EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 14.7.2021 COM(2021) 564 final 2021/0214(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS hiilirajamekanismin perustamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) {SEC(2021) 564 final} - {SWD(2021) 643 final} - {SWD(2021) 644 final} - {SWD(2021) 647 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Maailma kärsii syvästä ilmastokriisistä, ja ilmastonmuutoksen haasteisiin on vastattava maailmanlaajuisesti. Vahvalla kansainvälisellä yhteistyöllä vahvistetaan yhteisiä ilmastotoimia, joita kaikki Pariisin sopimuksen osapuolet tarvitsevat saavuttaakseen tavoitteen rajoittaa maapallon keskilämpötilan nousu selvästi alle kahteen celsiusasteeseen esiteollisella kaudella vallinneeseen tasoon verrattuna ja jatkaa toimia lämpötilan nousun rajoittamiseksi 1,5 celsiusasteeseen esiteollisella kaudella vallinneeseen tasoon verrattuna. Euroopan unionin kansainväliseen johtoasemaan on liityttävä samanaikaisesti rohkea kotimainen toiminta. Saavuttaakseen tavoitteen ilmastoneutraalista EU:sta vuoteen 2050 mennessä Pariisin sopimuksen mukaisesti unionin on nostettava tavoitetasoaan tulevalla vuosikymmenellä ja päivitettävä ilmasto- ja energiapolitiikan kehystään. Tämän prosessin odotetaan jo käynnistyvän voimassa olevan EU:n lainsäädännön nojalla. Kuten Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa ilmoitettiin, komissio on ehdottanut EU:lle uutta tavoitetta, joka koskee kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä vähintään 55 prosentilla vuoden 1990 tasoihin verrattuna vuoteen 2030 mennessä, ja joka perustuu kattavaan vaikutustenarviointiin. Eurooppa-neuvosto on hyväksynyt tämän tavoitteen, josta on ilmoitettu ilmastonmuutosta koskevalle Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimukselle, mikä tekee siitä kansainvälisesti sitovan. Lainsäädäntövallan käyttäjien kanssa sovitussa eurooppalaisessa ilmastolaissa asetetaan uusi vuotta 2030 koskeva tavoite ja tehdään EU:n ilmastoneutraaliustavoitteesta oikeudellisesti sitova. Näiden kasvihuonekaasupäästöjen vähennysten toteuttamiseksi eurooppalaisen ilmastolain mukaisesti komissio ehdottaa, että kaikkia asiaankuuluvia poliittisia välineitä tarkistetaan tarvittaessa heinäkuuhun 2021 mennessä ”55-valmiuspaketissa” (”Fit for 55 Package”), joka kattaa erityisesti ilmastoa, energiaa, liikennettä ja verotusta koskevan alakohtaisen lainsäädännön uudelleentarkastelun. Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa ilmoitettu hiilirajamekanismi, jäljempänä ’CBAM’, on osa pakettia ja toimii olennaisena osana EU:n välineistöä, jonka avulla voidaan saavuttaa Pariisin sopimuksen mukainen tavoite ilmastoneutraalista EU:sta vuoteen 2050 mennessä puuttumalla hiilivuodon riskeihin unionin kunnianhimoisempien ilmastotavoitteiden mukaisesti. Euroopan parlamentti hyväksyi maaliskuussa 2021 päätöslauselman, jossa kannatetaan WTO:n sääntöjen mukaisen CBAM:n käyttöönottoa. Komissio ilmoitti myös EU:n toimintasuunnitelmassa ”Kohti ilman, veden ja maaperän saasteettomuutta” edistävänsä asianmukaisia välineitä ja kannustimia saastuttaja maksaa -periaatteen täytäntöönpanon parantamiseksi ja siten ”ilmaisesta saastuttamisesta” luopumiseksi asteittain, jotta voidaan maksimoida hiilestä irtautumisen ja saasteettomuustavoitteen väliset synergiat. Komissio ilmoitti aikovansa ehdottaa CBAM:ää Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa. Kuten tiedonannossa todetaan, ”jos erot tavoitetasoissa jatkuvat EU:n nostaessa omaa tavoitetasoaan, komissio tulee ehdottamaan valituille aloille CBAM:ää hiilivuotoriskin pienentämiseksi. Näin varmistettaisiin, että tuontihinnat heijastavat paremmin tuontituotteiden hiilipitoisuutta. Mekanismi suunnitellaan sellaiseksi, että se vastaa WTO:n sääntöjä ja muita EU:n kansainvälisiä velvoitteita”. Tämä mekanismi on vaihtoehto toimenpiteille, joilla puututaan hiilivuodon riskiin EU:n päästökauppajärjestelmässä, ja sen tarkoituksena on välttää se, että unionin päästövähennyspyrkimykset kompensoidaan siten, että lisätään päästöjä unionin ulkopuolella siirtämällä vähemmän hiili-intensiivisten tuotteiden tuotantoa tai lisäämällä niiden tuontia. Ilman tällaista mekanismia hiilivuoto voisi johtaa maailmanlaajuisten päästöjen kokonaiskasvuun. Pariisin sopimuksessa kansainvälinen yhteisö sitoutuu jatkuvasti nostamaan ilmastotoimien tavoitetasoa maapallon keskilämpötilan nousun rajoittamiseksi, jotta ilmastonmuutoksen riskejä ja vaikutuksia voidaan vähentää merkittävästi. Kunkin osapuolen on valmisteltava oma kansallisesti määritelty panoksensa tämän maailmanlaajuisen tavoitteen saavuttamiseksi ottaen huomioon sen ”mahdollisimman korkea tavoite” ja yhteinen mutta eriytetty vastuu ja kunkin valmiudet ottaen huomioon erilaiset kansalliset olosuhteet. Hiilivuodon riski on olemassa niin kauan kuin huomattavalla määrällä EU:n kansainvälisiä kumppaneita on poliittisia lähestymistapoja, jotka eivät johda samaan tavoitetasoon kuin mikä unionilla on, ja niin kauan kuin kasvihuonekaasupäästöihin sovellettavissa hinnoissa on eroja. Hiilivuotoa esiintyy, jos ilmastopolitiikkaan liittyvien erilaisten tavoitteiden vuoksi tietyillä teollisuudenaloilla tai toimialojen osilla toimivat yritykset siirtävät tuotantoa muihin maihin, joissa on vähemmän tiukkoja päästörajoituksia, tai jos kyseisistä maista tuotavilla tuotteilla korvataan vastaavat mutta vähemmän kasvihuonekaasupäästöjä aiheuttavat tuotteet erilaisten ilmastopolitiikkojen vuoksi. Tämä saattaisi vaarantaa EU:n päästövähennyspolitiikkojen tehokkuuden ja voisi myös johtaa niiden kokonaispäästöjen lisääntymiseen maailmanlaajuisesti ja vaarantaa siten kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisen, jota tarvitaan kiireellisesti, jos maailma haluaa pitää maapallon keskilämpötilan nousun selvästi alle kahdessa celsiusasteessa esiteollisella kaudella vallinneeseen tasoon verrattuna. Tällä hetkellä unionissa käsitellään hiilivuodon riskiä EU:n päästökauppajärjestelmässä. Tämä on ensimmäinen kansainvälinen kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmä, ja se on ollut käytössä vuodesta 2005. Järjestelmän kattamilla aloilla, joilla hiilivuodon riski on suurin, tätä riskiä hallitaan myöntämällä maksuttomia päästöoikeuksia ja korvauksia sähkökustannusten noususta valtiontukisääntöjen mukaisesti. Täysimääräiseen huutokauppaan verrattuna EU:n päästökauppajärjestelmässä tapahtuva maksuton jakaminen heikentää kuitenkin hintasignaalia maksuttomia päästöoikeuksia saavien laitosten osalta. Se vaikuttaa siten kannustimiin investoida kasvihuonekaasupäästöjen lisävähennyksiin. Samalla kun unioni nostaa ilmastotavoitteitaan, eron kolmansien maiden ilmastotoimien tasoon odotetaan kasvavan ja hiilivuodon riskin lisääntyvän EU:ssa. Tämä johtuu EU:n yhä kunnianhimoisemmista kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistavoitteista, joilla on tarkoitus vähentää päästökauppajärjestelmän päästöoikeuksien kokonaismäärää. Tämän seurauksena EU:n päästökauppajärjestelmästä saatava hiilen hintasignaali vahvistuu, mikä kannustaa unionin tuottajia vähentämään päästöjään mutta kasvattaa eroa verrattuna maihin, joissa ei ole hiilen hinnoittelumekanismeja. Lisäksi maksutta jaettavien päästöoikeuksien kokonaismäärä vähenee ajan mittaan päästökaton alentamisen mukaisesti. Edellä kuvatut ongelmat huomioon ottaen tässä ehdotuksessa käsitellään kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä unionissa ja vältetään samalla se, että päästöjen vähentämispyrkimykset kompensoidaan maailmanlaajuisesti päästöjen lisääntymisellä unionin ulkopuolella. Tässä yhteydessä ehdotetaan CBAM:ää, jonka yleisenä tavoitteena on puuttua hiilivuodon riskiin ilmastonmuutoksen torjumiseksi vähentämällä kasvihuonekaasupäästöjä unionissa ja maailmanlaajuisesti. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa ”55-valmiuspaketin” osalta CBAM ei ole itsenäinen toimenpide. Kyseessä on ilmastopoliittinen toimenpide, jolla pyritään säilyttämään EU:n ilmastotavoitteiden koskemattomuus pyrittäessä kohti ilmastoneutraaliuden perimmäistä tavoitetta. CBAM:n tehtävänä on puuttua hiilivuodon riskiin ja vahvistaa EU:n päästökauppajärjestelmää. Näin ollen EU:n päästökauppajärjestelmän ja CBAM:n välillä on vahva suhde. Osana ”55-valmiuspakettia” EU:n päästökauppajärjestelmää ehdotetaan myös tarkistettavaksi. Tähän sisältyy EU:n päästökauppajärjestelmän laajentaminen koskemaan meriliikennettä sekä päästökaupan käyttöönotto rakennus- ja maantieliikenteen aloilla. EU:n päästökauppajärjestelmään ehdotettuja muutoksia koskeva kunnianhimoisempi ilmastotavoite näyttää erityisesti johtavan tiukempaan päästökattoon, mikä tarkoittaa, että käytettävissä olevien päästöoikeuksien kokonaismäärä vähenee. Tiukempi yläraja merkitsee vahvempaa hiilen hintasignaalia. EU:n ilmastoneutraaliustavoite ja päätös nostaa vuoden 2030 ilmastotavoitetta johtavat myös nykyisten toimenpiteiden laajempaan uudelleentarkasteluun hiilivuodon riskin torjumiseksi. Vaikka päästöoikeuksien maksutta jakaminen ehkäisee tehokkaasti hiilivuotoriskejä, se heikentää unionin teollisuuden osalta hiilen hintasignaalia täysimääräiseen huutokauppaan verrattuna. Kuten Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa todetaan, CBAM:llä varmistettaisiin, että tuontihinta kuvastaa paremmin tuotteiden hiilipitoisuutta. Mekanismi suunnitellaan sellaiseksi, että se vastaa Maailman kauppajärjestön (WTO) sääntöjä ja muita unionin kansainvälisiä velvoitteita. Lisäksi puheenjohtaja von der Leyen on korostanut, että ”hiilellä on oltava hintansa, koska luonto ei voi enää maksaa sitä. CBAM:n olisi tarkoitus myös motivoida ulkomaisia tuottajia ja EU:n tuojia vähentämään hiilipäästöjään.” Tätä varten aktiivinen yhteydenpito kolmansiin maihin olisi tärkeää CBAM:n vaatimusten ymmärtämisen ja noudattamisen kannalta. Lisäksi EU tekee yhteistyötä sellaisten kolmansien maiden kanssa, joiden EU:hun suuntautuvaan kauppaan tämä asetus vaikuttaa, selvittääkseen mahdollisuuksia vuoropuheluun ja yhteistyöhön mekanismin tiettyjen osien täytäntöönpanossa. Sen olisi myös tarkasteltava mahdollisuuksia tehdä sopimuksia kyseisten maiden hiilen hinnoittelumekanismin huomioon ottamiseksi.

Nykyiset mekanismit hiilivuodon riskin torjumiseksi ovat EU:n päästökauppajärjestelmän päästöoikeuksien jakaminen maksutta ja joissakin tapauksissa taloudelliset toimenpiteet, joilla korvataan välilliset päästökustannukset, jotka aiheutuvat EU:n päästökauppajärjestelmästä johtuvista sähkönhintojen nousuista (epäsuorat päästökustannukset). CBAM on vaihtoehto näille toimenpiteille, ja sen vuoksi sen olisi korvattava kyseiset toimenpiteet ajan mittaan. Jotta tuottajat, tuojat ja kauppiaat voisivat kuitenkin sopeutua uuteen järjestelmään, maksutta jaettavien päästöoikeuksien vähentäminen olisi toteutettava asteittain, kun CBAM otetaan käyttöön, jotta varmistetaan, että ne eivät ole kumulatiivisia. •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Unioni toimii erittäin aktiivisesti kansainvälisillä foorumeilla vahvistaakseen maailmanlaajuisia ympäristösääntöjä ja tukeakseen kauppakumppaneita ja vähemmän kehittyneitä maita hiilestä irtautumisessa. CBAM täydentää unionin kansainvälisiä ympäristötoimia ja edistää hiilestä irtautumista kolmansissa maissa. Unioni on vuodesta 1992 alkaen pyrkinyt kehittämään yhteisiä ratkaisuja ja edistämään maailmanlaajuisia toimia ilmastonmuutoksen torjumiseksi. EU:n tason toimilla olisi erityisesti pyrittävä saavuttamaan pitkän aikavälin ilmastotavoitteet kustannustehokkaasti ja varmistamaan samalla oikeudenmukaisuus ja ympäristötavoitteiden tinkimättömyys. EU:n vuoden 2050 ilmastoneutraaliustavoitteen vankan hallinnoinnin vahvistaminen auttaa varmistamaan, että unioni jatkaa suunnitellusti tämän tavoitteen saavuttamista. Komissio ilmoitti myös asiaankuuluvien välineiden ja kannustimien edistämisestä, jotta saastuttaja maksaa -periaate voidaan panna paremmin täytäntöön ja siten saattaa päätökseen ilmaisen saastuttamisen asteittainen poistaminen EU:n toimintasuunnitelmassa ”Kohti ilman, veden ja maaperän saasteettomuutta”. Tavoitteena on maksimoida hiilestä irtautumisen ja saasteettomuustavoitteen väliset synergiat. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 191–193 artiklassa vahvistetaan ja täsmennetään EU:n toimivalta ilmastonmuutoksen alalla. Tämän ehdotuksen oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 192 artiklan 1 kohta. SEUT-sopimuksen 191 artiklan ja 192 artiklan 1 kohdan mukaisesti unioni edistää muun muassa seuraavien tavoitteiden saavuttamista: ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen, sellaisten toimenpiteiden edistäminen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin, ja erityisesti ilmastonmuutoksen torjuminen. •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) Ilmastonmuutos on luonteeltaan valtioiden rajat ylittävä ongelma, jota ei voida ratkaista pelkästään kansallisilla tai paikallisilla toimilla. Koordinoiduilla EU:n toimilla voidaan tehokkaasti täydentää ja vahvistaa kansallisia ja paikallisia toimia ja tehostaa ilmastotoimia. Ilmastotoimien koordinointi on välttämätöntä unionin tasolla ja mahdollisuuksien mukaan maailmanlaajuisella tasolla, ja EU:n toimet ovat perusteltuja toissijaisuusperiaatteen nojalla. EU:n laajuisen CBAM:n käyttöönotto luo yhteiset ja yhdenmukaiset puitteet, joilla varmistetaan EU:n sisämarkkinoilla sovellettavan hiilen hinnoittelupolitiikan ja tuontiin sovellettavan hiilen hinnoittelupolitiikan vastaavuus. Sen tarkoitus liittyy puhtaasti ympäristöön, ja sillä on rajat ylittävä ulottuvuus, joten jäsenvaltiot eivät voi puuttua siihen itsenäisesti. CBAM:ää olisi sen ympäristöluonteen vuoksi ja kauppavirtojen uudelleensuuntautumisen välttämiseksi sovellettava tehokkaammin unionin tasolla yhdenmukaisella tavalla, joka vastaa EU:n päästökauppajärjestelmää ja on suunniteltu WTO:n sääntöjen mukaisesti. Lisäksi jos CBAM:ää ei sovellettaisi yhdenmukaisesti, se kannustaisi käytökseen, joka johtaa kauppavirtojen uudelleensuuntautumiseen ja oikeuspaikkakeinotteluun, koska kolmansien maiden viejät toisivat tavaroita niiden EU:n lainkäyttöalueiden kautta, joilla CBAM:ää sovelletaan kaikkein lievimmällä tavalla. Tämä ei ole ristiriidassa sen kanssa, että täytäntöönpano ja sen valvonta siirretään toimivaltaisille kansallisille viranomaisille, mutta tämä olisi rajoitettava koskemaan täytäntöönpanoa ja sen valvontaa. ·Suhteellisuusperiaate Ehdotuksessa käsitellään kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä unionissa koskevaa haastetta ja vältetään samalla se, että päästöjen vähentämispyrkimykset kompensoidaan päästöjen lisääntymisellä unionin ulkopuolella. Politiikkavalinnat tehdään sen vuoksi ottaen selkeästi huomioon tavoite saavuttaa CBAM:n tavoitteet, eli puuttuminen hiilivuodon riskiin ilmastonmuutoksen torjumiseksi vähentämällä kasvihuonekaasupäästöjä unionissa ja maailmanlaajuisesti. CBAM:n ehdotettu tuotekattavuus perustuu EU:n päästökauppajärjestelmän kattamiin aloihin ja päästöihin, ja sen alakohtainen kattavuus puolestaan perustuu erilaisiin määrällisiin ja laadullisiin kriteereihin, jotka liittyvät EU:n päästökauppajärjestelmän ympäristötavoitteisiin, ja CBAM:n soveltamisala olisi vahvistettava viittaamalla tiettyihin tavaroihin luokittelemalla ne yhdistettyyn nimikkeistöön. Tämä palvelee toimenpiteen perusteluja eli sen varmistamista, että hiilivuodon riskejä vähennetään tietyillä energiaintensiivisillä aloilla. CBAM perustuu EU:n päästökauppajärjestelmän ilmastologiikkaan alkaen aloista, joilla päästöt ovat absoluuttisesti suurimmat ja joilla sillä olisi siten eniten merkitystä. Tuotteiden hiilipitoisuus on olennainen osa CBAM:ää, koska sen perusteella todetaan tuotteiden ulkomaisessa tuotannossa vapautuvat kasvihuonekaasupäästöt (hiilidioksidiekvivalenttina, CO2e). Näin varmistetaan, että tuontituotteita ei kohdella epäsuotuisammin kuin EU:n päästökauppajärjestelmään kuuluvissa laitoksissa tuotettuja kotimaisia tuotteita. Koska EU:n päästökauppajärjestelmään kuuluviin laitoksiin sovelletaan hiilen hintaa, joka on arvioitu laitosten todellisten päästöjen perusteella, CBAM:n soveltamisalaan kuuluvia tuontituotteita olisi myös arvioitava niiden tosiasiallisten kasvihuonekaasupäästöjen perusteella. Jotta yritykset voisivat mukautua tällaiseen lähestymistapaan, ehdotetaan kuitenkin, että aloitetaan siirtymäkausi ilman rahoituskorjausta. Mitä tulee toimenpiteen hallinnointiin, kansallisten toimivaltaisten viranomaisten vaikutusvalta maksimoisi täytäntöönpanon ja sen valvonnan tehokkuuden, kun otetaan huomioon kansalliset kokemukset EU:n päästökauppajärjestelmän hallinnoinnista. Järjestely, jossa kansalliset toimivaltaiset ilmastoviranomaiset ovat keskeisessä asemassa, heijastaa suurelta osin järjestelyä, jota EU:n päästökauppajärjestelmässä käytettiin menestyksekkäästi lähes vuosikymmenen ajan. • Toimintatavan valinta Ehdotuksen tavoitteet voidaan parhaiten saavuttaa asetuksella. Näin varmistetaan useiden tulliliittoon tuotuja tavaroita koskevien säännösten välitön sovellettavuus. Lisäksi tämä asetus edellyttää yhdenmukaista ja johdonmukaista soveltamista ja täytäntöönpanoa kaikkialla unionissa SEUT-sopimuksen 32 ja 207 artiklan tavoitteiden saavuttamiseksi.

Erilaiset altistumiset hiilivuotoriskille antaisivat rajalliset perusteet kansallisen tason toimille. Hiilidioksidipäästöt eivät ole paikallisia, ja EU:n päästökauppajärjestelmän tavoin CBAM voi lisätä tehokkuutta, kun sitä sovelletaan yhdenmukaisesti laajemmassa mittakaavassa. Tästä syystä ehdotuksen tavoitteet voidaan parhaiten saavuttaa asetuksella. Näin varmistetaan sen säännösten välitön sovellettavuus. Lisäksi tiettyjen täytäntöönpanoon ja valvontaan liittyvien tehtävien antaminen jäsenvaltioiden ilmasto- ja tulliviranomaisten tehtäväksi poistaisi teknisiä ja metodologisia rajoitteita ja lisäisi tehokkuutta. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET ·Sidosryhmien kuuleminen Tämän ehdotuksen valmistelemiseksi komissio suunnitteli ja pani täytäntöön sidosryhmien kuulemisstrategian, johon sisältyi sekä julkisia että kohdennettuja kuulemisia. Alustava vaikutustenarviointi julkaistiin palautetta varten 4 päivänä maaliskuuta 2020. Huhtikuun 1. päivään 2020 asti järjestettiin kuuleminen, jonka tarkoituksena oli kerätä palautetta hankkeen alustavista huomioista. Tämän kuulemisen aikana saatiin yhteensä 219 vastausta, joista noin 150 vastausta saatiin toimialajärjestöiltä, liike-elämän järjestöiltä ja yksittäisiltä yrityksiltä, 20 kansalaisjärjestöiltä, 20 kansalaisilta ja loput ajatushautomoilta, akateemisilta laitoksilta tai tutkimuslaitoksilta, ammattiliitoilta ja viranomaisilta. Suurin osa vastauksista tuli EU:n alueelta ja 24 kolmansista maista. Yleisesti ottaen suurimmassa osassa vastauksista kannatettiin CBAM:ää, ja loput vastaukset jakautuivat karkeasti tasan siten, että CBAM:ää kannatettiin vähän tai ei lainkaan. Suurimmassa osassa vastauksista todettiin, että toimenpiteen suunnittelussa on oltava varovaisia, ja pyydettiin tarkastelemaan kaikkia mahdollisia vaihtoehtoja. Keskeisiä painotettavia seikkoja olivat muun muassa vaikutukset arvoketjuihin ja raaka-aineiden tuontiriippuvuus, loppukuluttajiin kohdistuvien liiallisten vaikutusten välttäminen, yhteydet EU:n päästökauppajärjestelmään ja maksuttomat päästöoikeudet, vaikutus jakautumiseen asianomaisilla aloilla ja maiden välillä, erityisesti kehittyvissä talouksissa, sekä vuorovaikutus olemassa olevien raaka-aineita koskevien kaupan suojatoimenpiteiden kanssa. Komission paremman sääntelyn suuntaviivojen mukaisesti järjestettiin myös avoin julkinen kuuleminen 22. heinäkuuta ja 28. lokakuuta 2020 välisenä aikana. Kuulemisen tarkoituksena oli kerätä kansalaisilta ja organisaatioilta mielipiteitä aloitteen perusteluista, tavoitteista, mahdollisesta suunnittelusta ja laajuudesta sekä vaikutuksista. Vastaajille annettiin myös mahdollisuus ladata kannanottoja. Julkiseen kuulemiseen osallistui yhteensä 615 vastaajaa. Näistä kuusi oli päällekkäisiä, minkä vuoksi päteviä vastauksia oli 609. Hiilivuodon osalta useimmat vastaajat toteavat, että hiilivuoto on todellinen ongelma ja että CBAM:llä voidaan puuttua hiilivuotoon, edistää vähähiilisten tuotteiden kulutusta EU:ssa sekä edistää vähähiilisten teknologioiden ja kunnianhimoisten ilmastopolitiikkojen käyttöönottoa kolmansissa maissa. Yrityksissä, liike-elämän järjestöissä ja viranomaisissa suhtaudutaan myönteisesti EU:n päästökauppajärjestelmän ja valtiontukisääntöjen puitteissa toteutettujen nykyisten toimenpiteiden tehokkuuteen rajoittaa hiilivuotoa ja muiden sääntelytoimenpiteiden kykyyn vähentää kasvihuonekaasupäästöjä, kun taas kansalaiset ja muut sidosryhmät ovat kriittisempiä. Vastaajat ehdottavat, että CBAM:ssä olisi keskityttävä tuotteisiin, jotka ovat peräisin EU:n päästökauppajärjestelmään jo sisällytetyistä toiminnoista (erityisesti niistä, joiden hiilivuodon riski on suurin) ja että siinä olisi otettava huomioon kokonaiset arvoketjut. Edellä esitetyn lisäksi komission yksiköt järjestivät laajoja kahdenvälisiä kuulemisia EU:n ja kolmansien maiden viranomaisten, elinkeinoelämän järjestöjen, yksittäisten yritysten ja kansalaisjärjestöjen kanssa. Samaan aikaan ulkopuolinen toimeksisaaja järjesti kohdennettuja kuulemisia. Toimeksisaaja teki yhteensä 25 perusteellista haastattelua perusmateriaalialan ylemmän johdon ja järjestöjen, valmistajien, kansalaisjärjestöjen ja poliittisten päättäjien kanssa. Haastatteluja järjestettiin kaksi kertaa. Ensiksi tehtiin 17 epävirallista haastattelua varhaisessa vaiheessa, ja niiden avulla kartoitettiin asiaan liittyviä huolenaiheita ja avoimia kysymyksiä jatkotutkimusta varten. Toisessa vaiheessa tehtiin kahdeksan lisähaastattelua sen testaamiseksi, jaettiinko epävirallisissa haastatteluissa annetut arviot ja huolenaiheet laajemman sidosryhmän keskuudessa. Sidosryhmistä 17 oli toimialalta, 5 kansalaisjärjestöistä ja 3 jäsenvaltioiden toimielimistä. Julkisten ja kohdennettujen kuulemisten tulosten ansiosta komissio pystyi keräämään huomattavan määrän näkemyksiä ja mielipiteitä aloitteesta. Sekä julkiset että kohdennetut kuulemiset osoittivat, että CBAM on tarpeen hiilivuodon riskiin puuttumiseksi ja unionin auttamiseksi saavuttamaan kunnianhimoisemmat ilmastotavoitteensa. Näiden kuulemisten aikana saatua palautetta on käytetty suunnittelutekijöiden ja parhaaksi arvioitujen toimintavaihtoehtojen valinnassa. Sidosryhmien kuulemisen tuloksista esitetään yhteenveto vaikutustenarvioinnin asiaa koskevassa liitteessä. •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Ehdotuksen valmisteluvaiheet perustuvat useisiin tutkimuksiin ja asiantuntijalausuntoihin, joissa analysoidaan CBAM:n mahdollista suunnittelua ja soveltamisalaa sekä sen ympäristöllisiä, sosiaalisia ja taloudellisia vaikutuksia. Komission saaman ulkopuolisen asiantuntemuksen avulla tehtiin selvitys mekanismin optimaalisesta suunnittelusta ja sen alakohtaisesta kattavuudesta. Tutkimuksessa tarkasteltiin toimien logiikkaa, arvioitiin erilaisia vaihtoehtoja ja niiden toteutettavuutta, annettiin teknisiä neuvoja teknisistä suunnittelutekijöistä ja tuettiin mekanismin kattamien alojen valintaa. Tämän tutkimuksen osa-alueita esitellään vaikutustenarvioinnissa, ja komissio julkaisee myös koko tutkimuksen. CBAM:ää koskevan laadullisen tutkimuksen lisäksi komission yhteisen tutkimuskeskuksen ja ulkopuolisen asiantuntemuksen tuella tehtiin vaikutusten määrällinen arviointi. Ensimmäisessä arvioinnissa keskityttiin CBAM:n vaikutuksiin materiaalituotteisiin ja toisessa keskityttiin CBAM:n vaikutuksiin sähköön. Näiden määrällisten arviointien avulla saatiin tietoa aloitteen ympäristövaikutuksista sekä taloudellisista ja sosiaalisista vaikutuksista, ja ne asetetaan julkisesti saataville osana vaikutustenarviointia. Analyysi perustuu lisäksi tutkijoiden avoimessa julkisessa kuulemisessa toimittaman kirjallisen aineiston lisätutkimukseen, tutkimuksiin ja tutkimusasiakirjoihin ja muihin riippumattomiin tutkimuksiin. •Vaikutustenarviointi Sääntelyntarkastelulautakunta antoi vaikutustenarvioinnista myönteisen lausunnon tietyin varauksin ja teki myös parannusehdotuksia. Vaikutustenarviointiraporttia tarkistettiin edelleen tämän suuntaisesti. Erityisesti pyrittiin varmistamaan, että se on itsenäinen hiilivuoto-ongelman osalta, samalla kun se on johdonmukaisempi EU:n päästökauppajärjestelmän tarkistamista koskevan ehdotuksen kanssa. Siinä selkiytetään paremmin keskeisiä vaikutuksia ja institutionaalisia valintoja ja esitetään yksityiskohtaisemmin eri sidosryhmien näkemykset. CBAM:ssä käsitellään kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä unionissa koskevaa ongelmaa ja vältetään samalla se, että päästöjen vähentämispyrkimykset kompensoidaan päästöjen lisääntymisellä unionin ulkopuolella (hiilivuoto). Tämän dynaamisen kehyksen huomioon ottamiseksi vaikutustenarvioinnin perustana oli se, että CBAM:ää esitetään EU:n uuden sovitun tavoitteen mukaisesti, jolla on tarkoitus vähentää kasvihuonekaasujen nettopäästöjä vähintään 55 prosenttia (suhteessa vuoteen 1990).

Tämän dynaamisen kehyksen perusteella arvioitiin kuutta eri vaihtoehtoa, joiden kaikkien tarkoituksena oli ottaa huomioon WTO:n vaatimukset ja EU:n kansainväliset sitoumukset, kuten EU:n tekemät vapaakauppasopimukset tai energiayhteisön perustamissopimus. CBAM:n ensimmäinen vaihtoehto on tuontihiilivero, jonka tuoja maksaa tuotteiden saapuessa EU:hun. Tulli perii rajalla veron, jossa otetaan huomioon hiilen hinta unionissa ja tuotteiden oletettu hiili-intensiteetti. Tuojilla olisi mahdollisuus pyytää CBAM-velvoitteen osalta alennusta niiden yksilöllisen hiilijalanjäljen ja mahdollisen tuotantomaassa maksetun hiilen hinnan perusteella. Toinen vaihtoehto on sellaisen järjestelmän soveltaminen tuontiin, joka jäljittelee kotimaiseen tuotantoon sovellettavaa EU:n päästökauppajärjestelmää. Tämä vaihtoehto merkitsee EU:n päästökauppajärjestelmän päästöoikeuksien tavoin sitä, että maahantuojat palauttavat todistuksia, jäljempänä ’CBAM-todistukset’, unioniin tuomiensa tuotteiden sitoutuneiden päästöjen intensiteetin perusteella. Tuotteet on ostettu hinnalla, joka vastaa EU:n päästökauppajärjestelmän päästöoikeuksien hintaa tiettynä ajankohtana. Näitä todistuksia ei kytketä EU:n päästökauppajärjestelmään, vaan ne heijastavat näiden päästöoikeuksien hintaa, jotta varmistetaan johdonmukainen lähestymistapa EU:n päästökauppajärjestelmän mukaiseen hinnoitteluun. Kansalliset ilmastoviranomaiset hallinnoivat CBAM-todistusten myyntiä, ja tuojat toimittavat tuontituotteisiin sisältyviä todennettuja sitoutuneita päästöjä koskevat ilmoitukset niille viranomaisille, joiden tehtävänä on hallinnoida CBAM:ää, ja palauttavat useita CBAM-todistuksia, jotka vastaavat ilmoitettuja päästöjä. Tällainen ilmoitus ja palauttaminen tapahtuvat EU:n päästökauppajärjestelmän tavoin vuotuisessa täsmäytysmenettelyssä tuontivuotta seuraavana vuonna ja kaupan vuotuisten tuontimäärien perusteella. Tuotteiden hiilipäästöintensiteetti perustuisi oletusarvoihin. Tuojille annettaisiin kuitenkin vuotuisen täsmäytysmenettelyn yhteydessä mahdollisuus pyytää CBAM-velvoitteen vähentämistä niiden yksilöllisen päästötason perusteella. Niillä olisi myös oikeus vaatia CBAM-velvoitteen osalta alennusta tuotantomaassa maksetusta hiilen hinnasta (jota ei hyvitetä tai muulla tavoin kompensoida viennin yhteydessä). Vaihtoehto 3 toimii samalla tavoin kuin vaihtoehto 2, mutta tuontia koskeva hiilimaksu perustuu kolmansien maiden tuottajien todellisiin päästöihin eikä EU:n tuottajien keskiarvoihin perustuvaan oletusarvoon. Tässä vaihtoehdossa tuojan on ilmoitettava tuotteen todelliset sitoutuneet päästöt ja palautettava vastaava määrä CBAM-todistuksia. Vaihtoehtoa 4 sovellettaisiin samalla tavalla kuin vaihtoehtoa 3. Kyseessä on maahantuotuja tuotteita koskevien CBAM-todistusten palauttaminen. Tässä vaihtoehdossa otetaan kuitenkin huomioon myös vuodesta 2026 alkava 10 vuoden siirtymäaika, jonka aikana EU:n päästökauppajärjestelmässä maksutta jaettavia päästöoikeuksia vähennettäisiin asteittain 10 prosenttiyksiköllä kunakin vuonna ja CBAM otettaisiin käyttöön asteittain. Tämän käyttöönottovaiheen aikana CBAM:ää alennettaisiin suhteessa tietyllä alalla maksutta jaettavien päästöoikeuksien määrään. Vaihtoehto 5 on vaihtoehdon 3 muunnos, ja sen soveltamisalaa laajennetaan arvoketjussa. Puolivalmiisiin ja valmiisiin tuotteisiin sisältyvät hiili-intensiiviset materiaalit katettaisiin koko arvoketjussa. Tuonnin osalta CBAM perustuisi jälleen kolmansien maiden tuottajien tosiasiallisiin päästöihin. Vaihtoehto 6 koostuu hiili-intensiivisten materiaalien valmisteverosta, joka kattaa sekä kotimaisten että tuontituotteiden kulutuksen unionissa, ja EU:n päästökauppajärjestelmän jatkamisesta, mukaan lukien päästöoikeuksien maksuton jakaminen, joka kattaa tuotannon EU:ssa. Kun tarkastellaan CBAM:n tehokkuutta sen yleisen tavoitteen eli hiilivuodon riskiin puuttumisen osalta ilmastonmuutoksen torjumiseksi kasvihuonekaasupäästöjä vähentämällä unionissa ja maailmanlaajuisesti, vaikutustenarviointi osoitti, että kaikilla toimintavaihtoehdoilla on myönteinen vaikutus. Tältä osin havaittiin, että kaikki CBAM:ään liittyvät vaihtoehdot vähentäisivät päästöjä voimakkaammin unionin CBAM:n soveltamisalaan kuuluvilla toimialoilla kunnianhimoisempiin tavoitteisiin ja maksuttomaan jakamiseen verrattuna. Kaikilla toimintavaihtoehdoilla saadaan aikaan myönteisiä tuloksia, kun tarkastellaan kolmansien maiden tuottajien kannustamista siirtymään puhtaampiin tuotantoprosesseihin. Tämän kriteerin osalta vaihtoehdot, jotka mahdollistavat todellisten päästöjen osoittamisen, ovat erityisen tehokkaita, ja myös vaihtoehdoilla 3, 4 ja 5 on saatu erittäin myönteisiä tuloksia. Kaikkien vaihtoehtojen todettiin olevan johdonmukaisia EU:n päästökauppajärjestelmän kanssa. Hiilivuodolta suojautumisen osalta vaihtoehdoilla 4 ja 3 ja 5 saataisiin aikaan vahvempi myönteinen vaikutus, kun taas vaihtoehdot 1, 2 ja 6 eivät olisi yhtä tehokkaita. Kaikki toimintavaihtoehdot on suunniteltu siten, että niissä otetaan huomioon EU:n kansainväliset sitoumukset. CBAM:ää sovelletaan tavaroiden tuontiin ja sovellettava hiilen hinta on se, jonka EU:n päästökauppajärjestelmä määrittää huutokauppajärjestelmän kautta. Tuojilta veloitettaisiin maksuja joko oletusarvon perusteella tai tuonnin todellisten sitoutuneiden päästöjen perusteella. Mahdollisuus osoittaa, että tuotteen hiilitehokkuus on oletusarvoa parempi, lisäisi järjestelmän monimutkaisuutta, mutta se tarjoaisi myös päästövähennyskannustimia EU:hun vietävien materiaalien osalta. CBAM:n vaikutus työllisyyteen on kaiken kaikkiaan vähäinen. Työllisyyden muutokset johtuvat suurelta osin maksuttomasta jakamisesta (tai sen puuttumisesta). Päästöoikeuksien maksuttoman jakamisen säilyttäminen lisää hieman CBAM:än soveltamisalaan kuuluvien toimialojen työllisyyttä. Päästöoikeuksien maksuttoman jakamisen poistaminen kokonaan CBAM:n puuttuessa johtaa suurimpiin työpaikkojen menetyksiin. CBAM:n soveltamisella materiaaliteollisuustuotteisiin on todennäköisesti vain vähäinen vaikutus kuluttajahintoihin, koska toimenpide kohdistuu arvoketjun alkupään tuotteisiin ja vaikuttaa vain välillisesti loppukulutukseen tarkoitettuihin tavaroihin. Unioniin sijoittautuneille tuojille, joihin sovelletaan CBAM:ää koskevia velvoitteita, oletetaan aiheutuvan vaatimusten noudattamisesta johtuvia kustannuksia. Tämä voitaisiin tehdä joko oletusarvon perusteella tai todellisista päästöistä saatujen todennettujen tietojen perusteella. Vaikka näiden todellisten päästöjen tarkkailu tapahtuisi unionin ulkopuolella, tuojien vastuulla on ilmoittaa kyseisen arkkailun tuloksista viranomaisille ja niiden kuuluu myös vastata tästä aiheutuvista kustannuksista. Kun päästöt ilmoitetaan oletusarvoisina vaihtoehdoissa 1, 2, 3, 4 ja 5, tuotantoprosessin päästöjen tarkkailu ei ole tarpeen, minkä vuoksi myös kustannukset ovat rajallisia. Jos tuojat kuitenkin väittävät käyttävänsä tuotantoprosessin todellisia päästöjä, tarkkailusta aiheutuu yritykselle lisäkustannuksia. Vaihtoehdossa 6 oletusarvot on määritettävä sekä materiaaleille että valmistetuille tavaroille. EU:n raaka-aineiden tuottajien hallinnollinen työ on suhteellisen vähäistä, mikä tarkoittaa sitä, että tuottajien ei tarvitse osoittaa tuotantonsa hiili-intensiteettiä. Sähköntuotantoa käsitellään erillään materiaalituotteista. CBAM:n soveltaminen sähköalaan edellyttää, että otetaan huomioon sen ainutlaatuisuus, joka erottaa sen perusmateriaaleista, sekä sen kuljetustavat rajoitettujen monopoliverkkojen avulla ja sen tuotannossa käytetty laaja teknologiakokonaisuus. Materiaalituotteisiin sovellettavien lähestymistapojen mukaisesti tuontisähkön sitoutuneiden päästöjen viitearvo on vahvistettava vastaavan CBAM:n velvoitteen määrittämisen yhteydessä. Sähkön sitoutuneiden päästöjen viitearvon määrittämisessä käytetään kahta vaihtoehtoa: a) EU:n sähköntuotannon kasvihuonekaasupäästöjen keskimääräinen intensiteetti ja b) EU:n sähköntuotannon keskimääräinen kasvihuonekaasupäästökerroin. Kuten muissakin vaihtoehdoissa, maahantuojilla olisi kuitenkin edelleen mahdollisuus osoittaa, että niiden laitoskohtaiset päästöt ovat edellä mainittuja viitearvoja alhaisemmat. Edellä esitetyn perusteella vaikutustenarvioinnissa todettiin, että vaihtoehto 4 tarjoaa selkeitä etuja verrattuna kaikkiin muihin harkittuihin vaihtoehtoihin. Sen vuoksi ehdotetaan, että CBAM otetaan käyttöön valittujen tuotteiden osalta tosiasiallisesti syntyneisiin päästöihin perustuvien CBAM-todistusten muodossa. Lisäksi ehdotetaan, että CBAM otetaan käyttöön asteittain, kun EU:n päästökauppajärjestelmään kuuluvissa laitoksissa maksutta jaettavia päästöoikeuksia vähennetään vastaavasti. Tällä toimintavaihtoehdolla varmistetaan CBAM:n tehokkuuden korkea taso. Tuontitavaroiden tosiasiallisiin päästöihin perustuvalla järjestelmällä varmistetaan kaiken tuonnin oikeudenmukainen ja tasapuolinen kohtelu ja tiivis yhteys EU:n päästökauppajärjestelmään. CBAM-järjestelmää on kuitenkin täydennettävä mahdollisuudella perustaa laskelmat oletusarvoihin, joita käytetään tilanteissa, joissa riittäviä päästötietoja ei ole saatavilla. Lisäksi ensimmäisessä siirtymävaiheessa, jossa maahantuojat eivät ehkä vielä pysty tuottamaan järjestelmän edellyttämiä tietoja todellisista päästöistä, voitaisiin soveltaa myös oletusarvoa. Tämä vaihtoehto on suunniteltava siten, että se noudattaa täysimääräisesti EU:n kansainvälisiä sitoumuksia, erityisesti WTO:n sääntöjä, ja siksi on tarpeen varmistaa, että jos sovelletaan oletusarvoa, tuojille annetaan kaikissa tapauksissa mahdollisuus osoittaa, että niiden suorituskyky todellisten päästöjensä perusteella on parempi kuin kyseinen arvo. Lisäksi on varmistettava, että CBAM:n käyttöönottovaiheen ja maksutta jaettavien päästöoikeuksien asteittaista poistamista koskevan vaiheen aikana tuontia ei kohdella epäedullisemmin kuin EU:n kotimaista tuotantoa. Lisäksi todellisiin päästöihin perustuvien CBAM-todistusten käyttöönotto suojaisi hiilivuodon riskiltä ja kannustaisi kolmansien maiden tuottajia siirtymään puhtaampiin tuotantoprosesseihin tarvittaessa virallisen kehitysavun tuella. Sähkön osalta parhaaksi arvioitu vaihtoehto on CBAM:n soveltaminen hiilipäästökertoimen perusteella, mukaan lukien maahantuojien mahdollisuus osoittaa pienempiä päästöjä. Molemmilla vaihtoehdoilla lievennetään hiilivuodon riskiä hillitsemällä keskipitkällä aikavälillä hiili-intensiivisten sähköntuotantolähteiden muodostumista EU:n rajojen läheisyyteen. Ne saattaisivat korvata EU:hun sijoittautuneet tuottajat, jotka ovat alttiita kasvaville hiilikustannuksille. Hiilipäästökertoimeen perustuva vaihtoehto on kuitenkin erittäin tehokas hiilivuodon ehkäisemisessä samalla kun hallinnolliset kustannukset pidetään alhaisina. Toimintavaihtoehdon 4 valinnalla materiaalituotteiden osalta ja sähkön hiilipäästökertoimella otettaisiin käyttöön oikeasuhteinen mekanismi ilmastonmuutoksen torjumiseksi vähentämällä kasvihuonekaasupäästöjä unionissa ja välttämällä näiden päästöjen korvaamista unionin ulkopuolisilla päästöillä. Lisäksi EU:n päästökauppajärjestelmän mukaisen maksuttoman jakamisen asteittainen poistaminen asianomaisilla aloilla yhdessä CBAM:n vaiheittaisen käyttöönoton kanssa takaisi harkitun ja ennakoitavan siirtymän yrityksille ja viranomaisille. •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen

Vaikutustenarviointi osoittaa, että CBAM aiheuttaisi pk-yrityksille suhteellisesti suurempia sääntöjen noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia kuin suurille yrityksille. Näiden kahden ryhmän välistä täsmällistä eroa ei voitu määrittää käytettävissä olevien tietojen perusteella. Koska CBAM otetaan alun perin käyttöön muutaman perusmateriaalin ja perushyödykkeiden tuonnissa, vaikutukset kohdistuvat pääasiassa suuriin yrityksiin. Sen vuoksi tuontiin liittyvillä toimenpiteillä olisi vain vähän käytännön vaikutuksia pk-yrityksiin, vaikka vaikutus olisi suhteellisesti suurempi kuin suurten yritysten tapauksessa, jos sitä verrataan tuontimääriin. Tästä syystä vaikutustenarvioinnissa ei tehty pk-yritystestiä eikä toteutettu erillistä pk-yritysten kuulemista, vaikka pk-yritysten näkemyksiä ja niille aiheutuvia seurauksia on arvioitu osana komission verkkokuulemista. Näistä syistä tässä asetuksessa ei säädetä pk-yrityksiä koskevista erityistoimenpiteistä. •Perusoikeudet Ehdotuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet. Se edistää erityisesti ympäristönsuojelun korkean tason tavoitetta perusoikeuskirjan 37 artiklassa vahvistetun kestävän kehityksen periaatteen mukaisesti. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Suurin osa CBAM:n tuottamista tuloista ohjataan EU:n talousarvioon. EU:n johtajat sopivat 17.–21. heinäkuuta 2020 pidetyssä ylimääräisessä Eurooppa-neuvoston kokouksessa NextGenerationEU-elpymisvälineestä. Väline tarjoaa EU:lle tarvittavat keinot vastata covid-19-pandemian aiheuttamiin haasteisiin ja lisäksi tukea investointeja vihreään siirtymään ja digitaaliseen muutokseen. Välineen rahoittamiseksi komissio voi lainata enintään 750 miljardia euroa rahoitusmarkkinoilta. Tässä yhteydessä Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio sopivat, että ”toimielimet pyrkivät ottamaan käyttöön riittävät uudet omat varat, joilla katetaan Next Generation EU -välineen takaisinmaksuun liittyviä odotettuja menoja vastaava määrä”. Komissio sitoutui esittämään ehdotuksia uusista omista varoista, joihin sisältyy CBAM vuoden 2021 alkupuoliskolla. 5.LISÄTIEDOT •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Osana EU:n hyväksymää ja soveltamaa ympäristötoimenpiteiden kokonaispakettia, joka on osoitus siitä, että EU pyrkii edelleen kunnianhimoisempaan ympäristötavoitteeseen kuin monet kauppakumppanimme, katsotaan aiheelliseksi siirtyä järjestelmästä, jossa hiilivuotoa torjutaan maksutta jaettavilla päästöoikeuksilla, järjestelmään, jossa hiilivuotoa torjutaan tuonnin osalta CBAM:n puitteissa niin pian kuin se on kohtuudella mahdollista ottaen huomioon tasapuolisella tavalla tekninen ja taloudellinen toteutettavuus, mukaan lukien hallinnolliset rajoitukset ja kaikkien talouden toimijoiden oikeutetut odotukset. Tällä hetkellä näiden moninaisten tavoitteiden yhteensovittaminen edellyttää CBAM:n asteittaista käyttöönottoa niin pian kuin se on kohtuudella mahdollista, jotta toiminnanharjoittajat voisivat alkuvaiheessa ja suhteellisen lyhyen pilottivaiheen aikana ilman rahoituksen mukauttamista mukautua uuteen järjestelmään, mukaan lukien sen hallinnolliset lisävaatimukset, ja viranomaiset voivat saada kokemusta uuden järjestelmän toiminnasta. Kun pilottivaihe on saatu päätökseen, siirtyminen maksutta jaettavista päästöoikeuksista CBAM:ään nopeutuu toden teolla ja tavalla, jolla varmistetaan, ettei kotimaisten ja tuontitavaroiden tai eri maista tuotavien tavaroiden välillä ole syrjintää, ja että EU:n kansainvälisiä velvoitteita ja oikeuksia noudatetaan täysin. Komissio varmistaa, että käytössä on järjestelyt, joilla seurataan ja arvioidaan CBAM:n toimintaa sekä sen täytäntöönpanon valvontaa vilpillisiä käytäntöjä vastaan ja verrataan sitä pääasiallisiin poliittisiin tavoitteisiin. Koska CBAM on yksi ”55-valmiuspakettiin” kuuluvista toimintapoliittisista ehdotuksista, seurantaa ja arviointia voitaisiin toteuttaa linjassa paketin muiden politiikkojen kanssa. Ennen siirtymäkauden päättymistä komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen asetuksen soveltamisesta ja tekee tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen CBAM:n laajentamisesta koskemaan muita kuin liitteessä I lueteltuja tavaroita ja mahdollisesti myös muita päästöjä sekä ottaa käyttöön muita mahdollisia muutoksia asetuksen toimivuuden parantamiseksi. Tätä varten on ensin seurattava CBAM:n vaikutusta. •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset I luvussa esitetään yleiset säännökset, mukaan lukien ehdotuksen kohde, soveltamisala (1 ja 2 artikla) ja keskeisten termien määritelmät (3 artikla). Liitteessä I määritellään yksityiskohtaisesti ehdotuksen soveltamisala, luetellaan tavarat ja kuhunkin tavaraan liittyvät kasvihuonekaasupäästöt. Liitteessä II esitetään alkuperämaat ja -alueet, jotka eivät kuulu toimenpiteen soveltamisalaan. II luku sisältää säännöksiä tavaroiden ilmoittajien velvollisuuksista ja oikeuksista. Tarkemmin sanottuna se sisältää säännöksiä edellytyksistä, jotka koskevat CBAM-tavaroiden tuontiluvan hakemista (4 ja 5 artikla), valtuutetun ilmoittajan velvollisuudesta toimittaa vuosittainen CBAM-ilmoitus kunkin vuoden toukokuun 31 päivään mennessä ja kyseisen ilmoituksen sisällöstä (6 artikla), EU:hun edellisen kalenterivuoden aikana tuotujen tavaroiden sitoutuneiden päästöjen laskentaperiaatteista (7 artikla, kuten liitteessä III tarkemmin esitetään) sekä akkreditoitujen todentajien suorittamasta näiden päästöjen todentamisprosessista (8 artikla, jota täydennetään raportointivaatimuksilla ja todentamista koskevilla periaatteilla liitteissä IV ja V). Siinä vahvistetaan myös periaatteet, joiden mukaisesti otetaan huomioon kolmansissa maissa maksettava hiilen hinta (9 artikla). Lopuksi 10 artiklan mukaan kolmannessa maassa sijaitsevan laitoksen toiminnanharjoittajalla on mahdollisuus pyytää komissiolta, että laitos sisällytetään keskustietokantaan. Kun laitos on rekisteröity, toiminnanharjoittaja voi luovuttaa todennettuja sitoutuneita päästöjä koskevat tiedot valtuutetulle ilmoittajalle. Valtuutettu ilmoittaja voi käyttää luovutettuja tietoja täyttääkseen velvoitteen ilmoittaa todennetut tiedot sitoutuneista päästöistä, kun keskustietokantaan rekisteröidyssä laitoksessa tuotettuja tavaroita tuodaan unioniin. III luvussa säädetään yleisistä säännöksistä, jotka koskevat toimivaltaisten kansallisten viranomaisten hallinnollista rakennetta, komission roolia – myös keskusvalvojana – ja tietojen luovuttamista (11, 12, 13 ja 15 artikla). Luvussa on myös säännöksiä kansallisten rekisterien ja niiden tilien pääpiirteistä (14 ja 16 artikla) sekä viranomaisten päätöksistä, jotka koskevat tuontilupaa (17 artikla), todentajien akkreditointia (18 artikla) ja CBAM-ilmoitusten tarkistamista (19 artikla). IV luku sisältää säännöksiä CBAM-todistuksista. Asetuksen 20–24 artiklassa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat CBAM-todistusten elinkaarta niiden myynnistä niiden palauttamisen valvontaan tai mahdolliseen takaisinostoon sekä niiden lopulliseen peruuttamiseen saakka. Asetuksen 20 artiklassa käsitellään yksityiskohtaisesti toimivaltaisten viranomaisten suorittamaa todistusten myyntiä. Asetuksen 21 artiklassa käsitellään komission viikoittain suorittamaa todistusten hinnan laskemista. Asetuksen 22 artiklassa säädetään menettelyistä, joilla varmistetaan, että kukin valtuutettu ilmoittaja täyttää velvollisuutensa palauttaa todistukset kansalliseen rekisteriin. Asetuksen 23 artiklassa säädetään valtuutetun ilmoittajan oikeudesta pyytää toimivaltaista viranomaista ostamaan takaisin rajoitetun määrän CBAM-todistuksia, jotka jäävät sen tilille palauttamisen jälkeen. Lopuksi asetuksen 24 artiklassa täsmennetään, että toimivaltaisen viranomaisen on kunkin vuoden 30 päivä kesäkuuta mennessä peruutettava kunkin ilmoittajan tilillä mahdollisesti jäljellä olevat todistukset palauttamisen ja takaisinoston jälkeen. V luku koskee sitä, miten tulliviranomaisten olisi toteutettava menettelyjä, jotka koskevat tavaroiden hallinnointia rajalla (25 artikla). Asetuksen VI lukuun sisältyvässä 26 artiklassa säädetään säännösten noudattamatta jättämisestä määrättävistä seuraamuksista, ja luvussa säädetään myös erityissäännöksestä, joka koskee toimenpiteiden kiertämistä, jos kaupan rakenteessa tapahtuu muutoksia (27 artikla).

VII luku sisältää säännöksiä, jotka koskevat säädösvallan siirtoa komissiolle delegoitujen säädösten antamiseksi (28 artikla) ja täytäntöönpanosäädösten tarkastelumenettelyä (29 artikla). Valtaan antaa delegoituja säädöksiä viitataan 2, 18 ja 27 artiklassa. 2, 5–9, 21, 25, 31, 33 ja 35 artikla sisältävät täytäntöönpanovaltaa koskevia säännöksiä. Asetuksen VIII luku sisältää 30 artiklassa säännöksiä asetuksen arvioinnista ja uudelleentarkastelusta. IX luku (31 artikla) koskee CBAM:ää koskevan velvoitteen vähentämistä siten, että otetaan huomioon EU:n päästökauppajärjestelmän päästöoikeuksien jakaminen siirtymävaiheen aikana maksutta laitoksille, jotka tuottavat unionissa samantyyppisiä tavaroita, joita ehdotus koskee. X luku sisältää erityisiä säännöksiä, joita on sovellettava ensimmäisen siirtymäkauden aikana. Näiden säännösten mukaisesti ensimmäisinä vuosina sovelletaan CBAM:ää, johon ei liity rahoituksen mukauttamista, tietojen keräämiseksi ja ilmoittajien tietoisuuden lisäämiseksi. Siirtymäkausi kestää kolme vuotta eli 1. tammikuuta 2023 ja 31. joulukuuta 2025 välisen ajan 32 artiklan mukaisesti. Ilmoittajat ilmoittavat neljännesvuosittain sitoutuneet päästöt, jotka vastaavat niiden edellisen vuosineljänneksen tuontia, välittömät ja välilliset päästöt sekä ulkomailla maksetun hiilen hinnan. Tulliviranomaiset ilmoittavat ilmoittajille CBAM:ää koskevista velvoitteistaan ja vaihtavat tietoja toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Lopuksi XI luvussa mainitaan ehdotuksen voimaantulo. Joitakin säännöksiä sovelletaan ainoastaan siirtymäkauden ajan ja toisia vuodesta 2026 alkaen (36 artikla). 2021/0214 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS hiilirajamekanismin perustamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1)Komissio esitteli tiedonannossa ”Euroopan vihreän kehityksen ohjelma” uuden kasvustrategian, jonka tavoitteena on tehdä EU:sta oikeudenmukainen ja vauras yhteiskunta, jonka talous on moderni, resurssitehokas ja kilpailukykyinen ja jossa kasvihuonekaasujen nettopäästöistä (päästöt poistumien vähentämisen jälkeen) pyritään eroon vuoteen 2050 mennessä ja kasvuun pyritään lisäämättä resurssien käyttöä. Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteena on myös suojella, hoitaa ja lisätä EU:n luonnonpääomaa sekä suojella kansalaisten terveyttä ja hyvinvointia ympäristöön liittyviltä riskeiltä ja vaikutuksilta. Tämän muutoksen on oltava oikeudenmukainen ja osallistava niin, että ketään ei jätetä jälkeen. Komissio ilmoitti myös EU:n toimintasuunnitelmassaan ”Kohti ilman, veden ja maaperän saasteettomuutta” edistävänsä merkityksellisiä välineitä ja kannustimia, joilla voidaan parantaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT’, 191 artiklan 2 kohdassa vahvistetun saastuttaja maksaa -periaatteen täytäntöönpanoa ja siten lopettaa ”maksuton saastuttaminen” kokonaan hiilen käytöstä luopumisen ja saasteettomuustavoitteen välisten synergiavaikutusten maksimoimiseksi. (2)Ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen, jäljempänä ’UNFCCC’, nojalla joulukuussa 2015 hyväksytty Pariisin sopimus tuli voimaan marraskuussa 2016. Pariisin sopimuksen osapuolet sopivat sopimuksen 2 artiklassa pitävänsä maapallon keskilämpötilan nousun selvästi alle kahdessa celsiusasteessa esiteollisella kaudella vallinneeseen tasoon verrattuna ja jatkavansa toimia nousun rajoittamiseksi 1,5 celsiusasteeseen esiteollisella kaudella vallinneeseen tasoon verrattuna.

(3)Ilmastoon ja muihin ympäristöön liittyviin haasteisiin vastaaminen ja Pariisin sopimuksen tavoitteiden saavuttaminen ovat Euroopan vihreän kehityksen ohjelman ytimessä. Euroopan vihreän kehityksen ohjelman arvo on vain kasvanut, kun otetaan huomioon covid-19-pandemian erittäin vakavat vaikutukset unionin kansalaisten terveyteen ja taloudelliseen hyvinvointiin. (4)Unioni on sitoutunut vähentämään koko talouden laajuisesti kasvihuonekaasupäästöjään vähintään 55 prosenttia vuoteen 2030 mennessä vuoden 1990 tasoon verrattuna, kuten UNFCCC:lle Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta toimitetussa Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden päivitetyssä kansallisesti määritellyssä panoksessa todetaan. (5)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2021/1119 vahvistetaan lainsäädännöllinen tavoite saavuttaa koko talouden ilmastoneutraalius vuoteen 2050 mennessä. Mainitussa asetuksessa vahvistetaan myös unionin sitova sitoumus vähentää kasvihuonekaasupäästöjä vähintään 55 prosenttia vuoteen 2030 mennessä vuoden 1990 tasoon verrattuna. (6)Hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin (IPCC) erityisraportti vaikutuksista, joita aiheutuu maapallon lämpötilan noususta 1,5 celsiusasteella esiteollisella kaudella vallinneeseen tasoon verrattuna, ja niihin liittyvistä maailmanlaajuisista kasvihuonekaasupäästöjen kehityspoluista tarjoaa vahvan tieteellisen perustan ilmastonmuutoksen torjumiselle ja osoittaa, että ilmastotoimia on tehostettava. Raportissa vahvistetaan, että äärimmäisten sääilmiöiden todennäköisyyden vähentämiseksi kasvihuonekaasupäästöjä on vähennettävä kiireellisesti ja että ilmastonmuutosta on rajoitettava niin, että maapallon lämpötilan nousu pidetään alle 1,5 celsiusasteessa. (7)Unioni on harjoittanut kunnianhimoista ilmastopolitiikkaa ja luonut sääntelypuitteet, jotta sen vuodelle 2030 asettama kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistavoite voitaisiin saavuttaa. Lainsäädäntö, jolla kyseinen tavoite pannaan täytäntöön, koostuu muun muassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivistä 2003/87/EY, jolla perustetaan kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmä unionissa, jäljempänä ’EU:n päästökauppajärjestelmä’, ja jossa säädetään kasvihuonekaasupäästöjen yhdenmukaisesta hinnoittelusta unionin tasolla energiaintensiivisten toimialojen ja toimialojen osien osalta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksesta (EU) 2018/842, jolla otetaan käyttöön kansalliset tavoitteet kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi vuoteen 2030 mennessä, sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksesta (EU) 2018/841, jossa jäsenvaltiot velvoitetaan kompensoimaan maankäytöstä aiheutuvat kasvihuonekaasupäästöt ilmakehään vapautuneiden päästöjen poistumilla. (8)Niin kauan kuin huomattavalla määrällä unionin kansainvälisiä kumppaneita on sellaisia poliittisia lähestymistapoja, joiden ilmastotavoitteet eivät ole yhtä kunnianhimoisia, hiilivuodon riski on olemassa. Hiilivuotoa esiintyy, jos ilmastopolitiikkaan liittyvien kustannusten vuoksi tietyillä teollisuudenaloilla tai toimialojen osilla toimivat yritykset siirtävät tuotantoa muihin maihin tai jos kyseisistä maista tuotavilla tuotteilla korvataan vastaavat mutta vähemmän kasvihuonekaasupäästöjä aiheuttavat tuotteet. Tämä voi johtaa niiden kokonaispäästöjen lisääntymiseen maailmanlaajuisesti ja vaarantaa siten kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisen, jota tarvitaan kiireellisesti, jos maailma haluaa pitää maapallon keskilämpötilan nousun selvästi alle kahdessa celsiusasteessa esiteollisella kaudella vallinneeseen tasoon verrattuna. (9)Hiilirajamekanismia koskeva aloite, jäljempänä ’CBAM’, on osa 55-valmiuspakettia (”Fit for 55 Package”). Tämä mekanismi on olennainen osa EU:n välineistöä, jolla pyritään saavuttamaan ilmastoneutraalia unionia koskeva tavoite vuoteen 2050 mennessä Pariisin sopimuksen mukaisesti puuttumalla hiilivuodon riskeihin, jotka johtuvat unionin kunnianhimoisemmista ilmastotavoitteista. (10)Hiilivuoden riskille alttiilla toimialoilla tai toimialojen osilla kyseisen riskin torjumiseen nykyisin käytettäviä mekanismeja ovat direktiivin 2003/87/EY 10 b artiklassa säädetty EU:n päästökauppajärjestelmän päästöoikeuksien jakaminen maksutta siirtymäkauden aikana sekä mainitun direktiivin 10 a artiklan 6 kohdassa säädetyt taloudelliset toimenpiteet, joilla korvataan sähkön hintoihin siirretyistä kasvihuonekaasupäästöihin liittyvistä kustannuksista aiheutuvat epäsuorien päästöjen kustannukset. Täysimääräiseen huutokauppaan verrattuna EU:n päästökauppajärjestelmässä tapahtuva maksuton jakaminen heikentää kuitenkin hintasignaalia maksuttomia päästöoikeuksia saavien laitosten osalta, ja vaikuttaa siten kannustimiin investoida päästöjen vähentämiseen. (11)CBAM:n tarkoituksena on korvata kyseiset nykyiset mekanismit puuttumalla hiilivuodon riskiin eri tavalla eli varmistamalla, että hiilen hinta on sama sekä tuontitavaroille että kotimaisille tuotteille. Jotta nykyisestä maksuttomien päästöoikeuksien järjestelmästä voitaisiin siirtyä asteittain CBAM:n käyttöön, CBAM olisi otettava käyttöön vaiheittain samalla kun maksuttomat päästöoikeudet CBAM:n soveltamisalaan kuuluvilla toimialoilla poistetaan vähitellen. Se, että siirtymäkauden aikana sovelletaan sekä CBAM:ää että EU:n päästökauppajärjestelmässä tapahtuvaa päästöoikeuksien maksutonta jakamista, ei saisi missään tapauksessa johtaa siihen, että unionitavaroita kohdellaan suotuisammin kuin unionin tullialueelle tuotavia tavaroita. (12)Vaikka CBAM:n tavoitteena on estää hiilivuodon riski, tällä asetuksella kannustetaan myös kolmansien maiden tuottajia käyttämään kasvihuonekaasupäästöjen kannalta tehokkaampia teknologioita, jotta tuotantoyksikköä kohden syntyy vähemmän päästöjä. (13)Koska CBAM on hiilivuodon estämiseen ja kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen tähtäävä väline, sillä olisi varmistettava, että tuontituotteisiin sovelletaan sääntelyjärjestelmää, jossa hiilidioksidikustannukset vastaavat niitä kustannuksia, jotka muussa tapauksessa kuuluisivat EU:n päästökauppajärjestelmän piiriin. CBAM on ilmastotoimenpide, jolla olisi estettävä hiilivuodon riski ja tuettava unionin kunnianhimoisempia tavoitteita ilmastonmuutoksen hillitsemisessä samalla kun varmistetaan yhteensopivuus WTO:n sääntöjen kanssa. (14)Tätä asetusta olisi sovellettava tavaroihin, jotka tuodaan unionin tullialueelle kolmansista maista, paitsi jos niiden tuotanto kuuluu jo EU:n päästökauppajärjestelmän piiriin, jolloin kyseistä järjestelmää sovelletaan kolmansiin maihin ja alueisiin, taikka sellaiseen hiilen hinnoittelujärjestelmän piiriin, joka on kaikilta osin yhdistetty EU:n päästökauppajärjestelmään. (15)Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä SEUT 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä liitteessä II olevan maaluettelon muuttamisesta, jotta EU:n päästökauppajärjestelmään kaikilta osin integroituneet tai tulevien sopimusten kautta siihen yhdistyneet kolmannet maat ja alueet jätetään CBAM:n soveltamisalan ulkopuolelle. Vastaavasti kyseisiä kolmansia maita ja alueita ei tulisi mainita liitteen II luettelossa ja niihin tulisi soveltaa CBAM:ää, jos ne eivät tosiasiallisesti veloita päästökauppajärjestelmän hintaa unioniin viedyistä tavaroista. (16)Tätä asetusta olisi sovellettava mannerjalustaan ja jäsenvaltioiden Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen mukaisesti ilmoittamaan talousvyöhykkeeseen, jotta voidaan estää hiilivuodon riski merilaitoksissa. (17)CBAM:llä säänneltävien kasvihuonekaasujen päästöjen olisi oltava samoja kuin kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmää koskevan direktiivin 2003/87/EY liitteen I soveltamisalaan kuuluvien päästöjen eli hiilidioksidi ja tarvittaessa typpioksiduuli ja perfluorihiilivedyt. CBAM:ää olisi aluksi sovellettava kyseisten kasvihuonekaasujen suoriin päästöihin, jotka aiheutuvat tavaroiden tuotannosta siihen asti, kun ne tuodaan unionin tullialueelle, ja siirtymäkauden päätyttyä ja lisäarvioinnin jälkeen myös epäsuoriin päästöihin, jolloin se vastaisi EU:n päästökauppajärjestelmän soveltamisalaa. (18)Sekä EU:n päästökauppajärjestelmän että CBAM:n tavoitteena on hinnoitella samojen toimialojen ja tavaroiden sitoutuneet kasvihuonekaasupäästöt käyttämällä erityisiä päästöoikeuksia tai todistuksia. Molemmat järjestelmät ovat luonteeltaan sääntelyllisiä, ja niitä voidaan perustella tarpeella hillitä kasvihuonekaasupäästöjä unionissa vahvistetun ympäristötavoitteen mukaisesti. (19)Vaikka EU:n päästökauppajärjestelmässä asetetaan sen soveltamisalaan kuuluvien toimintojen kasvihuonekaasupäästöille absoluuttinen yläraja ja mahdollistetaan päästöoikeuksien kauppa (ns. päästökatto- ja -kauppajärjestelmä), CBAM:ssä ei pitäisi asettaa tuonnille määrällisiä rajoituksia, jotta kauppavirtoja ei rajoitettaisi. Lisäksi EU:n päästökauppajärjestelmää sovelletaan unionissa sijaitseviin laitoksiin, mutta CBAM:ää olisi sovellettava tiettyihin unionin tullialueelle tuotaviin tavaroihin. (20)CBAM:llä on EU:n päästökauppajärjestelmään verrattuna joitakin erityispiirteitä, jotka koskevat esimerkiksi CBAM-todistusten hinnan laskemista, mahdollisuutta käydä todistuksilla kauppaa ja todistusten voimassaoloaikaa. Nämä johtuvat tarpeesta säilyttää CBAM:n vaikuttavuus keinona estää hiilivuotoa ajan mittaan ja varmistaa, että järjestelmän hallinnointi ei aiheuta kohtuutonta rasitetta toiminnanharjoittajille asetettujen velvoitteiden ja hallinnon resurssien osalta, samalla kun toiminnanharjoittajille myönnetään vastaava joustavuus kuin EU:n päästökauppajärjestelmässä. (21)Jotta CBAM:stä muodostuisi vaikuttava hiilivuotoa koskeva toimenpide, sen hintojen olisi vastattava tarkasti EU:n päästökauppajärjestelmän hintoja. Vaikka EU:n päästökauppajärjestelmän markkinoilla päästöoikeuksien hinta määritetään huutokaupoissa, CBAM-todistusten hinnan olisi vastattava kohtuullisen hyvin viikoittaisten keskiarvojen perusteella laskettua huutokauppahintaa. Tällaiset viikoittaiset keskihinnat vastaavat tarkasti EU:n päästökauppajärjestelmän hintavaihteluja ja antavat tuojille kohtuullisesti liikkumavaraa hyödyntää EU:n päästökauppajärjestelmän hintamuutoksia sekä varmistavat samalla, että järjestelmä pysyy hallintoviranomaisten hallittavissa. (22)EU:n päästökauppajärjestelmässä myönnettyjen päästöoikeuksien kokonaismäärä (”päästökatto”) määrittää päästöoikeuksien tarjonnan ja antaa varmuuden kasvihuonekaasujen enimmäispäästöistä. Hiilen hinta määräytyy tarjonnan ja markkinoiden kysynnän välisen tasapainon perusteella. Hintakannustimen tarjoaminen edellyttää niukkuutta. Koska tuojien käytettävissä olevien CBAM-todistusten määrälle ei ole mahdollista asettaa ylärajaa, jos tuojilla olisi mahdollisuus siirtää CBAM-todistuksia ja käydä niillä kauppaa, tämä voisi johtaa tilanteisiin, joissa CBAM-todistusten hinta ei enää vastaisi hintojen kehitystä EU:n päästökauppajärjestelmässä. Tämä aiheuttaisi epätasapainon kotimaisten tuotteiden ja tuontituotteiden välille hiilestä irtautumista koskevien kannustimien osalta, suosisi hiilivuotoa ja haittaisi CBAM:n yleistä ilmastotavoitetta. Se voisi myös johtaa siihen, että hinnat olisivat erilaisia eri maiden toiminnanharjoittajille. CBAM-todistuksilla käytävälle kaupalle ja niiden siirtämiselle asetettuja rajoituksia perustellaan tarpeella välttää CBAM:n vaikuttavuuden ja ilmastotavoitteen heikkeneminen ja varmistaa tasapuolinen kohtelu eri maiden toiminnanharjoittajille. Jotta kuitenkin säilytettäisiin tuojien mahdollisuus optimoida kustannuksensa, tässä asetuksessa olisi säädettävä järjestelmästä, jossa viranomaiset voivat ostaa takaisin tietyn määrän ylimääräisiä todistuksia tuojilta. Tämä määrä vahvistetaan tasolle, joka antaa tuojille kohtuullisesti liikkumavaraa pitää kustannuksensa kohtuullisina todistusten voimassaoloaikana säilyttäen samalla hintojen välittymisen kokonaisvaikutuksen ja varmistaen toimenpiteen ympäristötavoitteen säilymisen.

(23)Koska CBAM:ää sovelletaan tavaroiden tuontiin unionin tullialueelle eikä laitoksiin, kyseisessä järjestelmässä olisi sovellettava myös tiettyjä mukautuksia ja yksinkertaistuksia. Yhtenä näistä yksinkertaistuksista olisi oltava ilmoitusjärjestelmä, jossa tuojien olisi ilmoitettava tuontitavaroiden todennettujen sitoutuneiden kasvihuonekaasujen kokonaispäästöjen määrä tiettynä kalenterivuonna. Olisi myös sovellettava EU:n päästökauppajärjestelmän vaatimustenmukaisuussyklistä poikkeavaa ajoitusta, jotta vältetään mahdolliset pullonkaulat, jotka johtuvat tämän asetuksen ja EU:n päästökauppajärjestelmän mukaisista akkreditoituja todentajia koskevista velvoitteista. (24)Jäsenvaltioiden olisi määrättävä seuraamuksia tämän asetuksen rikkomisesta ja varmistettava, että ne pannaan täytäntöön. Kyseisten seuraamusten määrän olisi oltava sama kuin direktiivin 2003/87/EY 16 artiklan 3 tai 4 kohdan mukaisesti unionissa nykyisin sovellettavien seuraamusten, jotka määrätään silloin, kun EU:n päästökauppajärjestelmää rikotaan. (25)EU:n päästökauppajärjestelmää sovelletaan tiettyihin tuotantoprosesseihin ja -toimintoihin, mutta CBAM:ää olisi sovellettava vastaavien tavaroiden tuontiin. Tämä edellyttää, että tuontitavarat yksilöidään selkeästi yhdistetyn nimikkeistön, jäljempänä ’CN’, luokittelun mukaisesti ja että niiden yhteys sitoutuneisiin kasvihuonekaasupäästöihin todetaan. (26)CBAM:n tuotekattavuuden olisi vastattava EU:n päästökauppajärjestelmän soveltamisalaan kuuluvia toimintoja, koska kyseinen järjestelmä perustuu direktiivissä 2003/87/EY säädettyyn ympäristötavoitteeseen liittyviin määrällisiin ja laadullisiin kriteereihin ja koska se on kattavin kasvihuonekaasupäästöjen sääntelyjärjestelmä unionissa. (27)Se, että CBAM:n tuotevalikoima vastaisi EU:n päästökauppajärjestelmän soveltamisalaan kuuluvia toimintoja, auttaisi myös varmistamaan, että tuontituotteille myönnetään kohtelu, joka ei ole epäedullisempi kuin vastaaville kotimaista alkuperää oleville tuotteille myönnetty kohtelu. (28)Vaikka CBAM:n perimmäisenä tavoitteena on laaja tuotevalikoima, olisi kuitenkin järkevää aloittaa sellaisilla toimialoilla, joilla tuotteet ovat suhteellisen homogeenisia ja joilla on hiilivuodon riski. Hiilivuodon riskille alttiit unionin toimialat luetellaan komission delegoidussa päätöksessä 2019/708. (29)Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat tavarat olisi valittava sen jälkeen, kun niiden merkitys kumulatiivisten kasvihuonekaasupäästöjen ja hiilivuodon riskin kannalta on analysoitu huolellisesti vastaavilla EU:n päästökauppajärjestelmän toimialoilla, ja samalla on rajoitettava monimutkaisuutta ja hallinnollista rasitetta. Varsinaisessa valinnassa olisi erityisesti otettava huomioon EU:n päästökauppajärjestelmään kuuluvat perusmateriaalit ja -tuotteet, jotta voidaan varmistaa, että energiaintensiivisten tuotteiden tuonti unioniin on tasavertaisessa asemassa EU:n tuotteiden kanssa EU:n päästökauppajärjestelmän hiilen hinnoittelun osalta, ja lieventää hiilivuodon riskejä. Valikoiman supistamiseksi käytettävien muiden asiaankuuluvien arviointiperusteiden olisi oltava seuraavat: ensimmäinen arviointiperuste on toimialojen merkitys päästöjen kannalta eli se, onko asianomainen toimiala yksi suurimmista kasvihuonekaasupäästöjen kokonaispäästöjen aiheuttajista; toinen arviointiperuste on toimialan alttius merkittävälle hiilivuodon riskille, sellaisena kuin se määritellään direktiivissä 2003/87/EY; kolmas arviointiperuste on tarve saavuttaa tasapaino kasvihuonekaasupäästöjen laajan kattavuuden sekä monimutkaisuuden ja hallinnollisen työn rajoittamisen välillä. (30)Ensimmäiseen arviointiperusteeseen liittyvien kumulatiivisten päästöjen osalta voidaan luetella seuraavat teollisuudenalat: rauta ja teräs, jalostamot, sementti, orgaaniset peruskemikaalit ja lannoitteet. (31)Tiettyjä komission delegoidussa päätöksessä (EU) 2019/708 lueteltuja aloja ei kuitenkaan pitäisi tässä vaiheessa ottaa mukaan tämän asetuksen soveltamisalaan niiden erityispiirteiden vuoksi. (32)Erityisesti orgaaniset kemikaalit eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan, koska eräiden teknisten rajoitusten vuoksi ei ole mahdollista selkeästi määritellä tällaisten tuontitavaroiden sitoutuneita päästöjä. Näiden tavaroiden osalta EU:n päästökauppajärjestelmässä sovellettava vertailuluku on perusparametri, joka ei mahdollista yksittäisten tuontitavaroiden sidottujen päästöjen selkeää jakamista. Orgaanisten kemikaalien kohdennetumpi jakaminen edellyttää enemmän tietoja ja analyyseja. (33)Vastaavat tekniset rajoitukset koskevat myös jalostamotuotteita, joiden osalta yksittäisten tuotantotuotteiden kasvihuonekaasupäästöjä ei ole mahdollista lukea selkeästi. EU:n päästökauppajärjestelmän asiaankuuluvat vertailuarvot eivät liity suoraan tiettyihin tuotteisiin, kuten bensiiniin, dieseliin tai petroliin, vaan koko jalostamotuotantoon. (34)Alumiinituotteet olisi kuitenkin sisällytettävä CBAM:ään, koska ne ovat erittäin alttiita hiilivuodolle. Lisäksi ne kilpailevat monenlaisessa teollisessa käytössä suoraan terästuotteiden kanssa, koska niiden ominaisuudet muistuttavat läheisesti terästuotteiden ominaisuuksia. Alumiinin sisällyttäminen on tärkeää myös siksi, että CBAM:n soveltamisala saatetaan tulevaisuudessa laajentaa koskemaan myös epäsuoria päästöjä. (35)Putkien liitos- ja muiden osien olisi kuuluttava CBAM:n soveltamisalaan niiden vähäisistä sitoutuneista päästöistä huolimatta, koska niiden jättäminen soveltamisalan ulkopuolelle lisäisi todennäköisyyttä siihen, että kaupan rakennetta muutetaan kohti jatkojalostustuotteita ja vältetään siten järjestelmään kuuluvat terästuotteet. (36)Sitä vastoin tätä asetusta ei pitäisi soveltaa tiettyihin tuotteisiin, joiden tuotannosta ei aiheudu merkittäviä päästöjä, kuten rautaromu (CN-koodi 7204), ferroseokset (CN-koodi 7202) ja tietyt lannoitteet (CN-koodi 3105 60 00). (37)Sähkön tuonti olisi sisällytettävä tämän asetuksen soveltamisalaan, koska kyseisen toimialan osuus unionin kasvihuonekaasujen kokonaispäästöistä on 30 prosenttia. Unionin ilmastotavoitteiden tiukentaminen kasvattaisi hiilikustannusten eroa unionissa ja sen ulkopuolella tuotetun sähkön välillä. Tämä kasvu yhdistettynä edistymiseen unionin sähköverkon liittämisessä sen naapurimaiden verkkoon lisäisi hiilivuodon riskiä, koska sähkön tuonti lisääntyisi, ja merkittävä osa tuontisähköstä tuotetaan hiilivoimalaitoksissa. (38)Koska tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tavaroiden tuojien ei tarvitsisi täyttää tämän asetuksen mukaisia CBAM-velvoitteitaan tuontihetkellä, erityisiä hallinnollisia toimenpiteitä olisi sovellettava sen varmistamiseksi, että velvoitteet täytetään myöhemmässä vaiheessa. Sen vuoksi tuojilla olisi oltava oikeus tuoda CBAM-tavaroita vasta sen jälkeen, kun tämän asetuksen soveltamisesta vastaavat toimivaltaiset viranomaiset ovat antaneet niille valtuutuksen. (39)CBAM:n olisi perustuttava ilmoitusjärjestelmään, jossa valtuutettu ilmoittaja, joka voi edustaa useampaa kuin yhtä tuojaa, toimittaa vuosittain ilmoituksen unionin tullialueelle tuotujen tavaroiden sitoutuneista päästöistä ja palauttaa ilmoitettuja päästöjä vastaavan määrän CBAM-todistuksia. (40)Valtuutetun ilmoittajan olisi voitava vaatia palautettavien CBAM-todistusten määrän alentamista kyseisistä päästöistä muilla lainkäyttöalueilla jo maksetun hiilen hinnan perusteella. (41)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 765/2008 4 artiklan 1 kohdan tai komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 mukaisesti nimetyn kansallisen akkreditointielimen akkreditoiman henkilön olisi todennettava ilmoitetut sitoutuneet päästöt. (42)Kolmansissa maissa sijaitsevien tuotantolaitosten toiminnanharjoittajien olisi voitava rekisteröityä järjestelmässä keskustietokantaan ja asettaa tavaroiden tuotannosta aiheutuvat todennetut sitoutuneet kasvihuonekaasupäästönsä valtuutettujen ilmoittajien nähtäville tietokannassa. Toiminnanharjoittajan olisi voitava päättää olla antamatta nimeään, osoitettaan ja yhteystietojaan julkisesti nähtäville keskustietokannassa.

(43)CBAM-todistukset eroavat EU:n päästökauppajärjestelmän päästöoikeuksista, joiden olennaisena piirteenä on päivittäin pidettävä huutokauppa. Tarve asettaa CBAM-todistuksille selkeä hinta tekisi päivittäisestä julkaisemisesta kohtuuttoman työlästä ja hämmentävää toiminnanharjoittajille, koska päivittäiset hinnat saattavat olla jo vanhentuneita julkaisuhetkellä. Näin ollen CBAM-hintojen julkaiseminen viikoittain kuvastaisi tarkasti EU:n päästökauppajärjestelmän päästöoikeuksien hinnoittelusuuntausta ja pyrkisi samaan ilmastotavoitteeseen. Sen vuoksi CBAM-todistusten hinta olisi laskettava pidemmän ajan perusteella (viikoittain) kuin EU:n päästökauppajärjestelmässä (päivittäin). Komissiolle olisi annettava tehtäväksi laskea ja julkaista kyseinen keskihinta. (44)Jotta valtuutetut ilmoittajat voisivat noudattaa CBAM-velvoitteitaan joustavasti ja jotta ne voisivat hyötyä EU:n päästökauppajärjestelmän päästöoikeuksien hintavaihteluista, CBAM-todistusten olisi oltava voimassa kaksi vuotta niiden ostopäivästä. Valtuutetun ilmoittajan olisi voitava jälleenmyydä liikaa ostetut todistukset kansalliselle viranomaiselle. Valtuutetun ilmoittajan olisi kerättävä vuoden aikana palautushetkellä vaadittavien todistusten määrä, ja kullekin vuosineljännekselle on vahvistettu kynnysarvo. (45)Sähkön fyysisten ominaisuuksien vuoksi ja etenkin siksi, että elektronien todellista virtausta on mahdotonta seurata, CBAM on suunniteltu hiukan eri tavalla kuin EU:n päästökauppajärjestelmä. Oletusarvoja olisi käytettävä vakiomuotoisena toimintatapana, ja valtuutettujen ilmoittajien olisi voitava vaatia CBAM-velvoitteidensa laskemista todellisten päästöjen perusteella. Sähköllä käytävä kauppa eroaa muiden tavaroiden kaupasta erityisesti siksi, että sillä käydään kauppaa yhteenliitettyjen sähköverkkojen kautta käyttäen sähköpörssejä ja erityisiä kaupankäynnin muotoja. Markkinoiden yhteenkytkeminen on tiheästi säännelty sähkökaupan muoto, joka mahdollistaa osto- ja myyntitarjousten yhdistämisen kaikkialla unionissa. (46)Jotta vältyttäisiin toimenpiteiden kiertämiseltä ja helpotettaisiin sähkön tuonnista ja sen käytöstä tavaroissa aiheutuvien todellisten hiilidioksidipäästöjen jäljitettävyyttä, todellisten päästöjen laskeminen olisi sallittava vain tietyin tiukoin edellytyksin. Erityisesti olisi osoitettava, että nimeäminen jaetulle yhteenliittämiskapasiteetille tapahtuu sitovasti ja että suora sopimussuhde on olemassa ostajan ja uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tuottajan välillä taikka sähkön ostajan ja sellaisen tuottajan välillä, jonka päästöt ovat oletusarvoja pienemmät. (47)Energiayhteisön perustamissopimuksen sopimuspuolet tai pitkälle menevän ja laaja-alaisen vapaakauppa-alueen sisältävien assosiaatiosopimusten osapuolet ovat sitoutuneet hiilestä irtautumiseen, minkä olisi loppujen lopuksi johdettava siihen, että ne ottavat käyttöön hiilen hinnoittelumekanismeja, jotka ovat samanlaiset kuin EU:n päästökauppajärjestelmä tai vastaavat sitä, tai että ne osallistuvat EU:n päästökauppajärjestelmään. (48)Kolmansien maiden integroituminen unionin sähkömarkkinoihin kannustaa kyseisiä kolmansia maita nopeuttamaan siirtymistään energiajärjestelmiin, joissa uusiutuvien energialähteiden osuus on suuri. Komission asetuksessa (EU) 2015/1222 säädetty sähkömarkkinoiden yhteenkytkeminen antaa kolmansille maille mahdollisuuden integroida uusiutuvista energialähteistä tuotettu sähkö paremmin sähkömarkkinoihin, vaihtaa tällaista sähköä tehokkaalla tavalla laajemmalla alueella, tasapainottaa tarjonta ja kysyntä unionin laajemmilla markkinoilla ja vähentää sähköntuotantonsa hiili-intensiteettiä. Kolmansien maiden integroituminen unionin sähkömarkkinoihin edistää myös sähkön toimitusvarmuuden turvaamista kyseisissä maissa ja naapurijäsenvaltioissa. (49)Kun kolmannet maat on integroitu tiiviisti unionin sähkömarkkinoihin markkinoiden yhteenkytkemisen kautta, olisi löydettävä teknisiä ratkaisuja, joilla varmistetaan CBAM:n soveltaminen tällaisista maista unionin tullialueelle vietävään sähköön. Jos teknisiä ratkaisuja ei löydy, kolmansien maiden, joiden markkinat on kytketty yhteen, olisi saatava määräaikainen vapautus CBAM:n soveltamisesta ainakin vuoteen 2030 asti yksinomaan sähkön viennin osalta edellyttäen, että tietyt edellytykset täyttyvät. Kyseisten kolmansien maiden olisi kuitenkin kehitettävä etenemissuunnitelma ja sitouduttava panemaan täytäntöön hiilen hinnoittelumekanismi, jossa hinnat vastaavat EU:n päästökauppajärjestelmän hintoja, sekä sitouduttava saavuttamaan hiilineutraalisuus viimeistään vuonna 2050, jotta yhdenmukaisuus unionin lainsäädännön kanssa saavutetaan ympäristö-, ilmasto-, kilpailu- ja energia-alalla. Vapautus olisi peruutettava heti, kun on syytä uskoa, että kyseinen maa ei täytä sitoumuksiaan tai että se ei ole vuoteen 2030 mennessä hyväksynyt EU:n päästökauppajärjestelmää vastaavaa päästökauppajärjestelmää. (50)Siirtymäkautta olisi sovellettava vuosina 2023–2025. CBAM:ää olisi sovellettava ilman rahoitusoikaisua, jotta helpotettaisiin mekanismin sujuvaa käyttöönottoa ja vähennettäisiin näin kauppaan kohdistuvien häiritsevien vaikutusten riskiä. Ilmoittajien olisi neljännesvuosittain raportoitava siirtymäkauden aikana tuotujen tavaroiden tosiasialliset sitoutuneet päästöt ja esitettävä yksityiskohtaisesti suorat ja välilliset päästöt sekä mahdollinen ulkomailla maksettu hiilen hinta. (51)CBAM:n asianmukaisen toiminnan helpottamiseksi ja varmistamiseksi komission olisi annettava tukea tämän asetuksen soveltamisesta vastaaville toimivaltaisille viranomaisille niiden täyttäessä velvollisuuksiaan. (52)Komission olisi arvioitava tämän asetuksen soveltamista ennen siirtymäkauden päättymistä ja annettava kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Komission kertomuksessa olisi keskityttävä erityisesti mahdollisuuksiin tehostaa ilmastotoimia ilmastoneutraalia unionia koskevan tavoitteen saavuttamiseksi vuoteen 2050 mennessä. Komission olisi osana tätä arviointia aloitettava sellaisten tietojen kerääminen, jotka ovat tarpeen soveltamisalan laajentamiseksi koskemaan mahdollisesti epäsuoria päästöjä sekä muita tuotteita ja palveluja, joiden osalta hiilivuodon riski on olemassa, ja kehitettävä sitoutuneiden päästöjen laskentamenetelmiä ympäristöjalanjälkeä koskevien menetelmien perusteella. (53)Edellä sanotun perusteella vuoropuhelua kolmansien maiden kanssa olisi jatkettava, ja sellaisille yhteistyölle ja ratkaisuille olisi annettava tilaa, joista voidaan saada tietoja toimenpiteen suunnittelun yksityiskohtia koskevien erityisten valintojen tekemiseksi täytäntöönpanon ja erityisesti siirtymäkauden aikana. (54)Komission olisi tasapuolisella tavalla ja EU:n kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti pyrittävä tarkastelemaan niiden kolmansien maiden kanssa, joiden kauppaan tämä asetus vaikuttaa, mahdollisuuksia vuoropuheluun ja yhteistyöhön tässä asetuksessa ja sitä koskevissa täytäntöönpanosäädöksissä vahvistettujen mekanismin tiettyjen osien panemiseksi täytäntöön. Sen olisi myös tarkasteltava mahdollisuuksia tehdä sopimuksia kyseisten maiden hiilen hinnoittelumekanismin huomioon ottamiseksi. (55)Koska CBAM:llä pyritään kannustamaan puhtaampiin tuotantoprosesseihin, EU on myös valmis työskentelemään matala- ja keskituloisten maiden kanssa auttaakseen niiden valmistusteollisuutta irtautumaan hiilestä. Lisäksi unionin olisi tuettava vähemmän kehittyneitä maita tarvittavalla teknisellä avulla, jotta helpotetaan niiden mukautumista tässä asetuksessa vahvistettuihin uusiin velvoitteisiin. (56)Tämän asetuksen säännökset eivät rajoita Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/679 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1725 soveltamista. (57)Tehokkuuden vuoksi olisi sovellettava neuvoston asetuksen (EY) N:o 515/97 säännöksiä. (58)Jotta tämän asetuksen sääntöjen kiertäminen voitaisiin estää, komissiolle olisi SEUT 290 artiklan mukaisesti siirrettävä valta antaa säädöksiä liitteessä I olevan luettelon täydentämiseksi. (59)On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä. (60)Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. (61)Unionin taloudellisia etuja olisi menojen hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin hallinnolliset ja taloudelliset seuraamukset, OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I luku

Kohde, soveltamisala ja määritelmät 1 artikla

Kohde 1.Tällä asetuksella perustetaan hiilirajamekanismi, jäljempänä ’CBAM’, jolla puututaan liitteessä I tarkoitettujen tavaroiden sitoutuneisiin kasvihuonekaasupäästöihin hiilivuodon riskin ehkäisemiseksi tuotaessa tavaroita unionin tullialueelle. 2.CBAM täydentää direktiivillä 2003/87/EY unionin päästökauppajärjestelmää varten perustettua järjestelmää soveltamalla vastaavia sääntöjä 2 artiklassa tarkoitettujen tavaroiden unionin tullialueelle suuntautuvaan tuontiin. 3.Kyseistä hiilivuoden riskin ehkäisemiseen tähtäävästä mekanismista tulee asteittain vaihtoehto direktiivillä 2003/87/EY perustetuille mekanismeille ja etenkin mainitun direktiivin 10 a artiklan mukaiselle maksuttomalle päästöoikeuksien jakamiselle. 2 artikla

Soveltamisala 1.Tätä asetusta sovelletaan liitteessä I lueteltuihin kolmannen maan alkuperätavaroihin, kun kyseisiä tavaroita tai niistä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 256 artiklassa tarkoitetussa sisäisessä jalostusmenettelyssä valmistettuja tavaroita tuodaan unionin tullialueelle. 2.Tätä asetusta sovelletaan 1 kohdassa tarkoitettuihin tavaroihin, kun ne tuodaan jäsenvaltion mannerjalustalle tai talousvyöhykkeelle. 3.Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, tätä asetusta ei sovelleta liitteessä II olevassa A jaksossa lueteltujen maiden ja alueiden alkuperätavaroihin. 4.Tuontitavarat katsotaan kolmannen maan alkuperätavaroiksi asetuksen (EU) N:o 952/2013 59 artiklassa määriteltyjen etuuskohteluun oikeuttamattomien alkuperäsääntöjen mukaisesti. 5.Maat ja alueet luetellaan liitteessä II olevassa A jaksossa, jos seuraavat kumulatiiviset edellytykset täyttyvät: a)direktiivin 2003/87/EY nojalla perustettua EU:n päästökauppajärjestelmää sovelletaan kyseiseen maahan tai alueeseen tai kyseisen kolmannen maan tai alueen ja unionin välillä on tehty sopimus, jolla kolmannen maan tai alueen päästökauppajärjestelmä yhdistetään kaikilta osin EU:n päästökauppajärjestelmään; b)tavaroiden alkuperämaassa maksettu hinta veloitetaan tosiasiallisesti kyseisistä tavaroista myöntämättä niille muita alennuksia kuin myös EU:n päästökauppajärjestelmässä sovellettavat alennukset. 6.Siirretään komissiolle valta antaa täytäntöönpanosäädöksiä edellytysten määrittämiseksi CBAM:n soveltamiselle 2 kohdassa tarkoitettuihin tavaroihin. Kyseiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 29 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 7.Jos kolmannen maan tai alueen sähkömarkkinat on integroitu unionin sähkön sisämarkkinoihin markkinoiden yhteenkytkemisen kautta, eikä ole ollut mahdollista löytää teknistä ratkaisua CBAM:n soveltamiseksi sähkön tuontiin kyseisestä kolmannesta maasta tai kyseiseltä kolmannelta alueelta unioniin, tällainen sähkön tuonti kyseisestä maasta tai kyseiseltä alueelta on vapautettava CBAM:n soveltamisesta edellyttäen, että kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: a)kyseinen kolmas maa tai alue on tehnyt unionin kanssa sopimuksen, jossa vahvistetaan velvoite soveltaa unionin sähköalan lainsäädäntöä, mukaan lukien uusiutuvien energialähteiden kehittämistä koskeva lainsäädäntö, sekä muita energia-, ympäristö- ja kilpailualan sääntöjä; b)kyseisen kolmannen maan tai alueen kansallisella lainsäädännöllä pannaan täytäntöön unionin sähkömarkkinalainsäädännön keskeiset säännökset, mukaan lukien uusiutuvien energialähteiden kehittämisestä ja sähkömarkkinoiden yhteenkytkemisestä annetut säännökset; c)kolmas maa tai alue on toimittanut komissiolle etenemissuunnitelman, jossa on aikataulu d ja e alakohdassa säädettyjen edellytysten täytäntöönpanemiseksi toteutettavien toimenpiteiden hyväksymiselle; d)kyseinen kolmas maa tai alue on sitoutunut ilmastoneutraaliuteen vuoteen 2050 mennessä ja on laatinut ja tarvittaessa ilmoittanut virallisesti ilmastonmuutosta koskevalle Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimukselle vuosisadan puoliväliin ulottuvan kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen tähtäävän pitkän aikavälin kehitysstrategian, joka on sovitettu yhteen kyseisen tavoitteen kanssa, ja pannut kyseisen velvoitteen täytäntöön kansallisessa lainsäädännössään; e)kolmas maa tai alue on c alakohdan mukaisen etenemissuunnitelman täytäntöönpanon yhteydessä osoittanut edistyneensä merkittävästi kansallisen lainsäädäntönsä sovittamisessa yhteen ilmastoalaa koskevan unionin lainsäädännön kanssa kyseisen etenemissuunnitelman perusteella, mukaan lukien hiilen hinnoittelun saattaminen yhteen unionin tason kanssa ainakin sähköntuotannon osalta. Sähkön päästökauppajärjestelmän, jossa hinnat vastaavat EU:n päästökauppajärjestelmän hintoja, täytäntöönpano on saatettava päätökseen viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2030;

f)kyseinen kolmas maa tai alue on ottanut käyttöön vaikuttavat järjestelmät, joilla estetään sähkön välillinen tuonti unioniin muista sellaisista kolmansista maista, jotka eivät täytä a–e alakohdassa säädettyjä vaatimuksia. 8.Edellä 7 kohdan a–f alakohdassa säädetyt edellytykset täyttävät kolmannet maat ja alueet luetellaan tämän asetuksen liitteessä II olevassa B jaksossa, ja niiden on toimitettava 7 kohdan a–f alakohdan mukaisten edellytysten täyttymisestä kaksi kertomusta, joista ensimmäinen on toimitettava ennen 1 päivää heinäkuuta 2025 ja toinen ennen 1 päivää heinäkuuta 2029. Komissio arvioi viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2025 ja viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2029 erityisesti 7 kohdan c alakohdan mukaisen etenemissuunnitelman ja asianomaiselta kolmannelta maalta tai alueelta saatujen kertomusten perusteella, täyttääkö kyseinen kolmas maa tai alue edelleen 7 kohdassa säädetyt edellytykset. 9.Tämän asetuksen liitteessä II olevassa B jaksossa lueteltu kolmas maa tai alue poistetaan kyseisestä luettelosta, jos a)komissiolla on syy katsoa, että asianomainen maa tai alue ei ole edistynyt riittävästi jonkin 7 kohdan a–f alakohdassa luetellun vaatimuksen täyttämisessä tai jos asianomainen maa tai alue on toteuttanut toimia, jotka ovat ristiriidassa unionin ilmasto- ja ympäristölainsäädännössä asetettujen tavoitteiden kanssa; b)jos asianomainen kolmas maa tai alue on toteuttanut hiilestä irtautumista koskevien tavoitteidensa vastaisia toimia, kuten julkisen tuen antaminen sellaiselle uudelle tuotantokapasiteetille, josta aiheutuvat päästöt ovat yli 550 grammaa fossiilisista polttoaineista peräisin olevaa hiilidioksidia tuotettua kilowattituntia sähköä kohti. 10.Siirretään komissiolle valta antaa 28 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan vaatimukset ja menettelyt liitteessä II olevassa B jaksossa olevasta luettelosta poistettuja maita ja alueita varten sen varmistamiseksi, että tätä asetusta sovelletaan niiden alueisiin sähkön osalta. Jos tällaisissa tapauksissa markkinoiden yhteenkytkeminen on edelleen yhteensopimatonta tämän asetuksen soveltamisen kanssa, komissio voi päättää sulkea kyseiset kolmannet maat tai alueet unionin markkinoiden yhteenkytkemisen ulkopuolelle ja vaatia eksplisiittisen kapasiteetin jakamista unionin ja kolmannen maan välisellä rajalla, jotta CBAM:ää voidaan soveltaa. 11.Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 28 artiklan mukaisesti liitteessä II olevassa A tai B jaksossa olevien luetteloiden muuttamiseksi sen mukaan, täyttyvätkö 5, 7 tai 9 kohdassa säädetyt edellytykset. 12.Unioni voi tehdä kolmansien maiden kanssa sopimuksia kyseisissä maissa käytettävien hiilen hinnoittelumekanismien huomioon ottamiseksi 9 artiklaa sovellettaessa. 3 artikla

Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: (1)’tavaroilla’ liitteessä 1 lueteltuja tavaroita; (2)’kasvihuonekaasuilla’ liitteessä I eriteltyjä kasvihuonekaasuja kunkin mainitussa liitteessä luetellun tavaran osalta; (3)’päästöillä’ tavaroiden tuotannosta aiheutuvien kasvihuonekaasujen vapautumista ilmakehään; (4)’tuonnilla’ asetuksen (EU) N:o 952/2013 201 artiklassa säädettyä luovutusta vapaaseen liikkeeseen; (5)’EU:n päästökauppajärjestelmällä’ unionin päästökauppajärjestelmää direktiivin 2003/87/EY liitteessä I lueteltujen muiden toimintojen kuin ilmailutoiminnan osalta; (6)’kolmannella maalla’ unionin tullialueen ulkopuolella olevaa maata tai aluetta; (7)’mannerjalustalla’ Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksessa määriteltyä mannerjalustaa; (8)’talousvyöhykkeellä’ Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksessa määriteltyä talousvyöhykettä, jonka jäsenvaltio on mainitun yleissopimuksen nojalla julistanut talousvyöhykkeeksi; (9)’markkinoiden yhteenkytkemisellä’ siirtokapasiteetin jakamista sellaisen unionin järjestelmän kautta, jolla samanaikaisesti sekä täsmäytetään toimeksiantoja että jaetaan alueiden välistä kapasiteettia komission asetuksen (EU) 2015/1222 mukaisesti; (10)’eksplisiittisen kapasiteetin jakamisella’ rajat ylittävän siirtokapasiteetin jakamista erillään sähkökaupasta;

(11)’toimivaltaisella viranomaisella’ jäsenvaltion tämän asetuksen 11 artiklan mukaisesti nimeämää viranomaista; (12)’tulliviranomaisilla’ asetuksen (EU) N:o 952/2013 5 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä jäsenvaltioiden tulliviranomaisia; (13)’ilmoittajalla’ henkilöä, joka antaa vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan tulli-ilmoituksen omissa nimissään, tai henkilöä, jonka nimissä tällainen ilmoitus annetaan asetuksen (EU) N:o 952/2013 mukaisesti; (14)’henkilöllä’ luonnollista henkilöä, oikeushenkilöä ja henkilöiden yhteenliittymää, joka ei ole oikeushenkilö, mutta joka tunnustetaan unionin lainsäädännössä tai kansallisessa lainsäädännössä oikeustoimikelpoiseksi; (15)’suorilla päästöillä’ tavaroiden tuotantoprosesseista aiheutuvia päästöjä, joita tuottaja kontrolloi suoraan; (16)’sitoutuneilla päästöillä’ tavaroiden tuotannon aikana vapautuvia suoria päästöjä, jotka lasketaan liitteessä III vahvistetuilla menetelmillä; (17)’hiilidioksidiekvivalenttitonnilla’ yhtä tonnia hiilidioksidia, typpioksiduulia ja perfluorihiilivetyjä liitteessä I tarkoitettujen tavaroiden osalta; (18)’CBAM-todistuksella’ sähköisessä muodossa olevaa todistusta, joka koskee yhtä tonnia tavaroiden sitoutuneita päästöjä; (19)’palauttamisella’ tuontitavaroiden ilmoitettujen sitoutuneiden päästöjen kompensoimista CBAM-todistuksilla; (20)’tuotantoprosesseilla’ kemiallisia ja fysikaalisia prosesseja, jotka suoritetaan tavaroiden tuottamiseksi laitoksessa; (21)’oletusarvolla’ arvoa, joka lasketaan tai saadaan tavaroiden sitoutuneita päästöjä edustavasta sekundaaridatasta; (22)’todellisilla päästöillä’ tarkoitetaan päästöjä, jotka lasketaan tavaroiden tuotantoprosessien primaaridatan perusteella; (23)’hiilen hinnalla’ kolmannessa maassa kasvihuonekaasujen päästökauppajärjestelmässä verona tai päästöoikeuksina maksettua rahamäärää, joka lasketaan tällaisen toimenpiteen piiriin kuuluvista ja tavaroiden tuotannon aikana vapautuvista kasvihuonekaasuista; (24)’laitoksella’ kiinteää teknistä yksikköä, jossa tuotantoprosessi tapahtuu; (25)’toiminnanharjoittajalla’ henkilöä, joka käyttää laitosta tai jolla on siihen määräysvalta; (26)’kansallisella akkreditointielimellä’ kunkin jäsenvaltion asetuksen (EY) N:o 765/2008 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimittämää kansallista akkreditointielintä; (27)’EU:n päästökauppajärjestelmän päästöoikeudella’ direktiivin 2003/87/EY 3 artiklan a alakohdassa tarkoitettua päästöoikeutta mainitun direktiivin liitteessä I lueteltujen muiden toimintojen kuin ilmailutoiminnan osalta; (28)’epäsuorilla päästöillä’ sähkön, lämmityksen ja jäähdytyksen tuotannosta aiheutuvia päästöjä, jotka kulutetaan tavaroiden tuotantoprosessien aikana. II luku

Valtuutettujen tavaroiden ilmoittajien velvollisuudet ja oikeudet

4 artikla

Tavaroiden tuonti Unionin tullialueelle saa tuoda tavaroita ainoastaan sellainen ilmoittaja, jonka toimivaltainen viranomainen on valtuuttanut 17 artiklan mukaisesti, jäljempänä ’valtuutettu ilmoittaja’. 5 artikla

Valtuutuksen hakeminen 1.Ilmoittajan on ennen 2 artiklassa tarkoitettujen tavaroiden tuontia haettava sijoittautumispaikkansa toimivaltaiselta viranomaiselta valtuutusta tuoda kyseisiä tavaroita unionin tullialueelle. 2.Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jos sähköä tuotaessa siirtokapasiteetti jaetaan eksplisiittisen kapasiteetin jakamisen kautta, henkilöä, jolle kapasiteettia on jaettu tuontia varten ja joka nimeää tämän kapasiteetin tuontia varten, pidetään tätä asetusta sovellettaessa valtuutettuna ilmoittajana siinä jäsenvaltiossa, jossa henkilö ilmoittaa sähkön tuonnista. Tuonti on mitattava rajaa kohti enintään tunnin pituisina ajanjaksoina, eikä samasta tunnista ole mahdollista vähentää vientiä tai kauttakuljetusta. 3.Valtuutushakemuksessa on oltava seuraavat tiedot ilmoittajasta, jonka on oltava sijoittautunut unioniin: a)nimi, osoitteet ja yhteystiedot; b)talouden toimijoiden rekisteröinti- ja tunnistenumero, jäljempänä ’EORI’, asetuksen (EU) N:o 952/2013 9 artiklan mukaisesti; c)pääasiallinen taloudellinen toiminta unionissa; d)jäsenvaltion, johon ilmoittaja on sijoittautunut, veroviranomaisen antama vahvistus siitä, että ilmoittajaa ei koske kansallisia verovelkoja koskevaa maksamatonta perintämääräystä; e)kunnian ja omantunnon kautta annettu vakuutus siitä, että ilmoittajalla ei ole vakavia tai toistuvia tullilainsäädännön, verosääntöjen tai markkinoiden väärinkäyttöä koskevien sääntöjen rikkomisia hakemuksen jättämisvuotta edeltäneiden viiden vuoden aikana eikä merkintöjä taloudelliseen toimintaansa liittyvistä vakavista rikoksista; f)tiedot, jotka tarvitaan, jotta voidaan osoittaa ilmoittajan taloudelliset ja toiminnalliset valmiudet täyttää tämän asetuksen mukaiset velvoitteensa, ja jos toimivaltainen viranomainen riskinarvioinnin perusteella niin päättää, näiden tietojen vahvistamiseksi tarvittavat asiakirjatodisteet, kuten tuloslaskelma ja tase enintään kolmelta viimeisimmältä tilikaudelta; g)unionin tullialueelle tuotavien tavaroiden arvioitu rahallinen arvo ja määrä tavaralajeittain sinä kalenterivuonna, jona hakemus jätetään, ja sitä seuraavana kalenterivuonna; h)tarvittaessa niiden henkilöiden nimet ja yhteystiedot, joiden puolesta ilmoittaja toimii. 4.Hakija voi milloin tahansa peruuttaa hakemuksensa. 5.Valtuutetun ilmoittajan on viipymättä ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle 3 kohdan nojalla annettuihin tietoihin päätöksen tekemisen jälkeen mahdollisesti tehdyistä muutoksista, jotka voivat vaikuttaa 17 artiklan nojalla tehtyyn päätökseen tai luvan sisältöön 17 artiklan mukaisesti. 6.Siirretään komissiolle valta antaa täytäntöönpanosäädöksiä, jotka koskevat hakemuksen vakiomuotoa, viivästyksiä ja menettelyä, jota toimivaltaisen viranomaisen on noudatettava käsitellessään valtuutushakemuksia 1 kohdan mukaisesti, sekä sääntöjä, jotka koskevat toimivaltaisen viranomaisen suorittamaa ilmoittajien tunnistamista sähkön tuontia varten. Kyseiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 29 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 6 artikla

CBAM-ilmoitus 1.Kunkin valtuutetun ilmoittajan on viimeistään kunkin vuoden 31 päivä toukokuuta annettava toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitus, jäljempänä ’CBAM-ilmoitus’, ilmoitusta edeltävältä kalenterivuodelta. 2.CBAM-ilmoituksessa on oltava seuraavat tiedot:

a)kunkin tavaralajin osalta ilmoitusta edeltävänä kalenterivuonna tuotu kokonaispaljous, joka ilmaistaan megawattitunteina sähkön osalta ja tonneina muiden tavaroiden osalta; b)7 artiklan mukaisesti lasketut sitoutuneet kokonaispäästöt, jotka ilmaistaan sähkön osalta hiilidioksidiekvivalenttitonneina megawattituntia kohti ja muiden tavaroiden osalta hiilidioksidiekvivalenttitonneina kunkin tavaralajin tonnia kohti; c)palautettavia sitoutuneita kokonaispäästöjä koskevien CBAM-todistusten kokonaislukumäärä sen jälkeen, kun on tehty vähennys alkuperämaassa 9 artiklan mukaisesti maksetun hiilen hinnan vuoksi ja kun on tehty tarvittava mukautus vastaamaan sitä, missä määrin EU:n päästökauppajärjestelmän päästöoikeuksia on jaettu maksutta 31 artiklan mukaisesti. 3.Jos tuontitavarat ovat asetuksen (EU) N:o 952/2013 256 artiklassa tarkoitetussa sisäisessä jalostusmenettelyssä saatuja jalostettuja tuotteita, valtuutetun ilmoittajan on mainittava CBAM-ilmoituksessa tämän asetuksen liitteessä I lueteltujen sisäiseen jalostusmenettelyyn asetettujen tavaroiden sitoutuneet kokonaispäästöt, vaikka kyseistä jalostettua tuotetta ei lueteltaisi mainitussa liitteessä. 4.Jos tuontitavarat ovat asetuksen (EU) N:o 952/2013 259 artiklassa tarkoitetussa ulkoisessa jalostusmenettelyssä syntyneitä jalostettuja tuotteita, valtuutetun ilmoittajan on mainittava CBAM-ilmoituksessa ainoastaan unionin tullialueen ulkopuolella toteutetun jalostustoiminnon päästöt edellyttäen, että kyseinen jalostettu tuote on lueteltu tämän asetuksen liitteessä I. 5.Jos tuontitavarat ovat asetuksen (EU) N:o 952/2013 203 artiklassa tarkoitettuja palautustavaroita, valtuutetun ilmoittajan on tehtävä CBAM-ilmoitukseen erillinen maininta ”nolla” kyseisiä tavaroita vastaavien sitoutuneiden kokonaispäästöjen osalta. 6.Siirretään komissiolle valta antaa täytäntöönpanosäädöksiä, jotka koskevat CBAM-ilmoituksen vakiomuotoa ja toimittamismenettelyä sekä 2 kohdan c alakohdassa säädettyjen CBAM-todistusten palauttamisjärjestelyjä. Kyseiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 29 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 7 artikla

Sitoutuneiden päästöjen laskeminen 1.Tavaroiden sitoutuneet päästöt lasketaan liitteessä III vahvistettujen menetelmien mukaisesti. 2.Muiden tavaroiden kuin sähkön sitoutuneet päästöt määritetään tosiasiallisten päästöjen perusteella liitteessä III olevassa 2 ja 3 kohdassa vahvistettujen menetelmien mukaisesti. Jos tosiasiallisia päästöjä ei voida määrittää asianmukaisesti, sitoutuneet päästöt määritetään oletusarvojen perusteella liitteessä III olevassa 4.1 kohdassa vahvistettujen menetelmien mukaisesti. 3.Tuontisähkön sitoutuneet päästöt määritetään oletusarvojen perusteella liitteessä III olevassa 4.2 kohdassa vahvistetun menetelmän mukaisesti, paitsi jos valtuutettu ilmoittaja päättää määrittää sitoutuneet päästöt tosiasiallisten päästöjen perusteella mainitussa liitteessä olevan 5 kohdan mukaisesti. 4.Valtuutetun ilmoittajan on pidettävä kirjaa tiedoista, jotka vaaditaan sitoutuneiden päästöjen laskemiseksi liitteessä IV säädettyjen vaatimusten mukaisesti. Kyseisen kirjanpidon on oltava riittävän yksityiskohtainen, jotta 18 artiklan nojalla akkreditoidut todentajat voivat todentaa sitoutuneet päästöt 8 artiklan ja liitteen V mukaisesti ja jotta toimivaltainen viranomainen voi tarkastella CBAM-ilmoitusta uudelleen 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti. 5.Valtuutetun ilmoittajan on säilytettävä 4 kohdassa tarkoitettuja tietoja koskeva kirjanpito, mukaan lukien todentajan raportti, neljännen vuoden loppuun asti sen vuoden jälkeen, jona CBAM-ilmoitus on annettu tai olisi pitänyt antaa. 6.Siirretään komissiolle valta antaa täytäntöönpanosäädöksiä yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat liitteessä III vahvistettujen laskentamenetelmien osatekijöitä, mukaan lukien tuotantoprosessien järjestelmärajojen määrittely, päästökertoimet, tosiasiallisten päästöjen laitoskohtaiset arvot ja oletusarvot ja niiden soveltaminen yksittäisiin tavaroihin, sekä menetelmiä, joilla varmistetaan niiden tietojen luotettavuus, joiden perusteella oletusarvot määritetään, mukaan lukien tietojen yksityiskohtaisuus ja todentaminen. Kyseisissä säädöksissä on tarvittaessa säädettävä, että oletusarvoja voidaan mukauttaa tiettyjen alueiden tai maiden osalta, jotta voidaan ottaa huomioon erityiset objektiiviset tekijät, kuten maasto-olosuhteet, luonnonvarat, markkinaolosuhteet, vallitsevat energialähteet tai teolliset prosessit. Täytäntöönpanosäädösten on perustuttava voimassa olevaan lainsäädäntöön, joka koskee direktiivin 2003/87/EY ja etenkin täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2018/2067 soveltamisalaan kuuluvien laitosten päästöjen toteamista ja toimintatietoja. 7.Edellä 6 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 29 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 8 artikla

Sitoutuneiden päästöjen todentaminen 1.Valtuutetun ilmoittajan on varmistettava, että 18 artiklan mukaisesti akkreditoitu todentaja todentaa 6 artiklan nojalla annetussa CBAM-ilmoituksessa mainitut sitoutuneet kokonaispäästöt liitteessä V vahvistettuja todentamisperiaatteita noudattaen. 2.Valtuutettu ilmoittaja voi päättää käyttää sille 10 artiklan 7 kohdan mukaisesti luovutettuja todennettuja tietoja täyttääkseen 1 kohdassa tarkoitetun velvoitteen, kun kyseessä ovat kolmannessa maassa 10 artiklan mukaisesti rekisteröidyissä laitoksissa tuotettujen tavaroiden sitoutuneet päästöt. 3.Siirretään komissiolle valta antaa täytäntöönpanosäädöksiä, jotka koskevat 1 kohdassa tarkoitettuja todentamisperiaatteita siltä osin kuin on kyse mahdollisuudesta luopua todentajan velvollisuudesta käydä laitoksessa, jossa asiaankuuluvia tavaroita tuotetaan, ja velvollisuudesta asettaa kynnysarvot päätökselle siitä, ovatko väärintulkinnat tai vaatimustenvastaisuudet olennaisia, sekä todentamisraportin tueksi tarvittavia asiakirjatodisteita. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 29 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

9 artikla

Alkuperämaassa maksettu hiilen hinta 1.Valtuutettu ilmoittaja voi CBAM-ilmoituksessaan vaatia palautettavien CBAM-todistusten määrän alentamista ilmoitetuista sitoutuneista päästöistä alkuperämaassa maksetun hiilen hinnan huomioon ottamiseksi. 2.Valtuutetun ilmoittajan on pidettävä kirjaa riippumattoman henkilön sertifioimista asiakirjoista, jotka vaaditaan sen osoittamiseksi, että ilmoitetuista sitoutuneista päästöistä on veloitettu hiilen hinta tavaroiden alkuperämaassa, ja säilytettävä todisteet siitä, että kyseinen hiilen hinta, jonka ei tulisi sisältää vientihyvitystä eikä muuta vientikorvausta, on maksettu tosiasiallisesti. 3.Valtuutetun ilmoittajan on säilytettävä 2 kohdassa tarkoitettu kirjanpito neljännen vuoden loppuun asti sen vuoden jälkeen, jona CBAM-ilmoitus on annettu tai olisi pitänyt antaa. 4.Siirretään komissiolle valta antaa täytäntöönpanosäädöksiä palautettavien CBAM-todistusten määrän alennuksen laskentamenetelmästä, ulkomaisena valuuttana maksetun hiilen hinnan muuntamisesta euroiksi vuotuista vaihtokurssien keskiarvoa käyttäen 1 kohdan mukaisesti, tiedot sertifioivan riippumattoman henkilön pätevyydestä sekä siitä, miten todistetaan, että hiilen hinta on maksettu ja että 2 kohdassa tarkoitettuja vientihyvityksiä tai muita vientikorvauksia