EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
Bryssel27.9.2000
KOM(2000) 594 lopu llinen
KOMISSION TIEDONANTO
Rakenteelliset indikaattorit
iiKOMISSION TIEDONANTO
Rakenteelliset indikaattorit
TIIVISTELMÄ
Tämän tiedonannon
tarkoituksena on
esittää ensimmäiset
indikaattorit
yhteenvetoraporttia
varten.Tässä tiedonannossa esitetään ehdotus Eurooppa-neuvoston
kevään 2001 kokoukselle laadittavassa
yhteenvetoraportissa käytettäviksi indikaattoreiksi. Näin
vastataanFeiranEurooppa-neuvostonesittämäänpyyntöön,
että komissio esittäisi syyskuun loppuun mennessä
"kertomuksen ehdotetusta indikaattoreita ja vertailevaa
arviointia koskevasta lähestymistavasta tietyillä politiikan
alueilla ja käytettäväksi kevään Eurooppa-neuvostolle
esitettävässä yhteenvedossa esittämistavan yhtenäisyyden
ja yhdenmukaisuuden varmistamiseksi.”
Valittavilla
indikaattoreilla on
voitava mitata,miten
Lissabonin strategian
täytäntöönpanossa
edistytään.Indikaattoreiden valinta riippuu yhteenvetoraportin
tarkoituksesta, joka on arvioida, miten Lissabonin
strategian täytäntöönpanossa edistytään. Strategia pyrkii
muuttamaan Euroopan unionin " maailman
kilpailukykyisimmäksi ja dynaamisimmaksi
osaamistaloudeksi, joka kykenee ylläpitämään kestävää
talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja
lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta.” Lissabonin
päätelmissä edellytetään raportin ja indikaattoreiden
laatimista neljältä keskeiseltä alueelta: työllisyydestä,
innovaatioista, talousuudistuksesta ja sosiaalisesta
yhteenkuuluvuudesta. Niissä korostetaan myös
asianmukaisen politiikkayhdistelmän merkitystä tämän
strategisentavoitteensaavuttamisessa.
Yhteenvetoraportissa käytettävien indikaattoreiden
päätarkoitus on mitata edellä mainituilla neljällä alalla
tapahtuvaa edistystä. Lisäksi otetaan mukaan muutama
taustaindikaattori, sillä niiden avulla rakenneuudistukset
voidaan esittää osana talouden kokonaisuutta, jossa
rakenneuudistukset tapahtuvat. Vaikka indikaattorit on
luokiteltu neljään alueeseen, niiden ja yleisen
talouskehityksen välillä ontiiviitä kytkentöjä.
Indikaattoreiden
määrä eisaa olla liian
suuri.Tiedonannossa esitetään 27 avainindikaattoria. Tämä
määrä on niin pieni, että se kohdentaa keskustelua ja on
hallittavissa, mutta samalla se on niin suuri, että talouden
kehityksestä neljällä keskeisellä alueella saadaan
tasapainoinenkuva. Luettelo on koottu paljon suuremmasta
joukosta yksityiskohtaisia indikaattoreita, joita on
saatavissa eri aihealueita perusteellisemmin käsittelevistä
toimintasuunnitelmista ja prosesseista.
iiiValinnassa päätavoitteena on ollut, että indikaattorit
vastaisivat Lissabonin toimeksiantoa sikäli, että ne
mittaavat tehokkaasti neljällä keskeisellä alueella
tapahtuvaa edistystä. Monia muitakin tekijöitä on otettu
huomioon, erityisesti tietojen saatavuus ja
vertailukelpoisuus ja se, että jäsenvaltioille ei aiheutuisi
tietojen keräämisestä liikaa vaivaa.
Indikaattoreiden
kehittely on jatkuvaa.Kuluva vuosi on ensimmäinen, jolloin on sovittava
indikaattoreista ja laadittava yhteenvetoraportti.
Indikaattoreidenja vertailuanalyysinkäyttö onedistynyt eri
tahtiin eri aloilla, ja työ jatkuu kaikilla osa-alueilla. Tämän
vuoksi tiedonannossa korostetaan, että indikaattoriluettelon
on oltava joustava, jotta käytettäviä indikaattoreita voidaan
parantaa. Tiedonantoon sisältyy myös luettelo
indikaattoreista, jotka on vielä kehitettävä; se kuvastaa
tarvettaparantaatietoja tulevaisuudessa.
Indikaattorit antavat
saman asian eripuolista kuvan,...Asianmukaisen politiikkayhdistelmän jatkaminen,
rakenneuudistusten toteuttaminen markkinoiden toiminnan
parantamiseksi ja talouden innovaatiokyvyn
vahvistamiseksi sekä politiikan kehittäminen työpaikkojen
luomiseksi ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden
kehittämiseksi ovat toisiaan täydentäviä ja tukevia tekijöitä
kilpailukykyisen ja dynaamisen osaamistalouden
luomisessa. Sen vuoksi on valittavia indikaattoreita
tarkasteltava saman kuvan eri osina eikä eristyksissä
toisistaan.
… jota kehitellään
yhteenvetoraportissa.Mittaamalla jäsenvaltioiden edistymistä taloudellisten ja
sosiaalipoliittisten avaintavoitteiden saavuttamisessa
yhteenvetoraporttiauttaa havaitsemaan niiden vahvuudet ja
heikkoudet talouskehityksen kannalta ja auttaa siten
valmistelemaan eri politiikka-alueiden toimenpiteitä.
Rakennekehityksen indikaattorit eivät kuitenkaan korvaa
syvällisiä laadullisia arviointeja.
Indikaattoreiden
valinnalla pyritään...Tekstissä esitetään lyhyt kuvaus kunkin valitun
indikaattorin tulkinnasta ja merkityksestä politiikanvalinnalle.
…esittämään
taloudellinen
toimintaympäristö,
jossa
rakenneuudistukset
tapahtuvat,ja...Yleiset taloudellista taustaa kuvaavat indikaattorit antavat
tietoa yleisestä taloudellisesta toimintaympäristöstä, jossa
työ-, hyödyke- ja pääomamarkkinoiden rakennemuutokset
tapahtuvat. Indikaattorit liittyvät kestävään kasvuun ja
talouden dynaamisuuteen, koska se on rakenneuudistusten
lopullinen päämäärä. Ne liittyvät myös makrotalouden
vakauteen, koska asianmukainen politiikkayhdistelmä
vahvistaa näidenuudistusten myönteisiä vaikutuksia.
…arvioimaantyöpaikko Työpaikkojen syntyminen on suuremman taloudellisen
hyvinvoinnin ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden avaintekijä.
ivjen syntymistä, Sen vuoksi Lissabonin Eurooppa-neuvosto korosti tarvetta
vahvistaa työllisyyttä unionissa kehittämällä aktiivista
työllisyyspolitiikkaa. Tavoitteet on määritelty
työllisyysasteena ja naisten työllisyysasteena, ja nämä
kaksi indikaattoria on ikääntyvien työntekijöiden
työllisyysasteen ohella sisällytetty työllisyyden
indikaattoreihin. Työttömyysaste ja pitkäaikaistyöttömyys
kuvaavat työmarkkinoiden rakenteellisia ongelmia.
Elinikäinen oppiminen on otettu mukaan aktiivisen
työllisyyspolitiikan keskeisenä tekijänä, kun taas
pienipalkkaisten työntekijöiden veroaste on yksi
työllistymisen kannustimien ja esteiden mittari erityisesti
alhaisemman ammattitaidon omaavien työntekijöiden
kohdalla.
…EU:n
innovaatiokykyä,Unionin innovaatiokyvyn parantaminen on sekin
olennainen Lissabonin strategian osa. Investoinnit
koulutukseen, tutkimukseen ja kehitystoimintaan sekä
tieto- ja viestintätekniikkaan on otettu mukaan näille
alueille tehtyjen panostusten indikaattoreina. Näiden
panostusten tehokkuutta mitataan Internet-liittymien
määrän kehittymisellä, huipputekniikan patenttien määrällä
ja huipputekniikan tuotteiden viennillä.
Pääomasijoittamista tarkastellaan myös, koska tehokkaat
riskipääomamarkkinat ovat tärkeät innovatiivisten nopeasti
kasvavienpk-yritystenkehitykselle.
… hyödyke- ja
pääomamarkkinoiden
uudistuksia sekä...Jotta rakenneuudistuksesta saataisiin täysi hyöty, tarvitaan
kattavaa lähestymistapaa, jossa otetaan huomioon eri
markkinoiden väliset kytkennät. Sen vuoksi työmarkkina-
ja innovaatiopolitiikkaan on liitettävä hyödyke- ja
pääomamarkkinoiden uudistuksia. Talousuudistuksen
indikaattorit mittaavat edistymistä tehokkaampien ja
toimivampien hyödyke- ja pääomamarkkinoiden
kehittämisessä. Kaupan yhdentymisen ja suhteellisten
hintatasojen indikaattorit on otettu mukaan sen
mittaamiseksi, miten markkinoiden yhdentymisessä ja
niiden tehokkuuden parantamisessa edistytään.
Yhteysverkoista riippuvaisten toimialojen hinnat osoittavat
näiden alojen vapautumisen edistymistä, ja julkisten
hankintojen ja valtiontuen indikaattorit mittaavat julkisen
vallan toimista aiheutuvia hyödykemarkkinoiden
vääristymiä. Pääomamarkkinoiden osalta rajatylittävän
pankkitoiminnan ja arvopaperimarkkinoilta kootun
pääoman indikaattorit mittaavat rahoitusmarkkinoiden
yhdentymistä ja niidentehokkuutta.
… sosiaalista
yhteenkuuluvuutta.Osaamisyhteiskunnan kehittämisen ja talousuudistusten
toteuttamisen on kuljettava käsi kädessä voimakkaan
sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kanssa. Sosiaalisen
vyhteenkuuluvuuden indikaattoreihin kuuluu köyhyyden,
tulonjaon ja sosiaalisen syrjäytymisen riskin mittareita.
Alueellista epätasapainoa mitataan alueiden välisen
lähentymisen indikaattorilla. Koulutustulosten indikaattori
kuvastaa heikon koulutustason merkitystä yhtenä
sosiaalisen syrjäytymisen osatekijänä. Indikaattoreiden
kehittely on kuitenkin erityisesti sosiaalialalla
alkuvaiheessaan ja soveliaampiakin indikaattoreita on
tulossa sosiaalista suojelua käsittelevän korkean tason
ty öry hm änty önpohj al ta.
6KOMISSION TIEDONANTO
Rakenteelliset indikaattorit
I. T AUSTA
1. Perustamissopimuksen 2 artiklassa määrätään, että unionin päämääränä on edistää
taloudellisen ja sosiaalisen toiminnan kehitystä ja työllisyyden korkeaa tasoa. Maaliskuussa
2000 Lissabonissa pidetyssä Eurooppa-neuvoston erityiskokouksessa unioni asetti uuden
vuosikymmenen strategiseksi tavoitteekseen, että “tulla maailman kilpailukykyisimmäksi ja
dynaamisimmaksi osaamistaloudeksi, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua,
luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta”
(Eurooppa-neuvoston päätelmien 5 kohta). Neuvosto tunnusti tarpeen keskustellasäännöllisesti tämän tavoitteen saavuttamisessa tapahtuneesta edistyksestä ja arvioida sitä
yhteisesti sovittujen rakenteellisten indikaattoreiden pohjalta. Tätä tarkoitusta varten se
kehotti komissiota (36 kohta) "…laatimaan saavutetusta edistymisestä vuosittaisen
yhteenvedon erikseen sovittavien työllisyyttä, innovaatioita, talousuudistusta ja sosiaalista
yhteenkuuluvuutta koskevien rakenteellisten indikaattorien pohjalta."
2. Kesäkuussa 2000 Feirassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto edellytti, että komissio
aloittaa tämän työn valmistelun “esittämällä syyskuun loppuun mennessä komission
kertomuksen ehdotetusta indikaattoreita ja vertailevaa arviointia koskevasta
lähestymistavasta tietyillä politiikan alueilla ja käytettäväksi kevään Eurooppa-neuvostolleesitettävässä yhteenvedossa esittämistavan yhtenäisyyden ja yhdenmukaisuuden
varmistamiseksi” (38kohdankolmas luetelmakohta) .
3. Tämä tiedonanto on komission vastaus Lissabonin ja Feiran Eurooppa-neuvostojen
pyyntöön. Siinä esitetään kevään 2001 yhteenvetoraportissa käytettävät avainindikaattorit. II
jaksossa perustellaan rakenteellisten indikaattoreiden käyttöä ja esitellään tämän
lähestymistavan pääasialliset edut sekä puutteet. III jaksossa esitetään analyyttinen kehikko,jossa yhdistetään Lissabonin strategian avaintekijät ja havainnollistetaan niiden välisiä
moninaisia kytkentöjä. IV jaksossa esitellään ne pääperiaatteet, jotka ovat ohjanneet
indikaattoreiden valintaa. V jaksossa esitetään varsinaiset avainindikaattorit ja kuvataanlyhyesti kunkin indikaattorin tulkintaa ja sen merkitystä politiikan valinnalle. Lopuksi VI
jaksossa esitetään, millä alueilla indikaattoreita olisi tulevaisuudessa kehiteltävä, sillä
indikaattoreiden kehittely on jatkuvaa eikä eräitä hyvin hyödyllisiä indikaattoreita olemenetelmä- ja tilasto-ongelmien vuoksi vielä käytettävissä.
II. I
NDIKAATTOREIDENKÄYTÖNTARKOITUS
4. Rakenteellisten indikaattoreiden käyttöön ja rakenteellisen kehityksen säännölliseen,
yhteisesti sovittujen määrällisten indikaattoreiden pohjalta tapahtuvaan tarkasteluun on kaksi
keskeistä syytä:
(i) niillä seurataan niin määriteltyjen tavoitteiden saavuttamista kuin politiikkojen
täytäntöönpanoakin, ja
(ii) niidenperusteella arvioidaanpolitiikkojentehokkuutta.
75. Vaikka näyttää siltä, että ensimmäinen tavoite on suhteellisen helposti
saavutettavissa (vaikka se voikin edellyttää huomattavaa tilastotyötä), toinen kohta on paljonhaasteellisempi, sillä se edellyttää toiminpiteiden ja mitattujen tulosten välisen suhteen
ymmärtämistä. Esimerkiksi yleishyödyllisten laitosten avautumista kilpailulle voidaan seurata
tutkimalla markkinarakenteiden muuttumista uusien tulokkaiden tullessa markkinoille.Vapautumisen tehokkuutta on kuitenkin vaikeampi arvioida. Sen arviointi voi kuitenkin
tapahtua vasta sitten kun tarvittavat tiedot (esimerkiksi yleishyödyllisten laitosten palvelujen
hinnat) ovat käytettävissä. Toteutettujen toimenpiteiden tehokkuuden arviointi voi kuitenkinantaa tulevaisuutta ajatellenarvokastatietoa .
6. Viime vuosina talouspolitiikan ja erityisesti talousuudistusten valvonnasta saatu
kokemus on osoittanut tarpeelliseksi sen, että talouskehityksestä ja panostuksista saadaanmäärällisiäsuureita. Vertailuanalyysia ja vertaispainostusta käytetäänyhä enemmänpolitiikan
seurannassa ja koordinoinnissa. Kumpikin väline auttaa huomaamaan rakennekehityksen
puutteita ja vahvuuksia niin yhteisön kuin jäsenvaltioidenkin tasolla. Näiden välineidentäysimääräinen hyödyntäminen edellyttää kuitenkin, että on käytettävissä luotettavia, kaikkia
jäsenvaltioita ja koko EU:ta koskevia indikaattoreita, jotka ovat vertailukelpoisia eri maissa ja
eriaikoina ja joita onsaatavissa myös vertailukohteina käytettävistä maista.
7. Unionin strateginen tavoite “maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin
osaamistalous” merkitsee, että vertailukohtana käytettävien maiden pitäisi periaatteessa olla
niitä, jotka maailmassa menestyvät parhaiten. Vertailukohteet on kuitenkin valittavatarkoituksenmukaisesti. Käytännössä tietojen saatavuus rajoittaa hyvin usein vertailukohdan
valinnan parhaisiin EU:n jäsenvaltioihin tai Yhdysvaltoihin. EU:n tason indikaattorit ovat
myös tarpeen esimerkiksi siksi, että voidaan verrata BKT:tä/asukas sekä EU:n jäsenvaltioidenvälillä että EU:nja Yhdysvaltain välillä.
8. Yksinkertaiset ja objektiiviset määrälliset politiikka- ja suoritusindikaattorit voivat
olla tärkeitä kun otetaan esiin ongelmia, mitataan asetettujen tavoitteiden saavuttamista,ohjataan poliittisia päätöksentekijöitä näiden työssä ja kohdistetaan julkisuutta tärkeisiin
asioihin. Monet indikaattorit eivät kuitenkaan mahdollista vahvaa (normatiivista) tulkintaa,
eikä voida esimerkiksi väittää, että jonkin indikaattorin korkeat tai alhaiset arvot ovat hyviätai huonoja, vaan niitä on tulkittava yhdessä muiden tietojen kanssa tai muiden
indikaattoreiden kanssa yhdistellen. Esimerkiksi työn tuottavuus toimii hyvin talouden
suorituskyvyn indikaattorina, vaikka joissakin maissa työn korkea tuottavuus voi merkitä työnvälttelyä taipuutteitatyöpaikkojensyntymisessä.
9. Koska tiedonsaanti on rajoitettua tai instituutioissa ja rakenteissa on eroja, on usein
vaikea päästä täydelliseen maiden väliseen vertailtavuuteen. Lisäksi suhdannevaihtelutvaikuttavat eri tavoin eri indikaattoreihin. Indikaattorit eivät selvästikään korvaa syvällisiä
laadullisia arvioita. Kaikista näistä syistä tässä esitettävät rakenteelliset suoritusindikaattorit
ovat tulkittavissa vain yhteenvetoraportissa esitettävän analyyttisen kehikon yhteydessä.
III. A
NALYYTTINENKEHIKKO
10. Tähän valitut indikaattorit ovat perustana komission vuosittaiselle
yhteenvetoraportille. Niiden valinta rii ppuu luonnollisesti raportin tarkoituksesta. Kuten
Lissabonissa määriteltiin, yhteenvetoraportissa keskitytään neljällä politiikka-alueella
(työllisyys, innovaatio- ja tutkimustoiminta, talousuudistus ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus)
tapahtuneeseen kehitykseen Lissabonissa asetettua strategista tavoitetta silmälläpitäen, joka
on EU:n nostaminen maailman kilpailukykyisimmäksi taloudeksi.Tämä auttaa myös
8varmistamaan näiden neljän politiikka-alueen rakennepolitiikan yleisen yhdenmukaisuuden
ja seuraamaan tehokkaasti niillä tapahtuvaa edistystä. Tarvittaessa tämä johtaa politiikan
suuntaviivojen laatimiseen.
11. Yhteenvetoraportissa käytettäväksi valittujen avainindikaattoreiden olisi siten
mahdollistettava neljällä politiikka-alueella tapahtuvan edistyksen mittaaminen. Lisäksi
mukaan otetaan joitakin taustaindikaattoreita kuvaamaan sitä yleistä taloudellista
toimintaympäristöä, jossa rakenneuudistukset tapahtuvat. Kokemus on osoittanut, että vakaaja terve makrotalous on kasvun ja työllisyyden edellytys. Yleisen talouskehityksen
indikaattorit auttavat myös mittaamaanedellä mainitunstrategisentavoitteensaavuttamista.
12. Indikaattoreita ei pidä tarkastella erillään vaan pikemminkin saman kuvan eri osina.
Rakenneuudistusten (katso kehikko jäljempänä) lopullinen tavoite on parantaa EU:n talouden
dynaamisuutta ja tehokkuutta, koska se edistää kasvua ja työpaikkojen syntymistä, mikä
puolestaan auttaa taistelussa sosiaalista syrjäytymistä vastaan. Terveet talousnäkymät jasuotuisat kasvumahdollisuudet, joita asianmukainen politiikkayhdistelmä ylläpitää,
helpottavat huomattavasti rakenneuudistusten toteuttamista ja johtavat parhaisiin mahdollisiin
tuloksiin. Sosiaalista yhteenkuuluvuutta tukevien politiikkojen kehittäminen, toimivampienmarkkinoiden luomiseen tähtäävien rakenneuudistusten toteuttaminen sekä asianmukaisen
makrotalouspolitiikkayhdistelmän säilyttäminen täydentävät ja tukevat näin ollen toisiaan
kilpailukykyisen, dynaamisen ja tietoon perustuvan talouden luomisessa.
Kehikko: Rakenneuudistuksenvälineet
Rakennepolitiikassa keskitytään talouden tarjontapuoleen. Tavoitteena on lisätä tuotantopotentiaalia
lisäämällä tuotannontekijöiden (työn tai pääoman) tarjontaa. Niillä voidaan pyrkiä myös parantamaan työ-,pääoma- tai hyödykemarkkinoiden toimintaa ja lisätä siten tehokkuutta, jolla tuotannontekijät yhdistyvättoisiinsa , ja joustavuutta, jolla talous vastaa äkillisiin muutoksiin. Tuloksena tulisi kummassakintapauksessa ollakansantalouden kestävän kasvunnopeutuminen.
Tavallisesti tehdään ero työvoiman tarjonnan määrän ja sen laadun korottamisen välillä (vrt. tavoite
’enemmän ja parempia työpaikkoja’)). Työvoiman tarjonnan määrä riippuu monista tekijöistä(väestönkasvusta, työllisyysasteesta, työajoista), joihin voidaan vaihtelevassa määrin vaikuttaa politiikalla.
Työvoiman laatua (tai "inhimillistä pääomaa") voidaan samoin parantaa yleissivistävällä ja ammatillisella
koulutuksella, elinikäisellä oppimisella tai toimenpiteillä, joilla tähdätään erityisesti yhteiskunnansosiaalisen yhteenkuuluvuuden lisäämiseen.
Infrastruktuuri- ja laiteinvestoinnit, mutta myös investoinnit tuotekehittelyyn ja tutkimukseen, lisäävät
talouden pääomaa. Toimenpiteet, joilla pyritään lisäämään näitä investointeja, voivat toimia jokovähentämällä tarvittavan rahoituspääoman kustannuksia (esimerkiksi toimivampien pääomamarkkinoidenavulla)tailisäämälläinvestoinneista odotettavaatuottoa.
Toimivammat ja tehokkaammat markkinat alentavat osaltaan työn ja pääoman kustannuksia (ja lisäävät
siten näiden tuotannontekijöiden käyttöä) ja laskevat hintatasoa (mikä lisää makrotalouden vakautta).Joustavammat markkinat helpottavat myös sopeutumista talouden häiriöihin , mikä auttaa talouttasaavuttamaan enimmäispotentiaalinsa voimavarojen tehokkaamman kohdentamisen kautta.
13. Neljän politiikka-alueen uudistukset vahvistavat toisiaan, koska niiden ja yleisen
talouskehityksen välillä on moninkertaisia kytkentöjä. Siirtyminen osaamistalouteen voi olla
voimakas kasvun, kilpailukyvyn ja työllisyyden kannustin. Se toimii hyvin kuitenkin vain josmakrotalouden häiriöt tai rakenteelliset kapeikot eivät sotke sen toimintaa. Tämä merkitsee
vakauteen suuntautuvan rahapolitiikan jatkamista terveen finanssipolitiikan tukemana samalla
9kun palkkakehitys pidetään maltillisena. Samanaikaisesti on EU:n työ-, pääoma- ja
hyödykemarkkinoiden rakenneuudistuksia nopeutettava. Erityisesti teknologian muutosvauhtivoi vaatia uutta ja joustavampaa suhtautumista sääntelyyn. Jos kaikilla kansalaisilla ei ole
taitoja elää ja työskennellä tässä uudessa tietoyhteiskunnassa, tämä kannustin voi lakata
toimimasta.
14. Ihmiset ovat Euroopan unionin vahvin voimavara, ja unionin politiikan on
kohdistuttava heihin. Työpaikkojen luominen, investoinnit ihmisiin ja aktiivisen ja
dynaamisen hyvinvointivaltion kehittäminen ovat ratkaisevan tärkeitä sekä EU:n asemalletietoon perustuvassa taloudessa että sen varmistamiselle, ettei tämän uuden talouden synty
pahenna nykyisiä työttömyyden, sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden muodostamia
yhteiskunnallisia ongelmia. Samanaikaisesti on pyrittävä varmistamaan, että Eurooppa tarjoaahoukuttelevia mahdo llisuuksia parhaille aivoilleen. Innovaatioita ja ideoita on palkittava
riittävästi, ja sääntelyilmapiirin on tuettava enemmän investointeja, innovaatiota ja
yrittäjyyttä.
15. Täyden hyödyn saaminen rakenneuudistuksista edellyttää kattavaa ja yhdenmukaista
lähestymistapaa, jossa otetaan huomioon eri markkinoiden väliset kytkennät. Esimerkiksi
pääomamarkkinoiden uudistukset, joilla lisätään riskipääoman saatavuutta, ovat tärkeä tekijätutkimus- ja innovaatiotoiminnan tukemisessa, joilla puolestaan lisätään EU:n talouden
kilpailukykyä. Niihin on kuitenkin liityttävä muita uudistushankkeita, jotka koskevat työ- ja
hyödykemarkkinoita, jotta niillä saataisiin lisää työpaikkoja ja lisättäisiin hyvinvointia. Jostyömarkkinoiden toimintaa ei paranneta siten että työpaikkojen luominen ja työpaikan
vastaanottamineneriyrityksistä ja toimialoilta helpottuu, pääomamarkkinoiden uudistuksen ja
innovaatioiden luomat työllistymis- ja kasvumahdollis uudet jäävät hyödyntämättä. Samalla
tavoin hyödykemarkkinoiden vapauttamisen ja sisämarkkinoiden täydellistämisen puutteet
pitävät hinnat edelleen korkeina, mikä johtaa kilpailukyvyn ja työpaikkojen menetykseen.
Laaja uudistushanke voi myös lisätä makrotalouden vakautta. Poistamalla tarjontapuolenkapeikkoja talousuudistukset antavat EU:lle mahdollisuuden suurempiin kasvulukuihin
samalla kun inflaatio pysyy hitaana, mikä puolestaan auttaa vähentämään suurta
rakennetyöttömyyttä ja lisäämäänsosiaalista yhteenkuuluvuutta.
16. Talousuudistus ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus vahvistavat toisiaan. Toisaalta
paremmin toimivat markkinat synnyttävät työpaikkoja, parantavat tuottavuutta ja lisäävät
sosiaalista ja taloudellista yhteenkuuluvuutta. Esimerkiksi tietoliikennemarkkinoidentalousuudistukset ovat lisänneet kilpailua ja tuottavuutta, mikä on alentanut hintoja ja
parantanut Internetin ja muiden viestintäpalvelujen käyttömahdollisuuksia. Toisaalta on
helpompi toteuttaa markkinoiden toiminnan parantamiselle välttämättömiä uudistuksiayhteiskunnassa, jossa sosiaalinen yhteenkuuluvuus on vahva. Hyvin suunniteltu
sosiaalipolitiikka voi myös osaltaan lisätä talouskasvua. Euroopan unionin
yhteenkuuluvuuden parantamiseksi toteutetut laajat hankkeet ovat sen vuoksi keskeisiä senkäyttövoiman säilyttämiselle, jota EU:n muuttaminen maailman kilpailukykyisimmäksi ja
dynaamisimmaksiosaamistaloudeksiedellyttää.
IV. V
ALINTAPROSESSI
17. Käytettävien avainindikaattorien määrän tulisi olla niin pieni, että se kohdentaisi
politiikoista käytävää keskustelua ja olisi hallittavissa. Samalla sen on oltava niin suuri, että
se tarjoaa tasapainoisen kuvan siitä, miten talous kehittyy neljällä eri politiikka-alueella.
Tässä tiedonannossa esitetään luettelo neljän politiikka-alueen 27 indikaattorista. Se on
10suhteellisen suppea, kun otetaan huomioon katettavien rakennepolitiikkojen laaja skaala ja
näillä eri aloilla esiintyvät monet erilaiset rakenteelliset indikaattorit. Suppean
indikaattorimäärän etuna on, että poliittiset päättäjät voivat niiden avulla esittää yksinkertaisia
ja selkeitä sanomia. Indikaattorien määrän supistaminen tässä esitetystä olisi vaikeaa
vaarantamatta Lissabonissa määritetyn uuden strategisen tavoitteen saavuttamisessa
tapahtuvanedistyksentehokasta seurantaa.
18. Monia valituista indikaattoreista on käytetty viime aikoina talouspolitiikan laajoja
suuntaviivoja laadittaessa. Suuntaviivoissa keskitytään yhä enemmän rakennepolitiikkojen
keskipitkän ja pitkän aikavälin seurauksiin ja uudistuksiin, joilla pyritään edistämään
talouskasvua, työllisyyttä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta sekä siirtymistä osaamistalouteen.
Luxemburgin ja Cardiffin prosesseissa ja eri alueiden yksityiskohtaisemmissa
toimintasuunnitelmissa käytetyt indikaattorit on otettu huomioon. Kaiken tämän tuloksena
yhteenvetoraportissa käytettäväksi tarkoitettujen indikaattoreiden luettelo kuvastaa hyvin
näissä eri ohjelmissa käytettyjä keskeisimpiä suoritus- ja politiikkaindikaattoreita.
Yhteenvetoraportissa esitettävä analyysi voi kuitenkin johtaa uusien tarpeiden toteamiseen ja
sitenuusien indikaattoreidenkehittämiseen, mikä johtaa luettelonuudelleenarviointiin.
19. Näissä hankkeissa uusien indikaattoreiden laatiminen tai nykyisten parantaminen on
jatkuvaa. Tämän työn on jatkuttava, ja siinä on otettava huomioon yhteenvetoraportissa
tulevaisuudessa käytettävien indikaattoreiden kehittely. Samalla yhteenvetoraporttia varten
kehitettävien indikaattoreiden luettelon on oltava niin joustava, että siinä voidaan ottaa
huomioon edistys, jota eri aloilla on tapahtunut uusien tai parempien indikaattoreiden
kehittelyssä (kuten työ, jota sosiaalista suojelua käsittelevässä korkean tason työryhmässä
parhaillaan sosiaalisen yhteenkuuluvuuden osalta tehdään). Tämä merkitsee myös, että
indikaattoreiden kehittely on jatkuvaa ja että luetteloa voidaan muuttaa niin, että se sisältää
myös vasta kehitetyt uudet indikaattorit, joita VI jaksossa ehdotetaan. Samoin on
varmistettava politiikanerialueilla käytettävien indikaattoreiden yhdenmukaisuus.
20. Joillakin aloilla indikaattoreista on päästy sopimukseen ja tilastojen tuottaminen on
vakiintunutta, kun taas joillakin toisilla hankkeet merkityksellisten indikaattoreiden
kehittämiseksi ja tarvittavien tietojen keräämiseksi on aloitettu vasta äskettäin. Silti
yhteenvetoraportissa käytettävien indikaattoreiden valinnassa ja kehittämisessä on
mahdollisimmanusein noudatettusamoja perusperiaatteita.
21. Käytettävän indikaattoreiden yhdistelmän on pysyttävä suunnilleen samana eri
aikoina, jotta voidaan varmistaa jatkuvuus. Indikaattoreiden on oltava myös (i) helposti
luettavia ja ymmärrettäviä, (ii) politiikkojen kannalta merkityksellisiä, (iii) keskenään
johdonmukaisia, (iv) saatavana ajoissa ja (v) vertailukelpoisia eri jäsenvaltioiden kesken sekä
mahdollisimman usein verrattavissa myös (vi) Yhdysvaltoja koskeviin luotettavista lähteistä
valikoitaviin tietoihin. Ja lopuksi (vii) tietovaatimusten ei pitäisi aiheuttaa kohtuutonta vaivaa
jäsenvaltioille eikä yrityksille. Tämän vuoksi valitut indikaattorit perustuvat mahdollisimman
paljolti Euroopan tilastojärjestelmän tuottamaan tietoon. Erillisessä luettelossa esitetään
joitakin lisäindikaattoreita, joita pidetään tärkeinä eri politiikka-alueilla tapahtuneen
edistyksen arvioinnille mutta joista nykyisin ei ole saatavana kyllin laadukasta tietoa. On
myös pidettävä mielessä, että indikaattorit on eroteltava sukupuolen mukaan aina kun se ontoteutettavissa jasilläonmerkitystä.
22. Suurin osa valituista indikaattoreista on suoritusindikaattoreita, joilla mitataan
jäsenvaltioiden edistystä keskeisten taloudellisten ja sosiaalipoliittisten tavoitteidensaavuttamisessa ja jotka auttavat havaitsemaan niiden vahvuudet ja heikkoudet kokonais- ja
rakennekehityksessä. Esimerkiksi eurooppalaisen yhteiskuntamallin kehitystä voidaan
11kartoittaa tulonjakotilastoilla ja köyhyysluvuilla. Lissabonin päätelmissä määriteltyihin
poliittisiin painopistealueisiin suoraan liittyviä politiikkaindikaattoreita käytetään kuitenkinmyös havainnollistamaan jäsenvaltioiden pyrkimyksiä eräillä erityisaloilla. Näin tehdään
esimerkiksi tutkimus- ja kehittämis- sekä koulutusmenojen tapaisten muuttujien kohdalla. On
kuitenkin huomattava, että monilla aloilla politiikka- ja suoritusindikaattorien välinen ero eiole selvä. Sen vuoksi tätä erottelua ei ole otettu mukaan indikaattoriehdotukseen. Voi olla
myös hyödyllistä osoittaa, miten vaikea on mitata politiikan tehokkuutta käyttämällä näin
rajoitettua indikaattorijoukkoa. Usein viive uuden politiikan täytäntöönpanon ja senensimmäisten tulosten näkymisen välillä on huomattava. Sen vuoksi indikaattoreita on
pidettävä ennenkaikkea edistymiseneikä niinkäänpolitiikantehokkuuden mittareina.
V. V
ALITUTAVAININDIKAATTORIT
23. Yhteenvetoraportissa käytettäväksi valitut avainindikaattorit luokitellaan Lissabonin
päätelmien neljän politiikka-alueen mukaan: työllisyys, innovaatio- ja tutkimustoiminta,
talousuudistus ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus. Koska nämä politiikka-alueet liittyvätläheisesti toisiinsa, indikaattorin luokittelu jonkin otsikon alle ei aina ole selvää. Esimerkiksi
pitkäaikaistyöttömyys voi kuvata yhtä hyvin työmarkkinoiden rakenteellisia ongelmia kuin
sosiaalisen syrjäytymisen riskiä. Samoin julkiset koulutusmenot voidaan katsoainvestoinniksi, joka lisää yhteiskunnan innovaatiokykyä mutta myös ammattitaidon
kehittämisen ja työn laadunosatekijäksi.
24. Lisäksi ehdotetaan joitakin taustaindikaattoreita, joilla havainnollistetaan sitä yleistä
taloudellista toimintaympäristöä, jossa rakenneuudistukset tapahtuvat. Nämä indikaattorit
liittyvät kestävään kasvuun, talouden dynaamisuuteen ja terveeseen, vakauteen
suuntautuneeseen makrotalousympäristöön. Ostovoimakorjattu BKT asukasta kohden ja
BKT:n määrän kasvu ovat yleisimmät elintason ja talouskasvun mittarit, jotka liittyvät
suoraan Lissabonissa ilmaistuihin kasvupyrkimyksiin. Tätä kasvua voidaan kuitenkin pitää
yllä pitkällä aikavälillä vain jos talouden energiaintensiivisyys pysyy joissakin rajoissa.
Työn tuottavuus (työllistä ja työtuntia kohden) mittaa talousjärjestelmän yleistä
tehokkuutta ja dynaamisuutta. Inflaatioprosentti antaa edellytykset arvioida, tapahtuuko
kasvu terveessä, vakauteen suuntautuneessa makroympäristössä. Lopuksi suhdannetasoitettu
julkisen talouden rahoitusasema on erityisen tärkeä arvioitaessa julkisen talouden
peruskehitystä.
25. Tämän tiedonannon liitteissä 1 ja 2 esitetään täydellinen luettelo indikaattoreista sekä
niiden määritelmät, lähteet ja saatavuus. Liitteessä 3 havainnollistetaan valittuja
indikaattoreita esimerkein. Näissä esimerkeissä on vuosittaisia tietoja kustakin 15
jäsenvaltiosta, Euroopan unionista kokonaisuutena sekä Yhdysvalloista. Nämä esimerkit ovat
tietenkin riittämättömiä syvällisen analyysin tekemiseen siitä, miten Lissabonissa asetettujen
tavoitteiden saavuttamisessa on edistytty, ja tämä analyysi esitetäänkin vasta neuvostolle
myöhemminesitettävässä yhteenvetoraportissa.
V.1 Työllisyyden indikaattorit
26. Yksi Lissabonin huippukokouksessa asetetun strategisen tavoitteen keskeisistä
päämääristä on työllisyyden vahvistaminen unionissa osana osaamisyhteiskuntaa, ja
lopullisena päämääränä on täystyöllisyys. Työllisyydelle annettu painopisteasema huomioon
ottaen asetettiin strateginen työllisyystavoite: EU:n on vuoteen 2010 mennessä saavutettava
keskimääräinen työllisyysaste, joka on mahdollisimman lähellä 70:ää prosenttia. Eurooppa-
neuvosto korosti myös naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien tärkeyttä ja naisten
12entistä suurempaa osallistumista työelämään asettaen naisten keskimääräistä työllisyysastetta
koskevaksitavoitteeksiyli60 prosenttia vuoteen2010 mennessä.
27. Sen lisäksi, että Eurooppa-neuvosto korosti tarvetta luoda edellytykset vahvalle
kasvulle ja kestävälle työpaikkojen lisäykselle, se painotti aktiivisen työllisyyspolitiikan
merkitystä. Sen avaintekijöitä ovat työllistettävyyden parantaminen, ammattitaidossa olevien
puutteiden korjaaminen, huomion kiinnittäminen elinikäiseen oppimiseen, yhtäläisten
mahdollisuuksien turvaaminen sekä työllisyyden lisääminen sellaisten palvelujen aloilla,
joista on pulaa .
28. Työllisyyden indikaattoreiden luettelo on ensinnäkin tarkoitettu kattamaan Eurooppa-
neuvoston asettamat kaksi työllisyystavoitetta. Ikääntyvien työntekijöiden työllisyys otetaan
myös mukaan, koska näiden työntekijöiden rohkaiseminen takaisin työmarkkinoille on
avaintekijä pyrittäessä lisäämään osallistumista työelämään. Väestön ikääntyessä ikääntyvien
työntekijöiden työttömyysasteen merkitys kasvaa. Vaikka taloudellisten edellytysten
paraneminen on supistanut nuorisotyöttömyyttä, sillä on ollut vain vähän vaikutusta
ikääntyvien työntekijöiden työllisyyteen. Työttömyysaste ja erityisesti pitkäaikaistyöttömyys
on myös mukana valaisemassa työmarkkinoiden rakenneongelmia. Pienipalkkaisten
työntekijöiden keskimääräinen veroaste mittaa kansallisten vero- ja etuusjärjestelmien
kannustavuutta. Elinikäisen oppimisen indikaattori on myös otettu mukaan yhtenä aktiivisen
työllisyyspolitiikan keskeisenä tekijänä.
Indikaattori 1: Työllisyysaste
Indikaattori 2: Naisten työllisyysaste
Nämä kaksi ensimmäistä indikaattoria kuvastavat suoraan Eurooppa-neuvoston asettamia
strategisia työllisyystavoitteita. Naisten työllisyysasteen mukaanottaminen osoittaa myös,
miten tärkeänä Eurooppa-neuvosto pitää yhtäläisiä mahdollisuuksia, sekä sitä avainasemaa,
joka naisten kasvavalla osallistumisella työelämään ja naisten työllisyyden kasvulla on
työllisyydenkokonaistavoitteensaavuttamisessa.
Indikaattori 3: Ikääntyvien työntekijöidentyöllisyysaste
Ikääntyvien työntekijöiden alhainen työllisyysaste Euroopassa osoittaa, miten vähän nämä
työntekijät rakenteellisten ongelmien vuoksi osallistuvat työelämään. Lisäksi työelämän
ulkopuolella olevat ikääntyvät työntekijät ovat vaarassa joutua pysyvästi työmarkkinoiden
ulkopuolelle jasitenmyössyrjäytyäsosiaalisesti.
Indikaattori 4: Työttömyysaste
Työttömyysluvut toimivat makrotalouden kokonaistilan indikaattorina, mutta niiden pysyvät
suuntaukset voivat kuvastaa myös useita rakennetekijöitä, jotka estävät työnhakijoita
saamasta työtä. Näitä ovat vähäinen ammattitaito, riittämätön työnhakijoiden tukeminen, liian
antelias etuusjärjestelmä ja työnraskas verotus.
Indikaattori 5: Pitkäaikaistyöttömyys
Pitkäaikaistyöttömyys on otettu mukaan indikaattoreihin, koska se kuvastaa hyvin
työmarkkinoiden rakenteellisia ongelmia. Lisäksi pitkäaikaistyöttömiä uhkaa ammattitaidon
rapistuminen, joka heikentää heidän työllistettävyyttään ja luo todennäköisesti sosiaalisen
syrjäytymisenvaaran.
Indikaattori 6: Pienipalkkaisten veroaste
13Lissabonin Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota ja neuvostoa arvioimaan, onko ryhdytty
riittäviin toimiin työhön kohdistuvan verorasituksen keventämiseksi erityisesti suhteellisen
vähäisen ammattitaidon omaavien ja pienipalkkaisten osalta sekä vero- ja etuusjärjestelmien
tarjoamientyöllistymis- ja koulutuskannustimien parantamiseksi. Keskimääräinen veroasteon
yksi vero- ja etuusjärjestelmiin sisältyvien työnteon kannustimien tai sen esteiden mittari.
Tämä indikaattori mittaa pienipalkkaisten työntekijöiden keskimääräistä veroastetta - eli
niiden työntekijöiden, joiden palkka on keskimääräisen tuotantotyöntekijän palkan tietyn
määritellynosansuuruinentaisitäalhaisempi.
14Indikaattori 7: Elinikäinen oppiminen (aikuisten osallistuminen koulutukseen)
Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmissä korostetaan aktiivisen työllisyyspolitiikan
merkitystä, ja sen keskeinen tekijä on elinikäinen oppiminen. Jatkuva koulutus on ratkaisevan
tärkeää työntekijöiden taitojen vahvistamiselle ja turvaa heidän sopeutumisensa
uuteenosaamisyhteiskuntaan sekä heidän työllistettävyytensä. Indikaattoria "aikuisten
osallistuminen koulutukseen" on parannettava edelleen, koska jäsenvaltioiden välisissä
vertailuissa on ongelmia.
V.2 Innovaatio-ja tutkimustoiminnan indikaattorit
29. Tekniikan kehitys ja työvoiman laadun ja tuotantoprosesseihin tehtyjen
pääomapanostusten parannukset synnyttävät 25–50 prosenttia talouskasvusta ja ovat
kilpailukyvyn ja työllisyyden p ääasiallinen käyttövoima. Tämä havainto selittää, miksi
innovaatiokyvyn parantaminen on Euroopan unionin Lissabonissa määritellyn kasvu- ja
työllisyysstrategian keskeinen osa. Lissabonin päätelmissä todetaan myös, että siirtymistä
osaamistalouteen tulisi edistää paremmalla tutkimus- ja kehitys-, koulutus- jatietoyhteiskuntapolitiikalla.
30. Lissabonin Eurooppa-neuvosto rohkaisi unionia pyrkimään kohti komission
tiedonannossa "Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta" asetettuja tavoitteita. Tämä merkitseelisää investointeja työvoiman koulutukseen ja tutkimus- ja kehittämismenojen lisäystä. Sen
tulisi viime kädessä johtaa myönnettyjen patenttien määrän kasvuun ja yhä suurempaan
erikoistumiseen huipputekniikan ja korkean lisäarvon aloille. Komission tiedonannossa"Innovaatiot osaamiselle rakentuvassa taloudessa" ehdotettiin innovaatiokehityksen ja -
politiikanvertailuanalyysiakeinona havaita ja levittääalanparhaitakäytänteitä.
31. Siirtyminen tietoyhteiskuntaan helpottaa innovatiivisten tuotteiden vilkkaiden
markkinoiden syntymistä. Nämä markkinat voivat kuitenkin kasvaa vain jos on olemassa
perusinfrastruktuuri, joka mahdollistaa kaikkien pääsyn markkinoille. Sen vuoksi tarvitaan
lisää investointeja tieto- ja viestintätekniikkaan. Yleisemmin Lissabonin päätelmissäkorostetaan, että Euroopan elektronisen tiedonvälitysalan kehityksen tarjoamien
mahdollisuuksien täysimääräinen hyödyntäminen riippuu siitä, luodaanko sähköisen
kaupankäynnin ja Internetinkukoistukselle riittävät edellytykset.
32. Indikaattoreiden luetteloon on näin ollen sisällytettävä tunnuslukuja, joilla mitataan
koulutukseen, tutkimus- ja kehittämistoimintaan sekä tieto- ja viestintätekniikkaan tehtäviä
investointeja sekä niiden vaikutuksia Euroopan talouden kykyyn innovoida ja lisätäkansainvälistä kilpailukykyään huipputekniikan tuotteissa. Myös pääomasijoittamisen
kehityksen indikaattori sisältyy luetteloon, koska tehokkaat riskipääoman markkinat ovat
innovatiivisille huipputekniikanpk-yrityksille hyvintärkeät.
Indikaattori 1: Julkiset koulutusmenot
Lissabonin Eurooppa-neuvosto suositti, että julkisia menoja suunnattaisiin entistä enemmän
inhimillisen pääoman kartuttamiseen. Nopeasti kehittyvässä osaamistaloudessa väestön
koulutustaso on entistä tärkeämpi talouskasvua ja työpaikkojen syntyä määrittävä tekijä.
Työssä ja markkinoilla vaadittava entistä suurempi joustavuus merkitsee, että oppimisen on
oltava elinikäistä. Kuten Lissabonin päätelmissä todetaan, tämä edellyttää suuria
viranomaisten, yritysten ja yksilöiden investointeja kansallisiin koulutusjärjestelmiin.
Toistaiseksi julkiset koulutusmenot ovat kattavin näiden investointien mittari (julkisten ja
yksityisten koulutusmenojen indikaattorisisältyykehitettäviin indikaattoreihin).
15Indikaattori 2: Tutkimus- ja kehittämismenot
Investoinnit inhimilliseen pääomaan eivät yksin riitä luomaan innovatiivisten tuotteiden
virtaa. T&K-menot antavat yleisarvion teollisuuden ja julkisen vallan tutkimuspanoksista.
Tämän tutkimuspanoksen tuottaman tieteellisen ja teknologisen tiedon saatavuus ja kyky
hyödyntää tätä tietoa ratkaisevat, miten maat ja alueet taloudellisesti menestyvät yhä
kilpailullisemmassa maailmantaloudessa. Tästä syystä Lissabonin Eurooppa-neuvoston
päätelmissä korostetaan EU:n tarvetta saada entistä enemmän hyötyä jäsenvaltioissa
tutkimukseenjakehittämiseensuunnatuistavoimavaroista.
Indikaattori 3: Tieto- javiestintätekniikkamenot
Yksi tietoyhteiskunnan kehitysedellytyksistä on sellaisen infrastruktuurin olemassaolo, jolla
yritykset ja kotitaloudet voivat saada nopean yhteyden Internetiin. Tällaisen
infrastruktuuriverkon luominen edellyttää huomattavia sijoituksia tieto- ja
viestintätekniikkaan. Tieto- ja viestintätekniikkalaitteita, ohjelmistoja ja palvelumaksuja
koskevat yritysten ja kotitalouksien menot täydentävät tieto- ja viestintäverkkoihin tehtyjä
investointeja. Kun nämä kaksi menoluokkaa yhdistetään, tieto- ja viestintätekniikan
kokonaismenot mittaavat kattavastitämänalanponnistuksia.
Indikaattori 4: Internet-liittymien määrä
Tämän ponnistuksen tehokkuutta mitataan sillä, miten suuri osa (prosentteina) yrityksistä ja
kotitalouksista on kytketty Internetiin. Tämäkin on Lissabonin päätelmien mukaista, sillä
niissä korostettiin, että unionin on tärkeää tavoittaa kilpailijoitaan yhdistämällä paljon lisää
yrityksiä ja kotitalouksia Internetiin nopeilla yhteyksillä. Koulujen Internet-liittymien määrän
selvittämistä suunnitellaan myös, sillä Lissabonin huippukokous kehotti varmistamaan, että
kaikilla kouluilla onInternet-yhteys vuoden2001 loppuun mennessä.
Indikaattori 5: Huipputekniikan patenttihakemukset
Eurooppa-neuvoston päätelmissä mainitaan myös, että innovaatioista ja ideoista on palkittava
riittävästierityisestipatenttisuojanavulla. Tutkimus- ja kehittämismenoista noin 65 prosenttia
kohdistuu viiteen tai kuuteen keskitason- tai huipputekniikan alaan melkein kaikissa suurissa
teollisuusmaissa, joten huipputekniikan alojen patenttien määrä on ensimmäinen merkki
tutkimus- ja kehitysinvestointien tuomien taloudellisten voittojen mahdollisuuksista.
Indikaattori 6: Huipputekniikan tuotteidenvienti
Patentin myöntäminen ei selvästikään ole viimeinen vaihe tutkimustulosten hyödyntämisessä.
Innovaatioiden on näyttävä uusissa tuotantoprosesseissa tai jopa täysin uusissa markkinoille
tuotavissa tuotteissa. Koko maantasolla huipputekniikanvientikuvastaa hyvin innovatiivisten
alojen suhteellista kilpailuetua ja yleisemmin maan kansainvälistä kilpailukykyä.
Indikaattori 7: Pääomasijoittaminen
Pääomasijoitusten saatavuus on keskeistä innovatiivisten yritysten kehitykselle.
Rahoituslaitokset voivat olla haluttomia rahoittamaan näitä yrityksiä, koska niihin liittyy riski
ja vakuuksista voi olla puutetta. Pääomasijoittaminen, jossa yhdistetään riskialttiiden
hankkeiden rahoitus, hallinto ja tukeminen, sopii paremmin tähän tarkoitukseen. Kuten
komissio korosti huhtikuussa 1998 riskipääomasta antamassaan tiedonannossa ja kuten
Eurooppa-neuvosto on useita kertoja todennut, huomattavien yleiseurooppalaisten
pääomasijoitusmarkkinoiden luominen on ratkaisevan tärkeää innovaatioiden edistämiselle jatalouskasvuntukemiselle.
16V.3 Talousuudistuksen indikaattorit
33. Yhtenäismarkkinaohjelman loppuunsaattaminen ja euron käyttöönotto ovat olleet
tärkeitä askelia kohti yhdentyneiden ja kilpailukykyisten eurooppalaisten markkinoiden
luomista. Sisämarkkinastrategia ja rahoituspalvelujen toimintasuunnitelma ovat jatkoa
ponnistuksille yhdentymisen vaalimiseksi ja tiivistämiseksi. Tekniikan edistyminen ja
maailmanlaajuistuminen ovat antaneet lisäkimmokkeita näille yhdentymisprosesseille, jotka
vaikuttavat sekä hyödyke- että pääomamarkkinoihin. Jotta tietoon perustuvan talouden ja
maailmanlaajuistumisen voimien aiheuttaman nopean teknisen ja taloudellisen kehityksen
eduista voidaan hyötyä täysimääräisesti, Euroopan talouden sopeutumiskyvyn on
parannuttava. Tämä edellyttää tehokkaampia ja paremmin toimivia työ-, pääoma- ja
hyödykemarkkinoita.
34. Tässä hyödyke- ja pääomamarkkinoidenuudistamista koskevassa jaksossa tehdään ero
markkinoiden yhdentymisen ja markkinoiden tehokkuuden indikaattoreiden välillä.
Hyödykemarkkinoiden osalta indikaattoriluetteloon sisältyy kaupan yhdentymisen
indikaattori ja suhteellisten hintatasojen indikaattori, jotka kuvastavat sekä markkinoiden
yhdentymistä että niiden tehokkuutta. Lisäksi yhteysverkoista riippuvaisten alojen
hintakehitystä pidetään näiden alojen vapautumisessa tapahtuneen edistyksen indikaattorina.
Lopuksi ehdotetaan vielä kahta indikaattoria, jotka mittaavat julkisen vallan toiminnasta
aiheutuvia hyödykemarkkinoiden vääristymiä. Pääomamarkkinoiden kuvaamiseksi luetteloon
sisältyykaksirahoitusmarkkinoiden yhdentymisen ja tehokkuuden indikaattoria.
Indikaattori 1: Kaupan yhdentyminen
Tämä indikaattori mittaa yksinomaan tavarakaupan yhdentymistä.
Yhtenäismarkkinaohjelman ja uuden sisämarkkinastrategian tavoitteena on luoda todella
yhdentyneet EU:n markkinat, joilla kansalliset rajat eivät enää vaikuta kauppavirtoihin. Sen
arviointi, miten pitkälle tämä tavoite on saavutettu, voi perustua näiden kauppavirtojen
kehityksen analysointiin. Koska pienemmät taloudet yleensä ovat yhdentyneempiä,
jäsenvaltiot ryhmitellään suuriin ja pieniin talouksiin ja vertailut tehdään kuhunkin ryhmään
kuuluvien jäsenvaltioidenkesken.
Indikaattori 2: Suhteellinen hintataso jahintojenlähentyminen
Toisten jäsenvaltioiden muita korkeammat hintatasot saattavat johtua siitä, että kilpailu on
puutteellista tai markkinat toimivat muuten tehottomasti, vaikka otetaankin huomioon muut
hintatasojen eroja aiheuttavat tekijät, kuten tulo- ja verotuserot. Lisäksi EU:n jäsenvaltioiden
väliset suuret hintatasojen erot voivat olla merkkinä siitä, että markkinat eivät ole vielä täysin
yhdentyneet. EU:n markkinoiden yhdentymisessä tapahtuvaa edistystä voidaan arvioida
tarkastelemalla hintojen lähentymistä. Niinkin yhdentyneillä markkinoilla kuin
Yhdysvalloissa onkuitenkin edelleen huomattavia hintaeroja.
Indikaattori 3: Hinnatyhteysverkkoja tarvitsevilla toimialoilla
Talousuudistuksen tehokkuutta voidaan mitata parhaiten selvittämällä hintatasot
yhteysverkkoja tarvitsevilla toimialoilla, joita ovat tietoliikenne, energia ja liikenne, koska
näitä aloja vapautetaan parhaillaan. Tämä indikaattori sisältää tietoja tietoliikenteen, kaasun ja
sähkön hinnoista. Jos sopivia tietoja on käytettävissä, otetaan mukaan myös kuljetusalan
hinnat. Erityishuomiota kiinnitetään tietoliikenteen hintatasoihin, koska tällä alallavapauttaminen on jo edennyt varsin pitkälle ja sen vuoksi sopivia tietoja on saatavana.
Tietoliikenneala on myös taloudessa erityisen tärkeä, koska sen palvelut ovat yhä tärkeämpiä
panoksia muidenalojentuotantoprosesseissa erityisestiosaamistaloudessa.
17Indikaattori 4: Julkiset hankinnat
Tämä indikaattorimittaa julkistenhankintojenavoimuutta,jokaonvälttämätönedellytys sille,
että markkinoille tulo ja kilpailu lisääntyvät julkisissa hankinnoissa ja että niillä vältetään
kansallisin perustein tapahtuvaa syrjintää ja pirstoutumista. Huomio kohdistetaan näihin
markkinoihin, koska julkisen alan tavara-, palvelu- ja työurakkahankinnat ovat EU:n
taloudelle tärkeät (niiden osuuden BKT:stä arvioidaan olevan noin 14 prosenttia). Lisäksi
yhtenäismarkkinoiden kehitys on tällä alalla ollut hyvin hidasta. Siksi Lissabonin Eurooppa-
neuvosto pyysi saattamaan yhteisön julkista hankintaa koskevat säännöt nopeasti ajan tasalle,
jotta pk-yritysten osallistuminen julkisiin hankintoihin helpottuisi.
Indikaattori 5: Ala- ja tapauskohtaiset valtiontuet
Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmissä korostetaan, että kilpailun edistämiseen tarvitaan
lisäponnistuksia ja valtiontukien yleistasoa on alennettava siten, että painopiste siirretään
yksittäisten yritysten tai toimialojen tukemisesta yhteisön edun mukaisiin monialaisiin
tavoitteisiin. Ala- ja tapauskohtaiset valtiontuet synnyttävät vääristymiä markkinoilla ja
johtavat tehottomuuteen ja sen seurauksena EU:n kilpailukyvyn ja talouskasvun
hidastumiseen. Valtiontukionerityisentärkeä, koska seonhallitustensuorassa valvonnassa.
Indikaattori 6: Rajatylittävä pankkitoiminta
Lissabonissa valtioiden ja hallitusten päämiehet tunnustivat tehokkaiden
pääomamarkkinoiden keskeisen roolin EU:n pitkän aikavälin kilpailukyvyn kannalta. Kuten
rahoituspalveluja koskevassa toimintasuunnitelmassa korostetaan, markkinoiden
yhdentyminen on niiden tehokkuuden avain. Koska pankit ovat keskeisessä asemassa
talouden rahoittamisessa, niiden rajatylittävän toiminnan indikaattori mittaa hyvin
rahoitusmarkkinoiden yhdentymistä.
Indikaattori 7: Arvopaperimarkkinoilta hankittu pääoma
Kuten jo aiemmin mainittiin, rahoituksen saatavuus on kestävän talouskasvun tärkeimpiä
edellytyksiä. Euroopan osakemarkkinat ovat alikehittyneet verrattuna Yhdysvaltoihin, koska
alalla on joitakin esteitä. Niitä analysoidaan ja niihin esitetään korjauksia rahoituspalvelujen
toimintasuunnitelmassa ja riskipääomaa koskevassa toimintasuunnitelmassa.
Arvopaperimarkkinoiden kehitystä ja toimintasuunnitelmien mukaan toteutettujen
toimenpiteiden tehokkuutta on seurattava analysoimalla, miten paljon pääomaa
arvopaperimarkkinoilta saadaan. Tämän indikaattorin tulkinnassa on otettava huomioon
suhdanteiden ja rakennetekijöiden vaikutus sekä se, että luvut voivat pienillä
pääomamarkkinoillahelpostivääristyä.
V.4 Sosiaalisen yhteenkuuluvuuden indikaattorit
35. Uuden osaamisyhteiskunnan kehittämisen rinnalla Lissabonin Eurooppa-neuvosto piti
hyvin tärkeinä sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Tämä painopiste merkitsee sen tosiseikan
tunnustamista, että osaamistalouden kehittäminen sisältää mahdollisuuden vahvistaa
sosiaalista yhteenkuuluvuutta, koska hyvin suuri joukko ihmisiä voi osallistua siihen.
Toisaalta se kuvastaa myös huolta, että tämä mahdollisuus voidaan hyödyntää vain jos
nykyiset työttömyyden, syrjäytymisen ja köyhyyden ongelmat ratkaistaan. Työllisyys- ja
koulutuspanostusten, joita Lissabonissa toivottiin, odotetaan myös vahvistavan sosiaalista
yhteenkuuluvuutta - onhan tunnettua, että paras turva syrjäytymistä vastaan on työpaikka.
36. Yksi Lissabonin Eurooppa-neuvoston luonnosteleman strategian kolmesta
peruspilarista edellyttää eurooppalaisen yhteiskuntamallin modernisointia, investointeja
18ihmisiin ja sosiaalisen syrjäytymisen vastaista taistelua. Sosiaaliturvajärjestelmät on
uudenaikaistettava sen varmistamiseksi, että ne ovat taloudellisesti kestäviä pitkällä
aikavälillä väestömuutokset huomioon ottaen ja että niillä vähennetään sosiaalista
syrjäytymistä ja poistetaan köyhyyttä. Investoimista ihmisiin pidetään myös keskeisenä tämän
pilarin ponnistuksissa. Eurooppa-neuvosto korosti erityisesti koulutusjärjestelmien
mukauttamista osaamisyhteiskunnan tarpeisiin. Osana ponnistuksia sosiaalisen
yhteenkuuluvuuden edistämiseksi ja seuraamiseksi huomiota kiinnitetään sellaisen epätasa-
arvon arvioimiseen, mikä ilmenee ikä-, sukupuoli- ja väestöryhmien välisinä elintason ja
elämänlaadun eroina yhteiskunnassa. Parhaillaan kehitetään välineitä näiden epätasa-arvon
muotojen vähentämiseksi sekä sosiaalisen osallistumisen tukemiseksi ja yksilöiden panoksen
lisäämiseksi.
37. Yhteenvetoraporttiin sisällytettävät avainindikaattorit on tarkoitettu ensinnäkin
mittaamaan köyhyyttä ja tulonjakoa sekä niihin liittyvää sosiaalisen syrjäytymisen riskiä.
Mukana on myös alueiden välisen lähentymisen indikaattori, sillä alueiden väliset erot
heikentävät sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Koulutustulosten indikaattori puolestaan korostaa
sitä, miten tärkeinä Lissabonin Eurooppa-neuvosto pitää ihmisiin tehtäviä investointeja, ja
kuvastaa heikon koulutuksen merkitystä sosiaalisen syrjäytymisen osatekijänä. On kuitenkin
pidettävä mielessä, että sosiaalialan indikaattorien kehittäminen on vielä alkuvaiheessaan, ja
lähikuukausina ja -vuosina kehitetään todennäköisesti sopivampia indikaattoreita. Lissabonin
Eurooppa-neuvosto pyysi erityisestisosiaalista suojelua käsittelevää korkean tason työryhmää
kehittämään indikaattoreita, mutta tämä työ ei ole vielä valmis. Lisäksi seuraavassa
esiteltävien yhteiskunnallisten indikaattoreiden edellyttämät numerotiedot eivät vielä kata
kaikkia jäsenvaltioita.
Indikaattori 1: Tulonjako (tuloviidenneksittäin)
Tulonjakoviidennekset ovat yksi keino mitata tulonjaon epätasaisuutta jossakin maassa. Siinä
verrataan keskenään väestön suurituloisimman viidenneksen saamia tuloja pienituloisimman
viidenneksen saamiin tuloihin (S80/S20). Suuri ero näiden ryhmien saamissa tuloissa voi
kuvastaa sosiaalisen yhteenkuuluvuuden heikkoutta ja lisääntynyttä sosiaalisen syrjäytymisen
riskiä tulojakaumanalapäässä oleville.
Indikaattori 2: Köyhyysaste ennen sosiaalisia tulonsiirtoja ja niidenjälkeen
Köyhyysaste mittaa sitä, miten iso osa väestöstä elää määritellyn köyhyysrajan alapuolella;
siten se mittaa köyhyyden määrää, sosiaalisen syrjäytymisen riskiä ja sosiaalisten
tulonsiirtojen(ilmaneläkkeitä) vaikutusta.
Indikaattori 3: Köyhyyden pysyvyys
Köyhyyden pysyvyyden indikaattori mittaa, miten suuri osa väestöstä elää jatkuvasti
köyhyysrajan alapuolella pitemmällä aikavälillä. Se antaa tietoa köyhyysongelman
syvyydestä ja sen dynamiikasta: mitä kauemmin ihmiset pysyvät köyhinä, sitä suurempi on
vaara, että he syrjäytyvät yhteiskunnasta pysyvästi.
Indikaattori 4: Työttömät kotitaloudet
Tämä indikaattori mittaa sitä, miten paljon kokonaiset kotitaloudet ovat köyhyyden ja
sosiaalisen syrjäytymisen riskin alaisia työn puuttumisen vuoksi. Työttömät kotitaloudet ovat
työikäisten kotitalouksia, joissa kukaan työikäisistä ei käy työssä. Työikäisiksi määritellääntässä yhteydessä kotitaloudet, joissa on vähintään yksi 25–55-vuotias jäsen. Tällaisen
indikaattorintulkinnassa onsuhdannevaihtelut otettava huomioon.
19Indikaattori 5: Alueiden välinen lähentyminen (asukaskohtaisen BKT:n vaihtelu
alueittain)
Alueellisen epätasa-arvon vähentäminen on kauan ollut yhteisön politiikkojen tavoitteena.
Lisäksi talouden toimeliaisuuden suuret alueelliset erot voivat vaikuttaa tiettyjen
yhteiskunnanosiensyrjäytymiseenyhteiskunnastatietyssä maassa.
Indikaattori 6: Pelkän oppivelvollisuuskoulun suorittaneet, jotka eivät ole
yleissivistävässä tai ammatillisessa jatkokoulutuksessa
Tämä indikaattori, joka mittaa niiden 18–24-vuotiaiden osuutta, jotka ovat suorittaneet vain
oppivelvollisuuskoulun eivätkä osallistu mihinkään sen jälkeiseen yleissivistävään tai
ammatilliseen koulutukseen, kuvastaa, miten tärkeänä Lissabonin Eurooppa-neuvoston
strategiassa pidetään ihmisiin tapahtuvia investointeja. Se korostaa, miten tärkeä hyvä
peruskoulutuksen taso on koulunsa päättävien työllistyvyydelle ja heidän sijoittumiselleen
yhteiskuntaan. Eurooppa-neuvosto on myös asettanut tavoitteeksi opiskelunsa pelkkään
oppivelvollisuuskouluun jättäneiden 18–24-vuotiaiden määrän puolittamisen vuoteen 2010
mennessä.
VI. K EHITETTÄVÄTINDIKAATTORIT
38. Tarkasteltavilla politiikka-alueilla seurattavan kehityksen joitakin indikaattoreita ei
vielä eri syistä ole saatavana. Indikaattoreita ei ehkä ole määritelty täsmällisesti tai niitä ei ole
yhdenmukaistettu eri jäsenvaltioissa tai niiden määrälliseen ilmaisemiseen tarvittavat tiedot
voivat olla puutteellisia taivanhentuneita.
39. Tämän ongelman ratkaisemiseksi on valittu joitakin indikaattoreita, jotka kuitenkin
edellyttävät välttämättä uusien tilastotietojen hankkimista. Nämä indikaattorit luetellaan
seuraavassa. Luettelossa pyritään esittämään tärkeimmät puutteet ja välttämään se, että
jäsenvaltioille aiheutuisi kovin paljon lisävaivaa. Kukin näistä ehdotetuista indikaattoreista on
arvioitava, jotta ne voidaan mahdollisesti tulevais uudessa sisällyttää Euroopan
tilastojärjestelmään. Tässä yhteydessä voidaan kiinnittää huomiota myös tuloksia ja
politiikkoja koskevan tietokannan kehittämiseen (ja jatkuvaan päivittämiseen), koska nämä
tiedot ovat kaikkien analyysien elintärkeä lähtökohta. Tietokanta on tarkoitettu keinoksi
yhdistää yhteenvetoraportissa käytettävät tiedot ja auttaa turvaamaan jatkuvan seurannan
johdonmukaisuus. Tietokannan tarkoitus ei ole lisätä nykyistä työtä eikä tuoda
joustamattomuuttaindikaattoreidenjatkokehittelyyn.
VI.1 Talouden yleiset taustaindikaattoritIndikaattori a: Tuotantopotentiaali
Tuotantopotentiaali on yhdistetty suoritusindikaattori, joka antaa yhteenvedon omaisen kuvan
talouden tarjontapuolen yleisestä terveydentilasta. Sitä voidaan mitata useilla tavoilla. Yksi
menetelmä on yksinkertaiset trendilaskelmat , joilla lasketaan trendinmukainen BKT-sarja.
Toinen tapa on laskea tuotantopotentiaali tuotantofunktion avulla, jossa oletetaan, että
aggregaattitasolla vallitsee yhteys , joka liittää tuotannon eri tuotannontekijäpanoksiin –
kerrottuna kunkin tuotannontekijän käyttöasteella – ja tuotannontekijöiden
kokonaistuottavuuteen).
Indikaattori b: Tuotannontekijöiden kokonaistuottavuus
20Tuotannontekijöiden kokonaistuottavuus (TFP) on markkinoiden tehokkuuden laaja
indikaattori, joka kuvaa työ-, pääoma- ja hyödykemarkkinoilla tapahtuvaa kehitystä. Sekä
tuotannontekijöiden kokonaistuottavuuden tasot että sen kasvuluvut ovat laskemisen arvoisia.
Suhteelliset TFP-tasot mittaavat jäännöstermiä työvoiman tuottavuuden tasoissa ottaen
huomioon maiden väliset erot kiinteän pääoman tuottavuudessa. TFP:n kasvuluku osoittaa
työvoima- ja pääomapanosten laadun muutosta ja teknistä muutosta, joka aiheutuu prosessi-
tai tuoteinnovaatioista tai organisaatiomuutoksista. Indikaattorin pääongelma on se, että on
vaikea löytää yhteisesti hyväksyttävää menetelmää sen laskemiseen; pienetkin menetelmäerot
voivat johtaa huomattavan erilaisiin tuloksiin.
VI.2 Työllisyyden indikaattoritIndikaattori 1: Pitkäaikaistyöttömyyden vaihtelu
Pitkäaikaistyöttömyyteen ajautuvien tai siitä pois siirtyvien määrä voi olla hyödyllinen keino
arvioida, millaisiin ongelmiin pitkäaikaistyöttömät joutuvat ja myös arvioida aktiivisemman
ja ennalta ehkäisevämmän työttömyyspolitiikan toteuttamisessa tapahtunutta edistystä.
Tällaisia tietoja on nykyisin saatavana useimmista jäsenvaltioista, mutta joitakin
vertailtavuusongelmia onvielä olemassa.
Indikaattori 2: Työn laatu
Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmissä mainitaan, ettätarvitaan "enemmän ja parempia"
työpaikkoja. Näin ollen voisi olla hyödyllistä ottaa avainindikaattorien joukkoon myös työn
laadun indikaattori. Työn laatua ei kuitenkaan ole vielä määritelty selkeästi eikä
hyödyllisistä indikaattoreistakaan vielä näin ollen ole yksimielisyyttä. Lisäksi tämän alan
nykyisiä indikaattoreitavaivaatietojenhajanaisuus.
Indikaattori 3: Avoimet työpaikat
Tieto uusista ja täyttämättömistä työpaikoista voisi olla hyödyksi mitattaessa
työmarkkinoiden kireyttä ja paikannettaessa ongelmia ammattitaitoisen työvoiman
saatavuudessa. Tällä hetkellä näitä tietoja on saatavana vain eräistä kansallisista lähteistä, ja
niidenkattavuus vaihtelee, jotenvertailtavuudenarviointikin onvaikeaa.
Indikaattori 4: Efektiivinen marginaaliveroaste
Efektiivisen marginaaliveroasteen mittari (jossa otetaan huomioon sekä verotus että
tarveharkintaisten etuuksien väheneminen bruttotulon kasvaessa) olisi hyödyksi arvioitaessa
verojen ja etuusjärjestelmien yhteisiä kannustinvaikutuksia ja erityisesti köyhyysloukkujen
yleisyyttä.
VI.3 Innovaatio-ja tutkimustoiminnan indikaattorit
Indikaattori 5: Julkiset ja yksityiset koulutusmenot
Julkiset ja yksityiset menot henkilövoimavarojen kehittämiseen osuutena BKT:stä olisivat
hyödyksi mitattaessa, miten paljon voimavaroja kokonaisuudessaan (vastakohtana pelkille
julkisille menoille) jäsenvaltioissa koulutukseen käytetään. Tämä indikaattori noudattaa
Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmissä ihmisiin tehtäville investoinneille annettua
painoarvoa. Ongelmana on, että nykyisin yksityisiä koulutusmenoja koskevia tietoja ei
joistakin jäsenvaltioista kerätä lainkaan eivätkä ne muissakaan jäsenvaltioissa ole täysin
vertailukelpoisia.
Indikaattori 6: Yritysdemografia (yritysten perustaminen, kasvu ja elinikä)
21Yritysten perustamisen ja häviämisen korkeat luvut osoittavat talouden dynaamisuutta, joka
mahdollistaa siirtymisen hitaan kasvun aloilta nopean kasvun aloille. Vähäinen yritysten
perustaminen voi toisaalta olla merkkinä myös siitä, että markkinoille tulolle on esteitä tai
liiketoimintaympäristö on puutteellinen. Perustamislukuja olisi tutkittava yhdessä yritysten
henkiinjäämislukujen ja kasvulukujen kanssa, jotta saataisiin täydellisempi kuva yritysten
perustamisen vaikutuksista. Eurostat on aloittanut hankkeen, jolla pyritään tuottamaan
numerotietoja yritysten perustamisesta, niiden henkiinjäämisestä ja kasvusta vuonna 2002.
Muut yrityksiä koskevat elinkaaritiedot otetaan mukaan myöhemmin. Näiden indikaattoreiden
lisäämistäavainindikaattoreidenluetteloonvoidaanharkitasilloin.
Indikaattori 7: Sähköinen kaupankäynti
Internetin kehitys on johtanut kokonaan uuden markkinapaikan kehittymiseen, jolla tuotteilla
käydään kauppaa yrityksiltä kuluttajille (BtoC) tai yritysten kesken (BtoB). Näiden uusien
markkinoiden kehittyminen, joka vaikuttaa koko tarjontaketjuun –(alihankintaan,
hankintoihin, tuotekehitykseen, markkinointiin, logistiikkaan ja jakeluun), on tärkeää, jotta
voidaan turvata EU:n teollisuuden jatkuva kilpailukyky ja kasvu. Sähköisen kaupankäynnin
lisääntyminen luo mahdollisuuksia dynaamisemmalle ja tuottavammalle eurooppalaiselle
taloudelle. Sen vuoksi tältä alalta tarvitaan välttämättä luotettavia ja vertailukelpoisia
tilastotietoja.
VI.4 Talousuudistuksen indikaattorit
Indikaattori 8: Yritysten rekisteröinti
Valtion sääntely voi joskus estää yritysten toimintaa. Viime vuosina julkinen valta on
ponnistellut poistaakseen tarpeettomia sääntöjä ja yksinkertaistaakseen menettelyjä.
Lissabonin päätelmissä väitetään, että lisäponnistuksia tarvitaan yritystoiminnan kustannusten
alentamiseksi ja tarpeettoman byrokratian poistamiseksi. Uuden yrityksen rekisteröimiseen
tarvittavien menettelyjen kokonaismäärä ja siihen tarvittava keskimääräinen aika voivat olla
hyviä indikaattoreita sille, miten sääntelyn uudistamisessa edistytään. Tällaisten
indikaattoreiden laskemiseksi vuodelle 1996 tehtiin tutkimus, ja sen uusiminen olisi hyvin
tervetullutta.
Indikaattori 9: Sääntely-ympäristö
Lissabonin Eurooppa-neuvosto pyysi koordinoituja lisätoimia sääntely-ympäristön
yksinkertaistamiseksi, mihin sisältyy myös julkisen hallinnon toiminta, sekä kansallisella että
yhteisön tasolla. Sääntely-ympäristön laadun mittaamiseen ei ole helppoja keinoja. OECD
toteutti vuonna 1998 huomattavan hankkeen hyödykemarkkinoiden sääntely-ympäristöjä
koskevien vertailutietojen keräämiseksi ja analysoimiseksi. Siinä keskityttiin taloudelliseen ja
hallinnolliseen sääntelyyn. Tulokset esiteltiin tilastotiivistelmänä, joka herätti paljon
keskustelua. OECD:n työn jatkokehittely voikuitenkin olla tällä alalla hyödyksi.
Indikaattori 10: Toimijoiden määrä yhteysverkkoja tarvitsevilla toimialoilla
Hintojen lisäksi voidaan yhteysverkkoja tarvitsevien toimialojen vapautumista mitata
tarkastelemalla toimijoiden määrää kullakin toimialalla. Toimijoiden määrä voitaisiin jakaa
edelleen kotimaisia tai teollisia käyttäjiä palvelevien operaattoreiden määrällä. Tietojen
odotettaisiin kattavan ainakin tietoliikenteen, sähkö- ja kaasualan ja mahdollis uuksien mukaan
myös kuljetusalan. Näidentietojenkattavuus ja vertailukelpoisuus vaativat vielä lisätyötä.
Indikaattori 11: Pääomakustannukset
22Yrityspolitiikalle olisi hyötyä EU:n yritysten pääomakustannusten indikaattorista eriteltynä
jäsenvaltioittain sekä suuryritysten ja pk-yritysten kesken. Näin voitaisiin arvioida yritysten
rahoitusedellytyksiä ja investointikapasiteettia. Tällä hetkellä sellaista indikaattoria ei
kuitenkaanole käytettävissä, koska indikaattorille eiole sovittua määritelmää ja tiedotkin ovat
puutteellisia (varsinkinpk-yrityksistä).
VI.5 Sosiaalisen yhteenkuuluvuuden indikaattorit
Sosiaalinen syrjäytyminen on moniulotteinen ilmiö ja indikaattorit on kehitettävä sen
mukaisiksi. Alhaisen tulotason, työttömyyden ja työmarkkinoille pääsyn lisäksi siihen liittyy
erityisvaikeuksia, jotka koskevat voimavarojen, oikeuksien, tavaroiden ja palvelujen käyttöä
sellaisilla aloilla kuin yleissivistävä ja ammatillinen koulutus, työ, asuminen, terveys jne.
Eurostat on ryhtynyt kehittelemään indikaattoreita osattomuuden ja sosiaalisen syrjäytymisen
muista kuin rahallisista ulottuvuuksista , kuten henkilökohtaisista keinoista , kokemuksista
ja tyytyväisyydestä . Sosiaaliturvan vaikuttavuuden mittaaminen on toinen tärkeä sosiaalisen
yhteenkuuluvuuden aspekti, jonka käyttöä indikaattorina on kehitettävä. Näitä näkökohtia
koskevaa yhteistyötä on voimistettava yhteisössä, jotta kehittämistyössä voitaisiin edistyä.
Sosiaalista suojelua käsittelevän komitean (aiemmin sosiaalista suojelua käsittelevä korkean
tason työryhmä) odotetaan antavan merkittävän panoksen tähän työhön. Siksi tässä
tiedonannossaeiesitetäyksityiskohtaista luetteloatälläalallakehitettävistä indikaattoreista.
23LIITE 1 – VALITUT INDIKAATTORIT
Talouden yleiset taustaindikaattorit Vielä kehitettävät talouden yleiset
taustaindikaattorit
a. Ostovoimakorjattu BKT asukasta kohden ja BKT:n
määrän kasvu
b. Talouden energiaintensiivisyysc. Työn tuottavuus(työllistäjatyötuntiakohden)d. Inflaatio
e. Suhdannetasoitettu julkisen taloudenrahoitusasemaa.Tuotantopotentiaali
b. Tuotannontekijöiden kokonaistuottavuus
Nykyiset indikaattorit (27) Vielä kehitettävätindikaattorit (11)
I. Työllisyys
1.Työllisyysaste
2. Naisten työllisyysaste
3. Ikääntyvien työntekijöiden työllisyysaste4. Työttömyysaste5. Pitkäaikaistyöttömyys
6. Pienipalkkaisten veroaste
7. Elinikäinen oppiminen (aikuisten osallistuminen
koulutukseen)I. Työllisyys
1. Pitkäaikaistyöttömyyden vaihtelu
2. Työn laatu (ammattitaitotaso sekä työterveys ja
työturvallisuus)
3. Avoimet työpaikat4.Efektiivinenmarginaaliveroaste
II. Innovaatio- ja tutkimustoiminta1. Julkisetkoulutusmenot2. Tutkimus- ja kehittämismenot3. Tieto- ja viestintätekniikkamenot4. Internet-liittymien määrä
5. Huipputekniikan patenttihakemukset
6. Huipputekniikan tuotteiden vienti7. PääomasijoittaminenII. Innovaatio- ja tutkimustoiminta
5. Julkisetja yksityiset koulutusmenot6. Yritysdemografia (yritysten perustaminen, kasvu
ja elinikä)
7. Sähköinenkaupankäynti
III. Talousuudistus
1. Kaupan yhdentyminen
2. Suhteellinenhintatasojahintojen lähentyminen3. Hinnatyhteysverkkoja tarvitsevillatoimialoilla
4. Julkisethankinnat
5. Ala-jatapauskohtaiset valtiontuet6. Rajatylittävä pankkitoiminta7. Arvopaperimarkkinoilta hankittu pääomaIII. Talousuudistus
8. Yritysten rekisteröinti
9. Sääntely-ympäristö10. Toimijoiden määrä yhteysverkkoja tarvitsevilla
toimialoilla
11. Pääomakustannukset
IV. Sosiaalinen yhteenkuuluvuus
1.Tulonjako(viidenneksittäin)
2. Köyhyysasteennen sosiaalisiatulonsiirtoja janiiden jälkeen
3. Köyhyyden pysyvyys
4.Työttömätkotitaloudet5. Alueiden välinen lähentyminen (asukaskohtaisen
ostovoimakorjatun BKT:nalueellinen vaihtelu)
6. Pelkän oppivelvollisuuskoulun suorittaneet, jotka eivät ole
yleissivistävässä taiammatillisessa jatkokoulutuksessaIV. Sosiaalinen yhteenkuuluvuus
Sosiaalista suojelua käsittelevä korkean tason
asiantuntijaryhmä kehittääindikaattorit.
24LIITE 2 – Valittujenindikaattorien määrittely, lähteet, saatavuusja politiikan tavoite
Talouden yleiset taustaindikaattorit
Indikaattori Määritelmä Lähde Saatavuus Politiikan
yleistavoite
a.OstovoimakorjattuBKT
asukastakohden jaBKT:nmäärän kasvuOstovoimakorjattu BKTasukasta
kohden
BKT:n kasvu kiinteisiinhintoihin
(perusvuosi 1995)Eurostat; kansantalouden
tilinpidotKattavuus: kaikkijäsenvaltiot,USA, Japani
(BKT:n kasvun osalta)
Aikasarjat:1991–1999, EU:n kokonaisluvut
vuosilta1995–1999Talouskasvu, elintaso
b. Talouden
energiaintensiivisyys(Energian kokonaiskulutus
kotimaassa)/BKTEurostat Kattavuus: kaikkijäsenvaltiot,USA
Aikasarjat:1985–1998Kestävä kehitys
c. Työn tuottavuus Työtuntiataityöllistäkohden Eurostat; kansantalouden
tilinpidot, OECDtyötuntiakohden laskettujen tietojenosaltaKattavuus: kaikkijäsenvaltiot,USA, Japani
Aikasarjat:1991–1999, EU:n kokonaisluvut
vuosilta1995–1999Talouden
kokonaistehokkuus
d. Inflaatio Yhdenmukaistetun
kuluttajahintaindeksin (YKHI)vuotuinen prosenttimuutosEurostat;hintatilastot Kattavuus: YKHI kaikistajäsenvaltioista,
EU:n kokonaisluvut
Aikasarjat:kuukausittain, vuodesta 1995
alkaenTerve
makrotaloudellinenympäristö
e. Suhdannetasoitettujulkisen talouden
rahoitusasemaRahoitusasema, joka on
mukautettu suhdannevaikutukseenKomissio. Talouden ja
rahoituksen PO:n Ameco-
tietokantaKattavuus: Kaikki jäsenvaltiot,EU:n
kokonaisluvut
Aikasarjat:1960–1998/9Julkisen talouden
terveyden arviointi
25(I) TYÖLLISYYS
Indikaattori Määritelmä Lähde Saatavuus Politiikan yleistavoite
1.Työllisyysaste 15–64-vuotiaiden työllisten osuus15–64-
vuotiaastaväestöstäEurostat
(työvoima-
tiedustelu)Kaikki jäsenvaltiot,EU:n kokonaisluvut.
Vertailukelpoisiatietoja USA:sta ei saatavilla.
Aikasarjat:1983–1999Täystyöllisyys
2. Naisten työllisyysaste 15–64-vuotiaiden työllisten naisten osuuskoko
15–64-vuotiaastanaispuolisestaväestöstäEurostat
(työvoima-
tiedustelu)Kaikki jäsenvaltiot,EU:n kokonaisluvut.
Vertailukelpoisiatietoja USA:sta ei saatavilla.
Aikasarjat:1983–1999Täystyöllisyys. Yhtäläiset
mahdollisuudetkaikille.
3. Ikääntyvientyöntekijöiden
työllisyysasteTyöllisten ikääntyvien (55–64-vuotiaiden)osuus
koko55–64-vuotiaastaväestöstäEurostat
(työvoima-
tiedustelu)Kaikki jäsenvaltiot,EU:n kokonaisluvut.
Vertailukelpoisiatietoja USA:sta ei saatavilla.
Aikasarjat:1983–1999Täystyöllisyys. Sosiaalisen
syrjäytymisen torjunta.
4.Työttömyysaste Työttömien kokonaismäärän osuus koko
aktiiviväestöstä - yhdenmukaistetutsarjatEurostat
(työttömyys)Kaikki jäsenvaltiot,EU:n kokonaisluvut,USAja
Japani
Aikasarjat:1983–1999Täystyöllisyys. Sosiaalisen
syrjäytymisen torjunta.
5. Pitkäaikais-työttömyysPitkäaikaistyöttömien (yli 12kk)osuuskoko
aktiiviväestöstä - yhdenmukaistetutsarjat.Eurostat
(työvoima-tiedustelu)Kaikki jäsenvaltiot,EU:n kokonaisluvut.
Vertailukelpoisiatietoja USA:sta ei saatavilla.
Aikasarjat:1983–1999Täystyöllisyys. Sosiaalisen
syrjäytymisen torjunta.
6. PienipalkkaistenveroastePienipalkkaisten (palkka67%tuotantotyön-
tekijän keskipalkasta,kaksilapsisiltaperheiltä100 %) tuloveron + työnantaja- ja työntekijä-
maksujen osuus työvoimakustannuksistaOECD,
"Taxingwages" (taul.5, v. 2000
laitos)Kaikki jäsenvaltiot. Vertailukelpoiset tiedot
USA:sta ja Japanista.
Aikasarjat:1995–98, vuoden 1999 osaltaarviotTyöhön kohdistuvan
verorasitteen mittaaminen(varsinkin pienituloisten ja
suht.ammattitaidottomien).
7. Elinikäinen
oppiminen (aikuistenosallistuminen
koulutukseen)Koulutukseen osallistuvan 25–64-vuotiaan
väestön osuus. (Aikuisten osallistuminenkoulutukseen tutkimusta edeltäviltä neljältä
viikolta.Eurostat
(Työvoima-
tiedustelu)Kaikki jäsenvaltiot,EU:n kokonaisluvut,F,NLja
Pkäyttävät yhdenmukaistamattomiamenetelmiä.
Vertailukelpoisiatietoja USA:sta ei saatavilla.
Aikasarjat:1992–1999Täystyöllisyys. Enemmän ja
parempiatyöpaikkoja.
26(II) INNOVAATIO -JATUTKIMUSTOIMINTA
Indikaattori Määritelmä Lähde Saatavuus Politiikan
yleistavoite
1. Julkiset
koulutusmenotJulkisten koulutusmenojen kokonaismäärä
prosentteina BKT:stäUnescon/OECD:n/Euro-
statin yhteinen kyselyKattavuus: kaikki jäsenvaltiot, EU:n kokonaisluvut,
USA ja Japani
Aikasarjat: 1995/6/7 (1998 saatavilla vuoden 2000
loppuunmennessä)Inhimillisten
voimavarojen
laatu
2. Tutkimus- jakehittämismenotT&K-kokonaismenot, jaoteltuina julkiseen sektoriin,
yrityksiin ja muihin. (T&K-bruttomenot/BKT ja
yritysten T&K-bruttomenot/BKT)Eurostatin T&K-tilastot,
OECD (tärkeimmät tiede-
ja teknologiaindikaattorit)Kattavuus: kaikki jäsenvaltiot (paitsi Luxemburg),
USA ja Japani
Aikasarjat: 1990–99 (1998 ja 1999 useimmista
jäsenvaltioista)T&K-toiminta
3. Tieto- ja
viestintätekniikka-menotTieto- ja viestintätekniikkamenojen osuus BKT:stä Euroopan tietotekniikan
seurantakeskus(EITO)Kattavuus: kaikki jäsenvaltiot, EU:n kokonaisluvut,
USA ja Japani
Aikasarjat:1994–1999Tietoyhteiskunta
4. Internet-liittymien
määräInternet-liittymät (sekä kotitalouksien että yritysten)
100:aaasukastakohdenEuroopan tietotekniikan
seurantakeskus (EITO)Kattavuus: kaikkijäsenvaltiot,USAja Japani
Aikasarjat:1998Tietoyhteiskunta
5. Huipputekniikan
patenttihakemuksetMaailman huipputekniikan patenttien jakautuminen
Euroopan ja Yhdysvaltain kesken (EPV:n ja
USPTO:n patentit)Euroopan patenttivirasto
(EPV) ja Yhdysvaltain
patenttivirasto(USPTO)Kattavuus: kaikkijäsenvaltiot,USAja Japani
Aikasarjat:1991–1998Innovaatiokyky
6. Huipputekniikan
tuotteiden vientiHuipputekniikan vientituotteiden osuus
kokonaisviennistäEurostat (Comext), YK
(Comtrade)Kattavuus: kaikki jäsenvaltiot, (BLEU = B ja L),
EU:n kokonaisluvut,USAja Japani
Aikasarjat:1990–99T&K-toiminnan
ja innovaatio-politiikan
vaikutus.
7. Pääoma-sijoittaminenPääomasijoitukset (yksityiset pääomasijoitukset
miinus yritysostot) suhteessa BKT:hen
Investointivaiheiden mukainen jaotteluEuroopan
pääomasijoitusyhdistys
(EU), Price WaterhouseCoopers (USA)Kattavuus: kaikki jäsenvaltiot (Luxemburgin tiedot
puuttuvat), USA, ei Japani
Aikasarjat:1995–99Rahoituksen
saanti
27(III) TALOUSUUDISTUS
Indikaattori Määritelmä Lähde Saatavuus Politiikan
yleistavoite
1. Kaupan yhden-
tyminen(EU:n sisäinen tavaravienti+EU:n sisäinen
tavaratuonti)/(2* BKT)
(Tavaroiden kokonaisvienti + tavaroiden
kokonaistuonti)/(2*BKT)Eurostat(Comext)
YK (Comtrade)Kattavuus: kaikkijäsenvaltiot (BLEU=
Belgia ja Luxemburg), EU:n
kokonaisluvut, USAja Japani
Aikasarjat:1990–99Hyödykemarkkinoiden
yhdentyminen
2. Suhteellinen
hintatasoja
hintojen
lähentyminenLopullisen yksityisen kulutuksen suhteellinen
hintatasoml. välilliset verot(EU=100)Eurostat/OECD(hintatilastot:
OVP:n indikaattorit)Kattavuus: kaikkijäsenvaltiot,USA
Aikasarjat:Jäsenvaltiot: 1980, 1985, 1991–98USA: 1993, 1996Hyödykemarkkinoiden
yhdentyminen.
Markkinoidentehokkuus.
3. Hinnat
yhteysverkkojatarvitsevillatoimialoillaTietoliikenne-, sähkö- ja kaasumarkkinoiden
hintatasoja -kehitysEurostat. Tietoyhteiskunnan PO
tietoliikennetietojen osaltaKattavuus: kaikkijäsenvaltiot jaEU:n
kokonaisluvut;joitakin USA:tajaJapaniakoskevia tietoliikennetietoja
Aikasarjat:1998–2000Markkinoiden tehokkuus
4. Julkiset
hankinnat(Avoimiin tarjouskilpailuihin perustuvien julkisten
hankintojen arvo) / (julkisten hankintojen
kokonaisarvo)Sisämarkkinoiden PO Kattavuus: kaikkijäsenvaltiot.Ei USA,
Japani
Aikasarjat:1993–1998(Portugalistaja
Ruotsista eivuoden 1993tietoja)Hyödykemarkkinoiden
yhdentyminen
5. Ala-jatapaus-
kohtaiset
valtiontuetValtiontuet (ala- jatapauskohtaiset)prosentteina
BKT:stäKilpailun PO Kattavuus: kaikkijäsenvaltiot;ei USA,
ei Japani
Aikasarjat:1990–1998Yhtenäismarkkinoiden
vääristymät
6. Rajatylittävä
pankkitoimintaUlkomaisen muun kuin pankkialan yksityissektorin
(ml. kotitaloudet) talletusten jalainojen osuuskaikis-
taluottolaitosten valvomistamuun kuin pankkialanyksityissektorin (ml.kotitaloudet) talletuksista jalainoistaEurostat, yritystoiminnan
rakennetilastot,EKP,raha- ja
pankkitilastotKattavuus: kaikkieuroalueen jäsenvaltiot
sekä todennäköisestimuutjäsenvaltiot
Aikasarjat:1997–99Rahoitusmarkkinoiden
yhdentyminen
287. Arvopaperimark-
kinoilta hankittu
pääomaArvopaperimarkkinoiltahankittupääoma
prosentteina BKT:stäInternationalFederation of
Stock Exchanges (FIBV).Kattavuus: kaikkijäsenvaltiot,USA,
Japani
Aikasarjat:1998ja1999Kasvun rahoitus
29(IV) SOSIAALINENYHTEENKUULUVUUS
Indikaattori Määritelmä Lähde Saatavuus Politiikan
yleistavoite
1.Tulonjako(viidenneksittäin) Maan väestön suurituloisimman
viidenneksen saamien tulojen suhdepienituloisimman viidenneksen
saamiin tuloihin (S80/S20-suhde)Eurostat,
ECHPKaikki jäsenvaltiot paitsiRuotsi ja Suomi,EU:n
kokonaisluvut;ei USA:n eikäJapanin tietoja.Aikasarjat:1993, 1994, 1995(1996 saatavilla vuoden
2000lopullamyös Ruotsin osalta.)Köyhyyden ja
sosiaalisen
syrjäytymisen torjunta
2. Köyhyysasteennen sosiaalisia
tulonsiirtoja ja niiden jälkeenKöyhyysrajan alapuolellaelävien
osuus väestöstä. Köyhyysraja =
(50 %tai)60 %käytettävissä olevistamediaanituloista.Eurostat,
ECHPKaikki jäsenvaltiot paitsiRuotsi ja Suomi,EU:n
kokonaisluvut;ei USA:n eikäJapanin tietoja.
Aikasarjat:1993,1994,1995, (1996saatavillavuoden2000lopullamyös Ruotsin osalta.)Köyhyyden ja
sosiaalisen
syrjäytymisen torjunta
3. Köyhyyden pysyvyys Kolmen vuoden ajan jatkuvasti
köyhyysrajan alapuolellaelävienosuus väestöstä. Köyhyysraja =(50 %tai)60 %käytettävissä olevista
mediaanituloista.Eurostat,
ECHPKaikki jäsenvaltiot paitsiItävalta, Suomi jaRuotsi,
EU:n kokonaisluvut.Ei USA:n eikä Japanin tietoja.
Aikasarjat:1993, 1994, 1995 (1996saatavillavuoden
2000lopullamyös Ruotsin osalta.).Köyhyyden ja
sosiaalisensyrjäytymisen torjunta
4.Työttömätkotitaloudet Kotitaloudet,joissa ei ole
työssäkäyviä, suhteessa kaikkiinkotitalouksiin,joissa on ainakin yksi
25–55-vuotias.Eurostat
(työvoima-
tiedustelu).Kaikki jäsenvaltiot paitsiTanska,Suomija Ruotsi,
EU:n kokonaisluvut.Vertailukelpoisiatietoja USA:sta
ei saatavilla.
Aikasarjat:1985– 999Köyhyyden ja
sosiaalisen
syrjäytymisen torjunta
5. Alueiden välinen lähentyminen Ostovoimakorjatun BKT:n (asukasta
kohden) variaatiokerroin NUTS 3 -
tason alueillaEurostat,
alueelliset
tilastotVain NUTS2 -tasoItaliasta.Ranskanmerentakaisista
departementeista eitietoja. 1995–1997ESA 95-
muodossa (ja 1991–1996ESA79-muodossa).Alueiden tasapainoinen
kehitys
6. Pelkän oppivelvollisuuskoulun
suorittaneet, jotka eivät ole
yleissivistävässä tai
ammatillisessa jatkokoulutuksessaNe18–24-vuotiaista, joilla on vain
ylemmän perusasteen koulutus jajotka eivät oleyleissivistävässä taiammatillisessa jatkokoulutuksessaEurostat
(työvoima-tiedustelu)Kaikki jäsenvaltiot,EU:n kokonaisluvut.
Vertailukelpoisiatietoja USA:sta ei saatavilla.Aikasarjat:1992–1999Investoiminen ihmisiin.
Sosiaalisensyrjäytymisen torjunta.
30V) VIELÄ KEHITETTÄVÄT INDIKAATTORI t
Talouden yleiset taustaindikaattorit
Indikaattori Määritelmä Nykyinen
lähdeIndikaattorinongelmat Tarkoitus
a.Tuotantopotentiaali Talouden tuotantopotentiaalin mittaaminen OECD,IMF
ja komissioTuotantopotentiaalin
laskentamenetelmistäei olepäästyyksimielisyyteen; OECD, IMF jakomissiokäyttävät erilaisiamittareita.Talouksien tuotantopotentiaalin
muutostenarvioiminen
b. Tuotannontekijöiden
kokonaistuottavuusKaikkien tuotannontekijöiden
kokonaistuottavuusAMECO-
tietokanta.Tiedot ovat saatavissaAMECO-
tietokannastamuttamittausmenetelmistä
on vaikeapäästä yksimielisyyteen.Talouden kokonaistehokkuuden
arvioiminen
Työllisyys
Indikaattori Määritelmä Nykyinen
lähdeIndikaattorinongelmat Tarkoitus
1. Pitkäaikais-
työttömyydenvaihteluUusien japoistuneiden
pitkäaikaistyöttömien määrätVain
kansallisia
lähteitäTietoja on tällä hetkellä vain joistakin
jäsenvaltioista.Neeivätmyöskään ole
vertailukelpoisessa muodossa.Pitkäaikaistyöttömien ongelmien
arvioiminen
2. Työn laatu Ei vielä määritelty - Työn laatua koskevista indikaattoreista ei
ole yksimielisyyttä.Tällähetkelläon
lisäksi saatavilla vain hajanaisiatietoja.Tarveluodalisääja parempia
työpaikkoja.
3. Avoimet työpaikat U u d e tj aa v o i m e tt y ö p a i k a t Vain
kansallisia
lähteitäTietoja on saatavillavain joistakin
kansallisistalähteistä;tietojen kattavuusvaihtelee, joten niiden vertailu-
kelpoisuutta on vaikea arvioida.Työmarkkinoiden kireyden
mittaaminen jaammattitaitoisentyövoiman saatavuuden ongelmien
paikantaminen.
4.Efektiivinen
marginaaliveroasteSeosuusbruttopalkan lisäyksestä, joka eijää
(efektiivisesti) työntekijän käteen korkeam-
pien verojen vuoksi ja tarveharkintaisten
etuuksien pienenemisen vuoksi,OECD:n
“Taxing
wages”OECD:n “Taxing wages” -tutkimuksessa
selvitetään marginaaliveroasteet,joissa
on otettuhuomioon eräätrahaetuudet,
mm. lapsilisät. Muut etuudet, esim.Vero- ja etuusjärjestelmien
kannustinvaikutusten ja etenkin
köyhyysloukkuilmiön yleisyyden
31palkkatasoittain japerhetyypeittäin asumistuet jatyössäkäyntiin sidotut
etuudet olisikuitenkinmyös otettavahuomioon.arvioiminen
(V) VIELÄKEHITETTÄVÄTINDIKAATTORIT (JATKOA)
Innovaatio-ja tutkimustoiminta
Indikaattori Määritelmä Nykyinen
lähdeIndikaattorinongelmat Tarkoitus
5. Julkisetja
yksityiset
koulutusmenotJulkisten jayksityisten koulutusmenojen
osuus BKT:stä- Tiedot joidenkin maiden julkisista
koulutusmenoistapuuttuvat, eivätkä
muiden jäsenvaltioiden tiedot oletäysin
vertailukelpoisia.Selvitetään jäsenvaltioissa
koulutukseen osoitetut(muutkin kuin
julkiset) varat
6. Yritysdemografia Yritysten perustaminen,henkiinjääminen ja
lopettaminenEurostat(yritys-
demografia-hanke).Yhdenmukaistetustikerättyjä tietoja
saatavilla vuodesta 2002eteenpäin. Tällähetkellä on tarjolla vainyhdenmukaistamattomia tietoja.Yrittäjyyden mittaaminen
7. Sähköinen
kaupankäyntiSähköisen kaupankäynnin tulot Selvitykset.
Eurostat(pilotti-tutkimuksiajäsenvaltioiden
kanssav. 2001).Tutkimuksista on tällähetkelläsaatavilla
vain osittaisiatietoja.Tietoyhteiskunta
32(V) VIELÄKEHITETTÄVÄTINDIKAATTORIT (JATKOA)
Talousuudistus
Indikaattori Määritelmä Nykyinen
lähdeIndikaattorinongelmat Tarkoitus
8. Yritysten
rekisteröintiRekisteröintimenettelyjen kokonaismääräja
aika (viikkoina), joka kuluuhakemuksenjättämisestäuuden yrityksen rekisteröintiin.Logotech-
tutkimus1996.Viimeisimmättiedot ovat vuodelta 1996. Yritystoiminnan esteiden
selvittäminen
9. Sääntely-
ympäristö-O E C D : n
analyysi v. 1998Sääntely-ympäristön luonnetta eiole
helppoarvioida. OECD on esittänyttilastoyhteenvetoja, jotka saattavatollakyseenalaisiamutta joitavoitaisiin
kehitellä eteenpäin.Sääntelyn keventäminen
10. Toimijoiden
määräyhteysverkkojatarvitsevilla
toimialoillaTietynlaisillekäyttäjille(esim.kotimaisille
taiteollisille)palveluja tarjoavien yritystenlukumääräyhteysverkkoja tarvitsevilla
toimialoilla.Ks. seuraava
sarake.Täydelliset tiedot saatavillatällähetkellä
vain tietoliikenteestä(4. ja5.kertomusteleviestinnän sääntelypaketin
toteuttamisesta).Markkinoiden tehokkuus,
markkinoillepääsy
11. Pääoma-
kustannuksetEU:n yritysten pääomakustannukset (sekä
suuryritykset ettäpk-yritykset).- Indikaattorin määritelmästä ei tällä
hetkelläyksimielisyyttä.Tiedot
puutteellisia.EU:n yritysten pääoman saannin
arvioiminen.
33LIITE 3:
Talouden yleiset taustaindi kaattorit
Indikaattoria1: BKTasukasta kohden
0 50 100 150 200B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU15
USA
Ostovoimakor jattu BKTasukastakohden 1995 (EU15=100 )1995
1998
Lähde:Eurostat
34Lähde: EurostatTalouden yleisettaustaindikaattorit
Indikaattori a2: BKT:nmääränkasvu
-5 0 5 10JapaniUSAEU15UKSFINPANLLIIRLFEELDDKB
BKT:nmääränkasvu, prosenttimuutos edellisestä vuodesta1998
1999
35Lähde: EurostatTalouden yleiset taustaindi kaattorit
Indikaattorib: Talouden energiaintensiivisyys
0100 200 300 400 500USAEUUKSFINPANLLIIRLFEELDDKB
Energian kokonaiskulutuskotimaassa/ BKT
(öljyekvivalenttitonnia/ 1995milj. €)1990
1998
(USA:1997)
36Lähde: Eurostat jaOECDTalouden yleiset taustaindi kaattorit
Indikaattoric1: Työn tuottavuus(työllistä kohden)
0 50 100 150B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU 15
USA
Japani
BKT työllistäkohden(EU15=100)1992
1998
37Lähde: OECDTalouden yleiset taustaindi kaattorit
Indikaattoric2: Työn tuottavuus(työtuntia kohden)
02 0 40 60 80 100 120JapaniUSAUKSFINPANLIIRLFEELDDKB
Tuottavuustyötuntiakohden
(USA=100 )1992
1998
38Lähde: EurostatTalouden yleisettaustaindikaattorit
Indikaattorid:I n f laatio
0 1 2 3 4 5B
DK
D
EL
E
F
IRL
IL
NL
A
P
FIN
S
UK
EU15
USA
Kuluttajahintaindeksin vuotuinen prosenttimuutos
(EU:n osalta YKHI, USA:n osalta KHI)1998
1999
Huom: Yhdysvaltain(USA)tiedoteivätoletäysin
verrattavissaEU:nyhdenmukaistettuihinindekseihin.
39Lähde: Komissio
*Julkisyhteisöjen suhdannetasoitettu nettolainananto(+)tai
nettolainanotto(-)(% BKT:stä).Talouden yleiset taustaindikaattorit
Indikaattori e: Suhdannetasoitettu julkisen taloudenrahoitusasema
-4 -2 0 2 4B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU 15
Suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema* (% BKT:stä)1998
1999
40Työllisyys
Indikaattori I.1:Työllisyysaste
0 20 40 60 80 100B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU 15
USA1995
1999
Vertailukelpoisiatieto jaeisaatavissa
% 15–64-vuotiaasta väestöstä
Lähde: Eurostat
41Työllisyys
Indikaattori I.2: Naistentyöllisyysaste
0 20 40 60 80B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU 15
USA1995
1999
Vertailukelpoisiatieto jaeisaatavissa
% 15–64-vuotiaista naisista
Lähde: Eurostat
42Työllisyys
Indikaattori I.3: Ikääntyvientyöntekijöidentyöllisyysaste
0 20 40 60 80B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU 15
USA1995
1999
Vertailukelpoisiatieto jaeisaatavissa
% 55–64-vuotiaista
Lähde: Eurostat
43Työllisyys
IndikaattoriI.4Työttömyysaste
0 5 10 15 20 25B
DK
D
EL*
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU 15
USA1995
1999
Työttömyys % aktiiviväestöstä
* Kreikan tietoja vuodelta1999 ei vieläsaatavissa
Lähde: Eurostat
44Työllisyys
IndikaattoriI.5 Pitkäaikaistyöttömyys
0 5 10 15B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU 15
USA1995
1999
% aktiiviväestöstä
Lähde: EurostatVertailukelpoisiatieto jaeisaatavissa
45Lähde: OECDTyöllisyys
Indikaattori I.6 Pieni palkkaisten veroaste#
0 10 20 30 40 50B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
USA1997
1999
Tulovero+työnantajanjatyöntekijänsosiaaliturvamaksut, %työvoimakustannuksista
#Perhetyyppinä kaksilapsinen aviopari, joista yksi palkanansaitsijakokopäivätyössäteollisuustyöntekijän keskipalkalla.
46Työllisyys
Indikaattori I.7.: Elinikäinen oppiminen
0 510 15 20 25 30B
DK
D
EL
E
F$
IRL*
I
L
NL $
A*
P$
FIN
S
UK#
EU 15
USA1995
1999
25–64-vuotiaiden osallistuminen yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen.
Aikuisten osallistuminenammatilliseen koulutukseen tutkimusta edeltäneiden 4viikonaikana.
$Tiedot eivät vertailukelpoisiamenetelmäerojen vuoksi(F, NL, P).
* Vuoden 1999tietoja eisaatavissa(IRL, A). # Ensimmäinen luku koskee vuotta 1994 (UK).
Lähde: Eurostat
47Lähde:Eurostat jaOECD*Tiedot koskevat vainflaamiyhteisöäInnovaatio -ja tutkimustoiminta
Indikaattori II.1: Julkiset koulutusmenot
0123456789B( fl*)
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU15
USA
Julkiset koulutusmenot yhteensä,% BKT:stä1995
1997
48Lähde: Eurostat ,OECD
* Jaottelu yritysten ja muiden menoihinpuuttuu Itävallan osaltaInnovaatio-ja tutkimustoiminta
Indikaattori II.2: T&K-menot
0 1 2 3 4JapaniUSAEU 15UKSFINPA*NLIIRLFEELDDKB
T&K-menot %BKT:stäYritysten
T&K-menot
Muiden kuin
yritysten
T&K-menot1995
1997
49Lähde:EITO 2000Innovaatio- ja tutkimustoiminta
Indikaattori II.3: Tieto- ja viestintätekniikkamenot
0 2 4 6 8B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU15
USA
Japani
Tieto- ja viestintätekniikkamenot %BKT:stä1996
1999
50Source: EITO2000Innovaatio-jatutkimustoiminta
Indikaattori II.4: Internet-liittymienmäärä
0 510 15 20 25 30B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU 15
USA
Japani
Internetinkäyttäjät 100asukastakohden(sekä koti- että yrityskäyttö )1998
1999
51Innovaatio- ja tutkimustoiminta
IndikaattoriII.5a: Euroo panpatenttivirastolta (EPV)
haetut hui pputekniikanalo jenpatentit1998
EPC
36%Muut
6%
Japani
22%
USA
36%
EPC-valtiot = EU15 sekä Sveitsi, Kypros,
Liechstenstein ja MonacoLähde: EPV
52Innovaatio- ja tutkimustoiminta
Indikaattori II.5b: Yhd ysvaltainpatenttivirastolta (USPTO)
haetut hui pputekniikan patentit,1998
EPC
9%
USA
57%Japani
22%Muut
12%
EPC-valtiot = EU15 sekä Sveitsi, Kypros,
Liechtensteinja Monaco Lähde: USPTO
53Lähde:EPV,JPO jaUSPTOInnovaatio-ja tutkimustoiminta
Indikaattori II.5c: Huipputekniikan patenttihakemukset
010203040506070B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU 15
USA
Japani1997
1998
Huipputekniikan alojen patenttihakemusten määrä miljoonaa asukasta kohden
54Lähde:Eurostat, UN*1998fortheUSInnovaatio- ja tutkimustoiminta
Indikaattori II.6:Huipputekniikan tuotteiden vienti
0 10 20 30 40B+L
DK
D
EL
E
F
IRL
I
NL
A
P
FIN
S
UK
EU 15
USA*
Japani
%kokonaisviennistä1995
1999
* USA:n osalta1998
55Innovaatio -ja tutkimustoiminta
IndikaattoriII.7: Pääomasijoittaminen
0,0 0,1 0,2 0,3 0,4USAUKSFIPANLIIRLFEELDDKB
Pääomasijoitukset(investointivaiheenmukaan)% BKT:stäalkuvaihe
laajennus- ja
korvausinves-toinnit1998
1999
56Talousuudistus
IndikaattoriIII.1a: Kaupanyhdentyminen (EU:n sisäkauppa)
0102030405060B+L
DK
EL
IRL
NL
A
P
FIN
S
Pienetjäsenv.
D
E
F
I
UK
Suuretjäsenv.
EU keskim.
EU:nsisäinenkauppa suhteessa BKT:hen(%)1994
1998
Lähde: Eurostat
57Huom: Luvut sisältävätkunkin jäsenvaltion kohdallaEU:n sisäkaupanmuttakokoEU:n kohdalla(EU15) vain
EU:n ulkopuolellesuuntautuvan kaupan.Lähde: EurostatTalousuudistus
Indikaattori III.1b: Kaupan yhdentyminen (koko
lkomaanka ppa )
0 2 04 06 08 0B+L
DK
EL
IRL
NL
A
P
FIN
S
Pienet jäsenv.
D
E
F
I
UK
Suuretjäsenv.
EU 15
USA
Koko ulkomaankaupansuhde BKT:hen(%)1994
1998
58Talousuudistus
Indikaattori III.2a: Suhteellinen hintataso
(sis. välilliset verot, EU 15=100)
0 50 100 150B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
USA*1994
1998
*USA:ntiedot vuosilta1993 ja1996
Lähde: Eurostat
59Talousuudistus
Indikaattori III.2b: Hintatason erotEU:ssa
0510152025
199019911992199319941995199619971998Yksityisenloppukulutuksen hintatasojen
variaatiokerroin
Lähde:EurostatVuoteen 1992 12 jäsenvaltiontiedot, sen jälkeen 15 jäsenvaltion.
Lähde: Eurostat
60Talousuudistus
Indikaattori III.3a: Hinnat tietoliikenteen alalla, 1999
0 50 100 150 200 250B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
Japani
USA
Koko EU:n hinnat = 100Paikalinen
Kansallinen
Puhelu USA:han
Lähde:Komissio,tietoyhteiskunnanPO
61Indikaattori III.3a: Hinnat tietoliikenteenalalla, 1997
0 50 100 150 200 250JapaniUKSFINPANLLIIRLEFELDDKB
Koko EU:n hinnat = 100Puhelu USA:han
Kansallinen
Paikallinen
Lähde: Komissio,tietoyhteiskunnanPO
62Talousuudistus
Indikaattori III.3b: Sähkönhinta (teollisuudenkäyttäjät)
0 2 4 6 8 10UKSFINPANLLIIRLFEELDDKB
Sähkön hinta €/kWh(ilman veroja)tammik. 98
tammik. 00
Lähde: EurostatTiedotperustuvatkeskisuuren kuluttajanmaksamaan
hintaan(vuosikulutus 2000MWh).
63Talousuudistus
IndikaattoriIII.3b: Sähkönhinta (kotitaloudet)
0 5 10 15 20UKSFINPANLLIIRLFEELDDKB
Sähkön hinta €/100 kWh(ilmanveroja)tammik. 98
tammik. 00
Lähde: EurostatTiedotperustuvatkeskisuuren kuluttajanmaksamaan
hintaan(vuosikulutus 3500kWh).
64Talousuudistus
Indikaattori III.3c: Kaasun hinta (kotitaloudet)
0 2 4 6 8 10UK*SFIN*ANLLIIRLFEDB
Kaasun hinta (ilman vero ja) €/gigajouletammik.98
tammik.00
*SuomenjaIson-Britanniantiedot tammikuulta 1998ja1999.
Tiedotperustuvatkeskisuuren kuluttajanmaksamaanhintaan
(vuosikulutus83.7GJ) Lähde:Eurostat
65Talousuudistus
Indikaattori III.3c: Kaasun hinta (teollisuuden käyttäjät)
0246UKSFINANLLIIRLFEDDKB
Kaasun hinta (ilman veroja) €/gigajouletammik.98
tammik.00
Lähde: EurostatTiedotperustuvatkeskisuuren kuluttajanmaksamaanhintaan
(vuosikulutus41600GJ; paino200päivää–1600tuntia)
66Lähde:Komissio,sisämarkkinoidenPOTalousuudistus
Indikaattori III.4:Julkisethankinnat
0 10 20 30 40 50B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU 15
EYVL:ssä julkaistut tarjouskilpailut, %julkisten
hankintojenkokonaismäärästä1996
1998
67Talousuudistus
Indikaattori III.5: Valtiontuki
0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5EU 15UKSFINPANLLIIRLFEELDDKB
Valtiontuki (ryhmittäin)%BKT:stäalakoht.
tapauskoht.
muut1994-1996
1996-1998
Läden: Komissio, kilpailunPO
68Lähde: BISTalousuudistus
Indikaattori III.6: Rajatylittävä pankkitoiminta
0,00 ,20 ,40 ,60 ,81 ,0B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU15
Pankkien rajatylittävät varat ja velat, % kokonaisvaroista ja veloista1997
1998Tiedot saatavissa vasta
syksyllä 2000
69Lähde: FIBVTalousuudistus
IndikaattoriIII.7 Arvopaperimarkkinoilta hankittupääoma
0 5 10 15 20 25 30B
D
DK
E
EL
F
IRE
I
NL
A
P
FIN
S
UK
EU 15
NYSE
NASDAQ
Japani
Kotimaistenyritystenhankkima uusipääoma %BKT:stä1998
1999
70Sosiaalinenyhteenkuuluvuus
IndikaattoriIV.1: Tulonjako
0 2 4 6 8B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU 131994
1995
Suurituloisimmanviidenneksentulojensuhdepienituloisimman viidenneksentuloihin
*Tiedot puuttuvat (FIN,S)
Lähde: Eurostat
71Lähde: EurostatShare of populationbelow the povertyline.Povertyline definedas 60%of the median
equivalised income.Sosiaalinenyhteenkuuluvuus
Indikaattori IV.2: Kö yhyysaste ennensosiaalisia
tulonsiirto jajan i i de njälkeen,1995
0 10 20 30 40B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A
P
FIN*
S*
UK
EU 13Ennen
Jälkeen
Köyhyysrajan alapuolella elävän väestön osuus. Köyhyysrajana 60 % mediaanituloista
(vakioituaaikuista kohtilaskettutulo ).
*Tiedot puuttuvat (FIN,S).
72Sosiaalinenyhteenkuuluvuus
IndikaattoriIV.3: Köyhyydenpysyvyys (1995)
0 5 10 15B
DK
D
EL
E
F
IRL
I
L
NL
A*
P
FIN*
S*
UK
EU 12
Lähde: EurostatKöyhyysrajanalapuolella jatkuvasti 3vuodenajaneläneenväestön osuus.
Köyhyysrajana 60 % mediaanituloista (vakioitua aikuista kohti
laskett t lo)
* Itävallan, Suomen jaRuotsin tiedot puuttuvat.
73Shareofpopulationbelowthepovertyline.
Povertylinedefinedas60%ofthemedianequivalisedincome.
Share of populationbelow the povertyline.
Povertyline defined as 60%of the median equivalised income.
*Datanot availablefor FINandS.
Lähde: EurostatShare of populationconsistentlybelow the povertyline for 3years.
Povertyline defined as 60%of median-equivalised income.
*Datanot availablefor Austria, FinlandandSweden.Sosiaalinenyhteenkuuluvuus
IndikaattoriIV.4: Työttömät kotitaloudet
B
DK
D
EL
E
FR
IRL
I
L
NL
A
P
FIN
S
UK
EU 15TIEDOTSAATAVISSAVASTAVUODEN2000 LOPULLA
74Sosiaalinenyhteenkuuluvuus
Indikaattori IV.5: Alueidenvälinenlähentyminen
0% 10% 20% 30% 40% 50%B
DK
D
EL
E
F
IRL
I (NUTS2)
NL
A
P
FIN
S
UK(1)
UK(2)1995
1997
Ostovoima-korjattulaskettuBKT/henkilö– variaatiokerroin(NUTS3-taso)
UK(1)= Yhdistynyt Kuningaskuntakokonaisuudessaan ,UK(2)ilmanLontoon ydinaluetta.
Lähde: Eurostat
75Sosiaalinenyhteenkuuluvuus
Indikaattori IV.6: Pelkänoppivelvollisuuskoulunsuorittaneet,
jotkaeivät ole yleissivistävässä taiammatillisessa jatkokou-
0 10 20 30 40 50B
DK
D*
EL
E
F
IRL*
I
L*
NL*
A*
P
FIN
S
UK*
EU 15*1998
1999
Pelkänoppivelvollisuuskoulun suorittaneet, jotkaeivät jatka
yleissivistävässä taiammattikoulutuksessa,% 18–24-vuotiaista
*Vuoden1998tiedot puuttuvat (IRL,L,NL,UKjaEU).
Vuoden1999tiedot puuttuvat (D,IRL,A,UKjaEU).
Lähde: Eurostat
76