Ehdotus neuvoston asetukseksi tietyistä Etelämantereella harjoitettavaan kalastustoimintaan sovellettavista säilyttämis- ja valvontatoimenpiteistä



Virallinen lehti nro C 008 , 13/01/1996 s. 0005



Ehdotus neuvoston asetukseksi tietyistä Etelämantereella harjoitettavaan kalastustoimintaan sovellettavista säilyttämis- ja valvontatoimenpiteistä (96/C 8/06) KOM(95) 475 lopull. - 95/0252(CNS) (Komission esittämä 18 päivänä lokakuuta 1995) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, sekä katsoo, että yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92 (1) 4 artiklan mukaisesti neuvosto voi määrittää tietyt edellytykset, joilla yhteisön kalastusaluksilla on mahdollisuus päästä vesille ja hyödyntää kalavaroja, yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 2847/93 (2) sovelletaan kaikkeen kalastustoimintaan ja kalastukseen liittyvään toimintaan, jota harjoitetaan jäsenvaltioiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella tai siihen kuuluvilla merialueilla, sekä kaikkeen avomerellä ja muilla kuin jäsenvaltioiden vesillä toimivien yhteisön kalastusalusten toimintaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta niiden erityisten määräysten soveltamista, jotka sisältyvät yhteisön ja kolmansien maiden välillä tehtyihin kalastussopimuksiin tai kansainvälisiin yleissopimuksiin, joiden osapuolena yhteisö on, yleissopimus Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämisestä, jäljempänä "yleissopimus", hyväksyttiin neuvoston päätöksellä 81/691/ETY (3); yleissopimus tuli voimaan yhteisössä 21 päivänä toukokuuta 1982, yleissopimuksella perustettu toimikunta Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi, jäljempänä "CCAMLR", vahvisti tieteellisen komiteansa antaman suosituksen perusteella tietyt säilyttämistoimenpiteet, joita sovelletaan erityisesti Etelä-Georgian rannikon edustalla esiintyviin kalakantoihin, tietyistä Antarktiksen kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 2 päivänä elokuuta 1985 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2245/85 (4) pantiin täytäntöön nämä säilyttämistoimenpiteet, ja tähän asetukseen on vuosittain tehty muutoksia, mikä on vaikuttanut lainsäädännön selkeyteen, siten olisi tarpeen korvata setus 2245/85 uudella asetuksella, josta ilmenevät nykyisin voimassa olevat CCAMLR:n säilyttämistoimenpiteet, CCAMLR:n jäsenet totesivat, että ne aikovat soveltaa väliaikaisesti viimeisimpiä, 8 päivänä marraskuuta 1994 vahvistettuja säilyttämistoimenpiteitä odottamatta niiden tuloa sitoviksi, koska tietyt säilyttämistoimenpiteet koskevat kalastuskausia, jotka alkoivat 1 päivänä heinäkuuta 1994 tai sen jälkeen, Euroopan yhteisön on CCAMLR:n sopimuspuolena varmistettava, että CCAMLR:n vahvistamia toimenpiteitä sovelletaan yhteisön kalastajiin asianmukaisista päivämääristä alkaen, ja olisi tarpeen säätää järjestelystä, jolla neuvosto voi komission ehdotuksesta panna täytäntöön CCAMLR:n myöhemmin vahvistamia säilyttämistoimenpiteitä yksinkertaistetulla menettelyllä, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Soveltamisala 1. Tätä asetusta sovelletaan yhteisön kalastajiin, jotka kalastavat ja säilyttävät aluksella 60. eteläisen leveyspiirin eteläpuolella olevalla alueella sekä kyseisen leveyspiirin ja Etelämantereen konvergenssin välisellä alueella olevista meren elollisista luonnonvaroista kaloja, jotka ovat osa Etelämantereen meren ekosysteemiä, ei kuitenkaan rannikkovaltion mahdollisesti kansainvälisen oikeuden mukaiseen lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä esiintyviä kaloja. 2. Tätä asetusta sovelletaan yleissopimuksen tavoitteiden ja periaatteiden sekä yleissopimuksen hyväksyneen konferenssin päätösasiakirjan määräysten mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yleissopimuksen määräysten soveltamista. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu Etelämantereen konvergenssi määritetään viivaksi, joka yhdistää seuraavat leveys- ja pituuspiirien pisteet: E-50°, 0°; E-50°, I-30°; E-45°, I-30°; E-45°, I-80°; E-55°, I-80°; E-55°, I-150°; E-60°, I-150°; E-60°, L-50°; E-50°, L-50°; E-50°, 0°. 2 artikla Oikeus kalastaa 1. Ainoastaan niillä kalastusaluksilla, joiden nimi on 2 kohdassa mainitussa luettelossa, on oikeus harjoittaa kalastusta tai tieteellistä tutkimustoimintaa 1 artiklassa määritellyllä alueella. 2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi luettelo kaikista kalastusaluksista, jotka purjehtivat niiden lipun alla, jotka on rekisteröity niiden alueella ja joilla halutaan harjoittaa kalastustoimintaa tai tieteellistä tutkimusta 1 artiklassa määritellyllä alueella, kahdenkymmenen päivän kuluessa siitä, kun tämä asetus tulee voimaan ja sen jälkeen vähintään kolmekymmentä päivää ennen tällaisen toiminnan aloittamista. 3. Tässä komissiolle toimitetussa luettelossa on mainittava alusrekisterin sisäinen numero yhteisön kalastusalusrekisteristä 19 päivänä tammikuuta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 109/94 (5) 1 artiklan mukaisesti. 3 artikla 1. Ainoastaan yksi yhteisön kalastusalus, jolle on myönnetty erityiskalastuslupa erityiskalastuslupia koskevista yleisistä säännöistä 27 päivänä kesäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1627/94 (6) 7 artiklassa määriteltyjen säännösten mukaisesti, voi osallistua ravunpyyntiin FAO suuralueella 48,3 Etelämanner. 2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle kuusi kuukautta aiemmin tiedoksi kalastajiensa aikomus harjoittaa tällaista kalastustoimintaa. 4 artikla Pyyntikiellot 1. Notothenia rossiin kohdennettu kalastus on kielletty FAO suuralueen 48.1. Etelämanner niemimaa-alueella, FAO suuralueella 48.2 Etelämanner eteläisten Orkneysaarten ympärillä ja FAO suuralueella 48.3 Etelämanner Etelä-Georgian ympärillä. 2. Kalojen kohdennettu kalastus muihin kuin tieteellisiin tarkoituksiin on kielletty FAO suuralueilla 48.1 Etelämanner ja 48.2 Etelämanner. 3. Notothenia gibberifronsin, Chaenocephalus aceratusin, Pseudochaenichthys georgianusin, Notothenia squamifronsin ja Patagonotothen guntherin kohdennettu kalastus on kielletty FAO suuralueella 48.3 Etelämanner 1 päivään marraskuuta 1996. 4. Champsocephalus gunnarin kohdennettu kalastus on kielletty FAO suuralueella 48.3 Etelämanner 3 päivään marraskuuta 1995. 5 artikla Pyyntirajoitukset 1. Euphasia superban suurin sallittu saalis (TAC) on kaikkina kalastuskausina: a) 1,5 miljoonaa tonnia FAO tilastollisella alueella 48, b) 390 000 tonnia FAO alueella 58.4.2 Etelämanner. Kalastuskauden määritellään alkavan 1 päivänä heinäkuuta ja päättyvän seuraavan vuoden kesäkuun 30 päivänä. 2. Dissostichus eleginoidesin suurin sallittu saalis (TAC) on: a) 2 800 tonnia FAO suuralueella 48.3 Etelämanner 1 päivästä maaliskuuta 31 päivään elokuuta 1995. b) 28 tonnia FAO suuralueella 48.4 Etelämanner 15 päivästä joulukuuta 1994 3 päivään marraskuuta 1995. c) 297 tonnia FAO alueella 58.5.2 Etelämanner kaikkina kalastuskausina. Kalastuskauden määritellään kestävän 5 päivästä marraskuuta 1994 30 päivään kesäkuuta 1995. 3. Champsocephalus gunnarin suurin sallittu saalis (TAC) on kaikkina kalastuskausina 311 tonnia FAO alueella 58.5.2 Etelämanner. Kalastuskauden määritellään kestävän 5 päivästä marraskuuta 1994 30 päivään kesäkuuta 1995. 4. Rapujen (Decapoda, alalahko Reptantia) suurin sallittu saalis (TAC) on 1 600 tonnia FAO suuralueella 48.3 Etelämanner kalastuskauden 1994/1995 ajan. 5. Electrona carlsbergin suurin sallittu saalis on: a) 200 000 tonnia FAO suuralueella 48.3 Etelämanner 5 päivästä marraskuuta 1994 3 päivään marraskuuta 1995. b) 43 000 tonnia Shag-saarten alueella, jota rajoittaa seuraavat pisteet yhdistävä viiva: E-52°30', L-40°; E-52°30', L-44°; E-54°30', L-40° ja E-54°30', L-44° 1994/1995 ajan. Electrona carlsbergin kohdennettu kalastus FAO suuralueella 48.3 Etelämanner ja Shag-saarten alueella lopetetaan, jos jonkin jäljempänä 6 kohdassa luetellun lajin sivusaalis ylittää vahvistetun rajan. Jos Electrona carlsbergin kohdennetun kalastuksen aikana jonkin jäljempänä 6 kohdassa luetellun lajin sivusaalis jollakin vetokerralla ylittää 5 prosenttia, kalastusaluksen on siirryttävä toisille kalavesille suuralueella. 6. Kalastettaessa FAO suuralueella 48.3 Etelämanner Notothenia gibberrifronsin sivusaaliit rajoitetaan 1 470 tonniin; Chaenocephalus aceratusin sivusaaliit rajoitetaan 2 200 tonniin; Pseudochaenichthys georgianusin, Notothenia rossiin ja Notothenia squamifronsin sivusaaliit rajoitetaan kukin 30 000 tonniin. 7. Notothenia squamifronsin suurin sallittu saalis (TAC) on FAO alueella 58.4.4 (Ob- ja Lena-jokien rannat) Etelämanner 5 päivänä marraskuuta 1994 alkavan ja 1 päivänä marraskuuta 1996 päättyvän kaksivuotiskauden aikana 715 tonnia Lena-joen osalta ja 435 tonnia Ob-joen osalta. 8. Jonkin edellä mainitun lajin saaliita, jotka yhteisön alukset kalastivat tieteellisiin tarkoituksiin, pidetään osana kunkin lajin voimassa olevia pyyntirajoituksia edellä olevissa kohdissa esitetyllä tavalla. 6 artikla 1. Dissostichus eleginoidesin kalastus muuten kuin troolaamalla on kielletty FAO alueella 58.5.2 Etelämanner. 2. Edellä 5 artiklan 4 kohdassa määritellyn ravunpyynnin osalta ainoastaan rapumerrat (ansat) sallitaan. Tämä kalastus rajoitetaan sukukypsiin urosrapuihin; kaikki naaras- ja alakokoiset ravut on päästettävä vapaaksi. Paralomis spinosissima- ja P. formosa -lajeihin kuuluvat urosravut, joiden selkäkilven leveys on vähintään 102 millimetriä Paralomis spinosissiman osalta ja vähintään 90 millimetriä P. formosan osalta, voidaan pitää aluksella. 7 artikla Valvontatoimenpiteet Yhteisön aluksia koskee kolme erilaista saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmää: 1. Kuukausittaisessa saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmässä aikaväli, jolla ilmoitukset tehdään, on yksi kalenterikuukausi. 2. Kymmenen päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmässä kalenterikuukausi jaetaan kolmeen kirjaimilla A, B ja C merkittyyn ilmoitusjaksoon, jotka ajoittuvat tässä järjestyksessä kuukauden 1 päivästä 10 päivään, 11 päivästä 20 päivään ja 21 päivästä kuukauden viimeiseen päivään. 3. Jos saaliista ilmoitetaan viiden päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmän mukaisesti, jokainen kalenterikuukausi jaetaan kuuteen kirjaimilla A, B, C, D, E ja F merkittyyn ilmoitusjaksoon, jotka ajoittuvat tässä järjestyksessä kuukauden 1 päivästä 5 päivään, 6 päivästä 10 päivään, 11 päivästä 15 päivään, 16 päivästä 20 päivään, 21 päivästä 25 päivään ja 26 päivästä kuukauden viimeiseen päivään. 8 artikla 1. Viiden päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmää sovelletaan: - Dissostichus eleginoidesin kalastukseen FAO suuralueilla 48.3 ja 48.3 Etelämanner, - Champsocephalus gunnarin ja Dissostichus eleginoidesin kalastukseen FAO alueella 58.5.2 Etelämanner. 2. Kymmenen päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmää sovelletaan ravunpyyntiin (Decapoda, alalahko Reptantia) FAO suuralueella 48.3 Etelämanner. Tiedot 31 päivän heinäkuuta ja 31 päivän elokuuta välisenä aikana saaduista saaliista on toimitettava komissiolle kunkin vuoden syyskuun 15 päivään mennessä. 3. Kuukausittaista saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmää sovelletaan Electrona carlsbergin kalastukseen FAO suuralueella 48.3 Etelämanner ja Shag-saarten alueella. 4. Edellä 7 artiklassa esitettyjä saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmiä sovelletaan kaikkiin tieteelliseen tutkimustarkoitukseen pyydettyihin lajeihin, jos saaliin määrä on tiettynä ajanjaksona suurempi kuin 5 tonnia. 9 artikla 1. Yhteisön kalastusalusten päälliköiden on tehtävä saalis- ja pyyntiponnistusilmoitus lippuvaltiona olevan jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille viimeistään seuraavana päivänä sen jälkeen, kun kyseinen ilmoitusjakso on päättynyt. 2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi jokaisen lippunsa alla purjehtivan ja alueellaan rekisteröidyn kalastusaluksen tekemä saalis- ja pyyntiponnistusilmoitus viimeistään kolmen päivän kuluessa kustakin ilmoitusjaksosta. Jokaisessa saalis- ja pyyntiponnistusilmoituksessa on eriteltävä kyseinen ilmoitusjakso. 3. Komissio antaa CCAMLR:lle tiedoksi 2 kohdan mukaisesti saamansa saalis- ja pyyntiponnistusilmoitukset viimeistään viiden päivän kuluessa kunkin ilmoitusjakson päättymisestä. 10 artikla Saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmään on sisällyttävä seuraavat tiedot: - aluksen nimi, - kyseisen aluksen ulkoiset tunnusmerkit, - kyseisten lajien kokonaissaaliit, - niiden päivien ja tuntien kokonaismäärä, joina kalastustoimintaa harjoitettiin, edellisen ilmoitusjakson aikana. 11 artikla Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle aluskohtaisesti jaotellut kokonaissaaliit, jotka niiden lipun alla purjehtivat ja jotka niiden alueilla rekisteröidyt alukset saivat 1 päivän heinäkuuta 1994 ja tämän asetuksen voimaantulokuukautta seuraavan kuukauden viimeisen päivän välisenä aikana. Tämä ilmoitus on tehtävä 10 päivän kuluessa tämän ajanjakson päättymisestä. 12 artikla Biologisten tietojen ilmoitusjärjestelmä 1. Dissostichus eleginoides- ja Electrona carlsbergi -lajeja pyytävien yhteisön kalastusalusten on annettava sen jäsenvaltion, jonka lipun alla ne purjehtivat ja jossa ne on rekisteröity, toimivaltaisille viranomaisille tiedoksi viimeistään kunkin kuukauden 15 päivänä pyyntiponnistusten ja biologisten tietojen ilmoitusjärjestelmä. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tämän tiedoksiannon mukaiset tiedot kunkin kuukauden päättyessä. Komissio toimittaa nämä tiedot CCAMLR:lle viimeistään seuraavan kuukauden päättyessä. 3. Pyyntiponnistusten ja biologisten tietojen ilmoitusjärjestelmään on sisällyttävä seuraavat tiedot: - vetokertakohtaiset tiedot, jotka tarvitaan CCAMLR:n pitkäsiimakalastusta koskevan yksityiskohtaisen saalis- ja pyyntiponnistustietolomakkeen täyttämiseen. Näihin tietoihin sisältyvät saaliiksi jääneiden ja vapautettujen tai kuolleiden merilintujen tai merinisäkkäiden lukumäärä, - edustava otos harjoitetun kalastuksen pituusjakaumamittauksista. 13 artikla Kalastustoiminnan keskeyttäminen CCAMLR:n ilmoitettua komissiolle, että 5 artiklassa jollekin kalakannalle tai kantaryhmälle vahvistettu TAC on täynnä tai että 5 artiklassa esitetty kalastuskausi on päättynyt, mikään yhteisön kalastusalus ei saa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata eikä purkaa aluksesta kyseisestä kannasta tai kantaryhmästä pyydettyjä kaloja kyseisen päivämäärän jälkeen. 14 artikla Silmäkoot 1. Troolia, ankkuroitua kierrenuottaa eikä vastaavia verkkoja, joiden jonkin osan silmäkoko on pienempi kuin liitteessä II esitetyt silmäkoot, ei saa käyttää eikä vetää kalastettaessa Notothenia rossii-, Dissostichus eleginoides-, Notothenia gibberifrons-, Notothenia kempi-, Notothenia squamifrons- ja Champsocephalus gunnari -lajeja tai näiden lajien ryhmiä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen verkkojen liitteessä II määrätyt vähimmäissilmäkoot määritetään seuraavien sääntöjen mukaisesti: A. Tulkkien kuvaus a) Silmäkoon määrittämiseen käyttävien tulkkien on oltava kahden millimetrin vahvuisia, litteitä sekä kestävästä ja taipumattomasta aineesta valmistettuja. Tulkeissa on oltava yksi tai useampi suorasivuinen reuna, joka tai jotka on yhdistetty kaltevuudeltaan kaksi senttimetriä kahdeksaa senttimetriä kohti olevilla viistosivuisilla väliosilla. Tulkit on rei'itettävä kapeimmasta kohdastaan. b) Kunkin tulkin suorasivuiseen osaan tai osiin sekä viistoihin osiin on merkittävä yhdelle puolelle leveys millimetreinä mitattuna. Viistoihin osiin on tehtävä millimetriasteikko, ja leveys on merkittävä säännöllisin välein. B. Tulkin käyttö a) Havasta venytetään viistosti silmien pituussuunnassa. b) Edellä A kohdassa annettua kuvausta vastaava tulkki pujotetaan kapeimmasta kohdastaan silmään kohtisuorassa havaksen tasoon nähden. c) Tulkki pujotetaan käsin tai painon tai dynamometrin avulla silmään, kunnes silmän vastus pysäyttää sen viistojen reunojen kohdalla. C. Mitattavan silmän valitseminen a) Mitattavien silmien on muodostettava havaksen pituussuunnassa 20 yhtäjaksoisen silmän sarja. b) Alle 50 senttimetrin päässä jameista, nostoköydestä ja sulkuköysistä sijaitsevia silmiä ei mitata. Kyseinen etäisyys mitataan kohtisuorassa jameja, nostoköyttä ja sulkuköysiä vasten havaksen ollessa venytettynä mittaussuunnassa. Mittaamatta jätetään myös paikatut tai repeytyneet silmät sekä silmät, joihin on kiinnitetty lisälaitteita. c) Edellä olevasta a alakohdasta poiketen mitattavien silmien ei tarvitse muodostaa yhtäjaksoista sarjaa, jos b alakohdassa esitetyt edellytykset täyttyvät. d) Silmäkoko voidaan mitata ainoastaan silloin, kun verkko on märkä eikä se ole jäätynyt. D. Silmän mittaaminen Kunkin silmän koko on sama kuin tulkin leveys sen pysäytyspisteessä käytettäessä tulkkia B kohdan mukaisesti. E. Verkon silmäkoon määrittäminen Verkon silmäkoko on C ja D kohdassa kuvattujen menetelmien mukaan valittujen ja mitattujen silmien mittausten kokonaismäärän millimetreinä ilmoitettu aritmeettinen keskiarvo pyöristettynä lähimpään millimetriin. Mitattavien silmien kokonaismäärä on esitetty jäljempänä F kohdassa. F. Tarkastusmenettelyn vaiheet a) Tarkastaja mittaa kahdenkymmenen, edellä C kohdan mukaan valitun silmän sarjan pujottamalla tulkin käsin silmään painoa tai dynamometriä käyttämättä. Verkon silmäkoko määritetään sitten edellä E kohdan mukaisesti. Jos laskutoimitusten tulokset osoittavat, että silmäkoko ei ole voimassa olevien asetusten mukainen, on mitattava kaksi ylimääräistä, C kohdan mukaisesti valittua 20 silmän sarjaa. Silmäkoko lasketaan sitten uudelleen E kohdan mukaisesti ottaen huomioon 60 aikaisemmin mitattua silmää. Tämä silmäkoko on verkon silmäkoko sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäljempänä b alakohdan säännöksiä. b) Jos aluksen päällikkö asettaa kyseenalaiseksi a alakohdan mukaisesti määritetyn silmäkoon, tätä mittausta ei oteta huomioon silmäkokoa määritettäessä, ja verkko on mitattava uudelleen. Tulkkiin kiinnitettyä painoa tai dynamometriä on käytettävä uudessa mittauksessa. Painon tai dynamometrin valinta on jätettävä tarkastajan harkinnan varaan. Paino on kiinnitettävä (koukulla) tulkin kapeimmassa kohdassa olevaan reikään. Dynamometri voidaan kiinnittää tulkin kapeimmassa tai leveimmässä kohdassa olevaan reikään. Kansallisen toimivaltaisen viranomaisen on todistettava oikeaksi painon tai dynamometrin tarkkuus. Silmäkooltaan enintään 35 millimetriä oleviin edellä a alakohdan mukaisesti määritettyihin verkkoihin sovelletaan 19,61 newtonin suuruista voimaa (vastaa 2 kilogramman massaa) ja muihin verkkoihin 49,03 newtonin suuruista voimaa (vastaa 5 kilogramman massaa). Määritettäessä silmäkokoa edellä E kohdan mukaisesti (painoa tai dynamometriä käyttäen) ainoastaan 20 silmän sarja mitataan, jos painoa tai dynamometriä käytetään. 3. Pitkäsiimakalastuksesta johtuvan merilintujen satunnaisen kuolevuuden alentamiseksi sovellettavat toimenpiteet esitetään liitteessä III. 15 artikla Ilmoitus uudenlaisesta kalastuksesta 1. Tässä artiklassa uudenlainen kalastus on jonkin lajin kalastusta, jossa käytetään erityistä pyyntimenetelmää tilastollisella alueella ja josta a) CCAMLR:lle ei ole toimitettu perusteellisista tutkimuksista tai koekalastuksesta saatuja kalakannan levinneisyyttä, määrää, ikäjakaumaa, mahdollista tuottoa ja sen ominaislaatua koskevia tietoja, tai b) CCAMLR:lle ei ole koskaan toimitettu saalis- ja pyyntiponnistustietoja, tai c) CCAMLR:lle ei ole toimitettu saalis- ja pyyntiponnistustietoja kahdelta viimeisimmältä kalastuskaudelta, joilla kalastustoimintaa on harjoitettu. 2. Uudenlaisen kalastustoiminnan harjoittaminen CCAMLR:n sopimusalueella on kielletty, jollei sitä hyväksytä 6 kohdan mukaisesti. 3. Kaikkien kalastusalusten päälliköiden, jotka aikovat aloittaa uudenlaisen kalastuksen CCAMLR:n sopimusalueella, on ilmoitettava sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jonka lipun alla kyseinen alus purjehtii ja jonka alueella se on rekisteröity tähän tarkoitukseen, ja toimitettava kyseisille viranomaisille 4 kohdassa määritetyt tiedot parhaan kykynsä mukaan. 4. Jäsenvaltion, jolle on ilmoitettu sen lipun alla purjehtivan ja sen alueella rekisteröidyn aluksen aikomuksesta aloittaa uudenlainen kalastus CCAMLR:n sopimusalueella, on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä ja viimeistään kuusi kuukautta ennen CCAMLR:n seuraavaa sääntömääräistä kokousta. Ilmoitukseen on liitettävä kaikki seuraavat tiedot, jotka jäsenvaltio voi toimittaa: a) ehdotetun kalastuksen luonne, mukaan lukien saalislajit, pyyntimuodot, ehdotettu alue ja kannattavan kalastuksen edellyttämä saaliiden vähimmäistaso, b) merellä suoritetuista yksityiskohtaisista tutkimuksista saadut biologiset tiedot, joihin sisältyvät kalakannan levinneisyyttä, määrää, ikäjakaumaa ja sen ominaislaatua koskevat tiedot, c) yksityiskohtaiset tiedot toisten kanssa riippuvuussuhteessa olevista ja yhdessä elävistä lajeista sekä ehdotetun kalastuksen todennäköinen vaikutus niihin, d) muunlaista tällä alueella tai samanlaista muualla harjoitettavaa kalastustoimintaa koskevat tiedot, joita voidaan käyttää apuna arvioitaessa mahdollista tuottoa. 5. Komissio toimittaa CCAMLR:n tarkasteltaviksi 4 kohdan mukaisesti saadut tiedot sekä kaikki muut sen käytettävissä olevat asianmukaiset tiedot. 6. Kun CCAMLR on tehnyt päätöksen, uudenlaisen kalastuksen hyväksyy - komissio, jos CCAMLR ei ole vahvistanut mitään säilyttämistoimenpiteitä uudenlaisen kalastuksen osalta, tai - kaikissa muissa tapauksissa neuvosto, joka päättää asiasta määräenemmistöllä komission ehdotuksesta. 16 artikla Koekalastus Koekalastus määritellään kalastukseksi, joka aiemmin luokiteltiin 15 artiklassa määritellyksi uudenlaiseksi kalastukseksi. Koekalastus luokitellaan edelleen sellaiseksi, kunnes saatavilla on riittävät tiedot, jotta a) saalislajien levinneisyys, määrä ja ikäjakauma voidaan arvioida, mikä mahdollistaa kyseisenlaisen kalastuksen mahdollisen tuoton arvioimisen, b) kyseisenlaisen kalastuksen mahdollisia vaikutuksia riippuvaisiin ja vastaaviin lajeihin voidaan arvioida, c) CCAMLR:n tieteellinen komitea voi laatia ja antaa neuvoja sopivista pyyntimääristä sekä tarvittaessa pyyntiponnistuksen tasoista ja pyydyksistä. Koekalastuksen osalta toimitettavat tiedot esitetään liitteessä IV. 17 artikla Säilyttämistoimenpiteiden soveltaminen tieteelliseen tutkimukseen 1. Yhteisön alusten päälliköiden, jotka aikovat harjoittaa tutkimusta, jossa arvioidun saaliin odotetaan olevan vähemmän kuin 50 tonnia, on toimitettava sen jäsenvaltion, jonka lipun alla ne purjehtivat ja jonka alueella ne on rekisteröity, toimivaltaisille viranomaisille seuraavat tiedot: - aluksen nimi ja ulkoiset tunnusmerkit, - alue ja suuralue, joilla tutkimus aiotaan toteuttaa, - arvioitu CCAMLR:n sopimusalueelle saapumis- ja sieltä poistumispäivämäärä, - tutkimuksen tarkoitus, - todennäköisesti käytettävät kalastusvälineet. Lippuvaltiona olevan jäsenvaltion on toimitettava nämä tiedot komissiolle, joka vuorostaan asianmukaisesti toimittaa ne CCAMLR:lle. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut yhteisön alukset vapautetaan silmäkokomääräyksiä, pyydystyyppikieltoja, suljettuja alueita, kalastuskausia ja kokorajoituksia koskevista säilyttämistoimenpiteistä sekä muista kuin 5 artiklan 8 kohdassa ja 8 artiklan 4 kohdassa määritellyistä ilmoitusjärjestelmissä asetetuista vaatimuksista. 3. Yhteisön alusten päälliköiden, jotka aikovat harjoittaa tutkimusta, jossa arvioidun kokonaissaaliin odotetaan olevan enemmän kuin 50 tonnia, on toimitettava lippuvaltiona olevan jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille CCAMLR:n laatimalla lomakkeella tutkimussuunnitelmat. Lippuvaltiona olevan jäsenvaltion on toimitettava nämä tiedot komissiolle, joka toimittaa ne asianmukaisesti CCAMLR:lle tarkasteltaviksi. Suunniteltua tieteellisiin tarkoituksiin harjoitettavaa kalastustoimintaa ei saa aloittaa ennen kuin CCAMLR on saanut suoritettua tarkastelunsa ja komissio on asianmukaisesti ilmoittanut kyseisille jäsenvaltioille CCAMLR:n päätöksen. 4. Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle yhteenveto kaikkien näiden säännösten alaisten tutkimusten tuloksista 120 päivän kuluessa siitä, kun tutkimustarkoituksessa harjoitettava kalastustoiminta päättyi. Komissio toimittaa CCAMLR:lle yhteenvedon 60 päívän kuluessa ja lopullisen tutkimuskertomuksen 2 kuukauden kuluessa päivästä, jona komissio sai ne. 18 artikla Liitteessä I vahvistetaan ravunpyynnin koekalastusjärjestelmää FAO suuralueella 48.3 Etelämanner kalastuskaudesta 1993-1994 kalastuskauteen 1995-1996 koskevat säännöt sekä sallitut kalastusalueet. 19 artikla Yhteisön kalastusaluksilla on oltava tieteellinen tarkkailija, jos kyseiset alukset kalastavat Notothenia squamifronsia FAO tilastollisella alueella 58.4.4 kalastuskaudella 1995-1996. 20 artikla Muovisten pakkausnauhojen käytön vähentämistä koskevat säännökset Muovisten pakkausnauhojen käyttö kalastusaluksilla syöttilaatikoiden tiiviyden varmistamiseen on kielletty kalastuskaudesta 1995-1996 alkaen. Pakkausnauhojen käyttö muihin tarkoituksiin sellaisilla kalastusaluksilla, joilla ei ole aluksella jätteenpolttouuneja, on kielletty kalastuskaudesta 1996-1997 alkaen. 21 artikla Neuvosto tekee tähän asetukseen CCAMLR:n suositusten täytäntöön panemiseksi tarvittavat muutokset määräenemmistöllä komission ehdotuksesta. 22 artikla Kumotaan muodollisesti asetus (ETY) N:o 2245/85. 23 artikla Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. (1) EYVL N:o L 389, 31.12.1992, s. 1 (2) EYVL N:o L 261, 20.10.1993, s. 1 (3) EYVL N:o L 252, 5.9.1981, s. 26 (4) EYVL N:o L 210, 7.8.1985, s. 2 (5) EYVL N:o L 19, 22.1.1994, s. 5 (6) EYVL N:o L 171, 6.7.1994, s. 7 LIITE I Ravunpyynnin koekalastusjärjestelmä FAO suuralueella 48.3 kalastuskaudesta 1993-1994 kalastuskauteen 1995-1996 Seuraavia toimenpiteitä sovelletaan kaikkeen ravunpyyntiin FAO tilastollisella alueella 48.3 kalastuskausina 1993-1994, 1994-1995 ja 1995-1996. Kaikkien ravunpyyntiin suuralueella 48.3 osallistuvien alusten on toteutettava kalastustoimensa jäljempänä esitetyn koekalastusjärjestelmän mukaisesti: 1. Koekalastusjärjestelmä on kolmivaiheinen. Jokaisen kalastusta harjoittavan aluksen on suoritettava kaikki kolme vaihetta. Jäljempänä esitetty 1 vaihe on suoritettava ensimmäisen kalastuskauden aikana, jona alus osallistuu koekalastusjärjestelmään. Jäljempänä esitetyt 2 ja 3 vaiheet on suoritettava seuraavan kalastuskauden aikana. 2. Alusten on suoritettava koekalastusjärjestelmän 1 vaihe niiden ensimmäisen koekalastusjärjestelmään osallistumiskauden alussa. Seuraavat edellytykset koskevat 1 vaihetta: i) 1 vaihe määritellään aluksen 200 000 ensimmäisen mertatunnin pyyntiponnistukseksi sen ensimmäisen kalastuskauden alusta. ii) Jokaisen aluksen, joka suorittaa 1 vaihetta, on toteutettava 200 000 mertatunnin pyyntiponnistuksensa kokonaisalueella, joka muodostuu kahdestatoista 0,5° leveästä ja 1° pitkästä lohkosta. Tämän säilyttämistoimenpiteen osalta nämä lohkot merkitään kiljaimin A-L. Nämä lohkot esitetään kuviossa 1, ja jokaisen lohkon koilliskulma luetellaan liitteessä 75/A olevassa taulukossa 1. Jokaisen selkäsiiman osalta tunnit lasketaan kertomalla selkäsiimassa olevien mertojen kokonaismäärä ajalla (tunteina), jonka kyseinen selkäsiima on ollut vedessä. iii) Alukset eivät saa kalastaa kahdentoista 0,5° leveän ja 1° pitkän lohkon muodostaman alueen ulkopuolella ennen 1 vaiheen suorittamista. iv) Alukset eivät 1 vaiheen aikana saa käyttää 30 000 mertatuntia enempää yhdellä 0,5° leveällä ja 1° pitkällä lohkolla. v) Jos alus palaa satamaan ennen kuin se on käyttänyt 200 000 mertatuntia 1 vaiheessa, jäljellä olevat mertatunnit on käytettävä ennen kuin alus voi pitää 1 vaihetta suoritettuna. vi) Kun alukset ovat käyttäneet koekalastukseen 200 000 mertatuntia, alusten on pidettävä 1 vaihetta suoritettuna ja aloitettava tavallinen kalastus. 3. Tavalliset kalastustoimet on toteutettava säilyttämistoimenpiteessä 74/XII esitettyjen määräysten mukaisesti. 4. Tavallisten kalastustoimien toteuttamiseksi koekalastusjärjestelmän 1 vaiheen jälkeen sovelletaan 7 artiklan 2 kohdassa esitettyä kymmenen päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmää. 5. Alusten on suoritettava koekalastusjärjestelmän 2 vaihe niiden toisen koekalastusjärjestelmäänosallistumiskauden alussa. Seuraavat edellytykset koskevat 2 vaihetta: i) Jokaisen 2 vaiheessa olevan aluksen on kalastettava kolmella pienellä neliöllä, joiden pinta-ala on noin 26 neliömeripeninkulmaa (nämä neliöt ovat 6° leveät ja 7,5° pitkät). Nämä neliöt ovat koekalastusjärjestelmän 1 vaiheessa rajattujen lohkojen osa-alueita, ja ne merkitään A1:stä L40:een. Neliöt esitetään kuviossa 2, ja jokaisen neliön koilliskulma luetellaan liitteessä 75/A olevassa taulukossa 2. ii) Alukset kalastavat jatkuvasti (lukuun ottamatta hätätilanteitä tai huonoja sääolosuhteita) yhden ainoan neliön sisällä, kunnes keskimääräinen saalis mertaa kohden on laskenut vähintään 25 prosenttiin sen alkuperäisestä arvosta, ja sen jälkeen jatkavat kalastamista vielä 7 500 mertatunnin ajan. Yhdellä neliöllä saa käyttää enintään 50 000 mertatuntia. Saaliiden lähtötaso tietyllä neliöllä määritellään 2 vaiheessa keskimääräiseksi saaliiksi mertaa kohden, joka lasketaan matemaattisesti kyseisellä neliöllä tehdystä viidestä ensimmäisestä mertojen laskusta. Näiden ensimmäiseksi mereen laskettujen mertojen on oltava vedessä vähintään 24 tuntia. iii) Alusten on lopetettava kalastus yhdellä neliöllä ennen kuin ne aloittavat toimet toisella neliöllä. iv) Alusten on pyrittävä jakamaan pyyntiponnistus koko neliölle, eivätkä ne saa asettaa pyydyksiä samaan paikkaan joka pyyntikerralla. v) Alusten päälliköiden on päätettävä, millä kolmella neliöllä kalastetaan, mutta valittujen neliöiden ei tarvitse olla vierekkäisiä. vi) Kun kalastustoimet kolmannella neliöllä päättyvät, kalastusalusten on pidettävä 2 vaihetta suoritettuna ja aloitettava tavallinen kalastus. 6. Tavallisten kalastustoimien toteuttamiseksi koekalastusjärjestelmän 2 vaiheen jälkeen sovelletaan kymmenen päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmää. 7. Alusten on suoritettava koekalastusjärjestelmän 3 vaihe niiden toisen koekalastusjärjestelmään osallistumiskauden lopussa. Seuraavat edellytykset koskevat 3:a vaihetta: i) Aluksen on aloitettava koekalastusjärjestelmän 3 vaiheen suorittaminen noin yhtä viikkoa ennen sen toisen kalastuskauden päättymistä. Aluksen kalastuskausi päättyy, jos alus lopettaa kalastuksen vapaaehtoisesti tai jos kalastus lopetetaan TAC:n täyttymisen vuoksi. ii) Jos aluksen päällikkö lopettaa kalastustoimet vapaaehtoisesti, aluksen on aloitettava 3 vaiheen toteuttaminen noin yhtä viikkoa ennen sen kalastustoimien lopettamista. iii) CCAMLR ilmoittaa (kymmenen päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmässä esitettyjen suuntaviivojen mukaisesti) kaikille sopimuspuolille, jotka suorittavat toisen koekalastuskauden toimiaan, että näiden olisi aloitettava 3 vaihe, kun jäljellä on noin yksi viikko ennen TAC:n täyttymistä ja kalastuksen lopettamista. iv) Jokaisen aluksen on 3 vaiheen suorittamiseksi palattava niille kolmelle neliölle, joilla se kalasti koekalastusjärjestelmän 2 vaiheessa ja toteutettava 10 000-15 000 mertatunnin pyyntiponnistus jokaisella neliöllä. 8. Edellä 2 ja 3 vaiheessa kerättyjen tietojen analysoinnin helpottamiseksi alusten on ilmoitettava sen neliön numero (A1-L40), jolla se kalasti, sekä päivämäärä, pyyntiponnistus (mertojen lukumäärä ja tiheys sekä aika, jonka ne olivat vedessä) ja saalis (määrät ja paino) kultakin pyyntikerralta. 9. Koekalastusjärjestelmän piirissä kerätyt tiedot on toimitettava CCAMLR:lle kyseisen pyyntikauden 31 päivään elokuuta mennessä. 10. Alusten, jotka suorittavat kaikki kolme koekalastusjärjestelmän vaihetta, ei edellytetä harjoittavan koekalastusta seuraavina kalastuskausina. Näiden alusten on kuitenkin noudatettava säilyttämistoimenpiteessä 74/XII esitettyjä suuntaviivoja. 11. Kalastusalusten on osallistuttava koekalastusjärjestelmään itsenäisesti (alukset eivät esimerkiksi saa tehdä yhteistyötä koevaiheiden suorittamiseksi). 12. Koekalastusjärjestelmän aikana pyydettyjä rapuja on pidettävä osana kyseisellä kalastuskaudella voimassa olevaa TAC:tä (esimerkiksi kalastuskaudella 1993-1994 koesaaliita pidetään osana säilyttämistoimenpiteessä 74/XII-esitettyä 1 600 tonnin TAC:tä). 13. Koekalastusjärjestelmä perustetaan kolmeksi pyyntikaudeksi (1993-1994 - 1995-1996), ja komissio voi tarkistaa järjestelmän yksityiskohtia tänä ajanjaksona. Kalastusalukset, jotka aloittavat koekalastuksen pyyntikautena 1995-1996, on suoritettava järjestelmä pyyntikauden 1996-1997 aikana. LIITE II Edellä 14 artiklassa säädetty vähimmäissilmäkoko >TAULUKON PAIKKA> LIITE III Toimenpiteet pitkäsiimakalastuksen aikana aiheutuneen merilintujen satunnaisen kuolevuuden vähentämiseksi: a) Kalastustoimet on toteutettava siten, että koukku, johon syötti on kiinnitetty, uppoaa mahdollisimman pian sen jälkeen, kun se on laskettu veteen. Ainoastaan sulatettuja syöttejä saa käyttää. b) Pitkiäsiimoja saa laskea ainoastaan yöllä (hämäräjakson aikana). Laskettaessa pitkiäsiimoja yöllä ainoastaan vähäisiä aluksen turvallisuuden varmistavia valoja saa käyttää. c) Pitkiäsiimoja laskettaessa tai nostettaessa mereen ei saa heittää roskia eikä kalanjätteitä; jos kalanjätteiden päästämistä mereen ei voida välttää, se on tehtävä aluksen toiselta puolelta kuin jolle pitkätsiimat lasketaan tai jolta ne nostetaan ja/tai mahdollisimman kaukana tästä alueesta. d) Olisi kaikin tavoin pyrittävä varmistamaan, että pitkäsiimakalstuksen aikana pyydyksiin elävinä kiinni jääneet linnut saataisiin päästettyä irti elävinä ja että aina, kun se on mahdollista, koukut irrotettaisiin vahingoittamatta linnun henkeä. e) Käytettäessä pitkiäsiimoja olisi hinattava selkäsiimaa, jonka tarkoituksena on pelottaa lintuja asettumasta syöttien päälle. Yksityiskohtainen kuvaus selkäsiimasta ja sen käyttötavasta annetaan tähän toimenpiteeseen liitetyssä lisäyksessä. Leikarien lukumäärään ja sijoittamiseen liittyvät rakennetta koskevat yksityiskohdat voivat vaihdella edellyttäen, että tapsien peittämä tosiasiallinen veden pinta-ala on vähintään tässä määritellyn mallin peittämän pinta-alan suuruinen. Siiman jännittämiseksi vedessä vedettävää laitetta koskevat yksityiskohdat voivat myös vaihdella. f) Seurantalaitteiden käyttö aluksilla, jotka kalastavat CCAMLR:n sopimusalueella, on kielletty kalastuskaudesta 1994-1995 alkaen. Lisäys liitteeseen III 1. Selkäsiima on jännitettävä aluksen perään ja kiinnitettävä noin 4,5 metriä vedenpinnan yläpuolelle siten, että siima on suoraan sen paikan yläpuolella, jossa syötit osuvat veteen. 2. Selkäsiiman halkaisijan on oltava noin 3 millimetriä, sen on oltava vähintään 150 metriä pitkä ja sen päässä on oltava laite, jolla siima jännittyy siten, että selkäsiima pysyy suoraan aluksen perässä myös vastatuulessa. 3. Selkäsiimaan olisi kiinnitettävä viisi tapsia, jotka muodostuvat kahdesta, halkaisijaltaan noin 3 millimetriä paksusta köydestä, 5 metrin välein siitä kohdasta alkaen, jossa selkäsiima kiinnitetään alukseen. Tapsin pituuden olisi vaihdeltava noin 3,5 metristä aluksen lähellä noin 1,25 metriin viidennen tapsin kohdalla. Selkäsiimaa käytettäessä tapsien olisi yllettävä meren pintaan ja ajoittain tultava veden pinnan yläpuolelle, kun alus kohoaa aallokossa. Leikarit olisi asetettava selkäsiiman hinauspisteeseen, tapsien kiinnityspisteen molemmin puolin ja aivan selkäsiiman päähän kiinnitettävän painon viereen. Jokaisessa tapsissa olisi myös oltava leikari kohdassa, jossa se on kiinnitetty selkäsiimaan. >VIITTAUS FILMIIN> LIITE IV Koekalastuksesta toimitettavat tiedot: 1. Sen varmistamiseksi, että CCAMLR:n tieteellisen komitean käytettävissä on koekalastusaikana asianmukaiset tiedot arvion tekemiseksi, i) tieteellinen komitea laatii (ja päivittää tarvittaessa vuosittain) tietojenkeräämissuunnitelman, jossa eritellään asianmukaisten koekalastusta koskevien tietojen saamiseen tarvittavat tiedot ja esitetään siihen tarvittavat toimet, ii) jokaisen tällaista kalastustoimintaa harjoittavan jäsenen on vuosittain (määrättynä päivänä) toimitettava CCAMLR:lle tieteellisen komitean laatimassa tietojenkeräämissuunnitelmassa eritellyt tiedot, iii) jokaisen tällaista kalastustoimintaa harjoittavan jäsenen tai jäsenen, joka aikoo sallia alustensa harjoittaa tällaista toimintaa, on vuosittain laadittava tutkimus- ja kalastustoimintasuunnitelma ja toimitettava se CCAMLR:lle määrättyyn päivään mennessä, jotta tieteellinen komitea ja toimikunta voivat tarkastaa sen, iv) ennen kuin jäsen voi antaa aluksilleen luvan jatkaa jo käynnissä olevaa koekalastustoimintaa, kyseisen jäsenen on ilmoitettava siitä toimikunnalle vähintään kolme kuukautta ennen toimikunnan sääntömääräistä kokousta, eikä kyseinen jäsen saa aloittaa koekalastusta ennen kuin kyseinen kokous päättyy, v) jos tietojenkeräämissuunnitelmassa eriteltyjä tietoja ei ole toimitettu CCAMLR:lle viimeisimmältä kalastuskaudelta, jolla koekalastusta harjoitettiin, tietonsa ilmoittamatta jättänyttä jäsentä kielletään jatkamasta koekalastusta, kunnes asianmukaiset tiedot on toimitettu CCAMLR:lle ja kunnes tieteellisellä komitealla on ollut mahdollisuus tarkastaa tiedot, vi) pyyntikapasiteetti ja -ponnistus rajoitetaan varopyyntirajoituksella tasolle, joka on ainoastaan hiukan enemmän kuin tietojenkeräämissuunnitelmassa määriteltyjen tietojen saamiseksi tarvittava ja 16 artiklassa esitettyjen arvioiden tekemiseen edellytetty taso. vii) jokaisen koekalastukseen osallistuvan aluksen nimi, tyyppi, koko, rekisteröintinumero ja radiokutsutunnus on ilmoitettava CCAMLR:n sihteeristölle viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kalastuskauden alkua, ja viii) jokaisella koekalastukseen osallistuvalla aluksella on oltava tieteellinen tarkkailija sen varmistamiseksi, että tietoja kerätään sovitun tietojenkeräämissuunnitelman mukaisesti, sekä avustamassa biologisten ja muiden asianmukaisten tietojen keräämisessä. 2. Tietojenkeräämissuunnitelmaan, jonka tieteellinen komitea laatii ja jota se pitää ajan tasalla, on sisällyttävä tarvittaessa: i) selvitys pyyntiponnistuksesta ja siihen liittyvistä biologisista, ekologisista ja ympäristöä koskevista tiedoista, joita tarvitaan 16 artiklassa esitettyjen arvioiden tekemiseen, sekä päivämäärä, johon mennessä sovitut tiedot on vuosittain toimitettava CCAMLR:lle, ii) suunnitelma pyyntiponnistuksen kohdentamisesta koevaiheessa niiden asianmukaisten tietojen hankkimiseksi, joita tarvitaan kalastuspotentiaalin ja hyödynnettyjen, näistä riippuvaisten ja näitä vastaavien kantojen ekologisten suhteiden sekä epäsuotuisten vaikutusten todennäköisyyden arvioimiseen, ja iii) arvio aikataulusta, jota käytetään määriteltäessä hyödynnettyjen, näistä riippuvaisten ja näitä vastaavien kantojen reaktioita kalastustoimintaan. 3. Tutkimus- ja kalastustoimintasuunnitelmiin, jotka koekalastukseen osallistuvien jäsenten tai jäsenten, jotka aikovat osallistua siihen, on laadittava, on sisällyttävä kaikki seuraavat tiedot, jotka jäsen pystyy toimittamaan: i) selvitys siitä, kuinka jäsenen toiminta sopii yhteen tieteellisen komitean laatiman tietojenkeräämissuunnitelman kanssa, ii) selvitys koekalastuksen luonteesta, mukaan lukien saalislajit, pyyntimenetelmät, ehdotettu alue ja tulevalle kaudelle ehdotetut pyynnin enimmäistasot, iii) perusteellisilta tutkimusmatkoilta saadut biologiset tiedot, esimerkiksi tiedot kannan levinneisyydestä, määrästä ja ikärakenteesta, sekä sen ominaislaatua koskevat tiedot, iv) yksityiskohtaiset tiedot riippuvaisista ja vastaavista kannoista sekä todennäköisyys, jolla ehdotettu kalastus vaikuttaa niihin, ja v) tiedot muunlaisesta kalastuksesta samalla alueella tai samanlaisesta kalastuksesta muilla alueilla, joita voidaan käyttää arvioitaessa mahdollista tuottoa.