Muutettu ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) /* KOM/2003/0033 lopull. - COD 2000/0179 */





Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) PERUSTELUT I. MENETTELY 1. Komissio hyväksyi 14. heinäkuuta 2000, viisi ehdotusta sisältävän lainsäädäntöpaketin, jolla on tarkoitus laatia uudelleen yhteisön elintarvikehygienialainsäädäntö [asiakirja KOM(2000) 438]. Ehdotus toimitettiin Euroopan parlamentille ja neuvostolle 24. heinäkuuta 2000 hyväksyttäväksi yhteispäätösmenettelyllä (lukuun ottamatta ehdotusta 2000/0181, joka perustuu perustamissopimuksen 37 artiklaan). 2. Euroopan parlamentti antoi ensimmäisessä käsittelyssään 15. toukokuuta 2002 myönteisen lausunnon kolmesta kyseiseen viiden ehdotuksen pakettiin kuuluvasta ehdotuksesta. 3. Tällä ehdotuksella muutetaan eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä annettua toista ehdotusta [asiakirja 2000/0179 (COD)], ja siinä otetaan huomioon komission hyväksymät Euroopan parlamentin tarkistukset. 4. Euroopan parlamentti teki ehdotukseen 2000/0179 (COD) 122 tarkistusta. Tarkistuksista 36, 39, 48, 78, 99, 119, 121, 126 ja 127 ei äänestetty, koska ne ovat luonteeltaan kielellisiä. Komissio voi hyväksyä useimmat tarkistukset kokonaan tai osittain edellyttäen, että ne luonnostellaan uudestaan, lukuun ottamatta tarkistuksia 8, 17, 33, 38, 44, 55, 58, 65, 69, 91, 101, 116 ja 132. Tarkistukset on lihavoitu ja alleviivattu. Monet tarkistukset on muotoiltu uudestaan ehdotuksessa käytettyjen termien yhdenmukaistamiseksi. Laajahkot toimitukselliset muutokset on mainittu jäljempänä. Tärkeät poistot on merkitty yliviivauksella. Tekstiin on tehty joitakin teknisiä muutoksia, joilla varmistetaan sen vastaavan yhteisön lainsäädännön valmistelun laatua koskevista yhteisistä suuntaviivoista 22. joulukuuta 1998 tehtyä toimielinten välistä sopimusta (EYVL C 73, 17.3.1999, s. 1), joka laadittiin Amsterdamin sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyn, yhteisön lainsäädännön valmistelun laatua käsittelevän julistuksen nro 39 nojalla. Kyseisen sopimuksen b ja g kohdan mukaisesti tekstiä on tarkistettu niin, että siinä otetaan huomioon samaisen sopimuksen a kohdan mukaisesti laaditut yhteiset suuntaviivat ja yhteisen käytännön opas. II. EHDOTUKSEN TAVOITTEET 5. Paketin toisella ehdotuksella pyritään luomaan yksityiskohtaiset hygieniasäännöt kaikkien eläinperäisiä elintarvikkeita käsittelevien elintarvikealan toimijoiden noudatettavaksi. Sen pääperiaatteet ovat seuraavat: - Sitä sovelletaan jalostamattomiin ja jalostettuihin eläinperäisiin tuotteisiin. - Sitä sovelletaan myös niihin eläinperäisiin tuotteisiin, joita käytetään kasviperäisiä ja jalostettuja eläinperäisiä tuotteita sisältävien yhdistelmätuotteiden valmistuksessa. - Elintarvikealan toimijat voivat myydä yhteisön alueella tuotettuja eläinperäisiä tuotteita ainoastaan, jos ne on tuotettu kokonaisuudessaan laitoksissa, jotka toimivaltainen viranomainen on rekisteröinyt ja tarvittaessa hyväksynyt. - Toimivaltainen viranomainen voi hyväksyä laitoksen ainoastaan, jos ennen toiminnan käynnistämistä laitoksessa tehty tarkastus osoittaa, että se täyttää tässä asetuksessa asetetut terveysvaatimukset. - Jäsenvaltiot voivat mukauttaa joitakin asetuksen liitteessä säädettyjä vaatimuksia vastaamaan sellaisten laitosten tarpeisiin, jotka sijaitsevat erityisistä maantieteellisistä haitoista kärsivillä alueilla tai jotka tuottavat vain paikallisille markkinoille. - Kolmansista maista tuotujen eläinperäisten elintarvikkeiden on oltava tämän asetuksen vaatimusten mukaisia. 6. Ehdotus vastaa elintarvikkeiden turvallisuutta käsittelevän valkoisen kirjan liitteessä olevaa toimea 8. III. EUROOPAN PARLAMENTIN ESITTÄMÄT TARKISTUKSET 7. Tekniset ja toimitukselliset tarkistukset Useimmilla ehdotetuista tarkistuksista pyritään parantamaan asetusehdotusta tekniseltä ja toimitukselliselta kannalta. Komissio on enimmäkseen hyväksynyt nämä tarkistukset. (Kyseessä ovat tarkistukset 1-3, osittain 7, 9-12,15, 16, 18-32, 34-37, 39-43, 45-54, 56, 57, 59, 61-64, 66-68, 70-77, 80-90, 92-100, 102-110, 113-115, 117, 118 ja 122-125). 8. Suhde asetukseen (EY) N:o 178/2002 (yleinen elintarvikelainsäädäntö) Useiden tarkistusten tarkoituksena on mukauttaa ehdotus hiljattain hyväksyttyyn asetukseen (EY) N:o 178/2002 elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä. Nämäkin tarkistukset komissio on enimmäkseen hyväksynyt. (Kyseessä ovat tarkistukset 4, 6, 14, 60, 78, 79, 111, 112, 119, 120, 121 ja 126-128). 9. Soveltamisala (1 artikla) Tarkistuksessa 5 pyritään määrittelemään soveltamisala paremmin siirtämällä osia liitteistä artiklaosaan. Komissio hyväksyi tarkistuksen, koska sen hyväksyminen lisää elintarvikealan toimijoiden oikeusvarmuutta. 10. Määritelmät (2 artikla) Tarkistuksessa 6 lisätään liitteeseen I sisältyvät määritelmät 2 artiklaan. Komissio on samaa mieltä tarkistuksen tavoitteesta, mutta määritelmät säilytetään kuitenkin muutetussa ehdotuksessa liitteessä I, koska niiden sisällyttäminen 2 artiklaan ei lisäisi tekstin avoimuutta. Muutetun ehdotuksen 8 artiklassa kuitenkin säädetään, että liitettä I ei voida muuttaa 9 artiklassa tarkoitettua menettelyä käyttämällä. 11. Joustavuus (4 artikla) Ehdotuksessa suhtaudutaan joustavasti perinteiseen elintarviketuotantoon, syrjäisiin alueisiin ja elintarvikealan yrityksiin. Joustavoittaminen perustuu laajalti toissijaisuuteen, ja siitä hyötyvät ensisijaisesti pienet yritykset. Joustavuuden tarve voidaan yleisesti ottaen hyväksyä. Jotta ehdotus olisi yhdenmukainen elintarvikehygieniasta annetun ehdotuksen 2000/0178 (COD) kanssa, komissio kuitenkin katsoo, että tarkistus 9 pitäisi saattaa ehdotusta 2000/0178 (COD) koskevan Euroopan parlamentin tarkistuksen 31 periaatteiden mukaiseksi. Muutettuun ehdotukseen sisällytetään tämän vuoksi pikemminkin jälkimmäinen tarkistus kuin ehdotukseen 2000/0179 (COD) tehty tarkistus 9. 12. Menettely liitteiden muuttamiseksi (8 artikla) Tarkistuksessa 13 pyritään määrittelemään komission menettely liitteiden muuttamiseksi. Tarkistuksessa tunnustetaan komission aloiteoikeus, ja se hyväksyttiin tämän vuoksi. Tarkistuksen 3 kohtaan sisältyy kuitenkin komissiolle asetettu velvoite esittää kertomus uuden asetuksen täytäntöönpanosta. Kyseinen tarkistuksen 13 osa hylättiin, koska siinä puututaan komission aloiteoikeuteen. 13. Riistan liha Useissa tarkistuksissa (82-97, 129 ja 132) käsitellään riistaa ja riistan lihaa koskevaa jaksoa. Nämä tarkistukset eivät kokonaisuudessaan näyttäisi aina varmistavan kyseisen jakson johdonmukaisuutta. Muutetussa ehdotuksessa pyritään tämän vuoksi parantamaan kyseisen jakson toimituksellista asua ja ottamaan samalla huomioon parlamentin tavoitteet sekä erityisesti - poistamaan soveltamisalan piiristä riistan lihan yksityiskäyttö tai riistan lihan valmistaminen yksityiseen käyttöön sekä riistan ja riistan lihan pienten määrien toimittaminen suoraan lopulliselle kuluttajalle tai paikalliseen vähittäismyyntiin - varmistamaan, että toimivaltainen viranomainen tarkastaa markkinoille saatettavan riistan ja riistan lihan - varmistamaan, että säädöksessä on riittävästi joustonvaraa, jotta voidaan ottaa huomioon jäsenvaltioiden mahdollisesti toisistaan poikkeavat metsästystavat ja -käytänteet. 14. Voimaantulopäivä Tarkistuksen 15 mukaan asetus tulee voimaan julkaisupäivänään, ja sitä sovelletaan "vuoden kuluttua sen voimaantulosta". Esitys näyttää realistiselta. 15. Liitteen II erityisvaatimukset Liitettä II koskevilla tarkistuksilla pyritään yleisesti parantamaan ehdotusta teknisesti. Joillakin näistä tarkistuksista lisätään kuitenkin tarpeettomasti pienten yritysten taakkaa, tai ne menevät päällekkäin ehdotuksen 2000/0178 (COD) kanssa. Komissio ei hyväksynyt näitä tarkistuksia. Kyseessä ovat tarkistukset 33, 38, 44, 55, 58, 65, 69, 91, 101 ja 116. 2000/0179 (COD) Muutettu ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 152 artiklan 4 kohdan b alakohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [1], [1] EYVL C ... ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [2], [2] EYVL C ... ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [3], [3] EYVL C ... noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [4], [4] EYVL C ... sekä katsovat seuraavaa: (1) (Elintarvikehygieniasta) [date] annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o .../... säädetään hygienian perussäännöistä, joita elintarvikealan toimijoiden on noudatettava elintarvikkeiden turvallisuuden varmistamiseksi. (2) Eräistä elintarvikkeista voi aiheutua erityisiä kansanterveydellisiä vaaroja, jotka edellyttävät erityisten hygieniasääntöjen laatimista elintarvikkeiden turvallisuuden varmistamiseksi. (3) Tämä pätee erityisesti eläinperäisiin elintarvikkeisiin, joiden mikrobiologisista ja kemiallisista vaaroista on usein tehty ilmoituksia. (4) Yhteisen maatalouspolitiikan yhteydessä on jo vahvistettu perustamissopimuksen liitteessä I olevaan luetteloon kuuluvien tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevat erityiset terveyttä koskevat säännöt. (5) Näillä säännöillä on varmistettu, että kyseisiä tuotteita koskevat kaupan esteet on poistettu ja siten saatu luotua sisämarkkinat varmistaen samalla kansanterveyden suojelun korkea taso. (6) Näitä erityisiä sääntöjä on lukuisissa direktiiveissä ja erityisesti seuraavissa: - terveyttä koskevista vaatimuksista tuoreen lihan tuotannossa ja markkinoille saattamisessa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annettu neuvoston direktiivi 64/433/ETY [5], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 95/23/EY [6], [5] EYVL 121, 29.7.1964, s. 2012(2032. [6] EYVL L 243, 11.10.1995, s. 7. - terveyttä koskevista ongelmista tuoreen siipikarjanlihan tuotannossa ja markkinoille saattamisessa 15 päivänä helmikuuta 1971 annettu neuvoston direktiivi 71/118/ETY [7], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 97/79/EY [8], [7] EYVL L 55, 8.3.1971, s. 23. [8] EYVL L 24, 30.1.1998, s. 31. - kolmansista maista tuotavan siansukuisista kotieläimistä peräisin olevan tuoreen lihan trikiinitutkimuksesta 21 päivänä joulukuuta 1976 annettu neuvoston direktiivi 77/96/ETY [9], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/59/EY [10], [9] EYVL L 26, 31.1.1977, s. 67. [10] EYVL L 315, 8.12.1994, s. 18. - terveyttä koskevista kysymyksistä lihavalmisteiden ja tiettyjen muiden eläinperäisten tuotteiden tuotannossa ja markkinoille saattamisessa 21 päivänä joulukuuta 1976 annettu neuvoston direktiivi 77/99/ETY [11], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 97/76/EY [12], [11] EYVL L 26, 31.1.1977, s. 85. [12] EYVL L 10, 16.1.1998, s. 25. - munavalmisteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista hygienia- ja terveysongelmista 20 päivänä kesäkuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/493/ETY [13], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 96/23/EY [14], [13] EYVL L 212, 22.7.1989, s. 87. [14] EYVL L 125, 23.5.1996, s. 10. - terveyttä koskevista vaatimuksista elävien simpukoiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille 15 päivänä heinäkuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/492/ETY [15], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 97/79/EY, [15] EYVL L 268, 24.9.1991, s. 1. - terveyttä koskevista vaatimuksista kalastustuotteiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille 22 päivänä heinäkuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/493/ETY [16], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 97/79/EY, [16] EYVL L 268, 24.9.1991, s. 15. - terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista kaninlihan ja tarhatun riistan lihan tuotannossa ja markkinoille saattamisessa 27 päivänä marraskuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 91/495/ETY [17], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, [17] EYVL L 268, 24.9.1991, s. 41. - kansanterveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista luonnonvaraisen riistan tappamisessa ja luonnonvaraisen riistan lihan markkinoille saattamisessa 16 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/45/ETY [18], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 97/79/EY. [18] EYVL L 268, 14.9.1992, s. 35. - raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista terveyssäännöistä 16 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/46/ETY [19], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 96/23/EY, [19] EYVL L 268, 14.9.1992, s. 1. - direktiivin 91/493/ETY 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti tietyillä aluksilla käsiteltyjä kalastustuotteita koskevien hygieniasääntöjen vähimmäisvaatimuksista 16 päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/48/ETY [20]. [20] EYVL L 187, 7.7.1992, s. 41. - eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevista vaatimuksista sellaisten tuotteiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa, joita eivät koske direktiivin 89/662/ETY ja, taudinaiheuttajien osalta, direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I luvussa mainittujen erityisten yhteisön säädösten kyseiset vaatimukset, 17 päivänä joulukuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/118/ETY [21], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 1999/724/EY [22], [21] EYVL L 62, 15.3.1993, s. 49. [22] EYVL L 290, 12.11.1999, s. 32. - jauhetun lihan ja raakalihavalmisteiden tuotantoon ja markkinoille saattamiseen sovellettavista vaatimuksista 14 päivänä joulukuuta 1994 annettu neuvoston direktiivi 94/65/EY [23]. [23] EYVL L 368, 31.12.1994, s. 10. (7) Kansanterveyden osalta nämä direktiivit sisältävä yhteisiä periaatteita, jotka liittyvät esimerkiksi eläinperäisten tuotteiden valmistajien velvollisuuksiin, toimivaltaisten viranomaisten velvoitteisiin, eläinperäisiä tuotteita käsittelevien laitosten rakenteellisiin ja toiminnallisiin teknisiin vaatimuksiin, hygieniavaatimuksiin, jotka näissä laitoksissa on täytettävä, laitosten hyväksymismenettelyyn, varastointi- ja kuljetusedellytyksiin, tuotteiden terveysmerkintöihin ja niin edelleen. (8) Monet näistä periaatteista sisältyvät (elintarvikehygieniasta) annettuun asetukseen...... ja soveltuvat kaikkiin elintarvikkeisiin. (9) Tämä yhteinen perusta antaa mahdollisuuden yksinkertaistaa edellä mainittuja direktiivejä. (10) Näitä erityisiä sääntöjä voidaan edelleen yksinkertaistaa poistamalla niiden hyväksymisen jälkeen mahdollisesti syntyneet epäjohdonmukaisuudet. (11) HACCP-menettelyn käyttöönotto velvoittaa elintarvikealan toimijat kehittämään menetelmiä biologisten, kemiallisten tai fyysisten vaarojen valvomiseksi ja vähentämiseksi tai poistamiseksi. (12) Tämän vuoksi on laadittava uudelleen erityiset hygieniasäännöt. (13) Uudelleenlaatimisen tärkein tavoite on kuluttajansuojan korkean tason varmistaminen elintarvikkeiden turvallisuuden osalta saattamalla elintarvikealan toimijat kaikkialla yhteisössä samojen säännösten piiriin ja varmistamalla avoimuuden lisääminen. (14) Tämän vuoksi eläinperäisiä tuotteita koskevat yksityiskohtaiset hygieniasäännöt olisi pidettävä ennallaan ja kun kuluttajansuojan varmistaminen sitä edellyttää, niitä olisi tiukennettava. (15) Alkutuotantoa (rehuala mukaan lukien), eläinten kuljetusta sekä teurastus- ja jalostustoimia vähittäiskaupan myyntipisteeseen asti on pidettävä vuorovaikutteisina kokonaisuuksina, joissa eläinten terveys, eläinten hyvinvointi ja kansanterveys kietoutuvat toisiinsa. (16) Tämä edellyttää elintarvikeketjun eri toimijoiden välistä asianmukaista tiedonvaihtoa kaikissa tuotannon, jalostuksen ja jakelun vaiheissa. (17) Mikrobiologisista vaatimuksista sekä tavoite- ja/tai suorituskykyvaatimuksista voidaan säätää (elintarvikehygieniasta) annetussa asetuksessa........ tähän tarkoitukseen säädettyjä asianmukaisia menettelyjä noudattaen. Siihen asti kunnes uudet mikrobiologiset vaatimukset on vahvistettu, jatketaan edellä mainituissa direktiiveissä säädettyjen vaatimusten soveltamista elintarvikehygieniasta ja eräiden ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista terveyssäännöistä annettujen direktiivien kumoamisesta ja direktiivien 89/662/ETY ja 91/67/ETY muuttamisesta annetun direktiivin .../... [24] säännösten mukaisesti. [24] EYVL L ... (18) Jäsenvaltioille on annettava tarvittavat välineet erityisten hygieniasääntöjen määrittelemiseksi eläinperäisiä elintarvikkeita käsitteleville tuotantokapasiteetiltaan rajoitetuille laitoksille, joihin kohdistuu erityisiä haittoja tai jotka tuottavat vain paikallisille markkinoille, edellyttäen, että tavoitteet elintarvikkeiden turvallisuudesta eivät vaarannu, ja ottaen huomioon sen, että tietyissä tapauksissa paikalliset markkinat voivat ylittää kansalliset rajat. (19) Tuotujen eläinperäisten elintarvikkeiden olisi täytettävä vähintään samat tai vastaavat terveysvaatimukset kuin yhteisössä tuotettujen eläinperäisten elintarvikkeiden, ja tämän tavoitteen saavuttamisen varmistamiseksi olisi otettava käyttöön yhdenmukaiset menettelyt. (20) Tämän yhteisön nykyisten elintarvikehygieniasääntöjen uudelleenlaatimisen myötä voimassa olevat elintarvikehygieniasäännöt voidaan kumota neuvoston direktiivillä .../.../EY. (21) Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat tuotteet sisältyvät perustamissopimuksen liitteeseen I. (22) Tieteelliset lausunnot tukevat yhteisön elintarvikehygienialainsäädäntöä. Tässä tarkoituksessa olisi aina tarvittaessa kuultava elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 178/2002 [25] perustettua Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista. [25] EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1. (23) Teknisen ja tieteellisen edistyksen huomioon ottamiseksi käytettävissä olisi oltava menettely eräiden tämän asetuksen edellyttämien vaatimusten hyväksymiseksi. Lisäksi olisi oltava käytettävissä menettely, jonka avulla saadaan tarvittaessa aikaan sujuva siirtyminen vaaditulle terveyden tasolle. (24) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [26] 2 artiklassa tarkoitettuja laajakantoisia toimenpiteitä, joten toimenpiteistä olisi päätettävä mainitun päätöksen 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä noudattaen, [26] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Asiasisältö ja soveltamisala 1. Tässä asetuksessa annetaan elintarvikealan toimijoita varten erityiset hygieniasäännöt eläinperäisten elintarvikkeiden hygieniasta [elintarvikehygieniasta] annetun asetuksen (EY) N:o .../... sääntöjen täydentämiseksi. 2. Tätä asetusta sovelletaan a) jalostamattomiin ja jalostettuihin eläinperäisiin tuotteisiin, b) eläinperäisiin tuotteisiin, joita käytetään kasviperäisiä tuotteita ja jalostettuja eläinperäisiä tuotteita sisältävien yhdistelmätuotteiden valmistukseen. Asetusta ei sovelleta a) vähittäismyyntipisteisiin, jollei toisin mainita; b) elintarvikkeiden alkutuotantoon yksityisissä kotitalouksissa; c) elintarvikkeiden valmistukseen yksityisissä kotitalouksissa; ja d) yhdistelmätuotteisiin, jotka sisältävät kasviperäisiä tuotteita ja jalostettuja eläinperäisiä tuotteita. 3. Tätä asetusta sovelletaan rajoittamatta seuraavien soveltamista: a) eläinten terveyttä ja hygieniaa koskevat säännöt, jotka on säädetty tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä varten; b) rehujen ja elintarvikkeiden virallisesta valvonnasta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o .../... [27] säädetyt tai kyseisen asetuksen täytäntöönpanemiseksi annetut virallista valvontaa koskevat säännöt [27] EYVL L ... c) ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o .../... [28]. [28] EYVL L ... 2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksessa (EY) N:o 178/2002, (elintarvikehygieniasta) annetussa asetuksessa (EY) N:o .../... sekä tämän asetuksen liitteessä I vahvistettuja määritelmiä. 3 artikla Laitosten hyväksyminen ja rekisteröinti 1. Elintarvikealan toimijat saavat saattaa markkinoille yhteisössä valmistettuja eläinperäisiä tuotteita ainoastaan, jos ne on jalostettu yksinomaan laitoksissa, jotka a) täyttävät liitteessä II säädetyt vaatimukset; ja b) ovat toimivaltaisen viranomaisen rekisteröimiä ja tarvittaessa hyväksymiä 2 ja 3 kohdan mukaisesti. 2. Laitosten, jotka käsittelevät eläinperäisiä tuotteita, joihin sovelletaan liitteessä II säädettyjä vaatimuksia, lukuun ottamatta alkutuotantotason tai kuljetusalan toimijoita, on ennen toiminnan aloittamista saatava toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntä 3 kohdan mukaisesti. 3. Laitokset hyväksytään ainoastaan, jos ennen toiminnan aloittamista suoritetusta tarkastuksesta on käynyt ilmi, että tämän asetuksen vaatimukset täyttyvät. Laitos voidaan kuitenkin hyväksyä tilapäisesti a) (ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun) asetuksen (EY) N:o .../... 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti; tai b) paikan päällä tehtävään tarkastukseen asti, jos laitos tuottaa ainoastaan pieniä määriä elintarvikkeita ja yleensä ainoastaan paikallisille markkinoille. 4 artikla Erityisedellytykset 1. Jäsenvaltio voi yhteistyössä komission kanssa ja 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti mukauttaa liitteessä II säädettyjä vaatimuksia edellyttäen, että elintarvikehygienian tavoitteita ei vaaranneta, a) vastaamaan sellaisten, vain paikallisille markkinoille tuottavien elintarvikealan yritysten tarpeisiin, jotka sijaitsevat erityisistä maantieteellisistä haitoista kärsivillä alueilla tai joilla on toimitusvaikeuksia, tai b) sellaisten perinteisten tuotantomenetelmien tai aineiden käytön huomioon ottamiseksi, jotka tieteellisen, kokemusperäisen tai perinteisen tiedon mukaan ovat osa tuotantomenetelmää. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua mahdollisuutta hyväkseen käyttävien jäsenvaltioiden on ilmoitettava siitä komissiolle ja muille jäsenvaltioille ja toimitettava niille luettelo tuotteista ja alueista, joita mukautus koskee, sekä ilmoitettava, mitä muutoksia on tehty hygieniasääntöjen mukauttamiseksi. Jäsenvaltiot voivat kuukauden kuluessa tiedonannon vastaanottamisesta lähettää kirjalliset huomautuksensa komissiolle. Päätös tehdään tarvittaessa 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 5 artikla Lisätakeet 1. Ruotsiin ja Suomeen tarkoitetuille naudan-, vasikan- ja sianlihan, siipikarjan lihan ja munien lähetyksille on salmonellan osalta tehty mikrobiologinen koe ottamalla näyte alkuperälaitoksessa [elintarvikehygieniasta] annetun asetuksen EY N:o .../... 4 artiklan 6, 7 ja 8 kohdan mukaisesti. 2. Edellä 1vasikan- ja sianlihan sekä siipikarjan lihan Edellä 16 artikla Yleinen velvoite [Elintarvikehygieniasta] annetussa asetuksessa (EY) N:o .../... säädettyjen vaatimusten lisäksi elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että eläinperäiset elintarvikkeet on saatu ja saatettu markkinoille tämän asetuksen liitteen II mukaisesti. Kaikki vaaran vähentämistarkoituksessa tuotteisiin käytetyt aineet, juomavettä lukuun ottamatta, sekä niiden käyttöedellytykset on hyväksyttävä 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ennen niiden käyttöä ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen annettua lausuntonsa. Näiden aineiden käyttö ei rajoita tämän asetuksen moitteetonta täytäntöönpanoa. 7 artikla Tuonti kolmansista maista Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että kolmansista maista peräisin olevat eläinperäiset elintarvikkeet tuodaan tämän asetuksen liitteessä III olevien vaatimusten mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta [ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden tuotantoon, markkinoille saattamiseen ja tuontiin liittyvistä eläinten terveyttä koskevista säännöistä] annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o .../... [29] vahvistettujen eläinperäisten elintarvikkeiden tuontia koskevien eläinten terveysvaatimusten soveltamista. [29] EYVL L ... 8 artikla Liitteiden muuttaminen ja täytäntöönpanotoimenpiteet 1. Liitteen II säännöksiä voidaan muuttaa 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, jotta otetaan huomioon - hyvän käytännön oppaiden kehittyminen, - elintarvikealan toimijoiden toteuttamien elintarviketurvallisuusohjelmien täytäntöönpano, - Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen uudet riskinarvioinnit ja lausunnot - mahdollisten elintarvikkeiden turvallisuutta koskevien tavoite- ja/tai suorituskykyvaatimusten laatiminen. 2. Täytäntöönpanotoimenpiteet liitteiden yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi hyväksytään 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 9 artikla Pysyvän komitean menettely 1. Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 178/2002 58 artiklalla perustettu elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea. 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artikla. 3. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika on kolme kuukautta. 10 artikla Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan ... päivästä ...kuuta .... Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I Määritelmät 1. LIHA 1.1 Liha: kaikki ihmisravinnoksi soveltuvat eläimen osat, mukaan lukien veri. 1.1.1 Kotieläiminä pidettyjen sorkka- ja kavioeläinten liha: kotieläiminä pidettyjen nautaeläinten (Bubalus- ja Bison-lajit mukaan lukien), sikojen, lampaiden ja vuohien sekä kotieläiminä pidettyjen kavioeläinten liha. 1.1.2 Siipikarjan liha: tarhattujen lintujen liha, mukaan lukien linnut, joita ei pidetä kotieläimiin kuuluvina, mutta joita tarhataan kotieläiminä (tarhatut riistalinnut). 1.1.3 Jäniseläinten liha: tarhattujen kanien ja jänisten ja ihmisravinnoksi tarkoitettujen tarhattujen jyrsijöiden liha. 1.1.4 Luonnonvaraisen riistan liha: seuraavien liha - luonnonvaraiset maanisäkkäät, joita metsästetään, mukaan luettuina elävät nisäkkäät suljetulla alueella samanlaisissa vapausolosuhteissa kuin luonnonvarainen riista, - luonnonvaraiset linnut, joita metsästetään. 1.1.5 Tarhatun riistan liha: tarhattujen sorkkajalkaisten nisäkkäiden (mukaan lukien hirven- ja siansukuiset eläimet) ja sileälastaisten lintujen liha. 1.2 Luonnonvarainen suurriista: Artiodactyla-, Perissodactyla- ja Marsupialia-lahkojen luonnonvaraiset nisäkkäät sekä muut nisäkäslajit, jotka kansallisessa metsästyslainsäädännössä luokitellaan suurriistaksi. 1.3 Luonnonvarainen pienriista: luonnonvaraiset riistalinnut ja luonnonvaraiset tarhatut nisäkkäät, joita ei luokitella suurriistaksi. 1.4 Ruho (kotieläiminä pidettävät sorkka- ja kavioeläimet): teurastetun kotieläimenä pidettävän sorkka- tai kavioeläimen koko ruho, josta on laskettu veri, poistettu sisälmykset ja poistettu raajat etupolven ja kinnernivelen kohdalta, poistettu pää, häntä ja tapauksen mukaan utareet; nautaeläimet, lampaat, vuohet ja kavioeläimet nylkemisen jälkeen. 1.5 Ruho (siipikarja): linnun koko ruho verenlaskun, kynimisen ja sisälmysten poistamisen jälkeen; sydämen, maksan, keuhkojen, lihasmahan, kuvun ja munuaisten poistaminen, raajojen poistaminen kinnernivelestä ja pään, ruokatorven ja henkitorven poistaminen ovat kuitenkin valinnaisia. 1.6 "New York dressed" -siipikarja: siipikarjan ruhot, joiden sisälmysten poistamista on lykätty. 1.7 Tuore liha: liha, mukaan lukien tyhjiökääritty tai säädellyssä ympäristössä kääritty liha, jolle ei ole tehty muita säilöntäkäsittelyitä kuin jäähdytys, jäädytys tai pakastaminen säilyvyyden varmistamiseksi. 1.8 Muut eläimen osat: muu liha kuin ruhon liha, vaikka se jäisikin luonnollisesti kiinni ruhoon. 1.9 Sisälmykset: rinta-, vatsa- ja lantio-ontelon muut eläimen osat mukaan lukien henki- ja ruokatorvi ja linnuilla kupu. 1.10 Teurastamo: laitos, jossa teurastetaan eläimiä, joiden liha on tarkoitettu myyntiin ihmisravinnoksi, myös sen yhteydessä olevat tilat, joissa eläimiä pidetään ennen teurastusta. 1.11 Leikkaamo: laitos, jota käytetään ruhojen, ruhon osien ja muiden eläinten syötävien osien luiden poistamiseen ja/tai paloitteluun, mukaan lukien myyntipisteiden yhteydessä olevat tilat, joissa näitä toimia toteutetaan kuluttajan tai muiden myyntipisteiden tarpeisiin. 1.12 Riistan keräyskeskus: laitos, jossa tapettua luonnonvaraisen riistan lihaa pidetään ennen kuljetusta riistan jalostuslaitokseen. 1.13 Riistan jalostuslaitos: laitos, jossa riistaa käsitellään metsästyksen jälkeen riistan lihan tuottamiseksi kaupallisiin tarkoituksiin. 1.14 Jauheliha: luuttomaksi leikattu liha, joka on hakattu hienoksi tai jauhettu lihamyllyllä. 1.15 Mekaanisesti eroteltu liha: tuote, joka on saatu luihin luuttomaksi leikkaamisen jälkeen jääneen lihan mekaanisesta erottamisesta, joka on tehty niin, että lihan kudosrakenne on rikkoutunut. 1.16 Raakalihavalmisteet: tuore liha, jauheliha mukaan luettuna, johon on lisätty elintarvikkeita, mausteita tai lisäaineita tai jota on käsitelty, mutta ei kuitenkaan niin, että lihan sisäinen solurakenne olisi muuttunut ja tuoreen lihan ominaisuudet olisivat hävinneet. 2. ELÄVÄT SIMPUKAT 2.1 Simpukat: siivilöimällä ravintonsa ottavat simpukat (Lamellibranchia) ja laajemmassa merkityksessä piikkinahkaiset, vaippaeläimet ja merikotilot. 2.2 Merelliset biotoksiinit: myrkylliset aineet, joita kerääntyy toksiinia sisältävää planktonia ravintonaan käyttäviin simpukoihin. 2.3 Liottaminen: A-luokan alueilta, puhdistamosta, jossa ne on puhdistettu, tai lähettämöstä tulevien elävien simpukoiden varastointi tankeissa tai puhdasta merivettä sisältävissä rakennelmissa taikka luonnollisissa paikoissa hiekan, mudan tai liman poistamiseksi, aistinvaraisten ominaisuuksien parantamiseksi sekä niiden elinvoimaisuuden varmistamiseksi ennen pakkaamista. 2.4 Kerääjä: luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka kerää eläviä simpukoita pyyntialueelta eri tavoin tarkoituksenaan käsitellä niitä ja saattaa niitä markkinoille. 2.5 Tuotantoalue: meri-, laguuni- tai suistoalue, jossa on luonnollisia simpukkaesiintymiä, tai paikat, joita käytetään simpukoiden viljelyyn ja joista eläviä simpukoita kerätään. 2.6 Uudelleensijoitusalue: toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä meri-, laguuni- tai suistoalue, jonka rajat on merkitty selvästi ja osoitettu poijuilla, viitoilla tai muilla paikalleen kiinnitetyillä välineillä ja jota käytetään yksinomaan elävien simpukoiden luonnolliseen puhdistumiseen. 2.7 Lähettämö: hyväksytty maissa tai rannikon edustalla oleva laitos ihmisravinnoksi soveltuvien elävien simpukoiden vastaanottoa, liottamista, pesua, puhdistusta, luokittelua ja käärimistä varten. 2.8 Puhdistamo: hyväksytty laitos, jossa on puhtaalla merivedellä täytettävät säiliöt, joihin elävät simpukat viedään mikrobiologisen saastumisen poistamiseen tarvittavaksi ajaksi niiden saattamiseksi ihmisravinnoksi soveltuviksi. 2.9 Uudelleensijoittaminen: toimenpide, jossa elävät simpukat viedään hyväksytyille meri- tai laguuni- tai rannikkoalueille toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa saastumisen poistamiseen tarvittavaksi ajaksi. Tähän eivät sisälly ne toimenpiteet, joissa simpukat siirretään kasvuun tai sen jälkeiseen lihottamiseen paremmin soveltuville alueille. 2.10 Fekaalinen kolibakteeri: fakultatiivinen, aerobinen, gram-negatiivinen, itiöitä muodostamaton, sytokromioksidaasi-negatiivinen, sauvan muotoinen bakteeri, joka kykenee kaasua tuottaen fermentoimaan laktoosia sappihappojen tai muiden samanlaiset kasvua estävät ominaisuudet omaavien pinta-aktiivisten aineiden kanssa +44 °C ± 0,2 °C:ssa 24 tunnin kuluessa. 2.11 E. coli: fekaalinen kolibakteeri, joka muodostaa indolia tryptofaanista +44 ± 0,2 °C:ssa 24 tunnin kuluessa. 2.12 Puhdas merivesi: merivesi, murtovesi tai makeasta vedestä valmistettu merivesivalmiste, joka on vapaata mikrobiologisesta saastumisesta ja toksisista ja/tai haitallisista aineista, joita esiintyy simpukoiden ja kalastustuotteiden terveydelliseen laatuun mahdollisesti haitallisesti vaikuttavia määriä. Vesi puhdistetaan sopivalla käsittelymenetelmällä, jos se vedenhankintaolosuhteet huomioon ottaen on perusteltua. 3. KALASTUSTUOTTEET 3.1 Kalastustuotteet: kaikki luonnonvaraiset tai viljellyt meren tai makean veden eläimet, paitsi elävät simpukat, vesinisäkkäät ja sammakot tai niiden osat, mukaan luettuina mäti ja maksa. 3.2 Vesiviljelytuotteet: kalastustuotteet, jotka ovat syntyneet ja jotka on kasvatettu valvotuissa olosuhteissa siihen asti kun ne saatetaan markkinoille elintarvikkeina sekä meren tai makean veden kalat, simpukat ja äyriäiset, jotka on pyydetty niiden luonnollisessa ympäristössä nuorina ja pidetty siihen asti kun ne saavuttavat ihmisravintona käytettävän tuotteen halutun kaupallisen koon. Vesiviljelytuotteina ei pidetä kaupallista kokoa olevia kaloja ja äyriäisiä, jotka on pyydetty niiden luonnollisessa ympäristössä ja pidetty elävinä myöhempänä ajankohtana myytäviksi, jos ne pelkästään pidetään elävinä yrittämättä lisätä niiden kokoa tai painoa. 3.3 Tehdasalus: alus, joka kalastaa tai ei kalasta, jossa kalastustuotteille tehdään yksi tai useampi seuraavista toimenpiteistä ja minkä jälkeen tuote kääritään: fileointi, viipalointi, nahan poistaminen, paloittelu tai jalostus; kalastusaluksia, joilla simpukat, äyriäiset tai nilviäiset vain keitetään, ei pidetä tehdasaluksina. 3.4 Pakastusalus: alus, joka joko kalastaa tai ei kalasta ja jolla jäädytetään kalastustuotteita ja tehdään tapauksen mukaan tätä ennen asianmukaisia valmistelutehtäviä, kuten verenlasku, pään poistaminen sekä sisälmysten ja evien poistaminen. Näitä toimia seuraa tarpeen mukaan kääriminen ja/tai pakkaaminen. 3.5 Mekaanisesti talteenotettu kalanliha: kokonaisesta peratusta kalasta tai kalanruodoista fileoinnin jälkeen mekaanisesti talteenotettu liha. 3.6 Puhdas merivesi: ks. määritelmä 2.12 kohdassa. 3.7 Puhdas joki- tai järvivesi: joki- tai järvivesi, jossa ei ole mikrobiologista saastumista tai haitallisia aineita, joita esiintyy kalastustuotteiden terveydelliseen laatuun mahdollisesti haitallisesti vaikuttavia määriä. 4. MUNAT 4.1 Munat: linnunmunat kuorineen, valmiit suoraan kulutukseen tai munatuotteiden valmistukseen, ei kuitenkaan rikkoutuneet, haudotut tai keitetyt munat. 4.2 Nestemäinen muna: munan käsittelemätön sisältö kuoren poistamisen jälkeen. 4.3 Munantuotantotila: ihmisravinnoksi tarkoitettuja munia tuottava tila. 4.4 Säröillä olevat munat: munat, joissa on vahingoittunut, mutta rikkoutumaton kuori ja ehjät kalvot. 5. MAITO 5.1 Maito: maitorauhasesta erittynyt ternimaitoa sisältämätön maito. 5.2 Raakamaito: maito, joka on tuotettu lypsämällä hyötyeläinten maitorauhasista ja jota ei ole lämmitetty yli +40 °C:n lämpötilan eikä käsitelty millään muulla tavalla, jolla on vastaava vaikutus. 5.3 Maitotila: tila, jossa pidetään yhtä tai useampaa hyötyeläintä maidon tuotannossa. 5.4 Meijeri: maidon jalostukseen tai jo jalostetun maidon jatkokäsittelyyn tarkoitettu laitos. 6. SAMMAKONREIDET JA ETANAT 6.1 Sammakonreidet: poikittain etuosan takaa jaettujen Rana sp. -lajeihin (aitosammakoiden heimo) kuuluvien sammakoiden takaosa, josta on poistettu sisälmykset ja nahka. 6.2 Etanat: Helix pomatia Linné-, Helix aspersa Muller-, Helix lucorum -lajeihin ja Achatina-heimon lajeihin kuuluvat maakotilot. 7. JALOSTETUT TUOTTEET 7.1 Lihavalmisteet: lihan käsittelyn seurauksena saadut tuotteet. 7.2 Jalostetut kalatuotteet: kalastustuotteet, joille on tehty jokin käsittely. 7.3 Munatuotteet: munien tai niiden eri osien tai osien sekoitusten käsittelyn seurauksena saadut tuotteet sen jälkeen kun kuori ja kalvot on poistettu. Niitä voidaan osittain täydentää muilla elintarvikkeilla tai lisäaineilla. Ne voivat olla nestemäisiä, säilöttyjä, kuivattuja, kiteytettyjä, jäädytettyjä, pakastettuja tai hyydytettyjä. 7.4 Maitotuotteet: raakamaidosta käsittelyn tuloksena syntyneet tuotteet, kuten lämpökäsitelty juotavaksi tarkoitettu maito, maitojauhe, hera, voi, juusto, jogurtti (joko lisättyä happoa, suolaa, mausteita tai hedelmiä sisältävä tai sisältämätön) ja ennastettu juotavaksi tarkoitettu maito. 7.5 Renderoitu eläinrasva: lihan, luut mukaan luettuina, renderoinnista saatu ihmisravinnoksi tarkoitettu rasva. 7.6 Rasvan sulatuksessa syntyvä proteiinijäännös: proteiineja sisältävä rasvan sulatuksen jäännös rasvan ja veden osittaisen erottamisen jälkeen. 7.7 Gelatiini: luonnollinen, liukoinen ja hyytelöivä tai ei-hyytelöivä proteiini, jota saadaan eläinten (myös kalojen ja siipikarjan) luista, vuodasta, nahasta ja jänteistä valmistetun kollageenin osittaisella hydrolyysilla. 7.8 Käsitellyt mahat, rakot ja suolet: mahat, rakot ja suolet, joille on tehty jokin käsittely kuten suolaus, kuumennus tai kuivatus niiden saamisen ja puhdistamisen jälkeen. 8. MUUT MÄÄRITELMÄT 8.1 Yhdistelmätuote: elintarvike, joka sisältää jalostamattomia tai jalostettuja eläin- ja kasviperäisiä tuotteita. 8.2 Uudelleenkääriminen: alkuperäisen kääreen poistaminen tuotteesta sen korvaamiseksi uudella kääreellä, mahdollisesti sen jälkeen kun ilman käärettä olevalle tuotteelle on tehty fyysisiä toimintoja, kuten leikkaus tai paloittelu. 8.3 Tukkukauppa: tarkoittaa elintarvikealan yritystä, johon sisältyy useita erillisiä yksiköitä, joilla on yhteiset laitokset ja osastot, joissa elintarvikkeita myydään elintarvikealan yrityksille eikä lopulliselle kuluttajalle. LIITE II ERITYISVAATIMUKSET MERKINNÄT 1. Silloin kun 3 artiklan mukaisesti edellytetään laitosten hyväksymistä, sovelletaan seuraavaa: a) Hyväksytyille laitoksille annetaan hyväksymisnumero, johon voidaan lisätä tunnuksia valmistettavien eläinperäisten tuotteiden mukaan. Tukkukauppojen hyväksymisnumeroa voidaan täydentää toisella numerolla, joka ilmaisee eläinperäisiä tuotteita myyvät tai valmistavat yksiköt tai yksikköryhmät. b) Jäsenvaltioiden on pidettävä ajan tasalla olevaa luetteloa hyväksytyistä laitoksista ja niiden hyväksymisnumeroista. Edellisen lisäksi myös tukkukaupat, joissa käsitellään jalostamattomia tai jalostettuja eläinperäisiä tuotteita, on hyväksyttävä. 2. Silloin kun tässä liitteessä niin edellytetään, eläinperäisissä tuotteissa on oltava soikiomainen terveysmerkki seuraavien sääntöjen mukaisesti: a) Terveysmerkki on tehtävä laitoksessa valmistuksen aikana tai välittömästi sen jälkeen ja sen on oltava sellainen, ettei sitä voida käyttää uudestaan. b) Terveysmerkin on oltava luettava, pysyvä ja laadittu helposti luettavin kirjaimin. Sen on oltava selvästi esillä valvontaviranomaisia varten. c) Terveysmerkissä on oltava vähintään seuraavat tiedot: - lähetysmaan nimi, joka voi olla kirjoitettu kokonaan tai ilmaistu seuraavilla lyhenteillä: A, B, DK, D, EL, E, F, FIN, IRL, I, L, NL, P, S, UK, - laitoksen hyväksymisnumero. d) Terveysmerkki voidaan eläinperäisten tuotteiden tai jalostusasteesta riippuen liittää suoraan tuotteeseen, kääreeseen tai pakkaukseen tai painaa tuotteeseen, kääreeseen tai pakkaukseen kiinnitettävään pakkausmerkintään. Terveysmerkki voi olla myös kestävästä materiaalista tehty lappu, jota ei voi irrottaa. Kuljetussäiliöissä tai suurissa pakkauksissa olevien eläinperäisten tuotteiden, jotka on tarkoitettu vähittäiskauppaan tai muussa laitoksessa myöhemmin käsiteltäviksi, jalostettaviksi tai käärittäviksi, terveysmerkki voi olla säiliön tai pakkauksen ulkopinnalla. Tässä tapauksessa vastaanottavan elintarvikealan toimijan on pidettävä kirjaa eläinperäisten tuotteiden määristä, tyypistä, alkuperästä ja määräpaikasta. e) Vähittäismyyntipakkauksessa olevissa yksittäisissä eläinperäisissä tuotteissa ei tarvitse olla terveysmerkkiä, jos vähittäismyyntipakkauksen ulkopinnalla on terveysmerkki. f) Silloin, kun terveysmerkki on suoraan eläinperäisessä tuotteessa, käytettyjen värien on oltava elintarvikkeiden väriaineita koskevien yhteisön sääntöjen mukaisesti sallittuja. g) Jos eläinperäisistä tuotteista poistetaan kääre ja myöhemmin ne kääritään uudelleen, niitä käsitellään tai jalostetaan edelleen toisessa laitoksessa, jälkimmäisen laitoksen on oltava hyväksytty ja sen on tehtävä oma terveysmerkkinsä tuotteeseen. Tuotteen mukana oleviin asiakirjoihin on merkittävä alkuperäinen tuotantolaitos tai edellinen toimittaja. Tuotteissa, joihin edellä tarkoitettua terveysmerkkiä ei saa tehdä, on oltava merkki, jonka avulla tuotteiden alkuperän voi jäljittää, ja sen on oltava selvästi erilainen kuin soikiomainen terveysmerkki. I JAKSO: KOTIELÄIMINÄ PIDETTYJEN SORKKA- JA KAVIOELÄINTEN LIHA I LUKU: TEURASTAMOJA KOSKEVAT EDELLYTYKSET Teurastamoiden on oltava rakennettu ja varustettu seuraavien edellytysten mukaisesti: 1. Niissä on oltava asianmukaiset ja hygieeniset eläinsuojat tai ilmaston niin salliessa, odotuskarsinat, jotka on helppo puhdistaa ja desinfioida. Nämä tilat on varustettava siten, että eläimiä voidaan tarvittaessa juottaa ja syöttää. Jäteveden viemäröinti ei saa vaarantaa elintarvikkeiden turvallisuutta. Niissä on myös oltava sellaiset erilliset lukittavat eläinsuojat tai ilmaston salliessa sellaiset karsinat sairaille tai sairaiksi epäillyille eläimille, joissa on erillinen viemäröinti ja jotka sijaitsevat siten, että tartunnat muihin eläimiin vältetään, paitsi jos toimivaltaiset viranomaiset eivät katso sitä tarpeelliseksi. Eläinsuojien koolla on pystyttävä varmistamaan eläinten hyvinvointia koskevien vaatimusten noudattaminen. Niiden suunnittelun on oltava sellainen, että se helpottaa ante mortem -tarkastusten tekemistä, mukaan lukien eläinten tai eläinryhmien tunnistaminen. 2. Niissä on oltava teurastamohuone ja tapauksen mukaan riittävä määrä toteutettaviin toimiin soveltuvia huoneita, jotka on rakennettu siten, että vältetään mahdollisuuksien mukaan lihan saastuminen varmistamalla, että a) niissä on selvästi erillinen tila tainnutusta ja verenlaskua varten; b) sikoja teurastettaessa niissä on oltava muista toimista erillinen tila sikojen kalttausta, karvanpoistoa, kaavintaa ja polttoa varten; c) niissä on laitteistot, joiden avulla voidaan varmistaa, ettei liha ole kosketuksissa lattioihin, seiniin tai tarvikkeisiin; teurastettaessa käsin tai yhdellä paikalla tapahtuvan teurastuksen yhteydessä laitteistojen suunnittelun on oltava sellainen, että kaikki työvaiheet voidaan suorittaa ripustetuille eläimille; lattiaan ei saa olla minkäänlaista kosketusta; d) kun käytetään teurastuslinjoja, niiden suunnittelun on oltava sellainen, että teurastuskäsittely etenee jatkuvasti ja että vältetään ristikontaminaatio teurastuslinjan eri osien välillä; jos samoissa tiloissa toimii useita teurastuslinjoja, näiden linjojen asianmukainen erottaminen on varmistettava ristikontaminaation välttämiseksi; e) seuraavat toimet on toteutettava erillään toimista, joiden aikana liha saadaan: - mahojen ja suolien tyhjennys, paitsi jos toimivaltainen viranomainen sallii tapauskohtaisesti näiden toimien suorittamisen teurastamohuoneessa eri aikaan kuin varsinainen teurastustoiminta, - suolien ja mahojen jatkokäsittely, jos tämä tehdään teurastamossa, - muiden eläimen osien valmistelu ja puhdistus; nyljettyjä päitä on käsiteltävä riittävän kaukana lihasta ja muista eläimen osista, jos nämä toimet toteutetaan teurastamossa eikä teurastuslinjassa; f) niissä on erillinen tila muiden eläimen osien pakkaamista varten, jos se tehdään teurastamossa; g) niissä on oltava riittävästi suojattu alue lihan lähettämistä varten. 3. Niissä on oltava mahdollisuus desinfioida välineet vedellä, jonka lämpötila on vähintään 82 °C, tai jokin vaihtoehtoinen järjestelmä, jolla on vastaava vaikutus. 4. Suojaamatonta lihaa käsittelevän henkilökunnan käyttämien käsienpesulaitteiden hanojen pitää olla sellaisia, että niitä ei tarvitse koskettaa käsin. 5. Niissä on oltava lukittavat tilat talteen otetun lihan sekä ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi todetun lihan varastointia varten. 6. Niissä on oltava erillinen paikka asianmukaisine laitteineen kuljetusvälineiden puhdistusta ja desinfiointia varten. Nämä paikat ja välineet eivät ole pakollisia, jos lähistöllä on muita virallisesti hyväksyttyjä paikkoja ja välineitä. 7. Niissä on oltava lukittavat tilat, jotka on varattu sairaiden tai sairaiksi epäiltyjen eläinten teurastukseen. Tämä ei ole tarpeen, jos teurastus tapahtuu muissa toimivaltaisen viranomaisen tähän tarkoitukseen varaamissa tiloissa tai tavanomaisen teurastuskerran lopussa. Tilat on puhdistettava ja desinfioitava virallisessa valvonnassa ennen teurastuksen aloittamista uudelleen. 8. Jos lanta ja mahan tai suolten sisältö varastoidaan teurastamon alueella, niissä on oltava erityinen osasto tätä tarkoitusta varten. 9. Niissä on oltava riittävästi varustettu lukittava tila tai tarvittaessa tila, joka on tarkoitettu ainoastaan eläinlääkintäviranomaisten käyttöön. 10. Yhteisön sisäiseen kauppaan tarkoitettujen porojen teurastustoimenpiteet voidaan toteuttaa siirrettävissä teurastusyksiköissä kotieläiminä pidettyjen sorkka- ja kavioeläinten lihaa koskevien säännösten mukaisesti. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen annettua lausuntonsa vahvistetaan edellytykset, joilla siirrettäviä teurastamoja voidaan käyttää muiden lajien teurastukseen. II LUKU: LEIKKAAMOITA KOSKEVAT EDELLYTYKSET Leikkaamot: 1. On rakennettava siten, että taataan toimien jatkuva eteneminen, ja on toteutettava toimia lihan ristikontaminaation välttämiseksi.2. Niissä on oltava erilliset varastotilat pakatulle ja suojaamattomalle lihalle, paitsi jos niitä varastoidaan eri aikoina. 3. Leikkaamot on varustettava siten, että kylmäketjun katkeamattomuus leikkaustoimien aikana varmistetaan ja lämpötilaa koskevat tämän jakson IV luvun vaatimukset täyttyvät. 4. Niissä on oltava suojaamatonta lihaa käsittelevän henkilökunnan käyttöä varten käsienpesulaitteet, joiden hanat ovat sellaisia, että niitä ei tarvitse koskettaa käsin. 5. Niissä on oltava mahdollisuus desinfioida välineet vedellä, jonka lämpötila on vähintään 82 °C, tai jokin vaihtoehtoinen järjestelmä, jolla on vastaava vaikutus. III LUKU: TEURASTUSHYGIENIA 1. Kun eläimet on tuotu teurastamoon, niiden teurastamista ei saa viivyttää tarpeettomasti. Silloin kun se on eläinten hyvinvointia koskevista syistä tarpeen, eläimille on annettava lepoaikaa ennen teurastusta. Teurastustiloihin saa tuoda vain teurastettaviksi tarkoitettuja eläviä eläimiä, lukuun ottamatta eläimiä, joille on tehty hätäteurastus muualla kuin teurastamossa, sekä tuotantopaikalla teurastettua tarhattua riistaa ja luonnonvaraista riistaa. Eläimiä, jotka ovat kuolleet matkan aikana tai ennen tainnutusta tai verenlaskua, ei saa käyttää ihmisravinnoksi. 2. Eläinten on oltava puhtaita. 3. Ennen teurastusta toimivaltaisen viranomaisen määräämän eläinlääkärin on (ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun) asetuksen (EY) N:o .../... sääntöjen mukaisesti tehtävä eläimille ante mortem -tarkastus. Teurastamon hoitajien on noudatettava toimivaltaisen viranomaisen ohjeita sen varmistamiseksi, että ante mortem -tarkastus tehdään soveliaissa olosuhteissa. 4. Teurastushalliin tuodut teuraseläimet on teurastettava ilman tarpeetonta viivytystä. 5. Tainnutus, verenlasku, nylkeminen, sidonta ja sisälmysten poistaminen on tehtävä ilman tarpeetonta viivytystä siten, että vältetään lihan saastuminen. Erityisesti on huolehdittava siitä, että - henkitorvi ja ruokatorvi säilyvät ehjinä verenlaskun ajan, uskonnollisen käytännön mukaista teurastusta lukuun ottamatta, - poistettaessa nahkoja ja vuotia on estettävä nahan ulkopinnan ja ruhon välinen kosketus, eivätkä hoitajat tai laitteet, jotka ovat kosketuksissa nahkojen ja vuotien ulkopinnan kanssa, saa koskea lihaan, - toteutetaan toimenpiteitä ruoansulatuskanavan sisällön ulostulemisen estämiseksi sisälmysten poistamisen aikana ja sisälmysten poistamiseksi mahdollisimman pian tainnutuksen jälkeen, - utareiden poistaminen ei saa johtaa ruhon saastumiseen maidosta tai ternimaidosta. 6. Nahka on poistettava kokonaan, paitsi sioilta; päätä ei kuitenkaan tarvitse nylkeä seuraavissa tapauksissa: - vasikoiden ja lampaiden päätä ei tarvitse nylkeä edellyttäen, että päät käsitellään siten, että lihan saastuminen vältetään, - jos päitä, kieli ja aivot mukaan lukien, ei ole tarkoitettu ihmisravinnoksi. Jos sikoja ei nyljetä, niiden karvat on poistettava välittömästi. Lihan kalttausvedestä saastumisen riskin on oltava mahdollisimman pieni. Tässä toimenpiteessä voidaan käyttää vain hyväksyttyjä lisäaineita, edellyttäen että siat huuhdellaan jälkeenpäin läpikotaisin juomakelpoisella vedellä. 7. Ruhoissa ei saa olla näkyvää fekaalikontaminaatiota. Kaikki näkyvä saastuminen on poistettava leikkaamalla. 8. Ruhot ja muut eläimen osat eivät saa olla kosketuksissa lattioihin, seiniin tai työpöytiin. 9. Teurastuksen jälkeen toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä eläimille post mortem -tarkastus. Teurastamon hoitajien on noudatettava toimivaltaisen viranomaisen ohjeita sen varmistamiseksi, että post mortem -tarkastus tehdään soveliaissa olosuhteissa. Ne teurastettujen eläinten osat, jotka on poistettu ruhosta ennen post mortem -tarkastusta, on voitava tunnistaa tiettyyn ruhoon kuuluviksi. Jos peniksessä ei ole tautien oireita tai muutoksia, se voidaan kuitenkin hävittää välittömästi. Molemmista munuaisista on poistettava niitä ympäröivä rasvakudos ja kapseli. Jos useiden eläinten veri tai muut eläimen osat kerätään samaan astiaan ennen post mortem -tarkastuksen loppuun saattamista, koko säiliön sisältö on julistettava ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi, jos yhden kyseessä olevan eläimen ruho todetaan ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi. Ruhot ja muut eläimen osat eivät saa olla kosketuksissa toisiinsa ennen kuin post mortem -tarkastus on saatettu loppuun. 10. Post mortem -tarkastuksen jälkeen - alle kuusiviikkoisten nautaeläinten kaikkien sikojen ja kavioeläinten risat on poistettava hygieenisesti, - ihmisravinnoksi soveltumattomat osat on poistettava mahdollisimman pian laitoksen puhdasalueelta, - talteen otettu tai ihmisravinnoksi soveltumattomaksi todettu liha ja syötäväksi kelpaamattomat sivutuotteet eivät saa olla kosketuksissa ihmisravinnoksi soveltuvaksi todetun lihan kanssa, - sisälmykset tai sisälmysten osat, joita ei ole poistettu ruhosta ennen post mortem -tarkastusta, munuaisia lukuun ottamatta ja ellei sitä muualla ole erikseen täsmennetty, on poistettava, jos mahdollista, kokonaan ja mahdollisimman nopeasti. 11. Teurastus- ja post mortem -tarkastusmenettelyjen päätyttyä liha on varastoitava tämän jakson IX luvussa säädettyjen vaatimusten mukaisesti. 12. Silloin, kun laitokset on hyväksytty eri eläinlajien teurastamista varten tai tarhatun ja luonnonvaraisen riistan käsittelyä varten, on toteutettava varotoimenpiteitä ristikontaminaation estämiseksi toteuttamalla toimet eri lajeille joko eri aikaan tai eri tiloissa. Siellä on oltava erilliset laitteet tilalla teurastettujen tarhatun riistan ruhojen ja luonnonvaraisen riistan ruhojen vastaanottoon ja säilytykseen. IV LUKU: HYGIENIA LEIKKAAMISEN JA LUIDEN POISTAMISEN AIKANA 1. Kotieläiminä pidettyjen sorkka- ja kavioeläinten ruhot voidaan leikata hyväksytyissä teurastamoissa puoliruhoiksi ja puoliruhot neljänneksiksi tai enintään kolmeen palaan. Muu leikkaaminen ja luiden poistaminen on tehtävä leikkaamossa. 2. Lihan käsittely on järjestettävä siten, että estetään patogeenisten mikro-organismien kasvu tai toksiinien tai muiden patogeenisten aineiden muodostuminen ja erityisesti: a) Leikattavaksi tarkoitettu liha tuodaan työtiloihin vähitellen sitä mukaa kun sitä käsitellään. b) Leikkaamisen, luiden poistamisen, viipaloinnin, paloittelun, käärimisen ja pakkaamisen aikana lihan jäähtyminen ei saa keskeytyä. Silloin kun lihasta poistetaan luita ja sitä leikataan ennen kuin tämän jakson IX luvussa säädetty varastointi- ja kuljetuslämpötila on saavutettu, liha on siirrettävä suoraan teurastustiloista leikkaamoon yhdellä kertaa tai kylmävarastossa tapahtuvan odotusajan jälkeen. Heti kun liha on leikattu ja tapauksen mukaan pakattu, liha on jäähdytettävä +7 °C:seen ja muut eläimen osat +3 °C:seen. c) Silloin kun tilat on hyväksytty eri eläinlajien lihan leikkaamista varten, on toteutettava varotoimenpiteitä ristikontaminaation estämiseksi toteuttamalla toimet eri lajeille joko eri aikaan tai eri tiloissa. V LUKU: HÄTÄTEURASTUS 1. Sellaisten eläinten lihaa, joille on tehty hätäteurastus vakavan fysiologisen tai toiminnallisen ongelman vuoksi, ei saa käyttää ihmisravinnoksi. 2. Sellaisten eläinten lihaa, joille on tehty hätäteurastus teurastamon ulkopuolella onnettomuuden vuoksi, saa käyttää ihmisravinnoksi paikallisilla markkinoilla, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: - eläinlääkäri on tarkastanut eläimen ennen teurastusta; eläinten hyvinvointia koskevista syistä eläin voidaan kuitenkin tarvittaessa teurastaa ennen eläinlääkärin tarkastusta, - eläin on teurastettu tainnutuksen jälkeen, siitä on laskettu veri ja mahdollisesti poistettu sisälmykset paikalla, eläinlääkäri voi sallia ampumisen erityistapauksissa, - teurastettu eläin, josta on laskettu veri, kuljetetaan mahdollisimman nopeasti teurastuksen jälkeen tyydyttävissä hygieniaolosuhteissa tähän tarkoitukseen hyväksyttyyn teurastamoon. Jos teurastettua eläintä ei voida tuoda kahden tunnin sisällä tällaiseen teurastamoon, se on kuljetettava säiliössä tai kulkuneuvossa, jonka sisälämpötila pidetään välillä 0-4 °C. Sisälmykset on poistettava niin pian kuin mahdollista. Jos teurastuksen ja sisälmysten poistamisen välinen aika on liian pitkä, virkaeläinlääkäri voi vaatia erityistarkastuksen tekemistä post mortem -tarkastuksen yhteydessä. Jos sisälmykset poistetaan paikalla, ne on toimitettava teurastamoon ruhon mukana, - teurastamoon kuljetuksen ajan teurastettu eläin ja tapauksen mukaan sisälmykset on kuljetettava hygieenisesti ja niiden mukana on oltava teurastuksen määränneen eläinlääkärin antama todistus, jossa annetaan ante mortem -tarkastuksen tulokset, ilmoitetaan teurastuksen ajankohta ja eläimelle mahdollisesti annetun hoidon luonne, sekä tarvittaessa, sisälmysten tarkastuksen tulos, - teurastettu eläin on julistettu kokonaan tai osittain ihmisravinnoksi kelpaavaksi sen jälkeen kun sille on tehty yksityiskohtainen post mortem -tarkastus ja tarvittaessa lisäksi bakteriologinen ja jäämätutkimus, - lihassa ei ole terveysmerkkiä, vaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä tunnistusmerkki. VI LUKU: TERVEYSMERKINTÄ 1. Lihan merkintä tehdään virkaeläinlääkärin vastuulla siten, että tämä valvoo merkinnän tekemistä ja pitää valvonnassaan lihan merkitsemisessä käytettävän leiman. Hän antaa leiman avustajille tai nimetyille laitoksen työntekijöille merkinnän tekohetkellä tähän tarkoitukseen vaadituksi ajaksi. Terveysmerkkien poistaminen on sallittua vain, jos lihaa käsitellään edelleen toisessa erillisessä hyväksytyssä laitoksessa, jossa alkuperäinen merkki korvataan laitoksen omalla merkillä. 2. Post mortem -tarkastuksen jälkeen ruhot, puoliruhot, neljännekset ja kolmeen osaan leikatut ruhot on leimattava musteella tai polttomerkittävä ulkopinnalle sen varmistamiseksi, että niiden alkuperäteurastamo on helposti tunnistettavissa. 3. Maksat on polttomerkittävä, paitsi jos ne ovat kääreessä tai pakkauksessa. 4. Leikkaamosta saadun leikatun lihan tai pakattujen leikattujen muiden eläimen osien osalta merkintä tehdään pakkaukseen kiinnitettyyn pakkausmerkintään tai painetaan pakkaukseen. Silloin leikattu liha tai muun eläimen osat ovat kääreessä, lipuke voidaan kiinnittää kääreeseen siten, että merkki tuhoutuu silloin kun kääre avataan. 5. Terveysmerkissä voi olla lihan terveystarkastuksen tehneen virkaeläinlääkärin maininta. VII LUKU: VARASTOINTI, KULJETUS JA KYPSYTTÄMINEN 1. Lukuun ottamatta tilannetta, jolloin liha leikataan ja siitä poistetaan luut lämpimänä, ruhon liha on välittömästi post mortem -tarkastuksen jälkeen jäähdytettävä +7 °C:n sisälämpötilaan ja muut eläimen osat +3 °C:n sisälämpötilaan sellaisen jäähtymiskäyrän mukaisesti, jolla varmistetaan lämpötilan jatkuva lasku. Ilmanvaihdon on jäähdyttämisen aikana oltava riittävä, jotta lihan pinnalle ei tiivisty vettä. 2. Tapauskohtaisesti voidaan myöntää poikkeuksia tästä vaatimuksesta lihan kypsytykseen liittyvistä käytännön syistä, kun liha kuljetetaan teurastamon välittömässä läheisyydessä sijaitseviin leikkaamoihin tai lihakauppoihin sillä edellytyksellä, että tällainen kuljetus kestää enintään kaksi tuntia. 3. Jäädytettäväksi tarkoitettu liha on jäädytettävä tarpeettomasti viivyttelemättä, huomioon ottaen tarvittaessa jäädyttämistä edeltävä vakioitumisaika. 4. Ruhoja, puoliruhoja, enintään kolmeen tukkuosaan leikattuja puoliruhoja ja neljännesruhoja voidaan kuljettaa 1 kohdassa vahvistettuja lämpötiloja korkeammissa lämpötiloissa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen kuulemisen jälkeen erikseen vahvistettavilla edellytyksillä. 5. Liha ei saa olla suorassa kosketuksessa lattian kanssa. Säiliöitä ei saa sijoittaa suoraan lattialle. 6. Pakattua lihaa ei saa kuljettaa pakkaamattoman lihan kanssa, ellei käytössä ole asianmukaista fyysistä erottelumenetelmää. Mahoja ei saa kuljettaa, ellei niitä ole kaltattu tai puhdistettu, eikä päitä ja sorkkia, ellei niitä ole nyljetty tai kaltattu ja karvottu. II JAKSO: SIIPIKARJAN JA JÄNISELÄINTEN LIHA Tämän osan vaatimuksia sovelletaan vastaavasti jäniseläinten lihaan. I LUKU: LINTUJEN KULJETUS TEURASTAMOON 1. Tilalta keruun ja kuljetuksen aikana lintuja on käsiteltävä varovasti eikä niille saa aiheutua tarpeetonta kärsimystä. Vain lintuja, joissa ei ilmene taudin oireita tai muita puutteita, saa kuljettaa. Tapauksen mukaan linnut, joissa on oireita taudeista tai jotka ovat peräisin parvista, joiden tiedetään olevan kansanterveyden kannalta tärkeiden taudinaiheuttajien saastuttamia, on kuljetettava toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa. 2. Elävien lintujen keruuseen käytettävät laitteet on puhdistettava ja desinfioitava ennen käyttöä. Siipikarjan teurastamoon kuljetukseen käytettävien häkkien on oltava valmistettu ruostumattomasta materiaalista, ja niiden on oltava helppoja puhdistaa ja desinfioida. 3. Kun linnut tuodaan teurastamoon, niiden on annettava levätä ennen teurastusta. II LUKU: TEURASTAMOJA KOSKEVAT EDELLYTYKSET Teurastamoissa on oltava: 1. Huone tai katettu tila eläinten vastaanottamista ja teurastusta edeltävää tarkastusta varten. 2. Ne on rakennettava siten, että vältetään lihan saastuminen varmistamalla erityisesti, että - niissä on teurastustilat tainnutuksen ja verenlaskun ja toisaalta kynimisen ja mahdollisen kalttauksen suorittamiseksi eri paikoissa, - niissä on sisälmysten poistamiseen ja lintujen käsittelyyn tarkoitettu tila, joka on mitoitettu siten, että sisälmysten poistaminen suoritetaan riittävän etäällä muista työpisteistä tai väliseinillä erotetussa paikassa muiden työpisteiden saastumisen estämiseksi, - teurastuslinjat on suunniteltava siten, että teurastuskäsittely etenee jatkuvasti ja että vältetään ristikontaminaatio teurastuslinjan eri osien välillä sekä ruhojen kosketus seiniin, laitteisiin jne. - niissä on oltava riittävästi suojattu alue lihan lähettämistä varten. 3. Niissä on oltava lukittavat tilat talteen otetun lihan sekä ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi todettujen tuotteiden kylmävarastointia varten. 4. Niissä on oltava mahdollisuus desinfioida välineet vedellä, jonka lämpötila on vähintään 82 °C, tai jokin vaihtoehtoinen järjestelmä, jolla on vastaava vaikutus. 5. Suojaamatonta lihaa käsittelevän henkilökunnan käyttämien käsienpesulaitteiden hanojen on oltava sellaisia, että niitä ei tarvitse koskettaa käsin. 6. Niissä on oltava erillinen paikka asianmukaisine laitteineen kuljetusvälineiden puhdistusta ja desinfiointia varten ja tapauksen mukaan kuljetusvälineistöä, kuten ritiläkoreja. Nämä paikat ja välineet eivät ole pakollisia, jos lähistöllä on muita virallisesti hyväksyttyjä paikkoja ja välineitä. 7. Niissä on oltava riittävästi varustettu lukittava tila tai tarvittaessa tila, joka on tarkoitettu ainoastaan eläinlääkintäviranomaisten käyttöön. III LUKU: LEIKKAAMOITA KOSKEVAT EDELLYTYKSET Leikkaamot: 1. On rakennettava siten, että taataan toimien jatkuva eteneminen tai että varmistetaan eri erien erottelu. 2. Niissä on oltava erilliset varastotilat pakatulle ja suojaamattomalle lihalle, paitsi jos niitä varastoidaan eri aikoina. 3. Niissä on oltava siten varustetut leikkaamot, että kylmäketjun katkeamattomuus leikkaustoimien aikana varmistetaan. 4. Suojaamatonta lihaa käsittelevän henkilökunnan käyttämien käsienpesulaitteiden hanojen on oltava sellaisia, että niitä ei tarvitse koskettaa käsin. 5. Niissä on oltava mahdollisuus desinfioida välineet vedellä, jonka lämpötila on vähintään 82 °C, tai jokin vaihtoehtoinen järjestelmä, jolla on vastaava vaikutus. 6. Jos seuraavia toimenpiteitä tehdään leikkaamossa, siellä on oltava: - tila sellaisten rasvaisen siipikarjan maksan ("foie gras") tuotantoa varten kasvatettujen hanhien ja ankkojen sisälmysten poistamiseen, joiden tainnutus, verenlasku ja kyniminen on tehty lihotustilalla, - tila siipikarjalle, jonka sisälmysten poistamista on lykätty ("New York dressed"), jolleivät nämä toiminnot tapahdu ajallisesti erillään leikkaustoiminnoista ja sillä edellytyksellä, että sovelletaan asianmukaisia puhdistus- ja desinfektointimenettelyjä. IV LUKU: TEURASTUSHYGIENIA 1. Teurastustiloihin saa tuoda vain eläviä teurastettaviksi tarkoitettuja eläimiä, lukuun ottamatta kuitenkin tuotantopaikassa teurastettuja sileälastaisia lintuja, tilalla teurastettua "New York Dressed" -siipikarjaa, luonnonvaraista pienriistaa sekä rasvaisen siipikarjan maksan ("foie gras") tuotantoa varten kasvatettuja hanhia ja ankkoja, joiden tainnutus, verenlasku ja kyniminen on tehty lihotustilalla. Eläimiä, jotka ovat kuolleet kuljetuksen aikana tai ennen teurastusta, ei saa käyttää ihmisravinnoksi. 2. Teurastamon hoitajien on noudatettava toimivaltaisen viranomaisen ohjeita sen varmistamiseksi, että ante mortem -tarkastus tehdään soveliaissa olosuhteissa. 3. Silloin, kun laitokset on hyväksytty eri eläinlajien teurastamista varten tai tarhattujen sileälastaisten lintujen ja luonnonvaraisen pienriistan käsittelyä varten, on toteutettava varotoimenpiteitä ristikontaminaation estämiseksi toteuttamalla toimet eri lajeille joko eri aikaan tai eri tiloissa. Siellä on oltava erilliset laitteet tilalla teurastettujen sileälastaisten lintujen ruhojen ja luonnonvaraisen pienriistan ruhojen vastaanottoon ja säilytykseen. 4. Teurastamotilaan tuodut eläimet on teurastettava välittömästi tainnutuksen jälkeen, paitsi jos kyseessä on uskonnollisen käytännön mukainen teurastus. 5. Tainnutus, verenlasku, nylkeminen tai kyniminen, mahan poisto ja sisälmysten poistaminen on tehtävä ilman viivytystä siten, että vältetään lihan saastuminen. Erityisesti on varmistettava, että sisälmysten poistamisen aikana toteutetaan toimenpiteitä ruoansulatuskanavan sisällön ulostulemisen estämiseksi. 6. Teurastamon hoitajien on noudatettava toimivaltaisen viranomaisen ohjeita sen varmistamiseksi, että post mortem -tarkastus tehdään soveliaissa olosuhteissa varmistamalla erityisesti, että teurastettu siipikarja voidaan tarkastaa asianmukaisesti. 7. Sisälmykset tai sisälmysten osat, joita ei ole poistettu ruhosta ennen post mortem -tarkastusta, munuaisia lukuun ottamatta, on poistettava, jos mahdollista, kokonaan ja mahdollisimman pian tarkastuksen jälkeen, paitsi jos toimivaltainen viranomainen toisin sallii. 8. Tarkastuksen ja sisälmysten poistamisen jälkeen teurastetut linnut on puhdistettava ja jäähdytettävä enintään +4 °C:n lämpötilaan niin pian kuin mahdollista, paitsi jos liha leikataan vielä lämpimänä. Leikattu liha on jäähdytettävä välittömästi +4 °C:n lämpötilaan. 9. Silloin kun siipikarjan ruhoille tehdään vesijäähdytys, on otettava huomioon seuraavaa: a) ristikontaminaation välttämiseksi on toteutettava kaikki tarvittavat varotoimenpiteet ottaen huomioon sellaiset tekijät kuin ruhon paino, veden lämpötila, veden virtaaman määrä ja suunta sekä jäähdytysaika, b) laitteisto on tyhjennettävä kokonaan, puhdistettava ja desinfioitava aina kun se on tarpeellista, mutta kuitenkin vähintään kerran päivässä, c) kalibroidun valvontalaitteiston on jatkuvasti rekisteröitävä seuraavia: - vedenkulutus vesijäähdytystä edeltävässä suihkutuksessa, - altaan tai altaiden veden lämpötila ruhojen tulo- ja poistumiskohdissa, - vedenkulutus vesijäähdytyksen aikana, - upotettujen ruhojen kokonaispaino. 10. Sairaita, sairaiksi epäiltyjä lintuja tai lintuja, jotka teurastetaan tautien torjunta- tai valvontaohjelmien mukaisesti, ei saa teurastaa kyseisessä laitoksessa ellei toimivaltainen viranomainen ole sitä sallinut. Tällaisessa tapauksessa teurastuksen on tapahduttava virallisessa valvonnassa ja on toteutettava toimia saastumisen estämiseksi; tilat on puhdistettava ja desinfioitava ennen kuin niitä käytetään uudelleen. V LUKU: HYGIENIA LEIKKAAMISEN JA LUIDEN POISTAMISEN AIKANA Lihan käsittely on järjestettävä siten, että estetään saastuminen ja erityisesti: 1. Leikattavaksi tarkoitettu liha on tuotava työtiloihin vähitellen sitä mukaa kun sitä käsitellään. 2. Leikkaamisen, luiden poistamisen, viipaloinnin, paloittelun, käärimisen ja pakkaamisen aikana lihan jäähtyminen ei saa keskeytyä. Silloin kun lihasta poistetaan luita ja sitä leikataan ennen kuin sen lämpötilaa saavuttaa +4 °C, liha on siirrettävä suoraan teurastustiloista leikkaamoon yhdellä kertaa tai kylmävarastossa tapahtuvan odotusajan jälkeen. Leikkaaminen on tehtävä heti siirron jälkeen. 3. Heti kun liha on leikattu ja tarvittaessa kääritty ja pakattu, se on jäähdytettävä +4 °C:seen. 4. Silloin kun tilat on hyväksytty eri eläinlajien lihan leikkaamista varten tai "New York Dressed" -siipikarjan ja luonnonvaraisen pienriistan käsittelyä varten, on toteutettava varotoimenpiteitä ristikontaminaation estämiseksi toteuttamalla toimet eri lajeille joko eri aikaan tai eri tiloissa. VI LUKU: TILALLA TAPAHTUVA TEURASTUS 1. Toimivaltainen viranomainen voi sallia IV luvun 1 kohdassa tarkoitetun siipikarjan teurastuksen tilalla seuraavin edellytyksin: a) Tilalla tehdään säännöllisesti eläinlääkärin tarkastus, eikä siihen sovelleta mitään eläinten terveyttä tai kansanterveyttä koskevia rajoituksia. b) Toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitetaan etukäteen lintujen teurastuspäivä. c) Tilalla on oltava mahdollisuus eläinten kokoamiseen, jotta eläinryhmälle voidaan tehdä ante mortem -tarkastus. d) Tilalla on oltava lintujen hygieeniseen teurastukseen ja niiden jatkokäsittelyyn soveltuvat tilat. e) Eläinten hyvinvointia koskevia vaatimuksia on noudatettava. f) Eläinten mukana on oltava [elintarvikehygieniasta] annetun asetuksen (EY) N:o .../... liitteessä I olevan II luvun 2 kohdassa tarkoitettuun kirjanpitoon tai asiakirja-aineistoon sisältyvät olennaiset tiedot ja toimivaltaisen viranomaisen allekirjoittama todistus, jonka mukaan eläimet on tarkastettu alkuperätilalla ennen teurastusta ja todettu terveiksi. 2. Rasvaisen siipikarjan maksan ("foie gras") tuotantoon tarkoitetut eläimet, joista ei ole poistettu sisälmyksiä, on kuljetettava välittömästi kylmäketjun periaatteita noudattaen teurastamoon tai leikkaamoon. Ruhoista on poistettava sisälmykset 24 tunnin kuluessa teurastuksesta toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa. 3. Tuotantotilalla teurastettua siipikarjaa, jonka sisälmysten poistamista on lykätty, voidaan pitää 15 päivän ajan enintään +4 °C:n lämpötilassa. Siipikarjasta on tämän ajan kuluttua poistettava sisälmykset teurastamossa tai leikkaamossa. VII LUKU: ERITYISEDELLYTYKSET 1. Jäsenvaltiot voivat mukauttaa II ja III luvussa säädettyjä vaatimuksia vastaamaan sellaisten laitosten tarpeisiin, jotka sijaitsevat erityisistä maantieteellisistä haitoista kärsivillä alueilla tai joilla on toimitusvaikeuksia taikka jotka tuottavat vain paikallisille markkinoille. Hygienia ei kuitenkaan saa vaarantua. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tällaisia erityisiä olosuhteita koskevista yksityiskohdista. Paikallisille markkinoille tuottavat laitokset tarkoittavat tiloja, joiden vuosituotanto on alle 10 000 lintua ja jotka toimittavat pieniä määriä itse tuottamaansa tuoretta siipikarjanlihaa: - joko suoraan lopulliselle kuluttajalle itse tilalla tai viikoittaisilla markkinoilla tilan läheisyydessä, tai - vähittäismyyjille suoramyyntiin lopulliselle kuluttajalle edellyttäen, että tällaiset vähittäismyyjät harjoittavat toimintaansa samalla tai vierekkäisellä paikkakunnalla kuin tuottaja. 2. Jäsenvaltiot voivat - sallia tähän tarkoitukseen hyväksytyissä laitoksissa sellaisten tarhattujen riistalintujen ja tarhattujen pienriistaeläinten jatkokäsittelyn, jotka on teurastettu ja joille on tehty verenlasku tilalla, - myöntää poikkeuksen teurastusta ja sisälmysten poistamista koskeviin säännöksiin, jos kyseessä on sellaisten tarhattujen riistalintujen tuotanto, joilta sisälmykset on poistettu osittain tai niitä ei ole poistettu lainkaan. 3. Rasvaisen siipikarjan maksan ("foie gras") tuotantoon tarkoitetuille linnuille voidaan tehdä teurastus, verenlasku ja kyniminen lihotustilalla, sillä edellytyksellä, että nämä toimet tehdään hygieniasäännöt täysin täyttävässä erillisessä tilassa. Ruhot, joista ei ole poistettu sisälmyksiä, on kuljetettava välittömästi kylmäketjun periaatteita noudattaen teurastamoon tai leikkaamoon, jossa on erityinen tila sisälmysten poistamiseksi ruhoista 24 tunnin kuluessa toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa. Kuljetuksen aikana tällaisten siipikarjanruhojen mukana on oltava virkaeläinlääkärin allekirjoittama todistus alkuperäparven terveydentilasta ja tuotantotilan hygieniasta. 4. Silloin kun toimivaltainen viranomainen sallii eläinten teurastuksen tilalla 3 kohdan mukaisesti, sovelletaan seuraavia edellytyksiä: - tilalla tehdään säännöllisesti eläinlääkärin tarkastus eikä siihen sovelleta mitään eläinten terveyttä tai kansanterveyttä koskevia rajoituksia, - toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitetaan etukäteen lintujen teurastuspäivä, - tilalla on oltava mahdollisuus eläinten kokoamiseen, jotta linnuille voidaan tehdä ante mortem -tarkastus, - tilalla on oltava lintujen hygieeniseen teurastukseen ja niiden jatkokäsittelyyn soveltuvat tilat, - eläinten hyvinvointia koskevia vaatimuksia on noudatettava. III JAKSO: TARHATUN RIISTAN LIHA 1. Tarhattujen sorkkajalkaisten riistanisäkkäiden (hirven- ja siansukuiset eläimet) tuotantoon ja markkinoille saattamiseen sovelletaan kotieläiminä pidettyjen sorkka- ja kavioeläinten lihaa koskevia säännöksiä. 2. Kananlihaa koskevia säännöksiä sovelletaan sileälastaisten lintujen lihan tuotantoon ja markkinoille saattamiseen . Tilojen on oltava asianmukaiset ja lintujen kokoon suhteutetut. 3. Sen estämättä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, toimivaltainen viranomainen voi sallia tarhatun riistan teurastamisen alkuperäpaikalla, jos sitä ei voida kuljettaa, koska käsittelijälle aiheutuisi riski tai eläinten hyvinvointi vaarantuisi. Tämä lupa voidaan antaa, jos - eläimiä ei voida kuljettaa, koska käsittelijälle aiheutuisi riski tai eläinten hyvinvointi vaarantuisi, - riistalle tehdään säännöllisesti eläinlääkärin tarkastus eikä siihen sovelleta mitään eläinten terveyttä tai kansanterveyttä koskevia rajoituksia, - eläinten omistaja esittää pyynnön, - toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitetaan etukäteen eläinten teurastuspäivä, - tilalla on mahdollisuus eläinten kokoamiseen, jotta eläinryhmälle voidaan tehdä ante mortem -tarkastus, - tilalla on eläinten teurastukseen, pistämiseen ja verenlaskuun sekä - jos siellä kynitään sileälastaisia lintuja - kynimiseen soveltuvat tilat, - pistämistä ja verenlaskua edeltää direktiivin 93/119/EY mukaisesti tehty tainnutus, teurastus ampumalla voidaan sallia, - teurastetut eläimet, joista on laskettu veri, kuljetetaan tyydyttävissä hygieniaolosuhteissa ripustettuina hyväksyttyyn laitokseen mahdollisimman pian teurastuksen jälkeen. Kun kasvatuspaikassa teurastettuja eläimiä ei voida tuoda tunnin sisällä hyväksyttyyn laitokseen, ne on kuljetettava säiliössä tai kulkuneuvossa, jonka sisälämpötila pidetään välillä 0-4 °C. Sisälmykset on poistettava niin pian kuin mahdollista tainnutuksen ja verenlaskun jälkeen, - teurastettujen eläinten mukana on niiden hyväksyttyyn laitokseen kuljettamisen aikana virkaeläinlääkärin antama ja allekirjoittama todistus, josta ilmenee ante mortem -tarkastuksen hyväksyttävä lopputulos, verenlaskun oikea suorittaminen ja teurastusajankohta. IV JAKSO: LUONNONVARAISEN RIISTAN LIHA Tätä jaksoa ei sovelleta 1. riistan lihan yksityiskäyttöön kotitalouksissa taikka valmistukseen kotona yksityiseen kulutukseen, 2. pieniin määriin riistaa ja riistan lihaa suoraan lopulliselle kuluttajalle tai paikalliseen vähittäismyyntiin toimitettuina. Toimintaa säännellään kansallisesti. I LUKU: METSÄSTÄJIEN TERVEYS- JA HYGIENIAKOULUTUS 1. Luonnonvaraisen riistan markkinoille saattamisesta vastuussa olevilla henkilöillä on oltava riittävästi tietoa luonnonvaraisen riistan hygieniasta ja patologiasta luonnonvaraisen riistan alustavan tutkimuksen tekemiseksi paikalla. Tätä tarkoitusta varten jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tarjolla on metsästäjille tarkoitettuja koulutusohjelmia,joihin olisi sisällytettävä vähintään seuraavat aineet: - luonnonvaraisten riistaeläinten normaali anatomia, fysiologia ja käyttäytyminen, - luonnonvaraisen riistan taudeista johtuva epänormaali käyttäytyminen ja patologiset muutokset, ympäristösaasteet ja muut tekijät, jotka voivat vaikuttaa ihmisten terveyteen riistaravinnon kautta, - luonnonvaraisten riistaeläinten tappamisen jälkeisen käsittelyn, kuljetuksen, sisälmysten poistamisen jne. hygieniasäännöt ja oikeat tekniikat, - luonnonvaraisen riistan markkinoille saattamisen terveys- ja hygieniaedellytyksiä koskeva lainsäädäntö, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Tämä koulutus olisi mahdollisuuksien mukaan järjestettävä yhteistyössä virallisesti tunnustettujen metsästysjärjestöjen kanssa sen varmistamiseksi, että jatkuvasti pyritään ohjaamaan metsästäjiä ja opettamaan heille mahdollisia luonnonvaraisen riistan lihasta johtuvia kansanterveyttä koskevia riskejä. 2. Metsästäjien, tai vähintään yhden henkilön metsästysseurueesta, on saatava edellä mainituissa koulutusjärjestelmissä kelpoisuus suorittaa terveystarkastus metsästetyille eläimille. II LUKU: LUONNONVARAISEN RIISTAN TAPPAMINEN, SISÄLMYSTEN POISTAMINEN JA KULJETUS HYVÄKSYTTYYN LAITOKSEEN 1. Tappamisen jälkeen luonnonvaraisen suurriistan maha ja suolet on poistettava; luonnonvaraisesta pienriistasta voidaan poistaa sisälmykset kokonaan tai osittain paikalla tai riistan jalostuslaitoksessa. 2. Riistan markkinoille saattamisesta vastuussa olevien henkilöiden on varmistettava, että myytäviksi tai markkinoille saatettaviksi tarkoitetuille metsästetyille eläimille suoritetaan toimivaltaisen viranomaisen määräämä tarkastus mahdollisimman pian tappamisen jälkeen ja joka tapauksessa ennen kuin liha päästetään markkinoille. a) Ruhot ja sisälmykset on siirrettävä kohtuullisen ajan kuluessa tappamisesta riistan jalostuslaitokseen tai keräyskeskukseen, jossa ne on jäähdytettävä vaadittuun lämpötilaan. Jos riista tuodaan ensin keräyskeskukseen, se on toimivaltaisen viranomaisen vahvistaman ajan kuluessa siirrettävä riistan jalostuslaitokseen Ruhojen kasaaminen ja pinoaminen on kiellettyä kuljetuksen aikana riistan keräyskeskukseen ja riistan jalostuslaitokseen. Metsästysseurueille kuuluvat riistan keräyskeskukset ja riistan jalostuslaitokset voivat syrjäisillä alueilla, joilla ilmasto-olot sen sallivat, poiketa jäähdytystä koskevasta vaatimuksesta. b) Jos riistan ruhon mukana on riistan markkinoille saattamisesta vastaavan henkilön antama ilmoitus, jossa todetaan, että riistassa ei ole ilmennyt epätavallisia piirteitä eikä ole epäilty ympäristösaasteita, yksityiseen käyttöön tarkoitetut sisälmykset, kuten maksa ja perna, voidaan irrottaa ennen kuljetusta riistan jalostuslaitokseen; pää voidaan irrottaa metsästysmuistoksi. c) Jos ennen pyyntiä on havaittu epätavallista käyttäytymistä tai tarkastuksen aikana on havaittu patologisia muutoksia tai jos epäillään ympäristösaasteita, ruho sisälmyksineen (mahaa ja suolia lukuun ottamatta), jotka on voitava tunnistaa tiettyyn ruhoon kuuluviksi, on kuljetettava riistan jalostuslaitokseen täydellistä post mortem -tarkastusta varten ja toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että metsästäjä ilmoittaa tästä virkaeläinlääkärille. Virkaeläinlääkärin on tehtävä ruholle tarvittavat kokeet vaurion luonteen diagnosoimiseksi. Diagnosoinnin jälkeen virkaeläinlääkäri määrittää, soveltuuko ruho ihmisravinnoksi. 3. On varmistettava, että lajeille, jotka voivat olla Trichinella spiralis -sukkulamadon saastuttamia, tehdään virallisesti tunnustetussa laboratoriossa tutkimus tämän loisen mahdollisen esiintymisen toteamiseksi ennen kuin ne luovutetaan ihmisravinnoksi. 4. Luonnonvaraisen riistan ruhot on jäähdytettävä, suurriista enintään +7 °C:n lämpötilaan ja pienriista ja muut eläimen osat enintään +4 °C:n lämpötilaan. 5. Jos pidetään kaupan nylkemätöntä suurriistaa, a) niiden sisälmyksille on oltava tehty post mortem -tarkastus suurriistan jalostuslaitoksessa, b) sen mukana on oltava virkaeläinlääkärin allekirjoittama terveystodistus, jolla varmennetaan, että post mortem -tarkastuksen tulos oli tyydyttävä, c) sen on oltava jäähdytetty lämpötilaan, joka ei saa ylittää: - +7 °C:ta, ja se on pidettävä tämän lämpötilan alapuolella enintään 7 päivän ajan post mortem -tarkastuksesta, tai - +1 °C:ta, ja se on pidettävä tämän lämpötilan alapuolella enintään 15 päivän ajan post mortem -tarkastuksesta, d) se on varastoitava ja käsiteltävä erillään muista elintarvikkeista. III LUKU: LUONNONVARAISEN PIENRIISTAN KÄSITTELY 1. Riista on tarkastettava niin pian kuin mahdollista tappamisen jälkeen sellaisten ominaisuuksien havaitsemiseksi, joiden perusteella lihan voisi todeta olevan terveydelle vaarallista. Asiantuntevan henkilön tai tarvittaessa eläinlääkärin on tehtävä tarkastus. 2. Silloin kun tutkimuksessa ei todeta selvästi havaittavia ominaisuuksia ja ennen pyyntiä ei ole havaittu epätavallista käyttäytymistä eikä epäillä ympäristösaasteita, riista voidaan luovuttaa suoraan yksityiseen kulutukseen tai - toimivaltaisen viranomaisen määrittelemissä tapauksissa - vähittäiskauppaan. 3. Jos pienriista kuljetetaan riistan käsittelylaitokseen, se on jäähdytettävä 24 tunnin kuluessa tappamisesta enintään +4 °C:n lämpötilaan. Ruhoista on riistan käsittelylaitoksessa poistettava sisälmykset osittain tai kokonaan ilman perusteetonta viivytystä. IV LUKU: RIISTAN JALOSTUSLAITOKSIA KOSKEVAT HYGIENIASÄÄNNÖKSET Tätä lukua ei sovelleta yksityiskäyttöön tarkoitetun riistan keräys- tai käsittelylaitoksiin. 1. Luonnonvaraisen riistan liha on valmistettava hyväksytyssä riistan jalostuslaitoksessa. 2. Sisälmysten poistaminen on tehtävä ilman tarpeetonta viivytystä, kun riista on tuotu luonnonvaraisen riistan jalostuslaitokseen, jos sisälmyksiä ei ole poistettu paikan päällä. Keuhkot, sydän, munuaiset, välikarsina ja tapauksen mukaan maksa ja perna voidaan joko poistaa tai jättää ruhoon luonnolliseen yhteyteensä. 3. Leikkaamisen, luuttomaksi leikkaamisen, käärimisen ja pakkaamisen aikana luonnonvaraisen suurriistan lihan sisälämpötila on pidettävä jatkuvasti enintään +7 °C:ssa ja luonnonvaraisen pienriistan sisälämpötila enintään +4 °C:ssa. V JAKSO: JAUHELIHA, RAAKALIHAVALMISTEET JA MEKAANISESTI EROTELTU TAI TALTEENOTETTU LIHA Tätä jaksoa ei sovelleta jalostusteollisuuteen tarkoitetun jauhelihan tuotantoon ja markkinoille saattamiseen; tällaiseen lihaan sovelletaan tuoreeseen lihaan sovellettavia vaatimuksia. I LUKU: TUOTANTOLAITOKSET 1. Laitoksiin, jotka valmistavat jauhelihaa, raakalihavalmisteita ja mekaanisesti eroteltua lihaa (luulihaa), sovelletaan seuraavia edellytyksiä: a) Ne on rakennettava siten, että taataan toimien jatkuva eteneminen ja että varmistetaan eri tuotantoerien erottelu. b) Niissä on oltava erilliset varastotilat pakatulle ja suojaamattomalle lihalle, paitsi jos niitä varastoidaan eri aikoina. c) Niiden tilojen on oltava varusteltu siten, että luvussa III säädetyt lämpötilavaatimukset täyttyvät. d) Suojaamatonta lihaa käsittelevän henkilökunnan käyttämien käsienpesulaitteiden on oltava sellaisia, että saastuminen ei voi levitä. Muut tekniset laitteet on suunniteltava siten, että saastuminen ei voi levitä. e) Niissä on oltava mahdollisuus desinfioida välineet vedellä, jonka lämpötila on vähintään 82 °C, tai jokin vaihtoehtoinen järjestelmä, jolla on vastaava vaikutus. 2. On varmistettava, että tuotteet ovat mikrobiologisesti turvallisia. II LUKU: RAAKA-AINEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET 1. Jauhelihan valmistukseen käytettävien raaka-aineiden on täytettävä seuraavat vaatimukset: a) jauhelihan on oltava valmistettu luustolihaksista (niihin liittyvät rasvakudokset mukaan luettuna); b) jauhelihan valmistuksessa käytettävästä jäädytetystä tai pakastetusta lihasta on oltava poistettu luut ennen jäädytystä ja sen varastointiajan luiden poistamisen jälkeen on oltava rajoitettu; c) c) silloin, kun se on valmistettu jäähdytetystä lihasta, liha on käytettävä: - viimeistään kuuden päivän kuluessa eläinten teurastuksesta, tai - viimeistään 15 päivän kuluessa eläinten teurastuksesta, jos kyseessä on luuttomaksi leikattu tyhjiöpakattu naudanliha; d) aistinvaraisilta ominaisuuksiltaan puutteellista lihaa ei saa käyttää ;e) jauheliha ei saa olla peräisin - leikkuun jätepaloista, muista leikkuuosista kuin kokonaisista lihaksen leikkuupaloista eikä mekaanisesti erotellusta lihasta tai luunpaloja tai nahkaa sisältävästä lihasta, - seuraavista nautaeläinten, sikojen lampaiden tai vuohien osista: muut pään lihakset kuin puremalihakset, peitinkalvon muut osat kuin lihakset, etupolven ja kinnernivelen alue tai luusta kaavituista paloista. - . 2. Luulihan tuottamiseen käytettävien raaka-aineiden on täytettävä seuraavat vaatimukset: a) Niiden on täytettävä tuoreeseen lihaan sovellettavat vaatimukset. b) Seuraavia raaka-aineita ei saa käyttää luulihan tuotantoon: i) siipikarja: jalat, kaulanahka, kaulanluut ja pää, ii) muut eläimet: pään luut, jalat, hännät, reisiluu, sääriluu, pohjeluu, olkaluu, värttinäluu ja kyynärluu. III LUKU: HYGIENIA VALMISTUKSEN AIKANA JA SEN JÄLKEEN 1. Lihaa on käsiteltävä siten, että saastuminen estetään mahdollisuuksien mukaan. Tätä varten elintarvikealan toimijoiden on varmistettava erityisesti, että käytetty liha täyttää seuraavat vaatimukset: a) lihan lämpötila on enintään 4 °C (siipikarja), 3 °C (muut eläimen osat) ja 7 °C (muu liha) ja b) liha tuodaan työtiloihin vähitellen sitä mukaa kun sitä käsitellään. 2. Jauheliha on valmistettava seuraavasti: a) Liha on jauhettava tunnin kuluessa siitä, kun se on tuotu valmistustiloihin. Yksittäisissä tapauksissa voidaan myöntää pidempi aikaraja, jos suolan lisääminen edellyttää sitä teknisin perustein tai jos vaara-analyysin perusteella voidaan osoittaa, ettei vaara ihmisten terveydelle lisäänny. Kun näihin toimenpiteisiin kuluu enemmän aikaa kuin edellä tarkoitetun aikarajan, tuoretta lihaa ei saa käyttää ennen kuin lihan sisälämpötila on laskettu enintään +4 °C:seen. b) Heti tuotannon jälkeen jauheliha on käärittävä ja/tai pakattava hygieenisesti ja tämän jälkeen jäähdytettävä enintään +2 °C:n lämpötilaan ja varastoitava siinä. c) Jauhetun lihan saa pakastaa ainoastaan kerran. d) Jauhelihaan, johon ei ole lisätty suolaa enempää kuin 1 prosentti, sovelletaan samoja vaatimuksia. Jos tuotteisiin lisätään yli 1 prosentti suolaa, niitä pidetään raakalihavalmisteina. e) Erityisten kulutustottumusten huomioon ottamiseksi ja edellyttäen, että eläinperäisistä tuotteista ei ole vaaraa ihmisten terveydelle, jäsenvaltiot voivat sallia poikkeuksia 1-5 kohtiin. Tällaisessa tapauksessa jauhelihassa ei saa olla yhteisön terveysmerkkiä. f) Silloin kun jauhelihan valmistuksessa käytetään jäädytettyä tai pakastettua lihaa, siitä on poistettava luut ennen jäädytystä, paitsi jos toimivaltainen viranomainen sallii luiden poistamisen välittömästi ennen lihan jauhamista. Lihaa saa varastoida ainoastaan rajoitetun ajan. g) Silloin kun jauheliha valmistetaan jäähdytetystä lihasta, jauheliha on valmistettava - viimeistään kuuden päivän kuluessa eläinten teurastuksesta tai - viimeistään 15 päivän kuluessa eläinten teurastuksesta, jos kyseessä on luuttomaksi leikattu tyhjiöpakattu naudanliha. h) Heti tuotannon jälkeen jauheliha on käärittävä tai pakattava ja i) jäähdytettävä enintään +2 °C:n sisälämpötilaan tai ii) jäädytettävä enintään -18 °C:n sisälämpötilaan. Liha on pidettävä näissä lämpötiloissa myös varastoinnin ja kuljetuksen aikana. 3. Luuliha on valmistettava seuraavasti: a) Samassa paikassa olevasta teurastamosta tuleva luuttomaksi leikattavaksi tarkoitettu raaka-aine ei saa olla seitsemää päivää vanhempaa. Muussa tapauksessa raaka-aine ei saa olla viittä päivää vanhempaa. b) Jos mekaanista talteenottoa ei tehdä välittömästi luiden poiston jälkeen, lihaa kantavat luut on säilytettävä ja kuljetettava enintään +2 °C:n lämpötilassa tai enintään -18 °C:n lämpötilassa, jos tuotteet on jäädytetty. c) Pakastetuista ruhoista saatuja lihaa kantavia luita ei saa pakastaa uudelleen. d) Jos luulihaa ei käytetä tunnin kuluttua sen valmistamisesta, se on jäähdytettävä välittömästi enintään +2 °C:n lämpötilaan. e) Jäähdyttämisen jälkeen luuliha voidaan jalostaa 24 tunnin kuluessa tai muutoin se on jäädytettävä 12 tunnin kuluessa tuotannosta. Jäädytetyn kerroksen sisälämpötilan on laskettava vähintään -18 °C:n lämpötilaan kuuden tunnin kuluessa. f) Jäädytetty luuliha on käärittävä tai pakattava ennen varastointia tai kuljetusta, eikä sitä saa varastoida yli kolmea kuukautta; se on pidettävä alle -18 °C:n lämpötilassa kuljetuksen ja varastoinnin aikana. g) Luulihaa saa käyttää vain lämpökäsiteltäviin lihavalmisteisiin, joiden lämpötila nostetaan +70 °C:seen 30 minuutin ajaksi tai muuhun vastaavan turvallisuuden antavaan aika-lämpötila-yhdistelmään. 4. Jauhelihaa, raakalihavalmisteita ja luulihaa ei saa pakastaa uudelleen sulattamisen jälkeen. IV LUKU: RAAKALIHAVALMISTEET 1. Jauhelihasta tehtyjen raakalihavalmisteiden on täytettävä jauhelihaa koskevat edellytykset. 2. Makuaineiden lisääminen kokonaisiin siipikarjan ruhoihin voidaan sallia teurastustiloista selvästi erillään olevassa erityisessä tiloissa. 3. Jos liha on jäädytetty tai pakastettu, se on käytettävä tarpeeksi lyhyessä ajassa teurastuksen jälkeen. 4. Luiden poistoon paikalla välittömästi ennen lihan valmistusta voidaan sallia edellyttäen, että tämä toimenpide toteutetaan tyydyttävissä hygieniaolosuhteissa. 5. Raakalihavalmisteet saadaan pakastaa vain kerran. 6. Raakalihavalmisteet on niiden tuotannon, käärimisen ja pakkaamisen jälkeen jäähdytettävä niin pian kuin mahdollista +4°C:n sisälämpötilaan. Pakastettujen raakalihavalmisteiden sisälämpötilan on oltava direktiivin 89/108/ETY 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti alle -18 °C. Pakastetuista ruhoista saatujen lihaa kantavien luiden uudelleenpakastaminen ei kuitenkaan ole sallittua. VI JAKSO: LIHAVALMISTEET I LUKU: RAAKA-AINEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET Seuraavia osia ei saa käyttää jalostettujen lihavalmisteiden valmistuksessa: a) naaras- ja urospuolisten eläinten sukuelimet, kiveksiä lukuun ottamatta, b) virtsaelimet, munuaisia ja virtsarakkoa lukuun ottamatta, c) kurkunpään rusto, henkitorvi ja keuhkolohkojen ulkopuolella olevat keuhkoputket, d) silmät ja silmäluomet, e) ulkoiset korvakäytävät, f) sarveiskudokset, g) siipikarjan osalta pää - lukuun ottamatta harjaa, korvia ja helttoja - ruokatorvi, kupu, suolet ja sukuelimet. VII JAKSO: ELÄVÄT SIMPUKAT Puhdistamista koskevat säännökset eivät koske piikkinahkaisia, vaippaeläimiä ja merikotiloita. On varmistettava, että luonnosta peräisin olevat ja välittömästi ihmisravinnoksi tarkoitetut elävät simpukat ovat tämän jakson IV luvun vaatimusten mukaisia. I LUKU: ELÄVIEN SIMPUKOIDEN TUOTANNOSSA JA PYYNNISSÄ SOVELLETTAVAT ERITYISET HYGIENIAEDELLYTYKSET A. TUOTANTOALUEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET 1. Eläviä simpukoita saa kerätä vain alueilta, joiden rajat on vahvistettu ja jotka toimivaltainen viranomainen on luokitellut seuraavasti: a) A-luokan alueet: alueet, joilta eläviä simpukoita voidaan pyytää suoraan ihmisravinnoksi. Näiltä alueilta pyydettyjen elävien simpukoiden on täytettävä tämän jakson IV luvun vaatimukset. b) B-luokan alueet: alueet, joilta eläviä simpukoita voidaan pyytää, mutta joilta pyydetyt tuotteet voidaan saattaa markkinoille ihmisravinnoksi vasta kun ne on käsitelty puhdistamossa tai uuteen paikkaan sijoittamisen jälkeen. c) C-luokan alueet: alueet, joilta eläviä simpukoita voidaan pyytää, mutta saattaa markkinoille ihmisravinnoksi vasta kun ne on sijoitettu uuteen paikkaan pitkäksi ajaksi (ainakin kaksi kuukautta). Perusteet B- ja C-luokkiin kuuluvien alueiden luokittelemiseksi vahvistetaan Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen annettua lausuntonsa. B- ja C-luokan alueilta peräisin olevien simpukoiden on puhdistuksen tai uudelleen sijoittamisen jälkeen täytettävä tämän jakson IV luvun kaikki vaatimukset. Tällaisilta alueilta peräisin olevia eläviä simpukoita, joita ei ole puhdistettu tai sijoitettu uuteen paikkaan, voidaan lähettää jalostuslaitokseen, jossa niille on tehtävä käsittely patogeenisten pieneliöiden kehittymisen estämiseksi. Tällainen käsittely hyväksytään Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen annettua lausuntonsa. 2. Simpukoiden tuotanto ja pyynti alueilla, jotka ovat terveyssyistä soveltumattomia tähän toimintaan tai alueilla, joita ei voida luokitella johonkin 3 kohdassa tarkoitetuista luokista on kiellettävä. Toimijoiden on otettava toimivaltaisilta viranomaisilta selvää alueista, jotka kelpaavat tuotantoon ja keruuseen. 3. Edellä olevan 1 kohdan säännöksiä sovelletaan kampasimpukoiden osalta vain viljelytuotteisiin tai, edellyttäen että on olemassa tietoja, joiden avulla pyyntialueet voidaan luokitella, myös luonnonvaraisiin kampasimpukoihin. Jos pyyntialueiden luokittelu ei ole mahdollista, luonnontilasta pyydettyihin kampasimpukoihin sovelletaan IV luvun vaatimuksia. B. ELÄVIEN SIMPUKOIDEN PYYNTIÄ JA KULJETUSTA LÄHETTÄMÖÖN, PUHDISTAMOON, UUDELLE SIJOITUSALUEELLE TAI JALOSTAMOON KOSKEVAT EDELLYTYKSET 1. Keruumenetelmät ja sen jälkeinen käsittely eivät saa aiheuttaa elävien simpukoiden lisäsaastumista tai kuorien tai kudosten liiallisia vaurioita eivätkä saa johtaa muutoksiin, jotka merkittävästi vaikuttaisivat niiden puhdistamisen, jalostuksen tai uudelleensijoittamiskäsittelyn soveltuvuuteen. Niiden on erityisesti oltava - asianmukaisesti suojattuja murskautumiselta, hankautumiselta tai tärinältä, - suojattuja liian kuuman tai kylmän lämpötilan vaikutuksilta, - eikä niitä saa upottaa veteen, joka voisi aiheuttaa lisäsaastumista. 2. Kuljetusvälineet on varustettava siten, että niissä voidaan varmistaa veden riittävä valuminen, parhaimpien mahdollisten elinolojen säilyminen, ja niissä on oltava tehokas suoja saastumista vastaan. 3. Elävien simpukoiden erien tunnistamiseksi tuotantoalueelta lähettämöön, puhdistamoon, uudelle sijoitusalueelle tai jalostamoon tapahtuvan kuljetuksen aikana jokaisen erän mukana on oltava rekisteröintiasiakirja. Sen antaa toimivaltainen viranomainen kerääjän pyynnöstä. Kerääjän on helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla täytettävä kunkin erän osalta asiaankuuluvat osat rekisteröintiasiakirjasta. Asiakirja on laadittava vähintään yhdellä määrämaan kielellä. Rekisteröintiasiakirjat on numeroitava juoksevin numeroin. Toimivaltaisen viranomaisen on pidettävä rekisteriä, josta käyvät ilmi rekisteröintiasiakirjojen numerot sekä sellaisten eläviä simpukoita keräävien henkilöiden nimet, joille nämä asiakirjat on annettu. Jokaisen elävien simpukoiden erän rekisteröintiasiakirjassa on oltava leimattuna päivämäärä jona erä toimitetaan lähettämöön, puhdistamoon, uudelle sijoitusalueelle tai jalostuslaitokseen. Näiden laitosten hoitajien on säilytettävä rekisteröintiasiakirja vähintään 12 kuukauden ajan tai toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä pidempään. Myös kerääjän on säilytettävä se yhtä kauan. Jos keruun kuitenkin tekee sama henkilökunta, joka hoitaa vastaanottavaa lähettämöä, puhdistamoa, uutta sijoitusaluetta tai jalostamoa, rekisteröintiasiakirja voidaan korvata toimivaltaisen viranomaisen antamalla pysyvällä kuljetusluvalla. 4. Jos tuotantoalue tai uusi sijoitusalue on suljettu väliaikaisesti, toimivaltaisen viranomaisen ei tule antaa tätä aluetta koskevia rekisteröintiasiakirjoja ja viranomaisen on välittömästi lakkautettava kaikkien jo annettujen rekisteröintiasiakirjojen pätevyys. C. ELÄVIEN SIMPUKOIDEN UUTEEN PAIKKAAN SIJOITTAMISTA KOSKEVAT VAATIMUKSET Elävien simpukoiden uuteen paikkaan sijoittamisessa on noudatettava seuraavia edellytyksiä: 1. Elintarvikealan yritykset saavat käyttää vain alueita, jotka toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt elävien simpukoiden uuteen paikkaan sijoittamista varten. Näiden sijaintipaikat on merkittävä selvästi poijuin, viitoituksin tai muilla paikalleen kiinnitettävillä välineillä; uusien sijoitusalueiden sekä uusien sijoitusalueiden ja tuotantoalueiden välisen etäisyyden on oltava vähintään sellainen, että voidaan vähentää epäpuhtauksien leviämisen riskiä.2. Uudelleen sijoittamisolosuhteilla on varmistettava ihanteelliset puhdistumisedellytykset. Erityisesti on huolehdittava siitä, että - uuteen paikkaan sijoitettavaksi tarkoitettujen elävien simpukoiden käsittelyyn käytettävillä menetelmillä saadaan aikaan siivilöimällä tapahtuvan ravinnonottoaktiivisuuden palautuminen luonnon vesiin tapahtuneen laskemisen jälkeen, - elävät simpukat eivät ole sijoitettuina uuteen paikkaan niin tiheässä, että puhdistuminen estyy, - elävät simpukat upotetaan uusilla sijoitusalueilla meriveteen sopivaksi ajaksi, jonka pituus vahvistetaan veden lämpötilasta riippuen. Tämän ajan on oltava pitempi kuin se aika, joka kuluu fekaalisten bakteerien määrien vähenemiseen tämän jakson IV luvussa sallittuihin määriin, - toimivaltainen viranomainen määrittää ja julkistaa tarvittaessa kunkin elävien simpukoiden lajin ja hyväksytyn uuden sijoitusalueen osalta veden minimilämpötilan, jossa kuhunkin uuteen paikkaan sijoittaminen on tehokasta, - uusilla sijoitusalueilla olevat sijoituspaikat ovat erillään toisistaan erien sekoittumisen estämiseksi. 3. Uusien sijoitusalueiden hoitajien on säilytettävä tiedot elävien simpukoiden alkuperäisestä noutopaikasta, uuteen paikkaan sijoittamisen ajoista, uusien sijoitusalueiden sijainnista ja erän uuteen paikkaan sijoittamisen jälkeisestä myöhemmästä määräpaikasta toimivaltaisen viranomaisen tekemää tarkastusta varten. 4. Erien mukana on oltava rekisteröintiasiakirja kuljetettaessa eriä pyynnin jälkeen hyväksyttyyn lähettämöön, puhdistamoon tai jalostamoon, lukuun ottamatta tapauksia, joissa sama henkilökunta hoitaa sekä uutta sijoitusaluetta että lähettämöä, puhdistamoa tai jalostamoa. Asiakirja on laadittava vähintään yhdellä määrämaan kielellä. II LUKU: LÄHETTÄMÖT JA PUHDISTAMOT A. TILAT 1. Tilojen sijaintipaikan on oltava poissa tavallisten vuoksivirtausten tai ympäröiviltä alueilta tulevien valumavesien ulottuvilta. 2. Kaikissa puhdistamoissa ja lähettämöissä on oltava laitteet, jotka mahdollistavat puhtaan meriveden hankinnan. B. PUHDISTAMOJA KOSKEVAT ERITYISEDELLYTYKSET Edellä A kohdassa säädettyjen edellytysten lisäksi puhdistamojen on täytettävä seuraavat edellytykset: - puhdistustankkien ja kaikkien veden varastointisäiliöiden sisäpintojen on oltava sileät, kestävät ja vedenpitävät, helpot puhdistaa harjaamalla tai painevedellä, - puhdistusaltaat on rakennettava siten, että vesi voi valua kokonaan pois, - puhdistusaltaisiin on johdettava puhdasta merivettä ja sen on poistuttava sieltä riittävällä nopeudella puhdistettavaa simpukkamäärää kohti, - jos puhdistamoon ei saada puhdasta vettä suoraan pumppaamalla, siellä on oltava laitteisto meriveden puhdistamiseksi. III LUKU: LÄHETTÄMÖIDEN JA PUHDISTAMOJEN HYGIENIAEDELLYTYKSET A. PUHDISTAMOISSA NOUDATETTAVAT HYGIENIAEDELLYTYKSET 1. Ennen kuin puhdistus aloitetaan, elävistä simpukoista on pestävä muta ja niihin kerääntyneet roskat pois paineistetulla puhtaalla merivedellä tai juomakelpoisella vedellä. 2. Puhdistusaltaisiin on johdettava merivettä riittävällä nopeudella tuntia ja käsiteltävää simpukkatonnia kohti. Meriveden ottokohdan ja jätevesien johtamiskohtien on saastumisen välttämiseksi oltava riittävän etäällä toisistaan. 3. Puhdistusjärjestelmän on toimittava niin, että elävien simpukoiden siivilöimällä tapahtuva ravinnonottoaktiivisuus palautuu nopeasti, niiden jätevedestä aiheutunut saastuminen estyy, ne eivät saastu uudelleen ja niiden elinkyky puhdistuksen jälkeen säilyy pakkauskääreisiin asettamiseen, varastointiin ja kuljetukseen soveltuvassa kunnossa ennen kuin ne saatetaan markkinoille. 4. Puhdistettavien elävien simpukoiden määrä ei saa ylittää puhdistamon kapasiteettia; eläviä simpukoita on puhdistettava keskeytyksettä riittävän pitkään, jotta tämän jakson IV luvussa asetetut mikrobiologiset vaatimukset täyttyvät. 5. Jos puhdistussäiliö sisältää useita simpukkalajeja, käsittelyn keston on perustuttava pisimmän puhdistusajan tarvitseman lajin vaatimaan aikaan, 6. Puhdistusjärjestelmissä on eläville simpukoille käytettävät säiliöt rakennettava siten, että merivesi pääsee virtaamaan niiden läpi; elävät simpukat eivät saa olla niin korkeina kerroksina, että tämä haittaa kuorien avautumista puhdistuksen aikana. 7. Kun puhdistus on saatettu loppuun, elävien simpukoiden kuoret on pestävä perusteellisesti suurella määrällä juomavettä tai puhdasta merivettä. 8. Elävien simpukoiden puhdistamiseen käytettävissä puhdistussäiliöissä ei saa pitää äyriäisiä, kaloja tai muita merieläimiä. 9. Puhdistamot saavat hyväksyä vain sellaiset elävien simpukoiden erät, joiden mukana on rekisteröintiasiakirja. 10. Puhdistamojen, jotka lähettävät elävien simpukoiden eriä lähettämöihin, on toimitettava rekisteröintiasiakirja. 11. Kukin lähettämöön lähetetty eläviä simpukoita sisältävä pakkaus on varustettava pakkausmerkinnällä, josta ilmenee, että kaikki simpukat on puhdistettu. B. LÄHETTÄMÖISSÄ NOUDATETTAVAT HYGIENIAEDELLYTYKSET 1. Simpukoiden käsittely, kuten pakkaaminen tai kokoluokittelu, eivät saa aiheuttaa tuotteen saastumista tai vaikuttaa simpukoiden kelpoisuuteen. 2. Elävät simpukat on aina pestävä painepesulla puhdasta merivettä tai juomavettä käyttäen; puhdistusvettä ei saa kierrättää. 3. Lähettämöt saavat hyväksyä vain ne elävien simpukoiden erät, joiden mukana on I luvun B otsikon 4 kohdassa tarkoitettu rekisteröintiasiakirja ja jotka tulevat hyväksytyltä tuotantoalueelta (A-luokka), uudelta sijoitusalueelta tai puhdistamosta. 4. Simpukat on pidettävä poissa paikoista, joihin kotieläimillä on pääsy. 5. Aluksilla sijaitseviin lähettämöihin sovelletaan 1, 2 ja 4 kohdassa säädettyjä edellytyksiä. Simpukoiden on oltava peräisin hyväksytyltä tuotantoalueelta (luokka A). Tällaisiin lähettämöihin sovelletaan soveltuvin osin II luvun A kohdassa vahvistettuja edellytyksiä, mutta erityisedellytyksistäkin voidaan säätää. IV LUKU: ELÄVIEN SIMPUKOIDEN TERVEYSVAATIMUKSET Ihmisravinnoksi tarkoitettujen markkinoille saatettujen elävien simpukoiden on oltava seuraavien vaatimusten mukaiset: 1. Niiden on oltava aistinvaraisilta ominaisuuksiltaan tuoreuteen ja elinkykyisyyteen liittyvien ominaisuuksien mukaisia,