Komission tiedonanto - Yhteenveto toimista, jotka on vuosina 2004 ja 2005 toteutettu Euratomin perustamissopimuksen toisen osaston III–X luvun täytäntöönpanemiseksi {SEC(2006) 942} /* KOM/2006/0395 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 14.7.2006 KOM(2006) 395 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO Yhteenveto toimista, jotka on vuosina 2004 ja 2005 toteutettu Euratomin perustamissopimuksen toisen osaston III–X luvun täytäntöönpanemiseksi {SEC(2006) 942} SISÄLLYSLUETTELO 1. Johdanto 4 2. Komission yksiköiden uudelleenjärjestely 4 3. Politiikka ja oikeudellinen kehitys 5 3.1. Komission lainsäädäntöehdotusten eteneminen 5 3.1.1. Ydinalan toimenpidekokonaisuus 5 3.1.2. Siirtoja koskeva direktiivi 5 3.1.3. Uusi ydinmateriaalivalvonta-asetus 5 3.2. Lainsäädännön täytäntöönpano – rikkomiset 6 3.2.1. Oikeudellinen kehitys 6 3.2.2. Säädösten saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja rikkomiset 6 4. Laajentuminen 7 5. Ydinalan yleiset kehityssuunnat EU:ssa 7 5.1. Ydinlaitosten käytöstäpoisto, jätehuolto ja kuljetukset 7 5.1.1. Käytöstä poistaminen 7 5.1.2. Radioaktiivinen jäte 8 5.1.3. Radioaktiivisten materiaalien kuljetukset 8 5.2. Ydinmateriaalivalvonta 9 5.2.1. Ydinmateriaalivalvonnan puitteissa tehtävät tarkastukset 9 5.2.2. Lisäpöytäkirjat 9 5.3. Säteilysuojelu 10 5.3.1. Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklan soveltamisalaan kuuluvat toimet 10 5.3.2. Ympäristön radioaktiivisuutta koskevien Euratomin vaatimusten täyttäminen 10 5.3.3. Hätätilavalmius 11 5.4. Ydinmateriaalien toimitukset 11 6. Kansainvälinen yhteistyö 12 6.1. Yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa tehdyt sopimukset 12 6.1.1. Japani 12 6.1.2. Ukraina 12 6.1.3. Kazakstan 12 6.1.4. Uzbekistan 13 6.2. Kansainväliset yleissopimukset 13 6.2.1. Ydinturvallisuutta koskeva yleissopimus 13 6.2.2. Yhteinen yleissopimus 13 6.2.3. Yleissopimus ydinaineiden turvajärjestelyjä koskevista toimista (CPPNM) 13 6.2.4. Ydinonnettomuuden pikaista ilmoittamista koskeva yleissopimus ja yleissopimus avunannosta ydinonnettomuuden tai säteilyhätätilan yhteydessä 13 6.3. Yhteistyö IAEA:n ja muiden kansainvälisten järjestöjen kanssa 14 KOMISSION TIEDONANTO Yhteenveto toimista, jotka on vuosina 2004 ja 2005 toteutettu Euratomin perustamissopimuksen toisen osaston III–X luvun täytäntöönpanemiseksi 1. JOHDANTO Tässä tiedonannossa selostetaan toimia, joita energian ja liikenteen pääosaston (PO TREN) linjat H (Ydinenergia) ja I (Ydinlaitosten tarkastus) ovat toteuttaneet osana Euratomin perustamissopimuksesta (jäljempänä ”perustamissopimus”) johtuvia komission toimia. Suurin osa Euratomin perustamissopimuksen toisen osaston III–X luvun säännöksistä, jotka koskevat ydinturvallisuutta, investointeja, yhteisyrityksiä, ydinmateriaalivalvontaa ja ulkosuhteita, kuuluu PO TRENin vastuualueeseen. Tähän tiedonantoon sisältyy myös yhteenveto Euratomin hankintatoimiston (ESA) toiminnasta[1].Tutkimuksen edistämiseen liittyviä toimia käsitellään tutkimuksen pääosaston (PO RTD) ja Yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) vuosittaisissa toimintakertomuksissa[2].TACIS-ohjelman valmistelu ja toteuttaminen kuuluvat ulkosuhteiden pääosaston (PO RELEX) ja yhteistyötoimisto EuropeAidin (PO AIDCO)[3] [4] Euratomin lainojen myöntämistä hallinnoi talouden ja rahoituksen pääosasto (PO ECFIN)[5]. Kahden tehdaslaboratorion (jotka sijaitsevat La Haguessa ja Sellafieldissä) töitä valvoo YTK ja ne rahoittaa PO TREN. 2. KOMISSION YKSIKÖIDEN UUDELLEENJÄRJESTELY Sen jälkeen kun linjat H ja I perustettiin vuonna 2003, ydinalalla toimivia komission yksiköitä on järjestelty edelleen. Luxembourgiin keskitettiin ne alat ja se henkilöstö, joka käsittelee oikeudellisia ja teknisiä asioita sekä ydinalan kansainvälisiä suhteita ja kauppaa. Ainoastaan ne yksiköt, jotka hoitavat Euratomin tutkimusohjelmaa ja TACIS-ohjelmaa, sijaitsevat Brysselissä. Linjan H vastuualueeseen kuuluvat pääasiassa kansainvälisten sopimusten ja yleissopimusten neuvottelu, perustamissopimuksen ja siitä johdetun lainsäädännön täytäntöönpano, ydinpolttoainekierron tekniset näkökohdat, ydinmateriaalikirjanpito ja siitä raportoiminen sekä säteilysuojelu. Linja I suunnittelee ja toteuttaa ydinmateriaalivalvontatoimet, ja sille kuuluu myös logistinen tuki. ESA varmistaa, että ydinpolttoaineita toimitetaan yhteisön käyttäjille säännöllisesti ja tasapuolisesti yhteisen toimituspolitiikan mukaisesti. Myös ESA sijoitettiin Luxembourgiin vuoden 2004 aikana. 3. POLITIIKKA JA OIKEUDELLINEN KEHITYS 3.1. Komission lainsäädäntöehdotusten eteneminen 3.1.1. Ydinalan toimenpidekokonaisuus Komissio osallistui neuvostossa ja Euroopan parlamentissa aktiivisesti keskusteluihin sen vuonna 2003 tekemistä ehdotuksista neuvoston direktiiveiksi. Direktiivit koskevat ydinlaitosten turvallisuutta sekä käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen käsittelyä. Komissio antoi 8. syyskuuta 2004 kaksi tarkistettua ehdotusta[6] Vaikka Euroopan parlamentin kanta oli myönteinen ja neuvoston enemmistö kannatti ehdotuksia, ei tarvittavaa määräenemmistöä saavutettu, eikä neuvostossa enää vuonna 2004 tai 2005 keskusteltu tarkistetuista ehdotuksista. Sen sijaan ryhdyttiin laatimaan ydinturvallisuutta ja käytetyn ydinpolttoaineen sekä radioaktiivisen jätteen turvallista käsittelyä koskevaa toimintasuunnitelmaa. Se pohjautuu kesäkuun 2004 neuvoston päätelmiin, ja siinä tarkastellaan uudelleen näitä kysymyksiä. Erityinen ydinturvallisuutta käsittelevä työryhmä valmistelee teknistä raporttia, jonka on määrä valmistua vuoden 2006 lopussa. Komission yksiköt osallistuvat raportin laadintaan. 3.1.2. Siirtoja koskeva direktiivi Komissio antoi ehdotuksen[7] neuvoston direktiiviksi radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta. Direktiivin on määrä korvata voimassa oleva direktiivi 92/3. Tässä direktiivissä, jota olisi tarkoitus soveltaa myös uudelleenkäsittelyyn tarkoitettuun käytettyyn ydinpolttoaineeseen, yksinkertaistetaan menettelyjä, mutta varmistetaan samalla yhdenmukaisuus suojelun perusnormeja (BSS) koskevan direktiivin ja kansainvälisten yleissopimusten kanssa. Ehdotus toimitettiin marraskuussa 2004 ETSK:lle[8] lausuntoa[9] varten. Lopullisessa muodossaan ehdotus annettiin neuvostolle joulukuussa 2005[10]. 3.1.3. Uusi ydinmateriaalivalvonta-asetus Uuden ydinmateriaalivalvonta-asetuksen[11] käsittely saatiin päätökseen huhtikuussa 2004. Ministerineuvosto hyväksyi asetuksen 30. huhtikuuta 2004. Komissio aloitti välittömästi sen jälkeen menettelyn asetuksen lopulliseksi antamiseksi. Kääntämisestä johtuvan viivytyksen vuoksi asetus julkaistiin vasta 28.helmikuuta 2005. Asetus tuli voimaan 20. maaliskuuta 2005. Komissio antoi suosituksen muodossa ohjeet Euratomin uuden ydinmateriaalivalvonta-asetuksen soveltamista varten[12]. Ohjeissa esitetään tiivistetysti selitykset sekä jäsenvaltioiden kanssa tehdyt sopimukset ja annetaan ydinlaitosten operaattoreille ei-sitovia ohjeita. 3.2. Lainsäädännön täytäntöönpano – rikkomiset 3.2.1. Oikeudellinen kehitys Juuri ennen vuoden 2003 loppua saatiin kaksi tärkeää säädöstä valmiiksi. [13] Maaliskuussa 2005 järjestettiin työpaja, jossa käsiteltiin jäsenvaltioiden vaikeuksia niiden saattaessa direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöä. Joulukuun 31. päivään 2005 mennessä, mikä oli määräaika, 19 jäsenvaltiota oli antanut tiedoksi luonnokset kansallisiksi toimenpiteiksi direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä, kuten perustamissopimuksen 33 artiklassa määrätään. Viisi näistä jäsenvaltioista on edelleen antanut ja ilmoittanut lopulliset toimenpiteet. Komission suositus[14] 3.2.2. Säädösten saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja rikkomiset Komissio arvioi laajasti perustamissopimuksen ja siitä johdetun lainsäädännön täytäntöönpanoa vuosina 2004 ja 2005. Perustamissopimuksen 141–143 artiklan nojalla pantiin vireille 13 uutta oikeusasiaa. Kaikkiaan 29 rikkomisasiaa käsiteltiin. Ne koskivat terveys- ja turvallisuussäännösten (perustamissopimuksen toisen osaston III luku), ydinmateriaalivalvontasäännösten (toisen osaston VII luku) ja ulkosuhteita koskevien säännösten (toisen osaston X luku) noudattamatta jättämistä. Erityisten puutosten käsittelyyn sovellettiin VII luvussa määrättyjä erityiskeinoja. Komissio antoi perustamissopimuksen 82 artiklan nojalla direktiivin, jossa kyseistä valtiota kehotettiin takaamaan, että kaikki ydinmateriaali selvitetään ja että Euratomin tarkastajat pääsevät paikalle tarkastamaan. Kun kansallisten viranomaisten vastaus ei tyydyttänyt komissiota, se päätti viedä asian tuomioistuimen käsittelyyn. Toisessa asiassa komissio teki perustamissopimuksen 83 artiklan nojalla päätöksen, jolla määrättiin seuraamus (83 artiklan 1 kohdan a alakohdan perusteella) ydinlaitoksen operaattorille, joka ei ollut täyttänyt velvollisuuksiaan tyydyttävästi. Muita oikeusasioita koskevat tiedot ovat liitteessä (luettelo on komission yksiköiden työasiakirjassa). 4. LAAJENTUMINEN Vuonna 2004 ja vuoden 2005 alkupuolella kiinnitettiin erityistä huomiota Euratomin ydinmateriaalivalvonnan toteuttamisen valmisteluun uusissa jäsenvaltioissa. Uusien jäsenvaltioiden raportointivelvollisuuksien helpottamiseksi kehitettiin tietokoneohjelma, jossa otettiin huomioon edellä mainittu uusi ydinmateriaalivalvonta-asetus. Siihen tarvittavia laitteita ja ohjelmia ryhdyttiin ottamaan käyttöön vuoden 2004 toisella puoliskolla. Uusien jäsenvaltioiden odotetaan pystyvän käyttämään niitä täysipainoisesti ja rutiininomaisesti vuoden 2006 alkupuolella. Valtion viranomaisten ja ydinlaitosoperaattorien kanssa oltiin säännöllisesti yhteydessä, jotta voitiin varmistaa sujuva siirtyminen IAEA:n kanssa tehtyihin kahdenvälisiin sopimuksiin perustuvasta ydinmateriaalivalvontaraportoinnista jäsenvaltioiden, Euratomin ja IAEA:n väliseen sopimukseen perustuvaan raportointiin. Erityistä huomiota kiinnitettiin myös tulevaisuudessa tehtäviin tarkastustoimiin uusissa jäsenvaltioissa. Uusien jäsenvaltioiden ydinlaitokset rajoittuvat pääasiassa ydinvoimalaitoksiin ja varastoihin. Tiedonkeruusta ja teknisistä työmatkoista koostuva ohjelma aloitettiin. EU on toistuvasti korostanut korkean ydinturvallisuustason merkitystä sekä Bulgariassa että Romaniassa niiden valmistautuessa liittymiseen EU:hun. Bulgarian on varmistettava, että se noudattaa Euratomin vaatimuksia ja menettelyjä. Kozloduyn ydinvoimalaitoksessa (tyyppi NPP) tehtiin ydinturvallisuutta koskeva vertaisarviointi vuonna 2003, ja tilanteesta laadittiin raportti. Siinä korostettiin uudelleen Bulgarian sitoumusta sulkea lopullisesti Kozloduy NPP:n yksiköt 1–4 mahdollisimman pian. Tämä sitoumus sisältyy Bulgarian liittymisasiakirjaan, joka allekirjoitettiin 25. huhtikuuta 2005 Luxemburgissa. Neuvottelut energialuvusta Romanian kanssa saatiin päätökseen vuoden 2004 lopussa. Romania on jatkanut ydinturvallisuutta koskevan säännöstönsä kehittämistä. Sen on kuitenkin vielä parannettava turvallisuutta Cernavodan Candu-teknologiaan[15] perustuvassa ydinvoimalaitoksessa, jatkettava käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen turvallista käsittelyä koskevien kansallisten ohjelmien kehittämistä ja tehostettava ydinalan sääntelyviranomaisten taitoja. Sekä Kroatian että Turkin ydinalan lainsäädännön tarkastelu on meneillään. 5. YDINALAN YLEISET KEHITYSSUUNNAT EU:SSA 5.1. Ydinlaitosten käytöstäpoisto, jätehuolto ja kuljetukset 5.1.1. Käytöstä poistaminen Komissio on jatkanut työtään liittymissopimuksen pöytäkirjojen täytäntöönpanemiseksi Ignalinan ja Bohunicen osalta. Työhön osoitettiin 138 miljoonaa euroa vuonna 2004 ja 139 miljoonaa vuodelle 2005. Suurin osa tästä avustuksesta tuli EBRD:n[16] hallinnoiman kansainvälisen käytöstöpoiston tukirahaston kautta. Sitä valvovat rahoittajien kokoukset, joiden puheenjohtajana toimii komission edustaja. Edunsaajan pyynnöstä Liettuan ja komission kahdenvälisesti hallinnoima käytöstäpoistoavustus melkein kaksinkertaistui. Se oli 10 miljoonaa euroa vuonna 2004 ja 18 miljoonaa euroa vuonna 2005. Viimeksi mainittu avustus toteutetaan PHARE-tyyppisellä järjestelyllä, ja sillä pyritään edistämään turvallisuuskulttuurin ylläpitoa ja yhteiskunnallisia asioita. Kun Euroopan parlamentti oli esittänyt huolensa sähkön sisämarkkinoiden yhteisiä sääntöjä koskevasta direktiivistä, julkaistiin vuonna 2004 kertomus ydinvoimalaitosten käytöstäpoistoon tarkoitettujen varojen käytöstä[17]. Komissio totesi, että on varmistettava neljän perusperiaatteen noudattaminen: varojen riittävyys, niiden saatavuus ja käyttö sekä niiden avoin hallinnointi. Vuonna 2005 laadittiin toinen kertomus, joka kattoi kaikentyyppiset kaupalliset ydinlaitokset EU:ssa[18]. Kertomus perustuu jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin ja teollisuuden asiantuntijoiden konsultointeihin sekä erityisten maakohtaisten kyselyjen vastauksiin. Laadittavassa suosituksessa jäsenvaltioita kehotetaan toteuttamaan edellä mainittujen perusperiaatteiden edellyttämät toimenpiteet. 5.1.2. Radioaktiivinen jäte Sellaisten teknologioiden saatavuus, joilla pyritään pienentämään pitkäikäisten radionuklidien volyymiä ja radiotoksisuutta ja joilla tällaisen materiaalin käsittely ja loppusijoitus voidaan tehdä turvallisemmaksi ja helpommin hyväksyttäväksi, voisi osaltaan edistää kansallisten päätösten tekemistä radioaktiivisen jätteen huollosta. Komission työohjelmassa vuodelle 2005 oli ehdotus yhteisyrityksen perustamiseksi radioaktiivisen jätteen huollon tutkimustoimien keskittämiseksi. Laajan yhteisymmärryksen muodostamiseksi on jo tehty joitain alustavia toimia. Komission yksiköt tutkivat, miten voidaan käynnistää teknologia-aloite, jonka tarkoituksena on konsultoida teollisuuden toimijoita ja rakentaa heidän kanssaan yhteisymmärrystä sekä määritellä, mitkä ovat lupaavimmat teknologiat radioaktiivisen jätteen tehokkaaseen huoltoon. Aloitteen lopullisena tavoitteena on osoittaa, että on mahdollista lyhentää radioaktiivisten jätteiden ikää ja että se voidaan loppusijoittaa maaperään. Valmisteluja tehdään seitsemännessä Euratomin tutkimuspuiteohjelmassa. 5.1.3. Radioaktiivisten materiaalien kuljetukset Radioaktiivisten materiaalien kuljetuksia käsittelevä pysyvä työryhmä julkisti viidennen raporttinsa vuonna 2004. Raportissa ehdotetaan toimenpiteitä, joilla sektorin toimintoja ja turvallisuutta voidaan parantaa. Raportti päivitetään kattamaan nykytilanne EU:n viimeisimmän laajentumisen jälkeen. 5.2. Ydinmateriaalivalvonta 5.2.1. Ydinmateriaalivalvonnan puitteissa tehtävät tarkastukset Komissio antoi 30. huhtikuuta 2004 tiedonannon[19] Lokakuusta 2004 alkaen neuvostossa on keskusteltu säännöllisesti ydinmateriaalivalvonnasta. Kahdenvälisiä keskusteluja käytiin vuonna 2005 useiden jäsenvaltioiden (Belgia, Espanja, Italia, Ranska, Ruotsi, Saksa, Suomi, Yhdistynyt kuningaskunta) kanssa. Tällöin esiteltiin uusi ydinmateriaalivalvontapolitiikka ja keskusteltiin siitä. Yhdistynyt kuningaskunta laati puheenjohtajana ollessaan asiakirjan Euratomin ydinmateriaalivalvonnan uusista puitteista ja esitteli sen COREPERille. Tällä tavoin pyritään saavuttamaan yhteisymmärrys jäsenvaltioiden ja komission välillä ydinmateriaalivalvonnan toteuttamisesta siten, että samalla kunnioitetaan perustamissopimuksessa määrättyjä eri osapuolten tehtäviä. Samanaikaisesti pidettiin suurten teollisuusyritysten kanssa kokouksia, joissa pyrittiin selvittämään uusien menetelmien vaikutusta. Näitä menetelmiä ovat operaattorin ydinmateriaalikirjanpito- ja valvontajärjestelmien tarkastaminen sekä uudistettu perusaikataulu määräaikaistarkastuksille. IAEA:lle on tiedotettu tästä kehityksestä. Euratomin ja IAEAn välille valmistellaan uusia yhteistyöpuitteita. Komission yksiköt ovat tehneet 1. toukokuuta 2004 lähtien ydinmateriaalitarkastuksia uusien jäsenvaltioiden ydinlaitoksissa. 5.2.2. Lisäpöytäkirjat EU:n 15 jäsenvaltiota kattavat lisäpöytäkirjat tulivat voimaan 30. huhtikuuta 2004. Perinteiseen ydinmateriaalivalvontasopimukseen verrattuna lisäpöytäkirja antaa IAEA:lle kahdenlaiset uudet valtuudet. Ensinnäkin valtioiden olisi toimitettava IAEA:lle laajat selvitykset ydinalan toimista ja toiseksi IAEA saa oikeuden tehdä lyhyellä varoitusajalla vierailuja ydinpolttoainekiertoon liittyviin toimipaikkoihin (täydentävä pääsy). Komissio raportoi IAEA:lle pöytäkirjassa määrätyistä ydinmateriaaleihin liittyvistä tiedoista kaikkien jäsenvaltioiden puolesta. Komissio laatii lisäksi raportteja täyttääkseen laajennettuja tietoja koskevat pöytäkirjan vaatimukset 10 sellaisen valtion (”side-letter states”) osalta, joilla ei ole ydinaseita (tällaisia valtioita on kaikkiaan 13). Nämä valtiot vastaavat toimitettujen tietojen tarkkuudesta, mutta komissio on lupautunut keräämään tiedot ja laatimaan raportit. Itävalta, Ruotsi ja Suomi ovat halunneet raportoida nämä tiedot valtion vastuulla suoraan IAEA:lle. Ne lähettävät tiedoista jäljennöksen komissiolle. Kaksi ydinasevaltaa (Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta) lähettävät ilmoituksensa suoraan IAEA:lle. Komissio toimitti mainittujen 10 valtion puolesta raportit määräajassa, vaikka monet ilmoitukset saatiin myöhään. Slovakia ja Viro saivat joulukuussa 2005 päätökseen menettelyt liittyäkseen kolmikantasopimukseen (INFCIRC[20]/193). Muilla kahdeksalla uudella jäsenvaltiolla on kullakin voimassa kahdenväliset ydinmateriaalivalvontasopimukset ja pöytäkirja. Niiden odotetaan liittyvän yhteiseen sopimukseen vuonna 2006, kun kansalliset lainsäädäntömenettelyt on saatu päätökseen. IAEA käytti täydentäviä käyntejä koskevia tarkastusvaltuuksiaan kerran vuonna 2004. Se kävi Helsingissä (Suomi) 21. joulukuuta 2004. Komission tarkastaja PO TRENistä oli läsnä. Useita muita täydentäviä käyntejä tehtiin vuonna 2005 lähes kaikissa jäsenvaltioissa INFCIRC 193-sopimuksen nojalla. Pääsyoikeuteen liittyvät pöytäkirjan määräykset ovat yleisesti ottaen mutkikkaat Täydentävillä käynneillä mukana olevia komission virkamiehiä neuvotaan varmistamaan, että IAEA:n, jäsenvaltion ja laitoksen operaattorin oikeuksia kunnioitetaan tehtäessä käyntejä lyhyellä varoitusajalla. 5.3. Säteilysuojelu 5.3.1. Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklan soveltamisalaan kuuluvat toimet Perusnormien mahdollista tarkistamista varten komissio järjesti vuoden 2004 lopulla konferenssin, jonka aiheena oli luonnos uusiksi vuoden 2005 ICRP:n[21]Komissio laati tieteellisten asiantuntijoiden ryhmän päätelmien perusteella kannanoton ICRP:n suosituksista ja toimitti sen ICRP:lle. Perustamissopimuksen 31 artiklan nojalla perustettiin uusi asiantuntijaryhmä, johon kuuluu asiantuntijoita uusista jäsenvaltioista. Ryhmä laati työohjelman perusnormien tarkistusta varten. 5.3.2. Ympäristön radioaktiivisuutta koskevien Euratomin vaatimusten täyttäminen Komissio teki vuonna 2004 perustamissopimuksen 35 artiklan[22] nojalla viisi tarkastusta. Niistä kolme tehtiin EU-15-maissa (Sellafieldin jälleenkäsittelylaitos, Trillon NPP-laitos Espanjassa, Dounreayn laitos Yhdistyneessä kuningaskunnassa), ja kaksi uusissa jäsenvaltioissa: Temelinissä Tšekissä ja Paksissa Unkarissa. Vuonna 2005 tehtiin kuusi tarkastusta, pääosin uusissa jäsenvaltioissa: Ignalinassa Liettua, Temelinissä Tšekissä, Slovakiassa ja Virossa. Lisäksi tehtiin tarkastuksia toisen kerran Kreikassa ja La Haguen (Ranska) jälleenkäsittelylaitoksessa. Asiakirja, jossa selostetaan 35 artiklan nojalla tehtävien tarkastusten toteuttamisen lähtökohdat ja vakiojärjestelyt, päivitettiin ja lähetettiin 10 uudelle jäsenvaltiolle tiedoksi. Luonnosta käsiteltiin jäsenvaltioiden edustajien kanssa joulukuussa 2004. Joitakin uusia jäsenvaltioita varten kyseinen asiakirja liitettiin erilliseen kahdenväliseen pöytäkirjaan. Komissio aikoo ehdottaa tiedonantoa 35 artiklan nojalla tehtävien tarkastusten toteuttamisesta, ja tarkoituksena on yhdenmukaistaa jäsenvaltioiden toimet. Tiedonanto on tarkoitus antaa vuonna 2006. Jäsenvaltioille lähetettiin kyselylomake tietojen keräämiseksi kansallisista vaatimuksista ja tarkastustoimista 35 artiklan vaatimusten täyttämiseksi. Parhaillaan on tekeillä selvitys, jossa analysoidaan vastaukset ja tehdään suosituksia täytäntöönpanojärjestelyjä varten. Perustamissopimuksen 36 artiklan nojalla jäsenvaltioiden on toimitettava tietoja ympäristön radioaktiivisuustasosta. Komissio on antanut suosituksen[23], jossa selostetaan, mitä tietoja on toimitettava milloin ja millä tavoin. Tällä alalla ei ole raportoitu ongelmia ensimmäisen raportin (kesäkuussa 2002) jälkeen. Vuonna 2004 arvioitiin yhdeksän radioaktiivisen jätteen loppusijoitusta koskevaa suunnitelmaa, jotka jäsenvaltiot toimittivat perustamissopimuksen 37[24] artiklan nojalla. Kolmetoista suunnitelmaa arvioitiin vuonna 2005. Komissio antoi lausunnot toimitetuista tiedoista. Se antoi myös 14. maaliskuuta 2005 kertomuksen Euroopan parlamentille 37 artiklan täytäntöönpanosta heinäkuun 1994 ja joulukuun 2003 väliseltä ajalta. 5.3.3. Hätätilavalmius Yhteisön nopean tietojenvaihdon järjestelmä (ECURIE)[25] säilytettiin sellaisena, että se toimii 24 tuntia vuorokaudessa. Kaikki ehdokasmaat allekirjoittivat osallistumissopimuksen hyvissä ajoin ennen toukokuuta 2004. Kaikki uudet jäsenvaltiot olivat mukana ECURIEssä ennen toukokuuta 2004, joten tarvittavat yhteyspisteet ja toimivaltaiset viranomaiset saatiin vahvistetuiksi ennen liittymistä (paitsi Malta kesäkuussa). Useimmilla on nyt täysin toimintavalmiit erikoislaitteet. Romania ja Bulgaria ovat allekirjoittaneet ECURIE-järjestelyt; Turkki ja Kroatia ovat olleet järjestelmässä mukana palvelujen tasolla. ECURIE-järjestelyjen toimintatila on testattu säännöllisesti. PO TREN osallistui kansainvälisiin hätätilaharjoituksiin. Niihin kuului muun muassa suuri Convex-3-harjoitus, jota Romania isännöi toukokuussa 2005. Komissiolla oli tärkeä rooli, kun WHO-FAO:n[26] Codex Alimentarius ehdotti pysyviä ohjeita kansainvälisessä kaupassa olevissa elintarvikkeissa esiintyvien radionuklidien sallituiksi enimmäismääriksi. Vaihtoehtoinen komission ehdotus saavutti neuvostossa laajaa kannatusta. Perustamissopimuksen 31 artiklan nojalla perustettu asiantuntijaryhmä hyväksyi lopulta komission kannan, joten yhteisö saattoi jatkossa ajaa tehokkaasti omaa kantaansa Codex Alimentarius -komiteassa huhtikuussa 2005. Yhteisön yhteisen kannan ansiosta Codex-komitea uskoi yhteisölle uusien ohjeiden laatimisen yhdessä IAEA:n kanssa (joka oli laatinut alkuperäisen ehdotuksen). Uusi luonnos, joka mahdollisesti esitetään hyväksyttäväksi vuonna 2006, heijastaa täysin yhteisön kantaa ohjeiden soveltamisalasta (vain hätätilanteissa) sekä erillisestä kysymyksestä, joka koskee imeväisten ravintotuotteita. 5.4. Ydinmateriaalien toimitukset Kanada on edelleen EU:lle suurin luonnonuraanin toimittaja, kun taas Venäjä on yleisesti ottaen suurin toimittaja, kun otetaan huomioon myös uudelleenrikastetut hännät ja syöttöaineena käytettävä korkearikastettu uraani. Toimitusvarmuudesta on tullut keskeisempi asia kuin muutama vuosi sitten, kun hinnat olivat alhaisemmat ja saatavuus parempi. Lähes puolet maailmanlaajuisesta ydinpolttoaineen reaktoritarpeesta on viime vuosina katettu aiemmista inventaarioista peräisin olevilla toissijaisilla toimituksilla sekä sekoittamalla sotilaslähteistä peräisin olevaa korkearikasteista uraania vähemmän rikastettuun materiaaliin. ESA:n mukaan tarvitaan enemmän primaarituotantoa. Uraanin hintojen nousu vuodesta 2003 alkaen on johtanut etsintä- ja kaivostoimintojen lisääntymiseen. Uraanin tuotanto nousi 14 prosentilla vuonna 2004, ja nousee todennäköisesti vuonna 2005. Tärkein tapahtuma alan teollisuudessa EU:ssa oli se, kun komissio hyväksyi (EY:n sulautumasääntöjen nojalla) lokakuussa 2004 teknologisen yhteisyrityksen perustamisen kahden eurooppalaisen uraaninrikastusyrityksen kesken. Yhteisyrityksen ansiosta toinen yrityksistä voi hankkia toisen kehittämän sentrifugiteknologian ja rakentaa uuden sentrifugimenetelmällä toimivan rikastuslaitoksen, jonka tuotannon odotetaan alkavan vuonna 2007. 6. KANSAINVÄLINEN YHTEISTYÖ 6.1. Yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa tehdyt sopimukset 6.1.1. Japani Vuoden 2004 aikana komissio sai päätökseen neuvottelut sekä hyväksyi ja toimitti neuvostolle suosituksen[27] hyväksyä kahden sopimuksen tekeminen Japanin kanssa yhteistyöstä ydinenergian rauhanomaisessa käytössä ja ydinalan tutkimus- ja tuotekehitystyöstä. Japani esitti tulkintaa koskevia pyyntöjä, ja komissio toimitti neuvostolle muutoksia luonnokseen, jotka neuvosto hyväksyi. Sopimus allekirjoitettiin helmikuussa 2006. 6.1.2. Ukraina Neuvosto antoi syyskuussa 2004 päätöksen hyväksymisen antamisesta komissiolle ydinenergian rauhanomaista käyttöä koskevan yhteistyösopimuksen tekemiseen Euratomin ja Ukrainan ministerikabinetin välillä [28]. Komissio allekirjoitti sopimuksen 28. huhtikuuta 2005. Sopimus kattaa ydinturvallisuuden, hallitun ydinfuusion, ydinalan tutkimuksen ja kehittämisen, kansainväliset siirrot, myös ydinmateriaalien kaupan ja ydinpolttoainekiertoon liittyvien palvelujen tarjonnan, sekä ydinmateriaalien laittoman kaupan estämiseen tähtäävät toimet. 6.1.3. Kazakstan Neuvottelut kahdenvälisen sopimuksen tekemiseksi yhteistyöstä ydinenergian rauhanomaisen käytön alalla jatkuivat vuonna 2004. Muutettu sopimusehdotus toimitettiin Kazakstanille helmikuussa 2005. 6.1.4. Uzbekistan Kahdenvälinen sopimus yhteistyöstä ydinenergian rauhanomaisen käytön alalla tuli voimaan 1. elokuuta 2004. 6.2. Kansainväliset yleissopimukset 6.2.1. Ydinturvallisuutta koskeva yleissopimus 1999/819/Euratom [29] Uusi toimivaltaa koskeva ilmoitus toimitettiin IAEA:n pääsihteeristölle tuomioistuimen tuomion[30] johdosta. Komissio esitti raportin kaikista yleissopimuksen tärkeimmistä näkökohdista. 6.2.2. Yhteinen yleissopimus IAEA:n johdolla neuvoteltu käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuutta koskeva yhteinen yleissopimus tuli voimaan 18. kesäkuuta 2001. Komissio toimitti lokakuussa 2001 neuvostolle ehdotuksen liittymisestä yleissopimukseen. Neuvosto teki tammikuussa 2005 päätöksen[31] sen hyväksymisestä, että Euroopan atomienergiayhteisö liittyy yleissopimukseen, sekä antoi ilmoituksen toimivallastaan. Komissio teki 14. kesäkuuta 2005 tarvittavan päätöksen[32], jossa hyväksytään Euratomin liittyminen yhteiseen yleissopimukseen. Liittyminen tulee voimaan tammikuussa 2006. 6.2.3. Yleissopimus ydinaineiden turvajärjestelyjä koskevista toimista (CPPNM) IAEA laati ehdotuksen CPPNM:n muuttamiseksi vuonna 2004. Muutoksia käsittelevä konferenssi piti valmistelevan kokouksen huhtikuussa 2005, ja 8. heinäkuuta 2005 se hyväksyi CPPNM:n muutoksen. Neuvosto valtuutti 28. kesäkuuta 2005 tekemällään päätöksellä[33] komission neuvottelemaan CPPNM:n muutoksista, jotka koskevat yhteisön toimivaltaan kuuluvia asioita. Euratom osallistui siten täysimääräisesti muutoksia käsittelevään konferenssiin. 6.2.4. Ydinonnettomuuden pikaista ilmoittamista koskeva yleissopimus ja yleissopimus avunannosta ydinonnettomuuden tai säteilyhätätilan yhteydessä Komissio antoi kaksi ehdotusta neuvoston päätöksiksi[34], joissa hyväksytään ydinonnettomuuden pikaista ilmoittamista koskevan IAEA:n yleissopimuksen ja avunantoa ydinonnettomuuden tai säteilyhätätilan yhteydessä koskevan IAEA:n yleissopimuksen tekeminen. Näiden yleissopimusten ansiosta yhteisö voi olla paremmin mukana käytössä olevissa mekanismeissa, ja ne täydentävät EU:ssa sovittuja samanlaisia säännöksiä. Menettelyt Euratomin liittymiseksi näihin kahteen yleissopimukseen ovat meneillään. 6.3. Yhteistyö IAEA:n ja muiden kansainvälisten järjestöjen kanssa IAEA vastaa ydinsulkusopimuksen nojalla ydinmateriaalivalvonnasta koko maailmassa. Komissio vastaa yhteisön kirjanpito- ja valvontajärjestelmästä IAEA:ta varten. Sen mukaisesti IAEA:n tarkastajat voivat kolmikantaisten ydinmateriaalivalvontasopimusten nojalla tarkkailla komission tarkastustoimia. IAEA voi suorittaa lisätoimia komission toimien lisäksi, jos se katsoo siihen olevan tarvetta. Komissio on tukenut IAEA:ta sen velvollisuuksien täyttämisessä antamalla laitteistojaan sen käyttöön. Yhteistyö IAEA:n kanssa ydinmateriaalikirjanpidon ja lisäpöytäkirjojen alalla on ollut tyydyttävää. Keskustelut muodollisista järjestelyistä uusien jäsenvaltioiden liittymiseksi yhteisön ydinmateriaalisopimukseen[35] saatiin päätökseen. Osallistumista useiden kansainvälisten järjestöjen ja niiden erityisjärjestöjen (kuten IAEA, OECD/NEA ja ICRP) työhön tehostettiin. Erityisen tärkeää oli työ, joka koski turvallisuusvaatimuksia radioaktiivisen jätteen maaperään sijoittamiselle. Valitettavasti ei ole vieläkään määritelty ja sovittu erityisiä EU:n turvallisuusnormeja. [1] Vuosikertomus on saatavilla pyynnöstä tai osoitteessa http://europa.eu.int/comm/euratom/index_en.html. [2] Tutkimuksen pääosasto: http://europa.eu.int/comm/research/; Yhteinen tutkimuskeskus http://www.jrc.cec.eu.int/ [3] PO RELEX: Ulkosuhteet, PO AIDCO: Europe Aid ja yhteistyö. [4] PO ELARG: Laajentumisasiat. [5] PO ECFIN: Talous- ja rahoitusasiat [6] KOM(2004) 526, 8.9.2004. [7] KOM(2004) 716, 12.11.2004. [8] Euroopan talous- ja sosiaalikomitea [9] KOM(2004) 716 lopullinen. - 2004/0249(CNS) [10] KOM(2005) 673 lopullinen, 21.12.2005. [11] Asetus (Euratom) N:o 302/2005. [12] C(2005) 5127, 15.12.2005. [13] EYVL L 346, 31.12.2003, s. 57. [14] EYVL L 2, 6.1.2004, s. 36-46. [15] ”CANada Deuterium Uranium”. Raskasvettä käyttävä painereaktori (PWHR), kanadalaista suunnittelua oleva reaktori, jossa käytetään raskasvettä (deuteriumoksidia) hidastimena ja jäähdyttimenä sekä luonnonuraania polttoaineena. [16] Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki. [17] Kertomus ydinvoimalaitosten käytöstäpoistoon tarkoitettujen varojen käytöstäKOM(2004) 719 lopullinen, 26.10.2004. [18] Komission pitäisi hyväksyä raportti vuonna 2006. [19] C(2004) 1669, 30.4.2004. [20] Information Circular (tiedote/kiertokirje). [21] Kansainvälinen säteilysuojelukomitea (International Commission on Radiological Protection). [22] Tämä artikla antaa komissiolle oikeuden tarkastaa laitokset, jotka valvovat radioaktiivisuustasoa ilmassa, vesistöissä ja maaperässä. [23] Komission suositus, annettu 8 päivänä kesäkuuta 2000, Euratomin perustamissopimuksen 36 artiklan soveltamisesta ympäristön radioaktiivisuustasojen valvonnassa väestön altistumisen arvioimiseksi (2000/473/Euratom). [24] Tässä artiklassa edellytetään, että komissio antaa lausuntonsa (asiantuntijaryhmää kuultuaan) kaikista tiedoista, jotka jäsenvaltiot ovat lähettäneet radioaktiivisen jätteen hävittämistä koskevista suunnitelmistaan, jos näiden suunnitelmien toteuttaminen saattaisi aiheuttaa radioaktiivista saastumista toisten jäsenvaltioiden alueella. [25] Euroopan yhteisön säteilyhätätilanteita koskeva nopean tietojenvaihdon järjestelmä [26] Maailman terveysjärjestö – YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö. [27] SEK(2004) 524 lopullinen, 26.11.2004. [28] KOM(2003) 129 lopullinen. [29] Päätös 2004/491/Euratom. [30] Asia C-29/99, komissio v. neuvosto, Kok. 2002, s. I-11221. Tuomioistuin mitätöi osittain ilmoituksen, jonka Euroopan atomienergiayhteisö teki liittyessään ydinturvallisuutta koskevaan yleissopimukseen. [31] 2005/84/Euratom, EYVL L 30, 3.2.2005, s. 10. [32] C(2005)1729. [33] KOM(2005) 199. [34] KOM(2004) 560, 16.8.2004. [35] INFCIRC 193.