FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 8.9.2004 
KOM (2004) 526 lopullinen 
2003/0021 (CNS) 
2003/0022 (CNS)  
  
Muutettu ehdotus: 
NEUVOSTON DIREKTIIVI (Euratom) 
ydinlaitosten turvallisuuden al alla sovellettavista perusvel vollisuuksista ja yleisistä 
periaatteista 
Muutettu ehdotus: 
NEUVOSTON DIREKTIIVI (Euratom) 
käytetyn ydinpolttoaineen ja radioakt iivisen jätteen turvallisesta huollosta 
  
(komission esittämä Euratomin perustamissopi muksen 119 artiklan toisen kohdan mukaisesti) 
 
FI 2   FI PERUSTELUT  
1. TAUSTA  
Komissio antoi 30. tammikuuta 2003 kaksi di rektiiviehdotusta, jotka koskivat 
ydinlaitosten turvallisuutta ja käytetyn polttoaineen ja radi oaktiivisen jätteen 
huoltoa1. Näiden kahden ehdotuksen oi keusperustana on Euratomin 
perustamissopimuksen toisen osaston III luku, joka koskee terveyden suojelua.  
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean a nnettua ehdotuksista lausuntonsa 27. 
maaliskuuta 2003 molemmat ehdotukset to imitettiin neuvostolle 2. toukokuuta 2003. 
Neuvosto pyysi Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklan mukaisesti lausuntoa Euroopan parlamentilta. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa ehdotuksista täysistunnossaan 13. tammikuuta 2004.  
Euroopan parlamentin lausunto tukee komission lähestymistapaa, jonka 
tarkoituksena on ydinlaitosten turvallis uutta ja radioaktii visen jätteen huoltoa 
koskevan sitovan lainsäädännön aikaansaam inen laajentuneessa Euroopan unionissa 
sovellettavaksi. Parlamentti ehdotti usei ta tarkistuksia, joista komissio hyväksyy 
suurimman osan. Molemmista ehdotuksista on  keskusteltu myös neuvostossa Italian 
että Irlannin puheenjohtajakausien aikana . Tuloksena saadut tekstit eivät poikkea 
niistä poliittisista tavoittei sta, jotka komissio asetti antaessaan ehdotuksensa.  
Niiden kuulemisten lisäksi, jotk a on toteutettu osana Euratomin 
perustamissopimuksessa määrättyä lainsääd äntömenettelyä, komissio on järjestänyt 
lukuisia muita kuulemisia, joissa on kuultu kansallisia viranomaisia ja teollisuudenaloja, joita ehdotukset koskevat. Eri tahoja kuultiin erikseen ja yhdessä 
eri foorumien kautta sekä ennen direktiivie hdotusten antamista että niiden käsittelyn 
aikana. Niin ikään kuultiin kansainvälis iä järjestöjä, kuten Kansainvälistä 
atomienergiajärjestöä ja Ydinenergiajärjestöä. 
Komissio esitteli lisäksi lainsäädäntöehdot uksiaan eri kansainvälisissä kokouksissa. 
Niiden yhteydessä ehdotuksia  puitiin sekä jäsenvaltioiden että kolmansien maiden 
kanssa. Kokousten puitteissa oli mahdollista selostaa kummankin 
direktiiviehdotuksen kehittymistä Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa käydyn neuvotteluprosessin eri vaiheissa. 
2. E
UROOPAN PARLAMENTIN EHDOTTAMAT TARKISTUKSET  
Euroopan parlamentin ehdottamat keskeiset ta rkistukset koskevat seuraavia seikkoja: 
2.1. Ehdotus ydinlaitosten turvallisuutta koskevaksi direktiiviksi 
Euroopan parlamentin tärkein tarkistusehdot us koskee ydinlaitost en käytöstäpoiston 
rahoitusta. Parlamentin odotuks et tässä asiassa ovat erittäi n suuret, kuten käy ilmi 
toimielinten sopimuksesta, joka tehtiin 26. kesäkuuta 20032, kun direktiivi sähkön 
                                                 
1 KOM(2003) 32. 
2 EUVL L 176, 15.7.2003. s. 56. 
 
FI 3   FI sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöi stä annettiin. Kyseisessä sopimuksessa 
korostetaan, että jäsenvaltioiden on huol ehdittava siitä, että ydinlaitosten 
käytöstäpoistoa varten on käyt ettävissä riittävästi varoja ja että näitä varoja voidaan 
käyttää ainoastaan tähän tarkoitukseen.  
Euroopan parlamentti toi esille, että eri jä senvaltioissa on käytössä useita eri 
menetelmiä, joilla rahoitetaan ydinlaitosten  käytöstäpoistotoimia. Tämä moninaisuus 
voi johtaa kilpailun vääristymiseen sekä ydinvoiman tuottajien eriarvoiseen asemaan. 
Komissio oli korostanut Euroopan parlamenti ssa käytyjen keskus telujen yhteydessä 
tämän kysymyksen tärkeyttä sähkön sisämar kkinoiden kannalta. Se ilmaisi kuitenkin 
kantanaan, että asia on hoidettava tarkoit ukseen sopivien yhteisön välineiden avulla 
eikä sähkön sisämarkkinoiden yhteisiä sään töjä koskevalla direktiivillä. Komissio 
katsoi, että Euratomin perustamissopimu s muodostaa tätä varten sopivan kehyksen. 
Parlamentin tavoitteiden saavuttamiseksi olisi tarpeen lisätä 9 artiklan 2 kohtaan 
säännös, jolla pyrittä isiin varmistamaan rahoitusvar ojen saatavuus  ja niiden 
osoittaminen käytöstäpoistoon. Koska kuite nkin valtaosa jäsenvaltioista vastusti 
neuvostossa tätä koskevan aineellisen sää nnöksen antamista, komissio ehdottaa että 
ydinlaitosten turvallisuutta koskevassa direktiivissä luovutaan tällaisesta säännöksestä. Komissio pidättää kuitenkin itsellään mahdollisuuden esittää nopeasti 
sopivaa vaihtoehtoista ratkaisua eikä sulje  pois EY:n perustam issopimuksen käyttöä 
tässä yhteydessä. 
Muut Euroopan parlamentin tarkistukset , jotka komissio hyväksyy, on jo suurelta 
osin sisällytetty neuvost on kompromissitekstiin.  
2.2. Ehdotus radioaktiivisen jätteen hu oltoa koskevaksi direktiiviksi 
Euroopan parlamentin ehdottamat keskeise t tarkistukset, jotka komissio hyväksyy, 
koskevat yleisötiedotuksen menettelytapoja se kä tutkimusta ja kehittämistä koskevia 
säännöksiä. Neuvoston uusin teksti  sisältää jo suurelta os in nämä osatekijät, lukuun 
ottamatta tarkistuksia, jotka koskevat ra dioaktiivisen jätteen huoltoon liittyvää 
tutkimusta. Viimeksi mainittujen tarkistu sten sisällyttäminen edellyttää uuden 
artiklan lisäämistä ehdotukseen. Tekstissä  ei kuitenkaan ole tarpeen säilyttää 
mainintaa mahdollisuudesta perustaa yhteisyritys. Jotkin jäsenvaltiot jopa suhtautuvat kielteisesti tällaisen mahdollis uuden mainitsemiseen direktiivissä. Joka 
tapauksessa Euratomin perustamissopimus suo jo tällaisen mahdollisuuden. 
Tärkeä seikka on, että tarkis tuksissaan Euroopan parlamen tti poisti esitetyn yhteisön 
aikataulun lupien myöntämiselle loppusijoit uslaitosten kehittämistä ja toimintaa 
varten. Sen sijaan jäsenvaltiot saavat itse määrittää omat aikataulunsa. Myös neuvostossa käydyt keskustelut osoittivat selväs ti, että jäsenval tiot suhtautuvat 
erittäin kielteisesti ajatuk seen loppusijoitukselle asetet tavasta yhteisön aikataulusta. 
Jäsenvaltioiden turvallisuusviranomaiset katsovat, että tällaisen aikataulun noudattaminen voisi joissakin tapauksessa pa kottaa ne myöntämään lupia, jotka eivät 
olisi sopusoinnussa niiden loppusijoituspai kan turvallisuudesta tekemän teknisen 
arvion kanssa. Sen vuoksi näyttäisi olevan  parempi ottaa käyttöön joustavampi 
järjestelmä, jossa jäsenvaltiot voivat itse vapaasti määrittää omat aikataulunsa suhteessa sellaisiin muihin, muun muassa IAEA:n yleissopimuksissa asetettuihin 
aikatauluihin, jotka perustuvat "vertaispa ineeseen". Tämä vastaa myös Euroopan 
parlamentin kantaa. 
 
FI 4   FI 3. PÄÄTELMÄT  
Euroopan parlamentin ehdottamat tarkistukset, jotka komissio hyväksyy, eivät muuta 
niitä poliittisia päämääriä, jotka komissi o asetti 30. tammikuuta 2003 antaessaan 
kyseiset kaksi direktiiviehdotusta.  
Yhteisön toimenpiteet ovat välttämättömiä,  jotta laajentuneessa Euroopan unionissa 
voidaan taata ydinturvallisuuden korkean  tason ylläpitäminen. Ydinlaitosten 
turvallisuutta sekä säteilytettyjen poltto aineiden ja ydinjätteen huoltoa koskevat 
kansainväliset sopimukset sit ovat toki oikeudellisesti niid en sopimuspuolia, mutta ne 
ovat luonteeltaan vain kehotta via. Niissä ei luoda meka nismeja, joiden avulla 
voitaisiin varmistaa, että n iistä johtuvia velvoitteita noudatetaan. Ne eivät ole yhtä 
tehokkaita kuin yhteisön toimenpiteet, eikä niiden sen vuoksi voida  katsoa korvaavan 
yhteisön toimenpiteitä. Yhteisön lainsäädä nnön puuttuminen olisi lisäksi haitallista 
yhteisön kansalaisten se kä laajentuneen Euroopan unionin edun kannalta. 
Tarkistettujen ehdotusten myötä komi ssio hyväksyy tietyt Euroopan parlamentin 
ehdottamat tarkistukset sekä toisaalta muutokset, jotka ovat seurausta neuvostossa 
käydyistä keskusteluista.  
 
FI 5   FI 2003/0021 (CNS) 
Muutettu ehdotus: 
NEUVOSTON DIREKTIIVI (Euratom) 
ydinlaitosten turvallisuuden al alla sovellettavista perusvel vollisuuksista ja yleisistä 
periaatteista 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön pe rustamissopimuksen ja  erityisesti sen 31 ja 
32 artiklan, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen3, 
ottaa huomioon lausunnon asiantuntijaryhmä ltä, jonka tieteellis -tekninen komitea on 
nimennyt jäsenvaltioiden tieteellisten asiantuntijoiden keskuudesta Euroopan 
atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 31 artiklan mukaisesti, 
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon4, 
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon5, 
sekä katsoo seuraavaa: (1) Euroopan atomienergiayhteisön perustamiss opimuksen 2 artiklan b alakohdan mukaan 
yhteisö laatii yhtenäiset turvallisuusmäärä ykset väestön ja työntekijöiden terveyden 
suojelemiseksi sekä huole htii niiden noudattamisesta. 
(2) Perustamissopimuksen 30 artiklassa m äärätään, että yhtei sössä vahvistetaan 
perusnormit väestön ja työntekijöiden tervey den suojelemiseksi i onisoivasta säteilystä 
aiheutuvilta vaaroilta. 
(3) Neuvoston direktiivissä 96/29/Euratom
6 vahvistetaan perusnor mit työntekijöiden ja 
väestön terveyden suojelemiseksi ionisoiv asta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta. 
(4) Tšernobylin ydinvoimalassa vuonna 1986 tapahtuneen onnettomuuden jälkeen 
yhteisössä todettiin, että tuo lloin voimassa olleita perusnor meja oli tarpeen täydentää 
säännöksillä, joita sovelletaan, jos esiintyy  säteilyvaaratilanteen riski. Neuvoston 
päätöksellä 87/600/Euratom7 on luotu nopeaa tietojenva ihtoa koskevat järjestelyt 
säteilyvaaratilanteiden varalta, ja säteilyvaaratilanteessa tarvittavia 
                                                 
3 EUVL C […], […], s. […]. 
4 EUVL C […], […], s. […]. 
5 EUVL C […], […], s. […]. 
6 EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1. 
7 EYVL L 371, 30.12.1987, s. 76. 
 
FI 6   FI suojelutoimenpiteitä ja noudate ttavia ohjeita koskevien tie tojen antamisesta väestölle 
27 päivänä marraskuuta 1989 annetulla  neuvoston direktiivillä 89/618/Euratom8 on 
asetettu jäsenvaltioille velvoitteita, jotka koskevat tietojen antamista väestölle säteilyvaaratilanteessa. 
(5) Perusnormeja on täydennetty myös Euroopa n yhteisön jäsenvaltio iden välillä sekä 
yhteisöön ja yhteisöstä pois ta pahtuvien radioaktiivisen jätt een siirtojen valvonnasta ja 
tarkkailusta annetulla neuvosto n direktiivillä 92/3/Euratom
9 ja radioaktiivisten 
aineiden siirroista jäse nvaltioiden välillä 8 päiv änä kesäkuuta 1993 annetulla 
neuvoston asetuksella (Euratom) N:o 1493/9310. 
(6) Korkea-aktiivisten radioaktiivista ainetta si sältävien umpilähteiden ja isännättömien 
lähteiden valvonnasta 22 päivänä joulukuuta 2003 annetussa neuvoston direktiivissä 
2003/122/Euratom11 säädetään erityisvaatimuksista sen varmistamiseksi, että kyseiset 
lähteet pysyvät valvonnan al aisina myös sen jälkeen, kun ne on poistettu käytöstä. 
(7) Vaikka voimassa olevien perusnormien pohja lta laadittu säteily suojelujärjestelmä 
takaa nykyisen tieteellisen tietämyksen valossa väest ön terveyden korkeatasoisen 
suojelun, sitä on täydennett ävä ydinlaitosten korkean turvallisuustason ylläpidon 
varmistamiseksi. Korkean turvallisuusta son säilyttäminen s uunnittelusta aina 
käytöstäpoistoon asti tehokkailla säteilyriski en torjuntakeinoilla sekä ehkäisemällä 
sellaiset onnettomuudet, joista voi olla seurauksena säteilyä, on ehdoton edellytys 
sille, että voidaan saavutt aa täysimääräisesti koko väestön terveyden suojelua koskevat 
Euroopan atomienergiayhteisön perustam issopimuksen 2 artiklan b alakohdan 
tavoitteet. 
(8) Jäsenvaltiot ovat jo toteuttaneet toimenp iteitä, joiden avulla ne voivat saavuttaa 
korkean ydinturvallisuustason EU:ssa. Neuvos ton toteuttama uusie n jäsenvaltioiden 
ydinturvallisuuden arviointi va hvisti, että kyseiset valt iot ovat jo saavuttaneet 
vastaavan turvallisuustason tai kykenevä t saavuttamaan sen, jos ne panevat 
täysimääräisesti täytäntöön arvioinnin perusteella esitet yt suositukset. 
(9) Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA ) standardit ja periaatteet toimivat 
kansainvälisesti tunnuste ttuina parhaiden toimin tatapojen puitteina, joihin kansalliset 
turvallisuusvaatimukset ensisijaisesti perust uvat ja joiden parantamiseen jäsenvaltiot 
ovat vaikuttaneet merkittävästi.  
(10) Tietynasteisesta yhdenmukaistamisesta huoli matta jäsenvaltioiden toimenpiteet 
ydinturvallisuuden alalla ovat vielä hyvin er ilaisia. Erojen vuoksi yhteisöllä ei ole 
nykyisin edellytyksiä varmis taa, että koko väestön terv eyden suojelua koskevat 
Euroopan atomienergiayhteisön perustam issopimuksen 2 artiklan b alakohdan 
vaatimukset täytetään parhaalla mahdollis ella tavalla. Liittyessään 24 päivänä 
lokakuuta 1996 voimaan tulleeseen ydinturva llisuutta koskevaan yleissopimukseen 
Euroopan atomienergiayhteisö sitoutui noudattamaan kansainvä lisesti tunnustettua 
korkeaa ydinturvallisuuden tasoa. Jotta yhteisö voisi varmistaa, että kyseisen yleissopimuksen periaatteita noudatetaan  yhteisön tasolla ja että Euroopan 
                                                
 
8 EYVL L 357, 7.12.1989, s. 31. 
9 EYVL L 35, 12.2.1992, s. 24. 
10 EYVL L 148, 19.6.1993, s. 1. 
11 EUVL L 346, 31.12.2003, s. 57. 
 
FI 7   FI atomienergiayhteisön perustamissopimuks en 2 artiklan b alakohdan edellyttämiä 
"yhtenäisiä turvallisuusmääräyksiä" sove lletaan, olisi säteilysuojelua koskevia 
perusnormeja täydennettävä yhteisi llä turvallisuusperiaatteilla. 
(11) Kansallinen vastuu ydinlaitosten turvallis uudesta on perusperia ate, jonka pohjalta 
kansainvälinen yhteisö on kehittänyt ydint urvallisuutta koskevan säännöstön. Se on 
vahvistettu ydinturvallisuutta koskeva ssa yleissopimuksessa, jonka yhtenä 
sopimuspuolena on Euroopan atomienergiayh teisö. Sen vuoksi vastuun ydinlaitoksen 
turvallisuudesta olis i oltava ensisijaisesti luvanhalt ijalla kansallisen valvontaelimen 
valvonnassa, eikä tämän direktiivin sää nnöksillä saisi vähentää tätä vastuuta. 
(12) Ionisoivasta säteilystä voi aiheutua vaar aa ydinlaitoksen varsin aisen käyttövaiheen 
jälkeenkin käytöstäpoistotoimi en yhteydessä. Radioaktiivisten aineiden hävittämiseen 
liittyvien riskien torjumiseksi on varm istettava ydinlaitosten turvallinen 
käytöstäpoisto, mukaan luettuna radioaktiiv isten jätteiden ja kä ytetyn polttoaineen 
pitkän aikavälin huolto. 
(13) Edellä esitettyjen säteilysuojelua koskevi en yhteisön tavoitteiden saavuttamiseksi on 
määriteltävä ydinlaitosten turvallisuutta  koskevat perusvelvollisuudet ja yleiset 
periaatteet. 
(14) Ydinlaitosten turvallisuuden ylläpitämiseksi on oltava käytettävissä riittävä rahoitus. 
Sen vuoksi jäsenvaltioiden o lisi huolehdittava siitä, että  tällaiset varat kootaan 
laitosten käyttöaikana ja että ne ovat tosias iallisesti käytettävissä siihen tarkoitukseen, 
jota varten ne on koottu.  
(15) Tämä direktiivi on sen järjestelmän periaa tteiden mukainen, joka luotiin vuonna 1994 
tehdyllä ja 24 päivänä loka kuuta 1996 voimaan tulleella ydi nturvallisuutta koskevalla 
yleissopimuksella, jonka sopimuspuolia kaikki jäsenvalti ot ovat. Euroopan 
atomienergiayhteisö liittyi yleissopim ukseen 31 päivänä tammikuuta 2000 komission 
päätöksellä 1999/819/Euratom12. Koska yleissopimuksen soveltamisala rajoittuu 
pelkästään ydinvoimalaitoksiin, tällä di rektiivillä ulotetaa n yleissopimuksen 
periaatteet koskemaan kaikkia ydinlaitoksia, joissa edellytetään turvallisuusnäkökohtien huomioon ottamista.  
(16) Samaan tavoitteeseen pyrkien 18 päivänä kesäkuuta 2001 voimaan tulleen käytetyn 
polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huo llon turvallisuutta koskevan kansainvälisen 
yleissopimuksen
13 26 artiklassa määrätään, että kukin sopimuspuoli ryhtyy 
asianmukaisiin toimiin varmistaakseen ydinlaitoksen käytöstäpoiston turvallisuuden. Näillä toimilla on huolehdittava siitä, että  käytettävissä on pätevä henkilöstö ja 
riittävät taloudelliset voimava rat. Yleissopimuksen 22 artiklan ii kohdassa määrätään, 
että kukin sopimuspuoli ryhtyy asianmuk aisiin toimiin varmistaakseen, että 
käytettävissä on riittävä sti rahoitusta tukemaan käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisen 
jätteen huoltoon tarkoitettujen laitosten turval lisuutta laitosten käyttöiän aikana sekä 
niiden käytöstäpoiston yhteydessä.  
                                                
 
12 EYVL L 318, 11.12.1999, s. 20. 
13 EUVL C […], […], s. […]. 
 
FI 8   FI (17) Jotta tämän direktiivin mukaisesti laadit tavien sääntöjen soveltamista voitaisiin 
seurata, jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle kertomukset toimenpiteistä, jotka ne ovat toteuttaneet tämän direktiivin mukaisten velvoitteidensa täyttämiseksi. 
(18) Olisi perustettava valvontaviranomai sten komitea, jotta kansallisten 
valvontaviranomaisten kokemuksia voita isiin hyödyntää parhaalla mahdollisella 
tavalla ja jotta voitaisiin ke hittää yhteistä lähestymistap aa ydinturvallisuuden alalla. 
(19) Komissio on toteuttanut lukuis ia kuulemisia, joissa on eri foorumien kautta kuultu 
erikseen tai yhdessä niitä kansal lisia viranomaisia ja teollisu udenaloja, joita ehdotukset 
koskevat. Lisäksi on kuultu kansainvälis iä järjestöjä, kuten Kansainvälistä 
atomienergiajärjestöä ja Ydinenergiajärjestöä. Niin ikään komissio on esitellyt lainsäädäntöehdotuksiaan eri kansainvä lisissä kokouksissa. Toteuttamiensa 
kuulemisten avulla komissio on sekä pystynyt tuomaan esille omia näkemyksiään niistä ongelmista, jotka liittyvä t ydinturvallisuuteen laajassa mielessä, että saamaan eri 
osallistujatahoilta palaute tta pohdintojensa virikkeeksi, 
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 
1 artikla  
Kohde ja soveltamisala 
1. Jotta voidaan varmistaa väestön ja työntek ijöiden terveyden suoj elu ydinlaitoksista 
peräisin olevan ionisoivan säteilyn aihe uttamilta vaaroilta, tässä direktiivissä 
täydennetään Euroopan atomienergiayhtei sön perustamissopimuksen 30 artiklan 
nojalla annettuja perusnormeja ydinlaitost en turvallisuuden osalta määrittelemällä 
asiaankuuluvat perusvelvollisuudet  ja yleiset periaatteet.  
2. Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin ydinlaitoksiin, joissa edellytetään 
turvallisuusnäkökohtien huomioon ottamist a kunkin jäsenvaltion säädöksiä ja 
määräyksiä noudattaen, myös näiden laitosten käyttövaiheen jälkeen.  
2 artikla  
Määritelmät 
Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 
1) ’ydinlaitoksella’ mitä tahansa siv iililaitosta sen yhteyteen kuuluvine maineen, 
rakennuksineen ja laitteisto ineen, jossa valmistetaan, jalostetaan, käytetään, 
käsitellään, varastoidaan tai loppusijoitetaan radioaktiivisia aineit a väliaikaisesti tai 
pysyvästi; tätä määritelmää sovelletaan siih en asti, kunnes laitokseen sovellettavat 
säteilyyn liittyvät rajoitukset pois tetaan; määritelmä än eivät sisälly 
kaivannaisteollisuuslaitokset eivätkä laitokset, joissa sijaitsee ainoastaan pieniä määriä radioaktiivista ainetta, esimerkiksi umpilähteitä lääketieteellisiä tarkoituksia, 
tutkimustarkoituksia ja teollisia tarkoituksia varten; 
2) ’ydinturvallisuudella’ t ilaa, joka on saavutettu to teuttamalla toimenpiteitä 
onnettomuuksien ehkäisemiseksi tai onnettomuuksien seurausten lieventämiseksi niin, että työntekijöitä ja v äestöä suojellaan tarpeettomilta ydinlaitoksista aiheutuvilta 
säteilyvaaroilta; 
 
FI 9   FI 3) ’yhteisillä turvallis uusperiaatteilla’ kaikkia 3–11 artiklan säännöksiä; 
4) ’radioaktiivisella aineella’ mitä tahansa ionisoivaa säteilyä tuottavaa materiaalia; 5) ’ionisoivalla säteilyllä’ energian vapautumista hiukka sina tai sähkömagneettisina 
aaltoina, joiden aallonpituus on enintään  100 nanometriä tai taajuus vähintään 
3 x 10
15 hertsiä ja jotka kykenevät tuottamaan ioneja suoraan tai välillisesti;  
6) ’valvontaelimellä’ elintä tai elimiä, joille kukin jäsenval tio on antanut oikeudellisen 
toimivallan myöntää kyseisessä jäsenvaltio ssa lupia ja säänne llä ydinlaitosten 
sijoituspaikan valintaa ja la itosten suunnittelua, rakentam ista, käyttöönottoa, käyttöä 
tai käytöstäpoistoa; 
7) ’luvalla’ lupaa, jonka va lvontaelin myöntää hakijalle yd inlaitoksen sijoituspaikan 
valintaa ja laitoksen suunni ttelua, rakentamista, käyttöönottoa, käyttöä tai 
käytöstäpoistoa varten; 
8) ’käytöstäpoistolla’ kaikkia toimia, jotk a johtavat ydinlaitoksen, joka on muu kuin 
loppusijoituslaitos, vapauttami seen viranomaisvalvonnasta; näihin toimiin sisältyvät 
dekontaminointi sekä laitoksen purkaminen; 
9) ’radioaktiivisella jätteellä’ sellaista kaasumaisessa, nestemäisessä tai kiinteässä 
muodossa olevaa radioaktiivista ainetta, jo lle jäsenvaltio tai sellainen luonnollinen 
henkilö tai oikeushenkilö, jonka päätöksen jäsenvaltio  hyväksyy, ei näe mitään 
jatkokäyttöä ja jota valvontaelin valvoo radioaktiivisena jätt eenä jäsenvaltion 
säädösten ja määräysten mukaisesti; 
10) ’toiminnalla’ ihmisen toimia, jotka voivat lisätä henkilöiden altistumista joko 
keinotekoisesta säteilyläht eestä tai luonnon säteilylähtees tä peräisin olevalle 
säteilylle silloin, kun luonnon radionuklideja pr osessoidaan niiden radioaktiivisten, 
halkeamis- tai hyötöominaisuuksien vuoksi, pa itsi hätätilannealtistustapauksissa. 
3 artikla  
Valvontaelin 
1. Jokaisen jäsenvaltion on perustettava  valvontaelin ja varmistettava, että 
valvontaelimen hoitaessa ydinturvallisuutee n liittyviä tehtäviään sen tehtävät on 
tosiasiallisesti erotettu kaikkien muiden ydinenergian edistämisen tai käytön alalla toimivien julkisten tai yksityisten elinten tai organisaatioiden tehtävistä. Valvontaelimellä on oltava riittävät valt uudet ja pätevyys sekä  taloudelliset ja 
henkilöstövoimavarat, jotta se voi s uoriutua sille määrätyistä tehtävistä. 
2. Valvontaelin valvoo ja sääntelee ydinlai tosten ydinturvallisuutta ja varmistaa 
turvallisuusmääräysten tä ytäntöönpanon. Se myöntää lupi a ja valvoo ydinlaitosten 
sijoituspaikan valintaa ja la itosten suunnittelua, rakentam ista, käyttöönottoa, käyttöä 
tai käytöstäpoistoa koskevien määräysten soveltamista. 
 
FI 10   FI 4 artikla  
Ydinlaitosten turvallisuutta koskeva vastuu 
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvitt avat toimenpiteet var mistaakseen, että 
ydinlaitoksen turvallisuudesta vastaa ensisi jaisesti asianomaisen luvan haltija 3 
artiklassa tarkoitetun valvontae limen valvonnassa. Ydinlaitoksessa 
toteutettavista turvallisuustoimenpiteistä ja tarkastuksista p äättävät ainoastaan 
valvontaelin ja luvanhaltija.  
2. Kunkin jäsenvaltion on luotava ydinlaitosten turvallisuutta koskeva 
lainsäädäntö- ja sääntelykehys ja yllä pidettävä sitä. Tämä lainsäädäntö- ja 
sääntelykehys edellyttää:  
a) sovellettavien kansallisten turvallisuusvaatimusten ja -määräysten  
vahvistamista;  
b) ydinlaitoksia koskevaa lupajärjeste lmää ja kaikkien ydinlaitosten ilman 
lupaa tapahtuvan käytön kieltämistä;  
c) järjestelmää, jossa vira nomaiset tarkastavat ja ar vioivat ydinlaitokset sen 
varmistamiseksi, että niissä noudate taan sovellettavia määräyksiä ja 
lupaehtoja;  
d) sovellettavien määräysten ja lupaehtojen täytäntöönpanoa, mukaan 
luettuina keskeyttäminen, muuttaminen tai peruuttaminen.  
3. Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmuk aiset toimenpiteet varmistaakseen, että 
kukin luvanhaltija täy ttää velvollisuutensa.  
5 artikla 
Ydinlaitosten turvallisuus 
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki kohtuudella toteutettavissa olevat toimenpiteet 
toteutetaan turvallisuuden kork ean tason takaamiseksi ydinla itoksissa. Jäsenvaltioiden on 
erityisesti huolehdittava as ianmukaisesti siitä, että: 
a) ydinlaitoksissa otetaan käyttöön ja ylläpidetään toimivia järjestelyjä, joilla 
ehkäistään säteilyvaaroja yksilöiden ja yhteiskunnan suojelemiseksi kyseisistä 
laitoksista peräisin olevan ionisoivan säteilyn haitallisilta vaikutuksilta; 
b) säteilyä aiheuttavia onnettomuuksia ehkä istään ja, jos tällaisia onnettomuuksia 
tapahtuu, niiden seurauksia lievennetään; 
c) varmistetaan kaikentyyppisten käyttö - ja käytöstäpoistovaiheissa tuotettujen 
radioaktiivisten aineiden, mukaan luettu ina radioaktiivinen jäte ja käytetty 
polttoaine, pitkän aikavälin huolto niid en perusnormien mukaisesti, jotka 
koskevat väestön ja työnt ekijöiden terveyden suojelemista ionisoivasta 
säteilystä aiheutuvilta vaaroilta; 
 
FI 11   FI d) varmistetaan, että jäsenvaltion väestölle ja jäsenvaltion lainkäyttövaltaan 
kuuluvien ydinlaitosten lähe isyydessä sijaits evien valtioiden toimivaltaisille 
viranomaisille tiedotetaan tehokkaasti kys eisten ydinlaitost en turvallisuuteen 
liittyvistä näkökohdista, jos on to dennäköistä, että mahdollinen 
säteilyvaaratilanne kyseisessä laitoksessa voi vaikuttaa niihin, ja että mainittuja tahoja aiheellisissa tapauksissa myös kuullaan turvallisuusnäkökohtiin liittyvissä asioissa.  
6 artikla  
Turvallisuuden ensisijaisuus 
1. Jäsenvaltioiden on toteutetta va aiheelliset toimenpiteet, jotta kaikissa ydinlaitoksiin 
välittömästi liittyvissä toiminnoissa ydint urvallisuus asetetaan asianmukaisesti 
etusijalle. 
2. Direktiivin 96/29/Euratom 44 artiklan m ukaisissa toimenpiteissä, jotka koskevat 
väestön operatiivista suojelua tavanoma isissa olosuhteissa, on otettava huomioon 
kaikki ydinlaitosten turvalli suuteen liittyvät näkökohdat. 
7 artikla  
Luvanhaltijoiden velvollisuudet 
1. Jäsenvaltioiden on velvoite ttava luvanhaltijat käyttämään  laitoksiaan siten, että 
käytössä noudatetaan tässä di rektiivissä säädettyjä yhteisiä turvallisuusperiaatteita, 
laitoksiin sovellettavia kansallisia tu rvallisuusvaatimuksia, valvontaelimen 
vahvistamia määräyksiä sekä valvontaelimen mahdollisesti toteuttamia toimenpiteitä. 
2. Jäsenvaltioiden on velvoitettava luva nhaltijat laatimaan ja toteuttamaan 
laadunvarmistusohjelmia, jotka vast aavat kunkin laitoksen merkittävyyttä 
ydinturvallisuuden kannalta ja  jotka valvontaelimen on vähintään tarkastettava; 
näiden tarkoituksena on varmistaa, että kaikille ydinturvallisuuden kannalta tärkeille 
toimille määritettyjä vaatimuksia noudatetaan  ydinlaitoksen koko olemassaolon ajan.  
3. Jäsenvaltioiden on toteutettava ta rvittavat toimenpiteet ydinlaitosten 
käytöstäpoistoon liittyvien velvollisuuksie n kohdentamiseksi, mukaan luettuina 
sellaiset tapaukset, joissa alun perin va stuussa olleet tahot  eivät enää kykene 
huolehtimaan sitoumuksistaan. 
8 artikla 
Tarkastukset 
Jäsenvaltioiden on huolehdittava  siitä, että valvontaelin tai valvontaelimen nimeämät 
asiantuntijat suorittavat ydintur vallisuustarkastuksia ydinlaitoks issa niiden koko käyttöiän ja 
myös käytöstäpoistovaiheen aikana , ja että luvanhaltija suostu u tällaisiin tarkastuksiin. 
 
FI 12   FI 9 artikla 
Rahoitus 
Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheellis et toimenpiteet, jotta ydinlaitosten 
turvallisuuteen liittyviä tarpeita varten on käytettävissä riittävä rahoitus valvontaelimen  
ja toiminnanharjoittajien taholta yd inlaitosten koko käyttöiän ajan.  
10 artikla  
Ydinturvallisuusalan asiantuntemus 
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet, jotta 
ydinturvallisuusasiantuntijoita on käytettävi ssä oikeassa suhtee ssa jäsenvaltioiden 
lainkäyttövallan puitteissa toteutettaviin ydi nturvallisuuteen liittyviin toimiin nähden. 
Jäsenvaltioiden on erityisesti vaadittava, että valvontaelimen ja luvanhaltijoiden 
käytettävissä on asianmukaista henkilöstöä. 
2. Jäsenvaltion on huolehdittava siitä, että ydi nturvallisuudesta vastaavalle henkilöstölle 
on tarjolla tarkoituksenmukaisia koulut usohjelmia ja mahdollisuudet jatkuvaan 
teoreettiseen ja käytännön koulutukseen jo ko asianomaisessa jäsenvaltiossa tai 
kansainvälisen yhteistyön kautta. 
11 artikla 
Valmiussuunnitelmat 
1. Jäsenvaltioiden on vaadittav a, että toimintahäiriöiden  ja onnettomuuksien varalta 
ydinlaitosalueen ympäristöä ja, jos jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluu 
ydinlaitoksia, ydinlaitosaluetta varten  laaditaan jäsenvaltion valvontaelimen 
hyväksymät ja säännöllisesti testattavat valmiussuunnitelmat niiden vaikutusten 
lieventämiseksi, joita jäsenvaltion väestölle saattaa aiheutua ydinlaitosten käytöstä 
johtuvista säteilyvaaratilanteista.  
2. Kukin jäsenvaltio toteuttaa tarvittavat toimet varmistaakseen, että mahdollisen 
säteilyvaaran uhatessa sen väestölle ja se n lainkäyttövaltaan kuul uvien ydinlaitosten 
läheisyydessä sijaitsevien valtioiden to imivaltaisille vira nomaisille annetaan 
tarvittavat tiedot hätätila nnetta koskevien toimien suunn ittelua ja toteuttamista 
varten. 
3. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että luva nhaltijat ilmoittavat turvallisuuden kannalta 
merkittävistä vaaratilanteista ja niiden  korjaustoimenpiteistä mahdollisimman 
nopeasti valvontaelimelle. 
12 artikla 
Valvontaviranomaisten komitea 
1. Perustetaan valvontaviranomaiste n komitea, jäljempänä ’komitea’.  
 
FI 13   FI 2. Komitea muodostuu kunkin jäsen valtion nimeämien valvontaelinten 
edustajista.  
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä ja nimeää puheenjohtajan jäsentensä 
keskuudesta. Komissio toimii komitean sihteeristönä.  
4. Komitea:  
a) edistää parhaiden toimintatapoje n vaihtoa valvontaviranomaisten kesken, 
jotta voidaan varmistaa turvallisuut ta koskevien toimintamallien 
asteittainen yhdenmukaistamine n tämän direktiivin puitteissa;  
b) antaa komissiolle neuvoja kaiki ssa ydinturvallisuuteen liittyvissä 
kysymyksissä, mukaan luettuina 14 artiklan mukaisesti toimitetut  
yhteenvetokertomukset;  
c) määrittää ohjeita 13 ar tiklassa tarkoitettujen kansallisten kertomusten 
sisällöstä, muodosta, rakenteesta ja aikataulusta, jotta varmistettaisiin  
mahdollisimman suuri yhdenmukaisuus ydinturvallisuutta koskevan 
yleissopimuksen 5 artiklan  mukaisesti laadittavien  selontekojen kanssa;  
d) arvioi 13 artiklan mu kaisesti toimitetut kansa lliset kertomukset ja antaa 
komission pyynnöstä kustakin kansallisesta kertomuksesta lausunnon, 
joka voi sisältää suosituksia as ianomaiselle jäsenvaltiolle.  
13 artikla 
Kansalliset kertomukset 
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kertomus toimenpiteistä, jotka ne ovat 
toteuttaneet täyttääkseen tämän direktiivin mukaiset velvollisuutensa, sekä niiden lainkäyttövaltaan kuuluvien ydinlaitosten turv allisuustilanteesta. Jäsenvaltiot voivat 
ilmoittaa, mitkä kertomuksen osat on ka tsottava luottamuksellisiksi. Komissio 
toimittaa kertomukset komitealle. 
2. Ensimmäinen kertomus on toimitettava [kolmen] vuoden kuluessa 15 artiklan 1 
kohdassa säädetystä päivämääräs tä ja sitä seuraavat kert omukset samoin väliajoin 
kuin päätöksen 1999/819/Euratom liitteenä olevan ydinturvallisuutta koskevan yleissopimuksen 5 artiklan nojalla laaditta vat selonteot, komitean laatimien ohjeiden 
mukaisesti. 
14 artikla 
Yhteenvetokertomukset 
Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle säännöllisesti yhteenvetokertomuksen 
tämän direktiivin soveltamisesta ja yhteisössä ydinturvallisuuden alalla aikaansaadusta yleisestä kehityksestä noudattaen 13 arti klan 2 kohdassa määritettyä aikataulua; 
yhteenvetokertomus perustuu 13 artiklan 1 kohda n mukaisesti toimitettuihin kertomuksiin, ja 
siihen sovelletaan asiaankuuluvia luottamuksellisuutta koskevia vaatimuksia. 
 
FI 14   FI 15 artikla 
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän di rektiivin noudattamisen edellyttämät lait, 
asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään [kahden vuoden kuluttua 
16 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä].  
2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän di rektiiviin tai niihin 
on liitettävä tällainen viittaus, kun ne vi rallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on 
säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä 
antamansa keskeiset kansalliset s äädökset kirjallisina komissiolle.  
16 artikla 
Voimaantulo 
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on 
julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . 
17 artikla 
Osoitus 
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 
Tehty Brysselissä 
Neuvoston puolesta 
Puheenjohtaja 
 
FI 15   FI 2003/0022 (CNS) 
Muutettu ehdotus: 
NEUVOSTON DIREKTIIVI (Euratom) 
käytetyn ydinpolttoaineen ja radioakt iivisen jätteen turvallisesta huollosta 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön pe rustamissopimuksen ja  erityisesti sen 31 ja 
32 artiklan, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen14, 
ottaa huomioon lausunnon asiantuntijaryhmä ltä, jonka tieteellis -tekninen komitea on 
nimennyt jäsenvaltioiden tieteellisten asiantuntijoiden keskuudesta Euroopan 
atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 31 artiklan mukaisesti, 
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon15, 
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon16, 
sekä katsoo seuraavaa: (1) Euroopan atomienergiayhteisön perustamiss opimuksen 2 artiklan b alakohdan mukaan 
yhteisö laatii yhtenäiset turvallisuusmäärä ykset väestön ja työntekijöiden terveyden 
suojelemiseksi sekä huole htii niiden noudattamisesta. 
(2) Perustamissopimuksen 30 artiklassa m äärätään, että yhtei sössä vahvistetaan 
perusnormit väestön ja työntekijöiden tervey den suojelemiseksi i onisoivasta säteilystä 
aiheutuvilta vaaroilta. 
(3) Perustamissopimuksen 37 artiklassa määrät ään, että jäsenvaltioiden on toimitettava 
komissiolle yleiset tiedot radioaktii visen jätteen hävittämistä koskevista 
suunnitelmista. 
(4) Neuvoston direktiivissä 96/29/Euratom
17 vahvistetaan perusnormit työntekijöiden ja 
väestön terveyden suojelemiseksi ionisoiv asta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta. 
(5) Neuvoston direktiivillä 92/3/Euratom18 on perustettu Euroopan yhteisön 
jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä pois tapahtuvi en radioaktiivisen 
                                                 
14 EUVL C […], […], s. […]. 
15 EUVL C […], […], s. […]. 
16 EUVL C […], […], s. […]. 
17 EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1. 
18 EYVL L 35, 12.2.1992, s. 24. 
 
FI 16   FI jätteen siirtojen valvontaa ja  tarkkailua koskeva järjeste lmä, johon sisältyy pakollinen 
ja yhteinen ilmoitusmenettely tällaisen jätteen s iirroista sekä tiukkoja rajoituksia ja 
vaatimuksia, jotka koskevat kolmansia maita, joihin radioaktiivista jätettä on lupa viedä. 
(6) Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeid en ympäristövaikutus ten arvioinnista 27 
päivänä kesäkuuta 1985 annettu ne uvoston direktiivi 85/337/ETY
19, jossa säädetään 
myös radioaktiivisen jätteen  loppusijoitusta ja pitkäaikaisvarastointia koskevista 
hankkeista, edellyttää, että jä senvaltiot toteuttavat kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen 
varmistamiseksi, että ennen luvan myönt ämistä arvioidaan niiden hankkeiden 
vaikutukset, joilla etenkin laatunsa, kokonsa tai sijaintins a vuoksi todennäköisesti on 
merkittäviä ympäristövaikutuksia. 
(7) Neuvoston päätöksellä 87/600/Euratom20 on luotu nopeaa tietojenvaihtoa koskevat 
järjestelyt säteilyvaaratilanteiden varalta,  ja säteilyvaaratilanteessa tarvittavia 
suojelutoimenpiteitä ja noudate ttavia ohjeita koskevien tie tojen antamisesta väestölle 
27 päivänä marraskuuta 1989 annetulla  neuvoston direktiivillä 89/618/Euratom21 on 
asetettu jäsenvaltioille velvoitteita, jotka koskevat tietojen antamista väestölle säteilyvaaratilanteessa. 
(8) Korkea-aktiivisten radioaktiivista ainetta si sältävien umpilähteiden ja isännättömien 
lähteiden valvonnasta 22 päivänä joul ukuuta 2003 annetussa  direktiivissä 
2003/122/Euratom
22 säädetään erityisvaatimuksista sen varmistamiseksi, että kyseiset 
lähteet pysyvät valvonnan al aisina myös sen jälkeen, kun ne on poistettu käytöstä. 
(9) Voimassa oleva yhteisön lainsäädäntö ei  sisällä erityisiä säännöksiä, joilla 
varmistettaisiin, että käytetyn ydinpolttoaineen  ja radioaktiivisen jätteen huolto olisi 
aina turvallista, tehokasta ja yhdenmukaista kaikkialla Euroopan unionissa; olemassa 
olevia yhteisön sääntöjä olisi siksi täydennettävä. 
(10) Komission vihreässä kirjassa "E nergiahuoltostrategia Euroopalle"23 korostetaan, että 
radioaktiivisten jätt eiden aiheuttamaan ongelmaan on löydettävä tyydyttävä ratkaisu 
mahdollisimman avoimella menettelyllä. 
(11) Kesäkuun 18 päivänä 2001 voimaan tulleen käyt etyn polttoaineen ja radioaktiivisen 
jätteen huollon turvallisuutta koskevan ka nsainvälisen yleissopimuksen tavoitteena on 
saavuttaa ja ylläpitää käyt etyn polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollossa 
maailmanlaajuisesti korkea turvallisuustaso kehittämällä kansallisia toimenpiteitä ja 
kansainvälistä yhteistyötä. 
(12) Ydinenergian tuotannossa syntyy radioaktiivis ta jätettä. Radioaktiivista jätettä syntyy 
myös käytettäessä radionuklid eja lääketieteessä, tutkim uksessa ja teollisuudessa. 
Käytetystä polttoaineesta ja radioaktiivises ta jätteestä peräisin olevien radionuklidien 
päästöillä voi olla valtioiden rajojen yli ulottuvia seurauksia. 
                                                 
19 EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivillä 
97/11/EY, EYVL L 73, 14.3.1997, s. 5. 
20 EYVL L 371, 30.12.1987, s. 76. 
21 EYVL L 357, 7.12.1989, s. 31. 
22 EYVL L 346, 31.12.2003, s. 57. 
23 KOM(2000) 769. 
 
FI 17   FI (13) Kaivannaisteollisuuden jätt eet, jotka sisältävät va in luonnossa esiintyviä 
radioaktiivisia aineita, ovat jätehuoltoon l iittyvä kysymys, josta jäsenvaltioiden olisi 
huolehdittava mutta joka on luonteeltaan erilainen kuin tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvan radioaktiivisen jä tteen ja käytetyn ydinpolttoaineen huolto. 
(14) Kunkin jäsenvaltion olisi jatkossakin oltava  täydessä vastuussa lainkäyttövaltaansa 
kuuluvan käytetyn polttoaineen ja ra dioaktiivisen jätteen huollosta. 
(15) Laajempi yhteistyö ja parempi koordinointi jäsenvaltioiden väli llä edistäisivät 
käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuutta. 
(16) Neuvosto kehotti 15 päivänä kesäkuuta 1992 antamassaan päätöslauselmassa
24 
komissiota laatimaan yhtei sen lähestymistavan ja työskentelemään yhdessä 
jäsenvaltioiden kanssa radioaktiivisen jä tteen huoltoa koskevien strategioiden ja 
toimintatapojen yhdenmukaistamiseksi yhteisössä mahdollisuuksien mukaan. 
(17) Asiantuntijoiden piirissä ollaan sitä mieltä, että geologinen loppusijoitus on 
nykytietämyksen perusteella soveltuvin ratkai su pitkäikäisen radi oaktiivisen jätteen 
pitkän aikavälin huoltoon. Tätä silmällä pitäen  jäsenvaltioiden olisi selvitettävä – omat 
erityisolosuhteensa huomioon ottaen – mahdollisuudet käyttää pitkäikäisen 
radioaktiivisen jätteensä hävittämisessä en sisijaisesti geologista loppusijoitusta syvälle 
maaperään. 
(18) Määrittämällä aikataulu radioaktiivisen jätteen huoltoa koskevien asianmukaisten 
ratkaisujen toteutukselle olisi varmiste ttava, ettei tulevill e sukupolville aiheudu 
kohtuutonta taakkaa, ja samalla olisi nouda tettava sekä nyt että tulevaisuudessa 
direktiivin 96/29/Euratom 1 luvussa säädettyjä säteilysuojelua koskevia perusperiaatteita. Tässä yhteydessä on asia nomaisten rahoitusjärjestelmien osalta 
suositeltavaa, että jätteen tuottaja tai jä tteen kulloinenkin omistaja maksaa jätteen 
huollosta.   
(19) Komission suorittaessa Euroopan atomienerg iayhteisön perustamissopimuksessa ja 
erityisesti sen toisen osaston IV luvussa määriteltyjä tehtäviään se ottaa huomioon 
jäsenvaltioiden edistymisen erityyppisten radioaktiivisten jätteiden huoltoa koskevien ratkaisujen suhteen. 
(20) On tärkeää, että radioaktiivisen jätt een huoltoa koskevat ohjelmat perustuvat 
asianmukaiseen tietämykseen, joka on saatu tutkimuksesta ja teknologian 
kehittämisestä radioaktiiviseen  jätteeseen liittyvillä eri os a-alueilla, jätteen minimointi 
mukaan luettuna. On olemassa yhteisiä,  monia jäsenvaltioita koskevia kysymyksiä, 
joita voidaan hyödyllisellä tava lla käsitellä yhteisön tasoll a yhteisön puiteohjelmien 
avulla ja tarvitt aessa muiden sellaisten alo itteiden, kuten eurooppalaisen 
tutkimusalueen, avulla, joilla on tarkoitus tä ydentää ja tukea jäsenvaltioiden toimia.  
(21) Lisäksi palautetaan mieleen, että tutkimuks en ja teknologian kehittämisen yhteisillä 
aloilla voidaan tehdä yhtei styötä perustamissopimuksen  toisen osaston I luvun 
määräysten mukaisesti tai yhteistyöhankkeit a voidaan antaa toteutettavaksi yhdelle tai 
                                                
 
24 EYVL C 158, 25.6.1992, s. 3. 
 
FI 18   FI useammalle perustamissopimuksen toisen os aston V luvun mukaises ti perustettavalle 
yhteisyritykselle. 
(22) Vaikka tämä direktiivi ei merkitse, että jäsenvaltioiden on vastaanotettava 
radioaktiivisen jätteen siirtoja, niille voi olla edullista tehdä yhteistyötä monikansallisten ydinjätehuolto-ohjelmien perustamiseksi. Erity isesti on otettava 
huomioon, että on jäsenvaltioita, joissa on vain  vähäisiä määriä ra dioaktiivista jätettä 
tai joiden alue tai geologis et ominaisuudet eivät sovellu jätteen loppusijoittamiseen 
syvälle maaperään ja että nämä jäsenvaltiot saattavat haluta tehdä sopimuksia muiden 
valtioiden kanssa yhteisten loppus ijoitusratkaisujen löytämiseksi. 
(23) Jotta eri jäsenvalt ioissa saatuja kokemuksia voitaisiin hyödyntää parhaalla 
mahdollisella tavalla ja jotta voitaisiin kehittää yhteistä lähestymistapaa radioaktiivisen jätteen huo llon alalla, kansalliset ke rtomukset olisi annettava 
asiantuntijakomitean arvioitaviksi, ja olisi pyrittävä oleellisilta osin saamaan aikaan 
synergiaa niiden toimien kanssa, jotka toteutetaan käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuutta koskevan kansainvälisen yleissopimuksen nojalla. 
(24) Tämän direktiivin soveltamista seurataan jäsenvaltioiden laatimien 
määräaikaiskertomusten avulla, 
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 
1 artikla  
Kohde ja soveltamisala 
1. Tällä direktiivillä täydennetään  Euroopan atomienergiayhteisön 
perustamissopimuksen 30 artiklan nojalla vahvistettujen perusnormien määräyksiä 
käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen turvallisen huollon osalta, jotta voidaan: 
a) varmistaa, että kaiken käytetyn ydi npolttoaineen ja radi oaktiivisen jätteen 
huolto järjestetään turvallisesti siten, että työntekijöiden ja väestön terveyttä suojellaan ionisoivan säteilyn haitalli silta vaikutuksilta sekä nyt että 
tulevaisuudessa; 
b) saavuttaa ja ylläpitää käytetyn ydinpolttoaineen ja  radioaktiivisen jätteen 
huollossa korkea turvallisuustaso t yöntekijöiden ja väestön terveyden 
suojelemiseksi toteuttamalla enna lta varautuen koko yhteisössä kaikki 
tarvittavat ehkäisy- ja varotoimenpiteet toimivalla tavalla;  
c) edistää toimivaa yleisötiedotusta ja  aiheellisissa tapauksissa yleisön 
kuulemista, jotta voidaan varmistaa ta rvittava avoimuus asiaa koskevissa 
päätöksentekomenettelyissä. 
2. Tätä direktiiviä sovelletaan siviilitarkoituksista peräisin olevan käytetyn 
ydinpolttoaineen ja radioa ktiivisen jätteen huollon kaikkiin vaiheisiin.  
 
FI 19   FI 2 artikla 
Määritelmät 
Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 
1) ’käytöstäpoistolla’ kaikkia toimia, jotk a johtavat ydinlaitoksen, joka on muu kuin 
loppusijoituslaitos, vapauttami seen viranomaisvalvonnasta; näihin toimiin sisältyvät 
dekontaminointi sekä laitoksen purkaminen; 
2) ’valvotuilla päästöillä’ valvontaelimen asettamien rajojen puitteissa laillisena 
toimena suoritettuja, normaalissa käytössä olevista valvotuista ydinlaitoksista peräisin olevien nestemäisten tai kaasumai sten radioaktiivisten aineiden suunniteltuja 
ja hallittuja päästöjä ympäristöön; 
3) ’loppusijoituksella’ radioaktii visen jätteen, mukaan luettuna  käytetty polttoaine, jolle 
ei nähdä mitään jatkokäyttöä, sijoittamista asianmukaiseen laitokseen ilman aikomusta siirtää sitä pois myöhemmin;  
4) ’ionisoivalla säteilyllä’ energian vapautumista hiukka sina tai sähkömagneettisina 
aaltoina, joiden aallonpituus on enintään  100 nanometriä tai taajuus vähintään 
3 x 10 15 hertsiä ja jotka kykenevät tuottamaan  ioneja suoraan ta i välillisesti;  
5) ’radioaktiivisella aineella’ mitä tahans a ionisoivaa säteilyä tuottavaa materiaalia; 
6) ’ydinlaitoksella’ mitä tahansa siv iililaitosta sen yhteyteen kuuluvine maineen, 
rakennuksineen ja laitteisto ineen, jossa valmistetaan, jalostetaan, käytetään, 
käsitellään, varastoidaan tai loppusijoitetaan radioaktiivisia aineit a väliaikaisesti tai 
pysyvästi; tätä määritelmää sovelletaan siih en asti, kunnes laitokseen sovellettavat 
säteilyyn liittyvät rajoitukset pois tetaan; määritelm ään eivät sisälly 
kaivannaisteollisuuslaitokset eivätkä laitokset, joissa sijaitsee ainoastaan pieniä määriä radioaktiivista ainetta, esimerkiksi umpilähteitä lääketieteellisiä tarkoituksia, 
tutkimustarkoituksia ja teollisia tarkoituksia varten; 
7) ’ydinpolttoainekierrolla’ kaikkia ydinr eaktoreissa käytettävän polttoaineen 
tuotannon, käytön ja jälleenkäsittelyn vaihe ita, mukaan luettuina malmien louhinta, 
muuntaminen, rikastus, polttoaineen valm istus, energiantuotanto, käytetyn 
polttoaineen varastointi ja/tai jälleenkäsittely sekä sen jälkeinen hajoamis- ja hyötökelpoisten materiaalien kierrätys ja la sitetun ja muun radioaktiivisen jätteen 
varastointi, käytetyn polttoaineen ja/tai muun radioaktiivisen jätteen pakkaaminen ja 
kapselointi sekä loppusijoitus; 
8) ’radioaktiivisella jätteellä’ sellaista kaasumaisessa, nestemäisessä tai kiinteässä 
muodossa olevaa radioaktiivista ainetta, jo lle jäsenvaltio tai sellainen luonnollinen 
henkilö tai oikeushenkilö, jonka päätöksen jäsenvaltio  hyväksyy, ei näe mitään 
jatkokäyttöä ja jota valvontaelin valvoo radioaktiivisena jätt eenä jäsenvaltion 
säädösten ja määräysten mukaisesti. Tähän määritelmään eivät sisälly kaivannaisteollisuuden jätteet, jotka sisältävät vain luonnossa esiintyviä 
radioaktiivisia aineit a, eivätkä pienet määrät radioa ktiivista ainetta, esimerkiksi 
umpilähteet, jollei jokin jäsenvaltio ole ilmoittanut niiden olevan radioaktiivista 
jätettä;  
 
FI 20   FI 9) ’radioaktiivisen jätteen huollolla’ kaikkia toimenpiteitä, mukaan luettuina 
ydinlaitoksen käytöstäpoistoon liittyvät to imenpiteet, jotka koskevat radioaktiivisen 
jätteen esikäsittelyä, käsitte lyä, pakkaamista, varastoin tia tai loppusijoitusta, lukuun 
ottamatta kuljetusta laitosalu een ulkopuolella. Siihen void aan lukea kuuluviksi myös 
valvotut päästöt; 
10) ’valvontaelimellä’ elintä tai elimiä, joille jäsenvaltio on antanut oikeudellisen 
toimivallan myöntää lupia ja säännellä käytetyn polttoaineen turvallisuuteen tai 
radioaktiivisen jätteen hu oltoon liittyviä seikkoja; 
11) ’luvalla’ lupaa tai todistusta, jonka valvontaelin m yöntää käytetyn polttoaineen tai 
radioaktiivisen jätteen huolt oon liittyviä toimia varten; 
12) ’jälleenkäsittelyllä’ prose ssia tai toimintaa, jonka tarko ituksena on poistaa käytetystä 
polttoaineesta ydinmateriaaleja jatkokäyttöä varten; 
13) ’siirrolla’ kaikkia toim intoja, jotka tarvitaan käytetyn ydinpolttoaineen ja 
radioaktiivisen jätteen siirtämiseksi alkuperäpaikasta määräpaikkaan, mukaan 
luettuna kuljettaminen varastoint ia tai loppusijoitusta varten; 
14) ’käytetyllä (ydin)polttoai neella’ ydinpolttoain etta, joka on säte ilytetty reaktorin 
sydämessä ja pysyvästi poistettu sieltä; 
15) ’varastoinnilla’ radioaktiivisen jätteen tai käytetyn ydinpolttoaineen pitämistä 
laitoksessa, jossa huolehditaan sen säilyttämise stä ja josta se on tarkoitus siirtää pois 
myöhemmin.  
3 artikla 
Käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen turvallista huoltoa koskevat yleiset 
vaatimukset 
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 
käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huolto  järjestetään siten, että 
työntekijöitä ja väestöä suojellaan ri ittävällä tavalla säteilyvaaroilta. 
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 
radioaktiivista jätettä syntyy niin vähän kuin on käytännössä mahdollista. 
3. Jäsenvaltioiden on perustet tava tai nimettävä valvontae lin, jonka tehtävänä on panna 
täytäntöön käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuutta koskevat kansalliset säädökset ja määrä ykset ja jolla on riittävät valtuudet ja 
pätevyys sekä taloudelliset ja henkilöstövo imavarat, jotta se voi suoriutua sille 
määrätyistä tehtävistä. Valvontaelimen hoit aessa tehtäviään sen tehtävien on oltava 
tosiasiallisesti erotettuja kaikkien muiden käytetyn ydinpolttoaineen tai radioaktiivisen jätteen huolt oon osallistuvien yksityisten tai julkisten elinten tai 
organisaatioiden tehtävistä. 
4. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että  tarvittavana ajankoht ana on käytettävissä 
riittävä rahoitus, jotta voidaan taata käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen, mukaan luettuna käytöstäpoistot oimien seurauksena syntyvä käytetty 
polttoaine ja radioaktiivinen jäte, turvallinen huolto. 
 
FI 21   FI 5. Jäsenvaltioiden on taattava laaja avoimuus  sellaisten asioiden käsittelyssä, jotka 
koskevat jäsenvaltioiden la inkäyttövaltaan kuuluvan käytetyn ydinpolttoaineen ja 
radioaktiivisen jätteen huoltoa. Avoimuus on taattava tiedottamalla asioista tehokkaasti jäsenvaltioiden väestölle ja loppusijoitus- tai va rastointipaikkojen 
läheisyydessä sijaitsevien valtioiden toim ivaltaisille viranomaisille, jos on 
todennäköistä, että mahdollinen säteilyvaarat ilanne kyseisillä paikoilla voi vaikuttaa 
niihin, sekä aiheellisissa tapauksissa kuulemalla näitä tahoja. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yleisölle tiedotetaan  toteutettavista toimenpiteistä ja 
päätöksentekomenettelyn etenemisestä erityisesti sellaisten menettelytapojen osalta, joita sovelletaan mahdollisia varastointi-  tai loppusijoituspaikkoja valittaessa.  
4 artikla  
Radioaktiivisen jätteen huoltoa koskevat kansalliset ohjelmat  
1. Kunkin jäsenvaltion on otettava käyttöön ja pidettävä ajan tasalla selkeästi määritelty 
radioaktiivisen jätteen huoltoa koskeva ka nsallinen ohjelma, joka kattaa kaiken 
kyseisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluva n radioaktiivisen jätteen sekä kaikki 
jätteen huollon eri vaiheet.    
Jäsenvaltioiden on selvitettävä – omat erityisolosuhteensa huomioon ottaen –
 
mahdollisuudet käyttää ensisijaisena ratkaisuna geologista loppusijoitusta 
syvälle maaperään.  
2. Kansalliseen ohjelmaan on sisällyttävä luettelo jäsenvaltiossa huollettavan 
radioaktiivisen jätteen määristä. Luette lo on laadittava jäsenvaltion valvonnassa. 
Ohjelmassa on otettava huomioon kaikki sellai sen radioaktiivisen jä tteen ja käytetyn 
ydinpolttoaineen pitkän aikavälin huolt oon liittyvät näkökohdat, jota ei ole 
tarkoitettu jälleenkäsittelyyn tai, jos kys ymyksessä on tutkimusreaktorin polttoaine, 
jota ei ole tarkoitettu jälle enkäsittelyyn tai josta ei ol e tehty takaisin ottamista 
koskevia sopimuksia valmistusmaan kanssa. 
 Ohjelmaan sisällytettävissä toimenpitei ssä on otettava huomioon toimintataso ja 
jäsenvaltiossa muodostuva ydinjätemäärä.  
3. Ohjelmassa on kiinnitettävä erityistä huom iota 3 artiklassa esitettyihin yleisiin 
vaatimuksiin.  
4. Ohjelmaan voi kuulua radioaktiivisen jä tteen siirtoja toiseen jäsenvaltioon tai 
kolmanteen maahan ainoastaan, jos alkuperäma a ja määrämaa ovat sopineet siirrosta 
ennen sen suorittamista ja jos: 
a) tällaiset siirrot ovat ka ikilta osin voimassa olev an yhteisön lainsäädännön, 
erityisesti direktiivin 92/3/Euratom, ja  kansainvälisten sitoumusten mukaisia, 
b) siirroista on tehty valt ioiden väliset kahden- tai monenväliset sopimukset, ja 
c) siirrot tapahtuvat ainoas taan sellaisiin valtioihin, joilla on alkuperämaana 
olevassa jäsenvaltiossa hyväksyttyje n normien mukaiset asianmukaiset 
laitokset, jotka Euroopan atomienergia yhteisön perustamissopimuksen 197 
 
FI 22   FI artiklassa tarkoitettujen aineiden ollessa kyseessä ovat asianmukaisen 
ydinmateriaalivalvonnan alaisia. 
5 artikla 
Radioaktiivisen jätteen huollon aikataulu 
1. Kansallisessa jätteenhuolto-ohjelmassa on  oltava aikataulu, joka on määritetty 
matala- ja keskiaktiivisen jätteen ja  korkea-aktiivisen jätteen käsittävän 
radioaktiivisen jätteen pitkän aikavälin huollon järjestämiselle.  
2. Jos jäsenvaltio katsoo, ettei loppusijoitukselle ol e sopivaa vaihtoehtoa ja jos 
loppusijoitusvaihtoehto ei ole vielä käyt ettävissä, kyseisen jäsenvaltion on 
sisällytettävä ohjelmiinsa vähintään  seuraavia toimenpiteitä koskevat 
päivämäärät:  
a) lupa (yhden tai useamman) loppusijoituspaikan kehittämiseen;  
b) lupa loppusijoituslaitoksen tai loppusijoituslaitosten toiminnalle.  
c) Jäsenvaltiot voivat tehdä päätöksen useamman kuin yhden radioaktiivisen 
jätteen luokan sijoittamisest a samaan sijoituspaikkaan.  
3. Jäsenvaltiot voivat myöhemmin täydent ää aikataulua, jotta se muun muassa 
kattaisi uudet loppusijoitu spaikat ja -laitokset.  
6 artikla 
Tutkimus ja teknologian kehittäminen radioaktiivisen jätteen huollon alalla 
1. Tämän direktiivin 4 artiklassa tarkoitetussa radioaktiivisen jätteen huoltoa 
koskevassa ohjelmassa on otettava huomioon ra dioaktiivista jätettä  koskeva tutkimus 
ja teknologian kehittäminen.  
2. Komissio yksilöi tämän direktiivin 8 ar tiklassa edellytettyjen kansallisten 
kertomusten perusteella yhteisiä tutkimuksen  ja teknologian kehittämisen osa-alueita, 
joita voitaisiin koordinoida yhtei sön tasolla, ja ottaa tässä yhteydessä kaikilta osin 
huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 7 artiklan 
mukaisesti vahvistettuihin tutkimus- ja koulutusohjelmiin sisältyvät toimet 
3. Komissio edistää jäsenvaltioiden yhteistyötä  yhteistä etua koskevilla tutkimuksen ja 
teknologian kehittämisen osa- alueilla perustamissopimuks en toisen osaston I luvun 
määräysten mukaisesti pääasiassa tutk imuksen ja teknologian kehittämisen 
puiteohjelmien toteutusvälineiden avulla.  
7 artikla 
Asiantuntijakomitea 
1. Perustetaan asiantuntijakomitea, jälj empänä ’komitea’, hoitamaan sille 8 
artiklassa osoitettuja tehtäviä.  
 
FI 23   FI 2. Komitea muodostuu kunkin jäsenval tion nimeämistä asiantuntijoista.   
3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä ja nimeää puheenjohtajan jäsentensä 
keskuudesta. Komissio toimii komitean sihteeristönä.  
8 artikla 
Kansalliset kertomukset ja yhteenvetokertomukset 
1. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava kom issiolle yksityiskohtainen kansallinen 
kertomus 3 artiklan nojalla to teutetuista toimista sekä 4 ja  5 artiklassa tarkoitetusta 
ohjelmasta. Jäsenvaltiot voivat ilmoittaa, mitkä kertomuksen osat on katsottava 
luottamuksellisiksi. 
2. Ensimmäinen kertomus on toimitettava [kolmen] vuoden kuluessa 9 artiklan 1 
kohdassa säädetystä päivämääräs tä ja sitä seuraavat kert omukset samoin väliajoin 
kuin käytetyn polttoaineen ja radioaktiivis en jätteen huollon turvallisuutta koskevan 
kansainvälisen yleissopimuksen 32 artiklan mukaisesti laadittavat raportit.   Komissio laatii komiteaa kuullen kyseisten kertomusten sisältöä ja aikataulua 
koskevat ohjeet, jotta voidaan varmistaa mahdollisimman suuri yhdenmukaisuus yleissopimuksen 32 artiklan mukaises ti laadittavien raporttien kanssa. 
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa kertomuksessa on luottamuksellisuutta koskevat 
perustellut vaatimukset huomi oon ottaen esitettävä lisäks i yhteenveto jäsenvaltiossa 
toteutettavasta tai suunnitteill a olevasta tutkimuksesta ja  teknologian kehittämisestä 
radioaktiivisen jätteen huollon alalla, muk aan luettuina tiedot hankkeiden arvioidusta 
kestosta ja valmistumispäivämäärästä.  
4. Komitea tekee 1 kohdassa tarkoitetuis ta kertomuksista arvioinnin. Komitea 
antaa kustakin kertomuksesta lausunno n, joka voi sisältää suosituksia 
asianomaiselle jäsenvaltiolle. Arviointipro sessin järjestää komissio, ja prosessin 
aikana jäsenvaltioilta voidaan pyytää lis ätietoja. Komissio toimittaa komitean 
lausunnon asianomaiselle jäsenvaltiolle , jonka on kuuden kuukauden kuluessa 
lausunnon saamisesta esitettävä mahdolliset  huomautuksensa sekä selostettava 
toimenpiteet, jotka se mahdollisesti on to teuttanut tai aikoo toteuttaa komitean 
lausunnon johdosta.  
5. Komissio antaa komiteaa kuultuaan ja 2 kohdassa määritettyä aikataulua noudattaen 
Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhteenve tokertomuksen radioaktiivisen jätteen 
huollosta Euroopan unionissa. Kertomus  perustuu 1 kohdassa tarkoitettujen 
kansallisten kertomusten sisältämiin tietoihin ja 4 kohdassa tarkoitetun arviointiprosessin tuloksiin.  
9 artikla 
Täytäntöönpano 
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän di rektiivin noudattamisen edellyttämät lait, 
asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään [kahden vuoden kuluttua 
10 artiklassa tarkoitetusta päivämäärästä]. 
 
FI 24   FI 2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä  on viitattava tähän di rektiiviin tai niihin 
on liitettävä tällainen viittaus, kun ne vi rallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on 
säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä 
antamansa kansalliset säädökset kirjallisina komissiolle.  
10 artikla 
Voimaantulo  
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on 
julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . 
11 artikla 
Osoitus 
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 
Tehty Brysselissä  
 Neuvoston puolesta 
 Puheenjohtaja