Komission tiedonanto - Edistyminen Kioton tavoitteiden saavuttamisessa (järjestelmästä yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 280/2004/EY mukainen kertomus) {SEK(2007)1576} /* KOM/2007/0757 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 27.11.2007 KOM(2007) 757 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO EDISTYMINEN KIOTON TAVOITTEIDEN SAAVUTTAMISESSA (järjestelmästä yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 280/2004/EY mukainen kertomus) {SEK(2007)1576} SISÄLLYSLUETTELO 1. TIIVISTELMÄ 3 2. TOTEUTUNUT EDISTYS VUOSINA 1990–2005 5 2.1. Kasvihuonekaasupäästöjen kehityssuunta 5 2.2. Asukaskohtaiset päästöt ja kasvihuonekaasuintensiteetti vuonna 2005 6 2.3. Vuoden 2005 kasvihuonekaasupäästöt verrattuna vuoteen 2004 7 2.4. Päästöjen kehitys tärkeimmillä taloussektoreilla 8 3. ENNUSTETTU EDISTYMINEN KOHTI KIOTON TAVOITETTA 10 3.1. Ennusteet jäsenvaltioittain 10 3.1.1. EU-27 10 3.1.2. EU-15 10 3.1.3. EU-12 10 3.1.4. Ehdokasmaat 11 3.2. Eurooppalaisen ilmastonmuutosohjelman (ECCP) täytäntöönpano 13 3.3. EU:n päästökauppajärjestelmän toteuttaminen 14 3.3.1. Ensimmäinen päästökauppakausi (2005–2007) 14 3.3.2. Toinen päästökauppakausi (2008–2012) 14 3.3.3. Yhteistoteutuksen ja puhtaan kehityksen mekanismin hyödyntäminen 14 3.4. Kioton mekanismien hyödyntämissuunnitelmat 15 3.5. Hiilinielujen hyödyntämissuunnitelmat 15 1. TIIVISTELMÄ Euroopan yhteisö (EY) on Kioton pöytäkirjassa sitoutunut vähentämään kasvihuonekaasupäästöjään 8 prosenttia perusvuoden tasoista[1] vuosiin 2008–2012 mennessä. Viimeisten saatavilla olevien inventaariotietojen (2005)[2] mukaan vanhojen jäsenvaltioiden (EU-15) kasvihuonekaasujen kokonaispäästöt olivat 2 prosenttia alhaisemmat kuin perusvuonna[3], kun huomioon ei oteta maankäyttöä, maankäytön muutoksia ja metsätaloutta (LULUCF). Vuonna 2005 EU-15:n kasvihuonekaasupäästöt vähenivät 0,8 prosenttia verrattuna vuoteen 2004, kun samalla EU-15:n talouskasvu oli 1,6 prosenttia. Kuvan 1 ennusteet[4] osoittavat, että yhteisö voi saavuttaa Kioton tavoitteensa sillä edellytyksellä, että jäsenvaltiot vahvistavat ja toteuttavat täydentävät toimintaohjelmansa ja toimenpiteensä mahdollisimman pian (ks. tarkempia tietoja liitteen taulukoissa 1, 2 ja 3). EU:n päästökauppajärjestelmän vuosien 2008–2012 päästökauppakauden kansallisia jakosuunnitelmia koskevat viimeaikaiset päätökset ovat olleet tässä suhteessa merkittävä askel: niiden ansiosta päästöt vähenevät perusvuoden tasosta arviolta 3,4 prosenttia EU-15:ssä ja 2,6 prosenttia EU-25:ssä[5]. Näitä päästövähennysarvioita ei ole vielä tässä vaiheessa laskettu mukaan ennusteisiin. Kuva 1: EU-15:n toteutuneet ja ennustetut päästöt [pic] Kolmen EU-15:n jäsenvaltion (Ruotsi, Saksa ja Yhdistynyt kuningaskunta) arvioidaan näillä näkymin saavuttavan tavoitteensa vuoteen 2010 mennessä pelkästään nykyisten kansallisten toimintaohjelmien ja toimenpiteiden avulla. Lisäksi kahdeksan jäsenvaltion ennustetaan saavuttavan tavoitteensa, kun Kioton mekanismien, hiilinielujen ja jo keskustelun kohteena olevien kansallisten täydentävien toimintaohjelmien ja toimenpiteiden vaikutukset alkavat näkyä. Tämän analyysin mukaan Espanja, Italia ja Tanska eivät pystyisi saavuttamaan Kioton tavoitteitaan. Analyysissä ei kuitenkaan ole vielä otettu huomioon sitä, miten komission viimeaikaiset kansallisia jakosuunnitelmia koskevat päätökset saattavat vaikuttaa kauden 2008–2012 päästöihin. Siinä ei myöskään ole otettu huomioon niiden lisätoimien vaikutuksia, joita useimmat kyseisistä jäsenvaltioista ovat äskettäin päättäneet toteuttaa Kioton-tavoitteensa saavuttamiseksi tai jotka ovat parhaillaan käsiteltävinä[6],[7]. Ne on kuitenkin otettava käyttöön ripeästi, jotta ne ehtivät vaikuttaa. Koko EU:n (EU-27) kasvihuonekaasupäästöt olivat vuonna 2005 11 prosenttia pienemmät kuin perusvuonna, kun huomioon ei oteta LULUCF:sta johtuvia päästöjä ja poistumia, ja 0,7 prosenttia pienemmät kuin vuonna 2004. EU-27:n talouskasvu oli 1,8 prosenttia vuonna 2005. Päästöjen ennustetaan lisääntyvän useimmissa uusissa jäsenvaltioissa (EU-12) vuosien 2005 ja 2010 välillä. Kuitenkin yhdeksän sellaisen uuden jäsenvaltion, joille on asetettu Kioton tavoite mutta jotka eivät kuulu nk. EU-15:n "kuplaan", odotetaan saavuttavan tai jopa ylittävän Kioton tavoitteensa pelkästään nykyisten kansallisten toimintaohjelmien ja toimenpiteiden avulla. Slovenia kaavailee saavuttavansa Kioton tavoitteensa suunnitteilla olevien täydentävien toimintaohjelmien ja toimenpiteiden sekä Kioton mekanismien hyödyntämisen ja hiilinielujen avulla. Eurooppa-neuvosto vahvisti keväällä 2007 EU:n muista riippumattoman sitoumuksen vähentää kasvihuonekaasupäästöjä vähintään 20 prosenttia vuoden 1990 tasoista vuoteen 2020 mennessä, vaikka kansainvälistä sopimusta ei saataisikaan aikaan. EU olisi valmis jopa 30 prosentin päästövähennykseen, jos sopimus toteutuisi. Kuvasta 2 näkyy, että jäsenvaltioiden ennusteet vuodelle 2020 eroavat huomattavasti EU:n vuoden 2020 tavoitteista, joiden saavuttamiseksi EU:n pitää vuoden 2012 jälkeen vähentää päästöjä paljon jyrkemmin kuin kaudella 1990–2012. EU:n ja jäsenvaltioiden onkin annettava mahdollisimman pian tarvittava lainsäädäntö, jotta kaikki ilmastonmuutos- ja energiapakettiin sisältyvät uudet toimintaohjelmat ja toimenpiteet voidaan panna täytäntöön. Komissio antaa ennen vuoden 2007 loppua lainsäädäntöehdotukset EU:n päästökauppajärjestelmän tarkistamisesta, uusiutuville energianlähteille asetettavista tavoitteista, päästökauppajärjestelmään kuulumattomien alojen päästöjenvähennystoimenpiteistä, hiilidioksidin talteenotolle ja geologiselle varastoinnille vahvistettavasta sääntelykehyksestä sekä ajoneuvojen hiilidioksidipäästöistä. Kuva 2: EU-27:n toteutuneet ja ennustetut päästöt [pic] 2. TOTEUTUNUT EDISTYS VUOSINA 1990–2005 2.1. Kasvihuonekaasupäästöjen kehityssuunta EU:n kasvihuonekaasupäästöjen yleistä kehityssuuntaa ohjaavat kaksi suurinta päästöjen aiheuttajaa, Saksa ja Yhdistynyt kuningaskunta, jotka aiheuttavat noin kolmanneksen EU-27:n kasvihuonekaasupäästöistä. Näiden kahden jäsenvaltion kasvihuonekaasupäästöt ovat vähentyneet yhteensä 340 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia vuodesta 1990. Myönteinen kehitys Saksassa johtuu pääasiassa sähkö- ja lämpövoimaloiden tehokkuuden parantamisesta sekä viiden uuden osavaltion talouden rakenteiden uudistamisesta Saksojen yhdistymisen jälkeen. Kasvihuonekaasupäästöjen vähentyminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa johtui etupäässä energiamarkkinoiden vapautumisesta ja sen seurauksena öljyn ja hiilen vaihtumisesta kaasuun sähköntuotannossa sekä apidiinihapon tuotannon dityppioksidipäästöjen vähennystoimenpiteistä. Kolmanneksi ja neljänneksi eniten päästöjä tuottavat Italia ja Ranska, joiden molempien osuus on 11 prosenttia. Italian kasvihuonekaasupäästöt olivat vuonna 2005 noin 12 prosenttia suuremmat kuin vuonna 1990. Italian kasvihuonekaasupäästöt ovat lisääntyneet vuoden 1990 jälkeen etenkin tieliikenteessä, sähkön ja lämmön tuotannossa sekä öljynjalostuksessa. Ranskan vuoden 2005 päästöt olivat 2 prosenttia pienemmät kuin vuonna 1990. Ranskassa adipiinihapon tuotannosta aiheutuvia dityppioksidipäästöjä on onnistuttu vähentämään tuntuvasti, mutta tieliikenteen hiilidioksidipäästöt lisääntyivät voimakkaasti vuosina 1990–2005. Espanja on EU-27:n viidenneksi suurin päästöjen aiheuttaja, ja sen osuus EU-27:n kasvihuonekaasupäästöistä on 9 prosenttia. Kuudennella sijalla on Puola 8 prosentin osuudella. Espanjan päästöt kasvoivat 53 prosenttia vuosina 1990–2005. Tämä johtuu pääasiassa tieliikenteen, sähkön ja lämmön tuotannon sekä valmistusteollisuuden päästöjen lisääntymisestä pääasiassa merkittävän väestönkasvun ja talouskehityksen seurauksena. Puolan kasvihuonekaasupäästöt vähenivät 18 prosenttia vuosina 1990–2005 (vähennys on 32 prosenttia verrattuna perusvuoteen, joka on Puolan tapauksessa 1988). Suurin syy päästöjen vähenemiseen Puolassa – kuten muissakin Itä-Euroopan jäsenvaltioissa – oli energiaa tuhlaavan raskaan teollisuuden alasajo ja talouden yleinen rakennemuutos 1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa. Huomattava poikkeus oli liikenne (etenkin tieliikenne), jonka päästöt kasvoivat. Yhdentoista jäsenvaltion kasvihuonekaasupäästöt olivat vuonna 2005 suuremmat kuin perusvuonna. Muiden 14 jäsenvaltion päästöt olivat perusvuotta pienemmät. Kasvihuonekaasupäästöjen prosentuaalinen muutos perusvuodesta ja vuodesta 1990 vuoteen 2005 vaihtelee -58 prosentista (Latvia) +64 prosenttiin (Kypros). 2.2. Asukaskohtaiset päästöt ja kasvihuonekaasuintensiteetti vuonna 2005 EU-27:n asukaskohtaiset päästöt vähenivät 11,7 prosenttia (1,4 tonnia asukasta kohden) vuosien 1990 ja 2005 välillä ennen kaikkea 1990-luvun alun voimakkaan laskusuuntauksen ansiosta (liitteen kuva 1). EU-27:n asukaskohtaiset päästöt eivät muuttuneet kaudella 2000–2005. EU-15:ssä asukaskohtaiset päästöt sen sijaan vähenivät tänä aikana hieman, 1,2 prosenttia, ja EU-12:ssa ne lisääntyivät 3,4 prosenttia. Eri maiden asukaskohtaiset päästötasot ovat lähentyneet toisiaan, mutta ne ovat silti edelleen hyvin erilaiset. Ero niiden jäsenvaltioiden välillä, joissa asukaskohtaiset päästöt ovat pienimmät (Latvia, Liettua, Portugali ja Ruotsi) ja joissa ne ovat suurimmat (Luxemburg ja Viro), on kolminkertainen. Kasvihuonekaasuintensiteettiä, joka ilmaisee aiheutuneiden kasvihuonekaasupäästöjen määrän BKT-yksikköä kohden, havainnollistetaan kuvassa 3: siitä käy ilmi, että päästöjen kehitys ja talouskasvu ovat erkaantuneet toisistaan EU-27:ssä varsinkin vuodesta 1998 alkaen. Tämä johtuu pääasiassa uusien itäeurooppalaisten jäsenvaltioiden talouskasvusta 1990-luvun lopussa. Kasvihuonekaasuintensiteetti laski EU-27:ssä noin 32 prosenttia vuosina 1990–2005. Kasvihuonekaasuintensiteetit eri jäsenvaltioiden talousjärjestelmissä vaihtelevat kuitenkin suuresti ja ovat edelleen melko korkeita joissakin niistä. Vuoden 2005 absoluuttinen kasvihuonekaasuintensiteetti on kaikissa uusissa jäsenvaltioissa Latviaa lukuun ottamatta EU-27:n keskiarvoa korkeampi. Kuva 3: EU-15:n ja EU-27:n kasvihuonekaasuintensiteetti sekä EU-15:n BKT, energiankulutus ja hiilidioksidipäästöt [pic] 2.3. Vuoden 2005 kasvihuonekaasupäästöt verrattuna vuoteen 2004 EU-15:n kasvihuonekaasupäästöt olivat vuonna 2005 0,8 prosenttia eli 35,2 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia pienemmät kuin vuonna 2004. EU-27:n päästöt vähenivät samassa ajassa 0,7 prosenttia eli 37,9 miljoonaa tonnia. Suurimmat absoluuttiset vähennykset saavutettiin vuonna 2005 Saksassa, Suomessa, Alankomaissa ja Romaniassa. Saksan päästöt vähenivät 2,3 prosenttia (23,5 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia), Suomen päästöt 14,6 prosenttia (11,9 miljoonaa tonnia), Alankomaiden 2,9 prosenttia (6,3 miljoonaa tonnia) ja Romanian 4 prosenttia (6,4 miljoonaa tonnia). Päästöt vähenivät myös Belgiassa, Luxemburgissa, Ranskassa, Ruotsissa, Slovakiassa, Tanskassa, Tšekin tasavallassa, Virossa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kokonaispäästöjen vähentyminen EU-15:ssä vuonna 2005 johtui pääasiassa siitä, että julkisen sähkön- ja lämmöntuotannon, kotitalouksien ja palvelualan sekä tieliikenteen hiilidioksidipäästöt vähenivät. Julkisen sähkön- ja lämmöntuotannon hiilidioksidipäästöt laskivat 0,9 prosenttia pääasiassa hiilen käytön vähentymisen ansiosta. Kotitalouksien ja palvelualan hiilidioksidipäästöt laskivat 1,7 prosenttia. Vähennykset olivat huomattavia Saksassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Alankomaissa. Saksassa ja Alankomaissa tämä saattoi johtua tavanomaista leudommasta talvesta. Saksa onnistui edellisvuosien tapaan myös vähentämään merkittävästi jätealan aiheuttamia metaanipäästöjä innovatiivisten toimenpiteiden avulla. Huomionarvoista on se, että myös tieliikenteen hiilidioksidipäästöt laskivat EU-15:ssä 0,8 prosenttia suurelta osin Saksan merkittävän vähennyksen ansiosta. Espanja oli vanhoista jäsenvaltioista se, jossa absoluuttiset päästöt lisääntyivät eniten vuonna 2005: kasvu oli 3,6 prosenttia eli 15,4 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia. Tämä johtui etupäässä siitä, että sähkön tuotanto fossiilisilla polttoaineilla kasvoi 17 prosenttia ja sähkön tuotanto vesivoimalla väheni 33 prosenttia jokien alentuneiden vesimäärien vuoksi. Uusista jäsenvaltioista absoluuttiset päästöt lisääntyivät eniten Puolassa: kasvu oli 0,6 prosenttia eli 2,3 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia. Tämä johtui pääasiassa siitä, että metaanin hajapäästöt lisääntyivät energia-alalla yhden prosentin, maatalouden metaanipäästöt 5 prosenttia ja maatalouden dityppioksidipäästöt 4,5 prosenttia. Päästöt lisääntyivät vuonna 2005 myös Bulgariassa, Irlannissa, Italiassa, Itävallassa, Kreikassa, Latviassa, Liettuassa, Maltassa, Portugalissa, Sloveniassa ja Unkarissa. 2.4. Päästöjen kehitys tärkeimmillä taloussektoreilla Merkittävin sektori on, kuten kuvasta 4 näkyy, energia-ala, jonka osuus kaikista EU-15:n päästöistä vuonna 2005 oli 80 prosenttia. Energia-alan kasvihuonekaasupäästöt lisääntyivät 3 prosenttia perusvuoteen nähden. Energia-ala sisältää myös liikenteen, jonka osuus alan päästöistä on 26 prosenttia. Kasvihuonekaasupäästöistä 9 prosenttia on peräisin maataloudesta, 8 prosenttia teollisuusprosesseista ja 3 prosenttia jätteistä. Tieliikenteen hiilidioksidipäästöt kasvoivat vuosien 1990 ja 2005 välisenä aikana absoluuttisesti eniten, kun tarkastellaan kaikkia energia-alan päästöjä. Valmistusteollisuuden päästöt sen sijaan vähenivät huomattavasti. Energia-alan päästöjen kasvun vastapainoksi kaikkien muiden päästölähdeluokkien osuudet pienenivät (ks. lisätietoja valmisteluasiakirjan liitteessä). Kaiken kaikkiaan vuoteen 1990 verrattuna - teollisuusprosessien päästöt vähenivät 16 prosenttia typpihapon valmistuksen vähentymisen, rauta- ja teräsalan päästöjen pienenemisen ja jalostusmenetelmissä tapahtuneiden muutosten seurauksena, - maatalouden päästöt vähenivät 11 prosenttia nautakarjan määrän vähenemisen ja lannoitteiden ja lannan vähäisemmän käytön seurauksena, - jätealan päästöt vähenivät 38 prosenttia hoidettujen kaatopaikkojen metaanipäästöjen vähenemisen ansiosta. Kuva 4: EU-15:n kasvihuonekaasupäästöjen muutokset aloittain ja toimialojen osuudet EU-27:ssä vuonna 2005[pic][pic] Lähde: EEA 3. ENNUSTETTU EDISTYMINEN KOHTI KIOTON TAVOITETTA[8] 3.1. Ennusteet jäsenvaltioittain 3.1.1. EU-27 EU-27:n kasvihuonekaasupäästöjen ennustetaan olevan vuonna 2010 noin 10,7 prosenttia pienemmät kuin perusvuonna (ks. liitteen taulukot 2 ja 3). Tämä ennuste perustuu jäsenvaltioiden omiin arvioihin, joissa otetaan huomioon kaikki nykyiset kansalliset toimintaohjelmat ja toimenpiteet. Ennustettu vähennys on 13,2 prosenttia, kun huomioon otetaan Kioton mekanismien ja hiilinielujen vaikutukset, ja se saattaa nousta jopa 16,7 prosenttiin, jos tällä hetkellä keskustelun kohteena olevat täydentävät kansalliset toimintaohjelmat ja toimenpiteet toteutetaan ajoissa ja niiden tulos on odotuksenmukainen. 3.1.2. EU-15 Nykyisiin kansallisiin toimintaohjelmiin ja toimenpiteisiin perustuvat yhteenlasketut ennusteet osoittavat, että EU-15:n vuoden 2010 kasvihuonekaasupäästöt ovat 4 prosenttia pienemmät kuin perusvuonna. Kun huomioon otetaan lisäksi - Kioton mekanismien ansiosta odotettavissa oleva 2,5 prosentin päästövähennys, ja - EU-15:ssä toteutettavista Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 3 ja 4 kappaleen mukaisista toimista aiheutuva kokonaispoistuma (39,1 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia vuodessa), joka vastaa 0,9 prosentin vähennystä, EU-15:n päästöjen ennustetaan vähenevän 7,4 prosenttia. Jotta EU-15 voisi saavuttaa Kioton tavoitteensa, sekä yhteisön tasolla että jäsenvaltioissa suunnitellut täydentävät toimenpiteet on toteuttava mahdollisimman pian. Jos toimenpiteet johtavat odotettuihin tuloksiin, kasvihuonekaasupäästöjen ennustetaan vähenevän kaiken kaikkiaan jopa 11,4 prosenttia perusvuoden tasosta. Tällöin EU ylittäisi Kioton tavoitteensa. Lisäksi arvioidaan, että päästöoikeuksien jakamista EU:n päästökauppajärjestelmän toisessa vaiheessa koskevat viimeaikaiset kansallisia jakosuunnitelmia koskevat päätökset voisivat edistää EU-15:n Kioton tavoitteen saavuttamista arviolta 3,4 prosentilla, mitä ei toistaiseksi ole täysin otettu lukuun jäsenvaltioiden ennusteissa. 3.1.3. EU-12 Muiden 12 jäsenvaltion yhteenlaskettujen päästöjen ennustetaan lisääntyvän vuoden 2005 jälkeen, mutta jäävän silti 29 prosenttia perusvuosien tasoa pienemmiksi vuonna 2010. Päästöjä voidaan vähentää lisätoimenpiteillä silti vielä 2 prosenttia. Slovenia on ainoa uusi jäsenvaltio, joka aikoo hyödyntää Kioton mekanismeja ja laskea mukaan hiilinielut. 3.1.4. Ehdokasmaat Kroatian toimet olivat vuonna 2005 oikeansuuntaisia sen Kioton tavoitteen saavuttamisen kannalta. Ennusteet kuitenkin viittaavat siihen, että Kroatia ei ehkä pysty saavuttamaan tavoitettaan pelkästään kansallisin toimenpitein. Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia ratifioi Kioton pöytäkirjan vuonna 2005, mutta sitä ei ole mainittu liitteessä I, joten sillä ei ole päästöjen vähentämisvelvoitteita. Turkki on ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen liitteeseen I kuuluva osapuoli, mutta sillä ei ole Kioton pöytäkirjan liitteen B mukaisia päästöjen vähentämisvelvoitteita. Turkki ei ole vielä ratifioinut Kioton pöytäkirjaa. Asukaskohtaiset kasvihuonekaasupäästöt ovat lisääntyneet kaudella 1990–2005 sekä Turkissa että Kroatiassa[9]. Turkin asukaskohtaiset päästöt ovat kuitenkin vain 4,4 tonnia vuodessa eli alle puolet EU-27:n keskimääräisistä asukaskohtaisista päästöistä. BKT:hen suhteutetut päästöt ovat vähentyneet molemmissa maissa, mikä on merkki talouskasvun irtautumisesta luonnonvarojen käytöstä. Kuva 5: Suhteellinen etäisyys vuoden 2010 kasvihuonekaasujen päästöennusteen ja vastaavan vuoden 2010 tavoitteen välillä nykyisten kansallisten toimintaohjelmien ja toimenpiteiden sekä täydentävien toimintaohjelmien ja toimenpiteiden, Kioton mekanismien hyödyntämisen ja hiilinielujen perusteella (Negatiivinen luku (-) tarkoittaa Kioton tavoitteen ylittämistä ja positiivinen luku (+) sen alittamista) [pic] 3.2. Eurooppalaisen ilmastonmuutosohjelman (ECCP) täytäntöönpano Eurooppalaisessa ilmastonmuutosohjelmassa (ECCP) määriteltiin kesäkuussa 2001 useita EU:n laajuisia yhteisiä ja yhteensovitettuja toimia (CCPM) (liitteen taulukko 4). Muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta kaikki nämä ECCP:n ensimmäiseen vaiheeseen sisältyneet toimet on nyt toteutettu. EU-27-maiden toteuttaman politiikan ja toimenpiteiden arviointi on osoittanut, että EU:n päästökauppajärjestelmä ja myös hankekohtaisten mekanismien käyttö auttavat merkittävällä tavalla Kioton sitoumusten saavuttamisessa. Muita yhteisiä ja yhteensovitettuja poliittisia aloitteita ja toimenpiteitä, joita sovelletaan laajalti ja joiden odotetaan saavan aikaan merkittäviä kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksiä, ovat uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käyttöä edistävä direktiivi, rakennusten energiatehokkuutta koskevat direktiivit, biopolttoainedirektiivi, sähkön ja lämmön yhteistuotantoa edistävä aloite ja energiaverotus. Näiden keskeisten poliittisten aloitteiden ja toimenpiteiden lisäksi myös muilla yhteisillä ja yhteensovitetuilla toimilla odotetaan saavutettavan tuntuvia päästövähennyksiä koko EU:ssa: niitä ovat ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämisestä annettu direktiivi (nk. IPPC-direktiivi), uusien kuumavesikattiloiden hyötysuhdevaatimukset, fluoratuista kaasuista annettava asetus, direktiivi moottoriajoneuvojen ilmastointilaitteiden HFC-päästöistä sekä kaatopaikkadirektiivi. EU-12-maille erityisen tärkeitä yhteisiä ja yhteensovitettuja poliittisia aloitteita ja toimenpiteitä ovat jätteistä ja suurista polttolaitoksista annetut direktiivit sekä yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) alaiset suoran tuen järjestelmät. Edellä mainittujen tärkeimpien toimien yhteenlasketun osuuden arvioidaan olevan jopa 89 prosenttia kaikkien yhteisten ja yhteensovitettujen poliittisten aloitteiden ja toimenpiteiden avulla saavutettavista päästövähennyksistä EU-27:ssä. ECCP:n toinen kausi (ECCP II) käynnistettiin lokakuussa 2005 Brysselissä järjestetyllä sidosryhmien konferenssilla. ECCP:n toisen vaiheen painopisteitä olivat ECCP:n ensimmäisen vaiheen arvioinnin lisäksi uusien toiminta-alueiden, kuten sopeutumistoimien, ilmailun, ajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen sekä hiilen talteenoton ja varastoinnin kartoittaminen sekä EU:n päästökauppajärjestelmä. ECCP:n toisen vaiheen työryhmät työskentelivät vuosien 2006 ja 2007 ajan. Komissio on ehdottanut niiden tekemän työn pohjalta useita toimia: - Ilmailu: lainsäädäntöehdotus, jolla ilmailu liitetään EU:n päästökauppajärjestelmän piiriin (joulukuu 2006) - Direktiivi polttoaineiden laadusta: lainsäädäntöehdotus (tammikuu 2007) - Ajoneuvojen hiilidioksidipäästöt: tiedonanto (helmikuu 2007) ja lainsäädäntöehdotus (vuoden 2007 loppu tai vuoden 2008 alku) - Vaikutukset ja sopeutumistoimet: Vihreä kirja ilmastonmuutokseen sopeutumisesta (kesäkuu 2007) - Hiilidioksidin talteenotto ja geologinen varastointi: lainsäädäntöehdotus hiilidioksidiin talteenotosta ja geologisesta sitomisesta (vuoden 2007 loppu) - EU:n päästökauppajärjestelmän tarkistus: lainsäädäntöehdotus (vuoden 2007 loppu) Kolme ensin mainittua ehdotusta voivat vielä vaikuttaa EU:n Kioton tavoitteiden saavuttamiseen, mikäli ne hyväksytään ajoissa. ECCP:n puitteissa toteutettavien toimien lisäksi komissio aikoo kiinnittää erityistä huomiota laivaliikenteen kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen äskettäin esitetyn meripolitiikkaa koskevan ehdotuksen[10] yhteydessä. 3.3. EU:n päästökauppajärjestelmän toteuttaminen Vuosi 2005 on ensimmäinen vuosi, jonka osalta on saatu EU:n päästökauppajärjestelmään kuuluvien laitosten todennetut hiilidioksidipäästötiedot. EU:n päästökauppajärjestelmä kattoi vuonna 2005 noin 50 prosenttia kaikista EU-25:n hiilidioksidipäästöistä ja noin 40 prosenttia kaikista EU-25:n kasvihuonekaasupäästöistä, mikä vastaa noin kahta miljardia tonnia. Järjestelmän kokonaisvaikutusta päästöihin on vaikea määrittää sen vuoksi, että EU:n päästökauppajärjestelmän käyttöönottoa edeltäviltä vuosilta ei ole saatavilla riippumattoman tahon todentamia päästötietoja. Ensimmäiset akateemiset tutkimukset kuitenkin viittaavat siihen, että päästöt ovat vähentyneet vuonna 2005 verrattuna niiden tasoon ennen EU:n päästökauppajärjestelmän käyttöönottoa. 3.3.1. Ensimmäinen päästökauppakausi (2005–2007) Liitteen taulukossa 5 esitetään yleiskatsaus järjestelmän piiriin kuuluviin aloihin ja laitoksiin ensimmäisellä päästökauppakaudella vuosien 2005 ja 2006 todennettujen päästötietojen perusteella. Päästökauppajärjestelmään osallistui kahden ensimmäisen vuoden aikana keskimäärin 10 800 laitosta, joiden päästöt olivat noin 2 020 miljoonaa tonnia hiilidioksidia/vuosi. Laitoksille jaetut päästöoikeudet olivat noin 2 080 miljoonaa tonnia hiilidioksidia/vuosi. Laitoksista kaksi kolmasosaa oli polttolaitoksia, joiden osuus kokonaispäästöistä on 72 prosenttia. Viidessä jäsenvaltiossa (Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta ja Yhdistynyt kuningaskunta) todennetut päästöt olivat suuremmat kuin jaetut oikeudet (liitteen taulukko 6). 3.3.2. Toinen päästökauppakausi (2008–2012) Toisen vaiheen kansallisten jakosuunnitelmien arviointiprosessi alkoi vuonna 2006. Bulgaria ja Romania liittyivät EU:hun 1. tammikuuta 2007, joten niiden oli laadittava kansalliset jakosuunnitelmat vuotta 2007 varten. EU-25:n5 päästökattoa alennettiin kaikkien kansallisten jakosuunnitelmien arvioinnin jälkeen keskimäärin noin 7 prosenttia kauden 2005–2006 todennettuihin päästöihin verrattuna (ks. lisätietoja liitteen taulukossa 6). Vuoden 2008 päästöoikeuden hinta on edelleen 12–25 euroa, eikä se ole muuttunut toisen vaiheen kansallisten jakosuunnitelmien arvioinnin alettua heinäkuussa 2006. 3.3.3. Yhteistoteutuksen ja puhtaan kehityksen mekanismin hyödyntäminen Kukin jäsenvaltio on asettanut toiseen vaiheen kansallisissa jakosuunnitelmissa ylärajan sille, kuinka paljon toimijat voivat käyttää hankepohjaisia päästöhyvityksiä (yhteistoteutus ja puhtaan kehityksen mekanismi). Päästökauppajärjestelmään kuuluvat 27 jäsenvaltion laitokset saavat toisella päästökauppakaudella käyttää vielä yhteensä noin 278 miljoonaa sertifioitua päästöoikeutta tai päästövähennysyksikköä vuodessa. Se on noin 13,4 prosenttia hyväksytystä päästökatosta. 3.4. Kioton mekanismien hyödyntämissuunnitelmat Kaksikymmentä jäsenvaltiota ilmoitti yhteisön seurantajärjestelmästä tehdyn päätöksen mukaisessa kyselyssä aikomuksestaan käyttää Kioton mekanismeja vuonna 2007. Muissa seitsemässä jäsenvaltiossa (Italia, Kreikka, Latvia, Luxemburg, Puola, Saksa ja Unkari) on käytetty mahdollisuutta hyödyntää Kioton mekanismeja toisessa kansallisessa jakosuunnitelmassa EU:n päästökauppajärjestelmästä annetun direktiivin (2003/87/EY) mukaisesti (liitteen taulukko 7). Kymmenen vanhaa jäsenvaltiota ja Slovenia ovat päättäneet hyödyntää Kioton mekanismeja Kioton tavoitteidensa saavuttamiseksi. Kaiken kaikkiaan kyseiset kymmenen EU-15-jäsenvaltiota aikovat hankkia 107,5 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia vuodessa Kioton pöytäkirjan ensimmäisen sitoumuskauden aikana. Tämä on noin 2,5 prosenttia EU-15:n Kioton tavoitteesta, joka on - 8 prosenttia. Slovenian ostamien yksiköiden täsmällinen määrä riippuu kasvihuonekaasupäästöjen kehittymisestä lähiaikoina erityisesti liikenteen alalla. Mainitut kymmenen jäsenvaltiota ovat päättäneet sijoittaa yhteensä noin 2,9 miljardia euroa yksiköiden hankkimiseksi yhteistoteutuksen, puhtaan kehityksen mekanismin tai kansainvälisen päästökaupan kautta. Alankomaat, Espanja, Itävalta, Luxemburg ja Portugali ovat osoittaneet suurimmat määrärahat viiden vuoden sitoumuskaudelle (Alankomaat 693 miljoonaa euroa, Espanja 310 miljoonaa euroa, Itävalta 319 miljoonaa euroa, Luxemburg 300 miljoonaa euroa ja Portugali 354 miljoonaa euroa). Ruotsi on toteuttanut tarvittavat järjestelyt Kioton mekanismien hyödyntämiseksi tarvittaessa, mutta toistaiseksi sitä ei suunnitella. Saksan hallitus on päättänyt tukea prototyyppirahastoja, joilla valmistellaan hiilidioksidimarkkinoiden luomista. 3.5. Hiilinielujen hyödyntämissuunnitelmat Kasvihuonekaasujen päästölähteisiin kohdistuvien politiikkojen ja toimenpiteiden lisäksi jäsenvaltiot voivat hyödyntää hiilinieluja (ks. liitteen taulukko 8). Vanhojen jäsenvaltioiden (EU-15) toimittamien tietojen mukaan Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 3 kappaleen mukaisilla metsittämistoimilla ja metsien uudistamistoimilla saadaan sidottua sitoumuskauden aikana yhteensä noin 13,5 miljoonaa tonnia hiilidioksidia vuodessa. Lisäksi jäsenvaltiot arvioivat 3 artiklan 4 kappaleen mukaisten toimien vähentävän hiilidioksidipäästöjä 17,6 miljoonaa tonnia vuodessa EU-15-maissa sitoumuskauden aikana. Näissä luvuissa otetaan huomioon metsänhoidosta saatavien hyvitysten enimmäismäärä, mutta ei 3 artiklan 3 ja 4 kappaleen mukaisia nieluja Espanjassa (Espanja antoi vain kokonaisarvion kaikista hiilinieluista) ja muissa jäsenvaltioissa (esim. Ranska, Saksa ja Kreikka), jotka ovat nimenneet metsänhoitotoimia, mutta eivät vielä ole esittäneet arviotaan ennustetun nielun suuruudesta. Jos mukaan lasketaan Espanjan kokonaisarvio, kaikki 3 artiklan 3 ja 4 kappaleen mukaiset toimet vanhoissa jäsenvaltioissa vähentävät hiilidioksidipäästöjä ennusteen mukaan 39,1 miljoonaa tonnia vuodessa sitoumuskauden aikana. Tämä on 11 prosenttia EU-15:n vähennysvelvoitteesta, joka on 342 miljoonaa tonnia hiilidioksidia vuodessa sitoumuskauden aikana perusvuoden päästöihin verrattuna. Slovenia arvioi, että sen hiilidioksidipäästöt vähenevät 1,7 miljoonaa tonnia vuodessa sitoumuskauden aikana. [1] Kioton pöytäkirjan hyväksymisestä EU:n puolesta tehdyssä neuvoston päätöksessä (2002/358/EY) jäsenvaltioiden sitoumukset ilmaistaan prosenttimuutoksina vertailuvuodesta. Vuonna 2006 tehdyssä komission päätöksessä 2006/944/EY päästötasot ilmaistaan vastaavina hiilidioksiditonneina. Ympäristöministerien neuvosto ja komissio sopivat neuvoston päätöksen 2002/358/EY yhteydessä yhteisessä lausumassaan ottavansa vuonna 2006 huomioon muun muassa perusvuoden päästöjä koskevat oletukset, jotka esitetään 16.–17. kesäkuuta 1998 kokoontuneen neuvoston päätelmiin liitetyssä Tanskan lausumassa. Tätä asiaa koskevan päätöksen tekoa päätettiin vuonna 2006 lykätä, kunnes kaikki yhteisön ja jäsenvaltioiden alustavat tiedot on arvioitu Kioton pöytäkirjan mukaisesti. [2] Kaikki jäsenvaltiot Maltaa lukuun ottamatta toimittivat kasvihuonekaasuinventaariot vuodelta 2005 EU:n seurantajärjestelmästä tehdyn päätöksen (päätös N:o 280/2004/EY) mukaisesti. Kaikki tietoja toimittaneet jäsenvaltiot toimittivat kaikki tai melkein kaikki yhteiset määrämuotoiset raportointitaulukot (CRF) (niistä saatiin yli 90 prosenttia) vuosilta 1990–2005. [3] Hiilidioksidin, metaanin ja typpioksidin osalta EU-15:n perusvuosi on 1990. Fluorattujen kaasujen osalta 12 jäsenvaltiota on valinnut perusvuodeksi vuoden 1995, Itävalta, Ranska ja Italia sen sijaan vuoden 1990. EU-15:n inventaario on jäsenvaltioiden inventaarioiden summa, joten EU-15:n perusvuoden fluorattujen kaasujen päästöjä koskevat arviot ovat 12 jäsenvaltion vuoden 1995 päästöjen sekä Itävallan, Ranskan ja Italian vuoden 1990 päästöjen summa. EU-15:n perusvuoden päästöihin luetaan myös metsienhakkuista aiheutuneet päästöt Alankomaissa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. [4] Perustuu jäsenvaltioiden viimeistään toukokuun 31. päivänä toimittamiin tietoihin. [5] Koska Bulgaria ja Romania ovat liittyneet EU:hun vasta äskettäin, vuoden 2005 ilmoitetut päästöt eivät ole riippumattoman tahon todentamia. [6] Tanska saavuttaa tavoitteensa Tanskan kauden 2008–2012 kansallisen jakosuunnitelman ja komissiolle toimitettujen lisätietojen perusteella siten, että se panee täytäntöön uudet kansalliset ilmastoaloitteet ja valtio hankkii yhteistoteutushankkeista ja puhtaan kehityksen mekanismin hankkeista saatavia päästöhyvityksiä. [7] Espanja sisällytti toisen vaiheen kansalliseen jakosuunnitelmaansa vaatimustenmukaisuusstrategian, jossa määritettiin täydentäviä päästövähennystoimenpiteitä puutteiden paikkaamiseksi. Osa toimenpiteistä sisältyy vuoden 2007 aikana toteutettavaan ilmastonmuutoksen kiireellisten torjuntatoimenpiteiden ohjelmaan. [8] Tämä arviointi sisältää tietoja nykyisistä 27:stä EU:n jäsenvaltiosta, mutta tarkimmat arviot koskevat viittätoista vanhaa jäsenvaltiota. Ajan tasalle saatetut ennusteet on saatu kahdeksastatoista jäsenvaltiosta. Kioton joustomekanismien käyttöä koskevia tietoja on saatu kahdestakymmenestä jäsenvaltiosta. Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 3 ja 4 kappaleen mukaisista LULUCF:ia koskevista toimista (hiilinielut) toimitti tietoja kaikkiaan neljätoista jäsenvaltiota. [9] Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian vuoden 2005 kasvihuonekaasupäästöjä ei tunneta. Se on liitteen I ulkopuolinen maa, jolla ei ole Kioton pöytäkirjassa asetettua tavoitetta, joten sen ei tarvitse ilmoittaa tietoja joka vuosi. [10] KOM(2007) 575 lopullinen.