Virallinen lehti nro C 320 , 28/10/1996 s. 0212



A4-0263/96 Päätöslauselma jatkotoimenpiteistä yhteisön talousarviopetosten vastaista taistelua käsitelleelle parlamenttien väliselle konferenssille (23. ja 24. huhtikuuta 1996): unionin ja jäsenvaltioiden yhtenäinen toiminta Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan ja oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan lausunnon (A4-0263/96), A. katsoo, että yhteisön talousarviopetosten vastaista taistelua käsitellyt 23. ja 24. huhtikuuta 1996 pidetty parlamenttien välinen konferenssi kutsuttiin koolle laatimaan perusta kansallisten viranomaisten ja yhteisön välttämättömälle yhteistyölle, joka perustui: - unionin ja jäsenvaltioiden yhteiseen etuun, jota näiden petosten aiheuttamat taloudelliset ja poliittiset vahingot yhtäläisesti koskevat - vastuun ja toimivallan hajauttamiseen näille kahdelle tasolle, B. katsoo, että konferenssissa havaittiin tärkeitä puutteita unionin talouden suojeluun tarkoitetuissa säännöksissä, sekä kansallisella että yhteisön tasolla, C. katsoo, että ajankohta on sopiva asian viemiselle eteenpäin muodostamalla konkreettisia ehdotuksia näiden periaatteiden ja näkökohtien pohjalta, D. katsoo, että hallitusten välisen konferenssin olisi otettava hoitaakseen kysymys perustamissopimuksen täydentämisestä vastaavan tasoisilla yhteisön taloudellisten etujen suojaamiskeinoilla tehokkaalla, oikein suhteutetulla ja varoittavalla tavalla, E. katsoo, että merkittävää edistystä on saavutettu hallinnollisia seuraamuksia ja valvontaa koskevan lainsäädännön osalta, mutta on syytä täydentää yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi käytettäviä oikeudellisia ja tuomiovaltaan liittyviä välineitä koskevaa lainsäädäntöä, F. pahoittelee myös, että rikosoikeudellinen suoja petollisia menettelyjä vastaan on siirretty kolmannen pilarin alueeseen kuuluvaksi, G. katsoo, että taistelun kansainvälistä petostoimintaa ja lahjontaa vastaan on tapahduttava sellaisten monitieteisten elinten tasolla, jotka etuoikeudelliset suhteet sitovat toisiinsa, H. muistuttaa, että jäsenvaltioiden välinen ja komission kanssa käytävä kansainvälinen yhteistyö on ainoa tehokas keino taistella sellaisten suurten rikollisjärjestöjen petoksia vastaan, jotka hyötyvät markkinoiden kansainvälistymisestä ja kansallisten oikeusjärjestelmien erilaisuudesta; Vastuualueista ja toimivallasta sopiminen 1. Pyytää HVK:n toimijoita luomaan perustamissopimukseen välttämättömiä välineitä petosten tehokasta paljastamista varten, kuten: a) oikeudellinen perusta, jonka avulla voidaan yhteispäätösmenettelyllä ottaa käyttöön petostenvastaisia säännöksiä, b) eri jäsenvaltioiden velvoite suojella yhteisön varoja vaikutukseltaan vastaavalla tavalla, c) joidenkin EU-sopimuksen osastoon VI kuuluvien alojen yhteisöllistäminen («oikeus- ja sisäasiat»), kuten artiklan K.1 7, 8 ja 9 kohdassa tarkoitetut alat, silloin kun ne liittyvät yhteisön taloudellisten etujen suojelemiseen; d) lahjonnan vastaisten toimenpiteiden yhdistäminen selkeästi sopimuksessa tarkoitettuihin yhteistä etua koskeviin asioihin; Lainsäädännön täydentäminen 2. Kehottaa komissiota tarkastelemaan uudelleen alakohtaisia oikeudellisia välineitä, jotta ne voidaan yhdenmukaistaa hallinnollisista seuraamuksista ja valvonnasta annetun asetuksen (ETY) N:o 2988/95 kanssa, erityisesti mitä tulee erottamiseen ja etujen poistamiseen säännöstenvastaisuuksia havaittaessa; 3. Suosittaa jäsenvaltioita, komissiota ja neuvostoa laatimaan petosten ja lahjonnan vastaisten toimenpiteiden yhteydessä voimistettuja ennaltaehkäisevästi toimivia säännöksiä, joiden tavoitteena on talousarvion kannalta olennaisten tulojen ja menojen sekä siihen liittyvien päätöksentekomenettelyjen avoimuuden (ja sen vuoksi valvottavuuden) parantaminen; 4. Kehottaa neuvostoa vauhdittamaan nopeasti neuvotteluja Euroopan yhteisön taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen toisesta pöytäkirjasta (liittyen oikeushenkilöiden vastuuseen) ja ottamaan Euroopan parlamentin - vielä valmisteilla olevat - näkemykset asianmukaisesti huomioon; 5. Muistuttaa, että jos osoittautuu mahdottomaksi saada yleissopimusta yhteisön taloudellisten etujen suojelemisesta ja sitä mahdollisesti seuraavia pöytäkirjoja ratifioiduksi yksimielisesti, se käyttäisi toimintavapauttaan ja voisi pyytää komissiota tekemään yhteisöaloitteen; 6. Suosittelee, että jäsenvaltiot ja komissio yhteistyössä yhtenäistäisivät seuraavia juridisia ja oikeudenkäyttöön liittyviä menettelyjä, joilla voidaan vaikuttaa yhteisön varojen suojeluun, mitä tulee syytteiden nostamiseen ja varojen takaisin saamiseen: - tuomioistuimista riippumattomat järjestelyt: tämä käytäntö sallittaisiin poikkeuksellisesti, ei kuitenkaan koskaan velkasaatavien yhteydessä eikä tahallisten säännönvastaisuuksien yhteydessä, ja se perustuu aina yhteisön viranomaiselta ennakolta saatuun hyväksyntään; tälle viranomaiselle on järjestelmällisesti ilmoitettava kyseisistä asioista, - asianomistajan nimeäminen, joka niissä maissa, joissa tällaista menettelyä ei ole, tulisi korvata vastaavilla suojelumekanismeilla, - erityiset oikeusasteet yhteisöpetoksia varten; nämä voitaisiin perustaa yleisten syyttäjävirastojen ja kansallisten tuomioistuinten rinnalle, - perintä ja varojen takaisinsaanti, jotka pitäisi antaa ensisijaisesti vastuussa olevien elinten tehtäväksi, jotka toimivat yhdenmukaistettuja menetelmiä noudattaen (tiedotusvelvollisuus komissiolle; etuoikeuksien vastaavuus, mitä tulee valtionkassan ja yhteisön saataviin; yhdenmukainen vanhenemisaika) ja joita valvoo yhteisön keskitetty seurantayksikkö; Petoksia käsittelevän organisaation lujittaminen 7. Kehottaa: a) jäsenvaltioita perustamaan tällaisia monitieteellisiä elimiä ja antamaan niiden käyttöön erikoistuneen henkilöstön, b) komissiota ja jäsenvaltioita tekemään yhteistyötä järjestääkseen laajan koulutusohjelman tutkijoille ja määrittääkseen juridisen elimen, johon kuuluu vertailukelpoisin tutkintavaltuuksin varustettuja kansallisia tutkijoita, c) komissiota määrittämään paremmin petosten vastaisen toiminnan koordinointiyksikön (UCLAF) aseman, jonka tulisi perustua seuraaviin neljään pilariin: - järjestelmällinen tiedotus kaikista petoksista, - kansallisten tutkimusten koordinointi, - UCLAF:n toimeenpanemat tutkimukset koskien kansallisia petoksia tai suojelun tehokkuutta, - perintätoimet silloin, kun kansalliset toimintamahdollisuudet ovat erittäin puutteellisia tai haluttaessa näyttää esimerkkiä yhteisön toimien avulla; Yhteistyön perustan luominen 8. Pyytää, että komissio: a) esittää normatiivisia ehdotuksia, jotka se katsoo välttämättömiksi lujitettaessa hallinnollista yhteistyötä, b) ehdottaa jäsenvaltioiden yhteisen harkinnan jälkeen: - juridisen elimen perustamista, joka säätelee taloudellisia vahinkoja ehkäisevää yhteistyötä, - todelliseen oikeudelliseen yhteistyöhön tähtäävää aloitetta poistamalla olemassaolevat juridiset esteet, antamalla ainoastaan yhdelle maalle syyteoikeus, säätelemällä virka-avunpyyntötoimia ja niiden todistusarvoa; 9. Suosittaa neuvostoa määräämään jäsenvaltioille yhdessä omassa (horisontaalisessa) säädöksessä yleiset velvoitteet, joiden tavoitteena on poistaa olemassa olevat oikeudelliset esteet (kuten vaatimus kaksinkertaisesta rangaistuksenalaisuudesta) luovutuksen ja oikeusavun yhteydessä rikosasioissa ja helpottaa ja vauhdittaa menettelyoikeudellisin keinoin jäsenvaltioiden välistä juridista yhteistyötä rikostapauksissa; 10. Katsoo, että tehokkaan kansainvälisen yhteistyön on perustuttava tiedon ja toimenpiteiden keskittämiseen UCLAF:n kaltaisen yhteisöllisen elimen avulla; pyytää siis komissiota määrittämään yksikön aseman tähdäten hallinnollisen, ehkäisevän ja oikeudellisen yhteistyön säätelyyn; 11. Katsoo, että virka-avun pyyntöjä helpotetaan antamalla erityisvaltuudet yhteisön elimelle, joka toimisi jäsenvaltion pyynnöstä ja olisi selvillä jälkimmäisen syytteistä ja lainsäädännöstä, ja pyytää komissiota ja jäsenvaltioita harkitsemaan tätä tulevaa kehitystä; 12. Pyytää komissiota tutkimaan kysymystä rikossyytteistä silloin, kun on kyse EU:n etuja vastaan suunnatuista rikkomuksista, erityisesti virkamiesten lahjonnasta; 13. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauseman komissiolle, neuvostolle ja kaikille parlamenttien välisen konferenssin osanottajille ja jäsenvaltioiden parlamenttien puhemiehille.