[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 12.12.2006

KOM(2006) 816 lopullinenI OSA

KOMISSION TIEDONANTO KEVÄÄN EUROOPPA-NEUVOSTOLLE

KASVUA JA TYÖLLISYYTTÄ KOSKEVAN UUDISTETUN LISSABONIN STRATEGIAN TÄYTÄNTÖÖPANO Tulosten vuosi

SISÄLLYSLUETTELO

Tiedonanto on jaettu kahteen osaan:

I OSA – Tulosten vuosi

1. Kasvu- ja työllisyysstrategian täytäntöönpano 5

2. Toimien toteuttaminen neljällä painopistealueella 11

3. Seuraava vaihe 15

II OSA – Jäsenvaltioiden ja euroalueen edistyksen arviointi (maakohtaiset luvut) sekä päätelmät

Tiedonannon liitteenä on:

- perustamissopimuksen 99 ja 128 artiklan mukainen suositus neuvoston suosituksiksi sekä

- vuosia 2005–2008 koskevien yhdennettyjen suuntaviivojen mukainen liite (perustuu maakohtaisiin seurantaraportteihin ja komission tekemiin talousanalyyseihin), jossa tarkastellaan laajemmin raporteissa esitettyjä argumentteja ja esitetään todisteita niiden tueksi. Liitteen työllisyyttä käsittelevä osuus on samalla luonnos yhteiseksi työllisyysraportiksi.

KASVUA JA TYÖLLISYYTTÄ KOSKEVAN UUDISTETUN LISSABONIN STRATEGIAN TÄYTÄNTÖÖPANO Tulosten vuosi

Kun EU hyväksyi kasvua työllisyyttä koskevan uudistetun Lissabonin strategian, se asetti samalla itselleen kunnianhimoisen tavoitteen. Euroopan talouden uudistaminen edellyttää kauaskantoisia muutoksia, jotka vaikuttavat kaikkialla Euroopassa. Yritysten, työntekijöiden ja kuluttajien osallistuminen on yhtä tärkeää kuin poliitikkojen ja viranomaispäättäjien osallistuminen. Tavoitteena on vastata globalisoitumisesta ja ikääntymisestä aiheutuviin haasteisiin yhteisellä uudistussuunnitelmalla.

Viime raportissa pyysin valtioiden ja hallitusten päämiehiä kiristämään tahtia, ja vuonna 2006 onkin tapahtunut todellista edistystä. Kasvu- ja työllisyysstrategian toteuttaminen on keskipitkän ja pitkän aikavälin suunnitelma. Kaikkien tarvittavien toimenpiteiden toteuttaminen edellyttää katkeamatonta poliittista jatkuvuutta, vakaata toteuttamista ja jatkuvaa sitoutumista. Tavoitteita tuskin voidaan saavuttaa minkään yksittäisen hallituksen toimikauden aikana. Kulunut vuosi on antanut erittäin hyvän kuvan siitä, mitä toimia tarvitaan.

Kasvua ja työllisyyttä koskeva uudistettu Lissabonin strategia perustuu kahteen osa-alueeseen. Ensimmäinen näistä on kumppanuus, jonka tarkoituksena on varmistaa strategiaan sitoutuminen Euroopassa kaikilla tasoilla. Toinen on poliittinen ohjelma, jonka tavoitteena on Euroopan talouden nykyaikaistaminen ja tarvittavien yhteiskunnallisten järjestelmien luominen globalisoitumisesta aiheutuvien haasteiden voittamiseksi. Strategian toteuttamisessa edistyttiin kuluneen vuoden aikana molemmilla osa-alueilla.

Jotta kumppanuus voisi toimia tehokkaasti, sitä varten tarvitaan oikeat välineet. Meillä kaikilla on oma tehtävämme. Kansalliset uudistusohjelmat ovat osoittautuneet tehokkaiksi Euroopan tason ja kansallisen tason poliittisten tavoitteiden yhteensovittamisessa sekä makro- ja mikrotaloudellisten ja työllisyyteen kohdistuvien uudistusten yhdistämisessä. Strategian merkitys kansallisessa poliittisessa keskustelussa on kasvanut, ja Lissabonin strategian kansalliset koordinaattorit tuovat tarvittavaa lisätehoa strategian toteuttamiseen. Jäsenvaltiot ovat lisänneet kokemusten ja hyvien ideoiden vaihtoa. Jäsenvaltioiden talouksien perustaa vahvistetaan. Yhteisön Lissabon-ohjelma osoittaa suunnan Euroopan tasolla. Tällä raportilla komissio täyttää yhden sille annetuista tehtävistä. Komissio tarkastelee kansallisten uudistusohjelmien täytäntöönpanon edistymistä ja ehdottaa joitakin maakohtaisia suosituksia jäsenvaltioiden ohjeistamiseksi. Eurooppa-neuvosto on ottanut erityiseen tarkasteluun innovaatiot, ja ensi maaliskuussa se aikoo keskittyä sääntelyn parantamiseen, energiaan ja ilmastonmuutokseen. Lyhyesti sanottuna Lissabonin strategian eri toimijat hoitavat osuutensa juuri niin kuin pitääkin.

Poliittisilla toimilla on kuluneen vuoden aikana saatu selkeämmin todellisia tuloksia, ja toimintaympäristöä on onnistuttu parantamaan yritysten investointien edistämiseksi ja työpaikkojen lisäämiseksi. Keväällä 2006 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa määritettiin neljä painopistealuetta, joilla kaikilla on tapahtunut todellisia muutoksia. Eurooppalainen tutkimus on tullut uuteen vaiheeseen, ja innovointi on ensimmäisen kerran otettu mukaan poliittisiin painopisteisiin. Monissa jäsenvaltioissa pienet ja keskisuuret yritykset ovat alkaneet saada hyötyä yrityksen perustamisen helpottamiseksi ja yritysten kasvuesteiden poistamiseksi toteutetuista toimista. Koulutuksen painoarvoa on lisätty, ja inhimillisiin voimavaroihin kohdistuvat investoinnit ovat kasvussa. Yhä enemmän tiedostetaan, että sosiaalinen syrjäytyminen tulee kalliiksi sekä yksilölle että koko yhteiskunnalle.

Kattavan eurooppalaisen energiapolitiikan hyödyt alkavat näkyä, kun osoitamme, kuinka Eurooppaan voidaan saada kilpailukykyinen, turvallinen ja kestävä energiatalous välttämättömien ilmastonmuutoksen torjuntatoimien myötä.

Kumppanuuteen perustuva lähestymistapa on ollut ratkaisevan tärkeä saavutetun edistyksen kannalta. Yhteisön pyrkimykset luoda uusia mahdollisuuksia yritystoiminnalle erityisesti rahoitus- ja muiden palvelujen alalla täydentävät kansallisia toimia yritystoiminnan tukipalvelujen ja keskitettyjen palvelupisteiden luomiseksi. Sekä kansallisella että yhteisön tasolla uusi sääntelykulttuuri vähentää kustannuksia ja avaa uusia mahdollisuuksia. Tehokas eurooppalainen energiapolitiikka perustuu paljolti kansallisten toimijoiden väliseen yhteistyöhön ja avoimuuteen sekä vastuun selkeään jakamiseen.

Uudistukset alkavat näkyä kasvussa ja työllisyydessä. Näyttöä tästä saadaan koko ajan. Euroopan talous kasvaa voimakkaammin kuin vuosiin. Eurooppaan syntyy seitsemän miljoonaa uutta työpaikkaa vuotta 2008 edeltävänä kolmena vuotena. Osa tästä on suhdanteista johtuvaa, mutta osa ylimääräisestä kasvusta ja työpaikoista on Lissabonin strategian mukaisten uudistusten ansiota. Eurooppa on hyötynyt myös laajentumisen mukanaan tuomasta uudesta dynaamisuudesta. Sitä mukaa kun jäsenvaltioiden taloudet ovat tulleet yhä riippuvaisemmiksi toisistaan, yhdessä jäsenvaltiossa – erityisesti suurissa talouksissa – toteutettujen uudistusten myönteiset vaikutukset kasvuun ja työllisyyteen näkyvät myös muissa jäsenvaltioissa. Koko unionin laajuudelta toteutettujen rakennemuutosten vaikutukset ovat suuremmat kuin jos rakennemuutokset olisi toteutettu vain osassa jäsenvaltioita.

Kehitys on siis oikeansuuntaista. Mutta vielä ei ole aika hellittää. Tähän mennessä saavutettua edistystä olisi hyödynnettävä nopeampien ja perusteellisempien uudistusten edistämiseksi, ja poliittisten johtajien olisi painotettava nykyaikaistamisen välttämättömyyttä sekä sen kansalaisille tuomia etuja. Markkinoiden avautuminen jatkunee seuraavien 12 kuukauden aikana, mikä edistää innovointia ja parantaa kuluttajien asemaa. Myös markkinoiden maailmanlaajuisen avautumisen odotetaan etenevän, mikä tuo mukanaan uusia mahdollisuuksia eurooppalaisille yrityksille. Työmarkkinoiden joustavuuden ja turvallisuuden tasapainon ja koulutusjärjestelmien laadun odotetaan paranevan. Parantunut taloudellinen tilanne olisi nähtävä mahdollisuutena tehdä enemmän, ei tekosyynä tehdä vähemmän. Uskon, että vuonna 2007 saamme nähdä todellista dynaamisuutta Euroopan taloudessa ja että meillä tulee olemaan vahva perusta vuonna 2008 toteutettavaa Lissabonin strategian väliarviointia varten.

Laajentuneen, globaalin Euroopan kannattaakin olla kunnianhimoinen. Kunnianhimoon on yhdistettävä myös päättäväisyys. Pidän rohkaisevana sitä, mitä olemme saavuttaneet vuonna 2006, ja odotan edistyksen vain nopeutuvan vuonna 2007. Olen vakuuttunut, että eurooppalainen toimintatapa sopii hyvin 2000-luvun haasteiden voittamiseen. Dynaamiset markkinat, sosiaalisen yhteenkuuluvuus ja ympäristövastuu ovat ainutlaatuinen yhdistelmä. Sen mahdollisuuksien avaaminen on varma tie kasvuun ja työllisyyteen.

Meidän on kaksinkertaistettava ponnistelumme ja toimittava yhdessä, jotta myös vuosi 2007 olisi tulosten vuosi.

José Manuel Durão Barroso

1. KASVU- JA TYÖLLISYYSSTRATEGIAN TÄYTÄNTÖÖNPANO

Kasvu- ja työllisyysstrategia on EU:n yhteinen uudistussuunnitelma. Se kuvastaa Euroopan talouksien kasvavaa keskinäistä riippuvuutta. Strategia kuvastaa myös sen tiedostamista, että dynaamisen, kilpailukykyisen ja osaamisvaltaisen EU:n toteutuminen edellyttää tiivistä yhteistyötä yhteisön ja kansallisella tasolla. Tällöin EU voi suhtautua tulevaisuuteen luottavaisesti.

Kun jokin jäsenvaltio onnistuu uudistuksessaan niin, että se tukee kasvua ja työllisyyttä, nämä myönteiset vaikutukset näkyvät myös muissa jäsenvaltioissa. Jos jäsenvaltiot siis toteuttavat uudistukset yhdessä, vaikutukset tehostuvat huomattavasti.

Euroalueen taloudet ovat vielä tiukemmin sidoksissa toisiinsa. Euroalueen valtioiden on näin ollen sitouduttava yhdessä toteuttamaan nopeasti yhteisen rahan moitteettoman toimivuuden edellyttämät uudistukset.

Yhteisön tason uudistukset ovat olennainen osa Lissabonin strategiaa. Niillä luodaan vankat Euroopan tason puitteet kasvulle ja työllisyydelle ja siten myös lujitetaan ja täydennetään kansallisia uudistuksia. Komissio on esittänyt tarvittavat toimet yhteisön Lissabon-ohjelmassa vuonna 2005.

Uudistettu kasvu- ja työllisyysstrategia alkaa tuottaa tulosta. Kaikki jäsenvaltiot ovat laatineet kansalliset uudistusohjelmat, joita ne tarkistavat parhaillaan yhteisön tasolla määritettyjen tavoitteiden ja muilta jäsenvaltioilta saatujen hyvien käytännön ideoiden sisällyttämiseksi ohjelmiin. Kaikissa jäsenvaltioissa on havaittavissa politiikan painopisteen siirtyminen tutkimukseen ja innovointiin, energiavaroihin ja energiatehokkuuteen, pk-yritysten toiminnan vapauttamiseen, yrittäjyyteen ja koulutukseen, osaamispääomaan investoimiseen ja työmarkkinoiden nykyaikaistamiseen sekä korkeatasoisen sosiaaliturvan edellyttämän rahoituksen turvaamiseen tulevaisuutta varten. Yhä selvemmin on tunnustettu, että sosiaaliturvan ja sosiaalisen osallisuuden nykyaikaistaminen edellyttää riittävyyden ja rahoituksen kestävyyden yhteistä pohtimista.

On saatu näyttöä siitä, että aiemmat uudistukset alkavat tuottaa määrällisiä etuja ja että kasvu- ja työllisyysstrategian täysimittainen täytäntöönpano sekä EU:n että kansallisella tasolla tarjoaa mahdollisuuden suuriin hyötyihin työpaikkoina ja kasvuna. Yleisesti ottaen kasvuolosuhteet ovat nyt suotuisammat kuin vuosiin uudistussuunnitelmien toteuttamiselle, ja haasteena onkin tämän mahdollisuuden hyödyntäminen kunnianhimoisten uudistuspyrkimysten saavuttamiseksi.

Kasvua ja työllisyyttä edistävä kumppanuus näyttäisi osoittautuvan tehokkaaksi rakenteeksi, jolla voidaan hallinnoida Euroopan talousuudistuksia. Vaikka tähän hallinnointirakenteeseen sitoutumisessa ja sitä koskevassa tietoudessa on vielä selkeästi parantamisen varaa, rakenteella on kuitenkin suuri merkitys Euroopan talousuudistuksille.

Tässä luvussa arvioidaan sekä yhteisön että kansallisen tason edistystä. Luvussa arvioidaan myös yhteisön ja kansallisen tason välisiä sekä makrotalous-, mikrotalous- ja työllisyyspolitiikan välisiä yhteisvaikutuksia. Tiedonannon 2 luvussa keskitytään keväällä 2006 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa määritettyihin neljään painopistealueeseen, ja 3 luvussa esitetään ehdotuksia, miten strategiaa voitaisiin jatkossa kehittää.

1.1. Yhteisön tason ulottuvuus

Yhteisön Lissabon-ohjelman täytäntöönpanossa on edistytty tyydyttävästi. Komissio on tähän mennessä toteuttanut 75 prosenttia kaikista ohjelmaan sisältyvistä toimista[1]. Aikaansaannoksista mainittakoon palveludirektiivi; rahoituspalvelujen alalla saavutettu merkittävä edistys; tutkimusta, kehittämistä ja innovointia koskevan uuden valtiontukikehyksen antaminen sekä verokannustimien kohdentaminen tutkimukseen ja kehitykseen; yhteisymmärrys tutkimuksen ja teknologian kehittämisen seitsemännestä puiteohjelmasta, jossa tutkimus- ja kehittämismenoja kasvatetaan 75 prosenttia vuosina 2007–2013, ja yhteisymmärrys julkisen ja yksityisen sektorin merkittävimpien yhteistyökumppanuuksien tukemisesta; lopullinen poliittinen yhteisymmärrys SESAR-yhteisyrityksen käynnistämisestä sekä pk-yritysten tukeminen kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmasta.

Joidenkin EU:n säädösehdotusten käsittely on kuitenkin vielä kesken parlamentissa ja neuvostossa, ja nyt olisikin keskityttävä kiirehtimään keskeneräisten asioiden päätökseen saattamista. Näillä ratkaisevan tärkeillä ehdotuksilla voitaisiin lisätä eläkeoikeuksien siirtokelpoisuutta ja siten helpottaa työntekijöiden liikkuvuutta sisämarkkinoilla, parantaa liikenne- ja energiamarkkinoiden toimivuutta, luoda Eurooppaan tehokas, kustannuksiltaan kohtuullinen teollis- ja tekijänoikeusjärjestelmä, luoda audiovisuaali- ja maksutelevisiopalveluja koskeva toimintakehys sekä yksinkertaistaa ja nykyaikaistaa suurta osaa Euroopan vero- ja tullisäännöksistä. Kyseisten säädösten täytäntöönpano vauhdittaisi merkittävästi kasvua ja työllisyyttä Euroopassa.

Sen jälkeen kun yhteisön Lissabon-ohjelman hyväksyttiin, komissio on laatinut joitakin merkittäviä uusia talousuudistusehdotuksia, joiden tarkoituksena on täydentää ja lujittaa toimia jäsenvaltioiden tasolla. Komissio on tehnyt ehdotuksen Euroopan teknologiainstituutin perustamiseksi, ja sen ehdotus Euroopan globalisaatiorahaston perustamiseksi on hyväksytty. Komissio toteuttaa myös ulkoista kilpailukykyä koskevaa suunnitelmaa, jonka tarkoituksena on luoda mahdollisuuksia globalisoituneessa taloudessa kauppapolitiikan ja muiden ulkoisten politiikkojen avulla.

Sääntelyn parantaminen alkaa päästä vauhtiin Euroopassa. Komissio on vahvistanut johdonmukaisen lähestymistavan poliittisen päätöksenteon kaikkiin vaiheisiin[2] ja on vahvistanut myös kunnianhimoisen yksinkertaistamissuunnitelman. Jotta menettelyjä voitaisiin yksinkertaistaa, neuvoston ja Euroopan parlamentin on nopeutettava yksinkertaistamisehdotusten, esimerkiksi keskitettyä ALV-palvelua koskevan ehdotuksen ja uudistettua tulliympäristöä koskevan ehdotuksen, käsittelyä.

Edellä tarkoitetut ehdotukset, joita täydennetään 2 luvussa esitettävillä uusilla toimilla, muodostavat yhteisön tason talousuudistuksen työohjelman.

1.2. Kansallisten uudistusohjelmien täytäntöönpano

Jäsenvaltiot ovat antaneet ensimmäiset raporttinsa kansallisten uudistusohjelmien täytäntöönpanosta. Komissio on arvioinut ne yksityiskohtaisesti ja ottanut arvioinnissa huomion neuvoston tekemän työn.

Raportit osoittavat, että jäsenvaltiot todella pyrkivät toteuttamaan uudistuksia. Monet niistä ovat tehostaneet parlamenttien ja sidosryhmien osallistumista. Kaikki jäsenvaltiot ovat nimittäneet Lissabonin strategian koordinaattorit, joista monet toimivat ministeritasolla.

Jäsenvaltioiden lähtökohdat ovat erilaiset, mutta lisäksi myös uudistusten vauhti ja intensiteetti sekä uudistuksiin sitoutuminen vaihtelee jäsenvaltioittain. Edistyminen eri politiikan aloilla niin ikään vaihtelee.

Makrotaloudellinen ulottuvuus

- EU:n talouden suorituskyky ja näkymät ovat paremmat kuin vuosiin. Talouskasvun odotetaan yltävän 2,8 prosenttiin tänä vuonna, mikä merkitsee 1,7 prosentin nousua vuodesta 2005, ja sen odotetaan pysyvän noin 2,5 prosentissa seuraavien kahden vuoden ajan[3]. Osa noususta johtuu suotuisasta suhdannekehityksestä, mutta on myös näyttöä siitä, että osa on aiempien rakenneuudistusten vaikutusta. Nousua tukee myös julkisen talouden vakauttaminen ja toimien kohdentaminen aiempaa enemmän julkisen talouden kestävyyden turvaamiseen väestön ikääntymisen huomioon ottamiseksi. Tätä kehitystä on osaltaan tukenut myös tarkistettu vakaus- ja kasvusopimus[4]. Myös hiljattain tapahtunut laajentuminen on lisännyt EU:n talouden dynaamisuutta.

- Vakaat makrotaloudelliset olosuhteet tukevat parantuneita talousnäkymiä. Energian hintojen noususta huolimatta EU:n inflaatio on pysytellyt hieman yli kahdessa prosentissa vuonna 2006. Maltillinen palkkakehitys on edelleen tukenut hintavakautta. Korkeista energian hinnoista, voimakkaasta kasvusta ja euron vahvasta kurssista huolimatta 25 jäsenvaltion EU:n vaihtotase on pysynyt suunnilleen tasapainossa. Useissa jäsenvaltioissa ulkoisen tasapainon kehitys edellyttää kuitenkin huolellista seurantaa.

- Monet maat, myös ne, joissa vajeet ovat suurimmat, ovat pyrkineet vakauttamaan julkista talouttaan, ja velan määrän nousu suhteessa BKT:hen on pysähtynyt 25 jäsenvaltion EU:ssa ensimmäisen kerran sitten vuoden 2002. Useissa maissa jo toteutettu tai toteutetaan toimenpiteitä, jotka liittyvät eläke- tai terveydenhuoltojärjestelmän uudistuksiin. Joidenkin jäsenvaltioiden on kuitenkin vielä lisättävä toimiaan. Yli puolessa kyseisistä jäsenvaltioista riski, että nykyiset politiikat vaarantavat julkisen talouden vakauden, on melko tai hyvin suuri. Jos terveenä elettyjen vuosien määrä kasvaisi samaa tahtia elinajanodotteen kanssa, terveydenhuoltomenojen kasvu saataisiin taittumaan. Julkisen talouden vakauttaminen parantaa investointimahdollisuuksia, mikä puolestaan lisää talouden kasvupotentiaalia, ja näin ollen julkisen talouden perusta vahvistuu pitkällä aikavälillä.

- Yhteisen rahan myötä syntynyt rahoitusmarkkinoiden ja koko talouselämän tiivis keskinäinen riippuvuus merkitsee, että euroalueen maiden on sekä luotava kasvua ja työllisyyttä edistävät olosuhteet että parannettava mukautumiskykyään euroalueella. Koska rahoitusmarkkinoiden ja talouselämän keskinäinen riippuvuus on lisääntynyt, euroalueen jäsenvaltioiden on panostettava enemmän julkisen talouden vakauttamiseen, kilpailukyvyn parantamiseen tuottavuuden lisäämiseksi, inflaatiopaineiden hillintään ja työmarkkinoiden joustavuuden lisäämiseen. Näiden tavoitteiden saavuttaminen edellyttää politiikan koordinoinnin syventämistä ja ohjausjärjestelmän parantamista kasvu- ja työllisyysstrategian ja euroryhmän puitteissa[5].

Mikrotaloudellinen ulottuvuus

- Kaikki jäsenvaltiot ovat asettaneet kansallisia tutkimus- ja kehittämisinvestointeja koskevat tavoitteet. Jos kaikki tavoitteet saavutetaan, EU:n tutkimus- ja kehitysmenot nousevat 2,6 prosenttiin BKT:stä vuoteen 2010 mennessä (vuonna 2005 luku oli 1,9 prosenttia). Tämä merkitsisi tuntuvaa parannusta, vaikka EU:n kolmen prosentin päätavoite saavutettaisiinkin vasta myöhemmin. Tutkimus- ja kehitysmenojen lisäämisestä saadaan merkittäviä etuja. Jos kansalliset tavoitteet saavutetaan, EU:n BKT nousee vuoteen 2025 mennessä 2,6–4,4 prosenttia korkeammaksi kuin muutoin. Ratkaiseva tekijä on yksityisen sektorin investointien kasvattaminen. Tämä edellyttää tiedeyhteisön ja teollisuuden välisten yhteyksien tiivistämistä, kansainvälisesti kilpailukykyisten osaamiskeskittymien edistämistä, rahoitusmahdollisuuksien parantamista ja innovoinnin tukipalvelujen (laajakaistapalvelujen ja sähköisten viranomaispalvelujen) parantamista.

- Monet jäsenvaltioista ovat aloittaneet yritysten, erityisesti pk-yritysten, liiketoimintapotentiaalin vapauttamiseksi keväällä 2006 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa sovittujen toimien täytäntöönpanon. Esimerkiksi kaikki ne jäsenvaltiot, joilla aiemmin ei ole ollut aloitteleville yrittäjille tarkoitettuja keskitettyjä palvelupisteitä, ovat nyt alkaneet perustaa niitä. Useimmat jäsenvaltiot eivät ole vielä kuitenkaan edistyneet riittävästi, jotta niin sanottu yhden viikon tavoite[6] voitaisiin saavuttaa vuoden 2007 loppuun mennessä.

- Monilla aloilla, esimerkiksi energian, liikenteen, televiestinnän, rahoitus- ja asiantuntijapalvelujen sekä julkisten hankintojen alalla, toimien onnistuminen on kuitenkin riippuvainen todellisesta kilpailusta ja EU:n lainsäädännön täytäntöönpanosta sekä myös työmarkkinoiden joustavuuden lisäämisestä. Tältä osin tarvitaan uusia toimia. Valtiontuen kokonaismäärä ei laskenut merkittävästi vuosina 2001–2005. Yli 90 prosenttia jäsenvaltioiden myöntämistä tuista kohdennetaan monialaisiin tavoitteisiin. Vaikka ympäristötoimiin ja energiatehokkuuteen liittyviin toimiin myönnetyn tuen osuus on kasvanut 28 prosenttiin, muille Lissabonin strategian mukaisille aloille, kuten tutkimukseen ja kehitykseen sekä koulutukseen, myönnetyn tuen osuus on pysynyt suunnilleen ennallaan.

- Sääntelyn parantaminen näyttäisi yleisesti ottaen edistyvän hyvin. Hallinnollisten rasitteiden vähentäminen ja määrittäminen sekä vaikutusten arviointi on edistynyt merkittävästi. Lisäksi monet jäsenvaltiot ovat alkaneet toteuttaa yksittäisiä yksinkertaistamistoimenpiteitä. Uusiin sääntöihin tutustuminen on pakollista kuitenkin vain alle kymmenessä jäsenvaltiossa.

- Monet jäsenvaltiot ovat jo tiedostaneet ympäristöpolitiikan ja kasvun yhteisvaikutukset. Ne tiedostavat myös ilmastonmuutokseen ja luonnon monimuotoisuuden säilyttämiseen liittyvät maailmanlaajuiset haasteet. Yli puolessa kyseistä jäsenvaltioista tarvitaan kuitenkin lisätoimenpiteitä, jotta voidaan saavuttaa uusiutuvien energianlähteiden käyttöä sähköntuotannossa koskevat tavoitteet. Seitsemän jäsenvaltiota ei ole edistynyt Kioton sitoumusten täyttämisessä, ja niiden on lisättävä toimiaan päästöjen vähentämiseksi. Ympäristöteknologioiden alalla on edistytty, mutta ympäristökustannusten sisällyttäminen hintoihin edistyy hitaasti.

Työllisyysulottuvuus

- Työllisyysasteet paranevat tasaisesti, mikä johtuu osittain naisten ja ikääntyneiden väestöryhmän työnteon lisääntymisestä. EU:hun odotetaan syntyvän seitsemän miljoonaa uutta työpaikkaa vuosina 2006–2008. Tämän myötä työllisyysasteen odotetaan nousevan 64 prosentista 66 prosenttiin vuosina 2006–2008, ja työttömyysasteen odotetaan laskevan vuonna 2004 saavutetusta yhdeksän prosentin huipusta 7,3 prosenttiin vuonna 2008. Työllisyyden pitkäjänteinen kasvu yhdessä työttömyyden huomattavan vähenemisen kanssa viittaa siihen, että työmarkkinoiden toiminnassa on vuonna 2006 tapahtunut rakenteellista paranemista. Useat jäsenvaltiot ovat lisäksi lieventäneet työntekijöiden vapaaseen liikkuvuuteen liittyviä siirtymäajan rajoituksia.

- Vaikka kehitys on ollut yleisesti ottaen myönteistä, ainoastaan muutamat jäsenvaltiot ovat sisällyttäneet työllisyyspolitiikkaansa elämänvaiheajattelun. Vielä tarvitaan lisätoimia, jotta voidaan saavuttaa viime vuonna sovittu tavoite siitä, että jokaiselle koulunsa tai opiskelunsa päättäneelle nuorelle tarjottaisiin työpaikka, oppisopimuspaikka, koulutusta tai muuta työllistymistä edistävää toimintaa kuuden kuukauden kuluessa työttömäksi jäämisestä. Sukupuolten välinen kuilu on edelleen leveä, ja jäsenvaltioiden olisi sitouduttava tiukemmin sukupuolten välistä tasa-arvoa koskevaan sopimukseen. Joissakin jäsenvaltioissa ongelmana on kohtuuhintaisten lastenhoitopalvelujen saatavuus, mikä vaikeuttaa työ- ja perhe-elämän yhteensovittamista. Monissa jäsenvaltioissa tietyt väestöryhmät (esimerkiksi nuoret, ikääntyneet työntekijät, vähemmistöt ja kolmansien maiden kansalaiset) kärsivät enemmän työttömyydestä kuin muut ryhmät. Alhainen koulutustaso on erityisen suuri ongelma maahanmuuttajien ja vähemmistöjen keskuudessa. Jäsenvaltiot ovat jonkin verran pyrkineet kasvattamaan ikääntyneiden työntekijöiden työvoimaosuutta, mutta vielä tarvitaan lisätoimia todellisten työllistymismahdollisuuksien luomiseksi. Vaikka jäsenvaltiot ovat pyrkineet vähentämään lapsiköyhyyttä (kuten kevään 2006 Eurooppa-neuvoston kokouksessa esitettiin), köyhyyden vähentäminen on edelleen merkittävä haaste.

- Joustava työsuhdeturva on herättänyt paljon mielenkiintoa jäsenvaltioissa, mutta useimmat jäsenvaltiot eivät ole vielä sisällyttäneet sitä kaikilta osin toimiinsa vaan ovat esimerkiksi ainoastaan edistäneet työvoiman kysyntää tai alentaneet työntekijöiden maksamaa veroa tehdäkseen työnteosta houkuttelevampaa. Joustavan työsuhdeturvan muilla osa-alueilla, kuten sosiaalisen suojelun ja sosiaalietuuksien nykyaikaistamisessa ja elinikäiseen oppimiseen liittyvien johdonmukaisten toimintasuunnitelmien laatimisessa, ei ole edistytty kovin paljon. Tarpeeksi moni jäsenvaltio ei myöskään ole nykyaikaistanut työsuhdeturvaa koskevaa säädäntöään kuin vähäiseltä osin (uusien työntekijöiden ja marginaaliryhmien työntekijöiden mahdollisuuksien parantamisen osalta). Joissakin jäsenvaltioissa vallitsevan työmarkkinoiden kaksijakoisuuden (markkinoilla olevat/niiden ulkopuolella olevat) poistamiseksi on parannettava marginaaliryhmiin kuuluvien työntekijöiden työllisyysturvaa ja työllistettävyyttä samalla kun lisätään vakituisessa työsuhteessa olevien työntekijöiden työsuhdeturvan joustavuutta.

***

Yleisesti ottaen jäsenvaltiot ovat aloittaneet kansallisten uudistusohjelmien täytäntöönpanon varsin lupaavasti. Monissa jäsenvaltioissa voitaisiin kuitenkin vielä lisätä toimia esimerkiksi julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden, työmarkkinauudistusten, tutkimuksen ja kehittämisen, ilmasto- ja energiapolitiikan ja innovoinnin sekä etenkin verkkotoimialojen ja -palvelujen kilpailukyvyn edistämiseksi.

Uudistusten nopeuttaminen edellä mainituilla aloilla vauhdittaisi johdonmukaisesti uudistusohjelmien täytäntöönpanoa, lisäisi politiikkojen yhteisvaikutuksia ja edistäisi uudistusten hyötyjen maksimointia.

Arviointinsa perusteella komissio on päättänyt tarjota jäsenvaltioille ohjeistusta päätelmien ja EY:n perustamissopimuksen 99 ja 128 artiklan mukaisten maakohtaisten suositusten muodossa. Maakohtaiset suositukset perustuvat kansallisten uudistusohjelmien täytäntöönpanon edistymiseen. Suositukset liittyvät etenkin aiheisiin, joihin komissio keväällä 2006 pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen yhteydessä pyysi jäsenvaltioita kiinnittämään erityistä huomiota. Suosituksia ei osoiteta niille jäsenvaltioille, joiden uudistusohjelmien täytäntöönpanossa on saavutettu merkittävää edistystä.

Kasvua työllisyyttä koskevan uudistetun Lissabonin strategian toteuttaminen on keskipitkän ja pitkän aikavälin suunnitelma. Kaikkia poliittisia kysymyksiä ei voida ratkaista yhdessä vuodessa, ja siksi komissio on ottanut huomioon sen, että monimutkaisten ongelmien kanssa kamppailevien jäsenvaltioiden on asetettava tietyt toimet etusijalle.

Komissio on määrittänyt kullekin jäsenvaltiolle tärkeimmät osa-alueet, joiden edistymistä olisi seurattava tiiviisti vuonna 2007. Tiivistä seurantaa tarvitaan myös neljällä painopistealueella (ks. luku 3), joiden osalta Eurooppa-neuvoston kokouksessa sovittiin, että tavoitteet olisi saavutettava vuoden 2007 loppuun mennessä.

1.3. Uusien koheesio-ohjelmien keskeinen tavoite: panostaminen kasvuun ja työpaikkoihin

Yksi viime vuoden onnistuneimpia toimia on ollut koheesiopolitiikan uudistaminen. Vuosien 2007–2013 rakennerahastoja koskevan uuden sääntelykehyksen mukaan vähiten kehittyneillä alueilla vähintään 60 prosenttia käytettävissä olevista varoista on varattava Lissabonin strategian toteuttamisesta aiheutuneisiin menoihin. Muilla alueilla vähimmäismäärä on 75 prosenttia. Vaikka tiettyyn tarkoitukseen merkitseminen ei ole pakollista vuonna 2004 liittyneille jäsenvaltioille, kaikki jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet tekevänsä niin. Tämä merkitsee sitä, että Lissabon strategian mukaisia investointeja rahoitetaan rakennerahastoista 200 miljardin euron arvosta (rakennerahastojen lisäksi rahoitusta saadaan myös jäsenvaltioilta).

Komissio jatkaa tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa varmistaakseen, että suurin osa päätöksistä, jotka koskevat 360 uutta ohjelmaa, saadaan tehtyä vuoden 2007 puoliväliin mennessä, ja tarpeelliset investoinnit voidaan tehdä mahdollisimman pian. Ohjelmat painottuvat tiukasti uudistusten painopisteisiin, kuten innovointiin ja osaamistalouteen. Uudet maaseudun kehittämisohjelmat niin ikään luovat uusia investointimahdollisuuksia ja siten edistävät työpaikkojen syntymistä haja-asutusalueilla.

Kansallisten uudistusohjelmien täytäntöönpanosta vastaavat toimijat ja rakennerahastojen toimintaohjelmien valmistelusta vastaavat toimijat tekevät yhteistyötä aiempaa paljon tiiviimmin. Suurin osa ohjelmista suunnitellaan ja toteutetaan yhteistyössä alueellisten ja muiden paikallisten toimijoiden kanssa, mikä edistää kasvu- ja työllisyysstrategian täytäntöönpanon hajauttamista alue- ja paikallistasolle ja siten myös lisää siihen sitoutumista.

2. TOIMIEN TOTEUTTAMINEN NELJÄLLÄ PAINOPISTEALUEELLA

Keväällä 2006 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa valtion ja hallitusten päämiehet sopivat neljästä painopistealueesta kasvun ja työllisyyden lisäämiseksi. Eurooppa-neuvosto sopi kyseisiin painopistealueisiin liittyvistä toimenpiteistä, jotka on toteutettava vuoden 2007 loppuun mennessä, eli ennen kuin kasvu- ja työllisyysstrategian toinen vaihe käynnistyy vuonna 2008. Sovitut neljä painopistealuetta sisältyvät kansallisiin uudistusohjelmiin ja yhteisön Lissabon-ohjelmaan, mutta niitä käsitellään myös tässä luvussa niiden monialaisuuden vuoksi. Kuten komission toteuttamassa arvioinnissa todettiin, jäsenvaltioiden on vauhditettava toimiaan, jotta ne saadaan toteutettua aikataulun mukaisesti. Jäsenvaltioiden olisi sisällytettävä vuotuisiin täytäntöönpanoraportteihin selvitys määritetyillä neljällä painopistealueella toteutettujen toimien täytäntöönpanosta.

2.1. Suurempi panostus osaamiseen ja innovointiin

Tutkimuksen ja innovoinnin edistäminen on paras tapa löytää ratkaisuja moniin ilmaston ja väestörakenteen muutoksen kaltaisiin suuriin ongelmiin. Tulevaisuuden kasvun kannalta on ratkaisevan tärkeää, että Eurooppa on innovaatiomyönteinen.

Pelkkä tutkimus- ja kehittämisinvestointien lisääminen ei sellaisenaan riitä. On tärkeää osata muuntaa tutkimus- ja kehittämisinvestoinnit uusiksi tuotteiksi ja palveluiksi. Keskeistä tässä on innovointia tukevien suotuisten olosuhteiden luominen, muun muassa korkea-asteen koulutuksen nykyaikaistaminen, osaamisen kolmen kulmakiven (yritykset, yliopistot ja tutkimuskeskukset) välisten yhteyksien lujittaminen sekä helppopääsyisten kilpailukykyisten markkinoiden turvaaminen. Komissio käynnistää keskustelun eurooppalaisen tutkimusalueen tulevaisuudesta varmistaakseen, että Eurooppa osallistuu keskeisenä toimijana maailmanlaajuisten haasteiden ratkaisemiseen.

Uusien strategisten teknologioiden kehittämistä (ja niiden käyttöönottoa maailman johtavilla markkina-alueilla) voidaan edistää yhteisen alakohtaisen eurooppalaisen lähestymistavan avulla (esimerkiksi hiilidioksidin talteenoton ja varastoinnin sekä taajuuksien hallinnoinnin alalla[7]).

Syyskuussa 2006 komissio esitteli laajapohjaisen innovaatiostrategian EU:lle ja siihen liittyvän 10-kohtaisen suunnitelman[8]. Valtion ja hallitusten päämiehet sopivat Lahdessa pidetyssä kokouksessa, että suurimpien kilpailijoidensa tavoin EU:n olisi omaksuttava innovointiin strateginen lähestymistapa, jossa keskitytään muutamaan toisiinsa läheisesti liittyvään aiheeseen[9]. Tältä pohjalta neuvosto onkin nyt hyväksynyt yhteisön tasolla toteutettavan innovaatio-ohjelman.

Jatkotoimet Yhteiset teknologia-aloitteet ovat julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuustoimia, joiden avulla varmistetaan Euroopan johtoasema strategisilla teknologian aloilla. Komissio laatii ehdotuksen yhteisistä teknologia-aloitteista, joiden toteuttaminen aloitetaan vuoden 2007 alussa. Euroopan teknologiainstituutista (EIT) tulee innovoinnin, tutkimuksen ja korkea-asteen koulutuksen huippuosaamisen keskus. Komission ehdotus hyväksyttäneen ajoissa, jotta EIT voi aloittaa toimintansa vuonna 2008 ja ensimmäinen EIT:n osaamis- ja innovointiyhteisö voidaan perustaa vuoteen 2010 mennessä. Myös jäsenvaltioiden olisi uudistettava korkea-asteen koulutusta ja tutkimusorganisaatioiden toimintaa. Eurooppa tarvitsee pikaisesti selkeän ja johdonmukaisen teollis- ja tekijänoikeuksien suojaamisjärjestelmän, joka perustuu korkeaan laatuun, kohtuullisiin kustannuksiin, käyttäjien ja oikeuksien haltijoiden lähentymiseen ja tasapainoon. Tällöin ideat saadaan helposti kiertoon dynaamisessa tietoyhteiskunnassa. Komissio tekee asiaa koskevia ehdotuksia. Standardointia on nopeutettava Euroopassa erityisesti nopeasti muuttuvilla markkinoilla. Samalla on kuitenkin varmistettava yhteentoimivuus. Euroopan standardointijärjestöjen on edelleen parannettava toimintaansa mukauttamalla työmenetelmiään ja rakenteitaan sekä parantamalla sisäistä päätöksentekoaan. Komissio toteuttaa yhdessä standardointijärjestöjen, teollisuuden ja sidosryhmien kanssa arvioinnin sekä antaa toimintasuunnitelman lokakuussa 2007. Eurooppa tarvitsee edelläkävijämarkkinoita koskevan strategian. Viranomaisten on toisin sanoen pyrittävä varmistamaan, että markkinat ovat mahdollisimman valmiit kehitteillä oleville teknologioille ja liiketoimintamalleille. Näin eurooppalaisia yrityksiä voidaan auttaa saavuttamaan maailmanlaajuinen johtoasema näillä aloilla. Julkisiin hankintoihin liittyvien kehittyneiden menettelytapojen avulla voidaan edistää innovatiivisten ratkaisujen kysyntää ja luoda uusia liiketoimintamahdollisuuksia erityisesti palvelualoilla. Julkisen sektorin on otettava haaste vastaan. |

- 2.2. Liiketoimintapotentiaalin vapauttaminen erityisesti pk-yrityksissä

Keväällä 2006 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa todettiin, että tulevaisuudessa suurin osa työpaikoista tulee olemaan pk-yrityksissä, ja sovittiin sääntelykehyksen parantamisesta yrityksen perustamisen ja sen toiminnan ylläpitämisen tai siirtämisen helpottamiseksi yhtenäismarkkinoilla.

Nyt kun kaikki jäsenvaltiot ovat perustaneet tai perustamassa keskitettyjä palvelupisteitä, niihin liittyviä hallinnollisia toimenpiteitä on yhdenmukaistettava (sähköisten menetelmien avulla).

Yrityksille EU:n ja kansallisten säännösten mukaisten hallinnollisten vaatimusten noudattamisesta aiheutuvien kustannusten arvioidaan olevan noin 3,5 prosenttia suhteessa 25 jäsenvaltion EU:n BKT:hen. Merkittävä osuus näistä kustannuksista aiheutuu yleiseen etuun liittyvistä keskeisistä raportointivaatimuksista. Hallinnollisia menettelyjä on mahdollista keventää huomattavasti, jolloin yrittäjät ja heidän henkilöstönsä voivat käyttää vapautuvan ajan tuottaviin tehtäviin. Jos näitä kustannuksia voitaisiin alentaa 25 prosenttia, EU:n BKT:n arvioidaan kasvavan ajan myötä jopa 1,5 prosenttia (tai 150 miljardia euroa).

Jatkotoimet Eurooppa-neuvostoa pyydetään asettamaan hallinnollisten menettelyjen vähentäminen 25 prosenttia EU:n ja jäsenvaltioiden yhteiseksi poliittiseksi tavoitteeksi, joka niiden molempien on saavutettava vuoteen 2012 mennessä, antamaan tukensa niille komission määrittämille painopistealueille, joilla hallinnollisten menettelyjen keventämisessä olisi saavutettava tuntuvaa edistystä. Näitä painopistealueita ovat ALV- ja muu verolainsäädäntö, tilastot, maatalous ja maataloustuet, elintarvikemerkinnät, liikenne ja kalastuslainsäädäntö, tukemaan niitä hallinnollisten kustannusten vähentämistä koskevia ehdotuksia, joiden avulla saadaan nopeita tuloksia, hyväksymään ehdotettu kustannusten määrittämismenetelmä, Kansallisten täytäntöönpanoraporttien tarkastelu osoittaa, että kilpailun puuttuminen on edelleen ongelma, joka hankaloittaa innovointia ja estää tuottavuuden kasvua. Komissio aikoo tehdä keskeisiä tavara- ja palvelumarkkinoita koskevan selvityksen, jossa kartoitetaan kilpailun esteet. Eurooppa-neuvostoa pyydetään kehottamaan jäsenvaltioita ottamaan yhdeksi päätavoitteistaan palveludirektiivin pikainen saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja tekemään se yhteistyössä Euroopan komission kanssa täytäntöönpanon helpottamiseksi ja koordinoimiseksi. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että uuden yrityksen perustamiseen kuluu enintään yksi viikko[10], perustamiskustannukset pysyvät alhaisina ja niihin sisältyvät ainoastaan hallinnolliset kustannukset, yrityksen perustajat voivat hoitaa kaikki säännöksistä johtuvat yrityksen perustamiseen liittyvät velvollisuudet (myös ALV-velvolliseksi rekisteröitymisen) samassa palvelupisteessä ja/tai sähköisesti, kaikki ensimmäisen työntekijän palkkaamiseen liittyvät hallintomenettelyt voidaan hoitaa yhden yhteyspisteen kautta, yrittäjäkoulutus sisällytetään kouluopetukseen. |

- 2.3. Työmarkkinoiden mukautumiskyvyn lisääminen joustavan työsuhdeturvan avulla

Nykyään tunnustetaan laajalti, että Euroopan työmarkkinoita on nykyaikaistettava, jotta ne voivat mukautua kilpailusta, väestön ikääntymisestä ja elämäntapavalinnoista aiheutuviin muutoksiin. Joustava työsuhdeturva on yksi lupaavimmista keinoista tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Työpaikkojen sijasta joustava työsuhdeturva suojelee työntekijöitä, auttaa näitä sopeutumaan nopeisiin muutoksiin ja siten turvaamaan työpaikkansa. Joustavaa työsuhdeturvaa sovelletaan jo joissakin jäsenvaltioissa, ja se on osoittautunut toimivaksi malliksi. Haasteena on varmistaa toimivuus myös jatkossa.

Jatkotoimet Kuultuaan ensin työmarkkinaosapuolia komissio antaa kesään 2007 mennessä tiedonannon, jonka avulla määritetään joustavaa työsuhdeturvaa koskevat yleiset periaatteet vuoden 2007 loppuun mennessä. Koska jäsenvaltioiden lähtökohdat ovat keskenään erilaiset ja jotta täytäntöönpanoa voidaan helpottaa, tiedonannossa esitetään joustavan työsuhdeturvan edistämiseksi erilaisia toimintalinjoja, jotka vaihtelevat institutionaalisen rakenteen, taloudellisen tilanteen ja käytettävissä olevien varojen mukaisesti. Vuoden 2007 loppuun mennessä jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että koulunsa päättäville nuorille tarjotaan työpaikka, oppisopimuspaikka, lisäkoulutusta tai muuta työllistymistä edistävää toimintaa kuuden kuukauden (neljän kuukauden vuoteen 2010 mennessä) kuluessa työttömäksi jäämisestä, lisättävä kohtuuhintaisten laadukkaiden lastenhoitopalvelujen saatavuutta kunkin jäsenvaltion omien tavoitteiden mukaisesti, tarjottava kohdennettuja kannustimia työuran pidentämiseksi ja lisättävä yli 45-vuotiaiden työntekijöiden osallistumista koulutukseen. |

- 2.4. Energia ja ilmastonmuutos

Ilmastonmuutokseen liittyvät todisteet ovat kiistattomia. Planeettamme lämpiää ihmisen toiminnan vuoksi nopeammin kuin koskaan. Jotta maapallon keskilämpötilan nousu saataisiin pysähtymään kahteen celsiusasteeseen[11], tarvitaan välittömiä, päättäväisiä maailmanlaajuisia toimia. Toimien toteuttamatta jättäminen tulee huomattavasti kalliimmaksi kuin niiden toteuttaminen. Uusiin ekotehokkaisiin teknologioihin investoiminen sekä niiden toteuttaminen ja levittäminen tarjoavat myös laajoja kasvu- ja työllisyysmahdollisuuksia.

Euroopassa on etsitty ratkaisuja ilmastonmuutoksesta aiheutuviin ongelmiin. Euroopan johtavaa asemaa tällä alalla olisi hyödynnettävä ilmastomuutoksen laajapohjaisemman torjuntatoiminnan tukemisessa ja kilpailukyvyn parantamisessa. Tämä on otettava huomioon valmisteilla olevassa Euroopan uudessa energiapolitiikassa.

Eurooppa tarvitsee yhdennetyn energiapolitiikan, johon sisältyy sekä Euroopan että jäsenvaltioiden tason toimia ja jolla edistetään ympäristön kannalta kestävää kehitystä, energian toimitusvarmuutta ja kilpailukykyä.

- Hiilidioksidipäästöiltään vähäisten energialähteiden käyttöön siirtyminen energiantuotannossa on ratkaisevan tärkeää ja osoitus Euroopan johtavasta asemasta ilmastonmuutoksen torjunnassa. Samalla voidaan myös edistää EU:n kilpailukykyä. Jos maapallon päästöjen vähentämisessä aiotaan onnistua, toimiin on välttämätöntä saada mukaan myös kolmannet maat. Tämä edellyttää myös panostamista erityisesti uusiin energiateknologioihin liittyvään julkiseen ja yksityiseen tutkimus- ja kehittämistoimintaan.

- Energiatehokkuutta ja uusiutuvan energian käyttöä voimakkaasti edistävä politiikka saattaa myös edesauttaa merkittävästi päästöjen vähentämisessä, energian toimitusvarmuuden parantamisessa ja kilpailukyvyn tehostamisessa ja nostaa Euroopan ykkössijalle innovatiivisilla teollisuuden aloilla.

- EU:n olisi edistettävä kustannustehokkaita välineitä, joita voidaan hyödyntää päästöjen pikaisessa vähentämisessä ja joilla edistetään samalla innovointia. EU:n päästökauppajärjestelmää lujitetaan ja laajennetaan. Päästökauppadirektiiviä tarkistetaan vuonna 2007.

- Täysin yhdentyneiden markkinoiden avulla voidaan poistaa tehottomuutta, edistää investointeja ja parantaa kilpailukykyä sekä varmuutta ja kestävyyttä. Markkinoiden avaamista koskevien direktiivien täytäntöönpanon lisäksi on tarpeen myös eriyttää ja vahvistaa sääntelyviranomaisten roolia sekä lisätä jäsenvaltioiden välisiä yhteyksiä.

Jatkotoimet Komissio ehdottaa kahta tärkeää aloitetta tammikuussa 2007. Toinen näistä on strateginen energiakatsaus, jossa esitetään EU:n pitkän aikavälin ilmastonmuutostavoitteen mukainen energiasuunnitelma. Katsauksen tavoitteena on myös edistää kilpailukykyä ja varmuutta. Toinen aloite on ilmastonmuutoksen torjunnan lisätoimia koskeva tiedonanto. Molemmat ehdotukset sisältävät kohdennettuja toimenpide-ehdotuksia, ja keväällä kokoontuvan Eurooppa-neuvoston olisi otettava ne keskustelunsa yhdeksi pääaiheeksi ennen kuin se tekee päätöksen niistä. |

- 3. SEURAAVA VAIHE

3.1. Talousuudistuksiin liittyvät yhteisön tason keskeiset tavoitteet vuonna 2007 – Yhteisön Lissabon-ohjelman tarkistaminen

Monet painopistealueiden toimista on tarkoitettu jäsenvaltioiden toteutettaviksi. Kuitenkin myös yhteisöllä on merkittävä rooli. Painopistealueiden toimet muodostavat yhdessä yhteisön Lissabon-ohjelman (ks. kohta 1.1) vielä keskeneräisen lainsäädäntöosuuden kanssa yhteisön tason talousuudistusohjelman vuonna 2007. Yhteisön tason ohjelman edistyminen täydentää ja lujittaa olennaisesti jäsenvaltioiden toimia.

3.2. Sitoutumisen lisääminen

Komissio pyytää, että ennen toisen vaiheen käynnistymistä vuonna 2008 Eurooppa-neuvosto kehottaisi jäsenvaltioita

- nimittämään Lissabonin strategiaa varten poliittisen tason kansalliset koordinaattorit, jos ne eivät ole vielä sitä tehneet. Komissio pyrkii edelleen lujittamaan Lissabonin strategian kansallisten koordinaattorien asemaa Euroopan tasolla,

- lisäämään pyrkimyksiään ottaa kasvua ja työllisyyttä koskeva Lissabonin strategia selkeäksi osaksi kansalaisyhteiskuntaa esimerkiksi käsittelemällä täytäntöönpanoraportit kansallisissa parlamenteissa, kuulemalla sidosryhmiä ja tiivistämällä kansallisten uudistusohjelmien ja talousarviomenettelyjen välistä yhteyttä. Komissio pitää myönteisenä sitä, että Euroopan parlamentti on aloittanut vuoropuhelun kansallisten parlamenttien kanssa,

- hyödyntämään toistensa kokemuksia vaihtamalla hyviä toimintatapoja koskevia tietoja. Komissio pyrkii osaltaan helpottamaan tätä kokemusten vaihtoa. Lissabonissa lokakuun alussa pidetyn onnistuneen innovaatioseminaarin kannustamana komissio järjestää Lissabonin strategian koordinaattoreille seminaareja, joissa näillä on tilaisuus esitellä onnistuneita toimia. Alueiden asemaa talouden muutosten edistäjinä koskevan aloitteen mukaisesti komissio luo myös alueiden ja kaupunkien verkostoja parhaiksi todettujen innovointiin liittyvien käytäntöjen levittämisen edistämiseksi.

3.3. Kumppanuuden laajentaminen

Bulgaria ja Romania liittyvät Euroopan unioniin 1. tammikuuta 2007. Komissio pyytää niitä laatimaan kansalliset uudistusohjelmat yhdennettyjen suuntaviivojen mukaisesti kevään 2007 Eurooppa-neuvoston kokoukseen mennessä sekä ottamaan huomioon viimeisimmät seurantaraportit.

3.4. Tuloskeskeisyys

Komissio pyytää Eurooppa-neuvostoa hyväksymään tämän raportin sisällön ja erityisesti

- tukemaan uudistusten edistymistä koskevia toimintapoliittisia ohjeita, myös ehdotuksia päätelmiksi ja maakohtaisiksi suosituksiksi, ja niiden sisältöä, joka perustuu yhdennettyihin suuntaviivoihin II osan mukaisesti, jotta ne voitaisiin antaa neuvoston hyväksyttäviksi,

- kehottamaan, että kaikki jäsenvaltiot panevat täytäntöön kansalliset uudistusohjelmat erityisesti määritetyn neljän painopistealueen, neuvoston hyväksymien maakohtaisten suositusten ja komission laatimien päätelmien osalta, sekä antavat täytäntöönpanoa koskevan raportin 15. lokakuuta 2007 mennessä,

- kehottamaan jäsenvaltioita tarvittaessa lisäämään toimiaan, jotta vuonna 2006 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa määritetyt ensisijaiset toimet voidaan toteuttaa vuoden 2007 loppuun mennessä. Eurooppa-neuvostoa pyydetään hyväksymään 2 luvussa esitetyt lisätoimet.

- kehottamaan neuvostoa ja parlamenttia asettamaan etusijalle yhteisön Lissabon-ohjelmaan liittyvien keskeneräisten lainsäädäntöehdotusten käsittelyn päätökseen saattamisen sekä tukemaan vuodeksi 2007 ehdotettua yhteisön tason toimintaohjelmaa (1.1 kohta ja 2 luku).

[1] Community Lisbon Programme: Technical Implementation Report 2006 - SEK(2006) 1379.

[2] Strateginen katsaus: Sääntelyn parantaminen Euroopan unionissa - KOM(2006) 690.

[3] Commission Autumn Economic Forecasts 2006–2008, European Economy No. 5/2006.

[4] Julkinen talous EMU:ssa 2006 – Tarkistetun vakaus- ja kasvusopimuksen ensimmäinen soveltamisvuosi - KOM(2006) 304.

[5] Euroalueen vahvistaminen: politiikan painopisteet - KOM(2006) 714.

[6] Asiat, joita on tarkasteltava arvioitaessa yrityksen käynnistämiseen kuluvaa aikaa ja siitä aiheutuvia kustannuksia ja keskitettyjen palvelupisteiden toimintaa Lissabonin strategian tavoitteiden puitteissa, on esitetty Internet-osoitteessa http://ec.europa.eu/enterprise/entrepreneurship/support_measures/start-ups/index.htm.

[7] Komissio tekee taajuuksien hallinnointia koskevan ehdotuksen alkuvuodesta 2007 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän uudelleentarkastelun yhteydessä.

[8] Tietämyksestä käytännön toimiin: laajapohjainen innovaatiostrategia EU:lle - KOM(2006) 502, 13.9.2006.

[9] Ks. komission tiedonanto Eurooppa-neuvostolle (epävirallinen kokous Lahdessa 20. lokakuuta 2006) – Innovaatiomyönteinen moderni Eurooppa - KOM(2006) 589, 12.10.2006.

[10] Komissio antaa asiaan liittyviä määritelmiä koskevat ohjeet.

[11] Eurooppa-neuvoston asettama tavoite.