EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 16.8.2022 COM(2022) 409 final/2 CORRIGENDUM

This document corrects document COM(2022) 409 final of 22.6.2022.

Concerns the English language version.

Correction of footnote 9 on page 2.

The footnote mistakenly referred to the “elimination of non-discrimination in respect of employment and occupation”.

The text shall read as follows: KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Kauppakumppanuuksien voima: yhdessä vihreän ja oikeudenmukaisen talouskasvun puolesta



1.Johdanto EU on vahvasti sitoutunut varmistamaan, että sen kauppasopimukset edistävät kestävyyttä. Tavoitteena on, että talouskasvu on yhteydessä ihmisoikeuksien suojeluun, ihmisarvoiseen työhön, ilmastoon ja ympäristöön unionin arvoja ja painopisteitä kunnioittaen. Nykyisessä geopoliittisessa tilanteessa, jolle on ominaista lisääntynyt epävakaus, EU:n on luotettavana kumppanina lisättävä yhteistyötään kolmansien maiden kanssa. EU:n kauppapolitiikka tarjoaa vankan kehyksen kauppakumppaneiden kanssa tehtävälle yhteistyölle kauppaan liittyvissä kestävyyskysymyksissä. Tämä lähestymistapa perustuu kansainvälisiin työ- ja ympäristösääntöihin, jotka perustuvat jäsenneltyihin ja avoimiin prosesseihin, joihin kansalaisyhteiskunta osallistuu. Tässä tiedonannossa esitetään, miten kestävää kehitystä voitaisiin edistää kauppasopimuksilla entistäkin paremmin. Kaikkiin nykyaikaisiin EU:n kauppasopimuksiin sisältyy jo kauppaa ja kestävää kehitystä koskevia lukuja. Vuodesta 2018 lähtien niiden tehostettua täytäntöönpanoa ja noudattamisen valvontaa on ohjannut 15-kohtainen toimintasuunnitelma. Komissio käynnisti kesäkuussa 2021 perusteellisen tarkastelun, jonka tavoitteena on vahvistaa yleisesti kauppasopimusten – eikä ainoastaan niiden kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien lukujen – kykyä edistää kestävää kauppaa yhteistyössä kauppakumppanien kanssa sekä yhdessä muiden asiaankuuluvien EU:n poliittisten välineiden, kuten Euroopan vihreän kehityksen ohjelman, kanssa. Osana tarkastelua komissio tilasi riippumattoman vertailevan tutkimuksen kauppaa ja kestävää kehitystä koskevista käytännöistä kolmansien maiden kanssa tehdyissä kauppasopimuksissa. Tutkimuksessa vahvistettiin, että EU on yksi keskeisistä edelläkävijöistä kestävän kehityksen edistämisessä kauppasopimustensa avulla. Saadakseen palautetta mahdollisimman monenlaisilta kansalaisilta ja sidosryhmiltä komissio järjesti lisäksi avoimen julkisen kuulemisen, johon saatiin paljon vastauksia esimerkiksi yrityksiltä, ammattiliitoilta, ympäristö- ja ihmisoikeusryhmiltä ja työmarkkinaosapuolilta. Tämän lisäksi käytiin laajaa keskustelua jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitean kanssa. Komissio on määritellyt kauppaa ja kestävää kehitystä koskevassa tarkasteluprosessissa saatujen tietojen ja suositusten perusteella toimintapoliittiset painopisteet ja keskeiset toimet. Niiden tarkoituksena on tehostaa tiukemmilla täytäntöönpanosäännöillä kauppaa ja kestävää kehitystä koskevaa lähestymistapaa, joka nykyisellään perustuu kansainväliseen kehykseen ja normeihin pohjaavaan sitoutumiseen. Jäljempänä esitettyyn uuteen lähestymistapaan sisältyy täysimittainen noudattamisvaihe ja kauppapakotteiden käyttö tietyissä ja tarkoin määritellyissä tapauksissa. 2.Miten EU:n kauppasopimukset edistävät kestävän kehityksen ohjelmaa? Kauppasopimukset edistävät merkittävästi kestävää kasvua sekä EU:ssa että kumppanimaissa. Aktiivinen kauppapoliittinen ohjelma on Euroopan taloudellisen vaurauden ja kilpailukyvyn kannalta ratkaisevan tärkeä. Kauppasopimukset auttavat luomaan työpaikkoja, laajentamaan markkinoita ja vauhdittamaan talouskasvua ja innovointia. Poistamalla markkinoille pääsyn esteitä ne myös alentavat kustannuksia ja helpottavat sellaisten ilmastoystävällisten teknologioiden ja niihin liittyvien hyödykkeiden ja palvelujen käyttöönottoa, jotka auttavat vähentämään kasvihuonekaasupäästöjä maailmanlaajuisesti sekä sopeutumaan muuttuvaan ilmastoon. Kauppasopimukset auttavat lisäksi turvaamaan tarvittavien raaka-aineiden saannin, myös vähähiilisissä teknologioissa tarvittavien raaka-aineiden toimitukset. Maailmankaupalla voi olla vaikutuksia myös ilmastoon, luonnon monimuotoisuuteen ja työoloihin. Jotta avoimen kaupan myönteiset vaikutukset voidaan varmistaa, kaupan vapauttamisen ja kansainvälisten työelämän normien edistämisen sekä määrätietoisten ilmasto- ja ympäristötoimien on kuljettava käsi kädessä. Kauppasopimukset ovat etuoikeutetun kumppanuuden välineitä, ja ne tarjoavat foorumin kestävää kehitystä koskevalle poliittiselle vuoropuhelulle ja yhteistyölle kumppanimaiden kanssa. Tämä on välttämätöntä, koska vain maailmanlaajuisella yhteistyöllä voidaan vastata maailmanlaajuisiin haasteisiin. Kauppapolitiikan uudelleentarkastelun yhteydessä vihreän ja oikeudenmukaisen siirtymän tukeminen on nostettu yhdeksi EU:n kauppapolitiikan pilariksi avoimuuden ja määrätietoisuuden ohella. Tämä on linjassa Euroopan vihreän kehityksen ohjelman ja ihmisarvoista työtä kaikkialla maailmassa koskevan tiedonannon kanssa, jossa kestävä kehitys asetetaan EU:n päätöksenteon ja toiminnan keskiöön. Kestävän kehityksen painopisteet ja tavoitteet on sisällytetty kaikkiin EU:n politiikkoihin Yhdistyneiden kansakuntien Agenda 2030 -toimintaohjelman ja sen 17 kestävän kehityksen tavoitteen, Pariisin ilmastosopimuksen sekä muiden ympäristönsuojelua ja työelämän normeja koskevien monenvälisten sopimusten mukaisesti. Näistä monenvälisistä sopimuksista ja yleissopimuksista on tullut kestävää kehitystä koskevan kansainvälisen yhteistyön ja toiminnan maailmanlaajuinen kehys, ja ne toimivat ohjenuorana myös EU:n kauppasopimuksiin sisältyville kestävää kehitystä koskeville sitoumuksille. EU:n arvoperusteisessa kauppaa ja kestävää kehitystä koskevassa lähestymistavassa pyritään saamaan kumppanimailta laajempia sitoumuksia kuin muiden kansainvälisten toimijoiden kanssa tehtävissä kauppasopimuksissa. Erityisesti EU:n kauppasopimusten kauppaa ja kestävää kehitystä koskevat luvut edellyttävät, että Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimukset ja kunkin osapuolen ratifioimat monenväliset ympäristösopimukset, kuten Pariisin ilmastosopimus ja biologista monimuotoisuutta koskeva yleissopimus, pannaan tehokkaasti täytäntöön. EU:n kauppasopimusten kauppaa ja kestävää kehitystä koskevissa luvuissa edellytetään myös, että noudatetaan työelämän perusperiaatteista ja -oikeuksista vuonna 1998 annetussa ILO:n julistuksessa vahvistettuja ILO:n keskeisiä periaatteita. Tältä osin komissio suhtautuu myönteisesti näiden keskeisten periaatteiden vahvistamiseen ja laajentamiseen tähtäävään ILO:n ja sen jäsenistön työhön, kuten äskettäiseen päätökseen sisällyttää periaatteisiin työterveys ja -turvallisuus. Komissio katsoo, että kauppaa ja kestävää kehitystä koskevissa luvuissa olisi myös otettava asianmukaisesti huomioon tällainen kehitys. Kauppaa ja kestävää kehitystä koskevilla luvuilla edistetään myös ratifioimattomien ILO:n keskeisten yleissopimusten ratifiointia. Lisäksi niihin sisältyy monenlaisia sitoumuksia ja yhteistyömääräyksiä, jotka koskevat muun muassa työntekijöiden oikeuksia, työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua ja kunnollisia työoloja. Ne liittyvät esimerkiksi työsuojelutarkastuksiin, luonnonvarojen kestävään hoitoon, metsätalouteen, kalastukseen, vesiviljelyyn, valtamerten hallinnointiin ja vastuullisen yritystoiminnan edistämiseen. EU:n kauppasopimuksilla edistetään nyt myös yhteistyötä, jolla kannustetaan siirtymään kiertotalouteen ja resurssitehokkaaseen talouteen tai metsäkatoa aiheuttamattomiin toimitusketjuihin. Lisäksi niillä edistetään kansainvälistä ympäristöhallintoa. EU:n uusimmat kauppasopimukset sisältävät myös määräyksiä merkityksellisistä YK:n ja ILO:n yleissopimuksista, joilla edistetään naisten taloudellista voimaannuttamista ja sukupuolten tasa-arvoa sekä yhteistyön lisäämistä kansainvälisillä foorumeilla näiden tavoitteiden edistämiseksi esimerkiksi Maailman kauppajärjestössä (WTO). Vuorovaikutus muiden politiikan välineiden kanssa EU:n kauppasopimukset eivät ole erillisiä välineitä, joilla edistetään ja tehostetaan unionin kestävän kehityksen ohjelmaa kolmansien maiden kanssa. Kauppasopimuksiin sisältyvät kauppaa ja kestävää kehitystä koskevat sitoumukset toimivat käsi kädessä laajempien poliittisten välineiden, monenvälisten toimien ja kehitysyhteistyövälineiden kanssa kattavaa lähestymistapaa noudattaen. Yhdessä EU:n yksipuolisten välineiden kanssa sitoumukset auttavat hyödyntämään parhaalla mahdollisella tavalla niitä myönteisiä vaikutuksia, joita kaupalla on kestävään kehitykseen, ja varmistamaan, että kielteisiä vaikutuksia hillitään. Nykyisen komission toimikauden loppuun mennessä EU:n odotetaan saavan kunnianhimoiset yksipuoliset lisävälineet kestävän kaupan tukemiseen. Komissio esitti vuonna 2021 ehdotuksen hiilidioksidipäästöjen tullimekanismin perustamisesta hiilivuodon ehkäisemiseksi ja maailmanlaajuisten ilmastotoimien tehostamiseksi . Lisäksi se teki metsäkatoa aiheuttamattomia tuotteita koskevan ehdotuksen, jolla tehostetaan toimia metsäkadon ja metsien tilan heikkenemisen torjumiseksi. Samana vuonna komissio hyväksyi strategian kunnianhimoiseksi ja kattavaksi toimenpidepaketiksi, jolla pyritään lisäämään rahavirtaa kestävään talouteen siirtymisen rahoittamiseen. Komissio esitti vuoden 2022 alussa ehdotuksen yritysten kestävää toimintaa koskevasta huolellisuusvelvoitteesta, jolla edistetään kestävää ja vastuullista yritystoimintaa globaaleissa arvoketjuissa. Komissio hyväksyi lisäksi ehdotuksen kehyksestä, jolla pyritään tekemään kaikista unionin markkinoille saatetuista tuotteista ympäristön kannalta kestävämpiä ja kiertotalouteen perustuvia. Kuten ihmisarvoista työtä kaikkialla maailmassa koskevassa tiedonannossa ilmoitettiin, komissio esittää myöhemmin tänä vuonna myös uuden lainsäädäntöaloitteen, jolla kielletään tosiasiallisesti pakkotyöllä valmistettujen tuotteiden saattaminen EU:n markkinoille. Ehdotuksessaan uudeksi EU:n asetukseksi yleisestä tullietuusjärjestelmästä komissio on vahvistanut järjestelmän roolia kestävän kehityksen edistämisessä muun muassa lisäämällä siihen useita kansainvälisiä välineitä, jotka koskevat ihmisoikeuksia, hyvää hallintoa, työsuojelua ja ympäristönsuojelua. Näitä lisäyksiä ovat muun muassa Pariisin ilmastosopimus, kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastainen YK:n yleissopimus ja kaksi uutta ILO:n yleissopimusta, ja ne kattavat myös kestävää kehitystä edistävän hallitun kansainvälisen muuttoliikkeen. Ehdotuksella pyritään myös tekemään kansainvälisesti kielletyllä lapsityövoimalla tai pakkotyöllä valmistettujen tavaroiden viennistä peruste kauppaetuuksien peruuttamiselle. Monenvälisellä tasolla EU on hiljattain ollut mukana tukemassa kolmea useammankeskistä WTO:n aloitetta, jotka koskevat kauppaa ja ympäristön kestävyyttä, muovisaastetta ja kestävää muovikauppaa sekä fossiilisten polttoaineiden tukien uudistusta. WTO:n 12. ministerikokouksessa EU:lla oli keskeinen rooli pyrittäessä saamaan aikaan ensimmäinen monenvälinen kalastustukisopimus, jolla torjutaan haitallisia kalastustukia maailmanlaajuisesti ja jonka ytimessä on ympäristön kestävyys. EU aikoo edelleen ajaa tukia koskevien sääntöjen laajentamista seuraavaan ministerikokoukseen mennessä. EU on myös tukenut aktiivisesti kauppaministereiden ilmastokoalition käynnistämistä poliittisen lisäsysäyksen antamiseksi myönteisen kauppa- ja ilmasto-ohjelman kehittämiselle erityisesti WTO:ssa. Osana WTO:n uudistusta EU aikoo edistää vuoropuhelua kaupan ja ihmisarvoisen työn välisestä vuorovaikutuksesta muun muassa WTO:n ja ILO:n yhteistyön avulla. EU edistää muutoksia virallisia vientiluottoja koskeviin OECD:n sääntöihin, jotta ne saatetaan linjaan ilmastotavoitteiden kanssa. EU on myös onnistunut kieltämään päästövähennystekniikoita hyödyntämättömät hiilipohjaiset voimalaitokset. Kaikki nämä kauppaan liittyvät poliittiset välineet ja aloitteet ovat osa kokonaisvaltaista vastausta maailmanlaajuisiin kestävyyshaasteisiin, ja ne kulkevat käsi kädessä kauppasopimusten kanssa. 3.Kestävää kehitystä koskevat uudet poliittiset suuntaviivat kauppasopimuksissa Kauppaa ja kestävää kehitystä koskeva uudelleentarkastelu on osoittanut EU:n kauppaa ja kestävää kehitystä koskevan mallin toimivuuden, mutta siinä on myös tunnistettu mahdollisuuksia parantaa kuutta toimintapoliittista painopistettä. Parannukset voidaan tiivistää seuraavasti: 1) ennakoivampi ote kumppanien kanssa tehtävään yhteistyöhön, 2) maakohtaisen lähestymistavan tehostaminen, 3) kestävyyden ulottaminen kauppasopimusten kauppaa ja kestävää kehitystä koskevan luvun ulkopuolelle, 4) kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien sitoumusten täytäntöönpanon seurannan lisääminen, 5) kansalaisyhteiskunnan roolin vahvistaminen ja 6) täytäntöönpanon tehostaminen kauppapakotteiden avulla viimeisenä keinona.

Jotta komission panos olisi mahdollisimman tehokas, kauppasopimuksiin sisältyvässä kestävää kehitystä koskevassa komission politiikassa keskitytään useisiin toimiin, jotka on jaoteltu toimintapolitiikan painopisteen mukaan. Toimet perustuvat täytäntöönpanosta saatuihin kokemuksiin, kerättyyn näyttöön sekä avoimessa julkisessa kuulemisessa saatuihin kannanottoihin. Toimet täydentävät ja laajentavat 15-kohtaisessa toimintasuunnitelmassa määriteltyjä toiminta-aloja. 3.1 Kauppaa ja kestävää kehitystä koskeva kokonaisvaltainen lähestymistapa, joka perustuu monenvälisiin sopimuksiin ja yhteistyöhön Kuten edellä on todettu, kaupan ja kestävän kehityksen välistä vuorovaikutusta on käsiteltävä kokonaisvaltaisesti siten, että kauppapolitiikka asetetaan muiden kestävyyttä tukevien välineiden laajempaan yhteyteen. Tässä kokonaisvaltaisessa lähestymistavassa kauppasopimuksilla edistetään globaalin hallinnan kehystä erityisesti sisällyttämällä siihen keskeiset kansainväliset normit ja sitoumukset sekä tukemalla niiden tehokasta täytäntöönpanoa, noudattamista ja tehostamista edelleen yhteistyöprosessien avulla. Kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien kahdenvälisten sitoumusten vahva ankkurointi monenväliseen kontekstiin tekee EU:n kauppaa ja kestävää kehitystä koskevasta lähestymistavasta legitiimin, uskottavan ja tehokkaan. Ankkuroinnilla pyritään myös välttämään hajanaisuutta ja sen sijaan varmistamaan, että kauppaa ja kestävää kehitystä koskevat sitoumukset vahvistavat maailmanlaajuisia toimia. Koska kauppaa ja kestävää kehitystä koskevat sitoumukset perustuvat kansainvälisiin normeihin, ne voivat myös antaa suojaa protektionismilta. Sitoutumiseen ja yhteistyöhön perustuvan lähestymistavan ansiosta EU ja sen kumppanit voivat yhdessä ottaa vastuun siitä, miten kauppasopimuksilla edistetään vihreää ja oikeudenmukaista siirtymää ja kestävän kehityksen tavoitteita. Lähestymistapa kannustaa erilaisten sidosryhmien, kuten paikallisyhteisöjen, kansalaisjärjestöjen, työnantajien ja ammattiliittojen, laajempaan sitoutumiseen. Kaikki ne ovat välttämättömiä, jotta voidaan saada aikaan konkreettisia muutoksia. Tässä yhteydessä komissio aikoo hyödyntää täysimääräisesti kauppasopimusten tarjoamia foorumeita helpottaakseen vuoropuhelua EU:n kauppaan liittyvistä autonomisista kestävyysvälineistä ja kannustaakseen kauppakumppaneita edistämään niiden noudattamista. Komissio aikoo myös parantaa yhteistyötoimiensa yleistä tehokkuutta tukeutumalla 15-kohtaisessa toimintasuunnitelmassa määriteltyihin yhdessä työskentelyä koskeviin toimiin. Lisäksi se aikoo tehostaa EU:n kollektiivista lähestymistapaa tilanteissa, joissa tarvitaan teknistä tai taloudellista apua tai joissa kauppakumppaneita voidaan kannustaa nostamaan työ- ja ympäristönsuojelun tasoaan. Toimet Komissio aikoo 1.tehostaa yhteistyötä kauppakumppaneiden kanssa yhteistyöprosessissa, jolla edistetään kansainvälisten työ- ja ympäristönormien noudattamista; 2.tarjota tarvittaessa kannustimia ja tukea kauppakumppaneille uudistusprosesseja ja valmiuksien kehittämistä varten teknisen ja taloudellisen tuen avulla. EU:n olisi tarvittaessa myös kehitettävä Team Europe -lähestymistapa, jolla tuetaan yhteisesti sovittuja kestävän kehityksen painopisteitä kumppanimaiden kanssa; 3.hyödyntää kauppasopimuksia kumppanimaiden kanssa käytävän vuoropuhelun helpottamiseksi ja tarvittaessa auttaa niitä täyttämään EU:n kauppaan liittyvien yksipuolisten välineiden kestävyysvaatimukset. 3.2 Täytäntöönpanon maakohtaisten painopisteiden määrittäminen Kauppaa ja kestävää kehitystä koskevassa uudelleentarkastelussa on käynyt ilmi, että EU:n kauppasopimuksiin sisältyvien kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien sitoumusten pitäisi saada konkreettisia muutoksia aikaan nopeammin ja tehokkaammin ja että tulokset riippuvat suuresti yksittäisten maiden tilanteista. Nämä tulokset puoltavat 15-kohtaisessa toimintasuunnitelmassa esitetyn maakohtaisen lähestymistavan tehostamista räätälöidymmin ja kohdennetummin. EU:n kahdenväliset kauppasuhteet kattavat koko maailman, ja niihin kuuluu eri kehitystasojen kumppaneita, joilla on erilaisia taloudellisia, sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä haasteita ja mahdollisuuksia. Kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien lukujen sitoumukset koskevat sekä EU:ta että kumppanimaita. Tarvitaan kuitenkin joustavuutta ja priorisointia, jotta erilaisille kumppaneille voidaan löytää tehokkaita ratkaisuja. Näin kauppaa ja kestävää kehitystä koskevat tavoitteet voidaan räätälöidä paremmin kunkin kumppanimaan haasteisiin, tarpeisiin ja valmiuksiin. Tällaisten maakohtaisten täytäntöönpanon painopisteiden asettaminen edellyttää varhaista puuteanalyysia ja sitä, että kauppaa ja kestävää kehitystä koskevaa ulottuvuutta käsitellään tarkemmin ja yksityiskohtaisemmin. Keskeiset haasteet, mahdollisuudet ja painopisteet olisi määriteltävä yhdessä ja kunkin kumppanin kanssa tehtävän yhteistyön alkuvaiheessa. Painopisteitä olisi kehitettävä ottamalla kansalaisyhteiskunta mukaan toimintaan, ja ne olisi sisällytettävä jo neuvottelujen aloittamista edeltävään vaikutustenarviointiin. Sen jälkeen niitä olisi hiottava edelleen kestävään kehitykseen kohdistuvien vaikutusten arvioinnin aikana ja arvioitava jälkianalyysin yhteydessä täytäntöönpanon aikana. EU:n biodiversiteettistrategian mukaisesti kaupan vapauttamisen vaikutus luonnon monimuotoisuuteen on näissä arvioinneissa merkittävässä asemassa. Tältä pohjalta EU:n ja kumppanimaiden olisi harkittava neuvotteluja ja keskittymistä keskeisiin maakohtaisiin täytäntöönpanon painopisteisiin, jotta voidaan varmistaa edistyminen kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien tavoitteiden saavuttamisessa. Painopisteiden olisi tulosten saavuttamiseksi oltava realistisia ja kohdennettuja. Niiden olisi myös oltava riittävän joustavia, jotta niitä voidaan mukauttaa ajan mittaan kestävyystilanteen kehittyessä. Tavoitteena olisi tarvittaessa vahvistaa täytäntöönpanoa tietyllä alalla, esimerkiksi ILO:n periaatteen tai yleissopimuksen tai ratifioidun monenvälisen sopimuksen noudattamisen osalta. Vahvistaminen voidaan tarvittaessa toteuttaa sopimalla kumppanimaan kanssa erityisistä toimista täytäntöönpanovaihetta koskevien määräaikojen ja välitavoitteiden mukaisesti (niin sanotut täytäntöönpanon etenemissuunnitelmat) ja ryhtymällä asianmukaisiin jatkotoimiin. Tarvittaessa voidaan myös hyödyntää kansainvälisten järjestöjen ja sidosryhmien tukea. Lisäksi EU edistää edelleen ILO:n keskeisten yleissopimusten ratifiointia. EU keskittyy ratifioinnin edistämisessä tukemaan määriteltyjä täytäntöönpanon painopisteitä. Tätä on arvioitava tapauskohtaisesti ja keskityttävä kysymyksiin, joilla on merkittävä vaikutus perusoikeuksien tehokkaaseen täytäntöönpanoon. Toimet Komissio aikoo 4.noudattaa räätälöityä lähestymistapaa ja toteuttaa paremmin kohdennettuja kauppaa ja kestävää kehitystä koskevia vaikutustenarviointeja maakohtaisten kestävyyttä koskevien painopisteiden määrittämiseksi ja yksityiskohtaisten vaikutusten analysoimiseksi varhaisessa vaiheessa; 5.neuvotella tarvittaessa tapauskohtaisesti yksityiskohtaisista ja aikasidonnaisista etenemissuunnitelmista, joissa esitetään välitavoitteet, ottaen tarvittaessa huomioon kumppanimaiden erikseen määritellyt painopisteet. Etenemissuunnitelmissa olisi tunnustettava kansalaisyhteiskunnan rooli niiden täytäntöönpanon seurannassa. 3.3 Kestävän kehityksen ulottaminen koko kauppasopimukseen

Kaikkiin EU:n kauppasopimuksiin sisältyy jo useita määräyksiä, joilla pyritään säilyttämään maiden oikeus antaa sääntelyä oikeutettujen ympäristö- ja työtavoitteiden saavuttamiseksi. Sen lisäksi, että kunnioitetaan tätä välttämätöntä poliittista liikkumavaraa, kestävyysnäkökohdat olisi myös otettava ennakoivasti huomioon kauppasopimusten eri osissa. Kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien tavoitteiden ulottamiseen koko kauppasopimuksiin voisi sisältyä ympäristöhyödykkeiden ja -palvelujen vapauttamisen asettaminen etusijalle. Tämä koskisi erityisesti sellaisia tavaroita ja palveluja, jotka osaltaan vähentävät kasvihuonekaasupäästöjä ja edistävät resurssitehokkuutta ja kiertotaloutta. Lisäksi kauppasopimuksilla olisi varmistettava vääristymätön kauppa ja investoinnit sellaisiin raaka-aineisiin ja energiatuotteisiin, joita tarvitaan siirryttäessä ilmastoneutraaliin ja resurssitehokkaaseen talouteen. Tämä voitaisiin toteuttaa esimerkiksi puuttumalla tullien ulkopuolisiin esteisiin ja edistämällä kansainvälisten standardien käyttöä kaupan ja investointien tukemisessa ympäristönsuojelun, resurssitehokkuuden ja uusiutuvien energialähteiden aloilla. Lisäksi kauppasopimuksilla olisi edistettävä syrjimättömien kestävyysnäkökohtien huomioimista julkisissa hankintamenettelyissä ja pyrittävä sisällyttämään niihin määräyksiä kestävistä elintarvikejärjestelmistä. Jotta kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien tavoitteiden priorisointi voidaan ulottaa kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien lukujen ulkopuolelle, vaikutustenarvioinneissa ja kestävään kehitykseen kohdistuvien vaikutusten arvioinneissa olisi tarkasteltava kestävyyshaasteita ja -mahdollisuuksia kaikilla kauppasopimusten asiaankuuluvilla aloilla. Edellisessä kappaleessa mainittua maakohtaista lähestymistapaa olisi sovellettava kaikkiin kauppasopimuksen osiin. Toimet Komissio aikoo 6.asettaa etusijalle ympäristöhyödykkeiden ja -palvelujen markkinoille pääsyn erityisesti uusiutuvan energian ja energiatehokkuuden alalla esimerkiksi puuttumalla tulliesteisiin ja tullien ulkopuolisiin esteisiin sekä vihreän siirtymän edellyttämien raaka-aineiden ja tavaroiden saatavuuteen ja niihin tehtäviin investointeihin; 7.varmistaa, että vaikutustenarvioinneissa ja kestävään kehitykseen kohdistuvien vaikutusten arvioinneissa analysoidaan kaikkia kauppasopimusten asiaankuuluvia lukuja sen määrittämiseksi, millä määräyksillä ja sitoumuksilla todennäköisimmin on vaikutusta kestävyyskysymyksiin ja missä sopimus tarjoaa mahdollisuuksia saavuttaa kestävää kehitystä koskevia tavoitteita kauppaa ja kestävää kehitystä koskevan luvun ulkopuolella. 3.4 Kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien sitoumusten täytäntöönpanon kollektiivinen seuranta Yksi 15-kohtaisen toimintasuunnitelman soveltamisesta saaduista kokemuksista on se, että tuloksia saavutetaan jatkuvalla yhteistyöllä asianomaisen kauppakumppanin kanssa. Tämä lähestymistapa vaatii paljon resursseja, mutta sillä saavutetaan kestäviä, konkreettisia tuloksia. Komissio aikoo jatkaa käytettävissään olevan asiantuntemuksen ja käytettävissä olevien välineiden ja ohjelmien yhdistämistä kokonaisvaltaiseen EU:n lähestymistapaan kaikissa yksiköissä. Tähän sisältyy esimerkiksi kahdenvälinen työ- ja ympäristöpoliittinen vuoropuhelu ja sääntelyä koskeva vuoropuhelu sekä tarvittaessa kehitysyhteistyö ja rahoitustuki. EU:n edustustojen rooli kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien sitoumusten täytäntöönpanon seurannassa on erityisen tärkeä. Ne ovat suoraan yhteydessä sekä hallituksiin ja hallintoihin että paikallisiin sidosryhmiin, myös sisäisiin neuvoa-antaviin ryhmiin. EU:n edustustoilla on myös mahdollisuus tarttua omakohtaisesti kauppaan liittyviin kestävää kehitystä koskeviin kysymyksiin. Yhdessä jäsenvaltioiden kanssa ne eivät ole pelkästään ruohonjuuritason silmiä ja korvia, vaan ne muodostavat eurooppalaisten diplomaattien verkoston, joka yhdessä auttaa ennakoimaan ja käsittelemään kestävyyttä koskevia huolenaiheita maantieteellisillä alueillaan ja asiantuntemuksensa aloilla. Tätä kattavaa lähestymistapaa olisi täydennettävä tehostetulla yhteistyöllä jäsenvaltioiden kanssa sekä niiden pääkaupungeissa että ruohonjuuritasolla jäsenvaltioiden suurlähetystöjen ja kolmansissa maissa sijaitsevien edustustojen kautta. Tavoitteena olisi oltava varmistaa, että merkitykselliset komission ja kansalliset välineet ovat keskenään vuorovaikutuksessa ja vahvistavat toisiaan, jotta EU voi saavuttaa mittakaavaetuja ja suurempia konkreettisia vaikutuksia. On myös tärkeää vahvistaa Euroopan parlamentin osallistumista. Euroopan parlamentti voisi jäsenten virkamatkoilla ja kenttävierailuilla osallistua kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien sitoumusten seurantaan ja täytäntöönpanoon. Euroopan parlamentin ja kumppanimaiden kansanedustuslaitosten välinen vuorovaikutus voi osoittautua erityisen tehokkaaksi silloin, kun tarvitaan lainsäädäntöuudistuksia. EU:n ja kansallisten kansanedustuslaitosten vierailut paikan päällä tarjoavat myös mahdollisuuksia tiedottaa EU:n kestävyystavoitteista ulkomailla ja olla vuorovaikutuksessa paitsi paikallisten virkamiesten myös paikallisten kansalaisyhteiskunnan edustajien, sisäisten neuvoa-antavien ryhmien ja yritysten kanssa. Kansainvälisen kaupan valiokunnan perustamilla seurantaryhmillä on myös ollut merkittävä rooli kauppasopimusneuvotteluissa ja niiden täytäntöönpanossa. Tätä ulottuvuutta voitaisiin edelleen vahvistaa esimerkiksi säännöllisillä maakohtaisilla keskusteluilla kaupasta ja kestävästä kehityksestä. Yhdessä EU:n edustustojen kanssa komissio on valmis avustamaan Euroopan parlamenttia tässä työssä. Kauppasopimusten kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien sitoumusten täytäntöönpanon kollektiivinen seuranta merkitsee myös kansalaisyhteiskunnan, kuten työmarkkinaosapuolten, roolin vahvistumista. Sekä EU:n että sen kunkin kauppakumppanin olisi pyrittävä olemaan yhteydessä kummankin osapuolen kansalaisyhteiskunnan organisaatioihin ja kannustettava niitä jäsenneltyyn ja merkittävään panokseen. Kauppasopimusten noudattamista ja täytäntöönpanoa valvovan virkamiehen toimen ja keskitetyn asiointipisteen perustaminen vuonna 2020 oli tärkeä askel kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien sitoumusten täytäntöönpanon ja noudattamisen valvonnan vahvistamisessa. Keskitetty asiointipiste palvelee kaikkia EU:hun sijoittautuneita sidosryhmiä, jotka haluavat tehdä valituksen muun muassa kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien sitoumusten rikkomisesta. Toimintaohjeet ja niihin liittyvä valituslomake on laadittu auttamaan sidosryhmiä (esim. ammattiliittoja, toimialajärjestöjä ja kansalaisjärjestöjä) hyödyntämään uutta järjestelmää parhaalla mahdollisella tavalla. Kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien valitusten käsittely ja seuranta on tärkeä osa täytäntöönpanoa valvovan virkamiehen roolia kauppasopimusten täytäntöönpanossa ja valvonnassa. Sidosryhmät eivät tähän mennessä ole juurikaan olleet yhteydessä keskitettyyn asiointipisteeseen kauppaa ja kestävää kehitystä koskevissa asioissa. Keskitetyn asiointipisteen tarkoitus on mahdollistaa erityisongelmia koskevat varhaiset yhteydenotot. Komissio vahvistaa halukkuutensa puuttua mahdollisiin kauppaa ja kestävää kehitystä koskeviin kysymyksiin sekä selittää, miten järjestelmää voidaan käyttää ja mitä tietoja voidaan tarvita. Tätä koskevat yksityiskohtaiset tiedot on julkaistu myös verkossa. Komissio aikoo antaa lisäselvennyksiä ja apua järjestelmän käytön tehostamiseksi. Tätä varten komissio on päivittänyt toimintaohjeita samanaikaisesti kauppaa ja kestävää kehitystä koskevan uudelleentarkastelun kanssa sen selventämiseksi, että sisäiset neuvoa-antavat ryhmät voivat tehdä myös kollektiivisia valituksia ja että EU:hun sijoittautunut valituksen tekijä voi edustaa kumppanimaassa sijaitsevan yhteisön kauppaa ja kestävää kehitystä koskevia huolenaiheita. Päivityksessä lisätään avoimuutta ja selkeytetään sitä, miten ja missä aikataulussa keskitetty asiointipiste voi käsitellä kauppaa ja kestävää kehitystä koskevan valituksen alkuvaiheet. Toimet Komissio aikoo 8.kehittää kaikille yksiköille kattavan EU:n lähestymistavan, jossa hyödynnetään kaikkia käytettävissä olevia välineitä kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien sitoumusten täytäntöönpanon seuraamiseksi, otetaan mukaan EU:n edustustot ja tehdään aktiivista yhteistyötä jäsenvaltioiden pääkaupungeissa, suurlähetystöissä ja paikallistoimistoissa; 9.tehdä yhteistyötä EU:n edustustojen kanssa niiden tukemiseksi ja parhaiden käytäntöjen määrittelemiseksi samalla, kun kauppakumppanit aloittavat työskentelyn paikallisten sisäisten neuvoa-antavien ryhmiensä kanssa; 10.tukea Euroopan parlamentin jatkuvaa osallistumista kaupan ja kestävän kehityksen täytäntöönpanoon sen parlamenttien välisten yhteyksien puitteissa ja olla valmis avustamaan Euroopan parlamenttia sen pyrkimyksissä käydä säännöllisiä maakohtaisia keskusteluja kaupasta ja kestävästä kehityksestä; 11.tarkistaa kauppaa ja kehitystä koskevan uudelleentarkastelun yhteydessä keskitettyä asiointipistettä koskevat toimintaohjeet avoimuuden ja ennakoitavuuden lisäämiseksi sidosryhmien kannalta ja selventää samalla, kuka voi tehdä valituksia, miten niitä käsitellään ja mitä määräaikoja sovelletaan. Toimintaohjeissa tehdään myös selväksi, että sisäiset neuvoa-antavat ryhmät voivat tehdä kollektiivisia valituksia kauppaa ja kestävää kehitystä koskevien sitoumusten rikkomisesta ja edustaa kumppanimaassa sijaitsevan osapuolen etuja. 3.5 Kansalaisyhteiskunnan roolin vahvistaminen