FI    FI FI 
 
FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 13.11.2008 
SEK(2008) 2863 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
Oheisasiakirja 
 
Ehdotus: 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 
energiaan liittyvien tuotteiden energia n ja muiden voimavarojen kulutuksen 
osoittamisesta merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin 
 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
  
{KOM(2008) 778 lopullinen} 
{SEC(2008) 2862} 
 
FI 2   FI TIIVISTELMÄ 
Tämä vaikutusten arviointi liittyy kodinkone iden energiankulutusmerkinnöistä annetun 
direktiivin 92/75/ETY1 uudelleenlaatimisehdotukseen. Kyseisen direktiivin 
uudelleenlaatiminen on yksi kestävän kulutuksen ja  tuotannon ja kestävän  teollisuuspolitiikan 
toimintaohjelmaan sisältyvistä toimenpiteistä. 
 
Vuonna 1992 annetun kodinkoneiden energiankul utusmerkintöjä koskevan direktiivin 
mukaan jälleenmyyjien on esitettävä myyntipistee ssä kuluttajille vertaileva merkintä, josta 
käy ilmi kodinkoneen energiankulutuksen taso. On  arvioitu, että energiankulutusmerkintöjen 
ansiosta kaudella 1996–2004 on säästetty noin  kolmea miljoonaa öljytonnia vastaava 
energiamäärä (Mtoe)2 joka vuosi, mikä on merkinny t noin 14 Mt:n vuotuista vähennystä 
hiilidioksidipäästöissä. 
Energiankulutusmerkintä on pakollinen pu itedirektiivin täytäntöönpanosäädösten 
soveltamisalaan kuuluvissa tuot teissa. Merkintäjärjestelmä on vaikuttanut siihen, että 
                                                 
1 Neuvoston direktiivi 92/75/ETY, annettu 22 päivänä syyskuuta 1992, kodinkoneiden energian ja 
muiden voimavarojen kulutuksen osoittamisesta merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin. 
2 Mukaan ei ole laskettu CECEDin (kodinkoneet) ja EI CTAn (televisiot) oma-aloitteisista sitoumuksista 
seurannutta energiansäästöä.  
 
FI 3   FI kodinkonemarkkinoiden tuotevalikoima on nykyisin  energiatehokkaampi. Järjestelmä tarjoaa 
kuluttajille hyödyllistä, vertailukelp oista tietoa, jonka pohjalta he  voivat harkita sijoittamista 
energiatehokkaampiin laitte isiin säästääkseen käyttökus tannuksissa (pääasiassa käytön 
aikaisessa energiankulutuksessa). 
Järjestelmä auttaa myös valmistajia asemoimaan  tuotteensa markkinoille  ja saamaan katetta 
investoinneilleen, joiden ansiosta laitteista on voitu tehdä parempia ja innovatiivisempia. 
Järjestelmää pidetäänkin hyödyllisenä kaikille osapuolille: kuluttajille, teollisuudelle ja 
ympäristölle. 
Kestävän kulutuksen ja tuotannon ja kestävän teollisuuspolitiikan toimintaohjelmassa 
todetaan, että energiaa voitaisiin säästää ja ympäristövaikutuksia lie ventää nykyistä enemmän, 
jos energiankulutusmerkintöjä koskeva direktiivi  ja ekologista suunnittelua koskeva direktiivi 
laajennettaisiin koskemaan kaikkia energiaa n liittyviä tuoteryhmiä (tuotteet, joilla on 
vaikutusta energiankulutukseen käyttönsä aikana). 
Nykyinen energiankulutusmerkintöjä koskeva  direktiivi on puites äädös, jonka nojalla 
komissio voi (sääntelykomitean avustukse lla) antaa täytäntöönpanosäädöksiä eri 
kodinkoneiden3 merkinnöistä. Nykyisiin merkintäva atimuksiin suunnite llaan parhaillaan 
tiukennuksia, jotka on määrä hyvä ksyä vuosina 2009 ja 2010. 
Kestävän kulutuksen ja tuotannon ja kest ävän teollisuuspolitiikan toimintaohjelman 
vaikutusten arviointi osoitti,  että energiankulutusmerkintö jä koskevan direktiivin suppea 
soveltamisala rajoittaa sen mahdollisuuksia hill itä ilmastonmuutosta, ed istää EU:n laajuisen 
energiansäästötavoitt een (20 prosenttia parempi energiatehokkuus vuoteen 2020 mennessä) 
saavuttamista ja auttaa siirtymi stä kohti kestävää tuotantoa ja kulutusta. Tässä vaikutusten 
arviointiraportissa analysoi daankin tarkemmin, voidaanko energiankulutusmerkintöjä 
koskevan direktiivin soveltamisalaa laajentaa ja  toimivuutta parantaa, miten tämä voidaan 
toteuttaa ja mitä vaikutuksia siitä seuraa. Kyseessä on tosin puitedirektiivi, joka ei suoraan vaikuta tuotteisiin, joten sen vaikutukset ympäristöön, talout een ja yhteiskuntaan voidaan 
määrittää yksityiskohtaisesti vasta, kun annet aan määrättyihin tuot teisiin sovellettavia 
täytäntöönpanosäädöksiä. Tästä syystä mahdollises ti tehtävän tarkistuksen todennäköisiä etuja 
ja haittoja kartoitetaan tarkastelemalla tiettyjä  ensisijaisia tuoteryhmiä, joilla on merkittäviä 
ympäristövaikutuksia ja joiden kohdalla energiankulutusmerkintä  vaikuttaa olevan soveltuva 
vaihtoehto. 
Tavoitteena on parantaa energiankulutusmerkintöjä koskevan direktiivin ja sen 
täytäntöönpanosäädösten tehokkuutta, keventää sama lla hallinnollista taakkaa ja kartoittaa 
mahdollisuuksia käyttää direktiiviä puitesääd öksenä, jonka nojalla voitaisiin vahvistaa 
yhdenmukaistetut pakolliset kriteerit julkis ille hankinnoille ja kannustinjärjestelmille 
sisämarkkinoilla. 
Analyysissä tarkasteltiin seuraavia neljää toimintavaihtoehtoa: (1) Ei muutoksia. Kaksi alavaihtoehtoa: 
1a) Nykytilanteen säilyttäminen  
                                                
 
3 Jääkaapit, pakastimet ja näiden yhdistelmät, pesukoneet, pyykinkuivauslaitteet ja näiden yhdistelmät, 
astianpesukoneet, uunit, vedenlämmittimet ja kuuman veden varaajat, valonlähteet ja ilmastointilaitteet. 
 
FI 4   FI 1b) Nykytilanteen säilyttäminen + 1: energiankulutusmerkintöjä koskevan 
direktiivin täytäntöönpano koko sen nykyisellä soveltamisalalla. 
(2) Muut kuin lainsäädäntötoimenpiteet (3) Direktiivin muuttaminen: energia nkulutusmerkintöjä kos kevan direktiivin 
täytäntöönpano koko sen nykyise llä soveltamisalalla sekä kaikkien energiaan 
liittyvien tuotteiden ottaminen sen s oveltamisalaan kulkuneuvoja lukuun ottamatta 
(4) Direktiivin kumoaminen ja sen säännös ten sisällyttäminen ekologista suunnittelua 
koskevaan direktiiviin: energiankulutusmerkintöjä koskevan direktiivin 
täytäntöönpano koko sen nykyise llä soveltamisalalla sekä kaikkien energiaan 
liittyvien tuotteiden ottaminen sen sove ltamisalaan kulkuneuvoja lukuun ottamatta.  
Toimintavaihtoehdolla 1b (täysimääräinen tä ytäntöönpano nykyisissä puitteissa) voitaisiin 
tarkasteltuihin ensisijaisiin laitteisiin peru stuvan arvion mukaan sa avuttaa noin 22 Mtoe:n 
energiansäästö eli noin 65 Mt:n hiilidioksidipäästövähennys vuoteen 2020 mennessä. Yli puolet säästöstä saataisiin yksin lämmitys - ja vedenlämmityslaitteista, joihin 
energiankulutusmerkintöjä koskeva a direktiiviä ei vielä ole ale ttu soveltaa. Lisäksi energiaa 
pystyttäisiin säästämään tiukentamalla voimassa olevia kahdeksaa säädöstä ja antamalla uusi televisioita koskeva säädös.  
Toimintavaihtoehdon 2 (vapaaehtoiset sopimuks et/oma-aloitteiset sitoumukset) etuna olisi 
vähäinen hallinnollinen lisätaakka  yrityksille ja viranomaisille,  riippuen tavasta, jolla muut 
kuin lainsäädäntötoimenpiteet pannaan täyt äntöön, mutta se olisi täysin teollisuuden 
toimintavalmiuden ja -halukkuuden vara ssa. Teollisuuden edustajat (CECED
4 ja EICTA5) 
eivät kannattaneet tätä vaihto ehtoa. Tämän toimintavaihtoeh don katsottiin parhaimmillaankin 
vaikuttavan energiansääst öön vain marginaalisesti. 
Toimintavaihtoehto 3 (nykyisten puitteiden täysimääräinen hyödyntäminen sekä 
soveltamisalan laajentaminen kaikkiin energiaan liittyviin tuotteisiin) aiheuttaisi jonkin verran 
hallinnollista taakkaa direktiivin uude lleenlaadinnan johdosta, mutta jos 
täytäntöönpanodirektiivit korva ttaisiin täytäntöönpanoasetuks illa, säästyisi noin neljä 
miljoonaa euroa joka kerran, kun muutettua tai uutta täytänt öönpanosäädöstä ei tarvitsisi 
erikseen saattaa osaksi kansallista lainsääd äntöä. Jos energiankulutusmerkintöjä koskevan 
direktiivin soveltamisala laajennettaisiin koske maan energiaan liittyvi ä tuotteita, energiaa 
säästyisi vuoteen 2020 mennessä arvioiden mukaan noin 27 Mtoe6 nykyistä enemmän ja 
hiilidioksidipäästöt vähenisivät vastaavasti 80 Mt verrattuna siihen, että mitään ei tehtäisi. Pelkästään kolmesta tarkastellusta ensisijaisesta tuoteryhmästä (kaupan kylmä- ja lämmityslaitteet sekä ikkunat) saatava lisäsäästö olisi noin 5 Mtoe verrattuna 
toimintavaihtoehtoon 1b. Tarkemp aa tietoa kyseisten tu otteiden säästöpotentiaalista saadaan 
ekologista suunnittelua koskevaan  direktiiviin liittyvistä valmistelututkimuksista ja 
myöhemmin tuotekohtaisista vai kutusten arvioinneista. Järjes telmää voitaisiin tehostaa ja 
                                                
 
4 Euroopan kodinkonevalmistajien liitto. 
5 European Information & Communications Technology Industry Association (Euroopan tieto- ja 
viestintätekniikkateollisuuden edunvalvojaorganisaatio). 
6 Luku muodostuu vuoteen 2020 mennessä saavutettavasta arviolta 22 Mtoe:n säästöstä, kun 
energiankulutusmerkintöjä koskeva direktiivi pannaan täysimääräisesti täytäntöön, ja noin 5 Mtoe:n 
lisäsäästöstä, joka saadaan laajentamalla direktiivin soveltamisalaa. Tarkastelun kohteena oli kolme 
ensisijaista tuoteryhmää (ikkunat sekä kaupan kylmä- ja lämmityslaitteet).  
 
FI 5   FI säästöjä lisätä myös joillakin muilla muutoksilla, kuten merkinnän käytön oikeussuojasta 
annettavilla säännöksillä, täsmä llisemmillä tiedonantovelvoitteilla ja luomalla puitteet, joissa 
voitaisiin vahvistaa pakolliset kriteerit julk isille hankinnoille ja kannustinjärjestelmille. 
Toimintavaihtoehto 4 eli energiankulutusmer kintöjä koskevan direktiivin kumoaminen ja 
energiankulutusmerkintöjen sisällyttäminen ek ologista suunnittelua ko skevaan direktiiviin 
voisi teoriassa johtaa samantasoisiin säästöihin kuin toimintavaihtoehto 3. Se myös vähentäisi säädösten lukumäärää, mutta yksinkertaistamisen a sitä silti tuskin voitaisiin pitää, koska 
säädökset ovat luonteeltaan eril aisia. Ekologista suunnittel ua koskevalla direktiivillä 
kielletään sellaiset tuotteet, joiden yl eiset ympäristöominaisuudet ovat kaikkien 
ympäristönäkökohtien ja tuotteiden koko e linkaaren perusteella muita huonommat. 
Energiankulutusmerkintöjä koskevassa direktiivissä säädetään puolestaan 
energiankulutusmerkinnästä, j oka kertoo kuluttajille, mikä on tuotteen energiatehokkuus (ja 
tarvittaessa kuinka paljon se kuluttaa muita  voimavaroja, esim. vettä) käytön aikana.  
Toimintavaihtoehtojen analyysi ja vertailu osoittavat, että 1b ja 3 ovat 
kustannustehokkaimmat ja ta voitteiden saavuttamis een parhaiten soveltuvat vaihtoehdot, joita 
myös sidosryhmät kannattavat. 
Seuranta ja arviointi ehdotet aan hoidettavan yhteensovitetust i ekologista suunnittelua ja 
ympäristömerkkiä koskevien säädösten sekä mu iden asiaan liittyvi en säädösten kanssa 
kestävän kulutuksen ja tuotannon ja kestävän te ollisuuspolitiikan toimintaohjelman puitteissa.