A4-0236/99

Päätöslauselma komission tiedonannosta koheesiosta ja liikenteestä (KOM(98)0806 - C4-0058/99)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(98)0806 - C4-0058/99),

- ottaa huomioon Euroopan aluekehityssuunnitelman ((Euroopan aluekehityssuunnitelma - ensimmäinen virallinen luonnos. Esitetty Euroopan unionin jäsenvaltioiden aluesuunnittelusta vastaavien ministereiden 9. ja 10. kesäkuuta 1997 pidetyssä epävirallisessa kokouksessa Noodwijkissa, Alankomaissa.)),

- ottaa huomioon aikaisemmat päätöslauselmansa ja mietintönsä liikennepolitiikasta,

- ottaa huomioon Helsingissä järjestetyn kolmannen yleiseurooppalaisen liikennekonferenssin pöytäkirjat,

- on siirtänyt päätösvallan työjärjestyksen 52 artiklan mukaisesti aluepoliittiselle valiokunnalle,

- ottaa huomioon aluepoliittisen valiokunnan mietinnön (A4-0236/99),

A. ottaa huomioon, että EY:n perustamissopimuksen 158 artiklassa (entinen 130 a artikla) asetetaan ensisijaiseksi tavoitteeksi unionin sopusointuinen kehitys ja määrätään, että tämä olisi saavutettava toimilla, jotka johtavat taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseen ja erityisesti eri alueiden välisten kehityserojen sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden tai saarialueiden jälkeenjääneisyyden vähentämiseen,

B. ottaa huomioon, että EY:n perustamissopimuksen 154 artiklan 2 kohdassa (entinen 129 b artiklan 2 kohta) määrätään, että yhteisön on toiminnallaan pyrittävä liittämään saarialueita, erillisalueita ja syrjäseutualueita yhteisön keskusalueisiin, sekä katsoo, että perustamissopimuksessa korostetun koheesion merkityksen vuoksi rakennerahastojen tukeen oikeutetuilla alueilla toteutettujen Euroopan laajuisten verkkohankkeiden olisi oltava ensisijaisia; katsoo, että tässä artiklassa korostetaan verkkojen merkitystä aluesuunnittelussa ja erityisesti alueellisten erojen vähentämisessä,

C. katsoo, että liikenne ja liikenneinfrastruktuuri ovat aluesuunnittelun kannalta keskeisiä ja niillä on siten suora vaikutus alueellisiin eroihin ja että liikennepalvelujen vaikutus koheesioon on otettava huomioon,

D. katsoo, että liikennepalvelujen kysyntä on viime vuosina kasvanut ja että tavara- samoin kuin henkilökuljetusten kysyntä todennäköisesti kasvaa tulevaisuudessa edelleen,

E. katsoo, että Euroopan kansalaisilla on oikeus liikkumiseen asuvatpa he kaupungin keskustassa tai esikaupunkialueella, maaseudulla, saarialueilla tai syrjäisillä alueilla ja voivatpa he liikkua normaalisti tai rajoitetusti,

F. katsoo, että kuljetuskustannukset vaikuttavat merkittävästi Euroopan unionin kilpailukykyyn kansainvälisessä kaupassa, koska nämä kustannukset voivat muodostaa huomattavan osan tuotteen hinnasta,

G. katsoo, että kestävän liikkuvuuden saavuttamiseksi tieliikenteen painetta on Euroopan unionissa helpotettava rautatie- ja meriliikenteen avulla ja että Euroopan parlamentti on pyrkinyt jatkuvasti edistämään erityisesti julkista rautatie- ja meriliikennettä tieliikenteen sijasta;

1. Pitää myönteisenä kauan odotettua komission tiedonantoa painottaen samalla, että siinä ei onnistuttu antamaan riittävästi yksityiskohtia liikenne- ja koheesiopolitiikan koordinointitoimista;

2. Katsoo, että yhteisöllä on selvä velvollisuus liittää heikommassa asemassa olevia alueita keskusalueisiin ja taloudellisesti vahvempiin alueisiin sopusointuisemman kehityksen saavuttamiseksi ja alueellisten erojen vähentämiseksi, ja korostaa Euroopan laajuisten verkkojen sekä alueellisten ja paikallisten verkkojen, mukaan lukien maaseudulla sijaitsevat verkot, yhdistämisen merkitystä sen varmistamiseksi, että yhdistetystä järjestelmästä koituu kansalaisille mahdollisimman suuri hyöty;

3. Pyytää komissiota ottamaan edelleen huomioon liikenteen maaseudulla, harvaan asutuilla alueilla, saarialueilla ja syrjäseutualueilla, joilla harva asutus aiheuttaa erityisiä sosiaalisia ja alueellisia ongelmia;

4. Kehottaa komissiota kaikissa liikenneinfrastruktuurimaksuja käsittelevään valkoiseen kirjaan liittyvissä lainsäädännöllisissä jatkotoimissa ottamaan erityisesti huomioon Euroopan unionin syrjäisten alueiden ja maaseutualueiden erityistilanteen, jotta vältetään niiden joutuminen huonompaan asemaan maksuja määrättäessä;

5. Korostaa rakennerahastojen, erityisesti aluekehitysrahaston, mahdollista merkitystä kaupunkiliikenteen ja verkostojen yhteenliittämisen kehittämisessä;

6. Muistuttaa, että ensisijaisia ovat erityisesti rakennerahastojen tukeen oikeutetuilla alueilla toteutettavat liikenneohjelmat, joilla pyritään lähentämään toisiinsa Euroopan unionin syrjäisiä alueita ja keskusalueita, ja yhdistetyt liikennejärjestelmät, joita kehitetään jälkeenjääneitä alueita, erityisesti syrjäseutu- ja saarialueita, varten;

7. Kehottaa komissiota ottamaan huomioon myös uudenlaiset liikennemuotojen yhdistelmät intermodaalisen liikenteen puitteissa, kun suunnitellaan Euroopan laajuista paremmin lähennettyä liikennejärjestelmää ihmisten ja tavaroiden kuljettamiseksi; rannikko- ja saaristoalueiden kannalta tärkeä olisi esimerkiksi lento- ja vesiliikenteen yhdistäminen (Sea-Air-yhdistelmä);

8. Muistuttaa, että yhteisössä liikennepolitiikkaa ja Euroopan laajuisia verkkoja rahoitetaan eniten rakenne- ja koheesiorahastoista ja pitää välttämättömänä liikenne- ja infrastruktuuripolitiikan ja aluepolitiikan mahdollisimman läheisen koordinoinnin varmistamista;

9. Pyytää komissiota varmistamaan kaikkien liikenteen alaa koskevien yhteisön toimintojen, erityisesti Euroopan laajuisten verkkojen, rakenne- ja koheesiorahastojen, Euroopan investointirahaston ja Euroopan investointipankin koordinoinnin osana kunnianhimoista aluesuunnittelupolitiikkaa, siten kuin se on määritelty Euroopan aluekehityssuunnitelmassa ESDP:ssa;

10. Katsoo, että Euroopan liikennejärjestelmän pirstoutuminen kansallisiksi verkoiksi ja siitä johtuvat laadulliset, tekniset, järjestelmien ja käyttöedellytysten erot erityisesti rautatieinfrastruktuurissa muodostavat lisävaikeuden rahtiliikenteen kehittymiselle;

11. Uskoo, että yhteisön satamapolitiikassa ja satamainfrastruktuuripolitiikassa on aina otettava huomioon satamien koko ja niiden rahoitustilanne sekä niiden etäisyys tärkeimpiin eurooppalaisiin informaatio- ja kehityskeskuksiin; katsoo myös EY:n perustamissopimuksen 154 artiklan (entinen 129 b artikla) ja 158 artiklan (entinen 130 a artikla) ja liitteenä olevan julistuksen nro 30 mukaisesti tärkeäksi liittää satamat Euroopan laajuisiin verkkoihin;

12. Katsoo, että merikuljetuksilla voisi olla tärkeä asema Euroopan unionin tulevassa liikennejärjestelmässä, ja huomauttaa, että lyhyet merikuljetukset pitää integroida paremmin muihin kuljetusmuotoihin;

13. Muistuttaa komissiota ja jäsenvaltioita siitä, että ympäristöystävällisen sisävesiliikenteen suosiota voidaan kasvattaa EU-tukialueilla myös erityistoimilla; erityisesti sisävesisatamia mukauttamalla tai uudelleenlastausterminaaleja modernisoimalla voidaan lisätä liikennemuodosta toiseen siirtymisen tehokkuutta;

14. Korostaa, että julkinen liikenne on keskeisessä asemassa niiden kansalaisten päivittäisten liikkumismahdollisuuksien kannalta, joilla ei ole varaa omaan autoon;

15. Ehdottaa, että nykyinen 25 prosentin raja julkisen liikenteen rahoitukselle tavoitteesta 2 poistettaisiin;

16. On yllättynyt siitä, että tiedonannossa mainitaan polkupyörä liikennevälineenä vain lyhyesti, ja katsoo, että jalankulkijoiden ja pyöräilijöiden tarpeet on otettava huomioon kaupunkisuunnittelussa;

17. Katsoo, että yleishyödyllisistä palveluista ensisijaisina on pidettävä erityisiä julkiseen liikennepolitiikkaan liittyviä toimia, joilla turvataan yhteydet syrjäseutu- ja keskusalueiden välillä;

18. Painottaa, että julkisten palvelujen vähentäminen johtaa väistämättä syrjäseutujen autioitumiseen ja aiheuttaa haittaa erityisen haavoittuville väestönosille, kuten lapsille ja eläkeläisille, minkä vuoksi julkisten liikennepalvelujen säilyminen on taattava olkoonkin, että ne tuottavat vähemmän puhtaasti liiketaloudellisesta näkökulmasta, mutta koska niillä on erittäin suuri sosiaalistaloudellinen arvo;

19. Huomauttaa myös, että Euroopan unionissa on maantieteellisiä esteitä, kuten vuoristoja, jotka vaikeuttavat liikennettä naapurialueiden välillä, minkä vuoksi näihin ongelmiin olisi kiinnitettävä erityistä huomiota;

20. Katsoo, että liikennepolitiikassa on otettava huomioon raja-alueiden erityistarpeet, ja pitää myönteisenä alueiden ja maiden välisten hankkeiden edistämistä;

21. Katsoo, että hakijamaiden yhdistäminen Euroopan unioniin on välttämättä toteutettava sopusoinnussa yhteisön liikennepolitiikan kanssa, ja pitää myönteisenä laajentumista edeltävien rakennetukien käyttöönottoa ja Phare-ohjelman suuntaamista uudelleen tulevaa laajentumista ajatellen, siten että painotetaan infrastruktuurihankkeiden rahoitusta Keski- ja Itä-Euroopan maissa;

22. On vakuuttunut siitä, että Euroopan unionin ja sen lähialueiden, mukaan lukien aiemmin Neuvostoliittoon kuuluneet valtiot ja Välimeren valtiot, välisten yleiseurooppalaisten liikenneyhteyksien parantaminen on erittäin tärkeää tulevaisuuden suhteiden kannalta, ja pahoittelee, että Tacis- ja Meda-ohjelmista ei saa nykyisellään tukea merkittävien infrastruktuurihankkeiden rahoitusta; pyytää, että liikenneinfrastruktuurin parantamista on pidettävä rahoitettavana hankkeena, kun Tacis- ja Meda-ohjelmia tulevaisuudessa tarkistetaan;

23. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle ja jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.