Alueiden komitean lausunto aiheesta "Kuntien ja alueiden omat aloitteet aluepoliittisina toimintamahdollisuuksina eurooppalaisessa kilpailussa"



Virallinen lehti nro C 374 , 23/12/1999 s. 0051 - 0054



Alueiden komitean lausunto aiheesta "Kuntien ja alueiden omat aloitteet aluepoliittisina toimintamahdollisuuksina eurooppalaisessa kilpailussa" (1999/C 374/13) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon työvaliokuntansa 10. maaliskuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan neljännen kohdan nojalla tekemän päätöksen antaa lausunto aiheesta "Kuntien ja alueiden omat aloitteet aluepoliittisina toimintamahdollisuuksina eurooppalaisessa kilpailussa" sekä antaa lausunnon valmistelu valiokunta 1:n "Aluepolitiikka - Rakennerahastot - Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus - Rajanylittävä ja alueidenvälinen yhteistyö" tehtäväksi, ottaa huomioon valiokunta 1:n kesäkuun 30. päivänä 1999 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 108/99 rev. 2., jonka esittelijä oli Peter Menacher, Augsburgin ylipormestari, Saksan kaupunkiliiton johtokunnan jäsen, D/PPE, hyväksyi 15. ja 16. syyskuuta 1999 pitämässään 30. täysistunnossa (syyskuun 16. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1.1. Euroopan unionin rakennepolitiikan tavoitteena on vähentää alueiden välisiä taloudellisia ja sosiaalisia eroja. Kuudennessa väliraportissa sosiaalis-taloudellisesta kehityksestä yhteisön alueilla(1) tullaan siihen johtopäätökseen, että aiemmissa väliraporteissa ja koheesioraportissa kuvattu lähentymissuuntaus vahvistuu. Edellisten ohjelmakausien rakenne- ja koheesiorahastotoimia on kokonaisuudessaan arvioitava onnistuneiksi. Toimet ovat vahvistaneet tehokkaasti heikosti kehittyneitä alueita tukevaa jäsenvaltioiden ja alueiden politiikkaa. 1.2. Myönteisestä kehityksestä huolimatta on muistettava, että alueiden välillä on edelleen huomattavia eroja. Osoittimena tästä on unionin yhä edelleen korkea työttömyys. Se vaihtelee huomattavasti alueittain ja on vaikeinta heikosti kehittyneillä alueilla. Kestäviä työpaikkoja luovien puite-edellytysten edistämistä onkin pidettävä huomattavimpana rakennepoliittisena haasteena kuntien, alueiden, jäsenvaltioiden ja unionin tasolla. 2. Muuttuneet talouspoliittiset puite-edellytykset 2.1. Suunniteltu itälaajentuminen muuttaa Euroopan unionin luonnetta perustavalla tavalla. Itälaajentumisen myötä visio yhdentyneestä Euroopasta muuttuu yhä todellisemmaksi. Samalla Euroopan integraatio vaikuttaa merkittävästi unionin nykyisten jäsenvaltioiden kansantalouksiin. Se tuntuu erityisesti alue- ja paikallisyhteisöissä, sillä ne katsovat joutuvansa yhä lisääntyvään alueiden väliseen kilpailuun yhteenkasvavassa Euroopassa. Tämä koskee myös ajanmukaistamispainetta ja sen vaikutuksia alueiden työllistämismahdollisuuksiin. 2.2. Itälaajentuminen Euroopan yhdentymisprosessin loogisena seurauksena tapahtuu samalla kun maailmantalous globalisoituu. Uudet viestintäkeinot ja niihin liittyvät mahdollisuudet lähettää valtavia tietomääriä lyhyessä ajassa maailman ympäri johtavat teollisuusmaiden kaikkien poliittisten, taloudellisten ja yhteiskunnallisten toimijoiden miltei täydelliseen verkottumiseen. Alueisiin ja kuntiin kohdistuvat vaikutukset ovat välittömästi havaittavissa. Koska alueet ja kunnat ovat kestävän taloudellisen kehityksen vetureita ja lähellä kansalaisia, niihin kohdistuu edellä kuvatun kehityksen vuoksi erityisiä vaatimuksia. 3. Alueiden ja kuntien vahvistamisstrategiat eurooppalaisessa kilpailussa 3.1. Rakennerahastojen ohjelmasuunnittelussa kaudelle 2000-2006 otetaan merkittävästi huomioon edellä kuvattu kehitys. Alueiden kestävän kasvun edistämisen ja niiden kilpailukyvyn vahvistamisen katsotaan olevan soveltuva väline alueiden työllistämismahdollisuuksien aktivoimiseksi ja pysyvien työpaikkojen luomiseksi ja ylläpitämiseksi. Työpaikat luokitellaan pysyviksi, kun ne syntyvät kestävään kehitykseen sitoutuneen talouskasvun yhteydessä. Kestävän kehityksen yhteisiä avaintekijöitä ovat ympäristönsuojelu, talouden tehokkuus ja yhteiskunnallinen solidaarisuus. 3.2. Itälaajentumiseen liittyvien rahoituksellisten haasteiden vuoksi Agenda 2000:n yhteydessä päätettiin keskittää rajalliset varat entistä tarkemmin heikosti kehittyneiden alueiden tukemiseen. Tavoite liittyy epäsuorasti myös komission kaikille alue- ja paikallisviranomaisille esittämään vetoomukseen oman vastuun lisäämisestä riippumatta siitä, onko kyse tukikelpoisista vai tavoitealueisiin kuulumattomista alueista. Läheisyysperiaate huomioon ottaen tämä tarkoittaa myös sitä, että kaikkien kunta- ja aluetason toimijoiden on oltava tietoisia tehtävästään tasapainoisen alueellisen kehityksen luojina. 3.3. Komissio tuki ajatusta nimenomaisesti muun muassa EAKR:n 10 artiklassa. Innovatiiviset toimet tarjoavat alueille ja kunnille mahdollisuuden toteuttaa uusia ja esimerkillisiä kehityspoliittisia toimia. Kun ajatellaan tähän liittyvää pyrkimystä luoda työpaikkoja, olisi uudella tavoite 3:lla oltava - yhteisöaloitteiden ohella - tärkeä rooli. Tavoite 3:a on pidettävä tehokkaana välineenä, jonka avulla voidaan tukea kuntien ja alueiden innovaatiostrategioita ja näin vahvistaa työllisyysmahdollisuuksia paikallistasolla. Alue- ja paikallisyhteisöt ovat täysivaltaisia toimijoita työllisyyden tukemisessa, sillä ne toimivat erityisesti yritysympäristön parantamiseksi. Uuteen ESR-asetukseen sisältyy paikallisten työllisyysaloitteiden edistäminen. Olisikin toivottavaa, että uuden tavoitteen 3 yhteydessä pyrittäisiin kehittämään uusia työllisyysmahdollisuuksia sekä edistämään paikallista työllisyyttä ja alueellisia työllisyyssopimuksia. 3.4. Alue- ja paikallisviranomaiset toteuttavat rakennerahastojen tuella ja niiden tuen ulkopuolella jo nyt omia aloitteita. Omilla aloitteilla ymmärretään tässä yhteydessä politiikan, hallinnon, talouden, tutkimuksen ja kehittämistoiminnan sekä opetuksen piiristä kootun taitotiedon tavoitteellista verkottumista. Yhteistä kyseisille tahoille on tavoite: kestävän taloudellisen kehityksen edistäminen alueella elävien ihmisten hyväksi sekä pitkäaikaisten työpaikkojen luominen. 3.5. Omia aloitteita koskevien strategioiden olisi niiden erilaisista kohteista huolimatta vastattava tavoitteita, jotka komissio on määritellyt ohjelmien laatimisohjeissa ohjelmakaudeksi 2000-2006(2): a) alueiden talouden kilpailukyvyn vahvistaminen ja uusien, pysyvien työpaikkojen luominen b) työllisyyden kohentaminen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden varmistaminen c) maaseudun ja kaupunkien kehittäminen osana Euroopan tasapainoista aluekehitystä. 3.6. Kuntien ja alueiden omien aloitteiden toteutus ja ns. osaamiskeskusten muodostaminen olisi ihannetapauksessa nivottava yhteen. Osaamiskeskuksilla tarkoitetaan talouden alaa, jossa keskittyvät korkeatasoinen tieto, erityiskoulutus sekä tekninen ja hallinnollinen infrastruktuuri elinkelpoisella ja kestävän kehityksen vaatimuksia vastaavalla tavalla. Avaintaitojen voimakas keskittyminen tietylle alalle ja alueelle rajaa osaamiskeskukset alueellisesti. 3.7. Omien aloitteiden menestys ja siihen liittyvä osaamiskeskusten muodostaminen perustuu oleellisesti mahdollisimman monien alue- ja paikallistason päättäjien laajaan verkottumiseen. Yhteisvaikutuksen ohella verkottuminen takaa sen, että alueelliset kehitysstrategiat ovat tehokkaita ja että ne hyväksytään. 4. Kilpailukyvyn vahvistaminen aluepoliittisilla toimintamahdollisuuksilla 4.1. Kilpailukyvyn vahvistaminen on kuntien ja alueiden omien aloitteiden päätavoite. OECD:tä lainaten kilpailukyky on "yritysten, talouden alojen, alueiden, valtioiden ja ylikansallisten alueiden kyky saavuttaa suhteellisen korkea tulotaso ja korkea työllisyys kansainvälisessä kilpailussa". 4.2. Tähän mennessä kilpailukyvyn mittaaminen suureena, jolla voitaisiin todeta alueiden kilpailukyky toisiinsa verrattuna, on empiirisesti vaikeaa. Komissio muistuttaa kuudennessa väliraportissaan sosiaalis-taloudellisesta kehityksestä oikeutetusti siitä, että asiaa koskevat tutkimukset tarjoavat vain rajoitetusti tietoa. Ne ovat kuitenkin ensimmäinen yritys osoittaa vaikutusten riippuvuussuhteita ja siten avuksi arvioitaessa mahdollista kilpailukykyä(3). 4.3. Yritysten, tutkimus- ja koulutuslaitosten sekä julkishallinnon kilpailukyvyllä on keskeinen vaikutus alueiden taloudelliseen hyvinvointiin sekä työllisyyden korkean tason luomiseen ja ylläpitämiseen. Kilpailukykyyn liittyviä moninaisia tekijöitä kuvaamaan pyrkivissä selitysmalleissa tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen (TTK) liittyvien osaamiskeskusten muodostamisella on erityisen tärkeä asema. Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen onnistuneita toimia ei kuitenkaan pidä tarkastella erillisinä. Ne on luettava sellaisten toimenpiteiden joukkoon, jotka soveltuvat parantamaan liikenne- ja tietoliikenneinfrastruktuuria sekä työvoiman pätevyystasoa ja jotka vahvistavat näin pysyvästi alueiden ja kuntien kilpailukykyä. 4.4. Korkeatasoinen TTK-toiminta on tyypillistä kilpailukykyisimpien alueiden yritys- ja tuotantorakenteelle. Komissiota mukaillen voidaankin todeta, että omien aloitteiden perustana olevaa strategista innovaatiosuunnitelmaa noudattavat alueet ovat yleisesti ottaen menestyneet. Tähän liittyy myös yritysten tukeminen, jotta ne ja valtion virastot, tutkimuslaitokset, korkeakoulut ja jatkokoulutuslaitokset, talouselämää edistävät yhteenliittymät sekä toiset yritykset voivat yhdistää varojaan ja kokemuksiaan. Näin mahdollistetaan uusien teknologioiden tehokas käyttö ja luodaan toimintaympäristö, joka tukee sekä TTK-toimia että tuote- ja menetelmäinnovaatioita. Tavoitteena on luoda alueille TTK-potentiaalin kriittinen massa. 4.5. Poliittisilla päätöksentekijöillä on alueiden ja kuntien omien aloitteiden suhteen avainasema. Niiden vastuulla on määritellä selkeät poliittiset prioriteetit seuraavien, tehokkaan TTK-toimintaympäristön kehittämiselle tärkeiden tekijöiden yhteydessä: a) innovaation tukeminen (uudet rahoitusmuodot, uudet kumppanuusmallit, teknologiansiirtokeskusten ja yrityshautomojen perustaminen jne.) b) verkostojen perustaminen c) työvoiman taitotiedon vahvistaminen d) "johtajuuden" omaksuminen (osittain yhdessä muiden päättäjien kanssa). 4.6. Näin ollen alue- ja paikallisviranomaisten tehtävä on aloittaa "innovaatio-" ja "pätevyyskulttuuri" sekä verkottaa kyseisten alojen toimijat laaja-alaisesti keskenään. Kuntien ja alueiden omat TTK-aloitteet tarjoavat mahdollisuuden tunnistaa ja kehittää innovaatiomahdollisuuksia tavoitteena uusien työpaikkojen luominen. 5. Euroopan osaamiskeskukset 5.1. Euroopassa on viime vuosina käynnistetty omia aloitteita sekä tukikelpoisilla että muilla alueilla. Tämä on johtanut tiettyjen toimialojen "klusterien" muodostumiseen alueilla, joten voidaankin puhua osaamiskeskusten syntymisestä. Vaikka tällaiset keskittymät ovatkin alakohtaisia, voi niistä kuitenkin kehittyä koko talouselämän liikkeellepaneva voima. 5.2. Tämän lausunnon tavoitteena on aloittaa laaja kokemusten ja mielipiteiden vaihto erilaisista malleista. Samalla on tarkoitus osoittaa, missä muodossa nämä esitetyt mallit voivat palvella muita alueita ja kuntia niiden kilpailukyvyn ja työllistämismahdollisuuksien lisäämiseksi. 5.3. Alueiden komitean valiokunta 1 avasi 8. kesäkuuta 1999 Augsburgissa seminaarisarjan aiheesta "Euroopan alueiden ja kuntien panos vuosien 2000-2006 rakennerahastotoimien käynnistämiseen". Tässä ensimmäisessä seminaarissa esitettiin lausunnon ajatusten pohjalta erilaisia malleja kuntien ja alueiden omista aloitteista ja keskusteltiin niistä. Lausunnon liitteenä olevissa seminaarin päätelmissä luodaan katsaus seminaarissa esitettyihin, Euroopan alueilla ja kunnissa toteutettuihin mallihankkeisiin. 6. Päätelmät 6.1. Alueiden komitea on vakuuttunut siitä, että on ensisijaisen tärkeää edistää alueiden omia mahdollisuuksia niiden kilpailukyvyn vahvistamiseksi. Se on perusedellytys sille, että vuoden 1999 työllisyyspoliittisissa suuntaviivoissa(4) asetetut tavoitteet voidaan saavuttaa ja alueilla ja kunnissa luoda uusia pysyviä työpaikkoja. 6.2. Alueiden komitea myöntää, että rakennerahastot ja koheesiorahasto ovat tähän mennessä panostaneet merkittävästi kyseisen tavoitteen saavuttamiseen. Monilla alueilla ja monissa kunnissa on aloitettu EU:n tuella menestyksekkäitä kehitysstrategioita, joiden on pitkällä aikavälillä määrä johtaa alueiden omaehtoiseen kasvuun ja työllisyyden kohenemiseen. 6.3. Alueiden komitea toteaa, että eurooppalaisen rakennepolitiikan menestykseen ovat osaltaan vaikuttaneet myös alueiden ja kuntien omat toimet. Mahdollisuus omaehtoiseen toimintaan yhdessä eurooppalaisen rakennepolitiikan ja koheesiorahastotoimien kanssa takaa sen, että kaikkien alueiden ja kuntien aluepoliittiset tavoitteet voidaan saavuttaa tehokkaasti. 6.4. Alueiden komitea kehottaa komissiota huolehtimaan siitä, että kunnilla ja alueilla on läheisyysperiaatteen puitteissa myös tulevaisuudessa mahdollisuus toteuttaa tehokkaasti omia aluepoliittisia toimia paikallistasolla. Yhteisön kilpailusäädökset tulee muotoilla niin joustaviksi, että kaikilla alueilla on mahdollisuus harjoittaa tehokasta alueellista rakennepolitiikkaa ja tukea omia aloitteita. Kaikilla alueilla on kuitenkin innovaatiovalmiuden ja -kyvyn ohella pidettävä yllä toimivia perusrakenteita, jotta alue- ja paikallisyhteisöt voivat tukea kestävää talouskehitystä omalla alueellaan. 6.5. Alueiden komitea kehottaa komissiota laatimaan yksityiskohtaisia ja tieteellisesti perusteltuja tutkimuksia tai, jos tällaisia tutkimuksia on jo olemassa, kokoamaan ne yhteen ottaen huomioon tämän lausunnon tematiikka. Muuttuvien taloudellisten puite-edellytysten vuoksi vaikuttaa järkevältä asettaa kyseisten tutkimusten tulokset nimenomaan hyviksi havaittuja käytäntöjä ajatellen kaikkien alueiden ja kuntien käyttöön ja edistää niiden tuntemusta. 6.6. Alueiden komitea kehottaa myös edistämään aktiivisesti alueiden ja kuntien välistä kokemustenvaihtoa. Euroopan tason verkostojen laajentaminen ja perustaminen on tässä yhteydessä ensisijainen tavoite. Alue- ja paikallisyhteisöt voisivat lisätä aloitteidensa määrää uusien verkostojen ja kokemusten vaihdon avulla ja samalla kehittää aloitteiden keskinäistä täydentävyyttä Euroopan unionin piirissä. Laajennettu ja uudelleen jäsennetty Interreg-yhteisöaloite lienee tärkeä väline tällaisen kokemustenvaihdon toteuttamisessa ja seurannassa. Kokemustenvaihtoa palvelevan Internet-foorumin perustaminen voisi myös osoittautua hyödylliseksi ja järkeväksi ratkaisuksi. Bryssel 16. syyskuuta 1999. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER (1) SEK(1999) 66 lopull. (2) Euroopan komissio, "Rakennerahastot ja niiden yhteensovittaminen koheesiorahaston kanssa - Luonnos: Ohjelmien laatimisohjeet ohjelmakaudeksi 2000-2006", KOM(1999) 344 lopull. (3) Aiheeseen tarjoaa lähtökohtia myös Euricurin (European Institute for Comparative Urban Research) tuorein tutkimus: "Growth Clusters in European Metropolitain Cities: A New Policy Perspective", Erasmus University Rotterdam, 1999. (4) Neuvoston päätöslauselma, annettu 22 päivänä helmikuuta 1999, työllisyyden suuntaviivoista vuodeksi 1999, EYVL C 69, 13.3.1999, s. 2. LIITE alueiden komitean lausuntoon Valiokunta 1:n kesäkuun 8. päivänä 1999 Augsburgissa pitämän seminaarin "Kuntien ja alueiden omat aloitteet aluepoliittisina toimintamahdollisuuksina eurooppalaisessa kilpailussa" päätelmät 1. Valiokunta 1:n seminaarisarja aiheesta "Euroopan alueiden ja kuntien panos vuosien 2000-2006 rakennerahastotoimien käynnistämiseen" avattiin 8. kesäkuuta 1999 Augsburgissa. Seminaarin tavoitteena oli esitellä Euroopan unionin alueiden ja kaupunkien omia aloitteita ja keskustella niistä. 1.1. Alueiden ja kuntien kilpailukykyyn vaikuttavia seikkoja koskevan analyysin tulos oli monisäikeinen. Keskustelussa käsitellyt tekijät ilmentävät kuitenkin Euroopan alueiden ja kuntien enemmistön tilannetta. 1.1.1. Perusrakenteita (hyvin laajasti ymmärrettynä) on pidettävä kaiken kestävän taloudellisen kehityksen perusedellytyksenä. Tulevaisuudessa on lähdettävä siitä, että alueiden välisessä kilpailussa perusrakenteille asetettavat edellytykset ovat nykyistä vähämerkityksisempiä, sillä alueiden väliset perusrakenteiden kehityserot tulevat pitkälti tasoittumaan ja perusrakenteet vakiintumaan korkeatasoisiksi. Tämä prosessi on edelleen meneillään. 1.1.2. Alueiden menestys eurooppalaisessa kilpailussa riippuu yhä enemmän muista tekijöistä. Ensi sijassa on mainittava innovaatiokyky, joka ilmenee alueilla esimerkiksi patentti-ilmoitusten määrässä, uusien yritysten perustamispäätöksinä jne. Alueilla ja kunnissa on luotava rakenteita, jotka soveltuvat innovaatiopotentiaalin hyödyntämiseen ja laajentamiseen. Tämä koskee erityisesti tutkimusta ja kehittämistä, koulutusta sekä ammatillista pätevöitymistä. 1.1.3. Kaikkien alue- ja paikallistason merkittävien päätöksentekijöiden verkottumista ja yhteenliittymistä sekä yhteiskuntaryhmien uusia yhteistyömuotoja on pidettävä avaimena menestykseen eurooppalaisessa kilpailussa. Tässä yhteydessä tulisi yrittää höllentää päätöksentekotasojen (paikallinen, alueellinen, kansallinen ja eurooppalainen) hierarkkisia suhteita. Tavoitteena tulisi olla se, että tasot täydentävät tehokkaasti toisiaan. 1.2. Seminaarissa esitellyt omat aloitteet antavat lähtökohtia menestymiselle eurooppalaisessa kilpailussa. 1.2.1. Alankomaalaisen Eindhovenin kaupungin ja alueen esimerkkitapauksesta ilmeni, miten eurooppalainen rakennepolitiikka voidaan nivoa esimerkillisellä tavalla omapohjaisiin alueellisiin aloitteisiin. Hyödyntämällä tehokkaasti eurooppalaista rakennerahastovälinettä (Stimulus-ohjelmaa, jota tuetaan tavoitteen 2 piirissä) on valtakunnallisella ja alueellisella yhteisrahoituksella onnistuttu luomaan mekatroniikan alalla yritysten sekä tutkimus- ja kehityslaitosten kriittinen massa. Tähän liittyvä alueen yritysrakenteen eriyttämisprosessi on viime vuosina vähentänyt voimakkaasti työttömyyttä. On mielenkiintoista seurata, mitä vaikutuksia vuoteen 2006 mennessä päättyvällä väliaikaisella tuella (phasing-out) tulee olemaan dynaamiseen kehitysprosessiin. 1.2.2. Omintakeisen potentiaalin vahvistamisen tulisi olla alueiden ja kuntien johtoajatus toteutettaessa uusia kehittämisstrategioita. Tämä tarkoittaa, että alueet analysoivat vahvuuksiaan ja heikkouksiaan ja jalostavat tietoisesti vahvuuksia. Tässä yhteydessä on erityisesti otettava huomioon väestön tietoisuudessa elävä alueellinen identiteetti. 1.2.2.1. Matkailun alalla esitettiin malliesimerkkinä Suomen Lapissa oleva Rovaniemen alue ja sen "Christmas Triangle" -hanke. Alueella on onnistuttu yhdistämään vaikeat ilmasto- ja luonnonolot matkailusuunnitelmaan, jonka mukaisesti aihetta "joulu" markkinoidaan onnistuneesti kautta vuoden. 1.2.2.2. Ruotsin Kalmarin alueella onnistuttiin luomaan rakenteellisesti heikolle alueelle uusi profiili erikoistumalla musiikki- ja tapahtumatuotantoon ja yhdistämällä siihen uusien medioiden käyttö. Ruotsin hallituksen tuella 1980-luvun alusta lähtien kehitettyä toimintaa on määrä laajentaa edelleen aina musiikki- ja tapahtumatuotannon huipputeknologiakeskuksen (Rock'n Roll City) perustamiseen. Etualalla on myös asianmukaisten perusrakenteiden laajentaminen alaa koskevan tutkimuksen ja ammatillisen pätevöittämisen suhteen. 1.2.3. Omien aloitteiden menestys perustuu myös siihen, että alueellisia kehittämistoimia voidaan aloittaa ja toteuttaa tehokkaasti paikallistasolla. Tämä edellyttää aluepoliittisten toiminta- ja päätösvaltuuksien pitkälle menevää hajauttamista. 1.2.3.1. Schwabenin alueella sijaitseva Augsburgin ympäristöalan osaamiskeskus perustuu tähän malliin. Sijoittamalla ja keskittämällä kohdennetusti ympäristöalan tutkimus- ja hallintolaitoksia Schwabenin ja Augsburgin alue on onnistunut lisäämään olemassa olevia ympäristöteknisiä vahvuuksiaan niin, että sillä on nyt laaja ympäristöteknologisen osaamisen verkosto. Alueelle on perustettu yksi toimipiste, joka yhdistää politiikan, talouden, tutkimuksen, tieteen ja opetusalan kumppanit tiiviiksi organisaatioksi. Tällä rakenteella taataan myös mallin laaja hyväksyntä ja avoimuus vapaassa taloudessa. Tämä ilmenee esimerkiksi ympäristöteknologisen yrityshautomon onnistuneesta sijoittamisesta. 1.2.3.2. Roomassa laaditun "Rooman teknologia- ja teollisuuskeskus" -suunnitelman painopisteenä on ympäristöteknologisen keskuksen integroiminen. Päätehtävänä tulee olemaan aiheen "kestävä kaupunkikehitys" juurruttaminen kaikkien yhteiskunnallisten toimijoiden tietoisuuteen, jotta keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä kaupungille ja alueelle voidaan luoda uusi yhteinen identiteetti. Perinteisen kaupunki-ympäristö-suhteen uudelleenmäärittely suurkaupunkialueilla on tässä yhteydessä yksi tärkeimmistä haasteista, johon on vastattava alueellisella tasolla. 1.3. Yhteenvetona voidaan todeta, että alueiden ja kuntien omien aloitteiden onnistumiseen vaikuttavat seuraavat tekijät: a) Asianomaisten toimijoiden ja päätöksentekijöiden laaja verkottuminen sekä tähän liittyvien synergiavaikutusten mahdollisuus. b) Yhteinen tahto profiloitua tietyllä alalla ja markkinoida tehokkaasti kyseisiä toimintoja. c) Kyky tunnistaa alueen mahdollisuudet ja vahvistaa niitä. d) Valmius tarjota uusia ideoita avoimella foorumilla ja hyödyntää avartuvia mahdollisuuksia johdonmukaisesti.