KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE kuiduntuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun tuotannon kehityksestä eri jäsenvaltioissa ja kuiduntuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksen vaikutuksista alan markkinoihin ja taloudelliseen elinkelpoisuuteen

1. Johdanto

Tämä kertomus ja siihen liittyvä lainsäädäntöehdotus perustuvat kuiduntuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun yhteisestä markkinajärjestelystä 27 päivänä heinäkuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1673/2000 [1] 15 artiklan 1 kohtaan, jossa säädetään seuraavaa:

[1] EYVL L 193, 29.7.2000, s. 16.

"Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle 31 päivään joulukuuta 2003 mennessä kertomuksen tuotannon kehityksestä eri jäsenvaltioissa ja yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksen vaikutuksista alan markkinoihin ja taloudelliseen elinkelpoisuuteen ja liittää siihen tarvittaessa ehdotuksia. Kertomuksessa tarkastellaan lisäksi myös lyhyihin kuituihin ja hamppukuituihin sovellettavaa epäpuhtauksien ja päistäreiden suhteellisen enimmäisosuuden tasoa.

Tarvittaessa kertomusta voidaan käyttää pohjana uudelle jaolle ja mahdollisesti taattujen kansallisten määrien korotuksille. Komissio ottaa huomioon erityisesti tuotantotason, jalostuskapasiteetin ja markkinamahdollisuudet."

Lisäksi samassa 15 artiklassa säädetään, että komissio esittää vuonna 2005 toisen kertomuksen asetuksella (EY) N:o 1673/2000 käyttöönotetun, kuiduntuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun jalostustukea koskevan järjestelmän toiminnasta.

2. Vuoden 2000 uudistus

Neuvosto päätti heinäkuussa 2000 pellava- ja hamppualan kaksiosaisesta uudistuksesta. Ensinnäkin molemmat tuotteet sisällytettiin eräiden peltokasvien tuottajiin sovellettavaan yleiseen tukijärjestelmään. Toiseksi jalostustukea myönnetään hyväksytyille ensimmäisille jalostajille, jotka valmistavat pellava- ja hampunvarsista kuituja.

Pitkille pellavakuiduille maksetaan tukea 160 euroa kuitutonnilta markkinointivuoteen 2005/2006 saakka, ja markkinointivuodesta 2006/2007 tuki nousee 200 euroon tonnilta. Markkinointivuoteen 2005/2006 asti lyhyille pellavakuiduille ja hamppukuiduille, joiden epäpuhtauksien ja päistäreiden osuus on alle 7,5 prosenttia, maksetaan 90 euroa tonnilta. Tämä prosenttiosuus on vahvistettu, jotta kuitujen tuottaminen arvoltaan vähäisille markkinoille ei olisi houkuttavaa. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin poiketa kyseisestä rajasta ja nostaa sitä markkinointivuosina 2001/2002-2003/2004 enintään 15 prosenttiin lyhyiden pellavakuitujen ja 25 prosenttiin hamppukuitujen osalta. Näin jalostusteollisuudella on aikaa mukautua uusiin säännöksiin.

Näihin jalostustukiin sovelletaan vakauttajamekanismia. Se koostuu kahdesta taatusta enimmäismäärästä, joista toinen koskee pitkiä pellavakuituja ja toinen lyhyitä pellavakuituja ja hamppukuituja ja joka jaetaan jäsenvaltioille taattuina kansallisina määrinä. Jokaisella jäsenvaltiolla on mahdollisuus tehdä siirtoja taattujen kansallisten enimmäismäärien välillä vastaavuuskertoimen perusteella, jonka tarkoituksena on taata, että toimet eivät vaikuta talousarvioon.

Lisäksi hyväksytyille ensimmäisille jalostajille myönnetään markkinointivuoteen 2005/2006 lisätukea pellavan viljelyaloista, jotka sijaitsevat eräillä pitkien pellavakuitujen perinteisillä tuotantovyöhykkeillä. Tuen määrä on vyöhykkeestä riippuen 50-120 euroa hehtaarilta.

3. Käytettävissä olevat tiedot

Tukijärjestelmän moitteettoman toiminnan mahdollistamiseksi ja alan erityispiirteiden huomioon ottamiseksi komissio on vahvistanut varsien jalostamiskaudeksi 22 kuukauden ajanjakson. Niinpä tämän kertomuksen laadintahetkellä komissiolla on käytettävissään vain alustavia tietoja kahdelta ensimmäiseltä uuden järjestelmän soveltamisvuodelta, jotka siis ovat markkinointivuodet 2001/2002 ja 2002/2003, sekä ensimmäisiä arvioita markkinointivuodelle 2003/2004. Lisäksi on huomattava, että markkinointivuoden 2001/2002 tuotanto kärsi erittäin epäsuotuista sääoloista, eikä sitä tämän vuoksi voi pitää edustavana tuotantosuuntauksena.

Uudistuksen jälkeisiä tuotantotasoja ja taattujen kansallisten enimmäismäärien tasojen asianmukaisuutta ei siis voida perusteellisesti analysoida käytettävissä olevien tietojen perusteella. Eräitä havaintoja voidaan kuitenkin tehdä käytettävissä olevien alustavien tietojen ja toimijoilta kerättyjen tietojen perusteella.

Ensinnäkin pitkäkuituisen pellavan tuotanto kiinnostaa tuottajia edelleen ja kiinnostus on jopa kasvanut. Tärkeimmissä kolmessa pitkien pellavakuitujen tuottajamaassa pellavan keskimääräinen kylvöala on lisääntynyt uudistusta edeltävistä noin 65 000 hehtaarista keskimäärin 90 000 hehtaariin. Pitkien pellavakuitujen markkinat ovat olleet kannattavat jo muutamia vuosia ja näyttävät myös olevan vähemmän herkkiä suhdannevaikeuksille. Lopputuotteen kokonaistuotantokustannukset ovat alentuneet tuotantoketjun loppupäässä, koska kehruuteollisuus on kehittynyt merkittävästi Kiinassa, jonne viedään entistä enemmän kuituja Euroopasta. Näiden kustannusten alenemisen ansiosta pellava on löytänyt vaatetusalan keskitason markkinoille, joilla kysyntä on vakaampaa kuin huipputasolla, joka aiemmin oli pellavan ainoa markkinarako.

Lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen tuotantotilanne on täysin erilainen kuin ennen uudistusta: tuottajat eivät enää kylvä näitä ainoastaan yhteisön palkkion saadakseen. Yksinomaan lyhyiden pellavakuitujen saamiseksi tarkoitettuja viljelyaloja on koko Euroopan unionissa alle 5 000 hehtaaria. Hampun viljelyalat näyttävät vakiintuneen Euroopan unionissa 15 000 hehtaarin tienoille.

Alalla on tapahtunut huomattavaa kehitystä, kun on etsitty monipuolisempia markkinoita. Muutama vuosi sitten lupaavalta vaikuttanut mahdollisuus käyttää lyhyitä pellavakuituja ja hamppukuituja eristeissä näyttää pikkuhiljaa löytävän paikkansa markkinoilta. Näistä kuiduista valmistetaan jo teollisuudessa komposiitteja. Vaikka tuotanto on vielä pienimuotoista, se tarjoaa kiinnostavia tulevaisuudennäkymiä: useissa hyvin yleisissä automerkeissä on nykyään pellava- ja hamppukuituja sisältävistä komposiiteista valmistettuja elementtejä, kuten ovipaneeleita tai hattuhyllyjä. Alalla pyritään pääsemään kuormalavojen, pakkausten ja teknisten osien markkinoille korostamalla lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen teknistä ja ympäristöystävällistä laatua. Lisäksi kehitystä on havaittavissa myös aloilla, joilla käytetään myös päistäreitä tai kuitujen valmistustoimista syntyvää pölyä. Tällaisia käyttökohteita ovat huonekalulevyt, ovimatot, eläinten makuualustat ja puutarhanhoitotuotteet.

Määrällisesti lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen tärkeimmät markkinat ovat entiset eli paperiteollisuus, erityisesti hienopaperin ja teknisen paperin valmistus tai käyttö kestävämmän uusiopaperin valmistuksessa sekä pääasiassa lyhytkuituisen pellavan käyttö muihin kuituihin sekoitettuna tekstiiliteollisuudessa. On syytä korostaa, että suurimmassa osassa näille markkinoille tarkoitetuista lyhyistä pellavakuiduista ja hamppukuiduista on ensimmäisen jalostuksen jälkeen yli 7,5 prosenttia epäpuhtauksia. Valmistusmenetelmien vuoksi myöhemmin on kuitenkin tehtävä perusteellisempi puhdistus. Nämä kuidut ovat siis tukikelpoisia edellä mainitun poikkeuksen ansiosta. Useimmat tuottajajäsenvaltiot ovat päättäneet soveltaa tuota poikkeusta. On selvää, että näitä kuituja valmistavien ensimmäisten jalostajien toimet olisivat tässä vaiheessa vaakalaudalla, jollei yli 7,5 prosenttia epäpuhtauksia sisältäville kuiduille myönnettäisi jalostustukea.

4. Järjestelmän toiminta

Kuiduntuotantoon tarkoitettujen pellava- ja hamppukuitujen uuden tukijärjestelmän selkeästi positiiviset vaikutukset näkyivät alalla heti soveltamisen alettua. Pellavan ja hampun sisällyttäminen peltokasvien järjestelmään yksinkertaisti asioita viljelijöiden kannalta ja asetti ne tasavertaiseen asemaan kilpaileviin kasveihin nähden. Uuden jalostustukijärjestelmän ansiosta tuotannon taloudellinen kannattavuus on säilynyt tai jopa lisääntynyt; lisäksi se on kannustanut alaa etsimään tuotteiden ja sivutuotteiden hyödyntämistä täysipainoisesti. Myös suoritus- ja kilpailukyvyn osalta tulokset ovat olleet positiiviset. Tulevaisuudessa tuottajatukijärjestelmä sisällytetään kesäkuussa 2003 yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen yhteydessä päätettyyn maatilan tulotukijärjestelmään.

Jalostustukijärjestelmään ei ole syytä tehdä muutoksia ennen vuonna 2005 tehtävää perusteellisempaa analyysia, koska tuotantoa koskevat lopulliset tiedot puuttuvat ja uuden tukijärjestelmän käyttöönotosta on kulunut vasta vähän aikaa. Tämä tarkoittaa, että markkinointivuoteen 2003/2004 asti säädettyä jäsenvaltioiden mahdollisuutta poiketa epäpuhtauksia ja päistäreitä koskevasta 7,5 prosentin enimmäismäärästä olisi sovellettava markkinointivuoteen 2005/2006 saakka.

5. TIIVISTELMÄ JA JOHTOPÄÄTÖKSET

Tämä kertomus on vastaus neuvoston pyyntöön tutkia kuiduntuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun tuotannon kehitystä alan 1. heinäkuuta 2001 voimaantulleen yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksen jälkeen.

Uudistuksen jälkeisiä tuotantosuuntauksia jäsenvaltioissa ja taattujen kansallisten enimmäismäärien tasojen asianmukaisuutta ei voida perusteellisesti analysoida nyt käytettävissä olevien tietojen perusteella. Kerättyjen tietojen perusteella voidaan kuitenkin todeta, että uudistuksen vaikutukset alaan ovat olleet selkeästi positiiviset.

Näissä olosuhteissa nykyiseen tukijärjestelmään ei ole syytä tehdä muutoksia ennen kuin perusteellisempi analyysi tehdään vuoden 2005 kertomuksen yhteydessä. Tämä tarkoittaa, että markkinointivuoteen 2003/2004 asti säädettyä jäsenvaltioiden mahdollisuutta poiketa epäpuhtauksia ja päistäreitä koskevasta 7,5 prosentin enimmäismäärästä olisi sovellettava markkinointivuoteen 2005/2006 saakka.

LIITE

>TAULUKON PAIKKA>