Tämän ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen)192 artikla. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 191 artiklan ja 192 artiklan 1 kohdan mukaisesti EU:n on myötävaikutettava ympäristön laadun säilyttämiseen, suojeluun ja parantamiseen sekä sellaisten toimenpiteiden edistämiseen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin, ja erityisesti ilmastonmuutoksen torjumiseen.

·Biodiversiteettistrategia ja Pellolta pöytään -strategia, joilla pyritään vähentämään torjunta-aineiden käyttöä, lannoitteiden käyttöä, ravinnehävikkiä ja mikrobilääkkeiden myyntiä vuoteen 2030 mennessä. Suuri osa torjunta-aineiden käytön vähentämisestä on määrä saavuttaa komission ehdotuksella Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kasvinsuojeluaineiden kestävästä käytöstä ja asetuksen (EU) 2021/2115 muuttamisesta. Myös kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1107/2009 tulevalla uudelleentarkastelulla voisi olla merkitystä.

Tämä aloite on osa komission vuoden 2022 työohjelmaa ja keskeinen osa saasteettomuustoimintasuunnitelmaa. Kuten kaikissa Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaan kuuluvissa aloitteissa, tarkoituksena on varmistaa, että tavoitteet saavutetaan mahdollisimman tehokkaalla ja vähiten työläällä tavalla ja että niissä noudatetaan ”ei merkittävää haittaa” -periaatetta. Ehdotuksessa hienosäädetään, päivitetään ja mukautetaan voimassa olevaa lainsäädäntöä vihreän kehityksen ohjelman kontekstissa. Siinä keskitytään määrittelemään veden pilaavien aineiden saasteettomuustavoite ja siten ihmisten terveyden ja luonnon ekosysteemien suojelun taso. Monia tarvittavia toimenpiteitä käsitellään muissa toisiinsa läheisesti liittyvissä Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaan liittyvissä aloitteissa. Näitä ovat:

Tämä ehdotus on myös yhdenmukainen äskettäin tarkistetun juomavesidirektiivin kanssa, joka oli saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä kaikissa EU:n jäsenvaltioissa tammikuuhun 2023 mennessä. Torjumalla pinta- ja pohjavesien pilaantumista tällä ehdotuksella suojellaan elintärkeitä juomavesilähteitä ja vähennetään käsittelykustannuksia. Juomavesidirektiivissä ja tässä ehdotuksessa käsitellään monenlaisia pilaavia aineita, erityisesti torjunta-aineita, lääkkeitä ja per- ja polyfluorattuja alkyyliyhdisteitä (PFAS). PFAS-aineiden osalta on huomattava, että toisin kuin tarkistetussa juomavesidirektiivissä, tässä ehdotuksessa on hyödynnetty Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) 9. heinäkuuta 2020 antamaa viimeisintä lausuntoa PFAS-aineista. Kuten juomavesidirektiivissä myös tässä ehdotuksessa käsitellään mikromuoveja vasta sen jälkeen, kun seurantamenetelmä on kehitetty. Tämä ehdotus otetaan huomioon uimavesidirektiivin meneillään olevassa arvioinnissa, ja jos uimavesidirektiiviä tarkistetaan, se on osa uimavesidirektiivin vaikutustenarviointia varten laadittua perustasoa.

Ehdotus on täysin yhdenmukainen muun vesilainsäädännön kanssa. Yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin osalta, jonka tarkistamista koskeva ehdotus esitetään samaan aikaan tämän ehdotuksen kanssa, mikroepäpuhtaudet ovat keskeinen haaste. Ne on poistettava jätevedenpuhdistamoissa, mikä nostaa käsittelykustannuksia, eikä poistaminen ole aina mahdollista. Tällä ehdotuksella pyritään näin ollen lisäämään toimia alkupäässä vähentämällä päästöjä niiden lähteellä. Jäteveden käsittely on erityisen tärkeää joillekin pilaavien aineiden luokille, kuten lääkkeet ja henkilökohtaisen hygienian hoitoon tarkoitetuissa tuotteissa olevat aineet, koska ne joutuvat pääasiassa kaupunkiympäristöön.

Vaikutustenarviointia laadittaessa on sovellettu pk-yritystestin perusominaisuuksia, ja tulokset on esitetty erityisesti 6 jaksossa. Pk-yritykset tuottavat ja käyttävät kyseisiä pilaavia aineita. On huomattava, että vaikutusten tarkka tunnistaminen ja kvantifiointi ei yleisesti ole mahdollista, koska vaikutukset riippuvat toimenpiteistä, joita jäsenvaltiot toteuttavat lainsäädännön tavoitteiden saavuttamiseksi.

Vuonna 2019 saatiin päätökseen EU:n vesilainsäädännön toimivuustarkastus, joka kattoi vesipolitiikan puitedirektiivin, ympäristönlaatunormeista annetun direktiivin, tulvadirektiivin ja pohjavesidirektiivin. Toimivuustarkastuksessa todettiin, että vaikka lainsäädäntö on suurelta osin tarkoituksenmukaista, kemiallisen pilaantumisen torjunnassa on parantamisen varaa. Lisäksi havaittiin, että lainsäädännön yleisten tavoitteiden saavuttamisessa on yleisesti ottaen edistytty vain vähän seuraavista kolmesta syystä:

Aloite on muodoltaan direktiivi, koska se on sopivin oikeudellinen väline muutosten tekemiseksi voimassa oleviin asiaa koskeviin direktiiveihin.

Ehdotuksella tarkistetaan nykyisiä pinta- ja pohjaveden pilaavien aineiden luetteloita ja asetetaan tai saatetaan ajan tasalle ympäristönlaatunormit, joita jäsenvaltioiden on noudatettava. Samalla luotetaan suurelta osin muuhun EU:n lainsäädäntöön, jossa käsitellään pilaantumisen lähdettä tai säännellään niiden päästöjä tuotannon ja käytön aikana (kuten REACH-asetuksen mukaiset tiettyjen aineiden käyttöä koskevat rajoitukset tai teollisuuslaitosten luvissa vahvistetut päästöjen raja-arvot teollisuuspäästödirektiivin nojalla) ja jätetään jäsenvaltioille mahdollisuus valita erityistoimenpiteet. Koska jokaisella EU:n vesimuodostumalla on omat erityispiirteensä (ilmasto, virtaus, geologiset olosuhteet jne.) eikä siihen välttämättä kohdistu samoja paineita kuin muihin vesimuodostumiin, toimenpiteiden valinnan jättäminen jäsenvaltioiden vesiviranomaisille on asianmukaista suhteellisuusperiaatteen kannalta.

EU:n pinta- ja pohjavesimuodostumat ovat useiden epäpuhtauksien saastuttamia. Pilaantuminen kulkeutuu alavirtaan ja maan alla, ja 60 prosenttia Euroopan vesistöalueista on kansainvälisiä (joko jäsenvaltioiden kesken tai jäsenvaltion ja EU:n ulkopuolisen maan kesken). Tästä syystä jäsenvaltioiden välinen yhteistyö on olennaisen tärkeää ja EU:n tason toimia tarvitaan, jotta voidaan puuttua saastumiseen ja muihin rajat ylittäviin vaikutuksiin vahvistamalla yhdenmukaistetut standardit ja ottamalla käyttöön yhdenmukaistetut tiedonkeruu- ja tiedonjakojärjestelmät. Ilman EU:n tason toimia saastumisen torjunta olisi kohtuuttoman kallista erityisesti tuotantoketjun loppupään jäsenvaltioissa.

Ehdotetulla aloitteella vähennetään akuutin myrkyllisyyden ja/tai hitaasti hajoavien kemikaalien pitoisuuksia vedessä. Sillä myös parannetaan vesiekosysteemien ja niiden tarjoamien palvelujen arvoa. Hyötyjä ovat näin ollen ihmisten terveyteen, luontoon, pölyttäjiin ja maatalouteen kohdistuvien vaikutusten vähentäminen sekä vedenkäsittelykustannusten välttäminen. Kemikaalien seurantatietojen asettaminen helposti saataville ja uudelleenkäytettäväksi parantaa merkittävästi turvallisuusarvioinnin johdonmukaisuutta ja on tärkeä askel edettäessä kohti ”yksi aine, yksi arviointi” -lähestymistapaa, johon Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa on sitouduttu.

Tämän aloitteen kustannusten ja erityisesti sen hyötyjen kvantifiointi on vaikeaa, koska se on liittyy (ja tukeutuu) muihin poliittisiin aloitteisiin tiettyjen EU:n laajuisten toimenpiteiden osalta. Lisäksi jäsenvaltiot voivat suurelta osin valita, mitä toimenpiteitä ne toteuttavat vaatimusten noudattamiseksi: ne vaihtelevat siis kansallisten/paikallisten olosuhteiden mukaan.

Tunnistettujen aineiden pääasiallisia pilaantumisen lähteitä ovat kemialliset tuotantoprosessit (suorat päästöt, jotka aiheutuvat puun, sellun, teräksen, palamisen, tekstiilien, muovien jne. tuotannosta). jätevesipäästöt, mukaan lukien lääkkeet ja kankaiden pesemiseen liittyvät kemikaalit, kulutustuotteet, puhdistusaineet ja henkilökohtaiset hygieniatuotteet; epäsuorat päästöt, jotka johtuvat torjunta-aineiden, biosidien ja lääkkeiden käytöstä maataloudessa; tienrakentamisessa käytettävät kemikaalit; elohopealaskeumat fossiilisia polttoaineita käyttävistä polttolaitoksista ja PFAS-yhdisteet sammutusvaahdoista. Kaikkiin näihin lähteisiin ja väyliin sovelletaan lainsäädäntöä, mukaan lukien teollisuuden päästödirektiivi 2010/75/EY (tarkistettavana), yhdyskuntajätevesien käsittelystä annettu direktiivi 91/271/ETY (tarkistettavana), torjunta-aineiden kestävästä käytöstä annettu direktiivi 2009/128/EY (tarkistettavana), ihmisille tarkoitetuista lääkkeistä annettu direktiivi 2001/83/EY, eläinlääkkeistä annettu asetus (EU) 2019/6, REACH-asetus N:o 1907/2006, kasvinsuojeluaineista annettu asetus (EY) N:o 1107/2009, biosidivalmisteista annettu asetus (EU) N:o 528/2012 ja kosmeettisista valmisteista annettu asetus (EY) N:o 1223/2009. Asettamalla näille aineille enimmäispitoisuudet tällä ehdotuksella pyritään vahvistamaan EU:n lähde- ja väyläsäädännön vaikutusta ja täytäntöönpanoa ja, jos se on tarpeen terveyden tai ympäristön suojelemiseksi, edistämään tiukempien lähde- ja väylätoimenpiteiden hyväksymistä jäsenvaltioiden tasolla.

Vaikutustenarvioinnissa tarkasteltiin kolmea toimintavaihtoehtoryhmää eli pintavesiin liittyviä vaihtoehtoja, pohjavesiin liittyviä vaihtoehtoja ja monialaisia vaihtoehtoja. Pintavesien osalta siinä arvioitiin, mitä vaikutuksia on sillä, että lisätään prioriteettiaineiden luetteloon useita aineita (tarkastelluista lääkkeistä, torjunta-aineista, teollisuuskemikaaleista ja metalleista) ja asetetaan niille siten EU:n laajuiset ympäristönlaatunormit. Useiden olemassa olevien prioriteettiaineiden osalta tarkasteltiin ympäristönlaatunormien muuttamisen vaikutuksia. (Muutokset perustuvat uuteen tieteelliseen näyttöön). Joidenkin muiden olemassa olevien prioriteettiaineiden osalta tarkasteltiin sitä, mitä vaikutuksia niiden poistamisella luettelosta olisi. Pohjavesien osalta vaikutustenarvioinnissa tarkasteltiin sitä, mitä vaikutuksia on tiettyjen aineiden, kuten PFAS-yhdisteiden, torjunta-aineiden ei-merkityksellisten metaboliittien (nrM) ja lääkkeiden, lisäämisellä luetteloon. Lisäksi vaikutustenarvioinnissa tarkasteltiin useita vaihtoehtoja, joilla voidaan parantaa digitalisaatiota, hallinnon virtaviivaistamista ja riskinhallintaa vesien pilaantumisen alalla.

Komission Yhteinen tutkimuskeskus (JRC) laati laajoja teknisiä asiakirja-aineistoja niiden yksittäisten aineiden ja aineryhmien osalta, jotka on yksilöity pintavesiä pilaaviksi aineiksi. Jäsenvaltioiden ja sidosryhmien asiantuntijoiden alaryhmät tukivat tätä työtä. Terveys- ja ympäristöriskejä sekä kehittymässä olevia riskejä käsittelevän tiedekomitean (SCHEER) suorittaman uudelleentarkastelun yhteydessä julkaistiin alustavia lausuntoja. Niihin liittyi neljän viikon kommentointijakso, ja sen tulokset otettiin huomioon komitean lausunnossa. Muutamien aineiden uudelleentarkastelua ei ole saatu päätökseen. Ehdotetut arvot on näin ollen merkitty ”edellyttäen, että ne vahvistetaan SCHEER-komitealta pyydetyn lausunnon perusteella”. Kaikki lopulliset ehdotetut arvot tulevat olemaan täysin tieteellisten lausuntojen mukaisia.

Tämän vuoksi toimintavaihtoehtoja on yksinkertaistettu vähentämällä vaihtoehtojen määrää ja yhdistämällä vaihtoehtoja. Pk-yrityksiin kohdistuvia vaikutuksia on kehitetty edelleen koko tekstissä samoin kuin tietoja vaikutuksista kuluttajiin ja jäsenvaltioihin. Kustannus- ja hyötylukujen tulkintaa on selkeytetty, jotta vältytään siltä vaikutelmalta, että ne liittyvät yksinomaan tähän aloitteeseen. Teksti ”yksi sisään, yksi ulos” -periaatteesta on täytetty. Lopuksi tekstiin on lisätty vaihtoehtojen vaikuttavuuden, tehokkuuden ja johdonmukaisuuden arviointi.

Ehdotus on johdonmukainen eurooppalaisessa ilmastolaissa asetetun ilmastoneutraaliustavoitteen sekä vuosien 2030 ja 2050 unionin tavoitteiden kanssa. Ehdotuksen merkittävin vaikutus ilmastonmuutoksen hillitsemistoimiin on aineiden poistaminen jätevedenpuhdistamoissa. Nämä ovat energiaintensiivisiä prosesseja. Riippuen toimenpiteistä, joita jäsenvaltiot toteuttavat vähentääkseen aineiden määrää vedessä tai poistaakseen aineet vaiheittain, vaikutusten olisi oltava myönteisiä (kun aineita käsitellään niiden lähteellä eikä niitä sen vuoksi tarvitse poistaa jätevedestä), neutraaleja (jos aineet korvataan aineilla, jotka edellyttävät samanlaista poistoa jätevedenpuhdistamoissa) tai kielteisiä, jos jäsenvaltiot päättävät tukeutua pääasiassa jäteveden käsittelyyn. Jälkimmäinen skenaario on kuitenkin epätodennäköistä, koska lähteellä toteutettavat toimet ovat yleensä halvempia ja tehokkaampia. Lisäksi yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin tarkistaminen edellyttää, että jäteveden käsittelysuunnitelmissa saavutetaan ilmastoneutraalius vuoteen 2040 mennessä, ja tästä ehdotuksesta ei aiheudu kielteisiä nettovaikutuksia käsittelyn lisäämisen kautta.

Ehdotuksella on myönteisiä vaikutuksia kestävän kehityksen tavoitteiden 6 (vesi), 12 (kulutus ja tuotanto) ja 14 (meret) saavuttamiseen. Kestävän kehityksen tavoitteen 6 osalta on odotettavissa, että juomaveden lähteiden saastuminen vähenee, että pinta- ja pohjaveden kemiallinen laatu paranee ja että ympäristön kannalta hyvälaatuisten vesimuodostumien osuus kasvaa ajan mittaan, kun jäsenvaltiot toteuttavat toimenpiteitä pilaavien aineiden pitoisuuksien vähentämiseksi. Kestävän kehityksen tavoitteen 12 osalta on odotettavissa, että toteutettavat toimet sekä EU:n tasolla toteutettavat toimenpiteet (esimerkiksi kestäviä tuotteita koskeva aloite tai tuleva PFAS-yhdisteiden kaikkien muiden kuin välttämättömien käyttötarkoitusten kieltäminen) että jäsenvaltioiden tasolla johtavat erilaisten vähemmän myrkyllisten ainesosien käyttöön tuotteissa. Kestävän kehityksen tavoitteen 14 osalta on tärkeää panna merkille suora vaikutus vesipuitedirektiivin kattamiin jokisuiden vaihettumisalueisiin ja merivesimuodostumiin (1 meripeninkulman päähän rannikosta). Lisäksi jokien kautta meriin ja valtameriin päätyvä makea vesi sisältää asteittain pienempiä pitoisuuksia tällä aloitteella säänneltyjä aineita.

Muutetaan 8 artikla seuraavasti: 1) siirretään Euroopan komissiolle valta tarkistaa liitettä I kuuden vuoden välein, jotta voidaan harkita uusien prioriteettiaineiden ja niihin liittyvien ympäristönlaatunormien sisällyttämistä luetteloon kemikaaliviraston tietojen perusteella; 2) siirretään komissiolle valta tarkistaa säännöllisesti luetteloa vesistöaluekohtaisista pilaavien aineiden luokista, jotka sisältyvät nyt uudessa liitteessä II olevaan B osaan (tämä liite II korvaa tässä tarkoituksessa vesipuitedirektiivin 1.2.6 kohdan ja liitteen VIII, joita muutetaan vastaavasti vesistöaluekohtaisten pilaavien aineiden poistamiseksi ekologisen tilan määritelmästä ja niiden sisällyttämiseksi kemialliseen tilaan sovellettavaan järjestelmään); 3) siirretään komissiolle valta hyväksyä tarvittaessa EU:n laajuiset ympäristönlaatunormit vesistöaluekohtaisille pilaaville aineille ja luetteloida ne liitteessä II olevassa C osassa (ehdotuksen C osassa luetellaan neljä prioriteettiainetta, jotka on aiemmin sisällytetty liitteeseen I mutta jotka on poistettu luettelosta, koska niiden ei enää katsota aiheuttavan huolta EU:n tasolla); 4) selvennetään kemikaaliviraston keskeistä roolia ympäristönlaatunormien laatimisessa tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja sidosryhmien kanssa ja sen velvollisuutta saattaa liitteiden muuttamiseen liittyvät tieteelliset raportit julkisesti saataville.

Muutetaan pohjaveden pilaavien aineiden kansallisia raja-arvoja koskeva liite II seuraavasti: 1) lisätään lääkeaine primidoni niiden synteettisten aineiden luetteloon, joille jäsenvaltioiden on harkittava kansallisten raja-arvojen asettamista; 2) selvennetään, että liitteen B ja C osat koskevat ainoastaan mekanismia, jolla raja-arvot asetetaan kansallisella tasolla, 3) varmistetaan, että jäsenvaltiot ilmoittavat asiasta kemikaalivirastolle, jotta viimeksi mainittu voi saattaa nämä tiedot julkisesti saataville; ja 4) lisätään uusi D osa, joka sisältää yhdenmukaistetut raja-arvot aineryhmälle ”trikloorietyleenin ja tetrakloorietyleenin summa”.

Muutetaan teknisiä mukautuksia koskeva 8 artikla seuraavasti: 1) korvataan täytäntöönpanosäädöksiin perustuva menettely delegoituihin säädöksiin perustuvalla menettelyllä liitteessä II olevan A ja C osan sekä liitteiden III ja IV mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen; 2) siirretään komissiolle valta sisällyttää uusia pohjavesien pilaavia aineita liitteeseen I ja vahvistaa niitä koskevat uudet EU:n laajuiset laatunormit sekä luetteloida liitteessä II olevaan B osaan ne pilaavat aineet, joiden osalta jäsenvaltioiden on harkittava kansallisten raja-arvojen asettamista; 3) siirretään komissiolle valta tarvittaessa ja jopa sellaisten pilaavien aineiden tai pilaavien aineiden ryhmien osalta, jotka eivät aiheuta EU:n laajuista huolta, asettaa kynnysarvot EU:n tasolla, jotta voidaan parantaa ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun tasoa ja saavuttaa yhdenmukaisempi täytäntöönpano; 4) selkeytetään kemikaaliviraston keskeistä roolia tässä yhteydessä ja kemikaaliviraston velvoitetta saattaa mahdollisia muutoksia koskevat tieteelliset raportit julkisesti saataville.

Direktiiviin lisätään uusi liite II ja sen A osassa vahvistetaan ohjeellinen luettelo vesistöaluekohtaisista pilaavista aineista, joiden osalta jäsenvaltioiden on harkittava ympäristönlaatunormien asettamista ja sovellettava niitä, jos ne aiheuttavat huolta. Liitteen B osassa esitetään yleiset periaatteet ja viitataan tätä koskeviin ohjeisiin, kun taas C osa sisältää yhdenmukaistetut ympäristönlaatunormit vesistöaluekohtaisille pilaaville aineille. Viimeksi mainittua mukautetaan tulevilla delegoiduilla säädöksillä, joiden avulla komissio vahvistaa EU:n laajuiset ympäristönlaatunormit tietyille muille vesistöaluekohtaisille pilaaville aineille silloin, kun se osoittautuu tarpeelliseksi riittävän ja yhdenmukaistetun ympäristönsuojelun varmistamiseksi myös sellaisten pilaavien aineiden osalta, jotka eivät tai eivät vielä aiheuta huolta EU:n laajuisesti.

(2)Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 191 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen mukaisesti unionin ympäristöpolitiikka perustuu ennalta varautumisen periaatteelle sekä periaatteille, joiden mukaan ennalta ehkäiseviin toimiin on ryhdyttävä ja ympäristövahingot on torjuttava ensisijaisesti niiden lähteellä ja saastuttajan on maksettava.

(3)Euroopan vihreän kehityksen ohjelma on unionin strategia, jolla varmistetaan vuoteen 2050 mennessä ilmastoneutraali ja puhdas kiertotalous, jossa optimoidaan resurssien hallinta ja minimoidaan saasteet. Kestävyyttä edistävässä EU:n kemikaalistrategiassa ja saasteettomuustoimintasuunnitelmassa käsitellään erityisesti Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaan sisältyviä saastumisnäkökohtia. Muita erityisen tarkoituksenmukaisia ja täydentäviä toimia ovat vuoden 2018 EU:n muovistrategia, vuoden 2021 Euroopan lääkestrategia, biodiversiteettistrategia, Pellolta pöytään -strategia, vuoteen 2030 ulottuva EU:n maaperästrategia, EU:n digitaalistrategia ja Euroopan datastrategia.

(4)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/60/EY vahvistetaan puitteet sisämaan pintavesien, jokisuiden vaihettumisalueiden, rannikkovesien ja pohjaveden suojelulle. Näihin puitteisiin kuuluu prioriteettiaineiden yksilöiminen niiden aineiden joukosta, joista aiheutuu unionin tasolla merkittävä riski vesiympäristölle tai vesiympäristön välityksellä. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/105/EY vahvistetaan unionin laajuiset ympäristönlaatunormit direktiivin 2000/60/EY liitteessä X luetelluille 45 prioriteettiaineelle ja kahdeksalle muulle pilaavalle aineelle, joita säänneltiin unionin tasolla jo ennen kuin liite X otettiin käyttöön Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 2455/2001/EY. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/118/EY vahvistetaan unionin laajuiset pohjaveden laatunormit nitraatteja ja torjunta-aineissa olevia tehoaineita varten sekä perusteet muiden pohjaveden pilaavien aineiden kansallisten raja-arvojen vahvistamiseksi. Siinä vahvistetaan myös vähintään 12 pilaavan aineen luettelo, joiden osalta jäsenvaltioiden on harkittava tällaisten kansallisten raja-arvojen vahvistamista, ja niitä koskevat indikaattorit Pohjaveden laatunormit vahvistetaan direktiivin 2006/118/EY liitteessä I.

(5)Aineiden sisällyttämistä direktiivin 2000/60/EY liitteeseen X tai direktiivin 2006/118/EY liitteeseen I tai II harkitaan aineiden ihmisille ja vesiympäristölle aiheuttaman riskin arvioinnin perusteella. Arvioinnin keskeisiä osatekijöitä ovat tiedot aineiden pitoisuuksista ympäristössä, mukaan lukien tarkkailtavien aineiden luettelon seurannasta kerätyt tiedot, sekä aineiden (eko)toksikologiasta sekä niiden hajoavuudesta, biokertyvyydestä, karsinogeenisuudesta, mutageenisuudesta, lisääntymismyrkyllisyydestä ja hormonitoimintaa häiritsevistä vaikutuksista.

(6)Komissio on tarkastellut uudelleen direktiivin 2000/60/EY liitteessä X olevaa prioriteettiaineiden luetteloa kyseisen direktiivin 16 artiklan 4 kohdan ja direktiivin 2008/105/EY 8 artiklan mukaisesti sekä tarkastellut uudelleen direktiivin 2006/118/EY liitteissä I ja II olevia aineiden luetteloita mainitun direktiivin 10 artiklan mukaisesti ja todennut uuden tieteellisen tietämyksen perusteella, että on aiheellista muuttaa kyseisiä luetteloita lisäämällä niihin uusia aineita, asettamalla ympäristönlaatunormit tai pohjaveden laatunormit kyseisille lisätyille aineille, tarkistamalla ympäristönlaatunormeja joidenkin olemassa olevien aineiden osalta tieteen kehityksen mukaisesti ja asettamalla eliöstön ympäristönlaatunormit tietyille olemassa oleville ja vastikään lisätyille aineille. Komissio on myös yksilöinyt, mitkä muut aineet todennäköisesti kertyvät sedimenttiin tai eliöstöön, ja selventänyt, että tällaisten aineiden kehityssuuntia olisi seurattava sedimentissä tai eliöstössä. Aineiden luettelon tarkistamisen tueksi on kuultu laajasti komission yksiköiden, jäsenvaltioiden, sidosryhmien sekä terveys- ja ympäristöriskejä sekä kehittymässä olevia riskejä käsittelevä tiedekomitean asiantuntijoita.

(7)Useimpien pilaavien aineiden osalta tehokkaat toimet niiden elinkaaren aikana edellyttävät lähteiden valvonnan ja jälkikäsittelytoimenpiteiden yhdistelmää, johon kuuluvat tarpeen mukaan kemiallinen suunnittelu, lupa tai hyväksyntä, valmistuksen ja käytön tai muiden prosessien aikana syntyvien päästöjen valvonta sekä jätteen käsittely. Siten uusien tai tiukempien laatunormien asettaminen vesimuodostumille täydentää unionin muuta lainsäädäntöä, jolla puututaan tai voitaisiin puuttua pilaantumisongelmaan yhdessä tai useammassa näistä vaiheista, ja on johdonmukaista tämän lainsäädännön kanssa, johon kuuluvat muun muassa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1107/2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 528/2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/6, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/128/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU ja neuvoston direktiivi 91/271/ETY.

(8)Uusi tieteellinen tietämys viittaa merkittävään riskiin, joka johtuu useista muista vesimuodostumissa esiintyvistä pilaavista aineista niiden lisäksi, joita jo säännellään. Pohjavedessä on havaittu erityinen ongelma per- ja polyfluorattujen alkyyliyhdisteiden (PFAS-aineiden) ja lääkkeiden vapaaehtoisen seurannan avulla. PFAS-aineita on havaittu yli 70 prosentissa unionin pohjaveden mittauspisteistä, ja nykyiset kansalliset raja-arvot ylittyvät selvästi hyvin monissa paikoissa. Lisäksi on laajalti löydetty myös lääkeaineita. Pintavesissä perfluoro-oktaanisulfonihappo ja sen johdannaiset (PFOS) on jo lueteltu prioriteettiaineina, mutta nyt katsotaan, että myös muut PFAS-aineet aiheuttavat riskin. Direktiivin 2008/105/EY 8 b artiklan mukainen tarkkailtavien aineiden seuranta on vahvistanut useiden lääkeaineiden aiheuttaman riskin pintavesissä, minkä vuoksi ne olisi lisättävä prioriteettiaineiden luetteloon.

(9)Direktiivissä 2000/60/EY edellytetään, että jäsenvaltiot yksilöivät vesimuodostumat, joita käytetään ihmisten käyttöön tarkoitetun veden ottoon, seuraavat niitä ja toteuttavat tarvittavat toimenpiteet, joilla vältetään niiden laadun huononeminen, eikä ihmisten käyttöön kelpaavan veden tuottamiseen tarvita niin paljon puhdistuskäsittelyä. Tässä yhteydessä mikromuovien on todettu aiheuttavan mahdollisen riskin ihmisten terveydelle, mutta mikromuoveista tarvitaan enemmän seurantatietoja, jotta voidaan vahvistaa tarve asettaa ympäristönlaatunormi pinta- ja pohjavesissä oleville mikromuoveille. Mikromuovit olisi sen vuoksi sisällytettävä pinta- ja pohjavesien seurantaluetteloihin, ja niiden seuranta olisi aloitettava heti, kun komissio on määrittänyt soveltuvat seurantamenetelmät. Tässä yhteydessä olisi otettava huomioon juomavedessä olevien mikromuovien riskien seuranta- ja arviointimenetelmät, jotka on kehitetty Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2020/2184 nojalla.

(10)Mikrobilääkeresistenssin kehittymisen riski, joka johtuu mikrobilääkkeille resistenttien mikro-organismien ja mikrobilääkeresistenssigeenien esiintymisestä vesiympäristössä, on herättänyt huolta, mutta seuranta on ollut vähäistä. Myös asiaankuuluvat mikrobilääkeresistenssigeenit olisi sisällytettävä pinta- ja pohjavedessä tarkkailtavien aineiden luetteloihin ja niitä olisi seurattava heti, kun soveltuvat seurantamenetelmät on kehitetty. Tämä vastaa komission kesäkuussa 2017 hyväksymää mikrobilääkeresistenssin torjumiseen tähtäävää eurooppalaista yhteinen terveys -toimintasuunnitelmaa sekä Euroopan lääkestrategiaa, jossa myös käsitellään tätä ongelmaa.

(11)Kun otetaan huomioon kasvava tietoisuus seosten merkityksestä ja siten vaikutusperusteisesta seurannasta kemiallisen tilan määrittämiseksi ja se, että estrogeeniaineille on jo olemassa riittävän vankat vaikutusperusteiset seurantamenetelmät, jäsenvaltioiden olisi sovellettava tällaisia menetelmiä arvioidakseen estrogeenisten aineiden kumulatiivisia vaikutuksia pintavesissä vähintään kahden vuoden ajan. Näin voidaan verrata vaikutusperusteisia tuloksia direktiivin 2008/105/EY liitteessä I lueteltujen kolmen estrogeenisen aineen tavanomaisten seurantamenetelmien käytön tuloksiin. Vertailua käytetään arvioitaessa, voidaanko vaikutuksiin perustuvia seurantamenetelmiä käyttää luotettavina seulontamenetelminä. Tällaisten seulontamenetelmien käytön etuna olisi se, että direktiivin 2008/105/EY liitteessä I lueteltujen aineiden lisäksi voitaisiin ottaa huomioon kaikkien niiden estrogeenisten aineiden vaikutukset, joilla on samanlaiset vaikutukset. Direktiivissä 2000/60/EY olevaa ympäristönlaatunormien määritelmää olisi muutettava sen varmistamiseksi, että se voi tulevaisuudessa kattaa myös kynnysarvot, jotka voidaan asettaa vaikutusperusteisen seurannan tulosten arviointia varten.

(12)Unionin vesilainsäädännön arvioinnissa, jäljempänä ’arviointi’, todettiin, että pinta- ja pohjaveteen vaikuttavien pilaavien aineiden yksilöinti- ja luettelointiprosessia sekä niitä koskevien laatunormien asettamista tai tarkistamista uuden tieteellisen tietämyksen perusteella voitaisiin nopeuttaa. Jos komissio hoitaisi nämä tehtävät sen sijaan, että sovelletaan direktiivin 2000/60/EY 16 ja 17 artiklassa ja direktiivin 2006/118/EY 10 artiklassa säädettyä tavallista lainsäätämisjärjestystä, voitaisiin parantaa pinta- ja pohjaveden tarkkailtavien aineiden luetteloon liittyvien mekanismien toimintaa erityisesti tulosten luetteloinnin, seurannan ja arvioinnin ajoituksen ja järjestyksen osalta, voitaisiin vahvistaa tarkkailtavien aineiden luetteloon liittyvän mekanismin ja pilaavien aineiden luetteloiden tarkistamisen välisiä yhteyksiä sekä pilaavien aineiden luetteloihin tehtävissä muutoksissa voitaisiin ottaa nopeammin huomioon tieteellinen kehitys. Sen vuoksi ja ottaen huomioon tarve muuttaa pilaavien aineiden luetteloita ja niihin liittyviä ympäristönlaatunormeja viipymättä uuden tieteellisen ja teknisen tietämyksen perusteella komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan direktiivin 2008/105/EY liitettä I kyseisen liitteen A osassa olevan prioriteettiaineiden luettelon ja vastaavien ympäristönlaatunormien osalta sekä direktiivin 2006/118/EY liitettä I kyseisessä liitteessä olevan pohjaveden pilaavien aineiden luettelon ja laatunormien osalta. Tässä yhteydessä komission olisi otettava huomioon pinta- ja pohjavesissä tarkkailtavien aineiden luettelossa olevien aineiden seurannan tulokset. Tämän vuoksi olisi kumottava direktiivin 2000/60/EY 16 ja 17 artikla ja liite X sekä direktiivin 2006/118/EY 10 artikla.

(13)Arvioinnissa todettiin myös, että jäsenvaltioiden välillä on liikaa eroja vesistöaluekohtaisille pilaaville aineille ja pohjaveden pilaaville aineille kansallisella tasolla asetetuissa laatunormeissa ja raja-arvoissa. Tähän mennessä vesistöaluekohtaiset pilaavat aineet, joita ei ole määritelty direktiivin 2000/60/EY mukaisiksi prioriteettiaineiksi, ovat kuuluneet kansallisten ympäristönlaatunormien piiriin, ja ne on laskettu pintavesien ekologisen tilan arviointia tukeviksi fysikaalis-kemiallisiksi laatutekijöiksi. Pohjavesissä jäsenvaltiot ovat myös voineet asettaa omat raja-arvonsa, myös synteettisille aineille. Tämä joustavuus on johtanut epätyydyttäviin tuloksiin, kun on pyritty vertailemaan vesimuodostumien tilaa jäsenvaltioiden välillä, ja ympäristönsuojelun osalta. Sen vuoksi on tarpeen säätää menettelystä, jonka avulla voidaan sopia unionin tasolla ympäristönlaatunormeista ja raja-arvoista, joita sovelletaan kyseisiin aineisiin, jos ne on todettu kansallisesti huolestuttaviksi, ja laatia luettelot sovellettavista ympäristönlaatunormeista ja raja-arvoista.

(14)Lisäksi vesistöaluekohtaisten pilaavien aineiden sisällyttäminen pintavesien kemiallisen tilan määritelmään varmistaa koordinoidumman, johdonmukaisemman ja avoimemman lähestymistavan pintavesimuodostumien kemiallisen tilan seurantaan ja arviointiin sekä siihen liittyvään yleisötiedottamiseen. Se myös helpottaa kohdennetumpaa lähestymistapaa sellaisten toimenpiteiden yksilöimiseen ja toteuttamiseen, joilla voidaan käsitellä kaikkia kemikaaleihin liittyviä kysymyksiä kokonaisvaltaisemmin, vaikuttavammin ja tehokkaammin. Sen vuoksi ’ekologisen tilan’ ja ’kemiallisen tilan’ määritelmiä olisi muutettava ja ’kemiallisen tilan’ soveltamisalaa olisi laajennettava kattamaan myös vesistöaluekohtaiset pilaavat aineet, jotka ovat tähän asti olleet osa direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevaa ’ekologisen tilan’ määritelmää. Tämän vuoksi direktiiviin 2008/105/EY olisi sisällytettävä vesistöaluekohtaisten pilaavien aineiden ympäristönlaatunormien käsite ja asiaan liittyvät menettelyt.

(15)Jotta voidaan varmistaa yhdenmukainen lähestymistapa ja tasapuoliset toimintaedellytykset unionissa, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan direktiivin 2006/118/EY liitteessä II olevaa B osaa mukauttamalla luetteloa pilaavista aineista, joiden osalta jäsenvaltioiden on harkittava kansallisten raja-arvojen vahvistamista.

(16)Kun otetaan huomioon tarve mukautua nopeasti tieteelliseen ja tekniseen tietämykseen ja varmistaa yhdenmukainen lähestymistapa ja tasapuoliset toimintaedellytykset unionissa vesistöaluekohtaisten pilaavien aineiden osalta, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan direktiivin 2008/105/EY liitettä II kyseisessä liitteessä olevassa A osassa vahvistetun pilaavien aineiden luettelon osalta ja liitteessä II olevaa C osaa vesistöaluekohtaisten pilaavien aineiden tai niiden ryhmien yhdenmukaistettujen ympäristönlaatunormien osalta. Jäsenvaltioiden olisi sovellettava näitä yhdenmukaistettuja ympäristönlaatunormeja arvioidessaan pintavesimuodostumiensa tilaa, kun on todettu, että näistä pilaavista aineista aiheutuu riski.

(17)Direktiivin 2008/105/EY liitteessä I olevassa A osassa olevan prioriteettiaineiden luettelon uudelleentarkastelussa on päädytty siihen, että useat prioriteettiaineet eivät enää aiheuta unionin laajuista huolta ja sen vuoksi ne olisi poistettava kyseisen direktiivin liitteessä I olevasta A osasta. Kyseiset aineet olisi sen vuoksi katsottava vesistöaluekohtaisiksi pilaaviksi aineiksi, ja ne olisi sisällytettävä direktiivin 2008/105/EY liitteessä II olevaan C osaan yhdessä niitä vastaavien ympäristönlaatunormien kanssa. Koska näiden pilaavien aineiden ei enää katsota aiheuttavan huolta unionin laajuisesti, ympäristönlaatunormeja on sovellettava vain, jos kyseiset pilaavat aineet voivat edelleen aiheuttaa huolta kansallisesti, alueellisesti tai paikallisesti.

(18)Jotta voidaan varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset ja mahdollistaa vesimuodostumien tilan vertailtavuus jäsenvaltioiden välillä, on tarpeen yhdenmukaistaa joidenkin pohjaveden pilaavien aineiden kansalliset raja-arvot. Sen vuoksi luettelo kansallisesti, alueellisesti tai paikallisesti huolta aiheuttavien pohjaveden pilaavien aineiden yhdenmukaistetuista raja-arvoista olisi sisällytettävä direktiivin 2006/118/EY liitteeseen II uutena D osana. Kyseisessä luettelossa vahvistettuja yhdenmukaistettuja raja-arvoja on sovellettava ainoastaan niissä jäsenvaltioissa, joissa pilaavat aineet, joihin kyseisiä raja-arvoja sovelletaan, vaikuttavat pohjaveden tilaan. Kahden synteettisen pilaavan aineen, trikloorietyleenin ja tetrakloorietyleenin, summan osalta on tarpeen yhdenmukaistaa kansalliset raja-arvot, koska kaikki jäsenvaltiot, joissa pilaavat aineet ovat merkityksellisiä, eivät sovella raja-arvoa näiden pilaavan aineen summaan eivätkä kaikki asetetut kansalliset raja-arvot ole samat. Yhdenmukaistetun raja-arvon olisi oltava yhdenmukainen direktiivin (EU) 2020/2184 mukaisesti juomavedessä olevien pilaavien aineiden summalle asetetun muuttujan arvon kanssa.

(19)Jotta voidaan varmistaa yhdenmukainen lähestymistapa ja tasapuoliset toimintaedellytykset unionissa, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia säädöksiä, joilla muutetaan direktiivin 2006/118/EY liitteessä II olevaa D osaa mukauttamalla yhdenmukaistettujen raja-arvojen luetteloa tekniikan ja tieteen kehityksen huomioon ottamiseksi luetteloon siihen sisältyvien pilaavien aineiden ja yhdenmukaistettujen raja-arvojen osalta.

(20)Kaikkia pohjaveden kemiallisen tilan arviointia koskevia direktiivin 2006/118/EY säännöksiä olisi mukautettava ottamaan huomion kyseisen direktiivin liitteeseen II lisättävässä D osassa käyttöön otettava kolmas yhdenmukaistettujen raja-arvojen luokka kyseisen direktiivin liitteessä I vahvistettujen laatunormien ja kyseisen direktiivin liitteessä II olevassa A osassa vahvistetun menetelmän mukaisesti vahvistettujen kansallisten raja-arvojen lisäksi.

(21)Tehokkaan ja johdonmukaisen päätöksenteon varmistamiseksi ja synergioiden kehittämiseksi muun unionin kemikaalilainsäädännön puitteissa tehtävän työn kanssa Euroopan kemikaalivirastolle (ECHA) olisi annettava pysyvä ja selkeästi rajattu rooli niiden aineiden priorisoinnissa, jotka sisällytetään tarkkailtavien aineiden luetteloihin ja direktiivin 2008/105/EY liitteissä I ja II sekä direktiivin 2006/118/EY liitteissä I ja II esitettyihin aineiden luetteloihin, sekä asianmukaisten tieteeseen perustuvien laatunormien johtamisessa. Kemikaaliviraston riskinarviointikomitean (RAC) ja sosioekonomisesta analyysista vastaavan komitean (SEAC) olisi helpotettava tiettyjen kemikaalivirastolle annettujen tehtävien hoitamista antamalla lausuntoja. Kemikaaliviraston olisi myös varmistettava parempi koordinointi eri ympäristösäädösten välillä lisäämällä avoimuutta tarkkailtavien aineiden luettelossa olevien pilaavien aineiden osalta tai kehittämällä unionin laajuisia tai kansallisia ympäristönlaatunormeja tai raja-arvoja asettamalla asiaankuuluvat tieteelliset raportit julkisesti saataville.