EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 24.2.2021 COM(2021) 85 final 2021/0045(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS verkkovierailuista yleisissä matkaviestinverkoissa unionin alueella (uudelleenlaadittu) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) {SEC(2021) 90 final} - {SWD(2021) 27 final} - {SWD(2021) 28 final} - {SWD(2021) 29 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Johdanto Asetuksen (EU N:o 531/2012 voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2000. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on jatkaa sen voimassaoloa ja samalla mukauttaa tukkutason enimmäishintoja niin, että vähittäistason verkkovierailupalveluja voidaan tarjota kestävällä tavalla kotimaan hinnoin. Lisäksi otetaan käyttöön uusia toimenpiteitä avoimuuden lisäämiseksi ja sen varmistamiseksi, että verkkovierailupalvelut vastaavat kotimaisia palveluja palvelun laadun ja hätäpalvelujen saatavuuden osalta. Koska asetusta (EU) N:o 531/2012 on muutettu useita kertoja, tämän ehdotuksen tarkoituksena laatia asetus uudelleen sen selkeyden parantamiseksi ja korvata sen sisältämät useat muutossäädökset. Tausta Verkkovierailujen tukku- ja vähittäistason markkinoilla on viimeisten 14 vuoden aikana tarvittu EU:n sääntelyä, jotta sisämarkkinoiden toimintaedellytyksiä voidaan parantaa verkkovierailupalveluissa unionin alueella. EU hyväksyi asetuksella (EY) N:o 717/2007 ensimmäiset säännökset, joiden tarkoituksena oli ottaa käyttöön yhteinen lähestymistapa yleisissä matkaviestinverkoissa EU:n alueella tapahtuvien verkkovierailujen sääntelyyn. Näitä säännöksiä tarkasteltiin uudelleen ensimmäisen kerran vuonna 2009, minkä jälkeen niiden voimassaoloaikaa pidennettiin ja soveltamisalaa laajennettiin. Sääntöjen seuraavan uudelleentarkastelun jälkeen annettiin asetus (EU) N:o 531/2012. Asetuksella muutettiin aiempia sääntöjä alentamalla puhelujen ja tekstiviestien verkkovierailuhintoja ja asettamalla datapalvelujen verkkovierailuhinnoille yläraja koko EU:ssa. Asetusta (EU) N:o 531/2012 muutettiin asetuksen (EU) 2015/2120, jonka mukaan verkkovierailujen vähittäistason lisämaksut oli poistettava EU:ssa 15. kesäkuuta 2017 alkaen edellyttäen, että verkkovierailupalveluja käytetään kohtuullisesti ja että vähittäistason verkkovierailumaksujen poistamiseen voidaan soveltaa kestävyyteen liittyvää poikkeusmekanismia. Näihin vähittäistason verkkovierailupalveluja unionissa koskeviin uusiin sääntöihin viitataan näissä perusteluissa RLAH-sääntöinä (”roam-like-at-home”). Vaikka vähittäistason sääntely on välttämätöntä, se ei kuitenkaan yksinään riitä RLAH-sääntöjen täytäntöönpanoon. Jotta verkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistaminen olisi kestävää kaikkialla unionissa ja jotta vältettäisiin kilpailuedellytysten vääristyminen kotimarkkinoilla, verkkovierailujen kansalliset tukkumarkkinat tarvitsevat kannustimia toimiakseen kilpaillusti ja sellaisten verkkovierailun tukkuhintojen tarjoamiseksi, että operaattorit voivat tarjota kestäviä vähittäistason verkkovierailupalveluja veloittamatta lisämaksuja. Komissio teki tätä varten uudelleentarkastelun verkkovierailujen tukkumarkkinoista arvioidakseen, mitä toimenpiteitä tarvitaan verkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistamiseksi. Komissio antoi kertomuksen verkkovierailujen tukkumarkkinoiden uudelleentarkastelusta 15. kesäkuuta 2016. Komissio antoi uudelleentarkastelun perusteella 17. toukokuuta 2017 asetuksen (EU) 2017/920, jolla muutetaan asetusta (EU) N:o 531/2012 verkkovierailujen tukkumarkkinoita koskevien sääntöjen osalta. Sen tavoitteena oli verkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistaminen 15. kesäkuuta 2017 mennessä ilman, että kotimaiset vierailuverkon markkinat ja kotimaan markkinat vääristyvät. Komissio julkaisi 29. marraskuuta 2019 ensimmäisen kattavan katsauksen verkkovierailumarkkinoihin, jäljempänä ’komission tarkastelukertomus’. Sen mukaan matkailijat kaikkialla EU:ssa ovat hyötyneet merkittävästi kesäkuussa 2017 tapahtuneesta verkkovierailumaksujen poistamisesta. Matkaviestintäpalvelujen (data-, puhelu- ja tekstiviestipalvelujen) käyttö EU:ssa matkustettaessa on lisääntynyt nopeasti ja erittäin voimakkaasti, mikä vahvistaa verkkovierailusääntöjen myönteisen vaikutuksen. Tukkutasolla hintakattojen jyrkkä lasku on osaltaan alentanut verkkovierailujen tukkuhintoja, usein huomattavasti alle säänneltyjen hintakattojen, mikä puolestaan tekee verkkovierailumaksuista luopumisesta kestävää lähes kaikkien verkkovierailuoperaattoreiden kannalta. Komission tarkastelukertomuksessa vahvistetaan yhtäältä, että RLAH-säännöt ovat olleet menestys ja että verkkovierailumarkkinat toimivat yleisesti ottaen hyvin tällaisten sääntöjen mukaisesti, mutta toisaalta siinä todetaan, että vaikka sekä vähittäis- että tukkutason verkkovierailumarkkinoilla on havaittavissa joitakin merkkejä kilpailudynamiikan kehittymisestä, taustalla olevat kilpailun perusedellytykset eivät ole muuttuneet eivätkä todennäköisesti muutukaan lähitulevaisuudessa. Tämän vuoksi nykyinen vähittäis- ja tukkutason sääntely on edelleen tarpeen eikä sitä voida poistaa. Ehdotuksen perustelut ja tavoite, tärkeimmät muutokset ja säännökset, jotka pysyvät muuttumattomina Tämän ehdotuksen tarkoituksena on jatkaa EU:n laajuisia verkkovierailumarkkinoita sääntelevien sääntöjen voimassaoloa vuoden 2022 jälkeen ja samalla muuttaa tukkutason enimmäishintoja, ottaa käyttöön uusia toimenpiteitä, joilla varmistetaan todellinen RLAH-kokemus verkkovierailujen aikana, ja kumota muut toimenpiteet, jotka eivät enää vaikuta tarpeellisilta. Ehdotettuja sääntöjen muutoksia kuvataan yksityiskohtaisesti jäljempänä. Tärkeimmillä ehdotetuilla muutoksilla pyritään ennen kaikkea varmistamaan, että operaattorit voivat tarjota RLAH-palveluja ja kattaa kustannukset kestävällä tavalla tukkutasolla. Ehdotuksessa asetetaan puheluiden, tekstiviestien ja datan EU:n laajuiset verkkovierailujen tukkutason enimmäishinnat tasolle, joka on 30. kesäkuuta 2022 saakka voimassa ollutta tasoa alhaisempi. Jotta edellä mainitut kaksi tavoitetta eli kestävyyden varmistaminen ja kustannusten kattaminen voitaisiin sovittaa yhteen, ehdotuksessa esitetään kaksivaiheista siirtymää data-, puhelu- ja tekstiviestipalvelujen tukkutason enimmäishinnoille. Asetuksessa (EU) N:o 531/2012 tehdyn poliittisen valinnan mukaisesti uusien tukkutason enimmäishintojen olisi toimittava turvatasona ja niillä olisi varmistettava, että operaattorit voivat kattaa kustannuksensa. Niiden pitäisi myös mahdollistaa RLAH:n laaja ja kestävä tarjonta ja jättää liikkumavaraa operaattoreiden välisille kaupallisille neuvotteluille. Kohtuullisen käytön politiikkaa ja kestävyyttä koskevat säännökset pysyvät sitä vastoin suurelta osin muuttumattomina (asetuksen (EU) N:o 531/2012 6 b ja 6 c artikla), samoin kuin asetukseen liittyvä täytäntöönpanosäädös (komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/2286), jota sovelletaan edelleen, koska vähittäistason suojatoimenpiteet toimivat edelleen asianmukaisesti. Sovellettavien tukkutason enimmäishintojen alentaminen parantaisi kuitenkin myös loppukäyttäjien tilannetta, koska se vaikuttaisi hintatekijöihin, jotka lasketaan tukkuhintojen tasosta riippuen. Tämä koskee erityisesti kohtuullisen käytön politiikan mukaisten lisämaksujen ylärajaa, kestävyyteen liittyviä poikkeuksia ja kohtuullisen käytön politiikan mukaista datamäärää avoimissa datapaketeissa ja prepaid-liittymissä.

Ehdotuksessa esitetään myös avoimuutta, palvelun laatua ja hätäviestinnän käyttömahdollisuutta koskevia uusia toimenpiteitä. Se sisältää erityisesti tarkistuksia, joilla pyritään varmistamaan todellinen RLAH-kokemus loppukäyttäjille ja helpottamaan innovointia ja pääsyä verkkoihin samalla kun luodaan tulevaisuuden vaatimukset huomioon ottava sääntelykehys kuluttajille ja operaattoreille. Ehdotuksen tavoitteena on erityisesti i)lisätä avoimuutta vähittäistasolla seuraavien tekijöiden osalta: a) palvelun laatu (asettamalla operaattoreille velvoite selventää asiakkaiden kanssa tehtävissä sopimuksissa palvelun laatu, jota asiakkaat voivat kohtuudella odottaa verkkovierailujen aikana EU:ssa); b) lisäarvopalveluja koskeva viestintä (velvoittamalla operaattorit antamaan asiakkaiden kanssa tehtävissä sopimuksissa tietoja palvelutyypeistä, joihin voidaan soveltaa korkeampia maksuja, ja antamaan vastaavia tietoja ”tervetulotekstiviestissä”); c) hätäpalvelujen käyttömahdollisuus (asettamalla operaattoreille velvoite antaa ”tervetulotekstiviestissä” tietoja eri mahdollisuuksista käyttää hätäpalveluja verkkovierailun aikana); ii)tarjota verkkovierailuasiakkaille todellinen RLAH-kokemusta palvelun laadun suhteen (velvoittamalla verkkovierailuoperaattorit varmistamaan, jos se on teknisesti mahdollista, että verkkovierailupalveluja tarjotaan samoin ehdoin kuin jos niitä kulutettaisiin kotimaassa, ja velvoittamalla matkaviestinoperaattorit tarjoamaan mahdollisuuden käyttää kaikkia saatavilla olevia verkkoteknologioita ja teknologiasukupolvia); iii)lisätä tukkutasolla avoimuutta lisäarvopalvelujen numeroalueiden suhteen perustamalla keskitetty EU:n tietokanta lisäarvopalvelujen numeroalueita varten. Tietokannan on tarkoitus olla avoimuutta lisäävä väline, jonka avulla kansalliset sääntelyviranomaiset ja operaattorit voivat saada suoraan tietoa siitä, mitkä numeroalueet voivat aiheuttaa korkeampia kustannuksia eri jäsenvaltioissa; iv)varmistaa asiakkaille maksuton mahdollisuus käyttää hätäpalveluja verkkovierailujen aikana toteuttamalla tukkutasolla erityisiä toimenpiteitä, kuten a) asettamalla operaattoreille velvoite antaa tukkusopimuksessa kaikki sääntelyyn liittyvät ja tekniset tiedot, joita tarvitaan hätäpalvelujen maksuttoman käyttöoikeuden ja soittajan maksuttoman paikannuksen toteuttamiseksi, ja b) säätämällä, että verkkovierailuoperaattorilta ei saa periä mitään maksua, joka liittyy hätäviestintään ja soittajan sijaintitietojen siirtämiseen. Lisäksi ehdotuksella poistetaan sääntelyllisiä velvoitteita silloin, kun niitä ei enää tarvita, ja siihen sisältyy useita tarkistuksia, joilla pyritään yksinkertaistamaan sääntelyä ja vähentämään siitä aiheutuvaa taakkaa. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Verkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistaminen oli tärkeä askel kohti EU:n laajuisten sisämarkkinoiden luomista ja niiden moitteettoman toiminnan varmistamista. Verkkovierailumarkkinoiden sääntely RLAH:n mahdollistamiseksi kaikkialla EU:ssa auttoi osaltaan saavuttamaan poliittisen tavoitteen, jonka mukaan oli varmistettava, että hyvin toimivat markkinat tarjoavat eurooppalaisille kuluttajille pääsyn suorituskykyiseen langattomaan laajakaistaverkkoon kohtuulliseen hintaan kaikkialla EU:ssa. Lainsäätäjät tunnustivat tämän tavoitteen merkityksen digitaalisten sisämarkkinoiden kannalta, kun RLAH-säännöt hyväksyttiin vuonna 2015. Edellä esitetyn perusteella on vältettävä vaarantamasta aikaansaatuja saavutuksia, kun asetuksen (EU) N:o 531/2012 voimassaolo päättyy 30. kesäkuuta 2022. Tämän vuoksi ehdotus nykyisten verkkovierailusääntöjen tarkastelusta sisällytettiin komission vuoden 2020 työohjelmaan osana yleistavoitetta ”Euroopan digitaalinen valmius” ja erityistavoitetta ”Digitaalialan kuluttaja-asiat”. Ehdotuksella täydennetään eurooppalaisesta sähköisen viestinnän säännöstöstä annettua direktiiviä (EU) 2018/1972, joka jäsenvaltioiden oli määrä saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöään 21. joulukuuta 2020 mennessä. Ehdotuksella edistetään erityisesti RLAH:n kestävää tarjontaa, kustannusten kattamista ja investointikannustimien säilyttämistä vierailuverkoissa ja täydennetään tällä tavoin sähköisen viestinnän säännöstön toimenpiteitä, jotka mahdollistavat hyvät verkkoyhteydet ja 5G:n käyttöönoton kaikkien eurooppalaisten hyödyksi, samalla kun edistetään infrastruktuurikilpailua ja annetaan operaattoreille mahdollisuus varmistaa investointien tuotto. Edistämällä loppukäyttäjien todellista RLAH-kokemusta ehdotuksella täydennetään sähköisen viestinnän säännöstön säännöksiä, jotka tarjoavat tehokkaan kuluttajansuojan sähköisen viestinnän yhteydessä ja parantavat kuluttajien valinnanvaraa lisäämällä sopimusten enimmäiskestoa ja numeroiden siirrettävyyttä koskevien tietojen ja erityissääntöjen avoimuutta. Sähköisen viestinnän säännöstön tavoitteena on myös tarjota loppukäyttäjille maksuton mahdollisuus käyttää hätäpalveluja hätäviestinnän kautta ja varmistaa, että soittajan sijaintitiedot ovat saatavilla. Komissio on asettanut yhdeksi päätavoitteekseen vastaamisen kansalaisten ja yritysten kasvaneisiin verkkoyhteystarpeisiin ja digitalisaation hyödyntämisen EU:n ja jäsenvaltioiden sosiaalisen ja taloudellisen selviytymiskyvyn, kestävän kasvupotentiaalin ja työpaikkojen luomisen vahvistamisessa. Gigabittiyhteydet, joiden käyttövoimana ovat turvalliset kuitu- ja 5G-infrastruktuurit, ovat olennaisen tärkeitä, jotta Euroopan digitaalisen kasvun potentiaali voidaan hyödyntää. Nämä poliittiset tavoitteet, jotka sisältyvät tiedonantoon ”Euroopan digitaalista tulevaisuutta rakentamassa”, on esitetty myös EU:n strategiassa ”Kohti eurooppalaista gigabittiyhteiskuntaa” ja Euroopan 5G-toimintasuunnitelmassa ja ne on vahvistettu verkkoyhteyksiä koskevassa lippulaivapolitiikassa, joka sisältyy vuotuiseen kestävän kasvun strategiaan 2021 ja linkittyy elpymis- ja palautumistukivälineeseen. Tämä ehdotus mahdollistaa näiden infrastruktuurien saumattoman käytön yli rajojen. •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa EU:n verkkovierailusääntöjen tavoitteena on edistää sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa korkeatasoisen kuluttajansuojan saavuttamiseksi ja matkaviestinoperaattoreiden välisen kilpailun ylläpitämiseksi. Tässä ehdotuksessa käsitellään EU:n verkkovierailusääntöjen yksityiskohtiin liittyviä sääntelykysymyksiä, mutta se täydentää myös muita EU:n politiikkatoimia ja säädöksiä useilla aloilla. Ehdotuksella edistetään erityisesti ”Euroopan digitaalisen valmiuden” kehittämistä ja pyrkimystä hyödyntää digitaalista siirtymää parhaalla mahdollisella tavalla, jotta ihmisille tarjottaisiin paremmat mahdollisuudet yhteydenpitoon, viestintään ja liiketoimintaan. Ehdotuksen tavoitteena on varmistaa, että sisämarkkinoiden esteitä, jotka poistettiin verkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistamisen myötä, ei palauteta. Euroopan uudessa teollisuusstrategiassa korostetaan, että vahvat ja yhdentyneet sisämarkkinat ovat sekä ponnahduslauta että ennakkoedellytys kilpailukykyiselle EU:n teollisuudelle. Jotta sisämarkkinat toimisivat kaikkien hyväksi, EU:n lainsäädännöllä otetaan käyttöön yhteiset säännöt, joilla poistetaan esteitä, helpotetaan tavaroiden ja palvelujen liikkumista EU:ssa ja suojellaan kuluttajia. Ehdotuksella esimerkiksi täydennetään verkkosisällön rajatylittävää siirrettävyyttä. Näiden kahden aloitteen ansiosta eurooppalaiset voivat nyt matkustaa EU:ssa ilman huolta matkaviestinnän verkkovierailumaksuista tai mahdollisuudesta käyttää musiikkia, pelejä, elokuvia, viihdeohjelmia tai urheilutapahtumia, joista he ovat jo maksaneet. Ehdotuksella helpotetaan myös eurooppalaisen digitaalisen kulttuurin, oppimisvälineiden, verkkotyöalustojen ja terveyssovellusten saatavuutta. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

•Oikeusperusta Tämän ehdotuksen oikeusperustana on 114 artikla. Tämä on oikeusperusta tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen hyväksytyille toimenpiteille, joiden tarkoituksena on luoda sisämarkkinat tai parantaa niiden toimintaa SEUT-sopimuksen 26 artiklan mukaisesti. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan 114 artiklan (aiempi EY-sopimuksen 95 artikla) nojalla toteutettavien toimenpiteiden tavoitteena on oltava sisämarkkinoiden toteuttamista ja toimintaa koskevien edellytysten parantaminen. Unionin lainsäätäjä voi käyttää tätä oikeusperustaa erityisesti silloin, kun kansallisten sääntöjen välillä on eroja, jotka rajoittavat perusvapauksia ja vaikuttavat siten suoraan sisämarkkinoiden toimintaan tai aiheuttavat huomattavaa kilpailun vääristymistä. •Toissijaisuusperiaate EU:n verkkovierailusääntöjen osalta unionilla on osana sisämarkkinapolitiikan alaa ja SEUT-sopimuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti jaettu toimivalta jäsenvaltioiden kanssa. Tällä alalla ainoastaan EU:n toimet ovat tehokkaita, koska ongelmia ei ole voitu ratkaista kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla. Sen vuoksi EU:n toimet ovat olennaisen tärkeitä sähköisen viestinnän sisämarkkinoiden parantamiseksi. Kuten julkisasiamies totesi merkittävässä asiassa C-58/08, Vodafone, omassa jäsenvaltiossa soitettujen puhelujen ja verkkovierailun aikana soitettujen puhelujen hintaerojen voitiin kohtuudella katsoa rajoittavan verkkovierailujen kaltaisten rajatylittävien palvelujen käyttöä. Tällainen rajatylittävän toiminnan rajoittaminen voi haitata sellaisten sisämarkkinoiden toteuttamista, joilla tavaroiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus on taattu. Matkaviestinnän alalla ei itse asiassa ole selvempää rajatylittävää toimintaa kuin verkkovierailu. Se, että palvelut ovat rajatylittäviä, oikeuttaa EU:n tason toimet, koska jäsenvaltiot eivät voi yksinään puuttua ongelmaan tehokkaasti ja kansalliset sääntelyviranomaiset eivät ole kyenneet ratkaisemaan ongelmia itsenäisesti. Tuomioistuin totesi edellä mainitussa asiassa C-58/08, Vodafone, antamassaan tuomiossa, että ”kansalliset sääntelyviranomaiset, julkinen valta sekä kuluttajansuojajärjestöt koko yhteisössä olivat pitäneet vähittäishintojen korkeaa tasoa sitkeänä ongelmana ja että yrityksistä ongelman ratkaisemiseksi voimassa olleiden oikeussääntöjen nojalla ei ollut seurannut, että hintoja olisi alennettu”. Ehdotus sisältää sekä tukku- että vähittäistason toimenpiteitä. Edellä mainitussa tuomiossa unionin tuomioistuin katsoi myös, että verkkovierailumarkkinoiden tukkutason sääntely on toissijaisuusperiaatteen (ja suhteellisuusperiaatteen) mukaista, koska ”verkkovierailupalvelujen vähittäishintojen ja tukkuhintojen keskinäinen riippuvuus on huomattavan suuri, joten toimet vain vähittäishintojen alentamiseksi, ilman että puututaan yhteisön laajuisten verkkovierailupalvelujen tarjontaan liittyvien tukkukustannusten tasoon, olisivat voineet vääristää yhteisön laajuisten verkkovierailumarkkinoiden kunnollista toimintaa”. Ehdotukseen sisältyvissä uusissa toimenpiteissä käsiteltävät kysymykset liittyvät myös tiukasti verkkovierailujen rajatylittävään luonteeseen. Sen vuoksi jäsenvaltiot eivät voi puuttua niihin riittävällä tavalla itsenäisesti, ja EU:n tason toiminta olisi tehokkaampaa kuin kansallisen tason toiminta. Taustalla olevat ongelmat, joihin ehdotuksella pyritään puuttumaan, voivat itse asiassa johtaa joko verkkovierailujen käytön rajoittamiseen, matkaviestinpalvelujen ja -sovellusten käytön esteiden syntymiseen matkustettaessa sisämarkkinoilla tai yleisesti EU:n laajuisten verkkovierailumarkkinoiden sujuvan toiminnan häiriintymiseen. Sovellettavan oikeuskäytännön mukaan tämä on tavoite, johon on pyrittävä ja joka voidaan parhaiten saavuttaa unionin tasolla. •Suhteellisuusperiaate Verkkovierailuja koskevien EU:n sääntöjen tavoitteena on ottaa käyttöön yhteinen lähestymistapa, jolla varmistetaan, että yleisten matkaviestinverkkojen käyttäjät eivät EU:n alueella matkustaessaan joudu maksamaan EU:n laajuisista verkkovierailupalveluista kohtuuttomia hintoja kilpailukykyisiin kansallisiin hintoihin verrattuna puheluja soittaessaan ja vastaanottaessaan, tekstiviestejä lähettäessään ja vastaanottaessaan sekä pakettikytkentäisiä dataviestintäpalveluja käyttäessään. Näin edistetään sisämarkkinoiden asianmukaista toimintaa ja saavutetaan kuluttajansuojan korkea taso, edistetään kilpailua ja avoimuutta markkinoilla sekä tarjotaan innovointikannustimia ja valintamahdollisuuksia kuluttajille. Ehdotuksessa esitetään myös lisätoimenpiteitä, joilla pyritään poistamaan todellista RLAH-kokemusta haittaavat jäljellä olevat esteet. Jäsenvaltiot eivät voi hallitulla, yhdenmukaisella ja riittävän nopealla tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa lisäksi vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Asetus täyttää oikeasuhteisuuden vaatimuksen myös siksi, että se on voimassa rajoitetun ajan, koska sen voimassaololle on asetettu päättymispäivä (30. kesäkuuta 2032, eli asetus on voimassa 10 vuotta). Ehdotettujen uusien sääntöjen 10 vuoden voimassaoloaika valittiin siksi, että vuosikymmen on tyypillisesti aika, joka tarvitaan matkaviestinnän uuden sukupolven laajamittaiseen käyttöönottoon ja uusien liiketoimintamallien kehittämiseen. Tulevaisuutta ajatellen komissio ei arvele, että kilpailu markkinoilla muuttuisi merkittävästi seuraavien 10 vuoden aikana. Kymmenvuotisen voimassaoloajan tarkoituksena on myös varmuuden tarjoaminen markkinoilla ja sääntelytaakan minimointi. Ehdotuksessa esitetään myös joustava lähestymistapa tukkutason enimmäishintojen tarkistamiseen, joka toteutetaan tarvittaessa antamalla delegoitu säädös. Näin varmistettaisiin, että yhtä verkkovierailumarkkinoiden toiminnan keskeisistä näkökohdista voidaan tarkistaa luotettavien ja päivitettyjen tietojen perusteella. Unionin tuomioistuin totesi asiassa C-58/08, Vodafone, antamassaan tuomiossa, että kun otetaan huomioon kuluttajansuojaa koskevan tavoitteen tärkeys EY 95 artiklan 3 kohdan (nykyinen SEUT 114 artikla) yhteydessä, kyseessä olevan kaltainen toimenpide, jonka soveltamisalaa on rajoitettu ajallisesti, joka on toteutettu kilpailluilla markkinoilla ja jonka avulla voidaan varmistaa välittömästi kuluttajien suoja kohtuuttomilta hinnoilta, on oikeassa suhteessa tavoiteltavaan päämäärään, vaikka sillä voikin olla tietyille toimijoille epäedullisia taloudellisia seurauksia. Verkkovierailuäänipuhelu-, -tekstiviesti- ja -datapalvelujen tukku- ja vähittäishintoja koskevat sääntelyvelvoitteet olisi pidettävä voimassa kuluttajien suojelemiseksi niin kauan kuin vähittäis- ja tukkutason kilpailu ei ole täysin kehittynyt. Oikeasuhteisuutta käsitellään yksityiskohtaisesti tähän ehdotukseen liittyvän vaikutustenarvioinnin kohdassa 7.3 – Johdonmukaisuus ja suhteellisuus. •Toimintatavan valinta

Kuten edellä mainittiin, ehdotetulla uudella asetuksella laaditaan uudelleen asetus (EU) N:o 531/2012 korvaamalla sen sisältämät lukuisat säädökset ja tekemällä siihen lisämuutoksia. Näin ollen se on oikeudelliselta muodoltaan sama. Uudelleentarkastelu tarjoaa tilaisuuden yksinkertaistaa asetuksen (EU) N:o 531/2012 nykyistä rakennetta ja sisältöä, jotta voidaan parantaa johdonmukaisuutta ja yhdenmukaisuutta sääntelyn toimivuutta koskevan tavoitteen kanssa. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Tässä ehdotuksessa käsitellyt kysymykset on yksilöity komission vuoden 2019 tarkastelukertomuksessa. Kertomuksessa arvioidaan suuren tietoaineiston pohjalta sitä, miten asetus (EU) N:o 531/2012 on toiminut ja miten verkkovierailumarkkinat ovat toimineet RLAH-sääntöjen voimaantulon jälkeen. Lisäksi vuonna 2020 järjestetyn julkisen kuulemisen taannehtivat kysymykset sekä komission ja Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelimen (BEREC) yhteisten verkkokyselyjen tulokset (vuosina 2018, 2019 ja 2020) täydentävät komission tarkastelukertomuksen päätelmiä. Komission tarkastelukertomuksessa vahvistetaan, että verkkovierailumarkkinat toimivat yleisesti ottaen hyvin RLAH-sääntöjen mukaisesti ja että säännöt ovat olleet menestyksekkäitä. Kertomuksessa todetaan, että vaikka sekä vähittäis- että tukkutason verkkovierailumarkkinoilla on havaittavissa joitakin merkkejä kilpailudynamiikan kehittymisestä, taustalla olevat kilpailun perusedellytykset eivät ole muuttuneet eivätkä todennäköisesti lähitulevaisuudessa muutukaan siinä määrin, että verkkovierailumarkkinoiden sääntely vähittäis- tai tukkutasolla voitaisiin poistaa. Komission tarkastelukertomuksen havainnoissa ja muussa tarkastelun yhteydessä kerätyssä näytössä todettiin lisäksi verkkovierailupalveluihin liittyviä ratkaisemattomia ongelmia, jotka koskevat palvelun laatua, lisäarvopalveluihin kohdistuvaa viestintää ja hätäpalvelujen saatavuutta. Näihin ongelmiin puututaan tässä ehdotuksessa esitetyillä uusilla toimenpiteillä. •Sidosryhmien kuuleminen Tämän ehdotuksen ja siihen liittyvän vaikutustenarvioinnin tueksi järjestettiin laaja sidosryhmien kuuleminen. Näkemyksiä kerättiin erityisesti yleisöltä ja kuluttajajärjestöiltä, kansallisilta sääntelyviranomaisilta, BERECiltä, matkaviestinoperaattoreilta, virtuaaliverkko-operaattoreilta, liike-elämän sidosryhmiltä (myös pk-yrityksiltä), viranomaisilta, toimialajärjestöiltä ja muilta sidosryhmiltä. Komissio järjesti 12 viikkoa kestäneen julkisen kuulemisen 19. kesäkuuta – 11. syyskuuta 2020. Kuulemisen tarkoituksena oli kerätä näkemyksiä 1) vähittäistason verkkovierailupalveluista, erityisesti palvelun laatuun, lisäarvopalveluihin ja hätäviestintään liittyvien selvennysten ja toimenpiteiden mahdollisen käyttöönoton vaikutuksista verkkovierailuskenaariossa; 2) tukkutason verkkovierailupalvelujen tarjoamisesta; 3) asetukseen (EU) N:o 531/2012 liittyvästä hallinnollisesta rasitteesta ja mahdollisten yksinkertaistamistoimenpiteiden vaikutuksesta. Verkkokyselyyn saatiin yhteensä 175 vastausta. Muita kuulemisia järjestettiin seuraavilla tavoilla, joita kuvataan jäljempänä kohdassa ”Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö”: 1.Alustavan vaikutustenarvioinnin julkaiseminen palautteen keräämiseksi neljän viikon ajan. 2.Komission ja BERECin yhteiset verkkokyselyt. Markkinatietoja kerättiin matkaviestinoperaattoreille, virtuaaliverkko-operaattoreille ja kansallisille sääntelyviranomaisille suunnatuilla vuosittaisilla verkkokyselyillä. Kesäkuussa 2018 ja maaliskuussa 2019 järjestetyissä kyselyissä kerättiin tietoja kohtuullisen käytön politiikan toteuttamisesta, kestävyyteen liittyvistä poikkeuksista ja muista EU:n verkkovierailusääntöjen täytäntöönpanoon liittyvistä näkökohdista. Maaliskuussa 2020 järjestetty kysely kattoi muita näkökohtia, kuten palvelun laadun, lisäarvopalvelut, hätäviestinnän, teknologian muutokset ja laitteiden välisen verkkovierailun, täytäntöönpanokustannukset ja hallinnolliset rasitteet. 3.BERECiä kuultiin, ja se antoi laajan panoksen muun muassa tulevaisuuteen suuntautuvista näkökohdista. Erityisesti voidaan mainita BERECin virallinen lausunto verkkovierailumarkkinoiden toiminnasta, lisäkustannuksista tehty analyysi ja komission pyynnöstä annettu lisäpanos vaikutustenarviointiin. Lisäksi komissio otti huomioon BERECin kuulemiset ja markkinoiden seurantaraportit: BERECin puolivuosittaiset kansainvälisten verkkovierailujen vertailuraportit, jotka perustuvat asiaa koskevaan tiedonkeruuseen, ja BERECin vuosittaisen raportin verkkovierailuhintojen avoimuudesta ja vertailukelpoisuudesta. 4.Kohdennetut haastattelut verkkovierailumarkkinoiden kehityksestä osana komission tutkimusta ”Technological developments and roaming”. Toimeksisaaja järjesti useita haastatteluja verkkoyhteyksien maailmanlaajuiseen arvoketjuun osallistuville toimijoille ja toteutti kohdennetun verkkokyselyn teknologian muutosten mahdollisista vaikutuksista verkkovierailumarkkinoihin. 5.Flash-eurobarometri, joka tehtiin vuosi verkkovierailumaksujen poistamisen jälkeen. Siihen sisältyi kysymyksiä verkkovierailujen käytöstä EU:ssa matkustettaessa, asiakkaiden tietoisuudesta verkkovierailumaksujen poistamisesta, havaituista hyödyistä, verkkovierailujen oletetuista kustannuksista muiden kuin matkailijoiden keskuudessa ja matkaviestinpalvelujen käytöstä muissa EU-maissa. Kerätyt tiedot ja näkemykset otettiin huomioon tähän ehdotukseen liittyvää vaikutustenarviointia laadittaessa. Tietoja käytettiin asetuksen (EU) N:o 531/2012 ja verkkovierailuskenaarion ratkaisemattomien ongelmien arvioinnissa sekä vaikutustenarvioinnissa esitettyjen toimintavaihtoehtojen kehittämisessä. Julkisessa kuulemisessa vahvistui, että verkkovierailuasetus oli tuonut tavoiteltuja hyötyjä ja että verkkovierailuja koskevat EU:n säännöt ovat edelleen tarpeen EU:n kuluttajien ja yritysten kannalta. Valtaosa julkiseen kuulemiseen vastanneista kaikissa ryhmissä vastasi, että verkkovierailuja koskevat EU:n säännöt olivat edistäneet merkittävästi kuluttajien ja yritysten etuja EU:ssa ja ETA-maissa.

•Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Edellä mainittujen kuulemismuotojen lisäksi komissio analysoi erikseen BERECin keräämät tiedot ja suoritti niiden pohjalta seuraavan analyysin: 1.Verkkovierailumarkkinoiden tarkastelua koskevassa kertomuksessa ja siihen liittyvässä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa, jäljempänä ’komission tarkastelukertomus’, kerättiin ja esitettiin näyttöä siitä, miten asetus (EU) N:o 531/2012 on toiminut odotettuihin tavoitteisiin nähden; 2.Väliraportti Euroopan parlamentille ja neuvostolle RLAH-sääntöjen täytäntöönpanosta ensimmäisten 18 kuukauden aikana; 3.Komission yksiköiden valmisteluasiakirja kohtuullisen käytön politiikkaa koskevien sääntöjen ja kestävyyteen liittyvän poikkeuksen uudelleentarkastelun tuloksista. Komissio hyödynsi myös muuta ulkopuolista asiantuntemusta seuraavin tavoin: 1.Kustannusmalli tukkutason verkkovierailupalvelujen tarjoamisesta ETA:ssa aiheutuvien kustannusten arvioimiseksi; 2.Komission tutkimus ”Technological Developments and Roaming”, joka tehtiin joulukuun 2018 ja kesäkuun 2019 välisenä aikana; 3.Komission yhteisen tutkimuskeskuksen (JRC) analyysi. JRC antoi laajaa tukea vaikutustenarvioinnin valmistelussa, erityisesti a) kehittämällä kestävyysmallin ja kontrafaktuaalisen analyysin kuluttajille koituvien hyötyjen arvioimiseksi ja b) mittaamalla verkkovierailupalvelujen laatua kenttäkokeiden avulla. •Vaikutustenarviointi Tähän ehdotukseen liittyvä vaikutustenarviointi toimitettiin sääntelyntarkastelulautakunnalle, joka antoi myönteisen lausunnon 20. marraskuuta 2020. Harkittavana oli neljä toimintavaihtoehtoa: Vaihtoehto 1 – Perusskenaario. Tämä tarkoittaisi asetuksen (EU) N:o 531/2012 sääntöjen voimassaolon jatkamista vuoden 2022 jälkeen ja sen säännösten säilyttämistä ennallaan sekä vähittäis- että tukkutasolla. Erityisesti 30. kesäkuuta 2022 sovellettavaa tukkutason enimmäishintojen tasoa sovellettaisiin edelleen ja myös kahta suojamekanismia (kohtuullinen käyttö ja kestävyys) jatkettaisiin. Mitään toimenpiteitä ei toteutettaisi niiden ratkaisemattomien ongelmien korjaamiseksi, jotka liittyvät palvelun laatuun, lisäarvopalveluihin tai hätäpalvelujen saatavuuteen verkkovierailun aikana. Vaihtoehto 2 – Jatkuvuus avoimuutta lisäämällä. Tämä tarkoittaisi asetuksen (EU) N:o 531/2012 sääntöjen voimassaolon jatkamista vuoden 2022 jälkeen niitä selventäen ja lisätoimenpiteiden toteuttamista avoimuuden ja kilpailun lisäämiseksi. 30. kesäkuuta 2022 sovellettavia tukkutason enimmäishintoja sovellettaisiin edelleen. Todellisen RLAH -kokemuksen varmistamiseksi toteutettaisiin toimenpiteitä, joilla lisätään palvelun laatua, lisäarvopalveluja ja hätäpalvelujen saatavuutta koskevien tietojen avoimuutta. Lisäksi toteutettaisiin toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että velvoitetta tarjota teknologianeutraali (verkkoteknologian ja teknologiasukupolvien kannalta) pääsy tukkutason verkkovierailupalveluihin noudatetaan, ja saavutettaisiin säännösten yksinkertaistamisen ja hallinnollisen rasitteen vähentämisen vähimmäistaso. Vaihtoehto 3 – Kestävä ja aito RLAH-kokemus. Tämä oli parhaaksi arvioitu vaihtoehto, joten tässä vaihtoehdossa ehdotetut toimenpiteet on kuvattu yksityiskohtaisesti edellä. Vaihtoehto 4 – Laajennetut tukku- ja vähittäistason velvoitteet RLAH-kokemuksen parantamiseksi. Vaihtoehdon 3 mukaisten toimenpiteiden lisäksi tässä vaihtoehdossa lisättäisiin RLAH:n kestävyyttä ja parannettaisiin kustannusten kattamista tukkutasolla. Todellisen RLAH-kokemuksen varmistamiseksi siinä asetettaisiin uusia palvelun laatua koskevia velvoitteita myös vierailuverkon operaattoreille, ja kotiverkon operaattorilla olisi velvollisuus vaatia kaikissa tukkutason sopimuksissa samanlaatuista palvelua kuin kotimaassa tarjotaan, eli mikään verkko ei olisi ensisijainen. Siihen sisältyisi opt-in-toiminto, jonka avulla asiakkaat saisivat lisätietoja eri mahdollisuuksista käyttää hätäpalveluja. Lisäksi siihen sisältyisi yhtenäisen unionin laajuisen tietokannan perustaminen lisäarvopalvelujen numeroalueita varten, mukaan lukien hintatiedot, jotta loppukäyttäjät saisivat tietoa lisäarvopalvelujen numeroalueista ja sovellettavista hinnoista. Vaihtoehto, jossa nykyisten verkkovierailusääntöjen voimassaolon annettaisiin päättyä, hylättiin jo varhaisessa vaiheessa. Vaikutustenarvioinnissa tehdyn analyysin perusteella vaihtoehto 3 on paras tapa saavuttaa kestävyyden merkittävä parannus, ja se vähentäisi niiden operaattorien määrää, joiden verkkovierailupalvelujen negatiivinen kate on yli 3 prosenttia niiden kotimaan katteesta. Sillä odotetaan olevan myönteinen vaikutus kuluttajille koituviin hyötyihin, sillä se vähentää operaattoreiden tarvetta pyytää poikkeusta kestävyysmekanismin mukaisen lisämaksun soveltamiseksi, jolloin useammat loppukäyttäjät voivat hyötyä täysimääräisesti RLAH:sta. Tavoitteena on luoda edellytykset sille, että operaattorit voivat tarjota verkkovierailun aikana samanlaatuisia palveluja kuin kotimaassa, ja antaa kuluttajille mahdollisuus hyötyä täysimääräisesti tulevista teknologisista muutoksista ja 5G-vetoisista innovaatioista. Sillä pyritään korjaamaan tukkutasolla vallitseva epäselvyys hätäpalvelujen käyttömahdollisuuksista verkkovierailujen aikana ja tarjoamaan hyödyllisiä välineitä, joilla voidaan korjata ratkaisemattomat ongelmat, jotka liittyvät lisäarvopalvelujen käyttöön verkkovierailujen aikana. Tällä vaihtoehdolla pyritään lisäämään kuluttajien tietoisuutta i) mahdollisuudesta, että heiltä veloitetaan korkeita hintoja lisäarvopalvelujen käytöstä, ja ii) siitä, kuinka hätäpalveluja voi käyttää verkkovierailujen aikana. Näin ollen se voi edistää merkittävästi todellisen RLAH-kokemuksen tarjoamista asiakkaille, ja sillä on yleisesti myönteinen yhteiskunnallinen vaikutus. Ehdotetut toimenpiteet rajoittuvat näkökohtiin, joihin ei ole puututtu riittävästi kansallisella tasolla ja joiden osalta tarvitaan yhdenmukaistettua lähestymistapaa. Sitä vastoin vaihtoehtoon 1 (perusskenaario) ja vaihtoehtoon 2 sisältyviä toimenpiteitä ei pidetty tehokkaina verkkovierailusääntöjen uudelleentarkastelun tavoitteiden saavuttamisen kannalta.

Vaihtoehtoon 4 sisältyviä toimenpiteitä taas pidettiin liian pitkälle menevinä, raskaina ja suhteettomina. Vaihtoehdon 4 mukaiset mahdolliset uudet sääntelylliset suojatoimet eivät kumoaisi ehdotettujen toimenpiteiden täytäntöönpanon monimutkaisuutta. •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen (REFIT) Ehdotus sisältää seuraavat toimenpiteet sääntöjen yksinkertaistamiseksi ja hallinnollisen rasitteen keventämiseksi: i) Tukkutason enimmäishintojen tarkistaminen antamalla delegoitu säädös. Ehdotuksessa esitetään yksinkertaistettu menettely tukkutason enimmäishintojen tarkistamiseksi määrittelemällä yksityiskohtaisesti perusteet näiden maksujen asettamiselle ja antamalla komissiolle valtuudet muuttaa niitä myöhemmin delegoidulla säädöksellä. Tavoitteena on yksinkertaistaa ja vähentää Euroopan komissiolle, neuvostolle, Euroopan parlamentille ja vähäisemmässä määrin BERECille ja muille sidosryhmille aiheutuvaa sääntelytaakkaa. ii) Säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillistä myyntiä koskevan velvoitteen kumoaminen. Säännös, joka velvoittaa operaattorit tarjoamaan säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillistä myyntiä, kumotaan, kuten myös siihen liittyvä täytäntöönpanosäädös. Tämän rakenteellisen toimenpiteen tarkoituksena oli lisätä kilpailua verkkovierailujen vähittäismarkkinoilla. Toimenpide kumotaan, koska säännökset tulivat tehottomiksi, kun RLAH-säännöt otettiin käyttöön, eikä olisi enää oikeasuhteista velvoittaa kotimaisia palveluntarjoajia toteuttamaan tämäntyyppistä palvelua. Näiden säännösten kumoamisella on myönteinen vaikutus operaattoreihin, sillä se vähentää niihin liittyviä ylläpitokustannuksia ja taakkaa, joka aiheutuu verkkovierailudatapalvelujen (suurelta osin vanhentuneiden) erillismyyntitarjousten säilyttämisestä. iii) Terminointimaksujen enimmäismäärien painotettua keskiarvoa koskevan täytäntöönpanosäädöksen kumoaminen. Asetuksen (EU) N:o 531/2012 mukaan säännellyistä vastaanotetuista verkkovierailupuheluista perittävä lisämaksu ei saa ylittää niitä terminointimaksujen enimmäismääriä EU:ssa, jotka vahvistetaan Euroopan komission vuosittain antamassa täytäntöönpanosäädöksessä BERECin toimittamien tietojen perusteella. Kun asetetaan yhtenäinen EU:n laajuinen matkaviestinverkon puheliikenteen enimmäismääräinen terminointimaksu, mainitusta täytäntöönpanosäädöksestä tulee tarpeeton ja sen hyväksymisprosessi olisi turha sääntelytaakka. Säänneltyihin vastaanotettuihin verkkovierailupuheluihin mahdollisesti sovellettavat lisämaksut eivät sen vuoksi saisi ylittää yhtenäistä EU:n laajuista matkaviestinverkon puheliikenteen enimmäismääräistä terminointimaksua. Tämä muutos vähentäisi myös BERECin taakkaa, joka aiheutuu tietojen toimittamisesta komissiolle, kun otetaan huomioon jo ennestään laajat raportointi- ja tiedonkeruuvelvoitteet, jotka sillä on asetuksen (EU) N:o 531/2012 nojalla. iv) Voimassa olevien säännösten, jotka koskevat enimmäishintojen määrittämistä muissa valuutoissa kuin eurona, yhdenmukaistaminen. Asetuksessa (EU) N:o 531/2012 vahvistetaan säännöt, jotka velvoittavat palveluntarjoajat niissä jäsenvaltioissa, joiden valuutta on muu kuin euro, tarkistamaan vuosittain säänneltyjen verkkovierailupalvelujen tukkutason enimmäishintoja ja vähittäistason lisämaksuja. Asetuksen (EU) 2015/2120, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) 2018/1971, mukaisesti EU:n sisäisessä viestinnässä sovelletaan sääntöä, jonka mukaan enimmäishinnat muissa valuutoissa kuin eurona on tarkistettava vuosittain soveltamalla 15 päivänä tammikuuta, 15 päivänä helmikuuta ja 15 päivänä maaliskuuta julkaistujen viitekurssien keskiarvoa. Tarkistettuja hintoja on sovellettava 15 päivästä toukokuuta. Ehdotuksen tarkoituksena on yhdenmukaistaa asetuksen (EU) N:o 531/2012 säännökset EU:n sisäistä viestintää koskevien säännösten kanssa määrittelemällä sama päivämäärä verkkovierailupalvelujen lisämaksun tarkistamiselle (15. toukokuuta 1. toukokuuta sijaan) ja sama menetelmä kyseisten valuuttojen laskentaa varten. Ehdotettu toimenpide lisäisi selkeyttä ja vähentäisi niiden euroalueen ulkopuolisten operaattorien hallinnollista taakkaa, joiden on julkaistava hintansa kahdesti, kun verkkovierailujen lisämaksuja tai EU:n sisäisiä viestintähintoja tarkistetaan. Se vähentäisi myös tarkistettujen valuuttakurssien seurannasta vastaavien kansallisten sääntelyviranomaisten valvontataakkaa. Tällä toimenpiteellä odotetaan olevan myönteisiä vaikutuksia vähittäistasolla, kun vähittäishinnat päivitetään kerran eikä kahdesti vuodessa, kuten tällä hetkellä tehdään. Tämä voi keventää huomattavasti operaattoreiden tiedotusvelvollisuutta muutetuista sopimusehdoista. v) BERECin seuranta- ja raportointivelvoitteiden yksinkertaistaminen. Operaattoreiden, kansallisten sääntelyviranomaisten ja BERECin sääntelytaakan keventämiseksi komissio ehdottaa seurantaprosessin ja BERECin raportointivelvoitteiden yhdistämistä ja yksinkertaistamista. BERECin raportointiprosessin virtaviivaistamisen odotetaan vähentävän operaattoreiden, kansallisten sääntelyviranomaisten ja BERECin hallinnollista taakkaa. •Perusoikeudet Ehdotuksen vaikutuksista perusoikeuksiin, kuten elinkeinovapauteen, on tehty analyysi. Koska ehdotettujen hintakattojen tavoitteena on korjata markkinoiden toimintapuute ja varmistaa kustannusten kattaminen, toimenpiteellä ei puututa kyseiseen vapauteen tavoitellun päämäärän kannalta suhteettomasti tai tavalla, jolla loukattaisiin sen keskeistä sisältöä. Osapuolille jätetään myös mahdollisuus olla soveltamatta hintakattoja, millä pyritään lisäämään niiden vapautta tehdä tukkusopimuksia. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksen talousarviovaikutukset sekä tarvittavat henkilöstö- ja hallintoresurssit kuvataan yksityiskohtaisesti säädösehdotukseen liittyvässä rahoitusselvityksessä. 5.LISÄTIEDOT •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Ehdotus tulee voimaan 1. heinäkuuta 2022, ja sen säännöksiä sovelletaan kyseisestä päivästä alkaen, jollei yksittäisissä artikloissa toisin säädetä. Seuranta- ja arviointiprosessin sisällön osalta tämän ehdotuksen 21 artiklassa olevassa uudelleentarkastelulausekkeessa esitetään perusteet, joilla kutakin aloitteeseen sisältyvää toimenpidettä arvioidaan. 21 artiklan mukaan on laadittava kaksi tarkastelukertomusta, joista ensimmäinen toimitetaan viimeistään 30. kesäkuuta 2025 ja toinen viimeistään 30. kesäkuuta 2029.

BERECillä on jatkossakin keskeinen rooli tietojen keräämisessä kansallisilta sääntelyviranomaisilta, jotta voidaan seurata verkkovierailumarkkinoiden kehitystä ja toimenpiteiden täytäntöönpanon vaikutusta EU:ssa tapahtuvaan verkkovierailuun. BEREC antaa komissiolle myös jatkossa tarvittavat lausunnot, myös voimassa olevien sääntöjen tarkistamista varten. •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset Ehdotuksella muutetaan voimassa olevaa asetusta seuraavien sisältömuutosten tekemiseksi: 1 artiklassa määritellään asetuksen kohde ja soveltamisala. Artiklalla muutetaan voimassa olevaa asetusta seuraavien sisältömuutosten tekemiseksi: i)siinä kumotaan viittaus säännöksiin, jotka mahdollistavat säänneltyjen verkkovierailupalvelujen erillisen myynnin, koska niistä on tullut tehottomia RLAH-sääntöjen tultua voimaan; ii)siinä kumotaan viittaus tilapäisiin sääntöihin hinnoista, joita verkkovierailuoperaattorit voivat periä, koska ne ovat menettäneet merkityksensä, kun vähittäistason verkkovierailumaksut poistettiin EU:ssa 15. kesäkuuta 2017 alkaen; iii)viittaus puitedirektiiviin kumotaan, koska sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmä on laadittu horisontaalisesti uudelleen direktiivillä (EU) 2018/1972; iv)siinä esitetään muissa valuutoissa kuin eurona ilmaistujen enimmäishintojen muuttamista, jotta nykyiset säännöt saatettaisiin yhdenmukaisiksi EU:n sisäistä viestintää koskevien säännösten kanssa. 2 artiklassa esitetään määritelmät. Siinä muutetaan nykyistä asetusta kumoamalla kaksi määritelmää eli ”vaihtoehtoinen verkkovierailuoperaattori” ja ”säänneltyjen vähittäistason verkkovierailudatapalvelujen erillinen myynti”, koska niistä tuli tarpeettomia, kun säänneltyjen verkkovierailupalvelujen erillisen myynnin mahdollistavat säännökset kumottiin. 3 artiklassa säädetään verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksista, viitetarjouksesta ja tukkutason verkkovierailusopimusten päättämisestä. Artiklalla muutetaan voimassa olevaa asetusta seuraavien sisältömuutosten tekemiseksi: i)siinä viitataan nimenomaisesti siihen, että verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksien on katettava myös kaikki saatavilla olevat verkkoteknologiat ja teknologiasukupolvet, sekä tarpeeseen varmistaa, että verkkovierailuoperaattorilla on oikeus vähintään toisintaa kotimaassa tarjottavat vähittäistason matkaviestinpalvelut verkkovierailuissa; ii)siinä täsmennetään, että viitetarjouksen on sisällettävä kaikki tarvittavat tiedot, joita verkkovierailuoperaattorit tarvitsevat tarjotakseen asiakkailleen maksuttoman mahdollisuuden käyttää hätäpalveluja hätäviestinnän avulla ja soittajan sijaintitietojen maksuttoman siirtämisen verkkovierailupalveluja käytettäessä. 5 artikla koskee säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen tarjoamista, ja siihen sisältyy nyt vierailevan operaattorin nimenomainen velvollisuus, jos se on teknisesti mahdollista, tarjota säänneltyjä vähittäistason verkkovierailupalveluja samoin ehdoin kuin kotimaassa, erityisesti palvelun laadun osalta. 6 ja 7 artiklassa vahvistetaan kohtuullisen käytön politiikkaa ja kestävyyteen liittyviä poikkeuksia koskevat säännöt, jotka pysyvät sisällöltään muuttumattomina edelliseen asetukseen verrattuna. Kohtuullisen käytön ja kestävyysmekanismin osalta 8 artiklassa selvennetään, että komission täytäntöönpanoasetusta (EU) 2016/2286 sovelletaan edelleen, kunnes seuraava täytäntöönpanoasetus hyväksytään. 9 artiklassa säädetään vähittäistason lisämaksujen poikkeuksellisesta soveltamisesta säänneltyihin vähittäistason verkkovierailupalveluihin ja vaihtoehtoisten hintojen tarjoamisesta. Artiklalla muutetaan voimassa olevaa asetusta seuraavasti: i)Siinä kumotaan säännös, jonka mukaan kotimaisen vähittäishinnan ja säänneltyihin soitettuihin verkkovierailupuheluihin, säänneltyihin lähetettyihin verkkovierailutekstiviesteihin tai säänneltyihin verkkovierailudatapalveluihin mahdollisesti sovelletun lisämaksun yhteenlaskettu määrä ei saa ylittää tiettyjä rajoja. Nämä säännökset tulivat tarpeettomiksi, kun RLAH-säännöt tulivat voimaan 15. kesäkuuta 2017, ja niillä olisi vääristävä vaikutus. ii)Siinä kumotaan säännös, jonka mukaan EU:n on annettava täytäntöönpanosäädös terminointimaksujen enimmäismäärien painotetusta keskiarvosta, jotta voidaan vahvistaa säänneltyjen vastaanotettujen verkkovierailupuhelujen mahdollisten lisämaksujen yläraja. iii)Lisäksi siinä säädetään verkkovierailupalveluja sisältävän sopimuksen sisällöstä. Siinä viitataan nimenomaisesti velvoitteeseen antaa tietoja palvelun laadusta, jota asiakkaat voivat kohtuudella odottaa verkkovierailun yhteydessä. Lisäksi tällä artiklalla muutetaan aiempaa asetusta velvoittamalla verkkovierailuoperaattorit varmistamaan, että sopimuksessa annetaan tiedot palveluista, joihin voidaan soveltaa korotettuja maksuja. Tämän säännöksen tarkoituksena on lisätä kuluttajien tietoisuutta siitä, että he saattavat joutua maksamaan korkeita maksuja, jos he käyttävät lisäarvopalveluja verkkovierailun aikana. 10, 11 ja 12 artikla koskevat säännellyistä verkkovierailupuheluista, säännellyistä verkkovierailutekstiviesteistä ja säännellyistä verkkovierailudatapalveluista perittäviä tukkuhintoja. Niissä muutetaan aiempia sääntöjä tukkutason enimmäishintojen uusien tasojen käyttöön ottamiseksi. Näin varmistetaan, että tukkuoperaattorit voivat tarjota RLAH-palveluja kestävästi ja kattaa kustannukset. 13 artiklan tarkoituksena on varmistaa keskeytymätön, tehokas ja maksuton mahdollisuus käyttää hätäviestintää, ja siihen sisältyy uusi säännös, jossa täsmennetään, että verkkovierailuasiakkaiden käynnistämästä hätäviestinnästä ei saa periä maksuja.

14 artiklassa muutetaan aiempaa asetusta asettamalla velvollisuus antaa asiakkaille tekstiviestillä tieto riskistä, että lisäarvopalvelujen käyttö voi aiheuttaa korkeampia maksuja. 16 artiklassa asetetaan verkkovierailuoperaattoreille uusi velvoite antaa verkkovierailuasiakkaille tietoja siitä, miten he voivat käyttää hätäpalveluja vierailujäsenvaltiossa. 17 artiklaan sisältyy uusi säännös, jolla BERECille annetaan tehtäväksi perustaa yhtenäinen unionin laajuinen tietokanta jäsenvaltioissa käytettävistä lisäarvopalvelujen numeroalueista ja pitää sitä yllä. Tarkoituksena on luoda avoimuutta lisäävä väline, jonka avulla kansalliset sääntelyviranomaiset ja operaattorit voivat saada suoraan tietoa numeroalueista, jotka voivat aiheuttaa korkeampia kustannuksia. Tietokannan on tarkoitus olla välivaihe avoimuuden lisäämiseksi vähittäistasolla. 21 artiklassa säädetään uudelleentarkastelumenettelystä. Merkittävin muutos aikaisempiin sääntöihin on se, että tukkutason enimmäishintoja ei enää tarkisteta tavallisessa lainsäätämisjärjestyksessä, vaan komissiolle anneta valta muuttaa hintoja antamalla delegoitu säädös. 22 ja 23 artiklaan sisältyy uusia säännöksiä, joissa vahvistetaan yksityiskohtaiset perusteet ja parametrit tätä delegoitua säädöstä varten sekä edellytykset, joiden mukaisesti komissio voi käyttää tätä siirrettyä säädösvaltaa. Ehdotuksella kumotaan asetuksen (EU) N:o 531/2012 4 ja 5 artikla, jotka koskevat säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillismyyntiä, sekä asetuksen (EU) N:o 531/2012 11 artikla, joka koskee säänneltyjen verkkovierailutekstiviestien teknisiä ominaisuuksia. 🡻 531/2012 2021/0045 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS verkkovierailuista yleisissä matkaviestinverkoissa unionin alueella (uudelleenlaadittu) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa:

⇩ uusi (1)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 531/2012 on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin. Koska siihen on määrä tehdä uusia muutoksia, mainittu asetus olisi selkeyden vuoksi uudelleenlaadittava. (2)Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat vuonna 2015 asetuksen (EU) 2015/2120, jolla muutettiin asetusta (EU) N:o 531/2012 ja jonka mukaan verkkovierailujen vähittäistason lisämaksut oli poistettava unionissa 15 päivästä kesäkuuta 2017 alkaen edellyttäen, että verkkovierailupalveluja käytetään kohtuullisesti ja että vähittäistason verkkovierailumaksujen poistamiseen voidaan soveltaa kestävyyteen liittyvää poikkeusmekanismia; tästä verkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistamisesta käytetään myös nimitystä ”roam-like-at-home”, jäljempänä ’RLAH’. Lisäksi komissio teki asetuksen (EU) N:o 531/2012 19 artiklan mukaisesti verkkovierailujen tukkumarkkinoiden uudelleentarkastelun arvioidakseen, mitä toimenpiteitä tarvitaan, jotta verkkovierailujen vähittäistason lisämaksut voitaisiin poistaa. Tämän perusteella annettiin 17 päivänä toukokuuta 2017 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/920, jonka tavoitteena oli säännellä verkkovierailujen kansallisten tukkumarkkinoiden toimintaa, jotta verkkovierailujen vähittäistason lisämaksut voitaisiin poistaa 15 päivään kesäkuuta 2017 mennessä ilman, että kotimaiset vierailuverkon markkinat ja kotimaan markkinat vääristyvät. (3)Komissio julkaisi 29 päivänä marraskuuta 2019 ensimmäisen kattavan katsauksen verkkovierailumarkkinoihin, jäljempänä ’komission kertomus’, ja sen mukaan matkailijat kaikkialla unionissa ovat hyötyneet merkittävästi verkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistamisesta. Matkaviestinpalvelujen (säänneltyjen verkkovierailuäänipuhelu-, -tekstiviesti- tai -datapalvelujen) käyttö unionissa matkustettaessa on lisääntynyt nopeasti ja erittäin voimakkaasti, mikä osoittaa unionin verkkovierailusääntöjen vaikutuksen. Kertomuksessa tullaan kuitenkin siihen johtopäätökseen, että vaikka sekä vähittäis- että tukkutason verkkovierailumarkkinoilla on havaittavissa joitakin merkkejä kilpailudynamiikan kehittymisestä, taustalla olevat kilpailun perusedellytykset eivät ole muuttuneet eivätkä todennäköisesti muutu lähitulevaisuudessakaan. Tämän vuoksi nykyinen vähittäis- ja tukkutason sääntely on edelleen tarpeen eikä sitä voida poistaa. Komission kertomuksessa todetaan erityisesti, että hintakattojen jyrkkä lasku tukkutasolla on osaltaan alentanut verkkovierailujen tukkuhintoja, mikä on hyödyttänyt verkkovierailuliikennettä nettomääräisesti lähettäviä operaattoreita. Komission kertomuksessa otettiin huomioon Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelimen (BEREC) suositus, jonka mukaan verkkovierailupalvelujen tukkuhintakattoja olisi laskettava edelleen. Komissio on tämän asetuksen vaikutusta arvioidessaan tehnyt tarvittavan analyysin ja todennut tarpeen laskea edelleen verkkovierailupalvelujen tukkuhintakattoja sekä arvioinut sellaista alennuksen tasoa, jolla vierailuverkon operaattorit pystyisivät kattamaan tukkutason verkkovierailupalvelujen tarjoamisesta aiheutuvat kustannukset. Palvelun laadun osalta komission kertomuksessa palautetaan mieleen asetuksen (EU) 531/2012 vaatimus, jonka mukaan verkkovierailuasiakkaalla on oltava käytössään sama palvelu kaikkialla EU:ssa samaan hintaan, kunhan palvelu voidaan toimittaa vierailuverkossa. Komission kertomuksessa pannaan merkille aivan äskettäinen kehitys, jossa tukkutason verkkovierailuliikenteellä tehdään kauppaa uusilla tavoilla, esimerkiksi verkossa toimivilla kauppapaikoilla; nämä tavat saattavat edistää kilpailua tukkutason verkkovierailumarkkinoilla ja helpottaa operaattoreiden välisiä neuvotteluja. Kertomuksessa todetaan vielä, että markkinat eivät ole käyttäneet mahdollisuutta myydä verkkovierailudatapalveluja erikseen. (4)Koska asetuksen (EU) 531/2012 voimassaolo päättyy 30 päivänä kesäkuuta 2022, tämän asetuksen tavoitteena on laatia se uudelleen ja ottaa samalla käyttöön uusia toimenpiteitä avoimuuden lisäämiseksi muun muassa lisäarvopalvelujen käytössä verkkovierailujen aikana sekä todellisen RLAH-kokemuksen varmistamiseksi palvelun laadun ja hätäpalvelujen käytön suhteen verkkovierailun aikana. Uusi asetus on voimassa 10 vuotta vuoteen 2032 saakka, jotta voidaan luoda varmuutta markkinoille ja pitää sääntelytaakka mahdollisimman kevyenä ja ottaa samalla käyttöön mekanismi, jonka avulla tukkutasolla voidaan toteuttaa toimenpiteitä tällä välin, jos markkinoiden kehitys sitä edellyttää. 🡻 531/2012, johdanto-osan 1 kappale (mukautettu) Verkkovierailuista yleisissä matkaviestinverkoissa yhteisön alueella 27 päivänä kesäkuuta 2007 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 717/2007 on muutettu merkittävästi . Koska siihen on tehtävä uusia muutoksia, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen. 🡻 531/2012, johdanto-osan 2 kappale Kansallisten hinnastojen ja verkkovierailuhinnastojen eron supistamista koskeva tavoite, joka sisältyy komission vuosien 2011–2015 vertailuarviointikehykseen, jonka i2010-aloitetta käsittelevä korkean tason asiantuntijaryhmä hyväksyi marraskuussa 2009, ja komission tiedonantoon ’Euroopan digitaalistrategia’, olisi säilytettävä myös tämän asetuksen tavoitteena. Suunnitellulla verkkovierailupalvelujen ja kotimaisten palvelujen myymisellä erikseen olisi lisättävä kilpailua ja siten alennettava kuluttajahintoja ja luotava unioniin verkkovierailupalvelujen sisämarkkinat, joissa kansallisten hinnastojen ja verkkovierailuhinnastojen välillä ei ole merkittäviä eroja. Unionin laajuiset verkkovierailupalvelut voivat edistää televiestinnän sisämarkkinoiden kehittämistä unionissa. 🡻 531/2012, johdanto-osan 4 kappale Yleisten matkaviestinverkkojen käyttäjiltä, kuten opiskelijoilta sekä liikematkailijoilta ja turisteilta, laskutettavien äänipuhelu-, tekstiviesti- ja datapalvelujen verkkovierailuhintojen korkea taso estää mobiililaitteiden käyttöä matkustettaessa ulkomailla unionin alueella, ja se huolestuttaa kuluttajia, kansallisia sääntelyviranomaisia ja unionin toimielimiä sekä muodostaa merkittävän esteen sisämarkkinoiden toteuttamiselle. Liian korkeat vähittäishinnat johtuvat sekä ulkomaisen isäntäverkon operaattorin perimistä korkeista tukkuhinnoista että monissa tapauksissa asiakkaan oman verkko-operaattorin perimistä korkeista vähittäistason voittomarginaaleista. Koska kilpailua ei ole, tukkuhinnoista saatuja alennuksia ei useinkaan siirretä vähittäisasiakkaalle. Vaikka jotkut operaattorit ovat äskettäin ottaneet käyttöön hintajärjestelmiä, joissa asiakkaille tarjotaan edullisempia ehtoja ja jonkin verran alhaisempia hintoja, on edelleen näyttöä siitä, että kustannusten ja hintojen välinen suhde ei ole läheskään sellainen kuin kilpailluilla markkinoilla vallitsisi. 🡻 531/2012, johdanto-osan 5 kappale Korkeat verkkovierailumaksut muodostavat esteen unionin pyrkimyksille kehittyä tietoon perustuvaksi taloudeksi ja toteuttaa 500 miljoonan kuluttajan sisämarkkinat. Mobiilidataliikennettä helpotetaan ottamalla käyttöön riittävästi radiotaajuuksia, jotta kuluttajat ja yritykset voivat käyttää äänipuhelu-, tekstiviesti- ja datapalveluja missä tahansa unionissa. Koska päätöksellä N:o 243/2012/EU perustetun monivuotisen radiotaajuuspolitiikan toimintaohjelman mukaisesti taajuuksia jaetaan asianmukaisessa aikataulussa riittävästi ja tarkoituksenmukaisesti unionin toimintapoliittisten tavoitteiden tueksi ja niin, että voidaan mahdollisimman hyvin vastata langattoman dataliikenteen kasvavaan kysyntään, kyseinen toimintaohjelma viitoittaa tietä kehitykselle, jonka myötä unioni voi ottaa maailmanlaajuisen johtoaseman laajakaistanopeuksissa, liikkuvuudessa, kattavuudessa ja kapasiteetissa, jolloin edistetään uusien liiketoimintamallien ja teknologioiden syntyä sekä vähennetään verkkovierailujen tukkutason rakenteellisia ongelmia. 🡻 531/2012, johdanto-osan 7 kappale (mukautettu)

Komissio totesi verkkovierailupalvelujen kehitystilannetta Euroopan unionissa koskevasta väliraportista antamassaan tiedonannossa, että teknologian kehittyminen ja/tai verkkovierailupalvelujen vaihtoehdot, kuten VoIP-tekniikan tai WiFin saatavuus, saattavat lisätä kilpailua unionin verkkovierailupalvelujen sisämarkkinoilla. Vaikka näitä vaihtoehtoja, erityisesti VoIP-tekniikkaa, käytetään yhä enemmän kansallisella tasolla, niiden verkkovierailukäyttö ei ole kasvanut merkittävästi. 🡻 531/2012, johdanto-osan 8 kappale Kun otetaan huomioon mobiilidataliikenteen nopea kehittyminen ja ulkomailla verkkovierailuäänipuhelu-, -tekstiviesti- ja -datapalveluja käyttävien kuluttajien määrän lisääntyminen, on tarpeen lisätä kilpailupainetta sekä kehittää uusia liiketoimintamalleja ja teknologioita. Verkkovierailumaksujen sääntelyn olisi oltava sellaista, että ei ehkäistä sitä, että kilpailu alentaa hintoja. 🡻 531/2012, johdanto-osan 9 kappale Yksilöiden liikkuvuuteen ja digitaaliseen tietoon perustuvan Euroopan sosiaalisen, koulutuksellisen, kulttuurisen ja yritysystävällisen alueen luomisen olisi helpotettava kansalaisten välistä viestintää, jotta voidaan rakentaa todellinen ’kansalaisten Eurooppa’. 🡻 531/2012, johdanto-osan 14 kappale (mukautettu) (5)Kansalliset sääntelyviranomaiset, jotka vastaavat niiden alueella yleensä asuvien matkaviestinasiakkaiden etujen turvaamisesta ja edistämisestä, eivät myöskään pysty valvomaan, miten toimivat muissa jäsenvaltioissa sijaitsevat vierailuverkkojen operaattorit, joista nämä asiakkaat ovat riippuvaisia käyttäessään kansainvälisiä verkkovierailupalveluja. Tämä este saattaa myös heikentää jäsenvaltioiden sellaisten toimenpiteiden tehokkuutta, jotka perustuvat niille jäävään toimivaltaan antaa kuluttajansuojasäännöksiä. 🡻 2015/2120, johdanto-osan 20 kappale (6)Matkaviestinnän markkinat ovat edelleen hajanaiset unionissa, eikä yksikään matkaviestinverkko kata kaikkia jäsenvaltioita. Voidakseen tarjota matkaviestinpalveluja unionissa matkustaville kotimaisille asiakkailleen verkkovierailuoperaattoreiden on näin ollen ostettava tukkutason verkkovierailupalveluja operaattoreilta vierailun kohteena olevissa jäsenvaltioissa tai vaihdettava kyseisiä palveluja näiden kanssa. 🡻 531/2012, johdanto-osan 3 kappale (mukautettu) (7)Televiestinnän sisämarkkinoita ei voida pitää toteutuneina niin kauan, kuin kotimaan hinnastojen ja verkkovierailuhinnastojen välillä on merkittäviä eroja. Siksi lopullisena tavoitteena olisi oltava kotimaisten maksujen ja verkkovierailumaksujen eron poistaminen ⌦ ero olisi poistettava ⌫ ja siten luotava matkaviestintäpalvelujen sisämarkkinatoiden luominen. 🡻 531/2012, johdanto-osan 20 kappale (8)Olisi noudatettava yhteistä yhdenmukaistettua lähestymistapaa, jotta varmistetaan, että maanpäällisten yleisten matkaviestinverkkojen käyttäjät eivät unionin alueella matkustaessaan joudu maksamaan unionin laajuisista verkkovierailupalveluista kohtuuttomia hintoja, ja jotta siten tehostetaan verkkovierailuoperaattoreiden välistä kilpailua verkkovierailupalveluissa, saavutetaan kuluttajansuojan korkea taso ja säilytetään sekä innovointikannustimet että kuluttajien valintamahdollisuudet. Tätä yhteistä lähestymistapaa tarvitaan näiden palvelujen valtioiden rajat ylittävän luonteen vuoksi, jotta verkkovierailuoperaattorit voivat toimia yhden yhteisen ja johdonmukaisen sekä objektiivisiin kriteereihin perustuvan sääntelyjärjestelmän puitteissa.

🡻 531/2012, johdanto-osan 6 kappale ⇨ uusi (9)Internetyhteyden mahdollistavien mobiililaitteiden yleisen käytön vuoksi verkkovierailudatapalveluilla on erittäin suuri taloudellinen merkitys. Tämä on ratkaiseva peruste ⇨ tärkeää ⇦ niin sovellusten ja sisällön käyttäjille kuin tarjoajillekin. Näiden markkinoiden kehittämiseksi tiedonsiirtomaksut eivät saisi haitata kasvua ⇨ , erityisesti kun otetaan huomioon, että 5G-verkkojen ja -palvelujen käyttöönoton odotetaan kasvavan tasaisesti ⇦. 🡻 531/2012, johdanto-osan 10 kappale (mukautettu) ⇨ uusi (10)Sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä (käyttöoikeusdirektiivi) 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/19/EY , sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista (valtuutusdirektiivi) 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/20/EY , sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (puitedirektiivi) 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/21/EY , yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla (yleispalveludirektiivi) 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/22/EY ja henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) 12 päivänä heinäkuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/58/EY , joista jäljempänä käytetään yhdessä nimitystä ’vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmä’, pyritään ⌦ pyrittiin ⌫ luomaan unioniin sähköisen viestinnän sisämarkkinat ja varmistamaan kuluttajansuojan korkea taso lisääntyneen kilpailun kautta. ⇨ Mainitut direktiivit kumottiin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) 2018/1972. Direktiivillä (EU) 2018/1972 pyritään edistämään erittäin suuren kapasiteetin verkkoihin tehtäviä investointeja ja tällaisten verkkojen käyttöönottoa EU:ssa sekä vahvistamaan uudet mobiiliyhteyksien ja 5G-palvelujen taajuuksia koskevat säännöt. Direktiivillä (EU) 2018/1972 varmistetaan myös, että kaikilla kansalaisilla on mahdollisuus saada kohtuuhintaisia viestintäpalveluja, mukaan lukien internetyhteys. Se parantaa kuluttajansuojaa ja käyttäjien turvallisuutta ja helpottaa sääntelytoimien toteuttamista. ⇦ 🡻 531/2012, johdanto-osan 19 kappale (mukautettu) (11)Verkkovierailujen vähittäis- ja tukkumarkkinoihin liittyy ainutlaatuisia piirteitä, joiden vuoksi on perusteltua toteuttaa poikkeuksellisia toimenpiteitä, jotka ovat laajakantoisempia kuin vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän ⌦ direktiivin (EU) 2018/1972 ⌫ mukaisesti käytettävissä olevat mekanismit. 🡻 531/2012, johdanto-osan 24 kappale Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi edistettävä puitedirektiivin 8 artiklassa vahvistettua toimintapoliittista tavoitetta, joka koskee loppukäyttäjien mahdollisuuksia saada ja jakaa tietoa tai käyttää haluamiaan sovelluksia ja palveluja. 🡻 531/2012, johdanto-osan 18 kappale (mukautettu) (12)Tällä asetuksella olisi näin ollen voitava poiketa vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän, erityisesti puitedirektiivin, ⌦ direktiivin (EU) 2018/1972 ⌫ mukaisesti sovellettavista säännöistä, eli palveluvalikoimien hinnat pitäisi huomattavan markkinavoiman puuttuessa määrittää kaupallisella sopimuksella, jolloin voitaisiin asettaa täydentäviä sääntelyvelvoitteita, jotka heijastavat unionin laajuisten verkkovierailupalvelujen erityispiirteitä. 🡻 531/2012, johdanto-osan 51 kappale (mukautettu) ⇨ uusi (13)⇨ Jotta suojeltaisiin verkkovierailuasiakkaita säänneltyjen verkkovierailupalvelujen (säänneltyjen verkkovierailuäänipuhelu-, -tekstiviesti- ja -datapalvelujen) vähittäishintojen nousulta, joka johtuu muiden valuuttojen kuin euron viitekurssin vaihteluista, jäsenvaltion, jonka valuutta on muu kuin euro, olisi käytettävä useiden viitekurssien keskiarvoa tietyllä aikavälillä määrittääkseen suurimmat sovellettavat lisämaksut valuutassaan. ⇦ Kun enimmäishintoja ei ole määritetty euroina, sovellettavat alkuperäiset rajat sekä näiden rajojen tarkistetut arvot olisi määritettävä asianmukaisena valuuttana soveltamalla Euroopan unionin virallisessa lehdessä tässä asetuksessa määritettynä päivänä julkaistavia viitekursseja ⇨ julkaistavien useiden viitekurssien keskiarvoa tietyllä aikavälillä ⇦. Jos viitekursseja ei ole julkaistu määritettynä päivänä, olisi sovellettava viitekursseja, jotka on julkaistu ensimmäisessä tällaisia viitekursseja sisältävässä kyseistä päivää seuraavassa Euroopan unionin virallisessa lehdessä. ⇨ Jotta arvot muissa valuutoissa kuin eurona määritettäisiin yhdenmukaisesti sen säännön kanssa, jota sovelletaan EU:n sisäisessä viestinnässä asetuksen (EU) 2015/2120 mukaisesti, enimmäishinnat muissa valuutoissa kuin eurona olisi määritettävä soveltamalla niiden viitekurssien keskiarvoa, jotka Euroopan keskuspankki on julkaissut Euroopan unionin virallisessa lehdessä asianomaisen kalenterivuoden 15 päivänä tammikuuta, 15 päivänä helmikuuta ja 15 päivänä maaliskuuta. Vuodelle 2022 tällä tavoin laskettuja enimmäishintoja olisi sovellettava tämän asetuksen voimaantulopäivästä 15 päivään toukokuuta 2023. ⇦ Jotta suojeltaisiin kuluttajia säänneltyjen verkkovierailupalvelujen (säänneltyjen verkkovierailuäänipuhelu-, -tekstiviesti- ja -datapalvelujen) vähittäishintojen nousulta, joka johtuu muiden valuuttojen kuin euron viitekurssin vaihteluista, jäsenvaltion, jonka valuutta on muu kuin euro, olisi käytettävä useiden viitekurssien keskiarvoa tietyllä aikavälillä määrittääkseen vähittäistason enimmäishinnat valuutassaan.

🡻 531/2012, johdanto-osan 25 kappale (mukautettu) ⇨ uusi (14)Jotta verkkovierailupalvelujen markkinoista tulisi tehokkaammat, yhdennetymmät ja kilpailukykyisemmät, ei saisi olla rajoituksia, jotka estävät yrityksiä neuvottelemasta tuloksekkaasti tukkutason käyttöoikeuksista verkkovierailupalvelujen tarjoamiseksi. Tällaisten tukkutason verkkovierailupalvelujen käyttöoikeusjärjestelyjä haittaavat esteet, jotka johtuvat eroista yritysten neuvotteluasemien vahvuudessa ja infrastruktuurin omistusosuuksissa, olisi poistettava. ⇨ Tätä varten verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksia koskevissa sopimuksissa olisi noudatettava teknologianeutraaliuden periaatetta ja varmistettava, että kaikilla operaattoreilla on yhtäläiset ja oikeudenmukaiset mahdollisuudet käyttää kaikkia saatavilla olevia verkkoja ja teknologioita, ja ne olisi neuvoteltava vilpittömässä mielessä siten, että verkkovierailuoperaattori voi tarjota vähittäistason verkkovierailupalveluja, jotka vastaavat kotimaassa tarjottavia palveluja. ⇦ Virtuaalisten matkaviestinverkkojen operaattorit ja matkaviestintäpalvelujen jälleenmyyjät, joilla ei ole omaa verkkoinfrastruktuuria, tarjoavat tyypillisesti verkkovierailupalveluja, jotka perustuvat kaupallisiin tukkutason verkkovierailusopimuksiin niiden isäntämatkaviestinverkkojen operaattoreiden kanssa samassa jäsenvaltiossa. Kaupalliset neuvottelut eivät kuitenkaan kenties anna virtuaalisten matkaviestinverkkojen operaattoreille ja jälleenmyyjille riittävästi liikkumavaraa edistää kilpailua alempien hintojen avulla. Vaihtoehtoisten, innovatiivisten ja unionin laajuisten verkkovierailupalvelujen kehittämistä ja tarjoamista asiakkaille pitäisi helpottaa poistamalla nämä esteet ja tasapainottamalla virtuaalisten matkaviestinverkkojen operaattoreiden / jälleenmyyjien ja matkaviestinverkkojen operaattoreiden välistä neuvotteluasemaa käyttöoikeuksia koskevan velvoitteen ja tukkuhintakattojen avulla. Vuoden 2002 sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmään sisältyvät säännöt ⌦ Direktiivi (EU) 2018/1972 ⌫ , erityisesti puitedirektiivin ja käyttöoikeusdirektiivin säännökset, eivät mahdollista sitä, että ongelma ratkaistaisiin asettamalla velvoitteita sellaisille operaattoreille, joilla on huomattava markkinavoima. 🡻 531/2012, johdanto-osan 26 kappale (mukautettu) ⇨ uusi (15)Siksi olisi otettava käyttöön säännöt, joilla velvoitetaan täyttämään ⌦ asetettava velvoite, jonka mukaan ⌫ yleisten matkaviestinverkkojen tukkutason käyttöoikeuksia koskevat kohtuulliset pyynnöt ⌦ on täytettävä ⌫ verkkovierailupalvelujen tarjoamista varten. Tällaisten käyttöoikeuksien olisi vastattava käyttöoikeuksia pyytävien tarpeita. ⇨ Nykyaikaista teknologiaa edellyttävien palvelujen ja vähittäistason verkkovierailupalvelujen loppukäyttäjien olisi verkkovierailujen yhteydessä voitava nauttia saman laatuisista palveluista kuin kotimaassa. Verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksia koskevalla velvoitteella olisi sen vuoksi varmistettava, että käyttöoikeuksien pyytäjät voivat toisintaa kotimaassa tarjottavat vähittäispalvelut, paitsi jos matkaviestinverkkojen operaattorit, joilta käyttöoikeuksia on pyydetty, voivat osoittaa, että tämä on teknisesti mahdotonta. ⇦ Käyttöoikeudet olisi evättävä vain objektiivisin, esimerkiksi tekniseen toteutettavuuteen tai verkon toimintakyvyn ylläpitotarpeeseen liittyvin kriteerein. Jos käyttöoikeus evätään, vahinkoa kärsineen osapuolen olisi voitava saattaa riita ratkaistavaksi tässä asetuksessa säädetyn menettelyn mukaisesti. Tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi verkkovierailupalvelujen tarjoamiseen myönnettävät tukkutason käyttöoikeudet olisi myönnettävä tässä asetuksessa vahvistettujen, tukkutasolla sovellettavien sääntelyllisten velvoitteiden mukaisesti, ja niissä olisi otettava huomioon käyttöoikeuksien tarjoamiseen liittyvät eri kustannustekijät. Verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksien johdonmukaisen sääntelyn tulisi auttaa välttämään vääristymät jäsenvaltioiden välillä. BERECin olisi komission kanssa koordinoiden ja yhteistyössä asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa annettava suuntaviivat, jotka koskevat tukkutason käyttöoikeuksia verkkovierailupalvelujen tarjoamiseksi. 🡻 531/2012, johdanto-osan 27 kappale (16)Verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksia koskevan velvoitteen olisi katettava suorien tukkutason verkkovierailupalvelujen tarjoaminen ja verkkovierailupalvelujen tarjoaminen tukkutasolla kolmansien osapuolten harjoittamaa jälleenmyyntiä varten. Verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksia koskevan velvoitteen olisi katettava myös matkaviestinverkon operaattorin velvoite antaa virtuaalisten matkaviestinverkkojen operaattoreille ja jälleenmyyjille mahdollisuus ostaa säänneltyjä tukkutason verkkovierailupalveluja tukkutason yhteenliittymiltä, jotka muodostavat keskitetyn yhteyspisteen ja standardoidun järjestelmän verkkovierailusopimuksia varten koko unionissa. Jotta voitaisiin varmistaa, että operaattorit antavat verkkovierailuoperaattoreille käyttöoikeuden kaikkiin suorien verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksien ja verkkovierailujen tukkutason jälleenmyynnin käyttöoikeuksien edellyttämiin toimintoihin kohtuullisessa ajassa, olisi julkaistava viitetarjous, joka sisältää vakioehdot suorille verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksille ja verkkovierailujen tukkutason jälleenmyynnin käyttöoikeuksille. Viitetarjouksen julkaiseminen ei saisi estää käyttöoikeuksien pyytäjien ja käyttöoikeuksien myöntäjien välisiä kaupallisia neuvotteluja lopullisen tukkusopimuksen hintatasosta tai tukkutason käyttöoikeuteen liittyvistä lisäpalveluista, joissa edetään pidemmälle kuin palveluissa, joita tarvitaan suoria verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksia ja verkkovierailujen tukkutason jälleenmyynnin käyttöoikeuksia varten. 🡻 531/2012, johdanto-osan 28 kappale (17)Verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksia koskevan velvoitteen olisi katettava kaikki osatekijät, joita verkkovierailupalvelujen tarjoaminen edellyttää, muun muassa seuraavat: verkkoelementit ja niihin liittyvät toiminnot; asiaan liittyvät ohjelmistot, mukaan lukien käyttötukijärjestelmät; ennakkotilauksia, palvelun toimittamista, tilauksia, ylläpitoa, korjauspyyntöjä ja laskutusta koskevat tietojärjestelmät tai tietokannat; numeronmuunto tai vastaavia toimintoja tarjoavat järjestelmät; matkaviestinverkot ja virtuaaliverkkopalvelut. 🡻 531/2012, johdanto-osan 29 kappale (18)Jos verkkovierailujen tukkutason jälleenmyynnin käyttöoikeuden pyytäjät pyytävät käyttöoikeutta tiettyihin toimintoihin tai palveluihin niiden toimintojen tai palvelujen lisäksi, joita tarvitaan vähittäistason verkkovierailupalvelujen tarjoamiseksi, matkaviestinverkon operaattorit voivat periä oikeudenmukaiset ja kohtuulliset maksut näistä toiminnoista tai palveluista. Näitä lisätoimintoja tai -palveluja voivat olla esimerkiksi lisäarvopalvelut, lisäohjelmistot ja -tietojärjestelmät tai laskutusjärjestelyt. ⇩ uusi (19)Direktiivin (EU) 2018/1972 109 artiklan mukaisesti kaikilla loppukäyttäjillä olisi oltava mahdollisuus käyttää hätäpalveluja maksutta hätäviestinnällä sopivimpaan hätäkeskukseen. Jäsenvaltioiden on lisäksi varmistettava, että hätäpalvelut ovat hätäviestien välityksellä vammaisten loppukäyttäjien saatavilla muiden loppukäyttäjien käyttömahdollisuuksia vastaavalla tavalla. Jäsenvaltioiden tehtävänä on määrittää, minkä tyyppinen hätäviestintä on teknisesti mahdollista, jotta verkkovierailuasiakkaiden mahdollisuus käyttää hätäpalveluja voidaan varmistaa. Sen varmistamiseksi, että verkkovierailuasiakkailla on mahdollisuus käyttää hätäviestintää direktiivin (EU) 2018/1972 109 artiklassa säädetyin edellytyksin, vierailuverkon operaattoreiden olisi ilmoitettava verkkovierailuoperaattorille tukkutason verkkovierailusopimuksessa, minkä tyyppistä hätäviestintää vierailujäsenvaltiossa käytetään kansallisten toimenpiteiden nojalla. Lisäksi tukkutason verkkovierailusopimusten olisi sisällettävä tietoja teknisistä parametreista, joilla varmistetaan hätäpalvelujen käyttömahdollisuus, myös vammaisille verkkovierailuasiakkaille, ja varmistetaan soittajan sijaintitietojen siirtäminen sopivimpaan hätäkeskukseen vierailujäsenvaltiossa. Tällaisten tietojen avulla verkkovierailuoperaattorin olisi voitava tunnistaa ja tarjota hätäviestintä ja soittajan sijaintitietojen siirtäminen maksutta.

🡻 2017/920, johdanto-osan 12 kappale (mukautettu) (20)Ehtoja, joita voidaan sisällyttää vViitetarjouksiin ⌦ voidaan sisällyttää tiettyjä ehtoja ⌫, jotta matkaviestinverkon operaattorit voisivat estää pysyvät verkkovierailut tai verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksien poikkeavan tai vilpillisen käytön, olisi selvennettävä. Erityisesti siinä tapauksessa, että vierailuverkon operaattorilla on perusteltua syytä katsoa, että merkittävä osuus verkkovierailuoperaattorin asiakkaista käyttää verkkovierailuja pysyvästi tai verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksia käytetään poikkeavasti tai vilpillisesti, sen olisi voitava vaatia verkkovierailuoperaattoria antamaan tietoja – yhdistetyssä muodossa ja unionin ja kansallisia tietosuojavaatimuksia täysimääräisesti noudattaen –, joiden avulla voidaan todeta, onko kyse verkkovierailuoperaattorin asiakkaiden merkittävän osuuden pysyvästä verkkovierailusta tai verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksien poikkeavasta tai vilpillisestä käyttämisestä, kuten tietoja niiden asiakkaiden osuudesta, joiden kotimaan kulutus on mitätöntä verrattuna verkkovierailupalvelujen kulutukseen. Lisäksi tukkutason verkkovierailusopimuksia olisi päätettävä pysyvien verkkovierailujen tai tukkutason verkkovierailupalvelujen käyttöoikeuksien poikkeavan tai vilpillisen käytön estämiseksi vain siinä tapauksessa, että tilannetta ei ole pystytty korjaamaan vähemmän tiukoilla toimenpiteillä. Tällaisia sopimusten päättämisiä varten vierailuverkon operaattorin kansalliselta sääntelyviranomaiselta olisi saatava ennakkolupa, jossa on otettu mahdollisimman tarkasti huomioon Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelimen viraston (BERECin) lausunto, mikäli sitä on kuultu. Vähemmän tiukka toimenpide voisi olla se, että vahvistetaan korkeammat tukkuhinnat, jotka eivät ylitä tässä asetuksessa säädettyjä tukkutason enimmäishintoja, määrille, jotka ylittävät sopimuksessa määritellyn kokonaismäärän. Tällaiset korkeammat tukkuhinnat olisi vahvistettava etukäteen tai siitä hetkestä alkaen, kun vierailuverkon operaattori on todennut ja ilmoittanut kotiverkon operaattorille, että objektiivisten kriteerien perusteella merkittävä osuus verkkovierailuoperaattorin asiakkaista käyttää verkkovierailupalveluja pysyvästi tai tukkutason verkkovierailupalvelujen käyttöoikeuksia käytetään poikkeavasti tai vilpillisesti. Vähemmän tiukka toimenpide voisi olla myös se, että kotiverkon operaattori sitoutuu hyväksymään kohtuullisen käytön politiikan, jota sovelletaan sen asiakkaisiin ⌦ tämän ⌫ asetuksen (EU) N:o 531/2012 6 d 8 artiklan nojalla hyväksyttyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti, tai tarkistamaan sitä tai että vierailuverkon operaattorin on mahdollista pyytää tukkutason verkkovierailusopimuksen tarkistamista. Avoimuuden varmistamiseksi kansallisen sääntelyviranomaisen olisi asetettava yleisön saataville tiedot hakemuksista, jotka koskevat tukkutason verkkovierailusopimusten päättämistä, jollei liikesalaisuuksien luottamuksellisuudesta muuta johdu. 🡻 2017/920, johdanto-osan 11 kappale (mukautettu) ⇨ uusi (21)Jotta verkkovierailupalvelujen markkinat voisivat kehittyä tehokkaammiksi, yhdennetymmiksi ja kilpailulle avoimemmiksi, operaattoreilla olisi vähittäistason verkkovierailupalvelujen tarjoamiseen tarvittavista verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksista neuvotellessaan oltava vaihtoehto ⌦ mahdollisuus ⌫ neuvotella innovatiivisista tukkutason hinnoittelujärjestelmistä, joilla ei ole suoraa kytköstä tosiasiallisesti kulutettuihin määriin, kuten kiinteämääräisistä maksuista, up front -ennakkositoumuksista tai kapasiteettipohjaisista sopimuksista taikka hinnoittelujärjestelmistä, joissa otetaan huomioon kysynnän vaihtelut vuoden aikana. ⇨ Direktiivin (EU) 2018/1972 johdanto-osan 249 kappaleessa tarkoitettua laitteiden välistä viestintää ei ole suljettu tämän asetuksen ja verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksia koskevien velvoitteiden soveltamisalan ulkopuolelle. Pysyviä verkkovierailuja koskevista sopimuksista neuvotellaan kuitenkin kaupallisissa neuvotteluissa, ja kaksi verkkovierailukumppania voi sopia niistä tukkutason verkkovierailusopimuksessa. Jotta voidaan kehittää tehokkaampia ja kilpaillumpia markkinoita laitteiden väliselle viestinnälle, on odotettavissa, että operaattorit vastaavat yhä enemmän kaikkiin kohtuullisiin verkkovierailusopimuksia koskeviin pyyntöihin ja hyväksyvät ne kohtuullisin ehdoin ja nimenomaisesti sallivat pysyvät verkkovierailut laitteiden välillä. Niiden olisi voitava tehdä joustavia verkkovierailusopimuksia, jotka mahdollistavat tukkutason verkkovierailupalvelut, ja soveltaa hintajärjestelmiä, jotka eivät perustu kulutetun datan määrään vaan vaihtoehtoisiin järjestelmiin, esimerkiksi verkkoon liitettyjen laitteiden määrään kuukaudessa. Tässä yhteydessä osapuolten olisi rajat ylittävissä riita-asioissa turvauduttava direktiivin (EU) 2018/1972 27 artiklassa säädettyyn riitojenratkaisumenettelyyn. ⇦ Neuvotteluosapuolilla olisi siksi oltava mahdollisuus sopia, että ne eivät sovella säänneltyjä tukkutason verkkovierailupalvelujen enimmäishintoja tukkutason verkkovierailusopimusten keston aikana. Tämä ⌦ Se ⌫ sulkisi pois mahdollisuuden, että jompikumpi osapuoli myöhemmin pyytää verkkovierailupalvelujen käyttömäärään perustuvien ⌦ tässä ⌫ asetuksessa (EU) N:o 531/2012 säädettyjen tukkutason enimmäishintojen soveltamista tosiasialliseen kulutukseen. Tämä vaihtoehto ei saisi vaikuttaa velvoitteisiin, jotka koskevat säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen tarjoamista mainitun asetuksen mukaisesti. ⇨ Komission kertomuksessa pannaan lisäksi merkille aivan äskettäinen kehitys, jossa tukkutason verkkovierailuliikenteellä tehdään kauppaa uusilla tavoilla, esimerkiksi verkossa toimivilla kauppapaikoilla; nämä tavat saattavat helpottaa operaattoreiden välisiä neuvotteluja. Samankaltaisten välineiden käyttö voisi osaltaan lisätä kilpailua verkkovierailujen tukkumarkkinoilla ja alentaa edelleen tosiasiallisesti laskutettuja tukkuhintoja. ⇦ ⇩ uusi (22)Asetuksessa (EU) N:o 531/2012 säädetään, että operaattorit eivät saa estää loppukäyttäjiä käyttämästä vaihtoehtoisen verkkovierailuoperaattorin vierailuverkossa tarjoamia säänneltyjä verkkovierailudatapalveluja. Tämä rakenteellinen toimenpide, joka otettiin käyttöön verkkovierailudatapalvelujen erillistä myyntiä koskevalla velvoitteella, ei ole kuitenkaan enää toimiva RLAH:n käyttöönoton jälkeen. Tämä velvoite ei myöskään vaikuta enää merkitykselliseltä, koska sitä ei ole käytännössä käytetty markkinoilla. Sen vuoksi säännöksiä, jotka velvoittavat operaattorit tarjoamaan verkkovierailudatapalvelujen erillistä myyntiä vähittäistasolla, ei pitäisi enää soveltaa. 🡻 531/2012, johdanto-osan 31 kappale (mukautettu) Kuluttajien ja yritysten käyttämien matkaviestinnän datapalvelujen kysyntä on lisääntynyt merkittävästi viime vuosina. Verkkovierailudatapalvelujen korkeat hinnat rajoittavat kuitenkin suuresti kuluttajien ja rajojen yli toimivien yritysten mahdollisuuksia käyttää näitä palveluja unionissa. Kun otetaan huomioon, että markkinat ovat kehittymättömät ja kuluttajien käyttämien verkkovierailudatapalvelujen kysyntä kasvaa nopeasti, vähittäishintojen sääntely saattaisi vain pitää hinnat ehdotettujen enimmäishintojen tasolla, kuten asetuksen N:o 717/2007 osalta on käynyt, sen sijaan että se laskisi niitä edelleen, mikä vahvistaa sen, että uusia rakenteellisia toimenpiteitä tarvitaan. 🡻 531/2012, johdanto-osan 32 kappale Asiakkaiden olisi voitava siirtyä käyttämään vaihtoehtoisen verkkovierailuoperaattorin tai vaihtoehtoisten verkkovierailuoperaattoreiden palveluja vaivattomasti, mahdollisimman nopeasti teknisestä ratkaisusta riippuen, ilman seuraamuksia ja maksutta. Asiakkaille olisi annettava tiedot tästä mahdollisuudesta selkeässä, ymmärrettävässä ja helposti saatavilla olevassa muodossa. 🡻 531/2012, johdanto-osan 33 kappale Kuluttajilla olisi oltava oikeus hankkia kuluttajaystävällisellä tavalla verkkovierailupalvelut kotimaan mobiilipaketistaan erillisenä palveluna. Nykyään on olemassa useita tapoja, joilla säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillinen myynti toiminto voitaisiin toteuttaa teknisesti, esimerkiksi kahdella erillisellä kansainvälisen matkaviestintilaajan tunnuksella (International Mobile Subscriber Identity, IMSI-tunnus) (kaksi erillistä IMSI-tunnusta samalla SIM-kortilla), yhdellä IMSI-tunnuksella (kotioperaattori ja verkkovierailuoperaattori käyttävät samaa IMSI-tunnusta) ja kahden erillisen tai yhden IMSI-tunnuksen yhdistelmillä yhdessä sellaisen teknisen menettelyn kanssa, joka ei estä asiakasta käyttämästä suoraan vierailuverkossa tarjottuja säänneltyjä verkkovierailudatapalveluja kotiverkon operaattorin ja vierailuverkon operaattorin välisten järjestelyjen avulla.

🡻 531/2012, johdanto-osan 34 kappale Korkeat datapalvelujen verkkovierailuhinnat estävät asiakkaita käyttämästä mobiilidatapalveluja heidän matkustaessaan unionissa. Koska verkkovierailudatapalvelujen kysyntä lisääntyy ja merkitys kasvaa, ei pitäisi olla esteitä käyttää vaihtoehtoisia verkkovierailudatapalveluja, joita tarjotaan väliaikaisesti tai pysyvästi suoraan vierailuverkossa, riippumatta kotimaan operaattoreiden kanssa tehdyistä verkkovierailusopimuksista tai -järjestelyistä ja ilman niiden perimiä lisämaksuja. Silloin kun se on tarpeen verkkovierailudatapalvelujen tarjoamiseksi suoraan vierailuverkossa, kotimaan operaattoreiden ja verkkovierailudatapalvelujen tarjoajien olisi tehtävä yhteistyötä, jotta asiakkaita ei estettäisi pääsemästä näihin palveluihin ja käyttämästä niitä ja jotta varmistettaisiin muiden verkkovierailupalvelujen jatkuvuus. 🡻 531/2012, johdanto-osan 35 kappale Tässä asetuksessa ei olisi säädettävä mistään tietyistä teknisistä menettelyistä verkkovierailupalvelujen myymiseksi erillisenä palveluna, vaan asetuksella olisi valmisteltava sitä, että komissio kehittää BERECin esittämien näkemysten pohjalta tehokkaimman ja toimivimman ratkaisun, yhdistelmäratkaisu mukaan luettuna, joten siinä olisi vahvistettava kriteerit niille teknisille ominaisuuksille, jotka verkkovierailupalvelujen myynnin erillisenä palveluna mahdollistavan teknisen ratkaisun olisi täytettävä. Näihin kriteereihin olisi sisällytettävä muun muassa se, että ratkaisu voidaan ottaa käyttöön koordinoidusti ja yhdenmukaistetusti koko unionissa, ja niillä olisi varmistettava, että kuluttajilla on mahdollisuus valita nopeasti ja helposti eri operaattori verkkovierailupalveluille tarvitsematta vaihtaa numeroaan. Verkkovierailuja unionin ulkopuolella tai kolmansien maiden asiakkaiden verkkovierailuja unionin sisällä ei myöskään saisi estää. 🡻 531/2012, johdanto-osan 36 kappale Matkaviestinverkon operaattoreiden välistä yhteistyötä ja koordinointia olisi lisättävä, jotta luodaan tekniset mahdollisuudet erillisten verkkovierailupalvelujen tarjonnan kehittämiselle koordinoidusti ja teknisesti järkevällä tavalla estämättä suoraan vierailuverkossa tarjottujen verkkovierailudatapalvelujen käyttöä. Siksi olisi määriteltävä tarvittavat perusperiaatteet ja menetelmät, jotta voidaan nopeasti mukautua muuttuviin olosuhteisiin ja teknologian kehitykseen. BERECin olisi yhdessä asianomaisten sidosryhmien kanssa avustettava komissiota kehittämään tekniset elementit, jotta mahdollistetaan verkkovierailupalvelujen erillinen myynti ja jotta ei estetä suoraan vierailuverkossa tarjottujen verkkovierailudatapalvelujen käyttöä. Komission olisi tarvittaessa annettava eurooppalaiselle standardointielimelle toimeksianto tehdä asianomaisiin standardeihin mukautukset, joita säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillisen myynnin yhdenmukaistettu toteuttaminen edellyttää. 🡻 531/2012, johdanto-osan 37 kappale (mukautettu) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen säännösten yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa niiden yksityiskohtaisten sääntöjen osalta, jotka koskevat kotimaan operaattoreiden tiedonantovelvollisuuksia ja verkkovierailupalvelujen erillisen myynnin mahdollistavaa teknistä ratkaisua. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. 🡻 531/2012, johdanto-osan 38 kappale BERECin olisi, ottaen huomioon tämä asetus ja sen nojalla annetut täytäntöönpanosäädökset, voitava omasta aloitteestaan antaa erityisiä teknisiä ohjeita säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillisestä myynnistä tai muista tämän asetuksen soveltamisalaan sisältyvistä seikoista. 🡻 531/2012, johdanto-osan 39 kappale Jotta säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillinen myynti toteutuisi täysin, tällaiseen myyntiin on tarpeen yhdistää velvoite myöntää tukkutason käyttöoikeudet verkkovierailupalvelujen tarjontaa varten, jotta voidaan helpottaa uusien tai nykyisten toimijoiden pääsyä markkinoille, mukaan lukien rajat ylittäviä verkkovierailupalveluja tarjoavat operaattorit. Tällainen ratkaisu estäisi vääristymät jäsenvaltioiden välillä varmistamalla johdonmukaisen sääntelyllisen lähestymistavan ja edistäisi siten sisämarkkinoiden kehitystä. Säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen erillisen myynnin toteuttaminen edellyttää kuitenkin, että operaattoreille jätetään kohtuullinen aika mukauttaa toimintaansa teknisellä tasolla, minkä vuoksi rakenteelliset toimenpiteet johtavat aitoihin sisämarkkinoihin ja riittävään kilpailuun vasta jonkin ajan jälkeen. Tästä syystä verkkovierailuäänipuhelu-, -tekstiviesti- ja -datapalvelujen tukkutason enimmäishinnat ja samojen palvelujen osalta myös vähittäishintojen turvarajat olisi pidettävä voimassa tilapäisesti ja asianmukaisella tasolla, jotta nykyiset kuluttajahyödyt säilyisivät tällaisten rakenteellisten toimenpiteiden toteutuksen edellyttämän siirtymäkauden aikana. 🡻 2015/2120, johdanto-osan 32 kappale (mukautettu) ⇨ uusi

(23)Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen säännösten yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa terminointimaksujen enimmäismäärien painotetun keskiarvon vahvistamisen sekä yksityiskohtaisten sääntöjen osalta, jotka koskevat kohtuullisen käytön politiikan käyttämistä ja, menetelmiä, joilla arvioidaan ⇨ , onko vähittäistason verkkovierailupalvelujen tarjonta kotimaisten palvelujen hinnalla kestävää ⇦ verkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistamisen kestävyyttä, sekä hakemusta, joka verkkovierailuoperaattorin on tehtävä kyseistä arviointia varten. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. ⇩ uusi (24)Edellä tarkoitettujen täytäntöönpanotoimenpiteiden hyväksymiseen saakka olisi sovellettava edelleen komission täytäntöönpanoasetusta (EU) 2016/2286. 🡻 531/2012, johdanto-osan 40 kappale (25)Tilapäistä hintasääntelyä jatkettaessa olisi vVerkkovierailuasiakkaiden etujen suojaamiseksi olisi asetettava sääntelyvelvoitteita niin vähittäis- kuin tukkutasollakin, koska kokemus on osoittanut, että unionin laajuisten verkkovierailupalvelujen tukkuhintojen alennukset eivät välttämättä näy verkkovierailujen vähittäishintojen alentumisena, koska siihen ei ole kannustimia. Toisaalta toimet vähittäishintojen alentamiseksi ilman, että puututaan näiden palvelujen tarjontaan liittyvien tukkutason kustannusten tasoon, voisivat haitata verkkovierailupalvelujen sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa eivätkä johtaisi kilpailun lisääntymiseen. 🡻 2017/920, johdanto-osan 4 kappale (mukautettu) (26)Asetuksessa (EU) 2015/2120 vahvistettu vVerkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistaminen ⌦ asetuksen (EU) 2015/2120 mukaisesti ⌫, josta käytetään myös nimitystä ”roam like at home”, jäljempänä ”RLAH”, on ⌦ oli ⌫ tarpeen digitaalisten sisämarkkinoiden toteuttamiseksi ja niiden toiminnan helpottamiseksi koko unionissa. Mainittu asetus ei kuitenkaan yksistään ⌦ riittänyt ⌫ riitä verkkovierailumarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi. Siksi tTällä asetuksella olisi vaikutettava osaltaan siihen, että verkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistaminen ei vaikuta kotimaisten markkinoiden hinnoittelumalleihin. 🡻 2015/2120, johdanto-osan 26 kappale (27)Asiaankuuluvan kotimaisen vähittäishinnan olisi oltava yhtä kuin kotimainen vähittäistason yksikköhinta. Kuitenkin tilanteissa, joissa ei ole olemassa erityisiä kotimaisia vähittäishintoja, joita voitaisiin käyttää säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen perusteena (esimerkiksi kun kyseessä ovat rajoittamattomat kotimaiset hinnoittelumallit, paketit tai kotimaan hinnastot, joihin ei sisälly dataa), kotimaisen vähittäishinnan olisi katsottava määräytyvän samalla laskutusperiaatteella, jota sovellettaisiin, jos asiakas käyttäisi kotimaan hinnoittelumallia asiakkaan omassa jäsenvaltiossa. ⇩ uusi (28)Verkkovierailuasiakkaiden olisi unionin alueella tapahtuvissa verkkovierailuissa voitava käyttää tilaamiaan vähittäispalveluja niin laajasti kuin mahdollista ja hyötyä saman tasoisesta palvelun laadusta kuin kotimaassaan. Tätä varten verkkovierailuoperaattoreiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että säänneltyjä vähittäistason verkkovierailupalveluja tarjotaan samoin ehdoin kuin jos tällaisia palveluja kulutettaisiin kotimaassa. Asiakkaille olisi erityisesti tarjottava verkkovierailun yhteydessä saman laatuista palvelua, jos se on teknisesti mahdollista. 🡻 2015/2120, johdanto-osan 22 kappale (mukautettu) ⇨ uusi (29)Samalla vVerkkovierailuoperaattoreiden olisi voitava soveltaa ”kohtuullisen käytön politiikkaa” säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen kulutukseen, josta peritään sovellettava kotimaisten palvelujen vähittäishinta. Kohtuullisen käytön politiikalla pyritään siihen, että verkkovierailuasiakkailta voidaan estää säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen vilpillinen tai poikkeava käyttö, kuten tällaisten palvelujen käyttö muussa kuin verkkovierailuasiakkaan kotimaan operaattorin jäsenvaltiossa muihin tarkoituksiin kuin ajoittaista matkailua varten. ⇨ Verkkovierailuoperaattoreiden olisi verkkovierailuasiakkaan perustellusta pyynnöstä harkittava sallitun kohtuullisen käytön jatkamista asianmukaiseksi ajaksi, jos on kyse ylivoimaisesta esteestä, joka johtuu sellaisista olosuhteista, kuten pandemioista tai luonnonkatastrofeista, jotka pidentävät verkkovierailuasiakkaan tilapäistä oleskelua toisessa jäsenvaltiossa vastoin hänen tahtoaan. ⇦ Kohtuullisen käytön politiikan olisi annettava verkkovierailuoperaattorin asiakkaille mahdollisuus kuluttaa operaattorin hinnoittelumallien mukaisen määrän säänneltyjä vähittäistason verkkovierailupalveluja sovellettavalla kotimaisten palvelujen vähittäishinnalla.

🡻 2015/2120, johdanto-osan 23 kappale (30)Jos verkkovierailuoperaattori ei erityisissä ja poikkeuksellisissa olosuhteissa pysty kattamaan säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen tarjoamisesta aiheutuneita todellisia ja ennakoituja kokonaiskustannuksiaan tällaisten palvelujen tarjoamisesta saaduilla todellisilla ja ennakoiduilla kokonaistuloilla, kyseisen verkkovierailuoperaattorin olisi voitava hakea lupaa lisämaksun soveltamiselle kotimaan laskutusmallinsa kestävyyden varmistamiseksi. Kotimaan laskutusmallin kestävyys olisi arvioitava asianomaiselle verkkovierailuoperaattorille ominaisten objektiivisten tekijöiden perusteella, ottaen huomioon myös kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevien verkkovierailuoperaattoreiden välillä objektiivisesti todetut vaihtelut ja kotimainen hinta- ja tulotaso. Näin voi olla esimerkiksi sellaisten operaattoreiden, joilla on merkittävä negatiivinen liikenteen epätasapaino, kiinteähintaisten kotimaisten vähittäistason mallien tapauksissa, joissa implisiittinen kotimainen yksikköhinta on alhainen ja operaattorin kokonaistulot ovat myös alhaiset verrattuna verkkovierailuista aiheutuvaan kustannustaakkaan, tai joissa implisiittinen yksikköhinta on alhainen ja todellinen tai ennakoitu verkkovierailupalvelujen kulutus on suuri. Kun verkkovierailujen sekä tukku- että vähittäismarkkinat ovat mukautuneet täysin verkkovierailujen kotimaan hintatasojen yleistymiseen ja tämän sisällyttämiseen normaaliksi vähittäishinnoittelumallien piirteeksi, tällaisten poikkeuksellisten olosuhteiden ei enää odoteta ilmaantuvan. Sen välttämiseksi, että tällaiset kustannusvastaavuusongelmat tekevät verkkovierailuoperaattoreiden kotimaan laskutusmallin kestämättömäksi luoden tuntuvan vaikutuksen riskin kotimaan hintojen kehitykseen tai niin sanotun ”vesisänkyefektin”, verkkovierailuoperaattoreiden olisi kansallisen sääntelyviranomaisen luvalla voitava tällaisissa olosuhteissa soveltaa lisämaksua säänneltyihin vähittäistason verkkovierailupalveluihin vain siinä määrin, kuin se on välttämätöntä näiden palvelujen tarjoamisesta aiheutuneiden kaikkien asiaankuuluvien kustannusten kattamiseksi. 🡻 2015/2120, johdanto-osan 24 kappale (31)Tätä varten säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen tarjoamisesta aiheutuneet kustannukset olisi määritettävä suhteessa todellisiin verkkovierailujen tukkuhintoihin, joita sovelletaan kyseisen verkkovierailuoperaattorin ulospäin suuntautuvaan verkkovierailuliikenteeseen, joka ylittää sen sisäänpäin suuntautuvan verkkovierailuliikenteen, sekä suhteessa kohtuulliseen yhteisten kustannusten kohdistamiseen. Säännellyistä vähittäistason verkkovierailupalveluista saatavat tulot olisi määritettävä suhteessa säänneltyjen verkkovierailupalvelujen kulutuksesta saataviin tuloihin kotimaan hintatasoilla, joko yksikköhintapohjalta tai osuutena kiinteämääräisestä maksusta, vastaten todellista ja ennakoitua osuutta asiakkaiden säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen kulutuksesta unionissa sekä kotimaisesta kulutuksesta. Huomioon olisi otettava myös verkkovierailuoperaattoreiden asiakkaiden säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen kulutus ja kotimainen kulutus sekä kotimaan markkinoiden kilpailutaso, hinnat ja tulot sekä kaikki havaittavat riskit sen osalta, että verkkovierailut kotimaan vähittäishinnoilla vaikuttaisivat tuntuvasti näiden hintojen kehitykseen. ⇩ uusi (32)Asetuksessa (EU) N:o 531/2012 säädetään, että jos verkkovierailuoperaattori soveltaa säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen kulutukseen lisämaksua kohtuullisen käytön politiikan mukaisten rajojen ylittävältä osalta, kotimaisen vähittäishinnan ja mahdollisen lisämaksun yhteenlaskettu määrä saa olla säänneltyjen soitettujen verkkovierailupuhelujen osalta enintään 0,19 euroa minuutilta, säänneltyjen lähetettyjen verkkovierailutekstiviestien osalta enintään 0,06 euroa tekstiviestiltä ja säänneltyjen verkkovierailudatapalvelujen osalta enintään 0,20 euroa käytettyä megatavua kohti. Koska RLAH-säännöt ovat toimineet tehokkaasti 15 päivästä kesäkuuta 2017 alkaen, kyseinen säännös ei ole enää tarpeen. 🡻 2015/2120, johdanto-osan 28 kappale (mukautettu) ⇨ uusi (33)”Soittaja maksaa” -periaatteen mukaisesti matkaviestinasiakkaat eivät maksa kotimaan matkapuhelujen vastaanottamisesta, ja kustannukset puhelun vastaanottamisesta vastaanottajan verkossa katetaan soittajan vähittäishinnassa. Terminointimaksujen lähentymisen kaikkialla jäsenvaltioissa tulisi mahdollistaa saman periaatteen soveltaminen säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupuheluihin. ⇨ Komissio on direktiivin (EU) 2018/1972 75 artiklan 1 kohdan nojalla vahvistanut 18 päivänä joulukuuta 2020 annetulla delegoidulla säädöksellä unionin yhteisen matkapuhelujen terminoinnin enimmäismaksun, jotta puhelujen tukkutason terminointiin liittyviin kilpailuongelmiin puuttumisesta aiheutuvaa sääntelytaakkaa voidaan vähentää johdonmukaisesti koko unionissa. Delegoidussa säädöksessä säädetään kolmen vuoden siirtymästä, jossa matkapuhelujen terminoinnin enimmäismaksu minuuttia kohden on 0,7 senttiä vuonna 2021, 0,55 senttiä vuonna 2022, 0,4 senttiä vuonna 2023 ja viime vaiheessa unionin yhteinen matkapuhelujen terminoinnin enimmäismaksu eli 0,2 senttiä vuodesta 2024 alkaen. ⇦ Koska näin ei kuitenkaan vielä ole laita, tTässä asetuksessa säädetyissä tilanteissa, joissa verkkovierailuoperaattorit voivat soveltaa lisämaksua säänneltyihin vähittäistason verkkovierailupalveluihin, vastaanotettuihin säänneltyihin verkkovierailupuheluihin sovellettava lisämaksu saisi olla enintään matkapuhelujen vastaanottamisesta koko unionissa perittävien maksujen painotettu keskimääräinen tukkutason enimmäishinta ⇨ unionin yhteinen matkapuhelujen terminoinnin enimmäismaksu, jonka komissio on määrittänyt kyseessä olevalle vastaavalle vuodelle direktiivin (EU) 2018/1972 75 artiklassa säädetyllä delegoidulla säädöksellä. Jos komissio myöhemmin toteaa, että unionin laajuisen puheliikenteen terminointimaksun vahvistaminen ei ole enää tarpeen, vastaanotettuihin säänneltyihin verkkovierailupuheluihin sovellettava lisämaksu saisi olla enintään direktiivin (EU) 2018/1972 75 artiklan nojalla annetulla viimeisimmällä delegoidulla säädöksellä vahvistettu maksu. ⇦. Tämän katsotaan olevan siirtymäjärjestely siihen saakka, kunnes komissio ratkaisee tämän kysymyksen. 🡻 2015/2120, johdanto-osan 30 kappale (mukautettu) ⇨ uusi (34)Tämän asetuksen olisi oltava direktiivin 2002/21/EY 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu erityistoimenpide. Sen vuoksi silloin, Kkun unionin laajuisten säänneltyjen verkkovierailupalvelujen tarjoajat tekevät muutoksia verkkovierailun vähittäishintoihin ja verkkovierailupalvelujen käytön periaatteisiin tämän asetuksen vaatimusten täyttämiseksi, tällaisten muutosten ei tulisi antaa matkaviestinasiakkaille oikeutta vetäytyä sopimuksistaan ⌦ direktiivin (EU) 2018/1972 täytäntöönpanemiseksi ⌫ nykyisen sähköisen viestinnän verkkoja ja palveluita koskevan