EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 6.7.2017 COM(2017) 370 final KOMISSION KERTOMUS Euroopan unioinin lainsäädännön soveltamisen valvonta

Vuosikertomus 2016 {SWD(2017) 259 final}

{SWD(2017) 260 final}



I. Johdanto II. Täytäntöönpanon valvonta keskeisillä politiikan aloilla 1. Uutta pontta työllisyyteen, kasvuun ja investointeihin 2. Yhdennetyt digitaaliset sisämarkkinat 3. Joustava energiaunioni ja tulevaisuuteen suuntautuva ilmastonmuutospolitiikka 4. Syvemmät ja oikeudenmukaisemmat sisämarkkinat ja vankempi teollinen perusta 5. Syvempi ja oikeudenmukaisempi talous- ja rahaliitto 6. Luottamukseen ja perusoikeuksien kunnioittamiseen perustuva oikeusalue 7. Kohti uudenlaista maahanmuuttopolitiikkaa 8. Yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa EU:n lainsäädännön asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi 8.1. Täytäntöönpanosuunnitelmat: nykytilanne 8.2. Selittävät asiakirjat: nykytilanne III. Rikkomusmenettelyt IV. Ennen rikkomusmenettelyn aloittamista 1. Ongelmien havaitseminen 1.1. Oma-aloitteisesti käsiteltävät asiat 1.2. Kantelut ja vetoomukset 2. EU Pilot -järjestelmä V. Rikkomusmenettelyjen vaiheet

1. Oikeudenkäyntiä edeltävä vaihe 2. Unionin tuomioistuimen SEUT-sopimuksen 258 artiklan ja 260 artiklan 2 kohdan nojalla antamat tuomiot VI. Direktiivien saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 3. Myöhäinen saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 4. Asian saattaminen unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi SEUT-sopimuksen 258 artiklan ja 260 artiklan 3 kohdan nojalla VII. Päätelmät I.Johdanto EU:n lainsäädännön tehokas soveltaminen on tärkeää, jotta kansalaiset ja yritykset hyötyvät Euroopan unionin politiikoista. Kun ilmenee ongelmia (kuten autojen päästötestauksen ongelmat, laittomat kaatopaikat tai liikenteen turvallisuusongelmat), ne eivät useinkaan johdu EU:n lainsäädännön puutteesta vaan siitä, ettei EU:n lainsäädäntöä sovelleta tehokkaasti. Jäsenvaltioiden velvollisuutena on saattaa direktiivit ajallaan ja täsmällisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä huolehtia EU:n koko säännöstön asianmukaisesta soveltamisesta ja täytäntöönpanosta. Komissio, joka toimii perussopimusten noudattamisen valvojana, valvoo jäsenvaltioiden toimenpiteitä ja varmistaa, että kansallinen lainsäädäntö vastaa EU:n lainsäädäntöä. Jos jäsenvaltio ei noudata unionin lainsäädäntöä, komissio voi aloittaa rikkomusmenettelyn tai tarvittaessa viedä asian unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi. Komissio voi ehdottaa sakkoja, jos jäsenvaltio ei pane täytäntöön tuomioistuimen tuomiota tai ilmoita komissiolle toimenpiteistä, joilla lainsäätämisjärjestystä noudattaen annettu direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Se, että EU:n lainsäädännön soveltamista parannetaan, on Junckerin komission painopisteala ja keskeinen osa paremman sääntelyn pakettia. Komissio toisti sitoumuksensa parantaa EU:n lainsäädännön soveltamista joulukuussa 2016 antamassaan tiedonannossa, jossa se esitti strategisempaa lähestymistapaa rikkomustapausten käsittelyyn. Se ilmoitti asettavansa etusijalle EU:n lainsäädännön merkittävimmät rikkomustapaukset, jotka vaikuttavat kansalaisten ja yritysten etuihin. Tässä vuosikertomuksessa nostetaan esiin tärkeimmät lainsäädännön valvontaan liittyvät asiat vuonna 2016. Kertomuksen rakenne perustuu siihen, että valvonta kohdistuu erityisesti komission poliittisiin painopistealoihin. Komissio valvoi säännösten noudattamista esimerkiksi sisämarkkinoiden alalla ja puuttui tällöin erityisesti siihen, että jäsenvaltiot olivat laiminlyöneet sellaisen rangaistusjärjestelmän luomisen tai soveltamisen, jolla estettäisiin autonvalmistajia rikkomasta autojen päästöjä koskevaa EU:n lainsäädäntöä. Toinen esimerkki on julkisia hankintoja ja käyttöoikeussopimuksia koskevien EU:n sääntöjen saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä: Tässä yhteydessä on erittäin tärkeää saattaa EU:n lainsäädäntö täysimääräisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä ja panna se täytäntöön, jotta pienet ja keskisuuret yritykset voivat entistä helpommin ja pienemmin kustannuksin osallistua julkisiin tarjouskilpailuihin ja EU:n avoimuuden ja kilpailun periaatteita näin kunnioitetaan täysimääräisesti. Painopistealojen lisäksi kertomuksen liiteasiakirjoissa tarkastellaan sitä, miten hyvin EU:n lainsäädäntöä sovellettiin ja mitä haasteita tällöin ilmeni eri jäsenvaltioissa ja eri politiikan aloilla.



II.Täytäntöönpanon valvonta keskeisillä politiikan aloilla EU:n politiikan ja erityisesti Junckerin komission poliittisten painopisteiden toteutus edellyttää, että varmistetaan EU:n säädösten parempi soveltaminen ja täytäntöönpano. Komission käytössä on laaja valikoima keinoja EU:n poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi, mukaan lukien rikkomusmenettelyt. Vuoden 2016 vuosikertomuksessa esitetään katsaus tähän liittyvistä komission toimista. Uudet valvontamenettelyt (komission tiedonanto EU:n lainsäädäntö: parempiin tuloksiin soveltamista parantamalla) Joulukuussa 2016 komissio antoi valvontamenettelyistä uuden tiedonannon EU:n lainsäädäntö: parempiin tuloksiin soveltamista parantamalla. Tiedonannossa esitetään, miten komissio perussopimusten valvojana tehostaa toimiaan varmistaakseen EU:n lainsäädännön noudattamisen. Tavoitteen olla ”isompi ja kunnianhimoisempi isoissa asioissa ja pienempi ja vaatimattomampi pienissä asioissa” olisi johdettava täytäntöönpanon valvonnassa siihen, että rikkomusten käsittelyyn sovelletaan strategisempaa ja tehokkaampaa lähestymistapaa. Toteuttaessaan tätä lähestymistapaa komission tulisi keskittyä ongelmiin, joihin täytäntöönpanon valvonnalla voidaan todella vaikuttaa, sekä politiikan painopisteisiin. Sen vuoksi komissio ottaa huomioon, millainen lisäarvo rikkomusmenettelyllä voidaan saavuttaa, ja lopettaa asian käsittelyn, kun se katsoo sen olevan tarkoituksenmukaista politiikan näkökulmasta. Komissio keskittyy tapauksiin, joissa jäsenvaltiot •ovat jättäneet ilmoittamatta toimenpiteistään direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä tai kansalliseksi lainsäädännöksi saattaminen on toteutettu virheellisesti; •eivät ole noudattaneet unionin tuomioistuimen tuomiota (ks. SEUT-sopimuksen 260 artiklan 2 kohta); tai

•ovat aiheuttaneet vakavaa vahinkoa EU:n taloudellisille eduille tai rikkoneet EU:n yksinomaista toimivaltaa. Komissio tutkii tarkasti kaikki tapaukset, joissa jäsenvaltion oikeudellisesta järjestelmästä on paljastunut järjestelmällisiä heikkouksia. Tällaisia ovat esimerkiksi tapaukset, joissa kansalliset säännökset tai yleiset käytännöt estävät unionin tuomioistuimen ennakkoratkaisumenettelyn. Komissio tutkii tarkasti myös tapaukset, joissa kansallinen lainsäädäntö estää kansallisia tuomioistuimia tunnustamasta unionin oikeuden ensisijaisuutta. Lisäksi se asettaa etusijalle tapaukset, joissa kansallinen lainsäädäntö ei tarjoa tehokasta oikeussuojamenettelyä EU:n lainsäädännön rikkomustapauksissa tai muutoin estää kansallisia tuomioistuinjärjestelmiä varmistamasta, että EU:n lainsäädäntöä sovelletaan tehokkaasti. Komissio aloittaa nopeasti näitä rikkomisia koskevat tutkimukset. Se käynnistää rikkomusmenettelyt ilman että se käyttää

EU Pilot –ongelmanratkaisumekanismia paitsi jos EU Pilotin käytön katsotaan olevan hyödyllistä kyseisessä tapauksessa. Toteuttaessaan tätä lähestymistapaa komissio pitää jatkossakin yksittäisiä kantelijoita erityisen tärkeinä sellaisten EU:n lainsäädännön täytäntöönpanoon liittyvien laajempien ongelmien havaitsemisessa, jotka vaikuttavat kansalaisten ja yritysten etuihin. On kuitenkin äärimmäisen tärkeää, että kansalaiset ymmärtävät rikkomusmenettelyn luonteen ja että heidän odotuksensa ovat sen mukaisia. Monet tekevät kanteluja odottaen saavansa rahallista tai muuta korvausta ilmoittaessaan EU:n lainsäädännön rikkomisesta. Tämä ei ole rikkomusmenettelyn tarkoitus. Tietyntyyppiset virheellistä soveltamista koskevat yksittäistapaukset, joihin ei liity yleisempiä periaatekysymyksiä, voidaan usein käsitellä tyydyttävästi muiden, asianmukaisempien menettelyjen avulla EU:n tasolla ja kansallisella tasolla. Tällaisissa tapauksissa komissio ohjaa kantelijat pääsääntöisesti kansalliselle tasolle, jos tehokasta oikeussuojaa on saatavilla. Komissio antaa jatkuvaa tukea jäsenvaltioille EU:n lainsäädännön saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä sen soveltamisessa ja täytäntöönpanossa. On kuitenkin tärkeää, että jäsenvaltiot täyttävät tehtävänsä noudattamalla yhdessä laatimiaan sääntöjä ja valvomalla niiden täytäntöönpanoa. Siksi komissio tiukentaa suhtautumistaan seuraamuksiin tapauksissa, joissa jäsenvaltiot ovat jättäneet ilmoittamatta EU:n lainsäädännön saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tapauksissa, jotka saatetaan tuomioistuimen käsiteltäviksi SEUT-sopimuksen 258 ja 260 artiklan 3 kohdan nojalla, komissio pyytää nyt järjestelmällisesti tuomioistuinta määräämään sekä kiinteämääräisen hyvityksen että uhkasakon. 1.Uutta pontta työllisyyteen, kasvuun ja investointeihin Junckerin komission ensisijaisena tavoitteena on vahvistaa Euroopan kilpailukykyä ja edistää investointeja, joilla luodaan työpaikkoja. Pyrkimykset luoda asianmukainen sääntely-ympäristö yritysten tukemiseksi ja työpaikkojen luomiseksi kuitenkin heikentyvät, jos EU:n säännöstöä ei panna täytäntöön oikein ja ajallaan. EU:n lainsäädännön soveltamisen ja täytäntöönpanon valvonnalla tuetaan siten merkittävästi myös työpaikkojen luomista, kasvua ja investointeja. Komission valvontatoimet keskittyivät vuonna 2016 seuraaville aloille: Työntekijöiden vapaata liikkuvuutta sekä työterveyttä ja turvallisuutta koskevan EU:n säännöstön täytäntöönpanon valvonta Komissio jatkoi työtään varmistaakseen yhdenvertaiset lähtökohdat EU:n työmarkkinoilla. Se tarkasti, että työntekijöiden vapaata liikkuvuutta sekä työterveyttä ja turvallisuutta koskevat yhteisön direktiivit saatetaan jäsenvaltioissa asianmukaisesti ja täysimääräisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä. Määräaika kahden merkittävän direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä umpeutui vuonna 2016: ensimmäinen koski työntekijöiden vapaan liikkuvuuden puitteissa työntekijöille myönnettyjä oikeuksien käyttämistä helpottavia toimenpiteitä ja toinen työntekijöiden lähettämistä työhön toiseen jäsenvaltioon. Koska useat jäsenvaltiot eivät ilmoittaneet määräaikaan mennessä toimenpiteitään, joilla nämä säädökset saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, komissio käynnisti useita rikkomusmenettelyjä syyskuussa 2016. Työterveyden ja -turvallisuuden alalla työntekijöiden altistumisesta sähkömagneettisille kentille annetun direktiivin vaatimukset oli määrä saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä viimeistään 1. heinäkuuta 2016. Direktiivillä edistetään merkittävästi työntekijöiden terveyden suojelua. Komissio tarkastaa kansallisia täytäntöönpanotoimenpiteitä, ja se on vuonna 2016 käynnistänyt joukon aihetta koskevia rikkomusmenettelyjä. Komissio jatkoi täytäntöönpanon tarkastuksia aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetun direktiivin osalta. Lisäksi se lähetti kahdeksalle jäsenvaltiolle tiedustelun, jossa pyydettiin vahvistamaan terävien instrumenttien terveydenhuoltoalan työntekijöille aiheuttamien tapaturmien ehkäisemisestä annetun direktiivin asianmukainen täytäntöönpano. Ympäristöä koskevan EU:n säännöstön täytäntöönpanon valvonta Komissio pyrki EU:n ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon valvonnalla edistämään terveellisempää ympäristöä ja entistä vahvempaa kiertotaloutta, jossa resursseja käytetään kestävästi. Lisäksi se pyrki takaamaan tasapuoliset toimintaedellytykset kaikille jäsenvaltioille ja talouden toimijoille, joiden on noudatettava ympäristövaatimuksia. Täytäntöönpanon tiukalla valvonnalla autetaan markkinoita lisäämään innovatiivisin keinoin resurssitehokkuutta ja vähentämään riippuvuutta tuonnista, mikä antaa EU:n yrityksille kilpailuedun ja luo työpaikkoja. Osassa jäsenvaltioita on yhä merkittäviä puutteita EU:n ympäristölainsäädännön täytäntöönpanossa ja noudattamisen valvonnassa, etenkin jätehuollon, jäteveden käsittelyinfrastruktuurin ja ilmanlaadun raja-arvojen noudattamisen osalta. Komissio puuttui näihin epäkohtiin oikeudellisin keinoin, erityisesti käynnistämällä rikkomusmenettelyjä, mutta myös työskentelemällä tiiviissä yhteistyössä kansallisten viranomaisten ja muiden sidosryhmien kanssa ja siten tukemalla sääntöjen noudattamista. Tässä yhteydessä komissio käynnisti vuonna 2016 ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon arvioinnit. Prosessin tavoitteena on lisätä yleistä tietämystä EU:n ympäristölainsäädännön ja politiikan täytäntöönpanon puutteista kussakin jäsenvaltiossa sekä tarttua näiden puutteiden perussyihin. Sen tarkoituksena on myös tarjota ratkaisuja, jotka täydentävät täytäntöönpanoon liittyvää oikeudellista valvontaa. Myös hyvien käytäntöjen vaihtoa pyritään edistämään. Arvioinnit perustuvat kahden vuoden välein laadittaviin maakohtaisiin raportteihin, joissa keskitytään ympäristölainsäädännön ja politiikan keskeisiin aiheisiin kussakin jäsenvaltiossa. Raporttien pohjalta käydään vuoropuhelua kunkin jäsenvaltion kanssa ja kunkin jäsenvaltion sisällä. Maataloutta koskevan EU:n säännöstön täytäntöönpanon valvonta Komissio keskittyi valvontastrategiassaan sen varmistamiseen, että maataloudessa toteutetaan toimenpiteitä, joilla parhaiten tuetaan kasvua ja luodaan työpaikkoja. Näillä toimenpiteillä tuetaan myös syvempien ja oikeudenmukaisempien sisämarkkinoiden kehittymistä. Toteuttamalla yhteistä maatalouspolitiikkaa ja valvomalla siihen liittyvien EU:n sääntöjen täytäntöönpanoa edistetään alkutuotantosektorin kilpailukykyä ja markkinasuuntautuneisuutta sekä suojellaan samalla viljelijöitä äkillisiltä ja vakavilta markkinahäiriöiltä. Ensisijaisena tavoitteena on kestävän maatalouden luominen Eurooppaan.

Komissio kiinnitti vuonna 2016 erityisesti huomiota suoria tukia koskevien säännösten täytäntöönpanoon kaikissa jäsenvaltioissa. Suorat tuet olivat keskeinen osa vuonna 2014 toteutettua yhteisen maatalouspolitiikan uudistusta. Tutkittuaan, oliko kansallinen lainsäädäntö yhteensopiva EU:n säännösten kanssa, komissio aloitti EU Pilot vuoropuhelut useiden jäsenvaltioiden kanssa. Komissio seurasi myös aktiivisesti, onko maataloutta koskevat direktiivit saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä asianmukaisesti, selkeästi ja ajallaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tällä pyrittiin takaamaan oikeusvarmuus ja antamaan kansalaisille ja yrityksille mahdollisuus hyödyntää sisämarkkinoiden avaamia mahdollisuuksia. Komissio tarjosi jäsenvaltioille tukea, jotta ne panisivat kaseiini- ja kaseinaattidirektiivin täytäntöön hyvissä ajoin (viimeistään 22. joulukuuta 2016). Meri- ja kalastusasioita koskevan EU:n säännöstön täytäntöönpanon valvonta Komissio keskittyi vuoden 2016 täytäntöönpanon valvontastrategiassaan kalavarojen säilyttämiseen ja valvontaan eli toimiin, joilla edistetään olennaisesti kalavarojen kestävää käyttöä painottavan kiertotalouden luomista sekä turvataan kalatalousalan työpaikat ja kasvu pitkällä aikavälillä. Erityistä huomiota kiinnitettiin kansallisten kalastuksen seurantajärjestelmien puutteisiin, joiden vuoksi laitonta kalastustoimintaa ei aina havaita ja koko alan kestävyys kärsii. EU:n tavoitteena on vahvistaa maailmanlaajuista asemaansa kalatalousalalla, joten komissio puuttui myös useisiin tapauksiin, joissa EU:n yksinomaista ulkoista toimivaltaa ei kunnioitettu. Merten aluesuunnitteludirektiivin tietyt säännökset oli määrä saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä viimeistään 18. syyskuuta 2016. Määräajan umpeuduttua komissio käynnisti rikkomusmenettelyt viittä jäsenvaltiota vastaan sillä perusteella, että nämä eivät olleet ilmoittaneet toimenpiteistä, joilla direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Lisäksi menettelyt käynnistettiin kolmessa tapauksessa, joissa direktiivi oli saatettu vain osittain osaksi kansallista lainsäädäntöä. 2.Yhdennetyt digitaaliset sisämarkkinat Komission valvontastrategia viestintäverkkojen, sisältöjen ja teknologian osa-alueella keskittyi vuonna 2016 useiden eri alojen painopisteisiin. Näitä olivat muun muassa sähköistä viestintää koskevan lainsäädännön rakenteelliset osatekijät, kuten kansallisten sääntelyviranomaisten riippumattomuus, kuulemismenettelyjen noudattaminen markkina-analyysiprosessissa, taajuuksien hallinnointi ja sijoittautumisvapaus. Valvontatoimissa käsiteltiin myös sääntöjä, jotka ovat keskeisiä audiovisuaalisten palvelujen sisämarkkinoiden säilyttämisessä, kuten alkuperämaaperiaatetta ja vastaanottamisvapautta. Komissio käynnisti rikkomusmenettelyjä useimpia jäsenvaltioita vastaan, koska ne eivät olleet saattaneet nopeiden sähköisten viestintäverkkojen kustannusten vähentämisestä annettua direktiiviä ja tekijänoikeuden ja lähioikeuksien kollektiivisesta hallinnoinnista annettua direktiiviä täysimääräisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä. Se eteni aiemmin käynnistetyissä rikkomusmenettelyissä, jotka koskivat laiminlyöntejä julkisen sektorin hallussa olevien tietojen uudelleenkäytöstä annetun direktiivin saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä. Lisäksi komissio tarttui vaatimustenmukaisuudessa havaittuihin puutteisiin jäsenvaltioiden kanssa käydyissä vuoropuheluissa. Niissä käsiteltiin esimerkiksi sähköisestä tunnistamisesta ja luottamuspalveluista annetun asetuksen asianmukaista täytäntöönpanoa sekä tekijänoikeuden ja lähioikeuksien kollektiivisesta hallinnoinnista annetun direktiivin saattamista asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä. 3.Joustava energiaunioni ja tulevaisuuteen suuntautuva ilmastonmuutospolitiikka Joustavaa energiaunionia ja tulevaisuuteen suuntautuvaa ilmastonmuutospolitiikkaa koskevassa komission puitestrategiassa todetaan, että ”energiaan liittyvän voimassa olevan lainsäädännön täytäntöönpano kaikilta osin ja sen noudattamisen tiukka valvonta on ensisijainen edellytys energiaunionin perustamiselle”. Komissio seurasi tiiviisti EU:n säännöstön soveltamista ilmasto- ja energiapolitiikan alalla. Se tarkasti useiden direktiivien osalta järjestelmällisesti, oliko ne saatettu osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä ja noudatettiinko niitä. Lisäksi komissio eteni aiemmin käynnistämissään rikkomusmenettelyissä, jotka koskivat seuraavia direktiivejä: ·kolmannen energiapaketin direktiivit ·rakennusten energiatehokkuusdirektiivi ·väestön terveyden suojelemista ihmisten käyttöön tarkoitetussa vedessä olevilta radioaktiivisilta aineilta koskevista vaatimuksista annettu direktiivi ·radioaktiivista jätettä koskeva direktiivi ·energiatehokkuusdirektiivi ·merellä tapahtuvan öljyn- ja kaasunporaustoiminnan turvallisuudesta annettu direktiivi ·uusiutuvia energialähteitä koskeva direktiivi ·öljyvarastodirektiivi ·maakaasun toimitusvarmuusasetus ·EU:n päästökauppajärjestelmää koskevat direktiivit

·polttoaineiden laatua koskeva direktiivi ja ·hiilidioksidin geologista varastointia koskeva direktiivi. Vaatimustenmukaisuustarkastusten jälkeen komissio aloitti EU Pilot vuoropuhelut useiden jäsenvaltioiden kanssa. Säädösten noudattamisen järjestelmällisten tarkastusten sekä energiatehokkuuteen ja ydinvoimaan liittyvien toimenpiteiden ilmoittamatta jättämisen perusteella komissio käynnisti 31 rikkomusmenettelyä. 4.Syvemmät ja oikeudenmukaisemmat sisämarkkinat ja vankempi teollinen perusta Sisämarkkinat tarjoavat valtavia mahdollisuuksia eurooppalaisille yrityksille sekä laajempaa valinnanvapautta ja matalampia hintoja kuluttajille. Sisämarkkinoiden ansiosta ihmiset voivat matkustaa, asua, työskennellä ja opiskella, missä haluavat. Nämä hyödyt eivät kuitenkaan toteudu, jos sisämarkkinasääntöjä ei sovelleta tai panna täytäntöön tai jos niitä heikennetään muilla esteillä. Kilpailua koskevan EU:n säännöstön täytäntöönpanon valvonta Kilpailun alalla komissio keskitti valvontatoimensa sen varmistamiseen, että EU:n kilpailu- ja valtiontukisääntöjä noudatetaan. Komissio jatkoi vuonna 2016 rikkomusmenettelyä, jolla pyritään puuttumaan vakiintuneen toimijan määräävän aseman mahdolliseen vahvistamiseen yhden jäsenvaltion sähkömarkkinoilla. Tilanne on seurausta kyseisen jäsenvaltion toimista, sillä se on myöntänyt vakiintuneelle toimijalle suurimman osan vesivoima-alan käyttöoikeussopimuksista erittäin pitkäksi ajaksi ilman hankintamenettelyä. Valtiontukipäätösten täytäntöönpano on varmistettava, jotta komission suorittama valvonta olisi uskottavaa. Komissio päätti vuonna 2016 käynnistää SEUT-sopimuksen 260 artiklan 2 kohdan nojalla toimet unionin tuomioistuimessa Kreikkaa vastaan sen laiminlyötyä komission vuonna 2008 antaman Hellenic Shipyardsin tapausta koskevan takaisinperintäpäätöksen täytäntöönpanon ja unionin tuomioistuimen vuonna 2013 antaman tuomion noudattamisen. Komissio on jo auttanut jäsenvaltioita panemaan täytäntöön vahingonkorvauskanteista annetun direktiivin ja tekee vastaisuudessakin kovasti työtä varmistaakseen sen asianmukaisen ja oikea-aikaisen täytäntöönpanon. Sisämarkkinoita, teollisuutta, yrittäjyyttä ja pk-yrityksiä koskevan EU:n säännöstön täytäntöönpanon valvonta Komission sisämarkkinastrategiassa hahmotellaan säännösten noudattamisen ja älykkään täytäntöönpanon kulttuuria, johon sisältyy sisämarkkinasääntöjen noudattamisen valvontaa koskeva holistinen lähestymistapa. Lähestymistapa kattaa parempaa sääntelyä koskevan lähestymistavan mukaisesti kaikki poliittisen päätöksenteon vaiheet – politiikan suunnittelun, sen saattamisen osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä sen täytäntöönpanon ja älykkään valvonnan. Siinä arviointi ja täytäntöönpanon valvonta integroidaan tehokkaammin politiikan suunnitteluun ja jäsenvaltioita ja taloudellisia toimijoita autetaan ja neuvotaan paremmin sisämarkkinasääntöjen täytäntöönpanossa. Lähestymistavalla pyritään parantamaan sisämarkkinasääntöjen noudattamista erityisesti ja EU:n lainsäädännön noudattamista yleisesti. Lähestymistavan mukaisesti komissio tarjoaa jäsenvaltioille neuvontaa. Vuonna 2016 se toi oikeudellista selkeyttä esimerkiksi yhteistalouden ja sähköisen kaupankäynnin innovatiivisiin osa-alueisiin sovellettavan EU:n säännöstön soveltamiseen. Komissio neuvoo myös EU:n kansalaisia ja yrityksiä varmistaakseen, että ne voivat hyödyntää sisämarkkinasääntöjen mukaisia oikeuksiaan. Tässä yhteydessä se ohjaa ne oikeaan oikeussuojamenettelyyn, kuten SOLVITiin. SOLVIT on älykäs valvonnan väline, ja komissio voi hyödyntää SOLVITin tapauksista kerättyjä todisteita mahdollisten EU:n lainsäädännön rikkomisten havaitsemisessa. Komissio toteutti vuonna 2016 täytäntöönpanon valvonnan älykästä lähestymistapaansa muun muassa kahdella erityisalueella. Palvelualalla komissio pyysi yhdeksää jäsenvaltiota poistamaan liialliset ja perusteettomat esteet, jotka haittasivat palvelujen tarjoamista koko sisämarkkina-alueella. Se katsoi, että näissä jäsenvaltioissa tietyille palveluntarjoajille asetetut vaatimukset ovat palveludirektiivin vastaisia. Autoalalla komissio seuraa erittäin tiiviisti, kuinka kansalliset viranomaiset valvovat nykyisen EU:n säännöstön noudattamista. Komissio käynnisti vuonna 2016 rikkomusmenettelyjä useita jäsenvaltioita vastaan ajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevaan EU:n lainsäädäntöön perustuvien velvoitteiden täyttämättä jättämisen nojalla. Komissio keskittyi toimissaan erityisesti siihen, että jäsenvaltiot olivat laiminlyöneet sellaisen rangaistusjärjestelmän luomisen tai soveltamisen, jolla estettäisiin autonvalmistajia rikkomasta EU:n autojen päästöjä koskevaa lainsäädäntöä. Lisäksi komissio käynnisti rikkomusmenettelyjä useimpia jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät olleet saattaneet julkisia hankintoja, lakisääteistä mittaustoimintaa, edistyneitä teknisiä ja valmistusjärjestelmiä, siviilikäyttöön tarkoitettuja räjähdystarvikkeita ja puolustukseen liittyviä tuotteita sekä sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmää koskevia direktiivejä kaikilta osin osaksi kansallista lainsäädäntöä. Pääomamarkkinaunionia ja rahoituspalveluja koskevan EU:n säännöstön täytäntöönpanon valvonta Pääomamarkkinaunionin tarkoituksena on edistää innovatiivisten yritysten, start-up-yritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten rahoituksen saatavuutta. Sillä pyritään parantamaan EU:n pääomamarkkinoiden houkuttelevuutta yksityis- ja yhteisösijoittajien näkökulmasta sekä lisäämään edelleen rajat ylittäviä investointeja. Lisäksi päämarkkinaunionilla pyritään palauttamaan vakaus ja luottamus rahoitusalalle rahoituskriisin jälkeen. Komissio täydensi vuonna 2015 laatimaansa Pääomamarkkinaunionin luomista koskevaa toimintasuunnitelmaa syyskuussa 2016 antamallaan tiedonannolla Pääomamarkkinaunioni – Vauhtia uudistuksiin. Komissio tukee tätä aloitetta valvontatoimissaan poistamalla rajat ylittävien investointien kansallisia esteitä (esim. ”kultaisiin osakkeisiin” liittyvät tapaukset, investointeja koskevat rajoitukset) ja varmistamalla, että pääomamarkkinaunionia koskevat direktiivit pannaan täysimääräisesti täytäntöön. Komissio muun muassa käynnisti 21:tä jäsenvaltiota vastaan rikkomusmenettelyn, koska ne olivat laiminlyöneet avoimuusdirektiivin saattamisen osaksi kansallista lainsäädäntöä. Direktiivillä pyritään varmistamaan, että arvopaperien liikkeeseenlaskijat julkaisevat tiettyjä keskeisiä tietoja liiketoiminnastaan. Rahoituskriisin jälkeen hyväksyttiin useita direktiivejä, joilla pyritään edelleen avaamaan EU:n rahoituspalvelumarkkinoita ja lujittamaan rahoitusalan kestokykyä ja vakautta. Keskeisiin toimiin kuuluvat tilinpäätös- ja tilintarkastusdirektiivit, siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä koskeva direktiivi ja kiinnelainadirektiivi. Komissio keskittyi vuonna 2016 täytäntöönpanon valvontatoimissaan varmistamaan kyseisten direktiivien täysimääräisen täytäntöönpanon tarkistamalla, että ne saatetaan täydellisesti ja asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä. Komissio muun muassa käynnisti rikkomusmenettelyt kiinnelainadirektiivin (20 jäsenvaltiota), siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä koskevan direktiivin (16 jäsenvaltiota) ja tilintarkastusdirektiivin (18 jäsenvaltiota) myöhäisen kansalliseksi lainsäädännöksi saattamisen johdosta. Verotusta ja tulliliittoa koskevan EU:n säännöstön täytäntöönpanon valvonta Komissio pani merkille arvonlisäverodirektiivin ja valmisteverodirektiivin tulkintaan liittyvät tuomioistuimen tuomiot ja painotti siksi sen varmistamista, että kaikissa jäsenvaltioissa toimitaan näiden tuomioiden edellyttämällä tavalla. Lisäksi komissio tutki useita autoverotustapauksia, sillä se katsoi, että ajoneuvojen rekisteröintimaksujen neutraaliutta oli rikottu.

Välittömän verotuksen osalta komissio jatkoi edelleen koko EU:n alueen tasapuolisen verokohtelun tarkastuksia, joiden kohteena olivat ulkomaanperinnöt, rajojen yli työskentelevät työntekijät (jotka asuvat yhdessä jäsenvaltiossa mutta työskentelevät toisessa) ja ns. liikkuvat kansalaiset (jotka muuttavat yhdestä EU:n jäsenvaltiosta toiseen). Pääomamarkkinaunionin luomista koskevan toimintasuunnitelman mukaisesti komissio käynnisti uuden selvityksen syrjivistä veroesteistä, jotka kohdistuvat eläkerahastoja ja henkivakuutuksia tarjoavien yritysten rajat ylittävien investointien tuottoihin. Unionin tuomioistuimen tuomion seurauksena komissio käynnisti myös horisontaaliset vaatimustenmukaisuuden tarkastukset sellaisten seuraamusmaksujen oikeasuhteisuuden selvittämiseksi, joita jäsenvaltiot olivat määränneet EU:hun tuodun, ilmoittamatta jätetyn käteisrahan perusteella. Kuluttajansuojaa koskevan EU:n säännöstön täytäntöönpanon valvonta Vuoden 2016 alkupuolella komissio perusti eurooppalaisen verkkovälitteisen riidanratkaisufoorumin helpottamaan sellaisten riitojen ratkaisua, jotka johtuvat sähköisistä kauppa- tai palvelusopimuksista. Foorumin onnistunut toiminta edellyttää, että kuluttajariitojen vaihtoehtoisesta riidanratkaisusta annettu direktiivi pannaan täytäntöön ja sitä sovelletaan asianmukaisesti. Näin ollen komissio asettaa tämän etusijalle valvoessaan täytäntöönpanoa. Komissio jatkoi vuonna 2016 niiden kansallisten toimenpiteiden tarkastuksia, joilla kuluttajan oikeuksista annettu direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Vuoden 2016 lopussa oli yhä kesken kolmetoista rikkomusmenettelyä, jotka koskivat sopimattomista kaupallisista menettelyistä annetun direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Useat jäsenvaltiot jatkoivat kansallisen lainsäädäntönsä muuttamista direktiivin mukaiseksi. Komissio julkaisi toukokuussa 2016 myös päivitetyn toimintaohjeen direktiivin soveltamisesta. Toimintaohjeella pyritään parantamaan direktiivin noudattamista etenkin uusien liiketoimintamallien ja digitaalitalouden markkinatoimijoiden osalta. Komissio käynnisti lisäksi rikkomusmenettelyjä maksutilejä koskevan direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteiden ilmoittamatta jättämisen johdosta. Direktiivin nojalla kaikkien jäsenvaltioiden on taattava kuluttajille mahdollisuus käyttää tavanomaista maksutiliä. Jäsenvaltioiden on helpotettava pankkien maksutileistä veloittamien maksujen vertailua. Direktiivissä säädetään myös nopeasta ja selkeästä menettelystä, jonka turvin kuluttajat voivat siirtää maksutilinsä toiseen pankkiin tai toiselle maksupalveluntarjoajalle. Pakettimatkadirektiivin täytäntöönpanoa koskevan komission valvonnan seurauksena viisi jäsenvaltiota muutti lainsäädäntöään. Komissio myös auttoi vuonna 2016 jäsenvaltioita niiden pyrkimyksissä saattaa aiheeseen liittyvä myöhempi direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöään: se järjesti kolme kansallisille asiantuntijoille suunnattua seminaaria, joissa aihetta käsiteltiin. Sen jälkeen kun asianomaiset jäsenvaltiot olivat muuttaneet kansallista lainsäädäntöään, komissio sai päätökseen vuoden 2016 rikkomusmenettelyt, jotka koskivat aikaosuuksista annetun direktiivin saattamista täysimääräisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä (lukuun ottamatta yhtä keskeneräistä rikkomusmenettelyä). Terveyttä ja elintarviketurvallisuutta koskevan EU:n säännöstön täytäntöönpanon valvonta Terveydenhuoltoalalla komissio keskittyi täytäntöönpanon valvontastrategiassaan vuonna 2016 tarkastamaan, täyttääkö kansallinen lainsäädäntö ihmiskudoksia ja soluja koskevan direktiivin sekä rajat ylittävää terveydenhuoltoa koskevan direktiivin vaatimukset, ja soveltamaan tarvittaessa rikkomusmenettelyjä. Eläinten hyvinvoinnin osalta munivia kanoja koskevan direktiivin ja emakoiden ryhmäkasvatusta koskevan direktiivin vaatimukset täyttyivät ja suurin osa rikkomusmenettelyistä saatiin päätökseen. Liikkumista ja liikennettä koskevan EU:n säännöstön täytäntöönpanon valvonta Tällä alalla komissio aloitti ja vei eteenpäin sellaisia asioita koskevia rikkomustapauksia, joilla oli välitön vaikutus sisämarkkinoiden toteutumiseen, kuten ·henkilöautojen syrjivät käyttäjämaksut, ·rajoitukset, jotka koskivat pääsyä maantieliikenteen harjoittajan ammattiin, ·satamatyöläisten monopolististen palkkausehtojen aiheuttamat sijoittautumisvapauden esteet ja ·liikennepalvelujen tarjontaa ja tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevat rajoitukset, jotka johtuvat kansallisista vähimmäispalkkasäädöksistä. Jäsenvaltiot pyrkivät vuonna 2016 määrätietoisemmin noudattamaan sähköisten tiemaksujärjestelmien yhteentoimivuudesta annetun direktiivin säännöksiä. Komissio saattoi näin ollen päättää useita jäsenvaltioita vastaan aloitetut rikkomusmenettelyt. Suurin osa jäsenvaltioista ei kuitenkaan kyennyt määräaikaan mennessä saattamaan vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönotosta annettua direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöään. Komissio keskittyi työssään myös turvallisuuskysymyksiin, joiden osalta se painotti merenkulkualaa. Se tehosti alan EU:n lainsäädännön soveltamisen seurantaa ja käynnisti tai vei eteenpäin useita rikkomusmenettelyjä onnettomuuksien tutkintaa, satamavaltioiden suorittamaa valvontaa ja lippuvaltioihin liittyviä kysymyksiä koskevan EU:n lainsäädännön soveltamiseen liittyvien kysymysten johdosta. Komissio jatkoi tarkastuksia selvittääkseen, onko ajokorteista annettu direktiivi ja kolme rautatiedirektiiviä pantu täytäntöön vaatimusten mukaisesti.

5.Syvempi ja oikeudenmukaisempi talous- ja rahaliitto EU:n pankkiunionin säännöillä pyritään varmistamaan pankkien vakaus ja tehostamaan niiden valvontaa sekä tarvittaessa helpottamaan ongelmanratkaisua ilman että siinä käytettäisiin veronmaksajien varoja. Rahoituskriisin jälkeen EU ryhtyi useisiin toimiin, joilla pyritään edelleen avaamaan EU:n rahoituspalvelualan sisämarkkinoita kuluttajille ja yrityksille, parantamaan rahoituslaitosten valvontaa ja vahvistamaan rahoitusalan kestokykyä ja vakautta. Uuden kehyksen perustana ovat muun muassa vakavaraisuusdirektiivi (CRD IV), talletussuojajärjestelmädirektiivi ja pankkien elvytys- ja kriisinratkaisudirektiivi. Komissio painotti valvonnassaan vuonna 2016 edellä mainittujen direktiivien täysimääräistä ja asianmukaista saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Se lähetti esimerkiksi useille jäsenvaltioille perustellun lausunnon, joka koski puutteita vakavaraisuusdirektiivin (CRD IV) ja pankkien elvytys- ja kriisinratkaisudirektiivin saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä. 6.Luottamukseen ja perusoikeuksien kunnioittamiseen perustuva oikeusalue Komissio asettaa etusijalle rikkomukset, joissa on kyse EU:n institutionaalisen kehyksen toimintaa heikentävistä järjestelmällisistä heikkouksista. Tämä pätee erityisesti rikkomuksiin, jotka vaikuttavat kansallisten oikeusjärjestelmien mahdollisuuksiin osallistua EU:n lainsäädännön täytäntöönpanon tehokkaaseen valvontaan. Komission toiminta on erityisen tärkeää silloin, kun näyttää siltä, että kansallisilla oikeusvaltiotakeilla ei pystytä puuttumaan oikeusvaltioon kohdistuviin järjestelmätason uhkiin. Tosiasia on, että oikeusvaltioperiaatteen noudattaminen on edellytys kaikkien perussopimuksista johtuvien oikeuksien ja velvoitteiden kunnioittamiselle. Tässä yhteydessä komissio toteutti oikeusvaltiotoimintakehyksen puitteissa toimia, joilla se puuttui Puolan tuomioistuinjärjestelmässä tehtyihin merkittäviin, perustuslakituomioistuimen moitteetonta ja tehokasta toimintaa haittaaviin muutoksiin. Komissio antoi Puolan tilanteesta lausunnon 1. kesäkuuta 2016, minkä jälkeen se hyväksyi ensimmäisen suosituksen 27. heinäkuuta 2016 ja toisen

21. joulukuuta 2016. Komissio oli huolissaan Puolan oikeusvaltioperiaatetta järjestelmätasolla koskevasta uhasta. Perustuslakituomioistuimella ei vuosien 2015 ja 2016 uudistusten jälkeen ole täysiä valtuuksia todelliseen perustuslain noudattamisen valvontaan. Perustuslakituomioistuin on keskeisessä asemassa oikeusvaltioperiaatteen turvaamisessa, ja nyt vallitseva tilanne heikentää sen riippumattomuutta, vakautta ja asianmukaista toimintaa. Henkilöiden vapaan liikkuvuuden alalla komissio toteutti kattavia arviointeja, joissa se tarkasteli, vastasiko Tšekin, Irlannin ja Slovakian uusi lainsäädäntö unionin säännöksiä sen kansalaisten vapaan liikkuvuuden ja oleskeluoikeuksien osalta. Rikos- ja prosessioikeuden alalla saatiin prosessuaalisia oikeuksia koskeva etenemissuunnitelma valmiiksi kolmen uuden direktiivin hyväksymisen myötä. Direktiivit koskevat eräitä syyttömyysolettamaan liittyviä näkökohtia ja läsnäoloa oikeudenkäynnissä, lapsia koskevia menettelytakeita ja oikeusapua. Rikoksen uhrien oikeuksia koskevaa direktiiviä ei ole täysimääräisesti saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä yhdeksässä jäsenvaltiossa. Komissio arvioi vuonna 2016 myös sitä, onko oikeudesta tulkkaukseen ja käännöksiin rikosoikeudellisissa menettelyissä annettu direktiivi ja tiedonsaantioikeudesta rikosoikeudellisissa menettelyissä annettu direktiivi saatettu asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä. Lähes kaikissa jäsenvaltioissa eurooppalaisesta suojelumääräyksestä annettu direktiivi on asianmukaisesti saatettu kansalliseksi lainsäädännöksi. Välineen käytännön soveltamiseen vaikuttaa käyttäjien (uhrien ja oikeusalan ammattilaisten) tietämys. Tähän mennessä suojelumääräyksiä on tunnustettu jäsenvaltioiden kesken vain harvoin. Komissio sitoutui siihen, että se julkaisee kertomuksen välineen soveltamisesta, kun annettujen tai tunnustettujen suojelumääräysten määrästä on saatavilla tarkempaa tietoa. Komissio käynnisti syyskuussa 2016 rikkomusmenettelyt 18:aa sellaista jäsenvaltiota vastaan, jotka eivät olleet ilmoittaneet kansallisista toimenpiteistään markkinoiden väärinkäyttödirektiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tietosuojan alalla vuonna 2016 hyväksytty uusi yleinen tietosuoja-asetus kumoaa ja korvaa nykyisen lainsäädännön 25. toukokuuta 2018 alkaen. Komissio arvioi täytäntöönpanon valvontatoimiaan uuden säännöstön perusteella. Lisäksi komissio aloitti valmistelut auttaakseen jäsenvaltioita ja sidosryhmiä uuden poliisiviranomaisia ja rikosoikeusviranomaisia koskevan direktiivin täytäntöönpanossa ja soveltamisessa. Direktiivi korvaa nykyisen aiheeseen liittyvän puitepäätöksen. Vuonna 2016 toteutettiin valvontatoimia Euroopan turvallisuusagendan ja aluillaan olevan turvallisuusunionin kehittämisen puitteissa. Komissio on syyskuussa 2016 perustanut uuden, tätä osa-aluetta koskevan salkun ja nimennyt komission jäsenen vastaamaan turvallisuusunionin täytäntöönpanosta. Valvontatoimet olivat osa komission vastauksesta vuoden 2016 järkyttäviin terroristihyökkäyksiin. Rikkomusmenettelyjä käynnistettiin räjähteiden lähtöaineiden markkinoille saattamisesta ja käytöstä annetun direktiivin virheellisen täytäntöönpanon nojalla. Komissio käynnisti lisäksi ensimmäisen kerran aiemman kolmannen pilarin säädöksiin liittyvät rikkomusmenettelyt. Ne liittyivät unionin jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten välisen tietojen ja tiedustelutietojen vaihdon yksinkertaistamista koskevan ”Ruotsin aloitteen” kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden ilmoittamatta jättämiseen sekä tiedonvaihdon tehostamista terrorismin ja vakavan rikollisuuden torjumiseksi koskevien Prümin päätösten noudattamatta jättämiseen. Komissio toteutti täytäntöönpanon tarkastukset ihmiskaupan ehkäisemistä ja torjumista sekä lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjumista koskevien direktiivien osalta. Lähes kaikki kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden ilmoittamatta jättämistä koskevat rikkomusmenettelyt saatiin päätökseen. Komissio kuitenkin jatkoi rikkomusmenettelyjä, jotka oli käynnistetty tietojärjestelmiin kohdistuvista hyökkäyksistä annetun direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteiden ilmoittamatta jättämisen nojalla. Lisäksi se käynnisti rikkomusmenettelyjä rikoksentekovälineiden ja rikoshyödyn jäädyttämisestä ja menetetyksi tuomitsemisesta annetun direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteiden ilmoittamatta jättämisen nojalla. Komissio raportoi säännöllisesti Euroopan parlamentille, Eurooppa-neuvostolle ja Euroopan unionin neuvostolle edistymisestään tehokkaan ja todellisen turvallisuusunionin luomisessa. Tähän luetaan myös komission turvallisuusunionia lujittava täytäntöönpanon valvontatyö. 7.Kohti uudenlaista maahanmuuttopolitiikkaa Komissio reagoi kehittyvään muuttoliike- ja turvallisuustilanteeseen muun muassa valvomalla Euroopan muuttoliikeagendan täytäntöönpanoa ja esittämällä säännöllisesti täytäntöönpanopaketteja. Tässä yhteydessä komissio jatkoi vuonna 2016 Euroopan yhteiseen turvapaikkajärjestelmään liittyvien välineiden täytäntöönpanosta ilmoittamatta jättämisen tai virheellisen täytäntöönpanon nojalla käynnistämiään rikkomusmenettelyitä, jotka se oli aloittanut vuonna 2015. Komissio toimitti perustellut lausunnot jäsenvaltioille, jotka eivät olleet ilmoittaneet kansallisista toimistaan turvapaikkamenettelyä ja vastaanottovaatimuksia koskevien direktiivien saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä. Se toimi samoin, jos jäsenvaltiot eivät olleet ilmoittaneet toimista, joilla pitkään oleskelleiden aseman soveltamisalan laajentamisesta koskemaan kansainvälistä suojelua saavia henkilöitä annettu direktiivi oli saatettu täysimääräisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä. Komissio päätti kolmen vuonna 2015 aloitetun, Eurodac-asetuksen virheellistä täytäntöönpanoa koskevan rikkomusmenettelyn käsittelyn. Palauttamisdirektiivin virheetön täytäntöönpano on edelleen keskeisen tärkeää laittoman muuttoliikkeen torjuntaa ja ehkäisemistä koskevien agendan tavoitteiden saavuttamiseksi. Komissio lähetti perustellun lausunnon yhdelle jäsenvaltiolle direktiivin virheellisen täytäntöönpanon vuoksi. Komissio raportoi säännöllisesti Euroopan muuttoliikeagendan täytäntöönpanosta. Komissio käynnisti lisäksi rikkomusmenettelyjä kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä kausityöntekijänä työskentelyä varten annetun direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteiden ilmoittamatta jättämisen nojalla. 8.Yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa EU:n lainsäädännön asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi

Täytäntöönpanosuunnitelmat: nykytilanne Komissio sitoutui paremman sääntelyn paketissa siihen, että se auttaa aktiivisesti jäsenvaltioita saattamaan EU:n lainsäädännön osaksi niiden kansallista lainsäädäntöä ja panemaan sen täytäntöön. Niinpä komissio laatii tiettyjä direktiivejä ja asetuksia koskevia täytäntöönpanosuunnitelmia. Vaikka EU:n lainsäädännön soveltaminen on jäsenvaltioiden vastuulla, täytäntöönpanosuunnitelmilla helpotetaan säädösten tehokasta ja oikea-aikaista soveltamista. Niissä osoitetaan haasteita, joita jäsenvaltiot kohtaavat ja jotka on otettava huomioon, kun jäsenvaltiot valmistelevat EU:n lainsäädännön täytäntöönpanoa ja saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Niissä esitellään myös laaja kirjo välineitä, jotka auttavat jäsenvaltioita panemaan täytäntöön EU:n lainsäädäntöä. Tällaisia välineitä voivat olla ohjeasiakirjat, asiantuntijaryhmät ja asiaan liittyvät verkkosivut. Komissio laati vuonna 2016 täytäntöönpanosuunnitelman varmistaakseen, että kolme sen ehdotusta direktiiveiksi matkustaja-alusten turvallisuudesta saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä ja pannaan täytäntöön tehokkaasti. Täytäntöönpanosuunnitelmassa luetellaan yksinkertaistamistoimenpiteiden toteuttamiseksi tarvittavat toimet ja määritetään keskeisimmät tekniset, oikeudelliset ja ajankäyttöön liittyvät haasteet. EU:n tason tukitoimien osalta komissio suunnittelee matkustaja-alusten turvallisuutta käsittelevän asiantuntijatyöryhmän laajaa hyödyntämistä kehitettäessä täytäntöönpanotoimia ja helpotettaessa EU:n säännösten saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Se aikoo myös hyödyntää asiantuntijatyöryhmää satamavaltioiden suorittamaan valvontaan liittyvissä tarkastuksissa ja kansallisen keskitetyn palvelupisteen periaatteen täytäntöönpanossa. Yhteistyössä Euroopan meriturvallisuusviraston (EMSA) kanssa järjestetään useita aihekohtaisia seminaareja ja organisoidaan kirjallista menettelyä käyttäviä ryhmiä, joissa perehdytään teknisiin kysymyksiin ja annetaan teknistä apua kansalliseksi lainsäädännöksi saattamisen määräajan kuluessa. Jäsenvaltioiden pyynnöstä EMSA voisi järjestää vierailuja, joilla pyritään tunnistamaan kansalliseksi lainsäädännöksi saattamiseen liittyvät vaikeudet ja tarjoamaan tarvittaessa teknistä apua. Kansallisella tasolla jäsenvaltiot vastaavat asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten ja alan toimijoiden (kuten telakoiden, laivanvarustamojen, alan toiminnanharjoittajien ja matkustajajärjestöjen) koordinoinnista. Komissio seuraa, miten jäsenvaltiot hyödyntävät täytäntöönpanosuunnitelmia. Selittävät asiakirjat: nykytilanne EU:n toimielimet ja jäsenvaltiot sopivat vuonna 2011, että samalla kun jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistään, niiltä voidaan pyytää myös asiakirjoja, joissa selostetaan, kuinka jäsenvaltiot ovat saattaneet direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöään. Komissio voi pyytää jäsenvaltioita toimittamaan näitä selittäviä asiakirjoja perustelluissa tapauksissa. Selittävillä asiakirjoilla voidaan lisätä merkittävästi tietoa siitä, millaisilla kansallisilla toimenpiteillä direktiivi on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Niiden avulla on helpompi toteuttaa vaatimustenmukaisuuden seurantaa: ilman selittäviä asiakirjoja komissio tarvitsisi huomattavasti voimavaroja ja jatkuvaa yhteydenpitoa kansallisten viranomaisten kanssa, jotta voitaisiin selvittää kaikkien jäsenvaltioiden menetelmät säädösten saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä. Koska täytäntöönpanotoimenpiteet on sisällytettävä monimutkaiseen olemassa olevaan lainsäädäntökehykseen, EU:n lainsäädännön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä edellyttää satoja toimenpiteitä, joita olisi tutkittava. Vuonna 2016 parlamentille ja neuvostolle toimitettiin yhteensä 40 direktiiviehdotusta, joista 20:ssä komissio pyysi selittäviä asiakirjoja. Parlamentti ja neuvosto hyväksyivät vuoden aikana 37 direktiiviä, joista kahdeksan osalta komissio pyysi selittäviä asiakirjoja. Kaikissa kahdeksassa direktiivissä selittävien asiakirjojen tarvetta koskeva, yhteisen sopimuksen mukainen johdanto-osan kappale sisällytettiin lopulliseen säädöstekstiin. Jäsenvaltioiden oli vuoden aikana saatettava yhteensä 70 direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöä. Niiden oli toimitettava selittäviä asiakirjoja 20 direktiivin osalta. Näitä direktiivejä koskevien kansallisten toimenpiteiden arviointi on kesken. Viisi niistä 20 direktiivistä, joista jäsenvaltioiden oli vuonna 2016 laadittava selittäviä asiakirjoja, liittyi rahoitusmarkkinoihin. Jäsenvaltiot toimittivat komissiolle selittäviä asiakirjoja seuraavasti: •26 kiinnelainadirektiiviä koskevaa asiakirjaa (mukaan luettuna seitsemän vastaavuustaulukkoa); •13 talletusten vakuusjärjestelmädirektiiviä koskevaa asiakirjaa (mukaan luettuna yhdeksän vastaavuustaulukkoa); •12 tilintarkastusdirektiiviä koskevaa asiakirjaa (mukaan luettuna kahdeksan vastaavuustaulukkoa); •19 yhteissijoitusyritysdirektiiviä koskevaa asiakirjaa (mukaan luettuna 14 vastaavuustaulukkoa); sekä •16 maksutilidirektiiviä koskevaa asiakirjaa (mukaan luettuna viisi vastaavuustaulukkoa); Jäsenvaltiot toimittavat yleensä rahoitusmarkkinoita koskevia selittäviä asiakirjoja samalla kun ne viimeisen asiakirjan yhteydessä ilmoittavat, että säännös on saatettu täysimääräisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä. Toisinaan jäsenvaltiot lähettävät selittävät asiakirjat jälkikäteen. Useimmiten selittävät asiakirjat toimitetaan vastaavuustaulukoiden muodossa. Taulukot sisältävät yleensä tietoja direktiivin säännösten osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamisesta ja tähän liittyvistä vastaavista kansallisista säännöksistä. Toimitettujen asiakirjojen laatu vaihtelee. Vastaavuustaulukot ovat usein erittäin kaavamaisia ja sisältävät vain EU:n lainsäädännön (kuten yhteissijoitusyritysdirektiivi) ja kansallisen lakitekstin välisiä ristiviittauksia. Joissakin tapauksissa selittäviin asiakirjoihin sisällytetään myös teksti toimista, joilla EU:n säännökset saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja tarkentavia huomioita tarkastuksen helpottamiseksi. Tilintarkastusdirektiivin osalta selittävät asiakirjat sisälsivät kolmessa tapauksessa sekä tekstin toimista, joilla direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä (sekä tekstin englanninkielisen käännöksen), että selvityksen eri toimien välisestä vuorovaikutuksesta. Viisi niistä 20 direktiivistä, joista jäsenvaltioiden oli vuonna 2016 laadittava selittäviä asiakirjoja, liittyi sisämarkkinoihin. Jäsenvaltiot toimittivat komissiolle selittäviä asiakirjoja seuraavasti:

•37 ammattipätevyyden tunnustamisesta annettua direktiiviä koskevaa asiakirjaa (mukaan luettuna 11 vastaavuustaulukkoa) •14 käyttöoikeussopimusten tekemisestä annettua direktiiviä koskevaa asiakirjaa (mukaan luettuna seitsemän vastaavuustaulukkoa) •32 julkisista hankinnoista annettua direktiiviä koskevaa asiakirjaa (mukaan luettuna 14 vastaavuustaulukkoa) sekä •12 puolustukseen liittyvien tuotteiden luettelosta annettua direktiiviä koskevaa asiakirjaa (mukaan luettuna kaksi vastaavuustaulukkoa) Kolme 20 direktiivistä liittyi työllisyyteen. Komissio vastaanotti 25 selittävää asiakirjaa terveyttä ja turvallisuutta koskevista vaatimuksista sähkömagneettisille kentille altistumisen yhteydessä annettuun direktiiviin (mukaan luettuna 15 vastaavuustaulukkoa), 25 asiakirjaa työntekijöiden vapaan liikkuvuuden puitteissa työntekijöille myönnetyistä oikeuksista annettuun direktiiviin (mukaan luettuna yhdeksän vastaavuustaulukkoa) ja seitsemän asiakirjaa työajasta sisävesiliikenteessä annettuun direktiivin (mukaan luettuna kaksi vastaavuustaulukkoa). Toimitettujen asiakirjojen laatu vaihtelee huomattavasti. Harvoissa yksittäistapauksissa asiakirjojen laatu ei ole tyydyttävä: niissä esimerkiksi vain viitataan lakiin, jolla direktiivin säännös saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, mutta ei tarkenneta, mitkä kansallisen lainsäädännön ja direktiivin säännökset liittyvät tältä osin toisiinsa. Näitä direktiivejä koskevien kansallisten toimenpiteiden arviointi on kesken, joten komissio ei voi vielä tehdä lopullisia päätelmiä vastaanotettujen selittävien asiakirjojen laadusta. Kaksi 20 direktiivistä liittyi muuttoliike- ja sisäasioihin. Komissio vastaanotti kymmenen selittävää asiakirjaa kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä kausityöntekijänä työskentelyä varten annettuun direktiiviin (mukaan luettuna kaksi vastaavuustaulukkoa). Se vastaanotti 11 selittävää asiakirjaa kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä yrityksen sisäisen siirron yhteydessä annettuun direktiiviin (mukaan luettuna kaksi vastaavuustaulukkoa). Yksi 20 direktiivistä liittyi viestintäverkkoihin. Komissio vastaanotti seitsemän selittävää asiakirjaa tekijänoikeuden kollektiivisesta hallinnoinnista annettuun direktiiviin (mukaan luettuna neljä vastaavuustaulukkoa). Tämä monialainen direktiivi on monimutkainen ja pannaan siksi usein täytäntöön useammilla säädöksillä. Se voi myös edellyttää nykyisten säädösten muuttamista. Näin ollen myös sen saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on monimutkainen prosessi, ja selittävät asiakirjat helpottavat merkittävästi komission työtä, kun se arvioi kansallisia toimia direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä. Yksi 20 direktiivistä liittyi kilpailuun. Komissio vastaanotti seitsemän selittävää asiakirjaa vahingonkorvausdirektiiviin (mukaan luettuna yksi vastaavuustaulukko). Yksi 20 direktiivistä liittyi ympäristöalaan. Komissio vastaanotti yhdeksän selittävää asiakirjaa ilmanlaadun arvioinnista annettuun direktiiviin (mukaan luettuna kaksi vastaavuustaulukkoa). Yksi 20 direktiivistä liittyi oikeus- ja kuluttaja-asioihin. Komissio vastaanotti kymmenen selittävää asiakirjaa oikeudesta käyttää avustajaa rikosoikeudellisissa menettelyissä annettuun direktiiviin (mukaan luettuna yksi vastaavuustaulukko). Yksi 20 direktiivistä liittyi terveyteen ja elintarviketurvallisuuteen. Komissio vastaanotti 16 selittävää asiakirjaa tupakkadirektiiviin (mukaan luettuna kymmenen vastaavuustaulukkoa). Selittävien asiakirjojen muoto on kirjava: ne sisältävät vastaavuustaulukoita, yhteenvetoja ja tarkentavia huomioita. Kaiken kaikkiaan jäsenvaltiot eivät vuonna 2016 aina onnistuneet täyttämään sitoumustaan eli toimittamaan selittäviä asiakirjoja yhdessä niiden kansallisten toimenpiteiden kanssa, joilla direktiivit saatetaan osaksi niiden oikeusjärjestystä. Toimitettujen selittävien asiakirjojen alustava arviointi osoittaa, että niiden laatu vaihtelee. Komissio raportoi selittävistä asiakirjoista parlamentille ja neuvostolle tulevissa, EU:n oikeuden soveltamisen valvontaa koskevissa vuosikertomuksissaan. III.Rikkomusmenettelyt EU:n lainsäädännössä on neljä rikkomusten päätyyppiä: a)Toimenpiteiden ilmoittamatta jättäminen: jäsenvaltio ei ilmoita komissiolle ajoissa toimenpiteistään, joilla direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. b)Direktiivien noudattamatta jättäminen: komissio katsoo, että jäsenvaltion lainsäädäntö ei ole EU:n direktiivien vaatimusten mukainen. c)Perussopimusten, asetusten ja päätösten rikkominen: komissio katsoo, että jäsenvaltion lainsäädäntö ei ole EU:n perussopimusten, asetusten ja päätösten vaatimusten mukainen. d)EU:n lainsäädännön puutteellinen soveltaminen: jäsenvaltion viranomaiset eivät sovella EU:n lainsäädäntöä oikein tai eivät lainkaan. Rikkomuksia voidaan havaita komission omissa tutkimuksissa, tai komissio voi saada niitä tietoonsa kansalaisten, yritysten, kansalaisjärjestöjen tai muiden yhteisöjen tekemien kantelujen tai vetoomusten kautta tai muulla tavoin. Komissio ilmoittaa aktiivisesti kantelijoille tehdyistä päätöksistä menettelyn kaikissa vaiheissa.

SEUT-sopimuksen 258 artiklan nojalla aloitettu rikkomusmenettely jakautuu oikeudenkäyntiä edeltävään vaiheeseen ja oikeudenkäyntivaiheeseen. Oikeudenkäyntiä edeltävässä vaiheessa komissio lähettää jäsenvaltiolle ensin virallisen ilmoituksen, jossa se pyytää selitystä määräajassa. Jos jäsenvaltion vastaus ei ole tyydyttävä tai jäsenvaltio ei vastaa lainkaan, komissio lähettää jäsenvaltiolle perustellun lausunnon ja pyytää sitä korjaamaan tilanteen säännösten mukaiseksi määräajan kuluessa. Jos jäsenvaltio ei noudata perusteltua lausuntoa, komissio voi aloittaa oikeudenkäyntimenettelyn ja viedä asian SEUT-sopimuksen 258 artiklan nojalla unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi. Kun komissio vie asian tuomioistuimen käsiteltäväksi sen vuoksi, että jäsenvaltio on laiminlyönyt lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetun direktiivin kansalliseksi lainsäädännöksi saattamista koskevan ilmoitusvelvollisuutensa, komissio voi ehdottaa sakkoja SEUT-sopimuksen 260 artiklan 3 kohdan nojalla. Tuomioistuin voi yhtyä komission kantaan ja todeta, että jäsenvaltio on rikkonut EU:n lainsäädännön mukaisia velvollisuuksiaan. Jos tuomioistuin toteaa tuomiossaan näin mutta jäsenvaltio ei edelleenkään ryhdy tarpeellisiin toimiin noudattaakseen tuomiota, komissio voi jatkaa rikkomusmenettelyä SEUT-sopimuksen 260 artiklan 2 kohdan nojalla. Tällöin komissio vie asian uudelleen tuomioistuimen käsiteltäväksi lähetettyään SEUT-sopimuksen 260 artiklan 2 kohdan nojalla jäsenvaltiolle virallisen ilmoituksen. Tässä tapauksessa tuomioistuin voi komission ehdotuksen perusteella määrätä jäsenvaltion maksettavaksi sakon, joka on kiinteämääräinen hyvitys ja/tai päiväkohtainen tai muuhun ajanjaksoon perustuva uhkasakko. Komissio tiedottaa säännöllisesti rikkomusmenettelyjen päätöksistä EU:n virallisella verkkosivustolla. Unionin tuomioistuin voi lisäksi kansallisten tuomioistuinten pyynnöstä käsitellä ennakkoratkaisuissa SEUT-sopimuksen 267 artiklan nojalla kysymystä siitä, ovatko kansalliset lait EU:n lainsäädännön mukaisia. Vaikka ennakkoratkaisut ovat eri asia kuin rikkomustuomiot, komissio saa niistä lisävälineen, jonka avulla se voi varmistaa, että kansallisesta lainsäädännöstä ja sen soveltamisesta johtuvat EU:n lainsäädännön loukkaukset korjataan. Komissio seuraa järjestelmällisesti ennakkoratkaisuja, joissa unionin tuomioistuin katsoo, ettei kansallinen lainsäädäntö ole EU:n lainsäädännön mukainen.

IV.Ennen rikkomusmenettelyn aloittamista 1.Ongelmien havaitseminen Oma-aloitteisesti käsiteltävät asiat Tutkiessaan EU:n lainsäädännön täytäntöönpanoa komissio ottaa asioita käsiteltäväkseen omasta aloitteestaan. Vuonna 2016 se käynnisti omasta aloitteestaan 520 tutkimusta EU Pilot järjestelmän kautta (järjestelmää käsitellään jäljempänä 2 kohdassa). Vuonna 2015 vastaavia tutkimuksia käynnistettiin 578. Kantelut ja vetoomukset Uusien kantelujen määrä oli vuonna 2016 korkeimmillaan vuoden 2011 jälkeen. Uusien kantelujen määrä oli laskenut vuonna 2015 ensimmäisen kerran vuoden 2011 jälkeen (noin 9 prosenttia vuodesta 2014). Seuraavassa kaaviossa on lisätietoja kansalaisten tekemistä kanteluista: Vuoden lopussa käsiteltävänä olleiden kansalaisten kantelujen määrä 3 098 > Vuoden 2015 lopussa käsiteltävänä olleet kantelut 3 783 > Vuonna 2016 rekisteröidyt uudet kantelut 3 458 > Vuonna 2016 käsitellyt kantelut = 3 423 > Vuoden 2016 lopussa käsiteltävänä olleet kantelut Vuonna 2016 komissio rekisteröi 3 783 uutta kantelua. Kolme jäsenvaltiota, joita vastaan tehtiin eniten kanteluja, olivat Italia, Espanja ja Ranska: • Italia: 753 kantelua, joista useimmissa aiheena työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasiat (322 kantelua), sisämarkkinat, teollisuus, yrittäjyys ja pk-yritystoiminta (129 kantelua) ja ympäristö (76). • Espanja: 424 kantelua, joissa aiheena erityisesti oikeus- ja kuluttaja-asiat (149 kantelua), työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasiat (57 kantelua) ja verotus ja tulliliitto (44 kantelua).

• Ranska: 325 kantelua, joissa aiheena pääasiassa liikkuminen ja liikenne (79 kantelua), työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasiat (60) ja oikeus- ja kuluttaja-asiat (58). Seuraavassa kaaviossa esitetään viisi politiikan alaa, joilla tehtiin eniten uusia kanteluja. Yhteensä niiden osuus oli 75 prosenttia kaikista jäsenvaltioita vastaan vuonna 2016 tehdyistä kanteluista. Komissio käsitteli 3 458 kantelua vuonna 2016. Arvioituaan kantelut komissio voi käynnistää tutkimuksen EU Pilot järjestelmän kautta selvittääkseen, onko EU:n sääntöjä rikottu. Kaikki vuonna 2016 käsitellyt kantelut eivät johtaneet tutkimuksiin seuraavista syistä: EU:n lainsäädäntöä ei ollut rikottu (2 253 tapausta), komissiolla ei ollut toimivaltaa (86) tai kirjelmöintiä ei voinut pitää kanteluna (667). Lisäksi komissio jätti tutkinnan aloittamatta 20 tapauksessa, koska kantelija perui kantelunsa. Näiden syiden vuoksi 3 026 kantelun käsittely lopetettiin. Kantelut, jotka johtivat EU Pilot järjestelmän kautta aloitettuun tutkimukseen, liittyivät useimmiten verotukseen ja tulliliittoon (68 EU Pilot järjestelmän kautta aloitettua tapausta), sisämarkkinoihin, teollisuuteen, yrittäjyyteen ja pk-yritystoimintaan (48 aloitettua tapausta) sekä oikeus- ja kuluttaja-asioihin (26 aloitettua tapausta). Myös nämä kantelut koskivat pääosin Espanjaa, Ranskaa ja Italiaa. • Espanja: 34 uutta EU Pilot tapausta, joista useimmissa aiheena verotus ja tulliliitto (7), työllisyys (6), sisämarkkinat, teollisuus, yrittäjyys ja pk-yritystoiminta (5) ja liikkuminen ja liikenne (4). • Ranska: 33 uutta EU Pilot tapausta, joissa erityisesti aiheena verotus ja tulliliitto (6), työllisyys (4), sisämarkkinat, teollisuus, yrittäjyys ja pk-yritystoiminta (4) ja oikeus- ja kuluttaja-asiat (4). • Italia: 23 uutta EU Pilot tapausta, joista useimmissa aiheena verotus ja tulliliitto (7), sisämarkkinat, teollisuus, yrittäjyys ja pk-yritystoiminta (6) ja työllisyys (5). Vuonna 2016 Euroopan parlamentti kiinnitti vetoomusten ja kysymysten kautta komission huomion puutteisiin, joita ilmeni tiettyjen EU:n säädösten täytäntöönpanossa ja soveltamisessa jäsenvaltioissa. Näihin kuuluvat muun muassa seuraavat: ·Ympäristö: Komissio lähetti perustellun lausunnon yhdelle jäsenvaltiolle, joka ei ollut saattanut ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta annettua direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöään. Toisessa ympäristöalan tapauksessa komissio aloitti kahdenvälisen vuoropuhelun jäsenvaltion kanssa. ·Oikeus- ja kuluttaja-asiat: Komissio aloitti erään jäsenvaltion kanssa kahdenvälisen vuoropuhelun, jossa käsiteltiin avioliiton kautta tulleiden nimien tunnustamista. ·Verotus: Välittömän verotuksen alalla komissio aloitti kiinteän omaisuuden verotusta koskevan vetoomuksen johdosta asianomaisen jäsenvaltion kanssa kahdenväliset keskustelut, joissa käsiteltiin EU:n eläkeläisten mahdollista syrjintää. Tullialalla komissio aloitti muutamien jäsenvaltioiden kanssa kahdenväliset keskustelut, joissa käsiteltiin vammaisille henkilöille tarkoitettujen tuotteiden vapautusta tuontitulleista. ·Sisämarkkinat: Komissio aloitti erään jäsenvaltion kanssa kahdenväliset keskustelut, jotka liittyivät julkisia hankintoja koskevien sääntöjen noudattamatta jättämiseen. 2.EU Pilot -järjestelmä Komission ja jäsenvaltioiden välinen EU Pilot –vuoropuhelua koskeva järjestelmä käynnistettiin, jotta mahdolliset EU:n lainsäädännön rikkomiset voitaisiin soveltuvissa tapauksissa ratkaista nopeasti varhaisessa vaiheessa. Olisi kuitenkin vältettävä sitä, että EU Pilotin hyödyntäminen pidentäisi rikkomusmenettelyä, joka itsessään on keino aloittaa ongelmanratkaisuun tähtäävä vuoropuhelu jäsenvaltion kanssa. Tiedonantonsa EU:n lainsäädäntö: parempiin tuloksiin soveltamista parantamalla mukaisesti komissio aloittaa rikkomusmenettelyt käyttämättä EU Pilot ongelmanratkaisumekanismia paitsi jos EU Pilotin käytön katsotaan olevan hyödyllistä kyseisessä tapauksessa. Vuonna 2016 uusien EU Pilot tapausten määrä laski alimmalle tasolle vuoden 2011 jälkeen (ks. jäljempänä oleva kaavio).





Seuraavasta kaaviosta ilmenevät tärkeimmät EU Pilot tapauksia koskevat luvut vuonna 2016. Vuoden lopussa käsiteltävänä olleet EU Pilot tapaukset 1 260 > Vuoden 2015 lopussa käsiteltävänä olleet EU Pilot tapaukset 790 > Vuonna 2016 rekisteröidyt uudet tapaukset 875 > Vuonna 2016 käsitellyt tapaukset = 1 175 > Vuoden 2016 lopussa käsiteltävänä olleet EU Pilot tapaukset Vuonna 2016 pantiin vireille 790 uutta EU Pilot tapausta. Näistä 270 aloitettiin kantelujen ja tiedustelujen johdosta ja 520 komission omasta aloitteesta. Seuraavasta ympyräkaaviosta käyvät ilmi politiikan alat, joilla useimmat uudet

EU Pilot tapaukset pantiin vireille vuonna 2016: Komissio käsitteli 875 EU Pilot tapausta vuonna 2016. Se lopetti käsittelyn 630 tapauksessa saatuaan asianomaisilta jäsenvaltioilta tyydyttävät vastaukset. Ratkaisuaste oli näin ollen 72 prosenttia, joka on alhaisempi kuin vuonna 2014 ja 2015. Yhteensä 245 EU Pilot tapausta suljettiin, koska komissio hylkäsi jäsenvaltioiden vastaukset. Näistä tapauksista 233 jatkui muodollisella rikkomusmenettelyllä (tällaisia tapauksia oli 201 vuonna 2015). Rikkomusmenettelyistä 65 prosenttia perustui kanteluihin ja tiedusteluihin. Komissio käynnisti loput 168 menettelyä omasta aloitteestaan. Useimmat muodolliseen rikkomusmenettelyyn johtavista EU Pilot -tapauksista liittyivät seuraaviin politiikan aloihin: ympäristö (53 tapausta), sisämarkkinat, teollisuus, yrittäjyys ja pk-yritystoiminta (38) sekä verotus ja tulliliitto (25). Eniten rikkomusmenettelyyn siirrettyjä EU Pilot tapauksia oli Unkarilla (18), Saksalla (14), Espanjalla (13) ja Puolalla (13). Vuoden 2016 lopussa oli käsiteltävänä 1 175 EU Pilot tapausta. EU Pilot tapaukset koskivat ensisijaisesti Italiaa (98), Espanjaa (75) ja Ranskaa (73). Eniten käsiteltävänä olevia tapauksia oli ympäristön alalla (295), oikeusasioissa (161) sekä sisämarkkinoiden, teollisuuden, yrittäjyyden ja pk-yritystoiminnan alalla (143). Seuraavassa kaaviossa esitetään EU Pilot tapausten ratkaisuaste. Se kuvaa niiden tapausten prosentuaalista osuutta kaikista komission vuonna 2016 käsittelemästä tapauksista, jotka se sulki aloittamatta rikkomusmenettelyä. Jäsenvaltioilla on tavanomainen 10 viikon eli 70 päivän määräaika vastata komission tietopyyntöön EU Pilot asiassa. Seuraavassa kaaviossa kuvataan, kuinka kauan jäsenvaltioilta keskimäärin vei vastata komission tiedusteluihin vuonna 2016. Jos jäsenvaltion vastaus ei ole selkeä tai hyväksyttävä, komissio voi pyytää lisäselvityksiä tai käynnistää virallisen rikkomusmenettelyn.



V.Rikkomusmenettelyjen vaiheet

1.Oikeudenkäyntiä edeltävä vaihe Vuonna 2016 komissio käynnisti 986 uutta menettelyä lähettämällä virallisen ilmoituksen. Seuraavasta kaaviosta käy ilmi jäsenvaltiokohtainen jakautuminen.



Seuraavassa kaaviossa esitetään politiikan alat, joita uudet menettelyt etupäässä koskivat. Lisäksi komissio lähetti jäsenvaltioille 292 perusteltua lausuntoa vuonna 2016. Perustellut lausunnot koskivat pääasiassa sisämarkkinoita (92), liikkumista ja liikennettä (42), rahoituspalveluja (37) ja ympäristöä (33). Seuraavasta kaaviosta käy ilmi perusteltujen lausuntojen jäsenvaltiokohtainen jakautuminen. Vuoden 2016 lopussa oli vireillä 1 657 rikkomustapausta. Tapausten määrä kasvoi merkittävästi edellisvuodesta ja oli suurempi kuin minään muuna viime vuotena, kuten seuraavasta kaaviosta ilmenee. Seuraavassa kaaviossa esitetään vireillä olleiden rikkomustapausten määrä jäsenvaltioittain vuoden 2016 lopussa:



Seuraavassa kaaviossa näytetään vuoden 2016 lopussa vireillä olleiden rikkomustapausten erittely politiikanaloittain: Vaikka komissio aloittaa rikkomusmenettelyn, se jatkaa vuoropuhelua jäsenvaltion kanssa, jotta jäsenvaltio saataisiin noudattamaan unionin lainsäädäntöä. Tilastot osoittavat, että jäsenvaltiot pyrkivät todella selvittämään rikkomustapaukset ennen kuin tuomioistuin antaa tuomionsa. Vuonna 2016 komissio päätti käsittelyn •520 rikkomustapauksessa lähetettyään virallisen ilmoituksen,

•126 tapauksessa lähetettyään perustellun lausunnon sekä •8 tapauksessa sen jälkeen kun se oli päättänyt viedä asian tuomioistuimen käsiteltäväksi mutta ennen kanteen nostamista tuomioistuimessa. Lisäksi komissio peruutti 9 kannetta ennen kuin tuomioistuin antoi tuomionsa. 2.Unionin tuomioistuimen SEUT-sopimuksen 258 artiklan ja 260 artiklan 2 kohdan nojalla antamat tuomiot Vuonna 2016 tuomioistuin antoi SEUT-sopimuksen 258 artiklan nojalla 28 tuomiota, joista 23 annettiin komission eduksi. Tuomioistuin antoi eniten tuomioita seuraaville jäsenvaltioille: ·Portugali (neljä, kaikki komission eduksi) ·Kreikka (kolme, kaikki komission eduksi) ·Espanja (kolme, kaikki komission eduksi) ·Yhdistynyt kuningaskunta (kaksi, toinen Yhdistyneen kuningaskunnan eduksi) ·Alankomaat (kaksi, toinen Alankomaiden eduksi) ·Puola (kaksi, molemmat komission eduksi) ·Itävalta (yksi, Itävallan eduksi) ·Belgia (yksi, komission eduksi) ·Bulgaria (yksi, komission eduksi) ·Kypros (yksi, komission eduksi) ·Tšekki (yksi, komission eduksi) ·Saksa (yksi, komission eduksi) ·Ranska (yksi, komission eduksi) ·Unkari (yksi, komission eduksi) ·Italia (yksi, komission eduksi) ·Luxemburg (yksi, komission eduksi)

·Malta (yksi, Maltan eduksi) ja ·Romania (yksi, komission eduksi). Tuomioistuin antoi vuonna 2016 SEUT-sopimuksen 258 artiklan nojalla eniten tuomioita Portugalille (4), Kreikalle (3) ja Espanjalle (3). Usein jäsenvaltiot ryhtyvät ripeästi tarvittaviin toimiin noudattaakseen tuomioistuimen tuomiota. Vuoden lopussa oli kuitenkin edelleen vireillä 95 rikkomusmenettelyä sen jälkeen, kun tuomioistuin oli SEUT-sopimuksen 258 artiklan nojalla antanut tuomionsa asiassa. Menettelyjen jatkaminen johtui siitä, että komission käsityksen mukaan kyseiset jäsenvaltiot eivät olleet vielä panneet tuomioita täytäntöön. Nämä tapaukset koskivat ensisijaisesti Kreikkaa (14), Espanjaa (8), Saksaa (7) ja Italiaa (7). Ne liittyivät pääasiassa ympäristöön (37), liikenteeseen ja liikkumiseen (13), verotukseen ja tulliliittoon (9) ja sisämarkkinoihin (8). Edellä mainituista 95 tapauksesta kolme oli saatettu tuomioistuimen käsiteltäväksi jo toista kertaa. Kun tuomioistuin määrää SEUT-sopimuksen 260 artiklan 2 kohdan nojalla sakon, jäsenvaltion on maksettava kiinteämääräinen hyvitys heti ja uhkasakkoa siihen asti, että se noudattaa täysin tuomioistuimen ensimmäistä ja toista tuomiota. Vuonna 2016 tuomioistuin antoi kaksi tuomiota SEUT-sopimuksen 260 artiklan 2 kohdan nojalla. Se määräsi uhkasakkoja Kreikalle ja Portugalille. Vuoden 2016 lopussa oli edelleen vireillä kymmenen sellaista rikkomusmenettelyä, joista tuomioistuin oli antanut ratkaisunsa SEUT-sopimuksen 260 artiklan 2 kohdan nojalla.

VI.Direktiivien saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 3.Myöhäinen saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä Komissio on jo pitkään pyrkinyt ehkäisemään myöhäistä kansalliseksi lainsäädännöksi saattamista. Kun komissio nostaa kanteen jäsenvaltiota vastaan unionin tuomioistuimessa SEUT-sopimuksen 258 artiklan ja 260 artiklan 3 kohdan nojalla sen vuoksi, että jäsenvaltio ei ole ilmoittanut ajallaan toimenpiteistä, joilla lainsäätämisjärjestystä noudattaen annettu direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä (ks. tarkemmin VI jakson 2 kohta), se voi ehdottaa taloudellisten seuraamusten määräämistä jäsenvaltiolle. Vuonna 2016 oli saatettava 70 direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöä. Määrä kasvoi edellisvuodesta, jolloin direktiivejä oli 56. Myöhäistä osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamista koskevien uusien rikkomusten määrä nousi jyrkästi 543:sta 847:ään. Vuoden 2016 lopussa oli avoinna 868 tapausta, jotka koskivat myöhäistä saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tämä merkitsee 67,5 prosentin lisäystä verrattuna vuoden 2015 lopussa avoinna olleisiin 518 tapaukseen. Vuoden lopussa vireillä olleet myöhäistä kansalliseksi lainsäädännöksi saattamista koskevat tapaukset 518 > Vuoden 2015 lopussa vireillä olleet tapaukset, jotka koskivat myöhäistä saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä 847 > Vuonna 2016 vireille pannut uudet tapaukset, jotka koskevat myöhäistä saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä 498 > Vuonna 2016 suljetut tapaukset, jotka koskevat myöhäistä saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä = 868 > Vuoden 2016 lopussa vireillä olleet tapaukset, jotka koskevat myöhäistä saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä



Seuraavassa kaaviossa esitetään jäsenvaltioittain vuoden 2016 lopussa sellaisten vireillä olleiden rikkomustapausten määrä, jotka koskevat myöhäistä saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, riippumatta vuodesta, jonka aikana menettelyt pantiin vireille.

Seuraavassa kaaviossa esitetään jäsenvaltioittain vuonna 2016 vireille pannut uudet tapaukset, jotka koskevat myöhäistä saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä (yhteensä 847).



Seuraavassa kaaviossa esitetään politiikan alat, joilla pantiin vireille eniten uusia tapauksia vuonna 2016: Yhteensä 27:ää jäsenvaltiota vastaan pantiin vireille uusi rikkomusmenettely asiassa, joka koski nopeiden sähköisten viestintäverkkojen käyttöönoton kustannusten vähentämisestä annetun direktiivin myöhäistä saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Lisäksi 26 jäsenvaltiota oli osallisena tapauksissa, jotka koskivat ihmiskudosta ja soluja koskevan direktiivin myöhäistä saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Komissio käynnisti yhteensä 23 rikkomusmenettelyä asiassa, joka koski tekijänoikeuden ja lähioikeuksien kollektiivisesta hallinnoinnista annetun direktiivin myöhäistä saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. 4.Asian saattaminen unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi SEUT-sopimuksen 258 artiklan ja 260 artiklan 3 kohdan nojalla Komissio voi SEUT-sopimuksen 260 artiklan 3 kohdan nojalla ehdottaa sakkojen määräämistä jo saattaessaan asian ensimmäisen kerran unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi SEUT-sopimuksen 258 artiklan nojalla sillä perusteella, että lainsäätämisjärjestystä noudattaen annettua direktiiviä ei ole saatettu täysimääräisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tämän Lissabonin sopimuksessa olevan innovaation tarkoituksena on kannustaa voimakkaammin jäsenvaltioita saattamaan direktiivit ajallaan kansalliseksi lainsäädännöksi. Komissio päättää ehdottamansa sakon määrän SEUT-sopimuksen 260 artiklan 3 kohdan soveltamista koskevassa tiedonannossa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Täytäntöönpanopolitiikkaa koskevassa tiedonannossaan EU-lainsäädäntö: parempiin tuloksiin soveltamista parantamalla, komissio ilmoitti pyytävänsä järjestelmällisesti tuomioistuinta määräämään sekä kiinteämääräisen hyvityksen että uhkasakon tiedonannon julkistamisen jälkeen aloitettavissa rikkomusmenettelyissä. Vuonna 2016 komissio saattoi unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi joukon myöhäistä kansalliseksi lainsäädännöksi saattamista koskevia rikkomuksia ja pyysi tuomioistuinta määräämään SEUT-sopimuksen 260 artiklan 3 kohdan nojalla päiväkohtaisia uhkasakkoja. Kahta jäsenvaltiota vastaan nostettiin kanteita tuomioistuimessa vuonna 2016: Luxemburgia (kaksi tapausta) ja Romaniaa (yksi tapaus). Lisäksi komissio päätti nostaa kanteen neljässä tapauksessa, mutta kyseiset jäsenvaltiot toteuttivat tarvittavat toimet direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä ennen hakemuksen lähettämistä tuomioistuimeen ja välttivät sen vuoksi oikeudenkäynnin. Nämä tapaukset koskivat eurooppalaisesta rautatiealueesta annetun direktiivin (Kreikka), pankkien elvytys- ja kriisinratkaisudirektiivin (Romania ja Tšekki) sekä liiallisesta luottoluokituksiin tukeutumisesta annetun direktiivin (Luxemburg) myöhäistä saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Jäsenvaltiot lisäsivät vuonna 2016 ponnistelujaan saattaakseen EU:n lainsäädännön täysimääräisesti osaksi kansallista lainsäädäntöään ennen unionin tuomioistuimen tuomiota. Vireille jäi kuitenkin viisi tapausta, joissa ehdotettiin päiväkohtaisia uhkasakkoja: Belgiaa, Alankomaita, Puolaa, Romaniaa ja Ruotsia vastaan, yksi tapaus kunkin maan osalta.



VII.Päätelmät Rikkomusmenettelyjen suuri määrä, joka oli vuonna 2016 suurin viiteen vuoteen, on edelleen vakava huolenaihe. Jos EU:n lainsäädäntöä ei saateta ajallaan ja oikein osaksi kansallista lainsäädäntöä, kansalaiset ja yritykset eivät pääse hyötymään EU:n lainsäädännön avaamista mahdollisuuksista. Sen vuoksi komissio pitää erittäin tärkeänä, että EU:n lainsäädännön tehokas soveltaminen varmistetaan. EU ja jäsenvaltiot huolehtivat yhdessä EU:n säännöstön asianmukaisesta soveltamisesta, täytäntöönpanosta ja saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä. Komissio tarjoaa jatkossakin jäsenvaltioille tukea ja apua, jota ne tarvitsevat täytäntöönpanovaiheessa. Tiedonantonsa EU:n lainsäädäntö: parempiin tuloksiin soveltamista parantamalla mukaisesti komissio keskittyy ongelmiin, joihin valvontatoimenpiteillä voidaan todella vaikuttaa. Se aikoo myös puuttua aiempaa määrätietoisemmin EU:n lainsäädännön rikkomiseen rikkomusmenettelyjen avulla. Varmistaakseen, että säännöksiä noudatetaan ripeämmin, ja saadakseen tuloksia aikaan poliittisilla painopistealueillaan, komissio aloittaa rikkomusmenettelyt käyttämättä

EU Pilot –ongelmanratkaisumekanismia paitsi jos EU Pilotin käytön katsotaan olevan hyödyllistä kyseisessä tapauksessa. Komissio on myös vahvistanut SEUT-sopimuksen 260 artiklan 3 kohdan mukaista seuraamusjärjestelmää sellaisia tapauksia varten, joissa jäsenvaltio on laiminlyönyt lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetun direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamista koskevan ilmoitusvelvollisuutensa. Aiempaa strategisemmalla lähestymistavalla valvontaan sekä komission oikea-aikaisella ja tehokkaalla toiminnalla pyritään varmistamaan EU:n lainsäädännön parempi soveltaminen, josta on hyötyä kaikille. MENETELMÄT JA SELVITYKSET I.Vuosikertomus 1.Ongelmien havaitseminen

Ensimmäinen kaavio: Kantelujen määrä (2012–2016) Tässä esitetään komission rekisteröimien kantelujen kokonaismäärä vuosina 2012–2016. Toinen kaavio: Vuoden lopussa käsiteltävänä olleiden kansalaisten kantelujen määrä Ensin esitetään vuonna 2015 aloitettujen, vuonna 2016 edelleen vireillä olleiden kanteluiden määrä (ensimmäinen sarake). Toisessa sarakkeessa esitetään vuonna 2016 rekisteröityjen uusien kanteluiden määrä. Kolmannessa sarakkeessa esitetään niiden kanteluiden määrä, joissa komissio teki päätöksen vuonna 2016. Neljännessä sarakkeessa esitetään vuoden 2016 lopussa vireillä olleiden kanteluiden määrä (joka saadaan laskemalla ensimmäinen ja toinen luku yhteen ja vähentämällä kolmas luku). Kolmas kaavio: Vuonna 2016 rekisteröidyt uudet kantelut: tärkeimmät politiikan alat Tästä kaaviosta käyvät ilmi tärkeimmät politiikan alat, joilla uudet rikkomusmenettelyt rekisteröitiin vuonna 2016. 2.EU Pilot -järjestelmä Ensimmäinen kaavio: EU Pilot tapausten määrä (2012–2016) Tässä esitetään komission aloittamien EU Pilot tapausten kokonaismäärä vuosina 2012–2016. Toinen kaavio: Vuoden lopussa käsiteltävänä olleet EU Pilot tapaukset Ensin esitetään vuonna 2015 aloitettujen, vuonna 2016 edelleen vireillä olleiden EU Pilot tapausten määrä (ensimmäinen sarake). Toisessa sarakkeessa esitetään vuonna 2016 rekisteröityjen uusien EU Pilot tapausten määrä. Kolmannessa sarakkeessa esitetään niiden tapausten määrä, joissa komissio teki päätöksen vuonna 2016. Neljännessä sarakkeessa esitetään vuoden 2016 lopussa vireillä olleiden EU Pilot tapausten määrä (joka saadaan laskemalla ensimmäinen ja toinen luku yhteen ja vähentämällä kolmas luku). Kolmas kaavio: Vuonna 2016 vireille pannut tapaukset: tärkeimmät politiikan alat Tästä kaaviosta käyvät ilmi politiikan alat, joilla uudet EU Pilot tapaukset pantiin vireille vuonna 2016: Neljäs kaavio: EU Pilot -tapaukset: keskimääräinen ratkaisuaste EU:ssa (2012–2016) Tässä esitetään komission (rikkomusmenettelyä aloittamatta) sulkemien EU Pilot tapausten kokonaismäärä neljän viime vuoden ajalta. Viides kaavio: EU Pilot -tapaukset: ratkaisuaste ja käsiteltyjen tapausten määrä vuonna 2016 Tässä esitetään EU Pilot tapausten ratkaisuaste eli niiden tapausten prosentuaalinen osuus kaikista komission vuonna 2016 käsittelemistä tapauksista, jotka se sulki aloittamatta rikkomusmenettelyä. Kuudes kaavio: EU Pilot -tapaukset: Jäsenvaltioiden vastausajat vuonna 2016 (päivinä) Tässä esitetään kunkin jäsenvaltion keskimääräinen vastausaika EU Pilot tapauksissa vuonna 2016. 3.Rikkomusmenettelyt

Ensimmäinen kaavio: Uudet rikkomusmenettelyt 31. joulukuuta 2016 Tässä esitetään komission vuonna 2016 aloittamien uusien rikkomusmenettelyjen määrä jäsenvaltioittain. Toinen kaavio: Vuonna 2016 käynnistetyt uudet rikkomusmenettelyt: tärkeimmät politiikan alat Tästä kaaviosta käyvät ilmi tärkeimmät politiikan alat, joilla uudet rikkomusmenettelyt pantiin vireille vuonna 2016. Kolmas kaavio: Jäsenvaltioille lähetetyt perustellut lausunnot vuonna 2016 Tässä esitetään jäsenvaltioille vuonna 2016 lähetettyjen perusteltujen lausuntojen määrä. Neljäs kaavio: Vuoden lopussa vireillä olleet rikkomusmenettelyt (2012–2016) Tässä esitetään niiden rikkomusmenettelyjen määrä, jotka olivat vireillä 31. joulukuuta vuosina 2012–2016. Viides kaavio: Vireillä olleet rikkomustapaukset 31. joulukuuta 2016 Nämä luvut kuvaavat kaikkia menettelyjä, jotka komissio on aloittanut kutakin jäsenvaltiota vastaan lähettämällä virallisen ilmoituksen SEUT-sopimuksen 258 artiklan mukaisesti. Luvuissa ovat mukana vuonna 2016 tai sitä aiemmin lähetetyt ilmoitukset riippumatta siitä, mihin vaiheeseen tapauksissa on edetty. Mukaan lasketaan vain tapaukset, joita ei ole kyseisenä ajankohtana suljettu virallisella päätöksellä. Kaaviossa eritellään kunkin jäsenvaltion osalta, onko rikkomusmenettelyt aloitettu, 1) koska EU:n säännökset on saatettu virheellisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä, 2) koska EU:n lainsäädäntöä on sovellettu puutteellisesti vai 3) koska EU:n säännökset on saatettu myöhään osaksi kansallista lainsäädäntöä. Lukuihin siis sisältyvät kaikki tapaukset, jotka 31. joulukuuta 2016 olivat oikeudenkäyntiä edeltävässä vaiheessa (virallinen ilmoitus, perusteltu lausunto tai päätös asian saattamisesta unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi SEUT-sopimuksen 258 artiklan nojalla); olivat vireillä tuomioistuimessa SEUT-sopimuksen 258 artiklan tai 260 artiklan 3 kohdan nojalla; tuomioistuin oli antanut tuomionsa, mutta komissio ei ollut vielä pystynyt vahvistamaan, oliko jäsenvaltio pannut tuomion täytäntöön asianmukaisesti; olivat toisessa kanteen nostamista edeltävässä menettelyssä (virallinen ilmoitus tai päätös asian saattamisesta unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi SEUT-sopimuksen 260 artiklan 2 kohdan nojalla); olivat vireillä tuomioistuimessa toisen kanteen johdosta; tai tuomioistuin oli antanut tuomionsa, mutta komissio ei ollut vielä pystynyt vahvistamaan, oliko jäsenvaltio pannut toisen tuomion täytäntöön asianmukaisesti. Luku ei sisällä esimerkiksi vireillä olevia EU Pilot tapauksia. Se ei myöskään sisällä EU Pilot tapauksia, joissa komissio on hylännyt jäsenvaltion vastauksen mutta ei vielä ole lähettänyt virallista ilmoitusta SEUT-sopimuksen 258 artiklan nojalla. Kuudes kaavio: Vuoden 2016 lopussa vireillä olleet rikkomusmenettelyt: politiikan alat Tässä esitetään 31. joulukuuta 2016 vireillä olleet rikkomusmenettelyt politiikan alojen mukaan.