Ehdotus: neuvoston asetus lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta sellaisten tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuonnissa, /* KOM/2008/0759 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 18.11.2008 KOM(2008) 759 lopullinen Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta sellaisten tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuonnissa, (komission esittämä) Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta sellaisten tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuonnissa, - jotka ovat peräisin Valko-Venäjältä, Kiinan kansantasavallasta ja Venäjältä, asetuksen (EY) N:o 384/96 5 artiklan mukaisen menettelyn jälkeen - jotka ovat peräisin Thaimaasta, saman asetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen - jotka ovat peräisin Ukrainasta, saman asetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun ja 11 artiklan 3 kohdan mukaisten välivaiheen tarkastelun jälkeen - sekä menettelyjen päättämisestä Bosniasta ja Hertsegovinasta sekä Turkista peräisin olevan saman tuotteen tuonnin osalta PERUSTELUT EHDOTUKSEN TAUSTA | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Tämä ehdotus koskee polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22. joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 21. joulukuuta 2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2117/2005, jäljempänä ’perusasetus’, soveltamista tiettyjen Bosniasta ja Hertsegovinasta, Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, Thaimaasta, Turkista, Ukrainasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevien tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuontia koskevassa menettelyssä. | Yleinen tausta Ehdotus perustuu perusasetuksen täytäntöönpanoon ja tutkimukseen, joka tehtiin perusasetuksessa säädettyjen sisältöä ja menettelyä koskevien vaatimusten mukaisesti. | Voimassa olevat aiemmat säännökset Neuvoston asetus (EY) N:o 1697/2002, annettu 23, syyskuuta 2002, lopullisten polkumyyntitullien käyttöönotosta tiettyjen Thaimaasta, Turkista ja Ukrainasta peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuonnissa | Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ei sovelleta. | KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI | Intressitahojen kuuleminen | Menettelyn osapuolilla on perusasetuksen säännösten mukaisesti ollut tilaisuus puolustaa etujaan tämän tutkimuksen yhteydessä. | Asiantuntijatiedon käyttö | Ulkopuolista asiantuntemusta ei tarvittu. | Vaikutusten arviointi Ehdotus perustuu perusasetuksen täytäntöönpanoon. Perusasetuksessa ei säädetä yleisestä vaikutusten arvioinnista, mutta siinä on tyhjentävä luettelo arvioitavista olosuhteista. | EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT | Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus a) Perusasetuksen 5 artiklan mukainen Bosniasta ja Hertsegovinasta, Kiinasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevien tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuontia koskeva polkumyyntitutkimus Vuonna 2007 hitsattujen teräsputkien valmistajien etuja valvova Defence Committee of the Welded Steel Tube Industry teki perusasetuksen 5 artiklan mukaisesti valituksen sellaisten tuottajien puolesta, jotka edustavat valtaosaa eli tässä tapauksessa yli 50:tä prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta yhteisössä. Komissio päätti, että oli olemassa riittävä näyttö polkumyyntitutkimuksen vireille panemiseksi, ja pani vireille tutkimuksen 26.9.2007[1]. Tutkimuksessa havaittiin, että tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotiin polkumyynnillä asianomaisista maista, Bosniaa ja Hertsegovinaa lukuun ottamatta, mikä aiheutti vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Tutkimus osoitti myös, ettei yhteisön edun kannalta ole olemassa pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön lopullisia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä. Näin ollen ehdotetaan, että Kiinasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevien tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuonnissa otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli ja että Bosniasta ja Hertsegovinasta peräisin olevan saman tuotteen tuontia koskeva menettely päätetään. b) Turkista, Thaimaasta ja Ukrainasta peräisin olevien tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevat tarkastelut ja Turkista peräisin olevaa tuontia koskeva välivaiheen tarkastelu Pyynnön esitti valtaosaa eli tässä tapauksessa yli 50:tä prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta yhteisössä edustavien tuottajien puolesta hitsattujen teräsputkien valmistajien etuja valvova Defence Committee of the Welded Steel Tube Industry. Komissio päätti, että oli olemassa riittävä näyttö tarkastelujen vireille panemiseksi, ja pani asian vireille 26.9.2007[2]. Tutkimuksessa vahvistui, että polkumyynnin ja vahingon jatkuminen tai toistuminen on todennäköistä, ja sen vuoksi ehdotetaan Thaimaasta ja Ukrainasta muttei Turkista peräisin olevien tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden säilyttämistä. Turkkia koskevan välivaiheen tarkastelun osalta hitsattujen teräsputkien valmistajien etuja valvova Defence Committee of the Welded Steel Tube Industry on toimittanut Turkista tapahtuvasta tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista tietoja, joiden mukaan toimenpiteen tämänhetkinen taso ei ole enää riittävä estämään vahingollista polkumyyntiä, joka vaikuttaa lisääntyneen merkittävästi. Turkkia koskevassa välivaiheen tarkastelussa todettiin, että edeltävässä asetuksessa asetetut tullit olisi poistettava. c) Tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuontiin sovellettavia polkumyyntitoimenpiteitä koskeva välivaiheen tarkastelu, joka rajoittui ukrainalaisen yrityksen Interpipe Groupin harjoittamaan polkumyyntiin Pyynnön esitti ukrainalainen yritys Interpipe Group, joka väitti, että sen omiin kustannuksiin/kotimarkkinahintoihin perustuvan normaaliarvon ja Euroopan unionin markkinoihin verrattavissa olevaan kolmanteen maahan suuntautuvan viennin hintojen vertailu johtaisi polkumyynnin vähenemiseen huomattavasti alle voimassa olevien toimenpiteiden tason. Näin ollen toimenpiteen soveltamisen jatkaminen sen nykytasolla ei enää ole tarpeellinen polkumyynnin poistamiseksi. Komissio päätti, että oli olemassa riittävä näyttö tarkastelun vireille panemiseksi, ja pani asian vireille 24.1.2008[3]. Tarkastelussa todettiin, että edeltävässä asetuksessa asetettua tullia olisi mukautettava. Jäsenvaltioita kuultiin polkumyyntikomiteassa …. 2008. X jäsenvaltiota puolsi ja X vastusti ehdotettuja toimia, X ei ottanut kantaa ja X ei reagoinut. Tästä syystä ehdotetaan, että neuvosto hyväksyy liitteenä olevan asetusehdotuksen, joka olisi julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä viimeistään XX. | Oikeusperusta Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22. joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 21. joulukuuta 2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2117/2005. | Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Toissijaisuusperiaatetta ei siksi sovelleta. | Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: | Toimintatapa kuvataan edellä mainitussa perusasetuksessa, eikä mahdollisuutta kansallisiin päätöksiin anneta. | Vaatimusta, jonka mukaan yhteisölle, kansallisille viranomaisille, alue- ja paikallisviranomaisille, talouden toimijoille ja kansalaisille aiheutuvan taloudellisen ja hallinnollisen rasituksen olisi pysyttävä mahdollisimman pienenä ja oltava oikeassa suhteessa tavoitteeseen, ei sovelleta. | Sääntelytavan valinta | Ehdotettu sääntelytapa: asetus. | Muut säädöslajit eivät soveltuisi seuraavasta syystä: Perusasetuksessa ei säädetä muista vaihtoehdoista. | TALOUSARVIOVAIKUTUKSET | Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. | Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta sellaisten tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuonnissa, - jotka ovat peräisin Valko-Venäjältä, Kiinan kansantasavallasta ja Venäjältä, asetuksen (EY) N:o 384/96 5 artiklan mukaisen menettelyn jälkeen - jotka ovat peräisin Thaimaasta, saman asetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen - jotka ovat peräisin Ukrainasta, saman asetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun ja 11 artiklan 3 kohdan mukaisten välivaiheen tarkastelun jälkeen - sekä menettelyjen päättämisestä Bosniasta ja Hertsegovinasta sekä Turkista peräisin olevan saman tuotteen tuonnin osalta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96[4], jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan sekä 11 artiklan 2 ja 3 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan, sekä katsoo seuraavaa: A. MENETTELY 1. Voimassa olevat toimenpiteet (1) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 1697/2002 otettiin käyttöön lopulliset polkumyyntitullit tiettyjen Thaimaasta, Turkista ja Ukrainasta peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuonnissa, jäljempänä ’voimassa olevat toimenpiteet’.[5] 2. Tämä tutkimus 2.1. Valitus (2) Valituksen teki 20 päivänä elokuuta 2007 hitsattujen teräsputkien valmistajien etuja valvova Defence Committee of the Welded Steel Tube Industry, jäljempänä ’valituksen tekijä’, sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa huomattavan osan eli tässä tapauksessa yli 50 prosenttia yhteisön tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien kokonaistuotannosta. (3) Valituksessa oli riittävä näyttö Bosniasta ja Hertsegovinasta, Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevien kyseisten tuotteiden polkumyynnistä ja merkittävästä vahingosta, jotta oli perusteltua – neuvoa-antavan komitean kuulemisen jälkeen – panna menettely vireille. 2.2. Tarkastelupyynnöt (4) Hitsattujen teräsputkien valmistajien etuja valvova Defence Committee of the Welded Steel Tube Industry eli valituksen tekijä jätti 25 päivänä kesäkuuta 2007 perusasetuksen 11 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisen tarkastelupyynnön sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa huomattavan osan eli tässä tapauksessa yli 50 prosenttia yhteisön tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien kokonaistuotannosta. (5) Pyynnössä oli riittävä näyttö, jotta voitiin panna vireille Thaimaasta, Turkista ja Ukrainasta peräisin olevan kyseisen tuotteen tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu ja Turkista peräisin olevaan tuontiin liittyvää polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva välivaiheen tarkastelu. Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio pani vireille tarkastelut perusasetuksen 11 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti. (6) Turkin osalta pyynnössä oli riittävä näyttö siitä, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti tapahtui edelleen merkittävästi korkeammilla tasoilla sekä absoluuttisesti että markkinaosuuden perusteella tarkasteltuna. Lisäksi kyseisestä maasta tuodun tarkasteltavana olevan tuotteen määrillä ja hinnoilla oli muiden seurausten lisäksi ollut kielteinen vaikutus yhteisön tuotannonalan markkinaosuuteen ja sen veloittamiin hintoihin, mikä puolestaan vaikutti erittäin kielteisesti yhteisön tuotannonalan kokonaistulokseen ja taloudelliseen tilanteeseen. (7) Ukrainalainen viejä, Interpipe Group, esitti perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaista välivaiheen tarkastelua koskevan pyynnön 15 päivänä lokakuuta 2007. Pyynnössä rajoituttiin polkumyynnin tarkasteluun. 2.3. Menettelyn aloittaminen (8) Komissio ilmoitti 26 päivänä syyskuuta 2007 Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella[6], jäljempänä ’ensimmäinen ilmoitus’, panevansa vireille perusasetuksen 5 artiklan mukaisen, Bosniasta ja Hertsegovinasta, Kiinasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevien tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn. (9) Samana päivänä komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella[7], jäljempänä ’toinen ilmoitus’, panevansa vireille perusasetuksen 11 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisen, Thaimaasta, Turkista ja Ukrainasta peräisin olevaan tuontiin sovellettavien toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun, jäljempänä ’toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu’, sekä Turkista peräisin olevien tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuonnin osalta välivaiheen tarkastelun, jäljempänä ’Turkkia koskeva välivaiheen tarkastelu’. (10) Komissio ilmoitti 24 päivänä tammikuuta 2008 Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella[8], jäljempänä ’kolmas ilmoitus’, panevansa vireille perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisen välivaiheen tarkastelun, joka rajoittui Ukrainasta peräisin olevien tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien yhden viejän, Interpipe Groupin, harjoittamaan polkumyyntiin, jäljempänä ’Ukrainaa koskeva välivaiheen tarkastelu’. (11) Edellä mainittuja tarkasteluja on käsitelty yhdessä, etenkin vahingon toteamisen ja vahingon toistumisen todennäköisyyden osalta, koska asiat selvästikin liittyvät toisiinsa. Hyvän hallinnon vuoksi ne on yhdistetty yhdeksi asetukseksi. 3. Menettelyn osapuolet (12) Komission yksiköt ilmoittivat virallisesti asiasta valituksen tekijälle, valituksessa ja pyynnössä mainituille yhteisön tuottajille, muille tiedossa olleille yhteisön tuottajille, tuojille ja kauppiaille, tiedossa olleille tuottajille Bosniassa ja Hertsegovinassa, Kiinassa, Thaimaassa, Turkissa, Ukrainassa, Valko-Venäjällä ja Venäjällä sekä asianomaisten maiden viranomaisille. (13) Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi tutkimusten vireillepanoa koskevissa ilmoituksissa asetetussa määräajassa. Joukko vientiä harjoittavia tuottajia ja yhteisön tuottajia, joita valituksen tekijä edusti, hyödynsi tilaisuutta ja esitti väitteitä tutkimuksessa tarkasteltavaksi. 3.1. Otanta (14) Kun otetaan huomioon tutkimuksessa mukana olleiden tiettyjen viejämaiden vientiä harjoittavien tuottajien sekä yhteisön tuottajien ja tuojien suuri määrä, johdanto-osan 8 ja 9 kappaleessa esitetyssä polkumyyntimenettelyssä, toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa ja Turkkia koskevassa välivaiheen tarkastelussa sovellettiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti tarpeen mukaan otantamenetelmää. (15) Pystyäkseen päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen komissio pyysi vientiä harjoittavia tuottajia ja niiden edustajia, yhteisön tuottajia ja tuojia ilmoittautumaan ja toimittamaan sille vireillepanoilmoituksissa pyydetyt tiedot. 3.1.1. Yhteisön tuottajien otanta (16) Otantalomakkeeseen saatiin vastaukset 15 osapuolelta eli 13 valituksen tekijältä ja 2 valitusta tukevalta tuottajalta, ja lisäksi 2 yritystä osallistui yhteistyöhön vastaamalla minikyselylomakkeeseen. Yhteistyöhön osallistumisen taso oli noin 95 prosenttia yhteisön tuotannosta. (17) Perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti otos valittiin valituksen tekijän kuulemisen jälkeen suurimman edustavan myyntimäärän perusteella. Tämän tuloksena otokseen valittiin 9 yritystä. Niiden osuus koko yhteisön tuotannosta tutkimusajanjakson aikana oli 67 prosenttia. 3.1.2. Tuojien otanta (18) Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella otettiin yhteyttä noin 140 tuojaan. Näistä 16 ilmoitti, että ne eivät tuoneet hitsattuja putkia asianomaisista maista, ja 3 vastasi, että ne eivät enää toimi tarkasteltavana olevan tuotteen markkinoilla. Kyselylomakkeeseen vastasi 13 etuyhteydetöntä tuojaa, mutta vain kaksi toimitti täydellisen vastauksen. Yhteistyöhön osallistuneiden etuyhteydettömien tuojien osuus kokonaistuonnista oli alle 5 prosenttia, mikä on erittäin alhainen yhteistyöhön osallistumisen aste. 3.1.3. Viejien otanta (19) Vireillepanoilmoituksissa kaavailtiin otannan käyttämistä kiinalaisten, thaimaalaisten, turkkilaisten, ukrainalaisten ja venäläisten viejien ja tuottajien osalta. Tarkemmat tiedot maakohtaisesta otantamenettelystä esitetään kutakin maata koskevassa analyysissä. 4. Saatujen tietojen tarkistaminen (20) Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, siitä aiheutuneen vahingon ja yhteisön edun määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Seuraavilta yrityksiltä saadut tiedot tarkastettiin paikan päällä: a) Yhteisön tuotannonalan tuottajat - Jäkl Karvina, Tšekki (ArcelorMittal Group) - ArcelorMittal Poland S.A., Puola (ArcelorMittal Group) - Corus Tubes UK, Yhdistynyt kuningaskunta - Corus Tubes B.V., Alankomaat - Laminaciones Arregui S.L., Espanja - Ruukki Sverige AB, Ruotsi. Muut kolme otokseen kuuluvaa yritystä: - Mittal steel Iasi, Romania - Arvedi Tubi Acciaio spa, Italia - Zelezarny Veseli a.s., Tšekki (tässä tapauksessa tarkastus tapahtui vastauksen yksityiskohtaisen analysoinnin ja toimitettujen asiakirjojen ristiintarkistusten perusteella). b) Etuyhteydettömät tuojat: - Comercial de Tubos, Espanja - Anastel Ltd, Yhdistynyt kuningaskunta c) Kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat ja tuottajat - Jinghua Steel Pipe Group: - Hengshui Jinghua Steel Pipe Co. Ltd. - Tangshan Jinghua Steel Pipe Co. Ltd. - Laiwu Jinghua Steel Pipe Co. Ltd. - Jilin Jinghua Steel Pipe Co. Ltd. - Guangzhou Jinghua Steel Pipe Co. Ltd. - Chengdu Pengzhou Jinghua Steel Pipe Co Ltd. - Zhejian Kingland Group: - Zhejian Kingland Pipeline and Technologies Co. Ltd. - Kingland Group Co. Ltd. - Fubo Group: - Shandong Fubo Group Co. Ltd. - Zibo Fubo Steel Pipes Factory Co. Ltd. - Weifang East Steel Pipe Co. Ltd, - Huludao Group: - Huludao City Steel Pipe Industrial Co. Ltd. - Huludao Seven-Star Steel Pipe Group Co. Ltd. - Jiangsu Guoqiang Zinc-plating Industrial Co. Ltd. d) Venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat - TMK Group (Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works, jäljempänä ’Tagmet’, Taganrog) - OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works, jäljempänä ’VMZ’, Vyksa). Molemmissa ryhmissä tarkastettiin vain tuottaja, jolla oli suurin määrä vientiä yhteisöön. Etuyhteydessä olevat kauppiaat Venäjällä - CJSC Trade House TMK, Moskova, TMK Group - Closed Joint Stock Company United Metallurgical Company, jäljempänä ’UMC’, Moskova, OMK Group - OMK Steel, LLC, Moskova, OMK Group Etuyhteydessä oleva tuoja: - TMK Sinara Handel GmbH, Köln, Saksa, TMK Group Jotta toimenpiteiden kiertäminen vältettäisiin, polkumyyntimarginaalit on laskettu koko ryhmän osalta. e) Vientiä harjoittava tuottaja Thaimaassa - Samchai Steel Industries Public Company Ltd., Samutsakorn, Thaimaa f) Vientiä harjoittavat tuottajat Ukrainassa - OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant - OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk Tube Rolling Plant. Etuyhteydessä olevat kauppiaat/tuojat Ukrainassa - Interpipe Ukraine LLC Etuyhteydessä olevat kauppiaat/tuojat Ukrainan ulkopuolella: - Interpipe -M LLC - Interpipe Europe, S.A Jotta toimenpiteiden kiertäminen vältettäisiin, polkumyyntimarginaalit on laskettu koko ryhmän osalta. g) Vientiä harjoittava tuottaja Bosniassa ja Hertsegovinassa - Unis Fabrika cijevi a.d., Derventa h) Toimija Valko-Venäjällä - Mogilev Metallurgical Works Joint Stock Company Etuyhteydetön tuoja ja viennin omistaja - FB Stahlhandel GmbH i) Vientiä harjoittavat tuottajat Turkissa - Cayirova Boru Sanayi ve Ticaret AȘ[9] - Yücel Boru ve Profil Endüstrisi AȘ - Noksel Celik Boru Sanayi AŞ, Ankara - Erbosan Erciyas Boru Sanayii ve Ticaret AŞ, Kayseri - Borusan Mannesmann Boru Sanayi ve Ticaret AȘ, Istanbul - Toscelik Profil ve Sac Endustrisi AS, Iskenderun. Jotta toimenpiteiden kiertäminen vältettäisiin, polkumyyntimarginaalit on laskettu koko ryhmän osalta. 5. Tutkimusajanjakso (21) Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän heinäkuuta 2006 ja 30 päivän kesäkuuta 2007 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevassa selvityksessä kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2004 ja tutkimusajanjakson päättymisajankohdan välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’. Samaa tutkimusajanjaksoa käytettiin myös Turkkia koskevassa välivaiheen tarkastelussa ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa, joilla oli myös sama tarkastelujakso. (22) Ukrainaa koskevan välivaiheen tarkastelun tutkimusajanjakso kattoi koko kalenterivuoden 2007, jäljempänä ’Interpipeä koskeva tutkimusajanjakso’. 6. Ilmoittaminen osapuolille (23) Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella, että - tietyistä maista peräisin olevassa tuonnissa otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli - Bosniasta ja Hertsegovinasta sekä Turkista peräisin olevaa tuontia koskeva menettely päätetään. (24) Perusasetuksen säännösten mukaisesti osapuolille asetettiin määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä huomautuksia tämän ilmoituksen johdosta. (25) Osapuolten suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin ja lopullisia päätelmiä muutettiin tarvittaessa. B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE 7. Tarkasteltavana oleva tuote (26) Tarkasteltavana olevat tuotteet ovat Bosniasta ja Hertsegovinasta, Kiinasta, Thaimaasta, Turkista, Ukrainasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä peräisin olevia poikkileikkaukseltaan ympyrän muotoisia raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettuja hitsattuja putkia, joiden ulkoläpimitta on enintään 168,3 millimetriä, lukuun ottamatta putkia, jollaisia käytetään öljy- ja kaasuputkijohdoissa tai öljyn tai kaasun porauksessa tai joissa on liitos- tai muita osia ja joita käytetään siviili-ilma-aluksissa. Ne luokitellaan yleensä CN-koodeihin ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 ja ex 7306 30 77. (27) Hitsattuja putkia käytetään moniin tarkoituksiin, muun muassa veden, höyryn, maakaasun, ilman ja muiden nesteiden ja kaasujen kuljettamiseen putkistoissa, lämmitys- ja ilmanvaihtojärjestelmissä, ilmastointilaitteissa ja automaattisissa kastelujärjestelmissä, ja muihin samankaltaisiin tarkoituksiin. Usein niitä käytetään myös rakentamiseen, painon kannattamiseen, aidoittamiseen, suojaamistarkoitukseen ja rakennustelineisiin. (28) Tarkasteltavana olevan tuotteen pääasiallinen raaka-aine ovat kuumavalssatut kelat, joista valmistetaan putkia. Hitsattuja putkia voidaan käsitellä lisää päällystämällä tai galvanoimalla. Näillä käsittelyillä pyritään lisäämään tuotteen laatua. Putkien päät ovat yleensä sileitä, mutta ne voivat myös olla viistottuja tai kierteitettyjä ja niissä voi olla liittimiä. Tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotetaan monen kokoisena ja useiden standardien ja luokittelujen mukaisesti. Nämä eri tuotteet ovat loppukäytössä merkittävässä määrin korvattavissa keskenään, minkä vuoksi tarkasteltavana olevan tuotteen eri lajien välillä on huomattavaa päällekkäisyyttä ja kilpailua. Näin ollen pääteltiin, kuten samaa tuotetta koskevissa aikaisemmissa tutkimuksissa, että tässä tutkimuksessa tarkasteltavana olevan tuotteen kaikkia lajeja olisi pidettävä yhtenä tuotteena. (29) Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa, Turkkia koskevassa välivaiheen tarkastelussa ja Ukrainaa koskevassa välivaiheen tarkastelussa tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin 1 kappaleessa tarkoitetussa alkuperäisessä ja aiemmassa tutkimuksessa. 8. Samankaltainen tuote (30) Bosniassa ja Hertsegovinassa, Kiinassa, Thaimaassa, Turkissa, Ukrainassa, Valko-Venäjällä ja Venäjällä tuotettu ja yhteisöön viety tuote on kaikilta osin samankaltainen kuin näiden maiden kotimarkkinoilla myyty tuote sekä yhteisön tuottajien tuottama ja yhteisön markkinoilla myymä tuote. Sama pätee yhteisöön vientiä varten tuotettuun ja myytyyn tuotteeseen verrattuna Yhdysvalloissa tuotettuun ja myytyyn tuotteeseen; Yhdysvaltoja käytettiin markkinataloutta toteuttavana kolmantena maana Kiinan ja Valko-Venäjän osalta. Tämän vuoksi kaikkia näitä tuotteita pidettiin samankaltaisina tuotteina perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti. C. VAHINKO 1. YLEISET MENETELMÄT (31) Jäljempänä esitettyjä yleisiä menetelmiä on sovellettu tarpeen mukaan kaikkiin vientiä harjoittaviin toimijoihin. Siten tuonnempana esitettävissä asianomaisiin maihin liittyvää polkumyyntiä koskevissa päätelmissä kuvataan ainoastaan seikkoja, jotka liittyvät kulloiseenkin viejämaahan. 2. NORMAALIARVO (32) Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti ensin selvitettiin, oliko kunkin yhteistyöhön osallistuneen vientiä harjoittavan tuottajan hitsattujen putkien kotimarkkinamyynti edustavaa eli oliko kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä vähintään 5 prosenttia kyseisen tuottajan yhteisöön viemästä kokonaismäärästä. (33) Tämän jälkeen komissio yksilöi ne kotimarkkinoilla myydyt hitsattujen putkien lajit, jotka ovat samanlaisia tai täysin vastaavia kuin yhteisöön vietäviksi myydyt tuotelajit. Tuotelajiin perustuvassa tarkastelussa komissio piti suoraan toisiinsa verrattavina kotimarkkinoilla myytyjä ja vietyjä tuotelajeja, joilla oli sama alkuperä, koko (ulkoläpimitta), seinämän paksuus, ulkoviimeistely ja loppuviimeistely. (34) Kunkin vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinoillaan myymän ja yhteisöön vietäväksi myymän hitsattujen putkien lajin kanssa suoraan verrattavissa olevan tuotelajin osalta määritettiin, oliko kotimarkkinamyynti ollut riittävän edustavaa perusasetuksen 2 artiklassa 2 kohdan mukaisesti. Tietyn hitsattujen putkien lajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin edustavana, jos kyseisen lajin kotimarkkinoiden kokonaismyynnin määrä oli tutkimusajanjakson aikana vähintään 5 prosenttia siihen verrattavissa olevan yhteisöön viedyn putkilajin kokonaismyynnin määrästä. (35) Lisäksi tutkittiin, voidaanko kunkin putkilajin kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Tätä varten määritettiin kunkin asianomaisessa maassa vientiä harjoittavan tuottajan osalta, kuinka suuri osuus tutkimusajanjakson aikana riippumattomille asiakkaille kotimarkkinoilla suuntautuneesta kunkin viedyn tuotelajin myynnistä oli ollut kannattavaa. a) Jos yli 80 prosenttia tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnistä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla eli jos kyseisen tuotelajin myyntihintojen keskiarvo oli vähintään sama kuin tuotantokustannusten keskiarvo, normaaliarvo määritettiin kyseisen tuotelajin kaikessa kotimarkkinamyynnissä maksettujen hintojen keskiarvona riippumatta siitä, oliko myynti kannattavaa vai ei. b) Jos vähintään 10 mutta enintään 80 prosenttia tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnistä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla, kyseisen tuotelajin normaaliarvo määritettiin vähintään kyseisen tuotelajin yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla tapahtuneessa myynnissä veloitettujen hintojen painotettuna keskiarvona. c) Jos alle 10 prosenttia tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin määrästä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla, sitä ei katsottu myytävän tavanomaisessa kaupankäynnissä, mistä syystä sen normaaliarvo oli muodostettava perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. (36) Niiden tuotelajien osalta, joiden kotimarkkinamyynti ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, tarkasteltiin voitaisiinko normaaliarvo määrittää muiden tuottajien kotimarkkinahintojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Jos muiden tuottajien kotimarkkinahinnoista ei ollut käytettävissä luotettavia tietoja, käytettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti laskennallista normaaliarvoa. (37) Jos normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti laskennallisesti, myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja voitto perustuivat kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan samankaltaisen tuotteen tuotantoon ja myyntiin liittyviin tosiasiallisiin tietoihin tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti. 3. VIENTIHINTA (38) Kaikissa niissä tapauksissa, joissa tarkasteltavana olevaa tuotetta oli viety yhteisöön riippumattomille asiakkaille, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti eli tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella. (39) Jos vientimyynti tapahtui etuyhteydessä olevan tuojan kautta eikä sitä pidetty luotettavana, vientihinta muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti sen hinnan perusteella, jolla maahantuodut tuotteet jälleenmyytiin ensimmäisen kerran riippumattomalle ostajalle ja jota oli asianmukaisesti oikaistu kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välillä ilmenneiden kustannusten sekä kohtuullisten myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten ja voittojen huomioon ottamiseksi. Tältä osin käytettiin etuyhteydessä olevan tuojan omia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia. Voittomarginaali määritettiin yhteistyöhön osallistuneilta etuyhteydettömiltä tuojilta saatujen tietojen perusteella. (40) Tapauksissa, joissa ei ollut vientihintaa eikä näin ollen tuotujen tuotteiden jälleenmyyntihintaa, vientihinta muodostettiin laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti hyväksyttävällä perusteella. 4. VERTAILU (41) Vertailukelpoisten tuotelajien normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolinen, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Asianmukaisia oikaisuja tehtiin kaikissa tapauksissa, joissa niitä pidettiin kohtuullisina ja paikkansa pitävinä ja joissa niistä esitettiin todennettu näyttö. 5. TUTKITTUJEN YRITYSTEN POLKUMYYNTIMARGINAALI (42) Kullekin vientiä harjoittavalle tuottajalle määritettiin polkumyyntimarginaali perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti tuotelajeittain painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja painotetun keskimääräisen vientihinnan välisen vertailun perusteella. (43) Kun kyseessä oli useiden toisiinsa etuyhteydessä olevien yritysten ryhmä, sille vahvistettiin komission tavanomaisen käytännön mukaisesti kaikkiin ryhmän yrityksiin sovellettava yhteinen polkumyyntimarginaali toimenpiteiden mahdollisen kiertämisen välttämiseksi. 6. JÄÄNNÖSPOLKUMYYNTIMARGINAALI (44) Yhteistyöstä kieltäytyneille yrityksille määritettiin jäännöspolkumyyntimarginaali käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. (45) Jäännöspolkumyyntimarginaalin laskemista varten määritettiin ensin yhteistyöhön osallistumisen aste. Yhteistyöhön osallistumisen aste katsottiin korkeaksi, jos yhteistyöhön osallistuneiden vientiä harjoittavien tuottajien viennin määrä oli lähellä Eurostatin asianomaiselle maalle esittämiä lukuja eikä ollut syytä uskoa, että yksikään vientiä harjoittava tuottaja olisi kieltäytynyt yhteistyöstä. Tällaisissa tapauksissa vahvistettiin mahdollisten toimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseksi jäännöspolkumyyntimarginaali samalle tasolle kuin sille yhteistyöhön osallistuneelle yritykselle, jolla oli korkein polkumyyntimarginaali. (46) Yleensä kun yhteistyöhön osallistumisen taso oli alhainen, jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistettiin edustavaa mallia koskevaan korkeimpaan marginaaliin, joka oli vahvistettu toiselle yhteisyöhön osallistuneelle tuottajalle. Tätä menettelytapaa pidettiin välttämättömänä myös siksi, että haluttiin välttää yhteistyöstä kieltäytymisen palkitseminen. 7. BOSNIA JA HERTSEGOVINA 7.1. Yleistä (47) Tuonti Bosniasta ja Hertsegovinasta oli 33 tuhatta tonnia tutkimusajanjaksolla, ja sen markkinaosuus oli noin 2,5 prosenttia. Suurimman vientiä harjoittavan tuottajan osuus oli yli 90 prosenttia Bosnian ja Hertsegovinan (kotimarkkinoille ja vientiin suunnatusta) kokonaistuotannosta. Se osallistui tutkimuksessa yhteistyöhön ja vastasi kyselylomakkeeseen. 7.2. Normaaliarvo (48) Samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä oli edustava, kuten 32 kappaleessa todettiin. Edellä esitetyn yleisen menetelmän mukaisesti normaaliarvo perustui Bosnian ja Hertsegovinan riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamiin tai maksettaviksi tuleviin hintoihin tai tarpeen mukaan normaaliarvo muodostettiin laskennallisesti. 7.3. Vientihinta (49) Kaikissa tapauksissa tarkasteltavana olevaa tuotetta myytiin yhteisössä oleville riippumattomille asiakkaille. Näin ollen vientihinta perustui perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti etuyhteydettömien asiakkaiden maksamiin tai maksettavaksi tuleviin hintoihin yhteisössä. (50) Viejä kiisti valituksen tekijän väittämät kuljetuskustannukset. Paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa voitiinkin osoittaa, että nämä kustannukset olivat alhaisemmat. 7.4. Vertailu (51) Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti asianmukaisesti oikaisujen muodossa huomioon hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat eroavuudet. Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli kyseenalaisti fyysisten ominaisuuksien perusteella komission väitetysti tekemät oikaisut. Fyysisten ominaisuuksien perusteella ei kuitenkaan myönnetty eikä tosiasiallisesti tehty oikaisuja laskettaessa polkumyyntimarginaalia ainoalle vientiä harjoittavalle tuottajalle Bosniassa ja Hertsegovinassa. 7.5. Polkumyyntimarginaali (52) Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin painotetun keskiarvon mukaisesti, ja menetelmä osoitti polkumyyntimarginaaliksi 0,7 prosenttia. (53) Koska polkumyyntimarginaali on perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti vähimmäistasoa eli alle 2 prosenttia, menettely Bosniaa ja Hertsegovinaa vastaan olisi päätettävä ilman toimenpiteiden käyttöönottoa. Maasta tulevan tuonnin luonnetta ja vaikutusta arvioidaan vahinkoa käsittelevässä osassa kohdassa ”muut tekijät”. 8. KIINA 8.1. Yleistä (54) Eurostatin tietojen (kaikki CN-koodit) mukaan Kiinasta peräisin olevan tuonnin määrä lisääntyi jyrkästi vuosien 2004 ja 2006 välillä 22 tuhannesta tonnista 111 tuhanteen tonniin (180 tuhatta tonnia tutkimusajanjaksolla). Kiina on näin ollen ehdottomasti suurin tuoja yhteisön markkinoille, ja sen markkinaosuus kasvoi vuoden 2004 ja tutkimusajanjakson välillä 1,8 prosentista yli 13,8 prosenttiin. Yhteistyöhön osallistuneet tuottajat ovat raportoineet vieläkin suurempia vientimääriä (233 tuhatta tonnia). Kuuden otokseen valitun yrityksen ilmoituksen mukaan vienti oli 219 tuhatta tonnia. Ensimmäinen ajatus tästä ristiriitaisuudesta on, että markkinoiden valtaus ja kiinalaisen viennin osuus on vielä alun perin ajateltua merkittävämpi. (55) Eurostatin ja yhteistyöhön osallistuneiden tuottajien ilmoittamien määrien välisessä ristiriitaisuudessa saattaa olla kyse myös siitä, että tarkasteltavana oleva tuote on ilmoitettu virheellisesti tullissa. Tämä vastaisi yhteisön tuotannonalan esittämiä väitteitä, joiden mukaan tarkasteltavana olevasta tuotteesta on tehty virheelliset tulli-ilmoitukset. Tutkimuksessa kävi ilmi, että toimijat voivat myydä erilaisia putkia (joista jotkin kuuluvat tarkasteltavana olevaan tuotteeseen ja jotkin eivät) samalla laskulla. Sen vuoksi ei ole poissuljettua, että tarkasteltavana oleva tuote voitaisiin ilmoittaa virheellisesti tullissa kuuluvaksi muuhun kuin tarkasteltavana olevan tuotteen koodiin, riippuen siitä miten selvästi eroavaisuudet ilmoitetaan laskussa. 8.2. Markkinatalouskohtelu (56) Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaan Kiinasta peräisin olevaa tuontia koskevissa polkumyyntitutkimuksissa normaaliarvo on määritettävä kyseisen artiklan 1–6 kohdan mukaisesti niiden tuottajien osalta, joiden todetaan täyttävän perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa vahvistetut vaatimukset. (57) Markkinatalouskohtelun edellytykset ovat lyhyesti seuraavat: 1. Liiketoimintaa ja kustannuksia koskevat päätökset tehdään markkinaolosuhteiden perusteella ja ilman valtion puuttumista asiaan. 2. Kirjanpito tarkastetaan riippumattomasti ja kansainvälisten tilinpäätösstandardien (IAS) mukaisesti, ja sitä sovelletaan kaikkiin tarkoituksiin. 3. Aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä juontuvia merkittäviä vääristymiä ei ole. 4. Konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö takaavat oikeusvarmuuden ja vakauden. 5. Valuuttakurssit muunnetaan markkinahintaan. (58) Tämän tutkimuksen vireillepanon jälkeen kiinalaisista tuottajista/tuottajien ryhmistä, jäljempänä ’yksiköt’, valittiin otokseen kuusi, joista kaikki olivat pyytäneet perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaista markkinatalouskohtelua ja vastanneet sitä koskevaan lomakkeeseen annetussa määräajassa. Tätä varten niille tehtiin tarkastus paikan päällä. Komission vakiintuneena käytäntönä on selvittää, täyttävätkö keskenään etuyhteydessä olevat yritykset kokonaisuutena markkinatalouskohtelun myöntämisedellytykset. Sen vuoksi jos pyynnön esittäjään etuyhteydessä oleva tytäryhtiö tai muu yritys on tarkasteltavana olevan tuotteen tuottaja ja/tai viejä ja/tai kauppias, yritystä pyydettiin toimittamaan erillinen markkinatalouskohtelupyyntö koskeva lomake. (59) Kuuden otokseen valitun yksikön tiloissa tehdyn tarkastuksen perusteella päätettiin, että niiden kaikkien markkinatalouskohtelupyynnöt oli hylättävä. Tämä johtui siitä, että mikään yksiköistä ei täyttänyt perusteita 1, 2 ja 3 (ks. analyysi jäljempänä). Tutkimuksen mukaan kaikki yksiköt täyttivät perusteet 4 ja 5. Tämä merkitsee sitä, että konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö takaa vakauden ja oikeusvarmuuden ja että valuuttamuunnokset tehtiin markkinahintaan. Peruste 1 – Liiketoimintaa koskevat päätökset tehdään markkinasignaalien perusteella ilman merkittävää valtion puuttumista, ja kustannukset heijastavat markkina-arvoa (60) Monissa tapauksissa yritysten asiakirjat eivät olleet luotettavia. Jotkin yritykset esittivät eri versiota samasta asiakirjasta (esim. korjattuja toimilupia, kaksi erilaista yhtiöjärjestystä, joissa oli eri osakkeenomistajat, yhtiöjärjestys, jota ei ole allekirjoitettu). Paikallisviranomaiset hyväksyivät tällaiset tilanteet ja olivat jopa antaneet todistuksia ja asiakirjoja ilman mitään selvityksiä. Näin epäluotettavat asiakirjat tekevät yritysten oikeusperustan epävarmaksi, ja vaikuttaa siltä, että valtio puuttui edelleen asioihin. (61) Joissakin muissa tapauksissa toimilupiin liittyi ristiriitaisuuksia. Yhdessä tapauksessa oli annettu toimilupa, jossa ei täsmennetty toiminnan aloitus- eikä lopetuspäivää. Myöhemmin toimitettiin versio, jossa oli ainoastaan lopetuspäivä. Tämä horjuttaa esitettyjen asiakirjojen luotettavuutta. (62) Komission päätelmien ilmoittamisen jälkeen yritykset toivat yleisesti esiin, että ne ovat yksityisomistuksessa. Niiden väitteiden vastaisesti todettiin kuitenkin valtion puuttumista asioihin silloinkin, kun kyseessä ei ollut valtion omistus tai vain osittainen valtion omistus. Kuten edellä esitettiin, muiden tekijöiden perusteella pääteltiin, että valtio puuttui asioihin merkittävästi. (63) Saadut kommentit eivät olleet sellaisia, että komissio olisi muuttanut päätelmiään niiden perusteella. Pääteltiin siis, että valtio puuttui merkittävästi yritysten asioihin. Peruste 2 – Yrityksillä on yksi selkeä kirjanpito, joka tarkastetaan riippumattomasti (64) Tutkittavien yritysten kirjanpitokäytännöissä havaittiin useita epäselvyyksiä. Kaikkien yritysten osalta havaittiin, että kirjanpito ei ollut johdonmukaista. (65) Epäselvyyksiä havaittiin muun muassa siinä, miten yritykset lisäsivät merkittyä pääomaansa (pääoman lisäys ei heijastanut tosiasiallisia investointeja). Joissakin tapauksissa yrityksen omaa pääomaa ei koskaan talletettu käteis- tai luontoissuorituksina. Joissakin toisissa tapauksissa taas epävarmoja saatavia ei kirjattu kansainvälisten kirjanpitostandardien mukaisesti. Joidenkin yritysten tilinpäätöksissä ei tuotu esiin merkittyä pääomaa yrityksen asiakirjoissa, kuten yhtiöjärjestyksessä tai toimiluvassa, ilmoitetulla tavalla. Epäselvyyksiä havaittiin poistoissa (jotkin yritykset eivät suorittaneet joitakin varallisuuden poistoja) ja maankäyttöoikeuksissa, joita ei ollut merkitty kirjanpitoon asianmukaisesti. (66) Jotkin yritykset väittivät, että kirjanpitojärjestelmän epäselvyydet eivät olisi saaneet vaikuttaa markkinatalouskohtelua koskevaan päätökseen siinä määrin. Niiden väitteiden mukaan kirjanpitojärjestelmän epäselvyydet, vaikka niitä olisi paljonkin, eivät ole sinällään riittäviä, jotta niiden perusteella voidaan päätellä, että peruste 2 ei täyty. Vaikka oletettaisiinkin, että perustetta 2 voitaisiin pitää täyttyneenä, jos kirjanpitoon liittyviä epäselvyyksiä pidettäisiin vähäisinä, tässä tapauksessa epäselvyydet eivät olleet vähäisiä, kuten edeltävistä kappaleista käy ilmi. (67) Joissakin tapauksissa väitettiin lisäksi, että ulkoiset eli riippumattomat tilintarkastajat tarkastivat kirjanpidon. Tarkastajat eivät kuitenkaan tuoneet esiin mitään niistä ongelmista, jotka tutkimuksessa havaittiin, joten tarkastus ei ollut kansainvälisten kirjanpitostandardien mukainen. Kyseiset yritykset eivät näin ollen voineet osoittaa, että niillä olisi yksi selkeä peruskirjanpito, joka tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti. Peruste 3 – Aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä peräisin olevia vääristymiä ei ole (68) Tutkimuksessa havaittiin myös maankäyttösopimuksiin liittyviä epäselvyyksiä. Monissa tapauksissa maankäyttöoikeuksista ei ollut mitään maksutositteita, mikä altistaa yritykset merkittävälle valtion asiaan puuttumiselle, koska kyseessä on valtion omistama maa. Jotkin yritykset eivät pystyneet esittämään luotettavia todisteita osakkeiden hankkimisesta ja siirrosta. Joissakin tapauksissa omaisuuserien uudelleenarviointi oli ollut selvästi satunnaista. Yksityistämiseen liittyvät epäselvyydet tekivät myöhemmistäkin osakkeensiirroista epäilyttäviä ja vaikuttavat olevan syynä siihen, että paikallisviranomaiset puuttuvat joidenkin yritysten toimintaan. (69) Näin ollen yksityistämiseen liittyvillä epäselvyyksillä on edelleen vaikutusta nykytilanteeseen ja yritysten toimintaan, koska tuotantokustannuksiin ja omaisuuden arvoon kohdistuu merkittäviä vääristymiä, jotka ovat siirtyneet aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä. (70) Neuvoa-antavaa komiteaa kuultiin ja asiasta ilmoitettiin niille osapuolille, joita se välittömästi koskee. Yhteisön tuotannonalalle annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia, mutta markkinatalouskohtelua koskevien päätelmien suhteen ei esitetty huomautuksia. (71) Komissio sai huomautuksia markkinatalouskohtelua hakeneilta. Huomautuksia on käsitelty tarpeen mukaan joko edellä olevassa analyysissä tai henkilökohtaisessa vastauksessa kyseiselle viejälle. Mitkään saaduista huomautuksista eivät kuitenkaan olleet sellaisia, että ne olisivat muuttaneet markkinatalouskohtelua koskevia päätelmiä. 8.3. Yksilöllinen kohtelu (72) Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaan kyseisen artiklan soveltamisalaan kuuluville maille vahvistetaan tarvittaessa koko maata koskeva tulli lukuun ottamatta tapauksia, joissa yritykset voivat osoittaa, että ne täyttävät kaikki perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdassa vahvistetut edellytykset. (73) Kaikkien yritysten osalta vahvistettu valtion puuttuminen asiaan vaikuttaa niiden toimintaan kokonaisuudessaan. Sen vuoksi ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että tällainen puuttuminen asiaan vaikuttaa vientihintojen ja -määrien samoin kuin myyntiehtojen ja muiden vientitoimintaan liittyvien seikkojen määrittymiseen. (74) On myös muistettava, että kuusi tutkimuksen kohteena ollutta yritystä vastasi lähes kokonaan yhteisöön suuntautuvasta viennistä. Kun otetaan huomioon viennin keskittyminen, markkinatoimijoiden suhteellisen pieni määrä ja valtion asioihin puuttumisen merkittävä taso kaikkien tutkittujen yritysten osalta, ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että valtion puuttumista asiaan hyödynnetään toimenpiteiden kiertämiseksi, jos yksittäisille viejille vahvistetaan eri tullit. (75) Yritykset eivät näin olleen voineet osoittaa, että ne täyttävät perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan b ja e alakohdan mukaiset perusteet. 8.4. Normaaliarvon määrittäminen kaikkien niiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta, joille ei myönnetty markkinatalouskohtelua 8.4.1. Vertailumaa (76) Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti niille yrityksille, joille ei voitu myöntää markkinatalouskohtelua, normaaliarvo määritettiin vertailumaassa sovellettavan hinnan tai vastaavan laskennallisen arvon perusteella. (77) Komissio totesi ensimmäisessä ilmoituksessa aikovansa käyttää Yhdysvaltoja vertailumaana Kiinaa ja Valko-Venäjää koskevan normaaliarvon määrittämiseksi ja pyysi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia asiasta. Yksi osapuoli vastusti ehdotusta ja piti Turkin valintaa sopivampana. Se totesi, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaan tarvittaessa valitaan saman tutkimuksen kohteena oleva kolmas maa, joka on markkinatalousmaa. Lisäksi todettiin, että Turkkia käytettiin vertailumaana Ukrainan osalta alkuperäisessä tutkimuksessa. (78) Toimielimet kuitenkin pitivät Yhdysvaltoja sopivampana valintana vertailumaaksi tässä uudessa tutkimuksessa jäljempänä esitettyjen seikkojen perusteella. (79) Yhteisön toimielimet ovat periaatteessa samaa mieltä siitä, että tarkastelussa olisi loogista ottaa lähtökohdaksi saman vertailumaan käyttö kuin alkuperäisessä tutkimuksessa (vaikka tarkastelussakin voi olla hyväksyttäviä syitä muuttamiseen). Kiinan ja Valko-Venäjän osalta tämä asetus ei kuitenkaan perustu tarkasteluun vaan uuteen tutkimukseen. Sen vuoksi edellä esitetyt syyt eivät päde. Kuten lisäksi toisaalla tässä asetuksessa on selitetty, Maailman kauppajärjestön (WTO) riitojenratkaisuelimen naudanlihaa ja riisiä (Meksiko) koskevan raportin[10] perusteella niitä turkkilaisia yrityksiä, joilla oli nollatulli alkuperäisessä tutkimuksessa, ei otettu tutkimuksen kohteeksi tässä menettelyssä. Sen vuoksi toimielimillä ei ollut täyttä kuvaa normaaliarvosta Turkin markkinoilla. Lisäksi Turkin markkinoilla vaikuttaa esiintyvän tiettyjä vääristymiä. Erityisesti tuonnin markkinaosuus Turkissa oli erittäin alhainen (3,3 %), kun taas Yhdysvalloissa tuonnin osuus markkinoilla oli 39 prosenttia. Näin alhainen tuonnin markkinaosuus saattaa olla osoitus kansainvälisen kilpailun estämisestä Turkin markkinoilla siitä huolimatta, että Turkissa on noin 15 tiedossa olevaa tuottajaa. (80) Toisaalta Yhdysvallat muodostaa yhteisön kokoa vastaavan suuren markkina-alueen hitsatuille putkille yleensäkin ja tarkasteltavana olevalle tuotteelle. Kilpailua vaikuttaa esiintyvän merkittävässä määrin. Markkinoilla vaikuttaisi olevan yli 15 kotimaista tuottajaa, jotka kilpailevat keskenään, ja näiden osuus kotimarkkinamyynnistä on merkittävä verrattuna Kiinasta yhteisöön suuntautuvaan vientiin. (81) Lisäksi Yhdysvaltoihin tulee merkittävästi tuontia yhteisön ulkopuolisista maista siitä huolimatta, että tutkimusajanjaksolla sovellettiin polkumyyntitoimenpiteitä useista maista (Brasiliasta, Intiasta, Koreasta, Meksikosta, Taiwanista, Thaimaasta ja Turkista) peräisin olevaan tuontiin. Tuonnin arvioitiin kattavan tutkimusajanjaksolla yli kolmanneksen Yhdysvaltojen kulutuksesta ja olevan peräisin (noin kolme neljännestä tuonnin määrästä) maista, joihin sovellettiin 0 prosentin tullia eikä polkumyyntitulleja. Tutkimusajanjakso vastaa itse asiassa kautta, jolloin Yhdysvaltojen viranomaiset tutkivat Kiinasta peräisin olevaa tuontia väitettyjen vahingollisen polkumyyntikäytäntöjen vuoksi, ja tämän johdosta tammikuussa 2008 otettiin käyttöön toimenpiteet (joita muutettiin myöhemmin huhtikuussa 2008 ja jotka vaihtelivat 69,2 prosentista 85,55 prosenttiin).[11] Näillä toimenpiteillä ei ole ollut selvää vaikutusta edellä mainittuun analyysiin, vaan niistä pikemminkin näkyy tutkimusajanjaksolla Yhdysvalloissa vallinnut hintataso, joka saattaa hyvinkin olla keinotekoisesti painunut alaspäin Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin vaikutuksesta. (82) Tuotantoprosessi ja raaka-aineiden saanti ovat toisiinsa verrattavia Yhdysvalloissa ja Kiinassa, eikä Kiinalla vaikuta olevan selvää luonnollista etua tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa tai myynnissä. (83) Kun Turkkia ja Yhdysvaltoja on verrattu tällä perusteella, on päätelty, että Yhdysvallat on asianmukaisempi vertailumaa Kiinan ja Valko-Venäjän osalta. (84) Kaikille tiedossa olleille yhdysvaltalaisille tuottajille lähetettiin kyselylomake. Komissio sai vastauksen yhdeltä merkittävältä tuottajalta. Kyseisen yhteistyöhön osallistuneen tuottajan tuotanto ja kotimarkkinamyynti olivat edustavia normaaliarvon määrittämistä varten. 8.4.2. Vertailumaan normaaliarvon määrittäminen (85) Sen jälkeen, kun Yhdysvallat oli valittu vertailumaaksi, määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti edellä 32–37 kappaleessa esitettyä menetelmää käyttäen normaaliarvo vertailumaan yhteistyöhön osallistuneelta tuottajalta saatujen tietojen eli maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella. (86) Samankaltaista tuotetta valmistavan tuottajan kotimarkkinamyynnin todettiin olevan edustavaa verrattuna tarkasteltavana olevan tuotteen kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien yhteisöön vientiin. Kotimarkkinamyynnin katsottiin lisäksi tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä. 8.5. Vientihinta (87) Kun tuotetta vietiin suoraan yhteisön riippumattomille asiakkaille, vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella. (88) Kun vienti yhteisöön tapahtui etuyhteydettömien kauppayhtiöiden välityksellä, vientihinnan perusteena käytettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti hintoja, joilla asianomaiset tuottajat myivät tuotetta kauppayhtiöille, toisin sanoen etuyhteydettömälle ostajalle, vientiä varten. 8.6. Vertailu (89) Normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolinen, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Kuljetus- ja vakuutuskustannusten, luottokustannusten, palkkioiden ja pankkimaksujen perusteella tehtiin asianmukaisia oikaisuja, jos se todettiin perustelluksi. Tarvittaessa tehtiin myös asianmukaiset oikaisut fyysisten ominaisuuksien erojen perusteella. 8.7. Polkumyynnin määrittely (90) Kaikkiin Kiinassa toimiviin viejiin sovellettavan, koko maata koskevan polkumyyntimarginaalin laskemiseksi komissio määritti ensin yhteistyöhön osallistumisen asteen. Eurostatin tietojen perusteella laskettua Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavan tuotteen tuonnin kokonaismäärää ja kiinalaisten viejien kyselylomakkeessa ilmoittamaa viennin määrää verrattiin keskenään. Kuten 54 kappaleessa todettiin, Eurostatin ilmoittaman vientimäärän ja vientiä harjoittavien tuottajien kyselyvastauksissa ilmoittaman vientimäärän välillä oli ristiriitaisuus (180 tuhatta tonnia ja 216 tuhatta tonnia). Tämän perusteella yhteistyöhön osallistumisen aste vahvistettiin erittäin korkeaksi. (91) Polkumyyntimarginaali laskettiin seuraavasti: vientihinta laskettiin yhteistyöhön osallistuneiden viejien kyselyvastauksissa ilmoittamien tarkkojen tietojen perusteella; poikkeuksen muodosti yksi yksikkö, jonka vastaukset olivat puutteellisia, minkä vuoksi tuotteiden fyysisten ominaisuuksien vertailu ei ollut mahdollista. Vientihintaa verrattiin vertailumaalle vahvistettuun normaaliarvoon. (92) Polkumyyntimarginaaliksi koko maan osalta vahvistettiin 130,8 prosenttia CIF-hinnasta yhteisön rajalla. 9. VALKO-VENÄJÄ 9.1. Yleistä (93) Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaan Valko-Venäjää ei pidetä markkinatalousmaana. Sen vuoksi Valko-Venäjältä yhteisöön suuntautuvan viennin normaaliarvo määritettiin markkinataloutta harjoittavassa kolmannessa maassa toimivalta tuottajalta saatujen tietojen perusteella. (94) Tuonti Valko-Venäjältä oli tutkimusajanjaksolla yhteensä 29 tuhatta tonnia ja sen markkinaosuus oli noin 2,3 prosenttia. Ainoa tiedossa oleva valkovenäläinen tuottaja osallistui yhteistyöhön tutkimuksessa ja vastasi kyselylomakkeeseen. Sillä on jalostuskorvaussopimus kahden tuojan kanssa Saksassa ja Sveitsissä. Ainoastaan yksi EU:ssa toimiva tuoja osallistui yhteistyöhön tässä tutkimuksessa. (95) Jalostuskorvaussopimuksen mukaan saksalainen tuoja, joka on valkovenäläisestä tuottajasta riippumaton yritys, toimittaa tuottajalle raaka-ainetta ja kattaa kaikki sen tuonnista Valko-Venäjälle aiheutuvat kustannukset (kuljetus-, käsittely- ja vakuutuskustannukset). Sen jälkeen se maksaa jalostuskorvausmaksun ja kattaa kuljetus-, käsittely- ja vakuutuskustannukset Valko-Venäjältä EU:hun. Saksalainen tuoja säilyttää koko valmistusprosessin ajan omistuksensa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen, joka viedään Valko-Venäjältä. Koska jalostuskorvaussopimuksen mukaan ei ole varsinaista vientihintaa, se oli muodostettava laskennallisesti. (96) Tätä varten verrattiin Valko-Venäjältä peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuontia, joka laskettiin Eurostatin tietojen perusteella (CN-koodit ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 ja ex 7306 30 77), ja yhteistyöhön osallistuneen valmistajan ja edellä mainitun saksalaisen toimijan kyselyvastauksissa ilmoittaman viennin määrää. Tällä perusteella yhteistyöhön osallistumisen asteen todettiin olevan alhainen, eli noin 30 prosenttia Valko-Venäjän kokonaisviennistä yhteisöön. (97) Kukaan ei pyytänyt perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan mukaista yksilöllistä kohtelua. 9.2. Normaaliarvo (98) Normaaliarvo määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti hintojen tai laskennallisen arvon perusteella. 9.2.1. Vertailumaa (99) Kuten Kiinaa koskevassa osassa todettiin, ensimmäisessä ilmoituksessa esitettiin Yhdysvaltoja asianmukaiseksi vertailumaaksi, jotta voidaan määrittää normaaliarvo Valko-Venäjää ja Kiinaa varten. Yhdysvaltojen valinnan perusteena olevat tärkeimmät syyt, jotka esitettiin edellä Kiinaa koskevassa analyysissä, pätevät myös Valko-Venäjän kohdalla. Kaksi osapuolta vastusti Yhdysvaltojen valintaa vertailumaaksi ja ehdotti sen sijaan Turkkia. Tärkeimmät syyt, joiden vuoksi komissio valitsi Yhdysvallat eikä Turkkia, on esitetty 76–84 kappaleessa. (100) Sen vuoksi 32–37 kappaleessa esitettyä menetelmää on sovellettu normaaliarvon määrittämiseen. 9.3. Vientihinta (101) Saksalaisen tuojan toimittamat tiedot liittyivät vain osittain Valko-Venäjältä peräisin oleviin ja yhteisöön vietyihin tuotteisiin. Muusta erittäin merkittävästä osasta tätä tuontia ei toimitettu mitään tietoja. Sen vuoksi viimeksi mainittujen osalta oli hyödynnettävä parhaita käytettävissä olevia tietoja perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. (102) Tietoja analysoitiin kahdesta tärkeimmästä lähteestä. Eurostatin tietoja ei pidetty riittävinä. Ensinnäkin niihin sisältyi saksalaisen toimijan kanssa jalostuskorvaustoimia, joista ei ollut vientihintoja. Toiseksi niihin sisältyi jalostuskorvaustoimia myös sveitsiläisen yrityksen kanssa, joka kieltäytyi yhteistyöstä. On korostettava, että tiettyjen osapuolien väitteen ja Interpipe Groupin verkkosivun mukaan ukrainalainen yritys, joka on Ukrainaa koskevan välivaiheen tarkastelun kohteena, on etuyhteydessä sekä sveitsiläiseen että valkovenäläiseen yritykseen. Koska sveitsiläinen yritys kieltäytyi yhteistyöstä, sen liiketoimien osalta ei voitu vahvistaa vientihintoja. (103) Toisaalta käytössä oli yksityiskohtaisia tuotelajikohtaisia tietoja edellä mainitun saksalaisen toimijan liiketoimista, myös sen kustannuksista. Näin tutkiva viranomainen pystyi vahvistamaan tuotelajikohtaisen vientihinnan, kuten jäljempänä selitetään. Sen vuoksi näitä pidettiin parhaina komission käytettävissä olevina tietoina. (104) Vientihinta muodostettiin laskennallisesti tarkasteltavana olevan tuotteen, joka myytiin yhteistyöhön osallistuneen saksalaisen tuojan ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle, hinnan perusteella. Tässä tapauksessa jalostuskorvaussopimuksen vuoksi oli tehtävä tiettyjä oikaisuja, jotta saatiin luotettava vientihinta yhteisön rajalla. Oikaisuja tehtiin kaikkiin yhteisön rajan ja saksalaisen tuojan ensimmäisen riippumattoman asiakkaan välillä syntyneisiin kustannuksiin. Näihin sisältyivät saksalaisen tuojan myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja voitot sekä kuljetus- ja vakuutuskustannukset ja tullit yhteisössä. 9.4. Vertailu (105) Normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Normaaliarvon ja vientihinnan tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti oikaisujen muodossa asianmukaisesti huomioon hintoihin ja niiden vertailtavuuteen vaikuttavat eroavuudet. Asianmukaiset oikaisut tehtiin fyysisten erojen, kuljetus- ja vakuutuskustannusten ja tullimaksujen perusteella aina, kun ne todettiin perustelluiksi ja paikkansa pitäviksi ja niistä esitettiin todennettu näyttö. 9.5. Polkumyynnin määrittely (106) Edellä esitetyn perusteella koko maata koskevaksi polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 92,4 prosenttia CIF-hinnasta yhteisön rajalla. 10. VENÄJÄ 10.1. Yleistä (107) Venäjältä peräisin olevan tuonnin määrä oli noin 36 tuhatta tonnia, ja sen markkinaosuus oli 3,3 prosenttia tutkimusajanjaksolla. (108) Vientiä harjoittavien tuottajien suuren määrän vuoksi alun perin valittiin otos. Tähän liittyen neljää ryhmää pyydettiin vastaamaan komission kyselylomakkeeseen, mutta vastauksia saatiin vain kahdelta, minkä vuoksi otanta ei ollut enää tarpeen. 10.2. Normaaliarvo (109) Kummankin vientiä harjoittavan tuottajan osalta tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynti oli edustavaa 32 kappaleessa määritellyllä tavalla. Edellä 33 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa esitetyn menetelmän mukaisesti normaaliarvo perustui Venäjän riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamiin tai maksettaviksi tuleviin hintoihin. (110) Valmistus- ja etenkin energiakustannusten osalta tutkittiin, vastasivatko vientiä harjoittavien tuottajien maksamat kaasun hinnat kaasun tuotanto- ja jakelukustannuksia. (111) Havaittiin, että vientiä harjoittavien tuottajien kaasusta maksama kotimarkkinahinta oli noin neljännes Venäjältä viedyn maakaasun hinnasta. Tässä suhteessa kaikki saatavilla olevat tiedot osoittavat, että kaasun hinnat Venäjän kotimarkkinoilla ovat säänneltyjä hintoja, jotka ovat selvästi sääntelemättömillä maakaasumarkkinoilla maksettuja markkinahintoja alemmat. Koska kaasun kustannuksia ei ollut merkitty todellisuutta vastaavasti vientiä harjoittavan tuottajan kirjanpitoon perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti, niitä oli oikaistava. Koska riittävän edustavia, vääristymättömiä kaasun kotimarkkinahintoja ei ollut Venäjän osalta saatavilla, katsottiin aiheelliseksi tehdä oikaisu perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti muilta edustavilta markkinoilta saatujen tietojen perusteella. Oikaistu hinta perustui Saksan ja Tšekin rajalla (Waidhaus) vietäväksi myydyn venäläisen maakaasun keskihintaan oikaistuna paikallisilla jakelukustannuksilla. Waidhaus on tärkein venäläisen kaasun myyntikanava EU:hun, joka on venäläisen kaasun suurin markkina-alue ja jossa hinnat antavat kohtuullisen hyvän käsityksen kustannuksista, joten sitä voidaan pitää perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuna edustavana markkina-alueena. (112) Niiden tuotelajien osalta, joille muodostettiin laskennallinen normaaliarvo edellä kuvatulla tavalla, laskennallisen arvon perustana käytettiin vietyjen tuotelajien valmistuskustannuksia oikaistuina kaasukustannuksilla. 10.3. Vientihinta (113) Jos vienti yhteisöön tapahtui yhteisössä sijaitsevan etuyhteydessä olevan tuojan kautta, on laskennallinen vientihinta vahvistettu perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti. Jos vienti tapahtui Venäjällä sijaitsevan etuyhteydessä olevan kauppiaan kautta riippumattomille asiakkaille yhteisössä, vientihinta on laskettu yhteisössä sijaitsevien riippumattomien asiakkaiden maksamien tai maksettavaksi tulevien hintojen perusteella. 10.4. Vertailu (114) Asianmukaiset oikaisut tehtiin luotto-, kuljetus- ja liitännäiskustannusten perusteella aina, kun ne todettiin perustelluiksi ja niistä esitettiin todennettu näyttö. 10.5. Polkumyyntimarginaali (115) Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu osoitti, että polkumyyntiä esiintyy. Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen molemmat venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat toimittivat huomautuksia. Ensimmäisessä tapauksessa perustellut huomautukset, jotka koskivat erityisesti laskennallisten normaaliarvojen oikaisuja, johtivat polkumyyntimarginaalin pieneen muutokseen, jolla ei ole vaikutusta polkumyyntitulliin, koska tarkistettu polkumyyntimarginaali on edelleen yli vahinkomarginaalin. Toisessa tapauksessa osapuoli toi esiin laskuvirheen, jonka vuoksi myynti-, hallinto- ja yleiskulut oli laskettu kahteen kertaan; virhe korjattiin. Tällä perusteella polkumyyntimarginaalit (vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää kohti) ilmaistuna prosentteina CIF-tuontihinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana ovat seuraavat: - TMK Group (Seversky Pipe Plant Open Joint Stock Company ja Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works) – 22,7% - OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works ja Joint Stock Company Almetjvesk Pipe Plant) – 10,1% 10.6. Polkumyyntiä koskevat päätelmät Venäjän osalta (116) Koska yhteistyöhön osallistumisen taso oli korkea (yli 90 % tarkasteltavana olevan tuotteen viennistä Venäjältä yhteisöön Eurostatin tietojen mukaan), kaikkiin muihin venäläisiin viejiin sovellettava jäännöspolkumyyntimarginaali asetettiin samalle tasolle kuin yhteistyöhön osallistuneeseen vientiä harjoittavaan tuottajaan eli TMK Groupiin sovellettava marginaali, joka oli 22,7 prosenttia. D. POLKUMYYNNIN JATKUMISEN JA/TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS PERUSASETUKSEN 11 ARTIKLAN 2 KOHDAN MUKAISESTI; POLKUMYYNTIIN SOVELLETTAVAN TOIMENPITEEN TASON RIITTÄVYYS PERUSASETUKSEN 11 ARTIKLAN 3 KOHDAN MUKAISESTI 1. YLEISTÄ (117) Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkasteltiin, jatkuisiko tai toistuisiko polkumyynti todennäköisesti, jos Thaimaata, Turkkia ja Ukrainaa koskevien toimenpiteiden annettaisiin raueta. (118) Perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti Turkin ja yhden ukrainalaisen yrityksen osalta tarkasteltiin vielä, olivatko olosuhteet muuttuneet, koska alkuperäinen tutkimus koski polkumyyntiä, jota voitiin pitää luonteeltaan pysyvänä. 2. THAIMAA 2.1. Alustavat huomiot (119) Alkuperäisestä tutkimuksesta poiketen Thaimaasta ei ollut lainkaan tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä tutkimusajanjaksolla Eurostatin tietojen mukaan. Ainoa yhteistyöhön osallistunut tuottaja ei ilmoittanut lainkaan vientimyyntiä yhteisöön, eivätkä muut vientiä harjoittaneet tuottajat osallistuneet yhteistyöhön. Thaimaan vientitilastojen perusteella vaikutti siltä, että tutkimusajanjaksolla Thaimaasta oli jonkin verran kirjattua vientiä, joka saattoi osittain liittyä myös tarkasteltavana olevaan tuotteeseen, mutta vienti oli kuitenkin määrältään vähäpätöistä eikä näin ollen edustavaa. (120) Yhteistyöhön osallistumisen taso tässä tarkastelussa oli erittäin alhainen; vain yksi thaimaalainen tuottaja ilmoittautui menettelyn aikana. Valituksen ja julkisesti saatavilla olevien tietojen mukaan Thaimaassa oli kuitenkin tutkimusajanjaksolla vähintään 12 muuta tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajaa. Yksikään näistä ei osallistunut tutkimuksessa yhteistyöhön, minkä vuoksi yhteistyöhön osallistumisen aste oli alle 10 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen arvioidusta tuotannosta Thaimaassa. 2.2. Polkumyynnillä tapahtunut tuonti tutkimusajanjakson aikana (121) Ainoalla yhteistyöhön osallistuneella thaimaalaisella tuottajalla ei ollut lainkaan vientiä yhteisöön tutkimusajanjaksolla. Koska Thaimaasta peräisin olevaa tarkasteltavana olevaa tuotetta ei viety yhteisöön, polkumyynti ei voinut jatkua. Tässä tapauksessa analyysissä on siis tarkasteltava polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä, jos toimenpiteet kumotaan. 2.3. Tuonnin kehitys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan 2.3.1. Alustavat huomiot (122) Kuten 120 kappaleessa todettiin, tutkimuksen mukaan Thaimaassa oli tutkimusajanjaksolla ainakin 13 tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajaa, joista vain yksi osallistui yhteistyöhön tutkimuksessa. (123) Tarkastelussa katsottiin, missä määrin yhdeltä yhteistyöhön osallistuneelta thaimaalaiselta tuottajalta saatuja tietoja voitaisiin käyttää Thaimaasta peräisin olevan viennin todennäköisen kehittymisen kokonaistilanteen analysointiin ja erityisesti vertailuarvona kotimarkkina- ja vientihintojen, kustannusten, tuotantokapasiteetin ja kapasiteetin käyttöasteen osalta. (124) Tältä osin yhteistyöhön osallistuneen yrityksen toimittamissa tiedoissa havaittiin useita puutteita. Yritys ei pystynyt ensinnäkään sovittamaan kotimarkkina- ja vientihintoja yhteen tosiasiallisten liiketoimien eikä tarkastetun kirjanpidon kanssa tutkimusajanjaksolla. Yritys ei myöskään pystynyt toimittamaan tuotantokustannusten erittelyä tuotevalvontakoodin (PCN) perusteella, kuten asianomaisille osapuolille toimitetussa lomakkeessa edellytetään. Tuottaja pystyi toimittamaan tuotantokustannukset vain kaikkien tuotettujen tuotevalvontakoodien keskimääräisinä tuotantokustannuksina, jotka on eritelty mustien ja galvanisoitujen putkien välillä. Tuotevalvontakoodien kustannusrakenteesta muilta tuottajilta muista tutkimuksen piiriin kuuluvista maista saadut tiedot osoittivat, että tuotantokustannuksissa tuotevalvontakoodia kohti on merkittävää vaihtelua. Tämä koskee myös kyseisen thaimaalaisen yrityksen tuottamia ja myymiä tuotelajeja. Tämän vuoksi kustannusten erittelyä, jossa ei voida tehdä tuotevalvontakoodikohtaista vertailua, ei voida pitää riittävänä kotimarkkinoiden normaaliarvon määrittämiseksi. (125) Vaikka tällaiset tiedot olisi saatukin, olisi muistettava, että yhteistyöhön osallistuneen tuottajan tuotanto on alle 10 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta Thaimaassa, mikä merkitsee, että tietoja olisi joka tapauksessa täydennettävä muulla tilastoaineistolla, jotta voitaisiin arvioida edustavuus maanlaajuista arviointia varten. (126) Yritykselle ilmoitettiin komission aikeesta soveltaa perusasetuksen 18 artiklaa ja syistä, miksi tätä pidettiin tarpeellisena, kohtuullisessa ajassa ottaen huomioon tutkimuksen aikarajat. Saadut huomautukset analysoitiin perusteellisesti ja niihin vastattiin yksityiskohtaisesti. Yrityksen antamia selityksiä ei kuitenkaan pidetty tyydyttävinä, jotta komissio olisi voinut välttää parhaiden käytettävissä olevien tietojen soveltamisen edellä esitetyillä aloilla. (127) Tämän vuoksi kotimarkkinahintoja ja muihin maihin suuntautuvan viennin hintoja koskevat tiedot thaimaalaisten viejien osalta perustuvat parhaisiin käytettävissä oleviin tietoihin, myös valitukseen ja julkisesti saataviin tietoihin. (128) Sitä vastoin yrityksen toimittamat varastoja, tuotantotasoa ja kapasiteettia koskevat tiedot voitiin varmentaa. Näitä tietoja yhdessä valitukseen sisältyvien tietojen kanssa voitiin näin ollen käyttää kaikkien thaimaalaisten vientiä harjoittavien tuottajien tuotantomäärän ja kapasiteetin määrittämiseen. (129) Edellä esitetyn perusteella otettiin huomioon seuraavat seikat arvioitaessa todennäköisiä vaikutuksia, jos toimenpiteet kumotaan. 2.3.2. Tuotanto, käyttämätön kapasiteetti ja todennäköisyys, jolla kapasiteetti suunnattaisiin yhteisöön (130) Valituksen mukaan Thaimaassa on käyttämätöntä kapasiteettia yli 370 tuhatta tonnia, mikä on lähes 30 prosenttia kokonaiskapasiteetista. Tämä käyttämätön kapasiteetti, joka voitaisiin suunnata yhteisön markkinoille, on yli 25 prosenttia yhteisön kokonaiskulutuksesta (määritelty 231 kappaleessa). (131) Yhteistyöhön osallistuneen tuottajan, jonka osuus Thaimaan kokonaistuotannosta tutkimusajanjaksolla oli alle 10 prosenttia, käyttämättömän kapasiteetin taso oli vieläkin huomattavampi: yli 50 prosenttia. (132) Yhdessä nämä tekijät osoittavat, että Thaimaassa on merkittävästi käyttämätöntä kapasiteettia. Koska ei ole todisteita, jotka osoittaisivat, että kapasiteetti voitaisiin käyttää lisääntyneeseen kotimarkkinamyyntiin, muihin yhteisön ulkopuolisiin maihin suuntautuvaan myyntiin tai muun kuin tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon, päätellään että jos toimenpiteiden annetaan raueta, tämä käyttämätön kapasiteetti mitä todennäköisimmin suunnataan yhteisöön, eikä vähiten sen vuoksi, että yhteisö muodostaa houkuttelevat vientimarkkinat. (133) Kun otetaan huomioon, että yhteisön markkinat ovat maailman suurimpien joukossa, pelkkä niiden koko tekee niistä houkuttelevat kaikkien tarkasteltavana olevan tuotteen thaimaalaisten vientiä harjoittavien tuottajien kannalta. Yhteisön markkinoiden merkittävyyttä korostaa vielä se, että Yhdysvalloilla, joka muodostaa toisen suuren markkina-alueen, on käytössä Thaimaasta tulevan tuonnin vastaisia toimenpiteitä. (134) Kun huomioon otetaan vielä suhteellisen houkutteleva hintataso yhteisössä, jossa on olemassa hyvin kehittyneet jakelukanavat, katsotaan että ilman toimenpiteitä olisi selvä taloudellinen kannustin siirtää vientiä suurilta kolmansien maiden, kuten Yhdysvaltojen, markkinoilta yhteisön markkinoille. (135) Näissä olosuhteissa katsotaan, että nykyisen kapasiteetin käyttöasteen lisäys todennäköisesti suunnataan vientiin ja erityisesti vientiin yhteisön markkinoille. 2.3.3. Todennäköiset hintatasot (136) Monet tekijät viittaavat siihen, että todennäköisesti Thaimaan vientihinnat yhteisöön olisivat polkumyyntihintoja. (137) Ensinnäkin vienti suurille yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoille vaikuttaa tapahtuneen polkumyyntihinnoin. Tämän vahvistavat Yhdysvaltojen polkumyynnin vastaiset toimenpiteet (noin 15 prosenttia), jotka kohdistuvat Thaimaasta vietyihin hitsattuihin putkiin. Tämä viittaa yleisempään käyttäytymismalliin, joka perustuu polkumyyntiin suurille kolmansien maiden markkinoille. Se, että thaimaalainen vienti yhteisöön lakkasi toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, vaikuttaa tukevan ajatusta, että thaimaalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät voi tai eivät halua myydä muilla kuin polkumyyntihinnoilla. (138) Lisäksi tarkasteltavana oleva tuote on yleensä melko homogeeninen, ja mahdolliset thaimaalaiset myyjät todennäköisesti toimittaisivat tuotetta yhteisössä vallitsevilla muun tuonnin hinnoilla. Kuten edellä on esitetty, muiden viejämaiden tuontihinnat ovat yleensä alhaiset. Kun otetaan huomioon, että thaimaalaisten vientiä harjoittavien tuottajien mahdolliset vientihinnat todennäköisesti heijastelevat näitä alhaisia hintoja ja otetaan huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen kustannusrakenne, joka perustuu voimakkaasti teräskelojen ja sinkin hintoihin, jotka ovat kohonneet merkittävästi koko maailmassa, on todennäköistä, että vienti tapahtuisi polkumyyntihinnoin. 2.4. Päätelmät (139) Merkittävä määrä Thaimaasta peräisin olevaa vientiä myytäisiin todennäköisesti yhteisöön polkumyyntihinnoin, jos toimenpiteiden annetaan raueta. 3. TURKKI i): YLEISIÄ POLKUMYYNTIIN JA 11 ARTIKLAN 2 KOHTAAN LIITTYVIÄ SEIKKOJA 3.1. Yleisluonteiset kysymykset (140) Valituksen esittäjä väitti, että Turkista polkumyynnillä tapahtuva tuonti todennäköisesti aiheuttaisi erittäin vakavaa vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, jos toimenpiteiden annetaan raueta. Välivaiheen tarkastelun (ks. jäljempänä) yhteydessä valituksen tekijä esitti, että toimenpiteitä olisi oikaistava ylöspäin väitetysti lisääntyneen polkumyynnin ja kohonneiden vahinkotasojen vuoksi. (141) Tilastotiedot osoittavat, että Turkista peräisin olevan tuonnin määrä oli 110 tuhatta tonnia, mikä on noin 9 prosenttia yhteisön kulutuksesta (määritelty 231 kappaleessa). Eurostatin ilmoittamien ja yritysten ilmoittamien määrien välillä oli ristiriitaisuutta (138 tuhatta tonnia). Asiaa on käsitelty 55 kappaleessa. (142) Polkumyynnin laskemiseen käytettyä yleistä menetelmää (ks. 31–46 kappale) on sovellettu kaikkiin turkkilaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin. Se eroaa alkuperäisessä tutkimuksessa käytetystä menetelmästä, jota sovellettiin poikkeuksellisesti joihinkin viejiin alkuperäisellä tutkimusajanjaksolla esiintyneiden merkittävien valuuttavaihteluiden vuoksi. Näiden vaihteluiden vuoksi alkuperäisessä tutkimuksessa vertailu tehtiin kuukausittaisen painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja kuukausittaisen painotetun keskimääräisen vientihinnan välillä. Nämä poikkeukselliset olosuhteet eivät kuitenkaan vallinneet tässä tutkimuksessa, joten siinä sovellettiin tavanomaista menetelmää (ks. 31–46 kappale). Näin ollen tässä tutkimuksessa turkkilaisten vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaali vahvistettiin painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja painotetun keskimääräisen vientihinnan vertailun perusteella. (143) Alun perin tutkimuksen kohteena olivat ja otokseen valittiin yritykset Cayirova Boru Sanayi ve Ticaret AS, Istanbul, Yücel Boru ve Profil Endüstrisi AS, Istanbul, ja Noksel Çelik Boru Sanayi AȘ, Ankara, joiden yksiköllinen polkumyyntimarginaali alkuperäisessä tutkimuksessa oli nolla. Vaikka perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa säädetään, että yritykset, joiden marginaali alkuperäisessä asetuksessa on nolla tai vähimmäistasoa, voidaan sisällyttää tarkasteluun, yhteisön toimielimillä ei kuitenkaan ole velvoitetta tehdä niin. Perusasetuksen hyväksymisen jälkeen WTO:n riitojenratkaisuelin on tulkinnut asiassa Mexico-Beef and Rice polkumyyntisopimuksen asiaan liittyviä määräyksiä niin, että niissä kielletään tällaisten yritysten tarkastelu. Sen vuoksi yhteisön toimielimet päättivät, että ei ole asianmukaista käyttää tarkastelun aikana kerättyjä tietoja näistä kolmesta yrityksestä. Näin ollen nämä yritykset suljettiin pois otoksesta. Lisäksi tässä asetuksessa oletetaan, että mikään näistä yrityksistä ei tällä hetkellä harjoita polkumyyntiä. 3.2. Otanta (viejät) ja yhteistyö (144) Otantalomakkeet lähetettiin 15 mahdolliselle turkkilaiselle tuottajalle/viejälle, joista kahdeksan vastasi. Otokseen valittiin kolme yritystä/ryhmää, joiden osuus Turkin kokonaistuonnista yhteisöön oli 41 prosenttia. 3.3. Normaaliarvo (145) Kuten edellä mainittiin, normaaliarvo muodostettiin joko laskennallisesti tai vahvistettiin Turkissa riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamien tai maksettavaksi tulevien hintojen perusteella. Jotkin vientiä harjoittavien tuottajien esittämistä oikaisuista on hylätty tai niitä on muutettu. 3.3.1. Luottokustannukset (146) Komission päätelmistä ilmoittamisen jälkeen jotkin viejät väittivät, että luottokustannukset olisi määritettävä tuottajien ja asiakkaiden välillä sovittujen tosiasiallisten maksuehtojen perusteella. Nämä väitteet hyväksyttiin. 3.3.2. Tullinpalautus (147) Tietyt yritykset pyysivät oikaisua tullinpalautusten huomioon ottamiseksi sillä perusteella, että samankaltaiseen tuotteeseen käytetystä raaka-aineesta perittiin tuontimaksuja silloin, kun se oli suunnattu kulutukseen Turkissa, mutta maksut palautettiin, kun tuote myytiin vietäväksi yhteisöön. (148) Yhdessä tapauksessa pyydetty summa oli korkeampi kuin tullin määrä, joka oli peritty kotimarkkinoilla myytyyn samankaltaiseen tuotteeseen fyysisesti sisällytetyistä raaka-aineista. Kannettu tulli vahvistettiin pienemmäksi, koska kyseinen yritys/yritysten ryhmä käytti kotimaisessa tuotannossaan teräskeloja, joista oli maksettu tuontitulli, mutta myös keloja, joista oli tuotaessa maksettu 0 prosentin tulli, samoin kuin paikallisesti ostettuja keloja. Näin ollen oikaisut tehtiin vastaavasti. (149) Toinen yritys, jonka osalta oikaisu aluksi hylättiin, väitti että se olisi pitänyt myöntää, koska sen kotimarkkinoilla myydyistä tuotteista oli kannettu tulli. Väite hyväksyttiin osittain. (150) Yhteisön tuotannonala väitti tässä yhteydessä, että kyseessä on tasoitustoimenpiteiden alainen tuki. On kuitenkin huomattava, että nyt käsitellään polkumyynnin vastaista tutkimusta. Sen vuoksi väitettä ei ole analysoitu. 3.3.3. Myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset (151) Yksi turkkilainen viejä esitti negatiivisia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia myyntinsä siitä osasta, jolle oli muodostettava laskennallinen normaaliarvo. Tämä johtui siitä, että sen valuutanvaihdosta saamat voitot olivat merkittäviä ja suurempia kuin myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset yhteensä. Tässä tapauksessa voittoja ei otettu huomioon. Huomioon otettiin ainoastaan kustannukset, jotka liittyivät yritysten lainoihin. Myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia oikaistiin vastaavasti. 3.4. Vientihinta (152) Kaikissa tapauksissa tarkasteltavana olevaa tuotetta myytiin yhteisössä oleville riippumattomille asiakkaille. Näin ollen kaikkien viejien vientihinta perustui perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti etuyhteydettömien asiakkaiden maksamiin tai maksettavaksi tuleviin hintoihin yhteisössä. 3.5. Vertailu (153) Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti asianmukaisesti oikaisujen muodossa huomioon hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat eroavuudet. Oikaisut tehtiin hyvitysten, alennusten, kuljetuksen, käsittelyn, purkauskustannusten, pankkimaksujen ja vakuutus- ja luottokustannusten mukaisesti jos ne todettiin asianmukaisiksi ja jos niistä esitettiin todennettu näyttö. 3.6. Polkumyynti tutkimusajanjaksolla (154) Kunkin turkkilaisen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyyntimarginaali määritettiin painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja painotetun keskimääräisen vientihinnan välisellä vertailulla perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti. (155) Painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja painotetun keskimääräisen vientihinnan vertailu osoitti seuraavat polkumyyntimarginaalit: - Erbosan Erciyas Boru Sanayii ve Ticaret AȘ, Kayseri, jäljempänä ’Erbosan’ 0,5 %, - Borusan Mannesmann Boru Sanayi ve Ticaret AȘ, Istanbul, jäljempänä ’Borusan’ -1,4 % - Toscelik Profil ve Sac Endustrisi AS, Iskenderun, jäljempänä ’Toscelik’ 0,9 %. (156) Kaksi yritystä ilmoitti aikeestaan osallistua yhteistyöhön, mutta niitä ei sisällytetty otokseen. Kun otetaan huomioon, että kaikille otokseen sisältyville yrityksille määritetyt polkumyyntimarginaalit olivat vähimmäistasoa ja yhteistyöhön osallistumisen taso tutkimuksessa oli erittäin suuri, myös koko maata koskevan polkumyyntimarginaalin katsottiin olevan vähimmäistasoa. (157) Sen vuoksi päätellään, että Turkin osalta polkumyynti ei jatkunut. Perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan puitteissa tehtävissä analyyseissä keskitytään jatkossa näin ollen ainoastaan polkumyynnin toistumisen todennäköisyyteen. 3.7. Todennäköisyyttä koskeva analyysi 3.7.1. Yleistä (158) EU:n markkinat ovat kiistämättä erittäin houkuttelevat turkkilaisten tuottajien kannalta. Tämä johtuu useista tekijöistä, joista päällimmäisenä on koko. Koko ei liity ainoastaan suureen kulutukseen vaan myös siihen, että suurin osa Turkin viennistä yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoille on pirstoutunutta eli moniin eri määräpaikkoihin toimitetaan pieniä määriä. Tässä mielessä yhteisö houkuttelee enemmän, koska se muodostaa yhden määräpaikan, jolla on mittava vastaanottokyky. (159) Toinen tärkeä tekijä on maantieteellinen läheisyys, koska tuotteisiin liittyvät kuljetuskustannukset eivät ole vähäisiä. (160) Yhteisö on lisäksi perinteinen markkina-alue turkkilaisille viejille, joilla on vakiintuneet jakelukanavat ja laaja asiakasvalikoima. 3.7.2. EU:hun suuntautuvan viennin osuus ja hinnoittelukäytännöt (161) Voimassa olevista toimenpiteistä huolimatta vienti Turkista jatkui koko tutkimusajanjakson ajan. Yhdenkään otokseen kuuluvan yrityksen ei kuitenkaan havaittu harjoittavan polkumyyntiä. On huomattava, että näissä tarkasteluissa otokseen kuuluvien yritysten ja otokseen kuulumattomien mutta yhteistyöhön osallistuneiden yritysten samoin kuin niiden, joiden polkumyyntimarginaalin alkuperäisessä tutkimuksessa havaittiin olevan nolla tai vähimmäistasoa, osuus yhteisöön suuntautuvasta Turkin viennistä on noin 90 prosenttia. Tämän turkkilaisen viennin markkinat vaikuttavat vakailta, eikä ole merkkejä siitä, että yritykset muuttaisivat hinnoittelukäytäntöjään. Lisäksi kolme otokseen kuulunutta yritystä ja ne kolme yritystä, joiden polkumyyntimarginaalin alkuperäisessä tutkimuksessa havaittiin olevan nolla tai vähimmäistasoa, ovat ehdottomasti markkinoiden suurimmat toimijat ja hintajohtajat. Sen vuoksi on todennäköistä, että muut yritykset pikemminkin noudattavat niiden hinnoittelukäytäntöjä. Näin ollen vaikuttaa epätodennäköiseltä, että polkumyynti alkaisi uudelleen Turkin osalta. Täydellisen kuvan saamiseksi tutkittiin kuitenkin myös seuraavia tekijöitä. 3.7.3. Käyttämätön kapasiteetti Turkissa (162) Tutkimuksessa vahvistettiin, että yhteistyöhön osallistuneilla tuottajilla, siis sekä otokseen kuuluvilla että kuulumattomilla yrityksillä, oli tutkimusajanjaksolla kaikkiaan noin 143 000 tonnia käyttämätöntä kapasiteettia. Määrä vastaa noin 10:tä prosenttia hitsattujen putkien koko kulutuksesta yhteisössä (ks. 231 kappale). 3.7.4. Kolmansien maiden markkinoiden mahdollinen vastaanottokyky (163) Tarkasteltavana olevan tuotteen suurimmilla yhteisön ulkopuolisilla markkinoilla (Yhdysvalloissa) on voimassa turkkilaiseen vientiin sovellettavia polkumyyntitoimenpiteitä (14,7 %:iin asti). Tämän perusteella vaikuttaa siltä, että muiden asioiden pysyessä samoina, Yhdysvaltojen markkinat eivät todennäköisesti ota vastaan merkittäviä lisävientimääriä Turkista. Kuitenkin se, että vienti kolmansiin maihin on pirstoutunutta eli lähetyksiä toimitetaan moniin eri määräpaikkoihin, vaikuttaisi osoittavan, että turkkilaiset viejät tutkivat aktiivisesti uusia markkinoita, minkä vuoksi ei ole epätodennäköistä, että kolmansien maiden markkinat voisivat ottaa vastaan osan kapasiteetista. Kun lisäksi otetaan huomioon, että Turkista yhteisöön ja kolmansiin maihin suuntautuvan viennin suhde on 70/30, samaa suhdetta voidaan kohtuudella odottaa, jos tällä hetkellä käyttämätön kapasiteetti tulee myyntiin. Tämä merkitsisi noin 100 000 tonnin lisätuontia yhteisöön, mikä vastaisi 7 prosentin lisämarkkinaosuutta tutkimusajanjakson kulutuslukujen perusteella. On kuitenkin huomattava, että tämä olisi myynnin teoreettinen maksimilisäys, joka perustuu siihen olettamukseen, että käyttämätön kapasiteetti hyödynnettäisiin 100-prosenttisesti, mikä on harvinaista tällä tuotannonalalla. 3.7.5. Hintatekijät (164) Hintaerot Turkin yhteisöön ja kolmansiin maihin suuntautuvan viennin välillä eivät ole olleet merkittäviä ja ne ovat olleet yrityskohtaisia. Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen tehdyssä lisäanalyysissä vahvistettiin, että Turkin vientihinnat kolmansiin maihin olivat hieman korkeammat kuin yhteisöön. Koska Turkista yhteisöön suuntautuvan viennin osalta ei havaittu polkumyyntiä, voidaan olettaa, että yleensä vienti kolmansiin maihin ei tapahtunut polkumyyntihinnoin. Ei myöskään ole muita merkkejä siitä, että turkkilaiset viejät muuttaisivat hinnoittelukäytäntöään. Mikään markkinaolosuhteissa tai viejien tilanteessa ei osoittanut, että ne todennäköisesti muuttaisivat yleistä markkinakäyttäytymistään. (165) Edellä esitetyn perusteella päätellään, että polkumyynti ei todennäköisesti toistu Turkista peräisin olevassa tuonnissa. 4. TURKKI ii): 11 ARTIKLAN 3 KOHTAAN LIITTYVÄT SEIKAT (166) Valituksen esittäjät väittivät, että voimassa olevat toimenpiteet eivät estä polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin jatkumista ja että toimenpiteiden taso ei ole enää riittävä torjumaan Turkista tuodun tarkasteltavana olevan tuotteen vahingollista polkumyyntiä. 4.1. Muuttuneiden olosuhteiden pysyvyys (167) Kuten edellä todettiin, tuonti Turkista ei enää tapahtunut polkumyyntihinnoin. Kaikki tässä tutkimuksessa vahvistetut polkumyyntitasot olivat alle vähimmäistason. Tämä koski erityisesti niitä kolmea yritystä, joiden alun perin havaittiin harjoittavan polkumyyntiä. (168) Kuten aiemmin todettiin, yhteisön markkinat mitä todennäköisimmin muodostavat edelleen houkuttelevat markkinat turkkilaisille viejille sekä hintojen että vakiintuneiden ja pitkäaikaisten kauppasuhteiden takia. Samalla turkkilaiset tuottajat myyvät merkittäviä määriä kotimarkkinoillaan. Nämä määrät myydään kilpailukykyisillä ja suhteellisen alhaisilla hinnoilla verrattuna muihin suuriin markkinoihin, myös EU:n ja USA:n markkinoihin. Kotimarkkinahinnat ja normaaliarvot olivat sellaisella tasolla, että yhteisöön suuntautuvan viennin polkumyynti on hävinnyt kokonaan. (169) Tutkimuksessa ei paljastunut mitään muita olosuhteita, jotka osoittaisivat, että hinnat ja polkumyynti todennäköisesti muuttuvat, jos toimenpiteiden annetaan raueta. Niihin yrityksiin, joihin on sovellettu nollatullia alkuperäisestä tutkimuksesta lähtien, sovelletaan edelleen päätelmiä, jotka perustuvat Mexico Beef and Rice -raporttiin, kuten 143 kappaleessa todettiin. Muiden yritysten osalta tässä tutkimuksessa on käynyt siis ilmi, että olosuhteet ovat muuttuneet eivätkä ne enää harjoittaneet polkumyyntiä. Lisäksi esiin ei tullut mitään sellaisia pakottavia syitä, jotka osoittaisivat, että muuttuneet olosuhteet eivät olisi pysyviä luonteeltaan. Kaikki tutkimuksen kohteena olleet yritykset veivät kolmansiin maihin vuonna 2006 ja tutkimusajanjaksolla hinnoilla, jotka olivat korkeammat kuin yhteisöön suuntautuneen viennin hinnat. Samalla kaudella vienti yhteisöön tapahtui hinnoilla, jotka ylittivät kotimarkkinahinnat. Tämä osoittaa selvästi, että muuttuneet olosuhteet (vienti ei enää tapahdu polkumyynnillä) ovat pysyviä. 4.2. Päätelmät (170) Voidaankin päätellä, että jos toimenpiteiden annetaan raueta, yhteisöön tapahtuva vienti ei todennäköisesti tapahdu polkumyyntihinnoin. Alkuperäisen tutkimuksen jälkeen tapahtunutta olosuhteiden muutosta polkumyynnin puuttumisen osalta voidaan kohtuudella pitää pysyvänä. (171) Edellä esitetyn perusteella Turkista peräisin olevaa tuontia koskeva menettely olisi päätettävä. 5. UKRAINA i): 11 ARTIKLAN 3 KOHTAAN LIITTYVÄT SEIKAT 5.1. Yleistä (172) Interpipe Group väitti, että sen omiin kustannuksiin/ kotimarkkinahintoihin perustuvan normaaliarvon ja Euroopan unionin markkinoihin verrattavissa olevaan yhteisön ulkopuoliseen maahan suuntautuvan viennin hintojen vertailu johtaisi polkumyynnin vähenemiseen huomattavasti alle voimassa olevien toimenpiteiden tason. Sen vuoksi se väitti, ettei toimenpiteen soveltamisen jatkaminen nykyisen suuruisena ollut enää tarpeen polkumyynnin poistamiseksi. (173) Tutkimuksen aikana yritykselle ilmoitettiin komission aikeesta soveltaa perusasetuksen 18 artiklaa. Tämä johtui siitä, että yritys ei toimittanut tietoja tuotantokustannuksista vaaditussa tuotelajimuodossa (tuotevalvontakoodi). Yritys toimitti tuotantokustannuksia koskevat tiedot ainoastaan keskiarvona kaikista tuotelajeista, jotka tuotettiin tietyssä tuotantopaikassa. (174) Asian tarkastelussa kävi ilmi, että komissio ei voinut hyväksyä tuotantokustannuksia koskevia tietoja, koska niiden avulla ei voida tehdä asianmukaista vertailua kotimarkkinoiden myyntihintoihin tuotelajeittain. (175) Yritykselle ilmoitettiin perusasetuksen 18 artiklan 4 kohdan edellyttämässä kohtuullisessa ajassa syistä, miksi tämä oli tarpeen. Saadut huomautukset analysoitiin ja niihin vastattiin yksityiskohtaisesti. Yrityksen antamia selityksiä ei kuitenkaan pidetty tyydyttävinä, jotta komissio olisi voinut välttää parhaiden käytettävissä olevien tietojen soveltamisen jäljempänä esitetyllä alalla. (176) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä väitti, että asia olisi päätettävä, koska ainoan yhteistyöhön osallistuneen ukrainalaisen tuottajan yhteistyö oli niin heikkoa, että komission oli hyödynnettävä perusasetuksen 18 artiklaa valmistuskustannusten oikaisemiseksi. On kuitenkin huomattava, että 18 artiklaa sovellettiin, jotta komissio olisi pystynyt täydentämään ainoan ukrainalaisen yhteistyöhön osallistuneen tuottajan toimittamat tiedot käyttämällä parhaita käytettävissä olevia tietoja. Tämän vuoksi väite hylättiin. 5.2. Normaaliarvo (177) Komissio selvitti, voitiinko kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tätä varten tarkasteltiin yhteistyöhön osallistuneiden vientiä harjoittavien tuottajien valmistaman ja kotimarkkinoilla myymän tuotteen tuotantokustannuksia. (178) OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant (NMPP), joka tuottaa tarkasteltavana olevaa tuotetta, ei toimittanut tuotantokustannusten erittelyä tuotevalvontakoodeittain. Tämä vientiä harjoittava tuottaja toimitti ainoastaan keskimääräiset tuotantokustannukset kaikista tuotevalvontakoodeista, jotka oli tuotettu sen kahdessa tuotantopaikassa. Tuotevalvontakoodien kustannusrakenteesta muilta tuottajilta muista tutkimuksen piiriin kuuluvista maista, myös yhteisöstä, saadut tiedot osoittivat, että tuotantokustannuksissa tuotantovalvontakoodia kohti on merkittävää vaihtelua. (179) OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk Tube Rolling Plant (NTRP), joka on etuyhteydessä NMPP:hen, toimitti tuotantokustannusten erittelyn tuotevalvontakoodeittain. (180) Kuten 173 kappaleessa selitetään, komissio sovelsi perusasetuksen 18 artiklaa NMPP:hen saadakseen tuotevalvontakoodikohtaiset tuotantokustannukset. Vaihtoehtona harkittiin alkuperäisen tutkimuksen tietojen käyttöä, mutta koska Ukrainalle on sen jälkeen myönnetty markkinatalousmaan asema, näitä tietoja ei pidetty parhaina käytettävissä olevina tietoina. Lisäksi komissio katsoi, että yhteisön tuotannonalan ilmoittamien tietojen laadun perusteella voitaisiin tehdä päätelmiä tuotevalvontakoodikohtaisista tuotantokustannuksista. Sen vuoksi yhteistyöhön osallistuneiden yhteisön tuottajien toimittamia tietoja pidettiin luotettavimpina ja parhaina käytettävissä olevina tietoina, joista saadaan tuotantokustannukset tuotevalvontakoodia kohti. Tutkimuksessa kävi ilmi, että yhteisön tuotannonalan halvimman tuotevalvontakoodin ja muiden tuotevalvontakoodien väliset vaihtelut voitiin laskea. Näin laskettua vaihtelua sovellettiin sitten NMPP:n ilmoittamiin keskimääräisiin tuotantokustannuksiin. Jos yhteisön tuotannonalan tuottama tuotevalvontakoodi ja NTRP:n tuottama sama tuotevalvontakoodi vastasivat toisiaan, käytettiin NTRP:n kustannuksia. (181) Sama osapuoli kyseenalaisti sen, että komissio käytti tutkimusajanjaksolla hankittuja tietoja muodostaakseen laskennallisen normaaliarvon ja vientihinnan Interpipeä koskevalla tutkimusajanjaksolla. Jotkin tähän liittyvistä väitteistä hyväksyttiin. Komissio tarkasteli painotettuja keskimääräisiä CIF-vientihintoja yhteisöön molempien menettelyiden päällekkäisten kuuden kuukauden ajalta. Jotta lisäksi voitiin verrata samalla kaudella tasapuolisesti kunkin yhteisöön viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa ja kunkin tarkasteltavana olevan tuotteen vastaavan lajin painottua keskimääräistä vientihintaa, yhteistyöhön osallistuneiden tuottajien tuotantokustannuksia oikaistiin. Oikaisu tehtiin tuotantokustannusten osalta samalla kuuden kuukauden kaudella, jotka otettiin huomioon laskettaessa CIF-vientihintoja yhteisöön. Ainoa yhteistyöhön osallistunut ukrainalainen viejä väitti, että komission olisi pitänyt käyttää etuyhteydessä olevan yrityksen (OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk Tube Rolling Plant – NTRP) yksikkövalmistuskustannuksia silloin, kun tuotantovalvontakoodit ovat lähes samat kuin NMPP:n (OJSC Interpipe Novomoskovsk Pipe Production Plant) tuottamien tuotteiden tuotevalvontakoodit. Komissiolla on kuitenkin näyttöä siitä, että tuotantokustannukset tuotevalvontakoodia kohti vaihtelevat suuresti (ks. 175 kappale). Näin ollen väite hylättiin. 5.3. Vientihinta (182) Ryhmä vei tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön vähäpätöisiä määriä tutkimusajanjaksolla. Näitä liiketoimia ei sellaisenaan voitu pitää edustavina, jotta olisi voitu vahvistaa, oliko tapahtunut pysyviä muutoksia. (183) Interpipe Group ehdotti yhteisön ulkopuolisiin maihin suuntautuneen viennin käyttämistä niiden hintojen määrittämiseksi, joilla vienti yhteisöön tapahtuisi. Viejä ehdotti erityisesti, että Venäjälle suuntautunutta vientiä voitaisiin käyttää tähän. Yritys toimitti näyttöä viennistään yhteisön ulkopuolisten maiden markkinoille ja Venäjän markkinoille. (184) Ensin määritettiin, olivatko tarkasteltavana olevan tuotteen vientimäärät Interpipen ehdottamiin yhteisön ulkopuolisiin maihin riittävän merkittäviä kokonaismyynnin kannalta. Myynti Venäjälle edusti yli puolta ryhmän kokonaisviennistä ja oli periaatteessa riittävä päätelmien tekemiseen, jos Venäjän markkinat osoittautuvat tarpeeksi samanlaisiksi yhteisön markkinoihin nähden. (185) Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella tutkittiin, oliko Venäjällä samanlaiset markkinaolosuhteet ja -rakenne kuin yhteisössä, jotta voitiin päätellä, voidaanko Venäjälle suuntautuvan viennin perusteella arvioida luotettavasti todennäköiset vientihinnat yhteisöön toimenpiteen uuden tason vahvistamista varten. (186) Tarkasteltavana olevan tuotteen markkinat Venäjällä samoin kuin yhteisössä vaikuttavat olevan merkittävät ja molemmilla alueilla myydyt tuotelajit ovat yleisesti ottaen samanlaiset. (187) Näiden kahden markkina-alueen välillä havaittiin myös merkittäviä eroja. Venäjällä on huomattavat tuontitullit, kun taas yhteisössä tällaisia tulleja ei ole.[12] Tämä näkyy tuontiosuuksissa, jotka ovat huomattavasti alhaisemmat kuin yhteisössä. Lisäksi tuotantosektori Venäjällä vaikuttaa paljon keskittyneemmältä; siellä on muutama suuri tuottaja, joka vastaa pääosin tuotannosta, kun taas yhteisössä tuotanto on jakautunut useiden tuottajien kesken. Myös jakelukanavissa vaikuttaa olevan mukana harvempia tukkumyyjiä kuin yhteisössä. Se, että yhteisössä esiintyy merkittävää venäläistä polkumyyntiä, osoittaa, että hinnanmuodostuksessa on eroja ja Venäjän kotimarkkinoilla on vääristymiä, joita ilman tällaisia käytäntöjä ei esiintyisi. (188) Polkumyynnin esiintyminen osoittaa lisäksi, että kotimarkkinoiden hintataso Venäjällä on korkeampi kuin hintataso, jolla viejät todennäköisesti veisivät yhteisöön. Tämä johtuu siitä, että vallitsevat hinnat tuojille, joilla on merkittävä asema yhteisössä, ovat todennäköisesti samalla tasolla kuin Venäjän vientihinnat, ja siitä, että tarkasteltavana oleva tuote on niin homogeeninen luonteeltaan; näin ollen viejien, jotka haluavat saada sijaa yhteisössä, olisi todennäköisesti linjattava hintansa alhaisimpien hintojen tasolle. (189) Edellä esitetty viittaa erilaisuuksiin, jotka vaikuttaisivat hinnanmuodostukseen ja hintatasoihin ja jotka sen vuoksi osoittavat, että Venäjän hintoja ei voida käyttää toimenpiteiden uuden tason määrittämiseen. (190) Komissio tarkasteli vielä, voitaisiinko muihin yhteisön ulkopuolisiin maihin kuin Venäjälle suuntautuvan viennin hintoja käyttää tätä varten. Ensin tarkasteltiin, voitaisiinko toiseksi suurimpia vientimarkkinoita pitää vertailumaana. Vaihtoehto kuitenkin hylättiin, koska Valko-Venäjä ei ole markkinatalousmaa. Myyntiä muihin maihin tarkasteltiin myös, mutta vientimäärät olivat liian pieniä, jotta niitä olisi voitu pitää edustavina. (191) Näissä olosuhteissa Ukrainasta Venäjälle (ja muihin yhteisön ulkopuolisiin maihin, joihin valituksen tekijällä oli vientiä tutkimusajanjaksolla) suuntautuvan viennin hintojen ei voida katsoa edustavan todennäköisiä yhteisöön suuntautuvan viennin hintoja, eikä niitä näin ollen oteta huomioon. Edellä esitetyn perusteella pidettiin sen sijaan tarpeellisena soveltaa perusasetuksen 2 artiklan 9 kohtaa Interpipe Groupiin. Tämän vuoksi tarkasteltiin, voitaisiinko kaikissa tutkimuksen piiriin kuuluvissa maissa kaikkien yhteistyöhön osallistuneiden vientiä harjoittavien tuottajien painotetut keskimääräiset CIF-vientihinnat yhteisöön tutkimusajanjaksolla koota yhteen tuotevalvontakoodikohtaisesti ja voitaisiinko niitä käyttää vertailuarvona vahvistettaessa vientihintaa ukrainalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle. (192) Menetelmä havaittiin sopivaksi, koska on kohtuullista olettaa, että jos ukrainalaista vientiä tulee yhteisön markkinoille, se ei poikkeaisi merkittävässä määrin suorien kilpailijoiden eli muiden yhteisöön viejien hinnoista. (193) Kuten 181 kappaleessa selitettiin, vientihintaa määrittäessään komissio käytti ainoastaan tietoja kuudelta kuukaudelta, jotka olivat päällekkäiset tutkimusajanjaksolla ja Interpipeä koskevalla tutkimusajanjaksolla. (194) Näin ollen näiden viejien vastaavia tuotekoodikohtaisia yksikkövientihintoja käytettiin Interpipe Groupin vientihinnan määrittämiseksi. (195) Päätelmistä ilmoittamisen ainoa ukrainalainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että vientihintaa määritettäessä ei pitäisi vähentää etuyhteydessä olevan yrityksen myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia eikä voittoja, koska perusasetuksen 2 artiklan 9 kohtaa ei voida soveltaa tässä tapauksessa. Se väitti, että perusasetuksen 2 artiklan 9 kohtaa sovelletaan ainoastaan yhteisössä sijaitseviin etuyhteydessä oleviin tuojiin, koska sen sanamuodossa erotetaan selvästi toisistaan tuonti ja jälleenmyynti. Lisäksi vielä väitettiin, että etuyhteydessä oleva yritys toimii vientiosastona. (196) Myydessään tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön ukrainalainen vientiä harjoittava tuottaja lähetti tuotteen suoraan yhteisöön, laskutti kustakin lähetyksestä etuyhteydessä olevaa yritystä Sveitsissä ja sai maksun tämän mukaisesti. Näin ollen vientiä harjoittava tuottaja toimi kaikilta osin viejän tavoin. Sveitsiläinen etuyhteydessä oleva yritys neuvotteli myyntisopimukset ja laskutti ensimmäistä riippumatonta ostajaa yhteisössä. Etuyhteydessä oleva yritys myös järjesti myydyn tuotteen jakelun. (197) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen ukrainalaisen yrityksen esittämistä huomautuksista todetaan, että vientihinta voidaan muodostaa laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti, jos vientihintaa ei ole (2 artiklan 9 kohdan mukainen ensimmäinen vaihtoehto). Saman 2 artiklan 9 kohdan mukaan vientihinta voidaan muodostaa laskennallisesti myös muulla hyväksyttävällä perusteella. Tällainen hyväksyttävä peruste kattaa myös etuyhteydessä olevan yrityksen myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä kohtuullisen voiton vähentämisen. Vaikka katsottaisiinkin, että näitä tekijöitä voitaisiin ennemminkin pitää palkkioina/voittomarginaalina perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan mukaisesti (mitä ne eivät ole), tulokseksi saatava polkumyyntimarginaali olisi sama. Koska etuyhteydessä olevan yrityksen voittoon vaikutti se, että se osti yrityksen sisäisin ehdoin, kohtuullinen voitto määritettiin sen vuoksi tutkimuksessa yhteistyöhön osallistuneilta riippumattomilta tuojilta/kauppiailta kerättyjen tietojen perusteella. (198) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen yhteisön tuotannonala väitti, että perusasetus ja WTO:n määräykset eivät salli polkumyyntimarginaalien laskemista, jos ei ole tapahtunut vientiä yhteisöön. Edeltävissä kappaleissa esitetyistä syistä todetaan vielä, että perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdassa nimenomaisesti mainitaan, että ellei vientihintaa ole, tällainen hinta voidaan muodostaa laskennallisesti muulla hyväksyttävällä perusteella. Näin ollen väite hylättiin. 5.4. Polkumyyntimarginaali (199) Verrattaessa edellä kuvatulla tavalla laskettua no