Alueiden komitean antama lausunto aiheesta "Rasismin vastainen toimintasuunnitelma"

(1999/C 198/10)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon komission 25. maaliskuuta 1998 antaman tiedonannon: "Rasismin vastainen toimintasuunnitelma" KOM(1998) 183 lopull.,

ottaa huomioon neuvoston vuonna 1993 hyväksymät, tulevaa laajentumista koskevat "Kööpenhaminan kriteerit",

ottaa huomioon alueiden komitean 13. kesäkuuta 1996 aiheesta "Ehdotus neuvoston päätökseksi vuoden 1997 nimeämiseksi Euroopan rotusyrjinnän vastaiseksi vuodeksi" antaman lausunnon (CdR 156/96 fin)(1),

ottaa huomioon Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen perustamisen Wieniin (neuvoston päätös 15. heinäkuuta 1996),

ottaa huomioon alueiden komitean 12. kesäkuuta 1997 antaman oma-aloitteisen lausunnon aiheesta "Rotusyrjintä, muukalaisviha ja antisemitismi" (CdR 80/97 fin)(2),

ottaa huomioon alueiden komitean 18. syyskuuta 1997 antaman päätöslauselman "AK:n tulevista jäsennimitysehdotuksista ja tasavertaisista mahdollisuuksista" (CdR 237/97 fin)(3),

ottaa huomioon alueiden komitean 19. marraskuuta 1997 antaman tiedonannon aiheesta "Tasavertaiset mahdollisuudet alueiden komiteassa - Tuloksia ja suosituksia tulevaksi kehitykseksi" (CdR 343/97),

ottaa huomioon 5. joulukuuta 1997 hyväksytyn "Euroopan poliittisten puolueiden rasismitonta yhteiskuntaa koskevan peruskirjan",

ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean 10. syyskuuta 1998 aiheesta "Komission tiedonanto - Rasisminvastainen toimintasuunnitelma" antaman lausunnon (SOC/361),

ottaa huomioon 9. marraskuuta 1998 pidetyssä rasismin ja muukalaisvihan vastaisessa eurooppalaisessa konferenssissa 9. marraskuuta 1998 hyväksytyn Grazin julistuksen (liite),

ottaa huomioon Euroopan parlamentin 3. joulukuuta 1998 antaman rasismin vastaista toimintasuunnitelmaa koskevan raportin (Oostlander),

ottaa huomioon työvaliokuntansa 15. heinäkuuta 1998 tekemän päätöksen antaa yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan neljännen kohdan mukaisesti rasismin vastaista toimintasuunnitelmaa koskeva lausunto,

ottaa huomioon valiokunta 5:n 26. tammikuuta 1999 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 369/98 rev. 1 (esittelijä: Peter Moore),

hyväksyi 10.-11. maaliskuuta 1999 pitämässään 28. täysistunnossa (maaliskuun 11. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon.

1. Johdanto: toiminnan tarve Euroopan tasolla

1.1. Määritelmä: rasismi on yhteisnimitys suvaitsemattomuuden ja syrjinnän eri muodoille. Se kattaa muukalaisvihan, antisemitismin, islaminvastaisuuden sekä muita rasistisen ja uskonnollisen syrjinnän muotoja.

1.1.1. Vaikka Euroopan unioni luotiin edistämään rauhanomaista rinnakkaineloa Euroopassa ja Euroopan kansojen välillä, väkivalta, ahdistelu, syrjintä ja syrjäytyminen vaikuttavat yhä edelleen miljoonien jäsenvaltioissa asuvien ihmisten elämään.

1.1.2. Rasismi elää ja kukoistaa Euroopan unionissa: Euroopan komission hiljattain teettämässä tutkimuksessa havaittiin, että 33 prosenttia eurooppalaisista kuvaa itseään "rasistiseksi" tai "melko rasistiseksi". Eräissä jäsenvaltioissa luku oli jopa yli 50 prosenttia. Rasismilla on monia muotoja pahoinpitelystä, murhista, sanallisista loukkauksista ja stereotypioista piilevämpiin ahdistelun, syrjäytymisen ja syrjinnän muotoihin.

1.1.3. On tärkeää tunnustaa, että kyseessä on koko Eurooppaa koskeva ongelma, joka edellyttää toimintaa sekä Euroopan ja jäsenvaltioiden tasolla, alue- ja paikallistasolla että kansainvälisellä tasolla. Yhteismarkkinoilla, joilla tavarat ja ihmiset liikkuvat vapaasti, yhdessä jäsenvaltiossa sovellettavaa syrjinnän kieltävää lainsäädäntöä voidaan kiertää siirtymällä yksinkertaisesti naapurivaltioon ja suorittamalla lähetykset ja jakelu sieltä käsin. Työntekijöiden vapaa liikkuminen ja sijoittautumisoikeus ovat myös synnyttäneet sisäistä muuttoliikettä, joka on rikastuttanut yhteisöjämme, mutta luonut myös syntipukkeja taloudellisten lamakausien aikoina. Rasistiset järjestöt kuten uusnatsistiset ryhmät ovat lisäksi itse luoneet Euroopan laajuisia rasistisen materiaalin levittämisen ja yhteistoiminnan verkostoja. Näistä eri syistä on toimittava Euroopan tasolla.

1.1.4. Tässä mielessä kannattaa mainita erityisesti Internet, koska sillä on suuri vaikutus työvälineenä yhteiskunnassa, koulutuksessa ja kulttuurissa, ja sen avulla kansalaiset ja kouluttajat pystyvät selviytymään täysin laillisella tavalla käytettävän materiaalin laatimisesta ja jakelusta. Internet voi tosin muissa yhteyksissä olla ovela keino välittää potentiaalisesti haitallista tai laitonta materiaalia esim. rasistisen materiaalin tai rasististen tietojen levittämiseksi.

Mm. rotusyrjintä on Internetin haitallista käyttöä, joka yleistyy yleistymistään, minkä vuoksi jäsenvaltioiden ja koko EU:n on ryhdyttävä koordinoimaan toimintaansa entistä enemmän, jotta tällainen käyttö saadaan selville ja kehitetään strategioita, joiden ansiosta Internetin käyttäjä voi edelleen hyötyä verkon tarjoamista suunnattomista eduista samalla kun häntä suojellaan sen haitoilta.

1.1.5. Siksi on selvää, että sisämarkkinoilla tarvitaan koordinoitua rasisminvastaista toimintaa ja lainsäädäntöä Euroopan tasolla. Etninen ja kulttuurinen moninaisuus on yksi "eurooppalaisen" sivilisaation tärkeimmistä piirteistä, ja sitä on vaalittava positiivisena ja rikastuttavana tekijänä.

1.1.6. Tähän saakka pyrkimyksiä torjua rasismia, muukalaisvihaa, antisemitismiä, islaminpelkoa ja muita rodullisen ja uskonnollisen suvaitsemattomuuden ja syrjinnän muotoja Euroopan tasolla on rajoittanut selkeän laillisen toimivallan puute. Amsterdamin sopimus tulee antamaan tällaisen toimivallan, ja komissio on ryhtynyt laatimaan vuonna 1999 annettavaa lakiehdotusta. Tällä välin komissio on jo julkaissut rasisminvastaisen toimintasuunnitelman tasoittaakseen tietä tulevalle lainsäädännölle.

1.1.7. Muistutettakoon, että sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltävä lainsäädäntö on vakiintunutta, vaikkakaan ei välttämättä pitkälle kehittynyttä tai varsin tehokasta. Luonnollinen johtopäätös on, että muiden syrjinnän muotojen torjumiseksi on toimittava Euroopan tasolla. Syrjinnän kieltävän lausekkeen sisällyttäminen Amsterdamin sopimukseen (uusi 13 artikla) vahvistaa mahdollisuuksia tähän.

2. Eurooppalaisen rasisminvastaisen politiikan kehitys

2.1. Yleinen kehitys

2.1.1. Euroopan unionin toimielimet ovat usein vaatineet rasismin, muukalaisvihan, antisemitismin ja islaminpelon vastaista toimintaa. Parlamentin ja antamissa päätöslauselmissa on todettu tarvittavan toimintaa ja lainsäädäntöä, joka perustuisi uusiin, perustamissopimukseen sisällytettäviin säännöksiin. Tämä tavoite saavutettiin, kun Amsterdamin sopimuksella sisällytettiin EY:n perustamissopimukseen uusi 13 artikla, joka kuuluu seuraavasti:"Neuvosto voi tässä sopimuksessa yhteisölle uskotun toimivallan rajoissa yksimielisesti komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjumiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän sopimuksen muiden määräysten soveltamista."

2.1.2. Amsterdamin sopimuksen 29 artiklassa kehotetaan myös kehittämään jäsenvaltioiden yhteistä toimintaa poliisiyhteistyössä ja oikeudellisessa yhteistyössä rikosasioissa sekä ehkäisemään ja torjumaan rasismia ja muukalaisvihaa.

Muistutettakoon, että AK:n vuonna 1996 antamassa lausunnossa korostettiin poliisin ja oikeusjärjestelmän keskeistä roolia rasismin ja ennakkoluulojen vähentämisessä. Lausunnossa vaadittiin tasavertaisia mahdollisuuksia poliisivoimien työhönotossa sekä asianmukaista koulutusta sen varmistamiseksi, että poliisit tuntevat vähemmistöyhteisöjen ja uskonnollisten ryhmien tarpeet.

2.1.3. Samalla kun Amsterdamin sopimukseen on tehty muutoksia, on tapahtunut merkittävää kehitystä. Komissio perusti Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen Wieniin kesäkuussa 1997. Keskuksen päätehtävänä on tutkia rasismiin, muukalaisvihaan ja antisemitismiin liittyviä suuntauksia ja niiden laajuutta Euroopan unionissa sekä analysoida niiden taustalla olevia syitä, seurauksia ja vaikutuksia. Keskuksen tutkimusten tulokset julkaistaan vuosiraportissa. Neuvosto nimesi vuoden 1997 Euroopan rasismin vastaiseksi teemavuodeksi. Tämä vuosi oli tärkeä nostettaessa rasisminvastaisen taistelun profiilia. Kyseisenä vuonna luotiin yleiseurooppalaisia rasisminvastaisia verkostoja ja yhteenliittymiä (mukaan lukien hiljattain perustettu kansalaisjärjestöjen Euroopan rasismin vastainen verkko) ja luotiin Amsterdamin hvk:lle toimintapainetta. Edellä mainittuihin saavutuksiin pohjautuen komissio julkaisi lopulta rasisminvastaisen toimintasuunnitelman 25. maaliskuuta 1998.

2.1.4. Vuonna 1996 antamassaan lausunnossa AK ilmaisi tyytyväisyytensä vuoden 1997 nimeämiseen Euroopan rasismin vastaiseksi teemavuodeksi ja ilmoitti kannattavansa varauksetta komission pyrkimyksiä vastustaa rasismia, muukalaisvihaa ja antisemitismiä. Vuonna 1996 annetussa lausunnossa ja sen jälkeen vuonna 1997 annetussa oma-aloitteisessa lausunnossa korostettiin erityisesti kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihdon tarvetta paikallis- ja aluetasolla.

2.1.5. Vuonna 1998 AK antoi vakuutuksen, jossa se sitoutuu vastustamaan "syrjintää sen kaikissa muodoissa, esimerkiksi sukupuolen, etnisen alkuperän, vammaisuuden, iän, sukupuolisen suuntautumisen tai uskonnon perusteella". Sen vuoksi on tärkeää, että AK ryhtyy näiden syrjintätyyppien vastustamiseksi yhtä merkittäviin toimiin kuin sukupuoleen perustuvan syrjinnänkin. Tämä koskee erityisesti sen omia työntekijöitä ja työntekoa koskevia toimintatapoja: tehtäviin valitseminen, uralla eteneminen, koulutus ja työolosuhteet ja ahdistelu. Tehtävää hoitaa tasavertaisten mahdollisuuksien pariteettikomitea (COPEC). Merkittäviä toimia ovat AK:ssa tasavertaisuuskysymyksiä edistämään nimetyn johtavan virkamiehen tehtävien määrittely, tasavertaisia mahdollisuuksia käsittelevän vuosikertomuksen laajuus, lausuntojen ja asiakirjojen tarkastusmenettelyn kehittäminen laajaksi mainstreaming-politiikaksi, tasavertaisuuden seuranta- ja arviointistrategian kehittäminen, AK:n jäsenkunnan koostumuksen säännöllinen seuranta ja tutkimushanke, jolla selvitetään mustien ja etnisiin vähemmistöihin kuuluvien sekä asuinmaissaan kansalliseen tai kulttuuriseen vähemmistöön kuuluvien jäsenten kokemuksia, sekä jäsenille ja virkamiehille järjestettävät seminaarit, joilla lisätään tietoa tasavertaisuuskysymyksistä.

2.1.6. Euroopan komissio toteaa, että on tärkeää sisällyttää rasismin torjunta liittymistä valmistelevaan strategiaan ja edistystä käsitteleviin raportteihin. AK antaa panoksensa Kyproksen ja Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa perustamansa yhteysryhmän välityksellä. Ryhmällä on mahdollisuus tehdä tunnetuksi paikallis- ja aluetason parhaita käytäntöjä, valtioiden voimassa olevaa lainsäädäntöä sekä yhteisön säännöstöä, joka hakijamaiden on omaksuttava. Rasismin torjunnan on oltava keskeinen tekijä ryhmän luomissa yhteyksissä.

2.1.7. Tasavertaiset mahdollisuudet termin laajimmassa merkityksessä on sisällytetty AK:n poliittisiin painopistealueisiin.

3. Paikallis- ja alueviranomaisten rooli

3.1. Johdanto

3.1.1. Paikallis- alueviranomaisten rooli on ratkaiseva. Tämä kansalaisia lähinnä oleva taso voi ohjailla yhteiskunnallisia, taloudellisia ja poliittisia välineitä, joilla edistetään vähemmistöjen integroitumista kantaväestöön, ja se voi aktiivisesti torjua syrjintää sekä syrjinnän syitä työhönotossa ja työpaikalla, kouluissa ja ammattikouluissa sekä koko yhteisössä.

3.2. Avaintoimintakokonaisuudet

3.2.1. Paikallisviranomaiset voivat ja niiden tulee osallistua rasismin torjuntaan seitsemällä avainalueella:

3.2.1.1. Alueen tasavertaisuuspolitiikka ja -käytäntö

Paikallis- tai alueviranomaisten politiikkaa voidaan arvioida tasavertaisuuden toteutumisen näkökulmasta sen mukaan, miten tasavertaisuus on otettu osaksi viranomaisen työn kaikkia ulottuvuuksia osana kokonaisvaltaista tasavertaisuusstrategiaa.

3.2.1.2. Viranomainen työnantajana

Useimmat alue- ja paikallisviranomaiset ovat alueensa suurimpia työnantajia, ja siksi niiden antamalla esimerkillä voi olla huomattava vaikutus rekrytoinnin ja valintaohjeiden, seurannan ja arvioinnin sekä koulutuksen osalta.

3.2.1.3. Viranomaiset myötävaikuttajina ja aktiivisina toimijoina lainsäädäntötyössä ja yhteiskunnallisen tietoisuuden herättäjänä

Paikallis- ja alueviranomaiset voivat parantaa eri välineiden avulla työnantajien tietoisuutta velvollisuuksistaan ja avoimen rekrytointipolitiikan eduista. Tavaroiden ja palvelujen suurostajana paikallisviranomainen voi myötävaikuttaa tähän. Mitä tulee yhteiskunnalliseen tietoisuuteen, paikallis- ja alueviranomaisten tulee jatkuvasti pyrkiä muuttamaan asenteita vaikuttaakseen yleiseen mielipiteeseen ja luodakseen rasismin tuomitsevan ja hylkäävän ilmapiirin.

3.2.1.4. Yhteiskunnallinen kumppanuus

Rasismi ei synny tyhjiössä. Yhteisössä esiintyviä ongelmia ei voida ratkaista, elleivät sosiaalipalvelut, poliisi, asuntopalvelut, koulut, koetus- ja koeajan valvonta, yhteisöjen kehittämisorganisaatiot, vapaaehtoisjärjestöt, kansalaisjärjestöt ja työvoimaviranomaiset tee viranomaisten välistä ja eri hallinnonaloja kattavaa yhteistyötä.

3.2.1.5. Koulutus ja ammattikoulutus

Koulutus on avainala, jolla paikallis- ja alueviranomaiset voivat osallistua rasismin torjuntaan. Vuonna 1996 antamassaan lausunnossa AK vaati opetusmateriaalin vaihtoverkostoja, opettajien työharjoittelua, heikossa asemassa olevien oppilaiden tukemista opettajan ammattiin pääsyssä, yhteisön kielten opettamisen tukemista sekä rasisminvastaisen kasvatuksen kehittämistä opetussuunnitelmassa. EU avustaa opetusviranomaisia eri koulutusohjelmien avulla erityisesti edistämällä valtioiden välistä oppilasvaihtoa, jonka avulla parannetaan muiden kulttuurien ja yhteiskuntien tuntemusta sekä kykyä elää monikulttuurisessa ja -rotuisessa ympäristössä.

3.2.1.6. Poliittinen aktiivisuus ja osallistumisen rohkaiseminen

On tärkeää saada vähemmistöryhmät sitoutumaan politiikkaan sekä äänestäjinä että ehdokkaina. Vain ottamalla vähemmistöt mukaan politiikkaan voidaan kehittää toimintalinjoja ja lainsäädäntöä, jolla täytetään kaikilla yhteiskunnan sektoreilla ilmenevät tarpeet ja tavoitteet sekä päästään eroon syrjäytymisen ja vieraantumisen kulttuurista.

3.2.1.7. Kaupunkien elvyttäminen ja kehittäminen

Euroopan komissio korostaa kaupunkipolitiikan liittämistä osaksi rasismin torjuntaa. Tämä on ratkaisevan tärkeää, koska pitkäaikais- ja nuorisotyöttömyyden keskittyminen sekä lama ja epäviihtyisä ympäristö lisäävät rotujen välisiä ja muita yhteiskunnallisia jännitteitä juuri kaupungeissa. Paikallisviranomaisilla on keskeinen rooli puututtaessa rasismin näihin ja muihin syihin, jotka ilmenevät paikallistasolla.

3.2.1.8. Rakennerahastopolitiikka

Komissio antaa sosiaaliseen syrjäytymiseen ja syrjinnän kaikkiin muotoihin puuttumiselle keskeisen roolin Euroopan sosiaalirahastossa ja yhteisöaloite Integrassa. On tärkeää, että tälle annetaan vielä enemmän painoarvoa rakennerahastojen vuoden 1999 jälkeistä aikaa varten tarkistetuissa suuntaviivoissa. Niissä on nimenomaisesti mainittava yhteensovitetun toiminnan tarve paikallisella, alueellisella, jäsenvaltioiden ja EU:n tasolla rasismin kaikkien muotojen torjumiseksi.

4. Euroopan rasisminvastainen toimintasuunnitelma

4.1. Toimintasuunnitelman pääkohdat

4.1.1. Komission rasisminvastaisen toimintasuunnitelman tavoitteena on luoda yhtenäiset puitteet rasisminvastaisille toimille Euroopan tasolla ja esittää käytännöllisiä ja menettelytapoihin liittyviä toimia, joilla valmistellaan lainsäädäntöä ja entistä kunnianhimoisempaa tulevaa toimintaa. Toimintasuunnitelma koostuu neljästä lohkosta:

4.1.2. Tien tasoittaminen lainsäädäntöaloitteille - Komissio aikoo tehdä ehdotuksen erilaisten syrjinnän muotojen torjuntaa koskevaksi uudeksi laiksi vuonna 1999.

4.1.3. Rasismin torjunnan ottaminen osaksi muuta politiikkaa - Komissio aikoo ulottaa pyrkimyksensä osaksi kaikkia politiikan aloja ja ottaa syrjimättömyyden periaatteen huomioon omassa rekrytointipolitiikassaan.

4.1.4. Uusien toimintamallien kehittäminen ja vaihtaminen - Vähemmistöryhmien aktiivista osallistumista projektityön kaikkien näkökohtien suunnitteluun, kehittämiseen ja toteuttamiseen pidetään avaintekijänä, samoin kuin osallistumisen korostamista ja positiivisten viestien levittämistä monikulttuurisuuden eduista. Erityisiä painopistealoja voisivat olla rasismi työpaikalla ja urheilussa, arkipäivän rasismi, tiedotusvälineiden rooli, oikeudelliset toimenpiteet rasismin torjunnassa sekä julkisin varoin rahoitettujen elinten, kuten alueneuvostojen ja paikallisviranomaisten erityistoimet.

4.1.5. Tiedotus- ja viestintätoiminnan vahvistaminen - Komissio pyrkii lisäämään rasisminvastaisen kampanjan näkyvyyttä.

4.1.6. Komissio tulee julkaisemaan raportin, jossa tutkitaan vuoden 1999 loppuun mennessä tapahtunutta kehitystä. Raportissa keskitytään lainsäädäntöalan kehitykseen ja siihen, miten on edistytty rasismin torjunnan ottamisessa osaksi muuta politiikkaa. Raportissa otetaan huomioon näistä aiheista vuosina 1998 ja 1999 järjestettävien kahden konferenssin tulokset.

4.2. Toimintasuunnitelman paikallinen ja alueellinen ulottuvuus

4.2.1. Toimintasuunnitelmassa korostetaan kumppanuuden ja yhteistyön tärkeyttä paikallisviranomaisten, jäsenvaltioiden, kansalaisjärjestöjen, työmarkkinaosapuolten, tiedotusvälineiden ja urheilujärjestöjen välillä. Erityisesti komissio tunnustaa, että paikallisviranomaisilla on keskeinen rooli rasismin ehkäisyyn ja torjuntaan tähtäävien strategioiden kehittämisessä kansalaisia lähinnä olevalla tasolla.

4.2.2. Monet toimintaohjelmassa esitetyt toimet - kuten kouluissa tapahtuvat ja nuorisoa koskevat toimet, uuteen tasa-arvoa koskevaan yhteisöaloitteeseen (EQUAL) liittyvät toimet, kulttuuritoimet sekä sosiaalisten tavoitteiden sisällyttäminen julkisiin hankintoihin - vaikuttavat alue- ja paikallisviranomaisiin palveluiden tuottajina, tarjoajina ja ostajina. Valitettavasti alueellista ja paikallista ulottuvuutta ei selkeästi mainita toimintaohjelmassa.

4.3. Toimintaohjelman arviointi

4.3.1. Toimintaohjelmassa on paljon hyvää. Tavoitteiden sisällyttäminen osaksi kaikkea politiikka on tärkeää, mutta se ei saa hämärtää syrjinnän vastaisen politiikan ja toiminnan keskipistettä ja näkyvyyttä - kuten sukupuolten välisen tasa-arvon suhteen näyttää olevan käymässä. Toimintasuunnitelmassa kiinnitetään aivan aiheellisesti huomiota rasismin syiden selvittämiseen. Tässä suhteessa viittaukset kouluissa järjestettäviin ja nuorisoa koskeviin toimiin ovat tärkeitä ja paikallisviranomaisten kannalta hyvin kiinnostavia. Esittelijä kehottaa Wienin keskusta tutkimaan ja määrittelemään rasismia, muukalaisvihaa, antisemitismiä ja islampelkoa synnyttäviä tekijöitä, jotta voitaisiin kehittää sopiva strategia paikallisella, alueellisella, jäsenvaltioiden ja Euroopan tasoilla. On kuitenkin jo nyt selvää, että korkea työttömyys tai pitkäaikaistyöttömyys ruokkii rotujen välisiä jännitteitä ja vaikuttaa suhteettoman paljon maahanmuuttajiin ja etnisiin vähemmistöihin. Myös tässä alue- ja paikallisviranomaisilla on tärkeä roolinsa sekä merkittävinä työnantajina että kehitettäessä jäsenvaltioissa strategioita työpaikkojen luomiseksi ja nuorisotyöttömyyden alentamiseksi.

4.3.2. On kuitenkin valitettavaa, että toimintasuunnitelmassa rajoitutaan pitkälti vain ryhmittelemään ja nimeämään uudelleen nykyisiä politiikkoja. Vaikka toimintasuunnitelmassa esitetään monia erilaisia edistyksellisiä toimenpiteitä, se sisältää kaikkiaan vähän uutta tai innovatiivista. Kun otetaan huomioon, että suurin osa aloitteista sisältyy jo muihin yhteisöohjelmiin ja -aloitteisiin, on epävarmaa, voidaanko niiden avulla luoda paras mahdollinen rasisminvastainen strategia. Toimintasuunnitelmassa ehdotettu komission sisäinen yksikköjen välinen koordinointiryhmä on selvästikin tarpeen. Voitaisiin mennä tästäkin pidemmälle ja suosittaa toimielinten välisen työryhmän perustamista. Ryhmä olisi yhteydessä Wienin keskukseen ja hiljattain perustettuun kansalaisjärjestöjen rasisminvastaiseen eurooppalaiseen verkostoon, siirtolaisfoorumi mukaan lukien. Ei myöskään voida taata sitä, että rasisminvastaista toimintasuunnitelmaa tukeva yhteisöpolitiikka saa riittävästi rahoitusta: komission suunnitelmaan ei sisälly minkäänlaista talousarviota.

5. Lainsäädännöllisten puitteiden luominen

5.1. Vuonna 1996 antamassaan lausunnossa AK kannatti pyrkimyksiä syrjinnän kieltävän lausekkeen lisäämiseksi yhteisön välineisiin ja tuki hallitusten välisessä konferenssissa tehtyjä ehdotuksia tehostaa rasismin torjuntaa koskevia perustamissopimuksen säädöksiä.

5.2. Nykyisestä sukupuolten välistä tasa-arvoa koskevasta lainsäädännöstä saaduista kokemuksista voidaan oppia paljon: sukupuolten tasa-arvoa koskevan lainsäädännön soveltaminen on nykyisen oikeusperustan rajallisuuden vuoksi koskenut suurelta osin ainoastaan työllisyysasioita; sitä ei aina ole kunnolla siirretty osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä, ja sitä toteutetaan harvoin tehokkaasti. Tuskin kukaan on valmis väittämään, etteikö sukupuolten välillä olisi palkka- ja työllisyyseroja, vaikka yhdenvertaista kohtelua koskeva direktiivi on ollut voimassa jo reilusti yli 20 vuotta.

5.3. Siksi on tärkeää, että mahdollista tulevaa lainsäädäntöä sovelletaan laajasti (minkä Amsterdamin sopimus tekee mahdolliseksi) ja että siihen sisältyvät myös valvonta- ja toimeenpanomenetelmät - mukaan lukien yksilön oikeus käyttää edustajaa tunnistamisen ja kostotoimien pelon välttämiseksi. Syrjinnän kieltävässä lausekkeessa viitataan monenlaisiin syrjinnän muotoihin, joista jokaisella on erilaiset syynsä ja ilmiasunsa. Komission tulisikin siksi harkita useiden, syrjinnän eri muotoja koskevien direktiivien laatimista täydentämään yleisluonteista puitedirektiiviä.

5.4. Erityistoimien voidaan katsoa esimerkiksi hyödyttävän 10 miljoonaa Euroopan unionin alueella laillisesti asuvaa ja työskentelevää yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaista. Monet yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaiset hyötyvät tällä hetkellä etuoikeutetusta kohtelusta asuinmaassaan kotimaansa kanssa tehtyjen kahdenvälisten sopimusten ansiosta: esimerkkinä tästä ovat Brittiläisen kansainyhteisön kansalaiset Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Nämä edut lakkaavat kuitenkin, kun he muuttavat toiseen EU-maahan. Myös perheenjäseniä koskeva kysymys on tärkeä, sillä laillisesti maassa asuvat kolmansien maiden kansalaiset ovat myös perusihmisoikeuksien mukaisesti oikeutettuja perhe-elämään. Maastrichtin sopimuksessa käyttöön otetussa Euroopan unionin kansalaisuuden periaatteessa vahvistetaan kaikkien kansalaisten oikeus halutessaan asettua ehdolle ja äänestää paikallis- ja aluevaaleissa asuinmaassaan. Tämä oikeus voitaisiin myöntää kolmansien maiden kansalaisille tietyn maassa-asumisajan jälkeen.

5.5. On huomattava, että vaikka jäsenvaltiot sisällyttivätkin syrjinnän kieltävän lausekkeen perustamissopimukseen, ei ole mitään takeita siitä, että ne hyväksyvät uutta lainsäädäntöä tai että ne soveltavat sitä tehokkaasti. Jäsenvaltioiden hallituksia on painostettava soveltamaan uusia määräyksiä nopeasti ja laajasti.

6. Loppuhuomautukset

6.1. Tarve rasismin ja erilaisten häirinnän ja syrjinnän muotojen torjumiseen on ilmeinen. Tarvitaan vapaaehtoisjärjestöjen tukemaa toimintaa paikallisella, alueellisella, jäsenvaltioiden ja Euroopan tasolla, jotta saataisiin aikaan rajatylittävää koordinointia ja yhteistyötä ja jotta voitaisiin torjua yhtenäismarkkinoilla toimivien rasististen ryhmien lisääntyvää liikkuvuutta ja koordinointia.

6.1.1. Rasismia ja syrjintää on käsiteltävä hyvin monilla aloilla: koulutuspolitiikassa, ammattikoulutuksessa ja nuorisopolitiikassa, työllisyyspolitiikassa, sosiaaliturvaa, terveydenhuoltoa ja toimeentulotukea koskevassa politiikassa, kaupunkipolitiikassa, asuntopolitiikassa, palveluiden tarjonnassa, julkihallinnon toiminnassa julkiset hankinnat mukaan lukien jne.

6.2. Tarkoin kohdennettu yhteisön lainsäädäntö vahvistaisi rasisminvastaista toimintaa ja varmistaisi korkeatasoisen turvallisuuden koko EU:n alueella ja laajentumisen jälkeen laajemminkin Euroopassa. Toimintasuunnitelmassa esitetyt toimet edistäisivät rasisminvastaista toimintaa yleensä, mutta niitä on koordinoitava hyvin ja niiden on vastattava alue- ja paikallisviranomaisten roolia ja kapasiteettia.

7. Päätelmät

7.1. Alueiden komitea toteaa seuraavaa:

7.1.1. AK myöntää, että rasismi, muukalaisviha, antisemitismi ja islaminpelko ovat Euroopan laajuisia ilmiöitä, jotka vaativat Euroopan laajuista reagointia.

7.1.2. AK katsoo, että koska paikallis- ja alueviranomaiset ovat lähellä kansalaisia ja niiden hallintopiireissä vallitsee kulttuurinen ja rodullinen monimuotoisuus, niillä on erityinen vastuu syrjinnän ja syrjäytymisen torjunnasta sekä poliittiseen prosessiin osallistumisen edistämisestä.

7.1.3. AK kehottaa paikallis- ja alueviranomaisia pitämään rasismin torjuntaa politiikan jatkuvana painopistealueena.

7.1.4. AK toteaa, että rasisminvastainen toimintasuunnitelma liittyy kiinteästi Amsterdamin sopimuksen ratifiointiin sekä siitä johtuviin toimivaltuuksiin ja lainsäädäntöön, mikä kaikki luo suotuisan ilmapiirin alueiden komitean positiivisille toimille.

7.2. AK toteaa seuraavaa EU:n toimivaltuuksista Amsterdamin sopimuksen ratifioimisen jälkeen:

7.2.1. AK huomauttaa, että Amsterdamin sopimuksessa todetaan nimenomaisesti, että rasismin ja muukalaisvihan ehkäiseminen ja torjuminen on EU:n tavoite (uusi 29 artikla) ja että neuvosto voi toteuttaa tarvittavat toimenpiteet rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen perustuvan syrjinnän torjumiseksi (uusi 13 artikla).

7.2.2. AK on tyytyväinen komission jäsen Pádraig Flynnin suunnitelmaan ehdottaa vuonna 1999 syrjinnän vastaista puitedirektiiviä, jota on määrä täydentää erillisillä, syrjinnän eri muotoja koskeviin erityisiin kysymyksiin puuttuvilla direktiiveillä.

7.2.3. AK toivoo, että sitä kuultaisiin suoraan kaikista syrjinnän torjunnan ja tasavertaisten mahdollisuuksien alalta tehtävistä Amsterdamin sopimuksesta johtuvista lainsäädäntöehdotuksista, joilla on paikallisia tai alueellisia yhteyksiä.

7.3. Rasisminvastaisen toimintasuunnitelman osalta AK toteaa seuraavaa:

7.3.1. AK on tyytyväinen rasisminvastaisen toimintasuunnitelman julkaisemiseen; sitä on pidettävä siirtymätoimenpiteenä, joka valmistaa tietä lainsäädännöllisille ehdotuksille ja tulevalle toiminnalle Amsterdamin sopimuksen on ratifioinnin jälkeen.

7.3.2. AK on tyytyväinen rasismin torjunnan ottamiseen osaksi kaikkea yhteisön politiikkaa, mutta muistuttaa, että se ei saisi rajoittua nykyisen toiminnan kosmeettisiin uudistuksiin; näin ollen komitea kehottaa laatimaan kokonaisvaltaisen rasismin vastaisen strategian sekä jaottelemaan suunnitelmaan sisältyvät toimet selkeästi ja toimivasti alue- ja paikallistasolla.

7.3.3. AK vaatii Euroopan rasisminvastaisille toimille ja järjestöille tai verkoille myönnettävien varojen lisäämistä.

7.3.4. AK vaatii luotettavien tietojen hankkimista sekä rasismin, suvaitsemattomuuden ja syrjinnän muiden muotojen syiden arviointia.

7.3.5. AK tunnustaa koulutuksen ja työllisyyspolitiikan keskeisen roolin puututtaessa rotujenvälisten jännitteiden syihin. Samoin se tunnustaa koulutuksesta huolehtivien viranomaisten ja koulujen roolin laadittaessa sellaisia koulujen opetussuunnitelmia, jotka edistävät yhteisvastuun, pluralismin, suvaitsevaisuuden ja erilaisuuden hyväksynnän arvoja, sekä kehottaa parantamaan siirtotyöläisten koulutusta.

7.3.6. AK vaatii komissiota laatimaan yhdessä sen kanssa parhaiden käytäntöjen käsikirjan paikallis- ja alueviranomaisten rasisminvastaisesta toiminnasta.

7.3.7. AK vaatii toimielinten välisen yhteysryhmän perustamista koordinoimaan ja edistämään Euroopan tasoista toimintaa yhdessä Euroopan rotusyrjinnän ja muukalaisvihan seurantakeskuksen ja Euroopan rasisminvastaisen verkon kanssa.

7.4. Itsensä osalta AK toteaa seuraavaa:

7.4.1. AK katsoo, että sillä on paikallis- ja alueviranomaisia edustavana EU:n toimielimenä keskeinen rooli Euroopan kansalaisuuden sekä sosiaalisen koheesion ja julkisten palvelujen tasavertaisen saatavuuden edistämisessä.

7.4.2. AK muistuttaa, että tasavertaiset mahdollisuudet käsitteen laajimmassa merkityksessä kuuluvat AK:n horisontaalisiin poliittisiin painopistealueisiin, kuten työvaliokunnan ylimääräisessä kokouksessa 10.6.1998 todettiin.

7.4.3. AK muistuttaa vuoden 1997 syys-marraskuussa antamistaan päätöslauselmasta, raporteista ja vuonna 1998 annetusta, tasavertaisia mahdollisuuksia AK:ssa koskevasta vakuutuksesta erityisesti valiokuntien työskentelyä ja AK:n henkilöstöpolitiikkaa koskevilta osin. AK vahvistaa, että päätöslauselma koskee kaikkia syrjinnän muotoja mukaan lukien rotuun tai uskonnolliseen vakaumukseen perustuva syrjintä ja kehottaa pääsihteeristöä ryhtymään tämän mukaisiin toimiin.

7.4.4. AK hyväksyy "Euroopan poliittisten puolueiden rasismitonta yhteiskuntaa koskevan peruskirjan" sen sisältöön yhtyen.

7.4.5. AK torjuu päättäväisesti kaikenlaiset liittoutumat ja poliittisen yhteistyön, jota tehdään yksittäisten jäsenten tai poliittisten ryhmien kanssa tai keskuudessa, kun ryhmän yksittäiset jäsenet tai ryhmät edistävät rasistisia tai syrjiviä toimintatapoja tai toimivat avoimesti rasististen tai muukalaisvihamielisten puolueiden tuella paikallis- tai alueneuvostossaan.

7.4.6. AK sitoutuu osallistumaan EU:n laajuisiin toimiin, foorumeihin ja kampanjoihin, joiden avulla EU:n toimielimet osallistuvat rasismin torjuntaan.

7.4.7. AK sitoutuu tiedottamaan osana tämänhetkisiä yhteyksiään Keski- Itä- ja Etelä-Euroopan hakijamaiden kanssa alue- ja paikallisviranomaisille voimassaolevasta yhteisön säännöstöstä ja EU:n jäsenvaltioissa noudatettavista parhaista käytännöistä sekä ponnistelemaan kaikin tavoin käydäkseen vuoropuhelua yhteisön niiden ryhmien kanssa, jotka työskentelevät hakijamaiden vähemmistöjen tai siirtolaisten parissa.

Bryssel 11. maaliskuuta 1999.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Manfred DAMMEYER

(1) EYVL C 337, 11.11.1996, s. 63.

(2) EYVL C 244, 11.8.1997, s. 58.

(3) EYVL C 379, 15.12.1997, s. 65.

LIITE

alueiden komitean lausuntoon

Grazin julistus

Rasismin ja muukalaisvihan vastainen eurooppalainen konferenssi järjestettiin Grazissa (Itävallassa) samaan aikaan, kun "kristalliyöstä" tuli kuluneeksi 60 vuotta. Konferenssi

katsoo, että ihmisoikeuksien kunnioittaminen on kaikkien jäsenvaltioiden yhteinen perusperiaate, jonka takaavat Euroopan unionissa parlamentaarisiin instituutioihin ja riippumattomaan oikeusjärjestelmään perustuvat demokraattiset ja pluralistiset poliittiset järjestelmät,

ottaa huomioon alueiden komitean 13. kesäkuuta 1996 antaman lausunnon aiheesta "Ehdotus neuvoston päätökseksi vuoden 1997 nimeämiseksi Euroopan rotusyrjinnän vastaiseksi vuodeksi"(1) ja alueiden komitean 12. kesäkuuta 1997 antaman oma-aloitteisen lausunnon aiheesta "Rotusyrjintä, muukalaisviha ja antisemitismi"(2),

sekä katsoo, että Amsterdamin sopimuksen mukaan yksi Euroopan unionin tavoitteista on rasismin ja muukalaisvihan ehkäiseminen ja torjuminen (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen uusi 29 artikla),

ja että Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaan neuvosto voi yksimielisesti toteuttaa tarvittavat toimenpiteet rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen perustuvan syrjinnän torjumiseksi (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen uusi 13 artikla),

ja että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen mukaan Euroopan unioni pitää arvossa perusoikeuksia, sellaisina kuin ne taataan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä Euroopan yleissopimuksessa ja sellaisina kuin ne ilmenevät jäsenvaltioiden yhteisessä valtiosääntöperinteessä (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen uusi 6 artikla),

sekä katsoo, että alueiden komitea alue- ja paikallisviranomaisia edustavana Euroopan unionin elimenä on avainasemassa edistettäessä unionin kansalaisuutta ja sen on siksi toimittava erityisen tarmokkaasti rasismin ja muukalaisvihan torjumiseksi,

katsoo, että alue- ja paikallisviranomaisilla lähimpänä kansalaisia olevana hallinnon tasona on konkreettinen ja korvaamaton rooli rasismin torjunnassa, erityisesti turvattaessa yhdenvertaiset mahdollisuudet julkisissa palveluissa,

ja että Euroopan poliittisten puolueiden Utrechtissa 28. helmikuuta 1998 hyväksymässä rasismitonta yhteiskuntaa koskevassa peruskirjassa on annettu toimintaohjeet,

1. torjuu päättäväisesti kaikenlaiset liittoutumat ja poliittisen yhteistyön paikallisella, alueellisella, jäsenvaltioiden tai Euroopan tasolla sellaisten puolueiden kanssa, jotka antavat rasistisia tai muukalaisvihamielisiä lausuntoja, ja kehottaa kaikkia demokraattisia puolueita ja kaikkia viranomaisia kaikilla tasoilla vastustamaan tällaisten ryhmien ja rasististen liikkeiden toimintaa kaikin käytössään olevin demokraattisin keinoin,

2. tukee kaikenlaisia paikallisen, alueellisen, jäsenvaltioiden ja Euroopan tason välisiä yhteishankkeita ja kumppanuuksia, joiden tavoitteena on erityisesti antaa yhdenvertaiset mahdollisuudet sellaisilla aloilla kuin koulutus, ammattikoulutus, asuntopolitiikka ja työllisyyspolitiikka (pitäen mielessä alue- ja paikallisviranomaisten tärkeän roolin työnantajina) ja jotka mahdollistavat erilaisten yhteisöjen integroitumisen ja molemminpuolisen kulttuurisen rikastuttamisen,

3. on sitä mieltä, että alue- ja paikallisviranomaisilla on kansalaisläheisyytensä vuoksi erityinen vastuu pyrittäessä torjumaan erilaista rodullista, etnistä ja kulttuurista alkuperää edustavien ihmisten syrjintää kohtaan tunnettua lisääntyvää välinpitämättömyyttä,

4. kehottaa jäsenvaltioita ja/tai alue- ja paikallisviranomaisia niille tällä alalla kuuluvan toimivallan puitteissa suunnittelemaan ja tukemaan sellaisia koulujen opetussuunnitelmia, jotka edistävät solidaarisuuden, pluralismin, suvaitsevaisuuden ja erilaisuuden hyväksynnän arvoja ja pyrkivät edistämään yhdenvertaisuutta; sekä parantamaan siirtotyöläisten koulutusta alue- ja paikallisviranomaisten parhaisiin käytäntöihin pohjautuen,

5. pitää tervetulleena Euroopan komission hiljattain julkaisemaa rasismin vastaista toimintasuunnitelmaa; sitä on pidettävä siirtymätoimenpiteenä, joka valmistaa tietä lainsäädännöllisille ehdotuksille ja tulevalle toiminnalle Amsterdamin sopimuksen on ratifioinnin jälkeen,

6. pitää tervetulleena hiljattain perustettua Euroopan rasismia ja muukalaisvihaa koskevaa verkkoa sekä sellaisen toimintaohjelman perustamista, jossa keskitytään pääasiassa rasisminvastaisia politiikkoja koskevien tiedotuskampanjoiden käynnistämiseen ja joissa pyritään näkemään paikallisten, alueellisten ja jäsenvaltioiden ongelmien ja eurooppalaisten ongelmien välinen yhteys,

7. kehottaa lisäämään Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen ja Euroopan rasismia ja muukalaisvihaa koskevan verkon toimintakapasiteettiä, sekä uudenlaista yhteistyötä yhteisön toimielinten ja alueiden komitean välillä,

8. kehottaa jäsenvaltioita helpottamaan EU:n ulkopuolisista maista tulleiden laillisten työntekijöiden nopeaa poliittista integroitumista ja poistamaan kaikki rasismiin johtavat aspektit tietyissä maahanmuuttoa ja turvapaikkaa koskevissa jäsenvaltioiden politiikoissa ja/tai käytännöissä; tässä yhteydessä oleskeluluvan saaneiden EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisten oikeus osallistua asuinpaikkakuntansa kunnallisvaaleihin on tärkeä osa integroitumista,

9. kehottaa alue- ja paikallisviranomaisia pitämään rasismin torjuntaa jatkuvana prioriteettina politiikassaan.

Graz 9. marraskuuta 1998.

(1) CdR 156/96 fin - EYVL C 337, 11.11.1996, s. 63.

(2) CdR 80/97 fin - EYVL C 244, 11.8.1997, s. 58.