(2)Kroatiaa koskeva vuoden 2016 maaraportti julkaistiin 26 päivänä helmikuuta 2016. Siinä arvioitiin, kuinka Kroatia oli edistynyt neuvoston 14 päivänä heinäkuuta 2015 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja Kroatian kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu. Komissio esitteli 8 päivänä maaliskuuta 2016 perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Kroatian makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja. On erityisen tärkeää puuttua haavoittuvuustekijöihin, jotka korkean työttömyyden oloissa liittyvät suureen julkiseen, yritysten ja ulkomaiseen velkaan. Muut puutteet, jotka edellyttävät erityisiä politiikkatoimia, liittyvät muun muassa finanssipolitiikan ohjausjärjestelmään, valtionyhtiöiden omistajaohjaukseen, julkisen hallinnon tehokkuuteen ja järjestämättömien lainojen hoitamiseen.

(3)Kroatia toimitti vuoden 2016 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2016 lähentymisohjelmansa 28 päivänä huhtikuuta 2015. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyy melko kunnianhimoisia uudistuksia, jotka täysimääräisesti ja esitetyn aikataulun mukaisesti täytäntöönpantuina auttaisivat korjaamaan Kroatian makrotalouden epätasapainoja. Ohjelmassa hahmotellaan toimenpiteitä, joilla parannetaan julkisen talouden hoitoa, terveydenhuoltoa ja liiketoimintaympäristöä, ja siinä sitoudutaan kunnianhimoisiin uudistuksiin, jotka koskevat julkishallintoa, eläkejärjestelmää, sosiaaliturvaa ja valtionyhtiöiden omistajaohjauksen parantamista. Kroatian politiikkasitoumusten arvioinnin perusteella ei tässä vaiheessa ole tarpeen siirtyä seuraavaan vaiheeseen makrotalouden epätasapainoa koskevassa menettelyssä.

(4)Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon niihin liittyvät maakohtaiset suositukset. Kuten asetuksen (EU) N:o 1303/2013 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa tämän säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla Euroopan rakenne- ja investointirahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

(5)Kroatiaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavaa osiota. Kroatian hallitus odottaa vuoden 2016 lähentymisohjelmassa, että julkisen sektorin alijäämä on alle 3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016, nimittäin 2,6 prosenttia, ja että se sen jälkeen supistuu edelleen ja on 1 prosentti suhteessa BKT:hen vuonna 2019. Hallitus odottaa lisäksi, että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka on 1,75 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, saavutetaan koko ohjelmakauden ajan. Julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen oli korkeimmillaan vuonna 2015, jolloin se oli 86,7 prosenttia, mutta lähentymisohjelman mukaan sen odotetaan vähitellen pienenevän 80,0 prosenttiin vuonna 2019. Sellaisenaan kehitysarviot, jotka koskevat velkaa suhteessa BKT:hen, ovat velan supistamista koskevan vertailuarvon mukaisia. Kuitenkin samalla kun näiden julkisen talouden kehitysarvioiden pohjana oleva makrotaloudellinen skenaario on reaalisin luvuin uskottava, BKT:n nimelliskasvu on suurempi kuin komission ennusteissa, varsinkin vuonna 2016. Niinpä kehitysarvio, jonka mukaan velka suhteessa BKT:hen pienenee, nojautuu suotuisaan nimellisen kasvun kehitysarvioon. Lisäksi siinä otetaan huomioon merkittäviä velkaa vähentäviä virta-varanto-korjauseriä, jotka liittyvät rahoitusomaisuuden myyntiin mutta joita ei ole riittävästi täsmennetty. Sitä paitsi toimenpiteet, joita tarvitaan tukemaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2017 eteenpäin, ovat suurimmalta osin täsmentämättä. Komission kevään 2016 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämän odotetaan olevan 2,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Tämä vastaa julkisen talouden alijäämätavoitetta, jonka neuvosto on sisällyttänyt perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla antamaansa suositukseen. Ennusteena on, että liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä suositeltu julkisen talouden sopeutus saavutetaan. Sitä vastoin komission ennusteessa ei ole viitteitä siitä, että velan supistamista koskeva ennakoiva vertailuarvo saavutetaan. Vaikka vuoden 2017 rakenteellinen sopeutus, 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen, olisikin riittävä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi, tarvittaisiin suurempi rakenteellinen mukautus, jotta velan supistamista koskeva vertailuarvo saavutettaisiin. Vaikuttaisi asianmukaiselta, että sopeutus olisi suurempi kuin vertailuarvo, joka on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun otetaan huomioon Kroatian suuri velka ja tämänhetkinen suhdannevaihe. Tällä hetkellä ennusteena on, että rakenteellinen rahoitusasema huononee 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Neuvosto katsoo lähentymisohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2016 talousennusteen perusteella olevan vaarana, että Kroatia ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Tämän vuoksi tarvitaan lisätoimenpiteitä, joilla varmistetaan vaatimusten noudattaminen vuonna 2017.

(6)Kroatian julkisen talouden suunnittelu kärsii edelleen merkittävistä puutteista siitä huolimatta, että vuonna 2015 tehdyllä talousarviolain muutoksella saatiin aikaan joitakin parannuksia. Monivuotisen julkisen talouden kehyksen ja vuotuisten talousarvioiden väliset yhteydet ovat edelleen heikkoja, eikä talousarviosuunnitelmien muuttamisesta kesken vuotta ole selkeitä sääntöjä. Yksittäisten talousarvioyksiköiden strategista suunnittelua ei valvota järjestelmällisesti, eikä kyseisen suunnittelun avulla saada riittävää tukea toimille, joilla ensisijaiset politiikkatavoitteet sovitetaan yhteen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteiden kanssa. Talousarvioprosessissa ei juurikaan kiinnitetä huomiota huomattaviin talousarvion ulkopuolisiin toimiin ja kirjanpidollisiin oikaisuihin, jotka vaikuttavat julkisen talouden alijäämään ja velkaan. Numeerisia finanssipoliittisia sääntöjä tarkistetaan parhaillaan. Yksi päähaasteista on parantaa kyseisten sääntöjen toimivuutta ja yhteensopivuutta vakaus- ja kasvusopimuksen kanssa. Myös julkisen talouden suunnittelun tilastopohja vaatii parannusta.

(7)Finanssipoliittisen toimikunnan tehtävänä on valvoa finanssipoliittisten sääntöjen noudattamista kansallisella tasolla. Elimellä on läheinen yhteys kansallisiin valtiontaloudesta vastaaviin viranomaisiin, ja sillä on liian vähän henkilöstöä. Näissä olosuhteissa sen poliittinen ja toiminnallinen riippumattomuus ei ole taattu. Finanssipoliittisen toimikunnan institutionaalinen rakenne ja tehtävät on annetun ilmoituksen mukaan määrä tarkistaa vuoden 2016 kolmannella neljänneksellä.

(8)Kroatia on alkanut uudistaa kunnallisten maksujen järjestelmää, minkä on esitetty olevan osa laajempaa kiinteistöverotuksen uudistusta. Juoksevista kiinteistöveroista ja kunnallisista maksuista kertyvä yhteenlaskettu tuotto on suhteellisen alhainen suhteessa BKT:hen.

(9)Verorästien korkea määrä, alv-petokset ja harmaa talous ovat keskeisiä haasteita. Parhaillaan toteutetaan toimenpiteitä, joilla pyritään lisäämään verosäännösten noudattamista. Tähän kuuluu sellaisen järjestelmän kehittäminen, jolla hallitaan säännösten rikkomisriskiä. Toistaiseksi on kuitenkin vain vähän näyttöä siitä, että toteutetut toimenpiteet olisivat tuloksellisia.

(10)Julkisen velan määrä on suuri ja kasvaa edelleen, minkä vuoksi on välttämätöntä omaksua tulevaisuuteen suuntautuva, ennakoiva lähestymistapa julkisen velan hoidossa. Velanhoitostrategia vuosiksi 2016–2018 on tarkoitus hyväksyä piakkoin. Kroatia tarvitsee kuitenkin edelleen nykyistä kokonaisvaltaisemman lähestymistavan velanhoitoon. Lähestymistapaan kuuluisi esimerkiksi se, että tehtäisiin vuotuisia uudelleenarviointeja, joissa otettaisiin huomioon markkinoiden kehitys, sekä otettaisiin käyttöön toimiva riskinhallintastrategia ja vahvistettaisiin liitännäistehtäviä hoitavia toimintoja.

(11)Suuri osa työikäisestä väestöstä ei osallistu työmarkkinoihin. Yksi tärkeimmistä syistä tähän on varhaiseläke, myös parhaassa työiässä olevien miesten osalta. Varhaiseläkkeelle on mahdollista jäädä täydet viisi vuotta ennen lakisääteistä eläkeikää, ja taloudelliset kannustimet jatkaa työelämässä lakisääteiseen eläkeikään asti ja siitä eteenpäin ovat heikkoja. Eläkejärjestelmälle on tyypillistä, että tiettyihin työntekijäryhmiin sovelletaan erityissäännöksiä ja että tietyissä ammateissa varhaiseläkeoptiot ovat avokätisiä. Miesten ja naisten lakisääteisiä eläkeikiä ollaan tuomassa samalle tasolle ja nostamassa 67 ikävuoteen, mutta tämä tapahtuu hitaasti. Sekä nykyisten että tulevien eläkkeiden riittävyys on alhainen, mistä aiheutuu suuri vanhuusiän köyhyysriski erityisesti niille, joilla on lyhyt työura.

(12)Työmarkkinoiden ulkopuolella olevien osuus on suuri, ja tätä ongelmaa vielä pahentaa korkea työttömyys. Potentiaalisen työvoiman vähäinen käyttö jarruttaa kasvua. Nuorisotyöttömyys on edelleen keskeinen huolenaihe, ja tämä kertoo koulutusjärjestelmän puutteista. Nuorisotakuun tuloksellisuutta, seurantaa ja arviointia on vielä varaa parantaa. Pitkäaikaistyöttömyys on vähentynyt viime aikoina, mutta se on edelleen noin kaksi kertaa EU:n keskiarvo. Osallistuminen elinikäiseen oppimiseen on edelleen hyvin vähäistä, mikä johtuu kehittymättömästä aikuiskoulutusjärjestelmästä.

(13)Sosiaaliturvamenoissa asukasta kohti on alueellisia eroja, ja tukikelpoisuusperusteet, jotka liittyvät yleiseen sosiaaliturvaan ja erityisryhmiä koskevaan sosiaaliturvaan, ovat epäjohdonmukaisia. Lisäksi vain pieni osuus sosiaaliturvaan varatuista määrärahoista käytetään maanlaajuiseen vähimmäistulojärjestelmään. Tämä johtaa tehottomuuteen ja riittämättömään turvaan kaikkein köyhimmille. Sosiaaliturvajärjestelmän uudistus on viivästynyt siltä osin kuin on kyse erilaisten etuuksien yhtenäistämisestä sekä sellaisten palvelupisteiden perustamisesta, joissa kaikki sosiaaliturvapalvelut saadaan yhdestä paikasta.

(14)Julkishallinnon toimivallan toiminnallinen jako keskus- ja paikallistason välillä on monimutkainen, ja järjestelmä on hajanainen. Niiden hallinnollisten tehtävien määrä, jotka on hajautettu paikallisille yksiköille, ei vastaa tehtävistä vastaavien yksiköiden rahoituskapasiteettia. Tämän seurauksena paikalliset yksiköt ovat suuresti riippuvaisia keskushallinnolta tulevista määrärahoista samalla kun julkisten palvelujen tarjonnassa esiintyy huomattavia alueellisia eroja. Julkishallinnon hajanaisuus rasittaa palvelujen tarjoamista, liiketoimintaympäristöä ja julkisten menojen tehokkuutta. Julkishallinnon uudistus ei ole edennyt asiasisällön osalta. Valtion paikallishallinnon yksiköiden vapaaehtoiselle yhteenliittymiselle luotiin oikeusperusta, mutta kannustimia, joiden vuoksi tätä mahdollisuutta olisi käytetty, ei annettu. Valtion virastojärjestelmän järkeistäminen edistyy hitaasti.

(15)Julkisten laitosten soveltamat säännökset, jotka koskevat julkisen sektorin palkkoja ja jotka liittyvät työn vaativuuden, luontoisetujen ja palkanlisien määrittelyyn, ovat keskenään epäjohdonmukaisia. Tämä paitsi rajoittaa valtionhallinnon kykyä hallita palkkamenoja myös vähentää julkisen sektorin tehokkuutta. Koska suhteellisen suuri osuus kokonaistyöllisyydestä sijoittuu julkiselle sektorille, julkisen sektorin palkkakehityksellä on merkitystä taloudelle myös laajemmin.

(16)Valtion yritysomistuksilla on varsin merkittävä asema kansantaloudessa. Valtionyhtiöiden ohjauksessa on puutteita, jotka koskevat esimerkiksi niiden toiminnan tuloksellisuuden seurantaa, ja tästä johtuu, että valtionyhtiöt tuottavat selvästi vähemmän voittoa kuin vertailukelpoiset yksityiset yritykset. Tämä vaikuttaa kielteisesti julkiseen talouteen. Se, että valtionyhtiöitä listataan pörssiin, voi parantaa niiden hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää erityisesti sen seurauksena, että yhtiöiden raportointiin ja sisäiseen valvontaan liittyvät mekanismit kohenevat. Viime vuoden aikana toimet, joiden avulla yksityiset voivat tulla valtionyhtiöiden omistajiksi, etenivät hitaasti.

(17)Kansallisella kehityspankilla eli Kroatian jälleenrakennus- ja kehityspankilla (HBOR), joka on valtion omistama yksikkö, voisi olla keskeinen asema Kroatian elpymisessä. Sen antolainauksella voitaisiin edistää merkittävästi investointeja samalla kun puututtaisiin markkinoiden toimimattomuuteen. Jotta HBORin toimintariskejä voidaan rajoittaa nyt kun pankki harjoittaa entistä enemmän suoraa antolainausta, se tarvitsee asianmukaisen sääntelykehyksen ja luotettavan hallinnointi- ja ohjausjärjestelmän.

(18)Riippumaton omaisuuserien laadun tarkastelu, jonka kohteena on HBORin lainasalkku ja jonka viranomaiset aikovat toteuttaa vuonna 2017, on yksi toimenpiteistä, joilla näihin haasteisiin pyritään vastaamaan. Tällä välin on tarpeen tehostaa HBORiin sovellettavia valvonta- ja vastuuvelvollisuusmekanismeja.

(19)Euroopan rakenne- ja investointirahastojen varojen käyttöaste on tähän mennessä ollut matala, mihin ovat syynä esimerkiksi riittämättömät hallinnolliset valmiudet, raskaat menettelytavat ja toteutusvalmiiden hankkeiden rajoitettu määrä.

(20)Kroatian liiketoimintaympäristö kärsii edelleen suurista puutteista, jotka huonontavat investointi-ilmapiiriä. Monet veronluonteiset maksut, joita yrityksiltä peritään, haittaavat edelleen liiketoimintaympäristöä. Palveluntarjoajia ja säänneltyjä ammatteja koskeva sääntely-ympäristö on edelleen rajoittava. Pääsy tiettyihin säänneltyihin ammatteihin ja tällaisten ammattien harjoittaminen on rajoitettua. Tällaisia ovat esimerkiksi oikeusalan ammatit ja veroneuvonta. Kroatia on tutkinut, tarvitaanko näitä rajoituksia ja ovatko ne oikeasuhteisia, mutta toimiin ryhtymistä on lykätty. Lisäksi säänneltyihin ammatteihin ja yrityksiin kohdistuu merkittäviä hallinnollisia rasitteita.

(21)Myös sääntelyn epävakaus ja se, että lainsäädännön laatua pidetään yleisesti heikkona, vaikuttavat kielteisesti liiketoimintaympäristöön. Oikeuslaitoksen ja varsinkin kauppatuomioistuinten toiminnan laatuun ja tehokkuuteen liittyy haasteita, sillä oikeudenkäynnit kestävät pitkään, asiaruuhka on merkittävä ja oikeuskäytäntö on epäjohdonmukaista. Tieto- ja viestintätekniset järjestelmät ovat kehittymättömiä, mikä näkyy erityisesti yhteyksissä oikeudenkäyntien osapuoliin tai kun on tarpeen toimittaa tuomioistuinasiakirjoja sähköisesti.

(22)Järjestämättömien lainojen hoito on ratkaisevan tärkeää, kun pyritään puuttumaan talouden ylivelkaantumiseen. Tältä osin on toteutettu merkittäviä toimia eli parannettu säännöksiä, jotka koskevat yritysten maksukyvyttömyyttä sekä sitä edeltäviä tilanteita, sekä hyväksytty säännökset yksityishenkilöiden maksukyvyttömyysmenettelystä. On tarpeen seurata tarkoin, mikä vaikutus uusilla säännöksillä on. Oikeudellinen epävarmuus, joka koskee luottotappioiden verokohtelua, kuitenkin edelleen estää pankkien järjestämättömien lainakantojen nopeaa purkamista.