P9_TA(2020)0212

EU:n tehtävä maailman metsien suojelemisessa ja ennallistamisessa

Euroopan parlamentin päätöslauselma 16. syyskuuta 2020 EU:n tehtävästä maailman metsien suojelemisessa ja ennallistamisessa (2019/2156(INI))

(2021/C 385/02)

Euroopan parlamentti, joka

— ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 11 artiklan, 191 artiklan 1 kohdan ja 208 artiklan,

— ottaa huomioon Euroopan unionin tuomioistuimen 17. huhtikuuta 2018 antaman ratkaisun (1),

— ottaa huomioon YK:n kestävän kehityksen tavoitteet 2015–2030,

— ottaa huomioon ilmastonmuutosta koskevan YK:n puitesopimuksen (UNFCCC) osapuolten 21. konferenssissa hyväksytyn Pariisin sopimuksen,

— ottaa huomioon vuonna 1992 tehdyn biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen, maailmanlaajuisen luonnon monimuotoisuutta koskevan strategisen suunnitelman 2011–2020 ja Aichin biodiversiteettitavoitteet,

— ottaa huomioon 23. heinäkuuta 2019 annetun komission tiedonannon EU:n toimien tehostamisesta maailman metsien suojelemiseksi ja ennallistamiseksi (COM(2019)0352),

— ottaa huomioon 11. joulukuuta 2019 annetun komission tiedonannon Euroopan vihreän kehityksen ohjelmasta (COM(2019)0640) ja 15. tammikuuta 2020 antamansa päätöslauselman Euroopan vihreän kehityksen ohjelmasta (2),

— ottaa huomioon 20. toukokuuta 2020 annetun komission tiedonannon ”Vuoteen 2030 ulottuva EU:n biodiversiteettistrategia – Luonto takaisin osaksi elämäämme” (COM(2020)0380),

— ottaa huomioon ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan EU:n toimintasuunnitelman 2020–2024, vuonna 2016 laaditun alkuperäiskansoja koskevan EU:n ulkopolitiikan, 15. toukokuuta 2017 annetut alkuperäiskansoja koskevat neuvoston päätelmät ja vuonna 2017 hyväksytyn kehityspolitiikkaa koskevan eurooppalaisen konsensuksen,

— ottaa huomioon 28. marraskuuta 2018 annetun komission tiedonannon ”Puhdas maapallo kaikille – Eurooppalainen visio kukoistavasta, nykyaikaisesta, kilpailukykyisestä ja ilmastoneutraalista taloudesta” (COM(2018)0773),

— ottaa huomioon 20. syyskuuta 2013 annetun komission tiedonannon ”Uusi EU:n metsästrategia: metsien ja metsäalan puolesta” (COM(2013)0659),

— ottaa huomioon vuonna 2013 laaditun loppuraportin EU:n kulutuksen vaikutusta metsäkatoon koskevasta komission tutkimuksesta ”The impact of EU consumption on deforestation: Comprehensive analysis of the impact of EU consumption on deforestation”,

— ottaa huomioon komission ympäristöasioiden pääosaston vuonna 2018 teettämän toteutettavuustutkimuksen vaihtoehdoista metsäkadon torjumista koskevien EU:n toimien tehostamiseksi,

— ottaa huomioon 17. lokakuuta 2008 annetun komission tiedonannon ”Metsäkadon ja metsien tilan heikkenemisen torjuminen ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja biologisen monimuotoisuuden suojelemiseksi” (COM(2008)0645),

— ottaa huomioon vuonna 2003 hyväksytyn EU:n toimintasuunnitelman metsälainsäädännön soveltamisen valvonnasta, metsähallinnosta ja puukaupasta (FLEGT-toimintasuunnitelma), vapaaehtoiset FLEGT-kumppanuussopimukset kolmansien maiden kanssa sekä FLEGT-toimintasuunnitelman 2018–2022,

— ottaa huomioon 21. maaliskuuta 2019 annetun YK:n ihmisoikeusneuvoston päätöslauselman, jossa tunnustetaan ympäristöalan ihmisoikeuspuolustajien panos ihmisoikeuksien toteutumisen, ympäristönsuojelun ja kestävän kehityksen aloilla,

— ottaa huomioon YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) raportin ”State of the World’s Forests 2020”,

— ottaa huomioon YK:n metsästrategian 2017–2030,

— ottaa huomioon hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin (IPCC) erityisraportit ilmastonmuutoksesta, aavikoitumisesta, maaperän huonontumisesta, kestävästä maankäytöstä, elintarviketurvasta ja kasvihuonekaasuvirroista maaekosysteemeissä sekä sen viidennen ilmastonmuutosta koskevan arviointiraportin ”Climate Change 2014: Impacts, Adaptation, and Vulnerability”,

— ottaa huomioon 31. toukokuuta 2019 julkaistun biologista monimuotoisuutta ja ekosysteemipalveluja käsittelevän hallitustenvälisen tiede- ja politiikkafoorumin (IPBES) maailmanlaajuisen arviointiraportin ”Global Assessment Report on Biodiversity and Ecosystem Services”,

— ottaa huomioon 16. tammikuuta 2020 antamansa päätöslauselman biodiversiteettisopimuksen sopimuspuolten konferenssin 15. kokouksesta (COP15) (3),

— ottaa huomioon 28. marraskuuta 2019 antamansa päätöslauselman ilmasto- ja ympäristöhätätilasta (4),

— ottaa huomioon 11. syyskuuta 2018 antamansa päätöslauselman luonnonvarojen avoimesta ja vastuullisesta hallinnasta kehitysmaissa: esimerkkinä metsät (5),

— ottaa huomioon 4. huhtikuuta 2017 antamansa päätöslauselman palmuöljystä ja sademetsien metsäkadosta (6),

— ottaa huomioon työjärjestyksen 54 artiklan,

— ottaa huomioon kehitysvaliokunnan, kansainvälisen kaupan valiokunnan, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan sekä teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnot,

— ottaa huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietinnön (A9-0143/2020),

A. toteaa, että vuosina 1990–2016 maailman metsistä menetettiin 1,3 miljoonaa neliökilometriä, millä oli tuhoisia vaikutuksia biologiseen monimuotoisuuteen, ilmastoon, ihmisiin ja talouteen; katsoo, että kaikista tähänastisista ponnisteluista huolimatta erinäiset metsiin liittyvät kansainväliset sitoumukset, kuten YK:n kestävän kehityksen tavoitteiden alatavoite 15,2 (7) ja biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen Aichi-tavoite 5 (8), eivät ole saavutettavissa riittävän hyvin nykyisillä politiikkatoimilla; ottaa huomioon, että Euroopan ympäristökeskuksen raportissa ”European Environment – state and outlook 2020” todetaan, että Euroopan metsäala on pysynyt suurelta osin vakaana kahden viime vuosikymmenen aikana, mutta varoitetaan myös, että metsäluontotyyppien ja -lajien suojelun taso on parantunut vain vähän vuoden 2013 jälkeen ja että luonnolliset ja ihmisen aiheuttamat häiriöt ovat uhkia Euroopan metsille;

B. ottaa huomioon, että 17 kestävän kehityksen tavoitetta muodostavat yhtenäisen ja jakamattoman kokonaisuuden; toteaa, että kestävän kehityksen tavoitteiden keskeisiä elementtejä ovat kestävä maatalous, elintarviketurva ja kestävä metsänhoito ja näiden tavoitteiden saavuttamiseen olisi pyrittävä samanaikaisesti;

C. ottaa huomioon, että metsät ovat keskeisiä tekijöitä ilmastonmuutoksen hillitsemisessä ja siihen sopeutumisessa ja että metsäkato, erityisesti trooppinen metsäkato, sitä vastoin edistää merkittävästi ilmastonmuutosta; toteaa, että maankäytöstä ja pääasiassa metsäkadosta johtuvista maankäytön muutoksista aiheutuvat päästöt ovat fossiilisten polttoaineiden käytön jälkeen toiseksi suurin ilmastonmuutoksen aiheuttaja ja niiden osuus on lähes 12 prosenttia kaikista kasvihuonekaasupäästöistä; toteaa, että metsissä on myös 80 prosenttia maapallon biologisesta monimuotoisuudesta, että metsät edistävät katastrofiriskin pienentämistä koskevia toimenpiteitä luontopohjaisilla ratkaisuilla ja että metsistä saa toimentulonsa noin 25 prosenttia maailman väestöstä samalla kun metsät edustavat suurta osaa alkuperäiskansojen perinteisesti asuttamasta maasta ja edistävät ihmisten terveyttä sekä ilmentävät korvaamattomia kulttuurisia, sosiaalisia ja hengellisiä arvoja;

D. ottaa huomioon, että hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin mukaan ilmastonmuutoksen ja biologisen monimuotoisuuden häviämisen vuoksi luonnonmullistuksia, kuten kuivuutta, tulvia, myrskyjä, tuholaisvahinkoja, eroosiota sekä maasto- ja metsäpaloja, esiintyy yhä useammin ja ne ovat yhä voimakkaampia, mikä aiheuttaa myös lisää tuhoa maailman metsille; katsoo, että investointien lisääminen luontopohjaisiin ratkaisuihin on yksi kustannustehokkaimmista keinoista puuttua päästöihin ja suojella elintärkeitä ekosysteemejä ja samalla parantaa toimeentuloa, häiriönsietokykyä ja elintarviketurvaa;

E. katsoo, että maailman metsien suojeleminen ja ennallistaminen edellyttävät kauaskantoisia, kunnianhimoisia ja keskitettyjä toimia, joiden tukena on poliittista ja yhteiskunnallista tahtoa;

F. katsoo, että sellaisen toiminnan tehostamisen, jolla suojellaan ja ennallistetaan metsiä ja lisätään metsäekosysteemien määrää ja parannetaan niiden laatua, on oltava keskeisessä asemassa EU:n ja jäsenvaltioiden kestävän kehityksen politiikoissa ja Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden saavuttamisessa; katsoo, että ilmaston lämpenemisen rajoittamiseksi ja biologisen monimuotoisuuden köyhtymisen torjumiseksi on olennaisen tärkeää, että metsiä suojellaan, ennallistetaan ja hoidetaan siten, että maksimoidaan niiden kyky varastoida hiiltä ja suojella biologista monimuotoisuutta; ottaa huomioon, että aarniometsät varastoivat enemmän hiilidioksidia ja niissä on enemmän olennaisia elinympäristöjä kuin nuoremmissa ja vastaistutetuissa metsissä;

G. ottaa huomioon, että maailman metsien tilaa koskevan FAOn raportin ”State of the World’s Forests 2020” mukaan maatalouden laajeneminen on edelleen merkittävin maailmanlaajuisen metsäkadon aiheuttaja kaupunkialueiden laajenemisen, infrastruktuurin kehittymisen ja kaivostoiminnan ohella; katsoo, että on tehtävä tiivistä yhteistyötä EU:n kumppanimaiden ja eri sidosryhmien kanssa, jotta voidaan lisätä innovatiivista ja myönteistä vuorovaikutusta maa- ja metsätalouden välillä kestävien maatalousjärjestelmien luomiseksi ja elintarviketurvan parantamiseksi; ottaa huomioon, että EU on myös välillisesti osallinen metsäkatoon ja maailman metsien ja muiden luonnon ekosysteemien heikkenemiseen, sillä se tuo ja kuluttaa metsäkatoon liittyviä hyödykkeitä, kuten soijaa, palmuöljyä, kumia, maissia, naudanlihaa, nahkaa ja kaakaota; toteaa, että EU:n kulutuksen osuus kaikesta loppukulutuksen aiheuttamasta metsäkadosta on noin kymmenen prosenttia;

H. toteaa, että äskettäin tehty Global Witness -kansalaisjärjestön tutkimus paljasti, että vuosina 2013–2019 EU:hun sijoittautuneet rahoituslaitokset olivat antamallaan seitsemän miljardin euron tuella suurin kansainvälinen rahoituksen lähde kuudelle maatalous- ja elintarvikealan yritykselle, jotka voitiin yhdistää metsien tuhoamiseen Amazonilla, Kongon altaassa ja Papua-Uudessa-Guineassa (9);

I. katsoo, että yritysten ja pankkien nykyisillä metsäkadon torjumista koskevilla vapaaehtoisilla sitoumuksilla ei ole saatu aikaan toimintatavan muutosta, jota tarvitaan tämän katastrofaalisen ympäristötuhon pysäyttämiseksi;

J. toteaa, että uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin kielteinen vaikutus maailman ja EU:n metsiin edellytti direktiivin uudelleenlaatimista (10); katsoo, että direktiiviin tehdyillä muutoksilla ei kuitenkaan puututa ongelmaan;

K. toteaa, että puusta saatavan bioenergian tuet olisi kohdennettava uudelleen energiatehokkuuteen ja uusiutuvaan energiaan;

L. ottaa huomioon, että uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin sovellettavat säännöt perustuvat käsitykseen, jonka mukaan energiatarkoituksiin tehtävät korjuut ovat kestäviä ja ilmastoneutraaleja ja mahdollistavat energialähteen uusiutumisen sopivan ajan kuluessa; katsoo, että tämä käsitys on virheellinen;

M. katsoo, että maailman metsien ja muiden luonnon ekosysteemien tehokkaampi suojelu edellyttää toimia kaikilla tasoilla, myös sääntelytoimenpiteitä ja nykyisen lainsäädännön täytäntöönpanon tiukempaa valvontaa, sekä merkittäviä julkisia ja yksityisiä investointeja; katsoo, että tämä voidaan saavuttaa vain varmistamalla politiikan johdonmukaisuus kaikilla aloilla sekä EU:n sisä- ja ulkopolitiikkojen välillä soveltamalla haitan välttämistä koskevaa periaatetta;

N. katsoo, että metsien ja muiden luonnon ekosysteemien suojelemisen ja ennallistamisen tehostaminen sekä kestävä metsänhoito ovat tärkeitä alkuperäiskansojen ja paikallisyhteisöjen elinkeinojen säilyttämiseksi, tarjoavat mahdollisuuksia yhteiskunnalliseen ja taloudelliseen kehitykseen ja työpaikkojen luomiseen sekä mahdollistavat kestävien biotalouksien kehittämisen ja samalla ne tehostavat ekosysteemipalveluja ja suojelevat biologista monimuotoisuutta; toteaa, että metsät ovat vihreän talouden ala, jolla on mahdollista luoda maailmanlaajuisesti 10–16 miljoonaa työpaikkaa;

O. ottaa huomioon, että mangrovemetsät tarjoavat tärkeitä ekosysteemipalveluja, sillä ne varastoivat suuria määriä hiiltä, ovat tärkeä kutualue monille koralliriuttojen kalalajeille ja suojelevat koralliriuttoja ravinnekuormitukselta ja sedimenteiltä sekä rannikkoalueita tulvilta; ottaa huomioon, että vielä vähän aikaa sitten mangrovemetsät kattoivat yli kolme neljäsosaa trooppisista rannikoista mutta yli puolet niistä on nyt menetetty rannikkoalueiden rakentamisen, vesiviljelyn, saasteiden ja kestämättömän käytön vuoksi;

P. toteaa, että kymmenen prosenttia metsäkadon aiheuttamista hiilidioksidipäästöistä johtuu mangrovemetsien muuntamisesta huolimatta siitä, että mangrovemetsien osuus trooppisista metsistä on vain 0,7 prosenttia (11);

Q. katsoo, että EU:n osoittama rahoitus metsien suojelemisen ja ennallistamisen sekä kestävän metsänhoidon tukemiseen kumppanimaissa on riittämätöntä ongelman laajuuden vuoksi; katsoo, että metsien ja muiden luonnon ekosysteemien suojeleminen, ennallistaminen ja kestävä hoito samoin kuin niihin liittyvät oheishyödyt ja ihmisoikeusnäkökohdat on sisällytettävä paremmin EU:n rahoitusmekanismeihin;

R. ottaa huomioon, että EU:lla ja sen jäsenvaltioilla on pitkät perinteet ja asiantuntemusta kestävästä metsänhoidosta ja ne voivat hyödyntää niitä auttaakseen muita maita valmiuksien kehittämisessä tällä alalla;

S. ottaa huomioon, että alkuperäiskansoihin, paikallisyhteisöihin ja ympäristönsuojelijoihin kohdistuu yhä useammin uhkia ja pelottelua samalla kun heidän ihmisoikeuksiaan loukataan heidän yrittäessään suojella metsiään, maitaan ja ympäristöä;

T. ottaa huomioon, että luonnon ekosysteemien hävittäminen ja muuntaminen voivat lisätä virusten kaltaisten taudinaiheuttajien mahdollisuutta siirtyä villieläimistä ja kotieläimistä ihmisiin (zoonoosit);

U. toteaa, että kestävä ja tehokas metsäpolitiikka edellyttää luotettavia tietoja metsävaroista ja niiden tilasta, hoidosta ja käytöstä sekä maankäytön muutoksista;

V. katsoo, että metsät ja metsiin perustuva arvoketju ovat olennaisen tärkeitä kiertobiotalouden jatkokehitykselle, sillä ne tarjoavat työpaikkoja ja taloudellista hyvinvointia maaseutu- ja kaupunkialueilla, hillitsevät ilmastonmuutosta ja tarjoavat terveyshyötyjä;

1. suhtautuu myönteisesti komission tiedonantoon ”EU:n toimien tehostaminen maailman metsien suojelemiseksi ja ennallistamiseksi” ja pitää sitä hyvänä perustana päättäväiselle toiminnalle; on yhtä mieltä tiedonannossa esitetyistä viidestä päätavoitteesta; tähdentää, että kaikki nämä päätavoitteet ovat välttämättömiä, jotta voidaan pysäyttää metsäkato ja kääntää sen suunta sekä pysäyttää luonnon ekosysteemien, erityisesti metsien, tilan heikkeneminen sekä biologisen monimuotoisuuden köyhtyminen ja niihin liittyvät ihmisoikeusloukkaukset, ja ne on pantava täytäntöön nopeasti ja johdonmukaisesti; muistuttaa kuitenkin, että EU:n ja sen jäsenvaltioiden olisi nostettava tavoitetasoa toimissaan sitoumustensa täyttämiseksi ja puututtava maailmanlaajuisesta metsäkadosta ja metsien tilan heikkenemisestä johtuvaan kiireelliseen ongelmaan; pitää tärkeinä kattavia toimia ja aloitteita, myös uusia sääntelytoimenpiteitä, jotka ovat tehokkaita, täydentäviä ja täytäntöönpanokelpoisia ja joihin sisältyy seuranta;

2. korostaa, että EU:n ympäristöpolitiikassa on tunnustettava EU:n toimivalta, vastuu ja käytettävissä olevat varat metsien suojelun alalla sekä Euroopan metsät osana maailman metsiä; muistuttaa, että EU:n ulkoisten toimien onnistuminen ja kumppaneidemme toimien onnistuminen metsiensä suojelussa ovat riippuvaisia siitä, miten tehokkaita ja tavoitteellisia olemme suhteessa luonnonperintöömme; kehottaa siksi komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan Euroopan vihreän kehityksen ohjelman ja vuoteen 2030 ulottuvan biodiversiteettistrategian mukaisesti korkeimmat ympäristönsuojelunormit ja suuremman johdonmukaisuuden metsien suojelemista ja ennallistamista koskevien tehtävien välillä sekä EU:ssa että sen ulkoisissa toimissa;

3. muistuttaa, että EU:n ja sen jäsenvaltioiden odotetaan toteuttavan kiireellisiä toimia metsien suojelemiseksi ja ennallistamiseksi, jotta ne voivat täyttää kestävän kehityksen tavoitteisiin, Pariisin sopimukseen, maailmanlaajuiseen luonnon monimuotoisuutta koskevaan strategiseen suunnitelmaan 2011–2020 sekä YK:n metsästrategiaan 2017–2030 ja sen maailmanlaajuisiin metsätavoitteisiin liittyvät sitoumuksensa;

4. korostaa metsien roolia parannettaessa kykyä sietää ilmastonmuutoksen kielteisiä vaikutuksia; tähdentää, että ilmastonmuutokseen sopeutumista koskevissa strategioissa ja suunnitelmissa on toteutettava konkreettisia ja tehokkaita toimia siten, että niihin sisältyy hillitsemisen ja sopeutumisen välisiä synergioita;

5. painottaa metsien myönteistä vaikutusta ihmisten terveyteen ja kansalaisten elämänlaatuun ja niiden suurta ympäristöön liittyvää arvoa, sillä ne sitovat hiiltä, varastoivat vettä, hillitsevät eroosiota ja suojaavat maanvyörymiltä;

6. tähdentää, että metsäkadon aiheuttajia on myös varsinaisen metsäalan ulkopuolella ja ne liittyvät monenlaisiin kysymyksiin, kuten maaoikeuksiin, alkuperäiskansojen oikeuksien suojeluun, maatalouspolitiikkaan, ilmastonmuutokseen, demokratiaan, ihmisoikeuksiin ja poliittiseen vapauteen;

7. korostaa, että alkuperäiskansoihin kuuluvilla naisilla ja naisviljelijöillä on keskeinen asema metsien ekosysteemien suojelussa; panee kuitenkin huolestuneena merkille, että naisten osallistamista ja voimaannuttamista ei ole sisällytetty luonnonvarojen hallintaprosessiin; katsoo, että sukupuolten tasa-arvo metsäalan koulutuksessa on avaintekijä kestävän metsänhoidon kannalta ja että se olisi otettava huomioon EU:n FLEGT-toimintasuunnitelmassa;

8. kehottaa komissiota tehostamaan toimiaan metsäkadon torjumiseksi kokonaisvaltaisesti johdonmukaisen poliittisen toimintakehyksen avulla ja varmistamaan samalla ekosysteemien suojelun; muistuttaa, että on tärkeää noudattaa yritystoimintaa ja ihmisoikeuksia koskevia YK:n ohjaavia periaatteita; tukee meneillään olevia neuvotteluja ihmisoikeuksia koskevan sitovan YK:n välineen perustamiseksi ylikansallisia yrityksiä ja muita liikeyrityksiä varten ja korostaa, että EU:n aktiivinen osallistuminen tähän prosessiin on tärkeää;

9. on yhtä mieltä komission tiedonannon kanssa siitä, että aarniometsät ovat korvaamattomia, ja korostaa tätä sekä kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tunnustamaan, että luonnontilaisten metsien suojelusta on selvää hyötyä ilmastonmuutoksen hillitsemisessä, mikä johtuu niiden ekosysteemien hiilivarastojen koosta ja pitkäikäisyydestä; korostaa, että paikallisten ekosysteemien suojelun ja parantamisen kanssa yhteensopivalla tavalla toteutettu metsitys voi auttaa saavuttamaan ilmastoneutraaliuden vuoteen 2050 mennessä, ja toteaa samalla, että vastaistutetut metsät eivät voi korvata aarniometsiä; korostaa, että metsien säilyttämisen olisi oltava yksi EU:n poliittisista painopisteistä; korostaa, että EU:n olisi näytettävä esimerkkiä ja varmistettava, että sen omat ja sen jäsenvaltioiden kansainväliset sosiaaliset ja ympäristösitoumukset täytetään myös ilmaston, biologisen monimuotoisuuden ja ihmisoikeuksien aloilla;

10. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan nykyisten prioriteettialojen tehokkaan täytäntöönpanon ja sisällyttämään metsäekosysteemien, erityisesti aarniometsien, suojelemista ja ennallistamista koskevat sitovat tavoitteet osaksi EU:n tulevaa metsästrategiaa, jonka olisi oltava täysin yhdenmukainen vuoteen 2030 ulottuvassa EU:n biodiversiteettistrategiassa esitetyn ennallistamista ja suojelualueita koskevia sitovia tavoitteita koskevan ehdotuksen kanssa; tähdentää, että on tärkeää antaa riittävää tukea ja rahoitusta näille toimenpiteille;

11. korostaa, että olisi kiinnitettävä erityistä huomiota rannikkoalueiden mangrovemetsiin ja muihin metsiin, joihin ilmastonmuutos vaikuttaa erityisen paljon ja jotka tarjoavat erinomaisen mahdollisuuden toteuttaa suojelu-, sopeutumis- ja hillitsemistoimia; pitää valitettavana, että komission tiedonannossa ei mainita mangrovemetsiä; korostaa, että 80 prosenttia maanpäällisestä biologisesta monimuotoisuudesta on metsissä ja että mangrovemetsät ovat tärkeitä sekä ilmaston että biologisen monimuotoisuuden kannalta sekä asianomaisten paikallisyhteisöjen toimeentulon kannalta;

12. korostaa kansalaisyhteiskunnan roolia ympäristönsuojelussa ja kestävässä kulutuksessa ja kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan täyden avoimuuden ja yleisön osallistumisen metsiin ja maankäyttöön liittyvien toimenpiteiden yhteydessä, jotta voidaan ehkäistä metsäkatoa ja metsien tilan heikkenemistä, edistää metsien suojelua ja kestävää metsänhoitoa ja tukea luonnonmetsien suojelemista ja ennallistamista alueellisella ja maailmanlaajuisella tasolla; korostaa, että on tärkeää perustaa foorumi useiden sidosryhmien ja jäsenvaltioiden väliselle vuoropuhelulle, jossa käsitellään metsäkatoa, metsien tilan heikkenemistä ja tapoja lisätä maailman metsäpinta-alaa kestävästi, jotta voidaan luoda yhteyksiä, tehdä yhteisiä sitoumuksia, pysäyttää metsäkato ja jakaa kokemuksia ja tietoa;

13. korostaa alkuperäiskansojen ja paikallisyhteisöjen sekä naisten ratkaisevaa roolia, oikeuksia ja tuen tarvetta pyrittäessä suojelemaan maailman metsiä ja näitä metsiä koskevassa päätöksentekoprosessissa; toteaa lisäksi, että näihin ryhmiin kohdistuu uhkia ja ihmisoikeusloukkauksia; kehottaa siksi komissiota ottamaan niiden roolin huomioon ja ottamaan ne mukaan metsänsuojelutoimenpiteiden suunnitteluun, hyväksymiseen, täytäntöönpanoon ja täytäntöönpanon valvotaan maailmanlaajuisesti, EU:n tasolla sekä kansallisella ja sitä alemmalla tasolla;

14. muistuttaa, että monet viljelijät ovat tietoisia metsistä maiseman oleellisena ja välttämättömänä osana niiden ekologisten, taloudellisten ja sosiaalisten tehtävien vuoksi ja että he ovat perinteisesti pyrkineet suojelemaan, käyttämään ja ennallistamaan metsiä ja tekevät niin edelleenkin; toteaa, että tietyt paikallisyhteisöt ja alkuperäiskansat ovat jo vuosisatojen ajan käyttäneet perinteisiä viljelytekniikoita metsien säilyttämiseksi, sillä niillä on erityistä tietämystä kestävästä maankäytöstä;

15. muistuttaa, että alkuperäiskansoilla, paikallisyhteisöillä, pienviljelijöillä ja naisilla on metsiä koskevaa olennaista tietämystä ja että nämä ryhmät ovat erittäin riippuvaisia siitä; kehottaa EU:ta varmistamaan sosiaalisen oikeudenmukaisuuden nimissä, että näiden ryhmien maaoikeudet ja ihmisoikeudet tunnustetaan FAOn vapaaehtoisten maa- ja luonnonvaraoikeuksien hyvää hallintaa koskevien ohjeistojen (VGGT), YK:n alkuperäiskansojen oikeuksien julistuksen ja Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimuksen nro 169 mukaisesti ja että nämä ryhmät voivat osallistua tehokkaasti niihin vaikuttavien EU:n kehitysohjelmien suunnitteluun ja toteuttamiseen sekä metsänsuojelutoimenpiteiden täytäntöönpanoon ja että tässä hyödynnetään FLEGT-ohjelmasta saatuja kokemuksia;

16. muistuttaa, että on tärkeää taata asianmukainen oikeussuojan saatavuus, oikeussuojakeinot ja väärinkäytösten paljastajien tehokas suojelu luonnonvaroja vievissä maissa, jotta varmistetaan kaikkien säädösten tai aloitteiden tehokkuus; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tehostamaan tukeaan ympäristön ja metsien puolustajille EU:ssa ja kaikkialla maailmassa;

17. suhtautuu myönteisesti komission sitoumukseen lisätä toimitusketjujen ja investointien kestävyyttä ja avoimuutta sen varmistamiseksi, että kulutetaan tuotteita metsäkatoa aiheuttamattomista toimitusketjuista; muistuttaa tässä yhteydessä kattavien toimien ja aloitteiden merkityksestä;

18. kehottaa komissiota tällaisten toimien ja aloitteiden kehittämisessä myös pohtimaan, miten niillä voidaan parhaiten edistää muiden sellaisten asiaankuuluvien luonnon ekosysteemien suojelua, joita uhkaa vakavasti niiden tilan heikkeneminen tai muuntaminen;

19. pitää metsäkatoa aiheuttamattoman toimitusketjun käsitteen yhtenäistä määritelmää keskeisenä, jotta voidaan puuttua metsäkatoa edistävien hyödykkeiden ongelmaan, ja kehottaa komissiota ehdottamaan kunnianhimoista määritelmää; korostaa tässä yhteydessä metsäpohjaisten arvoketjujen ja kestävän kehityksen tavoitteiden välistä vahvaa yhteyttä;

20. panee merkille, että metsäkatoa aiheuttamattomia hyödykkeitä koskevien avoimien sertifiointijärjestelmien edistäminen on yksi asianmukaisista välineistä; huomauttaa kuitenkin, että tällaisten järjestelmien pääasiallisena tarkoituksena on oltava metsäkadon torjuminen;

21. kehottaa komissiota suorittamaan viipymättä tutkimuksia metsäalan ja puuperäisten tuotteiden sertifiointi- ja varmistusjärjestelmistä ja metsäkatoa aiheuttamattomien hyödykkeiden sertifiointijärjestelmistä; kehottaa komissiota toimittamaan nämä tutkimukset parlamentille lisätarkastelua varten yhdessä ehdotettujen seuranta- ja jatkotoimien kanssa, jotta voidaan kannustaa tiukempiin normeihin ja varmistaa sertifiointijärjestelmien ja kolmansien osapuolten varmennusjärjestelmien avoimuus;

22. suhtautuu myönteisesti komission ilmoitukseen sisällyttää uusia metsäkatoa koskevia näkökohtia EU-ympäristömerkkiin, ympäristöä säästäviin julkisiin hankintoihin ja muihin kiertotaloutta koskeviin aloitteisiin osana kattavia toimia ja aloitteita, joilla varmistetaan metsäkatoa aiheuttamattomat toimitusketjut;

23. toistaa komissiolle esittämänsä pyynnön esittää viipymättä vaikutustenarviointiin perustuva ehdotus asianmukaisen huolellisuuden periaatteisiin perustuvaksi EU:n lainsäädäntökehykseksi, jotta voidaan varmistaa kestävät ja metsäkatoa aiheuttamattomat toimitusketjut EU:n markkinoille saatetuille tuotteille ja raaka-aineille kiinnittäen huomiota erityisesti metsäkatotuonnin tärkeimpiin aiheuttajiin; katsoo, että tällaisen kehyksen olisi oltava täytäntöönpanokelpoinen ja kansainvälisten normien ja velvoitteiden mukainen, sitä olisi sovellettava koko toimitusketjuun sen jälkeen, kun huolellisessa arvioinnissa on todettu, että se on toimiva ja sovellettavissa kaikkiin markkinatoimijoihin, myös pk-yrityksiin, ja sitä olisi täydennettävä vankalla täytäntöönpanomekanismilla, johon sisältyy tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia; huomauttaa, että tässä yhteydessä EU:n toimenpiteet eivät saisi merkitä kehitysmaiden ihmisille tulonmenetyksiä vaan uusia taloudellisia mahdollisuuksia ja yleistä siirtymistä kestävämpään talouteen; kehottaa komissiota ilmaisemaan tukensa tuotantoketjujen kestävyydelle, mukaan lukien metsäkato ja metsien tilan heikkeneminen, asiaankuuluvilla kansainvälisillä hyödykekaupan foorumeilla;

24. kehottaa komissiota esittämään rahoituslaitoksiin sovellettavat asianmukaista huolellisuutta koskevat vaatimukset, joiden avulla tunnistetaan, ehkäistään ja hillitään ympäristöön, yhteiskuntaan ja ihmisoikeuksiin kohdistuvia EU:n aiheuttaman metsäkadon vaikutuksia, jotta taataan, että millään EU:n rahoitus- tai pankkilaitoksella ei ole suoraa eikä välillistä yhteyttä metsäkatoon, metsien tilan heikkenemiseen, luonnon ekosysteemien muuntamiseen tai niiden tilan heikkenemiseen tai ihmisoikeusloukkauksiin;

25. korostaa metsänomistajien ja -hoitajien roolia metsien kestävän kehityksen varmistamisessa; tähdentää, että EU:n metsäteollisuus voi osaltaan edistää kestävän metsänhoidon maailmanlaajuisia standardeja; katsoo, että EU:n metsäteollisuudella sekä metsäalalla toimivilla pk-yrityksillä ja mikroyrityksillä olisi myös oltava rooli kumppanimaiden kanssa käytävässä vuoropuhelussa siitä, miten kestävyyttä voidaan edistää koko arvoketjussa;

26. kehottaa yksityistä sektoria torjumaan aloitteellisemmin metsäkatoa toimitusketjuissaan ja sijoituksissaan täyttämällä metsäkadon pysäyttämistä koskevat sitoumuksensa ja varmistamalla täyden avoimuuden sitoumustensa noudattamisen suhteen; korostaa tarvetta houkutella yksityisiä investointeja metsäkatoa aiheuttaviin tekijöihin puuttumiseksi ja kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseksi sekä Pariisin sopimuksen toteuttamiseksi; kehottaa samalla komissiota tiivistämään yhteistyötä yksityisen sektorin kanssa ja kehittämään soveltuvia välineitä edelläkävijöiden kannustamiseksi jaetun vastuun periaatteen pohjalta; suhtautuu myönteisesti muiden kuin taloudellisten tietojen raportointia koskevan direktiivin ( 12 ) meneillään olevaan uudelleentarkasteluun ja kehottaa komissiota parantamaan ilmoitettavien muiden kuin taloudellisten tietojen, erityisesti ympäristönäkökohtia koskevien tietojen, laatua ja kattavuutta sekä edistämään metsiin liittyvien näkökohtien sisällyttämistä yritysten yhteiskuntavastuuseen; muistuttaa lisäksi, että on tärkeää noudattaa yritystoimintaa ja ihmisoikeuksia koskevia YK:n ohjaavia periaatteita; tukee meneillään olevia neuvotteluja ihmisoikeuksia koskevan sitovan YK:n välineen perustamiseksi ylikansallisia yrityksiä ja muita liikeyrityksiä varten ja korostaa, että EU:n aktiivinen osallistuminen tähän prosessiin on tärkeää;

27. kehottaa komissiota arvioimaan yksityisen sektorin ja muiden kehitysalan toimijoiden kanssa uusia katastrofiriskeihin liittyviä rahoitus- ja vakuutusratkaisuja sellaisten katastrofien varalle, jotka kohdistuvat suuriin hehtaarimääriin metsää;

28. kehottaa komissiota tukemaan ja edistämään teollisuusvetoista innovointia ja aloitteita, joilla parannetaan arvoketjujen kestävyyttä;

29. pitää välttämättömänä suunnata asiaankuuluvilla teollisuudenaloilla sekä yksityisiä että julkisia rahavirtoja uudelleen toimintaan, joka ei aiheuta metsäkatoa; muistuttaa, että komission olisi arvioitava 31. joulukuuta 2021 mennessä säännöksiä, joita tarvitaan luokitusjärjestelmäasetuksen ( 13 ) soveltamisalan laajentamiseksi koskemaan taloudellista toimintaa, joka vahingoittaa merkittävästi ympäristön kestävyyttä;

30. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita hyödyntämään tehokkaasti sekarahoitusjärjestelmiä houkutellakseen yksityisen sektorin rahoitusta metsien ennallistamiseen;

31. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ehdottamaan erityistoimia, joilla vahvistetaan maailmanlaajuisesti metsien suojelemista ja ennallistamista ja kestävää metsänhoitoa koskevaa poliittista ja sääntelykehystä, ja antamaan ohjausta ja toteuttamaan erityistoimia kestävän maankäytön suunnittelun alalla; kehottaa komissiota edistämään parhaiden käytäntöjen vaihtoa jäsenvaltioiden kesken ja kolmansien maiden kanssa; kehottaa komissiota lisäksi kannustamaan tuottajamaiden lainsäädännön uudistusprosesseja, joiden toteuttamiseen kaikki sidosryhmät, myös kansalaisyhteiskunta, alkuperäiskansat ja paikallisyhteisöt, osallistuvat tehokkaalla ja merkityksellisellä tavalla ja kiinnittämään erityistä huomiota naisten tehokkaaseen osallistumiseen;

32. pitää tärkeänä kestävän metsänhoidon ja kestävän biotalouden edistämistä; toteaa, että kestävän metsänhoidon mallit ja kestävä maankäyttö maailmanlaajuisesti voivat auttaa ehkäisemään metsäkatoa ja metsien tilan heikkenemistä ja että niiden olisi perustuttava korkeimpiin kestävyysnormeihin, joissa sovitetaan yhteen taloudellinen, ympäristöön liittyvä ja yhteiskunnallinen kestävyys sekä biologisen monimuotoisuuden ja arvokkaiden hiilinielujen suojelu keskeisinä tekijöinä ja samalla säilytetään niiden itseisarvo, tuottavuus ja ekosysteemipalvelut; kehottaa komissiota edistämään kestävää metsä- ja maataloutta ja kehittämään kannustinmekanismeja pienviljelijöille ja paikallisyhteisöille kumppanimaissa, jotta voidaan ylläpitää ja parantaa ekosysteemipalveluja ja tuotteita, joita saadaan kestävästä metsä- ja maataloudesta; korostaa peltometsätalousjärjestelmien merkitystä maataloustuotannossa, tuotannon monipuolistamisessa, ilmastonmuutoksen hillitsemisessä ja siihen sopeutumisessa sekä aavikoitumisen ehkäisemisessä; huomauttaa, että peltometsätalousjärjestelmissä maankäyttö on tehokkaampaa kuin muissa maatalousjärjestelmissä; kehottaa muuttamaan tilannetta, jotta olemassa olevia luontoarvoltaan merkittäviä peltometsätalousjärjestelmiä kannustetaan järjestelmällisesti, helpotetaan niiden ennallistamista ja mahdollistetaan valmiuksien kehittäminen tämän tuotantomenetelmän järkeistämiseksi;

33. korostaa, että Horisontti 2020 -puiteohjelmasta on jo rahoitettu merkittävää tutkimusta ja innovointia siirryttäessä kohti kestävämpiä maankäyttökäytäntöjä ja toimitusketjuja metsäkadon ja metsien tilan heikkenemisen pysäyttämiseksi; pyytää lisäämään Horisontti Eurooppa -puiteohjelman varoja, jotta siitä voitaisiin tukea jatkossakin näitä aloja;

34. kehottaa kiinnittämään huomiota kansainvälisen yhteisön 12. joulukuuta 2018 ilmastonmuutosta koskevan YK:n puitesopimuksen (UNFCCC) yhteydessä hyväksymään Katowicessa annettuun metsiä ja ilmastoa koskevaan ministerien julkilausumaan, jossa korostetaan metsien ja puunkäytön merkitystä ilmastonsuojelulle ja asetetaan kyseiset kysymykset muiden kansainvälisten metsiin liittyvien tavoitteiden ja päätösten puitteisiin; panee merkille, kuten julkilausumassa todetaan, että nämä tavoitteet voidaan saavuttaa ainoastaan monitoiminnallisen aktiivisen metsänhoidon avulla, mikä tarkoittaa metsänhoitostrategiaa, jossa otetaan huomioon ja asetetaan tasapainoon kaikki metsiin liittyvät tavoitteet, kuten hiilen varastointi, lajien ja maaperän suojelu, raaka-aineiden käyttöönotto, vapaa-aika ja elintarviketuotanto;

35. korostaa maanviljelyn ohella metsätalouden ratkaisevaa roolia EU:n ja koko maailman maaseudun luonnonvarojen hoitamisessa ja maankäytössä; panee tässä yhteydessä merkille jäsenvaltioiden väliset erot metsänhoidossa, metsänomistuksessa, peltometsätaloudessa ja mahdollisuuksissa;

36. painottaa, että Puhdasta energiaa kaikille eurooppalaisille -paketissa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi käytettävät menetelmät eivät saa johtaa metsäkatoon ja metsien tilan heikkenemiseen muualla maailmassa; kehottaa siksi komissiota tarkastelemaan vuoteen 2021 mennessä uudelleen komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/807 ( 14 ) liitteenä olevan kertomuksen asiaankuuluvia näkökohtia ja tarvittaessa tarkistamaan kyseistä asetusta ilman aiheetonta viivytystä ja joka tapauksessa ennen vuotta 2023 tieteellisen tiedon perusteella ja ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti; pyytää komissiota arvioimaan uudelleen soijaa koskevat tiedot ja poistamaan vaiheittain käytöstä mahdollisimman pian ja viimeistään vuoteen 2030 mennessä biopolttoaineita, joihin liittyy suuri epäsuoran maankäytön muutoksen (ILUC) riski;

37. korostaa tarvetta vähentää EU:n puun ja puuperäisten tuotteiden kulutusta edistämällä tehokkaampaa kiertotaloutta, minimoimalla jätteen syntyminen ja antamalla kuluttajille enemmän tietoa puuperäisten hyödykkeiden ekologisista seurauksista;

38. palauttaa mieliin yli 700 tieteentekijän allekirjoittaman kirjeen, jossa kehotetaan tarkistamaan uusiutuvia energialähteitä koskevaa direktiiviä tieteellisesti pätevin perustein erityisesti niin, että tiettyjä puubiomassan lajeja ei otettaisi enää huomioon tavoitteiden laskennallisessa saavuttamisessa eivätkä ne olisi tukikelpoisia;

39. toteaa, että puun käytön lisääminen biopolttoaineina ja bioenergiana kohdistaa paineita EU:n ja maailman metsiin, kun otetaan huomioon uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian kasvava kysyntä;

40. toteaa, että COP23-kokouksessa monet maat, joissa on paljon aarniometsää ja biologisesti monimuotoisia metsiä ja jotka edustavat puolta maailman väestöstä, halusivat lisätä puun ja muun kasviperäisen aineksen käyttöä energiantuotannossa ( 15 ) ; muistuttaa, että EU:n ei pitäisi näyttää huonoa esimerkkiä ja sen on varmistettava, että uusiutuvaa energiaa koskevaa politiikkaa ohjaavat säännöt eivät johda ekosysteemien tuhoutumiseen ja niiden tilan heikkenemiseen;

41. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ottamaan täysimääräisesti huomioon biopolttoaineiden lisääntyneen käytön vaikutukset metsäkatoon; kehottaa siksi komissiota uudistamaan perusteellisesti EU:n bioenergiapolitiikkaa tarkistamalla uusiutuvia energialähteitä koskevaa direktiiviä;

42. kehottaa komissiota varmistamaan puupolttoaineiden kestävää tuotantoa ja käyttöä koskevat tehokkaat toimenpiteet, kun otetaan huomioon muun muassa puupellettien tuonnin suuri määrä EU:hun ja mahdolliset riskit, joita tällainen tuonti aiheuttaa kolmansien maiden metsille; katsoo, että olisi edistettävä kaskadikäytön periaatetta ja sitä voidaan käyttää hyödyllisenä keinona parantaa resurssitehokkuutta;

43. muistuttaa, että maailmanlaajuisesti noin 2,6 miljardia ihmistä käyttää ruoanlaittoon perinteistä biomassaa, pääasiassa puuta ja puuhiiltä, ja heistä lähes kolmella neljäsosalla ei ole käytettävissään tehokasta liettä; kehottaa EU:ta tehostamaan tuen antamista kolmansille maille, jotta ne voivat siirtyä käyttämään kestäviä ja uusiutuvia energialähteitä ja vähentää puun käytöstä polttoaineena metsäkatoon kohdistuvaa painetta; korostaa, että jos kolmansien maiden energiajärjestelmät olisivat hajautetumpia, mutkaton siirtyminen kestäviin uusiutuviin energialähteisiin olisi mahdollinen;

44. panee merkille, että maatalouden sosiaalinen ja taloudellinen merkitys kasvaa, koska maailman väkiluku kasvaa, ja elintarvikkeiden ja maatalousalan perushyödykkeiden tuotantoa on siksi lisättävä ja ilmastonmuutosta on samalla hillittävä; panee huolestuneena merkille arvion, jonka mukaan 14 prosenttia maailman elintarvikkeista menee hukkaan sadonkorjuun, teurastuksen ja pyynnin yhteydessä ( 16 ) , ja korostaa tarvetta johdonmukaisiin toimiin ruokahävikin ja ruokajätteen syntymisen ehkäisemiseksi elintarvikeketjussa sekä tarvetta reagoida nopeasti elintarvikepulaa mahdollisesti aiheuttaviin kriiseihin;

45. korostaa, että on tärkeää edistää kestäviä ruokavalioita lisäämällä kuluttajien tietoisuutta kulutustottumusten vaikutuksista ja tarjoamalla tietoa ruokavalioista, jotka ovat ihmisten terveyden kannalta parempia ja joiden ympäristöjalanjälki on pienempi;

46. korostaa, että valkuaiskasveja koskevan EU:n strategian kehittämisessä ja täytäntöönpanossa on edistyttävä merkittävästi ja on varmistettava riittävä valkuaiskasvien tuotanto EU:ssa, jotta voidaan rajoittaa näihin viljelykasveihin liittyvää metsäkadon vaaraa muilla maailman alueilla, vähentää riippuvuutta tuonnista ja vähentää maankäytön muutoksista johtuvaa metsiin kohdistuvaa painetta; korostaa, että tällaista edistystä olisi saatava aikaan muun muassa lisäämällä kiertoviljelyä ja tukemalla ja ohjaamalla viljelijöitä valkuaiskasvien viljelyyn soveltuvilla alueilla ja että tällaiset toimet vähentäisivät riippuvuutta tuonnista, metsäkatoa ja metsien tilan heikkenemistä sekä maankäytön muutoksista johtuvaa metsiin kohdistuvaa painetta; vaatii siksi kestävyyskriteerien käyttöönottoa kasviproteiinien maahantuonnille;

47. katsoo, että metsäkadon aiheuttajia olisi käsiteltävä EU:n poliittisessa toimintakehyksessä ja siten olisi varmistettava metsiin liittyvien politiikkojen johdonmukaisuus ja vähennettävä metsiin kohdistuvaa painetta; katsoo, että tällainen poliittinen toimintakehys kannustaisi yhä innovatiivisempaan, kestävämpään ja tehokkaampaan maatalouteen EU:ssa ja sen ulkopuolella ja vähentäisi ruokahävikkiä koko elintarvikeketjussa uusien teknologioiden avulla; huomauttaa, että kehyksessä asetetut tavoitteet voidaan saavuttaa antamalla viljelijöille mahdollisuus saada helposti rahoitusta, jotta he voivat hankkia huippuluokan täsmäviljelyteknologiaa;

48. korostaa, että viljelijät ovat maataloutta ja elintarvikkeita koskevien perustarpeidemme täyttämisen keskiössä ja että heidän työnsä on riippuvaista luonnonvaroista, kuten maaperästä, vedestä ja metsistä; toteaa, että metsien monikäyttöisyyden tunnustaminen on ratkaisevan tärkeää globaalin metsävarannon asianmukaiselle hoidolle; korostaa, että taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristönäkökohdat, esimerkiksi perinteinen puun ja muiden tuotteiden tuotanto, ekosysteemipalvelut, biologinen monimuotoisuus ja muut ympäristöhyödyt, kuten hiilen sitominen ja varastointi, jotka estävät maaperän eroosiota ja parantavat ilman- ja vedenlaatua, ovat kaikki yhteydessä toisiinsa ja toisistaan riippuvaisia; korostaa, että tällaiset näkökohdat edellyttävät kokonaisvaltaista ja johdonmukaista lähestymistapaa metsien suojelemiseen, ennallistamiseen ja hoitoon sekä metsäkato-ongelman ratkaisemiseen;

49. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita toteuttamaan erityistoimia, joilla yhdenmukaistetaan tietoja ja parannetaan nykyisten ja uusien maailman ja EU:n metsiä koskevien seuranta- ja arviointivälineiden avulla saatavan tiedon ja aineiston saatavuutta, ja varmistamaan, että näitä tietoja levitetään sääntely- ja täytäntöönpanoviranomaisten, kansalaisten, kuluttajien ja yksityissektorin käytettävissä olevassa, käyttäjäystävällisessä ja ymmärrettävässä muodossa ja siten, että ne ovat heti päätöksentekijöiden käytettävissä; kehottaa jäsenvaltioita parantamaan puunhankintatilastojaan muun muassa sisällyttämällä niihin tiedot siitä, kuinka paljon kestävää, laillista tai FLEGT-lupamenettelyn mukaista raaka-ainetta niiden hankintoihin on sisältynyt;

50. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tehostamaan toimia, joilla parannetaan metsävaroja ja maankäytön muutoksia koskevien luotettavien tietojen saatavuutta, laatua ja yhdenmukaisuutta, jotta päätöksenteon tueksi voidaan antaa tietoja monien erilaisten sidosryhmien osallistumisen kautta, myös kumppanimaissa;

51. korostaa, että uskottava ja luotettava metsien seuranta ja tiedon jakaminen ovat olennaisen tärkeitä, jotta voidaan parantaa metsien hallintaa ja edistää metsäkadon pysäyttämistä koskevien sitoumusten noudattamista kumppanimaissa; kehottaa EU:ta antamaan kumppanimaille enemmän rahallista ja teknistä apua näiden tavoitteiden saavuttamiseksi ja niiden auttamiseksi kehittämään asiantuntemusta paikallisten metsien hallintarakenteiden ja vastuuvelvollisuuden parantamiseksi;

52. korostaa, että laittomia hakkuita tehdään jatkuvasti paitsi kolmansissa maissa myös EU:ssa; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita toimimaan päättäväisesti laittomien hakkuiden estämiseksi ja torjumiseksi; kehottaa komissiota perustamaan EU:n metsäntutkimus- ja suojelujärjestelmän, joka perustuu GNSS-järjestelmää (Galileo ja Copernicus) käyttävään seurantajärjestelmään ja maaverkkoihin ja jonka avulla seurataan hakkuutoimintaa puunkorjuupaikalta puunjalostusyritysten sisään- ja uloskäynneille; korostaa, että komission olisi keskityttävä estämään laittomia hakkuita parantamalla puutavara-asetuksen ( 17 ) ja FLEGT-toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa; korostaa tarvetta lisätä yleistä tietoisuutta laittomien hakkuiden ja metsiin liittyvien rikosten sosiaalisista ja taloudellisista vaikutuksista;

53. muistuttaa, että ilmastonmuutoksen vuoksi maasto- ja metsäpalojen riskin odotetaan kasvavan; korostaa siksi tarvetta vahvistaa merkittävästi ennaltaehkäisy- ja varautumistoimia tekemällä kansainvälistä yhteistyötä varhaisvaroitusvälineiden, katastrofivalmiuden ja -palautuvuuden sekä riskien lieventämistä koskevien toimenpiteiden alalla; suosittaa, että komissio tukee edelleen maailmanlaajuisten (esimerkiksi maailmanlaajuinen maasto- ja metsäpalotietojärjestelmä) ja alueellisten (esimerkiksi EU:n metsäpalotietojärjestelmä) tietojärjestelmien kehittämistä, jotta voidaan seurata metsäpalojen vaikutuksia; kehottaa komissiota käyttämään asiantuntemustaan ja laajentamaan Copernicus REDD+ -satelliittijärjestelmän käyttöä maailmanlaajuiseen metsiin kohdistuvien riskien ja metsäkadon seurantaan yhteistyössä kolmansien maiden kanssa;

54. muistuttaa, että EU:n kauppa- ja investointipolitiikkaan olisi sisällyttävä sitovia ja täytäntöönpanokelpoisia kestävää kehitystä koskevia lukuja, jotka ovat täysin kansainvälisten sitoumusten, etenkin Pariisin sopimuksen, mukaisia ja joissa noudatetaan Maailman kauppajärjestön (WTO) sääntöjä; suhtautuu myönteisesti komission aikomukseen tehdä Pariisin sopimuksesta olennainen osa kaikkia tulevia kauppa- ja investointisopimuksia; kehottaa komissiota varmistamaan, että kaikkiin tuleviin kauppa- ja investointisopimuksiin, sekä laaja-alaisiin sopimuksiin että asiaan liittyviin alisopimuksiin, sisältyy sitovia ja täytäntöönpanokelpoisia määräyksiä, mukaan lukien laittomiin hakkuisiin liittyvät korruption torjuntaa koskevat määräykset, metsäkadon ja metsien tilan heikkenemisen ehkäisemiseksi;

55. suhtautuu myönteisesti Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaa koskevassa komission tiedonannossa esiin tuotuun haitan välttämistä koskevaan periaatteeseen; suosittaa tässä yhteydessä, että komissio arvioi paremmin nykyisten kauppasopimusten vaikutusta metsäkatoon ja varmistaa, että kaikkien vapaakauppa- ja investointisopimusten kauppaa ja kestävää kehitystä koskeviin lukuihin sisällytetään kunnianhimoisempia metsien suojelua, biologista monimuotoisuutta ja kestävää metsätaloutta koskevia määräyksiä;

56. kehottaa komissiota varmistamaan, että kauppasopimusten vaikutusta metsien, biologisen monimuotoisuuden ja ihmisoikeuksien tilaan arvioidaan järjestelmällisesti kestävään kehitykseen liittyvien vaikutustenarviointien ja muiden asiaankuuluvien arviointimenetelmien yhteydessä yhteistyössä asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa ja että näiden arviointien päätelmät otetaan myöhemmin kaikilta osin huomioon tällaisista sopimuksista neuvoteltaessa ja sopimuksia tehtäessä;

57. painottaa tarvetta parantaa puutavara-asetuksen täytäntöönpanoa ja sen valvontaa, jotta voidaan parhaiten puuttua tuodun ja EU:ssa laittomasti korjatun puutavaran ja puutuotteiden kauppaan; toteaa lisäksi, että puutavaran ja puutuotteiden tuonnin tarkastuksia olisi tehostettava EU:n rajoilla sen varmistamiseksi, että tuodut tuotteet todella täyttävät kriteerit, jotka ovat EU:n markkinoille saattamisen edellytyksenä; muistuttaa, että konfliktialueiden puutavara on jo toiminta-ala FLEGT-toimintasuunnitelmassa, mutta tähän ongelmaan puuttumiseksi ei ole tehty riittävästi työtä; kehottaa komissiota noudattamaan sitoumustaan ulottaa puutavara-asetuksen asianmukaista huolellisuutta koskevat velvoitteet kattamaan myös konfliktialueiden puutavara seuraavan uudelleentarkastelun yhteydessä; korostaa, että nykyisten toimien lujittamisen on tapahduttava yhtä aikaa politiikan johdonmukaisuuden lisäämisen kanssa, jotta varmistetaan, että EU:n politiikoilla, myös kauppapolitiikalla, ei aikaansaada kielteisiä vaikutuksia ympäristöön tai ihmisiin;

58. pitää valitettavana, että EU:hun tuotavan puutavaran ja puutuotteiden tämänhetkinen seuranta on riittämätöntä etenkin EU:hun pääsyä koskevien edellytysten täyttymistä koskevien tarkastusten osalta;

59. muistuttaa, että vapaaehtoisten FLEGT-kumppanuussopimusten tavoitteena on tarjota oikeudellinen kehys, jolla pyritään varmistamaan, että kaikki kumppanuussopimusten puitteissa kumppanimaista EU:n alueelle tuotu puutavara ja puutuotteet on tuotettu laillisesti; korostaa, että vapaaehtoiset kumppanuussopimukset on yleisesti ottaen tarkoitettu edistämään metsäalan systeemisiä muutoksia, joilla pyritään kestävän metsänhoidon kehittämiseen, laittomien hakkuiden lopettamiseen ja maailmanlaajuisten toimien tukemiseen metsäkadon ja metsien tilan heikkenemisen pysäyttämiseksi; korostaa, että vapaaehtoiset kumppanuussopimukset ovat sekä EU:lle että sen kumppanimaille merkittävä oikeudellinen kehys, jonka asianomaisten maiden hyvä yhteistyö ja sitoutuminen on mahdollistanut;

60. pitää myönteisenä kehitystä, joka on saatu aikaan vapaaehtoisten FLEGT-kumppanuussopimusten avulla, sekä hallitusten, toimialan ja kansalaisyhteiskunnan välisen vuoropuhelun lisääntymistä useissa maissa vapaaehtoisten kumppanuussopimusten seurauksena; toteaa, että tähän mennessä seitsemän maata on ratifioinut vapaaehtoisen kumppanuussopimuksen EU:n kanssa (Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Ghana, Indonesia, Liberia, Kongon tasavalta ja Vietnam) ja että näistä Indonesia on ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa vapaaehtoisen kumppanuussopimuksen kumppani, joka soveltaa vuodesta 2016 toiminnassa ollutta FLEGT-lupamenettelyä; toteaa, että EU on käynyt neuvotteluja ja parafoinut vapaaehtoiset kumppanuussopimukset Hondurasin ja Guyanan kanssa ja neuvottelut ovat käynnissä kuuden muun maan kanssa (Norsunluurannikko, Kongon demokraattinen tasavalta, Gabon, Laos, Thaimaa ja Malesia); korostaa, että vapaaehtoiset kumppanuussopimukset muodostavat erittäin vaikuttavan kehyksen hyvien kumppanuuksien rakentamiseksi kyseisten maiden kanssa ja että uusien vapaaehtoisten kumppanuussopimusten tekemistä uusien kumppaneiden kanssa olisi edistettävä; on vakuuttunut siitä, että EU:n olisi jatkettava yhteistyötä vapaaehtoisia FLEGT-kumppanuussopimuksia tehneiden maiden kanssa varmistaakseen, että se pysyy jatkossakin houkuttelevana vaihtoehtona sellaisille vientimarkkinoille, joilla sovelletaan löyhempiä ympäristönormeja; tunnustaa FLEGT-asetuksen ( 18 ) ja puutavara-asetuksen merkityksen laittomasti korjatun puutavaran EU:n markkinoille pääsyn estämisessä; kehottaa EU:ta lisäämään FLEGT-toimintasuunnitelman rahoitusta; pitää myönteisenä tulevaa komission suorittamaa FLEGT-asetuksen ja puutavara-asetuksen toimivuustarkastusta ja katsoo sen olevan myös mahdollisuus vahvistaa niiden täytäntöönpanon valvontaa ja laajentaa niiden soveltamisalaa;

61. kehottaa komissiota olemassa olevia politiikkatoimia lujittaessaan varmistamaan, että vapaaehtoiset FLEGT-kumppanuussopimukset ovat yhdenmukaisia kaikkien sen politiikkatoimien kanssa, myös kehityksen, ympäristön, maatalouden ja kaupan aloilla; kehottaa komissiota neuvottelemaan puutavaran tuontinormeista tulevissa kahden- ja monenvälisissä kauppasopimuksissa, jotta vältetään heikentämästä FLEGT-toimintasuunnitelman erinomaisia tuloksia puuntuotantomaissa;

62. katsoo, että FLEGT-lupaprosessi täydentää vapaaehtoista kolmansien osapuolten sertifiointia ja hyödyttää erityisesti pienempiä toimijoita, joiden on usein vaikea saada sertifiointia yksityissektorilla sovellettavien järjestelmien kautta;

63. kehottaa EU:ta lujittamaan kansainvälistä yhteistyötä lisäämällä ponnisteluja keskeisillä kansainvälisillä foorumeilla, myös WTO:ssa ja Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestössä (OECD); kehottaa komissiota tutkimaan keinoja tehdä tuonnista johtuvan metsäkadon ja ilmastonmuutoksen torjunnassa kauppakumppanien ja muiden tuojamaiden kanssa monen- tai kahdenvälistä yhteistyötä, muun muassa vauhdittamalla ympäristöhyödykesopimuksesta WTO:ssa käytäviä neuvotteluja, ja turvaamaan samalla laillisen kaupan mahdollisuudet ja lujittamaan kestävää maankäyttöä ja maataloutta sekä maaoikeuksia ja hyvää hallintoa kolmansissa maissa;

64. korostaa, että metsäkadon torjuntaa koskevia selkeitä sitoumuksia sisältyy kaikkiin uusiin kauppasopimuksiin, myös Mercosurin ja muiden kanssa tehtyihin sopimuksiin;

65. kehottaa komissiota hyödyntämään polkumyynnin vastaisen asetuksen ( 19 ) uusia ympäristö- ja ilmastopolitiikkaa koskevia säännöksiä;

66. kehottaa EU:ta kytkemään kauppa- ja kehityspolitiikan vahvemmin yhteen muun muassa panemalla yleisen tullietuusjärjestelmän (GSP+) säännöt paremmin täytäntöön kumppanimaissa; kehottaa komissiota laatimaan GSP+ -edunsaajamaiden kanssa metsänhoidon toimintasuunnitelmia, jotta varmistetaan niiden ympäristövelvoitteiden tehokas täytäntöönpano;

67. korostaa, että ilmastohätätila ja biologisen monimuotoisuuden laajamittaisen häviämisen seuraukset ovat vakava uhka ihmisoikeuksille; kehottaa EU:ta ja Euroopan ulkosuhdehallintoa arvioimaan perusteellisesti, miten niiden ulkoisilla toimilla voidaan parhaiten edistää kokonaisvaltaista ja ihmisoikeuksiin perustuvaa lähestymistapaa, jolla pyritään pysäyttämään biologisen monimuotoisuuden häviäminen, metsäkato ja metsien tilan heikkeneminen; kehottaa EU:ta edistämään edelleen biologista monimuotoisuutta ihmisoikeutena vuoden 2020 jälkeisessä maailmanlaajuisessa biodiversiteettikehyksessä;

68. korostaa, että on tärkeää helpottaa osallistavaan kumppanuuteen perustuvaa lähestymistapaa kaikilla tasoilla kolmansien maiden kanssa, jotta voidaan torjua edelleen metsäkatoa ja metsien tilan heikkenemistä, vahvistaa kestävää maankäyttöä ja maataloutta sekä maanomistusta ja hyvää hallintoa kunnioittaen samalla ihmisoikeuksia sekä alkuperäiskansojen, pientilallisten ja paikallisyhteisöjen oikeuksia; kehottaa komissiota tehostamaan yhteistyötä kolmansien maiden kanssa antamalla teknistä tukea sekä vaihtamalla tietoja ja hyviä käytäntöjä metsien säilyttämisen, suojelun ja kestävän käytön, kiertotalouden, kestävän biotalouden, uusiutuvan energian, kestävän älykkään maatalouden, agroekologian ja peltometsätalouden aloilla ja antamaan samalla tunnustusta yksityisen sektorin kestävyyttä edistäville aloitteille, kuten reilun kaupan järjestelmille; korostaa, että Euroopan vihreän kehityksen ohjelman ulkoista ulottuvuutta olisi edelleen vahvistettava yhteyksillä ja kumppanuuksilla, joilla pyritään vastaamaan ilmastonmuutoksen ja biologisen monimuotoisuuden kaltaisiin haasteisiin ja edistetään samalla kumppanimaiden sosioekonomista kehitystä;

69. suhtautuu myönteisesti komission aikomukseen varmistaa, että metsäkato kuuluu valtio- ja aluetason poliittiseen vuoropuheluun kumppanimaiden kanssa, ja kannustaa komissiota kehittämään kumppanuussopimuksia, joihin sisältyy metsien ja ekosysteemien suojelu, ihmisoikeuksien, etenkin alkuperäiskansojen ja paikallisyhteisöjen sekä naisten oikeuksien, edistäminen sekä kansalaisyhteiskunnan toimijoiden ja ympäristönsuojelijoiden tehokkaan osallistumisen tukeminen; korostaa, että tällaisia vuoropuheluja olisi käytävä kaikkien tuottajamaiden, myös kehitysmaiden, kanssa;

70. suhtautuu myönteisesti komission aikomukseen tukea kumppanimaita sellaisten kehysten suunnittelussa ja täytäntöönpanossa, joilla voidaan edistää parempaa metsien suojelua ja hoitoa ja maanhallintaa, mukaan lukien tarvittaessa alkuperäiskansojen ja paikallisyhteisöjen maanomistusoikeuksien tunnustaminen, sekä niihin liittyviä hallintotoimenpiteitä, kuten hillitsemis- ja sopeutumisstrategioita, ja suosittaa, että komissio sisällyttää tämän näkökohdan pohdintoihinsa ja toimiinsa; huomauttaa, että tällaisten kehysten olisi edistettävä paitsi EU:n tarpeita myös kumppanimaiden Pariisin sopimuksen mukaisia kansallisesti määriteltyjä panoksia sekä niiden kansallisia biodiversiteettistrategioita ja toimintasuunnitelmia biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen mukaisesti;

71. kehottaa EU:ta tukemaan kumppanimaita sellaisten toimien toteuttamisessa, jotka auttavat niitä noudattamaan kaikkia EU:n mahdollisesti käyttöön ottamia toimenpiteitä, joilla puututaan metsäkatotuontiin, ja kehottaa tehostamaan yhteistyötä ja ryhtymään tarvittaviin ja tehokkaisiin toimiin, joilla estetään metsäkatoon ja metsien tilan heikkenemiseen liittyvien tuotteiden kaupan ohjautuminen maailman muille alueille; pyytää komissiota varmistamaan, että EU:n tuki kumppanimaiden maatalous-, infrastruktuuri-, kaivos-, kaupunki-, esikaupunki- ja maaseutupolitiikoille ei edistä metsäkatoa eikä metsien tilan heikkenemistä; kehottaa komissiota yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tukemaan tulevan naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välineen (NDICI) puitteissa EU:n teknistä ja rahoitusmekanismia, jolla vauhditettaisiin rahoitusta kumppaneiden pyrkimyksille käyttää kestävällä tavalla, suojella ja ennallistaa metsiä, parantaa kestävää ja metsäkatoa aiheuttamatonta maataloustuotantoa ja puuttua kaivostoimintaan, jolla on haitallisia vaikutuksia metsiin;

72. kehottaa antamaan metsäalalle merkittävän sijan tulevassa naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välineessä ja hyödyntämään ulkoisen investointiohjelman ja alueellisten rahoitusta yhdistävien välineiden koko potentiaalia yksityisen rahoituksen houkuttelemiseksi kestävää metsänhoitoa (johon sisältyy olemassa olevien metsien säästäminen, metsitys ja uudelleenmetsittäminen), kestävää matkailua ja peltometsäviljelyä varten sekä tukemaan yritysten aloitteita poistaa metsäkatoa aiheuttavia tuotteita toimitusketjuistaan kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseksi;

73. suosittaa, että komissio ja jäsenvaltiot määrittävät tehokkaita keinoja jakaa muiden maiden kanssa EU:n innovatiivisia ja kestäviä käytäntöjä ja asiantuntemusta kiertotaloudesta ja kestävästä biotaloudesta, uusiutuvasta energiasta, kestävästä ja älykkäästä maataloudesta sekä muilta asiaankuuluvilta aloilta;

74. pyytää komissiota antamaan säännöllisesti kertomuksen metsäkadon kehityssuuntauksista ja paljon hiiltä sitovien maa-alueiden, kuten turvesoiden, hyödyntämisestä kolmansissa maissa;

75. kannustaa toteuttamaan tukitoimenpiteitä, joilla pyritään lisäämään maatalouden tuottavuutta kyseisissä maissa niin, että metsäkatoon ja turvesoiden hyödyntämiseen liittyvä sosiaalinen ja taloudellinen paine vähenisi;

76. tukee komission aikomusta edistää EU:n puolesta tiukkojen sitoumusten ja sääntöjen käyttöönottoa ja täytäntöönpanoa keskeisillä kansainvälisillä foorumeilla metsäkadon ja metsien tilan heikkenemisen pysäyttämiseksi ja metsien ennallistamisen tukemiseksi; katsoo, että EU:n on näytettävä esimerkkiä; korostaa tarvetta ottaa huomioon kansalliset, alueelliset ja paikalliset käytännöt ja asiantuntemus metsänsuojelutoimenpiteiden toteuttamisessa; suhtautuu myönteisesti YK:n yleiskokouksen päätökseen julistaa vuodet 2021–2030 ekosysteemien ennallistamisen vuosikymmeneksi; korostaa, että tämä YK-vuosikymmen asettaa ekosysteemien ennallistamisen tärkeäksi luontopohjaiseksi ratkaisuksi, jolla voidaan saavuttaa useita kestävän kehityksen tavoitteita;

77. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tukemaan edelleen metsien suojelua luomalla, lujittamalla ja hallinnoimalla tehokkaasti suojelualueiden verkostoja, mukaan lukien metsäalueet, kuten NaturAfrica 2030, erityisesti merkittävissä puuntuottajamaissa; toteaa, että tämä edistää myös biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä ja vahvistaa EU:n asemaa biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten seuraavassa konferenssissa;

78. suhtautuu myönteisesti komission aikomukseen lujittaa kansainvälistä yhteistyötä sellaisten politiikkojen ja toimenpiteiden alalla, joilla pyritään suojelemaan, ennallistamaan ja hoitamaan kestävästi maailman metsiä, jotta voidaan ehkäistä maailmanlaajuista metsäkatoa keskeisillä kansainvälisillä foorumeilla; panee merkille, että nykyinen metsän määritelmä ja metsien luokittelu sekä muut asiaankuuluvat käsitteet ja periaatteet, jotka liittyvät kestävään metsänhoitoon ja joita käyttävät asianomaiset instituutiot, kuten FAO, ovat erittäin teknisiä eivätkä kuvaa täysin metsäekosysteemien välisiä eroja; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita pyrkimään yhteistyöhön näiden keskeisten kansainvälisten foorumien kanssa, jotta voidaan muun muassa yhdenmukaistaa käytössä olevia termejä, käsitteitä ja tilastoja (esimerkiksi koskemattomat metsät ja ikimetsät, istutus, kestävä metsänhoito, luonnonläheinen hoito tai metsäkatoa aiheuttamattomat toimitusketjut) ja varmistaa hyväksyttyjen politiikkojen ja toimenpiteiden johdonmukaisuus;

79. kehottaa komissiota käynnistämään uudelleen neuvottelut kansainvälisestä metsäyleissopimuksesta, jolla edistettäisiin metsien hoitoa, suojelua ja kestävää kehitystä ja jossa määrättäisiin metsien monipuolisista ja täydentävistä tehtävistä ja käyttötarkoituksista, mukaan lukien uudelleenmetsittämistä, metsittämistä ja metsien suojelua edistävät toimet; korostaa, että tällaisessa yleissopimuksessa olisi otettava huomioon nykyisten ja tulevien sukupolvien sosiaaliset, taloudelliset, ekologiset, kulttuuriset ja hengelliset tarpeet ja tunnustettava kaikentyyppisten metsien keskeinen rooli ekologisten prosessien ja ekologisen tasapainon säilyttämisessä sekä alkuperäiskansojen, niiden yhteisöjen ja muiden yhteisöjen ja metsien asukkaiden identiteetin, kulttuurin ja oikeuksien tukemisessa;

80. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita sisällyttämään järjestelmällisesti metsäkatoa ja metsien tilan heikkenemistä sekä muiden luonnon ekosysteemien tilan heikkenemistä, biologisen monimuotoisuuden häviämistä ja ihmisoikeusloukkauksia koskevat säännökset ja määräykset kehityspolitiikkoihin ja kaikkiin tuottajamaille suunnattuihin investointi- ja tukiohjelmiin ja harkitsemaan näiden osatekijöiden noudattamisen asettamista investointien ja tuen ehdoksi;

81. tunnustaa kansainvälisten puitteiden, kuten VGGT-ohjeistojen, merkityksen oikeudellisen selkeyden ja kansainvälisesti hyväksyttyjen hyvien käytäntöjen kannalta maaoikeuksien vastuullista hallintaa varten; kehottaa komissiota tukemaan VGGT-ohjeistojen levitystä ja käyttöä maailmanlaajuisesti sekä alue- ja valtiotasolla; korostaa, että VGGT-ohjeistojen noudattamisen varmistamiseksi tarvitaan tehokasta ja riippumatonta seurantaa ja täytäntöönpanon valvontaa, johon sisältyy asianmukaiset riitojenratkaisu- ja valitusmenettelyt;

82. kehottaa lujittamaan EU:n ja Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän (AKT-valtiot) yhteistyötä, jotta voidaan puuttua metsäkadon ja aavikoitumisen kasvavaan ongelmaan AKT-valtioissa laatimalla toimintasuunnitelmia, joilla pyritään parantamaan metsien hoitoa ja suojelua ja otetaan samalla huomioon metsäkatoa aiheuttavat metsäalan sisäiset ja sen ulkopuoliset syyt ja joissa tunnustetaan trooppisen puutavaran merkitys niiden AKT-valtioiden talouksille, joissa on puuntuotantoon käytettäviä metsiä;

83. kehottaa EU:ta ja sen jäsenvaltioita varmistamaan politiikkojen johdonmukaisuuden Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 208 artiklassa vahvistetun kehitykseen vaikuttavien politiikkojen johdonmukaisuuden periaatteen mukaisesti;

84. panee merkille FAOn päätelmät, joiden mukaan kestävä maankäyttö maailmanlaajuisesti on tärkeää köyhyyden torjumisessa, ja antaa tukensa näille päätelmille;

85. huomauttaa, että metsät edistävät merkittävällä tavalla yleistä elintarviketurvaa, toimeentuloa ja ravitsemusta kehitysmaissa ja ovat tärkeä tulonlähde paikallisyhteisöille; muistuttaa, että kestävä maatalous, elintarviketurva ja kestävä metsänhoito ovat Agenda 2030:n keskeisinä osatekijöitä ja niiden edistäminen olisi toteutettava samanaikaisesti;

86. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.

(1) Unionin tuomioistuimen tuomio 17.4.2018, Euroopan komissio v. Puolan tasavalta, C-441/17, EU:C:2018:255.

(2) Hyväksytyt tekstit, P9_TA(2020)0005.

(3) Hyväksytyt tekstit, P9_TA(2020)0015.

(4) Hyväksytyt tekstit, P9_TA(2019)0078.

(5) EUVL C 433, 23.12.2019, s. 50.

(6) EUVL C 298, 23.8.2018, s. 2.

(7) Alatavoite 15.2: Edistää vuoteen 2020 mennessä kaiken tyyppisten metsien kestävien hoitomenetelmien käyttöönottoa, pysäyttää metsäkato, ennallistaa turmeltuneita metsäalueita ja lisätä maailmanlaajuista metsitystä merkittävästi.

(8) Tavoite 5: Vuoteen 2020 mennessä kaikkien luonnonelinympäristöjen, mukaan lukien metsien, vähenemisvauhti on vähintään puolitettu ja, missä mahdollista, saatettu lähelle nollaa. Luonnonelinympäristöjen heikentymistä ja pirstoutumista on merkittävästi vähennetty.

(9) https://www.globalwitness.org/en/campaigns/forests/why-eu-action-tackle-deforestation-should-not-let-finance-hook/

(10) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2018/2001, annettu 11. joulukuuta 2018, uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä (EUVL L 328, 21.12.2018, s. 82).

(11) Donato, D. et al.: Mangroves among the most carbon-rich forest in the tropics, Nature Geoscience, huhtikuu 2011.

(12) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/95/EU, annettu 22. lokakuuta 2014, neuvoston direktiivin 2013/34/EU muuttamisesta tietyiltä suurilta yrityksiltä ja konserneilta edellytettävien muiden kuin taloudellisten tietojen ja monimuotoisuutta koskevien tietojen julkistamisen osalta (EUVL L 330, 15.11.2014, s. 1).

(13) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/852, annettu 18. kesäkuuta 2020, kestävää sijoittamista helpottavasta kehyksestä ja asetuksen (EU) 2019/2088 muuttamisesta (EUVL L 198, 22.6.2020, s. 13).

(14) Komission delegoitu asetus (EU) 2019/807, annettu 13. maaliskuuta 2019, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2018/2001 täydentämisestä siltä osin kuin on kyse suurta epäsuoran maankäytön muutoksen riskiä aiheuttavien raaka-aineiden, joiden tuotantoalue on laajentunut merkittävästi paljon hiiltä sitovalle maalle, määrittelemisestä sekä vähäistä epäsuoran maankäytön muutoksen riskiä aiheuttavien biopolttoaineiden, bionesteiden ja biomassapolttoaineiden sertifioinnista (EUVL L 133, 21.5.2019, s. 1).

(15) Doyle, A. & Roche, A.: Nineteen nations say they’ll use more bioenergy to slow climate change, Reuters, 16. marraskuuta 2017, http://www.reuters.com/article/us-climatechange-accord-biofuels/nineteen-nations-say-theyll-use-more-bioenergy-to-slow-climate-change-idUSKBN1DG2DO

(16) http://www.fao.org/food-loss-and-food-waste/en/

(17) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 995/2010, annettu 20. lokakuuta 2010, puutavaraa ja puutuotteita markkinoille saattavien toimijoiden velvollisuuksien vahvistamisesta (EUVL L 295, 12.11.2010, s. 23).

(18) Neuvoston asetus (EY) N:o 2173/2005, annettu 20. joulukuuta 2005, Euroopan yhteisöön suuntautuvaa puutavaran tuontia koskevan FLEGT-lupajärjestelmän perustamisesta (EUVL L 347, 30.12.2005, s. 1).

(19) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1036, annettu 8. kesäkuuta 2016, polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta (EUVL L 176, 30.6.2016, s. 21).