FI Euroopan unionin virallinen lehti C 44/69

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ilmastonmuutos ja Lissabonin strategia”

(2008/C 44/18)

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 25.–26. huhtikuuta 2007 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla laatia lausunnon Ilmastonmuutos ja Lissabonin strategia.

Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto (kestävän kehityksen seurantaryhmä) antoi lausuntonsa 1. lokakuuta 2007. Esittelijä oli Ernst Erik Ehnmark.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 24.–25. lokakuuta 2007 pitämässään 439. täysistunnossa (lokakuun 24 päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1. Päätelmät

1.1 Ilmastonmuutoksesta on tullut kohtalonkysymyksemme. Ilmaston muuttuminen vaarantaa hyvinvointimme lisäksi myös hengissä säilymisemme. Kyseessä on mitä suurimmassa määrin maailmanlaajuinen uhka. Lisäksi ilmastonmuutos nopeutuu jatkuvasti päästöjen jatkaessa kasvuaan.

1.2 Tutkijat sanovat, että meillä on 10:stä 15:een vuotta aikaa pysäyttää päästöjen lisääntyminen. Tästä voi vetää vain sen johtopäätöksen, että aikaa ei ole haaskattavaksi.

1.3 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) kehottaa Euroopan komissiota käynnistämään kiireesti ohjelmia ja toimenpiteitä kuluvan vuoden maaliskuussa asetettujen kunnianhimoisten tavoitteiden toteuttamiseksi. Kansalaiset odottavat selviä signaaleja ensisijaisista tavoitteista ja toimenpiteistä. Euroopan tulisi ottaa johtoasema suunnittelun lisäksi myös toimenpiteiden täytäntöönpanossa.

1.4 Ilmastonmuutoksen hillitseminen vaatii erittäin laaja-alaisia ja jatkuvia ponnistuksia. Koska ilmastonmuutos vaikuttaa käytännössä yhteiskunnan kaikkiin osiin, sekä julkisen että yksityisen sektorin on kannettava vastuunsa asiasta.

1.5 ETSK korostaa, että tarvitaan avoimia toimenpiteitä, jotta kansalaiset voivat seurata asian kehittymistä ja innostua siitä. Toimenpiteet on suunniteltava ja pantava täytäntöön alhaalta ylöspäin suuntautuvaa lähestymistapaa noudattaen.

1.6 ETSK korostaa, että kansalaisille ja paikallisyhteisöille tiedottamista ja niiden kuulemista on pyrittävä jatkuvasti tehostamaan.

1.7 ETSK suosittaa painokkaasti, että kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevaan Lissabonin strategiaan sisällytetään merkittäviä toimenpiteitä ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Lissabonin strategiassa on jo sitouduttu kestävään kehitykseen. Nyt on tullut aika sisällyttää strategiaan myös ilmastonmuutoksen torjunta.

1.8 Lissabonin strategian käyttäminen välineenä ja sen ”vihertäminen” merkitsevät sitä, että EU voi hyödyntää jo olemassa olevaa rakennetta, jota varten on olemassa vakiintuneet menetelmät ja toimiva koordinointijärjestelmä. EU:n on maksimoitava toiminnan tehokkuus ja hyödynnettävä olemassa olevat synergiat aina kun se on mahdollista.

1.9 ETSK esittää suunnitelman ilmastonmuutoskysymysten sisällyttämiseksi Lissabonin strategiaan. Erityisen tärkeää on, että Lissabonin strategian yhteydessä kyetään saavuttamaan laaja yhteisymmärrys yhteisistä tavoitteista ja toimenpiteistä.

1.10 ETSK korostaa, että on kehitettävä ilmastonmuutoksen torjuntaa koskevia integroituja suuntaviivoja ja sisällytettävä ne Lissabonin strategiaan. Kyseisiin suuntaviivoihin on sovellettava samoja arviointi- ja vertailumenettelyjä kuin strategian muihin suuntaviivoihin, myös avointa koordinointimenetelmää.

1.11 Ilmastonmuutos saattaa syventää vallitsevia sosiaalisia vääristymiä ja eroja niin EU:ssa kuin muuallakin maailmassa. Ilmaston muuttuminen panee kovalle koetukselle kykymme kantaa yhteisvastuuta. Tavoitteena on oltava ilmastonmuutokseen sopeutuminen ja sen hillitseminen aiheuttamatta työttömyyttä ja sosiaalisia vääristymiä. Torjuntatoimet eivät saa lisätä köyhyydessä elävien kansalaisten määrää. ETSK korostaa, että Lissabonin strategiaa on tärkeää jatkaa siten, että siinä yhdistyvät kilpailukyky, sosiaalinen koheesio ja toimenpiteet ilmastonmuutoksen torjumiseksi.

1.12 Ilmastonmuutoksen torjunnan rahoituksen tulee perustua yksityisten ja julkisten voimavarojen yhdistämiseen. Euroopan investointipankilla on asiassa keskeinen rooli. EU:n omassa talousarviossa olisi osoitettava, mitä varoja käytetään ilmastonmuutoksen torjuntaan tähtääviin toimenpiteisiin. ETSK suosittaa painokkaasti, että komissio kehittää välineitä ”vihreän” BKT:n tuottamiseksi.

1.13 Ilmastonmuutoksen torjunnalla voi olla myönteisiä vaikutuksia kilpailukykyyn. Maailmanmarkkinoilla etsitään uusia energiaa säästäviä sovelluksia esimerkiksi liikenteen alalla. Tutkimukseen ja kehitykseen tehtäviä investointeja olisi lisättävä. Elinikäinen oppiminen on tärkeämpää kuin koskaan aikaisemmin.

1.14 Edessä olevaa työtä voidaan pitää osallistavaa demokratiaa koskevan periaatteemme koetinkivenä. Kansalaiset odottavat, että heitä kuullaan. Työmarkkinaosapuolilla on kansalaisten ja hallitusten välisinä yhdyssiteinä erittäin tärkeä rooli asiassa. Keskeisenä välineenä on kaikilla tasoilla käytävä työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu. Järjestäytyneellä kansalaisyhteiskunnalla on oleellinen rooli asiassa etenkin osuus- ja yhteisötalouden alalla.

1.15 ETSK sitoutuu vastaisuudessakin voimakkaasti ilmastonmuutoksen torjuntaan. Se on valmis antamaan konkreettisen panoksensa asiaan samalla tavalla kuin se jo tekee Lissabonin strategian yhteydessä. ETSK:n tavoitteena on edistää kansojen ja sukupolvien välistä solidaarisuutta sekä EU:ssa että sen ulkopuolella.

1.16 Edessä oleva kamppailu vaatii asialle omistautunutta ja vastaanottavaista poliittista johtajuutta.

2. EU:n vahva ilmastonmuutosohjelma

2.1 Eurooppa-neuvosto hyväksyi maaliskuussa 2007 tinkimättömän ja kunnianhimoisen ohjelman ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Toimintasuunnitelmaan sisältyviä tavoitteita ovat uusiutuvien energialähteiden osuuden kasvattaminen 20 prosenttiin EU:n energialähteiden yhdistelmässä sekä kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen 20 prosentilla vuoteen 2020 mennessä (tietyin edellytyksin jopa 30 prosentilla). Pitkän aikavälin tavoitteeksi asetetaan EU:n kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen 60–80 prosentilla vuoteen 2050 mennessä. Lisäksi päätettiin, että energiatehokkuutta parannetaan EU:n alueella 20 prosentilla vuoteen 2020 mennessä. Tämän toimintasuunnitelman myötä EU on ottanut maailmanlaajuisen johtoaseman ilmastonmuutoksen torjunnassa.

2.2 Eurooppa-neuvoston näkemys tavoitteiden toteuttamiseksi tarvittavista välineistä ei ollut yhtä selkeä. Euroopan komissiota pyydettiin tekemään ehdotuksia tulevia päätöksiä varten. Lisäksi komissio käynnisti julkisen kuulemisen ilmastonmuutokseen sopeutumiseen liittyvistä seikoista.

2.3 Asian kiireellisyyttä on korostettu lukuisissa kannanotoissa. Komission puheenjohtaja José Manuel Barroso esimerkiksi totesi aiemmin vuonna 2007, että EU:n on pidettävä kiinni johtoasemastaan ilmastonmuutoksen torjumisessa ja esitettävä muille kannustavia tavoitteita: ”Johtajuus perustuu EU:n sitoumukseen vähentää päästöjä ainakin 20 prosentilla vuoteen 2020 mennessä ja kannustavuus siihen, että selvästi lupaamme menevämme pidemmälle, jos muut liittyvät mukaan. Kyse on kuitenkin koko maailman eikä vain Euroopan ilmaston lämpenemisestä.”

2.4 Puheenjohtaja Barroso totesi: ”Energiaa ja ilmastonmuutosta koskevat komission ehdotukset ovat keskeinen osa kasvuun ja työllisyyteen tähtäävää Lissabonin strategiaa”. Vuonna 2000 käynnistetyssä Lissabonin strategiassa asetettiin tavoite, jonka mukaan EU:sta on tehtävä ”maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta”. Eurooppa-neuvosto asetti vuonna 2006 energiapolitiikan yhdeksi Lissabonin strategian neljästä painopisteestä. Kuluvan kolmivuotiskauden yhdennettyjen kasvu- ja työllisyyssuuntaviivojen yhdennessätoista suuntaviivassa suositetaan jäsenvaltioille lisäksi uusiutuviin energialähteisiin ja energiatehokkuuteen liittyvän potentiaalin hyödyntämistä talouskasvun, työllisyyden ja kilpailukyvyn vauhdittamisessa.

2.5 EU:n on sovitettava yhteen kilpailukyky, yhteenkuuluvuus ja nopeasti suurenevat ilmastonmuutoksesta johtuvat uhat. Käsillä olevassa lausunnossa tarkastellaan sitä, missä ilmastonmuutoksen torjuntaan liittyvissä yhteyksissä synergiaa ja ristiriitoja on syntynyt tai voisi syntyä.

2.6 Tuoreen arvion mukaan kasvihuonekaasupäästöjen palauttaminen nykytasolle vuoteen 2030 mennessä maksaisi yli 200 miljardia Yhdysvaltain dollaria (1). Ilmastonmuutosta koskevaan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimukseen liittyvässä tuoreessa raportissa kustannukset jaotellaan seuraavasti: — teollisuus: 38 miljardia dollaria — rakennukset, lähinnä eristäminen: 50 miljardia dollaria — liikenne: 90 miljardia dollaria — jätehuolto: 1 miljardi dollaria — maatalous: 30 miljardia dollaria — metsätalous: 20 miljardia dollaria — teknologinen tutkimus: 35–45 miljardia dollaria. Nämä luvut osoittavat, että tehokasta hallintoa ja koordinointia tarvitaan. Kuten Sternin raportissa viime vuonna huomautettiin, lisäksi on otettava huomioon, että toimettomuus tulee erittäin kalliiksi. Mitä kauemmin odotamme, sitä kalliimmiksi toimenpiteet tulevat.

2.7 Suurena haasteena on tulevien toimenpiteiden rahoitus. ETSK vetoaa Euroopan komissioon, jotta se käynnistäisi julkisten ja yksityisten sidosryhmien kuulemisia ensisijaisten tavoitteiden asettamiseksi. Euroopan investointipankilla ja rakennerahastoilla on keskeinen rooli rahoitusratkaisujen koordinoinnissa.

2.8 Eurooppa-neuvosto tarkastelee Lissabonin strategiaa seuraavan kerran maaliskuussa 2008, ja seuraava suunnittelukausi ulottuu vuoteen 2011. Tarkistuksen yhteydessä on tilaisuus tuoda esiin synergiaetuja.

3. Keskeinen haaste: mahdollisten synergioiden hyödyntäminen

3.1 Lissabonin strategia on ollut keskeinen 27 jäsenvaltion yhteisten tavoitteiden edistämisessä. Se on saavutus sinänsä. Ilmastonmuutoksen myötä unionin on käsiteltävä lukuisia uusia poliittisia kysymyksiä. Mahdollisuus luoda yhteisvaikutuksia on merkittävä.

3.2 Osaamiseen perustuva yhteiskunta on ollut alusta alkaen yksi Lissabonin strategian perustekijöistä.

3.3 Innovaatiopolitiikka, innovointikeskusten tukeminen ja uudet aloitteet tietämyksen siirtämiseksi tutkimuksesta tuotteisiin ovat osa Lissabonin strategiaa ja EU:n ilmastonmuutosohjelmaa. Eurooppa on nopeasti kasvavilla energiatehokkaiden tuotteiden markkinoilla johtoasemassa useilla aloilla. Tuotantoteollisuudessa Eurooppa saattaa kuitenkin kärsiä unionin ulkopuolisten tuottajien kilpailusta etenkin pienten ja energiatehokkaiden oivallisten autojen valmistuksessa. Palveluala laajenee tulevaisuudessa huomattavasti ilmastonmuutoksen torjuntaan tähtäävien uusien kunnianhimoisten toimenpiteiden käynnistämisen myötä.

3.4 Ilmastonsuojelu on myös energiapolitiikkaa. Euroopan on esiinnyttävä yhtenäisesti ulkoisessa energiapolitiikassaan. Toimiessaan yhtenäisesti Euroopalla on sellaista neuvotteluvaltaa, ettei sen intressejä — ilmastonsuojelua, energian toimitusvarmuutta ja energian kohtuuhintaisuutta — voida sivuuttaa.

3.5 Ilmastonmuutos voi lisätä nykyisiä sosiaalisia vääristymiä ja eroja. Tällainen kehitys voidaan välttää toteuttamalla kunnianhimoista koulutuspolitiikkaa.

3.6 Ilmastonmuutospolitiikkojen työllisyysvaikutuksista tulee yksi merkittävistä kysymyksistä. Tavoitteena on oltava ilmastonmuutokseen sopeutuminen ja sen hillitseminen ilman, että aiheutetaan laajamittaista työttömyyttä. Teollistuneiden maiden kehitys luo laajalti tarvetta elinikäiseen oppimiseen ja aiheuttaa väistämättä muutoksia työn organisointiin, työpaikkoihin ja tulotasoihin.

3.7 Tuloksellinen ilmastonmuutoksen torjunta edellyttää paikallisyhteisöiden vankkaa tukea. Hankkeet hiilineutraalien kylien perustamiseksi herättävät laajaa kiinnostusta. Kokemusten vaihto on erittäin tärkeää. Matalaenergiatalojen sekä kunnostusrakentamisen ja lämpöeristyksen kysyntä kasvaa.

3.8 Myös maataloudella on oma sijansa ilmastonmuutoskysymyksissä ja Lissabonin strategiassa: toisaalta maataloustoiminta kärsii ilmaston muutoksista, ja toisaalta ala voi omalta osaltaan edistää ilmastonmuutoksen vaikutusten hillintää. Nyt olisi ennennäkemättömän otollinen tilaisuus kannustaa jatkamaan maataloustutkimusta, joka tähtää lannoitteiden käytön vähentämiseen tai maaperän muokkaustapojen mukauttamiseen pyrkien kuitenkin säilyttämään tuottavuuden mahdollisimman hyvänä. Lisäksi olisi kehitettävä tulevaan käyttöön uusia lajikkeita, jotka kestävät ilmastonmuutoksia entisiä paremmin. Myöskään muuhun kuin elintarvikekäyttöön tarkoitettujen maatalousraaka-aineiden tuotantoa ei pitäisi unohtaa. Alalla olisi järjestettävä asianmukaista täydennyskoulutusta.

3.9 Aavikoitumisen ja merenpinnan nousun kaltaiset ilmasto-ongelmat vaikuttavat rakennerahastojen käyttöön. Lisäksi energian hinnannousu aiheuttaa syrjäseuduilla asuville todellisia ongelmia. Elinolosuhteiden ylläpitäminen on kysymys, jossa Lissabonin strategian puitteissa luodut verkostot ja niiden mahdollistama kokemusten vaihto voivat olla suureksi hyödyksi.

3.10 Kaikki edellä esitetyt esimerkit osoittavat, missä määrin Lissabonin strategian ja EU:n ilmastonmuutosohjelman toimia voitaisiin toteuttaa koordinoidusti ja miten kiireesti näin on tehtävä.

4. Kohti uutta kasvun määritelmää

4.1 Sekä talouden että ilmastonmuutoksen kannalta on tärkeää toteuttaa toimenpiteitä, jotka liittyvät kestävän kehityksen mukaista kasvua koskevaan Lissabonin strategian tavoitteeseen. Lissabonin strategian uudessa kolmivuotisohjelmassa tulisikin tarkastella perusteellisesti kasvun käsitettä. Olisi edistettävä hiilineutraalia tai hiilitaseeseen jopa positiivisesti vaikuttavaa kasvua.

4.2 Komitea on useaan otteeseen korostanut, että kasvua ei enää voida tarkastella vain määrällisesti. Tarvitaan pikemminkin uusi kasvun käsite, jonka yhteydessä etusijalle asetetaan kestävään kehitykseen perustuvat laadulliset tavoitteet. Kestävyyskriteereihin kuuluu tietysti myös kasvun ja kasvihuonekaasupäästöjen irrottaminen toisistaan. Näin ollen komitea kehottaa jälleen komissiota ja neuvostoa — selvittämään, aiheuttaako yhteiskunnan ja talouden hyvinvoinnin mittarina käytetty indikaattori ”bruttokansantuote” ristiriidan kestävän kehityksen strategian ja ilmastonmuutoksen torjunnan sekä Lissabonin strategian välille — esittämään, minkälainen kestävän kehityksen periaatteiden mukaisen uuden ”hyvinvointi-indikaattorin” — jota voitaisiin nimittää esimerkiksi ”järkeväksi kasvuksi” tai ”vihreäksi BKT:ksi” — tulisi olla.

5. Liikenne — Ristiriitainen ala?

5.1 Tavoitteiden ristiriita on erityisen voimakas liikenteen alalla. Lissabonin strategiassa korostetaan riittävien liikennekäytävien ja liikennemuotojen verkostojen merkitystä. Sen tuloksena suuri osa työstä on keskittynyt maantieliikenteen kasvuun. Tämä on kuitenkin täysin ristiriidassa ilmastonmuutoksen hillitsemisen kanssa.

5.2 Nykyisen talouskasvun aikana maantieliikenteen määrä lisääntyy nopeasti EU-maissa. Joissakin laskelmissa sen ennakoidaan kasvavan vuoteen 2020 mennessä jopa 40 prosenttia. Sen lisäksi myös lentoliikenteen määrä kasvaa. Liikenteen kasvua ei toistaiseksi ole irrotettu kasvihuonekaasupäästöjen lisääntymisestä, eikä näköpiirissä ole ihmelääkettä tähän ongelmaan. Fossiilisia polttoaineita ei pystytä vielä lähitulevaisuudessa korvaamaan biopolttoaineilla, eivätkä odotettavissa olevat polttoaineiden ja moottorien tehokkuutta lisäävät tekniset parannukset todennäköisesti pysty yksin kompensoimaan ennustettua liikennemäärien kasvua.

5.3 Lissabonin strategian uudessa kolmivuotissuunnitelmassa olisi käsiteltävä liikennekysymyksiä myös ilmastonmuutoksen näkökulmasta. EU:lla tulisi olla riittävä liikennejärjestelmä, mutta vaikutukset ilmastoon on otettava liikenteessä nykyistä paremmin huomioon. Rautateiden tavarakuljetusten vaatimaton kasvu on hyvin vakava varoitussignaali. Tämä korostui jälleen viime vuonna liikennettä käsittelevässä valkoisessa kirjassa, jossa keskityttiin raide- ja sisävesiliikenteen sijasta maantie- ja lentoliikenteeseen. On ilmiselvää, että huomattava määrä rakennerahastoresursseja käytetään tarkoituksiin, jotka eivät vähennä kasvihuonekaasupäästöjä vaan päinvastoin lisäävät niitä.

5.4 Tulevien 20–50 vuoden aikana (aikajänne, jota Eurooppa-neuvosto käyttää ilmastonmuutoskysymyksissä) Euroopan on luotava liikennerakenteet, jotka ovat sekä tehokkaita että ilmastoystävällisiä. Miksei esimerkiksi kiireellisessä tavaraliikenteessä käytetä suurnopeusjunia?

5.5 Maantieliikenteen volyymin kasvu merkitsee myös sitä, että liikenteessä pidetään suurista kasvihuonekaasupäästöistä huolimatta vanhahkoja kuorma-autoja, joiden moottorit ovat saastuttavia. Komission olisi käynnistettävä kuuleminen vanhan kuorma-autokaluston modernisointimenetelmistä, ja perimmäisenä tavoitteena tulee olla vanhentuneiden ja tehottomien ajoneuvojen poistaminen liikenteestä. Lisäksi on toteutettava kysyntään vaikuttavia toimenpiteitä. On luotava kannustimia liikenteen kokonaismäärän pienentämiseksi ja kestävämpien liikennemuotojen yhä laajemmaksi hyödyntämiseksi.

6. Etenemissuunnitelma ilmastonmuutoskysymysten ja Lissabonin strategian yhteen nivomiseksi

6.1 EU:n ilmastonmuutostoimille asetetut tavoitteet edellyttävät huomattavaa panosta monilta instituutioilta ja sidosryhmiltä. Lissabonin strategian työskentelymenetelmien ja niistä saadun kokemuksen hyödyntäminen on järkevää.

6.2 Ennen kaikkea on olennaisen tärkeää, että ilmastonmuutostavoitteet sisällytetään lähestymistavaltaan kolmitahoisen Lissabonin strategian toimintaohjelmaan ja että edistymistä ensisijaisilla toiminta-aloilla pyritään nopeuttamaan.

6.3 Etenemissuunnitelma, jonka mukaisesti EU toteuttaisi yhdennettyjä toimia ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja siihen sopeutumiseksi, sisältäisi seuraavat kohdat:

6.4 Euroopan komission tulisi tarkistaa nykyisiä ohjelmia, jotta ilmastonmuutoskysymykset korostuisivat nykyisessä talousarviossa. Seuraavalla budjettikaudella ilmastonmuutoksen torjuntaan on ohjattava huomattavia resursseja. On kuitenkin todennäköistä, että jonkin verran varoja on siirrettävä jo kuluvalla budjettikaudella. Korostettakoon, että päävastuu hillintä- ja sopeuttamistoimista on jäsenvaltiotasolla.

6.5 Euroopan komissio aikoo esittää joulukuun alkuun mennessä lainsäädäntöehdotuksia uusiutuvista energialähteistä ja päästöistä. Siten Eurooppa-neuvosto voi tehdä tarvittavat päätökset maaliskuussa 2008, kun se määrittelee suuntaviivat Lissabonin strategian seuraavaksi kolmivuotiskaudeksi. Kyseisessä yhteydessä on ratkaisevan tärkeä tilaisuus edistää yhteistoteutusta.

6.6 Erityisen tärkeää on, että Euroopan komissio pystyisi koordinoimaan yksiköidensä toimintaa tarvittavalla tavalla. ETSK on aiemminkin useaan otteeseen korostanut, että komission sisäinen koordinointi on äärimmäisen tärkeää.

6.7 Olisi käynnistettävä laaja tiedotus- ja viestintäkampanja, joka perustuisi komission ehdotuksiin ja neuvoston päätöksiin ja jonka avulla parannettaisiin kansalaisten tietoisuutta ja edistettäisiin paikallis- ja aluetason aloitteita.

6.8 ETSK korostaa, että uusiutuvista energialähteistä ja päästövähennyksistä myöhemmin esitettävien ehdotusten yhteydessä on tärkeää käydä jatkuvasti tiivistä vuoropuhelua työmarkkinaosapuolten ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan kanssa. ETSK suosittaa, että työmarkkinavuoropuhelua hyödynnettäisiin yhtenä monista tiedonvaihto- ja kuulemismahdollisuuksista. Myös järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan olisi ehdottomasti voitava osallistua keskusteluun.

6.9 Jotta eräistä tulevaa etenemissuunnitelmaa koskevista erityisistä ehdotuksista voidaan saada käsitys, on syytä esittää seuraavat näkökohdat: — Toimintatavoitteita tulee arvioida kolmivuotiskausittain. — Ilmastonmuutoskysymykset tulee sisällyttää talous- ja yhteiskunta-alan politiikkojen laajoihin suuntaviivoihin. — Ilmastonmuutoskysymykset tulee sisällyttää kansallisiin uudistusohjelmiin sekä kertomuksiin strategian edistymisestä. — Erityisesti jäsenvaltio- ja paikallistason sidosryhmien osallistuminen on tärkeää. — Komission tulee laatia vertailevia raportteja edistymisestä. — Avointa koordinointimenetelmää tulee ryhtyä soveltamaan myös ilmastonmuutoskysymyksissä. — Joukkotiedotusvälineiden ja sidosryhmäorganisaatioiden tulee osallistua aktiivisesti sen varmistamiseen, että kansalaiset saavat edistymisestä ajantasaista tietoa. — Innovatiivisille hankkeille ja erityisesti paikallisyhteisöille tulee antaa kohdennettua tukea hiilineutraalien sovellusten kehittämistä varten (vrt. Yhdistyneestä kuningaskunnasta saadut esimerkit).

6.10 Ilmastokysymyksille voitaisiin asettaa Lissabonin strategian yhteydessä esimerkiksi seuraavat tavoitteet: — Lisätään raide- ja sisävesiliikenteen prosenttiosuutta kaksi prosenttia vuodessa. — Lisätään energiansäästölamppujen käyttöä julkisissa rakennuksissa tietyllä prosenttimäärällä vuosittain. — Järjestetään kouluissa kerran vuodessa yhden päivän kestävä, kaikille oppilaille suunnattava tiedotustapahtuma.

7. Työmarkkinaosapuolten ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan rooli

7.1 Ilmastonmuutos ja Lissabonin strategia ovat unionille keskeisiä haasteita. On välttämätöntä suunnitella toimenpiteet ja ohjelmat ja päättää niistä alhaalta ylöspäin suuntautuvan lähestymistavan mukaisesti eikä toisinpäin. Työmarkkinaosapuolten ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan on voitava osallistua työskentelyyn.

7.2 ETSK ja sen sidosryhmien verkosto ovat valmiita antamaan panoksensa.

8. Poliittisen johtajuuden tarve

8.1 Eurooppa-neuvosto on tehnyt tinkimättömän päätöksen kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä koskevista tavoitteista.

8.2 Sen käytännön merkitys yhteiskunnalle ja kansalaisten arjelle on yksi tulevaisuuden suurista kysymyksistä. Millaisen yhteiskunnan haluamme? Miten eurooppalainen yhteiskuntamalli voidaan sovittaa yhteen ilmastonmuutoksen aiheuttamien lukuisten haasteiden kanssa? Miten tämän mallin avulla kyetään hallitsemaan kilpailukyvyn, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja kestävän kehityksen rinnakkaiset vaatimukset globaalissa toimintaympäristössä? Näitä asioita olisi jatkossa käsiteltävä keskustelussa siitä, millaisen yhteiskunnan kansalaiset haluavat.

8.3 ETSK on lukuisissa viime vuosina antamissaan lausunnoissa korostanut, että ilmastonmuutoksen hallintaan ja kestävään kehitykseen tähtäävissä toimissa tarvitaan poliittista johtajuutta. Se on edelleen hyvin tärkeä vaatimus.

8.4 Ilmasto muuttuu nopeasti, ja kansalaiset ovat siitä huolissaan. Nyt tarvitaan rakentavaa poliittista johtajuutta unioni- ja jäsenvaltiotasolla ja hyvin paljon myös kunta- ja paikallistasolla.

Bryssel 24. lokakuuta 2007 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Dimitris DIMITRIADIS

(1) United Nations Framework Convention on Climate Change (UNFCCC): Analysis of existing and planned investment and financial flows relevant to the development of effective and appropriate international response to climate change.