KOMISSION KERTOMUS Suomi Perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan nojalla laadittu kertomus /* COM/2015/0114 final */





KOMISSION KERTOMUS Suomi Perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan nojalla laadittu kertomus 1. Tausta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 126 artiklassa määrätään liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä. Menettelystä säädetään yksityiskohtaisemmin liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1467/97[1], joka on osa vakaus- ja kasvusopimusta. Asetuksessa (EU) N:o 473/2013[2] on erityissäännöksiä, joita sovelletaan euroalueen jäsenvaltioihin, jotka ovat liiallisia alijäämiä koskevassa menettelyssä. SEUT-sopimuksen 126 artiklan 2 kohdan mukaan komission on tarkasteltava talousarviota koskevan kurinalaisuuden noudattamista seuraavilla kahdella arviointiperusteella: a) ylittääkö ennakoitu tai toteutunut julkisen talouden alijäämä suhteessa BKT:hen määritellyn 3 prosentin viitearvon (paitsi jos alijäämä on pienentynyt merkittävästi ja jatkuvasti tasolle, joka on lähellä viitearvoa, taikka jos viitearvon ylittäminen on vain poikkeuksellista ja väliaikaista ja alijäämä on edelleen lähellä viitearvoa) ja b) ylittääkö julkinen velka suhteessa BKT:hen määritellyn 60 prosentin viitearvon (paitsi jos velkasuhde pienenee riittävästi ja lähestyy riittävän nopeasti viitearvoa). SEUT-sopimuksen 126 artiklan 3 kohdassa määrätään, että jos jäsenvaltio ei täytä jommankumman tai kummankaan edellä mainitun arviointiperusteen mukaisia vaatimuksia, komissio laatii asiasta kertomuksen. Komissio voi laatia kertomuksen silloinkin, kun arviointiperusteiden mukaiset vaatimukset täyttyvät, jos se katsoo, että jäsenvaltiossa on liiallisen alijäämän vaara. Viimeksi mainitulla tarkoitetaan SEUT-sopimuksen 126 artiklan 2 kohdassa määriteltyä tilannetta. Kertomuksessa ”otetaan huomioon myös se, ylittääkö julkistalouden alijäämä julkiset investointimenot, sekä muut merkitykselliset tekijät, jäsenvaltion keskipitkän aikavälin taloudellinen tilanne ja talousarviotilanne mukaan luettuina”. Kertomus annetaan liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn ensimmäisessä vaiheessa, ja siinä analysoidaan, täyttääkö Suomi SEUT-sopimuksen mukaisen velkaa koskevan arviointiperusteen. Taloudellinen tausta ja muut merkitykselliset tekijät otetaan huomioon ennen kuin asiasta tehdään lopullinen päätelmä. Vakaus- ja kasvusopimukseen vuonna 2011 tehtyjen muutosten seurauksena velkaa koskeva arviointiperuste on nostettu yhtä tärkeäksi kuin alijäämää koskeva. Näin voidaan varmistaa, että niissä maissa, joissa velka suhteessa BKT:hen ylittää 60 prosentin viitearvon, velkasuhde alennetaan viitearvoa pienemmäksi (tai sitä alennetaan riittävästi kohti viitearvoa). Komissio esitti 13. tammikuuta 2015 joustoa koskevan tiedonannon, jossa annettiin uutta ohjeistusta siitä, miten vakaus- ja kasvusopimuksen voimassa olevia sääntöjä sovelletaan niin, että voidaan vahvistaa rakenneuudistusten tuloksellisen toteuttamisen, investointien ja vastuullisen finanssipolitiikan yhteyttä työllisyyden ja kasvun tukemiseen. Tiedonannossa ei muuteta vakaus- ja kasvusopimuksen säännöksiä. Sillä pyritään lisäämään vakaus- ja kasvusopimuksen säännösten vaikutusta ja helpottamaan säännösten ymmärtämistä sekä saamaan euroalueelle aikaan kasvua tukeva finanssipolitiikan viritys varmistamalla, että vakaus- ja kasvusopimukseen sisältyvää joustoa voidaan hyödyntää mahdollisimman tehokkaasti ja samalla säilyttää sopimuksen uskottavuus ja tuloksellisuus vastuullisen finanssipolitiikan ylläpitämisessä. Tiedonannossa selvennettiin neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan 3 kohdan säännöksiä vastaavasti muun muassa siten, että kun komissio arvioi, käynnistetäänkö liiallisia alijäämiä koskeva menettely (SEUT-sopimuksen 126 artiklan 3 kohdan nojalla annettavassa kertomuksessa), se analysoi huolellisesti kaikkia merkityksellisiä keskipitkän aikavälin kehitystekijöitä, jotka liittyvät taloustilanteeseen, julkisen talouden rahoitusasemaan ja velka-asemaan. Siinä selvennettiin myös, että rakenneuudistusten täytäntöönpanoa talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä pidetään tällaisena merkityksellisenä tekijänä[3]. Komissiolle 2. lokakuuta 2014 toimitetun vuotta 2015 koskevan Suomen alustavan talousarviosuunnitelman mukaan julkisen talouden alijäämän ennustetaan vuonna 2015 kasvavan 2,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja bruttovelkasuhteen odotetaan kasvavan vuoden 2015 loppuun mennessä 61,2 prosenttiin eli yli 60 prosentin viitearvon. Komission talven 2015 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämä vuonna 2015 on 2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen ja velkasuhteen kehitysarvio vastaa viranomaisten alustavassa talousarviosuunnitelmassa esittämää arviota. Sekä komission ennusteen että alustavan talousarviosuunnitelman mukainen arvio antaa näyttöä siitä, että vakaus- ja kasvusopimuksessa tarkoitetun velkakriteerin perusteella näyttää lähtökohtaisesti siltä, että on olemassa liiallisen alijäämän vaara. Tässä ei ole kuitenkaan otettu vielä huomioon kaikkia jäljempänä esitettyjä merkityksellisiä tekijöitä. Siksi tässä kertomuksessa päivitetään 2. kesäkuuta 2014 tehtyä aiempaa komission arviota[4] velkasuhteen viitearvon ylittymisestä, jotta voidaan selvittää, onko liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn aloittaminen aiheellista, kun kaikki merkitykselliset tekijät on otettu huomioon. Kertomuksen 2 jaksossa tarkastellaan alijäämäkriteeriä, 3 jaksossa velkakriteeriä ja 4 jaksossa velan kehittymiseen vaikuttavia merkityksellisiä tekijöitä. Kertomuksessa otetaan huomioon komission talven 2015 talousennuste, joka julkaistiin 5. helmikuuta 2015. Alijäämän ennustetaan heikompien kasvunäkymien vuoksi olevan sekä vuonna 2014 että vuonna 2015 suurempi kuin 2. kesäkuuta 2014 ennustettiin. Korkomenot ennustetaan pienemmiksi. Kertomus perustuu EKT 2010 -tietoihin. Siirtyminen EKT 2010 -järjestelmään alensi velkaa suhteessa BKT:hen (viimeisimmän tilastovuoden 2013 osalta velkasuhde aleni EKT 95 -järjestelmän mukaisesta 57,0 prosentista 56,0 prosenttiin). 2. Alijäämäkriteeri Sekä alustavan talousarviosuunnitelman että komission talven 2015 talousennusteen mukaan Suomen julkisen talouden alijäämä pysyy perussopimuksen viitearvon alapuolella vuodesta 2014 vuoteen 2016. Komission ennusteen mukaan alijäämä kasvaa 2,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja sen ennustetaan supistuvan sen jälkeen 2,5 prosenttiin vuonna 2015 ja 2,2 prosenttiin vuonna 2016 olettaen, että politiikka pysyy muuttumattomana. Alustavan talousarviosuunnitelman mukaan alijäämä on 2,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 ja sen ennustetaan supistuvan 2,4 prosenttiin vuonna 2015. Näin ollen perussopimuksen alijäämäkriteeri täyttyy. 3. Velkakriteeri Julkisen talouden bruttovelkasuhde on kasvanut nopeasti viime vuosina. Vuonna 2008 se oli vain 32,7 prosenttia suhteessa BKT:hen mutta vuonna 2013 se oli kasvanut 56,0 prosenttiin. Komission talven 2015 talousennusteen mukaan velkasuhteen odotetaan kasvaneen 58,9 prosenttiin vuonna 2014 ja kasvavan 61,2 prosenttiin vuonna 2015 ja 62,6 prosenttiin vuonna 2016. Suomen alustavassa talousarviosuunnitelmassa velkasuhteen ennustetaan kasvavan 59,6 prosenttiin vuonna 2014 ja 61,2 prosenttiin vuonna 2015. Talven talousennusteessa vuoden 2014 velkasuhteessa otetaan huomioon valtionvelan hitaampi kasvu vuoden jälkipuoliskolla. Taulukko 1: Velan kehitys 4. Merkitykselliset tekijät SEUT-sopimuksen 126 artiklan 3 kohdan mukaan komission kertomuksessa ”otetaan huomioon myös se, ylittääkö julkistalouden alijäämä julkiset investointimenot, sekä muut merkitykselliset tekijät, jäsenvaltion keskipitkän aikavälin taloudellinen tilanne ja talousarviotilanne mukaan luettuina”. Näitä tekijöitä kuvataan tarkemmin neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan 3 kohdassa, jonka mukaan ”myös muut tekijät, joita kyseinen jäsenvaltio pitää merkityksellisinä arvioitaessa kokonaisvaltaisesti alijäämä- ja velkaperusteiden noudattamista ja jotka jäsenvaltio on esittänyt neuvostolle ja komissiolle” on otettava asianmukaisesti huomioon. Edellä todetun perusteella seuraavissa jaksoissa tarkastellaan seuraavia tekijöitä: 1) keskipitkän aikavälin taloudellinen tilanne, 2) keskipitkän aikavälin talousarviotilanne (julkiset investoinnit mukaan luettuina), 3) julkisyhteisöjen keskipitkän aikavälin velka-asema, sen kehitys ja kestävyys, 4) muut jäsenvaltion esittämät tekijät ja 5) muut komission merkityksellisinä pitämät tekijät. 4.1. Keskipitkän aikavälin taloudellinen tilanne Suhdanteet ja potentiaalinen kasvu Vuonna 2009 Suomen BKT romahti 8,3 prosenttia, minkä jälkeen maan talous elpyi vähitellen vuosina 2010 ja 2011. Vuosina 2012–2013 oltiin kuitenkin taas taantumassa. Suomen tuotannon odotetaan vuonna 2014 pysyneen pitkälti muuttumattomana edelliseen vuoteen verrattuna. Tuottavuuden kasvu on ollut viime aikoina vähäistä ja vientimarkkinoita on menetetty. Tämä kertoo taloudessa käynnissä olevasta rakenneuudistuksesta. Kriisi on vaikuttanut Suomen potentiaaliseen kasvuun negatiivisesti. Talven talousennusteen perusteella potentiaalisen kasvun arvioidaan supistuneen 2,2 prosentista vuonna 2007 lähes nollaan vuonna 2014. Vuonna 2015 potentiaalisen kasvun odotetaan kiihtyvän vain hieman pääomanmuodostuksen ja tehtyjen työtuntien tukemana. Kokonaistuottavuuden ei sen sijaan odoteta vaikuttavan positiivisesti. Potentiaalisen kasvun jyrkkä heikkeneminen vaikuttaa negatiivisesti velanhoitokykyyn. Koska reaalinen BKT supistui vuosina 2012 ja 2013, vuonna 2013 tuotantokuilu laajeni ‑3,1 prosenttiin suhteessa potentiaaliseen BKT:hen. Sen odotetaan pysyvän samansuuruisena myös vuonna 2014, sillä BKT:n arvioidaan pysyneen muuttumattomana. Kasvun ennustetaan ylittävän potentiaalisen kasvun vuonna 2015, jolloin tuotantokuilu kapenee jonkin verran, –2,6 prosenttiin suhteessa potentiaaliseen BKT:hen. Taulukko 2: Makrotalouden ja julkisen talouden kehitys a Tällä negatiivisella suhdannekehityksellä on ollut merkittävä vaikutus velkasuhteeseen. Suhdannekorjattuna kolmen viime vuoden ajalta velkasuhde pysyisi vuonna 2015 sekä komission että kansallisten viranomaisten mukaan SEUT-sopimuksen viitearvon alapuolella. Komission talven talousennusteen perusteella suhdannetasoitettu velka on vuonna 2015 55,8 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kansalliset viranomaiset ovat laskelmasta samaa mieltä. Taulukko 3. Julkisen talouden alijäämä ja velka (% suhteessa BKT:hen)[5] Viimeaikaiset rakenneuudistukset Vuonna 2013 Suomessa hyväksyttiin laaja rakenneuudistusohjelma kasvun edellytysten parantamiseksi ja kestävyysvajeen umpeen kuromiseksi[6]. Hallitus suunnittelee toimenpiteitä kuntatalouden tasapainottamiseksi, julkisen sektorin tehokkuuden lisäämiseksi, työurien pidentämiseksi kahdella vuodella sekä kilpailun lisäämiseksi ja kilpailukyvyn parantamiseksi. Maaliskuussa 2014 tehdyn tuoreimman menokehyspäätöksen[7] yhteydessä ilmoitettiin täsmällisemmistä toimista, jotka on esitetty vuoden 2014 kansallisessa uudistusohjelmassa[8]. Elokuussa 2014 tehtiin uusia täytäntöönpanopäätöksiä[9], joita hallitus parhaillaan toteuttaa. Komission arvio uudistuksista, joita Suomen viranomaiset ovat toteuttaneet vastatakseen talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä heinäkuussa 2013 ja heinäkuussa 2014 annettuihin neuvoston suosituksiin, on yleisesti ottaen myönteinen. Vuoden 2015 maaraportin mukaan Suomi edistyy jonkin verran vuoden 2014 maakohtaisten suositusten noudattamisessa. Kattavia uudistuksia kuntien koon kasvattamiseksi ja sosiaali- ja terveydenhuoltopalvelujen parantamiseksi valmistellaan, nuorisotakuuta on laajennettu, varhaisen eläkkeelle siirtymisen väyliä kavennetaan ja kilpailuviranomaista on vahvistettu. Vuonna 2014 tuli voimaan yhteisöverojärjestelmän uudistus, jolla alennettiin yhteisöverokantaa ja kiristettiin osinkoverotusta. Tarkoituksena on tehdä verojärjestelmästä paremmin kasvua tukeva Työmarkkinaosapuolet sopivat eläkeuudistuksesta syyskuun lopulla 2014. Uudistuksessa eläkeikä kytketään elinajanodotteeseen, kuten neuvosto heinäkuussa 2014 suositteli. Tavoitteena on toteuttaa uudistus vuodesta 2017 lukien. Kansallisten viranomaisten mukaan uudistus parantaa julkisen talouden kestävyyttä noin 1 prosentin suhteessa BKT:hen. Puolueet ovat päässeet yhteisymmärrykseen sosiaali- ja terveyspalvelu-uudistusten suunnasta. Vuoden 2014 kansallisen uudistusohjelman mukaan uudistuksen pääperiaatteena on, että kaikki sosiaali- ja terveyspalvelut järjestetään yhdennetysti viiden alueellisen järjestäjän toimesta. Kunnat olisivat jatkossakin mukana palvelujen tuottamisessa, mutta huomattava osa niiden valtuuksista siirretään näille viidelle alueelle. Lähipalvelut, kuten terveyskeskukset, vanhusten kotipalvelut tai sosiaalihuollon palvelut voidaan jatkossakin säilyttää lähellä ihmisiä. Vuoden 2014 lopulla eduskunnalle esitettiin tätä uudistusta koskevia lakiesityksiä, ja uusien rakenteiden odotetaan olevan toiminnassa vuoteen 2017 mennessä. Kuntauudistus perustuu vapaaehtoisiin kuntaliitoksiin, joiden eduista kunnat tekevät yksityiskohtaisia selvityksiä. Kunnat, jotka tekevät kuntaliitospäätöksen määräaikaan mennessä, saavat avustuksia ja korvauksia. Kansallisen uudistusohjelman mukaan hallitus on päättänyt nimittää 12 suurimmalle kaupunkiseudulle erityiset kuntajakoselvittäjät. Tällä hetkellä vapaaehtoisten kuntaliitosten toteutuminen on epävarmaa. Vaikka suunnitteilla ei ole pakkoliitoksia, hallitus on asettanut tavoitteita päällekkäisten toimintojen vähentämiseksi, jotta tehokkuutta voidaan lisätä. Samaan aikaan kuntien odotetaan parantavan tuottavuutta ja lisäävän verotuloja kuntasektorin alijäämän supistamiseksi (tällä hetkellä 1 prosentti suhteessa BKT:hen). Toteutuksen yksityiskohdista on vielä päätettävä, mutta toimenpiteillä voi olla keskipitkällä aikavälillä huomattava myönteinen vaikutus julkiseen talouteen kasvun vauhdittumisen ja menojen vähenemisen kautta. 4.2. Keskipitkän aikavälin talousarviotilanne Rakenteellinen alijäämä ja julkisen talouden vakauttaminen Suomen alijäämä on alle 3 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja sen ennustetaan pysyvän alle 3 prosentissa vuoteen 2016. Talouden elpyessä vuosina 2010–2011 Suomen rakenteellinen rahoitusasema koheni merkittävästi. Vuoden 2011 lopussa se oli –0,8 prosenttia. Vuonna 2012 rakenteellinen rahoitusasema heikkeni –1,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Suomen keskipitkän aikavälin tavoite oli +0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuoteen 2013 asti, jolloin tavoitteeksi asetettiin –0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission talven 2015 talousennusteen mukaan Suomi saavutti keskipitkän aikavälin tavoitteen vuonna 2013, sillä rakenteellinen rahoitusasema oli –0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on riittävän lähellä keskipitkän aikavälin tavoitetta. Sekä kansallisen että komission ennusteen mukaan Suomen odotetaan erkanevan keskipitkän aikavälin tavoitteesta vuonna 2014. Suomen rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan kohenevan 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun talouden kasvun odotetaan jälleen alkavan vuonna 2015. Alustavassa talousarviosuunnitelmassa rakenteellisen rahoitusaseman ennustetaan kuitenkin edelleen heikentyvän myös vuonna 2015, eikä rakenteellinen rahoitusasema muutu vuonna 2015 talven talousennusteenkaan mukaan. Vaikka komissio ei tässä vaiheessa odotakaan merkittävää poikkeamaa keskipitkän aikavälin tavoitteesta vuonna 2014 ja/tai vuonna 2015, ennuste viittaa siihen, että tavoitteesta poiketaan jonkin verran. Jos tämä on toistuvaa, poikkeama voi tulevaisuudessa olla merkittävä. Julkisen talouden menot suhteessa BKT:hen ovat kasvussa. Vuosien 2006–2010 keskiarvo oli 50,6 prosenttia. Vuonna 2013 suhdeluku oli 57,8 prosenttia, ja komission talven 2015 talousennusteessa sen arvioidaan pysyvän korkeana. Suhdeluku kuuluu EU:n korkeimpiin. 4.3. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin velka-asema Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys Suomessa arvioidaan olevan lyhyellä aikavälillä vähäinen julkisen talouden rahoituspaineen riski, mutta keskipitkällä aikavälillä kestävyysriski on keskisuuri ja pitkällä aikavälillä suuri, mikä johtuu väestön ikääntymisen vaikutuksesta julkiseen talouteen. Siksi olisi keskityttävä hillitsemään ikääntymiseen liittyvien menojen kasvua edelleen, jotta julkisen talouden kestävyys parantuisi keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Tuoreinta eläkeuudistusta ei ole kuitenkaan vielä sisällytetty näihin arvioihin. Tämänhetkisten kehitysarvioiden mukaan velka jatkaisi kasvuaan myös vuoden 2016 jälkeen. Perusskenaarion mukaan velkataso olisi suhteellisen vakaa vuosiin 2019–2020 asti ja jatkaisi nousua sen jälkeen. (Perusskenaario perustuu komission ennusteisiin, talouspoliittisen komitean sopimiin, taustalla olevia makrotalouden muuttujia (reaalikorko, kokonaistuotannon kasvu, inflaatio) koskeviin pitkän aikavälin lähentymisoletuksiin ja oletukseen, että finanssipolitiikka säilyy samanlaisena ennustejakson jälkeenkin.) Nousun taustalla olisivat väestön ikääntymisestä aiheutuvat kustannukset. Velkakannan korjauserä Velkakannan korjauserällä on suuri vaikutus Suomen julkisen velan muutoksiin. Tämä johtuu siitä, että julkiseen sektoriin kuuluva työeläkejärjestelmä on osittain ennakkoon rahastoiva ja ylijäämäinen. Ylijäämä oli 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013, ja kansalliset viranomaiset arvioivat sen olevan 1,5 prosenttia vuonna 2014. Vuonna 2015 ylijäämän ennustetaan supistuvan 1,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja alkavan sen jälkeen kasvaa. Ylijäämä sisällytetään julkisen talouden rahoitusasemaan, mutta sitä ei käytetä julkisen bruttovelan maksamiseen. Eläkerahastot näkyvät varojen nettokertymänä velkakannan korjauserässä. Näin ollen Suomen julkisyhteisöjen nettorahoitusvarojen ennustetaan olevan 56,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014[10]. Suomen nettorahoitusasema on OECD-maiden parhaimpia. Omaisuuden myynti Hallitus on päättänyt myydä valtion omistamia kiinteistöjä velan vähentämiseksi. Valtion yhtiöomistusten tasehallintaa on tarkoitus tehostaa laajentamalla valtio-omisteisten noteeraamattomien yhtiöiden omistuspohjaa ja tarvittaessa irtaudutaan yhtiöomistuksesta. Lisäksi toteutetaan valtion omistamien pörssiyhtiöiden osakkeiden myyntejä ja muita toimenpiteitä valtion tulojen lisäämiseksi. Noteeraamattomien yhtiöiden osinkojen kokonaismäärää aiotaan nostaa. Näiden toimenpiteiden aiheuttama lisätuloutus aiemmin linjattuun nähden on vuosina 2014–2015 noin 1,9 miljardia euroa. Pääosa tuloista ohjataan valtionvelan lyhentämiseen, mutta 0,6 miljardia euroa käytetään investointeihin vuosina 2014 ja 2015[11]. Valtion takaama velkakanta Vuonna 2013 Suomen valtion antamien takausten määrä oli 16,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Rahoitussektoriin liittyviä takauksia oli samana vuonna 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Näin ollen ehdollisiin vastuisiin, takauksiin, rahoituslaitosten pelastusoperaatioihin ja velan siirtämiseen liittyvät riskit ovat vähäisiä. 4.4. Muut komission merkityksellisinä pitämät tekijät Rahoituksenvakautusoperaatiot Niiden muiden tekijöiden joukossa, joita komissio pitää merkityksellisinä, kiinnitetään huomiota erityisesti rahoitusosuuksiin, jotka on tarkoitettu kansainvälisen solidaarisuuden edistämiseen ja unionin poliittisten tavoitteiden saavuttamiseen, jäsenvaltioiden välisen kahden- ja monenvälisen tuen muodossa rahoitusvakauden turvaamisen yhteydessä syntyneeseen velkaan sekä suurten rahoituksellisten häiriöiden aikana toteutettuihin rahoituksenvakautusoperaatioihin liittyvään velkaan (asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan 3 kohta). Euroalueen jäsenvaltioille myönnetyn rahoitustuen velkaa kasvattava vaikutus on otettava huomioon arvioitaessa velkakriteerin noudattamista. Komission talven 2015 talousennusteen mukaan vuonna 2015 tämän rahoitustuen kumulatiivinen vaikutus on 2,9 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jos rahoituksenvakautusoperaatioihin liittyvää velkaa ei oteta huomioon, julkinen bruttovelka vuonna 2015 on 58,3 prosenttia suhteessa BKT:hen eli SEUT-sopimuksen viitearvon alapuolella. 4.5. Muut jäsenvaltion esittämät tekijät Komission 13. helmikuuta 2015 vastaanottamassa kirjeessä Suomi korosti suhdannetilanteen ja solidaarisuustoimenpiteiden roolia velkaantumisessa. Suomi toi huomioon otettavina tekijöinä esiin myös elokuussa 2013 sovitun hallituksen rakennepoliittisen ohjelman, vakauttamistoimenpiteet, joita on päätetty toteuttaa vuonna 2015 ja sitä seuraavina vuosina, ja hallituksen omaisuuden myynnin velan lyhentämiseksi ja talouden piristämiseksi. Solidaarisuustoimenpiteiden vaikutusta käsitellään tämän kertomuksen 4.4 jaksossa. Viimeaikaisia rakenneuudistuksia, kuten rakennepoliittista ohjelmaa, käsitellään 4.1 jaksossa. Vakauttamistoimenpiteitä käsitellään 4.2 jaksossa ja omaisuuden myyntiä 4.3 jaksossa. Valtiovarainministeriön laskelmien mukaan (perustuvat komission talven 2015 talousennusteeseen) suhdannekorjattu velka vuonna 2015 on 55,8 prosenttia ja vuonna 2016 59,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. 5. Päätelmät Suunnitelmien mukaan julkinen bruttovelka nousee 61,2 prosenttiin vuonna 2015 eli se ylittää suhteessa BKT:hen määritellyn 60 prosentin viitearvon. Viitearvon ylittymisriski vahvistetaan komission talven 2015 talousennusteessa, jossa siinäkin bruttovelan ennustetaan olevan 61,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kuten tässä kertomuksessa on osoitettu, odotettu viitearvon ylittyminen selittyy kuitenkin kokonaisuudessaan Suomen rahoitustuella euroalueen rahoitusvakauden turvaamiseksi. Ilman Suomen antamaa rahoitustukea julkinen velka olisi alle 60 prosenttia suhteessa BKT:hen. Velan määrään ovat vaikuttaneet myös sosiaaliturvarahastojen mittava rahoitusvarojen hankinta, jonka seurauksena varoja on kertynyt samaan aikaan kun velka on lisääntynyt. Lisäksi on huomattava, että Suomen tämänhetkisen suhdannetilanteen vaikutukset heijastuvat velkasuhteeseen. Kertomuksessa esitetyn analyysin ja merkityksellisten tekijöiden arvioinnin perusteella SEUT-sopimuksessa ja asetuksessa (EY) N:o 1467/97 määritellyn velkakriteerin olisi katsottava tällä hetkellä täyttyneen. [1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6. Kertomuksessa otetaan myös huomioon ”Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet”, jotka on hyväksytty Ecofin-neuvostossa 3. syyskuuta 2012. Saatavilla osoitteessa http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/legal_texts/index_en.htm. [2] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 473/2013 alustavien talousarviosuunnitelmien seurantaa ja arviointia sekä euroalueen jäsenvaltioiden liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen varmistamista koskevista yhteisistä säännöksistä (EUVL L 140, 27.5.2013, s. 11). [3] Asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklassa säädetään, että ”[...] Kertomuksessa käsitellään tilanteen mukaan seuraavia näkökohtia: [...] makrotalouden liiallisen epätasapainon ehkäisemiseen ja korjaamiseen liittyvien politiikkojen toteuttaminen, unionin yhteisen kasvustrategian mukaisten politiikkojen toteuttaminen [...]”. [4] COM(2014) 432 lopullinen. [5] Suhdannekorjattu velka lasketaan seuraavalla kaavalla jossa Bt on velka, Yt on kiinteähintainen BKT, ypot on potentiaalinen kasvu, pt on BKT:n hintadeflaattori ja Ct on rahoitusaseman suhdannekomponentti. Suhdannekomponentit ja potentiaalinen kasvu lasketaan yhteisesti sovituilla menetelmillä. [6] Rakennepoliittinen ohjelma talouden kasvuedellytysten vahvistamiseksi ja julkisen talouden kestävyysvajeen umpeen kuromiseksi: http://valtioneuvosto.fi/etusivu/rakenneuudistus395285/tiedostot/rakennepoliittinen-ohjelma-29082013/fi.pdf [7] Hallituksen päätös rakennepoliittisen ohjelman toimeenpanosta osana julkisen talouden suunnitelmaa http://valtioneuvosto.fi/tiedostot/julkinen/kehysneuvottelut-2014/paatos/fi.pdf [8] http://www.vm.fi/vm/en/04_publications_and_documents/01_publications/02_economic_surveys/20140415Europe/Europa_2020_Spring_2014_NETTI.pdf [9] Hallituksen päätös rakennepoliittisen ohjelman toimeenpanon vahvistamisesta http://valtioneuvosto.fi/tiedostot/julkinen/pdf/2014/budjettineuvottelut-2014/rakennepoliittinen-ohjelma/government-decision-280814.pdf [10] OECD Economic Outlook nro 93, liite, taulukko 33. [11] Julkisen talouden suunnitelma 2015–2018.