FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 271/9

Torstai 12. marraskuuta 2009

Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomus 2008

P7_TA(2009)0066

Euroopan parlamentin päätöslauselma 12. marraskuuta 2009 Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta 2008 (2009/2088(INI))

2010/C 271 E/04

Euroopan parlamentti, joka

ottaa huomioon Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksen 2008,

ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 195 artiklan,

ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 ja 43 artiklan,

ottaa huomioon oikeusasiamiehen ohjesäännöstä ja hänen tehtäviensä hoitamista koskevista yleisistä ehdoista 9. maaliskuuta 1994 tehdyn Euroopan parlamentin päätöksen 94/262/EHTY, EY, Euratom (1),

ottaa huomioon 15. maaliskuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin ja Euroopan oikeusasiamiehen yhteistyötä koskevan puitesopimuksen, joka tuli voimaan 1. huhtikuuta 2006,

ottaa huomioon 5. lokakuuta 2005 annetun komission tiedonannon ”Empowerment to adopt and transmit communications to the European Ombudsman and authorise civil servants to appear before the European Ombudsman” (SEC(2005)1227),

ottaa huomioon oikeusasiamiehen tehtävien hoitamista koskevasta ohjesäännöstä ja hänen tehtäviensä hoitamista koskevista yleisistä ehdoista tehdyn päätöksen 94/262/EHTY, EY, Euratom muuttamisesta 18. kesäkuuta 2008 tekemänsä päätöksen 2008/587/EY, Euratom (2),

ottaa huomioon oikeusasiamiehen toteuttaman täytäntöönpanosäännösten tarkistamisen, jolla otetaan huomioon ohjesääntöön tehdyt muutokset ja joka tuli voimaan 1. tammikuuta 2009,

ottaa huomioon aikaisemmat Euroopan oikeusasiamiehen toiminnasta antamansa päätöslauselmat,

ottaa huomioon työjärjestyksen 205 artiklan 2 kohdan toisen ja kolmannen virkkeen,

ottaa huomioon vetoomusvaliokunnan mietinnön (A7-0020/2009),

A. ottaa huomioon, että oikeusasiamiehen vuosikertomus 2008 luovutettiin virallisesti Euroopan parlamentin puhemiehelle 21. huhtikuuta 2009 ja että oikeusasiamies Nikiforos Diamandouros esitteli kertomuksen vetoomusvaliokunnalle 14. syyskuuta 2009 Strasbourgissa,

B. ottaa huomioon, että perusoikeuskirjan (vuoden 2007 toisinto) 41 artiklan mukaan ”jokaisella on oikeus siihen, että unionin toimielimet, elimet ja laitokset käsittelevät hänen asiansa puolueettomasti, oikeudenmukaisesti ja kohtuullisessa ajassa”,

C. ottaa huomioon, että perusoikeuskirjan (vuoden 2007 toisinto) 43 artiklan mukaan ”jokaisella unionin kansalaisella sekä jokaisella luonnollisella henkilöllä ja oikeushenkilöllä, jonka asuinpaikka tai sääntömääräinen kotipaikka on jäsenvaltiossa, on oikeus tehdä Euroopan oikeusasiamiehelle kantelu, joka koskee unionin toimielinten, elinten tai laitosten toiminnassa ilmenneitä epäkohtia, lukuun ottamatta Euroopan unionin tuomioistuimen toimintaa lainkäyttöelimenä”,

D. pitää olennaisena, että unionin toimielimet ja laitokset hyödyntävät tarvittavia resursseja täysimääräisesti täyttääkseen velvollisuutensa, jotta voidaan varmistaa, että kansalaisten kysymyksiin, kanteluihin ja vetoomuksiin vastataan ripeästi ja konkreettisesti,

E. ottaa huomioon, että vaikka on jo kulunut kahdeksan vuotta 6. syyskuuta 2001 annetusta parlamentin päätöslauselmasta (3), jossa hyväksyttiin Euroopan oikeusasiamiehen hyvän hallintotavan säännöstö, unionin muut keskeiset toimielimet eivät ole vieläkään täyttäneet täysimääräisesti parlamentin pyyntöä saattaa toimintansa kyseisen säännöstön mukaiseksi,

F. ottaa huomioon, että oikeusasiamies kirjasi 3 406 kantelua vuonna 2008 ja 3 211 kantelua vuonna 2007 ja että näistä katsottiin kuuluvan oikeusasiamiehen toimivaltaan 802 kantelua vuonna 2008 ja vastaavasti 870 kantelua vuonna 2007,

G. ottaa huomioon, että 355 loppuun saatettua tutkimusta, joista 352 liittyi kanteluihin ja kolme omasta aloitteesta tehtyihin tutkimuksiin, osoittavat, että 110 tapauksessa (mikä vastaa 31:tä prosenttia tutkituista kanteluista) hallinnollisia epäkohtia ei todettu,

H. ottaa huomioon, että 129:ssä vuonna 2008 päätökseen viedyssä tapauksessa (eli 36 prosentissa kaikista tapauksista) asianomainen toimielin hyväksyi sovintoratkaisun tai korjasi asian, mikä osoittaa toimielinten ja laitosten olevan selvästi halukkaita pitämään oikeusasiamiehelle tehtyjä kanteluita tilaisuutena virheiden korjaamiseen ja yhteistyön tekemiseen oikeusasiamiehen kanssa kansalaisten hyväksi,

I. ottaa huomioon, että vuonna 2008 päätettiin neljä tapausta sen jälkeen, kun sovintoratkaisu oli saatu aikaan, ja että vuoden 2008 lopussa 25 sovintoratkaisuehdotuksen käsittely oli vielä kesken,

J. ottaa huomioon, että vuonna 2008 yleisin syy oikeusasiamiehelle tehtyyn hallinnollista epäkohtaa koskevaan kanteluun oli avoimuuden puute (36 prosenttia käynnistetyistä tutkimuksista),

K. ottaa huomioon, että oikeusasiamies turvautui vuonna 2008 enenevässä määrin epävirallisempiin menettelyihin saadakseen kantelut ratkaistua ripeästi, mikä osoittaa, miten paljon oikeusasiamiestä kunnioitetaan ja miten valmiita toimielimet ovat auttamaan kansalaisia,

L. ottaa huomioon, että vuonna 2008 oikeusasiamies päätti 44 tutkimusta kriittisin huomautuksin ja että kriittiset huomautukset vahvistavat kantelijalle hänen kantelunsa oikeutuksen ja osoittavat kyseiselle toimielimelle tai laitokselle, mitä on tehty väärin, jotta hallinnolliset epäkohdat voidaan vastaisuudessa välttää,

M. katsoo, että parantaakseen EU:n toimielinten tulevaa suoriutumista tehtävistään, oikeusasiamies on käyttänyt aiempaa enemmän muita huomautuksia, joiden avulla hän kiinnittää huomiota mahdollisuuteen hallinnon laadun kohentamiseen, ja että näitä huomautuksia annettiin vuonna 2008 kaikkiaan 41 tapauksessa,

N. ottaa huomioon, että vuonna 2008 annettiin 23 suositusluonnosta, joista asianomaiset toimielimet hyväksyivät kahdeksan, ja että neljä vuonna 2007 annettua suositusluonnosta johti päätökseen vuonna 2008,

O. ottaa huomioon, että oikeusasiamies toimitti yhden epäkohtatapauksen vuoksi vuonna 2008 Euroopan parlamentille erityiskertomuksen ja että erityiskertomuksen toimittaminen parlamentille on arvokas keino, jolla oikeusasiamies voi hakea poliittista tukea parlamentilta ja sen vetoomusvaliokunnalta, mikä tuottaa tyydytystä kansalaisille, joiden oikeuksia on rikottu, sekä edistää osaltaan EU:n hallintostandardien parantamista,

P. ottaa huomioon, että oikeusasiamiehen kriittiset huomautukset, jotka liittyvät sellaisia hallinnollisia epäkohtia koskeviin tapauksiin, joita ei voida hyvittää, sekä hänen suosituksensa ja erityiskertomuksensa eivät ole sitovia, koska hänen toimivaltansa ei yllä hallinnollisten epäkohtien suoranaiseen korjaamiseen, vaan sen tarkoituksena on edistää itsesäätelyä Euroopan unionin toimielimissä ja laitoksissa,

Q. ottaa huomioon, että Nizzan sopimuksen voimaantulosta alkaen parlamentilla on ollut samat oikeudet kuin jäsenvaltioilla, neuvostolla ja komissiolla saattaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi toimivallan puuttuminen, olennaisen menettelyvaatimuksen rikkominen, EY:n perustamissopimuksen tai sen soveltamista koskevan säännöksen rikkominen tai vallan väärinkäyttö,

R. ottaa huomioon, että oikeusasiamiehen vuoden 2008 kertomuksessa hallinnollisista epäkohdista esittämiä kriittisiä kommentteja (kriittisiä huomautuksia, suositusluonnoksia ja erityiskertomuksia) voidaan käyttää perustana sille, ettei virheitä ja epäkohtia toisteta, kun EU:n toimielimet ja muut laitokset toteuttavat aiheelliset toimenpiteet,

S. katsoo, että oikeusasiamiehen Euroopan oikeusasiamiesten verkostossa vakiinnuttama yhteistyö on toiminut yli kymmenen vuotta tiedonvaihdon ja parhaiden käytänteiden vaihdon joustavana järjestelmänä ja keinona ohjata kantelujen tekijät kääntymään niiden oikeusasiamiesten tai muiden vastaavien laitosten puoleen, jotka voivat heitä parhaiten auttaa,

T. katsoo, että oikeusasiamiehen tehtävä suojella unionin kansalaisten etuja Euroopan unionin toimielinten ja laitosten toiminnassa on kehittynyt myönteisesti toimiston perustamisesta kuluneina 14 vuotena oikeusasiamiehen riippumattomuuden ja hänen toimintansa avoimuuteen kohdistuneen Euroopan parlamentin demokraattisen valvonnan ansiosta,

U. katsoo, että oikeusasiamiehen ja vetoomusvaliokunnan toiminta on jatkossakin pidettävä erillään toisistaan, ja jotta voidaan välttää mahdolliset toimivaltaristiriidat, niiden toimintaan olisi kuuluttava kummallekin toimitettujen asioiden vastavuoroinen edelleen lähettäminen,

1. hyväksyy Euroopan oikeusasiamiehen esittämän vuoden 2008 vuosikertomuksen ja sen esitysmuodon, johon kuuluu yhteenveto vuoden toiminnasta, yleiskatsaus kanteluista ja tutkimuksista ja aihekohtainen analyysi oikeusasiamiehen päätöksistä, jotka kattavat oikeusasiamiehen vuoden 2008 päätöksiin sisältyvät tärkeimmät oikeudelliset ratkaisut ja tosiseikat, sekä menettelyn eri vaiheissa esiin tulleista ongelmista;

2. katsoo, että tilastotietojen entistä selkeämpi esitystapa, uusi laskentamenetelmä ja uusi asettelutapa ovat tehneet kertomuksesta helppotajuisemman, ymmärrettävämmän ja käyttäjäystävällisemmän;

3. kehottaa myöntämään unionin toimielimille ja laitoksille niiden velvollisuuksien täyttämiseen tarvittavat budjettivarat, joilla voidaan varmistaa, että kansalaiset saavat oikeat ja asialliset vastaukset kyselyihinsä, kanteluihinsa ja vetoomuksiinsa;

4. katsoo, että oikeusasiamies on edelleen käyttänyt toimivaltaansa tarmokkaalla ja tasapainoisella tavalla tarkastellessaan ja käsitellessään kanteluja, tehdessään ja päättäessään tutkimuksia ja pitänyt yllä rakentavia suhteita Euroopan unionin toimielimiin ja laitoksiin ja rohkaissut kansalaisia käyttämään oikeuksiaan suhteissaan näihin toimielimiin ja laitoksiin;

5. kehottaa oikeusasiamiestä jatkamaan pyrkimyksiään tietoisuuden lisäämiseksi työstään ja tekemään toimintaansa tunnetuksi tehokkaasti ja avoimesti;

6. katsoo, että ilmaisua ”hallinnolliset epäkohdat” olisi jatkossakin tulkittava laajasti siten, että se koskee oikeudellisten sääntöjen tai eurooppalaisen hallinto-oikeuden yleisten periaatteiden, joista voidaan mainita esimerkkeinä puolueettomuus, suhteellisuus ja yhdenvertaisuus, syrjimättömyys sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittaminen, rikkomisen lisäksi esimerkiksi tapauksia, joissa toimielin ei toimi johdonmukaisesti ja hyvässä uskossa tai ei ota huomioon kansalaisten oikeutettuja odotuksia, mukaan lukien tapaukset, joissa toimielin itse on luvannut kunnioittaa tiettyjä sääntöjä ja vähimmäisvaatimuksia, vaikka sen ei välttämättä tarvitsisi perussopimusten tai sekundäärilainsäädännön mukaisesti;

7. katsoo, että oikeusasiamiehen asema avoimuuden ja tilivelvollisuuden lisääjänä Euroopan unionin päätöksenteossa ja hallinnossa on merkittävä pyrittäessä kohti unionia, jossa päätökset ”tehdään mahdollisimman avoimesti ja mahdollisimman lähellä kansalaisia”, kuten Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 1 artiklan toisessa kohdassa määrätään;

8. kehottaa jälleen kerran, kuten aiemmissakin päätöslauselmissa, kaikkia EU:n toimielimiä ja laitoksia omaksumaan hyvän hallintotavan säännöstön suhteen yhteiset toimintatavat;

9. panee merkille, että oikeusasiamiehen ehdottama hyvän hallintotavan säännöstö, jonka Euroopan parlamentti on hyväksynyt 6. syyskuuta 2001, toimii oppaana ja apuvälineenä yhteisön kaikkien toimielinten ja elinten henkilöstölle, ja sitä päivitetään säännöllisesti ja se julkaistaan oikeusasiamiehen verkkosivustolla;

10. pitää myönteisenä oikeusasiamiehen ohjesäännön tarkistamista, erityisesti oikeusasiamiehen laajempaa tutkintatoimivaltaa, joka auttaa varmistamaan, että kansalaiset voivat luottaa täysin oikeusasiamiehen kykyyn tutkia kansalaisten tekemät kantelut perin pohjin ja ilman rajoituksia;

11. korostaa tarvetta parantaa tietoisuutta oikeusasiamiehen tehtävistä välittämällä kansalaisille, yhtiöille, kansalaisjärjestöille ja muille yhteisöille tietoja ja katsoo, että helppotajuisella, täsmällisellä ja laadukkaalla tiedonvälityksellä voidaan osaltaan vähentää sellaisten kantelujen määrää, jotka eivät kuulu oikeusasiamiehen toimialaan;

12. katsoo, että kanteluja, joita ei oteta käsiteltäväksi, on edelleen turhan paljon, mikä on toisaalta ymmärrettävää, ja suosittaa sen vuoksi pitämään yllä jatkuvaa tiedotusta, jolla kansalaisia valistetaan Euroopan oikeusasiamiesten verkoston jäsenten tehtävistä ja toimivaltuuksista;

13. tunnustaa oikeusasiamiehen pyrkimykset toimielinten suorituksen parantamiseksi ja tällä hetkellä keskimäärin 13 kuukautta kestävien tutkimusten lyhentämiseksi;

14. panee tyytyväisenä merkille oikeusasiamiehen ja EU:n toimielinten ja laitosten välisen rakentavan yhteistyön ja tukee oikeusasiamiehen asemaa ulkoisena valvontamekanismina ja lisäksi arvokkaana unionin hallinnon jatkuvan tehostamisen liikkeelle saattajana;

15. pitää myönteisenä, että oikeusasiamies ja Euroopan investointipankki allekirjoittivat 9. heinäkuuta 2008 yhteisymmärryspöytäkirjan ja että unionin virastot ovat allekirjoittaneet sopimuksen, jolla ne hyväksyvät hyvän hallintotavan eurooppalaisen säännöstön soveltamisen suhteissaan kansalaisiin;

16. kehottaa Euroopan oikeusasiamiestä pysymään valppaana ja varmistamaan, että komissio käyttää asianmukaisesti harkintavaltaansa aloittaakseen EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan mukaisen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn tai ehdottaakseen EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisia seuraamuksia ja samalla välttämään huolellisesti asianmukaisten toimien toteuttamisessa viipeitä tai perusteettomia laiminlyöntejä, jotka ovat ristiriidassa komission toimivallan kanssa valvoa EU:n lainsäädännön täytäntöön panemista, ja kehottaa oikeusasiamiestä jatkamaan yhteydenpitoa vetoomusvaliokunnan kanssa tässä yhteydessä;

17. toteaa jälleen kerran, että jos toimielin kieltäytyy noudattamasta oikeusasiamiehen erityiskertomuksessa annettua suositusta, vaikka parlamentti on hyväksynyt tämän suosituksen, parlamentti voi oikeutetusti käyttää valtaansa nostaa kanne yhteisöjen tuomioistuimessa toimesta tai laiminlyönnistä, johon liittyen oikeusasiamies on antanut suosituksen; kehottaa työjärjestyksestä vastaavaa valiokuntaa ehdottamaan työjärjestykseen sisällytettäviksi tarvittavia määräyksiä tällaisen kanteen nostamisesta;

18. ottaa huomioon, että oikeusasiamies on antanut erityiskertomuksen, jossa arvosteltiin komissiota siitä, että se ei ole perustellut riittävästi tapaa, jolla se kohtelee yli 65-vuotiaita ylimääräisiä freelance-konferenssitulkkeja ja josta parlamentti antoi päätöslauselman (4)5. toukokuuta 2009;

19. katsoo, että oikeusasiamiehen ja vetoomusvaliokunnan tutkiessa valtuuksiensa ja toimivaltansa puitteissa päällekkäisiä asioita, kuten tapaa, jolla komissio on toteuttanut jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevia menettelyjä, ja itse väitettyä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä, ne voivat hyötyä paljon suuremmasta synergiasta toimiessaan tiiviissä yhteistyössä;

20. pitää myönteisenä oikeusasiamiehen ja vetoomusvaliokunnan välisiä erinomaisia suhteita institutionaalisten kehysten puitteissa kummankin kunnioittaessa toistensa toimivaltaa ja erioikeuksia;

21. tunnustaa Euroopan oikeusasiamiesten verkoston – johon vetoomusvaliokunta kuuluu yhtenä jäsenenä – toissijaisuusperiaatteen mukaisen tärkeän roolin varmistettaessa tuomioistuinten ulkopuolisten keinojen käyttö; panee tyytyväisenä merkille Euroopan oikeusasiamiehen ja kansallisten oikeusasiamiesten ja vastaavien laitosten välisen yhteistyön kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla jäsenvaltioissa ja kehottaa lisäämään entisestään parhaiden käytänteiden vaihtoa, mikä mahdollistaa parhaiden käytäntöjen nopean leviämisen jäsenvaltioiden välillä;

22. pitää myönteisenä, että oikeusasiamies on vuonna 2008 julkaissut verkkosivuillaan kaksi selvitystä toimielinten jatkotoimista asioissa, joista oli esitetty kriittisiä huomautuksia ja muita huomautuksia vuosina 2006 ja 2007;

23. kehottaa oikeusasiamiestä jatkamaan sellaisten tilaisuuksien korostamista, joissa annetaan tietoa kansalaisille eli mahdollisille kantelujen tekijöille, sillä on selvää, että vastuiden ja päätöksentekoprosessien hahmottaminen Euroopan, kansallisella ja alueellisella tasolla on edelleen hyvin hämmentävää ja vaikeaa monille kansalaisille ja yrityksille;

24. panee tyytyväisenä merkille oikeusasiamiehen hyväksymää viestintästrategiaa noudattelevan tehostetun tiedotuskampanjan, jolla lisätään kansalaisten tietoisuutta oikeuksistaan ja yhteisön toimivallasta ja käsitystä oikeusasiamiehen toimivallan laajuudesta;

25. toteaa, että kullakin toimielimellä on omat verkkosivustonsa, joilla voi tehdä valituksia, kanteluita jne., ja että tämä saattaa turhauttaa kansalaisia heidän yrittäessään erottaa toimielimet toisistaan; kannattaa siksi interaktiivisen oppaan kehittämistä, jotta kansalaisia voidaan auttaa tunnistamaan heidän ongelmiensa ratkaisemiseen parhaiten soveltuva foorumi;

26. pitää oikeusasiamiehen uusia verkkosivuja hyvin konkreettisena vastauksena tähän ongelmaan;

27. ehdottaa, että tätä ajatusta kehitettäisiin edelleen ja että luotaisiin Euroopan toimielimien yhteinen internetsivusto auttamaan kansalaisia ja ohjaamaan heidät suoraan toimielimeen, jolla on toimivalta käsitellä heidän valituksensa, millä vähennettäisiin Euroopan oikeusasiamiehelle tehtyjen sellaisten kantelujen määrää, joita ei oteta käsiteltäväksi;

28. kehottaa Euroopan oikeusasiamiestä sitoutumaan siihen, että hän kantelun esittäjän suostumuksella toimittaa heti eteenpäin kantelut, jotka kuuluvat kansallisten tai alueellisten oikeusasiamiesten toimivaltaan;

29. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Euroopan oikeusasiamiehelle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille ja niiden oikeusasiamiehille tai vastaaville toimivaltaisille elimille.

(1) EYVL L 113, 4.5.1994, s. 15.

(2) EUVL L 189, 17.7.2008, s. 25.

(3) Euroopan parlamentin päätöslauselma Euroopan oikeusasiamiehen erityiskertomuksesta Euroopan parlamentille: omasta aloitteesta suoritettu tutkimus siitä, onko yhteisön eri toimielimillä ja laitoksilla yleisesti saatavilla olevaa hyvän hallintotavan säännöstöä virkamiesten suhteista kansalaisiin (EYVL C 72 E, 21.3.2002, s. 331).

(4) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2009)0340.