Komission kertomus Euroopan Parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen täytäntöönpanosta kaudella 1996-2001 /* KOM/2001/0775 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen täytäntöönpanosta kaudella 1996-2001 a. yhteenveto ja päätelmät 1. Euroopan laajuiset verkot (TEN) ovat olennaisen tärkeitä: * EU:n tasapainoiselle ja harmoniselle taloudelliselle (sisämarkkinoiden toiminta ja energian toimitusvarmuus) ja sosiaaliselle (yhteenkuuluvuus) kehitykselle sekä * kolmansien maiden kanssa toteutettavan taloudellisen yhteistyön kehittymiselle ja Euroopan mantereen ja sitä ympäröivien alueiden poliittisen vakauden lujittamiselle. 2. EU:n tehtävänä energia-alan Euroopan laajuisten verkkojen osalta on kannustaa ja tukea alan toimijoiden aloitteita: * yksilöimällä yhteistä etua koskevia hankkeita siten, että jäsenvaltiot ja yhteisön toimielimet ovat yksimielisiä näiden hankkeiden hyödyllisyydestä * edistämällä yhteistä etua koskevien hankkeiden toteuttamista siten, että: - pyritään saamaan aikaan yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä hallinnollisten esteiden poistamiseksi, - helpotetaan toimijoiden välistä yhteistyötä hankkeiden määrittelyssä ja vauhditetaan selvitysten tekemistä, - käytetään tarpeen mukaan yksityisen rahoituksen lisäksi yhteisön rahoitus- ja lainainstrumentteja hankkeiden rahoituksen järjestämiseksi. 3. Energia-alan TEN-verkkoja koskevien suuntaviivojen täytäntöönpanon myötä kaudella 1996-2001: * yksilöitiin 90 yhteistä etua koskevaa hanketta: näistä 24 eteni käyttövaiheeseen saman kauden aikana, 12 on rakennusvaiheessa, 22:n hallinnollisia lupia käsitellään parhaillaan ja 32 on selvitysvaiheessa * myönnettiin vuosina 1995-2001 yhteensä 123 miljoonaa euroa rahoitustukea energia-alan TEN-verkkoja koskevasta budjettikohdasta selvityksiä ja kahdessa tapauksessa poikkeuksellisesti investointivaihetta varten; tukea annettiin 53:lle yhteistä etua koskevalle hankkeelle; lisäksi yhteistä etua koskevia hankkeita tuettiin käyttämällä muita yhteisön rahoitusvälineitä (EAKR:n antama tuki ja EIP:n myöntämät lainat) * toteutettiin muita energia-alan TEN-hankkeiden toteuttamista tukevia toimia; tällaisia olivat toimet, jotka liittyivät lupamenettelyihin (suositukset jäsenvaltioille), yleiseen koordinointiin julkisen ja yksityisen sektorin eri toimijoiden välillä, kahden erityiskonferenssin järjestämiseen sekä verkkojen kehittämisen ulkoiseen ulottuvuuteen (30 yhteistä etua koskevaa hanketta, joiden osia toteutetaan kolmansien maiden alueella). 4. Nykyisten suuntaviivojen täytäntöönpanosta, uusien energiaverkkohankkeiden yksilöinnin tarpeesta sekä sähkön ja maakaasun sisämarkkinoiden toteuttamisesta saatujen kokemusten perusteella kaavaillaan energia-alan TEN-verkkoja koskevien suuntaviivojen tarkistamista lähinnä seuraavilta osin: * EU:n etua koskevien ensisijaisten hankkeiden luettelon käyttöönotto * energia-alan TEN-verkkoja koskevien painopisteiden uudelleenmäärittely, jossa painotetaan tukea energiamarkkinoiden vapauttamiselle; energian toimitusvarmuuden parantaminen; uusiutuviin energialähteisiin perustuvan energiantuotannon integrointi energiaverkkoihin; Euroopan unionin laajentuminen; syrjäseutualueiden ja kaikkein syrjäisimpien alueiden huomioon ottaminen * yhteistä etua koskevien hankkeiden määrittely entistä yleisemmin ja kevyemmän menettelyn käyttöönotto hankkeiden yksityiskohtaisen luettelon ajantasaistamista varten * hankkeiden yksityiskohtaisen luettelon ajantasaistaminen. b. Energia-alan ten-verkkojen toimintakehys 5. Tämä raportti on laadittu Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta 5. kesäkuuta 1996 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1254/96/EY [1] ('suuntaviivapäätös') 10 artiklan sekä toiminnan määrittämisestä suotuisamman kehitysympäristön luomiseksi Euroopan laajuisille energiaverkoille 28. maaliskuuta 1996 tehdyn neuvoston päätöksen N:o 391/96/EY [2] ('suotuisaa ympäristöä koskeva päätös') 5 artiklan mukaisesti. [1] EYVL L 161, 29.6.1996, s. 147-153. [2] EYVL L 161, 29.6.1996, s. 154-155. 6. Tämän kertomuksen tavoitteena on tarkastella näiden kahden päätöksen täytäntöönpanoa niiden tavoitteiden valossa, jotka Euroopan laajuisille verkoille on asetettu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 154 artiklassa. 7. Perustamissopimuksessa määriteltyjen Euroopan laajuisia verkkoja koskevien yhteisön toimien tarkoituksena on edistää avointen ja kilpailtujen markkinoiden järjestelmässä kansallisten verkkojen yhteenliittämistä ja yhteentoimivuutta sekä pääsyä näihin verkkoihin siten, että otetaan huomioon tarve yhdistää saarialueita, erillisalueita ja syrjäseutualueita yhteisön keskusalueisiin. 8. Euroopan laajuisten verkkojen kehittäminen on näin ollen yksi yhdentymisen osatekijä. Se edistää yhtäältä sisämarkkinoiden aikaansaamista lisäämällä vaihtokapasiteettia ja mahdollistamalla näin pääsyn laajemmalle ja kilpaillummalle markkina-alueelle. Toisaalta syrjäseutualueiden liittäminen Euroopan laajuisiin sähkö- ja maakaasuverkkoihin vaikuttaa huomattavasti näiden alueiden kehitykseen ja lisää tätä kautta taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. 9. EU:n Euroopan laajuisten verkkojen liittäminen kolmansien maiden verkkoihin parantaa lisäksi energian toimitusvarmuutta sekä yhteistyötä näiden maiden kanssa. Kolmansiin maihin kuuluvat myös Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneet maat, mikä merkitsee sitä, että samalla avataan tietä niiden talouksien nopeammalle integraatiolle. 10. Suuntaviivapäätöksen 5 artiklassa vahvistetaan periaatteet Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskeville yhteisön toimille, joiden toteutusta tarkastellaan tässä raportissa. Niihin kuuluvat: * yhteistä etua koskevien hankkeiden yksilöinti, jota käsitellään tämän kertomuksen luvussa C, ja * suotuisamman ympäristön luominen energiaverkkojen kehittämiselle. 11. Edellä mainitun suotuisampaa kehitysympäristöä koskevan neuvoston päätöksen N:o 391/96/EY 2 ja 3 artiklassa määritellään toimet, joihin on ryhdyttävä Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevan yhteistyön ja rahoitustuen osalta. Näitä tarkastellaan luvussa D. 12. Luvussa E käsitellään Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevan politiikan ulkoista ulottuvuutta. 13. Luvussa F puolestaan selostetaan riippumattoman arvioijan suorittamaa arviointia energia-alan TEN-verkkoja koskevasta ohjelmasta (rahoitustuen myöntäminen yhteistä etua koskeville hankkeille energia-alan TEN-verkkojen budjettikohdasta). 14. Lopuksi luvussa G tarkastellaan toimien tulevia kehitysnäkymiä, muun muassa energia-alan TEN-verkkoja koskevien suuntaviivojen tarkistamista. c. Energia-alan ten-hankkeiden yksilöinti Erityishankkeet (Essen) 15. Essenin Eurooppa-neuvosto laati joulukuussa 1994 luettelon 10 ensisijaisesta (tai erityisestä) energia-alan hankkeesta. Kaikki nämä hankkeet sisällytettiin yhteistä etua koskevien hankkeiden luetteloon, joka hyväksyttiin kesäkuussa 1996. 16. Kaudella 1996-2001 edistyttiin huomattavasti seitsemässä näistä kymmenestä erityishankkeesta. 17. Viisi maakaasuun liittyvää erityishanketta saatiin käyttövaiheeseen tällä kaudella. Nämä olivat kaasurunkoputkistot Algeria-Marokko-Espanja ja Venäjä-Valko-Venäjä-Puola-EU sekä uudet kaasuverkot Kreikassa, Portugalissa ja Espanjan etelä- ja länsiosissa. 18. Viiden sähköön liittyvän erityishankkeen osalta tilanne ei ole yhtä hyvä. Yhdessä hankkeessa on päästy käyttövaiheeseen (Portugalin pohjoisosan ja Espanjan välinen yhteys) ja toinen hanke on viimeisessä rakennusvaiheessa (Italian ja Kreikan välinen yhteenliittäminen). Kolmessa muussa hankkeessa ei ole saatu ratkaistuksi hallinnollisiin lupiin liittyviä ongelmia (Ranska-Italia- ja Ranska-Espanja-hankkeet) tai ei ole kyetty tekemään lopullista päätöstä uuden lainsäädäntökehyksen luomisen takia (Tanskan itäisten ja läntisten osien välinen yhteys). Yhteistä etua koskevat hankkeet 19. Suuntaviivoista 5. kesäkuuta 1996 tehdyssä päätöksessä N:o 1254/96/EY yksilöitiin 43 yhteistä etua koskevaa hanketta (23 sähköhanketta ja 20 kaasuhanketta). 20. Tähän luetteloon lisättiin 31 hanketta (16 sähköhanketta ja 15 kaasuhanketta) 29. toukokuuta 1997 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1047/97/EY [3]. Tarkoituksena oli ottaa huomioon aloilla tapahtuneet nopeat muutokset ja erityisesti Euroopan unionin laajentuminen Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisen myötä. [3] EYVL L 152, 11.6.1997, s. 12-14. 21. Yhteistä etua koskevien hankkeiden luettelo ajantasaistettiin toisen kerran 29. heinäkuuta 1999 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1741/99/EY [4], jolloin siihen lisättiin 16 hanketta (5 sähköhanketta ja 11 kaasuhanketta) ja viiden käynnissä olevan hankkeen kuvausta muutettiin. [4] EYVL L 207, 6.8.1999, s. 1. Yhteistä etua koskevien hankkeiden luokat 22. Tällä hetkellä yhteistä etua koskevien hankkeiden luettelo sisältää 90 hanketta - 44 sähköhanketta ja 46 kaasuhanketta - luokissa, jotka vastaavat kesäkuussa 1996 tehdyssä suuntaviivapäätöksessä määriteltyjä painopisteitä. Sähkö: a) erillisten sähköverkkojen liittäminen: 6 hanketta b) jäsenvaltioiden verkkojen yhteenliittämisen kehittäminen: 14 hanketta c) sisäisten verkkoyhteyksien kehittäminen, joka liittyy jäsenvaltioiden verkkojen yhteenliittämiseen: 13 hanketta d) verkkojen yhteenliittämisen kehittäminen kolmansien maiden kanssa: 11 hanketta. Maakaasu: e) maakaasun käyttöönotto uusilla alueilla: 4 hanketta f) erillisten kaasuverkkojen liittäminen: 15 hanketta g) kaasun vastaanottokapasiteetin (nesteytetty maakaasu) ja varastointikapasiteetin lisääminen: 13 hanketta h) siirtokapasiteetin lisääminen (kaasunsiirtoverkot): 14 hanketta. Edistyminen yhteistä etua koskevissa hankkeissa 23. Kolmannes yhteistä etua koskevista hankkeista on edelleen alustavassa selvitysvaiheessa. Käyttövaiheeseen on kaudella 1996-2001 saatu yli neljäsosa yhteistä etua koskevista hankkeista. Seuraavassa taulukossa on esitetty edellisessä kappaleessa mainittuihin luokkiin kuuluvien hankkeiden lukumäärät jaoteltuina neljään tavallisesti käytettyyn edistymisvaiheeseen. >TAULUKON PAIKKA> Hankkeet, jotka etenivät käyttövaiheeseen kaudella 1996-2001 24. Tarkasteltavana olevan kauden aikana saatiin käyttövaiheeseen yhteensä 24 hanketta (6 sähkö- ja 18 maakaasualalla), mukaan luettuina 6 Essen-hanketta. 25. Sähköhankkeista saatiin valmiiksi seuraavat: - Erillisten sähköverkkojen liittäminen: a07 Yhdistynyt kuningaskunta (Mansaaren liittäminen) - Jäsenvaltioiden väliset verkkojen yhteenliittämiset: b01 Saksa-Tanska (yhteys merenalaisella kaapelilla) b10 Pohjois-Portugali-Luoteis-Espanja (Essen-hanke) b11 Suomi-Ruotsi (Pohjanlahden pohjoisosassa). - Jäsenvaltioiden sisäiset verkkoyhteydet: c03 Alankomaat (koillisosa). - Yhteenliittämiset kolmansien maiden verkkojen kanssa: d13 Espanja-Marokko (ensimmäinen yhteys merenalaisella kaapelilla). Näiden hankkeiden lisäksi saatiin käyttövaiheeseen useita osia hankkeista, jotka liittyvät sisäisiin yhteyksiin Italiassa (hanke c05), Espanjassa (hanke c06) ja Saksassa (hanke c12). Lisäksi merenalaiset kaapeliyhteydet Pohjois-Irlannin ja Skotlannin välillä (hanke a01) sekä Kreikan ja Italian välillä (hanke a04) on määrä ottaa käyttöön joulukuuhun 2001 mennessä. 26. Maakaasuverkkoihin liittyvistä hankkeista saatiin käyttövaiheeseen seuraavat: - Käyttöönotto uusilla alueilla: e04 Espanja (maan länsiosa) (lähes valmis) (Essen-hanke) e05 Portugali (Essen-hanke). e06 Kreikka (runkoputkisto ja haarat) (Essen-hanke). - Erillisten verkkojen liittäminen: f02 Yhdistynyt kuningaskunta-Euroopan manner (Belgian kautta) f03 Luxemburg-Saksa f06 Portugali-Espanja (Essen-hanke) f07 Ranska (lounais- ja eteläosan verkkojen liittäminen) f09 Itävalta-Unkari (osittain) f10 Itävalta-Slovakia (Itävallan verkon liittäminen Slovakiassa sijaitsevaan maanalaiseen varastoon) f11 Itävalta (sisäinen yhteys); (osittain). - Vastaanottokapasiteetin (nesteytetty maakaasu) ja varastointikapasiteetin lisääminen: g03 Ranska (Montoirissa sijaitsevan nesteytetyn maakaasun terminaalin laajentaminen). - Kaasunsiirtoputkistot: h01 Norja-Ranska (maahantulopaikka Dunkerque) h04 Algeria-Espanja-Portugali h05 Algeria-Tunisia-Italia h07 Venäjä-Valko-Venäjä-Puola-EU (1. vaihe) (Essen-hanke) h11 Bulgaria-Kreikka h12 Belgia-Saksa h13 Saksa-Tsekin tasavalta-Itävalta-Italia (osittain, 94 km käytössä). Energia-alan TEN-hankkeiden toteutuksen vaikutus työllisyyteen 27. Vuonna 1997 tehdystä kyselystä, johon osallistui 74 hankkeiden toteuttajaa, saatiin seuraavat tulokset: - arvio investoinneista: 18 miljardia euroa EU:ssa ja 7,8 miljardia euroa kolmansissa maissa - yhteensä 200 000 henkilötyövuotta hankkeiden toteutuksessa kaudella 1995-2005 (EU:ssa) - 11 henkilötyövuotta miljoonaa kulutettua euroa kohden - 45 % suoraan, 55 % epäsuorasti - 80 % tilapäisiä ja 20 % vakinaisia työntekijöitä. 28. 74 hankkeen tuloksena syntyneet työpaikat jakautuivat seuraavasti: - kaasu 2/3, sähkö 1/3; vastaa alojen arvioituja investointeja - 48 % koheesiomaissa (Espanja, Portugali, Kreikka, Irlanti) - lisätyövoima kolmansissa maissa tehtäviin töihin = puolet EU:n määrästä - työllisyysvaikutusten arviointi koskee hankkeiden rakennusvaihetta; laajemmat, kansallisen tai alueellisen talouden kannalta suotuisat vaikutukset eivät ole helposti kvantifioitavissa. d. Suotuisan ympäristön luominen energiaverkkojen kehittämiselle Neuvoston päätös suotuisasta ympäristöstä 29. Suotuisamman kehitysympäristön luomisesta Euroopan laajuisille energiaverkoille tehdyssä neuvoston päätöksessä määritellään Euroopan yhteisölle seuraavat tehtävät: - verkkotoiminnan harjoittajien välisen teknisen yhteistyön edistäminen, - jäsenvaltioiden välisen yhteistyön edistäminen lupamenettelyissä - rahoitustuen myöntäminen Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämisestä annetun neuvoston asetuksen mukaisesti ja - yhteistä etua koskevien hankkeiden tukeminen yhteisön rahoitusvälineiden avulla. Lupamenettelyjen parantamista koskeva suositus 30. Yhteistä etua koskevien hankkeiden toteuttamisessa kohdataan usein hallintoon liittyviä vaikeuksia, ja erityisenä ongelmana on rakennuslupien myöntämiseen kuluva pitkä aika. Lupamenettelyt ovat toisinaan monimutkaisia, eivätkä ne ole riittävän avoimia. 31. Suotuisasta ympäristöstä tehdyn päätöksen 2 artiklassa velvoitetaan yhteisö tukemaan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, jotta helpotettaisiin Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien hankkeiden lupamenettelyjen etenemistä ja lyhennettäisiin niihin kuluvaa aikaa. 32. Komission yksiköt ovat jo tarkastelleet joitakin tähän liittyviä ongelmia yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Komissio hyväksyi 14. joulukuuta 1998 yhteisymmärryksessä Euroopan laajuisia energiaverkkoja tarkastelevan 'TEN-energiakomitean' kanssa jäsenvaltioille osoitetun suosituksen Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien lupamenettelyjen parantamisesta [5]. [5] EYVL L 8, 14.1.1999, s. 27. 33. Tässä asiakirjassa komissio suosittelee jatkuvaa yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden kesken, jotta joidenkin lupamenettelyjen toteuttaminen helpottuisi. Erityisesti komissio suosittelee sellaisia toimenpiteitä, joilla parannetaan rajanylisiä hankkeita koskevia menettelyjä, mahdollisuuksien mukaan yhteisen ja koordinoidun toimintamallin puitteissa. Näiden toimenpiteiden avulla on määrä lisätä menettelyjen avoimuutta, antaa yhteistä etua koskeviin hankkeisiin liittyviä tietoja varhaisessa vaiheessa, koordinoida eri menettelyjä sekä esittää hankkeita koskevat asiakirjat yhdenmukaisessa muodossa, joka kattaa sekä teknis-taloudelliset seikat että ympäristönäkökohdat. 34. Mainitun suosituksen mukaisesti komissio on tilannut selvityksen lupamenettelyihin liittyvistä ympäristö- ja teknisistä näkökohdista. Selvitys on määrä saada valmiiksi vuoden 2002 tammikuussa. Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämisestä annetun neuvoston asetuksen täytäntöönpano 35. TEN-verkkojen rahoitustukea koskevan asetuksen perusteella ja energia-alan kilpailutilanteen luonne huomioon ottaen alan kannalta paras toimenpidemuoto on toteutettavuustutkimusten yhteisrahoitus. Perustelluissa poikkeustapauksissa on mahdollista käyttää myös muita rahoitusta koskevassa asetuksessa säädettyjä tukimuotoja, lähinnä korkohyvityksiä, lainatakuita tai korkotukia. 36. Yhteistä etua koskevista 90:stä energia-alan TEN-hankkeesta yli puolet eli 53 hanketta sai kaudella 1995-2001 tukea TEN-verkkojen rahoitustukea koskevan asetuksen nojalla. Näistä: - kolme hanketta oli Essenin luettelosta (joka käsittää yhteensä kymmenen hanketta) - 31 hanketta oli sähköalalta (jolla hankkeita yli yhteensä 44) ja - 22 hanketta oli maakaasualalta (jolla hankkeita oli yhteensä 46). 37. Komission päätöksillä osoitettiin energia-alan TEN-hankkeille rahoitusta yhteensä 123 miljoonaa euroa kaudella 1995-2001. Kauden aikana tuettujen hakemusten määrä oli 140 (138 hakemusta selvitysten yhteisrahoitusta varten ja 2 hakemusta investointitukia varten). Investointitukea myönnettiin seuraaville hankkeille: d11 (Alankomaiden ja Norjan sähköverkkojen yhteenliittäminen merenalaisella kaapelilla): 4,2 miljoonan euron tuki tukikelpoisiin 263 miljoonan euron kustannuksiin; d14 (Ruotsin ja Puolan välinen sähköverkkojen yhteenliittäminen merenalaisella kaapelilla osana Itämeren reuna-alueiden Baltic Ring -hanketta): 2,3 miljoonan euron tuki tukikelpoisiin 337 miljoonan euron kustannuksiin. 38. Seuraavassa taulukossa on yhteenveto energia-alan TEN-hankkeiden rahoitusta koskevista komission päätöksistä (1995-2001). >TAULUKON PAIKKA> Yksityiskohtainen luettelo toimista, joita on tuettu kunakin vuonna energia-alan TEN-ohjelmasta (energia-alan TEN-verkkoja koskevasta budjettikohdasta), on julkaistu Euroopan laajuisia verkkoja koskevassa komission vuosiraportissa. 39. Seuraavassa taulukossa on puolestaan esitetty energia-alan TEN-hankkeiden luokkien mukaisesti jaoteltuina ne rahoitustuen määrät, joista on sovittu komission allekirjoittamissa sopimuksissa kaudella 1995-2001. >TAULUKON PAIKKA> Noin kaksi kolmasosaa koko rahoitustuesta osoitettiin luokkien d ja g hankkeisiin. Yhteistä etua koskevien hankkeiden rahoitus ja yhteisön rahoitusvälineiden avulla toteutetut tukitoimet 40. Vuonna 1997 yksilöityjen 74 energia-alan TEN-hankkeen loppuunsaattamiseen tarvittavien investointien määrä on arviolta 18 miljardia euroa EU:ssa ja 7,8 miljardia euroa kolmansissa maissa. 41. Energia-alan TEN-verkkoja koskevien investointien rahoitus perustuu yleensä verkkotoiminnan harjoittajien resursseihin (omat varat, pääomamarkkinat). 42. Euroopan yhteisön tehtävänä on tältä osin toimia ensisijaisesti: - selvitysten alullepanijana ja vauhdittajana, - investointien edistäjänä. 43. Energia-alan TEN-hankkeita koskevien selvitysten tai investointien tukemista varten ovat käytettävissä seuraavat yhteisön rahoitusvälineet ja -mekanismit: - energia-alan TEN-verkkoja koskeva budjettikohta, - rakennerahastot (aluepolitiikan puitteissa), - Euroopan investointipankki (EIP), - Euroopan investointirahasto (EIR), - yhteistyöohjelmat kolmansien maiden kanssa (Phare, Tacis, Meda, Cards ja Synergy). Kukin väline tai mekanismi toimii omien arviointiperusteidensa mukaisesti, vaikka niissä otetaankin huomioon energia-alan TEN-verkkoja koskevat painopisteet ja hankeluettelo. 44. Yhteisö myönsi kaudella 1996-2000 runsaasti rahoitusta energia-alan TEN-hankkeille. Rahoitus oli pääasiassa peräisin rakennerahastoista (noin 2 miljardia euroa tuen muodossa) ja EIP:ltä (noin 3 miljardia euroa lainoina). e. euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevan politiikan ulkoinen ulottuvuus Tavoitteet 45. Energia-alan TEN-verkkoja koskevan politiikan ulkoisen ulottuvuuden kehittäminen vastaa seuraaviin tarpeisiin: - energian toimitusvarmuuden parantaminen, - suhteiden lujittaminen EU:n ulkopuolisiin energian tuottaja- tai kauttakulkumaihin, - verkkojen integrointi Euroopan mantereen ja sitä ympäröivien alueiden laajuisesti, - valmistautuminen EU:n laajentumiseen. 46. Lisäksi energia-alan TEN-verkkoja koskevan politiikan ulkoista ulottuvuutta kehittämällä voidaan edistää Euroopan yhteisön laajempien tavoitteiden saavuttamista, kuten: - taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta laajemmalla maantieteellisellä alueella, mikä edistää poliittista vakautta, - kaupan, kilpailun ja teollisuuden yhteistyön lisääntymistä. 47. Energiaverkkojen laajentaminen on ratkaisevan tärkeää sekä Euroopan unionin energianhankinnalle, joka on jatkossakin vahvasti riippuvaista ulkopuolisista lähteistä etenkin maakaasun osalta, että myös kansainväliselle yhteistyölle ja kehitykselle yleensä. Euroopan unionin laajentumisnäkymät, jotka saivat vahvistuksen kauden 1996-2001 aikana, aiheuttavat myös lisääntyvää tarvetta liittää ja integroida yhteisön jäsenyyttä hakeneiden maiden energiaverkkoja Euroopan unionin verkkoihin. Yhteistä etua koskevat hankkeet, joissa on mukana kolmansia maita 48. Koska Euroopan unioni on suurelta osin riippuvainen ulkopuolelta tulevista energiantoimituksista, energia-alan TEN-verkkojen suuntaviivoissa yksilöidään jo runsaasti kaasu- ja sähköhankkeita, jotka edellyttävät töitä yhteisön jäsenyyttä hakeneissa maissa tai muissa kolmansissa maissa. 49. Nykyisin suuntaviivoja koskevassa päätöksessä ja sen tarkistuksissa yksilöidyistä energia-alan TEN-hankkeista 30 koskee myös kolmansia maita (11 sähköhanketta ja 19 maakaasuhanketta). Niiden alueellinen jakautuminen on esitetty seuraavassa taulukossa: >TAULUKON PAIKKA> Usean hankkeen selvitystyöhön annettiin kaudella 1995-2001 yhteisön rahoitustukea energia-alan TEN-ohjelmasta. Erityisesti tuettiin sähköhankkeisiin liittyvää selvitystyötä. Alueiden edun mukaiset hankkeet kolmansissa maissa 50. Phare-, Tacis-, Meda-, Cards- ja Synergy-ohjelmista tuettujen selvitysten ja alueellisten energiayhteistyötoimien tuloksena kaudella 1995-2001 Itämeren, Balkanin, Mustanmeren ja Välimeren alueilla yksilöitiin myös energiaverkkohankkeita, jotka ovat enemmän alueellisesti painottuneita ja joita voidaan pitää kolmansien maiden alueellisen edun mukaisina hankkeina. Berliinin ja Riian konferenssit 51. Komissio järjesti kaudella 1996-2001 kaksi merkittävää tapahtumaa: "Euroopan laajuisten energiaverkkojen kehitys" -konferenssin, joka pidettiin 11.-12. joulukuuta 1997 Berliinissä, sekä ETYJ:n talousfoorumin kuudennen seurantaseminaarin "Alueellinen energiayhteistyö Itämeren alueella ja Euroopan laajuisten energiaverkkojen asema", joka järjestettiin 9. huhtikuuta 1999 Riiassa yhteistyössä ETYJ:n pääsihteeristön ja Latvian talousministeriön kanssa. 52. Berliinin konferenssin tarkoituksena oli esitellä merkittävimmät yhteistä etua koskevat energia-alan TEN-hankkeet ja keskustella niiden toteuttamiseen liittyvistä taloudellisista, teknisistä, rahoitusta koskevista ja hallinnollisista kysymyksistä. Konferenssin tavoitteena oli tuoda esiin ja tukea yhteisön ja mukana olevien yritysten aikaansaamaa kehitystä yksilöimällä keinoja, joiden avulla voidaan edistää näiden hankkeiden toteuttamista. Konferenssissa painotettiin erityisesti Pohjoismaissa, Keski- ja Itä-Euroopan maissa, Kaakkois-Euroopassa sekä Välimeren alueella tapahtuvaa verkkojen kehittämistä. 53. Riian seminaarin tarkoituksena oli parantaa energian toimitusvarmuutta, energiakauppaa ja ympäristönsuojelua Itämeren alueella tehostamalla energiayhteistyötä ja vahvistamalla energiainfrastruktuureja ja erityisesti energiaverkkoja. f. energia-alan ten-ohjelman arviointi 54. Tractebel Energy Engineering -yritys valittiin tarjouskilpailun perusteella suorittamaan energia-alan TEN-ohjelmaan kaudella 1995-1998 kuuluneiden toimien puolueeton arviointi. Lopullinen arviointiraportti toimitettiin lokakuussa 1999. 55. Arvioija pitää ohjelman määrittelyä sekä sen resursseja ja toteutusta hyvinä mutta ehdottaa, että olisi suositeltavaa hajauttaa tietyt päätökset, jotka nykyään tehdään poliittisella tasolla. Tässä yhteydessä nousee esille kysymys tukikelpoisten hankkeiden yksilöintimenettelyn yksinkertaistamisesta (yksilöinti tapahtuu tällä hetkellä yhteispäätösmenettelyssä). Menettelyä yksinkertaistamalla päästäisiin lähemmäksi niitä kelpoisuussääntöjä, joita yleensä noudatetaan yhteisön ohjelmissa (joissa sovelletaan komiteamenettelyä). 56. Arviointikertomuksessa korostetaan, että viiden vuoden kokemusten jälkeen tuen saajat suhtautuvat myönteisesti toimiin, joissa sovelletaan energia-alan TEN-verkkoja koskevaa budjettikohtaa. Toimet mahdollistavat hankkeiden nopeamman toteuttamisen ja johtavat tietyissä tapauksissa myös konkreettisiin tuloksiin (rakennusluvan saaminen ja rakennustöiden aloittaminen). Tuen saajat katsovat yhteisön yhteisrahoituksen olevan hyödyksi siten, että se mahdollistaa kaikkien vaihtoehtojen selvittämisen ja valittujen ratkaisujen yksityiskohtaisen tutkimisen. 57. Ohjelman muita myönteisiä vaikutuksia ovat saajapuolen huomion suuntaaminen energia-alan TEN-verkkoja koskevissa suuntaviivoissa määriteltyihin tukikelpoisiin hankkeisiin, yhteistyörakenteiden luominen kansainvälisille hankkeille sekä hankkeita koskevien neuvottelujen ja niiden rahoituksen helpottaminen "EU-leiman" avulla. 58. Saajapuolen esittämä arvostelu kohdistuu hankkeiden valinnassa ja sopimusten seurannassa sovellettavien menettelyjen monimutkaisuuteen sekä maksusuoritusten viivästymiseen. Arvioija on esittänyt tähän liittyen useita ohjelman hallintoa ja seurantaa koskevia suosituksia. Suosituksia, jotka koskevat tuettavien toimien seikkaperäisempää kuvausta, on jo alettu soveltaa hakemuslomakkeen joulukuussa 1999 uudistetussa versiossa. Myös rahoitusmenettelyjä ja sopimusten seurantaa on tarkistettu. Valintamenettelyjen yksinkertaistaminen on yksi pääkysymyksistä, kun energia-alan TEN-verkkojen suuntaviivoja seuraavan kerran tarkistetaan. g. euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien toimien kehitysnäkymiä 59. Yhteisön suuntaviivojen suhteen on tarpeen jatkaa ja lujittaa toimia seuraavasti: - Tarkistetaan energia-alan TEN-verkkoja koskevia suuntaviivoja siten, että vahvistetaan luettelo EU:n etua koskevista ensisijaisista hankkeista, joihin komission ja jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota. - Tarkistetaan suuntaviivoja siten, että otetaan huomioon kysymyksiä, jotka liittyvät sisämarkkinoihin (pullonkaulat, ylikuormituksen hallinta), energian toimitusvarmuuden parantamiseen, uusiutuvien energialähteiden osuuden lisäämiseen sekä erittäin syrjäisiin alueisiin. - Tarkistetaan suuntaviivoja menettelyjen yksinkertaistamiseksi, koska: - on todellakin olemassa tarve yksilöidä uusia jäsenvaltioiden yhteistä etua koskevia hankkeita ja tämä on johtanut ja johtaa todennäköisesti jatkossakin siihen, että suuntaviivat on ajantasaistettava usein (yhteispäätösmenettely joka toinen vuosi), jollei yksinkertaisempaa yksilöintimenettelyä ole käytettävissä; - tähän liittyvien suuntaviivojen säännösten tarkistuksella voitaisiin vastata tähän tarpeeseen erityisesti: - laajentamalla 'yhteistä etua koskevan hankkeen' käsitettä ja - yksinkertaistamalla hankkeiden yksityiskohtaiseen yksilöintiin liittyvää menettelyä komiteamenettelyn avulla. - Edistetään yhteistä etua koskevien hankkeiden ja erityisesti EU:n etua koskevien ensisijaisten hankkeiden luettelossa olevien hankkeiden toteuttamista. 60. Ulkoisen ulottuvuuden suhteen on tarpeen tehostaa toimintaa ja keskittyä liittymistä edeltäviin valmisteluihin, sekä erityisesti: - jatkaa alueelliseen yhteistyöhön perustuvaa lähestymistapaa (Itämeri, Keski- ja Itä-Eurooppa, Kaakkois-Eurooppa, Välimeren alue, Mustanmeren alue), - keskittyä tässä alueellisessa yhteistyössä sellaisten hankkeiden yksilöintiin ja toteuttamiseen, jotka ovat kaikkein tärkeimpiä alueiden edun kannalta ja jotka voitaisiin sisällyttää yhteisön suuntaviivoihin ehdokasmaiden liittymisen jälkeen. Liite: Luettelo Euroopan laajuisiin energiaverkkoihin liittyvästä yhteisön lainsäädännöstä a) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1254/96/EY, tehty 5 päivänä kesäkuuta 1996, Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta (perussäädös, jossa vahvistetaan energia-alan TEN-verkkojen suuntaviivat) (liitteessä yksilöidään 43 hanketta) b) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1047/97/EY, tehty 29 päivänä toukokuuta 1997, Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta tehdyn päätöksen N:o 1254/96/EY muuttamisesta (lisätään 31 hanketta) c) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1741/99/EY, tehty 29 päivänä heinäkuuta 1999, Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta tehdyn päätöksen N:o 1254/96/EY muuttamisesta (muutetaan viittä hanketta ja lisätään 16 uutta hanketta) d) Komission päätös N:o 761/2000/EY, tehty 16 päivänä marraskuuta 2000, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1254/96/EY yksilöityjen energiaverkkojen alalla yhteistä etua koskevien hankkeiden erittelemisestä, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksillä N:o 1047/97/EY ja N:o 1741/99/EY e) Neuvoston päätös N:o 96/391/EY, tehty 28 päivänä maaliskuuta 1996, toiminnan määrittämisestä suotuisamman kehitysympäristön luomiseksi Euroopan laajuisille energiaverkoille f) Komission suositus N:o 99/28/EY, annettu 14 päivänä joulukuuta 1998, Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien lupamenettelyjen parantamisesta