Tämä päätös tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa sopimus unionin puolesta.

Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

(3)Euroopan tietosuojavaltuutettua kuultiin [Euroopan parlamentin ja neuvoston] asetuksen (EY) N:o 45/2001 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

(2)Neuvottelujen tuloksena saadussa sopimuksen tekstissä on otettu asianmukaisesti huomioon neuvoston antamat neuvotteluohjeet.

Tästä sopimuksesta tulee osa EU:n säännöstöä, ja se on ensisijainen muihin tämän alan hallinnollista yhteistyötä koskeviin, oikeudellisesti sitoviin kahden- tai monenvälisiin välineisiin nähden. Tämä tarkoittaa, että sopimuksen määräyksiä sovelletaan yhteensopimattomuustapauksissa.

Komissio edustaa Euroopan unionia sekakomiteassa, mutta myös jäsenvaltiot voivat osallistua sen kokouksiin. Sekakomitean tekemien päätösten hyväksyminen edellyttää kuitenkin, että tätä ennen on vahvistettu Euroopan unionin kanta SEUT-sopimuksen 113 artiklassa määrättyjä sääntöjä noudattaen (yksimielisesti). Tämän jälkeen komissio seuraa ja puolustaa näitä päätöksiä sekakomiteassa.

Kun Norja soveltaa tätä sopimusta, se käyttää sähköisiä lomakkeita ja CCN/CSI-verkkoa, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 1286/2013 (Fiscalis 2020) liitteessä olevassa A kohdassa tarkoitettuja eurooppalaisen tietojärjestelmän unionin vastuulla olevia osia. Riippuen siitä, millainen tekninen ratkaisu otetaan käyttöön Norjan liittämiseksi CCN/CSI-verkkoon, sekakomitea päättää Norjan maksattavaksi erääntyvästä rahoitusosuudesta Euroopan unionin yleiseen talousarvioon.

Jotta Norjan ja EU:n välinen perintäapu voisi tapahtua nopeasti ja ongelmitta, sopimuksen 40 artiklan 5 kohdassa määrätään, että niin kauan kuin sekakomitea ei ole hyväksynyt yksityiskohtaisia sääntöjä III osaston täytäntöönpanosta, toimivaltaisten viranomaisten on sovellettava neuvoston direktiivin 2010/24/EU täytäntöönpanemiseksi annettuja sääntöjä, mukaan lukien vakiomuotoiset lomakkeet.

Direktiivillä 2010/24/EU (8 ja 12 artikla) käyttöön otetut yhdenmukaiset asiakirjat (yhdenmukainen tiedoksiantolomake ja täytäntöönpanon vastaanottajavaltiossa mahdollistava yhdenmukainen asiakirja) on sisällytetty tähän sopimukseen (25 ja 29 artikla). Näitä kaikkien EU:n jäsenvaltioiden välillä jo nyt käytössä olevia vakiomuotoisia lomakkeita sovelletaan tiedoksianto- ja perintätarkoituksissa myös Norjan kanssa. Näiden lomakkeiden automaattinen käännös laajennetaan koskemaan myös norjan kieltä.

Muiden verojen osalta annettavan perintäavun helpottamiseksi ja hallinnollisen taakan lieventämiseksi 40 artiklan 4 kohdassa määrätään kuitenkin, että sähköistä viestintäverkkoa ja tämän sopimuksen täytäntöönpanemiseksi hyväksyttäviä vakiomuotoisia lomakkeita (jotka vastaavat EU:n jäsenvaltioiden välisessä perintää koskevassa avunannossa tällä hetkellä käytettäviä vakiomuotoisia lomakkeita) saadaan käyttää myös muiden saatavien osalta annettavassa perintäavussa, jos tällainen avunanto on mahdollista muiden kyseisten valtioiden välillä solmittujen hallinnollista yhteistyötä koskevien kahden- tai monenvälisten oikeudellisesti sitovien välineiden nojalla. Tällainen mahdollisuus, joka ei siis ole velvoite, käyttää viestintäverkkoa ja vakiomuotoisia lomakkeita muita veroja varten saattaa olla käytännössä hyödyllinen, koska verojen maksamatta jättäminen ei tavallisesti koske pelkästään alv-velkoja. Näin ollen sopimuksessa annetaan mahdollisuus käyttää alv-saatavien perintäapulomaketta (joka on tämän sopimuksen mukainen) myös muiden verojen kohdalla (muiden sopimusten nojalla). Kukin jäsenvaltio voi itse päättää Norjan kanssa käytävien neuvottelujen perusteella, haluavatko ne käyttää tätä 40 artiklan 4 kohdassa annettua mahdollisuutta ja miten ne haluavat sitä käyttää.

Sekakomitea vahvistaa tietojenvaihdossa käytettävät lomakkeet. Jäsenvaltioiden neuvoston asetuksen (EU) N:o 904/2010 ja neuvoston direktiivin 2010/24/EU mukaisesti käyttämiä sähköisiä lomakkeita voidaan käyttää myös tätä sopimusta varten, kunhan niihin tehdään pieniä kielellisiä muutoksia. Itse asiassa tällä hetkellä sähköisissä lomakkeissa viitataan vain ”jäsenvaltioihin” ja ”yhteisön sisäisiin” liiketoimiin.

Pyynnöstä tapahtuvan tietojenvaihdon osalta 7 artiklan 4 kohdassa viitataan tapauksiin, joissa tavaroiden luovutukset tai palvelujen suoritukset ovat verollisia pyynnön esittävän viranomaisen valtiossa, mutta verovelvollinen on sijoittautunut pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtioon. Tällaisissa tapauksissa pyynnön esittävä viranomainen voi määrittää alv:n ainoastaan pyytämällä apua pyynnön vastaanottavalta viranomaiselta. Sen vuoksi kyseisessä artiklassa määrätään, mitä tietoja pyynnön vastaanottavan viranomaisen on vähintään annettava pyynnön esittävälle viranomaiselle. Tämän määräyksen soveltamisalaan kuuluvat tietoluokat luetellaan sopimuksen liitteessä 1. Niitä ovat arvoltaan vähäinen tuonti, kiinteään omaisuuteen liittyvät palvelut ja televiestintäpalvelut ja radio- ja televisiolähetyspalvelut sekä sähköisesti suoritettavat palvelut.

Sopimuksen II osastossa määrätään samat yhteistyövälineet (tietojenvaihto ja hallinnolliset tutkimukset, oma-aloitteinen tietojenvaihto, palaute, automaattinen tietojenvaihto, hallinnollinen tiedoksianto, läsnäolo virastoissa ja osallistuminen hallinnollisiin tutkimuksiin, samanaikaisiin tarkastuksiin ja Eurofisciin) kuin neuvoston asetuksessa (EU) N:o 904/2010, lukuun ottamatta tietokantoihin pääsyä VIES-järjestelmän kautta. Myös tietojen antamiselle asetetut rajoitukset ovat samat kuin EU:n lainsäädännössä.

Osapuolten on varmistettava luottamuksellisuus ja henkilötietojen suoja EU:n lainsäädännön (direktiivi 95/46/EY) mukaisesti. Sopimuksen 6 artiklassa määrätään seuraavaa: tietojen luovuttaminen on sallittua ainoastaan alv-lainsäädännön soveltamiseen osallistuville kansallisille viranomaisille; edellytykset kyseisten tietojen käytölle; tietojen käyttö muihin tarkoituksiin on sallittua ainoastaan, jos valtioiden lainsäädäntö tämän sallii ja jos tiedot antava valtio antaa tähän luvan; edellytykset vaihdettavien tietojen käytölle; edellytykset tietojen toimittamiselle kolmannelle valtiolle tai kolmannelle maalle; edellytykset kolmannesta maasta saatujen tietojen toimittamiselle.

Osapuolten on varmistettava, että tietojenvaihdossa tarvittavat viestintäjärjestelmät ovat toiminnassa. Tämän vuoksi olisi tehtävä palvelutasosopimus (5 artikla), jossa vahvistetaan viestintä- ja tiedonvaihtojärjestelmän toiminnan edellyttämät tekniset laatu- ja määrävaatimukset. Palvelutasosopimuksessa ei viitata VIES-järjestelmään, koska se ei ole sopimuksessa määrätty Norjan kanssa käytettävä yhteistyöväline.

Myös toiminnan järjestämisessä (4 artikla) noudatetaan neuvoston asetuksessa (EU) N:o 904/2010 ja neuvoston direktiivissä 2010/24/EU säädettyä rakennetta. Tältä osin voidaan huomata, että sopimuksessa ei määrätä mahdollisuudesta nimittää ”keskusyhteystoimistoja” tietyntyyppisiä veroja varten, kuten direktiivin 2010/24/EU 4 artiklan 3 kohdassa. Tämä johtuu siitä, että sopimusta sovelletaan vain arvonlisäverotukseen.

Määritelmät (3 artikla) ovat EU:n lainsäädännön mukaiset. Näin ollen sopimuksen II osastossa vahvistetaan ”pyynnön esittävän viranomaisen” määritelmä hallinnollista yhteistyötä ja petostentorjuntaa varten (määritelmä vastaa neuvoston asetuksessa (EU) N:o 904/2010 säädettyä määritelmää), kun taas sopimuksen III osastossa vahvistetaan ”avunantoa pyytävän viranomaisen” määritelmä saatavien perintää varten (määritelmä vastaa neuvoston direktiivissä 2010/24/EU säädettyä määritelmää). Nämä määritelmät on myös otettu huomioon sähköisissä lomakkeissa, joita jäsenvaltiot tällä hetkellä käyttävät EU:n hallinnollisen yhteistyön puitteissa. Näin ollen samojen määritelmien käytön ansiosta Norjan kanssa tehtävässä yhteistyössä on mahdollista käyttää samoja sähköisiä lomakkeita tekemättä niihin merkittäviä muutoksia.

Tavoitteena on luoda puitteet hallinnolliselle yhteistyölle alv-petosten torjumiseksi ja alv-saatavien perimiseksi (1 artikla).

Sopimuksen sisällössä on otettu huomioon neuvotteluohjeet, jotka vahvistettiin luvan antamisesta komissiolle neuvottelujen aloittamiseen Euroopan unionin ja Norjan välisen sopimuksen tekemiseksi hallinnollisesta yhteistyöstä, petosten torjunnasta ja verosaatavien perinnästä arvonlisäverotuksen alalla 9 päivänä joulukuuta 2014 annetun neuvoston päätöksen lisäyksessä.

Ehdotettavan sopimuksen asiasisältö koskee hallinnollista yhteistyötä, petostentorjuntaa ja saatavien perintää arvonlisäverotuksen alalla eli se kuuluu yhteisten sisäisten sääntöjen soveltamisalaan ja varsinkin hallinnollisesta yhteistyöstä ja petosten torjunnasta arvonlisäverotuksen alalla 7 päivänä lokakuuta 2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 904/2010 ja keskinäisestä avunannosta veroihin, maksuihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä 16 päivänä marraskuuta 2010 annetun neuvoston direktiivin 2010/24/EU soveltamisalaan. Näin ollen unionilla on yksinomainen toimivalta tehdä Norjan kanssa sopimus hallinnollisesta yhteistyöstä, petostentorjunnasta ja saatavien perinnästä arvonlisäverotuksen alalla.

AETR-sopimusta koskevan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan sopimus kuuluu EU:n yksinomaiseen toimivaltaan, kun joko sopimuksen asiasisältö kuuluu yhteisten sisäisten sääntöjen soveltamisalaan tai muuhun alaan, jonka tällaiset säännöt kattavat jo laajasti, tai kun sääntöjä on hyväksytty aloilla, jotka eivät kuulu yhteiseen politiikkaan, ja erityisesti aloilla, joilla on yhdenmukaistamissäännöksiä.

SEUT-sopimuksen 3 artiklan 2 kohdassa määrätään, että SEUT-sopimuksen 3 artiklan 1 kohdassa lueteltujen alojen lisäksi unionilla ”on myös yksinomainen toimivalta tehdä kansainvälinen sopimus, kun sopimuksen tekemisestä on säädetty lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyssä unionin säädöksessä tai kun tämä on välttämätöntä, jotta unioni voi käyttää sisäistä toimivaltaansa, tai siltä osin kuin se voi vaikuttaa yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden ulottuvuutta”.

Edellä mainitut tekijät ovat osoitus siitä, miten hyödyllistä Norjan kanssa tehtävä yhteistyö on jäsenvaltioille. Nykyisen oikeudellisen kehyksen puitteissa hallinnollista yhteistyötä tehdään Norjan kanssa kuitenkin vain satunnaisesti, ja se on mahdollista ainoastaan Norjan ja yksittäisten jäsenvaltioiden tekemien kahdenvälisten sopimusten tai pohjoismaisen sopimuksen nojalla tai niissä harvoissa tapauksissa, joissa Norjan virkamiehet on kutsuttu tarkkailijoiksi arvonlisäveron seurantaryhmän kokouksiin.

Vuonna 2009 Norja oli tärkeä tiedonlähde, kun jäsenvaltiot saivat tietoonsa päästöhyvityksiä koskeneita missing trader -petoksia. Norjan veroviranomaisten vuosina 2009–2012 jäsenvaltioiden viranomaisille tiedoksi antamien vilpillisten tapausten arvo oli yhteensä 2,703 miljardia euroa. Norjalaiset virkamiehet ovat myös tehneet eräiden jäsenvaltioiden kanssa monenvälisiä tarkastuksia energia-alalla, ja heidät on kutsuttu tarkkailijoiksi arvonlisäveron seurantaryhmään (Eurofiscin työala 4). Lisäksi Norja on ilmoittanut useille jäsenvaltioille missing trader -petoksista, joissa käytettiin hyväksi Norjan vaihtoehtoisia maksualustoja.

Sen vuoksi alv-petosten torjunta edellyttää ehdottomasti yhteistyötä kolmansien maiden kanssa. Norja kuuluu Euroopan talousalueeseen, jonka alv-järjestelmä on samanlainen kuin EU:ssa. Norja on perinteisesti tehnyt moitteetonta yhteistyötä EU:n jäsenvaltioiden kanssa arvonlisäverotuksen alalla.

Neuvoston asetuksella (EU) N:o 904/2010 ja neuvoston direktiivillä 2010/24/EU luodaan jäsenvaltioille oikeudellinen kehys, jonka puitteissa ne voivat tehdä yhteistyötä petosten estämiseksi ja torjumiseksi sekä saatavien perimiseksi arvonlisäverotuksen alalla.

EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 26.10.2017 COM(2017) 624 final LIITE asiakirjaan Ehdotus neuvoston päätökseksi hallinnollista yhteistyötä, petosten torjuntaa ja saatavien perintää arvonlisäverotuksen alalla koskevan Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan välisen sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta



Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan välinen sopimus hallinnollisesta yhteistyöstä, petosten torjunnasta ja saatavien perinnästä arvonlisäverotuksen alalla EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’ ja NORJAN KUNINGASKUNTA, jäljempänä ’Norja’, jäljempänä ’osapuolet’, HALUAVAT varmistaa arvonlisäverojen (alv) asianmukaisen määrittämisen, määräämisen ja kantamisen sekä alv-saatavien perinnän kaksinkertaisen verotuksen tai verottamatta jäämisen estämiseksi ja alv-petosten torjumiseksi, OVAT TIETOISIA, että rajaylittävien alv-petosten ja -vilppien torjunta edellyttää tiivistä yhteistyötä alan lainsäädännön soveltamisesta vastaavien toimivaltaisten viranomaisten välillä, TUNNUSTAVAT, että rajatylittävillä alv-petoksilla ja -vilpeillä on erityisiä muunlaisista veropetoksista poikkeavia piirteitä ja mekanismeja, minkä vuoksi hallinnollinen yhteistyö edellyttää erityisiä oikeudellisia välineitä varsinkin keskinäisen tietojenvaihdon osalta, PYRKIVÄT edistämään Eurofisc-verkostoa rajatylittävien alv-petosten torjuntaa koskevien kohdennettujen tietojen vaihtamiseksi tässä sopimuksessa määrättyjä rajoituksia noudattaen, OVAT TIETOISIA, että kaikkien sopimuspuolten olisi sovellettava yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY säädettyjä henkilötietojen luottamuksellisuutta ja suojaa koskevia sääntöjä ja että tämän olisi tapahduttava myös Eurofisc-verkoston yhteydessä, KATSOVAT, että televiestintäpalveluja, radio- ja televisiolähetyspalveluja ja sähköisesti suoritettavia palveluja koskevan alv:n asianmukaisen soveltamisen arviointi voi olla tuloksellista ainoastaan, jos tehdään kansainvälistä yhteistyötä, TOTEAVAT, että Euroopan unioni ja Norja ovat naapureita ja dynaamisia kauppakumppaneita ja että ne ovat myös osapuolia Euroopan talousalueesta tehdyssä sopimuksessa, jäljempänä ’ETA-sopimus’, jonka tavoitteena on edistää sopimuspuolen välisten kaupallisten ja taloudellisten suhteiden jatkuvaa ja tasapainoista vahvistumista yhdenvertaisten kilpailun edellytysten pohjalta sekä samojen sääntöjen noudattamista yhdenmukaisen Euroopan talousalueen luomiseksi, TUNNUSTAVAT, että vaikka veroasiat eivät kuulu ETA-sopimuksen soveltamisalaan, alv:n soveltamisen ja täytäntöönpanon tehostamiseen tähtäävä yhteistyö on sekä Euroopan unionin että Norjan etujen mukaista, OVAT SOPINEET SEURAAVAA:

I osasto Yleiset määräykset 1 artikla Tavoite

Tämän sopimuksen tavoitteena on luoda puitteet unionin jäsenvaltioiden ja Norjan väliselle hallinnolliselle yhteistyölle, jotta alv-lainsäädännön soveltamisesta vastaavat viranomaiset voivat antaa toisilleen apua kyseisen lainsäädännön noudattamisen varmistamisessa ja alv-tulojen turvaamisessa. 2 artikla Soveltamisala 1.Tässä sopimuksessa määrätään säännöt ja menettelyt yhteistyölle, jonka tavoitteena on a)vaihtaa kaikkia sellaisia tietoja, joista voi olla hyötyä alv:n asianmukaisessa määräämisessä, alv:n asianmukaisen soveltamisen valvonnassa ja alv-petosten torjunnassa; b)seuraavien perintä: i)alv-saatavat; ii)hallinnolliset rangaistusmaksut, sakot, maksut ja lisämaksut, jotka liittyvät i alakohdassa tarkoitettuihin saataviin, jotka alv:n kantamiseen tai sitä koskevien hallinnollisten tutkimusten tekemiseen toimivaltaiset hallintoviranomaiset ovat määränneet tai jotka hallinto- tai lainkäyttöelimet ovat vahvistaneet kyseisten hallintoviranomaisten pyynnöstä; iii)i ja ii alakohdassa tarkoitettuihin saataviin liittyvät korot ja kulut. 2.Tämä sopimus ei vaikuta niiden sääntöjen soveltamiseen, jotka koskevat unionin jäsenvaltioiden välistä hallinnollista yhteistyötä, petosten torjuntaa ja saatavien perinnässä annettavaa apua arvonlisäverotuksen alalla. 3.Tämä asetus ei vaikuta keskinäistä apua rikosoikeuden alalla koskevien sääntöjen soveltamiseen 3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan a)’alv:llä’ unionin osalta yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY mukaista arvonlisäveroa ja Norjan osalta arvonlisäverosta 19 päivänä kesäkuuta 2009 annetun Norjan lain nro 58 mukaista arvonlisäveroa; b)’valtiolla’ unionin jäsenvaltiota tai Norjaa; c)’valtioilla’ unionin jäsenvaltioita ja Norjaa; d)’kolmannella maalla’ maata, joka ei ole unionin jäsenvaltio eikä Norja; e)’toimivaltaisella viranomaisella’ 4 artiklan 1 kohdan nojalla nimitettyä viranomaista; f)’keskusyhteystoimistolla’ 4 artiklan 2 kohdan nojalla nimitettyä toimistoa, jolla on pääasiallinen velvollisuus hoitaa yhteydenpito II tai III osaston soveltamiseksi;

g)’yhteysviranomaisella’ mitä tahansa muuta sellaista toimistoa kuin keskusyhteystoimistoa, joka on nimitetty yhteysviranomaiseksi 4 artiklan 3 kohdan nojalla keskinäisen avunannon pyytämiseksi tai myöntämiseksi II tai III osaston nojalla; h)’toimivaltaisella virkamiehellä’ kaikkia 4 artiklan 4 kohdan nojalla nimitettyjä virkamiehiä, jotka voivat vaihtaa tietoja suoraan II osaston nojalla; i)’pyynnön esittävällä viranomaisella’ toimivaltaisen viranomaisen puolesta II osaston mukaisen avunpyynnön esittävää keskusyhteystoimistoa, yhteysviranomaista tai toimivaltaista virkamiestä; j)’avunantoa pyytävällä viranomaisella’ III osaston mukaisen pyynnön esittävää valtion keskusyhteystoimistoa tai yhteysviranomaista; k)’pyynnön vastaanottavalla viranomaisella’ keskusyhteystoimistoa, yhteysviranomaista tai, kun kyseessä on II osaston mukainen yhteistyö, toimivaltaista virkamiestä, joka vastaanottaa pyynnön joko pyynnön esittävältä viranomaiselta tai avunantoa pyytävältä viranomaiselta; l)’henkilöllä’ i)luonnollista henkilöä ii)oikeushenkilöä iii)jos voimassa olevassa lainsäädännössä sitä edellytetään, oikeustoimikelpoiseksi tunnustettua henkilöiden yhteenliittymää, jolla ei kuitenkaan ole oikeushenkilön oikeudellista asemaa; tai iv)muuta minkä tahansa luonteista tai muotoista oikeudellista järjestelyä siitä riippumatta, onko se oikeushenkilö, joka on alv:n alainen tai velvoitettu maksamaan 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja saatavia; m)’sekakomitealla’ tämän sopimuksen asianmukaisen toiminnan ja täytäntöönpanon varmistamisesta vastaavaa 41 artiklan mukaista komiteaa; n)’hallinnollisella tutkimuksella’ kaikkia tarkastuksia, tarkistuksia ja muita toimia, joita valtiot suorittavat hoitaessaan alv-lainsäädännön asianmukaiseen soveltamisen varmistamiseen tähtääviä tehtäviään; o)’oma-aloitteisella tietojenvaihdolla’ milloin tahansa ilman edeltävää pyyntöä tapahtuvaa satunnaista tietojen ilmoittamista toiselle valtiolle; p)’automaattisella tietojenvaihdolla’ ilman edeltävää pyyntöä järjestelmällisesti suoritettua ennalta määriteltyjen tietojen välittämistä toiselle valtiolle; q)’samanaikaisella tarkastuksella’ yhden tai useamman toisiinsa sidoksissa olevan verovelvollisen verovelvollisuuden yhteen sovitettua tarkastamista, jonka toteuttaa vähintään kaksi yhteisen tai toisiaan täydentävän edun omaavaa valtiota; r)’sähköisesti’ tietojen käsittelyyn (mukaan lukien tietojen digitaalinen pakkaaminen) ja tallentamiseen tarkoitetun sähköisen välineistön käyttämistä johtojen välityksellä, radioteitse, optisesti tai muulla sähkömagneettisella menetelmällä; s)’CCN/CSI-verkolla’ unionin toimivaltaisten veroviranomaisten välisen kaiken sähköisen tiedonsiirron varmistamiseksi kehittämään yhteiseen tietoliikenneverkkoon (”CCN”) ja yhteiseen järjestelmien rajapintaan (”CSI”) perustuvaa yhteistä ympäristöä; t)’televiestintäpalveluilla, radio- ja televisiolähetyspalveluilla ja sähköisesti suoritettavilla palveluilla’ yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY täytäntöönpanotoimenpiteistä annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 282/2011 6 a, 6 b ja 7 artiklassa määriteltyjä palveluita. 4 artikla Toiminnan järjestäminen

1.Kunkin valtion on nimitettävä tämän sopimuksen soveltamisesta vastaava toimivaltainen viranomainen. 2.Kunkin valtion on nimitettävä a)yksi keskusyhteystoimisto, jolla on pääasiallinen vastuu tämän sopimuksen II osaston soveltamisesta, ja b)yksi keskusyhteystoimisto, jolla on pääasiallinen vastuu tämän sopimuksen III osaston soveltamisesta. 3.Kukin toimivaltainen viranomainen voi nimittää suoraan tai toimivallan siirron kautta a)yhteysviranomaisia, jotka vaihtavat tietoja suoraan tämän sopimuksen II osaston nojalla; b)yhteysviranomaisia, jotka pyytävät tai antavat keskinäistä apua tämän sopimuksen III osaston nojalla erityiseen alueelliseen tai toiminnalliseen toimivaltaansa liittyen. 4.Kukin toimivaltainen viranomainen voi nimittää suoraan tai toimivallan siirron kautta toimivaltaisia virkamiehiä, jotka voivat vaihtaa tietoja suoraan tämän sopimuksen II osaston nojalla, 5.Keskusyhteystoimistojen on pidettävä yhteysviranomaisia ja toimivaltaisia virkamiehiä koskeva luettelo ajan tasalla ja saatettava se muiden keskusyhteystoimistojen saataville. 6.Kun yhteysviranomainen tai toimivaltainen virkamies lähettää tai vastaanottaa tämän sopimuksen mukaisen avunpyynnön, sen tai hänen on ilmoitettava tästä keskusyhteystoimistolle. 7.Kun keskusyhteystoimisto, yhteysviranomainen tai toimivaltainen virkamies vastaanottaa keskinäistä avunantoa koskevan pyynnön, joka edellyttää keskusyhteystoimiston, yhteysviranomaisen tai toimivaltaisen virkamiehen toimivaltaan kuulumattomia toimia, sen tai hänen on välitettävä tällainen pyyntö viipymättä toimivaltaiselle keskusyhteystoimistolle tai yhteysviranomaiselle ja ilmoitettava tästä pyynnön esittävälle viranomaiselle tai avunantoa pyytävälle viranomaiselle. Tässä tapauksessa 8 artiklassa määrätty määräaika alkaa seuraavana päivän sen jälkeen, kun avunpyyntö on välitetty toimivaltaiselle keskusyhteystoimistolle tai toimivaltaiselle yhteysviranomaiselle. 8.Kunkin valtion on ilmoitettava Euroopan komissiolle kuukauden kuluessa tämän sopimuksen allekirjoittamisesta toimivaltainen viranomaisensa, joka huolehtii tämän sopimuksen soveltamisesta, ja ilmoitettava Euroopan komissiolle viipymättä kaikista mahdollisista sitä koskevista muutoksista. Euroopan komissio pitää toimivaltaisia viranomaisia koskevan luettelon ajan tasalla ja saattaa sen sekakomitean saataville. 5 artikla Palvelutasosopimus Palvelutasosopimus, jolla varmistetaan viestintä- ja tiedonvaihtojärjestelmien toimintaa varten suoritettavien palvelujen tekninen laatu ja määrä, tehdään sekakomitean vahvistamaa menettelyä noudattaen. 6 artikla Henkilötietojen luottamuksellisuus ja suoja 1.Valtion on kohdeltava tämän sopimuksen nojalla saamiaan tietoja luottamuksellisina ja suojattava ne samalla tavalla kuin sen kansallisen lainsäädännön nojalla saatavia tietoja siinä määrin kuin se on tarpeen, jotta voidaan varmistaa henkilötietojen suoja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY mukaisesti ja turvata tiedot antavan valtion kansallisen lainsäädäntönsä vaatimusten mukaisesti mahdollisesti erittelemät edut. 2.Tällaiset tiedot voidaan luovuttaa alv-lainsäädännön soveltamiseen osallistuville henkilöille tai viranomaisille (mukaan lukien tuomioistuimet sekä hallinto- ja valvontaelimet) alv:n asianmukaisen määräämisen mahdollistamiseksi ja täytäntöönpanotoimenpiteiden, kuten perintä- tai turvaamistoimenpiteiden, soveltamiseksi alv-saataviin.

3.Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja voidaan käyttää myös muiden verojen ja pakollisten sosiaaliturvamaksujen määräämiseksi ja täytäntöönpanemiseksi, kuten niiden perimiseksi. Jos vaihdetuista tiedoista käy ilmi, että verolainsäädäntöä on rikottu, tai jos vaihdettujen tietojen avulla voidaan todistaa verolainsäädännön rikkominen, niitä voidaan käyttää myös hallinnollisten tai rikosoikeudellisten seuraamusten määräämiseksi. Ainoastaan edellä mainitut henkilöt tai viranomaiset saavat käyttää tietoja, ja silloinkin vain edellisissä virkkeissä mainittuihin tarkoituksiin. Ne voivat luovuttaa tiedot julkisissa tuomioistuinkäsittelyissä tai oikeusviranomaisen päätöksissä. 4.Sen estämättä, mitä 1 ja 2 kohdassa määrätään, tiedot toimittavan valtion on perustellusta pyynnöstä sallittava, että tiedot vastaanottava valtio käyttää näitä tietoja muihin kuin 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin tarkoituksiin, jos tietoja voidaan tiedot toimittavan valtion lainsäädännön mukaan käyttää samanlaisiin tarkoituksiin. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on hyväksyttävä tai hylättävä tällainen pyyntö yhden kuukauden kuluessa. 5.Kaikkia valtion saamia ja tämän sopimuksen edellyttämänä apuna toimitettuja selvityksiä, lausuntoja ja muita asiakirjoja tai niiden oikeaksi todistettuja jäljennöksiä tai otteita voidaan käyttää näyttönä kyseisessä valtiossa samaan tapaan kuin vastaavia kyseisen valtion jonkin toisen viranomaisen toimittamia asiakirjoja. 6.Kun valtio on toimittanut tietoja toiselle valtiolle, kyseinen jälkimmäinen valtio saa välittää tiedot muulle valtiolle, jos tähän on saatu etukäteen lupa siltä toimivaltaiselta viranomaiselta, josta tiedot ovat peräisin. Valtio, josta tiedot ovat peräisin, voi vastustaa tällaista tietojen jakamista kymmenen työpäivän kuluessa siitä päivästä, jona se vastaanotti ilmoituksen siltä valtiolta, joka haluaa jakaa tiedot. 7.Valtiot voivat välittää tämän sopimuksen mukaisesti saamiaan tietoja kolmansille maille seuraavin edellytyksin: a)tietojen toimittamiseen sovelletaan tiedot toimittavan valtion kansallista lainsäädäntöä, jolla pannaan täytäntöön yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta annetun direktiivin 95/46/EY 25 artikla varsinkin asianomaisen kolmannessa maassa tarjottavan tietosuojan riittävän tason osalta; b)toimivaltainen viranomainen, jolta tiedot ovat peräisin, on suostunut tietojen toimittamiseen; c)tiedot toimittavan valtion ja asianomaisen kolmannen maan väliset virka-apujärjestelyt sallivat tietojen toimittamisen. 8.Kun valtio vastaanottaa tietoja kolmannesta maasta, valtiot voivat vaihtaa kyseisiä tietoja siinä määrin kuin tämä sallitaan asianomaisen kolmannen maan kanssa solmituissa virka-apujärjestelyissä. 9.Kunkin valtion on viipymättä ilmoitettava muille asianomaisille valtioille mahdollisesta salassapitovelvollisuuden rikkomisesta, henkilötietojen suojakeinojen pettämisestä ja tämän seurauksena mahdollisesti määrätyistä seuraamuksista ja korjaustoimista. 10.Nämä tiedot voivat olla Euroopan komission tietotekniikan turvallisuusvastaavan asianmukaisesti valtuuttamien henkilöiden käytettävissä vain, jos CCN-verkon huolto, ylläpito ja kehittäminen edellyttävät sitä. II osasto Hallinnollinen yhteistyö ja petosten torjunta 1 luku Pyyntöön perustuva tietojenvaihto 7 artikla Tietojenvaihto ja hallinnolliset tutkimukset 1.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on toimitettava pyynnön esittävälle viranomaiselle tämän pyynnöstä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut yhteen tai useampaan tapaukseen liittyvät tiedot. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettua tietojen toimittamista varten pyynnön vastaanottava viranomainen teettää tietojen hankkimiseksi tarvittavat hallinnolliset tutkimukset. 3.Edellä 1 kohdassa tarkoitettu pyyntö voi sisältää hallinnollista tutkimusta koskevan perustellun pyynnön. Jos pyynnön vastaanottava viranomainen katsoo, että hallinnollista tutkimusta ei tarvita, sen on välittömästi ilmoitettava pyynnön esittävälle viranomaiselle syyt tähän.

4.Jos pyynnön vastaanottava viranomainen kieltäytyy tekemästä hallinnollista tutkimusta, joka koskee verovelvollisen ilmoittamia määriä, jotka liittyvät sellaisiin liitteessä 1 lueteltuihin tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin, jotka pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtioon sijoittautunut verovelvollinen on toteuttanut ja jotka verotetaan pyynnön esittävän viranomaisen valtiossa, pyynnön vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava pyynnön esittävälle viranomaiselle ainakin niiden asianomaisten luovutusten ja suoritusten päivämäärät ja arvot, jotka verovelvollinen on toteuttanut kahden edeltävän vuoden aikana pyynnön esittävän viranomaisen valtiossa. 5.Pyydettyjen tietojen saamiseksi tai pyydettyjen hallinnollisten tutkimusten tekemiseksi pyynnön vastaanottavan viranomaisen tai hallintoviranomaisen, jonka käsiteltäväksi se on asian saattanut, on toimittava kuin se toimisi omaan lukuunsa tai oman maansa jonkin toisen viranomaisen pyynnöstä. 6.Pyynnön vastaanottava viranomainen toimittaa pyynnön esittävälle viranomaiselle tämän pyynnöstä selvityksien, lausuntojen ja muiden mahdollisten asiakirjojen muodossa tai niiden oikeaksi todistettuina jäljennöksinä tai niiden otteina kaikki hankkimansa tai hallussaan olevat asiaankuuluvat tiedot sekä hallinnollisten tutkimusten tulokset. 7.Alkuperäiset asiakirjat toimitetaan ainoastaan, jos se ei ole vastoin pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa voimassa olevia säännöksiä. 8 artikla Tietojen toimittamisen määräaika 1.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on toimitettava 7 artiklassa tarkoitetut tiedot mahdollisimman nopeasti ja viimeistään kolmen kuukauden kuluttua pyynnön vastaanottamispäivästä. Jos nämä tiedot ovat jo pyynnön vastaanottavan viranomaisen hallussa, määräaika on kuitenkin enintään kuukausi. 2.Tietyn tyyppisissä erikoistapauksissa pyynnön vastaanottava viranomainen ja pyynnön esittävä viranomainen voivat sopia 1 kohdassa määrätyistä määräajoista poikkeavia määräaikoja. 3.Jos pyynnön vastaanottava viranomainen ei kykene vastaamaan pyyntöön 1 ja 2 kohdassa tarkoitetussa määräajassa, sen on ilmoitettava viipymättä pyynnön esittävälle viranomaiselle kirjallisesti, miksi se ei voi noudattaa määräaikaa ja milloin se katsoo voivansa todennäköisesti vastata. 2 luku Tietojenvaihto ilman edeltävää pyyntöä 9 artikla Tietojenvaihdon tyypit Ilman edeltävää pyyntöä tapahtuva tietojenvaihto on joko 10 artiklassa määrättyä oma-aloitteista tietojenvaihtoa tai 11 artiklassa määrättyä automaattista tietojenvaihtoa. 10 artikla Oma-aloitteinen tietojenvaihto Valtion toimivaltaisen viranomaisen on ilman edeltävää pyyntöä toimitettava toisen valtion toimivaltaiselle viranomaiselle 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut tiedot, joita ei ole toimitettu 11 artiklassa tarkoitetun automaattisen vaihdon puitteissa ja jotka ovat tulleet sen tietoisuuteen seuraavissa tapauksissa: a)verotuksen on määrä tapahtua määrävaltiossa ja alkuperävaltion toimittamia tietoja tarvitaan määrävaltion tarkastusjärjestelmän tehokasta toimintaa varten; b)valtiolla on syytä uskoa, että toisessa valtiossa on tapahtunut tai on todennäköisesti tapahtunut arvonlisäverolainsäädännön rikkominen; c)toisessa valtiossa on verotulojen menetyksen vaara.

11 artikla Automaattinen tietojenvaihto 1.Sekakomitea määrittää automaattisen vaihdon piiriin kuuluvat tietoluokat 41 artiklan mukaisesti. 2.Valtio voi pidättyä osallistumasta yhteen tai useampaan 1 kohdassa tarkoitettuun luokkaan kuuluvien tietojen automaattiseen vaihtoon, jos tietojen kerääminen tällaista vaihtoa varten edellyttäisi uusien velvollisuuksien asettamista arvonlisäverovelvollisille tai kohtuutonta hallinnollista rasitusta tuolle valtiolle. 3.Kunkin valtion on ilmoitettava sekakomitealle kirjallisesti edellisen kohdan mukaisesti tekemästään päätöksestä. 3 luku Muut yhteistyön muodot 12 artikla Hallinnollinen tiedoksianto 1.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on annettava pyynnön esittävän viranomaisen pyynnöstä vastaanottajalle tiedoksi kaikki pyynnön esittävän viranomaisten asiakirjat ja päätökset, jotka koskevat arvonlisäverolainsäädännön soveltamista pyynnön esittävän viranomaisen valtiossa, noudattaen pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa voimassa olevia vastaavien asiakirjojen tiedoksi antamista koskevia säännöksiä. 2.Tiedoksiantamista koskevassa pyynnössä, jossa on mainittava tiedoksi annettavan asiakirjan tai päätöksen aihe, on ilmoitettava vastaanottajan nimi, osoite ja muut vastaanottajan yksilöimiseksi tarvittavat tiedot. 3.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava viipymättä pyynnön esittävälle viranomaiselle toimistaan tiedoksiantamista koskevan pyynnön suhteen, erityisesti päivä, jona päätös tai asiakirja on annettu tiedoksi vastaanottajalle. 13 artikla Läsnäolo virastoissa ja osallistuminen hallinnollisiin tutkimuksiin 1.Pyynnön esittävän viranomaisen valtuuttamat virkamiehet voivat kyseisen viranomaisen sekä pyynnön vastaanottavan viranomaisen sopimuksesta ja viimeksi mainitun vahvistamien järjestelyjen mukaisesti olla 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tietojen vaihtamiseksi läsnä pyynnön vastaanottavan viranomaisen virastoissa tai muissa paikoissa, joissa nämä viranomaiset suorittavat tehtäviään. Jos pyydetyt tiedot sisältyvät asiakirjoihin, jotka ovat pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiesten saatavilla, pyynnön esittävän viranomaisen virkamiehille on annettava niistä jäljennökset. 2.Pyynnön esittävän viranomaisen valtuuttamat virkamiehet voivat kyseisen viranomaisen sekä pyynnön vastaanottavan viranomaisen sopimuksesta ja viimeksi mainitun vahvistamien järjestelyjen mukaisesti olla 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tietojen vaihtamiseksi läsnä pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtion alueella toteutettavissa hallinnollisissa tutkimuksissa. Ainoastaan pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiehet suorittavat nämä hallinnolliset tutkimukset. Pyynnön esittävän viranomaisen virkamiehet eivät saa käyttää pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiehille myönnettyjä tarkastusvaltuuksia. Heillä on kuitenkin oikeus päästä samoihin toimitiloihin ja saada käyttöönsä samat asiakirjat kuin pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiehet viimeksi mainittujen välityksellä, mutta vain kyseistä hallinnollista tutkimusta varten. 3.Pyynnön esittävän viranomaisen virkamiesten, jotka 1 ja 2 kohdan mukaisesti ovat läsnä toisessa valtiossa, on milloin tahansa voitava esittää kirjallinen valtuutus, josta ilmenee heidän henkilöllisyytensä ja virka-asemansa. 14 artikla Samanaikaiset tarkastukset 1.Valtiot voivat sopia samanaikaisten tarkastusten tekemisestä aina, kun ne katsovat, että tällaiset tarkastukset ovat tehokkaampia kuin vain yhden valtion tekemät tarkastukset.

2.Valtion on yksilöitävä itsenäisesti verovelvolliset, joiden osalta se aikoo ehdottaa samanaikaista tarkastusta. Kyseisen valtion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava muun valtion, jota asia koskee, toimivaltaiselle viranomaiselle samanaikaisten tarkastusten kohteiksi ehdotetut tapaukset. Se perustelee valintansa toimittamalla mahdollisuuksien mukaan tiedot, joiden perusteella se päätyi valintaansa. Se ilmoittaa ajanjakson, jona tarkastukset olisi tehtävä. 3.Toimivaltaisen viranomaisen, jolle samanaikaista tarkastusta on ehdotettu, ilmoittaa vastaavalle toisen valtion viranomaiselle suostumuksestaan tarkastukseen tai ilmoittaa sille perustellun kieltäytymisensä pääsääntöisesti kahden viikon mutta viimeistään kuukauden kuluessa ehdotuksen vastaanottamisesta. 4.Kunkin asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on nimettävä edustaja, jonka tehtävänä on tarkastuksen johto ja yhteensovittaminen. 4 luku Eurofisc 15 artikla Norjan osallistuminen Eurofiscin toimintaan 1.Alv-petosten torjuntaa koskevan monenvälisen yhteistyön edistämiseksi ja helpottamiseksi Norjaa pyydetään osallistumaan hallinnollisesta yhteistyöstä ja petosten torjunnasta arvonlisäverotuksen alalla annetun neuvoston asetuksen (EU) 904/2010 X ryhmässä säädetyn Eurofiscin toimintaan tässä luvussa määrätyin edellytyksin. 2.Norjan osallistuminen Eurofiscin toimintaan ei tarkoita, että valtion toimivaltaisen viranomaisen nimittämillä Eurofisc-yhteysvirkamiehillä olisi pääsy toisen valtion tietokantoihin. 16 artikla Eurofisc-yhteysvirkamiehet 1.Norjan toimivaltaisen viranomaisen on nimitettävä vähintään yksi Eurofisc-yhteysvirkamies, joka vastaa tietojenvaihdosta niillä Eurofiscin työaloilla, joihin Norja osallistuu. 2.Eurofisc-yhteysvirkamiesten on oltava 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja toimivaltaisia virkamiehiä. Eurofisc-yhteysvirkamiehet ovat vastuussa toimistaan ainoastaan kansallisille hallinnoilleen. 3.Norjan Eurofisc-yhteysvirkamiehiä ei nimitetä Eurofisc-työalakoordinaattoreiksi tai Eurofiscin puheenjohtajaksi eivätkä ne osallistu Eurofiscin työjärjestyksessä vahvistettuihin äänestysmenettelyihin. 5 luku Yleiset määräykset 17 artikla Tietojenvaihdon edellytykset 1.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on annettava pyynnön esittävälle viranomaiselle 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut tiedot tai 12 artiklassa tarkoitettu hallinnollinen tiedoksianto, jos a)pyynnön esittävän viranomaisen tietopyyntöjen määrä ja luonne eivät aiheuta pyynnön vastaanottavan viranomaiselle kohtuutonta hallinnollista rasitusta;

b)pyynnön esittävä viranomainen on käyttänyt kaikki tavanomaiset tietolähteet, joita se kyseisissä olosuhteissa on voinut käyttää, pyydettyjen tietojen saamiseksi vaarantamatta tavoitellun lopputuloksen saavuttamista. 2.Tämä sopimus ei velvoita tekemään selvityksiä tai antamaan tiettyä tapausta koskevia tietoja silloin, kun sen valtion, jonka olisi annettava tiedot, lainsäädännön tai hallinnollisen käytännön mukaan valtio ei saa tehdä näitä selvityksiä eikä koota tai käyttää näitä tietoja kyseisen valtion omiin tarpeisiin. 3.Pyynnön vastaanottava viranomainen voi kieltäytyä antamasta tietoja, jos pyynnön esittävä viranomainen ei voi oikeudellisista syistä toimittaa vastaavia tietoja. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava sekakomitealle syyt pyynnön epäämiselle. 4.Tietojen antamisesta voidaan kieltäytyä, jos se johtaisi liike-, elinkeino- tai ammattisalaisuuden taikka kaupallisen menettelyn paljastumiseen tai sellaisten tietojen ilmaisemiseen, joiden ilmaiseminen olisi yleisen järjestyksen vastaista. 5.Edellä 2, 3 ja 4 kohtaa ei saa missään tapauksessa tulkita siten, että niillä valtuutettaisiin pyynnön vastaanottava viranomainen kieltäytymään toimittamasta tietoja pelkästään siitä syystä, että kyseiset tiedot ovat pankin, muun rahoituslaitoksen, nimetyn henkilön taikka asiamiehenä tai uskottuna miehenä toimivan henkilön hallussa tai sen vuoksi, että ne liittyvät omistusosuuksiin oikeushenkilössä. 6.Pyynnön vastaanottava viranomainen ilmoittaa pyynnön esittävälle viranomaiselle syyt, joiden vuoksi avunpyyntöä ei voida täyttää. 18 artikla Palaute Jos toimivaltainen viranomainen antaa tietoja 7 tai 10 artiklan mukaisesti, se voi pyytää tiedot saanutta toimivaltaista viranomaista antamaan tätä koskevaa palautetta. Jos tällainen pyyntö esitetään, tiedot saaneen toimivaltaisen viranomaisen on, sanotun vaikuttamatta sen valtiossa sovellettaviin verosalaisuutta ja tietosuojaa koskeviin sääntöihin ja edellyttäen, että tästä ei aiheudu kohtuutonta hallinnollista rasitusta, lähetettävä palaute mahdollisimman pian. 19 artikla Kieli Avunpyynnöt, mukaan lukien pyynnöt tiedoksi antamisesta, ja niihin liitetyt asiakirjat on laadittava pyynnön vastaanottavan viranomaisen ja pyynnön esittävän viranomaisen kesken sovitulla kielellä. 20 artikla Tilastotiedot Osapuolten on kunkin vuoden 30 päivään kesäkuuta mennessä annattava sekakomitealle sähköisesti tiedoksi luettelo tämän osaston soveltamista koskevista tilastotiedoista. 21 artikla Vakiomuotoiset lomakkeet ja viestintävälineet 1.Edellä 7, 10, 11, 12 ja 18 kohdan nojalla toimitettavat tiedot ja 20 artiklan nojalla toimitettavat tilastot on annettava 41 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetulla vakiomuotoisella lomakkeella. 2.Vakiomuotoiset lomakkeet on mahdollisuuksien mukaan lähetettävä sähköisesti. 3.Jos pyyntöä ei ole kokonaisuudessaan tehty sähköisiä järjestelmiä käyttäen, pyynnön vastaanottavan viranomaisen on lähetettävä sähköinen vahvistus pyynnön vastaanottamisesta viipymättä ja joka tapauksessa viimeistään viiden työpäivän kuluttua vastaanottamisesta.

4.Jos viranomainen on vastaanottanut pyynnön tai tietoja, joita ei ole tarkoitettu sille, sen on lähetettävä lähettäjälle sähköisesti varoitusviesti viipymättä ja joka tapauksessa viimeistään viiden työpäivän kuluttua vastaanottamisesta. III osasto Perintäapu 1 luku Tietojenvaihto 22 artikla Tietopyyntö 1.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on avunantoa pyytävän viranomaisen pyynnöstä annettava kaikki tiedot, jotka ovat ennalta arvioiden olennaisia pyynnön esittävälle viranomaiselle 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa saatavien perinnässä. Näiden tietojen toimittamista varten pyynnön vastaanottava viranomainen teettää niiden hankkimiseksi tarvittavat hallinnolliset tutkimukset. 2.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen ei tarvitse toimittaa tietoja, a)joita se ei voisi hankkia periessään omaan lukuunsa samanlaisia saatavia; b)jotka paljastaisivat kaupallisen tai teollisen salaisuuden taikka ammattisalaisuuden; c)joiden luovuttaminen saattaisi vaarantaa pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtion turvallisuuden tai olla sen oikeusjärjestyksen perusteiden vastaista. 3.Edellä 2 kohtaa ei saa missään tapauksessa tulkita siten, että sillä valtuutettaisiin pyynnön vastaanottaja viranomainen kieltäytymään tietojen toimittamisesta pelkästään siitä syystä, että kyseiset tiedot ovat pankin, muun rahoituslaitoksen, nimetyn henkilön taikka asiamiehenä tai uskottuna miehenä toimivan henkilön hallussa tai sen vuoksi, että ne liittyvät omistusosuuksiin henkilössä. 4.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava avunantoa pyytävälle viranomaiselle syyt, joiden vuoksi tietopyyntöä ei voida täyttää. 23 artikla Tietojenvaihto ilman edeltävää pyyntöä Jos verojen tai tullien palautus koskee henkilöä, jonka sijoittautumis- tai asuinpaikka on sopimuksen soveltamisalaan kuuluvassa toisessa valtiossa, se valtio, josta palautus on määrä tehdä, voi ilmoittaa vireillä olevasta palautuksesta sijoittautumis- tai asuinvaltiolle. 24 artikla Läsnäolo virastoissa ja osallistuminen hallinnollisiin tutkimuksiin

1.Avunantoa pyytävän viranomaisen valtuuttamat virkamiehet voivat avunatoa pyytävän viranomaisen ja pyynnön vastaanottavan viranomaisen välisestä sopimuksesta ja viimeksi mainitun vahvistamien järjestelyjen mukaisesti tässä osastossa määrätyn keskinäisen avunannon edistämiseksi a)olla läsnä virastoissa, joissa vastaanottajavaltion virkamiehet suorittavat tehtäviään; b)olla läsnä vastaanottajavaltion alueella tehtävissä hallinnollisissa tutkimuksissa; c)avustaa vastaanottajavaltion toimivaltaisia virkamiehiä kyseisessä valtiossa käytävissä oikeudenkäynneissä. 2.Siltä osin kuin vastaanottajavaltiossa sovellettava lainsäädäntö sen sallii, 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa sopimuksessa voidaan määrätä, että avunantoa pyytävän viranomaisen virkamiehet voivat haastatella yksittäisiä henkilöitä ja tutkia asiakirjoja. 3.Avunantoa pyytävän viranomaisen valtuuttamien virkamiesten, jotka käyttävät 1 ja 2 kohdassa tarjottua mahdollisuutta, on milloin tahansa voitava esittää kirjallinen valtuutus, josta ilmenee heidän henkilöllisyytensä ja virka-asemansa. 2 luku Asiakirjojen tiedoksiantoa koskeva avunanto 25 artikla Tiettyjen saataviin liittyvien asiakirjojen tiedoksiantoa koskeva pyyntö 1.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on avunantoa pyytävän viranomaisen pyynnöstä annettava vastaanottajalle tiedoksi kaikki avunantoa pyytävän viranomaisen valtion asiakirjat, myös oikeudelliset asiakirjat, jotka liittyvät 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun saatavaan tai sen perintään. Tiedoksiantoa koskevaan pyyntöön on liitettävä vakiomuotoinen lomake, jossa on ainakin seuraavat tiedot: a)nimi, osoite ja muut vastaanottajan tunnistamisen kannalta merkitykselliset tiedot; b)tiedoksiannon tarkoitus ja määräaika, jonka kuluessa tiedoksianto olisi suoritettava; c)kuvaus liitteenä olevasta asiakirjasta sekä asianomaisen saatavan luonteesta ja määrästä; d)nimi, osoite ja muut yhteystiedot, jotka koskevat i)liitteenä olevasta asiakirjasta vastaavaa virastoa ja, jos kyseessä on eri virasto, ii)virastoa, josta voi saada lisätietoja tiedoksi annetusta asiakirjasta tai mahdollisuuksista riitauttaa maksuvelvoite. 2.Avunantoa pyytävä viranomainen saa tehdä tämän artiklan mukaisen tiedoksiantoa koskevan pyynnön ainoastaan, jos se ei pysty suorittamaan tiedoksiantoa omassa valtiossaan sovellettavien asianomaisen asiakirjan tiedoksiantoa koskevien sääntöjen mukaisesti tai jos tällainen tiedoksianto aiheuttaisi kohtuuttomia vaikeuksia. 3.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on viipymättä ilmoitettava avunantoa pyytävälle viranomaiselle tiedoksiantoa koskevan pyynnön perusteella mahdollisesti toteuttamansa toimet ja erityisesti päivämäärä, jona asiakirja on annettu tiedoksi vastaanottajalle.

26 artikla Tiedoksiantotapa 1.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on varmistettava, että vastaanottajavaltiossa suoritettava tiedoksianto noudattaa siellä voimassa olevia kansallisia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia käytäntöjä. 2.Edellä 1 kohta ei rajoita pyynnön esittävän valtion toimivaltaisen viranomaisen mahdollisuutta käyttää muuta tiedoksiantotapaa kyseisessä valtiossa voimassa olevien sääntöjen mukaisesti. Pyynnön esittävään valtioon sijoittautunut toimivaltainen viranomainen voi antaa asiakirjan suoraan tiedoksi kirjattuna kirjeenä tai sähköisesti tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvan toisen valtion alueella olevalle henkilölle. 3 luku Perintä- tai turvaamistoimet 27 artikla Perintäpyyntö 1.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on avunantoa pyytävän viranomaisen pyynnöstä perittävä saatavat, joita koskee asiakirja, joka mahdollistaa täytäntöönpanon pyynnön esittävän viranomaisen valtiossa. 2.Avunantoa pyytävän viranomaisen on toimitettava pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle kaikki perintäpyyntöön johtaneeseen asiaan liittyvät tarpeelliset tiedot heti ne saatuaan. 28 artikla Perintäpyynnön edellytykset 1.Avunantoa pyytävä viranomainen ei saa esittää perintäpyyntöä, jos ja niin kauan kuin saatava ja/tai asiakirja, joka mahdollistaa sen täytäntöönpanon, on riitautettu avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa, lukuun ottamatta tapauksia, joissa sovelletaan 31 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa. 2.Ennen kuin avunantoa pyytävä viranomainen esittää perintäpyynnön, on sovellettava avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa käytettävissä olevia asianmukaisia perintämenettelyjä, lukuun ottamatta seuraavia tilanteita: a)kun on ilmeistä, ettei kyseisessä valtiossa ole perittäviä varoja tai että tällaiset menettelyt eivät johda saatavien maksamiseen kokonaisuudessaan, ja avunantoa pyytävällä viranomaisella on erityisiä tietoja, joiden mukaan asianomaisella henkilöllä on varoja vastaanottajavaltiossa; b)kun tällaisten menettelyjen käyttö avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa aiheuttaisi kohtuuttomia vaikeuksia. 29 artikla Asiakirja, joka mahdollistaa täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa, ja muut liiteasiakirjat 1.Perintäpyynnön mukana on oltava yhdenmukainen asiakirja, joka mahdollistaa täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa.

Tästä täytäntöönpanon mahdollistavasta yhdenmukaisesta asiakirjasta on käytävä ilmi täytäntöönpanon mahdollistavan alkuperäisen asiakirjan asiasisältö avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa, ja sen on oltava yksinomainen perusta pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa toteutettaville perintä- ja turvaamistoimenpiteille. Kyseisessä valtiossa ei vaadita minkäänlaista tunnustamis-, täydentämis- tai korvaamistoimia. Täytäntöönpanon mahdollistavassa yhdenmukaisessa asiakirjassa on oltava ainakin seuraavat tiedot: a)täytäntöönpanon mahdollistavan alkuperäisen asiakirjan tunnistamisen kannalta merkitykselliset tiedot, kuvaus saatavasta, myös sen luonteesta, saatavan kattama ajanjakso, kaikki täytäntöönpanoprosessin kannalta merkitykselliset päivämäärät sekä saatavan määrä ja sen eri osat, kuten pääoma ja kertynyt korko; b)nimi ja muut velallisen tunnistamisen kannalta merkitykselliset tiedot; c)nimi, osoite ja muut yhteystiedot, jotka koskevat i)virastoa, joka vastaa saatavan määräämisestä maksettavaksi, ja, jos kyseessä on eri virasto, ii)virastoa, josta voi saada lisätietoja saatavasta tai mahdollisuuksista riitauttaa maksuvelvoite. 2.Saatavaa koskevan perintäpyynnön mukana voi olla muita saatavaan liittyviä asiakirjoja, jotka on annettu avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa. 30 artikla Perintäpyynnön paneminen täytäntöön 1.Saatavia, joista on esitetty perintäpyyntö, on perinnän suorittamiseksi kohdeltava pyynnön vastaanottavassa valtiossa siten kuin ne olisivat kyseisen valtion saatavia, jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on käytettävä samoihin saataviin sovellettavissa kyseisen valtion laeissa, asetuksissa tai hallinnollisissa määräyksissä annettua toimivaltaa ja niissä säädettyjä menettelyjä, jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtio ei ole velvollinen myöntämään perintäpyynnön kohteena oleville saataville sellaisia etuuksia, jotka myönnetään pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa syntyville samanlaisille saataville, ellei toisin sovita tai ellei kyseisen valtion lainsäädännössä toisin määrätä. Valtio, joka tätä sopimusta soveltaessaan myöntää etuuksia toisessa valtiossa syntyneille saataville, ei saa kieltäytyä myöntämästä samoja etuuksia muiden unionin jäsenvaltioiden samoille tai samanlaisille saataville samoin ehdoin. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtion on perittävä saatava omana valuuttanaan. 2.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava avunantoa pyytävälle viranomaiselle asiaankuuluvalla huolellisuudella toimista, joita se on toteuttanut perintäpyynnön johdosta. 3.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on perittävä viivästyneille maksuille korkoa perintäpyynnön vastaanottamispäivästä alkaen sen omiin saataviin sovellettavien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti. 4.Pyynnön vastaanottava viranomainen voi sovellettavien lakien, asetusten tai hallinnollisten määräysten niin salliessa myöntää velalliselle maksuaikaa tai antaa tälle mahdollisuuden maksaa erissä ja periä tältä osin korkoa. Sen on ilmoitettava avunantoa pyytävälle viranomaiselle tällaisesta päätöksestä. 5.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on lähetettävä avunantoa pyytävälle viranomaiselle saatavan osalta perityt määrät sekä tämän artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettu korko, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 37 artiklan 1 kohdan soveltamista. 31 artikla Riidat 1.Saatavaa, alkuperäistä asiakirjaa, joka mahdollistaa täytäntöönpanon avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa, tai yhdenmukaista asiakirjaa, joka mahdollistaa täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa, koskevat riidat sekä avunantoa pyytävän viranomaisen suorittaman tiedoksiannon pätevyyttä koskevat riidat kuuluvat avunantoa pyytävän viranomaisen valtion toimivaltaisten elinten toimivaltaan. Jos jokin asianomainen osapuoli riitauttaa perintämenettelyn aikana saatavan, alkuperäisen asiakirjan, joka mahdollistaa täytäntöönpanon avunantoa pyytävässä valtiossa, tai yhdenmukaisen asiakirjan, joka mahdollistaa täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa, pyynnön vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava kyseiselle osapuolelle, että sen on nostettava kanne avunantoa pyytävän valtion toimivaltaisessa elimessä siellä voimassa olevien lakien mukaisesti.

2.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa toteutettuja täytäntöönpanotoimenpiteitä tai vastaanottajavaltion viranomaisen suorittaman tiedoksiannon pätevyyttä koskevat riidat on käsiteltävä kyseisen valtion toimivaltaisessa elimessä sen lakien ja asetusten mukaisesti. 3.Jos 1 kohdassa tarkoitettu kanne on nostettu, avunantoa pyytävän viranomaisen on ilmoitettava tästä pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle ja mainittava, miltä osin saatavaa ei ole riitautettu. 4.Heti kun pyynnön vastaanottava viranomainen on saanut 3 kohdassa tarkoitetut tiedot joko avunantoa pyytävältä viranomaiselta tai asianomaiselta osapuolelta, sen on keskeytettävä täytäntöönpanomenettely saatavan riitautetun osan osalta siihen saakka, kun asiassa toimivaltainen elin on tehnyt päätöksen, jollei avunantoa pyytävä viranomainen toisin pyydä tämän kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti. Pyynnön vastaanottava viranomainen voi avunantoa pyytävän viranomaisen pyynnöstä tai jos se muuten pitää sitä tarpeellisena toteuttaa turvaamistoimenpiteitä perinnän varmistamiseksi siinä määrin kuin sovellettavat lait tai asetukset tämän mahdollistavat, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 33 artiklan soveltamista. Avunantoa pyytävä viranomainen voi kyseisessä valtiossa voimassa olevien lakien, asetusten ja hallinnollisten käytäntöjen mukaisesti pyytää pyynnön vastaanottavaa viranomaista perimään riitautetun saatavan tai riitautetun osan saatavasta siinä määrin kuin pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa voimassa olevat lait, asetukset ja hallinnolliset käytännöt tämän mahdollistavat. Tällaiset pyynnöt on perusteltava. Jos riitautus ratkaistaan velallisen hyväksi, avunantoa pyytävä viranomainen on velvollinen maksamaan takaisin kaikki perityt määrät sekä mahdolliset korvaukset pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa voimassa olevien lakien mukaisesti. Jos pyynnön esittävän viranomaisen valtion ja vastaanottajaviranomaisen valtion välillä on käynnistetty keskinäinen sopimusmenettely, ja menettelyn tulos voi vaikuttaa saatavaan, jonka osalta avunantoa on pyydetty, perintätoimet on keskeytettävä tai lopetettava, kunnes kyseinen menettely on saatettu päätökseen, ellei kyseessä ole petoksen tai maksukyvyttömyyden vuoksi ehdottoman kiireellinen tapaus. Jos perintätoimet keskeytetään tai lopetetaan, toista alakohtaa sovelletaan. 32 artikla Perintäapupyynnön muuttaminen tai peruuttaminen 1.Avunantoa pyytävän viranomaisen on ilmoitettava pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle viipymättä perintäpyyntönsä myöhemmistä muutoksista tai pyynnön peruuttamisesta sekä mainittava muutosten tai peruuttamisen syyt. 2.Jos pyynnön muuttamisen syynä on 31 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimivaltaisen elimen päätös, avunantoa pyytävän viranomaisen on annettava kyseinen päätös tiedoksi yhdessä sellaisen tarkistetun yhdenmukaisen asiakirjan kanssa, joka mahdollistaa täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on sen jälkeen jatkettava perintätoimia tarkistetun asiakirjan perusteella. Perintä- tai turvaamistoimenpiteitä, jotka on jo toteutettu sellaisen alkuperäisen yhdenmukaisen asiakirjan perusteella, joka mahdollistaa täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa, voidaan jatkaa tarkistetun asiakirjan perusteella, ellei pyynnön muuttamisen syynä ole se, että alkuperäinen asiakirja, joka mahdollistaa täytäntöönpanon avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa, tai alkuperäinen yhdenmukainen asiakirja, joka mahdollistaa täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa, ei ole pätevä. Tarkistettuun asiakirjaan sovelletaan 29 ja 31 artiklaa. 33 artikla Turvaamistoimenpidepyyntö 1.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on avunantoa pyytävän viranomaisen pyynnöstä ja kansallisen lainsäädäntönsä sen salliessa toteutettava hallinnollisten käytäntöjensä mukaisia turvaamistoimenpiteitä saatavan perinnän varmistamiseksi, jos saatava tai asiakirja, joka mahdollistaa täytäntöönpanon avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa, on riitautettu pyynnön esittämishetkellä tai, mikäli saatavan osalta ei vielä ole asiakirjaa, joka mahdollistaa täytäntöönpanon avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa, siinä määrin kuin turvaamistoimenpiteet ovat samanlaisessa tilanteessa mahdollisia avunantoa pyytävän viranomaisen valtion lainsäädännön ja hallinnollisten käytäntöjen nojalla. Jos on laadittu asiakirja, joka mahdollistaa turvaamistoimenpiteet avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa ja joka koskee saatavaa, jonka osalta keskinäistä avunantoa pyydetään, se on liitettävä pyyntöön, joka koskee turvaamistoimenpiteiden toteuttamista pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa. Tällaiseen asiakirjaan ei saa kohdistaa minkäänlaisia tunnustamis-, täydentämis- tai korvaamistoimia pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa. 2.Turvaamistoimenpidepyynnön mukana voi olla muita kyseiseen saatavaan liittyviä asiakirjoja. 34 artikla Turvaamistoimenpidepyyntöön sovellettavat säännöt Edellä 33 artiklan täytäntöönpanemiseksi sovelletaan 27 artiklan 2 kohtaa, 30 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä 31 ja 32 artiklaa soveltuvin osin.

35 artikla Pyynnön vastaanottavan viranomaisen velvoitteiden rajoitukset 1.Pyynnön vastaanottava viranomainen ei ole velvollinen antamaan 27–33 artiklassa määrättyä apua, jos saatavan perintä aiheuttaisi velallisen tilanteen vuoksi vakavia taloudellisia tai sosiaalisia vaikeuksia pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa ja jos tämän valtion voimassa olevat lait, asetukset ja hallinnolliset käytännöt mahdollistavat tällaisen poikkeuksen kansallisille saataville. 2.Pyynnön vastaanottava viranomainen ei ole velvollinen antamaan 22 artiklassa sekä 24–33 artiklassa määrättyä apua, jos 22, 24, 25, 27 tai 33 artiklan mukainen alkuperäinen avunantopyyntö esitetään yli viisi vuotta vanhoista saatavista, mikä lasketaan saatavan eräpäivästä avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa alkuperäisen avunantopyynnön päivämäärään. Jos saatava tai asiakirja, joka mahdollistaa täytäntöönpanon avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa, on kuitenkin riitautettu, viiden vuoden määräajan katsotaan alkavan hetkenä, jona avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa vahvistetaan, ettei saatavaa tai täytäntöönpanon mahdollistavaa asiakirjaa voida enää riitauttaa. Lisäksi jos avunantoa pyytävän viranomaisen valtion toimivaltaiset viranomaiset suostuvat maksun lykkäämiseen tai suorittamiseen erissä, viiden vuoden määräajan katsotaan alkavan päivänä, jona koko maksuaika on päättynyt. Tällaisissa tapauksissa pyynnön vastaanottava viranomainen ei kuitenkaan ole velvollinen antamaan apua yli kymmenen vuotta vanhojen saatavien osalta, mikä lasketaan saatavan eräpäivästä avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa. 3.Valtio ei ole velvollinen antamaan apua, jos tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien saatavien, joiden osalta apua pyydetään, kokonaismäärä on alle 1 500 euroa. 4.Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava avunantoa pyytävälle viranomaiselle avunantopyynnön epäämisen syyt. 36 artikla Vanhentumisaikoja koskevat kysymykset 1.Vanhentumisaikoja koskevia kysymyksiä säännellään yksinomaan avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa voimassa olevilla laeilla. 2.Kun kyse on vanhentumisaikojen lykkäämisestä, keskeyttämisestä tai pidentämisestä, pyynnön vastaanottavan viranomaisen toteuttamilla tai sen puolesta toteutetuilla saatavien perintää koskevilla, avunantopyyntöön perustuvilla toimilla, joilla on vanhentumisaikaa lykkäävä, sen keskeyttävä tai sitä pidentävä vaikutus pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa voimassa olevien lakien mukaisesti, on katsottava olevan sama vaikutus avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa, edellyttäen että avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa voimassa olevassa laissa on säädetty vastaavasta vaikutuksesta. Jos vanhentumisajan lykkääminen, keskeyttäminen tai pidentäminen ei ole mahdollista pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa voimassa olevien lakien mukaan, pyynnön vastaanottavan viranomaisen toteuttamat tai sen puolesta toteutetut saatavan perintää koskevat, avunantopyyntöön perustuvat toimet, joilla olisi vanhentumisaikaa lykkäävä, sen keskeyttävä tai sitä pidentävä vaikutus avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa voimassa olevien lakien mukaisesti, jos avunantoa pyytävä viranomainen olisi toteuttanut ne tai ne olisi toteutettu sen puolesta sen valtiossa, on tämän vaikutuksen osalta katsottava toteutetuiksi viimeksi mainitussa valtiossa. Ensimmäinen ja toinen alakohta eivät vaikuta avunantoa pyytävän viranomaisen valtion oikeuteen toteuttaa toimenpiteitä vanhentumisajan lykkäämiseksi, keskeyttämiseksi tai pidentämiseksi kyseisessä valtiossa voimassa olevien lakien mukaisesti. 3.Avunantoa pyytävän viranomaisen ja pyynnön vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava toisilleen kaikista toimista, joiden johdosta saatavan, jonka osalta perintä- tai turvaamistoimenpiteitä pyydettiin, vanhentumisaika lykkäytyy, keskeytyy tai pitenee tai joilla voi olla tällainen vaikutus. 37 artikla Kulut 1.Edellä 30 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen määrien lisäksi pyynnön vastaanottavan viranomaisen on valtionsa lakien ja asetusten mukaisesti pyrittävä perimään asianomaiselta henkilöltä kyseisestä perinnästä aiheutuvat kulut ja pidätettävä ne. 2.Valtioiden on pidätyttävä vaatimasta toisiltaan sellaisten kulujen korvaamista, jotka aiheutuvat niiden tämän sopimuksen nojalla toisilleen antamasta keskinäisestä avusta.

Jos kuitenkin perintä aiheuttaa erityisen ongelman, siihen liittyy erittäin suuret kulut tai se koskee järjestäytynyttä rikollisuutta, avunantoa pyytävä viranomainen ja pyynnön vastaanottava viranomainen voivat sopia kyseessä olevissa tapauksissa sovellettavista erityisistä korvausjärjestelyistä. 3.Sen estämättä, mitä 2 kohdassa määrätään, avunantoa pyytävän viranomaisen valtion on korvattava pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiolle kaikki kulut ja menetykset, jotka aiheutuvat joko saatavan oikeellisuuden tai avunantoa pyytävän viranomaisen antaman täytäntöönpanon ja/tai turvaamistoimenpiteet mahdollistavan asiakirjan pätevyyden osalta perusteettomiksi todetuista toimista. 4 luku Kaikentyyppisiä perintäapupyyntöjä koskevat yleiset säännöt 38 artikla Käytettävät kielet 1.Kaikki avunantopyynnöt, tiedoksiannossa käytettävät vakiomuotoiset lomakkeet ja täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa mahdollistavat yhdenmukaiset asiakirjat on lähetettävä vastaanottajaviranomaisen valtion virallisella kielellä tai jollakin sen virallisista kielistä tai niiden mukana on oltava käännös tälle kielelle tai jollekin näistä kielistä. Se, että niiden tietyt osat on kirjoitettu muulla kuin vastaanottajaviranomaisen valtion virallisella kielellä tai jollakin sen virallisista kielistä, ei vaikuta niiden pätevyyteen tai menettelyn pätevyyteen, sikäli kuin kyseinen muu kieli on asianomaisten valtioiden välillä sovittu kieli. 2.Asiakirjat, joiden tiedoksiantoa pyydetään 25 artiklan nojalla, voidaan lähettää pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle avunantoa pyytävän viranomaisen valtion virallisella kielellä. 3.Jos pyynnön mukana on muita kuin 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja asiakirjoja, pyynnön vastaanottava viranomainen voi tarvittaessa vaatia avunantoa pyytävältä viranomaiselta tällaisten asiakirjojen kääntämistä pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtion viralliselle kielelle tai jollekin sen virallisista kielistä taikka jollekin muulle asianomaisten valtioiden välillä sovitulle kielelle. 39 artikla Tilastotiedot Osapuolten on kunkin vuoden 30 päivään kesäkuuta mennessä annattava sekakomitealle sähköisesti tiedoksi luettelo tämän osaston soveltamista koskevista tilastotiedoista. 40 artikla Vakiomuotoiset lomakkeet ja viestintävälineet 1.Edellä 22 artiklan 1 kohdan mukaiset tietopyynnöt, 25 artiklan 1 kohdan mukaiset tiedoksiantopyynnöt, 27 artiklan 1 kohdan mukaiset perintäpyynnöt, 33 artiklan 1 kohdan mukaiset turvaamistoimenpidepyynnöt ja 39 artiklan mukaiset tilastotietojen tiedoksiannot on lähetettävä sähköisesti vakiomuotoista lomaketta käyttäen, paitsi jos tämä on teknisistä syistä käytännössä mahdotonta. Näitä lomakkeita on mahdollisuuksien mukaan käytettävä myös muussa pyyntöön liittyvässä viestinnässä. Täytäntöönpanon pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtiossa mahdollistava yhdenmukainen asiakirja ja turvaamistoimenpiteet avunantoa pyytävän viranomaisen valtiossa mahdollistava asiakirja sekä muut 29 ja 33 artiklassa tarkoitetut asiakirjat on myös lähetettävä sähköisesti, paitsi jos tämä on teknisistä syistä käytännössä mahdotonta. Vakiomuotoisten lomakkeiden mukana voi tarvittaessa olla selvityksiä, lausuntoja ja muita asiakirjoja taikka niiden oikeiksi todistettuja jäljennöksiä tai niiden otteita, ja ne on myös lähetettävä sähköisesti, paitsi jos tämä on teknisistä syistä käytännössä mahdotonta. Vakiomuotoisia lomakkeita ja sähköistä viestintää voidaan käyttää myös 23 artiklan nojalla tapahtuvassa tietojenvaihdossa. 2.Edellä 1 kohtaa ei sovelleta tietoihin ja asiakirja-aineistoon, jotka on saatu virkamiesten ollessa läsnä toisen valtion virastoissa tai osallistuessa hallinnollisiin tutkimuksiin toisessa valtiossa 24 artiklan mukaisesti. 3.Jos viestintä ei tapahdu sähköisesti tai vakiomuotoisia lomakkeita käyttäen, tämä ei vaikuta avunantopyyntöä täytäntöönpantaessa saatujen tietojen tai toteutettujen toimenpiteiden pätevyyteen.

4.Sähköistä viestintäverkkoa ja tämän sopimuksen täytäntöönpanemiseksi hyväksyttyjä vakiomuotoisia lomakkeita voidaan käyttää myös muiden saatavien kuin 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen saatavien perimiseksi annettavassa avussa, jos tällainen avunanto on mahdollista muiden kyseisten valtioiden välillä tehtyjen hallinnollista yhteistyötä koskevien, oikeudellisesti sitovien kahden- tai monenvälisten asiakirjojen nojalla. 5.Niin kauan kuin ja siltä osin kuin sekakomitea ei ole hyväksynyt yksityiskohtaisia sääntöjä tämän osaston täytäntöönpanosta, toimivaltaisten viranomaisten on sovellettava neuvoston direktiivin 2010/24/EU täytäntöönpanemiseksi annettuja sääntöjä, mukaan lukien vakiomuotoiset lomakkeet, jolloin ilmaisun ”jäsenvaltio” katsotaan sisältävän Norjan. Sen estämättä, mitä edellisessä alakohdassa määrätään, pyynnön vastaanottavan viranomaisen valtion on siirrettävä perityt määrät avunantoa pyytävän viranomaisen valtiolle euromääräisinä, jollei asianomaisten maiden välillä ole toisin sovittu. Valtioiden, joiden virallinen valuutta on muu kuin euro, on sovittava Norjan kanssa, mitä valuuttaa perittyjen määrien siirrossa käytetään, ja ilmoitettava tästä sekakomitealle. IV osasto Täytäntöönpano ja soveltaminen 41 artikla Sekakomitea 1.Osapuolet perustavat sekakomitean, joka koostuu osapuolten edustajista. Sekakomitea varmistaa tämän sopimuksen asianmukaisen toiminnan ja täytäntöönpanon. 2.Sekakomitea antaa suorituksia tämän sopimuksen tavoitteiden saavuttamisen edistämisestä ja tekee päätöksiä, joissa a)määritetään 11 artiklassa tarkoitetun automaattisen tietojenvaihdon tiheys ja käytännön järjestelyt sekä sen piiriin kuuluvat tarkat tietoluokat; b)tarkastellaan automaattisen tietojen vaihdon tuloksia kunkin a alakohdan nojalla määritetyn tietoluokan osalta sen varmistamiseksi, että tämäntyyppistä tietojenvaihtoa suoritetaan ainoastaan silloin kun se on tehokkain tapa vaihtaa tietoja; c)vahvistetaan 11 artiklan mukaisen tietojenvaihdon piiriin kuuluvat uudet tietoluokat sellaisia tapauksia varten, joissa automaattinen tietojenvaihto on tehokkain yhteistyötapa; d)vahvistetaan 21 artiklan 1 kohdan ja 40 artiklan 1 kohdan mukaisessa tietojen antamisessa käytettävät vakiomuotoiset lomakkeet; e)vahvistetaan, mitä tietoja toimitetaan CCN/CSI-verkon kautta tai muulla tavalla; f)vahvistetaan d ja e alakohdassa tarkoitetut päätökset huomioon ottaen sen rahoitusosuuden määrä, joka Norjan on maksettava Euroopan unionin yleiseen talousarvioon eurooppalaisiin tietojärjestelmiin osallistumisesta aiheutuviin kustannuksiin liittyen, ja sitä koskevat yksityiskohtaiset säännöt; g)annetaan 4 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen keskusyhteystoimistojen ja 4 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen yhteysviranomaisten välisen yhteydenpidon organisoinnin käytännön järjestelyjä koskevat täytäntöönpanosäännöt; h)vahvistetaan keskusyhteystoimistojen väliset käytännön järjestelyt 4 artiklan 5 kohdan täytäntöönpanoa varten; i)annetaan perittävien määrien muuntamista ja perittyjen määrien siirtämistä koskevat täytäntöönpanosäännöt; j)vahvistetaan menettely 5 artiklassa tarkoitettujen palvelutasosopimuksen tekemiseksi; k)muutetaan tässä sopimuksessa olevat viittaukset unionin ja Norjan säädöksiin.

3.Sekakomitea tekee päätökset yksimielisesti. Sekakomitean päätökset sitovat osapuolia. Sekakomitea vahvistaa oman työjärjestyksensä. 4.Sekakomitea kokoontuu vähintään kahden vuoden välein. Kumpi tahansa osapuoli voi pyytää kokouksen kutsumista koolle. Osapuolet toimivat vuorotellen sekakomitean puheenjohtajana. Kunkin kokouksen päivämäärä ja paikka sekä sen esityslista päätetään yhteisymmärryksessä osapuolten välillä. 5.Jos jompikumpi osapuoli haluaa tarkistaa sopimusta, sen on esitettävä ehdotus sekakomitealle, joka antaa suosituksia erityisesti neuvottelujen aloittamiseksi osapuolten välisiä sisäisiä neuvotteluja koskevien sääntöjen mukaisesti. 42 artikla Riitojenratkaisu Kaikki tämän sopimuksen tulkintaa tai soveltamiseen liittyvät osapuolten väliset riidat ratkaistaan sekakomiteassa käytävillä neuvotteluilla. Osapuolten on esitettävä asiaankuuluvat vaadittavat tiedot, jotta sekakomitea voi tutkia asian perusteellisesti riidan ratkaisemiseksi. V osasto Loppumääräykset 43 artikla Alueellinen soveltamisala Tätä sopimusta sovelletaan 19 päivänä kesäkuuta 2009 annetussa Norjan arvonlisäverolaissa nro 58 olevassa 1 ja 2 artiklassa määritellyllä Norjan alueella sekä niillä alueilla, joilla sovelletaan Euroopan unionista tehtyä sopimusta ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyä sopimusta kyseisissä sopimuksissa määrätyin ehdoin, lukuun ottamatta direktiivin 2006/112/EY 6 artiklassa tarkoitettuja alueita. 44 artikla Sopimuksen voimaantulo, kesto ja irtisanominen 1.Osapuolten on hyväksyttävä sopimus omia sisäisiä oikeudellisia menettelyjään noudattaen. 2.Tämä sopimus tulee voimaan sitä päivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona osapuolet ovat ilmoittaneet toisilleen 1 kohdassa tarkoitettujen sisäisten oikeudellisten menettelyjen päätökseen saattamisesta. 3.Tämä sopimus on voimassa rajoittamattoman ajan. Kumpi tahansa osapuoli voi ilmoittaa kirjallisesti toiselle osapuolelle aikeestaan irtisanoa tämä sopimus. Irtisanominen tulee voimaan kuuden kuukauden kuluttua ilmoituksen antamisesta. 4.Tämän artiklan mukaisesti annettavat ilmoitukset on unionin tapauksessa toimitettava neuvoston pääsihteeristölle ja Norjan tapauksessa Norjan ulkoministeriölle. 45 artikla Liitteet Tämän sopimukseen liitteet ovat sen erottamaton osa.