Tukkutasolla hintakattoja on alennettu merkittävästi vuonna 2017 verkkovierailuasetuksella . Tämä koskee etenkin datapalveluita, joiden hintakattoa on määrä alentaa vuosittain aina vuoteen 2022 saakka. Tarkoituksena on varmistaa, että markkinatoimijat voivat hyödyntää tukkuhintoja, jotka sallivat verkkovierailupalveluiden tarjoamisen asiakkaille ilman kotimaan hinnan lisäksi perittäviä maksuja. Verkkovierailupalveluiden tukkuhintakatoilla varmistetaan myös, että tukkutason verkkovierailupalvelun tarjoava operaattori voi periä tukkumaksut täysimääräisinä takaisin.

Kohtuullisen käytön politiikalla pyritään estämään verkkovierailupalveluiden vilpillinen tai poikkeava käyttö kotimaan hinnoin. Sen tavoitteena on erityisesti varmistaa, että verkkovierailuja kotimaan hinnoin käytetään matkustettaessa tilapäisesti EU-/ETA-maissa. Tätä varten operaattori voi pyytää asiakastaan todistamaan asumisensa EU- tai ETA-maassa tai muun pysyvän yhteytensä siihen maahan, josta hän on ostanut SIM-kortin käyttääkseen sitä kotimaan hinnoin ulkomaanmatkan aikana. Operaattori voi myös tarkistaa, käytetäänkö SIM-korttia enemmän sen hankintamaassa kuin ulkomailla. Jos vähintään neljän kuukauden pituisen ajanjakson aikana asiakas on oleskellut ja käyttänyt matkaviestinpalveluita toisissa EU-maissa enemmän kuin kotimaassaan, operaattori saattaa ottaa asiakkaaseen yhteyttä ja tarkistaa asian. Yhteydenottopäivästä alkaa 14 päivän varoaika, jonka päätyttyä operaattori saattaa ryhtyä perimään tukkuhintakattoihin yhteydessä olevaa pientä verkkovierailulisämaksua, jos asiakas jatkaa matkaviestinpalveluiden käyttämistä ulkomailla. Operaattori voi lisäksi soveltaa kotimaan hinnoin käytettyyn verkkovierailudataan turvarajaa, jotta se pystyy jatkossakin tarjoamaan datasiirtoa mahdollisimman edulliseen hintaan (esimerkiksi rajoittamatonta datasiirtoa) kotimaisilla markkinoilla. Kyseisen rajan ylittävästä datasiirrosta operaattori voi periä pientä lisämaksua, joka ei kuitenkaan saa ylittää verkkovierailun tukkuhintakattoa.

Verkkovierailuasetuksen mukaan verkkovierailu tarkoittaa palvelua, jossa yhdessä maassa toimivan matkaviestinnän (virtuaali)verkko-operaattorin asiakas voi käyttää toisessa maassa toimivan matkaviestinverkko-operaattorin tarjoamia matkaviestinpalveluita (puhelu-, tekstiviesti- tai datapalveluita) . Palveluntarjoaja (matkaviestinoperaattori) varmistaa, että sen asiakkaat ovat ulkomaille matkustaessaan edelleen yhteydessä matkaviestinverkkoon samalla matkapuhelimella (tai dataverkkovierailun kyseessä ollessa kannettavalla tietokoneella tai tablet-tietokoneella) ja samalla puhelinnumerolla. Palveluntarjoajan, joka haluaa tarjota asiakkailleen verkkovierailupalveluita (”vähittäistason verkkovierailupalvelut”) jossakin maassa, on ostettava ne vierailumaassa sijaitsevalta matkaviestinverkko-operaattorilta (”tukkutason verkkovierailupalvelut”). Tätä varten palveluntarjoajien on tehtävä keskenään sopimus kaupallisista tukkutason verkkovierailupalveluista. Kun asiakas soittaa puhelun tai käyttää matkaviestindataa käyttäessään verkkovierailupalvelua ulkomailla, kyseisen palvelun tarjoaa käytännössä vierailumaan matkaviestinoperaattori. Verkkovierailuasiakkaan kotimaisen operaattorin on maksettava palvelusta vierailumaan operaattorille. Näitä maksuja kutsutaan tukkutason verkkovierailumaksuiksi. Maksuille on asetettu yläraja EU:n verkkovierailuasetuksessa, ja dataliikenteen osalta rajaa lasketaan vuosittain (ks. jäljempänä).

Verkkovierailuasetuksen 19 artiklan 3 kohdan nojalla komission on toimitettava lainsäätäjille 15. joulukuuta 2018 mennessä ”välikertomus, jossa esitetään yhteenveto verkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistamisen vaikutuksista” . Tätä varten tämä kertomus on laadittu.

Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat lokakuussa 2015 asetuksen (EU) 2015/2120 , jossa määrättiin vähittäistason verkkovierailumaksujen poistamisesta unionissa 15. kesäkuuta 2017 alkaen, kunhan noudatetaan kohtuullisen käytön politiikkaa ja kestävyyteen liittyvää poikkeusta. Näitä uusia verkkovierailusääntöjä on ryhdytty kutsumaan RLAH:ksi (”roam like at home”).

Myös niissä kolmessa jäsenvaltiossa, joissa kaikille matkaviestinverkko-operaattoreille on myönnetty kestävyyteen liittyviä poikkeuksia 15. kesäkuuta 2017 jälkeen (Suomi, Liettua ja Viro , ks. osio 3), käyttäjät ovat lisänneet merkittävästi matkaviestinpalveluiden käyttöään ulkomailla EU- ja ETA-maissa samanlaisessa suhteessa kuin monissa muissakin jäsenvaltioissa. Syynä tähän on se, että operaattorit, joille myönnettiin poikkeus, tarjosivat kuitenkin jonkin verran verkkovierailupalveluita ilman lisämaksua (osio 4.2), ja kun lisämaksuja perittiin, kansallisen sääntelyviranomaisen hyväksymät lisämaksut olivat huomattavasti pienempiä kuin ennen 15. kesäkuuta 2017 käytössä olleet lisämaksut. Näidenkin operaattoreiden asiakkaat ovat siis hyötyneet merkittävästi uusista verkkovierailusäännöistä ja reagoineet vastaavasti nostamalla kysyntää.

Verkkovierailuasetuksista oli vuodesta 2007 lähtien ollut kuluttajille konkreettista hyötyä, kun puhelu-, tekstiviesti- ja datapalveluiden ulkomaankäytön hinnat ovat laskeneet. Tästä huolimatta monet eurooppalaiset ovat edelleen pyrkineet välttämään tai vähentämään matkapuhelimen ja datapalveluiden käyttöä kotijäsenvaltionsa ulkopuolella matkustaessaan välttääkseen verkkovierailumaksujen kertymisen. Vuonna 2014 yli puolet eurooppalaisista esti puhelimensa datakäytön verkkovierailutilassa EU:n alueella matkustaessaan, ja vain yksi kymmenestä soitti tai vastaanotti puheluita yhtä usein kuin kotimaassaan ollessaan . RLAH-sääntöjen myötä tilanne on vihdoin muuttunut merkittävästi ja matkaviestinpalveluiden kysyntä EU-alueella matkustavien parissa on vapautunut.

Kansalliset sääntelyviranomaiset ovat myöntäneet kestävyyteen liittyviä poikkeuksia operaattoreille, joiden odotettiin todennäköisesti hakevan poikkeusta erityisen asemansa vuoksi. Näitä ovat muutamien jäsenvaltioiden tietyt matkaviestinnän virtuaaliverkko-operaattorit sekä eräät matkaviestinverkko-operaattorit, jotka toimivat maissa, joissa datasiirtohinnat ovat erittäin alhaiset mutta verkkovierailupalveluiden hyödyntäminen on hyvin epätasapainoista ja/tai tuotot käyttäjää kohti ovat alhaiset (Viro, Liettua, Puola ja Suomi). Poikkeuksesta huolimatta monet matkaviestinnän (virtuaali)verkko-operaattorit tarjoavat edelleen liittymäasiakkailleen suuria volyymeja verkkovierailupalveluita ilman lisämaksuja säilyttääkseen kilpailukykynsä kotimarkkinoillaan. Silloinkin, kun operaattori perii sallittua verkkovierailulisämaksua, se on huomattavasti pienempi (datasiirron osalta yli 90 prosenttia) verrattuna siihen, mitä se oli ennen 15. kesäkuuta 2017. Asiakkaat, joita asia koskee, hyötyvät siis näissäkin tapauksissa uusista säännöistä varsin paljon (ks. osio 4). Kaikissa tapauksissa kansallisten sääntelyviranomaisten sallimat ja operaattorin perimät lisämaksut jäävät usein huomattavastikin alle verkkovierailupalveluiden tukkuhintakaton. Tässä noudatetaan sääntöä, jonka mukaan lisämaksuja saisi periä vain sen verran kuin on välttämätöntä sellaisten säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalveluiden tarjoamisen kustannusten kattamiseksi, jotka saattaisivat muuten johtaa kotimarkkinahintojen nousuun.

Tämän valmistelutyön tuloksena on havaittu, että matkaviestinoperaattorit yleisesti ottaen noudattavat uusia verkkovierailusääntöjä. Jos jossakin jäsenvaltiossa havaittiin mahdollista sääntöjen rikkomista, kansallinen sääntelyviranomainen ratkaisi asian kyseisen operaattorin kanssa nopeasti, usein jo ennen virallisen menettelyn aloittamista tai menettelyn aikana. Muutamissa tapauksissa jouduttiin määräämään sakkoja. Verkkovierailuasetuksen mukaisesti kansallisille sääntelyviranomaisille on kaikissa jäsenvaltioissa annettava riittävät valtuudet määrätä rangaistuksia, jos verkkovierailusääntöjä ei noudateta. Jos 15. kesäkuuta 2017 jälkeen on ilmennyt uudenlaisia tuotteita koskevia täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä, joita ei ole erikseen käsitelty BEREC:n ohjeissa, kansalliset sääntelyviranomaiset ovat koordinoineet vastauksiaan yhteistyössä komission kanssa BEREC:n oman kansainvälisen verkkovierailuasiantuntijoiden työryhmän kautta.

BEREC:n tuoreimpien kansainvälisiä verkkovierailupalveluita koskevien vertailuraporttien mukaan sellaisten EU- ja ETA-maiden liittymäasiakkaiden osuus, joiden SIM-kortti sallii verkkovierailut, on pysynyt noin 96 prosentissa kesästä 2017 lähtien. Vain kotimaassa toimivat SIM-kortit (joilla ei voi käyttää lainkaan verkkovierailupalveluita ulkomailla) ovat useimmiten prepaid-kortteja, jotka on tarkoitettu paikallisiin viestintätarpeisiin ja/tai vain datasiirtoa sisältäviin liittymiin tai kiinteän verkon langattomille liityntätuotteille, joita voi käyttää vain tietyssä paikassa. Vain kotimaan käyttöä sisältävien hinnoittelumallien osuus on siis jäänyt marginaaliseksi. Poikkeuksina ovat kuitenkin Romania, Viro, Latvia ja Bulgaria, joissa yli 10 prosenttia käyttäjistä on valinnut vain kotimaassa käytettävän tuotteen. Bulgariassa ja Latviassa osuus on ollut laskussa kesästä 2017 lähtien, mutta Romaniassa se on kasvanut huomattavasti . Itävalta on ainoa toinen jäsenvaltio, jossa vain kotimaassa käytettävien liittymien tilaajien osuus on noussut merkittävästi (neljästä yhdeksään prosenttiin kesän 2017 ja vuoden 2018 ensimmäisen neljänneksen välillä; kyse on pääasiassa matkaviestinnän virtuaaliverkko-operaattoreiden asiakkaista). Virtuaaliverkko-operaattoreilla on yleisesti verkko-operaattoreita suurempi, toisinaan jopa merkittävästi suurempi, osuus asiakkaita, joiden liittymä sallii käytön vain kotimaassa. Tämä johtuu todennäköisesti osittain siitä, että virtuaaliverkko-operaattorit suuntaavat palvelunsa tietynlaisille asiakasryhmille. Kaikissa EU- ja ETA-maissa vain kotimaassa käytettävien matkaviestinliittymien tilaajien osuus on kuitenkin huomattavasti pienempi kuin se osuus väestöstä, joka ei ole matkustanut ulkomailla kuluneen vuoden aikana. Komissio seuraa jatkossa vain kotimaassa käytettävien liittymien hinnoittelumallien kehitystä tilanteessa, jossa verkkovierailupalveluiden tukkuhintakatto jatkaa laskuaan.

Kuluttajat ovat erittäin tyytyväisiä

Vuonna 2017 komissio, Euroopan parlamentti ja kansalliset kumppanit (kuten kansalliset sääntelyviranomaiset ja kuluttajajärjestöt) pyrkivät merkittäviä resursseja ja kanavia hyödyntäen tiedottamaan Euroopan kansalaisille uusista verkkovierailuoikeuksista EU- ja ETA-maissa matkustettaessa. Eurooppalaiset tuntevat RLAH-uudistuksen hyvin ja arvostavat sitä. Vuoden kuluttua RLAH-sääntöjen voimaantulosta tehdyn Eurobarometri-kyselyn mukaan 62 prosenttia eurooppalaisista tiesi, että verkkovierailumaksut oli poistettu EU- ja ETA-maissa, ja 69 prosenttia uskoi, että he itse tai heidän tuttunsa hyötyvät tästä. Ulkomailla kuluneiden 12 kuukauden aikana matkustaneista 81 prosenttia oli tietoisia uusista säännöistä . Suomessa, Liettuassa ja Virossa kaikille matkaviestinverkko-operaattoreille on myönnetty kestävyyteen liittyviä poikkeuksia 15. kesäkuuta 2017 jälkeen, mutta poikkeukset – joita operaattorit ovat hyödyntäneet varsin varovasti – eivät vaikuttaneet kuluttajien mielipiteeseen uudistuksen hyödyistä, vaan se oli näissä maissa jopa EU:n keskiarvon yläpuolella.

Kyselyn perusteella myös verkkovierailukäyttäytyminen on muuttunut merkittävästi RLAH-sääntöjen voimaantulon jälkeen. Kesäkuun 2017 jälkeen pienempi osuus (53 prosenttia) matkailijoista on rajoittanut matkapuhelimen käyttöään muissa EU-maissa matkustaessaan kuin ennen 15. kesäkuuta 2017 (66 prosenttia). Niiden matkailijoiden osuus, jotka ilmoittivat käyttävänsä matkaviestindatapalveluita verkkovierailun aikana yhtä usein kuin kotimaassa, oli noussut 34 prosenttiin (15 prosenttia ennen 15. kesäkuuta 2017). Sen sijaan niiden matkailijoiden osuus, jotka eivät koskaan käytä matkaviestindatapalveluita ulkomailla, oli pudonnut 19 prosenttiin. Lukema oli 42 prosenttia ennen 15. kesäkuuta 2017 ja 52 prosenttia vuonna 2014. Niiden matkailijoiden osuus, jotka soittivat puheluita matkapuhelimellaan verkkovierailun aikana yhtä usein kuin kotimaassa, oli noussut 26 prosenttiin. Tämä lukema oli 11 prosenttia ennen 15. kesäkuuta 2017.

Belgialaisen Beltug-toimialajärjestön hiljattain tekemän tutkimuksen tulokset vahvistavat, että RLAH:sta on ollut huomattavaa hyötyä myös yrityksille ja niiden työntekijöille, sillä sen myötä kotimaansa ulkopuolella matkustavien liikematkailijoiden tuottavuus on noussut ja kustannukset laskeneet. Yksi tutkimuksen johtopäätöksistä on, että RLAH:n käyttöönoton myötä liikematkalla olevien työntekijöiden matkaviestimien käyttötavat ovat muuttuneet. Jos yritykset haluavat saada RLAH:sta kaiken hyödyn irti, niiden on mukauduttava tällaisiin muuttuviin käyttötapoihin.

5RLAH:n vaikutukset operaattoreihin

Johdanto

RLAH:n käyttöönotolla on helpotettu huomattavasti unionin alueella matkustavien EU:n kuluttajien matkaviestinpalveluiden käyttöä, kuten osiosta 4 käy ilmi. Tässä osiossa tarkastellaan verkkovierailusta perittävien lisämaksujen päättymisen vaikutuksia unionin matkaviestinverkko-operaattoreiden ja virtuaaliverkko-operaattoreiden näkökulmasta .

Verkkovierailupalveluiden toteuttaminen edellyttää kahdenvälistä sopimusta kahden eri maissa toimivan matkaviestinverkko-operaattorin kesken, jotta yhden asiakkaat voivat käyttää toisen verkkoa kyseiseen maahan matkustaessaan. Tältä osin RLAH:n vaikutuksessa eri operaattoreihin voi olla huomattavaa vaihtelua sen perusteella, millaisia yksittäisen operaattorin asiakaskunnan liikennevirrat ovat. Liikenteen suunnan perusteella operaattori voi olla joko liikennettä lähettävä tai sitä vastaanottava operaattori.

Liikennettä lähettävän operaattorin asiakaskunta kuluttaa enemmän matkaviestinpalveluita ulkomailla (eli muissa EU-maissa toimivien kumppanioperaattoreiden verkoissa) kuin mitä kumppanioperaattoreiden asiakaskunta kuluttaa lähettävän operaattorin verkossa. Vastaavasti liikennettä vastaanottavan operaattorin asiakaskunta kuluttaa vähemmän matkaviestinpalveluita ulkomailla kuin mitä kumppanioperaattoreiden asiakaskunta kuluttaa vastaanottavan operaattorin verkossa. Seuraavassa analyysissa tarkastellaan RLAH:n käyttöönoton vaikutuksia erikseen liikennettä lähettävien ja sitä vastaanottavien maiden kannalta. Matkailijavirtojen vuoksi Pohjois-Euroopan maiden operaattorit ovat tyypillisesti verkkovierailuliikennettä nettomääräisesti lähettäviä operaattoreita, kun taas Etelä-Euroopan maissa operaattorit ovat yleensä verkkovierailuliikenteen vastaanottajia, joskin tästä säännöstä on myös muutamia poikkeuksia.

Tämän osion kuviot on laadittu kansallisten sääntelyviranomaisten matkaviestinoperaattoreilta keräämien tietojen perusteella. Tiedot on kerätty BERECin 19., 20. ja 21. kansainvälistä verkkovierailupalveluita koskevaa vertailuraporttia varten, jotka kattavat ajanjakson vuoden 2016 viimeisestä vuoden 2018 ensimmäiseen neljännekseen saakka. Lisäksi lähteenä on käytetty komission touko–kesäkuussa 2018 kansallisten sääntelyviranomaisten parissa tekemää kyselytutkimusta. Tietojen analysoinnista vastasi komission yhteinen tutkimuskeskus (JRC) .

Sääntelyllä on saatu aikaan kilpailudynamiikkaa, mikä on johtanut tukkuhintojen merkittävään alentumiseen ja hyödyttänyt operaattoreita, joilla on enemmän lähetettävää kuin vastaanotettavaa liikennettä

Kun operaattorin asiakas vierailee toisen EU-maan verkkovierailukumppanioperaattorin verkossa, ensimmäisen operaattorin on maksettava toisen operaattorin verkkoon pääsystä tukkutason verkkovierailumaksuja. RLAH:n käyttöönoton myötä tukkutason enimmäishinnat laskivat huomattavasti, ja mahdollisesti tämän seurauksena varsinaiset tukkuhinnat ovat entisestään alentuneet.

Puhepalveluiden keskimääräinen tukkutason verkkovierailuhinta ETA-maissa oli 2,93 senttiä minuutilta vuoden 2016 kolmannella neljänneksellä, 2,41 senttiä minuutilta vuoden 2017 kolmannella neljänneksellä ja 2,06 senttiä minuutilta vuoden 2018 ensimmäisellä neljänneksellä . Vastaavasti datapalveluiden keskimääräinen tukkutason verkkovierailuhinta ETA-maissa oli 9,9 euroa/Gt vuoden 2016 kolmannella neljänneksellä, 4 euroa/Gt vuoden 2017 kolmannella neljänneksellä ja 2,7 euroa/Gt vuoden 2018 ensimmäisellä neljänneksellä . Kun lähetettävän verkkovierailuliikenteen määrä ylittää vastaanotettavan liikenteen, epätasapainossa olevasta liikenteestä perittävät tukkuhinnat muodostavat osan verkkovierailuihin liittyvästä operaattoreiden välisestä maksuliikenteestä. Nämä tukkuhinnat ovat vielä edellisiäkin matalampia (keskimäärin 1,84 senttiä minuutilta puhepalveluista ja 2,6 euroa/Gt datapalveluista vuoden 2018 ensimmäisellä neljänneksellä). Vastaanotettavaa liikennettä suuremmasta lähetettävästä verkkovierailuliikenteestä perittävien viiden alhaisimman tukkuhinnan keskiarvo eri operaattoreiden välillä putosi 1,39 senttiin minuutilta puhepalveluiden ja 1,1 euroon/Gt datapalveluiden osalta vuoden 2018 ensimmäisellä neljänneksellä.

Tukkutason verkkovierailuhintojen lasku johtuu pääasiassa kahdesta tekijästä. RLAH:n käyttöönoton seurauksena verkkovierailujen volyymi on ensinnäkin kasvanut huomattavasti (kuten osiosta 4.1 käy ilmi), mikä on kiihdyttänyt kilpailua tukkutason verkkovierailuhinnoissa. Toisekseen verkkovierailuasetuksen tavoitteiden mukaisesti säännellyt enimmäistukkuhinnat ovat muodostaneet hintakaton, mikä on luonut markkinoille kilpailudynamiikkaa, kun operaattorit ovat pyrkineet tarjoamaan tukkutason verkkovierailumahdollisuutta tämän katon alle jäävillä hinnoilla.

Tällaista tukkutason verkkovierailuhintojen laskua olisi pidettävä tervetulleena kolmen syyn vuoksi. Tukkutason verkkovierailuhintojen lasku on ensinnäkin lieventänyt merkittävästi RLAH:n käyttöönoton mahdollista vaikutusta liikennettä lähettäviin operaattoreihin , kun niiltä perittävät tukkutason verkkovierailumaksut ovat alentuneet. Toisekseen hinnanalennukset sekä se, että keskimääräiset tukkumarkkinahinnat ovat jääneet säänneltyjä enimmäistukkuhintoja alemmiksi, todistavat vakuuttavasti sen, että nettomääräisesti enemmän liikennettä vastaanottavat operaattorit ovat pystyneet vastaamaan verkkovierailupalveluiden kasvavaan kysyntään ja samalla kattamaan verkkoinvestointiensa kustannuksia pääomakulut mukaan lukien. Kolmanneksi tukkutason verkkovierailuhintojen aleneminen tällä tavoin on merkki siitä, että sisämarkkinat toimivat paremmin tukkutasolla, tai ainakin merkittävässä osassa operaattoreiden tekemiä kahdenvälisiä sopimuksia. Tässä suhteessa myönteistä vaikutusta on ilmeisesti ollut sillä, että vähittäistason verkkovierailupalveluille ei ole mahdollista ylläpitää kohtuutonta hintatasoa eri maiden markkinoilla ja että RLAH:n soveltaminen vähittäistasolla on vapauttanut runsaasti patoutunutta kysyntää.

Verkkovierailupalveluiden kasvanut kysyntä on hyödyttänyt operaattoreita, joilla on nettomääräisesti enemmän vastaanotettavaa liikennettä

Liikenteen vastaanottajamaissa sijaitsevien operaattoreiden osalta BEREC:n verkkovierailupalveluita koskevista vertailuraporteista kerätyistä tiedoista käy ilmi, että tarkasteltavista 29 maasta (EU:n 28 jäsenvaltiota sekä Norja) kaikkiaan 13 vastaanottaa verkkovierailuissa nettomääräisesti enemmän dataliikennettä kuin mitä ne lähettävät . RLAH:n käyttöönoton jälkeen verkkovierailujen aikana vastaanotettava dataliikenne on kasvanut, mutta maiden välillä on tässä suhteessa jonkin verran eroja. Eräissä maissa (esimerkiksi Espanjassa, Kyproksessa ja Italiassa) verkkovierailujen aikana lähetettävää dataliikennettä on ollut aluksi vähän vastaanotettavaan liikenteeseen verrattuna, mutta sen kasvu on ollut suhteellisesti suurempaa kuin vastaanotettavan verkkovierailuliikenteen. Puhepalveluiden osalta verkkovierailuliikenne on kehittynyt samaan tapaan.

Vastaanotettavan verkkovierailuliikenteen osuus kotimaanliikenteestä vastaanottajamaissa on tyypillisesti 1–8 prosenttia. Dataliikenteen osuus kotimaanliikenteestä oli yli 10 prosenttia kesällä 2017 Kroatiassa, Maltalla ja Portugalissa ja enimmillään noin 20 prosenttia Kyproksessa ja Kreikassa. Operaattorit kaikissa niissä maissa, jotka vastaanottavat nettomääräisesti enemmän liikennettä kuin lähettävät, ovat hyötyneet tukkutason verkkovierailupalveluiden kysynnän kasvusta markkinahinnoilla. Sen ansiosta nettovastaanottajamaiden operaattorit ovat voineet kattaa tukkutason verkkovierailupalveluiden tarjoamisesta aiheutuneita kuluja ja saaneet myös riittävästi tuottoa investoinneilleen edellä osiossa 5.2 kerrotulla tavalla.

Merkittävästä kasvusta huolimatta vastaanotettavan liikenteen määrän ylittävä lähetettävä verkkovierailuliikenne muodostaa edelleen vain pienen osan kotimaisesta kysynnästä