta. Joillakin tarkistuksilla pyritään vahvistamaan ehdotusta huomattavasti - pääasiassa esittämällä tiukempia rikkipitoisuusrajoja, joita sovellettaisiin toisessa vaiheessa. Komissio katsoo, että tällä hetkellä on ennenaikaista määrittää tiukempia rajoja, joten näitä tarkistuksia ei voida hyväksyä. Joissakin tarkistuksissa lisätään uutta tekstiä päästöjen vähentämiseen käytettävästä teknologiasta sekä taloudellisista välineistä, joiden avulla voitaisiin tarjota vaihtoehtoja tai täydentäviä keinoja polttoaineiden rikkipitoisuuden sääntelylle. Nämä tarkistukset hyväksytään periaatteessa. Komissio voi hyväksyä kokonaan tarkistukset 1, 4, 5, 6, 7, 10, 14 (sellaisina kuin ne hyväksyttiin kohta kohdalta -äänestyksellä), 15, 16, 17, 18, 21, 24, 27, 29, 31, 37, 38 ja 40. Komissio voi hyväksyä periaatteessa tarkistukset 2, 3, 8, 23, 30, 33, 39 ja 43 sillä edellytyksellä, että ne muotoillaan uudestaan ja/tai niitä selvennetään. Tarkistukset 28 ja 41 voidaan hyväksyä osittain, ja tarkistus 44 voidaan hyväksyä osittain ja periaatteessa. Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 13, 22, 25, 26, 32 ja 42. Komission yksityiskohtainen kanta Euroopan parlamentin tarkistuksista on seuraava: 3.1. Komission kokonaan hyväksymät tarkistukset Tarkistuksissa 1, 4, 5, 6 ja 40 ehdotetaan uusia ja muutettuja johdanto-osan kappaleita, joilla selvennetään ja perustellaan direktiivin tavoitteita. Tarkistukset 7 ja 18 liittyvät toisiinsa. Tarkistuksella 7 lisätään uusi johdanto-osan kappale. Siinä viitataan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 299 artiklaan, jossa vaaditaan yhteisön syrjäisimpien seutujen (Ranskan merentakaiset departementit, Azorit, Madeira ja Kanariansaaret) erityispiirteiden huomioon ottamista. Tarkistuksessa 18 esitetään poikkeusta, jonka perusteella näiden alueiden ei tarvitse kieltää korkearikkisen dieselöljyn myyntiä, mikäli kyseisillä alueilla noudatetaan paikallisia ilman laatustandardeja. Tarkistuksella 10 poistetaan olemassa olevasta direktiivistä 4 artiklan 3 ja 4 kohta, ja näin jäsenvaltioille ei enää jää mahdollisuutta soveltaa rikkipitoisuusrajaa koskevaa poikkeusta alueellaan käytettävään kaasuöljyyn. Tarkistuksilla 14, 15, 16, 17 ja 21 aikaistetaan useiden direktiivin säännösten täytäntöönpanoa siten, että ne on pantava täytäntöön kuusi kuukautta direktiivin voimaantulon jälkeen. Tarkistuksella 16 tehdään lisäys, jonka mukaan vastaanottavan aluksen edustajan on allekirjoitettava bunkkerin toimitusasiakirjat. Tarkistuksella 37 aikaistetaan määräaikaa direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä 12 kuukaudesta 6 kuukauteen. Tarkistuksella 24 muutetaan artiklan otsikko "Näytteidenotto ja analyysi" otsikoksi "Seuranta ja seuraamukset". Tarkistuksessa 27 edellytetään, että aluksille toimitettavan ja siellä poltettavan polttoöljyn näytteidenotto suoritetaan toimituksen aikana. Tarkistuksessa 29 edellytetään, että jäsenvaltiot antavat määräyksiä tehokkaista seuraamuksista, jotka ovat oikeasuhteisia ja varoittavia. Tarkistuksella 31 korjataan ilmaisu "polttoaine" ilmaisuksi "polttoöljy". Tarkistuksella 38 selvennetään laiturissa olevien alusten määritelmää.ne. 3.2. Komission osittain tai periaatteessa hyväksymät tarkistukset Tarkistuksella 2 lisätään johdanto-osan uusi kappale, jossa todetaan, että meriliikenteen päästöt lisäävät maapallon lämpenemistä, otsonin muodostumista sekä vesistöjen rehevöitymistä. Tämä pitää paikkansa, mutta meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentäminen ei juurikaan vähennä näitä vaikutuksia. Näitä näkökohtia käsitellään kuitenkin ehdotuksen kanssa samaan aikaan laaditussa komission tiedonannossa, joka koskee Euroopan unionin strategiaa merialuksista peräisin olevien päästöjen vähentämiseksi. Komissio ehdottaa tämän vuoksi johdanto-osan uudeksi 4 a kappaleeksi seuraavaa: "Muut meriliikenteen päästöt kuin rikkidioksidi ja hiukkaset lisäävät maapallon lämpenemistä, otsonin muodostumista sekä vesistöjen rehevöitymistä. Jäsenvaltioiden olisi toteutettava toimia näiden päästöjen vähentämiseksi, kuten Euroopan unionin strategiassa merialuksista peräisin olevien päästöjen vähentämiseksi (KOM(2002)595 lopullinen Nide I) on suositeltu." Tarkistuksella 3 lisätään johdanto-osan uusi kappale 4 b, jonka mukaan meriliikenteen päästöt olisi sisällytettävä tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista annetun direktiivin 2001/81/EY soveltamisalaan. Sisävesiväylien ja rannikkovesien meriliikenteen päästöt kuuluvat jo kyseisen direktiivin soveltamisalaan. On vaikeampaa kvantifioida laivojen päästöjä kansainvälisillä vesillä ja määrittää oikeudenmukaisesti yksittäisten jäsenvaltioiden osuutta. Komissio ehdottaa tämän vuoksi johdanto-osan uudeksi kappaleeksi 4 b seuraavaa: "Kansainvälisten vesien meriliikenteen päästöt olisi otettava huomioon tarkistettaessa direktiiviä 2001/81/EY tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista." Tarkistuksella 8 muutetaan johdanto-osan kappaletta 7; tarkistuksen mukaan yhdenmukainen näytteiden ottaminen ja varoittavat seuraamukset ovat tarpeen koko Euroopan unionissa. Tämä on toivottavaa, koska merenkulku on kansainvälinen ala. Tarkistuksen perusteluissa todetaan kuitenkin, että meriliikenteen polttoaineista olisi otettava rikkinäytteiden lisäksi näytteet muista vaarallisista aineista. Komissio haluaa tehdä selväksi, että tämä on direktiivin soveltamisalan ulkopuolella. Tarkistuksella 23 lisätään vuoteen 2010 ulottuva siirtymäaika sille, mihin mennessä sataman laiturissa olevien säiliöalusten kattiloissa on käytettävä polttoainetta, joka on ehdotetun rikkipitoisuusrajan mukaista. Tämän taustalla ovat turvallisuusnäkökohdat, jotka liittyvät siihen, että vanhempien säiliöalusten kattiloissa siirrytään käyttämään matalaviskoosista kaasuöljyä. Polttoaineen turvallinen vaihtaminen on mahdollista, mikäli miehistö noudattaa ohjeita huolellisesti. Tämä voidaan varmistaa koulutuksella, ja komissio katsoo, että lyhyempi siirtymäaika - vuoteen 2008 - jättäisi riittävästi aikaa koulutukselle. Komissio ehdottaa sen vuoksi, että 4 b artiklaa muutettaisiin seuraavasti: "1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että meriliikenteessä käytettäviä polttoaineita ei käytetä ... yhteisön satamissa laiturissa olevissa aluksissa (i) [...*] alkaen, jos niiden rikkipitoisuus ylittää 0,20 painoprosenttia (ii) 1 päivästä tammikuuta 2008 alkaen, jos niiden rikkipitoisuus ylittää 0,10 painoprosenttia 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden alueella ei myydä sellaisia meriliikenteessä käytettäviä kaasuöljyjä, joiden rikkipitoisuus ylittää 1 kohdassa vahvistetut raja-arvot. 3. 1 kohdan i alakohtaa ei sovelleta säiliöalusten kattiloihin. [* kuusi kuukautta direktiivin voimaan tulon jälkeen] Tarkistuksessa 28 on kaksi osaa, josta ainoastaan osa 1 voidaan hyväksyä. * osalla I aikaistetaan kuudella kuukaudella päivämäärää, jolloin näytteiden ottaminen polttoaineesta on aloitettava. Tarkistuksen mukaan se on aloitettava samana päivänä, jolloin vastaava polttoaineen enimmäisrikkipitoisuutta koskeva raja-arvo tulee voimaan. * osalla 2 lisätään teksti, jonka mukaan vähintään 50 prosenttia otetuista näytteistä on tarkastettava. Komission mielestä tämä ei ole järkevä lisäys. Oletuksenamme on, että taloudellisista ja käytännön syistä toimivaltaiset viranomaiset tarkastavat useimmat tai jopa kaikki otetut polttoainenäytteet. Tarkistuksessa 30 todetaan, että Euroopan meriturvallisuusvirasto (EMSA) sisällyttää ilman epäpuhtauksista raportoimisen valtuuksiinsa ja että EMSA avustaa jäsenvaltioita ja komissiota tämän direktiivin täytäntöönpanon seurannassa. Asetuksen 1406/2002 2 artiklan b ja c alakohdassa säädetään kuitenkin tällaisesta seurannasta, joka kuuluu viraston yleiseen tehtävään pilaantumisen ehkäisemiseksi. Komissio ja jäsenvaltiot voivat pyytää viraston apua monissa tämän direktiivin täytäntöönpanoon liittyvissä tehtävissä, mukaan luettuna ilman pilaantumiseen liittyvä raportointi. Selkeyden vuoksi nimenomaiset muutokset viraston valtuuksiin ovat mahdollisia ainoastaan muuttamalla asetusta 1406/2002. Komissio ehdottaa siksi seuraavaa uutta johdanto-osan kappaletta 10 a: "Euroopan meriturvallisuusvirasto avustaa komissiota ja jäsenvaltiota tarvittaessa tämän direktiivin täytäntöönpanon seurannassa." Tarkistukset 33 ja 43 liittyvät toisiinsa. Tarkistuksella 33 poistetaan pakokaasujen puhdistusjärjestelmiä koskeva teksti uudelleentarkastelua koskevasta 7 artiklan säännöksestä, ja tarkistuksella 43 lisätään uusi 4 b a artikla, jossa esitetään yksityiskohtaiset järjestelyt koekäytölle sekä myöhemmin pakokaasujen puhdistusjärjestelmän käytölle. Vaikka uudella tekstillä on etunsa, se on pitkä ja sisältää määräyksiä, jotka on osoitettu pikemmin komissiolle kuin jäsenvaltioille. Komissio pitää sen vuoksi parempana jäljempänä esitettyä tekstiä, johon on otettu suurin osa tarkistukseen 43 sisältyvästä koekäyttöä koskevasta tekstistä. Tekstillä laajennetaan olemassa olevaa tarkistamista koskevan säännöksen tekstiä. (i) Lisätään uusi artikla 4c: "4 c artikla Uusien rikin vähentämisteknologioiden koekäyttö 1. Jäsenvaltiot voivat myöntää lupia alueellaan oleville aluksille, jotka osallistuvat rikin vähentämisteknologian koekäyttöön, mukaan lukien pakokaasujen puhdistusjärjestelmiä koskeva koekäyttö, mikäli - komissiolle ilmoitetaan kirjallisesti ainakin 6 kuukautta ennen koekäytön alkamista - koekäyttöä koskevien lupien kesto ei ylitä 18 kuukautta - kaikkiin koekäyttöihin osallistuviin aluksiin asennetaan laitteet, joiden tuloksia ei voida väärentää ja joilla jatkuvasti mitataan savutorvien kautta johdettavia pakokaasupäästöjä, ja laitteita käytetään koko koekäytön ajan - vähentämismenetelmien tuottaman jätteen käsittelemiseksi on käytössä asianmukaiset jätehuoltojärjestelmät koko koekäytön ajan - koko koekäytön ajan arvioidaan vaikutuksia meriympäristöön, erityisesti ekosysteemeihin suljetuissa satamissa ja suistoissa - koekäytön tulokset kokonaisuudessaan toimitetaan komissiolle ja saatetaan yleisesti saataville kuuden kuukauden kuluessa koekäytön päättymisestä. 2. Tämän koekäytön aikana aluksissa ei tarvitse käyttää matalarikkistä meriliikenteessä käytettävää polttoainetta 4 a ja 4 b artiklassa edellytetyllä tavalla, mikäli jäsenvaltiot voivat osoittaa, että koekäyttöön osallistuvissa aluksissa saavutetaan päästövähennykset, jotka vähintään vastaavat voimassa olevia matalarikkisen polttoaineen rajoja. (ii) Muutetaan 7 artiklan 3 kohta seuraavasti: "3. Komissio harkitsee, voitaisiinko rikin vähentämiseksi sallia teknologisten menetelmien käyttö vaihtoehtona 4 a ja 4 b artiklassa edellytetylle matalarikkisten meripolttoaineiden käytölle, ja tekee tarvittaessa ehdotuksen. Tällöin komissio ottaa huomioon mahdolliset IMOn suuntaviivat pakokaasujen puhdistusjärjestelmistä ja muista rikin oksidien päästöjen rajoittamiseen tarkoitetuista teknologisista menetelmistä, tämän teknologian vaikutukset ympäristöön, mukaan luettuna merien ekosysteemit suljetuissa satamissa ja suistoissa, ja kaikkien 4 c artiklan mukaisesti suoritettujen koekäyttöjen tulokset." Tarkistuksessa 39 ehdotetaan uutta määritelmää sisävesiväylille. Tämä liittyy 4 b artiklaan, jossa asetetaan rikkipitoisuuden rajat "sisävesiliikenteessä käytettäville polttoaineille". Komissio pitää parempana seuraavaa lähestymistapaa, koska on selvempää määrittää alukset kuin vesiväylät. (i) Lisätään uusi 2 artiklan 3.i kohta: 3.i. sisävesialuksella sisävesillä käytettäväksi tarkoitettua alusta, mukaan luettuina kaikki alukset, joille on myönnetty - yhteisön sisävesialustodistus, sellaisena kuin se on määritetty direktiivissä 82/714/ETY - todistus, joka on myönnetty Reinin vesiliikenteestä tehdyn tarkistetun yleissopimuksen 22 artiklan mukaisesti. (ii) Muutetaan 4 b artikla seuraavasti: 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että meriliikenteessä käytettäviä polttoaineita ei käytetä sisävesialuksissa tai satamassa laiturissa olevissa aluksissa (i) [...*] alkaen, jos niiden rikkipitoisuus ylittää 0,20 painoprosenttia (ii) 1 päivästä tammikuuta 2008 alkaen, jos niiden rikkipitoisuus ylittää 0,10 painoprosenttia Tarkistus 41, joka koskee polttoaineiden enimmäisrikkipitoisuutta ensimmäisessä vaiheessa, voidaan jakaa kolmeen osaan, joista komissio hyväksyy kaksi. * Osassa I muutetaan komission ehdotusta siltä osin kuin se koskee 1,5 painoprosentin rajaa rikin oksidien päästöjen valvonta-alueella siten, että tämä olisi "ensimmäinen vaihe". Tämä on tarpeetonta, koska komissio ei hyväksy ehdotettua toista vaihetta (tarkistus 42). * Osassa 2 aikaistetaan täytäntöönpanon määräaikaa kuuteen kuukauteen direktiivin voimaan tulosta. Tämän pitäisi olla mahdollista, koska meriliikenne- ja polttoainealat ovat olleet tietoisia rikin oksidien päästöjen valvonta-alueella sovellettavasta rajasta siitä alkaen, kun liite VI hyväksyttiin vuonna 1997. * Osassa 3 laajennetaan 1,5 prosentin rikkipitoisuusrajan soveltaminen myös niille aluemerien ja yksinomaisten talousvyöhykkeiden alueille, jotka eivät kuulu rikin oksidien päästöjen valvonta-alueeseen. Komissio katsoo, että tämä on ennenaikaista, koska tästä saatavia hyötyjä ja kustannuksia ei ole vielä osoitettu. Mikäli toimenpide osoittautuu myöhemmin tarpeelliseksi, komissio pitää parempana, että asiasta sovitaan kansainvälisesti nimeämällä rikin oksidien päästöjen lisävalvonta-alue MARPOL-sopimuksen liitteessä VI. Tarkistus 44, joka koskee taloudellisia välineitä, voidaan jakaa kolmeen osaan, joista komissio voi hyväksyä osan 1 ainoastaan periaatteessa. * Osassa 1 komissiota vaaditaan toimittamaan vuoteen 2007 mennessä kertomus, joka sisältää ehdotuksia direktiivin tarkistamisesta sekä mahdollisesti taloudellisista välineistä. Komissio tutkii parhaillaan mahdollisuutta käyttää taloudellisia välineitä laivojen päästöjen vähentämiseksi tulevaisuudessa. Vuosi 2007 on kuitenkin liian aikainen ajankohta toimittaa kertomus direktiivistä, koska jotkin sen säännökset tulevat voimaan vasta vuonna 2008. Komissio ehdottaa sen vuoksi seuraavaa lisäystä kertomuksia ja tarkistamista koskevan 7 artiklan 2 kohtaan: Komissio antaa 31 joulukuuta 2010 mennessä muun muassa 1 kohdan mukaisesti jätettyjen vuosittaisten kertomusten sekä ilman laadussa ja happamoitumisessa havaitun kehityksen perusteella kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Komissio voi liittää kertomukseensa ehdotuksia tämän direktiivin ja erityisesti kullekin polttoaineluokalle vahvistettujen raja-arvojen muuttamisesta, yhteisön merialueista, joilla olisi käytettävä matalarikkistä meriliikenteessä käytettävää polttoainetta, sekä taloudellisten välineiden käytöstä - mukaan luettuina sellaiset mekanismit kuin eriytetyt maksut ja kilometrimaksut, kaupattavat päästöluvat ja järjestelmät, joilla päästöt kuitataan." * Osassa 2 mahdollistetaan päästöjen kuittaaminen, joka perustuu pakokaasujen puhdistamisteknologiaan. Tällöin laivaliikenteen harjoittajien muodostamat ryhmät eli pakokaasuja puhdistavat ja muut alukset voisivat käytännössä käydä kauppaa päästöoikeuksilla. Komissio katsoo, että laivojen päästöjen kauppa on ennenaikaista tässä vaiheessa, mutta sitä olisi tarkasteltava vuoden 2010 kertomuksessa, kuten edellä on esitetty. * Osassa 3 käsitellään tarkemmin pakokaasujen puhdistusta. Komissio katsoo tämän olevan tarpeetonta, koska asiaa käsitellään riittävästi tarkistusten 33 ja 43 yhteydessä. 3.3. Tarkistukset, joita komissio ei hyväksy Tarkistuksessa 13 ehdotetaan, että säännöllisesti liikennöivissä matkustaja-aluksissa käytettävään polttoaineeseen sovellettava 1,5 prosentin rikkipitoisuusraja tulee voimaan 1 heinäkuuta 2007 sijasta 6 kuukautta direktiivin voimaantulon jälkeen. Tämä on todennäköisesti aikaisemmin, ja komissio ei voi hyväksyä muutosta. Tarkistus 22 liittyy suoraan tarkistukseen 20, joka hylättiin täysistunnossa. Näin ollen sillä ei enää ole merkitystä. Tarkistuksessa 25 edellytetään, että polttoaineen valvonta ulotetaan kaikkiin merialuksiin yhteisön merialueilla. Komissio ei hyväksy tätä laajennusta, koska se liittyy tarkistusten 41 ja 42 niihin osiin, joita ei myöskään voida hyväksyä. Niissä ehdotetaan polttoaineen rikkipitoisuusrajojen laajentamista kaikille aluemerien ja yksinomaisten talousvyöhykkeiden alueille. Tarkistuksessa 26 edellytetään, että uuden 4 a a artiklan mukaisia polttoaineen raja-arvojen noudattamista on valvottava. Komissio ei kuitenkaan hyväksy tarkistusta, jolla lisätään uusi 4 a a artikla. Tarkistuksella poistetaan myös viittaus muilla yhteisön merialueilla käytettävän näytteenottoon polttoaineesta ja rikkipitoisuuden analysointiin. Nämä polttoaineet on kuitenkin tarkistettava sen varmistamiseksi, että uudet polttoainerajat rikkioksidipäästöjen valvonta-alueelle eivät johda rikkipitoisuuden lisääntymiseen muualla käytettävissä polttoaineissa. Tarkistuksella 32 aikaistetaan ehdotettua komission kertomusta Euroopan parlamentille ja neuvostolle kahdella vuodella vuodesta 2010. Tämä on liian aikaista, koska jotkin ehdotetuista polttoaineiden rikkipitoisuusrajoista tulevat voimaan vasta 2008. Tarkistuksessa vaaditaan myös, että komissio liittää kertomukseen ehdotuksia lainsäädännöksi, mukaan luettuina tarkat vaatimukset meriliikenteessä käytettävistä polttoaineista, ja raportoi myös toimista, joita on toteutettu direktiivin säännösten liittämiseksi IMOn MARPOL-yleissopimukseen. Kertomuksen sisällön määrittäminen tällä tavoin rajoittaa komission aloitusoikeutta. Tarkistuksella 42 otetaan käyttöön toinen vaihe 0,5 prosentin rikkipitoisuusrajalla. Komissio katsoo, että tämä on ennenaikaista, koska tästä aiheutuvia etuja ja kustannuksia ei ole esitetty. Komissio tarkastelee polttoaineiden mahdollisia tiukempia rikkipitoisuusrajoja kertomuksessaan vuonna 2010.ak. 3.4. Muutettu ehdotus Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio muuttaa ehdotustaan kuten edellä on selostettu.