On yhtä tärkeää varmistaa, että siirtyminen puhtaan energian järjestelmään hyödyttää kaikkia eurooppalaisia. Kaikkien kuluttajien – muita heikommassa asemassa olevia tai energiaköyhiä kuluttajia unohtamatta – olisi tunnettava olevansa mukana ja saatava konkreettista hyötyä energiaunionin keskeisiin tavoitteisiin kuuluvasta varmemman, puhtaamman ja kilpailukykyisemmän energian saannista. Komissio on jo esittänyt energiaunionia koskevan puitestrategian, ehdotuksia kaasunsaannin turvaamiseksi, EU:n päästökauppajärjestelmästä ja niihin liittyviä sääntöjä taakanjaosta, maankäytöstä ja metsätaloudesta sekä vähäpäästöistä liikkuvuutta koskevasta strategiasta.

Energiaunioni luotsaa EU:ta kokonaisvaltaisesti ja kattavasti kohti vähähiilistä taloutta, ja se on myös EU:n tärkein panos tällä alalla. EU toimi Pariisin sopimuksen välittäjänä viime joulukuussa, ja kiitos EU:n nopean ratifioinnin tämä ensimmäinen maailmanlaajuinen sopimus ilmastonmuutoksen hillitsemisestä tuli voimaan alle vuoden kuluessa 4. marraskuuta 2016. Pariisin sopimuksessa esitetään selkeä ja kunnianhimoinen suunnitelma vähähiilisiin ratkaisuihin tähtäävään innovaatiotoimintaan investoimiseksi. EU:n kunnianhimoisten Pariisin sopimukseen pohjautuvien ilmastonmuutossitoumusten toteuttaminen on nyt prioriteetti ja riippuu suurelta osin siitä, onnistutaanko puhtaan energian järjestelmään siirtymisessä, koska kaksi kolmasosaa kasvihuonekaasupäästöistä on peräisin energian tuotannosta ja käytöstä.

Energia-ala on tärkeä Euroopan talouden kannalta: energian hinnat vaikuttavat koko talouden kilpailukykyyn, ja niiden osuus kotitalouksien vuotuisista menoista on keskimäärin 6 prosenttia. Ala työllistää lähes 2,2 miljoonaa henkeä 90 000 yrityksessä eri puolilla Eurooppaa, ja sen osuus kokonaislisäarvosta on 2 prosenttia. Sen taustalla toimii vauras valmistusteollisuus, joka toimittaa tarvittavia laitteita ja palveluja sekä Euroopassa että maailmanlaajuisesti. Uusiutuvien energialähteiden ja energiatehokkaiden tuotteiden ja palvelujen kehittäminen on johtanut uusien yritysten syntymiseen eri puolilla Eurooppaa. Ne tarjoavat eurooppalaisille uusia työpaikkoja ja lisäävät kasvua. Energiaunionin työllisyysvaikutukset ulottuvat selvästi energiantuotantoteollisuutta pidemmälle. Esimerkiksi uusiutuvaan energiaan liittyvät alat työllistävät suoraan tai välillisesti yli miljoona työntekijää ja energiatehokkuuteen liittyvä ala noin miljoona työntekijää.

Tämä paketti tarjoaa tilaisuuden nopeuttaa sekä puhtaan energian käyttöön siirtymistä että kasvun ja työpaikkojen luomista. Jos tällä paketilla saadaan vuosittain toteutumaan 177 miljardin euron julkiset ja yksityiset lisäinvestoinnit vuodesta 2021 lähtien, se voi tuottaa jopa prosentin BKT:n lisäkasvun seuraavan vuosikymmenen aikana ja synnyttää 900 000 uutta työpaikkaa. Lisäksi se tarkoittaa sitä, että EU:n talouden keskimääräinen hiili-intensiteetti on 43 prosenttia alhaisempi vuonna 2030 nykyiseen verrattuna ja uusiutuvan sähkön osuus EU:n sähköntuotantopaletista on noin puolet.

2.Energiatehokkuus etusijalle

Energiatehokkuus on yleisimmin saatavilla oleva energialähde. Energiatehokkuuden asettamisessa etusijalle on otettu huomioon se näkökohta, että halvinta ja puhtainta energiaa on sellainen energia, jota ei tarvitse tuottaa tai käyttää. Tämä tarkoittaa sitä, että energiatehokkuus on otettava huomioon koko energiajärjestelmässä eli on aktiivisesti hallittava kysyntää energiankulutuksen optimoimiseksi ja kuluttajille aiheutuvien kustannusten ja tuontiriippuvuuden vähentämiseksi ja kohdeltava samalla energiatehokkuusinfrastruktuuriin tehtäviä investointeja kustannustehokkaana keinona saada vähähiilinen talous ja kiertotalous toteutumaan. Markkinoilta voidaan näin poistaa ylikapasiteettia ja erityisesti fossiilisiin polttoaineisiin perustuvaa energiantuotantoa.

Komissio on tarkastellut EU:n energiatehokkuustavoitetta Eurooppa-neuvoston lokakuussa 2014 esittämän pyynnön mukaisesti ja katsoo, että EU:n olisi asetettava sitova 30 prosentin tavoite vuoteen 2030 mennessä. Verrattuna vuonna 2014 sovittuun vähintään 27 prosentin tavoitteeseen tämän korotuksen odotetaan lisäävän bruttokansantuotetta jopa 70 miljardilla eurolla ja luovan 400 000 uutta työpaikkaa sekä pienentävän entisestään fossiilisten polttoaineiden tuontilaskua EU:ssa. Korotettu tavoite auttaa myös saavuttamaan vuodeksi 2030 asetetut EU:n kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä ja uusiutuvia energialähteitä koskevat tavoitteet.

Komissio esittää, että energiatehokkuusdirektiivissä asetetut energiansäästövelvoitteet, joiden mukaan energian toimittajien ja jakelijoiden on säästettävä vuosittain 1,5 prosenttia energiaa, ulotetaan vuoden 2020 jälkeiseksi ajaksi. Tämän toimenpiteen ensimmäisenä vaikutuksena on ollut houkutella yksityisiä investointeja ja tukea uusien toimijoiden, kuten energiapalvelujen tarjoajien (yhteisostoryhmät mukaan luettuina), ilmaantumista markkinoille. Sen pitäisi näin ollen ajaa tätä kehitystä vuoden 2020 jälkeisellä kaudella. Sähkömarkkinoiden uusi rakenne luo lisäksi entistä tasapuolisemmat toimintaedellytykset kysyntäpuolen osallistumiselle markkinoille.

Rakennusten osuus energian kokonaiskulutuksesta on 40 prosenttia, ja noin 75 prosenttia niistä on energiankulutukseltaan tehottomia. Rakennusten energiatehokkuus kärsii liian vähäisistä investoinneista ja sen tiellä on lukuisia esteitä. Energiansäästöinvestointeihin ei rakennusten säännöllisen ylläpidon tai parannusten yhteydessä useinkaan kiinnitetä huomiota, koska niukasta pääomasta on kilpailua, luotettavasta tiedosta ja ammattitaitoisesta työvoimasta puutetta ja mahdolliset hyödyt kyseenalaistetaan. Nykyisellä noin yhden prosentin peruskorjausasteella rakennuskannan uudistaminen nykyaikaiselle lähes nollaenergiarakennusten tasolle veisi sata vuotta. Puhdasta energiaa käyttävissä rakennuksissa on kyse paljon muustakin kuin energiansäästöstä. Ne lisäävät asumismukavuutta ja elämänlaatua, niihin voidaan yhdistää uusiutuvia energialähteitä, varastointia ja digitaaliteknologiaa ja rakennukset voidaan kytkeä liikennejärjestelmään. Investoiminen puhdasta energiaa käyttävään rakennuskantaan voi edistää siirtymistä vähähiiliseen talouteen.

Julkisiin rakennuksiin, kuten sairaaloihin, kouluihin ja toimistoihin, tehtävien investointien tehostaminen riippuu myös yksityisen rahoituksen saatavuudesta ja sellaisista yksityisistä energiapalveluyrityksistä, jotka tarjoavat innovatiivisia mekanismeja, kuten energiatehokkuussopimuksia. Energian säästämisellä voi olla myönteinen vaikutus myös julkisiin varoihin, koska tällaisissa julkisissa rakennuksissa käytetään vuosittain noin miljardi euroa energiaan. Julkisen sektorin investointeja ja omaisuuden peruskorjauksen tilastollista käsittelyä koskevien sääntöjen olisi kuitenkin oltava avoimet ja selkeät, jotta helpotetaan julkisen omaisuuden energiatehokkuusinvestointeja. Komissio analysoi tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa julkisen tilinpidon sääntöjen vaikutusta energiatehokkuussopimusten markkinoihin ja päivittää tällaisten kumppanuuksien tilastollista käsittelyä koskevat ohjeensa loppukevääseen 2017 mennessä.

Rakennusten energiatehokkuudesta annetun direktiivin muuttaminen nostaa rakennusten peruskorjausastetta, sillä siinä vahvistetaan pitkän aikavälin peruskorjausstrategioita koskevia säännöksiä, jotta rakennuskanta saataisiin vuosisadan puoleenväliin mennessä muutettua vähähiiliseksi. Lisäksi ehdotuksella parannetaan hankkeen toteuttajille ja sijoittajille annettavaa tiedotusta vahvistamalla energiatehokkuustodistusten roolia, antamalla saataville tietoa julkisten rakennusten energiankulutuksesta ja kytkemällä julkisen tuen intensiteetti energiasäästöjen saavutettuun tasoon. Ehdotuksessa kehotetaan jäsenvaltioita lisäksi keskittämään investointeja energiaköyhiin, sillä energiatehokkuus on yksi parhaista keinoista puuttua energiaköyhyyden perussyihin.

Vähäpäästöistä liikkuvuutta koskevan EU:n strategian toteutumisen tukemiseksi ja sähkön käytön lisäämiseksi liikenteessä rakennusten energiatehokkuudesta annetussa direktiivissä edellytetään sähköisten latauspisteiden asentamista. Nykyisten rakennusten osalta tätä säännöstä sovelletaan vuodesta 2025 lähtien ainoastaan niihin kaupallisiin rakennuksiin, joissa on enemmän kuin 10 pysäköintipaikkaa. Uusien rakennusten tai laajamittaisten korjausten kohteena olevien rakennusten osalta säännöstä sovelletaan asuinrakennuksiin, joissa on enemmän kuin 10 pysäköintipaikkaa, ja kaupallisiin rakennuksiin, joissa on enemmän kuin 10 pysäköintipaikkaa. Ensin mainittujen on valmisteltava kaapelointi ja jälkimmäisten on asennettava latauspisteitä. Pk-yritykset ja viranomaiset voidaan jättää soveltamisalan ulkopuolelle. Jälkimmäiset sen vuoksi, että ne kuuluvat jo vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönotosta annetun direktiivin soveltamisalaan, kunhan niiden latauspisteet ovat yleisesti käytettävissä. Liikenteen tehostamiseksi ja digitaalisten liikenneratkaisujen edistämiseksi tähän pakettiin sisältyy myös EU:n strategia vuorovaikutteisten älykkäiden liikennejärjestelmien ottamiseksi käyttöön.

Rakennusten peruskorjausten nopeuttamiseksi entisestään ja puhdasta energiaa käyttäviin rakennuksiin siirtymisen tukemiseksi komissio käynnistää Euroopan rakennusaloitteen (liite I), johon sisältyy yhtenä osatekijänä ”älykäs rahoitus älykkäille rakennuksille”. Tällä uudella aloitteella, joka toteutetaan tiiviissä yhteistyössä Euroopan investointipankin (EIP) ja jäsenvaltioiden kanssa, voidaan saada käyttöön vielä 10 miljardia euroa julkisia ja yksityisiä varoja vuoteen 2020 mennessä rakennusten energiatehokkuutta ja uusiutuvia energialähteitä varten, auttaa kehittämään laajamittainen rahoituskelpoisten hankkeiden joukko ja perustaa energiatehokkuuden foorumi jokaiseen jäsenvaltioon. Aloitteella pyritään myös luomaan markkinoilla uskoa puhdasta energiaa käyttäviin rakennuksiin asettamalla sijoittajien ja muiden sidosryhmien saataville teknistä ja taloudellista suorituskykyä koskevia tietoja yli 7 000 eurooppalaisesta teollisuus- ja rakennusalan energiatehokkuushankkeesta. Lisäksi aloitteella pyritään yhteistyöhön rahoitusalan kanssa sovittujen puitteiden laatimiseksi puhdasta energiaa käyttäviin rakennuksiin tehtäville investoinneille, jotta tällaiset hankkeet saisivat markkinoilta kohdennetumpaa ja vakiomuotoista rahoitusta. Tämä parantaa merkittävästi elin- ja työoloja, tuo ilmasto- ja energiansäästöhyötyjä ja luo työpaikkoja ja investointeja. Euroopan rakennusaloite antaa piristysruiskeen Euroopan rakennusteollisuudelle, joka painii monenlaisten taloudellisten ja yhteiskunnallisten haasteiden kanssa. Rakennusten energiatehokkuus voi olla yksi alaa ja sen työvoimaa nykyaikaistavista tekijöistä.

Energiavaltaisten teollisuudenalojen (esim. teräs- ja autoteollisuus) on jatkettava ponnistelujaan energiatehokkuuden parantamiseksi. Tällaiset investoinnit yleensä maksavat itsensä takaisin energiakustannusten vähentymisenä. Uusilla aloilla, kuten puolustusalalla, on toistaiseksi hyödyntämätöntä potentiaalia energiatehokkuuden osalta, ja niiden kustannussäästöt vaikuttavat näin ollen suoraan myönteisesti julkisiin varoihin.

Ekosuunnittelu ja energiamerkintä ovat edelleen merkittävässä asemassa, kun pyritään tuottamaan kuluttajien kannalta energian ja resurssien säästöä ja luomaan liiketoimintamahdollisuuksia Euroopan teollisuudelle. Tarkasteltuaan asiaa huolellisesti komissio päätti keskittää politiikkaansa entistä enemmän tuotteisiin, joilla on eniten potentiaalia energiansäästön ja kiertotalouden kannalta.

Komissio on parhaillaan hyväksymässä pakettia, joka muodostuu ekologista suunnittelua koskevasta työohjelmasta vuosiksi 2016–2019 ja erinäisistä tuotekohtaisista toimenpiteistä. Ekologista suunnittelua koskevassa työohjelmassa esitetään komission painopisteet seuraaviksi kolmeksi vuodeksi. Näihin kuuluvat nykyisten tuotekohtaisten toimenpiteiden tarkastelut, jotta ne saataisiin pidettyä uuden teknisen kehityksen tasalla, sekä uusia tuotteita koskevat tutkimukset, jotta mahdollisella sääntelyllä päästäisiin käsiksi hyödyntämättömiin mahdollisuuksiin. Kaikilla ekologista suunnittelua koskevassa työohjelmassa mainituilla toimenpiteillä on yhteensä mahdollista saada aikaan 600 terawattitunnin vuotuiset primäärienergian säästöt vuonna 2030, mikä vastaa keskikokoisen jäsenvaltion vuotuista primäärienergian kulutusta. Näin varmistetaan, että Eurooppa säilyttää maailmanlaajuisen johtoasemansa tuotteiden tehokkuusstandardien alalla ja tuottaa edelleen taloudellisia ja ympäristöhyötyjä kuluttajille ja yrityksille.

3.Maailmanlaajuinen johtoasema uusiutuvan energian alalla

Uusiutuvan energian ala työllistää Euroopassa yli 1 100 000 henkeä, ja Eurooppa on edelleen tuulivoiman alalla johtava toimija maailmassa. Kaikista eri puolille maailmaa asennetuista tuuliturbiineista 43 prosenttia on muutaman suuren eurooppalaisen valmistajan valmistamia. EU:n kunnianhimoinen politiikka on johtanut kustannusten vähennyksiin aurinko- ja tuulienergian alalla. Tämä on laskenut uusiutuvan energian hintoja ja parantanut sen saatavuutta koko maailmassa. Vaikka Eurooppa onkin menettänyt aurinkopaneelien ja moduulien tuotannossa johtavan asemansa tuonnille, suurin osa aurinkopaneelien asentamisen lisäarvosta (> 85 %) syntyy Euroopassa.

Suurimpia työllistäjiä uusiutuvan energian alalla Euroopassa ovat tuuli-, aurinkosähkö- ja kiinteän biomassan alat. Aurinkosähköala on kuitenkin menettänyt työpaikkoja: aurinkosähköalan työllisyys oli vuonna 2014 vain vähän yli kolmanneksen vuoden 2011 tasosta alan tuotantovalmiuksien häviön vuoksi. Suurin osa uusiutuvan energian alan työpaikoista EU:ssa on tuulivoiman alalla. Vuosina 2005–2013 tuulivoima-alan liikevaihto Euroopassa kasvoi kahdeksankertaiseksi, ja alan tulojen arvioidaan EU:ssa olevan noin 48 miljardia euroa. Samalla ajanjaksolla (2005–2013) tuulienergia-alan työllisyys EU:ssa viisinkertaistui niin, että ala työllisti yhteensä noin 320 000 henkeä vuonna 2014. Komissio osallistuu myös teollisuusjohtoisiin aloitteisiin, joilla pyritään tukemaan EU:n maailmanlaajuista johtoasemaa uusiutuvan energian ja yleisesti puhtaan teknologian alalla.

Eurooppa-neuvosto on myös vahvistanut tavoitteen, jonka mukaan uusiutuvan energian osuus EU:ssa kulutetusta energiasta on vähintään 27 prosenttia vuonna 2030. Tämä vähimmäistavoite on sitova EU:n tasolla, mutta sen pohjalta ei määritellä kansallisesti sitovia tavoitteita. Sen sijaan jäsenvaltiot sitoutuvat antamaan panoksensa yhdennettyjen kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmien avulla. Ne ovat osa hallintojärjestelmää koskevaa ehdotusta, jolla pyritään yhteisesti saavuttamaan EU:n tavoite. Suunnitelmista käydyissä alueellisissa neuvotteluissa syntynyt vertaispaine ja komission mahdollisuudet esittää suosituksia samoin kuin tähän pakettiin kuuluvilla muilla säädöksillä luodut yleiset toimintapuitteet saavat toivottavasti jäsenvaltiot tekemään mittavia sitoumuksia ilman vapaamatkustusmahdollisuutta. Jos komissio havaitsee, että aikomusten tai täytäntöönpanon tasolla on aukkoja erityisesti uusiutuvan energian ja energiatehokkuuden osalta, se voi toteuttaa tarvittavat toimenpiteet estääkseen tällaiset muodostumassa olevat aukot ja paikatakseen ne. Tavoitetasoa tarkastellaan myöhemmin uudelleen EU:n kansainvälisten sitoumusten mukaisesti.

Uusiutuvan energia-alan kasvua olisi edistettävä mahdollisimman innovatiivisella teknologialla, joka tuottaa huomattavia kasvihuonekaasusäästöjä. Uusiutuvaa energiaa koskevien ratkaisujen markkinoiden ennustetaan hiilestä luopumiseen liittyvien pitkän aikavälin tavoitteiden mukaisesti olevan maailmanlaajuisesti suuruudeltaan noin 6 800 miljardia euroa vuosina 2014–2035. Kasvupotentiaalia on runsaasti erityisesti Euroopan ulkopuolella. Viime vuosina investoinnit uusiutuvan energian tuotantolaitoksiin muodostivat yli 85 prosenttia tuotantoon tehdyistä investoinneista. Suurin osa niistä tehtiin alhaisemmilla jännitteillä erityisesti jakeluverkkojen tasolla. Uusilla ehdotuksilla pyritään entisestään vahvistamaan tätä suuntausta esimerkiksi poistamalla esteitä omaan käyttöön tarkoitetulta sähkön tuotannolta.

Uusiutuvaa energiaa koskevassa direktiivissä ja uutta sähkömarkkinarakennedirektiiviä koskevissa ehdotuksissa asetetaan sääntelykehys, joka mahdollistaa tasapuoliset toimintaedellytykset kaikille teknologioille vaarantamatta EU:n ilmasto- ja energiatavoitteita. Sähköllä tulee olemaan merkittävä rooli siirryttäessä puhtaan energian järjestelmään. Uusiutuvan sähkön osuus on kasvanut 29 prosenttiin sähköntuotannosta, ja sen osuus nousee noin puoleen EU:n sähköntuotantopaletista lähinnä vaihteluille alttiin tuuli- ja aurinkoenergian turvin. Suuri osa siitä kytketään hajautetusti jakelutasolla. Markkinasääntöjä on mukautettava tämän kehityksen helpottamiseksi, vaihtelun hallinnoimiseksi ja sähkön toimitusvarmuuden varmistamiseksi. Uudella sääntelykehyksellä varmistetaan näin ollen, että uusiutuva energia voi olla täysimääräisesti mukana sähkömarkkinoilla eikä markkinoihin liittyvillä säännöksillä syrjitä uusiutuvaa energiaa.

Jotta – enimmäkseen vaihteluille alttiiden – uusiutuvien energialähteiden kasvava osuus voitaisiin ottaa paremmin huomioon, tukkumarkkinoiden on kehityttävä lisää ja erityisesti on tarjottava riittävät säännöt, joilla mahdollistetaan lyhyemmän aikavälin kaupankäynti vaihteluille alttiin energiantuotannon tarpeiden huomioimiseksi. Mahdollistamalla kaupankäynnin lähempänä toimitusajankohtaa hyvin integroidut lyhyen aikavälin sähkömarkkinat palkitsevat myös markkinoiden joustavuuden niin tuotannon, kysynnän kuin varastoinninkin osalta. Markkinasääntöjä mukautetaan lisäksi, jotta uusiutuvia energialähteitä hyödyntävät sähköntuottajat voivat täysimääräisesti osallistua ja hankkia tuloja kaikilla markkinasegmenteillä, myös järjestelmäpalvelujen markkinoilla.

Asettaminen ajojärjestyksessä etusijalle pysyy käytössä toiminnassa olevien laitosten, pienimuotoisten uusiutuvia energialähteitä käyttävien laitosten ja demonstraatiohankkeiden osalta. Muihin laitoksiin – riippumatta niissä käytetystä teknologiasta – sovelletaan kolmansien osapuolten syrjimätöntä pääsyä koskevia sääntöjä. Lisäksi uusiutuvien energialähteiden rajoitukset olisi pidettävä minimissään.