Oikeuslaitoksella on vakavia tehokkuuteen liittyviä haasteita. Siviili-, kauppa- ja hallinto-oikeudellisten asioiden ratkaisemiseen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimissa kuluva aika (737 päivää vuonna 2018 verrattuna 1118 päivään vuonna 2017) on edelleen EU:n korkeimpia. Hallinto-oikeuden alalla ensimmäisen oikeusasteen toiminnan tehostuminen näkyi menettelyjen lyhentymisenä (487 päivää vuonna 2018 verrattuna 2162 päivään vuonna 2017) ja korkeampina selvitysasteina (noin 219 prosenttia vuonna 2018 verrattuna noin 74 %:iin vuonna 2017). Asioiden käsittely viimeisessä oikeusasteessa kestää kuitenkin edelleen hyvin kauan (2156 päivää vuonna 2018). Tarve parantaa oikeuslaitoksen tehokkuutta on tuotu esiin myös edellä mainitussa suosituksessa, jota käsiteltiin vuoden 2020 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä .

Oikeuslaitosta vaivaa puutteellinen digitalisointi. Kansalaisten saatavilla on hyvin vähän oikeuslaitokseen liittyvää tietoa. Asioiden etenemisestä ei myöskään ole saatavilla sähköistä tietoa eikä sähköistä asianhallintajärjestelmää ole olemassa. Tätä ongelmaa on käsitelty myös vuoden 2020 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetussa suosituksessa oikeuslaitoksen digitalisoinnin parantamisesta. Yksi tämänhetkisten uudistusten päätavoitteista on ottaa käyttöön sähköinen tuomioistuinten hallintojärjestelmä. Sen täytäntöönpano ja siihen liittyvät julkiset hankintamenettelyt ovat kuitenkin viivästyneet vuodesta 2017. Tällä välin kaikkiin väestörekistereihin ja korkeimpaan oikeuteen on luotu sähköinen minirekisteri, joka mahdollistaa hakemusten tehokkaamman käsittelyn odotettaessa sähköisen oikeusjärjestelmän täysimääräistä täytäntöönpanoa. Tässä yhteydessä on huomattava, että korkein oikeus ilmoitti tuomioistuinmenettelyjen keskeyttämisestä kiireellisiä tapauksia lukuun ottamatta osana kiireellisiä covid-19-pandemian torjuntatoimenpiteitä. Tuomioistuinmenettelyjä on vähitellen käynnistetty 4. toukokuuta 2020 alkaen.

Tasavallan syyttäjälaitoksen uudistus on käynnissä. Syyttäjävirasto toimii tasavallan ylimmän syyttäjän alaisuudessa. Säännöksillä kielletään ketään antamasta ohjeita ylimmälle syyttäjälle tai puuttumasta tämän tehtäviin . Kaikki syyttäjät käsittelevät rikosasioita ylimmän syyttäjän ohjeiden mukaisesti ja tämän puolesta . Lisäksi ylin syyttäjä on myös syyttäjälaitoksen päällikkö ja tasavallan oikeudellinen neuvonantaja. Tämä moninkertainen tehtävä voi herättää huolta yksittäisten oikeusviranomaisten ja syyttäjien kyvystä hoitaa tehtävänsä itsenäisesti . Riippumattomat asiantuntijat tarkastelivat syyttäjälaitoksen toimintaa vuonna 2019. Tämän kertomuksen pohjalta viimeisteltiin toimintasuunnitelma, jonka ministerineuvosto hyväksyi 15. lokakuuta 2019. Toimintasuunnitelmassa esitetään tasavallan syyttäjälaitoksen kattavaa uudistamista. Uudistukseen sisältyvät muun muassa uudelleenjärjestely ja erillisten ja itsenäisten syyttäjälaitoksen sisäisten osastojen perustaminen, uusien virkojen luominen, menettelyjen järkeistäminen, tehtävien eriyttäminen ja rekrytointimenettelyt. Ylin syyttäjä ja valtiovarainministeriö keskustelevat parhaillaan syyttäjälaitoksen talousarvion riippumattomuutta koskevasta lakiesityksestä .

Tuomareiden nimittämiseen sovelletaan uusia yksityiskohtaisia perusteita. Korkein oikeus otti heinäkuussa 2019 käyttöön uudet yksityiskohtaiset perusteet, joita sovelletaan tuomareiden valintaan, nimittämiseen, arviointiin ja ylentämiseen. Tavoitteena on yhdenmukaistaa nämä menettelyt EU:ssa käytössä olevien parhaiden käytäntöjen kanssa. Näitä uusia perusteita käytetään uusien tuomareiden rekrytoinnissa sekä tuomareiden ylentämisessä. Valinta ja nimittäminen perustuvat hakuilmoitukseen, joka julkaistaan laajalti, muun muassa Kyproksen virallisessa lehdessä. Ylin tuomarineuvosto päättää, ketkä hakijoista läpäisevät kilpailun, noudattaen menettelyä, jonka tarkoituksena on varmistaa, että hakijat täyttävät objektiiviset perusteet ja että heillä on asianmukaiset tiedot ja että he täyttävät henkilöä koskevat vaatimukset.

Oikeuslaitoksen riippumattomuuden koetaan olevan keskimääräisellä tasolla. 55 prosenttia kansalaisista pitää oikeuslaitoksen riippumattomuutta melko hyvänä tai erittäin hyvänä; näiden vastausten osuus laski hieman vuonna 2020. Yritysten vastaava osuus on 48 prosenttia, ja se on laskenut viime vuosina.

Tuomioistuinjärjestelmä koostuu kuudesta aluetuomioistuimesta, kuudesta nykyisin toimivasta rikostuomioistuimesta, hallintotuomioistuimesta, kansainvälisen suojelun hallintotuomioistuimesta ja korkeimmasta oikeudesta. Lisäksi on perhetuomioistuimia, vuokranvalvontatuomioistuimia, työtuomioistuimia ja sotilastuomioistuimia. Tasavallan presidentti nimittää korkeimman oikeuden tuomarit tuomioistuinlaitoksen tuomareiden keskuudesta korkeimman oikeuden suosituksesta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomarit nimittää, siirtää ja ylentää ylin tuomarineuvosto, joka koostuu kaikista korkeimman oikeuden jäsenistä (presidentti ja 12 tuomaria). Kaikissa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimissa toimii yhteensä 88 tuomaria ja korkeimmassa oikeudessa 13 tuomaria. Syyttäjävirasto on riippumaton, ja se toimii tasavallan ylimmän syyttäjän alaisuudessa. Ylimmällä syyttäjällä on oikeus harkintansa mukaan yleisen edun nimissä panna vireille, hoitaa, ottaa vastuulleen ja lopettaa ketä tahansa (luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä) vastaan tehtyä rikosta koskeva menettely. Ylin syyttäjä myös johtaa tasavallan syyttäjälaitosta, joka on riippumaton virasto, joka ei ole minkään ministeriön alainen. Ylin syyttäjä on myös tasavallan, presidentin, ministerineuvoston ja yksittäisten ministerien oikeudellinen neuvonantaja. Hän hoitaa kaikkia muita perustuslaissa tai muussa lainsäädännössä hänelle annettuja tehtäviä.

Kyproksen hallitusjärjestelmän osien keskinäiseen valvontaan sisältyy kuulemismenettely osana paremman sääntelyn hanketta ja jälkikäteen tehtävä perustuslaillisuuden arviointi. Tarkastelun suorittaa tällä hetkellä korkein oikeus, ja lakiesityksen tarkoituksena on siirtää tämä tehtävä vasta perustetulle perustuslakituomioistuimelle. Toisella lainsäädäntöehdotuksella pyritään parantamaan tuomioistuinten päätösten täytäntöönpanoa julkishallinnossa. Kansallisena ihmisoikeusinstituutiona toimivalla hallintovaltuutetulla on ollut tiettyjä haasteita, mutta sen valmiudet ovat viime aikoina kasvaneet. Vaikka on perustettu rakenne, joka kannustaa kansalaisten osallistumista julkiseen elämään, vaikuttaa siltä, että kansalaisyhteiskunnan järjestöt ovat huolissaan rekisteröintikehyksestä, joka edellyttää vähintään 20 perustajajäsenen rekisteröimistä.

Sananvapaus ja tiedonsaantioikeus turvataan Kyproksen tasavallan perustuslaissa. Johdetun oikeuden säännöksillä suojellaan nimenomaisesti toimittajien oikeutta suojella lähteitään ja edistetään tiedotusvälineiden moniarvoisuutta radio- ja televisioalalla. Tiedotusvälineistä vastaavan viranomaisen riippumattomuudesta on kuitenkin esitetty epäilyksiä (esimerkiksi nimitysmenettelyjen osalta). Toinen huolenaihe on se, että ei ole olemassa kehystä, jolla taattaisiin omistuksen läpinäkyvyys lehdistön ja digitaalisten tiedotusvälineiden osalta, mikä vaikeuttaa lopullisten omistajien tai ristiinomistuksen tunnistamista ja todentamista näillä aloilla.

Kypros on edistynyt jonkin verran korruption torjunnassa ja tutkinnassa, myös korkean tason tapausten osalta. Korruption torjuntaa koskevaa keskeistä lainsäädäntöä ei ole vielä annettu. Lobbausta ja väärinkäytösten paljastajien suojelua ei säännellä lailla, eikä riippumatonta korruptiontorjuntaviranomaista ole vielä perustettu. Varallisuudesta ilmoittamista koskevat säännöt ovat olemassa, mutta nykyistä järjestelmää voitaisiin edelleen vahvistaa tehostamalla varallisuusilmoitusten seurantaa. Vaikka hallituksen jäsenillä, virkamiehillä ja syyttäjillä on käytännesäännöt, edustajainhuoneen jäsenillä ei ole vastaavia sääntöjä.

Kyproksen oikeuslaitoksessa on vuodesta 2019 lähtien toteutettu useita rakenteellisia muutoksia ja uudistuksia, joiden tarkoituksena on ratkaista sen tehokkuuteen ja laatuun ja varsinkin digitalisointiin liittyvät merkittävät haasteet. Siviili-, kauppa- ja hallinto-oikeudelliset menettelyt ovat edelleen hyvin pitkiä. Näihin uudistuksiin kuuluvat uusien erityistuomioistuinten perustaminen, tuomioistuinten uudelleenjärjestely, tuomareiden koulutuslaitoksen perustaminen, riita-asioiden oikeudenkäyntisääntöjen tarkistaminen ja toimenpiteet tuomioistuimessa käsiteltävien asioiden suman purkamiseksi. Käynnissä on myös perustuslakituomioistuimen ja korkeimman oikeuden perustamista koskeva uudistus. Monista näistä uudistuksista keskustellaan edelleen, tai ne ovat viivästyneet. Syyttäjälaitosta tarkastetaan parhaillaan sen valmiuksien parantamiseksi, mukaan lukien tehtävien eriyttäminen ja rekrytointimenettelyt.

Näihin tehokkuushaasteisiin vastaamiseksi on hyväksytty toimintasuunnitelma, ja sen täytäntöönpano on käynnissä, vaikkakin hieman myöhässä. Merkittävä edistysaskel uudistusohjelmassa oli maaliskuussa 2018 päätetty Kyproksen tuomioistuinten toiminnan tarkastelua koskeva tutkimus, jossa annettiin useita suosituksia korkeimman oikeuden ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinten toiminnasta sekä tuomioistuinten hallinnosta. Hallitus on laatinut näiden suositusten pohjalta yksityiskohtaisen toimintasuunnitelman oikeuslaitoksen uudistamiseksi. Toimintasuunnitelman täytäntöönpanon helpottamiseksi ja sen tukemiseksi on perustettu tuomioistuinten uudistuskomitea, johon asiaankuuluvat sidosryhmät osallistuvat. Vaikka viranomaiset ovat ilmaisseet sitoutumisensa oikeusjärjestelmän puutteiden korjaamiseen, useimpien suunniteltujen toimien täytäntöönpano on viivästynyt. Ne ovat yhä edustajainhuoneen käsiteltävänä.

Uudistuksilla perustetaan uusia tuomioistuimia. On ehdotettu uutta lainsäädäntöä kauppatuomioistuimen perustamiseksi. Siinä säädetään tuomioistuimen toimivaltaan kuuluvista asioista ja tuomareiden pätevyydestä. Tarkoituksena on tarjota sopiva alusta korkean tason kauppaoikeudellisten asioiden ratkaisemista varten. Lain hyväksymistä ennakoiden on jo hyväksytty viisi oikeuslaitoksen virkaa, jotka on sisällytetty valtion talousarvioon. Lisäksi toisessa uudessa lakiesityksessä esitetään uuden toimivallan antamisesta aluetuomioistuimille, ja tämä lakiesitys on myös vireillä edustajainhuoneessa. Lakiesityksen mukaisesti kaikilla aluetuomioistuimen tuomareilla on toimivalta käsitellä luottojärjestelyistä johtuvia tai niihin liittyviä riitoja koskevat hakemukset riippumatta riidan laajuudesta ja omaisuuden arvosta. Uusi kansainvälisen suojelun hallintotuomioistuin aloitti toimintansa kesäkuussa 2019. Sen perustamisesta annetun lain mukaisesti sille siirretään kansainvälistä suojelua koskevat asiat hallintotuomioistuimelta, jotta niiden käsittely nopeutuu. Samalla hallintotuomioistuin saa enemmän aikaa käsitellä muita asioita. Tuomioistuimen valmiuksia on parannettu, 1. syyskuuta palkattiin kaksi uutta tuomaria (tarvittava muutos hyväksyttiin tammikuussa 2020) ja kymmenen hallintovirkamiestä avustamaan tuomareita (viisi virkaa on jo täytetty).

Oikeusistuimiin kertyneiden viivästyneiden asioiden suman selvittäminen on uudistusprosessin tärkeä tehtävä. Korkein oikeus on nimittänyt erään aluetuomioistuimen presidentin toimimaan ”asioiden hallinnoijana”, jonka tehtävänä on seurata ja valvoa, että käsittelyä odottavat asiat käsitellään oikeaan aikaan. Tuomareiden työryhmän perustaminen on aloitettu rekrytoimalla lisää tuomareita (menettely on käynnissä) ja rekrytoimalla avustavaa henkilöstöä. Korkein oikeus päätti helmikuussa 2019 siirtää järjestämättömiin lainoihin liittyvien talousriitojen käsittelyn kuudelle jo palveluksessa olevalle aluetuomioistuimen tuomarille, minkä jälkeen joulukuussa 2019 järjestettiin erityiskoulutusta.

Siviiliprosessisäännön uudelleentarkastelu, jonka odotettiin valmistuvan kesäkuuhun 2020 mennessä, valmistuu vasta lokakuussa. Kyseessä on merkittävä uudistus, jonka on tarkoitus osaltaan parantaa oikeusjärjestelmän tehokkuutta. Siviiliprosessilain muutoksella pyritään helpottamaan irtaimen omaisuuden takavarikointia koskevien tuomioistuinten päätösten täytäntöönpanoa. Lisäksi odotetaan, että siviiliprosessisääntöjen tarkistaminen parantaa tuomioiden täytäntöönpanoa.

II.Korruptiontorjunnan kehys

Kypros muutti korruption torjuntaa koskevaa oikeudellista kehystään ja horisontaalista korruption vastaista toimintasuunnitelmaansa, jolla pannaan täytäntöön ministerineuvoston toukokuussa 2019 hyväksymän kansallisen korruptiontorjuntastrategian keskeiset osat. Ylimmällä syyttäjällä on yleinen toimivalta nostaa rikossyytteitä, myös korruptiosta. Syyttäjänvirasto antaa oikeudellista neuvontaa korruptiorikoksia tutkiville lainvalvontaviranomaisille. Useita oikeudellisia toimenpiteitä on vielä hyväksymättä, muun muassa riippumattoman korruptiontorjuntaviranomaisen perustamista koskeva lakiehdotus, lobbausta koskeva lakiehdotus ja korruptiorikoksista ilmoittamista koskeva lakiehdotus, johon sisältyy väärinkäytösten paljastajien suojelua koskevia säännöksiä.

Kyproksen pistemäärä Transparency Internationalin vuoden 2019 korruptioindeksissä oli 58/100, ja se oli EU:n jäsenvaltioista sijalla 12 ja maailmanlaajuisesti sijalla 41. Vuoden 2020 Eurobarometri-tutkimuksen vastaajista 95 prosenttia pitää korruptiota laajalle levinneenä ongelmana (EU:n keskiarvo 71 %), ja 60 prosenttia on sitä mieltä, että korruptio vaikuttaa heidän jokapäiväiseen elämäänsä (EU:n keskiarvo 26 %). Yrityksistä 88 prosenttia pitää korruptiota laajalle levinneenä (EU:n keskiarvo 63 %), ja 48 prosenttia yrityksistä katsoo, että korruptio haittaa liiketoimintaa (EU:n keskiarvo 37%). Vastaajista 24 prosenttia katsoo syytetoimien johtaneen tuomioon niin usein, että se voi ehkäistä korruptoituneita käytäntöjä (EU:n keskiarvo 36 %), ja 11 prosenttia yrityksistä on sitä mieltä, että johtavien viranhaltijoiden lahjonnasta kiinni jääviä henkilöitä ja yrityksiä rangaistaan asianmukaisesti (EU:n keskiarvo 31 %).

Korruptionvastainen rikoslainsäädäntö on suurelta osin valmis. Rikos- ja prosessioikeudelliset näkökohdat sekä rikosten määritelmät ja vanhentumissäännöt ovat olemassa, ja ne ovat pitkälti kansainvälisten normien mukaisia. Korruptiosta tuomituille oikeushenkilöille määrättäviin seuraamuksiin kuuluu myös heidän sulkemisensa julkisten hankintamenettelyjen ulkopuolelle. Lakiehdotuksessa esitetään sakkojen korottamista ja yritysten väliaikaista sulkemista oikeushenkilöiden tekemien korruptiorikosten vuoksi. Joulukuun 15. päivänä 2017 annetulla urheilukilpailujen manipuloinnin torjuntaa koskevalla lailla pyritään torjumaan korruptiota urheilussa, ja siinä määritellään alan uudet korruptiorikokset. Kyproksen tasavallan tuomioistuinten ekstraterritoriaalinen toimivalta on vahvistettu kaikkien korruptioon liittyvien rikosten osalta.

Kansallisen korruption vastaisen toimintasuunnitelman täytäntöönpano on käynnissä. Ministerineuvosto hyväksyi toukokuussa 2019 kansallisen horisontaalisen korruption vastaisen toimintasuunnitelman, jolla pannaan täytäntöön kansallisen korruptiontorjuntastrategian keskeiset osat. Joitakin toimintasuunnitelman keskeisiä toimenpiteitä ei ole vielä hyväksytty, erityisesti lakiesitystä riippumattoman korruptiontorjuntaviranomaisen perustamisesta. Lisäksi edustajainhuoneessa on ollut toukokuusta 2017 lähtien vireillä korruption paljastamiseen liittyvä lakiesitys, mukaan lukien väärinkäytösten paljastajia koskevat säännökset, ja toukokuusta 2019 lähtien julkisten päätöksentekomenettelyjen läpinäkyvyyttä ja siihen liittyviä kysymyksiä koskeva lakiesitys, mukaan lukien lobbausta koskevat säännökset. Odotettaessa riippumattoman viranomaisen perustamista vastuu kansallisen horisontaalisen toimintasuunnitelman täytäntöönpanon seurannasta on väliaikaisesti uskottu läpinäkyvyydestä ja korruption ehkäisemisestä vastaavalle virastolle. Julkisiin elimiin on nimetty yhteyspisteitä, mutta virastolla on liian vähän henkilöstöä.

Korruption ehkäisemistä, tutkimista ja siihen liittyvää syytteeseenpanoa koskeva toimivalta on jaettu useiden viranomaisten kesken. Oikeus- ja yleisen järjestyksen ministeriö vastaa korruption torjuntaa koskevan politiikan koordinoinnista. Ylimmällä syyttäjällä on yleinen vastuu syytteeseenpanosta, mukaan lukien oikeus päättää asian käsittely. Syyttäjänvirasto (tasavallan ylimmän syyttäjän viraston syyttäjävirasto) antaa poliisin tutkintaviranomaisille suoraa oikeudellista neuvontaa. Se neuvoo heitä korruptiota, rikosoikeutta, rikosoikeudellisia menettelyjä ja todistusaineistoa koskevissa kysymyksissä. Se on poliisin ja tasavallan syyttäjäviraston (ylimmän syyttäjän virasto) välinen yhteyspiste. Viranomaiset ilmoittivat, että vuosina 2013–2018 tutkittiin tai oli tutkittavana yhteensä 120 korruptiotapausta, joista 98 on saatettu päätökseen ja 22 on edelleen tutkittavana. 47 tapausta odottaa käsittelyä tai on käsiteltävänä. Korruptiosta tuomittiin 37 henkilöä 26 tapauksessa, ja näistä 12 oli korkean tason korruptiotuomioita, mukaan lukien ylimmän syyttäjän sijainen, edustajainhuoneen jäseniä ja entisiä ministereitä. Poliisilla on talousrikoksiin erikoistunut tutkimusryhmä. Tähän ryhmään kuuluu viisi rahoitusanalyytikkojen hyväksymää kirjanpitäjää tai tilintarkastajaa ja kaksi kokenutta poliisin tutkijaa. Sen tarkoituksena on tarjota tukea ja asiantuntemusta poliisin tutkintaviranomaisille, jotka tutkivat vakavia talousrikostapauksia, mukaan lukien korruptiotapaukset. Lisäksi on olemassa sisäisten asioiden yksikkö, joka vastaa poliisinsisäisten korruptiosyytösten tutkinnasta. Yksikkö tutkii kaikki poliisien korruptoituneita käytäntöjä tai laiminlyöntejä koskevat syytökset ja valitukset, myös nimettöminä tehdyt. Sisäisten asioiden yksikkö toimii, ja se on tutkinut 12 korruptiotapausta, joista yksi johti tuomioon.

Laissa ei ole vielä säädetty väärinkäytösten paljastajien suojelusta. Väärinkäytösten paljastajien suojeleminen sisäisten menettelyiden avulla pohjautuu työnantajan harkintaan. Edustajainhuoneessa on vireillä korruption paljastamiseen liittyvä lakiesitys. Lakiesityksellä on tarkoitus antaa väärinkäytösten paljastajien suojelua koskevia täydentäviä säännöksiä.

Lobbausta ei säännellä. Lakiesitys lobbauksen sääntelemiseksi on ollut toukokuusta 2019 lähtien parlamentin hyväksyttävänä. Lakiesityksessä edellytetään, että kaikki lobbausryhmät rekisteröidään ja että niiden kokoukset kirjataan. Tämä laki on tarkoitus hyväksyä riippumattoman korruptiontorjuntaviranomaisen perustamisen yhteydessä. Viranomaisen tehtävänä on ylläpitää lobbausrekisteriä. Tällä hetkellä lobbaajien toimintaa ei säännellä itsesääntelyllä eikä Kyproksella ole lobbaajien ammatillisia yhdistyksiä.

Eturistiriitoihin on kiinnitettävä huomiota. Eturistiriitojen osalta lobbausta koskevaan lakiehdotukseen sisältyy säännöksiä, joilla säännellään korkeiden virkamiesten eturistiriitoja. Lisäksi otetaan käyttöön karenssiaika, jonka seurauksena korkeat virkamiehet voivat rekisteröityä rekisteriin vain, jos heidän palvelussuhteensa päättymisestä on kulunut kaksi vuotta. Vaikka hallituksen jäsenillä, virkamiehillä ja syyttäjillä on käytännesäännöt, edustajainhuoneen jäsenillä ei ole vastaavia sääntöjä. Menettely parlamentin jäsenten menettelysääntöjen laatimiseksi ja hyväksymiseksi aloitettiin vuoden 2019 lopulla. Menettelysäännöissä on tarkoitus antaa ohjeita siitä, miten parlamentin jäseniä koskevia eturistiriitoja voidaan ehkäistä ja hallita.

Varallisuuden ilmoittamista koskevat säännöt ovat voimassa, ja säännösten noudattamatta jättämisestä on tarkoitus määrätä seuraamuksia. Presidentin, ministerien, edustajainhuoneen jäsenten, tiettyjen tasavallan virkamiesten, korkeiden virkamiesten ja muiden julkisesti vaikutusvaltaisten henkilöiden on toimitettava yksityiskohtaiset ilmoitukset omaisuudestaan sekä puolisonsa ja alaikäisten lastensa omaisuudesta. Ilmoitukset on tehtävä/toimitettava kolmen kuukauden kuluessa tehtävän aloittamisesta, kolmen vuoden välein tehtävän hoitamisen ajan ja kolmen kuukauden kuluessa tehtävän päättymisestä. Tasavallan presidentin, ministerien ja edustajainhuoneen jäsenten varallisuusilmoitukset toimitettiin parlamentin erityisvaliokunnalle, ja ne julkaistiin vuonna 2019. Muiden virkamiesten ja poliittisesti vaikutusvaltaisten henkilöiden ilmoitusten tarkastamisesta vastaava elin on erityisneuvosto, joka koostuu kolmesta ministerineuvoston vuonna 2017 nimittämästä jäsenestä. Ilmoitusten tarkastamisesta vastaavat kaksi elintä (parlamentin erityisvaliokunta ja erityisneuvosto) voivat siirtää tutkimuksia valantehneille kirjanpitäjille. Vaikka vuoden 2020 eurooppalaista ohjausjaksoa koskevassa kertomuksessa todetaan, että säännöt ovat voimassa, varojen todentamiseen liittyi ongelmia. Todentamisesta vastaava neuvosto on kirjannut useita sakkoja ilmoitusten esittämättä jättämisestä. Lisäksi ilmoitusten oikeellisuuteen liittyy ongelmia.

III.Tiedotusvälineiden moniarvoisuus

Kyproksen tasavallan perustuslain 19 §:ssä taataan sananvapauden ja tiedonsaantioikeuden erityinen oikeudellinen ja muodollinen suoja. Johdetun oikeuden säännöksillä suojellaan nimenomaisesti toimittajien oikeutta suojella lähteitään ja edistetään tiedotusvälineiden moniarvoisuutta radio- ja televisioalalla. Lehdistölakia tarkistetaan, kun tarkistettu audiovisuaalisia mediapalveluja koskeva direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Ilmoitetut muutokset johtaisivat siihen, että sähköisiin tiedotusvälineisiin sovellettaisiin ensimmäistä kertaa nimenomaista sääntelyä ja että käyttöön otettaisiin toimittajien oikeuksia koskevia lisäsäännöksiä. Julkisen sektorin tietojen saatavuutta koskevan lain (2017) odotetaan tulevan voimaan joulukuussa 2020. Kypros poisti kunnianloukkauksen rangaistavuuden vuonna 2003.

Audiovisuaalisten mediapalvelujen sääntelyviranomaisen eli Kyproksen radio- ja televisioviranomaisen riippumattomuus on oikeudellisesti taattu. Sen toimivallasta ja vastuualueista säädetään radio- ja televisiolähetystoiminnan harjoittajia koskevan lain 7(I)/1998, sellaisena kuin se on muutettuna, 3 §:ssä. Näitä ovat muun muassa mediapalvelujen tarjoajien tosiasiallisen omistusaseman valvonta niiden riippumattomuuden varmistamiseksi ja keskittymisen, oligopolien tai monopolien poistaminen. Valvonnalla varmistetaan mediapalvelujen tarjoajien työntekijöiden journalistinen ja luova riippumattomuus, ja joka kolmas vuosi laaditaan kertomus moniarvoisuuden kehittymisestä ja mediapalvelujen tarjoajien osakkeiden keskittymisestä.

Tällä sääntelyjärjestelmällä perustetaan oikeudellisesti riippumaton viranomainen, jolla on selkeästi määritellyt toimivaltuudet ja riittävät taloudelliset resurssit. Tiedotusvälineiden moniarvoisuuden seurantaväline (MPM) huomauttaa, että valvontaviranomaisen päätökset julkaistaan säännöllisesti, niihin voidaan hakea muutosta tuomioistuimessa eikä hallitus voi kumota niitä. Näin ollen MPM arvioi, että riippumattomuuteen kohdistuva kokonaisriski on vähäinen, kun otetaan huomioon viranomaisen toiminnallinen riippumattomuus, täytäntöönpanovaltuudet ja resurssien riittävyys. Viranomaisen tosiasialliseen riippumattomuuteen kohdistuu kuitenkin keskisuuri riski. Tämä johtuu siitä, että hallitus on huolissaan valintaperusteista, joita käytetään viranomaisen jäsenten nimittämiseen, käytännön riippumattomuudesta sekä läpinäkyvyyteen ja vastuuvelvollisuuteen liittyvistä kysymyksistä.

Kyproksella on riippumaton lehdistöneuvosto, mediaan liittyviä valituksia käsittelevä komitea. Komitea koostuu 13 jäsenestä, se on vastuussa sekä kirjallisen että sähköisen uutismedian itsesääntelystä, ja se on täysin hallituksen puuttumisen ja oikeudellisen valvonnan ulottumattomissa. Sitä rahoittavat yksinomaan sen perustajat, ja se panee täytäntöön menettelyohjeita, joissa määritellään toimittajien velvollisuudet ja oikeudet. Komitea hyväksyy kansalaisten kantelut, jotka koskevat muun muassa tietojen paikkansapitävyyttä, oikeutta vastalauseisiin, oikeutta yksityisyyteen, tekijänoikeutta, syyttömyysolettamaa, syrjintää, luottamuksellisuutta ja yleistä etua. Tiedotusvälineiden moniarvoisuuden seurantaväline suosittelee, että Kyproksen tiedotusvälineiden, järjestäytyneiden ja järjestäytymättömien toimittajien ja kaikkien tiedotusvälineiden sidosryhmien olisi vahvistettava rooliaan saavuttaakseen jälleen kansalaisten luottamuksen.

Kyproksen sääntelykehys mahdollistaa tiedotusvälineiden tietynasteisen omistuksen läpinäkyvyyden audiovisuaalisen median alalla. Radio- ja televisioviranomainen takaa läpinäkyvyyden pääasiassa edellä mainitussa laissa säädettyjen yksityiskohtaisten lupa- ja rekisteröintimenettelyjen avulla. Mitä tulee valvontaviranomaisen suorittamaan järjestelmälliseen valvontaan, sen täytäntöönpanon käytännön tehokkuus herättää huolta MPM 2020 -raportissa. Lisäksi ei ole olemassa kehystä, jolla taattaisiin omistuksen läpinäkyvyys lehdistön ja digitaalisen median aloilla, mikä vaikeuttaa näiden alojen lopullisten omistajien tai ristiinomistuksen tunnistamista ja todentamista. Näin ollen MPM arvioi, että tiedotusvälineiden omistuksen läpinäkyvyys on suuressa vaarassa (81 %). Tämä tekijä yhdessä muiden tekijöiden, kuten uutismedian huomattavan keskittymisen ja sääntelemättömien verkkomarkkinoiden, kanssa on johtanut siihen, että markkinoiden moniarvoisuuden alalla MPM-riskiluokitus on muuttunut alhaisen keskitason riskistä (34 %) vuonna 2017 suureen riskiin vuonna 2020 (74 %). MPM kuitenkin huomauttaa, että televisioala on hyvin monimuotoinen, kun otetaan huomioon, että neljä seitsemästä kaupallisesta televisiokanavasta ja julkinen yleisradioyhtiö saavat liki yhtä suuren yleisön.