EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 23.7.2015 COM(2015) 360 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE VUOTTA 2014 KOSKEVA KERTOMUS YHTEISISTÄ SIVIILI-ILMAILUN TURVAAMISTA KOSKEVISTA SÄÄNNÖISTÄ ANNETUN ASETUKSEN (EY) N:o 300/2008 TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA



KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE VUOTTA 2014 KOSKEVA KERTOMUS YHTEISISTÄ SIVIILI-ILMAILUN TURVAAMISTA KOSKEVISTA SÄÄNNÖISTÄ ANNETUN ASETUKSEN (EY) N:o 300/2008 TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA Tämä kertomus kattaa 1. tammikuuta ja 31. joulukuuta 2014 välisen ajanjakson. JOHDANTO Vuosi 2014 oli vuosi, jona käynnistettiin ensimmäinen vaihe matkustajien käsimatkatavaroissa olevien nesteiden, geelien ja aerosolien teknologiapohjaisissa turvatarkastuksissa ja jona Euroopan unioniin saapuvaa rahtia ja postia koskevien vaatimusten täytäntöönpanon siirtymävaihe päättyi. Molempia toimia käsiteltiin laajasti ennen niiden voimaantuloa ja niitä edelsi intensiivinen valmisteluvaihe, mikä mahdollisti sujuvan ja oikea-aikaisen täytäntöönpanon. Vuonna 2013 aloitetun vakiinnuttamisprosessin jatkoksi komissio antoi kesäkuussa 2014 uuden lainsäädäntöpaketin, jonka tarkoituksena on selkiyttää, yhdenmukaistaa ja yksinkertaistaa voimassa olevia ilmailun turvatoimenpiteitä. Jäsenvaltiot ja sidosryhmät kannattivat näitä oikeudellista selkeyttä parantavia muutoksia, joiden avulla voidaan välttää toisistaan poikkeavat lainsäädännön tulkinnat ja parantaa entisestään yhteisten ilmailun turvaamista koskevien perusvaatimusten toteutumista. Pakettiin sisältyi myös tulliviranomaisten valtuutettujen talouden toimijoiden ohjelman sekä ilmailun turvaamista koskevan valvottujen edustajien ja tunnettujen lähettäjien järjestelmän yhdenmukaistaminen. Yhdenmukaistamisella mahdollistetaan tiettyjen viranomaistoimintojen vastavuoroinen tunnustaminen ja helpotetaan asianomaisen toimialan ja valtion viranomaisten toimintaa säilyttäen kuitenkin nykyiset turvatasot. Vuonna 2014 tehtiin intensiivistä työtä räjähteiden havaitsemisvalmiuksien parantamiseksi matkustajiin liittyviin riskeihin keskittyneen EU:n riskinarvioinnin tulosten perusteella. Työ johti lainsäädäntöön, jossa määritetään räjähdysainejäämäilmaisinten (ETD) käyttöä matkustajien, matkatavaroiden ja rahdin turvatarkastuksissa. Räjähdysainejäämäilmaisinten käyttö matkustajien ja käsimatkatavaroiden turvatarkastuksissa tulee pakolliseksi syyskuusta 2015 alkaen. Samanaikaisesti tehtiin vielä kaksi lentorahdin riskinarviointia. Kansainvälisellä tasolla komissio osallistui aktiivisesti kaikkiin asiaa koskeviin Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) tapahtumiin ja foorumeihin, joissa sillä oli edelleen tärkeä rooli ilmailun turvaamispolitiikkaa koskevan EU:n kannan ja strategian koordinoinnissa kansainvälisesti. Komissio toimi aktiivisesti keskeisten kolmansien maiden ja alueellisten organisaatioiden kanssa ja järjesti vuonna 2014 useita kahden- tai monenvälisiä tapaamisia ja osallistui sellaisiin. Erityisesti painotettiin tiedotustoimintaa Afrikassa, minkä tavoitteena oli saapuvaa rahtia ja postia koskevien vaatimusten täytäntöönpanon helpottaminen ja sujuvoittaminen. Jäsenvaltioiden ja alan toimijoiden ilmailun turvatoimenpiteiden täytäntöönpanoa seurataan EU:n tarkastuksin. Tämä on toinen ala, jolla jäsenvaltiot ja komissio tekivät tiivistä yhteistyötä vuoden aikana. Säännösten noudattamistaso säilyi vakaana, eikä yhden turvatarkastuksen järjestelmästä tarvinnut luopua vuonna 2014. ENSIMMÄINEN OSA Tarkastukset 1.Yleistä Asetuksen (EY) N:o 300/2008 mukaan komissio tekee tarkastuksia jäsenvaltioiden ilmailun turvaamisesta vastaavissa hallintoelimissä (”toimivaltaiset viranomaiset”) ja EU:n lentoasemilla. Myös Sveitsi on mukana unionin ohjelmassa. Norjassa ja Islannissa vastaavien määräysten noudattamista koskevat tarkastukset tekee EFTAn valvontaviranomainen. Komissiolla on tarkastusten tekemistä varten yhdeksän kokoaikaista ilmailun turvatarkastajaa. Tarkastustyötä tukemaan jäsenvaltiot, Islanti, Norja ja Sveitsi ovat nimenneet noin 100 kansallista tarkastajaa, jotka komissio sertifioi järjestämänsä koulutuksen kautta. Tämän asiakirjan liitteessä I on taulukko kaikista komission ja EFTAn valvontaviranomaisen tähän mennessä toteuttamista valvontatoimista. 2.Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten tarkastaminen Komissio saattoi vuonna 2013 päätökseen kolmannen toimivaltaisten viranomaisten tarkastuskierroksen ja käynnisti neljännen kierroksen. Tämä kertomus kattaa molempien kierrosten yhteydessä vuoden 2014 aikana tehtyjen tarkastusten tulokset. Toimivaltaisia viranomaisia tarkastettiin yhteensä yhdeksän vuoden 2014 aikana. Useimmissa jäsenvaltioissa tarkastukset osoittivat tilanteen parantuneen huomattavasti aiempiin tarkastuksiin nähden. Vuonna 2014 yleisimmät puutteet olivat samankaltaisia kuin kolmannella kierroksella havaitut. Ne liittyivät pääasiassa siihen, ettei kansallisia siviili-ilmailun turvaohjelmia vielä ollut saatettu täysin vaatimustenmukaisiksi ja ettei kansallisten laadunvalvontaohjelmien täytäntöönpano ollut moitteetonta. Joidenkin jäsenvaltioiden laadunvalvontaohjelmissa ei seurattu tarpeeksi lentoasematarvikkeiden ja lennon aikana käytettävien tarvikkeiden tunnettuja toimittajia lähinnä julkiseen talouteen kohdistuvan paineen aiheuttaman resurssipulan ja yksikköjen suuren lukumäärän vuoksi. Useissa tarkastetuissa jäsenvaltioissa oli myös parannettava ulkomaisten lentoliikenteen harjoittajien säännöllistä ja riittävää seurantaa. Muutamat jäsenvaltiot taasen eivät olleet varmistaneet, että lentoasemien turvatoimenpiteiden tarkastusten vähimmäistiheyttä noudatetaan täysimääräisesti. Myönteistä on, että useimmissa vuonna 2014 tarkastetuissa jäsenvaltioissa havaitut puutteet korjattiin asianmukaisesti ja täytäntöönpanon valvontakeinot olivat käytössä kaikissa jäsenvaltioissa. 3.Lentoasemien ensitarkastukset Vuonna 2014 lentoasemien ensitarkastuksia tehtiin 25 eli vastaava määrä kuin vuonna 2013. Kaikki osatekijät tulivat katetuiksi (vaikkakaan ei jokaisessa tarkastuksessa). Sääntöjenmukaisiksi todettujen ydintoimenpiteiden prosentuaalinen osuus vuonna 2014 oli 81 prosenttia. Luku on suunnilleen sama kuin edellisinä vuosina.

Kuten aiemminkin, useimmat havaituista puutteista juontuvat inhimillisistä tekijöistä. Puutteita ilmenee pääasiassa turvatarkastuksessa ja ilma-alusten turvaamisessa sekä tiettyjen rahdin turvallisuuteen liittyvien vaatimusten täyttämisessä. Näihin inhimillisiin tekijöihin liittyviin ongelmiin olisi puututtava tehostamalla koulutusta ja valvontaa. Toisaalta lennon aikana käytettävien tarvikkeiden ja lentoasematarvikkeiden turvatarkastuksia koskevat vaatimukset täytettiin vuonna 2014 edellisiä vuosia paremmin. Tämä selittyy sillä, että komissio on tiedotuskampanjoilla lisännyt tietoisuutta asiasta, ja sillä, että toimenpiteet ovat asiaa koskevan lainsäädännön tarkistuksen myötä selkeämpiä ja johdonmukaisempia. 4.Jälkitarkastukset Komission asetuksen (EU) N:o 72/2010 13 artiklan mukaisesti komissio tekee rutiininomaisesti tietyn määrän jälkitarkastuksia. Jälkitarkastuskäynti tehdään, mikäli ensitarkastuksessa todetaan useita vakavia puutteita, ja toisinaan myös satunnaisesti vaatimustenmukaisuuden kansallisten valvontatoimien ja raportoinnin riittävyyden todentamiseksi. Vuonna 2014 tehtiin neljä tällaista tarkastusta. Useimmissa tapauksissa todettiin, että havaitut puutteet oli korjattu asianmukaisesti. Kahden seurantatarkastuksen jälkeen joidenkin edelleen esiintyvien puutteiden korjaavien toimien tiivistä seurantaa oli kuitenkin jatkettava. Tämä vahvistaa tällaisten jälkitarkastusten tarpeellisuuden. 5.Arvioinnit Vuoden aikana suoritettiin yhden Yhdysvaltain lentoaseman arviointi EU:n ja Yhdysvaltojen välisellä lentoliikennesopimuksella perustetun työjärjestelyn puitteissa Yhdysvaltojen liikenneturvallisuushallinnon kanssa. Lisäksi ilmailun turvaamista käsittelevässä sääntelykomiteassa tarkasteltiin Guernseyssä, Jerseyssä ja Mansaarella suoritettuja arviointeja. Tarkastelun perusteella näillä alueilla sijaitsevat lentoasemat otettiin mukaan EU:n yhden turvatarkastuksen järjestelmään. 6.Keskeneräiset tapaukset, 15 artiklan tapaukset ja oikeudenkäynnit Tarkastus katsotaan päättyneeksi vasta, kun on osoitettu komission edellyttämällä tavalla, että tarvittavat korjaavat toimet on toteutettu. Vuonna 2014 saatettiin päätökseen 35 tapausta (joista 26 liittyi lentoasemiin ja 9 toimivaltaisiin viranomaisiin). Tämä merkitsee, että vuoden aikana tehtyjä uusia tarkastuksia oli yhtä monta kuin mitä keskeneräisiä tarkastuksia saatiin päätökseen eikä tapausten määrä kasvanut vuonna 2014. Vuoden lopussa oli kesken yhteensä 9 toimivaltaisten viranomaisten ja 16 lentoasemien tarkastuksiin liittyvää tapausta. Jos lentoasemalla todetut puutteet turvatoimenpiteiden täytäntöönpanossa katsotaan niin vakaviksi, että niiden katsotaan vaikuttavan merkittävästi siviili-ilmailun turvaamisen kokonaistasoon unionissa, komissio aloittaa komission asetuksen (EU) N:o 72/2010 15 artiklan mukaiset toimet. Tällöin tilanteesta ilmoitetaan kaikille muille toimivaltaisille viranomaisille ja kyseiseltä lentoasemalta lähteviin lentoihin harkitaan mahdollisten korvaavien toimenpiteiden soveltamista. Vuonna 2014 ei aloitettu 15 artiklan mukaisia toimia. Riippumatta siitä, sovelletaanko 15 artiklaa, toinen mahdollisuus on, että komissio aloittaa rikkomisesta johtuvan menettelyn erityisesti tapauksissa, joissa puutteiden korjaaminen pitkittyy tai samat puutteet todetaan uudelleen. Vuonna 2014 aloitettiin yksi rikkomismenettely kansallisen viranomaisen tarkastusten perusteella. Komissio katsoo, ettei kyseinen jäsenvaltio pystynyt varmistamaan, että tiettyjen turvatoimenpiteiden noudattamista useilla lentoasemilla sen alueella seurataan säännöllisesti. Tapauksen käsittely oli vielä kesken vuoden 2015 alussa. Myös vuonna 2013 aloitettiin rikkomismenettely, koska kyseisessä jäsenvaltiossa ei kohdistettu kansallisia valvontatoimia siellä toimiviin lentoliikenteen harjoittajiin, ja menettely saataneen päätökseen vuoden 2014 aikana, kun varmistetaan, että kyseinen jäsenvaltio on lisännyt huomattavasti tarkastusten määrää. 7.Jäsenvaltioiden omat arvioinnit Asetuksen (EY) N:o 300/2008, sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EU) N:o 18/2010, liitteessä II olevan 18.1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on annettava kunkin vuoden maaliskuun loppuun mennessä komissiolle kertomus, joka kattaa niiden vaatimustenmukaisuuden noudattamista koskevien kansallisten valvontatoimien tulokset edeltävän vuoden ajalta. Kaikki vuoden 2013 tammikuusta joulukuuhun ulottuvaa raportointijaksoa koskevat kertomukset toimitettiin ajoissa, ja niissä noudatettiin komission antamaa mallia. Näiden raporttien analysoinnissa havaitut suurimmat ongelmat olivat samankaltaisia kuin aikaisempina vuosina ja liittyivät siihen, että joillakin jäsenvaltioilla näytti olevan vaikeuksia tarkastaa kaikki turvatoimenpiteet, suorittaa peitetestausta kaikilla vaadituilla aloilla ja varmistaa asianmukaiset jatkotoimet. Tästä syystä komissio painotti erityisesti näitä kysymyksiä tarkastaessaan toimivaltaisia viranomaisia. TOINEN OSA Lainsäädäntö ja uudet välineet 1.Lainsäädäntö Siviili-ilmailuun kohdistuu edelleen terroristiryhmien uhkia, joiden torjumiseksi on varmistettava asianmukaisten, riskinarviointiin perustuvien suojatoimenpiteiden täytäntöönpano. Komissio ja jäsenvaltiot mukauttavat tämän vuoksi jatkuvasti riskinhallintatoimenpiteitä korkeimman turvatason saavuttamiseksi ja minimoivat samalla niistä toiminnalle aiheutuvia kielteisiä vaikutuksia. Asetuksen (EY) N:o 300/2008 ja sen täytäntöönpanosääntöjen mukaista oikeudellista kehystä täsmennetään edelleen vuonna 2014 hyväksytyillä siviili-ilmailun turvaamista koskevilla uusilla täytäntöönpanosäännöksillä. Yksi vuonna 2014 hyväksytyistä tärkeimmistä muutoksista liittyy erityisten keinojen käyttöön matkustajiin piilotettujen räjähteiden havaitsemiseksi. Tätä varten räjähdysainejäämäilmaisinten käytöstä turvatarkastuksissa tulee pakollista EU:n lentoasemilla, jotta voidaan parantaa valmiuksia räjähteiden havaitsemiseen. Vaihtoehtoisesti lentoasemat voivat käyttää turvaskannereita tai räjähdekoiria saman tavoitteen saavuttamiseksi. Räjähdysainejäämäilmaisinten käyttö matkustajien turvatarkastuksissa tulee pakolliseksi 1. syyskuuta 2015 alkaen. Näillä muutoksilla selkiytetään myös räjähdysainejäämäilmaisinten käyttöä eri käyttöyhteyksissä, kuten matkustajien, matkatavaroiden ja rahdin turvatarkastuksessa, minkä tarkoituksena on tarkastuksen tehokkuuden varmistaminen. Kesäkuussa 2014 komissio hyväksyi myös uudet täytäntöönpanosäännöt, joilla edelleen selkiytetään, yhdenmukaistetaan ja yksinkertaistetaan tiettyjä ilmailun turvatoimenpiteitä ja -sääntöjä. EU:n ilmailun turvaamista koskevien sääntöjen täytäntöönpanosta saatu kokemus on osoittanut, että oikeudellista selkeyttä on parannettava, jotta lainsäädännön tulkinta olisi yksiselitteinen ja jotta voidaan varmistaa yhteisten perusvaatimusten tehokas täytäntöönpano. Muutokset koskivat pääasiassa toimenpiteitä, jotka liittyvät ilma-alusten turvaamiseen sekä rahtiin, postiin, lennon aikana käytettäviin tarvikkeisiin ja lentoasematarvikkeisiin sekä turvalaitteisiin. Samaan aikaan komissio sisällytti Guernseyn, Mansaaren ja Jerseyn lentoasemat EU:n yhden turvatarkastuksen järjestelmään, koska oli todettu, että niillä sovelletaan EU:n yhteisiä perusvaatimuksia vastaavia turvallisuusvaatimuksia. Toinen tärkeä osa tätä muutosta oli hyväksyttyjä valvottuja edustajia ja tunnettuja lähettäjiä sekä tulliviranomaisten valtuutettuja talouden toimijoita koskevien vaatimusten yhdenmukaistaminen. Näin mahdollistetaan vastavuoroinen tunnustaminen, mikä helpottaa asianomaisen toimialan ja valtion viranomaisten toimintaa.

Liitteessä 2 esitetään luettelo kaikesta hyväksytystä lainsäädännöstä. Nämä säädökset viimeisteltiin siviili-ilmailun turvaamista käsittelevän sääntelykomitean viidessä säännöllisessä kokouksessa, ilmailun turvaamista käsittelevän sidosryhmien neuvoa-antavan työryhmän viidessä tapaamisessa sekä useissa erityisaiheisiin keskittyneissä työryhmätapaamisissa, joihin osallistui sekä jäsenvaltio- että toimialatason edustajia. Muutokset, jotka liittyvät EU:hun kuljetettavaan rahtiin, perustuivat kahteen ylimääräiseen lentorahdin riskinarviointikierrokseen. 2.Toimitusketjun turvaamista koskeva unionin tietokanta ”Valvottuja edustajia ja tunnettuja lähettäjiä koskeva tietokanta” on ollut 1. kesäkuuta 2010 lähtien ainoa laillinen väline, jota valvotut edustajat voivat konsultoida hyväksyessään lähetyksiä toiselta valvotulta edustajalta tai tunnetulta lähettäjältä. Siihen on 1. helmikuuta 2012 lähtien sisällytetty luettelo lentoliikenteen harjoittajista, joilla on lupa kuljettaa rahtia ja postia EU:hun kolmansien maiden lentoasemilta (ACC3). Vuonna 2013 tietokanta laajennettiin oikeudellisesti sisältämään myös luettelo jäsenvaltioiden hyväksymistä EU:n ilmailun turvatoimien varmentajista. Sille annettiin myös uusi nimi, ”Toimitusketjun turvaamista koskeva unionin tietokanta”, joka vastaa paremmin sen laajennettua soveltamisalaa. Vuoden 2014 lopussa tietokannassa oli noin 14 000 valvottua edustajaa, tunnettua lähettäjää, riippumatonta arvioijaa ja ACC3:a. Sen käytettävyystavoite (99,5 %) saavutettiin myös vuonna 2014. 3.EU:n lentoasematarkastukset -käsikirjat Asetuksessa (EY) N:o 300/2008 ja komission asetuksessa (EU) N:o 72/2010 edellytetään, että siviili-ilmailun turvaamista koskevat komission tarkastukset ovat puolueettomia ja niissä sovelletaan vakioituja menetelmiä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi komissio on laatinut kaksi kattavaa käsikirjaa, jotka sisältävät yksityiskohtaisia muistutuksia ja ohjeita EU:n tarkastajien avuksi ja joiden päivittämisestä se myös vastaa. Toinen käsikirja koskee lentorahdin turvatarkastuksia ja toinen lentoasematarkastuksia. Molempia käsikirjoja tarkistettiin marraskuussa 2014 täytäntöönpanosääntöihin tehtyjen viimeisimpien muutosten huomioimiseksi ja tarkastajille tarkoitettujen muistutusten ja ohjeiden lisäämiseksi niihin. Jäsenvaltioiden tukemiseksi yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanossa käsikirjat ovat myös kansallisten tarkastajien saatavilla. KOLMAS OSA Kokeilut, tutkimukset ja uudet aloitteet 1.Kokeilut Kokeilulla tarkoitetaan ilmailun turvaamista koskevassa EU:n lainsäädännössä sitä, että jäsenvaltio sopii komission kanssa korvaavansa tietyllä rajoitetulla ajanjaksolla jonkin lainsäädännössä tunnustetuista turvatarkastuksista käyttämällä keinoa tai menetelmää, jota ei ole tunnustettu, edellyttäen ettei tällainen kokeilu vaikuta kielteisesti yleiseen turvatasoon. Oikeudellisessa mielessä kokeilusta ei ole kyse silloin, kun jäsenvaltio tai jokin taho arvioi uutta turvatarkastusmenetelmää käyttämällä sitä yhden tai useamman lainsäädännössä vahvistetun menetelmän lisäksi. Vuoden 2014 aikana kokeiluja ja arviointeja tehtiin Ranskassa, Ruotsissa ja Alankomaissa. Ne koskivat kenkien metallinilmaisimien käyttöä yhdessä metallinilmaisinporttien kanssa, sellaisten uuden sukupolven turvatarkastuslaitteiden käyttöä käsimatkatavaroiden tarkastamiseen, jotka eivät edellytä kannettavien tietokoneiden, suurten sähkölaitteiden ja nesteiden poistamista käsimatkatavaroista ennen turvatarkastusta, sekä sellaisten ohjelmistojen käyttöä turvatarkastuslaitteissa, jotka päästävät automaattisesti läpi laukut, jotka eivät sisällä mitään uhkaavia esineitä. Kaikista kokeiluista saatiin myönteisiä tuloksia ja arvokasta tietoa lainsäädännön tulevia muutoksia varten. 2.Tutkimukset ja raportit Komissiolle toimitettiin toukokuussa 2014 tutkimus, jossa arvioidaan 31. tammikuuta 2014 alkaneen nesteiden turvatarkastuksen ensimmäisen vaiheen täytäntöönpanon vaikutuksia. Kyseisestä päivästä alkaen matkustajat ovat voineet pitää mukanaan verovapaita nesteitä, nestemäisiä lääkkeitä ja erityisruokavaliota varten tarvittavia nesteitä edellyttäen, että ne tarkastetaan erikoislaitteilla. Tutkimuksessa analysoitiin operatiivisia tietoja, kuten turvatarkastettujen matkustajien lukumäärää ja matkustajakohtaisia nestemääriä, toiminnallisten vaikutusten selvittämiseksi. Tutkimuksessa todettiin, ettei tällä nesteitä koskevien rajoitusten poistamisen ensimmäisellä vaiheella ollut vaikutuksia toimintaan ja että lainsäädäntö on pantu onnistuneesti täytäntöön. Marraskuun 2014 lopussa komissio sai tulokset täydentävästä tutkimuksesta, jossa arvioidaan nesteitä koskevien rajoitusten poistamisen mahdollista toista vaihetta. Tämän tutkimuksen suoritti konsultti ICF International. Se arvioi lentoasemilla tehtyjen kokeilujen avulla, voitaisiinko matkustajille antaa lupa kuljettaa mukanaan pullotettua vettä, ja tarkisti myös edellisen tutkimuksen päätelmät ensimmäisen vaiheen toimintaan kohdistuneiden vaikutusten osalta. Tässäkin tutkimuksessa todettiin, ettei ensimmäisellä vaiheella ole ollut toimintaan kohdistuvia kielteisiä vaikutuksia EU:n lentoasemilla, vaikka tutkimusta tehtiin EU:n lentoasemilla myös kiireisimpänä kesäaikana. Siinä kuitenkin todettiin, että vaikutukset voivat olla merkittäviä EU:n lentoasemille matkustajamäärien ja kustannusten kannalta, jos rajoituksia poistetaan niin, että matkustajat voivat pitää mukanaan myös pullotettua vettä. Tämä johtuu lähinnä siitä, että pulloja olisi todennäköisesti turvatarkastettava merkittävä määrä, mihin taasen tarvittaisiin huomattavasti enemmän nesteiden turvatarkastuslaitteita. Tämän tutkimuksen tulosten perusteella komissio päätti yhteistyössä jäsenvaltioiden, sidosryhmien ja kansainvälisten kumppaniensa kanssa lykätä nesteitä koskevien rajoitusten poistamisen toista vaihetta. 3.Uudet aloitteet Ilmailun turvaamisessa käytettävien tekniikoiden kehittämisen etenemissuunnitelma, joka on yksi tärkeimmistä ja haastavimmista aloitteista, on edistynyt huomattavasti. Etenemissuunnitelma sisältää erilaisia toimia, jotka kattavat kaikki turvateknologian ja -menetelmien näkökulmat, ja toimii vertailukohtana kaikille ilmailun turvallisuutta koskevan tutkimuksen alalla toimiville eurooppalaisille sidosryhmille. Rahdin osalta komissio jatkaa tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa neuvotteluja lastitietojen ennakkoilmoitusjärjestelmää (Advance Cargo Information, ACI) koskevan analyysin toteuttamisesta. Tässä yhteydessä lastausta edeltävien lastitietojen ennakkoilmoituksen osalta (Pre-loadind Advance Cargo Information, PLACI) jatkettiin yhteistyötä tullin kanssa. ICAOn ja WCO:n yhteinen työryhmä on aloittanut kansainvälisen työn ACI:n suhteen, ja komissiolla on siinä aktiivinen rooli. Työssä pyritään yhdessä jäsenvaltioiden ja sidosryhmien kanssa sopimaan yhteisistä periaatteista, mahdollisista standardeista ja suositeltavista käytännöistä, jotka olisi hyväksyttävä ja pantava täytäntöön siinä tapauksessa, että jokin valtio tai alue päättää soveltaa tällaista järjestelmää yhden tai kaikkien liiketoimintamallien osalta lentorahdin ja -postin alalla. NELJÄS OSA Vuoropuhelu kansainvälisten elinten ja kolmansien maiden kanssa 1.Yleistä