A4-0172/95

Päätöslauselma ministeritason ympäristökonferenssista Sofiassa lokakuussa 1995

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon Collinsin ja muiden tekemän päätöslauselmaesityksen ministeritason ympäristökonferenssista Sofiassa lokakuussa 1995 (B4-0439/94),

- ottaa huomioon Rion ympäristö- ja kehityskonferenssin tulokset, etenkin Agenda 21 - asiakirjan, ilmastoa koskevan yleissopimuksen ja biodiversiteettia koskevan yleissopimuksen,

- ottaa huomioon 25. kesäkuuta 1993 ((EYVL C 194, 19.7.1993, s. 360)) antamansa päätöslauselman 28. - 30. huhtikuuta 1993 Luzernissa pidetyn Euroopan ympäristöministereiden konferenssin tuloksista,

- ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130 r artiklan 2 kohdan, jossa määrätään, että ympäristöpolitiikka on otettava huomioon kaikilla unionin politiikan aloilla,

- ottaa huomioon työjärjestyksensä 45 artiklan,

- ottaa huomioon ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokuntansa mietinnön (A4- 0172/95),

A. katsoo, että «Environment for Europe» -prosessi antaa YK:n Euroopan talouskomission (UN- ECE) ((UN-ECE (United Nations Economic Commission for Europe). Alue kattaa Euroopan koko maantieteellisen alueen, entisen Neuvostoliiton Keski-Aasian tasavallat (Kazakstan, Kirgisia, Tadzikistan, Uzbekistan ja Turkmenia) sekä lisäksi Yhdysvallat ja Kanadan.)) koko alueen ympäristöministereille ainutlaatuisen mahdollisuuden keskustella ja sopia Agenda 21 -asiakirjan toteuttamisesta yleiseurooppalaisella tasolla ja tämän alueen yhteisistä ponnisteluista, joiden avulla voidaan edistää kestävää kehitystä koko maailmassa,

B. katsoo, että «Environment for Europe» -prosessi on keskeinen osa Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Neuvostoliitosta itsenäistyneiden valtioiden kehitystä, koska se auttaa niitä välttämään virheet, joita länsimaat ovat tehneet talouskehityksessään; virheet, joiden korjaaminen maksaa moninkertaisesti sen, mitä ennaltaehkäisy olisi tullut maksamaan,

C. katsoo, että Euroopan unionin olisi omaksuttava johtava asema «Environment for Europe» - prosessissa ja varmistettava, että kaikissa sen PHARE- ja TACIS-ohjelmien osana rahoitettavissa hankkeissa otetaan huomioon ympäristönäkökohdat jo varhaisessa vaiheessa,

D. katsoo, että Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Neuvostoliitosta itsenäistyneiden valtioiden kansallisten parlamenttien asemaa on korostettava «Environment for Europe» -prosessissa,

E. katsoo, että ympäristöä koskevan päätöksenteon avoimet ja demokraattiset menettelyt (kuten ympäristövaikutusten arviointi ja ympäristöä koskevan tiedon saanti) ovat erittäin tärkeitä, koska ne ovat edellytys sille, että Länsi-, Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Neuvostoliitosta itsenäistyneiden valtioiden kansalaiset hyväksyvät päätökset,

Yleistä

1. Katsoo, että komission ja jäsenvaltioiden on pyrittävä tekemään «Environment for Europe» - prosessista jatkuva;

2. Katsoo, että 130 r, 130 s ja 130 t artiklan vaatimukset olisi sisällytettävä kaikkiin uusiin assosiointi- ja yhteistyösopimuksiin, jotka unioni tekee Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Neuvostoliitosta itsenäistyneiden valtioiden kanssa;

3. Pyytää kaikkia jäsenvaltioita ja komissiota osallistumaan vilpittömästi «Sofia-prosessiin» ja paheksuu syvästi niiden jäsenvaltioiden asennetta, jotka vaikuttavat olevan kiinnostuneempia oman (ympäristö)teollisuutensa vientituotteista ja laitteista kuin Keski- ja Itä-Euroopan ja Neuvostoliitosta itsenäistyneiden valtioiden väestön ja ympäristön hyvinvoinnista;

Hyväksyttävistä sopimuksista

4. Pyytää Sofiassa kokoontuvia ministereitä kehottamaan ympäristöalan toimintaohjelmien työryhmää varmistamaan, että Euroopan ympäristöohjelma integroidaan muihin politiikkoihin ja hankkeiden rahoitukseen;

5. Kehottaa hyväksymään yleiseurooppalaisen maiseman ja biologisen diversiteetin strategian sekä sisällyttämään sen kansalliseen ja EU:n politiikkaan ja lainsäädäntöön mahdollisimman nopeasti konferenssin jälkeen;

6. On sitä mieltä, että Euroopan ympäristöohjelma olisi hyväksyttävä Sofian konferenssissa, ja että sen olisi oltava luova, toimintasuuntautunut ja kunnianhimoinen suunnitelma, joka loisi kestävyyttä Eurooppaan;

7. Pyytää, että ympäristöä koskevan tiedon saannin alustavia suuntaviivoja vahvistetaan ottamalla huomioon asiaa koskevat kommentit, jotta suuntaviivoista tulisi voimakas demokratian ja tehokkaan ympäristöä koskevan päätöksenteon väline, ja vaatii, että osallistujamaat käynnistävät Euroopan ympäristöä koskevan tiedon saannin yleissopimukseen tähtäävät neuvottelut;

8. Pitää erityisen tärkeänä sen varmistamista, että ympäristöä koskevan tiedon saannin suuntaviivoissa määritellyt velvoitteet

- koskevat tietoja, jotka liittyvät ympäristön pilaantumisen vaikutuksiin ihmisten terveyteen,

- koskevat kaikkia ympäristöön liittyviä tietoja hallussaan pitäviä viranomaisia (eikä ainoastaan ympäristöpolitiikasta vastaavia viranomaisia),

- koskevat yksityisen sektorin toimijoita, jotka vastaavat yleishyödyllisten tehtävien hoidosta,

- koskevat myös parlamentteja,

- sisältävät todellisen määräajan, johon mennessä tietoa on oltava saatavilla tai johon mennessä on ilmoitettava, miksi tietoja kieltäydytään antamasta;

Hankkeesta

9. Pyytää, että unionin budjettivallan käyttäjä, jäsenvaltioiden hallitukset, konferenssiin osallistuneiden valtioiden hallitukset sekä Yhdysvaltojen, Kanadan ja Japanin hallitukset myöntäisivät enemmän määrärahoja «Environment for Europe» -prosessille, jotta nopeutettaisiin näihin lupauksiin perustuvia konkreettisia toimia;

10. Pyytää, että Länsi-, Keski- ja Itä-Euroopan maat ja Neuvostoliitosta itsenäistyneet valtiot suhtautuisivat aikaisempaa avoimemmin hankkeiden valintaa ja ympäristövaikutusten arviointimenettelyjä koskevaan tietoon sekä hankkeiden ja ohjelmien valvontaan ja arviointiin;

Konferenssin seuranta

11. Vaatii, että komissio esittää vuosittain Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuotuisen kertomuksen siitä, kuinka komission on osallistunut «Environment for Europe» -prosessiin;

12. Pyytää Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Neuvostoliitosta itsenäistyneiden valtioiden hallituksia sisällyttämään kansalliset ympäristöalan toimintaohjelmat yleistä politiikkaa koskeviin suunnitelmiinsa;

13. Kehottaa Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Neuvostoliitosta itsenäistyneiden valtioiden hallituksia PHARE- ja TACIS-ohjelmia toteuttaessaan varmistamaan, että ainakin 30 % toteutettavista toimista koskee ympäristönsuojeluhankkeita;

14. Pyytää Sofiassa kokoontuvia ministereitä päättämään, että tulevaa kehitystä koskevissa asioissa kuullaan laaja-alaisesti eri tahoja kansallisella tasolla, mukaan lukien parlamentit, ympäristöalan järjestöt ja liikemaailma, ja että tämä kuuleminen olisi aloitettava välittömästi;

Lopuksi

15. Korostaa, että maailman terveysjärjestön WHO:n konferenssissa Helsingissä kesäkuussa 1994 hyväksytyn ympäristöä ja terveyttä koskeva toimintaohjelman olisi täydennettävä «Environment for Europe» -prosessia;

16. Korostaa, että TEMPUS-ohjelman sisältämää Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Neuvostoliitosta itsenäistyneiden valtioiden ympäristöalan työpaikkoihin liittyvää opetusta ja koulutusta on tehostettava;

17. Pyytää Euroopan ympäristövirastoa luomaan Euroopan laajuisen tiedonvaihtojärjestelmän, joka koskee ympäristöalan lainsäädäntöä ja politiikkoja;

18. Kehottaa konferenssiin osallistuneiden maiden hallituksia pyrkimään ottamaan ympäristönäkökohdat tehokkaammin huomioon kansainvälisen valuuttarahaston, Maailmanpankin ja Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin päätöksentekomenettelyissä;

19. Tukee Neuvostoliitosta itsenäistyneiden valtioiden alueellisen ympäristökeskuksen tai - keskusten perustamista;

20. Pyytää kaikkia YK:n Euroopan talouskomission alueen maita nopeuttamaan ympäristöalan yleissopimusten ratifiointia;

21. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle ja kaikkien Sofian konferenssiin osallistuvien maiden hallituksille ja muille osallistujille sekä konferenssin sihteeristölle (YK:n Euroopan talouskomissio) ja Euroopan ympäristövirastolle.