Bryssel 22. maaliskuuta 2011

Arvoisa parlamentin jäsen Brok, arvoisa parlamentin jäsen Gualtieri,

Lähetän teille liitteenä yksikössäni laaditun asiakirjan, jossa käsitellään esittämiänne huolenaiheita ja vastataan niihin, eri kokouksien ja keskustelujen johdosta, joissa olemme yhdessä teidän ja yksikköni kanssa tarkastelleet ehdotusta perustamissopimuksen 136 artiklan muuttamiseksi niitä jäsenvaltioita koskevaa vakausmekanismia varten, joiden rahayksikkö on euro.

Euroryhmän puheenjohtaja Juncker ja talous- ja raha-asioista vastaava komission jäsen Olli Rehn kirjoittavat teille erikseen tulevan mekanismin, jota kannatan täysimääräisesti, yksityiskohdista käytävien neuvottelujen lopputuloksesta.

Olette varmasti samaa mieltä siitä, että parlamentti on hyvin tyytyväinen mietintönne vaihtoehdossa b) esitettyihin seikkoihin.

Kuten tiedätte, tämä perustamissopimuksen muutos esitellään 24. ja 25. maaliskuuta järjestettävässä Eurooppa-neuvostossa. Ymmärtänette asian tärkeyden ja kiireellisyyden.

Kunnioittavasti

Liite

Todettakoon mietinnön 12 kohdan vaihtoehdosta a), jossa ehdotetaan perustamissopimuksen muutoksen uudelleen luonnostelemista, että on syytä huomauttaa, että muutos on luonnosteltu hyvin huolellisesti, jotta se olisi kaikkien jäsenvaltioiden hyväksyttävissä, koska niiden kaikkien on ratifioitava se. Ei ole käytännössä mahdollista, että tekstiä itsessään muutettaisiin, ja ehdotetut muutokset estäisivät yksinkertaistetun tarkistusmenettelyn käytön – tai edellyttäisivät ainakin oikeudellista tarkastelua näillä perusteilla. Oikeusvarmuus on tärkein syy, jonka vuoksi perustamissopimusta ylipäätään muutettaisiin, ja kaikki oikeusvarmuutta heikentävät tekijät aiheuttaisivat ongelmia.

On mahdoton nimetä yksittäisiä hankkeita, jotka liittyvät perustamissopimuksen tuleviin muutoksiin. On kuitenkin sovittu, että Euroopan komissio arvioi kehyksen kokonaistehokkuutta vuonna 2016. Näin taataan, että kaikki tulevat arvioinnit ja mahdolliset muutosehdotukset ovat ensisijaisesti komission toteuttamia.

Mietinnön vaihtoehdosta b) on todettava, että huolenaiheet, jotka liittyvät siihen, että Euroopan vakausmekanismi muodostaisi euroalueen taloutta hallinnoivan tulevan hallitustenvälisen sihteeristön ytimen, ovat perusteettomia. Mekanismia varten on olemassa tarkkaan määritelty tarkoitus. Sen henkilöstön tehtävänä on yksinomaan tarkastella mekanismiin liittyviä rahoitusta ja valtionvaroja koskevia kysymyksiä eikä se osallistu taloudellisen hallinnon laajempien kysymyksien tarkastelemiseen. Euroopan vakausmekanismin tehtävänä on myöntää rahoitusta ja rahoitustukea, mutta komissio arvioi rahoitustuen tarvetta ja ehtoja koskevaa määritelmää.

On myös syytä tyynnytellä huolenaiheita, jotka liittyvät siihen, että komissio saatetaan sulkea mekanismin toiminnan ulkopuolelle. Väliaikaisista mekanismeista saadut kokemukset osoittavat, että komission osallisuus on paitsi mahdollista, myös keskeisen tärkeää. Väliaikaisen mekanismin kehyksessä ehtoja ja vastaanottavaa valtiota koskevat toimet hyväksyttiin noudattaen unionin menettelyä; tällä tarkoitetaan neuvoston päätöstä, jonka se hyväksyi komission suosituksesta, perustuen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklaan sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 126 artiklan 9 kohtaan (katso 126 artiklan 13 kohta, jossa vahvistetaan 126 artiklan 9 kohdan mukaisesti tehtäviä päätöksiä koskeva sovellettava menettely). Kyseistä menettelyä noudatettiin hyväksyttäessä Kreikan kohdalla tuen myöntämisehtoja koskevia toimenpiteitä (katso neuvoston päätös (2010/320/EU), joka on tehty 10. toukokuuta 2010 (EUVL L 145, 11.6.2010, s. 6) ja hyväksytty komission 4. toukokuuta 2010 antaman suosituksen johdosta (SEC(2010)0560 lopullinen)).

Komission osallistuminen pysyvää mekanismia koskevaan tarkasteluun on mainittu selvästi useaan kertaan. Pysyvä mekanismi on jo sisällytetty 16. ja 17. joulukuuta järjestettävän Eurooppa-neuvoston päätelmien liitteeseen II, jossa esitellään mekanismin yleiset osatekijät. Tämän jälkeen Euroopan vakausmekanismin myötä toteutettujen valmistelutoimien perusteella on ilmennyt seuraavaa:

— Mikäli jokin jäsenvaltio pyytää rahoitustukea, komissio arvioi yhdessä Euroopan keskuspankin EKP:n kanssa, onko koko euroalueen rahoitusvakaus mahdollisesti uhattuna ja toteuttaa kyseisen jäsenvaltion valtionvelan hoitokykyä koskevan analyysin (yhdessä Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n ja EKP:n kanssa).

— Mikäli vakaustukea pyydetään, komissio arvioi (yhdessä IMF:n ja EKP:n kanssa) vastaanottavan jäsenvaltion todellisia rahoitustarpeita ja yksityisen sektorin tarvittavan osallistumisen luonnetta.

— Hallintoneuvosto antaa komissiolle valtuudet neuvotella (yhdessä IMF:n ja EKP:n kanssa) makrotalouden mukauttamista koskevasta ohjelmasta kyseisen jäsenvaltion kanssa.

— Komissio esittää neuvostolle päätösehdotuksen, joka tukee makrotalouden mukauttamista koskevaa ohjelmaa. Kun neuvosto on hyväksynyt ohjelman, komissio allekirjoittaa yhteisymmärryspöytäkirjan euroalueen jäsenvaltioiden puolesta.

— Komissio (ja IMF, yhdessä Euroopan keskuspankin kanssa) vastaavat tuen myöntämisen ehtojen noudattamisen seurannasta makrotalouden mukauttamista koskevan ohjelman mukaisesti.

— Hallintoneuvostossa käydyn keskustelun jälkeen komissio ehdottaa, että neuvosto voi päättää panna täytäntöön ohjelman jälkeisiä valvontatoimia.

— Valvonnan tehostamista tai makrotalouden mukauttamista koskevan ohjelman mukaisesti vahvistetut tuen myöntämisen ehdot olisi määriteltävä siten, että ne ovat sopusoinnussa EU:n valvontakehyksen kanssa ja niissä taataan EU:n menettelyjen kunnioittaminen. Komissio aikoo tässä tarkoituksessa ehdottaa asetusta, jossa selvennetään tarvittavia menettelyllisiä toimenpiteitä perustamissopimuksen 136 artiklan mukaisesti, jotta suojellaan ehtojen noudattamista neuvoston päätöksissä ja taataan yhdenmukaisuus EU:n monenvälisessä valvontakehyksessä.

— Neuvosto ja komissio tiedottavat Euroopan parlamentille säännöllisesti Euroopan vakausmekanismin käyttöön ottamisesta ja toiminnasta.