Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston direktiiviksi matkustaja-aluksilla olevien henkilöiden rekisteröinnistä"

(97/C 206/19)

Neuvosto päätti 27. tammikuuta 1997 perustamissopimuksen 84 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut liikenne- ja tietoliikennejaosto antoi lausuntonsa 9. huhtikuuta 1997. Esittelijänä oli Francis J. Whitworth.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 345. täysistunnossaan (huhtikuun 23. päivän kokouksessa 1997) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 119 ääntä puolesta, 2 ääntä vastaan, ja 7 pidättyi äänestämästä.

1. Johdanto ja taustaa

1.1. Ehdotettu direktiivi on jatkoa neuvoston 22. joulukuuta 1994 antamalle päätöslauselmalle ro-ro-matkustajalauttojen turvallisuudesta. Päätöslauselmassa palautetaan mieleen muun muassa matkustajalautta "Estonian" kaatuminen ja uppoaminen kyseisen vuoden syyskuussa, ja toivotaan jäsenvaltioiden ja komission tukevan joukkoa erityisiä toimia, joihin Kansainvälinen merenkulkujärjestö (IMO; International Maritime Organization) on ryhtymässä. Samoin neuvosto pyytää komissiota tekemään ehdotuksen tietyistä pakollisista vaatimuksista matkustajalautoille, jotka käyttävät säännöllisesti yhteisömaiden satamia. Matkustajien rekisteröiminen on yksi näistä vaatimuksista.

1.2. Päätöslauselman antamisen jälkeen IMO on valmistellut ja hyväksynyt eräitä muutoksia ihmishenkien turvallisuutta merellä koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen (SOLAS; the International Convention for the Safety of Life at Sea). Sääntö III/24, "Matkustajia koskevat tiedot" (Information on Passengers), hyväksyttiin vuoden 1996 kesäkuussa. Sitä sovelletaan kaikkiin kansainvälistä liikennettä harjoittaviin matkustaja-aluksiin. Säännössä on määräykset matkustajamäärän laskemisesta ja tiettyjen matkustajatietojen tallentamisesta. Tämä sääntö tulee voimaan 1. heinäkuuta 1998.

1.3. SOLAS-sääntöön sallitaan tiettyjä poikkeuksia:

Matkustaja-alukset voidaan vapauttaa vaatimuksesta antaa yksityiskohtaisia tietoja, jos tällaisten alusten aikataulun mukaan liikennöityjen matkojen vuoksi on käytännössä hankalaa pitää tällaisia rekisterejä;

lippuvaltioiden hallinnolle annetaan myös mahdollisuus vapauttaa ko. vaatimuksesta aluksia, jotka matkansa aikana eivät purjehdi 20 meripeninkulmaa kauemmas lähimmästä rannasta, jos hallinto katsoo, että purjehdittaessa suojaisilla vesillä ei ole kohtuullista tai tarpeellista laatia matkustajarekisterejä.

2. Komission ehdotus

2.1. Komission direktiiviehdotus perustuu SOLAS-yleissopimuksen uuteen sääntöön. Komissio ehdottaa että direktiiviä tulisi soveltaa kaikkien valtioiden lipun alla purjehtiviin kaikkiin matkustaja-aluksiin, jos ne lähtevät jonkin EU:n jäsenvaltion satamasta matkalle joko saman tai toisen valtion alueella olevaan satamaan. (Tiettyjä vaatimuksia sovelletaan myös muualta kuin jäsenvaltioista EY:n satamaan saapuviin aluksiin). Komissio korostaa, että jos tällaista direktiiviä ei anneta, sitoo SOLAS-sopimuksen sääntö ainoastaan lippuvaltioita. Jotta sääntöä voitaisiin soveltaa johdonmukaisesti kaikkiin yhteisön satamista purjehtiviin matkustaja-aluksiin, on välttämätöntä laajentaa säännön vaatimusten sitovuus koskemaan myös satamavaltiota. Komissio huomauttaa myös, että satamavaltiot ovat vastuussa etsintä- ja pelastustoimista (SAR; Search and Rescue) onnettomuustapauksissa.

2.2. Direktiiviehdotuksen säännökset:

kaikki aluksella olevat henkilöt on laskettava ennen lähtöä, ja päällikön on varmistettava, että lukumäärä ei ylitä kyseiselle alukselle sallittua henkilöiden enimmäismäärää,

aluksilla, jotka purjehtivat kauemmaksi kuin 20 meripeninkulman päähän lähtösatamasta, tulee kaikkien matkustajien nimet, sukupuoli, ikäryhmä, samoin kuin matkustajan itse ilmoittamat tiedot mahdollisesti tarvitsemastaan erityisestä huolenpidosta tai avusta tallentaa ja ilmoittaa varustamon palveluksessa olevalle nimetylle henkilölle viimeistään 30 minuutin kuluttua laivan lähdöstä; varustamo voi tarvittaessa antaa tiedot etsintä- ja pelastustoimista vastuussa olevan viranomaisen käyttöön,

järjestelmän, jonka varustamot perustavat tietojen rekisteröimiseksi, tulee täyttää tietyt toiminnalliset vaatimukset,

jäsenvaltioiden tulee saattaa yleiset säännökset voimaan viimeistään 1. päivänä tammikuuta 1998 rekisteröintisäännöksiä tulee soveltaa viimeistään 1. päivänä tammikuuta 1999.

2.3. Vaikka ehdotetussa direktiivissä matkustajatietojen rekisteröintiä vaaditaan vain 20 meripeninkulmaa pidemmillä matkoilla, ei toisaalta ole säädetty poikkeusmahdollisuutta niissä tapauksissa, jolloin rekisteröintiä on vaikea toteuttaa käytännössä. Samoin ehdot, joilla rajallisilla vesialueilla liikennöivät alukset voidaan vapauttaa rekisteröintipakosta, ovat paljon tiukemmat kuin SOLAS-säännösten edellyttämät.

3. Yleistä

3.1. Yleisesti ottaen komitea suhtautuu myönteisesti ehdotukseen neuvoston direktiiviksi tästä kysymyksestä. Komitea myöntää, että on tarpeen saada aikaan yhteisön kattava lainsäädäntö, joka sitoo sekä satama- että lippuvaltioita. Komitea panee tyydytyksellä merkille, että ehdotettu direktiivi perustuu Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) päätöksiin, jotka sisältyvät SOLAS-yleissopimuksen sääntöihin. Tämä on yhdenmukaista niiden lukuisten aikaisempien lausuntojen kanssa, jotka komitea on antanut merenkulkuun liittyvistä asioista. Komitea yhtyy kantaan, että sääntöjen tulee olla sovellettavissa sekä kotimaan- että kansainväliseen liikenteeseen, koska näillä merenkulun alueilla ei ole perusteltua hyväksyä erilaisia turvallisuusvaatimuksia.

3.2. Mitä tulee direktiivin sisältöön, on selvää, että aluksella olevat matkustajat pitää laskea, ja aluksen päällikön tulee varmistua siitä, ettei heidän lukumääränsä ylitä aluksen asiakirjoissa määrättyä ylärajaa. Komitea tukee varauksetta näitä säännöksiä, vaikka toisaalta tällaisesta turvallisuuden perusvaatimuksesta tulisi huolehtia ilman uusia säännöksiäkin.

3.3. Matkustajien nimi- ja muiden tietojen rekisteröinti on uusi vaatimus. Komissio ilmoittaa toistuvasti direktiivin perusteluissa että rekisteröinnin tavoitteena on etsintä- ja pelastustöiden helpottaminen. Vaikka tieto matkustajien lukumäärästä on olennaista näille toimille, ja tiedot heidän ikäryhmistään (aikuiset, lapset ja sylilapset) ovat hyödyksi, matkustajien nimitiedot puolestaan käyvät tarpeellisiksi vasta onnettomuuden tapahduttua jotta varustamo pystyisi vastaamaan sukulaisten tiedusteluihin ja avustamaan surmansa saaneiden ja loukkaantuneiden tunnistamisessa.

3.4. Vaatimus matkustajien nimien rekisteröimisestä tulee epäilemättä aiheuttamaan huomattavia hallinnollisia vaikeuksia niille matkustajalauttayhtiöille, jotka toimivat tiheästi liikennöidyillä reiteillä, ja huomattava osa niiden matkustajista ostaa matkalippunsa ilman varausta juuri ennen aluksen lähtöä. Nykyisin rekisteröidään autonkuljettajan nimi, mutta ei autossa matkustajina olevien nimiä; linja-autossa saattaa olla viisikinkymmentä matkustajaa. Joillakin laivavuoroilla saattaa olla välttämätöntä pidentää alukseen siirtymiseen tarvittavaa aikaa, vaikka käytettäisiin kehittynyttä (ja kallista) elektronista laitteistoa. Tästä on seurauksena pidempiä odotusaikoja matkustajille ja kaluston käyttötehokkuuden heikentymistä.

3.5. Esitetyn toimenpiteen suuruusluokka olisi valtava. Yhdestä ainoasta satamasta lähtee huippusesonkina päivittäin 65 sellaista alusta joita matkustajien rekisteröintisääntö koskisi: kaiken kaikkiaan 63 tuhatta matkustajaa. Joka ainut nimi tulisi varmentaa, tallentaa ja säilyttää hieman yli tunnin ajan ennen kuin matkustajalista voidaan poistaa, jos alus ei tänä aikana joudu onnettomuuteen.

3.6. Yllämainitut näkökohdat ovat epäilemättä johtaneet niihin SOLAS-säännöksistä sallittuihin poikkeuksiin, yllä kohdassa 1.3 kuvaillun käytännön hankaluuden vuoksi. Komitea ehdottaa, että komissio vielä harkitsee tätä mahdollisuutta ja ehkä lisää ehdotettuun direktiiviin lausekkeen, jolla myönnettäisiin jäsenvaltioille oikeus sallia vaihtoehtoinen rekisteröintijärjestely tietyillä reiteillä, kun ne katsovat yksittäisten nimien rekisteröimisen käytännön syistä vaikeaksi suorittaa. Tällaiseen järjestelyyn tulisi olla molempien (tai kaikkien) osallisten satamavaltioiden suostumus. Järjestelyn tulisi olla kauttaaltaan SOLAS-vaatimusten mukainen. Siinä tulisi ottaa täysin huomioon alueella käytössä olevat etsintä-, pelastus-, ja sääpalvelut. Järjestely ei saisi johtaa kilpailutilanteen vääristymiseen eri varustamojen laivavuorojen välillä.

3.7. Edellä mainitulla varauksella, ja jäljempänä esitetyin erityisin huomautuksin, komitea katsoo, että ehdotettu direktiivi on komission asianmukainen vastaus uuteen SOLAS-säännökseen.

4. Erityistä

4.1. 4 artiklan 3 kohta

Kohdan toiseksi viimeisessä lauseessa olevaa ilmausta "5 artiklan 1 kohdassa ja 6 artiklassa tarkoitettujen" soveliaampi olisi ilmaus " 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan sisältämien ".

4.2. 5 artiklan 1 kohta

Matkustajien ja aluksen henkilökunnan lukumäärä tulisi laskea erikseen, koska on kyse siitä ettei matkustajien määrä saisi ylittää aluksen asiapapereissa sallittua lukumäärää.

4.3. 6 artikla

Joko tässä artiklassa tai määrittelemällä myös merimatka 2 artiklassa, tulisi tehdä selväksi, että 20 meripeninkulman kynnys koskee matkaa satamasta toiseen, eikä tarkoita yhteenlaskettua etäisyyttä matkalla, jolla poiketaan useampiin satamiin.

4.4. 8 artikla

Koska SOLAS-vaatimus edellyttää että matkustajatiedot on luovutettava etsintä- ja pelastusviranomaisten käyttöön tarvittaessa, kolmannen kohdan ensimmäisen virkkeen tulisi kuulua: "Varustamon on varmistettava, että tämän direktiivin mukaan vaadittavat tiedot voidaan pyynnöstä välittömästi ilmoittaa nimetylle viranomaiselle milloin tahansa 6 artiklassa määritellyn ajanjakson jälkeen".

Tulee myös tehdä selväksi, ettei vaadita tietojen tallentamista fyysisen asiakirjan muodossa, kunhan ne voidaan helposti lähettää esimerkiksi tietokoneen avulla.

4.5. 11 artiklan 1 kohta (4 luetelmakohta)

Vaatimus sellaisen järjestelmän luomisesta, ettei matkustajia viivytetä aiheettomasti, tuo esiin kysymyksen järjestelmän toteuttamismahdollisuuksista käytännössä. Siitä on puhetta edellä kohdassa 3.4.

4.6. 11 artiklan 2 kohta

Tämä vaatimus tulisi poistaa. On varustamon asia päättää parhaasta mahdollisesta menetelmästä rekisteröintisäännön noudattamiseksi kussakin eri tilanteessa, kyseisen jäsenvaltion hyväksymällä tavalla.

Bryssel, 23. huhtikuuta 1997.

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Tom JENKINS