KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE - Euroopan komission vuosikertomus Hongkongin erityishallintoalueesta

SISÄLLYSLUETTELO

1. Johdanto

2. "Yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatteen lujittaminen ja soveltaminen

3. Hallintojärjestelmän kehitys

4. Lainsäädäntöön liittyvä kehitys

5. Oikeus kokoontua ja oikeus osoittaa mieltä

6. Talous

7. Euroopan unionin ja Hongkongin väliset suhteet

8. Päätelmät

HONGKONG: vuosikertomus 2002

1. Johdanto

Tämän vuotta 2002 koskevan kertomuksen tavoitteena on komission edellisten vuosikertomusten tavoin arvioida, miten Hongkongin erityshallintoalue ja sen suhteet Euroopan unioniin ovat kehittyneet.

Komission saamaa toimeksiantoa noudattaen kertomuksessa arvioidaan edistymistä "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatteen täytäntöönpanossa ja tarkastellaan kehitystä lainsäädännön, instituutioiden ja yksilön oikeuksien aloilla. Asiakirjassa arvioidaan myös taloudellista kehitystä ja tarkastellaan pääkohdittain EU:n ja Hongkongin suhteita.

2. "Yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatteen lujittaminen ja soveltaminen

- Periaatteen lujittaminen

Kiinan keskushallinto toisti edelleen antamissaan virallisissa lausunnoissa sitoutumisensa "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatteeseen. Pääministeri Zhu Rongji totesi Kiinan kansankongressissa 5. maaliskuuta 2002 pitämässään puheessa seuraavaa:

"Meidän olisi sovellettava täysimääräisesti "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatetta sekä Hongkongin ja Macaon erityishallintoalueiden perustuslakia. Vankkumattomana tavoitteenamme on turvata näiden alueiden vakaus, hyvinvointi ja kehitys. Keskushallinto antaa jatkuvasti täyden tukensa Hongkongin ja Macaon hallitusten ja toimeenpanevien johtajien (Chief Executives) ponnisteluille, kun nämä pyrkivät hallinnoimaan alueita lakia noudattaen. Keskushallinto aikoo edelleen lujittaa taloudellista, kaupallista, tieteellistä, teknologista, kulttuurista ja koulutukseen liittyvää vaihtoa ja yhteistyötä Manner-Kiinan sekä Hongkongin ja Macaon välillä. Suhtaudumme luottavaisesti Hongkongin ja Macaon tulevaisuuteen."

Presidentti Jiang Zemin totesi 1. heinäkuuta Hongkongin Kiinalle palauttamisen viidenteen vuosipäivään ja Hongkongin erityishallintoalueen hallituksen toisen hallintokauden avajaisiin liittyvien juhlallisuuksien yhteydessä pitämään puheessa, että viimeksi kuluneet viisi vuotta ovat keskeisesti opettaneet, että "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatetta ja Hongkongin erityishallintoalueen perustuslakia on sovellettava kattavasti ja selkeästi.

- Periaatteen soveltaminen

* Falun Gongin harjoittaminen

Hongkongissa Falun Gong on virallisesti rekisteröity liike, ja se voi toimia siellä vapaasti, myös ministeriöiden alaisuuteen kuuluvissa laitoksissa (vapaa-aikaan ja kulttuuriin liittyvistä asioista vastaava ministeriö).

Falun Gongin harjoittaminen ja istumamielenosoitus kansantasavallan keskushallinnon yhteystoimiston edessä 16. maaliskuuta katsottiin silti häiriön tuottamiseksi. Poliisit siirsivät yhteystoimiston ulkopuolelta 16 Falun Gong -mielenosoittajaa, joista neljä oli sveitsiläisiä. Sekä poliisit että mielenosoittajat väittivät saaneensa vammoja tapauksen yhteydessä.

Kaikki 16 mielenosoittajaa pidätettiin ja heitä syytettiin häiriön tuottamisesta tai virkavallan väkivaltaisesta vastustamisesta. Oikeudenkäynti alkoi 16. kesäkuuta ja siinä oli mukana 30 Falun Gongin harjoittajaa ja edustaja Sveitsin Hongkongin-konsulaatista. Tuomio julistettiin elokuun puolivälissä, ja sen mukaan kaikki 16 henkilöä olivat syyllistyneet julkisen häiriön tuottamiseen. Kolme tuomittiin myös poliisin väkivaltaisesta vastustamisesta. Heille määrätyt sakot olivat suuruudeltaan 1 300-3 800 Hongkongin dollaria eli selvästi enimmäisrangaistuksia pienemmät.

Antamassaan tuomiossa tuomari muistutti, ettei protesti- ja mielenosoitusoikeus ole absoluuttinen ja että tämän oikeuden käyttö edellyttää hyvin huolellista arviointia. Tuomari päätti, että pidätykset olivat lainmukaisia, ja huomautti, että kyseiset 16 henkilöä olivat jättäneet toistuvat varoitukset huomiotta ja että poliisit olivat toimineet järkevästi ja kohtuullisesti pyytäessään Falun Gongin harjoittajia siirtymään muualle.

* Oleskeluoikeus

Ylin muutoksenhakutuomioistuin (Court of Final Appeal) teki 29. tammikuuta 1999 ratkaisun ja määritteli tässä yhteydessä laajasti oleskeluoikeuden, joka koskee mannerkiinalaisten oleskelua Hongkongissa. Tuomioistuimen tulkinta kumottiin kesäkuussa 1999 Kiinan kansankongressin pysyvän komitean tulkinnalla, jonka kansankongressi antoi Hongkongin erityishallintoalueen hallituksen pyynnöstä.

Kaikkiaan 5 073 muutoksenhakijaa, jotka katsoivat olevansa samassa tilanteessa kuin 29. tammikuuta 1999 annetussa päätöksessä asianomaisina olleet henkilöt, vaati oleskeluoikeutta koskevan hakemuksensa uudelleenkäsittelyä tuomioistuimen asianomaisen päätöksen mukaisesti.

Muutoksenhakutuomioistuin epäsi (enemmistöllä neljä viidestä tuomarista) 10. tammikuuta 2002 uudella päätöksellä oleskeluoikeuden näistä useimmilta. Se kuitenkin myönsi, että usealla sadalla hakijalla oli viranomaisten vakuutteluihin perustuvat "oikeutetut odotukset" ja että heille olisi myönnettävä vastaava oleskeluoikeus kuin niille, joita 29. tammikuuta 2002 annettu tuomioistuimen päätös koskee. Viides tuomari esitti kantanaan, että kaikkien hakijoiden olisi voitava saada "oikeutettujen odotusten" mukaista etua.

Yliopistomaailmassa, lakimiesten keskuudessa ja hallinnossa oltiin hyvin tyytyväisiä tuomioistuimen enemmistöpäätökseen, vaikka jotkin poliitikot ja erinäiset yhteiskunnalliset yhteisöt vaativatkin hallitusta myöntämään oleskeluoikeuden kaikille hakijoille humanitaarisista syistä. Erityishallintoalueen hallitus päätti pitää voimassa ylimmän muutoksenhakutuomioistuimen päätöksen, mutta hyväksyi yhdessä Manner-Kiinan viranomaisten kanssa maaliskuun loppuun asti ulottuvan jatkoajan, jotta hakijat, joiden hakemus oli hylätty, voisivat palata mannermaalle joutumatta syytteeseen Hongkongin alueelle tulosta tai siellä oleskelusta laittomasti. Monet näistä hakijoista palasivat vapaaehtoisesti ennen 31. päiväksi maaliskuuta asetettua määräaikaa, ja viranomaiset palauttivat ne, jotka yrittivät jäädä Hongkongin alueelle laittomasti.

Tuomioistuimen 10. tammikuuta 2002 tekemässä ratkaisussa vahvistettiin oleskeluoikeuteen liittyvien tapausten käsittelyä varten laajat lainsäädännölliset periaatteet, joista voi olla apua, kun tulevaisuudessa yritetään välttää oleskeluoikeuteen liittyviä riitoja.

3. Hallintojärjestelmän kehitys

- Toimeenpanevan johtajan valinta toiseksi kaudeksi

Hongkongin toisissa toimeenpanevan johtajan vaaleissa kyseisen viran haltija Tung Chee-hwa oli ainoa sääntöjen mukaisesti nimetty ehdokas. Hänen nimitystään tuki 714 jäsentä vaalikomitean (Election Committee) 800 jäsenestä. Muut ehdokkaat suljettiin vaalista pois, sillä ehdokkaaksi nimeämiseen tarvitaan vähintään 100 jäsenen kannatus, mistä säädetään toimeenpanevan johtajan vaaleista vuonna 2001 annetussa laissa. Niinpä helmikuun lopussa Tung valittiin toiseksi kaudeksi ilman virallista vaalia.

Oikeusalan toimijoiden ammattikuntaa (Legal constituency) edustava lainsäätäjä Margaret Ng vaati demokraattisia voimia yhdistymään ja tekemään välittömästi valmistelut kolmansia toimeenpanevan johtajan vaaleja varten. Hän pyysi Hongkongin asukkailta demokraattisten puolueiden puolesta anteeksi sitä, etteivät ne osallistuneet toisiin vaaleihin (demokraattiset puolueet väittelivät laajalti siitä, pitäisikö niiden osallistua vaaleihin, eivätkä ne onnistuneet asettamaan ehdokkaita ajoissa).

- Vastuuvelvollisuusjärjestelmän käyttöönotto

Kuten toimeenpaneva johtaja oli vuosien 2000 ja 2001 poliittisissa linjapuheissa ilmoittanut, hän esitteli 17. huhtikuuta 2002 hallituksen jäsenille vastuuvelvollisuusjärjestelmän. Uudessa järjestelmässä ministeriöiden johdossa toimivat poliittisin perustein valitut henkilöt, eivät niinkään enää korkeat virkamiehet. Nämä uudet ministerit (Secretaries) toimivat tehtävässään sopimuskauden, jonka pituus ei ylitä toimeenpanevan johtajan toimikautta, ja he vastaavat sekä politiikan laadintaan että sen täytäntöönpanoon liittyvistä kysymyksistä suoraan toimeenpanevalle johtajalle. Ministerit ovat vastuussa ministeriöidensä toiminnasta ja he voivat joutua eroamaan tehtävästään, jos poliittisissa toimenpiteissä epäonnistutaan pahasti, täytäntöönpanossa ilmenee vakavia puutteita tai he tekevät virkavirheen.

Toimeenpanevan johtajan mukaan uudella vastuuvelvollisuusjärjestelmällä on seuraavat vaikutukset:

- Kaikista ministereistä tulee automaattisesti toimeenpanevan neuvoston (Executive Council - ExCo) jäseniä; neuvosto toimii toimeenpanevan johtajan neuvonantajana ja sen jäseniin kuuluu myös väestön edustajia ja joitakin lainsäätäjiä.

- Kunkin ministeriön korkeimmat virkamiehet nimetään uudelleen pysyviksi valtiosihteereiksi (Permanent Secretaries). Heidän tehtävänsä rajataan politiikan täytäntöönpanoon aiemman politiikan laadinnan sijasta.

- Hallitus pyrkii parantamaan yhteistyösuhteitaan lainsäädäntöelimeen. Tarkoitus on, että kaikki ministerit työskentelevät lainsäädäntöneuvoston (Legislative Council - LegCo) jäsenten kanssa pyrkien saamaan näiltä tukea politiikkaa koskeville ja muille aloitteille.

Uudesta järjestelmästä keskusteltiin laajalti yliopistomaailmassa, tiedotusvälineissä ja lainsäädäntöneuvoston jäsenten keskuudessa; viimeksi mainitut toivoivat, että uudet ministerit olisivat vastuuvelvollisia myös lainsäädäntöneuvostolle siten, että heidän olisi ennen nimittämistään alistuttava kuulusteltaviksi sekä suostuttava eroamaan tehtävästään, jos hyväksytään ehdotus epäluottamuksesta heitä kohtaan. Lainsäädäntöneuvosto joka tapauksessa hyväksyi 29. maaliskuuta hallituksen esityksen uudeksi järjestelmäksi. Toimeenpaneva johtaja ilmoitti 24. kesäkuuta uuden hallituksensa kokoonpanon, jonka Kiinan keskushallinto oli hyväksynyt. Uusi hallitus aloitti toimintansa 1. heinäkuuta eli samana päivänä, jona toimeenpanevan johtajan toinen toimikausi alkoi.

Uuden järjestelmän voimassaolon ensimmäisen puolen vuoden aikana hallituksen jäsenet tiedostivat, että itsestään julkisuudessa antamallaan kuvalla he voivat vaikuttaa yleiseen mielipiteeseen ja lainsäädäntöneuvoston jäseniin. Tämän vuoksi eräät heistä antoivat politiikkaan liittyvistä kysymyksistä julkisuudessa lausuntoja ilman edeltävää koordinointia toimeenpanevan neuvoston kanssa. Erään toimeenpanevan neuvoston jäsenen julkisen protestin jälkeen toimeenpaneva johtaja kutsui koolle useita keskustelu- ja koordinointikokouksia, jotta uusi hallitus saataisiin yhtenäisemmäksi.

Vastuuvelvollisuusjärjestelmän 1. heinäkuuta tapahtunut käyttöönotto aiheutti sen, että toimeenpanevan johtajan perinteinen lokakuun poliittinen linjapuhe lykättiin tammikuulle 2003.

- Demokratiakehitys

Perustuslaissa säädetään, että vuonna 2007 tehtävän tarkistuksen jälkeen toimeenpaneva johtaja ja lainsäädäntöneuvoston jäsenet voidaan valita yleisillä vaaleilla, mikä on perustuslaissa säädetty lopullinen tavoite. South China Morning Post -lehdessä kesäkuun lopulla ollut Kiinan varapääministeri Qian Qichenin haastattelu herätti joillakin tahoilla huolestuneisuutta siitä, ovatko sekä Kiinan keskushallinto että Hongkongin erityishallintoalueen hallitus sitoutuneet näihin tavoitteisiin.

Varapääministeri Qian kannusti Hongkongia suunnittelemaan oman kehitystiensä omien tosiasiallisten edellytystensä mukaan ja etenemään asteittain eikä ottamaan sokeasti mallia muualla saaduista kokemuksista. Hän näytti sulkevan pois yleisten vaalien käytön sanoessaan, että nykyinen valintajärjestelmä olisi pidettävä voimassa, sillä nykyinen ammattikunnittain tehtävään valintaan perustuva järjestelmä on toimiva tapa varmistaa, että julkiseen toimintaan osallistuvat ihmiset tulevat tasapainotetusti kaikilta elämän aloilta. Kiistaa kasvatti Hongkongin erityishallintoalueen pääministeri (Chief Secretary for Administration) Donald Tsang, joka näytti olevan yhtä mieltä varapääministeri Qianin kanssa sanoessaan, että vaalijärjestelmän olisi oltava jotakin itse kehitettyä, edustava muttei pelkkä kopio Englannin parlamentin tai Yhdysvaltain kongressin järjestelmästä.

Demokraattisen puolueen (Democratic Party) puheenjohtaja Martin Lee sanoi varapääministeri Qianin lausunnon jättävän huomiotta perustuslain ja loukkaavan sitä, ja eräät muut puoluejohtajat kuten Hong Kong Progressive Alliance -puolueen Ambrose Lau ja Breakfast Group -puolueen Eric Li sanoivat, että Qianin huomautukset olivat vain hänen henkilökohtaisia mielipiteitään eikä niiden pitäisi vaikuttaa Hongkongin väestön oikeuteen määritellä valtiosääntöön perustuvaa järjestelmäänsä.

Valtiosääntöasioista vastaavaksi ministeriksi (Secretary for Constitutional Affairs) tuolloin nimitetty Stephen Lam totesi, että hallituksen olisi selvitettävä kyseisten asioiden kehitystä perustuslain ja "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatteen pohjalta. Demokraattisten ryhmien edustajien toimittaessa heinäkuun lopussa toimeenpanevalle johtajalle vetoomuksen, jossa ne toivoivat valtiosäännön tarkistamista sekä yleisiä vaaleja, Lam vastasi, ettei hallituksella ollut julkista lausuntokierrosta varten vahvistettua asialistaa, mutta että sen saattamiseen päätökseen ennen vuotta 2007 varattaisiin riittävästi aikaa.

- Lainsäädäntöneuvoston vaalien avustamista koskevat ehdotukset

Koska vuonna 2004 on tarkoitus järjestää lainsäädäntöneuvoston vaalit, valtiosääntöasioista vastaava ministeri Stephen Lam ehdotti joulukuussa, että hallitus rahoittaisi osittain valituksi tulleiden tai vähintään viisi prosenttia äänistä saaneiden ehdokkaiden kampanjakulut. Tällainen ehdokas saisi jokaisesta hyväksytystä äänestä kymmenen Hongkongin dollaria, ja enimmäismäärä olisi puolet kokonaiskustannuksista. Pyrkimyksenä on kannustaa puolueita ja itsenäisiä ehdokkaita osallistumaan vaalimenettelyyn.

Hongkongin poliittiset puolueet suhtautuivat ehdotukseen myönteisesti. Hallitus totesi kuitenkin, ettei ollut tarkoituksenmukaista laatia poliittisia puolueita käsittelevää lakia.

Euroopan komissio pitää ajatusta vaalikulujen rahoittamisesta hyvänä, sillä siten voidaan kannustaa entistä useampia Hongkongin kansalaisia osallistumaan demokratiakehitykseen.

4. Lainsäädäntöön liittyvä kehitys

- Perustuslain 23 pykälä

Hongkongin erityishallintoalueen hallituksen turvallisuusvirasto (Security Bureau of the Hong Kong Special Administrative Region Government) julkaisi 24. syyskuuta 2002 neuvotteluasiakirjan lakialoitteista, jotka koskevat perustuslain 23 pykälän täytäntöönpanoa. Kyseisessä pykälässä edellytetään erityishallintoalueen antavan omia lakeja kansantasavallan keskushallintoa vastaan kohdistuvan kaikenlaisen maanpetoksen, valtioyhteydestä irtautumisen, kapinan lietsomisen ja kumouksellisuuden estämiseksi. Lisäksi siinä käsitellään valtiosalaisuuksiin liittyviä kysymyksiä ja ulkomaisten poliittisten järjestöjen toimintaa Hongkongissa.

Monia 23 pykälään sisältyviä asioita pidetään poliittisesti arkaluonteisina. Siitä lähtien, kun perustuslaki julkaistiin vuonna 1990 ja saatettiin voimaan heinäkuussa 1997, 23 pykälän täytäntöönpanon suhteen on ilmennyt levottomuutta. Viiden ensimmäisen vuoden aikana siitä, kun Hongkong siirtyi Kiinalle, erityishallintoalueen hallitus ei ole tehnyt 23 pykälän suhteen minkäänlaista lainsäädäntötyötä. Tänä aikana se on ensisijaisesti panostanut kitkattomaan siirtymävaiheeseen ja "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatteen soveltamiseen. Oikeusministeri (Secretary for Justice) Elsie Leungin helmikuussa Pekingiin tekemän neuvotteluvierailun jälkeen ilmoitettiin Kiinan t''tjjgressin oikeudellisen työkomitean varapuheenjohtajan Qiao Xiaoyangin toistaneen, että perustuslain mukaisesti Hongkongin erityishallintoalue on velvollinen antamaan 23 pykälän täytäntöön panevia lakeja. Varapääministeri Qian Qichen totesi Hongkongin tiedotusvälineille kesäkuun lopussa antamassaan haastattelussa, että yksi erityishallintoalueen hallituksen edessä olevista tehtävistä on lakien antaminen perustuslain 23 pykälän täytäntöönpanemiseksi.

Pian sen jälkeen, kun toimeenpaneva johtaja Tung oli heinäkuussa 2002 valittu toiselle viisivuotiskaudelle, hallitus katsoi, että aika oli sopiva lainsäädäntötyön edistämiseen.

Neuvotteluasiakirjassa esiteltiin pääpiirteissään hallituksen suunnitelmat. Hongkongilla on jo nyt maanpetoksiin, kapinan lietsontaan, valtiosalaisuuksiin sekä brittivallan ajoilta polveutuvien ulkomaisten poliittisten järjestöjen toimintaan ja niihin solmittuihin siteisiin liittyvää omaa lainsäädäntöä, ja erityishallintoalueen hallitus onkin ehdottanut, että nykyisen tilanteen huomioon ottamiseksi muutetaan jo olemassa olevaa lainsäädäntöä. Kumouksellisuus ja valtioyhteydestä irtautuminen on otettu rikoksina mukaan ensimmäistä kertaa. Neuvotteluasiakirjassa ehdotetaan annettavaksi uudenlaiset valtuudet kieltää järjestöt, jotka ovat yhteydessä johonkin sellaiseen Manner-Kiinassa olevaan järjestöön, joka on siellä kielletty kansallisen turvallisuuden vaarantumisen perusteella. Lisäksi asiakirjassa suositellaan, että poliisille myönnetään näitä rikoksia varten erityiset tutkintavaltuudet (poikkeusetsintä).

Yleiseen lausuntokierrokseen varattu aika päättyi 24. joulukuuta 2002. Erityishallintoalueen hallitus aikoi tehdä lainsäädäntöesityksen, joka käsiteltäisiin lainsäädäntöneuvostossa helmikuuhun 2003 mennessä. Hallitus toivoi, että lainsäädäntö annettaisiin heinäkuussa 2003, mutta totesi, ettei määräaika ollut ehdoton.

Kolmen kuukauden pituinen yleinen lausuntokierros tuotti 97 000 kannanottoa ja 340 000 allekirjoitusta. Vaikka ensimmäiset asiakirjan synnyttämät reaktiot olivat melko varovaisia, ajan kuluessa ja poliittisten puolueiden, ihmisoikeusjärjestöjen sekä liike-elämään liittyvien ja kansainvälisten yhteisöjen tuodessa esiin huolestuneisuuttaan 23 pykälästä tuli Hongkongissa suuri poliittinen kysymys.

Useimmat paikalliset ja ulkomaiset yhteisöt, toimielimet ja puolueet tunnustavat, että Hongkongin erityishallintoalueen hallituksella on tältä osin valtiosääntöön perustuva velvoite antaa lakeja. Muut, jotka aluksi väittivät, ettei Hongkongissa ollut tarvetta kapinan lietsomista estäviin lakeihin, korostavat yhä enemmän kansalaisvapauksien ja painovapauden puolustamista. Demokraattinen puolue, the Frontier sekä merkittävät paikalliset ja kansainväliset valtiosta riippumattomat järjestöt ja yhteisöt (Amnesty International, Human Rights Watch, Hong Kong Human Rights Monitor, Hong Kong Journalists Association jne.) vastustavat voimakkaasti 23 pykälään liittyviä ehdotuksia. Ne ovat ilmaisseet vakavan huolensa siitä, että Hongkongissa vapaudet kaventuvat ja että muun maailman käsitys Hongkongista liiketoimintapaikkana saattaa heiketä.

Osalla liikeyhteisöstä oli pelko, että 23 pykälän soveltaminen tapahtuu vastoin läpinäkyvyyden ja avoimen tiedonsaannin periaatteita. Tämä huolestutti myös pankkialaa.

Lähes kaikki 23 pykälästä käytävään keskusteluun osallistuneet puolueet näyttivät olevan yhtä mieltä siitä, että ilman lainsäädäntöluonnosta ihmisoikeuksiin ja perusvapauksiin mahdollisesti kohdistuvia vaikutuksia oli mahdoton arvioida tarkasti. Useat paikalliset ja kansainväliset yhteisöt vaativat Hongkongin asianajajaliiton johdolla hallitusta esittämään alustavan lakiluonnoksen (white bill) ja järjestämään toisen yleisen lausuntokierroksen, ennen kuin lopullinen lakiluonnos (blue bill) esitetään lainsäädäntöneuvostolle ensimmäistä käsittelyä varten. Tällä kannalla oli myös Hongkongin yleinen kauppakamari, joka kuitenkin painotti, että 23 pykälän täytäntöönpanolainsäädäntö olisi annettava kiireellisesti. Anson Chan, Hongkongin erityishallintoalueen edellinen pääministeri väitti lisäksi, että sudenkuopat ovat lainsäädännön yksityiskohdissa. Hän katsoi, että oli tärkeämpää saada aikaan asianmukainen lainsäädäntö kuin pyrkiä saamaan se aikaan mahdollisimman nopeasti ja että alustava lakiluonnos (white bill) vaikuttaisi rauhoittavasti kaikkiin.

Kansainvälisellä tasolla neuvotteluasiakirjasta antoivat lausunnon Euroopan unioni, Yhdistynyt kuningaskunta, Yhdysvallat, Kanada ja Australia sekä Hongkongissa toimivat Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltojen kauppakamarit. EU käsitteli 23. joulukuuta 2002 antamassaan lausunnossa Hongkongissa ilmenneitä huolenaiheita ja erityisesti joistakin ehdotuksessa käsitellyistä rikoksista alueen ulkopuolelle kohdistuvia vaikutuksia sekä kyseisten rikosten määrittelyä laajasti sekä toivoi Hongkongin erityishallintoalueen hallituksen varmistavan, ettei kyseinen lainsäädäntö ja sen soveltaminen eivät estäisi oikeusvaltiota koskevien periaatteiden toteutumista ja että yhteisessä julistuksessa ja perustuslaissa esitettyjä oikeuksia ja vapauksia suojellaan.

Euroopan parlamentti antoi 19. joulukuuta 2002 yksimielisesti päätöslauselman, jossa toivotaan Hongkongin erityishallintoalueen hallituksen pitävän huolen siitä, etteivät 23 pykälään liittyvät ehdotukset hiljennä oppositiota, rajoita sananvapautta, paino- ja julkaisuvapautta, yhdistymisvapautta, vapautta osoittaa mieltään, oikeutta ja vapautta perustaa ammattiliittoja ja lakkoilla eikä muuta sivistyksellistä toimintaa perustuslain 27 ja 34 pykälän mukaisesti. Lisäksi se toivoi, että hallitus julkaisee lakiluonnoksen, jossa esitetään yksityiskohtaiset määräykset seuraavia lausuntokierroksia varten.

Hongkongin erityishallintoalueen hallitus puolusti ehdotuksiaan, ja vuoden 2002 lopussa se kieltäytyi laatimasta alustavaa lakiluonnosta (white bill). Hallituksen korkeat virkamiehet yrittivät kuitenkin rauhoittaa kansalaisia väittäen, että 23 pykälään liittyvissä ehdotuksissa oli otettu huomioon perustuslaissa sekä kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia ja taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevissa kansainvälisissä sopimuksissa annetut ihmisoikeustakeet. Hallituksen tarkoitus on tarkastella ehdotuksia uudelleen esitettyjen kannanottojen valossa ja tarkastella tässä yhteydessä erityisesti kapinaan lietsovien julkaisujen hallussapitoa koskevaa rikosta, poliisin tutkintavaltuuksia sekä tilanteeseen, jossa paikallinen järjestö aiotaan kieltää, liittyviä muutoksenhakutapoja. Hallitus painotti lisäksi, että paras suoja 23 pykälälle oli jo olemassa; se on perustuslain 39 pykälä, jonka mukaan lakia ei voida antaa sitovasti, jos se rikkoo kansainvälisiä ihmisoikeusnormeja.

Perustuslain 23 pykälään liittyvä lainsäädäntö on epäilemättä tärkein ja poliittisesti arkaluonteisin lainsäädäntö, joka Hongkongissa annetaan sen jälkeen, kun alue siirtyi Kiinalle heinäkuussa 1997. Hongkongissa sen vaikutukset vapauksiin ja elämäntapaan voivat olla kauskantoiset. Kolme kuukautta kestäneen lausuntokierroksen aikana juopa 23 pykälän kannattajien ja vastustajien välillä jakoi Hongkongin yhteiskuntaa. Joulukuussa 2002 pidettiin kaksi suurta 23 pykälään liittyvää mielenosoitusta, joista toinen oli sen puolesta (noin 60 000 osanottajaa) ja toinen sitä vastaan (noin 40 000 osanottajaa).

Se, että mielipiteet ilmaistiin vapaasti, kuvastaa Hongkongin avoimuutta ja vapautta. Perustuslain 23 pykälä on kysymys, joka koskettaa "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatteen ydintä. Euroopan komissio aikoo jatkossakin seurata tätä tärkeää kysymystä hyvin tiiviisti kiinnittäen erityistä huomiota siihen, kuinka se vaikuttaa ihmisoikeuksien ja kansalaisvapauksien kunnioittamiseen.

- Terrorisminvastainen lainsäädäntö

OECD:n rahanpesun vastaisen toimintaryhmän (FATF) puheenjohtajana Hongkong isännöi toimintaryhmän täysistuntoa tammikuussa, ja sen johdolla laadittiin rahanpesua koskevat ryhmän suositukset.

Koska Hongkong kuuluu Kiinaan, keskushallinto edellyttää sen toteuttavan asianmukaiset toimenpiteet Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman nro 1373 täytäntöön panemiseksi. Erityishallintoalueen hallitus esitteli 17. huhtikuuta lainsäädäntöneuvostolle YK:n hyväksymien terrorisminvastaisten toimien täytäntöönpanoa koskevan lakiesityksen. Lain avulla pyritään parantamaan Hongkongin kykyä seurata varojen ohjautumista terroristeille ja terroristijärjestöille.

Lainsäädäntöneuvostossa väiteltiin kiivaasti useista hallituksen alkuperäisen lakiesityksen kohdista, sillä ne herättivät pelkoa kansalaisvapauksien puolesta, ja hallitus teki tämän jälkeen muutoksia useisiin kohtiin (toimeenpanevan johtajan valta ilmoittaa virallisessa lehdessä terroristien nimet ja omaisuus, oikeus vaatia korvausta muutoksenhakutuomioistuimessa jne.). Yhtä lukuun ottamatta kaikki hallituksen muutosehdotukset hyväksyttiin. Lopulta lainsäädäntöneuvosto hyväksyi YK:n hyväksymien terrorisminvastaisten toimien täytäntöönpanoa koskevan säädöksen 12. heinäkuuta.

- Rotusyrjinnän vastainen lainsäädäntö tulossa?

Sisäasiainministeriö (Home Affairs Department) kirjoitti 54 etniselle ryhmälle ja valtiosta riippumattomalla järjestölle pyytäen näiltä mielipiteitä ja kannanottoja rotusyrjintäkysymyksiin. Suurin osa valtiosta riippumattomista järjestöistä kannatti rotusyrjinnän vastaisen lainsäädännön antamista Hongkongissa. Lisäksi tasa-arvokomitean puheenjohtaja vaati tammikuussa hallitusta antamaan lain rotusyrjinnän kieltämiseksi.

Hongkongin erityishallintoalueen hallitus vastasi tähän perustamalla sisäasioista vastaavan viranomaisen yhteyteen rodullisiin suhteisiin keskittyvän yksikön sekä perustamalla rodullista tasa-arvoa edistävän komitean (Committee for the Promotion of Racial Harmony), johon kuuluu hallintovirkamiehiä ja valtiosta riippumattomien järjestöjen edustajia.

Nämä toimenpiteet toteutettiin vastaukseksi Hongkongissa marraskuun 2002 alussa vierailleen Yhdistyneiden Kansakuntien rotusyrjinnän poistamista käsittelevän komitean puheenjohtajan Ion Diaconun ilmaisemaan huoleen. Hän toisti jälleen komitean huolen siitä, ettei Hongkongilla ollut rotusyrjinnän kieltävää lakia. Erityishallintoalueen hallitus vahvisti, että parhaillaan oli käynnissä asiaa koskeva yleinen lausuntokierros, mutta että lopullisia päätöksiä ei vielä ollut tehty.

5. Oikeus kokoontua ja oikeus osoittaa mieltä

Hongkongin asukkaat nauttivat alueen siirryttyä Kiinalle edelleen perusoikeuksistaan ja -vapauksistaan, ja monia mielenosoituksia ja protesteja on pidetty. Kyseisten oikeuksien käyttö on kuitenkin johtanut joihinkin välikohtauksiin ja riitoihin, jotka liittyvät hallituksen toimintaan mielenosoitusten yhteydessä.

Kolme hongkongilaista radikaaliin April 5 Action Group -ryhmään kuuluvaa poliittista aktivistia uhmasi yleistä järjestyssääntöä järjestämällä 10. helmikuuta joukkokokouksen, jota varten he eivät olleet saaneet poliisilta kirjallista lupaa. Tämän johdosta heidät pidätettiin 9. toukokuuta syytettyinä kokouksen järjestämisestä luvatta. Kyseessä oli merkittävä tapaus, sillä siitä asti, kun Hongkong siirtyi Kiinalle, erityishallintoalueen hallitus oli toiminut vastaavien mielenosoitusten yhteydessä lempeästi eikä yksittäisiä ryhmittymiä ollut syytetty yleisen järjestyssäännön rikkomisesta.

Paikallinen tuomioistuin totesi kyseiset kolme poliittista aktivistia syyllisiksi 25. marraskuuta 2002. Kaikkien oli annettava hyvän käyttäytymisen sitoumus kolmeksi kuukaudeksi ja allekirjoitettava 500 Hongkongin dollarin velkakirja. Ylituomari hylkäsi väitteet, joiden mukaan yleinen järjestyssääntö rikkoi perustuslain ja kansalaisten perusoikeudet turvaavan lain (Bill of Rights Ordinance) määräyksiä. Oikeusministeri Elsie Leung kielsi vihjaukset, joiden mukaan tapauksen syyt olisivat olleet poliittiset. Hän väitti, että tapaus oli saatettu tuomioistuimen käsiteltäväksi, koska haluttiin ensisijaisesti selvittää, oliko kyseessä rikos.

Ylimmän muutoksenhakutuomioistuimen annettua oleskeluoikeutta koskevassa tapauksessa tuomionsa 10. tammikuuta vastaajat, joiden vastakanne oli hylätty, järjestivät sarjan tavallisia ja istumamielenosoituksia Chater Garden -puistossa, joka sijaitsee lainsäädäntöneuvoston rakennuksen vieressä. Huhtikuun 24. päivänä 300 poliisia tunkeutui yhdessä maahanmuuttoviranomaisten kanssa Chater Gardeniin poistaakseen sieltä oleskeluoikeuden hakijat, jotka kieltäytyivät palaamasta Manner-Kiinaan. Operaatio toteutettiin seuraavana päivänä sen jälkeen, kun yli 100 oleskeluoikeuden hakijaa telkesi turvallisuusministeri (Secretary for Security) Regina Yipin loukkoon omaan autoonsa lainsäädäntöneuvoston edustalla tunnin ajaksi osoittaessaan mieltään kohtelunsa johdosta. Puhdistusoperaation aikana syntyi tappelunnujakkaa, ja poliisi sitoi kaksi tiedotusvälineiden edustajaa käsiraudoin. Tiedotusvälineitä edustavat järjestöt ja eräät lainsäätäjät esittivät tapauksen johdosta ankaraa arvostelua ja syyttivät poliisia liiallisesta voiman käytöstä ja painovapauden tukahduttamisesta.

Lokakuun 1. päivänä otettiin kiinni aktivisti, joka poltti Kiinan lippua mielenosoituksessa, jonka radikaali April 5 -liike järjesti kansallispäivän juhlintaa vastaan. Keskushallinnon yhteystoimiston uusi johtaja, Gao Siren, pyysi poliisia syyttämään aktivistia valtakunnan lippua koskevan lain rikkomisesta. Demokratiaa ajavat lainsäätäjät ja ihmisoikeusaktivistit kritisoivat pyyntöä, jonka he katsoivat merkitsevän sekaantumista Hongkongin erityishallintoalueen hallituksen asioihin. Turvallisuusministeri Regina Yip totesi, että oikeusministeri päättäisi mielenosoittajan syyttämisestä todisteita tarkasteltuaan.

Euroopan komissio ymmärtää tarpeen säilyttää yleinen järjestys, mutta se toivoo, että kokoontumista ja mielenosoitusta koskeva oikeuden lainmukaiseen käyttöön ei puututa.

6. Talous

Hongkong on läpikäynyt suuren sopeuttamisprosessin Aasia talouskriisin jälkeisinä vuosina. Vuonna 2002 tämä kehityssuunta vahvistui entisestään. Omaisuuden arvo ja palkat alenivat edelleen. Vaikka vientisektori elpyi voimakkaasti vuoden jälkipuoliskolla, kotimainen kysyntä oli jatkuvasti heikkoa ja investoinnit vähenivät. Bruttokansantuotteen reaalikasvu oli vuonna 2002 vain 2,3 prosenttia.

Kaksi tärkeää taloudellista kysymystä saivat enimmän osan julkisesta huomiosta, nimittäin julkisen talouden alijäämä ja työttömyys, joista kumpikin nousi huippulukemiinsa vuonna 2002. Hongkongin erityishallintoalueen hallitukseen kohdistuivat suuret paineet ratkaista nämä ongelmat nopeasti.

Erityishallintoalueen hallitus ilmoitti kasvavasta julkisen talouden alijäämästä kahtena peräkkäisenä vuonna, kun talous oli aikaisemmin ollut perinteisesti tasapainossa tai vain vähän alijäämäinen. Julkisen talouden alijäämä oli varainhoitovuonna 2002/2003 70 miljardia Hongkongin dollaria eli 5,5 prosenttia BKT:stä, kun se varainhoitovuonna 2001/2002 oli ollut 65,6 miljardia Hongkongin dollaria. Alijäämän syynä oli yhdistelmä suhdanne- ja rakennetekijöitä. Muun muassa maan myyntiin ja omaisuuteen liittyvät verot, jotka aiemmin olivat tärkeä tulolähde, ovat jatkuvasti vähentyneet. Kustannusten puolella yritykset alentaa valtion virkamiesten palkkoja törmäsivät lainsäädäntöön ja valtiosääntöön perustuviin rajoituksiin. Alijäämästä selviäminen on erityishallintoalueen hallituksen politiikan tärkeä toiminta-ala tulevina vuosina.

Hongkongin varantotilanne on kuitenkin hyvä. Sen varannot olivat 303 miljardia Hongkongin dollaria varainhoitovuoden 2002/2003 lopussa, kun vastaava luku oli 369,8 miljardia Hongkongin dollaria varainhoitovuonna 2001/2002 .

Työttömyys oli korkeimmillaan 7,8 prosentissa vuoden puolessa välissä, mutta se aleni 7,2 prosenttiin vuoden loppuun mennessä. Talouden taantuman suhdannetekijöistä huolimatta oli havaigttavissa se, että yhä enemmän tiettyjä tukipalvelutoimintoja siirrettiin Manner-Kiinan alueelle. Tämä vaikutti erityisesti työvoiman keski-ikäiseen, ammattitaidottomampaan ja vähemmän koulutettuun osaan sekä teollisuus- ja rakennustyöntekijöihin.

Kiinteistöalalla, joka on kuluneina vuosina vauhdittanut merkittävästi talouden kasvua, meni huonosti. Markkinoiden piristämiseksi hallitus toteutti marraskuussa joukon asuntoalan toimenpiteitä. Uuden politiikan mukaisesti vähätuloisille väestöryhmille tarkoitettujen asuntojen rakentaminen julkisin varoin on keskeytetty. Samoin on keskeytetty maan myynti vuoden 2003 loppuun saakka. Näillä toimenpiteillä pyrittiin korjaamaan ylitarjontatilanne ja välttämään kilpailu yksityisen sektorin kanssa.

Vientikaupan alalla Hongkongin tavaroiden ja palvelujen vienti Manner-Kiinaan jatkoi kasvamistaan. Yli 90 prosenttia Hongkongin kokonaisviennistä oli jälleenvientiä. Koko jälleenviennistä noin 60 prosenttia oli peräisin Kiinasta, ja 40 prosentilla tavaroista määränpäänä oli Kiina. Tavaravienti Kiinaan oli voimakasta vuonna 2002. Matkailun ja vähittäiskaupan aloilla Manner-Kiinasta tulevat matkailijat vahvistivat Hongkongin taloutta. Kiintiöjärjestelmän poistaminen tammikuun 2002 alusta alkaen Manner-Kiinasta tuleviin matkailijoihin sovellettavalta Hongkongin ryhmämatkajärjestelmältä (Hong Kong Group Tour Scheme) lisäsi huomattavasti saapuvien matkailijoiden määrää. Vuonna 2002 Manner-Kiinasta tulleiden matkailijoiden määrä kasvoi vuositasolla 53 prosenttia (noin 6,8 miljoonalla matkailijalla). Näiden matkailijoiden osuus oli noin 40 prosenttia kaikista saapuneista matkailijoista, joten Manner-Kiina nousi merkittävimmäksi matkailijoiden lähtömaaksi.

Huomattavaa kehitystä tapahtui tiiviimpien yhteyksien luomisessa Manner-Kiinaan. Tämä koski erityisesti Pearl River -joen suistoa. Hongkongin erityishallintoalueen hallitus edisti aktiivisesti ehdotusta rakentaa silta, joka yhdistäisi Hongkongin, Macaon ja Zhuhain. Läntisestä kulkuväylästä, joka yhdistää Hongkongin ja Shenzhenin, on jo laadittu yksityiskohtaiset suunnitelmat, ja hankkeen on määrä valmistua vuonna 2005. Lisäksi sovittiin Lok Ma Chaun - Huanggangin raja-aseman kautta tapahtuvista 24 tunnin käynneistä. Tämän lisäksi voitiin huomata Hongkongin ja Manner-Kiinan välisen ihmisten liikkuvuuden vapauttamisen jatkuneen.

Tiiviimpää taloudellista kumppanuutta koskevan järjestelyn (Closer Economic Partnership Arrangement - CEPA) neuvottelut alkoivat tammikuussa 2002 Hongkongin erityishallintoalueen hallituksen ja Kiinan keskushallinnon välillä. Hongkongilaisten yritysten määrittely, jotta ne voisivat hyötyä ehdotetusta kahdenvälisestä järjestelystä, oli yksi kysymyksistä, joka aiheutti huolestuneisuutta liike-elämän toimijoiden parissa. Sekä Hongkong että Manner-Kiina totesivat uudelleen, että järjestely olisi WTO:n sääntöjen mukainen. Euroopan komissio seuraa tiiviisti, että lopullinen järjestely on yhdenmukainen WTO:n sääntöjen kanssa ja erityisesti, että se ei syrji Hongkongiin sijoittautuneita ulkomaalaisia yrityksiä.

WTO tarkasteli Hongkongin kauppapolitiikkaa vuonna 2002. Kyseinen tarkastelu oli toinen vuonna 1997 tapahtuneen erityishallintoalueen perustamisen jälkeen. Tarkastelussa todettiin, että Hongkongin institutionaaliset ja poliittiset kehykset olivat säilyneet pääosin muuttumattomina siitä, kun se liitettiin Kiinaan, ja että edelleen noudatettiin "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatetta. Hongkong oli myös säilyttänyt aikaisemman avoimuutensa sekä kaupan että investointien aloilla. Tarkastelussa kuitenkin todettiin, että asianmukaisen lainsäädännön puuttuminen saattaa vaikeuttaa terveen kilpailun tehokasta toteutumista Hongkongissa.

7. Euroopan unionin ja Hongkongin väliset suhteet

- Vierailut ja korkean tason yhteydenpito

EU:n ja Hongkongin välisiä suhteita tiivistettiin aiempien vuosien tavoin korkean tason vierailuilla ja kokouksilla. Komissaari Michel Barnier vieraili Hongkongissa tammikuun lopussa. Hän tapasi toimeenpanevan johtajan Tung Chee-hwan ja keskusteli EU:n ja Hongkongin välisten poliittisten ja taloudellisten suhteiden kehittymisestä.

Hongkongin pääministeri Donald Tsang vieraili toisen kerran virallisesti Euroopan komissiossa toukokuussa. Ensimmäinen vierailu tapahtui marraskuussa 2001. Brysselin-vierailunsa aikana Tsang tapasi Euroopan komission puheenjohtajan Romano Prodin sekä komissaarit Pascal Lamyn ja Antonio Vitorinon. Keskusteluissa keskityttiin Hongkongissa sekä EU:n ja Hongkongin suhteissa tapahtuneeseen kehitykseen niiden viiden vuoden aikana siitä, kun erityishallintoalue liitettiin Kiinaan 1. heinäkuuta 1997. Muita aiheita, joita käsiteltiin Donald Tsangin vierailun aikana, olivat EY:n ja Hongkongin tulliyhteistyösopimus sekä EY:n ja Hongkongin takaisinottosopimuksen viimeistely.

Komissaari Pascal Lamy ja Hongkongin kauppa- ja teollisuusministerinä (Secretary for Trade and Industry) ensiksi toiminut Brian Chau ja sittemmin Henry Tang tapasivat myös kansainvälisten tapahtumien yhteydessä. Keskusteluissa keskityttiin pääasiassa Dohan kierroksen monenvälisiin kauppaneuvotteluihin sekä Hongkongin ja Manner-Kiinan kauppasuhteiden kehittämiseen.

Hongkongin lainsäädäntöneuvoston puheenjohtaja Rita Fan vieraili Euroopan parlamentissa sekä Strasbourgissa että Brysselissä syyskuussa. Vierailun tarkoituksena oli tarkastella Euroopan parlamentin rakennusten valmiuksia, varustelua ja arkkitehtuuria, koska lainsäädäntöneuvosto suunnittelee uuden rakennuskompleksin rakennuttamista vuoteen 2007 mennessä. Rita Fan kävi myös tärkeitä poliittisia keskusteluja Euroopan parlamentin jäsenten kanssa. Hänet vastaanotti Euroopan parlamentin varapuhemies Joan Colom i Naval, Euroopan parlamentin Kiinan, Hongkongin ja Macaon valtuuskunnan puheenjohtaja Elly Plooij-Van Gorsel ja Euroopan parlamentin pääsihteeri Julian Priestley.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean valtuuskunta, jota johti EU:n ja Kiinan suhteiden selvitysryhmän puheenjohtaja Sukhdev Sharma, vieraili Hongkongissa heinäkuussa. Valtuuskunta tapasi valtiosta riippumattomia järjestöjä, ihmisoikeusryhmiä ja yliopistomaailman edustajia. Vierailun aikana keskityttiin taloudellisiin ja sosiaalisiin kysymyksiin sekä ihmisoikeus- ja ympäristökysymyksiin.

- EY:n ja Hongkongin takaisinottosopimus

Euroopan yhteisön ja Kiinan kansantasavallan erityishallintoalueen Hongkongin sopimus luvattomasti oleskelevien henkilöiden takaisinottamisesta allekirjoitettiin Brysselissä 27. marraskuuta 2002. Tämä sopimus on ensimmäinen takaisinottosopimus, jonka Euroopan yhteisö on allekirjoittanut yhteisön ulkopuolisen maan tai alueen kanssa. Sopimuksen turvin EY ja Hongkong voivat vastavuoroisesti varmistaa alueilleen saapuvien ja niillä laittomasti oleskelevien henkilöiden nopean ja tehokkaan tunnistamisen ja palauttamisen.

Sopimuksen allekirjoittivat yhdessä ulkosuhteiden komissaari Chris Patten ja oikeus- ja sisäasioiden komissaari Antonio Vitorino sekä Hongkongin erityishallintoalueen valtiovarainministeri (Financial Secretary) Antony Leung. Sopimus noudattaa maaliskuussa 2001 tehtyä yhteisön päätöstä myöntää viisumivapaus henkilöille, joilla on Hongkongin erityishallintoalueen passi.

Tätä sopimusta koskevat neuvottelut saatiin päätökseen vuoden 2001 lopussa, ja sopimus parafoitiin 22. marraskuuta 2001, kun Hongkongin pääministeri Donald Tsang vieraili Brysselissä. Takaisinottosopimusten tekeminen on osa EU:n laajempaa laittoman maahanmuuton torjumisstrategiaa, joka vahvistettiin Tampereella, Laekenissa ja Sevillassa kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa. Komissaarit Chris Patten ja Antonio Vitorino korostivat takaisinottosopimusten suurta merkitystä laittoman maahanmuuton torjumisessa.

Komissaari Chris Patten ja valtiovarainministeri Antony Leung myös vaihtoivat näkemyksiä Hongkongin yleisestä poliittisesta ja taloudellisesta tilanteesta sekä tulevaisuudennäkymistä, erityishallintoalueen hallituksen finanssi- ja budjettipolitiikasta sekä tiiviimmistä taloudellisista siteistä Manner-Kiinaan erityisesti Pearl River -joen suistoalueella.

- Tulliyhteistyö

Vuonna 2002 Euroopan yhteisön ja Hongkongin tulliyhteistyötä jatkettiin vuonna 1999 tehdyn yhteistyötä ja keskinäistä hallinnollista avunantoa tulliasioissa koskevan sopimuksen mukaisesti. Neljännen tulliyhteistyötä käsittelevän sekakomitean työskentely saatettiin päätökseen Hongkongissa 5. joulukuuta, ja saavutetut tulokset olivat rakentavia ja hyödyllisiä.

- Teollis- ja tekijänoikeudet

Teollis- ja tekijänoikeuksien suojan osalta sangen täydellisistä oikeudellisista ja hallinnollisista välineistä huolimatta useat EU:n yritykset huomauttavat, että Hongkongin alueen kautta kulkevien tuoteväärennösten määrä on kääntynyt jälleen kasvuun erityisesti ylellisyystavaroiden sekä uusien tieto- ja viestintäteknologioiden aloilla. Lisäksi viime aikoina Hongkongissa tapahtuneet lääkeväärennösten takavarikot lisäävät EU:n lääkealan toimijoiden huolestuneisuutta.

- Liiketoiminnan yhteistyökomitea

Liiketoiminnan yhteistyökomiteassa EU:n ja Hongkongin yritysmaailman edustajat kokoontuvat keskustelemaan talouden kehityksestä ja muista yhteisesti kiinnostavista asioista. Komitea kokoontui neljännen kerran Brysselissä 21. ja 22. toukokuuta, ja komitean työskentelyyn osallistuivat komissaari Pascal Lamy ja Hongkongin pääministeri Donald Tsang, joista molemmat pitivät puheen avajaispäivällisillä. Molempien osapuolten edustajat olivat korkealta tasolta. Hongkong korosti Pearl River -joen suistoalueen taloudellista yhdentymistä, ja EU puolestaan korosti EMU:n päätökseen saattamista ja sen poliittista merkitystä.

- EU:n toiminta ja edut Hongkongissa

Vuonna 2002 EU oli Hongkongin kolmanneksi suurin tavarantoimittaja Manner-Kiinan ja Japanin jälkeen. Lisäksi EU oli Hongkongin kolmanneksi suurin vientimarkkina-alue Manner-Kiinan ja Yhdysvaltojen jälkeen. Kahdenvälinen kokonaiskauppa jatkoi supistumistaan 29,6 miljardiin euroon (tuonti Hongkongista 9,7 miljardia euroa ja vienti Hongkongiin 19,9 miljardia euroa eli EU:n viennin ylijäämä oli 10 miljardia euroa).

Ulkomaisten sijoitusten alalla EU oli vuonna 2001 neljänneksi suurin Hongkongin ulkomaisten sijoitusten lähde Manner-Kiinan, Brittiläisten Neitsytsaarien ja Bermudan jälkeen. EU:sta lähtöisin olevien sijoitusten kokonaismäärä oli 7 miljardia Hongkongin dollaria eli miljardi euroa vuonna 2001. Suoria sijoituksia tehtiin EU:sta yhteensä 289,2 miljardin Hongkongin dollarin (41,2 miljardin euron) arvosta, ja näiden osuus oli 8,8 prosenttia kaikista sijoituksista.

EU:n yritykset ovat merkittävä toimijaryhmä Hongkongin rahoituspalvelumarkkinoilla. Vakuutusalalla EU:n yhtiöt olivat edelleen vuonna 2002 suurin Hongkongissa toimivien ulkomaisten vakuutusyhtiöiden ryhmä. Vuoden 2002 joulukuun lopussa Hongkongissa toimiluvan saaneista 107 ulkomaisesta pankista EU:ssa rekisteröityneitä oli 36. Näin ollen EU:n pankkien ryhmä oli suurin ulkomaisista pankeista.

Julkisten rakennusurakoiden alalla EU:n yrityksille myönnettiin vuonna 2002 sopimuksia kaikkiaan 46 miljoonan euron arvosta.

Vuonna 2002 oli 266:lla EU:n yrityksellä alueellinen pääkonttori ja 572:lla alueellinen toimisto Hongkongissa. Vuoden 2002 lopussa arvioitiin Hongkongissa asuvan 40 330 EU:n kansalaista.

8. Päätelmät

Hallituksen vastuuvelvollisuusjärjestelmän käyttöönotto toimeenpanevan johtajan toisella toimikaudella on ensimmäinen vaihe entistä demokraattisemman valtiosääntöjärjestelmän kehittämisessä. Euroopan komissio toivoo, että tätä ensimmäistä vaihetta seuraa pian julkinen kuulemismenettely, joka koskee sekä toimeenpanevan johtajan että lainsäädäntöneuvoston kaikkien jäsenten valitsemista perustuslaissa säädetyillä yleisillä vaaleilla.

Komissio suhtautuu myönteisesti perustuslain 23 pykälän täytäntöönpanoa koskevaan kuulemismenettelyyn, koska sen yhteydessä ilmeni, että Hongkongin väestö pitää oikeusvaltioperiaatteen ja perusvapauksien kunnioittamista erittäin tärkeänä. Monet pelkäsivät, että perustuslain 23 pykälän täytäntöönpano uhkaisi näitä vapauksia, jotka ovat ominaisia Hongkongin järjestelmälle. Komissio pitää kuitenkin rohkaisevana sitä, että Hongkongin hallitus muutti alkuperäisiä ehdotuksiaan kansalaisten reaktioiden ja ehdotusten huomioimiseksi. Niinpä komissio kehottaa erityishallintoalueen hallitusta ottamaan jatkossakin huomioon Hongkongin väestön ja kansainvälisen yhteisön mielipiteet.

Komissio uskoo, että sekä perustuslailla että kansainvälisillä ihmisoikeussopimuksilla taattu oikeusvaltioperiaatteen ja perusvapauksien kunnioittamisen jatkuminen on vapaan ja elinvoimaisen Hongkongin yhteiskunnan kulmakivi. Komissio jatkaa 23 pykälän täytäntöönpanon tiivistä seuraamista ennen uuden lainsäädännön antamista ja sen jälkeen.

Komissio on tietoinen Manner-Kiinan ja Hongkongin erityishallintoalueen neuvotteluista tiiviimpää taloudellista kumppanuutta koskevan järjestelyn (Closer Economic Partnership Arrangement - CEPA) toteuttamiseksi. Tällaisen järjestelyn olisi oltava WTO:n sääntöjen mukainen ja sillä ei saisi syrjiä muita WTO:n jäseniä. Hongkongin tiiviimmästä yhdentymisestä Manner-Kiinaan on etua molemmille edellyttäen, että Hongkong pystyy säilyttämään ominaispiirteensä "yksi maa, kaksi järjestelmää" -periaatteen turvin.

Marraskuussa tapahtunut takaisinottosopimuksen allekirjoittaminen oli merkittävä edistysaskel EU:n ja Hongkongin suhteissa. Komissio onkin tyytyväinen, että sopimus tulee voimaan vuonna 2003.

Hongkongin talouden mukauttaminen on ymmärrettävästi pitkä ja vaikea prosessi. Hongkongin väestön olisi suhtauduttava luottavaisesti tulevaan taloudelliseen kehitykseen ja hyödynnettävä jatkossakin täysimääräisesti niitä etuja, joita erityishallintoalueella on kansainvälisenä rahoitusalan keskuksena ja palvelusuuntautuneena taloutena.