(5)Yleinen poikkeuslauseke on ollut aktivoituna maaliskuusta 2020. Komissio katsoi 3 päivänä maaliskuuta 2021 antamassaan tiedonannossa, että päätös yleisen poikkeuslausekkeen deaktivoinnista tai sen soveltamisen jatkamisesta olisi tehtävä laatimalla talouden tilasta kokonaisarvio, jossa keskeisenä määrällisenä kriteerinä on talouden toimeliaisuuden taso EU:ssa tai euroalueella verrattuna kriisiä edeltäneeseen (vuoden 2019 lopun) tasoon.

(4)Koska taloudellinen ja geopoliittinen tilanne on muuttumassa nopeasti, vuonna 2022 aloitetaan uudelleen talouspolitiikan eurooppalaiseen ohjausjaksoon kuuluva laaja talous- ja työllisyyspolitiikan koordinointi, ja ohjausjaksoa kehitetään elpymis- ja palautumistukivälineen toteuttamisvaatimusten mukaisesti siten kuin vuotta 2022 koskevassa vuotuisessa selvityksessä kestävästä kasvusta selostetaan. Hyväksyttyjen elpymis- ja palautumissuunnitelmien täytäntöönpano on olennaisen tärkeää eurooppalaisen ohjausjakson ensisijaisten tavoitteiden saavuttamisen kannalta, koska suunnitelmat kohdistuvat kaikkiin tai merkittävään osaan vuosien 2019 ja 2020 ohjausjaksoilla annetuista maakohtaisista suosituksista. Vuosien 2019 ja 2020 maakohtaiset suositukset ovat yhtä lailla tärkeitä, kun elpymis- ja palautumissuunnitelmia tarkistetaan, päivitetään tai muutetaan asetuksen (EU) 2021/241 14, 18 ja 21 artiklan mukaisesti, niiden maakohtaisten suositusten lisäksi, joita on mahdollisesti annettu muokatun suunnitelman toimittamispäivään mennessä.

(3)Geopoliittinen ja taloudellinen tilanne on muuttunut merkittävästi Venäjän hyökättyä Ukrainaan maailmanlaajuisen pandemian jälkimainingeissa. Hyökkäyksen vaikutus jäsenvaltioiden talouksiin on näkynyt esimerkiksi energian ja elintarvikkeiden hintojen nousuna ja kasvunäkymien heikentymisenä. Energian hintojen nousu vaikuttaa erityisesti kaikkein haavoittuvimpiin kotitalouksiin, jotka ovat energiaköyhiä tai vaarassa joutua energiaköyhyyteen. EU:hun on myös virrannut ennennäkemätön määrä Ukrainasta pakenevia. Tilapäistä suojelua koskeva direktiivi otettiin tässä tilanteessa 4 päivänä maaliskuuta 2022 ensimmäistä kertaa käyttöön. Ukrainasta pakeneville myönnetään direktiivin perusteella oikeus oleskella laillisesti EU:ssa sekä oikeus hakeutua koulutukseen, työmarkkinoille ja terveydenhuoltoon, saada asunto ja käyttää sosiaalipalveluita. Itävallalle myönnetään poikkeuksellista tukea Ukrainasta pakenevien vastaanotto- ja kotouttamistarpeisiin Euroopan pakolaisten auttamiseksi perustetun koheesiopoliittisen tukitoimen (CARE) puitteissa sekä koheesiota ja Euroopan alueita tukevan elpymisavun (REACT-EU) ennakkorahoitusta lisäämällä.

(6)Vuoden 2021 vakausohjelmasta 18 päivänä kesäkuuta 2021 annetun neuvoston lausunnon mukaisesti finanssipolitiikan viritystä mitataan tällä hetkellä parhaiten muutoksella perusmenoissa (ilman päätösperäisiä tulopuolen toimenpiteitä), joissa ei ole mukana covid-19-kriisiin liittyviä väliaikaisia hätätoimenpiteitä mutta joissa ovat mukana elpymis- ja palautumistukivälineen tuella, jota ei makseta takaisin, (avustuksilla) ja muilla EU:n varoilla rahoitettavat menot, suhteessa keskipitkän aikavälin potentiaaliseen kasvuun. Sen arvioimiseksi, onko kansallinen finanssipolitiikka maltillista ja voidaanko sen koostumuksella edistää kestävää elpymistä, joka on sopusoinnussa vihreän siirtymän ja digitaalisen muutoksen kanssa, huomiota kiinnitetään finanssipolitiikan kokonaisviritystä laajemmin myös kansallisesti rahoitettujen juoksevien perusmenojen (ilman päätösperäisiä tulopuolen toimenpiteitä ja covid-19-kriisiin liittyviä väliaikaisia hätätoimenpiteitä) ja investointien kehitykseen.

(7)Komissio hyväksyi 2 päivänä maaliskuuta 2022 tiedonannon, jossa annetaan laajaa finanssipoliittista ohjausta vuodeksi 2023 ja jolla pyritään tukemaan jäsenvaltioiden vakaus- ja lähentymisohjelmien valmistelua ja siten vahvistamaan politiikan koordinointia. Komission mielestä vaikuttaa asianmukaiselta, että vuonna 2023 siirrytään talven 2022 talousennusteen makrotalouden näkymien perusteella kasvua tukevasta vuosien 2020–2022 finanssipolitiikan kokonaisvirityksestä pitkälti neutraaliin finanssipolitiikan kokonaisviritykseen, mutta samalla on oltava valmiina reagoimaan muuttuvaan taloustilanteeseen. Komissio ilmoitti, että vuotta 2023 koskevia finanssipoliittisia suosituksia olisi edelleen eriytettävä jäsenvaltiokohtaisesti, ja niissä olisi otettava huomioon mahdolliset maiden väliset heijastusvaikutukset. Komissio kehotti jäsenvaltioita ottamaan tämän ohjauksen huomioon vakaus- ja lähentymisohjelmissaan. Komissio sitoutui seuraamaan tiiviisti talouden kehitystä ja mukauttamaan ohjaustaan tarvittaessa ja viimeistään talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson kevätpaketissa, jonka se esittää toukokuun 2022 lopussa.

(8)Vuotta 2023 koskevissa finanssipoliittisissa suosituksissa otetaan 2 päivänä maaliskuuta 2022 hyväksytyn finanssipoliittisen ohjauksen perusteella huomioon heikentyneet talousnäkymät, lisääntynyt epävarmuus ja muut heikkenemisriskit sekä talven talousennusteeseen verrattuna nopeampi inflaatio. Näiden seikkojen perusteella finanssipoliittisilla toimilla on lisättävä julkisia investointeja vihreään ja digitaaliseen siirtymään sekä energiaturvallisuuteen ja ylläpidettävä heikoimmassa asemassa olevien kotitalouksien ostovoimaa, jotta voidaan lievittää energian hintojen nousun vaikutuksia ja hillitä kerrannaisvaikutuksista johtuvia inflaatiopaineita kohdennettujen ja väliaikaisten toimenpiteiden avulla. Finanssipolitiikan on pysyttävä ketteränä, jotta sitä voidaan mukauttaa nopeasti muuttuviin olosuhteisiin, ja sitä on eriytettävä maittain finanssipoliittisen ja taloudellisen tilanteen mukaan ottaen huomioon muun muassa altistuminen kriisille ja Ukrainasta pakenevien maahantulo.

(9)Itävalta toimitti 30 päivänä huhtikuuta 2021 komissiolle asetuksen (EU) 2021/241 18 artiklan 1 kohtaa noudattaen kansallisen elpymis- ja palautumissuunnitelmansa. Komissio on arvioinut asetuksen (EU) 2021/241 19 artiklan mukaisesti elpymis- ja palautumissuunnitelman merkityksellisyyttä, vaikuttavuutta, tehokkuutta ja johdonmukaisuutta asetuksen liitteessä V esitettyjä arviointia koskevia suuntaviivoja noudattaen. Neuvosto hyväksyi 13 päivänä heinäkuuta 2021 päätöksen Itävallan elpymis- ja palautumissuunnitelmasta tehdyn arvion hyväksymisestä. Rahoituserien maksamisen ehtona on asetuksen (EU) 2021/241 24 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehty komission päätös siitä, että Itävalta on tyydyttävästi saavuttanut neuvoston täytäntöönpanopäätöksessä asetetut asiaankuuluvat välitavoitteet ja tavoitteet. Tyydyttävä saavuttaminen edellyttää, että edeltävien välitavoitteiden ja tavoitteiden saavuttaminen ei ole peruuntunut.

(10)Itävalta toimitti 27 päivänä huhtikuuta 2022 vuoden 2022 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2022 vakausohjelmansa. Ohjelmat on arvioitu yhdessä, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Asetuksen (EU) 2021/241 27 artiklan mukaisesti vuoden 2022 kansallisessa uudistusohjelmassa otetaan huomioon myös Itävallan puolivuosittainen raportointi edistymisestä elpymis- ja palautumissuunnitelman täytäntöönpanossa.

(11)Komissio julkaisi 23 päivänä toukokuuta 2022 Itävaltaa koskevan vuoden 2022 maaraportin. Siinä arvioitiin Itävallan edistymistä neuvoston vuosina 2019, 2020 ja 2021 hyväksymien asiaankuuluvien maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja arvioitiin elpymisen ja palautumisen tulostaulun pohjalta, miten Itävalta on pannut elpymis- ja palautumissuunnitelman täytäntöön. Tämän analyysin perusteella maaraportissa määritettiin puutteita eli haasteita, joihin elpymis- ja palautumissuunnitelmalla ei vastata lainkaan tai joihin vastataan vain osittain, sekä uusia ja kehittymässä olevia haasteita, kuten haasteet, jotka johtuvat Venäjän hyökkäyksestä Ukrainaan. Maaraportissa arvioitiin myös Itävallan edistymistä Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin täytäntöönpanossa, työllisyyttä, osaamista ja köyhyyden vähentämistä koskevien EU:n yleistavoitteiden saavuttamisessa sekä YK:n kestävän kehityksen tavoitteisiin pääsemisessä.

(12)Itävalta toimitti 27 päivänä huhtikuuta 2022 vuoden 2022 vakausohjelmansa asetuksen (EY) N:o 1466/97 4 artiklassa asetetun määräajan mukaisesti.

(13)Komissio antoi 23 päivänä toukokuuta 2022 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 3 kohdan nojalla laaditun kertomuksen. Kertomuksessa käsiteltiin Itävallan julkisen talouden tilannetta, sillä vuonna 2021 sen julkisen talouden alijäämä ylitti perussopimuksessa asetetun 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Kertomuksessa todettiin, että alijäämäkriteeriä ei ole noudatettu. Maaliskuun 2 päivänä 2022 annetun tiedonannon mukaisesti komissio ei ehdottanut uusien liiallisia alijäämiä koskevien menettelyjen aloittamista keväällä 2022. Se arvioi syksyllä 2022 uudelleen liiallisia alijäämiä koskevien menettelyjen mahdollista aloittamista.

(14)Neuvosto suositti 20 päivänä heinäkuuta 2020, että Itävalta toteuttaisi vuosina 2020 ja 2021 yleisen poikkeuslausekkeen huomioon ottaen kaikki tarvittavat toimenpiteet pandemian torjumiseksi, talouden ylläpitämiseksi ja alkavan elpymisen tukemiseksi. Se suositti myös, että Itävalta harjoittaisi taloustilanteen salliessa finanssipolitiikkaa, jonka tavoitteena on saavuttaa maltillisella tasolla oleva julkisen talouden rahoitusasema keskipitkällä aikavälillä ja varmistaa velkakestävyys, samalla kun lisätään investointeja. Vuonna 2021 Itävallan julkisen talouden alijäämä supistui Eurostatin vahvistamien tietojen mukaan 5,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun se vuonna 2020 oli ollut 8,0 prosenttia. Itävallan finanssipoliittiset toimet tukivat talouden elpymistä vuonna 2021, ja väliaikaiset hätätoimenpiteet vähenivät vuosien 2020 ja 2021 välillä 4,8 prosentista 4,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Itävallan vuonna 2021 toteuttamat toimenpiteet ovat 20 päivänä heinäkuuta 2020 annetun neuvoston suosituksen mukaisia. Hallituksen vuosina 2020 ja 2021 hyväksymät päätösperäiset julkisen talouden toimenpiteet olivat enimmäkseen väliaikaisia tai niiden vaikutus kompensoitiin tasapainottavilla toimenpiteillä. Hallituksen vuosina 2020 ja 2021 hyväksymät päätösperäiset toimenpiteet, jotka eivät olleet väliaikaisia tai joiden vaikutusta ei kompensoida tasapainottavilla toimenpiteillä, koostuivat pääasiassa kotitalouksille ja yritykselle niin kutsutun ekososiaalisen verouudistuksen välityksellä myönnetyistä huomattavista verohelpotuksista. Eurostatin vahvistamien tietojen mukaan julkinen velka oli 82,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021.

(15)Vuoden 2022 vakausohjelmassa esitettyjen julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on realistinen. Hallitus ennustaa reaalisen BKT:n kasvavan 3,9 prosenttia vuonna 2022 ja 2,0 prosenttia vuonna 2023. Komission kevään 2022 talousennusteessa puolestaan reaalisen BKT:n kasvu on 3,9 prosenttia vuonna 2022 ja 1,9 prosenttia vuonna 2023. Hallitus ennakoi vuoden 2022 vakausohjelmassaan julkisen talouden nimellisen alijäämän supistuvan 3,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2022 ja 1,5 prosenttiin vuonna 2023. Vuonna 2022 supistuminen johtuu pääasiassa talouden toimeliaisuuden voimakkaasta kasvusta ja useimpien hätätoimenpiteiden lakkaamisesta. Ellei olisi toteutettu muita toimenpiteitä, kuten korkeisiin energian hintoihin liittyviä toimenpiteitä, alijäämä olisi supistunut vielä enemmän. Julkisen talouden velan odotetaan ohjelman mukaan supistuvan suhteessa BKT:hen 80,0 prosenttiin vuonna 2022 ja 77,1 prosenttiin vuonna 2023. Julkisen talouden alijäämä suhteessa BKT:hen on ennusteen koontipäivänä tiedossa olevien politiikkatoimien perusteella komission kevään 2022 talousennusteen mukaan 3,1 prosenttia vuonna 2022 ja 1,5 prosenttia vuonna 2023. Tämä vastaa vuoden 2022 vakausohjelmassa ennakoitua alijäämää. Komission kevään 2022 talousennusteessa julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen on samankaltainen, 80,0 prosenttia vuonna 2022 ja 77,5 prosenttia vuonna 2023.

Komission kevään 2022 talousennusteen perusteella keskipitkän aikavälin (10 vuoden keskiarvon) potentiaalisen tuotannon kasvun arvioidaan olevan 1,2 prosenttia. Arviossa ei kuitenkaan ole otettu huomioon elpymis- ja palautumissuunnitelmaan sisältyviä uudistuksia, jotka voivat vauhdittaa Itävallan talouden potentiaalista kasvua.

(16)Hallitus on vuonna 2022 luopunut suurimmasta osasta covid-19-kriisin takia toteutetuista toimenpiteistä, joten väliaikaisten hätätilanteen tukitoimenpiteiden ennakoidaan supistuvan 1,1 prosenttiin vuonna 2022, kun ne vuonna 2021 olivat 4,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Energian hintojen nousun taloudellisten ja sosiaalisten vaikutusten torjumiseksi hyväksytyt toimenpiteet vaikuttavat julkisen talouden alijäämään. Komission kevään 2022 talousennusteen mukaan kyseiset toimenpiteet ovat suhteessa BKT:hen 0,4 prosenttia vuonna 2022 ja 0,2 prosenttia vuonna 2023. Nämä toimenpiteet koostuvat pääasiassa sosiaalisista tulonsiirroista köyhemmille kotitalouksille, energiankulutuksen välillisten verojen leikkauksista ja henkilökohtaisiin tuloveroihin liittyvistä väliaikaisista helpotuksista työmatkaliikenteen käyttäjien hyväksi. Toimenpiteet on ilmoitettu väliaikaisiksi. Jos energian hinnat pysyvät kuitenkin korkeina myös vuonna 2023, joitakin näistä toimenpiteistä voitaisiin jatkaa. Julkisen talouden alijäämään vaikuttavat myös kustannukset, joita aiheutuu tilapäisen suojelun tarjoamisesta Ukrainasta paenneille. Komission kevään 2022 talousennusteen mukaan kyseiset kustannukset ovat suhteessa BKT:hen 0,3 prosenttia vuonna 2022 ja 0,4 prosenttia vuonna 2023.

(17)Neuvosto suositti 18. kesäkuuta 2021, että Itävalta varmistaa, että finanssipolitiikan viritys on vuonna 2022 edelleen kasvua tukeva, elpymis- ja palautumistukivälineen tarjoama sysäys mukaan lukien, ja jatkaa kansallisesti rahoitettuja investointeja. Se suositti myös, että Itävalta harjoittaisi taloustilanteen salliessa finanssipolitiikkaa, jonka tavoitteena on saavuttaa maltillisella tasolla oleva julkisen talouden keskipitkän aikavälin rahoitusasema ja varmistaa julkisen talouden kestävyys keskipitkällä aikavälillä, ja samalla lisäisi investointeja kasvupotentiaalin parantamiseksi.

(18)Komission kevään 2022 talousennusteen ja Itävallan vuoden 2022 vakausohjelmaan sisältyvien tietojen perusteella finanssipolitiikan virityksen ennakoidaan vuonna 2022 olevan neuvoston suosituksen mukaisesti kasvua tukeva –1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Itävalta aikoo jatkaa elpymisen tukemista hyödyntämällä elpymis- ja palautumistukivälinettä lisäinvestointien rahoittamiseen neuvoston suosituksen mukaisesti. Elpymis- ja palautumistukivälineen avustuksilla ja muilla EU:n varoilla rahoitettavien menojen positiivisen vaikutuksen talouden toimeliaisuuteen arvioidaan kasvavan 0,1 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2022 vuoteen 2021 verrattuna. Kansallisesti rahoitettavilla investoinneilla ennakoidaan olevan finanssipolitiikan viritykseen elvyttävä vaikutus, joka on 0,3 prosenttiyksikköä vuonna 2022. Sen vuoksi Itävalta suunnittelee jatkavansa kansallisesti rahoitettuja investointeja neuvoston suosituksen mukaisesti. Kansallisesti rahoitettujen juoksevien perusmenojen kasvulla (ilman uusia tulopuolen toimenpiteitä) taas ennakoidaan vuonna 2022 olevan finanssipolitiikan kokonaisviritykseen elvyttävä vaikutus, joka on 0,5 prosenttiyksikköä. Tässä ovat mukana energian hintojen nousun taloudellisten ja sosiaalisten vaikutusten torjumiseksi toteutettavien toimenpiteiden lisävaikutus (0,4 % suhteessa BKT:hen) sekä kustannukset, joita aiheutuu tilapäisen suojelun tarjoamisesta Ukrainasta paenneille (0,3 % suhteessa BKT:hen).

(19)Vuonna 2023 finanssipolitiikan viritys on komission kevään 2022 talousennusteen mukaan 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen olettaen, että politiikka säilyy muuttumattomana. Itävallan ennakoidaan jatkavan elpymis- ja palautumistukivälineen avustusten käyttöä vuonna 2023 elpymistä tukevien lisäinvestointien rahoittamiseen. Elpymis- ja palautumistukivälineen avustuksilla ja muilla EU:n varoilla rahoitettavien menojen positiivisen vaikutuksen talouden toimeliaisuuteen arvioidaan pysyvän vuoteen verrattuna 2022 vakaana. Kansallisesti rahoitettavilla investoinneilla ennakoidaan olevan finanssipolitiikan viritykseen kiristävä vaikutus, joka on 0,4 prosenttiyksikköä vuonna 2023. Kansallisesti rahoitettujen juoksevien perusmenojen kasvulla (ilman uusia tulopuolen toimenpiteitä) taas ennakoidaan vuonna 2023 olevan finanssipolitiikan kokonaisviritykseen pitkälti neutraali vaikutus, joka on 0,0 prosenttiyksikköä. Tässä ovat mukana energian hintojen nousun vuoksi toteutettujen toimenpiteiden asteittaisen päättymisen vaikutus (0,2 % suhteessa BKT:hen) sekä lisäkustannukset, joita aiheutuu tilapäisen suojelun tarjoamisesta Ukrainasta paenneille (0,1 % suhteessa BKT:hen).

(20)Vuoden 2022 vakausohjelmassa julkisen talouden alijäämän odotetaan supistuvan asteittain 0,7 prosenttiin vuonna 2024 ja 0,3 prosenttiin vuoteen 2025 mennessä. Julkisen talouden alijäämän ennakoidaan siten pysyvän vuodesta 2023 lähtien alle 3 prosentissa suhteessa BKT:hen ohjelmakauden loppuun saakka. Näissä ennusteissa julkisten menojen oletetaan supistuvan tällä aikavälillä (BKT:hen suhteutettuna 50,4 % vuonna 2023, 49,6 % vuonna 2024 ja 49,4 % vuonna 2025). Ohjelman mukaan julkisen talouden velan suhteessa BKT:hen odotetaan vuoteen 2025 mennessä supistuvan, nimittäin 74,5 prosenttiin vuonna 2024 ja edelleen 72,1 prosenttiin vuonna 2025. Komission analyysin perusteella velkakestävyysriskit vaikuttavat keskipitkällä aikavälillä keskisuurilta.

(21)Itävallan julkisen talouden kestävyyteen kohdistuu keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä keskisuuria riskejä, jotka johtuvat pääasiassa väestön ikääntymisestä aiheutuvista julkisen talouden paineista. Työikäisestä väestöstä riippuvaisten ikääntyneiden osuuden odotetaan seuraavien 50 vuoden aikana kasvavan kahdesta eläkeläisestä noin kolmeen eläkeläiseen työntekijää kohti. Ikääntymistyöryhmän ikääntymisraportin riskiskenaarion mukaan pitkäaikaishoidon julkisten menojen odotetaan kasvavan kaiken kaikkiaan jopa 30 prosenttia seuraavien kahdeksan vuoden aikana. Väestörakenteen muutoksen lisäksi korkeaan ikään liittyvistä sairauksista johtuvan intensiivisemmän hoidon tarpeen odotetaan osaltaan lisäävän pitkäaikaishoidon kustannuksia. Pitkäaikaishoitojärjestelmän kattavasta uudistuksesta on ilmoitettu, mutta sitä ei ole vielä toteutettu. Tähän mennessä asiaa käsittelevä työryhmä on tiivistänyt julkisen kuulemisen tärkeimmät tulokset. Työryhmän raportin mukaan uudistuksen yhtenä painopisteenä on järjestelmän koordinoidun valvonnan käyttöönotto. Tähän sisältyy selkeä vastuunjako hallinnon eri tasoilla sekä varojen alkuperää ja käyttöä koskeva avoimuus.

(22)Itävallan fiskaaliselle federalismille on ominaista, että meno- ja veronkantovastuiden välillä on merkittävä epäsuhta valtiotasoa alemmilla tasoilla. Sen sijaan, että sovellettaisiin verotuksellista autonomiaa, valtiotasoa alempien hallintotasojen talousarviovarat kootaan monimutkaisella veronjakojärjestelmällä ja hallintotasojen välisillä tulonsiirroilla. Tämä heikentää julkisen talouden läpinäkyvyyttä ja poliittista vastuuta ja tarjoaa niukasti kannustimia julkisen varainkäytön tehostamiselle. Koska uudistustarve on edelleen olemassa, sitä olisi käsiteltävä seuraavasta hallintotasojen välistä taloudellista tasausta koskevasta laista käytävissä neuvotteluissa, joiden odotetaan alkavan joulukuussa 2022. Julkisten menojen vaikuttavuutta ja tehokkuutta voidaan parantaa kansallisen julkisen talouden kehyksen uudistamisen lisäksi hyödyntämällä paremmin menojen uudelleenarviointeja, sillä niiden avulla voidaan tarkastella määrärahojen kohdentamista suhteessa poliittisiin painopisteisiin.

(23)Itävallan verojärjestelmän oikeudenmukaisuutta ja kasvuystävällisyyttä on edelleen mahdollista parantaa. Verojärjestelmälle on ominaista työhön kohdistuva suuri verorasitus, joka johtuu työnantajamaksuista ja sosiaaliturvamaksuista. Sosiaaliturvamaksuista vastaavat sekä työntekijät että työnantajat. Tämä hankaloittaa työpaikkojen luomista. Korkeat marginaaliveroasteet vähentävät ihmisten työntekohalukkuutta erityisesti tulojakauman alapäässä ja perheiden toissijaisten tulonsaajien osalta. Äskettäin hyväksytty ekososiaalinen verouudistus on askel oikeaan suuntaan, ja hiilidioksidin hinnan käyttöönotto päästökauppajärjestelmän ulkopuolisilla aloilla on tärkeä Itävallan elpymis- ja palautumissuunnitelmaan kuuluva hanke. Rakenteellisia haasteita on kuitenkin edelleen. Työpaikkojen luomista ja työvoiman tarjontaa, erityisesti pienituloisten henkilöiden osalta, on mahdollista tehostaa vähentämällä edelleen välillisiä työvoimakustannuksia. Tarvittavan julkisen talouden liikkumavaran luomisessa ja verojärjestelmän oikeudenmukaisuuden parantamisessa voisi auttaa kasvua tehokkaammin edistävän verotuksen parempi hyödyntäminen.

(24)Elpymis- ja palautumissuunnitelma sisältää asetuksen (EU) 2021/241 19 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja liitteessä V olevan 2.2 kriteerin mukaisesti laajan joukon toisiaan vahvistavia uudistuksia ja investointeja, jotka on määrä toteuttaa vuoteen 2026 mennessä. Ne auttavat vastaamaan kaikkiin tai merkittävään osaan niistä taloudellisista ja sosiaalisista haasteista, jotka tuodaan esiin neuvoston Itävallalle talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä vuosina 2019 ja 2020 antamissa maakohtaisissa suosituksissa sekä niissä maakohtaisissa suosituksissa, joita on mahdollisesti annettu suunnitelman hyväksymispäivään mennessä. Suunnitelmaan sisältyvillä toimenpiteillä pyritään noudattamaan merkittävää osaa viime vuosina talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetuista maakohtaisista suosituksista. Verojärjestelmään suunnitellut muutokset auttavat vähentämään kasvihuonekaasupäästöjä ja siirtävät verotuksen painopistettä pois työn verottamisesta samalla kun niiden yhteydessä otetaan huomioon ekologiset ja sosiaaliset näkökohdat. Laadukkaiden varhaiskasvatuspalvelujen saatavuuden paraneminen saattaa edistää naisten osallistumista työmarkkinoille. Lisäksi suunnitelmassa vastataan osittain sukupuolten väliseen eläke-eroon liittyviin haasteisiin, jotka on tunnustettu jo pitkään. Vihreää siirtymää edistetään investoimalla i) energiatehokkuuteen, ii) uusiutuviin energialähteisiin, iii) teollisuuden hiilestä irtautumiseen, iv) biologiseen monimuotoisuuteen ja v) kiertotalouteen. Investointeihin liittyy uudistuksia, kuten uusiutuvia energialähteitä koskevan tukikehyksen uudistaminen ja öljylämmitysjärjestelmien asteittainen poistaminen käytöstä. Suunnitelma auttaa myös lisäämään merkittävästi yritysten digitaalisia valmiuksia. Yritysten hallinnollista rasitusta kevennetään keskitettyjen digitaalisten asiointipisteiden avulla.