Ehdotus neuvoston asetus yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä maataloustuottajien tukijärjestelmistä annetun asetuksen (EY) N:o 1782/2003, kuivatun rehun yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1786/2003 ja Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun asetuksen (EY) N:o 1257/1999 mukauttamisesta Tsekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen vuoksi /* KOM/2003/0640 lopull. */





Ehdotus NEUVOSTON ASETUS yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä maataloustuottajien tukijärjestelmistä annetun asetuksen (EY) N:o 1782/2003, kuivatun rehun yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1786/2003 ja Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun asetuksen (EY) N:o 1257/1999 mukauttamisesta Tsekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen vuoksi (komission esittämä) PERUSTELUT YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN UUDISTUS JA LAAJENTUMISEEN LIITTYVÄT MUKAUTUKSET Johdanto Neuvosto hyväksyi 29 päivänä syyskuuta 2003 yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistuspaketin, jolla tehdään merkittäviä muutoksia yhteisön säännöstöön, johon liittymisneuvottelut perustuivat. YMP:n uudistusasiakirjoissa ei nykyisellään kiinnitetä mitään huomiota kyseisten neuvottelujen tuloksiin tai itse laajentumiseen. Tämän vuoksi on tarpeen ennen uusien jäsenvaltioiden liittymistä mukauttaa sekä liittymisasiakirjaa että YMP:n uudistusasiakirjoja, jotta voidaan varmistaa, että ne ovat täydellisiä ja yhteensopivia ja voivat näin ollen toimia laajentuneessa yhteisössä. Erityisesti on tarpeen: - mukauttaa liittymisasiakirjan YMP:tä koskevia liitteitä, jotta neuvottelutulokset olisivat yhdenmukaiset uuden yhteisön säännöstön kanssa (tämä on tarpeen silloin, kun liittymisasiakirjan viittaukset ovat vanhentuneet tai kun neuvottelutulokset eivät ole välittömästi yhteensopivia uudistetun YMP:n kanssa); - mukauttaa YMP:n uudistusasiakirjoja, jotta niitä voitaisiin soveltaa uusiin jäsenvaltioihin ja jotta niihin voitaisiin sisällyttää sellaiset neuvottelutulokset, jotka muutoin menetettäisiin (tulevaisuudessa). Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi komissio on laatinut päätös- ja asetusehdotukset, jotka perustuvat seuraaviin perusperiaatteisiin: - Kööpenhaminassa sovitun paketin perusluonne ja periaatteet olisi säilytettävä ennallaan, ja niitä olisi sovellettava kaikkiin uusiin osatekijöihin. Liittymässä olevien maiden neuvottelemat liittymisehdot eivät saisi heikentyä. - Jos YMP:n uudistuksella otetaan käyttöön uusia säännöksiä, joita ei käsitelty maataloutta koskevien liittymisneuvottelujen aikana, uusia jäsenvaltioita olisi kohdeltava samoin kuin uusia nykyisiä jäsenvaltioita, paitsi jos se on ristiriitaista edellä esitetyn yleisperiaatteen kanssa. - Mukautukset olisi rajoitettava ehdottoman välttämättömään. - Uusien jäsenvaltioiden olisi voitava integroitua kitkattomasti ja mahdollisimman pian uudistettuun YMP:hen. Tässä ehdotuksessa esitetään YMP:n uudistuksen yhteydessä annettuihin asetuksiin mukautuksia, jotka ovat tarpeen kymmenen uuden jäsenvaltion liittyessä yhteisöön 1 päivänä toukokuuta 2004. Asetusehdotuksen perustana on näin ollen liittymisasiakirjan 57 artikla. Maatilan tulotukijärjestelmä YMP:n uudistuspakettia koskevassa horisontaaliasetuksessa otetaan 15 jäsenvaltion osalta käyttöön uusi suoran tuen järjestelmä: maatilan tulotukijärjestelmä. Se korvaa 1 päivästä tammikuuta 2005 alkaen useimmat perinteiset suoran tuen järjestelmät hehtaarikohtaisella tuotannosta irrotetulla tuella. Maatilan tulotukijärjestelmän standardiversiossa oikeudet näihin tukiin lasketaan kyseiselle maataloustuottajalle viitekaudella (2000-2002) myönnettyjen suorien tukien perusteella, joten tukioikeuden arvo (hehtaaria kohden) vaihtelee maataloustuottajasta toiseen. Maataloustuottajalle myönnettyjen tukioikeuksien lukumäärä vastaa kuitenkin maataloustuottajan tilan niiden hehtaarien keskimäärää, jotka viitekaudella oikeuttivat kyseisiin suoriin tukiin. Maatilan tulotukijärjestelmässä jäsenvaltioilla on useita vaihtoehtoja tuen täytäntöönpanoon, kuten eräiden suorien tukien väliaikainen poissulkeminen, eräiden tukien säilyttäminen osittain tuotannosta riippuvaisena tai hehtaaritukien täytäntöönpano aluekohtaisesti. Laajentumiseen liittyvä ongelma on, miten maatalouden tulotukea sovelletaan uusiin jäsenvaltioihin ottaen huomioon, että saatavilla ei ole tietoja näiden maiden maataloustuottajien tukioikeuksista aiemmalta viitekaudelta. Tulevien viitekausien käyttö, jolloin tukioikeudet perustuisivat uusien jäsenvaltioiden osalta kaudelta 2004-2006 alkaen sovellettaviin perinteisiin suoran tuen järjestelmiin, on poissuljettu vaihtoehto, koska se - olisi ristiriidassa nykyisten jäsenvaltioiden kohtelun kanssa, - johtaisi tuotannon keinotekoisiin siirtoihin aloille, joilla tukioikeudet kasaantuvat optimaalisesti, - pakottaisi uudet jäsenvaltiot soveltamaan perinteistä järjestelmää vuoden 2006 loppuun asti, ja - väistämättä estäisi yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän käyttöönoton. Nykyisissä ehdotuksissa säädetään sitä vastoin, että uusien jäsenvaltioiden on sovellettava horisontaaliasetuksessa esitettyä alueellisen täytäntöönpanon vaihtoehtoa, jota mukautetaan tarpeen mukaan. Näin ollen - saman alueen hehtaarikohtaiset tukioikeudet olisivat yhdenmukaiset, - alueelliset rahoitusosuudet laskettaisiin jakamalla kansalliset määrärahat alueittain (uusien jäsenvaltioiden määrittelemät alueet) noudattaen puolueettomia perusteita, joita ovat esimerkiksi alueelliset peltokasvituotannon tilastot, nautakarjan koko eri alueilla, kaudella 2004-2006 maksetut tuet (ks. edellä) tai liittymistä edeltävän kansallisen suoran tuen olemassaolo tietyillä alueilla, - yksittäisten tilojen tukioikeudet laskettaisiin jakamalla alueelliset määrärahat alueellisella käytössä olevalla maatalousmaalla (josta on vähennetty pysyvien viljelmien alat ja metsät), - alakohtaiset kysymykset voitaisiin ratkaista myöntämällä lisäoikeuksia kansallisesta varannosta, - kansallisen varannon määräksi olisi vahvistettava 3 prosenttia kansallisesta enimmäismäärästä, kuten nykyisissä jäsenvaltioissa, - EU:n tukien kaltaisia suoria tukia koskevat tiedot liittymistä edeltävältä ajalta voitaisiin hyväksyä puolueettomiksi perusteiksi sekä i) kansallisen kokonaisrahoituksen jakamisessa alueiden kesken ja ii) kansallisen varannon jakamisessa, - horisontaaliasetuksen 69 artiklassa tarkoitettu 10 prosentin vaihtoehto olisi myös uusien jäsenvaltioiden käytettävissä, minkä ansiosta lisävaroja voitaisiin kanavoida erityisaloilla kuten luonnonmukaisen maatalouden alalla toimiville tuottajille, - jos uusi jäsenvaltio haluaisi soveltaa osittaista tuotantomääristä riippumattomuutta, tukioikeuksien määrittelyssä noudatettaisiin samoja sääntöjä kuin nykyisissä jäsenvaltioissa alueellisen vaihtoehdon mukaisesti. Täydentävät ehdot Monet liittymässä olevat maat neuvottelivat siirtymäkausista eräisiin direktiiveihin (esim. luontotyyppidirektiiviin), jotka tulevat YMP:n uudistusasetusten mukaisesti pakolliseksi osaksi täydentäviä ehtoja. Nykyisissä ehdotuksissa halutaan taata, että siirtymäkaudet säilyvät voimassa ja että erityisiin direktiiveihin liittyviä täydentäviä ehtoja ei sovelleta kyseisten uusien jäsenvaltioiden maataloustuottajiin asianomaisella siirtymäkaudella. YMP:n uudistuksessa täydentävät ehdot otetaan käyttöön pakollisena välineenä. Maatilan tulotuen osalta vaikuttaa kuitenkin aiheelliselta säilyttää täydentävien ehtojen vapaaehtoisen soveltamisen käsite, sillä se on seurausta liittymisasiakirjan asiaa koskevista järjestelyistä (ks. neuvoston asetuksen (EY) N:o 1259/1999 1 b artikla yhdessä sen 3 artiklan kanssa). Lisäksi on selvää, että pakollisia täydentäviä ehtoja koskeva vaatimus monimutkistaisi maatilan tulotukijärjestelmää merkittävästi, mitä olisi vältettävä. Ehdotuksessa säilytetään näin ollen perusohjeena nykyinen täydentäviä ehtoja koskeva järjestely, mutta uusien sääntöjen täytäntöönpano muuttuu yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmässä valinnaiseksi vuodesta 2005 alkaen. Maatilojen neuvontajärjestelmä YMP:n uudistuspaketissa säädetään maatilojen neuvontajärjestelmästä. Koska kyseisen järjestelmän on oltava voimassa vasta vuoteen 2007 mennessä ja koska maataloustuottajien osallistuminen siihen säilyy vapaaehtoisena, mukauttaminen ei ole tarpeen, ja horisontaaliasetuksen asiaa koskevia säännöksiä voidaan soveltaa täysimääräisesti. Tuen mukauttaminen ja rahoituskuri YMP:n uudistusta koskevaan lopulliseen kompromissiasiakirjaan sisältyy komission julistus, jonka mukaan komissio sitoutuu ehdottamaan, että rahoituskurin välinettä tai tuen mukauttamista ei sovelleta uusissa jäsenvaltioissa ennen kuin asteittain käyttöönotettavat suorat tuet ovat EU:n tasolla. Ehdotuksen teksti vastaa tätä julistusta. Koska ei voida tarkkuudella ennustaa, milloin tuen mukauttamista aletaan soveltaa uusissa jäsenvaltioissa, 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja enimmäismääriä ei ole tässä vaiheessa mahdollista vahvistaa. Komission olisi vastattava tästä hallintomenettelyä noudattaen. Rukiista maksettava korvaus YMP:n uudistuksessa rukiin interventio on poistettu. Tämän päätöksen vaikutusten lieventämiseksi on sovittu seuraavasta mekanismista: "Rukiin intervention poistamisen aiheuttamien rakenteellisten mukautuspaineiden vuoksi sovelletaan seuraavaa siirtymätoimenpidettä: jos jäsenvaltion rukiin tuotannon osuus ylitti keskimäärin viisi prosenttia sen viljantuotannon kokonaismäärästä vuosina 2000-2002 ja jos sen rukiin tuotannon osuus ylitti 50 prosenttia yhteisön rukiin tuotannon kokonaismäärästä samalla aikavälillä, kyseisessä jäsenvaltiossa kertyneistä mukauttamisvaroista jaetaan vähintään 90 prosenttia uudelleen kyseiselle jäsenvaltiolle seuraavien rahoitusnäkymien päättymisajankohtaan asti. Tällöin vähintään 10 prosenttia mukauttamisvaroista on käytettävä rukiin tuotantoalueilla. [1]" [1] Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 10 artiklan 4 kohta. Edellä tarkoitettu järjestely on itse asiassa merkityksetön uusille jäsenvaltioille, sillä niihin ei sovelleta tuen mukauttamista. Uusiin jäsenvaltioihin kuuluvat merkittävät rukiintuottajamaat voivat myös kohdentaa (merkittäviä) maaseudun kehittämisvarojaan rukiintuotantoalueille tai rukiintuottajille toiminnan monipuolistamisen rohkaisemiseksi. Kiintiöt ja enimmäismäärät YMP:n uudistusehdotuksissa mainitaan joukko kansallisia tai yhteisön enimmäismääriä, kiintiöitä ja taattuja enimmäismääriä. Tähän ehdotukseen sisältyy näin ollen joissain tapauksissa mukautuksia ehdokasmaiden huomioon ottamiseksi. Kysymykseen tulevat seuraavat seikat: Horisontaaliasetuksen 74 artikla ja liite X: durumvehnä (kansalliset perusalat) Kypros ja Unkari lisätään tuensaajamaiden luetteloon sekä liitteessä X lueteltuihin perinteisiin tuotantoalueisiin. Asiaa koskevat numerotiedot on vahvistettu jo liittymisneuvotteluissa, joten mukautus on tältä osin yksinkertainen. Horisontaaliasetuksen 78 artikla: valkuaiskasvit (taattu enimmäispinta-ala) Nykyisten jäsenvaltioiden taattu enimmäispinta-ala on yhteensä 1 400 000 hehtaaria. Se kasvaa suhteellisesti kymmenen uuden jäsenvaltion osalta liittymisneuvotteluissa käytettyjen peltokasvijärjestelmää koskevien tilastojen perusteella. Tämä tarkoittaa 200 000 hehtaarin lisäystä. Horisontaaliasetuksen 80 ja 81 artikla: riisi (tuki ja kansallinen perusala) Horisontaaliasetuksen 81 artiklaan on sisällytetty vähäisiä vaihteluja nykyisten jäsenvaltioiden kansallisissa perusaloissa. Asia koskee uusista jäsenvaltioista ainoastaan Unkaria, ja neuvoteltua perusalaa (3 222 hehtaaria) ei näytä olevan syytä muuttaa. Ehdotuksissa ei siis tehdä muutoksia tältä osin. Unkaria koskevan tuen määrä vahvistetaan 80 artiklassa liittymisneuvotteluissa sovitun viitesadon perusteella, eli 548,7 euroksi hehtaarilta markkinointivuonna 2004/05 ja 232,5 euroksi hehtaarilta markkinointivuodesta 2005/06 alkaen. Horisontaaliasetuksen 84 artikla: pähkinät (taattu enimmäispinta-ala ja taattu kansallinen ala) 800 000 hehtaarin taattu enimmäispinta-ala jaetaan taattuihin kansallisiin aloihin. Ehdotuksissa vahvistetaan uusien jäsenvaltioiden taatut kansalliset alat ja korotetaan taattua enimmäispinta-alaa vastaavasti niiden tuotannon huomioon ottamiseksi. Samaa 20 prosentin vähennystä, jota käytettiin nykyisten jäsenvaltioiden osalta, on sovellettu. Horisontaaliasetuksen 89 artikla: energiakasvit (taattu enimmäispinta-ala) YMP:n uudistusehdotuksissa vahvistettiin 1 500 000 hehtaarin suuruinen, arvioihin perustuva taattu enimmäispinta-ala, joka kattaa nykyiset energiakasvien viljelyalat. Tämän tuen alkuperäisenä tarkoituksena oli korvata non food -kesannoinnin poistaminen. Koska non food -kesannointi otettiin uudestaan käyttöön lopullisissa YMP:n uudistusasiakirjoissa, tämän järjestelmän houkuttelevuus vähenee ja taatun enimmäispinta-alan ylittymisestä tulee epätodennäköistä. Nykyisissä ehdotuksissa enimmäispinta-ala säilyy tästä syystä YMP:n uudistuksessa sovitun suuruisena. Horisontaaliasetuksen 56 artiklan 3 kohta: non food -kesannointi (sopimusten mukaiset ennakkotuotosmäärät) Sellaisten sivutuotteiden määrä, jotka on tarkoitettu ihmisten tai eläinten ravinnoksi ja jotka todennäköisesti syntyvät sen seurauksena, että öljysiemeniä viljellään kesannoidulla alalla, on rajoitettu miljoonaan tonniin soijapapujauhoekvivalentteina ilmaistuna. Tähän rajoitukseen sovelletaan Blair House -sopimusta, mikä tarkoittaa, että kaikista muutoksista on neuvoteltava Yhdysvaltojen kanssa. Tästä syystä sovittua rajoitusta ei mukauteta ehdotuksissa vaan se säilyy samana. Muut mukautukset Näissä ehdotuksissa on mukautettu horisontaaliasetuksen 95 artiklasta eteenpäin (nykyiset suorat tuet) kaikkia taulukkoja, joissa enimmäismäärät, yhteismäärät tai taatut kansalliset alat on vahvistettu; mukautusten tarkoituksena on ottaa huomioon uusien jäsenvaltioiden saavuttamat neuvottelutulokset. Maitoalan suora lisätuki Slovenialle ja Puolalle on myönnetty yhden vuoden pituinen siirtymäkausi tilakohtaisten maitokiintiöiden jakamiseksi. Tämä nostaa esiin kysymyksen, mitä näissä maissa käytetään perusteena uusien tuotannosta riippumattomien maitoalan tukien myöntämiselle vuonna 2004. Puolan osalta vastaus on yksiselitteinen: koska Puola on ilmoittanut aikovansa soveltaa yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää, maitoalan tuet sisältyvät jo kansallisiin yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää koskeviin määrärahoihin. Slovenia valitsee todennäköisesti perinteisen suoran tuen järjestelmän, joten komissio ehdottaa, että tuet myönnetään väliaikaisesti jaettujen kiintiöiden tai toimitettujen maitomäärien perusteella. Maaseudun kehittäminen Lyhyen ohjelmakauden vuoksi liittymisasiakirjassa vahvistetaan mahdollisuus sisällyttää pääohjelmiin "Leader+ -tyyppinen toimenpide" erillisen Leader+ -ohjelmamenettelyn sijasta. Tästä syystä YMP:n uudistuksessa käyttöön otettu paikallisten kumppaneiden hallinnoimia yhdennettyjä maaseudun kehittämisstrategioita koskeva toimenpide ei ole uusissa jäsenvaltioissa tarpeen, sillä Leader+ -tyyppinen toimenpide kattaa sen. Ehdotus NEUVOSTON ASETUS yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä maataloustuottajien tukijärjestelmistä annetun asetuksen (EY) N:o 1782/2003, kuivatun rehun yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1786/2003 ja Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun asetuksen (EY) N:o 1257/1999 mukauttamisesta Tsekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan Euroopan unioniin liittymisen vuoksi EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon Tsekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymissopimuksen ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan, ottaa huomioon Tsekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [2], [2] EUVL L ..., ..., s. ... sekä katsoo seuraavaa: (1) Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 [3] otetaan käyttöön yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevat yhteiset säännöt ja vahvistetaan tietyt maataloustuottajien tukijärjestelmät. [3] EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1. (2) Mainittuja yhteisiä sääntöjä ja tukijärjestelmiä olisi muutettava niiden täytäntöönpanon mahdollistamiseksi Tsekissä, Virossa, Kyproksessa, Latviassa, Liettuassa, Unkarissa, Maltassa, Puolassa, Sloveniassa ja Slovakiassa (jäljempänä 'uudet jäsenvaltiot'). (3) Komission olisi tuen mukauttamisen käyttöönottamiseksi uusissa jäsenvaltioissa vahvistettava tuen lisämäärien kansalliset enimmäismäärät uusien jäsenvaltioiden osalta. (4) Uusien jäsenvaltioiden maataloustuottajille myönnetään suoria tukia asteittaisen käyttöönottomenettelyn mukaisesti. Jotta saavutettaisiin asianmukainen tasapaino kestävän maatalouden edistämiseen ja maaseudun kehittämiseen tähtäävien toimintavälineiden välillä, tuen mukauttamisjärjestelmää ei pitäisi soveltaa uusissa jäsenvaltioissa ennen kuin niissä sovellettavien suorien tukien taso on vähintään samansuuruinen kuin yhteisössä, sellaisena kuin se on 30 päivänä huhtikuuta 2004, sovellettava tukitaso. (5) Ottaen huomioon uusien jäsenvaltioiden maataloustuottajille maksettavien suorien tukien tasot tukien asteittaisen käyttöönoton vuoksi rahoituskurin välinettä ei pitäisi soveltaa uusissa jäsenvaltioissa ennen kuin niissä sovellettavien suorien tukien taso on vähintään samansuuruinen kuin yhteisössä, sellaisena kuin se on 30 päivänä huhtikuuta 2004, sovellettava tukitaso. (6) Maatilan tulotukijärjestelmän mukaiset suorat tuet perustuvat aiemmin saatujen suorien tukien viitemääriin tai alueellisiin hehtaarikohtaisiin tukiin. Uusien jäsenvaltioiden maataloustuottajat eivät saaneet yhteisön suoria tukia kalenterivuosina 2000, 2001 ja 2002, eikä niillä näin ollen ole viitetietoja näiltä vuosilta. Tästä syystä maatilan tulotukijärjestelmän olisi uusissa jäsenvaltioissa perustuttava alueellisiin hehtaarikohtaisiin tukiin, jotka jaetaan eri alueiden kesken puolueettomin perustein maataloustuottajille, joiden maatilat sijaitsevat kyseisellä alueella ja täyttävät tukikelpoisuusperusteet. (7) Maatilan tulotukijärjestelmän mukaisten, kansallisina enimmäismäärinä ilmaistujen suorien tukien määrän olisi uusissa jäsenvaltioissa perustuttava liittymisneuvotteluissa sovittuihin kiintiöihin, enimmäismääriin ja määriin, ja se olisi kerrottava asiaankuuluvilla hehtaari-, eläin- tai tonnikohtaisilla tukimäärillä. (8) Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1786/2003 [4] säädettyä kuivatun rehun tuotantoa hyödyttävää markkinatoimenpidettä muutetaan 1 päivästä huhtikuuta 2005. Markkinatuki muunnetaan mainitusta päivämäärästä alkaen osittain suoraksi tueksi, joka hyödyttää maataloustuottajia. Jotta vältettäisiin uusien jäsenvaltioiden kokonaistuen aleneminen vuonna 2005, on aiheellista poiketa suorien tukien asteittaista käyttöönottoa koskevasta yleisperiaatteesta. Näin ollen maatilan tulotukijärjestelmään kuuluvan kuivattua rehua koskevan tukiosan kansalliseksi enimmäismääräksi olisi vahvistettava 100-prosenttinen tukitaso asteittain käyttöönotettavan tuen tason sijasta. [4] EUVL L 270, 21.10.2003, s. 114. (9) Maatilan tulotukijärjestelmän alueellisen täytäntöönpanon mukaisesti uusilla jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus mukauttaa hehtaarikohtaista palkkiota puolueettomien kriteerien perusteella varmistaakseen maataloustuottajien tasapuolisen kohtelun ja välttääkseen markkinoiden vääristymisen. (10) Uusilla jäsenvaltioilla pitäisi olla mahdollisuus panna maatilan tulotukijärjestelmä osittain täytäntöön ja/tai sulkea tiettyjä aloja järjestelmän ulkopuolelle. (11) Osittaiseen täytäntöönpanoon liittyvien alakohtaisten enimmäismäärien ja/tai tiettyjen alojen sulkemisen maatilan tulotukijärjestelmän ulkopuolelle olisi perustuttava liittymisneuvotteluissa sovittuihin kiintiöihin, enimmäismääriin ja määriin. (12) Siirtyminen yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmästä maatilan tulotukijärjestelmään ja muihin tukijärjestelmiin voi johtaa mukautumisvaikeuksiin, joita ei käsitellä tässä asetuksessa. Tämän mahdollisuuden huomioon ottamiseksi asetukseen (EY) N:o 1782/2003 olisi liitettävä yleinen säännös, joka antaisi komissiolle mahdollisuuden hyväksyä tarpeelliset siirtymätoimenpiteet tietyksi ajanjaksoksi. (13) Lyhyen ohjelmakauden vuoksi liittymisasiakirjassa vahvistetaan mahdollisuus sisällyttää pääohjelmiin "Leader+ -tyyppinen toimenpide" erillisen Leader+ -ohjelmamenettelyn sijasta. Tästä syystä neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1257/1999 [5], käyttöön otettu paikallisten kumppaneiden hallinnoimia yhdennettyjä maaseudun kehittämisstrategioita koskeva toimenpide ei ole uusissa jäsenvaltioissa tarpeen, sillä Leader+ -tyyppinen toimenpide kattaa sen. [5] EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1783/2003 (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 70). (14) Asetukset (EY) N:o 1782/2003, (EY) N:o 1786/2003 ja (EY) N:o 1257/1999 olisi tämän vuoksi muutettava vastaavasti, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Mukautetaan neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003 seuraavasti: 1. Lisätään 5 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan loppuun virke seuraavasti: "Uusien jäsenvaltioiden on varmistettava, että pysyvänä laitumena 30 päivänä kesäkuuta 2003 ollut maa-ala säilytetään pysyvänä laitumena." 2. Lisätään 12 artiklaan 5 kohta seuraavasti: "5. Komissio vahvistaa uusien jäsenvaltioiden osalta 2 kohdassa tarkoitetut enimmäismäärät 144 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen." 3. Lisätään 12 artiklan jälkeen 12 a artikla seuraavasti: "12 a artikla Soveltaminen uusiin jäsenvaltioihin Tämän luvun säännöksiä sovelletaan uusiin jäsenvaltioihin siitä kalenterivuodesta alkaen, jolloin uusissa jäsenvaltioissa sovellettavien suorien tukien taso on 143 a artiklan mukaisesti vähintään samansuuruinen kuin yhteisössä, sellaisena kuin se on 30 päivänä huhtikuuta 2004, sovellettavien tällaisten tukien tukitaso." 4. Lisätään 54 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan loppuun virke seuraavasti: "Uusien jäsenvaltioiden osalta viittausta vuoden 2003 pinta-alatukihakemusten määräpäivään on pidettävä viittauksena 30 päivään kesäkuuta 2003." 5. Lisätään III osastoon 6 luku seuraavasti: "6 luku Täytäntöönpano uusissa jäsenvaltioissa 71 a artikla 1. Jollei tässä luvussa muuta säädetä, tämän osaston säännöksiä sovelletaan uusiin jäsenvaltioihin. Tämän asetuksen 33, 34, 37, 38 ja 39 artiklaa, 40 artiklan 1, 2, 3 ja 5 kohtaa sekä 41, 42, 43, 47-50, 53 ja 58-63 artiklaa ei sovelleta. 2. Kaikkien yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää soveltavien uusien jäsenvaltioiden on tehtävä 64 artiklan 1 kohdassa ja 71 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut päätökset sitä vuotta edeltävän vuoden 1 päivään elokuuta mennessä, jolloin se soveltaa yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää ensimmäisen kerran. 71 b artikla Tukihakemus 1. Maataloustuottajien on toimitettava maatilan tulotukijärjestelmän mukainen tukihakemuksensa määräpäivänä, jonka uudet jäsenvaltiot vahvistavat, kuitenkin viimeistään 15 päivänä toukokuuta. 2. Jollei ole kyse 40 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista ylivoimaisista esteistä tai poikkeuksellisista olosuhteista, tukioikeuksia ei jaeta maataloustuottajille, jos he eivät jätä maatilan tulotukijärjestelmän ensimmäisen soveltamisvuoden 15 päivään toukokuuta mennessä maatilan tulotukijärjestelmää koskevaa hakemusta. 3. Jakamatta jääneitä tukioikeuksia vastaavat määrät palautuvat 71 d artiklassa tarkoitettuun kansalliseen varantoon, ja niiden on oltava käytettävissä uudelleenjakamista varten. 71 c artikla Enimmäismäärä Uusien jäsenvaltioiden kansalliset enimmäismäärät luetellaan liitteessä VIII a. 71 d artikla Kansallinen varanto 1. Kunkin uuden jäsenvaltion on tehtävä kansalliselle enimmäismäärälleen lineaarinen prosentuaalinen vähennys kansallisen varannon perustamiseksi. Tämä vähennys ei voi olla suurempi kuin 3 prosenttia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 71 b artiklan 3 kohdan soveltamista. 2. Uusien jäsenvaltioiden on käytettävä kansallista varantoa tukioikeuksien jakamiseksi komission 144 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen määrittelemässä erityistilanteessa oleville maataloustuottajille objektiivisin perustein ja tavalla, jolla taataan maataloustuottajien tasapuolinen kohtelu ja vältetään markkinoiden ja kilpailun vääristyminen. 3. Maatilan tulotukijärjestelmän ensimmäisenä soveltamisvuonna uudet jäsenvaltiot voivat käyttää kansallista varantoa tukioikeuksien jakamiseksi maatilan tulotukijärjestelmään siirtymisen vuoksi erityistilanteessa oleville erityisalojen maataloustuottajille objektiivisin perustein ja tavalla, jolla taataan viljelijöiden tasapuolinen kohtelu ja vältetään markkinoiden ja kilpailun vääristyminen. Tällaiset tukioikeudet jaetaan niiden sääntöjen mukaisesti, jotka komissio määrittelee 144 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 4. Uusien jäsenvaltioiden on suoritettava oikeuksien lineaarisia vähennyksiä, jos niiden kansallinen varanto ei ole riittävä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen tapausten kattamiseksi. 5. Lukuun ottamatta perintönä tai ennakkoperintönä annettavien oikeuksien siirtoa ja poiketen siitä, mitä 46 artiklassa säädetään, kansallista varantoa käyttäen vahvistettuja oikeuksia ei saa siirtää viiden vuoden aikana niiden myöntämisestä. Poiketen siitä, mitä 45 artiklan 1 kohdassa säädetään, oikeudet, joita ei ole käytetty viiden vuoden jakson jokaisena vuotena, on välittömästi palautettava kansalliseen varantoon. 71 e artikla Edellä 71 c artiklassa tarkoitetun enimmäismäärän alueellinen jakaminen 1. Uusien jäsenvaltioiden on sovellettava maatilan tulotukijärjestelmää alueellisella tasolla. 2. Uusien jäsenvaltioiden on määritettävä alueet objektiivisten kriteerien mukaisesti. Uusia jäsenvaltioita, joissa on alle kolme miljoonaa tukikelpoista hehtaaria, voidaan pitää yhtenä alueena. 3. Kunkin uuden jäsenvaltion on jaettava 71 c artiklassa tarkoitettu kansallinen enimmäismääränsä 71 d artiklan mukaisten mahdollisten vähennysten jälkeen alueiden kesken objektiivisia kriteereitä noudattaen. 71 f artikla Maatilan tulotukijärjestelmän alueellistaminen 1. Kaikki maataloustuottajat, joiden tilat sijaitsevat tietyllä alueella, saavat tukioikeuksia, joiden yksikköarvo lasketaan jakamalla 71 e artiklan mukaisesti vahvistettu alueellinen enimmäismäärä alueellisesti vahvistetulla 44 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tukikelpoisella hehtaarimäärällä. 2. Oikeuksien määrän maataloustuottajaa kohti on oltava yhtä suuri kuin hehtaarimäärä, jonka maataloustuottaja ilmoittaa 44 artiklan 2 kohdan mukaisesti maatilan tulotukijärjestelmän ensimmäisenä soveltamisvuonna 40 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja ylivoimaisia esteitä tai poikkeuksellisia olosuhteita lukuun ottamatta. 71 g artikla Maan käyttö 1. Maataloustuottajat voivat 51 artiklasta poiketen ja tämän artiklan säännösten mukaisesti käyttää myös 44 artiklan 3 kohdan mukaisesti ilmoitettuja lohkoja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96 [6] 1 artiklan 2 kohdassa ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/96 [7] 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden sekä muiden kuin 93 artiklan nojalla tukea saavien perunatärkkelyksen valmistukseen tarkoitettujen perunoiden tuotantoon, pysyvien kasvien tuotantoa lukuun ottamatta. [6] EYVL L 297, 21.11.1996, s. 1. [7] EYVL L 297, 21.11.1996, s. 29. 2. Uusien jäsenvaltioiden on vahvistettava hehtaarimäärä, joka voidaan käyttää 1 kohdan mukaisesti jakamalla objektiivisin perustein 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon kansallisella tasolla kolmivuotiskaudella 2000-2002 käytetty keskimääräinen hehtaarimäärä 71 e artiklan 2 kohdan nojalla määritettyjen alueiden kesken. Komissio vahvistaa kansallisen tason keskimääräisen hehtaarimäärän ja alueellisen tason hehtaarimäärän 144 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen uuden jäsenvaltion toimittamien tietojen perusteella. 3. Maataloustuottajan on saatava kyseiselle alueelle 2 kohdan mukaisesti vahvistetun enimmäismäärän rajoissa käyttää 1 kohdassa tarkoitettua vaihtoehtoa: a) hänen 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon vuonna 2003 käyttämänsä hehtaarimäärän rajoissa; b) edellä 71 a artiklan 2 kohdan säännöksistä poiketen, jos sovelletaan soveltuvin osin 40 artiklaa ja 42 artiklan 4 kohtaa, jonkin sellaisen hehtaarimäärän rajoissa, joka on vahvistettava objektiivisin perustein ja siten, että varmistetaan maataloustuottajien tasapuolinen kohtelu ja ehkäistään markkinoiden ja kilpailun vääristymät. 4. Maataloustuottajien on 3 kohdan soveltamisen jälkeen käytettävissä olevan hehtaarimäärän rajoissa saatava tuottaa 1 kohdassa tarkoitettuja tuotteita hehtaarimäärällä, joka ei kuulu 3 kohdan soveltamisalaan, sen hehtaarimäärän rajoissa, joka vastaa 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon vuonna 2004 ja/tai 2005 käytettyä hehtaarimäärää, siten että etusijalle asetetaan maataloustuottajat, jotka jo vuonna 2004 tuottivat mainittuja tuotteita vuonna 2004 käytetyn hehtaarimäärän rajoissa. Jos 71 artiklaa tai 143 b artiklaa sovelletaan, vuosi 2004 korvataan maatilan tulotukijärjestelmän soveltamista edeltävällä vuodella ja vuosi 2005 korvataan sen soveltamisvuodella. 5. Edellä 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen tuottajakohtaisten enimmäismäärien määrittämiseksi uusien jäsenvaltioiden on käytettävä maataloustuottajan yksilöllisiä tietoja, jos niitä on saatavilla, tai muita riittäviä todisteita, joita maataloustuottaja on niille toimittanut. 6. Edellä 3 ja 4 kohdan mukaisesti hyväksytyt hehtaarimäärät eivät missään tapauksessa saa ylittää 44 artiklan 2 kohdan mukaista tukikelpoista hehtaarimäärää, joka on ilmoitettu maatilan tulotukijärjestelmän ensimmäisenä soveltamisvuonna. 7. Lupa on käytettävä kyseisellä alueella yhdessä vastaavan tukioikeuden kanssa. 8. Edellä 60 artiklassa tarkoitetun kertomuksen on koskettava myös uusia jäsenvaltioita. 71 h artikla Niityt Uudet jäsenvaltiot voivat puolueettomien kriteerien mukaisesti myös vahvistaa alueellisen enimmäismäärän tai sen osan puitteissa erilaisia oikeuksien yksikköarvoja jaettavaksi 71 f artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille maataloustuottajille nurmena olevien hehtaarien, sellaisina kuin ne on määritelty 30 päivänä kesäkuuta 2003, ja muiden tukikelpoisten hehtaarien tai vaihtoehtoisesti pysyvänä laitumena olevien hehtaarien, sellaisina kuin ne on määritelty 30 päivänä kesäkuuta 2003, ja muiden tukikelpoisten hehtaarien osalta. 71 i artikla Lypsylehmäpalkkio ja lisätuet Vuodesta 2007 alkaen ja poiketen siitä, mitä 44 ja 71 f artiklassa säädetään, 95 ja 96 artiklassa säädetystä lypsylehmäpalkkiosta ja lisätuesta johtuvat vuonna 2007 myönnettävät määrät sisällytetään maatilan tulotukijärjestelmään. Uudet jäsenvaltiot voivat kuitenkin päättää, että 95 ja 96 artiklassa säädetyistä lypsylehmäpalkkioista ja lisätuista johtuvat määrät on sisällytettävä osittain tai kokonaan maatilan tulotukijärjestelmään vuodesta 2005. Tämän kohdan nojalla vahvistetut oikeudet muuttuvat vastaavasti. Kyseisiä tukia koskevien oikeuksien vahvistamiseksi käytettävä määrä on yhtä suuri kuin 95 ja 96 artiklan mukaisesti myönnettävät määrät laskettuna sen vuoden maaliskuun 31 päivän tilakohtaisen maidon viitemäärän perusteella, jona kyseiset tuet otettiin kokonaan tai osittain maatilan tulotukijärjestelmän piiriin. Poiketen siitä, mitä asetuksen 71 a artiklan 1 kohdassa säädetään, 48, 49 ja 50 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin. 71 j artikla Kesannointioikeudet 1. Maataloustuottajat saavat osan tukioikeuksistaan kesannointioikeuksien muodossa. 2. Kesannointioikeuksien määrä on vahvistettava kertomalla maatilan tulotukijärjestelmän ensimmäisenä soveltamisvuonna ilmoitettu 54 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu maataloustuottajan tukikelpoinen maa sovellettavalla kesannointivelvoiteprosentilla. Kesannointivelvoiteprosentti on laskettava kertomalla pakollisen kesannoinnin 10 prosentin perusvelvoite kyseisellä alueella suhteella, joka saadaan kun jaetaan 101 artiklan kolmannessa alakohdassa tarkoitettu alueellinen perusala / tarkoitetut alueelliset perusalat 54 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tukikelpoisella maalla. 3. Kesannointioikeuksien arvo on 71 f artiklan 1 kohdan mukaisesti vahvistettu tukioikeuksien alueellinen arvo. 4. Edellä 1-3 kohdan säännöksiä ei sovelleta maataloustuottajiin, joiden ilmoittama 54 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu hehtaarimäärä on alhaisempi kuin hehtaarimäärä, joka tarvitaan 92:ta viljatonnia vastaavan määrän tuottamiseen liitteessä IX määritellyllä tavalla liitteessä XI b tarkoitetun, siinä uudessa jäsenvaltiossa, jossa tila sijaitsee, sovellettavan viitesadon perusteella; kyseinen hehtaarimäärä jaetaan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetulla suhteella. 71 k artikla Tukioikeuksien edellytykset 1. Poiketen siitä, mitä 46 artiklan 1 kohdassa säädetään, tämän luvun mukaisesti vahvistetut oikeudet voi siirtää ainoastaan samalla alueella tai sellaisten alueiden kesken, joilla hehtaarikohtaiset oikeudet ovat samat. 2. Uudet jäsenvaltiot voivat myös päättää maatilan tulotukijärjestelmän ensimmäistä soveltamisvuotta edeltävän vuoden 1 päivään elokuuta mennessä yhteisön oikeuden yleisperiaatetta noudattaen, että tässä luvussa vahvistettuja tukioikeuksia voidaan muuttaa asteittain etukäteen vahvistettujen menettelyjen ja objektiivisten kriteerien mukaisesti. 71 l artikla Vapaaehtoinen täytäntöönpano 1. Tämän asetuksen 5 luvun 2, 3 ja 4 jaksoa sovelletaan uusiin jäsenvaltioihin tässä artiklassa vahvistettuja edellytyksiä noudattaen. Mainittua 4 jaksoa ei kuitenkaan sovelleta uusiin jäsenvaltioihin, jotka soveltavat 143 b artiklassa tarkoitettua yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää. 2. Tämän asetuksen 5 luvun 2 ja 3 jaksossa olevia viittauksia 41 artiklaan erityisesti kansallisen enimmäismäärän (kansallisten enimmäismäärien) osalta on pidettävä viittauksina 71 c artiklaan. 3. Edellä 64 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kertomuksen on sisällettävä tässä luvussa vahvistetut vaihtoehdot." 6. Korvataan 74 artiklan 1 kohta seuraavasti: "1. Tukea myönnetään kansallisille perusaloille liitteessä X luetelluilla perinteisillä tuotantoalueilla. Perusalat ovat seuraavat: Kreikka // 617 000 ha Espanja // 594 000 ha Ranska // 208 000 ha Italia // 1 646 000 ha Kypros // 6 183 ha Unkari // 2 500 ha Itävalta // 7 000 ha Portugali // 118 000 ha." 7. Korvataan 78 artiklan 1 kohta seuraavasti: "1. Käyttöön otetaan 1 600 000 hehtaarin taattu enimmäispinta-ala, josta tukea voidaan maksaa." 8. Korvataan 80 artiklan 2 kohta seuraavasti: "2. Tuki on seuraavanlainen, ja se perustuu asianomaisten jäsenvaltioiden satoihin: >TAULUKON PAIKKA> 9. Korvataan 81 artikla seuraavasti: "81 artikla Alat Vahvistetaan jokaiselle tuottajajäsenvaltiolle kansallinen perusala. Ranskalle vahvistetaan kuitenkin kaksi perusalaa. Perusalat ovat seuraavat: Kreikka // 20 333 ha Espanja // 104 973 ha Ranska: -- Manner-Ranska -- Ranskan Guyana // 19 050 ha 4 190 ha Italia // 219 588 ha Unkari // 3 222 ha Portugali // 24 667 ha. Jäsenvaltio voi jakaa perusalansa osa-aloihin määrittelemiensä objektiivisten perusteiden mukaisesti." 10. Korvataan 84 artikla seuraavasti: "84 artikla Alat 1. Jäsenvaltio myöntää yhteisön tukea sen enimmäismäärän puitteissa, joka lasketaan kertomalla sille 3 kohdassa vahvistetun taatun kansallisen alan hehtaarien määrä keskimääräisen tuen määrällä, joka on 120,75 euroa. 2. Käyttöön otetaan 810 400 hehtaarin taattu enimmäispinta-ala. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu taattu enimmäispinta-ala jaetaan taattuihin kansallisiin aloihin seuraavasti: Taatut kansalliset alat Belgia // 100 ha Saksa // 1 500 ha Kreikka // 41 100 ha Espanja // 568 200 ha Ranska // 17 300 ha Italia // 130 100 ha Kypros // 3 100 ha Luxemburg // 100 ha Unkari // 2 900 ha Alankomaat // 100 ha Itävalta // 100 ha Puola // 1 000 ha Portugali // 41 300 ha Slovenia // 300 ha Slovakia // 3 100 ha Yhdistynyt kuningaskunta // 100 ha 4. Jäsenvaltio voi jakaa taatun kansallisen alansa osa-aloihin puolueettomin perustein erityisesti alueellisella tasolla tai suhteessa tuotantoon." 11. Korvataan 90 artikla seuraavasti: "90 artikla Tukikelpoisuusedellytykset Tukea myönnetään ainoastaan aloille, joiden tuotannosta on tehty viljelijän ja jalostusteollisuuden välinen sopimus, paitsi jos viljelijä toteuttaa jalostuksen itse tilallaan. Aloja, joihin on sovellettu energiakasvijärjestelmää, ei voida laskea asetuksen (EY) N:o 1251/1999 6 artiklan 1 kohdassa ja tämän asetuksen 54 artiklan 2 kohdassa, 63 artiklan 2 kohdassa, 71 j artiklassa ja 107 artiklan 1 kohdassa esitetyn kesannointivelvoitteen mukaiseksi kesannoksi." 12. Korvataan 94 artikla seuraavasti: "94 artikla Edellytykset Tuki maksetaan ainoastaan niistä perunamääristä, joita perunantuottajan ja tärkkelyksenvalmistajan välinen viljelysopimus koskee tällaiselle yritykselle myönnetyn kiintiön, sellaisena kuin siihen viitataan asetuksen (EY) N:o 1868/94 2 artiklan 2 tai 4 kohdassa, rajoissa." 13. Korvataan 99 artiklan 3 kohta seuraavasti: "3. Haetun tuen määrä ei saa ylittää sitä enimmäismäärää, jonka komissio on vahvistanut 64 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja joka vastaa 41 artiklassa tarkoitettuun kansalliseen enimmäismäärään kuuluvaa asianomaisia lajeja koskevien siementukien osaa. Uusien jäsenvaltioiden osalta tämän enimmäismäärän on kuitenkin vastattava liitteessä XI a mainittuja määriä. Jos haetun tuen kokonaismäärä ylittää vahvistetun enimmäismäärän, maataloustuottajakohtaista tukea vähennetään kyseisenä vuonna suhteessa ylityksen määrään." 14. Lisätään 101 artiklan toisen alakohdan jälkeen alakohta seuraavasti: "Komissio vahvistaa kuitenkin uusien jäsenvaltioiden alueellisen perusalan tai alueelliset perusalat 144 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ja liitteessä XI b lueteltujen kansallisten perusalojen rajoissa." 15. Lisätään 103 artiklan ensimmäisen alakohdan jälkeen alakohta seuraavasti: "Vaihtoehtoisesti niiden uusien jäsenvaltioiden osalta, jotka vuonna 2004 soveltavat 143 b artiklassa tarkoitettua yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää ja valitsevat 66 artiklan soveltamisen, aluejakosuunnitelma laaditaan puolueettomia perusteita noudattaen yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän viimeisen soveltamisvuoden 1 päivään elokuuta mennessä. Kun tämä on tehty, yhdistettyjen alueellisten perusalojen ja alueiden viitesadon painotetun keskiarvon on noudatettava kansallisen perusalan rajoituksia ja liitteessä XI b lueteltuja viitesatoja." 16. Korvataan 105 artikla seuraavasti: "105 artikla Durumvehnän lisäkorvaus 1. Pinta-alatukeen myönnetään lisäkorvaus, jonka suuruus on - 291 euroa hehtaarilta markkinointivuonna 2005/06, - 285 euroa hehtaarilta markkinointivuodesta 2006/07 alkaen, durumvehnän viljelyyn varatulle viljelyalalle liitteessä X luetelluilla perinteisillä tuotantoalueilla seuraavien määrien rajoissa: // (hehtaareina) Kreikka // 617 000 Espanja // 594 000 Ranska // 208 000 Italia // 1 646 000 Kypros // 6 183 Unkari // 2 500 Itävalta // 7 000 Portugali // 118 000 2. Jos niiden viljelyalojen yhteismäärä, jolle pinta-alatuen lisäkorvausta haetaan, on tietyn markkinointivuoden aikana edellä tarkoitettua ylärajaa suurempi, tuottajakohtaista viljelyalaa, josta lisäkorvausta voidaan maksaa, vähennetään suhteessa siihen. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin 1 kohdassa jäsenvaltioittain vahvistettuja rajoituksia noudattaen jakaa mainitussa kohdassa ilmoitetut viljelyalat liitteessä X määriteltyjen tuotantoalueiden kesken tai, niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka muodostavat yhteisön 30 päivänä huhtikuuta 2004, tarvittaessa aluejakosuunnitelman mukaisten tuotantoalueiden kesken vuosien 1993-1997 durumvehnätuotannon määrän mukaisesti. Jos näin tehdään ja jos niiden viljelyalojen summa, joiden osalta pinta-alatuen lisäkorvausta haetaan tietyllä tuotantoalueella, tietyn markkinointivuoden aikana ylittää vastaavan alueellisen ylärajan, kyseisen tuotantoalueen tuottajakohtaista viljelyalaa, jonka osalta lisäkorvausta voidaan maksaa, vähennetään samassa suhteessa. Tämä vähennys tehdään, kun jäsenvaltion sisällä on toteutettu alojen siirto niiltä alueilta, jotka eivät ole saavuttaneet alueellista ylärajaansa, alueille, joilla tämä yläraja on ylitetty. 3. Alueille, joilla durumvehnän tuotanto on vakiintunutta ja jotka ovat muita kuin liitteessä X tarkoitettuja alueita, myönnetään markkinointivuodelle 2005/06 erityistukea 46 euroa hehtaarilta seuraavien hehtaarimäärien rajoissa: // (hehtaareina) Saksa // 10 000 Espanja // 4 000 Ranska // 50 000 Italia // 4 000 Unkari // 4 305 Slovakia // 4 717 Yhdistynyt kuningaskunta // 5 000" 17. Korvataan 108 artikla seuraavasti: "108 artikla Tukikelpoiset alueet Korvaushakemuksia ei voida esittää sellaisista alueista, jotka olivat vuoden 2003 pinta-alatukihakemusten määräpäivänä pysyvänä laitumena, pysyvinä viljelminä, metsänä tai muussa kuin maatalouskäytössä. Uusien jäsenvaltioiden osalta tukihakemuksia ei voida esittää sellaisista alueista, jotka olivat 30 päivänä kesäkuuta 2003 pysyvänä laitumena, pysyvinä viljelminä, metsinä tai muussa kuin maatalouskäytössä. Jäsenvaltiot voivat poiketa 144 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti määritettävin edellytyksin tämän artiklan ensimmäisen tai toisen kohdan säännöksistä edellyttäen, että ne toteutettavat toimenpiteet sen välttämiseksi, että soveltaminen johtaisi tukikelpoisen kokonaisviljelyalan merkittävään lisäykseen." 18. Korvataan 116 artiklan 2 kohta seuraavasti: "2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että palkkio-oikeuksien määrä ei niiden alueella ylitä tämän artiklan 4 kohdassa vahvistettuja kansallisia enimmäismääriä ja että 118 artiklassa tarkoitetut kansalliset varannot voidaan ylläpitää. Uusien jäsenvaltioiden on jaettava tuottajakohtaiset enimmäismäärät tuottajille ja perustettava kullekin näistä uusista jäsenvaltioista 4 kohdan mukaisesti varatusta palkkio-oikeuksien kokonaismäärästä kansalliset varannot vuoden kuluessa liittymispäivästä." 19. Korvataan 116 artiklan 4 kohta seuraavasti: "4. Sovelletaan seuraavia enimmäismääriä: Jäsenvaltio // Oikeudet (x 1 000) Belgia // 70 Tsekin tasavalta // 66,733 Tanska // 104 Saksa // 2 432 Viro // 48 Kreikka // 11 023 Espanja // 19 580 Ranska // 7 842 Irlanti // 4 956 Italia // 9 575 Kypros // 472,401 Latvia // 18,437 Liettua // 17,304 Luxemburg // 4 Unkari // 1 146 Malta // 8,485 Alankomaat // 930 Itävalta // 206 Puola // 335,88 Portugali * // 2 690 Slovenia // 84,909 Slovakia // 305,756 Suomi // 80 Ruotsi // 180 Yhdistynyt kuningaskunta // 19 492 Yhteensä // 81 667,905 * Mukautetaan asetuksen (ETY) N:o 1017/94 voimassaolon päättyessä." 20. Korvataan 119 artiklan 3 kohta seuraavasti: "3. Sovelletaan seuraavia kokonaismääriä: (tuhatta euroa) Belgia // 64 Tsekin tasavalta // 71 Tanska // 79 Saksa // 1 793 Viro // 51 Kreikka // 8 767 Espanja // 18 827 Ranska // 7 083 Irlanti // 4 875 Italia // 6 920 Kypros // 441 Latvia // 19 Liettua // 18 Luxemburg // 4 Unkari // 1 212 Malta // 9 Alankomaat // 743 Itävalta // 185 Puola // 355 Portugali // 2 275 Slovenia // 86 Slovakia // 323 Suomi // 61 Ruotsi // 162 Yhdistynyt kuningaskunta // 20 162" 21. Lisätään 119 artiklaan 4 kohta seuraavasti: "4. Uusissa jäsenvaltioissa kokonaismääriä sovelletaan 143 a artiklassa vahvistetun tukien lisäystä koskevan aikataulun mukaisesti." 22. Korvataan 123 artiklan 8 kohta seuraavasti: "8. Sovelletaan seuraavia alueellisia enimmäismääriä: Belgia // 235 149 Tsekin tasavalta // 244 349 Tanska // 277 110 Saksa // 1 782 700 Viro // 18 800 Kreikka // 143 134 Espanja // 713 999* Ranska // 1 754 732** Irlanti // 1 077 458 Italia // 598 746 Kypros // 12 000 Latvia // 70 200 Liettua // 150 000 Luxemburg // 18 962 Unkari // 94 620 Malta // 3 201 Alankomaat // 157 932 Itävalta // 373 400 Puola // 926 000 Portugali // 175 075*** **** Slovenia // 92 276 Slovakia // 78 348 Suomi // 250 000 Ruotsi // 250 000 Yhdistynyt kuningaskunta // 1 419 811***** * Rajoittamatta asetuksessa (EY) N:o 1454/2001 vahvistettujen erityisten sääntöjen soveltamista. ** Rajoittamatta asetuksessa (EY) N:o 1452/2001 vahvistettujen erityisten sääntöjen soveltamista. *** Rajoittamatta asetuksessa (EY) N:o 1453/2001 vahvistettujen erityisten sääntöjen soveltamista. **** Mukautetaan asetuksen (ETY) N:o 1017/94 voimassaolon päättyessä. ***** Tätä enimmäismäärää korotetaan tilapäisesti 100 000:lla 1 519 811:een, kunnes alle kuuden kuukauden ikäisiä eläviä eläimiä saa viedä maasta." 23. Korvataan 126 artiklan 1 kohta seuraavasti: "1. Kullekin emolehmien kasvattajalle myönnetään tukea asetuksen (EY) N:o 1254/1999 7 artiklan tai 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti vahvistettujen tuottajakohtaisten enimmäismäärien rajoissa." 24. Korvataan 126 artiklan 2 kohta seuraavasti: "2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että palkkio-oikeuksien määrä ei niiden alueella ylitä 5 kohdassa vahvistettuja kansallisia enimmäismääriä ja että 128 artiklassa tarkoitetut kansalliset varannot voidaan ylläpitää. Uusien jäsenvaltioiden on jaettava tuottajakohtaiset enimmäismäärät tuottajille ja perustettava kansalliset varannot kullekin näistä jäsenvaltioista 5 kohdan mukaisesti varatusta palkkio-oikeuksien kokonaismäärästä vuoden kuluessa liittymispäivästä." 25. Korvataan 126 artiklan 5 kohta seuraavasti: "5. Sovelletaan seuraavia kansallisia enimmäismääriä: Belgia // 394 253 Tsekin tasavalta * // 90 300 Tanska // 112 932 Saksa // 639 535 Viro * // 13 416 Kreikka // 138 005 Espanja ** // 1 441 539 Ranska *** // 3 779 866 Irlanti // 1 102 620 Italia // 621 611 Kypros * // 500 Latvia * // 19 368 Liettua * // 47 232 Luxemburg // 18 537 Unkari * // 117 000 Malta * // 454 Alankomaat // 63 236 Itävalta // 375 000 Puola * // 325 581 Portugali **** ***** // 416 539 Slovenia * // 86 384 Slovakia * // 28 080 Suomi // 55 000 Ruotsi // 155 000 Yhdistynyt kuningaskunta // 1 699 511 * Sovelletaan liittymispäivästä alkaen. ** Rajoittamatta asetuksessa (EY) N:o 1454/2001 vahvistettujen erityisten sääntöjen soveltamista. *** Rajoittamatta asetuksessa (EY) N:o 1452/2001 vahvistettujen erityisten sääntöjen soveltamista. **** Rajoittamatta asetuksessa (EY) N:o 1453/2001 vahvistettujen erityisten sääntöjen soveltamista. ***** Korotetaan asetuksen (EY) N:o 1017/94 voimassaolon päättyessä palkkioilla, jotka johtuvat kyseisen asetuksen soveltamisesta vuosina 2003 ja 2004." 26. Lisätään 130 artiklan 3 kohtaan alakohta seuraavasti: "Uusien jäsenvaltioiden osalta kansalliset enimmäismäärät esitetään seuraavassa taulukossa. >TAULUKON PAIKKA> 27. Korvataan 133 artiklan 3 kohta seuraavasti: "3. Sovelletaan seuraavia kokonaismääriä: (milj. euroa) Belgia // 39,4 Tsekin tasavalta // 8,776017 Tanska // 11,8 Saksa // 88,4 Viro // 1,13451 Kreikka // 3,8 Espanja // 33,1 Ranska // 93,4 Irlanti // 31,4 Italia // 65,6 Kypros // 0,308945 Latvia // 1,33068 Liettua // 4,942267 Luxemburg // 3,4 Unkari // 2,936076 Malta // 0,0637 Alankomaat // 25,3 Itävalta // 12,0 Puola // 27,3 Portugali // 6,2 Slovenia // 2,964780 Slovakia // 4,500535 Suomi // 6,2 Ruotsi // 9,2 Yhdistynyt kuningaskunta // 63,8 " 28. Lisätään 135 artiklan 1 kohdan ensimmäiseen alakohtaan luetelmakohta seuraavasti: " uusien jäsenvaltioiden osalta: samansuuruinen kuin 123 artiklan 8 kohdassa esitetty enimmäismäärä tai samansuuruinen kuin vuosina 2001, 2002 ja 2003 teurastettujen urospuolisten nautaeläinten keskimääräinen lukumäärä kyseisten vuosien Eurostat-tilastojen perusteella tai muiden komission hyväksymien, kyseisiä vuosia koskevien julkaistujen tilastojen perusteella." 29. Lisätään 135 artiklan 4 kohtaan virke seuraavasti: "Uusien jäsenvaltioiden osalta viitevuodet ovat 2001, 2002 ja 2003." 30. Lisätään 136 artiklan 2 kohdan toiseen alakohtaan virke seuraavasti: "Uusien jäsenvaltioiden osalta viitevuodet ovat 1999, 2000 ja 2001." 31. Lisätään 136 artiklan jälkeen uusi 136 a artikla seuraavasti: "136 a artikla Soveltamisedellytykset uusissa jäsenvaltioissa Uusissa jäsenvaltioissa sovelletaan 133 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja kokonaismääriä ja 136 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua 350 euron suuruista pinta-alatuen enimmäismäärää hehtaaria kohden 143 a artiklassa esitetyn tukien lisäystä koskevan aikataulun mukaisesti." 32. Lisätään 139 artiklan ensimmäiseen alakohtaan virke seuraavasti: "Uusien jäsenvaltioiden osalta komission 64 artiklan 2 kohdan mukaisesti vahvistaman enimmäismäärän on kuitenkin vastattava 71 c artiklassa tarkoitettuun enimmäismäärään kuuluvan kunkin asianomaisen suoran tuen osuutta." 33. Korvataan 143 artikla seuraavasti: "143 artikla Enimmäismäärä Haetun tuen määrä ei saa ylittää enimmäismäärää, jonka komissio vahvistaa 64 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja joka vastaa liitteessä VI tarkoitetun palkoviljojen pinta-alatuen osuutta 41 artiklassa tarkoitetusta enimmäismäärästä. Uusien jäsenvaltioiden osalta komission 64 artiklan 2 kohdan mukaisesti vahvistaman enimmäismäärän on kuitenkin vastattava liitteessä VI tarkoitetun palkoviljojen pinta-alatuen osuutta 71 c artiklassa tarkoitetussa kansallisessa enimmäismäärässä. Jos haetun tuen kokonaismäärä ylittää vahvistetun enimmäismäärän, maataloustuottajakohtaista tukea vähennetään kyseisenä vuonna suhteessa ylityksen määrään." 34. Korvataan 145 artiklan d alakohta seuraavasti: "d) maatilan tulotukijärjestelmän osalta yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat erityisesti kansallisen varannon perustamista, oikeuksien siirtämistä, monivuotisten viljelykasvien, monivuotisten laidunten ja niittyjen määrittelyä, III osaston 5 ja 6 luvussa säädettyjä vaihtoehtoja ja luetteloa viljelykasveista, joiden viljely kesannoidulla maalla sallitaan, sekä yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat päätöksellä 93/355/ETY hyväksytyn GATT-sopimukseen liittyvän Euroopan talousyhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen öljysiemeniä koskevan yhteisymmärryspöytäkirjan noudattamista;*. * EYVL L 147, 18.6.1993, s. 25." 35. Korvataan 145 artiklan i kohta seuraavasti: "i) liitteiden II, VI, VII, IX, X ja XI muutokset, jotka saattavat olla tarpeen, kun erityisesti otetaan huomioon vasta hyväksytty yhteisön lainsäädäntö, ja liitteiden VIII ja VIII a osalta siinä tapauksessa, että sovelletaan vastaavasti 62 ja 71 i artiklaa, sekä tapauksen mukaan niiden tietojen perusteella, jotka jäsenvaltiot toimittavat peltokasvitukia vastaavasta viitemäärien osasta sekä varsinaisista enimmäismääristä, joita korotetaan sen mukaan, mikä muodostuu tosiasiallisesti määritetyn alan ja sen alan, jolle peltokasvitukia maksettiin vuosina 2000 ja 2001, väliseksi erotukseksi komission asetuksen (ETY) N:o 3887/92 ** 9 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti perusalojen (tai durumvehnän taatun enimmäispinta-alan) rajoissa ja ottaen huomioon liitteessä VIII esitettyjen laskelmien perustana oleva kansallinen keskisato; ** EYVL L 327, 12.12.2001, s. 11." 36. Korvataan 145 artiklan q kohta seuraavasti: "q) hätätapauksessa käytännön ja erityisongelmien ratkaisemisen kannalta tarvittavat asianmukaisesti perustellut toimenpiteet, erityisesti II osaston 4 luvun ja III osaston 5 ja 6 luvun täytäntöönpanemiseen liittyvät toimenpiteet. Tällaiset toimenpiteet voivat poiketa tämän asetuksen tietyistä osista mutta ainoastaan siinä määrin ja sellaisen ajanjakson ajan kuin on ehdottomasti tarpeen;". 37. Korvataan 146 artikla seuraavasti: "146 artikla Tietojen antaminen komissiolle Jäsenvaltioiden on tiedotettava komissiolle yksityiskohtaisesti tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi toteutetuista ja erityisesti 5, 13, 42, 58, 71 d ja 71 e artiklaan liittyvistä toimenpiteistä." 38. Lisätään 154 artiklan jälkeen 154 a artikla seuraavasti: "154 a artikla Uusia jäsenvaltioita koskevat siirtymätoimenpiteet 1. Jos siirtymätoimenpiteet ovat tarpeen helpottamaan uusien jäsenvaltioiden siirtymistä yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmästä maatilan tulotukijärjestelmään ja muihin III ja IV osastoissa tarkoitettuihin tukijärjestelmiin, tällaiset toimenpiteet on toteutettava 144 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet voidaan hyväksyä 1 päivänä toukokuuta 2004 alkavana ja 30 päivänä kesäkuuta 2009 päättyvänä ajanjaksona, eikä niitä sovelleta tämän päivämäärän jälkeen. Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta jatkaa tätä ajanjaksoa." 39. Lisätään liitteen VIII jälkeen liite VIII a seuraavasti: "Liite VIII a Tämän asetuksen 71 c artiklassa tarkoitetut kansalliset enimmäismäärät Enimmäismäärät on laskettu ottaen huomioon 143 a artiklassa esitetty tukien lisäystä koskeva aikataulu. Tästä syystä kyseisiä enimmäismääriä ei saa alentaa 143 a artiklan huomioon ottamiseksi. >TAULUKON PAIKKA> 40. Täydennetään liitettä X seuraavilla kohdilla: "KYPROS UNKARI Alueet Dél Dunamenti síkság Dél-Dunántúl Közép-Alföld Mezaföld Berettyo-Karös-Maros vidéke". 41. Lisätään liitteen XI jälkeen liitteet XI a ja XI b seuraavasti: "Liite XI a Tämän asetuksen 99 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut siementukien enimmäismäärät uusissa jäsenvaltioissa >TAULUKON PAIKKA> Liite XI b Tämän asetuksen 101 ja 103 artiklassa tarkoitetut kansalliset peltokasvien perusalat ja viitesadot uusissa jäsenvaltioissa >TAULUKON PAIKKA> 2 artikla Asetuksen (EY) N:o 1786/2003 5 artiklan 2 kohta seuraavasti: "2. Edellä 1 kohdassa vahvistettu taattu enimmäismäärä jakautuu jäsenvaltioittain seuraavasti: Taattu kansallinen määrä // (tonnia) Belgian ja Luxemburgin talousliitto (BLEU) // 8 000 Tsekin tasavalta // 27 942 Tanska // 334 000 Saksa // 421 000 Kreikka // 37 500 Espanja // 1 325 000 Ranska // 1 605 000 Irlanti // 5 000 Italia // 685 000 Liettua // 650 Unkari // 49 593 Alankomaat // 285 000 Itävalta // 4 400 Puola // 13 538 Portugali * // 30 000 Slovakia // 13 100 Suomi // 3 000 Ruotsi // 11 000 Yhdistynyt kuningaskunta // 102 000 * Mukautetaan asetuksen (ETY) N:o 1017/94 voimassaolon päättyessä." 3 artikla Lisätään asetuksen (EY) N:o 1257/1999 33 artiklaan kohta seuraavasti: "Toisen kohdan viimeisessä luetelmakohdassa säädettyä toimenpidettä ei sovelleta Tsekin tasavallan, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian osalta." 4 artikla Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä toukokuuta 2004 edellyttäen, että Tsekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymissopimus tulee voimaan. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä [...] Neuvoston puolesta Puheenjohtaja >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA>