Euroopan parlamentin päätöslauselma 15. maaliskuuta 2007 yhteisön toimista valtioiden rajat ylittävien terveydenhoitopalvelujen järjestämiseksi



Virallinen lehti nro 301 E , 13/12/2007 s. 0202 - 0204



P6_TA(2007)0073 Valtioiden rajat ylittävät terveydenhoitopalvelut Euroopan parlamentin päätöslauselma 15. maaliskuuta 2007 yhteisön toimista valtioiden rajat ylittävien terveydenhoitopalvelujen järjestämiseksi Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon terveyspalveluita koskeviin yhteisön toimiin liittyvästä kuulemisesta (SEC(2006)1195/4), - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 152 artiklan, - ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamat tuomiot asioissa Decker (C-120/95, 28. huhtikuuta 1998), Kohll (C-158/96, 28. huhtikuuta 1998), Geraets-Smits & Peerbooms (C-157/99, 12. heinäkuuta 2001), Vanbraekel (C-368/98, 12. heinäkuuta 2001), IKA (C-326/00, 25. helmikuuta 2003), Müller-Fauré & van Riet (C-385/99, 13. toukokuuta 2003), Inizan (C-56/01, 23. lokakuuta 2003), Leichtle (C-8/02, 18. maaliskuuta 2004) ja Watts (C-327/04, 16. toukokuuta 2005), - ottaa huomioon potilaiden liikkuvuudesta ja terveydenhuollon kehityssuuntauksista Euroopan unionissa 9. kesäkuuta 2005 antamansa päätöslauselman [1], - ottaa huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan työjärjestyksen 108 artiklan mukaisesti esittämän suullisen kysymyksen B6-0013/2007, - ottaa huomioon työjärjestyksen 108 artiklan 5 kohdan, A. ottaa huomioon, että terveyspalveluita ei sisällytetty palveluista sisämarkkinoilla 12. joulukuuta 2006 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2006/123/EY [2], B. ottaa huomioon, että Euroopan parlamentissa keskustellaan parhaillaan mietintöluonnoksesta, joka koskee vaikutuksia ja seurauksia, jotka aiheutuvat terveyspalvelujen jättämisestä direktiivin 2006/123/EY soveltamisalan ulkopuolelle, C. ottaa huomioon, että yhteisöjen tuomioistuin on antanut vuodesta 1998 lähtien useita tuomioita potilaiden oikeudesta liikkua vapaasti terveydenhoito- ja sairaanhoitopalveluja saadakseen ja oman maan ulkopuolella aiheutuneiden terveydenhoitokustannusten korvaamisesta liikkumisen vapauden periaatetta noudattaen, D. ottaa huomioon, että alussa yhteisöjen tuomioistuin päätti, että etukäteishyväksynnän vaatiminen toisessa jäsenvaltiossa aiheutuneiden kulujen korvaamiseksi olisi este palvelujen tarjonnalle, mutta kehitti myöhemmin eteenpäin korvaus- ja etukäteishyväksynnän edellyttämisperiaatteita, E. ottaa huomioon, että Euroopan unionin terveydenhuoltojärjestelmät perustuvat yhteisvastuullisuuden, oikeudenmukaisuuden ja yleisen kattavuuden periaatteisiin, jotta jokaiselle kansalaiselle voidaan taata tuloista, yhteiskunnallisesta asemasta ja iästä riippumatta korkealaatuinen hoito, F. toteaa, että terveydenhuoltojärjestelyt vaihtelevat maittain; 1. pitää tervetulleena komission aloitetta käynnistää kuulemismenettely, jossa selvitetään, miten yhteisön on parasta toimia järjestäessään valtioiden rajat ylittäviä terveydenhoitopalveluita; 2. muistuttaa perustamissopimuksen velvoitteesta, jonka mukaan ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu on varmistettava kaikkien yhteisön politiikkojen määrittelyssä; palauttaa lisäksi mieliin perustamissopimuksen 95 artiklan 3 kohdan, joka muodostaa oikeusperustan terveysalan sisämarkkinatoimille; katsoo siksi, että on välttämätöntä luoda oikeudellinen kehys valtioiden rajat ylittävälle terveydenhuollolle, joka parhaiten takaa potilaiden tarvitseman korkeatasoisen terveydenhoidon ja valtioiden rajat ylittävien terveydenhoitopalveluiden kehittämisen sekä terveydenhuollon rahoittamisen kestävältä pohjalta; 3. tähdentää, että valtioiden rajat ylittävään terveydenhuoltoon liittyviin näkökohtiin kuuluu sekä potilaiden että terveydenhoitoalan ammattilaisten liikkuvuus ja terveydenhoitopalvelujen hankkiminen toisesta maasta; tähdentää myös, että yhteisöjen tuomioistuimen tuomioissa puututaan erityisesti ongelmaan, joka liittyy potilaiden oikeuksiin saada hoitoa ulkomailla ja saada siitä asianmukainen korvaus kansallisista sairausvakuutusjärjestelmistä; 4. katsoo sen vuoksi, että valtioiden rajat ylittävien terveydenhoitopalvelujen korvaamiseen liittyvä oikeusvarmuuden takaaminen on yksi tärkeimmistä asioista sekä potilaiden, kansallisten sairausvakuutusjärjestelmien että terveyspalvelujen tarjoajien kannalta; korostaa, että menettelyjä ja korvausehtoja on useissa tapauksissa selkiytettävä; 5. vaatii komissiota kehittämään yhteiset periaatteet ja perussuuntaviivat terveydenhuoltoa varten potilasturvallisuuden varmistamiseksi; on sitä mieltä, että myös yhdenmukaistettujen terveysindikaattoreiden (esimerkiksi verikokeita koskevien vähimmäisvaatimusten) kehittäminen yhteisön tasolla on erittäin tärkeää, jotta voidaan kehittää parhaiden käytänteiden vaihtoa erityisesti terveysalan ammattilaisten välillä; 6. katsoo, että EU:n on osallistuttava aktiivisesti potilaille tarjottavien rajat ylittävää liikkuvuutta koskevien tietojen saatavuuden parantamiseen koordinoimalla jäsenvaltioiden tämän alan yhteistyötä; 7. katsoo, että potilaiden liikkuvuuden on aina oltava potilaiden vapaasti valittavissa eikä heidän valinnanvapauteensa saa vaikuttaa millään tavoin; 8. korostaa, että potilasturvallisuus on varmistettava kaikissa olosuhteissa riippumatta siitä, missä ja miten terveydenhoito toteutetaan; vaatii, että viranomaisvastuita terveydenhoitopalvelujen tarjoajien valvonnassa on selvennettävä ja kansallisten viranomaisten välillä tarvitaan tehokasta tiedonvaihtoa terveydenhoitoalan ammattilaisten rekisteröinnistä ja kurinpidollisesta asemasta; pitää välttämättömänä valitusmenettelyn kehittämistä valtioiden rajat ylittävien terveydenhoitopalvelujen väärinkäytöstapauksia varten; 9. tähdentää, että lähes aina terveyden- ja sairaanhoito edellyttää seurantaa, joka voi kestää pitkäänkin; tunnustaa, että on kehitettävä selkeät säännöt tehtävien ja vastuiden jakamiseksi terveyspalvelujen tarjoajien välillä sairaan- ja terveydenhoidon eri vaiheissa; 10. katsoo, että yhteisön tason säännöstön käyttöönotto on paras tapa varmistaa potilaiden, kansallisten terveydenhuoltojärjestelmien ja yksityisten terveydenhoitopalvelujen tarjoajien oikeusvarmuus; uskoo, että tämä on myös paras tapa edistää terveydenhuoltovoimavarojen parasta mahdollista käyttöä ja nopeuttaa hoitoon pääsyä; 11. katsoo, että on tarpeen sisällyttää potilaiden oikeuksia koskeva yhteinen peruskirja yhteisön tuleviin toimintapuitteisiin sen varmistamiseksi, että näistä oikeuksista huolehditaan käytännössä yli valtioiden rajojen ja kotivaltiossa; 12. pitää välttämättömänä, että oikeuskehykseen sisällytetään mekanismi terveyspalvelujen tarjoajia, näiden rekisteröintiä sekä kurinpidollista asemaa ja saatavilla olevaa asiantuntemusta koskevien tietojen keräämistä ja kansallisten viranomaisten välistä tietojen vaihtoa varten; uskoo myös, että eurooppalaisen osaamiskeskusten verkoston luominen olisi suureksi hyödyksi sairauksien hoidossa; 13. pitää potilaiden turvallisuuden takaamiseksi tärkeänä, että lainsäädäntökehykseen sisällytetään kansallisia viranomaisia sitova velvoite vaihtaa rajatylittävässä terveydenhoidossa mukana olevien terveydenhoitoalan ammattilaisten rekisteröintiä ja kurinpidollista asemaa koskevia tietoja; 14. vetoaa jäsenvaltioihin, jotta ne ottaisivat käyttöön keskitettyjä palvelupisteitä potilaiden esittämien valitusten käsittelyä varten; 15. kehottaa komissiota kiinnittämään erityistä huomiota siihen, että potilaat saavat tietoa oikeuksistaan ja velvoitteistaan, ja esittämään lainsäädäntöehdotuksessa tätä asiaa koskevia määräyksiä; 16. uskoo, että tuleva yhteisön kehys voi tarjota tilaisuuden vahvistaa Euroopan kansalaisten oikeuksia potilaina sekä rohkaista jäsenvaltioita kehittämään omia terveydenhuoltojärjestelmiään; 17. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille. [1] EUVL C 124 E, 25.5.2006, s. 543. [2] EUVL L 376, 27.12.2006, s. 36. --------------------------------------------------