Ehdotus neuvoston direktiivi yhteistä arvonlisäverojärjestelmää koskevan direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta yleisen verokannan vähimmäistason soveltamisajan osalta /* KOM/2005/0136 lopull. - CNS 2005/0051 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 14.4.2005 KOM(2005) 136 lopullinen 2005/0051 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI yhteistä arvonlisäverojärjestelmää koskevan direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta yleisen verokannan vähimmäistason soveltamisajan osalta (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Direktiivin 77/388/ETY [1] 12 artiklan 3 kohdan a alakohdan toisessa alakohdassa säädetään, että neuvosto päättää komission ehdotuksesta sekä Euroopan parlamenttia ja talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan yksimielisesti yleisen arvonlisäverokannan tasosta. 2. Edellä mainittu säännös liittyy EY:n perustamissopimuksen 93 artiklaan, jossa määrätään, että neuvosto antaa säännökset liikevaihtoveroja koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamisesta siltä osin kuin yhdenmukaistaminen on tarpeen sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan varmistamiseksi. Tässä tarkoituksessa on aina pidetty välttämättömänä määrittää yleinen verokanta. 3. Ottaen huomioon sisämarkkinoiden tulevan perustamisen tammikuussa 1993 komissio oli tehnyt ehdotuksia verotuksen yhdenmukaistamista koskevan lopullisen järjestelmän perustamisesta. Verokantojen osalta se ehdotti yhdenmukaistettua verorakennetta, johon sisältyisi kaksi verokantaluokkaa, sekä jäsenvaltioiden soveltamien verokantojen lähentämistä tietyn vaihteluvälin sisällä. 4. Koska komission ehdotuksia ei kuitenkaan voitu hyväksyä ennen 1. tammikuuta 1993, neuvosto päätti ottaa käyttöön siirtymäkauden järjestelyn. Verokantojen lähentämisestä annettiin direktiivi 92/77/ETY [2]. 5. Direktiivillä otettiin käyttöön vähimmäisverokantajärjestelmä, jonka mukaan yleisen verokannan oli oltava 1. tammikuuta 1993 alkaen 31. joulukuuta 1996 asti vähintään 15 prosenttia. Säännöksen voimassaoloaikaa on jatkettu kolmesti, ja sitä sovelletaan 31. joulukuuta 2005 asti. 6. Varmistaakseen saavutetun verokantojen yhdenmukaisen tason säilymisen komissio on tehnyt kahdesti ehdotukset [3], joiden mukaan yleisen verokannan vaihteluvälin alaraja olisi 15 prosenttia ja yläraja 25 prosenttia Vaihteluvälin määräytymisen perustana olivat jäsenvaltioissa sovelletut yleiset verokannat, jotka ovat aina vaihdelleet 15 ja 25 prosentin välillä. 7. Kummassakin tapauksessa neuvosto muutti kyseisiä ehdotuksia, joiden perusteena oli vaihteluvälin määrittäminen yleisen verokannan vahvistamista varten, ja säilytti ainoastaan vähimmäisverokantaa koskevan periaatteen esittäen alarajaksi 15 prosenttia, joka on sama kuin vuonna 1992 annetulla direktiivillä käyttöön otetussa järjestelmässä [4]. 8. Sisämarkkinoiden toiminnan tehostamiseksi lyhyellä aikavälillä komissio hyväksyi vuonna 2000 monivaiheisen strategian [5], jossa keskitytään neljään ensisijaiseen tavoitteeseen eli voimassa olevien sääntöjen yksinkertaistamiseen ja uudenaikaistamiseen, voimassa olevien säännösten nykyistä yhdenmukaisempaan soveltamiseen sekä hallinnollisen yhteistyön tiivistämiseen. Tilannetta arvonlisäverostrategian päätavoitteiden osalta tarkasteltiin uudelleen vuonna 2003 ja ne saatettiin ajan tasalle [6]. 9. Strategian perustana oli toteamus, että jäsenvaltioiden varauksellisuus huomioon ottaen ei ollut kovin todennäköistä, että alkuperäjäsenvaltiossa tapahtuvaan verotukseen perustuvan yhteisen arvonlisäverojärjestelmän suhteen edistyttäisiin merkittävästi lähitulevaisuudessa. Strategialla pyrittiin ensisijaisesti saamaan neuvosto tekemään voimassa olevaan järjestelmään jo lähiaikoina välttämättömiä konkreettisia parannuksia kyseenalaistamatta kuitenkaan ajatusta siirtymisestä lopulta alkuperäjäsenvaltiossa tapahtuvaan verotukseen yhteisön pitkän aikavälin tavoitteena. 10. Samalla oli kuitenkin pidettävä huoli siitä, ettei jäsenvaltioissa sovellettavien yleisten arvonlisäverokantojen yhä suurempi vaihtelu mahdollisesti johda rakenteelliseen epätasapainoon unionin sisällä tai kilpailun vääristymiseen tietyillä toimialoilla. Tämän vuoksi komissio hyväksyi ehdotuksen 15 prosentin vähimmäisverokannan soveltamisajan jatkamisesta 31. joulukuuta 2005 asti eikä tehnyt ehdotusta vaihteluvälin soveltamisesta. Neuvosto hyväksyi ehdotuksen 19. tammikuuta 2001 muutoksitta. 11. Euroopan unionin laajentuminen kymmenen uutta jäsenvaltiota kattavaksi 1. toukokuuta 2004 ei ole muuttanut tilannetta yleisen verokannan osalta. Se vaihtelee 25 jäsenvaltiossa edelleen 15 ja 25 prosentin välillä. Kahdessa jäsenvaltiossa (Kypros ja Luxemburg) sovelletaan 15 prosentin ja kolmessa jäsenvaltiossa (Tanska, Unkari ja Ruotsi) 25 prosentin verokantaa. 12. Näissä olosuhteissa näyttää siis edelleen tarkoituksenmukaiselta pitää väliaikaisesti voimassa yleisen arvonlisäverokannan nykyinen 15 prosentin vähimmäistaso. Tämän perusteella on aiheellista ehdottaa nykyisin sovellettavan lainsäädännön voimassaolon jatkamista. 13. Koska direktiivin 77/388/ETY 12 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu verokannan soveltamisaika päättyy 31. joulukuuta 2005, tämän ehdotuksen tarkoituksena on antaa neuvostolle mahdollisuus jatkaa kyseistä yleisen verokannan vähimmäistason soveltamisaikaa. Yleisen verokannan alarajaksi vahvistetaan viideksi vuodeksi eli 1. tammikuuta 2006 ja 31. joulukuuta 2010 väliseksi ajaksi 15 prosenttia. Artikloja koskevat huomautukset 1 artikla Artiklan ensimmäisessä kohdassa ehdotetaan, että nykyisin sovellettavan yleisen arvonlisäverokannan 15 prosentin vähimmäistason soveltamista jäsenvaltioissa jatketaan 1. tammikuuta 2006 alkaen 31. päivään joulukuuta 2010 asti. Artiklan toisessa kohdassa vahvistetaan yleisen verokannan ehdotetun vähimmäistason soveltamisen päättymispäiväksi 31. joulukuuta 2010. Säännöstä tarkastellaan myöhemmin uudelleen, koska neuvoston on päätettävä komission ehdotuksesta 31. joulukuuta 2010 mennessä kyseisen ajankohdan jälkeen sovellettavan yleisen verokannan tasosta. 2–4 artikla Artikloissa säädetään direktiivin voimaantuloon liittyvistä toimenpiteistä. 2005/0051 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI yhteistä arvonlisäverojärjestelmää koskevan direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta yleisen verokannan vähimmäistason soveltamisajan osalta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [7], ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [8], ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [9], sekä katsoo seuraavaa: (1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY [10] 12 artiklan 3 kohdan a alakohdan toisessa alakohdassa säädetään, että neuvosto päättää 31 päivän joulukuuta 2005 jälkeen sovellettavan yleisen verokannan tasosta. (2) Jäsenvaltioissa nykyisin sovellettava yleinen arvonlisäverokanta yhdessä siirtymäkauden järjestelmän mekanismien kanssa turvaa kyseisen järjestelmän hyväksyttävän toiminnan. On kuitenkin pidettävä huoli siitä, ettei jäsenvaltioissa sovellettavien yleisten arvonlisäverokantojen yhä suurempi vaihtelu mahdollisesti johda rakenteelliseen epätasapainoon unionin sisällä tai kilpailun vääristymiseen tietyillä toiminnanaloilla. (3) Näyttää siis tarkoituksenmukaiselta jatkaa verokannan nykyisen 15 prosentin vähimmäistason soveltamista niin kauan kuin on tarpeen voimassa olevan yhteisön arvonlisäverolainsäädännön yksinkertaistamiseen ja nykyaikaistamiseen tähtäävän uuden strategian täytäntöönpanemiseksi 7 päivänä kesäkuuta 2000 [11] ja 20 päivänä lokakuuta 2003 [12] annetuissa komission tiedonannoissa esitetyn mukaisesti. (4) Tämän vuoksi direktiivi 77/388/ETY olisi muutettava vastaavasti, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Korvataan direktiivin 77/388/ETY 12 artiklan 3 kohdan a alakohdan ensimmäinen ja toinen alakohta seuraavalla tekstillä: ”Arvonlisäveron yleinen verokanta on kussakin jäsenvaltiossa vahvistettava prosenttiosuutena veron perusteesta, ja sen on oltava sama sekä tavaroiden luovutusten että palvelujen suoritusten osalta. Yleisen verokannan on oltava 1 päivästä tammikuuta 2006 31 päivään joulukuuta 2010 vähintään 15 prosenttia. Neuvosto päättää perustamissopimuksen 93 artiklan mukaisesti 31 päivän joulukuuta 2010 jälkeen sovellettavasta yleisen verokannan tasosta.” 2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2006. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . 4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä päivänä kuuta. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/66/EY (EUVL L 168, 1.5.2004, s. 35). [2] Direktiivi 92/77/ETY (EYVL L 316, 31.10.1992, s. 1). [3] KOM(95) 731 (EYVL C 73, 13.3.1996, s. 22) ja KOM(1998) 693 (EYVL C 409, 30.12.1998 s. 13). [4] Neuvoston direktiivi 96/95/EY, annettu 20. joulukuuta 1996 (EYVL L 338, 28.12.1996, s. 89) ja neuvoston direktiivi 1999/49/EY, annettu 25. toukokuuta 1999 (EYVL L 139, 2.6.1999, s. 27). [5] KOM(2000) 348 lopullinen. Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Strategia sisämarkkinoiden arvonlisäverojärjestelmän toiminnan parantamiseksi. [6] KOM(2003) 614 lopullinen. Komission tiedonanto arvonlisäverostrategian nykyisestä tilanteesta ja ajanmukaistamisesta. [7] EUVL C […], […], s. […]. [8] EUVL C […], […], s. […]. [9] EUVL C […], […], s. […]. [10] EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/66/EY (EUVL L 168, 1.5.2004, s. 35). [11] KOM(2000) 348 lopullinen. [12] KOM(2003) 614 lopullinen.