Ehdotus neuvoston päätös Tšekin ja Puolan liittymisen vaikutuksista Euroopan yhteisön osallistumiseen kansainvälisestä Oderin suojelukomissiosta tehtyyn sopimukseen ja kansainvälisestä Elben suojelukomissiosta tehtyyn sopimukseen /* KOM/2004/0810 lopull. */





Bryssel 16.12.2004 KOM(2004) 810 lopullinen Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Tšekin ja Puolan liittymisen vaikutuksista Euroopan yhteisön osallistumiseen kansainvälisestä Oderin suojelukomissiosta tehtyyn sopimukseen ja kansainvälisestä Elben suojelukomissiosta tehtyyn sopimukseen (komission esittämä) PERUSTELUT Uusien jäsenvaltioiden liityttyä unioniin 1. toukokuuta 2004 EU:n jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden rajat ylittävien jokien valuma-alueiden tilanne on muuttunut kahdella tavalla. Ensimmäinen seuraus tästä on se, että EU:n rajojen siirryttyä idemmäksi rajat ylittäviin jokiin liittyviä asioita on nyt käsiteltävä uusien naapurimaiden kanssa. Tämän vuoksi on tutkittava, voisiko Euroopan yhteisö osallistua kauempana Itä-Euroopassa sijaitsevia jokia ja vesiväyliä koskeviin voimassa oleviin tai uusiin kansainvälisiin sopimuksiin ja millä tavoin. Toinen välitön seuraus on se, että sellaisten kansainvälisten jokien tilanne, jotka laajentumisen jälkeen sijaitsevat kokonaan EU:n alueella, on muuttunut oleellisesti. Oderin ja Elben valuma-alueet ovat tässä tilanteessa. Euroopan yhteisö on sopimuspuolena kansainvälisestä Oderin suojelukomissiosta tehdyssä sopimuksessa[1] sekä kansainvälisestä Elben suojelukomissiosta tehdyssä sopimuksessa[2], jäljempänä ’Oder- ja Elbe-sopimukset’. Molemmissa tapauksissa yhteisön osallistuminen oli tarpeen, koska sopimukset tehtiin kolmansien maiden kanssa ja koska niissä käsiteltiin EY:n ympäristöpolitiikan alaan kuuluvia asioita. Yhteys yhteisön lainsäädäntöön on erityisen läheinen, ja kyseiset kaksi sopimusta onkin laajalti tunnustettu merkittäväksi välineeksi vesipolitiikan puitedirektiivin tavoitteiden edistämiseksi Puolassa ja Tšekissä jo ennen näiden maiden EU:hun liittymisprosessia. Puolan ja Tšekin liityttyä unioniin kaikki Oder- ja Elbe-sopimusten sopimuspuolet ovat EU:n jäsenvaltioita. Koska olosuhteet ovat näin perusteellisesti muuttuneet, tämä päätös merkitsee Euroopan yhteisön ja mainittujen kahden sopimuksen välisen oikeudellisen yhteyden päättymistä. Euroopan unionin laajentumisen johdosta sopimuspuolten oikeudelliset suhteet ovat muuttuneet merkittävästi. Liittymisajankohdasta alkaen sopimusten tavoitteisiin voidaan päästä yhteisön sisäisessä lainsäädännössä säädetyin toimenpitein. Suhteet Puolaan ja Tšekkiin Oderin ja Elben valuma-alueiden kokonaisvaltaisen vesitalouden alalla ovat muuttuneet osaksi EY:n voimassa olevan säännöstön ja erityisesti vesipolitiikan puitedirektiivin noudattamista. Muistutettakoon tämän osalta, että vesipolitiikan puitedirektiivissä on jo säännös, jonka mukaan jäsenvaltioiden on kansainvälisten vesipiirien osalta huolehdittava koordinoinnista yhdessä, mihin tarkoitukseen ne voivat käyttää kansainvälisiin sopimuksiin perustuvia olemassa olevia rakenteita (3 artiklan 3 kohta). Näin on jo tehty useissa jäsenvaltioiden välisissä sopimuksissa, jotka koskevat rajat ylittäviä jokia (esim. Scheldeä ja Maasia koskevat sopimukset). Tämänhetkinen tarkkailija-asema mahdollistaa asianmukaisen yhteistyön ja edistää politiikan johdonmukaisuutta. Yhteisö ei kuitenkaan ole osapuolena kyseisissä jäsenvaltioiden välisissä sopimuksissa, koska niiden osapuolina ei ole kolmansia maita eikä kysymys EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesta yhteisön ulkoisesta toimivallasta siis tule esiin. Oderin ja Elben tapauksessa olisi Puolan ja Tšekin liittymisen jälkeen sovellettava samaa periaatetta. Sopimusten sopimuspuolten välisten oikeudellisten suhteiden muututtua ratkaisevasti liittymisen tuloksena yhteisö ei siis enää voi olla kyseisten kahden sopimuksen sopimuspuoli. Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Tšekin ja Puolan liittymisen vaikutuksista Euroopan yhteisön osallistumiseen kansainvälisestä Oderin suojelukomissiosta tehtyyn sopimukseen ja kansainvälisestä Elben suojelukomissiosta tehtyyn sopimukseen EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon asiakirjan Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, jäljempänä ’liittymisasiakirja’[3], sekä erityisesti sen 57 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen[4], sekä katsoo seuraavaa: Euroopan yhteisön osallistuminen kansainvälisestä Oderin suojelukomissiosta tehtyyn sopimukseen[5] sekä kansainvälisestä Elben suojelukomissiosta tehtyyn sopimukseen[6], jäljempänä ’Oder- ja Elbe-sopimukset’, oli tarpeen, koska kyseiset sopimukset tehtiin kolmansien maiden kanssa ja koska niissä käsiteltiin EY:n ympäristöpolitiikan alaan kuuluvia asioita. Puolan ja Tšekin liityttyä Euroopan unioniin 1 päivänä toukokuuta 2004 kaikki kyseisten sopimusten sopimuspuolet ovat Euroopan unionin jäsenvaltioita. Näin ollen sopimusten ei voida enää katsoa sitovan yhteisöä. Yhteisön osallistuminen niihin ei siis enää ole tarpeen eikä perusteltua. Euroopan unionin laajentumisen johdosta sopimuspuolten oikeudelliset suhteet ovat lisäksi muuttuneet merkittävästi. Liittymisajankohdasta alkaen sopimusten tavoitteisiin voidaan päästä yhteisön sisäisessä lainsäädännössä säädetyin toimenpitein. Koska liittymisasiakirjassa ei ole erityistä määräystä tällaisen tilanteen varalta, tarpeelliset toimenpiteet on hyväksyttävä liittymisasiakirjan 57 artiklan mukaisesti, joka mahdollistaa tällaisten laiminlyöntien korjaamisen. Näin ollen olisi selvennettävä, että liittymispäivästä lukien yhteisö ei enää ole sopimusten sopimuspuoli ja että on ehkä toteutettava tiettyjä siirtymätoimenpiteitä, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla 1. Euroopan yhteisö on lakannut olemasta sopimuspuolena kansainvälisestä Oderin suojelukomissiosta tehdyssä sopimuksessa sekä kansainvälisestä Elben suojelukomissiosta tehdyssä sopimuksessa 1 päivästä toukokuuta 2004 lukien. 2. Komissio sopii tarpeen mukaan kolmen asianomaisen jäsenvaltion kanssa ratkaisuista mahdollisiin siirtymäkauden ongelmiin, joita saattaa aiheutua yhteisön sopimuksiin osallistumisen päättymisestä. 2 artikla Tämä päätös on osoitettu Tšekin tasavallalle, Saksan liittotasavallalle ja Puolalle. Tehty Brysselissä […] Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] Neuvoston päätös 1999/257/EY, tehty 29 päivänä maaliskuuta 1999, EYVL L 100, 15.4.1999, s. 20. [2] Neuvoston päätös 91/598/ETY, tehty 18 päivänä marraskuuta 1991, EYVL L 321, 23.11.1991, s. 24. [3] EUVL L 236, 23.9.2003. [4] EYVL C […], […], s. […]. [5] Neuvoston päätös 1999/257/EY, tehty 29 päivänä maaliskuuta 1999, EYVL L 100, 15.4.1999, s. 20. [6] Neuvoston päätös 91/598/ETY, tehty 18 päivänä marraskuuta 1991, EYVL L 321, 23.11.1991, s. 24.