Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta tehdyn päätöksen N:o 1254/96/EY muuttamisesta"

(KOM(2001) 775 lopullinen - 2001/0311 COD(1))

(2002/C 241/28)

Neuvosto päätti 21. maaliskuuta 2002 EY:n perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelu annettiin "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -jaoston tehtäväksi. Yleisesittelijäksi nimettiin työjärjestyksen 20 ja 50 artiklan nojalla Alexander-Michael von Schwerin.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 17. ja 18. heinäkuuta 2002 pitämässään 392. täysistunnossa (heinäkuun 18. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 77 ääntä puolesta ja 2 vastaan.

1. Johdanto

1.1. Komissio on Tukholmassa (23. ja 24. maaliskuuta 2001) kokoontuneen Eurooppa-neuvoston kehotusta noudattaen esittänyt energia-alan infrastruktuuripaketin. Kyseisen huippukokouksen päätelmissä todetaan seuraavaa: "Tehokkaasti toimivien palveluiden sisämarkkinoiden luominen on yksi Euroopan tärkeimpiä tavoitteita. ( - - ) Tämän lisäksi on samanaikaisesti kehitettävä todellisia rajat ylittäviä markkinoita, joiden tukena on asianmukainen infrastruktuuri."

1.2. Uuden aloitteen taustalla on tyytymättömyys liberalisointia ja markkinoiden avaamista koskevista tähänastisista toimista energia-alalla saatuihin tuloksiin. Euroopan energia-alan sisämarkkinoiden toimintaa vaikeuttavat edelleen lukuisat esteet ja syrjintä. Komissio toteaa, että sähkön ja maakaasun infrastruktuurikapasiteetin jakaminen ja hinnoittelumenetelmät vaihtelevat huomattavasti jäsenvaltioittain, johtavat usein syrjintään ja rajoittavat tervettä kilpailua.

1.3. Tämä johtuu jäsenvaltioiden mitä erilaisimpien (suojautumis)intressien ohella etenkin sisämarkkinadirektiivien erilaisesta soveltamisesta yksittäisissä jäsenvaltioissa. Tässä yhteydessä on kuitenkin yleensä tehtävä ero sähkö- ja kaasuverkkojen välillä. Komissio toteaa lisäksi, että rajanylittävää energiansiirtoa varten tarvittavat perusrakenteet yksinkertaisesti puuttuvat. Tavoiteltavien energia-alan sisämarkkinoiden toiminta on tällä hetkellä estynyt pullonkaulojen ja puuttuvan tai puutteellisen liitäntäkapasiteetin vuoksi.

2. Komission ehdotuksen sisältö

2.1. Esteiden poistamiseksi komissio ehdottaa tiedonannossaan toimintasuunnitelmaa, johon sisältyy 13 konkreettista toimenpidettä(2). Niillä on määrä saavuttaa seuraavat tavoitteet:

- nykyisen infrastruktuurin entistä tehokkaampi hyödyntäminen etenkin ylikuormituksen hallinnointia ja tariffeja koskevien aiempaa avoimempien sääntöjen avulla

- vakaan ja suotuisan oikeuskehyksen takaaminen infrastruktuuriin tehtäville investoinneille

- yhteisön rahoitustuen suuntaaminen uudelleen ensisijaisiin hankkeisiin

- yleinen poliittinen valveuttaminen pohtimaan kaikilla tasoilla energiainfrastruktuuriin liittyviä kysymyksiä; poliittisen vastuun ottaminen yhteisön ja valtioiden tasolla

- Euroopan maakaasutoimitusten turvaaminen.

2.2. Toimintasuunnitelman perusteella komissio ehdottaa tässä käsiteltävän energia-alan infrastruktuuripaketin kulmakiveksi energia-alan Euroopan laajuisia verkkoja koskevien suuntaviivojen tarkistusta.

Toimintasuunnitelmassa otetaan käyttöön tai määritellään uusia painopistealoja seuraavasti:

- merkitys sisämarkkinoiden toteuttamiselle (puuttuvien yhteyksien rakentaminen ja pullonkaulojen poistaminen)

- uusiutuvien energialähteiden hyödyntäminen

- sähköverkkojen yhteentoimivuus ehdokasmaiden verkkojen kanssa

- kaasuinfrastruktuurin kehittäminen

- syrjäisten alueiden liittäminen verkkoihin.

2.3. Näiden periaatteiden lisäksi tarkistetuissa suuntaviivoissa korostetaan energia-alan sisämarkkinoiden toteuttamisen ja/tai toimitusvarmuuden kannalta erittäin tärkeitä hankkeita eli ns. Euroopan unionin etua koskevia ensisijaisia hankkeita. Seitsemän näistä unionin kannalta ensisijaisista hankkeista koskee ylikuormitus- ja kapasiteettiongelmia rajanylittävissä sähköverkoissa, viisi kaasuverkoissa (ks. ehdotuksen liite I). Kyseisten hankkeiden tehokkaaksi tukemiseksi komissio on jo ehdottanut, että Euroopan laajuisille verkoille annettavaa rahoitustukea koskevan asetuksen säännösten nojalla myönnettävän tuen enimmäismäärä nostettaisiin 10 prosentista 20 prosenttiin(3). Muut ehdotetut muutokset Euroopan laajuisia verkkoja koskeviin suuntaviivoihin käsittelevät yhteisen edun mukaisten hankkeiden nykyistä laajempaa määritelmää (10 hanketta tähänastisten 90 hankkeen sijaan) ja hankkeiden yksityiskohtaisten määritelmien sisällyttämistä hankkeen erittelyihin.

3. Yleistä

3.1. Energiasektori on viime vuosina kehittynyt yhä keskeisemmäksi alaksi kaikissa kansantalouksissa. Etenkin Euroopalle on ominaista lisääntyvä riippuvuus ulkopuolisista energiantoimittajista. Jäsenvaltioiden energiankulutus lisääntyy Euroopan unionissa eri tavoin, osittain samassa mitassa kuin talouskasvu. Kotimaisen energian tuotanto ei kuitenkaan riitä kattamaan energian tarvetta(4). Kotimaisten energiantuottajien vähyys onkin todellinen ongelma, jonka ratkaisun tulisi perustua seuraaviin seikkoihin:

- toimitusten turvaaminen pitkällä aikavälillä

- energian tehokas ja säästeliäs käyttö

- ympäristönsuojelu

- riskien vähentäminen

- kansantaloudellisesti - sekä absoluuttisesti että suhteellisesti - hyväksyttävät kustannukset (kilpailukyky).

3.2. Energia on nykyään Euroopan kilpailukyvyn ja talouskehityksen keskeinen osatekijä. EU:n energiapolitiikalla pyritään etenkin turvaamaan energiahuolto kaikille kuluttajille kohtuuhintaan samalla ympäristöä säästäen ja rehtiä kilpailua Euroopan energiamarkkinoilla edistäen.

3.3. EU:n ensisijainen energiapoliittinen tavoite on energia-alan sisämarkkinoiden luominen. Eurooppaan on tarkoitus luoda kaikkein tehokkaimmat, luotettavimmat ja kilpailukykyisimmät energiamarkkinat. Toimia, joilla pyrittiin takaamaan kuluttajahintojen avoimuus ja helpottamaan kaasun ja sähkön siirtoa yhteisön suurten verkkojen välillä, seurasivat vuosina 1996 ja 1998 annetut direktiivit sähkön ja kaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä. Tavoitteena oli varmistaa sähkön ja maakaasun vapaa liikkuvuus yhteisössä. Sähkö- ja kaasumarkkinoita liberalisoitaessa kyseiset markkinat on kuitenkin avattu yksittäisissä jäsenvaltioissa eri tahtiin ja aluksi suurkuluttajille. Lisäksi sääntelyviranomaisen perustaminen on viivästynyt tietyissä jäsenvaltioissa. Näistä syistä todellinen liberalisointiaste vaihtelee jäsenvaltioittain, minkä vuoksi kilpailu ei ole edelleenkään riittävää.

3.4. Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmissä edellytetään sähkön ja kaasun sisämarkkinoiden nopeaa toteuttamista. Komissio teki tämän mukaisesti maaliskuussa 2001 ehdotuksen energiamarkkinoiden nopeutetusta ja täydellisestä vapauttamisesta. Ehdotuksen mukaan kuluttajat voivat valita sähkö- ja kaasutoimittajansa vapaasti 1. tammikuuta 2005 lähtien. Sen osat ovat tiedonanto sisämarkkinoiden toteuttamisesta, ehdotus direktiiviksi sähkön ja maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä annettujen direktiivien muuttamisesta sekä ehdotus asetukseksi verkkoon pääsyä koskevista edellytyksistä rajat ylittävässä sähkön kaupassa. Komission ehdotus tarjoaa entistä paremmat edellytykset todelliselle ja rehdille kilpailulle sekä sisämarkkinoiden toteuttamiselle. Tällaisilla sisämarkkinoilla kansalaisille taataan ympäristönsuojelun toteutuminen sekä luotettava ja edullinen energiahuolto.

3.5. Maaliskuussa 2002 Barcelonassa järjestetyssä huippukokouksessa jäsenvaltiot pääsivät sopimukseen sähkön ja kaasun markkinoiden täydellisestä avaamisesta vuodesta 2004 lähtien. Jäljelle jäävistä aloista päätettäneen vielä ennen kevään 2003 huippukokousta. Euroopan parlamentti ilmaisi tukensa näille tavoiteajankohdille ehdotettujen direktiivien ensimmäisessä käsittelyssä 13. maaliskuuta 2002.

3.6. Ehdotetulla päätöksellä on tarkoitus muuttaa Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien nykyisten suuntaviivojen yksittäisiä artikloja. Nykyisten suuntaviivojen tavoitteena on edistää Euroopan laajuisten energiaverkkojen liitäntää, yhteentoimivuutta ja kehittämistä.

3.7. Sähkön osalta linja- tai verkkokustannukset ovat huomattavasti ja tällä hetkellä jopa selvästi korkeammat kuin pelkät sähköenergian tuottokustannukset voimalaitoksessa. Etäisyys vaikuttaa ilman muuta asiaan ja on myös syynä siirtohävikkeihin. Verkkoja koskevan kysymyksen ohella on näin ollen otettava huomioon myös voimalaitosten sijoittuminen laajalle alueelle. Sähköalalla on lisäksi otettava luonnollisesti lukuun kaikki ekologisia ratkaisuja koskevat ajankohtaiset esitykset.

3.8. Suuntaviivojen muuttamista koskevassa ehdotuksessa siirretään painopistettä yhteisen edun mukaisiin hankkeisiin. Etusijalle on ilmeisesti määrä asettaa hankkeet, joita pidetään hyödyllisinä energia-alan sisämarkkinoiden tietynlaisen sääntelypoliittisesti toivotun toimintatavan kannalta. Lisäksi yhteisön on tarkoitus osallistua nykyistä aktiivisemmin yhteisen edun mukaisten hankkeiden rahoitukseen.

3.9. Komissio ottaa ehdotuksissaan itselleen sääntelypoliittista vastuuta, mikä ei kuitenkaan periaatteessa voi muuttaa yhteisön ja jäsenvaltioiden vahvistettua työnjakoa. Komitean mielestä ei myöskään tulisi luoda perustaa infrastruktuurihankkeiden laajamittaiselle subventoimiselle. Se saattaisi johtaa yksittäisten yritysten välisiin kilpailuvääristymiin ja muuttaa huomattavasti kuluttajien jakautumista jäsenvaltioissa.

3.10. Ehdotetut muutokset perustuvat siihen, että Euroopan laajuisten verkkojen yhteydessä on ilmennyt uusia painopisteitä markkinoiden avautuessa ja kilpailun muuttuessa energia-alan sisämarkkinoilla. Ehdotuksen johdantokappaleista saa vaikutelman, että sisämarkkinoiden muuttuneet kilpailusäännöt olisivat paljastuneet siirtoinfrastruktuurissa huomattavia puutteita(5). Maakaasun suhteen tämä ei pidä paikkaansa, sillä kaasuhuolto ulottuu koko Euroopan alueelle. Maakaasua on saatavilla useimmilla Euroopan alueilla, ja tarjonta on määrä ulottaa myös EU:n syrjäisille ja erittäin syrjäisille alueille, jos se on teknisesti ja taloudellisesti järkevää. Tässä yhteydessä voitaisiin mahdollisesti hyödyntää myös koheesiorahastoja.

3.11. Infrastruktuurin puutteet ilmenisivät kuitenkin siinä tapauksessa, jos jakelupoliittisena tavoitteena olisi tarjota jokaiselle käyttäjälle Euroopassa lähes rajattomat mahdollisuudet hyötyä kaasulähteiden välisistä hintaeroista (arbitraasi). Se edellyttäisi, että mistä tahansa lähteestä peräisin oleva kaasu voitaisiin korvata minkä tahansa toisen lähteen kaasulla kaikkialla Euroopassa.

3.12. Tästä aiheutuisi huomattava infrastruktuurin tarve, vaikka ei sitä todellisuudessa käytettäisi tai tarvittaisi energiahuollon kannalta. Kaasualalla ei kuitenkaan ole tähän mennessä toteutettu yhtään linjahanketta pelkästään arbitraasin vuoksi vaan kyseessä on aina ollut konkreettinen hankintasuunnitelma. Tällainen lähestymistapa yhdistettynä yhteisen edun mukaisten hankkeiden tukemiseen vääristäisi huomattavasti kaasualan yksittäisten yritysten välistä kilpailua ja johtaisi uudelleenjakoon jäsenvaltioiden välillä.

4. Erityistä

4.1. Komitea kannattaa yleisesti ottaen komission ehdottamia muutoksia Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta tehtyyn päätökseen N:o 1254/96/EY. Komitea on tyytyväinen siihen, ettei yhteisö aseta painopisteitä lyhyttä aikaväliä koskevien pohdiskelujen perusteella vaan haluaa turvata kestävän kehityksen.

4.2. Komitea esittää muutosten suhteen seuraavat huomiot.

4.2.1. Ehdotuksen perusteluosassa Euroopan unionin etua koskevien ensisijaisten hankkeiden yhteydessä vaaditaan mm. asianomaisilta jäsenvaltioilta erityistä panosta. Kun otetaan huomioon tekstissä mainitut "sähkö- ja maakaasuverkkojen kannalta tärkeimmät toimintalinjat", ei tätä ajatusta tule tulkita siten, että määriteltäisiin kokonainen toimintakehys, joka velvoittaa jäsenvaltiot toteuttamaan konkreettisia hankkeita. Jäsenvaltiot velvoitetaan vain edistämään asianmukaisesti Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevissa suuntaviivoissa esitettyjä toimia ja vaikuttamaan osaltaan niiden toteuttamiseen.

4.2.2. Perusteluosassa käytetään useissa kohdin käsitettä "toimitusvarmuus". Tulisi täsmentää, että EY:n perustamissopimuksen 154 artiklan perusteella kyseessä voi olla vain energiainfrastruktuurin tekninen toimitusvarmuus. Tästä pidemmälle menevää toimitusvarmuutta koskevaa sääntelyä, joka kuuluu jäsenvaltioiden energiapolitiikan toimialaan, ei voitaisi hyväksyä poliittisten painopisteiden yhteydessä myöskään siksi, ettei EY:n perustamissopimukseen sisälly energia-alaa käsittelevää lukua.

4.2.2.1. Komissio ehdottaa kymmenen prosentin raja-arvoa rajanylittävälle yhteenliitäntäkapasiteetille. Komitean mielestä arvo on mielivaltainen eikä vastaa yksittäisten jäsenvaltioiden tuotantokapasiteettien ja suoritusvarauksien moninaisuutta.

4.2.2.2. Komission analyyseissä rajoilla vallitsevasta tilanteesta painotetaan toistuvasti, että tämänhetkinen kapasiteetin puute johtuu pitkäaikaisista sopimuksista. Tämä on kuitenkin ristiriitaista sen kanssa, mitä perusteluosassa todetaan taloudellisesta kannattavuudesta, investoinneista ja toimitusvarmuudesta. Jos näitä oikeutettuja huolenaiheita halutaan rajoittaa, se voi tapahtua vain liitäntäverkkojen kehittämisen kustannuksella.

4.2.2.3. Komissio tarkastelee oikeutetusti ekologisia ongelmia Euroopan laajuisia verkkoja rakennettaessa. Tämä ongelma tulee vain pahenemaan, minkä vuoksi unionin ja jäsenvaltioiden on annettava panoksensa, jotta kansalaiset hyväksyisivät nykyistä paremmin kyseiset toimet. Komitea painottaa, että esitykset, joissa yliarvostetaan hajautettuja ja laajoja alueita kattavia energiateknisiä ratkaisuja, joissa yleensä lisäksi on kyse uusiutumattomasta energiasta, rohkaisevat yleistä mielipidettä torjumaan keskitetyt ratkaisut, jotka edellyttävät laajoja siirtoteknisiä toimia.

4.2.3. Ehdotuksen 4 artiklaan liitetyssä uudessa a alakohdassa yhteisö ottaa aktiivisen roolin energiaverkkoja kehitettäessä, kun se tähän mennessä on vain asettanut tarvittavat perusedellytykset. Tavoitteena on kehittää energiansiirtoinfrastruktuuria siten, että sillä tuetaan energia-alan sisämarkkinoiden toimintaa sekä taloudellista ja yhteiskunnallista koheesiota etenkin poistamalla jäsenvaltioiden leikkauspisteiden ja muualla sijaitsevien pullonkaulojen ongelmat sekä vastaamalla verkkojen liberalisoinnista johtuviin uusiin vaatimuksiin. Komitea toteaa ensinnäkin, että - toisin kuin sähköverkkojen suhteen - kaasuverkkojen leikkauspisteissä ei ole erityisiä ongelmia. Toiseksi komissio vaikuttaa epäilevän sitä, voiko tähän mennessä onnistunut infrastruktuuriin tehtyjen investointien koordinaatio enää toimia markkinoiden pohjalta liberalisoidussa toimintaympäristössä. Yhteisö vaikuttaa sen sijaan suosivan keskitettyä suunnittelua ratkaisuna ongelmiin, joiden arvellaan johtuvat liberalisoinnista.

4.2.4. Ehdotuksen 4 artiklan b alakohdan "uusiutuvien energialähteiden tuotannon liittäminen verkkoon" osalta komitea katsoo, että olisi hyödyllistä ja välttämätöntä konkretisoida perusteita, sillä Euroopan laajuisille verkoille varattujen tukien tai muiden soveltuvien toimien hyödyntäminen on periaatteessa järkevää, kun otetaan huomioon poliittinen tahto lisätä uusiutuvien energiamuotojen käyttöä.

4.2.5. Komitea on liitteessä I esitettyjen, Euroopan unionin etua koskevien ensisijaisten sähkö- ja kaasuverkkohankkeiden suhteen tyytyväinen siihen, että kyseisistä kiinnostavista hankkeista keskustellaan. Tärkeää on myös, että kyseisen aloitteen yhteydessä korostetaan erityisesti vakaiden ja selkeiden puite-ehtojen merkitystä. Komitea toteaa kuitenkin, että koska EU:n on määrä tukea huomattavin julkisin varoin kyseisiä luokiteltuja hankkeita, on olemassa vaara, että annetaan vaikutelma sijoitusten julkisesta ohjauksesta ja keskitetystä investointisuunnittelusta.

5. Päätelmät

Komitea on yleisesti ottaen tyytyväinen Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevia suuntaviivoja käsittelevään ehdotukseen ja tukee sitä, mutta esittää kuitenkin ehdotusta koskevia yleisiä ja erityisiä huomioita.

Jäsenvaltioiden ja yhteisön tehtävä on taata vakaa sääntelypoliittinen kehys, joka mahdollistaa taloudellisen linjarakentamisen ja kannustaa siten sijoittamista. Jäsenvaltiot ja yhteisö voivat ja niiden tulisi luoda sijoituksia suosiva toimintaympäristö. Yritykset tarvitsevat sijoituspäätöksilleen luotettavan sääntelykehyksen, joka vastaa kulloisiakin taloudellisia edellytyksiä markkinoilla, joilla ne toimivat.

Bryssel, 18. heinäkuuta 2002.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) Komission asiakirja KOM(2001) 775 sisältää myös komission tiedonannon Euroopan parlamentille ja neuvostolle "Euroopan energiainfrastruktuuri" sekä komission kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen täytäntöönpanosta kaudella 1996-2001, jotka kuuluvat myös TSK:n lausunnon piiriin.

(2) Yksityiskohtainen toimenpideluettelo komission tiedonannon kohdissa 3.1-3.6.

(3) Ks. KOM(2002) 134 lopullinen.

(4) Tarkempi analyysi komission vihreässä kirjassa "Energiahuoltostrategia Euroopalle", KOM(2000) 769 lopullinen, ja ETSK:n lausunnossa CES 705/2001.

(5) Tässä yhteydessä on muistutettava siitä, että siirtolinjojen on ekologisista ja taloudellisista syistä taattava ennen kaikkea huoltovarmuus eikä jatkuvaa energiansiirtoa.

LIITE

talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon

Äänestyksessä hylättiin seuraava muutosehdotus, joka sai vähintään neljänneksen annetuista äänistä:

Kohta 3.7

Lisätään uusi kohta 3.7 seuraavasti: "Sähkömarkkinoiden vapauttamisen ja avaamisen eteneminen sekä sähkökaupan ulottaminen yhä laajemmalle alueelle on muuttanut siirtoverkkojen hyödyntämistä ja osittain käyttöaste on erittäin suuri. Esimerkiksi nykyiset vanhentuneet pohjois-etelälinjat ovat pysyviä pullonkauloja ja niitä hyödynnetään teknisen siirtokapasiteetin ylärajoilla. ETSK suhtautuu tästä syystä myönteisesti komission aloitteeseen edistää rajatylittävän linjakapasiteetin rakentamista sähköalalla. Muutamissa jäsenvaltioissa tämän tavoitteen saavuttaminen edellyttänee myös kansallisen kapasiteetin lisäämistä."

Perustelu

Uudet suuntaviivat ovat erittäin merkittäviä etenkin sähköalalla. Se tulisi myös ilmaista lausunnossa selvästi.

Äänestystulos

Jaa-ääniä: 17, ei-ääniä: 35, tyhjiä: 7.