EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 20.7.2021 COM(2021) 423 final 2021/0250(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI jäsenvaltioissa käyttöön otettavista mekanismeista rahoitusjärjestelmän käytön estämiseksi rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen ja direktiivin (EU) 2015/849 kumoamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) {SWD(2021) 190, 191}

{SEC(2021) 391}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Rahanpesu ja terrorismin rahoitus ovat vakava uhka EU:n talouden ja rahoitusjärjestelmän eheydelle ja sen väestön turvallisuudelle. Europol on arvioinut, että noin yksi prosentti EU:n vuotuisesta bruttokansantuotteesta on yhteydessä epäilyttävään taloudelliseen toimintaan. Heinäkuussa 2019 komissio antoi useiden väitettyjen rahanpesutapausten seurauksena useita asiakirjoja, joissa analysoitiin silloisen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU-lainsäädännön vaikuttavuutta ja tehokkuutta ja todettiin, että uudistukset ovat tarpeen. Tässä yhteydessä EU:n turvallisuusunionistrategiassa vuosiksi 2020–2025 tuotiin esille rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU:n kehyksen parantamisen tärkeys eurooppalaisten suojelemiseksi terrorismilta ja järjestäytyneeltä rikollisuudelta. Komissio esitti 7. toukokuuta 2020 toimintasuunnitelman rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevaa kokonaisvaltaista unionin toimintapolitiikkaa varten. Komissio sitoutui toimintasuunnitelmassa toteuttamaan toimenpiteitä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien EU:n sääntöjen ja niiden täytäntöönpanon vahvistamiseksi ja määritti suunnitelmalle kuusi prioriteettia tai pilaria: 1. varmistetaan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU:n nykyisen sääntelykehyksen tuloksellinen täytäntöönpano; 2. luodaan yksi yhteinen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskeva EU:n säännöstö; 3. aloitetaan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan valvonta EU:n tasolla; 4. perustetaan tuki- ja yhteistyömekanismi rahanpesun selvittelykeskuksia varten; 5. valvotaan unionin tason rikosoikeussäännösten noudattamista ja varmistetaan tietojenvaihto; 6. vahvistetaan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU:n sääntelykehyksen kansainvälistä ulottuvuutta. Toimintasuunnitelman ensimmäisen, viidennen ja kuudennen pilarin täytäntöönpano on käynnissä, mutta muut pilarit edellyttävät lainsäädäntötoimia. Tämä asetusehdotus on osa yhtenäisen kokonaisuuden muodostavaa, neljä lainsäädäntöehdotusta sisältävää rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntapakettia, jolla pannaan täytäntöön komission 7. toukokuuta 2020 hyväksymä toimintasuunnitelma ja jolla luodaan EU:lle rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskeva uusi johdonmukaisempi sääntelykehys ja institutionaalinen kehys. Torjuntapakettiin kuuluvat –ehdotus asetukseksi rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen; –tämä ehdotus direktiiviksi mekanismeista, joita jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön rahoitusjärjestelmän käytön estämiseksi rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen sekä direktiivin (EU) 2015/849 kumoamisesta; –ehdotus asetukseksi rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaviranomaisen perustamisesta ja –ehdotus asetuksen (EU) 2015/847 uudelleenlaatimisesta laajentamalla jäljitettävyysvaatimukset koskemaan kryptovaroja. Tämä lainsäädäntöehdotus täyttää yhdessä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan asetuksen ja asetuksen (EU) 2015/847 uudelleenlaadintaa koskevan ehdotuksen kanssa tavoitteen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan yhden yhteisen EU:n säännöstön luomisesta (toinen pilari). Sekä Euroopan parlamentti että neuvosto kannattavat komission toukokuussa 2020 esittämää toimintasuunnitelmaa. Euroopan parlamentti kehotti 10. heinäkuuta 2020 antamassaan päätöslauselmassa vahvistamaan EU:n sääntöjä ja oli tyytyväinen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU:n institutionaalisen rakenteen uudistamissuunnitelmiin. Talous- ja rahoitusasioiden neuvosto (Ecofin) hyväksyi 4. marraskuuta 2020 päätelmät, joissa kannatettiin jokaista komission toimintasuunnitelman pilaria.

Komission vuonna 2019 antamissa kertomuksissa esitetty näyttö osoittaa, että rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevalla asetuksella yhdenmukaistetut säännöt ovat tarpeen yhdessä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan direktiivin avulla toteutettavien rahanpesun ja terrorismin rahoituksen kansallisia torjuntajärjestelmiä koskevien tiukempien sääntöjen kanssa. Kertomusten mukaan ilmoitusvelvollisten valvonnassa käytetyt lähestymistavat eivät ole yhdenmukaisia, ja näin tulokset vaihtelevat eri puolilla sisämarkkinoita palveluja tarjoavien toimijoiden osalta. Kertomuksista ilmenee myös, että rahanpesun selvittelykeskuksilta puuttuvat yhteiset työkalut, eikä niillä ole yhtäläistä pääsyä tietoihin, mikä rajoittaa niiden kykyä keskinäiseen yhteistyöhön. Kaikki nämä seikat ovat rajoittaneet rajat ylittävän rahanpesun ja terrorismin rahoitukseen liittyvien tapausten havaitsemista. Rahanpesun selvittelykeskusten ja toimivaltaisten viranomaisten keskeisten työkalujen – pankkitilirekisterien ja tiedonhakujärjestelmien – yhteenliittäminen ei ole toistaiseksi onnistunut oikeusperustan puuttumisen vuoksi. Edellä mainittujen ongelmien ratkaisemiseksi ja sääntelyerojen välttämiseksi kaikki yksityisellä sektorilla sovellettavat säännöt on siirretty ehdotukseen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevaksi asetukseksi. Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan institutionaalisen rakenteen järjestäminen kansallisella tasolla toteutetaan sen sijaan tällä direktiiviehdotuksella, koska jäsenvaltioille on jätettävä tältä osin joustonvaraa. Tällä ehdotuksella ei kuitenkaan vain siirretä voimassa olevan direktiivin säännöksiä uuteen direktiiviin, vaan sisältöön on tehty useita muutoksia valvojien ja rahanpesun selvittelykeskusten käytäntöjen sekä toimivaltaisten viranomaisten yhteistyön yhtenäistämiseksi. Tavoitteena on –selkiyttää rahanpesun selvittelykeskusten valtuuksia ja tehtäviä ja määrittää vähimmäistiedot, joihin rahanpesun selvittelykeskuksilla olisi oltava pääsy, jotta niiden hallinnollinen rakenne ei vaikuttaisi niiden analysointitehtäviin eikä niiden kykyyn tehdä yhteistyötä vastapuoltensa kanssa; –laatia yhteisten analyysien puitteet sen varmistamiseksi, että rahanpesun selvittelykeskukset ovat tosiasiassa kykeneviä yhteisyöhön, myös FIU.net-järjestelmän oikeusperustasta säädetään; –vaikuttaa valistavasti ilmoitusvelvollisten riskikäsitykseen laatimalla selkeät säännöt rahanpesun selvittelykeskusten antamasta palautteesta; vastaavasti laaditaan selkeät säännöt rahanpesun selvittelykeskuksille annettavasta palautteesta sen varmistamiseksi, että rahanpesun selvittelykeskukset ovat tietoisia niiden tarjoaman rahanpesun selvittelyn hyödyntämisestä; –selkiyttää valvojien valtuuksia ja tehtäviä sen varmistamiseksi, että kaikilla valvojilla on välineet asianmukaisten korjaavien toimien toteuttamista varten; viranomaisille asetetaan velvollisuus valvoa itsesääntelyelimiä, jotka toimivat valvojina, ja näille viranomaisille määritellään selkeät tehtävät; –yhdenmukaistaa riskiperusteista valvontaa koskevaa lähestymistapaa yhteisellä riskiluokitustyökalulla poikkeavien riskikäsitysten välttämiseksi toisiinsa rinnastettavissa tilanteissa; –perustaa valvojien yhteistyön parantamiseksi rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan valvontakollegioita, ja käyttöön otetaan mekanismit, joilla varmistetaan valvontayhteistyö rajat ylittäviä palveluja tarjoavien toimijoiden osalta; –selkiyttää yhteistyötä muiden viranomaisten kanssa säätämällä erityistapauksista, joissa syntyy yhteistyövelvollisuus, siiloutumisesta johtuvan tehottomuuden välttämiseksi; –selkiyttää tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskeviin rekistereihin liittyviä valtuuksia sen varmistamiseksi, että niihin saadaan ajantasaiset, riittävät ja tarkat tiedot; –säätää pankkitilirekisterien yhteenliittämisestä nykyisen lainsäädännön puutteiden korjaamiseksi; –ottaa käyttöön erityisten henkilötietoryhmien käsittelyä koskevat vaatimukset täyden yhdenmukaisuuden varmistamiseksi EU:n tietosuojasääntöjen kanssa. Toisaalta riskien arviointia ja tilastojen kokoamista koskevat säännökset säilytetään suurelta osin ennallaan, ja niitä tarkistetaan vain havaittujen tehottomuuksien, kuten ylikansallisten riskiarvioiden liian tiheän laatimisen ja rikollista toimintaa koskevien tilastotietojen keruuta koskevan vaatimuksen, huomioon ottamiseksi. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Tällä ehdotuksella kumotaan ja korvataan voimassa oleva direktiivi (EU) 2015/849, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2018/843. Kuten on jo todettu, tämä ehdotus on osa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntapakettia, johon kuuluvat ehdotus asetukseksi rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen, asetus rahanpesuntorjuntaviranomaisen perustamisesta ja uudelleenlaadittu asetus (EU) 2015/847. Tämän neljä lainsäädäntöehdotusta sisältävän paketin katsotaan muodostavan yhtenäisen kokonaisuuden, jolla pannaan täytäntöön komission 7. toukokuuta 2020 hyväksymä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma ja luodaan EU:lle rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskeva uusi johdonmukaisempi sääntelykehys ja institutionaalinen kehys. Rinnan tämän paketin hyväksymisen kanssa komissio ehdottaa muutoksia myös direktiivin (EU) 2019/1153, jotta rikosten ennalta ehkäisemisestä, paljastamisesta, tutkimisesta ja niihin liittyvistä syytetoimista vastaavilla toimivaltaisilla viranomaisilla olisi pääsy keskitetyt pankkitilirekisterit yhteenliittävään järjestelmään. Tämä ehdotus on yhdenmukainen rahanpesun ja terrorismin rahoittamisen vastaisen toimintaryhmän (FATF) suositusten kanssa, koska se perustuu direktiiviin (EU) 2015/849. Voimassa olevaan direktiiviin verrattuna sillä lisätään yhdenmukaisuutta varmistamalla, että viranomaiset valvovat itsesääntelyelimiä näiden harjoittaessa valvontaa. Myös ylikansallisten riskiarvioiden laadintatiheys yhdenmukaistetaan FATF:n tunnustamien parhaiden käytäntöjen kanssa (joka neljäs vuosi). Ehdotukseen sisällytetään myös FATF:n suosituksiin hiljattain tehdyistä tarkistuksista johtuvat muutokset, jotka koskevat kohdennettujen talouspakotteiden kiertämisen riskin arviointia ja vähentämistä. Tehokas täytäntöönpano on ratkaisevan tärkeää rahanpesun ja terrorismin rahoittamisen estämisessä. Komissio käyttää jatkossakin kaikkia keinoja ja mekanismeja voidakseen tarkistaa paitsi sen, että unionissa asetetut vaatimukset on saatettu asianmukaisesti kansallisen lainsäädännön osaksi, myös sen, että jäsenvaltiot panevat ne tehokkaasti täytäntöön päivittäisissä käytännöissä. •Johdonmukaisuus unionin muiden politiikkojen ja lainsäädäntövälineiden kanssa Tämä ehdotus on yhdenmukainen unionin tasolla tavoiteltujen poliittisten päämäärien kanssa, ja se on yhdenmukainen erityisesti rahanpesun torjumisesta rikosoikeudellisin keinoin annetun direktiivin, terrorismin torjumisesta annetun direktiivin ja rahoitustietojen saamista koskevan direktiivin sekä siihen ehdotettujen, tämän paketin yhteydessä hyväksyttyjen muutosten kanssa. Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskeihin puuttuminen ei ole tehokasta pelkästään rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU-lainsäädännön avulla, vaan tämä lainsäädäntö on vuorovaikutuksessa useiden rahoituspalvelujen ja rikosoikeuden aloilla annettujen EU-säädösten kanssa. Näihin kuuluu maksuja ja varainsiirtoja koskevaa EU:n lainsäädäntöä (maksupalveludirektiivi, maksutilidirektiivi ja sähköistä rahaa koskeva direktiivi). Tässä ehdotuspaketissa on kiinnitetty huomiota yhtenäisyyden varmistamiseen kaikkien näiden säädösten kanssa.

2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Tämä direktiiviehdotus perustuu SEUT-sopimuksen 114 artiklaan, eli sen oikeusperusta on sama kuin voimassa olevalla rahanpesun ja terrorismin torjuntaa koskevalla EU:n lainsäädäntökehyksellä. Kyseinen 114 artikla on asianmukainen, kun huomioon otetaan rahanpesusta ja terrorismin rahoituksesta aiheutuva merkittävä uhka sisämarkkinoille sekä tästä mahdollisesti aiheutuvat taloudelliset tappiot ja toimintahäiriöt rajat ylittävällä tasolla. •Toissijaisuusperiaate Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa ehdotuksen tavoitteita, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistettujen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaisesti. Tässä ehdotuksessa ei mennä pidemmälle kuin on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Komission vuonna 2019 esittämässä rahanpesuntorjuntapaketissa tuotiin esille, miten rikolliset ovat pystyneet käyttämään hyväkseen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevissa jäsenvaltioiden järjestelmissä olevia eroja. Laittoman rahan virrat ja terrorismin rahoitus voivat vahingoittaa unionin rahoitusjärjestelmän vakautta ja mainetta sekä uhata sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Ainoastaan kansallisella tasolla toteutetuilla toimenpiteillä saattaa olla haitallisia vaikutuksia sisämarkkinoihin, ja ne voivat osaltaan lisätä hajanaisuutta. EU:n toimet ovat perusteltuja tasapuolisten toimintaedellytysten säilyttämiseksi koko unionissa niin, että yhteisöihin sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa yhtenäisiä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia velvoitteita. Rahanpesu ja terrorismin rahoitus on suurelta osin rajat ylittävää, minkä vuoksi hyvä yhteistyö kansallisten valvojien ja rahanpesun selvittelykeskusten välillä on olennaista näiden rikosten estämiseksi. Monet yhteisöt, joita rahanpesun torjuntaan liittyvät velvoitteet koskevat, harjoittavat rajat ylittävää toimintaa, joten kansallisten valvojien ja rahanpesun selvittelykeskusten toisistaan poikkeavat lähestymistavat estävät niitä saavuttamasta optimaalisia rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia konsernitason käytäntöjä. •Suhteellisuusperiaate Suhteellisuusperiaate on otettu olennaisesti huomioon ehdotukseen liitetyssä vaikutustenarvioinnissa, ja kaikkia sääntelyn eri aloilla ehdotettuja vaihtoehtoja on arvioitu suhteellisuusperiaatteen tavoite huomioon ottaen. Rahanpesu ja terrorismin rahoitus ovat suurelta osin rajat ylittävää toimintaa, mikä edellyttää EU:n säännöstön muodossa esitettyihin johdonmukaisiin sääntöihin perustuvaa yhtenäistä ja koordinoitua lähestymistapaa kaikissa jäsenvaltioissa. Esillä olevalla ehdotuksella ei pyritä kuitenkaan maksimaaliseen yhdenmukaistamiseen, sillä tämä ei olisi yhteensopivaa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU-lainsäädännön riskiperusteisen luonteen eikä toimivaltaisiin viranomaisiin tällä alalla mahdollisesti sovellettavien yksittäisten kansallisten sääntöjen kanssa. Jäsenvaltiot voivat edelleen ottaa vapaasti käyttöön tiukempia sääntöjä kuin ne, joista säädetään ehdotuspaketissa, johon tämäkin direktiivi kuuluu osana. Edellytyksenä on, että tällaiset säännöt ovat riskiperusteisen lähestymistavan mukaisesti perusteltuja. •Toimintatavan valinta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi on asianmukainen väline, johon voimassa olevan rahanpesuntorjuntadirektiivin säännökset, jotka eivät sovellu suoraan sovellettaviksi asetuksen muodossa ja jotka koskevat erityisesti toimivaltaisten viranomaisten valtuuksia ja tehtäviä sekä tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien rekisterien ja pankkitilirekisterien perustamista ja niihin pääsyä, voidaan siirtää muutoksineen; muut voimassa olevan rahanpesuntorjuntadirektiivin säännökset on sijoitettu (tarvittaessa muutoksin) tämän ehdotuksen ohella annettavaan ehdotukseen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevaksi asetukseksi. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Voimassa olevasta rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevasta EU-lainsäädännöstä ei ole tehty vielä kattavaa jälkiarviointia, sillä lainsäädäntöön on tehty hiljattain monia muutoksia. Neljäs rahanpesuntorjuntadirektiivi hyväksyttiin 20. toukokuuta 2015, ja sen kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen määräaika oli 26. kesäkuuta 2017. Viides rahanpesuntorjuntadirektiivi hyväksyttiin 30. toukokuuta 2018, ja sen kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen määräaika oli 10. tammikuuta 2020. Täytäntöönpanon valvonta on vielä kesken. Edellä mainitussa, heinäkuussa 2019 hyväksytyssä komission tiedonannossa ja siihen liittyvissä kertomuksissa arvioidaan kuitenkin rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan EU-lainsäädännön tehokkuutta sen silloisessa muodossa. •Sidosryhmien kuuleminen Ehdotuksen tukena käytetyssä kuulemisstrategiassa oli useita osia: –kuuleminen komission toimintasuunnitelman julkaisemissuunnitelmasta. Komission Kerro mielipiteesi -sivustolla 11. helmikuuta – 12. maaliskuuta 2020 järjestetty kuuleminen, johon saatiin 42 vastausta eri sidosryhmiltä; –kaikille kansalaisille ja sidosryhmille tarkoitettu julkinen kuuleminen toimintasuunnitelmassa esitetyistä toimista, joka alkoi 7. toukokuuta 2020 ja päättyi 26. elokuuta 2020. Kuulemisessa saatiin 202 virallista vastausta; –jäsenvaltioiden ja rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnasta vastaavien toimivaltaisten viranomaisten kohdennettu kuuleminen. Jäsenvaltioilla oli tilaisuus esittää näkemyksensä useissa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen asiantuntijaryhmän kokouksissa, ja EU:n rahanpesun selvittelykeskukset esittivät näkemyksiään rahanpesun selvittelykeskusten foorumin kokouksissa sekä kirjallisesti. Neuvottelujen tukena käytettiin jäsenvaltioiden ja toimivaltaisten viranomaisten kohdennettuja kuulemisia, jotka toteutettiin kyselylomakkein; –Euroopan pankkiviranomaiselta (EBA) pyydettiin lausunto maaliskuussa 2020; EBA antoi lausuntonsa 10. syyskuuta 2020; –Euroopan tietosuojavaltuutettu antoi 23. heinäkuuta 2020 lausunnon komission toimintasuunnitelmasta;

–komissio järjesti 30. syyskuuta 2020 korkean tason kokouksen, johon osallistui kansallisten viranomaisten ja EU:n viranomaisten edustajia, Euroopan parlamentin jäseniä sekä yksityisen sektorin, kansalaisjärjestöjen ja tiedeyhteisön edustajia. Sidosryhmien näkemys toimintasuunnitelmasta oli yleisesti positiivinen. •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Ehdotusta valmistellessaan komissio on tukeutunut tunnustetuista lähteistä kerättyyn laadulliseen ja määrälliseen näyttöön, jota on saatu muun muassa Euroopan pankkiviranomaisen antamasta teknisestä neuvonnasta. Jäsenvaltiolta saatiin tietoja myös rahanpesun torjuntaa koskevien sääntöjen täytäntöönpanosta kohdennettujen kyselylomakkeiden avulla. •Vaikutustenarviointi Tähän ehdotukseen liittyy vaikutustenarviointi, joka toimitettiin sääntelyntarkastelulautakunnan käsiteltäväksi 6. marraskuuta 2020 ja hyväksyttiin kyseisessä lautakunnassa 4. joulukuuta 2020. Sama vaikutustenarviointi liittyy myös muihin tämän ehdotuksen kanssa pakettina esitettyihin lainsäädäntöehdotuksiin. Sääntelyntarkastelulautakunta ehdotti puoltavassa lausunnossaan vaikutustenarvioinnin esitystapaan useita parannuksia, jotka tehtiin. Komission laatimassa vaikutustenarvioinnissa tarkasteltiin kolmea ongelmaa: selkeiden ja yhtenäisten sääntöjen puuttuminen, epäyhtenäinen valvonta sisämarkkinoilla ja riittämätön toimien koordinointi ja tietojenvaihto rahanpesun selvittelykeskusten kesken. Kyseisistä ongelmista ensimmäinen on keskeinen nyt esillä olevan ehdotuksen kannalta, ja sen suhteen tarkasteltiin seuraavia vaihtoehtoja: –EU:n säännöt säilyvät ennallaan eikä niihin tehdä muutoksia; –ilmoitusvelvollisiin sovellettavien sääntöjen yhdenmukaisuutta lisätään ja jäsenvaltioiden annetaan määrittää toimivaltaisten viranomaisten valtuudet ja velvollisuudet tarkemmin; –niihin yhteisöihin, joita rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaan liittyvät velvoitteet koskevat, sovellettavien sääntöjen sekä valvojien ja rahanpesun selvittelykeskusten valtuuksien ja velvoitteiden yhdenmukaisuutta lisätään. Vaikutustenarvioinnin tulosten perusteella kolmatta vaihtoehtoa pidetään parhaana. Kun edellä mainituista säännöistä tehdään yhtenäisempiä ja yksityiskohtaisempia EU:n tasolla, saadaan tämänhetkistä hajanaisuutta vähennettyä niin ilmoitusvelvollisia koskevien rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaan liittyvien velvoitteiden kuin toimivaltaisten viranomaisten toiminnan osalta. Toimivaltaisten viranomaisten tehtäviä ja valtuuksia koskevilla selkeämmillä säännöillä lisätään rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntakehyksen johdonmukaista täytäntöönpanoa kaikkialla EU:ssa, edistetään EU:n yhdennetyn valvontamekanismin perustamista ja tehostetaan epäilyttävien rahavirtojen ja toiminnan havaitsemista. •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Kuten edellä on pantu merkille, vaikka voimassa olevasta rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevasta EU:n lainsäädännöstä ei ole tehty vielä muodollista jälkiarviointia eikä sen toimivuutta ole tutkittu, ehdotetun toimenpidepakettikokonaisuuden osista voidaan nostaa esille useita seikkoja, joilla yksinkertaisuutta lisätään ja toimivuutta parannetaan. Ensinnäkin muutamien direktiiviin sisältyvien säännösten korvaaminen suoraan sovellettavissa olevilla yhtenäisemmillä asetuksen säännöksillä poistaa jäsenvaltioilta täytäntöönpanotoimien tarpeen ja helpottaa rajat ylittävien yhteisöjen liiketoimintaa EU:ssa. Lisäksi tavarakaupan harjoittajien poistaminen rahanpesun torjuntaa koskevan EU:n kehyksen soveltamisalasta, mikä liittyy ehdotukseen yli 10 000 euron käteismaksujen kieltämisestä, poistaa kyseisiltä toimijoilta yli 10 000 euron käteismaksujen ilmoittamisesta rahanpesun selvittelykeskukselle aiheutuvan hallinnollisen rasituksen. Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien sääntöjen yhdenmukaistamisen lisääminen useilla erityisillä aloilla yksinkertaistaa valvojien ja rahanpesun selvittelykeskusten välistä yhteistyötä niiden säännöissä ja käytännöissä olevien erojen kaventumisen ansiosta. Tähän direktiiviehdotukseen sisältyy vain muutamia säännöksiä, jotka edellyttävät kansallisen lainsäädännön osaksi saattamista, ja siksi se on lyhempi kuin direktiivi, jonka se korvaa; suurin osa direktiivissä (EU) 2015/849 käsitellyistä aiheista sisältyy nyt tämän direktiiviehdotuksen ohella annettavaan asetusehdotukseen. •Perusoikeudet EU on sitoutunut varmistamaan perusoikeuksien korkeatasoisen suojelun. Erityisesti kaikkiin rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnasta vastaaviin kansallisiin ja EU:n tason valvojiin sekä rahanpesun selvittelykeskuksiin sovelletaan asiaankuuluvia tietosuoja-asetuksia, koska ne saattavat käsitellä henkilötietoja. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Tällä direktiiviehdotuksella ei ole talousarviovaikutuksia. 5.LISÄTIEDOT •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Ehdotukseen sisältyy erityistavoitteisiin kohdistuvien vaikutusten seurantaa ja arviointia koskeva yleissuunnitelma, jossa edellytetään, että komissio tarkastelee niitä uudelleen ensimmäisen kerran viiden vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta ja ilmoittaa tuloksista Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Tähän ehdotukseen liittyvä ehdotus rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevaksi asetukseksi sisältää samat arviointia koskevat säännökset, ja näiden kahden säädöksen arviointi voidaan yhdistää samaan kertomukseen. Uudelleentarkastelu on määrä toteuttaa komission paremman sääntelyn suuntaviivojen mukaisesti.

•Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset Kohde ja soveltamisala Valtaosa tässä direktiiviehdotuksessa sovellettavista määritelmistä sisältyy ohessa annettavaan asetusehdotukseen (jos määritelmät ovat molempien säädösten kannalta keskeisiä), mutta muutamat termit, jotka eivät ole asetusehdotuksen kannalta keskeisiä, määritellään tässä direktiiviehdotuksessa. Tämän direktiiviehdotuksen ansiosta jäsenvaltiot voivat laajentaa ohessa annettavan asetusehdotuksen vaatimuksia koskemaan muita aloja, jotka eivät kuulu kyseisen asetusehdotuksen soveltamisalaan; niiden on kuitenkin annettava asia tiedoksi ja selitettävä aikeensa komissiolle, jolla on kuusi kuukautta aikaa antaa lausunto kyseisistä suunnitelmista (rahanpesuntorjuntaviranomaista kuultuaan) ja joka voi päättää ehdottaa sen sijaan EU:n tason lainsäädäntöä. Siirtymäsäännöksistä säädetään sellaisten muiden alojen osalta, jotka kuuluvat jo rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan kansallisen lainsäädännön, mutteivät EU:n lainsäädännön, soveltamisalaan. Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä vuosittain kootun luettelon aloista, joille jäsenvaltiot ovat laajentaneet ilmoitusvelvollisten luettelon. Tässä direktiiviehdotuksessa säädetään myös erityisistä sääntelyvaatimuksista, jotka jäsenvaltioiden on täytettävä kansallisessa lainsäädännössä muutamien alojen osalta. Erityisesti valuutanvaihto- ja sekinlunastustoimistoihin sekä trusti- tai yrityspalvelujen tarjoajiin on sovellettava joko toimilupa- tai rekisteröintivaatimusta, ja myös rahapelipalvelujen tarjoajia on säänneltävä. Tässä direktiiviehdotuksessa annetaan niiden jäsenvaltioiden valvojille, joissa toimii palvelujen tarjoamisen vapauden nojalla sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoita, maksupalveluntarjoajia ja kryptovarapalvelun tarjoajia, mahdollisuus nimittää yhteyspisteet kyseisiin jäsenvaltioihin; rahanpesuntorjuntaviranomainen ehdottaa teknisiä sääntelystandardeja, joilla selkiytetään, milloin näin on toimittava. Direktiiviehdotuksessa vahvistetaan tiettyjen ilmoitusvelvollisten johtoa koskevat nuhteettomuusvaatimukset, kuten voimassa olevassa kehyksessäkin. Sillä myös täydennetään soveltuvuus- ja luotettavuusvaatimuksia, joista säädetään muissa unionin säädöksissä, sekä selkiytetään sitä, että tiettyjä vaatimuksia sovelletaan myös kyseisten ilmoitusvelvollisten tosiasiallisiin omistajiin ja edunsaajiin. Muiden ilmoitusvelvollisten osalta direktiivissä vahvistetaan rahanpesusta, sen esirikoksista tai terrorismin rahoituksesta tuomittujen henkilöiden kielto toimia ilmoitusvelvollisen johdossa. Tässä direktiiviehdotuksessa annetaan kansallisille valvojille erinäisiä valtuuksia suhteessa tiettyjen ilmoitusvelvollisten johtoon nähden, erityisesti kun kyseessä on rahanpesusta tai terrorismin rahoituksesta annettu tuomio. Riskinarvioinnit Voimassa olevaan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntakehykseen sisältyvä komissiota koskeva vaatimus tehdä säännöllisin väliajoin arviointi rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskeistä EU:n tasolla, säilytetään ennallaan, mutta arviointiväli venytetään neljään vuoteen. Arviointi perustuu rahanpesuntorjuntaviranomaisen lausunnossa esitettyihin tietoihin, ja siihen liitetään suositukset jäsenvaltioille havaittuihin riskeihin puuttumiseen soveltuvista toimenpiteistä. Komissio laatii neljän vuoden välein kertomuksen myös Euroopan parlamentille ja neuvostolle arvioinnin tulosten perusteella toteutetuista toimista. Jäsenvaltiot jatkavat kansallisten riskiarvioiden tekemistä, mutta niiden laadintavälin on oltava vähintään neljä vuotta, ja arvioiden tavoitteisiin ja menettelytapoihin tehdään muutamia lisäyksiä. Jäsenvaltioiden on jatkettava myös kattavien rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien tilastojen ylläpitoa ja niiden toimittamista komissiolle vuosittain. Komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksen tässä sovellettavista tilastointimenetelmistä. Tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia, pankkitilejä ja kiinteistöjä koskevat rekisterit ja mekanismit Voimassa olevaan rahanpesuntorjuntadirektiiviin sisältyvä jäsenvaltioita koskeva velvollisuus perustaa ja ylläpitää oikeushenkilöiden ja oikeudellisten järjestelyjen tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevia rekistereitä säilytetään. Tähän liittyvät säännökset koskevat näihin rekistereihin pääsyä – myös yleisön mahdollisuuksia käyttää niitä – sekä mahdollisia pääsyoikeutta koskevia poikkeuksia perustelluissa tilanteissa. Näiden rekisterien rajat ylittävä yhteenliittäminen tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien rekisterien yhteenliittämisjärjestelmän kautta säilytetään. Tähän ehdotukseen sisältyviä uusia säännöksiä, jotka eivät sisälly voimassa olevaan kehykseen, ovat seuraavat: komission täytäntöönpanosäädös siitä, missä muodossa tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevat tiedot toimitetaan rekistereihin; säännökset, joita sovelletaan epäiltäessä tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien tietojen paikkansapitävyyttä tai kun tosiasiallista omistajaa ja edunsaajaa ei voida tunnistaa; lisäsäännökset tiedoissa havaittavien eroavuuksien varalta; rekistereitä hallinnoivien elinten valtuudet; jäsenvaltioiden velvollisuus ilmoittaa komissiolle, mille toimivaltaisille viranomaisille on annettu pääsy rekistereihin ja minkätyyppinen pääsyoikeus on kyseessä, ja tietojen säilyttämistä rekistereissä koskeva viiden vuoden vähimmäisaika. Voimassa olevaan rahanpesuntorjuntadirektiiviin sisältyvää jäsenvaltioiden velvollisuutta perustaa ja ylläpitää mekanismeja, joita ovat esimerkiksi keskusrekisteri tai keskistetty sähköinen tietojenhakujärjestelmä, jonka avulla voidaan tunnistaa pankkitilien ja tallelokeroiden haltijat, jatketaan. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle paitsi tällaisten mekanismien ominaispiirteet, myös perusteet, joiden nojalla tietoa sisällytetään tällaisiin rekistereihin. Ehdotuksessa säädetään myös tällaisten mekanismien rajat ylittävästä yhteenliittämisestä ja komission täytäntöönpanosäädöksistä, jotka koskevat teknisiä eritelmiä ja menettelyitä, joita sovelletaan tällaisten mekanismien yhteenliittämiseksi komission kehittämässä ja hallinnoimassa yhteisessä yhteyspisteessä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisiin mekanismeihin sisältyvät tiedot ovat ajan tasalla ja saatavilla rajat ylittävän yhteenliittämisen kautta. Rahanpesun selvittelykeskuksilla on oltava pääsy kyseisiin mekanismeihin, samoin kuin muista jäsenvaltioista yhteenliitettyihin mekanismeihin. Voimassa olevaan rahanpesuntorjuntadirektiiviin sisältyvää jäsenvaltioita koskevaa velvollisuutta antaa rahanpesun selvittelykeskukselle ja muille toimivaltaisille viranomaisille pääsy kansallisten kiinteistörekisterien sisältöihin jatketaan, ja tällaisen pääsyoikeuden vähimmäislaajuus määritetään. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, mille toimivaltaisille viranomaisille annetaan pääsy näihin rekistereihin ja miten laaja pääsyoikeus on kyseessä. Rahanpesun selvittelykeskukset Ehdotus perustuu rahanpesun ja terrorismin rahoituksen voimassa olevan torjuntakehyksen säännöksiin. Niiden mukaan jäsenvaltioiden on perustettava kansallisella tasolla toiminnallisesti itsenäisiä rahanpesun selvittelykeskuksia, jotka vastaanottavat ja analysoivat ilmoitusvelvollisten tekemiä ilmoituksia epäilyttävistä liiketoimista ja toiminnasta; voimassa oleviin säännöksiin sisältyvät rahanpesun selvittelykeskusten välinen yhteistyö ja tietojenvaihto, vaihdettujen tietojen käyttötarkoitukset ja vaihdettujen tietojen eteenpäin luovuttaminen. Rahanpesun selvittelykeskuksia koskevissa uusissa säännöksissä säädetään seuraavista: rahanpesun selvittelykeskusten rahanpesuun liittyvän analysointitehtävän sekä niiden toiminnallisen itsenäisyyden, resurssien ja turvallisuuden selkiyttäminen; luettelo tiedoista, joihin rahanpesun selvittelykeskuksilla on vähintään oltava pääsy; säännökset tietojenvaihdosta rahanpesun selvittelykeskusten ja muiden toimivaltaisten viranomaisten välillä sekä velvollisuus antaa palautetta siitä, miten tietoja on käytetty; liiketoimien keskeyttämistä koskevien rahanpesun selvittelykeskusten valtuuksien selkiyttäminen niin, että keskeytyksen on tapahduttava 48 tunnin kuluessa epäilyttävää liiketoimea tai toimintaa koskevan ilmoituksen vastaanottamisesta, ja valtuuksien laajentaminen pankkitilien käytön keskeyttämiseen perustelluissa tilanteissa. Rahanpesun selvittelykeskusten välisessä tietojenvaihdossa sovellettavista menettelytavoista säädetään yksityiskohtaisemmin: tietojenvaihdon on tapahduttava FIU.net-verkostoa käyttäen ja jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikista vaihdettavissa olevia tietoja koskevista poikkeuksista. Rahanpesuntorjuntaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi tietojenvaihdon muotoseikkojen yhdenmukaistamisesta ja antaa myös ohjeet kriteereistä, joiden perusteella määritetään, voisiko jokin epäilyttävää liiketoimea tai toimintaa koskeva ilmoitus kiinnostaa myös muiden jäsenvaltioiden rahanpesun selvittelykeskuksia. Rahanpesun selvittelykeskukset laativat toiminnastaan vuosittain kertomuksen ja antavat palautetta ilmoitusvelvollisille siitä, miten nämä ovat käyttäneet epäilyttävää liiketoimea tai toimintaa koskevia ilmoituksia. Lisäksi ne antavat tulliviranomaisille palautetta tiedoista, joita nämä ovat toimittaneet rahanpesun selvittelykeskuksille unioniin fyysisesti tuoduista tai sieltä viedyistä käteisvaroista. Uudessa säännöksessä selkiytetään rahanpesun selvittelykeskusten laadittavina olevien yhteisten analyysien käsitettä ja määritetään prosesseja niiden suorittamiseksi. Rahanpesuntorjunnan valvonta Ehdotus perustuu rahanpesun ja terrorismin rahoituksen voimassa olevan torjuntakehyksen säännöksiin, joissa edellytetään jäsenvaltioiden perustavan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnasta vastaavia kansallisia valvojia valvomaan ilmoitusvelvollisia ja joissa määritetään näiden valvojien tehtävät, valtuudet ja vastuut ja säädetään niiden yhteistyöstä rahanpesun selvittelykeskusten sekä kolmansissa maissa toimivien valvojien kanssa.

Uusissa säännöksissä säädetään seuraavista: selkiytetään valvojien tehtäviä ja valtuuksia; vaaditaan kansallisia valvojia antamaan tietoja ilmoitusvelvollisille; selkiytetään riskiperusteista valvontaa, mukaan lukien rahanpesuntorjuntaviranomaisen laatimat ohjeet riskiperusteisen lähestymistavan ominaispiirteistä sekä tekniset sääntelystandardit ilmoitusvelvollisille ominaisen riskiprofiilin ja jäännösriskiprofiilin arvioinnissa ja luokittelussa sovellettavista menetelmistä ja arviointivälistä. Valvojien toimivaltaa selkiytetään palvelujen tarjoamisen vapauden nojalla toimivien ilmoitusvelvollisten suhteen sekä ryhmävalvonnan yhteydessä, minkä osalta rahanpesuntorjuntaviranomainen laatii teknisiä sääntelystandardeja, joissa tarkennetaan koti- ja sijaintijäsenvaltiossa toimivien valvojien velvollisuudet sekä niiden välistä yhteistyötä koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Useissa jäsenvaltioissa toimivien rajat ylittävien luotto- tai finanssilaitosten osalta on perustettava rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan valvontakollegio, jos tietyt edellytykset täyttyvät, ja rahanpesuntorjuntaviranomainen laatii teknisiä sääntelystandardeja rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan valvontakollegioiden toimintaa koskevista yleisistä edellytyksistä. Säännöksissä säädetään yhteistyöstä kolmansissa maissa toimivien finanssivalvojien kanssa. Itsesääntelyelimet Voimassa olevaan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntakehykseen verrattuna tähän ehdotukseen sisältyy uusi osio, joka koskee itsesääntelyelimiä. Jos jäsenvaltio antaa tiettyjä ilmoitusvelvollisia koskevan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan valvonnan itsesääntelyelimen hoidettavaksi, on viranomaisen valvottava itsesääntelyelintä sen varmistamiseksi, että tämä hoitaa tehtävänsä mahdollisimman korkeatasoisesti. Valvontaelimellä on oltava riittävät valtuudet, myös valtuudet tietojen saamiseen, ja se julkaisee vuosittain kertomuksen toiminnastaan ja valvomiensa itsesääntelyelinten valvontatoiminnasta. Hallinnolliset toimenpiteet ja seuraamukset Seuraamuksia koskevat säännökset perustuvat rahanpesun ja terrorismin rahoituksen voimassa olevaan torjuntakehykseen, ja niissä velvoitetaan jäsenvaltiot säätämään hallinnollisista toimenpiteistä ja seuraamuksista käytettäviksi tilanteissa, joissa ilmoitusvelvolliset rikkovat vakavasti, toistuvasti tai järjestelmällisesti kehykseen sisältyviä keskeisiä vaatimuksia. Jäsenvaltioiden on myös tarkennettava taloudellisten seuraamusten vähimmäis- ja enimmäismäärät sekä säädettävä määrättyjen seuraamusten julkaisemisesta, väärinkäytösten ilmoittajien suojelusta ja seuraamuksia koskevien tietojen vaihdosta. Uusissa säännöksissä säädetään seuraavista: Selkiytetään vähemmän vakaviin rikkomisiin sovellettavia muita hallinnollisia toimenpiteitä kuin seuraamuksia ja vaaditaan jäsenvaltioita ilmoittamaan komissiolle ja rahanpesuntorjuntaviranomaiselle järjestelyistä, joita ne soveltavat hallinnollisten seuraamusten tai toimenpiteiden määräämisessä. Täsmennetään seikat, jotka on otettava huomioon hallinnollisen seuraamuksen tai toimenpiteen tyyppiä ja tasoa määritettäessä. Rahanpesuntorjuntaviranomainen laatii teknisiä sääntelystandardeja, joissa määritetään rikkomisten vakavuuden luokittelemisessa käytetyt indikaattorit sekä hallinnollisten seuraamusten tasoa asetettaessa tai hallinnollisia toimenpiteitä toteutettaessa huomioon otettavat perusteet. Yhteistyö Valvojien, rahanpesun selvittelykeskusten ja muiden toimivaltaisten viranomaisten välistä yhteistyötä koskevat säännökset perustuvat rahanpesun ja terrorismin rahoituksen voimassa olevaan torjuntakehykseen, ja näihin kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välinen yhteistyö sekä säännökset, joita sovelletaan, kun viranomaisilla on salassapitovelvollisuus. Tähän ehdotukseen sisältyviä uusia säännöksiä ovat rahanpesuntorjuntaviranomaista koskevien mainintojen lisääminen sekä muiden elinten velvollisuus tehdä yhteistyötä sen kanssa. Voimassa olevia säännöksiä, joilla varmistetaan hyvä yhteistyö finanssilaitosten toiminnan vakauden valvojien kanssa, vahvistetaan lisätäsmennyksin, ja niihin lisätään kriisinratkaisuviranomaiset sekä luottolaitosten valvonnasta maksutilidirektiiviin ja toiseen maksupalveludirektiiviin perustuvan yhteistyön osalta vastaavat viranomaiset. Finanssivalvojat ja rahanpesun selvittelykeskukset raportoivat rahanpesuntorjuntaviranomaiselle vuosittain yhteistyöstään kyseisten viranomaisten kanssa. Ehdotukseen on lisätty säännöksiä yhteistyöstä tilintarkastajien kanssa, ja rahanpesuntorjuntaviranomainen antaa tästä yhteistyöstä ohjeet. Loppusäännökset Tämän ehdotuksen mukaiseen henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan, kuten voimassa olevan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntakehyksen kohdalla, asetusta (EU) 2016/679 tai, jos tietoja käsitellään unionin toimielimissä, elimissä tai laitoksissa, asetusta (EU) 2018/1725. Komissiota avustaa komitea erityisesti täytäntöönpanosäädösten valmistelussa. Ehdotukseen sisältyy säännöksiä FIU.net-verkoston ylläpidon siirtämisestä komissiolta rahanpesuntorjuntaviranomaiselle. Direktiivi 2015/849, sellaisena kuin se on muutettuna (voimassa oleva rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntakehys), kumotaan. Ehdotettu direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja määräaika sen saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä on kaksi vuotta direktiivin voimaantulosta. Komission on tarkasteltava ja arvioitava tätä direktiiviä viiden vuoden kuluessa sen soveltamisen alkamisesta ja sen jälkeen joka kolmas vuosi. 2021/0250 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI jäsenvaltioissa käyttöön otettavista mekanismeista rahoitusjärjestelmän käytön estämiseksi rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen ja direktiivin (EU) 2015/849 kumoamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/849 on tärkein säädös, jonka avulla ehkäistään unionin rahoitusjärjestelmän käyttöä rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen. Direktiivissä säädetään kattavasta oikeuskehyksestä, jota on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) 2018/843 puuttumalla uusiin riskeihin sekä lisäämällä tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevaa läpinäkyvyyttä. Näistä saavutuksista huolimatta kokemus on osoittanut, että direktiiviä (EU) 2015/849 olisi parannettava, jotta riskejä saataisiin vähennettyä riittävästi ja rikollisten yritykset unionin rahoitusjärjestelmän väärinkäyttöön havaittaisiin tehokkaasti. (2)Direktiivin (EU) 2015/849 voimaantulon jälkeen on havaittu useita aloja, joilla muutokset olisivat tarpeen, jotta unionin rahoitusjärjestelmä olisi riittävän häiriönsietokykyinen ja sillä olisi riittävä kapasiteetti ehkäistä rahanpesua ja terrorismin rahoitusta. (3)Direktiivin (EU) 2015/849 täytäntöönpanossa havaittiin, että toimivaltaisten viranomaisten käytännöissä ja lähestymistavoissa on merkittävää vaihtelua, eivätkä järjestelyt rajat ylittävän yhteistyön tekemiseksi ole riittävän tehokkaita. Tämän vuoksi on tarkoituksenmukaista määrittää selkeät vaatimukset, joilla edistetään sujuvaa yhteistyötä kaikkialla unionissa niin, että jäsenvaltiot pystyvät ottamaan huomioon kansallisten järjestelmiensä erityispiirteet. (4)Tämä uusi säädös kuuluu kattavaan lainsäädäntöpakettiin, jolla pyritään vahvistamaan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntakehystä unionissa. Tämä direktiivi sekä asetus [lisää viite – ehdotus rahanpesuntorjuntaa koskevaksi asetukseksi, COM(2021) 420 final], asetus [lisää viite – ehdotus asetuksen (EU) 2015/847 uudelleenlaatimisesta, COM(2021) 422 final] ja asetus [lisää viite – ehdotus rahanpesuntorjuntaviranomaisen perustamisesta, COM(2021) 421 final] muodostavat yhdessä lainsäädäntökehyksen, jota sovelletaan ilmoitusvelvollisten noudatettaviksi tuleviin rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskeviin vaatimuksiin ja johon rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan institutionaalinen kehys, myös rahanpesuntorjuntaviranomaisen perustaminen, pohjautuu EU:ssa. (5)Rahanpesu ja terrorismin rahoitus ovat usein kansainvälistä toimintaa. Unionin tason toimenpiteiden vaikutukset olisivat erittäin rajallisia ilman kansainvälistä koordinointia ja yhteistyötä. Unionin kyseisellä alalla toteuttamien toimenpiteiden olisi sen vuoksi oltava yhteensopivia muiden kansainvälisellä tasolla toteutettavien toimenpiteiden kanssa ja vähintään yhtä tiukkoja. Unionin toiminnassa olisi edelleen otettava erityisesti huomioon rahanpesun ja terrorismin rahoittamisen vastaisen toimintaryhmän, jäljempänä ’FATF’, suositukset sekä muiden rahanpesun ja terrorismin rahoituksen vastaisten kansainvälisten elinten välineet. Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan tehostamiseksi asianomaiset unionin säädökset olisi tarvittaessa saatettava yhdenmukaisiksi FATF:n helmikuussa 2012 hyväksymien rahanpesun sekä terrorismin ja joukkotuhoaseiden leviämisen rahoituksen torjuntaa koskevien kansainvälisten normien, jäljempänä ’tarkistetut FATF:n suositukset’, sekä kyseisiin normeihin tehtävien muutosten kanssa. (6)Yksittäiset rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyvät uhat, riskit ja haavoittuvuudet, jotka vaikuttavat tiettyihin talouden aloihin kansallisella tasolla, heikentävät eri tavoin jäsenvaltioiden kykyä edistää unionin rahoitusjärjestelmän eheyttä ja vakautta. On siis tarkoituksenmukaista antaa jäsenvaltioiden päättää rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien vaatimusten soveltamisesta muillakin aloilla kuin asetuksen [lisää viite – ehdotus rahanpesuntorjuntaa koskevaksi asetukseksi] kattamilla aloilla, sen jälkeen kun nämä alat ja erityiset riskit on määritetty. Sisämarkkinoiden ja unionin rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntajärjestelmän tehokkuuden säilyttämiseksi komission olisi voitava arvioida rahanpesuntorjuntaviranomaisen tuella, ovatko jäsenvaltioiden aikomukset rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien vaatimusten soveltamisesta muilla aloilla perusteltuja. Tilanteissa, joissa unionin etu voidaan saavuttaa unionin tasolla yksittäisen alan osalta, komission olisi ilmoitettava jäsenvaltiolle aikovansa toteuttaa sen sijaan unionin tason toimia, ja jäsenvaltion olisi pidättäydyttävä toteuttamasta aikomiaan kansallisia toimenpiteitä. (7)Kun huomioon otetaan sähköisen rahan liikkeeseenlaskun, maksupalvelujen ja kryptovarapalvelun tarjoamisen aloilla havaitut rahanpesuun liittyvät haavoittuvuudet, jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus vaatia, että niiden alueelle muussa muodossa kuin sivuliikkeenä, jonka päätoimipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, sijoittautuneet palveluntarjoajat nimeävät keskitetyn yhteyspisteen. Tällaisen keskitetyn yhteyspisteen, joka toimii nimeävän laitoksen puolesta, olisi varmistettava, että laitokset noudattavat rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia sääntöjä. (8)Kun kyseessä ovat valuutanvaihtotoimistot, sekinlunastustoimistot, trusti- tai yrityspalvelujen tarjoajat taikka rahapelipalvelujen tarjoajat, valvojien olisi varmistettava, että henkilöt, jotka tosiasiallisesti johtavat tällaisten yhteisöjen liiketoimintaa, sekä tällaisten yhteisöjen tosiasialliset omistajat ja edunsaajat toimivat vilpittömästi ja rehellisesti ja että heillä on tehtäviensä hoitamiseen tarvittava tietämys ja asiantuntemus. Edellä mainittujen vaatimusten täyttymistä arvioitaessa käytettävissä perusteissa olisi huomioitava vähintäänkin se, että tällaisten yhteisöjen johtajia tai tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia olisi estettävä käyttämästä yhteisöä rikollisiin tarkoituksiin. (9)Arvioitaessa sellaisten henkilöiden soveltuvuutta, jotka ovat johtotehtävissä tai muuten käyttävät määräysvaltaa ilmoitusvelvollisissa, rikostuomioita koskevien tietojen vaihdon olisi tapahduttava aina neuvoston puitepäätöksen 2009/315/YOS ja neuvoston päätöksen 2009/316/YOS mukaisesti. (10)Komissiolla on hyvät edellytykset tarkastella tiettyjä rajat ylittäviä uhkia, jotka saattavat vaikuttaa sisämarkkinoihin ja joita yksittäiset jäsenvaltiot eivät voi tehokkaasti tunnistaa ja torjua. Tämän vuoksi sen tehtäväksi olisi annettava rajat ylittävään toimintaan liittyvien riskien arvioinnin koordinoiminen. Riskinarvioinnin tehokkuuden kannalta on olennaista, että siihen osallistuvat alan asiantuntijat, kuten rahanpesun ja terrorismin rahoituksen asiantuntijaryhmä sekä rahanpesun selvittelykeskusten ja tarvittaessa muiden unionin tason elinten edustajat. Tärkeänä tiedonlähteenä kyseisessä prosessissa ovat myös kansalliset riskiarviot ja kokemukset. Komission suorittaman rajat ylittävien riskien arvioinnin ei olisi sisällettävä henkilötietojen käsittelyä. Joka tapauksessa tietojen olisi oltava täysin anonymisoituja. Kansallisten ja unionin tietosuojaviranomaisten olisi osallistuttava arviointiin vain, jos rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskin arvioinnilla on vaikutusta yksityishenkilöiden yksityisyyteen ja henkilötietojen suojaan. (11)Unionin tasolla tehdyn riskiarvion tulokset voivat auttaa toimivaltaisia viranomaisia ja ilmoitusvelvollisia tunnistamaan, ymmärtämään, hallitsemaan ja vähentämään rahapesun ja terrorismin rahoituksen riskiä sekä kohdennettujen talouspakotteiden soveltamatta jättämisen ja kiertämisen riskejä. Tämän vuoksi on tärkeää, että riskiarvion tulokset julkaistaan. (12)Jäsenvaltioilla on parhaat edellytykset tunnistaa, arvioida ja ymmärtää niihin suoraan kohdistuvia rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskejä sekä tehdä päätöksiä siitä, miten näitä riskejä voidaan vähentää. Jokaisen jäsenvaltion olisi siis toteutettava asianmukaiset toimet itseensä kohdistuvien rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskien sekä kohdennettujen talouspakotteiden soveltamatta jättämisen ja kiertämisen riskien tunnistamiseksi, arvioimiseksi ja ymmärtämiseksi asianmukaisesti, minkä lisäksi niiden olisi määritettävä johdonmukainen kansallinen strategia, joka otetaan käyttöön näiden riskien vähentämiseksi. Tällaisia kansallisia riskiarvioita olisi päivitettävä säännöllisesti ja niihin olisi sisällytettävä kuvaus jäsenvaltion rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntajärjestelmän institutionaalisesta rakenteesta ja yleisistä menettelyistä sekä järjestelmälle osoitetuista henkilöresursseista ja taloudellisesta resursseista siinä laajuudessa kuin nämä tiedot ovat saatavilla.

(13)Riskiarvioiden tulokset olisi tarvittaessa asetettava ilmoitusvelvollisten saataville hyvissä ajoin, jotta nämä voivat tunnistaa riskinsä sekä ymmärtää, hallita ja vähentää niitä. (14)Jotta unionin tason riskit voitaisiin tunnistaa ja niitä voitaisiin ymmärtää, hallita ja vähentää tehokkaammin, jäsenvaltioiden olisi lisäksi asetettava riskiarvioidensa tulokset toistensa, komission sekä rahanpesuntorjuntaviranomaisen saataville. (15)Jotta jäsenvaltioiden rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntajärjestelmien tehokkuutta voitaisiin tarkastella, jäsenvaltioiden olisi laadittava asiaan liittyviä tilastoja ja parannettava niiden laatua. Unionin tasolla kerättyjen tilastotietojen laadun ja johdonmukaisuuden parantamiseksi komission ja rahanpesuntorjuntaviranomaisen olisi seurattava rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan tilannetta unionin laajuisesti ja julkaistava säännöllisiä katsauksia. (16)FATF on laatinut normeja, joiden mukaisesti lainkäyttöalueilla voidaan yksilöidä ja arvioida joukkotuhoaseiden leviämisen rahoittamiseen liittyvien kohdennettujen talouspakotteiden mahdollisen soveltamatta jättämisen tai kiertämisen riskejä ja toteuttaa toimia näiden riskien vähentämiseksi. Nämä FATF:n laatimat uudet normit eivät korvaa tai kumoa voimassa olevia tiukkoja vaatimuksia, joiden mukaan valtioiden on pantava kohdennetut talouspakotteet täytäntöön, jotta ne noudattavat Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmia, jotka koskevat joukkotuhoaseiden leviämisen ja niiden leviämisen rahoittamisen ehkäisemistä, estämistä ja torjuntaa. Kyseiset voimassa olevat velvoitteet, sellaisina kuin ne on pantu täytäntöön unionissa neuvoston päätöksellä 2010/413/YUTP ja neuvoston päätöksellä (YUTP) 2016/849 sekä neuvoston asetuksella (EU) 267/2012 ja neuvoston asetuksella (EU) 2017/1509, ovat tiukkoja sääntöperusteisia velvoitteita, jotka sitovat kaikkia luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä unionissa. (17)Kansainvälisellä tason viimeaikaista kehitystä vastaavasti tässä direktiivissä vaaditaan joukkotuhoaseiden leviämisen rahoittamiseen liittyvien kohdennettujen talouspakotteiden mahdollisen soveltamatta jättämisen tai kiertämisen riskien tunnistamista, ymmärtämistä, hallintaa ja vähentämistä unionin ja jäsenvaltioiden tasolla. (18)Tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien tietojen keskitetyt rekisterit ovat ratkaisevassa asemassa oikeushenkilöiden väärinkäytön torjunnassa. Jotta tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevat rekisterit olisivat helposti käytettävissä ja sisältäisivät laadukasta tietoa, olisi otettava käyttöön tällaisten tietojen keräämistä ja säilyttämistä koskevat yhtenäiset säännöt. (19)Pyrittäessä lisäämään avoimuutta oikeushenkilöiden väärinkäytön torjumiseksi jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tosiasiallista omistajaa ja edunsaajaa koskevia tietoja säilytetään yrityksen ulkopuolella sijaitsevassa keskitetyssä rekisterissä täysin unionin oikeuden mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat käyttää tähän tarkoitukseen keskustietokantaa, johon kerätään tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevat tiedot, taikka kaupparekisteriä tai muuta keskitettyä rekisteriä. Jäsenvaltiot voivat päättää, että ilmoitusvelvolliset ovat vastuussa rekisterin täyttämisestä. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että nämä tiedot asetetaan kaikissa tapauksissa toimivaltaisten viranomaisten ja rahanpesun selvittelykeskusten saataville ja että ne annetaan ilmoitusvelvollisille näiden toteuttaessa asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä. (20)Trustien ja vastaavankaltaisten oikeudellisten järjestelyjen tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevat tiedot olisi rekisteröitävä siellä, mihin trustien omaisuudenhoitajat ja henkilöt, jotka ovat vastaavassa asemassa vastaavankaltaisissa oikeudellisissa järjestelyissä, ovat sijoittautuneet tai missä he asuvat. Trustien ja vastaavankaltaisten oikeudellisten järjestelyjen tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien tietojen tuloksellisen valvonnan ja rekisteröinnin varmistamiseksi tarvitaan myös jäsenvaltioiden yhteistyötä. Trustien ja vastaavankaltaisten oikeudellisten järjestelyjen tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien jäsenvaltioiden rekistereiden yhteenliittämisen avulla olisi mahdollista saattaa nämä tiedot saataville ja näin myös vältettäisiin samojen trustien ja vastaavankaltaisten oikeudellisten järjestelyjen moninkertainen rekisteröinti unionissa. (21)Pääsy tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskeviin tietoihin varhaisessa vaiheessa olisi varmistettava siten, ettei asianomaista yritystä ehditä varoittaa. (22)Tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskeviin rekistereihin sisältyvien tietojen paikkansapitävyys on olennaista kaikille asiaankuuluville viranomaisille ja muille henkilöille, joilla on pääsy kyseisiin tietoihin, jotta kyseisten tietojen perusteella voidaan tehdä päteviä ja lainmukaisia päätöksiä. Tämän vuoksi oikeushenkilöitä ja oikeudellisista järjestelyistä olisi vaadittava toimittamaan lisätietoja riskialttiuden perusteella silloin, kun rekisterinpitäjien tekemästä huolellisesta tarkastelusta ilmenee riittäviä syitä epäillä rekistereihin sisältyvien tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien tietojen paikkansapitävyyttä. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi tärkeää antaa rekistereiden hallinnoinnista vastaavalle elimelle riittävästi valtuuksia tarkistaa tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevat tiedot ja sille toimitettujen tietojen todenperäisyys sekä ilmoittaa mahdollisista epäilyistään rahanpesun selvittelykeskukselle. Tällaisia valtuuksia olisi laajennettava tarkastusten tekemiseen oikeushenkilöiden toimitiloissa. (23)Keskitettyihin rekistereihin sisältyvissä tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevissa tiedoissa ja ilmoitusvelvollisten ja soveltuvin osin toimivaltaisten viranomaisten saatavilla olevissa tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevissa tiedoissa olevista eroavuuksista ilmoittaminen on lisäksi tehokas mekanismi tietojen paikkansapitävyyden tarkistamiseen. Tällaiset eroavuudet olisi yksilöitävä, niistä olisi ilmoitettava ja ne olisi korjattava viipymättä. (24)Jotta voidaan varmistaa eroavuuksista ilmoittamisessa käytetyn mekanismin oikeasuhteisuus ja sen painopisteen kohdistuminen tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien virheellisten tietojen havaitsemiseen, jäsenvaltiot voivat antaa ilmoitusvelvollisille mahdollisuuden vaatia asiakasta korjaamaan luonteeltaan tekniset virheet suoraan keskitetystä rekisteristä vastaavan elimen kanssa. Tällainen mahdollisuus voidaan antaa vain asiakkaille, joihin liittyy pieni riski ja joita koskeva virhe on luonteeltaan tekninen, esimerkiksi pieni kirjoitusvirhe, jonka osalta on ilmeistä, ettei se vaikuta tosiasiallisten omistajien ja edunsaajien tunnistamiseen tai tietojen paikkansapitävyyteen. (25)Jos meneillään oleva rikostutkinta vaarantuisi siksi, että rahanpesun selvittelykeskukset ja muut toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat eroavuuksista, rahanpesun selvittelykeskusten tai muiden toimivaltaisten viranomaisten on lykättävä eroavuudesta ilmoittamista, kunnes ei enää ole perusteita olla ilmoittamatta siitä. Rahanpesun selvittelykeskukset ja toimivaltaiset viranomaiset eivät myöskään saisi ilmoittaa eroavuuksista, jos se olisi jonkin luottamuksellisuutta koskevan kansallisen säännöksen vastaista tai merkitsisi rahanpesuilmoituksesta kertomista koskevaa rikosta. (26)Jotta tosiasiallisen omistajan ja edunsaajan käsitettä sovellettaisiin tasapuolisin edellytyksin, on erittäin tärkeää, että oikeushenkilöillä on kaikkialla unionissa yhdenmukaiset ilmoituskanavat ja -keinot. Tätä varten tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevat tiedot olisi toimitettava asiaankuuluviin kansallisiin rekistereihin yhtenäisessä muodossa ja niin, että pystytään takaamaan läpinäkyvyys ja oikeusvarmuus. (27)Tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi erityyppisten oikeudellisten muotojen kesken myös trustien omaisuudenhoitajilta olisi edellytettävä, että ne hankkivat ja pitävät hallussaan tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevia tietoja sekä toimittavat nämä tiedot keskitettyyn rekisteriin tai keskustietokantaan. (28)Tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien tietojen julkisen saatavuuden ansiosta kansalaisyhteiskunnalla, esimerkiksi lehdistöllä tai kansalaisjärjestöillä, voi olla paremmat mahdollisuudet tutkia tietoja, mikä parantaa osaltaan luottamusta rahoitusjärjestelmän eheyteen. Tämä voi myös auttaa torjumaan yhtiöiden ja muiden oikeushenkilöiden sekä oikeudellisten järjestelyjen väärinkäyttöä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen sekä helpottamalla tutkimuksia että vaikuttamalla maineeseen, sillä tällöin tosiasiallisten omistajien ja edunsaajien henkilöllisyys olisi kaikkien niiden tiedossa, jotka voisivat aloittaa liikesuhteen. Tietojen yleisen saatavuuden ansiosta myös ilmoitusvelvollisten sekä tällaisten rikosten torjuntaan osallistuvien kolmansien maiden viranomaisten voi olla helpompi saada tiedot oikea-aikaisesti ja tehokkaasti. Tietojen saatavuus auttaisi myös rahanpesun, siihen liittyvien esirikosten ja terrorismin rahoituksen tutkinnassa. (29)Sijoittajien ja suuren yleisön luottamus rahoitusmarkkinoihin riippuu suurelta osin siitä, onko käytössä täsmällinen julkistamisjärjestelmä, joka takaa yritysten tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia sekä määräysvaltarakenteita koskevien tietojen läpinäkyvyyden. Tämä koskee erityisesti sellaisia hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä, joille on ominaista keskitetty omistajuus, kuten unionin hallinnointi- ja ohjausjärjestelmässä. Yhtäältä suursijoittajat, joilla on merkittävät ääni- ja kassavirtaoikeudet, voivat edistää pitkän aikavälin kasvua ja vakaata menestystä. Toisaalta määräysvaltaa käyttävillä tosiasiallisilla omistajilla ja edunsaajilla, joilla on suuri osa äänioikeuksista, voi olla kannustimia ohjata yrityksen varoja sivuun ja mahdollisuus saavuttaa henkilökohtaista etua vähemmistösijoittajien kustannuksella. Luottamuksen mahdollista kasvua rahoitusmarkkinoihin olisi pidettävä myönteisenä sivuvaikutuksena eikä avoimuuden lisäämisen tavoitteena, mikä merkitsee sellaisen toimintaympäristön luomista, jossa epätodennäköisemmin esiintyy rahanpesua ja terrorismin rahoitusta. (30)Sijoittajien ja suuren yleisön luottamus rahoitusmarkkinoihin riippuu suurelta osin siitä, onko käytössä täsmällinen julkistamisjärjestelmä, joka takaa yhtiöiden ja muiden oikeushenkilöiden sekä tietyntyyppisten trustien ja vastaavankaltaisten oikeudellisten järjestelyjen tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia sekä määräysvaltarakenteita koskevien tietojen läpinäkyvyyden. Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi sallittava pääsy tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskeviin tietoihin riittävän yhdenmukaisesti ja koordinoidusti ottamalla käyttöön yleisön tiedonsaantia koskevat säännöt, jotta kolmannet osapuolet voivat kaikkialla unionissa varmistaa, ketkä ovat yhtiöiden ja muiden oikeushenkilöiden sekä – jos asiaan liittyy oikeutettu etu – tietyntyyppisten trustien ja vastaavankaltaisten oikeudellisten järjestelyjen tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia. (31)Yhtiöiden ja muiden oikeushenkilöiden ollessa kyseessä olisi pyrittävä saattamaan kohtuulliseen tasapainoon yhtäältä yleisen edun mukainen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuminen ja toisaalta rekisteröityjen perusoikeudet. Yleisön tietoon saatettavia tietoja olisi rajoitettava, ja ne olisi määriteltävä selkeästi ja tyhjentävästi, minkä lisäksi niiden olisi oltava yleisluontoisia tosiasiallisille omistajille ja edunsaajille mahdollisesti aiheutuvien haittojen minimoimiseksi. Toisaalta yleisön saataville asetettavien tietojen ei pitäisi merkittävästi poiketa nykyisellään kerättävistä tiedoista. Jotta voitaisiin rajoittaa puuttumista yksityiselämän kunnioittamista koskevaan oikeuteen yleensä ja erityisesti henkilötietojen suojaan, näiden tietojen tulisi liittyä lähinnä yhtiön tai muun oikeushenkilön tosiasiallisen omistajan ja edunsaajan asemaan ja yksinomaan siihen taloudelliseen toimintaan, jota kyseiset tosiasialliset omistajat ja edunsaajat harjoittavat. Rekistereistä olisi oltava selvästi nähtävissä, jos ylempään johtoon kuuluva henkilö on määritetty tosiasialliseksi omistajaksi ja edunsaajaksi yksinomaan viran puolesta eikä omistussuhteen tai muulla keinolla käytettävän määräysvallan perusteella. (32)Express trust -järjestelyjen ja vastaavankaltaisten oikeudellisten järjestelyjen osalta tietojen olisi oltava yleisön saatavilla edellyttäen, että oikeutettu etu voidaan osoittaa. Tämän olisi sisällettävä tilanteet, jossa luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö esittää sellaiseen trustiin tai vastaavankaltaiseen oikeudelliseen järjestelyyn liittyvän kirjallisen pyynnön, jolla on määräysvallan tuottava omistusosuus unionin ulkopuolella perustetussa oikeushenkilössä joko suoran tai välillisen omistussuhteen kautta, haltijaosakkeet mukaan luettuina, tai se käyttää tällaisessa oikeushenkilössä määräysvaltaa muilla keinoin. Oikeutetun edun käsitettä tulkitessaan jäsenvaltiot eivät saisi rajata sitä koskemaan vain meneillään olevia hallintomenettelyjä tai oikeudellisia menettelyjä, vaan tulkinnan perusteella huomioon olisi voitava ottaa valtiosta riippumattomien järjestöjen ja tutkivien toimittajien tekemä rahanpesun, sen esirikosten ja terrorismin rahoituksen torjuntaan liittyvä ennaltaehkäisevä työ. Vaikka trusteja ja muita oikeudellisia järjestelyjä voidaan käyttää monimutkaisissa yhtiörakenteissa, niiden päätavoitteena on edelleen yksittäisten varojen hoito. Jotta rahoitusjärjestelmän käytön estämistä rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen koskeva hyväksyttävä tavoite, jota julkinen valvonta tehostaa, saadaan tasapainotettua asianmukaisesti yksilön perusoikeuksien, erityisesti yksityisyyttä ja henkilötietojen suojaa koskevan oikeuden, suojaamisen kanssa, on tarpeen säätää, että trustien ja muiden oikeudellisten järjestelyjen tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskeviin tietoihin pääsy edellyttää oikeutetun edun osoittamista.

(33)Jotta tosiasiallinen omistaja ja edunsaaja voidaan tunnistaa asianmukaisesti yleisön saatavilla olevien tietojen perusteella, olisi yleisön saatavilla oltava tietyt vähimmäistiedot. Näiden tietojen avulla tosiasiallinen omistaja ja edunsaaja olisi voitava tunnistaa yksiselitteisesti, mutta samalla yleisesti saatavilla olevien henkilötietojen määrä olisi minimoitava. Jos tosiasiallisen omistajan ja edunsaajan nimeä, syntymäkuukautta ja -vuotta, asuinmaata ja kansallisuutta koskevia tietoja ei olisi saatavilla, ei tosiasiallisena omistajana ja edunsaajana olevaa luonnollista henkilöä olisi mahdollista selvittää yksiselitteisesti. Vastaavasti hallussa olevaa omistusosuutta koskevien tietojen puuttuessa olisi mahdotonta selvittää, miksi kyseinen luonnollinen henkilö olisi tunnistettava tosiasialliseksi omistajaksi ja edunsaajaksi. Julkisesti saatavilla olevien tosiasiallista omistajaa ja edunsaajaa koskevien tietojen virheellisen tulkinnan välttämiseksi ja henkilötietojen suhteutetun julkistamisen varmistamiseksi yhdenmukaisella tavalla kaikkialla unionissa on tarkoituksenmukaista säätää yleisön saatavilla olevista vähimmäistiedoista. (34)Tehostettu julkinen valvonta voi tukea osaltaan toimintaa, jonka avulla ehkäistään oikeushenkilöiden ja oikeudellisten järjestelyjen väärinkäyttöä esimerkiksi veronkiertoon. Sen vuoksi on olennaisen tärkeää, että tosiasiallista omistajaa ja edunsaajaa koskevat tiedot pysyvät saatavilla kansallisten rekisterien sekä tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien rekisterien yhteenliittämisjärjestelmän kautta vähintään viiden vuoden ajan siitä, kun trustin tai vastaavankaltaisen oikeudellisen järjestelyn tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien tietojen rekisteröinnin perusteita ei enää ole. Jäsenvaltioiden olisi kuitenkin voitava säätää laissa tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien tietojen, myös henkilötietojen, käsittelystä muita tarkoituksia varten, jos tällainen käsittely on yleistä etua koskevan tavoitteen mukainen ja muodostaa demokraattisessa yhteiskunnassa välttämättömän ja tavoiteltuun oikeutettuun päämäärään nähden oikeasuhteisen toimenpiteen. (35)Oikeasuhteisen ja tasapuolisen lähestymistavan varmistamiseksi sekä yksityiselämän kunnioittamista ja henkilötietojen suojaa koskevien oikeuksien takaamiseksi jäsenvaltioiden olisi voitava säätää myös poikkeuksista, joita sovelletaan poikkeuksellisissa olosuhteissa tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien henkilötietojen julkistamiseen rekistereiden kautta ja tällaisiin tietoihin pääsyyn, kun tietojen julkistaminen saattaisi tosiasiallisen omistajan ja edunsaajan alttiiksi kohtuuttomalle petoksen, sieppauksen, kiristyksen, häirinnän, väkivallan tai pelottelun riskille. Jäsenvaltioiden olisi myös voitava edellyttää sähköistä kirjautumista rekisteristä tietoja pyytävän henkilön tunnistamiseksi sekä rekisterin tietoihin tutustumisesta perittävän maksun suorittamista. (36)Direktiivillä (EU) 2018/843 toteutettiin tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevia tietoja sisältävien jäsenvaltioiden keskitettyjen rekistereiden yhteenliittäminen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) 2017/1132 perustetun eurooppalaisen keskusjärjestelmän kautta. Jäsenvaltioiden jatkuva osallistuminen koko järjestelmän toimintaan olisi varmistettava siten, että komissio ja jäsenvaltioiden edustajat käyvät säännöllistä vuoropuhelua järjestelmän toimintaa ja sen tulevaa kehittämistä koskevista kysymyksistä. (37)Tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien jäsenvaltioiden rekistereiden yhteenliittämisen kautta olisi myönnettävä oikeudellisen edun määritelmän perusteella sekä kansallinen että rajat ylittävä pääsy kunkin jäsenvaltion rekisterissä oleviin oikeudellisten järjestelyjen tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskeviin tietoihin kyseisen jäsenvaltion asiaankuuluvan elimen tekemän päätöksen nojalla. Jotta tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskeviin tietoihin pääsyn rajoittamista koskevia perusteettomia päätöksiä voitaisiin tarkistaa, olisi otettava käyttöön tällaisia päätöksiä koskevia muutoksenhakukeinoja. Yhdenmukaisen ja tehokkaan rekisteröinnin ja tietojenvaihdon varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi huolehdittava siitä, että rekisteristä vastaava elin tekee yhteistyötä muiden jäsenvaltioiden vastaavien elinten kanssa jakamalla tietoja trusteista ja vastaavankaltaisista oikeudellisista järjestelyistä, joihin sovelletaan yhden jäsenvaltion lainsäädäntöä ja joita hallinnoidaan toisessa jäsenvaltiossa. (38)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2016/679 sovelletaan tämän direktiivin mukaiseen henkilötietojen käsittelyyn. Luonnollisille henkilöille, joiden henkilötietoja tosiasiallisina omistajina ja edunsaajina säilytetään kansallisissa rekistereissä, olisi annettava sovellettavat tietosuojasäännöt tiedoksi. Lisäksi vain sellaiset henkilötiedot, jotka ovat ajantasaisia ja kuuluvat tosiasiallisesti omistajille ja edunsaajille, olisi annettava saataville, ja asianomaisille henkilöille olisi ilmoitettava heille unionin tietosuojasäännöstön mukaisesti kuuluvista oikeuksista ja näiden oikeuksien käyttämiseen sovellettavista menettelyistä. Rekistereissä olevien tietojen väärinkäytön estämiseksi ja tosiasiallisten omistajien ja edunsaajien oikeuksien tasapainottamiseksi jäsenvaltiot voivat lisäksi pitää aiheellisena harkita, että pyynnön esittänyttä henkilöä koskevat tiedot ja pyynnön oikeusperusta asetetaan tosiasiallisen omistajan ja edunsaajan saataville. (39)Jos rahanpesun selvittelykeskukset ja muut toimivaltaiset viranomaiset saavat tiedon erityisesti anonyymien pankki- ja maksutilien ja tallelokeroiden haltijoiden henkilöllisyydestä liian myöhään, rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyvien varainsiirtojen paljastaminen vaikeutuu. Jäsenvaltioiden tiedot, joiden avulla voidaan selvittää samalle henkilölle kuuluvat pankki- ja maksutilit sekä tallelokerot, ovat hajanaisia eivätkä ne sen vuoksi ole oikea-aikaisesti rahanpesun selvittelykeskusten ja muiden toimivaltaisten viranomaisten saatavilla. Tämän vuoksi on olennaisen tärkeää ottaa käyttöön keskitettyjä automatisoituja mekanismeja, kuten kaikissa jäsenvaltioissa toimiva rekisteri tai tietojenhakujärjestelmä, jotka ovat tehokas keino saada oikea-aikainen pääsy pankki- ja maksutilien sekä tallelokeroiden haltijoiden, heidän asiamiestensä tai näiden tilien ja tallelokeroiden tosiasiallisten omistajien ja edunsaajien henkilöllisyyttä koskeviin tietoihin. Tietoihin pääsyä koskevia säännöksiä sovellettaessa on aiheellista hyödyntää jo käytössä olevia mekanismeja edellyttäen, että tiedot, joista kansalliset rahanpesun selvittelykeskukset tekevät selvityksiä, ovat niiden saatavilla välittömästi ja suodattamattomina. Jäsenvaltioiden olisi harkittava muiden tarpeellisiksi ja oikeasuhteisiksi katsottujen tietojen syöttämistä tällaisiin mekanismeihin, jotta voitaisiin vähentää tehokkaammin rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyviä riskejä. Tällaisten rahanpesun selvittelykeskusten ja muiden toimivaltaisten viranomaisten kuin syyttäjäviranomaisten tekemien selvitysten ja niihin liittyvien tietopyyntöjen täysi luottamuksellisuus olisi varmistettava. (40)Yksityisyyden ja henkilötietojen suojan kunnioittamiseksi rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien tutkimusten suorittamisen kannalta tarpeelliset vähimmäistiedot olisi säilytettävä pankki- ja maksutilien keskitetyissä automatisoiduissa mekanismeissa, kuten rekistereissä tai tietojenhakujärjestelmissä. Jäsenvaltioiden olisi voitava määrittää, mitä tietoja on hyödyllistä ja oikeasuhteista kerätä, kun otetaan huomioon käytössä olevat järjestelmät ja vallitsevat oikeusperinteet, jotta tosiasiallisten omistajien ja edunsaajien merkityksellinen tunnistaminen olisi mahdollista. Jäsenvaltiot saattaessa näitä mekanismeja koskevat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöään niiden olisi säädettävä säilyttämisajasta, joka vastaa niiden asiakirjojen ja tietojen säilyttämisaikaa, jotka on hankittu asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä sovellettaessa. Jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus jatkaa säilyttämisaikaa yleisesti lain nojalla edellyttämättä tapauskohtaisia päätöksiä. Säilyttämisaikaa olisi voitava jatkaa enintään viidellä vuodella. Tämä säilyttämisaika ei saisi rajoittaa sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamista, jossa säädetään muista tietojen säilyttämistä koskevista vaatimuksista, jotka mahdollistavat tapauskohtaiset päätökset rikosoikeudellisten tai hallinnollisten menettelyjen helpottamiseksi. Pääsyä näihin mekanismeihin olisi rajoitettava tiedonsaantitarpeen perusteella. (41)Jäsenvaltioiden keskitettyjen automatisoitujen mekanismien yhteenliittämisen kautta kansalliset rahanpesun selvittelykeskukset voisivat saada nopeasti rajat ylittävää tietoa muissa jäsenvaltioissa sijaitsevien pankki- ja maksutilien sekä tallelokeroiden haltijoiden henkilöllisyydestä, mikä vahvistaisi niiden kykyä tehdä rahanpesuun liittyviä analyysejä ja tehdä yhteistyötä muiden jäsenvaltioiden rahanpesun selvittelykeskusten kanssa. Rajat ylittävä suora pääsy pankki- ja maksutilejä sekä tallelokeroita koskeviin tietoihin antaisi rahanpesun selvittelykeskuksille valmiudet rahanpesuun liittyvien analyysien laatimiseen riittävän lyhyellä aikavälillä mahdollisen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen havaitsemiksi ja nopeiden lainvalvontatoimien takaamiseksi. (42)Henkilötietojen suojaa ja yksityisyyttä koskevien oikeuksien kunnioittamiseksi sekä kansallisiin keskitettyihin automatisoituihin mekanismeihin sisältyvien tietojen rajat ylittävästä saatavuudesta aiheutuvien vaikutusten rajaamiseksi pankkitilirekisterien keskitetyn yhteyspisteen kautta saatavien tietojen laajuus olisi rajattava välttämättömään tietojen minimoinnin periaatteen mukaisesti niin, että voidaan kuitenkin tunnistaa kaikki luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, jotka ovat IBAN-tunnisteisen maksu- ja pankkitilien tai tallelokeroiden haltijoita tai joilla on määräysvalta tällaiseen tiliin tai tallelokeroon. Lisäksi keskitettyjen yhteyspisteiden tietojen olisi oltava välittömästi ja suodattamattomina vain rahanpesun selvittelykeskusten saatavilla. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että rahanpesun selvittelykeskusten henkilöstö ylläpitää luottamuksellisuutta ja tietosuojaa koskevia korkeita ammatillisia vaatimuksia ja että henkilöstö on erittäin luotettavaa ja sillä on asianmukainen osaaminen. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön teknisiä ja organisaatioon liittyviä toimenpiteitä, joilla taataan teknisesti korkeatasoinen tietoturva. (43)Pankki- ja maksutilejä sekä tallelokeroita koskevia tietoja sisältävien jäsenvaltioiden keskitettyjen automatisoitujen mekanismien (keskitettyjen rekistereiden tai keskitettyjen sähköisten tietojenhakujärjestelmien) yhteenliittäminen pankkitilirekisterien keskitetyn yhteyspisteen kautta edellyttää teknisiltä ominaisuuksiltaan toisistaan poikkeavien kansallisten järjestelmien yhteensovittamista. Tätä varten on kehitettävä teknisiä toimenpiteitä ja eritelmiä, joissa otetaan huomioon kansallisten keskitettyjen automatisoitujen mekanismien erot. (44)Kiinteistöt ovat rikollisille houkuttelevaa omaisuutta, joita käytetään laittomasta toiminnasta saadun hyödyn pesemiseen, koska niiden avulla voidaan peittää varojen todellinen lähde sekä tosiasiallisen omistajan ja edunsaajan henkilöllisyys. Sekä rahanpesujärjestelyjen havaitsemisen että varojen jäädyttämisen ja menetetyksi tuomitsemisen kannalta on tärkeää, että rahanpesun selvittelykeskukset ja muut toimivaltaiset viranomaiset pystyvät tunnistamaan kiinteistön omistavan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön asianmukaisesti ja oikea-aikaisesti. Siksi on tärkeää, että jäsenvaltiot antavat rahanpesun selvittelykeskuksille ja toimivaltaisille viranomaisille pääsyn tietoihin, joiden avulla kiinteistön omistava luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voidaan tunnistaa oikea-aikaisesti, sekä tietoihin, jotka ovat riskin ja epäilyttävän liiketoimen määrittämisen kannalta olennaisia. (45)Kaikki jäsenvaltiot ovat perustaneet tai niiden olisi perustettava toiminnallisesti itsenäinen ja riippumaton rahanpesun selvittelykeskus vastaanottamiensa tietojen keräämiseksi ja analysoimiseksi, jotta voidaan havaita epäilyttävien liiketoimien sekä niiden taustalla olevien rikollisten toimien väliset yhteydet rahanpesun ja terrorismin rahoituksen ehkäisemiseksi ja torjumiseksi. Rahanpesun selvittelykeskuksen olisi oltava epäilyttäviä liiketoimia koskevien ilmoitusten, käteisen rahan fyysistä rajan yli liikkumista ja tietyn kynnysarvon ylittäviä käteismaksuja koskevien ilmoitusten sekä muiden rahanpesun, sen esirikosten ja terrorismin rahoituksen kannalta olennaisten, ilmoitusvelvollisten toimittamien tietojen vastaanottamisesta ja analysoinnista vastaava kansallinen keskusyksikkö. Rahanpesun selvittelykeskuksen itsenäinen ja riippumaton toiminta olisi varmistettava antamalla rahanpesun selvittelykeskukselle valtuudet ja valmiudet hoitaa tehtäviään vapaasti, mukaan lukien kyky tehdä itsenäisiä päätöksiä yksittäisiä tietoja koskevien analyysien ja pyyntöjen sekä tietojen jakamisen osalta. Rahanpesun selvittelykeskuksella olisi oltava kaikissa tapauksissa itsenäinen oikeus välittää tai jakaa tietoja toimivaltaisille viranomaisille. Rahanpesun selvittelykeskukselle olisi annettava riittävät taloudelliset ja tekniset resurssit sekä henkilöresurssit, niin että sen riippumattomuus ja itsenäisyys voidaan turvata ja se pystyy täyttämään tehtävänsä tehokkaasti. Rahanpesun selvittelykeskuksen olisi saatava tehtäviensä hoitoon tarvitsemansa resurssit ja pystyttävä käyttämään niitä yksilöllisesti tai rutiininomaisesti ilman epäasiallista poliittista taikka hallituksen tai teollisuuden taholta tulevaa painostusta tai häirintää, joka saattaisi vaarantaa sen toiminnan itsenäisyyden. (46)Rahanpesun selvittelykeskuksilla on tärkeä rooli erityisesti rajat ylittävien terroristiverkostojen rahoitustoimien havaitsemisessa ja tällaisten verkostojen rahallisten tukijoiden paljastamisessa. Rahanpesun selvittelyllä voi olla perustavanlaatuinen merkitys terrorismirikosten edistämisen sekä terroristijärjestöjen verkostojen ja suunnitelmien paljastamisessa. Rahanpesun selvittelykeskusten tehtävissä, toimivallassa ja valtuuksissa on edelleen merkittäviä eroavuuksia. Nykyiset eroavuudet eivät kuitenkaan saisi vaikuttaa rahanpesun selvittelykeskuksen toimintaan, varsinkaan sen valmiuksiin laatia ehkäiseviä analyyseja tiedustelu- ja tutkintatoimista sekä lainkäyttötehtävistä ja kansainvälisestä yhteistyöstä vastaavien viranomaisten tueksi. Niiden tehtävienhoidon kannalta on tullut olennaiseksi määrittää ne vähimmäistiedot, joiden olisi oltava nopeasti rahanpesun selvittelykeskusten saatavilla ja joita niiden olisi pystyttävä vaihtamaan esteettä muiden jäsenvaltioiden rahanpesun selvittelykeskusten kanssa. Aina kun epäillään rahanpesua tai sen esirikoksia tai kun asiaan liittyy terrorismin rahoitusta, tietoja olisi voitava saada suoraan ja nopeasti ilman aiheetonta viivytystä. Sen vuoksi on olennaisen tärkeää parantaa edelleen rahanpesun selvittelykeskusten tehokkuutta ja tuloksellisuutta selkiyttämällä niiden toimivaltuuksia ja keskinäistä yhteistyötä. (47)Rahanpesun selvittelykeskusten toimivaltuuksiin kuuluu oikeus saada suoraan tai välillisesti rahoitus- ja lainvalvontatietoja sekä hallinnollisia tietoja, joita ne tarvitsevat voidakseen torjua rahanpesua, siihen liittyviä esirikoksia ja terrorismin rahoitusta. Koska ei ole määritelty, minkätyyppisiä tietoja näihin yleisluonteisiin ryhmiin sisältyy, rahanpesun selvittelykeskusten saataville on annettu hyvin monenkirjavaa tietoa, mikä on vaikuttanut niiden analysointitehtäviin sekä niiden kykyyn tehdä tehokasta yhteistyötä muiden jäsenvaltioiden rahanpesun selvittelykeskusten kanssa. Tämän vuoksi on tärkeää määritellä rahoitus- ja lainvalvontatiedot sekä hallinnolliset tiedot, jotka olisi annettava suoraan tai välillisesti jokaisen rahanpesun selvittelykeskuksen saataville kaikkialla unionissa. Lisäksi rahanpesun selvittelykeskusten olisi voitava saada nopeasti miltä tahansa ilmoitusvelvolliselta kaikki tehtäviensä hoitamista varten tarvittavat tiedot. Rahanpesun selvittelykeskuksen olisi voitava antaa tällaiset tiedot myös niitä pyytäneelle toiselle rahanpesun selvittelykeskukselle sekä vaihtaa näitä tietoja niitä pyytäneen rahanpesun selvittelykeskuksen kanssa. (48)Valtaosalle rahanpesun selvittelykeskuksista on annettu valtuudet toteuttaa kiireellisiä toimia ja keskeyttää liiketoimi tai kieltää sen jatkaminen, jotta liiketoimi voidaan analysoida, epäily vahvistaa ja analysointitoiminnan tulokset luovuttaa toimivaltaiselle viranomaiselle. Liiketoimien lykkäämisen kestossa on kuitenkin vaihtelua eri jäsenvaltioiden välillä, mikä vaikuttaa paitsi rahanpesun selvittelykeskusten yhteistyön kautta tapahtuvan luonteeltaan rajat ylittävän toiminnan lykkäämiseen, myös yksilöiden perusoikeuksiin. Jotta rahanpesun selvittelykeskuksilla olisi valmiudet toimia viipymättä rikollisten varojen pidättelemiseksi ja niiden hävittämisen estämiseksi myös takavarikointiin liittyvissä tarkoituksissa, rahanpesun selvittelykeskuksille olisi annettava lisäksi valtuudet keskeyttää pankki- tai maksutilin käyttö tilin kautta suoritettujen tilisiirtojen analysoimiseksi, epäilyn vahvistamiseksi ja analyysin tulosten luovuttamiseksi toimivaltaisille viranomaisille. Koska lykkäysvaltuudet vaikuttavat omistusoikeuteen, toimien kohteena olevien henkilöiden perusoikeuksien suoja on taattava. (49)Toimintansa avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden lisäämiseksi sekä toimintansa tunnettuuden parantamiseksi rahanpesun selvittelykeskusten olisi annettava vuosittain vuosikertomus. Näissä kertomuksissa olisi esitettävä ainakin tilastotietoja vastaanotetuista epäilyttävää liiketoimea koskevista ilmoituksista, kansallisille toimivaltaisille viranomaisille luovutetuista tiedoista, muille rahanpesun selvittelykeskuksille osoitettujen ja muilta rahanpesun selvittelykeskuksilta vastaanotettujen pyyntöjen määrästä sekä havaituista suuntauksista ja tyypeistä. Kertomus olisi julkaistava, arkaluonteisia ja salassa pidettäviä tietoja sisältäviä osia lukuun ottamatta. Rahanpesun selvittelykeskuksen olisi annettava ilmoitusvelvollisille vähintään kerran vuodessa palautetta epäilyttävää liiketoimea koskevien ilmoitusten laadusta ja oikea-aikaisuudesta, epäilyn kuvauksesta ja mahdollisesti toimitetuista lisäasiakirjoista. Tällaista palautetta voidaan antaa yksittäisille ilmoitusvelvollisille tai ilmoitusvelvollisten ryhmille, ja sillä olisi pyrittävä parantamaan ilmoitusvelvollisten kykyä havaita ja yksilöidä epäilyttäviä liiketoimia ja toimintaa sekä tehostamaan yleisiä raportointimekanismeja. (50)Rahanpesun selvittelykeskusten tarkoituksena on kerätä ja analysoida niiden saamia tietoja ja pyrkiä niiden pohjalta havaitsemaan epäilyttävien liiketoimien sekä niiden taustalla olevan rikollisen toiminnan välisiä yhteyksiä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen estämiseksi ja torjumiseksi, sekä luovuttaa toimivaltaisille viranomaisille analyysiensa tulokset ja muita tietoja, jos on syytä epäillä rahanpesua, siihen liittyviä esirikoksia tai terrorismin rahoitusta. Rahanpesun selvittelykeskus ei saisi pidättyä tai kieltäytyä vaihtamasta toisen rahanpesun selvittelykeskuksen kanssa omasta aloitteestaan tai pyynnöstä tietoja sellaisista syistä, jotka liittyvät esimerkiksi siihen, että esirikos ei ole selvillä, tai kansallisen rikoslainsäädännön erityispiirteisiin ja eroihin esirikosten määritelmissä taikka siihen, että ei ole viitattu joihinkin tiettyihin esirikoksiin. Rahanpesun selvittelykeskuksen olisi annettava vastaavasti toiselle rahanpesun selvittelykeskukselle ennakkosuostumuksensa tietojen toimittamiseen muille toimivaltaisille viranomaisille riippumatta siitä, minkätyyppisiä esirikoksia niihin mahdollisesti liittyy, jotta tietojen luovuttamistehtävä voidaan suorittaa tehokkaasti. Rahanpesun selvittelykeskukset ovat ilmoittaneet tiettyjen esirikosten, kuten verorikosten, joita ei ole yhdenmukaistettu unionin oikeudessa, kansallisten määritelmien eroihin perustuvista vaikeuksista tietojenvaihdossa. Tällaiset erot eivät saisi haitata keskinäistä tietojen vaihtamista, tietojen luovuttamista toimivaltaisille viranomaisille eivätkä tietojen käyttöä. Rahanpesun selvittelykeskusten olisi ripeästi, rakentavasti ja tehokkaasti huolehdittava mahdollisimman laajasta kolmansissa maissa toimivien rahanpesun selvittelykeskusten kanssa tehtävästä rahanpesuun, siihen liittyviin esirikoksiin ja terrorismin rahoitukseen liittyvästä kansainvälisestä yhteistyöstä tiedonsiirtoon sovellettavien tietosuojasääntöjen, FATF:n suositusten ja Egmont-ryhmän rahanpesun selvittelykeskusten välistä tietojen vaihtoa koskevien periaatteiden mukaisesti. (51)Rahanpesun selvittelykeskusten olisi käytettävä keskinäisessä yhteistyössään ja tietojenvaihdossaan suojattuja järjestelmiä, kuten suojattuja viestintäkanavia. Tätä varten olisi perustettava jäsenvaltioiden rahanpesun selvittelykeskusten tietojenvaihtojärjestelmä, jäljempänä ’FIU.net’. Järjestelmän hallinnoinnista ja ylläpidosta huolehtii rahanpesuntorjuntaviranomainen. Rahanpesun selvittelykeskusten olisi käytettävä FIU.net-järjestelmää keskinäisessä yhteistyössään ja tietojenvaihdossaan. Järjestelmää voidaan käyttää tarvittaessa myös tietojenvaihtoon kolmansissa maissa toimivien rahanpesun selvittelykeskusten sekä muiden viranomaisten ja unionin elinten kanssa. Rahanpesun selvittelykeskusten olisi hyödynnettävä FIU.net-järjestelmän toimintojen kaikilta osin. Näiden toimintojen avulla rahanpesun selvittelykeskusten olisi pystyttävä vertaamaan tietojaan muiden rahanpesun selvittelykeskusten tietoihin anonyymillä tavalla ja havaita näin niitä kiinnostavat kohteet muissa jäsenvaltioissa sekä selvittämään näiden kohteiden tulot ja varat varmistaen samalla henkilötietojen täyden suojan. (52)Rahanpesun selvittelykeskusten on tärkeää tehdä yhteistyötä ja vaihtaa tietoja tehokkaasti keskenään. Rahanpesuntorjuntaviranomaisen olisi avustettava niitä tältä osin niin koordinoimalla yhteisiä analyyseja rajat ylittäviä epäilyttäviä liiketoimia koskevista ilmoituksista kuin laatimalla luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi rahanpesun selvittelykeskusten välisen tietojenvaihdon muotoseikoista sekä ohjeita seikoista, jotka on otettava huomioon selvitettäessä, liittyykö epäilyttävää liiketoimea koskeva ilmoitus toiseen jäsenvaltioon, samoin kuin operatiivisten ja strategisten analyysien luonteesta, ominaispiirteistä ja tavoitteista.

(53)Määräajat rahanpesun selvittelykeskusten tietojenvaihdolle ovat välttämättömiä nopean, tehokkaan ja johdonmukaisen yhteistyön varmistamiseksi. Määräajoista olisi säädettävä, jotta voidaan varmistaa tehokas tiedonvaihto kohtuullisessa ajassa tai täyttää menettelyä koskevat vaatimukset. Lyhemmistä määräajoista olisi säädettävä sellaisia poikkeuksellisia, perusteltuja ja kiireellisiä tapauksia varten, joissa tietopyynnön vastaanottaneella rahanpesun selvittelykeskuksella on suora pääsy tietokantoihin, joissa pyydettyjä tietoja säilytetään. Jos tietopyynnön vastaanottanut rahanpesun selvittelykeskus ei pysty antamaan tietoja säädetyssä määräajassa, sen olisi ilmoitettava tästä pyynnön esittäjälle. (54)Laiton raha liikkuu rajojen yli ja voi vaikuttaa useisiin jäsenvaltioihin. Useita lainkäyttöalueita koskevat, rajat ylittävät tapaukset yleistyvät ja muuttuvat yhä merkittävämmiksi, mikä johtuu myös ilmoitusvelvollisten harjoittamasta rajat ylittävästä toiminnasta. Jotta rahanpesun selvittelykeskukset pystyisivät käsittelemään tuloksellisesti useita jäsenvaltioita koskevat tapaukset, niiden olisi pystyttävä pelkän epäilyttävien liiketoimien ja toiminnan havaitsemista ja analysointia koskevan tietojenvaihdon lisäksi myös toteuttamaan yhdessä varsinaisia analysointitoimia. Rahanpesun selvittelykeskukset ovat ilmoittaneet useista tärkeistä kysymyksistä, jotka rajoittavat rahanpesun selvittelykeskusten kykyä osallistua yhteisten analyysien tekemiseen. Yhteisten analyysien tekeminen epäilyttävistä liiketoimista ja toiminnasta antaa rahanpesun selvittelykeskuksille tilaisuuden hyödyntää mahdollisia synergiaetuja, käyttää eri lähteistä peräisin olevia tietoja, saamaan kokonaiskuvan epätyypillisestä toiminnasta ja monipuolistaa analyysia. Rahanpesun selvittelykeskusten olisi kyettävä tekemään yhteisiä analyyseja epäilyttävistä liiketoimista ja toiminnasta, perustamaan rahanpesuntorjuntaviranomaisen avulla yhteisiä analyysityöryhmiä tietyksi ajaksi tiettyä tarkoitusta varten sekä osallistumaan tällaisiin työryhmiin. Kolmansien maiden osallistuminen voi olla olennaista yhteisten analyysien onnistumiseksi. Sen vuoksi rahanpesun selvittelykeskukset voivat kutsua kolmansia osapuolia mukaan yhteisten analyysien tekemiseen, jos niiden osallistuminen kuuluu kyseisten kolmansien osapuolten toimivaltuuksiin. (55)Kaikkien ilmoitusvelvollisten tehokas valvonta on olennaista unionin rahoitusjärjestelmän ja koko sisämarkkinoiden eheyden suojaamiseksi. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi harjoitettava rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan tehokasta ja puolueetonta valvontaa ja säädettävä valvojien tehokkaan, oikea-aikaisen ja jatkuvan yhteistyön edellytyksistä. (56)Jäsenvaltioiden olisi huolehdittava kaikkien ilmoitusvelvollisten tehokkaasta, puolueettomasta ja riskiperusteisesta valvonnasta, jonka suorittavat mieluiten viranomaiset erillisen ja riippumattoman kansallisen valvojan kautta. Kansallisten valvojien olisi kyettävä toteuttamaan kattava valikoima tehtäviä pystyäkseen harjoittamaan kaikkien ilmoitusvelvollisten tehokasta valvontaa. (57)Unionissa on suhtauduttu toisinaan melko huolettomasti rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaan liittyvien ilmoitusvelvollisten tehtävien valvontaan. Tämän vuoksi nyt on äärimmäisen tärkeää, että toimivaltaiset kansalliset valvojat, jotka ovat osa tällä direktiivillä ja asetuksella [lisää viite – ehdotus rahanpesuntorjuntaviranomaisen perustamisesta, COM(2021) 421 final] käyttöön otettavaa yhdennettyä valvontamekanismia, saavat selvyyden itselleen kuuluvista oikeuksista ja velvollisuuksista. (58)Ilmoitusvelvollisiin kohdistuvien riskien ja kohdennettujen talouspakotteiden toteuttamistavan tehokkaamman ja säännöllisemmän arvioinnin ja valvonnan varmistamiseksi on tarpeen tehdä selväksi, että kansallisilla valvojilla on sekä oikeus että velvollisuus tehdä kaikki tarvittavat tutkimukset toimitiloissa ja niiden ulkopuolella, aihepiirikohtaiset tutkimukset sekä kaikki tarpeellisiksi katsomansa muut selvitykset ja arvioinnit. Tämä auttaa valvojia ratkaisemaan tapaukset, joissa alalle ominaisista riskeistä on saatu selkeä käsitys, ja tarjoaa niille myös tarvittavat välineet asiaankuuluvien tietojen antamiseksi ilmoitusvelvollisille, jotta nämä saisivat käsityksen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskeistä. (59)Tiedotuskampanjat, mukaan lukien valvojien valvomilleen ilmoitusvelvollisille antamat tiedot, ovat olennaisia sen takaamiseksi, että yksityisellä sektorilla on asianmukainen käsitys siihen kohdistuvien rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskien luonteesta ja tasosta. (60)Valvojien olisi noudatettava työssään riskiperusteista lähestymistapaa, jonka avulla niiden olisi voitava keskittää resurssinsa sinne, missä riskit ovat suurimmat, varmistaen samalla, ettei yksikään ala tai yhteisö jää alttiiksi rikollisten rahanpesu- tai terrorisminrahoitusyrityksille. Rahanpesuntorjuntaviranomaisen olisi oltava johtavassa asemassa vankkaa yhteistä riskikäsitystä muodostettaessa, ja tämän vuoksi sen tehtäväksi olisi annettava ilmoitusvelvollisille ominaisen riskiprofiilin ja jäännösriskiprofiilin arvioinnissa ja luokittelussa sovellettavien vertailuarvojen ja menetelmien laatiminen. (61)Yksi rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskien tehokkaan ja toimivan valvonnan kulmakivistä on se, että valvojat paljastavat rahanpesun selvittelykeskuksille seikat, jotka saattavat liittyä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen. Jäsenvaltioiden on siis otettava käyttöön järjestelmä, jolla varmistetaan rahanpesun selvittelykeskusten asianmukainen ja nopea tietojen saanti. (62)Kansallisten valvojien välinen yhteistyö on olennaista valvontaa koskevan yhteisen lähestymistavan varmistamiseksi koko unionissa. Jotta yhteistyö olisi toimivaa, sitä on tehostettava mahdollisimman paljon valvojien luonteesta ja asemasta riippumatta. Perinteisen yhteistyön, esimerkiksi kyvyn suorittaa tutkimuksia pyynnön esittävän valvontaviranomaisen puolesta, lisäksi on tarkoituksenmukaista säätää rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan valvontakollegioiden perustamisesta palvelujen tarjoamisen vapauden tai sijoittautumisvapauden nojalla toimivien ilmoitusvelvollisten ja konserniin kuuluvien ilmoitusvelvollisten suhteen. (63)Jos ilmoitusvelvollisella on toimipaikkoja toisessa jäsenvaltiossa, myös asiamiesverkoston kautta, kotijäsenvaltiossa toimivan valvojan olisi oltava vastuussa sen valvomisesta, että ilmoitusvelvollinen soveltaa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia konsernin laajuisia toimintaperiaatteita ja menettelytapoja. Tähän voi kuulua toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden toimipaikkojen toimitiloihin tehtäviä käyntejä. Kotijäsenvaltiossa toimivan valvojan olisi tehtävä tiivistä yhteistyötä sijaintijäsenvaltiossa toimivan valvojan kanssa ja ilmoitettava tälle kaikista seikoista, jotka voisivat vaikuttaa niiden arviointiin siitä, noudattaako toimipaikka sijaintijäsenvaltion rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia sääntöjä. (64)Jos ilmoitusvelvollisella on toimipaikkoja toisessa jäsenvaltiossa, myös asiamiesverkoston kautta, sijaintijäsenvaltiossa toimiva valvoja vastaa siitä, että toimipaikka noudattaa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia sääntöjä, muun muassa suorittamalla tarvittaessa tarkastuksia toimitiloissa ja harjoittamalla valvontaa toimitilojen ulkopuolella sekä toteuttamalla asianmukaisia ja oikeasuhteisia toimenpiteitä, jos näitä vaatimuksia vakavalla tavalla rikotaan. Sijaintijäsenvaltiossa toimivan valvojan olisi tehtävä tiivistä yhteistyötä kotijäsenvaltiossa toimivan valvojan kanssa ja ilmoitettava tälle kaikista seikoista, jotka voisivat vaikuttaa tämän suorittamaan arviointiin siitä, miten ilmoitusvelvollinen soveltaa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia konsernin laajuisia toimintaperiaatteita ja menettelytapoja. Jotta voidaan tehdä loppu rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien sääntöjen vakavasta rikkomisesta, joka vaatii välittömiä korjaavia toimenpiteitä, sijaintijäsenvaltiossa toimivan valvojan olisi voitava soveltaa asianmukaisia ja oikeasuhteisia väliaikaisia korjaavia toimenpiteitä, joita voidaan samankaltaisissa tapauksissa soveltaa niiden toimivallan piiriin kuuluviin ilmoitusvelvollisiin, tällaisiin vakaviin laiminlyönteihin puuttumiseksi tarvittaessa kotijäsenvaltiossa toimivan valvojan avustuksella tai yhteistyössä sen kanssa. (65)Valvojien velvollisuuksia suhteissa kyseisiin ilmoitusvelvollisiin olisi selkiytettävä ja erityisistä oikeasuhteisista yhteistyömekanismeista olisi säädettävä toimien koordinoinnin parantamiseksi ja yhdennetyn valvontamekanismin tarpeisiin vastaamiseksi tehokkaammin. (66)Rajat ylittävillä konserneilla olisi oltava käytössä kauaskantoisia konsernin laajuisia toimintaperiaatteita ja menettelytapoja. Rajat ylittäviin toimiin soveltuvan riittävän valvonnan varmistamiseksi on säädettävä yksityiskohtaisista valvontasäännöistä, joiden ansiosta kotijäsenvaltiossa toimivat valvojat ja sijaintijäsenvaltiossa toimivat valvojat voivat tehdä luonteestaan tai asemastaan riippumatta mahdollisimman laajaa yhteistyötä keskenään sekä rahanpesuntorjuntaviranomaisen kanssa riskien arvioimiseksi, konserniin kuuluviin yhteisöihin mahdollisesti vaikuttavien kehityssuuntausten seuraamiseksi ja valvontatoimien koordinoimiseksi. Koordinointitehtävänsä vuoksi rahanpesuntorjuntaviranomaisen tehtäväksi olisi annettava laatia luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään yksityiskohtaisesti konsernien koti- ja sijaintijäsenvaltiossa toimivien valvojien tehtävät sekä niiden välisessä yhteistyössä noudatettavat menettelytavat. Rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien konsernin toimintaperiaatteiden tehokkaan täytäntöönpanon valvonnassa olisi noudatettava asiaankuuluvassa unionin alakohtaisessa lainsäädännössä säädetyn konsolidoidun valvonnan periaatteita ja yksityiskohtaisia sääntöjä. (67)Direktiiviin (EU) 2015/849 sisältyi koti- ja sijaintijäsenvaltiossa toimivia valvojia koskeva yleinen yhteistyövaatimus. Näitä vaatimuksia on vahvistettu myöhemmin sen estämiseksi, että valvojien välinen tietojenvaihto ja yhteistyö kiellettäisiin tai sitä rajoitettaisiin kohtuuttomasti. Selkeän lainsäädäntökehyksen puuttuessa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan valvontakollegioiden perustaminen on perustunut kuitenkin ohjeisiin, jotka eivät ole sitovia. Tämän vuoksi on välttämätöntä säätää rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan valvontakollegioiden organisointia koskevista selkeistä säännöistä sekä koordinoidusta lähestymistavasta, jolla on vankka lainsäädäntöperusta ja jossa otetaan huomioon valvojien välisen jäsennellyn vuorovaikutuksen tarve kaikkialla unionissa. Rahanpesuntorjuntaviranomaisen tehtäväksi olisi annettava sille kuuluvan koordinointi- ja valvontatehtävän mukaisesti laatia luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritellään yleiset edellytykset rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan valvontakollegioiden asianmukaista toimintaa varten. (68)Valvojien välinen tietojenvaihto ja yhteistyö ovat olennaisia globaalien rahoitusmarkkinoiden yhdentyessä edelleen. Yhtäältä unionin valvojien, rahanpesuntorjuntaviranomainen mukaan luettuna, olisi ilmoitettava toisilleen tilanteista, joissa kolmannen maan lainsäädäntö estää asetuksen [lisää viite – ehdotus rahanpesuntorjuntaa koskevaksi asetukseksi] nojalla vaadittujen toimintaperiaatteiden ja menettelytapojen täytäntöönpanon. Toisaalta jäsenvaltioiden olisi pystyttävä antamaan valvojille lupa tehdä yhteistyösopimuksia, joissa määrätään yhteistyöstä ja luottamuksellisten tietojen vaihdosta kolmansissa maissa toimivien valvojien kanssa asiassa sovellettavien henkilötietojen siirtoa koskevien sääntöjen mukaisesti. Rahanpesuntorjuntaviranomaisen olisi valvontatehtävänsä mukaisesti annettava tarvittaessa apua kolmansissa maissa toimivia valvojia koskevien salassapitovaatimusten vastaavuuden arvioimiseksi. (69)Direktiivin (EU) 2015/849 mukaan jäsenvaltiot ovat voineet antaa joidenkin ilmoitusvelvollisten valvonnan itsesääntelyelinten tehtäväksi. Tällaisten itsesääntelyelinten harjoittaman valvonnan laatu ja tiheys on kuitenkin ollut riittämätöntä, eikä siihen ole kohdistunut lainkaan tai lähes lainkaan julkista valvontaa. Jos jäsenvaltio päättää antaa valvonnan itsesääntelyelimen tehtäväksi, sen olisi myös nimettävä viranomainen valvomaan itsesääntelyelimen toimintaa, jotta voidaan varmistaa, että tämä toiminta toteutetaan tämän direktiivin vaatimusten mukaisesti. (70)Koska rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunta on tärkeää, jäsenvaltioiden olisi säädettävä kansallisessa lainsäädännössään tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia seuraamuksia ja toimenpiteitä asetuksessa [lisää viite – ehdotus rahanpesuntorjuntaa koskevaksi asetukseksi] säädettyjen vaatimusten noudattamatta jättämisestä. Jäsenvaltioiden olisi annettava kansallisille valvojille valtuudet määrätä ilmoitusvelvollisille tällaisia toimenpiteitä rikkomistilanteen korjaamiseksi sekä taloudellisia seuraamuksia, jos nämä ovat rikkomisen vuoksi perusteltuja. Näiden seuraamusten ja toimenpiteiden valikoiman olisi oltava riittävän laaja, jotta jäsenvaltiot ja toimivaltaiset viranomaiset voivat ottaa huomioon ilmoitusvelvollisten, etenkin luotto- ja finanssilaitosten ja muiden ilmoitusvelvollisten, väliset erot, jotka koskevat niiden kokoa, ominaispiirteitä ja liiketoiminnan luonnetta. (71)Jäsenvaltioissa on nykyisellään käytössä monenlaisia hallinnollisia seuraamuksia ja toimenpiteitä, joita voidaan määrätä keskeisten ennalta ehkäisevien säännösten rikkomisesta, ja niiden lähestymistavat rahanpesun torjuntavaatimusten rikkomisen tutkintaan ja näitä koskevien seuraamusten määräämiseen ovat epäjohdonmukaisia. Myöskään valvojilla ei ole yhteistä käsitystä siitä, mikä olisi katsottava ”vakavaksi” rikkomiseksi ja miten näin ollen voitaisiin eritellä tilanteet, joissa olisi määrättävä hallinnollinen seuraamus. Tästä monenkirjavuudesta on haittaa rahanpesua ja terrorismin rahoitusta torjuvissa toimissa, ja unionin vastatoimet jäävät hajanaisiksi. Tämän vuoksi olisi säädettävä yhteisistä perusteista, joiden mukaisesti määritetään sopivimmat valvontaan liittyvät toimet rikkomistilanteissa, sekä hallinnollisista toimenpiteistä, joita valvojat voisivat määrätä silloin, kun rikkomiset eivät ole riittävän vakavia, jotta niistä olisi määrättävä hallinnollinen seuraamus. Jotta ilmoitusvelvollisia voitaisiin kannustaa noudattamaan asetuksen [lisää viite – ehdotus rahanpesuntorjuntaa koskevaksi asetukseksi] säännöksiä, on hallinnollisten seuraamusten pelotevaikutusta vahvistettava. Asetuksen [lisää viite – ehdotus rahanpesuntorjuntaa koskevaksi asetukseksi] vakavasta rikkomisesta määrättävän enimmäisseuraamuksen vähimmäismäärää olisi siis korotettava. Saattaessaan tämän direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että ne