_EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 01.07.1998 
KOM(1998)417 lopull. 
KUUDES YLEISKATSAUS EUROOPAN UNIONIN 
TEHDASTEOLLISUUDEN JA ERÄIDEN MUIDEN ALOJEN VALTION 
TUISTA 
(kommission esittämä) 

SISÄLTÖ 
JOHDANTO 1 
TAUSTAA 1 
HUOMAUTUKSIA 3 
OSA I - TEHDASTEOLLISUUDELLE MYÖNNETTY TUKI 7 
MYÖNNETYN TUEN MÄÄRÄT JA VAIHTELU 7 
Kokonaismäärä yhteisössä 7 
Jäsenvaltioiden vertailu 9 
LAIVANRAKENNUSTEOLLISUUDELLE MYÖNNETTY TUKI 15 
TERÄSTEOLLISUUDELLE MYÖNNETTY TUKI 17 
TUKIMOOTTORIAJONEUVOTEOLLISUUDELLE 17 
TUKIVÄLINEET 19 
TUEN TAVOITTEET 23 
TLLAPÄISTARKOITUKSIIN MYÖNNETTY VALTIONTUKI 31 
SAKSAN VALTIONTUKI UUSILLE OSAVALTIOILLE 33 
OSA II - KANSALLISEN TUEN KOKONAISMÄÄRÄ JÄSENVALTIOISSA 35 
MUILLE KUIN TEHDASTEOLLISUUDEN ALOILLE MYÖNNETTY TUKI 35 
Tuki maataloudelle 35 
Kalataloudelle myönnetty tuki 38 
Palveluille myönnetty tuki 40 
Rahoituspalvelualalle myönnetty tuki 40 
Lentoliikenteelle myönnetty tuki 40 
Rautatieliikenteelle myönnetty tuki 41 
Kivihiiliteollisuudelle myönnetty valtiontuki 43 
KANSALLISEN TUEN KOKONAISMÄÄRÄ YHTEISÖSSÄ 46 
TUEN VAIKUTUS TALOUSARVIOON 49 
TULOKSET 51 
PÄÄTELMÄT 55 
LIITE I: TEKNINEN LIITE 59 
LIITE II: TILASTOLIITE 75 
LIITE III: YHTEISÖN VARAT JA VÄLINEET 95 
*l> 
TAULUKOT JA KAAVIOT 
Taulukko 1 Tehdasteollisuudelle myönnetty valtiontuki yhteisössä 1992-1996 
- vuotuiset arvot kiinteinä hintoina (1995 7 
Taulukko 2 Tehdasteollisuudelle myönnetty valtiontuki yhteisössä 
-vuotuiset arvot 1992-1996 8 
Taulukko 3 Tehdasteollisuudelle myönnetty valtiontuki yhteisössä 
- vuotuiset keskiarvot 1992-1994 ja 1994-1996 10 
Taulukko 4 Laivanrakennusteollisuudelle myönnetty tuki vuosina 1994-1996 
prosenttia laivojen sopimusarvoista 16 
Taulukko 5 EY:n kehitysapuna myöntämä tuki laivanrakennusteollisuudelle 17 
Taulukko 6 Moottoriajoneuvoteollisuudelle myönnetty valtiontuki vuosina 1992-1996 18 
Taulukko 7 Tehdasteollisuudelle myönnetty valtiontuki 1994-1996 
-tukimuodon mukainen jaottelu prosentteina myönnetyn 
teollisuustuen kokonaismäärästä 19 
Taulukko 8 Tehdasteollisuudelle myönnetty valtiontuki 1994-1996 
- tuen ala-ja tavoitekohtainen jaottelu 29 
Taulukko 9 Tehdasteollisuudelle myönnetty valtiontuki 1992-1994 ja 1994-1996 
- päätavoitteiden mukainen jaottelu 30 
Taulukko 10 Tehdasteollisuudelle, rahoituspalveluille ja lentoliikenteelle 
tilapäistarkoitukseen ja Treuhandin kautta myönnetyt valtiontuet yhteisössä 
1992-1996 32 
Taulukko 11 Tehdasteollisuudelle, rahoituspalveluille ja lentoliikenteelle 
tilapäistarkoitukseen jäsenvaltioissa myönnetyt valtiontuet 
- vuotuiset keskiarvot 1992-1994 ja 1994- 1996 32 
Taulukko 12 EY:n perustamissopimuksen liitteessä II lueteltujen tuotteiden 
kansallinen tuki prosentteina maataloustuotannon bruttojalostusarvosta 
vuosina 1992-1994 ja 1994-1996 37 
Taulukko 13 Kalatalouden alalle myönnetty valtiontuki prosentteina alan 
bruttojalostusarvosta pyyntimäärän sekä vuosien 1992-1994 
ja 1994-1996 keskimääräisten hintojen perusteella laskettuna 39 
Taulukko 14 Yhteisön kalatalousalalle myöntämä yhteisen markkinajärjestelyn 
ja rakenteellisen tukipolitiikan mukainen tuki 1992-1996 39 
Taulukko 15 Liikenteelle (rautatiet) myönnetyn valtiontuen prosenttiosuus 
sisämaakuljetusten bruttojalostusarvosta rautateillä 1992-1994 ja 1994-1996 42 
Taulukko 16 Kivihiiliteollisuudelle myönnetty valtiontuki 1992-1994 ja 1994-1996 43 
Taulukko 17 Kansallinen kokonaistuki jäsenvaltioissa 1992-1994 ja 1994-1996. 47 
Taulukko 18 Jäsenvaltioiden kansallinen kokonaistuki 1992-1994 ja 1994-1996: 
prosenttia BKT.sta, työntekijää kohti ja valtion kokonaismenoihin suhteutettuna 48 
Taulukko 19 Jäsenvaltioiden kansallinen kokonaistuki 1992-1994 ja 1994-1996 
tärkeimpien alojen mukainen jaottelu 50 
ii 
/le 
TILASTOLIITE 
Taulukko A1 Valtiontuki tehdasteollisuudelle nykyisinä hintoina 1992-1996 
(kansallinen valuutta) 
Taulukko A2 Valtiontuki tehdasteollisuudelle nykyisinä hintoina 1992-1996 (ecu) 
Taulukko A3 Saksan valtiontuki uusille osavaltioille - vuotuinen keskiarvo 1994-1996 
Taulukko A4 Valtion tuen kokonaismäärä 
- vuotuinen keskiarvo 1994-1996 jäsenvaltiota kohti 
Taulukko A Yhteisön vuotuiset menot 
Taulukko B Muut yhteisön rahoitusvälineet 
Taulukko C1 Yhteisön vuotuiset keskimääräiset menot jäsenvaltioittain 
Taulukko 02 Yhteisön vuotuiset keskimääräise0föeäQjäsenvaltioittain 76 
77 
78 
79 
103 
104 
105 
106 
KAAVIOT 
Kaavio 1 
Kaavio 2 
Kaavio A1 Tehdasteollisuudelle myönnetyn tuen osuus jalostusarvosta 
- vuotuiset keskiarvot 1992-1994 ja 1994-1996 
Tehdasteollisuudelle myönnetty valtiontuki: vero-ja 
talousarviomenojen mukainen jaottelu 1994-1996 
Valtiontuki tehdasteollisuudelle ja yhteisön rahastot työntekijää kohti 11 
21 
79 
AL 
JOHDANTO 
Taustaa 
1. Tarve luoda kilpailupolitiikan tarkoituksiin soveltuva tehokas ja 
järjestelmällinen menetelmä valtiontuen määrän määrittämiseksi havaittiin 
vuonna 1985, jolloin julkaistiin komission valkoinen kirja sisämarkkinoiden 
toteuttamisesta. Kyseisen vuoden lopussa komissio antoi yksiköilleen 
ohjeen koota ja julkaista tosiasioihin perustuva analyyttinen yleiskatsaus 
yhteisön jäsenvaltioiden myöntämästä valtion tuesta. 
Koska ensimmäisen, vuosia 1981-1986 koskevan yleiskatsauksen 
päätelmänä oli, että valtiontukien avoimuutta oli lisättävä, tehtiin päätös 
yleiskatsauksen tietojen ajantasaistamisesta, mikä tehtiin toisessa, 
kolmannessa, neljännessä ja viidennessä yleiskatsauksessa, jotka koskivat 
vuosia 1987-1988, 1988-1990, 1990-1992 ja 1992-19941. 
2. Kuudennessa yleiskatsauksessa ajantasaistetaan olemassa olevat tiedot 
vuoden 1996 loppuun saakka. Yleiskatsaus kattaa ensimmäistä kertaa 
uudet jäsenvaltiot, Suomen, Ruotsin ja Itävallan, ja siinä annetaan tietoa 
yrityksille myönnetyn valtiontuen rakenteesta Euroopan unionin 
viidessätoista jäsenvaltiossa kyseisenä aikana. 
3. Tämän kuudennen yleiskatsauksen julkaiseminen vahvistaa komission 
sitoumuksen säilyttää avoin politiikka valtiontuen valvonnassa. Avoimuuden 
korostaminen on komission nykyisen toimintaympäristön vuoksi yhä 
tärkeämpää sekä itse unionissa että laajemmassa kansainvälisessä 
yhteydessä. 
Sisämarkkinoiden toteuttaminen ja lähestyvä talous- ja rahaliitto vaativat 
yhä tehokkaampaa valtiontuen valvontaa, koska tällaista tukea voidaan 
Viitteet: KOM (88) 945 
KOM (90) 1021 
KOM (92) 1116 
KOM (95) 365 
KOM (97) 170 
käyttää yhdentämisen yhteydessä poistettujen kaupan esteiden 
korvaamiseen. 
Jäsenvaltiot ovat halukkaita osallistumaan sisämarkkinoiden toteuttamiseen 
ja niiden moitteettomaan toimimiseen jatkossakin ainoastaan, mikäli ne 
ovat varmoja, että kaikki muut jäsenvaltiot noudattavat samoja sääntöjä 
yritystensä tukemisessa. Myönnettyjä tukimääriä koskevien tietojen 
kerääminen ja niiden julkaiseminen on yksi, eikä suinkaan vähäisin 
komission käytettävissä oleva keino osoittaa jäsenvaltioille, että se valvoo 
tarkasti julkista tukea sekä yleisen että jokaisessa jäsenvaltiossa 
tapahtuvan kehityksen osalta. Tämä antaa komissiolle mahdollisuuden 
mukauttaa politiikkaansa tarpeen mukaan oikeudenmukaisen ja tehokkaan 
valtiontuen valvonnan toteuttamiseksi ja sopeutua muuttuvaan 
taloudelliseen ympäristöön. 
4. Kansainvälisellä tasolla yhteisö on tehnyt tällä vuosikymmenellä Eurooppa-
sopimukset Keski- ja Itä-Euroopan (KIE) maiden kanssa ja aloittanut 
jäsenyysneuvottelut. Näiden siirtymävaiheessa olevien maiden 
menneisyyden taakka on erityisen raskas, ja ne tarvitsevat merkittävää 
julkista tukea tietyillä aloilla. Tämä vaatii lisääntynyttä avoimuutta 
valtiontukien osalta näissä valtioissa. Valtiontukia koskevia omia 
yleiskatsauksiaan julkaisemalla komissio ja itse asiassa koko Euroopan 
unioni antaa näille maille konkreettisen esimerkin nykyaikaisilta ja 
kilpailukykyisiltä markkinatalouksilta odotetusta avoimuuden tasosta. Tämä 
helpottaa KIE-maille Eurooppa-sopimuksissa asetetun ilmoitusvelvoitteen 
toteuttamista. Lukuisten KIE-maiden toimittamat ensimmäiset 
yleiskatsaukset näyttävät vahvistavan tämän, ja niistä käy ilmi kohtuullinen 
kehitystaso, jonka pitäisi saman suuntaisena jatkuessaan muodostaa 
perusta, jonka avulla voidaan tehdä mielekkäitä vertailuja yhteisössä ja 
KIE-maissa myönnettävän valtiontuen välillä. 
Yksi yleiskatsauksen tärkeistä tehtävistä on antaa Maailman 
kauppajärjestölle esimerkki siitä, mitä yhteisö odottaa 
kauppakumppaneiltaan avoimuuden osalta. Tässä mielessä yleiskatsaus 
täydentää Maailman kauppajärjestölle tukia ja tasoitustulleja koskevan 
sopimuksen 25 artiklan mukaisesti tehtävää ilmoitusta yhteisön ja 
jäsenvaltioiden myöntämästä tuesta. Samalla tavoin yleiskatsaus on 
esimerkki kumppaneillemme OECD:ssä. 
Huomautuksia 
5. Tämä kuudes yleiskatsaus valtiontuista koskee vuosia 1994-1996 ja 
saattaa ajan tasalle vuosia 1992-1994 koskevan viidennen 
yleiskatsauksen (julkaistu 1997). Yleiskatsaus käsittää yhteisön viidentoista 
jäsenvaltion kansalliset tuet seuraaville aloille: tehdasteollisuus, maatalous, 
kalatalous, liikenne (rautatiet ja ilmailu), rahoituspalvelut ja 
energiantuotanto (kivihiiliteollisuus). Tässä yleiskatsauksessa annetaan 
edelliseen verrattuna yksityiskohtaisemmat tiedot tietyille aloille 
myönnetyistä valtiontuista. Käytetyt menetelmät selitetään teknisessä 
liitteessä (liite I). Tilastoliite (liite II) sisältää tilastollisia perustietoja 
tehdasteollisuudelle myönnetystä tuesta ja tuen kokonaismäärästä. Liite III 
sisältää yleiskatsauksen yhteisön varoista ja välineistä. 
6. Eri jäsenvaltioita vertailtaessa tukimäärien arvioinnissa keskitytään 
vuosittaisiin keskiarvoihin kolmivuotiskautena 1994-1996. Vuosien 1992-
1994 tiedot on annettu tarvittaessa vertailukohteeksi. Kuten teknisessä 
liitteessä (liite I) selitetään, kolmesta uudesta jäsenvaltiosta käytetään 
kahden vuoden keskiarvoja, koska ne ovat olleet jäsenvaltioita vain 1995 ja 
1996. 
Edellisten yleiskatsausten mukaisesti vertailtavat ajanjaksot menevät 
vuoden verran päällekkäin. Jäsenvaltioiden välisessä vertailussa kolmen 
vuoden osittain päällekkäisten keskiarvojen käyttäminen on ainoa keino 
tehdä päätelmiä, joita tukevat tilastollisesti riittävän luotettavat luvut. Tämä 
johtuu siitä, että joidenkin lukujen osalta määrät ovat tällä hetkellä tiedossa 
ainoastaan yhtä vuotta pidemmiltä ajoilta. Tällaisissa tapauksissa määrät 
on keinotekoisesti kohdennettava eri vuosille. Lisäksi viimeisen tilastoidun 
vuoden (1996) määrät ovat useimmiten väliaikaisia ja, kuten edeltävän 
yleiskatsauksenkin viimeisen tilastoidun vuoden osalta (1994), jäsenvaltiot 
muuttavat niitä varmasti tulevaisuudessa. Tästä johtuva tarkastelujakson 
viimeisen vuoden tietojen väliaikainen luonne, erityisesti jäsenvaltioiden 
mukaisesti jaoteltuna, oikaistaan tilastollisesti käyttämällä kolmen vuoden 
osittain päällekkäisiä keskiarvoja. Jotta edellisen kauden keskiarvot olisivat 
vertailukelpoisia, vuosien 1994-1996 keskiarvojen kanssa on vuosien 
1992-1994 luvut ilmoitettu vuoden 1995 hintoina2. Yleiskatsauksessa 
ilmoitetut luvut ovat siis aina reaaliarvojen mukaisia3. 
7. Lentoliikenteelle ja rahoituspalvelualalle myönnetty tuki on tässä 
yleiskatsauksessa ilmoitettu ensimmäisen kerran omana kohtanaan, kun 
edellisissä yleiskatsauksissa näille kahdelle alalle myönnetty vähäinen tuki 
sisällytettiin teollisuudelle myönnettyyn tukeen. Vertailtaessa tuen 
kokonaismäärien kehitystä tämän ja edellisten yleiskatsausten välillä on 
siten käytettävä edellisten yleiskatsausten tietoja tehdasteollisuudelle 
myönnetystä tuesta, mutta tämän yleiskatsauksen tietoja 
tehdasteollisuudelle sekä ilmailulle ja rahoituspalvelualalle myönnetystä 
tuesta. 
8. Vuosia 1995 ja 1996 koskevat luvut koottiin komission yksiköissä 
yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Jäsenvaltiot tarkastivat ne yhdessä 
vuosia 1992-1994 koskevien lukujen (12 jäsenvaltiota) kanssa ja tarpeen 
mukaan muuttivat niitä. Tämä menetelmä takaa tietojen suhteellisen hyvän 
luotettavuuden4. 
Kreikan osalta komissio käytti edeltävien yleiskatsausten Kreikkaa 
koskevien lukujen määrittelyssä lähteenä konsultin tekemää tutkimusta 
Kreikan valtiontuesta ja julkisista menoista. Tämä tutkimus toimi sittemmin 
2 Tästä syystä ja jäsenvaltioiden edellä mainittuihin vuoden 1994 lukuihin tekemien, joissakin 
tapauksissa huomattavien, muutosten vuoksi vuosia 1992 - 1994 koskevat luvut eivät ole 
samoja kuin viidennessä yleiskatsauksessa julkaistut luvut. 
3 Nykyisillä vaihtokursseilla ilmaistut tehdasteollisuuden tukimäärät ovat tilastoliitteessä (liite 
II). 
4 Tiettyjä vuosien 1994-1996 tietoja muutettiin erityisesti seuraavien maiden osalta: Belgia 
(tietojen laatu parani huomattavasti), Kreikka (tietojen luotettavuus parani), Ranska 
(ilmailulle ja pankkitoiminnalle myönnettävät tuet esitetään yleiskatsauksen osassa ii), 
Irlanti (yhteisrahoituksen luvut poistettiin (katso s. 5)), Portugali (ilmailuteollisuuden tiedot 
esitetään niin ikään osassa ii). Tämän vuoksi tämän yleiskatsauksen lukuja ei voida 
suoraan verrata edellisiin yleiskatsauksiin. 
komission yksiköiden arvioiden ja ekstrapolaatioiden perustana. Kreikan 
viranomaisilta saadut paremmat lisätiedot on otettu tyytyväisyydellä 
vastaan, ja niiden avulla Kreikan lukuja on voitu parannella. Lukuihin 
sisältyy kuitenkin edelleen merkittävä määrä arvioita, koska Kreikan 
viranomaisilta ei ole toistaiseksi saatu kattavia tietoja, tämän vuoksi 
Kreikkaa koskeviin lukuihin on suhtauduttava varauksella. 
Irlannissa tehdasteollisuudelle myönnetyn tuen kokonaismäärä on 
merkittävästi pienempi edellisiin yleiskatsauksiin verrattuna. Tämä johtuu 
siitä, että aiemmissa yleiskatsauksissa Irlannin viranomaisten antamiin 
lukuihin sisältyi yhteisön menoja. Irlannin viranomaisten oli turvauduttava 
arvioihin erotellessaan kansallisia ja yhteisön menoja toisistaan, joten myös 
Irlannin tietoihin on suhtauduttava varauksella. 
OSA I - TEHDASTEOLLISUUDELLE MYÖNNETTY TUKI 
Myönnetyn tuen määrät ja vaihtelu 
9. Tehdasteollisuudelle myönnetään yhteisössä enemmän tukea kuin 
millekään muulle tässä yleiskatsauksessa käsitellylle alalle; itse asiassa 
peräti 46 prosenttia tuen yhteismäärästä myönnettiin vuosina 1994-1996 
tälle alalle. Tämän alan tuen arviointi on siis yleiskatsauksen keskeinen 
aihe. 
Kokonaismäärä yhteisössä : 
10. Taulukossa 1 esitetään tehdasteollisuuden vuotuiset tukimäärät yhteisössä 
vuosina 1992-1996. 
Taulukko 1 
Tehdasteollisuudelle myönnetty valtiontuki yhteisössä 1992-1996 
Vuotuiset arvot kiinteinä hintoina (1995). 
miljoonaa ecua 
EU 15 
EU 12 1992 
39 062 1993 
44 057 1994 
41 198 1995 
38 591 
37 386 1996 
35 163 
34 106 
Taulukon 1 luvuista voidaan tehdä se johtopäätös, että EU:n 12 
jäsenvaltiossa myönnetyn tuen kokonaismäärä on taas alkanut menneiden 
vuosien tapaan hitaasti vähentyä. Edellisessä (viidennessä) 
yleiskatsauksessa havaittu kokonaismäärän vakiintuminen näyttää olleen 
poikkeus yleisestä suuntauksesta. Tehdasteollisuudelle myönnettiin EU:n 
12 jäsenvaltiossa vuosina 1994-1996 tukea keskimäärin noin 37,5 miljardia 
ecua vuodessa. EU:n 15 jäsenvaltiolle vastaava luku on 38,3 miljardia 
ecua. 
11. Absoluuttiset arvot, vaikka ne koottaisiin yhteisön tasolla, heijastavat 
ainoastaan rajallisesti ajan kuluessa tapahtuneita kansallisen tukipolitiikan 
6-7 
muutoksia. Tämän vuoksi taulukossa 2 esitetään tehdasteollisuudelle 
myönnetyn tuen prosenttiosuus jalostusarvosta alan työntekijää kohden ja 
prosentteina yhteisön sisäisestä tehdasteollisuustuotteiden viennistä.5 
Taulukko 2 
Tehdasteollisuudelle myönnetty valtiontuki yhteisössä 
Vuotuiset arvot 1992-1996 
EU 12/15 
Prosenttia 
jalostusarvosta 
Ecua työntekijää kohti 
Prosenttia yhteisön 
sisä- kaupasta * 1992 
3,2 
1 206 
5,7 1993 
3,8 
1436 
7,0 1994 
3,4 
1 374 
5,7 1995 
2,9 
1 217 
4,8 1996 
2,7 
1 123 
4,4 
vuoden 1995 kiinteinä hintoina 
** yhteisön sisäinen teollisuustuotteiden kauppa 
Jalostusarvoon liittyvä tuki vaihteli EU:n 12 jäsenvaltion osalta hieman yli 
kolmessa prosentissa vuosina 1992-1994 ja putosi alle kolmen prosentin 
kun jäsenvaltioita oli 15 vuosina 1995-1996. 
Tuen määrä tehdasteollisuuden työntekijää kohti EU:n 12 jäsenvaltiossa 
vaihteli vuoden 1992 1206 ecun ja vuoden 1993 1436 ecun välillä. Kun 
laskelmat tehdään 15 jäsenvaltiosta, määrä vähenee vuoden 1995 1217 
ecusta vuoden 1996 1123 ecuun. Yhteisön sisäisen teollisuustuotteiden 
kaupan arvoong suhteutettu tuki oli korkeimmillaan 7 prosenttia vuonna 
1993 laskettuna EU:n 12 jäsenvaltiosta ja laski vuonna 1996 4,4 prosenttiin 
Koska pieni, mutta määrällisesti vaikeasti ilmaistava tukimäärien osa on osoitettava 
palvelualalle (matkailu, konsultointi), esitetyt luvut voivat olla hieman yliarvioituja. 
Yhteisön sisäiselle kaupalle myönnettyyn tukeen suhteutetun mittarin ilmaiseman luvun 
merkittävä pienentyminen edellisiin yleiskatsauksiin verrattuna johtuu siitä, että yhteisön 
sisäisen kaupan määriä laskettaessa sovellettava laskentaperuste on muuttunut (katso 
tekninen liite). 
15 jäsenvaltiosta laskettuna. Tämän osuuden voidaan katsoa mittaavan 
hyvin kilpailun mahdollista vääristymistä yhteisössä. 
EU:n 15 jäsenvaltiosta vuosilta 1995 ja 1996 saadut luvut ovat yleisesti 
ottaen pienempiä kuin EU:n 12 jäsenvaltion luvut vuosilta 1992-1994. 
Tämä on osoitus paitsi tukien määrän vähenemisestä yhteisössä myös 
siitä, että kolmessa uudessa jäsenvaltiossa tukia myönnetään yleisesti 
vähemmän kuin muissa 12 jäsenvaltiossa keskimäärin. 
12. Taulukoista 1 ja 2 käy ilmi, että todelliset tukimäärät ja kolme yhteisössä 
(12 jäsenvaltiota) myönnetyn tehdasteollisuuden tuen mittaamisessa 
käytettyä tekijää ovat suurelta osin yhtäpitäviä: ne osoittavat, että aiemmin 
havaittu laskeva suuntaus on palannut ja edellisessä yleiskatsauksessa 
todettu kokonaistuen määrän vakiintuminen oli vain lyhyen aikaa kestänyt 
poikkeus. 
Jäsenvaltioiden vertailu 
13. Taulukossa 3 vertaillaan tehdasteollisuudelle myönnetyn tuen 
keskimääräistä tasoa eri jäsenvaltioissa7 vuosina 1992-1994 ja 1994-
19968 prosentteina bruttojalostusarvosta ja tuen määränä teollisuuden 
työntekijää kohti. Lisätietona on tuen todellinen määrä reaaliarvoina. 
7 Saksa on jaettu vanhoihin ja uusiin osavaltioihin Saksan eri alueiden erilaisen 
kehitysasteen osoittamiseksi selkeästi. Uudet osavaltiot ovat läpikäyneet 
ennennäkemättömän sopeutumisvaiheen siirtyessään markkinatalouteen. 
8 Kuten edellä kohdassa 6 selitettiin, yksityiskohtaista jäsenvaltioiden mukaista jaottelua 
voidaan verrata luotettavasti ainoastaan, mikäli käytetään kolmen vuoden osittain 
päällekkäisiä keskiarvoja. Tiedot kolmen uuden jäsenvaltion, jotka ovat olleet jäseninä vain 
vuodet 1995 ja 1996, vuosien 1994-1996 vuotuisten keskiarvojen laskennassa käytetyistä 
menetelmistä ovat teknisessä liitteessä (Liite 1). 
Taulukko 3 
Tehdasteollisuudelle myönnetty valtiontuki yhteisössä9 
Vuotuiset keskiarvot 1992-1994 ja 1994-1996 
Prosenttia 
jalostusarvosta Ecua työntekijää 
kohti * Miljoonaa ecua* 
1992-1994 
Itävalta 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Vanhat osavaltiot 
Uudet osavaltiot 
Kreikka 
Espanja 
Suomi 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 2,5 
2,5 
4,4 
6,5 
1,8 
2,4 
1,7 
6,4 
2,6 
1,5 
2,5 
0,9 1994-1996 1992-1994 
1.3 
3,0 
2,9 
3,8 
6,3 
2,7 
1,6 
1,8 
1,5 
5,8 
2,3 
1,4 
1,9 
0,8 
0,9 1310 
1120 
2091 
527 
10816 
987 
512 
1174 
818 
2205 
1555 
760 
443 
245 1994-1996 1992-1994 
626 
1678 
1383 
1888 
455 
8216 
863 
837 
911 
927 
838 
2151 
1375 
788 
371 
406 
263 920 
539 
19851 
4312 
15539 
722 
1311 
4931 
198 
10320 
55 
694 
467 
1431 1994-1996 
448 
1149 
671 
16639 
3192 
13447 
662 
2101 
365 
3740 
215 
9760 
46 
686 
382 
318 
1513 
12 
jäsenvaltion 
EU 
15 
jäsenvaltion 
EU 3,5 1339 
3,0 1238 41439 37563 
38318 
Keskiarvot vuoden 1995 hintoina. 
Taulukossa 1 esitetyt vuosien 1994-1996 luvut eivät vastaa taulukon 3 keskiarvoja, koska 
taulukon 1 kokonaismäärissä ei ole kolmen uuden jäsenvaltion tietoja vuodelta 1994. 
Taulukossa 1 esitetty vuotuinen keskiarvo vuosille 1994-1996 on tämän vuoksi jonkin 
verran pienempi kuin taulukon 3 keskiarvo, joka on saatu laskemalla vuotuinen keskiarvo 
niiltä vuosilta, joiden tiedot ovat saatavissa ja käyttämällä tätä keskiarvoa koko 
ajanjaksolle. 
10 
Kaavio 1 
Tehdasteollisuudelle myönnetyn tuen osuus jalostusarvosta (vuotuiset keskiarvot 
1992-1994 ja 1994-1996) 
% 4^ 
AU* B DK D GR E FIN* F IRL I L NL P 
D1992-1994 "1994-1996 
nämä valtiot eivät olleet vielä EU:n jäsenvaltioita vuosina 1992-1994 
Korkeimmat tehdasteollisuuden myönnetyn tuen määrät ovat Kreikassa ja 
Italiassa. Nämä valtiot ovat huomattavasti yhteisön keskiarvon yläpuolella. 
Kuten edellä mainittiin, Kreikan lukuihin liittyvä jatkuva epävarmuus ei vielä 
mahdollista yksityiskohtaisempaa arviointia. 
Myös Saksa on yhteisön keskiarvon yläpuolella, kun taas Belgian 
myöntämä tukimäärä vastaa yhteisön keskiarvoa ja Tanska ja Espanja ovat 
hieman sen alapuolella. 
Alhaisimmat tehdasteollisuudelle myönnettävät tuet ovat alenevassa 
järjestyksessä Itävallassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ruotsissa. 
Kaikissa näissä maissa tuki on huomattavasti yhteisön keskiarvon 
alapuolella. Tilastotietojen puuttumisen vuoksi tuen prosenttiosuutta 
11 
jalostusarvosta ei ole voitu laskea yhdistyneen Saksan kahden selkeästi 
erillisen alueen osalta. 
14. Tuki työntekijää kohti on Italiassa korkeampi kuin missään muussa 
jäsenvaltiossa. Seuraavana tulee Saksa. Saksan uusien osavaltioiden 
erittäin korkea luku johtuu sekä myönnettyjen tukien suuresta määrästä että 
työntekijöiden määrän jyrkästä laskusta tässä osassa Saksaa. Tukien 
vähentyminen edelliseen tarkastelujaksoon verrattuna on merkki siitä, 
Saksan yhdistymistä vuonna 1990 seuranneen rakenneuudistuksen 
huippukohta saavutettiin jo edellisen tarkastelujakson aikana. 
Samanaikaisesti tuki työntekijää kohden on laskenut vanhoissa 
osavaltioissa ja on eräs alhaisimmista koko yhteisössä. Belgia, Tanska ja 
Luxemburg ovat yhteisön keskiarvon yläpuolella, ja Ranska ja Luxemburg 
hieman sen alapuolella. Vähiten tukea myöntävät alenevassa 
järjestyksessä Ruotsi, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta. 
15. Yleisenä päätelmänä tukien vaihteluista jäsenvaltioiden välillä voidaan 
sanoa, että yksittäisten maiden välillä on edelleen merkittäviä eroja. 
Neljän suurimman kansantalouden vertailu osoittaa, että Italiassa 
tehdasteollisuudelle myönnetyn tuen prosenttiosuus jalostusarvosta on yli 
kuusi kertaa korkeampi kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa, kolme 
kertaa korkeampi kuin Ranskassa ja puolitoista kertaa korkeampi kuin 
Saksassa. Havaitut poikkeavuudet näiden jäsenvaltioiden välillä selittyvät 
osittain sillä, että niillä on eri näkemykset valtiontukivälineiden käytöstä. 
Kun tutkitaan yhteisön yleisiä eroja yhteenkuuluvuuden kannalta, suuntaus 
näyttää hieman lupaavammalta edelliseen yleiskatsaukseen verrattuna. 
Tuolloin tehty neljän suuren jäsenvaltion ja neljän koheesiorahastosta 
tukea saavan valtion - Espanjan, Irlannin, Portugalin ja Kreikan - välinen 
suora vertailu paljasti suuntauksen, jossa tehdasteollisuuden tukemisen 
suhteellinen merkitys kasvaa suuremmissa jäsenvaltioissa 
koheesiorahastosta tukea saavien valtioiden kustannuksella. Taulukosta 3 
nähdään, että neljälle koheesiorahastosta tukea saavalle valtiolle 
myönnetyn tuen määrä on lisääntynyt 6,5 prosentista 8,8 prosenttiin 
12 
tehdasteollisuudelle myönnetystä kokonaistuesta 12 jäsenvaltion unionissa, 
kun taas kun taas neljän suuren kansantalouden osuus tästä tuesta on 
laskenut 88 prosentista (1992-1994) 83 prosenttiin (1994-1996). Tässä 
yhteydessä on myös huomattava, että kansallisen valtiontuen lisäksi 
tehdasteollisuus saa yhteisön tukea rakennerahastojen välityksellä (katso 
liite II, kaavio A1). Suhteellisesti ottaen neljä koheesiorahastosta tuettua 
valtiota hyötyvät eniten myös tästä tuesta. Kyseisten valtioiden suhteellinen 
osuus tuesta nousee tasolle, joka vastaa paremmin niiden muita 
heikompaa sosio-ekonomista asemaa. Näiden yhteisön tukivälineiden 
tehokkuuden keskeinen edellytys on kuitenkin se, että niihin ei yhdistetä 
tasapainotonta valtiontukivälineiden käyttöä. 
16. Taulukosta 3a käy selvästi ilmi, että 12 EU:n jäsenvaltiossa 
tehdasteollisuudelle myönnetyn kokonaistuen määrän lasku johtuu siitä, 
että Saksan myöntämän tuen määrä on laskenut selvästi sekä uusissa että 
vanhoissa jäsenvaltioissa. Tätä laskua on jossain määrin tasoittanut tukien 
lisääntyminen viidessä jäsenvaltiossa. 
13//1 </ 
Laivanrakennusteollisuudelle myönnetty tuki 
17. Tehdasteollisuuden osa-alueen, laivanrakennusteollisuuden, tuen 
myöntämisestä säädetään tarkasteltavana ajanjaksona 
laivanrakennusteollisuudelle myönnettävää tukea koskevassa 
seitsemännessä direktiivissä10, jota on sovellettu 1. tammikuuta 1991 
alkaen. 
Taulukossa 4 käsitellään sopimuskohtaista toimintatukea, joka kattaa 
uusien laivojen rakentamisen, laivojen muuntamisen ja kalastusalukset, ja 
siten heijastaa tuen intensiteettiä, jolle komissio asettaa enimmäismäärän 
laivanrakennusteollisuudelle myönnettävää tukea koskevan direktiivin 
täytäntöönpanon yhteydessä. Nykyisen direktiivin mukainen tuen 
enimmäismäärä on 4,5 prosenttia sopimusarvosta sekä sopimusarvoltaan 
alle 10 miljoonan ecun arvoisten laivojen että muuntotöiden osalta, ja 
yhdeksän prosenttia sopimusarvoltaan yli 10 miljoonan ecun arvoisten 
laivojen osalta. 
Toimintatuen lisäksi laivanrakennusteollisuus voi saada tukea 
rakenneuudistukseen. Tarkastelujaksona rakenneuudistustukea annettiin 
yhteensä 1 080 miljoonaa ecua Espanjalle, Belgialle ja Portugalille. Saksan 
uusien osavaltioiden saama tuki rakenneuudistusta varten vuosina 1994-
1996 oli noin 890 miljoonaa ecua. 
Verrattaessa laivanrakennusteollisuuden kokonaistukea alan 
jalostusarvoon voidaan päätellä, että kyseessä on voimakkaasti tuettu ala. 
Kuten taulukosta 3 kävi ilmi, tehdasteollisuuden tuki vastasi 3,5 prosenttia 
alan jalostusarvosta, kun taas laivanrakennuksen osa-alalla tuki kattaa noin 
25 prosenttia alan jalostusarvosta. 
Laivanrakennusteollisuudelle yhteisössä myönnetyn tuen keskiarvo laski 
voimakkaasti vuosista 1988-1990, jolloin se oli 34 prosenttia 
jalostusarvosta, ja oli 24 prosenttia vuosina 1990-1992, jonka jälkeen se 
vakiintui 25 prosentin tasolle vuosina 1992-1994 ja 1994-1996. 
10 EYVLL 380, 31.12.1990. 
15 
Taulukko 4 
Laivanrakennusteollisuudelle myönnetty tuki vuosina 1994-1996, prosenttia laivojen 
soplmusarvoista 
1994 
Pienet 
laivat* Suuret 
laivat" Yht. 1995 
Pienet 
laivat Suuret 
laivat Yht. 1996 
Pienet 
laivat Suuret 
laivat Yht. 
Itävalta 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Ranska 
Suomi 
Espanja 
Kreikka 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
12/15 
jäsenvaltion 
EU 0 
4,31 
4,12 
4,3 
0 
0 
4,5 
0 
4,5 
0 
3,3 
0 
0 
4,8 0 
0 
8,4 
6,1 
9,0 
0 
8,8 
0 
9,0 
0 
3,7 
8,8 
0 
0,7 0 
4,31 
8,0 
5,9 
9,0 
0 
8,4 
0 
8,5 
0 
3,6 
8,8 
0 
1,6 0 
0 
4,2 
4,0 
0,0 
0 
4,3 
0 
4,5 
0 
2,9 
0 
0 
4,3 0 
0 
8,3 
6,5 
9,0 
0 
8,1 
0 
9,0 
0 
3,3 
0 
0 
8,6 0 
0 
8,2 
6,5 
9,0 
0 
7,8 
0 
8,8 
0 
3,2 
0 
0 
8,2 0 
0 
4,5 
4,5 
0,0 
0 
4,3 
0 
4,5 
0 
3,1 
0 
0 
4,3 0 
0 
9,0 
6,7 
9,0 
0 
8,0 
0 
9,0 
0 
4,8 
0 
0 
6,0 0 
0 
8,9 
6,6 
9,0 
0 
7,4 
0 
8,7 
0 
3,2 
0 
0 
6,0 
Pienikokoisiksi laivoiksi katsotaan sopimusarvoltaan alle 10 miljoonan ecun arvoiset 
laivat. Näiden osalta laivanrakennusta koskevan seitsemännen direktiivin mukaisen 
tuen enimmäisintensiteetti on 4,5 prosenttia sopimusarvosta. 
Suurikokoisiksi laivoiksi katsotaan sopimusarvoltaan yli 10 miljoonan ecun arvoiset 
laivat. Näiden osalta laivanrakennusta koskevan seitsemännen direktiivin mukaisen 
tuen enimmäisintensiteetti on 9,0 prosenttia sopimusarvosta. 
Viiva tarkoittaa puuttuvia tietoja, kun taas nolla tarkoittaa tuen puuttumista. 
Eurooppalaisille telakoille myönnetyn tuen määrä kehitysmaihin vietävien 
laivojen rakentamista varten kasvoi 76 miljoonan ecun vuotuisesta 
keskiarvosta (1992-1994) 203 miljoonaan ecuun vuodessa (1994-1996). 
Seuraavassa taulukossa on maakohtainen erittely. 
16 
Taulukko 5 
EY:n kehitysapuna myöntämä tuki laivanrakennusteollisuudelle 
miljoonaa ecua 
Saksa 
Espanja 
Alankomaat 
Ranska 
YHTEENSÄ 1992 
0 
0 
0 
0 
0 1993 
21,6 
19,4 
0 
0 
41 1994 
185,96 
0 
0 
0 
185,96 1995 
108,82 
55,98 
34,18 
39,19 
238,17 1996 
103,44 
33,14 
48,89 
0 
185,47 
nykyisinä ecuina 
Terästeollisuudelle myönnetty tuki 
18. Toisen tehdasteollisuuden osa-alan, terästeollisuuden, osalta tuen 
myöntämistä tarkastelujakson aikana säädeltiin vuonna 1991 annetuilla 
terästeollisuudelle myönnettävää tukea koskevilla viidensillä säännöillä. 
Sen jälkeen, kun alan tuki oli asteittaisesti poistettu melkein kokonaan 
vuoden 1992 loppuun mennessä, komissio teki vuonna 1994-1996 EHTY:n 
perustamissopimuksen 95 artiklan mukaisia päätöksiä, jotka koskivat 
terästeollisuusyritysten rakenneuudistuksia Saksan uusissa osavaltioissa, 
Espanjassa, Italiassa, Portugalissa, Irlannissa ja Itävallassa. Yhteensä 
tukea myönnettiin vuosittain keskimäärin noin 1 500 miljoonaa ecua 
vuosina 1994- 1996. Luku ei sisällä tukea, jota myönnettiin alalla muita 
tarkoituksia varten, kuten tutkimukseen ja kehitykseen, alueelliseen 
kehittämiseen ja ympäristönsuojeluun. 
Tuki moottoriajoneuvoteollisuudelle 
19. Koska Euroopan unionissa ei ole erityisesti tälle alalle tarkoitettuja 
tukijärjestelmiä, tukea on myönnetty moottoriajoneuvoteollisuudelle lähinnä 
aluetukena sekä vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja 
17 
rakenneuudistukseen tarkoitettuna tukena. Näitä tukia analysoidaan 
ensimmäistä kertaa tässä yleiskatsauksessa. 
Tällä hetkellä on vaikea tehdä päätelmiä yleisestä suuntauksesta, koska 
tapauksia on hyvin vähän (Italiassa esimerkiksi yhdessä tapauksessa 
vuonna 1992 myönnetty tuki nousi 2,928 miljardiin ecuun). Tärkeimpänä 
toteamuksena voidaan pitää sitä, että jäsenvaltioiden myöntämät tuet 
pysyvät niille asetettujen erityisten puitteiden rajoissa. 
Taulukko 6 
Moottoriajoneuvoteollisuudelle myönnetty valtiontuki vuosina 1992-1996 
(ei sisällä ilmoitusrajan alle jääneitä tapauksia) 
miljoonaa ecua 
Itävalta 
Belgia 
Saksa 
Espanja 
Ranska 
Italia 
Alankomaat 
Portugali 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
Yhteensä 1992 
11 
159 
8 
0 
2 928 
0 
0 
7 
3113 1993 
0 
112 
48 
32 
0 
0 
0 
66 
258 1994 
0 
307 
39 
0 
250 
0 
0 
13 
609 1995 
0 
33 
3 
328 
0 
0 
7 
0 
0 
371 1996 
10 
0 
340 
202 
83 
0 
0 
103 
72 
810 
nykyisinä ecuina 
18 
Tukivälineet 
20. Taulukossa 7 esitetään kuvaus eri tyyppisten tukivälineiden käytöstä 
jäsenvaltioissa. 
Taulukko 7 
Tehdasteollisuudelle myönnetty valtiontuki 1994-1996 
Tukimuodon mukainen jaottelu prosentteina myönnetyn teollisuustuen 
kokonaismäärästä 
prosenttia 
TUKIMUOTO 
Ryhmä A 
Avustukset Vero-vapau­
tukset Ryhmä B Ryhmä C 
Pääoma-
osakkuudet Halpa-korkci-
set lai- nat Verolyk-
käykset Ryhmä D 
Takuut YHTEENSÄ 
Itävalta 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
Suomi 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
EU 15 79 
54 
83 
55 
66 
93 
81 
44 
89 
43 
92 
73 
82 
61 
88 
~57~ 0 
35 
10 
15 
13 
0 
3 
38 
0 
42 
4 
13 
8 
19 
5 
"23* 0 
1 
0 
1 
0 
0 
0 
4 
0 
9 
0 
0 
0 
2 
0 14 
3 
5 
22 
3 
6 
15 
3 
0 
6 
4 
3 
2 
18 
2 
~Ï3~ o 
o 
o 
1 
o 
o 
o 
1 
o 
o 
o 
2 
o 
o 
1 7 
6 
2 
5 
18 
0 
1 
10 
11 
0 
0 
9 
8 
0 
4 100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
"TÖÖT 
19 
Avustukset ja verovapautukset, jotka on tässä yleiskatsauksessa luokiteltu 
A-ryhmän tukimuodoiksi, ovat selvästi yleisimmin käytetyt tukimuodot 
yhteisössä. Tässä ryhmässä suoria avustuksia käytetään useammin kuin 
verovapautuksia. Tämä voidaan selittää sillä, että ensin mainittu tukimuoto 
on jälkimmäistä joustavampi. Koska avustuksien käyttäminen on 
parlamentaarisen menettelyn kannalta helpompaa kuin verolakien 
muuttaminen, hallitukset suosivat ensin mainittua tukimuotoa. Voidaan 
myös todeta, että avustusten suhteellinen osuus on kasvanut merkittävästi 
edellisestä yleiskatsauksesta, ja niiden osuus on nykyisin 57 prosenttia 
tukien kokonaismäärästä EU:n 15 jäsenvaltiossa, kun se oli vuosina 1992-
1994 48 prosenttia tukien kokonaismäärästä EU:n 12 jäsenvaltiossa. 
Verovapautusten suhteellinen osuus on samaan aikaan laskenut 26 
prosentista 23 prosenttiin. 
21. Valtion pääomaosakkuuteen perustuva tukeminen, joka on luokiteltu 
ryhmään B, on kolme prosenttia koko tehdasteollisuudelle myönnettävästä 
tuesta Euroopan unionissa; tämän tyyppiseen tukeen käytetyt summat ovat 
pienentyneet, koska vuosina 1994-1996 suoritettiin hyvin vähän sellaisia 
rahansiirtoja julkisten yritysten pääomaosakkuuksina, jotka sisälsivät 
tukea. 
22. Ryhmään C luokitellut tukimuodot eli halpakorkoiset lainat ja verolykkäykset 
ovat tärkeitä tukimuotoja Saksassa ja Ruotsissa. Jäsenvaltiot yleensä 
välttävät halpakorkoisten lainojen myöntämistä, koska ne ovat talousarvion 
kannalta raskaita. Halpakorkoisia lainoja koskevat luvut kattavat ainoastaan 
tukiosan; kyseisen tuen edellyttämät talousarvion bruttovarat ovat paljon 
suuremmat. Tämä selittää tämäntyyppisen tuen pienen osuuden 
tehdasteollisuudessa. Jäsenvaltiot vähentävät lainojen kustannuksia 
mieluummin antamalla korkotukea. 
Verolykkäykset, jotka enimmäkseen koostuvat nopeutetuista poistoista ja 
verovapaiden varausten muodostamisesta, ovat vähiten käytetty tukimuoto 
yhteisössä. Ainoastaan Alankomaat, Ranska, Saksa ja Yhdistynyt 
kuningaskunta antavat tällaista tukea. 
23. Ryhmään D kuuluvia takuita käytetään pääasiassa pelastus- ja 
rakenneuudistustoimenpiteissä sekä pienten ja keskisuurten yritysten 
kehityksen edistämiseksi. Vaikka takuiden osuus teollisuudelle 
myönnettävästä tuesta on keskiarvoltaan kolmanneksi pienin, osuus on 
20 
merkittävä Kreikassa, Irlannissa ja Ranskassa. Takuina annettavan tuen 
osuuden laskeminen on erityisen vaikeata, minkä vuoksi se ei 
pääomaosakkuuden ohella ole kovinkaan avoin valtiontuen muoto. 
Kaavio 2 
Tehdasteollisuudelle myönnetty valtiontuki 
Vero-ja talousarviomenojen mukainen jaottelu 1994-1996 
AU B DK D GR E FIN F IRL I L NL P S UK 
Talousarviomenot D Veromenot 
24. Kaaviossa 2 tehdasteollisuudelle myönnettävä tuki jaotellaan 
rahoitusmuodon mukaan. Talousarviomenot, joihin kuuluvat avustukset, 
pääomaosakkuudet, halpakorkoiset lainat ja takuut, on suosituin tuen 
rahoitusmuoto Euroopan unionissa. Tämä koskee erityisesti Espanjaa, 
Itävaltaa ja Irlantia, missä kaikki tuet rahoitetaan talousarviosta, ja Suomea, 
Luxemburgia, Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Portugalia, missä yli 90 
prosenttia rahoitetaan talousarviosta. Sitä vastoin veromenoja, ts. 
veronpalautuksia ja verojen lykkäyksiä, käytetään laajalti Italiassa, ja 
Ranskassa ja Belgiassa. 
21 
Tuen tavoitteet 
25. Tehdasteollisuudelle myönnettävä tuki on luokiteltu myös niiden 
tavoitteiden mukaisesti, joille tukea on myönnetty, tai tuettavan alan 
mukaisesti seuraavasti: 
Horisontaaliset tavoitteet 
- Tutkimus ja kehitys 
- Ympäristönsuojelu 
- Pienet ja keskisuuret yritykset 
- Kauppa 
- Energiansäästö 
- Yleinen investointitoiminta 
- Muut tavoitteet (pääasiassa pelastaminen ja rakenneuudistus) 
Erityisalat 
- Laivanrakennusteollisuus 
- Terästeollisuus 
- Muut alat 
Alueelliset tavoitteet 
- 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaiset alueet 
- 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaiset alueet 
- (Ainoastaan Saksan osalta) Berliinille ja Zonenrandille 
myönnetyt tuet. 
Tuen luokittelu on monissa tapauksissa hieman sattumanvaraista, koska 
on päätettävä, mikä jäsenvaltion ilmoittamista tavoitteista katsotaan 
ensisijaiseksi tavoitteeksi. Joissakin jäsenvaltioissa tutkimus- ja kehitystuki 
myönnetään alakohtaisten tutkimus- ja kehitysohjelmien välityksellä, 
toisissa erityisalojen tuki on rajoitettu koskemaan ainoastaan pieniä ja 
keskisuuria yrityksiä jne. Ensisijaiset tavoitteet eivät myöskään anna 
todellista kuvaa lopullisista edunsaajista: suuri osa aluetuesta maksetaan 
itse asiassa pienille ja keskisuurille yrityksille, tutkimus- ja kehitystukea 
maksetaan erityisaloille jne. 
Tämän vuoksi voidaan tehdä ainoastaan varovaisia päätelmiä siirtymisestä 
yhdestä tavoitteesta toiseen ajan kuluessa ja erityisesti tavoitteiden eroista 
jäsenvaltioiden välillä. Taulukossa 8 tehdasteollisuudelle myönnetty tuki 
jaotellaan tavoitteiden mukaisesti vuosina 1994-1996, ja taulukossa 9 
3Ä-23 
käsitellään 12 jäsenvaltion kolmessa ensisijaisessa tavoitteessa ajan 
kuluessa tapahtuneita muutoksia. 
26. Taulukon 8 lukujen mukaan yli 56 prosenttia teollisuudelle myönnettävästä 
tuesta unionissa koski alueellisia tavoitteita. Tästä tuesta 8,5 ecua 
kymmenestä myönnetään aluille, joiden elinolosuhteet ovat erityisen 
epäsuotuisat, niin kutsutuille perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a 
alakohdan mukaisille alueille11.Tähän luokkaan kuuluvasta tuesta eniten 
hyötyvät alueet sijaitsevat Saksassa, Kreikassa, Irlannissa ja Italiassa, mikä 
voidaan havaita näihin tavoitteisiin myönnettyjen tukien korkeista 
prosenttiosuuksista näiden valtioiden kohdalla. 
27. Horisontaalisille tavoitteille myönnettävä tuki on toiseksi merkittävin tavoite. 
Näistä tavoitteista tutkimus ja kehitys12 katsotaan tärkeimmäksi. Vaikka 
kyseisten horisontaalisten tavoitteiden mukainen tuki on usein yhteisön 
edun mukaista, sen haittapuolena on se, että tuen vaikutusta kilpailuun on 
usein vaikea arvioida, koska sen ala- ja aluekohtaisista vaikutuksista on 
vain vähän tai ei ollenkaan tietoa. Näin on erityisesti näiden tukien 
äärimmäisessä muodossa eli yleisissä investointiohjelmissa, joiden 
tavoitteet on määritelty niin epämääräisesti, ettei minkäänlaista yleistä 
arviota voida tehdä, ja komission on tutkittava kaikki suurimmat 
hakemukset. Sisämarkkinoiden toiminnan kannalta tällaisten yleisten 
ohjelmien olemassaoloa on siten yhä vaikeampi perustella ja tällaisen tuen 
myöntäminen onkin kielletty. Vaikka komissio on yleisesti ottaen kieltänyt 
vientituen, ohjelmien joista myönnetään edullisin ehdoin muuta kuin 
tuotteisiin liittyvää tukea, katsotaan tavallisesti olevan yhteisen edun 
mukaisia. Lisäksi tällaisilla ohjelmilla pyritään yleensä tukemaan pk-
yrityksiä. Tähän luokkaan kuuluvat myös eräät tuet, jotka täyttävät julkisesti 
tuetuille vientiluotoille OECD:n järjestelyssä asetetut edellytykset. 
28. Noin 13 prosenttia teollisuudelle myönnettävästä tuesta yhteisöstä 
myönnetään erityisaloille. Sen jälkeen, kun terästeollisuudelle myönnettävä 
tuki oli vuonna 1991 annettujen terästeollisuuden tukea koskevien tiukkojen 
sääntöjen mukaisesti edellisen tarkastelujakson aikana melkein kokonaan 
poistettu, komissio alkoi tehdä vuonna 1994 EHTY:n 
perustamissopimuksen 95 artiklan mukaisia päätöksiä, joilla mahdollistettiin 
1 ' Luettelo näistä alueista on liitteessä I, 9.2 kohta. 
12 Liitteen 111.1 kohdassa esitetyistä syistä tutkimusta ja kehitystä koskevat luvut taulukossa 
6 ovat varmasti aliarvioituja. 
24 
tuen antaminen terästeollisuuden merkittäviin rakenneuudistuksiin, kuten 
vuosien 1994-1996 luvut osoittavat. 
29. Jäsenvaltioiden tilanne tehdasteollisuudelle myönnettävän tuen 
koostumuksen suhteen on seuraava: 
- Belgiassa horisontaalinen tuki on lisääntynyt tarkastelujakson aikana 
ja muodostaa valtaosan tukimenoista (46 prosenttia), mikä on 
huomattavasti Euroopan unionin keskiarvon yläpuolella. Lisäys 
muodostuu yhdestä ainoasta tukiohjelmasta, johon ohjatut varat on 
maksettava takaisin valtiolle, jonka jälkeen ne poistetaan tilastoista. 
Pienet ja keskisuuret yritykset ovat huomattavimmat horisontaaliset 
tavoitteet. Alakohtainen tuki (29 prosenttia) on hyvin vähäistä kun taas 
aluetuen osuus (25 prosenttia) on suhteellisen korkea 
maantieteellisesti pienelle jäsenvaltiolle, jossa ei ole yhtään 
perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaista 
aluetta. 
Tanskassa suurin osa tuesta on horisontaalista (84 prosenttia) ja 
koostuu pääasiassa energiansäästötuesta, ympäristönsuojelutuesta ja 
T&K-tuesta. Erityisalojen tuki (14 prosenttia) on suurimmaksi osaksi 
laivanrakennusteollisuuden tukea. Aluepolitiikka kahden prosentin 
osuudellaan ei ole merkittävä. 
Saksassa horisontaalisten tavoitteiden mukaiset tuet muodostavat 19 
prosenttia, mikä on vähän Euroopan unionin keskiarvoon verrattuna. 
Melkein kaksi kolmannesta tästä tuesta käytetään pk-yrityksiin ja 
tutkimukseen. Alakohtainen tuki (7 prosenttia) on myös vähäistä. 
Merkittävin osuus on aluetuella (75 prosenttia), josta ylivoimaisesti 
suurin osa muodostuu perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a 
alakohdan mukaisesta tuesta uusille osavaltioille (mukaan lukien 
Treuhandanstaltin kautta myönnetty tuki). Tämän tuen reaaliarvo on 
laskenut huomattavasti edellisestä tarkastelujaksosta. 
Kreikan luvut ovat liian epäluotettavia yksityiskohtaisen arvion 
tekemiseksi. 
Espanjassa 24 prosenttia tuesta käytetään horisontaalisten 
tavoitteiden mukaisesti, pääasiassa pk-yrityksiin sekä tutkimukseen ja 
kehitykseen. Alakohtainen tuki kattaa 63 prosenttia koko 
tehdasteollisuuden tuesta ja on siten korkein alakohtaisen tuen osuus 
yhteisössä. Aluetuen osuus (13 prosenttia) on alhainen ottaen 
25 
huomioon, että kyseessä on maa, jossa 54 prosenttia väestöstä asuu 
nykyään 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisilla alueilla. 
Ranskassa 51 prosentilla tehdasteollisuudelle myönnettävästä tuesta 
on horisontaaliset tavoitteet. Tuesta osoitetaan erityisaloille 15 
prosenttia, vaikka joissakin tapauksissa kohteena on T&K tai tuki 
myönnetään veroluonteisten maksujen muodossa13. Aluepolitiikan 
osuus on 34 prosenttia tuen kokonaismäärästä. 
Irlannissa aluetuki (56%) muodostaa suurimman osan tukimenoista 
vaikka se on vähentynyt edellisestä tarkastelujaksosta. Horisontaaliset 
tavoitteet kattavat 37 prosenttia tukimenoista ja 7 prosenttia tuesta 
myönnetään erityisaloille. Irlannin osuus tehdasteollisuudelle 
myönnettävän tuen kokonaismäärästä yhteisössä on alentunut, ja 
tämän osalta pyydetään kiinnittämään huomiota sivuilla 4-5 esitettyihin 
huomautuksiin. 
Italiassa horisontaalisten tavoitteiden mukaisen tuen osuus on 31 
prosenttia. Merkittävin tukimuoto on aluetuki (58 prosenttia). Melkein 
kaikki alueellinen tuki myönnetään perustamissopimuksen 92 artiklan 
3 kohdan a alakohdan mukaisille alueille Mezzogiornoon. Alakohtaisen 
tuen osuus on 11 prosenttia. 
Luxemburgissa merkittävin osuus on aluetuella (65 prosenttia), mitä on 
pidettävä erittäin korkeana niin pienelle maalle. Seuraavina tulevat pk-
yritysten tuki (21 prosenttia) ja T&K-tuki (7 prosenttia). 
Alankomaissa horisontaalisten tavoitteiden mukaisen tuen (74 
prosenttia) osuus on ylivoimaisesti suurin ja huomattavasti Euroopan 
unionin keskiarvon yläpuolella. Horisontaalisten tavoitteiden 
mukaisesta tuesta energiansäästö ja T&K saavat suurimman osan. 
Erityisalojen tuki on 10 prosenttia koko tehdasteollisuudelle 
myönnettävästä tuesta. Kuten Belgiassakin aluetuen osuus (17 
prosenttia) on suhteellisen merkittävä maantieteellisesti pienessä 
jäsenvaltiossa, jossa ei ole yhtään perustamissopimuksen 92 artiklan 3 
kohdan a alakohdan mukaista aluetta. 
13 Veroluonteiset maksut ovat alakohtaisia veroja, jotka kerätään kyseisen alan tiettyjen 
toimenpiteiden rahoittamiseksi. 
26 
Portugalissa alakohtaisten tukien osuus on korkea, 52 prosenttia. 
Horisontaalisten tavoitteiden mukainen tuki (24 prosenttia) käytetään 
melkein kokonaan "muihin tavoitteisiin". Viimeksi mainitut ovat 
suurimmalta osaltaan komission yhteisrahoittamia ja muistuttavat 
perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisille 
alueille annettua aluetukea, koska komissio katsoo koko Portugalin, 
kuten Irlannin ja Kreikankin, olevan 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan 
mukainen alue. 
Suomessa 74 prosenttia tuesta ohjataan horisontaalisiin tavoitteisiin, 
pääasiassa tutkimukseen ja kehitykseen ja pk-yrityksille. Alakohtaisen 
tuen osuus on yhteisön alhaisin (2 prosenttia). Aluetuen osuus on 23 
prosenttia kokonaistuesta. 
Ruotsissa 34 prosenttia tuesta ohjataan horisontaalisiin tavoitteisiin, 
pääasiassa tutkimukseen ja kehitykseen sekä pk-yrityksille. 
Alakohtaisen tuen osuus on alhainen (4 prosenttia). Aluetukeen 
menee suurin osa kokonaistuesta (61 prosenttia). 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa aluetuki (59 prosenttia) on 
merkittävin tukimuoto. Tuki menee suurelta osin Pohjois-lrlantiin, joka 
on 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukainen alue. Horisontaalisten 
tavoitteiden mukainen tuki kattaa 22 prosenttia, josta T&K-tuki on 
tärkein osa-alue. Alakohtainen tuki on 19 prosenttia 
tehdasteollisuudelle myönnettävistä tuista. 
Itävallassa selvästi suurin osa tuesta ohjataan horisontaalisiin 
tavoitteisiin, pääasiassa tutkimukseen ja kehitykseen, 
ympäristönsuojeluun sekä pk-yrityksille. Alakohtaisen tuen osuus 
vastaa yhteisön keskiarvoa. Aluetuen osuus on alhainen (13 prosenttia 
kokonaistuesta). 
27-^» 
Taulukko 8 
Tehdasteollisuudelle myönnetty valtiontuki 1994-1996 
Tuen ala-ja tavoitekohtainen jaottelu 
prosenttia 
ALA/TAVOITE 
Horisontaaliset tavoitteet 
Tutkimus ja kehitys 
Ympäristönsuojelu 
Pk-yritykset 
Kauppa 
Energiansäästö 
Yleiset investoinnit 
Muut tavoitteet 
Erityisalat 
Laivanrakennus 
Muut alat 
Alueelliset tavoitteet 
92 artiklan 3 kohdan c 
alakohdan mukaiset alueet 
92 artiklan 3 kohdan a 
alakohdan mukaiset alueet 
Saksa: (Berliini/Zonenrand-
alue) 
YHTEENSÄ AU 
74 
19 
16 
13 
0 
1 
0 
24 
13 
0 
13 
13 
10 
3 
0 
100 B 
46 
10 
0 
21 
4 
0 
0 
11 
29 
2 
27 
25 
25 
0 
0 
100 DK 
84 
29 
10 
5 
7 
34 
0 
0 
14 
10 
4 
2 
2 
0 
0 
100 D 
19 
7 
1 
5 
0 
2 
0 
4 
7 
4 
3 
74 
3 
69 
2 
100 GR 
31 
2 
0 
2 
15 
0 
2 
12 
3 
0 
3 
66 
0 
66 
0 
100 E 
24 
7 
1 
10 
0 
1 
0 
4 
63 
20 
43 
13 
9 
4 
0 
100 FIN 
74 
35 
2 
21 
10 
4 
0 
2 
2 
0 
2 
23 
23 
0 
0 
100 F 
51 
28 
1 
6 
11 
1 
0 
5 
15 
1 
14 
34 
22 
12 
0 
100 IRL 
37 
6 
0 
17 
3 
1 
0 
10 
7 
0 
7 
56 
0 
56 
0 
100 I 
31 
3 
0 
6 
9 
1 
0 
12 
11 
2 
9 
58 
1 
57 
0 
100 L 
33 
7 
5 
21 
1 
0 
0 
0 
2 
0 
2 
65 
65 
0 
0 
100 NL 
74 
20 
10 
8 
3 
31 
0 
3 
10 
7 
3 
17 
17 
0 
0 
100 p 
24 
4 
0 
0 
0 
2 
0 
19 
52 
4 
48 
24 
0 
24 
0 
100 s 
34 
11 
5 
16 
0 
3 
0 
0 
4 
0 
4 
61 
61 
0 
0 
100 UK 
22 
12 
0 
4 
5 
0 
0 
1 
19 
1 
18 
59 
36 
23 
0 
100 EU 15 
30 
9 
.1 
7 
3 
2 
0 
7 
13 
4 
10 
56 
7 
48 
1 
100 
29 
Taulukko 9 
Tehdasteollisuudelle myönnetty valtiontuki 1992-1994 ja 1994-1996 
Päätavoitteiden mukainen jaottelu 
prosenttia 
Itävalta 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
Suomi 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta Horisontaaliset 
tavoitteet 
1992-
1994 
56 
73 
14 
53 
38 
70 
36 
35 
29 
76 
23 
32 1994-
1996 
74 
46 
84 
19 
31 
24 
74 
51 
37 
31 
33 
74 
24 
34 
22 Erityisalat 
1992-
1994 
19 
26 
6 
20 
43 
11 
0 
12 
0 
5 
36 
16 1994-
1996 Alueelliset 
tavoitteet 
1992-
1994 
13 
29 
14 
7 
3 
63 
2 
15 
7 
11 
2 
10 
52 
4 
19 26 
1 
80 
27 
19 
19 
63 
53 
70 
19 
41 
53 1994-
1996 
13 
25 
2 
74 
66 
13 
23 
34 
56 
58 
65 
17 
24 
61 
59 
EU 15 31 30 11 13 58 56 
30. Tarkasteltaessa tehdasteollisuudelle myönnettävän tuen jakautumisen 
kehitystä ajan kuluessa eri päätavoitteiden osalta voidaan taulukosta 9 
havaita, että horisontaalisten tavoitteiden mukaisen tuen taso Euroopan 
unionin 12 jäsenvaltiossa on laskenut 40 prosentista vuosina 1988-1990 
(katso neljäs yleiskatsaus valtion tuista Euroopan unionissa) 35 prosenttiin 
vuosina 1990-1992 (katso viides yleiskatsaus valtion tuista Euroopan 
unionissa) ja 31 prosenttiin vuosina 1992-1994 ja vakiintunut Euroopan 
unionin 15 jäsenvaltiossa 30 prosentin tasolle vuosina 1994-1996. 
30 
Aluetuen osuus on pysynyt korkeana, ja alakohtainen tuki on kasvanut 
hieman. 
Havaittavissa oleva asteittainen siirtyminen horisontaalisten tavoitteiden 
mukaisesta tuesta alakohtaiseen tukeen on jossain määrin huolestuttavaa 
ottaen huomioon alakohtaisen tuen mahdollisen vääristävän vaikutuksen. 
Sekä horisontaalisia että alakohtaisia tukimuotoja voidaan tietysti käyttää 
teollisuuspolitiikan enemmän tai vähemmän salaisiin ja epätoivottuihin 
tarkoituksiin (kansallisesti merkittävien yksittäisten yritysten tukemiseen tai 
sellaisten alojen suojeluun, joiden väitetään olevan kansallisesti tärkeitä), 
joilla on tällöin erityisen haitallinen vaikutus kilpailuun. Kaikille talouden 
osa-aloille annettu horisontaalisten tavoitteiden mukainen tuki soveltuu 
huonommin tiettyjen alojen tai kansallisesti merkittävien yritysten 
suojaamiseen kilpailua vääristävällä tavalla kuin alakohtainen tuki. 
Tilapäistarkoituksiin myönnetty valtiontuki 
31. Taulukosta 10 nähdään, että edellisen yleiskatsauksen tapaan yksityisille 
yrityksille myönnettiin suuret määrät tukea tilapäisin perustein. Tämän 
tyyppinen tuki ei kuulu järjestelmiin, joilla tuetaan horisontaalisia, 
alakohtaisia tai alueellisia tavoitteita. Kun tehdasteollisuus, rahoituspalvelut 
ja lentoliikenne lasketaan yhteen, muutamat merkittävän suuruiset 
yksittäiset tuet muodostavat näin ollen suhteettoman suuren osuuden 
myönnetystä kokonaistuesta. Pääasiassa yritysten pelastamiseen ja 
rakenneuudistukseen tarkoitettujen tilapäistukien osuus kasvoi vuoden 
1992 6 prosentista 16 prosenttiin vuonna 1996. Jos lasketaan mukaan 
Saksan uusille osavaltioille Treuhandanstaltin kautta myönnetty tuki, joka 
on tilapäistuen kaltaista tukea, tilapäistuen osuus kokonaistuesta kasvaa 
19 prosentista 29 prosenttiin. 
31 
Taulukko 10 
Tehdasteollisuudelle, rahoituspalveluille ja lentoliikenteelle tilapäistarkoitukseen ja 
Treuhandin kautta myönnetyt valtiontuet yhteisössä 1992-1996 
Tilapäistuki 
Treuhandin tuki 
Tuen kokonaismäärä 1992 
miljoo­
naa 
ecua 
2 422 
5 161 
39 062 % 
koko­
nais­
tuesta 
6 
13 
100 1993 
miljoo­
naa 
ecua 
5 742 
8 854 
44 800 % 
koko­
nais­
tuesta 
13 
20 
100 1994 
miljoo­
naa 
ecua 
6 922 
11 013 
43 466 % 
koko­
nais­
tuesta 
16 
25 
100 1995 
miljoo­
naa 
ecua 
5 776 
6 682 
41 732 % 
koko­
nais­
tuesta 
14 
16 
100 1996 
miljoo­
naa 
ecua 
5 888 
4 839 
37 677 % 
koko­
nais­
tuesta 
16 
13 
100 
Taulukko 11 
Tehdasteollisuudelle, rahoituspalveluille ja lentoliikenteelle tilapäistarkoitukseen 
jäsenvaltioissa myönnetyt valtiontuet - vuotuiset keskiarvot 1992-1994 ja 1994-1996 
Itävalta 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
Suomi 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Ruotsi 
Yhdistynyt kuningaskunta 
EU 12/15 1992-1994 
miljoonaa 
ecua 
0 
31 
0 
686 
75 
473 
0 
1663 
53 
1 864 
0 
0 
184 
0 
0 
5 029 prosenttia 
0 
1 
0 
14 
1 
10 
0 
33 
1 
37 
0 
0 
3 
0 
0 
100 1994-1996 
miljoonaa 
ecua 
65 
29 
0 
584 
44 
1088 
0 
2 532 
58 
1453 
0 
0 
365 
0 
0 
6 218 prosenttia 
1 
0 
0 
10 
1 
18 
0 
41 
1 
23 
0 
0 
6 
0 
0 
100 
32 
Saksan valtiontuki uusille osavaltioille 
32. Saksan uusien osavaltioiden talouden uudelleenjärjestely jatkui 
tarkastelujakson aikana. Saksan yhdistymisellä on erityisen suuri merkitys 
yhteisön valtiontukipolitiikalle. Siirtyminen valtion valvomasta keskitetystä 
suunnitelmataloudesta, jolle oli ominaista kehittymätön infrastruktuuri ja 
yritysten heikko kilpailukyky, pääasiassa yksityisyritteliäisyyteen 
perustuvaan hajautettuun markkinatalouteen ja tarve kehittää taloutta 
edellyttivät merkittäviä rahansiirtoja vanhoista osavaltioista uusiin. 
Itä-Saksan keskitetyn suunnitelmatalouden yhdentymistä sisämarkkinoihin 
on väistämättä jouduttu helpottamaan merkittävillä määrillä kansallista 
tukea. Uusien osavaltioiden tehdasteollisuudelle myönnettiin 
tarkastelujakson aikana keskimäärin lähes 13,5 miljardia ecua tukea 
vuosittain. Luku on edelleen suuri, mutta se on pienentynyt merkittävästi 
vuosista 1992-1994, jolloin tukea myönnettiin 15,5 miljardia ecua. Tämä on 
myös osoitus siitä, että uusien osavaltioiden talouden rakenneuudistuksella 
oli suurimmat vaikutukset valtiontukiin edellisen tarkastelujakson aikana. 
Lisäksi Saksan vanhojen osavaltioiden saamien tukien määrä on 
vähentynyt 8,9 miljardista ecusta vuosina 1990-1992 4,3 miljardiin ecuun 
vuosina 1992-1994. Vuosina 1994-1996 tukien määrä oli vain 3 miljardia 
ecua. Tämä merkittävä lasku osoittaa, että Saksan hallitus on sitoutunut 
kohdistamaan tukitoimiaan uusiin osavaltioihin lisäämättä Saksassa 
myönnetyn tuen kokonaismäärää. Vanhat osavaltiot saivat vuosina 1990-
1992 53 prosenttia kaikesta tehdasteollisuudelle Saksassa myönnetystä 
tuesta, mutta tarkastelujakson aikana niiden osuus oli vain 19 prosenttia. 
Uusille osavaltioille myönnetyt tuet on jaoteltu tukimuodoittain liitteen II 
taulukossa A3. 
Valtion yritysten yksityistämisen osalta tarkastelujakson aikana tukea 
myönnettiin myös Treuhandanstaltin (THA), entisen Itä-Saksan julkisten 
yhtiöiden hallinnointia, mukauttamista ja yksityistämistä varten perustetun 
valtion holding-yhtiön, ja sen seuraajan, Bundesanstalt fur 
vereinigungsbedingte Sonderaufgaben (BvS), välityksellä. Komission 
vuosina 1991, 1992 ja 1995 tekemien THA:n tukea koskevien päätösten 
mukaisesti osa näistä tuista voi olla valtiontukea. Näin oli yleensä silloin, 
kun THA takasi pankkialan myöntämiä markkinakorkoisia lainoja yleensä 
alhaisen luokituksen omaaville yrityksille. THA vastaavasti otti itse 
markkinakorkoisia lainoja ja myönsi sitten lainoja yrityksille vastaavalla 
korolla. 
33 
THA:n/BvS:n osalta komissio katsoo, että takuiden ja. lainojen 
arvioimisessa käytetty menetelmä aliarvostaa niiden myöntämän tuen 
valtiontukiosuuden kuudennen yleiskatsauksen tarkastelujaksona. 
Tämän yleiskatsauksen tarkastelujaksona mukaan lukien vuosi 1996, jolloin 
sovellettiin tavanomaisia valtiontukisääntöjä, myönnettiin takuita 2 776 
miljoonan ecun arvosta ja lainoja yhteensä 13,484 miljardin ecun arvosta. 
Aikaisempien kokemustensa perusteella komissio katsoo, että 20 
prosenttia tästä määrästä voidaan luokitella tueksi, ja se on otettu mukaan 
tähän yleiskatsaukseen. Lisäksi edellä mainittuihin summiin on lisätty 
sosiaalialan suunnitelmien rahoittamiseen myönnetyt yhteensä 4 097 
miljoonan ecun suuruiset avustukset. 
34 
OSA II - KANSALLISEN TUEN KOKONAISMÄÄRÄ JÄSENVALTIOISSA 
Muille kuin tehdasteollisuuden aloille myönnetty tuki 
33. Seuraavassa esitetään saatavilla olevaan tietoon perustuva yleiskuva 
maataloudelle, kalataloudelle, liikenteelle (rautateille ja lentoliikenteelle), 
rahoituspalveluille ja energiantuotannolle (hiilikaivosalalle) myönnetystä 
valtiontuesta. Näiden alojen yhteensä saama tuki yhdistettynä I osassa 
mainittuihin tukiin muodostaisi kansallisen tuen kokonaismäärän 
viidessätoista jäsenvaltiossa. Koska jotkut jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole 
kyenneet toimittamaan täydellisiä tietoja kaikilta näiltä aloilta, erityisesti 
maataloudesta, kokonaismäärä ei valitettavasti ole riittävän luotettava, 
minkä vuoksi tämän osan tietoja on tulkittava äärimmäisen varovaisesti. 
Tuki maataloudelle 
34. Maatalouden kaltaisilla aloilla, joihin sovelletaan erittäin kehittynyttä 
yhteisön politiikkaa, valtiontuen myöntämisen rajat ovat suurelta osin tämän 
yhteisen politiikan säätelemiä. Vaikka siis EY:n perustamissopimuksen 92-
94 artiklaa periaatteessa sovelletaan maatalouteen samalla tavoin kuin 
muihinkin talouden aloihin, 42 artiklassa määrätään, että neuvosto päättää, 
missä määrin näitä artikloja sovelletaan maatalouteen. Täten neuvosto on 
rajoittanut jäsenvaltioiden vapautta myöntää valtiontukea joillakin 
maatalouspolitiikan aloilla: 
(i) Useimpia maataloustuotteita koskeva markkinatuki (neuvoston 
yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevat asetukset). 
Yksinomaan yhteisön varoista (ts. EMOTR:sta) maksettavaa tukea 
myönnetään ainoastaan niiden neuvoston sääntöjen perusteella, 
jotka koskevat mm. yhteistä interventio-osto- ja vientitukijärjestelmää 
ja toukokuussa 1992 tehtyjen uudistamispäätösten myötä eri aloille 
maksettavaa korvaustukea pakolliseen kesannointiin liittyvän 
hintojen laskun vuoksi. 
(ii) Tuki maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamiseksi 
(neuvoston asetus (ETY) N:o 2328/91), joka koskee pientilojen 
tuotannollisia investointeja, jota säädellään pääasiassa edellä 
mainitun neuvoston asetuksen säännöksin ja jonka rahoittamiseen 
yhteisö osallistuu. 
35 
Maatalouden osalta tietoja ei ole toimitettu tyydyttävällä tavalla. Useat 
jäsenvaltiot eivät ole toimittaneet komissiolle kattavia tietoja tälle alalle 
myönnetystä tuesta. Vielä neljännen yleiskatsauksen yhteydessä 
komissio teki tässä tilanteessa ekstrapolointeja ja arvioita aukkojen 
täyttämiseksi. Sitä vastoin edellisessä (viidennessä) ja tässä 
yleiskatsauksessa tiedoissa oleviin aukkoihin ei ole puututtu vaan jaksojen 
1992-1994 ja 1994-1996 tarkastelu perustuu käytettävissä olleisiin 
tietoihin. 
Saatavien tietojen perusteella taulukossa 12 suhteutetaan valtiontuen 
yhteismäärä (mukaan lukien (ii) kohdan mukaiset kansalliset sosiaaliset ja 
rakenteelliset tukitoimet) EY:n perustamissopimuksen liitteessä II olevan 
luettelon mukaisten tuotteiden osalta (kasvien ja karjan kasvatus ja 
perustuotannon toimet) pientilatasolla tapahtuvan maataloustuotannon 
bruttojalostusarvoon. On otettava huomioon, että tässä taulukossa 
huomioitu kansallinen tuki kattaa enemmän toimintoja kuin mitä 
bruttojalostusarvon laskemisen perustana on käytetty. Koko 
tarkastelujakson kattavat tiedot oli saatavilla kahdesta jäsenvaltiosta, ja 
ainoastaan osan tarkastelujaksoa kattavat tiedot oli saatavilla viidestä 
muusta jäsenvaltiosta. Muista jäsenvaltioista ei saatu ollenkaan tietoja. 
36 
Taulukko 12 
EY:n perustamissopimuksen liitteessä II lueteltujen tuotteiden kansallinen tuki < 
prosentteina maataloustuotannon bruttojalostusarvosta vuosina 1992-1994 ja 
1994-1996. 
prosenttia 
1992-1994 1994-1996 
Itävalta El TIETOJA 
Belgia 9,6 6,8 
Tanska 5,2 2,8 
Saksa 27,3 12,4 
Kreikka El TIETOJA El TIETOJA 
Espanja El TIETOJA El TIETOJA 
Suomi El TIETOJA 
Ranska 2,7 El TIETOJA 
Irlanti El TIETOJA El TIETOJA 
Italia El TIETOJA El TIETOJA 
Luxemburg • El TIETOJA El TIETOJA 
Alankomaat 5,0 4,0 
Portugali 7,6 El TIETOJA 
Ruotsi El TIETOJA 
Yhdistynyt kuningaskunta 7J0 2,9 
EU 15 El TIETOJA El TIETOJA 
Saksan maataloustukea koskevat luvut kattavat alv-myönnytyksinä annetun tuen (alv 
lisättynä hehtaaritukeen), joka myönnetään korvauksena maatalouden 
valuuttajärjestelmää koskevista muutoksista johtuvalle hintojen laskulle. Esitetystä 
yhteismäärästä noin 10 prosenttiyksikköä bruttojalostusarvosta katsotaan kuuluvan 
tähän tukeen. 
Tätä taulukkoa on tarkasteltava yllä olevan 34 kohdan ja teknisen liitteen III 10.2 kohdan 
yhteydessä. 
Tässä yhteydessä voidaan todeta, että kansallisen tuen yhteismäärään 
lasketaan kilpailupolitiikkaan vaihtelevasti liittyvät yksittäiset tukimuodot. 
Siten voidaan väittää, että esimerkiksi tuottaviin investointeihin ja 
mainontaan myönnettävä tuki vaikuttaa kauppaan todennäköisemmin kuin 
tuki, jonka tarkoituksena on yksinkertaisesti korvata suoritetut palvelut, 
kuten pääsy maaseudulle ja tuki luonnonkatastrofien vaikutusten 
taloudellisten seurauksien korvaamiseksi. Laajasti ottaen vastaavaa 
perustetta voitaisiin soveltaa joihinkin veroluonteisilla maksuilla 
rahoitettuihin tukiin, joissa taloudellinen taakka kohdistuu yksinomaan tuen 
37 
saajiin itseensä, vaikka tällainen tuki katsotaankin oikeudelliselta kannalta 
valtiontueksi. 
Lisäksi on todettava, että taulukon 12 tiedot eivät anna tarkkaa kuvaa 
maataloudelle myönnetyn tuen kokonaismäärästä yhteisössä tai missään 
jäsenvaltiossa. Maatalouden tilaa yhteisössä käsittelevä komission 
vuosittainen julkaisu sisältää tietoa mm. yhteisön tuesta maataloudelle. 
Edellä esitetyn perusteella voidaan todeta, että taulukon 12 tietojen tai 
muidenkaan maatalouden tuen kokonaismääriä koskevien tietojen 
perusteella ei voida tehdä päätelmiä mahdollisista vaikutuksista kauppaan 
(tarkempia tietoja liitteen I osassa III). 
Kalataloudelle myönnetty tuki 
35. Kalatalousalalla kansallinen tuki seuraa tarkasti yhteisen kalastuspolitiikan 
(YKP) kehittymistä ja sen mukaisia rajoituksia ja vaikuttaa siten yhteisten 
tavoitteiden toteuttamiseen. Kansallisten tukien määrää koskevissa 
päätelmissä on siis otettava huomioon sekä niiden vaikutus kilpailuun että 
yhteisen tavoitteen saavuttamiseen. 
Taulukoissa 13 ja 14 esitetään yhteisön kalastuslaivoille, 
kaupallistamistoimille ja tuotteiden alkujalostukselle myönnettävä 
kansallinen ja yhteisön tuki. 
38 
Taulukko 13 
Kalatalouden alalle myönnetty valtiontuki prosentteina alan 
bruttojalostusarvosta* pyyntimäärän sekä vuosien 1992-1994 ja 1994-1996 
keskimääräisten hintojen perusteella laskettuna 
prosenttia 
1992-1994 1994-1996 
Itävalta 
Belgia 3,0 2,0 
Tanska 4,0 2,0 
Saksa 13.2 14,6 
Kreikka 0,2 0,1 
Espanja 6,0 3,0 
Suomi 17,8 
Ranska 3,7 4,1 
Irlanti 9,3 8,4 
Italia 8,4 8,4 
Luxemburg 
Alankomaat 8,9 9,5 
Portugali 2,4 2,2 
Ruotsi 8,2 
Yhdistynyt kuningaskunta 4J 3,2 
EU 12/15 5,6 4,9 
* Jalostusarvoa koskevissa luvuissa ei ole mukana kalanjalostusteollisuutta eikä 
maissa tapahtuvaa tuotantoa koskevia lukuja. 
Taulukko 14 
Yhteisön kalatalousalalle myöntämä yhteisen markkinajärjestelyn ja 
rakenteellisen tukipolitiikan mukainen tuki 1992-1996 
miljoonaa ecua 
Tukiosasto 
Ohjausosasto 1992 
32,1 
358,4 1993 
32,4 
401,8 1994 
35,5 
391,1 1995 
36,9 
471,1 1996 
34,1 
382,2 
39 
Palveluille myönnetty tuki 
36. Kuten huomautuksissa (s. 4) selitettiin, lentoliikenteelle ja rahoituspalveluille 
myönnetty tuki on esitetty erikseen. 
Rahoituspalvelualalle myönnetty tuki 
37. Toisin kuin tehdasteollisuudessa, jolle myönnetyn tuen määrä on edellä 
esitetyn mukaisesti ollut laskussa, rahoituspalvelualalle (pääasiassa 
tilapäistukena) myönnetty tuki on kasvanut 340 miljoonan ecun vuotuisesta 
keskiarvosta (1992-1994) 1,27 miljardiin ecuun tarkastelujakson aikana. 
Näiden tukien osuus tukien kokonaismäärästä on verraten alhainen, mutta 
ne ovat kasvaneet nopeasti ja keskittyneet aina muutamalle alan yritykselle 
yhdessä maassa, joten niitä on jatkossakin tarkkailtava. Vaikeuksissa 
olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää 
valtiontukea koskevia suuntaviivoja sovelletaan edelleen tiukasti ja tuen 
myöntämistä rakenneuudistustoimenpiteisiin valvotaan tarkasti. 
Lentoliikenteelle myönnetty tuki 
38. Tälle alalle myönnettiin tukea pääasiassa tilapäisin perustein ja vuotuinen 
keskiarvo kaksinkertaistui vuosien 1992-1994 660 miljoonasta ecusta 1370 
miljoonaan ecuun vuosina 1994-1996. Tämä jyrkkä nousu saattaa olla 
ohimenevä ilmiö. Ala oli aikaisemmin säännelty, ja sääntelyn purkamisen 
myötä suuremmat markkinavoimat ovat tulleet alalle, mikä on johtanut 
merkittäviin rakenneuudistusohjelmiin. Alalle myönnetty tuki, joka on vain 
1,5 prosenttia kokonaistuesta ja 3 prosenttia tehdasteollisuudelle 
myönnetystä tuesta, on helpottanut asianomaisten yritysten 
rakenneuudistusprosessia ja lieventänyt rakenneuudistuksen 
yhteiskunnallisia vaikutuksia. Tehostaakseen valvontaa komissio hyväksyi 
vuonna 1994 tämän alan valtiontukia koskevat tiukat suuntaviivat. 
40 
Rautatieliikenteelle myönnetty tuki 
39. Taulukossa 15 esitetään rautateiden tuen prosenttiosuus alan 
jalostusarvosta. Vaikka suurin osa tuesta myönnetään korvaamaan 
rautateille asetettuja sosiaalisia velvoitteita tai rautateille olennaisesti 
kuuluvia velvoitteita (neuvoston asetus nro 1191/69, sellaisena kuin se on 
muutettuna neuvoston asetuksella nro 1893/91, ja neuvoston asetus nro 
1192/69), tuen prosenttiosuus jalostusarvosta on edelleen korkea. Näihin 
lukuihin on kuitenkin suhtauduttava varauksella, koska uusimpia 
jalostusarvoa koskevia lukuja ei aina ollut saatavilla ja on jouduttu 
käyttämään arvioita. 
41 
Taulukko 15 
Liikenteelle (rautatiet) myönnetyn valtiontuen prosenttiosuus sisämaakuljetusten 
bruttojalostusarvosta rautateillä 1992-1994 Ja 1994-1996 
prosenttia 
1992-1994 
Tuki yhteensä Asetuksen 
1191/2-69 
mukainen tuki 1994-1996 
Tuki yhteensä Asetuksen 
1191/2-69 
mukainen tuki 
Itävalta 
Belgia 
Tanska* 
Saksa* 
Kreikka* 
Espanja* 
Suomi 
Ranska 
Irlanti* 
Italia 
Luxemburg** 
Alankomaat 
Portugali* 
Ruotsi 
Yhdistynyt kuningaskunta 40,5 
12,7 
40,1 
14,9 
23,1 
25,6 
8.5 
9,8 
87,3 
17,1 
6.8 
6.8 18,1 
3.7 
21,4 
0,4 
1,1 
5.2 
4,5 
3,1 
84,8 
8,2 
3,5 
6,7 13,0 
37,6 
10,5 
38,3 
15,4 
20,5 
1.4 
25,7 
6,7 
9,1 
34,8 
19,9 
5,6 
30,2 
9,2 0.0 
14,1 
1.4 
11,3 
0.4 
0.0 
0.0 
0.0 
4,5 
2,8 
34,4 
2,0 
4,4 
0.0 
9.1 
EU 12/15 25.2 10,3 29,4 7.2 
* Bruttojalostusarvoa koskevia tietoja ei ollut saatavilla kaikkien jäsenvaltioiden osalta 
kaikkina vuosina. Puuttuvat tiedot on arvioitu. 
** Huomattava osa asetuksen N:o 1192/69 mukaisista menoista käytetään tässä 
jäsenvaltiossa eläkkeisiin. 
42 
Kivihiiliteollisuudelle myönnetty valtiontuki 
40. Taulukossa 16 esitetään kivihiiliteollisuudelle myönnettävä tuki jaoteltuna 
muulle kuin olemassaolevalle tuotannolle ja olemassaolevalle tuotannolle 
maksettavaan tukeen. Jälkimmäinen on ilmaistu ecuina tehdasteollisuuden 
työntekijää kohti ja suhteessa tuen kokonaismäärään alalla. Yleinen 
suuntaus kahdessa tärkeimmässä hiiltä tuottavassa jäsenvaltiossa on ollut 
työntekijää kohti maksetun tuen lisääntyminen edelliseen tarkastelujaksoon 
verrattuna. Lopetettuaan kaiken olemassaolevalle tuotannolle maksettavan 
tuen vuosina 1990-1992 Yhdistynyt kuningaskunta myönsi sille erittäin 
vähäisen määrän tukea vuosina 1992-1994 ja 1994-1996 yksityistämistä 
edeltävien tehdasteollisuuden rajujen rakenneuudistusten myötä. Belgian 
viimeinen hiilikaivos suljettiin vuoden 1992 kesällä ja Portugalin 
loppuvuodesta 1994. 
Taulukko 16 
Kivihiiliteollisuudelle myönnetty valtiontuki 1992-1994 ja 1994-1996 
Belgia 
Saksa*** 
Espanja 
Ranska 
Portugali 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
YHTEENSÄ Muulle kuin 
olemassaolevalle 
tuotannolle tarkoitetun 
tuen vuotuinen 
keskiarvo** 
(miljoonaa ecua) 
1992-1994* 
539 
3 745 
657 
2 212 
2 
286 
7 420 1994-1996 
134 
236 
608 
2 
976 
1 862 Olemassaolevalle tuotannolle tarkoitetun 
tuen vuotuinen keskiarvo 
(ecuina ja prosentteina) 
1992-1994* 
työntekijä 
ä kohti 
14 973 
52 096 
16 865 
13 800 
8 617 
237 
34 096 prosenttia 
koko 
tuesta 
3 
60 
44 
10 
75 
2 
46 1994-1996 
työntekijä 
ä kohti 
58 383 
21 822 
9 848 
1 881 
575 
41 328 prosenttia 
koko 
tuesta 
98 
76 
20 
26 
1 
77 
vuoden 1995 hintoina 
Komission päätöksen nro 3632/93/EHTY mukaisesti vuodesta 1994 alkaen komissio ei 
enää sisällytä sosiaalietuuksien rahoitusta koskevia lukuja tämän alan tukea 
koskevaan vuosikertomukseen. 
Vuonna 1994 olemassaolevalle tuotannolle maksettu tuki sisältää Saksan osalta 
poikkeuksellisen 5 350 miljoonan Saksan markan suuruisen rahoitustuen 
korvausrahastojen velkojen maksamiseen vuoden 1993 lopun tilanteen mukaisesti. 
43 
Olemassaolevalle tuotannolle myönnetyn tuen määrä on edellisten vuosien 
laskun jälkeen kasvanut: sen osuus tuen kokonaismäärästä nousi 46 
prosentista vuosina 1992-1994 77 prosenttiin vuosina 1994-1996 (tämä 
suuntaus on säilynyt, vaikka vuoden 1994 tukiin laskettaisiin mukaan 
sosiaalietuuksien rahoitus). Nykyiseen tuotantoon tarkoitettu 
keskimääräinen tuki tehdasteollisuuden työntekijää kohti kohosi 23 500 
ecusta vuosina 1990-1992 34 000 ecuun vuosina 1992-1994 ja 41 000 
ecuun vuosina 1994-1996. Tämä on ristiriidassa sekä yhteisön 
kivihiiliteollisuuden rakenneuudistuksen ja rationalisoinnin että 
yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen kanssa. 
Suurin osa muulle kuin olemassaolevalle tuotannolle maksetusta tuesta 
kattaa tehdasteollisuuden supistumisesta johtuvia sosiaaliturva- ja 
irtisanomismenoja. Alan keskimääräinen työntekijämäärä laski 153 000 
työntekijästä (1994) 132 000 työntekijään (1996), kun vuonna 1992 
työntekijöitä oli 215 500 ja vuonna 1990 270 000. Työntekijämäärän 
merkittävää vähenemistä Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 
viime aikoina on tasapainottanut Espanjan työntekijämäärän lisääntyminen. 
Saksassa ja Espanjassa hiilen viitehintajärjestelmä on ollut voimassa 
joitakin vuosia, mikä pitää tukien kansallisen nettohintatason huomattavasti 
maailmanmarkkinahintojen yläpuolella. Vaikka tällaisella toimenpiteellä on 
tukea vastaava vaikutus, taulukossa 16 käytettävät tavanomaiset mittarit 
eivät pysty sitä osoittamaan. Tämän vuoksi kyseisiä lukuja on pidettävä 
yleiskatsauksena eikä tuen antaman suojan tarkkana osoittajana. 
Kivihiiliteollisuuden tukikehystä koskevassa yhteisön uudessa 
puitepäätöksessä nro 3632/93/EHTY tuen määrittelyä tiukennetaan 
kattamaan seuraavat tuet: 
- aikki suorat ja epäsuorat tuotantoon, markkinointiin tai vientiin liittyvät 
viranomaisten toimenpiteet ja tukitoimenpiteet jotka, vaikka niitä ei 
makseta julkisista varoista, antavat taloudellisen edun kivihiiliteollisuuden 
yrityksille keventämällä niiden tavallisesti suurempia kustannuksia; 
- viranomaisten tukitoimien vuoksi pakollisiksi muuttuneiden maksujen 
kohdistaminen suoraan tai epäsuorasti kivihiiliteollisuudelle 
- jäsenvaltion kivihiiliyhtiöille maksamat rahoitustoimenpiteisiin kuuluvat 
tukiosat, joita ei markkinatalouden tavanomaisessa käytännössä pidetä 
yritykselle myönnettävänä riskipääomana. 
44 
Avoimuuden lisäämiseksi jäsenvaltioilta edellytetään tuen sisällyttämistä 
"jäsenvaltioiden tai niitä tarkasti vastaavien järjestelmien julkiseen, 
kansalliseen, alueelliseen tai paikalliseen talousarvioon" siirtymäkauden 
jälkeen, joka saa kestää enintään joulukuuhun 1996 asti. Kaikki 
kivihiiliteollisuuden alan yritysten saama tuki on vuodesta 1994 alkaen 
"merkittävä tulostiliin liikevaihdosta erikseen". 
Toimintatuki määritellään "tuotantokustannusten ja myyntihinnan välisen 
eron kattamiseen tarkoitetuksi ja vapaasti sopimuspuolten keskenään 
maailmanmarkkinoiden edellytykset huomioon ottaen sopimaksi". Uudessa 
päätöksessä määrätään, että "on muutettava 31 päivänä joulukuuta 1993 
olemassa olevat järjestelmät, joiden perusteella tukea on myönnetty 
komission päätöksen nro 2064/86/EHTY määräysten mukaisesti, ja jotka 
liittyvät tuottajien ja kuluttajien välisiin sopimuksiin, joita koskee EY:n 
perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan mukainen vapautus ja/tai 
EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan mukainen lupa, ennen 31 
päivää joulukuuta 1996", jotta ne saadaan yhdenmukaisiksi uuden 
päätöksen nro 3632/93/EHTY määräysten kanssa. Joissakin 
jäsenvaltioissa tämä johtaa tukimäärien kasvuun hiilen 
viitehintajärjestelmän lakkauttamisen myötä. 
41. Ilmoitetut tukimäärät ovat suuria sekä rautateiden että kivihiiliteollisuuden 
osalta. Kivihiiliyhtiöiden välinen kilpailu on tukahdutettu, mutta tukien 
vaikutusta liikenteen ja energian laajemmilla markkinoilla ei voida jättää 
huomiotta. Kilpailun merkitys kasvaa edelleen näiden alojen markkinoiden 
integroitumisen lisääntyessä yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen myötä. 
Koska yhteisö on ilmaissut halunsa avata liikenteen ja energian 
markkinat, komission tiukka valvontapolitiikka näiden alojen tuen suhteen 
on yhä tärkeämpää. Yleiskatsauksen on tulevaisuudessa sisällettävä 
tietoa muistakin liikennemuodoista kuin rautateistä ja muistakin 
energiamuodoista kuin hiilestä, jotta saadaan perusta näiden alojen tuen 
vaikutuksen kokonaisarvioinnille. Liikennealalla eri liikennemuotojen 
välistä kilpailun vääristymistä on vaikeampi arvioida infrastruktuuria, 
ympäristöä ja valvontaa koskevien kysymysten vuoksi. 
45 
Kansallisen tuen kokonaismäärä yhteisössä 
42. Valtiontuen määrä yhteisössä tämän yleiskatsauksen käsittelemillä aloilla 
oli 84 miljardia ecua vuosina 1994-96, kuten taulukossa 17 on esitetty. 
Tässä yhteydessä on kuitenkin muistettava, että edellä mainittujen syiden 
vuoksi tiedot ovat valitettavasti edelleen epätäydelliset. Maataloustukea 
koskevat tiedot puuttuivat useimpien jäsenvaltioiden osalta, joten alan 
saamat tuet on poistettu kokonaismäärästä. Tuen kokonaismäärät on 
tämän vuoksi aliarvioitu eivätkä tässä yleiskatsauksessa esitetyt luvut ole 
vertailukelpoisia aiemmin esitettyjen lukujen kanssa. 
46 
Taulukko 17 
Kansallinen kokonaistuki jäsenvaltioissa 1992-94 ja 1994-96l4 
Miljoonaa ecua 
1992-1994 1994-1996 
Kansallinen kokonaistuki, 87 962 83 655 
josta 41439 38 318 
-tehdasteollisuus El TIETOJA El TIETOJA 
-maatalous 356 301 
-kalatalous 32 375 36 555 
-palvelut 13 792 8 481 
-kivihiiliteollisuus 
Taulukossa 18 esitetään jäsenvaltioiden tukien kokonaismäärä prosentteina 
bruttokansantuotteesta, työntekijää kohti ja suhteutettuna valtion 
kokonaismenoihin. On otettava huomioon, että suhdeluvut ovat todellisuutta 
pienempiä eikä niitä voi vertailla edellisten yleiskatsausten tietoihin, koska 
maataloustukia koskevat tiedot on poistettu. 
14 Kokonaismäärään ei sisälly maataloudelle myönnetty tuki. 
47 
Taulukko 18 
Jäsenvaltioiden kansallinen kokonaistuki 1992-1994 ja 1994-1996: prosenttia 
BKT:sta, työntekijää kohti ja valtion kokonaismenoihin suhteutettuna 
prosenttia BKT:sta* ecua työntekijää kohti prosenttia valtion 
kokonaismenoista 
1992-1994 
Itävalta 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
Suomi 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 1,5 
0,9 
2,3 
1,3 
1,1 
1,2 
1,0 
2.2 
2,1 
0,6 
0,8 
0,3 1994 -1996 1992-1994 
0,6 
1,3 
0,9 
1,9 
1,1 
1,2 
0,4 
1,1 
0,8 
2,0 
1,0 
0,7 
0,9 
0,7 
0,5 829 
467 
1 132 
260 
362 
641 
335 
781 
1269 
343 
150 
121 1994-1996 1992-1994 
325 
735 
481 
978 
253 
392 
214 
574 
312 
754 
623 
379 
162 
346 
170 2,8 
1,5 
4,5 
2,4 
2,4 
2,3 
2,3 
4,0 
4,6 
1,1 
2,0 
0,8 1994 -1996 
1,1 
2,4 
1,4 
3,7 
2,4 
2,5 
0,7 
1,9 
2,1 
3,8 
2,2 
1,2 
2,1 
1,1 
1,1 
EU 15 1,5 1,4 631 573 2,9 2,6 
Vuosien 1992-1994 tiedot vuoden 1995 hintoina. 
* Koska maataloudelle myönnetty tuki on vähennetty kokonaismäärästä, BKT-
lukuja on mukautettu vastaavasti vähentämällä maatalousalan jalostusarvo. 
48 
Tuen vaikutus talousarvioon 
43. Belgiassa valtiontuen rahoitus oli 33 prosenttia julkisen talouden korkeasta 
alijäämästä eli 4,0 prosenttia BKT.sta vuosina 1994-1996. Saksassa, jossa 
julkisen talouden alijäämä oli 3,0 prosenttia BKT.sta vuosina 1994-1996, 
valtiontuen rahoitus oli 59 prosenttia tarkastelujakson alijäämästä. Italiassa, 
jossa julkisen talouden alijäämä oli noin 7,9 prosenttia BKT.sta vuosina 
1994-1996, tuen rahoitus oli 26 prosenttia alijäämästä. Edelliseen 
tarkastelujaksoon verrattuna Italian julkisen talouden alijäämä on 
pienentynyt vain vähän ja tuen rahoittamisen edellyttämä osuus alijäämästä 
on lisääntynyt. Aikaisemmin selitetyistä syistä johtuen jäsenvaltioiden 
myöntämien tukien kokonaismäärää osoittava luku on arvioitu 
pienemmäksi, joten tuen rahoituksen osuus julkisen talouden alijäämästä 
jää myöskin pienemmäksi. 
44. Taulukossa 19 esitetään kansallinen kokonaistuki tärkeimpien talouden 
alojen mukaan jaoteltuna. Maatalousalan tietojen puuttumisen vuoksi 
taulukko on vain karkea arvio. 
49 
Taulukko 19 
Jäsenvaltioiden kansallinen kokonaistuki 1992-1994 ja 1994-1996 
Tärkeimpien alojen mukainen jaottelu 
prosenttia 
Valtiontuki jäsenvaltioittain yhteensä 
Tehdasteollisuus Kalatalous 
1992-
1994 1994-
1996 1992-
1994 1994-
1996 Palvelut 
1992-
1994 1994-
1996 Kivihiiliteollisuus YHTEENSÄ 
1992-
1994 1994-
1996 1992-
1994 1994-
1996 
Itävalta 0 
Belgia 30 
Tanska 46 
Saksa 50 
Kreikka 74 
Espanja 28 
Suomi 0 
Ranska 35 
Irlanti 50 
Italia 58 
Luxemburg 21 
Alankomaat 38 
Portugali 69 
Ruotsi 0 
Yhdistynyt 47 
kuningaskunta 
EU 15 47 41 
42 
56 
49 
68 
42 
88 
29 
55 
58 
35 
32 
52 
23 
35 
46 0 
52 
52 
27 
26 
44 
0 
48 
47 
41 
79 
60 
29 
0 
43 
37 59 
58 
44 
34 
32 
37 
11 
65 
42 
41 
65 
66 
47 
77 
42 
44 0 
18 
0 
23 
0 
26 
0 
17 
0 
0 
0 
0 
1 
0 
10 
16 0 
0 
0 
17 
0 
20 
0 
6 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
23 0 
100 
100 
100 
100 
100 
0 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
o 
100 
10 100 100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
50 
TULOKSET 
45. Julkaisemalla tämän kuudennen yleiskatsauksen valtion tuista Euroopan 
unionissa komissio ja jäsenvaltiot sitoutuvat jatkossakin avoimeen toimintaan 
talouden julkisen tuen suhteen. Yleiskatsaus sisältää yksityiskohtaisen arvion 
kansallisen tuen määrästä eri jäsenvaltioiden tukimuotojen ja tavoitteiden 
mukaisesti jaoteltuna. Kerätyt ja arvioidut tiedot antavat luotettavan 
tilastollisen perustan ja auttavat siten komissiota sen pyrkiessä jatkuvasti 
kehittämään valtiontukipolitiikkaansa. Yleiskatsaus palvelee yhteisöä myös 
laajemmassa kansainvälisessä yhteydessä heijastaen yhtenäisellä ja 
avoimella tavalla yhteisön lujaa päättäväisyyttä sisämarkkinoille 
soveltumattoman vääristävän tuen poistamiseksi ja tuen kokonaismäärän 
hallitsemiseksi. Yleiskatsaus korostaa näin ollen yhteisön sitoutumista 
vapaisiin maailmanmarkkinoihin. 
46. Tehdasteollisuudelle myönnettävän tuen osalta saatavilla olevat luvut 
johtavat päätelmään, jonka mukaan Euroopan unionissa myönnetyt tuet ovat 
palanneet aikaisemmin havaittuun lievästi laskevaan suuntaukseen. 
Edellisen yleiskatsauksen havainto, jonka mukaan tuen kokonaismäärän 
lasku oli pysähtynyt, näyttäisi olleen poikkeus perinteisestä suuntauksesta. 
Vuosina 1994-1996 tehdasteollisuudelle EU:n 15 jäsenvaltiossa myönnetyn 
tuen kokonaismäärä oli vuosittain keskimäärin 38,3 miljardia ecua. EU:n 12 
jäsenvaltiolle laskettu vastaava luku oli 37,5 miljardia ecua, kun se vuosina 
1992-1994 oli 41,4 miljardia ecua. 
Eri valtioiden välillä on edelleen suuria eroja tuen myöntämisessä. Kun 
tarkastellaan tehdasteollisuudelle myönnetyn tuen prosenttiosuutta 
jalostusarvosta, korkein tuen osuus on yhdeksän kertaa suurempi kuin 
alhaisin. Niin ikään on huomattava, että tehdasteollisuudelle myönnetyn tuen 
kokonaismäärän lasku johtuu itse asiassa tukimäärien laskusta Saksassa 
(missä lasku on merkittävä), Ranskassa, Kreikassa, Italiassa, 
Luxemburgissa, Alankomaissa ja Portugalissa. Tämän vastapainoksi 
tukimäärien havaittiin lisääntyneen Belgiassa, Tanskassa, Espanjassa, 
Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. 
51 
Tutkittaessa yhteisön yleisiä eroja koheesion kannalta suuntaus näyttää 
hieman lupaavammalta kuin edellisessä yleiskatsauksessa. Tuolloin 
havaittiin, että neljän suurimman jäsenvaltion ja neljän koheesiorahastosta 
tukea saavan valtion - Kreikan, Espanjan, Irlannin ja Portugalin - suora 
vertailu paljastaa, että teollisuuden tuen suhteellinen merkitys kasvoi 
suuremmissa jäsenvaltioissa koheesiomaiden kustannuksella. Tuen 
kokonaismäärä on lisääntynyt neljässä koheesiomaassa 6,5 prosentista 8,8 
prosenttiin EU:n 12 jäsenvaltiossa tehdasteollisuudelle myönnetystä tuesta, 
kun taas neljän suuren kansantalouden osuus on pudonnut 88 prosentista 
(1992-1994) 83 prosenttiin vuosina 1994-1996 (EU:n 12 jäsenvaltiosta 
Saksan osuus on 44 prosenttia, Italian'26 prosenttia, Ranskan 10 prosenttia 
ja Yhdistyneen kuningaskunnan 4 prosenttia). Koheesiomaiden osuuden 
kasvuna ilmenevä hieman positiivisempi suuntaus johtuu kuitenkin suurelta 
osin yhdestä Espanjassa myönnetystä tilapäistuesta sekä siitä, että 
tukimäärät yhdessä suuressa jäsenvaltiossa ovat vähentyneet merkittävästi. 
Suosituin tehdasteollisuudelle myönnetyn valtiontuen rahoittamistapa 
kaikissa jäsenvaltioissa on tuen liittäminen talousarviomenoihin. Tämä on 
tervetullutta siinä mielessä, että tuen rahoittaminen talousarviosta on 
avoimempaa kuin vaihtoehtoinen verotuksen kautta tapahtuva rahoitus. 
Tavoitteiden osalta voidaan havaita, että alakohtaisen tuen osuus 
tehdasteollisuudelle kokonaisuudessaan myönnetystä tuesta on kasvanut 
lievästi, mutta pysyy edelleen alhaisella tasolla. Tätä suuntausta on pidettävä 
kilpailun kannalta huolestuttavana, sillä yksittäisille yrityksille tai kokonaisille 
tehdasteollisuuden aloille myönnettävä tuki on yksi kilpailua eniten 
vääristäviä tukimuotoja. 
47. Selkein suuntaus on edellisen yleiskatsauksen tapaan se, että yksittäisille 
yrityksille tilapäisin perustein myönnetyn, muita kuin horisontaalisia, 
alakohtaisia tai alueellisia tavoitteita edistävän tuen määrä pysyy korkeana. 
Kun lasketaan yhteen tehdasteollisuus, rahoituspalvelut ja lentoliikenne, pieni 
määrä merkittävän suuruisia yksittäisiä tukia muodostaa suhteettoman 
suuren osuuden myönnetystä kokonaistuesta. Pääasiassa yritysten 
pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnetyistä tuista muodostuvan 
52 
tilapäistuen osuus näille aloille myönnetyn tuen kokonaismäärästä kasvoi 6 
prosentista 16 prosenttiin vuosina 1992-1996. Jos tähän lisätään vielä 
Treuhandanstaltin Saksan uusille osavaltioille myöntämä tuki, jota voidaan 
pitää tilapäistukena, tilapäistuen osuus kokonaistuesta kasvaa 19 
prosentista 29 prosenttiin. 
48. Kansallisen tuen kokonaismäärän osalta komission saatavilla olevat luvut 
vahvistavat edellisten yleiskatsausten päätelmää, että tuen määrä yhteisössä 
on edelleen erittäin korkea. Kokonaisuutta tarkastellessa ei saa unohtaa, että 
EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa, joka on komission 
valtiontukea koskevan politiikan perusta, kielletään tuki yleensä, ja valtiontuki 
sallitaan ainoastaan 92 artiklassa luetelluissa poikkeustapauksissa. Komissio 
luonnollisesti hyväksyy tukea moneen tarkoitukseen, jos niiden katsotaan 
olevan yhteisen edun mukaisia. Esimerkkeinä tällaisesta komission 
suosimasta tuesta ovat aluetuki, T&K-tuki, pk-yritysten tuki, koulutus ja 
ympäristön su ojel utu ki. On kuitenkin selvää, että valtiontukien kasautuminen 
voi vaarantaa sisämarkkinoiden tehokkaan toiminnan. 
53 
PÄÄTELMÄT 
49. Edellisissä komission julkaisemissa Euroopan unionin jäsenvaltioiden 
yrityksille myöntämiä valtiontukia koskevissa yleiskatsauksissa oli 
havaittavissa tehdasteollisuudelle myönnetyn tuen hidas mutta jatkuvasti 
laskeva suuntaus. Tämä suuntaus muuttui tarkastelujaksolla 1992-1994, 
jolloin tuen kokonaismäärä vakiintui. Kuudennen yleiskatsauksen pohjana 
olevien tietojen mukaan on palattu aiemmin havaittuun laskevaan 
suuntaukseen. Vasta tulevaisuudessa nähdään, jatkuuko tämä laskeva 
suuntaus myös pitkällä aikavälillä, mutta tehdasteollisuudelle myönnetyn 
tuen määrän väheneminen kaudella 1994-1996 on tervetullut ilmiö. Tämän 
alan valtiontuet ovat edelleen hyvin korkealla tasolla: vuotuinen keskiarvo 
on noin 38,3 miljardia ecua, joka vastaa 3,0 prosenttia tehdasteollisuuden 
jalostusarvosta ja on enemmän kuin 1 200 ecua alan työntekijää kohti. 
Tämä ei selvästikään ole Euroopan unionin maailmanlaajuisten tavoitteiden 
mukainen tilanne. Eurooppa-neuvoston kokouksessa Cardiffissa 
korostettiin, että kilpailua on edistettävä ja valtiontuen kaltaisia kilpailua 
vääristäviä tekijöitä on vähennettävä. 
Euroopan on hyödynnettävä yhtenäismarkkinoiden kaikki mahdollisuudet, 
koska markkinat globaalistuvat koko ajan ja Euroopan kilpailukyky näyttää 
jäävän jatkuvasti jälkeen sen tärkeimmistä kauppakumppaneista. 
Valtiontukien suuri määrä on selvä vaaratekijä. Paitsi että liialliset 
valtiontuet vääristävät vapaata kilpailua ja kauppaa, ne saattavat myös 
viivästyttää tai toimia jopa esteenä kipeästi kaivatulle teollisuuden 
rakennemuutokselle. Vapaa kilpailu, vapaa kauppa ja teollisuuden nopea 
rakennemuutos ovat juuri ne välineet, joiden avulla voimavaroja voidaan 
kohdentaa tehokkaasti Euroopan talouselämässä. Tämä puolestaan on 
kilpailukyvyn parantumisen ja työpaikkojen luomisen perusta. 
Tehokkaan eurooppalaisen kansantalouden luomista vaikeuttaa lisäksi se, 
että mittavat valtiontuet rahoitetaan verovaroista. Laajalti tunnustetaan, että 
yhteisön korkea verotus uhkaa tukahduttaa yksityisyrittäjyyden ja estää 
perustamasta uusia yrityksiä, jotka voisivat tarjota uusia työpaikkoja 
51-55 
työttömille eurooppalaisille. Koska useimpien Euroopan maiden hallitukset 
joutuvat kamppailemaan merkittävien valtiontalouden alijäämien kanssa, 
jotka osittain johtuvat merkittävistä valtiontuista, niiden on jatkuvasti 
lainattava rahaa Euroopan pääomamarkkinoilta, eikä mahdollisesti 
kannattavammille yksityisille investoinneille riitä pääomaa. 
Tehdasteollisuudelle myönnettyjen määrältään suurien tukien vähentyminen 
tarkastelujakson aikana osoittaa sen, että valvonta alalla tehostunut. 
Valvonnan on oltava jatkossakin tehokasta, koska tukimäärät ovat edelleen 
korkeita. Tämä on tarpeen myös sen vuoksi, että tulevassa talous- ja 
rahaliitossa yritykset reagoivat herkemmin tukeen, joka hyödyttää niiden 
kilpailijoita. Kun yhteinen raha otetaan käyttöön, jäsenvaltiot eivät voi enää 
käyttää valuuttakursseja suhdannevaihtelujen tasaajina. Tässä uudessa 
ympäristössä yritykset odottavat todennäköisesti saavansa apua 
hallitukseltaan verojärjestelmän kautta tai suorana tukena. Tämä on selkeä 
uhka yhtenäismarkkinoiden toteuttamiselle. Komission on valvottava tiukasti 
valtiontuen myöntämistä ja jäsenvaltioilta edellytetään jatkossakin tiukkaa 
itsekuria. 
50. Edellä kuvattu tilanne ja muuttuvat globaalit markkinat edellyttävät 
komissiolta yhä enemmän toimia valtiontukien valvonnassa. Tähän liittyy 
etenkin aluetukia koskevien uusien suuntaviivojen antaminen joulukuussa 
1997. Nämä suuntaviivat vastaavat valtiontukien tiukemman valvonnan 
tarpeita Euroopan unionissa ja edistävät yhteisön tärkeitä tavoitteita, 
koheesiota ja tasapainoista alueellista kehitystä. Uusilla suuntaviivoilla 
pyritään vähentämään tukeen oikeutettujen alueiden lukumäärää ja 
samalla alentamaan suurimpia sallittuja tuki-intensiteettejä. Tuet 
keskitetään alueille, jotka saavat niistä eniten hyötyä ja kilpailun 
vääristymien samanaikaisesti vähenee. Tämän uskotaan auttavan 
alentamaan aluetuen kokonaismäärää. 
Talousarvioon liittyvien rajoitusten kanssa painiskelevilla jäsenvaltioilla on 
tapana keskittää aluetukijärjestelmiin käyttämänsä varat muutamaan 
suureen investointiin, mikä sai komission ottamaan käyttöön menettelyn, 
jolla voidaan paremmin valvoa tapauksia, jotka todennäköisesti vääristävät 
56 
eniten kilpailua. Näiden tapausten tutkimiseen sovellettavat perusteet 
löytyvät niin sanotuista "monialaisista puitteista", jotka otetaan käyttöön 
syyskuussa 1998. 
51. Yhtenäismarkkinoihin liittyvän vapautumisen, teknologisen muutoksen ja 
globalisaation tuloksena useille aloille tulee lisää kilpailua sekä EU.sta että 
sen ulkopuolelta. Näiden alojen on nopeasti sopeuduttava markkinaolojen 
muutoksiin. Useimmat yritykset selviytyvät tästä ilman valtion tukitoimia. 
Jotkut sopeutumaan kykenemättömät yritykset häviävät markkinoilta. Valtion 
tukitoimet, joiden avulla pidetään vaikeuksissa oleva yritys toiminnassa ja 
kenties jopa palautetaan sen elinkelpoisuus, voivat tulla kalliiksi, jos samat 
voimavarat voitaisiin ohjata tarkoituksiin, jotka edistäisivät paremmin 
kilpailukykyä ja sitä kautta talouden kasvua ja pysyvien työpaikkojen 
syntymistä. Valtion avustaman ja usein yksityistämistä edeltävän 
rakenneuudistuksen eteneminen riippuu alasta ja jäsenvaltiosta. Vaikka 
tässä yleiskatsauksessa esitetyt tilapäistukea koskevat tiedot, jotka sisältävät 
kaikki suurimmat rakenneuudistustapaukset, viittaavat siihen, että 
tehdasteollisuuden tukemiseen myönnetyn tuen määrä on ohittanut 
huippunsa, tehdasteollisuuden ja muiden alojen kehitystä on seurattava 
tarkasti. Vaikka osa tämän tyyppisestä tuesta nopeuttaa joidenkin 
vaikeuksissa olevien alojen sopeuttamista ja lieventää sopeuttamisen 
sosiaalisia seurauksia, on yhtä välttämätöntä, että tukien määrä rajoitetaan 
tiukasti rakenneuudistuksen edellyttämälle tasolle ja tukea saavien yritysten 
pitkän aikavälin elinkelpoisuus taataan siten, että uusi tuki on tarpeetonta. 
Vasta sitten voidaan tilapäistukien avulla säilytettyjä työpaikkoja pitää 
varmoina. Jos nämä edellytykset eivät täyty, yritysten pelastamiseen ja 
rakenneuudistukseen myönnetty tuki saattaa viivästyttää ja jopa estää 
teollisuuden rakennemuutoksen ja siten todellisuudessa vähentää 
työpaikkoja pitkällä aikavälillä. Komissio katsoo, että vaikeuksissa olevien 
yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää tukea on 
rajoitettava tiukemmin, ja tämän vuoksi komissio viimeistelee parhaillaan 
ehdotustaan uusiksi tiukemmiksi suuntaviivoiksi vaikeuksissa olevien 
yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää tukea varten. 
57 
52. Talous- ja rahaliiton menestyksekkään toiminnan varmistamiseksi siihen 
osallistuvien jäsenvaltioiden julkisen talouden on oltava vakaalla pohjalla. 
Budjettikuri tarkoittaa sitä, että jäsenvaltioiden on jatkuvasti valvottava kaikkia 
julkisia menoja valtiontuet mukaan lukien. Jäsenvaltioiden on ehdottomasti 
omasta aloitteestaan valvottava sekä nykyisiä tukijärjestelmiään että 
ehdotuksia uusiksi tuiksi. Näin arvioidaan, ovatko hallituksen tukitoimet 
tarpeellisia ja onko valtiontuki soveliain väline kyseisen tavoitteen 
saavuttamiseksi. Niin ikään voidaan varmistaa, että tuki käytetään tarkasti 
siihen kohteeseen, johon liittyvät ongelmat halutaan ratkaista ja että tuen 
määrä ei ylitä tavoitteen saavuttamiseksi tarvittavaa määrää. Edellä 
mainittujen Cardiffin Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti komissio 
aikoo neuvotella jäsenvaltioiden kanssa mahdollisesta yhteensovitetusta 
strategiasta, jonka avulla valtiontukia vähennetään valikoivasti. 
53. Tiukennettu valvontapolitiikka edellyttää myös avoimuuden lisäämistä. 
Komissio painottaa edelleen vakiomuotoisten vuotuisten kertomusten 
tärkeyttä. Tällaisen järjestelmän avulla komissio saa selkeämmän kuvan 
muun muassa erilaisten julkisten tukitoimien alueellisista ja alakohtaisista 
vaikutuksista tehdasteollisuuteen, erityisesti horisontaalisiin tavoitteisiin 
myönnetyn tuen osalta. Komissio ryhtyy tarvittaviin toimiin varmistaakseen, 
että tätä raportointivelvollisuutta noudatetaan täysimääräisesti. 
58 
LIITE I 
TEKNINEN LIITE 
Tämän liitteen tarkoituksena on esitellä valtiontukea koskevan 
yleiskatsauksen laatimisessa käytetyt menetelmät ja lähteet erityisesti 
seuraavien kohtien osalta: 
I. Tutkimuksen kohdealat 
Alat, joita tutkimus ei koske 
II. Tukiluokat, tukimuodot ja tuen tarkoitus 
III. Tukiosan arvioinnissa käytetyt tiedot, lähteet ja menetelmät 
IV. Erityisongelmat 
- Tutkimus ja kehitys (T&K) 
Liikenne Luxemburgissa 
Matkailu; maatalouselintarvikkeet 
Koulutus ja työttömyys 
Kolmen uuden jäsenvaltion liittyminen yhteisöön kesken 
seurantakauden 
59 
1. Tutkimuksen kohdealat 
Alat, joita tutkimus ei koske 
Tässä teknisessä liitteessä selvitetään tutkimuksen metodologinen 
tausta ja käytetyt tilastolliset menetelmät. Edellisessä 
yleiskatsauksessa käytetty tekninen liite saatetaan ajan tasalle. 
Yleiskatsauksessa keskitytään EY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 
artiklan ja EHTY:n perustamissopimuksen 95 artiklan soveltamisalaan 
kuuluville yrityksille myönnettävään valtiontukeen. Yleiset 
tukitoimenpiteet (jotka käsitellään EY:n perustamissopimuksen 101 
artiklan mukaisesti, jos ne vääristävät kilpailua) eivät siten sisälly 
tässä katsauksessa esitettyihin lukuihin. 
2. Seuraavia toimenpiteitä tai aloja ei käsitellä: 
2.1. Tuki, jonka saajina ovat muut kuin yritykset 
- kotitalouksille myönnettävä tuki 
- vammaisille myönnettävä tuki 
- infrastruktuureihin (tiet, satamat, lentoasemat jne.) 
myönnettävä tuki 
- korkeakoulujen laitoksille myönnettävä tuki 
- julkisille ammatillisille koulutuskeskuksille myönnettävä tuki 
- suoraan kehitysmaille myönnettävä tuki. 
2.2. Yleiset toimenpiteet ja muut toimenpiteet 
- erot jäsenvaltioiden verojärjestelmien ja yleisten 
sosiaaliturvajärjestelmien välillä (rahan arvon aleneminen, 
sosiaaliturvavaje jne.) 
- kiintiöt, julkiset hankinnat, markkinarajoitukset, tekniset standardit 
- erityiset verotusjärjestelyt (osuuskunnat, omistajayhtiöt, itsenäiset 
ammatinharjoittajat jne.)15 
- alv:n yleinen alentaminen (esimerkiksi elintarvikkeet Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa, tietyt tuotteet Ranskan merentakaisissa 
departementeissa)^. 
2.3. Yli- ja monikansallisten organisaatioiden myöntämä tuki 
- yhteisön rahastot (EAKR, EMOTR jne.), 
15 Pienyritysten tavallista alempaa yhtiöveroastetta pidetään kuitenkin tukena, ja se sisältyy 
tähän tutkimukseen (esim. Saksa). 
16 Erityiset alennukset, kuten kaikkien Berliinissä valmistettujen tuotteiden alv:n alentaminen, 
sisältyvät tutkimukseen. Sen sijaan kaikista Ranskan merentakaisissa departementeissa 
myytävistä tuotteista (niiden alkuperästä riippumatta) kannettua alempaa alv:ta ei 
kuitenkaan pidetä tukena eikä se sisälly tähän tutkimukseen. 
60 
- EIP:n ja EJKP:n myöntämä rahoitus, 
- Euroopan avaruusjärjestölle (ESA) myönnettävä tuki. 
2.4. Yksittäiset tukityypit 
- puolustusteollisuus (ks. tämän liitteen 11.2 kohta) 
- energia-alalla myönnettävä tuki kivihiiltä lukuun ottamatta (ks. 10.2 
ja 11 kohta) sekä energiansäästöön ja vaihtoehtoisiin (uusiutuviin) 
energialähteisiin myönnettävä tuki 
- tuki liikenteen alalle rautateitä lukuun ottamatta (ks. 10.2 kohta), 
sekä tuki ilmailualalle, jota käsitellään ryhmässä 2.1.9: Muu 
tarkoitus 
- koulutusta ja työttömyyttä koskevat toimenpiteet (ks. 14 kohta) 
- lehdistö ja tiedotusvälineet 
- rakennukset ja tie- ja vesirakennustyöt 
- yleishyödylliset palvelut, kuten kaasu, vesi, sähkö, televiestintä 
(hinnoittelujärjestelmä ja rahoitus). 
ii. Tukiluokat, tukimuodot ja tuen tarkoitus 
3. Tukiluokat 
Kaikki tuki aiheuttaa kustannuksia ja tulonmenetystä julkisille 
viranomaisille ja tuottaa etua tuensaajille. Tukiosa, toisin sanoen 
siirretyn nimellisen tukisumman sisältämän lopullisen rahallisen edun 
määrä, riippuu paljolti siitä, missä muodossa tuki on myönnetty. Sen 
vuoksi tuki olisi jaettava luokkiin sen mukaan, missä muodossa se 
myönnetään. Tätä varten on määritelty neljä tukiluokkaa. Kutakin 
luokkaa vastaa kirjaintunnus A, B, C tai D. Kirjaintunnusta seuraa joko 
numero 1, joka merkitsee talousarviosta myönnettyä tukea (eli 
keskushallinnon talousarviosta myönnettyä tukea), tai 2, joka 
tarkoittaa verohuojennusta (eli verotusjärjestelmän kautta myönnettyä 
tukea), sekä A-kirjain, jos tukiosan määrä on tiedossa. Esimerkiksi 
tunnus C1A viittaa halpakorkoisen lainan (C1) tukiosaan (A). 
4. Luokka A (A1+A2) 
4.1. Ensimmäinen luokka (A) kattaa tuen, joka siirretään 
lyhentämättömänä tuensaajalle. Toisin sanoen tukiosa on yhtä suuri 
kuin tuen pääoma-arvo. Ensimmäinen luokka on jaettu kahteen 
alaluokkaan sen mukaan, onko tuki myönnetty talousarviosta (A1) vai 
verotus- tai sosiaaliturvajärjestelmän kautta (A2). 
61 
4.2. Luettelo luokkiin A1 ja A2 kuuluvista tuista 
- avustukset 
- tuensaajan suoraan saama korkotuki 
- yleiset tutkimus- ja kehitysohjelmat (ks. 11 kohta) 
- verohyvitykset ja muut verotusta koskevat toimet, joissa edun 
saaminen ei riipu verovelasta (eli jos verohyvitys on suurempi kuin 
perittävä vero, yli menevä osa maksetaan takaisin) 
- verovähennykset, vapautukset ja huojennukset, joissa edun 
saaminen riippuu verovelasta 
- sosiaaliturvamaksujen alennus 
- avustukset, jotka vastaavat esimerkiksi julkisen maa-alueen tai 
omaisuuden myyntiä tai vuokraamista alle markkina-arvon. 
5. Luokka B1 
5.1. On tarpeen määritellä, voidaanko julkisten viranomaisten suorittamaa 
varainsiirtoa, joka tehdään oman pääoman ehtoisena sijoituksena, 
pitää tuensaajalle myönnettynä tukena vai onko kyse julkisen sektorin 
osallistumisesta kaupalliseen toimintaan ja sen toimimisesta 
yksityisen sijoittajan tapaan tavanomaisissa markkinatalouden 
olosuhteissa. Vaikka pääomaosakkuudet olisi voitu eri muodoissaan 
sisällyttää ensimmäiseen luokkaan, ne on erotettu omaksi luokakseen 
(B1). Luokassa B1A ilmoitetaan tällaisten osakkuuksien sisältämä 
tukiosa. 
5.2. Luettelo luokkaan B1 kuuluvista tuista 
- Pääomaosakkuudet missä tahansa muodossa (mukaan lukien 
velan muunto). 
6. Luokka C(C1+C2) 
6.1. Kolmas luokka (C) kattaa siirrot, joissa tukiosa muodostuu tuensaajan 
säästämistä korkomenoista siltä ajalta, kun siirretty pääoma on tämän 
hallussa. Lopullinen varainsiirto tapahtuu halpakorkoisena lainana 
(C1) tai veron lykkäyksenä (C2). Tukiosat (C1A/C2A) ovat tässä 
luokassa paljon tuen pääoma-arvoa pienempiä. 
6.2. Luettelo luokkiin C1 tai C2 kuuluvista tuista 
- julkisista tai yksityisistä lähteistä myönnetyt halpakorkoiset lainat 
(myönnetyt uudet lainat). (Korkotukien siirrot kuuluvat luokkaan 
A1.) 
- julkisista tai yksityisistä lähteistä myönnetty osakaslaina 
62 
- ennakot, jotka on palautettava, jos hanke onnistuu 
- veron lykkäykset (varaukset, vapaat tai nopeutetut poistot jne.). 
7. Luokka D1 
7.1. Viimeinen luokka (D1) kattaa takuut, jotka ilmaistaan takuun kohteena 
olevina nimellismäärinä. Tukiosat (D1A) ovat tavallisesti paljon 
nimellismääriä alhaisemmat, koska ne vastaavat sitä etua, jonka 
tuensaaja saa ilmaiseksi tai markkinakorkoa alhaisemmalla korolla, 
jos siitä maksetaan riskilisä. Jos takuuohjelmasta kuitenkin aiheutuu 
tappioita, tappioiden kokonaismäärä eli kaikkien maksettujen 
riskilisien nettomäärä kuuluu luokkaan D1A, koska tätä määrää 
voidaan pitää tuensaajalle suoritettuna lopullisena siirtona. Näiden 
takuiden nimellismäärät ilmoitetaan luokassa D1 vastuusitoumuksen 
tason osoittamiseksi. 
7.2. Luettelo luokkaan D1 kuuluvista tuista 
- takuuohjelmien kattamat määrät (D1) 
- takuuohjelmien aiheuttamat menetykset, maksettujen riskilisien 
nettomäärä (D1A). 
8. Eri tukimuotojen sisältämän tukiosan laskentaa koskevat tiedot on 
ilmoitettu 10.6 kohdassa. 
9. Tuen tarkoitus 
9.1. Tukiohjelmat on jaettu 19 ryhmään niiden alakohtaisen tai 
toiminnallisen tarkoituksen mukaan: 
1.1. Maatalous 
1.2. Kalatalous 
2. Tehdasteollisuus/palveluala 
2.1. (Horisontaalinen tavoite) 
2.1.1. Tutkimus ja kehitys 
2.1.2. Ympäristö 
2.1.3. Pienet ja keskisuuret yritykset 
2.1.4. Kauppa 
2.1.5. Energiansäästö 
2.1.6. Yleiset investoinnit 
2.1.7. Työttömyyden torjunta )ks. tämän 
2.1.8. Koulutustuki )liitteen 14 kohta 
2.1.9. Muu tarkoitus 
2. Tehdasteollisuus/palveluala 
63 
2.2. (Erityisalat) 
2.2.1. Teräs 
2.2.2. Laivanrakennus 
2.2.3. Liikenne 
2.2.4.1. Kivihiili (olemassaoleva tuotanto) 
2.2.4.2. Kivihiili (muu tuki) 
2.2.5. Muut alat 
3. Aluetuki 
3.1. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa 
tarkoitetut alueet 
3.2. Muut alueet 
Aluetukea koskeva ryhmä 3 sisältää Saksan osalta kolme alaryhmää: 92 artiklan 
3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet, joihin kuuluvat uudet osavaltiot, 92 
artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetut alueet sekä entinen 
Zonenrandgebiet-alue ja Länsi-Berliini. 
Kivihiilialan tuet jaotellaan sen mukaan, kytkeytyykö tuki olemassaolevaan 
tuotantoon (kytkeytymisestä päättää komissio neuvostolle vuosittain 
antamassaan alan rahoitustukea koskevassa tiedonannossa). 
64 
9.2. Luettelo 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista alueista^7 
Jäsenvaltio; 
Kreikka 
Irlanti 
Portugali 
Itävalta 
Saksa 
Espanja 
Ranska 
Italia Alueet 
) 
) koko maa 
) 
Burgenland 
Berliini (kaupungin itäosa) 
Brandenburg 
Mecklenburg-Vorpommern 
Sachsen 
Sachsen-Anhalt 
Thuringen 
Galicia 
Asturias 
Cantabria 
Castilla-Leon 
Castilla-La Mancha 
Extremadura 
Comunidad Valenciana 
Andalusia 
Murcia 
Ceuta y Melilla 
Kanariansaaret 
Merentakaiset departementit 
Campania 
Sud 
Sisilia 
Sardinia 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Pohjois-lrlanti 
17 EYVL C 212, 12.8.1988, s. 2 -10 ja myöhemmät muutokset. 
65 
Hl. Tukiosan arvioinnissa käytetyt tiedot, lähteet ja menetelmät 
10. Luvut on yleensä ilmoitettu tosiasiallisina menoina (tai 
verokustannusten tapauksessa tosiasiallisina tulonmenetyksinä).18 
Jos tämä ei ollut mahdollista, talousarviomäärärahoja tai 
suunnitteluohjelmissa varattuja määrärahoja koskevia tietoja käytettiin 
sen jälkeen, kun asianomaisia jäsenvaltioita oli ensin kuultu asiasta. 
Jos lukuja ei ollut saatavilla, on ekstrapoloitu aiempia lukuja, jollei 
muuta ole ilmoitettu. 
10.1. Kaikki luvut on ilmoitettu kansallisena valuuttana ja muunnettu ecuiksi 
Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston EUROSTATin määrittelemän 
vuotuisen keskimääräisen valuuttakurssin mukaisesti. 
Seuraavat tilastotiedot on saatu EUROSTATin tietokannasta 
nimeltään NEWCHRONOSIS. Harvoja puuttuvia tietoja on täydennetty 
tilastoilla komission PO ll:n hoitamasta AMECO-tietokannasta tai 
mahdollisimman tarkoilla arvioilla. 
- markkinahintainen bruttokansantuote (BKT) 
- markkinahintainen bruttoarvonlisä 
- julkiset menot yhteensä 
- tilastot siviiliväestön työllisyydestä 
- EY:n sisäinen teollisuustuotteiden vienti CTChn 3. toisinnon 
luokkien 5-8 perusteella 
10.2. Komission yksiköt ovat toimittaneet omia alojaan koskevia lukuja 
seuraavien periaatteiden mukaisesti. Jäsenvaltiot eivät ole 
tarkastaneet kaikkia lukuja, eivätkä komission yksiköt ole aina 
tarkastaneet lukuja vertaamalla niitä jäsenvaltion talousarvioon. 
Maataloutta ja kalastusta koskevat tiedot ovat lukuja, jotka jäsenvaltiot 
ovat toimittaneet 20. lokakuuta 1974 pidetyssä 306. neuvoston 
istunnossa annetun jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 
päätöslauselman mukaista menettelyä noudattaen. 
Maatalouden osalta Espanja, Suomi, Irlanti, Italia, Luxemburg, Ruotsi 
ja Itävalta eivät ole toimittaneet tarkasteltavaa ajanjaksoa koskevia 
tietoja. Kreikasta ja Ranskasta oli saatavilla lukuja ainoastaan 
vuoteen 1992 asti, Portugalista vuoteen 1993 asti ja Tanskasta, 
Saksasta ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta vuoteen 1995 asti. 
18 On korostettava, että vuotuiset menot (maksusitoumukset) eivät välttämättä täysin vastaa 
kyseiseen tukiohjelmaan tarkoitettuja vuotuisia talousarviomäärärahoja. 
66 
Seuraavia tukia ei ole huomioitu määritettäessä yleiskatsauksessa 
ilmoitettua talousarviomenojen kokonaismäärää: tutkimustyöhön 
myönnettävä tuki, maanparannustyöt (viemäröinti), koko alalla 
sovellettavat sosiaaliturvaa koskevat toimenpiteet, 
tuloverohuojennukset sekä valikoiva alueellinen rahoitustuki. 
Seuraavat tuet on otettu lukuun: avustukset, veronhuojennukset, 
veronluonteisilla maksuilla rahoitettu tuki, korkotuki ja joukko valtion 
myöntämiä luontoisetuja (kuten koulutus). 
Kalatalouden alalla vuosilta 1995 ja 1996 oli saatavilla Saksaa, 
Espanjaa, Ranskaa, Irlantia, Italiaa, Suomea, Ruotsia ja Yhdistynyttä 
kuningaskuntaa koskevia tietoja. 
Lainoja ja takuita ei otettu huomioon, jos niiden tukiosaa ei voitu 
ilmaista määrällisesti. 
Kivihiilen osalta käytettiin lukuja, jotka jäsenvaltiot toimittivat 
komission päätösten nro 528/76/EHTY, 2064/86/EHTY ja 
3632/93/EHTY mukaisesti, ja joista on esitetty tiivistelmä tämän alan 
tukia koskevassa vuotuisessa komission tiedonannossa 
neuvostolle^. Uuden pääoman sijoittamista, joka saattaa olla tukea, 
ei sisällytetty näihin lukuihin. Julkisyhteisöjen hiilen ostosopimuksia 
(esimerkiksi sähköntuotantoa varten), jotka saattavat sisältää tukiosan 
siltä osin kuin hinta ylittää maailmanmarkkinahinnan, ei otettu 
huomioon. 
Liikenteen osalta (rautatiet) luvut ovat jäsenvaltioiden neuvoston 
asetuksen nro 1107/70 mukaisesti toimittamia lukuja. Lisäksi on otettu 
erikseen huomioon tuki, jota on myönnetty rautateille neuvoston 
asetuksen 1191/69, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksilla 
1893/91 ja 1192/69, nojalla julkisten palvelujen velvoitteen 
ylläpitämistä ja rautateihin kohdistuvista erityisistä rasitteista johtuvan 
rautatieyritysten kirjanpidon säännönmukaistamista varten. 
Lentoliikennettä lukuun ottamatta muiden liikennemuotojen tukea 
koskevat luvut ovat puuttuvien tietojen vuoksi epätäydelliset ja 
hajanaiset, ja niitä ei sen vuoksi ole otettu huomioon. Varsinkaan 
paikallisliikenteelle myönnetystä tuesta ei toimitettu lukuja. 
10.3. Tehdasteollisuus 
Tehdasteollisuuden alalla myönnettävää tukea koskevat luvut on 
yleensä saatu 93 artiklan mukaisista ilmoituksista ja tiedoista, jotka on 
19 Nämä luvut on jaoteltu nykyiseen tuotantoon myönnettyyn tukeen sekä tukeen, joka ei liity 
nykyiseen tuotantoon (kuten kaivostyöntekijöiden sosiaaliturvaa koskevat erityistoimet sekä 
vanhojen sitoumusten kattamiseen tarkoitettu tuki). Vuodesta 1994 alkaen komissio ei 
kuitenkaan enää sisällyttänyt tämän alan tukia koskevaan vuotuiseen tiedonantoonsa 
sosiaalietujen rahoitukseen liittyviä lukuja. 
67 
toimitettu 22. helmikuuta 1994 päivätyssä ja 2. elokuuta 1995 
tarkistetussa jäsenvaltioille osoitetussa komission kirjeessä määrätyn 
säännönmukaisen vuosikertomuksen laatimista koskevan menettelyn 
mukaisesti. Lisäksi tiedot on tarkistettu vertaamalla niitä tuen 
myöntämistä koskeviin kansallisiin julkaisuihin, kansantalouden 
tilinpitoon, alustaviin talousarvioihin ja muihin saatavilla oleviin 
lähteisiin. 
10.4. Teräs 
Tässä tutkimuksessa esitetyt luvut on koottu terästeollisuudelle 
myönnettävän tuen seurantakertomuksista, jotka komissio on laatinut 
neuvostoa varten. Luvuista ilmenee yrityksille myönnetyn tuen määrä. 
10.5. Veromenot 
Veromenojen osalta käytettiin lähtökohtana OECD:n määritelmää 
kyseisestä käsitteestä: 
Veromenoilla tarkoitetaan yleensä sellaista poikkeamaa yleisesti 
hyväksytystä tai perusverojärjestelmästä, josta seuraa tiettyjä 
toimintoja tai tiettyjä veronmaksajien ryhmiä suosiva verotus. 
Tämän vuoksi esimerkiksi tietyille kehitysalueille eli ainoastaan osalle 
veroviranomaisen verotusalueesta myönnettyjä verohelpotuksia 
pidetään veromenoina, kun taas verokantarakennetta pidetään 
erottamattomana osana perusverojärjestelmää. 
Joissakin tapauksissa tällaiset poikkeamat viitejärjestelmästä ovat sillä 
rajalla, ovatko ne EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa 
tarkoitettua tukea vai yleisiä toimenpiteitä. Tämän "harmaan alueen" 
selventämiseksi on toteutettava lisätoimia. 
10.6. Tukiosan arviointimenetelmät 
10.6.1. Jotta eri tukimuotojen analysointiperuste olisi täysin vertailukelpoinen, 
tukimuodoista on erotettava yhteinen nimittäjä. Se on niiden sisältämä 
tukiosa. Tätä varten on sovellettu komission valtiontuen valvonnassa 
nykyisin käyttämiä menetelmiä. Kaikki nämä menetelmät ovat osa 
komission virallista politiikkaa ja niistä on neuvoteltu jäsenvaltioiden 
kanssa teknisellä tasolla. 
10.6.2. Tukiosan arvioinnissa sovellettu peruslähestymistapa on yhteinen 
arviointimenetelmä, jota käytetään valtiontuen 
nettoavustusekvivalentin laskennassa (uusimmat tiedot löytyvät 
alueellisia valtiontukia koskevista komission suuntaviivoista, EYVL C 
74, 10.3.1998). 
Tuen saaminen saattaa tietenkin muuttaa joidenkin tuensaajien 
verovelkaa. Ottaen huomioon ne avustukset ja vähennykset, joita 
voidaan vaatia korvaukseksi tiettyjen yritysten liikevoittoveroista ja 
niiden kärsimistä tappioista, yritysten maksaman veron tosiasiallinen 
68 
määrä on yleensä paljon alhaisempi kuin teoreettinen 
enimmäisveroprosentti. Sen vuoksi katsotaan, että verotusta 
huomioon ottamatta saadut tulokset ovat lähempänä todellisuutta kuin 
jos olisi käytetty teoreettista enimmäisveroprosenttia. Yhteisenä 
nimittäjänä on sen vuoksi avustusekvivalentti eikä 
nettoavustusekvivalentti. 
Eri tukimuotoihin sovellettava menetelmä 
10.6.3. Luokka A - avustukset, verojen ja sosiaaliturvamaksujen alennukset 
jne. 
Tukiosaa ei tarvitse laskea, koska tämä luokka käsittää kaikki sellaiset 
tuet, joita voidaan pitää avustuksina tai avustusekvivalentteina. 
10.6.4. Luokka B - osakkuus (mukaan lukien velan muunto). 
Komission vakiintuneen politiikan mukaan tällaiset toimenpiteet ovat 
tukea, jos tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa toimiva 
yksityinen sijoittaja ei olisi tehnyt tällaista sijoitusta. Ks. komission 
tiedonanto ETY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan ja 
komission direktiivin 80/723/ETY 5 artiklan soveltamisesta julkisiin 
yrityksiin tehdasteollisuuden alalla, EYVL C 307, 13.11.1993, s. 320. 
Tämä menetelmä perustuu tukitoimenpiteestä tuensaajalle koituvan 
edun laskentaan. 
Jos komission päätöksessä ei määritellä tukiosaa eikä jäsenvaltion 
toimittamissa tiedoissa sitä ilmoiteta, tukiosaksi katsotaan 15 
prosenttia kokonaismäärästä. Tällaiseen menettelyyn turvauduttiin 
vain muutamassa tapauksessa, eikä sillä ole merkittävää vaikutusta 
lopputuloksiin. 
10.6.5. Luokka C - halpakorkoiset lainat ja veron lykkäystä koskevat 
määräykset. 
Yhteisen arviointimenetelmän mukaisesti yritykselle tiettynä 
ajanjaksona halpakorkoisina lainoina ja veron lykkäyksinä myönnetyt 
edut diskontataan nykyhetkeen. Diskonttokorko on viitekorko, joka 
edustaa korkoa, jolla yritykset saavat lainaa tavanomaisissa 
markkinatalousoloissa. Komissio on virallisesti hyväksynyt kussakin 
jäsenvaltiossa määritellyt viitekorot (ks. yhteisen arviointimenetelmän 
14 kohta). Halpakorkoisen lainan vuotuinen tukiosa on viitekoron ja 
sen koron erotus, jolla valtio kyseisen lainan myöntää, kerrottuna 
20 Ks. myös "ETY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta julkisyhteisöjen 
omistusosuuksiin", EY:n tiedote 9-1984, sekä "The Measurement of the Aid Element of 
State Acquisitions of Company Capital" - IV/45/87 Evolution of Concentration and 
Competition Series, Collection : Working Papers 87. 
69 
lainan arvolla. Tässä luokassa tukiosat (C1A/C2A) jäävät selvästi tuen 
pääoma-arvon alle. Jos jäsenvaltio ei toimita tietoja tukiosasta, 
vuodesta 1995 alkaen tukiosaksi on katsottu 15 prosenttia valtion 
lainaamasta kokonaismäärästä aiemman 33 prosentin sijasta. Tätä 
alaspäin tapahtunutta tarkistusta perustellaan tukiosan yleisellä 
pienenemisellä, joka johtuu jäsenvaltioiden yleisesti alhaisemmista 
korkotasoista verrattuna tilanteeseen aiempien yleiskatsausten 
aikana. Tällaisiin menettelyihin turvauduttiin vain muutamassa 
tapauksessa, eikä niillä ole merkittävää vaikutusta lopputuloksiin. 
Osakaslainojen osalta nettokustannukset määritettiin laskemalla 
valtion näistä osakaslainoista tosiasiallisesti saaman tuottoprosentin 
ja viitekoron erotus. 
Takaisin maksettavien ennakoiden tapauksessa tukiosan suuruudeksi 
katsotaan 90 prosenttia, jos jäsenvaltio ei ole ilmoittanut 
takaisinmaksuosuutta, koska takaisin maksettava osuus on 
osoittautunut keskimääräisesti hyvin pieneksi. Jos komission 
päätöksessä määritellään tukiosa, se tapahtuu tämän perusteella. 
10.6.6. Luokka D - takuuohjelmien kattamat määrät. 
Tavallisissa takuuohjelmissa tukiosana pidetään tuensaajalle 
ohjelmasta koituvaa hyötyä. Tukiosa (D1A) on paljon pienempi kuin 
takuun kohteena oleva pääoma-arvo. Jos tietoja ei ole saatavilla, 
tukiosa arvioidaan valtiolle koituvien tappioiden perusteella. Jos 
jäsenvaltiot ilmoittavat vain takuun kohteena olevan pääoma-arvon 
mutta eivät ohjelman vuotuisia nettotuloksia, vuodesta 1995 
tukiosaksi on katsottu 10 prosenttia takuun kohteena olevasta 
pääoma-arvosta21. Tällaiseen menettelyyn turvauduttiin vain 
muutamassa tapauksessa, eikä sillä ole merkittävää vaikutusta 
lopputuloksiin. 
Valuuttakurssien takuujärjestelyjen osana myönnetyissä lainoissa 
tukiosa lasketaan ikään kuin laina olisi halpakorkoinen laina, joka on 
myönnetty valuutassa, joka on suojattu takuulla muuntokurssien 
vaihteluilta. Tukiosa on sama kuin takuun kattaman valuutan 
viitekurssin ja sen viitekoron erotus, jolla laina myönnetään, 
vähennettynä kaikilla takuusta aiheutuneilla maksuilla. Tämä 
laskentatapa perustuu ohjelmasta tuensaajalle koituvien etujen 
laskentaan. 
10.7. Vaikka julkisten luottolaitosten myöntämiä lainoja tai takuita koskevat 
luvut ilmoitetaan, jos niitä pidetään tukena, tällaisten toimenpiteiden 
yksilöimisessä ja mittaamisessa on suurempia vaikeuksia kuin muiden 
tukimuotojen, koska ne eivät ole luonteeltaan yhtä avoimia. Jotta 
vältettäisiin tukien erilaisesta käsittelystä aiheutuva tarpeeton syrjintä 
2i Prosenttiluku perustuu jäsenvaltioiden laivanrakennusalaa koskevaan sopimukseen. 
70 
tällä alueella, tällaisen tuen yksilöimistä ja mittaamista on vielä 
kehitettävä. 
71 
IV. Erityisongelmat 
11. Tutkimus ja kehitys (T&K) 
11.1. T&K-ohjelmat 
Muun muassa kansallistetuissa tai yksityisissä yrityksissä 
toteutettaville T&K-ohjelmille myönnettävä tutkimuslaitoksen 
ulkopuolinen valtionrahoitus sisältyy tukiluokkaan A1A22. Käytettyjen 
lähteiden yleisen luonteen huomioon ottaen tiettyjä julkisiin 
hankintoihin liittyviä osatekijöitä (kuten T&K-sopimuksia) ei aina ole 
mahdollista jättää tutkimuslaitoksen ulkopuolisten kustannusten 
ulkopuolelle. Koska niihin on sisällytetty ainoastaan T&K-toiminnan 
suora rahoitus, katsotaan, että T&K-toimintaa koskevat luvut on 
arvoitu todellista pienemmiksi (T&K-sopimuksia ja julkista tutkimusta 
(ks. 11.2 ja 11.3 jäljempänä) ei ole otettu lukuun, koska tällaisten 
tukitoimien tukiosaa ei pystytty ilmaisemaan määrällisesti. 
11.2. T&K-sopimukset 
Tutkimus- ja kehityssopimuksia koskevia lukuja ei ole sisällytetty 
näihin lukuihin, koska tukiosaa on nykyisin usein mahdotonta ilmaista 
määrällisesti. Lisäksi lähteet eivät mahdollista erityisesti sotilaallisiin 
tarkoituksiin tehtyjen tutkimus- ja kehityssopimusten eriyttämistä eikä 
tällaisten sopimusten markkinavaikutusten arviointia23. 
11.3. Julkinen tutkimus 
Valtion tai julkisten tutkimuskeskusten taikka korkeakoulujen laitosten 
suorittamaan tutkimukseen annetun laitoksen sisäisen rahoituksen 
sisältämistä tukiosista ei ole saatavilla lukuja. Julkisten voittoa 
tavoittelemattomien korkeakoulujen tai tutkimuslaitosten rahoittama 
T&K-toiminta ei yleensä kuulu EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 
1 kohdan soveltamisalaan24. 
22 T&K-välineistön nopeutettua poistoa ei pidetä tukena. 
23 Ks. yhteisön puitteet tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävälle valtion tuelle, 2.5 kohta, 
EYVL C 45, 17.2.1996. 
24 Ks. yhteisön puitteet tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävälle valtion tuelle, 2.4 kohta. 
72 
11.4. Ydinenergia 
Jäsenvaltiot avustavat ydinenergia-alaa julkisten yritystensä tai T&K-
rahoitustoiminnan välityksellä (joka tapahtuu pääasiallisesti T&K-
sopimuksina ja julkisena tutkimustyönä). Ainoastaan osa tästä 
suorasta rahoitustoiminnasta voitaisiin sisällyttää T&K-toimia 
koskeviin lukuihin (2.1.1). T&K-toimia koskeviin lukuihin sisältyvät 
ydinenergiaan liittyvät luvut on voitu arvioida todellista pienemmiksi. 
Koska T&K:ta koskeviin lukuihin ei ole sisällytetty T&K-sopimuksia 
eikä julkista tutkimusta, tällaisten tukitoimien sisältämää tukiosaa on 
vaikea ilmaista määrällisesti. 
12. Liikenne Luxemburgissa 
Liikennettä koskevat luvut näyttävät Luxemburgissa olevan muita 
jäsenvaltioita korkeammat, mikä johtuu pääasiassa rautateiden 
entisten työntekijöiden erityisen korkeista eläkemenoista. Asiasta ei 
ole saatavilla muita tietoja. 
13. Matkailu ja maatalouselintarvikkeet 
Koska näitä kahta alaa koskevat tiedot ovat puutteelliset, tutkimuksen 
numerotiedot ovat luultavasti epätäydelliset. 
14. Koulutus ja työttömyys 
Aina ei ole ilmeistä, ovatko tietyt verotukselliset tai sosiaaliturvaa 
koskevat toimenpiteet tukea vai ovatko ne kiinteä ja erottamaton osa 
vero- tai sosiaaliturvajärjestelmää. Lisäksi eri jäsenvaltioissa on 
tukiohjelmia tiettyjen sosiaalisesti epäsuotuisassa asemassa olevien 
työntekijäryhmien yleisen koulutuksen tai työllistämisen edistämiseksi 
taikka helpottamiseksi. Näitä ohjelmia ei toistaiseksi pidetä 
valtiontukena, jos ne eivät liity tiettyyn teollisuudenalaan, kaikkien 
elinkeinoelämän alojen on mahdollista osallistua niihin ja jos ne 
todella ovat osa työllistämistoimien yleistä järjestelmää. Vaikka 
komissio onkin käsitellyt joitakin koulutus- ja työllistämisohjelmia 
valtiontukena, kaikkia jäsenvaltioiden kyseisellä alalla toteuttamia 
toimia ei tähän mennessä ole tutkittu seikkaperäisesti. Tässä 
kertomuksessa ei analysoida koulutusta ja työllisyyttä koskevia 
tukitoimia niiden huomattavien ongelmien vuoksi, jotka liittyvät 
työllisyystuen ja erityisesti koulutusta koskevan tuen erottamiseen 
yleisistä toimenpiteistä, ja jotta voitaisiin esittää jäsenvaltioiden 
kesken vertailukelpoisia lukuja. 
15. Kolmen uuden jäsenvaltion liittyminen yhteisöön kesken 
seurantakauden 
Edellä esitetyistä syistä jäsenvaltioiden välisten tietojen vertailu 
perustuu vuosien 1994-1996 välisen kolmen vuoden ajanjakson 
vuotuisiin keskiarvoihin. Koska uudet jäsenvaltiot liittyivät vasta 1995, 
niiden osalta on saatavilla vain vuosia 1995 ja 1996 koskevia tietoja. 
Tämän vuoksi vuosien 1995 ja 1996 vuotuiset keskiarvot esitetään 
73 
näiden maiden osalta taulukoissa vuosien 1994-1996 välisen kolmen 
vuoden ajanjakson vuotuisina keskiarvoina. 
74 
LIITE II 
TILASTOLIITE 
Taulukoissa sovellettava metodologia on selitetty teknisessä liitteessä. 
Taulukko A1 Valtiontuki tehdasteollisuudelle. Vuotuinen kokonaismäärä 
1992-1996 nykyisinä hintoina ja kansallisina valuuttoina. 
Taulukko A2 Valtiontuki tehdasteollisuudelle. Vuotuinen kokonaismäärä 
1992-1996 nykyisinä hintoina ja ecuina. 
Taulukko A3 Saksan valtiontuki uusille osavaltioille 
Vuotuinen keskiarvo 1994-1996 (ecua) 
Kaavio A1 Valtiontuki tehdasteollisuudelle ja yhteisön rahastot työntekijää 
kohti 
Vuotuinen keskiarvo 1994-1996 työntekijää kohti (ecua) 
Taulukot 1994-1996 
A4/1-15 Valtiontuen kokonaismäärä - Vuotuinen keskiarvo 1994-1996 
jäsenvaltiota kohti 
75 
Taulukko A1 
Valtiontuki tehdasteollisuudelle nykyisinä hintoina 1992-1996 
miljoonaa (kansallinen valuutta) 
1992 1993 1994 1995 1996 
Itävalta 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
Suomi 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Ruotsi 
Yhdistynyt kuningaskunta 0,00 
25 176,37 
2 604,90 
29 501,46 
282 609,57 
135 610,43 
0,00 
32 438,84 
157,32 
19 061,76 
2 533,70 
1 426,23 
57 029,17 
0,00 
1 461,8a 33 
4 
38 
131 
215 
34 
22 
1 
1 
74 0,00 
401,28 
440,55 
145,72 
376,92 
538,16 
0,00 
121,64 
169,30 
316,42 
669,10 
371,57 
759,41 
0,00 
895,77 0,00 
43 252,04 
4 377,04 
38 803,33 
105 256,25 
240 391,09 
0,00 
26 615,98 
145,89 
19 139,58 
1 678,50 
1 407,29 
115 855,07 
0,00 
1 029,07 6 515,48 
39 572,04 
4 903,38 
29 548,24 
263 163,64 
339 902,85 
2 287,91 
22 000,65 
159,90 
23 135,24 
1 829,79 
1 517,34 
54 728,23 
2 895,78 
1 233,70 5 239,22 
50 178,02 
5 489,77 
24 612,29 
243 859,26 
449 050,07 
1 905,08 
24 461,03 
221,15 
20 109,41 
1 815,47 
1 389,66 
49 716,05 
3 070,11 
1 516,381 
EU 15 38 591,09 36 705,27^ 
:LM2 37 595,51 42 736,85 40 542,15 37 385,71 35 627,84 
Saksan uudett osavaltiot 
Saksan vanhat osavaltiot 9 820,84 
19 680,62 7 040,21 
31 105,51 6 071,91 5 827,60 
32 731,42 23 720,64 5 975,71 
18 636,58 
76 
i 
m <n w \u a* »«w *£ 
CO o> CO CM Is- 00 h« 
g *~ T- CM 
O ^ 
O 
~* to <D n 00 (£ 
E CM -* *-_ «n ir 
in Tf (D O) C5) a CD CD CM CD CO CC 
g CJ ^ o co Is- a 
g r- „- W 
r- ^ 
1 
5> O h- CO O ^ 3> O CD CM CD "S 
<" -rt" o" CM" O" CM" IT 
-. CT> CD 00 CO CC 
JO OJ O lO -r- C 
3 •<- T- O 
5 CM 
5 o -r- oo o a 
E O CO h- M- •• 
3 co o" m" ^f a>" o 
tf CD CM oo o> a 
5 co oo m co ^i 
= CO a *-c 
fi o o r*- 5- cc 
>* o co io ^- o 
* CM CD lO" CO" CM" T 
>» CO O CO O "5 
c g, co co co T-
5 T~ 3 
3 
ft 
o 
a> 
5 ) CO CM CO 
. S (O N 
CM CO 
) CO CO CM 
) N S S 
)" w" O" T-" 
) oo o r*-
) o -"^ CO 
CM CO 
r co o oo 
r co o co 
>" CM" O" CO" 
> m o 
T- M-
) CD O O 
• co o_ h-
>" in" ö" co" 
> -* •*• 
T- m 
) h- O T-
i CM o r*-
r co" o" co" 
i- CM CO 
- O h-
• f- -«* I-- co ^ ^r 
CM CM CD 
o 
S O (O N 
O O) •* O) 
co" o" Is-" CM" 
CO CO "<* CM 
•«-co r-
o 
co •** co m 
00 CM CO 0_ 
co" ^f CM" CM" oo co ^r m 
T- CD CD 
CO 
Tf en ^- m co co CM m 
<r-" O" T-" O 
T- CM Tf CO 
CM •<- CO 
CM 
o m CM co 
00 O CD_ CD_ 
CO~ h-" o" co" 
O TT CO CM 
CM CO CO m co co 
CM CO 00 
co T- in 
o co in 
co" o" oo" 
h- T- 00 
CM CO "t 
T- o oo 
"Sf O CM 
oo" o" co' 
00 CM 
in co 
oo o "^ 
00 O ^" co" ö" oo" 
CD "«J 
CO t-
T- O CM 
"tf O 00 
co" o" T-" 
CM 00 
CO CD 
co 
c 
3 
ta co 
O) O CM 
1^ CO 
co m 
CD T-
O h-
•«-" in" 
CD 00 m co 
CO h-
CO CO 
m 
CM" 
in 
o «*• 
in 
oo 
co" 
CO 
CM 
^t 
in 
in" 
O) 
in 
CO 
Taulukko A3 
Saksan valtiontuki uusille osavaltioille - vuotuinen keskiarvo 1994-1996 
miljoonaa ecua prosenttia prosenttia 
kokonaistuesta 
Avustukset 
Verovapautukset 
Pääomaosakkuudet 
Halpakorkoiset lainat 
Verolykkäykset 
Takuut 7 373,1 
1 964,0 
0,00 
3 418,1 
0,00 
691,9 54,8 
14,6 
0,00 
25,4 
0,00 
5,2 44,3 
11,8 
0,00 
20,5 
0,00 
4,2 
YHTEENSÄ 13 447,1 100,0 80,8 
Vuosina 1994-1996 uusille osavaltioille myönnettiin tukea vuosittain 
keskimäärin 13,497 miljardia ecua, johon sisältyy Treuhandin kautta 
myönnetty tuki. Tämä on 81 prosenttia tehdasteollisuudelle Saksassa 
myönnetystä tuesta. Uusille osavaltioille myönnetyn tuen aiheuttamaa 
Saksan valtiontuen kokonaismäärän kasvua tasapainottaa osittain 
Berliinille ja Zonenrandille myönnetyn tuen määrän lasku. 
78 
Kaavio A1 
Valtiontuki tehdasteollisuudelle ja yhteisön rahastot työntekijää kohti 
Keskiarvo 1994-1996 
3000 
2000 
ecua 
1000 
AU B DK D GR E FIN F IRL NL P S UK 
Alue- ja sosiaalirahastot/ 
työntekijä Q Tuki teollisuudelle/ 
työntekijä 
79 
• • leo cMO>r*.oooooo "frlo> ur> o • ' • ' • ^r ol-sr CM 
CO OJlOCNOT-OOO'tCMv-O h- T- i- T- CM v 
' ' T- (N^rOOOOOOWOJOOO ' ' 
o* to v-" K o" »r>~ o" o* o" of t*-" co' o" n »MO o m 
CO r-
o, o_ OJ_ oqu)Moiooooo)(o<oo^o 
o o" o>" Is-" co" u>" o" o~ o" o" o" o>" ^~ o" o" CD" O 
CM CO IO 
-OT- CM"*rOtOOOOlflNOOOOC 
—> o" o" co" *-" K o" io" cf o" o" a>" co" co" o" 10 c i2 co co r<-- io Of- io ©co T- r>- co 
'•£3 
nj o ^r COCNOOOOOOIOT-OOOC 
o1 «-> oo •-" o" o" o" o" o" o" o" co" o" o" o" o* c 
•JJ CM CM 
"5 
co o o oooooooooooooc 
o' o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" c 
t5 
•3 
'3 
(QOCM COU500OOOOO"«-CDOOOC 
'o* o o" r^-" co" CM" O" O" O" O" O" CO" a>" o" o" o" c 
+Z ^ •*— 1— 
2 
co q o_ o_ o_ o_ o_ o_ o_ o_ o_ o_ o_ o_ o_ o_ c 
'o* o" o o" o" o" o" o" o" o" o o" o" o" o" o" c 
•ffi 
to o_ o_ o_ o_ o_ o_ o_ o o o_ o o o_ o o_ c 
ooo oooooooooooooc 
.0) 
"••3 1 1 1 
ooo 
* o" o" o" 
(OOO 
>" o" o" o" 
> o o_ o 
) o o o 
) o o o 
>" o" o" o" 
3 O O O 
S o" o" o" 
3 O O O 
5 o" o" o" 
3 O O O 
3 O O O r- O CO C 
rOMC 
r-" o" o" u 
lO CO ^ 
CO o m c 
"sf Ö* lO" "< 
T-O CMC 
T-" O* O" L 
lO CO "• 
r- O CO < 
ö" o" co" < 
O O O < 
ö" o" o" < 
cq. °. <o ' 
o>" ö" co" 
o o o 
o" o" o" 
o o o 
o o o D CO 
n co 
•y ^r" 
M CO O 
*"*-" 8 
J> CO T-
O" Tf "5T 
^ T- O 
DCO 0OO1 
Z> CO" T-" CN 
CO 
3 O O C 
o" o" o" c 
r- lO "fr h> 
x»" m" co" ir 
CO 
o o o c 
o" o" o" c 
o o o c 
o o o c o 
*-
co 
co" 
5 
CO t-
CO 
o o 
" o" o" 
• "fr T-
)" co" "fr" CO T-
> o o 
>" o" o" 
> o o 
> o o o 
00 

Tm^Tm7F!mmm7!!m7nmrnmn tn r-T^TT^r-» l«—» «-> K~ i i i i i IM nl^ ^ r 
:< C l.v 
co_ co_ o> N-_ r-_ r-_ o_ r-_ o o_ o_ oJo_ o_ "fr CN r-- o o o_ to_ o |co_ co_ olco r-_ co_ coJ JJ 
CNJ r C\i CM Ij2 
I ' ' |00 lOOCOOOOOOO Ol-r- o O ' ' ' ' ' T- OIT-
O "-O"r-"frOOOOCMC0OO 
CO T- T-
• '00 OOOC0OOOO"frh-OO' 
co" o" O" "-" "-" o" o" o" o" v" o" o" o" 
O T- r- O 00 CM 
CM T-
O "- GO OOT-T-OOOOCM^OOIOO 
o" o" o" T-" o" r-" o" o" o" o" o" oo" ^f o" o" T-" c 
CM T- CO CO 
0000 OOOCOOOOO"fr"frOOOOC 
•2, o" co" o" o" T-" T-" o" o" o" o" T-" co" o" o" m" 0 
QOI-T-O coco "-
0) CM "- CO CO 
COOT- OOO00OOOO"frOOOOC 
"o" o" o>" o" o" o" h-" o" o" o" o" T-" o" o" o" o" c % £ <*> °° 
"55 
TO o o oooooooooooooc 
'6* o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" c 
CD 
us 
a> 
TO o o oooooooooooooc 
'cT o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o~ o" < 
TO O O 000000000T-00T-< 
'5* O* O" O" O" O" O" O" O" O" O" O" "fr" O" O" "fr" < 
•S ^ "fr 
"53 
TO o co ooocoooooomooo 
o* o" o" o" o" r^-" co" o" o" o" o" o" CM" o" o" o" 
*- ^ CD T-
CO 
TO 00 o oooooooooooooh-CO O CO O CO o CD CO O 
1 1 1 
0 ^f o o 
S rf o" O" 
D f- O O 
0" "fr" o" o" 
"fr 
D O O O 
3 Ö" O" O" 
3 O O O 
z> o" o" o" 
3 O O O 
3" o" o" ö 
3 T- O O 
3 3; ö" o 
3 O O O 
3* O" O" O 
3 o O C h- o m c o" o" h-" c CM CO 
"fr 
T- O 00 c 
CN O" "fr" C 
SO lO( 
o" o" h-" ( 
CM CO 
O O O < 
o" ö" o" ( 
O O O 
o" o" o" 
o o CO 
O" Ö" T-~ 
CM 
o o o 
" o" o" o" 
to o o 
" CM" O" O" 
CN O h-D LO 
D S." 
CO 
3 CO O 
D "fr" O 
"fr o 
T~ 
3 LO LO 
3" r*-~ co" 
CO h-
"fr O) 
3 O T- CN 
3" 0" oi CN 
3 O O C 
3~ O" O" C 
0 00 00 0 
O" T-" T-" CN 
CM CM 
O O 1- u 
Ö" O" "fr" "s 
"fr 
O O T~_ lf 
0" 0" co" a 
00 
O N •* (J T~ 
o> 
CO 
CO 
1 T- O 
f O) 00" 
) 0 0 
)" 0" 0' 
4 00 CO 
i T-" co" 
CM 
3 OO 
f 0" 0" 
"> "-CO 
S co" CM" 
00 "-
3 O) CM 00 

a> 
ja 
ra i i^. T-^-omcooooh-cMOO1 
^fr LO" CNl" T-" o" co" o" o" o""-" CM" O" O" 
f»- CO CM T-
1 'lO CMO)COCMCMOOO"frOOO' 
"-" oo" oo" co" oo" co" o" o" o" co" oo" o" o" 
h- CM h- CO "-
CM "-
O 00 CM 00"~xfrCMCMOOOlO"frOO"fr 
o" o* in" o" CM" CO" O>" CO" O" O" O" T-~ CO" O" O" "-" 
CO CO T- T- T-
L 
; IOU3 CMO>CDCMCMOOO"frCOOOCD 
: •§» co" "-" oo" oo" co" oo" co" o" o" o" co" LO" O" O" h-~ 
; Q h«. CM Is* CO <r- LO M" 
j ;S CM "-
: 53 
TO O 00 00000000000000 . o* o" CM" O" O" O" O" O" O" O" O" CM" O" O" O" O" 
il 
CD 
TO o o OOOOOOOOOOOOO 
- 'jjp o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o~ o" o" o" o" 
'3 
o co cooooooooooooo 
•§» o" •*" to" o" o>" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" C Q io "fr 
CD 
TO o o ooooooooooooo 
, o* o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" 
i * 
ii) 
TO o o oooooooooooooo 
cP o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" CN" o" o" o" 
CD 
TOtO"- lflO)NCMCMOOO(D(OOOtO 1111 (MOioicq o 
CM" o" CO" CO" o" o" 
CM CM O 
1 1 1 
o o o c 
o" o" o" c 
o o o c 
o" o" o" c 
o o o c 
o o o c 
o o o c 
o" o" o" c 
o o o < 
o" o" o" < 
o o O ( 
o" o" o" ( 
o o o 
o" o" o" 
o o o o o r^ 
CO O" LO" 
00 
3 O) O CO 
S "-" o" o" 
CM 
D o o r^ 
3" CO" o" LO" 
00 
3 O O CM 3 O O O 
3 O O O 
3" Ö* O" O" 
3 O O O 
3" O" O" Ö" 
3 O o O 
3" O" o" O 
O 00 O v-
o" CN Ö" C53 
OMO^f h- O 
LO" O" 
00 
CO o c 
o" o" c 
CM C 
N- O CM 
m" o" co" 
00 T-"fr 
CM O O h-
o o CO c 
o o o c 
o" o" o" c 
o o r- T 
Ö" O" "fr" P 
LO T 
o o o c 
o" o" o" c 
T- o_ oo_ c 
" oi" O" "-" e 
•sr o i^- c •*" 
CN 
LO" 
CO CO 
t 
r 
) 
o CO 
3" CO" o"j 
3 O O 
3" O" O" 
r- o 
2 SS 
3 O O 
3" O" O" 
O 00 CM 
M" "-" co" 
>0 CO o CO 
00 

IRLANTI 
Taulukko A4/9 
Valtiontuen kokonaismäärä - vuotuinen keskiarvo 1994-1996 
ALAATOIMINTO 
1.1. Maatalous 
1.2. Kalatalous 
2.1 Tehdasteollisuus/Palveluala: Horisontaaliset 
tavoitteet 
2.1.1 Tutkimus ja kehitys 
2.1.2. Ympäristö 
2.1.3. Pienet ja keskisuuret yritykset 
2.1.4. Kauppa 
2.1.5. Energiansäästö 
2.1.6. Yleiset investoinnit 
2.1.7. Työttömyyden torjunta 
2.1.8. Koulutustuki 
2.1.9. Muu tarkoitus 
2.2. Tehdasteollisuus/Palvelut: Erityisalat 
2.2.1. Teräs 
2.2.2 Laivanrakennus 
2.2.3. Liikenne 
asetusten 1191/69 ja 1192/69 nojalla myönnetty tuki 
lentoliikenneala 
2.2.4.1. Kivihiili: olemassaoleva tuotanto 
2.2.4.2. Kivihiili: muu tuki 
2.2.5. Muut alat 
2.2.6. Rahoituspalvelut 
3. Aluetuki 
3.1. 92 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetut alueet 
3.2. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet 
YHTEENSÄ 
prosenttia 
TEHDASTEOLLISUUS YHTEENSÄ 
prosenttia TUKIMUODOT 
A1A 
ei tietoja 
11,8 
54,5 
12,7 
0,0 
36,7 
3,9 
1,2 
0,0 
0,0 
0,0 
o.o 
141,7 
15,5 
0,0 
126,2 
84,1 
0,9 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
120,1 
0,0 
120,1 
328,2 
83,4 
190,1 
88,6 A2A 
ei tietoja 
0.0 
0.2 
0.0 
0,0 
0,0 
0,2 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,2 
0.0 
0,2 
0,1 B1A 
di tietoja 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
o.o 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
o.o 
41,0 
0.0 
0,0 
41,0 
o.o 
41,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
41,0 
10,4 
0,0 
0.0 C1A 
ei tietoja 
0.0 
0.1 
0,0 
0,0 
0.1 
0,0 
0.0 
0,0 
0.0 
0,0 
o.o 
0.5 
0.0 
o.o 
0.0 
o.o 
0,0 
0,0 
0,0 
0,5 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,6 
0,1 
0,6 
0.3 C2A 
ei tietoja 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
o.o 
0,0 
0,0 
o.o 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
o.o 
0,0 
o.o D1A 
ei tietoa 
0.0 
23,8 
0,0 
0,0 
0,1 
2,3 
0,0 
0,0 
0.0 
0,0 
21,4 
0,0 
o.o 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
23,8 
6,0 
23,8 
11,1 Tuen yhteismäärä 
YHTEENSÄ 
ei tietoja 
11,8 
78,5 
12,7 
0,0 
36,9 
6,4 
1,2 
0,0 
0.0 
0,0 
21,4 
183,2 
15,5 
0,0 
167,2 
84,1 
41,8 
0,0 
0,0 
0,5 
0,0 
120,1 
0,0 
120,1 
393,7 prosenttia 
0,0 
3,0 
20,0 
3,2 
0,0 
9,4 
1,6 
0,3 
0.0 
0.0 
0,0 
5.4 
46,5 
3,9 
0,0 
42,5 
21,4 
10,6 
o.o 
0,0 
0,1 
0,0 
30,5 
0,0 
30,5 
100,0 miljoonaa ecua 
Tuki 
tehdasteollisuudelle 
YHTEENSÄ 
-
78,5 
12,7 
0,0 
36,9 
6,4 
1,2 
0,0 
0,0 
0,0 
21,4 
16,0 
15,5 
0,0 
0,5 
0,0 
120,1 
0,0 
120,1 
214,7 prosenttia 
-
36,6 
5,9 
0,0 
17,2 
3,0 
0,5 
0,0 
0,0 
0,0 
10,0 
7.5 
7,2 
0.0 
0,2 
0,0 
56,0 
0,0 
56,0 
100,0 
88 

LUXEMBURG 
Taulukko A4/11 
Valtiontuen kokonaismäärä - vuotuinen keskiarvo 1994-1996 
ALA/TOIMINTO 
1.1. Maatalous 
1.2. Kalatalous 
2.1 Tehdasteollisuus/Palveluala: Horisontaaliset 
tavoitteet 
2.1.1 Tutkimus ja kehitys 
2.1.2. Ympäristö 
2.1.3. Pienet ja keskisuuret yritykset 
2.1.4. Kauppa 
2.1.5. Energiansäästö 
2.1.6. Yleiset investoinnit 
2.1.7. Työttömyyden torjunta 
2.1.8. Koulutustuki 
2.1.9. Muu tarkoitus 
2.2. Tehdasteollisuus/Palvelut: Erityisalat 
2.2.1. Teräs 
2.2.2 Laivanrakennus 
2.2.3. Liikenne 
asetusten 1191/69 ja 1192/69 nojalla myönnetty tuki 
lentoliikenneala 
2.2.4.1. Kivihiili: olemassaoleva tuotanto 
2.2.4.2. Kivihiili: muu tuki 
2.2.5. Muut alat 
2.2.6. Rahoituspalvelut 
3. Aluetuki 
3.1. 92 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetut alueet 
3.2. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet 
YHTEENSÄ 
prosenttia 
TEHDASTEOLLISUUS YHTEENSÄ 
prosenttia TUKIMUODOT 
A1A 
ei tietoja 
0,0 
13,5 
2,8 
2,3 
8,2 
0,3 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
86,1 
0,7 
0,0 
85,4 
84,5 
0,0 
0,0 
0,0 
0,1 
0,0 
28,2 
28,2 
0,0 
127,9 
97,4 
42,5 
92,5 A2A 
ei tietoja 
0,0 
0,0 
0,0 
0.0 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
1,8 
1,8 
0,0 
1,8 
1,4 
1,8 
3,9 B1A 
Ö\ tietoja 
0,0 
0.0 
0.0 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
o.o 
0.0 
0,0 
0,0 
o.o 
o.o 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
o.o C1A 
ei tietoja 
0.0 
1,7 
0,2 
0,0 
1,4 
0.0 
0.0 
0,0 
0.0 
0,0 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
o.o 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
1,7 
1,3 
1,7 
3.6 C2A 
ei tietoja 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
o.o 
o.o 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
o.o D1A 
ei tietoja 
0,0 
0,0 
o.o 
o.o 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
o.o Tuen yhteismäärä 
YHTEENSÄ 
ei tietoja 
0.0 
15,2 
3,0 
2,3 
9,5 
0.3 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
86,1 
0,7 
0,0 
85,4 
84,5 
0,0 
0,0 
0,0 
0,1 
0,0 
30,0 
30,0 
0,0 
131,4 prosenttia 
0,0 
0.0 
11,6 
2.3 
1,8 
7,3 
0,3 
0,0 
0,0 
0,0 
0.0 
o.o 
65,6 
0,5 
0,0 
65,0 
64,3 
0,0 
0,0 
0,0 
0,1 
0,0 
22,9 
22,9 
0,0 
100,0 miljoonaa ecua 
Tuki 
tehdasteollisuudelle 
YHTEENSÄ 
-
15,2 
3,0 
2,3 
9,5 
0,3 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
o.o 
0,7 
0,7 
0,0 
0,1 
0,0 
30,0 
30,0 
0,0 
46,0 prosenttia 
-
33,1 
6.5 
5,1 
20.7 
0.7 
o.o 
0.0 
0,0 
0.0 
0.0 
1,6 
1,4 
0,0 
0,2 
0,0 
65,3 
65,3 
0,0 
100,0 
90 
J g> h- SlflOJNCOOOOr'OOOlD ' ' ' 
co" o>" o>* t*-" CM" o" O" O" o" CO" O>~ o" CO" 
IS- T- CO 
CO 0)P)fO(MT-000(0(DOO ' * ' lO" 5 to" "fr" co""-" o" o" o" v" o>" o" «" OCOCOU3"-"- CNCO Tf lO T- CM 
tf> mCM(00)(NOOOOrOCM(DNOi 
^-" co" co" CM" o" o" o" o" o" "-" oo" o" CM" •*;" co" o"» 
CM r- CO CO 
CO OCOCOCMT-OOOCOh-OOCOCMO 
in" ^" m" ^" co" •-" o" o" o""-" co" o" m" co" Is-" o" 
O COCOlO"-"- CNO Tf CO CO lO •- CM 5fr CO T-
10 oocoocMooor-oooooo 
o' o" o" O)" o" ^r" o" o" o" co" o" o" o" o" o" o" 
CO CO "-
T- o-r-ooooooooooooo 
CM" o" CN" o" o" o" o" o" o" O" o" o" o" o" o" o" 
00 COOOCNOOOOOOOOOOO 
' T-" co" o" o" oo" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" 
CM "-
o ooooooooooooooo 
" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" 
* co" o" m" o" o" CM" o" o" o" o" O" O" o" O" O" o" co co LO 
PORTUGAL' 
Taulukko Â4/13 
Valtiontuen kokonaismäärä - vuotmmn keskiarvo 1994-1996 
ALA/TOIMINTO 
1.1. Maatalous 
1.2. Kalatalous 
2.1 Tehdasteollisuus/Palveluala: Horisontaaliset 
tavoitteet 
2.1.1 .Tutkimus ja kehitys 
2.1.2. Ympäristö 
2.1.3. Pienet ja keskisuuret yritykset 
2.1.4. Kauppa 
2.1.5. Energiansäästö 
2.1.6. Yleiset investoinnit 
2.1.7. Työttömyyden torjunta 
2.1.8. Koulutustuki 
2.1.9. Muu tarkoitus 
2.2. Tehdasteollisuus/Palvelut: Erityisalat 
2.2.1. Teräs 
2J2.2 Laivanrakennus 
2.2.3. Liikenne 
asetusten 1191/69 ja 1192/69 nojalla myönnetty tuki 
lentoliikenneala 
2.2.4.1. Kivihiili: olemassaoleva tuotanto 
2.2.4.2. Kivihiili: muu tuki 
2.2.5. Muut alat 
2.2.6. Rahoituspalvelut 
3. Aluetuki 
3.1. 92 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetut alueet 
3.2. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet 
YHTEENSÄ 
prosenttia 
TEHDASTEOLLISUUS YHTEENSÄ 
prosenttia A1A 
ei tietoja 
3,8 
90,1 
12,7 
0,0 
0,3 
0,5 
7,3 
0,0 
0,0 
0,0 
69,2 
284,9 
111,0 
15,3 
89,4 
70,7 
0,0 
0,6 
1,9 
66,7 
0,0 
30,9 
0,0 
30,9 
409,7 
56,9 
313,9 
82,2 A2A 
ei tietoja 
0,0 
0.0 
0,0 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
2,0 
2,2 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,2 
2,0 
30,3 
0,0 
30,3 
32,5 
4,5 
30,4 
8,0 TUKIMl 
B1A 
ei tietoja 
0.0 
0.5 
0,5 
0,0 
0,0 
0.0 
0.0 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
239,8 
0.0 
0,0 
239,8 
0,0 
239,8 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
240,3 
33,4 
0,5 
0,1 JODOT 
C1A 
ei tietoja 
0.0 
0.1 
0,0 
0.0 
0,0 
0.1 
0.0 
0.0 
0.0 
0,0 
o.o 
5.9 
0.0 
0,0 
0.0 
0.0 
0,0 
o.o 
0,0 
5,9 
0,0 
0,5 
0,0 
0,5 
6,5 
0.9 
6,5 
1.7 C2A 
ei tietoja 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0.0 
o.o 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
o.o miljoonaa ecua 
D1A 
ei tietoja 
0,0 
00 
0,0 
0.0 
0,0 
0,0 
0.0 
0,0 
0,0 
o.o 
o.o 
0.0 
o.o 
0.0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
0,0 
30,7 
0,0 
30,7 
30,7 
4,3 
30,7 
8,3 Tuen yhteismäärä 
YHTEENSÄ 
ei tietoja 
3.8 
90,7 
13,2 
0.0 
0,3 
0,6 
7,3 
0,0 
0,0 
0.0 
71,2 
521,1 
111,0 
15,3 
329,8 
70,7 
239,8 
0,6 
1,9 
72,8 
0,0 
92,4 
0,0 
92,4 
719,7 prosenttia 
0.0 
0.5 
12.6 
1,8 
0,0 
0.0 
0,1 
1,0 
0.0 
0,0 
o.o 
9.6 
74,0 
15,4 
2,1 
45,8 
9.8 
33.3 
0.1 
0.3 
10,1 
0,0 
12,8 
0,0 
12,8 
100,0 Tuki 
tehdasteollisuudelle 
YHTEENSÄ 
-
90,7 
13,2 
0,0 
0,3 
0,6 
7,3 
0,0 
0,0 
0,0 
69,2 
187,3 
111,0 
15,3 
72,8 
0,0 
92,4 
0,0 
92,4 
382,0 prosenttia 
-
23,7 
3.5 
0,0 
0,1 
0,2 
1,9 
0,0 
0,0 
0,0 
18,1 
52,1 
29,0 
4,0 
19,0 
24,2 
0,0 
24,2 
100,0 
92 

"»iii—^"i—"—i—^—~^—~—•—i—(ii—i——«—^——^—F-" 
ra vt ^r T- uiw w w u u w « v UW^T-UVW W«J "SJ- T— ^ w iv u m 
co" co" co" o" T-" T-" T-" o" o" o" "-" of o" oo" of h-" o" co" co" oo" o" o" oo" CN co" in r-" oo'l > i CM "-0"fr-«fr000000000 ; CM "- "-
i 
L 
; • 'CO T-CDOOCOOOOOOLOO)OCO ' 
! in" co" o" CN" CM" *-" o" o" o" *-" co" o" co" 
•. CO N- Is- Is- T— 00 
4 CO T— CM 
B O W Is- rOONOOOOCOrOCMO 
2 o" O" Is-" "fr" O* T-" T-" o" o" o" o" o" "-* o" o" "-" 
1 
3 
1 
co co co "-cooocooooooLnoocom 1 Is-" co" m" co" o" CM" CM" "-" o" o" o" r-" co" o" oo' o> r co CM co h- h- r- T-r-. o ] co co "- o oo 
J CO T-
, o" of "-" o" o" o' r-" o" o" o" o" o" o" o" o" o" 
t CO CO 
ooo ooooooooooooo 
o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" 
ooo ooooooooomooo 
t o" o" o" o" o' o" o" o" o" o" o" o" co" o" o" o* 
3 
ooo ooooooooooooo 
£ o" o" o" o" o* o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" 
0 
ooo ooooooooooooo 
f o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o" o* • ' • • CM O r- Is- CO O 
oo" o" a> in" co* o" T~ in co CM o 
1 1 1 1 
m o r- cc 
"-" o" o" o 
"fr c 
T- O "fr T-
h-" o" co" a CD Is Is- a 
o" o" o" C 
o o o c 
o" o* o" c 
o o o c 
o" o" o" c 
o o o c 
o" o" o" c 
o o o c 
o" o" o" c co o co 
m" o" co" 
Is- OÎ CN 00 
)TfO to 
j" co" o" o" 
4 CN 
- CO O CO 
3" in o" co" 
-Is- CD 13 CM CO 
3" O" O" T-~ 
CO 
3 O O CD 
3" O* O" CO" 
3 m o co 
3 CO" O" CO" 
CN 
3 O O CN 
3 O" O" "fr 
3 O O CO 
3" O" O" "fr 
s. CN CN 
o" co" 
^- m m co 
m CM c 
CN CO" C 
T- C 
CN CN CO 
o" co" h-" 
"fr LO CN 
LO CO CO 
"fr 
T-" o" CO" " CO CO 
CD 0_ CD C 
oo" o" oo" c 
CO "- CM 1 
co" o" o" ( 
CM CO 
O CN CN ' 
O" "fr" "fr" < 
CD 00 CO 
Is-" CO" "fr" CD Is-co 
CN 
m 
T-
3 
3" 
3 
- CO "fr c co * * 
£ tl 
N 03 CO J 
3" oo" o" •£ 
_ 1 
*- CM O £ D" S ^ * co .S 
a 
"c 
r- CN co -g 
3" "fr" O" « 
* 
'c c 
c 
Is- CO 03 J 
*-" "fr" "fr" "i 
Is- "•* * 
t i 
! 
i 
! 
1 
5 
D 
5 5' 
5 n 
a" 
5 
I 
LIITE III 
YHTEISÖN VARAT JA VÄLINEET 
95 
Yhteisön varat, välineet ja ohjelmat 
Jäljempänä annetaan lyhyt kuvaus yhteisön tärkeimmistä varoista, välineistä ja 
ohjelmista. On huomattava, että koheesion rahoitusväline perustettiin 
huhtikuussa 1993 ja koheesiorahasto toukokuussa 1994. Tämän lisäksi 
heinäkuussa 1993 suoritettiin toinen rakennerahastojen (EMOTR.n 
ohjausosasto, Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR), Sosiaalirahasto ja 
Kalatalouden ohjauksen rahoitusväline (KOR)) uudistus, joka vahvisti ne 
perusperiaatteet, joiden pohjalta oltiin tehty ensimmäinen uudistus vuonna 1988. 
Toisen uudistuksen yhteydessä tehtiin lukuisia toimintaan liittyviä parannuksia. 
Uutta oli myös se, että Edinburghin Eurooppa-neuvoston päätösten mukaisesti 
rakennerahastoista neljälle koheesiorahaston tukeen oikeutetulle jäsenvaltiolle 
(Kreikalle, Espanjalle, Irlannille ja Portugalille) kohdennettujen varojen reaalinen 
arvo kaksinkertaistuisi vuosien 1992-1999 välisenä aikana ja rakennerahastoista 
myöi intettävien varojen kokonaismäärä kaudella 1994-1999 olisi 141,474 
miljardia ecua (vuoden 1992 hintoina). Kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen 
käyttöönoton myötä vuonna 1994 esiteltiin uusi väline, jolla tuetaan 
kalatalousalan rakennemuutosta. 
Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen neljäs puiteohjelma hyväksyttiin 
huhtikuussa 1994 kaudelle 1994-1998.Tämä uusi puiteohjelma käsittää kaikki 
yhteisön tutkimus- ja kehitystoiminnot. Sen talousarvion loppusumma on 13,1 
miljardia ecua. Puiteohjelman rakennetta on mukautettu, jotta se pystyy 
vastaamaan kolmeen tärkeään haasteeseen: 
tieteellisen ja teknologisen huippuosaamisen kehittäminen Euroopassa, 
tehdasteollisuuden tarpeiden täyttäminen ja elämänlaadun 
parantaminen jäsenvaltioissa 
yhteistyön edistäminen ja yhteisön tutkimushankkeiden 
yhteensovittaminen ja niiden parempi hyödyntäminen 
yhteisön muiden politiikkojen kannalta tarpeellisena pidetyn 
tutkimustoiminnan tukeminen. 
EMOTR-tuet 
Yhteinen maatalouspolitiikka on yleinen markkinatuen järjestelmä, joka 
perustuu rajasuojaan ja sisäiseen tukeen. Sitä voi verrata tuontikiintiöihin ja 
tullitariffeihin eli järjestelmiin, jotka aikaansaavat voimavarojen siirtymisen 
alojen välillä ilman, että turvaudutaan suoraan tukeen. Suuri osa EMOTR:in 
tukimenoista ohjataan tämän tyyppiselle tukijärjestelmälle, eikä niitä voida 
rinnastaa tukimenoihin. Jäsenvaltioittain tehdystä jaosta ei ole tässä 
tapauksessa hyötyä, koska lopullinen edunsaaja ei kenties ole sijoittunut siihen 
jäsenvaltioon, joka myöntää varat. Noin 35 prosenttia menoista on tuottajille tai 
jalostajille myönnettyä hintatukea. 
96 
- EMOTR:n ohjausosasto 
EMOTR:n ohjausosasto osallistuu ohjelmien puitteissa toteutettavien 
rakenteellisten toimenpiteiden yhteisrahoitukseen. Ohjelmat ovat jäsenvaltioiden 
ja alueviranomaisten toteuttamia ja niillä pyritään saavuttamaan seuraavat 
tavoitteet: 
maa- ja metsätalouden rakenteiden vahvistaminen ja uudelleenjärjestely 
mukaan lukien tuotteiden markkinoille saattaminen ja jalostus, 
luonnonolojen maataloudelle aiheuttamien haittojen korvaaminen, 
maataloustuotannon muuntaminen ja uudenlaisen toiminnan 
kehittäminen maanviljelijöille, 
maatalousalueiden sosiaalisen rakenteen kehittäminen ja 
luonnonvarojen säilyttäminen. 
Yhteisrahoitettavat ja tavoitteisiin 1 ja 5b kuuluvilla alueilla toteutettavat toimet 
liittyvät erityisesti seuraaviin tavoitteisiin: 
maatalouden tuotantopotentiaalin muuntaminen, monipuolistaminen, 
uudelleensuuntaaminen ja sopeuttaminen, 
paikallisten ja alueellisten maa- ja metsätalouden laatutuotteiden 
edistäminen, niiden laatumerkinnät ja niihin tehtävät investoinnit, 
rakenteiden ja maaseudun infrastruktuurien kehittäminen, 
monipuolistamiseen tähtäävät toimenpiteet, erityisesti ne, joiden avulla 
maanviljelijät voivat moninaistaa toimintaansa, 
kylien kunnostus ja kehittäminen sekä maaseudun perinteiden suojelu ja 
säilyttäminen, 
matkailuun ja käsityöhön tehtävien investointien lisääminen, 
luonnonmullistuksia ennaltaehkäisevien toimien käyttöönotto (erityisesti 
tavoitteen 1 mukaisilla alueilla), jolla palautetaan ennalleen 
luonnonmullistuksesta kärsinyt maa- ja metsätalouden 
tuotantopotentiaali, 
kastelu, ympäristönsuojelu ja maaseutumaiseman palauttaminen, 
metsien täysimääräinen hyödyntäminen, 
maa- ja metsätalouden neuvontapalvelujen ja ammatillisen koulutuksen 
kehittäminen. 
97 
Kalatalouden ohjauksen rahoitusväline (KOR) 
Kalatalousalan tehdasteollisuudelle on myönnetty rakennetukea jo vuodesta 
1971. Tuona vuonna päätettiin käyttää Euroopan maatalouden ohjaus- ja 
tukirahaston (EMOTR) ohjausosaston varoja tukemaan rannikko- ja 
avomerikalastukseen tarkoitettujen alusten rakentamista ja uudenaikaistamista 
sekä kalanjalostusta ja markkinointia. Alkuperäiset säännöt korvattiin vuonna 
1978 vuotuisilla väliaikaisilla toimenpiteillä, jotka laajennettiin käsittämään 
rannikkolaivaston rakenneuudistus ja vesiviljelyn kehittäminen. 
Vuonna 1983 käynnistettiin monivuotisten ohjelmien järjestelmä, jonka mukaan 
tukea voidaan myöntää teollisuuden rakennemuutokseen ja kalastustoiminnan 
uudistamiseen. Tarve vahvistaa tätä lähestymistapaa johti vuonna 1986 lukuisiin 
rakenteellisiin toimenpiteisiin, joilla laivastoa ja vesiviljelyä varten laadittiin yksi 
yhteinen säännöstö. 
Kalataloustuotteiden jalostusta ja markkinointia tukevat järjestelmät yhdistettiin 
maataloustuotteiden jalostuksen ja markkinoinnin rakennepolitiikkaan. 
Molempien tuoteryhmien jalostusta ja markkinointia säänneltiin pitkän aikaa 
yhteisellä asetuksella. Kalatalousalan erityistarpeiden huomioon ottamiseksi 
nämä kaksi tuoteryhmää erotettiin toisistaan vuonna 1989. Kalataloustuotteiden 
jalostukseen ja markkinointiin myönnettävällä tuella on siitä lähtien ollut omat 
sääntönsä, jotka on yhdistetty yhteisön rakennerahastojen järjestelyihin. 
Yhteisen kalastuspolitiikan rakenteellisia osia tarkistettiin vuonna 1993, jolloin 
tehtiin kolme suurta muutosta. Niillä varmistettiin politiikan eri osien suurempi 
yhdenmukaisuus, yhdistettiin yhteinen kalastuspolitiikka yhteisön muihin 
toimintoihin ja otettiin huomioon alalla tapahtuneet muutokset. Yhteisen 
kalastuspolitiikan rakenteelliset toimenpiteet yhdistettiin yhteisön 
rakennerahastojärjestelmään tämän uudistuksen yhteydessä vuonna 1993. 
Lisäksi kalatalousalan käytettävissä olevat varat yhdistettiin yhdeksi rahastoksi, 
jonka nimi on kalatalouden ohjauksen rahoitusväline (KOR). 
Sosiaalirahasto 
Sosiaalirahaston tavoitteena on tukea nuorten (alle 25-vuotiaiden) ja muiden 
tuen tarpeessa olevien työllistymistä (pitkäaikaistyöttömät, vammaiset, 
siirtotyöläiset ja muut sosiaalisesti heikossa asemassa olevat ryhmät). Rahasto 
osallistuu julkisten tai yksityisten toimijoiden seuraavilla alueilla toteuttamien 
toimien rahoitukseen: 
pitkäaikaistyöttömyyden ehkäiseminen, 
ammatillinen koulutus, 
työpaikkojen luomiseen liittyvä tekninen neuvonta, 
työntekijöiden sopeutumisen helpottaminen teollisuuden ja 
tuotantojärjestelmien muuttuessa. 
98 
Kaikki tukihakemukset toimitetaan jäsenvaltioiden kautta. 
Sosiaalirahaston varat myönnetään horisontaalisella eikä alakohtaisella 
perusteella, joten niitä ei voida verrata perustamissopimuksen 92 artiklassa 
tarkoitettuun valtiontukeen. 
Aluerahasto 
Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) pyrkii vähentämään yhteisön alueiden 
välisiä eroja myöntämällä rahoitustukea 
kehityksessä jälkeen jääneille alueille (tavoite 1 ) 
alueille, joiden teollisuus on taantunut (tavoite 2) 
maaseudun ongelma-alueille (tavoite 5b) 
erittäin harvaan asuttujen alueiden kehittämiseen (tavoite 6). 
Tämä tuki keskitetään pääasiassa infrastruktuureille, inhimillisille voimavaroille ja 
tuottaville investoinneille. 
Koska EAKR-tuki myönnetään yleensä horisontaalisella eikä alakohtaisella 
perusteella, menoja ei voida aina verrata perustamissopimuksen 92 artiklassa 
tarkoitettuun valtiontukeen. Vaihtoehtona on esitetty tehdasteollisuuteen ja 
palveluihin sekä talouden kehitykseen liittyvät luvut. Tätä lähestymistapaa 
soveltamalla saadut tiedot antavat vain yleiskuvan EAKR-tuen määrästä. 
Koheesion rahoitusväline - Koheesiorahasto 
Sen jälkeen kun koheesiorahaston periaate oli sisällytetty Maastrichtin 
sopimukseen, Edinburghin Eurooppa-neuvosto päätti luoda väliaikaisen välineen 
jolla tarjottiin vuodesta 1993 alkaen yhteisön rahoitustukea edunsaajina toimiville 
jäsenvaltioille ennen Maastrichtin sopimuksen voimaantuloa, jonka jälkeen 
koheesiorahasto voitiin perustaa. 
Komissio teki ehdotuksen asetukseksi koheesion rahoitusvälineen 
perustamisesta perustamissopimuksen 235 artiklan nojalla. Neuvosto antoi 
asetuksen 30. maaliskuuta 1993 ja sen voimassaoloaika ulotettiin vuoden 1994 
loppuun. 
Koheesiorahasto perustettiin EY:n perustamissopimuksen, sellaisena kuin se on 
muutettuna Maastrichtin sopimuksella, 130d artiklan mukaisesti. Se siirsi lähinnä 
rakennerahastojen kautta aloitetun solidaarisuuden uudelle tasolle. Tällä 
rahastolla on oma erityinen ja täydentävä tehtävänsä, koska se perustuu jo 
toteutumassa olevan talous-ja rahaliiton vaatimuksiin. Rahasto on alusta alkaen 
luonut kolmeen tärkeään periaatteeseen perustuvan oman identiteettinsä. 
Ensimmäinen periaate on sen rajoitettu soveltamisalue. Pöytäkirjassa 
taloudellisesta ja sosiaalisesta koheesiosta todetaan, että koheesiorahasto 
"osoittaa yhteisön rahoitusosuuksia jäsenvaltioille, joiden bruttokansantuote 
henkeä kohti on alle 90 prosenttia yhteisön keskitasosta". 
99 
Toisen periaatteen mukaan tuki rajoittuu ympäristöön ja Euroopan laajuisiin 
verkkoihin liittyvien hankkeiden osarahoitukseen. 
Kolmas periaate liittyy rahaston yhteyksiin talous- ja rahaliiton toteuttamiseen: 
rahastosta avustetaan jäsenvaltioita, jotka ovat laatineet ohjelman, joka on 104c 
artiklan liiallisia julkistalouden alijäämiä koskevien määräysten mukainen. 
Koheesion rahoitusväline (toukokuusta 1994 alkaen koheesiorahasto) edistää 
lisäksi yhteenkuuluvuuden tavoitetta. Koska suurin osa saatavilla olleista 
luotoista suunnattiin infrastruktuurihankkeisiin eikä tuotannollisiin investointeihin, 
jäljempänä taulukossa B olevat luvut annetaan vain lisätietoina. 
Yhteisön tutkimus ja teknologinen kehittäminen (TTK) 
Yhteisön tutkimustoiminta tapahtuu pääasiassa kahdella tasolla: 
(I) kolmansien osapuolten kanssa kustannustenjakoperiaatteella 
toteutettavat toimet, joihin kuuluvat TTK-hankkeet, aihekohtaiset verkot 
ja yhtenäinen toiminta (epäsuorat toimet), 
(II) yhteisessä tutkimuskeskuksessa toteutettavat (suorat) toimet. 
Pääosasto XII (tiede, tutkimus ja kehitys) hallinnoi puiteohjelman epäsuoria 
toimia yhdessä PO lll:n (teollisuus), PO Vl:n (maatalous), PO Vll:n (liikenne), PO 
Xlll:n (televiestintä, tietotekniikan markkinat ja tutkimuksen hyödyntäminen), PO 
Xrv':n ^kalastus) ja PO XVII:n (energia) kanssa. Yhteisön neljännen TTK-
puiteohjelman mukaisesti EU:n talousarviosta käytetään 13,1 miljardia ecua 
tutkimuksen tukemiseen vuosina 1994-1998. TTK-toimiin osallistuvat pääasiassa 
yliopistot, tutkimuskeskukset ja tehdasteollisuus (mukaan lukien pk-yritykset). 
Euroopan yhteisen tutkimuskeskuksen tukemiseen suunnataan hieman yli 950 
miljoonaa ecua. 
EHTY:n rahoitustoimet 
EHTY antaa rahoitustukea lainoina ja avustuksina. Lainat jaetaan kolmeen 
pääluokkaan: 
teollisuuslainat, 
tuotantosuunnan muuttamista varten myönnetyt lainat, 
työntekijöiden sosiaalista asuntotuotantoa varten myönnetyt lainat. 
Lainojen saajat voivat hyötyä siitä, että lainoja myöntävät rahoituslaitokset eivät 
ole voittoa tavoittelevia organisaatioita, mutta tätä etua ei pidetä 
perustamissopimuksissa tarkoitettuna tukena. Avustusten suhteen tilanne on 
toinen. Vaikka lainojen korkotukia pidetään yleensä tukena, muiden 
toimenpiteiden, erityisesti entisille teräs- ja kivihiilialan työntekijöille suoritettujen 
sosiaalisluonteisten maksujen, suhteen tilanne on todennäköisesti toinen. 
100 
Euroopan investointipankki 
Pankin tehtävä on edistää Euroopan unionin tavoitteita myöntämällä 
pitkäaikaista rahoitusta kannattaville investoinneille. Rooman sopimuksella 
perustetun Euroopan investointipankin jäseniä ovat jäsenvaltiot ja sen valtuusto 
muodostuu jäsenvaltioiden valtiovarainministereistä. Jotta hankkeet ja ohjelmat 
saisivat tukea, niiden on oltava taloudellisesti, teknisesti, ympäristöllisesti ja 
rahoituksellisesti elinkelpoisia. Mahdollisuudet saada rahoitusta ovat 
monipuoliset, koska oman lainaustoimintansa lisäksi pankki pystyy hankkimaan 
rahoitusta myös muualta. Investointipankki edistää ottolainaustoiminnallaan 
pääomamarkkinoiden kehitystä koko Euroopan alueella. Pankin 
toimintapolitiikasta päätettäessä toimitaan läheisessä yhteistyössä 
jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin muiden toimielinten kanssa. Yhteistyö liike-
elämän ja pankkialan sekä tämän alan tärkeimpien kansainvälisten 
organisaatioiden kanssa on myös tiivistä. 
Euroopan investointirahasto 
Euroopan investointirahasto on uusi rahoituslaitos, joka perustettiin myöntämään 
takuita, joilla tuetaan kahteen Euroopan talouselämän kehityksen kannalta 
elintärkeään tekijään, Euroopan laajuisiin verkkoihin ja pk-yrityksiin, liittyviä 
keskipitkän ja pitkän aikavälin investointeja. Kesäkuussa 1994 perustettu 
investointirahasto on uusi ainutlaatuinen yhteistyöelin, jonka avulla Euroopan 
investointipankki ja komissio Euroopan unionin edustajana tekevät yhteistyötä 
jäsenvaltioiden pankkien ja rahoituslaitosten kanssa. Euroopan 
investointirahastolle myönnettiin 15. maaliskuuta 1994 annetulla komission 
direktiivillä monenkeskisen kehityspankin asema. 
Investointirahaston perustavoite on houkutella enemmän yksityistä pääomaa 
infrastruktuurien rahoitukseen ja lisätä rahoitusvarojen virtaa pk-yrityksiin. Se 
pyrkii tavoitteeseensa kehittämällä järjestelmiä, joilla siirretään ja jaetaan 
rahoitukseen liittyviä riskejä. Investointirahasto keskittyy myöntämään 
rahoitustakauksia pankkien ja muiden rahoituslaitosten myöntämille keskipitkille 
ja pitkille lainoille. 
Euroopan laajuisille verkoille myönnettävien suurten pitkäaikaisten lainojen 
lisäksi investointirahasto voi taata suunnattuja osakeanteja, 
joukkovelkakirjalainoja, saatavilla tai omaisuudella taattuja arvopapereita ja 
pääomalainoja. Pk-yritysten rahoituksessa se voi taata lainoja, luottoja ja 
arvopaperistettua omaisuutta. 
Euroopan investointirahasto voi myös hankkia pääomaosuuksia 
riskipääomarahastoista. 
Investointirahasto toimii kaupalliselta pohjalta; se täydentää pankkialaa ja tekee 
yhteistyötä muiden EU:n toimielinten ja rahoitusvälineiden kanssa. 
101 
II. Tilastotiedot 
1. Taulukossa A esitetään yleisesti yhteisön myöntämä rahoitustuki vuosina 1992-
1996. 
2. Taulukossa B esitetään yhteisön muut rahoitusvälineet vuosina 1992-1996. 
3. Taulukoissa C1 ja C2 esitetään yhteisön myöntämän tuen kokonaismäärän 
vuotuinen keskiarvo vuosina 1992-1994 ja 1994-1996. Luvut on eritelty 
mahdollisuuksien mukaan jäsenvaltioittain. 
4. On huomattava, että tässä esitetyn yhteisön tuen ja aiemmin esitetyn kansallisen 
valtiontuen (eli kansallisista talousarvioista ja verojärjestelmistä rahoitetun tuen) 
välinen suora vertailu johtaa harhaan, koska monissa tapauksissa on vaikeaa 
ellei Tahdotonta määrittää sellaisiin yhteisön toimenpiteisiin sisältyvää tukiosaa, 
joita ei makseta valtiontuen tapaan suoraan yritykselle. 
Maatalousalalla vertailut voisivat johtaa virheellisiin päätelmiin, koska yhteisöjen 
tukitoimien hyöty kohdistuu suurelta osin muihin kuin yrityksiin. Jäsenvaltioiden 
välisestä vertailusta voidaan todeta, että yhteisön tukitoimet hyödyttävät kaikkia 
talouden toimijoita unionin alueella riippumatta siitä, missä menot (vientituki tai 
interventio-ostot) toteutuvat. Yhteisön ja kansallisten menojen vertailussa on 
otettava huomioon, että vaihtelevien maailmanmarkkinahintojen ja yhteisön 
maataloustuotteiden hintojen välisellä erolla on selvä vaikutus yhteisön 
menoihin, mikä ei pidä paikkaansa useimpien kansallisten menojen suhteen. 
5. Teknisessä liitteessä annetaan lisätietoja yhteisön rahastoista. 
6. Seuraavissa asiakirjoissa on yksityiskohtaisempia tietoja yhteisön rahastoista ja 
rahoitusvälineistä: 
Euroopan unionin toiminta tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen alalla 
vuosikertomus 1995 ISBN 92-77-93761-0 
vuosikertomus 1996 ISBN 92-78-08603-7 
Rakennerahastot 
vuosikertomus 1995 ISBN 92-78-10829-4 
vuosikertomus 1996 ISBN 92-78-26044-4 
Koheesion rahoitusväline - koheesiorahasto 
yhdistetty kertomus 1993-1994 ISBN 92-827-5739-0 
vuosikertomus 1995 ISBN 92-827-9688-4 
vuosikertomus 1996 ISBN 92-827-8877-6 
EHTY:n rahoituskertomus 1995 ISBN 92-827-7933-5 
EHTY.n rahoituskertomus 1996 ISBN 92-828-0908-0 
Euroopan investointipankki 
vuosikertomus 1995 ISBN 92-827-6303-X 
102 
Taulukko A 
Yhteisön vuotuiset menot 
EMOTR-tuki - Maatalous 
EMOTR-ohjaus - Maatalous 
EMOTR-tuki - Kalatalous 
EMOTR-ohjaus - Kalatalous/KOR (vuodesta 1994) 
SOSIAALIRAHASTO 
ALUERAHASTO (1) 
KOHEESIORAHASTO 
YHTEISÖN TTK-PUITEOHJELMA 
EHTY:n avustukset 
Muuttoavustukset, 56 artiklan 2 kohdan b alakohta 
Sosiaaliset avustukset, terästeollisuus, 56 artiklan 2 kohdan b alakohta 
Sosiaaliset avustukset, kivihiiliteollisuus, 56 artiklan 2 kohdan b alakohta 
Tutkimus, 55 artikla 
Korkotuki, 54 ja 56 artikla 
YHTEENSÄ 1992 
32 005,3 
2 874,8 
32,1 
358,4 
5 894,2 
1 374,0 
-
2 391,0 
154,8 
46,2 
50,0 
120,2 
106,0 
45 407,0 1993 
34 496,3 
3 092,4 
32,4 
401,8 
6 306,8 
1 635,0 
1 560,6 
2 094,0 
182,4 
60,0 
50,0 
124,6 
114,3 
50 154,6 1994 
32 831,4 
3 335,4 
35,5 
391,1 
5 826,8 
1 803,0 
1 853,1 
2 019,0 
157,0 
86,0 
40,0 
52,0 
51,5 
48 481,8 1995 
34 377,5 
3 609,0 
36,9 
450,3 
4 382,9 
1 970,0 
2 151,7 
3 019,0 
123,8 
41,3 
40,0 
61,4 
11,4 
50 275,2 miljoonaa ecua 
1996 
39 041,3 
3 934,5 
34,1 
334,4 
7 145,8 
2 037,0 
2 443,7 
3 183,0 
56,3 
0,0 
23,2 
85,0 
36,7 
58 046,8 
(1) Osa, joka vastaa suunnilleen EY:n perustamissopimuksen 92 artiklassa määritettyä tuen käsitettä 
103 
Taulukko B 
Muut yhteisön rahoitusvälineet 
EHTY (liikkeeseen lasketut uudet lainat) 
Euroopan investointipankki* 
Euroopan investointirahasto* miljoonaa ecua 
1992 
1 486,2 
16 066,0 1993 
918,3 
17 672,6 1994 
673,4 
17 656,0 1995 
402,8 
18 603,0 1996 
279,7 
20 946,0 
2 294,0 
* EU.n alueella myönnetty rahoitus. 
** Perustamisen (1994) jälkeen myönnetyt takaukset. 
104 
Taulukko C1 
Yhteisön vuotuiset keskimääräiset menot jäsenvaltioittain jaoteltuna 
BELGIA 
TANSKA 
SAKSA 
KREIKKA 
ESPANJA 
RANSKA 
IRLANTI 
ITALIA 
LUXEMBURG 
ALANKOMAAT 
PORTUGALI 
YHDISTYNYT 
KUNINGASKUNTA 
Tekninen tuki 
YHTEENSÄ EMOTR-tuki 
1 278,7 
1 257,0 
4 979,7 
2 522,5 
4011,5 
7 680,5 
1 513,9 
4 469,0 
6,9 
2 207,5 
519,2 
2 664,7 
33 111,1 EMOTR 
-ohjaus 
35,8 
28,7 
434,2 
353,8 
530,4 
602,5 
179,5 
421,3 
8,4 
24,5 
371,4 
110,2 
3 100,7 EMOTR 
-tuki 
Kalatalous 
0,2 
3,4 
0,9 
0,9 
10,7 
10,1 
2,2 
1,1 
-
0,1 
1,8 
1,8 
33,2 (1992-1994) 
EMOTR-
ohjaus 
Kalatalous/ 
KOR 
4,6 
29,6 
16,3 
36,1 
127,1 
31,9 
7,8 
52,1 
-
7,9 
50,3 
20,0 
383,7 SOSIAALI­
RAHASTO 
154,7 
54,3 
798,5 
461,2 
1 146,7 
665,6 
307,0 
886,6 
5,0 
163,5 
597,9 
768,3 
6 009,3 ALUERAHASTO 
30,0 
6,5 
304,4 
131,9 
273,7 
145,6 
120,6 
181,1 
3,9 
12,9 
279,3 
113,9 
1 603,8 KOHEESIO­
RAHASTO 
(vuodesta 1993) 
306,2 
936,3 
154,9 
309,0 
0,4 
1 706,8 YHTEISÖN TTK-
PUITEOHJELMA 
* 
2 168,0 
2 168,0 miljoonaa ecua 
EHTY:n 
AVUSTUKSET* 
465,0 
465,0 YHTEENSÄ 
1504,0 
1 379,5 
6 534,0 
3 812,6 
7 036,4 
9136,2 
2 285,9 
6011,2 
24,2 
2 416,4 
2 128,9 
3 678,9 
0,4 
2 633,0 
48 581,6 
Tukea ei voida jaotella jäsenvaltioittain. 
105 
Taulukko C2 
Yhteisön vuotuiset keskimääräiset menot gäsenvaitioittain jaoteltuna (1994-1996) 
ITÄVALTA 
BELGIA 
TANSKA 
SAKSA 
KREIKKA 
ESPANJA 
SUOMI 
RANSKA 
IRLANTI 
ITALIA 
LUXEMBURG 
ALANKOMAAT 
PORTUGALI 
RUOTSI 
YHDISTYNYT 
KUNINGASKUNTA 
Tekninen tuki 
YHTEENSÄ EMOTR-tuki 
649,2 
1 312,7 
1 340,8 
5 534,3 
2 627,2 
4 297,9 
354,7 
8641,9 
1 532,1 
3 676,6 
15,3 
1 793,7 
668,9 
348,7 
3 073,8 
35 867,8 EMOTR 
-ohjaus 
110,2 
41,7 
29,4 
771,1 
352,8 
649,7 
106,1 
498,0 
198,9 
381,8 
6,7 
24,2 
390,8 
45,0 
106,9 
3 713,3 EMOTR 
-tuki 
Kalatalous 
0,0 
0,2 
6,6 
0,3 
0,7 
6,1 
0,0 
12,0 
2,8 
0,5 
0,0 
0,1 
3,2 
1,3 
2,2 
36,0 EMOTR 
ohjaus 
Kaiatalot s/ 
KOR 
1,0 
8,8 
24,0 
28,3 
12,8 
174,9 
11,9 
24,1 
5,8 
37,4 
0,3 
6,7 
25,0 
20,4 
21,9 
403,3 SOSIAALI­
RAHASTO 
64,5 
109,6 
50,7 
967,7 
292,9 
1 327,4 
52,9 
664,2 
316,1 
417,7 
4,3 
178,1 
520,5 
42,1 
829,6 
5 838,3 ALUERAHASTO \ KOHEESIO­
RAHASTO 
j (vuodesta 1993) 
12,9 
18,4 
4,4 
211,9 
244,2 
535,5 
36,3 
160,8 
117,8 
248,3 
0,6 
15,2 
272,6 
26,0 
173,9 
2 078,8 386,1 
1 181,5 
193,3 
387,0 
1,5 
2 149,4 YHTEISÖN TTK-
PUITEOHJELMA* 
2 740,0 
2 740,0 miljoonaa ecua 
EHTY.n 
AVUSTUKSET* 
288,5 
288,5 YHTEENSÄ 
837,8 
1491,4 
1 455,9 
7 513,6 
3 916,7 
8 173,0 
561,9 
10 001,0 
2 366,8 
4 762,3 
27,2 
2 018,0 
2 268,0 
483,5 
4 208,3 
1,5 
3 028,5 
53115,4 
-
(*) Tukea ei voida jaotella jäsenvaltioittain. 

ISSN 1024-4492 
KOM(98) 417 lopullinen 
.T\.L3 A-fV. JV.XJLXJ x\. M. 
FI 06 08 10 16 
Luettelonumero : CB-CO-98-439-FI-C 
ISBN 92-78-37970-0 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg