EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 22.01.97 
KOM(97) 7 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, 
TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE 
JA ALUEIDEN KOMITEALLE 
YHTEENKUULUVUUS JA TIETOYHTEISKUNTA 

SISÄLLYSLUETTELO 
JOHDANTO 
ASIA 
TAUSTA 
LAINSÄÄDÄNTÖ 
RAKENNERAHASTOJEN ROOLI 
TULEVAISUUDENNÄKYMÄT 
YHTEENKUULUVUUDEN EDISTÄMINEN LAINSÄÄDÄNNÖN 
AVULLA 
VERKON PERUSRAKENTEEN VALMIIKSI SAATTAMINEN 
KYSYNNÄN EDISTÄMINEN 
PÄÄTELMÄT 
TILASTOLIITE 
VIITTEET 
JOHDANTO 
Komissio esitti äskettäin perustamissopimuksen 130 b artiklan mukaisen ensimmäisen 
taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta käsittelevän kertomuksensa. Tämä 
tiedonanto muodostaa osan kyseisen kertomuksen suositusten ja analyysin seurannasta 
tietoyhteiskunnan alalla. Se täydentää vihreää kirjaa Elämä ja työ tietoyhteiskunnassa: 
ihmisläheisyys etusijalle (jossa on sosiaalista yhteenkuuluvuutta käsittelevä analyysi) 
etenkin korostamalla ongelman alueellisia puolia. 
Maailmanlaajuistumisen ja maailmanlaajuisen kilpailukyvyn parantamistarpeen myötä 
lähestyvä tietoyhteiskunta tarjoaa suuria mahdollisuuksia: yritysten ja alueiden saamat 
kilpailuedut, tehokkaammat organisaatiomuodot, uudet kaupankäyntimahdollisuudet, 
uudet koulutus- ja työllisyysmahdollisuudet. Näiden mahdollisuuksien tarjoaminen koko 
Euroopassa on yksi tietoliikennemarkkinoiden asteittaisen vapauttamisen keskeisistä 
tavoitteista. Kaikki Euroopan alueet, kansalaiset tai yritykset eivät kuitenkaan ole 
mahdollisuuksiltaan tasa-arvoisessa asemassa maantieteellisten, sosiaalisten ja 
taloudellisten syiden vuoksi. Ympäristön muuttuessa maailmanlaajuiseksi on kuitenkin 
selvää, että kilpailu ei ole ainoastaan EU:n sisäistä vaan myös maailmanlaajuista. 
Vaikka tietoliikennemarkkinoiden avautumisen ja yhdenmukaistamistoimenpiteiden olisi 
periaatteessa levittävä koko unionin alueelle, pääasiallisena vaarana on investointien 
lykkääntyminen joillakin alueilla. 
Markkinavoimia on täydennettävä tarvittaessa poliittisin toimin, jotta olemassa oleva 
kuilu voidaan kuroa umpeen ja jotta voidaan varmistaa, että tietoyhteiskunta kehittyy 
toivottua vauhtia koko unionin alueella. Mukaan tarvitaan alueita, kansallisia hallituksia 
ja eurooppalaisia toimielimiä, jotta uusien teknologioiden levitessä voidaan torjua 
tilanteen kärjistyminen niiden välillä, joilla on tietoa, ja niiden, joilla ei ole 
mahdollisuutta sitä saada. 
Tässä asiakirjassa todetaan toimien tarpeellisuus ja pyritään määrittämään asiat, taustat ja 
tulevaisuudennäkymät lainsäädäntöä ja investointeja koskevan sekä kysyntää tukevan 
politiikan alueilla. Johdonmukainen kehitys näillä kolmella alueella on tärkeää 
sopusointuisen alueellisen kehityksen vuoksi. 
ASIA 
1) Tietoyhteiskunta mahdollistaa perusteellisen taloudellisen, sosiaalisen ja 
hallinnollisen muutoksen kaikilla inhimillisen toiminnan alueilla1. Se kykenee 
myös huomattavasti vahvistamaan taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta 
130 a artiklan mukaisesti alueiden kilpailukykyä vahvistamalla. Alueiden 
kilpailukyky määräytyy kasvavassa määrin sen mukaan, miten alueet kykenevät 
yhdentämään uudet teknologiat, joiden käytön tietoyhteiskunta on mahdollistanut. 
Tieto- ja tietoliikennetekniikat (TTT) voivat lisätä yritysten tehokasta sijaintia 
koskevia vaihtoehtoja siten, että yritykset voivat hyödyntää toiminnan ja/tai 
markkinamahdollisuuksien kustannuksissa vallitsevat erot. Ne voivat auttaa 
alueita sekä pitämään itsellään suuremman osan saadusta kokonaislisäarvosta että 
houkuttelemaan ja kehittämään uutta toimintaa, jonka tuoma lisäarvo on suuri. 
Tietoyhteiskunta voisi myös auttaa poistamaan yritystoiminnan sijoittumiseen 
kaupunkikeskusten ulkopuolelle liittyvät esteet houkuttelemalla lisää 
investointeja maaseudulle, jossa yritysten sijoittumiskustannukset ovat tavallisesti 
alhaisemmat ja joka pystyy tarjoamaan korkean elämänlaadun. 
2) Tietoyhteiskunta tarjoaa myös hyvät mahdollisuudet uusien työllisyyden 
muotojen ja korkeaa ammattitaitoa vaativien töiden kehitykselle etenkin 
mahdollistamalla tehokkaimmin työpaikkoja luovien pk-yritysten kasvun ja 
kilpailukyvyn sekä tarjoamalla välineet innovaatiota varten ja nopeasti 
muuttuvaan taloudelliseen ympäristöön sopeutumiseksi. 
Komission suorittamat tutkimukset2 viittaavat siihen, että 
tietoliikennemarkkinoiden vapauttaminen yhdistettynä nopeaan TTT:jen käyttöön 
ottamiseen tuottaa myönteisiä vaikutuksia työllisyyden kannalta ja korvaa 
suurelta osin kaikki tietoliikennealalla mahdollisesti tapahtuvat työpaikkojen 
menetykset. Ongelmana on kuitenkin kyseisten toimintojen välisen aikavälin 
huomioon ottaminen: ne, jotka mukautuvat ensimmäisinä ja onnistuvat 
ennakoimaan uudet tuotteet ja palvelut, todennäköisesti saavat dynaamisen 
"uranuurtajan" kilpailuedun, kun taas kyvyttömyys näiden teknologioiden 
nopeaan käyttöön ottamiseen vaikuttaa varmasti kielteisesti työllisyyteen3. 
Sosiaaliselta ja taloudelliselta kannalta tietoyhteiskunta avaa mahdollisuuksia 
uusille työjärjestelyille, kuten etätyölle, ja tarjoaa laajemmat mahdollisuudet työn 
saantiin sekä joustavammat työajat. Se tarjoaa perustan ratkaista liikkuvuuteen ja 
työhön pääsyyn liittyviä ongelmia, jotka johtuvat esimerkiksi syrjäisestä 
sijainnista ja/tai huonoista liikenneyhteyksistä erityisesti maaseudulla. Se avaa 
uusia mahdollisuuksia koulutus-, terveydenhuolto- ja hoitoalalla ja mahdollistaa 
julkisen hallinnon lisääntyvän avoimuuden - vain muutamia esimerkkejä 
mainitaksemme4. 
3) Kaikilla näillä prosesseilla on myös perustavaa laatua olevia maantieteellisiä ja 
sosiaalisia vaikutuksia. Vaikka TTT:illa ei yksinään ole erityisiä maantieteellisiä 
seurauksia tai ratkaisevia vaikutuksia niihin, niiden omaksuminen vaikuttaa 
alueen kykyyn käyttää hyväksi ja kehittää mm. omia inhimillisiä voimavarojaan, 
perusrakenteitaan jne. ja vaikuttaa siten ratkaisevasti alueen 
kehitysmahdollisuuksiin. Tällä on merkitystä erityisesti pk-yrityksille, jotka ovat 
alueellisten taloudellisten rakenteiden perusta erityisesti heikommassa asemassa 
olevilla alueilla. Jos kaikille kansalaisille ei samalla tarjota yhtäläisiä 
mahdollisuuksia tietoyhteiskuntaan pääsyyn, vaarana on uudenlaisten sosiaalisen 
syrjäytymisen muotojen syntyminen. 
Tieto- ja tietoliikennetekniikan perusrakenteen laadulla on keskeinen merkitys 
siinä, miten tehokkaasti tietoyhteiskuntaan voidaan osallistua. Muita tekijöitä ovat 
pätevyys ja koulutustaso, jotka tukevat tietoyhteiskunnan palvelujen laajaa 
käyttöä, julkisen ja yksityisen sektorin roolin aktiivisuus tietoyhteiskunnan 
edistämisessä, kyky aikaansaada organisaation ja investointien avulla tehokas 
tietoyhteiskuntasuunnitelma, teknisen tuen saatavuus tietoyhteiskunnan toiminnan 
laajentamisen helpottamiseksi sekä yleisen tietoisuuden luominen 
tietoyhteiskunnasta. 
4) Jotta yksilöt, laitokset ja yritykset voivat sijainnistaan riippumatta hyödyntää 
tietoyhteiskunnan mahdollisuuksia, siihen on tarjottava mahdollisuudet koko 
EU:n alueella. Tämän asiakirjan tilastoliitteessä olevasta käytettävissä olevien 
tietojen tarkastelusta käy ilmi, että unionin rikkaimpien ja heikommassa asemassa 
olevien alueiden välillä on yhä merkittävä kuilu perusrakenteiden tarjonnassa, 
palvelujen kustannuksissa ja luotettavuudessa sekä erikoispalvelujen 
saatavuudessa. 
Tutkittaessa esimerkiksi niiden kotitalouksien määrää, jotka ovat liittyneet 
kaapeliverkkoon, (mikä merkitsee mahdollisuutta lisätä tulevaisuudessa nopeasti 
tilaajaliittymäkilpailua ja laajakaistapalveluja) noin 97 prosentilla belgialaisista ja 
84 prosentilla hollantilaisista oli vuonna 1993 kaapelitelevisioverkkojen 
käyttömahdollisuus, kun taas Italiassa ja Kreikassa luku oli 0 prosenttia, 
Portugalissa 2 prosenttia ja Espanjassa 8 prosenttia. Toisena esimerkkinä ovat 
tietoyhteiskunnan palvelujen käyttökustannukset: vuoden 1996 alussa kotiliittymä 
maksaa koheesioalueilla keskimäärin 32,5 prosenttia, Irlannissa 65 prosenttia ja 
Kreikassa 76 prosenttia enemmän kuin Euroopan ydinalueilla. 
Keskiarvot peittävät usein maiden välillä vallitsevat suuret erot. Esimerkiksi 
Portugalin Lissabonissa oli 100 asukasta kohden käytettävissä 62 
pääpuhelinlinjaa, kun muualla maassa niitä oli 29 ja Azoreilla 18. Espanjan 
Madridissa oli 45,2 linjaa, kun niitä muualla maassa oli 36 ja Estremadurassa 22. 
Kreikassa Ateenan alueella oli käytettävissä 52 linjaa, kun taas Itä-Makedoniassa 
niitä oli ainoastaan 27. 
On myös osoitettu, että jotkut erityisryhmät tai yksilöt saattavat kohdata ongelmia 
tietoyhteiskuntaan sopeutumisessa, ja heidän tarpeisiinsa olisi löydettävä ratkaisu. 
Näin ollen keskeinen kysymys on, miten yhdistää rakenteelliset tukitoimet 
tietoyhteiskunnan ja tietoliikennepolitiikan kehityksessä, jotta edellä mainittuja 
eroja voitaisiin nopeasti pienentää ja yhtenäistä tietoyhteiskuntaa edistää. 
TAUSTA 
Lainsäädäntö 
5) Euroopan komissio on edistänyt ja tukenut tietoliikennemarkkinoiden 
vapauttamista, sillä se on huomannut, että on tarpeen nopeuttaa 
tietoliikenneverkkojen levittämistä, helpottaa palvelujen ja verkkojen innovaatiota 
sekä laskea käyttökustannuksia, mikä johtaa uusiin innovaatioihin ja uusien 
sovellusten kehittämiseen. Komission politiikka perustuu samalla havaintoon, että 
myös tietoliikennealalla syntymässä olevassa, kilpailua kannattavassa 
ympäristössä on keskeistä varmistaa yleispalvelut ja tarvittaessa rahoitus luomalla 
markkinoilla toimivien tahojen rahoittamia erityismekanismeja. Näin tehdään 
osittain siksi, että vältettäisiin tilanne, jossa uudet tulokkaat tavoittelevat pelkkää 
etua, koska niiden ci tar\ itse jakaa yleispalveluja ja koska ne todennäköisesti 
keskittävät toimintansa sekä yritys- että yksityisasiakkaisiin suurimmissa 
kaupungeissa ja niiden ympäristössä5, mutta sillä myös varmistetaan, että kaikilla 
unionin kansalaisilla on mahdollisuus käyttää tiettyjä korkeatasoisia palveluja 
hinnoilla, joihin heillä on varaa. Sellaisenaan yleispalvelujen käsite on keskeinen 
osa solidaarisuutta ja tasa-arvoista kohtelua kannattavaa eurooppalaista 
yhteiskuntamallia sekä keskeinen tekijä taloudellisessa ja sosiaalisessa 
yhteenkuuluvuudessa. Yleispalveluiden merkitystä yhteenkuuluvuudelle on 
korostettu myös ensimmäisessä taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta 
käsittelevässä kertomuksessa. 
6) Usein sanotaan, että vapauttamisen ja kilpailun voimat leviävät koko unionin 
alueelle6. Teknologisten muutosten nopean vauhdin vuoksi ydinalueilla tehdään 
kuitenkin toistuvasti uusia investointeja, palveluja uudistetaan ja uusia 
kilpailijoita syntyy ydinalueilla, ja ellei tätä toteuteta yhteistyössä, se vaikuttaa 
kehitykseen ja työnsaantimahdollisuuksiin sekä pitää yllä erilaisten alueiden 
välillä vallitsevaa suhteellista kuilua. Siten yhteenkuuluvuuden näkökulmasta on 
tarve pitää lainsäädäntö ja erityisesti yleispalveluiden laajuus tarkastelun alaisina 
sen varmistamiseksi, että kaikki alueet hyötyvät vapauttamisesta täysipainoisesti 
ja että palvelujen ja innovaation hintataso on kohtuullinen. Lainsäädäntöä on 
täydennettävä kohdentamalla tukea tarvittaessa investointikustannuksiin, jotta 
eduista hyötyvät kilpailusääntöjen mukaisesti unionin heikommin kehittyneet, 
syrjäiset ja/tai maaseutualueet. 
Rakennerahastojen rooli 
7) Äskettäin tehdyssä Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) ja Euroopan 
sosiaalirahaston (ESR) tukitoimia koskevassa analyysissä7 todetaan, että yleisesti 
ottaen ainoastaan hämmästyttävän pieni osa (noin 2,0 %) tietoliikennealan 
kustannuksista käytetään investointeihin. Lisäksi merkittävin osa kyseisistä 
investoinneista (1,5 %) käytetään tieto- ja tietoliikennetekniikan perusrakenteen, 
etenkin peruspuhelinverkon, päivittämiseen ja täydentämiseen. Hyvin pieni osa 
(noin 0,3 % kokonaiskustannuksista) yhteisön tukikehyksestä käytetään kysyntää 
koskeviin toimenpiteisiin. Tavoitekohtainen analyysi ei paljasta merkittäviä eroja. 
Näin voidaan oikeutetusti sanoa, että muutamia poikkeuksia8 lukuun ottamatta ja 
kuluvalla suunnittelukaudella saamastaan lisääntyvästä huomiosta huolimatta 
pyrkimykset tietoyhteiskunnan synnyn tukemiseksi ja alueiden valmistelemiseksi 
kyseisten etujen saamiseen ovat yhä vähäisiä ja riittämättömiä. 
TAULUKKO 1 - YHTEISÖN TUKIKEHYSTEN KOKONAISKUSTANNUKSET TAVOITTEIDEN 1,2, 
3, 4 JA 5B OSALTA TIETOLIIKENNEALALLA (1994-99) 
MILJOONAA ECUA 
Tietoliikenne (m) JÄSENVALTIOT EUROOPAN UNIONI YHTEENSÄ 
Yksityinen Julkinen Tuki- %(i) 
kehys Arvo 0/(») 
33 2.005 1.332 39,5 3.370 1,2 
Perus 
Erikois 0 
27 1.417 
524 877 
369 38,2 
40,1 2.295 
920 0,8 
0,3 
Telematiikka UV) 46 382 437 50,5 865 0,3 
YHTEENSÄ^' 
(i'0 
(iii) 
(iv) 
(v) 81.504 85.087 117.280 100.0 283.871 100,0 
Yhteisön kokonaislukikchyslen prosenttiosuus rivin kokonaisarvosta. 
Kohdan kokonaisbudjetin prosenttiosuus yhteisön tukikehysten kokonaisbudjetista (eli 283.871 miljoonaa ecua). 
Tietoliikenteen päälinjauksille, toimenpiteille tai toimille myönnetyt kokonaismäärärahat (perusrakenteet ja palvelut), 
jotka on mainittu yhteisön tukikehyksissä. Toisistaan on erotettu myös perustaso (peruspuhelintekniikan tarjoaminen ja 
nykyaikaistaminen, mukaan lukien kansallisten ja alueellisten verkkojen digitalisointi ja valokaapelointi), ja erikoistaso 
(erikoistason perusrakenteiden ja -palveluiden toteuttaminen, kuten paikallisliittymien valokaapelointi, satelliittiyhteydet, 
ISDN ja laajakaistaverkko) 
Telemaattisten sovellusten talousarvio useilla aloilla, kuten terveys, koulutus, liikenne. Tämän rivin luvuissa ovat 
mukana esimerkiksi etätyösuunnitelmat, etäopiskeluja multimediasovellukset. 
Yhteisön tukikehysten kokonaissumma, ei yllä olevien lukujen summa. 
8) Heikommassa asemassa olevien alueiden tiedon perusrakenteiden ja sovellusten 
laajempaa levittämistä tukevien ja edistävien komission aloitteiden luonne on ajan 
kuluessa kehittynyt voimakkaasti perusrakennetta painottavasta STAR-
ohjelmasta9 Telematics-ohjelmaksi10, joka painottaa tietoliikennepalvelujen 
kysynnän edistämistä ja tietoliikenteen perusrakenteiden tehokasta käyttöä 
julkisella ja yksityisellä sektorilla. 
TAULUKKO2 - YHTEISÖALOITTEIDEN KOKONAISKUSTANNUKSET TIETOLIIKENNEALALLA0' 
MILJOONAA ECUA JÄSENVALTIOT EUROOPAN UNIONI YHTEENSÄ 
Yksityinen Julkinen Tuki- % 
kehys Arvo % 
Tietoliikenne 41 41 46,6 87 0,7 
Perus 
Erikois 0,7 
24 0,7 
24 50,0 
46,0 1,4 
52 0,8 
0,4 
Telematiikka 66 112 166 48,3 344 2,7 
YHTEENSÄ 
•W— 3.337 3.280 5.910 100.0 12.527 100,0 
Samat alaviitteet kuin taulukossa 1. 
Euroopan sosiaalirahasto (ESR)" on eri tavoitteiden sekä EMPLOYMENT- ja 
ADAPT-yhteisöaloiteohjelmissa toteuttamiensa tukitoimien kautta erityisesti 
edistänyt tietoyhteiskuntaa koskevia työpaikkoihin ja työtaitoihin liittyviä 
koulutus- ja tukirakenteita. Vuonna 1996 ADAPT-aloitetta vahvistettiin uusilla 
toimilla. ADAPT-BIS (Tietoyhteiskunnan rakentaminen) pyrki edistämään 
aktiivista sosiaalipolitiikkaa, joka helpottaa tietoyhteiskuntaan siirtymistä. 
Rakennerahastot auttavat myös merkittävällä tavalla etsittäessä ratkaisua siihen 
vaaraan, että maaseutu jäisi kehityksessä jälkeen, sekä rahoittamalla syrjäisten 
maaseutualueiden (erityisesti tavoitteen 1 kohdealueilla) TTT:n perusrakenteita 
että tarjoamalla apua maaseudulle uusien työllisyysmahdollisuuksien 
hyödyntämiseksi12. 
Vuonna 1994 komissio käynnisti alueidenvälisen tietoyhteiskunta-aloitteen 
(IRISI), jonka tarkoituksena on esitellä toissijaisuuteen perustuva käänteinen 
(hottom-up) lähestymistapa tunnettuuden lisäämiseksi laajan yleisön ja 
päätöksentekijöiden keskuudessa ja myös yksityisellä sektorilla. Tavoitteena on 
määrittää alueen taloudelliselle rakenteelle merkityksellinen tietoyhteiskunnan 
toiminta sekä kehittää yhteistoimintaa alueellisten voimavarojen, yksityisen 
pääoman ja rakennerahastojen välillä ja tarjota alueiden välistä ohjausta ja 
opetusta13. IRISI:n menestyksen pohjalta on käynnistetty uusia tietoyhteiskuntaa 
edistäviä innovatiivisia toimia (RISI) EAKR:sta annetun asetuksen 10 artiklan ja 
ESR:sta annetun asetuksen 6 artiklan mukaisesti14. 
TULEVAISUUDENNÄKYMIÄ 
9) Tietoyhteiskuntaa koskeva keskustelu ja yhä useammat sen politiikkaa koskevat 
aloitteet, jotka alunperin keskittyivät teknologisiin ja tarjontaan liittyviin 
tekijöihin, keskittyvät nyt myös sosiaalisiin ja kysyntään liittyviin seikkoihin. 
Tietoyhteiskunnan mukanaan tuomien muutosten kaiken kattava ja 
järjestelmällinen luonne tekee välttämättömäksi sekä kaikkien asiaan liittyvien 
toiminta-alueiden yhdentymisen että kaikkien asianomaisten paikallisten, 
alueellisten, kansallisten ja EU-tason osapuolten osallistumisen. 
Yhteenkuuluvuuden edistäminen lainsäädännön avulla».. 
10) Yleispalvelut ovat luonteeltaan dynaamisia ja kehittyviä ja niitä on tarkasteltava 
jatkuvasti. Tämä huomioon ottaen komission on ilmoitettava15 ensimmäisen 
kerran yleispalveluiden alasta, laadusta, tasosta ja hinnoista 1. tammikuuta 1998 
mennessä. Sen on myös tutkittava ja ilmoitettava Euroopan parlamentille ja 
neuvostolle avoimen verkon tarjoamisen soveltamisesta (ONP) 
puhelintoimintaan ja yleispalveluista annetun direktiivin toimivuudesta 31. 
joulukuuta 1999 mennessä16. 
On tunnustettu laajalti, että yleispalveluiden on vastattava teknologista kehitystä 
ja Euroopan kansalaisten tarpeiden ja odotusten muutoksia. Tulevaisuudessa 
yleispalveluiden käsitteen kehittämisen tai julkisten palveluiden velvoitteiden 
kehittämisen yhteydessä ajateltavissa olisivat erilaisille käyttäjäryhmille, kuten 
pk-yrityksille, terveyskeskuksille tai koulutuslaitoksille, mukautettavat eritasoiset 
vähimmäispalvelut. Edistyneempien palveluiden käyttömahdollisuus ja liittymä 
digitaaliseen keskukseen saattaisivat edistää ISDN:n (digitaalinen 
monipalveluverkko) käyttöönottoa. 
Yleinen ja "yhteisön" käyttö, joka kattaa koulut, yliopistot, sairaalat, julkiset 
virastot, kirjastot ja muut julkiset käyttöpaikat, voivat olla erityisen tärkeitä 
heikommassa asemassa olevilla alueilla, joilla edistyneiden 
tietoliikennepalveluiden käyttöönotto saattaa viivästyä, jos kyseisistä palveluista 
huolehtivat ainoastaan markkinavoimat17. Tässä yhteydessä myös 
yleispalveluiden ja/tai yleisen käytön käsitteen uudistamisen tarpeen säännöllinen 
arviointi Euroopan tasolla tulee muodostamaan osan tarkastelusta. 
Jos tietoyhteiskunnan edut halutaan jakaa tasaisesti, on todellakin saatava aikaan 
yksimielisyys yleispalveluiden muodostaja niiden maksutavoista. 
Tarkastelun helpottamiseksi komissio kehottaakin jäsenvaltioita ja alueita 
jatkamaan vuoden 1997 aikana ja sen jälkeen laajaa ja organisoitua yleispalveluja 
ja yleistä käyttöä koskevaa kuulemista, jota se tukee ja jossa mukana ovat suuri 
yleisö, pk-yritykset, yhteisön järjestöt, koulutuslaitokset ja paikalliset yhteisöt. 
Kuulemisen tuloksena saadaan perustavaa laatua olevat ja välttämättömät tiedot 
yleispalveluiden tulevaa muotoa ja kansallisten lainsäädäntöviranomaisten 
toimeksiantoa varten kussakin jäsenvaltiossa. Tällä tavalla koko tarkastelun 
avoimuus varmistetaan18. 
Yleisen käytön kehittämisellä osana kysynnän edistämissuunnitelmaa on suuri 
merkitys ja se täydentää yleispalveluiden kehitystä. Sitä käsitellään enemmän 
kohdassa 13. 
11) Jäsenvaltioilla on keskeinen vastuu lainsäädännön nopeasta mukauttamisesta 
uuteen kilpailuympäristöön. Komissio suosittaa, että jäsenvaltiot saattavat 
vapauttamisen päätökseen mahdollisimman pian. Joidenkin maiden 
lainsäädännön uudistamisen hitaus vaikuttaa todennäköisesti kielteisesti 
yhteenkuuluvuuteen, sillä lainsäädännöllinen epävarmuus saattaa hyvinkin estää 
uusia investointeja. Teletoiminnan harjoittajille myönnetyt toimiluvat lisäävät 
tehokkaasti yhteenkuuluvuutta ja ottaen huomioon suhteellisuusperiaatteen sekä 
avointen ja kilpailukykyisten markkinoiden välttämättömyyden Euroopan 
unionissa niitä voitaisiin tutkia kattavuutta koskevien tavoitteiden yhdentämiseksi 
heikommassa asemassa olevat alueet huomioon ottaen. Kilpailupolitiikalla on 
suuri merkitys, ja komissio jatkaa sen varmistamista, että äskettäin vapautettuja 
ja/tai syntyneitä markkinoita ei suljeta. 
...verkon perusrakenteen valmiiksi saattaminen... 
12) Ensisijainen vastuu tietoyhteiskunnan kehittämisestä ja levittämisestä on 
yksityisillä yrityksillä, teletoiminnan harjoittajilla ja palveluiden tarjoajilla. Jopa 
heikommassa asemassa olevilla alueilla voivat investoinnit tietoliikenteen 
perusrakenteeseen olla kannattavia monilla osa-alueilla. Kaukoyhteyksien ja 
paikalliskeskuksien digitalisointi sekä GSM:n laajentaminen, muutamia 
esimerkkejä mainitaksemme, ovat todennäköisesti tuottoisia alusta asti tiheimmin 
asutuilla kaupunkialueilla. 
Koheesioalueiden investoinnin ovat kuitenkin yhä merkittävästi vähäisemmät 
muuhun unioniin verrattuna. Lisäksi tavoitteen 1 kohdealueilla (ja yleisemmin 
köyhillä/maaseutu-/syrjäseutualueilla) uusien yhteyksien asennus- ja 
käyttökustannukset ovat usein korkeammat kuin muilla alueilla, ja BKT asukasta 
kohti on usein alhaisempi. Esimerkiksi Kreikan, Irlannin, Italian, Portugalin ja 
Espanjan verkon 10 prosentin suuruisen viimeisen osuuden 
digitalisointikustannusten on arvioitu olevan noin 4-5 miljardia ecua19. Täysin 
kattava digitaalinen verkko vaatisi siten huomattavia lisäinvestointeja. Lisäksi 
mahdollinen "aikaväli" oikeuttaa julkiset tukitoimet, joiden avulla on tarkoitus 
ennakoida tietyn perusrakenteen tai palvelun levittäminen (kuten STAR-ohjelma 
on selvästi osoittanut). Ensimmäisessä sosiaalista ja taloudellista 
yhteenkuuluvuutta käsittelevässä kertomuksessa todetaan, että koheesiomaat 
voivat vaatia lisätoimenpiteitä verkkojen kehityksen jouduttamiseksi 
vapauttamissuunnitelmassa. 
Komissio pyytää jäsenvaltioita ja asianomaisia alueita arvioimaan huolellisesti 
investointipäätökset (myös nykyisellä EAKR:n suunnittelukaudella) ja 
määrittämään investoinnin ja alueellisen suorituksen välisen yhteyden sekä 
kohdistamaan investoinnit hankkeisiin, joiden tuoma hyöty yhteenkuuluvuudelle 
on mahdollisimman suuri, ja alueille, joille ei muuten markkinaolosuhteissa 
investoitaisi. EU:n rakennepolitiikassa komissio arvioi yhteistyössä 
jäsenvaltioiden kanssa tarkasti kilpailu sääntöjen mukaisesti, missä ja milloin 
TlETOLHKENNEAlan investointien julkisen tuen tarvetta esiintyy. 
... ja kysynnän edistäminen 
13) Poliittisten toimien roolia kysynnän edistämisessä tietoyhteiskuntaan siirtymistä 
nopeuttavana ja helpottavana tekijänä on korostanut esimerkiksi kilpailukykyä 
käsittelevä neuvoa-antava ryhmä20, ja kyseinen rooli on laajalti tunnustettu21. 
Todellisen tarpeen ja kysynnän arvioiminen osana yleispalvelujen soveltamisalan 
tarkastelua on tietoyhteiskunnassa erityisen vaikeaa, koska palveluihin saatetaan 
tarvita enemmän suoria voimavaroja, ja niiden puute on este monelle 
mahdolliselle käyttäjälle, jotka eivät voi kokeilla uusia palveluja niiden 
käyttökelpoisuuden määrittämiseksi22. Yleisön uusien tietopalvelujen suoran 
käyttömahdollisuuden tukeminen laitoksissa, kuten kouluissa, julkisissa 
kirjastoissa ja paikallisissa kehittämiskeskuksissa, voi olla kannattava ratkaisu23. 
Näissä olosuhteissa suurelle yleisölle tarjottaisiin käyttömahdollisuus, joka siltä 
muuten puuttuisi, mutta kustannukset olisivat ainoastaan pieni osa siitä, mitä ne 
olisivat, jos palvelu tarjottaisiin kaikkiin koteihin; koulutusta ja tukea voidaan 
tarjota kannattavassa muodossa ja eri palvelujen käyttökelpoisuutta ja suosiota 
voidaan testata. Mahdollisuutta käyttää rakennerahastoja tuen tarjoamiseksi 
kyseisenkaltaisille järjestelmille aiotaan tutkia. 
14) Nykyään alueellisista TTT-ohjelmista puuttuvat asianmukaiset uusien 
edistyksellisten perusrakenteiden ja. sovellusten kehittämistä täydentävät 
toimenpiteet. On tehtävä aloitteita TTT-ohjelmien yhtenäistämiseksi TTT-
koulutussuunnitelmien ja tunnettuuden lisäämiseen tähtäävien suunnitelmien, 
alueellisen taloudellisen rakennetuen, hankkeiden alkupääoman ja käyttäjien 
riskipääoman kanssa24. 
10 
Heikommassa asemassa oleville alueille ovat myös usein ominaisia perinteiset 
organisaatiorakenteet ja väliasteen toimielinten puute, mikä monissa tapauksissa 
johtaa päätöksentekijöiden kyvyttömyyteen laatia asiaankuuluvia 
tietoyhteiskuntaan liittyviä tavoitteita ja toteuttaa tehokkaita suunnitelmia. 
Aloitteita pitäisi tehdä organisaatio- ja hallinnointitaitojen kehittämiskurssien 
tarjoamiseksi ja tällaisten taitojen levittämiseksi alueella25. Lisäksi näyttää siltä, 
että yritysten sekä yritysten ja tietoresurssikeskusten välistä yhteistyötä 
edistämällä lisätään tehokkaasti uusien palvelujen ja sovellusten kysyntää. 
Lopuksi kokemusten puute TTT.n käytöstä estää joidenkin heikommassa 
asemassa olevien alueiden osallistumista tietoyhteiskuntaan. Kehittyneiden TTT-
sovellusten tehokas käyttö vaatii esimerkiksi tietokoneen käytön hallintaa, 
asianmukaisten tuki- ja käyttöpalvelujen saatavuutta ja kielitaitoa. Niinpä 
tarvitaan aloitteita TTT-opetusohjelmien vahvistamiseksi, etätyösuhteiden 
kehittämistaidon lisäämiseksi, tunnettuuden lisäämiseen tähtäävien kampanjoiden 
sekä tietoliikennettä ja tietotekniikkaa koskevien koulutus- ja 
uudelleenkoulutussuunnitelmien tukemiseksi 6. 
15) Tietoyhteiskunta on dynaaminen käsite. Kuten IRISI-aloitteet ovat osoittaneet, 
tietoyhteiskunta on eri yhteyksissä erilainen, sillä se riippuu paikallisten 
tuotantojärjestelmien rakenteesta, paikallisista toimielimistä ja väestön tarpeista. 
Tämän vuoksi komissiolla ei ole esittää valmiita ratkaisuja, mutta se voi kuitenkin 
ehdottaa tiettyä menettelytapaa ja siihen liittyvää välineistöä. Lähtökohtana on 
sen tunnustaminen, että alueellinen taso sopii parhaiten tietoyhteiskunnan sille 
tarjoamien mahdollisuuksien tunnistamiseen. Ainoastaan yhteisymmärrykselle, 
kumppanuudelle sekä käyttäjien ja TTT:n väliselle vuoropuhelulle alueellisessa 
yhteydessä perustuva lähestymistapa tekee tietoyhteiskunnasta todellisuutta, joka 
vastaa väestön ja yritysten tarpeisiin, eikä teknologian ylistyslaulua. Tämä 
käänteinen (bottom up) lähestymistapa myös tukee pk-yritysten tehtävää 
alueellisen kehityksen moottorina ja heijastaa työllisyyttä koskevan 
eurooppalaisen luottamussopimuksen käynnistämiä alueellisia 
työllisyyssopimuksia. Sen pitäisi osaltaan edistää tietoyhteiskunnan mahdollisen 
voimakkaan roolin ymmärtämistä kehitettäessä Euroopan tietoisuutta 
alkuvoimaisesta alueellisesta potentiaalista, tunnistettaessa ja edistettäessä 
mahdollisuuksia laajempaan rajat ylittävään kauppaan sekä taloudellisia 
mahdollisuuksia. 
Esimerkkeinä tästä lähestymistavasta ovat alueet, joita IRISI- ja RISI-aloitteet 
koskevat. Ensisijaista on tehdä tällaisista toimista pääsuuntauksia 
rakennerahastojen avulla ja tiiviissä yhteistyössä muiden unionissa käytettävissä 
olevien rahoitusmekanismien, erityisesti tietoyhteiskuntaa koskevan 
27 
toimintasuunnitelman yhteydessä toteuttavien hankkeiden kanssa . 
Komissio toteuttaa perusteellisen arvioinnin uusien tavoitetta 2 koskevien 
ohjelmien sekä tavoitetta 1 koskevien ohjelmien tietoyhteiskuntaan liittyvästä 
sisällöstä sekä ennen vuoden 1997 puolivälissä suoritettavaa tarkistusta että sen 
jälkeen. Arvioinnin avulla komissio, jäsenvaltiot ja alueet voivat tunnistaa 
tietoyhteiskuntaa tukevien toimien mahdollisuudet nykyisten ohjelmien 
yhteydessä ja määrittää tulevat painopistealueet. 
n 
Komissio on hiljattain esittänyt suunnittelukaudeksi 1996-99 ohjelmille 
suuntaviivat tavoitteen 2 kohdealueilla. Niissä vahvistetaan, että painopisteen 
"olisi oltava tietotekniikan käytännön sovelluksissa sekä palveluissa, jotka ovat 
osoittautuneet tehokkaiksi työpaikkojen sekä yritysten luomisessa ja 
ylläpitämisessä", ja erityistä huomiota kiinnitetään tunnettuuden lisäämis- ja 
koulutustoimiin. Lisäksi komissio valmistelee uusia suuntaviivoja tavoitteiden 1 
kohdealueille, joita koskevat ohjelmat on tarkoitus tarkistaa vuoden 1997 
puolivälissä. Tavoitteiden 1, 5b ja 6 kohdealueita ja jäsenvaltioita pyydetään 
tutkimaan mahdollisuuksien mukaan, miten tietoyhteiskuntaan liittyvien toimien 
määrää voisi lisätä. 
Tavoitteiden 1 ja 2 kohdealueilla toteutettavien toimien lisäksi komissio aikoo 
käyttää hyväkseen tavoitteiden 3 ja 4 kohdealueilla toteutettavien toimien 
tarjoamat mahdollisuudet ja tukea työttömien ja työttömyyden uhan alla olevien 
tietoyhteiskunnallisten taitojen kehittämistä. Erityisen olennaisena osatekijänä 
tietoyhteiskuntaan siirryttäessä pidetään yritysten ennalta ehkäisevien 
lähestymistapojen kehittämistä, mikä helpottaa työnjärj estämisen uusien 
muotojen käyttöönottoa ja mukauttamista sekä työntekijöiden ammattikoulutusta 
ja uudelleenkoulutusta. 
16) Heikommassa asemassa olevilta alueilta tulevien osapuolten osallistuminen 
neljänteen puiteohjelmaan muodostaa perustan tulosten, sovellusten ja parhaiden 
käytäntöjen omaksumiselle ja levittämiselle. TTK:n viidennen puiteohjelman 
valmistelu tarjoaa lisämahdollisuuksia, joiden avulla voidaan paremmin 
sisällyttää yhteenkuuluvuuden ulottuvuus TTK-politiikkaan ja vastata käyttäjien 
tarpeisiin, erityisesti tietoyhteiskunnan osalta. Komission ehdottamissa 
28 
suuntaviivoissa todetaan "käyttäjäystävällisen tietoyhteiskunnan" luominen 
TTK:n viidennen puiteohjelman yhdeksi painopistealueeksi. Jotta se paremmin 
täydentäisi rakennepolitiikkoja, on edistettävä alueiden aktiivista osallistumista 
toteuttamisvaiheeseen. 
PÄÄTELMÄT 
17) Maailman talouden kannalta tietoa pidetään yhä enemmän ensisijaisen tärkeänä 
avainresurssina. Tieto- ja tietoliikennetekniikoiden kehittyessä etäisyyksien 
taloudellinen merkitys vähenee, sillä tällöin yritykset ja kotitaloudet voivat 
sijainnistaan riippumatta saada tärkeää tietoa. Yhdistämällä perinteisesti erilliset 
alat (esim. tietoliikenne, tietotekniikka ja tiedotusvälineet) se on luonut laajoja 
mahdollisuuksia uusien toimintojen, palvelujen ja työpaikkojen synnylle. 
Kuitenkin kyky päästä tietoyhteiskuntaan ja sen tehokkaaseen käyttöön on 
epätasaisesti jakautunut Euroopan eri alueilla. 
18) Tässä tiedonannossa, jonka tarkoituksena on vähentää näitä eroja ja parantaa 
taloudellista ja yhteiskunnallista yhteenkuuluvuutta, pyritään esittämään 
muutamia keskeisiä työskentelyperiaatteita sääntelyn, perusrakenteisiin 
investoinnin ja kysynnän lisäämisen alalla. 
12 
Jäsenvaltioiden olisi varmistettava asiaa koskevan lainsäädäntönsä 
asianmukainen kehittäminen. Niiden täytyisi erityisesti: 
=> aloittaa laaja keskustelu yleispalvelun laajuudesta ja yleisön 
pääsystä tietoyhteiskuntaan, jotta tulevaisuudessa voidaan 
paremmin kehittää kyseistä lainsäädäntöä yksittäisen ihmisen, pk-
yritysten, yhteisön organisaatioiden, koulutusta antavien laitosten 
ja paikallisten yhteisöjen kannalta; 
=> pyrkiä saattamaan vapauttamisprosessi päätökseen; 
=> tutkia lisenssijärjestelmiä peittotavoitteiden yhteensovittamiseksi, 
mukaan lukien heikommassa asemassa olevat alueet, ottaen 
huomioon suhteellisuusperiaate sekä avointen ja kilpailukykyisten 
markkinoiden kehittäminen koko Euroopan unionissa. 
Jäsenvaltioita suositellaan: 
=> antamaan etusija televerkkojen loppuunsaamiselle ja 
parantamiselle sekä tunnistamaan investoinnin ja alueellisen 
suorituksen välinen yhteys. Nykyisten talousarviota koskevien 
rajoitusten vuoksi tuki olisi kohdistettava sellaisiin tietoliikenteen 
perusrakenteiden investointeihin, joilla optimoidaan alueellisen ja 
sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistäminen ja jotka eivät vääristä 
kilpailua uudessa ympäristössä; 
=> noudattamaan strategista ja yhteensovitettua tietoyhteiskunnan 
lähestymistapaa yhteistyössä alueellisten ja paikallisten 
viranomaisten, työmarkkinaosapuolten, perusrakenteiden ja 
palvelujen tarjoajien sekä muiden osapuolten kanssa; 
=> perustamaan julkisten/yksityisten osapuolten yhteistyötä yksityisen 
sektorin mukaan saamiseksi, jolloin voidaan taata sopivien 
hankkeiden valinta, niiden tehokas toteuttaminen ja pitkäaikainen 
taloudellinen kannattavuus; 
=> aloittamaan (myös rakennerahastojen puitteissa) koulutukseen ja 
työn järjestämiseen liittyviä aloitteita, kuten jo komission 
toimintasuunnitelmassa "Oppiminen tietoyhteiskunnassa" ja 
vihreässä kirjassa "Elämä ja työ tietoyhteiskunnassa 
ihmisläheisyys etusijalle" ehdotetaan. Ponnisteluissa olisi 
lisääntyvässä määrin keskityttävä koulutukseen. 
Komissio aikoo: 
=> ottaa huomioon jäsenvaltioissa toteutettujen kuulemisten tulokset 
(katso edellä) kehittäessään edelleen yleispalvelupolitiikkaansa 
lainsäädännöllisten aloitteiden yhteydessä sekä ottaa erityisesti 
huomioon 31. joulukuuta 1999 mennessä valmistuvan 
kertomuksen avoimen verkon tarjoamisen soveltamisesta (ONP) 
puhelintoimintaan ja yleispalveluista annetusta direktiivistä; 
13 
==> lisätä tietoyhteiskunnan alalla toteuttamiensa toimien 
yhteenkuuluvuutta, erityisesti TTK:n neljännen puiteohjelman ja 
rakennerahastojen välillä. Se aikoo myös lisätä ponnistelujaan 
liikkuvuuden ja tunnettuuden lisäämiseksi ja taata, että käyttäjien 
tarpeet ovat todellakin edelleen edustettuina TTK:n viidennessä 
puiteohjelmassa; 
=> valmistella kevääksi 1997 tiedonannon, jossa esitetään vihreää 
kirjaa Elämä ja työ tietoyhteiskunnassa koskevien kuulemisten ja 
keskusteluprosessin seurantana toteutettavia toimia. Se kehittää 
kohdistettua "ihmisläheisyys etusijalle" lähestymistapaa 
sosiaalipolitiikkaan tietoyhteiskunnassa, joka vastaa käytännön 
toimia koskeviin tarpeisiin. 
==> myöntää jäsenvaltioille ja alueille teknistä apua uusien tieto- ja 
tietoliikennetekniikoiden edistämiseksi, mukaan lukien 
elektroninen kaupankäynti, ja lisätä osana yrityspolitiikkaansa pk-
yritysten tietoyhteiskunnan mahdollisuuksien 
käyttömahdollisuuksia, sekä ottamalla huomioon niiden 
erityistarpeet että tehostamalla tiedotusta näiden mahdollisuuksien 
osalta; 
=e> osallistua jäsenvaltioiden toimiin ja jatkuvasti tukea niitä 
rakennerahastojen avulla, erityisesti suunnitella yhteensovitettuja 
ja strategisia lähestymistapoja tietoyhteiskuntaan, edistää 
alueellisen kapasiteetin rakentamista kaikilla tasoilla. Komissio 
aikoo myös toteuttaa perusteellisen arvion tietoyhteiskunnan 
osuudesta tavoitteita 1 ja 2 koskevissa ohjelmissa; korostaa 
tietoyhteiskunnan osuutta tavoitteen 1 kohdealueiden uusissa 
suuntaviivoissa sekä hyödyntää tavoitteiden 3 ja 4 sekä ADAPT-
BIS -yhteisöaloitteen tarjoamia mahdollisuuksia. 
14 
TILASTOLIITE 
YLEISET TIETOLIIKENTEEN/TIETOYHTEISKUNNAN OSOITTIMET ,29 
1,1 Käyttömahdollisuuden osoittimet 
Yritysten ja kotitalouksien aktiivisen tietoyhteiskuntaan osallistumisen ensimmäinen edellytys 
ovat tarvittavat laitteet ja valmis yhteys verkkoihin. Vaikka Euroopan unionin alueet 
lähentyvätkin toisiaan monin tavoin, merkittäviä maantieteellisiä eroja esiintyy sen osalta, miten 
kauan tilaajan on odotettava tietyn yhteyden asentamista, kyseisen yhteyden palvelun laadun 
sekä yhteyden tukemien palvelujen määrän osalta. 
VERKKO TAI PALVELU 
PSTN 
- Vikoja/100 pääliittymää 1994 
- Digitaalisia liittymiä (%) 1994 
ISDN 
(j ärj estelm äliitty mät) 
- Maantieteellinen peitto 1994 
- Suunniteltu peitto 1996 
Julkiset online-palvelut 
- CompuServe solmua/ 
milj. ihm. 1995 
- Palvelunumeroita/ 
milj. ihm. 1995 YDIN­
ALUEIDEN 
KESKI­
ARVO0' 
11,3 
71,2 
85,0 
100,0 
0,54 
1,94 KOHEESIO-
ALUEIDEN 
KESKIARVO 
32,6 
60,6 
32,3^"' 
80,0 
0,05 
0,36 KOHEESIO-
ALUEIDEN 
POIKKEAMA 
(%) 
+ 188.0 
-15,0 
-62,0 
-20,0 
-91,0 
-81,0 
(l) Euroopan ydinalueeseen, sellaisena kuin se on määritettynä NEXUS-tutkimuksessa, kuuluvat 
kaikki Euroopan yhteisöjen jäsenvaltiot, lukuun ottamatta koheesiomaita (Irlanti, Kreikka, 
Espanja ja Portugali) ja Italian koheesioalueita. 
"" Vuoden 1995 lopussa espanjalainen operaattori Telefonica ilmoitti täydellisestä 
maantieteellisestä peitosta joko suoraan ISDN-vaihteen tai etäyhteyksien kautta. Samoin 
Portugalin Telecom ilmoitti lähes 100 prosentin peitosta (mukaan lukien Atlantin saaret, kuten 
Madeira). Tavallisin asennusaika on 4 viikkoa; monilla alueilla se on paljon lyhyempi, mutta 
syrjäisillä alueilla asennukseen menee jopa 8 viikkoa. 
Esimerkiksi vuonna 1995 verkkoon liittymiseen kuluva aika oli Länsi-Saksan osavaltioissa 20 
työpäivää, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ranskassa 8 työpäivää, mutta Kreikassa 80 
työpäivää. 
Myös PSTN:n (yleinen kytkentäinen puhelinverkko - Public Switched Telephone Network) 
yhteyksien laatu ja luotettavuus vaihtelevat varsin suuresti sekä jäsenvaltioittain että alueittain. 
Esimerkiksi vuonna 1994 Kreikassa ilmeni sataa pääpuhelinyhteyttä kohti keskimäärin 53,0 
vikaa verrattuna Euroopan ydinalueeseen, jossa vikojen määrä oli keskimäärin 11,3 (lähes 
nelinkertainen ero). 
15 
30 Käyttömahdollisuuksista kertoo myös digitaalisen monipalveluverkon (ISDN) 
käyttömahdollisuus. Euroopan ytimen alueesta lähes 85 prosentilla oli ISDN vuonna 1994, kun 
taas koheesioalueilla luku oli ainoastaan 32,3 prosenttia. 
Myös kaupallisten online-palvelujen yleisyys ilmentää kansallisia ja alueellisia eroja 
tietoyhteiskunnan hyödyntämismahdollisuuksissa. Vuonna 1995 Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa oli 180 palvelunumeroa online-palveluihin (1 jokaista 320 000 asukasta 
kohti), Saksassa 63 (1 jokaista I 150 000 asukasta kohti), Portugalissa 3 (1 jokaista 3 200 000 
asukasta kohti) ja Espanjassa 6 (1 jokaista 6 600 000 asukasta kohti). 
1.2 Kohtuuhintaisuuden osoittimet 
Verkko- ja palveluliittymien käyttömahdollisuus on tarvittava mutta ei riittävä edellytys • 
yrityksillä ja kotitalouksilla olisi oltava varaa käyttää niitä. Jälleen jäsenvaltioiden välillä on 
huomattavia eroja hintarakenteita verrattaessa . 
Esimerkiksi vuonna 1994 kotiliittymän perusmaksut (ilmaistuna prosentteina BKT:sta) olivat 
kaksi kertaa kalliimpia koheesioalueilla (Portugalissa 3 kertaa ja Irlannissa 2,5 kertaa 
kalliimpia). 
PALVELUJEN KUSTANNUKSET 
PSTN (ecua) 
-Kotiliittymän asennus 
-Kotiliittymän perusmaksut 
(2 kuukaudelta) 
-Paikallispuhelut (sykäys 5 minuutin 
välein) 
Matkapuhelinkustannukset (1994 USD) 
- Liittymä 
- Kuukausimaksu 
-Paikallispuhelut (3 minuuttia) 
Vuokraliittymämaksut 
- Liittymä (ecua) 
- Kuukausivuokra 50km (ecua) 
- Kuukausivuokra 250km (ecua) YDIN­
ALUEIDEN 
KESKI­
ARVO 
107.5 
21.7 
0.22 
64.6 
42.7 
1.4 
502.2 
353.0 
844.0 KOHEESIO-
ALUEIDEN 
KESKIARVO 
142.4 
18.4 
0.16 
83.8 
29.6 
1.73 
396.6 
429.0 
829.0 KOHEESIOALUEIDEN 
POIKKEAMA (%) 
+32,46 
-15,44 
-26,45 
+ 29,7 
-30,7 
+ 23.6 
-21,0 
+21,4 
-1,8 
32 Lisäksi nykyisellä tariffien uudelleenmäärittelyllä on taipumus muuttaa tariffirakenteita 
lisäämällä nopeammin kotitalouksien osuutta kiinteistä hinnoista ja korottamalla selvästi 
paikallispuhelujen hintoja sekä laskemalla kauko- ja ulkomaanpuhelujen hintoja. OECD-
tutkimuksen mukaan vuosina 1990-1994 yritysliittymien kuukausimaksut nousivat reaalisesti 
5,5 prosenttia, kun kotiliittymien kuukausimaksut nousivat reaalisesti 15,5 prosenttia. Sama 
tutkimus osoittaa, että vuosina 1990-1994 paikallispuhelujen hinnat nousivat 37,3 prosenttia, 
kun taas kaukopuhelujen hinnat laskivat 24 prosenttia ja ulkomaanpuhelujen 25,5 prosenttia. 
1.3 n osoittimet 
Mahdollisuus kohtuuhintaiseen käyttöön ei kuitenkaan takaa, että ihmiset käyttävät palveluja, ja 
käytön osoittimet ovat myös keskeinen tekijä yritettäessä mitata koheesiomaiden ja muiden 
16 
maiden välillä olevaa kuilua ja sen seurauksia. Peruspuhelinliikenteen käyttöä mitattaessa 
yleisesti käytetty osoitin on pääliittymien määrä 100 asukasta kohti. Vuonna 1995 ydinalueilla 
oli keskimäärin 54,3 pääliittymää jokaista 100 asukasta kohti verrattuna koheesioalueisiin, joilla 
niitä oli 40,2 jokaista 100 asukasta kohti. 
Vaikka puhelinliikenne on useimpien yritysten ja kotitalouksien pääviestintämenetelma, 
tietoyhteiskunnan lähestyminen edellyttää, että muita sähköisen viestinnän muotoja, kuten 
tekstiä, kuvia ja tiedon muita muotoja käytetään yhä enemmän. Yhtenä osoituksena alueiden ja 
maiden kyvystä osallistua tietoyhteiskuntaan on internet-palvelimien määrä. Ydinalueilla oli 
vuonna 1995 keskimäärin I internet-palvelin 200 asukasta kohti, kun koheesioalueilla niitä oli 1 
jokaista I 300 asukasta kohti. 
KÄYTTÖ-INDIKAATTORIT 
Puhelinyhteyksien tiheysl995 
- Pääliittymiä/100 asukasta 
Matkaviestinliikenne 1995 
- Päätelaitteita/100 
Kaapelitelevisio 
- Kotitaloudet, joissa kaapeli-
liittymä (%) 1995 
- Kotitaloudet, joissa satelliitti-
liittymä (%) 1995 
Dataliikenne 
- Pakettiverkon tilaajia/ 
1000 asukasta 
- Teletietopalvelun tilaajia/ 
1000 asukasta 
- ISDN:n tilaajia/ 
1000 asukasta 
Internet 
- Internet-palvelimia/ 
1000 asukasta (1995) Ydin­
alueiden 
keskiarvo 
54,3 
9,1 
51,4 
13,8 
1,5 
32,5 
2,4 
5,3 Koheesioalueiden 
keskiarvo 
40,2 
• 3,7 
8,0 
4,4 
1,3 
6,3 
0,2 
0,6 Koheesioalueiden 
poikkeama (%) 
-26,0 
-59,4 
-84,4 
-68,1 
-13,3 
-80,6 
-91,7 
-88,7 
Tietoliikennetoiminnan investoinnit asukasta kohden on lisäosoitin: koheesioalueilla investoitiin 
tietoliikennealalla keskimäärin 40 prosenttia vähemmän kuin ydinalueilla. Erityisen 
hämmästyttäviä ovat luvut, jotka koskevat tietoyhteiskuntaan pääsemiseksi välttämättömien 
mikrotietokoneiden yleisyyttä: vuonna 1995 ydinalueilla oli 15,2 mikrotietokonetta 100 asukasta 
kohti, kun taas Kreikassa niitä oli 3,1, Espanjassa 8,6, Portugalissa 6 ja Italiassa 8,9. 
17 
VUTTKFT 
5 "On selvää, että TTT;t tarjoavat valtaisat mahdollisuudet kasvuun ja työpaikkojen hiomiseen: 
panosten tehokkaampaan käyttöön [...]; suurempiin tuloihin ja parempaan hyvinvointiin; 
hajautetumpiin organisaatiomuotoihin [...]; yhdenmukaisempiin alue- ja kaupunkisuunnittelun 
malleihin; yksilölliseen kehittämiseen sekä demokraattisempaan päätöksentekoon. Kaikki nämä 
korkeamman taloudellisen tuottavuuden kasvun mahdollisuudet riippuvat keskeisesti 
teknologisen, taloudellisen ja sosiaalisen ulottuvuuden yhdenmukaisuudesta" EY K, 
"Eurooppalaisen tietoyhteiskunnan rakentaminen kaikille - Korkean tason 
asiantuntijaryhmän ensimmäiset vaikutelmat", s. iii, välikertomus, tammikuu 1996. 
Tutkimus "Effects on employment of the liberalisation of the telecommunication sector' 
(Tietoliikennealan vapauttamisen vaikutukset työllisyyteen), jonka komissio vuonna 1996 teetti 
BIPE-neuvostolla, IFOrlla ja LENTIC:illä, on selvittänyt teletoiminnan vapauttamisen vaikutuksia 
erilaisissa vapauttamista koskevissa suunnitelmissa ja teknologian levittämisessä. Kaikki tutkitut 
suunnitelmat viittaavat siihen, että teletoiminnan vapauttamisen olisi johdettava nopeampaan 
teletoiminnan levittämiseen ja hinnan alennuksiin. Näillä on todennäköisesti epäsuora myönteinen 
vaikutus kokonaistalouteen, ja ne ovat vastapainona teletoiminnan vapauttamisen julkisten 
operaattoreiden työllisyyteen aiheuttamille kielteisille vaikutuksille. Nopeaa vapauttamista ja 
nopeaa teknologista levittämistä koskevassa suunnitelmassa voitaisiin vuoteen 2005 mennessä 
koko Euroopassa luoda tai ylläpitää 1,3 miljoonaa työpaikkaa, joista 93 000 tietoliikennealalla. 
Jälkimmäinen luku selittyy sillä, että vapauttamisen käynnistämä työpaikkojen syntyminen, jonka 
saavat aikaan uusien tietoliikennepalveluiden tarjonta, laitteiden valmistus, tietoliikennelaitteiden 
jälleenmyynti ja toimijoiden suora toimittaminen, tuo mukanaan hyödyn, joka on suurempi kuin 
perinteisten teletoiminnan harjoittajien kärsimät tappiot. 
"Organisaatioiden ja rakenteiden mukauttaminen on keskeistä ja kiireellistä kaikenkokoisissa 
yrityksissä ja organisaatioissa. Ennen kuin tämä prosessi on kunnolla käynnistynyt, 
tietoyhteiskunta todennäköisesti tuhoaa enemmän työpaikkoja kuin luo niitä. " "Verkot ihmisiä ja 
ihmisyhteisöjä varten - Miten tietoyhteiskunnasta saadaan mahdollisimman suuri hyöty 
Euroopan unionissa ?", Tietoyhteiskuntafoorumi, Ensimmäinen vuosikertomus, tiivistelmä, 
1996. 
Laaja keskustelu asiasta on vihreässä kirjassa "Elämä ja työ tietoyhteiskunnassa: 
ihmisläheisyys etusijalle", EYK heinäkuu 1996. Tietoyhteiskunnan sosiaalista yhteenkuuluvuutta 
käsitellään lisää tulevassa toimintasuunnitelmassa, jota komissio valmistelee vihreän kirjan 
seurannassa. 
"Sosiaalisen ja teollisen rakenteen vuoksi tehokas käyttö vaihtelee suuresti erilaisilla alueilla. 
[...]. Kysynnän maantieteellisen tekijän merkitys vähenee enemmän tai vähemmän tasaisesti niin 
sanottujen maailmankaupunkien keskeisten teollisuusalueiden ulkopuolella, kasvaa paikoitellen 
siellä, missä on paljon yrityskäyttäjiä, ja vähenee nopeammin harvaan asutuilla tai erityisen 
köyhillä alueilla. f...j. Maantieteen merkitys on samalla yhtä tärkeä myös tietoliikennepalvelujen 
tarjonnan kustannuksissa, jossa sen vaikutus yleensä kääntää tehokkaan kysynnän mallin 
ylösalaisin. Tässä yhtälössä kustannukset ovat yleensä alhaisemmat tiheämpään asutuilla 
alueilla. [...]." NEXUS et ai. " An assessment of the social and economic cohesion aspects of 
the development of the Information Society in Europe" (Arvio tietoyhteiskunnan kehityksen 
sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden tekijöistä Euroopassa), tammikuu 1996, IV osa, s. 
9. Komissio on ottanut ongelman täysin huomioon laatimalla joukon politiikkaa ja lainsäädäntöä 
koskevia asiakirjoja, jotka määrittävät yleispalvelujen paikan sen tietoliikennepolitiikassa. Katso 
esimerkiksi kilpailusta telepalvelumarkkinoilla annettu direktiivi 90/388/ETY (EYVL 22.3.1996), 
jossa määritetään yleispalveluja koskevat periaatteet ja selvitetään, miten yleispalvelujen 
nettokustannukset on jaettava, ja uudempi KOM (96) 608, 27.11.1996, "Periaatteet kansallisten 
suunnitelmien arvioinnissa yleispalvelujen hinnan määrityksen ja rahoituksen osalta ja 
suuntaviivat kyseisten järjestelmien toimintaa varten". Lisäksi asiakirjassa KOM (96)73, 
13.3.1996, "Teleyleispalveluista täysin vapautetun ympäristön näkökulmasta" luodaan 
18 
yleispalveluja koskeva määritelmä, soveltamisala ja korjausmekanismi, joka korostaa niiden 
dynaamisuutta ja kehittyvää luonnetta. 
Ison-Britannian kokemusten mukaan on kuitenkin syytä jonkinasteiseen varovaisuuteen: 
"Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa on yksi EU:n vapaimmista tietoliikennejärjestelmistä, 
tietoliikenteen tarjonta vaihtelee suuresti. Lontoon Cityssä yrityksillä on vastassaan kilpailevia 
toimittajia ja palvelut ovat kehittyneimmät. Muiden keskeisten kaupunkien tärkeimmillä 
liikealueilla, yrityspuistoissa ja muissa liiketoiminnan keskittymissä yritykset voivat valita 
toimittajansa useista vaihtoehdoista ja niillä on mahdollisuudet käyttää kehittyneimpiä palveluja. 
Muilla kaupunkialueilla yrityksillä on rajatumpi toimittajien valikoima ja suoria yhteyksiä on 
yleensä ainoastaan entisestä posti- ja telehallinnosta ja, mikäli perusrakenteet on rakennettu, 
paikallisesta kaapelitoiminnan harjoittajasta. Monissa pienkaupungeissa ja maaseudulla 
asiakkaat kohtaavat toimittajan, jolla on tosiasiallinen monopoli entisessä posti- ja 
telehallinnossa. Monilla alueilla ja ensisijaisesti maaseudulla asiakkailla ei todellakaan ole edes 
suoraa pääsymahdollisuutta digitaaliseen vaihtoon, joka kykenee tarjoamaan palveluja ISDN: n 
perushinnalla. Katso "Aluekehitys tietoyhteiskunnassa: Analyysin tarkastelu" (Regional 
Developments in the Information Society: A Review of Analysis), s. 23, CURDS 1996. 
Tietoyhteiskunnan sosiaalisia ja yhteiskunnallisia näkökohtia käsittelevän johtavien 
asiantuntijoiden ryhmän valmistelema asiakirja. Tähän liittyen komissio aikoo tutkia 
vapauttamisesta saatuja kokemuksia (esimerkiksi Yhdistynyt kuningaskunta, USA, Suomi, Ruotsi 
ja Uusi-Seelanti). 
EYK:n sisäinen valmisteluasiakirja "Vuosien 1994-1999 rakenteellisia tukitoimia koskevien 
suunnitelmien tietoliikennettä, postipalveluja sekä tutkimusta ja teknologista kehittämistä 
koskevia näkökohtia", Bryssel 1996. Kyseisen analyysin lukujen tulkinta ja käyttö edellyttävät 
varovaisuutta toisaalta tietoyhteiskunnan osa-aloihin jakautuneen ja kaiken kattavan luonteen ja 
toisaalta rakennerahastojen suunnittelumenettelyn luonteen, jäsenvaltioiden suunnittelussa 
noudattamien erilaisten lähestymistapojen ja niiden erilaisten aikataulujen vuoksi. 
Tietoyhteiskuntaan liittyvät kustannukset on usein arvioitu kokonaisluvuista, joissa on mukana 
muita aloja, kuten teollisuus sekä tutkimus ja kehittäminen. Niistä kuitenkin saa hyvän käsityksen 
siitä, miten tärkeä tietoyhteiskunta on jäsenvaltioiden poliittisilla esityslistoilla. 
Esimerkiksi Ruotsilla ja Suomella on kokonaisvaltainen lähestymistapa tietoyhteiskuntaan. Nämä 
kaksi maata eivät ainoastaan myönnä suurempaa osaa käytettävissä olevista varoista 
tietoyhteiskuntaan liittyviin toimenpiteisiin vaan myös keskittävät pyrkimyksensä kysynnän 
edellytysten parantamiseen esimerkiksi parantamalla työvoiman tietoyhteiskuntataitoja, 
järjestämällä kouluihin tarpeelliset yhteydet ja kehittämällä asianmukaisia palveluja ja 
sovelluksia. Ruotsin yhtenäisen ohjelma-asiakirjan suunnitelmassa on tavoitteen 6 osalta alusta 
alkaen määritetty yhdeksi laaja-alaisista periaatteista tiettyjen toimien arvioimisessa 
"tietoteknologian hyödyntäminen parhaalla mahdollisella tavalla kaikilla sosiaalisen ja 
taloudellisen toiminnan aloilla". Siten tietoyhteiskunnan keskeisenä ominaisuutena oleva alojen 
välinen kaiken kattava luonne voidaan havaita välittömästi. Näin "tietoteknologian sovellusten 
lisääntyvä käyttö ja tietoteknologian alan taitojen ja asiantuntemuksen hankkiminen" on yksi 
yhtenäisen ohjelma-asiakirjan yleistavoitteista ja helpottaa uusien työpaikkojen luomista, mikä on 
Ruotsin suunnitelman keskeinen tavoite. Lisäksi tietoyhteiskunta on avaintekijä yhtenäisen 
ohjelma-asiakirjan kaikkien viiden painopistealueen kehittämisessä ja sitä pidetään avainasiana 
käytännöllisesti katsottuna kaikilla osa-alueilla. 
STAR (The Special Telecommunications Action for Regional Development) myönsi vuosina 
1987 - 1991 780 miljoonaa ecua Euroopan aluekehitysrahastoista (EAKR) "sen suhdanteen 
muuttamiseksi, jossa kehittyneiden tietoliikennepalveluiden kysyntä on liian alhainen, jotta 
tarjontaa syntyisi kaupallisin perustein, ja jossa tiedon puute kehittyneiden 
tietoliikennepalveluiden tarjoamista eduista vähentää kysyntää yhä enemmän" heikommassa 
asemassa oleville seitsemälle jäsenvaltiolle. Vaikka STAR-ohjelmaan kuului toimenpiteitä 
kysynnän edistämiseksi (esimerkiksi pk-yritysten tietokantojen ja teletietopalveluiden 
kehittäminen ja edistäminen), 80 prosenttia talousarviosta käytettiin perusrakenteiden 
parantamiseen, ja ensisijaisina painopisteinä olivat verkon digitalisoiminen, julkiset tietoverkot ja 
matkapuhelimet. Ohjelma onnistui aikaistamaan julkisten teletoiminnan harjoittajien 
investointisuunnitelmia, johon kuuluivat verkkojen digitalisoinnin nopeuttaminen kahdella 
vuodella Kreikassa ja matkaradioverkon perustamisen aikaistaminen Portugalissa kahdella 
19 
10 
II 
12 
13 
14 
15 
17 vuodella. Katso Ewbank Preece Ltd, "STAR - Yhteisön tason arviointi", lopullinen kertomus, 
tiivistelmä, EYK, 1993. 
STAR-ohjelman vuonna 1991 korvannut TELEMATICS-ohjelma, jonka talousarvion suuruus on 
noin 233 miljoonaa ecua, pyrki edistämään kehittyneiden tietoliikennepalveluiden, etenkin 
datapalveluiden, käyttöön ottamista ja käyttöä pk-yrityksissä ja kansallisessa hallinnossa. 
Lähestymistapa oli heti STAR:in lähestymistavasta poikkeava ja sitä täydentävä, ja siihen kuului 
käytännönläheisten sovellusten kysynnän edistäminen eri toiminnan aloilla yhden tai useamman 
alueen kehityksen edistämiseksi. Samansuuntainen pyrkimys oli mahdollistaa kyseisillä alueilla 
yhteisön oikeuden nojalla kilpailuun avautuneista palveluista hyötyminen. Siten TELEMATICS-
ohjelma heijastaa uutta yhteisön toimenpiteiden painopistealuetta ja suosii niitä tukevia 
sovelluksia ja telemaattisia palveluita. 
HSR:n tukitoimenpiteillä pyritään eri tavoitteiden avulla tukemaan tietoyhteiskuntaan suoraan 
liittyvien inhimillisten voimavarojen kehitystä, ja niiden suuruudeksi on arvioitu 4 miljoonaa ecua 
suunnittelukaudella 1994- 1999. 
Komissio yhteisrahoittaa jo joitakin toimia, joihin kuuluu esimerkiksi tavoitteisiin 1, 5b ja 6 
kuuluvien maaseudun teletupien perustaminen ja LEADER II -yhteisöaloitteeseen ' kuuluvat 
paikalliset telematiikkahankkeet. Esimerkiksi Lounais-Suomella ja saaristoalueilla on Suomen 5b-
ohjelmassa hanke etätyön ja telematiikan koulutuksen edistämistä koskevan verkon 
kehittämiseksi. Tietoyhteiskuntaan liittyy selvästi monia muita yhteisön toimia. Esimerkiksi 
WOLF-koehankkeiden tehtävänä oli edistää pk-yritysten sähköistä kauppaa heikommassa 
asemassa olevilla alueilla. Seitsemän aluetta määrittää yhteistyössä komission kanssa sosiaalisia, 
taloudellisia ja teknisiä tekijöitä, jotka vaikuttavat tietoliikennepalveluiden kehittymiseen 
epäsuotuisilla alueilla. WOLF:in talousarvion suuruus on 530 000 ecua ja se rahoitetaan 
EAKR:sta annetun asetuksen 10 artiklan mukaisesti. Muita esimerkkejä ovat IMPLACE-aloite 
edistyneiden tieto- ja tietoliikennetekniikoiden käytön edistämiseksi heikommassa asemassa 
olevilla alueilla sijaitsevissa tuotantotoimintaa harjoittavissa pk-yrityksissä sekä MARSOURCE-
aloite kalastustuotteiden sähköisten kaupankäyntijärjestelmien edistämiseksi syrjäisten alueiden 
haittojen voittamiseksi. 
IRISI-lähcstymistavan innovatiivinen puoli muodostuu hallinnollisista mekanismeista, joiden 
avulla suunnitelma on kehitetty, eli yhteistyöstä alueellisten ja paikallisten toimielinten ja 
ammatillisten yhteisöjen sekä koulutuslaitosten, ammattijärjestöjen, kauppakamarien, 
yhteistoiminnallisten liikkeiden ja vapaaehtoisalan kanssa. Kuuden osallistuja-alueen - Saksi (D), 
Luoteis-Englanti (GB), Nord-Pas de Calais (F), Piemonte (I), Valencia (E) ja Keski-Makedonia 
(EL) - oli laadittava tietoyhteiskuntaa koskeva suunnitelma analysoimalla perustilannetta ja 
arvioimalla mahdollisuuksia tietoyhteiskunnan rakentamiseksi keskittämällä pyrkimykset 
kaikkien asiaan liittyvien alueellisten tekijöiden yhdistämiseksi. 
RISI 1 -hankkeiden talousarvion suuruus on 6 miljoonaa ecua ja ne koskevat 23 aluetta koko 
Euroopassa. Tämä tarkoittaa sitä, että kaikkialla lähes 25 prosenttia kaikista rakennerahastojen 
tukikelpoisista alueista on tällä hetkellä mukana suunnitelman valmistelussa ja sen 
muuttamisessa toimintasuunnitelmaksi. Lisäksi komissio suunnittelee 10:tä useaa aluetta 
koskevaa koesovellusta EAKR:sta annetun asetuksen 10 artiklan ja ESR:sta annetun asetuksen 6 
artiklan mukaisesti 15 miljoonaa ecun talousarviolla parhaan tietoyhteiskunnan kehittämistavan 
löytämiseksi (RISI2). 
Katso KOM (96) 73, 13.3.1996 "Teleyleispalvelu täysin vapautetun ympäristön 
näkökulmasta". 
Katso KOM (96) 419, 11.9.1996, ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi 
"Avoimen verkon tarjoamisen (ONP) soveltamisesta puhelintoimintaan ja teleyleispalvelusta 
kilpailuympäristössä" (korvaa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/62/EY). 
Katso KOM (96) 73, 13.3.1996 "Teleyleispalvelu täysin vapautetun ympäristön 
näkökulmasta" jakso "Tietoyhteiskunnan palvelujen yleinen käyttömahdollisuus", IV jakso, s. 
19. 
20 
18 
19 
20 
21 
22 
23 
24 
25 
26 
27 
28 
29 "Tavan, jolla me kehitämme tietoyhteiskuntaa, aikamme perusteellisinta muutosta, on 
heijastettava niitä ajatuksia ja arvoja, joiden varaan Euroopan unioni on muodostettu. Näiden 
ajatusten ja arvojen on oltava avoimia, jotta ne saisivat ja ansaitsisivat osakseen Euroopan 
kansalaisten laajan kannatuksen." "Elämä ja työ tietoyhteiskunnassa: Ihmisläheisyys 
etusijalle", vihreä kirja, tiivistelmä, heinäkuu 1996. Lisäksi kaiken yleispalveluissa tapahtuneen 
kehityksen on oltava yhdenmukaista eurooppalaisten yleistä merkitystä omaavien palveluiden 
lähestymistavan kanssa. Katso erityisesti KOM (96) 443, 11.9.1996 "Yleishyödylliset palvelut 
Euroopassa". 
Katso NEXUS et ai., II osa, s. 20-21. 
Katso ensimmäinen neuvoa-antavan työryhmän kilpailua käsittelevä muistio, kesäkuu 1995, s. 17. 
Katso esimerkiksi äskettäin julkaistu ensimmäinen kertomus taloudellisesta ja sosiaalisesta 
koheesiosta (EYK, marraskuu 1996), 4 luku, s. 78-81. 
Riittämättömät tulot ja riittämätön kulutuskapasiteetti saattavat todellakin aiheuttaa suuria esteitä. 
USA:n kauppaministeriön vuonna 1995 suorittama tutkimus "Verkon väliinputoajat: tutkimus 
Amerikan maaseudun ja kaupunkien köyhistä" osoittaa, että kotitalouksien tulotason ja 
tietokoneen omistamisen välillä on selvä positiivinen yhteys: 4,5 - 8,1 prosentilla alhaisimman 
tulotason (alle K) 000 USD) kotitalouksista on tietokone, kun taas 59,6 - 64,4 prosentilla 
ylemmän tulotason (vähintään 75 000 USD) kotitalouksista on tietokone. Vastaavia tietoja 
yhteisön alueelta ei ole käytettävissä. 
Katso KOM (96) 73, 13.3.1996. Näkökantaa tukee muun muassa tietoyhteiskuntafoorumi, joka 
mainitsee "paikallisten käyttöpisteiden perustamisen yleisiin kirjastoihin, kouluihin ja muihin 
yhteisön kokoontumispaikkoihin" keinona saada kahtia jakautuneen yhteiskunnan vaarat 
mahdollisimman vähäisiksi. Lisäksi on syytä mainita korkean tason asiantuntijaryhmä, joka 
osavuosikatsauksessaan painottaa tarvetta tutkia "yleisiä yhteisön palveluja", jotka laajentavat 
yleispalvelujen tarjontaa ja sisältävät uuden tietopalvelun perustason käyttömahdollisuuden, mutta 
rajoittuvat paikallisten yhteisöjen koulutus-, kulttuuri-, terveys-, sosiaali- tai taloudellisen alan 
laitoksiin. Vastaavalla tavalla taloudellisen ja sosiaalisen koheesion ensimmäisessä kertomuksessa 
sanotaan, että "laajempi tietoyhteiskuntaan pääsy esimerkiksi kouluissa, sairaaloissa ja 
kirjastoissa" on vaihtoehto, jota politiikan laatijoiden olisi harkittava. 
On myös tarpeen edistää TTT:n käyttöön ottoa julkishallinnossa (esim. IDA-ohjelma yhteisössä), 
mikä voi toimia alueen kehitystä edistävänä tekijänä ja käynnistää monia aloitteita 
yksityissektorilla. 
Katso vihreä kirja Elämä ja työ tietoyhteiskunnassa:ihmisläheisyys etusijalle, Euroopan 
yhteisöjen komissio, heinäkuu 1996. 
Laaja käsittely aiheesta koulutus tietoyhteiskunnassa on komission toimintasuunnitelmassa 
"Oppiminen tietoyhteiskunnassa" KOM(96)471, syyskuu 1996. 
Se rahoittaa osaltaan jo esimerkiksi telematiikan sovellusten koulutusta tietotupien perustamiseksi 
tavoitteen 1, 5b ja 6 maaseutualueilla sekä paikallisten telematiikkahankkeiden aloittamiseksi 
yhteisöaloitteen Leader II yhteydessä. 
Katso KOM(96)332 lopullinen, 10. heinäkuuta 1996, "Huomisen keksiminen - Euroopan 
tutkimus kansalaisten palveluksessa" ja KOM(96)595 lopullinen, 20. marraskuuta 1996, 
"Viides puiteohjelma: lisää aineksia suuntauksista käytävään keskusteluun" 
Tietoja voi löytää joulukuussa 1995 valmistuneesta tutkimuksesta "An assessment of the social 
and economic cohesion aspects of the development of the Information Society in Europe", 
jonka ovat komissiolle tehneet NEXUS et al.. Vaikka tässä liitteessä on pyritty antamaan 
tuoreempaa tietoa, varovaisuus on aiheellista, koska tietoliikenneala muuttuu nopeasti. Lukijan on 
tiedostettava, että tietoyhteiskunnan kehittyminen heikommassa asemassa olevilla alueilla ei 
suinkaan ole suoraviivainen tilastollisesti ennakoitavissa oleva ilmiö. Esimerkiksi vuonna 1996 
matkaviestintentilaajien määrä lisääntyi Espanjassa 230 000:sta yli miljoonaan; ISDN:n peittoalue 
21 
30 
31 on koheesiomaissa kehittynyt olemattomasta lähes täydelliseksi kolmen viime vuoden aikana; ja 
vuoden 1996 lopulla Espanjassa oli yli 500 000 internetin käyttäjää, kun muutama vuosi sitten 
käyttäjiä oli tuskin lainkaan. Lisäksi digitaalisen sateli iittilähetysjärjestelmän viimeaikainen 
kehitys luultavasti osoittautuu vaihtoehdoksi kaapelitelevisiolle, jolloin heikommassa asemassa 
olevat alueet voivat parantaa suorituksiaan tällä alalla. 
ISDN on lyhenne, joka kuvaa digitaalisen verkon nykyisten ja uusien tietoliikennepalvelujen 
kirjoa. ISDN poistaa puhe-, tieto-, teksti- ja videopalvelujen välisiä esteitä ja yhdistää ne yhdeksi 
digitaaliseksi tietoliikenneverkoksi. ISDN antaa kuluttajille huomattavia palvelujen saatavuuteen 
ja käytön joustavuuteen liittyviä etuja. 
Hintarakenne on kiinteiden (asennus ja tilaus) ja käyttökustannusten välinen suhde kuluttajan 
kokonaislaskussa. 
32 
"Tariffien uudelleen määrittelyllä pyritään tasapainottamaan kunkin hinnoitellun palvelun 
kustannukset veloitettujen hintojen kanssa. 
33 
Y. Katoja S. Paltridge, "Telecom tariffs and the move to markets , The OECD Observer, N:o 
191, Joulukuu 1994/Tammikuu 1995. 
22 
IS<N IO-24-4-W2 
KOM(97) 7 lopullinen 
XTLÖAJTTLJV.XJLVtf JL\ JL 
FI 13 05 15 
Luettelonumero : CB-CO-97-014-FI-C 
ISBN 92-7N-15071-1 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
clS