FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 6.4.2005 
KOM(2005) 123 lopullinen 
2005/0046 (COD) 
2005/0047 (COD) 2005/0048 (CNS) 2005/0049 (COD) 
  
KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTO LLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen  hallintaa koskevan puiteohjelman 
perustamisesta vuosiksi 2007–2013 
Ehdotus: 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS 
Euroopan pakolaisrahaston perustamisesta vuosiksi 2008 –2013 osana yhteisvastuuta ja 
maahanmuuttovirtojen hallin taa koskevaa yleisohjelmaa 
Ehdotus: 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS 
ulkorajarahaston perustamisesta vu osiksi 2007–2013 osana yhteisvastuuta ja 
maahanmuuttovirtojen hallin taa koskevaa yleisohjelmaa 
Ehdotus: 
NEUVOSTON PÄÄTÖS 
kolmansien maiden kansalaisten kotoutta mista koskevan eurooppalaisen rahaston 
perustamisesta vuosiksi 2007–2013 osana yhte isvastuuta ja maahanmuuttovirtojen 
hallintaa koskevaa yleisohjelmaa 
Ehdotus: 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS 
Euroopan palauttamisrahaston perustamis esta vuosiksi 2008–2013 osana yhteisvastuuta 
ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa 
(komission esittämä) 
  
{SEC(2005) 435} 
 
FI 2   FI KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTO LLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
Yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen  hallintaa koskevan puiteohjelman 
perustaminen vuosiksi 2007–2013 
Tiedonanto yhteisvastuuta ja maahanmuuttovi rtojen hallintaa koskevan puiteohjelman 
perustamisesta on osa ehdotuskokonaisuutta, jolla pyritään varmistamaan, että vapauden, 
turvallisuuden ja oikeuden aluetta varten  osoitetaan riittävä sti tukea vuosien 2007–2013 
rahoitusnäkymissä. Tasapainoisuuden vuoksi va pauden, turvallisuuden ja oikeuden tavoitteita 
on tarkoitus kehittää samanaikai sesti ja yhtä tehokkaasti, sove ltaen lähestymistapaa, joka 
perustuu demokratiaan, perusoikeuksie n ja -vapauksien kunnioittamiseen ja 
oikeusvaltioperiaatteeseen. Kunkin tavoitteen tuek si perustetaan puiteohjelma, jotta voidaan 
varmistaa eri toiminta-alueis iin kuuluvien toimenpiteiden keskinäinen johdonmukaisuus ja 
yhdistää selkeästi toisiinsa poliittis et tavoitteet ja niihin  käytettävissä olevat resurssit. Lisäksi 
tällainen rakenne yksinkertaistaa ja järkiperäist ää vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen 
nykyistä rahoitusta, mahdollistaa suuremman jo uston priorisoinnissa ja lisää avoimuutta. 
1. JOHDANTO 
Sen jälkeen kun vapauden, turvallisuuden ja oikeude n alueen perustaminen kirjattiin erääksi 
Amsterdamin sopimuksen tavoitteista, se on ollut Euroopan unionin kehityksen kulmakiviä. 
Tavoite perustuu ensisijaisiin talouskasvun ja kestävän kehityksen tavoitteisiin: Euroopan 
vaurastuminen edellyttää turvallista ilmapiiriä, jossa kansalaisten ja yritysten oikeuksia ja 
vapauksia kunnioitetaan ja kansalaisia ja yrityks iä suojellaan rikollisuud elta ja terrorismilta. 
Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueel la yksilöiden keskeiset oikeudet (vapaus, 
turvallisuus ja oikeus) ja unionin tärkeimmät velvollisuude t (turvallisuus, oikeus) ovat 
keskenään tasapainossa.1 Euroopan kansalaisilla on oikeus  odottaa, että Euroopan unioni 
paitsi turvaa perusvap auksien ja -oikeuksien noudatta misen myös omaksuu tehokkaamman 
yhteisen lähestymistavan valtioiden raja t ylittäviin ongelmiin, kuten laittomaan 
maahanmuuttoon, ihmiskauppaan ja -salakulje tukseen, terrorismiin ja järjestäytyneeseen 
rikollisuuteen. 
Eurooppa-neuvosto hyväksyi marraskuussa 2004 Tampereen ohjelman tuloksiin perustuvan 
monivuotisen ohjelman. Tässä Haagin ohjelmassa määritellään uusi toimintasuunnitelma, jonka avulla unioni voi hyödyntää tähänastisia  saavutuksia ja vastata tehokkaasti uusiin 
haasteisiin. Suunnitelman ta voitteita ovat muun muassa yhteisen maahanmuutto- ja 
turvapaikkapolitiikan kehittäminen ja ulkorajojen yhdennetyn tarkastus- ja 
valvontajärjestelmän perustaminen jäsenvaltioid en keskinäisen yhteisvastuun ja tehtävien ja 
kustannusten oikeudenmukaisen jakamisen pohjal ta. Ne mainitaan myös sopimuksessa 
                                                
 
1 ” Vapaus on yhdistävä periaate, eurooppalaisen suunnitelman kivijalka.  Mutta jos turvallisuutta ja 
kansalaisten hyväksymää oikeusjärjestelmää ei o lisi, oikeuksien toteutuminen ja demokraattisten 
arvojen kunnioittaminen ei olisi taattua . Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue takaa 
sen, että demokratiaperiaatteita noudatetaan ja ihmisoikeuksia kunnioitetaan . Näiden yhteisten 
periaatteiden – jotka määritellään Euroopan unionin perusoikeuskirjassa – hyväksyminen on 
yhdentymisen perusta kaikille unionin asukkaille  ja keskeisen tärkeää Euroopan kansalaisuuden 
kannalta .” ”Euroopan unionin suunnitelma”, KOM(2002) 247 lopullinen. 
 
FI 3   FI Euroopan perustuslaista, ja niid en pohjalta kehitetään rajatark astuksia ja turvapaikka- ja 
maahanmuuttokysymyksiä koskevi a yhteisiä toimintalinjoja. 
Komission tiedonannoissa2 vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymien st rategisista suuntaviivoista 
korostetaan tarvetta tuke a vapauden, turvallisuuden ja oikeud en alueen kehittämistä riittävin 
varoin. Kyseinen tavoite on tarkoitus sisällytt ää uuteen otsakkeeseen ”Kansalaisuus, vapaus, 
turvallisuus ja oikeus”. Eur ooppa-neuvoston asettamien tavoittei den mukaisesti yhteisvastuuta 
ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevan puiteohjelman tarkoituksena on selkeyttää erityisesti niiden taloudellisten rasitteiden oikeudenmukaista jakamista  jäsenvaltioiden 
kesken, jotka aiheutuvat ulkorajojen yhdenne tyn valvonnan aloittamisesta ja yhteisen 
turvapaikka- ja maahanmuutt opolitiikan täytäntöönpanosta. 
2. E
HDOTETTU TOIMINTA – YHTEISVASTUUTA JA MAAHANMUUTTOVIRTOJEN 
HALLINTAA KOSKEVA PUITEOHJELMA  
2.1. Puiteohjelman tavoitteet 
Yhteisön rahoitusohjelmien toteuttamisen täytyy tapahtua osana tehokasta 
politiikkayhdistelmää, jolla pyri tään saavuttamaan EU:n politii kkojen kehittämiseen liittyviä 
erityisiä tavoitteita. Sen tähden ennen toiminna n alojen ja muotojen valintaa on arvioitava 
tarpeet, ottaen huomioon puiteohjelman ja mu iden välineiden, erity isesti lainsäädännön, 
keskinäinen täydentävyys. Toistaiseksi yhteistä turvapaikka-, maahanmuutto- ja ulkorajavalvontapolitiikkaa on to teutettu lähinnä lainsäädän nön avulla. Yhteisön politiikka 
näillä alueilla perustuu tiettyihin standardeihi n. Standardien toteuttaminen merkitsee kuitenkin 
sitä, että yksittäisiin jäsenva ltioihin kohdistuu erilaisia rasi tteita: osa jäsenvaltioista on 
vastuussa suhteettoman suurelta osin koko yht eisöä hyödyttävästä toiminnasta. Epätasainen 
soveltaminen vaarantaisi näin ollen tasavert aisten toimintaedellytysten toteutumisen. 
Kyseiset toiminnanalat koskevat erittäin suur ta määrää kansalaisia. EU:n 25 jäsenvaltion 
maarajojen pituus on yhteensä noin 6 000 kilometriä ja rantaviivan pituus noin 
85 000 kilometriä. Euroopan unionin kansainvälisill e lentoasemille saapuu vuosittain arviolta 
100 miljoonaa matkustajaa, joista osalta evätään  pääsy unionin alueelle. Jäsenvaltiot epäävät 
vuosittain yli 340 000:lta kolmannen maan kansalaise lta pääsyn EU:n alueelle, pidättävät noin 
500 000 alueellaan laittomasti oles kelevaa kolmannen maan kans alaista ja karkottavat noin 
300 000 kolmannen maan kansalaista, jotka ova t tulleet EU:n alueelle laittomasti tai 
oleskelevat siellä laittomasti tai jotka palautet aan kotimaahansa jostakin muusta syystä. EU:n 
25 jäsenvaltiossa myönnetään vuosittain kolmans ien maiden kansalaisille noin 2,2 miljoonaa 
oleskelulupaa joko työntekoa, perheiden yhdist ämistä, oleskelua, tutkimusta tai muuta 
tarkoitusta varten. EU:n alueella oleskelevien  kolmansien maiden kansalaisten määrä on tällä 
hetkellä kaksinkertainen verrattuna niihin EU:n  kansalaisiin, jotka ov at päättäneet käyttää 
oikeuttaan oleskella jossakin toisessa jäsenvaltiossa. Jäse nvaltioiden väkiluvun kasvu 
perustuu pääasiassa nettomaahanmuuttoon. 
                                                
 
2 Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Yhteisen tulevaisuuden rakentaminen – 
Politiikan haasteet ja rahoitusma hdollisuudet laajentuneessa unio nissa 2007–2013, KOM(2004) 101 
lopullinen/2, 10.2.2004. 
Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Rahoitusnäkymät 2007–2013, 
KOM(2004) 487 lopullinen, 14.7.2004. 
 
FI 4   FI Jäsenvaltioiden taloudellisen yht eisvastuun avulla on kyettävä tuke maan sellaisen kattavan ja 
tasapainoisen lähestymistavan kehittämistä ja  täytäntöönpanoa, joka EU:ssa on määritelty 
maahanmuuttovirtojen hallintaa varten. Tavoitte ena on tukea asianmukaisesti seuraavia neljää 
perusperiaatetta: 
• Jäsenvaltiot ovat ensinnäkin sitoutuneet sove ltamaan Schengenin säännöstöä ja ottamaan 
EU:ssa käyttöön ulkorajojen yhde nnetyn valvontajärjestelmän. Näin ollen jäsenvaltioiden 
on hallittava matkustajavirtoja unionin ulkorajoilla tehokkaasti sen varmistamiseksi, että 
suojelun taso ulkorajoilla on ri ittävä jäsenvaltioiden  sisäisen turvallisuuden takaamiseksi ja 
että vilpittömässä mielessä liikkuvat matkustajat, joille on esimerkiksi myönnetty viisumi 
kolmansissa maissa toimivista jäsenvaltioid en konsulinvirastoista,  voivat vaivattomasti 
ylittää samat rajat. Näiden tavoitteiden muka isesti ja erityisesti laittoman maahantulon 
vähentämiseksi on Välimeren merirajat ja  Itä-Euroopan maarajat turvattava ja 
jäsenvaltioiden konsulinvira stojen toimintaa kolmansissa maissa tehostettava. 
• Toiseksi, samalla kun palauttamista koskeva  yhteisön toimintaohjelma hyväksyttiin 
vuonna 2002, jäsenvaltiot sitoutuivat kehittämään yhteistä palauttamis politiikkaa yhteisten 
standardien ja parhaiden käyt äntöjen pohjalta. Tehokkaalla yhtei sön palauttamispolitiikalla 
täydennetään laillista maahanmuuttoa ja turvapaikka-asioita koskevaa uskottavaa 
politiikkaa. Lisäksi se on keskeinen osa la ittoman maahanmuuton torjuntaa. Yksittäisten 
jäsenvaltioiden palauttamistoimenp iteet jäävät rajallisiksi tal oudellisista syistä, ja lisäksi 
toimenpiteiden poliittinen ja pelotevaikutus on vähäinen. Jäsenvaltioi lla on palauttamisten 
täytäntöönpanossa samantyyppisiä ongelmia , jotka voidaan ratkaista paremmin 
yhteistyössä yhdistämällä resurssit ja kokemuks et. Lisäksi jäsenvaltio ita tulisi kannustaa 
kehittämään yhdenmukaista palauttamismen ettelyjen hallint aa, johon sisältyisi 
mahdollisten kohderyhmien, jäsenvaltioiden oikeude llisten ja logististen edellytysten ja 
kohdemaan tilanteen arvioiminen sekä kohde nnettujen toimien kehittäminen ongelmien 
ratkaisemiseksi. Näin vähennettäisiin EU:n alueella laittomasti oleskelevien kolmansien 
maiden kansalaisten siirtymistä jäsenvaltiosta toiseen. 
• Kolmanneksi, yhteisen maahanmuuttopolitiikan soveltaminen edellyttää myös sitä, että 
yhteisö kykenee vastaamaan vakuuttavalla ta valla kolmansien maiden kansalaisten 
kotouttamista koskevaan moniulotteiseen kysymykseen. Yhteisellä 
maahanmuuttopolitiikalla on vaikutusta kilpailukykyyn ja Lissabonin tavoitteiden 
saavuttamiseen. Vaikka maahanmuutto ei si nänsä ole ratkaisu väestön ikääntymisen 
aiheuttamiin ongelmiin, maahanmuuttajamäärie n kasvattaminen saattaa tulevaisuudessa 
olla välttämätöntä EU:n työmarkkinoide n tarpeiden täyttämiseksi ja Euroopan 
hyvinvoinnin varmistamiseksi. Tämän vuoksi  on huolehdittava s iitä, että EU:n 
maahanmuuttopolitiikka antaa tu rvatun oikeusaseman ja tietyt oikeudet niille kolmansien 
maiden kansalaisille, joiden tulo EU:n alu eelle sallitaan, jotta voidaan tukea heidän 
kotouttamistaan yhteiskunnan kaikilla osa-al ueilla, ennen kaikkea työmarkkinoilla. On 
tarpeen kehittää yhteinen lähestymistapa maah anmuuttajien oikeuksiin ja velvollisuuksiin. 
Neuvosto hyväksyi yhdessä jäsenvaltioiden hallitusten edustajien kanssa vuonna 2004 
maahanmuuttajien kotouttamispolitiikk aa koskevat jäsenvaltioiden yhteiset 
perusperiaatteet. Niissä todetaan, että maahanmuutto on pysyvä osa eurooppalaista 
yhteiskuntarakennetta ja että kaikkien jä senvaltioiden olisi huolehdittava sellaisen 
yhteiskunnan kehittämisestä, jossa muualta muutta neet tuntevat itsensä tervetulleiksi, sillä 
yhden jäsenvaltion kyvyttömyys kehittää ja  toteuttaa tehokasta maahanmuuttajien 
kotouttamispolitiikkaa saattaa va ikuttaa monin tavoin haitallisesti muihin jäsenvaltioihin. 
Jäsenvaltioita olisi siis kannuste ttava kehittämään ja toteuttam aan ohjelmia ja toimia, joilla 
 
FI 5   FI maahanmuuttajat toivotetaan tervetulleiksi , edistämään kaikkien kolmansien maiden 
kansalaisten kansalaisaktiivisuutta lisä ämällä kansalaisten osallistumista 
yhteiskunnalliseen, uskonnolliseen, poliittiseen ja  kulttuurielämään, parantamaan julkisten 
ja yksityisten palveluntarjoajien edellytyksiä vastata maahanmuuttajien tarpeisiin ja tukemaan yhteiskuntaa sopeut umaan monimuotoisuuteen.  
• Jotta turvapaikanhakijat eivät siirtyisi tarp eettomasti jäsenvaltiosta toiseen tilanteessa, 
jossa vain yksi jäsenvaltio on vastuussa tu rvapaikkahakemuksen käsittelystä, erot 
turvapaikanhakijoiden vastaanottamisessa ja maahantulon sallimisessa olisi mahdollisuuksien mukaan poistettava. Samoin olisi tuettava laadukkaan yhteisen eurooppalaisen turvapaikkapolitiikan toteuttami sta ja kehotettava jä senvaltioita jakamaan 
pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henk ilöiden vastaanotosta koituvat rasitukset 
tasaisemmin keskenään. 
Keskeistä lähestymistavassa on myös yhtei styö kolmansien maiden kanssa. Ehdotetun 
rahoituskehyksen mukaisesti unionin ulkopuolinen  ulottuvuus ei sisä lly yhteisvastuuta ja 
maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaan puiteohjelmaan, mutta se otetaan huomioon 
rahoitusnäkymien otsakkeessa 4 ottamalla käyttöön komission syyskuussa 2004 esittämät ulkoisen avun välineet. 
2.2. Puiteohjelman rakenne 
Puiteohjelmalla perustetaan tal oudellisen yhteisvastuun välinee t (rahastot), jotka kattavat 
seuraavat alueet: 
• tarkastukset ja valvonta ul korajoilla (’yhdennetty ulkorajaval vonta’) sekä viisumipolitiikka 
yhteistyössä Euroopan unionin jäsenvaltioiden  operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä 
huolehtivan viraston (’rajaturv allisuusvirasto’) kanssa, 
• EU:n alueella laittomasti oleskelevien kol mansien maiden kansalaisten palauttaminen, 
• laillisesti oleskelevien kolmansien ma iden kansalaisten kotouttaminen ja 
• turvapaikkakysymykset (nykyise n Euroopan pakolaisrahaston
3 pohjalta). 
On selvää, että yhteisten politiikkojen ja yhteisön lainsäädännön kehittäminen ja 
täytäntöönpano kullakin mainituista  alueista edistää toisiaan tä ydentäviä, vaikkakin erilaisia 
toiminnallisia tavoitteita. Tämä merkitsee, että jäsenvaltioiden velvollisuudet vaihtelevat, 
joten niille on tarjottava ri ittävästi taloudellis ta tukea. Kunkin jä senvaltion on myös 
toteutettava kansallisia toimenpiteitä täyttääks een jäsenvaltioille mainituilla toiminnan aloilla 
määrätyt velvollisuudet, vaikka nämä koskisi vat tiettyä jäsenvaltiota vain rajallisesti. 
Lisäksi on otettava huomioon, että toimet pohjau tuvat perustamissopimusten eri kohtiin ja 
kattavat aiheita, joihin sovelle taan Tanskan, Irlannin ja Yhdi styneen kuningaskunnan asemaa 
koskevien pöytäkirjojen määräyks iä ja Schengenin säännöstöä. 
                                                 
3 Neuvoston päätös 2004/904/EY, tehty 2 päivänä joulukuuta 2004, Euroopan pakolaisrahaston 
perustamisesta kaudelle 2005–2010, EUVL L 381, 28.12.2004, s. 52. 
 
FI 6   FI Sen tähden yhteisvastuuta ja m aahanmuuttovirtojen hallinta a koskeva puiteohjelma koostuu 
neljästä erillisestä välineestä, joilla luodaan ne ljä rahastoa ja jotka vastaavat mainittuja neljää 
toiminnan alaa. 
Vaikka kyseiset neljä rahastoa  toteutetaan neljän eri oikeudellisen välineen avulla, ne 
muodostavat johdonmukaisen poliittisen ja toiminnallisen kokonaisuuden. Kukin rahasto kuvastaa tietyn politiikan tavoitteita. Yhdessä nämä neljä politiikkaa mahdollistavat vapauden 
alueen kehittämisen. Yhteiset tavoitteet s aavutetaan panemalla kukin neljästä välineestä 
täytäntöön. Sen tähden rahastojen täytäntöön panoon ja hallinnointiin sovelletaan samoja 
sääntöjä, rahastojen strategine n aikataulu on sama ja rahastoj a arvioidaan ja tarkistetaan 
samoin perustein (ks. 3 luku). 
Sen jälkeen kun sopimus Euroopan perustuslais ta on tullut voimaan, komissio voi harkita 
rahastojen tehostamista ja yksinkertaistamista uuden oikeusperustan pohj alta (erityisesti III-
268 artikla). 
Jäsenvaltioille voidaan myöntää rahastoista varoja tarkasti määriteltyjen, objektiivisten 
perusteiden nojalla, jotka kuvastavat sitä, mite n jäsenvaltio on toteuttanut velvollisuutensa 
yhteisön puolesta tai yhteisön eduksi kyseisellä toiminnan al alla. Perusteet ovat lähinnä 
määrällisiä. Jotta voitaisiin ottaa huomioon sekä lähtötilanne jäsenvaltioissa että tilanteen 
muuttuminen, perusteet pohjautuvat mahdollisuuks ien mukaan ”varantoja” ja ”virtoja” 
koskeviin tietoihin. Näin voidaan lisätä varoja, jotka ovat jossaki n jäsenvaltiossa käytettävissä 
tietyn kohderyhmän tukemiseen, esimerkiks i kohderyhmään kuuluvien ihmisten määrän 
kasvaessa. 
Tätä varten säädöksissä mainitaan  yhteisön tilastotietojen ja näiden puuttuessa kansallisten 
tilastojen käyttö. Vaikka joit akin teknisiä ongelmia saatt aa esiintyä, tilastotietojen 
hyödyntäminen varojen jakamisessa kannustaa t odennäköisesti jäsenvaltioita toimittamaan 
tarvittavat tiedot ajallaan. Tilastotietojen hyödyntäminen varojen jakamisessa vuosina 2007–
2013 on mahdollista erityisesti siks i, että tulossa ol evan maahanmuuttotilastoja koskevan 
lainsäädännön odotetaan parantavan tilasto tietojen saatavuutta ja yhdenmukaisuutta. 
Euroopan ulkorajarahastoon sisälly tetään arviointimekanismi, joka perustuu muun muassa 
rajaturvallisuusviraston suorittamaan yhteis een riskianalyysiin. Neuvoston asetusten (EY) 
N:o 693/2003 ja (EY) N:o 694/2003 mukaisten FT D- ja FRTD-järjestelmien käyttöönottoon 
liittyvien ylimääräisten kustannusten kattami seksi kaavaillaan erillisiä määrärahoja. 
Euroopan pakolaisrahaston mallin mukaisis ta Euroopan pakolais-, kotouttamis- ja 
palauttamisrahastoista myönnet ään kullekin jäsenvaltiolle pien i kiinteä rahamäärä, jolla 
varmistetaan vähimmäisrahoitus ta voitteiden täytäntöön panemiseksi. 
2.3. Eri välineiden ja toimenpiteid en keskinäinen täydentävyys 
Puiteohjelma on osa laajempaa politiikkaa, jolla tuetaan yhteisen turvapaikka-, 
maahanmuutto- ja ulkorajapolitiikan kehittämis tä. Puiteohjelma on liitettävä kiinteästi muiden 
välineiden, erityisesti lainsäädännön, täytän töönpanoon ja kehittämiseen. Taloudellisella 
yhteisvastuulla edistetään selkeästi määriteltyj ä tavoitteita ja mahdollistetaan sellaisten 
toimenpiteiden yhteisrahoitus,  jotka tuovat eurooppalaista lis äarvoa. Rahastojen varojen 
käytön ehdoksi on asetettava kansallisen tila nteen paraneminen, jota mitataan yhteisten 
standardien avulla, tai yleisen edun edistämine n EU:n tasolla toteuttamalla koordinoituja tai 
yhteisiä toimia. 
 
FI 7   FI Puiteohjelman perustamisella ja täytäntöönpano lla täydennetään muita aloitteita ja elimiä, 
jotka on luotu yhteisen maahanmuutto-, turv apaikka- ja ulkoraja politiikan yhteydessä. 
Erityisesti laajojen IT-järjestelmien keh ittäminen ulkoraja- ja viisumipolitiikan 
(viisumitietojärjestelmä, Schengenin tietojärjestelmä) ja turvapaikkapolitiikan (Eurodac) täytäntöönpanon tueksi  lisää huomattavasti yhteisön yhte isvastuuta, sillä se parantaa 
jäsenvaltioiden välistä yhteist yötä ja tehostaa tietojenvaihtoa . Vaikka yhteisvastuuta ja 
maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevan pu iteohjelman kaavailtu talousarvio ei kata 
tietojärjestelmien kehittämistä ja toimintaa, ti etojärjestelmät edellyttävät pitkän aikavälin 
sitoutumista, eikä niiden perustamissäädöksi ssä rajoiteta millään tavalla järjestelmien 
voimassaoloaikaa. Sen lisäksi, että tietojärj estelmien käytön odotetaan kasvavan unionin 
laajentumisen myötä, on mahdollista, että to imintoja on kehitettävä edelleen vuosina 2007–
2013, jolloin kyseiset kustannukset  on katettava ehdotetun rahoituskehyksen otsakkeen 3 
talousarviosta. 
Toinen tehokkaamman yhteistyön kanava on rajatu rvallisuusvirasto, jonka toiminta perustuu 
teknisen ja operatiivisen avun antamiseen, välineistön yhteiskäyttöön ja varoihin, joita 
voidaan osoittaa kaikille toimintaan osallist uville jäsenvaltioille. Viraston toimialan ja 
toiminnan asteittainen kehity s erityisesti vuodeksi 2007 s uunnitellun arvioinnin jälkeen 
edellyttää riittäviä varoja tulevan rahoitusk ehyksen otsakkeessa 3. Komissio aikoo ottaa 
rajaturvallisuusviraston mukaan ohjelmasuunnitteluun ja arviointiin. 
Komissio aikoo harkita käynnissä olevien valm istelutoimien tulosten pohjalta, olisiko 
maahanmuutto- ja turvapaikkakysymysten eri ulottuvuuksien seurannan ja analysoinnin 
vahvistamiseksi tarpeen perustaa Euroopan muuttoliikkeiden seurantakeskus. 
Määrärahoja kohdennettaessa on pyri tty paitsi välttämään päälle kkäisyys rahastojen välillä 
myös varmistamaan mahdollisten yhteisvaikutusten hyödyntäminen. Esimerkiksi kielteisen päätöksen saaneiden turvapai kanhakijoiden palauttamiseen  ei enää myönnetä rahoitusta 
Euroopan pakolaisrahastosta 1. tammikuut a 2008 alkavan monivuotisen ohjelman 
ensimmäisestä toimintavuodesta alkaen. 
Palauttamisrahastolle on kaavailtu varoja va sta vuodesta 2008 alkaen, sillä Haagin ohjelman 
mukaisesti on ensin arvioitava palautta mista koskevien valmistelutoimien (2005–2006) 
tulokset. 
Erityisesti kotouttamisrahaston ja Euroopan sosiaalirahaston toimien keskinäinen 
täydentävyys ja yhteisvaikutukset on otettu huomioon niin kotouttamisrahaston tavoitteiden 
määrittelyssä kuin rahaston toiminnassa. Erityise n innovatiivisen lähestymistapansa ansiosta 
kotouttamisrahasto täydentää Eu roopan sosiaalirahaston laajem pia tavoitteita ja auttaa 
määrittämään tehokkaita strategioita ja menettely jä, joita Euroopan sosiaalirahastossa voidaan 
soveltaa yleiseen käyttöön. 
3. J
ÄRKEISTÄMINEN JA YKSINKERTAISTAMINEN  
3.1. Siirtyminen nykyisistä vä lineistä uuteen ohjelmaan 
Yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevan puiteohjelman nojalla 
toteutettavat neljä rahastoa muodostavat johdonmukaisen kokonaisuuden, jolla tuetaan 
yhteisten ulkoraja-, maahanmuutto- ja turv apaikkapolitiikkojen kehittämistä. Tuen 
 
FI 8   FI myöntämisessä noudatetaan yhteisvastuun, eurooppalaisen  lisäarvon ja täydentävyyden 
periaatteita. Rahastot jatkavat seuraavien olemassa olevien ohjelmien ja valmistelutoimien toimintaa ja kehittämistä: ARGO, INTI, palaut tamista koskevat valmistelutoimet ja Euroopan 
pakolaisrahasto. 
Euroopan pakolaisrahaston toinen vaihe kä ynnistyi 1. tammikuuta 2005 ja päättyy vuonna 
2010. Tiedonantoon liittyvässä ehdotuksessa Eu roopan pakolaisrahaston muuttamisesta 
selvennetään vapaaehtoisuuteen perustuvan paluun ehtoja. Lisäksi ehdotuksen tavoitteena on 
yhtenäistää rahaston hal linnointi- ja valvontajärj estelmän aikataulu ja 
täytäntöönpanojärjestelyt kolmen muun väli neen kanssa. Euroopan pakolaisrahaston 
voimassaoloa pidennetään vuoteen 2013, ja uudet säännökset tulevat voimaan 1. tammikuuta 2008. Näin uuteen päätökseen pe rustuvan ensimmäisen moni vuotisen ohjelmakauden (2005–
2007) täytäntöönpano saadaan vauhtiin. Mainittujen määräaikojen jälkeen ohjelmakausi on samanlainen kuin muissa kolmessa rahastossa. 
On kuitenkin otettava huomioon, että Euroopan pakolaisrahaston sisältöä koskevat muutokset 
olisi esitettävä myöhemmin vuoden 2005 kulue ssa samalla, kun komissio antaa tiedonannot, 
jotka koskevat erityisesti seuraavia asioita: 
• Jäsenvaltioiden uudelleensijoittamisohjelmien k ohderyhmiä koskeva juli stus, joka perustuu 
neuvoston päätökseen Euroopan pakolaisrahas ton perustamisesta kaudeksi 2005–2010 ja 
jossa komissiota pyydetään tekemään vuoden 2005 loppuun mennessä ehdotus Euroopan 
pakolaisrahaston muuttamisesta siten, että neuvoston 2. marraskuuta 2004 antamat päätelmät pysyvien ratkaisujen tarjoamise n parantamisesta voidaan ottaa huomioon. 
Neuvoston päätelmissä kehotettiin ko missiota esittämään ehdotus EU:n 
uudelleensijoittamisohjelmasta. Lisäksi on päätettävä, miten EU:n uudelleensijoittamisohjelman osana tai muutoin tapahtuvan uudelleensijoittamisen rahoitus 
tai yhteisrahoitus järjestetään. 
• Haagin ohjelma, jossa kehotetaan perustamaan  vuonna 2005 ”jäsenvaltioiden kansallisille 
turvapaikkaviranomaisille asiaankuuluvat ra kenteet käytännön yhteistyön helpottamista 
varten”. Sen tähden on päätettävä näiden ra kenteiden sisällyttämisestä yhteisön toimia 
koskevaan ohjelmalohkoon ja eri mahdollisuuksista  järjestää jäsenvaltioiden yhteistyötä 
turvapaikka-asioissa tukevan Eu roopan unionin viraston toiminta. 
3.2. Yhteiset hallinnointi - ja valvontajärjestelyt 
Koska puiteohjelman tavoitteena on vahvistaa  yhteisten politiikko jen täytäntöönpanoa 
jäsenvaltioiden tasolla, jäsenvaltiot ja komissio vastaavat yhdessä puiteohjelman toteuttamisesta ja hallinnoinnista. Näin jäsenv altiot voivat valita to imenpiteet arvioituaan 
ensin perusteellisesti tarpeet ja valittuaan paikalliseen tilantee seen sopivan strategian, josta on 
sovittu yhteistyössä komission kanssa. Kosk a jaettua hallinnointia  ei voida soveltaa 
kolmansiin maihin, Euroopan ulkorajarahastoon osallistuville maille, jotka osallistuvat 
Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, sovelta miseen ja kehittämiseen, delegoidaan 
tehtäviä hajautetun hallinnoinni n mukaisesti. Komissio hallinnoi suoraan säädösehdotuksissa 
mainittuja yhteisön toimia ja antamaansa teknistä apua. 
Kaikkien neljän säädöksen toimintaan sove lletaan seuraavia säännöksiä: monivuotiset 
strategiset ohjelmakaudet (kaksi kautta: 2007–2010 ja 2011–2013), jotka perustuvat 
komission toimittamiin ohjeisiin, varojen vuotuinen kohdentaminen, vuotuiset toimintaohjelmat ja monivuotiset arvioinnit. 
 
FI 9   FI Kaikkien neljän rahaston hal linnointi- ja valvontajärjest elmien on tarkoitus olla 
yhdenmukaiset. Sitä varten päätösluonnoksissa esitetään yhteiset täytäntöönpanosäännökset 
tai -rakenteet (komitea, kansalliset hallinnointi- ja tilintarkastusjärjestelyt). 
Johdonmukaisuus ja avoimuus ovat rahastoj en hallinnoinnin keskeiset periaatteet. 
Johdonmukaisuus perustuu säädösluonnoksissa esitetty ihin hallinnointia, si säistä valvontaa ja 
tilintarkastusjärjestelmiä koskeviin vähimmäisedellytyksiin ja kaikkien toimijoiden yhteistyöhön. Avoimuus puolestaan perustuu siihe n, että eri toimijoille tiedotetaan säädöksen 
kunkin osan tuloksista. Lisäksi neljässä päätösluonnoksessa otetaan huomioon rakennerahastojen ohjelmasuunnittelua ja täyt äntöönpanomekanismia koskevien arviointien 
tulokset, jotta voidaan ottaa käyttöön sellaiset täytäntöönpa nokeinot, joilla varmistetaan 
samanaikaisesti varojen keskittäminen kesk eisiin strategisiin tavoitteisiin, tehokas 
täytäntöönpano jäsenvaltioiden ja yhteisön tasolla sekä yhteisön rahoituksen tehokas 
hallinnointi ja valvonta. 
3.3. Arviointi ja tarkistaminen 
Säädösten täytäntöönpanoa, tul oksia ja vaikutuksia on arvioi tava säännöllisin väliajoin 
toiminnan tehokkuuden varmistamiseksi. Tämä on erityisen tärkeää yhteisvastuuta ja 
maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevan puiteohjelman yhteydessä: 
- ensiksikin vuosina 2005–2006 suorite taan lisätutkimuksia, joiden  tarkoituksena on määrittää 
alkuperäisten monivuotisten suunta viivojen painopistealueet uutta  ohjelmaa varten ja laatia 
johdonmukaiset ja kattavat seuranta- ja arvi ointipuitteet (esimerk iksi yhteisten, sekä 
kvantitatiivisten että kvalitatiivisten panos-, s uorite-, tulos- ja vaik utusindikaattoreiden 
määrittäminen); 
- toiseksi, puiteohjelman toimintaa koskevan ensimmäisen arvioinnin tulosten olisi oltava 
valmiit vuonna 2010 eli samalla kun Haagin ohjelmaa tarkistetaan; arvioinnin tuloksia on tarkoitus hyödyntää myös ohjelman ha llinnoinnissa ja täytäntöönpanossa; 
- kolmanneksi, rahastojen monivuotisten ohjel mien tulokset arvioidaan: arviointeja on 
tarkoitus hyödyntää vuonna 2012 ohjelmien uusim ista ja vuonna 2015 ohjelmien vaikutuksen 
toteamista varten. 
Politiikan kehittäminen ja arvioinnin tuloks et edellyttävät myös mahdollisuutta tarkistaa 
ohjelmaa ja tarvittaessa mukauttaa sitä uusiin tai muuttuviin tarpeisiin ja painopistealueisiin 
seuraavina ajankohtina: 
- vuonna 2009. Tällöin voidaan ta rkistaa eräitä rahastojen toiminnan periaatteita, kuten 
taloudellisen vastuun jakautuminen ulkoraja- ja erityisesti kotoutta miskysymyksissä, vuonna 
2005 käynnistettävän valmistelutoimien loppuarvioinnin tulosten pohjalta; 
- vuoden 2010 loppuun mennessä. Tarkoitus on ensi mmäisen arvioinnin perusteella määrittää 
puiteohjelman keskeiset suuntaviivat ja painopistealueet tu levaisuutta varten. 
4. R
AHOITUS  
Yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaan puiteohjelmaan on kaavailtu 
5 866 miljoonan euron kokonaismäärää vuosiksi 2007–2013 (nykyhinnoin). Tästä 1 184 miljoonaa euroa on tarkoitettu turvapaikkakysymyksiin, 759 miljoonaa euroa 
 
FI 10   FI palauttamisrahastoon, 1 771 miljoonaa euroa kolm ansien maiden kansalaisten kotouttamiseen 
ja 2 152 miljoonaa euroa ulkorajojen valvontaan. Jäsenvaltioille myönnettäviä määriä ei voi 
siirtää rahastosta toiseen. 
Puiteohjelman kokonaisrahoituksen lisäksi rajaturv allisuusvirastolle on alustavasti kaavailtu 
osoitettavan 285,1 miljoonaa euroa vuosiksi 2007–2013 ja laajojen tietojärjestelmien 
täytäntöönpanoon yli 900 miljoonaa euroa. Nykyisten valmistelutoimien pohjalta mahdollisesti perustettavaa Euroopan muuttoliikkeiden seurantakeskusta varten on alustavasti kaavailtu samaksi ajanja ksoksi 62,3 miljoonaa euroa. 
 
FI 11   FI LIITE  
Yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen  hallintaa koskevan puiteohjelman 
perustaminen vuosiksi 2007–2013  
Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluees een liittyvien välineiden ja virastojen 
keskinäinen täydentävyys  
Rahoitusnäkymiin sisältyy useita toisiaan tä ydentäviä välineitä, joiden tarkoituksena on 
edistää vapauden, turvallisuuden ja oikeuden al uetta koskevien tavoitte iden saavuttamista: 
– puiteohjelmat, joilla korvataan ne lukuisat tämän alan budjettikohdat, joita komissio tällä 
hetkellä hallinnoi; 
– yhteisön rahoitus virastoille ja yhteisön tai unionin elimille; 
– laajamittaisten tietojärjestelmien kehittäminen ja hallinnointi. 
Uusiin rahoitusnäkymiin sisältyy myös seuraav a virasto, joka kuuluu ma initun puiteohjelman 
alaan: 
• Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiiv isesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva 
virasto , perustettu Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä 
huolehtivan viraston perustamisesta 26 pä ivänä lokakuuta 2004 annetulla neuvoston 
asetuksella N:o 2007/2004 (EUVL L 349, 25.11.2004, s. 1). 
Muut nykyiset välineet pysyvät edelleen voimassa, vaikka uusi puiteohjelma ei niitä kata. 
Kyseiset välineet liittyvät la ajojen IT-järjestelmien kehi ttämiseen ja täytäntöönpanoon 
turvapaikka-, maahanmuutto- ja ulkorajapolitiikan  aloilla, ja ne on pe rustettu neuvoston ja/tai 
Euroopan parlamentin säädöksillä: 
• Eurodac-järjestelmä , perustettu Eurodac-järjestelmän  perustamisesta sormenjälkien 
vertailua varten Dublinin yleissopimuksen  tehokkaaksi soveltamiseksi 11 päivänä 
joulukuuta 2000 annetulla neuvoston asetuks ella (EY) N:o 2725/2000 (EYVL L 316, 
15.12.2000, s. 1) ja niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuu ssa oleva jäsenvaltio, 18 päivänä helmikuuta 
2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 343/2003 (EUVL L 50, 25.2.2003, s. 1). 
• Viisumitietojärjestelmä (VIS) , perustettu viisumitietojärjestelmän (VIS) perustamisesta 
8 päivänä kesäkuuta 2004 tehdyllä neuvost on päätöksellä 2004/512/EY (EUVL L 213, 
15.6.2004, s. 5). Komissio on esittänyt järjes telmää koskevan ehdotuksen (KOM(2004) 
835), jossa määritellään järjestelmän tarkoitus,  toiminnot ja siihen liittyvät vastuualueet. 
• Schengenin tietojärjestelmä (SIS II);  komission oli tarkoitus tehdä ehdotus Euroopan 
parlamentin ja neuvoston asetuks eksi maaliskuun 2005 loppuun mennessä. 
Mainittujen tietojärjestelmien kehittäminen ja toiminta edellyttävät pitkän aikavälin 
sitoutumista, eikä niiden perustamissäädöksi ssä rajoiteta millään tavalla järjestelmien 
voimassaoloaikaa. Sen lisäksi, että tietojärj estelmien käytön odotetaan kasvavan unionin 
 
FI 12   FI laajentumisen myötä, on mahdollista, että to imintoja on kehitettävä edelleen vuosina 2007–
2013. 
 
FI 13   FI PERUSTELUT  
1. J OHDANTO  
Vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymien valmistelussa on noudatettu alusta sa akka politiikkaan 
perustuvaa lähestymistapaa sen varmistamiseks i, että poliittiset tavoitteet ja niiden 
täytäntöönpanoon osoitetut määrär ahat vastaavat toisiaan. Täss ä yhteydessä erääksi Euroopan 
unionin keskeisistä painopistealueista tulevina vuosina on määritelty vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen luominen, jolle on sen tähden osoitettu huomattavasti aiempaa enemmän 
määrärahoja. Komission tiedonanno issa ”Yhteisen tulevaisuude n rakentaminen – Politiikan 
haasteet ja rahoitusmahdollisuudet laajentuneessa unionissa 2007–2013”
4 ja 
”Rahoitusnäkymät 2007–2013”5 korostetaan myös, että seuraavien raho itusnäkymien 
yhteydessä on tärkeää tarkistaa säädösten sisä ltöä järjestelmän yks inkertaistamiseksi. 
Komission ehdotukset perustuvat kolmeen yleiseen ohjelmaan: yhteisvastuu ja 
maahanmuuttovirtojen hallinta, perusoikeudet ja oikeusasiat, turvallisuus ja vapauksien 
suojelu. Komissio esittää selkeät puitteet yh teisön rahoitustuen kehittämiselle kolmen 
tavoitteen – oikeus, vapaus ja turvallisuus – tueksi. 
Kyseisten ohjelmien sisältöä on hahmot eltu komission valmisteluasiakirjassa6, jossa 
yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallin taa koskevan puiteohjelman keskeinen tavoite 
määritellään seuraavasti: yhteisvastuun periaatteen tukeminen  muuttovirtojen hallinnoinnissa 
varmistamalla, että jäsenval tiot jakavat oikeudenmukaise sti vastuun unionin ulkorajojen 
yhdennetyn hallinnon ja yhteisen turvapaikk a- ja maahanmuuttopolitiikan aiheuttamasta 
taloudellisesta rasituksesta . 
Yhteisvastuun tarkoituksena on tehostaa ja tukea yhteisön politiikan ja lainsäädännön 
täytäntöönpanoa maahanmuuttovirtojen hallinnan neljällä toisiaan täyd entävällä osa-alueella: 
• ulkorajojen yhdennetty valvonta, jolla varmiste taan yhtäläinen ja yhdenmukainen suojelun 
taso ulkorajoilla; 
• turvapaikkapolitiikka, jota jo tote utetaan Euroopan pakolaisrahaston7 avulla ja jonka 
tavoitteena on tukea yhteisen eurooppalaisen  turvapaikkapolitiikan kehittämistä ja 
täytäntöönpanoa jäsenvaltioide n yhteisvastuun pohjalta. Tarkoitu s on edistää pakolaisten ja 
siirtymään joutuneiden henkilöiden vast aanottamisesta aiheutuvien rasitusten 
oikeudenmukaista jakamista jäsenvaltioiden kesken; 
• laittoman maahanmuuton torjunta ja erityisesti EU:n alueella laittomasti oleskelevien 
kolmansien maiden kansalaisten tai EU:hun sääntöjenvastaisesti tulevien henkilöiden 
palauttaminen; 
                                                 
4 KOM(2004) 101 lopullinen, 10.2.2004. 
5 KOM(2004) 487 lopullinen, 14.7.2004. 
6 António Vitorinon tiedonanto komissiolle, 28. syyskuuta 2004 (SEC(2004) 1195), ”Giving an 
operational dimension to the area of freedom, security and justice: Policy context and orientations for future financial interventions”. 
7 Neuvoston päätös 2004/904/EY, tehty 2 päivänä joulukuuta 2004, Euroopan pakolaisrahaston 
perustamisesta kaudelle 2005–2010, EUVL L 381, 28.12.2004. 
 
FI 14   FI • kolmansien maiden kansalaisten vastaanottami nen ja heidän yhteis kunnallinen, poliittinen 
ja kulttuurinen kotouttamisensa, jotta heitä voidaan auttaa asettumaan uuteen asuinmaahan 
ja osallistumaan aktiivisesti eu rooppalaiseen yhteiskuntaelämään. 
2. T OIMINNAN PERUSTELUT – MUUTOS EUROOPAN PAKOLAISRAHASTOON  
Yhteisvastuun periaatetta toteutettiin enimmäistä kertaa vuonna 2000, kun Euroopan 
pakolaisrahasto8 perustettiin kolmen vuoden valmistelutoimien pohjalta. Komission 
ehdotukseen perustuva rahasto, joka sai m yös Euroopan parlamentin tuen, on ollut 
keskeisessä asemassa osana kattavaa lähestymis tapaa, jonka avulla yhteisö on luonut yhteistä 
toimintaa turvapaikanhakijoiden ja muiden kansainvälisen suojelun  tarpeessa olevien 
henkilöiden vastaanottamista varten. Lisäks i rahasto on osaltaan auttanut pääsemään 
yhteisymmärrykseen direktiivistä  tilapäisen suojelun antamisesta siirtymään joutuneiden 
henkilöiden joukottaisen maahantulon ti lanteissa. Yhteisen eurooppalaisen 
turvapaikkajärjestelmän perust amista koskevan lainsäädännön yhtenäistämisen ensimmäinen 
vaihe on nyt päättymässä. Alkuperäisen päätöksen mukaisesti neuvoston o li tarkoitus tarkistaa 
päätöstä 31. joulukuuta 2004 mennessä  komission ehdotuksen pohjalta. 
Vuonna 2003 järjestettiin rahast on perinpohjainen arviointi ja  kaikkia osapuolia kuultiin 
laajalti: Euroopan pakolaisrahaston ensimmäi sen vaiheen väliarvioi nti saatiin päätöksen 
marraskuussa 2003 ja rahaston toiminnan tarkistamista käsittelevä laajamittainen kokous pidettiin 30.–31. lokakuuta 2003. Arvioinnin tulost en ja laajennetun vaikutustenarvioinnin
9 
pohjalta komissio teki 12. helmikuuta 2004 ehdot uksen Euroopan pakolaisrahaston toisen 
vaiheen perustamisesta kaudelle 2005–201010. Neuvosto teki päätöksen 2. joulukuuta 2004. 
Euroopan pakolaisrahaston toinen  vaihe käsittää useita säännöks iä ja mekanismeja, joita 
ehdotetaan nyt otettavaksi käyttöön myös yhteisv astuuta ja maahanmuu ttovirtojen hallintaa 
koskevaan yleisohjelmaan sisält yvän kolmen muun rahaston kohdalla: 
• Rahastosta rahoitettavat toimenpiteet olisi suunn iteltava strategisemmin ja komissiolla olisi 
oltava suunnittelussa selkeäm pi johtava rooli erityisesti turvapaikkapolitiikkaa koskevan 
yhteisön lainsäädännön hyväksyminen huomioon ottaen. 
• Varojen jakamisessa jäsenvaltioiden kesk en on otettava huomioon paitsi kohderyhmä 
myös se, että etenkin uusissa jäsenvaltioissa on toteutettava rakentee llisia investointeja 
kansallisten turvapaikkajärjeste lmien tehokkuuden varmistamiseksi. 
• Hankkeet ja niiden täytäntöönpano on suunnitelt ava siten, että tuloks ia voidaan hyödyntää 
paremmin yhteisesti sovittujen (kansallisten yhteistyökumppanien sekä jäsenvaltioiden ja komission kesken) monivuotisten strategioiden avulla. 
• Jaettua hallinnointia koskevien  säännösten mutta myös yhtei sön ohjauksen vahvistaminen 
(yhteinen rahoitus- ja hallintoke hys ja yhteiset hall innointivälineet) sen takaamiseksi, että 
rahaston varoja käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti. 
                                                
 
8 Neuvoston päätös 2000/596/EY, tehty 28 päivänä syyskuuta 2000, Euroopan pakolaisrahaston 
perustamisesta, EYVL L 252, 6.10.2000, s. 12. 
9 SEC(2004) 161, 12.2.2004. 
10 Ehdotus: neuvoston päätös Euroopan pakolaisrahaston perustamisesta kaudelle 2005–2010, 
KOM(2004) 102, 12.2.2004. 
 
FI 15   FI Lisäksi ehdotuksessa esitettiin talousarvion vähi ttäistä kasvattamista ja  vuodesta 2008 alkaen 
huomattavaa lisäystä yhteisön yhtei svastuun ilmentämiseksi. Tavoitteena oli päästä selkeisiin 
tuloksiin ja vaikuttaa tehokkaasti kohde ryhmien lisäksi itse järjestelmiin. 
Samalla kun yhteisvastuuta ja maahanmuutt ovirtojen hallintaa koskeva yleisohjelma 
hyväksytään uusien rahoitusnäkymien nojalla, on  Euroopan pakolaisrahastoon tarkoitus tehdä 
eräitä muutoksia. Ehdotuksen äskettäinen arvioi nti ja tarkistaminen ja sen voimassaoloaika 
huomioon ottaen olisi muutosten koskettava erityisesti menettely jen järkeistämistä 
(yhtenäistäminen kolmen muun rahaston menettelyjen kanssa), täytäntöönpanoaikaa 
(voimassaolon jatkaminen vuoteen 2013 asti) ja täydentävyyttä ja yhteisvaikutuksia muiden 
välineiden (erityisesti palauttamisrahasto sta rahoitettavien toimien) kanssa. 
2.1. Välineen voimassaoloaika 
Euroopan pakolaisrahaston nykyinen kausi päättyy vuonna 2010. Rahaston voimassaoloa 
ehdotetaan kuitenkin jatket tavan rahoitusnäkymien loppuun eli vuoteen 2013. Käytännössä 
tämä tarkoittaa, että kolmas monivuotin en ohjelma pannaan täytäntöön vuosina 2011–2013. 
Koska jäsenvaltiot ovat kuitenkin parhaill aan aloittamassa ensimmäisen strategisen 
monivuotisen ohjelman (2005–2007) täytäntöönpanoa  osana Euroopan pakol aisrahaston toista 
vaihetta, esitetään, että tämä ehdotus tuli si voimaan toisen monivuotisen ohjelmakauden 
ensimmäisen toimintavuoden alusta eli 1. tammikuuta 2008. 
2.2. Hallinnointi- ja valvontajä rjestelmien järkeistäminen 
Euroopan pakolaisrahaston toinen vaihe (2005– 2010) käsittää jo yksityiskohtaiset säännökset 
jaetun hallinnoinnin toteutta miseksi käytännössä. Johdonmuka isuuden varmistamiseksi ja 
yhteisten hallinnointi- ja val vontajärjestelyjen toteuttamise ksi kyseisessä yleisohjelmassa 
ehdotettujen kolmen muun rahaston kanssa komissio ehdottaa, että kaikk iin neljään rahastoon 
sovelletaan samoja säännöksiä. 
Säännöksiä määriteltäessä on  otettu huomioon erityi sesti rakennerahastojen 
täytäntöönpanojärjestelmän11 uudistus sekä komission ja jäsenva ltioiden välistä  vastuunjakoa 
koskevat suuntaviivat, jotka sisältyvät komission 6. syyskuuta 2004 antamaan tiedonantoon12. 
Jotta hallinnointi- ja valvontajärjestelmien täytäntöönpano säilyisi yks inkertaisena, komissio 
ehdottaa, että kyseiset sää nnökset tulevat voimaan vast a ensimmäisen monivuotisen 
ohjelmakauden päätyttyä eli 1. tammikuuta 2008. 
2.3. Keskinäinen täydentävyys ja yhteisvaikutukset 
Euroopan pakolaisrahasto oli ensimmäinen yhteis ön rahoitusväline, joka ilmensi yhteisön ja 
jäsenvaltioiden keskinäistä yhteisvast uuta ulkorajoja ja maahanmuutto- ja 
turvapaikkakysymyksiä koskevien yhteisten politiikkojen täytäntöönpanon seurauksista. 
Johdonmukaisen yleisohjelman perustamis ta koskevan ehdotuksen myötä Euroopan 
                                                 
11 Ehdotus: neuvoston asetus Euroopan aluekeh itysrahastoa, Euroopan  sosiaalirahastoa ja 
koheesiorahastoa koskevista yleisistä säänn öksistä, KOM(2004) 492 lopullinen, 14.7.2004. 
12 Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle ” The respective responsibilities of the 
Member States and the Commission in the shared management of the Structural Funds and the 
Cohesion Fund - Current situation and outlook for the new programming period after 2006 ”(jäsenvaltioiden ja komission vastuu rakennerahasto jen ja koheesiorahaston jaetussa hallinnossa – 
nykytilanne ja vuoden 2006 jälkeisen uuden ohjelmakauden näkymät), KOM(2004) 580 lopullinen, 
6.9.2004. 
 
FI 16   FI pakolaisrahastosta tulee osa toimenpidekoko naisuutta, jonka tavoitteena on varmistaa 
yhtäläiset toimintamahdollisuudet Euroopan tasolla. 
Sitä varten tässä ehdotuksessa sekä päätösluonnoksissa EU:n al ueella laillises ti oleskelevien 
kolmansien maiden kansalaisten kotouttami sta koskevan rahaston, ulkorajarahaston ja 
palauttamisrahaston perustamisesta esitetään  sellaisten keinojen käyttöönottoa, joilla 
varmistetaan kaikkien neljän välineen ohjel masuunnittelun, täytänt öönpanon ja arvioinnin 
keskinäinen johdonmukaisuus. Lisäksi ehdotuks essa muutetaan palauttamista koskevien 
tukikelpoisten toimien soveltamisalaa, jott a estettäisiin päällekkäisyydet ehdotetun 
palauttamisrahaston kanssa. Kielteisen pä ätöksen saaneiden turvapaikanhakijoiden 
palauttamiseen olisi myönnettävä tukea palauttamisrahastosta, eikä siihen enää myönnetä rahoitusta Euroopan pakolaisrahastosta 1. tammikuuta 2008 alkavan monivuotisen 
ohjelmakauden ensimmäisestä toimintavuodesta alkaen. 
Rahastojen tehtäväjaon perusteita kuvataan ta rkemmin laajennetussa va ikutustenarvioinnissa. 
3. M
YÖHEMMÄT MUUTOKSET  
Komissio tekee myöhemmin ehdotuksen Euroopan pa kolaisrahaston sisällön tarkistamisesta. 
Muutoksissa on tarkoitus ottaa huomioon erity isesti Haagin ohjelma ja jäsenvaltioiden 
uudelleensijoittamisohjelmien kohderyhmiä kos keva julistus, joka perustuu neuvoston 
päätökseen Euroopan pakolaisrahaston toisen  vaiheen perustamisesta kaudelle 2005–2010. 
Muutokset koskevat seuraavia asioita: 
• Jäsenvaltioiden uudelleensijoittamisohjelmi en kohderyhmiä koskevassa julistuksessa 
komissiota kehotetaan tekemään vuode n 2005 loppuun mennessä ehdotus Euroopan 
pakolaisrahaston muuttamisesta neuvost on 2. marraskuuta 2004 pysyvien ratkaisujen 
tarjoamisen parantamisesta antamien päät elmien mukaisesti. Neuvoston päätelmissä 
kehotettiin komissiota esittämään ehdotus EU:n uudelleensijoittamisohjelmasta. Sen 
tähden Euroopan pakolaisrahaston tarkistamist a koskevassa ehdotuksessa on määriteltävä 
uudelleensijoittamisen rahoittaminen. Uudelleen sijoittaminen voi tapahtua joko kyseisen 
EU:n ohjelman osana tai muulla tavoin. 
• Haagin ohjelma, jossa kehotetaan perustam aan vuonna 2005 ”jäsenvaltioiden kansallisille 
turvapaikkaviranomaisille asiaankuuluvat ra kenteet käytännön yhteistyön helpottamista 
varten”. Sen tähden on harkittava, miten näitä rakenteita tuetaan. 
Komissio aikoo antaa syksyllä 2005 tiedonannot mainituista kysymyksistä ja ehdotuksen 
Euroopan pakolaisrahaston muuttamisesta. 
4. V AIKUTUS TALOUSARVIOON  
Ehdotukseen liitetty rahoitusselvitys, joka koskee helmikuussa 2004 alkanutta Euroopan 
pakolaisrahaston toista vaih etta, on edelleen voimassa, s illä jäsenvaltioissa on vielä 
käsittelemättä huomattava määrä turvapaikkah akemuksia. Kieltävän vastauksen saaneiden 
turvapaikanhakijoiden vapaaehtoinen paluumuutto muodostaa nykyään vain pienen osan rahastosta tuettavista toimista ja siksi onki n epätodennäköistä, että kyseisten toimien 
poistamisella rahaston soveltamisalasta olisi huomattavia tal ousarviovaikutuksia. 
 
FI 17   FI Rahaston toiminnassa ohjelmakaudella 2011–2013 olisi otettava huomioon vuonna 2004 
tehdyt arviot, uudet painopistealu eet ja toiminnat, jotka tode nnäköisesti lisätään rahaston 
tehtäviin syksyllä 2005  tehtävässä ehdotuksessa. Rahastoa  varten on vuos iksi 2005 ja 2006 
kaavailtu 114,09 miljoonaa euroa. Komission esittämissä vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymissä rahastoa varten on varatt u yhtensä 1 184 miljoonaa euroa. Vuosien 2008–
2013 osuus on 1 112,7 miljoonaa euroa. 
Myös varaukseen on kirjattava tietty määrä hätätoimenpiteiden toteuttamista varten. Kyseinen 
määrä (10 miljoonaa euroa vuodessa) pysyy sama na koko rahaston toimintakauden ajan. 
Mahdollisen pakolaistulvan yhteydessä on to iminnan kustannukset kyettävä kattamaan 
ensimmäisten viikkojen ajan. Tämän jälkeen  rahoitusta voidaan täydentää tekemällä 
tarvittavat muutokset jäsenvalt ioiden tavanomaisiin monivuotisiin ja vuotuisiin ohjelmiin. 
 
FI 18   FI 2005/0046 (COD) 
Ehdotus: 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS 
Euroopan pakolaisrahaston perustamisesta vuosiksi 2008 –2013 osana yhteisvastuuta ja 
maahanmuuttovirtojen hallin taa koskevaa yleisohjelmaa 
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka 
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi muksen ja erityisesti sen 63 artiklan 
2 kohdan b alakohdan, 
ottavat huomioon komission ehdotuksen13, 
ottavat huomioon Euroopan talous - ja sosiaalikomitean lausunnon14, 
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon15, 
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä16, 
sekä katsovat seuraavaa: (1) Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen  asteittaista luomista varten Euroopan 
yhteisön perustamissopimuksessa määrätään  yhtäältä henkilöiden vapaata liikkuvuutta 
koskevien toimien toteuttamisesta ja ulkorajoi lla tehtäviä tarkastuksia, turvapaikkaa ja 
maahanmuuttoa koskevista rinnakkaistoimenpiteistä ja toisaalta sellaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, jotka koskevat turvapaikkaa, maahanmuuttoa ja kolmansien maiden kansalaisten oikeuksia. 
(2) Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto 
vakuutti olevansa halukas luomaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan 
alueen. Tätä varten on tarpeen, että yht eisellä eurooppalaise lla turvapaikka- ja 
maahanmuuttopolitiikalla pyritään sekä kolma nsien maiden kansalaisten tasapuoliseen 
kohteluun että maahanmuuttovirtojen pare mpaan hallintaan. Turvapaikka-asioita 
koskeva yhteinen politiikka, johon sisältyy yhteinen eurooppalainen 
turvapaikkajärjestelmä, on olennainen osa Euroopan unionin tavoitetta muodostaa 
asteittain vapauden, turvallisuuden ja oikeude n alue, joka on avoin henkilöille, jotka 
olosuhteiden pakosta joutuva t oikeutetusti hakemaan s uojelua Euroopan unionista. 
(3) Tällaisen politiikan täytäntöönpanon olisi perust uttava jäsenvaltioiden 
yhteisvastuuseen ja se edellyttää järjestelyjä, joilla pyritään edistämään pakolaisten ja 
                                                
 
13 EUVL C ... 
14 EUVL C ... 
15 EUVL C ... 
16 EUVL C ... 
 
FI 19   FI siirtymään joutuneiden henkilöiden va staanottamisesta ja vastaanottamisen 
seurauksista jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolista jakautumista. Tätä varten perustettiin päätöksellä 2000/596/EY
17 Euroopan pakolaisrahasto kaudeksi 
2000–2004. Päätös korvattiin 2 päivänä joulukuuta 2004 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2004/904/EY
18 Euroopan pakolaisrahaston pe rustamisesta kaudelle 2005–
2010. Näin varmistettiin jäsenvaltioiden keskinäisen yhteisvastuun jatkuminen 
äskettäin hyväksytyn yhteisön turvapaikkala insäädännön yhteydessä ja samalla otettiin 
huomioon rahaston täytäntöönpanosta vuosina 2000–2004 saadut kokemukset. 
(4) EU:n alueella laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista 
koskevan rahaston, EU:ssa laittomasti oleske levien kolmansien maiden kansalaisten 
palauttamista koskevan rahaston (jäljemp änä ’palauttamisrahasto’) ja Euroopan 
ulkorajarahaston perustamista vuosiksi  2007–2013 koskevien komission ehdotusten 
ohella olisi yhteisvastuuta ja maahanmuutt ovirtojen hallintaa koskevan puiteohjelman 
yhteydessä perustettava uusi Euroopan pa kolaisrahasto. Näin varmistettaisiin 
erityisesti yhteisten halli nnointi-, valvonta- ja arvioi ntijärjestelmien käyttöönotto. 
(5) Rahaston kesto on sovitettava monivuo tisen rahoituskehyksen  voimassaoloaikaan 
vuosina 2008–2013 sovellettavan toimielin ten sopimuksen mukaisesti. 
(6) Tämä väline on osa yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa 
puiteohjelmaa, jonka tavoitteena on, että jäsenvaltiot jakavat oikeudenmukaisesti 
vastuun unionin ulkorajojen yhdennetyn ha llinnon ja yhteisen turvapaikka- ja 
maahanmuuttopolitiikan aiheu ttamasta taloudellisesta rasi tuksesta. Mainitut toimet 
perustuvat Euroopan yhteisön peru stamissopimuksen IV osastoon. 
(7) On tarpeen tukea jäsenvaltioiden toimin taa asianmukaisten vastaanotto-olosuhteiden 
tarjoamiseksi pakolaisille ja siirtymään joutuneille henkilöille, mukaan luettuina tasapuoliset ja tehokkaat turvapaikkamenette lyt kansainvälistä su ojelua tarvitsevien 
henkilöiden oikeuksien suojelemiseksi. 
(8) Pakolaisten kotouttaminen asuinvaltion yht eiskuntaan on eräs 28 päivänä heinäkuuta 
1951 tehdyn pakolaisten oikeusasemaa koskeva n Geneven yleissopimuksen ja New 
Yorkissa 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyn lis äpöytäkirjan tavoitteista. Euroopan 
unionin perusoikeuskirjaan kirjatut arvot on ulotettava koskemaan myös pakolaisia. 
Tätä varten on tuettava jäsenvaltioiden toim ia, joiden tarkoituksena on edistää näiden 
henkilöiden sopeutumista vastaanottava n valtion yhteiskuntaan, talouselämään ja 
kulttuuriin, sillä näin voidaan edistää muun muassa taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, joiden ylläpitäminen ja vahvistaminen kuuluvat perustamissopimuksen 2 artiklassa se kä 3 artiklan 1 kohdan k alakohdassa 
mainittuihin yhteisön keskeisiin tavoitteisiin. 
(9) Tarvitaan konkreettista tuke a sellaisten olosuhteiden luom iseksi tai parantamiseksi, 
joissa pakolaiset ja siirtymään joutuneet henkilöt voivat halute ssaan tehdä tietoisen 
päätöksen lähteä jäsenvaltioiden alueelta ja palata kotimaahansa, jotta Euroopan 
pakolaisrahaston säännöks iä voidaan täydentää. 
                                                
 
17 EYVL L 252, 6.10.2002, s. 12. 
18 EUVL L 381, 28.12.2004. 
 
FI 20   FI (10) Olisi muodostettava vararahasto hätä toimenpiteitä varten tilapäisen suojelun 
tarjoamiseksi tilanteissa, joissa suuri joukko pakolaisia hakee turvaa, 
vähimmäisvaatimuksista tilapäisen suojelun antamiseksi siirtymään joutuneiden henkilöiden joukottaisen maahan tulon tilanteissa, ja toimenpiteistä näiden henkilöiden 
vastaanottamisen ja vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien rasitusten tasapuolisen jakautumisen edistämise ksi 20 päivänä heinäkuuta 2001 annetun 
neuvoston direktiivin 2001/55/EY
19 mukaisesti. 
(11) Rahastosta annettava tu ki on tehokkaampaa ja se vo idaan kohdistaa paremmin, jos 
tukikelpoisten toimien yhteisrahoitus peru stuu kahteen monivuotiseen ohjelmaan ja 
vuotuiseen työohjelmaan, jotka kukin jäsenva ltio laatii oman tilanteensa ja omien 
tarpeidensa pohjalta. 
(12) Varat olisi jaettava suhteessa niihin ra situksiin, joita jäsenvaltioille todellisuudessa 
aiheutuu pakolaisten ja siirtymään joutune iden henkilöiden vastaanottamisesta. Tämä 
koskee myös henkilöitä, jotka nauttiva t kansallisten ohjelmien puitteissa 
kansainvälistä suojelua. 
(13) Euroopan yhteisöjen yleiseen talousar vioon sovellettavasta va rainhoitoasetuksesta 
25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002
20 53 artiklan 1 kohdan b alakohdassa mainitun jaetun hallinnoinnin 
mukaisesti olisi täsmennettävä komissio lle kuuluvat Euroopan yhteisöjen yleisen 
talousarvion toteuttamistehtävät ja määrite ltävä jäsenvaltioiden yhteistyövelvoitteet. 
Näin komissio voi olla varma siitä, että jäsenvaltiot käyttävät rahaston varoja laillisesti, asianmukaisesti ja vara inhoitoasetuksen 27 artiklassa mainittua 
moitteettoman varainhoidon periaatetta noudattaen. 
(14) Komission olisi vahvistettava käytettä vissä olevien maksusitoumusmäärärahojen 
ohjeellinen jako objektiivista ja  avointa menettelyä noudattaen. 
(15) Teknisen avun osana rahastosta olisi tu ettava arviointeja, rahaston hallinnointiin 
liittyvän hallintokapasiteetin parannuksia, tutkimuksia, pilottihankkeita ja erityisesti 
innovatiivisten lähestymistapojen ja käytän töjen edistämiseen tähtäävää kokemusten 
vaihtoa. 
(16) Jäsenvaltioiden olisi toteutettava riittävät toimenpiteet hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmän toimivuuden varmistamise ksi. Tätä varten on tarpeen vahvistaa 
kaikkia ohjelmia sitovat ylei speriaatteet ja tehtävät. 
(17) On tarpeen nimetä yksi viranomainen, j oka on vastuussa rahast on tukemien toimien 
hallinnoinnista kussakin jäsenv altiossa, ja määritellä tark asti kyseisen viranomaisen 
tehtävät. Lisäksi olisi säädettävä tarkastusviranomaisen nimeämisestä ja tehtävistä. On myös tarpeen säätää todentam isviranomaisen nimeämisestä, jotta voidaan varmistaa 
yhdenmukaiset laatuvaatimukset menojen tode ntamiselle ennen niiden esittämistä 
komissiolle ja täsmentää menoilmoitusten pe rusteena olevien tietojen luonne ja laatu. 
(18) Toissijaisuus- ja suhteellisuuspe riaatteen mukaan vastuu tukitoimien 
täytäntöönpanosta ja valvonnasta ku uluu ensisijassa jäsenvaltioille. 
                                                
 
19 EYVL L 212, 7.8.2001, s. 12. 
20 EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1. 
 
FI 21   FI (19) Hallinnointi- ja valvontajärjest elmiin, menojen todentamiseen sekä 
sääntöjenvastaisuuksien ja yhteisön lains äädännön rikkomisen ehkäisyyn, toteamiseen 
ja oikaisuun liittyvät jäsenvaltioiden velvoitteet olisi täsmennettävä monivuotisten ja vuotuisten ohjelmien tehokkaan ja asianmuka isen täytäntöönpanon varmistamiseksi. 
Hallinnoinnin ja valvonnan os alta on erityisesti tarpeen vahvistaa yksityiskohtaiset 
säännöt, joiden mukaan jäsenval tiot huolehtivat siitä, että jä rjestelmät ovat olemassa ja 
toimivat tyydyttävästi. 
(20) Jäsenvaltioiden ja komi ssion välistä yhteistyötä olisi lis ättävä tällä alalla, sanotun 
kuitenkaan rajoittamatta varainhoidon va lvontaan liittyvää komission toimivaltaa. 
Lisäksi olisi laadittava perusteet, joiden nojalla komissio voi kans allisia järjestelmiä 
valvoessaan määrittää kansallisten tark astusviranomaisten antamien takeiden 
luotettavuuden. 
(21) Rahastosta tuettavien toimien teho ja va ikutus riippuvat myös toimien arvioinnista. 
Tämän vuoksi olisi täsmennettävä tähän liittyvät jäsenvalti oiden ja komission 
vastuualueet sekä yksityiskohtaiset säännöt, joiden avulla voidaan varmistaa arvioinnin luotettavuus. 
(22) Toimien arviointi olisi järjestettävä site n, että niitä voidaan tarkistaa ohjelmakauden 
aikana ja arvioida niiden va ikutuksia ja että arviointimen ettely voidaan nivoa toimien 
seurantaan. 
(23) Tässä päätöksessä vahvis tetaan ohjelman koko keston aj aksi rahoituspuitteet, joita 
budjettivallan käyttäjä p itää talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja 
talousarviomenettelyn parantamisesta  6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan 
parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
21 33 kohdan 
mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan vuos ittaisessa talousarviomenettelyssä. 
(24) Koska tämän päätöksen tavoitetta – pakolai sten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden 
vastaanottamisesta koituvien rasitteiden oi keudenmukaista jakamista jäsenvaltioiden 
välillä – ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioid en toimin, vaan se voidaan 
toimen laajuuden ja vaikutusten vuoksi s aavuttaa paremmin yhteisön tasolla, yhteisö 
voi ryhtyä toimiin perustamissopimuksen 5 artiklassa määritetyn toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Samassa artiklassa määrätyn suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä tämän 
tavoitteen saavuttamiseksi on tarpeen. 
(25) Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarv ittavista toimenpiteis tä olisi päätettävä 
menettelystä komissiolle siirrettyä täyt äntöönpanovaltaa käytet täessä 28 päivänä 
kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY
22 mukaisesti. 
(26) Euroopan unionista tehtyyn s opimukseen ja Euroopan yhteisön 
perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan as emaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan 
mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöks en tekemiseen eikä se siten sido Tanskaa 
eikä sitä sovelleta Tanskaan, 
                                                 
21 EYVL C 172, 18.6.1999, s. 1. 
22 EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. 
 
FI 22   FI OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 
I LUKU  
KOHDE, TAVOITTEET JA TOIMET 
1 artikla 
Kohde ja soveltamisala 
Tällä päätöksellä perustetaan 1 päivästä  tammikuuta 2008 31 päivään joulukuuta 2013 
kestävälle kaudelle Euroopan pakol aisrahasto (jäljempänä ’rahas to’) osana yhteisvastuuta ja 
maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa puiteohjelmaa vapauden, turvallisuuden ja 
oikeuden alueen vahvistamisen tueksi. 
Tässä päätöksessä määritellään ra haston tavoitteet, täytäntöönpa no, käytettävissä olevat varat 
ja niiden jakamisperusteet. 
Lisäksi päätöksessä vahvistetaan  rahaston hallinnointia, varainho itoa, seurantaa ja valvontaa 
koskevat säännöt komission ja jäsenvalti oiden keskinäisen vastuunjaon pohjalta. 
2 artikla 
Rahaston yleiset tavoitteet 
1. Rahaston tavoitteena on tukea ja edist ää jäsenvaltioiden toimia, jotka koskevat 
pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden va staanottamista ja näiden 
henkilöiden vastaanottamisesta aiheutuvien  rasitusten tasapuol ista jakamista, 
myöntämällä yhteisön rahoitusta tässä päätöks essä tarkoitettuihin toimiin näitä aloja 
koskevan yhteisön lain säädännön mukaisesti.  
2. Rahastosta tuetaan jäsenvaltioiden tai kom ission aloitteesta toteutettavaa teknistä 
apua. 
3 artikla 
Tukikelpoiset toimet jäsenvaltioissa 
1. Rahastosta tuetaan jäsenvaltioissa toteutettavia toimia, jotka liittyvät yhteen tai 
useampaan seuraavista kohdista: 
(a) vastaanotto-olosuhteet ja turvapaikkamenettelyt; 
(b) sellaisten 6 artiklassa mainittujen he nkilöiden kotouttaminen, joiden oleskelu 
jäsenvaltiossa on pysyvää ja vakiintunutta; 
(c) jäljempänä 6 artiklan 1, 2 ja 4 kohdassa  mainittujen henkilö iden vapaaehtoinen 
paluumuutto edellyttäen, että kyseiset henkilöt eivät ole saaneet uutta kansalaisuutta, sekä 6 artiklan 3 kohda ssa mainittujen henkilöiden paluumuutto 
 
FI 23   FI edellyttäen, että heidän pyyntöönsä saada kansainvälistä suojelua ei ole annettu 
kielteistä päätöstä. 
2. Vastaanotto-olosuhteisiin ja turvapaikkame nettelyihin liittyvät tukikelpoiset toimet 
koskevat esimerkiksi 
(a) majoittamiseen liittyviä perusrakenteita tai palveluja; 
(b) aineellisen avun tai fyysisen ja psyykkisen terveydenhoidon antamista; 
(c) sosiaaliavun tai hallinnollisia  menettelyjä koskevien tie tojen ja avun antamista; 
(d) oikeus- ja kieliapua; 
(e) koulutusta, kuten kielikoulutusta, ja mu ita henkilön aseman mukaisia toimia; 
(f) tukipalvelujen, kuten käännösavun ja  koulutuksen antamista vastaanotto-
olosuhteiden ja turvapaikkamenettelyjen tehokkuuden ja laadun parantamiseksi; 
(g) tulijoiden kanssa kosketuksiin jout uville vastaanotta van jäsenvaltion 
kansalaisille suunnattua tiedottamista. 
3. Edellä 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa mainittujen henkilöiden ja heidän 
perheenjäsentensä kotouttamiseksi jä senvaltion yhteiskuntaan toteutettavat 
tukikelpoiset toimet koskevat esimerkiksi 
(a) opastusta ja tukea esimerkiksi majoit uksen, toimeentulotue n, työmarkkinoille 
pääsyn, sosiaaliavun sekä fyysis en ja psyykkisen terveydenhoidon 
järjestämisessä; 
(b) edunsaajien sopeuttamista jäsenvalti on yhteiskuntaan so siaalisella ja 
kulttuurisella tasolla sekä Euroopan uni onin perusoikeuskirjassa vahvistettujen 
perusarvojen sisäistämistä; 
(c) toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on kannustaa edunsaajien pysyvää 
osallistumista jäsenvaltion yht eiskunta- ja kulttuurielämään; 
(d) yleissivistävää ja ammati llista koulutusta sekä pä tevyyksien ja tutkintojen 
tunnustamista koskevia toimenpiteitä; 
(e) toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on auttaa asianomaisia henkilöitä ottamaan 
vastuu omasta elämästään ja tulemaan to imeen itsenäisesti myös taloudellisesti; 
(f) toimenpiteitä, joilla ediste tään aitoa ja rakentavaa vuoropuhelua tulijoiden ja 
vastaanottavan yhteiskunnan välillä se kä keskeisten toimijoiden, kuten 
kansalaisten, paikallisviranoma isten, pakolaisjärjestöjen, 
vapaaehtoisjärjestöjen, työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan osallistumista; 
(g) toimenpiteitä, joilla autetaan tuli joita hankkimaan uusia taitoja, kuten 
kielikoulutusta; 
 
FI 24   FI (h) toimenpiteitä, joilla taataan kyseisille  henkilöille yhtäläi nen kohtelu heidän 
asioidessaan julkisissa laitoksissa. 
4. Rahastosta voidaan myöntää tukea erityise sti seuraaviin vapaaehtoista paluumuuttoa 
koskeviin toimiin: 
(a) vapaaehtoista paluumuuttoa koskeviin al oitteisiin tai oh jelmiin sisältyvä 
tiedottaminen ja neuvontapalvelut; 
(b) lähtömaissa tai -alueilla tai aiemmalla asuinalueella vallitsevasta tilanteesta 
tiedottaminen; 
(c) yleissivistävä tai ammatil linen koulutus ja uudelleenasettautumista koskeva 
tuki; 
(d) toimenpiteet, joita Euroopan unionissa oleskelevien lähtömaasta tulleiden 
henkilöiden muodostamat yhteisöt toteutta vat helpottaakseen tässä päätöksessä 
tarkoitettujen henkilöiden vapaaehtoista paluumuuttoa; 
(e) vapaaehtoista paluumuuttoa koskevien kans allisten ohjelmien organisointia ja 
täytäntöönpanoa edis tävät toimenpiteet. 
5. Erityisesti 1–4 kohdassa mainituilla toimilla  edistetään yhteistä eurooppalaista 
turvapaikkajärjestelmää koskevan yhte isön lainsäädännön täytäntöönpanoa. 
6. Toimien täytäntöönpanossa on otettava huom ioon hädänalaisessa asemassa olevien 
henkilöiden, kuten alaikäisten, vailla huoltajaa olevien alaikäisten, vammaisten, 
vanhusten, odottavien äitien, alaikäisten lasten yksinhuoltajien sekä kidutuksen, 
raiskauksen tai muiden henkisen, ruumiillisen tai seksuaalisen väkivallan vakavien muotojen kohteeksi joutuneiden  henkilöiden erityistilanne. 
4 artikla 
Yhteisön edun mukaiset toimet 
1. Komission aloitteesta enintään 7 prosen ttia rahaston varoista voidaan käyttää 
sellaisten valtioidenvälisten toimien tai yhteisön edun mukaisten toimien (’yhteisön 
toimet’) rahoittamiseen, jotka koskevat turvapaikkapolitiikkaa ja 6 artiklassa 
mainittuihin kohderyhmiin sovellettavia toimenpiteitä. 
2. Rahoitusta voidaan myöntää yhteisön toimille, jotka 
(a) edistävät yhteisön lainsäädännö n ja hyvien käytänteiden 
täytäntöönpanoon liittyvää yhteisön tason yhteistyötä; 
(b) tukevat valtioidenvälisten yhteist yöverkostojen peru stamista sekä 
sellaisiin valtioidenvälisiin kumppanuuksiin perustuvia pilottihankkeita, jotka on peruste ttu vähintään kahdessa jäsenvaltiossa 
sijaitsevien toimijoiden välillä innovoinnin edis tämiseksi, kokemusten 
ja hyvien käytänteiden vaih tamisen helpottamiseksi ja 
turvapaikkapolitiikan tehostamiseksi; 
 
FI 25   FI (c) tukevat valtioidenvälisiä tiedotuskampanjoita; 
(d) tukevat tutkimuksia, tiedottamist a ja parhaiden käytänteiden 
vaihtamista sekä kaikkia muita rahaston osa-alueita, kuten 
huipputeknologian käyttöä; 
(e) tukevat pilottihankkeita ja tutkimuksia, joissa kartoitetaan yhteisön 
tason yhteistyön ja yhteisön la insäädännön uusia muotoja; 
(f) tukevat tilastollisten välineiden ja menetelmien ja yhteisten 
indikaattoreiden kehittämistä. 
3. Vuotuinen työohjelma, jossa määritellään yhteisön toimien ensisijaiset tavoitteet, 
hyväksytään 52 artiklan 2 kohdassa mainitun menettelyn mukaisesti. 
5 artikla 
Hätätoimenpiteet 
1. Jos direktiivissä 2001/55/EY tarkoitettuja tilapäisen s uojelun antamiseen liittyviä 
järjestelyjä otetaan käyttöön, rahastosta voi daan myöntää jäsenval tioille tukea myös 
hätätoimenpiteiden toteuttamiseen 3 artiklassa tarkoitettujen toimien ohella ja niiden lisäksi. 
2. Tukikelpoiset hätätoimenpiteet kä sittävät seuraavantyyppisiä toimia: 
(a) vastaanotto ja majoitus; 
(b) toimeentuloturvan myöntäminen, mukaan luettuina ruoka ja vaatetus; 
(c) lääketieteellinen, psykol oginen tai muu apu; 
(d) asianomaisten henkilöiden vastaanottamisesta ja hätätoimenpiteiden 
toteuttamisesta aiheutuvat he nkilöstö- ja hallintokulut; 
(e) logistiikka- ja kuljetuskulut. 
6 artikla 
Kohderyhmät 
1. Tässä päätöksessä tarkoitetut kohderyhmät ovat seuraavat: 
(1) kolmansien maiden kansalaiset tai ka nsalaisuudettomat henkilöt, joille on 
myönnetty 28 päivänä heinäkuuta 1951 te hdyssä pakolaisten oikeusasemaa 
koskevassa Geneven yleissopimukse ssa ja vuoden 1967 lisäpöytäkirjassa 
määritelty pakolaisasema ja tämän aseman perusteella lupa oleskella jossakin jäsenvaltiossa; 
 
FI 26   FI (2) kolmansien maiden kansalaiset tai kans alaisuudettomat henkilöt, jotka saavat 
neuvoston direktiivissä 2004/83/EY23 tark oitettua toissijaista suojelua; 
(3) kolmansien maiden kansalaiset tai kansalaisuudettomat henkilöt, jotka ovat 
hakeneet jotakin 1 ja 2 kohdassa mainittua suojelua; 
(4) kolmansien maiden kansalaiset tai kans alaisuudettomat henkilöt, jotka saavat 
direktiivissä 2001/55/EY tarkoitettua tilapäistä suojelua. 
2. Kolmannen maan kansalaisella tark oitetaan henkilöä, joka ei ole 
perustamissopimuksen 17 artiklan 1 kohda ssa tarkoitettu unionin kansalainen. 
II LUKU 
TUEN PERIAATTEET  
7 artikla 
Täydentävyys, johdonmukaisuus  ja vaatimustenmukaisuus 
1. Rahastosta myönnettävä tuki täydentää ka nsallisia, alueelli sia ja paikallisia 
toimenpiteitä sisällyttämällä niihin yhteisön ensisijaiset tavoitteet. 
2. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat, että rahaston ja jäsenvalti oiden tukitoimet ovat 
johdonmukaisia yhteisön toimien, politiikkojen ja ensisijaisten tavoitteiden kanssa. 
Johdonmukaisuus on osoitettava erityisesti 19 artiklassa mainitussa monivuotisessa 
ohjelmassa. 
3. Rahastosta rahoitettavien toimien on olta va perustamissopimuksen määräysten ja 
niiden perusteella annettujen säädösten mukaisia.  
8 artikla 
Ohjelmasuunnittelu 
1. Rahaston tavoitteet on pantava täytän töön kahden monivuotisen ohjelmakauden 
puitteissa (2008–2010 ja 2011–2013). Monivuotinen ohjelmointijärjestelmä käsittää ensisijaisten tavoitteiden lisäksi halli nnointi-, päätöksente ko-, tarkastus- ja 
todentamismenettelyt. 
2. Komission hyväksymät moni vuotiset ohjelmat pannaan täytäntöön vuotuisten 
ohjelmien avulla. 
9 artikla 
Tukitoimien toissijaisuus ja suhteellisuus 
                                                
 
23 EUVL L 304, 30.9.2004, s. 12. 
 
FI 27   FI 1. Jäsenvaltiot vastaavat  19 ja 21 artiklassa tarkoite ttujen monivuotisten ja vuotuisten 
ohjelmien täytäntöönpanosta sopivalla alueellisella tasolla kunkin jäsenvaltion 
institutionaalisen järjestelmän mukaisesti . Tehtävä on suoritettava tämän päätöksen 
mukaisesti. 
2. Keinot, joita komissio ja jäsenvaltiot käyttävät tarkastuksessa, eriytetään sen 
mukaan, kuinka suuri yhteisön rahoituso suus on. Eriyttäminen koskee myös 
arviointia sekä monivuotisista ja vuotui sista ohjelmista laadittavia kertomuksia. 
10 artikla 
Toteuttamistavat 
1. Rahastolle osoitettavien yhteisön talousarviovarojen tä ytäntöönpanoa hallinnoidaan 
neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 53 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti lukuun ottamatta tämä n päätöksen 4 artiklassa mainittuja 
yhteisön toimia ja 16 artiklassa mainittua teknistä apua. 
Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että moitteettoman varainhoidon periaatetta 
noudatetaan. 
2. Komissio täyttää sille asetetun velvoitt een toteuttaa Euroopan yhteisöjen yleistä 
talousarviota 
a) varmistamalla 32 artiklassa ku vattuja menettelyjä noudattaen, että 
jäsenvaltioissa on olemassa hallinnointi - ja valvontajärjestelmät ja että ne 
toimivat moitteettomasti; 
b) lykkäämällä tai keskeyttämällä kai kki maksut tai osan maksuista 41 ja 
42 artiklan mukaisesti, jos kansalliset ha llinnointi- ja valvon tajärjestelmät ovat 
puutteelliset, ja soveltamalla kaikkia tarpeellisia rahoitusoikaisuja 45 ja 46 artiklassa kuvattujen me nettelyjen mukaisesti. 
11 artikla 
Täydentävyys 
1. Rahaston rahoitusosuudet eivät saa korvata jäsenvaltion julkisia tai niihin 
rinnastettavia menoja. 
2. Komissio varmistaa täydentävyyden yht eistyössä kunkin jäsenvaltion kanssa 
ohjelmakauden puolivälissä 31 päivään joulukuuta 2012 mennessä ja jälkikäteen 
31 päivään joulukuuta 2015 mennessä. 
12 artikla 
Kumppanuus 
 
FI 28   FI 1. Kukin jäsenvaltio hoitaa seuraavien nime ämiensä viranomaisten ja elinten väliset 
kumppanuusjärjestelyt voimassa  olevien kansallisten sä äntöjen ja menettelyjen 
mukaisesti: 
a) toimivaltaiset alue- ja paikallisvi ranomaiset, kaupunkien viranomaiset sekä 
muut julkisviranomaiset; 
b) kaikki muut asianmukaiset tahot, jo tka edustavat kansal aisyhteiskuntaa ja 
valtiosta riippumattomia järjestöjä, kuten työmarkkinaosapuolet. 
Kukin jäsenvaltio varmistaa, että kaikki asianmukaiset tahot osallistuvat tehokkaasti 
toimintaan kansallisten sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti. 
2. Kumppanuutta harjoitetaan kunkin osapuolen  institutionaalisten, oikeudellisten ja 
rahoitusta koskevien toimivaltuuksien mukaisesti. 
Kumppanuus kattaa monivuotisten ohj elmien valmistelun, täytäntöönpanon, 
seurannan ja arvioinnin. 
III LUKU 
RAHOITUSKEHYS  
13 artikla 
Kokonaismäärärahat 
1. Ohjeellinen määräraha rahaston tote uttamiselle 1 päivästä tammikuuta 2008 
31 päivään joulukuuta 2013 on 1 112,7 miljoonaa euroa. 
2. Budjettivallan käyttäjä myöntää rahaston vuotuiset määrärahat rahoitusnäkymien 
puitteissa. 
3. Komissio jakaa määrärahat vuosittain ohjeellisesti jäsenvaltioiden kesken 
14 artiklassa määritettyje n perusteiden nojalla. 
14 artikla 
Varojen jakaminen vuosittain jäsen valtioiden tukikelpoisiin toimiin 
1. Kukin jäsenvaltio saa rahaston vuotuisis ta määrärahoista 300 000 euron kiinteän 
määrän. 
Vuosina 2008–2013 tämä määrä on Euroopan unioniin 1 päivänä toukokuuta 2004 
liittyneiden valtioiden os alta 500 000 euroa vuodessa. 
Määrä on 500 000 euroa vuodessa myös niiden  valtioiden osalta, jotka liittyvät 
Euroopan unioniin vuosina 2008–2013. Varat myönnetään liittymisvuotta seuraavan vuoden alusta vuoteen 2013 saakka. 
 
FI 29   FI 2. Loput vuosittain käytettävissä olevista m äärärahoista jaetaan jä senvaltioiden kesken 
seuraavasti: 
(a) 30 prosenttia määrärahoista suhteute ttuna niiden henkilöiden määrään, 
jotka on hyväksytty joh onkin 6 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista 
kohderyhmistä kolmen edeltävän vuoden aikana;  
(b) 70 prosenttia määrärahoista suhteu tettuna 6 artiklan 3 ja 4 kohdassa 
tarkoitettujen henkilöid en määrään kolmen edeltävän vuoden aikana. 
3. Vertailulukuina käytetään viimeisimp iä Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston 
vahvistamia lukuja turvapaikka-alan tilast otietojen keräämistä ja analysointia 
koskevan yhteisön lain säädännön mukaisesti. 
4. Jos 3 kohdassa tarkoitettuja lukuja ei ole s aatavilla, jäsenvaltiot toimittavat tarvittavat 
luvut. 
15 artikla 
Rahoituksen rakenne 
1. Rahastosta myönnetään rahoitusta avustuksina. 
2. Rahastosta tuettavien toimien on saatava rahoitusta myös julkisista tai yksityisistä 
varoista, niiden on oltava  voittoa tavoittelemattomia ei kä niille voida myöntää 
samanaikaisesti rahoitusta muista Eur oopan yhteisöjen yleis een talousarvioon 
kuuluvista rahoituslähteistä. 
3. Rahaston määrärahojen on täydennettäv ä jäsenvaltioiden tässä päätöksessä 
tarkoitettuihin to imiin ja toimenpiteisiin myöntämiä julkisia tai muita vastaavia 
varoja. 
4. Yhteisön tuki 3 kohdassa mainittujen jäsenval tioissa toteutettavien hankkeiden osalta 
voi olla enintään 50 prosenttia yks ittäisen toimen kokonaiskustannuksista. 
Yhteisön rahoitusosuutta voidaan nost aa 60 prosenttiin sellaisten hankkeiden 
kohdalla, jotka koskevat 18 artiklassa ma inituissa komission monivuotisissa 
suuntaviivoissa määriteltyjä ensisijaisia tavoitteita. 
Tätä osuutta korotetaan 75 prosenttiin koheesiorahastosta tukea saavissa 
jäsenvaltioissa. 
5. Rahastosta myönnetään toimille yhteisön tukea pääsääntöisesti enintään kolmeksi 
vuodeksi, edellyttäen että määräajoin suor itettava tarkastelu osoittaa toimen 
toteuttamisen etenevän sovitulla tavalla. 
16 artikla 
Tekninen apu komission aloitteesta 
 
FI 30   FI 1. Rahastosta voidaan komi ssion aloitteesta ja/tai komission puolesta rahoittaa 
valmistelu-, seuranta- ja hallinnointitoimia, teknisen avun toimia ja arviointi- ja 
tarkastustoimia, jotka ovat tarpeen tä män päätöksen panemiseksi täytäntöön; 
kyseisiin toimiin voidaan käyttää enint ään 0,20 prosenttia rahaston vuotuisista 
määrärahoista. 
2. Näihin toimiin sisältyvät seuraavat: 
(a) tutkimukset, arvioinnit, asiantuntijara portit ja tilastot, myös sellaiset, 
jotka koskevat rahaston toimintaa yleisesti; 
(b) kumppaneille, rahaston tuen saajille ja suure lle yleisölle suunnatut 
toimenpiteet, erityisesti tiedotustoimenpiteet; 
(c) hallinnoinnissa, seurannassa, valvonna ssa ja arvioinnissa käytettävien 
atk-järjestelmien käyttöönotto, kä yttö ja keskinäiset yhteydet; 
(d) arviointimenetelmien parantamin en ja tietojenvaihto alan 
käytännöistä. 
17 artikla 
Tekninen apu jäsenvaltioiden aloitteesta 
1. Jäsenvaltion aloitteesta rahastosta voi daan myöntää kutakin vuotuista ohjelmaa 
varten rahoitusta valm istelu-, hallinnointi-, seuran ta-, arviointi-, tiedotus- ja 
valvontatoimiin sekä toimenpiteisiin, jo illa vahvistetaan ra haston hallinnollista 
täytäntöönpanokapasiteettia.  
2. Tekniseen apuun voidaan osoi ttaa vuosittain enintään 4 prosenttia jäsenvaltion 
vuotuisesta osarahoitusosuudest a ja lisäksi 30 000 euroa. 
IV LUKU  
OHJELMASUUNNITTELU  
18 artikla 
Strategisten suuntaviivojen hyväksyminen 
1. Komissio hyväksyy jokaista monivuotista  ohjelmakautta varten strategiset 
suuntaviivat, joissa määritellään raha ston toiminnan puitteet ottaen huomioon 
turvapaikkapolitiikkaa koskevan yhteisön la insäädännön kehitys ja täytäntöönpano 
sekä rahaston varojen ohjeellinen  jako kyseisellä ohjelmakaudella. 
2. Suuntaviivoissa konkretisoidaan rahast on kunkin tavoitteen osalta yhteisön 
ensisijaiset tavoitteet, jotka tä htäävät yhteisen eurooppalaisen 
turvapaikkajärjestelmän toteuttamisen edistämiseen. 
 
FI 31   FI 3. Komissio hyväksyy ensimmäistä monivuotis ta ohjelmakautta (2008–2010) koskevat 
strategiset suuntaviivat viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2007 ja toista 
monivuotista ohjelmakautta (2011–2013) koskevat suuntaviivat viimeistään 
31 päivänä maaliskuuta 2010. 
4. Strategiset suuntaviivat on hyväksytt ävä 52 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua 
menettelyä noudattaen. 
19 artikla 
Kansallisten monivuotisten ohjelm ien laatiminen ja hyväksyminen 
1. Jokainen jäsenvaltio laatii kutakin ohjel makautta varten 18 artiklassa mainittujen 
strategisten suuntaviivojen pohjalta moni vuotisen ohjelman luonnoksen, joka käsittää 
seuraavat osat: 
(a) kuvaus jäsenvaltiossa vallitsevas ta tilanteesta 6 artiklassa 
tarkoitettujen henkilöiden vastaanotto-olosuhteiden, turvapaikkamenettelyjen, kotouttamisen ja vapaaehtoisen paluumuuton alalla; 
(b) analyysi jäsenvaltion tarpeist a vastaanotto-olosuhteiden, 
turvapaikkamenettelyjen, kotouttamisen ja vapaaehtoisen paluumuuton alalla sekä kuvaus toiminnallisista tavoitteista, joiden avulla näihin tarpeisiin on tarkoitus vastata monivuotisen ohjelmakauden aikana; 
(c) strategia, jonka avulla tavoitteet  voidaan saavuttaa, ja niiden 
täytäntöönpanoa koskevat painopisteet  sekä kuvaus to imista, joiden 
avulla painopisteet on tarkoitus toteuttaa; 
(d) strategian yhteensopivuus muiden alueellisten, kansal listen ja yhteisön 
rahoitusvälineiden kanssa; 
(e) painopisteet ja niiden erityista voitteet. Tavoitteet on ilmoitettava 
määrällisinä käyttäen rajallista määrää täytäntöönpanoa, tuloksia ja vaikutusta mittaavia indikaatto reita suhteellisuusperiaate huomioon 
ottaen. Indikaattoreilla on voitava mitata edistymistä lähtötilanteeseen verrattuna ja tavoitteiden te hokkuutta painopistealueiden 
toteuttamisessa; 
(f) alustava rahoitussuunnitelma, jossa täsmennetään kunkin tavoitteen ja 
vuoden osalta, minkä verran rahoitusta  olisi saatava ra hastosta, sekä 
julkisista tai yksityisistä lähteistä saatavan yhteisrahoituksen kokonaismäärä; 
(g) monivuotista ohjelmaa koskevat tä ytäntöönpanosää nnökset, joihin 
sisältyvät seuraavat tiedot: 
• viranomaiset, jotka jäsenva ltio on nimennyt 25 artiklan 
mukaisesti; 
 
FI 32   FI • täytäntöönpano-, seuranta-, valvon ta- ja arviointijärjestelmien 
kuvaus; 
• rahoitusvirtojen käyttöönotto a ja liikkeitä koskevien 
menettelyjen määrittely niiden  avoimuuden varmistamiseksi; 
• säännökset, joilla varmistetaan monivuotisen ohjelman 
julkistaminen. 
2. Jäsenvaltiot laativat monivuo tiset ohjelmat läheisessä yhteistyössä 12 artiklassa 
mainittujen kumppanien kanssa. 
3. Jäsenvaltioiden on esitettävä moni vuotista ohjelmasuunnitelmaa koskeva 
ehdotuksensa komissiolle viimeistään neljä n kuukauden kuluttua siitä, kun komissio 
on antanut niille tiedoksi asianomaista ohjelmakautta koskevat strategiset 
suuntaviivat. 
4. Komissio arvioi ehdotettua monivuotis ta ohjelmaa seuraavin perustein: 
(a) ohjelman johdonmukaisuus rahaston tavoitteiden ja 18 artiklassa 
määritettyjen strategisten  suuntaviivojen kanssa; 
(b) jäsenvaltion ehdottaman strategian ja keskeisten toiminta-alueiden 
asianmukaisuus ja odotetta vissa olevat tulokset; 
(c) rahaston tukitoimien täytäntöönpano a varten jäsenvaltiossa käyttöön 
otettujen hallinnointi- ja valvontaj ärjestelyjen yhdenmukaisuus tämän 
päätöksen säännösten kanssa; 
(d) ohjelman yhdenmukaisuus erityisesti sellaisen yhteisön lainsäädännön 
kanssa, jonka tarkoituksena on varmistaa henkilöiden vapaa liikkuvuus, sekä siihen suoraan liitt yvien ulkorajoje n valvontaa ja 
turvapaikka- ja maahanmuuttoasio ita koskevien rinnakkaistoimien 
kanssa. 
5. Jos komissio katsoo, että monivuotinen ohjelma  ei ole strategisten suuntaviivojen tai 
tässä päätöksessä vahvistettu jen, hallinnointi- ja valvon tajärjestelmien luomista 
koskevien säännösten mukainen, se pyytää jäsenvaltiota tarkis tamaan ehdotettua 
ohjelmaa mainituilta osin. 
6. Komissio hyväksyy monivuotiset ohjelma t neljän kuukauden kuluessa siitä, kun 
ohjelmat on virallisesti toimitettu komissiolle, 52 artiklan 2 kohdassa mainitun 
menettelyn mukaisesti. 
20 artikla 
Monivuotisten ohjelmien tarkistaminen 
1. Monivuotista ohjelmaa tarkastellaan uudelle en jäsenvaltion tai komission aloitteesta 
ja tarvittaessa siihen te hdään ohjelmakauden loppuun asti s ovellettavia tarkistuksia, 
jotta yhteisön ensisijaiset ta voitteet voidaan ottaa huomioon paremmin tai eri tavalla, 
 
FI 33   FI erityisesti neuvoston päätel mien perusteella. Monivuotisia ohjelmia voidaan 
tarkastella uudelleen arviointien perusteell a ja/tai täytäntöönpanossa esiintyneiden 
vaikeuksien vuoksi. 
2. Komissio tekee päätöksen monivuotisen ohjelman tarkistamisesta mahdollisimman 
pian sen jälkeen, kun jäsenvaltio on esit tänyt sitä koskevan virallisen pyynnön. 
21 artikla 
Vuosiohjelmat 
1. Komission hyväksymät moni vuotiset ohjelmat pannaan täytäntöön vuotuisten 
työohjelmien avulla. 
2. Komissio esittää jäsenvaltioi lle vuosittain viimeistään 1 päivänä heinäkuuta arvion 
määrärahoista, jotka niille myönnet ään seuraavaksi vuode ksi vuosittaisessa 
talousarviomenettelyssä kohdenne tuista kokonaisvaroista, 14 artiklassa määriteltyjen 
laskusääntöjen mukaisesti. 
3. Jäsenvaltioiden on esitettävä komissiol le vuosittain viimeistään 1 päivänä 
marraskuuta luonnos seuraavan vuoden työohjel maksi, joka on laadittu monivuotisen 
ohjelman perusteella ja jossa esitet ään muun muassa seuraavat seikat: 
(a) säännöt, joiden mukaan vuosiohjelman perusteella rahoite ttavat toimet 
valitaan; 
(b) vuosiohjelman täytäntöönpanoon liittyvät vastuuviranomaisen 
tehtävät; 
(c) rahastosta myönnettävän rahoituks en jakautuminen ohjelman eri 
toimien kesken sekä 17 artiklassa tarkoitettua teknistä apua varten haettava määrä vuosiohjelma n täytäntöönpanoa varten. 
4. Komissio tutkii jäsenvaltion ehdot uksen ottaen huomioon rahaston 
talousarviomenettelyssä saamien määrärahojen lopullisen määrän ja tekee päätöksen 
rahastosta myönnettävästä yhteisrahoi tuksesta viimeistään kyseisen vuoden 
1 päivänä maaliskuuta. Päätöksessä ilmoite taan jäsenvaltiolle myönnetty määrä ja 
menojen tukikelpoisuusaika. 
22 artikla 
Hätätoimenpiteitä kosk evat erityissäännöt 
1. Jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle  selvitys 5 artiklassa tarkoitettuja 
hätätoimenpiteitä koskevista tarpeista ja  toimenpiteiden to teuttamissuunnitelma, 
jossa kuvataan suunnitellut toimet ja niiden  toteuttamisesta vastaavat organisaatiot. 
2. Rahastosta voidaan myöntää rahoitu stukea 5 artiklassa tarkoitettuihin 
hätätoimenpiteisiin enintään kuuden kuukauden ajan, ja  tuki voi olla enintään 
80 prosenttia kunkin toimenpiteen kustannuksista. 
 
FI 34   FI 3. Käytettävissä olevat varat jaetaan jäse nvaltioiden kesken niiden henkilöiden 
lukumäärän perusteella, jotka kussakin jä senvaltiossa saavat 5 artiklan 1 kohdassa 
tarkoitettua tilapäistä suojelua.  
V LUKU  
HALLINNOINTI- JA VA LVONTAJÄRJESTELMÄT 
23 artikla 
Täytäntöönpano 
Komissio vastaa tämän päätöksen täytäntöönpanos ta ja antaa tarvittaessa täytäntöönpanoa 
koskevia sääntöjä. 
24 artikla 
Hallinnointi- ja valvontajärjestelmien yleiset periaatteet 
Jäsenvaltioiden perustamissa monivuotisten ohjel mien hallinnointi- ja valvontajärjestelmissä 
on oltava seuraavat säännökset: 
(a) hallinnoinnista ja valvonnasta vast aavien elinten ja/tai yksiköiden 
tehtävien selkeä määrittely ja tehtävien jakautuminen kunkin elimen ja/tai yksikön sisällä; 
(b) hallinnoinnista, menojen todentam isesta ja valvonnasta vastaavien 
elinten ja/tai yksiköiden tehtävien se lkeä erottaminen niiden välillä ja 
kunkin elimen ja/tai yksikön sisällä; 
(c) riittävät resurssit kullekin elimelle tai yksikölle sille osoitettujen 
tehtävien suorittamiseksi rahastosta rahoitettavien toimien täytäntöönpanokaudella; 
(d) vastuuviranomaisen ja mahdollisen valtuutetun viranomaisen 
tehokkaat sisäiset valvontajärjestelyt; 
(e) atk-muodossa olevat luotettavat järj estelmät tilinpitoa, seurantaa ja 
rahoitusselvitystä varten; 
(f) tehokas raportointi- ja seurantajärj estelmä, jossa tehtävät on jaettu; 
(g) suoritettavia tehtäviä koskeva t yksityiskohtaiset menettelyohjeet; 
(h) tehokkaat järjestelyt jä rjestelmän toiminnan tarkastamiseksi; 
(i) riittävän kirjausketjun takaavat järjestelmät ja menettelyt; 
(j) sääntöjenvastaisuuksia ja aihe ettomasti maksettujen määrien 
takaisinperintää koskevat raportoi nti- ja seurantamenettelyt. 
 
FI 35   FI 25 artikla 
Viranomaisten nimeäminen 
1. Jäsenvaltion on nimettävä kutakin m onivuotista ohjelmaa varten seuraavat 
viranomaiset: 
(a) vastuuviranomainen: jäsenvaltio n toiminnallinen yksikkö tai 
jäsenvaltion nimeämä kansallinen viranomainen tai elin, joka on 
vastuussa rahastosta tukea saav ien monivuotisten ja vuotuisten 
ohjelmien hallinnoinnista ja yht eydenpidosta komission kanssa; 
(b) todentamisviranomainen: jäsenvaltion nimeämä kansallinen 
viranomainen tai elin, joka on toiminnassaan riippumaton 
vastuuviranomaisen valtuuttavasta yksiköstä ja joka todentaa 
menoilmoitukset ja maksupyynnöt ennen niiden lähettämistä komissiolle; 
(c) tarkastusviranomainen: jäse nvaltion nimeämä kansallinen 
viranomainen tai elin, joka on toim innassaan riippumaton jäsenvaltion 
nimeämän vastuuviranomaisen valt uuttavasta yksiköstä ja jonka 
tehtävänä on huolehtia hallinnoin ti- ja valvontajärjestelmän 
asianmukaisesta toiminnasta; 
(d) tarvittaessa valtuutettu viranomainen; 
(e) vaatimustenmukaisuuden arvioiva elin, joka nimetään samalla kun 
monivuotisen ohjelman luonnos toim itetaan komissiolle. Komission 
suostumuksella valtuutettu tarkastusviranomainen voi toimia vaatimustenmukaisuuden arvioivana  elimenä, jos sillä on tähän 
tarvittavat valmiudet ja jos se on toiminna ssaan riippumaton. Sen on 
noudatettava toiminnassaan kansainvälisiä tarkastussuosituksia. 
2. Jäsenvaltion on vahvistettava säännöt, jotka koskevat sen suhteita mainittuihin 
viranomaisiin ja elimiin sekä  niiden suhteita komissioon. 
3. Jollei 24 artiklan b kohdasta muuta johdu, sama elin tai yksikkö voi huolehtia 
valvonnasta ja todentamisesta. 
4. Komissio hyväksyy 26–30 artiklan sovelt amista koskevat säännöt 52 artiklan 
2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 
26 artikla 
Vastuuviranomainen 
1. Vastuuviranomainen voi olla jäsenvalti on elin, kansallinen julkinen elin tai 
yksityisoikeudellinen organi saatio, jolla on julkisen palvelun tehtävä. Jos 
jäsenvaltion nimeämä vastuuviranomain en on muu kuin jäsenvaltion elin, 
jäsenvaltion on vahvistettava itsensä ja  viranomaisen välisiä yhteyksiä sekä 
viranomaisen ja komission välisiä yhte yksiä koskevat yksityiskohtaiset säännöt. 
 
FI 36   FI 2. Vastuuviranomaisen on täytettä vä seuraavat vähimmäisehdot: 
(a) vastuuviranomaisen on oltava oi keushenkilö, paitsi jos se on 
jäsenvaltion toiminnallinen yksikkö; 
(b) sillä on oltava käytössään infrastrukt uuri, jonka avulla se voi helposti 
pitää yhteyttä suureen käyttäjäkuntaan  sekä muiden jäsenvaltioiden 
vastuuviranomaisiin ja komissioon; 
(c) sen on työskenneltävä sellaisessa ha llinnollisessa ympäristössä, jossa 
se kykenee hoitamaan tehtävänsä asianmukaisesti ja välttämään eturistiriidat; 
(d) sen on voitava soveltaa yhteisön tasolla vahvis tettuja varainhoitoa 
koskevia sääntöjä; 
(e) sillä on oltava hallinnoitavikseen sa amiensa yhteisön varojen määrää 
vastaavat taloudelliset ja hallinnolliset edellytykset; 
(f) sillä on oltava henkilök unta, jolla on kansainvä lisessä työympäristössä 
tehtävään hallintotyöhön soveltuva pätevyys ja kielitaito. 
3. Jäsenvaltion on huolehdittava siitä, että  vastuuviranomaisella  on käytettävissään 
riittävät varat, jotta se pystyy suorittamaan tehtävänsä asianmukaisesti ja toimimaan keskeytyksettä kauden 2008–2013 ajan. 
27 artikla 
Vastuuviranomaisen tehtävät 
1. Vastuuviranomainen huolehtii monivuotisen  ohjelman tehokkaasta, toimivasta ja 
asianmukaisesta hallinnoinni sta ja täytäntöönpanosta. 
Vastuuviranomaisen on huolehdittava er ityisesti seuraavista tehtävistä: 
(a) yhteistyökumppanien (valtiosta riippumattomat järjestöt, 
paikallisviranomaiset, toimivaltaiset kansainväliset organisaatiot, 
työmarkkinaosapuolet jne.) konsu ltointi 12 artiklan mukaisesti 
muodostetun kumppanuussuhteen välityksellä; 
(b) edellä 19 ja 21 artiklassa mainittuja monivuotisia ja vuotuisia ohjelmia 
koskevien ehdotusten toimittaminen komissiolle; 
(c) tarjouskilpailujen ja ehdotuspyyntöjen  organisointi ja julkaiseminen; 
(d) rahastosta myönnettävää yhteisra hoitusta koskevien valinta- ja 
myöntämismenettelyjen järjestämi nen seurattavuuden, tasapuolisen 
kohtelun ja tuen kasautumattom uuden periaatteita noudattaen; 
(e) komission suorittamien maksujen  vastaanottaminen ja varojen 
maksaminen tuensaajille; 
 
FI 37   FI (f) sen varmistaminen, että rahastos ta myönnetty yhte israhoitus nivoutuu 
saman alan kansallisista ja yhteis ön rahoitusvälineistä myönnettävään 
rahoitukseen ja täydentää sitä 
(g) yhteisrahoitettujen tuotteiden ja palvelujen toimituksen tarkastaminen 
ja sen varmistaminen, että toimien osalta ilmoitetut menot ovat todella toteutuneet ja että ne ovat yhteisön ja kansallisten sääntöjen mukaisia; 
(h) sen varmistaminen, että käytössä on atk-järjestelmä vuosiohjelmien 
kutakin toimea koskevan yksityis kohtaisen kirjanpitoaineiston 
tallentamista ja säilyttämistä varten ja että varainhoitoa, seurantaa, valvontaa ja arviointia varten tarvittavat täytäntöönpanoa koskevat 
tiedot kerätään; 
(i) sen varmistaminen, että tuensaajilla ja muilla rahastosta 
yhteisrahoitusta saavien toimien täytäntöönpanoon osallistuvilla 
tahoilla on joko erillinen kirjanp ito tai soveltuva kirjanpitokoodi 
kaikille toimeen liitt yville maksutapahtumille; 
(j) sen varmistaminen, että 49 artik lassa tarkoitetut monivuotisten 
ohjelmien arvioinnit tehdään tä ssä päätöksessä säädetyissä 
määräajoissa ja että ne täyttävät komission ja jäsenvaltion välillä sovitut laatuvaatimukset; 
(k) menettelyjen käyttöönotto sen varmista miseksi, että kaikki menoja ja 
tarkastuksia koskevat asiakirjat, joita tarvitaan asianmukaisen kirjausketjun turvaamiseksi, säil ytetään 43 artiklan vaatimusten 
mukaisesti; 
(l) sen varmistaminen, että tarkastusviranomainen saa 30 artiklan 
1 kohdassa mainittujen tarkastusten suorittamista varten kaikki 
tarvittavat tiedot, jotka koskevat hallinnointimenettelyjä ja rahastosta 
yhteisrahoitusta saavia hankkeita; 
(m) sen varmistaminen, että todentamisviranomainen saa kaikki 
todentamista varten tarvitsemansa tiedot menoja koskevista menettelyistä ja tarkastuksista; 
(n) kertomusten, todentamisviranomaise n todentamien menoilmoitusten 
ja maksupyyntöjen laatiminen ja toimittaminen komissiolle; 
(o) tiedottaminen ja neuvonta sekä tuettujen toimien tulosten 
levittäminen; 
(p) yhteistyö komission ja muiden jäse nvaltioiden vastuuviranomaisten 
kanssa. 
2. Jäsenvaltioissa toteutettavien toimien hallinnointiin liittyvä t vastuuviranomaisten 
toimet voidaan rahoittaa 17 artiklassa tarkoitetu sta teknisestä avusta. 
 
FI 38   FI 28 artikla 
Vastuuviranomaisen suorittama tehtävien delegointi 
3. Jos kaikki tai osa vastuuviranomaisen tehtävistä delegoida an valtuutetulle 
viranomaiselle, vastuuviranomainen määritt ää delegoitavien teht ävien laajuuden ja 
laatii tehtävien täytäntöönpa noa koskevat yksityiskohtaise t säännöt 26 artiklassa 
esitettyjen ehtojen mukaisesti. 
4. Säännöissä määrätään muun muassa, et tä vastuuviranomaiselle on toimitettava 
säännöllisesti tietoa delegoitujen tehtävien asianmukaisesta suorit tamisesta ja kuvaus 
käytetyistä menetelmistä. 
29 artikla 
Todentamisviranomainen 
1. Monivuotisen ohjelman todentamisviranomainen 
(a) todentaa, että: 
– menoilmoitus on todenmukainen ja laadittu luotettavan 
kirjanpitojärjestelmän ja todennettavi ssa olevien tositteiden perusteella; 
– ilmoitetut menot ovat yhteisön ja kansallisten sääntöjen mukaisia ja 
aiheutuneet ohjelmaan sovelletta vien perusteiden mukaisesti 
rahoitettaviksi valituista toimista , jotka ovat yhteis ön ja kansallisten 
sääntöjen mukaisia; 
(b) varmistaa, että se on saanut vast uuviranomaiselta todentamista varten 
tarvitsemansa tiedot menoilmoituks iin sisältyviä menoja koskevista 
menettelyistä ja tarkastuksista; 
(c) ottaa todentamisessa huomioon kaikkien tarkastusviranomaisen tekemien tai 
sen vastuulla tehtyjen tarkastusten tulokset; 
(d) säilyttää komissiolle ilmoite ttuja menoja koskevan ki rjanpitoaineiston atk-
muodossa; 
(e) varmistaa havaittujen sääntöjenvastaisuuksien vuoksi aiheettomasti 
maksetuiksi todettujen yhteisön varo jen takaisinperinnän tarvittaessa 
korkoineen ja pitää kirjaa takaisin peritt ävistä määristä ja niiden maksamisesta 
takaisin komissiolle mahdollisuuksien m ukaan vähentämällä ne seuraavasta 
menoilmoituksesta. 
2. Jäsenvaltioissa toteutettaviin hankkeisi in liittyviä todentamisviranomaisen toimia 
voidaan rahoittaa edellä 17 artiklassa mainitu sta teknisestä avusta, edellyttäen että 
25 artiklassa kuvatut todentamisviranomaisen  toiminnan perusedell ytykset täyttyvät. 
 
FI 39   FI 30 artikla 
Tarkastusviranomainen 
1. Monivuotisen ohjelman todentamisviranomainen 
(a) varmistaa, että tarkastuks et tehdään kansainvälisten 
tarkastussuositusten mukaisesti mo nivuotisen ohjelman hallinnointi- 
ja valvontajärjestelmän tehokk aan toiminnan turvaamiseksi; 
(b) varmistaa, että toimia koskevat tarkastukset tehdään 
tarkoituksenmukaisista otoksista ilmoitettujen menojen tarkistamiseksi. Otoksen on olta va vähintään 10 prosenttia kunkin 
vuosiohjelman tukikelpoisi sta kokonaiskustannuksista; 
(c) esittää komissiolle kuuden kuu kauden kuluessa monivuotisen 
ohjelman hyväksymisestä a ja b k ohdassa mainittuja tarkastuksia 
suorittavat elimet kattavan tark astusstrategian, käytettävän 
menetelmän, rahastosta tuettaviin  toimiin kohdistuvia tarkastuksia 
koskevan otantamenettelyn sekä al ustavan tarkastussuunnitelman sen 
varmistamiseksi, että tärkeimmät tuensaajat tarkastetaan ja että tarkastukset jakautuvat ta saisesti koko ohjelmakaudelle. 
2. Jos tämän päätöksen nojalla nimetty tark astusviranomainen on myös päätösten …, … 
ja … 
24 mukaisesti nimetty tarkastusviranomainen tai jos kahteen tai useampaan 
rahastoista sovelletaan yht eisiä järjestelmiä, komissiolle voidaan 1 kohdan 
c alakohdan nojalla toimittaa yksi ainoa yhteinen tarkastusstrategia. 
3. Tarkastusviranomainen laatii 50 arti klan 2 kohdassa mainitun vuosiohjelmien 
täytäntöönpanoa koskevan loppukertomuksen, joka käsittää 
(a) vuotuisen tarkastuskertomuksen, jossa  esitetään tark astusstrategian 
mukaisesti vuosiohjelmaan kohdistettu jen tarkastusten havainnot ja 
havaitut puutteellisuudet ohj elman hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmissä; 
(b) lausunnon siitä, onko halli nnointi- ja valvontajär jestelmä toiminut 
tehokkaasti, jotta komissiolle voidaan  antaa kohtuulliset takeet sille 
esitettyjen menoilmoitust en oikeellisuudesta ja ilmoitusten perustana 
olevien maksujen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta; 
(c) ilmoituksen, jossa arvioidaan loppumaksupyynnön pätevyys sekä 
lopullisen menoilmoituksen perustan a olevien maksujen laillisuus ja 
asianmukaisuus. 
4. Jos 1 kohdassa tarkoitetut tarkast ukset suorittaa jokin muu taho kuin 
tarkastusviranomainen, tarkas tusviranomaisen on huolehdittava siitä, että kyseisten 
                                                 
24 Lisätään viittaukset päätöksiin, joilla perustetaan Euroopan palauttamisrahasto, Euroopan 
ulkorajarahasto ja Euroopan kotouttamisrahasto. 
 
FI 40   FI organisaatioiden toiminta on riippumatont a ja että ne suorittavat tehtävänsä 
kansainvälisesti hyväksy ttyjen tarkastussuositusten mukaisesti. 
5. Jäsenvaltioissa toteuttaviin hankkeisiin liittyviä tarkastusviranomaisen tai 4 kohdassa 
tarkoitetun organisaat ion toimia voidaan rahoittaa 17 artiklassa mainitusta teknisestä 
avusta, edellyttäen että 25 artiklassa kuvatut tarkastusviranomaisen toiminnan 
perusedellytykset täyttyvät. 
VI LUKU  
VALVONTA 
31 artikla 
Jäsenvaltioiden velvollisuudet 
1. Jäsenvaltiot ovat vastuussa monivuotiste n ja vuotuisten ohjelmien moitteettoman 
varainhoidon varmistamisesta ja menojen perustana olevien maksujen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta. 
2. Niiden on huolehdittava siitä, että vast uuviranomaiset ja mahdolliset valtuutetut 
viranomaiset, todentamisviranomaiset, tark astusviranomaiset ja muut asianomaiset 
elimet saavat asianmukaista ohjausta 24–30 ar tiklassa tarkoitettujen hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmien perustamisessa sen varmistamiseksi, että yhteisön varoja käytetään tehokkaasti ja  sääntöjenmukaisesti 
3. Jäsenvaltioiden on estettävä, todettava ja oikaistava sääntöjenvast aisuudet. Niiden on 
ilmoitettava sääntöjenvastaisuuksista komissi olle ja tiedotettava sille hallinnollisten 
ja oikeudellisten menettelyjen etenemisestä. 
Kun tuensaajalle aiheettomasti maksettuja summia ei voida periä takaisin, 
jäsenvaltion on maksettava menetetyt määrät takaisin Euroopan yhteisöjen 
talousarvioon. 
4. Jäsenvaltiot kantavat ensi sijaisen vastuun toimien varainhoidon valvonnasta ja 
huolehtivat siitä, että halli nnointijärjestelmiä ja tarkast uksia sovelletaan siten, että 
voidaan varmistaa yhteisön varojen asianmuka inen ja tehokas käyttö. Jäsenvaltioiden 
on esitettävä komissiolle kuva us näistä järjestelmistä. 
5. Jäsenvaltiot tekevät komission kanssa yhtei styötä 14 artiklan täytäntöönpanoa varten 
tarvittavien tilastotietojen keräämiseksi. 
6. Tämän artiklan 1–5 kohdan soveltamist a koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
hyväksytään 52 artiklan 2 kohdassa ta rkoitettua menettelyä noudattaen. 
32 artikla 
Hallinnointi- ja valvontajärjestelmät 
 
FI 41   FI 1. Jäsenvaltioiden on ennen monivuotisen ohj elman hyväksymistä varmistettava, että 
hallinnointi- ja valvontajärjestelmät ova t 24–30 artiklan mukaiset. Jäsenvaltiot ovat 
vastuussa siitä, että järjestelmät to imivat tehokkaasti koko ohjelmakauden ajan. 
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissi olle monivuotisten ohjelmien luonnosten 
mukana kuvaus vastuuviranomaisten, valtuutettujen viranomaisten ja 
todentamisviranomaisten rakenteesta ja mene ttelyistä sekä kyseisten viranomaisten ja 
organisaatioiden, tarkastusv iranomaisen ja muiden tarkastuksia jäsenvaltioiden 
valvonnassa suorittavien tahojen sisä isistä tarkastusjärjestelmistä. 
3. Kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun jäse nvaltiot ovat toimittaneet komissiolle 
monivuotisten ohjelmien luonnokset, niiden on myös toimitettava 
vaatimustenmukaisuuden arvioivan elimen laatima kertomus, jossa esitetään järjestelmiä koskevan arvioinnin tuloks et ja annetaan la usunto siitä, ovatko 
järjestelmät 24–30 artiklan mukaiset. Jos lausunnossa on vara uksia, kertomuksessa 
on esitettävä järjestelmien puutteet ja puutteiden vakavuus. Jäsenvaltioiden on 
laadittava yhteistyössä komission ka nssa suunnitelma toteutettavista 
oikaisutoimenpiteistä ja niiden toteuttamisaikataulu. 
4. Tämän artiklan 1–3 kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
hyväksytään 52 artiklan 2 kohdassa ta rkoitettua menettelyä noudattaen. 
33 artikla 
Komission velvollisuudet 
1. Komissio varmistaa 31 artiklassa säädetty ä menettelyä noudattae n, että jäsenvaltiot 
ovat perustaneet 24–30 artikl an mukaiset hallinnointi- ja valvontajärjestelmät. 
Lisäksi se varmistaa vuotuisten tarkastu skertomusten ja omien tarkastustensa 
perusteella, että kyseiset järjestelmät toimivat tehokkaasti monivuotisten ohjelmien 
täytäntöönpanon ajan. 
2. Jäsenvaltioiden suorittamia tarkastuksia rajoittamatta komission virkamiehet tai 
valtuutetut edustajat voivat  suorittaa hallinto- ja va lvontajärjestelmien tehokkaan 
toiminnan tarkastamiseksi vähintään yhde n työpäivän varoitusajalla paikalla 
tarkastuksia, joihin voi kuulua vuosi ohjelmiin sisältyviä toimia koskevia 
tarkastuksia. Jäsenvaltion virkamiehet tai valtuutetut edustajat voivat osallistua näihin tarkastuksiin. 
3. Komissio voi vaatia jäsenvaltioita suoritta maan tarkastuksia paikalla järjestelmien 
moitteettoman toiminnan tai yhden tai useamman maksutapahtuman moitteettomuuden tarkastamiseksi. Komission virkamiehet tai valtuutetut edustajat 
voivat osallistua näihin tarkastuksiin. 
4. Komissio huolehtii yhteistyös sä jäsenvaltioiden kanssa rahastosta tuettuihin toimiin 
liittyvästä tiedottamisesta ja toimien seurannasta. 
5. Komissio varmistaa yhteistyössä jäsenvaltioid en kanssa, että toimet ja yhteisön muut 
asianomaiset politiikat, välineet ja aloitteet ovat yhdenmukaisia ja toisiaan täydentäviä. 
 
FI 42   FI 34 artikla 
Yhteistyö jäsenvaltioiden valvontaelinten kanssa 
1. Komissio tekee yhteistyötä monivuotisten ohjelmien tarkastusviranomaisten kanssa 
niiden valvontasuunnitelmien ja tarkastusmenetelmien koordinoimiseksi ja vaihtaa viipymättä tietoja hallinnointi- ja valvont ajärjestelmien tarkastusten tuloksista 
valvontaresurssien parhaan mahdollisen käyt ön varmistamiseksi ja työn tarpeettoman 
päällekkäisyyden välttämiseksi. 
Komissio toimittaa 30 artiklan mukaisesti esitettyä tarkastusstrategiaa koskevat 
huomautuksensa kolmen kuukauden kuluessa  strategian esittämisestä tai 
ensimmäisessä kokouksessa, joka pidetään strategian vastaanottamisen jälkeen. 
2. Omaa tarkastusstrategiaansa määritelless ään komissio määrittää ne monivuotiset 
ohjelmat, 
(a) jotka ovat 32 artiklan nojalla pe rustetun järjestelmän mukaiset 
varauksitta tai joiden osalta varaukset on peruttu korjaavien 
toimenpiteiden johdosta ja 
(b) joiden osalta 30 artiklaan perustuva tarkastusviranomaisen 
tarkastusstrategia on tyydyttävä, ja komission ja jäsenvaltion tekemien tarkastusten tulosten perusteella on saatu kohtuullinen varmuus siitä, 
että hallinnointi- ja valvontajärj estelmät toimivat moitteettomasti. 
 Komissio voi ilmoittaa jäsenvaltioille, että se luottaa mainittujen ohjelmien 
ilmoitettujen menojen oikeellisuuden, la illisuuden ja asia nmukaisuuden osalta 
pääasiallisesti tarkastusviranomaisen lausuntoon ja suorittaa omia tarkastuksiaan paikalla vain poikkeuksel lisissa olosuhteissa. 
VII LUKU 
VARAINHOITO 
35 artikla 
Tukikelpoisuus – menoilmoitukset 
1. Kaikissa menoilmoituksissa on mainittava tuensaajalle toimia toteutettaessa 
aiheutuneiden menojen määrä ja vastaava julkisista tai yksityisistä varoista saatu tukiosuus. 
2. Menojen on vastattava tuen saajien suorittamia maksuja. Niiden tueksi on esitettävä 
maksukuitit tai kirjanpitoasiakirjat , joilla on vastaava todistusarvo. 
3. Menoihin voidaan myöntää rahastosta tuk ea vain jos ne on todellisuudessa maksettu 
aikaisintaan 1 päivänä tammikuuta sinä vuonna, jota 21 artiklan 4 kohdassa 
tarkoitettu yhteisrahoitusta koskeva komi ssion päätös koskee. Rahoitusta ei voida 
myöntää toimille, jotka ovat päättyneet e nnen tukikelpoisuuden alkamispäivää. 
 
FI 43   FI 4. Seuraavat menot eivät ole tukikelpoisia: 
– alv; 
– korkokustannukset; 
– maan hankinta siltä osin kuin se yli ttää 10 prosenttia kyseisen toimen 
tukikelpoisista kokonaismenoista; 
– asumismenot. 
5. Säännöt, joita sovelletaan 3 artiklassa tarko itettujen jäsenvaltioissa  toteutettavien ja 
rahastosta yhteisrahoitusta saavie n toimien täytäntöönpanon yhteydessä 
aiheutuneiden menojen tukikelpoisuut een, hyväksytään 52 artiklan 2 kohdassa 
mainitun menettelyn mukaisesti. 
36 artikla 
Tuensaajille maksettavien maksujen täysimääräisyys 
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että vastuuviranomainen varmistaa, että tuensaajat 
saavat julkisista varoista maksettavan ra hoitusosuuden niin pian kuin mahdollista ja 
täysimääräisenä. Siitä ei saa vähentää tai pidättää mitään eikä siitä saa periä mitään erityismaksuja tai muita vastaavia maksuja, jotka vähentäisivät tuensaajille maksettavia 
määriä. 
37 artikla 
Euron käyttö 
Kaikki komission rahoituspäätöksissä, maksusitoum uksissa ja maksuissa mainitut määrät sekä 
vahvistetut menot ja jäsenval tioiden esittämät maksupyynnöt ovat euromääräisiä, ja ne 
maksetaan euroina. 
38 artikla 
Maksusitoumukset 
Yhteisön talousarviositoumukset tehdään vuos ittain 21 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun 
yhteisrahoitusta koskevan komi ssion päätöksen perusteella. 
39 artikla 
Maksut – ennakkomaksut 
1. Komissio suorittaa rahastojen rahoitusosu uteen liittyvät maksut maksusitoumusten 
mukaisesti. 
 
FI 44   FI 2. Maksut suoritetaan ennakkomaksuna ja loppumaksuna. Ne maksetaan jäsenvaltion 
nimeämälle vastuuviranomaiselle. 
3. Jäsenvaltiolle maksetaan ennakkomaksuna 50 prosenttia määrästä, joka sille on 
myönnetty komission vuosittain tekemässä yhteisrahoituspäätöksessä, 60 päivän 
kuluessa siitä kun päätös on hyväksytty. 
4. Toinen ennakkomaksu maksetaan kolmen kuukauden kuluessa siitä kun komissio on 
hyväksynyt vuosiohjelman täytäntöönpanoa koskevan seurantakertomuksen sekä 
todennetun menoilmoituksen, joka on laad ittu 29 artiklan a kohdan ja 35 artiklan 
mukaisesti ja jonka mukaan toteutuneet menot kattavat vähintään 70 prosenttia 
ensimmäisestä ennakkomaksusta. Komission maksama toinen ennakkomaksu voi olla enintään 50 prosenttia yhteisrahoitu späätöksessä myönnetystä kokonaismäärästä 
eikä se missään tapauksessa voi olla en empää kuin erotus, joka saadaan kun niistä 
yhteisön varoista, jotka jäsenvaltio on s itonut vuosiohjelmaan sisältyvien toimien 
toteuttamiseen, vähennetään ensimmäisen ennakkomaksun määrä. 
5. Ennakkomaksuista kertyneet korot kirj ataan kyseiseen ohjelmaan ja ne on 
vähennettävä lopullisessa menoselvitykses sä ilmoitettavien julkisten menojen 
määrästä. 
6. Ennakkomaksuna maksetut määrät poistet aan tileistä, kun vuosiohjelma saatetaan 
loppuun. 
40 artikla 
Loppumaksut 
1 Komissio suorittaa loppumaksun edellyttäen , että seuraavat asiakirjat on toimitettu 
sille yhdeksän kuukauden kuluessa vuotuise ssa rahoituspäätöks essä määritellyn 
tukikelpoisuusajan loppumisesta: 
(a) 29 artiklan a kohdan ja 35 artiklan mukaisesti laadittu todennettu 
menoilmoitus ja loppumaksupyyntö tai korvausilmoitus; 
(b) vuosiohjelman täytäntöönpanoa koske va loppukertomus, joka käsittää 
51 artiklassa mainitut tiedot; 
(c) 30 artiklan 3 kohdassa mainitut ta rkastuskertomus, lausunto ja 
ilmoitus; 
Loppumaksun maksamisen edellytyksen ä on, että täytäntöönpanoa koskeva 
loppukertomus ja loppumaksupyyntöön liitett ävä tarkastuslausuma hyväksytään. 
2. Jos vastuuviranomainen ei toimita 1 kohdassa mainittuja asiakirjoja hyväksyttävässä 
muodossa määräpäivään mennessä, komissio vapauttaa kaikki sellaiset kyseisen 
vuosiohjelman maksusitoumukset, joita ei ole käytetty ennakkomaksujen 
maksamiseen. 
3. Edellä 2 kohdassa mainittu automaattinen maksusitoumusten vapauttaminen 
keskeytetään kyseisiin toimiin liittyvän määrän osalta, jos jäsenvaltiossa on 
 
FI 45   FI käynnissä sellaisia oikeudellisia menette lyjä tai hallinnollisia muutoksenhakuja, 
joilla on lykkäävä vaikutus, juuri silloin  kun 1 kohdassa mainitut asiakirjat olisi 
pitänyt toimittaa. Jäsenvaltion on annettava toimittamassaan osittaisessa loppukertomuksessa yksityiskohtaiset tiedo t kyseisistä hankkeis ta ja esittää 
komissiolle kuuden kuukauden välein kertomukset hankkeiden edistymisestä. Jäsenvaltion on toimitettava näiden hankkeiden  osalta 1 kohdassa mainitut asiakirjat 
kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun oikeud elliset menettelyt tai hallinnolliset 
muutoksenhaut on saatettu loppuun. 
4. Edellä 1 kohdassa mainittu yhdeksän kuukauden määräaika keskeytyy, jos komissio 
on tehnyt 41 artiklan säännösten nojalla päätöksen vuosiohjelman yhteisrahoitusta 
koskevien maksujen lykkäämisestä. Määräa ika alkaa kulua jälleen päivänä, jona 
42 artiklan 3 kohdassa mainittu komission pä ätös on annettu tie doksi jäsenvaltiolle. 
5. Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle niiden  menojen määrän, jotka komissio hyväksyy 
rahoitettavaksi rahastosta, ja mahdollise t rahoitusoikaisut, jotka perustuvat 
ilmoitettujen menojen ja rahastosta rahoitettavien menojen eroon, kuuden kuukauden 
kuluessa siitä, kun se on va staanottanut 1 kohdassa main itut asiakirjat, sanotun 
kuitenkaan rajoittamatta 41 artiklan sää nnösten soveltamista. Jäsenvaltion on 
esitettävä huomautuksensa kolmen kuukauden kuluessa. 
6. Komissio päättää rahastos ta rahoitettavien menojen määrän kolmen kuukauden 
kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut jä senvaltion huomautukset, ja perii takaisin 
lopullisesti hyväksyttyjen menoj en ja jäsenvaltiolle jo maksettujen määrien välisen 
erotuksen. 
7. Komissio maksaa loppuerän käytettävissä olevien varojen rajoissa 60 päivän 
kuluessa päivästä, jona se hyväksyy ed ellä 1 kohdassa mainitut asiakirjat. 
Maksusitoumuksen loppuerä vapautetaa n kuuden kuukauden kuluessa maksamisesta. 
41 artikla 
Maksatuksen lykkäys 
1. Asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 tarkoitetun valtuut etun tulojen ja 
menojen hyväksyjän on lykä ttävä maksumääräaikaa en intään kuudella kuukaudella, 
jos hallinnointi- ja valvontajärjestelmien moitteeton toiminta on kyseenalaista tai jos 
mainittu virkamies pyytää kansallisilta viranomaisilta lisätietoja vuotuisessa 
tarkastelussa tehtyjen havain tojen seurantamenettelyn vuoksi tai jos hän epäilee, että 
ilmoitettuihin menoihin liittyy vaka via, todettuja tai otaksuttavia, 
sääntöjenvastaisuuksia. 
2. Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle ja va stuuviranomaiselle lykkäyksen syistä 
viipymättä. Jäsenvaltion on toteutettava  tarvittavat toimenpiteet tilanteen 
korjaamiseksi mahdollisimman pian. 
3. Kuuden kuukauden enimmäisaikaa pidennetä än vielä kuudella kuukaudella, jos on 
annettava 42 ja 45 artik lan mukainen päätös. 
 
FI 46   FI 42 artikla 
Maksatuksen keskeytys 
1. Komissio voi keskeyttää ennakkomaksuje n ja loppumaksujen maksamisen, kun 
(a) ohjelman hallinnointi- ja valvontajärje stelmässä on vakava puute, joka 
vaikuttaa maksujen todentamismene ttelyn luotettavuu teen ja jonka 
osalta ei ole toteutettu oikaisutoimenpiteitä, tai 
(b) todennettuun menoilmoitukseen sisä ltyvät menot liittyvät vakavaan 
sääntöjenvastaisuuteen, jota ei ole oikaistu; tai 
(c) jäsenvaltio ei ole täyttänyt sill e 31 ja 32 artiklan nojalla kuuluvia 
velvoitteita. 
2. Komissio voi päättää keskeyttää ennakko- ja  loppumaksujen maksamisen annettuaan 
jäsenvaltiolle mahdollisuuden esitt ää huomautuksensa kolmen kuukauden 
määräajassa. 
3. Komissio lopettaa ennakko- ja loppuma ksujen keskeytyksen, kun se katsoo 
jäsenvaltion toteuttaneen keskeytyksen lopettamiseksi tarvittavat toimenpiteet. 
4. Jos jäsenvaltio ei ole toteuttanut vaadittuja toimenpiteitä, komissio voi tehdä 
päätöksen vähentää nettomäärää tai peruuttaa yhteisön tuen kyseiselle 
vuosiohjelmalle 46 artiklan mukaisesti. 
43 artikla 
Asiakirjojen säilyttäminen 
Jokaisen jäsenvaltion vastuuvira nomaisen on varmistettava, että kaikki vuosiohjelman menoja 
ja tarkastuksia koskevat tositt eet ovat komission ja tilintarkastustuomioistuimen saatavilla. 
Asiakirjat on säilytettävä vähintään kolmen vuo den ajan vuosiohjelman päättämisen jälkeen, 
sanotun kuitenkaan rajoittamatta  valtiontukisääntöjen soveltamista. Määräaika keskeytyy 
oikeuskäsittelyn ajaksi tai komission perustellusta pyynnöstä. 
Asiakirjat on säilytettävä joko alkuperäisinä ta i oikeiksi todistettuin a jäljennöksinä yleisesti 
hyväksytyillä tietovälineillä. 
VIII LUKU 
RAHOITUSOIKAISUT 
44 artikla 
Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut 
 
FI 47   FI 1. Vastuu sääntöjenvastaisuuksie n tutkinnasta on ensisijaises ti jäsenvaltioilla, sanotun 
kuitenkaan rajoittamatta komission velvo llisuutta toteuttaa Euroopan yhteisöjen 
yleistä talousarviota. Jäsenvaltioiden on ryhdyttävä toimiin saatuaan todisteita 
suurista muutoksista, jotka vaikuttavat tuen luonteesee n tai sen täytäntöönpanon tai 
valvonnan edellytyksiin, ja tehtäv ät tarvittavat rahoitusoikaisut. 
2. Jäsenvaltioiden on tehtävä rahoitusoik aisut, jotka liittyvät toimissa tai 
vuosiohjelmissa havaittuihin yksittäisiin tai järjestelmällisiin sääntöjenvastaisuuksiin. 
Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut koskevat yhteisön tuen perimistä takaisin kokonaan tai osittain. Jäsenvaltioiden on ot ettava huomioon sääntöjenvastaisuuksien 
luonne ja vakavuus sekä niistä rahast olle aiheutunut taloudellinen tappio. 
Jäsenvaltioiden komissiolle 50 arti klan 2 kohdan nojalla lähettämissä 
vuosikertomuksissa on lueteltava kys eisen ohjelman yhteydessä aloitetut 
peruutusmenettelyt. 
Jäsenvaltioiden tekemät rahoituskorjauks et toteutetaan siten, että yhteisön 
rahoitusosuus peruutetaan joko kokonaan tai osittain, ja jos varoja ei palauteta jäsenvaltion vahvistamassa määräajassa, niistä peritään 47 artiklan 2 kohdan 
mukaista viivästyskorkoa. 
3. Kun on kyse järjestelmällisistä sään töjenvastaisuuksista, jäsenvaltion on 
laajennettava tutkimuksiaan siten, että  ne kattavat kai kki toimet, joihin 
sääntöjenvastaisuudet ov at voineet vaikuttaa. 
45 artikla 
Komission suorittamat tarkastukset ja rahoitusoikaisut 
1. Komission virkamiehet tai valtuutetut edusta jat voivat tarkastaa paikalla, erityisesti 
pistokokein, rahastosta rahoitettuja toimia se kä hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä 
vähintään yhden työpäivän varoitusajall a, sanotun kuitenkaan  rajoittamatta 
tilintarkastustuomioistuimen toimivaltaa ja  jäsenvaltioiden kansallisten lakien, 
asetusten ja hallinnollisten määräysten m ukaisesti suorittamia tarkastuksia. Komissio 
ilmoittaa asiasta kyseiselle jäsenvaltiolle  saadakseen kaiken  tarvittavan avun. 
Jäsenvaltion virkamiehet tai valtuutetut  edustajat voivat osallistua näihin 
tarkastuksiin. 
Komissio voi pyytää jäsenvaltiota tekemään tarkastuksen paikalla varmistaakseen 
yhden tai useamman maksutapahtuman sääntöjenmukaisuuden. Komission 
virkamiehet tai valtuutetut edustajat voivat osallistua tarkastuksiin 
2. Jos komissio katsoo tarvittavat  tarkastukset tehty ään, että jäsenvaltio  ei ole täyttänyt 
sille 31 artiklan nojalla kuuluvia velvollis uuksia, se keskeyttää ennakkomaksujen tai 
loppumaksun maksamisen 42 artiklan mukaisesti. 
46 artikla 
Oikaisujen perusteet 
 
FI 48   FI 1. Jos jäsenvaltio ei ole te hnyt oikaisuja 42 artiklan 2 kohdassa mainitussa määräajassa 
eikä asiasta ole päästy yhteisymmä rrykseen, komissio voi kolmen kuukauden 
kuluessa päättää peruutt aa vuosiohjelmalle myönnet yn yhteisön rahoitusosuuden 
kokonaan tai osittain, jos se katsoo, että 
(a) ohjelman hallinnointi- ja valvontajärj estelmässä on vakava puute, joka on 
saattanut vaaraan ohjelmaan jo maksetun yhteisön rahoitusosuuden; 
(b) todennettuun menoilmoitukseen sisältyvä  meno on sääntöjenvastainen, eikä 
jäsenvaltio ole oikaissut sitä ennen tässä kohda ssa tarkoitetun 
oikaisumenettelyn aloittamista; ja 
(c) jäsenvaltio ei ole täyttänyt 31 artiklan  mukaisia velvoitteitaan ennen tässä 
kohdassa tarkoitetun oikaisumenettelyn aloittamista. 
Komissio tekee päätöksen otettuaan huom ioon jäsenvaltion mahdollisesti esittämät 
huomautukset. 
2. Komissio tekee rahoitusoikaisut havait tujen yksittäisten s ääntöjenvastaisuuksien 
perusteella ja ottaa huomioon sääntöjenvastaisuuden järjestelmällisyyden määrittäessään, sovelletaanko kiinteämääräistä vai ekst rapoloitua oikaisua. Jos 
sääntöjenvastaisuus liittyy menoilmo itukseen, josta on aiemmin annettu 
vuosikertomuksesta myönteinen lausunt o 30 artiklan 3 kohdan b alakohdan 
mukaisesti, olettamuksena on, että kyseessä  on järjestelmällinen ongelma, jolloin 
siihen sovelletaan kiinteämääräistä tai ekst rapoloitua oikaisua, el lei jäsenvaltio pysty 
osoittamaan tätä olettamusta vääräksi kolmen kuukauden kuluessa. 
3. Oikaisun määrästä päättäessään komi ssio ottaa huomioon sääntöjenvastaisuuden 
merkittävyyden samoin kuin kyseisessä vuosiohjelmassa havaittujen puutteiden laajuuden ja niistä aiheut uvat taloudelliset vaikutukset. 
4. Kun komissio perustaa kantansa muiden  kuin omien yksiköide nsä tilintarkastajien 
toteamiin seikkoihin, se tekee omat joht opäätöksensä niiden varainhoidollisista 
seurauksista tarkasteltuaan asianomais en jäsenvaltion 32 artiklan mukaisesti 
toteuttamia toimenpiteitä, s ääntöjenvastaisuuksia koskevia ilmoituksia ja jäsenvaltion 
mahdollisesti esittämiä huomautuksia. 
47 artikla 
Takaisin maksaminen 
1. Kaikki komissiolle takaisin maksettavat varat on suoritettava neuvoston asetuksen 
(EY, Euratom) N:o 1605/2002
25 72 artiklan mukaisesti laaditussa 
perintämääräyksessä vahvistettuna määr äaikana. Määräajan viimeinen päivä on 
määräyksen antamista seuraavan toisen kuukauden viimeinen päivä. 
2. Takaisinmaksun viivästyminen joht aa viivästyskorkoon, joka lasketaan 
määräpäivästä tosiasialliseen maksupäivään. Viivästyskorko on Euroopan 
                                                 
25 EYVL L 248, 16.9.2002. 
 
FI 49   FI keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa  soveltama, Euroopan unionin virallisen 
lehden C-sarjassa julkaistava korko sen kuukauden ensimmäisenä kalenteripäivänä, 
jona maksuaika on kulunut umpeen, korotettuna kolmella ja puolella 
prosenttiyksiköllä. 
48 artikla 
Jäsenvaltioiden velvollisuudet 
Komission suorittama rahoitusoikaisu ei vaik uta 46 artiklassa jäsenvaltioille säädettyyn 
velvoitteeseen huolehtia takaisinperinnästä. 
IX LUKU 
SEURANTA, ARVIOINTI JA KERTOMUKSET 
49 artikla 
Seuranta ja arviointi 
1. Komissio seuraa rahastoa säännöllisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. 
2. Komissio arvioi rahastoa säännöllisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. 
Arvioinnin tarkoituksena on tutkia toimie n tarkoituksenmukaisuutta, tehokkuutta ja 
vaikutuksia 2 artiklassa mainittuun yleiseen tavoitteeseen nähden. 
3. Komissio tarkastelee myös rahastosta tuettavien toimien ja yhteisön muiden 
asianomaisten politiikkojen, välineiden ja aloitteiden nojalla toteutettavien toimien keskinäistä täydentävyyttä. 
50 artikla 
Kertomukset 
1. Jokaisen jäsenvaltion vast uuviranomainen toteuttaa tarvit tavat toimenp iteet toimien 
seurannan ja arvioinnin varmistamiseksi. 
Tätä varten sopimuksissa, jotka vastuuviranomainen tekee toimien toteuttamisesta 
vastaavien tahojen kanssa, on oltava lausekkeita, joissa edellytetään, että toimen täytäntöönpanon edistymisestä ja asetettujen tavoitteiden toteutumisesta laaditaan 
säännöllisesti yksityiskohtaisia kertomuksia. 
2. Vastuuviranomaisen on toimitettava komi ssiolle ohjelman täytäntöönpanoa koskeva 
loppukertomus ja 35 artiklassa tarkoitettu lopullinen menoilmoitus yhdeksän kuukauden kuluessa siitä, kun kunkin vuosio hjelman yhteisrahoituspäätöksessä 
vahvistettu menojen tukike lpoisuusaika on päättynyt. 
 
FI 50   FI 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle arviointikertomus rahastosta rahoitettujen 
toimien tuloksista ja vai kutuksista viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2012 kauden 
2008–2010 osalta ja 30 päivänä kesäkuuta 2015 kauden 2011–2013 osalta. 
4. Komissio toimittaa jälkiarviointikertom uksen Euroopan parlamentille, neuvostolle, 
Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja al ueiden komitealle viimeistään 31 päivänä 
joulukuuta 2012 (kaudelta 2008–2010) ja 31 päivänä joulukuuta 2015 (kaudelta 
2011–2013). 
51 artikla 
Lopullinen vuosikertomus 
1. Jotta vuotuisten ja monivuotisten ohjelmien  täytäntöönpanosta saataisiin selkeä 
käsitys, 50 artiklan 2 kohdassa mainituissa kertomuksissa on oltava seuraavat tiedot: 
(a) vuosiohjelman rahoituksen ja  toiminnan täytäntöönpano; 
(b) monivuotisen ohjelman ja sen pai nopistealueiden täytäntöönpanossa 
saavutettu edistys suhteessa n iiden todennettavissa oleviin 
erityistavoitteisiin siten, että fyysiset indikaattorit sekä kunkin 
painopistealueen täytäntöönpanoa, tu loksia ja vaikutusta koskevat 
indikaattorit ilmaistaan määrällis inä aina kun se on mahdollista; 
(c) vastuuviranomaisen täytäntöönpanon laadun ja tehokkuuden 
varmistamiseksi toteuttamat toimet, kuten: 
– seurantaa ja arviointia koskevat toimenpiteet, 
tietojenkeruumenetelmät mukaan luettuina; 
– tiivistelmä huomattavista ongelmista, joita on esiintynyt 
toimintaohjelman täytäntöönpanossa, ja toteutetut toimenpiteet; 
– teknisen avun käyttö; 
(d) toimenpiteet vuosiohjelmista ja monivuotisista ohjelmista 
tiedottamiseksi ja niiden julkistamiseksi. 
2. Kertomuksia pidetään hyväksyttävinä, jos niihin sisältyvät kaikki 1 kohdassa 
luetellut tiedot. Komissio tekee päät öksen vastuuviranomaiselta saamansa 
täytäntöönpanoa koskevan vuosikertomuksen  sisällöstä kahden kuukauden kuluessa. 
Jos komissio ei vastaa säädetyssä määr äajassa, kertomuksen katsotaan tulleen 
hyväksytyksi. 
 
FI 51   FI X LUKU 
LOPPUSÄÄNNÖKSET 
52 artikla 
Komitea 
1. Komissiota avustaa yhteisvastuuta ja maah anmuuttovirtojen hallintaa käsittelevä 
yhteinen komitea (jäljempänä ’komitea’), jo ka on perustettu päätöksellä Euroopan 
ulkorajarahaston perustamisesta ka udeksi 2007–2013 osana yhteisvastuuta ja 
maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yl eisohjelmaa …/… (tällä päätöksellä ja 
päätöksillä …, … ja …)26. 
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan  päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa, 
ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. 
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 
53 artikla 
Uudelleentarkastelu 
Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat tätä päätöstä uudelleen komission ehdotuksen 
perusteella viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2013. 
54 artikla 
Siirtymäsäännökset 
1 Tämä päätös ei estä jatkamasta tai muu ttamasta, esimerkiksi peruuttamasta osittain 
tai kokonaan tukitoimea, jonka komissio on hyväksynyt päätöksen 2004/904/EY tai 
muun kyseiseen tukitoimeen 31 pä ivänä joulukuuta 2007 sovellettavan 
lainsäädännön perusteella. 
2. Tehdessään tästä rahastosta annettavaa yht eisrahoitusta koskevia päätöksiä komissio 
ottaa huomioon päätöksen 2004/904/EY nojalla ennen tämän päätöksen 
voimaantuloa hyväksytyt toimenpiteet, joilla on taloudell isia vaikutuksia 
yhteisrahoituksen kattamana aikana. 
3. Komissio vapauttaa automaattisesti viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2010 ne varat, 
jotka on osoitettu sen 1 päivän tammi kuuta 2005 ja 31 päivän joulukuuta 2007 
välisenä aikana hyväksymään tukeen ja jo ita koskevia, ohjelmien päättämiseen 
vaadittavia asiakirjoja ei ole lähetetty komissiolle loppukertomuksen jättämiselle 
                                                 
26 Lisätään viittaukset päätöksiin, joilla perustetaan Euroopan palauttamisrahasto, Euroopan 
ulkorajarahasto ja Euroopan kotouttamisrahasto. 
 
FI 52   FI vahvistettuun määräaikaan mennessä. Aiheetto masti maksetut määrät on maksettava 
takaisin.  
Määriä, jotka liittyvät toimiin tai ohjelmiin, joita on lykätty sellaisten oikeudellisten 
menettelyjen tai hallinnollisten muutoks enhakujen vuoksi, joilla on lykkäävä 
vaikutus, ei oteta huomioon automaattises ti vapautettavaa maksusitoumuksen määrää 
laskettaessa. 
4. Jäsenvaltiot toimittavat komissiolle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2009 
arviointikertomuksen rahastosta kaude lla 2005–2007 rahoitettujen toimien tuloksista 
ja vaikutuksista. 
5. Komissio toimittaa Euroopan parlamentill e, neuvostolle, Euroopan talous- ja 
sosiaalikomitealle ja alueiden komiteal le viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2009 
välikertomuksen rahastosta kaudella 2005–2007 rahoitettujen toimien tuloksista ja 
niihin liittyvistä laadullisist a ja määrällisistä näkökohdista. 
55 artikla 
Kumoaminen 
Kumotaan päätös 2004/904/EY 1 päivästä tammikuuta 2008. 
56 artikla 
Soveltaminen 
Tätä päätöstä sovelletaan  1 päivästä tammikuuta 2008. 
57 artikla 
Osoitus 
Tämä päätös on osoite ttu jäsenvaltioille. 
Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […]. 
Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta 
Puhemies Puheenjohtaja 
 
FI 53   FI PERUSTELUT  
1. Y HTEISVASTUUN KEHITTÄMINEN ULKORAJOJEN JA VIISUMIPOLITIIKAN ALALLA  
1.1. Ongelman kuvaus ja analyysi 
Ennakkoedellytyksenä tarkastusten poistamiselle Schengenin alueen  sisärajoilta on varmistaa, 
että ulkorajavalvonnalla onnistutaan mahdollisimman tehokkaas ti estämään laiton 
maahantulo. Sen jälkeen, kun henkilö on saapun ut EU:hun jonkin maahantulopaikan kautta, 
hän voi siirtyä lähes rajoituksetta muihin jäsenvaltioihin siitä riippumatta, onko hänellä oleskeluoikeutta (muualla) EU:ssa. Tämä n vuoksi kaikkien Schengeniin kuuluvien 
jäsenvaltioiden edun mukaista on, että muut jäsenvaltiot valvovat te hokkaasti vastuullaan 
olevia ulkorajoja, sillä laittomien maahanmuu ttajien ei-toivottu tulva,  johon tehoton valvonta 
voi johtaa, voi aiheuttaa hai ttaa myös näissä jäsenvaltio issa. Sen vuoksi on pakottavat 
perusteet hyväksyä asiaa koskevat yhteiset sää nnökset EY:n tasolla ja vahvistaa jonkinlaiset 
keinot, joilla voidaan varmistaa ulkor ajavalvonnan vähimmäisvaatimukset, vaikka 
perimmäinen vastuu säilyykin asia nomaisella jäsenvaltiolla. Tä mä on otettu nimenomaisesti 
huomioon Schengenin yleissopimuks essa, jossa vahvistetaan yht eiset säännöt kolmansien 
maiden kansalaisten pääsylle EU:hun. Tämän seurauksena niiden jäsenvaltioiden, joiden 
ulkoraja on myös EU:n ulkoraja, on täytynyt mukautta a rajatarkastukset ja -valvonta EU:n 
tasolla hyväksyttyjen vaatimusten ja menettely jen mukaisiksi, ja niiden on tehtävä näin 
jatkossakin. 
Verrattain harvoilla jäsenvaltioilla on niin p itkä tai geopoliittisesti merkittävä maa- ja/tai 
meriraja, että se vaatii tarkkaa ja seikkape räistä valvontaa. Kyseis et jäsenvaltiot joutuvat 
kantamaan suurimman vastuun laittoman maahanmuuton valvonna sta ja sisäisen 
turvallisuuden varmistamisesta valvomalla Sc hengenin alueen ulkorajojen ylitystä. Tämän 
seurauksena niille myös lankeaa suhteettoman suuri osuus kustannuksista, joita ei aiheudu 
pelkästään laittoman maahanmuuton ehkäisemisestä vaan yhtälailla siitä, että maahantuloon 
oikeutettujen henkilöiden on päästävä maahan  ilman aiheetonta viivästystä tai vaivaa. 
1.2. Tulevat toimet 
Ulkorajojen valvonnasta aiheutuvien kustannusten jakaminen jäsenvaltioiden ja EU:n kesken 
on yksi ulkorajojen valvontaa koskevan yhteisen politiikan viidestä osa-alueesta. Komissio on tehnyt asiasta ehdotuksen 7. toukokuuta 2002 antamassaan tiedonannossa ”Kohti Euroopan 
unionin jäsenvaltioiden ulkorajojen yhdennetty ä valvontaa” (KOM(2002)  233 lopullinen), ja 
neuvosto on asian hyväksynyt asiakirjassa ”S uunnitelma Euroopan unionin jäsenvaltioiden 
ulkorajojen valvonnasta” (n euvoston 14. kesäkuuta 2002 hyvä ksymä asiakirja 10019/02). 
Eurooppa-neuvosto on useaan otteeseen kehottanut perustamaan rahaston tukemaan 
jäsenvaltioita, jotka yhteisön edun mukaisesti  kantavat ulkorajojen valvonnasta aiheutuvan 
pysyvän ja raskaan taloudell isen taakan. Tämä näkyy Eurooppa-neuvoston marraskuussa 
2004 hyväksymässä Haagin ohjelmassa, jossa painotetaan ”jäsenvaltioiden välisen 
yhteisvastuun merkitystä ja oikeudenmukaista  vastuunjakoa sen talo udelliset vaikutukset 
mukaan luettuina”. 
 
FI 54   FI 1.3. Rahaston tavoitteet 
Rahastolla on seuraavat neljä päätavoitetta: 
• parantaa tarkastusten tehokkuutta ja lisätä täten ulkorajojen valvonnan ja suojelun 
vaikuttavuutta, jotta voit aisiin vähentää laitonta maahantuloa ja lisätä EU:n sisäisen vapaan 
liikkuvuuden alueen turvallisuutta; 
• helpottaa ja nopeuttaa maahantuloon oike utettujen matkustajien pääsyä EU:hun 
Schengenin säännöstön mukaises ti ja suojata samalla EU:ta laittomalta maahantulolta; 
• saavuttaa tilanne, jossa jäsenvaltiot soveltavat EU:n lainsäädäntöä yhtäläisellä tavalla ja 
kansalliset rajavartijat suorittavat teht ävänsä tehokkaasti ja EU:n lainsäädännön 
mukaisesti; 
• tehostaa viisumien myöntämistä ja muid en ennen rajamuodollisuuksia tehtävien 
tarkastusten suorittamista. 
Lisäksi ehdotetaan, että rahastosta tuettaisiin  yhteiseen viisumipolitiikkaan liittyviä toimia. 
Tehokasta viisumikäsittelyä voidaan pitää ulkor ajavalvonnan valmistelevana vaiheena, minkä 
vuoksi se on olennainen osa ulkorajojen yhde nnettyä valvontajärjestelmää EU:ssa, kuten 
Haagin ohjelmassa esitetään. 
Näihin tavoitteisiin sisällytet ään myös piirteitä kahdesta n ykyisestä rahoitusvälineestä eli 
Schengen- ja Kaliningrad-järjestelyistä. 
• Vuoden 2003 liittymisasiakirjan 35 artiklan 1 kohdan mukaisesti Schengen-järjestelyn 
tarkoituksena on auttaa Latviaa, Liettuaa, P uolaa, Slovakiaa, Sloveni aa, Unkaria ja Viroa 
rahoittamaan toimia unionin uusilla ulkorajoilla Schengenin säännöstön täytäntöönpanemiseksi. Jä rjestely päättyy vuonna 2006. 
• Liettuan liittymissopimukseen sisältyvän, he nkilöiden kauttakulkua maitse Kaliningradin 
alueen ja Venäjän federaation muiden osien välillä koskevan pöytäkir jan N:o 5 mukaisesti 
komission päätöksessä C(2003) 5213 vahvistetaan erityistä Kaliningradin vuosien 2004–
2006 kauttakulkuohjelmaa koskevat täytäntöönpanojärjestelyt. 
Kaliningrad-järjestely korvataan rahastoa  koskevilla erityissä ännöksillä. Liettuan 
viranomaisten velvollisuutena on panna asianm ukaisesti täytäntöön ka uttakulkua helpottava 
yhteisön lainsäädäntö. Tämä on osa EU:n ul korajojen valvonnasta Li ettualle aiheutuvaa 
taakkaa, jonka Liettua on ottanu t tehtäväkseen kaikkien jäse nvaltioiden puolesta, ja tämän 
vuoksi on parempi myöntää rahoitusta ulkorajoj a koskevasta välineestä kuin erikseen. 
1.4. Täydentävyys Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta 
ulkorajayhteistyöstä huolehtivan  viraston (’viraston’) kanssa 
Rahastolla myötävaikutetaan edellä mainittu jen neljän tavoitteen saavuttamiseen. Kun 
asianomaista lainsäädäntöä ja viraston toimintaa kehitetään jatkossa, pyritään täydentävyyteen. 
Virasto antaa komissiolle ja jäsenvaltioille tarv ittavan teknisen tuen se kä helpottaa nykyisten 
ja tulevien yhteisön toimenpiteiden soveltamis ta ulkorajoilla. Sen vuoksi rahastosta tuetaan 
 
FI 55   FI jäsenvaltioiden kansallisella tasolla to teuttamia toimia ainoastaan, jos toimilla 
myötävaikutetaan yhteisön tavoitt eisiin. Siitä ei tueta toimia, jotka liittyvät ulkorajojen 
valvonnassa muiden jäsenvaltioiden ka nssa harjoitettava an yhteistyöhön. 
Lisäksi rahastossa yhteisön edun mukaisiin toimiin  (’yhteisön toimet’) osoitetuilla varoilla 
tuetaan pääasiassa viisumipolitiikkaa (rahasto n tavoite nro 4), joka ei sisälly viraston 
toimintavaltuuksiin. 
1.5. Toimien laajuus ja ulkorajojen määritelmä 
Koska rahastolla edistetään yhteisvastuuta jäsenvaltioiden pannessa täytäntöön Schengenin 
säännöstön määräyksiä ulkorajoilla, jäsenv altioille voidaan myöntää rahaston tukea 
ainoastaan, jos kyseiset määräykset sitovat niitä. 
Liittymisasiakirjan 3 artiklan 1 kohdan mukaan  Schengenin säännöstön määräykset sekä 
liittymisasiakirjan liitteessä I luetellut sääd ökset, jotka perustuvat tai muuten liittyvät 
Schengenin säännöstöön, sitovat uusia jäsenva ltioita ja niitä sovelletaan uusissa 
jäsenvaltioissa liittymispäivästä alkaen27. Myös määräykset ja säädökset, joihin ei viitata 
liitteessä, sitovat uusia jäsenvaltioita liittymispäi västä alkaen, mutta niitä sovelletaan uusissa 
jäsenvaltioissa vasta kun asiast a on tehty erityinen neuvost on päätös liittymisasiakirjan 
3 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 
Kyseessä on kaksivaiheinen täytäntöönpanom enettely, jonka mukaisesti tietyt Schengenin 
säännöstön määräykset ovat sitovi a ja niitä sovellet aan liittymispäivästä alkaen, kun taas 
toiset määräykset, erityisesti sisärajoilla te htävien tarkastusten poistamiseen liittyvät 
määräykset, ovat sitovia liittymispäivästä alkaen, mutta niitä sovelletaan uusissa 
jäsenvaltioissa vasta neuvoston tehtyä edellä tarkoitetun päätöksen. Ulkorajoja koskevat 
Schengenin säännöstön määräykset (Schengeni n yleissopimuksen 3–8 ar tikla ja kyseisten 
artikloiden täytäntöönpanoa kos kevat päätökset, erityisesti yht einen käsikirja) luetellaan 
liitteessä, minkä vuoksi ne sitovat uusia jäsenvaltioita  ja niitä sovelletaan näissä valtioissa heti 
liittymispäivästä alkaen28. 
Sen vuoksi uudet jäsenvaltiot voivat saada rahast on tukea heti rahastoa koskevien säännösten 
tultua voimaan 1. tammikuuta 2007, vaikka  jonkin tai useamman asianomaisen uuden 
jäsenvaltion osalta ei olis ikaan vielä tehty neuvoston p äätöksiä Schengenin säännöstön 
määräysten soveltamisesta henkilötarkastusten po istamiseen sisärajoilta. Kyseisestä rahastosta 
pitäisi voida myöntää tukea kaikille uusille  jäsenvaltioille, jotta ulkorajavalvonnan 
vahvistamisessa voitaisiin jatkaa mahdollisimman pitkälle Schengen-järjestelyn ja kauttakulkujärjestelyn viitoitta malla tiellä. Ottaen huomioon kyseisten neuvoston päätösten 
vaikutukset olisi jatkettava  pyrkimyksiä saavuttaa val vonnan riittävä taso uusien 
jäsenvaltioiden ulkorajoilla. Euroopan unionin olisi jatkettava näiden valmistelutoimien tukemista yhteisön edun mukaisesti. 
Näillä perusteluilla on seuraavanlaiset vaikutukset: 
• Jotta vuosittain voidaan laskea ulkorajojen p ituus jakoperusteen mukaisesti, on otettava 
huomioon kaikki ulkorajat , joita unionin jäsenvaltioilla on niiden kolmansien maiden 
                                                
 
27 EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33. 
28 Lukuun ottamatta 5 artiklan 1 kohdan d alakohtaa, joka koskee Schengenin tietojärjestelmässä tehtäviä 
hakuja. 
 
FI 56   FI kanssa, jotka eivät osallistu Schengeni n säännöstön määräysten täytäntöönpanoon, 
soveltamiseen ja kehittämiseen. Lisäksi on lask ettava niiden jäsenva ltioiden väliaikaiset 
rajat, jotka jo täysimääräisesti soveltavat Schengenin säännöstöä. Tämä merkitsee, että 
väliaikaiset rajat lasketaan ainoastaan niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka suorittavat rajatarkastuksia myös muiden  jäsenvaltioiden puolesta. Tämä vastaa nykytilannetta, mutta 
on korostettava, että menettely on tilapäinen, sillä tarkast ukset poistetaan sisärajoilta 
kokonaan mahdollisimman pian. Kuten Haagin ohjelmassa todetaan: ”Eurooppa-neuvosto 
pyytää neuvostoa, komissiota ja jä senvaltioita toteuttamaan kaik ki tarvittavat toimenpiteet 
tarkastusten poistamiseksi sisärajoilta mahdollisimman pian sen jälkeen, kun kaikki 
vaatimukset Schengenin säännöstön soveltamisen  aloittamiseksi on täytetty ja Schengenin 
tietojärjestelmä (SIS II) on saatu toimintaan vuonna 2007.” Jotta korostettaisiin 
’väliaikaisten’ rajojen siirtymävaiheen luonnetta ja voitaisiin korostaa sitä, että poliittisen 
painopisteen tulisi olla ’lopul listen’ rajojen tukemisessa, e hdotetaan, ettei väliaikaisille 
rajoille anneta samaa painoarvoa kuin lopul lisille rajoille. Huom ionarvoista on, että 
laskettaessa rahastosta myönnettävää vuotuista rahoitusosuutta maaulkorajojen pituus voi 
ylittää yhteisön tulevien lopullisten ulkorajojen pituuden, kun otetaan huomioon 
Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavie n jäsenvaltioiden väli aikaiset rajat ennen 
edellä mainittujen neuvoston päätösten hyväksymistä. 
• Määriteltäessä, millaiset toimet voivat saada rahaston tukea, tukikelpoisiksi katsotaan 
kaikki väliaikaisilla rajoilla toteutettavat toimet, paitsi jos ne on katsottava rakenteelliseksi 
investoinniksi, joka ei vastaa  tavoitetta poistaa kyseisiltä rajoilta henkilötarkastukset. 
Tämän vuoksi investointiin ei voida myöntää tukea, jos se on tarkoitettu 
rajanylityspaikkojen pe rusrakenteen ja rake nnusten tai ei-yhteento imivien välineiden 
rakentamiseen, kunnostamiseen tai parantamiseen. 
Jotta voitaisiin kehittää kansallisen tason yht eistyötä henkilötarkastuksista vastaavien sekä 
tavaroiden tarkastamisesta (tulliviranomaiset) tai muista politiikanaloista (poliisiyhteistyö, laittoman maahanmuuton torjunta) vastaavien vi ranomaisten välillä, rahastosta voidaan 
myöntää rahoitusta jäsenvaltioiden toimiin, jos n iillä parannetaan rajava rtijoiden valmiuksia 
harjoittaa tämänkaltaisia tehtäviään. 
Lisäksi varmistetaan täydentävyys tulliviran omaisten toiminnan kanssa. On äärimmäisen 
tärkeää harjoittaa tiivistä yhteistyötä henkilötarkastuksista ja toisaalta tavaroiden tarkastuksesta vastaavien viranomaisten kanssa, jotta varmistetaan, ettei ulkorajoilla tehtäviin 
tarkastuksiin jää aukkoja. 
2. A
RVIOINTI  
Tämän ehdotuksen liitteenä on komi ssion suorittama ennakkoarviointi. 
3. O IKEUSPERUSTA JA TOIMINTAVÄLINEEN VALINNAN PERUSTELUT  
3.1. Oikeusperustan valinta 
Tämän neuvoston päätöksen oikeusperustak si ehdotetaan 62 artik lan 2 kohtaa, sillä 
päätökseen sisältyy ”jäsenvaltio iden ulkorajojen ylittämist ä koskevia toimenpiteitä” ja 
erityisesti ”vaatimuksia ja menettelyjä, joit a jäsenvaltioiden on nouda tettava ulkorajoilla 
tapahtuvissa henkilötarkastuks issa” (62 artiklan 2 kohdan a ala kohta) ja ”enintään kolmeksi 
 
FI 57   FI kuukaudeksi suunniteltua oleskelu a varten myönnettäviä viisumeja koskevia sääntöjä, 
erityisesti (…) viisumia myönnettäessä jä senvaltioissa noudatettavia menettelyjä ja 
edellytyksiä” (62 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii alakohta). 
Koska päätösehdotus perustuu EY:n perust amissopimuksen IV osastoon (viisumi-, 
turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka sekä  muu henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen 
perustuva politiikka), se on esitettävä ja päätös tehtävä Amsterdamin sopimuksen liitettyjen, Yhdistyneen kuningaskunnan, Irlannin ja Ta nskan asemaa koskevien pöytäkirjojen 
määräysten mukaisesti. 
Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan 
(Schengenin säännöstöstä tehty pöytäkirja) 6 artik lan nojalla myös Norja ja Islanti osallistuvat 
Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon ja ke hittämiseen. Eri pöytäkirjojen vaikutuksia 
tarkastellaan jäljempänä 6 kohdassa. 
3.2. Yhteisvastuun soveltaminen varoja kohdennettaessa 
Varat jaetaan jäsenvaltioiden kesken jakop erusteella, jolla määritetään ulkorajojen 
yhdennetystä valvonnasta ja yh teisestä viisumipo litiikasta jäsenvalt ioille aiheutuva 
suhteellinen taakka, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Kaliningradin kauttakulkujärjestelystä aiheutuvien kustannusten erit yistä huomioon ottamista. 
Kun halutaan osoittaa jäsenvaltioiden keskinäi stä yhteisvastuuta tällä alalla, on otettava 
huomioon seuraavat seikat: 
• Ulkorajoilla tehtävistä rajatark astuksista ja -val vonnasta ja yhteisestä viisumipolitiikasta 
aiheutuu kullekin jäsenvaltiolle  tietty vähimmäismäärä perust yötä, johon vaikuttavat tietyt 
pysyvät tekijät. Näitä tekijöitä ovat maaulkoraj ojen pituus, merirajojen pituus, virallisten 
rajanylityspaikkojen määrä (maa, ilma, meri) sekä konsulinvirastojen määrä. 
• Jäsenvaltioiden viranomaisten tosiasialli sen päivittäisen työmäärän määrittävät 
vaihtelevammat tekijät, kuten muuttovirtoi hin liittyvät seikat, esimerkiksi niiden 
henkilöiden määrä, jotka ylittävät ulkorajat (m aa, ilma, meri), niiden kolmansien maiden 
kansalaisten määrä, joiden pääsy unionin al ueelle evätään, säilööno tettujen henkilöiden 
määrä ja viisumihakemusten määrä (myönnetyt ja evätyt viisumit). 
Sen vuoksi jakoperusteesta kaavaillaan kaksiosais ta, eli se sisältäisi pysyvät tekijät ja 
vaihtelevat tekijät. Käytettävissä olevat varat jaettaisiin jäsenvaltioide n kesken seuraavasti: 
• 40 prosenttia suhteessa pysyviin tekijöihin ja 
• 60 prosenttia suhteessa va ihteleviin tekijöihin. 
Komissio ehdottaa, että olisi säädettävä mahdollisuudesta painottaa pysyviä tekijöitä 
oikeusperustassa sekä kuulla asiassa Euroopa n rajaturvallisuusvirast oa ennen päätösten 
tekemistä. 
Laskelmat on uusittava vuosittain, sillä muuttovirtoihin ja viis umeihin liittyvät tiedot ovat 
merkityksellisiä tekijöitä, ja ne todennäköisesti vaihtelevat. Kun varat jaetaan tällaisin perustein, varmistetaan, että esimerkiks i muutokset tiettyjen rajanylityspaikkojen 
 
FI 58   FI muuttopaineessa ja laittomassa maahanmuutossa käytetyissä reiteissä otetaan asianmukaisesti 
huomioon, ja rahastosta myönnettävään tukeen voidaan tehdä oikaisuja. 
Jakoperusteen mukaisiin laskelmiin ei sisällyte tä Kaliningradin kautta kulkujärjestelyn vuoksi 
maksettavia varoja. Kyseiset varat lasketaan menetettyjen maksujen ja järjestelystä aiheutuvien lisäkusta nnusten perusteella. 
3.3. Rahaston piiriin kuuluvat toimet 
Rahaston yleistavoite on tehostaa tarkastuksia  ja valvontaa EU:n ulkorajoilla jakamalla 
taloudellinen yhteisvastuu yhteisön ja jä senvaltioiden välillä. Tämän vuoksi komissio 
ehdottaa, että rahastoa hallinnoi daan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ja haja utetusti niiden 
maiden kanssa, jotka osallistuvat Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (ks. 6 kohta). Näin tuki voidaan  kohdentaa kunkin jäsenvaltion ja osallistuvan 
maan yksilöllisen tilanteen ja tarpeiden mukaisesti. 
Mahdollisimman tehokkaan varojen käytön varm istamiseksi ehdotukseen on sisällytetty 
yksityiskohtaiset säännökset toim innallisista tavoitteista sekä  toimista, joid en katsotaan 
edistävän tavoitteiden saavuttamista. 
3.4. Ohjelmasuunnittelua, varainhoitoa ja  valvontaa koskevat järjestelmät 
Koska hallinnointi- ja valvontaj ärjestelmiä halutaan järkeist ää ja yhdenmukaistaa, tämän 
päätösehdotuksen säännökset on sovitettu yhteen niiden sää nnösten kanssa, joita ehdotetaan 
muita yhteisvastuuta ja maahan muuttovirtojen hallintaa koske vaan yleisohjelmaan kuuluvia 
kolmea ohjelmaa varten. Ohjelmat ovat moni vuotisia, ja ohjelmakausia on kaksi: 2007–2010 
ja 2011–2013. Monivuotiset ohjelmat toteut etaan vuotuisten ohjelmien avulla. 
4. T
OISSIJAISUUS - JA SUHTEELLISUUSPERIAATTEET  
Toissijaisuusperiaate 
Keskeinen periaate on, että jäsenva ltiot ovat vastuussa rajoillaan tehtävistä tark astuksista ja 
rajavalvonnasta. ’Ulkorajojen yhdennetyn va lvontajärjestelmän’ täytäntöönpanemiseksi 
rahastosta tuetaan nimenomaisesti tehtäviä, jo ita jäsenvaltiot suorittavat myös kaikkien 
muiden Schengenin yleissopimuksen piiriin ku uluvien jäsenvaltioiden puolesta. Tuettavat 
toimet on nimettävä selvästi, niiden on liityttävä yksittäisten jäsenvaltioiden todellisiin olosuhteisiin ja niiden on tuot ettava lisäarvoa koko yhteisölle. 
Suhteellisuusperiaate 
Tämä päätöksen nojalla rahastosta voidaan m yöntää tukea toimille, jotka edistävät nimettyjen 
erityisten tavoitteiden saavuttamista. Samalla päätös jättää jäsenvaltioille vapauden valita toimet ja niiden toteuttamistavat komission kanssa yhteistyössä sovittujen järjestelyjen 
puitteissa. Yhteisön varojen käytöstä on myös  tarpeen antaa täsmälliset ja yhdenmukaiset 
säännöt neuvoston päätöksellä, sillä se on yhteisön ohjelmien täyt äntöönpanoon soveltuva 
säädöstyyppi. 
 
FI 59   FI 5. T ALOUSARVIOVAIKUTUKSET  
Komission kaudelle 2007–2013 ehdottamat raho itusnäkymien mukaiset rahaston 
kokonaismäärärahat ovat 2 152 miljoonaa euroa. 
6. P ERUSTAMISSOPIMUKSIIN LIITETTYJE N PÖYTÄKIRJOJEN VAIKUTUKSET  
Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti 
Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osak si Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan 4 ja 
5 artiklan nojalla Irlanti sekä Ison-Britann ian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, 
joita Schengenin säännöstö ei sido, voivat milloin tahansa pyytää saada osallistua säännöstöön kokonaisuudessaan tai sen osiin. 
Tämä päätösehdotus kehittää sellaisia Schenge nin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt 
kuningaskunta ja Irlanti eivät osallistu Ison- Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen 
kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joih inkin Schengenin säännöstön määräyksiin 
29. toukokuuta 2000 tehdyn neuvos ton päätöksen 2000/365/EY
29 ja myöhemmin 
22. joulukuuta 2004 tehdyn neuvoston päätöksen 2004/926/EY30 sekä Irlannin pyynnöstä 
saada osallistua joihinkin Schengenin sää nnöstön määräyksiin 28. helmikuuta 2002 tehdyn 
neuvoston päätöksen 2002/192/EY nojalla. Siksi Yhdistynyt kuni ngaskunta ja Irl anti eivät 
osallistu päätöksen tekemiseen, päätös ei si do niitä, eikä päätöstä sovelleta niihin. 
Tanska 
Amsterdamin sopimukseen liitetyn, Tanskan as emasta tehdyn pöytäkirja n nojalla Tanska ei 
osallistu neuvostossa sellaisten toimenpite iden antamiseen, joita ehdotetaan EY:n 
perustamissopimuksen IV osaston nojalla, lukuu n ottamatta toimenpiteitä, joilla määritetään 
ne kolmannet maat, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ylittäessään jäsenvaltioiden 
ulkorajat, tai yhtenäistä viisumin kaavaa koskevi a toimenpiteitä (EY:n perustamissopimuksen 
ent. 100 c artikla). 
Koska tämä päätösehdotus koskee Schengenin säännöstön kehittämistä, Tanskan asemasta 
tehdyn pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti Tans ka päättää kuuden kuukaude n kuluessa siitä, kun 
neuvosto on tehnyt Euroopan yhtei sön perustamissopimuksen IV osaston määräysten nojalla 
päätöksen Schengenin säännöstöön perustuvasta ehdotuksesta tai al oitteesta, saattaako Tanska 
kyseisen päätöksen osaksi ka nsallista lainsäädäntöään. 
Islanti ja Norja 
Schengenin säännöstöstä tehdyn pöy täkirjan 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti neuvosto, Norja 
ja Islanti ovat allekirjoitt aneet 18. toukokuuta 1999 sopimuksen, jonka nojalla kyseiset maat 
osallistuvat Schengenin säännöstön täytän töönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen31. 
Sopimuksen 1 artiklan mukaan Norja ja Islanti osallistuvat  Euroopan yhteisön ja Euroopan 
unionin toimintaan ja sen edelleen kehittäm iseen sopimuksen liitteissä A (Schengenin 
                                                 
29 EYVL L 131, s. 43 (2000/365/EY), 1.6.2000. 
30 EUVL L 395, s. 70 (2004/926/EY), 31.12.2004. 
31 EYVL L 176, 10.7.1999, s. 35. 
 
FI 60   FI säännöstön määräykset) ja B (Euroopan yhtei sön säädösten säännökset, joilla on korvattu 
Schengenin yleissopimuksen vastaavat määr äykset tai jotka on hyväksytty kyseisen 
yleissopimuksen nojalla) tarkoitettujen m ääräysten piiriin kuuluvilla aloilla. 
Sopimuksen 2 artiklan mukaan Islanti ja No rja soveltavat ja panevat täytäntöön Euroopan 
unionin hyväksymät säädökset ja toimenpiteet , jotka muuttavat perustamissopimukseen 
sisällytetyssä Schengenin säännöstössä (liitteet A ja B) mainittuja määräyksiä tai perustuvat 
niihin. 
Tässä asiakirjassa esitetyt e hdotukset kehittävät Schengenin s äännöstöä sopimuksen liitteessä 
A tarkoitetulla tavalla. 
Sopimuksen 4 artiklan nojalla tätä päät östä koskevista kysymyksistä on sen vuoksi 
keskusteltava sekakomiteassa, jotta voidaan varmis taa, että Islannin ja Norjan edustajilla on 
mahdollisuus ”selvittää [...] säädöksen s uhteen kohtaamiaan ongelmia” ja ”kertoa 
käsityksensä niiden ka nnalta tärkeiden määräysten kehittä mistä ja täytäntöönpanoa koskevista 
kysymyksistä”. 
Sveitsi 
Sveitsin osalta ehdotuksella  kehitetään Schengenin säännös tön määräyksiä Euroopan unionin, 
Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisen Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin 
säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolesta  sekä sopimuksen tiettyjen määräysten 
väliaikaisesta soveltamisesta te hdyn neuvoston päätöksen 2004/860/EY
32 4 artiklan 1 
kohdassa tarkoitetulla alalla. 
Sveitsin kanssa 26. lokakuuta 2004 allekirjoite tussa sopimuksessa määrätään tiettyjen 
määräysten väliaikaisesta soveltamisesta sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen, erityisesti Sveitsin osallistumisesta Schengenin säännös tön kehittämistä käsittelevän sekakomitean 
työskentelyyn. 
                                                
 
32 EUVL L 370, s. 78 (2004/860/EY), 17.12.2004. 
 
FI 61   FI 2005/0047 (COD) 
Ehdotus: 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS 
ulkorajarahaston perustamisesta vu osiksi 2007–2013 osana yhteisvastuuta ja 
maahanmuuttovirtojen hallin taa koskevaa yleisohjelmaa 
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka 
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamiss opimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 
toisen kohdan, 
ottavat huomioon komission ehdotuksen33, 
ottavat huomioon Euroopan talous - ja sosiaalikomitean lausunnon34, 
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon35, 
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä36, 
sekä katsovat seuraavaa: (1) Vaikka kaikki jäsenvaltiot myötävaikuttava t siihen, että Euroopan unionin ulkorajoilla 
tehtävät henkilötarkastukset ja rajavalvont a ovat korkealla ja yhdenmukaisella tasolla 
ja yhteisten sääntöjen mukaisia, joillekin jäsenvaltioille lankeaa raskaampi taakka kuin toisille. 
(2) Jäsenvaltioihin kohdistuu erilainen t aakka sen mukaan, millainen tilanne 
jäsenvaltiossa vallits ee seuraavien seikkojen suhteen: ulkorajojen maantieteellinen 
sijainti, virallisten ja toiminnassa olevien rajanylityspaikkojen määrä, laillisen ja laittoman maahanmuuton aiheuttaman paineen  taso, jäsenvaltion kohtaamat riskit ja 
uhkatekijät sekä viisumihakemusten käsi ttelystä ja viisumien myöntämisestä 
kansallisille viranomaisille aiheutuva työmäärä. 
(3) Ulkorajojen valvonnasta ai heutuvien kustannusten jakamine n jäsenvaltioiden ja EU:n 
kesken on yksi ulkorajojen valvontaa koskevan yhteise n politiikan viidestä osa-
alueesta. Komissio on tehnyt asiasta ehdotuksen 7 päivänä toukokuuta 2002 
antamassaan tiedonannossa ”Kohti Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkorajojen 
                                                
 
33 EUVL C ... 
34 EUVL C ... 
35 EUVL C ... 
36 EUVL ... 
 
FI 62   FI yhdennettyä valvontaa”37, ja neuvosto on asian hyväksynyt asiakirjassa ”Suunnitelma 
Euroopan unionin jäsenvaltioi den ulkorajojen valvonnasta”38. 
(4) Euroopan unionin jäsenvaltioiden operat iivisesta ulkorajayht eistyöstä huolehtivan 
viraston (jäljempänä ’virasto’) perustam isesta 26 päivänä l okakuuta 2004 annettu 
neuvoston asetus (EY) N:o 2007/200439 on myötävaikuttanut merkittävästi ulkorajojen 
yhdennetyn valvontajärjestelmän operat iivisen ulottuvuuden asteittaiseen 
kehittämiseen. Jotta ulkorajoilla tehtäviin ra jatarkastuksiin ja -valvontaan voitaisiin 
kuitenkin soveltaa tehokkaita ja yhteisiä normeja, tarvit aan yhteisön taloudellisen 
yhteisvastuun välinettä, sillä halutaan tukea niitä jäsenvaltioita, joiden osaksi lankeaa yhteisön edun mukainen pysyvä ja  raskas taloudellinen taakka. 
(5) Ulkorajarahaston (jäljempänä ’rahasto’) avu lla olisi osoitettava yhteisvastuullisuutta 
myöntämällä rahoitustukea nii lle jäsenvaltioille, jotka s oveltavat ulkorajoja koskevia 
Schengenin säännöstön määräyksiä. 
(6) Tällaisen rahoitustuen muotoilussa o lisi otettava huomioon, että tuen olisi 
muodostettava silta rahoitusosuuksille, jo ita Euroopan unioni on aiemmin maksanut 
niille jäsenvaltioille, jotka eivät viel ä tämän päätöksen tullessa voimaan sovella 
kaikkia Schengenin säännöstön määräyks iä. Tarkoituksena ei ole kuitenkaan 
pelkästään jatkaa toimia, joita on ai emmin rahoitettu muista Euroopan unionin 
yleiseen talousarvioon kuuluvi sta rahoituslähteistä. Jäsenva ltioiden olisi saatava tukea 
rahastosta, jos ne valmistautuvat täyteen os allistumiseen, jonka olisi Haagin ohjelman 
hengessä tapahduttava mahdollisimman nopeasti. 
(7) Lisäksi rahaston toiminnassa olisi otetta va huomioon erityistilanteet, kuten kolmansien 
maiden kansalaisten kauttakulku maitse,  kun kyseiset henkilöt joutuvat väistämättä 
kulkemaan yhden tai useamman jäsenvaltion alueen läpi matkustaakseen kahden 
omaan maahansa kuuluvan, maantieteellisesti erill ään olevan osan väli llä, sillä tämä ei 
ole ainoastaan kyseisen jäsenvaltion / kyseist en jäsenvaltioiden edun mukaista vaan 
kaikkien niiden jäsenvaltioiden edun mukaista, jotka ovat poistaneet tarkastukset sisärajoiltaan. Rahoitettavat toimet olisi täll öin määriteltävä seikkaperäisesti ja varat 
olisi kohdennettava arvioimalla näihin to imiin liittyviä todellisia tarpeita. 
(8) Rahastosta olisi myös tuettava kansalli sia toimenpiteitä ja jäsenvaltioiden välistä 
yhteistyötä, kun kyseessä on viisumipolitiikka  ja muut ennen rajamuodollisuuksia eli 
ennen ulkorajoilla tehtäviä tarkastuksia toteutettavat toimet. Kolmansissa maissa toimivien jäsenvaltioiden konsulinvirastojen järjestämien toimien tehokas hallinnointi 
on yhteisen viisumipolitiikan edun muka ista, sillä se on osa monikerroksista 
järjestelmää, jonka avulla pyr itään helpottamaan laillista matkustamista ja torjumaan 
laitonta maahanmuuttoa Euroopan unioniin, ja olennainen osa ulkorajojen yhdennettyä 
valvontajärjestelmää. 
(9) Olisi luotava objektiiviset perusteet, jo iden mukaisesti varat jaetaan jäsenvaltioille. 
Näissä perusteissa olisi otettava huomioon pysyvät tekijät, jotka määrittävät, millaisessa alkutilanteessa jäsenvaltio on pyrkiessään täyttämään Schengenin säännöstön määräysten mukaiset velvollisuut ensa, sekä vaihteleva mmat tekijät, jotka 
                                                
 
37 KOM(2002) 233 lopullinen. 
38 Neuvoston asiakirja 10019/02, 14.6.2002.  
39 EUVL L 349, 25.11.2004, s. 1. 
 
FI 63   FI osoittavat kansallisten viranomaisten työm äärän. Tiettyjä pysyviä tekijöitä voitaisiin 
kuitenkin painottaa, jotta muun muassa voitaisiin ott aa huomioon ulkorajojen riskit ja 
uhkatekijät, konsulinvirastojen suht eellinen työmäärä tai matkusta 
(10) Kun otetaan huomioon, että viraston teht ävänä on avustaa jäsenva ltioita ulkorajojen 
valvontaan liittyvien operatiivisten näkökohtien täytäntöönpanossa, ja koska tavoitteena on kehittää täydentävyyttä viraston tehtävien ja jäsenvaltioiden vastuulla olevien ulkorajoilla tehtävien rajatarkastusten ja -valvonnan välillä, komission olisi kuultava virastoa jäsenvaltioiden esittämi stä monivuotisten ohjel mien luonnoksista ja 
komission laatimista strategisista suuntaviivoista. 
(11) Lisäksi komissio voi pyytää virastoa osal listumaan komission seuraavista seikoista 
laatimaan arviointiin: rahast on vaikutukset ulkorajavalvontaa koskevan politiikan ja 
lainsäädännön kehittämiseen, rahaston ja vira ston tehtävien yhteisv aikutus sekä niiden 
perusteiden tarkoituksenmukaisuus, jotka ko skevat varojen jakamista jäsenvaltioiden 
kesken, kun otetaan huomioon Euroopan uni onin tavoitteet kyseisellä alalla 
(12) Tämä väline on osa yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevan 
yleisohjelman muodostamaa johdonmukaista  kehystä, jonka tavoitteena on, että 
jäsenvaltiot jakavat oikeudenmukaisesti  vastuun unionin ulkorajojen yhdennetyn 
valvonnan ja yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan aiheuttamasta 
taloudellisesta rasituks esta. Mainitut toimet pe rustuvat Euroopan yhteisön 
perustamissopimuksen IV osastoon. 
(13) Jäsenvaltion ei tulisi osal listua tähän välineeseen sama naikaisesti kun se osallistuu 
tulevaan väliaikaiseen välineeseen, jonka  tarkoituksena on au ttaa tukea saavia 
jäsenvaltioita rahoittamaan to imia unionin uusilla ulkoraj oilla Schengenin säännöstön 
soveltamiseksi ja ulkorajav alvonnan harjoittamiseksi. 
(14) Rahastosta annettava tuki  olisi tehokkaampaa, ja se voi taisiin kohdentaa paremmin, jos 
tukikelpoisten toimien yhteisrahoitus perust uisi strategiseen monivuotiseen ohjelmaan 
ja siihen liittyviin vuotuisiin työohjelmii n, jotka kukin jäsenvaltio laatii yhteistyössä 
komission kanssa. 
(15) Kunkin jäsenvaltion o lisi laadittava neuvoston hyväksymien strategisten 
suuntaviivojen perusteella oma monivuotinen  ohjelma-asiakirjansa, jossa otetaan 
huomioon maan oma tilanne ja tarpeet sekä m ääritetään jäsenvaltion kehitysstrategia; 
kehitysstrategiasta neuvotellaan komission ka nssa ja komissio tekee siitä päätöksen, 
jota käytetään viitekehyksenä vuotuisia ohjelmia laadittaessa. 
(16) Rahastojen tavoitteet pyritään saavu ttamaan monivuotisilla ohjelmilla, joilla 
varmistetaan riittävän rahoituksen saanti se kä yhteisön ja jäsenva ltioiden yhteisten 
toimien yhdenmukaisuus ja jatkuvuus. 
(17) Monivuotisilla ohjelmilla olisi varmis tettava rahastosta myönnettävän rahoituksen 
koordinointi muiden rahoitusvälineiden kanssa. 
(18) Euroopan yhteisöjen yleiseen talousar vioon sovellettavasta va rainhoitoasetuksesta 
25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) 
 
FI 64   FI N:o 1605/200240 53 artiklan 1 kohdan b alakohdassa mainittujen 
täytäntöönpanomenetelmien mukaisesti o lisi täsmennettävä komissiolle kuuluvat 
Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion toteuttamistehtävä t ja määriteltävä 
jäsenvaltioiden yhteistyövelvoitteet. Näin komissio voi olla varma siitä, että jäsenvaltiot käyttävät rahaston varoja laillisesti, asianmukaisesti ja varainhoitoasetuksen 27 artiklassa main ittua moitteettoman vara inhoidon periaatetta 
noudattaen. 
(19) Komission olisi vahvistettava käytettä vissä olevien maksusitoumusmäärärahojen 
ohjeellinen jako objektiivista ja  avointa menettelyä noudattaen. 
(20) Teknisen avun osana rahastosta olisi tu ettava arviointeja, rahaston hallinnointiin 
liittyvän hallintokapasiteetin parannuksia, tutkimuksia, pilottihankkeita ja erityisesti 
innovatiivisten lähestymistapojen ja käytän teiden edistämiseen tähtäävää kokemusten 
vaihtoa. 
(21) Jäsenvaltioiden olisi toteutettava riittävät toimenpiteet hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmän toimivuuden varmistamise ksi. Tätä varten on tarpeen vahvistaa 
kaikkia ohjelmia sitovat ylei speriaatteet ja tehtävät. 
(22) Kussakin jäsenvaltiossa on nimettävä viranomainen, joka on vastuussa rahaston 
tukitoimien hallinnoinnista, ja määriteltävä  kyseisen viranomaisen tehtävät. Lisäksi 
olisi säädettävä tarkastusviranomaisen nimeämisestä ja tehtävistä. On myös tarpeen säätää todentamisviranomaisen nimeämises tä, jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset 
laatuvaatimukset menojen todentamiselle en nen niiden esittämistä komissiolle ja 
täsmentää menoilmoitusten perusteena olevien tietojen luonne ja laatu. 
(23) Toissijaisuus- ja suhteellisuuspe riaatteen mukaan vastuu tukitoimien 
täytäntöönpanosta ja valvonnasta ku uluu ensisijassa jäsenvaltioille. 
(24) Hallinnointi- ja valvontajärjest elmiin, menojen todentamiseen sekä 
sääntöjenvastaisuuksien ja yhteisön lains äädännön rikkomisen ehkäisyyn, toteamiseen 
ja oikaisuun liittyvät jäsenvaltioiden velvoitteet olisi täsmennettävä monivuotisten ja vuotuisten ohjelmien tehokkaan ja asianmuka isen täytäntöönpanon varmistamiseksi. 
Hallinnoinnin ja valvonnan os alta on erityisesti tarpeen vahvistaa yksityiskohtaiset 
säännöt, joiden mukaan jäsenval tiot huolehtivat siitä, että jä rjestelmät ovat olemassa ja 
toimivat tyydyttävästi. 
(25) Jäsenvaltioiden ja komi ssion välistä yhteistyötä olisi lis ättävä tällä alalla, sanotun 
kuitenkaan rajoittamatta varainhoidon va lvontaan liittyvää komission toimivaltaa. 
Lisäksi olisi laadittava perusteet, joiden nojalla komissio voi kans allisia järjestelmiä 
valvoessaan määrittää kansallisten tark astusviranomaisten antamien takeiden 
luotettavuuden. 
(26) Rahastosta tuettavien toimien teho ja va ikutus riippuvat myös toimien arvioinnista. 
Tämän vuoksi olisi täsmennettävä asiaan  liittyvät jäsenvalti oiden ja komission 
vastuualueet sekä järjestelyt, joilla  varmistetaan arvi oinnin luotettavuus. 
                                                
 
40 EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1. 
 
FI 65   FI (27) Toimien arviointi olisi järjestettävä tekemällä väliarviointi ja arvioimalla toimien 
vaikutuksia, ja arviointimenettely olisi nivottava hankkeen seurantaan. 
(28) Tässä päätöksessä vahvis tetaan ohjelman koko keston aj aksi rahoituspuitteet, joita 
budjettivallan käyttäjä p itää talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja 
talousarviomenettelyn parantamisesta  6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan 
parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen 33 kohdan mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan v uosittaisessa talousarviomenettelyssä
41. 
(29) Koska tämän päätöksen tavoitteita – ulkorajojen yhde nnetyn valvontajärjestelmän 
käyttöönottoa ja kolmansissa maissa toimivie n konsulinvirastojen järjestämien toimien 
hallinnointia – ei voida riitt ävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan ne 
voidaan toimen laajuuden ja vaikutusten vuoks i saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, 
yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa määritetyn toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Samassa artiklassa määrätyn suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä tämän 
tavoitteen saavuttamiseksi on tarpeen. 
(30) Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarv ittavista toimenpiteis tä olisi päätettävä 
menettelystä komissiolle siirrettyä täyt äntöönpanovaltaa käytet täessä 28 päivänä 
kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY
42 mukaisesti. 
(31) Islannin ja Norjan osalta tällä p äätöksellä kehitetään Schengenin säännöstön 
määräyksiä tietyistä Euroopan unionin ne uvoston, Islannin ta savallan ja Norjan 
kuningaskunnan välillä näiden kahden valti on osallistumisesta Schengenin säännöstön 
täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyn sopimuksen 
yksityiskohtaisista soveltamissäännöist ä tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY43 
1 artiklan A ja B kohdass a tarkoitetulla alalla. 
(32) Sveitsin osalta  tällä päätöksellä ke hitetään Schengenin s äännöstön määräyksiä 
Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveits in valaliiton välise ssä sopimuksessa 
Sveitsin valaliiton osallistumista Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, 
soveltamiseen ja kehittämiseen tarkoitetulla tavalla. Kyseiset määräykset kuuluvat päätöksen 1999/437/EY 1 artik lan A kohdan, sellaisena kuin se on luettuna yhdessä 
mainitun sopimuksen tekemisestä Euroopa n yhteisön puolesta sekä sopimuksen 
tiettyjen määräysten väliaikaisesta sove ltamisesta tehdyn neuvoston päätöksen 
2004/860/EY
44 4 artiklan 1 kohdan kanssa, soveltamisalaan. 
(33) Yhteisön ja edellä mainittujen osallistuvien valtioiden välillä olisi tehtävä sopimus, 
jotta voitaisiin määritellä lisäsää nnöt, joita tarvitaan tämän välineen 
täytäntöönpanemiseksi. 
(34) Euroopan unionista tehtyyn s opimukseen ja Euroopan yhteisön 
perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan as emaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan 
mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöks en tekemiseen eikä se sido Tanskaa eikä 
sitä sovelleta Tanskaan. Koska kuitenkin tämän päätöksen tarkoituksena on kehittää 
                                                 
41 EYVL C 172, 18.6.1999, s. 1. 
42 EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. 
43 EYVL L 176, 10.7.1999, s. 31. 
44 EUVL L 370, 17.12.2004. s.78. 
 
FI 66   FI Schengenin säännöstöä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen kolmannen osan 
IV osaston määräysten nojalla, Tanskan o lisi päätettävä  edellä mainitun pöytäkirjan 
5 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on tehnyt tämän päätöksen, saattaako se sen osaksi kansallista lainsäädäntöään. 
(35) Tämä päätös kehittää sellaisia Schengeni n säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt 
kuningaskunta ei osallistu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua  joihinkin Schengenin säännöstön 
määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 te hdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY
45 
ja myöhemmin 22 päivänä joulukuuta 2004 tehdyn neuvoston päätöksen 2004/926/EY 
mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ei tä män vuoksi osallistu päätöksen tekemiseen, 
päätös ei sido sitä, eikä päätöstä sovelleta siihen. 
(36) Tämä päätös kehittää sellaisia Schenge nin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei 
osallistu Irlannin pyynnöstä saada osal listua joihinkin Schengenin säännöstön 
määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY 
mukaisesti46. Irlanti ei tämän vuoksi osallistu tämä n päätöksen tekemiseen, päätös ei 
sido sitä eikä päätös tä sovelleta siihen, 
OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 
I LUKU  
KOHDE, TAVOITTEET JA TOIMET 
1 artikla 
Kohde ja soveltamisala 
Tällä päätöksellä perustetaan 1 päivästä  tammikuuta 2007 31 päivään joulukuuta 2013 
kestävälle kaudelle ulkorajarahasto (jälje mpänä ’rahasto’) osana yhteisvastuuta ja 
maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa ylei sohjelmaa vapauden, turv allisuuden ja oikeuden 
alueen vahvistamiseksi. 
Tässä päätöksessä määritellään ra haston tavoitteet, täytäntöönpa no, käytettävissä olevat varat 
ja niiden jakamisperusteet. 
Lisäksi päätöksessä säädetään ra haston hallinnointia, varainho itoa, seurantaa ja valvontaa 
koskevista säännöistä komission ja jäsenval tioiden keskinäisen vastuunjaon pohjalta. 
2 artikla 
Määritelmät 
Tämän päätöksen soveltamiseksi: 
                                                 
45 EYVL L 131, 1.6.2000, s. 43. 
46 EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20. 
 
FI 67   FI (a) ’ulkorajoilla’ tarkoitetaan jäsenvaltioiden ulkorajoja riippumatta siitä, 
ovatko ne väliaikaisia vai eivät; 
(b) ’väliaikaisilla rajoilla’ tarkoitetaan 
– yhteistä rajaa Schengenin sä ännöstöä täysimääräisesti 
soveltavan jäsenvaltion ja sell aisen jäsenvaltion välillä, jonka 
on määrä soveltaa Schengenin säännöstöä täysimääräisesti liittymisasiakirjan mukaisesti, mutta jonka osalta neuvoston päätös, jossa se valtuutet aan soveltamaan säännöstöä 
täysimääräisesti, ei ole vielä tullut voimaan, 
– yhteistä rajaa kahden sellaisen jä senvaltion välillä, joiden on 
määrä soveltaa Schengenin sä ännöstöä täysimääräisesti 
liittymisasiakirjan mukaisesti, mutta joiden osalta neuvoston päätös, jossa ne valtuutet aan soveltamaan säännöstöä 
täysimääräisesti, ei ole vielä tullut voimaan; 
(c) ’virastolla’ tarkoitet aan neuvoston asetuksel la (EY) N:o 2007/2004 
perustettua Euroopan unionin jäse nvaltioiden op eratiivisesta 
ulkorajayhteistyöstä huolehtivaa virastoa; 
(d) ’ulkorajojen yhdennety llä valvontajärjestel mällä’ tarkoitetaan 
johdonmukaisen lähestymistavan kehittämistä ja täytäntöönpanoa jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten toimesta näiden viranomaisten käytettävissä olevien henkilöresurssien, laitteiston ja 
teknologian jakamista varten, jotta  Euroopan unionin sääntöjä 
sovellettaisiin yhdenmukaisesti ja järj estelmällisesti sekä tarkastus- ja 
valvontatehtävien avulla varmistett aisiin ulkorajojen turvallisuuden 
korkea taso. Lähestymistavan on noudatettava Euroopan unionin 
sääntöjä ja perustuttava tiedustelutietojen järjestelmälliseen 
keräämiseen kentällä vallitsevasta tilanteesta jäsenvaltion ulkorajaa ennen, itse rajalla ja sen takana, ja  siinä on otettava huomioon viraston 
laatima yhteinen riskianalyysi. 
3 artikla 
Yleiset tavoitteet 
1. Rahasto edistää seuraavien tavoitteiden saavuttamista: 
(a) ulkorajojen yhdennetyn valvont ajärjestelmän soveltaminen 
jäsenvaltioissa ulkorajoilla tehtäv ien rajatarkastust en ja -valvonnan 
yhteydessä; 
(b) jäsenvaltioiden harjoi ttama matkustajavirtoj en tehokas hallinta 
ulkorajoilla sen varmistamiseksi, että yhtäältä suoj elun korkea taso 
ulkorajoilla takaa sisäisen turvallisuuden ja että toisaalta vilpittömässä mielessä liikkuvat matkustajat, jo tka täyttävät Schengenin säännösten 
mukaiset vaatimukset, voivat va ivattomasti ylittää ulkorajat; 
 
FI 68   FI (c) tilanne, jossa jäsenvaltiot sovelta vat Euroopan unionin lainsäädäntöä 
yhtäläisellä tavalla ja kansalliset rajavartijat suorittavat tehtävänsä 
ulkorajoilla tehokkaasti Euroopan uni onin lainsäädännön mukaisesti; 
(d) kolmansissa maissa toimivien jä senvaltioiden kons ulinvirastojen 
järjestämien toimien hallinnon ja  jäsenvaltioiden asian osalta 
harjoittaman yhteistyön parantaminen. 
2. Rahasto tukee jäsenvaltioiden tai komission aloitteesta toteutettavaa teknistä apua. 
4 artikla 
Erityiset tavoitteet 
1. Edellä 3 artiklan 1 kohdan a kohdassa määrite llyn tavoitteen osalta rahastosta tuetaan 
seuraavia erityisiä tavoitteita: 
(a) toteutetaan viraston määrittelemät s uositukset, operatiiviset standardit 
ja parhaat käytänteet; 
(b) kehitetään ja sovelletaan virall isten rajanylityspaikkojen välisten 
osuuksien valvontajärjestelmie n parantamiseen tähtääviä 
toimenpiteitä; 
(c) otetaan käyttöön sellaisia toimenp iteitä tai kehite tään sellaisia 
tehokkaita järjestelmiä, joiden avulla pystytään järjestelmällisesti keräämään tiedustelutietoja kentällä  kehittyvistä tilanteista ennen 
ulkorajaa, itse rajalla ja sen takana; 
(d) varmistetaan, että kaikenlaiset ulkorajat (maa, ilma, meri) ylittävien 
henkilöiden määrä rekisteröi dään riittävällä tavalla; 
(e) otetaan käyttöön luotettava ja kor kealaatuinen järjestelmä, jonka 
avulla kerätään erilaisilta ulko rajoilta matkustajaluokkia sekä 
rajatarkastusten ja valvontatoi menpiteiden määrää ja luonnetta 
koskevia tilastollisia ja hallinnollisia tietoja käyttäen apuna tietojen 
rekisteröintiä ja muita tietolähteitä, tai parannetaan tällaista järjestelmää; 
(f) huolehditaan siitä, että kaikkien  rajanylityspaikoilla toimivien 
kansallisten viranomaisten toim intaa koordinoidaan tehokkaasti, 
rakentavasti, strategisesti ja operatiivisesti; 
(g) kehitetään kansallisten ra javartijoiden valvonta- ja tarkastustehtäviin 
liittyviä valmiuksia ja pätevyyttä; 
(h) kehitetään kansallisella tasolla tapahtuvaa tietojenvaihtoa ulkorajojen 
valvonnasta vastaavien viranomaisten  ja muiden merkityksellisten 
toimivaltaisten viranomaisten välillä; 
 
FI 69   FI (i) edistetään kaikkiin ulkorajoilla toteutettaviin toimiin liittyviä 
laadunhallintanormeja. 
2. Edellä 3 artiklan 1 kohdan b kohdassa määrite llyn tavoitteen osalta rahastosta tuetaan 
seuraavia erityisiä tavoitteita: 
(a) väliaikaisia rajoja lukuun ottama tta rajanylityspaikoilla ryhdytään 
tekemään unioniin tulevien ja sieltä poistuvien henkilöiden 
järjestelmällisiä tarkastuksia, ja erityisesti hyödynnetään uusia 
työmenetelmiä, logistisia toim enpiteitä ja huipputeknologiaa; 
(b) edistetään teknologian käyttö ä sekä teknologian tehokkaasta 
hyödyntämisestä vastaavan henkilöstön erityiskoulutusta; 
(c) edistetään tietojenvaihtoa väärennetyistä matkustusasiakirjoista ja 
tällaisia asiakirjoja koskevan koulutuksen parantamista sekä 
kehitetään yhteisiä työvälineitä ja käytänteitä tällaisten asiakirjojen 
havaitsemiseksi; 
(d) edistetään tehokasta ja reaaliaikai sta tiedonhakua rajanylityspaikoissa 
laajojen tietotekniikkajärj estelmien, kuten Schengenin 
tietojärjestelmän ja viisumitietojä rjestelmän, avulla sekä tehokasta 
reaaliaikaista tietojenvaihtoa kaikkien ulkorajoilla olevien rajanylityspaikkojen välillä; 
(e) varmistetaan, että viraston laatiman riskianalyysin tuloksia sovelletaan 
operatiivisella ja teknisellä ta solla nopeasti ja järkevästi. 
3. Edellä 3 artiklan 1 kohdan c kohdassa määrite llyn tavoitteen osalta rahastosta tuetaan 
seuraavia erityisiä tavoitteita: 
(a) yhdenmukaistetaan vähitellen ra javartijoiden koulutusta ja 
pätevyysvaatimuksia kaikissa jäsenva ltioissa, erityisesti ottamalla 
käyttöön viraston kehittämä yhteinen koulutusohjelma ja 
täydentämällä johdonmukaisesti vira ston toimintaa tällä alalla; 
(b) tuetaan ja lisätään jäsenvaltioiden välistä rajavartijoiden vaihtoa ja 
tilapäistä siirtoa suuntaviivojen ja vi raston alalla toteuttamien toimien 
mukaisesti; 
(c) edistetään samankaltaisen tai va staavan huippute knologian käyttöä 
ulkorajoilla aina kun tämä on vä lttämätöntä sääntöjen oikeaoppisen, 
tehokkaan tai yhdenmukaisen noudattamisen kannalta; 
(d) edistetään kansallisten viranomaisten valmiuksia soveltaa samoja 
menettelyjä ja tehdä yhdenmukaisia , nopeita ja laadukkaita päätöksiä 
viisumiasioissa ja maahantulo-oikeuden osalta; 
(e) kehitetään ja parannetaan lentoasemien ja merisatamien 
säilöönottotiloja ja niiden olosuhteita; 
 
FI 70   FI (f) kohennetaan rajanylityspaikkojen tiloje n turvallisuutta rajavartijoiden 
turvallisuuden varmistamiseksi sekä  laitteiden, valvontajärjestelmien 
ja kulkuneuvojen suojelemiseksi. 
4. Edellä 3 artiklan 1 kohdan d kohdassa määrite llyn tavoitteen osalta rahastosta tuetaan 
seuraavia erityisiä tavoitteita: 
(a) vahvistetaan maahanmuuton yhteyshenkilöiden verkoston 
toimintavalmiuksia ja edistetään tehokkaampaa yhteistyötä jäsenvaltioiden yksiköiden välis en verkoston välityksellä; 
(b) otetaan käyttöön toimenp iteitä sellaisten lent ojen osalta, joiden 
mukana jäsenvaltioiden ulkorajoille todennäköisesti tulee laittomia maahantulijoita; 
(c) edistetään lähtömaissa lentoasemilla toimivien liikenteenharjoittajien 
kanssa tehtävää tehokasta yhteistyötä (muun muassa 
liikenteenharjoittajien palveluksessa olevan henkilöstön yhdenmukainen koulutus matkustusa siakirjojen käsittelyssä); 
(d) edistetään jäsenvaltioiden välistä  yhteistyötä tavoi tteena kehittää 
konsulinvirastojen valmiuksia tutkia viisumihakemuksia; 
(e) edistetään kolmansissa maissa toimivien jäsenvaltioiden 
konsulinvirastojen yhteisiä tutk intakäytänteitä ja yhdenmukaisia 
hallinnollisia menettelyjä ja viisumipäätöksiä; 
(f) edistetään eri jäsenvaltioiden konsu lin- ja muiden virastojen välistä 
järjestelmällistä ja säännöllistä yhteistyötä, mukaan luettuna viisumien myöntämiseen tarkoitettuj en resurssien ja väli neiden yhteiskäyttö, 
tietojenvaihto, viisumihakemuksia kos kevat kyselyt ja tutkinnat sekä 
yhteisen viisumikeskusten kehittäminen; 
(g) edistetään kansallisia aloitteita, joiden tavoitteena ovat eri 
jäsenvaltioiden konsuli nvirastojen yhteiset tu tkintakäytänteet ja 
yhdenmukaiset hallinnolliset menettelyt ja viisumipäätökset; 
(h) kehitetään yhteisiä konsulinvirast oja alan yleisen kehityksen 
mukaisesti. 
5 artikla 
Tukikelpoiset toimet jäsenvaltioissa 
1. Rahastosta voidaan myöntää tukea 4 artiklan 1–4 kohdassa määriteltyihin 
tavoitteisiin liittyviin jäsenvaltioiden to imiin ja erityisesti seuraaviin toimiin: 
(a) rajanylityspaikkojen perusrakenne ja rakennukset, kuten raja-asemat, 
helikoptereiden laskeutumispaika t sekä autojen odotuskaistat ja 
tarkastuskopit rajanylityspaikoilla; 
 
FI 71   FI (b) rajanylityspaikkojen vä lisillä osuuksilla ha rjoitettavan valvonnan 
vaatima perusrakenne ja rakennukset; 
(c) toimintavälineet, kuten laborat oriovälineet, asiakirjojen 
tutkintavälineet ja väär ennösten havaitsemisvälinee t, siirrettävät tai 
kiinteät päätteet tietojen hakemise ksi Schengenin tietojärjestelmästä ja 
kansallisista järjestelmistä, päätteet  satelliittisignaalien ja muiden 
signaalien vastaanottamiseen; 
(d) ulkorajojen valvontaan tarkoi tetut kulkuneuvot, esimerkiksi 
ajoneuvot, alukset, helikopterit ja kevye t ilma-alukset, erityisesti jos 
ne on varustettu rajavalvontaan  ja kuorma-autoissa olevien 
henkilöiden havaitsemiseen tarkoite tuilla elektronisilla laitteilla; 
(e) tietojen reaaliaikai seen vaihtoon asianomaisten viranomaisten välillä 
tarkoitetut välineet; 
(f) tieto- ja viestintätekniikkajärjestelmät; 
(g) ohjelmat henkilöstön lähettämiseksi toisiin jäsenvaltioihin ja 
henkilövaihtoon (esimerkiksi rajava rtijat, maahanmuuttoviranomaiset 
ja konsulivirkamiehet); 
(h) asianomaisten viranomaisten henkilöstön koulutus; 
(i) investoinnit huipputeknologian kehi ttämiseen, testaamiseen ja 
asennukseen; 
(j) tutkimukset ja pilottihankkeet, joilla  toteutetaan viraston määrittelemät 
suositukset, operatiiviset sta ndardit ja parhaa t käytänteet; 
(k) tutkimukset ja pilottihankkeet, joiden tarkoituksena on edistää 
innovaatiota, helpottaa kokemusten ja  hyvien käytänteiden vaihtoa ja 
parantaa kolmansissa maissa toimivien jäsenvaltioiden 
konsulinvirastojen järjestämien  toimien hallinnon laatua. 
2. Rahastosta ei tueta väliaikaisia rajoja koskevia toimia, jos tällaiset toimet katsotaan 
rakenteelliseksi investoinniksi, joka ei va staa tavoitetta poistaa henkilötarkastukset 
rajoilta, erityisesti 1 kohdan a ja b alakohdassa mainituilta osin. 
6 artikla 
Kaliningradin kauttakulkujärjestely 
1. Rahastosta myönnetään tukea menetettyjen kauttakulkuviisumimaksujen 
korvaamiseen ja ylimääräisiin kustannuksiin, joita aiheutuu neuvoston asetusten (EY) N:o 693/2003
47 ja (EY) N:o 694/200348 mukaisten FTD- ja FRTD-järjestelmien 
täytäntöönpanosta. 
                                                 
47 EUVL L 99, 17.4.2003, s. 8. 
 
FI 72   FI 2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovellettaessa li säkustannuksilla tarkoitetaan kustannuksia, 
joita aiheutuu suoraan erityisen kauttaku lkujärjestelyn täytän töönpanoon liittyvistä 
erityisvaatimuksista ja kauttakulku-  tai muiden viisumien myöntämisestä. 
Seuraavanlaiset lisäkustannuks et ovat tukikelpoisia: 
(a) investoinnit perusrakenteisiin; 
(b) rajavartijoiden ja rautat eiden henkilöstön koulutus; 
(c) toiminnan lisäkustannukset, myös er ityisen kauttakulkujärjestelyn 
toiminnasta vastaavan henk ilöstön palkkakustannukset. 
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut menetetyt ma ksut lasketaan yhteisen konsuliohjeiston 
liitteessä 12 kauttakulkuviisumimaksu ille vahvistetun tason mukaisesti. 
7 artikla 
Yhteisön edun mukaiset toimet 
1. Komission aloitteesta enintään 2 prosen ttia rahaston varoista voidaan käyttää 
valtioidenvälisten toimien tai koko yhteisön edun muka isten toimien (’yhteisön 
toimet’) rahoittamiseen, kun ne koskevat yleistavoitetta, jonka mukaisesti 
myötävaikutetaan kolmansissa maissa toimivien jäsenval tioiden konsulinvirastojen 
toiminnan ja jäsenvaltioiden asian osalta  harjoittaman yhteistyön parantamiseen, sekä 
tavoitetta, jonka mukaisesti edistetään  tullivalvonnan ja eläinlääkintään tai 
kasvinsuojeluun liittyvien tarkastusten as teittaista sisällyttämistä ulkorajojen 
yhdennettyyn valvontatoimintaan alan yleisen kehityksen mukaisesti. 
2. Rahoitusta voidaan myöntää yhteisön toimille, jotka 
(a) edistävät yhteisön tason yhteist yötä, joka liittyy yhteisön 
lainsäädännön ja hyvien käyt änteiden täytäntöönpanoon; 
(b) tukevat valtioidenvälisten yhteist yöverkostojen peru stamista sekä 
pilottihankkeita, kun ne perustuva t valtioidenvälisiin kumppanuuksiin, 
jotka on käynnistetty vähintään ka hdessa jäsenvaltio ssa sijaitsevien 
konsulinvirastojen välillä innovaatio n edistämiseksi sekä kokemusten 
ja hyvien käytänteiden vaihtamisen helpottamiseksi; 
(c) tukevat tutkimuksia sekä tiedon lev itystä ja vaihtoa, myös kun ne 
koskevat huipputeknologian käyttöä,  parhaita käytän teitä ja mitä 
tahansa muita näkökohtia, jotka liitt yvät mainittuun yleistavoitteeseen 
eli edistävät kolmansissa maissa toimivien jäsenvaltioiden konsulinvirastojen toiminnan ja jäsenvaltioiden asian osalta 
harjoittaman yhteistyön parantamista; 
                                                                                                                                                        
 
48 EUVL L 99, 17.4.2003, s. 15. 
 
FI 73   FI (d) tukevat hankkeita ja tutkimuksia, jo issa kartoitetaan yhteisön tason 
yhteistyön ja yhteisön lainsäädännön mahdollisia uusia muotoja kyseisellä alalla; 
(e) tukevat tilastollisten välineiden ja menetelmien ja yhteisten 
indikaattoreiden kehittämistä. 
3. Vuotuinen työohjelma, jossa määritellään yhteisön toimien ensisijaiset tavoitteet, 
hyväksytään 52 artiklan 2 kohdassa mainittua menettelyä noudattaen. 
II LUKU 
TUEN PERIAATTEET  
8 artikla 
Täydentävyys, johdonmukaisuus  ja vaatimustenmukaisuus 
1. Rahastosta myönnettävä tuki täydentää kansa llisia, alueellisia ja  paikallisia toimia 
sisällyttämällä niihin yhteisön ensisijaiset tavoitteet. 
2. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat, että rahaston ja jäsenvalti oiden tukitoimet ovat 
johdonmukaisia yhteisön toimien, politiikkojen ja ensisijaisten tavoitteiden kanssa. 
Johdonmukaisuus on osoitettava erityisesti 20 artiklassa mainitussa monivuotisessa 
ohjelmassa. 
3. Rahastosta rahoitettavien toimien on olta va perustamissopimuksen määräysten ja 
niiden perusteella annettujen säädösten mukaisia. 
9 artikla 
Ohjelmasuunnittelu 
1. Rahaston tavoitteet on pantava täytän töön kahden monivuotisen ohjelmakauden 
puitteissa (2007–2010 ja 2011–2013). Monivuotinen ohjelmointijärjestelmä käsittää ensisijaisten tavoitteiden lisäksi halli nnointi-, päätöksente ko-, tarkastus- ja 
todentamismenettelyt. 
2. Komission hyväksymät moni vuotiset ohjelmat pannaan täytäntöön vuotuisten 
ohjelmien avulla. 
10 artikla 
Tukitoimien toissijaisuus ja suhteellisuus 
1. Jäsenvaltiot vastaavat  20 ja 22 artiklassa tarkoite ttujen monivuotisten ja vuotuisten 
ohjelmien täytäntöönpanosta sopivalla alueellisella tasolla kunkin jäsenvaltion 
institutionaalisen järjestelmän mukaisesti . Tehtävä on suoritettava tämän päätöksen 
mukaisesti. 
 
FI 74   FI 2. Keinot, joita komissio ja jäsenvaltiot käyttävät tarkastuksessa, eriytetään sen 
mukaan, kuinka suuri yhteisön rahoituso suus on. Eriyttäminen koskee myös 
arviointia sekä monivuotisista ja vuotui sista ohjelmista laadittavia kertomuksia. 
 
FI 75   FI 11 artikla 
Toteuttamistavat 
1. Rahastolle osoitettavan yhteisön tal ousarvion täytäntöönpa noa hallinnoidaan 
neuvoston asetuksen (EY,  Euratom) N:o 1605/200249 53 artiklan 1 kohdan 
b alakohdan mukaisesti lukuun ottamatta tämä n päätöksen 7 artiklassa mainittuja 
yhteisön toimia ja 17 artiklassa mainittua teknistä apua. 
Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat moitteettoman varainhoidon periaatteen 
noudattamisen. 
2. Komissio täyttää sille asetetun velvoitt een toteuttaa Euroopan yhteisöjen yleistä 
talousarviota 
(a) varmistamalla 32 artiklassa kuvatt uja menettelyjä noudattaen, että 
jäsenvaltioissa on halli nnointi- ja valvontajärj estelmät ja että ne 
toimivat moitteettomasti; 
(b) lykkäämällä tai keskeyttämällä kaikki  maksut tai osan maksuista 41 ja 
42 artiklan mukaisesti, jos ka nsalliset hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmät ovat puutteellis et, ja soveltamalla kaikkia 
tarpeellisia rahoituso ikaisuja 45 ja 46 artiklassa kuvattujen 
menettelyjen mukaisesti. 
3. Schengenin säännöstön määräysten täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja 
kehittämiseen osallistuvat maat osallis tuvat rahastoon tämän päätöksen säännösten 
mukaisesti. 
4. Tarvittavin järjestelyin täsmennetään täll aiseen osallistumiseen liittyvät täydentävät 
säännöt, myös säännökset, joilla varmis tetaan yhteisön taloudellisten etujen 
suojaaminen ja tilintarkastustuomioistu imen toimivalta tehdä tarkastuksia. 
12 artikla 
Täydentävyys 
1. Rahaston rahoitusosuudet eivät saa korvata jäsenvaltion julkisia tai niihin 
rinnastettavia menoja. 
2. Komissio varmistaa yhteistyössä kunki n jäsenvaltion kanssa täydentävyyden 
ohjelmakauden puolivälissä 31 päivään joulukuuta 2012 mennessä ja jälkikäteen 
31 päivään joulukuuta 2015 mennessä. 
                                                 
49 EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1. 
 
FI 76   FI 13 artikla 
Kumppanuus 
1. Kunkin jäsenvaltion on hoidettava seuraavie n nimeämiensä viranomaisten ja elinten 
väliset kumppanuusjärj estelyt voimassa olevien kansallisten sääntöjen ja 
menettelyjen mukaisesti: 
(a) toimivaltaiset alue- ja paikallisvi ranomaiset, kaupunkien viranomaiset 
sekä muut julkisviranomaiset; 
(b) muut asianmukaiset tahot, jotka e dustavat kansalaisyhteiskuntaa ja 
valtiosta riippumattomia järjestöjä, kuten työmarkkinaosapuolet. 
2. Kunkin jäsenvaltion on varmis tettava, että kaikki asia nmukaiset tahot osallistuvat 
tehokkaasti toimintaan kans allisten sääntöjen ja me nettelyjen mukaisesti. 
3. Kumppanuutta harjoitetaan kunkin osapuolen  institutionaalisten, oikeudellisten ja 
rahoitusta koskevien toimivaltuuksien mukaisesti. 
4. Kumppanuus kattaa monivuotisten ohj elmien valmistelun, täytäntöönpanon, 
valvonnan ja arvioinnin. 
III LUKU 
RAHOITUSKEHYS  
14 artikla 
Kokonaismäärärahat 
1. Ohjeellinen määräraha rahaston tote uttamiselle 1 päivästä tammikuuta 2007 
31 päivään joulukuuta 2013 on 2 152 miljoonaa euroa. 
2. Budjettivallan käyttäjä myöntää rahaston vuotuiset määrärahat rahoitusnäkymien 
puitteissa. 
3. Komissio jakaa määrärahat vuosittain ohjeellisesti jäsenvaltioiden kesken 
15 artiklassa määritettyje n perusteiden nojalla. 
15 artikla 
Varojen jakaminen vuosittain tukike lpoisiin toimiin jäsenvaltioissa 
1. Vuosittain käytettävissä olevat varat j aetaan jäsenvaltioiden kesken seuraavasti: 
(a) 40 prosenttia suhteessa objektiivis iin tekijöihin, jotka määrittävät 
jäsenvaltioiden edellisvuotisen alkutilanteen rajavalvonnan ja konsulinvirastojen viisumipolitiikan hoidon suhteen; ja 
 
FI 77   FI (b) 60 prosenttia suhteessa toimien kohderyhmiin kuuluvien henkilöiden 
ja Euroopan unionin lainsäädäntöä soveltavien jäsenvaltioiden tekemien päätösten kokonaismäärään, kun kyseiset toimet ja päätökset liittyvät edellisvuotiseen rajaval vontaan sekä viisumipolitiikan 
hoitoon konsulinvirastoissa. 
2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetu ssa osatekijässä otetaan huomioon seuraavat 
tekijät: maaulkorajojen pituus, me riulkorajojen pit uus, virallisten 
rajanylityspaikkojen määrä ja  konsulinvirastojen määrä. 
3. Näitä tekijöitä painotetaan muun mua ssa seuraavien seikkojen perusteella: 
– ulkorajojen luonne ja siihen liittyvä valvonnan vaikeusaste, 
– matkustajavirtojen määrä virallisissa ra janylityspaikoissa, sillä tämä vaikuttaa 
valmiuksiin varmistaa matkustaja virtojen tehokas  hallinnointi, 
– konsulinvirastoille tehtyjen viisumihakemusten määrä, 
– ulkorajoilla esiintyvien ri skien ja uhkatekijöiden ta so, kun huomioon otetaan 
viraston yhteisen yhdennetyn riskianalyysima llin perusteella tekemä riskianalyysi, 
– erityistilanne tietyillä al ueilla, joilla laittoman m aahanmuuton riski on korkea. 
4. Laskettaessa 2 kohdassa tarkoitettujen maau lkorajojen pituutta väliaikaiset rajat 
otetaan huomioon ainoastaan, jos kys eessä on Schengenin säännöstöä 
täysimääräisesti soveltava jäsenvaltio. Näihin väliaikaisiin rajoihin sovelletaan kuitenkin 65 prosentin painotusta muihin maaulkorajoihin verrattuna. 
5. Edellä 1 kohdan b alakohda ssa tarkoitetussa osatekijässä otetaan  huomioon seuraavat 
tekijät: rajan virallisessa ra janylityspaikassa ylittävien henkilöiden määrä, niiden 
kolmansien maiden kansalaisten määrä, joiden pääsy unionin alueelle evätään 
ulkorajalla, säilöönotettujen henkilöiden määrä ja viisumihakemusten määrä. 
6. Vertailulukuina matkustajavirroille ja niiden kolmansien maiden kansalaisten 
määrälle, joiden maahanpääsyn jäsenvalt iot epäävät, käytetään viimeisimpiä 
Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston yhteis ön lainsäädännön mukaisesti vahvistamia 
lukuja. 
7 Jos 6 kohdassa tarkoitettuja lukuja ei ole saatavilla, jäsenvaltioiden on toimitettava 
tarvittavat luvut. 
8. Pysyvien tekijöiden pa inotuksesta päätetään 52 ar tiklan 2 kohdassa säädettyä 
menettelyä noudattaen. 
9. Edellä 1 kohdassa tarkoite ttuun varojen jakoon ei sisälly tetä 6 artiklan mukaisia 
varoja. Kyseiset varat ovat enintään 15 m iljoonaa euroa ja enintään 75 prosenttia 
6 artiklan 1 kohdassa tarkoite tuista kokonaiskustannuksista. 
 
FI 78   FI 16 artikla 
Rahoituksen rakenne 
1. Rahastosta myönnetään rahoitusta avustuksina 
2. Rahastosta tuettavien toimien on saatava rahoitusta myös julkisista tai yksityisistä 
varoista, niiden on oltava  voittoa tavoittelemattomia ei kä niille voida myöntää 
samanaikaisesti rahoitusta muista Eur oopan yhteisöjen yleis een talousarvioon 
kuuluvista rahoituslähteistä. 
3. Rahaston määrärahat täydentävät jäsenval tioiden tämän päätöksen soveltamisalaan 
kuuluviin toimenpiteisiin myöntämiä ju lkisia tai muita vastaavia varoja. 
4. Yhteisön tuki 4 artiklassa mainittuihin jäse nvaltioissa toteutettaviin hankkeisiin voi 
olla enintään 50 prosenttia yksit täisen toimen kokonaiskustannuksista. 
Yhteisön rahoitusosuus voidaan nostaa 60 prosenttiin, jos hankkeet koskevat 
19 artiklassa mainituissa komission moni vuotisissa suuntaviivoissa määriteltyjä 
ensisijaisia tavoitteita. 
Tämä osuus korotetaan 75 prosenttiin koheesiorahastosta tukea saavissa 
jäsenvaltioissa. 
5. Rahastosta myönnetään toimille yhteisön tukea pääsääntöisesti enintään kolmeksi 
vuodeksi, edellyttäen että määräajoin suor itettava tarkastelu osoittaa toimen 
toteuttamisen etenevän sovitulla tavalla. 
17 artikla 
Tekninen apu komission aloitteesta 
1. Rahastosta voidaan komi ssion aloitteesta ja/tai komission puolesta rahoittaa 
valmistelu-, seuranta- ja hallinnointitoimia, teknisen avun toimia ja arviointi- ja 
tarkastustoimia, jotka ovat tarpeen tä män päätöksen panemi seksi täytäntöön. 
Kyseisiin toimiin voidaan käyttää enint ään 0,20 prosenttia rahaston vuotuisista 
määrärahoista. 
2. Näihin toimiin sisältyvät seuraavat: 
(a) tutkimukset, arvioinnit, asiantunt ijakertomukset ja tilastot, myös 
sellaiset, jotka koskevat ra haston toimintaa yleisesti; 
(b) kumppaneille, rahaston tuen saajille ja suurelle yleisölle kohdistetut 
toimenpiteet, erityisesti tiedotustoimet; 
(c) hallinnoinnissa, seurannassa, valvonna ssa ja arvioinnissa käytettävien 
atk-järjestelmien käyttöönotto, kä yttö ja keskinäiset yhteydet; 
(d) arviointimenetelmien parantaminen ja tietojenvaihto alan käytänteistä. 
 
FI 79   FI 18 artikla 
Tekninen apu jäsenvaltioiden aloitteesta 
1. Jäsenvaltion aloitteesta rahastosta void aan myöntää kutakin vuosiohjelmaa varten 
rahoitusta valmistelu-, hallinnointi-, seuranta -, arviointi-, tiedotus - ja valvontatoimiin 
sekä toimenpiteisiin, joilla va hvistetaan rahaston hallinnollista 
täytäntöönpanokapasiteettia. 
2. Tekniseen apuun voidaan osoittaa vuosittain  enintään 4 prosenttia jäsenvaltiolle 
myönnetystä vuotuisesta osarahoituks esta ja lisäksi 30 000 euroa. 
IV LUKU  
OHJELMASUUNNITTELU  
19 artikla 
Strategisten suuntaviivojen hyväksyminen 
1. Komissio hyväksyy kaikkia monivuotisia ohjelmakausia varten strategiset 
suuntaviivat, joissa määritellään raha ston toiminnan puitteet ottaen huomioon 
ulkorajoja ja viisumipolitiikkaa koske van yhteisön lainsäädännön kehitys ja 
täytäntöönpano sekä rahaston varojen ohjeellinen jako asianomaisella ohjelmakaudella. 
2. Tämän päätöksen 3 artiklan 1 kohdan a– c alakohdassa tarkoitettujen yleisten 
tavoitteiden osalta kyseisiss ä suuntaviivoissa konkretisoi daan erityises ti yhteisön 
ensisijaiset tavoitteet, joiden mukaan edistet ään ulkorajojen yhdennetyn 
valvontajärjestelmän asteittaista käytt öönottoa ja lujitetaan unionin ulkorajoilla 
tehtäviä rajatarkast uksia ja -valvontaa. 
3. Tämän päätöksen 3 artiklan 1 kohdan d al akohdassa tarkoitetun yleisen tavoitteen 
osalta kyseisissä suuntaviivoissa konkretisoi daan erityisesti yhte isön ensisijaiset 
tavoitteet, joiden mukaan yhteistä viisumipolitiikkaa kehitetään edelleen osana 
monikerroksista järjestelmää, jonka a vulla pyritään helpo ttamaan laillista 
matkustamista ja torjumaan laitonta maahanmuuttoa kehittämällä paikallisten konsuliedustustojen menettelyjä. 
4. Komissio hyväksyy ensimmäistä monivuotis ta ohjelmakautta (2007–2010) koskevat 
strategiset suuntaviivat viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2006 ja toista 
monivuotista ohjelmakautta (2011–2013) koskevat suuntaviivat viimeistään 
31 päivänä maaliskuuta 2010. 
5. Strategiset suuntaviivat hyväksytään 52 ar tiklan 2 kohdassa tarkoi tettua menettelyä 
noudattaen. 
 
FI 80   FI 20 artikla 
Kansallisten monivuotisten ohjelm ien laatiminen ja hyväksyminen 
1. Kunkin jäsenvaltion on laad ittava jokaista ohjelmakau tta varten 19 artiklassa 
mainittujen strategisten suuntaviivojen  pohjalta monivuotisen ohjelman luonnos, 
jossa on oltava seuraavat osat: 
(a) kuvaus jäsenvaltion nykytilanteesta  perusrakenteen, välineiden, 
kulkuneuvojen, tieto- ja vi estintätekniikkajärjeste lmien sekä raja- ja 
konsuliviranomaisten palveluks essa olevan henkilöstön 
koulutusjärjestelyjen osalta; 
(b) analyysi kyseisen jäsenvaltion tarpeista perusrakenteen, välineiden, 
kulkuneuvojen, tieto- ja vi estintätekniikkajärjeste lmien sekä raja- ja 
konsuliviranomaisten palveluks essa olevan henkilöstön 
koulutusjärjestelyjen osalta sekä se lvitys operatiivisista tavoitteista, 
joiden avulla on tarkoitus täyttää kyseiset tarpeet monivuotisen ohjelman kattamalla ajanjaksolla; 
(c) asianmukainen strategia tavoitteide n saavuttamiseksi, painopisteet 
niiden saavuttamisessa ja kuvaus toim ista, joiden avulla painopisteitä 
pyritään toteuttamaan; 
(d) strategian yhteensopivuus muiden alueellisten, kansal listen ja yhteisön 
rahoitusvälineiden kanssa; 
(e) painopisteet ja niiden erityista voitteet. Tavoitteet on ilmoitettava 
määrällisinä käyttäen rajallista määrää täytäntöönpanoa, tuloksia ja vaikutusta mittaavia indikaatto reita suhteellisuusperiaate huomioon 
ottaen. Indikaattoreilla on voitava mitata edistymistä lähtötilanteeseen verrattuna ja tavoitteiden te hokkuutta painopistealueiden 
toteuttamisessa; 
(f) alustava rahoitussuunnitelma, jossa täsmennetään kunkin tavoitteen ja 
vuoden osalta, minkä verran rahoitusta  olisi saatava ra hastosta, sekä 
julkisista tai yksityisistä lähteistä saatavan yhteisrahoituksen kokonaismäärä; 
(g) monivuotista ohjelmaa koskevat tä ytäntöönpanosää nnökset, joihin 
sisältyvät seuraavat tiedot: 
– viranomaiset, jotka jäsenval tio on nimennyt 25 artiklan 
mukaisesti, 
– täytäntöönpano-, seuranta-, valvon ta- ja arviointijärjestelmien 
kuvaus, 
– rahoitusvirtojen käyttöönotto a ja liikkeitä koskevien 
menettelyjen määrittely niiden  avoimuuden varmistamiseksi, 
 
FI 81   FI – monivuotisen ohjelman julkistamisen varmistavat säännökset. 
2. Jäsenvaltioiden on laadittava monivuo tiset ohjelmat läheis essä yhteistyössä 
13 artiklassa tarkoitettuje n kumppaneiden kanssa. 
3. Jäsenvaltioiden on esitettävä moni vuotista ohjelmasuunnitelmaa koskeva 
ehdotuksensa komissiolle viimeistään neljä n kuukauden kuluttua siitä, kun komissio 
on antanut niille tiedoksi asianomaista ohjelmakautta koskevat strategiset 
suuntaviivat. 
4. Komissio arvioi ehdotettua monivuotis ta ohjelmaa seuraavin perustein: 
(a) ohjelman johdonmukaisuus rahaston tavoitteiden ja 19 artiklassa 
määritettyjen strategisten  suuntaviivojen kanssa; 
(b) jäsenvaltion ehdottaman strategian ja keskeisten toiminta-alueiden 
asianmukaisuus ja odotetta vissa olevat tulokset; 
(c) rahaston tukitoimien täytäntöönpano a varten jäsenvaltiossa käyttöön 
otettujen hallinnointi- ja valvontajärjestelmien yhdenmukaisuus tämän 
päätöksen säännösten kanssa; 
(d) ohjelman yhdenmukaisuus yhteisön la insäädännön kanssa yleensä ja 
erityisesti sellaisen yhteisön oikeude n kanssa, jonka ta rkoituksena on 
varmistaa henkilöiden va paa liikkuvuus, sekä siih en suoraan liittyvien, 
ulkorajavalvontaa ja turvapaikka- ja maahanmuuttoasioita koskevien rinnakkaistoimien kanssa. 
5. Jos komissio katsoo, että monivuotinen ohjelma  ei ole strategisten suuntaviivojen tai 
hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä kos kevien tässä päätöks essä vahvistettujen 
säännösten mukainen, se pyytää jäsenval tiota tarkistamaan ehdotettua ohjelmaa 
mainituilta osin. 
6. Komissio hyväksyy monivuotiset ohjelma t neljän kuukauden kuluessa siitä, kun 
ohjelmat on virallisesti toimitettu komissiolle, 52 artiklan 2 kohdassa mainittua 
menettelyä noudattaen. 
21 artikla 
Monivuotisten ohjelmien tarkistaminen 
1. Monivuotista ohjelmaa tarkastellaan uudelle en jäsenvaltion tai komission aloitteesta 
ja tarvittaessa siih en tehdään ohjelmakauden loppuun as ti sovellettavia tarkistuksia 
yhteisön ensisijaisten tavoitt eiden ottamiseksi huomioon pa remmin tai eri tavalla, 
erityisesti neuvoston päätel mien perusteella. Monivuotisia ohjelmia voidaan 
tarkastella uudelleen arviointien perusteell a ja/tai täytäntöönpanossa esiintyneiden 
vaikeuksien vuoksi. 
2. Komissio tekee päätöksen, jolla se hyvä ksyy monivuotisen ohjelman tarkistuksen, 
mahdollisimman pian sen jälkeen, kun jäse nvaltio on esittänyt sitä koskevan 
virallisen pyynnön. 
 
FI 82   FI 22 artikla 
Vuosiohjelmat 
1. Komission hyväksymät moni vuotiset ohjelmat pannaan täytäntöön vuotuisten 
työohjelmien avulla. 
2. Komissio esittää jäsenvaltioi lle vuosittain viimeistään 1 päivänä heinäkuuta arvion 
määrärahoista, jotka niille myönnet ään seuraavaksi vuode ksi vuosittaisessa 
talousarviomenettelyssä kohdenne tuista kokonaisvaroista, 15 artiklassa määriteltyjen 
laskusääntöjen mukaisesti. 
3. Jäsenvaltioiden on esitettävä komissiol le vuosittain viimeistään 1 päivänä 
marraskuuta luonnos seuraavan vuoden työohjel maksi, joka on laadittu monivuotisen 
ohjelman perusteella ja jossa esitet ään muun muassa seuraavat seikat: 
(a) säännöt, joiden mukaan vuosiohj elman perusteella  rahoitettavat 
hankkeet valitaan; 
(b) vuosiohjelman täytäntöönpanoon liittyvät vastuuviranomaisen 
tehtävät; 
(c) rahastosta myönnettävän rahoituks en jakautuminen ohjelman eri 
toimien kesken sekä 18 artiklassa tarkoitettua teknistä apua varten haettava määrä vuosiohjelma n täytäntöönpanoa varten. 
4. Komissio tutkii jäsenvaltion ehdot uksen ottaen huomioon rahaston 
talousarviomenettelyssä saamien määrärahojen lopullisen määrän ja tekee päätöksen rahastosta myönnettävästä yhteisrahoi tuksesta viimeistään kyseisen vuoden 
1 päivänä maaliskuuta. Päätöksessä ilmoite taan jäsenvaltiolle myönnetty määrä ja 
menojen tukikelpoisuusaika. Komissi o toimittaa hyväksytyt kansalliset 
vuosiohjelmat virastolle. 
V LUKU  
HALLINNOINTI- JA VA LVONTAJÄRJESTELMÄT 
23 artikla 
Täytäntöönpano 
Komissio vastaa tämän päätöksen täytäntöönpanos ta ja antaa tarvittaessa täytäntöönpanoa 
koskevia sääntöjä. 
24 artikla 
Hallinnointi- ja valvontajärjestelmien yleiset periaatteet 
Jäsenvaltioiden perustamissa monivuotisten ohjel mien hallinnointi- ja valvontajärjestelmissä 
on oltava seuraavat säännökset: 
 
FI 83   FI (a) hallinnoinnista ja valvonnasta vast aavien elinten ja/tai yksiköiden 
tehtävien selkeä määrittely ja tehtävien jakautuminen kunkin elimen ja/tai yksikön sisällä; 
(b) hallinnoinnista, menojen todentam isesta ja valvonnasta vastaavien 
elinten ja/tai yksiköiden tehtävien se lkeä erottaminen niiden välillä ja 
kunkin elimen ja/tai yksikön sisällä; 
(c) riittävät resurssit kullekin elimelle tai yksikölle sille osoitettujen 
tehtävien suorittamiseksi rahastosta rahoitettavien toimien täytäntöönpanokaudella; 
(d) vastuuviranomaisen ja mahdollisen valtuutetun viranomaisen 
tehokkaat sisäiset valvontajärjestelyt; 
(e) atk-muodossa olevat luotettavat järj estelmät tilinpitoa, seurantaa ja 
rahoitusselvitystä varten; 
(f) tehokas raportointi- ja seurantajärjes telmä, jos tehtävien suorittaminen 
on delegoitu; 
(g) suoritettavia tehtäviä koskeva t yksityiskohtaiset menettelyohjeet; 
(h) tehokkaat järjestelyt jä rjestelmän toiminnan tarkastamiseksi; 
(i) riittävän kirjausketjun takaavat järjestelmät ja menettelyt; 
(j) sääntöjenvastaisuuksia ja aihe ettomasti maksettujen määrien 
takaisinperintää koskevat raportoi nti- ja seurantamenettelyt. 
25 artikla 
Viranomaisten nimeäminen 
1. Jäsenvaltion on nimettävä kutakin m onivuotista ohjelmaa varten seuraavat 
viranomaiset: 
(a) vastuuviranomainen: jäsenvaltio n toiminnallinen yksikkö tai 
jäsenvaltion nimeämä kansallinen viranomainen tai elin, joka on 
vastuussa rahastosta tukea saav ien monivuotisten ja vuotuisten 
ohjelmien hallinnoinnista ja yht eydenpidosta komission kanssa; 
(b) todentamisviranomainen: jäsenvaltion nimeämä kansallinen 
viranomainen tai elin, joka on toiminnassaan riippumaton 
vastuuviranomaisen valtuuttavasta yksiköstä ja joka todentaa 
menoilmoitukset ja maksatuspyyn nöt ennen niiden lähettämistä 
komissiolle; 
(c) tarkastusviranomainen: jäse nvaltion nimeämä kansallinen 
viranomainen tai elin, joka on toiminnassaan riippumaton 
vastuuviranomaisen alaisuudessa toim ivasta hyväksyvästä yksiköstä ja 
 
FI 84   FI jonka tehtävänä on huolehtia halli nnointi- ja valvontajärjestelmän 
asianmukaisesta toiminnasta; 
(d) tarvittaessa valtuutettu viranomainen; 
(e) vaatimustenmukaisuuden arvioiva elin, joka nimetään samalla kun 
monivuotisen ohjelman luonnos toimitetaan komissiolle. Nimetty tarkastusviranomainen voi komission suostumuksella toimia vaatimustenmukaisuuden arvioivana  elimenä, jos sillä on tähän 
tarvittavat valmiudet ja jos se on toiminna ssaan riippumaton. Sen on 
noudatettava toiminnassaan kansainvälisiä tarkastussuosituksia. 
2. Jäsenvaltion on vahvistettava säännöt, jotka koskevat sen suhteita mainittuihin 
viranomaisiin ja elimiin sekä  niiden suhteita komissioon. 
3. Jollei 24 artiklan b kohdasta muuta johdu, sama elin tai yksikkö voi huolehtia 
valvonnasta ja todentamisesta. 
4. Komissio hyväksyy 26–30 artiklan sovelt amista koskevat säännöt 52 artiklan 
2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 
26 artikla 
Vastuuviranomainen 
1. Vastuuviranomainen voi olla jäsenvaltion eli n, kansallinen julkinen viranomainen tai 
yksityisoikeudellinen organi saatio, jolla on julkisen palvelun tehtävä. Jos 
jäsenvaltion nimeämä vastuuviranomainen  on muu kuin jäsenvaltion laitos, 
jäsenvaltion on vahvistettava kyseisen vira nomaisen kanssa kaikki itsensä ja 
viranomaisen välisiä yhteyksiä sekä vira nomaisen ja komission välisiä yhteyksiä 
koskevat järjestelyt. 
2. Vastuuviranomaiseksi nimetyn organi saation on täytet tävä seuraavat 
vähimmäisvaatimukset: 
(a) sen on oltava oikeushenkilö, paitsi jos se on jäsenvaltion 
toiminnallinen yksikkö; 
(b) sillä on oltava käytössään infrastrukt uuri, jonka avulla se voi helposti 
pitää yhteyttä suureen käyttäjäkuntaan  sekä muiden jäsenvaltioiden 
vastuuviranomaisiin ja komissioon; 
(c) sen on työskenneltävä sellaisessa ha llinnollisessa ympäristössä, jossa 
se kykenee hoitamaan tehtävänsä asianmukaisesti ja välttämään eturistiriidat; 
(d) sen on voitava soveltaa yhteisön tasolla vahvis tettuja varainhoitoa 
koskevia sääntöjä; 
(e) sillä on oltava hallinnoitavikseen sa amiensa yhteisön varojen määrää 
vastaavat taloudelliset ja hallinnolliset edellytykset; 
 
FI 85   FI (f) sillä on oltava henkilök unta, jolla on kansainvä lisessä työympäristössä 
tehtävään hallintotyöhön soveltuva pätevyys ja kielitaito. 
3. Jäsenvaltion on huolehdittava siitä, että  vastuuviranomaisella  on käytettävissään 
riittävät varat, jotta se pystyy suorittamaan tehtävänsä asianmukaisesti ja toimimaan keskeytyksettä kauden 2007–2013 ajan. 
27 artikla 
Vastuuviranomaisen tehtävät 
1. Vastuuviranomainen huolehtii monivuotisen  ohjelman tehokkaasta, toimivasta ja 
asianmukaisesta hallinnoinnista ja tä ytäntöönpanosta. Vastuuviranomaisen on 
huolehdittava erityisesti seuraavista tehtävistä 
(a) yhteistyökumppanien (valtiosta riippumattomat järjestöt, 
paikallisviranomaiset, toimivaltaiset kansainväliset organisaatiot, työmarkkinaosapuolet jne.) konsu ltointi 13 artiklan mukaisen 
kumppanuusjärjestelyn välityksellä; 
(b) edellä 20 ja 22 artiklassa mainittuja monivuotisia ja vuotuisia ohjelmia 
koskevien ehdotusten toimittaminen komissiolle; 
(c) tarjouskilpailujen ja ehdotuspyyntöjen  organisointi ja julkaiseminen; 
(d) rahastosta myönnettävää yhteisra hoitusta koskevien valinta- ja 
myöntämismenettelyjen järjestämi nen seurattavuuden, tasapuolisen 
kohtelun ja tuen kasautumattom uuden periaatteita noudattaen; 
(e) komission suorittamien maksujen  vastaanottaminen ja varojen 
maksaminen tuensaajille; 
(f) sen varmistaminen, että rahastos ta myönnetty yhte israhoitus nivoutuu 
saman alan kansallisista ja yhteis ön rahoitusvälineistä myönnettävään 
rahoitukseen ja täydentää sitä; 
(g) yhteisrahoitettujen tuotteiden ja palvelujen toimituksen tarkastaminen 
ja sen varmistaminen, että toimien osalta ilmoitetut menot ovat todella aiheutuneet ja että ne ovat yhteis ön ja kansallisten sä äntöjen mukaisia; 
(h) sen varmistaminen, että käytössä on atk-järjestelmä vuosiohjelmien 
kutakin toimea koskevan yksityis kohtaisen kirjanpitoaineiston 
tallentamiseksi ja säilyttämiseksi ja että varainhoitoa, seurantaa, valvontaa ja arviointia varten tarvittavat täytäntöönpanoa koskevat 
tiedot kerätään; 
(i) sen varmistaminen, että tuensaajilla ja muilla rahastosta 
yhteisrahoitusta saavien toimien täytäntöönpanoon osallistuvilla 
tahoilla on joko erillinen kirjanp ito tai soveltuva kirjanpitokoodi 
kaikille toimeen liitt yville maksutapahtumille; 
 
FI 86   FI (j) sen varmistaminen, että 48 artik lassa tarkoitetut monivuotisten 
ohjelmien arvioinnit tehdään tä ssä päätöksessä säädetyissä 
määräajoissa ja että ne täyttävät komission ja jäsenvaltion välillä sovitut laatuvaatimukset; 
(k) menettelyjen käyttöönotto sen varmista miseksi, että kaikki menoja ja 
tarkastuksia koskevat asiakirjat, joita tarvitaan asianmukaisen kirjausketjun turvaamiseksi, säil ytetään 43 artiklan vaatimusten 
mukaisesti; 
(l) sen varmistaminen, että tarkastusviranomainen saa 30 artiklan 
1 kohdassa mainittujen tarkastusten suorittamista varten kaikki 
tarvittavat tiedot, jotka koskevat hallinnointimenettelyjä ja rahastosta yhteisrahoitusta saavia hankkeita; 
(m) sen varmistaminen, että todentamisviranomainen saa kaikki 
todentamista varten tarvitsemansa tiedot menoja koskevista menettelyistä ja tarkastuksista; 
(n) kertomusten, todentamisviranomaise n todentamien menoilmoitusten 
ja maksatuspyyntöjen laatiminen ja toimittaminen komissiolle; 
(o) tiedottaminen ja neuvonta; tuettujen toimien tulosten levittäminen; 
(p) yhteistyö komission ja muiden jäse nvaltioiden vastuuviranomaisten 
kanssa. 
2. Jäsenvaltioissa tote utettavien hankkeiden hallinnoin tiin liittyvät vastuuviranomaisten 
toimet voidaan rahoittaa 18 artiklassa tarkoitetu sta teknisestä avusta. 
28 artikla 
Vastuuviranomaisen suorittama tehtävien delegointi 
1. Jos kaikki tai osa vastuuviranomaisen tehtävistä delegoida an valtuutetulle 
viranomaiselle, vastuuviranomainen määrit tää yksityiskohtaisesti delegoitavien 
tehtävien laajuuden ja päättää tehtävie n täytäntöönpanon yksity iskohdista edellä 
26 artiklassa esitettyjen ehtojen mukaisesti. 
2. Säännöissä määrätään muun muassa, et tä vastuuviranomaiselle on toimitettava 
säännöllisesti tietoja delegoitujen tehtävie n suorittamisesta sekä kuvaus käytetyistä 
täytäntöönpanokeinoista. 
29 artikla 
Todentamisviranomainen 
1. Monivuotisen ohjelman todentamisviranomainen 
(a) todentaa, että: 
 
FI 87   FI – menoilmoitus on todenmukainen ja laadittu luotettavan 
kirjanpitojärjestelmän ja tode nnettavissa olevien tositteiden 
perusteella; 
– ilmoitetut menot ovat sovellettavi en yhteisön ja kansallisten 
sääntöjen mukaisia ja aiheutune et ohjelmaan sovellettavien 
perusteiden mukaisesti rahoitettaviksi valituista toimista, jotka ovat yhteisön ja kansallisten sääntöjen mukaisia; 
(b) varmistaa, että se on saanut vastuuv iranomaiselta todentamista varten 
tarvitsemansa tiedot menoilmoituks iin sisältyviä menoja koskevista 
menettelyistä ja tarkastuksista; 
(c) ottaa todentamisessa huomioon ka ikkien tarkastusviranomaisen 
tekemien tai sen vastuulla teht yjen tarkastusten tulokset; 
(d) säilyttää komissiolle ilmoitettuja menoja koskevan kirjanpitoaineiston 
atk-muodossa; 
(e) varmistaa havaittujen sääntöjenvastaisuuksien vuoksi aiheettomasti 
maksetuiksi todettujen yhteisön varo jen takaisinperinnän tarvittaessa 
korkoineen, pitää kirjaa takaisin perittävistä määristä ja maksaa takaisinperityt määrät komissiolle vähentämällä ne mahdollisuuksien mukaan seuraavasta menoilmoituksesta. 
2. Jäsenvaltioissa toteuttav iin hankkeisiin liittyviä tode ntamisviranomaisen toimia 
voidaan rahoittaa edellä 18 arti klassa tarkoitetusta teknisest ä avusta edellyttäen, että 
25 artiklassa kuvatut todentamisviranomaisen  toiminnan perusedell ytykset täyttyvät. 
30 artikla 
Tarkastusviranomainen 
1. Monivuotisen ohjelman tarkastusviranomainen 
(a) varmistaa, että tarkastuks et tehdään kansainvälisten 
tarkastussuositusten mukaisesti mo nivuotisen ohjelman hallinnointi- 
ja valvontajärjestelmän tehokk aan toiminnan varmistamiseksi; 
(b) varmistaa, että toimia koskevat tarkastukset tehdään 
tarkoituksenmukaisista otoksista ilmoitettujen menojen tarkastamiseksi. Otoksen on edus tettava vähintään 10 prosenttia 
kunkin vuosiohjelman tukikelpoi sista kokonaiskustannuksista; 
(c) esittää komissiolle kuuden kuu kauden kuluessa monivuotisen 
ohjelman hyväksymisestä a ja b alak ohdassa tarkoitettuja tarkastuksia 
suorittavat elimet kattavan tark astusstrategian, käytettävän 
menetelmän, rahastosta tuettaviin toimiin kohdistuvien tarkastusten otantamenettelyn sekä alustavan tarkastussuunnitelman sen varmistamiseksi, että tärkeimmät tuensaajat tarkastetaan ja että tarkastukset jakautuvat ta saisesti koko ohjelmakaudelle. 
 
FI 88   FI 2. Jos tämän päätöksen nojalla nimetty tark astusviranomainen on myös päätösten …, … 
ja … 50 mukaisesti nimetty tarkastusviranomainen tai jos kahteen tai useampaan 
rahastoista sovelletaan yht eisiä järjestelmiä, komissiolle voidaan 1 kohdan 
c alakohdan nojalla toimittaa yksi ainoa yhteinen tarkastusstrategia. 
3. Tarkastusviranomainen laatii 50 artikl an 2 kohdassa määrite llyn vuosiohjelmien 
toteuttamista koskevan loppukertomuksen, joka käsittää 
(a) vuotuisen tarkastuskertomuksen, jossa  esitetään tark astusstrategian 
mukaisesti vuosiohjelmaan kohdistettu jen tarkastusten havainnot ja 
havaitut puutteellisuudet ohj elman hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmissä; 
(b) lausunnon siitä, onko halli nnointi- ja valvontajär jestelmä toiminut 
tehokkaasti, kohtuullisten takeiden antamiseksi komissiolle sille 
esitettyjen menoilmoitusten oi keellisuudesta ja menoilmoituksen 
perustana olevien maksujen lail lisuudesta ja asianmukaisuudesta; 
(c) ilmoituksen, jossa arvioidaan loppumaksupyynnön pätevyys sekä 
lopullisen menoilmoituksen perustan a olevien maksujen laillisuus ja 
asianmukaisuus. 
4. Jos 1 kohdassa tarkoitetut tarkast ukset suorittaa jokin muu taho kuin 
tarkastusviranomainen, tarkas tusviranomaisen on huolehdittava siitä, että kyseisten 
organisaatioiden toiminta on riippumatont a ja että ne suorittavat tehtävänsä 
kansainvälisesti hyväksy ttyjen tarkastussuositusten mukaisesti. 
5. Jäsenvaltioissa toteutettaviin hankkeis iin liittyviä tarkastusviranomaisen tai 
4 kohdassa tarkoitetun organisa ation toimia voidaan rahoittaa edellä 18 artiklassa 
mainitusta teknisestä avusta edellyttäen, että 25 artiklassa kuvatut tarkastusviranomaisen toiminnan perusedellytykset täyttyvät. 
VI LUKU  
VALVONTA 
31 artikla 
Jäsenvaltioiden velvollisuudet 
1. Jäsenvaltiot ovat vastuussa monivuotiste n ja vuotuisten ohjelmien moitteettoman 
varainhoidon varmistamisesta ja menoilm oitusten perustana olevien maksujen 
laillisuudesta ja asianmukaisuudesta. 
2. Niiden on huolehdittava siitä, että vast uuviranomaiset ja mahdolliset valtuutetut 
viranomaiset, todentamisviranomaiset, tark astusviranomaiset ja muut asianomaiset 
elimet saavat asianmukaista ohjausta 24–30 ar tiklassa tarkoitettujen hallinnointi- ja 
                                                 
50 Lisätään viittaukset päätöksiin, joilla perustetaan Euroopan pakolaisrahasto, Euroopan 
kotouttamisrahasto ja Euroopan palauttamisrahasto. 
 
FI 89   FI valvontajärjestelmien perustamisessa sen varmistamiseksi, että yhteisön varoja 
käytetään tehokkaasti ja sääntöjenmukaisesti. 
3. Jäsenvaltioiden on estettävä, todettava ja oikaistava sääntöjenvast aisuudet. Niiden on 
ilmoitettava sääntöjenvastaisuuksista komissi olle ja tiedotettava sille hallinnollisten 
ja oikeudellisten menettelyjen etenemisestä. 
Jos tuensaajalle aiheettomasti maksettuja summia ei voida periä takaisin, jäsenvaltion 
on maksettava menetetyt määrät takais in Euroopan yhtei söjen talousarvioon. 
4. Jäsenvaltiot kantavat ensi sijaisen vastuun toimien varainhoidon valvonnasta ja 
huolehtivat siitä, että halli nnointijärjestelmiä ja tarkast uksia sovelletaan siten, että 
voidaan varmistaa yhteisön varojen asianmuka inen ja tehokas käyttö. Jäsenvaltioiden 
on esitettävä komissiolle kuva us näistä järjestelmistä. 
5. Jäsenvaltiot tekevät komission kanssa yhtei styötä 15 artiklan täytäntöönpanoa varten 
tarvittavien tilastotietojen keräämiseksi. 
6. Tämän artiklan 1–5 kohdan soveltamist a koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
hyväksytään 52 artiklan 2 kohdassa ta rkoitettua menettelyä noudattaen. 
32 artikla 
Hallinnointi- ja valvontajärjestelmät 
1. Jäsenvaltioiden on ennen monivuotisen ohj elman hyväksymistä varmistettava, että 
hallinnointi- ja valvontajärjestelmät ova t 24–30 artiklan mukaiset. Jäsenvaltiot ovat 
vastuussa siitä, että järjestelmät to imivat tehokkaasti koko ohjelmakauden ajan. 
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissi olle monivuotisten ohjelmien luonnosten 
mukana kuvaus järjestelmistä, erityise sti vastuuviranomaisten, valtuutettujen 
viranomaisten ja todentamisviranomaisten ra kenteesta ja menettelyistä sekä kyseisten 
viranomaisten ja organisaatioiden, tarkas tusviranomaisen ja muiden tarkastuksia 
jäsenvaltioiden valvonnassa s uorittavien tahojen sisäisistä  tarkastusjärjestelmistä. 
3. Kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun jäse nvaltiot ovat toimittaneet komissiolle 
monivuotisten ohjelmien luonnokset, niiden on myös toimitettava 
vaatimustenmukaisuuden arvioivan elimen laatima kertomus, jossa esitetään järjestelmiä koskevan arvioinnin tuloks et ja annetaan la usunto siitä, ovatko 
järjestelmät 24–30 artiklan mukaiset. Jos lausunnossa on vara uksia, kertomuksessa 
on esitettävä järjestelmien puutteet ja puutteiden vakavuus. Jäsenvaltioiden on 
laadittava yhteistyössä komission ka nssa suunnitelma toteutettavista 
oikaisutoimenpiteistä ja niiden toteuttamisaikataulu. 
4. Tämän artiklan 1–3 kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
hyväksytään 52 artiklan 2 kohdassa ta rkoitettua menettelyä noudattaen. 
33 artikla 
Komission velvollisuudet 
 
FI 90   FI 1. Komissio varmistaa 30 artiklassa säädetty ä menettelyä noudattae n, että jäsenvaltiot 
ovat perustaneet 24–30 artikl an mukaiset hallinnointi- ja valvontajärjestelmät. 
Lisäksi se varmistaa vuotuisten tarkastu skertomusten ja omien tarkastustensa 
perusteella, että kyseiset järjestelmät toimivat tehokkaasti monivuotisten ohjelmien 
täytäntöönpanon ajan. 
2. Komission virkamiehet tai va ltuutetut edustajat voivat s uorittaa hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmien tehokkaan toimi nnan tarkastamiseksi vähintään yhden 
työpäivän varoitusajalla paikalla tarkas tuksia, joihin voi kuulua vuosiohjelmiin 
sisältyviä toimia koskevia tarkastuks ia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 
jäsenvaltioiden suorittamia tarkastuksia. Jäsenvaltion virkamiehet tai valtuutetut 
edustajat voivat osallist ua näihin tarkastuksiin. 
3. Komissio voi vaatia jäsenval tiota suorittamaan tarkastuksen paikalla järjestelmien 
moitteettoman toiminnan tai yhden tai useamman toimen asianmukaisuuden tarkastamiseksi. Komission virkamiehet tai valtuutetut edustajat voivat osallistua 
näihin tarkastuksiin. 
4. Komissio huolehtii yhteistyös sä jäsenvaltioiden kanssa rahastosta tuettuihin toimiin 
liittyvästä tiedottamisesta ja toimien seurannasta. 
5. Komissio varmistaa yhteistyössä jäsenvaltioid en kanssa, että toimet ja yhteisön muut 
asianomaiset politiikat, välineet ja aloitteet ovat yhdenmukaisia ja toisiaan täydentäviä. 
34 artikla 
Yhteistyö jäsenvaltioiden valvontaelinten kanssa 
1. Komissio tekee yhteistyötä monivuotisten ohjelmien tarkastusviranomaisten kanssa 
niiden valvontasuunnitelmien ja tarkastusm enetelmien koordinoimiseksi ja vaihtaa 
viipymättä tietoja hallinnointi- ja valvont ajärjestelmien tarkastusten tuloksista 
valvontaresurssien parhaan mahdollisen käyt ön varmistamiseksi ja työn aiheettoman 
päällekkäisyyden välttämiseksi. 
Komissio toimittaa 30 artiklan mukaisesti esitettyä tarkastusstrategiaa koskevat 
huomautuksensa kolmen kuukauden kuluessa tai ensimmäisessä kokouksessa, joka 
pidetään strategian vastaanottamisen jälkeen. 
2. Omaa tarkastusstrategiaansa määritelless ään komissio määrittää ne monivuotiset 
ohjelmat, 
(a) jotka ovat 32 artiklan nojalla pe rustetun järjestelmän mukaiset 
varauksitta tai joiden osalta varaukset on peruttu korjaavien 
toimenpiteiden johdosta, ja 
(b) joiden osalta 30 artiklaan perustuva tarkastusviranomaisen 
tarkastusstrategia on tyydyttävä ja komission ja jäsenvaltion tekemien tarkastusten tulosten perusteella on saatu kohtuullinen varmuus siitä, 
että hallinnointi- ja valvontajärj estelmät toimivat moitteettomasti. 
 
FI 91   FI 3. Komissio voi ilmoittaa jäsenvaltioille, että se luottaa mainittujen ohjelmien 
ilmoitettujen menojen oikeellisuuden, la illisuuden ja asia nmukaisuuden osalta 
pääasiallisesti tarkastusviranomaisen lausuntoon ja suorittaa omia tarkastuksiaan paikalla vain poikkeuks ellisissa olosuhteissa 
VI LUKU 
VARAINHOITO 
35 artikla 
Tukikelpoisuus – menoilmoitukset 
1. Kaikissa menoilmoituksissa on mainittava tuensaajalle toimia toteutettaessa 
aiheutuneiden menojen määrä ja vastaava julkisista tai yksityisistä varoista saatu tukiosuus. 
2. Menojen on vastattava tuen saajien suorittamia maksuja. Niiden tueksi on esitettävä 
maksukuitit tai kirjanpitoasiakirjat , joilla on vastaava todistusarvo. 
3. Menoihin voidaan myöntää rahastosta tuk ea vain, jos ne on tode llisuudessa maksettu 
aikaisintaan 1 päivänä tammikuuta sinä vuonna, jota 22 artiklan 4 kohdassa 
tarkoitettu yhteisrahoitusta koskeva komi ssion päätös koskee. Rahoitusta ei voida 
myöntää toimille, jotka ovat päättyneet e nnen tukikelpoisuuden alkamispäivää. 
4. Seuraavat menot eivät ole tukikelpoisia: 
– alv, 
– korkokustannukset, 
– maan hankinta siltä osin kuin se yli ttää 10 prosenttia kyseisen toimen 
tukikelpoisista kokonaismenoista, 
– asumismenot. 
5. Säännöt, joita sovelletaan 4 artiklassa tarko itettujen jäsenvaltioissa  toteutettavien ja 
rahastosta yhteisrahoitusta saavie n toimien täytäntöönpanon yhteydessä 
aiheutuneiden menojen tukikelpoisuut een, hyväksytään 52 artiklan 2 kohdassa 
säädettyä menettelyä noudattaen. 
 
FI 92   FI 36 artikla 
Tuensaajille maksettavien maksujen täysimääräisyys 
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että vastuuviranomainen varmistaa, että tuensaajat 
saavat julkisista varoista maksettavan ra hoitusosuuden niin pian kuin mahdollista ja 
täysimääräisenä. Siitä ei saa vähentää tai pidättää mitään eikä siitä saa periä mitään erityismaksuja tai muita vastaavia maksuja, jotka vähentäisivät tuensaajille maksettavia 
määriä. 
37 artikla 
Euron käyttö 
Kaikki komission rahoituspäätöksissä, maksusitoum uksissa ja maksuissa mainitut määrät sekä 
todennetut menot ja jäsenval tioiden esittämät maksupyynnöt ovat euromääräisiä, ja ne 
maksetaan euroina. 
38 artikla 
Maksusitoumukset 
Yhteisön talousarviositoumukset tehdään vuos ittain 22 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun 
yhteisrahoitusta koskevan komi ssion päätöksen perusteella. 
39 artikla 
Maksut – ennakkomaksut 
1. Komissio suorittaa rahastojen rahoitusosu uteen liittyvät maksut maksusitoumusten 
mukaisesti. 
2. Maksut suoritetaan ennakkomaksuna ja loppumaksuna. Ne maksetaan jäsenvaltion 
nimeämälle vastuuviranomaiselle. 
3. Jäsenvaltiolle maksetaan ennakkomaksuna 50 prosenttia määrästä, joka sille on 
myönnetty komission vuosittain tekemässä yhteisrahoituspäätöksessä, 60 päivän 
kuluessa siitä kun yhteisrahoitust a koskeva päätös on hyväksytty. 
4. Toinen ennakkomaksu maksetaan kolmen kuukauden kuluessa siitä kun komissio on 
hyväksynyt vuosiohjelman täytäntöönpanoa koskevan seurantakertomuksen sekä 
todennetun menoilmoituksen, joka on laad ittu 29 artiklan a kohdan ja 35 artiklan 
mukaisesti ja jonka mukaan toteutuneet menot kattavat vähintään 70 prosenttia 
ensimmäisestä ennakkomaksusta. Komission maksama toinen ennakkomaksu voi olla enintään 50 prosenttia yhteisrahoitu späätöksessä myönnetystä kokonaismäärästä 
eikä se missään tapauksessa voi olla en empää kuin erotus, joka saadaan kun niistä 
yhteisön varoista, jotka jäsenvaltio on sit onut vuosiohjelmaan si sältyvien hankkeiden 
toteuttamiseen, vähennetään ensimmäisen ennakkomaksun määrä. 
 
FI 93   FI 5. Ennakkomaksuista kertyneet korot kirj ataan kyseiseen ohjelmaan ja ne on 
vähennettävä lopullisessa menoselvitykses sä ilmoitettavien julkisten menojen 
määrästä. 
6. Ennakkomaksuna maksetut määrät poistet aan tileistä, kun vuosiohjelma saatetaan 
loppuun. 
40 artikla 
Loppumaksut 
1. Komissio suorittaa loppumaksun edellyttäen , että seuraavat asiakirjat on toimitettu 
sille yhdeksän kuukauden kuluessa vuotuise ssa rahoituspäätöks essä määritellyn 
tukikelpoisuusajan  päättymisestä: 
(a) 29 artiklan a kohdan ja 35 artiklan mukaisesti laadittu todennettu 
menoilmoitus ja loppumaksupyyntö tai korvausilmoitus; 
(b) vuosiohjelman täytäntöönpanoa koske va loppukertomus, joka käsittää 
51 artiklassa mainitut tiedot; 
(c) 30 artiklan 2 kohdassa mainitut ta rkastuskertomus, lausunto ja 
ilmoitus. 
Loppumaksun maksamisen edellytyksen ä on, että täytäntöönpanoa koskeva 
loppukertomus ja loppumaksupyyntöön liitett ävä tarkastuslausuma hyväksytään. 
2. Jos vastuuviranomainen ei toimita 1 kohdassa mainittuja asiakirjoja hyväksyttävässä 
muodossa määräpäivään mennessä, komissio vapauttaa kaikki sellaiset kyseisen 
vuosiohjelman maksusitoumukset, joita ei ole käytetty ennakkomaksujen 
maksamiseen. 
3. Edellä 2 kohdassa mainittu automaattisesti tapahtuva maksusitoumusten 
vapauttaminen keskeytetään kyseisiin ha nkkeisiin liittyvän määrän osalta, jos 
jäsenvaltiossa on käynnissä sellaisia oike udellisia menettelyjä tai hallinnollisia 
muutoksenhakuja, joilla on lykkäävä vaikutus, juuri si lloin kun 1 kohdassa mainitut 
asiakirjat olisi pitänyt toimittaa. Jäsenvaltio antaa toimittamassaan osittaisessa loppukertomuksessa yksityiskohtaiset tiedo t kyseisistä hankkeis ta ja esittää 
komissiolle kuuden kuukauden välein kertomukset hankkeiden edistymisestä. Jäsenvaltio toimittaa näiden hankkeiden osal ta 1 kohdassa mainitut asiakirjat kolmen 
kuukauden kuluessa siitä, kun oikeudellis et menettelyt tai hallinnolliset 
muutoksenhaut on saatettu loppuun. 
4. Edellä 1 kohdassa mainittu yhdeksän kuukauden määräaika keskeytyy, jos komissio 
on tehnyt 42 artiklan säännösten nojalla päätöksen vuosiohjelman yhteisrahoitusta 
koskevien maksujen lykkäämisestä. Määräa ika alkaa kulua jälleen päivänä, jona 
42 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu komission päätös on annettu tiedoksi jäsenvaltiolle. 
5. Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle niiden  menojen määrän, jotka komissio hyväksyy 
rahoitettavaksi rahastosta, ja mahdollise t rahoitusoikaisut, jotka perustuvat 
ilmoitettujen menojen ja rahastosta rahoitettavien menojen eroon, kuuden kuukauden 
 
FI 94   FI kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat, sanotun 
kuitenkaan rajoittamatta 41 artiklan sää nnösten soveltamista. Jäsenvaltion on 
esitettävä huomautuksensa kolmen kuukauden kuluessa. 
6. Komissio päättää rahastosta rahoitetta vien menojen määrästä kolmen kuukauden 
kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut jä senvaltion huomautukset, ja perii takaisin 
lopullisesti hyväksyttyjen menoj en ja jäsenvaltiolle jo maksettujen määrien välisen 
erotuksen. 
7. Komissio maksaa loppuerän käytettävissä olevien varojen rajoissa 60 päivän 
kuluessa päivästä, jona se hyväksyy edel lä 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat. 
Maksusitoumuksen loppuerä vapautetaa n kuuden kuukauden kuluessa maksamisesta. 
41 artikla 
Maksatuksen lykkäys 
1. Asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/ 2002 tarkoitetun tulojen ja menojen 
hyväksyjän on lykättävä maksumääräaikaa  enintään kuudella  kuukaudella, jos 
hallinnointi- ja valvontajärjestelmien mo itteeton toiminta on kyseenalaista tai jos 
mainittu virkamies pyytää kansallisilta viranomaisilta lisätietoja vuotuisessa 
tarkastelussa tehtyjen havaintojen seurantamenettelyssä tai jos hän epäilee, että ilmoitettuihin menoihin liittyy vakavia – todettuja tai otaksuttavia – sääntöjenvastaisuuksia. 
Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle ja va stuuviranomaiselle lykkäyksen syistä 
viipymättä. Jäsenvaltion on toteutettava  tarvittavat toimenpiteet tilanteen 
korjaamiseksi mahdollisimman pian. 
2. Kuuden kuukauden enimmäisaikaa pidennetä än vielä kuudella kuukaudella, jos on 
annettava 42 ja 45 artik lan mukainen päätös. 
42 artikla 
Maksatuksen keskeytys 
1. Komissio voi keskeyttää ennakkomaksuje n ja loppumaksujen maksamisen kokonaan 
tai osittain, kun 
(a) ohjelman hallinnointi- ja valvontajärje stelmässä on vakava puute, joka 
vaikuttaa maksujen todentamismene ttelyn luotettavuu teen ja jonka 
osalta ei ole toteutettu oikaisutoimenpiteitä; tai 
(b) todennettuun menoilmoitukseen sisä ltyvät menot liittyvät vakavaan 
väärinkäytökseen, jota ei ole oikaistu; tai 
(c) jäsenvaltio ei ole täy ttänyt sille 31 ja 32 artiklan mukaan kuuluvia 
velvoitteita. 
 
FI 95   FI 2. Komissio voi päättää keskeyttää ennakko- ja loppumaksut anne ttuaan jäsenvaltiolle 
mahdollisuuden esittää huomautuksia kolmen kuukauden määräajassa. 
3. Komissio lopettaa ennakko- ja loppuma ksujen keskeytyksen, kun se katsoo 
jäsenvaltion toteuttaneen keskeytyksen lopettamiseksi tarvittavat toimenpiteet. 
4. Jos jäsenvaltio ei ole toteuttanut vaadittuja toimenpiteitä, komissio voi tehdä 
päätöksen vähentää nettomäärää tai peruuttaa yhteisön tuen kyseiselle 
vuosiohjelmalle 46 artiklan mukaisesti. 
43 artikla 
Asiakirjojen säilyttäminen 
Kunkin jäsenvaltion vastuuviranomaisen on varmis tettava, että kaikki vuosiohjelman menoja 
ja tarkastuksia koskevat tositt eet ovat komission ja tilintarkastustuomioistuimen saatavilla. 
Asiakirjat on säilytettävä vähintään kolmen vuo den ajan vuosiohjelman päättämisen jälkeen, 
sanotun kuitenkaan rajoittamatta  valtiontukisääntöjen soveltamista. Määräaika keskeytyy 
oikeuskäsittelyn ajaksi tai komission perustellusta pyynnöstä. 
Asiakirjat on säilytettävä joko alkuperäisinä tai oikeaksi todi stettuina jäljennök sinä yleisesti 
hyväksytyillä tietovälineillä. 
VIII LUKU 
RAHOITUSOIKAISUT 
44 artikla 
Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut 
1. Vastuu sääntöjenvastaisuuksie n tutkinnasta on ensisijaises ti jäsenvaltioilla, sanotun 
kuitenkaan rajoittamatta komission vastuuta Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion toteuttamisesta. Jäsenvaltioiden on aloitettava tutkinta saatuaan todisteita suurista muutoksista, jotka vaikuttavat tu en luonteeseen tai sen 
täytäntöönpano- tai valvontaed ellytyksiin, ja tehtävä tarv ittavat rahoitusoikaisut. 
2. Jäsenvaltion on tehtävä rahoitusoikaisut, jotka liittyvät toimissa tai vuosiohjelmissa 
havaittuihin yksittäisiin tai järjestelmällisiin sääntöjenvastaisuuksiin. Rahoitusoikaisut on tehtävä perimällä yhtei sön tuki takaisin kokonaan tai osittain. 
Jäsenvaltioiden on otettava huomioon sään töjenvastaisuuksien luonne ja vakavuus 
sekä niistä rahastolle ai heutunut taloudellinen tappio. 
Jäsenvaltioiden komissiolle 50 arti klan 2 kohdan nojalla lähettämissä 
vuosikertomuksissa on lueteltava kys eisen ohjelman yhteydessä aloitetut 
peruutusmenettelyt. 
 
FI 96   FI Jäsenvaltioiden on tehtävä rahoitusoikaisut peruuttamalla yhteisön rahoitusosuus 
joko kokonaan tai osittain, ja jos varoja ei palauteta jäsenvaltion vahvistamassa 
määräajassa, niistä peritään 47 artikl an 2 kohdan mukaista viivästyskorkoa. 
3. Kun on kyse järjestelmällisistä sään töjenvastaisuuksista, jäsenvaltion on 
laajennettava tutkimuksiaan siten, että  ne kattavat kai kki toimet, joihin 
sääntöjenvastaisuudet ov at voineet vaikuttaa. 
45 artikla 
Komission suorittamat tarkastukset ja rahoitusoikaisut 
1. Komission virkamiehet tai valtuutetut e dustajat voivat tarkastaa paikalla, myös 
pistokokein, rahastosta rahoitettuja toimia se kä hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä 
vähintään yhden työpäivän varoitusajall a, sanotun kuitenkaan  rajoittamatta 
tilintarkastustuomioistuimen toimivaltaa ja  jäsenvaltioiden kansallisten lakien, 
asetusten ja hallinnollisten määräysten m ukaisesti suorittamia tarkastuksia. Komissio 
ilmoittaa asiasta kyseiselle jäsenvaltiolle  saadakseen kaiken  tarvittavan avun. 
Jäsenvaltion virkamiehet tai valtuutetut  edustajat voivat osallistua näihin 
tarkastuksiin. 
2. Komissio voi pyytää asianomaista jäsenvaltio ta tekemään tarkastuksen paikalla 
tarkastaakseen yhden tai useamman ma ksutapahtuman sääntöjenmukaisuuden. 
Komission virkamiehet tai valtuutetut edus tajat voivat osallistua tarkastuksiin. 
3. Jos komissio katsoo tarvittavat  tarkastukset tehty ään, että jäsenvaltio  ei ole täyttänyt 
sille 31 artiklan nojalla kuuluvia velvollis uuksia, se keskeyttää ennakkomaksujen tai 
loppumaksun maksatukset 42 artiklan mukaisesti. 
46 artikla 
Oikaisujen perusteet 
1. Jos jäsenvaltio ei ole te hnyt oikaisuja 42 artiklan 2 kohdassa mainitussa määräajassa 
eikä asiasta ole päästy yhteisymmä rrykseen, komissio voi kolmen kuukauden 
kuluessa päättää peruutt aa vuosiohjelmalle myönnet yn yhteisön rahoitusosuuden 
kokonaan tai osittain, jos se katsoo, että 
(a) ohjelman hallinnointi- ja valvontajärje stelmässä on vakava puute, joka 
on saattanut vaaraan ohjelm aan jo maksetun yhteisön 
rahoitusosuuden; 
(b) todennettuun maksuilmoitukseen sisältyvä meno on 
sääntöjenvastainen, eikä jäsenvaltio  ole oikaissut sitä ennen tässä 
kohdassa tarkoitetun oikaisumen ettelyn aloittamista; ja 
(c) jäsenvaltio ei ole täyt tänyt 31 artiklan mukaisia velvoitteitaan ennen 
tässä kohdassa tarkoitetun oikaisumenettelyn aloittamista. 
 
FI 97   FI (d) Komissio tekee päätöksen otettuaan huomioon jäsenvaltion 
mahdollisesti esittämät huomautukset. 
2. Komissio tekee rahoitusoikaisut havait tujen yksittäisten s ääntöjenvastaisuuksien 
perusteella ja ottaa huomioon sääntöje nvastaisuuden järjestelmällisyyden 
määrittäessään, sovelletaanko kiinteämääräistä vai ekst rapoloitua oikaisua. Jos 
sääntöjenvastaisuus liittyy menoilmo itukseen, josta on aiemmin annettu 
vuosikertomuksessa myönteinen lausunt o 30 artiklan 3 kohdan b alakohdan 
mukaisesti, olettamuksena on, että kyseessä  on järjestelmällinen ongelma, jolloin 
siihen sovelletaan kiinteämääräistä tai ekst rapoloitua oikaisua, el lei jäsenvaltio pysty 
osoittamaan tätä olettamusta vääräksi kolmen kuukauden kuluessa. 
3. Oikaisun määrästä päättäessään komi ssio ottaa huomioon sääntöjenvastaisuuden 
merkittävyyden samoin kuin kyseisessä vuosiohjelmassa havaittujen puutteiden laajuuden ja niistä aiheut uvat taloudelliset vaikutukset. 
4. Kun komissio perustaa kantansa muiden  kuin omien yksiköide nsä tilintarkastajien 
toteamiin seikkoihin, se tekee omat joht opäätöksensä niiden varainhoidollisista 
seurauksista tarkasteltuaan asianomais en jäsenvaltion 32 artiklan mukaisesti 
toteuttamia toimenpiteitä, s ääntöjenvastaisuuksia koskevia ilmoituksia ja jäsenvaltion 
mahdollisesti esittämiä huomautuksia. 
47 artikla 
Takaisin maksaminen 
1. Kaikki komissiolle takaisin maksettavat varat on suoritettava neuvoston asetuksen 
(EY, Euratom) N:o 1605/2002
51 72 artiklan mukaisesti laaditussa 
perintämääräyksessä vahvistettuna määr äaikana. Määräajan viimeinen päivä on 
määräyksen antamista seuraavan toisen kuukauden viimeinen päivä. 
2. Takaisinmaksun viivästyminen joht aa viivästyskorkoon, joka lasketaan 
määräpäivästä tosiasialliseen maksupäivään. Viivästyskorko on Euroopan 
keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa  soveltama, Euroopan unionin virallisen 
lehden C-sarjassa julkaistava korko sen kuukauden ensimmäisenä kalenteripäivänä, 
jona maksuaika on kulunut umpeen, korotettuna kolmella ja puolella 
prosenttiyksiköllä. 
48 artikla 
Jäsenvaltioiden velvollisuudet 
Komission suorittama rahoitusoikaisu ei vaik uta 46 artiklassa jäsenvaltioille säädettyyn 
velvoitteeseen huolehtia takaisinperinnästä. 
                                                 
51 EYVL L 248, 16.9.2002. 
 
FI 98   FI IX luku  
SEURANTA, ARVIOINTI JA KERTOMUKSET  
49 artikla 
Seuranta ja arviointi 
1. Komissio seuraa rahastoa säännöllisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. 
2. Komissio arvioi rahastoa säännöllisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. 
Arvioinnin tarkoituksena on tutkia toteutettujen toimien tarkoituksenmukaisuutta, tehokkuutta ja vaikutuksia 3 artiklassa tarkoitettuihin tavoitteisiin nähden. 
Arvioinnissa tarkastellaan myös rahaston pui tteissa toteutettujen toimien ja yhteisön 
muiden asianomaisten politiikkojen, välineiden ja aloitteiden täydentävyyttä. 
3. Komissio arvioi joulukuuhun 2011 mennessä  seuraavia seikkoja: rahaston 
vaikutukset ulkorajavalvont aa koskevan politiikan ja la insäädännön kehittämiseen, 
rahaston ja viraston tehtävien yhtei svaikutus sekä niiden perusteiden 
tarkoituksenmukaisuus, jotka koskevat varojen jakoa jä senvaltioiden kesken, kun 
otetaan huomioon Euroopan unionin tavoitteet kyseisellä alalla. 
50 artikla 
Kertomukset 
1. Kunkin jäsenvaltion vastuuviranomaisen on toteutettava tarvit tavat toimenpiteet 
hankkeiden seurannan ja ar vioinnin varmistamiseksi. 
Tätä varten sopimuksissa, jotka vastuuviranomainen tekee toimien toteuttamisesta 
vastaavien tahojen kanssa, on oltava lausekkeita, joissa edellytetään, että toimen täytäntöönpanon edistymisestä ja asetettujen tavoitteiden toteutumisesta laaditaan 
säännöllisesti yksityiskohtaisia kertomuksia. 
2. Vastuuviranomaisen on toimitettava komi ssiolle ohjelman täytäntöönpanoa koskeva 
loppukertomus ja 35 artiklassa tarkoitettu lopullinen menoilmoitus yhdeksän 
kuukauden kuluessa siitä, kun kunkin vuosio hjelman yhteisrahoituspäätöksessä 
vahvistettu menojen tukike lpoisuusaika on päättynyt. 
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 
(a) viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2010 arviointikertomus rahastosta 
osarahoitettujen toim ien täytäntöönpanosta; 
(b) arviointikertomus rahastosta osarahoitettu jen toimien tuloksista ja vaikutuksista 
viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2 012 (kaudelta 2007–2010) ja 30 päivänä 
kesäkuuta 2015 (kaudelta 2011–2013). 
 
FI 99   FI 4. Komissio toimittaa Euroopan parlamentill e, neuvostolle, Euroopan talous- ja 
sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: 
(a) viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2009 kertomuksen 15 artiklassa mainittujen 
perusteiden soveltamisesta varojen v uotuiseen jakoon jäsenv altioiden kesken 
sekä tarvittaessa ehdotukset muutoksiksi; 
(b) viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2010 välikertomuksen rahastosta 
rahoitettujen toimien tuloksista ja toimiin liittyvistä laadullisista ja määrällisistä näkökohdista sekä ehdotuksen raha ston kehittämiseksi jatkossa; 
(c) viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2012 jä lkiarviointikertomuksen (kaudelta 
2007–2010) ja viimeistään 31 päivän ä joulukuuta 2015 (kaudelta 2011–2013). 
51 artikla 
Lopullinen vuosikertomus 
1. Jotta vuotuisten ja monivuotisten ohjelmien  täytäntöönpanosta saataisiin selkeä 
käsitys, 50 artiklan 2 kohdassa mainituissa kertomuksissa on oltava seuraavat tiedot: 
(a) vuosiohjelman rahoituksen toteutus  ja toiminnan täytäntöönpano; 
(b) monivuotisen ohjelman ja sen pai nopistealueiden täytäntöönpanossa 
saavutettu edistys suhteessa n iiden todennettavissa oleviin 
erityistavoitteisiin siten, että fyysiset indikaattorit sekä kunkin 
painopistealueen täytäntöönpanoa, tu loksia ja vaikutusta koskevat 
indikaattorit ilmaistaan määrällisinä aina, kun se on mahdollista; 
(c) vastuuviranomaisen täytäntöönpanon laadun ja tehokkuuden 
varmistamiseksi toteuttamat toimet, erityisesti: 
– seurantaa ja arviointia koskevat toimenpiteet, 
tietojenkeruumenetelmät mukaan luettuina, 
– tiivistelmä huomattavista ongelmista, joita on esiintynyt 
toimenpideohjelman täytäntöönpanossa, ja toteutetut 
toimenpiteet, 
– teknisen avun käyttö, 
(d) toimenpiteet vuosiohjelmista ja monivuotisista ohjelmista 
tiedottamiseksi ja niiden julkistamiseksi. 
2. Kertomuksia pidetään hyväksyttävinä, jos niihin sisältyvät kaikki 1 kohdassa 
luetellut tiedot. Komissio tekee päät öksen vastuuviranomaiselta saamansa 
täytäntöönpanoa koskevan vuosikertomuksen  sisällöstä kahden kuukauden kuluessa. 
Jos komissio ei vastaa säädetyssä määr äajassa, kertomuksen katsotaan tulleen 
hyväksytyksi. Komissio toimittaa hyväksytyt  täytäntöönpanokertomukset virastolle. 
 
FI 100   FI X luku 
LOPPUSÄÄNNÖKSET 
52 artikla 
Komitea 
1. Komissiota avustaa tällä päätöksellä52 perustettu yhteisvastuuta ja 
maahanmuuttovirtojen hallintaa käsittelev ä yhteinen komitea (jäljempänä ’komitea’). 
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa ottaen 
huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. 
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.  
53 artikla 
Uudelleentarkastelu 
Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat tätä päätöstä uudelleen komission ehdotuksen 
perusteella viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2013. 
54 artikla 
Tätä päätöstä sovelletaan  1 päivästä tammikuuta 2007.  
55 artikla 
Osoitus 
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 
Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […]. 
Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta 
Puhemies Puheenjohtaja 
                                                 
52 Lisätään viittaukset päätöksiin, joilla perustetaan Euroopan pakolaisrahasto, Euroopan 
kotouttamisrahasto ja Euroopan palauttamisrahasto. 
 
FI 101   FI PERUSTELUT  
1. YHTEISVASTUUN SOVELTAMINEN KOLMANSIEN MAIDEN KANSALAISTEN 
KOTOUTTAMISEEN  
1.1. Ongelman kuvaus ja analyysi 
Kolmansista maista saapuu päivittäin siirtola isia kaikkiin EU:n jäsenvaltioihin. Vaikka 
kolmansien maiden kansalaisten suhteellinen  osuus väestöstä vaihtelee huomattavasti 
jäsenvaltioittain, etninen, kulttuurinen ja kiel ellinen moninaisuus lisää ntyy kaikkialla EU:ssa 
ja sen myötä tarve parantaa kulttuurienvälisiä suhteita.  
Kuten ensimmäisessä vuosiraportissa m uuttoliikkeestä ja  kotouttamisesta53 todetaan, 
maahanmuutolla on edelleen merkittävä ro oli Euroopan unionin taloudellisessa ja 
sosiaalisessa kehityksessä. Työikäisen väestön ikääntyessä ja vähetessä laajentuneen EU:n 
tarpeet edellyttävät todennäköise sti jatkuvasti kasvavia maahan muuttovirtoja. Euroopan on 
valmistauduttava tähän. 
Maahanmuuttajien onnistunut kotouttaminen liittyy sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja 
toisaalta se on myös taloudellisen tehokkuuden edellytys. Uudistetun Lissabonin strategian 
yhteydessä on keskeistä huolehtia unionin alueella jo oleskelevi en ja tänne vasta saapuvien 
maahanmuuttajien kotouttamisesta.  
Kolmansien maiden kansalaisten kotouttamist a tukevien tehokkaiden politiikkojen merkitystä 
korostetaan myös Haagin ohjelmassa. EU: ssa on jo hyväksytty säädökset pitkään 
oleskelleiden kolmansien maiden kansalaist en oikeuksien turvaamisesta, perheiden 
yhdistämisestä sekä syrjinnän, rasismin ja muukalaisvihan torjunnasta, ja niitä ollaan 
parhaillaan tai lähiaikoina saattamassa osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. Nämä direktiivit 
muodostavat EU:n kotouttamispolitiikan perustan.  
Kolmansien maiden kansalaisilla on erityisiä tarpeita, jotka poikkeavat muiden epäedullisessa 
asemassa olevien ryhmien tarpeist a sikäli, että kolmansien maid en kansalaiset ovat usein juuri 
saapuneet vastaanottavaan maahan. Eurooppalaiset  arvot eivät useinkaan ole heille tuttuja, 
eivätkä he välttämättä osaa uuden maan kieltä  hyvin tai tunne maan tapoja. Kolmansien 
maiden kansalaisia eivät myöskään aina koske  samat oikeudet ja velvollisuudet kuin unionin 
kansalaisia. Itse asiassa kolmansien maid en kansalaisille voidaan määrätä ankaria 
seuraamuksia, jopa oleskeluoikeuden menettä minen, jos he eivät nou data heitä koskevia 
määräyksiä tai erityisiä menettelyjä. 
1.2. Tulevat toimet 
Neuvoston ja jäsenvaltioiden hallitusten e dustajien 19. marraskuuta 2004 oikeus- ja 
sisäasioiden neuvostoss a hyväksymissä yhteisissä perusperia atteissa korostetaan tarvetta 
kehittää kokonaisvaltainen lähestymistapa kot outtamiseen. Toimenpiteitä tarvitaan niin 
jäsenvaltioissa kuin Euroopan tasolla sen va rmistamiseksi, että kotouttaminen otetaan 
keskeisesti huomioon kaikessa pol itiikan laadinnassa ja täytänt öönpanossa ja että kehitetään 
erityisiä toimintalinjoja kolmansien maiden kansalaisten kotouttamiseksi.  
                                                 
53 KOM(2004) 508 lopullinen, 16.7.2004. 
 
FI 102   FI Periaatteissa todetaan, että yhden jäsenvaltion tehoton toiminta saattaa vaikuttaa monin tavoin 
haitallisesti muihin jäse nvaltioihin ja Euroopan unioniin ja että on kaikkien jäsenvaltioiden 
edun mukaista toteuttaa tehoka sta kotouttamisstrategiaa.  
Komissio käynnisti vuonna 2002 kotouttamista kosk evia kokeiluhankkeita (INTI). Kyseisten 
aloitteiden täytäntöönpa noa on rajoittanut vuoteen 2006 saakka sovellettavien 
rahoitusnäkymien otsakkeen 3 suppea liikkumavara. Kosk a hankkeet ovat kuitenkin 
onnistuneet erinomaisesti, komissio ehdotti  Hollannin puheenjohtaj akaudella pidetyssä 
kotouttamista koskevassa ministerikokouksessa er ityisen kotouttamisrah aston perustamista. 
1.3. Rahaston tavoitteet 
Yhteisten perusperiaatteiden mukaisesti ra haston keskeiset tavo itteet ovat seuraavat: 
1. tukea kolmansien maiden kansalaisiin sovellettavien maahanpääsymenettelyjen 
organisointia ja täytäntöönpanoa tehosta malla kotouttamista ja ennakoimalla 
kyseisen kohderyhmän tarpeet; 
2. edistää kolmansien maiden kansalaisille suunnattujen perehdyttämisohjelmien ja 
-toimien järjestämistä ja täyt äntöönpanoa parantamalla valm iuksia ja kehittämällä ja 
toteuttamalla politiikkaa (yhteinen perusperiaate 4); 
3. tehostaa kolmansien maiden kansalai sten osallistumista jäsenvaltion 
yhteiskunnalliseen, poliittiseen ja kulttuurie lämään aktiivisen kansalaisuuden ja 
perusarvojen kunnioittamisen tukemi seksi (yhteinen perusperiaate 7); 
4. vahvistaa jäsenvaltioiden julkisten ja yks ityisten palveluntarjoajien valmiuksia 
palvella kolmansien maiden kansalaisia ja näiden järjestöjä ja vastata paremmin erilaisten kolmansien maiden kansalaisten ryhmittymien tarpeisiin; 
5. parantaa vastaanottavan yhteiskunnan va lmiuksia sopeutua lisääntyvään 
moninaisuuteen järjestämällä jäsenvalti on omille kansalaisille tarkoitettuja 
integraatiotoimia (yhteinen perusperiaate 1); 
6. parantaa jäsenvaltioiden kykyä kehittää, seur ata ja arvioida kotouttamispolitiikkaa. 
Yhteisvastuuseen perustuvan rahoitusmekanis min ohella rahasto tarjoaa toimintakehyksen, 
jolla tuetaan kokemusten ja parhaiden käytän töjen vaihtoa ja yhteistyötä jäsenvaltioiden 
välillä komission aloitteesta (’yhteisön toimet ’). Tavoitteena on erityisesti jatkaa INTI-
ohjelmalla käynnistettyä järjestelmäl listä toiminnan kehittämistä.  
1.4. Kotouttamisrahaston ja Euroopan sosi aalirahaston keskinäinen täydentävyys 
Komission 14. heinäkuuta 2004 antamassa tiedonannossa rahoitusnäkymistä korostettiin, että 
”yhteisen maahanmuuttopolitiikan so veltaminen edellyttää myös s itä, että yhteisö kykenee 
vastaamaan vakuuttavalla tavalla yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaisten kotouttamisen 
moniulotteiseen kysymykseen. Tämä merkitsee sitä, että maahanmuuttajien osallistumisen 
lisäämistä Euroopan sosiaalirahastosta rahoitettav iin toimiin on painotettava. (...) Lisäksi 
otsakkeesta 3 myönnetään rahoitusta Euroopan so siaalirahaston toimia laan kuulumattomille 
toimille, joita ovat esimerki ksi osallistuminen kansalai stoimintaan ja politiikkaan, 
monimuotoisuuden kunnioittaminen ja yhteis kunnan kansalaisuus ta i turvapaikanhakijoita 
 
FI 103   FI koskevat toimenpiteet, mukaan luettuina verkott uminen, esikuva-analyysi (benchmarking) ja 
mittareiden kehittäminen näillä aloilla. ”  
Tähän liittyen komissio esitti 14. heinäkuuta 2 004 tarkistettua Euroopan  sosiaalirahastoa 
koskevan ehdotuksen. Ehdotuksessa todetaan, että Euroopan sosi aalirahastosta on tarkoitus 
tukea toimia, joilla vahvistetaan maahanmuutta jien sosiaalista osallisuutta, lisätään heidän 
osallistumistaan työelämään antamalla ne uvontaa ja kielikoulutusta ja tunnustamalla 
ulkomailla hankitut pätevyydet sekä tuetaan työyht eisöjen moniarvoisuutta ja vastustetaan 
syrjintää. Eurooppalaisen työlli syysstrategian ja so siaalisen osallisuuden edistämisprosessin 
yhteydessä on määritelty erityiset tavoitteet maahanmuuttajien integroimiseksi työmarkkinoille ja perusoikeuksien, palvelujen  ja resurssien saatavuuden parantamiseksi. 
Vuodesta 2000 voimassa olleet syrjinnän vast aiset direktiivit muodostavat oikeudellisen 
kehyksen, jonka nojalla kaikenlainen kolmansien maiden kansalaisiin kohdistuva rasismi ja 
syrjintä on kielletty. 
Tämän välineen tarkoituksena on tukea täydentäviä  toimia, jotka liittyvät kolmansien maiden 
kansalaisten kotouttamiseen eivätkä kuulu Euro opan sosiaalirahaston soveltamisalaan. Se on 
tarkoitettu yhteisen maahanmuuttopolitiikan kehitt ämisestä aiheutuviin erityisiin tarpeisiin 
kotouttamisen alalla.  
Kolmansien maiden kansalaisia koskeva erillinen väline, jota toteutetaan yhteisvastuun 
periaatteella sen mukaan, mikä on kolmansien maiden kansalaisten suhteellinen osuus 
väestöstä jäsenvaltioissa, on perustettu vastaamaan maahanmuuttajien puutteellisesta 
kotoutumisesta aiheutuviin erityisiin haasteisiin. Välineestä on erityisesti tarkoitus tukea toimia, joilla parannetaan kolmansien maiden kansalaisten mahdollisuuksia täyttää vastaanottavan jäsenvaltion asettamat kotouttamisvaatimukset, tarjotaan kansalaistiedon peruskursseja ja varmistetaan, että maahanmu uttajat kykenevät integr oitumaan yhteiskuntaan 
muillakin osa-alueilla kuin työmarkkinoilla. Tä mä koskee erityisesti niitä kolmansien maiden 
kansalaisia, jotka eivät työskentele tai jo illa ei ole työlupaa. Tämä vastaa yhteistä 
perusperiaatetta 4, jossa neuvos to peräänkuuluttaa perusohjelmi a, joiden tarkoituksena on 
antaa perusvalmiudet kotouttamisprosessin al oittamiseksi. Näiden ohjelmien avulla 
maahanmuuttajat voivat sopeutua nopeasti työn, asumisen, koulutuksen ja terveydenhoidon 
keskeisillä alueilla ja pääsevät aloittamaan pitkäaikaisen uuteen yht eiskuntaan kotoutumisen 
prosessin. 
Tämän välineen ja Euroopan sosiaalirahaston ke skinäistä täydentävyyttä kuvataan tarkemmin 
laajennetussa vaikutustenarvioinnissa. 
Maahanmuuttoa, kotouttamista ja työllisy yttä koskevassa komission tiedonannossa ja 
vuosiraportissa muuttoliikkeestä ja kotouttamisesta korostettiin sitä, että valtavirtaistaminen ei 
yksinään riitä varmistamaan onnistunutta kotoutt amista yhteiskunnan kaikilla osa-alueilla ja 
luomaan sosiaalisesti yhtenäistä yhteiskunt aa, johon maahanmuuttajatkin tuntevat 
kuuluvansa. Tarvitaan nimenomaan kolmansien maid en kansalaisille tarkoitettu väline, jossa 
otetaan huomioon heidän erityiset tarpeensa ja jolla täydennetään Euro opan sosiaalirahaston 
toimia tällä alalla.  
Jotta voidaan varmistaa tämän välineen ja  Euroopan sosiaalirahaston keskinäinen 
johdonmukaisuus, on luotu keinoja, joilla pyri tään estämään päällekkäisyydet EU:n ja 
jäsenvaltioiden tasolla. Tämä koskee esimerkiks i toimeenpaneville kansallisille viranomaisille 
määrättyä velvoitetta koordinoida rahastojen ohjelmasuunnittelua. 
 
FI 104   FI 2. ARVIOINTI  
Tämän ehdotuksen liitteenä on komi ssion suorittama ennakkoarviointi. 
3. OIKEUSPERUSTA JA TOIMINTAVÄLINEEN VALINNAN PERUSTELUT  
3.1. Oikeusperustan valinta 
Tämän neuvoston päätöksen oikeusperustaksi e hdotetaan perustamissopimuksen 63 artiklan 
3 kohtaa, sillä kyse on maahanmuuttopolitiikkaa kos kevista toimenpiteistä seuraavilla aloilla: 
”maahantuloa ja oleskelua koskevat edellytykset sekä menettelyt ja määräykset pitkäaikaisten viisumien ja oleskelulupien myöntämisessä jäsenvaltioissa, mukaan lukien perheiden 
yhdistäminen” (63 artiklan 3 kohdan a alakohta). 
Koska päätösehdotus perustuu EY:n perust amissopimuksen IV osastoon (viisumi-, 
turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka sekä  muu henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen 
perustuva politiikka), se on esitettävä ja päätös tehtävä Amsterdamin sopimuksen liitettyjen, Yhdistyneen kuningaskunnan, Irlannin ja Ta nskan asemaa koskevien pöytäkirjojen 
säännösten mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti voivat halu tessaan soveltaa tätä 
päätöstä. Tanska ei osallistu tä män päätöksen tekemiseen eikä se siten sido Tanskaa eikä sitä 
sovelleta Tanskaan. 
Yhteisvastuun soveltaminen varoja kohdennettaessa 
Koska kolmansien maiden kansalaisten onni stunut kotouttaminen edellyttää useissa 
jäsenvaltioissa (erityisesti uusissa jäsenvaltio issa) tiettyjä rakenteellisia investointeja, 
jäsenvaltioille myönnetään tätä tarkoitusta varten vuosittain tietty m äärä varoja. Tätä määrää 
korotetaan vuosina 2007–2013 niiden valtioiden osalta, jotka liittyivät Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004. Lisäksi sitä korotetaan myös n iiden valtioiden osal ta, jotka liittyvät 
Euroopan unioniin vuosina 2007–2013. Korotust a sovelletaan liittymisvuotta seuraavan 
vuoden alusta vuoteen 2013 saakka. 
Yhteisvastuun periaatteen muka isesti suurin osa jäsenvaltioille myönnettävistä varoista on 
tarkoitus määrittää jakoperusteella, jolla selvite tään jäsenvaltioiden suhteellinen osuus EU:n 
alueella laillisesti oleskelevista kolmansi en maiden kansalaisista. Jakoperuste koostuu 
kahdesta komponentista. Ensimmäinen komponentti  liittyy EU:n alueel la jo oleskeleviin 
kolmansien maiden kansalaisiin ja toinen EU:n alueelle saapuviin kolmansien maiden 
kansalaisiin. Ensimmäinen komponentti saad aan laskemalla jäsenvaltiossa kolmen vuoden 
aikana laillisesti oleskelleid en kolmansien maiden kansalai sten keskiarvo. Näin voidaan 
poistaa satunnaisten ja epätyypillisten lisäy sten ja vähennysten vaikutukset. Toinen 
komponentti saadaan laskemalla yhteen ne kolma nsien maiden kansalaiset, jotka ovat kolmen 
viime vuoden aikana saaneet luvan oleskella jonk in jäsenvaltion alueella  (joko kansallisen tai 
yhteisön oikeuden nojalla). Yht eenlaskettu luku vastaa suunnill een niiden ihmisten määrää, 
jotka voivat hyötyä maahantulij oille tarkoitetuista kotouttami stoimista, edellyttäen että 
perehdyttämisohjelmiin ja muihin tutustutta mistoimenpiteisiin voi osallistua ensimmäisen 
maassaolovuoden jälkeen ja että ni ihin voi sisältyä useita kursse ja, jotka pidetään vuoden tai 
kahden vuoden aikana. 
Koska komissio ehdottaa, että rahastosta kesk ityttäisiin rahoittamaan lähinnä sellaisiin 
kolmansien maiden kansalaisiin kohdistuvia to imia, jotka ovat äskettäin saapuneet EU:n 
 
FI 105   FI alueelle ja joille jokin jäsenval tio on antanut oleskeluluvan (’ uudet maahanmuuttajat’), toinen 
komponentti on tärkeämpi ja sitä painotetaan  ensimmäistä enemmän (60 %). Tarkoituksena 
on antaa rahastosta tukea erityisesti niille jäse nvaltioille, jotka ovat va sta äskettäin alkaneet 
vastaanottaa huomattavia maahanmuuttajamääriä  tai jotka todennäköisesti vastaanottavat 
runsaasti maahanmuuttajia rahoitusnäkymien voi massaoloaikana. Tätä painotusta olisi 
tarkistettava jossakin vaiheessa. 
Edellä mainittujen perusteiden avulla varmistetaan, että esimerkiksi 
maahanmuuttopolitiikkaan tehtävät muutoks et otetaan asianmukaisesti huomioon varojen 
kohdentamismenettelyssä, ja rahastosta myönne ttävään tukeen voidaan tehdä oikaisuja. 
Maahanmuuttoa kuvaavan komponentin kohda lla on laskennasta jätettävä pois eräät 
kolmansien maiden kansalaisten ryhmät, kuten  opiskelijat, tutkijat, kausityöntekijät ja 
henkilöt, joiden asema on muuttunut ta i joiden oleskelulupaa jatketaan.  
Pakolaisia ja muita kansainvälistä suojelua s aavia henkilöitä ei myöskään lasketa mukaan 
kumpaankaan komponenttiin, sillä heit ä koskevat toimet katetaan Euroopan 
pakolaisrahastosta. Toisaalta humanitaarisista (esimerkiksi lääketieteellisistä) syistä oleskeluluvan saaneet henkilö t voidaan laskea mukaan, sillä he eivät kuulu Euroopan 
pakolaisrahaston kohderyhmiin. 
Edellä sanottu ei kuitenkaan vaikuta jäse nvaltioiden mahdollisuuteen myöntää tukea suoraan 
toimille, jotka kattavat (myös) opiskel ijat, tutkijat ja kausityöntekijät. 
3.2. Rahaston piiriin kuuluvat toimet 
Rahaston yleinen tavoite on edistää kansal listen kotouttamistoimien täytäntöönpanoa 
yhteisten perusperiaatteiden mukaisesti. Tämä n vuoksi komissio ehdottaa,  että se hallinnoi 
rahastoa yhteistyössä jäsenvaltioiden ka nssa. Näin tuki voidaan kohdentaa kunkin 
jäsenvaltion tilanteen ja yksilöll isten tarpeiden mukaisesti.  
Mahdollisimman tehokkaan varojen käytön varm istamiseksi ehdotukseen on sisällytetty 
yksityiskohtaiset säännökset toim innallisista tavoitte ista ja toimista, joiden katsotaan 
edistävän tavoitteiden saavuttamista. 
3.3. Ohjelmasuunnittelu 
Ohjelmat ovat monivuotisia, ja ohjelmakausia on kaksi: 2007–2010 ja 2011–2013.  
Ohjelmasuunnittelussa on kaksi vaihetta: Monivuotinen ohjelmasuunnittelu (poliittinen ta so): kukin jäsenvaltio laatii kansallisen 
monivuotisen ohjelman ottaen huomioon komission hyväksymät strategiset suuntaviivat ja 
omat puutteensa ja tarpeensa. Ohjelmissa määrite llään painopistealueet ja toimintastrategia, ja 
ne muodostavat toiminnan puitteet. Jäsenva ltio neuvottelee monivuotisesta ohjelmasta 
komission kanssa. 
Vuotuinen ohjelmasuunnittelu (toiminnan taso ): komissio hyväksyy vuosiohjelman kutakin 
jäsenvaltiota varten yhteisesti sovitun strate gian ja tarkkaan määriteltyjen perusteiden 
mukaisesti suoritettavan varojen jakamisen pohjalta. 
 
FI 106   FI 3.4. Varainhoito ja sen valvonta 
Jaetun hallinnoinnin keskei siä tavoitteita ohjelmaka uden 2007–2013 sääntelypaketissa on 
nykyisestä lainsäädännöstä saadun kokemuksen  perusteella selkeäs ti määrittää yhteisön 
talousarvion toteuttamiseen osallistuvien toimijoiden välinen toimintakehys, toiminnan 
luonne ja vastuunjako. 
3.5. Hallinnointi- ja valvontajärjestelmät 
Päätös parantaa rahaston halli nnointi- ja valvonta järjestelmien rakenteen johdonmukaisuutta 
ja avoimuutta: 
• johdonmukaisuutta sikäli, että samoja vähimmä isvaatimuksia sovelletaan valvonta- ja 
tarkastusjärjestelmiin kaikissa eri vaiheissa ja että eri toimijoiden tehtävät ja velvoitteet on 
määritelty; 
• avoimuutta sikäli, että valvonnan piiriin kuuluvien toimijoiden on tunnettava toistensa 
tekemien tarkastusten tulokset, jotta järj estelmästä tulisi tehokk aampi, toimivampi ja 
yleisesti tasapainoisempi. 
Päätöksessä määritellään yhteiset vähimmäi sedellytykset, jotka kaikkien rahaston 
hallinnointiin liittyvien  hallinnointia ja sisäistä val vontaa koskevien järjestelmien on 
täytettävä. Tätä varten jä senvaltioiden on esitettävä seuraavat hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmiä koskevat takeet: 
• riippumattoman tilintarkastuslaitoksen lausunto järjestelmästä jokaisen monivuotisen 
kauden alussa;  
• tarkastusviranomaisen vuotuinen lausunto, jota tukee vuotuinen tarkastuskertomus ja 
lopullista menoselvitystä koskeva ilmoitus, j oka liitetään vuosiohj elman täytäntöönpanoa 
koskeviin loppukertomuksiin. 
Täydentävyysperiaate, jonka mukaan EU:n varo jen on oltava kansallisia varoja täydentävää 
eikä niitä korvaavaa, kuuluu edelle en pääperiaatteisiin. Jäsenvaltio t ovat vastuussa siitä, että 
täydentävyysperiaatetta sovelletaan rahastossa. 
Päätöksessä ehdotetaan myös menettelyä, jolla maksatusta lykätään tai maksatus 
keskeytetään, jos maksupyynnön esittämisen yhteydessä todetaan vakavia ongelmia. 
4. TOISSIJAISUUS - JA SUHTEELLISUUSPERIAATTEET  
Toissijaisuusperiaate 
Keskeinen periaate on, että jäsenvaltio t ovat vastuussa kotouttamisstrategioiden 
kehittämisestä ja toteuttamisesta. Kansallisia toimia, joilla yhteisiä perusperiaatteita pannaan täytäntöön, voidaan kuitenkin tuk ea rahastosta, jos toimien vaikut ukset muihin jä senvaltioihin 
otetaan huomioon. Tuettavat toimet on selvästi  nimettävä, niiden on liityttävä yksittäisten 
jäsenvaltioiden todellis iin olosuhteisiin ja niiden on t uotettava lisäarvoa koko yhteisölle. 
Suhteellisuusperiaate 
 
FI 107   FI Tämä päätöksen nojalla rahastosta voidaan m yöntää tukea toimille, jotka edistävät nimettyjen 
tavoitteiden saavuttamista. Samalla päätös jätt ää jäsenvaltioille vapauden valita toimet ja 
niiden toteuttamistavat komission kanssa yht eistyössä sovittujen hankkeiden puitteissa. 
Yhteisön varojen käytöstä on myös tarpeen antaa täsmälliset ja yhdenmukaiset säännöt 
neuvoston päätöksellä, joka on yhteisön ohjelmi en täytäntöönpanoon soveltuva säädöstyyppi. 
5. VAIKUTUS TALOUSARVIOON  
Komission kaudelle 2007–2013 ehdottamien ra hoitusnäkymien mukaiset rahaston 
kokonaismäärärahat ovat 1 771 miljoonaa euroa. 
 
FI 108   FI 2005/0048 (CNS) 
Ehdotus: 
NEUVOSTON PÄÄTÖS 
kolmansien maiden kansalaisten kotoutta mista koskevan eurooppalaisen rahaston 
perustamisesta vuosiksi 2007–2013 osana yhte isvastuuta ja maahanmuuttovirtojen 
hallintaa koskevaa yleisohjelmaa 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi muksen ja erityisesti sen 63 artiklan 
3 kohdan a alakohdan, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen54, 
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon55, 
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon56, 
ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon57, 
sekä katsoo seuraavaa: (1) Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen  asteittaista luomista varten Euroopan 
yhteisön perustamissopimuksessa määrätään  yhtäältä henkilöiden vapaata liikkuvuutta 
koskevien toimien toteuttamisesta ja ulkorajoi lla tehtäviä tarkastuksia, turvapaikkaa ja 
maahanmuuttoa koskevista rinnakkaistoimenpiteistä ja toisaalta sellaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, jotka koskevat turvapaikkaa, maahanmuuttoa ja kolmansien maiden kansalaisten oikeuksia. 
(2) Tampereella 15 ja 16 päivänä lokaku uta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi, 
että Euroopan unionin on varmistettava jäsenvaltioidensa alueella laillisesti 
oleskelevien kolmansien maiden kansalaist en oikeudenmukainen kohtelu. Heille olisi 
pyrittävä tehokkaamman kotouttamispolitiikan avulla takaamaan EU:n kansalaisten 
oikeuksiin ja velvollisuuksiin verrattavi ssa olevat oikeudet ja velvollisuudet. 
Kyseisellä politiikalla olisi myös edistettäv ä syrjimättömyyttä talous-, yhteiskunta- ja 
kulttuurielämässä sekä kehitettävä rasismin ja muukalaisvihan vastaisia toimenpiteitä. 
(3) Kolmansien maiden kansalaisten kot outtaminen jäsenvaltioihin on keskeinen osa 
taloudellisen ja sosiaalisen yht eenkuuluvuuden edistämistä, joka on 
perustamissopimuksen mukaan yhteisön keskeisiä tavoitteita. 
                                                
 
54 EUVL C ... 
55 EUVL C ... 
56 EUVL C ... 
57 EUVL C ... 
 
FI 109   FI (4) Eurooppa-neuvosto korostaa 4 ja 5 päivän ä marraskuuta 2004 ju lkistetussa Haagin 
ohjelmassa, että jäsenvaltioiden yhte iskunnallisen vakauden ja yhteenkuuluvuuden 
tavoite edellyttää tehokkaiden politiikkojen kehittäm istä. Se toteaa, että on tarpeen 
koordinoida paremmin kansalliset kotouttami spolitiikat yhteiste n puitteiden pohjalta, 
ja kehottaa jäsenvaltioita, neuvostoa ja  komissiota edistämään rakenteellista 
kokemusten ja tietojen vaihtoa kotouttamisesta. 
(5) Haagin ohjelman mukaisesti Euroopan uni onin neuvosto ja jäsenva ltioiden hallitusten 
edustajat laativat 19 päivänä marraskuuta 2004 maahanmuuttajien 
kotouttamispolitiikkaa koskevat Euroopa n unionin yhteiset pe rusperiaatteet. 
Jäsenvaltiot voivat hyödyntää yhteisiä perusperiaatteita kansallisen 
kotouttamispolitiikan määrittelyssä, sillä ne voivat arvioida omia toimiaan yhteisten 
periaatteiden pohjalta. 
(6) Yhteiset perusperiaatteet täydentävät nykyisiä oikeudellisia pu itteita, jotka koskevat 
esimerkiksi sukupuolten välistä tasa-arvoa, syr jintäkieltoa ja sosiaa lista integraatiota 
sekä Euroopan ihmisoikeussopimusta ja kot outtamista koskevia säännöksiä sisältäviä 
yhteisön säädöksiä, joihin kuuluvat muun muassa neuvoston direktiivit yhteisen 
maahanmuuttopolitiikan laatimisesta Eur oopan yhteisön perustamissopimuksen ja 
erityisesti sen 63 artiklan  3 ja 4 kohdan pohjalta. 
(7) Neuvosto korosti kotouttamista koskevissa  päätelmissään 14 päivänä lokakuuta 2002, 
että uusien maahantulijoiden olisi sa atava nopeasti asianmukaista tietoa 
vastaanottavasta yhteiskunnasta ja heille olisi järjestettäv ä kielikursseja kansallisen 
lainsäädännön mukaisesti. Neuvos to pitää myös tärkeänä, että kansalliset järjestelmät 
kannustavat kolmansien maiden kansalaisia osallistumaan aktiivisesti yhteiskuntaelämään ja työmarkkinoihin ka nsallisen lainsäädännön mukaisesti. 
Jäsenvaltioiden kotouttamistoimet ed ellyttävät hallitusten, alue- ja 
paikallisviranomaisten, siirtolaisjärjestöjen ja valtiosta riippumattomien järjestöjen 
sekä työmarkkinaosapuolten ja kansal aisyhteiskunnan yhteistä toimintaa. 
(8) Jos jokin jäsenvaltio laiminlyö kotouttami spolitiikan kehittämisen ja toteuttamisen, 
tästä saattaa olla monenlaisia haitallisia se urauksia muille jäsenva ltioille ja Euroopan 
unionille. 
(9) Tukeakseen kotouttamiseen liittyvien ohjelmien suunnittelua budjettivallan käyttäjä 
otti Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon vuosiksi 2003–2005 erityisiä määrärahoja, jotka on tarkoitettu valmistelutoimien rahoittamiseen kotouttamisen alalla. 
(10) Neuvoston vuonna 2002 kotouttamisesta anta mien päätelmien mukaisesti komissio 
ehdotti rahoitusnäkymistä 14 päivänä he inäkuuta 2004 antamassaan tiedonannossa, 
että maahanmuuttajat olis i pyrittävä saamaan entistä tehokkaammin mukaan Euroopan 
sosiaalirahaston toimintaan. Komission ehdotuksessa Euroopan sosiaalirahaston 
perustamiseksi kaudelle 2007–2013 todetaan, että  tarkoituksena on tukea toimia, joilla 
vahvistetaan maahanmuuttajien sosiaal ista osallisuutta, lisätään heidän 
osallistumistaan työelämään antamalla ne uvontaa ja kielikoulutusta ja tunnustamalla 
ulkomailla hankitut pätevyydet sekä tuet aan työyhteisöjen moniarvoisuutta ja 
vastustetaan syrjintää. 
 
FI 110   FI (11) Valmistelutoimien, maahanmuuttoa, kot outtamista ja työllisyyttä koskevan komission 
tiedonannon sekä muuttoliikettä ja kotouttamista koskevan ensimmäisen vuosiraportin perusteella vaikuttaa siltä, että yhteis ö tarvitsee vuodesta 2007 alkaen erityisen 
välineen, jolla kannustetaan jäsenvaltio ita kehittämään ja toteuttamaan 
kotouttamispolitiikkaa, jonka tavoitteena on au ttaa uskonnoltaan, kieleltään ja etniseltä 
ja kulttuuritaustaltaan erilaisia kolmansie n maiden kansalaisia sopeutumaan uuteen 
asuinmaahansa ja osallistumaan aktiivisesti eurooppalaiseen yhteiskuntaan sen kaikilla osa-alueilla, yhteisten perusperiaatteiden  mukaisesti ja Eur oopan sosiaalirahaston 
toimintaa täydentäen. 
(12) Jotta yhteisön toiminta kolmansien ma iden kansalaisten kotouttamiseksi olisi 
johdonmukaista, tästä välineestä rahoitettavat toimet olisi määriteltävä tarkkaan ja 
niiden olisi täydennettävä Eur oopan sosiaalirahastosta tuettavia toimia. Tätä varten on 
tarkoitus kehittää yhteisiä ohj elmajärjestelyjä sen varmistamiseksi, että Euroopan 
sosiaalirahastosta ja tästä välineestä rahoi tettavat yhteisön toimet kolmansien maiden 
kansalaisten kotouttamiseksi ova t keskenään johdonmukaiset. 
(13) Koska komissio ja jäsenval tiot hallinnoivat yhdessä sekä tätä välinettä että Euroopan 
sosiaalirahastoa, täytäntöönpanon johdonm ukaisuus edellyttää myös kansallisia 
järjestelyjä. Sitä varten tämän välineen täytäntöönpanosta vastaav ien jäsenvaltioiden 
viranomaisten olisi luotava yhteistyö- ja koordinointimenettelyt niiden viranomaisten 
kanssa, jotka jäsenvaltiot ovat nimenneet vastaamaan Euroopan sosiaalirahaston 
täytäntöönpanosta, ja varmiste ttava, että tästä rahastosta tuettavat toimet määritellään 
tarkasti ja että ne täydent ävät Euroopan sosiaalirahastosta rahoitettavia toimia. 
(14) Tämä väline on osa yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa 
yleisohjelmaa, jonka tavoitteena on, et tä jäsenvaltiot ja kavat keskenään 
oikeudenmukaisesti vastuun unionin ulkoraj ojen yhdennetyn hallinnon käyttöönotosta 
ja yhteisen turvapaikka- ja maahanmuu ttopolitiikan täytäntöönpanon aiheuttamasta 
taloudellisesta rasituks esta. Mainitut toimet pe rustuvat Euroopan yhteisön 
perustamissopimuksen IV osastoon. 
(15) Rahastosta annettava tu ki on tehokkaampaa ja se vo idaan kohdistaa paremmin, jos 
tukikelpoisten toimien yhteisrahoitus perust uu strategisiin monivuo tisiin ohjelmiin ja 
vuotuisiin työohjelmiin, jotka kukin jäsenval tio laatii yhteistyössä komission kanssa. 
(16) Jokaisen jäsenvaltion olis i laadittava komission antamien strategisten suuntaviivojen 
pohjalta monivuotinen ohjelma, jossa otetaan  huomioon kyseisen valtion tilanne ja 
tarpeet ja määritetään kehittämisstrategia.  Jäsenvaltio neuvotte lee komission kanssa 
monivuotisesta ohjelmasta, ja komissio tek ee päätöksen ohjelmasta, jota käytetään 
viitekehyksenä vuosiohjelmia laadittaessa. 
(17) Rahastojen tavoitteet pyritään saavu ttamaan monivuotisilla ohjelmilla, joilla 
varmistetaan riittävien rahoitusvarojen saanti  sekä yhteisön ja jäse nvaltioiden yhteisten 
toimien johdonmukaisuus ja jatkuvuus. 
(18) Sen lisäksi, että erityisj ärjestelyillä pyritään varmis tamaan johdonmukaisuus Euroopan 
sosiaalirahaston toiminnan kanssa, ohjelmas uunnittelussa olisi huolehdittava rahaston 
koordinoinnista muiden nykyisten ra hoitusvälineiden, kuten Euroopan 
pakolaisrahaston, Euroopan ulkorajarahast on, Euroopan palauttamisrahaston ja 
Progress-ohjelman kanssa. 
 
FI 111   FI (19) Euroopan yhteisöjen yleiseen talousar vioon sovellettavasta va rainhoitoasetuksesta 
25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002
58 53 artiklan 1 kohdan b alakohdassa mainitun jaetun hallinnoinnin 
mukaisesti olisi täsmennettävä edellytykset, joiden nojalla komissio voi toteuttaa sille 
kuuluvat Euroopan yhteisöjen yleisen ta lousarvion täytäntöönpanotehtävät, ja 
määriteltävä jäsenvaltioiden yhteistyövelvoitteet. Näin komissio voi olla varma siitä, että jäsenvaltiot käyttävät rahaston varoja laillisesti, asianmukaisesti ja varainhoitoasetuksen 27 artiklassa main ittua moitteettoman vara inhoidon periaatetta 
noudattaen. 
(20) Todellisten taloudelliste n vaikutusten varmistamiseksi rahaston rahoitusosuus ei voi 
tämän päätöksen perusteella korvata jäsenvaltioiden julkisia menoja. 
(21) Olisi luotava objektiiviset perusteet, joita sovelletaan varojen jakamiseen 
jäsenvaltioille. Perusteissa olisi otetta va huomioon jäsenvaltioissa laillisesti 
oleskelevien kolmansien maiden kansalai sten määrä ja jäsenvaltioihin tietyllä 
viitejaksolla ensimmäistä kertaa maahanpääsyluvan saaneiden kolmansien maiden kansalaisten määrä. Painopist een olisi oltava ensimmäist ä kertaa maahanpääsyluvan 
saaneissa kolmansien maiden kansalaisissa, jotta voitaisiin tukea niitä jäsenvaltioita, 
jotka ovat vasta äskettäin alkaneet sallia  maahanmuuttajien maahanpääsyn tai jotka 
todennäköisesti vastaanottavat huomattavia maahanmuuttajamääriä rahoitusnäkymien 
voimassaoloaikana. Perusteita olis i tarkasteltava m yöhemmin uudelleen. 
(22) Teknisen avun osana tästä välineestä olisi tuettava arviointeja, rahaston hallinnointiin 
liittyvän hallintokapasiteetin parannuksia, tutkimuksia, pilottihankkeita ja erityisesti 
innovatiivisten lähestymistapojen ja käytän teiden edistämiseen tähtäävää kokemusten 
vaihtoa. 
(23) Jäsenvaltioiden olisi toteutettava riittävät toimenpiteet hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmän toimivuuden varmistami seksi. Tätä varten on vahvistettava 
kaikkien ohjelmien järjestelmiä koske vat yleisperiaatteet ja tehtävät. 
(24) Kussakin jäsenvaltiossa on nimettävä yksi viranomainen, joka on vastuussa rahastosta 
tuettavien toimien hallinnoinnista, ja m ääriteltävä kyseisen viranomaisen tehtävät. 
Lisäksi olisi säädettävä tarkastusviranomai sen nimeämisestä ja tehtävistä. On myös 
tarpeen säätää todentamisviranomaisen ni meämisestä, jotta voidaan varmistaa 
yhdenmukaiset laatuvaatimukset menojen tode ntamiselle ennen niiden esittämistä 
komissiolle, ja täsmentää menoilmoitusten pe rustana olevien tietojen luonne ja laatu. 
(25) Toissijaisuus- ja suhteellisuuspe riaatteen mukaan vastuu tukitoimien 
täytäntöönpanosta ja va lvonnasta kuuluu ensisijais esti jäsenvaltioille. 
(26) Hallinnointi- ja valvontajärjest elmiin, menojen todentamiseen sekä 
sääntöjenvastaisuuksien ja yhteisön lains äädännön rikkomisen ehkäisyyn, toteamiseen 
ja oikaisuun liittyvät jäsenvaltioiden velvoitteet olisi täsmennettävä monivuotisten ja vuotuisten ohjelmien tehokkaan ja asianmuka isen täytäntöönpanon varmistamiseksi. 
Hallinnoinnin ja valvonnan os alta on erityisesti tarpeen vahvistaa yksityiskohtaiset 
                                                
 
58 EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1. 
 
FI 112   FI säännöt, joiden mukaan jäsenval tiot huolehtivat siitä, että jä rjestelmät ovat olemassa ja 
toimivat tyydyttävästi. 
(27) Jäsenvaltioiden ja komi ssion välistä yhteistyötä olisi lis ättävä tällä alalla, sanotun 
kuitenkaan rajoittamatta varainhoidon va lvontaan liittyvää komission toimivaltaa. 
Lisäksi olisi laadittava perusteet, joiden nojalla komissio voi kans allisia järjestelmiä 
valvoessaan määrittää kansallisten tark astusviranomaisten antamien takeiden 
luotettavuuden. 
(28) Hallinnointi- ja valvontajärjestelmissä todetuista puutteista johtuvan maksujen 
keskeytyksen lisäksi olisi oltava toimenpite itä, joiden avulla valtuutettu tulojen ja 
menojen hyväksyjä voi keskeyttää maks amisen, jos näiden järjestelmien 
moitteettomuutta epäillään, tai komissio voi tehdä maksuihin vähennyksiä, jos kyseinen jäsenvaltio ei ole pannut  täytäntöön kaikkia suunniteltuja 
oikaisutoimenpiteitä. 
(29) Tällä välineellä tuetta vien toimien teho ja vaikut us riippuvat myös toimien 
arvioinnista. Tämän vuoksi olisi täsmennettä vä tähän liittyvät jä senvaltioiden ja 
komission vastuualueet sekä yksityiskohtai set säännöt, joiden  avulla voidaan 
varmistaa arvioinnin luotettavuus. 
(30) Toimien arviointi olisi järjestettävä site n, että toimia voidaan tarkistaa ohjelmakauden 
aikana ja arvioida niiden va ikutuksia ja että arviointimen ettely voidaan nivoa toimien 
seurantaan. 
(31) Tässä päätöksessä vahvis tetaan ohjelman koko keston aj aksi rahoituspuitteet, joita 
budjettivallan käyttäjä p itää talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja 
talousarviomenettelyn parantamisesta  6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan 
parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
59 33 kohdan 
mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan vuos ittaisessa talousarviomenettelyssä.  
(32) Koska ehdotetun toiminnan tavoitetta, joka  on edistää kolmansien maiden kansalaisten 
kotouttamista jäsenvaltioiden yht eiskuntaan yhteisten perusper iaatteiden mukaisesti, ei 
voida riittävän hyvin saavuttaa jäsenvaltioid en toimin, vaan se voidaan toiminnan 
laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yht eisön tasolla, yhteisö voi 
toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä pä ätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen 
tämän tavoitteen saavuttamiseksi.  
(33) Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarv ittavista toimenpiteis tä olisi päätettävä 
menettelystä komissiolle siirrettyä täyt äntöönpanovaltaa käytet täessä 28 päivänä 
kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY
60 mukaisesti. 
(34) Euroopan unionista tehtyyn s opimukseen ja Euroopan yhteisön 
perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan as emasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan 
mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöks en tekemiseen eikä se siten sido Tanskaa 
eikä sitä sovelleta Tanskaan, 
                                                 
59 EYVL C 172, 18.6.1999, s. 1. 
60 EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. 
 
FI 113   FI ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 
I LUKU 
KOHDE, TAVOITTEET JA TOIMET  
1 artikla 
Kohde ja soveltamisala 
Tällä päätöksellä perustetaan 1 päivästä  tammikuuta 2007 31 päivään joulukuuta 2013 
kestävälle kaudelle kolmansien maiden kansal aisten kotouttamista kos keva eurooppalainen 
rahasto (jäljempänä ’rahasto’) osana yhteisv astuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa 
koskevaa yleisohjelmaa vapauden, turvallisuud en ja oikeuden alueen vahvistamiseksi ja 
Euroopan unionin tavoitteiden saavuttamiseksi. 
Tässä päätöksessä määritellään ra haston tavoitteet, täytäntöönpa no, käytettävissä olevat varat 
ja niiden jakamisperusteet. 
Lisäksi päätöksessä vahvistetaan  rahaston hallinnointia, varainho itoa, seurantaa ja valvontaa 
koskevat säännöt komission ja jäsenvalti oiden keskinäisen vastuunjaon pohjalta. 
2 artikla 
Rahaston yleiset tavoitteet 
1. Rahaston tavoitteena on tukea jäsenvalti oiden toimia, joilla autetaan uskonnoltaan, 
kieleltään ja etniseltä ja kulttuuritaustaltaan erilaisia kolmansien maiden kansalaisia sopeutumaan uuteen asuinmaahansa ja os allistumaan aktiivise sti eurooppalaiseen 
yhteiskuntaan sen kaikilla osa-alue illa. Toimet koskevat esimerkiksi 
maahanpääsymenettelyjä, perehdyttämisohjelmia ja -toimia, osallistumista kansalaistoimintaan ja politiikkaan, monimuotoisuuden kunnioittamista ja 
yhteiskunnan kansalaisuutta.  
2. Edellä 1 kohdassa esitetyn tavoitteen edistämiseksi rahastosta tuetaan jäsenvaltioiden 
kehittämiä kolmansien maiden kansalaisi a koskevia kotouttamisst rategioita, joissa 
otetaan huomioon neuvoston ja jäsenvaltioid en hallitusten edustajien 19 päivänä 
marraskuuta 2004 hyväksymät maahanmuutta jien kotouttamispolitiikkaa koskevat 
Euroopan unionin yhteiset perusperiaatteet.  
3. Rahastosta tuetaan jäsenvaltioiden tai kom ission aloitteesta toteutettavaa teknistä 
apua. 
3 artikla 
Erityiset tavoitteet 
Rahasto edistää seuraavien erityistavoitteiden saavuttamista: 
 
FI 114   FI (a) helpottaa kolmansien maiden kansal aisten maahanpääsymenettelyjen 
organisointia ja toteuttamista; 
(b) tukea sellaisten kolmansien maid en kansalaisille tarkoitettujen 
perehdyttämisohjelmien ja -toimien orga nisointia ja toteuttamista, joiden 
tavoitteena on tutustuttaa vasta maahan  saapuneet henkilö t vastaanottavaan 
yhteiskuntaan ja antaa he ille perustiedot maan kielestä, historiasta, 
instituutioista, sosiaalis-taloudellisista  ominaispiirteistä, kulttuurista sekä 
normeista ja perusarvoista 
(c) lisätä kolmansien maiden kansalaist en osallistumista vastaanottavan 
jäsenvaltion yhteiskunnalliseen, poliittis een ja kulttuurielämään ja parantaa 
kolmansien maiden kansalaisten eri ryhmittymien, hallituksen ja kansalaisyhteiskunnan välistä vuoropuhelu a aktiivisen kansalaisuuden ja 
perusarvojen sisäistämisen tukemiseksi; 
(d) vahvistaa jäsenvaltioiden palveluntarj oajien valmiuksia kommunikoida 
kolmansien maiden kansalaisten ja heit ä edustavien järjes töjen kanssa ja 
vastata paremmin kolmansien maiden  kansalaisten eri ryhmittymien, 
esimerkiksi naisten ja lasten tarpeisiin; 
(e) vahvistaa vastaanottavan yhteiskunnan valmiuksia sopeutua kasvavaan 
moninaisuuteen tukemalla jäsenvaltion omille kansalaisille tarkoitettuja integraatiotoimia, jotka korostavat onni stuneen kotouttamise n kaksisuuntaista 
luonnetta ja joissa ot etaan huomioon edistyminen monimuotoisuuden 
hallinnassa; 
(f) parantaa jäsenvaltioiden kykyä kehittää, seurata ja arvioida kolmansien maiden 
kansalaisia koskevia kotouttamistoimenpiteitä. 
4 artikla 
Tukikelpoiset toimet jäsenvaltioissa 
1. Rahastosta tuetaan jäsenvaltioissa to teutettavia 3 artiklan a kohdassa mainitun 
tavoitteen mukaisia toimia, joiden tarkoituksena on 
(a) auttaa jäsenvaltioita kehittämään maahanpääsymenettelyjä tukemalla 
yhteistyötä keskeisten si dosryhmien ja asiantunt ijoiden kanssa sekä 
tietojenvaihtoa tiettyihin kansallisuuksiin tai tietty ihin kolmansien maiden 
kansalaisten ryhmittymiin sovellettavista käytännöistä; 
(b) tehostaa kyseisten menettelyjen täytän töönpanoa ja tuoda ne kolmansien  
(c) maiden kansalaisten ulottuville hyödynt ämällä helppokäyttöistä viestintä ja 
informaatioteknologiaa, muun mu assa tiedotuskampanjoita ja 
valintamenettelyitä. 
(d) valmistella maahanpääsyluvan saaneide n kolmansien maiden kansalaisten 
kotouttamista vastaanottavaan yhteiskunt aan tukemalla maahantuloa edeltäviä 
 
FI 115   FI toimia, jotka voivat käsittää lähtömaassa jaettavaa tiedotusaineistoa ja 
kansalaistiedon peruskursseja. 
2. Rahastosta tuetaan jäsenvaltioissa to teutettavia 3 artiklan b kohdassa mainitun 
tavoitteen mukaisia toimia, joiden tarkoituksena on 
(a) kehittää ja parantaa jäsenvaltioon j uuri saapuneille kolmansien maiden 
kansalaisille paikallis- ja aluetasolla järjestettävien erityisesti kansalaistietoa koskevien perehdyttämisohjelmien ja -toimien laatua; 
(b) parantaa perehdyttämisohjelmien ja -toimien mahdollisuuksia tavoittaa 
erityisryhmät, kuten maahanpääsymen ettelyt läpäisseiden henkilöiden 
huollettavana olevat, lapset, naiset, vanhukset, lukutaidottomat tai vammaiset, 
ottaen huomioon heidän erityistar peensa ja perehdyttämisohjelmien 
suorittamista koskevat kriteerit; 
(c) tehdä kansalaistietoa koskevista pe rehdyttämisohjelmista ja -toimista 
joustavammat erityisesti järjestämällä os a-aikaisia kursseja, pikakursseja, etä- 
tai verkko-opiskelumahdollisuuksia tai vastaavia, joiden avulla kolmansien maiden kansalaiset voivat samanaikaises ti osallistua ohjelmiin ja työskennellä 
tai opiskella; 
(d) kehittää ja toteuttaa kansalaistietoa kos kevia perehdyttämisohjelmia tai -toimia 
nuorille ja erityisesti äs kettäin maahan saapuneille kolmansien maiden 
kansalaisille, joilla on sosiaaliseen ja kulttuuriseen sopeutumiseen liittyviä 
identiteettiongelmia, sekä rikollisuutta ehkäiseviä ohjelmia, joihin sisältyy kolmannen maan kansalaiselle ni mettävä mentori tai ohjaaja. 
3. Rahastosta tuetaan jäsenvaltioissa to teutettavia 3 artiklan c kohdassa mainitun 
tavoitteen mukaisia toimia, joiden tarkoituksena on 
(a) edistää uskontojen välisten ja uskonnollisten keskustelufoorumien luomista eri 
yhteisöjen välille ja/tai yhteisöjen ja poliittisten ja päätöksentekoviranomaisten 
välille yhteiskunnan kansalaisuuden ja monimuotoisuuden tukemiseksi; 
(b) lisätä kolmansien maiden kansalaisten osallistumista yhteiskunnalliseen 
elämään ja kasvattaa heidän kansalaisa ktiivisuuttaan helpottamalla liittymistä 
jäsenvaltion kansalaisten muodostamiin (vapaaehtois)järjestöihin ja tukemalla 
vapaaehtois- ja harjoitteluohjelmien kehitt ämistä ja toteutta mista paikallis- tai 
aluetasolla ja parantamalla tähän liittyviä valmiuksia; 
(c) tukea kolmansien maiden kans alaisten erityisryhmiä, kuten 
maahanpääsyohjelmiin valittujen henkilö iden huollettavana olevia, lapsia, 
naisia, vanhuksia, lukutaidottomia tai vammaisia osallistumaan 
yhteiskunnalliseen elämään; 
(d) tukea kansallisten, alueellisten ja paikal listen neuvoa-antavie n yhteistyöelinten 
kehittämistä osana jäsenvaltioiden poliittista päätöksentekomenettelyä 
kolmansien maiden kansalaisten kuulem iseksi ja tietojen vaihtamiseksi 
kaikkien sidosryhmien kesken; 
 
FI 116   FI (e) lisätä kolmansien maiden kansalaisten osallistumista paikallisvaaleihin ja 
muihin demokraattisiin prosesseihin tuke malla tiedotuskampanjoita ja ohjelmia 
valmiuksien kehittämiseksi; 
(f) tukea kansalaisuuden saamista valmistelevien ohjelmien laatimista ja 
kehittämistä. 
4. Rahastosta tuetaan jäsenvaltioissa to teutettavia 3 artiklan d kohdassa mainitun 
tavoitteen mukaisia toimia, joiden tarkoituksena on 
(a) parantaa palvelujen tarjoajien ja kolma nsien maiden kansalaisten suhteita 
järjestämällä esimerkiksi kulttuurienvälis iä tulkkaus- ja käännöspalveluja, 
mentoriohjelmia ja yhteisöjen edus tajien tarjoamia välityspalveluja, 
kehittämällä keskitettyjä tiedotuspi steitä ja lisäämällä henkilöstön 
kulttuurienvälisiä valmiuksia; 
(b) kehittää ja päivittää kattavia tietovälin eitä, kuten oppaita, verkkosivustoja ja 
luetteloja henkilöstön kulttuurienvälisistä valmiuksista; 
(c) perustaa kotouttamisen ja monimuotoi suuden hallintaa varten kestävät 
organisaatiorakenteet ja kehittää hallitusten sidosryhmiä varten yhteistyömuotoja, joiden avulla virkam iehet saavat nopeasti tietoa muiden 
jäsenvaltioiden kokemuksista ja käytänte istä ja voivat mahdollisesti yhdistää 
resursseja; 
(d) vahvistaa valmiuksia koordinoida jäsenva ltioissa sovellettavia kolmansien 
maiden kansalaisten kotouttamisst rategioita hallin non eri tasoilla; 
(e) laatia ja ottaa käyttöön erilaisia keinoja kerätä ja analysoida  tietoa paikallisella 
tai alueellisella tasolla erilaisten kolmansien maiden kansalaisten ryhmittymien tarpeista hyödyntämällä kolmansien maid en kansalaisten kuulemiseen ja 
sidosryhmien väliseen tiedonvaihtoon ke hitettyjä yhteistyöelimiä ja tekemällä 
siirtolaisyhteisöjä koskevia kartoituksia, jotta voidaan määrittää parhaat tavat 
vastata kyseisiin tarpeisiin. 
5. Rahastosta tuetaan jäsenvaltioissa to teutettavia 3 artiklan e kohdassa mainitun 
tavoitteen mukaisia toimia, joiden tarkoituksena on 
(a) tiedottaa vastaanottavassa yht eiskunnassa perehdyttämis ohjelmien ja -toimien 
sekä maahanpääsyohjelmien sisällöst ä ja seurauksista ja tehostaa 
vuorovaikutusta julkisten ja yksityisten palvelujen tarjoajien, työnantajien, 
esimerkiksi pk-yritysten, ja oppi - ja muiden laitosten kanssa; 
(b) lisätä vastaanottavan yhteiskunnan s uvaitsevaisuutta maahanmuuttoa ja 
maahanpääsyohjelmia kohtaan järjes tämällä tiedotuskampanjoita; 
(c) tukea tietyille kohderyhmille tai suurelle  yleisölle tarkoitettujen (laajojen) 
kulttuurienvälisten tapahtumien järjestämistä ja niistä tiedottamista kulttuurienvälisen vuoropuhelun ja monikulttuurista yhteiskuntaa koskevan mielipiteiden vaihdon järjestämiseksi; 
 
FI 117   FI (d) edistää eri kulttuureja edustavien (nuori so)järjestöjen keskinäistä vuoropuhelua 
ja vaihtotoimintaa; 
(e) tiedottaa kotouttamista koskevista kysymyksistä; 
(f) lisätä kolmansien maiden kansalaist en osallistumista maahanmuuttoa 
koskevaan yhteiskunnalliseen toimintaan; 
(g) kasvattaa yksityisten toimijoiden roolia moninaisuuden edistämisessä ja 
hallinnassa. 
6. Rahastosta tuetaan jäsenvaltioissa to teutettavia 3 artiklan f kohdassa mainitun 
tavoitteen mukaisia toimia, joiden tarkoituksena on 
(a) tehostaa valmiuksia kerätä, analysoida ja  jakaa tilastotietoa kolmansien maiden 
kansalaisten kotouttamisesta ja kotouttamistoimenpiteistä; 
(b) edistää kolmansien maiden kansalai sia koskevien maahanmuutto- ja 
kotouttamistoimenpiteiden arvioi ntia tukemalla kansallisia 
vaikutustenarviointihankkeita, si dosryhmien, kuten työnantajien ja 
oppilaitosten kuulemista, arviointik einoja ja seurantatoimenpiteitä; 
(c) kehittää indikaattoreita ja esikuva- analyysia, joiden avulla mitataan 
jäsenvaltioissa saavutettua edistystä; 
(d) kehittää laadukkaita testaus- ja arviointijärjestelmiä pakollisia 
kotouttamisohjelmia varten; 
(e) edistää maahanpääsymenettelyjen tai perehdyttämisohjelmien arviointia 
tukemalla ohjelmiin osallistuneiden kol mansien maiden kansalaisten ja/tai 
sidosryhmien, kuten yritysten, valtiosta r iippumattomien järjestöjen ja alue- ja 
paikallisviranomaisten keskuude ssa tehtäviä kartoituksia. 
5 artikla 
Yhteisön edun mukaiset toimet 
1. Komission aloitteesta enintään 7 prosen ttia rahaston varoista voidaan käyttää 
sellaisten valtioidenvälisten toimien tai yhteisön edun mukaisten toimien (’yhteisön 
toimet’) rahoittamiseen, jotka koskevat m aahanmuutto- ja kotouttamispolitiikkaa 
sekä 6 artiklassa mainittuihin kohdery hmiin sovellettavia toimenpiteitä. 
2. Rahoitusta voidaan myöntää yhteisön toimille, jotka 
(a) edistävät yhteisön tasolla yht eistyötä, jonka tavoitteena on 
maahanmuuttoa koskevan yhtei sön lainsäädännön ja hyvien 
käytänteiden sekä kotouttamista koskevien hyvien käytänteiden 
täytäntöönpano; 
(b) tukevat valtioidenvälisten yhteistyöverkostojen perustamista ja 
sellaisiin valtioidenvälisiin kumppanuuksiin perustuvia 
 
FI 118   FI pilottihankkeita, jotka on mu odostettu vähintään kolmessa 
jäsenvaltiossa sijaitsevien toimijoiden välille innovoinnin 
edistämiseksi, kokemusten ja hyvien käytänteiden vaihtamisen helpottamiseksi ja kotouttamispolitiikan tehostamiseksi; 
(c) tukevat valtioidenvälisiä tiedotuskampanjoita; 
(d) tukevat tutkimuksia, parhaita käyt änteitä koskevan tiedon levittämistä 
ja vaihtamista ja kaikkia muit a rahaston osa-alueita, kuten 
huipputeknologian käyttöä; 
(e) tukevat pilottihankkeita ja tutkimuksia, joissa tarkastellaan 
uudentyyppisiä yhteisön yhteist yökeinoja maahanmuuton ja 
kotouttamisen alalla ja maahanmuuttoa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä; 
(f) tukevat tilastollisten välineide n, menetelmien ja yhteisten 
indikaattoreiden kehittämistä. 
3. Vuotuinen työohjelma, jossa määritellään yhteisön toimien ensisijaiset tavoitteet, 
hyväksytään 51 artiklan 2 kohdassa mainitun menettelyn mukaisesti. 
6 artikla 
Kohderyhmät 
1. Tässä päätöksessä tarkoitetut kohderyhmät ovat seuraavat: 
(a) kolmansien maiden kansalaiset, jotka ovat saaneet jäsenvaltion 
viranomaisilta luvan oleskella jä senvaltion alueella esimerkiksi 
työntekoa, itsenäistä ammatinharjo ittamista, perheiden yhdistämistä 
tai muuta kansallisessa lainsäädännössä määriteltyä tarkoitusta varten, lukuun ottamatta sellaisia kolmansien maiden kansalaisia tai kansalaisuudettomia henkilöitä, jotka määritellään pakolaisiksi tai 
joilla on oikeus 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun neuvoston 
direktiivin 2004/83/EY mukaiseen toissijaiseen suojeluun; ja 
(b) kolmansien maiden kansalaiset, jo tka oleskelevat jonkin kolmannen 
maan alueella ja haluavat saad a jäsenvaltion viranomaisilta luvan 
päästä jäsenvaltion alueelle ja oleske lla siellä ja jotka täyttävät tietyt 
kansallisessa lainsäädännössä määritellyt maahantuloa edeltävät vaatimukset, jotka koskevat es imerkiksi valmiuksia kotoutua 
jäsenvaltion yhteiskuntaan. 
2. Kolmannen maan kansalaisella tark oitetaan henkilöä, joka ei ole 
perustamissopimuksen 17 artiklan 1 kohda ssa tarkoitettu unionin kansalainen. 
 
FI 119   FI II LUKU 
TUEN PERIAATTEET  
7 artikla 
Täydentävyys, johdonmukaisuus  ja vaatimustenmukaisuus 
1. Rahastosta myönnettävä tuki täydentää ka nsallisia, alueelli sia ja paikallisia 
toimenpiteitä sisällyttämällä niihin yhteisön ensisijaiset tavoitteet. 
Erityisesti jotta yhteisön toiminta kolmansien maiden kansalaisten kotouttamiseksi 
olisi johdonmukaista, tästä vä lineestä rahoitettavat toimet on määritelt ävä tarkkaan ja 
niiden on täydennettävä Euroopan sosi aalirahastosta tuet tavia toimia.  
2. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat, että rahaston ja jäsenvalti oiden tukitoimet ovat 
johdonmukaisia yhteisön toimien, politiikkojen ja ensisijaisten tavoitteiden kanssa. 
Johdonmukaisuus on osoitetta va erityisesti monivuo tisessa ohjelmassa. 
3. Rahastosta rahoitettavien toimien on olta va perustamissopimuksen määräysten ja 
niiden perusteella annettujen säädösten mukaisia. 
8 artikla 
Ohjelmasuunnittelu 
1. Rahaston tavoitteet on pantava täytän töön kahden monivuotisen ohjelmakauden 
puitteissa (2007–2010 ja 2011–2013). Monivuotinen ohjelmointijärjestelmä käsittää ensisijaisten tavoitteiden lisäksi halli nnointi-, päätöksente ko-, tarkastus- ja 
todentamismenettelyt. 
2. Komission hyväksymät moni vuotiset ohjelmat pannaan täytäntöön vuotuisten 
ohjelmien avulla. 
9 artikla 
Tukitoimien toissijaisuus ja suhteellisuus 
1. Jäsenvaltiot vastaavat  19 ja 21 artiklassa tarkoite ttujen monivuotisten ja vuotuisten 
ohjelmien täytäntöönpanosta sopivalla alueellisella tasolla kunkin jäsenvaltion 
institutionaalisen järjestelmän mukaisesti . Tehtävä on suoritettava tämän päätöksen 
mukaisesti. 
2. Keinot, joita komissio ja jäsenvaltiot käyttävät tarkastuksessa, eriytetään sen 
mukaan, kuinka suuri yhteisön rahoituso suus on. Eriyttäminen koskee myös 
arviointia sekä monivuotisista ja vuotui sista ohjelmista laadittavia kertomuksia. 
 
FI 120   FI 10 artikla 
Toteuttamistavat 
1. Rahastolle osoitettavien yhteisön talousarviovarojen tä ytäntöönpanoa hallinnoidaan 
neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 53 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti lukuun ottamatta tämä n päätöksen 5 artiklassa mainittuja 
yhteisön toimia ja 16 artiklassa mainittu a teknistä apua. Jäsenvaltiot ja komissio 
varmistavat, että moitteettoman varainhoidon periaatetta noudatetaan. 
2. Komissio täyttää sille asetetun velvoitt een toteuttaa Euroopan yhteisöjen yleistä 
talousarviota 
(a) varmistamalla 30 artiklassa kuva ttuja menettelyjä noudattaen, että 
jäsenvaltioissa on olemassa hallinnointi - ja valvontajärjestelmät ja että ne 
toimivat moitteettomasti; 
(b) lykkäämällä tai keskeyttämällä kaikki  maksut tai osan maksuista 39 ja 
40 artiklan mukaisesti, jos kansalliset ha llinnointi- ja valvon tajärjestelmät ovat 
puutteelliset, ja soveltamalla kaikkia tarpeellisia rahoitusoikaisuja 43 ja 44 artiklassa kuvattujen me nettelyjen mukaisesti. 
11 artikla 
Täydentävyys 
1. Rahaston rahoitusosuudet eivät saa korvata jäsenvaltion julkisia tai niihin 
rinnastettavia menoja. 
2. Komissio varmistaa täydentävyyden yht eistyössä kunkin jäsenvaltion kanssa 
ohjelmakauden puolivälissä 31 päivään joulukuuta 2012 mennessä ja jälkikäteen 
31 päivään joulukuuta 2015 mennessä. 
12 artikla 
Kumppanuus 
1. Kukin jäsenvaltio hoitaa seuraavien nime ämiensä viranomaisten ja elinten väliset 
kumppanuusjärjestelyt voimassa  olevien kansallisten sä äntöjen ja menettelyjen 
mukaisesti: 
(a) jäsenvaltion nimeämät täytäntöönpanosta vastaavat viranomaiset, jotka 
huolehtivat Euroopan sosiaalirahaston tuk itoimien hallinnoinni sta, sekä muut 
toimivaltaiset alue- ja paikallisvirano maiset, kaupunkien viranomaiset ja muut 
viranomaiset; 
(b) kaikki muut asianmukaiset tahot, jotk a edustavat kansalai syhteiskuntaa ja 
valtiosta riippumattomia järjestöjä, kuten työmarkkinaosapuolet. 
 
FI 121   FI Kukin jäsenvaltio varmistaa, että kaikki asianmukaiset tahot osallistuvat tehokkaasti 
toimintaan kansallisten sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti. 
2. Kumppanuutta harjoitetaan kunkin osapuolen  institutionaalisten, oikeudellisten ja 
rahoitusta koskevien toimivaltuuksien mukaisesti. 
Kumppanuus kattaa monivuotisten ohj elmien valmistelun, täytäntöönpanon, 
seurannan ja arvioinnin. 
III LUKU 
RAHOITUSKEHYS  
13 artikla 
Kokonaismäärärahat 
1. Budjettivallan käyttäjä myöntää rahaston vuotuiset määrärahat rahoitusnäkymien 
puitteissa. 
2. Komissio jakaa määrärahat vuosittain ohjeellisesti jäsenvaltioiden kesken 
14 artiklassa määritettyje n perusteiden nojalla. 
14 artikla 
Varojen jakaminen vuosittain jäsen valtioiden tukikelpoisiin toimiin 
1. Kukin jäsenvaltio saa rahaston vuotuisis ta määrärahoista 300 000 euron kiinteän 
määrän.  
Vuosina 2007–2013 tämä määrä on Euroopan unioniin 1 päivänä toukokuuta 2004 
liittyneiden valtioiden os alta 500 000 euroa vuodessa. 
Määrä on 500 000 euroa vuodessa myös niiden  valtioiden osalta, jotka liittyvät 
Euroopan unioniin vuosina 2007–2013. Varat myönnetään liittymisvuotta seuraavan vuoden alusta vuoteen 2013 saakka. 
2. Loput vuosittain käytettävissä olevista m äärärahoista jaetaan jä senvaltioiden kesken 
seuraavasti: 
(a) 40 prosenttia määrärahoista suhteute ttuna 6 artiklassa tarkoitettujen 
jäsenvaltioissa laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten keskimäärään kolmen edeltä vän vuoden aikana ja 
(b) 60 prosenttia määrärahoista suhteutett una niiden 6 artiklassa tarkoitettujen 
kolmansien maiden kansalaisten määrää n, jotka ovat kolmen edeltävän vuoden 
aikana saaneet jäsenvaltion viranomaisilt a luvan oleskella jäsenvaltion alueella. 
3. Edellä 2 kohdan b alakohdassa mainittua m äärää laskettaessa ei  kuitenkaan oteta 
huomioon seuraavia ryhmiä: 
 
FI 122   FI (a) kausityöntekijät, jotka on määritelty kansallisessa lainsäädännössä; 
(b) kolmansien maiden kansalaiset, jo tka ovat saaneet maahanpääsyluvan 
opiskelua, opiskelijavaihtoa, palkatonta harjoittelua tai vapaaehtoistyötä varten 13 päivänä joulukuuta 2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/114/EY
61 
mukaisesti; 
(c) kolmansien maiden kansalaiset, jo tka ovat saaneet maahanpääsyluvan 
tieteellistä tutkimusta varten … päivänä …kuuta 2005 annetun neuvoston 
direktiivin …/… mukaisesti; 
(d) kolmansien maiden kansalaiset, joiden  jäsenvaltion viranomaisilta saama 
maahanpääsylupa on uusittu tai joiden asema on muuttunut; myös kolmansien maiden kansalaiset, jotka ovat saaneet  pitkään oleskelleen  henkilön aseman 
25 päivänä marraskuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/109/EY
62 
mukaisesti. 
4. Vertailulukuina käytetään viimeisimp iä Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston 
yhteisön lainsäädännön mukais esti vahvistamia lukuja. 
5. Jos 4 kohdassa tarkoitettuja lukuja ei ole s aatavilla, jäsenvaltiot toimittavat tarvittavat 
luvut. 
15 artikla 
Rahoituksen rakenne 
1. Rahastosta myönnetään rahoitusta avustuksina 
2. Rahastosta tuettavien toimien on saatava rahoitusta myös julkisista tai yksityisistä 
varoista, niiden on oltava voittoa tavoi ttelemattomia eikä niille voida myöntää 
samanaikaisesti rahoitusta muista Eur oopan yhteisöjen yleis een talousarvioon 
kuuluvista rahoituslähteistä. 
3. Rahaston määrärahat täydentävät jäsenval tioiden tämän päätöksen soveltamisalaan 
kuuluviin toimenpiteisiin myöntämiä ju lkisia tai muita vastaavia varoja. 
4. Yhteisön tuki 4 artiklassa mainittuihin jäse nvaltioissa toteutettaviin hankkeisiin voi 
olla enintään 50 prosenttia yksit täisen toimen kokonaiskustannuksista. 
Yhteisön rahoitusosuus voidaan nostaa 60 prosenttiin, jos hankkeet koskevat 
19 artiklassa mainituissa komission moni vuotisissa suuntaviivoissa määriteltyjä 
ensisijaisia tavoitteita. 
Tämä osuus korotetaan 75 prosenttiin koheesiorahastosta tukea saavissa 
jäsenvaltioissa. 
                                                 
61 EUVL L 375, 23.12.2004, s. 12. 
62 EUVL L 16, 23.1.2004, s. 44. 
 
FI 123   FI 5. Rahastosta myönnetään toimille yhteisön tukea pääsääntöisesti enintään kolmeksi 
vuodeksi, edellyttäen että määräajoin suor itettava tarkastelu osoittaa toimen 
toteuttamisen etenevän sovitulla tavalla. 
16 artikla 
Tekninen apu komission aloitteesta 
1. Rahastosta voidaan komi ssion aloitteesta ja/tai komission puolesta rahoittaa 
valmistelu-, seuranta- ja hallinnointitoimia, teknisen avun toimia ja arviointi- ja 
tarkastustoimia, jotka ovat tarpeen tä män päätöksen panemi seksi täytäntöön. 
Kyseisiin toimiin voidaan käyttää enint ään 0,20 prosenttia rahaston vuotuisista 
määrärahoista. 
2. Näihin toimiin sisältyvät seuraavat: 
(c) tutkimukset, arvioinnit, asiantunt ijakertomukset ja tilastot, myös 
sellaiset, jotka koskevat ra haston toimintaa yleisesti; 
(d) kumppaneille, rahaston tuen saajille ja suurelle yleisölle kohdistetut 
toimenpiteet, erityisesti tiedotustoimet; 
(e) hallinnoinnissa, seurannassa, valvonna ssa ja arvioinnissa käytettävien 
atk-järjestelmien käyttöönotto, kä yttö ja keskinäiset yhteydet; 
(f) arviointimenetelmien parantaminen ja tietojenvaihto alan käytänteistä. 
17 artikla 
Tekninen apu jäsenvaltioiden aloitteesta 
1. Jäsenvaltion aloitteesta rahastosta void aan myöntää kutakin vuosiohjelmaa varten 
rahoitusta valmistelu-, hallinnointi-, seuranta -, arviointi-, tiedotus - ja valvontatoimiin 
sekä toimenpiteisiin, joilla va hvistetaan rahaston hallinnollista 
täytäntöönpanokapasiteettia. 
2. Tekniseen ja hallinnolliseen apuun voidaan osoittaa vuosittain enin tään 4 prosenttia 
jäsenvaltion vuotuisesta osarahoituso suudesta ja lisäksi 30 000 euroa. 
IV LUKU  
OHJELMASUUNNITTELU  
18 artikla 
Strategisten suuntaviivojen hyväksyminen 
1. Komissio hyväksyy jokaista monivuotista  ohjelmakautta varten strategiset 
suuntaviivat, joissa määritellään raha ston toiminnan puitteet ottaen huomioon 
 
FI 124   FI maahanmuuttoa ja muita kolmansien maiden  kansalaisten kotouttamiseen liittyviä 
kysymyksiä koskevan yhteisön lainsäädä nnön kehitys ja täytäntöönpano sekä 
rahaston varojen ohjeellinen ja ko kyseisellä ohjelmakaudella. 
2. Suuntaviivoissa konkretisoidaan rahast on kunkin tavoitteen osalta yhteisön 
ensisijaiset tavoitteet, jotka tähtäävät yht eisten perusperiaatteiden edistämiseen. 
3. Komissio hyväksyy ensimmäistä monivuotis ta ohjelmakautta (2007–2010) koskevat 
strategiset suuntaviivat 31 päivänä m aaliskuuta 2006 ja toista monivuotista 
ohjelmakautta (2011–2013) koskevat s uuntaviivat 31 päiv änä maaliskuuta 2010. 
4. Strategiset suuntaviivat on hyväksytt ävä 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua 
menettelyä noudattaen. 
19 artikla 
Kansallisten monivuotisten ohjelm ien laatiminen ja hyväksyminen 
1. Jokainen jäsenvaltio laatii kutakin ohjel makautta varten 18 artiklassa mainittujen 
strategisten suuntaviivojen pohjalta moni vuotisen ohjelman luonnoksen, joka käsittää 
seuraavat osat: 
(a) jäsenvaltiossa vallitsevan tilantee n kuvaus, joka koskee kansallisten 
kotouttamisstrategioiden täyt äntöönpanoa yhteisten peru speriaatteiden valossa 
ja tarvittaessa kansallisten maaha npääsy- ja perehdyttämisohjelmien 
kehittämistä ja toteuttamista; 
(b) analyysi jäsenvaltion tarpeista kans allisten kotouttamisstrategioiden ja 
tarvittaessa maahanpääsy- ja perehdyttä misohjelmien yhteydessä sekä kuvaus 
toiminnallisista tavoitteista, joiden avulla  näihin tarpeisiin on tarkoitus vastata 
monivuotisen ohjelmakauden aikana; 
(c) strategia, jonka avulla ta voitteet voidaan saavuttaa, ja niiden tä ytäntöönpanoa 
koskevat painopisteet sekä kuvaus toimis ta, joiden avulla painopisteet on 
tarkoitus toteuttaa; 
(d) strategian yhteensopivuus muiden alue ellisten, kansallisten ja yhteisön 
rahoitusvälineiden kanssa; 
(e) tietoa painopisteistä ja niiden erityistavoitteista. Tavoitteet on ilmoitettava 
määrällisinä käyttäen rajallista määrää täytäntöönpanoa, tuloksia ja vaikutusta mittaavia indikaattoreita suht eellisuusperiaate huomioon ottaen. 
Indikaattoreilla on voitava mitata edistymistä lähtötilanteeseen verrattuna ja tavoitteiden tehokkuutta painopist ealueiden toteuttamisessa; 
(f) alustava rahoitussuunnitelma, jossa tä smennetään kunkin tavoitteen ja vuoden 
osalta, minkä verran rahoitusta olisi saatava rahastosta, sekä julkisista tai yksityisistä lähteistä saatavan yhteisrahoituksen kokonaismäärä; 
(g) monivuotista ohjelmaa koskevat täytän töönpanosäännökset, joihin sisältyvät 
seuraavat tiedot: 
 
FI 125   FI – viranomaiset, jotka jäsenvaltio on nimennyt 24 artiklan mukaisesti; 
– täytäntöönpano-, seuranta-, valv onta- ja arviointijärjestelmien 
kuvaus ja kuvaus toimenpiteistä, jo ita toteutetaan tästä välineestä 
rahoitettavien toimien ja Euroopan sosiaalirahastosta tuettavien 
toimien keskinäisen täydentävyyden varmistamiseksi; 
– rahoitusvirtojen käyttöönottoa ja liikkeitä koskevien menettelyjen 
määrittely niiden avoimuuden varmistamiseksi; 
– säännökset, joilla varmistetaan monivuotisen ohjelman 
julkistaminen. 
2. Jäsenvaltiot laativat monivuo tiset ohjelmat läheisessä yhteistyössä 12 artiklassa 
mainittujen kumppanien kanssa. 
3. Jäsenvaltioiden on esitettävä moni vuotista ohjelmasuunnitelmaa koskeva 
ehdotuksensa komissiolle viimeistään neljä n kuukauden kuluttua siitä, kun komissio 
on antanut niille tiedoksi asianomaista ohjelmakautta koskevat strategiset 
suuntaviivat. 
4. Komissio arvioi ehdotettua monivuotis ta ohjelmaa seuraavin perustein: 
(a) ohjelman johdonmukaisuus rahaston tavoi tteiden ja 18 artiklassa määritettyjen 
strategisten suuntaviivojen kanssa; 
(b) jäsenvaltion ehdottamien strategian ja keskeisten toiminta-alueiden 
asianmukaisuus ja odotetta vissa olevat tulokset; 
(c) rahaston tukitoimien täytäntöönpanoa va rten jäsenvaltiossa käyttöön otettujen 
hallinnointi- ja valvontajärjeste lyjen yhdenmukaisuus tämän päätöksen 
säännösten kanssa; 
(d) ohjelman yhdenmukaisuus yhteisön lainsääd ännön kansa yleensä ja erityisesti 
sellaisen yhteisön oikeuden kanssa, jonka tarkoituksena on varmistaa 
henkilöiden vapaa liikkuvuus , sekä siihen suoraan liittyvien, ulkorajojen 
valvontaa ja turvapaikka- ja maahanm uuttoasioita koskevien  rinnakkaistoimien 
kanssa. 
5. Jos komissio katsoo, että monivuotinen ohjelma  ei ole strategisten suuntaviivojen tai 
tässä päätöksessä vahvistettu jen, hallinnointi- ja valvon tajärjestelmien luomista 
koskevien säännösten mukainen, se pyytää jäsenvaltiota tarkis tamaan ehdotettua 
ohjelmaa mainituilta osin. 
6. Komissio hyväksyy monivuotiset ohjelma t neljän kuukauden kuluessa siitä, kun 
ohjelmat on virallisesti toimitettu komissiolle, 51 artiklan 2 kohdassa mainitun 
menettelyn mukaisesti. 
20 artikla 
Monivuotisten ohjelmien tarkistaminen 
 
FI 126   FI 1. Monivuotista ohjelmaa tarkastellaan uudelle en jäsenvaltion tai komission aloitteesta 
ja tarvittaessa siihen te hdään ohjelmakauden loppuun asti s ovellettavia tarkistuksia, 
jotta yhteisön ensisijaiset ta voitteet voidaan ottaa huomioon paremmin tai eri tavalla, 
erityisesti neuvoston päätel mien perusteella. Monivuotisia ohjelmia voidaan 
tarkastella uudelleen arviointien perusteell a ja/tai täytäntöönpanossa esiintyneiden 
vaikeuksien vuoksi.  
2. Komissio tekee päätöksen monivuotisen ohjelman tarkistamisesta mahdollisimman 
pian sen jälkeen, kun jäsenvaltio on esit tänyt sitä koskevan virallisen pyynnön. 
21 artikla 
Vuosiohjelmat 
1. Komission hyväksymät moni vuotiset ohjelmat pannaan täytäntöön vuotuisten 
työohjelmien avulla. 
2. Komissio esittää jäsenvaltioi lle vuosittain viimeistään 1 päivänä heinäkuuta arvion 
määrärahoista, jotka niille myönnet ään seuraavaksi vuode ksi vuosittaisessa 
talousarviomenettelyssä kohdenne tuista kokonaisvaroista, 14 artiklassa määriteltyjen 
laskusääntöjen mukaisesti. 
3. Jäsenvaltioiden on esitettävä komissiol le vuosittain viimeistään 1 päivänä 
marraskuuta luonnos seuraavan vuoden ohjelma ksi, joka on laadittu monivuotisen 
ohjelman perusteella ja jossa esitet ään muun muassa seuraavat seikat: 
(a) säännöt, joiden mukaan vuosiohjelma n perusteella raho itettavat toimet 
valitaan; 
(b) vuosiohjelman täytäntöönpanoon liittyvä t vastuuviranomaisen tehtävät; 
(c) rahastosta myönnettävän rahoituksen jakautuminen ohjelman eri toimien 
kesken sekä 17 artiklassa tarkoitettua teknistä apua varten haettava määrä 
vuosiohjelman täytäntöönpanoa varten. 
4. Komissio tutkii jäsenvaltion ehdot uksen ottaen huomioon rahaston 
talousarviomenettelyssä saamien määrärahojen lopullisen määrän ja tekee päätöksen rahastosta myönnettävästä rahoituksesta viimeistään kyseisen vuoden 1 päivänä 
maaliskuuta. Päätöksessä ilmoitetaan jäsenvaltiolle myönnetty määrä ja menojen tukikelpoisuusaika. 
V LUKU 
HALLINNOINTI- JA VA LVONTAJÄRJESTELMÄT  
22 artikla 
Täytäntöönpano 
 
FI 127   FI Komissio vastaa tämän päätöksen täytäntöönpanos ta ja antaa tarvittaessa täytäntöönpanoa 
koskevia sääntöjä. 
23 artikla 
Hallinnointi- ja valvontajärjestelmien yleiset periaatteet 
Jäsenvaltioiden perustamissa monivuotisten ohjel mien hallinnointi- ja valvontajärjestelmissä 
on oltava seuraavat säännökset: 
(a) hallinnoinnista ja valvonnasta vastaavien  elinten ja/tai yks iköiden tehtävien 
selkeä määrittely ja tehtävien jakaut uminen kunkin elimen ja/tai yksikön 
sisällä; 
(b) hallinnoinnista, menojen todentamisesta ja  valvonnasta vastaavien elinten ja/tai 
yksikköjen tehtävien selkeä erottaminen ni iden välillä ja ku nkin elimen ja/tai 
yksikön sisällä; 
(c) riittävät resurssit kullekin elimelle tai yksikölle sille osoitettujen tehtävien 
suorittamiseksi rahastosta rahoitett avien toimien täyt äntöönpanokaudella; 
(d) vastuuviranomaisen ja mahdollisen valt uutetun viranomaisen tehokkaat sisäiset 
valvontajärjestelyt; 
(e) atk-muodossa olevat luotettavat järj estelmät tilinpitoa, seurantaa ja 
rahoitusselvitystä varten; 
(f) tehokkaat raportointi- ja seurantajärjes telmät, joissa tehtävät on jaettu; 
(g) suoritettavia tehtäviä koskeva t yksityiskohtaiset menettelyohjeet; 
(h) tehokkaat järjestelyt jä rjestelmän toiminnan tarkastamiseksi; 
(i) riittävän kirjausketjun takaavat järjestelmät ja menettelyt; 
(j) sääntöjenvastaisuuksia ja aiheettomas ti maksettujen määrien takaisinperintää 
koskevat raportointi- ja seurantamenettelyt. 
24 artikla 
Viranomaisten nimeäminen 
1. Jäsenvaltion on nimettävä kutakin m onivuotista ohjelmaa varten seuraavat 
viranomaiset: 
(a) vastuuviranomainen: jäsenvaltion toim innallinen yksikkö tai jäsenvaltion 
nimeämä kansallinen viranomainen tai eli n, joka on vastuussa rahastosta tukea 
saavien monivuotisten ja vuotuisten ohjelmien hallinnoinnista ja yhteydenpidosta komission kanssa; 
 
FI 128   FI (b) todentamisviranomainen: jäsenvaltion nimeämä kansallinen viranomainen tai 
elin, joka on toiminnassaan riippu maton vastuuviranomaisen valtuuttavasta 
yksiköstä ja joka todentaa menoilmoit ukset ja maksupyynnöt ennen niiden 
lähettämistä komissiolle; 
(c) tarkastusviranomainen: jäsenvaltion nimeämä kansallinen viranomainen tai 
elin, joka on toiminnassaan ri ippumaton jäsenvaltion nimeämän 
vastuuviranomaisen valtuuttavasta yksikös tä ja jonka tehtävänä on huolehtia 
hallinnointi- ja valvon tajärjestelmän asianmukaisesta toiminnasta; 
(d) tarvittaessa valtuutettu viranomainen; 
(e) vaatimustenmukaisuuden arvioiva elin, joka nimetään samalla kun 
monivuotisen ohjelman luonnos toimitetaan komissiolle. Komission suostumuksella valtuutettu tark astusviranomainen voi toimia 
vaatimustenmukaisuuden arvioivana elimen ä, jos sillä on tähän tarvittavat 
valmiudet ja jos se on toiminnassaan riippumaton. Sen on noudatettava kansainvälisiä tark astussuosituksia. 
2. Jäsenvaltion on vahvistettava säännöt, jotka koskevat sen suhteita mainittuihin 
viranomaisiin ja elimiin sekä  niiden suhteita komissioon. 
3. Jollei 23 artiklan b kohdasta muuta johdu, sama elin tai yksikkö voi huolehtia 
valvonnasta ja todentamisesta. 
4. Komissio hyväksyy 25–29 artiklan sovelt amista koskevat säännöt 51 artiklan 
2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 
25 artikla 
Vastuuviranomainen 
1. Vastuuviranomainen voi olla jäsenvalti on elin, kansallinen julkinen elin tai 
yksityisoikeudellinen organi saatio, jolla on julkisen palvelun tehtävä. Jos 
jäsenvaltion nimeämä vastuuviranomain en on muu kuin jäsenvaltion elin, 
jäsenvaltion on vahvistettava itsensä ja  viranomaisen välisiä yhteyksiä sekä 
viranomaisen ja komission välisiä yhte yksiä koskevat yksityiskohtaiset säännöt. 
2. Vastuuviranomaisen on täytettä vä seuraavat vähimmäisehdot: 
(a) sen on oltava oikeushenkilö, paitsi jos se on jäsenvaltion toiminnallinen 
yksikkö; 
(b) sillä on oltava käytössään infrastruktuur i, jonka avulla se voi helposti pitää 
yhteyttä suureen käyttäjäkuntaan sekä muiden jäsenvaltioiden 
vastuuviranomaisiin ja komissioon; 
(c) sen on työskenneltävä sellaisessa hall innollisessa ympäristössä, jossa se 
kykenee hoitamaan tehtävänsä asianmukais esti ja välttämään eturistiriidat; 
 
FI 129   FI (d) sen on voitava soveltaa yhteisön tasoll a vahvistettuja varainhoitoa koskevia 
sääntöjä; 
(e) sillä on oltava hallinnoitavikseen saamie nsa yhteisön varojen määrää vastaavat 
taloudelliset ja halli nnolliset edellytykset; 
(f) sillä on oltava henkilökunta, jolla on kansainvälisessä työympäristössä 
tehtävään hallintotyöhön soveltuva pätevyys ja kielitaito. 
3. Jäsenvaltio huolehtii siitä,  että vastuuviranomaisella on käytettävissään riittävästi 
rahoitusta, jotta se pystyy suorittamaan tehtävänsä asianmukaisesti ja toimimaan 
keskeytyksettä kauden 2007–2013 ajan. 
26 artikla 
Vastuuviranomaisen tehtävät 
1. Vastuuviranomainen huolehtii monivuotisen  ohjelman tehokkaasta, toimivasta ja 
asianmukaisesta hallinnoinni sta ja täytäntöönpanosta. 
Vastuuviranomaisen on huolehdittava er ityisesti seuraavista tehtävistä: 
(a) yhteistyökumppanien (valtiosta riippumatto mat järjestöt, paikallisviranomaiset, 
toimivaltaiset kansainväliset organisaatiot, työmarkkinaosapuolet jne.) konsultointi 12 artiklan mukaises ti muodostetun kumppanuussuhteen 
välityksellä; 
(b) edellä 19 ja 21 artiklassa mainittuja monivuotisia ja vuotuisia ohjelmia 
koskevien ehdotusten toimittaminen komissiolle; 
(c) yhteistyömekanismin luominen yhdessä jäsenvaltion nimeämän 
hallintoviranomaisen kanssa Euroopan so siaalirahastosta raho itettavien toimien 
täytäntöönpanoa varten; 
(d) tarjouskilpailujen ja ehdotuspyyntöjen  organisointi ja julkistaminen; 
(e) rahastosta myönnettävää yhteisrahoi tusta koskevien valinta- ja 
myöntämismenettelyjen järjestäminen se urattavuuden, tasapuolis en kohtelun ja 
tuen kasautumattomuuden periaatteita noudattaen; 
(f) komission suorittamien maksujen vast aanottaminen ja varojen maksaminen 
tuensaajille; 
(g) sen varmistaminen, että rahastosta myönnetty yhteisrahoitus nivoutuu saman 
alan kansallisista ja yhteisön rahoitusv älineistä myönnettävään  rahoitukseen ja 
täydentää sitä; 
(h) yhteisrahoitettujen tuotteiden ja palvelujen toimituksen tarkastaminen ja sen 
varmistaminen, että toimien osalta ilmoitetut menot ovat todella toteutuneet ja että ne ovat yhteisön ja kans allisten sääntöjen mukaisia; 
 
FI 130   FI (i) sen varmistaminen, että käytössä on at k-järjestelmä vuosiohjelmien kutakin 
toimea koskevan yksityiskohtaisen kirj anpitoaineiston tallentamista ja 
säilyttämistä varten ja että varainhoitoa,  seurantaa, valvon taa ja arviointia 
varten tarvittavat täytäntöönpa noa koskevat tiedot kerätään; 
(j) sen varmistaminen, että tuensaajilla ja muilla rahastosta yhteisrahoitusta 
saavien toimien täytäntöönpanoon osallistuvilla tahoilla on joko erillinen kirjanpito tai soveltuva kirjanp itokoodi kaikille toimeen liittyville 
maksutapahtumille; 
(k) sen varmistaminen, että 48 artiklassa tarkoitetut monivuotisten ohjelmien 
arvioinnit tehdään tässä päätöksessä s äädetyissä määräajoissa ja että ne 
täyttävät komission ja jäsenvaltion välillä sovitut laatuvaatimukset; 
(l) menettelyjen käyttöönotto sen varmistamiseksi, että kaikki menoja ja 
tarkastuksia koskevat asia kirjat, joita tarvitaan asianmukaisen kirjausketjun 
turvaamiseksi, säilytetään 42 arti klan vaatimusten mukaisesti; 
(m) sen varmistaminen, että tarkastusviranomainen saa 29 artiklan 1 kohdassa 
mainittujen tarkastusten suorittamista varten kaikki tarvittavat tiedot, jotka koskevat hallinnointimenettelyjä ja rahastosta yhteisrahoitusta saavia 
hankkeita; 
(n) sen varmistaminen, että todentamisvi ranomainen saa kaikki todentamista 
varten tarvitsemansa tiedot menoja koskevi sta menettelyistä ja tarkastuksista; 
(o) kertomusten, todentamisviranomaisen todentamien menoilmoitusten ja 
maksupyyntöjen laatiminen ja toimittaminen komissiolle; 
(p) tiedottaminen ja neuvonta sekä tuettuje n toimien tulosten levittäminen; 
(q) yhteistyö komission ja muiden jäsenval tioiden vastuuviranomaisten kanssa. 
5. Jäsenvaltioissa toteutettavien toimien hallinnointiin liittyvä t vastuuviranomaisten 
toimet voidaan rahoittaa 17 artiklassa tarkoitetu sta teknisestä avusta. 
27 artikla 
Vastuuviranomaisen suorittama tehtävien delegointi 
1. Jos kaikki tai osa vastuuviranomaisen tehtävistä delegoida an valtuutetulle 
viranomaiselle, vastuuviranomainen määrit tää yksityiskohtaisesti delegoitavien 
tehtävien laajuuden ja laat ii tehtävien täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset 
säännöt 25 artiklassa esitetty jen ehtojen mukaisesti. 
2. Säännöissä määrätään muun muassa, et tä vastuuviranomaiselle on toimitettava 
säännöllisesti tietoa delegoitujen tehtävien asianmukaisesta suorit tamisesta ja kuvaus 
käytetyistä menetelmistä. 
 
FI 131   FI 28 artikla 
Todentamisviranomainen 
Monivuotisen ohjelman todentamisviranomainen 
(a) todentaa, että: 
– menoilmoitus on todenmukainen ja laadittu luotettavan 
kirjanpitojärjestelmän ja todennettavi ssa olevien tositteiden perusteella; 
– ilmoitetut menot ovat yhteisön ja kansallisten sääntöjen mukaisia ja 
aiheutuneet ohjelmaan sovelletta vien perusteiden mukaisesti 
rahoitettaviksi valituista toimista , jotka ovat yhteis ön ja kansallisten 
sääntöjen mukaisia; 
(b) ilmoitetut menot ovat yhteisön ja kansallisten sääntöjen mukaisia ja 
aiheutuneet ohjelmaan sovellettavien pe rusteiden mukaisesti rahoitettaviksi 
valituista toimista, jotka ovat yhteisön ja kansallisten sääntöjen mukaisia; 
(c) varmistaa, että se on saanut vast uuviranomaiselta todentamista varten 
tarvitsemansa tiedot menoilmoituks iin sisältyviä menoja koskevista 
menettelyistä ja tarkastuksista; 
(d) ottaa todentamisessa huomioon kaikkien tarkastusviranomaisen tekemien tai 
sen vastuulla tehtyjen tarkastusten tulokset; 
(e) säilyttää komissiolle ilmoite ttuja menoja koskevan ki rjanpitoaineiston atk-
muodossa; 
(f) varmistaa havaittujen sääntöjenvastaisuuksien vuoksi aiheettomasti 
maksetuiksi todettujen yhteisön varo jen takaisinperinnän tarvittaessa 
korkoineen, pitää kirjaa takaisin perittävistä määristä ja niiden maksamisesta takaisin komissiolle mahdollisuuksien m ukaan vähentämällä ne seuraavasta 
menoilmoituksesta. 
2. Jäsenvaltioissa toteuttav iin hankkeisiin liittyviä tode ntamisviranomaisen toimia 
voidaan rahoittaa edellä 17 artiklassa mainitu sta teknisestä avusta, edellyttäen että 
24 artiklassa kuvatut todentamisviranomaisen  toiminnan perusedell ytykset täyttyvät. 
29 artikla 
Tarkastusviranomainen 
1. Monivuotisen ohjelman todentamisviranomainen 
(a) varmistaa, että tarkastukset tehdään kansainvälisten tarkastussuositusten 
mukaisesti monivuotisen ohjelman halli nnointi- ja val vontajärjestelmän 
tehokkaan toiminnan turvaamiseksi; 
 
FI 132   FI (b) varmistaa, että toimia koskevat tarkastukset tehdään tarkoituksenmukaisista 
otoksista ilmoitettujen menojen tarkistami seksi. Otoksen on oltava vähintään 
10 prosenttia kunkin vuosiohjelman tukikelpoisista kokonaiskustannuksista; 
(c) esittää komissiolle kuuden kuukauden kuluessa monivuotisen ohjelman 
hyväksymisestä a ja b kohdassa tarkoitettu ja tarkastuksia s uorittavat elimet 
kattavan tarkastusstrategian, käytettävä n menetelmän, rahastosta tuettaviin 
toimiin kohdistuvia tarkastuksia koskev an otantamenettelyn sekä alustavan 
tarkastussuunnitelm an sen varmistamiseksi, e ttä tärkeimmät tuensaajat 
tarkastetaan ja että tarkastukset jakautuvat tasaises ti koko ohjelmakaudelle. 
2. Jos tämän päätöksen nojalla nimetty tark astusviranomainen on myös päätösten …, … 
ja … 63 mukaisesti nimetty tarkastusviranomainen tai jos kahteen tai useampaan 
rahastoista sovelletaan yht eisiä järjestelmiä, komissiolle voidaan 1 kohdan 
c alakohdan nojalla toimittaa yksi ainoa yhteinen tarkastusstrategia. 
3. Tarkastusviranomainen laatii 49 arti klan 2 kohdassa mainitun vuosiohjelmien 
täytäntöönpanoa koskevan loppukertomuksen, joka käsittää 
(a) vuotuisen tarkastuskertomuks en, jossa esitetään tarkastusstrategian mukaisesti 
vuosiohjelmaan kohdistettujen tarkas tusten havainnot ja havaitut 
puutteellisuudet ohjelman hallinnoin ti- ja valvontajärjestelmissä; 
(b) lausunnon siitä, onko hallinnointi- ja val vontajärjestelmä toiminut tehokkaasti, 
jotta komissiolle voidaan antaa koht uulliset takeet sille esitettyjen 
menoilmoitusten oikeellis uudesta ja ilmoitusten peru stana olevien maksujen 
laillisuudesta ja asianmukaisuudesta; 
(c) ilmoituksen, jossa arvioidaan loppu maksupyynnön pätevyys sekä lopullisen 
menoilmoituksen perustana olevien maksujen laillisuus ja asianmukaisuus. 
4. Jos 1 kohdassa tarkoitetut tarkast ukset suorittaa jokin muu taho kuin 
tarkastusviranomainen, tarkas tusviranomaisen on huolehdittava siitä, että kyseisten 
organisaatioiden toiminta on riippumatont a ja että ne suorittavat tehtävänsä 
kansainvälisesti hyväksy ttyjen tarkastussuositusten mukaisesti. 
5. Jäsenvaltioissa toteuttaviin hankkeisiin liittyviä tarkastusviranomaisen tai 4 kohdassa 
tarkoitetun organisaat ion toimia voidaan rahoittaa 17 artiklassa mainitusta teknisestä 
avusta, edellyttäen että 24 artiklassa kuvatut tarkastusviranomaisen toiminnan 
perusedellytykset täyttyvät. 
                                                 
63 Lisätään viittaukset päätöksiin, joilla perustetaan Euroopan pakolaisrahasto, Euroopan ulkorajarahasto 
ja Euroopan palauttamisrahasto. 
 
FI 133   FI VI LUKU 
VALVONTA  
30 artikla 
Jäsenvaltioiden velvollisuudet 
1. Jäsenvaltiot ovat vastuussa monivuotiste n ja vuotuisten ohjelmien moitteettoman 
varainhoidon varmistamisesta ja menojen perustana olevien maksujen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta. 
2. Niiden on huolehdittava siitä, että vast uuviranomaiset ja mahdolliset valtuutetut 
viranomaiset, todentamisviranomaiset, tark astusviranomaiset ja muut asianomaiset 
elimet saavat asianmukaista ohjausta 23–29 ar tiklassa tarkoitettujen hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmien perustamisessa sen varmistamiseksi, että yhteisön varoja käytetään tehokkaasti ja sääntöjenmukaisesti.  
3. Jäsenvaltioiden on estettävä, todettava ja oikaistava sääntöjenvast aisuudet. Niiden on 
ilmoitettava sääntöjenvastaisuuksista komissi olle ja tiedotettava sille hallinnollisten 
ja oikeudellisten menettelyjen etenemisestä. 
Kun tuensaajalle aiheettomasti maksettuja summia ei voida periä takaisin, 
jäsenvaltion on maksettava menetetyt määrät takaisin Euroopan yhteisöjen 
talousarvioon. 
4. Jäsenvaltiot kantavat ensi sijaisen vastuun toimien varainhoidon valvonnasta ja 
huolehtivat siitä, että halli nnointijärjestelmiä ja tarkast uksia sovelletaan siten, että 
voidaan varmistaa yhteisön varojen asianmuka inen ja tehokas käyttö. Jäsenvaltioiden 
on esitettävä komissiolle kuva us näistä järjestelmistä. 
5. Jäsenvaltiot tekevät komission kanssa yhtei styötä 14 artiklan täytäntöönpanoa varten 
tarvittavien tilastotietojen keräämiseksi. 
6. Tämän artiklan 1–5 kohdan soveltamist a koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
hyväksytään 51 artiklan 2 kohdassa ta rkoitettua menettelyä noudattaen. 
31 artikla 
Hallinnointi- ja valvontajärjestelmät 
1. Jäsenvaltioiden on ennen monivuotisen ohj elman hyväksymistä varmistettava, että 
hallinnointi- ja valvontajärjestelmät ova t 23–29 artiklan mukaiset. Jäsenvaltiot ovat 
vastuussa siitä, että järjestelmät to imivat tehokkaasti koko ohjelmakauden ajan. 
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissi olle monivuotisten ohjelmien luonnosten 
mukana kuvaus vastuuviranomaisten, valtuutettujen viranomaisten ja 
todentamisviranomaisten rakenteesta ja mene ttelyistä sekä kyseisten viranomaisten ja 
organisaatioiden, tarkastusv iranomaisen ja muiden tarkastuksia jäsenvaltioiden 
valvonnassa suorittavien tahojen sisä isistä tarkastusjärjestelmistä. 
 
FI 134   FI 3. Kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun jäse nvaltiot ovat toimittaneet komissiolle 
monivuotisten ohjelmien luonnokset, niiden on myös toimitettava 
vaatimustenmukaisuuden arvioivan elimen laatima kertomus, jossa esitetään järjestelmiä koskevan arvioinnin tuloks et ja annetaan la usunto siitä, ovatko 
järjestelmät 23–29 artiklan mukaiset. Jos lausunnossa on vara uksia, kertomuksessa 
on esitettävä järjestelmien puutteet ja puutteiden vakavuus. Jäsenvaltioiden on 
laadittava yhteistyössä komission ka nssa suunnitelma toteutettavista 
oikaisutoimenpiteistä ja niiden toteuttamisaikataulu. 
4. Tämän artiklan 1–3 kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
hyväksytään 51 artiklan 2 kohdassa ta rkoitettua menettelyä noudattaen. 
32 artikla 
Komission velvollisuudet 
1. Komissio varmistaa 31 artiklassa säädetty ä menettelyä noudattae n, että jäsenvaltiot 
ovat perustaneet 23–29 artikl an mukaiset hallinnointi- ja valvontajärjestelmät. 
Lisäksi se varmistaa vuotuisten tarkastu skertomuksen ja omien tarkastustensa 
perusteella, että kyseiset järjestelmät toimivat tehokkaasti monivuotisten ohjelmien 
täytäntöönpanon ajan. 
2. Jäsenvaltioiden suorittamia tarkastuksia rajoittamatta komission virkamiehet tai 
valtuutetut edustajat voivat  suorittaa hallinto- ja va lvontajärjestelmien tehokkaan 
toiminnan tarkastamiseksi vähintään yhde n työpäivän varoitusajalla paikalla 
tarkastuksia, joihin voi kuulua vuosi ohjelmiin sisältyviä toimia koskevia 
tarkastuksia. Jäsenvaltion virkamiehet tai valtuutetut edustajat voivat osallistua näihin tarkastuksiin. 
3. Komissio voi vaatia jäsenvaltioita suoritta maan tarkastuksia paikalla järjestelmien 
moitteettoman toiminnan tai yhden tai useamman maksutapahtuman 
moitteettomuuden tarkastamiseksi. Komission virkamiehet tai valtuutetut edustajat 
voivat osallistua näihin tarkastuksiin. 
4. Komissio huolehtii yhteistyös sä jäsenvaltioiden kanssa rahastosta tuettuihin toimiin 
liittyvästä tiedottamisesta ja toimien seurannasta. 
5. Komissio varmistaa yhteistyössä jäsenvaltioid en kanssa, että toimet ja yhteisön muut 
asianomaiset politiikat, välineet ja aloitteet ovat yhdenmukaisia ja toisiaan täydentäviä. 
33 artikla 
Yhteistyö jäsenvaltioiden valvontaelinten kanssa 
1. Komissio tekee yhteistyötä monivuotisten ohjelmien tarkastusviranomaisten kanssa 
niiden valvontasuunnitelmien ja tarkastusm enetelmien koordinoimiseksi ja vaihtaa 
viipymättä tietoja hallinnointi- ja valvont ajärjestelmien tarkastusten tuloksista 
valvontaresurssien parhaan mahdollisen käyt ön varmistamiseksi ja työn tarpeettoman 
päällekkäisyyden välttämiseksi. 
 
FI 135   FI Komissio toimittaa 29 artiklan mukaisesti esitettyä tarkastusstrategiaa koskevat 
huomautuksensa kolmen kuukauden kuluessa  strategian esittämisestä tai 
ensimmäisessä kokouksessa, joka pidetään strategian vastaanottamisen jälkeen. 
2. Omaa tarkastusstrategiaansa määritelless ään komissio määrittää ne monivuotiset 
ohjelmat, 
(a) jotka ovat 31 artiklan nojalla pe rustetun järjestelmän mukaiset 
varauksitta tai joiden osalta varaukset on peruttu korjaavien 
toimenpiteiden johdosta ja 
(b) joiden osalta 29 artiklaan perustuva tarkastusviranomaisen 
tarkastusstrategia on tyydyttävä, ja komission ja jäsenvaltion tekemien tarkastusten tulosten perusteella on saatu kohtuullinen varmuus siitä, 
että hallinnointi- ja valvontajärj estelmät toimivat moitteettomasti. 
 Komissio voi ilmoittaa jäsenvaltioille, että se luottaa mainittujen ohjelmien 
ilmoitettujen menojen oikeellisuuden, la illisuuden ja asia nmukaisuuden osalta 
pääasiallisesti tarkastusviranomaisen lausuntoon ja suorittaa omia tarkastuksiaan paikalla vain poikkeuksel lisissa olosuhteissa. 
VII LUKU 
VARAINHOITO  
34 artikla 
Tukikelpoisuus – menoilmoitukset 
1. Kaikissa menoilmoituksissa on mainittava tuensaajalle toimia toteutettaessa 
aiheutuneiden menojen määrä ja vastaava julkisista tai yksityisistä varoista saatu tukiosuus.  
2. Menojen on vastattava tuen saajien suorittamia maksuja. Niiden tueksi on esitettävä 
maksukuitit tai kirjanpitoasiakirjat , joilla on vastaava todistusarvo. 
3. Menoihin voidaan myöntää rahastosta tuk ea vain jos ne on todellisuudessa maksettu 
aikaisintaan 1 päivänä tammikuuta sinä vuonna, jota 21 artiklan 4 kohdassa 
tarkoitettu yhteisrahoitusta koskeva komi ssion päätös koskee. Rahoitusta ei voida 
myöntää toimille, jotka ovat päättyneet e nnen tukikelpoisuuden alkamispäivää. 
4. Seuraavat menot eivät ole tukikelpoisia: 
– alv; 
– korkokustannukset; 
– maan hankinta siltä osin kuin se yli ttää 10 prosenttia kyseisen toimen 
tukikelpoisista kokonaismenoista; 
– asumismenot. 
 
FI 136   FI 5. Säännöt, joita sovelletaan 4 artiklassa tarko itettujen jäsenvaltioissa  toteutettavien ja 
rahastosta yhteisrahoitusta saavie n toimien täytäntöönpanon yhteydessä 
aiheutuneiden menojen tukikelpoisuut een, hyväksytään 51 artiklan 2 kohdassa 
mainitun menettelyn mukaisesti. 
35 artikla 
Tuensaajille maksettavien maksujen täysimääräisyys 
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että vastuuviranomainen varmistaa, että tuensaajat 
saavat julkisista varoista maksettavan ra hoitusosuuden niin pian kuin mahdollista ja 
täysimääräisenä. Siitä ei saa vähentää tai pidättää mitään eikä siitä saa periä mitään erityismaksuja tai muita vastaavia maksuja, jotka vähentäisivät tuensaajille maksettavia 
määriä. 
36 artikla 
Euron käyttö 
Kaikki komission rahoituspäätöksissä, maksusitoum uksissa ja maksuissa mainitut määrät sekä 
vahvistetut menot ja jäsenval tioiden esittämät maksupyynnöt ovat euromääräisiä, ja ne 
maksetaan euroina.  
37 artikla 
Maksusitoumukset 
Yhteisön talousarviositoumukset tehdään vuos ittain 21 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun 
komission rahoituspäätöksen perusteella. 
38 artikla 
Maksut – ennakkomaksut 
1. Komissio suorittaa rahastojen rahoitusosu uteen liittyvät maksut maksusitoumusten 
mukaisesti. 
2. Maksut suoritetaan ennakkomaksuna ja loppumaksuna. Ne maksetaan jäsenvaltion 
nimeämälle vastuuviranomaiselle. 
3. Jäsenvaltiolle maksetaan ennakkomaksuna 50 prosenttia määrästä, joka sille on 
myönnetty komission rahoituspäätöksessä, 60 päivän kuluessa siitä kun rahoituspäätös on hyväksytty. 
4. Toinen ennakkomaksu maksetaan kolmen kuukauden kuluessa siitä kun komissio on 
hyväksynyt vuosiohjelman täytäntöönpanoa koskevan seurantakertomuksen sekä 
todennetun menoilmoituksen, joka on laad ittu 28 artiklan a kohdan ja 34 artiklan 
mukaisesti ja jonka mukaan toteutuneet menot kattavat vähintään 70 prosenttia 
ensimmäisestä ennakkomaksusta. Komission maksama toinen ennakkomaksu voi 
 
FI 137   FI olla enintään 50 prosenttia yhteisrahoitu späätöksessä myönnetystä kokonaismäärästä 
eikä se missään tapauksessa voi olla en empää kuin erotus, joka saadaan kun niistä 
yhteisön varoista, jotka jäsenvaltio on s itonut vuosiohjelmaan sisältyvien toimien 
toteuttamiseen, vähennetään ensimmäisen ennakkomaksun määrä. 
5. Ennakkomaksuista kertyneet korot kirj ataan kyseiseen ohjelmaan ja ne on 
vähennettävä lopullisessa menoselvitykses sä ilmoitettavien julkisten menojen 
määrästä. 
6. Ennakkomaksuna maksetut määrät poistet aan tileistä, kun vuosiohjelma saatetaan 
loppuun. 
39 artikla 
Loppumaksut 
1. Komissio suorittaa loppumaksun edellyttäen , että seuraavat asiakirjat on toimitettu 
sille yhdeksän kuukauden kuluessa vuotu isessa yhteisrahoituspäätöksessä 
määritellyn tukikelpoisuusajan loppumisesta: 
(a) 28 artiklan a kohdan ja 34 artiklan mukaisesti laadittu todennettu menoilmoitus 
ja loppumaksupyyntö tai korvausilmoitus; 
(b) vuosiohjelman täytäntöönpanoa koskeva  loppukertomus, joka käsittää 
50 artiklassa mainitut tiedot; 
(c) 29 artiklan 3 kohdassa mainitut tarkas tuskertomus, lausunto ja ilmoitus; 
Loppumaksun maksamisen edellytyksen ä on, että täytäntöönpanoa koskeva 
loppukertomus ja loppumaksupyyntöön liitett ävä tarkastuslausuma hyväksytään. 
2. Jos vastuuviranomainen ei toimita 1 kohdassa mainittuja asiakirjoja hyväksyttävässä 
muodossa määräpäivään mennessä, komissio vapauttaa kaikki sellaiset kyseisen 
vuosiohjelman maksusitoumukset, joita ei ole käytetty ennakkomaksujen 
maksamiseen. 
3. Edellä 2 kohdassa mainittu automaattinen maksusitoumusten vapauttaminen 
keskeytetään kyseisiin toimiin liittyvän määrän osalta, jos jäsenvaltiossa on käynnissä sellaisia oikeudellisia menette lyjä tai hallinnollisia muutoksenhakuja, 
joilla on lykkäävä vaikutus, juuri silloin  kun 1 kohdassa mainitut asiakirjat olisi 
pitänyt toimittaa. Jäsenvaltion on annettava toimittamassaan osittaisessa loppukertomuksessa yksityiskohta iset tiedot kyseisistä hankkeista ja toimitettava 
komissiolle kuuden kuukauden välein kertomukset hankkeiden edistymisestä. Jäsenvaltion on toimitettava näiden hankkeiden  osalta 1 kohdassa mainitut asiakirjat 
kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun oikeud elliset menettelyt tai hallinnolliset 
muutoksenhaut on saatettu loppuun. 
4. Edellä 1 kohdassa mainittu yhdeksän kuukauden määräaika keskeytyy, jos komissio 
on tehnyt 41 artiklan säännösten nojalla päätöksen vuosiohjelman yhteisrahoitusta 
koskevien maksujen lykkäämisestä. Määräa ika alkaa kulua jälleen päivänä, jona 
41 artiklan 3 kohdassa mainittu komission pä ätös on annettu tie doksi jäsenvaltiolle. 
 
FI 138   FI 5. Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle niiden  menojen määrän, jotka komissio hyväksyy 
rahoitettavaksi rahastosta, ja mahdollise t rahoitusoikaisut, jotka perustuvat 
ilmoitettujen menojen ja rahastosta rahoitettavien menojen eroon, kuuden kuukauden 
kuluessa siitä, kun se on va staanottanut 1 kohdassa main itut asiakirjat, sanotun 
kuitenkaan rajoittamatta 40 artiklan sää nnösten soveltamista. Jäsenvaltion on 
esitettävä huomautuksensa kolmen kuukauden kuluessa. 
6. Komissio päättää rahastos ta rahoitettavien menojen määrän kolmen kuukauden 
kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut jä senvaltion huomautukset, ja perii takaisin 
lopullisesti hyväksyttyjen menoj en ja jäsenvaltiolle jo maksettujen määrien välisen 
erotuksen. 
7. Komissio maksaa loppuerän käytettävissä olevien varojen rajoissa 60 päivän 
kuluessa päivästä, jona se hyväksyy ed ellä 1 kohdassa mainitut asiakirjat. 
Maksusitoumuksen loppuerä vapautetaa n kuuden kuukauden kuluessa maksamisesta. 
40 artikla 
Maksatuksen lykkäys 
1. Asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 tarkoitetun valtuut etun tulojen ja 
menojen hyväksyjän on lykä ttävä maksumääräaikaa en intään kuudella kuukaudella, 
jos hallinnointi- ja valvontajärjestelmien moitteeton toiminta on kyseenalaista tai jos 
mainittu virkamies pyytää kansallisilta viranomaisilta lisätietoja vuotuisessa 
tarkastelussa tehtyjen havain tojen seurantamenettelyn vuoksi tai jos hän epäilee, että 
ilmoitettuihin menoihin liittyy vaka via, todettuja tai otaksuttavia, 
sääntöjenvastaisuuksia. 
Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle ja va stuuviranomaiselle lykkäyksen syistä 
viipymättä. Jäsenvaltion on toteutettava  tarvittavat toimenpiteet tilanteen 
korjaamiseksi mahdollisimman pian. 
2. Kuuden kuukauden enimmäisaikaa pidennetä än vielä kuudella kuukaudella, jos on 
annettava 41 ja 44 artik lan mukainen päätös. 
41 artikla 
Maksatuksen keskeytys 
1. Komissio voi keskeyttää ennakkomaksuje n ja loppumaksujen maksamisen kokonaan 
tai osittain, kun 
(a) ohjelman hallinto- ja valvontajärjestelmässä on vakava puute, joka vaikuttaa 
maksujen todentamismenettelyn luotettavuut een ja jonka osalta ei ole toteutettu 
oikaisutoimenpiteitä tai 
(b) todennettuun menoilmoitukseen sisä ltyvät menot liittyvät vakavaan 
sääntöjenvastaisuuteen, jota  ei ole oikaistu, tai 
(c) jäsenvaltio ei ole täyttäny t sille 30 ja 31 artiklan m ukaan kuuluvia velvoitteita. 
 
FI 139   FI 2. Komissio voi päättää keskeyttää ennakko- ja  loppumaksujen maksamisen annettuaan 
jäsenvaltiolle mahdollisuuden esittää huom autuksia kolmen kuukauden määräajassa. 
3. Komissio lopettaa ennakko- ja loppuma ksujen keskeytyksen, kun se katsoo 
jäsenvaltion toteuttaneen keskeytyksen lopettamiseksi tarvittavat toimenpiteet.  
4. Jos jäsenvaltio ei ole toteuttanut vaadittuja toimenpiteitä, komissio voi tehdä 
päätöksen vähentää nettomäärää tai peruuttaa yhteisön tuen kyseiselle 
vuosiohjelmalle 45 artiklan mukaisesti. 
42 artikla 
Asiakirjojen säilyttäminen 
Jokaisen jäsenvaltion vastuuvira nomaisen on varmistettava, että kaikki vuosiohjelman menoja 
ja tarkastuksia koskevat tositt eet ovat komission ja tilintarkastustuomioistuimen saatavilla.  
Asiakirjat on säilytettävä vähintään kolmen vuo den ajan vuosiohjelman päättämisen jälkeen, 
sanotun kuitenkaan rajoittamatta  valtiontukisääntöjen soveltamista. Määräaika keskeytyy 
oikeuskäsittelyn ajaksi tai komission perustellusta pyynnöstä. 
Asiakirjat on säilytettävä joko alkuperäisinä ta i oikeiksi todistettuin a jäljennöksinä yleisesti 
hyväksytyillä tietovälineillä. 
VIII LUKU 
RAHOITUSOIKAISUT  
43 artikla 
Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut 
1. Vastuu sääntöjenvastaisuuksie n tutkinnasta on ensisijaises ti jäsenvaltioilla, sanotun 
kuitenkaan rajoittamatta komission velvo llisuutta toteuttaa Euroopan yhteisöjen 
yleistä talousarviota. Jäsenvaltioiden on ryhdyttävä toimiin saatuaan todisteita 
suurista muutoksista, jotka vaikuttavat tuen luonteesee n tai sen täytäntöönpanon tai 
valvonnan edellytyksiin, ja tehtäv ä tarvittavat ra hoitusoikaisut. 
2. Jäsenvaltioiden on tehtävä rahoitusoik aisut, jotka liittyvät toimissa tai 
vuosiohjelmissa havaittuihin yksittäisiin tai järjestelmällisiin sääntöjenvastaisuuksiin. 
Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut koskevat yhteisön tuen perimistä takaisin kokonaan tai osittain. Jäsenvaltioiden on ot ettava huomioon sääntöjenvastaisuuksien 
luonne ja vakavuus sekä niistä rahasto lle aiheutunut tal oudellinen tappio.  
3. Jäsenvaltioiden komissiolle 49 ar tiklan 2 kohdan nojalla lähettämissä 
vuosikertomuksissa on lueteltava kys eisen ohjelman yhteydessä aloitetut 
peruutusmenettelyt. 
Rahoituskorjaukset toteutetaan siten, että  rahastosta kyseis ille toimille myönnetty 
avustus peruutetaan joko kokonaan  tai osittain, ja jos varoja  ei palauteta jäsenvaltion 
 
FI 140   FI vahvistamassa määräajassa, niistä peri tään viivästyskorkoa 46 artiklan 2 kohdan 
mukaisesti.  
4. Kun on kyse järjestelmällisistä sään töjenvastaisuuksista, jäsenvaltion on 
laajennettava tutkimuksiaan siten, että  ne kattavat kai kki toimet, joihin 
sääntöjenvastaisuudet ov at voineet vaikuttaa. 
44 artikla 
Komission suorittamat tarkastukset ja rahoitusoikaisut 
1. Komission virkamiehet tai valtuutetut edusta jat voivat tarkastaa paikalla, erityisesti 
pistokokein, rahastosta rahoitettuja toimia se kä hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä 
vähintään yhden työpäivän varoitusajall a, sanotun kuitenkaan  rajoittamatta 
tilintarkastustuomioistuimen toimivaltaa ja  jäsenvaltioiden kansallisten lakien, 
asetusten ja hallinnollisten määräysten m ukaisesti suorittamia tarkastuksia. Komissio 
ilmoittaa asiasta kyseiselle jäsenvaltiolle  saadakseen kaiken  tarvittavan avun. 
Jäsenvaltion virkamiehet tai valtuutetut edustajat voivat osal listua tarkastuksiin. 
Komissio voi pyytää asianomaista jäsenvaltiota tekemään tarkastuksen paikan päällä 
tarkastaakseen yhden tai useamman ha nkkeen sääntöjenmukaisuuden. Komission 
virkamiehet tai valtuutetut edusta jat voivat osallistua tarkastuksiin. 
2. Jos komissio katsoo tarvittavat  tarkastukset tehty ään, että jäsenvaltio  ei ole täyttänyt 
sille 29 artiklan nojalla kuuluvia velvollis uuksia, se keskeyttää ennakkomaksujen tai 
loppumaksun maksamisen 41 artiklan mukaisesti. 
45 artikla 
Oikaisujen perusteet 
1. Jos jäsenvaltio ei ole te hnyt oikaisuja 41 artiklan 2 kohdassa mainitussa määräajassa 
eikä asiasta ole päästy yhteisymmä rrykseen, komissio voi kolmen kuukauden 
kuluessa päättää peruutt aa vuosiohjelmalle myönnet yn yhteisön rahoitusosuuden 
kokonaan tai osittain, jos se katsoo, että 
(a) ohjelman hallinnointi- ja valvontajärj estelmässä on vakava puute, joka on 
saattanut vaaraan ohjelmaan jo maksetun yhteisön rahoitusosuuden; 
(b) todennettuun menoilmoitukseen sisältyvä  meno on sääntöjenvastainen, eikä 
jäsenvaltio ole oikaissut sitä ennen tässä kohda ssa tarkoitetun 
oikaisumenettelyn aloittamista; 
(c) jäsenvaltio ei ole täyttänyt 29 artiklan  mukaisia velvoitteitaan ennen tässä 
kohdassa tarkoitetun oikaisumenettelyn aloittamista. 
Komissio tekee päätöksen otettuaan huom ioon jäsenvaltion mahdollisesti esittämät 
huomautukset. 
 
FI 141   FI 2. Komissio tekee rahoitusoikaisut havait tujen yksittäisten s ääntöjenvastaisuuksien 
perusteella ja ottaa huomioon sääntöjenvastaisuuden järjestelmällisyyden määrittäessään, sovelletaanko kiinteämääräistä vai ekst rapoloitua oikaisua. Jos 
sääntöjenvastaisuus liittyy menoilmo itukseen, josta on aiemmin annettu 
vuosikertomuksessa myönteinen lausunt o 29 artiklan 3 kohdan b alakohdan 
mukaisesti, olettamuksena on, että kyseessä  on järjestelmällinen ongelma, jolloin 
siihen sovelletaan kiinteämääräistä tai ekst rapoloitua oikaisua, el lei jäsenvaltio pysty 
osoittamaan tätä olettamusta vääräksi kolmen kuukauden kuluessa. 
3. Oikaisun määrästä päättäessään komi ssio ottaa huomioon sääntöjenvastaisuuden 
merkittävyyden samoin kuin kyseisessä vuosiohjelmassa havaittujen puutteiden laajuuden ja niistä aiheut uvat taloudelliset vaikutukset. 
4. Kun komissio perustaa kantansa muiden  kuin omien yksiköide nsä tilintarkastajien 
toteamiin seikkoihin, se tekee omat joht opäätöksensä niiden varainhoidollisista 
seurauksista tarkasteltuaan asianomais en jäsenvaltion 31 artiklan mukaisesti 
toteuttamia toimenpiteitä, s ääntöjenvastaisuuksia koskevia ilmoituksia ja jäsenvaltion 
mahdollisesti esittämiä huomautuksia. 
46 artikla 
Takaisin maksaminen 
1. Kaikki komissiolle takaisin maksettavat varat on suoritettava neuvoston asetuksen 
(EY, Euratom) N:o 1605/2002
64 72 artiklan mukaisesti laaditussa 
perintämääräyksessä vahvistettuna määr äaikana. Määräajan viimeinen päivä on 
määräyksen antamista seuraavan toisen kuukauden viimeinen päivä. 
2. Takaisinmaksun viivästyminen joht aa viivästyskorkoon, joka lasketaan 
määräpäivästä tosiasialliseen maksupäivään. Viivästyskorko on Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa  soveltama, Euroopan unionin virallisen 
lehden C-sarjassa julkaistava korko sen kuukauden ensimmäisenä kalenteripäivänä, 
jona maksuaika on kulunut umpeen, korotettuna kolmella ja puolella 
prosenttiyksiköllä. 
47 artikla 
Jäsenvaltioiden velvollisuudet 
Komission suorittama rahoitusoikaisu ei vaik uta 45 artiklassa jäsenvaltioille säädettyyn 
velvoitteeseen huolehtia takaisinperinnästä. 
                                                
 
64 EYVL L 248, 16.9.2002. 
 
FI 142   FI IX LUKU 
SEURANTA, ARVIOINTI JA KERTOMUKSET  
48 artikla 
Seuranta ja arviointi 
1. Komissio seuraa rahastoa säännöllisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. 
2. Komissio arvioi rahastoa säännöllisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. 
Arvioinnin tarkoituksena on tutkia toteutettujen toimien tarkoituksenmukaisuutta, tehokkuutta ja vaikutuksia 2 artiklass a mainittuihin tavoitteisiin nähden. 
3. Komissio tarkastelee myös rahastosta tuettavien toimien ja yhteisön muiden 
asianomaisten politiikkojen, välineiden ja aloitteiden nojalla toteutettavien toimien keskinäistä täydentävyyttä. 
49 artikla 
Kertomukset 
1. Jokaisen jäsenvaltion vast uuviranomainen toteuttaa tarvit tavat toimenp iteet toimien 
seurannan ja arvioinnin varmistamiseksi. 
Tätä varten sopimuksissa, jotka vastuuviranomainen tekee toimien toteuttamisesta 
vastaavien tahojen kanssa, on oltava lausekkeita, joissa edellytetään, että toimen täytäntöönpanon edistymisestä ja asetettujen tavoitteiden toteutumisesta laaditaan 
säännöllisesti yksityiskohtaisia kertomuksia. 
2. Vastuuviranomaisen on toimitettava komi ssiolle ohjelman täytäntöönpanoa koskeva 
loppukertomus ja 34 artiklassa tarkoitettu lopullinen menoilmoitus yhdeksän kuukauden kuluessa siitä, kun kunkin vuosio hjelman yhteisrahoituspäätöksessä 
vahvistettu menojen tukike lpoisuusaika on päättynyt. 
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 
(a) arviointikertomus rahastosta rahoitettujen toimien täytäntöönpanosta 
viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2010; 
(b) arviointikertomus rahastosta rahoitettujen toimien tuloksista ja vaikutuksista 
viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2012 kauden 2007–2010 osalta ja 30 päivänä kesäkuuta 2015 kauden 2011–2013 osalta. 
4. Komissio toimittaa Euroopan parlamentill e, neuvostolle, Euroopan talous- ja 
sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle seuraavat asiakirjat: 
(a) viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2009 kertomus 14 artiklassa mainittujen 
perusteiden soveltamisesta varojen vuot uiseen jakamiseen jäsenvaltioiden 
kesken ja tarvittaessa muutosehdotukset; 
 
FI 143   FI (b) viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2010 vä likertomus rahastosta rahoitettujen 
toimien tuloksista ja niihin liittyvistä laadullisista ja määrällisistä näkökohdista 
sekä ehdotus rahaston kehittämiseksi jatkossa; 
(c) jälkiarviointikertomus viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2012 kaudelta 2007–
2010 ja viimeistään 31 päivän ä joulukuuta 2015 kaudelta 2011–2013. 
50 artikla 
Lopullinen vuosikertomus 
1. Jotta vuotuisten ja monivuotisten ohjelmien  täytäntöönpanosta saataisiin selkeä 
käsitys, 49 artiklan 2 kohdassa mainituissa kertomuksissa on oltava seuraavat tiedot: 
(a) vuosiohjelman rahoituksen toteutus  ja toiminnan täytäntöönpano; 
(b) monivuotisen ohjelman ja sen painopisteal ueiden täytäntöönpa nossa saavutettu 
edistys suhteessa niiden todennettavissa oleviin erityistavoitteisiin siten, että fyysiset indikaattorit sekä  kunkin painopistealueen täyt äntöönpanoa, tuloksia ja 
vaikutusta koskevat indikaattorit ilmaistaan määrällisinä aina kun se on mahdollista; 
(c) vastuuviranomaisen täytäntöönpanon laadun ja tehokkuuden varmistamiseksi 
toteuttamat toimet, kuten: 
– seurantaa ja arviointia koskevat toimenpiteet, 
tietojenkeruumenetelmät mukaan luettuina, 
– tiivistelmä huomattavista ongelmista, joita on esiintynyt 
toimintaohjelman täytäntöönpanossa, ja toteutetut toimenpiteet; 
– teknisen avun käyttö; 
– toimenpiteet vuosiohjelmista ja  monivuotisista ohjelmista 
tiedottamiseksi ja niiden julkistamiseksi. 
2. Kertomuksia pidetään hyväksyttävinä, jos niihin sisältyvät kaikki 1 kohdassa 
luetellut tiedot. Komissio tekee päät öksen vastuuviranomaisen sille toimittaman 
täytäntöönpanoa koskevan vuosikertomuksen  sisällöstä kahden kuukauden kuluessa. 
Jos komissio ei vastaa säädetyssä määr äajassa, kertomuksen katsotaan tulleen 
hyväksytyksi. 
X LUKU 
LOPPUSÄÄNNÖKSET  
51 artikla 
Komitea 
 
FI 144   FI 1. Komissiota avustaa yhteisvastuuta ja maah anmuuttovirtojen hallintaa käsittelevä 
yhteinen komitea (jäljempänä ’komitea’), jo ka on perustettu päätöksellä Euroopan 
ulkorajarahaston perustamisesta ka udeksi 2007–2013 osana yhteisvastuuta ja 
maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa …/…65. 
2. Jos tähän kohtaan viitataa n, sovelletaan päätöksen 1999/ 468/EY 4 ja 7 artiklassa 
säädettyä menettelyä. 
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 52 artikla 
Uudelleentarkastelu 
Neuvosto tarkastelee tätä päät östä uudelleen komission ehdotuks en perusteella viimeistään 
30 päivänä kesäkuuta 2013. 
53 artikla 
Voimaantulo 
Tätä päätöstä sovelletaan  1 päivästä tammikuuta 2007. 
54 artikla 
Osoitus 
Tämä päätös on osoite ttu jäsenvaltioille. 
Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […]. 
 Neuvoston puolesta 
 Puheenjohtaja 
                                                 
65 Lisätään viittaukset päätöksiin, joilla perustetaan Euroopan pakolaisrahasto, Euroopan ulkorajarahasto 
ja Euroopan palauttamisrahasto. 
 
FI 145   FI PERUSTELUT  
1. YHTEISVASTUUN SOVELTAMINEN EU: N ALUEELLA LAITTOMASTI OLESKELEVIEN 
KOLMANSIEN MAIDEN KANSAL AISTEN PALAUTTAMISEEN  
1.1. Ongelman kuvaus ja analyysi 
On tärkeää palauttaa kolmansien maiden kansalai set, jotka eivät täytä tai eivät enää täytä 
EU:n jäsenvaltioiden asettamia maahantulon, oles kelun tai asumisen ede llytyksiä joko siksi, 
että he ovat tulleet maahan laittomasti tai jääneet sinne viisumin tai oleskeluluvan voimassaolon päätyttyä tai koska heidän turvapaikkahakemuksensa on hylätty.  
Näin voidaan varmistaa, että maahanpääs ypolitiikka pysyy johdonmuka isena, ja noudattaa 
oikeusvaltioperiaatetta, joka on keskeinen osa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluetta.  
Palauttamispolitiikan täytäntöönpano muodostaa kuitenkin käytännössä merkittävän haasteen 
erityisesti niissä jäsenvaltioissa , joissa on alhainen bruttokans antuote ja vähän kokemusta tällä 
alalla. Palauttamismenettelyjen hallinnointi on monimutkainen kokonai suus. Se edellyttää 
toimivan yhteistyön kehittämistä niiden maiden  kanssa, joihin henkilöitä palautetaan. Sen 
lisäksi on otettava huomi oon paitsi yksilönoikeudet ja hu manitaariset näkökohdat myös 
lainvalvontaan liittyvät valtion intressit. Laittomien tilanteiden annetaan usein käytännössä 
jatkua, ja valtioille koituu yleensä jatkuvasti suuria kust annuksia näiden henkilöiden 
pitämisestä pitkään turvasäilössä sekä heidän maastapoistamiseensa liittyvistä pitkällisistä 
oikeuskiistoista.  
Kaikkien jäsenvaltioiden on noudatettava tehoka sta palauttamispolitii kkaa, jotta laitonta 
maahanmuuttoa voidaan vähentää. Ihmiset voivat l iikkua periaatteessa este että alueella, jolla 
ei ole sisärajoja. Salliva suhtautuminen laittomaan oleskeluun yhdessä jäsenvaltiossa voi vaikuttaa haitallisesti laittoman työnteon torjuntaan koko EU:n alueella. Tämän seurauksena 
EU:n alueelle pyrkii yhä enemmän laittomi a maahanmuuttajia. Koko EU:n alueella 
sovellettavalla tehokkaalla palauttamispolitiikalla voitaisiin lisätä yhteisen 
maahanmuuttopolitiikan uskot tavuutta ja saada EU:n kansalaiset suhtautumaan 
positiivisemmin jäsenvaltioissa laillisesti oles keleviin kolmansien maiden kansalaisiin.  
1.2. Tulevat toimet 
Koska ongelmat ovat laajoja, jäsenvaltiot pyst yvät ratkaisemaan ne paremmin tekemällä 
yhteistyötä, erityisesti soveltamalla malleja, jo illa on onnistuttu soveltamaan menestyksekästä 
ja tasapuolista palauttamispolitiikkaa useissa jäsenvaltioissa. Esimerkkinä voidaan mainita erityisesti ”yhdenmukainen palauttamismen ettelyjen hallinnoin ti”, jolla pyritään 
minimoimaan riskit ja haitat.  
Sen lisäksi, että jäsenvaltiot soveltavat kansallisella tasolla aiempiin hyviin tuloksiin 
perustuvia käytänteitä, ne voisivat myös jakaa enemmän tietoja palauttamismenettelyjen 
hallinnointiprosesseista, henkilöistä, joista  on annettu maastapoistamismääräys, eri 
toimenpiteiden täytäntöönpanosta saaduista kokemuksista, vapaaehtoista paluuta edistävistä kannustimista sekä kolmansissa maissa vallitsevis ta olosuhteista. Jäsenvaltiot voisivat lisäksi 
jakaa useammin kustannuksia, jotka aiheutuvat palauttamistoimista sekä määränpäämaissa 
ennen paluuta ja sen jälk een myönnettävästä tuesta. 
 
FI 146   FI Toiminnan on kuitenkin perustuttava yhteiseen tu lkintaan siitä, kenet voidaan palauttaa ja 
kuinka palauttamiskäytänteitä sovelletaan. Komissi o laatii parhaillaan ehdotusta direktiiviksi, 
jossa määritetään yhteiset standardit mene ttelyille, joita sovelletaan jäsenvaltioissa 
palautettaessa laittomasti oleskelevia kolmans ien maiden kansalaisia. Direktiivin avulla 
palauttamismenettelyjä voidaan soveltaa tasapuo lisesti koko EU:n alueella. Standardeilla ei 
voida ratkaista palauttamispolitiikan täytän töönpanon tehokkuuteen liittyviä ongelmia, mutta 
ne ovat yksi keskeinen osa kattavaa EU:n palauttamispolitiikkaa. 
Rahastosta tukea saavia toimia toteutetta essa on noudatettava ihmisoikeuksia koskevia 
normeja.  
Eurooppa-neuvosto edellyttää Haagin ohjelma ssa palauttamisrahaston perustamista.  
1.3. Rahaston tavoitteet 
Rahastolla on seuraavat päätavoitteet.  
• Jäsenvaltioissa sovellettavan yhdenm ukaisen palauttamismenettelyjen 
hallinnointijärjestelmän käyttöönotto sekä  sen organisoinnin ja täytäntöönpanon 
kehittäminen. 
• Jäsenvaltioiden välisen yhteistyön tehostami nen yhdenmukaisen palauttamismenettelyjen 
hallinnointijärjestelmän luomis essa ja täytäntöönpanossa. 
• Yhteisten palauttamisstandardien tehokkaan ja  yhdenmukaisen soveltamisen edistäminen 
alan yleisen kehityksen mukaisesti. 
Rahastosta katettaisiin periaatteessa kustannuks et, jotka aiheutuvat se kä maahanmuuttajista 
että turvapaikanhakijoista, jo iden hakemukset on hylätty. 
Kielteisen päätöksen saaneide n turvapaikanhakijoiden pala uttamiseen ei enää myönnetä 
rahoitusta Euroopan pakolaisrahastosta 1. ta mmikuuta 2008 alkaen. Näin tähän voimassa 
olevaan päätökseen perustuvan ensimmäisen monivuotisen ohjelmakauden täytäntöönpano 
saadaan päätökseen. 
Komissio aloittaa tänä vuonna palauttamismen ettelyjä koskevat valmistelutoimet. Ne 
toteutetaan vuosina 2005 ja 2006. Jotta valmiste lutoimien (ensimmäiset) tulokset voidaan 
ottaa mahdollisimman hyvin huomioon, rahaston to iminta ehdotetaan aloitettavaksi vasta 
vuonna 2008. Näin ollen vuodelle 2007 ei ole tarkoitus myöntää rahoitusta. 
2. O IKEUSPERUSTA JA TOIMINTAVÄLINEEN VALINNAN PERUSTELUT  
2.1. Oikeusperustan valinta 
Tämän neuvoston päätöksen oike usperustaksi ehdotetaan 63 artiklan 3 kohdan b alakohtaa, 
koska tämä lainsäädäntö liittyy ”maahanmuuttopo litiikkaa koskeviin toimenpiteisiin laittoman 
maahantulon ja laittoman oleskelun alalla mukaan lukien laittomasti maassa oleskelevien palauttaminen”.  
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 ar tiklassa määrätyn menettelyn soveltamisesta 
tietyillä kyseisen perustamissopimuksen kol mannen osan IV osastoon kuuluvilla aloilla 
 
FI 147   FI 22 päivänä joulukuuta 2004 tehdyn komission päät öksen (2004/927/EY) mukaisesti neuvosto 
noudattaa perustamissopimuksen 251 artiklassa  määrättyä menettely ä toteuttaessaan 
perustamissopimuksen 63 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä.  
Koska päätösehdotus perustuu EY:n perust amissopimuksen IV osastoon (viisumi-, 
turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka sekä  muu henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen 
perustuva politiikka), se on esitettävä ja päätös tehtävä Amsterdamin sopimukseen liitettyjen Yhdistyneen kuningaskunnan, Irlannin ja Ta nskan asemaa koskevien pöytäkirjojen 
säännösten mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti voivat halu tessaan soveltaa tätä 
päätöstä. Tanska ei osallistu tä män päätöksen tekemiseen eikä se siten sido Tanskaa eikä sitä 
sovelleta Tanskaan. 
Yhteisvastuun soveltaminen varoja kohdennettaessa 
Varojen kohdentamisessa jäse nvaltioille on tarkoitus sovelta a menettelyä, joka vastaa 
Euroopan pakolaisrahaston perustamis esta vuosiksi 2005–2010 tehdyssä neuvoston 
päätöksessä säädettyä menettelyä.  
Koska useissa jäsenvaltioissa (erityisesti uusissa jäsenvaltioissa) on tehtävä tiettyjä 
rakenteellisia investointeja, jotta laittomas ti oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset 
voidaan palauttaa onnistuneesti, jäsenvaltioille myönnetään kiinteä määr ä varoja joka vuosi. 
Varoja myönnetään vuosina 2008–2013 enemmän ni ille valtioille, jotk a liittyivät Euroopan 
unioniin 1. toukokuuta 2004. Tätä määr ää korotetaan myös niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka 
liittyvät Euroopan unioniin vuosina 2008–2013. Koro tusta sovelletaan liittymisvuotta 
seuraavan vuoden alusta  vuoteen 2013 saakka. 
Yhteisvastuun periaatteen muka isesti suurin osa jäsenvaltioille myönnettävistä varoista on 
tarkoitus määrittää jakoperusteella, jolla selvitetään jäsenvaltioiden suhteellinen osuus palauttamisen hallinnoinnissa. Jakoperuste koostuu kahdesta komponentista. Ensimmäinen 
komponentti liittyy sellaisten kolmansien maid en kansalaisten määrään, joille on annettu 
palauttamispäätös, joka velvoittaa heidät po istumaan jäsenvaltion alueelta ja/tai jossa 
ilmoitetaan kyseisestä velvollisuudesta. Toinen komponentti liittyy aikaisempien onnistuneiden palauttamisten määrään. Ensimmäis tä komponenttia varten lasketaan kyseisen 
päätöksen kohteina edellisten kolmen vuoden aikana  olleiden kolmansien maiden kansalaisten 
lukumäärä. Tämä yhteismäärä vastaa suunnilleen niiden henkilöiden lukumäärää, joiden 
maastapoistamista viranomaiset joutuvat ha rkitsemaan viitejakson aikana. Päätöksen 
tekemisestä henkilön varsinaiseen poislähtö ön kuluu väistämättä jonkin verran aikaa. 
Maastapoistaminen eli palauttamispäätöksen tä ytäntöönpano voi joissakin jäsenvaltioissa 
edellyttää erillistä päätöstä ja/tai sen yhteydessä  on sovellettava erityisiä menettelyjä (mukaan 
lukien tarvittaessa pa lauttamista edeltävä säilöönotto). Toisessa komponentissa otetaan 
huomioon aikaisemmat onnistuneet palauttamise t. Sisäänrakennetulla järjestelmällä 
jäsenvaltioita kannustetaan investoimaan pa lauttamismenettelyjen hallinnointiin ja 
kehittämään sitä. Näin voidaan vähentää lait onta maahanmuuttoa koko EU:n alueella. Koska 
on tarkoitus painottaa tulevia toimia, ensimm äiselle komponentille annetaan painoarvoksi 70 
prosenttia ja toiselle 30 prosenttia. 
Palauttamispäätöksen alaisen henkilöryhmän määritelmän pitäisi periaatteessa vastata 
tulevaan neuvoston direktiiviin sisältyvää kyseisen ryhmän määritelmää. 
Määritelmän piiristä ehdotetaan jätettäväksi pois kolmansien maiden kansalaiset, joilta on 
evätty pääsy jäsenvaltion kautta kulkualueelle, koska näiden he nkilöiden ei katsota tulleen 
 
FI 148   FI EU:n alueelle eikä heihin välttämättä sovellet a edellä mainitun neuvoston direktiivin mukaista 
järjestelmää vaan varsinainen palauttamine n kuuluu muiden välineiden soveltamisalaan.  
Tämä ei estä jäsenvaltioita ohjaamasta varoja  toimille, joiden piiriin kuuluvat myös kyseiseen 
luokkaan kuuluvat henkilöt rahast on tavoitteiden mukaisesti. Sa maa periaatetta  sovelletaan 
myös niiden kolmansien maiden kansalaisten vapaaehtoiseen paluuseen, jotka eivät ole tehneet turvapaikkahakemusta ja jotka eivät (toistaiseksi) oleskele laittomasti jäsenvaltion alueella. 
2.2. Rahaston piiriin kuuluvat toimet 
Rahaston yleistavoite on edistää yhdenmukaiseen  palauttamismenettelyjen hallinnointiin 
perustuvien palauttamiskäytänteiden täytänt öönpanoa. Tämän mukaisesti komissio ehdottaa, 
että rahastoa hallinnoidaan pääasiassa yhteistyössä  jäsenvaltioiden kanssa. Näin tuki voidaan 
kohdentaa kunkin jäsenvaltion yksilöllisen tilanteen ja tarpeiden mukaisesti.  
Varojen mahdollisimman tehokkaan käytön varmistamiseksi ehdotukseen on sisällytetty 
hyvin yksityiskohtaiset säännökset op eratiivisista tavoitteista sekä  toimista, joiden katsotaan 
edistävän kyseisten tavoitteiden saavuttamista. 
3. A
RVIOINTI  
Yhteisön tasolla on toistaiseksi ollut varoja ainoastaan palauttamiseen liittyvän hallinnollisen 
yhteistyön tukemiseen (Argo-ohjelma). Näissä toimissa on keskitytty pääasiassa parhaiden 
käytänteiden tutkimiseen ja niitä koskevien tietojen välittämiseen viranomaisille ja Kansainvälisen siirtolaisjärjestön kaltaisille muille sidosryhmille.  
Tämän ehdotuksen liitteenä on komi ssion suorittama ennakkoarviointi. 
4. T
OISSIJAISUUS - JA SUHTEELLISUUSPERIAATTEET  
Toissijaisuusperiaate 
Keskeisenä periaatteena on edelleen se, että  jäsenvaltiot ovat kaikilta osin vastuussa 
palauttamismenettelyjen hallinnoinnin ke hittämisestä ja täytäntöönpanosta. Pääosa 
investoinneista ja suunnitelmien mukaisista menoista rahoitetaan tä män vuoksi kansallisista 
talousarvioista. Kansallisia toimia, joilla pannaan täytäntöön yhdenmukaisen palauttamismenettelyjen hallinnoinnin periaatte ita yhteisten standardien mukaisesti, voidaan 
tukea rahastosta, koska toimilla on merkitystä muiden jäsenvaltioiden kannalta. Tuettavat 
toimet on selvästi nimettävä, niiden on liityttä vä yksittäisten jäsenvaltioiden todellisiin 
olosuhteisiin ja niiden on tuot ettava arvonlisää koko yhteisölle. 
Suhteellisuusperiaate 
Tämä päätöksen nojalla rahastosta voidaan m yöntää tukea toimille, jotka edistävät nimettyjen 
tavoitteiden saavuttamista. Samalla päätös jätt ää jäsenvaltioille vapauden valita toimet ja 
niiden toteuttamistavat komission kanssa yht eistyössä sovittujen hankkeiden puitteissa. 
Rahaston pitää olla strateginen väline, jolla ed istetään kansallisten palauttamisstrategioiden 
kehittämistä. Yhteisön varojen käytöstä on myös  tarpeen antaa täsmälliset ja yhdenmukaiset 
 
FI 149   FI säännöt neuvoston päätöksellä, joka on yht eisön ohjelmien täytäntöönpanoon soveltuva 
säädöstyyppi. 
5. V AIKUTUS TALOUSARVIOON  
Vuodelle 2007 ei ole tarkoitus myöntää rahoitusta. Komission kaudelle 2008–2013 
ehdottamat rahoitusnäkymien mukaiset ra haston kokonaismäärärahat ovat 759 miljoonaa 
euroa.  
Komissio aikoo noudattaa varojen jaossa jäsenvalti oiden kesken menettelyä, joka perustuu 
objektiivisiin perusteisiin. Jotta kunkin jäse nvaltion todellinen tilanne voidaan ottaa 
huomioon, kriteerit määritetään pääasiallisesti ”k ohderyhmän” mukaisesti. Näin varmistetaan, 
että esimerkiksi maahanpääsypolitiikassa ta pahtuvat muutokset otetaan asianmukaisesti 
huomioon varojen kohdentamismenettelyssä, ja rahastosta myönnettäv ään tukeen voidaan 
tehdä oikaisuja. 
 
FI 150   FI 2005/0049 (COD) 
Ehdotus: 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS 
Euroopan palauttamisrahaston perustamis esta vuosiksi 2008–2013 osana yhteisvastuuta 
ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa 
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka 
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi muksen ja erityisesti sen 63 artiklan 
3 kohdan b alakohdan, 
ottavat huomioon komission ehdotuksen66, 
ottavat huomioon Euroopan talous - ja sosiaalikomitean lausunnon67, 
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon68 
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä,69 
sekä katsovat seuraavaa: (1) Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen  asteittaista luomista varten Euroopan 
yhteisön perustamissopimuksessa määrätään  yhtäältä henkilöiden vapaata liikkuvuutta 
koskevien toimien toteuttamisesta ja ulkorajoi lla tehtäviä tarkastuksia, turvapaikkaa ja 
maahanmuuttoa koskevista rinnakkaistoimenpiteistä, ja toisaalta sellaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, jotka koskevat turvapaikkaa, maahanmuuttoa ja kolmansien maiden kansalaisten oikeuksien turvaamista. 
(2) Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto 
vakuutti olevansa halukas luomaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan 
alueen. Tätä varten on tarpeen, että yht eisellä eurooppalaise lla turvapaikka- ja 
maahanmuuttopolitiikalla pyritään sekä kolma nsien maiden kansalaisten tasapuoliseen 
kohteluun että maahanmuuttovirt ojen parempaan hallintaan. 
(3) Tehokkaalla yhteisön palauttamispolitiikalla  täydennetään laillista maahanmuuttoa ja 
turvapaikka-asioita koskevaa uskottavaa pol itiikkaa; lisäksi se on keskeinen osa 
laittoman maahanmuuton torjuntaa. Jäsenval tiot ovat varanneet merkittävästi varoja 
palauttamisohjelmien ja pakkoon perustuva an kotiinpaluuseen liittyvien toimien 
rahoittamiseen. Yhteisön varoista asia nmukaisesti tuetuilla Euroopan unionin 
yhteisillä tämän alan toimilla voitaisiin tukea jäsenvaltioita, korostaa laittomasti 
                                                
 
66 EUVL C ... 
67 EUVL C ... 
68 EUVL C ... 
69 EUVL ... 
 
FI 151   FI oleskelevien henkilöiden palauttamisen tarpeellisuutta ja lisätä yhteisvastuuta 
jäsenvaltioiden välillä. 
(4) Neuvosto hyväksyi 28 päivänä helm ikuuta 2002 laittoman maahanmuuton ja 
ihmiskaupan torjuntaa Euroopan unionissa koskevan kattavan toimintasuunnitelman,70 
jossa korostetaan, että takaisinotto- ja palauttamispolitiikka on olennainen osa 
laittoman maahanmuuton torjuntaa. To imintasuunnitelman mukaan yhteisön 
palauttamispolitiikan olisi peru stuttava kahteen tekijään e li yhteisiin periaatteisiin ja 
yhteisiin toimiin, joiden lisäksi olisi para nnettava jäsenvaltioiden välistä hallinnollista 
yhteistyötä. 
(5) Neuvoston 28 päivänä marraskuuta 2002 hyvä ksymässä palauttamista koskevassa 
toimintaohjelmassa, joka perustuu laittomasti maassa oleskelevien henkilöiden palauttamispolitiikkaa yhteisössä kosk evaan 14 päivänä lokakuuta 2002 annettuun 
komission tiedonantoon, käsitellään palauttamismenettelyjen hallinnointiin jäsenvaltioissa liittyvää koko toimintaketjua mukaan lu ettuina kolmansien maiden 
kansalaisten vapaaehtoinen ja pakkoon perustuva paluu sekä valmistelujen ja seurannan kaltaiset palau ttamisen keskeiset vaiheet. 
(6) Thessalonikissa 19 ja 20 päivänä kesäkuuta 2003 kokoontunut Eurooppa-neuvosto 
kehotti komissiota tutkimaan kaikkia tekijö itä, jotka liittyvät yhteisön erilliseen 
palauttamisvälineeseen, jotta voidaan tukea erityisesti palauttamista koskevaan toimintaohjelmaan sisältyviä painopistealueita. 
(7) Vuosia 2005 ja 2006 koskevat valmisteluto imet aloitettiin se n jälkeen, kun neuvosto 
pyysi 8 päivänä kesäkuuta 2004 annetuissa päätelmissä budjettivallan käyttäjää 
tekemään valmistelutoimet mahdollisiksi ja kehotti komissiota ottamaan huomioon neuvoston näkemyksen yhdennettyjen palautta missuunnitelmien laatimisesta tiiviissä 
yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. 
(8) Brysselissä 4 ja 5 päivänä marras kuuta 2004 kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti 
”Haagin ohjelmassa” aloittamaan Euroopa n palauttamisrahaston (jäljempänä 
’rahasto’) valmisteluvaiheen ja peru stamaan rahaston vuoteen 2007 mennessä 
valmisteluvaiheen arvioinnin perusteella. 
(9) Neuvosto tutki marraskuussa 2004 puheenjohtajavaltion laatimaa kertomusta 
analyysista, joka oli tehty tiettyihin maihin palauttamisessa sovelletuista parhaista käytänteistä. Kertomuksen mukaan mahdollisia toimintatapoja on monia, ja jäsenvaltioiden on tehtävä enemmän käyt ännön yhteistyötä palautusmenettelyissä. 
Kertomuksen mukaan palauttamismenettelyissä  ja yleisissä toimintatavoissa voitaisiin 
soveltaa yhdenmukaisempaa lähestymistapaa se kä kansallisella että yhteisön tasolla. 
Kertomuksessa käsiteltiin myös jäsenvaltioitta in parhaita käytänteitä, jotka liittyvät 
kolmansien maiden kansalaisten vapaaehto iseen tai pakkoon perustuvaan paluuseen 
alkuperä- tai kauttakulkum aahan; näitä ovat muun mua ssa pysyvään paluuseen 
johtavat saattajan kanssa tapahtuvat vap aaehtoiset paluuohjelmat, paluuseen liittyvät 
neuvontapalvelut sekä yhteisten palauttamis operaatioiden järjestäminen muun muassa 
tilauslentoja käyttäen. 
                                                
 
70 EYVL C 142, 14.6.2002, s. 23. 
 
FI 152   FI (10) Yhteisön käyttöön on annettava väline, jolla  tuetaan ja kannuste taan jäsenvaltioiden 
toimia, joilla kehitetään palauttamismenettelyjen hallinnoinnin kaikkia osa-alueita; välineen on perustuttava yhdenmuka iseen palauttamismenettelyjen 
hallinnointijärjestelmään ja sillä on tuet tava palauttamismenettelyjä koskeviin 
voimassa oleviin ja tuleviin yhteisö n välineisiin perustuvien yhteisten 
palauttamisstandardien tasapuolista  ja tehokasta täytäntöönpanoa. 
(11) Tämän välineen perusteella ei ole tarkoitus myöntää raho itusta vuonna 2007, jotta 
palauttamiseen liittyvien valmisteluto imien tulokset (vuo sina 2005–2006) voidaan 
ottaa huomioon komission laadittua kertomuks en valmistelutoimien arvioinnista. 
(12) Yhteisiä standardeja ovat erityisesti kolmansien maiden kansalaisia koskevien 
maastapoistamispäätösten vastavuoroises ta tunnustamisesta 28 päivänä toukokuuta 
2001 annettu neuvoston direktiivi 2001/40/EY
71, sen antamisen jälkeen kolmansien 
maiden kansalaisia koskevien maasta poistamispäätösten vastavuoroisesta 
tunnustamisesta annetun direktiivin 2001/40/EY soveltamisesta aiheutuvan 
taloudellisen epätasapainon korvaamista  koskevista perusteista ja käytännön 
järjestelyistä 23 päivänä helmikuut a 2004 tehty neuvoston päätös 2004/191/EY72 sekä 
yhteisten lentojen järjestämisestä he nkilökohtaisen maastapoistamispäätöksen 
saaneiden kolmansien maiden kansalaist en poistamiseksi kahden tai useamman 
jäsenvaltion alueelta teht y neuvoston päätös 2004/573/EY73. 
(13) Tämä koskee myös tulevia yhteisön välin eitä, kuten yhteiset standardit menettelyille, 
joita sovelletaan jäsenvaltioissa palautet taessa laittomasti oleskelevia kolmansien 
maiden kansalaisia; näillä välineillä pyritään luomaan tasapuoliset olosuhteet 
Euroopan unionissa sovellettaville palauttami smenettelyille, ja niissä määritetään 
palauttamisen edellytykset ja jäsenvalt ioiden liikkumavara ni iden toteuttaessa 
palauttamistoimia. 
(14) Jotta voidaan varmistaa yhteisön toimien johdonmukaisuus  laittomasti oleskelevien 
kolmansien maiden kansalaisten palautta misessa, tästä välineestä rahoitettavien 
toimien olisi oltava tarkk aan määritettyjä ja niillä olisi täydennettävä Euroopan 
pakolaisrahastosta rahoitettavia toimia ja ohjelmia, joilla pyritään tukemaan 
kehitysyhteistyötä ja taloudellista yhtei styötä sellaisten kumppanuusmaiden ja 
alueiden kanssa, jotka eivät ole jäsenvaltioita eivätkä merentakaisia maita ja alueita. 
(15) Tämä tarkoittaa erityisesti sitä, että kielteisen päätöksen saaneisiin 
turvapaikanhakijoihin pitäisi soveltaa tästä välineestä rahoitettuja toimia ainoastaan siinä tapauksessa, että heihin ei enää sovelleta Euroopan pakolaisrahastosta rahoitettuja palautusmenettelyjä. Kun Euroopan pakolaisrahaston ensimmäinen 
monivuotiskausi (2005–2007) on päättynyt, tämän välineen soveltamisalan tulisi 
kattaa myös kielteisen  päätöksen saaneet turvapaikanhakijat. 
(16) Tämä väline on osa yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevan 
yleisohjelman muodostavaa johdonmukaista  kehystä, jonka tavoitteena on, että 
jäsenvaltiot jakavat oikeudenmukaisesti  vastuun unionin ulkorajojen yhdennetyn 
hallinnon sekä yhteisen turvapaikka- ja  maahanmuuttopolitiikan aiheuttamasta 
                                                
 
71 EYVL L 149, 2.6.2001, s. 34. 
72 EUVL L 192, 27.2.2004, s. 55. 
73 EUVL L 192, 6.8.2004, s. 28. 
 
FI 153   FI taloudellisesta rasituks esta; mainitut toimet perustuvat Euroopan yhteisön 
perustamissopimuksen IV osastoon. 
(17) Tällä välineellä pitäisi pyrkiä ensi sijaisesti edistämään yhdenmukaista 
palauttamismenettelyjen hallinno intia kansallisella tasolla.  Jäsenvaltioit a kannustetaan 
toteuttamaan palauttamistoimet osana yhde nmukaisia palauttamissuunnitelmia, joissa 
analysoidaan tilannetta jäsenvaltioissa suhteessa toimien kohderyhmiin, asetetaan 
toimille tavoitteita ja laaditaan Yhdi styneiden Kansakuntien pakolaisasiain 
päävaltuutetun ja Kansainväli sen siirtolaisjärjestön kalt aisten sidosryhmien kanssa 
palauttamisjärjestelmiä, joissa keskitytään  tehokkaaseen ja pysyvään palauttamiseen 
johtaviin toimenpiteisiin. Y hdenmukaisia palauttamissuunnite lmia olisi tarvittaessa 
arvioitava ja mukaut ettava säännöllisesti 
(18) Maastapoistumisvelvoitetta noudattavien henkilöiden vapaaehtoista paluuta olisi 
edistettävä esimerkiksi soveltamalla paluun tehostetun tukemisen kaltaista 
etuuskohtelua. Vapaaehtoinen paluu on kaikkien  osapuolten etujen mukaista, koska se 
antaa palaajille mahdollisuuden ihmisarvoiseen paluuseen ja vähentää jäsenvaltion viranomaisille aiheutuvia kustannuksia. 
(19) Käytännössä on kuitenkin sovellettava sekä vapaaehtoista että pakkoon perustuvaa 
paluuta, ja jäsenvaltioita  olisi kannustettava ottam aan huomioon näiden kahden 
menettelytavan toisiaan täydentävä vaikutus  palauttamismenettelyjen hallinnoinnissa. 
Pakkoon perustuvia palauttamisia on väistämä ttä toteutettava, jo tta Euroopan unionin 
maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan sekä jäsenvaltioiden maahanmuutto- ja 
turvapaikkajärjestelmien eheys voidaan turvata. Olisi oltava mahdollisuus soveltaa pakkoon perustuvaa palauttamista, jotta void aan säilyttää järjes telmän perusta ja 
noudattaa oikeusvaltioperiaatett a, joka on vapauden, turval lisuuden ja oikeuden alueen 
luomisen perusedellytys. Välineellä olisi se n vuoksi tuettava jäsenvaltioiden toimia, 
joilla edistetään pakkoon perustuvaa palauttamista. 
(20) Suurimmat jäsenvaltioissa koetut pala uttamiseen liittyvät ongelmat koskevat pakkoon 
perustuvaa paluuta. Keskeinen ongelma on palautettavan henkilön henkilöllisyyteen 
liittyvä epävarmuus ja/tai matkustusasiakirjojen puuttuminen. Lähtömaat viivyttävät usein paluuseen liittyvien matkustusasiak irjojen myöntämistä tai kieltäytyvät siitä 
kokonaan sillä perusteella, ettei voida olla  varmoja asianomaisen kansalaisuudesta tai 
henkilöllisyydestä. Maastapoistamisen välttämiseksi jäsenvaltiossa laittomasti oleskelevat henkilöt saattavat piilottaa tai tuhota matkustusasiakirjansa ja ilmoittavat varsin usein väärän henkilöllisyyden ja /tai kansalaisuuden. Tämän vuoksi on usein 
tarvittu pitkällisiä ja kalliita menettelyjä, jo iden aikana palautettava henkilö on pitänyt 
viedä useaan suurlähetystöön tai hänest ä on tehty kieli- tai murreanalyysi. 
Jäsenvaltioita olisi kannustettava kehittä mään yhteistyötä kolmansien maiden 
konsulinvirastojen kanssa ja parantamaan  samanaikaisesti keskinäistä tietojen 
vaihtoaan ja operatiivista yhteistyötään. 
(21) Olisi erittäin tärkeää tukea tällä välineellä niitä jäsenvaltioita, jotka katsovat olevan 
tarpeellista toteuttaa palautettavien henkilöihin hyväksi näiden alkuperämaassa 
erityistoimia, joilla ensinnäkin varmiste taan onnistunut paluu lähtökaupunkiin tai -
alueelle ja toiseksi edistetään pysyvää ase ttautumista kyseiseen yhteiskuntaan. Näihin 
toimenpiteisiin ei pitäisi sisältyä suoraa tukea kolmansille maille, ja toimenpiteille 
voidaan myöntää rahoitusta ainoastaan si inä tapauksessa, että ne ovat jatkoa 
 
FI 154   FI toimenpiteille, jotka on aloitettu ja pääosin toteutettu jäsenvaltioiden alueella osana 
yhdenmukaista palauttamissuunnitelmaa. 
(22) Euroopan unionin jäsenvaltioiden operat iivisesta ulkorajayht eistyöstä huolehtivan 
viraston perustamisesta 26 päivänä lokakuut a 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) 
N:o 2007/2004 mukaisesti perustetun viraston (jäljempänä ’virasto’) tehtävä on muun 
muassa avustaa tarvittaessa jäsenvaltio iden yhteisten palauttamistoimien 
organisoinnissa ja määrittää pa rhaita käytänteitä, jotka liittyvät matkustusasiakirjojen 
hankintaan ja jäsenvaltioiden alueella la ittomasti oleskelevien kolmansien maiden 
kansalaisten maastapoistamiseen. Viraston tulisi varmistaa, että jäsenvaltioiden välisten palauttamistoimien koordinoinnin ed ellytykset täyttyvät, mutta sen olisi 
jätettävä yhteisten palauttamistoimien täytäntöönpano ja organisointi toimivaltaisille kansallisille elimille. Viraston olisi voitava käyttää varoja, joita myönnetään yhteisön 
toimien perusteella tästä välineestä. 
(23) Rahastosta myönnettävä tuki on tehokkaam paa ja se voidaan kohdistaa paremmin, jos 
tukikelpoisten toimien yhteisrahoitus perust uu strategisiin monivuo tisiin ohjelmiin ja 
niihin liittyviin vuotuisiin  työohjelmiin, jotka kukin jäsenvaltio laatii yhteistyössä 
komission kanssa. 
(24) Kunkin jäsenvaltion o lisi laadittava neuvoston hyväksymien strategisten 
suuntaviivojen perusteella oma monivuotinen  ohjelma-asiakirjansa, jossa otetaan 
huomioon jäsenvaltion oma tilanne ja ta rpeet ja määritetään jäsenvaltion 
kehitysstrategia, josta neuvotellaan ko mission kanssa ja josta komissio tekee 
päätöksen; kyseinen strategia toimii viit ekehyksenä vuotuisia ohjelmia laadittaessa. 
(25) Rahastojen tavoitteet pyritään saavu ttamaan monivuotisilla ohjelmilla, joilla 
varmistetaan riittävä rahoituksen saanti se kä yhteisön ja jäsenva ltioiden yhteisten 
toimien yhdenmukaisuus ja jatkuvuus. 
(26) Monivuotisilla ohjelmilla olisi va rmistettava tästä välineestä myönnettävän 
rahoituksen koordinointi muiden voimassa  olevien rahoitusvälineiden kanssa 
(27) Euroopan yhteisöjen yleiseen talousar vioon sovellettavasta va rainhoitoasetuksesta 
25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002
74 53 artiklan 1 kohdan b alakohdassa mainitun jaetun hallinnoinnin 
mukaisesti olisi täsmennettävä komissio lle kuuluvat Euroopan yhteisöjen yleisen 
talousarvion toteuttamistehtävät ja määrite ltävä jäsenvaltioiden yhteistyövelvoitteet. 
Näin komissio voi olla varma siitä, että jäsenvaltiot käyttävät rahaston varoja laillisesti, asianmukaisesti ja vara inhoitoasetuksen 27 artiklassa mainittua 
moitteettoman varainhoidon periaatetta noudattaen. 
(28) Komission olisi vahvistettava käytettä vissä olevien maksusitoumusmäärärahojen 
ohjeellinen jako objektiivista ja  avointa menettelyä noudattaen. 
(29) Teknisen avun osana tällä vä lineellä olisi tuettava arvioi nteja, rahaston hallinnointiin 
liittyvän hallintokapasiteetin parannuksia, tutkimuksia, pilottihankkeita ja erityisesti 
                                                
 
74 EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1. 
 
FI 155   FI innovatiivisten lähestymistapojen ja käytän teiden edistämiseen tähtäävää kokemusten 
vaihtoa. 
(30) Jäsenvaltioiden olisi toteutettava  riittävät toimenp iteet hallinto- ja 
valvontajärjestelmän toimivuuden varm istamiseksi. Tämän vuoksi on tarpeen 
vahvistaa kaikkia ohjelmia sitovat yleisperiaatteet ja tehtävät. 
(31) On tarpeen säätää yhden viranomaisen nimeämisestä, joka on vastuussa rahaston 
tukemien toimien hallinnoinnista kussakin jäsenvaltiossa, ja määritellä tarkasti 
kyseisen viranomaisen tehtävät. Lisäksi ol isi säädettävä tarkastusviranomaisen 
nimeämisestä ja tehtävistä. On myös tarpeen säätää todentamisviranomaisen 
nimeämisestä, jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset laatuvaatimukset menojen 
todentamiselle ennen niiden esittämistä komissiolle ja täsmentää menoilmoitusten 
perusteena olevien tietojen luonne ja laatu. 
(32) Toissijaisuus- ja suhteellisuuspe riaatteen mukaan vastuu tukitoimien 
täytäntöönpanosta ja valvonnasta ku uluu ensisijassa jäsenvaltioille. 
(33) Hallinnointi- ja valvontajär jestelmiin, menojen todentamis een sekä väärinkäytösten ja 
yhteisön lainsäädännön rikkomisen torjunta an, toteamiseen ja oikaisuun liittyvät 
jäsenvaltioiden velv oitteet olisi täsme nnettävä vuosiohjelmien ja monivuotisten 
ohjelmien tehokkaan ja asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi. Hallinnoinnin ja valvonnan os alta on erityisesti tarpeen vahvistaa yksityiskohtaiset 
säännöt, joiden mukaan jäsenval tiot huolehtivat siitä, että jä rjestelmät ovat olemassa ja 
toimivat tyydyttävästi. 
(34) Jäsenvaltioiden ja komi ssion välistä yhteistyötä olisi lis ättävä tällä alalla, sanotun 
kuitenkaan rajoittamatta varainhoidon va lvontaan liittyvää komission toimivaltaa. 
Lisäksi olisi laadittava perusteet, joiden nojalla komissio voi kans allisia järjestelmiä 
valvoessaan määrittää kansallisten tark astusviranomaisten antamien takeiden 
luotettavuuden. 
(35) Tällä välineellä tuetta vien toimien teho ja vaikut us riippuvat myös toimien 
arvioinnista. Tämän vuoksi olisi täsmennettä vä asiaan liittyvät jäsenvaltioiden ja 
komission vastuualueet sekä järj estelyt, joilla varmistet aan arvioinnin luotettavuus. 
(36) Toimien arviointi olisi järjestettävä site n, että niitä voidaan tarkistaa ohjelmakauden 
aikana ja arvioida niiden va ikutuksia ja että arviointimen ettely voidaan nivoa toimien 
seurantaan. 
(37) Tässä päätöksessä vahvis tetaan ohjelman koko keston aj aksi rahoituspuitteet, joita 
budjettivallan käyttäjä p itää talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja 
talousarviomenettelyn parantamisesta  6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan 
parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen
75 33 kohdan 
mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan vuos ittaisessa talousarviomenettelyssä. 
(38) Koska tämän ehdotuksen tavoitetta, joka  on laittomasti oleskelevien kolmansien 
maiden kansalaisten palauttamisen ed istäminen yhteisten standardien ja 
yhdenmukaisen palauttamismenettelyjen hallin noinnin periaatteen mukaisesti, ei voida 
                                                 
75 EYVL C 74, 18.6.1999, s. 1. 
 
FI 156   FI riittävän hyvin saavuttaa jäsenvaltioiden to imin, vaan se voidaan toiminnan laajuuden 
ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa 
toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artikl assa vahvistetun suht eellisuusperiaatteen mukaisesti tässä 
päätöksessä ei ylitetä sitä , mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. 
(39) Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarv ittavista toimenpiteis tä olisi päätettävä 
menettelystä komissiolle siirrettyä täyt äntöönpanovaltaa käytet täessä 28 päivänä 
kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY
76 mukaisesti. 
(40) Euroopan unionista tehtyyn s opimukseen ja Euroopan yhteisön 
perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan as emaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan 
mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen tekemiseen, eikä tämä asetus siten sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskassa,  
OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 
I OSASTO  
TAVOITTEET JA YLEISET SÄÄNNÖT  
I LUKU  
KOHDE, TAVOITTEET JA TOIMET 
1 artikla 
Kohde ja soveltamisala 
Tällä päätöksellä perustetaan 1 päivästä  tammikuuta 2008 31 päivään joulukuuta 2013 
kestävälle kaudelle Euroopan palauttamisrahasto  (jäljempänä ’rahasto’) osana yhteisvastuuta 
ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa vapauden, turvallisuuden ja 
oikeuden alueen vahvistamiseksi. 
Tässä päätöksessä määritellään ra haston tavoitteet, täytäntöönpa no, käytettävissä olevat varat 
ja niiden jakamisperusteet. 
Lisäksi päätöksessä säädetään ra haston hallinnointia, varainho itoa, seurantaa ja valvontaa 
koskevista säännöistä komission ja jäsenval tioiden keskinäisen vastuunjaon pohjalta. 
2 artikla 
Rahaston yleiset tavoitteet 
                                                 
76 EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. 
 
FI 157   FI 1 Rahaston yleisenä tavoitteena on tukea jäsenvaltioiden toimia, joilla kehitetään 
palauttamismenettelyjen hallinnointia kaikilta osin soveltamalla yhdenmukaista hallinnointia näitä aloja koskeva n yhteisön lainsä ädännön mukaisesti.  
2. Rahastosta voidaan tukea jäsenvaltioide n tai komission aloitteesta toteutettavaa 
teknistä apua. 
3 artikla 
Erityistavoitteet 
1. Rahasto edistää seuraavien erit yistavoitteiden saavuttamista: 
(a) Jäsenvaltioissa sovellettavan yhdenmukaisen palauttamismenettelyjen 
hallinnointijärjestelmän käyttööno tto sekä sen organisoinnin ja 
täytäntöönpanon kehittäminen. 
(b) Jäsenvaltioiden välisen yhteist yön tehostaminen yhdenmukaisen 
palauttamismenettelyjen hallinnointij ärjestelmän ja sen täytäntöönpanon 
puitteissa. 
(c) Yhteisten palauttamisstandardien te hokkaan ja yhdenmukaisen soveltamisen 
edistäminen alan yleisen kehityksen mukaisesti. 
2. Yhdenmukaiseen palauttamismenettelyjen hallinnointiin on sisällyttävä erityisesti 
yhdenmukaisten palauttamissuunnitelmien kehittäminen ja niiden täytäntöönpano jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten toimesta siten, että 
– suunnitelmat perustuvat kattavaan arvioon, joka on tehty jäsenvaltiossa toimien 
kohderyhmästä ja suunniteltuihin toimiin  liittyvistä haasteista (esimerkiksi 
matkustusasiakirjojen hankkiminen ja  muut paluuta koskevat käytännön 
ongelmat). Kattava arvio on laadittava yht eistyössä kaikkien asiaan liittyvien 
viranomaisten ja kumppanien kanssa; ja 
– suunnitelmilla pyritään toteuttamaan kattav ia toimia, jotka tukevat jäsenvaltion 
alueella laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten vapaaehtoista 
paluuta, ja tarvittaessa  toteutetaan kyseisten he nkilöiden pakkoon perustuvia 
palauttamistoimia humanitaarisia pe riaatteita noudattaen ja ihmisarvoa 
kunnioittaen; ja 
– suunnitelmiin sisältyy mahdollisuus valita kohderyhmä tapausten määrän 
perusteella; ja 
– suunnitelmiin sisältyy aikataulu ja tarvitta essa säännöllinen ar viointijärjestelmä, 
jonka perusteella suunnitt elua voidaan mukauttaa ja  arvioida suunnitelman 
käytännön vaikutuksia. 
3. Yhdenmukaisissa palauttamissuunnitelmissa on keskityttävä sekä vapaaehtoisen että 
pakkoon perustuvan paluun osalta erit yisesti tehokkaaseen ja pysyvään 
palauttamiseen tähtääviin toimiin kuten tehokkaaseen paluuta edeltävään 
tiedottamiseen, matkustusjärjestel yihin ja kauttakulkuun kohdemaassa. 
 
FI 158   FI Vapaaehtoista paluuta on tuettava mahdollisuuksien mukaan tehostamalla näille 
henkilöille anne ttavaa apua. 
Jäsenvaltiot voivat harkintansa muka an tukea myös vastaanottoa ja 
uudelleenkotoutumista. 
4 artikla 
Tukikelpoiset toimet jäsenvaltioissa 
1. Rahastosta voidaan myöntää tukea 3 artiklan 1 kohdan a al akohdan tavoitteiden 
mukaisille toimille, jotka koskevat erityisesti: 
(a) jäsenvaltioiden viranomaisten sekä kolmansien maiden 
konsulinvirastojen ja maahanmuuttoviranomaisten välisen tehokkaan, vakaan ja jatkuvan operatiivisen yht eistyön luomista tai kehittämistä, 
kun tavoitteena on hankkia matkustusa siakirjoja kolmansien maiden 
kansalaisten palauttami sta varten ja varmist aa nopeat ja onnistuneet 
maastapoistamismenettelyt; 
(b) maassa laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten 
vapaaehtoisen paluun edistämist ä erityisesti s aattajan kanssa 
toteutettavien vapaaehtoisten pal uuohjelmien kautta, kun tavoitteena 
on varmistaa paluun pysyvyys; 
(c) maassa laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten 
pakkoon perustuvan paluun yksinkertaistamista ja täytäntöönpanoa, kun tavoitteena on lisätä maahanm uuttopolitiikan uskottavuutta ja 
luotettavuutta ja lyhentää pakkoo n perustuvaa maastapoistamista 
odottavien henkilöiden säilöönottoaikaa. 
2. Rahastosta voidaan myöntää tukea 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisille 
toimille, jotka koskevat erityisesti: 
(a) yhteistyötä, joka liittyy alkuperämaata kos kevien tietojen kerä ämiseen ja niiden 
antamiseen potentiaalisille palautettaville henkilöille; 
(b) jäsenvaltioiden viranomaisten sekä kol mansien maiden konsulinvirastojen ja 
maahanmuuttoviranomaisten välisten te hokkaiden, vakaiden ja pitkäaikaisten 
operatiivisten suhteiden kehittämiseen tähtäävää yhteistyötä,  jonka tavoitteena 
on parantaa konsulinvirastoista saatavaa a pua hankittaessa mat kustusasiakirjoja 
kolmansien maiden kansalaisten palautta mista varten ja varmistaa nopeat ja 
onnistuneet maastapoistamismenettelyt; 
(c) yhteisten yhdenmukaisten palauttami ssuunnitelmien sisältöä ja niiden 
täytäntöönpanoa mukaan luettuina yhteiset vapaaehtoisen paluun ohjelmat, jotka koskevat tiettyjä alkuperämaita sekä aiempia asuin- tai kauttakulkuvaltioita; 
 
FI 159   FI (d) tutkimuksia, jotka tehdään palauttami sta koskevan jäsenvaltioiden välisen 
hallinnollisen yhteistyön nykytilasta ja kehittämismahdollisuuksista sekä 
kansainvälisten ja valtiosta riippuma ttomien organisaa tioiden roolista; 
(e) tietojenvaihtoa sekä tuki- ja  neuvontapalveluja palautett aessa erityisen heikossa 
asemassa oleviin ryhmiin kuuluvia henkilöitä; 
(f) parhaita käytänteitä kosk evien seminaarien järjestäminen tiettyjä kolmansia 
maita ja/tai alueita käsitteleville henkilöille; 
(g) yhteisiä toimenpiteitä, joilla mahdollistetaan takaisinotettujen henkilöiden 
vastaanotto alkuperämaissa sekä aiemmissa asuin- tai kauttakulkuvaltioissa; 
(h) yhteistä toimien suunnittelua sen varmistami seksi, että henkilöt voivat kotoutua 
uudelleen pysyvästi alkuperämaahansa  tai aiempaan asuinvaltioonsa; 
(i) yhteisiä toimenpiteitä, joilla seurataan pa lanneiden henkilöiden tilannetta ja sen 
pysyvyyttä. 
3. Rahastosta voidaan myöntää tukea 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisille 
toimille, jotka koskevat erityisesti: 
(a) toimivaltaisten viranomaisten kapasi teetin lisäämistä, jotta ne voivat 
viivytyksettä tehdä nopeita ja la adukkaita palauttamispäätöksiä; 
(b) toimivaltaisten hallintoviranomaisten kapasiteetin lisäämistä, jotta ne voivat 
panna maastapoistamispäätökset täytän töön viivytyksettä, ihmisarvoa 
kunnioittaen ja noudattaen  kyseisiä toimia koskevia eurooppalaisia 
turvallisuusstandardeja; 
(c) oikeusviranomaisten kapasiteetin lisäämistä, jotta ne voivat aiempaa 
nopeammin käsitellä palauttamispäätöks et, joihin on haettu muutosta; 
(d) palauttamistoimien oikeudellisia ja käytännön näkökulmia koskevien 
seminaarien ja yhteisen koulutuksen järj estämistä toimivaltaisten hallinto-, 
lainvalvonta- ja oikeusvi ranomaisten henkilöstölle; 
(e) toimivaltaisten hallintoviranomaisten kapasiteetin lisäämistä, jotta ne pystyvät 
panemaan tehokkaasti täytäntöön yhtei siin palauttamistoimiin ja 
vastavuoroiseen tunnustamiseen liittyvät yhteiset järjestelyt mukaan luettuina suositukset, operatiiviset standardit ja parhaat kä ytänteet, jotka Euroopan 
unionin jäsenvaltioiden opera tiivisesta ulkorajayhteis työstä huolehtiva virasto 
on määritellyt palauttamismenettelyjen alalla. 
4. Erityisesti 1–3 kohdassa mainituilla toimilla  edistetään yhteistä eurooppalaista 
maahanmuutto- ja palauttamispolitiikka a koskevan yhteisön lainsäädännön 
täytäntöönpanoa. 
5. Toimien täytäntöönpanossa on otettava huomioon muita heikommassa asemassa 
olevien henkilöiden, kuten alaikäisten, vailla huoltajaa olevien alaikäisten, 
vammaisten, vanhusten, odottavien äitien, alaikäisten lasten yksinhuoltajien sekä 
 
FI 160   FI kidutuksen, raiskauksen tai muiden henkisen, ruumiillisen tai seksuaalisen väkivallan 
vakavien muotojen kohteeksi jout uneiden henkilöide n erityistilanne. 
5 artikla 
Tukikelpoiset toimet jäsenvaltioissa 
Tuettaviin toimiin voivat kuulua seuraavat: 
– kaikissa palauttamistapauksissa: paluuta ennen annettavat tiedot, välttämättömien 
matkustusasiakirjojen hankkiminen, ennen pa luuta tarvittavien lääkärintarkastusten 
kustannukset, palautettavien henkilöiden ja sa attajien matka- ja ateriakustannukset (ml. 
lääkintähenkilökunta), saattajien majoituskulut, er ityistuki lasten ja vammaisten kaltaisille 
muita heikommassa asemassa oleville, ku ljetuksesta lopulliseen määränpäähän 
kohdemaassa aiheutuvat kustannukset sekä yhteist yö alkuperämaiden sekä aiempien asuin- 
tai kauttakulkuvaltioiden  viranomaisten kanssa; 
– lisäksi laittomasti oleskele vien kolmansien maiden kansalaisten pakkoon perustuvan 
palauttamisen yhteydessä kustannukset, jotka aiheutuvat yhteisissä palauttamistoimissa 
palaajien ja palauttamiseen osallistuvasta jäse nvaltiosta tulevien saattajien väliaikaisesta 
majoituksesta palauttamisen järjestävässä jäsenvaltiossa ennen lähtöä; 
– lisäksi laittomasti oleskelevien vapaaehtoisesti  palaavien kolmansien maiden kansalaisten 
osalta ennen paluuta annettavat kattavat ti edot, tuki- ja neuvontap alvelut sekä ennen 
paluuta aiheutuvat vält tämättömät kustannukset; 
– lisäksi jäsenvaltioiden harkinnan mukaan  paluun jälkeiset alkuvaiheen kustannukset, 
palaajan henkilökohtaisen omaisuuden kuljetu skustannukset, kustannukset asianmukaisesta 
väliaikaismajoituksesta vastaanottokeskukse ssa tai tarvittaessa hotellissa kohdemaassa 
paluun jälkeisinä päivinä, koulut us- ja työllistymistuki sekä tarvittaessa ra joitettu määrä 
tukea taloudellisen toiminnan käynnistämiseen; 
– toimivaltaisten hallinto-, lainvalvonta- ja oikeusviranomaisten henkilöstön koulutus, 
kyseisten henkilöiden tilapäis et siirrot toiseen jäsenval tioon, jotta voidaan varmistaa 
palauttamista koskevien yhteisten standard ien tehokas ja yhdenmukainen soveltaminen 
sekä tehostaa yhteistyötä; virk amatkat, joiden aikana arvioi daan palauttamiskäytänteiden 
tuloksia kolmansissa maissa; 
– kun kyseessä on operatiivinen yhteistyö kolma nsien maiden konsulinvirastojen ja 
maahanmuuttoviranomaisten kan ssa tavoitteena hankkia matkustu sasiakirjoja ja varmistaa 
nopea maastapoistamismenettely, kolmansien ma iden kansalaisten tunnistamisesta ja 
heidän matkustusasiakirjojensa todentamis esta vastaavien viranomaisten henkilöstön 
matka- ja majoituskustannukset jäsenvaltioissa; 
– uudelleenkotoutumisen yhteydessä toimenpit eet, joilla edistet ään pysyvää paluuta 
yhdenmukaisen palauttamismenettelyjen hall innoinnin mukaisesti, ja jäsenvaltion 
harkinnan mukaan rahakannustimet ja muut lyhye n aikavälin toimenpiteet, joilla aloitetaan 
palaajan uudelleenkotoutumisprosessi ja ediste tään sitä koulutus- ja  työllistymistuella; 
taloudellisen toiminnan käynnist ämiseen myönnettävä tuki sekä  paluun jälkei set tuki- ja 
neuvontapalvelut; jäsenvaltioiden toimet, joilla tuetaan palaajien toivottamista 
tervetulleeksi kolmansissa maissa. 
 
FI 161   FI 6 artikla 
Yhteisön edun mukaiset toimet 
1. Komission aloitteesta enintään seitsemän  prosenttia rahaston varoista voidaan 
käyttää sellaisten va ltioidenvälisten toimien tai yhteisön edun mukaisten toimien 
(’yhteisön toimet’) rahoittamiseen, jotka koskevat maahanmuutto- ja kotouttamispolitiikkaa sekä 7 artiklassa mainittuihin kohderyhmiin sovellettavia 
toimenpiteitä. 
2. Rahoitusta voidaan myöntää yhteisön toimille, jotka 
(a) edistävät yhteisön lainsäädännön ja hyvi en käytänteiden täytäntöönpanoon 
liittyvää yhteisön tason yhteistyötä; 
(b) tukevat valtioidenvälisten yhteistyöverkostojen perust amista sekä sellaisiin 
valtioidenvälisiin kumppanuuksiin peru stuvia pilottihankkeita, jotka on 
perustettu vähintään kahdessa jäsenvalt iossa sijaitsevien toimijoiden välillä 
innovoinnin edistämiseksi, kokemusten ja parhaiden käytänteiden vaihtamisen helpottamiseksi ja palauttamispolitiikan tehostamiseksi; 
(c) tukevat valtioidenvälisiä tiedotuskampanjoita; 
(d) tukevat tutkimuksia, tiedottamista ja tie tojen vaihtoa (ml. huipputeknologian 
käyttö) parhaista käytänteistä sekä  muista rahaston osa-alueista; 
(e) tukevat pilottihankkeita ja tutkimuksia, joissa kartoitetaan yhteisön tason 
yhteistyön ja yhteisön lainsäädännön  uusia muotoja tällä alalla; 
(f) tukevat tilastollisten välineiden ja me netelmien ja yhteisten indikaattoreiden 
kehittämistä. 
3. Vuotuinen työohjelma, jossa määritell ään yhteisön toimien painopistealueet, 
hyväksytään 52 artiklan 2 kohdassa mainitun menettelyn mukaisesti. 
7 artikla 
Kohderyhmät 
1. Tässä päätöksessä tarkoite ttuihin kohderyhmiin kuuluvat kaikki kolmansien maiden 
kansalaiset, jotka oleskelevat laittomasti jossakin jäsenvaltiossa.  
2. Kohderyhmiin kuuluvat kolmansien maiden kans alaiset, jotka eivät tarvitse tai eivät 
enää tarvitse kansainvälistä suojelua, koska  heidän turvapaikkahakemuksestaan on 
tehty kansallisen oikeusjärjestelmän mukaisesti lopullinen hylkäävä päätös tai koska heidän asemansa on kansallisen tai yhtei sön lainsäädännön mukaisesti kumottu, sen 
voimassaolo on päättynyt tai sitä ei ole uusittu (lopullinen päätös). 
3. Kolmannen maan kansalaisella tark oitetaan henkilöä, joka ei ole 
perustamissopimuksen 17 artiklan 1 kohda ssa tarkoitettu unionin kansalainen. 
 
FI 162   FI II LUKU 
TUEN PERIAATTEET  
8 artikla 
Täydentävyys, johdonmukaisuus  ja vaatimustenmukaisuus 
1. Rahastosta myönnettävän tuen on täyd ennettävä alueellisi a ja paikallisia 
toimenpiteitä sisällyttämällä niihin yhteisön ensisijaiset tavoitteet. 
2. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat, että rahaston ja jäsenvalti oiden tukitoimet ovat 
johdonmukaisia yhteisön toimien, politiikkojen ja ensisijaisten tavoitteiden kanssa. 
Johdonmukaisuus on osoitettava erityisesti 20 artiklassa mainitussa monivuotisessa 
ohjelmassa. 
3. Rahastosta rahoitettavien toimien on olta va perustamissopimuksen määräysten ja 
niiden perusteella annettujen säädösten mukaisia. 
9 artikla 
Ohjelmasuunnittelu 
1. Rahaston tavoitteet pannaan täytäntöön kahden monivuotisen ohj elman puitteissa, 
joiden ohjelmakaudet ovat 2008–2010 ja 2011–2013. Monivuotinen 
ohjelmointijärjestelmä käsittää ensisijais ten tavoitteiden lisäk si hallinnointi-, 
päätöksenteko-, tarkastus- ja todentamismenettelyt. 
2. Komission hyväksymät moni vuotiset ohjelmat pannaan täytäntöön vuotuisten 
ohjelmien avulla. 
10 artikla 
Tukitoimien toissijaisuus ja suhteellisuus 
1. Jäsenvaltiot vastaavat  20 ja 22 artiklassa tarkoite ttujen monivuotisten ja vuotuisten 
ohjelmien täytäntöönpanosta sopivalla alueellisella tasolla kunkin jäsenvaltion 
institutionaalisen järjestelmän mukaisesti . Tehtävä on suoritettava tämän päätöksen 
mukaisesti. 
2. Keinot, joita komissio ja jäsenvaltiot käyttävät tarkastuksessa, eriytetään sen 
mukaan, kuinka suuri yhteisön rahoituso suus on. Eriyttäminen koskee myös 
arviointia sekä monivuotisista ja vuotui sista ohjelmista laadittavia kertomuksia. 
11 artikla 
Toteutuskeinot 
 
FI 163   FI 1. Rahastolle osoitettavan yhteisön tal ousarvion täytäntöönpanoa hallinnoidaan 
neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 53 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti lukuun ottamatta tämä n päätöksen 6 artiklassa mainittuja 
yhteisön toimia ja 17 artiklassa mainittua teknistä apua. 
Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että moitteettoman varainhoidon periaatetta 
noudatetaan.  
2. Komissio täyttää sille asetetun velvoitt een toteuttaa Euroopan yhteisöjen yleistä 
talousarviota 
(a) varmistamalla 32 artiklassa kuva ttuja menettelyjä noudattaen, että 
jäsenvaltioissa on olemassa hallinnointi - ja valvontajärjestelmät ja että ne 
toimivat moitteettomasti; 
(b) lykkäämällä tai keskeyttämällä kaikki  maksut tai osan maksuista 41 ja 
42 artiklan mukaisesti, jos kansalliset ha llinnointi- ja valvon tajärjestelmät ovat 
puutteelliset, ja soveltamalla kaikkia tarpeellisia rahoitusoikaisuja 45 ja 46 artiklassa kuvattujen me nettelyjen mukaisesti. 
12 artikla 
Täydentävyys 
1. Rahaston rahoitusosuudet eivät saa korvata jäsenvaltion julkisia tai niihin 
rinnastettavia menoja.  
2. Komissio varmistaa yhteistyössä kunki n jäsenvaltion kanssa täydentävyyden 
ohjelmakauden puolivälissä 31 päivään joulukuuta 2012 mennessä ja jälkikäteen 
30 päivään joulukuuta 2015 mennessä. 
13 artikla 
Kumppanuus 
1. Kunkin jäsenvaltion on hoidettava seuraavie n nimeämiensä viranomaisten ja elinten 
väliset kumppanuusjärj estelyt voimassa olevien kansallisten sääntöjen ja 
menettelyjen mukaisesti: 
(a) toimivaltaiset alue- ja paikallisvira nomaiset, kaupunkien viranomaiset sekä 
muut viranomaiset; 
(b) kaikki muut asianmukaiset tahot, jotk a edustavat kansalai syhteiskuntaa ja 
valtiosta riippumattomia järjestöjä, m ukaan luettuina työmarkkinaosapuolet. 
Kunkin jäsenvaltion on varmis tettava, että kaikki asia nmukaiset tahot osallistuvat 
tehokkaasti toimintaan kans allisten sääntöjen ja me nettelyjen mukaisesti. 
2. Kumppanuutta harjoitetaan kunkin osapuolen  institutionaalisten, oikeudellisten ja 
taloudellisten toimivaltuuksien mukaisesti. 
 
FI 164   FI Kumppanuus kattaa monivuotisten ohj elmien valmistelun, täytäntöönpanon, 
valvonnan ja arvioinnin. 
III LUKU 
RAHOITUSKEHYS  
14 artikla 
Kokonaismäärärahat 
1. Ohjeellinen määräraha rahaston tote uttamiselle 1 päivästä tammikuuta 2008 
31 päivään joulukuuta 2013 on 759 miljoonaa euroa.  
2. Budjettivallan käyttäjä myöntää rahaston vuotuiset määrärahat rahoitusnäkymien 
puitteissa. 
3. Komissio jakaa määrärahat vuosittain ohjeellisesti jäsenvaltioiden kesken 
15 artiklassa määritettyje n perusteiden nojalla. 
15 artikla 
Varojen jakaminen vuosittain tukike lpoisiin toimiin jäsenvaltioissa 
1. Kukin jäsenvaltio saa rahaston vuotuisis ta määrärahoista 300 000 euron kiinteän 
määrän.  
Vuosina 2008–2013 tämä määrä on Euroopan unioniin 1 päivänä toukokuuta 2004 
liittyneiden valtioiden osal ta 500 000 euroa vuodessa.  
Tämä määrä on 500 000 euroa vuodessa myös niid en valtioiden osal ta, jotka liittyvät 
Euroopan unioniin vuosina 2008–2013. Korotusta sovelletaan liittymisvuotta seuraavan vuoden alusta  vuoteen 2013 saakka.  
2. Loput vuosittain käytettävissä olevista m äärärahoista jaetaan jä senvaltioiden kesken 
seuraavasti: 
(a) 70 prosenttia suhteessa sellaisten kolman sien maiden kansalaisten lukumäärään 
kolmelta edeltäneeltä vuodelta, jotka oles kelevat tai ovat oleskelleet laittomasti 
jäsenvaltion alueella ja joista on annettu  kansallisen tai yhteisön lainsäädännön 
mukainen palauttamispäätös eli halli nnollinen tai oikeudellinen päätös tai 
toimi, jolla oleskelu todetaan laittomaks i ja asetetaan velvoite poistua maasta; 
(b) 30 prosenttia suhteessa sellaisten kolman sien maiden kansalaisten lukumäärään 
kolmelta edeltäneeltä vuodelta, jotka ovat tosiasiallisesti poistuneet 
jäsenvaltion alueelta hallinnollisen ta i oikeudellisen määräyksen nojalla, 
riippumatta siitä onko maasta poistuminen tapahtunut vapaaehtoisesti vai pakkoon perustuen. 
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettuihin kolma nsien maiden kansalaisiin eivät kuulu 
 
FI 165   FI (a) kolmansien maiden kansalaiset, joiden  maahantulon jäsenvaltio on estänyt 
kauttakulkualueella; 
(b) kolmansien maiden kansalaiset, jotka jäsenvaltio palauttaa toiseen 
jäsenvaltioon, erityises ti kun palautus tapahtuu niiden perusteiden ja 
menettelyjen vahvistamisesta, joiden m ukaisesti määritetään kolmannen maan 
kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jä ttämän turvapaikkahakemuksen 
käsittelystä vastuussa oleva jäsenva ltio, 18 päivänä helmikuuta 2003 annetun 
neuvoston asetuksen (EY) N:o 343/2003 nojalla. 
4. Vertailulukuina käytetään viimeisimp iä Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston 
yhteisön lainsäädännön mukais esti vahvistamia lukuja. 
5. Jos 4 kohdassa tarkoitettuja lukuja ei ole s aatavilla, jäsenvaltiot toimittavat tarvittavat 
luvut. 
16 artikla 
Rahoituksen rakenne 
1. Rahastosta myönnetään rahoitusta avustuksina. 
2. Rahastosta tuettavien toimien on saatava yhteisrahoitusta julkisista tai yksityisistä 
varoista, niiden on oltava  voittoa tavoittelemattomia ei kä niille voida myöntää 
samanaikaisesti rahoitusta muista Eur oopan yhteisöjen yleis een talousarvioon 
kuuluvista rahoituslähteistä. 
3. Rahaston määrärahojen on täydennettäv ä jäsenvaltioiden tässä päätöksessä 
tarkoitettuihin toimenpiteisiin myöntämiä  julkisia tai muita vastaavia varoja. 
4. Yhteisön tuki 4 artiklassa mainittujen jäsenvaltioissa toteutettavien hankkeiden osalta 
voi olla enintään 50 prosenttia yks ittäisen toimen kokonaiskustannuksista. 
Yhteisön rahoitusosuutta voidaan nost aa 60 prosenttiin sellaisten hankkeiden 
kohdalla, jotka koskevat 19 artiklassa ma inituissa komission monivuotisissa 
suuntaviivoissa määriteltyjä ensisijaisia tavoitteita. 
Tätä osuutta korotetaan 75 prosenttiin koheesiorahastosta tukea saavissa 
jäsenvaltioissa. 
5. Rahastosta myönnetään toimille yhteisön tukea pääsääntöisesti enintään kolmeksi 
vuodeksi edellyttäen, että määräajoin suor itettava tarkastelu osoittaa toimen 
toteuttamisen etenevän sovitulla tavalla. 
17 artikla 
Tekninen apu komission aloitteesta 
1. Rahastosta voidaan komi ssion aloitteesta ja/tai komission puolesta rahoittaa 
valmistelu-, valvonta ja hallinnointitoimia, teknisen avun toimia ja arviointi- ja 
 
FI 166   FI tarkastustoimia, jotka ovat tarpeen tä män päätöksen panemiseksi täytäntöön; 
kyseisiin toimiin voidaan käyttää enint ään 0,20 prosenttia rahaston vuotuisista 
määrärahoista. 
2. Näihin toimiin sisältyvät seuraavat: 
(a) tutkimukset, arvioinnit, asiantuntijaraportit ja tilastot, myös sellaiset, jotka 
koskevat rahaston toimintaa yleisesti; 
(b) kumppaneille, rahaston tuen saajille  ja suurelle yl eisölle kohdistetut 
toimenpiteet, erityisesti tiedotustoimenpiteet; 
(c) hallinnoinnissa, seurannassa, valvonnassa ja arvioinnissa kä ytettävien atk-
järjestelmien käyttöönotto, käyt tö ja keskinäiset yhteydet; 
(d) arviointimenetelmien parantaminen ja tietojenvaihto alan käytänteistä. 
18 artikla 
Tekninen apu jäsenvaltioiden aloitteesta 
1. Jäsenvaltion aloitteesta rahastosta voi daan myöntää kutakin vuotuista ohjelmaa 
varten rahoitusta valmistelutoimiin, hall innointi-, valvonta-, arviointi- ja 
tiedotustoimiin sekä toime npiteisiin, joilla vahvistet aan rahaston hallinnollista 
täytäntöönpanokapasiteettia. 
2. Tekniseen apuun voidaan osoittaa vuosittain enintään neljä prosenttia jäsenvaltion 
vuotuisesta rahoitusosuudesta ja lisäksi 30 000 euroa. 
IV LUKU 
OHJELMASUUNNITTELU  
19 artikla 
Strategisten suuntaviivojen hyväksyminen 
1. Komissio hyväksyy jokaista monivuotista ohj elmaa varten strategiset suuntaviivat, 
joissa määritellään rahaston toiminnan puitteet ottaen huomioon 
palauttamismenettelyjä koskevan yhteisön  lainsäädännön kehitys ja täytäntöönpano 
sekä laitonta maahanmuuttoa koskevat yht eisön toimet ja täytäntöönpano sekä 
rahaston varojen ohjeellinen jako monivuotisen ohjelman voimassaoloaikana. 
2. Tämän päätöksen 3 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoite ttujen tavoitteiden 
osalta kyseisissä suuntaviivoissa konkretisoi daan erityisesti yhte isön ensisijaiset 
tavoitteet, joilla edistetään 
– sellaisten kolmansien maiden kansalaisten palauttamista, joilla ei ole passia eikä 
muita henkilöllisyyspapereita; 
 
FI 167   FI – sellaisten kolmansien maiden kansalaist en palauttamista, joihin ei sovelleta 
yhteisön takaisinottosopimuksia eikä kansallisia kahdenvälisiä takaisinottosopimuksia, jotta voidaan te hostaa kansainvälisen oikeuden mukaista 
velvoitetta ottaa takaisin oman maan kansalaiset; 
– kolmansien maiden kansalaisten ja  kansalaisuudettomien henkilöiden 
palauttamista tiettyyn kolmanteen maaha n, kun nämä ovat tulleet kyseisestä 
maasta tai ovat oleskelleet si ellä vailla kansalaisuutta; 
– erityisen heikossa asemassa olevien ryhmien paluuta. 
Tämän päätöksen 3 artiklan 1 kohdan c alak ohdassa tarkoitetun tavoitteen osalta 
kyseisissä suuntaviivoissa konkretisoidaan erity isesti yhteisön ensisijaiset tavoitteet, 
joiden mukaan on edistettävä  tietoisuutta yhteisi stä standardeista koko EU:n alueella 
ja kyseisten standardien sisällyttämistä päivittäisiin palauttamisen hallinnointiprosesseihin jä senvaltioiden hallintovi ranomaisten keskuudessa. 
3. Komissio hyväksyy ensimmäistä monivuotis ta ohjelmakautta (2008–2010) koskevat 
strategiset suuntaviivat viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2007 ja toista 
monivuotista ohjelmakautta (2011–2013) koskevat suuntaviivat viimeistään 
31 päivänä maaliskuuta 2010. 
4- Strategiset suuntaviivat on hyväksytt ävä 52 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua 
menettelyä noudattaen. 
20 artikla 
Kansallisten monivuotisten ohjelm ien laatiminen ja hyväksyminen 
1. Jokainen jäsenvaltio laatii kutakin ohjelm akautta varten 19 artiklassa tarkoitettujen 
strategisten suuntaviivojen pohjalta moni vuotisen ohjelman luonnoksen, joka sisältää 
seuraavat osat: 
(a) kuvaus jäsenvaltion nykytilanteesta seuraavien osalta: yhdenmukainen 
palauttamismenettelyjen hallinnoin ti, yhteistyö kolmansien maiden 
konsulinvirastojen ja maahan muuttoviranomaisten kanssa, 
vapaaehtoisessa ja pakkoon perust uvassa paluussa sovellettavat 
toimenpiteet ja käytänteet, uudell eenkotouttamistoimiin ja pysyvään 
paluuseen sovellettava lähestymistapa, toimivaltaisten hallinto- ja oikeusviranomaisten kapasiteetin li sääminen sekä yhteistyö muiden 
jäsenvaltioiden kanssa yllä mainituissa asioissa; 
(b) analyysi jäsenvaltion soveltamista  vaatimuksista seuraavilla osa-
alueilla: yhteistyö kolmansien maiden konsulinvirastojen ja maahanmuuttoviranomaisten kans sa, vapaaehtoisessa ja pakkoon 
perustuvassa paluussa sovellettava t toimenpiteet ja käytänteet, 
uudelleenkotouttamistoimiin ja pysyvään paluuseen sovellettava 
lähestymistapa, toimivaltaisten hallinto- ja oikeusviranomaisten kapasiteetin lisääminen sekä yhteist yö muiden jäsenvaltioiden kanssa 
yllä mainituissa asioissa; lisäk si on ilmoitettava operatiiviset 
 
FI 168   FI tavoitteet, joilla kyseiset vaatimukset on tarkoitus täyttää 
monivuotisen ohjelmakauden aikana; 
(c) asianmukainen strategia, jonka avulla  tavoitteet voidaan  saavuttaa, ja 
niiden täytäntöönpanoa koskevat pa inopisteet sekä kuvaus toimista, 
joiden avulla painopisteet on tarkoitus toteuttaa; 
(d) strategian yhteensopivuus muiden alueellisten, kansal listen ja yhteisön 
rahoitusvälineiden kanssa; 
(e) painopisteet ja niiden erityista voitteet. Tavoitteet on ilmoitettava 
määrällisinä käyttäen rajoitettua määrää täytäntöönpanoa, tuloksia ja 
vaikutusta mittaavia indikaatto reita suhteellisuusperiaate huomioon 
ottaen. Indikaattoreilla on voitava mitata edistymistä lähtötilanteeseen verrattuna ja tavoitteiden te hokkuutta painopistealueiden 
toteuttamisessa; 
(f) alustava rahoitussuunnitelma, jossa täsmennetään kunkin tavoitteen ja 
vuoden osalta, minkä verran rahoitusta  olisi saatava ra hastosta, sekä 
julkisista tai yksityisistä lähteistä saatavan yhteisrahoituksen kokonaismäärä; 
(g) monivuotista ohjelmaa koskevat tä ytäntöönpanosää nnökset, joihin 
sisältyvät seuraavat tiedot: 
– viranomaiset, jotka jäsenvaltio on nimennyt 25 artiklan 
mukaisesti; 
– täytäntöönpano-, valvonta- ja arviointijärjestelmien kuvaus; 
– rahoitusvirtojen käyttöönotto a ja liikkeitä koskevien 
menettelyjen määrittely niiden  avoimuuden varmistamiseksi; 
– monivuotisen ohjelman julkistamisen varmistavat säännökset. 
2. Jäsenvaltiot laativat monivuo tiset ohjelmat läheisessä yhteistyössä 13 artiklassa 
mainittujen kumppanien kanssa. 
3. Jäsenvaltioiden on esitettävä moni vuotista ohjelmasuunnitelmaa koskeva 
luonnoksensa komissiolle viimeistään nelj än kuukauden kuluttua siitä, kun komissio 
on antanut niille tiedoksi asianomaista ohjelmakautta koskevat strategiset 
suuntaviivat. 
4. Komissio arvioi ehdotettua monivuotis ta ohjelmaa seuraavin perustein: 
(a) ohjelman johdonmukaisuus rahaston tavoi tteiden ja 19 artiklassa määritettyjen 
strategisten suuntaviivojen kanssa; 
(b) jäsenvaltion ehdottamien strategian ja keskeisten toiminta-alueiden 
asianmukaisuus ja odotetta vissa olevat tulokset; 
 
FI 169   FI (c) rahaston toiminnan täytäntöönpanoa vart en jäsenvaltioissa käyttöön otettujen 
hallinnointi- ja valvontajärjeste lyjen yhdenmukaisuus tämän päätöksen 
säännösten kanssa; 
(d) ohjelman yhdenmukaisuus erityisesti sell aisen yhteisön lainsäädännön kanssa, 
jonka tarkoituksena on varmistaa henkilö iden vapaa liikk uvuus, sekä siihen 
suoraan liittyvien ulkorajojen valvont aa, turvapaikka- ja maahanmuuttoasioita 
koskevien rinnakkaistoimien kanssa. 
5. Jos komissio katsoo, että monivuotinen ohjelma  ei ole strategisten suuntaviivojen tai 
tässä päätöksessä vahvistettujen hallinnoint i- ja valvontajärjestelmien luomista 
koskevien säännösten mukainen, se pyytää jäsenvaltiota tarkis tamaan ehdotettua 
ohjelmaa mainituilta osin. 
6. Komissio hyväksyy monivuotiset ohjelma t neljän kuukauden kuluessa siitä, kun 
ohjelmat on virallisesti toimitettu komissiolle, 52 artiklan 2 kohdassa mainitun 
menettelyn mukaisesti. 
21 artikla 
Monivuotisten ohjelmien tarkistaminen 
1. Monivuotista ohjelmaa tarkastellaan uudelle en jäsenvaltion tai komission aloitteesta, 
ja siihen tehdään tarvittae ssa ohjelmakauden loppuun asti  sovellettavia tarkistuksia 
yhteisön ensisijaisten tavoitt eiden ottamiseksi huomioon pa remmin tai eri tavalla, 
erityisesti neuvoston päätel mien perusteella. Monivuotisia ohjelmia voidaan 
tarkastella uudelleen arviointien perusteell a ja/tai täytäntöönpanossa esiintyneiden 
vaikeuksien vuoksi.  
2. Komissio tekee päätöksen monivuotisen ohjelman tarkistamisesta mahdollisimman 
pian sen jälkeen, kun jäsenvaltio on esit tänyt sitä koskevan virallisen pyynnön. 
22 artikla 
Vuosiohjelmat 
1. Komission hyväksymät moni vuotiset ohjelmat pannaan täytäntöön vuotuisten 
työohjelmien avulla. 
2. Komissio esittää jäsenvaltioille vuositt ain viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 
15 artiklassa määriteltyjen laskusääntöjen m ukaisen arvion määrärahoista, jotka niille 
myönnetään seuraavaksi vuodeksi vuosittaisessa ta lousarviomenettelyssä 
kohdennetuista kokonaisvaroista. 
3. Jäsenvaltioiden on esitettävä komissiol le vuosittain viimeistään 1 päivänä 
marraskuuta luonnos seuraavan vuoden työohjel maksi, joka on laadittu monivuotisen 
ohjelman perusteella ja jossa esitet ään muun muassa seuraavat seikat: 
(a) säännöt, joiden mukaan vuosiohjelman perusteella rahoite ttavat hankkeet 
valitaan; 
 
FI 170   FI (b) vuosiohjelman täytäntöönpanoon liittyvä t vastuuviranomaisen tehtävät; 
(c) rahastosta myönnettävän rahoituksen jakautuminen ohjelman eri toimien 
kesken sekä 17 artiklassa tarkoitettua teknistä tukea varten haettava määrä 
vuosiohjelman täytäntöönpanoa varten. 
4. Komissio tutkii jäsenvaltion ehdotuksen ottaen huomioon talousarviomenettelyssä 
rahastoon osoitettavien määrär ahojen lopullisen määrän ja tekee päätöksen rahastosta 
myönnettävästä rahoituksesta  viimeistään kyseisen vuoden maaliskuun 1 päivänä. 
Päätöksessä ilmoitetaan jäsenvalti olle myönnetty määrä ja menojen 
tukikelpoisuusaika. 
V LUKU 
HALLINNOINTI- JA VA LVONTAJÄRJESTELMÄT  
23 artikla 
Täytäntöönpano 
Komissio vastaa tämän päätöksen täytäntöönpanos ta ja antaa tarvittaessa täytäntöönpanoa 
koskevia sääntöjä. 
24 artikla 
Hallinnointi- ja valvontajärjestelmien yleiset periaatteet 
Jäsenvaltioiden perustamissa monivuotisten ohjel mien hallinnointi- ja valvontajärjestelmissä 
on oltava seuraavat säännökset: 
(a) hallinnoinnista ja valvonnasta vastaavien  elinten ja/tai yks iköiden tehtävien 
selkeä määrittely ja tehtävien jakaut uminen kunkin elimen ja/tai yksikön 
sisällä; 
(b) hallinnoinnista, menojen todentamisesta ja  valvonnasta vastaavien elinten ja/tai 
yksiköiden tehtävien selkeä erottaminen ni iden välillä ja kunkin elimen ja/tai 
yksikön sisällä; 
(c) riittävät resurssit kullekin elimelle ja/tai yksikölle sille osoitettujen tehtävien 
suorittamiseksi rahastosta rahoitett avien toimien täyt äntöönpanokaudella; 
(d) vastuuviranomaisen ja mahdollisen valt uutetun viranomaisen tehokkaat sisäiset 
valvontajärjestelyt; 
(e) atk-muodossa olevat luotettavat järjestelm ät tilinpitoa, seurantaa ja taloudellista 
raportointia varten; 
(f) tehokkaat raportointi- ja seurantajärjestelmät, kun tehtävät on delegoitu; 
(g) suoritettavia tehtäviä koskeva t yksityiskohtaiset menettelyohjeet; 
 
FI 171   FI (h) tehokkaat järjestelyt jä rjestelmän toiminnan tarkastamiseksi; 
(i) riittävän jäljitysketjun takaavat järjestelmät ja menettelyt; 
(j) sääntöjenvastaisuuksia ja aiheettomas ti maksettujen määrien takaisinperintää 
koskevat raportointi- ja seurantamenettelyt. 
25 artikla 
Viranomaisten nimeäminen 
1. Jäsenvaltion on nimettävä kutakin m onivuotista ohjelmaa varten seuraavat 
viranomaiset: 
(a) vastuuviranomainen: jäsenvaltion to imielin tai jäsenvaltion nimeämä 
kansallinen viranomainen tai elin, joka on vastuussa rahastosta tukea saavien 
monivuotisten ja vuotuisten ohjelmien  hallinnoinnista ja yhteydenpidosta 
komission kanssa; 
(b) todentamisviranomainen: jäsenvaltion nimeämä kansallinen viranomainen tai 
elin, joka on toiminnassaan riippu maton vastuuviranomaisen valtuuttavasta 
yksiköstä ja joka todentaa menoilmoit ukset ja maksatuspyynnöt ennen niiden 
lähettämistä komissiolle; 
(c) tarkastusviranomainen: jäsenvaltion nimeämä kansallinen viranomainen tai 
elin, joka on toiminnassaan riippu maton vastuuviranomaisen valtuuttavista 
osastoista ja jonka tehtävänä on varmist aa hallinnointi- ja valvontajärjestelmän 
toiminnan asianmukaisuus; 
(d) valtuutettu viranomainen (tarvittaessa); 
(e) vaatimustenmukaisuuden arvioiva elin, joka nimetään samalla, kun 
monivuotisen ohjelman luonnos toimitetaan komissiolle. Nimetty tarkastusviranomainen voi komission suostumuksella toimia vaatimustenmukaisuuden arvioivana elimen ä, jos sillä on tähän tarvittavat 
valmiudet ja jos se on toiminnassaan riippumaton. Sen on noudatettava 
toiminnassaan kansainvälisiä tarkastussuosituksia. 
2. Jäsenvaltion on vahvistettava säännöt, jotka koskevat sen suhteita mainittuihin 
viranomaisiin ja elimiin sekä  niiden suhteita komissioon. 
3. Jollei 24 artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdan säännöksistä muuta johdu, sama 
elin voi huolehtia valvonta- ja todentamistehtävistä. 
4. Komissio hyväksyy 26–29 artiklan sovelt amista koskevat säännöt 52 artiklan 
2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 
26 artikla 
Vastuuviranomainen 
 
FI 172   FI 1. Vastuuviranomainen voi olla jäsenvalti on elin, kansallinen julkinen elin tai 
jäsenvaltion yksityisoikeuden mukaan toimiva elin, jolle on annettu julkisen palvelun 
tehtävä. Jos jäsenvaltio nimeää vastuuviranomaiseksi muun kuin oman viranomaisensa, sen on vahvist ettava kyseisen viranomaisen kanssa kaikki itsensä ja 
viranomaisen välisiä yhteyksiä sekä vira nomaisen ja komission välisiä yhteyksiä 
koskevat järjestelyt. 
2. Vastuuviranomaisen on täytettä vä seuraavat vähimmäisehdot: 
(a) sen on oltava oikeushenkilö, paitsi jos se on jäsenvaltion toimielin; 
(b) sillä on oltava käytössään infrastruktuur i, jonka avulla se voi helposti pitää 
yhteyttä suureen käyttäjäkuntaan sekä muiden jäsenvaltioiden 
vastuuviranomaisiin ja komissioon; 
(c) sen on työskenneltävä sellaisessa hall innollisessa ympäristössä, jossa se 
kykenee hoitamaan tehtävänsä asianmukais esti ja välttämään eturistiriidat; 
(d) sen on voitava soveltaa yhteisön tasoll a vahvistettuja varainhoitoa koskevia 
sääntöjä; 
(e) sillä on oltava hallinnoitavikseen saamie nsa yhteisön varojen määrää vastaavat 
taloudelliset ja halli nnolliset edellytykset; 
(f) sen henkilöstöllä on oltava kansainvä lisessä työympäristössä tehtävään 
hallintotyöhön soveltuva pätevyys ja kielitaito. 
3. Jäsenvaltion on huolehdittava siitä, että  vastuuviranomaisella  on käytettävissään 
riittävästi rahoitusta, jotta se pystyy suorittamaan tehtävänsä asianmukaisesti ja toimimaan keskeytyksettä kauden 2007–2013 ajan. 
27 artikla 
Vastuuviranomaisen tehtävät 
1. Vastuuviranomainen huolehtii moni vuotisen ohjelman tehokkaasta ja 
asianmukaisesta hallinnoinni sta ja täytäntöönpanosta. 
Vastuuviranomaisen on huolehdittava er ityisesti seuraavista tehtävistä: 
(a) yhteistyökumppanien (valtiosta riippumatto mat järjestöt, paikallisviranomaiset, 
toimivaltaiset kansainväliset organisaatiot, työmarkkinaosapuolet jne.) konsultointi 13 artiklan mukaisen  kumppanuussuhteen välityksellä; 
(b) edellä 20 ja 22 artiklassa mainittuja monivuotisia ja vuotuisia ohjelmia 
koskevien ehdotusten toimittaminen komissiolle; 
(c) tarjouskilpailujen ja ehdotuspyyntöjen  organisointi ja julkistaminen; 
 
FI 173   FI (d) rahastosta myönnettävää yhteisrahoi tusta koskevien valinta- ja 
myöntämismenettelyjen järjestäminen se urattavuuden, tasapuolis en kohtelun ja 
tuen kasautumattomuuden periaatteita noudattaen; 
(e) komission suorittamien maksujen vast aanottaminen ja varojen maksaminen 
tuensaajille; 
(f) sen varmistaminen, että rahastosta myönnetty yhteisrahoitus nivoutuu saman 
alan kansallisista ja yhteisön rahoitusv älineistä myönnettävään  rahoitukseen ja 
täydentää sitä; 
(g) yhteisrahoitettujen tuotteiden ja palvelujen toimituksen tarkastaminen ja sen 
varmistaminen, että toimien osalta ilmoitetut menot ovat toteutuneet ja että ne ovat yhteisön ja kansallisten sääntöjen mukaisia; 
(h) sen varmistaminen, että käytössä on at k-järjestelmä vuosiohjelmien kutakin 
toimea koskevan yksityiskohtaisen kirja npitoaineiston tallentamiseksi ja 
säilyttämiseksi ja että varainhoitoa, seur antaa, valvontaa ja arviointia varten 
tarvittavat täytäntöönpanoa koskevat tiedot kerätään; 
(i) sen varmistaminen, että tuensaajilla ja muilla rahastosta yhteisrahoitusta 
saavien toimien täytäntöönpanoon osallistuvilla tahoilla on joko erillinen kirjanpito tai soveltuva kirjanp itokoodi kaikille toimeen liittyville 
maksutapahtumille; 
(j) sen varmistaminen, että 49 artiklassa tarkoitetut monivuotisten ohjelmien 
arvioinnit tehdään tässä päätöksessä s äädetyissä määräajoissa ja että ne 
täyttävät komission ja jäsenvaltion välillä sovitut laatuvaatimukset; 
(k) menettelyjen käyttöönotto sen varmistamiseksi, että kaikki menoja ja 
tarkastuksia koskevat asia kirjat, joita tarvitaan asianmukaisen kirjausketjun 
turvaamiseksi, säilytetään 43 arti klan vaatimusten mukaisesti; 
(l) sen varmistaminen, että tarkastusviranomainen saa 30 artiklan 1 kohdassa 
mainittujen tarkastusten suorittamista varten kaikki tarvittavat tiedot, jotka koskevat hallinnointimenettelyjä ja rahastosta yhteisrahoitusta saavia 
hankkeita; 
(m) sen varmistaminen, että todentamisvi ranomainen saa kaikki todentamista 
varten tarvitsemansa tiedot menoja koskevi sta menettelyistä ja tarkastuksista; 
(n) kertomusten, todentamisviranomaisen todentamien menoilmoitusten ja 
maksatuspyyntöjen laatiminen ja toimittaminen komissiolle; 
(o) tiedottaminen ja neuvonta sekä tuettuje n toimien tulosten levittäminen; 
(p) yhteistyö komission ja muiden jäsenval tioiden vastuuviranomaisten kanssa. 
5. Jäsenvaltioissa toteutettavien toimien hallinnointiin liittyvä t vastuuviranomaisten 
toimet voidaan rahoittaa 18 artiklassa tarkoitetusta teknisestä tuesta. 
 
FI 174   FI 28 artikla 
Vastuuviranomaisen suorittama tehtävien delegointi 
1. Jos kaikki tai osa vastuuviranomaisen tehtävistä delegoida an valtuutetulle 
viranomaiselle, vastuuviranomainen määrit tää yksityiskohtaisesti delegoitavien 
tehtävien laajuuden ja päättää teht ävien täytäntöönpanon yksityiskohdista 
26 artiklassa esitettyjen ehtojen mukaisesti. 
2. Säännöissä määrätään muun muassa, et tä vastuuviranomaiselle on toimitettava 
säännöllisesti tietoja delegoitujen tehtävie n suorittamisesta sekä kuvaus käytetyistä 
täytäntöönpanokeinoista. 
29 artikla 
Todentamisviranomainen 
Monivuotisen ohjelman todentamisviranomainen 
(a) todentaa, että: 
i. menoilmoitus on todenmukainen  ja laadittu luotettavan 
kirjanpitojärjestelmän ja todennettavi ssa olevien tositteiden perusteella; 
ii. ilmoitetut menot ovat yhteisön ja kansallisten sääntöjen mukaisia ja 
aiheutuneet ohjelmaan sovelletta vien perusteiden mukaisesti 
rahoitettaviksi valituista toimista , jotka ovat yhteis ön ja kansallisten 
sääntöjen mukaisia; 
b) varmistaa, että se on saanut vast uuviranomaiselta todentamista varten 
tarvitsemansa tiedot menoilmoituksiin sisä ltyviä menoja koskevista menettelyistä ja 
tarkastuksista; 
(b) ottaa todentamisessa huomioon tarkas tusviranomaisen tekemien tai sen 
vastuulla tehtyjen tarkastusten tulokset; 
(c) säilyttää atk-muodossa komissiolle  ilmoitettuja menoja koskevan 
kirjanpitoaineiston; 
(d) varmistaa havaittujen sääntöjenvastaisuuksien vuoksi aiheettomasti 
maksetuiksi todettujen yhteisön varo jen takaisinperinnän tarvittaessa 
korkoineen, pitää kirjaa takaisin perittävistä määristä ja niiden maksamisesta takaisin komissiolle mahdollisuuksien m ukaan vähentämällä ne seuraavasta 
menoilmoituksesta. 
2. Jäsenvaltioissa toteuttav iin hankkeisiin liittyviä tode ntamisviranomaisen toimia 
voidaan rahoittaa edellä 18 artiklassa mainitu sta teknisestä avusta, edellyttäen että 
24 artiklassa kuvatut todentamisviranomaisen  toiminnan perusedell ytykset täyttyvät. 
 
FI 175   FI 30 artikla 
Tarkastusviranomainen 
1. Monivuotisen ohjelman todentamisviranomainen 
(a) varmistaa, että tarkastukset tehdään kansainvälisten tarkastussuositusten 
mukaisesti monivuotisen ohjelman halli nnointi- ja val vontajärjestelmän 
tehokkaan toiminnan varmistamiseksi; 
(b) varmistaa, että toimia koskevat tarkastukset tehdään tarkoituksenmukaisista 
otoksista ilmoitettujen menojen tarkas tamiseksi; otoksen on edustettava 
vähintään 10 prosenttia kunkin vuosiohjelman tukikelpoisista 
kokonaiskustannuksista; 
(c) esittää komissiolle kuuden kuukauden kuluessa monivuotisen ohjelman 
hyväksymisestä a ja b kohdassa tarkoitettu ja tarkastuksia s uorittavat elimet 
kattavan tarkastusstrategian, käytettävä n menetelmän, rahastosta tuettaviin 
toimiin kohdistuvia tarkastuksia koskev an otantamenettelyn sekä alustavan 
tarkastussuunnite lman sen varmistamiseksi, että  yhteisrahoituksen tärkeimmät 
tuensaajat tarkastetaan ja että tarkastukset jakautuvat tasaisesti koko 
ohjelmakaudelle. 
2. Jos tämän päätöksen nojalla nimetty tark astusviranomainen on myös päätösten …, … 
ja … 77 mukaisesti nimetty tarkastusviranomainen tai jos kahteen tai useampaan 
rahastoista sovelletaan yht eisiä järjestelmiä, komissiolle voidaan 1 kohdan 
c alakohdan nojalla toimittaa yksi ainoa yhteinen tarkastusstrategia. 
3. Tarkastusviranomainen laatii 50 arti klan 2 kohdassa mainitun vuosiohjelmien 
toteuttamista koskevan loppukertomuksen, joka käsittää 
(a) vuotuisen tarkastuskertomuks en, jossa esitetään tarkastusstrategian mukaisesti 
vuosiohjelmaan kohdistettujen tarkas tusten havainnot ja havaitut 
puutteellisuudet ohjelman hallinnoin ti- ja valvontajärjestelmissä; 
(b) lausunnon siitä, onko hallinnointi- ja val vontajärjestelmä toiminut tehokkaasti, 
kohtuullisten takeiden antamiseksi komissiolle sille esitettyjen menoilmoitusten oikeellisuudesta ja ilmoituksen perustana olevien maksutapahtumien laillisuude sta ja asianmukaisuudesta; 
(c) ilmoituksen, jossa arvioidaan loppu maksupyynnön pätevyys sekä lopullisen 
menoilmoituksen perustana olevien maksutapahtumien laillisuus ja 
asianmukaisuus. 
4. Jos 1 kohdassa tarkoitetut tarkast ukset suorittaa jokin muu taho kuin 
tarkastusviranomainen, tarkas tusviranomaisen on huolehdittava siitä, että kyseisten 
organisaatioiden toiminta on riippumatont a ja että ne suorittavat tehtävänsä 
kansainvälisesti hyväksy ttyjen tarkastussuositusten mukaisesti. 
                                                
 
77 Lisätään viittaukset päätöksiin, joilla perustetaan palauttamisrahasto, ulkorajarahasto ja 
kotouttamisrahasto. 
 
FI 176   FI 5. Jäsenvaltioissa toteuttaviin hankkeisiin liittyviä tarkastusviranomaisen tai 4 kohdassa 
tarkoitetun organisaation toimia voidaan rahoittaa edellä 18 artiklassa mainitusta teknisestä avusta edellyttäen, että 24 ar tiklassa kuvatut tarkastusviranomaisen 
toiminnan perusedellytykset täyttyvät. 
VI LUKU 
VALVONTA  
31 artikla 
Jäsenvaltioiden velvollisuudet 
1. Jäsenvaltiot ovat vastuussa monivuotiste n ja vuotuisten ohjelmien moitteettoman 
varainhoidon varmistamisesta ja niihin lii ttyvien maksutapahtumien laillisuudesta ja 
sääntöjenmukaisuudesta. 
2. Niiden on huolehdittava, että vastuuvira nomaiset ja mahdolliset valtuutetut 
viranomaiset, todentamisviranomaiset, tark astusviranomaiset ja muut asianomaiset 
elimet saavat asianmukaista ohjausta 24–30 ar tiklassa tarkoitettujen hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmien perustamisessa sen varmistamiseksi, että yhteisön varoja käytetään tehokkaasti ja sääntöjenmukaisesti.  
3. Jäsenvaltioiden on estettävä, havaittava ja  oikaistava sääntöje nvastaisuudet. Niiden 
on ilmoitettava sääntöjenvast aisuuksista komissiolle ja tiedotettava sille 
hallinnollisten ja oikeudellist en menettelyjen etenemisestä. 
Kun tuensaajalle aiheettomasti maksettuja m ääriä ei voida periä takaisin, jäsenvaltion 
on maksettava menetetyt määrät takais in Euroopan yhtei söjen talousarvioon. 
4. Jäsenvaltiot kantavat ensi sijaisen vastuun toimien varainhoidon valvonnasta ja 
huolehtivat siitä, että halli nnointijärjestelmiä ja tarkast uksia sovelletaan siten, että 
voidaan varmistaa yhteisön varojen asianmuka inen ja tehokas käyttö. Jäsenvaltioiden 
on esitettävä komissiolle kuva us näistä järjestelmistä. 
5. Jäsenvaltiot tekevät komission kanssa yhtei styötä 15 artiklan täytäntöönpanoa varten 
tarvittavien tilastotietojen keräämiseksi. 
6. Tämän artiklan 1–5 kohdan soveltamist a koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
hyväksytään 52 artiklan 2 kohdassa ta rkoitettua menettelyä noudattaen. 
32 artikla 
Hallinnointi- ja valvontajärjestelmät 
1. Jäsenvaltioiden on ennen monivuotisen ohj elman hyväksymistä varmistettava, että 
hallinnointi- ja valvontajärjestelmät ova t 24–30 artiklan mukaiset. Jäsenvaltiot ovat 
vastuussa siitä, että järjestelmät to imivat tehokkaasti koko ohjelmakauden ajan. 
 
FI 177   FI 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissi olle monivuotisten ohjelmien luonnosten 
mukana kuvaus vastuuviranomaisten, valtuutettujen viranomaisten ja 
todentamisviranomaisten organisaatiorakent eesta ja menettelyistä sekä kyseisten 
viranomaisten ja elinten, tarkastusviranomaisen ja tarkastuksia tarkastusviranomaisen valvonnassa suorittavien muiden tahojen sisäisistä tarkastusjärjestelmistä. 
3. Kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun jäse nvaltiot ovat toimittaneet komissiolle 
monivuotisten ohjelmien luonnokset, niiden on myös toimitettava 
vaatimustenmukaisuuden arvioivan elimen laatima kertomus, jossa esitetään järjestelmiä koskevan arvioinnin tuloks et ja annetaan la usunto siitä, ovatko 
järjestelmät 24–30 artiklan mukaiset. Jos lausunnossa on vara uksia, kertomuksessa 
on esitettävä järjestelmien puutteet ja puutteiden vakavuus. Jäsenvaltioiden on 
laadittava yhteistyössä komission ka nssa suunnitelma toteutettavista 
oikaisutoimenpiteistä ja niiden toteuttamisaikataulu. 
4. Tämän artiklan 1–3 kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
hyväksytään 52 artiklan 2 kohdassa ta rkoitettua menettelyä noudattaen. 
33 artikla 
Komission velvollisuudet 
1. Komissio varmistaa 32 artiklassa säädetty ä menettelyä noudattae n, että jäsenvaltiot 
ovat perustaneet 24–30 artiklan mukaiset hall innointi- ja valvontajärjestelmät; lisäksi 
se varmistaa vuotuisten tarkastuskertomusten ja omien tarkastusten sa perusteella, että 
kyseiset järjestelmät toimivat tehokkaasti  monivuotisten ohjelmien täytäntöönpanon 
ajan. 
2. Komission virkamiehet tai va ltuutetut edustajat voivat s uorittaa hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmien tehokkaan toimi nnan varmistamiseksi vähintään yhden 
työpäivän varoitusajalla paikalla tarkas tuksia, joihin voi kuulua vuosiohjelmiin 
sisältyviä toimia koskevia tarkastuks ia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 
jäsenvaltioiden suorittamia tarkastuksia. Jäsenvaltion virkamiehet tai valtuutetut 
edustajat voivat osallist ua näihin tarkastuksiin. 
3. Komissio voi vaatia jäsenvaltioita suoritta maan tarkastuksia paikalla järjestelmien 
moitteettoman toiminnan taikka yhden tai useamman maksutapahtuman moitteettomuuden tarkastamiseksi. Komission virkamiehet tai valtuutetut edustajat 
voivat osallistua näihin tarkastuksiin. 
4. Komissio huolehtii yhteistyös sä jäsenvaltioiden kanssa rahastosta tuettuihin toimiin 
liittyvästä tiedottamisesta ja toimien seurannasta. 
5. Komissio varmistaa yhteistyössä jäsenvaltioid en kanssa, että toimet ja yhteisön muut 
asianomaiset politiikat, välineet ja aloitteet ovat yhdenmukaisia ja toisiaan täydentäviä. 
34 artikla 
Yhteistyö jäsenvaltioiden valvontaelinten kanssa 
 
FI 178   FI 1. Komissio tekee yhteistyötä monivuotisten ohjelmien tarkastusviranomaisten kanssa 
niiden valvontasuunnitelmien ja tarkastusm enetelmien koordinoimiseksi ja vaihtaa 
viivytyksettä tietoja hallinto- ja valvont ajärjestelmien tarkastusten tuloksista 
valvontaresurssien parhaan mahdollisen käyt ön varmistamiseksi ja työn aiheettoman 
päällekkäisyyden välttämiseksi. 
Komissio toimittaa 30 artiklan mukaisesti esitettyä tarkastusstrategiaa koskevat 
huomautuksensa kolmen kuukauden kuluessa tai ensimmäisessä kokouksessa, joka 
pidetään strategian vastaanottamisen jälkeen. 
2. Omaa tarkastusstrategiaansa määritelless ään komissio määrittää ne monivuotiset 
ohjelmat, 
(a) jotka ovat 32 artiklan nojalla pe rustetun järjestelmän mukaiset 
varauksitta tai joiden osalta varaukset on peruttu korjaavien 
toimenpiteiden johdosta, ja 
(b) joiden osalta 30 artiklaan perustuva tarkastusviranomaisen 
tarkastusstrategia voidaan hyväks yä ja komission ja jäsenvaltion 
tekemien tarkastusten tulosten perusteella on saatu kohtuullinen 
varmuus siitä, että hallinto- ja  valvontajärjestelmät toimivat 
moitteettomasti. 
Komissio voi ilmoittaa jäsenvaltioille, että se luottaa mainittujen ohjelmien 
ilmoitettujen menojen oikeellisuuden, la illisuuden ja asia nmukaisuuden osalta 
pääasiallisesti tarkastusviranomaisen lausuntoon ja suorittaa omia tarkastuksiaan paikalla vain poikkeuksel lisissa olosuhteissa. 
VII LUKU 
VARAINHOITO  
35 artikla 
Tukikelpoisuus – menoilmoitukset 
1. Kaikissa menoilmoituksissa on mainittava tuensaajalle toimia toteutettaessa 
aiheutuneiden menojen määrä sekä julkisista tai yksityisistä varois ta saatu tukiosuus.  
2. Menojen on vastattava tuen saajien suorittamia maksuja. Niiden tueksi on esitettävä 
maksukuitit tai kirjanpitoasiakirjat , joilla on vastaava todistusarvo. 
3. Menoihin voidaan myöntää ra hastosta tukea vain siin ä tapauksessa, että ne on 
todellisuudessa maksettu aikaisintaan 1 päivänä tammikuuta sinä vuonna, jota 
22 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu yhteisraho ituksesta tehty komission päätös koskee. 
Yhteisrahoitusta ei voida myöntää to imille, jotka ovat päättyneet ennen 
tukikelpoisuuden alkamispäivää. 
4. Seuraavat menot eivät ole tukikelpoisia: 
– arvonlisävero; 
 
FI 179   FI – velkojen korot; 
– maan hankinta siltä osin kuin se y littää 10 prosenttia kyseisen toimen 
tukikelpoisista kokonaismenoista; 
– asumismenot. 
5. Säännöt, joita sovelletaan 4 ar tiklassa tarkoitettujen jäsenva ltioissa toteutettavien ja 
rahastosta yhteisrahoitusta saavie n toimien täytäntöönpanon yhteydessä 
aiheutuneiden menojen tukikelpoisuut een, hyväksytään 52 artiklan 2 kohdassa 
mainitun menettelyn mukaisesti. 
36 artikla 
Tuensaajille maksettavien maksujen täysimääräisyys 
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että vastuuviranomainen varmistaa, että tuensaajat 
saavat julkisista varoista maksettavan rahoi tusosuuden täysimääräisenä ja niin pian kuin 
mahdollista. Siitä ei saa vähentää eikä pidättää mitään eikä siitä saa periä erityismaksuja eikä muita vastaavia maksuja, jotka vähentäi sivät tuensaajille maksettavia määriä. 
37 artikla 
Euron käyttö 
Kaikki komission rahoituspäätöksissä, maksusitoum uksissa ja maksuissa mainitut määrät sekä 
vahvistetut menot ja jäsenval tioiden esittämät maksupyynnöt ovat euromääräisiä, ja ne 
maksetaan euroina.  
38 artikla 
Maksusitoumukset 
Yhteisön talousarviositoumukset tehdään vuos ittain 22 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun 
komission rahoituspäätöksen perusteella. 
39 artikla 
Maksut – ennakkomaksut 
1. Komissio suorittaa rahastojen rahoitusosu uteen liittyvät maksut maksusitoumusten 
mukaisesti. 
2. Maksut suoritetaan ennakkomaksuna ja loppumaksuna. Ne maksetaan jäsenvaltion 
nimeämälle vastuuviranomaiselle. 
3. Jäsenvaltiolle maksetaan ennakkomaksuna 50 prosenttia määrästä, joka sille on 
myönnetty komission rahoituspäätöksessä , 60 päivän kuluessa siitä, kun 
rahoituspäätös on hyväksytty. 
 
FI 180   FI 4. Toinen ennakkomaksu maksetaan kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun komissio on 
hyväksynyt vuosiohjelman täytäntöönpanoa koskevan seurantakertomuksen sekä 
todennetun menoilmoituksen, joka on laad ittu 29 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 
35 artiklan mukaisesti ja jonka mukaan  toteutuneet menot kattavat vähintään 
70 prosenttia ensimmäisestä ennakkomaksusta. Komission maksama toinen ennakkomaksu voi olla enintään 50 pr osenttia yhteisrahoituspäätöksessä 
myönnetystä kokonaismäärästä eikä se missään  tapauksessa voi o lla suurempi kuin 
erotus, joka saadaan kun niistä yhteis ön varoista, jotka jäsenvaltio on sitonut 
vuosiohjelmaan sisältyvien hankkeiden to teuttamiseen, vähennetään ensimmäisen 
ennakkomaksun määrä. 
5. Ennakkomaksuista kertyneet korot kirj ataan kyseiseen ohjelmaan ja ne on 
vähennettävä lopullisessa menoselvitykses sä ilmoitettavien julkisten menojen 
määrästä. 
6. Ennakkomaksuna maksetut määrät poistet aan tileistä, kun vuosiohjelma saatetaan 
loppuun. 
40 artikla 
Loppumaksut 
1 Komissio suorittaa loppumaksun edellyttäen , että seuraavat asiakirjat on toimitettu 
sille yhdeksän kuukauden kuluessa vuotu isessa yhteisrahoituspäätöksessä 
määritellyn tukikelpoisuusajan loppumisesta: 
(a) 29 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 35 ar tiklan mukaisesti l aadittu todennettu 
menoilmoitus ja loppumaksupyyntö tai korvausilmoitus; 
(b) vuosiohjelman täytäntöönpanoa koskeva  loppukertomus, joka sisältää 
51 artiklassa mainitut tiedot; 
(c) 30 artiklan 2 kohdassa mainitut tarkas tuskertomus, lausunto ja ilmoitus. 
Loppumaksun maksamisen edellytyksen ä on, että täytäntöönpanoa koskeva 
loppukertomus ja loppumaksupyyntöön liitett ävä tarkastuslausuma hyväksytään. 
2. Jos vastuuviranomainen ei toimita 1 kohdassa mainittuja asiakirjoja hyväksyttävässä 
muodossa määräpäivään mennessä, komissio vapauttaa kaikki sellaiset kyseisen 
vuosiohjelman maksusitoumukset, joita ei ole käytetty ennakkomaksujen 
maksamiseen. 
3. Edellä 2 kohdassa mainittu automaattisesti tapahtuva maksusitoumusten 
vapauttaminen keskeytetään kyseisiin toimiin liittyvän määrän osalta, jos 
jäsenvaltiossa on käynnissä sellaisia oike udellisia menettelyjä tai hallinnollisia 
muutoksenhakuja, joilla on lykkäävä va ikutus, silloin kun 1 kohdassa mainitut 
asiakirjat olisi pitänyt toimittaa. Jäsenvaltio antaa toimittamassaan osittaisessa loppukertomuksessa yksityiskohtaiset tiedot kyseisistä hankkeista ja toimittaa komissiolle kuuden kuukauden välein kertomukset hankkeiden edistymisestä. Jäsenvaltio toimittaa näiden hankkeiden osal ta 1 kohdassa mainitut asiakirjat kolmen 
 
FI 181   FI kuukauden kuluessa siitä, kun oikeudellis et menettelyt tai hallinnolliset 
muutoksenhaut on saatettu loppuun. 
4. Edellä 1 kohdassa mainittu yhdeksän kuukauden määräaika keskeytyy, jos komissio 
on tehnyt 42 artiklan säännösten nojalla päätöksen vuosiohjelman yhteisrahoitusta 
koskevien maksujen keskeyttämisestä. Määr äaika alkaa kulua jälleen päivänä, jona 
42 artiklan 3 kohdassa mainittu komission pä ätös on annettu tie doksi jäsenvaltiolle. 
5. Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle niiden menojen määrän, jotka voidaan komission 
näkemyksen mukaan rahoittaa rahastosta, ja mahdolliset oikais ut, jotka perustuvat 
ilmoitettujen menojen ja rahastosta rahoitettavien menojen erotukseen, kuuden 
kuukauden kuluessa siitä, kun se on vastaanotta nut 1 kohdassa mainitut asiakirjat, 
sanotun kuitenkaan rajoittamatta 41 artiklan  säännösten soveltam ista. Jäsenvaltion on 
esitettävä huomautuksensa kolmen kuukauden kuluessa. 
6. Komission on päätettävä ra hastosta rahoitettavien me nojen määrä kolmen kuukauden 
kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut jäsenvaltion huomautukset, ja perittävä 
takaisin lopullisesti hyväksyttyjen menojen ja jäsenvaltiolle jo maksettujen määrien 
välinen erotus. 
7. Komissio maksaa loppuerän käytettävissä olevien varojen puitteissa viimeistään 
60 päivän kuluttua päivästä, jona se hyväks yy edellä 1 kohdassa mainitut asiakirjat. 
Maksusitoumuksen loppuerä vapautetaa n kuuden kuukauden kuluessa maksamisesta. 
41 artikla 
Maksatuksen lykkäys 
1. Asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/ 2002 tarkoitetun tulojen ja menojen 
hyväksyjän on lykättävä maksumääräaikaa  enintään kuudella  kuukaudella, jos 
hallinnointi- ja valvontajärjestelmien mo itteeton toiminta on kyseenalaista tai jos 
mainittu virkamies pyytää kansallisilta viranomaisilta lisätietoja vuotuisessa 
tarkastelussa tehtyjen havain tojen seurantamenettelyn vuoksi tai jos hän epäilee, että 
ilmoitettuihin menoihin liittyy vakavia – todettuja tai otaksuttavia – sääntöjenvastaisuuksia. 
Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle ja va stuuviranomaiselle lykkäyksen syistä 
viipymättä. Jäsenvaltion on toteutettava  tarvittavat toimenpiteet tilanteen 
korjaamiseksi mahdollisimman pikaisesti. 
2. Kuuden kuukauden enimmäisaikaa pidennetä än vielä kuudella kuukaudella, jos on 
annettava 42 ja 45 artik lan mukainen päätös. 
42 artikla 
Maksatuksen keskeytys 
1. Komissio voi keskeyttää ennakkomaksuje n ja loppumaksujen maksamisen kokonaan 
tai osittain, kun 
 
FI 182   FI (a) ohjelman hallinnointi- ja valvontajä rjestelmässä on vakava puute, joka 
vaikuttaa maksujen todentamismenettelyn luotettavuuteen ja j onka osalta ei ole 
toteutettu oikaisutoimenpiteitä; tai 
(b) todennettuun menoilmoitukseen sisä ltyvät menot liittyvät vakavaan 
sääntöjenvastaisuuteen, jota ei ole oikaistu; tai 
(c) jäsenvaltio ei ole täyttäny t sille 31 ja 32 artiklan m ukaan kuuluvia velvoitteita 
2. Komissio voi päättää keskeyttää ennakko- ja loppumaksut anne ttuaan jäsenvaltiolle 
mahdollisuuden esittää huomautuksia kolmen kuukauden määräajassa. 
3. Komissio lopettaa ennakko- ja loppuma ksujen keskeytyksen, kun se katsoo 
jäsenvaltion toteuttaneen keskeytyksen lopettamiseksi tarvittavat toimenpiteet. 
4. Jos jäsenvaltio ei ole toteuttanut vaadittuja toimenpiteitä, komissio voi tehdä 
päätöksen vähentää nettomäärää tai peruuttaa yhteisön tuen kyseiselle 
vuosiohjelmalle 46 artiklan mukaisesti. 
43 artikla 
Asiakirjojen säilyttäminen 
Jäsenvaltion vastuuviranomaisen on varmistett ava, että kaikki vuosiohjelman menoja ja 
tarkastuksia koskevat tositteet ovat komission ja tilintarkastustuomioistuimen saatavilla. 
Asiakirjat on säilytettävä vähintään kolmen vuo den ajan vuosiohjelman päättämisen jälkeen, 
sanotun kuitenkaan rajoittamatta  valtiontukisääntöjen soveltamista. Määräaika keskeytyy 
oikeuskäsittelyn ajaksi tai komission perustellusta pyynnöstä. 
Asiakirjat on säilytettävä joko alkuperäisinä tai oikeaksi todi stettuina jäljennök sinä yleisesti 
hyväksytyillä tietovälineillä.  
VIII LUKU 
RAHOITUSOIKAISUT  
44 artikla 
Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut 
1. Ensisijainen vastuu sääntöjenvastais uuksien tutkinnasta kuuluu jäsenvaltioille, 
sanotun kuitenkaan rajoitta matta komission velvollisuu tta toteuttaa Euroopan 
yhteisöjen yleistä talousarviota. Jäsenvaltioiden on aloitettava tutkinta saatuaan todisteita suurista muutoksista, jotka vaikuttavat tu en luonteeseen tai sen 
täytäntöönpanon tai valvonnan edellytyksiin, ja  tehtävä tarvittava t rahoitusoikaisut. 
2. Jäsenvaltioiden on tehtävä rahoitusoik aisut, jotka liittyvät toimissa tai 
vuosiohjelmissa havaittuihin yksittäisiin tai järjestelmällisiin sääntöjenvastaisuuksiin. 
Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut koskevat yhteisön tuen perimistä takaisin 
 
FI 183   FI kokonaan tai osittain. Jäsenvaltioiden on ot ettava huomioon sääntöjenvastaisuuksien 
luonne ja vakavuus sekä niistä rahasto lle aiheutunut tal oudellinen tappio.  
Jäsenvaltioiden komissiolle 50 arti klan 2 kohdan nojalla lähettämissä 
vuosikertomuksissa on lueteltava kys eisen ohjelman yhteydessä aloitetut 
peruutusmenettelyt. 
Jäsenvaltion tekemät rahoitusoikaisut toteut etaan siten, että ra hastosta kyseisille 
toimille myönnetty avustus peruutetaan joko kokonaan tai osittain, ja jos varoja ei palauteta jäsenvaltion vahvistamassa määräaj assa, niistä peritään viivästyskorkoa 
47 artiklan 2 kohdan mukaisesti.  
3. Kun on kyse järjestelmällisistä sään töjenvastaisuuksista, jäsenvaltion on 
laajennettava tutkimuksiaan siten, että  ne kattavat kai kki toimet, joihin 
sääntöjenvastaisuudet ov at voineet vaikuttaa. 
45 artikla 
Komission suorittamat tarkastukset ja rahoitusoikaisut 
1. Komission virkamiehet ja valtuutetut e dustajat voivat tarkas taa paikalla, myös 
pistokokein, rahastosta rahoitettuja toimia se kä hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä 
vähintään yhden työpäivän varoitusajall a, sanotun kuitenkaan  rajoittamatta 
tilintarkastustuomioistuimen toimivaltaa ja  jäsenvaltioiden kansallisten lakien, 
asetusten ja hallinnollisten määräysten m ukaisesti suorittamia tarkastuksia. Komissio 
ilmoittaa asiasta kyseiselle jäsenvaltiolle  saadakseen kaiken  tarvittavan avun. 
Jäsenvaltion virkamiehet tai valtuutetut edustajat voivat osal listua tarkastuksiin. 
Komissio voi pyytää jäsenvaltiota tekemään tarkastuksen paikalla varmistaakseen 
yhden tai useamman maksutapahtuman sääntöjenmukaisuuden. Komission 
virkamiehet tai valtuutetut edusta jat voivat osallistua tarkastuksiin. 
2. Jos komissio katsoo tarvittavat  tarkastukset tehty ään, että jäsenvaltio  ei ole täyttänyt 
sille 31 artiklan nojalla kuuluvia velvollis uuksia, se keskeyttää ennakkomaksujen tai 
loppumaksun maksatukset 42 artiklan mukaisesti. 
46 artikla 
Oikaisujen perusteet 
1. Jos jäsenvaltio ei ole te hnyt oikaisuja 42 artiklan 2 kohdassa mainitussa määräajassa 
eikä asiasta ole päästy yhteisymmä rrykseen, komissio voi kolmen kuukauden 
kuluessa päättää peruutt aa vuosiohjelmalle myönnet yn yhteisön rahoitusosuuden 
kokonaan tai osittain, jos se katsoo, että 
(a) ohjelman hallinnointi- ja valvontajä rjestelmässä on vakava puute, joka 
vaarantaa ohjelmaan jo maksetun yhteisön rahoitusosuuden; 
 
FI 184   FI (b) todennettuun maksuilmoitukseen sisältyvä  meno on sääntöjenvastainen, eikä 
jäsenvaltio ole oikaissut sitä ennen tässä kohda ssa tarkoitetun 
oikaisumenettelyn aloittamista; 
(c) jäsenvaltio ei ole täyttänyt 31 artiklan  mukaisia velvoitteitaan ennen tässä 
kohdassa tarkoitetun oikaisumenettelyn aloittamista. 
Komissio tekee päätöksen otettuaan huom ioon jäsenvaltion mahdollisesti esittämät 
huomautukset. 
2. Komissio tekee rahoitusoikaisut havait tujen yksittäisten s ääntöjenvastaisuuksien 
perusteella ja ottaa huomioon sääntöjenvastaisuuden järjestelmällisyyden määrittäessään, sovelletaanko kiinteämääräistä vai ekst rapoloitua oikaisua. Jos 
sääntöjenvastaisuus liittyy menoilmo itukseen, josta on aiemmin annettu 
vuosikertomuksessa myönteinen lausunt o 30 artiklan 3 kohdan b alakohdan 
mukaisesti, olettamuksena on, että kyseessä  on järjestelmällinen ongelma, jolloin 
siihen sovelletaan kiinteämääräistä tai ekst rapoloitua oikaisua, el lei jäsenvaltio pysty 
osoittamaan tätä olettamusta vääräksi kolmen kuukauden kuluessa. 
3. Oikaisun määrää päättäessään komi ssio ottaa huomioon sääntöjenvastaisuuden 
merkittävyyden samoin kuin kyseisessä vuosiohjelmassa havaittujen puutteiden laajuuden ja niistä aiheut uvat taloudelliset vaikutukset. 
4. Kun komissio perustaa kantansa muiden  kuin omien yksiköide nsä tilintarkastajien 
toteamiin seikkoihin, se tekee omat j ohtopäätöksensä niiden  taloudellisista 
seurauksista tarkasteltuaan asianomais en jäsenvaltion 32 artiklan mukaisesti 
toteuttamia toimenpiteitä, sääntöjenvastaisuuksia koskevia ilmoituksia ja jäsenvaltioiden mahdollisesti antamia vastauksia. 
47 artikla 
Takaisin maksaminen 
1. Kaikki komissiolle takaisin maksettavat varat on suoritettava neuvoston asetuksen 
(EY, Euratom) N:o 1605/2002
78 72 artiklan mukaisesti laaditussa 
perintämääräyksessä vahvistettuna määr äaikana. Määräaika päättyy määräyksen 
antamista seuraavan toisen kuukauden viimeisenä päivänä. 
2. Takaisinmaksun viivästyminen joht aa viivästyskorkoon, joka lasketaan 
määräpäivästä tosiasialliseen maksupäivään. Viivästyskorko on Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa  soveltama, Euroopan unionin virallisen 
lehden C-sarjassa julkaistava korko sen kuukauden ensimmäisenä kalenteripäivänä, 
jona maksuaika on kulunut umpeen, korotettuna kolmella ja puolella 
prosenttiyksiköllä. 
                                                
 
78 EYVL L 351, 28.12.2002. 
 
FI 185   FI 48 artikla 
Jäsenvaltioiden velvollisuudet 
Komission suorittama rahoitusoikaisu ei vaik uta 46 artiklassa jäsenvaltioille säädettyyn 
velvoitteeseen huolehtia takaisinperinnästä. 
IX LUKU  
SEURANTA,  ARVIOINTI  JA KERTOMUKSET  
49 artikla 
Seuranta ja arviointi 
1. Komissio seuraa rahaston toimintaa säännö llisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden 
kanssa. 
2. Komissio arvioi rahaston toimintaa sää nnöllisesti yhteistyössä  jäsenvaltioiden 
kanssa. Arvioinnin tarkoituksena on tutkia toteutettujen toimien 
tarkoituksenmukaisuutta, tehokkuutta ja vaikutuksia 2 artiklassa mainittuihin tavoitteisiin nähden.  
3. Komissio tarkastelee myös rahastosta tuettavien toimien ja yhteisön muiden 
asianomaisten politiikkojen, välineiden ja aloitteiden nojalla toteutettavien toimien keskinäistä täydentävyyttä. 
50 artikla 
Kertomukset 
1. Jäsenvaltioiden vastuuviranomaiset toteut tavat tarvittavat toim enpiteet hankkeiden 
seurannan ja arvioinnin varmistamiseksi. 
Tätä varten sopimuksissa, jotka vastuuviranomainen tekee toimien toteuttamisesta 
vastaavien tahojen kanssa, on oltava lausekkeita, joissa edellytetään, että toimen täytäntöönpanon edistymisestä ja asetettujen tavoitteiden toteutumisesta laaditaan 
säännöllisesti yksityiskohtaisia kertomuksia. 
2. Vastuuviranomaisen on toimitettava komi ssiolle ohjelman täytäntöönpanoa koskeva 
loppukertomus ja 35 artiklan mukainen lopullinen menoilmoitus yhdeksän kuukauden kuluessa siitä, kun kunkin vuosio hjelman yhteisrahoituspäätöksessä 
vahvistettu menojen tukike lpoisuusaika on päättynyt. 
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle arviointikertomus rahastosta 
yhteisrahoitettujen toimien tuloksista ja  vaikutuksista viimeistään 30 päivänä 
kesäkuuta 2012 (kaudelta 2008–2010) ja 30 pä ivänä kesäkuuta 2015  (kaudelta 2011–
2013) . 
 
FI 186   FI 4. Komissio toimittaa Euroopan parlamentill e, neuvostolle, Euroopan talous- ja 
sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: 
(a) viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2010 kertomuksen 15 artiklassa 
mainittujen perusteiden soveltamisesta varojen vuotuiseen jakamiseen jäsenvaltioiden kesken sekä tarv ittaessa ehdotukset muutoksiksi; 
(b) viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2010 välikertomuksen rahastosta 
rahoitettujen toimien tuloksista ja niihin liittyvistä laadullisista ja 
määrällisistä näkökohdista sekä ehdotuksen rahaston kehittämiseksi jatkossa; 
(c) viimeistään 31 päivänä joulukuuta  2012 jälkiarviointikertomuksen 
kaudelta 2008–2010 ja viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015 jälkiarviointikertomuksen kaudelta 2011–2013. 
51 artikla 
Lopullinen vuosikertomus 
1. Jotta vuosiohjelmien ja monivuotisten ohjelmi en täytäntöönpanosta saataisiin selkeä 
käsitys, 50 artiklan 2 kohdassa tarkoitetu issa kertomuksissa on oltava seuraavat 
tiedot: 
(a) vuosiohjelman rahoituksen toteutus  ja toiminnan täytäntöönpano; 
(b) monivuotisen ohjelman ja painopistealue iden täytäntöönpa nossa saavutettu 
edistys suhteessa niiden todennettavissa oleviin erityistavoitteisiin siten, että fyysiset indikaattorit ja  kunkin painopistealueen täyt äntöönpanoa, tuloksia ja 
vaikutusta koskevat indikaattorit ilma istaan määrällisinä aina, kun se on 
mahdollista; 
(c) vastuuviranomaisen täytäntöönpanon laadun ja tehokkuuden varmistamiseksi 
toteuttamat toimet, kuten: 
– seurantaa ja arviointia koskevat toimenpiteet, 
tietojenkeruumenetelmät mukaan luettuina, 
– tiivistelmä huomattavista ongelmista, joita on esiintynyt 
toimintaohjelman täytäntöönpanossa, ja toteutetut toimenpiteet; 
– teknisen avun käyttö; 
– toimenpiteet vuosiohjelmista ja  monivuotisista ohjelmista 
tiedottamiseksi ja niiden julkistamiseksi. 
2. Kertomuksia pidetään hyväksyttävinä, jos niihin sisältyvät kaikki 1 kohdassa 
luetellut tiedot. Komissio tekee päät öksen vastuuviranomaisen sille toimittaman 
täytäntöönpanoa koskevan vuosikertomuksen  sisällöstä kahden kuukauden kuluessa. 
 
FI 187   FI Jos komissio ei vastaa säädetyssä määr äajassa, kertomuksen katsotaan tulleen 
hyväksytyksi. 
X LUKU 
LOPPUSÄÄNNÖKSET  
52 artikla 
Komitea 
1. Komissiota avustaa yhteisvastuuta ja maah anmuuttovirtojen hallintaa käsittelevä 
yhteinen komitea (jäljempänä ’komitea’),  joka on perustettu päätöksellä 
ulkorajarahaston perustamisesta ka udeksi 2007–2013 osana yhteisvastuuta ja 
maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa …/…79. 
2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/468/ EY 4 ja 7 artiklaa ja 
otetaan huomioon kyseisen päätöks en 8 artiklan säännökset. 
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.  
53 artikla 
Uudelleentarkastelu 
Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkaste levat tätä päätöstä  uudelleen komission 
ehdotuksesta viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2013. 
54 artikla 
Voimaantulo 
Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2008.  
                                                 
79 Lisätään viittaukset päätöksiin, joilla perustetaan palauttamisrahasto, ulkorajarahasto ja 
kotouttamisrahasto. 
 
FI 188   FI 55 artikla 
Osoitus 
Tämä päätös on osoite ttu jäsenvaltioille. 
Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […]. 
Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta 
Puhemies Puheenjohtaja 
 
FI 189   FI FINANCIAL STATEMENT  
LEGISLATIVE FINA NCIAL STATEMENT  
1. NAME  OF THE  PROPOSAL: 
Programme “Solidarity and Management of Migration Flows “ 
Proposal for a Council Decision establishing the “European Refugee Fund” for the period 
2008-2013 
Proposal for a Council Decision establishing the “European Fund for the Integration of 
Third-Country nationals” for the period 2007-2013 
Proposal for a Decision of the European Pa rliament and the Council establishing the 
“European Return Fund” for the period 2008-2013 
Proposal for a Decision of the European Pa rliament and the Council establishing the 
“External Borders Fund” for the period 2007-2013 
2. ABM  / ABB  FRAMEWORK 
1802 – External Frontiers, visa poli cy and free movement of people  
1803 – Common Immigration and Asylum Policies  
3. BUDGET  LINES 
3.1. Budget lines (operational lines an d related technical and administrative 
assistance lines (ex- B.A lines)) including headings : 
Financial Perspectives 2007 - 2013: Heading 3.  
3.2. Duration of the action and of the financial impact: 
2007-2013 
3.3. Budgetary characteristics ( add rows if necessary ) : 
Budget line Type of 
expenditure New EFTA 
contribution Contributions 
from applicant 
countries Heading in 
financial 
perspective 
European 
Refugee Fund  
Non-Diff  
 NO  NO  No No 3 
 
FI 190   FI comp  
Integration of 
Third-country 
nationals  
Non-
comp  Diff  
 Yes  NO  No No 3 
European 
Return Fund  
Non-
comp  Diff  
 Yes  NO  No No 3 
External Borders 
Fund  
Non-
comp  Diff  
 Yes  NO  No No 3 
 
FI 191  
 FI  
4. SUMMARY  OF RESOURCES 
4.1. Financial Resour ces (Current Prices) 
4.1.1. Summary of commitment appropriations (CA) and payment appropriations (PA) 
EUR million (to 3 decimal places) 
            
  
Expenditure type Section no.   2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 -… Total 
Operational expenditure (8.1) 
Commitment 
Appropriations 
(CA) European 
Refugee Fund a 60,000 140,000 140,000 150,000 200,000 204,200 208,600   1.102,800
  
Emergency 
measures a 9,800 9,800 9,800 9,800 9,800 9,800 9,800   68,600
  Integration 
of Third-country 
Nationals a 95,000 126,000 205,000 265,000 305,000 360,000 400,000   1.756,000
  
European 
Return 
Fund a 0,000 39,000 60,000 100,000 150,000 200,000 200,000   749,000
 
FI 192  
 FI   
External 
Borders Fund a 170,000 170,000 220,000 285,000 320,000 400,000 570,000   2.135,000
Payment 
Appropriations (PA) European 
Refugee 
Fund b 54,771 105,000 150,000 145,000 175,000 202,100 206,400 64,529 1.102,800
  Emergency 
measures b 9,800 9,800 9,800 9,800 9,800 9,800 9,800   68,600
  Integration 
of Third-
country 
Nationals b 47,500 110,500 165,500 235,000 285,000 332,500 380,000 200,000 1.756,000
  
European 
Return Fund b 0,000 19,500 49,500 80,000 125,000 175,000 200,000 100,000 749,000
  
External 
Borders Fund b 85,000 170,000 195,000 252,500 302,500 360,000 485,000 285,000 2.135,000
Administrative expenditure within reference amount (8.2.4) 
Technical & 
administrative assistance (NDA) European 
Refugee Fund c 1,300 1,600 1,500 1,600 1,850 1,550 1,800   11,200
Technical & 
administrative 
assistance (NDA) Emergency 
measures c 0,200 0,200 0,200 0,200 0,200 0,200 0,200   1,400
Technical & 
administrative 
assistance (NDA) Integration 
of Third-country 
Nationals c 1,100 1,750 1,700 2,150 2,550 2,850 2,900   15,000
 
FI 193  
 FI Technical & 
administrative 
assistance (NDA) European 
Return 
Fund c 0,000 1,400 1,500 1,600 1,700 1,750 2,050   10,000
Technical & 
administrative 
assistance (NDA) External 
Borders 
Fund c 1,600 2,250 2,300 2,650 2,900 2,650 2,650   17,000
TTOOTTAALL  RREEFFEERREENNCCEE  AAMMOOUUNNTT  
Commitment 
Appropriations   
a+c 339,000 492,000 642,000 818,000 994,000 1.183,000 1.398,000   5.866,000
Payment 
Appropriations   
b+c 201,271 422,000 577,000 730,500 906,500 1.088,400 1.290,800 649,529 5.866,000
Administrative expenditure not included within reference amount  
Human resources 
and associated 
expenditure (NDA) 8.2.5 d 7,587 8,856 10,044 11,232 12,420 13,392 13,608   77,139
Administrative costs, 
other than human 
resources and 
associated costs, not included in reference amount (NDA) 
8.2.6 e 0,676 0,732 0,746 0,761 0,777 0,792 0,808   5,292
Total indicative financial cost of intervention               
TOTAL CA 
including cost of 
Human Resources   
a+c+d+e 347,263 501,588 652,790 829,993 1.007,19 7 1.197,184 1.412,416   5.948,431
TOTAL PA 
including cost of Human Resources   
b+c+d+e 209,534 431,588 587,790 742,493 919,697 1.102,584 1.305,216 649,529 5.948,431
            
 
 
FI 194   FI Co-financing details 
If the proposal involves co-financing by Memb er States, or other bodies (please specify 
which), an estimate of the level of this co-financing should be indicated in the table below (additional lines may be added if different  bodies are foreseen for the provision of 
the co-financing): 
EUR million (to 3 decimal places) 
Co-financing body 
  
Year 
n  
n + 1  
n + 2  
n + 3  
n + 4 n + 5 
and 
later  
Total 
…………………… f        
TOTAL CA including co-
financing a+c
+d+
e+f        
 
4.1.2. Compatibility with Financial Programming 
X Proposal is compatible with next financial programming 2007-2013 
 Proposal will entail reprogramming of the relevant heading in the financial 
perspective. 
 Proposal may require application of the provisions of the Interinstitutional 
Agreement80 (i.e. flexibility instrument or revision of the financial perspective). 
4.1.3. Financial im pact on Revenue 
 Proposal has no financial implications on revenue 
x Proposal has financial impact – the effect on revenue is as follows: 
NB: All details and observations relating to the method of calculating the 
effect on revenue should be shown in a separate annex. 
                                                 
80 See points 19 and 24 of the Interinstitutional agreement. 
 
FI 195   FI EUR million (to one decimal place)  
  Situation following action 
Budget line Revenue Prior to
action 
[Year 
n-1]  2007 2008 2009 2010  2011  2012 2013
a) Revenue in absolute terms  3.7 3.7 4.8 6.2 7 8.8 12.5  
b) Change in revenue  ∆        
(Please specify each revenue budget line involved, adding the appropriate 
number of rows to the table if there is an effect on more than one budget line.) 
The Proposal for a Decision of the Eu ropean Parliament and the Council 
establishing the “ External Borders Fund ” constitutes a development of the 
Schengen acquis within the meaning of th e Agreement concluded by the Council 
of the European Union and the Republic of Iceland and the Kingdom of Norway 
concerning the association of those two States with the implementation, 
application and developmen t of the Schengen acquis. 
This Decision also constitutes a development of the provisions of the Schengen 
acquis  within the meaning of the Agreement signed by the European Union, the 
European Community and the Swiss Confederation on the latter's association 
with the implementation, application and development of the Schengen acquis . 
Contribution : 2,19 % (2004 figures). 
4.2. Human Resources FTE (including offi cials, temporary and external staff) – 
see detail under point 8.2.1. 
  
 
Annual requirements  
2007  
2008  
2009  
2010  
2011  
2012  
2013 
Total number of 
human resources 70,25 82 93 104 115 124 126 
 
 
FI 196   FI 5. CHARACTERISTICS  AND  OBJECTIVES 
5.1. Need to be met in the short or long term 
5.1.1. European Refugee Fund :  The existing financial instrument supporti ng the implementation of the common asylum 
policy is the European Refugee Fund. Its objective is set by the Treaty establishing the European Community (Article 63.2.b): to pr omote a balance of efforts between Member 
States in receiving and bearing the conse quences of receiving refugees and displaced 
persons. 
More specifically, the aim of the ERF is to express solidarity at Community level and to 
alleviate the pressures felt by Member States most affected by reception of refugees and displaced persons in facing the consequences of this reception, which includes reception 
conditions during asylum procedure (and ensu ring fair and efficient asylum procedure), 
integration of recognised refugees and prom oting voluntary return solutions for rejected 
asylum seekers and refugees who wish to retu rn to their country of origin. Furthermore, 
the European Refugee Fund is one of the instruments of a Common Asylum policy, and 
as such the measures supported by the Fund should seek to complement and support EU legislation in order to support the progre ssive implementation of a Common Asylum 
System at all levels (common legislation and development of common best practices). 
The ERF is an important part of an overall policy for building a common European 
asylum policy. Reducing divergence between asylum systems and progressive 
implementation of common standards at EU level will have a cost, which will be greater for Member States with larger number of asylum seekers and refugees, but also to new 
Member States. The Community should contribu te to correcting those imbalances and to 
supporting Member States in complying with their obligations
81. Finally, account must 
also be taken of the other objectives being formulated in related policies, such as the 
integration of third country nationals an d management of illegal immigration. 
5.1.2. Integration of Third-country nationals : 
The common basic principles adopted by Governments at the JLS Council on 19 
November 2004 underline the need for a holistic approach to integration of migrants. It is 
stated that not only within Member States but also at the European le vel, steps are needed 
to ensure that the focus on integration is a mainstream consideration in policy formulation 
and implementation, while at the same time specific policies for integrating third-country 
nationals are being developed.  
                                                 
81 In drawing the impact assessment, and formulating the policy options available, account has been 
taken of previously established objectives underlying the European Refugee Fund and their likely 
achievement. Account also has to be taken of completion of other objectives (legislation) and the 
level of complementarity already achieved or soon to be achieved with these. 
 
FI 197   FI In accordance with the common basic principles, the specific policies for integrating 
legally residing immigrants in Member States, envisage to:  
• Provide opportunity for immigrants and create incentives to integrate and overcome 
language difficulties and/or problems rela ting to understanding the norms, values and 
traditions of the host society or satisfying job requirements; 
• Be pro-active in the design and implementation of national introduction programmes 
and activities, the capacity building of migr ant organisations and of their interlocutors 
at all level of government; 
• Recognise new challenges in migratory pressure and address them through a 
successful integration strategy, either because the Member States concerned have only 
been welcoming immigrants over the last few years, such as the Member States in the south of the EU, or because they are at the ev e of a period of more immigration, as is 
the case in some of the new Member States;  
• Overcome shortcomings in infrastructure at  local, regional and national levels to deal 
with migratory inflows, and promote coherence between policy design and its 
implementation on the ground;  
• Combat intolerance and prejudice among the host population, and to raise awareness 
of the importance of diversity in society, including among public and private sector 
service providers; 
• Promote dialogue and consultation between political decision makers and local 
communities on the challenges faced by migr ants, about their needs and circumstances 
and about ways of improving their position.  
To achieve such policies, in particular to  promote the integration of third country 
nationals having recently arrived and been ad mitted by a Member State to reside in its 
territory, the following specific objectives sh ould be pursued, turning into concrete action 
the common basic principles: 
(1) Facilitate the organization and impl ementation of admission programmes 
for economic migrants, strengthening their integration component and anticipating the needs of third-country nationals. 
(2) Contribute to the organisation and implementation of introduction 
programmes and activities for third country nationals, by way of capacity 
building, policy development and implementation. 
(3) Increase civic, cultural and political participation of third country 
nationals in the host society, in orde r to promote their active citizenship 
and recognition of fundamental values.  
 
FI 198   FI (4) Strengthen the capacity of Member States’ public and private service 
providers to interact with third country nationals and their organizations 
and to answer better the needs of different groups of third country 
nationals 
(5) Strengthen the ability of the host society to adjust to increasing diversity 
by targeting integration actions at the host population. 
(6) Strengthen the capacity of Member States to monitor and evaluate 
integration policies. 
5.1.3. European Return Fund 
The policy objective in this ar ea is to support and encourage Member State efforts to 
improve the management of the return of illegal third country nationals in all aspects, 
taking account of Community legislation in this area. 
In particular, the following specific objectives should be pursued:  
1. to promote the introduction of integrat ed return management procedures by all 
Member States and to improve the op eration and organisation of existing 
procedures; 
2. to strengthen co-operation between Member States in the conception and 
implementation of integrated return management procedures and practices; 
3. to ensure the effective and uniform application of common standards on return. These aims will be pursued through actions such as: 
• the development of effective and lasting operational co-operation between Member 
State authorities and consular and immigration services in third countries, with a view to facilitating the receipt of travel documents for the return of third country nationals 
and ensuring speedy and suc cessful removal procedures; 
• developing co-operation between Member St ates in the collection and dissemination 
of information on their country of origin to potential returnees; 
• increasing the number of illegal migrants opting to return voluntarily by encouraging 
this through better targeted and more attractive assisted voluntary return programmes and other means; 
• simplifying enforced return procedures and improving the capacity of courts to deal 
with cases, with a view to reducing the pe riod of detention of those awaiting forced 
removal without infringing their basic rights; 
 
FI 199   FI • formulating joint integrated return plans, including implementing joint voluntary 
return programmes in respect of particular  countries or regions and arranging joint 
flights, thus reinforcing the message of an effective management of migration flows by the EU; 
• implement joint return operations, thus making better use of existing national 
resources and expertise for the common good of the fight against illegal immigration throughout the EU 
• encouraging exchange of information, su pport, advice and best practice between 
Member States in dealing with the return of  people to specific countries and/or of 
particularly vulnerable groups; 
• establishing joint arrangements for the reception of those returning in countries of 
origin, former residence or transit in co -operation with the countries concerned; 
• developing measures to ensure the effective reintegration of people in their country of 
origin or former residence after they return; 
• improving the capacity of competent authorit ies to enforce removal decisions with full 
respect for the rights of the people concerned and for their dignity in accordance with 
relevant EU standards; 
• ensuring the provision of specific assistance to vulnerable groups su ch as children, the 
elderly, people with disabilities, pregnant  women and those who have been subjected 
to torture, rape or other serious forms of  psychological, physical or sexual violence. 
5.1.4. External Borders Fund  
Given the uneven division of responsibility between Member States for controlling the 
external borders of the EU, the policy objectives to achieve are:  
1. to improve the efficiency of contro ls and thereby the effectiveness of the 
management and protection of external borders in order to reduce illegal entry and increase the security of the internal EU area of free movement; 
2. to make it easier and faster for aut horised travellers to enter the EU in 
conformity with the Schengen acquis while protecting the EU against illegal 
entry; 
3. to achieve a uniform application of th e EU law by Member States and an overall 
efficiency of national border guards in carrying out their tasks in accordance with EU law;  
4. to enhance the efficiency of the issui ng of visas and the implementation of other 
pre-frontier checks.  
 
FI 200   FI These general aims can be translated into a seri es of specific and operational objectives of 
which the key ones, in terms of added valu e and cost-effectiveness for the European 
Union, would be the following:  
• improving efficiency of control and surveillance measures through the use of state of 
the art technological means; 
• establishing the necessary infrastructures to improve efficient flow management at 
border crossing points;  
• enhancing the capacity of th e human resources allocated to border management, for 
instance by implementing the common core curriculum to be set up by the Agency;  
• improving the coordination and information exch ange at national level for all relevant 
authorities involved in securing effective border control;  
• reducing as much as possible illegal entries at external borders through operations in 
third countries, in coopera tion with these countries;  
• enhancing the coordination and cooperation between Member States as regards the 
implementation of the common visa policy. 
5.2. Value-added of Community involvement and coherence of the proposal 
with other financial instruments and possible synergy 
5.2.1. European Refugee Fund The discussion on the policy options available to achieve solidarity in the field of asylum 
policy was inevitably influenc ed by the existing financial instrument, the European 
Refugee Fund. At the time of its renewal last year, different options have been considered 
The above assessment on the different model is valid to date. The current proposal will 
therefore merely extend the programming period of the ERF II until the end of the new financial perspectives, i.e. to change its e nd date from end 2010 to the end of 2013.  
Moreover, to take into account  the establishment of the Return Fund, the need for an 
adjustment of the strand on return in the European Refugee Fund was considered 
necessary.  
Currently, the European Refugee Fund supports actions for the voluntary return of 
persons who have applied for international protection or who are enjoying international protection in the Member States. In practice, in terms of returns, this covers a wide 
spectrum of situations, from those who, having been granted refugee status, decide to 
return to their countries of origin to those who decide to return because they have had applications refused and have few prospects in  the Member State and who, in the absence 
of alternatives, decide to avail themselves  of the arrangements made to facilitate 
voluntary return. 
 
FI 201   FI The following options were examined:  
1. To leave the ERF as it is and limi t the Return Fund to illegal immigrants; 
2. To exclude all return measures relati ng to asylum seekers,  refugees and other 
beneficiaries of protection from the ER F and to transfer support for such 
measures to the Return Fund;  
3. To only transfer the support for measures relating to rejected asylum seekers to 
the Return Fund and maintain the support by the ERF for the voluntary return of 
asylum seekers and persons benefiti ng from international protection  
The third option was the chosen option 
5.2.2. Integration of Third-country nationals 
Following the adoption of the legislative framework establishing a common immigration 
policy and in view of the solidarity provisi on in the new Constitutional Treaty, setting-up 
a financial instrument would provide support and incentives for the Member States to 
develop integration policies for integration of third-country nationals admitted in 
accordance with the legislative framework laid down in both national and Community 
law.  
Here, different models for financial support were considered:  1. Integration of third-country nation als is funded via joint projects and 
Community actions (e.g. the ARGO framework model or the INTI programme):  
2. Integration of third-country nationals is solely funded within a mainstreaming 
instrument, such as the Eu ropean Social Fund (ESF) 
3. Integration of third-country nationals is funded within a separate instrument 
expressing solidarity between Member Stat es on the basis of the number of third 
country nationals legally present in the Member States.  
The ex ante evaluation demonstrated the need to opt for a separate instrument on 
integration for third country nationals in complementarity with the ESF mainstreaming 
approach. To respond to the sp ecific challenges in the area of  integration of third-country 
nationals, the instrument would intervene in six specific areas:  
• Improving the implementation of admission programmes. Facilitating a rapid and 
smooth integration of those migrants who have been explicitly invited to contribute to Member States’ societies. In many Member States it is recognised that these persons in particular provide a valuable contribution to economic growth. Their arrival is 
commonly seen as important to counteract the prospective decline in the EU’s work 
force in future years. Action should be take n to prepare their integration even before 
they arrive in the territory of the Member States.  
 
FI 202   FI • The implementation of introduction programmes and introductory activities. The early 
stages of a third country national’s reside nce in the Member State are of particular 
importance. Introduction programmes and activities express the investment host societies are willing to make in the future, by: providing opportunity for migrants to 
learn the language of the host country to learn about ways of doing things, so 
increasing their chances of being self -sufficient as soon as possible finding 
employment; increasing the incentive and motivation for migrants to integrate; making 
it easier for young migrants, in particular, to  integrate and so prevent identity problems 
and reduce delinquency: facilitating the development of targeted and flexible 
integration policies and activities, taking account of the special needs of third-country 
nationals and encouraging the development of new and innovative approaches to 
integration.  
• Promoting active citizenship through ci vic, cultural, religious and political 
participation. These activities can contribu te by increasing the knowledge of migrants 
of the history, traditions, norms, values and local customs of the host society, facilitating the dialogue between differe nt religious communities; encouraging 
migrants to take responsibilit y and an active part in lo cal community life, increasing 
their understanding of political processes an d encouraging them to participate in 
decision making processes and increasing their possibilities of applying for citizenship. In short, active citizenship can highlight sk ills and open up avenues to 
third country nationals to realise thei r full potential in host societies.  
• Supporting capacity building in public and private sector service providers in Member 
States. Much interaction between third coun try nationals and other citizens takes place 
in such mainstream organisations as scho ols, hospitals, communal housing societies 
etc. Opening up these providers through diversity management will reinforce the motivation and willingness of third country nationals to participate in society. This can 
be achieved by: making service providers more aware of diversity issues and helping 
them to develop inter-cultural communicat ion skills; increasing co-operation between 
local, regional and national authorities respon sible for integration and helping to bring 
about better coordination between the design of policy and its operation on the ground; 
raising awareness of the benefits of putting in place an effective policy for managing 
diversity; increasing co-operation between local, regional and national authorities 
responsible for integration and helping to br ing about better coordination between the 
design of policy and its operation on the gr ound; raising awareness of the benefits of 
putting in place an effective policy for managing diversity.  
• Helping society to adjust to diversity by making the host population more aware of the 
true facts about migration and about the people concerned, increasing tolerance 
towards other cultures and religions and so helping to strengthen social cohesion, increasing dialogue and interaction betwee n migrants and the host population and 
actively involving private bodies (including SME) in the integration process. 
• Policy development, monitoring and evaluation of policies and strategies by: 
stimulating the collection of relevant data on migration in the Member States so 
 
FI 203   FI providing the basis for informed discussion and decision-making; ensuring that the 
effectiveness of integration efforts are assessed on an ongoing basis and that 
programmes are responsive to immigrants needs; enabling policy-makers across the 
EU to learn from past experience not only of policies pursued in their own countries 
but also of those pursued elsewhere, so helping to improve the policies implemented in 
the future across Member States. 
The Integration Fund will build on past experience, namely the pilot projects on 
integration of third country nationals (INTI ) started in 2002 with a budget of € 4 million. 
Nearly 300 applications were received in the fi rst two years, applying for more than € 85 
million whereas the total budget available was only €10 million.  
The pilot projects complement the policy outlined in the Communication on Immigration, 
integration and employment adopted in June 2003 in which the Commission presented its 
views on how to elaborate comprehensive and multi-dimensional policies on the integration of legally residing third-country  nationals. According to the Communication 
integration policy should be based on two f undamental underlying principles: First of all 
that the principle of subsidiarity preva ils clearly demonstrating that the primary 
responsibility for the elaboration and implementation of integration policies lies with the 
Member States, and secondly, the holistic ap proach which will ensure integration of 
immigrants into all aspects of society and which requires that a two-way approach - 
implying that the responsibility for integrati on lies both with the receiving society as well 
as with the arriving immigrant - is applied. The pilot projects supports networks and the 
transferral of information and good practices between Member States , regional and local 
authorities and other stakeholders in orde r to facilitate open di alogue and identify 
priorities for national integr ation policies and the actions also support new innovative 
projects which promote integration of third-country nationals. 
To continue the encouragement of a more structured policy development in the field of 
integration as initiated by INTI, the financial instrument should be complemented by 
actions facilitating co-operation between Member  States and exchange of best practices 
(Community actions). 
The Integration Fund will work in comple mentarity with the ESF and the ERF. 
5.2.3. European Return Fund 
A distinct fund established with the particular  objective of supporting an integrated return 
management policy seems best equipped to  achieve the objectives set out above. By 
creating a separate instrument which is targeted at return, the specific problems identified 
with respect to persuading or coercing illegal migrants to leave the country in which they are residing can be addressed.  
The Return Fund will need to work in complementarity with the other financial 
instruments mentioned in the extended impact assessment – the ERF, AENEAS– each of 
which addresses specific aspects of the return to their country of origin or former residence.  
 
FI 204   FI The European Return Fund will seek to promote the development of integrated set of 
return measures aiming at putting in place in Member States an effective programme. 
This should cover all phases of  the return process, from the pre-departure phase and the 
return as such to the reception and reintegration in the country of return and should be tailored to take account of the specific situat ion in different countries. At the basis of such 
a programme should be an analysis of the situ ation in the Member State(s) with respect to 
the targeted population, a realistic assessm ent of the potential for return and the 
cooperation with the countries of return, a planning and evaluation mechanism with 
respect to the return process of the targeted population and cooperation throughout the 
process with relevant stakeholders at national , European and international level, such as 
UNHCR and IOM. 
Priority should be given to cooperation between Member States to secure such an 
approach, given the cost-effectiveness and the synergies involved.  
A c c o r d i n g l y ,  t h e  m e a s u r e s  t o  b e  s u p p o r t e d ,  w h e n  t h e y  f o r m  p a r t  o f  s u c h  a n  i n t e g r a t e d  
return approach, would include:  
• In all cases : the procurement of indispensable travel documents, costs of necessary 
pre-return medical checks, costs of travel and food for returnees and escorts, including 
medical staff, accommodation for escorts, sp ecific assistance to vulnerable groups 
such as children or invalids, costs of tr ansportation to the final destination in the 
country of return and co-operation with the authorities of the country of origin, former 
residence or transit. 
• Additionally in the case of forced return  the costs of temporary accommodation for 
returnees and their escorts prior to depart ure in case of joint return operations. 
• Additionally in the case of voluntary return:  comprehensive pre-return information, 
assistance and counselling as well as essent ial expenses before return and initial 
expenses after return, transport of the returnee’s personal belongings, adequate 
temporary accommodation for the first days after arrival in the country of return in a reception centre or a hotel if necessary, training and employment assistance and 
limited start-up support for economic activities where appropriate. 
• As regards the application of the common standards: education and training of staff in 
the competent administrative, law enforc ement and judicial bodies as well as 
secondments of these categories of staff from other Member States;  
• As regards the cooperation between Member St ates: actions relating to the cooperation 
with consular authorities and immigration se rvices of third countries, to facilitate the 
assistance in obtaining travel documents;  actions relating to the joint design and 
implementation of action plans realising an integrated return management, joint evaluation and monitoring of the process etc. 
 
FI 205   FI 5.2.4. External Borders Fund 
The most relevant policy option is the estab lishment of a financial solidarity mechanism 
at Community level to support Member States who bear a lasting and heavy financial 
burden by being responsible for controlling external borders fo r the benefit of the Union 
as a whole. This Fund should be designed to be  a concrete expression of EU solidarity by 
providing financial assistance to those Member States which apply the Schengen provisions on external borders, in addition to those on internal borders (the dismantling of 
controls on entry). It would accordingly repres ent an explicit recogn ition of the tasks they 
perform in carrying out checks on people entering the EU from third countries and border surveillance not only in their own interests but  on behalf of all Member States which have 
dismantled internal border controls. 
Support from the Fund should be extended from the outset to new Member States, as 
their external borders are operational since thei r accession even if they have undertaken 
to remove border controls at a later stage wh en they are judged ready to do so. It should 
also extend to the need for Member Stat es to implement Community legislation in 
relation to specific situations which have ar isen as a result of enlargement (the most 
notable example is of Russians who need to cross Lithuania to reach Kaliningrad). The 
Fund should, in addition, provide support for managing visas and other similar activities 
undertaken before people reach the border, wh ether these are carried out in cooperation 
with other Member States or not. The efficient management of such activities by the 
consular services of Member States in third countries is an integral part of a common 
integrated border management system, which is aimed at facilitating legitimate travel into 
the EU while preventing illegal entry.  
Objective criteria need to be established to allocate funds to Member States. These 
criteria should take account of the various el ements which add to the burden of control on 
the Member States, in particular, the length of external land and maritime borders, the number of authorised border crossing points, the number of travellers crossing and the 
extent of pressure caused by people refused entry. The criteria should also take account of 
the challenges posed by the risk of illegal entr y affecting each border , taking into account 
the geopolitical situation, typology and ge ography. The assessments made by the 
Common Centre in Finland and in the future by the European Agency for the 
management of operational cooperation at exte rnal borders will be very helpful in this 
regard. 
From a subsidiarity point of view, such a Fund would support Member States in carrying 
out the various tasks involved in external border control while not interfering with their responsibilities in respect of determining w ho they allow to enter their territory. 
Actions to be funded could include border cr ossing infrastructures and related buildings 
(e.g. border stations, helicopter landing pl aces or lanes, etc.); operating equipment 
(laboratory equipment, document examination instruments, detection tools, mobile or fixed terminals for consulting SIS and national systems, etc.); means of transport for the 
surveillance of external borders; equipmen t for real time exchange of information 
 
FI 206   FI between relevant authorities; ICT systems; exchange programmes and training of border 
guards, immigration officers and consular officers; etc. 
5.3. Objectives, expected results and related indicators of the proposal in the 
context of the ABM framework 
5.3.1. European Refugee Fund : 
The main impacts of the ERF have been anal ysed according to its target groups as 
follows: 
• for final beneficiaries (asylum seekers an d refugees): improvements in reception 
conditions (quality / quantity of material rece ption conditions such as health, housing, 
education, social benefits, ac cess to the labour market), and fairer and more effective 
asylum procedures; easier integration by a de crease in dependence on social welfare, 
improved access to the labour market, and thus  increased participation in social life 
through civil society organisations and other relevant channels; 
• for Member States, the ERF contributes to the economic responsibility undertaken by 
the Member State in relation to the recept ion of asylum seekers and refugees and 
implementation of a common asylum policy; it also supports changes in processes / policies by development of higher standa rds, fairer and more effective asylum 
procedures, reduction of the length of asylum procedures, capacity-building, 
improvement of qualification of staff, excha nges of experiences a nd best practices at 
EU level. 
• for partners of asylum policy (NGO, Refugee Community Organisations, local and 
regional authorities): capacity building and development of new services and greater involvement of self-help organisations; improvement of qualification of staff, 
increased cooperation of services / structur es in developing capacity in the area of 
reception. 
• for EU citizens in general: awareness raising on the issue of refugees and asylum 
seekers and better acceptance of reception centres by local communities. 
The potential impacts of the ERF II were screened and assessed for all measures, and it 
can be said that positive impacts outweigh ne gative impacts, in particularly as regards 
social impacts. A redistributive analysis ha s shown that the target group who benefits 
most directly is that of asylum seekers and refugees. Most importantly, significant 
important systemic effects have been identified  with regard to the Member States and the 
organisations working in this area (NGOs and Refugee Community organisations). It 
must be noted that the situation varies from country to country, most notably in terms of 
the degree of consolidation of the asylum systems and the experience with the different 
strands of the programme. 
When the types of impact were considered, the most significant were in the social sphere 
- economic impacts were more indirect and mo re difficult to identify given the scale of 
 
FI 207   FI the Fund. Direct implementation costs have not been quantified and are being addressed 
in the framework of the monitoring system of the Fund. Indirect and associated costs are 
more difficult to assess. Environmental impacts have been found to be quite weak, and it 
has not been possible to differentiate these impacts by target group. 
Identified impacts on countries of origin pres ented a somewhat ambiguous picture – if it 
was clear that a better management of asylum flows can have positive impacts in the development of these countries, associated risk s have been identified. These included, for 
example, risks of asylum seekers and refuge es losing contact with their countries of 
origin, and also risks of qualified people leaving these countries (brain drain). 
To conclude, it can be said that, overall, expected impacts were coherent with the 
formulation of the main objectives of the F und. Indeed, the overall impacts reflected the 
main policy goal of the ERF, i.e. the contri bution to the implementation of the common 
asylum standards and guidelines agreed at EU level and convergence of practices across Member States to support an open and secure  European Union, fully committed to the 
obligations of the Geneva Convention and other relevant human rights instruments, and 
able to respond to humanitarian needs on the basis of solidarity. 
5.3.2. Integration of Third-country nationals 
The impacts of the Integration Fund have been id entified at two levels: firstly, the general 
impacts of a greater integration of third coun try nationals were considered; then, against 
this background, the specific impacts of the Fund were discussed, taking into account the 
magnitude of identified needs, and the proposed scale of EU intervention. These specific 
impacts will in essence represent the added- value of EU intervention in this field. 
As regards general impacts , better integration of migrants is likely to have many positive 
economic and social effects both on migrants themselves and on the host community. At EU level, the improved integration of thir d-country nationals will have a positive 
economic impact  by increasing labour supply and thus overcoming shortages in a 
number of sectors. More migrants in employ ment will increase both tax revenue and the 
income from social contributions and so help to fund social protection systems which 
need to cater for a growing number of el derly people and increased numbers in 
retirement. Improved integration has obvious positive economic effects on third-country 
nationals themselves by giving them a better chance of integrating into the labour market 
and not only of finding a job but one which is more secure and stable with better terms 
and working conditions.  
It must be noted however that further integration and the increased participation of third 
country nationals in economic activity may ha ve some costs as well as benefits. While 
firms, consumers and domestic workers with complementary skills may gain, associated 
costs may include, inter alia, increased expenditure for welfare and social protection 
systems; a possible adverse effect on dom estic workers with similar skills; the 
administrative costs of implementing an e ffective immigration policy; and increased 
expenditure on active labour market policies such as training and job placement services. 
 
FI 208   FI The potential social effects of integration of immigrants are substantial. Lack of social 
integration of migrants has often been associated with their social exclusion, which has 
given rise to increased hostility towards them and to ethnic minorities in general (leading 
to the rise of racism and xenophobia). Further integration of immigrant populations should lead to a more cohesive and inclusive society overall, where differences are 
respected and the merits of diversity ap preciated. A strengthened dialogue between 
different groups will increase general unders tanding of different cultures, traditions and 
religions. 
For migrants themselves, greater integration in society and better access to education as 
well as the labour market will improve their well being and increase their self-esteem. 
Having a job and being able to provide for themselves and their families should give 
them an increased feeling of belonging to society and encourage them to engage in community life and social, cultural and political  activities in general. The integration of 
women will also indirectly benefit future  generations, by increasing their chances of 
integrating into society themselves, of gainin g a better understanding of he language and 
of performing better at school.  
Although it is difficult to point to direct beneficial effects on the environment , there 
ought to be generally positive effects on the educational level of EU society, which 
should make it a better place in which to liv e, and increased awareness of environmental 
issues and a wider tendency to take action to protect and improve the natural and physical 
environment. More active participation in so cial and political life at local level is, 
therefore, likely to be acco mpanied by increased involvement in activities to preserve the 
local environment and the common heritage. 
Against this background, the specific impacts of the Integration Fund have been 
identified as ensuring a strong link with policy developments at EU level, thus supporting 
the implementation of a common immigration policy. In particular, the following impacts should be expected: 
• Create a level playing field in terms of in tegrating third-country nationals across the 
Member States. This requires a catch-up process in those countries of recent 
immigration, where integration policies are only developing. 
• In these countries, the Fund will also ac t as a catalyst, increasing government 
expenditure on integration of third-countr y nationals, and thus contributing to the 
consolidation of a true integration system. 
• Strengthening of integration systems will also take place through investments in 
human resources and upgrading of skills, as well as improved coordination and dialogue between all relevant stakeholders (national and regional authorities, civil 
society, etc.). 
 
FI 209   FI • For those Member States with a history of immigration and integration of third-
country nationals, the Fund will contribute towards a fine-tuning of existing policies, 
focussing on identified shortcomings, and thus  increasing their overall effectiveness. 
5.3.3. European Return Fund 
General impacts of a more effective return policy  
An effective implementation of the return poli cy for illegal migrants living in Member 
States would have beneficial effects on social cohesion in pa rticular and for the general 
objective of creating an area of freedom, security and justice for EU citizens. It could 
also, however, have positive economic effects especially in the long-term. 
An effective implementation would, therefore: 
• reinforce a managed immigration policy by complementing the control of the EU’s 
external borders and ensuring that those w ho succeed in entering  the Union illegally 
are returned with minimum delay to the countries they came from; 
• help to increase the acceptance of third-country nationals in Member States and, 
therefore, of diversity, with potential be nefits to the competitiveness of the EU 
economy as well as to social cohesion; 
• contribute thereby to increasing employment  rates among third-country nationals and, 
therefore, their contribution to economic ac tivity and the generation of real income; 
• facilitate the acceptance of the immigration of workers with the skills required by EU 
economies faced with a prospective natural decline in working-age population and, 
therefore, in the labour force; 
• reduce the costs on national budgets associat ed with the detention of illegal migrants; 
• give illegal migrants more opportunity to re turn and settle in their country of origin 
instead of having to live on the margins of  society and very often to work in arduous 
jobs with poor terms and conditions. 
Specific impact of the Return Fund  
Action at EU level will have a number of positive effects, including: 
• ensuring the common implementation of effective procedures for the return of illegal 
migrants, which also protect their basic rights and human dignity; 
• promoting the adoption of best practices in th is regard as well as with regard to the 
measures taken to provide incentives to the people concerned to return to their country 
of origin voluntarily; 
 
FI 210   FI • encouraging a more intensive exchange of information between Member States on the 
national initiatives developed, the challenges relating to returns and the management 
of complex return processes, as well as the re lations with third countries in this regard; 
• enhancing cost-effectiveness of return  measures through joint operations. 
5.3.4. External Borders Fund 
The main impacts of the Externals Borders Fund would be as follows: 
• Positive impact on administrative systems and infrastructures of Member States, who 
will get more resources and be able to improve coordination and exchanges.  On the 
other hand , MS will have to co finance the proj ects; therefore it could lead to an 
increase in MS expenditure.  
• Impacts for public health, public order a nd security would be direct and positive, 
thanks to the improvement of controls, which will make easier to prevent the entry of 
persons posing a risk from these points of view. Impact on civil society would be indirect but positive (better protection agains t illegal immigration and public security 
threats)  
• Impacts on the environment would be indirect but possibly negative (more control 
boats and aircrafts, more p hysical barriers in border zones, etc.), although some 
positive impacts can not be excluded (e.g. purchase of less polluting surveillance 
boats, usage of more efficient technologies)  
• From the human rights point of view, increasing MS border control capabilities (in 
particular through surveillance measures) could mean that more people would be 
intercepted, refused entry and/or removed to their countries of origin, where they 
probably face a situation of poverty and lack  of freedoms. Increasing controls would 
make them more dissuasive and perhaps discourage some of these people from trying 
to immigrate illegally, avoiding them from putting their lives at risk.  
• The risks of fraud could be linked to cases of mismanagement, illicit appropriation or 
corruption, although they not seem to be big as the funds will be managed by MS law 
enforcement agencies. There is also a risk of giving funding to Member States that 
don’t really need it (e.g. because of being economically strong) or whose burden is lower, especially if objective criteria are not appropriately qualified by risk criteria  
• The smoothening of flows of bona fide travellers would have positive economic 
impacts for business and tourism. 
The financial support under the Fund will be  developed in complementarity with the 
work of the European Agency for the manage ment of operational cooperation at external 
borders.  
 
FI 211   FI The Agency has constituted an important step for promoting solidarity between member 
States in the field of external border management. The Agency has at its objective to 
facilitate and render more effective the appl ication of the Community acquis related to 
the external borders, through coordination bu t also by providing the necessary technical 
support and expertise. The Fund will be complementary to these efforts. The Fund can 
provide the necessary financial means for the im plementation of joint operations and pilot 
projects, whenever the Agency will not undertake to do it by itself under Article 3(4) of the Regulation. The Fund will also contribute to the adoption of the necessary measures 
derived from the risk analysis prepared by the Agency, and to the implementation of the 
common core curriculum to be established by it. 
5.4. Method of Implementation (indicative) 
Show below the method(s) chosen fo r the implementation of the action. 
X Centralised Management 
X Directly by the Commission 
ٱ Indirectly by delegation to: 
ٱ Executive Agencies 
ٱ Bodies set up by the Communities as referred to in art. 185 of the Financial 
Regulation 
ٱ National public-sector bodies/bodies with public-service mission 
XShared or decentralised management 
X With Member states 
X With Third countries 
ٱJoint management with international organisations (please specify) 
Relevant comments:  
The funds within the action programme ‘Solidarity and the management of 
migration flows’ will be implem ented within the framework of 
shared/decentralised management  between the Member States and the 
Commission, in accordance with Article 53, paragraph 1, point b) of Council 
Regulation (EC, Euratom) No 1605/200282. The Community actions and the 
technical assistance of the Commission, as referred to within the instruments, 
                                                 
82 OJ L 248, 16.9.2002, p.1. 
 
FI 212   FI will be implemented by the Commission within the framework of direct 
management . 
As for the countries associated with  the implementation, application and 
development of the Schengen Acquis, an agreement between the Commission 
and these countries needs to be concluded relating to the obligations concerning 
budgetary and financial control.  
One of the key objectives of the programmes is to clearly define the division of 
responsibility between the Member States and the implementing bodies on the 
one hand, and the Commission on the other in the execution of the Community 
budget. All essential elements are de fined within the different Funds.  
Under Article 274 of the Treaty, in the context of shared management, the 
conditions allowing the Commission to  exercise its responsibilities for 
implementation of the general budget of the European Communities and the 
obligations of cooperation on the Member  States have to be clarified. These 
conditions will enable the Commission to satisfy itself that Member States are 
utilising the Fund in a lawful and corr ect manner and in accordance with the 
principle of sound financial management  within the meaning of the Financial 
Regulation. 
The need for coherency and transparency are the driving forces in the 
management modalities of the respective Funds. Coherency , as the draft 
instruments lay down the minimal conditions applicable to the management, 
internal control and audit systems as we ll as the involvement of each actor. 
Transparency , as the results and outcome of ea ch part of the instrument are 
known to the different actors. The compliance of these systems will contribute to 
the full respect of the principle of sound financial management .  
To this end, the Member States shall pr ovide an assurance in relation with the 
management and control systems, accordin g to the rules laid down in the draft 
instruments. This assurance, completed with its own system audits and on-the-
spot controls, will facilitate the Commission’s assessment on the legality and 
regularity of declared expenditure. 
The different instruments are developed with common delivery, management 
and implementation mechanisms. This will enable the Commission and the Member States to set up common management and control environments , 
thus increasing efficiency through the creation of potential synergies. 
The following elements are found within the draft instruments:  
• Multi-annual and annual Programming:  
The Funds will be implemented in the framework of two multiannual 
programming periods (respectively 2007-2010 and 2011-2013). These 
 
FI 213   FI programming periods will allow the Commiss ion to take into account the effects 
of the midterm review of the financial perspectives, which is planned in 2010. 
The multiannual programming includes the definition of strategic guidelines by 
the Commission and multiannual programmes by the Member States. These 
mainly relate to a description of the management and control systems set up, the definition of priorities (and corresponding indicators, results and impacts) and a draft financing plan. This multiannual pr ogramme will be assessed and adopted 
by the Commission.  
The necessary provisions for the revision of these programmes are laid down 
within the draft instruments. 
The multiannual programmes will be implemented by means of annual work 
programmes, provided by the Member States and adopted by the Commission. The annual work programmes relate to the rules for selection of projects and an 
indicative financial breakdown per objective. The Commission’s decision shall 
indicate the amount allocated to each Member States in full respect of the appropriations allocated under the budgetary procedure.  
• Management and Control Systems  
a) Designation of authorities  
The following authorities are to be designed by the Member State:  
• A Responsible Authority , responsible for the management of the Fund and 
which will handle all the Communication with the Commission; 
• A Certifying authority , responsible for the certification of expenditure and 
application for payment requests prior to transmission to the Commission; 
• An Audit Authority , responsible for the verification of the compliance, 
adequacy and the sound operation of the management and control 
environment.  
• With respect of the clear separation of functions, several functions may be 
carried out by the same body. 
b) Definition of the responsibilitie s of the Member States and the 
Commission 
Member States will be responsible for en suring sound financial management of 
the programmes and the legality and regularity of the underlying transactions, give guidance to the designated authoritie s, and be responsible for the proper and 
effective use of Community funds. In accordance with the principles of 
 
FI 214   FI subsidiarity and proportionality, Member States have the primary responsibility 
for the implementation and control of the actions covered by the Fund. 
The Commission’s responsibilities are to satisfy that the systems set up are 
compliant with the provisions laid down,  especially through the assessment of a 
unqualified opinion submitted by a “compliance assessment body”. In the event of a qualified opinion the Member State shall draw up, in agreement with the Commission, an action plan setting out the corrective measures and the timetable 
for implementation. The Commission is also responsible to satisfy that systems 
function effectively, on basis of annual  control reports and on-the-spot audits. 
c) Financial  Management  
Annual commitments shall be made on the basis of the Commission’s decision 
related the annual programmes.  
The following payment scheme is foreseen:  
• A prefinancing of 50%;  
• A balance payment, precon ditioned by a request for payment, a certified 
declaration of expenditure, an implem entation report and an audit report. 
The necessary provisions for suspension and interruption of payments, as well as 
the cancellation of commitments, have been formalised within the draft 
instruments. In all procedures the Commission will decide after a contradictory 
procedure, where the Member State may present its observations or take 
corrective measures.  
The draft instrument also provides with the necessary provisions, related to 
financial corrections to be establis hed by the Commission and the Member 
States.  
6. MONITORING
 AND  EVALUATION 
6.1. Monitoring system 
Under the management system proposed, minimum standard formats will be 
established in all Member States for the presentation of projects, monitoring and 
evaluation. In this context common indicators will be defined for the various types of action, for which data will have to be gathered when action 
implementation reports are presented. During the course of 2005, a preparatory 
study will be launched to inform the Commission on adequate minimum standards and common standards. 
 
FI 215   FI By the same token, a common management system (supported by a common IT 
application) will be developed in the fi nancial field, in liaison with the Member 
States, to ensure that implementation of the programmes and the actions funded 
are monitored on a common basis.  
6.2. Evaluation 
Several national and Community evalua tions are planned, based around the 
multiannual programming schedule of the Funds. The timetable of evaluations for the External Borders Fund, the Integr ation Fund and the Return Fund as set 
out in the respective proposals is in principle as follows: 
• no later than 30 June 2009 in the case of the External Borders and Integration 
Funds, and 30 June 2010 in the case of the Return Fund, a report from the 
Commission to the European Parliament, the Council, the Economic and 
Social Committee and the Committee of the Regions on the application of the 
criteria used for the annual distribution of resources; together with proposals for amendments if deemed necessary; 
• no later than 31 December 2010 an intermediate report from the Commission 
to the European Parliament, the Council, the Economic and Social Committee 
and the Committee of the Regions on the results achieved and on 
implementation and with a proposal on the Fund future development; 
• no later than 30 June 2012 (concerning 2007-2010/2008-2010) and 30 June 
2015 (concerning 2011-2013) an evaluation report from the Member State on 
the results and impacts; 
• no later than 31 December 2012 (concerning 2007-2010 and 31 December 
2015 (concerning 2011-2013) an ex post evaluation report from the 
Commission to the European Parliament, the Council, the Economic and 
Social Committee and the Co mmittee of the Regions. 
The evaluations for the European Refugee Fund follow a slightly different 
pattern in light of previous evaluations made. 
7. A
NTI-FRAUD MEASURES  
Action taken under the Commission’s  direct, centralised management 
(Community action, technical assistance  expenditure) will be implemented in 
accordance with the applicable rules, as  defined in the Financial Regulation and 
its implementing rules. The contracts and grant agreements used will be the models recommended by the Commission and will provide for monitoring by the 
Commission and the Court of Auditors of the European Communities.  
 
FI 216   FI The general rules on the administrative and financial management of action in 
the Member States, will comprise specific provisions on the management and 
control of projects by the authorit ies responsible and provisions on ex post  
checks by the Commission and the Court of Auditors of the European Communities. 
 
FI 217  
 FI 8. DETAILS  OF RESOURCES 
8.1. Objectives of the proposal in terms of their financial cost (Commitment appropr iations in M€)  
 a. European Refugee Fund  
2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 Total (Headings of Objectives, 
actions and outputs 
should be provided) Type of 
output Av. 
cost 
No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total cost 
European Refugee Fund                                 
Community Actions                                 
Community Actions Transnational 
cooperation projects 0,250 18 4,500 42 10,500 42 10,500 45 11,300 59 14,700 60 15,000 61 15,300 327 81,800 
Sub-total Action 1   4,500   10,500   10,500   11,300   14,700   15,000   15,300 327 81,800 
Actions in the Member States                                 
Responsible Authorities Co-financing      2,800   6,500   6,500   6,900   9,300   9,500   9,700   51,200 
Reception and asylum 
procedures Projects 0,085 372 31,600 868 73,800 868 73,800 931 79,100 1.242 105,600 1.268 107,800 1.295 110,100 6.845 581,800 
Integration Projects 0,065 243 15,800 568 36,900 568 36,900 608 39,500 812 52,800 829 53,900 848 55,100 4.475 290,900 
Voluntary return Projects 0,175 30 5,300 70 12,300 70 12 ,300 75 13,200 101 17,600 103 18,000 105 18,400 555 97,100 
Sub-total Action 2   55,500   129,500   129,500   138,700   185,300   189,200   193,300 11.320 1.021,000 
Sub-total Objective 1   60,000   140,000   140,000   150,000   200,000   204,200   208,600   1.102,800 
Emergency measures                                 
Actions in the Member States                                 
 
FI 218  
 FI Responsible Authorities Co-financing      1,210   1,210   1,210   1,210   1,210   1,210   1,210   8,470 
Emergency measures Projects     8,590   8,590   8,590   8,590   8,590   8,590   8,590   60,130 
Sub-total Action 3   9,800   9,800   9,800   9,800   9,800   9,800   9,800   68,600 
Sub-total Objective 1   9,800   9,800   9,800   9,800   9,800   9,800   9,800   68,600 
TOTAL COST       69,800   149,800   149,800   159,800   209,800   214,000   218,400   1.171,400 
b. Integration of third-country nationals 
2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 Total (Headings of Objectives, 
actions and outputs 
should be provided) Type of 
output Av. 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total cost 
Integration of Third-country Nationals                                 
Community Actions                                 
Community Actions Transnational 
cooperation 
projects 0,250 25 6,200 33 8,200 54 13,400 69 17,300 80 20,000 94 23,600 105 26,200 460 114,900 
Sub-total Action 1   6,200   8,200   13,400   17,300   20,000   23,600   26,200 460 114,900 
Actions in the Member States                                 
Responsible Authorities Co-financing      4,300   5,500   8,500   10,800   12,300   14,300   15,800   71,500 
Admission Procedures Projects 0,085 101 8,600 134 11,400 216 18 ,400 278 23,600 319 27,100 380 32,300 421 35,800 1.849 157,200 
Introduction Programmes Projects 0,065 389 25,300 518 33,700 845 54,900 1094 71,100 1258 81,800 1486 96,600 1652 107,400 7.243 470,800 
Civic, cultural, religious 
and political participation Projects 0,175 97 16,900 128 22,400 209 36,600 271 47,400 312 54,600 368 64,400 409 71,600 1.794 313,900 
Capacity building within 
MS' public and private 
service providers  Projects 0,175 97 16,900 128 22,400 209 36,600 271 47,400 312 54,600 368 64,400 409 71,600 1.794 313,900 
Adjusting european 
societies to diversity Projects 0,175 48 8,400 64 11,200 105 18,300 135 23,700 156 27,300 184 32,200 205 35,800 897 156,900 
Policy development, 
monitoring and evaluation Projects 0,175 48 8,400 64 11,200 105 18,300 135 23,700 156 27,300 184 32,200 205 35,800 897 156,900 
Sub-total Action 2   88,800   117,800   191,600   247,700   285,000   336,400   373,800 9.092 1.641,100 
Sub-total Objective 1   95,000   126,000   205,000   265,000   305,000   360,000   400,000   1.756,000 
TOTAL COST       95,000   126,000   205,000   265,000   305,000   360,000   400,000   1.756,000 
 
c. European Return Fund 
 
 
FI 219  
 FI            
                
                 
                 
                   
                 
                 
                   
                   
                   
                   
                 
                 
                   
2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 Total (Headings of Objectives, 
actions and outputs should be provided) Type of 
output Av. 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total cost 
European Return Fund                                 
Community Actions                                 
Community Actions Transnational 
cooperation projects 0,250 0 0,000 10 2,500 16 3,900 26 6,500 39 9,800 52 13,100 52 13,100 196 48,900 
Sub-total Action 1   0,000   2,500   3,900   6,500   9,800   13,100   13,100 196 48,900 
Actions in the Member States                                 
Responsibe authorities Co-financing      0,000   2,300   3,100   4,600   6,500   8,300   8,300   33,100 
Integrated Return-
management Projects 0,150 0 0,000 68 10,200 106 15,900 178 26 ,700 267 40,100 357 53,600 357 53,600 1.334 200,100 
Enhancement of ooperation 
between MS in integrated 
Return-management Projects 0,250 0 0,000 69 17,200 106 26,500 178 44 ,400 268 66,900 357 89,300 357 89,300 1.334 333,600 
Promotion and application 
of common standards on 
return Projects 0,100 0 0,000 68 6,800 106 10,600 178 17 ,800 267 26,700 357 35,700 357 35,700 1.333 133,300 
 
FI 220  
 FI Sub-total Action 2   0,000   36,500   56,100   93,500   140,200   186,900   186,900 4.001 700,100 
Sub-total Objective 1   0,000   39,000   60,000   100,000   150,000   200,000   200,000   749,000 
TOTAL COST       0,000   39,000   60,000   100,000   150,000   200,000   200,000   749,000 
 
 
FI 221  
 FI  
d. External Borders Fund   
           
                
                 
                 
                   
                 
                 
                   
                   
                   
                   
                   
                 
                 
                   
  
2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 Total (Headings of Objectives, 
actions and outputs 
should be provided) Type of 
output Av. 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total 
cost No. 
outputs Total cost 
External Borders Fund                                 
 
FI 222  
 FI Community Actions                                 
Community Actions Transnational 
cooperation projects 0,250 13 3,300 13 3,300 17 4,300 22 5,600 25 6,300 31 7,800 45 11,200 167 41,800 
Sub-total Action 1   3,300   3,300   4,300   5,600   6,300   7,800   11,200 167 41,800 
Actions in the Member States                                 
Responsibe authorities Co-financing      7,500   7,500   9,500   12,000   13,400   16,700   23,300   89,900 
Implementation of the 
common integrated border 
management system Projects 0,500 64 31,800 64 31,800 82 41,200 107 53,500 120 60,100 150 75,100 214 107,100 801 400,600 
Contribution to the efficient 
management of the flows of 
persons at external borders Projects 0,500 127 63,700 127 63,700 165 82,500 214 1 07,000 240 120,100 300 150,200 428 214,200 1.603 801,400 
Contribution to the uniform 
and effective application of 
EU law and overall efficiency of national 
border guards Projects 0,500 48 23,900 48 23,900 62 30,900 80 40,100 90 45,000 113 56,300 161 80,300 601 300,400 
Contribution to the 
enhancement of the 
activities organised by 
consular services Projects 0,500 80 39,800 80 39,800 103 51,600 134 66,800 150 75,100 188 93,900 268 133,900 1.002 500,900 
Sub-total Action 2   166,700   166,700   215,700   279,400   313,700   392,200   558,800 3.005 2.093,200 
Sub-total Objective 1   170,000   170,000   220,000   285,000   320,000   400,000   570,000   2135,000 
TOTAL COST       170,000   170,000   220,000   285,000   320,000   400,000   570,000   2.135,000 
 
 
FI 223   FI  
8.2. Administrative Expenditure 
The needs for human and administrative resour ces shall be covered within the allocation 
granted to the managing DG in the framew ork of the annual al location procedure. 
8.2.1. Number and type of human resources 
Types of 
post   Staff to be assigned to management of the action using existing and/or 
additional resources ( number of posts/FTEs ) 
    2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 
A*/AD 23 26 29 32 35 37 37,5 Officials 
or 
temporary 
staff (XX 
01 01)  B*, 
C*/AST 38,75 46 52 58 64 70 70,5 
Staff financed by art. 
XX 01 02  8,5 10 12 14 16 17 18 
Other staff financed 
by art. XX 01 04/05                
TOTAL 70,25 82 93 104 115 124 126 
8.2.2. Description of tasks deriving from the action 
   
Title  Description Number 
Management   
Management    4 
Policy definition and programming   
Policy Making Definition of strategy, legal base,… 4 
Programme definition Establishment of annual work programme (i .e. financing decision) and interservice 
consultation 1 
Interface with relevant 
EC programmes & 
actions interservice coordination in order to ens ure complementarity-synergy with other 
policies 2 
Interface with other 
Institutions and Member 
States Interface Council,EP ensuring the appropria te reporting, information, questions, 
briefing requests 2 
Information and 
Communication 1. Information and publicity activities 
2. EUROPA Web site 2 
Committee interface - 
chair & secretariat    1 
 
FI 224   FI Budgetting APS,PDB,AAR,BIP,RAL - Preparation - Follow-up - Reporting  1,5 
Programme : Reception, selection and award of projects , financial and legal 
commitments   
Preparation Calls for 
proposals   2 
Reception and evaluation 
proposals/mult-annual and annual programmes (also involves staff involved in 12,13,14 and 15) 10 
Award decisions   0,5 
Financial Commitment Preparation, maintenance and closure of  all financial commitments + subconsequent 
amendments 2 
Legal Commitment Preparation, Signature, Closure of a ll juridical commitments + subconsequent 
amendments 4 
Programme : monitoring of projects   
Payments - Initiation Preparation and Processing of all Prefinanc ing, Intermediate and Final Payments 
(including verifica tion supporting docs) 5 
Project Monitoring Receipt and assessment of reports  , requests for informat ion, project visits 20 
Procurement, control and audit   
Ex- ante verification of 
transactions, setting up 
of control standards Setting up appropriate control standards 3 
System Audit Setting up and monitoring of system  audit of Member States (shared management) 10 
Financial Audit  Ex-post Audit of  expenditure / implementation 8 
Internal audit Verification of compliance with ICS 3 
Procurement procedures Drafting, procedures and autorisation of procurement procedures for projects and 
technical assistance (evaluation, studies ,…) , including JPC, Helpdesk procurement 
procedures 8 
Reporting Report of Authorinsing Officer, RA A, relations with Court of Auditors… 2 
Support services   
Filing and Archiving Database, digital and hardcopy filing 3 
Programme Evaluation Ex ante - Mid term - Final evaluation 3 
IT Support Specific development of IT Tool s related to monitoring and implementation 4 
Overhead   
Administration(Overhead
) CIS, Translations,HRM,Logistics,… 21 
  126 
 
 
FI 225   FI 8.2.3. Sources of human resources (statutory) 
(When more than one source is stated, please in dicate the number of posts originating from 
each of the sources) 
 Posts currently allocated to the manage ment of the programme to be replaced 
or extended 
 Posts pre-allocated within the APS/PDB exercise for year n 
 Posts to be requested in the next APS/PDB procedure 
 Posts to be redeployed using existi ng resources within the managing service 
(internal redeployment) 
 Posts required for year n although not fo reseen in the APS/PDB exercise of the 
year in question 
8.2.4. Other Administrative expenditure  included in reference amount (XX 01 04/05 – 
Expenditure on administrative management) 
EUR million (to 3 decimal places) 
a. European Refugee Fund  
Budget line 
European Refugee 
Fund 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 TOTAL 
1 Technical and 
administrative 
assistance (including 
related staff costs)               
  
Other technical and administrative 
assistance                
  
= intra muros : asylum 
statistics 0,250 0,250 0,250 0,250 0,250 0,250 0,250 1,750 
= extra muros : 
exchange of 
information, thematic meetings, website 
projects, computerised 
administrative and financial management 
of which for 
construction and maintenance of 
computerised 
management systems 0,500 0,700 0,700 0,700 0,700 0,700 0,700 4,700 
Studies (incl. Evaluation) 0,300 0,600 0,300 0,600 0,600 0,400 0,600 3,400 
Meetings of experts 0,050 0,050 0,050 0,050 0,100 0,050 0,050 0,400 
Publications and 
informations 0,200 0,000 0,200 0,000 0,200 0,150 0,200 0,950 
Total 1,300 1,600 1,500 1,600 1,850 1,550 1,800 9,450 
 
FI 226   FI Emergency measures                 
1 Technical and 
administrative assistance (including 
related staff costs) 
              
  
Other technical and administrative 
assistance                
  
= intra muros : asylum 
statistics 0,050 0,050 0,050 0,050 0,050 0,050 0,050 0,350 
= extra muros : exchange of information, thematic 
meetings, website 
projects, computerised administrative and 
financial management 
of which for construction and 
maintenance of 
computerised management systems 0,060 0,060 0,060 0,060 0,060 0,060 0,060 0,420 
Studies (incl. 
Evaluation) 0,080 0,080 0,080 0,080 0,080 0,080 0,080 0,560 
Meetings of experts                 
Publications and 
informations 0,010 0,010 0,010 0,010 0,010 0,010 0,010 0,070 
Total 0,200 0,200 0,200 0,200 0,200 0,200 0,200 1,400 
 
FI 227   FI  
b. Integration of Third-country Nationals 
Budget line 
Integration of Third-
country nationals 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 TOTAL 
1 Technical and 
administrative 
assistance (including related staff costs) 
              
  
Other technical and administrative 
assistance                
  
= intra muros : 
migration statistics 0,300 0,400 0,400 0,400 0,400 0,400 0,400 2,700 
= extra muros : 
exchange of 
information, thematic meetings, website 
projects, computerised 
administrative and financial management 
of which for 
construction and maintenance of 
computerised 
management systems 0,600 0,800 0,800 0,900 1,000 1,100 1,100 6,300 
Studies (incl. Evaluation and Impact 
Assessment) 0,100 0,300 0,300 0,600 0,700 0,700 0,750 3,450 
Meetings of experts 0,050 0,050 0,050 0,050 0,050 0,050 0,050 0,350 
Dissemination 0,000 0,100 0,050 0,100 0,150 0,200 0,200 0,800 
Publications and 
informations 0,050 0,100 0,100 0,100 0,250 0,400 0,400 1,400 
Total 1,100 1,750 1,700 2,150 2,550 2,850 2,900 15,000 
 
FI 228   FI  
c. European Return Fund 
Budget line 
European Return 
Fund 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 TOTAL 
1 Technical and 
administrative 
assistance (including related staff costs) 
              
  
Other technical and 
administrative 
assistance                
  
= intra muros : statistics   0,200 0,200 0,200 0,200 0,250 0,300 1,350 
= extra muros : 
exchange of 
information, thematic 
meetings, website projects, computerised 
administrative and 
financial management of which for 
construction and 
maintenance of computerised 
management systems   0,600 0,700 0,800 0,900 0,900 1,000 4,900 
Studies (incl. 
Evaluation and Impact Assessment)   0,300 0,300 0,300 0,300 0,300 0,300 1,800 
Meetings of experts   0,050 0,050 0,050 0,050 0,050 0,100 0,350 
Dissemination   0,100 0,100 0,100 0,100 0,100 0,100 0,600 
Publications and 
informations   0,150 0,150 0,150 0,150 0,150 0,250 1,000 
Total 0,000 1,400 1,500 1,600 1,700 1,750 2,050 10,000 
 
FI 229   FI  
d. External Borders Fund 
Budget line 
External Borders Fund 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 TOTAL 
1 Technical and 
administrative 
assistance (including related staff costs) 
              
  
Other technical and administrative 
assistance                
  
= intra muros : statistics 0,300 0,300 0,300 0,400 0,450 0,450 0,450 2,650 
= extra muros : 
exchange of information, thematic 
meetings, website 
projects, computerised 
administrative and 
financial management of which for 
construction and 
maintenance of computerised 
management systems 0,600 0,900 0,900 1,000 1,000 1,000 1,000 6,400 
Studies (incl. Evaluation and Impact 
Assessment) 0,300 0,400 0,400 0,500 0,500 0,400 0,400 2,900 
Meetings of experts 0,100 0,150 0,150 0,150 0,200 0,200 0,200 1,150 
Dissemination 0,200 0,200 0,250 0,300 0,400 0,300 0,300 1,950 
Publications and 
informations 0,100 0,300 0,300 0,300 0,350 0,300 0,300 1,950 
Total 1,600 2,250 2,300 2,650 2,900 2,650 2,650 17,000 
 
FI 230   FI  
8.2.5. Financial cost of human resour ces and associated costs not  included in the reference 
amount 
EUR million (to 3 decimal places) 
Type of 
human 
resources 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 Total 
Officials and 
temporary 
staff (XX 01 
01) 6,669 7,776 8,748 9,72 10,692 11,556 11,664 66,825 
Staff financed 
by Art XX 01 
02 (auxiliary, 
END, contract staff, etc.) 
(specify 
budget line) 0,918 1,08 1,296 1,512 1,728 1,836 1,944 10,314 
Total cost of 
Human 
Resources 
and 
associated 
costs (NOT 
in reference 
amount) 7,587 8,856 10,044 11,232 12 ,420 13,392 13,608 77,139
 
Calculation– Officials and Temporary agents  
Reference should be made  to Point 8.2.1, if applicable 
Each FTE rated at 108.000 € per FTE. 
Calculation– Staff financed unde r art. XX 01 02  
Reference should be made  to Point 8.2.1, if applicable  
Each FTE rated at 108.000 € per FTE.  
 
FI 231   FI  
8.2.6 Other administrative expenditure not  included in reference amount 
EUR million (to 3 decimal places) 
 
  2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 TOTAL 
XX 01 02 11 01 – Missions 0,216 0,234 0,238 0,243 0,248 0,253 0,258 1,691 
XX 01 02 11 02 – 
Meetings & Conferences                
XX 01 02 11 03 – 
Committees 0,460 0,498 0,508 0,518 0,528 0,539 0,550 3,601 
XX 01 02 11 04 – Studies & consultations                 
XX 01 02 11 05 - Information systems
                 
 2Total Other 
Management Expenditure (XX 01 02 
11) 0,676 0,732 0,746 0,761 0,777 0,792 0,808 5,292 
3 Other 
expenditure of an 
administrative nature 
(specify including 
reference to budget line)                  
 
FI 232   FI Total Administrative 
expenditure, other 
than human resources 
and associated costs 
(NOT included in 
reference amount) 8,263 9,588 10,790 11,993 13 ,197 14,184 14,416 68,015
         
         
                  
Calculation - Other administrative  expenditure not  included in reference 
amount    
     2007     
Missions    240 missions * 
€900 216.000    
         
Compulsory meetings  24 * 19200 460.800