P9_TA(2022)0138

Maailman lasten koulutuksen edistämistä koskeva EU:n strategia

Euroopan parlamentin päätöslauselma 3. toukokuuta 2022 maailman lasten koulutuksen edistämistä koskevan EU:n strategian kehittämisestä: covid-19-pandemian vaikutusten lieventäminen (2021/2209(INI))

(2022/C 465/04)

Euroopan parlamentti, joka

— ottaa huomioon lapsen oikeuksista 20. marraskuuta 1989 tehdyn YK:n yleissopimuksen,

— ottaa huomioon ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 26 artiklan, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 18 artiklan, taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 10 ja 14 artiklan sekä kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan yleissopimuksen 10 artiklan,

— ottaa huomioon vuonna 2015 hyväksytyt YK:n kestävän kehityksen tavoitteet ja YK:n kestävän kehityksen tavoitteita koskevan raportin 2021,

— ottaa huomioon YK:n lapsen oikeuksien komitean yleiskommentit (1),

— ottaa huomioon 18. joulukuuta 2009 annetut lasten vaihtoehtoista hoitoa koskevat YK:n suuntaviivat,

— ottaa huomioon 11. heinäkuuta 2019 julkaistun YK:n maailmanlaajuisen tutkimuksen vankeudessa olevista lapsista,

— ottaa huomioon 15. huhtikuuta 2020 julkaistun YK:n selonteon covid-19-pandemian vaikutuksista lapsiin sekä EU:n ja Latinalaisen Amerikan ja Karibian maiden johdolla siihen laaditun positiivisen vastineen, jonka allekirjoitti 173 valtiota,

— ottaa huomioon Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön 19. lokakuuta 2020 muotoileman toimenpidelinjauksen covid-19-pandemian vaikutuksesta maahanmuuttajiin ja heidän lapsiinsa,

— ottaa huomioon 14. joulukuuta 1960 hyväksytyn syrjinnän vastustamista opetuksen alalla koskevan Unescon yleissopimuksen,

— ottaa huomioon Unicefin, Unescon ja Maailmanpankin esitteen ”Mission: Recovering Education in 2021”,

— ottaa huomioon vuonna 1967 laaditun Amerikan valtioiden järjestön peruskirjan 49 artiklan,

— ottaa huomioon lasten oikeuksista ja hyvinvoinnista vuonna 1990 laaditun Afrikan peruskirjan 11 artiklan,

— ottaa huomioon vuonna 1981 laaditun Afrikan ihmisoikeuksien ja kansojen oikeuksien peruskirjan 17 ja 25 artiklan,

— ottaa huomioon vuonna 2012 laaditun Kaakkois-Aasian valtioiden järjestön ihmisoikeusjulistuksen 31 artiklan,

— ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 14 artiklan,

— ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan 5 kohdan ja 21 artiklan,

— ottaa huomioon huhtikuussa 2021 laaditun Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelman raportin ”Leaving No One Behind: Impact of COVID-19 on Sustainable Development Goals (SDGs)”,

— ottaa huomioon eurooppalaisen lapsitakuun,

— ottaa huomioon lapsityön poistamisen kansainvälisen teemavuoden 2021 ja lapsityövoiman käyttöä koskevan komission nollatoleranssin,

— ottaa huomioon 26. marraskuuta 2019 antamansa päätöslauselman lasten oikeuksista YK:n lapsen oikeuksien yleissopimuksen 30. vuosipäivän yhteydessä (2),

— ottaa huomioon 11. maaliskuuta 2021 antamansa päätöslauselman Syyrian konfliktista – 10 vuotta kansannousun jälkeen (3),

— ottaa huomioon työjärjestyksen 54 artiklan,

— ottaa huomioon kehitysvaliokunnan ja kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan lausunnot,

— ottaa huomioon ulkoasiainvaliokunnan mietinnön (A9-0058/2022),

A. ottaa huomioon, että maailmassa on kuollut lähes viisi miljoonaa ihmistä covid-19-pandemian vuoksi, mikä on saanut hallitukset kaikkialla maailmassa toteuttamaan covid-19-viruksen leviämisen hillitsemiseksi poikkeuksellisia toimenpiteitä, mukaan lukien koulujen sulkeminen ja kouluun pääsyn rajoittaminen;

B. ottaa huomioon, että uudet muunnokset pahentavat covid-19-terveyskriisiä ja että konfliktit ja muut kriisit, kuten ilmastokriisi, johtavat siihen, että lapset ympäri maailmaa ovat edelleen suuressa vaarassa jäädä vähimmäistaitotason alapuolelle;

C. toteaa, että mahdollisuus koulutukseen on kansainvälisesti tunnustettu perusihmisoikeus, joka on välttämätön muiden ihmisoikeuksien toteutumiseksi; ottaa huomioon, että oikeus koulutukseen edellyttää, että alemman perusasteen koulutus on pakollista ja yleistä ja että se on kaikkien saatavilla;

D. ottaa huomioon, että Unicefin arvion mukaan yli 168 miljoonaa lasta on menettänyt kokonaisen lukuvuoden koulujen covid-19-sulkutoimien vuoksi ja että Unescon tiedot osoittavat, että maailmanlaajuisesti 800 miljoonan opiskelijan opinnot ovat häiriintyneet merkittävästi ja he ovat menettäneet keskimäärin kaksi kolmasosaa lukuvuodesta;

E. ottaa huomioon, että maaliskuusta 2020 lähtien noin 194 maata on joutunut sulkemaan kouluja koko alueellaan covid-19-pandemian vuoksi, mikä on vaikuttanut yli 1,8 miljardiin oppilaaseen maailmanlaajuisesti ja estänyt heidän mahdollisuutensa opetukseen ja muihin koulujen tarjoamiin keskeisiin etuihin; ottaa huomioon, että joillakin alueilla koulut ovat edelleen suljettuja; ottaa huomioon, että koulujen sulkeminen on altistanut lapset yhä useammin väkivallalle ja hyväksikäytölle, myös kotiympäristössä; ottaa huomioon, että koulujen osittaiset tai täydelliset sulkemiset vaikuttavat eniten haavoittuvassa asemassa oleviin ja syrjäytyneisiin lapsiin lisäämällä olemassa olevia eriarvoisuuksia koulutusjärjestelmässä ja häiritsemällä heidän jokapäiväistä elämäänsä;

F. ottaa huomioon, että Unicefin mukaan kolmasosalla lapsista eri puolilla maailmaa ei ole pääsyä internetiin, mikä muodostaa esteen etä-/digitaalisen oppimisen saatavuudelle; ottaa huomioon, että etäopiskelun ja etäopetusohjelmien tarve säilyy covid-19-pandemian jälkeenkin erityisesti luonnonkatastrofeista ja konflikteista kärsivissä maissa; ottaa huomioon, että verkko-oppiminen on luonut opettajille uusia haasteita koskien oppilaiden oppimisen helpottamista ja sosiaalisen vuorovaikutuksen ylläpitämistä; ottaa huomioon, että covid-19-pandemia ja nopeutetut innovatiiviset toimenpiteet, joilla varmistettiin lasten oppimisen jatkuminen, tarjoavat mahdollisuuden uudistaa koulutusta ja tehdä siitä enemmän tulevaisuuteen suuntautuvaa, osallistavampaa, joustavampaa ja häiriönsietokykyisempää; katsoo, että etäopiskeluohjelmien on oltava kaikkien lasten saatavilla, kun otetaan huomioon sosioekonomiset haasteet, joita lapset voivat kohdata, sekä se, että heillä ei ole pääsyä internetiin, lähetyksiin tai digitaalisiin tiedotusvälineisiin;

G. ottaa huomioon, että covid-19-pandemiasta vanhemmille aiheutuneet taloudelliset seuraukset ovat vuorostaan vaikuttaneet heidän lastensa terveyteen ja hyvinvointiin ja koulutusmahdollisuuksiin; ottaa huomioon, että koulujen sulkeutuessa vanhemmat eivät olleet valmistautuneet etä- ja kotiopetukseen; ottaa huomioon, että jotkut työssäkäyvät vanhemmat, joilla ei ole taloudellisia varoja tai vaihtoehtoja, ovat joutuneet jättämään lapsensa yksin kotiin ja toiset, useimmiten naiset, ovat joutuneet jättämään työnsä, mikä on syössyt perheitä köyhyyteen;

H. ottaa huomioon, että yli 90 prosenttia maista turvautui jonkinlaiseen etäopetukseen koulujen kiireellisten sulkemisten aikana; ottaa huomioon, että etäopiskelua tarjottiin enimmäkseen perusasteella ja toisella asteella oleville lapsille ja että esikouluikäiset lapset olivat vaarassa jäädä vaille valmistautumista peruskouluun;

I. ottaa huomioon, että koululaiset eri puolilla maailmaa ovat menettäneet noin 1,8 biljoonaa tuntia lähiopetusta covid-19-pandemian alkamisen jälkeen ja yli 39 miljardia kouluateriaa koulujen sulkemisten vuoksi (4);

J. ottaa huomioon, että jo paljon ennen covid-19-pandemiaa maailmassa on vallinnut maailmanlaajuinen oppimiskriisi, joka ei johdu pelkästään köyhyyden aiheuttamasta koulutukseen pääsyn esteistä, pitkistä koulumatkoista lähimpään kouluun, haitallisista sukupuolinormeista, haavoittuvassa asemassa olevien ryhmien syrjinnästä, ympäristöriskeistä ja konflikteista, vaan myös koulunkäynnistä, joka ei välttämättä johda oppimiseen; ottaa huomioon, että pandemia on yhdistynyt lasten kriittiseen tilanteeseen useilla konfliktialueilla, jolle on usein ominaista muun muassa lisääntyvä turvattomuus, suurempi haavoittuvuus ilmastonmuutoksen vaikutuksille sekä hyökkäykset oppilaitoksiin, jolloin lapset ovat yhä suuremmassa vaarassa joutua konfliktiin mukaan, mikä loukkaa vakavasti lasten oikeuksia ja kansainvälistä humanitaarista oikeutta; ottaa huomioon, että 617 miljoonaa lasta ja nuorta maailmassa ei pysty saavuttamaan vähimmäistasoa lukemisessa (5) ja matematiikassa, vaikka kaksi kolmasosaa heistä käy koulua;

K. ottaa huomioon, että covid-19-pandemia on tehnyt tyhjäksi koulutuksessa 20 vuoden aikana saavutetun edistyksen ja että lisäksi 101 miljoonalla eli yhdeksällä prosentilla 1–8 vuosiluokalla olevista lapsista lukutaito jäi alle vähimmäistason vuonna 2020 (6);

L. ottaa huomioon, että vuoteen 2030 mennessä arviolta 825 miljoonaa lasta ei myöskään saavuta aikuisikään mennessä keskiasteen taitoja, joita he tarvitsevat työtä ja elämää varten; ottaa huomioon, että miljoonat lapset ja nuoret, jotka kävivät säännöllisesti koulua, eivät kuitenkaan saaneet tietoja ja taitoja, joita he tarvitsevat päästäkseen onnistuneesti työmarkkinoille, saavuttaakseen täyden potentiaalinsa ja osallistuakseen yhteisönsä toimintaan;

M. ottaa huomioon, että koulujen sulkemisella on suuri taloudellinen vaikutus, koska se estää lapsia ja nuoria kehittämästä tarvittavia taitoja, hyödyntämästä koko potentiaaliaan ja valmistautumasta elämään, mikä puolestaan aiheuttaa työttömyyttä ja lisää näin ollen eriarvoisuutta ja johtaa vähäisempiin mahdollisuuksiin;

N. toteaa, että YK:n mukaan maailmassa on 11 miljoonaa perusasteen ja toisen asteen oppilasta – näistä 5,2 miljoonaa on tyttöjä – jotka ovat vaarassa jäädä palaamatta koulutukseen covid-19-pandemiaan liittyvien koulujen sulkemisten jälkeen (7); toteaa, että mitä pidempään lapset ovat poissa koulusta, sitä suurempi on todennäköisyys, että he jättävät koulun kokonaan kesken; ottaa huomioon, että vallitseva tilanne uhkaa heikentää koulutuksen alalla saavutettuja tuloksia ja vaarantaa kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisen erityisesti köyhyyden vähentämisen, terveyden ja hyvinvoinnin ja laadukkaan koulutuksen osalta;

O. ottaa huomioon, että koulujen sulkemisella on erilaisia sukupuolivaikutuksia ja että eriarvoisuuden riski kasvaa; toteaa, että arvioiden mukaan koulujen sulkeminen kriisien aikana voi johtaa teiniraskauksien lisääntymiseen; ottaa huomioon, että koulua käymättömät tytöt ovat suhteessa alttiimpia varhaisen ja pakkoavioliiton ja seksuaalisen hyväksikäytön riskille; ottaa huomioon, että arvioiden mukaan seuraavan vuosikymmenen aikana naisten sukuelinten silpominen saattaa lisääntyä kahdella miljoonalla tapauksella; ottaa huomioon, että merkittävää osaa tytöistä saatetaan estää palaamasta kouluun, kun ne on avattu uudelleen, koska on olemassa tiettyjä syrjiviä toimintalinjoja, joilla raskaana olevia tyttöjä ja nuoria äitejä kielletään käymästä koulua;

P. ottaa huomioon, että maailmassa 129 miljoonaa tyttöä ei käy koulua ja heistä 32 miljoonaa on alakouluikäisiä, 30 miljoonaa yläkouluikäisiä ja 67 miljoonaa lukioikäisiä; ottaa huomioon, että alle puolessa maailman maista sukupuolet osallistuvat tasapuolisesti alemman perusasteen koulutukseen; ottaa huomioon, että siirtyminen etäopiskeluun aiheuttaa sen, että köyhimpien ja haavoittuvimpien kotitalouksien lapset, erityisesti tytöt, ovat suuressa vaarassa keskeyttää koulunsa pidemmiksi ajanjaksoiksi tai pysyvästi;

Q. ottaa huomioon, että yhdeksän kymmenestä tyttöjen kouluttautumisen kannalta vaikeimmasta kansakunnasta on Saharan eteläpuolisessa Afrikassa ja että niiden lisäksi tällainen maa on Afganistan, jossa Taleban on tosiasiallisesti vienyt tytöiltä peruskoulun jälkeen mahdollisuuden koulutukseen avaamalla toisen asteen koulut uudelleen vain pojille; ottaa huomioon, että Talebanin epäselvä politiikka sekä tyttöjen koulutusta koskevat epämääräiset ja täyttämättömät lupaukset saavat miljoonat afgaanitytöt ymmärrettävästikin pelkäämään koulutuksensa puolesta; ottaa huomioon, että yliopistot ja yksityishenkilöt tekivät useita kansainvälisiä aloitteita, joissa tarjotaan etäkoulutusta afgaanitytöille ja -naisille;

R. ottaa huomioon, että useiden kansallisten ja alueellisten lainvalvontaviranomaisten mukaan koulua käymättömät lapset – erityisesti tytöt ja muita heikommassa asemassa olevat lapset, kuten vähemmistöihin kuuluvat lapset, maaseutujen lapset, alkuperäisväestöön kuuluvat lapset ja pakolaislapset, vammaiset lapset, huostaanotetut lapset ja lapset, jotka ovat menettäneet pandemian vuoksi vanhempansa ja/tai isovanhempansa – ovat suhteessa alttiimpia hyväksikäytölle, lapsityövoimalle ja perheväkivallalle, mukaan lukien väkivallan todistaminen, verkkokiusaaminen ja muut rikokset, kuten lapsiin kohdistuva seksuaalinen väkivalta ja hyväksikäyttö (8);

S. toteaa, että Maailmanpankin arvion mukaan viiden kuukauden mittainen maailmanlaajuinen koulujen sulkeminen voi aiheuttaa valtavien sosiaalisten kustannusten lisäksi oppimisvajeen, jonka nykyarvo on 10 biljoonaa Yhdysvaltain dollaria; ottaa huomioon, että oppimisvaje voi maksaa kansantalouksille jopa 161 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria päivässä;

T. ottaa huomioon, että koulujen sulkeminen on valitettavasti ollut olennaisen tärkeää covid-19-taudin leviämisen rajoittamiseksi; ottaa huomioon, että koulut ovat muutakin kuin paikkoja, joissa lapset voivat oppia, koska ne ovat myös tapaamispaikkoja ja mielenterveydellisen ja psykososiaalisen tuen keskuksia; toteaa, että Unescon ja Unicefin mukaan koulujen sulkeminen ei vaikuta ainoastaan koulutusta koskevaan oikeuteen vaan myös terveyttä koskevaan oikeuteen, sillä yli 80 miljoonaa lasta on jäänyt ilman perusrokotuksia koulujen sulkemisen vuoksi; ottaa huomioon, että koulujen sulkeminen merkitsee sitä, että opettajat eivät pysty seuraamaan, pahoinpitelevätkö vanhemmat lapsiaan tai huolehtivatko heistä puutteellisesti; ottaa huomioon, että Unicefin tutkimusviraston Innocentin ja Maailman elintarvikeohjelman mukaan koulujen sulkeminen vaikuttaa myös oikeuteen hyvään ravintoon ja päivittäiseen ateriaan; toteaa, että kouluruokailuohjelmat voivat kannustaa haavoittuvimmassa asemassa olevia lapsia palaamaan kouluun; ottaa huomioon, että koulujen sulkeminen vaikuttaa vakavasti lasten henkiseen hyvinvointiin, koska lapset voivat altistua väkivallalle ja stressille kotona; ottaa huomioon, että koulujen sulkemisella voi olla akuutteja ja pitkäkestoisia masennuksen, lisääntyvän ahdistuksen ja itsemurhien kaltaisia psykososiaalisia seurauksia, koska lapsilta puuttuvat sosiaaliset kontaktit;

U. ottaa huomioon, että koulunkäynnin keskeyttäminen lisää sosiaalista eriarvoisuutta ja voi siten vaikuttaa maan vakauteen ja vaurauteen, mikä vaarantaa miljoonien maailman lasten tulevaisuuden ja vaikuttaa vakavasti kokonaiseen sukupolveen; ottaa huomioon, että koulutus on osoittautunut keskeisen tärkeäksi ääriliikkeiden sekä lasten ja nuorten radikalisoitumisen torjunnassa;

V. ottaa huomioon, että UNHCR:n koulutusraportin 2021 mukaan puolet kaikista pakolaislapsista jää pois koulusta; ottaa huomioon, että pakolaislapset jäävät etäopiskelumahdollisuuksien ulkopuolelle; ottaa huomioon, että pakolaislasten ja erityisesti pakolaisleireillä asuvien lasten liian ahtaat elinolot edistävät usein viruksen leviämistä ja vaikeuttavat hygieniasääntöjen noudattamista; ottaa huomioon, että leireistä puhuttaessa covid-19-tilanne tarkoittaa lasten kriisiä, koska monilla lapsilla on usein jo heikentynyt immuunijärjestelmä tai piileviä terveysongelmia kehitysvuosinaan, mikä merkitsee heille suurempaa riskiä sairastua vakavasti, kun he kamppailevat selviytyäkseen tästä tappavasta viruksesta; ottaa huomioon, että useimmilla pakolaisleireillä ei ole asianmukaisia terveyspalveluja, joilla voitaisiin vastata asianmukaisesti lasten ja heidän perheidensä tarpeisiin;

W. ottaa huomioon, että covid-19-rokotteiden epätasainen jakautuminen maailmanlaajuisesti vaikuttaa suhteettomasti alhaisen tulotason maihin;

1. antaa tunnustusta sellaisten opettajien, erilaisten kasvattajien ja tukihenkilöstön työlle, jotka sopeutuivat nopeasti covid-19-pandemiaan ja varmistivat lasten ja nuorten oppimisprosessin jatkumisen, ja arvostaa sitä; antaa kiitosta kansainvälisten ja paikallisten kansalaisjärjestöjen, yksityisten kansalaisten ja yritysten aloitteille tieto- ja viestintätekniikan ja etäoppimiskurssien ja muiden oppimateriaalien tarjoamisesta lapsille erityisesti maissa, joissa lasten mahdollisuudet etäoppimiseen ovat vähäiset tai niitä ei ole lainkaan; kehottaa komissiota, Euroopan ulkosuhdehallintoa (EEAS) ja jäsenvaltioita edistämään lasten oikeuksiin perustuvaa lähestymistapaa pyrittäessä lieventämään maailmanlaajuisesti covid-19-pandemian vaikutusta lasten koulutusmahdollisuuksiin ja pyrittäessä koulutukseen, joka perustuu syrjimättömyyden, lapsen edun ja lasten osallistumisen periaatteisiin;

2. toteaa, että koulutus on monialainen kysymys, joka on olennainen kestävän kehityksen kaikkien osa-alueiden kannalta;

3. pitää myönteisenä sitoumuksia, joita tehtiin vuonna 2021 pidetyssä kestävää kehitystä edistävää koulutusta käsitelleessä Unescon maailmankonferenssissa, sekä Berliinin julistuksen hyväksymistä; vaatii varmistamaan kaikille lapsille laadukkaan koulutuksen, sillä näin edesautetaan kaikkien kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamista, ja korostaa, että on tärkeää sisällyttää kestävä kehitys kaiken tasoiseen koulutukseen varhaiskasvatuksesta korkea-asteelle ja aikuiskoulutukseen, mukaan lukien ammatillinen koulutus, epävirallinen koulutus ja arkioppiminen;

4. korostaa, että EU:n on näytettävä esimerkkiä koulutuksen suurvaltana, joka antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden tukea kaikin käytettävissään olevin tavoin lasten koulutusta kautta maailman ja toimia näin vakaumuksensa mukaisesti; korostaa tulevan eurooppalaisen koulutusalueen keskeistä tehtävää, sillä se tarjoaa merkittävän tilaisuuden lisätä kansainvälistä yhteistyötä koulutusalan synergioiden luomiseksi Euroopan ulkopuolella, jotta voidaan kehittää yhteisiä toimintamalleja ja ratkaisuja yhteisiin haasteisiin; kehottaa komissiota tehostamaan pyrkimyksiään määritellä asiaan liittyvä strategia, joka sisältää selkeän suunnitelman ja tavoitteet;

5. korostaa, että on ratkaisevan tärkeää taata lasten oikeus koulutukseen ja antaa kaikille lapsille mahdollisuus palata kouluun, ja kehottaa komissiota, EUH:ta ja jäsenvaltioita tukemaan kolmansien maiden viranomaisia koulujen uudelleenavaamisen asettamisessa etusijalle elpymissuunnitelmissaan ja opettajien tukemisessa, jotta lapsia voidaan auttaa kuromaan umpeen oppimisvaje, sekä lasten hyvinvoinnin tukemisessa, koska koulut ovat ratkaisevan tärkeitä lasten oppimiselle, turvallisuudelle, terveydelle, ravitsemukselle ja yleiselle hyvinvoinnille; kehottaa komissiota, EUH:ta ja jäsenvaltioita tukemaan kolmansien maiden viranomaisia sen varmistamisessa, että kaikki lapset voivat käyttää oikeuttaan perusopetukseen, ja ryhtymään toimenpiteisiin ylemmän perusasteen ja toisen asteen koulutuksen saatavuuden ja siihen pääsyn varmistamiseksi; kehottaa komissiota, EUH:ta ja jäsenvaltioita lisäksi tukemaan kolmansien maiden viranomaisia niiden kehittäessä ja toteuttaessa digitaalisia opetus- ja oppimismenetelmiä sekä edistämään internetin saattamista kaikkien ulottuville;

6. katsoo, että kotimaisten resurssien käyttöönoton parantaminen, sosiaalialan, erityisesti koulutuksen ja terveyden, kotimaisten menojen suojaaminen ja voimakas lisääminen sekä näiden menojen laadun parantaminen on asetettava etusijalle kansallisissa elpymissuunnitelmissa ja EU:n ja kansainvälisten rahoituslaitosten avustusohjelmissa maailmanlaajuisesti; vaatii tässä yhteydessä varmistamaan oikeudenmukaisen kohdentamisen ja rahoituksen, jotta epäsuotuisassa asemassa olevia, köyhtyneitä ja syrjäytyneitä lapsia, nuoria ja perheitä ei jätetä jälkeen ja kiinnittämään erityistä huomiota tyttöihin; korostaa, että lapsen edun on ohjattava kaikkia pyrkimyksiä lieventää covid-19-pandemian vaikutuksia koulutukseen pääsyyn ja että tällaisissa toimenpiteissä on kunnioitettava lasten oikeuksia tiedonsaantiin, lasten valtuuksia ja mahdollisuuksia saada äänensä kuuluviin;

7. korostaa, että on erittäin tärkeää ottaa huomioon vanhempien sosiaalinen tilanne ja tukea niitä perheitä, joiden tulot ovat vähentyneet covid-19-pandemian taloudellisista vaikutuksista johtuen;

8. toteaa, että laadukkaan koulutuksen saatavuuden on oltava EU:n virallisen kehitysavun ja jäsenvaltioiden julkisen kehitysavun painopiste;

9. toteaa, että pakkomuutot johtavat pakolaisina elävien ihmisten määrän kasvuun; kehottaa komissiota tukemaan osaamisen siirtoa pakolaisleireillä ja tarjoamaan vahvaa koulutustukea pakolaisille ja kotiseudultaan siirtymään joutuneille henkilöille, jotta voidaan tukea heidän kotoutumistaan ja osallistumistaan tuloja tuottavaan toimintaan;

10. on huolissaan pandemian pysyvistä taloudellisista vaikutuksista koulutuksen rahoitukseen, sillä suurin osa Unescon jäsenvaltioista ei ole vielä saavuttanut tavoiteosuutta, joka on 4–6 prosenttia BKT:stä tai 15–20 prosenttia julkisista menoista;

11. korostaa pandemian torjuntapyrkimyksien yhteydessä esiintyvää epäoikeudenmukaisuutta, joka johtuu eroista rokotteiden saatavuudessa ja näin ollen eriarvoisista mahdollisuuksista suojautua virukselta; korostaa, että pandemia saadaan päättymään vain, jos toimitaan globaalisti, ja että rokotteiden on oltava kaikkien saatavilla; kehottaa jäsenvaltioita lisäämään rahoitustaan YK:n COVAX-ohjelmalle ja sen yleistä tehokkuutta, jotta varmistetaan covid-19-rokotteiden riittävä saatavuus kolmansille maille, niin että ne voivat käynnistää toimivaltaisten kansallisten kansanterveysviranomaisten ja Maailman terveysjärjestön laatimien suuntaviivojen mukaisia kansallisia covid-19-rokotuskampanjoita ja täten varmistaa nopean paluun kouluihin; kehottaa komissiota, EUH:ta ja jäsenvaltioita tekemään tiivistä yhteistyötä transatlanttisten liittolaistensa ja kansainvälisten kumppaneidensa kanssa, jotta voidaan lisätä covid-19-rokotteiden maailmanlaajuista tarjontaa, varmistaa oikeudenmukainen jakelu niitä eniten tarvitseville maille ja väestöille ja pyrkiä parantamaan kohtuuhintaisten covid-19-pandemiaan liittyvien lääkinnällisten tuotteiden maailmanlaajuista saatavuutta ja puuttumaan maailmanlaajuisiin tuotantorajoitteisiin ja toimituspulaan;

12. kehottaa EU:ta yhdessä Yhdysvaltojen ja muiden Maailman kauppajärjestön (WTO) jäsenten kanssa lisäämään tuotantoa ja tarjontavaihtoehtojen valikoimaa, jotta varmistetaan covid-19-taudin hillitsemiseksi, ehkäisemiseksi ja hoitamiseksi tarvittavien diagnostiikan, rokotteiden, hoitojen ja muiden asiaankuuluvien terveystuotteiden tasapuolinen saatavuus ja varmistamaan, että nämä tavoitteet saavutetaan WTO:n 12. ministerikokouksessa;

13. kehottaa komissiota, EUH:ta ja jäsenvaltioita tukemaan kolmansien maiden viranomaisia turvallista koulunkäyntiä koskevien operaatioiden rahoittamisessa ja toteuttamisessa, mukaan lukien hygieniatarvikkeiden tarjoaminen ja tiedon jakaminen käsienpesusta ja muista hygieniatoimenpiteistä sekä kouluikäisten lasten ja nuorten ravitsemuspalvelujen jatkuvuuden ylläpitäminen; korostaa, että kouluruokailu ja puhdas vesi ovat ratkaisevan tärkeitä lasten ravitsemuksen, kasvun ja kehityksen varmistamiseksi, sillä ne kannustavat lapsia – erityisesti tyttöjä ja köyhimpien ja syrjäytyneimpien yhteisöjen lapsia – palaamaan kouluun rajoitusten poistamisen jälkeen; korostaa opettajien ja kansalaisyhteiskunnan toimijoiden, myös uskoon perustuvien järjestöjen, uskonnollisten yhteisöjen ja kansalaisjärjestöjen merkitystä terveyden edistämisessä ja covid-19-pandemian torjumisessa sekä lasten ja heidän perheidensä tukemisessa, terveyskriisin aiheuttamien haasteiden ja vaikeuksien voittamisessa, heidän hyvinvointinsa parantamisessa ja koulutusohjelmien järjestämisessä;

14. kehottaa komissiota, EUH:ta ja jäsenvaltioita tukemaan kolmansien maiden viranomaisia koulutukseen liittyvien riskien lieventämis- ja hallintasuunnitelmien laatimisessa palautumista koskevan suunnittelun avulla; korostaa, että on tärkeää kehittää valmius- ja kriisinhallintasuunnitelmia, jotta voidaan vähentää covid-19-tartuntojen riskiä kouluissa ja minimoida paremmin koulujen sulkemisen vaikutukset erityisesti köyhimpiin ja syrjäytyneimpiin lapsiin ja heidän perheisiinsä sekä vakavista vammoista kärsiviin lapsiin, ja taata nämä suunnitelmat; korostaa tarvetta asettaa etusijalle konfliktialueiden lapset ja heidän pääsynsä laadukkaaseen koulutukseen;

15. korostaa, että koulujen sulkeminen voi vaikuttaa vanhempien ammatillisiin velvollisuuksiin, kun he huolehtivat samanaikaisesti lapsistaan; korostaa, että on tärkeää antaa työssä käyville vanhemmille asianmukaiset resurssit ja ohjeita etäopiskelusta, opetussuunnitelman ulkopuolisesta toiminnasta ja psykologisista tukimenetelmistä kotoa käsin työskentelyn ja kotiopetuksen sovittamiseksi yhteen;

16. korostaa, että on tärkeää tarjota opetuksellista ja psykososiaalista tukea lapsille ja perheille, joiden on eristäydyttävä omaehtoisesti tartuntariskin minimoimiseksi, jotta voidaan vähentää stressiä ja ahdistusta kotona;

17. kehottaa komissiota, EUH:ta ja jäsenvaltioita tukemaan kolmansien maiden viranomaisia niiden antaessa ennakoivasti ohjeita etäopiskelun parhaista käytännöistä ja varmistaessa, että asianmukaiset ja turvalliset välineet, opetussuunnitelmat ja teknologia ovat myös pienituloisten perheiden lasten, maaseudun, alkuperäiskansojen ja maahanmuuttajien lasten, syrjäytyneiden lasten ja vammaisten tai oppimisvaikeuksista kärsivien lasten, vaihtoehtoisessa hoidossa olevien lasten, vankiloissa olevien lasten sekä syrjäisillä alueilla asuvien tai vapautensa menettäneiden lasten saatavilla ja saatavilla ympäristössä, jossa internetyhteys ei ole kaikkien ulottuvilla; korostaa, että mahdollisuus digitaaliseen oppimiseen on tärkeää, sillä se mahdollistaa sen, että oppilaitokset tavoittavat kaikki lapset nopeasti ja laajalti, samalla kun se edistää kumppanuuksia ja yhteistyötä monien erilaisten kansalaisyhteiskunnan sekä julkisen ja yksityisen sektorin toimijoiden kanssa; vaatii kuitenkin, että digitaaliseen oppimiseen kohdistetuilla investoinneilla on pyrittävä kaventamaan digitaalista kahtiajakoa ja niiden oltava tapauskohtaisia ja lapsen edun mukaisia niin, että ne eivät haittaa perusopetuksen rakenteiden ja henkilöstön tukemista eivätkä lähioppimista; muistuttaa kuitenkin, että digitaaliteknologiaa ei ole edelleenkään ollut tasaveroisesti tai laajalti saatavilla pandemian aikana; katsoo, että tällä alalla tarvitaan suuria investointeja sekä koulutuksen että rahoituksen osalta; kehottaa EU:ta ja sen jäsenvaltioita edelleen tarjoamaan opettajille, vanhemmille ja opiskelijoille helposti saatavilla olevia koulutusresursseja ja avoimesti saatavilla olevia digitaalisia välineitä; korostaa tässä yhteydessä, että kaikissa digitaalisissa välineissä on taattava lasten yksityisyyden ja henkilötietojen suoja ja otettava huomioon sukupuoliresponsiivinen sisältö sekä lasten erilaiset elämäntilanteet;

18. kehottaa komissiota ja EUH:ta pitämään yllä riittävää koulutusrahoituta kaikkien käytettävissä olevien EU:n rahoitusvälineiden kautta Globaali Eurooppa -välineen koulutusta koskevan 10 prosentin viitearvon mukaisesti ja lisäämään käytettävissä olevaa rahoitusta, jotta voidaan parantaa selviytymiskykyä meneillään olevissa ja tulevissa kriiseissä;

19. kehottaa komissiota, EUH:ta ja jäsenvaltioita tukemaan kolmansien maiden viranomaisia lasten asianmukaisen hoivan varmistamisessa muun muassa ottamalla käyttöön valmiussuunnitelma sellaisista lapsista huolehtimiseksi, jotka ovat orpoja tai jääneet ilman asianmukaista hoitoa sellaisten vakavien covid-19-tapausten vuoksi, jotka edellyttävät lasten huoltajien sairaalahoitoa;

20. kehottaa komissiota luomaan yhteyden mahdollisten investointien riskinvähentämistoimien ja yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen saatavuutta koskevan taloudellisen tuen välille, erityisesti asianmukaisen infrastruktuurin ja opettajien koulutuksen aikaansaamiseksi naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välineen – Globaali Eurooppa (NDICI) puitteissa;

21. kehottaa komissiota ja EUH:ta tukemaan kolmansien maiden hallituksia, jotta ne voivat rakentaa ja edelleen kehittää vahvempia sukupuoliresponsiivisia ja osallistavia opetusjärjestelmiä ja poistaa kaikki naisiin ja tyttöihin kohdistuvan sukupuolistuneen muodot; muistuttaa, että YK on vahvistanut naisten pääsyn koulutukseen perusoikeudeksi; katsoo, että tyttöjen koulutuksen lisäämisen ja naisten tukemisen, niin että nämä osallistuvat luonnontieteiden, teknologian, insinööritieteiden ja matematiikan (STEM-aineet) koulutukseen ja suuntaavat näille urille, olisi oltava EU:n ja kansainvälisen kehitysyhteisön keskeinen poliittinen tavoite; vaatii tässä yhteydessä, että tyttöjen on voitava saattaa opintonsa päätökseen ja heillä on oltava mahdollisuus saada ikäkautensa mukaista tietoa ja palveluja ilman syrjintää ja sukupuoleen perustuvia ennakkoluuloja sekä yhtäläiset mahdollisuudet hyödyntää potentiaaliaan; korostaa tarvetta puuttua kiireesti sukupuoleen liittyviin koulutuksen esteisiin, kuten lakeihin, politiikkoihin ja haitallisiin sosiokulttuurisiin normeihin, jotka estävät tyttöjä jatkamasta opiskelua raskauden, avioliiton tai äitiyden vuoksi; kannustaa torjumaan sukupuolistereotypioita ja haitallisia sosiokulttuurisia normeja koulutuksen avulla ja ehkäisemään väkivaltaa sukupuolen huomioon ottavien koulutusohjelmien avulla;

22. tuomitsee sen, että miljoonilla tytöillä eri puolilla maailmaa ei ole mahdollisuutta saada opetusta, mikä altistaa heidät riippuvuudelle ja lisää väkivallan ja hyväksikäytön riskiä erityisesti tapauksissa, joissa valtaa käyttävät järjestelmällisesti epäävät naisilta ja tytöiltä pääsyn koulutukseen, työhön ja julkiseen elämään; torjuu kaiken käytäntöjen väärinkäytön ja välineellistämisen, joiden tarkoituksena on syrjiminen kouluun pääsemisessä ja koulujen sulkeminen; kehottaa lopettamaan nämä käytännöt ja kehottaa avaamaan kaikki koulut uudelleen tytöille ja naisille;

23. kehottaa komissiota ja EUH:ta säilyttämään viimeisten 20 vuoden saavutukset tyttöjen ja naisten koulutuksessa Afganistanissa ja vahvistamaan niitä edelleen; kehottaa osoittamaan tarvittavat varat EU:n Afganistanille suunnattua humanitaarista apua koskevaan pakettiin, jotta kansainväliset ja paikalliset järjestöt voivat edistää koululaitosten uudelleenavaamista naisille ja tytöille ja kehittää väliaikaisena toimenpiteenä etäoppimisohjelmia; kehottaa kiinnittämään samanlaista huomiota afganistanilaisten lasten ja nuorten koulutukseen afgaanipakolaisia vastaanottavissa maissa;

24. korostaa, että kaikille on taattava oikeus koulutukseen ja tietoon seksuaali- ja lisääntymisterveydestä, perhesuunnittelusta, nykyaikaisista ehkäisymenetelmistä, turvallisesta ja laillisesta abortista sekä äideille tarkoitetusta ja synnytystä edeltävästä ja synnytyksen jälkeisestä terveydenhuollosta;

25. kehottaa komissiota, EUH:ta ja jäsenvaltioita sekä kolmansien maiden hallituksia laatimaan erityisiä ohjelmia, joilla hallitaan ja lievennetään covid-19-pandemian mielenterveydellisiä ja psykososiaalisia vaikutuksia lapsiin, opettajiin ja heidän yhteisöihinsä, suunnittelemaan lapsille, vanhemmille ja opettajille suunnattuja erityisiä ennaltaehkäiseviä kampanjoita internetin käytön riskeistä, kuten häirinnästä, ihmiskaupasta, seksuaalisesta hyväksikäytöstä ja verkkokiusaamisesta, ja tekemään tunnetuiksi erityisiä suunnitelmia tällaisten käytäntöjen uhreiksi joutuneiden lasten ja heidän vanhempiensa auttamiseksi;

26. painottaa, että tarvitaan ikäkaudelle sopivia, näyttöön perustuvia ja kattavia seksuaalikasvatusohjelmia, joilla vähennetään tyttöjen ja nuorten naisten alttiutta ennenaikaiselle synnytykselle ja tahattomalle raskaudelle, lapsiavioliitoille, prostituutiolle, hiv-tartunnalle ja sukupuolistuneelle väkivallalle;

27. panee merkille, että oppilaiden määrä yhtä koulutettua ammattilaista kohtaan on edelleen suuri Saharan eteläpuolisella alueella EU:n monista ponnisteluista ja sen antamasta avusta huolimatta; painottaa, että alemman perusasteen koulutetulla opettajalla on alueellisen keskiarvon mukaan 58 oppilasta ja ylemmän perusasteen ja toisen asteen opettajalla 43 oppilasta; huomauttaa, että monilla kehitysmailla on vaikeuksia resurssien tehokkaassa käytössä ja että hyvin usein koulutusmenojen lisääminen ei paranna oppimista eikä kasvata inhimillistä pääomaa; korostaa opettajien roolia kaikilla tasoilla oppimisen helpottamisessa ja teknologian merkitystä oppimiselle ja koulujen ja koulutusjärjestelmien tehokkaalle hallinnoinnille näissä maissa; muistuttaa, että Unescon mukaan on tarpeen palkata vähintään 15 miljoonaa opettajaa, jotta voidaan saavuttaa koulutukseen liittyvät tavoitteet Saharan eteläpuolisessa Afrikassa vuoteen 2030 mennessä kestävän kehityksen tavoitteen 4 mukaisesti;

28. kehottaa komissiota, EUH:ta ja jäsenvaltioita tukemaan kumppanimaiden viranomaisia opetusjärjestelmien haasteisiin vastaamiseksi, jotta ne voivat selviytyä tulevista kriiseistä, jotta järjestelmistä voidaan tehdä joustavampia ja osallistavampia ja jotta voidaan toteuttaa oppimisen palautumisohjelmia ja suojata koulutusbudjetteja investoimalla erityisesti laadukkaaseen, kohtuuhintaiseen ja osallistavaan koulutukseen, mukaan lukien koulutusteknologiavälineet, opettajankoulutus ja muut resurssit sen varmistamiseksi, että lapset ja nuoret saavuttavat täyden potentiaalinsa, ovat valmistautuneet elämää varten eivätkä menetä mahdollisuuksia päästä työmarkkinoille myöhemmin elämässä, siten, että kunnioitetaan jokaisen lapsen koulutustarpeita ja -oikeuksia; korostaa, että tulevien kriisien varalle suunniteltujen etäoppimisohjelmien on sisällettävä erilaisia, myös painettuja, oppimateriaaleja jotta ne ovat kaikkein heikoimmassa asemassa olevien ja syrjäytyneiden lasten saatavilla;

29. pitää myönteisenä Unescon Pariisin julistusta koulutuksen tulevaisuuteen panostamisesta (”Paris Declaration: A Global Call for Investing in the Futures of Education”); kehottaa maailman maita pitämään koulutusta sijoituksena eikä menoeränä; katsoo, että koulutuksen riittävä ja tehokas taloudellinen tukeminen on ennakkoedellytys köyhyyden poistamiselle ja ihmisten hyvinvoinnin parantamiselle erityisesti aikana, jolloin julkisiin varoihin kohdistuu yhä enemmän kilpailevia vaatimuksia terveydenhuollon ja koulutuksen kaltaisilla kriisiytyneillä aloilla; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita lisäämään huomattavasti koulutuksen rahoitusta kansainvälisissä kehitys- ja avustusstrategioissaan;

30. korostaa, että nuoret ovat kehitysmaiden arvokkain voimavara talouskehityksen vauhdittamisessa;

31. muistuttaa, että maailmanlaajuinen yhteisö on sitoutunut parantamaan koulutuksen laatua vuoteen 2030 mennessä (kestävän kehityksen tavoite 4);

32. kehottaa lisäämään kansainvälistä koulutusvaihtoa Afrikan ja EU:n nuorten välillä Erasmus- ja Erasmus nuorille yrittäjille -ohjelmien kaltaisilla ohjelmilla; toteaa, että jälkimmäisellä pyritään auttamaan uusia yrittäjiä hankkimaan yritysten johtamiseen tarvittavat taidot;

33. kehottaa jäsenvaltioita ottamaan huomioon, että covid-19-terveyskriisi on pahentanut Syyrian leireillä vangittuina olevien tilannetta, ja kotiuttamaan välittömästi kaikki kyseisillä leireillä olevat eurooppalaiset lapset varmistaen, että lapsen etu on etusijalla;

34. korostaa, että palautumista koskeviin suunnitelmiin on tärkeää sisällyttää ammatillinen koulutus ja uuden mahdollisuuden tarjoavat ohjelmat, joilla autetaan lapsia ja nuoria pääsemään työmarkkinoille; kehottaa komissiota, EUH:ta, jäsenvaltioita ja kolmansia maita tarjoamaan nuorille tavoittelemisen arvoiset tulevaisuudennäkymät;

35. korostaa, että koulutukseen tehtävien investointien ohella on tärkeää tukea työpaikkojen luomista, jotta voidaan tarjota paremmat tulevaisuudennäkymät nuorten seuraavalle sukupolvelle Afrikassa ja muilla kehittyvillä alueilla; panee merkille julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden erityisen merkityksen ihmisarvoista työtä koskevan kestävän kehityksen tavoitteen 8 saavuttamiselle; korostaa ylemmän perusasteen ja toisen asteen ja ammatillisen koulutuksen merkitystä nuorten työllistettävyydelle ja kestävälle kehitykselle; toteaa lisäksi, että Afrikan nuoren väestön kasvu edellyttää ennen kaikkea laadukkaan koulutuksen tukemista ja ammatillisen koulutuksen edistämistä liikkuvuuden sekä markkinoille pääsyn ja oikeuksien lisäämiseksi;

36. kehottaa EU:ta edistämään investointeja ammatilliseen koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen ja vahvistamaan koulutusrakenteita yhteistyössä yksityisen sektorin kanssa inhimillisen pääoman hyödyntämiseksi;

37. korostaa jatkuvan ammatillisen kehittämisen ja taloudellisen tuen merkitystä opettajille, jotta he voivat puuttua opiskelijoiden oppimisvajeeseen, reagoida yksilöllisiin sosiaalisiin tilanteisiin, perhetilanteisiin ja psyykkisiin ongelmiin ja jotta digitaaliteknologia voidaan sisällyttää opetukseen; korostaa tarvetta tarttua kiireesti tilaisuuteen ja hyödyntää covid-19-elpymisrahastoja ja etäoppimisen varmistamiseksi pandemian aikana nopeasti käyttöön otettuja innovatiivisia toimenpiteitä, jotta voidaan suunnitella koulutusta uudelleen ja kehittää tulevaisuuteen suuntautuneempia, osallistavampia, joustavampia ja häiriönsietokykyisempiä järjestelmiä; katsoo, että näillä uusilla lähestymistavoilla on puututtava oppimisvajeeseen, estettävä keskeyttämiset ja varmistettava opiskelijoiden, opettajien ja henkilöstön sosiaalinen ja emotionaalinen hyvinvointi;

38. korostaa epävirallisen koulutuksen ja arkioppimisen, kansalaiskasvatuksen ja vapaaehtoistoiminnan merkitystä; kehottaa komissiota tukemaan kolmansia maita pehmeiden taitojen tunnustamisen parantamisessa; vaatii edistämään sukupolvien välistä solidaarisuutta ja mentorointia keinoina vähentää eriarvoisuutta, syrjäytymistä ja koulunkäynnin keskeyttämistä;

39. kehottaa nopeuttamaan maailmanlaajuista tietämyksen vaihtoa ja liikkuvuutta kaikilla koulutustasoilla ja eri maiden ja alueiden sisällä ja välillä, samalla kun tunnustetaan maailman maiden välisten suhteiden monimutkainen ja kiistanalainen historia ja painotetaan kulttuuriperinnön, kulttuuri-identiteetin, historian tuntemuksen, taiteiden ja maailmankansalaisuuden edistämistä koulutuksen avulla; panee merkille mahdollisuudet, joita verkossa tapahtuvan vaihdon ja matkustamisen yhdistäminen tarjoavat tätä varten;

40. korostaa, että on tärkeää kehittää ja lisätä tiedotustoimia, joissa käsitellään ilmastonmuutosta ja ympäristönsuojelua ja niiden vaikutusta lapsiin ja tuleviin sukupolviin; kehottaa tekemään ympäristökasvatuksesta keskeisen osan opetussuunnitelmia;

41. korostaa liikunnanopetuksen merkitystä kouluissa, sillä liikunta ja terveelliset elämäntavat ovat keskeisiä oppijoiden terveyden parantamiseksi; kehottaa siksi komissiota ja EUH:ta tukemaan kansallisia viranomaisia, jotta ne huolehtisivat koulujen riittävistä ja turvallisista urheilutiloista ja pätevien liikunnanopettajien kouluttamisesta;

42. kiinnittää huomiota tarpeeseen hyödyntää kulttuurin ja koulutuksen välisiä synergioita muovattaessa kestäviä, osallistavia ja muutosjoustavia yhteiskuntia; kehottaa komissiota ja EUH:ta tukemaan tässä yhteydessä kansallisia viranomaisia taideaineiden ja kulttuurin sisällyttämisessä koulujen opetussuunnitelmiin ja opetussuunnitelman ulkopuoliseen toimintaan, jotta voidaan rikastuttaa kolmansien maiden oppijoiden koulutus- ja oppimiskokemuksia;

43. katsoo, että kansallisten hallitusten ja niiden toimivaltaisten kansallisten, alueellisten tai paikallisten viranomaisten on kommunikoitava lasten kanssa lapsiystävällisellä tavalla selittääkseen covid-19-taudin leviämisen rajoittamiseksi toteutetut toimenpiteet, jotta lapsille voitaisiin tehdä ymmärrettäviksi covid-19-taudista aiheutuvat vaikutukset, riskit ja vaarat sekä kertoa heidän oikeuksistaan;

44. korostaa, että lasten pitää voida hankkia ennen kaikkea lähiopetuksessa taitoja, joiden avulla he voivat edistyä koko elämänsä ajan niin henkilökohtaisissa suhteissaan, opiskelutaidoissaan, empatiassa kuin yhteistyössä; korostaa, että lasten on tärkeää voida leikkiä ja osallistua vapaa-ajantoimintaan, sillä ne ovat keskeisellä sijalla heidän kehityksessään, kuten lapsen oikeuksista tehdyn YK:n yleissopimuksen 31 artiklassa todetaan; kehottaa toteuttamaan toimia, joilla parannetaan lasten mahdollisuuksia vapaa-ajan- ja kulttuuritoimintaan sekä heille kuuluvana oikeutena että keinona parantaa heidän mielenterveyttään ja yleistä hyvinvointiaan;

45. toistaa kehotuksensa kaikille YK:n jäsenvaltioille, jotka eivät ole vielä ratifioineet YK:n yleissopimusta lapsen oikeuksista, ratifioida se, ja korostaa, että on tärkeää tehdä tästä keskeisestä ihmisoikeusvälineestä vaikuttava kaikkialla maailmassa;

46. korostaa tarvetta arvioida, seurata ja valvoa asianmukaisesti kriisin aikana toteutettujen aloitteiden vaikutuksia, jotta voidaan tunnistaa puutteet ja määrittää, miten ne voidaan korjata;

47. sitoutuu tekemään koulutuksesta keskeisen keskustelunaiheen parlamentaaristen valtuuskuntien työssä ja erityisesti yhteisissä parlamentaarisissa edustajakokouksissa, kuten AKT:n ja EU:n yhteisessä parlamentaarisessa edustajakokouksessa;

48. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.

(1) Erityisesti yleiskommentin nro 5 lapsen oikeuksista tehdyn yleissopimuksen yleisistä täytäntöönpanotoimenpiteistä, yleiskommentin nro 6 ilman huoltajaa olevien ja huoltajastaan eroon joutuneiden lasten kohtelusta alkuperämaan ulkopuolella, yleiskommentin nro 10 lasten oikeuksista nuoriso-oikeudessa, yleiskommentin nro 12 lapsen oikeudesta tulla kuulluksi, yleiskommentin nro 13 lapsen oikeudesta olla joutumatta väkivallan kohteeksi, yleiskommentin nro 14 lapsen oikeudesta saada etunsa otetuksi ensisijaisesti huomioon, yleiskommentin nro 15 lapsen oikeudesta parhaimpaan mahdolliseen terveyteen ja yleiskommentin nro 16 valtion velvoitteista, jotka koskevat yrityssektorin vaikutusta lasten oikeuksiin.

(2) EUVL C 232, 16.6.2021, s. 2.

(3) EUVL C 474, 24.11.2021, s. 130.

(4) Unicefin tutkimustoimisto, COVID-19: Missing More Than a Classroom – The impact of school closures on children’s nutrition, tammikuu 2019

(5) UNESCO, Fact Sheet No 46, More Than One-Half of Children and Adolescents Are Not Learning Worldwide, syyskuu 2017.

(6) YK:n kestävän kehityksen tavoitteita koskeva raportti 2021, 15. heinäkuuta 2021.

(7) Unesco, How many students are at risk of not returning to school?, 30. heinäkuuta 2020

(8) Europolin lehdistötiedote, 19. kesäkuuta 2020: Exploiting Isolation: Sexual Predators Increasingly Targeting Children during COVID Pandemic.