Ehdotus: neuvoston päätös säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetussa neuvoston direktiivissä 2003/48/EY säädettyjä toimenpiteitä vastaavia toimenpiteitä koskevan sopimuksen ja sen liitteenä olevan yhteisymmärryspöytäkirjan tekemisestä Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välillä /* KOM/2004/0075 lopull. - CNS 2004/0027 */





Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetussa neuvoston direktiivissä 2003/48/EY säädettyjä toimenpiteitä vastaavia toimenpiteitä koskevan sopimuksen ja sen liitteenä olevan yhteisymmärryspöytäkirjan tekemisestä Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välillä (komission esittämä) PERUSTELUT Neuvosto valtuutti 16. lokakuuta 2001 tekemällään päätöksellä komission neuvottelemaan Sveitsin ja viiden muun yhteisön ulkopuolisen maan (Andorran, Liechtensteinin, Monacon, San Marinon ja Yhdysvaltojen) kanssa aiheelliset sopimukset, joilla voidaan varmistaa, että kyseiset maat ottavat käyttöön vastaavat toimenpiteet kuin millä yhteisössä on tarkoitus varmistaa säästöistä korkoina saatujen tulojen tosiasiallinen verotus. Komissio valtuutettiin käymään nämä neuvottelut tiiviissä yhteistyössä neuvoston puheenjohtajavaltion kanssa sekä läheisessä ja säännöllisessä vuoropuhelussa korkean tason työryhmän kanssa, joka perustettiin 13. kesäkuuta 2001 tehdyllä pysyvien edustajien komitean päätöksellä [1] ja jonka neuvosto nimitti erityiskomiteaksi avustamaan komissiota tässä tehtävässä. [1] EYVL C 183, 29.6.2001, s.1 Edellä mainitun 16. lokakuuta 2001 tehdyn päätöksen jälkeen komissio pyysi kirjeitse edellä mainituilta yhteisön ulkopuolisilta mailta neuvottelujen aloittamista. Varsinaisesti neuvottelut voitiin kuitenkin aloittaa vasta, kun Ecofin-neuvosto oli hyväksynyt direktiiviluonnoksen kokouksessaan 13. joulukuuta 2001. Vaikka Sveitsi antoi neuvotteluvaltuutuksensa säästötulojen verotuksen alalla 30. tammikuuta 2002, se suostui alun perin aloittamaan neuvottelut vasta, kun neuvosto oli antanut neuvotteluvaltuudet erinäisillä muilla aloilla. Neuvoston annettua nämä muut neuvotteluvaltuudet 17. kesäkuuta 2002 viralliset neuvottelut säästötulojen verotuksesta saattoivat alkaa Sveitsin kanssa lopulta 18. kesäkuuta 2002. Useita kokouksia on siitä lähtien pidetty sekä teknisellä että poliittisella tasolla. Neuvoston 16. lokakuuta 2001 antaman valtuutuksen mukaisesti neuvottelut on käyty tiiviissä yhteistyössä neuvoston puheenjohtajamaiden kanssa. Komissio on säännöllisesti raportoinut neuvostolle ja parlamentille neuvottelujen edistymisestä suullisesti, ja esittänyt 3. joulukuuta 2002 Ecofin-neuvostolle tiedonannon yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa käydyistä säästötulojen verotusta käsittelevistä neuvotteluista [2]. [2] SEC (2002) 1287 lopullinen, 27.11.2002 Ecofin-neuvoston pyynnöstä neuvotteluja säästötulojen verotuksesta jatkettiin Sveitsin kanssa vuonna 2003. Komissio esitti tammikuun ja toukokuun 2003 välisenä aikana neuvostolle useita alustavia sopimusluonnoksia, joihin korkean tason työryhmä tutustui. Neuvottelujen aikana Sveitsi pyysi, että myös Sveitsiin alettaisiin soveltaa järjestelmiä, joista säädetään eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23 päivänä heinäkuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/435/ETY [3] sekä eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettavasta yhteisestä verotusjärjestelmästä 3 päivänä heinäkuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 2003/49/ETY [4]. Komissio välitti Sveitsin pyynnön neuvostolle. [3] EYVL L 225, 20.8.1990, s .6 [4] EUVL L 157, 26.6.2003, s. 49 Neuvosto totesi 3. kesäkuuta 2003, että Sveitsin kanssa tehtävää sopimusta koskeva luonnos, sellaisena kuin komissio sen esitti 28. toukokuuta 2003, sisältää lopullisen tarjouksen EU:n ja kyseisen maan kanssa tehtävää sopimusta varten. Neuvoston hyväksymään luonnokseen kuuluu myös edellä mainittu Sveitsin esittämä pyyntö (sopimusluonnoksen 15 artikla). Espanjan osalta luonnoksessa kuitenkin määrätään, että 15 artiklaa aletaan soveltaa vasta, kun Espanjan ja Sveitsin välinen kahdenvälinen sopimus pyynnöstä tapahtuvasta tietojenvaihdosta veropetoksiin ja vastaaviin (tax fraud and the like) liittyvissä tapauksissa on tullut voimaan, kun kyseessä ovat tulot, joihin ei sovelleta tätä sopimusta vaan Espanjan ja Sveitsin kahdenvälisiä yleis- tai muita sopimuksia. Neuvosto totesi sopimusluonnosta hyväksyessään, että sopimuksen tekeminen Sveitsin kanssa osinkojen verokohtelusta sekä korko- ja rojaltimaksuista ei kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan sopimusluonnoksen 15 artiklan mukaisesti. Valtuuskunnat kuitenkin sopivat poikkeuksellisesti ja ilman, että kyse olisi ennakkotapauksesta, että jäsenvaltiot eivät käytä toimivaltaansa tässä erityistapauksessa. Neuvosto ja komissio totesivat myös, että yhteisön toimivalta sopimuksen 15 artiklan osalta ei vaikuta muiden yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa voimassaoleviin kahdenvälisiin sopimuksiin. Edelleen todettiin, että jäsenvaltioiden toimivalta kahdenvälisten sopimusten tekemiseen osinkojen verokohtelusta sekä yhtiöiden välisistä korko- ja rojaltimaksuista pysyy ennallaan. Sopimus esitetään nyt neuvostolle lopullista tekemistä varten. Sopimuksen liitteenä on Sveitsin valaliiton sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välinen täydentävä yhteisymmärryspöytäkirja, jonka luonnos on myös hyväksytty. Yhteisymmärryspöytäkirjassa Sveitsi ja jäsenvaltiot muun muassa sitoutuvat aloittamaan kahdenväliset neuvottelut sisällyttääkseen kaksinkertaista verotusta koskeviin yleissopimuksiinsa määräykset pyynnöstä tapahtuvasta tietojenvaihdosta veropetoksiin ja vastaaviin (tax fraud and the like) liittyvissä tapauksissa, kun kyseessä ovat tulot, joihin ei sovelleta tätä sopimusta vaan asianomaisten valtioiden kahdenvälisiä yleis- tai muita sopimuksia, sekä yksittäisten "vastaavien tapausten" luokittelusta asianomaisissa maissa sovellettavien verotusmenettelyjen mukaisesti. Ecofin-neuvoston 21. tammikuuta 2003 tekemien päätelmien mukaisesti yhteisymmärryspöytäkirjassa vahvistetaan myös, että Euroopan yhteisö aloittaa 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetussa neuvoston direktiivissä 2003/48/EY [5] säädetyn siirtymäkauden aikana neuvottelut muiden keskeisten rahoituskeskusten kanssa, jotta näillä oikeudenkäyttöalueilla otettaisiin käyttöön yhteisössä sovellettavia toimenpiteitä vastaavat toimenpiteet. Yhteisymmärryspöytäkirjassa säädetään edelleen, että sopimuksen määräyksiä sovelletaan vilpittömässä mielessä ja että sopimuspuolet eivät yksipuolisilla toimenpiteillä heikennä kyseistä järjestelyä ilman perusteltua syytä. Mikäli neuvoston asetuksen 2003/48/EY ja sopimuksen soveltamisalan välillä ilmenee olennaisia eroja, sopimuspuolten on aloitettava välittömästi neuvottelut, jotta varmistetaan sopimuksessa määrättyjen toimenpiteiden rinnastettavuuden säilyminen. [5] EUVL L 157, 26.6.2003, s. 38 Komissio katsoo, että teksti on neuvoston 16. lokakuuta 2001 hyväksymien neuvotteluohjeiden mukainen. Jotta sopimus säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetussa neuvoston direktiivissä 2003/48/EY säädettyjä toimenpiteitä vastaavista toimenpiteistä ja sen liitteenä olevan yhteisymmärryspöytäkirja voitaisiin tehdä, komissio ehdottaa, että neuvosto hyväksyy liitteenä olevan päätösehdotuksen sopimuksen tekemisestä. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 300 artiklan 2 kohdassa määrätään, että neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti, jos sopimus koskee alaa, jolla sisäisten sääntöjen antamisen edellytyksenä on yksimielisyys. Koska tämä sopimus koskee alaa, jolla sisäiset säännöt on annettu perustamissopimuksen 94 artiklan mukaisesti, komissio katsoo, että neuvoston olisi tehtävä päätös ehdotuksen hyväksymisestä yksimielisesti. Ecofin-neuvoston 21. tammikuuta 2003 tekemien päätelmien mukaisesti neuvosto katsoo, että sopimus Sveitsin valaliiton kanssa olisi tehtävä yksimielisesti. 2004/0027 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetussa neuvoston direktiivissä 2003/48/EY säädettyjä toimenpiteitä vastaavia toimenpiteitä koskevan sopimuksen ja sen liitteenä olevan yhteisymmärryspöytäkirjan tekemisestä Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välillä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 94 artiklan sekä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [6], [6] EUVL C ..., ........2003, s... ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [7], [7] EUVL C ..., ........2003, s... sekä katsoo seuraavaa: (1) Neuvosto valtuutti 16 päivänä lokakuuta 2001 komission neuvottelemaan Sveitsin valaliiton kanssa aiheellinen sopimus, jolla voidaan varmistaa, että Sveitsin valaliitto ottaa käyttöön vastaavat toimenpiteet kuin millä yhteisössä on tarkoitus varmistaa säästöistä korkoina saatujen tulojen tosiasiallinen verotus. (2) Säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/48/EY soveltaminen edellyttää, että Sveitsin valaliitto soveltaa vastaavia toimenpiteitä kuin mistä kyseisessä direktiivissä säädetään Sveitsin valaliiton ja Euroopan yhteisön tekemän sopimuksen mukaisesti. (3) Sveitsin valaliiton säästötulojen verotuksen alalla tekemän yhteistyön huomioon ottamiseksi yhteisö on päättänyt suostua Sveitsin valaliiton pyyntöön sisällyttää sopimukseen vastaavat toimenpiteet kuin mistä säädetään eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23 päivänä heinäkuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/435/ETY ja eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettavasta yhteisestä verotusjärjestelmästä 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetussa neuvoston direktiivissä 2003/49/EY. (4) On tarpeen hyväksyä säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetussa neuvoston direktiivissä 2003/48/EY säädettyjä toimenpiteitä vastaavia toimenpiteitä koskeva Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välinen sopimus ja sen liitteenä oleva yhteisymmärryspöytäkirja. ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: 1 artikla Hyväksytään Euroopan yhteisön puolesta säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetussa neuvoston direktiivissä 2003/48/EY säädettyjä toimenpiteitä vastaavia toimenpiteitä koskeva Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välinen sopimus ja sen liitteenä olevan yhteisymmärryspöytäkirja. Sopimuksen ja sen liitteenä olevan yhteisymmärryspöytäkirjan teksti on tämän päätöksen liitteenä. 2 artikla Neuvoston puheenjohtajalla on oikeus nimetä henkilöt, joilla on valtuus allekirjoittaa sopimus ja sen liitteenä oleva yhteisymmärryspöytäkirja Euroopan yhteisön puolesta. 3 artikla Neuvoston puheenjohtaja antaa Euroopan yhteisön puolesta sopimuksen 17 artiklan 2 kohdassa määrätyn ilmoituksen [8]. [8] Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 4 artikla Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tehty Brysselissä päivänä ...kuuta . Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE Sveitsin valaliiton ja Euroopan yhteisön välinen sopimus säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetussa neuvoston direktiivissä 2003/48/EY säädettyjä toimenpiteitä vastaavista toimenpiteistä Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välinen sopimus säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetussa neuvoston direktiivissä 2003/48/EY [9] säädettyjä toimenpiteitä vastaavista toimenpiteistä [9] Jäljempänä 'direktiivi'. Euroopan yhteisö, jäljempänä "yhteisö" ja Sveitsin valaliitto, jäljempänä "Sveitsi" tai asiayhteyden mukaan 'sopimuspuoli' tai 'sopimuspuolet', ovat sopineet tekevänsä seuraavan sopimuksen: 1 artikla Sveitsiläisten maksuasiamiesten pidättämä erityisvero 1. Korkotuloista, jotka Sveitsin alueelle sijoittautunut maksuasiamies maksaa 4 artiklassa tarkoitetulle, jossakin Euroopan Unionin jäsenvaltiossa, jäljempänä "jäsenvaltiot" tai "jäsenvaltio" asiayhteyden mukaan, asuvalle tosiasialliselle edunsaajalle, pidätetään erityinen lähdevero ottaen kuitenkin huomioon tämän artiklan 2 kohdan ja 2 artiklan määräykset. Veron suuruus on 15 prosenttia kolmen ensimmäisen vuoden aikana tämän sopimuksen soveltamispäivästä alkaen, kolmen sitä seuraavan vuoden aikana 20 prosenttia ja tämän jälkeen 35 prosenttia. 2. Veroa ei sovelleta korkoihin, jotka maksetaan Sveitsin alueella asuvien tai siellä kiinteän toimipaikan omaavien mutta muualla asuvien velallisten antamille velkasitoumuksille. Tässä sopimuksessa 'kiinteällä toimipaikalla' tarkoitetaan samaa kuin asiaa koskevissa Sveitsin ja velallisen asuinvaltion välisissä kaksinkertaista verotusta koskevissa sopimuksissa. Tällaisen sopimuksen puuttuessa 'kiinteä toimipaikka' tarkoittaa kiinteää paikkaa, jonka kautta velallisen liiketoiminta hoidetaan kokonaan tai osittain. 3. Kuitenkin siinä tapauksessa, että Sveitsi laskee jäsenvaltioissa asuville luonnollisille henkilöille maksettavista sveitsiläislähteisiin perustuvista korkotuloista kannettavan ennakkoveron alle 35 prosentiksi, se pidättää kyseisistä korkotuloista erityisen veron, joka vastaa 1 kohdassa tarkoitetun erityisen lähdeveron ja alennetun ennakkoveron erotusta. Pidätettävä määrä ei kuitenkaan saa ylittää 1 kohdassa määrättyä tasoa. Jos Sveitsi kaventaa jäsenvaltioissa asuville luonnollisille henkilöille maksettavista korkotuloista kannettavaa ennakkoveroa koskevan lain soveltamisalaa, kyseisen veron ulkopuolelle tällöin mahdollisesti jäävistä koronmaksuista pidätetään erityisvero 1 kohdassa esitetyn mukaisesti. 4. Edellä 2 kohtaa ei sovelleta sveitsiläisten sijoitusrahastojen maksamiin korkoihin, jotka tämän sopimuksen tullessa voimaan tai sitä myöhemmin on vapautettu Sveitsin ennakkoverosta silloin, kun ne maksetaan jäsenvaltioissa asuville luonnollisille henkilöille. 5. Sveitsin on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että Sveitsin alueelle sijoittautuneet maksuasiamiehet suorittavat tarvittavat toimet tämän sopimuksen täytäntöönpanemiseksi, sekä annettava menettelyjä ja rangaistusseuraamuksia koskevat säännökset. 2 artikla Tietojen ilmoittaminen vapaaehtoisesti 1. Sveitsi takaa menettelyn, jossa 4 artiklassa määritelty tosiasiallinen edunsaaja välttyy 1 artiklassa tarkoitetun veron pidätykseltä, jos se valtuuttaa nimenomaisesti Sveitsissä toimivan maksuasiamiehensä ilmoittamaan maksetut korot Sveitsin toimivaltaiselle viranomaiselle. Valtuutuksen on katettava kaikki kyseisen maksuasiamiehen tosiasialliselle edunsaajalle maksamat korot. 2. Tosiasialliselta edunsaajalta valtuutuksen saaneen maksuasiamiehen on tällöin ilmoitettava ainakin seuraavat tiedot: a) tosiasiallisen edunsaajan henkilöllisyys ja asuinpaikka tämän sopimuksen 5 artiklan mukaisesti määritettynä; b) maksuasiamiehen nimi ja osoite; c) tosiasiallisen edunsaajan tilinumero tai sen puuttuessa korkoon oikeuttavan velkasitoumuksen tunnistetiedot; ja d) koronmaksun määrä tämän sopimuksen 3 artiklan mukaisesti laskettuna. 3. Sveitsin toimivaltainen viranomainen ilmoittaa 2 kohdassa tarkoitetut tiedot tosiasiallisen edunsaajan asuinjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle. Tiedot on ilmoitettava ilman erillistä pyyntöä ja vähintään kerran vuodessa kuuden kuukauden kuluessa Sveitsin verovuoden päättymisestä kaikkien kyseisen vuoden aikana maksettujen korkojen osalta. 4) Jos tosiasiallinen edunsaaja noudattaa tätä vapaaehtoisen tietojen ilmoittamisen menettelyä tai muulla tavoin ilmoittaa sveitsiläiseltä maksuasiamieheltä saamansa korkotulot oman asuinjäsenvaltionsa veroviranomaisille, kyseisiin korkotuloihin sovelletaan asianomaisessa jäsenvaltiossa sovellettavaa verotusta samoilla verokannoilla kuin mitä sovelletaan kyseisessä valtiossa saatuihin tuloihin. 3 artikla Kannettavan erityisveron perusta 1) Maksuasiamies pidättää erityisveron tämän sopimuksen 1 artiklan 1 kohdan mukaisesti seuraavasti: a) mikäli koron maksu on tapahtunut tämän sopimuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti: maksetun tai tilille kirjatun koron koko määrästä; b) mikäli koron maksu on tapahtunut tämän sopimuksen 7 artiklan 1 kohdan b tai d alakohdan mukaisesti: kyseisen kohdan alakohdassa tarkoitetun koron tai tulon määrästä; c) mikäli koron maksu on tapahtunut tämän sopimuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti: kyseisessä alakohdassa tarkoitetun koron määrästä; 2) Edellä 1 kohdan a, b ja c alakohtaa sovellettaessa pidätettävää erityisveroa pienennetään suhteessa siihen aikaan, jonka velkasitoumus on ollut tosiasiallisella edunsaajalla. Jos maksuasiamies ei kykene määrittämään tätä aikaa käytettävissä olevien tietojen perusteella, se katsoo, että velkasitoumus on ollut tosiasiallisella edunsaajalla sitoumuksen koko olemassaolon ajan, ellei edunsaaja esitä näyttöä hankintapäivästä. 3) Korkotuloon tässä sopimuksessa tarkoitetun erityisveron lisäksi sovellettavat muut verot ja pidätykset hyvitetään tämän artiklan mukaisesti lasketussa verossa. 4) Tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan soveltaminen ei estä 1 artiklan 2 kohdan soveltamista. 4 artikla Tosiasiallisen edunsaajan määritelmä 1) Tässä sopimuksessa 'tosiasiallisella edunsaajalla' tarkoitetaan jokaista luonnollista henkilöä, jolle tai jonka hyväksi maksetaan korkoja, ellei henkilö osoita, että korkoja ei maksettu hänelle tai hänen hyväkseen hänen oman etunsa vuoksi. Luonnollista henkilöä ei katsota tosiasialliseksi edunsaajaksi, jos hän a) toimii tämän sopimuksen 6 artiklan tarkoitettuna maksuasiamiehenä, tai b) toimii oikeushenkilön, sijoitusrahaston tai siihen verrattavan taikka vastaavan yhteissijoitusyrityksen lukuun, tai c) toimii sellaisen toisen luonnollisen henkilön lukuun, joka on tosiasiallinen edunsaaja ja joka ilmoittaa henkilöllisyytensä ja asuinpaikkansa maksuasiamiehelle. 2) Jos maksuasiamiehellä on hallussaan tietoja, joiden perusteella on syytä olettaa, että luonnollinen henkilö, jolle tai jonka hyväksi korkoja maksetaan, ei ehkä ole tosiasiallinen edunsaaja, sen on ryhdyttävä kohtuullisiin toimiin tosiasiallisen edunsaajan henkilöllisyyden selvittämiseksi. Mikäli maksuasiamies ei kykene määrittämään tosiasiallisen edunsaajan henkilöllisyyttä, sen on pidettävä kyseistä luonnollista henkilöä tosiasiallisena edunsaajana. 5 artikla Tosiasiallisen edunsaajan henkilöllisyys ja asuinpaikka Sopimuksen 4 artiklassa määritellyn tosiasiallisen edunsaajan henkilöllisyyden ja asuinpaikan määrittämistä varten maksuasiamies kirjaa ylös henkilöiden etu- ja sukunimen, osoitteen ja asuinpaikkaa koskevat tiedot rahanpesun torjuntaan liittyvien Sveitsin lainsäädännön määräysten mukaisesti. Tammikuun 1 päivänä 2004 tai sen jälkeen solmittujen sopimussuhteiden tai, jos sopimussuhdetta ei ole, tällöin toteutuneiden liiketoimien yhteydessä luonnollisen henkilön, joka esittää jäsenvaltion antaman passin tai virallisen henkilöllisyystodistuksen ja ilmoittaa asuinpaikakseen jonkin muun maan kuin jäsenvaltion tai Sveitsin, asuinpaikka määritetään verotuksellista asuinpaikkaa koskevalla todistuksella, jonka on antanut asianomaisen henkilön asuinpaikakseen ilmoittaman maan toimivaltainen viranomainen. Jos tällaista todistusta ei esitetä, asuinpaikaksi katsotaan jäsenvaltio, joka on antanut passin tai muun henkilöllisyyttä osoittavan virallisen asiakirjan. 6 artikla Maksuasiamiehen määritelmä Tässä sopimuksessa Sveitsissä toimivalla 'maksuasiamiehellä' tarkoitetaan Sveitsin pankkilain mukaisesti toimivia pankkeja, arvopaperimarkkinoista annetun koko liittovaltiota koskevan lain alaisina toimivia arvopaperikauppiaita, Sveitsin alueella asuvia tai sinne sijoittautuneita luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä, yhtiökumppaneina olevia ulkomaisia yrityksiä tai niiden kiinteitä toimipaikkoja, jotka vaikka vain satunnaisesti hyväksyvät, pitävät hallussaan, sijoittavat tai siirtävät kolmansien osapuolten varoja tai vain maksavat tai takaavat korot niiden liiketoiminnan aikana. 7 artikla Koronmaksun määritelmä 1) Tässä sopimuksessa 'koronmaksulla' tarkoitetaan: a) kaikenlaisiin velkasitoumuksiin liittyviä maksettuja tai tilille kirjattuja korkoja, mukaan luettuina sveitsiläisten maksuasiamiesten 4 artiklassa olevan määritelmän mukaisten tosiasiallisten edunsaajien hyväksi notariaattitalletuksille maksama korko, riippumatta siitä, onko niiden vakuutena kiinnitys ja liittyykö niihin oikeus osuuteen velallisen voitosta, ja erityisesti valtion liikkeeseen laskemien arvopapereiden ja joukkovelkakirjojen tuottoa mukaan luettuina niihin liittyvät emissiovoitot ja palkkiot; ei kuitenkaan yksityishenkilöiden välisistä lainoista, jotka liittyvät muuhun toimintaan kuin kyseisten henkilöiden liiketoimintaan, maksettavia korkoja. Maksun viivästymisestä maksettavia sakkomaksuja ei pidetä korkoina; b) edellä a alakohdassa tarkoitettujen velkasitoumusten myynnin, takaisinoston tai lunastuksen yhteydessä kertyneitä tai pääomitettuja korkoja; c) korkotuloja, joita maksavat joko suoraan tai direktiivin 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yhteisön välityksellä (i) yhteissijoitusyritykset, joiden kotipaikka on jossakin jäsenvaltiossa, (ii) yhteisö, jonka kotipaikka on jossakin jäsenvaltiossa ja joka soveltaa direktiivin 4 artiklan 3 kohdan mukaista vaihtoehtoa ja ilmoittaa tästä maksuasiamiehelle, (iii) sopimuspuolten alueiden ulkopuolelle sijoittautuneet yhteissijoitusyritykset, (iv) sveitsiläiset sijoitusrahastot, jotka tämän sopimuksen tullessa voimaan tai sitä myöhemmin on vapautettu Sveitsin ennakkoverosta niiden maksaessa korkoja jäsenvaltioissa asuville luonnollisille henkilöille; d) seuraavassa mainittujen yritysten tai yhteisöjen osakkeiden tai osuuksien myynnin, takaisinoston tai lunastuksen yhteydessä realisoituneita tuloja, jos kyseiset yritykset tai yhteisöt sijoittavat suoraan tai muiden seuraavassa mainittujen yhteissijoitusyritysten tai yhteisöjen välityksellä yli 40 prosenttia varoistaan a alakohdassa tarkoitettuihin velkasitoumuksiin: (i) yhteissijoitusyritykset, joiden kotipaikka on jossakin jäsenvaltiossa, (ii) yhteisöt, joiden kotipaikka on jossakin jäsenvaltiossa ja jotka soveltavat direktiivin 4 artiklan 3 kohdan mukaista vaihtoehtoa ja ilmoittavat tästä maksuasiamiehelle, (iii) sopimuspuolten alueiden ulkopuolelle sijoittautuneet yhteissijoitusyritykset, (iv) sveitsiläiset sijoitusrahastot, jotka tämän sopimuksen tullessa voimaan tai sitä myöhemmin on vapautettu Sveitsin ennakkoverosta niiden maksaessa korkoja jäsenvaltioissa asuville luonnollisille henkilöille. 2) Jos maksuasiamiehellä ei ole 1 kohdan c alakohdan osalta tietoa siitä, mikä osa tuloista on korkotuloa, tulot katsotaan kokonaisuudessaan korkotuloiksi. 3) Jos maksuasiamiehellä ei ole 1 kohdan d alakohdan osalta tietoa siitä, kuinka suuri prosenttiosuus varoista on sijoitettu velkasitoumuksiin tai kyseisessä alakohdassa tarkoitettuihin osakkeisiin tai osuuksiin, prosenttiosuuden katsotaan olevan yli 40 prosenttia. Jos maksuasiamies ei pysty määrittämään tosiasiallisen edunsaajan saaman tulon määrää, tulon katsotaan vastaavan osakkeiden tai osuuksien myynnistä, takaisinostosta tai lunastuksesta kertynyttä tuottoa. 4) Varoistaan enintään 15 prosenttia 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin velkasitoumuksiin sijoittaneisiin yrityksiin tai yhteisöihin liittyvää tuloa ei katsota 1 kohdan c ja d alakohdan mukaisiksi korkotuloiksi. 5) Edellä 1 kohdan d alakohdassa ja 3 kohdassa mainittu prosenttiosuus on 1 päivästä tammikuuta 2011 lähtien 25 prosenttia. 6) Edellä 1 kohdan d alakohdassa ja 4 kohdassa mainitut prosenttimäärät määritetään asianomaisen yrityksen tai yhteisön rahaston säännöissä tai yhtiöjärjestyksessä vahvistetun sijoitusohjelman perusteella tai kyseisten sääntöjen puuttuessa asianomaisen yrityksen tai yhteisön varojen todellisen rakenteen perusteella. 8 artikla Verotulojen jako 1) Sveitsi pitää tämän sopimuksen mukaisella verotuksella kertyneistä tuloista itsellään 25 prosenttia ja siirtää niistä 75 prosenttia tosiasiallisen edunsaajan asuinjäsenvaltiolle. 2) Kunkin vuoden osalta varat siirretään kullekin jäsenvaltiolle yhdessä erässä viimeistään kuuden kuukauden kuluttua Sveitsin verovuoden päättymisestä. 9 artikla Kaksinkertaisen verotuksen estäminen 1) Jos maksuasiamies on pidättänyt tosiasiallisen edunsaajan saamista korkotuloista veron Sveitsin alueella, edunsaajan verotuksellisen asuinjäsenvaltionsa on myönnettävä hänelle pidätetyn veron suuruinen verohyvitys. Jos hyvitettävä määrä on suurempi kuin verotuksellisen asuinjäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukainen veronalaisista korkotuloista pidätettävä kokonaismäärä, kyseinen jäsenvaltio palauttaa erotusta vastaavan määrän tosiasialliselle edunsaajalle. 2) Jos tosiasialliselle edunsaajalle maksetuista koroista on pidätetty tässä sopimuksessa tarkoitetun erityisen lähdeveron lisäksi muita veroja ja verotuksellinen asuinjäsenvaltio myöntää tällaisista veroista verohyvitystä kansallisen lainsäädäntönsä tai kaksinkertaista verotusta koskevien sopimusten perusteella, kyseiset muut verot on hyvitettävä ennen 1 kohdassa säädetyn menettelyn soveltamista. Verotuksellinen asuinjäsenvaltio hyväksyy sveitsiläisten maksuasiamiesten antamat todistukset asianmukaiseksi osoitukseksi pidätetystä verosta sillä oletuksella, että verotuksellisen asuinjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi tarkastaa Sveitsin toimivaltaiselta viranomaiselta kyseisissä todistuksissa ilmoitetut tiedot. 3) Tosiasiallisen edunsaajan verotuksellinen asuinjäsenvaltio voi 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun verohyvitysjärjestelmän soveltamisen sijasta palauttaa 1 artiklassa tarkoitetun erityisen lähdeveron. 10 artikla Tietojenvaihto 1) Sveitsin ja kaikkien jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset toimittavat toisilleen tiedot tässä sopimuksessa tarkoitettua tuloa koskevasta veropetoksellisesta tai vastaavasta toiminnasta tätä pyytävän valtion lakien mukaisesti. "Vastaavalla toiminnalla" tarkoitetaan rikkomuksia, jotka ovat pyynnön esittäneen valtion lainsäädännön mukaan yhtä lainvastaisia kuin veropetos. Vastaukseksi asianmukaisesti perusteltuun pyyntöön pyynnön vastaanottanut valtio toimittaa tiedot seikoista, joita pyynnön esittänyt valtio tutkii tai saattaa tutkia siviili- tai rikosoikeudelliselta kannalta. Vaikuttamatta tässä kohdassa määritellyn tietojenvaihdon soveltamisalaan tietoja vaihdetaan noudattaen kaksinkertaista verotusta koskevissa Sveitsin ja jäsenvaltioiden välisissä sopimuksissa määrättyjä menettelyjä ja niitä käsitellään luottamuksellisina kyseisissä sopimuksissa määrätyllä tavalla. 2) Määrittäessään, onko esitetyn pyynnön johdosta toimitettava tietoja, pyynnön vastaanottanut valtio noudattaa pyynnön esittäneen valtion vanhentumislainsäädäntöä eikä omaa lainsäädäntöään. 3) Pyynnön vastaanottaneen valtion on toimitettava tiedot, jos pyynnön esittänyt valtio perustellusti epäilee toimintaa veropetokselliseksi tai vastaavaksi. Pyynnön esittävä valtio voi perustaa verotuksellista tai vastaavaa toimintaa koskevan epäilynsä seuraaviin: a) asiakirjat, joko oikeaksi todistetut tai todistamattomat, joihin sisältyvät yrityksen liiketoiminnasta, kirjanpidosta ja pankkitileistä sekä mahdollisesti muita tietoja; b) veronmaksajilta kirjallisina saadut tiedot; c) tiedonantajalta tai muulta kolmannelta henkilöltä saadut tiedot, jotka on vahvistettu riippumattomasti tai jotka muutoin ovat todennäköisesti luotettavia; tai d) aihetodisteet. 4) Sveitsi aloittaa kahdenväliset neuvottelut kunkin jäsenvaltion kanssa määrittääkseen "vastaavaksi toiminnaksi" katsotut tapausluokat kussakin maassa sovellettavien veromenettelyjen mukaisesti. 11 artikla Toimivaltaiset viranomaiset Tässä sopimuksessa toimivaltaisilla viranomaisilla tarkoitetaan liitteessä 1 lueteltuja valtiollisia elimiä. 12 artikla Kuuleminen Jos tämän sopimuksen tulkinnasta tai soveltamisesta syntyy erimielisyyttä Sveitsin toimivaltaisen viranomaisen ja yhden tai useamman muun tämän sopimuksen 11 artiklassa tarkoitetun toimivaltaisen viranomaisen välillä, ne pyrkivät ratkaisemaan ongelman yhteisymmärryksessä. Niiden on ilmoitettava neuvottelujen tuloksesta viipymättä Euroopan komissiolle sekä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. Tulkintaan liittyvissä kysymyksissä Euroopan komissio voi osallistua neuvotteluihin jonkin toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä. 13 artikla Uudelleentarkastelu 1) Sopimuspuolet käyvät neuvotteluja vähintään kolmen vuoden välein tai jomman kumman sopimuspuolen pyynnöstä tutkiakseen ja - jos sopimuspuolet katsovat tarpeelliseksi - parantaakseen sopimuksen teknistä toimivuutta ja arvioidakseen kansainvälistä kehitystä. Neuvottelut on järjestettävä kuukauden kuluessa pyynnön esittämisestä tai kiireellisissä tapauksissa mahdollisimman pian. 2) Arvioinnin pohjalta sopimuspuolet voivat neuvotella keskenään selvittääkseen kansainvälisen kehityksen huomioon ottaen, olisiko sopimus muutettava. 3) Niin pian kuin sopimuksen 1 artiklan 1 kohdan täysimääräisestä täytäntöönpanosta on saatu riittävästi kokemusta, sopimuspuolet voivat neuvotella keskenään selvittääkseen kansainvälisen kehityksen huomioon ottaen, olisiko sopimus muutettava. 4) Edellä tarkoitetuissa neuvotteluissa kumpikin sopimuspuoli ilmoittaa toiselle sopimuspuolelle mahdollisista muutoksista, jotka voivat vaikuttaa sopimuksen asianmukaiseen toimivuuteen. Tämä koskee myös asiaan liittyviä jomman kumman sopimuspuolen ja jonkin kolmannen maan välisiä sopimuksia. 14 artikla Yhteys kaksinkertaista verotusta koskeviin kahdenvälisiin sopimuksiin Sveitsin ja jäsenvaltioiden välisten kaksinkertaista verotusta koskevien sopimusten määräykset eivät estä tämän sopimuksen mukaisen erityisen lähdeveron pidätystä. 15 artikla Yritysten väliset osinkojen, korkojen ja rojaltien maksut 1) Vaikuttamatta petosten tai väärinkäytösten torjuntaa koskevien kansallisten tai sopimusperusteisten määräysten soveltamiseen lähdevaltiossa ei veroteta tytäryhtiöiden emoyhtiöille Sveitsissä ja jäsenvaltioissa maksamia osinkoja, jos: - emoyhtiön välittömässä omistuksessa on vähintään kahden vuoden ajan ollut vähintään 25 % tytäryhtiön pääomasta, ja - toisen yrityksen kotipaikka on (verotuksellisista syistä) jäsenvaltiossa ja toisen (verotuksellisista syistä) Sveitsissä, ja - minkä tahansa kolmannen valtion kanssa tehdyn kaksinkertaista verotusta koskevan sopimuksen mukaan kummankaan yrityksen kotipaikka ei ole (verotuksellisista syistä) kyseisessä kolmannessa valtiossa, ja - kumpaankin yritykseen sovelletaan yritysveroa ilman vapautuksia ja kummankin yhtiömuoto on osakeyhtiö. [10] [10] Sveitsin osalta termi "osakeyhtiö" kattaa: 2) Vaikuttamatta petosten tai väärinkäytösten torjuntaa koskevien kansallisten tai sopimusperusteisten määräysten soveltamiseen lähdevaltiossa ei veroteta toisiinsa etuyhteydessä olevien yritysten tai niiden kiinteiden toimipaikkojen välillä Sveitsissä ja jäsenvaltioissa maksettuja korkoja ja rojalteja, jos: - kyseiset yritykset ovat olleet sidoksissa toisiinsa vähintään 25 % välittömällä omistusosuudella ainakin kahden vuoden ajan tai jonkin kolmannen yrityksen välittömässä omistuksessa on ainakin kahden vuoden ajan ollut vähintään 25 % kummankin yrityksen pääomasta, ja - jos yhden yrityksen kotipaikka on (verotuksellisista syistä) jäsenvaltiossa tai sillä on jäsenvaltiossa kiinteä toimipaikka ja toisen yrityksen kotipaikka on Sveitsissä (verotuksellisista syistä) tai sillä on kiinteä toimipaikka Sveitsissä, ja - minkä tahansa kolmannen valtion kanssa tehdyn kaksinkertaista verotusta koskevan sopimuksen mukaan yhdenkään yrityksen kotipaikka ei ole (verotuksellisista syistä) kyseisessä kolmannessa valtiossa eikä sillä ole siellä kiinteää toimipaikkaa, ja - kaikkiin yrityksiin sovelletaan yritysveroa ilman etenkään korkoihin ja rojalteihin liittyviä vapautuksia ja niiden kaikkien yhtiömuoto on osakeyhtiö.10 Kuitenkin niiltä osin, kuin eri jäsenvaltioissa sijaitsevien lähiyhtiöiden välisiin korko- ja rojaltimaksuihin sovellettavasta yhteisestä verotusjärjestelmästä annetussa neuvoston direktiivissä säädetään tietyn jäsenvaltion osalta siirtymäkaudesta, kyseisen valtion on sovellettava edellä mainittua korkoja ja rojalteja koskevaa järjestelyä vasta siirtymäkauden päätyttyä. 3) Sveitsin ja jäsenvaltioiden välillä voimassa olevat kaksinkertaista verotusta koskevat sopimukset, joiden mukainen osinko-, korko- ja rojaltimaksujen verotuskohtelu on tämän sopimuksen tullessa voimaan edellä esitettyä edullisempi, eivät muutu. 16 artikla Siirtokelpoisia velkakirjalainoja koskevat siirtymäsäännökset [11] [11] Kuten direktiivissä, siirtymäsäännöksiä sovelletaan myös sijoitusrahastojen hallinnassa oleviin siirtokelpoisiin velkakirjalainoihin. 1) Tämän sopimuksen voimaantulopäivästä siihen asti, kun vähintään yksi jäsenvaltio soveltaa samanlaisia määräyksiä, ja viimeistään 31 päivään joulukuuta 2010 asti kotimaisia ja kansainvälisiä obligaatioita ja muita siirtokelpoisia velkakirjalainoja, jotka on laskettu ensimmäisen kerran liikkeeseen ennen 1 päivää maaliskuuta 2001 tai joiden alkuperäisen tarjousesitteen liikkeeseenlaskusta vastaavan valtion toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet ennen kyseistä päivämäärää, ei katsota tämän sopimuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuiksi velkasitoumuksiksi edellyttäen, ettei 1 päivänä maaliskuuta 2002 tai sen jälkeen toteuteta kyseisten siirtokelpoisten velkakirjalainojen uusia liikkeeseenlaskuja. Tämän artiklan määräyksiä sovelletaan siirtokelpoisiin velkakirjalainoihin kuitenkin myös 31 päivän joulukuuta 2010 jälkeen niin kauan kuin yksikin jäsenvaltio soveltaa samanlaisia määräyksiä, jos - niissä on gross-up- ja etuaikaista lunastusta koskevat lausekkeet, ja - 6 artiklassa määritelty maksuasiamies on sijoittautunut Sveitsin alueelle, ja - kyseinen maksuasiamies maksaa koron suoraan jäsenvaltiossa asuvalle tosiasialliselle edunsaajalle tai hänen hyväkseen. Jos ja kun kaikki jäsenvaltiot lakkaavat soveltamasta samanlaisia määräyksiä, tämän artiklan määräyksiä sovelletaan siirrettäviin velkakirjalainoihin enää vain silloin, jos - niissä on gross-up- ja etuaikaista lunastusta koskevat lausekkeet, ja - liikkeeseen laskijan maksuasiamies on sijoittautunut Sveitsin alueelle, ja - kyseinen maksuasiamies maksaa koron suoraan jäsenvaltiossa asuvalle tosiasialliselle edunsaajalle tai hänen hyväkseen. Jos edellä mainittuja valtion tai viranomaisena toimivan tai jossakin kansainvälisessä sopimuksessa tunnustetun yhteisön (yhteisöt luetellaan tämän sopimuksen liitteessä 2) liikkeeseen laskemia siirtokelpoisia velkakirjalainoja lasketaan uudelleen liikkeeseen 1 päivänä maaliskuuta 2002 tai sen jälkeen, koko liikkeeseenlasku, sekä alkuperäinen että myöhempi, katsotaan 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuksi velkasitoumuksen liikkeeseenlaskuksi. Jos muu kuin edellisessä virkkeessä tarkoitettu liikkeeseenlaskija laskee uudelleen liikkeeseen edellä mainittuja siirtokelpoisia velkakirjalainoja 1 päivänä maaliskuuta 2002 tai sen jälkeen, tällainen uusi liikkeeseenlasku katsotaan 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuksi velkasitoumuksen liikkeeseenlaskuksi. 2) Tämän artiklan määräykset eivät estä Sveitsiä tai jäsenvaltiota jatkamasta 1 kohdassa mainittuihin siirtokelpoisiin velkakirjalainoihin perustuvien tulojen verottamista kansallisten lakiensa mukaisesti. 17 artikla Sopimuksen allekirjoitus, voimaantulo ja voimassaoloaika 1) Sopimuspuolet ratifioivat tai hyväksyvät tämän sopimuksen omien menettelyjensä mukaisesti. Sopimuspuolien tulee ilmoittaa toisilleen menettelyjen toteuttamisesta. Sopimus tulee voimaan viimeistä ilmoitusta seuraavan [toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä]. 2) Noudattaen kansainvälisten sopimusten tekemisestä perustuslaissa annettuja vaatimuksia ja rajoittamatta 18 artiklan määräysten soveltamista Sveitsi, ja soveltuvin osin yhteisö, panee tämän sopimuksen tosiasiallisesti täytäntöön ja soveltaa sitä 1 päivästä tammikuuta 2005 ja ilmoittaa tästä toiselle sopimuspuolelle. 3) Sopimus on voimassa siihen asti, kun sopimuspuoli irtisanoo sopimuksen. 4) Kumpikin sopimuspuoli voi irtisanoa sopimuksen ilmoittamalla tästä toiselle sopimuspuolelle. Tällöin sopimuksen voimassaolo päättyy kahdentoista kuukauden kuluttua ilmoituksen antamisesta. 18 artikla Sopimuksen soveltaminen ja soveltamisen keskeytys 1) Tämän sopimuksen soveltaminen edellyttää, että Feirassa kesäkuun 19 ja 20 päivänä 2000 kokoontuneen neuvoston päätöksessä mainitut jäsenvaltioista riippuvaiset tai niihin assosioituneet alueet sekä Amerikan Yhdysvallat, Andorra, Liechtenstein, Monaco ja San Marino hyväksyvät direktiivissä tai tässä sopimuksessa sen 15 artiklaa lukuun ottamatta esitettyjen toimenpiteiden mukaiset tai niitä vastaavat toimenpiteet ja panevat ne täytäntöön samaan aikaan. 2) Sopimuspuolet päättävät yksimielisesti vähintään kuusi kuukautta ennen 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua päivää, täyttyvätkö 1 kohdassa asetetut edellytykset, jotka liittyvät asiaankuuluvien toimenpiteiden voimaantuloon kyseisissä kolmansissa maissa ja kyseisillä jäsenvaltioista riippuvaisilla tai niihin assosioituneilla alueilla. Jos sopimuspuolet katsovat, että edellytykset eivät täyty, niiden on yhteisellä sopimuksella vahvistettava uusi päivämäärä 17 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamista varten. 3) Sen estämättä, mitä 1 ja 2 kohdassa määrätään, 15 artiklan määräyksiä sovelletaan Espanjan osalta siitä alkaen, kun Espanjan ja Sveitsin kahdenvälinen sopimus pyynnöstä tapahtuvasta tietojenvaihdosta veropetoksiin, sellaisina kuin ne määritellään pyynnön esittäneen valtion lainsäädännössä, tai vastaaviin liittyvissä rikos- ja riita-asioissa tulee voimaan, sellaisiin tulolajeihin, joihin ei sovelleta tätä sopimusta vaan jotka kuuluvat tulojen ja pääoman kaksinkertaisen verotuksen poistamista koskevan Espanjan ja Sveitsin välisen sopimuksen soveltamisalaan. 4) Kumpi tahansa sopimuspuoli voi keskeyttää tämän sopimuksen tai sen osien soveltamisen välittömästi ilmoittamalla siitä toiselle sopimuspuolelle, jos direktiivin tai sen osien soveltaminen keskeytetään joko tilapäisesti tai pysyvästi Euroopan yhteisön lainsäädännön mukaisesti tai jos jokin jäsenvaltio keskeyttää oman täytäntöönpanolainsäädäntönsä soveltamisen. 5) Kumpi tahansa sopimuspuoli voi keskeyttää tämän sopimuksen soveltamisen ilmoittamalla siitä toiselle sopimuspuolelle, jos jokin 1 kohdassa tarkoitetuista kolmansista maista tai alueista lopettaa kyseisessä kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden soveltamisen. Soveltamisen keskeytys tulee voimaan aikaisintaan kahden kuukauden kuluttua ilmoituksesta. Sopimuksen soveltamista on jatkettava heti, kun toimenpiteet on otettu uudelleen käyttöön. 19 artikla Saamiset ja lopputilitys 1) Jos tämä sopimus irtisanotaan tai sen soveltaminen keskeytetään kokonaan tai osittain, 9 artiklan mukaiset luonnollisten henkilöiden saamiset säilyvät ennallaan. 2) Tällaisessa tapauksessa Sveitsi vahvistaa lopputilityksen määrän sopimuksen soveltamisajan päättymiseen mennessä ja maksaa maksun loppuerän jäsenvaltioille. 20 artikla Alueellinen soveltamisala Tätä sopimusta sovelletaan Sveitsiin sekä alueeseen, johon sovelletaan Euroopan yhteisön perustamissopimusta. 21 artikla Liitteet Liitteet ovat osa tätä sopimusta. Niitä voidaan muuttaa yhteisesti niin sopiessa. Allekirjoitettu ............... .... päivänä .....kuuta .... kahtena kappaleena englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä, ja kaikki kieliversiot ovat yhtä todistusvoimaisia. Liite 1 Luettelo toimivaltaisista viranomaisista Tässä sopimuksessa ilmaisu 'toimivaltaiset viranomaiset' viittaa seuraaviin: a) Sveitssä: Le Directeur de l'Administration fédérale des contributions/Der Direktor der Eidgenössischen Steuerverwaltung/il direttore dell'Amministrazione federale delle contribuzioni tai hänen edustajansa tai asiamiehensä, b) Belgian kuningaskunta: De Minister van Financiën/Le Ministre des Finances tai valtuutettu edustaja, c) Tanskan kuningaskunta: Skatteministeren tai valtuutettu edustaja, d) Saksan liittotasavalta: Der Bundesminister der Finanzen tai valtuutettu edustaja, e) Helleenien tasavalta: Ï Õðïõñãüò ôùí Ïéêïíïìéêþí tai valtuutettu edustaja, f) Espanjan kuningaskunta: El Ministro de Hacienda tai valtuutettu edustaja, g) Ranskan tasavalta: Le Ministre chargé du budget tai valtuutettu edustaja, h) Irlanti: The Revenue Commissioners tai näiden valtuutettu edustaja, i) Italian tasavalta: Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali tai valtuutettu edustaja, j) Luxemburgin suurherttuakunta: Le Ministre des Finances tai valtuutettu edustaja; kuitenkin 10 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa toimivaltainen viranomainen on le Procureur Général d'Etat luxembourgeois, k) Alankomaiden kuningaskunta: De Minister van Financiën tai valtuutettu edustaja, l) Itävallan tasavalta: Der Bundesminister für Finanzen tai valtuutettu edustaja, m) Portugalin tasavalta: O Ministro das Finanças tai valtuutettu edustaja, n) Suomen tasavalta: Valtiovarainministeriö/Finansministeriet tai valtuutettu edustaja, o) Ruotsin kuningaskunta: Finansdepartementet tai valtuutettu edustaja, p) Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta sekä Euroopan alueet, joiden ulkosuhteista Yhdistynyt kuningaskunta vastaa: The Commissioners of Inland Revenue tai näiden valtuutettu edustaja sekä Gibraltarin toimivaltainen viranomainen. Viranomaisen nimittää Yhdistynyt kuningaskunta noudattaen Gibraltarin viranomaisten osalta sovittuja järjestelyjä, jotka koskevat Euroopan unionin ja Euroopan yhteisön välineitä ja niihin liittyviä Euroopan unionin jäsenvaltioille ja toimielimille 19 päivänä huhtikuuta 2000 tiedoksi annettuja sopimuksia, joista Euroopan unionin neuvoston pääsihteeri toimittaa jäljennöksen Sveitsille, ja hän vastaa tämän sopimuksen soveltamisesta. Liite 2 Luettelo yhteisöistä Tämän sopimuksen 16 artiklaa sovellettaessa seuraavia yhteisöjä pidetään "viranomaisena toimivina tai jossakin kansainvälisessä sopimuksessa tunnustettuina yhteisöinä": Euroopan unionissa sijaitsevat yhteisöt: Belgia - Vlaams Gewest (Flanderi) - Région wallonne (Vallonia) - Région bruxelloise (Bryssel) - Communauté française (ranskankielinen kieliyhteisö) - Vlaamse Gemeenschap (hollanninkielinen kieliyhteisö) - Deutschsprachige Gemeinschaft (saksankielinen kieliyhteisö) Espanja - Xunta de Galicia (Galician aluehallitus) - Junta de Andalucía (Andalusian aluehallitus) - Junta de Extremadura (Extremaduran aluehallitus) - Junta de Castilla- La Mancha (Kastilia-La Manchan aluehallitus) - Junta de Castilla- León (Kastilian ja Leónin aluehallitus) - Gobierno Foral de Navarra (Navarran aluehallitus) - Govern de les Illes Balears (Baleaarien aluehallitus) - Generalitat de Catalunya (Katalonian aluehallitus) - Generalitat de Valencia (Valencian aluehallitus) - Diputación General de Aragón (Aragonian aluehallitus) - Gobierno de las Islas Canarias (Kanariansaarten aluehallitus) - Gobierno de Murcia (Murcian aluehallitus) - Gobierno de Madrid (Madridin aluehallitus) - Gobierno de la Comunidad Autónoma del País Vasco/Euzkadi (Baskimaan aluehallitus) - Diputación Foral de Guipúzcoa (Guipúzcoan alueneuvosto) - Diputación Foral de Vizcaya/Bizkaia (Vizcayan alueneuvosto) - Diputación Foral de Alava (Alavan alueneuvosto) - Ayuntamiento de Madrid (Madridin kaupunki) - Ayuntamiento de Barcelona (Barcelonan kaupunki) - Cabildo Insular de Gran Canaria (Gran Canarian paikallisneuvosto) - Cabildo Insular de Tenerife (Teneriffan paikallisneuvosto) - Instituto de Crédito Oficial (virallinen luottolaitos) - Instituto Catalán de Finanzas (Katalonian rahoituslaitos) - Instituto Valenciano de Finanzas (Valencian rahoituslaitos) Kreikka - Ïñãáíéóìüò Ôçëåðéêïéíùíéþí ÅëëÜäïò (Kreikan televiestintälaitos) - Ïñãáíéóìüò Óéäçñïäñüìùí ÅëëÜäïò (Kreikan rautatielaitos) - Äçìüóéá Åðé÷åßñçóç Çëåêôñéóìïý (Julkinen sähkölaitos) Ranska - Caisse d'amortissement de la dette sociale (Sosiaaliturvamaksujen lyhennyskassa) - Agence française de développement (Ranskan kehitysvirasto) - Réseau ferré de France (Ranskan rautatiet) - Caisse nationale des autoroutes (Moottorieteiden valtionkassa) - Assistance publique hôpitaux de Paris (Pariisin sairaaloiden julkinen tuki) - Charbonnages de France (Ranskan kivihiilikaivokset) - Entreprise minière et chimique (Kaivostoiminnan ja kemian alan yritys) Italia - Regions (alueet) - Provinces (läänit) - Municipalities (kunnat) - Cassa Depositi e Prestiti (Talletus- ja lainakassa) Portugali - Região Autónoma da Madeira (Madeiran autonominen alue) - Região Autónoma dos Açores (Azorien autonominen alue) - Municipalities (kunnat) kansainväliset yhteisöt: - European Bank for Reconstruction and Development (Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki) - European Investment Bank (Euroopan investointipankki) - Asian Development Bank (Aasian kehityspankki) - African Development Bank (Afrikan kehityspankki) - World Bank / IBRD / IMF (Maailmanpankki/IBRD/IMF) - International Finance Corporation (Kansainvälinen rahoitusyhtiö) - Inter-American Development Bank (Latinalaisen Amerikan kehityspankki) - Council of Europe Soc. Dev. Fund (Euroopan neuvoston sosiaalisen kehityksen rahasto) - EURATOM (Euratom) - European Community (Euroopan yhteisö) - Corporación Andina de Fomento (Andien kehitysyhtiö) - Eurofima (Rautateiden liikkuvan kaluston eurooppalainen rahoitusyhtiö) - European Coal & Steel Community (Euroopan hiili- ja teräsyhteisö) - Nordic Investment Bank (Pohjoismaiden investointipankki) - Caribbean Development Bank (Karibian alueen kehityspankki) 16 artiklan säännökset eivät rajoita kansainvälisiä velvoitteita, joihin sopimuspuolet ovat edellä mainittujen kansainvälisten yhteisöjen osalta kenties sitoutuneet. kolmansissa maissa sijaitsevat yhteisöt: Seuraavat vaatimukset täyttävät yhteisöt: 1. Yhteisön katsotaan selvästi olevan julkisyhteisö kansallisten perusteiden mukaisesti. 2. Tällainen julkisyhteisö on voittoa tuottamaton yhteisö, joka maan hallituksen tosiasiallisessa valvonnassa hallinnoi ja rahoittaa erilaisia toimintoja tuottaen pääasiassa yhteisön hyväksi tarkoitettuja ei-kaupallisia tavaroita ja palveluja. 3. Tällainen julkisyhteisö laskee liikkeeseen säännöllisesti huomattavia joukkovelkakirjalainoja. 4. Asianomainen valtio kykenee takaamaan, että kyseinen julkisyhteisö ei lunasta lainaa etuaikaisesti gross-up -lausekkeen yhteydessä. Yhteisymmärryspöytäkirja Euroopan yhteisön, Belgian kuningaskunnan, Tanskan kuningaskunnan, Saksan liittotasavallan, Helleenien tasavallan, Espanjan kuningaskunnan, Ranskan tasavallan, Irlannin, Italian tasavallan, Luxemburgin suurherttuakunnan, Alankomaiden kuningaskunnan, Itävallan tasavallan, Portugalin tasavallan, Suomen tasavallan, Ruotsin kuningaskunnan ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan ja Sveitsin valaliiton välillä Euroopan yhteisö, Belgian kuningaskunta, Tanskan kuningaskunta, Saksan liittotasavalta, Helleenien tasavalta, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Irlanti, Italian tasavalta, Luxemburgin suurherttuakunta, Alankomaiden kuningaskunta, Itävallan tasavalta, Portugalin tasavalta, Suomen tasavalta, Ruotsin kuningaskunta ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, ja Sveitsin valaliitto, jäljempänä Sveitsi ovat sopineet seuraavasta yhteisymmärryspöytäkirjasta 1. Johdanto Sveitsi ja Euroopan yhteisö neuvottelevat parhaillaan sopimuksesta, jossa määrätään säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta 3 päivänä kesäkuuta 2003 annetussa neuvoston direktiivissä 2003/48/EY, jäljempänä 'direktiivi', säädettyjä toimenpiteitä vastaavista toimenpiteistä. Tämä yhteisymmärryspöytäkirja täydentää kyseistä sopimusta. 2. Hallinnollinen apu veropetoksiin ja vastaaviin liittyvissä tapauksissa Heti kun sopimus on allekirjoitettu, aloitetaan kahdenväliset neuvottelut Sveitsin ja Euroopan unionin kunkin jäsenvaltion välillä tavoitteena - sisällyttää osapuolten välisiin tulojen ja pääoman kaksinkertaista verotusta koskeviin sopimuksiin määräykset pyynnöstä tapahtuvana tietojenvaihtona annettavasta hallinnollisesta avusta kaikissa pyynnön esittävän valtion lainsäädännön mukaan veropetoksiin liittyvissä tai vastaavissa rikos- ja riita-asioissa, jos kyse on tulolajeista, joihin ei sovelleta tätä sopimusta mutta jotka kuuluvat asianomaisten sopimusten soveltamisalaan; - määritellä "vastaavana toimintana" pidettävät tapausluokat kyseisissä maissa sovellettavien veromenettelyjen mukaisesti. 3. Vastaavien toimenpiteiden käyttöönottoon tähtäävät neuvottelut kolmansien maiden kanssa Euroopan yhteisö aloittaa direktiivissä säädetyn siirtymäkauden aikana keskustelut muiden tärkeiden rahoitusalan keskusten kanssa, jotta kyseisillä oikeudenkäyttöalueilla otettaisiin käyttöön vastaavat toimenpiteet kuin yhteisössä. 4. Aiejulistus Tämän yhteisymmärryspöytäkirjan allekirjoittajat julistavat pitävänsä 1 kohdassa tarkoitettua sopimusta ja tätä pöytäkirjaa hyväksyttävänä ja tasapainoisena järjestelynä, jonka voidaan katsoa turvaavan sopimuspuolten edut. Tämän vuoksi ne toteuttavat sovitut toimenpiteet vilpittömällä mielellä eivätkä ilman pätevää syytä toimi yksipuolisesti järjestelyn toimintaa vaikeuttaakseen. Jos direktiivin, sellaisena kuin se on annettu 3 päivänä kesäkuuta 2003, ja sopimuksen, erityisesti sen 1 artiklan 2 kohdan ja 6 artiklan osalta, soveltamisalassa todetaan merkittäviä eroja, sopimuspuolet aloittavat viipymättä neuvottelut sopimuksen 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti varmistaakseen, että vastaavuus sopimuksessa määrättyjen toimenpiteiden kanssa säilyy. Allekirjoitettu ............... .... päivänä .....kuuta .... kahtena kappaleena englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä, ja kaikki kieliversiot ovat yhtä todistusvoimaisia.