[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 16.5.2007

KOM(2007) 256 lopullinen

2007/0090 (CNS)

Ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS,

Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhtenäisvaluutan käyttöönottamisesta Kyproksessa 1 päivänä tammikuuta 2008

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Neuvosto päätti 3. toukokuuta 1998, että Belgia, Saksa, Espanja, Ranska, Irlanti, Italia, Luxemburg, Alankomaat, Portugali, Itävalta ja Suomi täyttivät yhtenäisvaluuttaan 1. tammikuuta 1999 siirtymiseksi vaadittavat edellytykset. Koska Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta käyttivät oikeuttaan jättäytyä talous- ja rahaliiton ulkopuolelle, neuvosto ei arvioinut, täyttävätkö ne vastaavat edellytykset. Neuvosto katsoi, että Kreikka ja Ruotsi olivat jäsenvaltioita, joita koski poikkeus. Neuvosto päätti 19. kesäkuuta 2000, että Kreikka täytti tarvittavat edellytykset euron käyttöönottamiseksi 1. tammikuuta 2001. Euroopan unioniin 1. päivänä toukokuuta 2004 liittyneistä maista (Tšekki, Viro, Kypros, Latvia, Liettua, Unkari, Malta, Puola, Slovenia ja Slovakia) tuli jäsenvaltioita, joita koskee poikkeus liittymisasiakirjan 4 artiklan mukaisesti. Neuvosto päätti 11. heinäkuuta 2006, että Slovenia täytti tarvittavat edellytykset euron käyttöönottamiseksi 1. tammikuuta 2007. Bulgariasta ja Romaniasta, jotka liittyivät Euroopan unioniin 1. tammikuuta 2007, tuli jäsenvaltioita, joita koskee poikkeus liittymisasiakirjan 5 artiklan mukaisesti.

Poikkeuksien kumoamisesta määrätään perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdassa. Kyseisessä kohdassa tarkoitetut menettelyt käynnistetään joka tapauksessa kerran kahdessa vuodessa tai sellaisen jäsenvaltion pyynnöstä, jota koskee poikkeus. Näiden menettelyjen mukaan komission ja Euroopan keskuspankin (EKP) on annettava neuvostolle 121 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kertomus jäsenvaltioiden, joita koskee poikkeus, edistymisestä talous- ja rahaliiton toteuttamiseen liittyvien velvollisuuksiensa täyttämisessä. Komissio voi esittää omaan kertomukseensa ja EKP:n kertomukseen perustuvan ehdotuksen neuvoston päätökseksi vaaditut edellytykset täyttäviä jäsenvaltioita koskevan poikkeuksen kumoamiseksi.

Komissio ja EKP arvioivat kaikki maat, joita koskee poikkeus, vuonna 2006. Kypros esitti 13. helmikuuta 2007 pyynnön lähentymiskehityksen arvioimisesta uudelleen tarkoituksena ottaa euro käyttöön 1. tammikuuta 2008, jos poikkeus päätettäisiin kumota. Vastauksena pyyntöön komissio ja EKP arvioivat Kyproksen lähentymiskehitystä.

Komissio hyväksyi Kyprosta koskevan lähentymiskertomuksen kokouksessaan 16. toukokuuta 2007. EKP antoi oman kertomuksensa samana päivänä. Komission ja EKP:n kertomuksissa tutkitaan, onko Kyproksen lainsäädäntö, kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, sopusoinnussa perustamissopimuksen 108 ja 109 artiklan sekä EKPJ:n ja EKP:n perussäännön kanssa. Kertomuksissa tarkastellaan myös sitä, onko maa saavuttanut kestävän lähentymisen korkean tason lähentymisperusteiden mukaisesti, ja kiinnitetään huomiota myös useisiin muihin 121 artiklan 1 kohdan viimeisessä alakohdassa mainittuihin näkökohtiin.

Komissio katsoo lähentymiskertomuksessaan, että Kypros on saavuttanut kestävän lähentymisen korkean tason.

Kertomuksensa ja EKP:n kertomuksen perusteella komissio on hyväksynyt oheisen ehdotuksen neuvoston päätökseksi Kyprosta koskevan poikkeuksen kumoamisesta 1. tammikuuta 2008 lukien.

2007/0090 (CNS)

Ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS,

Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhtenäisvaluutan käyttöönottamisesta Kyproksessa 1 päivänä tammikuuta 2008

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 122 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

ottaa huomioon komission kertomuksen[1],

ottaa huomioon Euroopan keskuspankin kertomuksen[2],

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,

ottaa huomioon valtion- tai hallitusten päämiesten kokoonpanossa kokoontuneessa neuvostossa käydyt keskustelut,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Talous- ja rahaliiton (EMU) kolmas vaihe alkoi 1 päivänä tammikuuta 1999. Brysselissä 3 päivänä toukokuuta 1998 valtion- tai hallitusten päämiesten kokoonpanossa kokoontunut neuvosto päätti, että Belgia, Saksa, Espanja, Ranska, Irlanti, Italia, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta, Portugali ja Suomi täyttivät yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi 1 päivänä tammikuuta 1999 vaadittavat edellytykset[3].

(2) Neuvosto teki 19 päivänä kesäkuuta 2000 päätöksen, jonka mukaan Kreikka täytti edellytykset yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi 1 tammikuuta 2001[4]. Neuvosto teki 11 päivänä heinäkuuta 2006 päätöksen, jonka mukaan Slovenia täytti edellytykset yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi 1 tammikuuta 2007[5].

(3) Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti neuvostolle eräistä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvistä määräyksistä tehdyn, perustamissopimukseen liitetyn pöytäkirjan 1 kohdan mukaisesti, että se ei aikonut siirtyä talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen 1 päivänä tammikuuta 1999. Tätä ilmoitusta ei ole muutettu. Tanska on eräistä Tanskaa koskevista määräyksistä tehdyn, perustamissopimukseen liitetyn pöytäkirjan 1 kohdan ja valtion- tai hallitusten päämiesten Edinburghissa joulukuussa 1992 tekemän päätöksen mukaisesti ilmoittanut neuvostolle, että se ei osallistu talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen. Tanska ei ole pyytänyt perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamista.

(4) Ruotsia koskee päätöksen 1998/317/EY nojalla perustamissopimuksen 122 artiklassa määritelty poikkeus. Liittymisasiakirjan[6] 4 artiklan mukaisesti Kyprosta, Latviaa, Liettuaa, Maltaa, Puolaa, Slovakiaa, Sloveniaa, Tšekkiä, Unkaria ja Viroa koskee perustamissopimuksen 122 artiklassa määritelty poikkeus. Liittymisasiakirjan[7] 5 artiklan mukaisesti Bulgariaa ja Romaniaa koskee perustamissopimuksen 122 artiklassa määritelty poikkeus.

(5) Euroopan keskuspankki (EKP) perustettiin 1 päivänä heinäkuuta 1998. Euroopan valuuttajärjestelmän on korvannut valuuttakurssijärjestelmä (ERM), jonka perustamisesta sovittiin valuuttakurssimekanismin perustamisesta talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa 16 päivänä kesäkuuta 1997 annetulla Eurooppa-neuvoston päätöslauselmalla.[8] Talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen valuuttakurssimekanismia (ERM II) koskevista toimintamenettelyistä määrätään talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen valuuttakurssimekanismia koskevista toimintamenettelyistä 1 päivänä syyskuuta 1998 tehdyssä Euroopan keskuspankin ja euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien välisessä sopimuksessa.[9]

(6) Poikkeuksen kumoamisesta asianomaisten jäsenvaltioiden osalta määrätään perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdassa. Mainitun artiklan mukaan komissio ja EKP antavat neuvostolle kertomuksen 121 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti ainakin kerran kahdessa vuodessa tai sellaisen jäsenvaltion pyynnöstä, jota koskee poikkeus. Kypros esitti 13 päivänä helmikuuta 2007 virallisen pyynnön lähentymiskehityksen arvioimisesta.

(7) Kunkin jäsenvaltion kansallista lainsäädäntöä, kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, on tarpeen mukaan muutettava, jotta se olisi sopusoinnussa perustamissopimuksen 108 ja 109 artiklan sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) perussäännön kanssa. Komission ja EKP:n kertomuksissa arvioidaan yksityiskohtaisesti Kyproksen lainsäädännön yhteensopivuutta perustamissopimuksen 108 ja 109 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa.

(8) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 121 artiklassa tarkoitetuista lähentymisperusteista tehdyn pöytäkirjan 1 artiklan mukaan perustamissopimuksen 121 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetulla hintatason vakauden arviointiperusteella tarkoitetaan, että jäsenvaltio on saavuttanut kestävän hintatason vakauden ja tarkasteluajankohtaa edeltävän vuoden aikana todetun keskimääräisen rahanarvon alentumisasteen, joka ylittää enintään 1,5 prosenttiyksiköllä enintään kolmen hintatason vakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion vastaavan asteen. Hintavakautta arvioitaessa inflaatiota mitataan yhdenmukaistetuilla kuluttajahintaindekseillä (YKHI), jotka on määritelty neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2494/95.[10] Hintavakausperusteen arvioimiseksi jäsenvaltion inflaatiota on mitattu kahdentoista kuukausi-indeksin aritmeettisen keskiarvon prosentuaalisena muutoksena verrattuna edellisen jakson kahdentoista kuukausi-indeksin aritmeettiseen keskiarvoon. Maaliskuussa 2007 päättyneen yhden vuoden tarkastelujakson aikana kolme hintavakaudessa parhaiten suoriutunutta jäsenvaltiota olivat Suomi, jonka inflaatio oli 1,3 prosenttia, Puola, jonka inflaatio oli 1,5 prosenttia, ja Ruotsi, jonka inflaatio oli 1,6 prosenttia. Komission ja EKP:n kertomuksissa on käytetty viitearvoa, joka on saatu laskemalla kolmen hintavakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion inflaation yksinkertainen aritmeettinen keskiarvo, johon on lisätty 1,5 prosenttiyksikköä. Maaliskuussa 2007 päättyneen vuoden jakson viitearvo oli 3,0 prosenttia.

(9) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 121 artiklassa tarkoitetuista lähentymisperusteista tehdyn pöytäkirjan 2 artiklan mukaan 121 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu julkistalouden tilannetta koskeva arviointiperuste merkitsee, ettei jäsenvaltiota tarkasteluajankohtana koske perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu neuvoston päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta kyseisessä jäsenvaltiossa.

(10) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 121 artiklassa tarkoitetuista lähentymisperusteista tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaan perustamissopimuksen 121 artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettu Euroopan valuuttajärjestelmän valuuttakurssijärjestelmään osallistumista koskeva arviointiperuste merkitsee, että jäsenvaltio on noudattanut Euroopan valuuttajärjestelmän valuuttakurssijärjestelmässä (ERM) määrättyjä tavanomaisia vaihteluvälejä ilman, että sillä on ollut merkittäviä paineita, ainakin kahtena viimeisenä tarkasteluajankohtaa edeltävänä vuotena. Erityisesti jäsenvaltio ei ole omasta aloitteestaan saanut alentaa valuutan kahdenvälistä keskuskurssia suhteessa toisen jäsenvaltion valuuttaan samana aikana. Valuuttakurssia koskevan lähentymisperusteen täyttymistä on arvioitu 1 päivästä tammikuuta 1999 alkaen ERM II:n puitteissa. Arvioidessaan kertomuksissaan tämän lähentymisperusteen täyttymistä komissio ja EKP ovat tarkastelleet 26 päivänä huhtikuuta 2007 päättynyttä kahden vuoden jaksoa.

(11) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 121 artiklassa tarkoitetuista lähentymisperusteista tehdyn pöytäkirjan 4 artiklan mukaan 121 artiklan 1 kohdan neljännessä luetelmakohdassa tarkoitettu korkokantojen lähentymisperuste tarkasteluajankohtaa edeltävänä vuotena merkitsee, että jäsenvaltion pitkän aikavälin korkokantojen keskimääräinen nimellistaso on enintään kaksi prosenttiyksikköä korkeampi kuin enintään kolmen hintavakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion vastaava taso. Korkokantojen lähentymisperusteen tarkastelussa on käytetty vertailukelpoisia valtion 10 vuoden viitelainan korkoja. Korkokantojen lähentymisperusteen täyttämistä arvioitaessa komission ja EKP:n kertomuksissa on laskettu viitearvo lisäämällä kaksi prosenttiyksikköä kolmen hintavakauden parhaiten saavuttaneen jäsenvaltion pitkäaikaisten nimelliskorkojen yksinkertaiseen aritmeettiseen keskiarvoon. Maaliskuussa 2007 päättyneen vuoden jakson viitearvo oli 6,4 prosenttia.

(12) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 121 artiklassa tarkoitetuista lähentymisperusteista tehdyn pöytäkirjan 5 artiklan mukaan komissio toimittaa lähentymisperusteiden täyttämisen arvioinnissa käytettävät tiedot. Komissio on toimittanut tiedot tämän päätöksen valmistelua varten. Komissio on toimittanut julkista taloutta koskevat tiedot jäsenvaltioiden ilmoitettua ne 1 päivään huhtikuuta 2007 mennessä Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan soveltamisesta 22 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3605/93 mukaisesti.[11]

(13) Niiden kertomusten perusteella, jotka komissio ja EKP ovat laatineet Kyproksen edistymisestä talous- ja rahaliiton toteuttamiseen liittyvien velvollisuuksiensa täyttämisessä, komissio katsoo seuraavaa:

Kyproksen kansallinen lainsäädäntö, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, on sopusoinnussa perustamissopimuksen 108 ja 109 artiklan sekä EKPJ:n perussäännön kanssa.

Siltä osin, täyttääkö Kypros perustamissopimuksen 121 artiklan 1 kohdan neljässä luetelmakohdassa mainitut lähentymisperusteet, voidaan todeta seuraavaa:

- Kyproksen keskimääräinen inflaatio oli maaliskuussa 2007 päättyneen vuoden aikana 2,0 prosenttia, joka on viitearvon alapuolella, ja inflaatio todennäköisesti pysyy lähikuukausina viitearvon alapuolella,

- Kyproksesta ei ole tehty liiallista julkisen talouden alijäämää koskevaa neuvoston päätöstä,

- Kypros on ollut ERM II:n jäsen 2 päivästä toukokuuta 2005; 26 päivänä huhtikuuta 2007 päättyneen kahden vuoden jakson aikana Kyproksen puntaan (CYP) ei ole kohdistunut merkittäviä paineita eikä Kypros ole omasta aloitteestaan alentanut punnan kahdenvälistä keskuskurssia suhteessa euroon,

- maaliskuussa 2007 päättyneen vuoden aikana Kyproksen pitkäaikaiset korot olivat keskimäärin 4,2 prosenttia, mikä alittaa viitearvon.

Kypros on saavuttanut kestävän lähentymisen korkean tason näiden lähentymisperusteiden perusteella tarkasteltuna ja täyttää euron käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset.

(14) Neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta, mitkä niistä jäsenvaltioista, joita koskee poikkeus, täyttävät yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset, ja kumoaa poikkeukset näiden jäsenvaltioiden osalta,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Kypros täyttää yhtenäisvaluutan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset. Kyprosta koskeva liittymisasiakirjan 4 artiklassa tarkoitettu poikkeus kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2008.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

3 artikla

Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .

Tehty

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja[pic][pic][pic]

[1] Kertomus annettiin 16 päivänä toukokuuta 2007- [KOM(2007) 255].

[2] Kertomus annettiin 16 päivänä toukokuuta 2007.

[3] Neuvoston päätös 1998/317/EY, tehty 3 päivänä toukokuuta 1998 (EYVL L 139, 11.5.1998, s. 30).

[4] Neuvoston päätös 2000/427/EY, tehty 19 päivänä kesäkuuta 2000 (EYVL L 167, 7.7.2000, s. 19).

[5] Neuvoston päätös 2006/495/EY, tehty 11 päivänä heinäkuuta 2006 (EUVL L 195, 15.7.2006, s. 25).

[6] EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33.

[7] EUVL L 157, 21.6.2005, s. 203.

[8] EYVL C 236, 2.8.1997, s. 5.

[9] EYVL C 345, 13.11.1998, s. 6, sellaisena kuin se on muutettuna 14 päivänä syyskuuta 2000 tehdyllä sopimuksella (EYVL C 362, 16.12.2000, s. 11).

[10] Neuvoston asetus (EY) N:o 2494/95, annettu 23 päivänä lokakuuta 1995, yhdenmukaistetuista kuluttajahintaindekseistä (EYVL L 257, 27.10.1995, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

[11] EYVL L 332, 31.12.1993, s. 7, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 2103/2005 (EUVL L 337, 22.12.2005, s. 1).