EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 15.11.2011 
SEK(2011) 1355 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
ehdotukseen asetukseksi 
luottoluokituslaitoksist a annetun asetuksen (EY)  N:o 1060/2009 muuttamisesta 
 
ja 
 
ehdotukseen direktiiviksi 
 
siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia 
yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten 
määräysten yhteensovittamisesta annetun di rektiivin 2009/65/EY ja  vaihtoehtoisten 
sijoitusrahastojen hoitajista annet un direktiivin 2011/61/EU muuttamisesta 
luottoluokitusten liiallisen käytön osalta 
{KOM(2011) 747 lopullinen} 
{SEK(2011) 1354 lopullinen}  
 
FI 1   FI KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
ehdotukseen asetukseksi 
luottoluokituslaitoksista annetun as etuksen (EY) N:o 1060/2009 muuttamisesta 
 
ja 
 
ehdotukseen direktiiviksi 
 
siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yh teistä sijoitustoimintaa harjoittavia 
yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskev ien lakien, asetusten ja hallinnollisten 
määräysten yhteensovittamisesta annetun di rektiivin 2009/65/EY ja vaihtoehtoisten 
sijoitusrahastojen hoitajista annet un direktiivin 2011/61/EU muuttamisesta 
luottoluokitusten liiallisen käytön osalta 
JOHDANTO  
Luottoluokituslaitoksista annett ua asetusta (EY) N:o 1060/20091 ryhdyttiin soveltamaan 
täysimittaisesti 7. joulukuuta 2010. Asetuksessa va hvistetaan luottoluokituslaitoksia koskevat 
menettelysäännöt. Luottoluokituslait oksista annetun asetuksen muutos2 hyväksyttiin 
puolestaan 11. toukokuuta 2011. EU:ssa reki steröityjen luottoluokituslaitosten 
valvontatehtävä annettiin mu utoksella yksinomaan Euroopan 
arvopaperimarkkinavira nomaiselle (EAMV)3 tarkoituksena keskittää ja yksinkertaistaa 
laitosten valvontaa EU:ssa. 
Luottoluokituslaitoksista annetussa asetuks essa ei ole kuitenkaan  käsitelty useita 
luottoluokitusta ja luokitusten käyttöä koskevia asioita. Ko mission järjestämässä 
kuulemisessa4 ja kesäkuussa 2011 järjestä mässä pyöreän pöydän keskustelussa5 esitetyt 
näkemykset vahvistivat, että näitä asioita on  tarpeen käsitellä. Ne liittyvät erityisesti 
rahoitusmarkkinatoimijoiden  liialliseen r iippuvuuteen luottoluokituksista, 
luokitusmarkkinoiden korkeaan keskittymärisk iin ja jossain määrin tapaan, jolla 
luottoluokituslaitoksille maksetaan korvauksia. 
                                                 
1 Euroopan parlamentin ja neuvoston aset us, annettu 16 päivänä syyskuuta 2009, 
luottoluokituslaitoksista, EUVL L 302, 17.11.2009. 
2 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 513/2011, annettu 11 päivänä toukokuuta 2011, 
luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen (EY) N:o 1060/2009 muuttamisesta, EUVL L 145, 
31.5.2011. 
3 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1095/2010 Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta, EUVL L 331, 15.12.2010, s. 84. 
4 Euroopan komission järjestämä luottoluokituslaitoksia koskeva julkinen kuuleminen 5. marraskuuta 
2010 ja 7. tammikuuta 2011 välisenä aikana. Ku ulemisen aikana saatiin yli 100 vastausta. 
5 Euroopan komission 6. heinäkuuta 2011 järjestämä pyöreän pöydän keskustelu luottoluokituslaitoksista. 
 
FI 2   FI Vaikka luokitusmarkkinoilla toimii useita pieniä luottoluokituslaitoksia, markkinoita hallitsee 
kolme suurta luottoluokitusl aitosta (Fitch, Moody’s ja St andard & Poors), joiden 
yhteenlaskettu osuus maailmanlaajuisi sta markkinoista on yli 95 prosenttia6. Markkinoille 
pääsyä rajoittavat alan suuret mittakaavaedut sekä luottoluokituslaitosten maine, joka on 
tärkeä tekijä. Tiettyjen, erityisesti valtion velkainstrumentteihin li ittyvien luottoluokkien 
erityispiirteitä ei ole myöskään käsitelty rii ttävästi. Viimeaikaisen euroalueen velkakriisin7 
aikana luottoluokituslaitoksia on arvosteltu valtioiden luottol uokitusten avoimuuden ja laadun 
puutteesta ja on pohdittu, olisiko luottoluokituslaitoksia koskevaa EU:n sääntelykehystä tämän vuoksi vahvistettava. Voimassa olevassa l uottoluokituslaitoksia ko skevassa asetuksessa 
ei myöskään käsitellä riittävällä tavalla luotto luokituslaitosten osakkeenomistajarakenteeseen 
liittyviä eturistiriitoja tai luottoluokitu slaitosten siviilioikeudellista vastuuta.  
O
NGELMAN MÄÄRITTELY  
Seuraavassa osassa kuvatut ongelmat void aan jakaa karkeasti kuuteen osaan:  
• luottoluokitusten liiallisen käytön aiheut tamat tavanomaista jyrkemmät vaikutukset 
(”cliff effects”)8 pääomamarkkinoihin; 
• tavallista jyrkemmät vai kutukset valtioiden velkal uokituksen muutoksiin ja 
vaikutusten leviäminen;  
• vähäiset valintamahdollisuudet ja vähäinen  kilpailu luottolu okitusmarkkinoilla; 
• sellaisten luokituksia käyttävien tahojen puutteellinen oikeus saada korvauksia, jotka 
ovat kärsineet tappioita luottoluokituslai toksista annetun asetuksen säännöksiä 
rikkovan, luottoluokitusla itoksen antaman väärän luokituksen vuoksi; 
• luottoluokituslaitosten mahdollisesti heikentynyt riippumattomuus 
”liikkeeseenlaskija maksaa” -mallista, omistajarakenteesta ja saman 
luottoluokituslaitoksen pitkäa ikaisesta käytöstä johtuvien eturistiriitojen vuoksi; sekä 
• heikot luottoluokitusmenetelmät ja -menettelyt. 
                                                 
6 Finance – FAZ.NET, S & P, Moody’s and Fitch: Brussels’ battle against the rating oligopoly , kesäkuu 
2011. Saatavilla osoitteessa h ttp://financesjournal.com/finances/ moodys-fitch-brussels-battle-rating-
oligopoly-5972.html. 
7 Euroalueen velkakriisiä koskeva kuvaus ja yksityiskohtainen analyysi ovat vaikutustenarvioinnin liitteessä VI. 
8 Tavanomaista jyrkemmät vaikutukset (”cliff eff ects”) ovat äkillisiä tapahtumia, jotka luokituksen 
aleneminen tietyn tason alapuolelle aiheuttaa ja joissa yhden arvopape rin luokituksen alenemisella voi 
olla suhteeton kerrannaisvaikutus. 
 
FI 3   FI  
Lainsäädäntöön sisältyvät vaatimukset käyttää ulkoisia 
luottoluokituksia 
Ulkoisten luokitusten liiallinen käyttö sisäisessä 
riskienhallinnassa 
Avoimuuden puute valtioiden luokittelussa Luokituksiin suoraan liittyvät sijoitusstrategiat 
Puutteelliset tiedot strukturoiduista rahoitustuotteista 
Valtioiden luokittelun puutteellinen objektiivisuus ja 
epätäydellisyys 
Luokitusten julkaisemisen huono ajoitus 
Luottoluokitusmarkkinoiden suuret markkinakeskittymät 
Omistusrakenteesta mahdollisesti johtuvat eturistiriidat 
”Liikkeeseenlaskija maksaa” -mallista mahdollisesti johtuvat 
eturistiriidat Vastuuvelvollisuusjärjestelyjen puuttuminen joissakin 
jäsenvaltiossa Luottoluokitusmarkkinoille pääsyn suuret esteet 
Luokitusten vertailtavuuden puute 
Sääntelyn katvealueiden hyväksikäytön riski Ulkoisten luokitusten 
liiallisesta käytöstä 
aiheutuvat 
myötäsyklisyys ja 
tavallista jyrkemmät 
vaikutukset 
pääomamarkkinoilla 
 
 
 
Markkinoiden 
vakauteen 
kohdistuvat 
riskit 
 
Vähäinen 
luottamus 
rahoitus- 
markkinoihin 
 
Sijoittajien 
heikentynyt 
luottamus 
 
Luokitusten 
heikentynyt 
laatu  Valtioiden 
luottoluokitusten 
muutosten aiheuttamien 
vaikutusten leviäminen  
Vähäinen 
valinnanvapaus ja 
vähäinen kilpailu 
luottoluokitus- 
markkinoilla 
Sijoittajilta 
puuttuva 
oikeus 
vaatia 
korvauksia 
Luottoluokituslaitosten 
heikentynyt riippumattomuus 
Luokituksia ja niihin liittyviä menetelmiä koskeva puutteellinen
tiedotus ja avoimuus 
Luokitusten julkaisemisen huono ajoitus Heikot luottoluokitusmenetelmät ja 
-menettelyt 
 Ongelmatekijät Maailmanlaajuiset 
ongelmat Seuraukset 
 
Kuva 1. Ongelmapuu 
 
FI 4   FI TOISSIJAISUUSPERIAATE  
Toissijaisuusperiaatteen mukaan  (SEU-sopimuksen 5 artiklan 3 kohta) toimia on toteutettava 
EU:n tasolla vain, jos jäsenvalt iot eivät voi saavut taa suunniteltuja tavoi tteita riittävällä 
tavalla tai jos EU saavuttaisi ehdotetun toim innan laajuuden ja vaik utukset jäsenvaltiota 
paremmin. Vaikka kaikilla edellä kuvatuilla  ongelmilla on suuri vaikutus yksittäisiin 
jäsenvaltioihin, niiden kokona isvaikutusta voidaan tark astella täysin  ainoastaan 
rajatylittävässä yhteydessä. Tämä johtuu siitä, että yhdessä maassa voidaan luokitella toisessa 
maassa liikkeeseen laskettuja rahoitusvälineitä. Kansallisella tasolla toteutetuilla toimilla ei 
välttämättä ole mitään vaikutusta, koska luokituks ia voidaan edelleen antaa ja käyttää, jos ne 
on annettu toisen jäsenvaltion tai jopa kolmann en maan lainkäyttöalueella. Luottoluokitusta 
koskevat kansalliset säädökset saattavat siten ol la kierrettävissä tai pätemättömiä ilman EU:n 
toimenpiteitä. Näin ollen luottoluokituslaitoksia koskevat lisätoimet voidaan toteuttaa parhaiten yhteisesti. EU:n toimet näyttävät s iis olevan perusteltuja toissijaisuusperiaate 
huomioon ottaen. 
T
AVOITTEET JA PARHAAT TOIMINTAVAIHTOEHDOT  
Ehdotuksen yleisenä tavoitteena on vähentää raho itusvakautta koskevia riskejä sekä palauttaa 
sijoittajien ja muiden markkinatoimijoiden luottamus rahoitusmarkkinoihin ja luokitusten 
laatuun. Tässä osassa esitetyillä toimintavaih toehdoilla pyritään ratkaisemaan ongelmat ja 
saavuttamaan niitä koskevat tavoitteet. Toimivuuden ja tehokkuuden kannalta parhaat vaihtoehdot on lihavoitu.  
Toimintavaihtoehdot rahoitusl aitoksiin ja markkinoihin kohdistuvien tavanomaista 
jyrkempien vaikutusten
9 pienentämiseksi vähentämällä riippuvuutta ulkoisista luokituksista  
Toimintavaihtoehdot  
1. Toimintatapaa ei muuteta.  
2. Vähennetään riippuvuutta ulkoisista luokituksista parantamalla sisäistä riskienhallintaa ja edistämällä sisäisten 
luokitusmallien käyttöä sääntelytarkoituksissa.  
3. Vaaditaan luottolaitoksia, sijoituspalve luyrityksiä, vakuutusyrityksiä ja jälleenv akuutusyrityksiä käyttämään useampaa kuin 
yhtä luokitusta.  
4. Parannetaan strukturoitujen rahoitustuotteiden liikkeeseenlaskijoiden tiedonantovaatimuksia jatkuvasti.  
Vaikutustenarvioinnista käy ilmi, että toimenpite et sisäisen luottoriskie nhallinnan ja sisäisten 
sääntelymallien käytön tehostamiseksi sekä erityisesti strukturoitujen rahoitustuotteiden liikkeeseenlaskijoiden antamien tietojen laadun parantamiseksi ovat nykytilanteessa kustannustehokkaimmat vaihtoehdot. Laadukkaat luokitukset ovat avuks i, ja niitä olisi 
käytettävä edelleen. Sisäisten luottoluokituse dellytysten kehittämiseen on kuitenkin tärkeää 
kannustaa yrityksissä, joilla on siih en riittävät resurssit. Näin  ollen on varmistettava, että 
rahoitusmarkkinoiden vakauden valvontaryhmän pe riaatteiden mukaista  periaatetta, jolla 
estetään liiallinen riippuvuus luottoluokituksista, sovellet aan yhtäläisesti kaikkiin 
rahoitusmarkkinatoimijoihin. Ensimmäiset to imenpiteet luottoluokituksista riippuvuuden 
rajoittamiseksi on jo sisällytetty uuteen kom ission ehdotukseen vaka varaisuusdirektiivin 
muuttamisesta.
10 Tässä vaiheessa mukauttamistarve on edelleen olemassa erityisesti 
                                                 
9 Tavanomaista jyrkemmät vaikutukset (”cliff eff ects”) ovat äkillisiä tapahtumia, jotka luokituksen 
aleneminen tietyn tason alapuolelle aiheuttaa ja joissa yhden arvopape rin luokituksen alenemisella voi 
olla suhteeton kerrannaisvaikutus. 
10 KOM(2011) 453 lopullinen. 
 
FI 5   FI siirtokelpoisiin arvopape reihin kohdistuvaa yhteistä sijoitusto imintaa harjoittavissa yrityksissä 
(yhteissijoitusyritykset) ja vaihtoehtoisis sa sijoitusrahastoiss a. Strukturoitujen 
rahoitustuotteiden kaksinkertai silla luokituksilla voitaisiin edelleen vähentää riippuvuutta 
näiden monimutkaisten t uotteiden luokituksesta.  
Parhaat vaihtoehdot vastaavat intressitahojen käs itystä siitä, että mekaanisista luokituksista 
riippuvuutta aiheuttavien sääntö jen poistaminen lainsäädännöst ä on vasta ensimmäinen askel 
eteenpäin eikä välitön parannuskeino. Intres sitahot ovat myös huomauttaneet, että on 
haastavaa löytää sopivia keinoja ulkoisten  luokitusten nykyisen käytön korvaamiseksi. 
Useiden tahojen, muun muassa toimialaryhmittymien ja hallitusten, mielestä markkinatoimenpiteiden käyttö luokitusten sija an vahvistaisi suhdanteita sopimattomasti ja 
aiheuttaisi liiallista vaihtelua,  mutta ne voitaisiin  ottaa huomioon muid en toimenpiteiden 
kanssa. Jotkin intressitahot, erit yisesti liikkeeseenlaskijat, va stustavat sitä, että riippuvuutta 
vähennettäisiin vaatimuksella useiden luokitu sten käytöstä, kun taas jotkin pienet 
luottoluokituslaitokset ovat tyytyväisiä tähän vaatimukseen. 
Toimintavaihtoehdot valtioiden luottoluokituks iin liittyvien tartun tavaikutusten riskin 
vähentämiseksi 
Toimintavaihtoehdot  
1. Toimintatapaa ei muuteta.  
2. Vaaditaan luottoluokituslaitoksia julkaisemaan tutkimusraportti valtioiden luottoluokituksista ja henkilökunnan 
jakautumisesta.  
3. Vaaditaan luottoluokituslaitoksia julkaisemaan valtioiden luottoluokitukset EU:n kauppapaikkojen sulkeuduttua.  
4. Vaaditaan luottoluokituslaitoksia luokittelemaan valtioiden luotot nykyistä useammin.  
5. Laajennetaan toimivaltaisten viranomaisten (EAMV) toimivaltaa, jotta varmistetaan, että luokitusmenetelmät täyttävät 
lakisääteiset vaatimukset.  
6. Vaaditaan (jäsen)valtioita julkaisemaan taloudellista suor ituskykyä koskevat standardoidut tiedot luottoriskinarvioinnin 
mahdollistamiseksi.  
7. Annetaan EAMV:lle valtuudet rajoittaa tai kieltää valtioiden luottoluokitusten julkaiseminen väliaikaisesti 
poikkeuksellisissa tilanteissa.  
8. Rohkaistaan olemassa olevaa ja riippumatonta EU:n rakenne tta tai täysin uutta eurooppalaista luottoluokituslaitosta 
tekemään luottoluokituksia.  
9. Kielletään valtioiden luottoluokitukset.  
Vaikutustenarvioinnissa määritet ään yhdeksän vaihtoehtoa, joill a voidaan vähentää valtioiden 
luottoluokituksista johtuvia markkinoiden vaka utta koskevia riskejä. Näistä parhaiksi 
vaihtoehdoiksi on katsottu v iisi. Arvioinnissa ehdotetaan, että luo ttoluokituslaitokset 
julkaisisivat tutkimusraportit valtioiden luokituksis ta (vaihtoehto 2), mitä jotkin hallitukset ja 
alan intressitahot t ukevat. Valtioiden luottoluokitus olisi niin ikään tehtävä nykyistä 
useammin (vaihtoehto 4) ja EAMV:llä olisi ol tava riittävät valtuudet varmistaa, että 
toimenpiteet täyttävät asetuksen vaatimukset, ja sen olisi myös pystyttävä kieltämään 
valtioiden luokittelu väliaikaise sti tarkkaan määritellyissä poi kkeustilanteissa (vaihtoehdot 5 
ja 7). Jotkin intressitahot tosin vastustavat tätä vaihtoehtoa. Vaikutustenarvioinnissa suositellaan lisäksi, et tä valtioiden luottoluokitukset julkaistaan EU:n kauppapaikkojen 
sulkeuduttua (vaihtoehto 3). Siinä todetaan niin  ikään, että markkinoiden objektiivisuuden ja 
luotettavuuden vuoksi ei ole asianmukaista kä yttää olemassa olevaa riippumatonta EU:n 
rakennetta tai perustaa tä ysin uutta julkista eu rooppalaista luottoluokit uslaitosta valtioiden 
luottoluokittelua varten. Useat intressitahot ov at lisäksi huolestuneit a erityisesti tällaisten 
luokitteluiden luotettavuudesta. 
 
FI 6   FI Toimintavaihtoehdot luottoluokitusmarkkinoi den olosuhteiden parantamiseksi, jotta 
luokitusten laatua saataisiin parannettua  
Toimintavaihtoehdot  
1. Toimintatapaa ei muuteta.  
2. Kannustetaan pienten ja keskisuurten luottoluokituslaitosten verkoston perustamista.  
3. Kannustetaan uuden eurooppalaisen luotto luokituslaitoksen perustamista.  
4. Yhdenmukaistetaan luokitusasteikot, jotta eri luottoluokituslaitosten luokituksia olisi helpompi vertailla.  
5. Perustetaan Euroopan luottoluokitusindeksi (EURIX).  
6. Vaaditaan luottoluokituslaitoksia antamaan yhteisiä luokituksia luokituskomiteoissa.  
7. Kielletään suuria luottoluokituslaitoksia ostama sta pieniä ja keskisuuria luottoluokituslaitoksia.  
8. Otetaan käyttöön luottoluokitusla itosten väliaikaiset markkinaosuuskatot.  
9. Vaaditaan luottoluokituslaitoksia ilmoittamaan luokitusten hinnoittelu ja varmistamaan, että hinnat ovat 
syrjimättömiä ja perustuvat kustannuksiin.  
Vaikutustenarvioinnissa analys oidaan luottoluokitusmarkkinoi den tilanteen parantamista 
koskevia useita vaihtoehtoja, joilla osalt aan varmistetaan luottoluokituslaitosten 
riippumattomuus ja laadukk aat luokitukset. Kustannust ehokkaimmiksi vaihtoehdoiksi 
katsotaan avoimuuden parantaminen (vaihtoehdot  5 ja 9) sekä luokitusten vertailtavuus 
(vaihtoehto 4). Hyvänä vaihtoeh tona markkinoille pääsyn esteid en vähentämiselle pidetään 
lisäksi pienten ja keskisuurten luottoluokituslai tosten verkoston perustamisen edistämistä. 
Eurooppalaisen luottoluokituslai toksen perustamista yksityisen aloitteen sijasta julkisena 
aloitteena ei katsota hyväksi va ihtoehdoksi. Niin ikään useat in tressitahot vastustavat tätä 
toimenpidettä. Kielto, jolla estetään suuria luottoluokituslaitoksia ostamasta pieniä ja 
keskisuuria luottoluokituslaitoksia, olisi tarpee llinen muiden parhaiden vaihtoehtojen, myös 
luottoluokituslaitosten riippumattom uutta koskevien vaihtoehtojen, tehokkuuden 
varmistamiseksi. Pelkkä kielto ei kuitenkaan olisi tarpeeksi tehokas muuttamaan markkinoiden rakennetta, ja luottoluok ituslaitokset voisivat kiertää sen. 
Toimintavaihtoehdot sijoittajien korvausoikeuden varmistamiseksi  
Toimintavaihtoehdot  
1. Toimintatapaa ei muuteta.  
2. Sisällytetään luottoluokituslaitosten si viilioikeudellinen vastuu EU:n lainsäädäntöön.  
3. Varmistetaan luottoluokituslaitosten siviilioikeudellinen vastuu luottoluokitusten käyttäjiä kohtaan kansallisissa 
tuomioistuimissa.  
Sijoittajien korvausoikeuden varmistamiseks i vaikutustenarvioinnissa suositellaan 
vaihtoehtoa 3, jonka mukaan olisi otettava  käyttöön yleinen velvoite varmistaa 
luottoluokituslaitosten siviilioikeudellinen vastuu kansallisissa tuomioistuimissa. Intressitahot (huomattavana poikkeuksena luottoluokituslaitoks et itse) ovat yleises ti sitä mieltä, että 
luottoluokituslaitoksia vastaan  olisi voitava nostaa vahin gonkorvauskanne, mutta vain jos 
kyseessä on törkeä laiminlyönti tai tarkoituksellisuus. 
Toimintavaihtoehdot luokitusten laadun parantam iseksi vahvistamalla l uottoluokituslaitosten 
riippumattomuutta ja edistämällä  perusteellisia luottoluokitu smenettelyjä ja -menetelmiä 
Toimintavaihtoehdot  
1. Toimintatapaa ei muuteta.  
2. Vaaditaan sijoittajia maksamaan luokit uksesta (”sijoittaja maksaa” -malli).  
 
FI 7   FI 3. Vaaditaan kauppapaikkoja ottamaan käyttöön ”kauppapaikka  maksaa” -malli ja varmistamaan sen hallinnointi.  
4. Vaaditaan, että luokituslaitok sen valitsee riippumaton lautakunta.  
5. Otetaan käyttöön säännöt, joiden mukaan liikkeeseenlaskijan on säännöllisin väliajoin vaihdettava käyttämäänsä 
luokituslaitosta, joka luokittelee liikkeeseenlaskijan ja sen tuotteet.  
6. Otetaan käyttöön vaatimukset luottoluokituslaitosten riippumattomuudesta ja objektiivisuudesta intressitahojen 
suhteen.  
7. Lujitetaan sääntöjä luokitusmenetelmiä koskevien tietojen annosta.  
8. Vaaditaan luottoluokituslaitoksia ilmoittamaan liikkeeseen laskijoille luokituksen julkaisemisesta riittävän ajoissa 
etukäteen.  
Vaikutustenarvioinnissa määr itetään kahdeksan vaihtoehto a luottoluokituslaitosten 
riippumattomuuden vahvistamiseksi. Muut vaihtoehtoiset mallit ”liikkeeseenlaskija maksaa” -mallille saattavat sisältää mahdollisia eturisti riitoja. Näin ollen komissio seuraa edelleen 
luottoluokituslaitosten maksumallien tarkoit uksenmukaisuutta ja antaa 7. joulukuuta 2012 
mennessä kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle luotto luokituslai toksista 
annetun asetuksen 39 artiklan 1 kohdan vaatimusten mukaises ti. Vaikutustenarvioinnissa 
esitetyt parhaat vaihtoehdot koskevat menette lytapoja, joilla pien ennetään edelleen 
”liikkeeseenlaskija maksaa” -mallin riippumattom uusriskejä. Useat intressitahot uskovatkin, 
että ”liikkeeseenlaskija maksaa” -mallin riskit ovat hallittavissa. Vaikutustenarvioinnissa suositellaan tältä osin luottoluokituslaitosten  pakollista vaihtamist a (vaihtoehto 5) ja 
vaatimusta, jonka mukaan eri luottoluokituslait okset luokittelevat liikkeeseenlaskijan ja sen 
tuotteet (ei sovelleta valtioihin), sekä sään töjä, jotka koskevat omistajien määräysvaltaa 
(vaihtoehto 6). Avoimuutta ja luokitusten ju lkaisemista koskevat säännöt arvioidaan niin 
ikään parhaiksi vaihtoehdoiksi (vaihtoehdot 7 ja 8) puuttua eturisti riitoihin ja edistää 
laadukkaita luokitteluja. Näiden to imenpiteiden ja erity isesti luottoluokitusl aitosten pakollisen 
vaihtamisen tehokkuus voidaan kuitenkin varmis taa vain, jos markkinaolosuhteet tukevat 
pienten luottoluokituslaitosten kasvua ja uusien toimijoiden pääsyä luokitusmarkkinoille. 
P
AKETIN KOKONAISVAIKUTUS  
Yhteisvaikutukset ja synergiat 
Tässä osassa esitetään parhaiden toim intavaihtoehtojen paketin täytäntöönpanon 
yhteisvaikutukset. Parhaiden toim intavaihtoehtojen paketti on laadittu, jotta varmistetaan 
yleistavoitteen saavuttaminen. Yleistavoitt eena on ”vähentää rahoitusvakautta koskevia 
riskejä sekä palauttaa sijoittajien ja muiden markkinatoimijoiden luottamus 
rahoitusmarkkinoihin ja luokitusten laatuun” . 
Parhailla toimintatavoilla pyritään vähentämää n ulkoisten luokitusten liiallista käyttöä 
heikentämällä ulkoisten luokitusten merkitystä rahoituspalveluja koske vassa lainsäädännössä. 
Tämän odotetaan vähentävän luottolaitoste n, vakuutusyritysten, sijo itusrahastojen ja 
varainhoitoalan riippuvuutta ul koisista luokituksis ta. Parhaan toimintatavan vaatimuksella, 
jonka mukaan liikkeeseenlaskijoiden on para nnettava strukturoituje n rahoitustuotteiden 
kohde-etuuksien esittämistä , autetaan sijoittajia tekemään om at luottoriskinarviointinsa sen 
sijaan, että ne käyttäisivät yksinomaan ulkoisia luokituksia. 
Parhailla toimintatavoilla lisätään myös va ltioiden luottoluokitusten avoimuutta ja 
parannetaan niiden laatua vahvistamalla luok itusten perustana olevat  tiedot valtiolta. 
Ensimmäisenä toimenpiteenä edellytetään, että luottoluokituslaitokset vahvistavat valtiolta 
tietojen paikkansapitävyyden val tioiden luottoluokituksia kos kevia mahdollisten virheiden 
välttämiseksi. Valtioiden luottoluokitusten av oimuutta ja laatua parannettaisiin lisäksi 
julkaisemalla luokitukseen liittyvät tutk imusraportit kokonaisuude ssaan. Valtioiden 
 
FI 8   FI luokitusten julkaisemisella eurooppalaisten ka uppapaikkojen sulkemisen jälkeen pyritään 
siihen, että kaikilla markki natoimijoilla on uudet luokit ustiedot ennen kauppapaikkojen 
avautumista, millä puolestaan rajoitettaisiin suur ia markkinahäiriöitä. Valtioiden luokituksen 
alentamisen tartuntavaikutusten riskin vähent ämiseksi EAMV:lle annettaisiin asetuksessa 
määritetyissä erityistapauksi ssa valtuudet kieltää valtioiden luokittel u väliaikaisesti. 
Toimenpiteen on oltava väliaikainen ja poikkeuksell inen, ja sitä on sovellettava erittäin tiukin 
edellytyksin. 
Parhaiden toimintatapojen tarkoituksena on myös lisätä valinnanvapautta ja optimoida 
luokitusalan rakennetta. Pieniä ja keskisuuria l uokituslaitoksia rohkaistaisiin tiedonvaihtoon, 
mikä helpottaisi uusien toimijoiden pääsemistä luokitusmarkkinoille sekä monenlaisten palvelujen tarjoamista. Eri luokituslaitosten luokitusten vertailua voi taisiin myös helpottaa 
edistämällä yhteisiä luokitusasteikkostandardeja ja Euroopan luottoluok itusindeksiä (EURIX). 
Hinnoittelumenetelmien ja maksujen avoim uutta lisäämällä edistettäisiin kilpailua 
luokitusmarkkinoilla ja tehtäisiin mahdolliseksi myös se, että EAMV voi tehokkaasti valvoa 
”liikkeeseenlaskija maksaa” -mallista mahdollisesti johtuvia eturistiriitoja. 
Luottoluokituslaitosten määräajoin tapahtuvalla pa kollisella vaihtamisella pystyttäisiin lisäksi 
välttämään se, että luottoluokituslaitoksen ja  liikkeeseenlaskijan pitkän liiketoimintasuhteen 
myötä niiden välille syntyy luok ituslaitoksen riippum attomuutta heikentä vä läheinen suhde. 
Näin lisättäisiin myös luokitusalan valinnanvapautta, kun pienille luottoluokituslaitoksille avautuisi uusia liiketoimintamahdollisuuksia. 
Kun kyseessä on sijoittajansuoja, parhailla toiminta tavoilla varmistettaisiin, että sijoittajilla on 
oikeus vaatia korvauksia luottoluokituslaitoks ilta. Tämä toimisi myös vahvana kannustimena 
luottoluokituslaitoksille, jotta ne noudattaisivat oikeudellisia ve lvoitteitaan ja takaisivat 
laadukkaat luokitukset. 
Luokitusten riippumattomuutta  parannetaan asettamalla l iikkeeseenlaskijoita koskeva 
vaatimus vaihtaa luottoluokitusl aitosta säännöllisesti. Eturistiriitoja koskevia riskejä voidaan 
vähentää edelleen vaatimuksella, jonka mukaan  luottoluokituslaitos ei voi pyynnöstä antaa 
samanaikaisesti luottoluokitusta sekä l iikkeeseenlaskijalle että sen tuotteille. 
Riippumattomuutta lisätään myös  vahvistamalla luottoluokitusl aitosten omistajarakennetta. 
Avoimuutta ja luokitusten laatua parannetaan  vahvistamalla sääntöjä luokitusmenetelmiä 
koskevien tietojen antamisesta ja ottamalla käyttöön menettely luokitusmenetelmien kehittämiseksi ja hyväksymiseksi. Tähän me nettelyyn kuuluu myös luottoluokituslaitoksia 
koskeva vaatimus ilmoittaa ja perustella luok itusmenetelmien muutosten syyt. Luokitusten 
laatua parannetaan myös vaatimalla luottoluokituslaitoksia ilmoittamaan liikkeeseenlaskijoille luokituksen julkaisemisesta riittävän ajoissa etukäteen. 
Hallinnollisen taakan ja säännösten nouda ttamisesta johtuvien kustannusten arviointi 
Rahoitusalan yrityksille aiheutuisi lisäkus tannuksia vaatimuksesta vahvistaa sisäistä 
riskienhallintaa ja sisäisten luokitusmallien käyt töä sääntelytarkoituksissa. Kustannukset ovat 
huomattavan suuret koko rahoitu salalle mutta oikeasuhteiset  yksittäisten rahoitusalan 
yritysten osalta. Lisäkustannuksia aiheutuisi myös liikkeeseenlaskijoille tietojen antamista 
koskevien laajennettujen vaatimusten vuoksi. Kustannusten kokonaismäärä olisi 
1,7 miljoonaa euroa kertaluonteisest i ja 1,92 miljoonaa euroa vuosittain. 
Valtioiden luottoluokituksiin liittyvien tartuntavaikutusten riskien vähentämistä koskevat 
vaihtoehdot aiheuttava t luottoluokituslaitoks ille myös säännösten noudattamisesta aiheutuvia 
 
FI 9   FI toistuvia kustannuksia. Alaan kohdistuvat vuosi ttaiset kustannukset olisivat 3,27 miljoonaa 
euroa. 
Kilpailun parantamiseen tähtäävät toimenp iteet eivät aiheuta merkittäviä kustannuksia 
luottoluokituslaitoksille (luoki tusalalle sääntöjen noudattamise sta aiheutuvien kustannusten 
odotetaan olevan vuosittain noin 1,38 miljoon aa euroa). Nämä kustannukset koskisivat 
ainoastaan pienten ja keskisuurte n luottoluokituslaitost en verkoston perustamisen edistämistä 
ja olisivat vuosittain noin 0,9–1,95 miljoonaa euroa. Komissio tutkii, voidaanko tähän myöntää EU:n rahoitusta. 
Luottoluokituslaitosten sivi ilioikeudellista vastuuta sijoitta jia kohtaan koskevan 
toimintavaihtoehdon oletetaan aiheuttavan s äännösten noudattamisesta johtuvia kustannuksia, 
koska laitosten on vakuutett ava itsensä sivii lioikeudellisen vastuun varalta tai, mikäli tämä ei 
ole mahdollista, luotava rahoituspuskuri, joll a ne voivat kattaa mahdol liset sijoittajien 
nostamat kanteet. 
Luottoluokituslaitosten riippumattomuutta kos kevista toimintavaihtoehdoista ei oleteta 
aiheutuvan merkittäviä kustannuksia. 
Sääntelytavan valinta 
Aloite koskee useita toime npiteitä. Nämä voidaan jakaa neljään luokkaan seuraavasti: 
• toimenpiteet, jotka edellyttävät voimassa olevan luottoluokituslaitoksista annetun 
asetuksen muuttamista; 
• toimenpiteet, jotka edellyttävät voimassa olevan luottoluokituslaitoksista annetun 
asetuksen muuttamista sekä EAMV:n kehittämiä teknisiä standardeja; 
• toimenpiteet, jotka edellyttä vät alakohtaisen lainsäädännön (yhteissijoitusyrityksiä ja 
vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajia koskevat direktiivit) muuttamista; 
• toimenpiteet, jotka perustuvat nykyiseen unionin rahoitusohjelmaan ja joilla 
edistetään pienten ja keskisuurten luotto luokituslaitosten verkoston perustamista. 
V
ALVONTA JA ARVIOINTI  
Jos parhaat toimintavaihtoehdot toteutetaan, komissio valvoo ehdotettujen toimintatapojen 
soveltamista jäsenvaltioissa. Komissio käynnistää tarvittaessa perussopimuksen 226 artiklassa 
tarkoitetun menettelyn, jos jokin jäsenvaltio ei täytä unionin lainsäädännön täytäntöönpanoa 
ja soveltamista koskevaa velvollisuuttaan. 
Ehdotettujen toimintatapojen tehokkuuden arvioi miseksi komissio ehdottaa, että käyttöön 
otetaan useita valvontaj ärjestelmään syötettävi ä indikaattoreita arvioi nnin helpottamiseksi 
kolmen vuoden ajan sen jälkeen, kun säädökset on saatettu osak si kansallista lainsäädäntöä 
(mahdollisesti neuvostolle ja parlamentille  annettavan kertomuksen muodossa). 
Valvontatoimien yhteydessä useiden toiminta-alojen toimivaltaiset viranomaiset toimittavat 
neljännesvuosittain kertomuksia EAMV:lle.