Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma ehdotuksesta neuvoston päätökseksi kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista koskevan eurooppalaisen rahaston perustamisesta vuosiksi 2007-2013 osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa (KOM(2005)0123 - C6-0238/2005 - 2005/0048(CNS))



Virallinen lehti nro 317 E , 23/12/2006 s. 0652 - 0678



20061223 P6_TA(2006)0583 Kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista koskevan eurooppalaisen rahaston perustaminen (2007–2013) * Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma ehdotuksesta neuvoston päätökseksi kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista koskevan eurooppalaisen rahaston perustamisesta vuosiksi 2007–2013 osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa (KOM(2005)0123 — C6-0238/2005 — 2005/0048(CNS)) (Kuulemismenettely) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission ehdotuksen neuvostolle (KOM(2005)0123) [1], - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 63 artiklan 3 kohdan a alakohdan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C6-0238/2005), - ottaa huomioon työjärjestyksen 51 artiklan, - ottaa huomioon kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnön ja budjettivaliokunnan ja työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausunnot (A6-0419/2006); 1. hyväksyy komission ehdotuksen sellaisena kuin se on tarkistettuna; 2. pyytää komissiota muuttamaan ehdotustaan vastaavasti EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti; 3. pyytää neuvostoa ilmoittamaan parlamentille, jos se aikoo poiketa parlamentin hyväksymästä sanamuodosta; 4. pyytää tulla kuulluksi uudelleen, jos neuvosto aikoo tehdä huomattavia muutoksia komission ehdotukseen; 5. kehottaa puhemiestä välittämään tähän lainsäädäntöpäätöslauselmaan liitetyn parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle. [1] Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä. -------------------------------------------------- 20061223 LIITE 20061223 Tarkistettu ehdotus neuvoston päätökseksi eurooppalaisen rahaston perustamisesta vuosiksi 2007–2013 kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista varten osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 63 artiklan 3 kohdan a alakohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [1], ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [2]; sekä katsoo seuraavaa: (1) Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen asteittaista toteuttamista varten Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa määrätään yhtäältä henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevien toimien toteuttamisesta samanaikaisesti ulkorajoilla tehtäviä tarkastuksia, turvapaikkaa ja maahanmuuttoa koskevien rinnakkaistoimenpiteiden kanssa ja toisaalta sellaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, jotka koskevat turvapaikkaa, maahanmuuttoa ja kolmansien maiden kansalaisten oikeuksia. (2) Tampereella 15. ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi, että Euroopan unionin on varmistettava jäsenvaltioidensa alueella laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten oikeudenmukainen kohtelu. Heille olisi pyrittävä tehostetun kotouttamispolitiikan avulla takaamaan EU:n kansalaisten oikeuksiin ja velvollisuuksiin verrattavissa olevat oikeudet ja velvollisuudet. Kyseisellä politiikalla olisi myös edistettävä syrjimättömyyttä talous-, yhteiskunta- ja kulttuurielämässä sekä kehitettävä rasismin ja muukalaisvihan vastaisia toimenpiteitä. (3) Kolmansien maiden kansalaisten kotouttaminen jäsenvaltioihin on keskeinen osa taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämistä, joka on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaan yhteisön keskeisiä tavoitteita. Ottaen huomioon perustamissopimus, tämä väline koskee kuitenkin kotouttamisprosessia tukevien konkreettisten toimien yhteisrahoituksen osalta kuitenkin ensisijaisesti maahan vasta saapuneita kolmansien maiden kansalaisia. (4) Eurooppa-neuvosto korostaa 4. ja 5 päivänä marraskuuta 2004 hyväksytyssä Haagin ohjelmassa, että jäsenvaltioiden yhteiskunnallisen vakauden ja yhteenkuuluvuuden tavoite edellyttää tehokkaiden politiikkojen kehittämistä. Se toteaa, että on tarpeen koordinoida paremmin kansalliset kotouttamispolitiikat yhteisten puitteiden pohjalta, ja kehottaa jäsenvaltioita, neuvostoa ja komissiota edistämään rakenteellista kokemusten ja tietojen vaihtoa kotouttamisesta. (5) Haagin ohjelman mukaisesti Euroopan unionin neuvosto ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajat laativat 19 päivänä marraskuuta 2004 maahanmuuttajien kotouttamispolitiikkaa koskevat Euroopan unionin yhteiset perusperiaatteet. Yhteiset perusperiaatteet hyödyttävät jäsenvaltiota kansallisen kotouttamispolitiikan laadinnassa, sillä ne muodostavat perusteellisen ohjeistuksen, jonka pohjalta jäsenvaltiot voivat arvioida omia toimiaan. (6) Yhteiset perusperiaatteet täydentävät laillisesti maassa oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten maahanpääsystä ja oleskelusta annettuja yhteisön säädöksiä perheenyhdistämisen ja pitkään oleskelleiden henkilöiden osalta sekä muita asiaa koskevia voimassa olevia oikeudellisia puitteita, jotka koskevat esimerkiksi sukupuolten välistä tasa-arvoa, syrjintäkieltoa ja sosiaalista osallisuutta, ja toimivat niiden kanssa yhteisvaikutuksessa. (7) Neuvosto palauttaa mieleen komission 1 päivänä syyskuuta 2005 esittämän tiedonannon "Yhteinen toimintasuunnitelma kotouttamiselle: puitteet kolmansien maiden kansalaisten kotouttamiselle Euroopan unionissa" ja korostaa kotouttamista koskevasta yhteisestä toimintasuunnitelmasta 1. ja 2 päivänä joulukuuta 2005 antamissaan päätelmissä tarvetta vahvistaa jäsenvaltioiden kotouttamispolitiikkoja ja katsoo, että on tärkeää määritellä Euroopan tasolla puitteet EU:n alueella laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten kotouttamiseksi yhteiskunnan kaikilla osa-alueilla ja ennen kaikkea konkreettiset toimenpiteet yhteisten perusperiaatteiden toteuttamiseksi. (8) Jos jokin jäsenvaltio laiminlyö kotouttamispolitiikan kehittämisen ja toteuttamisen, tästä saattaa olla monenlaisia haitallisia seurauksia muille jäsenvaltioille ja Euroopan unionille. (9) Tukeakseen kotouttamiseen liittyvien ohjelmien suunnittelua budjettivallan käyttäjä otti Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon vuosiksi 2003–2006 erityisiä määrärahoja, jotka on tarkoitettu pilottihankkeiden ja valmistelutoimien rahoittamiseen kotouttamisen alalla (INTI). (10) Poistettu (11) INTI-ohjelman, maahanmuuttoa, kotouttamista ja työllisyyttä koskevan komission tiedonannon sekä muuttoliikettä ja kotouttamista koskevan ensimmäisen vuosikertomuksen perusteella katsotaan, että yhteisö tarvitsee vuodesta 2007 alkaen erityisen välineen, jolla kannustetaan jäsenvaltioita kehittämään ja toteuttamaan kotouttamispolitiikkaa, jonka tavoitteena on auttaa uskonnoltaan, kieleltään ja etniseltä ja kulttuuritaustaltaan erilaisia kolmansien maiden kansalaisia täyttämään oleskelun edellytykset, ja helpotetaan heidän kotoutumistaan eurooppalaiseen yhteiskuntaan, yhteisten perusperiaatteiden mukaisesti ja Euroopan sosiaalirahaston toimintaa täydentäen. (12) Jotta yhteisön toiminta kolmansien maiden kansalaisten kotouttamiseksi olisi johdonmukaista, tästä välineestä rahoitettavat toimet olisi määriteltävä tarkkaan ja niiden olisi täydennettävä Euroopan sosiaalirahastosta ja Euroopan pakolaisrahastosta tuettavia toimia. Tätä varten on tarkoitus kehittää yhteisiä ohjelmajärjestelyjä sen varmistamiseksi, että Euroopan sosiaalirahastosta ja tästä välineestä rahoitettavat yhteisön toimet kolmansien maiden kansalaisten kotouttamiseksi ovat keskenään johdonmukaiset. (13) Koska komissio ja jäsenvaltiot hallinnoivat yhdessä sekä tätä välinettä että Euroopan sosiaalirahastoa, täytäntöönpanon johdonmukaisuus edellyttää myös kansallisia järjestelyjä. Sitä varten tämän välineen täytäntöönpanosta vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten olisi luotava yhteistyö- ja koordinointimenettelyt niiden viranomaisten kanssa, jotka jäsenvaltiot ovat nimenneet vastaamaan Euroopan sosiaalirahaston ja Euroopan pakolaisrahaston täytäntöönpanosta, ja varmistettava, että tästä rahastosta tuettavat toimet määritellään tarkasti ja että ne täydentävät Euroopan sosiaalirahastosta ja Euroopan pakolaisrahastosta rahoitettavia toimia. (14) Tämä väline on osa johdonmukaista kehystä, johon kuuluvat tämä päätös, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös pakolaisrahaston perustamisesta vuosiksi 2008–2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös ulkorajarahaston perustamisesta vuosiksi 2007–2013 sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös Euroopan palauttamisrahaston perustamisesta vuosiksi 2008–2013, ja jonka tavoitteena on, että jäsenvaltiot jakavat oikeudenmukaisesti vastuun unionin ulkorajojen yhdennetyn hallinnon sekä yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan aiheuttamasta taloudellisesta rasituksesta. Mainitut toimet perustuvat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen IV osastoon. (14 a) Tämä väline olisi kolmansien maiden kansalaisten kotouttamisprosessia jäsenvaltioissa tukevien konkreettisten toimien yhteisrahoituksen osalta kohdistettava ensisijaisesti toimiin, jotka liittyvät vasta maahan saapuneisiin kolmansien maiden kansalaisiin. Tässä yhteydessä voitaisiin viitata neuvoston direktiiviin 2003/109/EY, jossa mainitaan viiden vuoden laillinen oleskelu edellytyksenä, joka kolmansien maiden kansalaisten on täytettävä voidakseen saada pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen aseman. (14 b) Tällä välineellä olisi myös tuettava jäsenvaltioiden pyrkimyksiä parantaa valmiuksiaan kehittää, panna täytäntöön, seurata ja arvioida yleisesti kaikkia kolmansien maiden kansalaisia koskevia kotouttamisstrategioita, -politiikkoja ja -toimenpiteitä sekä näiden valmiuksien parantamiseen myötävaikuttavaa tietojen ja parhaiden käytänteiden vaihtoa ja yhteistyötä jäsenvaltioiden sisällä ja niiden välillä. (15) Rahastosta myönnettävä tuki on tehokkaampaa ja se voidaan kohdistaa paremmin, jos tukikelpoisten toimien yhteisrahoitus perustuu strategiseen monivuotiseen ohjelmasuunnitteluun, jonka kukin jäsenvaltio toteuttaa keskustellen komission kanssa. (16) Jokaisen jäsenvaltion olisi laadittava komission antamien strategisten suuntaviivojen pohjalta monivuotinen ohjelma, jossa otetaan huomioon kyseisen valtion erityinen tilanne ja tarpeet ja määritetään kehittämisstrategia, jota olisi käytettävä viitekehyksenä vuosiohjelmissa lueteltujen toimien täytäntöönpanoa valmisteltaessa. (17) Poistettu (18) Poistettu (19) Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 [3] 53 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun jaetun hallinnoinnin mukaisesti olisi täsmennettävä edellytykset, joiden nojalla komissio voi toteuttaa sille kuuluvat Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion toteuttamistehtävät, ja määriteltävä jäsenvaltioiden yhteistyövelvoitteet. Näin komissio voi olla varma siitä, että jäsenvaltiot käyttävät rahaston varoja laillisesti, asianmukaisesti ja varainhoitoasetuksen 27 artiklassa ja 48 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua moitteettoman varainhoidon periaatetta noudattaen. (20) Poistettu (21) Olisi luotava objektiiviset perusteet, joita sovelletaan varojen jakamiseen jäsenvaltioille. Perusteissa olisi otettava huomioon jäsenvaltioissa laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten määrä ja jäsenvaltioihin tietyllä viitejaksolla ensimmäistä kertaa maahanpääsyluvan saaneiden kolmansien maiden kansalaisten määrä […]. (22) Poistettu (23) Jäsenvaltioiden olisi toteutettava riittävät toimenpiteet hallinnointi- ja valvontajärjestelmän toimivuuden varmistamiseksi. Tätä varten on tarpeen vahvistaa kaikkien ohjelmien järjestelmiä sitovat yleisperiaatteet ja tehtävät. (24) Poistettu (25) Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen mukaan vastuu tukitoimien täytäntöönpanosta ja valvonnasta kuuluu ensisijassa jäsenvaltioille. (26) Hallinnointi- ja valvontajärjestelmiin, menojen todentamiseen sekä sääntöjenvastaisuuksien ja yhteisön lainsäädännön rikkomisen ehkäisyyn, toteamiseen ja oikaisuun liittyvät jäsenvaltioiden velvoitteet olisi täsmennettävä monivuotisten ja vuosiohjelmien tehokkaan ja asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi. Hallinnoinnin ja valvonnan osalta on erityisesti tarpeen vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaan jäsenvaltiot huolehtivat siitä, että järjestelmät ovat olemassa ja toimivat tyydyttävästi. (27) Jäsenvaltioiden ja komission välistä yhteistyötä olisi kannustettava tällä alalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta varainhoidon valvontaan liittyvää komission toimivaltaa. (28) Poistettu (29) Tällä välineellä tuettavien toimien teho ja vaikutus riippuvat myös toimien arvioinnista. Tämän vuoksi olisi vahvistettava tähän liittyvät jäsenvaltioiden ja komission velvollisuudet sekä järjestelyt, joiden avulla voidaan varmistaa arvioinnin luotettavuus. (30) Toimien arviointi olisi järjestettävä siten, että niitä voidaan tarkistaa ohjelmakauden aikana ja arvioida niiden vaikutuksia, ja arviointimenettely olisi nivottava hankkeen seurantaan. (31) Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 päivänä toukokuuta päivänä toukokuuta päivänä toukokuuta päivänä toukokuuta päivänä toukokuuta tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen [4]38 kohdan mukainen, ohjelman koko kestoa koskeva rahoitusohje sisältyy tähän päätökseen eikä se näin ollen vaikuta budjettivallan käyttäjän toimivaltaan, joka määritellään perustamissopimuksessa. (31a) Pitäen silmällä yhteisön rahoituksen näkyvyyden merkitystä komission olisi annettava ohjeita sen edistämiseksi, että rahastosta tukea saava viranomainen, valtioista riippumaton järjestö, kansainvälinen järjestö tai muu yhteisö tuo asianmukaisesti esiin saamansa avun, ottaen huomioon yhteisesti hallinnoituja muita välineitä kuten rakennerahastoja koskeva käytäntö. (32) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa suunnitellun toiminnan tavoitetta, joka on edistää kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista jäsenvaltioiden yhteiskuntaan yhteisten perusperiaatteiden mukaisesti, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen. (33) Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 17 päivänä heinäkuuta 2006 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2006/512/EY [5], mukaisesti. Täytäntöönpanotoimenpiteisiin sovelletaan hallintokomiteamenettelyä, sillä tämä säännös soveltuu tiettyihin tapauksiin paremmin tehokkuuden lisäämiseksi. (33a) Tätä päätöstä olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2007, jotta rahasto voidaan panna täytäntöön ajoissa. (34) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen tekemiseen eikä se siten sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. (35) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti Irlanti on 6 päivänä syyskuuta 2005 päivätyllä kirjeellä ilmoittanut haluavansa osallistua tämän päätöksen tekemiseen ja soveltamiseen. (36) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta on 27 päivänä lokakuuta 2005 päivätyllä kirjeellä ilmoittanut haluavansa osallistua tämän päätöksen tekemiseen ja soveltamiseen. […] Euroopan talous- ja sosiaalikomitea on antanut lausunnon [6] […] Alueiden komitea on antanut lausunnon [7] ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: LUKU I KOHDE, TAVOITTEET JA TOIMET 1 artikla Kohde ja soveltamisala 1. Tällä päätöksellä perustetaan 1 päivän tammikuuta 2007 ja 31 päivän joulukuuta 2013 väliseksi kaudeksi eurooppalainen rahasto (jäljempänä "rahasto") kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista varten, vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen vahvistamiseksi ja jäsenvaltioiden välisen yhteisvastuullisuuden periaatteen soveltamiseksi, täydentämään johdonmukaista kehystä, johon kuuluvat myös Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös pakolaisrahaston perustamisesta vuosiksi 2008–2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös ulkorajarahaston perustamisesta vuosiksi 2007–2013 sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös Euroopan palauttamisrahaston perustamisesta vuosiksi 2008–2013. Tässä päätöksessä määritellään rahaston tavoitteet, täytäntöönpano, käytettävissä olevat varat ja niiden jakamisperusteet. Lisäksi päätöksessä vahvistetaan rahaston hallinnointia, varainhoitoa, seurantaa ja valvontaa koskevat säännöt komission ja jäsenvaltioiden keskinäisen vastuunjaon pohjalta. 2. Tätä päätöstä sovelletaan kolmansien maiden kansalaisiin, jotka oleskelevat jonkin kolmannen maan alueella ja jotka täyttävät tietyt jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä määritellyt maahantuloa edeltävät toimenpide-ehdot ja/tai edellytykset, jotka koskevat esimerkiksi valmiuksia kotoutua kyseisen jäsenvaltion yhteiskuntaan. 3. Tätä päätöstä ei sovelleta kolmansien maiden kansalaisiin, joiden tekemästä turvapaikkahakemuksesta ei vielä ole tehty lopullista päätöstä tai joilla on pakolaisasema tai toissijainen suojeluasema tai jotka määritellään pakolaisiksi tai joilla on oikeus 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY mukaiseen toissijaiseen suojeluun. 4. Kolmannen maan kansalaisella tarkoitetaan henkilöä, joka ei ole perustamissopimuksen 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu unionin kansalainen. 2 artikla Rahaston yleinen tavoite 1. Rahaston yleisenä tavoitteena on tukea jäsenvaltioiden toimia, joilla autetaan taloudelliselta, sosiaaliselta, kulttuuriselta, uskonnolliselta, kielelliseltä ja etniseltä taustaltaan erilaisia kolmansien maiden kansalaisia täyttämään oleskelun edellytykset, ja helpottaa heidän kotoutumistaan eurooppalaiseen yhteiskuntaan. Rahaston toteuttamisessa keskitytään ensisijaisesti toimiin, jotka liittyvät vasta maahan saapuneiden kolmansien maiden kansalaisten kotoutumiseen. 2. Edellä 1 kohdassa esitetyn tavoitteen edistämiseksi rahastosta tuetaan jäsenvaltioita kehittämään ja panemaan täytäntöön strategioita kolmansien maiden kansalaisten kotouttamiseksi kaikilla yhteiskunnan eri aloilla […] erityisesti ottamalla huomioon periaatteen, jonka mukaan kotouttaminen on kaksisuuntainen dynaaminen prosessi, jonka aikana sekä maahanmuuttajat että jäsenvaltioiden asukkaat joutuvat joustamaan. 3. Rahasto osallistuu jäsenvaltioiden tai komission aloitteesta toteutettavan teknisen avun rahoittamiseen. 3 artikla Erityistavoitteet Rahasto edistää seuraavien erityistavoitteiden saavuttamista: a) helpottaa kolmansien maiden kansalaisten kotoutumisprosessin kannalta merkityksellisten ja sitä tukevien maahanpääsymenettelyjen kehittämistä ja täytäntöönpanoa; b) kehittää ja panna täytäntöön vasta maahan saapuneiden kolmansien maiden kansalaisten kotouttamisprosessia jäsenvaltioissa; c) parantaa jäsenvaltioiden kykyä kehittää, panna täytäntöön, seurata ja arvioida kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista koskevia politiikkoja ja toimenpiteitä; d) harjoittaa tietojen ja parhaiden käytänteiden vaihtoa ja yhteistyötä jäsenvaltioissa ja niiden välillä kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista koskevien politiikkojen ja toimenpiteiden täytäntöönpanossa, seuraamisessa ja arvioimisessa. 4 artikla Tukikelpoiset toimet jäsenvaltioissa 1. Rahastosta tuetaan jäsenvaltioissa toteutettavia 3 artiklan a alakohdassa tarkoitetun tavoitteen mukaisia toimia, joiden tarkoituksena on a) auttaa jäsenvaltioita kehittämään ja panemaan täytäntöön maahanpääsymenettelyjä muun muassa tukemalla yhteistyötä keskeisten sidosryhmien ja asiantuntijoiden kanssa sekä tietojenvaihtoa tiettyihin kansallisuuksiin tai tiettyihin kolmansien maiden kansalaisten ryhmittymiin sovellettavista käytännöistä; b) tehostaa maahanpääsymenettelyjen täytäntöönpanoa ja tuoda ne kolmansien maiden kansalaisten ulottuville muun muassa hyödyntämällä helppokäyttöistä viestintä- ja informaatioteknologiaa, tiedotuskampanjoita ja valintamenettelyitä; c) valmistella kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista vastaanottavaan yhteiskuntaan tukemalla maahantuloa edeltäviä toimia, joiden avulla he voivat hankkia kotoutumiseen tarvittavat tiedot ja taidot ja jotka voivat käsittää alkuperämaassa annettavaa ammatillista koulutusta, tiedotusaineistoa, kansalaistiedon peruskursseja ja kieliopetusta. 2. Rahastosta tuetaan jäsenvaltioissa toteutettavia 3 artiklan b alakohdassa tarkoitetun tavoitteen mukaisia toimia, joiden tarkoituksena on a) perustaa ohjelmia ja toimia, joiden tavoitteena on tutustuttaa vasta maahan saapuneet kolmansien maiden kansalaiset vastaanottavaan yhteiskuntaan ja antaa heille perustiedot maan kielestä, historiasta, instituutioista, sosiaalis-taloudellisista ominaispiirteistä, kulttuurista sekä normeista ja perusarvoista, ja joilla täydennetään olemassa olevia tämän alan ohjelmia ja toimia; b) kehittää ja parantaa tällaisten paikallis- ja aluetasolla järjestettävien ja erityisesti kansalaistietoa koskevien ohjelmien ja toimien laatua; c) parantaa tällaisten ohjelmien ja toimien mahdollisuuksia tavoittaa erityisryhmät, kuten maahanpääsymenettelyjen alaisten henkilöiden huollettavana olevat henkilöt, lapset, naiset, vanhukset, lukutaidottomat tai vammaiset; d) tehdä tällaisista ohjelmista ja toimista joustavammat erityisesti järjestämällä osa-aikaisia kursseja, pikakursseja, etä- tai verkko-opiskelumahdollisuuksia tai vastaavia, joiden avulla kolmansien maiden kansalaiset voivat suorittaa ohjelmia ja toimia työskentelyn tai opiskelun ohella; e) kehittää ja toteuttaa tällaisia ohjelmia tai toimia nuorille kolmansien maiden kansalaisille, jotka kohtaavat identiteettiin liittyviä erityisiä sosiaalisia ja kulttuurisia haasteita; f) kehittää tällaisia ohjelmia ja toimia, joilla edistetään korkeasti koulutettujen ja koulutettujen kolmansien maiden kansalaisten maahanpääsyä ja kotoutumisprosessia. 3. Rahastosta tuetaan jäsenvaltioissa ja jäsenvaltioiden välillä toteutettavia 3 artiklan c ja d alakohdassa tarkoitettujen tavoitteiden mukaisia toimia, joiden tarkoituksena on a) parantaa kolmansien maiden kansalaisten mahdollisuutta saada julkisia ja yksityisiä tavaroita ja palveluja järjestämällä esimerkiksi tulkkaus- ja käännöspalveluja ja lisäämällä henkilöstön kulttuurienvälisiä valmiuksia; b) perustaa kotouttamisen ja monimuotoisuuden hallintaa varten kestävät organisaatiorakenteet, edistää vakaata ja kestävää osallistumista yhteiskunnalliseen ja kulttuurielämään ja kehittää asiaankuuluvia sidosryhmiä varten yhteistyömuotoja, joiden avulla eri tasojen virkamiehet saavat nopeasti tietoa muualla saaduista kokemuksista ja sovelletuista käytänteistä ja voivat mahdollisesti yhdistää resursseja; c) kehittää ja toteuttaa kulttuurien välistä koulutusta, valmiuksien lisäämistä ja monimuotoisuuden hallintaa, julkisten ja yksityisten palvelujentarjoajien kuten oppilaitosten palveluksessa olevan henkilöstön koulutusta; d) vahvistaa valmiuksia koordinoida, panna täytäntöön, seurata ja arvioida jäsenvaltioissa sovellettavia kolmansien maiden kansalaisten kotouttamisstrategioita hallinnon eri tasoilla ja yksiköissä; e) edistää maahanpääsymenettelyjen tai 2 kohdassa tarkoitettujen ohjelmien ja toimien arviointia tukemalla niihin osallistuneiden kolmansien maiden kansalaisten ja/tai asiaankuuluvien sidosryhmien, kuten yritysten, valtiosta riippumattomien järjestöjen ja alue- ja paikallisviranomaisten keskuudessa tehtäviä edustavia kartoituksia; f) laatia ja ottaa käyttöön erilaisia keinoja kerätä ja analysoida tietoa paikallisella tai alueellisella tasolla erilaisten kolmansien maiden kansalaisten ryhmittymien tarpeista hyödyntämällä kolmansien maiden kansalaisten kuulemiseen ja sidosryhmien väliseen tiedonvaihtoon kehitettyjä yhteistyöelimiä ja tekemällä maahanmuuttajayhteisöjä koskevia kartoituksia, jotta voidaan määrittää parhaat tavat vastata kyseisiin tarpeisiin; g) edistää kotouttamispolitiikkojen taustalla olevaa kaksisuuntaista prosessia kehittämällä yhteistyöelimiä kolmansien maiden kansalaisten kuulemiseen, sidosryhmien välistä tiedonvaihtoa sekä kulttuurien ja uskontojen välisiä ja uskonnollisia keskustelufoorumeita eri yhteisöjen välille ja/tai yhteisöjen ja poliittisten ja päätöksentekoviranomaisten välille; h) kehittää indikaattoreita ja esikuva-analyysia, joiden avulla mitataan jäsenvaltioissa saavutettua edistystä; i) kehittää laadukkaita seurantavälineitä ja arviointijärjestelmiä kotouttamispolitiikkoja ja -toimenpiteitä varten; j) lisätä vastaanottavan yhteiskunnan suvaitsevaisuutta maahanmuuttoa kohtaan sekä suvaitsevaisuutta kotouttamistoimenpiteitä kohtaan järjestämällä tiedotuskampanjoita erityisesti joukkoviestimissä. 5 artikla Yhteisön edun mukaiset toimet 1. Komission aloitteesta enintään 7 prosenttia rahaston varoista voidaan käyttää sellaisten valtioidenvälisten toimien tai koko yhteisön edun mukaisten toimien ("yhteisön toimet") rahoittamiseen, jotka koskevat maahanmuutto- ja kotouttamispolitiikkaa […]. 2. Rahoitusta voidaan myöntää yhteisön toimille, joilla erityisesti a) edistetään yhteisön tasolla yhteistyötä, jonka tavoitteena on maahanmuuttoa koskevan yhteisön lainsäädännön ja hyvien käytänteiden sekä kotouttamista koskevien hyvien käytänteiden täytäntöönpano; b) tuetaan valtioidenvälisten yhteistyöverkostojen perustamista ja sellaisiin valtioidenvälisiin kumppanuuksiin perustuvia pilottihankkeita, jotka on muodostettu vähintään kahdessa jäsenvaltiossa sijaitsevien toimijoiden välille innovoinnin edistämiseksi, kokemusten ja hyvien käytänteiden vaihtamisen helpottamiseksi ja kotouttamispolitiikan tehostamiseksi; c) tuetaan valtioidenvälisiä tiedotuskampanjoita; d) tuetaan tutkimuksia, tiedon levitystä ja vaihtoa parhaista käytänteistä ja kaikista muista näkökohdista, jotka liittyvät maahanmuutto- ja kotouttamispolitiikkoihin, myös huipputeknologian käyttöön; e) tuetaan pilottihankkeita ja tutkimuksia, joissa kartoitetaan yhteisön tason yhteistyön ja yhteisön lainsäädännön uusia muotoja maahanmuuton ja kotouttamisen alalla; f) tuetaan yhteisten tilastollisten välineiden, menetelmien ja indikaattoreiden kehittämistä ja soveltamista jäsenvaltioiden toimesta toiminnan kehittymisen mittaamiseksi maahanmuuton ja kotouttamisen aloilla. 3. Vuotuinen työohjelma, jossa määritellään yhteisön toimien painopisteet, hyväksytään 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 6 artikla [Kohderyhmät] Poistettu II LUKU TUEN PERIAATTEET 7 artikla Täydentävyys, johdonmukaisuus ja vaatimustenmukaisuus 1. Rahastosta myönnettävä tuki täydentää kansallisia, alueellisia ja paikallisia toimia sisällyttämällä niihin yhteisön painopisteet. Erityisesti jotta yhteisön toiminta kolmansien maiden kansalaisten kotouttamiseksi olisi johdonmukaista, tästä välineestä rahoitettavat toimet on määriteltävä tarkkaan ja niiden on täydennettävä Euroopan sosiaalirahastosta ja Euroopan pakolaisrahastosta tuettavia toimia. 2. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat, että rahaston ja jäsenvaltioiden tukitoimet ovat johdonmukaisia yhteisön toimien, politiikkojen ja painopisteiden kanssa. Johdonmukaisuus on osoitettava erityisesti 18 artiklassa tarkoitetussa monivuotisessa ohjelmassa. 3. Rahastosta rahoitettavien toimien on oltava perustamissopimuksen määräysten ja niiden nojalla annettujen säädösten mukaisia. 8 artikla Ohjelmasuunnittelu 1. Rahaston tavoitteet pannaan täytäntöön monivuotisen ohjelmakauden puitteissa (2007–2013), josta tehdään väliarviointi 21 a artiklan mukaisesti. Monivuotinen ohjelmointijärjestelmä käsittää painopisteiden lisäksi hallinnointi-, päätöksenteko-, tarkastus- ja todentamismenettelyt. 2. Komission hyväksymät monivuotiset ohjelmat pannaan täytäntöön vuotuisten ohjelmien avulla. 9 artikla Tukitoimien toissijaisuus ja suhteellisuus 1. Jäsenvaltiot vastaavat 19 ja 21 artiklassa tarkoitettujen monivuotisten ja vuosiohjelmien täytäntöönpanosta sopivalla alueellisella tasolla kunkin jäsenvaltion institutionaalisen järjestelmän mukaisesti. Tehtävä on suoritettava tämän päätöksen mukaisesti. 2. Keinot, joita komissio ja jäsenvaltiot käyttävät tarkastuksessa, eriytetään sen mukaan, kuinka suuri yhteisön rahoitusosuus on. Eriyttäminen koskee myös arviointia sekä monivuotisista ja vuosiohjelmista laadittavia kertomuksia. 10 artikla Toteuttamistavat 1. Rahastolle osoitettavien yhteisön talousarviovarojen täytäntöönpanoa hallinnoidaan neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 53 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti lukuun ottamatta tämän päätöksen 5 artiklassa tarkoitettuja yhteisön toimia ja 16 artiklassa tarkoitettua teknistä apua. Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että moitteettoman varainhoidon periaatetta noudatetaan. 2. Komissio täyttää sille asetetun velvoitteen toteuttaa Euroopan yhteisöjen yleistä talousarviota a) varmistamalla 30 artiklassa kuvattuja menettelyjä noudattaen, että jäsenvaltioissa on olemassa hallinnointi- ja valvontajärjestelmät ja että ne toimivat moitteettomasti; b) lykkäämällä maksujen maksamista tai keskeyttämällä niiden maksamisen kokonaan tai osittain 40 ja 41 artiklan mukaisesti, jos kansalliset hallinnointi- ja valvontajärjestelmät ovat puutteelliset, ja soveltamalla kaikkia tarpeellisia rahoitusoikaisuja 44 ja 45 artiklassa kuvattujen menettelyjen mukaisesti. 11 artikla [Täydentävyys] Poistettu 12 artikla Kumppanuus 1. Kunkin jäsenvaltion on hoidettava voimassa olevien kansallisten sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti niiden viranomaisten ja elinten väliset kumppanuusjärjestelyt, jotka osallistuvat monivuotisen ohjelman täytäntöönpanoon tai jotka kyseisen jäsenvaltion mukaan voisivat hyödyllisellä tavalla osallistua ohjelman kehittämiseen. Näihin viranomaisiin ja elimiin voivat kuulua toimivaltaiset alue- ja paikallisviranomaiset, kaupunkien viranomaiset ja muut viranomaiset sekä kansalaisyhteiskuntaa edustavia kansainvälisiä järjestöjä ja elimiä kuten valtiosta riippumattomia järjestöjä, maahanmuuttoalan järjestöt mukaan luettuina, tai työmarkkinaosapuolia. Kumppanuusjärjestelyjen piiriin on sisällytettävä ainakin jäsenvaltioiden nimeämät täytäntöönpanosta vastaavat viranomaiset, jotka huolehtivat Euroopan sosiaalirahaston tukitoimien hallinnoinnista, sekä Euroopan pakolaisrahaston vastuuviranomainen. 2. Kumppanuutta harjoitetaan kunkin osapuolen institutionaalisten, oikeudellisten ja rahoitusta koskevien toimivaltuuksien mukaisesti. III LUKU RAHOITUSKEHYS 13 artikla Kokonaismäärärahat 1. Rahoitusohje tästä rahastosta rahoitettujen toimien toteuttamiseksi 1 päivän tammikuuta 2007 ja 31 päivän joulukuuta 2013 välisenä kautena on 825 miljoonaa euroa. 1 a. Budjettivallan käyttäjä myöntää rahaston vuotuiset määrärahat rahoituskehysten puitteissa. 2. Komissio jakaa määrärahat vuosittain ohjeellisesti jäsenvaltioiden kesken 14 artiklassa vahvistettujen perusteiden mukaisesti. 14 artikla Varojen jakaminen vuosittain jäsenvaltioiden tukikelpoisiin toimiin 1. Kukin jäsenvaltio saa rahaston vuotuisista määrärahoista 500000euron kiinteän määrän. Määrä on 500000 euroa vuodessa niiden valtioiden osalta, jotka liittyvät Euroopan unioniin vuosina 2007–2013. Varat myönnetään vuosien 2007–2013 jäljellä olevalle osalle liittymisvuotta seuraavan vuoden alusta. 2. Loput vuosittain käytettävissä olevista määrärahoista jaetaan jäsenvaltioiden kesken seuraavasti: a) 40 prosenttia määrärahoista suhteutettuna jäsenvaltioissa laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten keskimäärään kolmen edeltävän vuoden aikana ja b) 60 prosenttia määrärahoista suhteutettuna niiden kolmansien maiden kansalaisten määrään, jotka ovat kolmen edeltävän vuoden […] aikana saaneet jäsenvaltion viranomaisilta luvan oleskella jäsenvaltion alueella. 3. Edellä 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua määrää laskettaessa ei kuitenkaan oteta huomioon seuraavia ryhmiä: a) kausityöntekijät, jotka on määritelty kansallisessa lainsäädännössä; b) kolmansien maiden kansalaiset, jotka ovat saaneet maahanpääsyluvan opiskelua, opiskelijavaihtoa, palkatonta harjoittelua tai vapaaehtoistyötä varten 13 päivänä joulukuuta 2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/114/EY [8] mukaisesti; c) kolmansien maiden kansalaiset, jotka ovat saaneet maahanpääsyluvan tieteellistä tutkimusta varten 12 päivänä lokakuuta 2005 annetun neuvoston direktiivin 2005/71/EY [9] mukaisesti; d) kolmansien maiden kansalaiset, joiden jäsenvaltion viranomaisilta saama maahanpääsylupa on uusittu tai joiden asema on muuttunut; myös kolmansien maiden kansalaiset, jotka ovat saaneet pitkään oleskelleen henkilön aseman 25 päivänä marraskuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/109/EY [10] mukaisesti. 4. Vertailulukuina käytetään viimeisimpiä Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston jäsenvaltioiden antamien tietojen perusteella vahvistamia lukuja yhteisön lainsäädännön mukaisesti. Jos jotkin jäsenvaltiot eivät ole toimittaneet komissiolle (Eurostatille) kyseisiä tilastoja, niiden on toimitettava alustavia tietoja mahdollisimman pian. Ennen kuin komissio (Eurostat) hyväksyy kyseiset tiedot vertailuluvuiksi, se arvioi tilastotietojen laadun, vertailtavuuden ja täydellisyyden tavanomaisten menettelyjen mukaisesti. Jäsenvaltioiden on toimitettava komission (Eurostatin) pyynnöstä sille kaikki tätä varten tarvittavat tiedot. 15 artikla Rahoituksen rakenne 1. Rahastosta myönnetään rahoitusta avustuksina. 2. Rahastosta tuettavien toimien on saatava yhteisrahoitusta julkisista tai yksityisistä varoista, niiden on oltava voittoa tavoittelemattomia eikä niille voida myöntää samanaikaisesti rahoitusta muista Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon kuuluvista rahoituslähteistä. 3. Rahaston määrärahat täydentävät jäsenvaltioiden tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluviin toimenpiteisiin myöntämiä julkisia tai muita vastaavia varoja. 4. Yhteisön tuki 4 artiklassa tarkoitettujen jäsenvaltioissa toteutettavien hankkeiden osalta voi olla enintään 50 prosenttia yksittäisen toimen kokonaiskustannuksista. Yhteisön rahoitusosuutta voidaan nostaa 75 prosenttiin, jos hankkeet koskevat 18 artiklassa tarkoitetuissa strategisissa suuntaviivoissa määriteltyjä painopisteitä. Tätä osuutta korotetaan 75 prosenttiin koheesiorahastosta tukea saavissa jäsenvaltioissa. 5. Jäljempänä IV luvussa säädetyn kansallisen ohjelmasuunnittelun täytäntöönpanon puitteissa jäsenvaltiot valitsevat rahoitettavat hankkeet seuraavien vähimmäisvaatimusten mukaisesti: a) jäsenvaltion tilanne ja tarpeet; b) kustannustehokkuus, ottaen huomioon muun muassa hankkeen kohteena olevien henkilöiden määrän; c) rahoitusta hakevan järjestön ja sen mahdollisten yhteistyökumppaneiden kokemus, asiantuntemus, luotettavuus sekä niiden rahoitusosuus; d) kyseisten hankkeiden ja muiden Euroopan unionin yleisestä talousarviosta tai osana kansallisia ohjelmia rahoitettavien toimien keskinäinen täydentävyys. 6. Rahastosta myönnetään toimille yhteisön tukea pääsääntöisesti enintään kolmeksi vuodeksi, edellyttäen että toimen edistymisestä annetaan säännöllisin välein selvitys. 16 artikla Tekninen apu komission aloitteesta 1. Rahastosta voidaan komission aloitteesta ja/tai komission puolesta ja enintään 500000 eurolla rahaston vuotuisista määrärahoista rahoittaa valmistelu-, seuranta- ja hallinnointitoimia, teknisen avun toimia ja arviointi- ja tarkastustoimia, jotka ovat tarpeen tämän päätöksen panemiseksi täytäntöön […]. 2. Näihin toimiin sisältyvät seuraavat: a) tutkimukset, arvioinnit, asiantuntijaraportit ja tilastot, myös sellaiset, jotka koskevat rahaston toimintaa yleisesti; b) jäsenvaltioille, lopullisille tuen saajille ja suurelle yleisölle suunnatut tiedotustoimenpiteet, mukaan lukien tiedotuskampanjat ja rahastosta tuettujen hankkeiden yhteinen tietokanta; c) hallinnoinnissa, seurannassa, valvonnassa ja arvioinnissa käytettävien atk-järjestelmien käyttöönotto, käyttö ja keskinäiset yhteydet; d) yhteisen arviointi- ja seurantakehyksen suunnittelu sekä indikaattoreiden järjestelmä, jossa otetaan tarvittaessa huomioon kansalliset indikaattorit; e) arviointimenetelmien parantaminen ja tietojenvaihto alan käytännöistä; f) jäsenvaltioiden V luvun mukaisesti nimeämille viranomaisille suunnatut tiedotus- ja koulutustoimenpiteet, joilla täydennetään jäsenvaltioiden toimia ohjauksen antamiseksi viranomaisilleen 31 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 17 artikla Tekninen apu jäsenvaltioiden aloitteesta 1. Jäsenvaltion aloitteesta rahastosta voidaan myöntää kutakin vuosiohjelmaa varten rahoitusta valmistelu-, hallinnointi-, seuranta-, arviointi-, tiedotus- ja valvontatoimiin sekä toimenpiteisiin, joilla vahvistetaan rahaston hallinnollista täytäntöönpanokykyä. 2. Tekniseen apuun voidaan osoittaa vuosittain enintään a) 7 prosenttia jäsenvaltion vuotuisesta osarahoitusosuudesta ja lisäksi 30000 euroa vuosiksi 2007–2010 ja b) 4 prosenttia jäsenvaltion vuotuisesta osarahoitusosuudesta ja lisäksi 30000 euroa vuosiksi 2011–2013. IV LUKU OHJELMASUUNNITTELU 18 artikla Strategisten suuntaviivojen hyväksyminen 1. […] Komissio hyväksyy strategiset suuntaviivat, joissa määritellään rahaston toiminnan puitteet ottaen huomioon maahanmuuttoa ja muita kolmansien maiden kansalaisten kotouttamiseen liittyviä kysymyksiä koskevan yhteisön lainsäädännön kehityksen ja täytäntöönpanon sekä rahaston varojen ohjeellisen jaon kyseisellä ohjelmakaudella. 2. Suuntaviivoissa konkretisoidaan rahaston kunkin tavoitteen osalta yhteisön painopisteet, jotka tähtäävät yhteisten perusperiaatteiden edistämiseen. 3. Komissio hyväksyy […] monivuotista ohjelmakautta koskevat strategiset suuntaviivat viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2007. 4. Strategiset suuntaviivat hyväksytään 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 19 artikla Kansallisten monivuotisten ohjelmien laatiminen ja hyväksyminen 1. Jokainen jäsenvaltio laatii 18 artiklassa tarkoitettujen strategisten suuntaviivojen pohjalta ehdotuksen monivuotiseksi ohjelmaksi, joka koostuu seuraavista osista: a) kuvaus jäsenvaltiossa vallitsevasta tilanteesta, joka koskee kansallisten kotouttamisstrategioiden täytäntöönpanoa yhteisten perusperiaatteiden valossa ja tarvittaessa kansallisten maahanpääsy- ja perehdyttämisohjelmien kehittämistä ja toteuttamista; b) analyysi jäsenvaltion tarpeista kansallisten kotouttamisstrategioiden ja tarvittaessa maahanpääsy- ja perehdyttämisohjelmien yhteydessä sekä kuvaus toiminnallisista tavoitteista, joiden avulla näihin tarpeisiin on tarkoitus vastata monivuotisen ohjelmakauden aikana; c) asianmukainen strategia, jonka avulla tavoitteet voidaan saavuttaa, ja niiden täytäntöönpanoa koskevat painopisteet sekä kuvaus toimista, joiden avulla painopisteet on tarkoitus toteuttaa; d) arvio strategian yhteensopivuudesta muiden alueellisten, kansallisten ja yhteisön välineiden kanssa; e) tiedot painopisteistä ja niiden erityistavoitteista. Tavoitteet on ilmoitettava määrällisinä käyttäen rajoitettua määrää […] indikaattoreita suhteellisuusperiaate huomioon ottaen. Indikaattoreilla on voitava mitata edistymistä lähtötilanteeseen verrattuna ja tavoitteiden tehokkuutta painopisteiden toteuttamisessa; f) kuvaus valitusta lähestymistavasta 12 artiklassa säädetyn kumppanuusperiaatteen täytäntöönpanemiseksi; g) alustava rahoitussuunnitelma, jossa täsmennetään kunkin painopisteen ja vuoden osalta, minkä verran rahoitusta olisi saatava rahastosta, sekä julkisista tai yksityisistä lähteistä saatavan yhteisrahoituksen kokonaismäärä; h) monivuotista ohjelmaa koskevat täytäntöönpanosäännökset, jotka koostuvat seuraavista tiedoista: - kaikki jäsenvaltion nimeämät, 24 artiklassa tarkoitetut viranomaiset; - käytäntöönpano-, seuranta-, valvonta- ja arviointijärjestelmien kuvaus ja kuvaus toimenpiteistä, joita toteutetaan tästä välineestä rahoitettavien toimien ja Euroopan sosiaalirahastosta tuettavien toimien keskinäisen täydentävyyden varmistamiseksi; - rahoitusvirtojen käyttöönottoa ja liikkeitä koskevien menettelyjen määrittely niiden avoimuuden varmistamiseksi; - säännökset, joilla varmistetaan monivuotisen ohjelman julkistaminen. 2. […] Jäsenvaltioiden on esitettävä ehdotuksensa monivuotiseksi ohjelmaksi komissiolle viimeistään neljän kuukauden kuluttua siitä, kun komissio on antanut niille tiedoksi asianomaista ohjelmakautta koskevat strategiset suuntaviivat. 3. Ennen kuin komissio hyväksyy monivuotista ohjelmaa koskevan ehdotuksen, se tutkii seuraavat seikat: a) ohjelman johdonmukaisuus rahaston tavoitteiden ja 18 artiklassa määritettyjen strategisten suuntaviivojen kanssa; b) ehdotuksessa suunniteltujen toimien aiheellisuus ehdotetun strategian perusteella; c) rahaston tukitoimien täytäntöönpanoa varten jäsenvaltiossa käyttöön otettujen hallinnointi- ja valvontajärjestelyjen yhdenmukaisuus tämän päätöksen säännösten kanssa; d) ohjelman yhdenmukaisuus yhteisön lainsäädännön kanssa yleensä ja erityisesti sellaisen yhteisön lainsäädännön kanssa, jonka tarkoituksena on varmistaa henkilöiden vapaa liikkuvuus, sekä siihen suoraan liittyvien, ulkorajavalvontaa ja turvapaikka- ja maahanmuuttoasioita koskevien rinnakkaistoimien kanssa. 4. Jos komissio katsoo, että ehdotus monivuotiseksi ohjelmaksi ei ole strategisten suuntaviivojen tai tässä päätöksessä vahvistettujen, hallinnointi- ja valvontajärjestelmien luomista koskevien säännösten tai yhteisön lainsäädännön mukainen, se pyytää jäsenvaltiota antamaan kaikki tarvittavat tiedot ja tarvittaessa tarkistamaan ehdotettua ohjelmaa mainituilta osin. 5. Komissio hyväksyy monivuotiset ohjelmat kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun ohjelmat on virallisesti toimitettu komissiolle, 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 20 artikla Monivuotisten ohjelmien tarkistaminen 1. Monivuotista ohjelmaa tarkastellaan uudelleen jäsenvaltion tai komission aloitteesta ja tarvittaessa siihen tehdään ohjelmakauden loppuun asti sovellettavia tarkistuksia, jotta yhteisön painopisteet voidaan ottaa huomioon paremmin tai eri tavalla […]. Monivuotisia ohjelmia voidaan tarkastella uudelleen arviointien perusteella ja/tai täytäntöönpanossa esiintyneiden vaikeuksien vuoksi. 2. Komissio tekee päätöksen, jolla se hyväksyy monivuotisen ohjelman tarkistuksen, mahdollisimman pian sen jälkeen, kun jäsenvaltio on esittänyt sitä koskevan virallisen pyynnön. Monivuotisen ohjelman tarkistamisessa noudatetaan 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä. 21 artikla Vuosiohjelmat 1. Komission hyväksymät monivuotiset ohjelmat pannaan täytäntöön vuotuisten […] ohjelmien avulla. 2. Komissio esittää jäsenvaltioille vuosittain viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 14 artiklassa määriteltyjen laskusääntöjen mukaisen arvion määrärahoista, jotka niille myönnetään seuraavaksi vuodeksi vuosittaisessa talousarviomenettelyssä kohdennetuista kokonaisvaroista. 3. Jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle vuosittain viimeistään 1 päivänä marraskuuta ehdotus seuraavan vuoden työohjelmaksi, joka on laadittu monivuotisen ohjelman perusteella ja joka koostuu seuraavista osista: a) yleiset säännöt, joiden mukaan vuosiohjelman perusteella rahoitettavat hankkeet valitaan; b) kuvaus vuosiohjelman mukaisesti tuettavista tehtävistä; c) rahastosta myönnettävän rahoituksen jakautuminen ohjelman eri toimien kesken sekä 17 artiklassa tarkoitettuun tekniseen apuun haettava määrä vuosiohjelman täytäntöönpanoa varten. 4. Komissio tutkii jäsenvaltion ehdotuksen vuosiohjelmaksi ottaen huomioon rahastolle talousarviomenettelyssä myönnettyjen määrärahojen lopullisen määrän […]. Yhden kuukauden kuluessa kyseisen ehdotuksen virallisesta toimittamisesta komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle, voiko se hyväksyä ehdotuksen. Jos vuosiohjelmaehdotus ei ole monivuotisen ohjelman mukainen, komissio pyytää jäsenvaltiota antamaan kaikki tarvittavat tiedot ja tarvittaessa tarkistamaan ehdotettua ohjelmaa mainituilta osin. Komissio tekee rahoituspäätöksen, jolla vuosiohjelma hyväksytään, viimeistään kyseisen vuoden 1 päivänä maaliskuuta. Päätöksessä ilmoitetaan jäsenvaltiolle myönnetty määrä ja menojen tukikelpoisuusaika. 21 a artikla Monivuotisen ohjelman väliarviointi 1. Komissio toteuttaa strategisten suuntaviivojen väliarvioinnin ja tarvittaessa hyväksyy viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2010 kautta 2011–2013 koskevat uudet strategiset suuntaviivat. 2. Jos uudet strategiset suuntaviivat hyväksytään, kunkin jäsenvaltion on tarkasteltava uudelleen monivuotista ohjelmaansa ja tarvittaessa tarkistettava sitä. 3. Edellä 19 artiklassa olevia, kansallisten monivuotisten ohjelmien valmistelua ja hyväksymistä koskevia sääntöjä sovelletaan tarvittavin muutoksin tarkistettujen monivuotisten ohjelmien valmisteluun ja hyväksymiseen. 4. Tarkistetut strategiset suuntaviivat hyväksytään 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. V LUKU HALLINNOINTI- JA VALVONTAJÄRJESTELMÄT 22 artikla Täytäntöönpano Komissio vastaa tämän päätöksen täytäntöönpanosta ja antaa tarvittaessa täytäntöönpanoa koskevia sääntöjä. 23 artikla Hallinnointi- ja valvontajärjestelmien yleiset periaatteet Jäsenvaltioiden perustamissa monivuotisten ohjelmien hallinnointi- ja valvontajärjestelmissä on oltava seuraavat säännökset: a) hallinnoinnista ja valvonnasta vastaavien […] asianomaisten elinten tehtävien määrittely ja tehtävien jakautuminen kussakin elimessä […]; b) tehtävien erottamista koskevan periaatteen noudattaminen kyseisten elinten välillä ja kussakin elimessä; c) riittävät resurssit kullekin elimelle […] tai yksikölle sille osoitettujen tehtävien suorittamiseksi rahastosta rahoitettavien toimien täytäntöönpanokaudella; d) menettelyt monivuotisten ohjelmien puitteissa ilmoitettujen menojen oikeellisuuden ja asianmukaisuuden varmistamiseksi; e) atk-muodossa olevat luotettavat järjestelmät tilinpitoa, seurantaa ja tilinpäätösraportointia varten; f) raportointi- ja seurantajärjestelmä, jos vastuuelin siirtää tehtävien suorittamisen toiselle elimelle; g) […] suoritettavia tehtäviä koskevat menettelyohjeet; h) […] järjestelyt järjestelmän toiminnan tarkastamiseksi; i) järjestelmät ja menettelyt asianmukaisen kirjausketjun turvaamiseksi; j) sääntöjenvastaisuuksia ja aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperintää koskevat […] raportointi- ja seurantamenettelyt. 24 artikla Viranomaisten nimeäminen 1. Jäsenvaltion on nimettävä monivuotisen ohjelmansa ja vuosiohjelmiensa täytäntöönpanoa varten seuraavat viranomaiset: a) vastuuviranomainen: jäsenvaltion toiminnallinen yksikkö tai jäsenvaltion nimeämä kansallinen viranomainen tai elin taikka jäsenvaltion yksityisoikeuden mukaan toimiva julkisen palvelun tehtävää suorittava elin, joka on vastuussa rahastosta tukea saavien monivuotisten ja vuotuisten ohjelmien hallinnoinnista ja kaikesta yhteydenpidosta komission kanssa; b) todentamisviranomainen: kansallinen viranomainen tai elin tai tällaisena elimenä tai viranomaisena toimiva henkilö, jonka jäsenvaltio on nimennyt todentamaan menoilmoitukset ja maksuhakemukset ennen kuin ne toimitetaan komissiolle; c) tarkastusviranomainen: kansallinen viranomainen tai elin, jonka on oltava toiminnassaan riippumaton […] vastuuviranomaisesta ja todentamisviranomaisesta ja jonka jäsenvaltio on nimennyt tarkastamaan hallinnointi- ja valvontajärjestelmän tosiasiallisen toimivuuden; d) tarvittaessa valtuutettu viranomainen. 2. Jäsenvaltion on vahvistettava säännöt, jotka koskevat sen suhteita 1 kohdassa mainittuihin viranomaisiin ja niiden suhteita komissioon. 3. Jollei 23 artiklan b alakohdasta muuta johdu, jotkut tai kaikki 1 kohdassa mainituista viranomaisista voivat sijaita samassa elimessä. 4. Komissio hyväksyy 25–29 artiklan soveltamista koskevat säännöt 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 25 artikla Vastuuviranomainen 1. Vastuuviranomaisen on täytettävä seuraavat vähimmäisehdot: a) sen on oltava oikeushenkilö, paitsi jos se on jäsenvaltion toiminnallinen yksikkö; b) sillä on oltava käytössään infrastruktuuri, jonka avulla se voi helposti pitää yhteyttä suureen käyttäjäkuntaan sekä muiden jäsenvaltioiden vastuuviranomaisiin ja komissioon; c) sen on työskenneltävä sellaisessa hallinnollisessa ympäristössä, jossa se kykenee hoitamaan tehtävänsä asianmukaisesti ja välttämään eturistiriidat; d) sen on voitava soveltaa yhteisön tasolla vahvistettuja varainhoitoa koskevia sääntöjä; e) sillä on oltava hallinnoitavikseen saamiensa yhteisön varojen määrää vastaavat taloudelliset ja hallinnolliset edellytykset; f) sillä on oltava henkilökunta, jolla on kansainvälisessä työympäristössä tehtävään hallintotyöhön soveltuva pätevyys ja kielitaito. 2. Jäsenvaltion on huolehdittava siitä, että vastuuviranomaisella on käytettävissään riittävät varat, jotta se pystyy edelleen suorittamaan tehtävänsä asianmukaisesti ja toimimaan keskeytyksettä kauden 2007–2013 ajan. 2a. Komissio voi avustaa jäsenvaltioita kouluttamaan henkilöstöä erityisesti, jotta tämän päätöksen V–IX lukua sovellettaisiin asianmukaisesti. 26 artikla Vastuuviranomaisen tehtävät 1. Vastuuviranomainen vastaa monivuotisen ohjelman hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta moitteettoman varainhoidon periaatetta noudattaen. Vastuuviranomaisen on huolehdittava erityisesti seuraavista tehtävistä a) kumppanien kuuleminen 12 artiklan mukaisesti; b) edellä 19 ja 21 artiklassa tarkoitettuja monivuotisia ja vuosiohjelmia koskevien ehdotusten toimittaminen komissiolle; c) yhteistyömekanismin luominen yhdessä jäsenvaltion nimeämän hallintoviranomaisen kanssa Euroopan sosiaalirahastosta ja Euroopan pakolaisrahastosta rahoitettavien toimien täytäntöönpanoa varten; d) tarvittaessa tarjouskilpailujen ja ehdotuspyyntöjen organisointi ja julkaiseminen; e) rahastosta yhteisrahoitettavien toimien valinta- ja myöntämismenettelyjen järjestäminen 15 artiklan 5 kohdan mukaisia periaatteita noudattaen; f) komission suorittamien maksujen vastaanottaminen ja varojen maksaminen lopullisille tuensaajille; g) johdonmukaisuuden ja täydentävyyden varmistaminen rahastosta myönnetyn yhteisrahoituksen ja muista asiaankuuluvista kansallisista ja yhteisön rahoitusvälineistä myönnettävän rahoituksen välillä; h) yhteisrahoitettujen tuotteiden ja palvelujen toimituksen seuraaminen ja sen varmistaminen, että toimien osalta ilmoitetut menot ovat todella toteutuneet ja että ne ovat yhteisön ja kansallisten sääntöjen mukaisia; i) sen varmistaminen, että käytössä on atk-järjestelmä vuosiohjelmien kutakin toimea koskevan […] kirjanpitoaineiston tallentamista ja säilyttämistä varten ja että varainhoitoa, seurantaa, valvontaa ja arviointia varten tarvittavat täytäntöönpanoa koskevat tiedot kerätään; j) sen varmistaminen, että lopullisilla tuensaajilla ja muilla rahastosta yhteisrahoitusta saavien toimien täytäntöönpanoon osallistuvilla tahoilla on joko erillinen kirjanpito tai soveltuva kirjanpitokoodi kaikille toimeen liittyville maksutapahtumille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisten kirjanpitosääntöjen soveltamista; k) sen varmistaminen, että 48 artiklassa tarkoitetut monivuotisten ohjelmien arvioinnit tehdään tässä päätöksessä säädetyissä määräajoissa ja että ne täyttävät komission ja jäsenvaltion välillä sovitut laatuvaatimukset; l) menettelyjen käyttöönotto sen varmistamiseksi, että kaikki menoja ja tarkastuksia koskevat asiakirjat, joita tarvitaan asianmukaisen kirjausketjun turvaamiseksi, säilytetään 42 artiklan vaatimusten mukaisesti; m) sen varmistaminen, että tarkastusviranomainen saa 29 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten suorittamista varten kaikki tarvittavat tiedot hallinnointimenettelyistä ja rahastosta yhteisrahoitusta saavista hankkeista; n) sen varmistaminen, että todentamisviranomainen saa kaikki todentamista varten tarvitsemansa tiedot menoja koskevista menettelyistä ja tarkastuksista; o) vuosiohjelmien täytäntöönpanoa koskevien seuranta- ja loppukertomusten, todentamisviranomaisen todentamien menoilmoitusten ja maksupyyntöjen tai tarvittaessa maksuilmoitusten laatiminen ja toimittaminen komissiolle; p) tiedottaminen ja neuvonta sekä tuettujen toimien tulosten levittäminen; q) yhteistyö komission ja muiden jäsenvaltioiden vastuuviranomaisten kanssa; r) sen tarkistaminen, että lopulliset edunsaajat ovat panneet täytäntöön 32 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut suuntaviivat. 2. Jäsenvaltioissa toteutettavien hankkeiden hallinnointiin liittyvät vastuuviranomaisten toimet voidaan rahoittaa 17 artiklassa tarkoitetusta teknisestä avusta. 27 artikla Vastuuviranomaisen suorittama tehtävien delegointi 1. Jos kaikki tai osa vastuuviranomaisen tehtävistä delegoidaan valtuutetulle viranomaiselle, vastuuviranomainen määrittää yksityiskohtaisesti delegoitavien tehtävien laajuuden ja laatii tehtävien täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt 25 artiklassa esitettyjen ehtojen mukaisesti. 2. Säännöissä määrätään muun muassa, että vastuuviranomaiselle on toimitettava säännöllisesti tietoja delegoitujen tehtävien asianmukaisesta suorittamisesta ja kuvaus käytetyistä menetelmistä. 28 artikla Todentamisviranomainen 1. Todentamisviranomainen […] a) todentaa, että: - menoilmoitus on todenmukainen ja laadittu luotettavan kirjanpitojärjestelmän ja todennettavissa olevien tositteiden perusteella, - ilmoitetut menot ovat yhteisön ja kansallisten sääntöjen mukaisia ja aiheutuneet ohjelmaan sovellettavien perusteiden mukaisesti rahoitettaviksi valituista toimista, jotka ovat yhteisön ja kansallisten sääntöjen mukaisia; b) varmistaa, että se on saanut vastuuviranomaiselta todentamista varten tarvitsemansa tiedot menoilmoituksiin sisältyviä menoja koskevista menettelyistä ja tarkastuksista; c) ottaa todentamisessa huomioon kaikkien tarkastusviranomaisen tekemien tai sen vastuulla tehtyjen tarkastusten tulokset; d) säilyttää komissiolle ilmoitettuja menoja koskevan kirjanpitoaineiston atk-muodossa; varmistaa havaittujen sääntöjenvastaisuuksien vuoksi aiheettomasti maksetuiksi; e) todettujen yhteisön varojen takaisinperinnän tarvittaessa korkoineen ja pitää kirjaa takaisin perittävistä määristä ja niiden maksamisesta takaisin Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon mahdollisuuksien mukaan vähentämällä ne seuraavasta menoilmoituksesta. 2. Jäsenvaltioissa toteuttaviin hankkeisiin liittyviä todentamisviranomaisen toimia voidaan rahoittaa edellä 17 artiklassa tarkoitetusta teknisestä avusta edellyttäen, että 24 artiklassa kuvatut todentamisviranomaisen toiminnan perusedellytykset täyttyvät. 29 artikla Tarkastusviranomainen 1. Tarkastusviranomainen […] a) varmistaa, että tarkastukset tehdään […] hallinnointi- ja valvontajärjestelmän tehokkaan toiminnan tarkastamiseksi […]; b) varmistaa, että toimia koskevat tarkastukset tehdään tarkoituksenmukaisista otoksista ilmoitettujen menojen tarkastamiseksi; otoksen on edustettava vähintään 10 prosenttia kunkin vuosiohjelman tukikelpoisista kokonaiskustannuksista; c) esittää komissiolle kuuden kuukauden kuluessa monivuotisen ohjelman hyväksymisestä a ja b alakohdassa tarkoitettuja tarkastuksia suorittavat elimet kattavan tarkastusstrategian […] sen varmistamiseksi, että tärkeimmät yhteisrahoituksen saajat tarkastetaan ja että tarkastukset jakautuvat tasaisesti koko ohjelmakaudelle. 2. Jos tämän päätöksen nojalla nimetty tarkastusviranomainen on myös päätösten …, … ja … [11] mukaisesti nimetty tarkastusviranomainen tai jos kahteen tai useampaan rahastoista sovelletaan yhteisiä järjestelmiä, komissiolle voidaan 1 kohdan c alakohdan nojalla toimittaa yksi ainoa yhteinen tarkastusstrategia. 3. Tarkastusviranomainen laatii kunkin vuosiohjelman osalta kertomuksen, joka käsittää a) vuotuisen tarkastuskertomuksen, jossa esitetään tarkastusstrategian mukaisesti vuosiohjelmaan kohdistettujen tarkastusten havainnot ja havaitut puutteellisuudet ohjelman hallinnointi- ja valvontajärjestelmissä; b) tarkastusviranomaisen vastuulla tehtyihin tarkastuksiin perustuvan lausunnon siitä, antaako hallinnointi- ja valvontajärjestelmän toiminta kohtuulliset takeet komissiolle esitettyjen menoilmoitusten oikeellisuudesta sekä ilmoituksen perustana olevien tapahtumien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta; c) lausuman, jossa arvioidaan loppumaksupyynnön pätevyys sekä […] asianomaisten menojen laillisuus ja sääntöjenmukaisuus. 4. Tarkastus […] viranomaisen on huolehdittava siitä, että tarkastustyössä otetaan huomioon hyväksytyt kansainväliset tarkastussuositukset. 5. Jäsenvaltioissa toteutettaviin hankkeisiin liittyvä […] tarkastus voidaan rahoittaa edellä 17 artiklassa tarkoitetusta teknisestä avusta, edellyttäen että 24 artiklassa kuvatut tarkastusviranomaisen toiminnan perusedellytykset täyttyvät. VI LUKU VELVOLLISUUDET JA VALVONTA 30 artikla Jäsenvaltioiden velvollisuudet 1. Jäsenvaltiot ovat vastuussa monivuotisten ja vuosiohjelmien moitteettoman varainhoidon varmistamisesta ja menojen perustana olevien maksujen laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta. 2. Niiden on huolehdittava siitä, että vastuuviranomaiset ja mahdolliset valtuutetut viranomaiset, todentamisviranomaiset, tarkastusviranomaiset ja mahdolliset muut asianomaiset elimet saavat riittävää ohjausta 23–30 artiklassa tarkoitettujen hallinnointi- ja valvontajärjestelmien perustamisessa sen varmistamiseksi, että yhteisön varoja käytetään tehokkaasti ja sääntöjenmukaisesti. 3. Jäsenvaltioiden on ehkäistävä, havaittava ja oikaistava sääntöjenvastaisuudet. Niiden on ilmoitettava sääntöjenvastaisuuksista komissiolle ja tiedotettava sille hallinnollisten ja oikeudellisten menettelyjen etenemisestä. Kun lopulliselle tuensaajalle aiheettomasti maksettuja määriä ei voida periä takaisin, jäsenvaltion on maksettava menetetyt määrät takaisin Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon, jos osoitetaan, että menetys on aiheutunut sen tuottamuksesta tai laiminlyönnistä. 4. Jäsenvaltiot kantavat ensisijaisen vastuun toimien varainhoidon valvonnasta ja huolehtivat siitä, että hallinnointijärjestelmiä ja tarkastuksia sovelletaan siten, että voidaan varmistaa yhteisön varojen asianmukainen ja tehokas käyttö. Jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle kuvaus näistä järjestelmistä. 5. Tämän artiklan 1–4 kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt hyväksytään 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 31 artikla Hallinnointi- ja valvontajärjestelmät 1. Ennen kuin komissio hyväksyy monivuotisen ohjelman 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, jäsenvaltioiden on varmistettava, että hallinnointi- ja valvontajärjestelmät on perustettu 23–29 artiklan mukaisesti. Jäsenvaltiot ovat vastuussa siitä, että järjestelmät toimivat tehokkaasti koko ohjelmakauden ajan. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle monivuotisen ohjelmansa luonnoksen mukana kuvaus vastuuviranomaisten, valtuutettujen viranomaisten ja todentamisviranomaisten organisaatiorakenteesta ja menettelyistä sekä kyseisten viranomaisten ja elinten, tarkastusviranomaisen ja tarkastuksia tarkastusviranomaisen valvonnassa suorittavien muiden tahojen sisäisistä tarkastusjärjestelmistä. 3. Komissio tarkastelee tämän säännöksen soveltamista valmistellessaan 49 artiklan 3 kohdassa säädettyä kertomusta kaudelta 2007–2013. 32 artikla Komission velvollisuudet 1. Komissio varmistaa 31 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, että jäsenvaltiot ovat perustaneet 23–30 artiklan mukaiset hallinnointi- ja valvontajärjestelmät. Lisäksi se varmistaa vuotuisten tarkastuskertomusten ja omien tarkastustensa perusteella, että kyseiset järjestelmät toimivat tehokkaasti ohjelmakauden ajan. 2. Jäsenvaltioiden suorittamia tarkastuksia rajoittamatta komission virkamiehet tai valtuutetut edustajat voivat suorittaa hallinnointi- ja valvontajärjestelmien tehokkaan toiminnan tarkastamiseksi vähintään kolmen työpäivän varoitusajalla paikalla tarkastuksia, joihin voi kuulua vuosiohjelmiin sisältyviä toimia koskevia tarkastuksia. Jäsenvaltion virkamiehet tai valtuutetut edustajat voivat osallistua näihin tarkastuksiin. 3. Komissio voi vaatia jäsenvaltiota suorittamaan tarkastuksen paikalla järjestelmien moitteettoman toiminnan taikka yhden tai useamman tapahtuman moitteettomuuden tarkastamiseksi. Komission virkamiehet tai valtuutetut edustajat voivat osallistua näihin tarkastuksiin. 4. Komissio huolehtii yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa rahastosta tuettuihin toimiin liittyvästä asianmukaisesta tiedottamisesta, toimien julkistamisesta ja toimien seurannasta. 5. Komissio varmistaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, että toimet ovat johdonmukaisia yhteisön muiden asianomaisten politiikkojen, välineiden ja aloitteiden kanssa ja niitä täydentäviä. 6. Komissio antaa suuntaviivat tämän päätöksen mukaisesti myönnetyn rahoituksen näkyvyyden varmistamiseksi. 33 artikla Yhteistyö jäsenvaltioiden valvontaelinten kanssa 1. Komissio tekee yhteistyötä tarkastusviranomaisten […] kanssa niiden valvontasuunnitelmien ja tarkastusmenetelmien koordinoimiseksi ja vaihtaa viipymättä tietoja hallinnointi- ja valvontajärjestelmien tarkastusten tuloksista valvontaresurssien parhaan mahdollisen käytön varmistamiseksi ja työn tarpeettoman päällekkäisyyden välttämiseksi. Komissio toimittaa 29 artiklan mukaisesti esitettyä tarkastusstrategiaa koskevat huomautuksensa kolmen kuukauden kuluessa […]. 2. Omaa tarkastusstrategiaansa määritellessään komissio määrittää ne vuosiohjelmat, joita se pitää hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä koskevien saatavissa olevien tietojen perusteella tyydyttävinä. Komissio voi päättää, että se voi luottaa mainittujen ohjelmien osalta pääasiallisesti jäsenvaltioiden toimittamaan todentavaan aineistoon ja että se suorittaa omia tarkastuksiaan paikalla vain, jos on todisteita, jotka viittaavat puutteisiin järjestelmissä. VII LUKU VARAINHOITO 34 artikla Tukikelpoisuus — Menoilmoitukset 1. Kaikissa menoilmoituksissa on mainittava lopullisille tuensaajille toimia toteutettaessa aiheutuneiden menojen määrä ja vastaava julkisista tai yksityisistä varoista saatu tukiosuus. 2. Menojen on vastattava tuensaajien suorittamia maksuja. Niiden tueksi on esitettävä maksukuitit tai kirjanpitoasiakirjat, joilla on vastaava todistusarvo. 3. Menoihin voidaan myöntää rahastosta tukea vain jos ne on todellisuudessa maksettu aikaisintaan 1 päivänä tammikuuta sinä vuonna, jota 21 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu rahoituspäätös, jolla vuosiohjelma hyväksytään, koskee. Yhteisrahoitusta ei voida myöntää toimille, jotka ovat päättyneet ennen tukikelpoisuuden alkamispäivää. Tukikelpoisuusaika vahvistetaan poikkeuksellisesti kolmeksi vuodeksi niiden menojen osalta, joilla pannaan täytäntöön vuoden 2007 vuosiohjelmista tuetut toimet. 4. Säännöt, joita sovelletaan 4 artiklassa tarkoitettujen jäsenvaltioissa toteutettavien ja rahastosta yhteisrahoitusta saavien toimien täytäntöönpanon yhteydessä aiheutuneiden menojen tukikelpoisuuteen, hyväksytään 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 35 artikla Tuensaajille maksettavien maksujen täysimääräisyys Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että vastuuviranomainen varmistaa, että lopulliset tuensaajat saavat julkisista varoista maksettavan koko rahoitusosuuden niin pian kuin mahdollista. Siitä ei saa vähentää tai pidättää mitään eikä siitä saa periä mitään erityismaksuja tai muita vastaavia maksuja, jotka vähentäisivät lopullisille tuensaajille maksettavia määriä, edellyttäen että lopulliset tuensaajat täyttävät kaikki toimien ja menojen tukikelpoisuutta koskevat vaatimukset. 36 artikla Euron käyttö 1. Jäsenvaltioiden 19 artiklassa tarkoitettujen monivuotisten ohjelmien ja 21 artiklassa tarkoitettujen vuosiohjelmien luonnoksissa esitetyt määrät, todennetut menoilmoitukset, 26 artiklan 1 kohdan o alakohdassa tarkoitetut maksupyynnöt sekä 38 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa vuosiohjelman täytäntöönpanoa koskevassa seurantakertomuksessa ja 50 artiklassa tarkoitetussa vuosiohjelman täytäntöönpanoa koskevassa loppukertomuksessa mainitut menot on esitettävä euromääräisinä. 2. Edellä 21 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut komission rahoituspäätökset, joilla jäsenvaltioiden vuosiohjelmat hyväksytään, sekä maksusitoumukset ja maksut ovat euromääräisiä ja ne maksetaan euroina. 3. Jäsenvaltiot, jotka eivät ole ottaneet käyttöön euroa valuuttanaan maksupyynnön päivämäärään mennessä, muuntavat kansallisessa valuutassa aiheutuneet menojen määrät euroiksi. Tämä määrä muunnetaan euroiksi käyttäen komission kuukausittaista kirjanpitokurssia siltä kuukaudelta, jonka aikana meno merkittiin kyseisen ohjelman vastuuviranomaisen tileille. Komissio julkaisee kyseisen kurssin sähköisesti kuukausittain. 4. Kun eurosta tulee jonkin jäsenvaltion valuutta, edellisessä kohdassa kuvattua muuntomenettelyä sovelletaan edelleen kaikkiin menoihin, jotka merkitään todentamisviranomaisen tileille ennen kansallisen valuutan ja euron välisen kiinteän muuntokurssin voimaantulopäivää. 37 artikla Maksusitoumukset Yhteisön talousarviositoumukset tehdään vuosittain noudattaen 21 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua rahoituspäätöstä, jolla vuosiohjelma hyväksytään. 38 artikla Maksut — Ennakkomaksut 1. Komissio suorittaa rahastojen rahoitusosuuteen liittyvät maksut maksusitoumusten mukaisesti. 2. Maksut suoritetaan ennakkomaksuna ja loppumaksuna. Ne maksetaan jäsenvaltion nimeämälle vastuuviranomaiselle. 3. Jäsenvaltiolle maksetaan ennakkomaksuna 50 prosenttia määrästä, joka sille on myönnetty rahoituspäätöksessä, jolla vuosiohjelma hyväksytään, 60 päivän kuluessa siitä kun kyseinen päätös on tehty. 4. Toinen ennakkomaksu maksetaan viimeistään kolmen kuukauden kuluessa siitä kun komissio on kahden kuukauden kuluessa virallisesta toimittamisesta hyväksynyt vuosiohjelman täytäntöönpanoa koskevan seurantakertomuksen sekä todennetun menoilmoituksen, joka on laadittu 28 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 34 artiklan mukaisesti ja jonka mukaan toteutuneet menot kattavat vähintään 60 prosenttia ensimmäisestä ennakkomaksusta. Komission maksama toinen ennakkomaksu saa olla enintään 50 prosenttia siinä rahoituspäätöksessä myönnetystä kokonaismäärästä, jolla vuosiohjelma hyväksytään, ja jos jäsenvaltion myöntämä kansallinen osuus on pienempi kuin kyseisessä rahoituspäätöksessä ilmoitettu määrä, toinen ennakkomaksu ei missään tapauksessa saa olla enempää kuin erotus, joka saadaan kun ensimmäisen ennakkomaksun määrä vähennetään niistä yhteisön varoista, jotka jäsenvaltio on osoittanut vuosiohjelmaan sisältyvien hankkeiden toteuttamiseen. 5. Ennakkomaksuista kertyneet korot kirjataan kyseiseen ohjelmaan ja niitä on pidettävä kansalliseksi julkiseksi rahoitusosuudeksi katsottavana jäsenvaltion varana ja ne on ilmoitettava komissiolle kyseisen ohjelman lopullisen menoilmoituksen yhteydessä. 6. Ennakkomaksuna maksetut määrät poistetaan tileistä, kun vuosiohjelma saatetaan loppuun. 39 artikla Loppumaksun maksaminen 1. Komissio suorittaa loppumaksun edellyttäen, että seuraavat asiakirjat on toimitettu sille viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua rahoituspäätöksessä, jolla vuosiohjelma hyväksytään, määritellyn menojen tukikelpoisuusajan päättymisestä: a) 28 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 34 artiklan mukaisesti laadittu todennettu menoilmoitus ja loppumaksupyyntö tai maksuilmoitus; b) 50 arti§klassa säädetty vuosiohjelman täytäntöönpanoa koskeva loppukertomus; 29 artiklan 3 kohdassa mainitut vuotuinen tarkastuskertomus, lausunto ja lausuma; c) 29 artiklan 3 kohdassa mainitut vuotuinen tarkastuskertomus, lausunto ja lausuma. Loppumaksun maksamisen edellytyksenä on, että vuosiohjelman täytäntöönpanoa koskeva loppukertomus ja loppumaksupyynnön pätevyyden arviointilausuma hyväksytään. 2. Jos vastuuviranomainen ei toimita 1 kohdassa mainittuja asiakirjoja hyväksyttävässä muodossa määräpäivään mennessä, komissio vapauttaa kaikki sellaiset kyseisen vuosiohjelman maksusitoumukset, joita ei ole käytetty ennakkomaksujen maksamiseen. 3. Edellä 2 kohdassa mainittu automaattinen maksusitoumusten vapauttaminen keskeytetään kyseisiin hankkeisiin liittyvän määrän osalta, jos jäsenvaltiossa on käynnissä sellaisia oikeudellisia menettelyjä tai hallinnollisia muutoksenhakuja, joilla on lykkäävä vaikutus, juuri silloin kun 1 kohdassa mainitut asiakirjat olisi pitänyt toimittaa. Jäsenvaltion on annettava toimittamassaan osittaisessa loppukertomuksessa yksityiskohtaiset tiedot kyseisistä hankkeista ja esitettävä komissiolle kuuden kuukauden välein kertomukset hankkeiden edistymisestä. Jäsenvaltion on toimitettava näiden hankkeiden osalta 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun oikeudelliset menettelyt tai hallinnolliset muutoksenhaut on saatettu loppuun. 4. Edellä 1 kohdassa mainittu yhdeksän kuukauden määräaika keskeytyy, jos komissio on tehnyt 41 artiklan säännösten nojalla päätöksen vuosiohjelman yhteisrahoitusta koskevien maksujen lykkäämisestä. Määräaika alkaa kulua jälleen päivänä, jona 41 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu komission päätös on annettu tiedoksi jäsenvaltiolle. 5. Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle niiden menojen määrän, jotka komissio hyväksyy rahoitettavaksi rahastosta, ja mahdolliset rahoitusoikaisut, jotka perustuvat ilmoitettujen menojen ja rahastosta rahoitettavien menojen eroon, kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 40 artiklan säännösten soveltamista. Jäsenvaltion on esitettävä huomautuksensa kolmen kuukauden kuluessa. 6. Komissio päättää rahastosta rahoitettavien menojen määrän kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut jäsenvaltion huomautukset, ja perii takaisin lopullisesti hyväksyttyjen menojen ja jäsenvaltiolle jo maksettujen määrien välisen erotuksen. 7. Komissio maksaa loppuerän käytettävissä olevien varojen rajoissa 60 päivän kuluessa päivästä, jona se hyväksyy edellä 1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat. Maksusitoumuksen loppuerä vapautetaan kuuden kuukauden kuluttua maksamisesta. 40 artikla Maksatuksen lykkäys 1. Asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 tarkoitetun valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän on lykättävä maksumääräaikaa enintään kuudella kuukaudella, jos […] a) kansallisen tai yhteisön tarkastuselimen kertomuksessa on todisteita, jotka viittaavat huomattaviin puutteisiin hallinnointi- ja valvontajärjestelmien toiminnassa[…], b) mainitun virkamiehen on tehtävä lisätarkistuksia saatuaan tietoonsa tietoja, joiden perusteella hän epäilee, että todennettuun menoilmoitukseen sisältyvät menot liittyvät vakavaan sääntöjenvastaisuuteen, jota ei ole oikaistu. 2. Jäsenvaltiolle ja todentamisviranomaiselle on ilmoitettava lykkäyksen syistä viipymättä. Lykkääminen on päätettävä heti, kun jäsenvaltio on toteuttanut tarvittavat toimenpiteet. 41 artikla Maksatuksen keskeytys 1. Komissio voi keskeyttää ennakkomaksujen ja loppumaksujen maksamisen kokonaan tai osittain, kun a) ohjelman hallinnointi- ja valvontajärjestelmässä on vakava puute, joka vaikuttaa maksujen todentamismenettelyn luotettavuuteen ja jonka osalta ei ole toteutettu oikaisutoimenpiteitä, tai b) todennettuun menoilmoitukseen sisältyvät menot liittyvät vakavaan sääntöjenvastaisuuteen, jota ei ole oikaistu, tai c) jäsenvaltio ei ole täyttänyt sille 30 ja 31 artiklan mukaan kuuluvia velvoitteita. 2. Komissio voi päättää keskeyttää ennakko- ja loppumaksujen maksamisen annettuaan jäsenvaltiolle mahdollisuuden esittää huomautuksensa kolmen kuukauden määräajassa. 3. Komissio lopettaa ennakko- ja loppumaksujen keskeytyksen, kun se katsoo jäsenvaltion toteuttaneen keskeytyksen lopettamiseksi tarvittavat toimenpiteet. 4. Jos jäsenvaltio ei ole toteuttanut vaadittuja toimenpiteitä, komissio voi tehdä päätöksen vuosiohjelmaa koskevan yhteisön rahoitusosuuden […] peruuttamisesta kokonaan tai osittain 45 artiklan mukaisesti. 42 artikla Asiakirjojen säilyttäminen Vastuuviranomaisen on varmistettava, että kaikki kyseisten ohjelmien menoja ja tarkastuksia koskevat tositteet ovat komission ja tilintarkastustuomioistuimen saatavilla viiden vuoden ajan 39 artiklan 1 kohdassa määritellyn ohjelmien päättämisen jälkeen, […] sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 87 artiklan mukaisten valtiontukisääntöjen soveltamista. Määräaika keskeytyy oikeuskäsittelyn ajaksi tai komission asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä […]. Asiakirjat on säilytettävä joko alkuperäisinä tai oikeiksi todistettuina jäljennöksinä yleisesti hyväksytyillä tietovälineillä. VIII LUKU RAHOITUSOIKAISUT 43 artikla Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut 1. Jäsenvaltioilla on ensisijainen vastuu sääntöjenvastaisuuksien tutkinnasta, joka niiden on aloitettava saatuaan todisteita ohjelmien luonteeseen tai niiden täytäntöönpano- tai valvontaedellytyksiin vaikuttavista merkittävistä muutoksista, sekä tarvittavien rahoitusoikaisujen tekemisestä. 2. Jäsenvaltioiden on tehtävä rahoitusoikaisut, jotka liittyvät toimissa tai vuosiohjelmissa havaittuihin yksittäisiin tai järjestelmällisiin sääntöjenvastaisuuksiin. Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut koskevat yhteisön tuen perimistä takaisin kokonaan tai osittain. Jäsenvaltioiden on otettava huomioon sääntöjenvastaisuuksien luonne ja vakavuus sekä niistä rahastolle aiheutunut taloudellinen tappio. 3. Jäsenvaltioiden on 50 artiklassa tarkoitetun vuosiohjelman täytäntöönpanoa koskevassa loppukertomuksessa lueteltava kyseisen ohjelman yhteydessä aloitetut peruutusmenettelyt. Jäsenvaltion tekemät rahoitusoikaisut toteutetaan siten, että yhteisön rahoitusosuus peruutetaan joko kokonaan tai osittain, ja jos varoja ei palauteta jäsenvaltion vahvistamassa määräajassa, niistä peritään 46 artiklan 2 kohdan mukaista viivästyskorkoa. 4. Kun on kyse järjestelmällisistä sääntöjenvastaisuuksista, jäsenvaltion on laajennettava tutkimuksiaan siten, että ne kattavat kaikki toimet, joihin sääntöjenvastaisuudet ovat voineet vaikuttaa. 44 artikla Komission suorittamat tarkastukset ja rahoitusoikaisut 1. Komission virkamiehet tai valtuutetut edustajat voivat tarkastaa paikalla, myös pistokokein, rahastosta rahoitettuja toimia sekä hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä vähintään kolmen työpäivän varoitusajalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tilintarkastustuomioistuimen toimivaltaa ja jäsenvaltioiden kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti suorittamia tarkastuksia. Komissio ilmoittaa asiasta kyseiselle jäsenvaltiolle saadakseen kaiken tarvittavan avun. Jäsenvaltion virkamiehet tai valtuutetut edustajat voivat osallistua näihin tarkastuksiin. Komissio voi pyytää asianomaista jäsenvaltiota tekemään tarkastuksen paikalla tarkastaakseen yhden tai useamman maksutapahtuman sääntöjenmukaisuuden. Komission virkamiehet tai valtuutetut edustajat voivat osallistua tarkastuksiin. 2. Jos komissio katsoo tarvittavat tarkastukset tehtyään, että jäsenvaltio ei ole täyttänyt sille 30 artiklan nojalla kuuluvia velvollisuuksia, se keskeyttää ennakkomaksujen tai loppumaksun maksamisen 41 artiklan mukaisesti. 45 artikla Oikaisujen perusteet 1. Komissio voi tehdä rahoitusoikaisut peruuttamalla vuosiohjelmalle myönnetyn yhteisön rahoitusosuuden kokonaan tai osittain, jos se tarvittavan tutkinnan jälkeen päätyy siihen, että a) ohjelman hallinnointi- ja valvontajärjestelmässä on vakava puute, joka on saattanut vaaraan ohjelmaan jo maksetun yhteisön rahoitusosuuden; b) todennettuun menoilmoitukseen sisältyvä meno on sääntöjenvastainen, eikä jäsenvaltio ole oikaissut sitä ennen tässä kohdassa tarkoitetun oikaisumenettelyn aloittamista; c) jäsenvaltio ei ole täyttänyt 30 artiklan mukaisia velvoitteitaan ennen tässä kohdassa tarkoitetun oikaisumenettelyn aloittamista. Komissio tekee päätöksen otettuaan huomioon jäsenvaltion mahdollisesti esittämät huomautukset. 2. Komissio tekee rahoitusoikaisut havaittujen yksittäisten sääntöjenvastaisuuksien perusteella ja ottaa huomioon sääntöjenvastaisuuden järjestelmällisyyden määrittäessään, sovelletaanko kiinteämääräistä vai ekstrapoloitua oikaisua. Jos sääntöjenvastaisuus liittyy menoilmoitukseen, josta on aiemmin annettu vuosikertomuksessa myönteinen lausunto 29 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti, olettamuksena on, että kyseessä on järjestelmällinen ongelma, jolloin siihen sovelletaan kiinteämääräistä tai ekstrapoloitua oikaisua, ellei jäsenvaltio pysty osoittamaan tätä olettamusta vääräksi kolmen kuukauden kuluessa. 3. Oikaisun määrää päättäessään komissio ottaa huomioon sääntöjenvastaisuuden merkittävyyden samoin kuin kyseisessä vuosiohjelmassa havaittujen puutteiden laajuuden ja niistä aiheutuvat taloudelliset vaikutukset. 4. Kun komissio perustaa kantansa muiden kuin omien yksiköidensä tilintarkastajien toteamiin seikkoihin, se tekee omat johtopäätöksensä niiden varainhoidollisista seurauksista tarkasteltuaan asianomaisen jäsenvaltion 31 artiklan mukaisesti toteuttamia toimenpiteitä, sääntöjenvastaisuuksia koskevia ilmoituksia ja jäsenvaltioiden mahdollisesti antamia vastauksia. 46 artikla Takaisin maksaminen 1. Kaikki Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon takaisin maksettavat varat on suoritettava neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 [12] 72 artiklan mukaisesti laaditussa perintämääräyksessä vahvistettuna määräaikana. Määräaika päättyy määräyksen antamista seuraavan toisen kuukauden viimeisenä päivänä. 2. Takaisinmaksun viivästyminen johtaa viivästyskorkoon, joka lasketaan määräpäivästä tosiasialliseen maksupäivään. Viivästyskorko on Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltama, Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa julkaistava korko sen kuukauden ensimmäisenä kalenteripäivänä, jona maksuaika on kulunut umpeen, korotettuna kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä. 47 artikla Jäsenvaltioiden velvollisuudet Komission suorittama rahoitusoikaisu ei vaikuta 45 artiklassa jäsenvaltioille säädettyyn velvoitteeseen huolehtia takaisinperinnästä. IX LUKU SEURANTA, ARVIOINTI JA KERTOMUKSET 48 artikla Seuranta ja arviointi 1. Komissio seuraa rahastoa säännöllisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. 2. Komissio arvioi rahastoa […] säännöllisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Arvioinnin tarkoituksena on 49 artiklan 3 kohdassa säädetyn kertomuksen valmistelun yhteydessä tutkia toimien aiheellisuutta, tehokkuutta ja vaikutuksia 2 artiklassa tarkoitettuun yleiseen tavoitteeseen nähden. 3. Komissio tarkastelee myös rahastosta tuettavien toimien ja yhteisön muiden asianomaisten politiikkojen, välineiden ja aloitteiden nojalla toteutettavien toimien keskinäistä täydentävyyttä. 49 artikla Kertomusten antoa koskevat velvoitteet 1. Kunkin jäsenvaltion vastuuviranomaisen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet hankkeiden seurannan ja arvioinnin varmistamiseksi. Tätä varten sopimuksissa, jotka vastuuviranomainen tekee toimien toteuttamisesta vastaavien tahojen kanssa, on oltava lausekkeita, joissa edellytetään, että toimen täytäntöönpanon edistymisestä ja asetettujen tavoitteiden toteutumisesta laaditaan säännöllisesti yksityiskohtaisia kertomuksia, jotka toimivat vuosiohjelman täytäntöönpanoa koskevan seuranta- ja loppukertomuksen pohjana. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle a) arviointikertomus rahastosta osarahoitettujen toimien täytäntöönpanosta viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2010; b) arviointikertomus rahastosta osarahoitettujen toimien tuloksista ja vaikutuksista viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2012 kauden 2007–2010 osalta ja 30 päivänä kesäkuuta 2015 kauden 2011–2013 osalta. 3. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle a) kertomuksen ja yhteenvedon 14 artiklassa esitettyjen kriteerien soveltamisesta resurssien vuosittaiseen jakoon jäsenvaltioiden kesken ja aiheellisiksi katsomiaan muutosehdotuksia viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2009; b) välikertomuksen saavutetuista tuloksista ja rahaston täytäntöönpanoa koskevista laadullisista ja määrällisistä seikoista sekä ehdotuksen rahaston tulevasta kehittämisestä viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2010; c) jälkiarviointikertomuksen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2012 kauden 2007–2010 osalta ja 31 päivänä joulukuuta 2015 kauden 2011–2013 osalta. 50 artikla Vuosiohjelman täytäntöönpanoa koskeva loppukertomus 1. Jotta ohjelman täytäntöönpanosta saataisiin selkeä käsitys, kertomuksessa on oltava seuraavat tiedot: a) vuosiohjelman rahoituksen toteutus ja toiminnan täytäntöönpano; b) monivuotisen ohjelman ja sen painopisteiden täytäntöönpanossa saavutettu edistys suhteessa niiden todennettavissa oleviin erityistavoitteisiin siten, että indikaattorit ilmaistaan määrällisinä aina kun se on mahdollista; c) vastuuviranomaisen täytäntöönpanon laadun ja tehokkuuden varmistamiseksi toteuttamat toimet, erityisesti: - seurantaa ja arviointia koskevat toimenpiteet, tietojenkeruumenetelmät mukaan luettuina, - tiivistelmä mahdollisista huomattavista ongelmista, joita on esiintynyt toimenpideohjelman täytäntöönpanossa, ja toteutetut toimenpiteet, - teknisen avun käyttö; d) toimenpiteet vuosiohjelmista ja monivuotisista ohjelmista tiedottamiseksi ja niiden julkistamiseksi. 2. Kertomusta pidetään hyväksyttävänä, jos se sisältää kaikki 1 kohdassa luetellut tiedot. Komissio tekee päätöksen vastuuviranomaiselta saamansa […] kertomuksen […] sisällöstä kahden kuukauden kuluessa siitä, kun se on saanut kaikki 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, ja ilmoittaa päätöksestään jäsenvaltioille. Jos komissio ei vastaa säädetyssä määräajassa, kertomuksen katsotaan tulleen hyväksytyksi. X LUKU SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET 50 a artikla Valmistautuminen monivuotiseen ohjelmaan 1. Poiketen siitä, mitä 19 artiklassa säädetään, jäsenvaltioiden on a) nimettävä mahdollisimman pian tämän päätöksen voimaantulon jälkeen ja viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2007 25 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu kansallinen vastuuviranomainen sekä tarvittaessa valtuutettu viranomainen; b) toimitettava viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2007 32 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu hallinnointi- ja valvontajärjestelmien kuvaus. 2. Komission on esitettävä jäsenvaltioille 31 päivään toukokuuta 2007 mennessä a) arvio niille varainhoitovuodeksi 2007 myönnettävistä määristä; b) varainhoitovuodelle 2007 lasketun arvion ekstrapolaatioon perustuvat arviot jäsenvaltioille varainhoitovuosiksi 2008–2013 myönnettävistä määristä; tässä otetaan huomioon rahoituskehysten mukaiset vuosille 2007–2013 esitetyt vuotuiset määrärahat. 50 b artikla Valmistautuminen vuosiohjelmaan 2007 1. Poiketen siitä, mitä 21 artiklassa säädetään, sovelletaan varainhoitovuoden 2007 toimien täytäntöönpanossa seuraavaa aikataulua: a) komission on esitettävä jäsenvaltioille 31 päivään toukokuuta 2007 mennessä arvio niille varainhoitovuodeksi 2007 myönnettävistä määristä; b) jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle 1 päivään syyskuuta 2007 mennessä vuosiohjelman luonnos. 2. Tammikuun 1 päivän 2007 ja sen rahoituspäätöksen voimaantulopäivän, jolla kyseisen jäsenvaltion vuosiohjelma hyväksytään, välisenä aikana tosiasiallisesti maksettuihin menoihin voidaan myöntää tukea rahastosta. 3. Jotta vuonna 2008 voidaan tehdä rahoituspäätökset vuosiohjelman 2007 mukaisesti, komissio teke yhteisön vuoden 2007 talousarviositoumuksen jäsenvaltioille myönnettäviä määriä koskevan, 14 artiklassa tarkoitetulla tavalla lasketun arvion perusteella. XI LUKU LOPPUSÄÄNNÖKSET 51 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa käsittelevä yhteinen komitea (jäljempänä "komitea"), joka on perustettu päätöksellä ulkorajarahaston perustamisesta kaudeksi 2007–2013 osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa …/… [13]. 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa. 3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 52 artikla Uudelleentarkastelu Neuvosto tarkastelee tätä päätöstä uudelleen komission ehdotuksen perusteella viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2013. 53 artikla Voimaantulo Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2007. 54 artikla Osoitus Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. [1] EUVL C … [2] EUVL C … [3] EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1. [4] EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1. [5] EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11. [6] EUVL C … [7] EUVL C … [8] EUVL L 375, 23.12.2004, s. 12. [9] EUVL L 289, 3.11.2005, s. 15. [10] EUVL L 16, 23.1.2004, s. 44. [11] Lisätään viittaukset päätöksiin, joilla perustetaan Euroopan pakolaisrahasto, Euroopan ulkorajarahasto ja Euroopan palauttamisrahasto. [12] EYVL L 248, 16.9.2002. [13] Lisätään viittaukset päätöksiin, joilla perustetaan Euroopan pakolaisrahasto, Euroopan ulkorajarahasto ja Euroopan palauttamisrahasto. --------------------------------------------------