Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi henkivakuutuksesta (uudelleen laadittu toisinto) (komission esittämä)



Virallinen lehti nro C 365 E , 19/12/2000 s. 0001 - 0042



Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI henkivakuutuksesta - (uudelleen laadittu toisinto) (komission esittämä) PERUSTELUT I. Johdanto 1. Komissio pitää Kansalaisten Eurooppa -hankkeen kannalta tärkeänä yhteisön lainsäädännön yksinkertaistamista ja selkeyttämistä, jotta siitä saataisiin yksiselitteisempää ja luettavampaa tavallisille kansalaisille. Kansalaiset saisivat näin uusia mahdollisuuksia ja tilaisuuksia käyttää lainsäädännön heille tarjoamia erityisoikeuksia. Tätä tavoitetta ei voida saavuttaa niin kauan kun moneen kertaan ja usein huomattavastikin muutetut säännökset ja määräykset ovat hajallaan, ja niitä on etsittävä sekä alkuperäisestä säädöksestä että siihen myöhemmin tehdyistä muutoksista. Nykyisin voimassa olevien säännösten löytäminen edellyttää siis paljon tutkimustyötä, jossa on vertailtava monia eri säädöksiä. Tämän vuoksi säädökset, joihin on tehty lukuisia muutoksia on ehdottomasti kodifioitava, jos yhteisön lainsäädännöstä halutaan selkeää ja luettavaa. 2. Komissio päätti 1. huhtikuuta 1987 antaa henkilöstölleen ohjeet, joiden mukaan kaikki säädökset on kodifioitava ainakin sen jälkeen kun niihin on tehty kymmenen muutosta. Ohjeissa painotetaan, että tämä on vähimmäisvaatimus, ja että osastojen on pyrittävä kodifioimaan niiden vastuulla olevia säädöksiä aiemminkin. Näin varmistetaan, että yhteisön säädökset ovat selkeitä ja helposti ymmärrettävissä. Kodifiointiohjeet vahvistettiin Edinburghissa (joulukuussa 1992) kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajiston päätelmissä, joissa korostettiin virallisen kodifikaation merkitystä, sillä se antaa varmuuden siitä, mitä säädöstä tiettyyn asiaan on sovellettava tiettynä ajankohtana. 3. Päätelmien perusteella komissio otti vuoden 1994 lainsäädäntöohjelmansa osaksi virallisen kodifikaation laatimisen seuraavista direktiiveistä: henkivakuutuksen ensivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 5 päivänä maaliskuuta 1979 annettu ensimmäinen neuvoston direktiivi 79/267/ETY; henkivakuutuksen ensivakuutusliikettä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä, sekä direktiivin 79/267/ETY muuttamisesta 8 päivänä marraskuuta 1990 annettu toinen neuvoston direktiivi 90/619/ETY; henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 79/267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta (kolmas henkivakuutus- direktiivi) 10 päivänä marraskuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/96/ETY. 4. Edellä mainitun virallista kodifikaatiota koskevan ehdotuksen laatimisen yhteydessä on kuitenkin ilmennyt, että uudesta säädöksestä voidaan saada mahdollisimman luettava ja virheetön vain, jos nykyisiin direktiiveihin tehdään muutoksia. Nämä muutokset ovat asiasisällöltään niin merkittäviä, ettei niitä voitaisi katsoa ainoastaan kodifioinniksi nopeutetusta menetelmästä säädöstekstien viralliseksi kodifioimiseksi 20 päivänä joulukuuta 1994 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen tarkoittamassa merkityksessä. Siksi jäljempänä esitetyt muutosehdotukset koskevat ainoastaan nykyisten tekstiosuuksien puutteita, eräiden oikeustilojen selkeyttämistä ja niiden yritysten nimien poistamista, joiden toiminta on lakkautettu ja joita ei näin ollen enää tarvitse säädöksessä mainita. Komissio on päättänyt tehdä virallista kodifiointia koskevan ehdotuksen sijaan ehdotuksen edellä mainittujen direktiivien uudelleen laatimisesta. Jäljempänä esitetään syyt uusiin säännöksiin, joilla muutetaan nykyisen lainsäädännön sisältöä. Muutokset ovat helposti tunnistettavissa, koska ne on merkitty tekstiin kursiivilla, ja muutetun tekstikohdan oikeaan marginaaliin on vielä lisätty sana "uusi". Muut säännökset, joihin komissio ei tällä kertaa ehdota muutoksia, ovat virallista kodifikaatiota koskeva osuus liitteenä olevassa ehdotuksessa. Virallista kodifikaatiota koskeva osuus perustuu säädösteksteihin, jotka on julkaistu virallisessa lehdessä kaikilla EU:n virallisilla kielillä. Näiden säädöstekstien sisältöä ei ole muutettu lainkaan vaan niihin on yhdistämisen yhteydessä tehty ainoastaan itse kodifioinnin edellyttämiä ja muotoseikkoihin liittyviä muutoksia. Komissio on lisännyt tekstiin päätöksessä 1999/468/EY säädetyt muutokset komitea-menettelyyn ('komitologia'), mutta säilyttänyt uudelleen laadinnan kohteena olevissa direktiiveissä säädetyt menettelytyypit. Artikloille on annettu uudet numerot mutta vanha numerointi on säilytetty marginaalissa, jotta viittaus olisi helpommin tunnistettavissa. Vanhojen ja uusien numeroiden vastaavuus on esitetty liitteessä V olevassa taulukossa. Virallista kodifikaatiota koskeva osuus on laadittu niiden muotoseikkojen mukaisesti, joita yleensä käytetään säädöstekstien kodifiointia koskevissa ehdotuksissa. Kun sisältöä koskevia muutoksia tehdään säädökseen, jolla myös kodifioidaan nykyistä lainsäädäntöä, neuvosto ja Euroopan parlamentti voivat tarkastella muutoksia oikeassa tekstiyhteydessä, ja kaikille asiasta kiinnostuneille voidaan tarjota yksi selkeä ja johdonmukainen säädös sen sijaan, että säädöksiin jouduttaisiin tekemään uusia yksittäisiä muutoksia tai että säädöksistä tehtäisiin vain kodifikaatio. Tällöin eräät säännökset olisivat epäselviä ja epäjohdonmukaisia muiden säädösten kanssa. II. Muutosehdotuksia koskevia huomautuksia 1. 1 artiklan m kohta. "Säänneltyjen markkinoiden" määritelmä. Kolmannella henkivakuutusdirektiivillä vahvistetun säänneltyjen markkinoiden määritelmän oli tarkoitus olla voimassa vain siihen saakka kunnes sama määritelmä vahvistettaisiin sijoituspalveluja koskevalla direktiivillä. Sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla 10 päivänä toukokuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi (93/22/ETY) tuli voimaan 31 päivänä joulukuuta 1995, mutta direktiivin 2 artiklassa säädetään, että henkivakuutusyritykset eivät kuulu sen soveltamisalaan. Kyseisessä direktiivissä oleva säänneltyjen markkinoiden määritelmä voidaan liittää henkivakuutusdirektiiviin ainoastaan direktiiviä muuttamalla. Määritelmää koskeva uusi ehdotus viittaa jäsenvaltiossa sijaitsevien markkinoiden osalta sijoituspalveludirektiivissä annettuun säänneltyjen markkinoiden määritelmään. Kolmansissa maissa sijaitsevien markkinoiden osalta ehdotetaan, että jäsenvaltiot saavat itse päättää maidensa vakuutusyrityksistä, voidaanko kolmansien maiden markkinoiden katsoa täyttävän säänneltyjä markkinoita koskevat EU:n vaatimukset. 2. 18 artiklan 3 kohta. Kahdenlaista toimintaa koskevat päivämäärät. Oikeus myöntää vakuutusyrityksille lupa kahdenlaiseen toimintaan (sama yritys myy sekä henkivakuutuksia että vahinkovakuutuksia) kumottiin ensimmäisessä henkivakuutusdirektiivissä direktiivin tiedoksiantopäivästä lukien (15. maaliskuuta 1979). Kahdenlaisen toiminnan harjoittamista saivat jatkaa ne yritykset, joille lupa tähän oli jo myönnetty. EU:hun on sittemmin liittynyt kuusi uutta jäsenvaltiota, mutta minkään kyseisen maan liittymisasiakirjassa ei myönnetty poikkeusta edellä mainitun päivämäärän soveltamisesta, koska tuolloin oletettiin, että kahdenlaista toimintaa koskevaa säännöstä oli Kreikassa, Portugalissa ja Espanjassa sovellettava maiden liittymisajankohdasta alkaen ja Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa ETA-sopimuksessa sovitusta ajankohdasta alkaen. Asiasta tehtiin oikeudellinen selvitys, jossa päädyttiin toteamaan, että jäsenvaltion on noudatettava yleisiä säännöksiä, ellei sille ole liittymisasiakirjassa myönnetty poikkeusta. Kahdenlaista toimintaa koskevan luvan myöntämisoikeuden kumoamisen osalta on puolestaan aina oltu sitä mieltä, että kyseistä säännöstä on sovellettava liittymisajankohdasta alkaen Kreikassa, Portugalissa ja Espanjassa ja ETA-sopimuksessa sovitusta ajankohdasta alkaen Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa. Tilanteen selkeyttämiseksi säännöstä ehdotetaan muutettavan siten, että siihen sisällytetään säännökset, joiden on aina katsottu olevan voimassa. 3. 27 artiklan 3 kohdan a alakohta. "Tulevien voittojen" laskeminen. Kolmannella henkivakuutusdirektiivillä otettiin käyttöön kotimaan suorittaman valvonnan periaate. Kertoimen laskemista käsittelevässä säännöksessä vastaanottavan maan viranomaiselle annetaan kuitenkin yhä sanavaltaa tässä asiassa, ja tämän kohdan muuttamatta jättäminen kolmannessa henkivakuutusdirektiivissä katsotaan puutteeksi. Muutosehdotuksen tarkoituksena onkin korjata puute jättämällä päätösvalta asiassa kotimaan suorittaman valvonnan periaatteen mukaisesti kotijäsenvaltiolle. 4. 49 artiklan 2 kohdan g alakohta sekä 3 ja 4 kohta. Toimintasuunnitelma. Kolmannella henkivakuutusdirektiivillä otettiin käyttöön yhden koko EU:n alueella voimassa olevan toimiluvan periaate. Tämä merkitsi sitä, että yhdessä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneet vakuutusyritykset voivat perustaa sivukonttoreita muihin jäsenvaltioihin tarvitsematta uusia toimilupia. Enää ei tarvittu säännöksiä tiedoista, jotka on annettava yrityksen toimintasuunnitelmassa ja esitettävä vastaanottavalle jäsenvaltiolle silloin kun yritys aikoo perustaa sivukonttorin johonkin toiseen jäsenvaltioon. Näin ollen ensimmäisen henkivakuutusdirektiivin 11 artikla, jossa esitetään toimintasuunnitelman sisältö, poistettiin kolmannen henkivakuutusdirektiivin 33 artiklalla. Toimintasuunnitelman esittämistä edellytetään kuitenkin myös silloin kun EU:n alueelle aiotaan perustaa kolmansissa maissa toimivien yritysten sivukonttoreita. Valitettavasti EU:n alueelle perustettavilta kolmansien maiden yritysten sivukonttoreilta edellytettävän toimintasuunnitelman sisältö poistettiin yhteisön yritysten sivukonttoreita koskevan 11 artiklan poistamisen yhteydessä. Muutosehdotuksen tarkoituksena onkin ottaa toimintasuunnitelman sisältöä koskeva artikla uudelleen käyttöön ja soveltaa sitä kolmansien maiden yritysten sivukonttoreihin. 5. 59 artiklan 2 kohta. Poikkeukset ja rajoittavien toimien poistaminen. Ensimmäisessä henkivakuutusdirektiivissä myönnettiin "Caisse générale d'épargne et de retraite (CGER)"/"Algemene Spaar en Lifrentekas(ASLK)" -nimiselle yhtiölle Belgiassa, keskinäisiä vakuutusyhdistyksiä koskevan lain (Friendly Societies Acts) mukaisesti rekisteröidyille yhtiöille Yhdistyneessä kuningaskunnassa sekä "Banca nazionale delle communicazioni" -nimiselle yhtiölle Italiassa poikkeuksellisesti oikeus jatkaa sitä toimintaa, jota ne harjoittivat, kun direktiivi annettiin tiedoksi. Sekä belgialaisen että italialaisen yhtiön rakenne on sittemmin muuttunut, joten ne eivät enää tarvitse niille myönnettyä poikkeusta. Näin ollen ehdotetaan, että kohtaa muutetaan poistamalla siitä belgialaisen ja italialaisen yhtiön nimet. Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevien ja keskinäisiä vakuutusyhdistyksiä koskevan lain mukaisesti rekisteröityjen yhtiöiden osalta poikkeus on yhä voimassa, joten yhtiöt jätetään muutosehdotukseen. 6. 67 artiklan 1 kohta. Nykyisten sivukonttoreiden hankkimat oikeudet. Artiklan nykyinen teksti koskee sivukonttoreita, jotka ovat aloittaneet liiketoimintansa sijoittautumisjäsenvaltion säännösten mukaisesti. Tämän direktiiviehdotuksen 1 artiklassa annetun toimipaikan määritelmän mukaan toimipaikalla tarkoitetaan yrityksen kotipaikkaa, asioimistoa tai sivukonttoria. Tekstistä ei siis selviä, viitataanko säännöksillä kotijäsenvaltion säännöksiin vai sen jäsenvaltion säännöksiin, jossa sivukonttori sijaitsee. Kohdan teksti otettiin alun perin toisesta pankkidirektiivistä, jonka sanamuoto on kuitenkin selkeämpi ainakin ilmaisun "vastaanottava jäsenvaltio" osalta. Vakuutusdirektiivissä ei ole vastaanottavan jäsenvaltion määritelmää mutta siinä määritellään "jäsenvaltio, jossa sivukonttori sijaitsee". Tekstin selkeyttämiseksi sana "sijoittautumisjäsenvaltio" ehdotetaan korvattavan ilmaisulla "jäsenvaltio, jossa sivukonttori sijaitsee". Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi annettu henkivakuutuksesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka Ottavat huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 47 artiklan 2 kohdan ja 55 artiklan, Ottavat huomioon komission ehdotuksen, Ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [1], [1] Toimivat EY:n perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen [2], [2] Sekä katsovat seuraavaa: // 1. Henkivakuutuksen ensivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 5 päivänä maaliskuuta 1979 annettua ensimmäistä neuvoston direktiiviä 79/267/ETY [3], henkivakuutuksen ensivakuutus- liikettä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä sekä direktiivin 79/267/ETY muuttamisesta 8 päivänä marraskuuta 1990 annettua toista neuvoston direktiiviä 90/619/ETY [4] ja henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 79/267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta (kolmas henkivakuutusdirektiivi) [5] 10 päivänä marraskuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/96/ETY on muutettu huomattavalta osin ja useita kertoja. Muutettaessa direktiivejä edelleen ne olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen. // [3] EYVL L 63, 13.03.1979, s.1. Direktiivi sellaisena, kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston ja Euroopan parlamentin direktiivillä 95/26/EY. [4] EYVL L 330, 29.11.1990, s.50. Direktiivi sellaisena, kuin se on muutettuna direktiivillä 92/96/ETY (EYVL L 360, 9.12.1992, s.1). [5] EYVL L 360, 9.12.1992, s.1. Direktiivi sellaisena, kuin se on muutettuna direktiivillä 95/26/EY (EYVL L 168, 18.7.1995, s.7). 2. Henkivakuutusliikkeen aloittamisen ja harjoittamisen helpottamiseksi on tärkeää poistaa kansallisten, valvontaa koskevien lainsäädäntöjen välisiä eroja. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi ja jotta samalla varmistettaisiin kaikissa jäsenvaltioissa vakuutuksenottajille ja edunsaajille riittävä turva, henkivakuutusyrityksiltä vaadittavia taloudellisia takuita koskevat säännökset olisi sovitettava yhteen. // 79/267/ETY N° 1 3. On tarpeen toteuttaa henkivakuutuksen ensivakuutuksen alalla sisämarkkinat niin hyvin sijoittautumisvapauden kuin palvelujen tarjoamisen vapauden kannalta, jotta helpotettaisiin niiden vakuutusyritysten sitoumusten tekemistä yhteisön alueella, joiden kotipaikka on yhteisössä, ------ja annettaisiin vakuutuksenottajille mahdollisuus turvautua paitsi omaan jäsenvaltioonsa sijoittautuneisiin vakuutuksenantajiin, myös vakuutuksenantajiin, joiden kotipaikka on yhteisössä ja jotka ovat sijoittautuneet muihin jäsenvaltioihin. // 92/96/ETY N° 1 mukautettu 90/619/ETY N° 1 mukautettu 4. Perustamissopimuksen mukaan kaikenlainen palvelujen tarjoamisen vapauteen liittyvä syrjintä, joka perustuu siihen, että yritys ei ole sijoittautunut jäsenvaltioon, jossa palveluja tarjotaan, on kielletty --------- kielto koskee kaikkien yhteisössä toimivien yritysten tarjoamia palveluja, riippumatta siitä, onko kyseessä yrityksen kotipaikka, asioimisto tai sivukonttori. // 90/619/ETY N° 2 mukautettu 5. Tämä direktiivi -------- on sen vuoksi tärkeä vaihe kansallisten markkinoiden lähentymisessä yhtenäismarkkinoiksi, ------ jotta kaikki vakuutuksenottajat --------- voivat kääntyä minkä tahansa vakuutuksenantajan puoleen, jonka kotipaikka on yhteisössä ja joka harjoittaa liiketoimintaa siellä sijoittautumisvapauden tai palvelujen tarjoamisen vapauden perusteella, samalla kuin heille taataan riittävä suoja. // 92/96/ETY N° 3 mukautettu 6. Tämä direktiivi on osa --------- yhteisön lainsäädäntöä henkivakuutuksen alalla, joka sisältää myös -------- vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä 19 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/674/ETY [6]. // 92/96/ETY [6] EYVL L 374, 31.12.1991, s. 7. N° 4 mukautettu 7. Noudatettuun lähestymistapaan kuuluu toteuttaa sellainen yhteensovittaminen joka on olennainen, välttämätön ja riittävä toimilupien ja toiminnan vakauden valvontajärjestelmien keskinäisen tunnustamisen aikaansaamiseksi siten, että voidaan myöntää yksi koko yhteisössä voimassa oleva toimilupa ja että voidaan soveltaa kotijäsenvaltion suorittaman valvonnan periaatetta. // 92/96/ETY N° 5 8. Tämän vuoksi -------- vaaditaan vakuutusliikkeen aloittamiseksi ja harjoittamiseksi yksi virallinen toimilupa, jonka antavat sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa vakuutusyrityksellä on kotipaikka; tämän toimiluvan perusteella yrityksellä on lupa harjoittaa liiketoimintaansa koko yhteisössä joko sijoittautumisvapauden tai palvelujen tarjoamisen vapauden perusteella. Jäsenvaltio, jossa sivukonttori sijaitsee tai jossa palveluja tarjotaan, ei -------- voi vaatia uutta toimilupaa vakuutusyrityksiltä, jotka haluavat harjoittaa vakuutustoimintaansa ja jotka ovat jo saaneet toimiluvan kotijäsenvaltiossaan---------. // 92/96/ETY N° 6 mukautettu 9. Toimivaltaisten viranomaisten ei tule myöntää eikä pitää voimassa vakuutusyrityksen toimilupaa, jos tuon yrityksen ja muiden luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden väliset läheiset sidokset ovat laadultaan sellaisia, että ne estävät viranomaisia suorittamasta valvontatehtäväänsä tehokkaasti. Toimiluvan jo saaneiden vakuutusyritysten on myös oltava toimivaltaisten viranomaisten kannalta tässä suhteessa vaatimukset täyttäviä. // 95/26/EY N° 3 mukautettu 10. Tässä direktiivissä oleva 'läheisten sidosten' määritelmä on vähimmäisvaatimus, eikä se estä jäsenvaltioita soveltamasta sitä muihinkin kuin määritelmässä tarkoitettuihin tilanteisiin. // 95/26/EY N° 4 11. Huomattavan osuuden hankkimista yhtiön pääomasta ei sellaisenaan pidetä tässä direktiivissä omistusyhteytenä, jos tuo omistusyhteys on hankittu ainoastaan väliaikaisena sijoituksena, jonka perusteella ei ole mahdollista vaikuttaa yrityksen rakenteeseen tai rahoituspolitiikkaan. // 95/26/EY N° 5 12. Vastavuoroisen tunnustamisen ja kotijäsenvaltion valvonnan periaatteet edellyttävät, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset eivät myönnä toimilupaa tai että ne peruuttavat toimiluvan niissä tapauksissa, joissa esimerkiksi toimintasuunnitelmien sisällön, toiminnan sijainnin tai tosiasiassa harjoitetun toiminnan perusteella on ilmeistä, että vakuutusyritys on valinnut yhden jäsenvaltion oikeusjärjestelmän kiertääkseen ankarammat vaatimukset, jotka ovat voimassa siinä jäsenvaltiossa, jossa se pääasiallisesti harjoittaa tai aikoo harjoittaa toimintaansa. Vakuutusyrityksellä, joka on oikeushenkilö, on oltava sen jäsenvaltion toimilupa, jossa sillä on sääntömääräinen kotipaikka. Sellaisen vakuutusyrityksen, joka ei ole oikeushenkilö, hallinnollisen keskustoimipaikan on oltava siinä jäsenvaltiossa, joka on myöntänyt sille toimiluvan. Lisäksi jäsenvaltioiden on vaadittava, että vakuutusyrityksen hallinnollinen keskustoimipaikka sijaitsee aina sen kotijäsenvaltiossa ja että se tosiasiassa toimii siellä. // 95/26/EY N° 7 mukautettu 13. Käytännön syistä palvelujen tarjoaminen olisi määriteltävä ottamalla huomioon sekä vakuutuksenantajan sijoittautumispaikka että paikka, jossa sitoumus tehdään. Tämän vuoksi myös sitoumus olisi määriteltävä. Lisäksi olisi erotettava toisistaan sijoittautumiseen perustuva toiminta ja palvelujen tarjoamisen vapauteen perustuva toiminta. // 90/619/ETY N° 3 14. Vakuutusten luokittelu on välttämätöntä erityisesti pakollisen toimiluvan alaisen toiminnan määräämiseksi. // 79/267/ETY N° 2 mukautettu 15. Tiettyjen kes kinäisten yhtiöiden tai yhdisty sten, jotka laissa määritellyn asemansa perusteella ovat turvaavuutta ja erityisiä talou dellisia takuita koskevien edellytysten mukaisia, ei tulisi kuulua tämän direktiivin soveltamisalaan. Myöskään tietty jen yhteisöjen, joiden toiminta kattaa vain hyvin rajoite tun lohkon ja on niiden säännöissä rajoitettua, ei tulisi kuulua direktiivin soveltamisalaan, // 79/267/ETY N° 3 16. Henkivakuutusliike on virallisen toimilupamenettelyn ja valvonnan alaista kaikissa jäsenvaltioissa. Tällai sen toimiluvan myöntämisen tai peruuttamisen edelly tykset tulisi määritellä,... // 79/267/ETY N° 5 ensimmäinen osa 17. Olisi täsmennettävä ---------- toimivaltaisten viranomaisten valvontavaltuuksia ja -keinoja. Olisi annettava erityissäännökset, jotka koskevat palvelujen tarjoamisen vapauteen perustuvan toiminnan aloittamista, harjoittamista ja valvontaa. // 90/619/ETY N° 4 mukautettu 18. Kotijäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla on -------- vastuu vakuutusyrityksen talouden vakauden valvonnasta erityisesti, kun on kyse niiden vakavaraisuudesta, riittävän vakuutusteknisen vastuuvelan muodostamisesta, sekä tämän vastuuvelan kattamisesta toisiaan vastaavilla varoilla. // 92/96/ETY N° 7 mukautettu 19. Olisi säädettävä tietojen vaihdosta toimivaltaisten viranomaisten ja sellaisten viranomaisten tai toimielinten kesken, joiden tehtävänä on tehostaa rahoitusjärjestelmän toiminnan vakautta. Toimitettavien tietojen luottamuksellisuuden säilyttämiseksi tietojen vastaanottajien määrän on pysyttävä erittäin rajoitettuna. // 95/26/EY N° 8 20. Tietynlainen vilpillinen käyttäytyminen, kuten petos ja sisäpiiririkkomukset saattavat vaikuttaa rahoitusjärjestelmän vakauteen ja sen eheyteen silloinkin, kun ne koskevat muita yrityksiä kuin rahoitusalan yrityksiä. // 95/26/EY N° 9 21. On tarpeen säätää, millä edellytyksillä annetaan valtuudet edellä mainittujen tietojen vaihtamiseen. // 95/26/EY N° 10 22. Silloin kun on säädetty, että tietoja saa ilmaista ainoastaan toimivaltaisten viranomaisten erityisellä luvalla, viranomaiset voivat tarvittaessa asettaa suostumuksessaan ankaria rajoituksia. // 95/26/EY N° 11 23. Vakuutusalan yritysten toiminnan vakauden valvonnan tehostamiseksi ja vakuutusalan yritysten asiakkaiden suojaamiseksi olisi säädettävä siitä, että tilintarkastaja on velvollinen viipymättä ilmoittamaan toimivaltaisille viranomaisille, kun hän saa tässä direktiivissä säädetyllä tavalla tietoonsa seikkoja, joilla saattaa olla vakava vaikutus vakuutusyrityksen rahoitustilanteeseen tai sen hallinnon ja kirjanpidon järjestelmään. // 95/26/EY N° 15 mukautettu 24. Tavoitellun päämäärän kannalta jäsenvaltioiden olisi säädettävä, että tämä velvollisuus koskee kaikkia tapauksia, joissa tilintarkastaja saa tietoonsa tällaisia seikkoja suorittaessaan tehtäväänsä yrityksessä, jolla on läheiset sidokset vakuutusyritykseen. // 95/26/EY N° 16 mukautettu 25. Tilintarkastajien velvollisuus ilmoittaa tarvittaessa toimivaltaisille viranomaisille vakuutusyritystä koskevista seikoista ja päätöksistä, jotka tulevat heidän tietoonsa heidän suorittaessaan tehtäviään muussa yrityksessä kuin rahoitusalan yrityksessä, ei sinänsä vaikuta heidän tehtäviensä luonteeseen tuossa yrityksessä eikä tapaan, jolla heidän on tehtävänsä hoidettava tällaisessa yrityksessä. // 95/26/EY N° 17 mukautettu 26. -------- Ryhmähenkivakuutusrahastojen johtamiseen liittyvien liiketoimien harjoittaminen ei missään tapauksessa voi vaikuttaa toimivaltaan, joka on annettu vastaaville viranomaisille -------- varoja omistavien yhteisöjen suhteen. // 92/96/ETY N° 8 mukautettu 27. Tämän direktiivin tietyissä säännöksissä määritetään vähimmäisvaatimukset. Kotijäsenvaltio voi säätää ankarampia säännöksiä niitä vakuutusyrityksiä varten, joille sen toimivaltaiset viranomaiset ovat antaneet toimiluvan. // 92/96/ETY N° 9 28. Jäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava tarpeelliset valvontakeinot sen varmistamiseksi, että vakuutusyritysten liiketoiminta on järjestäytynyttä koko yhteisössä, perustuupa liiketoiminta sijoittautumisvapauteen tai palvelujen tarjoamisen vapauteen. Niiden on voitava erityisesti toteuttaa aiheellisia suojatoimenpiteitä tai määrätä seuraamuksia, joiden tarkoituksena on estää vakuutusliikkeen valvontaa koskevien määräysten mahdollinen noudattamatta jättäminen tai rikkominen. // 92/96/ETY N° 10 29. Vakuutuskannan luovuttamista koskevien -------- säännösten olisi sisällettävä säännöksiä, jotka erityisesti koskevat palvelujen vapaan tarjoamisen perusteella muodostuneen vakuutuskannan luovuttamista toiselle yritykselle. // 90/619/ETY N° 8 mukautettu 30. -------- Vakuutuskannan luovutusta koskevien säännösten on oltava sopusoinnussa tässä direktiivissä luodun yhden toimiluvan järjestelmän -------- kanssa. // 92/96/ETY N° 11 mukautettu 31. -------- 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen päivämäärien jälkeen -------- perustetuille yrityksille ei ------ myönnetä oikeutta harjoittaa -------- henki- ja vahinkovakuutusliiketoimintaa samanaikaisesti. Jäsenvaltioilla tulisi olla oikeus sallia kumpaakin liiketoimintaa samanaikaisesti harjoittavien --------- yritysten, jotka 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuina päivämäärinä harjoittivat toimintaansa, jatkaa toimintaansa edellyttäen, että kumpaakin liiketoimintaa varten määrätään erillinen johto, jotta sekä henkivakuutuksen ottajien että vahinkovakuutuksen ottajien edut turvataan ja ettei kumpikaan liiketoiminta vastaa toisen toiminnan taloudellisista vähimmäisvelvoitteista. ----------- jäsenvaltioille tulisi antaa mahdollisuus vaatia niitä alueelleen sijoittautuneita olemassa olevia yrityksiä, jotka samanaikaisesti harjoittavat henkivakuutus- ja vahinkovakuutusliikettä, lopettamaan tämä käytäntö. Sitä paitsi erikoistuneiden yritysten olisi oltava erityisvalvonnan alaisia, jos vahinkovakuutusyritys kuuluu samaan taloudelliseen ryhmään kuin henkivakuutusyritys. // 79/267/ETY N° 4 mukautettu 32. Mikään tässä direktiivissä ei estäisi kumpaakin toimintaa samanaikaisesti harjoittavaa yritystä jakamasta toimintaansa kahdeksi yritykseksi, joista toinen toimisi henkivakuutuksen alalla ja toinen vahinkovakuutuksen alalla. Jotta sellainen jakaminen tapahtuisi parhaissa mahdollisissa oloissa on toivottavaa sallia jäsenvaltioiden toteuttaa yhteisön kilpailuoikeutta koskevien sääntöjen mukaisesti asianmukaiset verojärjestelyt erityisesti niiden pääomavoittojen osalta, jotka aiheutuisivat sellaisesta jaosta. // 90/619/ETY N° 13 33. --------- Jäsenvaltiot voivat halutessaan myöntää samalle yritykselle toimiluvat ---------- liitteessä I tarkoitettuihin luokkiin ja muun ensi- vakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoit- tamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1973 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 73/239/ETY [7] liitteessä tarkoitettuihin luokkiin 1 ja 2 kuuluvien vakuutusliiketoimien harjoittamiseksi. Tämä mahdollisuus saattaa kuitenkin edellyttää kirjanpito- ja purkusäännöksiä koskevien tiettyjen edellytysten noudattamista. // 92/96/ETY [7] EYVL L 228, 16.8.1973, s. 3. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 95/26/EY. N° 12 mukautettu 34. Vakuutettujen suojaamiseksi on tarpeen, että kukin vakuutusyritys muodostaa riittävän vakuutusteknisen vastuuvelan. Tämän vastuuvelan laskeminen perustuu pääosin vakuutusmatemaattisiin periaatteisiin. On suotavaa yhteensovittaa nämä periaatteet eri jäsenvaltioissa sovellettavien toiminnan vakauden valvontaa koskevien säännösten keskinäisen tunnustamisen helpottamiseksi. // 92/96/ETY N° 13 35. Toiminnan vakauden kannalta on suotavaa, että saadaan aikaan vakuutusteknisen vastuuvelan laskemisessa käytettävän korkotason rajoittamista koskevien säännösten yhteensovittamisessa vähimmäistaso. Tätä rajoitusta varten ovat kaikki olemassa olevat menetelmät yhtä moitteettomia, valvonnan kannalta riittäviä ja yhtäläisiä, minkä vuoksi on aiheellista antaa jäsenvaltiolle mahdollisuus valita sovellettava menetelmä. // 92/96/ETY N° 14 36. On tarpeen yhteensovittaa vakuutusteknisen vastuuvelan kattamiseksi käytettävien varojen laskemista, hajauttamista, sijaintia ja vastaavuutta koskevat säännökset jäsenvaltioiden säännösten vastavuoroisen tunnustamisen helpottamiseksi. Tässä yhteensovittamisessa on otettava huomioon ------- perustamissopimuksen 56 ------- annetut pääomanliikkeiden vapauttamista koskevat toimenpiteet, sekä yhteisön kehittyminen kohti talous- ja rahaliiton toteuttamista. // 92/96/ETY N° 15 mukautettu 37. Kotijäsenvaltio ei kuitenkaan voi vaatia vakuutusyrityksiä sijoittamaan vakuutusteknistä vastuuvelkaa kattavia varoja tiettyihin varojen luokkiin, koska tällaiset vaatimukset eivät sovi yhteen -------- perustamissopimuksen 56 artiklassa säädetyn pääomanliikkeiden vapauttamista koskevien toimenpiteiden kanssa. // 92/96/ETY N° 16 mukautettu 38. On välttämätöntä, että vakuutussopimuksista aiheutuvan vastuun kattamiseen riittävän vakuutusteknisen vastuuvelan, mukaan lukien vakuutusmaksuvastuu, lisäksi vakuutusyrityksillä on liiketoiminnan heilahteluihin varautumiseksi täydentävä rahasto, niin sanottu solvenssimarginaali, jota edustavat vapaat varat ja toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella muut taseen ulkopuoliset varallisuuserät. Sen varmistamiseksi, että tällaisiin tarkoituksiin asetetut vaatimukset määrätään puoleettomin arvosteluperustein, jolloin samansuuruiset yritykset asetetaan tasavertaiseen kilpailuasemaan, olisi vaadittava, että solvenssimarginaali suhteutetaan kaikkiin yrityksen sitoumuksiin ja tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvan erilaisen toiminnan riskien laatuun ja suuruuteen. Solvenssimarginaalin tulisi vaihdella sen mukaan, liittyvätkö riskit sijoituksiin, kuolemaan vai pelkästään liiketoimintaan. Se tulisikin määrätä vakuutusmaksuvastuun ja yrityksen vastuulleen ottaman riskisumman, saatujen vakuutusmaksujen tai maksuosuuksien, yksinomaan vakuutusteknisen vastuuvelan tai tontiinivarojen mukaan. // 79/267/ETY N° 7 mukautettu 39. Direktiivillä 92/96/ETY määriteltiin säänneltyjen markkinoiden käsite tilapäisesti ennen kuin sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla oli annettu direktiivi, jolla yhtenäistettäisiin käsite yhteisön tasolla; sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla 10 päivänä toukokuuta 1993 annetulla direktiivillä 93/22/ETY [8] määritetään säänneltyjen markkinoiden käsite, vaikkakin siinä jätetään määritelmän ulkopuolelle henkivakuutustoiminta; sen vuoksi on laajennettava säänneltyjen markkinoiden käsitettä myös henkivakuutustoimintaan. // Uusi [8] EYVL L 141, 11.6.1993, s. 27. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/9/EY, EYVL L 84, 26.3.1997, s. 22. 40. Uusien rahoitusvälineiden ja eräille rahoituslaitoksille myönnettyjen omien rahastojen muodostamista koskevien helpotusten huomioon ottamiseksi, on tarpeen täydentää luetteloa eristä, joista tässä direktiivissä vaadittu solvenssimarginaali voi koostua. // 92/96/ETY N° 18 mukautettu 41. On välttämätöntä edellyttää takuurahastoa, jonka määrä ja koostumus takaavat, että yritykset omistavat riittävästi varoja perustamisajankohtana, ja että liiketoiminnan jatkuessa niiden solvenssimarginaali ei missään tapauksessa laske turvaavuuden vähimmäistason alapuolelle. Koko tämän takuurahaston tai tietyn osan siitä on koostuttava taseessa esitetyistä varoista. // 79/267/ETY N° 8 42. Jäsenvaltiossa voimassa olevat sopimusoikeudelliset säännökset, joita sovelletaan tässä -------- direktiivissä tarkoitettuun toimintaan, poikkeavat -------- toisistaan. Vakuutussopimuksia koskevan lainsäädännön yhteensovittaminen ei ole vakuutusalan sisämarkkinoiden toteuttamisen ennakkoehto. Sen vuoksi jäsenvaltioille annettu mahdollisuus soveltaa omaa lainsäädäntöään niihin vakuutussopimuksiin, jotka kattavat jäsenvaltion omalla alueella sijaitsevia riskejä, on luonteeltaan sellainen, että se suo riittävän suojan sitä tarvitseville vakuutuksenottajille. Vapaus valita jokin muu kuin sitoumusvaltion sopimusoikeus voidaan joissakin tapauksissa sallia erityisolosuhteet huomioon ottavien säännösten mukaisesti. // 90/619/ETY N° 7 mukautettu 92/96/ETY N° 19 90/619/ETY N° 7 43. ----------- Henkivakuutussopimuksen vakuutuksenottajalle olisi annettava mahdollisuus peruuttaa sopimuksensa määräajassa, joka on 14-30 päivän pituinen. // 90/619/ETY N° 11 mukautettu 44. Sisämarkkinoilla on vakuutuksenottajan edun mukaista, että hänen saatavillaan on yhteisössä tarjottavien vakuutustuotteiden kaikkein laajin valikoima, jotta hän voisi valita omiin tarpeisiinsa parhaiten soveltuvan tuotteen Sitoumusjäsenvaltion tehtävänä on huolehtia, ettei sen alueella ole mitään estettä pitää kaupan yhteisössä tarjottavia vakuutustuotteita sikäli kuin ne eivät ole ristiriidassa sen sitoumusjäsenvaltion voimassa olevan yleistä etua koskevan lainsäädännön kanssa, ja sikäli kuin kotijäsenvaltion säännökset eivät suojaa yleistä etua edellyttäen, että säännöksiä on sovellettava rajoituksitta kaikkiin tässä jäsenvaltiossa toimiviin yrityksiin ja että ne ovat objektiivisesti tarpeellisia ja tavoitteeseen suhteutettuja. // 92/96/ETY N° 20 45. Jäsenvaltioiden on pystyttävä huolehtimaan, että vakuutustuotteet ja sopimusasiakirjat, joita jäsenvaltioiden alueella sijaitsevien sitoumusten kattamiseksi käytetään sijoittautumisvapauden tai palvelujen tarjoamisen vapauden perusteella, ovat sovellettavien yleistä etua koskevien erityisten säännösten mukaisia. Käytettävät valvontajärjestelmät on mukautettava sisämarkkinoiden vaatimuksiin, mutta ne eivät saa olla vakuutusliikkeen harjoittamisen ennakkoedellytys. Tästä lähtökohdasta tarkasteltuna vakuutusehtojen ennakkohyväksyntäjärjestelmät eivät ole perusteltuja. Sen vuoksi on suotavaa luoda muita sisämarkkinoiden vaatimuksiin paremmin sopivia järjestelmiä, jotka tekevät kullekin jäsenvaltiolle mahdolliseksi taata vakuutuksenottajille riittävä suoja. // 92/96/ETY N° 21 46. ---------- On välttämätöntä säätää erityisen ---- yhteistyön ----- järjestämisestä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten sekä näiden viranomaisten ja komission kesken. ------- // 90/619/ETY N° 14 mukautettu 47. On suotavaa säätää seuraamusjärjestelmästä, jota sovelletaan silloin kun vakuutusyritys ei noudata siihen sovellettavia yleistä etua koskevia säännöksiä sitoumusjäsenvaltiossa. // 92/96/ETY N° 26 48. On välttämätöntä säätää toimenpiteistä tapauksissa, joissa yrityksen taloudellinen asema tulee sellaiseksi, että yrityksen on vaikea täyttää vakuutussopimuksista aiheutuvia velvoitteitaan. // 79/267/ETY N° 9 49. Tämän direktiivin mukaisten vakuutusmatemaattisten periaatteiden soveltamiseksi kotijäsenvaltio voi -------- vaatia sopimuksia koskevien maksujen ja vakuutusteknisen vastuuvelan laskemisessa käytettävien teknisten perusteiden järjestelmällistä tiedoksi antamista, jolloin näiden teknisten perusteiden tiedoksi antamiseen ei sisälly yleisten ja erityisten vakuutusehtojen eikä yrityksen kaupallisten maksujen ilmoittaminen. // 92/96/ETY N° 22 mukautettu 50. --------- Vakuutusalan sisämarkkinoilla kuluttaja voi valita useammista ja erilaisista sopimuksista. Voidakseen saada täyden hyödyn tästä monipuolisuudesta ja lisääntyvästä kilpailusta, kuluttajalle on annettava kaikki tarpeelliset tiedot, jotta hän voi valita tarpeisiinsa sopivimman sopimuksen. Tämän tiedottamisen tarpeellisuus on sitäkin tärkeämpää, koska sitoumusten kesto voi olla hyvin pitkä. Sen vuoksi on suotavaa yhteensovittaa vähimmäismääräykset, jotta kuluttaja saa selkeän ja tarkan tiedon hänelle tarjottujen tuotteiden keskeisistä ominaispiirteistä sekä tiedot niistä toimielimistä, joille vakuutuksenottajien, vakuutettujen tai edunsaajien valitukset voi osoittaa. // 92/96/ETY N° 23 mukautettu 51. Vakuutustuotteiden mainonta on keskeinen keino vakuutusliiketoiminnan tehokkaan harjoittamisen helpottamiseksi Euroopan yhteisössä. On tärkeää antaa vakuutusyrityksille mahdollisuus käyttää kaikkia tavanomaisia mainosvälineitä jäsenvaltiossa, jossa sivukonttori sijaitsee tai palveluja tarjotaan. Jäsenvaltiot saavat kuitenkin vaatia, että mainonnan muoto ja sisältö noudattavat niiden kansallista lainsäädäntöä, joka on annettu joko Euroopan yhteisön mainontaa koskevan lainsäädännön mukaisesti tai jäsenvaltiossa yleisen edun vuoksi annetun lainsäädännön mukaisesti. // 92/96/ETY N° 24 52. Sisämarkkinoilla yksikään jäsenvaltio ei saa enää kieltää harjoittamasta alueellaan vakuutusliikettä samanaikaisesti sekä sijoittautumisvapauden että palvelujen tarjoamisen vapauden perusteella.----- // 92/96/ETY N° 25 mukautettu 53. Tietyissä jäsenvaltioissa vakuutusliikkeeseen ei kohdistu minkäänlaista välillistä verotusta, kun taas useimmissa jäsenvaltioissa sovelletaan erityisiä veroja ja muunlaisia maksuja mukaan lukien korvaustoimielimille suoritettavat lisämaksut. Verojen ja maksujen rakenne ja taso eroavat merkittävästi tällaisia veroja ja maksuja soveltavissa jäsenvaltioissa. On suotavaa välttää, että olemassa olevat erot johtavat vakuutuspalvelujen osalta jäsenvaltioiden välisen kilpailun vääristymiseen. Jollei myöhemmästä yhteensovittamisesta muuta johdu, sitoumusjäsenvaltion säätämän verojärjestelmän ja muiden maksumuotojen soveltaminen on luonteeltaan sellaista, että se korjaa tämän epäkohdan ja jäsenvaltioiden tehtävänä on antaa yksityiskohtaiset määräykset näiden verojen ja maksujen kannon turvaamiseksi. // 92/96/ETY N° 27 54. On tärkeää saada aikaan yhteisössä vakuutusyritysten purkamista koskeva yhteensovittaminen. Sen vuoksi on olennaisen tärkeää säätää vakuutusyrityksen purkamisen tapauksessa, että kussakin jäsenvaltiossa perustettu takuujärjestelmä turvaa kaikkien vakuutusvelkojien tasaveroisen kohtelun näiden velkojien kansallisuudesta tai sitoumuksen yksityiskohtaisista määräyksistä huolimatta. // 92/96/ETY N° 28 55. Ensivakuutusliikkeen harjoittamista yhteisössä koskevia yhden- mukaistettuja säännöksiä tulisi periaatteessa soveltaa kaikkiin markkinoilla toimiviin yrityksiin ja siten myös sellaisten yritysten asioimistoihin ja sivukonttoreihin, joiden kotipaikka on yhteisön ulkopuolella. Tässä direktiivissä annetaan -------- erityissäännökset sellaisten asioimistojen ja sivukonttoreiden valvonnasta, ottaen huomioon, että niiden yritysten varat, joihin ne kuuluvat, ovat yhteisön ulkopuolella. // 79/267/ETY N° 10 mukautettu 56. On suotavaa säätää vastavuoroisten sopimusten tekemisestä yhden tai useamman kolmannen maan kanssa tällaisten erityisjärjestelyjen helpottamiseksi, samalla noudattaen periaatetta, että sellaisten asioimistojen ja sivukonttoreiden ei tulisi saada edullisempaa kohtelua kuin yhteisön yritysten. // 79/267/ETY N° 11 57. Olisi säädettävä joustavasta menettelystä, jolla voidaan arvioida yhteisön laajuisesti vastavuoroisuutta suhteissa kolmansiin maihin. Tällä menettelyllä ei pyritä sulkemaan yhteisön rahoitus-markkinoita, vaan pikemminkin, koska yhteisön tarkoituksena on pitää rahoitusmarkkinansa avoimina muulle maailmalle, tehostaa yleisten rahoitusmarkkinoiden vapautumista muissa kolmansissa maissa. Tässä direktiivissä säädetään menettelytavoista kolmansien maiden kanssa käytäviä neuvotteluja varten. Viimeisenä keinona olisi oltava mahdollisuus ryhtyä toimenpiteisiin, joilla uusien toimilupahakemusten käsittelyä lykätään tai uusien toimilupien myöntämistä rajoitetaan neuvoston päätöksessä 1999/468/ETY [9] 5 artiklan säädettyä sääntelymenettelyä käyttäen. // 90/619/ETY [9] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. N° 18 mukautettu 58. -------- Tässä direktiivissä olisi annettava säännökset, jotka koskevat todistusta hyvästä maineesta ja siitä, ettei henkilö ole ollut konkurssissa.-------- // 79/267/ETY N° 13 mukautettu 59. Tämän direktiivin kattaman henkivakuutustoimintaa koskevan oikeudellisen järjestelmän selventämiseksi on suotavaa mukauttaa direktiivien 79/267/ETY, 90/619/ETY ja 92/96/ETY säännökset. Tämän vuoksi on suotavaa muuttaa solvenssimarginaalin muodostamista ja ennen 1 päivää heinäkuuta 1994 perustettujen vakuutusyhtiöiden sivukonttorien saamia oikeuksia koskevia säännöksiä. On myös suotavaa määrittää yhteisöön asettuvien kolmansien maiden vakuutusyhtiöiden sivukonttorien toimintaohjelman sisältö. // Uusi 60. Saattaa olla tarpeen mukauttaa teknisesti tässä direktiivissä olevia yksityiskohtaisia säännöksiä tietyin määräajoin vakuutusalan kehittymisen huomioon ottamiseksi. Komissio toteuttaa tarvittaessa tällaiset mukautukset perustamissopimuksen määräyksissä sille annettua täytäntöönpanovaltaa käyttämällä kuultuaan neuvoston direktiivillä 91/675/ETY [10] perustettua vakuutuskomiteaa. Koska nämä toimenpiteet ovat päätöksen 1999/468/EY 2 artiklassa tarkoitettuja laajakantoisia toimenpiteitä, toimenpiteistä olisi päätettävä mainitun päätöksen 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä noudattaen. // 92/96/EY [10] EYVL 374, 31.12.1991, s. 32. N° 29 61. On säädettävä oikeudesta saattaa toimiluvan epääminen tai peruuttaminen tuomioistuimen käsiteltäväksi. // 79/267/ETY N° 5 toinen osa 62. Perustamissopimuksen 15 artiklan mukaisesti on suotavaa, että tiettyjen eri kehitysvaiheissa olevien kansantalouksien ponnistelut otetaan huomioon. Sen vuoksi on tarpeen myöntää tietyille jäsenvaltiolle siirtymäjärjestelyt tämän direktiivin soveltamiseksi asteittain. // 92/96/ETY N° 31 63. Direktiiveillä 79/267/ETY ja 90/619/ETY myönnettiin erityinen poikkeus yrityksille, jotka olivat jo olemassa näiden direktiivien tullessa voimaan. Nämä yritykset ovat tämän jälkeen muuttaneet rakennettaan. Sen vuoksi ei ole enää tarpeellista myöntää niille tällaista poikkeusta. // Uusi 64. Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa niiden on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä liitteessä IV olevassa B osassa mainitut direktiivit. // OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: // I OSASTO MÄÄRITELMÄT JA SOVELTAMISALA 25 1 artikla Määritelmät 25 2 artikla Soveltamisala 28 3 artikla Poissuljetut liiketoimet ja toimielimet 29 II OSASTO HENKIVAKUUTUSTOIMINNAN ALOITTAMISEN EDELLYTYKSET 31 4 artikla Toimilupaa koskevat periaatteet 31 5 artikla Toimiluvan soveltamisala 32 6 artikla Edellytykset toimiluvan saamiseksi 32 7 artikla Toimintasuunnitelma 35 8 artikla Osakkeenomistajat ja jäsenet, joilla on määräomistusyhteys 36 9 artikla Toimiluvan epäävä päätös 36 III OSASTO VAKUUTUSLIIKKEEN HARJOITTAMISTA KOSKEVAT EDELLYTYKSET 37 1 luku Taloudellisen valvonnan periaatteet ja menetelmät 37 10 artikla Toimivaltaiset viranomaiset ja valvonnan kohde 37 11 artikla Toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden sivukonttorien valvonta 37 12 artikla Kielto edellyttää pakollista jälleenvakuuttamista 38 13 artikla Kirjanpito, talouden vakautta koskevat tiedot ja tilastotiedot: valvontaa koskeva toimivalta 38 14 artikla Vakuutuskannan luovutus 40 15 artikla Määräomistusyhteys 41 16 artikla Salassapitovelvollisuus 43 17 artikla Tilintarkastajien tehtävät 48 18 artikla Henki- ja vahinkovakuutusliikkeen harjoittaminen 49 19 artikla Henki- ja vahinkovakuutusliikkeen toiminnan johtamisen eriyttäminen 51 2 luku Vakuutusteknistä vastuuvelkaa koskevat säännöt 52 20 artikla Vakuutusteknisen vastuuvelan muodostaminen 52 21 artikla Uutta liikettä koskevat vakuutusmaksut 56 22 artikla Vakuutusteknistä vastuuvelkaa kattavat varat 56 23 artikla Sallittujen varojen luokat 57 24 artikla Investointien hajauttamista koskevat säännöt 61 25 artikla Yhteissijoitusyrityksiin tai osakeindeksiin liittyvät sopimukset 64 26 artikla Vastaavuussäännöt 64 3 luku Solvenssimarginaalia ja takuurahastoa koskevat säännöt 65 27 artikla Solvenssimarginaali 65 28 artikla Vähimmmäissolvenssimarginaali 68 29 artikla Takuurahasto 71 30 artikla Varat, joita ei käytetä vakuutusteknisen vastuuvelan kattamiseen 71 4 luku Sopimusoikeus ja vakuutusehdot 72 31 artikla Sovellettava laki 72 32 artikla Yleinen etu 73 33 Artikla Vakuutusehtoja ja maksuperusteita koskevat säännökset 73 34 artikla Peruuttamista koskeva määräaika 74 35 artikla Vakuuutuksenottajalle annettavat tiedot 74 5 luku Vaikeuksissa olevat tai säännösten vastaisesti toimivat vakuutusyritykset 75 36 artikla Vaikeuksissa olevat vakuutusyritykset 75 37 artikla Toimiluvan peruuttaminen 76 IV OSASTO SIJOITTAUTUMISVAPAUTTA JA PALVELUJEN TARJOAMISEN VAPAUTTA KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET 77 38 artikla Sivukonttorin perustamista koskevat edellytykset 77 39 artikla Palvelujen tarjoamisen vapaus: kotijäsenvaltioille tehtävä ennakkoilmoitus 79 40 artikla Palvelujen tarjoamisen vapaus: kotijäsenvaltion ilmoitusvelvollisuus 80 41 artikla Palvelujen tarjoamisen vapaus:toiminnan muutokset 80 42 artikla Kieli 81 43 artikla Vakuutusehtoja ja maksuperusteita koskevat säännökset 81 44 artikla Säännösten noudattamatta jättäminen 81 45 artikla Mainonta 83 46 artikla Vakuutusyrityksen purkaminen 83 47 Artikla Tilastotiedot rajan ylittävistä tapahtumista 83 48 artikla Vakuutusmaksuja koskevat verot 84 V OSASTO SÄÄNNÖT, JOITA SOVELLETAAN YHTEISÖN ALUEELLE SIJOITTAUTUNEIDEN SELLAISTEN YRITYSTEN ASIOIMISTOIMISTOIHIN TAI SIVUKONTTOREIHIN, JOILLA ON KOTIPAIKKA YHTEISÖN ULKOPUOLELLA 85 49 artikla Toimilupaa koskevat periaatteet ja edellytykset toimiluvan saamiseksi 85 50 artikla Kolmansien maiden yritysten sivukonttoreihin sovellettavat säännökset 87 51 artikla Vakuutuskannan luovutus 88 52 artikla Vakuutustekninen vastuuvelka 89 53 artikla Solvenssimarginaali ja takuurahasto 90 54 artikla Useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneille yrityksille myönnettävät etuudet 91 55 artikla Kolmansien maiden kanssa tehdyt sopimukset 92 VI OSASTO KOLMANNEN VALTION LAINSÄÄDÄNNÖN SOVELTAMISALAAN KUULUVAN EMOYRITYKSEN TYTÄRYRITYKSIIN TAIKKA TÄLLAISIIN EMOYRITYKSEN SUORITTAMIIN OMISTUSOSUUKSIEN HANKINTOIHIN SOVELLETTAVAT SÄÄNNÖKSET 92 56 artikla Jäsenvaltioiden velvollisuus tiedottaa komissiolle 92 57 artikla Yhteisön vakuutusyritysten saama kohtelu kolmansissa maissa 93 58 artikla Komiteamenettely 95 VII OSASTO SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET JA MUUT SÄÄNNÖKSET 95 59 artikla Poikkeukset ja rajoitusten kumoaminen 95 60 artikla Todistus hyvästä maineesta 96 61 artikla Maa-alueisiin ja kiinteistöihin tehtyjä sijoituksia koskevat siirtymäsäädökset 97 62 artikla Ruotsia koskeva siirtymäaika 98 VIII OSASTO LOPPUSÄÄNNÖKSET 99 63 artikla Jäsenvaltioiden ja komission välinen yhteistyö 99 64 artikla Kertomukset palvelujen tarjoamisen vapauteen perustuvien vakuutusmarkkinoiden kehityksestä. 99 65 artikla Tekniset mukautukset 99 66 artikla Komiteamenettely 101 66 artikla Liiketoimintaa harjoittavien sivukonttoreiden ja vakuutusyritysten saamat oikeudet 101 68 artikla Asian saattaminen tuomioistuimen käsittelyyn 101 69 artikla Euroina ilmoitettujen määrien tarkastaminen 102 70 artikla Uusien säännösten täytäntöönpano 102 71 artikla Tiedonanto komissiolle 102 72 artikla Kumotut direktiivit ja niiden vastaavus tämän direktiivin kanssa 103 73 artikla Voimaantulo 103 74 artikla Osoitus 103 Liite I Vakuutusluokat 104 Liite II Vastaavuussäännöt 105 Liite III Vakuutuksenottajalle annettavat tiedot 106 Liite IV Kumotut direktiivit ja määräajat kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseksi 110 Liite V Vastaavuustaulukko 112 I OSASTO MÄÄRITELMÄT JA SOVELTAMISALA // 1 artikla Määritelmät // 1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan: a) 'vakuutusyrityksellä' jokaista yritystä, joka on saanut virallisen toimiluvan ----- 4 artiklan mukaisesti, // 92/96/ETY 1 artiklan a alakohta b) 'sivukonttorilla' jokaista vakuutusyrityksen asioimistoa tai ------------; ------- Kaikenlainen pysyvä läsnäolo jäsenvaltion alueella rinnastetaan asioimistoon tai sivukonttoriin, vaikka läsnäolo ei käsitä asioimistoa tai sivukonttoria vaan ainoastaan toimiston, jota hoitaa yrityksen oma henkilökunta tai itsenäisesti toimiva henkilö, jolla on jatkuva valtuus toimia yrityksen lukuun asioimiston tapaan, // 92/96/ETY 1 artiklan b alakohta + 90/619/ETY 3 artikla mukautettu c) 'toimipaikalla' yrityksen kotipaikkaa, asioimistoa tai sivukonttoria ottaen huomioon, mitä edellä mainitussa 2 kohdassa säädetään, // 90/619/ETY 2 artiklan c alakohta d) 'sitoumuksella' sitoumusta, joka on yksi ----- 2 artiklassa tarkoitetuista vakuutusmuodoista tai vakuutustapahtumista, // 92/96/ETY 1 artiklan c alakohta e) 'kotijäsenvaltiolla' jäsenvaltiota, jossa sitoumuksen tehneen vakuutusyrityksen kotipaikka sijaitsee, // 92/96/ETY 1 artiklan d alakohta f) 'jäsenvaltiolla, jossa sivukonttori sijaitsee' jäsenvaltiota, jossa sitoumuksesta vastaava sivukonttori sijaitsee, // 92/96/ETY 1 artiklan e alakohta mukautettu g) 'sitoumusjäsenvaltiolla' jäsenvaltiota, jossa vakuutuksenottajalla on vakinainen asuinpaikka, tai jos vakuutuksenottaja on oikeushenkilö, jossa tällä on toimipaikka, johon sopimus liittyy, // 90/619/ETY 2 artiklan e alakohta h) 'jäsenvaltiolla, jossa palveluja tarjotaan -------- sitoumusjäsenvaltiota, kun sitoumuksen tekee toisessa jäsenvaltiossa sijaitseva vakuutusyritys tai sivukonttori, // 92/96/ETY 1 artiklan f alakohta mukautettu i) 'määräämisvallalla' neuvoston direktiivin 83/349/ETY [11] 1 artiklan mukaisesti säädettyä emoyrityksen ja tytäryrityksen välistä yhteyttä tai samanlaista luonnollisen tai oikeushenkilön ja yrityksen välistä yhteyttä, // 92/96/ETY [11] Direktiivi 83/349/ETY (EYVL L 193, 18.7.1983, s. 1). Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla. 1 artiklan g alakohta j) 'määräomistusyhteydellä' yrityksestä suoraan tai välillisesti omistettua osuutta, joka on vähintään 10 prosenttia yrityksen pääomasta tai äänioikeudesta taikka muuta mahdollisuutta vaikuttaa huomattavasti sen yrityksen johtamiseen, jossa osuus on. Tämän 8 ja 15 artiklassa olevan määritelmän sekä 15 artiklassa tarkoitettujen muiden omistusyhteyden tasojen soveltamiseksi otetaan huomioon direktiivin 88/627/ETY [12] 7 artiklassa tarkoitettu äänioikeus, // 92/96/ETY [12] Direktiivi 88/627/ETY (EYVL L 348, 17.12.1988, s. 62). 1 artiklan h alakohta k) 'emoyrityksellä' direktiivin 83/349/ETY 1 ja 2 artiklan mukaista emoyritystä, // 92/96/ETY 1 artiklan i alakohta l) 'tytäryrityksellä' direktiivin 83/349/ETY 1 ja 2 artiklan mukaista tytäryritystä; jokainen tytäryrityksen tytäryritys katsotaan myös sen yrityksen tytäryritykseksi, joka on näiden yritysten johdossa oleva emoyritys, // 92/96/ETY 1 artiklan j alakohta m) 'säännellyillä markkinoilla' - markkinoiden sijaitessa jäsenvaltiossa direktiivin 93/22/ETY 1 artiklan 13 kohdassa määriteltyjä säänneltyjä markkinoita, ja - markkinoiden sijaitessa kolmannessa valtiossa vakuutusyrityksen kotijäsenvaltion tunnustamia rahoitusmarkkinoita, jotka täyttävät vastaavat vaatimukset. Rahoitusvälineiden, joilla käydään kauppaa näillä markkinoilla, on oltava laadultaan vastaavia niiden välineiden kanssa, joilla käydään kauppaa kyseisen jäsenvaltion yksillä tai useammilla säännellyillä markkinoilla, // Uusi n) 'toimivaltaisilla viranomaisilla' kansallisia viranomaisia, joilla lain tai asetuksen perusteella on toimivalta valvoa vakuutusyrityksiä, // 92/96/ETY 1 artiklan l alakohta o) 'toisiaan vastaavilla varoilla' tietyssä valuutassa täytettävien sitoumusten kattamista samassa valuutassa ilmaistuin tai rahaksi muutettavin varoin, // 79/267/ETY 5 artiklan b alakohta p) 'varojen sijainnilla' irtaimen tai kiinteän omaisuuden olemassaoloa jäsenvaltiossa, minkä ei kuitenkaan ole katsottava sisältävän vaatimusta, että irtain omaisuus olisi talletettava tai että kiinteään omaisuuteen kohdistuisi rajoittavia toimia, kuten kiinnitysten rekisteröinti; saamisiin perustuvan omaisuuden on katsottava olevan siinä jäsenvaltiossa, jossa saaminen voidaan vaatia maksettavaksi, // 79/267/ETY 5 artiklan c alakohta q) 'riskisummalla' kuoleman sattuessa maksettavaa summaa, josta vähennetään pääriskin vakuutusmaksuvastuuosuus, // 79/267/ETY 5 artiklan d alakohta r) 'läheisillä sidoksilla' tilannetta, jossa kahden tai useamman luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön välillä on sidossuhde: i) omistusyhteyden kautta, eli että yrityksestä suoraan tai välillisesti määräysvallan kautta pidetään hallussa vähintään 20 prosenttia yrityksen äänivallasta tai pääomasta; tai ii) määräysvallan kautta; tytäryrityksen tytäryritys katsotaan näiden yritysten johdossa toimivan emoyrityksen tytäryritykseksi. Tilanteiden, joissa kaksi luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä tai useampi luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on määräysvallan kautta pysyvästi sidoksissa yhteen ja samaan henkilöön, katsotaan myös muodostavan läheisen sidoksen tällaisten henkilöiden välille. // 95/26/EY 2 artiklan 1 kohta 2. ------- Silloin kun tässä direktiivissä viitataan euroon, kansalliseen valuuttaan sovellettavan vaihtoarvon on kunkin vuoden 31 päivästä joulukuuta oltava sen lokakuuta edeltävän kuukauden viimeisen päivän arvo, jolta on saatavissa euro-vaihtoarvot kaikille yhteisön valuutoille. // 79/267/ETY 5 artiklan a alakohta mukautettu Asetuksen 1103/97 2 artikla 2 artikla Soveltamisala // Tämä direktiivi koskee niiden yritysten ensivakuutustoiminnan aloittamista ja harjoittamista, jotka ovat sijoittautuneet tai jotka aikovat sijoittautua jäsenvaltioon, harjoittaakseen jäljempänä määriteltyä toimintaa: 1. Seuraavat vakuutusliikkeen lajit, kun niitä harjoitetaan sopimusperusteisesti: a) henkivakuutus, eli se vakuutuslaji, joka käsittää erityisesti vakuutuksen vain tietyn eliniän saavuttamisen varalta, vakuutuksen vain kuoleman varalta, vakuutuksen tietyn eliniän saavuttamisen tai sitä aikaisemman kuoleman varalta, henkivakuutuksen vakuutusmaksujen palautuksineen, vakuutuksen avioliiton varalta, vakuutuksen syntymän varalta; b) elinkorot; c) henkivakuutusyritysten harjoittama lisävakuutus, eli erityisesti henkilövahingon, työkyvyttömyys mukaan lukien, varalta otettu vakuutus, vakuutus tapaturman aiheuttaman kuoleman varalta ja vakuutus tapaturman tai sairauden aiheuttaman invaliditeetin varalta, jos näitä eri vakuutusmuotoja myönnetään henkivakuutuksen ohella; d) Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa harjoitettava pysyvä sairausvakuutus, jota ei voida irtisanoa ("permanent health insurance"). // 79/267/ETY 1 artikla (muutettuna 92/96/ETY 2 artiklan 2 kohta) 2. Seuraava toiminta, milloin se on sopimusperusteista, jos sen valvonta kuuluu niille hallintoviranomaisille, jotka ovat vastuussa yksityisvakuutuksen valvonnasta: a) tontiinit, joilla tarkoitetaan yhdistysten perustamista tavoitteena kerätä jäseniltä vakuutusmaksuina pääomia ja jakaa myöhemmin täten kertyneet varat eloonjääneille tai vainajan edunsaajille; b) vakuutusteknisiin laskelmiin perustuvat kertyneen pääoman takaisinmaksua tarkoittavat sopimukset, joilla tietyn ajan kestäviä ja tietynmääräisiä sitoumuksia otetaan vastuulle sovittua kertamaksua tai etukäteen sovittuja jatkuvia maksuja vastaan; c) ryhmäeläkerahastojen hoitaminen, eli toiminta, joka käsittää kyseisen yrityksen kohdalla sijoitusten ja erityisesti sellaisten laitosten rahastojen varojen hoitamisen, jotka suorittavat maksuja kuoleman tai eloon jäämisen johdosta tai toiminnan lakkaamisen tai supistumisen sattuessa; d) c alakohdassa tarkoitettu toiminta, jos siihen liittyy joko pääoman säilymisen tai vähimmäiskoron maksamisen vakuutus; e) "Code français des assurances" -teoksen IV kirjan 4 osaston 1 luvussa tarkoitettujen vakuutusyhtiöiden toiminta. 3. Elinikään liittyvä toiminta, josta säädetään tai määrätään sosiaalivakuutuslainsäädännössä, jos vakuutusyritykset harjoittavat tai hoitavat sitä omalla vastuullaan jäsenvaltion lakien mukaisesti. // 79/267/ETY 1 artikla (muutettuna 92/96/ETY 2 artiklan 2 kohta) 3 artikla Poissuljetut liiketoimet ja toimielimet // Tämä direktiivi ei koske: 1. 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetyin poikkeuksin niitä vakuutusluokkia, jotka on mainittu direktiivin 73/239/ETY liitteessä; 2. sellaisten huolto- ja avustuskassojen toimintaa, joiden etuudet määräytyvät käytettävissä olevien varojen mukaan ja joissa jäsenten maksuosuus on etukäteen vahvistettu kiinteäksi; // 79/267/ETY 2 artikla 3. muiden yhteisöjen kuin 2 artiklassa tarkoitettujen yritysten toiminta, jonka tarkoituksena on tarjota etuuksia yritykseen tai yritysryhmään taikka ammattiin tai ammattien ryhmään kuuluville työntekijöille tai yksityisyrittäjille kuoleman tai eloon jäämisen varalta taikka toiminnan lakkaamisen tai supistumisen varalta, riippumatta siitä, kattavatko vakuutusmaksuvastuut aina täysin tästä toiminnasta aiheutuvat sitoumukset; 4. edellä 2 artiklan 3 kohdassa säädetyin poikkeuksin vakuutusliikettä, joka on osa lakisääteistä sosiaaliturvaa. // 79/267/ETY 2 artikla mukautettu 5. yhteisöjä, joiden tehtävänä on tarjota etuuksia yksinomaan kuoleman sattuessa, jos tällaisten etuuksien summa ei ylitä yksittäisestä kuolemantapauksesta johtuvia hautajaiskuluja tai jos etuudet tarjotaan luontoissuorituksena; 6. keskinäisiä yhtiöitä tai yhdistyksiä, jos: - niiden yhtiö- tai yhdistysjärjestyksessä on määräykset ylimääräisten vakuutusmaksujen keräämisestä taikka etuuksien pienentämisestä tai avun vaatimisesta muilta henkilöiltä, jotka ovat sitoutuneet tarjoamaan sitä, ja - tämän direktiivin tarkoittamasta toiminnasta saatu vuosittainen vakuutusmaksutulo ei ole enempää kuin 500 000 euroa kolmelta perättäiseltä vuodelta. Jos tämä määrä ylittyy kolmena perättäisenä vuotena, tätä direktiiviä on sovellettava neljännestä vuodesta lähtien. // 79/267/ETY 3 artikla Asetuksen 1103/97 2 artikla 7. Saksassa toimivaa "Versorgungsverband deutscher Wirtschaftsorganisationen" -nimistä laitosta eikä Luxemburgissa toimivaa "Caisse d'épargne de l'État"-nimistä laitosta, ellei niiden sääntöjä toiminnnan laajuuden osalta muuteta. // 79/267/ETY 4 artikla 8. Tämä direktiivi ei koske eläkevakuutusyritysten eläketoimintaa, josta on säädetty työntekijäin eläkelaissa (TEL) ja siihen liittyvässä muussa Suomen lainsäädännössä, edellyttäen että: a) eläkevakuutusyhtiöt, joilla Suomen lainsäädännön mukaan on jo oltava erilliset kirjanpito- ja hallintojärjestelmät, perustavat lisäksi liittymispäivästä alkaen oikeudellisesti erilliset yksiköt tämän toiminnan harjoittamista varten; // Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja, mukautettuna päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY mukautettu b) Suomen viranomaiset sallivat ketään syrjimättä jäsenvaltioiden kaikkien kansalaisten ja yhtiöiden harjoittaa Suomen lainsäädännön mukaisesti 2 artiklassa määriteltyä, tähän poikkeukseen liittyvää toimintaa joko: - omistamalla olemassaolevan vakuutusyhtiön tai -ryhmän taikka osallistumalla siihen, - perustamalla uusia vakuutusyhtiöitä tai -ryhmiä, mukaan lukien eläkevakuutusyhtiöt, tai osallistumalla niihin; c) Suomen viranomaiset toimittavat kolmen kuukauden kuluessa liittymispäivästä komission hyväksyttäväksi kertomuksen siitä, mitkä toimenpiteet on toteutettu TEL-toiminnan erottamiseksi Suomen vakuutusyhtiöiden harjoittamasta tavanomaisesta vakuutustoiminnasta tämän direktiivin kaikkien vaatimusten noudattamiseksi. // Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja, mukautettuna päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY II OSASTO HENKIVAKUUTUSTOIMINNAN ALOITTAMISEN EDELLYTYKSET // 4 artikla Toimilupaa koskevat periaatteet // Tässä direktiivissä tarkoitetun toiminnan aloittamiseen on oltava ennalta myönnetty virallinen toimilupa. Tällaista toimilupaa on haettava kotijäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta: a) yrityksen, joka perustaa kotipaikkansa tämän jäsenvaltion alueelle, ja b) yrityksen, joka saatuaan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun toimiluvan laajentaa liiketoimintaansa kokonaiseen vakuutusluokkaan tai muihin vakuutusluokkiin. // 79/267/ETY 6 artikla (muutettuna 92/96/ETY 3 artikla) 5 artikla Toimiluvan soveltamisala // 1. Toimilupa on voimassa koko yhteisössä. Sillä sallitaan vakuutusyrityksen harjoittaa liiketoimintaa yhteisössä joko sijoittautumisvapauden tai palvelujen tarjoamisen vapauden perusteella. 2. Toimilupa myönnetään liitteessä I määriteltyä vakuutusluokkaa varten. Se kattaa koko luokan, jollei hakija halua kattaa kuin osan kyseiseen luokkaan kuuluvista riskeistä. Toimivaltaiset viranomaiset voivat rajoittaa yhtä luokkaa varten haetun toimiluvan ainoastaan 7 artiklassa tarkoite tussa toimintasuunnitelmassa määriteltyihin liiketoimiin. Kukin jäsenvaltio voi myöntää useampia luokkia koskevan toimiluvan sikäli kuin kansallisessa lainsäädännössä salli taan näiden luokkien samanaikainen harjoittaminen. // 79/267/ETY 7 artikla (muutettuna 92/96/ETY 4 artikla) mukautettu 6 artikla Edellytykset toimiluvan saamiseksi // 1. Kotijäsenvaltion on vaadittava, että vakuutusyritykset, jotka hakevat toimilupaa: a) ovat yhtiömuodoltaan jokin seuraavista: - Belgian kuningaskunnassa: "société anonyme/naamloze vennootschap", "société en commandite par actions/commanditaire vennootschap op aandelen", "association d'assurance mutuelle/onderlinge verzekeringsvereniging", "société coopérative/ cooperatieve vennootschap", - Tanskan kuningaskunnassa: "aktieselskaber", "gensidige selskaber", "pensionkasser omfattet af lov om forskringsvirksomhed (tværgående pensionskasser)", - Saksan liittotasavallassa: "Aktiengesellschaft", "Versicherungsverein auf Gegenseitigkeit", "Öffentlichrechtliches Wettbewerbsversicherungsunternehmen", // 79/267/ETY 8 artiklan 1 kohta (muutettuna 92/96/ETY 5 artikla) - Ranskan tasavallassa: "société anonyme","société d'assurance mutuelle", "institution de prévoyance régie par le code de la sécurité sociale", "institution de prévoyance régie par le code rural" ja "mutuelles régies par le code de la mutualité", - Irlannissa: "incorporated companies limited by shares or by guarantee or unlimited", "societies registered under the Industrial and Provident Societies Acts, societies registered under the Friendly Societies Acts", - Italian tasavallassa: "società per azioni", "società cooperativa", "mutua di assicurazione", - Luxemburgin suurherttuakunnassa: "société anonyme", "société en commandite par actions", "association d'assurances mutuelles", "société coopérative", - Alankomaiden kuningaskunnassa: "naamloze vennootschap", "onderlinge waarborgmaatschappij", - Yhdistyneessä kuningaskunnassa: "incorporated companies limited by shares or by guarantee or unlimited", "societies registered under the Industrial and Provident Societies Acts", "societies registrered under the Friendly Societies Acts", vakuutuksenantajat, jotka toimivat nimellä "Lloyd's", - Helleenien tasavallassa: "******* *******", - Espanjan kuningaskunnassa: "sociedad anónima", "sociedad mutua", "sociedad cooperativa", ja - Portugalin tasavallassa: "sociedade anónima", "mútua de seguros". // 79/267/ETY 8 artiklan 1 kohta (muutettuna 92/96/ETY 5 artikla) - Itävallan tasavallassa: "Aktiengesellchaft", "Versicherungsverein auf Gegenseitigkeit". - Suomen tasavallassa: "keskinäinen vakuutusyhtiö/ömsesidigt försäkringsbolag", "vakuutusosakeyhtiö/försäkringsaktiebolag", "vakuutusyhdistys/försäkringsförening", ja - Ruotsin kuningaskunnassa: "försäkringsaktiebolag", "ömsesidigt försäkringsbolag", "understödsföreningar". // 79/267/ETY 8 artiklan 1 kohdan a alakohta (muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, mukautettuna päätöksellä 95/1/EY, Euratom, EHTY)) Vakuutusyritys voi myös olla yhtiömuodoltaan Eurooppayhtiö silloin, kun sellainen on perustettu. Lisäksi jäsenvaltiot voivat tarvittaessa perustaa julkisoikeudellisia yrityksiä, sikäli kuin niiden toimielimien tavoitteena on harjoittaa vakuutusliikettä vastaavilla edellytyksillä kuin yksityisoikeudelliset yritykset b) rajoittavat liiketoimintansa tässä direktiivissä tarkoitettuun vakuutusliikkeeseen ja siitä välittömästi johtuvaan liiketoimintaan harjoittamatta muita kaupallisia liiketoimia, c) esittävät 7 artiklan mukaisen toimintasuunnitelman, d) omistavat 29 artiklan 2 kohdassa säädetyn vähimmäistakuurahaston, ja e) ovat sellaisten henkilöiden tosiasiallisesti johtamia, jotka täyttävät hyvää mainetta, ammattipätevyyttä tai -kokemusta koskevat edellytykset. // 79/267/ETY 8 artiklan 1 kohta (muutettuna 92/96/ETY 5 artikla Lisäksi, jos vakuutusyrityksen ja muun luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön välillä vallitsee läheinen sidos, toimivaltaiset viranomaiset voivat myöntää toimiluvan vain, jos nuo sidokset eivät estä niitä hoitamasta tehokkaasti valvontaan liittyviä tehtäviään. Toimivaltaisten viranomaisten on evättävä toimilupa myös, jos yhteen tai useampaan yritykseen läheisesti sidoksissa olevaan luonnolliseen henkilöön tai oikeushenkilöön sovellettavan kolmannen maan lait, asetukset tai hallinnolliset määräykset taikka niiden täytäntöönpanoon liityvät vaikeudet estävät viranomaisia hoitamasta tehokkaasti valvontaan liittyviä tehtäviään. Toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava vakuutusyrityksiä toimittamaan niille tiedot, jotka ne tarvitsevat valvoakseen, että tässä kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä noudatetaan jatkuvasti. // 79/267/ETY 8 artiklan 1 kohta (muutettuna 95/26/ETY 2 artiklan 2 kohta) mukautettu mukautettu 2. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että vakuutusyritysten hallinnollinen keskustoimipaikka sijaitsee samassa jäsenvaltiossa kuin niiden sääntömääräinen kotipaikka. // 79/267/ETY 8 artiklan 1 kohta (muutettuna 95/26/ETY 3 artiklan 1 kohta) 3. Vakuutusyrityksen, joka hakee toimilupaa laajentaakseen liiketoimintansa muihin vakuutusluokkiin tai laajentaakseen toimiluvan koskemaan ainoastaan osaa yhteen vakuutusluokkaan sisältyvistä riskeistä, on esitettävä 7 artiklan mukainen toimintasuunnitelma. Lisäksi sen on esitettävä todisteet siitä, että sillä on 28 artiklassa säädetty solvenssimarginaali ja 29 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu vähimmäistakuurahasto. // 79/267/ETY 8 artiklan 2 kohta (muutettuna 92/96/ETY 5 artikla) mukautettu 4. Jäsenvaltiot eivät kuitenkaan saa antaa määräyksiä, joissa vaaditaan niiden vakuutuskirjaa, maksuperusteita sekä lomakkeita ja muita painettuja asiakirjoja koskevien yleisten ja erityisten edellysten, maksujen ja niiden laskuperusteiden, joita käytetään maksujen ja vakuutusteknisen vastuuvelan laskemiseksi, hyväksymistä ennalta tai järjestelmällistä tiedoksi antamista, joita vakuutusyritys aikoo käyttää vakuutuksenottajien kanssa asioidessaan. Sen estämättä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, kotijäsenvaltio saa ainoastaan vakuutusmatemaattisia periaatteita koskevan kansallisen lainsäädännön noudattamisen valvomiseksi vaatia maksujen ja vakuutusteknisen vastuuvelan laskemisessa käytettävien teknisten perusteiden antamista ennalta tiedoksi ilman, että tämä on ennakkoedellytys vakuutusyrityksen liiketoiminnan harjoittamiselle. Tämä direktiivi ei estä jäsenvaltioita pitämästä edelleen voimassa tai laatimasta lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä, joissa edellytetään perustamisasiakirjan ja yhtiöjärjestyksen hyväksymistä ja muiden tavanomaiseen valvontaan kuuluvien tarpeellisten asiakirjojen tiedoksi antamista. Komission on annettava neuvostolle kertomus tämän kohdan soveltamisesta viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1999 ------. 5. Edellä 1-4 kohdan säännöksissä ei saa säätää, että toimilupahakemusta käsiteltäessä on otettava huomioon markkinoiden taloudelliset tarpeet. // 79/267/ETY 8 artiklan 3 ja 4 kohta (muutettuna 92/96/ETY 5 artikla) mukautettu mukautettu 7 artikla Toimintasuunnitelma // Edellä 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja 3 kohdassa tarkoitetun toimintasuunnitelman on sisällettävä seuraavat tiedot tai selvitykset: a) niiden riskien laatu, joita vakuutusyritys aikoo kattaa, // 79/267/ETY 9 artikla (muutettuna 92/96/ETY 6 artikla) mukautettu b) jälleenvakuutusta koskevat pääperiaatteet, c) erät, joista koostuu vähimmäistakuurahasto, d) hallinnon ja tuotantoverkoston arvioidut perustamiskustannukset ja niiden kattamiseen tarkoitetut varat, sekä lisäksi kolmelta ensimmäiseltä tilivuodelta, jona liiketoimintaa harjoitetaan: e) suunnitelma, jossa on yksityiskohtaiset arviot tuloista ja menoista ensivakuutusliiketoimista ja tulevista jälleenvakuutuksista sekä menevistä jälleenvakuutuksista, f) maksuvalmiusennuste, g) arviot vastuusta ja solvenssimarginaalin kattamiseen tarkoitetuista varoista. // 8 artikla Osakkeenomistajat ja jäsenet, joilla on määräomistusyhteys // Kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset eivät saa myöntää toimilupaa vakuutusliikkeen aloittamiseen, ennen kuin niille on ilmoitettu niiden suoraan tai välillisesti omistajina tai jäseninä olevien luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden nimet, joilla on määräomistusyhteys, ja näiden omistusyhteyksien määrät. Samojen viranomaisten on evättävä toimilupa, jos viranomaiset eivät, ottaen huomioon tarpeen turvata vakuutusyrityksen vakaa ja järkevä johtaminen, ole vakuuttuneita kyseisten osakkeenomistajien tai jäsenten sopivuudesta. // 92/96/ETY 7 artikla 9 artikla Toimiluvan epäävä päätös // Päätös, jolla toimilupa evätään, on yksityiskohtaisesti perusteltava ja annettava tiedoksi yritykselle. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että epäävä päätös voidaan saattaa tuomioistuimen käsiteltäväksi. Samoin on säädettävä myös niissä tapauksissa, joissa toimivaltaiset viranomaiset eivät ole käsitelleet toimilupahakemusta kuudessa kuukaudessa sen vastaanottamisesta. // 79/267/ETY 12 artikla III OSASTO VAKUUTUSLIIKKEEN HARJOITTAMISTA KOSKEVAT EDELLYTYKSET // 1 luku Taloudellisen valvonnan periaatteet ja menetelmät // 10 artikla Toimivaltaiset viranomaiset ja valvonnan kohde // 1. Vakuutusyrityksen talouden valvonta, mukaan lukien sellaisen liiketoiminnan valvonta, jota yritys harjoittaa joko sivukonttoreiden välityksellä tai palvelujen tarjoamisen vapauden perusteella, kuuluu yksinomaan kotijäsenvaltion toimivaltaan. Jos sitoumusjäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla on perusteet katsoa, että vakuutusyrityksen liiketoiminta saattaa vaikuttaa sen vakavaraisuuteen, niiden on ilmoitettava asiasta kyseisen yrityksen kotijäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Kotijäsenvaltion viranomaisten on todennettava, noudattaako yritys tässä direktiivissä määriteltyjä toiminnan vakauden periaatteita. 2. Talouden valvontaan kuuluu erityisesti vakuutusyrityksen koko liiketoiminnan vakavaraisuuden, vakuutusteknisen vastuuvelan, mukaan lukien laskennalliset varaukset ja sitä kattavien varojen tarkastaminen kotijäsenvaltiossa annettujen määräysten tai noudatettujen menettelyjen mukaisesti yhteisön tasolla annettujen säännösten nojalla. 3. Kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava, että jokaisella vakuutusyrityksellä on asianmukainen hallinto- ja kirjanpitojärjestelmä sekä asianmukainen sisäinen tarkastusmenettely. // 79/267/ETY 15 artikla (muutettuna 92/96/ETY 8 artikla) 11 artikla Toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden sivukonttorien valvonta // Jäsenvaltion, jossa sivukonttori sijaitsee, on säädettävä, että kun toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saanut vakuutusyritys harjoittaa liiketoimintaansa sivukonttorin välityksellä, kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat ilmoitettuaan siitä ennalta sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa sivukonttori sijaitsee, tarkastaa itse tai tähän tarkoitukseen valtuuttamiensa henkilöiden välityksellä paikan päällä yrityksen talouden valvonnan kannalta tarpeellisia tietoja. Sen jäsenvaltion viranomaiset, jossa sivukonttori sijaitsee, voivat osallistua tähän tarkastamiseen. // 79/267/ETY 16 artikla (muutettuna 92/96/ETY 9 artikla) 12 artikla Kielto edellyttää pakollista jälleenvakuuttamista // ----Jäsenvaltiot eivät saa vaatia vakuutusyrityksiä jälleenva kuut tamaan osaa 2 artiklassa tarkoitetusta vakuutus liikkeestään kansallises sa lainsäädännössä nimetylle yhteisölle tai nime tyille yhteisöil le. ------ // 79/267/ETY 22 artiklan 1 kohta mukautettu 13 artikla Kirjanpito, talouden vakautta koskevat tiedot ja tilastotiedot: valvontaa koskeva toimivalta // 1. Jäsenvaltion on vaadittava, että kaikki vakuutusyritykset, joilla on kotipaikka sen alueella, laativat sen koko toiminnan, taloudellisen aseman ja vakavaraisuuden kattavan tilinpäätöksen. 2. Jäsenvaltion on vaadittava, että vakuutusyritykset, joilla on kotipaikka sen alueella antavat määräajoin asiakirjat ja tilastolliset asiakirjat, jotka ovat tarpeen valvontaa varten. Toimivaltaisten valvontaviranomaisten on toimitettava toisilleen valvonnassa tarvittavat asiakirjat ja tiedot. 3. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että toimivaltaisilla viranomaisilla on tarvittava toimivalta ja keinot niiden vakuutusyritysten liiketoiminnan valvomiseksi, joiden kotipaikka on niiden alueella, mukaan lukien tämän alueen ulkopuolella harjoitettava liiketoiminta tätä liiketoimintaa koskevien neuvoston direktiivien mukaisesti ja niiden soveltamiseksi. Tämän toimivallan ja keinojen on erityisesti annettava toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuus: a) perehtyä yksityiskohtaisesti vakuutusyrityksen tilaan ja koko liiketoimintaan, erityisesti: - keräämällä tietoja tai vaatimalla vakuutusliikettä koskevien asiakirjojen esittämistä, ja - suorittamalla tarkastuksia vakuutusyrityksen toimitiloissa, // 79/267/ETY 23 artikla (muutettuna 92/96/ETY 10 artikla) mukautettu mukautettu mukautettu b) toteuttaa vakuutusyrityksen, sen hallituksen jäsenten tai johtajien tai yrityksessä määräämisvaltaa käyttävien henkilöiden osalta kaikki asianmukaiset ja tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yrityksen liiketoiminta on niiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaista, joita yrityksen on noudatettava kussakin jäsenvaltiossa, ja erityisesti toimintasuunnitelman mukaista, jos se on pakollinen, samoin kuin sen varmistamiseksi, että vakuutettujen etuja vaarantavat epäkohdat ehkäistään tai poistetaan, ja c) turvata näiden toimenpiteiden toteuttaminen, jos tarpeellista pakkotoimin ja tarvittaessa oikeusteitse. Jäsenvaltiot voivat myös säätää, että toimivaltaisilla viranomaisilla on mahdollisuus saada kaikkia edustajien hallussa olevia sopimuksia koskevat tiedot. // 79/267/ETY 23 artikla (muutettuna 92/96/ETY 10 artikla) mukautettu 14 artikla Vakuutuskannan luovutus // 1. Kansallisessa lainsäädännössä säädetyin edellytyksin kunkin jäsenvaltion on annettava vakuutusyrityksille, joiden kotipaikka on sen alueella, lupa luovuttaa joko sijoittautumisvapauden tai palvelujen tarjoamisen vapauden perusteella tehtyjen vakuutussopimustensa vakuutuskanta kokonaan tai osittain yhteisön alueelle sijoittautuneelle vastaanottavalle yritykselle, jos vastaanottavan yrityksen kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset vahvistavat, että jälkimmäisellä yrityksellä on kannanluovutus huomioon ottaen riittävä solvenssimarginaali. 2. Jos sivukonttori aikoo luovuttaa joko sijoittautumisvapauden tai palvelujen tarjoamisen vapauden perusteella tehtyjen vakuutussopimustensa vakuutuskannan kokonaan tai osittain, on kuultava sitä jäsenvaltiota, jossa sivukonttori sijaitsee. 3. Luovuttavan vakuutusyrityksen kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on annettava 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa lupa luovutukselle saatuaan sitoumusjäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suostumuksen. 4. Niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, joita asiassa on kuultu, on annettava lausuntonsa tai suostumuksensa luovuttavan vakuutusyrityksen kotijäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille tiedoksi kolmen kuukauden kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta; jos ne viranomaiset, joita asiassa on kuultu, eivät ole antaneet määräajassa vastausta katsotaan, että vastauksen puuttuminen vastaa tämän antamaa myönteistä lausuntoa tai hiljaista suostumusta. // 92/96/ETY 11 artiklan 2-6 kohta mukautettu 5. Tämän artiklan mukaisesti hyväksytty luovutus julkistetaan kansallisen lainsäädännön edellyttämällä tavalla sitoumusjäsenvaltiossa. Tämä luovutus on välittömästi voimassa vakuutuksenottajiin, vakuutettuihin ja niihin muihin henkilöihin nähden, joilla on siirretyistä sopimuksista johtuvia oikeuksia tai velvoitteita. Tämä säännös ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen antaa vakuutuksenottajille mahdollisuus irtisanoa sopimus määräajassa luovutuksesta. // 92/96/ETY 11 artiklan 2-6 kohta mukautettu 15 artikla Määräomistusyhteys // 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, joka aikoo hankkia suoraan tai välillisesti määräomistusyhteyden vakuutusyrityksestä, on ilmoitettava ennalta siitä ja omistusyhteyden määrästä kotijäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Kunkin luonnollisen tai oikeushenkilön on myös ilmoitettava kotijäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille aikomuksestaan lisätä määräomistusyhteyttään siten, että hänen osuutensa äänistä tai osakepääomasta on vähintään 20, 33 tai 50 prosenttia tai suurempi taikka siten, että vakuutusyrityksestä tulee tämän tytäryritys. Kotijäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla on enintään kolme kuukautta ensimmäisessä alakohdassa säädetyn ilmoituksen päivämäärästä vastustaa kyseistä suunnitelmaa, jos ne eivät ole kyseisen vakuutusyrityksen järkevän ja vakaan johtamisen huomioon ottamiseksi vakuuttuneita ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun henkilön pätevyydestä. Jos toimivaltaiset viranomaiset eivät vastusta kyseistä suunnitelmaa, ne voivat vahvistaa enimmäismääräajan kyseisen hankkeen toteuttamiselle. 2. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, joka aikoo luopua suoraan tai välillisesti omistamastaan määräomistusyhteydestä vakuutusyrityksessä, on ilmoitettava ennalta siitä ja arvioidun omistusyhteyden määrästä kyseisen kotijäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Kunkin luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on myös ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille aikomuksestaan vähentää määräomistusyhteyttään siten, että tämän osuus äänivallasta tai osakepääomasta on vähemmän kuin 20, 33 tai 50 prosenttia tai siten, että vakuutusyritys lakkaa olemasta tämän tytäryritys. 3. Kun vakuutusyritykset ovat saaneet tiedon niiden omaa pääomaa koskevien omistusyhteyksien hankinnoista tai luovuttamisista, joiden vuoksi omistusyhteys on 1 tai 2 kohdassa tarkoitettua rajoitusta suurempi tai pienempi, niiden on ilmoitettava siitä kotijäsenvaltionsa toimivaltaisille viranomaisille. // 92/96/ETY 14 artikla Vakuutusyritysten on myös vähintään kerran vuodessa ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille määräomistusyhteyksiä omistavien osakkaiden tai jäsenten nimet sekä kyseisten omistusten suuruudet sellaisina kuin ne ilmenevät vuosittaisessa yhtiökokouksessa käytettävissä olevista tiedoista tai pörssilistalla olevaa yhtiöitä koskevien velvoitteiden perusteella saaduista tiedoista. 4. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että tapauksissa, joissa 1 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden määräämisvalta on omiaan haittaamaan vakuutusyrityksen järkevää ja vakaata hoitoa, kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava aiheelliset toimenpiteet tämän tilanteen lopettamiseksi. Näihin toimenpiteisiin voivat kuulua esimerkiksi kielto, johtokunnan jäseniin ja johtajiin kohdistetut seuraamukset tai kyseisten osakkaiden tai jäsenten omistamiin osakkeisiin liittyvän äänivallan käytön väliaikainen keskeyttäminen. Samanlaisia toimenpiteitä on sovellettava luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin, jotka eivät noudata 1 kohdassa tarkoitettua ennakkoilmoitusvelvoitetta. Kun omistusyhteys on hankittu toimivaltaisten viranomaisten vastustuksesta huolimatta, jäsenvaltioiden on muista käytettävistä seuraamuksista huolimatta määrättävä joko vastaavan äänivallan käyttämisen keskeyttämisestä väliaikaisesti tai annettujen äänien mitätöinnistä taikka mahdollisuudesta mitätöidä ne. // 92/96/ETY 14 artikla 16 artikla Salassapitovelvollisuus // 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että kaikkia henkilöitä, jotka työskentelevät tai ovat työskennelleet toimivaltaisten viranomaisten palveluksessa, sekä toimivaltaisten viranomaisten puolesta toimivia tilintarkastajia ja asiantuntijoita, koskee salassapitovelvollisuus. Tämä salassapitovelvollisuus merkitsee, että luottamuksellisia tietoja, jotka nämä saavat tehtäviään suorittaessaan, ei saa ilmaista kenellekään eikä millekään viranomaiselle muutoin kuin sellaisena tiivistelmänä tai koosteena, että tiettyä yritystä ei voida tunnistaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta rikosoikeudellisten säännösten soveltamista. Kun vakuutusyritys on asetettu konkurssiin tai tuomioistuimen määräämään selvitystilaan, luottamuksellisia tietoja, jotka eivät koske yrityksen pelastamisessa mukana olevia kolmansia osapuolia, voidaan kuitenkin antaa tiedoksi siviili- tai kauppaoikeudellisessa menettelyssä. 2. Mitä 1 kohdassa säädetään ei estä eri jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia vaihtamasta tietoja vakuutusyrityksiin sovellettavien direktiivien mukaisesti. Näitä tietoja koskee 1 kohdassa säädetty salassapitovelvollisuus. // 92/96/ETY 15 artiklan 1-5 kohta 3. Jäsenvaltiot voivat tehdä tietojen vaihtoa koskevia yhteistyösopimuksia kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa ainoastaan jos ilmaistavia tietoja koskee vähintään tässä artiklassa säädettyä vastaava salassapitovelvollisuus. 4. Toimivaltaiset viranomaiset, jotka saavat luottamuksellisia tietoja 1 ja 2 kohdan mukaisesti voivat käyttää niitä ainoastaan virkatoimiensa hoitamisessa: - tutkiakseen, onko vakuutusliikkeen aloittamista koskevat edellytykset täytetty ja helpottaakseen tällaisen liiketoiminnan harjoittamisen valvontaa, erityisesti vakuutusteknisen vastuuvelan, solvenssimarginaalin, hallinto- ja kirjanpitomenetelmien sekä sisäisen tarkastuksen menetelmien osalta, tai - määrätäkseen seuraamuksia, tai - haettaessa muutosta toimivaltaisten viranomaisten päätökseen hallinnollisessa muutoksenhaussa, taikka - tuomioistuinkäsittelyssä, joka on saatettu vireille 68 artiklan mukaisesti tai tämän direktiivin tai muiden vakuutusyritysalaa koskevien direktiivien erityissäännösten mukaisesti. 5. Mitä 1 ja 4 kohdassa säädetään ei estä tietojen vaihtoa jäsenvaltiossa, kun samassa jäsenvaltiossa on kaksi tai useampia toimivaltaisia viranomaisia, tai jäsenvaltioiden kesken, kun tietoja vaihtavat toimivaltaiset viranomaiset ja: - luottolaitosten ja muiden rahoituslaitosten virallisesta valvonnasta vastaavat viranomaiset ja rahoitusmarkkinoiden valvonnasta vastaavat viranomaiset, - vakuutusyritysten selvitys- ja konkurssimenettelyihin sekä muuhun vastaavaan menettelyyn osalliset toimielimet, ja - vakuutusyritysten ja muiden rahoituslaitosten lakisääteisestä tilintarkastuksesta vastaavat henkilöt, valvontatehtävien suorittamiseksi tai näiden tehtävien suorittamisessa välttämättömien tietojen luovuttamiseksi toimielimille, jotka hoitavat pakollista purkamismenettelyä tai takuurahastoa. Näiden viranomaisten, toimielinten ja henkilöiden saamia tietoja koskee 1 kohdassa tarkoitettu salassapitovelvollisuus. // 92/96/ETY 15 artiklan 1-5 kohta mukautettu 6. Sen estämättä, mitä 1-4 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat sallia tietojen vaihdon toimivaltaisten viranomaisten ja: - sellaisten viranomaisten kesken, jotka ovat vastuussa vakuutusyritysten purkamis- ja konkurssimenettelyyn sekä muuhun vastaavaan menettelyyn osallisina olevien toimielinten valvonnasta; tai - sellaisten viranomaisten kesken, jotka ovat vastuussa vakuutusyritysten, luottolaitosten, sijoituspalveluyritysten ja muiden rahoituslaitosten lakisääteisiä tilintarkastuksia suorittavien henkilöiden valvonnasta; tai - vakuutusyritysten riippumattomien vakuutusmatemaatikkojen kesken, jotka suorittavat näiden yritysten laillisuusvalvontaa, ja näiden vakuutusmatemaatikkojen valvonnasta vastuussa olevien toimielinten kesken. Ensimmäisessä alakohdassa olevia säännöksiä käyttävän jäsenvaltion on vaadittava, että vähintään seuraavat edellytykset täytetään: - tietoja käytetään ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun valvonnan tai laillisuusvalvonnan suorittamiseen; - näin saatuja tietoja koskee 1 kohdassa säädetty salassapitovelvollisuus; - jos tiedot ovat lähtöisin toisesta jäsenvaltiosta, ne saa ilmaista ainoastaan tiedot antaneiden toimivaltaisten viranomaisten nimenomaisella suostumuksella ja tarvittaessa ainoastaan niihin tarkoituksiin, joita varten viranomaiset ovat antaneet suostumuksensa. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille niiden viranomaisten, henkilöiden ja toimielinten nimet, joille tämän kohdan nojalla voidaan antaa tietoja. // 92/96/ETY 15 artiklan 5 a kohta (lisättynä 95/26/EY 4 artiklan 1 kohta) mukautettu 7. Sen estämättä, mitä 1-4 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat rahoitusjärjestelmän vakauden, mukaan lukien sen eheys, lujittamiseksi sallia tietojen vaihdon toimivaltaisten viranomaisten ja niiden viranomaisten tai toimielinten kesken, jotka lainsäädännön mukaisesti ovat vastuussa yhtiöoikeuden noudattamisen seurannasta ja rikkomusten tutkimisesta. Ensimmäisessä alakohdassa olevia säännöksiä käyttävän jäsenvaltion on vaadittava, että vähintään seuraavat edellytykset täytetään: - tietoja käytetään ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun tehtävän hoitamiseen. - näin saatuja tietoja koskee 1 kohdassa säädetty salassapitovelvollisuus; - jos tiedot ovat lähtöisin toisesta jäsenvaltiosta, ne saa ilmaista ainoastaan tiedot antaneiden toimivaltaisten viranomaisten nimenomaisella suostumuksella ja tarvittaessa ainoastaan niihin tarkoituksiin, joita varten viranomaiset ovat antaneet suostumuksensa. Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut viranomaiset tai toimielimet turvautuvat jäsenvaltiossa havainto- tai tutkintatehtävänsä suorittamisessa sellaisiin henkilöihin, jotka erityispätevyytensä vuoksi on nimetty tähän tehtävään ja jotka eivät ole julkisessa tehtävässä, oikeus vaihtaa tietoja, josta säädetään ensimmäisessä alakohdassa, voidaan ulottaa näihin henkilöihin toisessa alakohdassa säädetyin edellytyksin. Toisen alakohdan kolmannen luetelmakohdan soveltamista varten ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen viranomaisten tai toimielinten on ilmoitettava tiedot antaneille toimivaltaisille viranomaisille niiden henkilöiden nimet ja yksityiskohtaiset tehtävät, joille tiedot toimitetaan. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille niiden viranomaisten, henkilöiden ja toimielinten nimet, joille tämän kohdan nojalla voidaan antaa tietoja. Komissio laatii 31 päivään joulukuuta 2000 mennessä kertomuksen tämän kohdan soveltamisesta. // 92/96/ETY 15 artiklan 5 b kohta (lisättynä 95/26/EY 4 artiklan 3 kohta) 8. Jäsenvaltiot saavat antaa toimivaltaisille viranomaisille luvan toimittaa: - keskuspankeille ja rahapoliittisina viranomaisina samanlaisen tehtävän omaaville muille toimielimille, - tarvittaessa muille maksujärjestelmien valvonnasta vastuussa oleville viranomaisille niiden tehtävän hoitamiseksi tarkoitettuja tietoja ja antaa näille viranomaisille tai toimielimille luvan toimittaa toimivaltaisille viranomaisille tietoja, joita ne saattavat tarvita 4 kohdassa mainittuihin tarkoituksiin. Näin saatuja tietoja koskee tässä artiklassa säädetty salassapitovelvollisuus. // 92/96/ETY 15 artiklan 5 c kohta (muutettuna 95/26/EY 4 artiklan 5 kohta) 9. Sen estämättä, mitä 1 ja 4 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat lisäksi lainsäädännössä säädetyin edellytyksin sallia tiettyjen tietojen ilmaisemisen muille keskushallinnon yksiköille, jotka vastaavat luotto- ja rahoituslaitosten, sijoituspalvelujen ja vakuutusyritysten valvontaa koskevasta lainsäädännöstä, sekä näiden yksiköiden toimeksiannosta toimiville tarkastajille. Näitä tietoja voidaan kuitenkin antaa ainoastaan, kun se on tarpeellista toiminnan vakauden valvomiseksi. Jäsenvaltioiden on kuitenkin säädettävä, että 2 ja 5 kohdan mukaisesti ja 11 artiklassa tarkoitetussa paikan päällä tapahtuneessa tarkastuksessa saatuja tietoja ei saa ilmaista tässä kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, jollei siihen ole saatu erityistä suostumusta tiedot antaneelta toimivaltaiselta viranomaiselta tai sen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta, jossa paikan päällä tapahtunut tarkastus suoritettiin. // 92/96/ETY 15 artiklan 6 kohta 17 artikla Tilintarkastajien tehtävät // 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä vähimmäisvaatimuksena, että: a) jokainen henkilö, joka on neuvoston direktiivin 84/253/ETY [13] mukaisesti valtuutettu ja joka suorittaa vakuutusyrityksessä neuvoston direktiivin 78/660/ETY [14] 51 artiklassa, direktiivin 83/349/ETY 37 artiklassa tai neuvoston direktiivin 85/611/ETY [15] 31 artiklassa tarkoitettua tehtävää tai muuta lakisääteistä tehtävää, on velvollinen viipymättä ilmoittamaan toimivaltaisille viranomaisille tuota yritystä koskevista seikoista tai päätöksistä, jotka hän on saanut tietoonsa tehtäväänsä suorittaessaan ja jotka saattavat: [13] EYVL L 126, 12.5.1984, s. 20. [14] EYVL L 222, 14.8.1978, s. 11. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 1999/60/EY (EYVL L 162, 26.6.1990, s. 65). [15] EYVL L 375, 31.12.1985, s. 3. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 95/26/ETY. - olennaisesti rikkoa lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä, joissa säädetään toimilupaa koskevista edellytyksistä tai jotka erityisesti koskevat vakuutusyritysten toiminnan harjoittamista, tai - vaikuttaa vakuutusyrityksen toiminnan jatkumiseen tai - johtaa tilien vahvistamatta jättämiseen tai varausten esittämiseen; b) tällainen henkilö on samoin velvollinen ilmoittamaan seikoista ja päätöksistä, jotka hän saa tietoonsa suorittaessaan a alakohdassa tarkoitettua tehtävää yrityksessä, jolla on määräämisvallasta johtuvat läheiset sidokset siihen vakuutusyritykseen, jossa hän suorittaa edellä mainittua tehtävää. 2. Sopimuksessa taikka laissa, asetuksessa tai hallinnollisessa määräyksessä olevan tietojen ilmaisemista koskevan rajoituksen rikkomisena ei pidetä sitä, että direktiivin 84/253/ETY mukaisesti valtuutettu henkilö vilpittömässä mielessä ilmaisee 1 kohdassa tarkoitetun tiedon tai päätöksen toimivaltaiselle viranomaiselle, eikä tästä aiheudu kyseiselle henkilölle seuraamusvastuuta. // 92/96/ETY 15 b artikla (lisättynä 95/26/EY 5 artikla mukautettu mukautettu 18 artikla Henki- ja vahinkovakuutusliikkeen harjoittaminen // 1. Mikään yritys ei voi saada samanaikaisesti toimilupaa sekä tämän direktiivin että direktiivin 73/239/ETY mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 ja 7 kohdan soveltamista. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat määrätä, että: - yritykset, jotka ovat saaneet toimiluvan tämän direktiivin nojalla voivat myös saada toimiluvan direktiivin 73/239/ETY 6 artiklan mukaisesti kyseisen direktiivin liitteessä olevissa luokissa 1 ja 2 tarkoitettujen riskien kattamiseen, - yritykset, jotka ovat saaneet toimiluvan direktiivin 73/239/ETY 6 artiklan mukaisesti, voivat saada toimiluvan ainoastaan tämän saman direktiivin liitteessä olevissa luokissa 1 ja 2 tarkoitettujen riskien kattamiseen tämän direktiivin nojalla, // 79/267/ETY - 13 artikla [73/239/ETY] (muutettuna 92/96/ETY 16 artikla) mukautettu 3. Jollei 6 kohdasta muuta johdu, 2 kohdassa tarkoitetut yritykset ja ne yritykset, joilla - 1 päivänä tammikuuta 1981 on toimilupa Kreikassa, - 1 päivänä tammikuuta 1986 on toimilupa Espanjassa ja Portugalissa, - 2 päivänä toukokuuta 1992 on toimilupa Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa - 15 päivänä maaliskuuta 1979 muiden yritysten osalta ja jotka harjoittavat samanaikaisesti sekä tässä direktiivissä että direktiivissä 73/239/ETY tarkoitettua liiketoimintaa, voivat jatkaa sitä edelleenkin edellyttäen, että kumpaakin liiketoimintaa johdetaan erikseen tämän direktiivin 19 artiklan mukaisesti. // Uusi 4. Jäsenvaltiot voivat säätää, että 2 kohdassa tarkoitettujen yritysten on noudatettava koko liiketoiminnassaan tilinpäätössääntöjä, jotka koskevat tämän direktiivin mukaisesti toimiluvan saaneita vakuutusyrityksiä. Kunnes myöhempi yhteensovittaminen toteutetaan, jäsenvaltiot voivat myös säätää, että yrityksen purkamista koskevien säännösten osalta 2 kohdassa tarkoitettujen yritysten harjoittamaa, direktiivin 73/239/ETY liitteessä luokissa 1 ja 2 lueteltuihin riskeihin liittyvää liiketoimintaa koskevat henkivakuutusliikkeen harjoittamiseen sovellettavat säännökset. 5. Kun yrityksellä, joka harjoittaa direktiivin 73/239/ETY liitteessä tarkoitettua liiketoimintaa, on taloudellisia, kaupallisia tai hallinnollisia yhteyksiä tässä direktiivissä tarkoitettua liiketoimintaa harjoittavan vakuutusyrityksen kanssa, niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, joiden alueella näillä yrityksillä on kotipaikka, on huolehdittava, että kyseisten yritysten väliset sopimukset tai muut menojen ja tulojen jaotteluun mahdollisesti vaikuttavat järjestelyt eivät vääristä kyseisten yritysten kirjanpitoa. // 79/267/ETY 13 artiklan 4-5 kohta (muutettuna 92/96/ETY 16 artikla) mukautettu Mukautettu 6. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että vakuutusyritykset, joilla on kotipaikka niiden alueella, lopettavat sen määräämässä ajassa niiden toimintojen samanaikaisen harjoittamisen, joita ne harjoittavat 3 kohdassa tarkoitettuina päivinä. 7. Tämän artiklan määräyksiä tarkistetaan komission neuvostolle jättämän kertomuksen perusteella, purkamista koskevien säännösten myöhemmän yhteensovittamisen perusteella ja joka tapauksessa 31 päivään joulu- kuuta 1999 mennessä. // 79/267/ETY 13 artikla (muutettuna 92/96/ETY 16 artikla) mukautettu 19 artikla Henki- ja vahinkovakuutusliikkeen toiminnan johtamisen eriyttäminen // 1. Edellä 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu erillinen johto on järjestettävä siten, että tässä direktiivissä tarkoitet tu toiminta pidetään erillään direktiivissä 73/239/ETY tarkoitetusta toiminnasta, jotta: - ei vahingoitettaisi yhtäältä henkivakuutuksenotta jien eikä toisaalta vahinkovakuutuksenottajien etuja ja var sinkin, jotta henkivakuutuksen tuotot hyödyttäisivät henkiva kuutuksenot tajia ikään kuin yritys harjoittaisi vain hen ki vakuutusliikettä, - kumpikaan toiminta eli tämän direktiivin ja direktiivin 73/239/ETY mukainen toiminta ei vastaisi toisen toiminnan taloudellisista vähimmäisvelvoit teista, var sinkaan solvenssimarginaalista. Jos kuitenkin taloudelliset vähimmäisvelvoitteet täyttyvät ensimmäisen alakohdan toisessa luetelmakoh dassa säädetyin edellytyksin ja toimivaltainen viran omainen on siitä tietoi nen, vakuutusyritys voi käyttää jompaan kumpaan toimintaan niitä sol venssimarginaalin eriä, jotka ovat vielä käytettävissä. Toimivaltaisten viranomaisten on tarkastamalla kummankin toiminnan tulokset varmistettava, että tämän kohdan säännöksiä noudate taan. 2. a) Kirjanpitoa on hoidettava siten, että se osoittaa kum mankin toiminnan, henki- ja vahinkovakuu tusliikkeen, tuloksen lähteet. Tämän vuoksi kaikki tuotot (varsinkin vakuutusmaksut, jälleenvakuuttajien suoritukset ja sijoitus tulot) ja kulut (varsinkin vakuutus suoritukset, vakuutusteknisen vastuuvelan lisäykset, jälleenvakuutusmaksut, vakuutustoiminnan, liikekulut) on esitettävä erikseen alku perän mu kaan. Kumpaankin toimin taan liittyvien yhteisten erien vienti on suoritettava toimi valtaisen valvontaviranomaisen hyväksymien jakoperus teiden mukaisesti. // 79/267/ETY 14 artikla mukautettu mukautettu mukautettu b) Kirjanpidon perusteella vakuutusyritysten on laadittava selvitys, jossa selvästi osoitetaan erät, jotka muodostuvat kunkin solvens simar ginaalin tämän direktiivin 27 artiklan ja direktiivin 73/239/ETY 16 artiklan 1 koh dan mukaisesti. 3. Jos jommankumman toiminnan solvenssimarginaali on riittämätön, toimivaltaisten viranomaisten on sovellettava tähän toimintaan asianomaisessa direktiivissä säädet tyjä toimen piteitä riippumatta siitä, mikä on toisen toiminnan tulos. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan ensimmäisen alakoh dan toisessa luetelma kohdassa on sääde tään, näihin toimenpi teisiin saattaa sisältyä luvan antami nen siirtoon toimintojen välillä. // 79/267/ETY 14 artikla mukautettu 2 luku Vakuutusteknistä vastuuvelkaa koskevat säännöt // 20 artikla Vakuutusteknisen vastuuvelan muodostaminen // 1. Kotijäsenvaltion on vaadittava, että jokainen vakuutusyritys muodostaa koko liiketoimintansa osalta riittävän vakuutusteknisen vastuuvelan, mukaan lukien vakuutusmaksuvastuu. Tämän vakuutusteknisen vastuuvelan määrä määräytyy seuraavien periaatteiden mukaisesti: A. i) Henkivakuutuksen vakuutustekninen vastuuvelka lasketaan riittävän turvaavan prospektiivisen vakuutusmatemaattisen menetelmän avulla ottaen huomioon kaikki myöhemmät velvoitteet kussakin voimassa olevassa vakuutussopimuksessa noudatettavien ehtojen mukaisesti ja erityisesti: - kaikki taatut suoritukset, mukaan lukien taatut takaisinostoarvot, - lisäedut, joihin vakuutuksenottajilla on jo oikeus joko yhdessä tai kukin osaltaan erikseen näiden saavutettujen, ilmoitettujen, ositettujen lisäetujen laadusta huolimatta, - kaikki vaihtoehdot, joihin vakuutuksenottajalla on oikeus vakuutussopimuksen ehtojen mukaan, // 79/267/ETY 17 artikla (muutettuna 92/96/ETY 18 artikla) - liikekulut, mukaan lukien palkkiot; ottaen huomioon myös myöhemmät vakuutusmaksut, ii) retrospektiivistä menetelmää voidaan käyttää, jos voidaan osoittaa, että tämän menetelmän tuloksena saatu vakuutustekninen vastuuvelka ei ole pienempi kuin riittävän varovaista prospektiivistä menetelmää käyttäen saatu määrä, tai jos prospektiivistä menetelmää ei voida käyttää kyseiseen sopimuslajiin, iii)varovainen laskentamenetelmä ei tarkoita todennäköisimmiksi katsottuihin oletuksiin perustuvaa menetelmää, mutta sen on varattava kohtuullinen marginaali erilaisten tekijöiden epäedullisten poikkeamien osalta, iv) vakuutusteknisen vastuuvelan laskentamenetelmän on oltava varovainen myös vakuutusteknistä vastuuvelkaa kattavien varojen arvostamismenetelmän osalta, v) vakuutustekninen vastuuvelka on laskettava kunkin vakuutussopimuksen osalle erikseen. Kohtuullisten arvioiden tai yleistysten käyttö on kuitenkin sallittu, kun voidaan olettaa, että ne antavat suunnilleen saman tuloksen kuin erilliset laskelmat. Erillisen laskennan periaate ei estä muodostamasta ylimääräistä vastuuvelkaa niiden yleisten riskien osalta, joita ei katsota erillisiksi, ja vi) kun vakuutussopimuksen takaisinostoarvo on taattu, tämän sopimuksen vakuutusmaksuvastuuosuuden on oltava aina vähintään yhtä suuri kuin samana ajankohtana taattu takaisinostoarvo. B. Käytettävä korkokanta on valittava varovasti. Se on vahvistettava kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen antamien määräysten mukaisesti seuraavia periaatteita soveltaen: a) Kaikkien sopimusten osalta vakuutusyrityksen kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on vahvistettava yksi tai useampia enimmäiskorkoja erityisesti seuraavien sääntöjen mukaisesti: i) kun sopimuksiin sisältyy korkotakuu, yrityksen kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on vahvistettava yksi enimmäiskorko. Tämä korko voi olla eri korko kuin sopimuksessa merkitty riippuen käytetystä valuutasta edellyttäen, että se on enintään 60 prosenttia sen valtion liikkeeseen laskemien joukkovelkakirjojen korosta, jonka valuutassa sopimus on merkitty. Jos on kyse euro-määräisestä sopimuksesta tämä raja vahvistetaan Euroopan yhteisön laitosten liikkeeseen laskemien euro-määräisten lainojen mukaisesti. // 79/267/ETY 17 artikla (muutettuna 92/96/ETY 18 artikla) mukautettu Asetuksen 1103/97 2 artikla Jos jäsenvaltio ensimmäisen alakohdan toisen virkkeen soveltamiseksi päättää vahvistaa enimmäiskoron niiden sopimusten osalta, jotka on merkitty toisen jäsenvaltion valuutassa, tämän on ensin neuvoteltava sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen kanssa, jonka valuutassa sopimus on merkitty, ii) kun vakuutusyrityksen varoja ei ole kuitenkaan arvostettu hankintahintaansa, jäsenvaltio voi säätää, että voidaan laskea yksi tai useampi enimmäiskorko ottaen huomioon kyseisenä ajankohtana omistettujen asianomaisten varojen tuotto, josta on vähennetty turvaavuuden edellyttämä marginaali ja, erityisesti jatkuvamaksuisten sopimusten osalta, ottaen lisäksi huomioon tulevien varojen ennakoitu tuotto. Kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on vahvistettava turvaavuuden edellyttämä vähennys ja tulevien varojen arvioituun tuottoon sovellettava enimmäiskorko tai sovellettavat enimmäis korkokannat, b) enimmäiskoron vahvistaminen ei tarkoita, että vakuutusyrityksen on käytettävä niin korkeaa korkoa, c) kotijäsenvaltio voi päättää, ettei a alakohtaa sovelleta seuraaviin sopimusluokkiin: - sijoitussidonnaiset sopimukset, - enintään kahdeksaksi vuodeksi tehdyt kertamaksuiset sopimukset, - sopimukset, joihin ei liity oikeutta lisäetuihin, ja eläkesopimukset, joilla ei ole takaisinostoarvoa. Valittaessa turvaavaa korkokantaa ensimmäisen alakohdan toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa voidaan ottaa huomioon sopimukseen merkitty valuutta ja yrityksen hallussa olevat vastaavat varat, sekä kun yrityksen varat on arvostettu käypään arvoonsa, tulevien varojen arvioitu tuotto. Käytetty korko ei saa missään tapauksessa ylittää varojen tuottoa, joka on laskettu kotijäsenvaltion tilinpäätöstä koskevien