PERUSTELUT

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28. marraskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/112/EY, jäljempänä ’alv-direktiivi’, 395 artiklan 1 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan soveltaa kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten taikka veron kiertämisen estämiseksi. Yhdistynyt kuningaskunta on pyytänyt kirjeessään, jonka komissio on kirjannut saapuneeksi 27. huhtikuuta 2018, lupaa jatkaa alv-direktiivin 16 ja 168 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista. Komissio antoi alv-direktiivin 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 11. kesäkuuta 2018 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti 12. kesäkuuta 2018 päivätyllä kirjeellä Yhdistyneelle kuningaskunnalle, että sillä on kaikki pyynnön arvioimiseen tarpeellisiksi katsomansa tiedot.

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Alv-direktiivin 168 artiklassa säädetään, että verovelvollisella on oikeus vähentää arvonlisävero, joka kannetaan verollisia liiketoimia varten tehdyistä hankinnoista. Saman direktiivin 16 artiklan mukaan yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvan tavaran ottaminen verovelvollisen omaan tai henkilöstönsä yksityiseen käyttöön on rinnastettava vastikkeelliseen tavaroiden luovutukseen, jos tavara tai sen ainesosat ovat oikeuttaneet arvonlisäveron täyteen tai osittaiseen vähennykseen. Tämä järjestelmä antaa mahdollisuuden periä takaisin verovelvollisen alun perin vähentämä arvonlisävero, kun on kyse yksityiskäyttöön otetuista tavaroista.

Kun kyseessä ovat yritysautot, joita käytetään osittain yksityisiin tarkoituksiin (muuhun kuin yrityskäyttöön), yksityistä käyttöä koskevien kustannusten määrittäminen ja verottaminen edellä mainittujen sääntöjen mukaisesti on usein vaikeaa.

Yhdistyneessä kuningaskunnassa onkin sovellettu yksityiskäyttöön auton iskutilavuuteen ja polttoainetyyppiin perustuvaa kiinteämääräisen veron erityisjärjestelmää, joka on sallittu luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle soveltaa vakiokantaa yritysautojen polttoainemenoista kannettavaan vähennyskelvottomaan arvonlisäveroon 21. heinäkuuta 1986 tehdyllä neuvoston päätöksellä 86/356/ETY.

Tämä alkuperäinen poikkeus kumottiin ja korvattiin luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle ottaa käyttöön jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 77/388/ETY 5 artiklan 6 kohdasta ja 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdasta poikkeava erityistoimenpide 25. syyskuuta 2006 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2006/659/EY, jolla otetaan käyttöön auton hiilidioksidipäästöjen määrään perustuva yksityiskäytön kiinteämääräinen verotus. Viimeksi mainittu neuvoston päätös korvattiin puolestaan 17. marraskuuta 2015 annetulla neuvoston täytäntöönpanopäätöksellä (EU) 2015/2109, jonka voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2018.

Tämä järjestelmä perustuu siihen, että auton päästöjen ja polttoaineenkulutuksen välillä on suora yhteys niin, että suurempi päästömäärä tarkoittaa suurempaa polttoaineenkulutusta. Päästömäärien perusteella lasketaan polttoaineenkulutus kilometriä kohden, mihin lisätään yksityiskäytön kilometrimäärien keskiarvo, joka määritetään välittömän verotuksen tietojen ja polttoaineen vähittäismyyntihinnan perusteella. Tämän tuloksena yksityiskäytöstä maksetaan ajoneuvon yksityiskäytöstä kannettavan arvonlisäveron määrää vastaava summa. Järjestelmä on valinnainen, joten verovelvolliset voivat päättää olla vähentämättä arvonlisäveroa polttoaineestaan.

Yhdistynyt kuningaskunta toimitti komissiolle poikkeavan toimenpiteen toimivuutta koskevan raportin päätöksen (EU) 2015/2109 4 artiklan mukaisesti. Yhdistyneen kuningaskunnan mukaan on todettu, että järjestelmällä saadaan vero määritettyä täsmällisesti, ja se on johtanut huomattavaan yksinkertaistamiseen sekä yritysten että verohallinnon kannalta. Yhdistynyt kuningaskunta toteaa myös, että se takaa verovelvollisille oikeusvarmuuden tarjoamalla yksinkertaistetun menettelyn, jolla arvonlisävero voidaan määrittää auton yksityiskäyttöön liittyvistä polttoainemenoista.

Tällä perusteella Yhdistynyt kuningaskunta on pyytänyt lupaa jatkaa poikkeuksen soveltamista 31. joulukuuta 2020 saakka.

•Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

Alv-direktiivin 176 artiklassa säädetään, että neuvosto määrittää, mistä kustannuksista ei voida vähentää arvonlisäveroa. Ennen kuin neuvosto on päättänyt asiasta, jäsenvaltiot saavat mainitun artiklan nojalla jatkaa 1. tammikuuta 1979 voimassa olleiden poikkeusten soveltamista. Sen vuoksi voimaan on jäänyt useita säännöksiä, joilla rajoitetaan henkilöautoihin liittyvää arvonlisäveron vähennysoikeutta.

Sen estämättä, mitä vähennysoikeusrajoituksen piiriin kuuluvien menojen luokkia koskevien sääntöjen vahvistamisesta tehdyissä aiemmissa aloitteissa esitetään, tällainen poikkeus on asianmukainen siihen asti, kun nämä säännöt on yhdenmukaistettu EU:n tasolla.

2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

•Oikeusperusta

Alv-direktiivin 395 artikla.

•Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)