Bryssel 26.10.2004

KOM(2004) 740 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO

Vuosikertomus vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle vuonna 2003 toimitetuista sisäisistä tarkastuksista (Varainhoitoasetuksen 86 artiklan 4 kohta){SEK(2004) 1351}

SISÄLLYS

1. Johdanto 3

2. Yleiskatsaus sisäisen tarkastuksen toimialan toimintaan vuonna 2003 3

3. Yhteenveto yleisistä tarkastushavainnoista ja suosituksista 5

3.1. Kirjanpidon ja johdon tietojärjestelmät 6

3.2. Vastuun siirrosta aiheutuva riski 7

3.3. Toimintoperusteinen johtaminen ja siinä käytettävät välineet 7

3.4. Aikaisemmilta ohjelmakausilta periytyviin tapauksiin liittyvät riskit, resurssienjako ja riskinhallinta 8

3.5. Johdon tarkastuslausumat ja valvontatoimet 9

JOHDANTO

Tämän yhteenvetokertomuksen tarkoituksena on varainhoitoasetuksen 86 artiklan 4 kohdan mukaisesti tiedottaa vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle sisäisen tarkastuksen toimialan vuonna 2003 toimittamien tarkastusten tuloksista ja sen samana vuonna antamista suosituksista sekä raportoida seurannasta.

Kertomuksessa keskitytään tarkastelemaan sisäisen tarkastuksen toimialan vuonna 2003 toimittamiin tarkastuksiin perustuvien havaintojen ja suositusten lukumäärää ja luonnetta. Kertomuksen mukana toimitetaan komission yksiköiden valmisteluasiakirja, jossa aineisto on ryhmitelty laajojen toimialakokonaisuuksien mukaan ja joka sisältää lyhyitä kuvauksia sisäisen tarkastuksen toimialan vuonna 2003 suorittamista tarkastustehtävistä sekä tietoja kyseisten tarkastusten seurannasta. Valmisteluasiakirjassa tarkastellaan myös aikaisempien tarkastusten seurantaa pääasiassa niiden tietojen perusteella, jotka on saatu tarkastetuilta yksiköiltä.

YLEISKATSAUS SISÄISEN TARKASTUKSEN TOIMIALAN TOIMINTAAN VUONNA 2003

Sisäisen tarkastuksen toimialan tarkoituksena oli komission hallinnonuudistusta koskevaan valkoiseen kirjaan sisältyvän toimen 87 mukaisesti toimittaa perusteelliset tarkastukset kaikissa pääosastoissa vuoteen 2003 mennessä. Tavoitteena oli osoittaa riittävästi resursseja järjestelmien tarkastamiseen ja aineistojen testaamiseen erityisen riskialttiissa pääosastoissa ja rajoittaa tarkastukset muissa pääosastoissa merkittävimpien riskialojen tunnistamiseen.

Joidenkin vuoden 2003 tarkastusohjelmaan sisältyneiden tarkastusten toimittamista lykättiin vuoteen 2004, koska sisäisen tarkastuksen toimialaa pyydettiin erikseen tarkastamaan sellaiset sopimukset ja avustukset, joita hallinnoi tai joiden hallinnointiin osallistui Eurostat. Vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle varainhoitovuonna 2001 8. päivänä huhtikuuta 2003 tekemänsä päätöksen päätöslauselmaosassa Euroopan parlamentti pyysi, että komission sisäisen tarkastuksen toimiala tarkastaisi kesään 2003 mennessä kaikkien Eurostatin vuodesta 1999 alkaen tekemien hankintojen laillisuuden ja asianmukaisuuden ja ottaisi tarkasteluun mukaan myös sellaiset hankinnat, joita muut komission yksiköt ovat tehneet. Komissio päätti tämän perusteella 11. kesäkuuta 2003 pyytää sisäisen tarkastuksen toimialaa tarkastamaan sovittuja menettelyjä noudattaen Eurostatin ja muiden pääosastojen Eurostatin suosituksesta vuosina 1999–2002 tekemien sopimusten ja myöntämien avustusten laillisuuden ja asianmukaisuuden.

Sisäisen tarkastuksen toimiala sai vuonna 2003 päätökseen yhdeksän toimen 87 mukaista pääosastokohtaista tarkastusta, kaksi temaattista tarkastusta, kaksi seurantatarkastusta sekä komission pyynnöstä toimitetun, Eurostatin sopimuksia ja avustuksia koskevan erityistarkastuksen. Tässä kertomuksessa tarkastellaan lisäksi yhtä toimen 87 mukaista tarkastusta, jota koskeva lopullinen tarkastuskertomus julkaistiin vuoden 2004 alussa.

Seuraavaan taulukkoon on koottu perustiedot sisäisen tarkastuksen toimialan vuonna 2003 toimittamista tarkastuksista:

Sisäisen tarkastuksen toimialan vuonna 2003 toimittamat tarkastukset:

+++++ TABLE +++++

Tarkastettavat ovat hyväksyneet valtaosan sisäisen tarkastuksen toimialan antamista suosituksista, ja suurin osa niistä on tarkastettavien toimittamien tietojen mukaan joko jo pantu täytäntöön tai parhaillaan täytäntöönpantavina.

Seuraavasta taulukosta käy ilmi, miltä osin tarkastettavat ovat hyväksyneet tässä kertomuksessa käsiteltävien tarkastusten perusteella annetut suositukset.

Sisäisen tarkastuksen toimialan antamien suositusten hyväksyminen:

+++++ TABLE +++++

Kun sisäisen tarkastuksen toimiala on vuonna 2004 saanut päätökseen pääosastojen tarkastukset, se pystyy myöhemmin samana vuonna esittämään kokonaisvaltaisen kuvan tarkastushavainnoista. Tämä todennäköisesti auttaa arvioimaan kunkin tarkastushavainnon suhteellista merkitystä.

Sisäisen tarkastuksen toimialalle varainhoitoasetuksen 185 artiklan ja kyseisen asetuksen soveltamissääntöjen mukaisesti annetun uuden, 14 viraston tarkastamista koskevan toimeksiannon toteuttamisessa ei yleissuunnittelua lukuun ottamatta ole merkittävästi edistytty. Vuotta 2003 koskevaan sisäisen tarkastuksen toimialan toimintakertomukseen on tämän vuoksi kirjattu asiaa koskeva varauma.

Sisäisen tarkastuksen toimiala vastaa toisinaan myös erityisiin konsultointipyyntöihin, ja siltä pyydetään tai se tarjoutuu usein antamaan asiantuntijalausuntoja sisäistä tarkastusta, resurssienhallintaa ja toimintaa koskevissa kysymyksissä. Sisäisen tarkastuksen toimiala hoitaa kyseisiä konsultointitehtäviä noudattaen tavanomaista sisäisen tarkastuksen käytäntöä ja varainhoitoasetuksen sekä peruskirjansa mukaista toimeksiantoaan.

YHTEENVETO YLEISISTÄ TARKASTUSHAVAINNOISTA JA SUOSITUKSISTA

Seuraavissa viidessä luvussa tarkastellaan sisäisen tarkastuksen toimialan yleiskattavista kysymyksistä antamia suosituksia. Suositukset perustuvat liitteenä olevassa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa esitellyissä tarkastuksissa tehtyihin havaintoihin, jotka usein vahvistavat sisäisen tarkastuksen toimialan aiemmissa vuosikertomuksissa esitetyt samankaltaiset havainnot.

Vastuun siirto, vastuuvelvollisuus ja valvonta, jotka kuuluvat hallinnonuudistuksen tärkeimpiin tavoitteisiin, ovat lähtökohtana monissa sisäisen tarkastuksen toimialan esittämissä tarkastushavainnoissa ja suosituksissa, ja ne ovat myös useimpien järjestelmäkysymysten taustalla.

Kirjanpidon ja johdon tietojärjestelmät

Sisäisen tarkastuksen toimiala katsoo, että varainhoidon ja kirjanpidon uudistuksen yhteydessä on samalla tehostettava kirjanpitoa pääosastoissa ja lisättävä siihen liittyvää asiantuntemusta, jotta komissio ja sen johto voisivat olla varmoja siitä, että tilit ovat järjestelmätasolla todenmukaiset, täydelliset ja asianmukaiset sekä yksittäisten pääosastojen että koko komission osalta. Järjestelmien on oltava sellaiset, että ne mahdollistavat kaikkien tarvittavien tietojen kirjaamisen, ja henkilöstön on tunnettava näiden tietojen kirjaamatta jättämiseen liittyvät riskit. Johdon ja ulkopuolisten sidosryhmien on voitava olla varmoja siitä, että numerotiedot vastaavat todellisuutta, sillä muutoin päätökset perustuvat virheellisiin olettamuksiin. Sisäisen tarkastuksen toimiala katsoo tämän vuoksi, että seuranta- ja kirjaustoiminnon olisi paitsi perustuttava asiantuntemukseen myös oltava jossain määrin itsenäinen tulojen ja menojen hyväksymisestä.

Sisäisen tarkastuksen toimiala ehdottaa edellä esitetyn perustella, että käyttöön otetaan virallinen toiminnallinen raportointi pääosastoissa kirjanpidosta ja/tai seurannasta vastaavien ja tilinpitäjän välillä. Komissio katsoo kuitenkin, että kun otetaan huomioon talousyksikköverkoston, resurssijohtajien ryhmän ja pääosastoissa sisäisen valvonnan koordinoinnista vastaavien yhteyshenkilöiden ryhmän tarjoamat nykyiset yhteyskanavat, kirjanpitoverkoston yhteyshenkilön tehtävän ja kirjanpitojärjestelmien käyttäjäverkoston perustaminen sekä pääjohtajalle raportoitaessa käytettävät selkeät ja yksiselitteiset raportointikanavat, ei ole tarpeen ottaa käyttöön uusia virallisia yhteyskanavia pääosastotason ja keskustason kirjanpito- ja seurantatoimintojen välillä.

Sisäisen tarkastuksen toimiala katsoo, että tilinpitäjän tehtäviä ja asemaa koskevien varainhoitoasetuksen (61 artiklan) säännösten noudattamiseksi on tarpeen, että tilinpitäjälle, joka vastaa konsolidoinnista tukeutuen yksinomaan valtuutettujen tulojen ja menojen hyväksyjien 61 artiklan 2 kohdan mukaisesti antamaan vahvistukseen, annetaan myös kokonaisvaltainen järjestelmävastuu koko toimielimen kirjanpitojärjestelmän tietosisällön eheydestä. Sisäisen tarkastuksen toimiala ehdottaa tämän vastuunjaon vahvistamista tai selkiyttämistä, mikä voidaan tarvittaessa tehdä varainhoitoasetusta muuttamalla. Varainhoitoasetuksen säännösten mukaan vastuu tapahtumien laillisuutta ja asianmukaisuutta koskevasta vahvistuksesta ja kyseisiin tapahtumiin liittyvien tietojen luotettavuudesta on valtuutetuilla tulojen ja menojen hyväksyjillä eikä tilinpitäjällä. Komissio on tämän vuoksi vahvistanut järjestelmävastuun olevan tilinpitäjällä, joka on varainhoitoasetuksen 61 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti käynnistänyt vuonna 2004 selvityksen pääosastojen tietojärjestelmien ja kirjanpitomenettelyjen validoimiseksi.

Koska tärkeimpiä yleiskustannuslajeja ei voida kohdentaa toimintoihin, sisäisen tarkastuksen toimiala ehdottaa toimintoperusteisen johtamismallin soveltamiseksi tarvittavien välineiden arviointia, jossa otetaan huomioon etenkin tarve tärkeimpien yleiskustannuserien käsittelyyn kustannuskirjanpidossa. Komissio tarkastelee tätä suositusta, jos ilmenee tarvetta kehittää strategisessa suunnittelussa ja ohjelmoinnissa sekä toimintoperusteisessa johtamisessa nykyisin sovellettavaa järjestelmää, joka perustuu nykyisen komission toteuttamaan hallinnonuudistukseen.

Vastuun siirrosta aiheutuva riski

Vastuun siirron aiheuttama riski otetaan nykyisin entistä paremmin huomioon. Tämä riski liittyy siihen, että komissiolla on lopullinen budjettivastuu kaikista menoista, joihin kuuluvat myös yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa hallinnoitavat yhteisön varat. Sisäisen tarkastuksen toimialan kertomuksessa toistetaan ehdotus, jonka mukaan tämä olennaisen tärkeä kysymys olisi ratkaistava selkeällä pöytäkirjalla. Pöytäkirjassa olisi eriteltävä tarkkaan jäsenvaltioiden ja komission vastuut, ja sen tueksi olisi otettava käyttöön maakohtaiset ilmoitukset ja tarkastuslausumat.

Sisäisen tarkastuksen toimiala ehdottaa näin ollen sellaisten konkreettisten toimenpiteiden toteuttamista, joilla varmistetaan, että rakennerahastoihin seuraavalla ohjelmakaudella sovellettava lainsäädäntökehys sisältää säännökset ohjelmien hallinnoinnista vastaavilta viranomaisilta vaadittavista ennakkoilmoituksista. Lisäksi siinä olisi säädettävä selkeistä valtuuksista, joiden perusteella jäsenvaltiolle voidaan määrätä sille myönnettävään kokonaisrahoitukseen vaikuttavia seuraamuksia silloin, kun se ei täytä ilmoitusvelvollisuuttaan asianmukaisella tavalla. Komissio on sisällyttänyt äskettäin laatimaansa, rakennerahastojen seuraavan ohjelmakauden lainsäädäntökehystä koskevaan ehdotukseen vaatimuksen jäsenvaltioiden tarkastuselimiltä edellytettävistä tarkastuslausumista ja vahvistanut rahoitusoikaisuja koskevia säännöksiä. Maatalouden alalla kyseinen lainsäädäntökehys edellyttää tarkastuslausumaa maksutoimistoilta, jotka vastaavat hallinnoinnista ja valvonnasta jäsenvaltioissa. Tämä koskee kaikkia maatalousmenoja (kahta rahastoa, jotka ovat Euroopan maatalouden tukirahasto ja Euroopan maaseudun kehittämisrahasto).

Sisäisen tarkastuksen toimiala ehdottaa tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhteisen lähestymistavan kehittämistä yhteisymmärryksen saavuttamiseksi siitä, millaisia varauksia hyväksyttävä tarkastuslausuma voi sisältää. Komissio suhtautuu myönteisesti tilintarkastustuomioistuimen tarkastuslausumassaan soveltamaan uuteen lähestymistapaan ja katsoo, että se voidaan ottaa perustaksi kehitettäessä yhteisesti hyväksyttyä lausumaa, joka perustuu pääosastojen vuotuisissa toimintakertomuksissa ja komission niistä laatimassa yhteenvetokertomuksessa esitettyihin luotettaviin, varainhoitoa koskeviin tietoihin.

Toimintoperusteinen johtaminen ja siinä käytettävät välineet

Sisäisen tarkastuksen toimiala on tällä alalla ottanut tarkastushavaintojensa perusteella esille useita kysymyksiä. Ensinnäkin perusongelmana saattaa olla, että tavoitteet on määritelty liian yleisellä tasolla, mikä ilmenee resurssienjakoon ja riskianalyysiin liittyvinä ongelmina. Toiseksi ongelmia saattaa ymmärrettävistä syistä esiintyä myös pyrittäessä kehittämään tarkoituksenmukaisia tulosindikaattoreita. Sisäisen tarkastuksen toimiala ei vielä tässä vaiheessa ole antanut näihin havaintoihinsa perustuvaa suositusta, sillä ongelmat saattavat olla seurausta toimintoperusteisen johtamisen käyttöönottoon liittyvistä alkuvaikeuksista. Kolmanneksi aina ei voida osoittaa selkeää yhteyttä pääosaston vuotuisen toimintasuunnitelman ja pääosaston alaisuudessa toimivien linjojen tai yksikköjen vastaavien toimintasuunnitelmien välillä. Tämänkaltainen kytkentä on kuitenkin edellytys pääosaston tasolla toteutettavalle selkeälle ja yhtenäiselle kokonaissuunnittelulle. Lisäksi yksikkötason suunnitelmilla voidaan tukea koko pääosaston vuotuisen toimintasuunnitelman toteuttamista. Sisäisen tarkastuksen toimiala kehottaa tämän vuoksi selkeyttämään pääosastoille annettuja ohjeita, jotka koskevat eri organisaatiotasojen vuotuisilta toimintasuunnitelmilta edellytettävää keskinäistä johdonmukaisuutta.

Komissio myöntää, että vuotuiset toimintasuunnitelmat ovat tarpeen myös yksikkötasolla, mutta se ei halua ottaa käyttöön pakollisia määräyksiä, koska yksiköiden tehtävät vaihtelevat suuresti. Lisäksi hallinnointivastuun hajauttaminen pääosastoille merkitsee, että pääosastot kykenevät yleensä itse parhaiten järjestämään sisäisen hallinnointiorganisaationsa siten, että ne raportoivat oman organisaationsa sisällä omiin olosuhteisiinsa soveltuvalla tavalla.

Aikaisemmilta ohjelmakausilta periytyviin tapauksiin liittyvät riskit, resurssienjako ja riskinhallinta

Komissiolla on hoidettavanaan useita aiemmilta ohjelmakausilta periytyviä tapauksia, joihin liittyy merkittäviä riskejä. Osa näistä tapauksista on seurausta aikaisemmasta resurssipulasta. Sisäisen tarkastuksen toimialan mukaan komissio ei joko kiinnitä riittävästi huomiota näihin riskeihin tai se suhtautuu niihin tavalla, joka vaarantaa nykyisten ohjelmien moitteettoman hallinnoinnin. Sisäisen tarkastuksen toimiala katsoo, että kyseiset riskit olisi selvästi tunnustettava ja otettava huomioon johtotasolla hallinnoitavassa, koko toimielimen kattavassa riskianalyysissa. Tätä analyysia olisi käytettävä perustana resurssienjakopäätöksiä tehtäessä, ja tässä yhteydessä olisi tarvittaessa hyödynnettävä toimeenpanovirastoja. Riskeistä, joita ei kyetä tyydyttävällä tavalla hallitsemaan, olisi ilmoitettava budjettivallan käyttäjälle.

Sisäisen tarkastuksen toimialan antaman suosituksen mukaan komission ja sen yksiköiden olisi varmistettava, että käyttöön asetetaan resurssit ohjelmatyön riittävän aikaisessa vaiheessa toimitettavia tarkastuksia varten, jotta aiemmilta kausilta periytyviin tapauksiin liittyvät ongelmat voitaisiin vastaisuudessa estää. Tällaiset mainitun kaltaisiin tapauksiin liittyviä riskejä ehkäisevät tarkastukset olisivat entistäkin tehokkaampia, jos niihin liitetään esitetyn ehdotuksen mukaiset ilmoitukset. Toimiala suosittaa lisäksi, että virheet olisi korjattava heti niiden ilmettyä ja että oikaisut olisi kirjattava ja dokumentoitava asianmukaisesti. Komissio on samaa mieltä sisäisen tarkastuksen toimialan esittämistä suosituksista, ja se ottaa kyseiset näkökohdat asianmukaisesti huomioon resurssienjaossa ja suunnittelussa siltä osin kuin tämä on mahdollista. Etenkin rakennerahastojen nykyisellä ohjelmakaudella on tarkoitus lisätä yhteistyötä, jota tehdään kansallisten viranomaisten kanssa järjestelmä- ja jälkitarkastusten toimittamiseksi. Uusi jälkitarkastuksia käsittelevä verkosto, joka toimii pääosastoissa sisäisen valvonnan koordinoinnista vastaavien henkilöiden ryhmän alaisuudessa, tarjoaa tilaisuuden parhaiden toimintatapojen vaihtamiseen sekä menetelmien ja strategioiden yhdenmukaistamiseen. Verkosto aloittaa toimintansa syksyllä, ja sen ensimmäisenä tehtävänä on koota tiedot pääosastojen toimittamista jälkitarkastuksista ja niiden nykyisin käyttämistä menetelmistä.

Sisäisen tarkastuksen toimiala toistaa viime vuonna antamansa suosituksen, jonka komissio on jo hyväksynyt. Suosituksen mukaan olisi perustettava koko toimielimen kattava riskinhallintajärjestelmä ja etenkin pääosastojen itsearvioinnit, jotka johto tekee riskien kartoittamiseksi, olisi asetettava laajemmin saataville ja analysoitava keskitetysti, jotta niillä voitaisiin täydentää yhteisen varainhoitoelimen laatimaa, sisäistä tarkastusta koskevaa yleiskatsausta. Tuloksena olevaa kokonaiskuvaa olisi täydennettävä muun muassa tarkastusten tuloksilla, tilintarkastustuomioistuimen kertomuksilla ja vastuuvapauden myöntämistä koskevalla päätöslauselmalla, jotta saadaan käsitys koko toimielimen riskeistä johtotason hallinnoiman keskitetyn tarkastustoimen perustamista varten. Tämä tarkastustoimi voisi myös ohjata ja valvoa toimeenpanovirastojen kapasiteetin lisääntyvää hyödyntämistä ohjelmien hallinnointiin liittyvän henkilöstöpulan helpottamisessa.

Komissio hyväksyi tämän suosituksen vuotta 2002 koskevassa yhteenvetokertomuksessaan ja vahvisti vuotta 2003 koskevassa yhteenvetokertomuksessaan, että ”riskien arviointia olisi yhdessä muun muassa poliittisten prioriteettien kanssa hyödynnettävä resursseja osoitettaessa”[1].

Johdon tarkastuslausumat ja valvontatoimet

Pääosastojen antamia tarkastuslausumia, jotka ovat nyt olleet käytössä kaksi vuotta, pidetään tärkeinä läpinäkyvyyttä ja vastuullisuutta edistävinä välineinä. Helmikuussa 2004 tehtyjen päätösten[2] jälkeen pääosastojen resurssijohtajat ovat vastanneet sisäiseen tarkastukseen liittyvien asioiden koordinoinnista ja vuotuiseen toimintakertomukseen sisältyvien asianomaisten liitteiden hyväksymisestä. Tällä menettelyllä on samalla vahvistettu pääosastojen tasolla toteutettavaa valvontaa ja seurantaa. Pääosastojen tarkastuslausumat ovat edelleen hallinnonuudistuksen myötä toteutettu tärkein muutos, ja sisäisen tarkastuksen toimiala katsoo, että komission laatiman, pääosastojen vuosittaisiin toimintakertomuksiin perustuvan yhteenvetokertomuksen ja siihen liittyvän, yhteisen varainhoitoelimen laatiman sisäistä tarkastusta koskevan yleiskatsauksen merkitystä olisi edelleen lisättävä.

Sisäisen tarkastuksen toimiala suosittaa, että vastaisuudessa laadittavissa yhteenvetokertomuksissa keskitytään tulojen ja menojen valtuutettujen hyväksyjien antamiin lausumiin, jotka koskevat tarkastusten tehokkuutta. Lisäksi se katsoo, että yhteisen varainhoitoelimen kannan ilmaisevassa lausumassa olisi asteittain kiinnitettävä enemmän huomiota tehokkuuden arviointiin sisäisen tarkastuksen normien noudattamisasteen sijasta. Komissio on asiasta samaa mieltä, ja se on vuotta 2003 koskevassa yhteenvetokertomuksessaan korostanut, että pääosastojen ja yksiköiden on tarpeen ”kiinnittää enemmän huomiota sisäisten valvontajärjestelmiensä vaikuttavuuteen myös sen varmistamiseksi, että ne antavat riittävästi tukea lausumaan, joka niiden on vuosittain annettava valtuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä”[3].

Paikan päällä toimitettavia tarkastuksia ei sisäisen tarkastuksen toimialan mukaan tehdä riittävän usein, jotta niillä voitaisiin ehkäistä perusteettoman suuret maksupyynnöt, ja/tai niitä ei ole otettu osaksi valvonnan ja tarkastuksen kokonaisstrategiaa. Sisäisen hallinnoinnin ollessa täysin hajautettu hallinnoinnista vastaavan yksikön olisi toimitettava kaikki tarvittavat tarkastukset omalla vastuullaan. Näihin kuuluvat myös sellaiset paikalla tehtävät tarkastukset, joiden tarkoituksena on estää perusteettoman suuret maksupyynnöt tilanteissa, joissa avustus määräytyy todellisten kustannusten perusteella. Hallinnointiyksiköillä ei kuitenkaan yleensä ole riittävää asiantuntemusta tällaisten tarkastusten toimittamiseksi, ja jos kyseiset tarkastukset toimitetaan, niistä vastaa pääosaston keskustarkastusyksikkö.

Tällaisissa tapauksissa on oltava käsitteellisellä tasolla selvää, että erikoistuneet yksiköt vain avustavat hallinnointiyksiköitä eivätkä siis ota vastuuta näiden tehtävien hoitamisesta. Hallinnointiyksiköiden henkilökunnan olisi osallistuttava tarkastusstrategian ja riskianalyysin laadintaan ja paikalla tehtäviin tarkastuksiin. Tämänkaltainen toiminta on selkeästi erotettava sisäisestä tarkastuksesta, jolla pyritään todentamaan hallinnointijärjestelmän kokonaistehokkuus. Sisäisen tarkastuksen toimiala ehdottaa tämän vuoksi, että yhteinen varainhoitoelin auttaa selkiyttämään käsitteellisellä tasolla sitä, mikä on paikalla toimitettavien tarkastusten suhde tulojen ja menojen valtuutettujen ja edelleenvaltuutettujen hyväksyjien vastuualueisiin, ja antaa soveltuvat ohjeet tai tarkistaa nykyiset sisäisen tarkastuksen normit varmistaakseen paikalla toimitettavien tarkastusten moitteettoman toteuttamisen. Edellä mainittu jälkitarkastuksia käsittelevä verkosto, joka on osa pääosastoissa sisäisen tarkastuksen koordinoinnista vastaavien yhteyshenkilöiden verkostoa ja jonka puheenjohtajana toimii yhteinen tarkastuselin, huolehtii toimeksiantonsa mukaisesti muun muassa parhaiden toimintatapojen vaihtamisesta ja tarkastustoiminnan ja –menetelmien yhdenmukaistamisesta kansainvälisten standardien mukaisesti.

[1] ”Pääosastojen ja yksiköiden vuotta 2003 koskevien toimintakertomusten yhteenvetokertomus”, 4 kohta.

[2] ”Hallinnonuudistusta koskevan toimeksiannon saattaminen päätökseen”, KOM(2004) 93, 10. helmikuuta 2004.

[3] ”Pääosastojen ja yksiköiden vuotta 2003 koskevien toimintakertomusten yhteenvetokertomus”, 7 kohta.