ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi kuluttajien etujen suojaamista tarkoittavista kieltokanteista (kodifioitu toisinto)" (KOM(2003) 241 lopullinen – 2003/0099 COD)



Virallinen lehti nro C 010 , 14/01/2004 s. 0007 - 0007



Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi kuluttajien etujen suojaamista tarkoittavista kieltokanteista (kodifioitu toisinto)" (KOM(2003) 241 lopullinen - 2003/0099 COD) (2004/C 10/03) Neuvosto päätti 6. kesäkuuta 2003 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 95 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Lausunnon valmistelusta vastannut "yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus" -erityisjaosto antoi lausuntonsa 3. syyskuuta 2003. Esittelijä oli Umberto Burani. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 24. ja 25. syyskuuta 2003 pitämässään 402. täysistunnossa (syyskuun 24. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 124 ääntä puolesta ja 1 vastaan. 1. Ehdotetulla säädöksellä on tarkoitus kodifioida kuluttajien etujen suojaamista tarkoittavista kieltokanteista 19. toukokuuta 1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/27/EY. Uudella direktiivillä korvataan ja siihen sisällytetään useita muitakin direktiivejä. Ehdotuksessa ei ole muutettu kodifioitavien säädösten asiasisältöä, vaan niihin on yhdistettäessä tehty ainoastaan kodifioinnin edellyttämät muodolliset muutokset. 2. Komitea pitää erittäin tervetulleena yhteisön säädösten yleistä kodifiointia, jonka komissio käynnisti 1. huhtikuuta 1987 tekemällään päätöksellä(1). Komitea siis suhtautuu direktiiviehdotukseen myönteisesti, kuten se on tehnyt aiemminkin kyseisenlaisia aloitteita koskevissa yhteyksissä. 3. Komitea korostaa, että Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 20. joulukuuta 1994 tekemän toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti kodifioinnin yhteydessä ei saa muuttaa kodifioitavien säädösten asiasisältöä. Komission ehdottamassa direktiivissä varmistetaan kyseisen säännön noudattaminen. Komitean myönteisen suhtautumisen edellytyksenä on lisäksi se, että tehdyt muutokset tarkistetaan. Esittelijä on tarkistanut muutokset eikä katso aiheelliseksi esittää asiaa koskevia varauksia tai erityisiä huomioita. Komitea suosittaa, että tulevaisuudessa kaikkiin vastaavanlaisiin direktiiviehdotuksiin liitetään käytännön syistä ja ajan säästämiseksi yksityiskohtainen luettelo pienimmistäkin eroista alkuperäisten säädösten ja kodifioidun toisinnon välillä. Bryssel 24. syyskuuta 2003. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Roger Briesch (1) KOM(87) 868 PV.
0.17.3

EKP:n työntekijöiden on säilytettävä seuraavia seikkoja koskevat tiedot kuluvalta ja edelliseltä kalenterivuodelta: a) pankkitilit, mukaan lukien yhteistilit, arvopaperien säilytystilit ja pörssivälittäjillä pidettävät tilit, b) kolmansien osapuolten antamat valtakirjat, jotka koskevat pankkitilejä, mukaan lukien arvopapereiden säilytystilit, c) yleisohjeet tai suositukset kolmansille osapuolille, joille työntekijän sijoitussalkun hoito on uskottu, d) omaisuuserien tai oikeuksien myynti tai hankinta omalla riskillä ja omaan lukuun tai toisten riskillä ja toisten lukuun, e) edellä mainittuja tilejä koskevat tiliotteet, f) kiinnelainojen tai muiden sellaisten lainojen ottaminen tai muuttaminen, jotka otetaan omalla riskillä ja omaan lukuun tai toisten riskillä ja toisten lukuun, ja g) eläkejärjestelmiä, mukaan luettuna EKP:n eläkejärjestelmä, koskevat toimet. Jotta voitaisiin valvoa 0.17.1 ja 0.17.2 artiklan noudattamista, EKP:n työntekijöiden on henkilöstöhallinnon, budjetoinnin ja organisaatiosuunnittelun pääosaston pyynnöstä annettava edellä mainitut asiakirjat kuuden peräkkäisen kuukauden ajalta siten kuin pyynnössä täsmennetään. EKP:n työntekijöiden tämän artiklan mukaiset velvollisuudet jatkuvat yhden vuoden ajan sen jälkeen, kun työsuhde EKP:hen on päättynyt.
(3)

Banka Slovenije on valinnut PricewaterhouseCoopers, podjetje za revizijo in druge finančno računovodske storitve, d. o. o.:n ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2021–2023,
1.

Luottolaitosten osingonjakopolitiikan tulisi perustua konservatiivisiin ja varovaisiin oletuksiin siten, että luottolaitokset täyttävät sovellettavat vakavaraisuusvaatimukset sekä vakavaraisuuden arviointiprosessin (SREP) tulokset mahdollisen osingonjaon jälkeen. a) Luottolaitosten on kaikissa olosuhteissa täytettävä sovellettavat vähimmäisvakavaraisuusvaatimukset (pilari 1:n vaatimukset). Näitä ovat asetuksen (EU) N:o 575/2013 92 artiklan mukaisesti 4,5 prosentin ydinpääoman (CET1) osuus, 6 prosentin ensisijaisen pääoman (T1) osuus ja 8 prosentin kokonaispääomaosuus. b) Luottolaitosten on lisäksi kaikissa olosuhteissa täytettävä vakavaraisuusvaatimukset, jotka on asetettu SREP:in seurauksena asetuksen (EU) N:o 1024/2013 16 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisella päätöksellä ja jotka ovat pilari 1:n vaatimuksia tiukemmat (pilari 2:n vaatimukset). c) Luottolaitosten on myös täytettävä direktiivin 2013/36/EU 128 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun yhteenlasketun puskurivaatimuksen. d) Luottolaitosten on myös täytettävä täysiin vaatimuksiin perustuva (7) ydinpääoman (CET1) osuus, ensisijaisen pääoman (T1) osuus sekä kokonaisuuspääomaosuus sovellettavaan määräpäivään mennessä. Tällä tarkoitetaan edellä mainittujen osuuksien sekä direktiivin 2013/36/EU 128 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun yhteenlasketun puskurivaatimuksen täysimääräistä soveltamista siirtymäsäännösten soveltamisen jälkeen. Siirtymäsäännökset vahvistetaan direktiivin 2013/36/EU XI osastossa ja asetuksen (EU) N:o 575/2013 kymmenennessä osassa. e) Luottolaitosten, jotka päättivät soveltaa asetuksessa (EU) 2017/2395 säädettyjä järjestelyjä siirtymäajanjakson ajan on myös täytettävä täysiin vaatimuksiin perustuva ydinpääoman (CET1) osuus kyseisessä asetuksessa säädetyn siirtymäkauden päättymiseen mennessä. Näiden vaatimusten on täytyttävä konsolidoidusti – soveltuvin osin myös alakonsolidointiryhmän tasolla – sekä yksittäisen laitoksen tasolla paitsi jos vakavaraisuusvaatimuksia ei sovelleta yksittäisen laitoksen tasolla asetuksen (EU) N:o 575/2013 7 ja 10 artiklassa säädetyn mukaisesti.
a)

Minkä tahansa jäsenvaltion osalta, joka ottaa euron käyttöön 1 päivänä tammikuuta 2007 tai sen jälkeen, sekä kyseisen jäsenvaltion kansallinen keskuspankin että sellaisten jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien, jotka ovat rahaliittoon osallistuvia jäsenvaltioita kyseisen jäsenvaltion ottaessa euron käyttöön, on toimitettava EKP:lle liitteessä III olevien taulukkojen 1-8 mukaan vaadittavat historiatiedot laajennetun euroalueen kattavien aggregaattien laatimista varten. Näiden kansallisten keskuspankkien on toimitettava historiatiedot jäljempänä vahvistetuista viitepäivämääristä lähtien; taulukossa 13 lueteltujen erittelyjen osalta ensimmäinen raportoitava viiteajanjakso on kuitenkin mainitussa taulukossa tarkoitettu ensimmäinen viiteajanjakso. Kaikki historiatiedot voidaan antaa parhaan arvion periaatteen mukaisesti. i) Jos euron käyttöön ottavan jäsenvaltio liittyi EU:hun ennen toukokuuta 2004, historiatietojen on vähimmäisvaatimuksena katettava ajanjakso vuodesta 1999. ii) Jos euron käyttöön ottava jäsenvaltio liittyi EU:hun toukokuussa 2004, historiatietojen on vähimmäisvaatimuksena katettava ajanjakso vuodesta 2004. iii) Jos euron käyttöön ottava jäsenvaltio liittyi EU:hun toukokuun 2004 jälkeen, historiatietojen on vähimmäisvaatimuksena katettava ajanjakso, joka alkaa päivämäärästä, jona kyseinen jäsenvaltio liittyi EU:hun.
Euroopan keskuspankin suositus, 19 päivänä joulukuuta 2002, Euroopan unionin neuvostolle Euroopan keskuspankin ja Suomen Pankin ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2002/13)



Virallinen lehti nro C 331 , 31/12/2002 s. 0056 - 0056



Euroopan keskuspankin suositus, 19 päivänä joulukuuta 2002, Euroopan unionin neuvostolle Euroopan keskuspankin ja Suomen Pankin ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2002/13) (2002/C 331/08) EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: (1) EKP:n neuvoston suosittelemien ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymien riippumattomien ja ulkopuolisten tilintarkastajien on tarkastettava Euroopan keskuspankin ja eurojärjestelmän kansallisten keskuspankkien tilit. (2) EKP:n nykyisen ulkopuolisen tilintarkastajan toimikausi päättyy vuonna 2003. Tästä syystä on tarpeen nimetä ulkopuolinen tilintarkastaja vuodesta 2003 alkaen. Ulkopuolisen tilintarkastajan toimikauden pitäisi olla viisi vuotta. (3) Suomen Pankin ulkopuolisen tilintarkastajan toimeksiantoa ei ole uusittu vuodesta 2003 alkaen, koska ulkopuolisen tilintarkastajan toiminnan ennakoidaan päättyvän vuoden 2003 puolivälissä ja koska yleisenä käytäntönä on järjestää tarjouskilpailu säännöllisin väliajoin. Tästä syystä on tarpeen nimetä ulkopuolinen tilintarkastaja vuodesta 2003 alkaen. Ulkopuolisen tilintarkastajan toimikauden pitäisi olla viisi vuotta, SUOSITTAA KPMG Deutsche Treuhand-Gesellschaft AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaftia EKP:n ulkopuoliseksi tilintarkastajaksi ja Ernst & Young Oy:tä Suomen Pankin ulkopuoliseksi tilintarkastajaksi. Tämä suositus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Annettu Frankfurt am Mainissa 19 päivänä joulukuuta 2002. EKP:n puheenjohtaja Willem F. Duisenberg
2.3

On erittäin tärkeää, että varautumisjärjestelyä voidaan soveltaa kaikkiin mahdollisiin kriisinratkaisuneuvoston toimenpiteisiin, mukaan lukien vakavaraisuustuki ja likviditeettituki kriisinratkaisun kohteena oleville laitoksille. Tällaiseen likviditeettitukeen liittyvä riski tappioiden toteutumisesta on huomattavasti pienempi, ja se on jo määritelmänsä mukaan luonteeltaan tilapäistä. Varautumisjärjestelyt, jotka helpottavat kriisinratkaisuneuvoston mahdollisuuksia tarjota likviditeettiä, ovat erityisen tärkeitä, sillä kriisinratkaisun kohteena olevalle laitokselle myönnettävän likviditeettituen volyymit voivat olla korkeita ja ylittää siten kriisinratkaisurahaston kapasiteetin.
3.1

Siltä osin kuin on kyse komission vallasta antaa delegoituja säädöksiä perussopimuksen 290 artiklan perusteella, EKP katsoo, että ehdotetun asetuksen olennaisia osia ovat kynnysarvo, jonka alittavalta tasolta jäsenvaltioiden ei tarvitse toimittaa yhdenmukaistettujen indeksien alaindeksejä, ja alaindeksien luettelo, joka jäsenvaltioiden on laadittava (9). Nämä ovat kaksi perustavanlaatuista asiaa, joilla taataan, että kuluttajahintaindeksit ovat luotettavia ja yhdenmukaistettuja. Näihin parametreihin tehtävillä muutoksilla on suora vaikutus indeksien kattavuuteen ja moitteettomuuteen. Ne vaikuttavat huomattavasti indeksien laatuun ja luotettavuuteen. Sen vuoksi EKP katsoo, että delegoidut säädökset eivät ole tarkoituksenmukaisia välineitä vahvistettaessa sääntöjä, jotka koskevat näitä kahta keskeistä YKHI-lainsäädännön osaa. Näistä kysymyksistä tulisi päättää ja säätää ehdotetussa asetuksessa. EKP ehdottaa, että 5 artiklan 6 ja 7 kohtaan sisällytetään vakiintuneet kynnykset eli painotus 1/1 000 YKHI:n kattamien kokonaismenojen osalta ja 1/100 omistusasumisen hintaindeksien ja asuntohintaindeksin osalta.
”3 artikla Kuluttajien rajatylittävistä pankki- tai luottokorttitapahtumista veloitettavat toimitusmaksut 1. Kahden kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta maksupalveluntarjoajat eivät saa tarjota eivätkä veloittaa rajatylittävistä pankkikorttitapahtumista tapahtumakohtaista toimitusmaksua tai muuta sovittua tarkoitukseltaan tai vaikutukseltaan vastaavaa korvausta, jonka osuus tapahtuman arviosta on yli 0,2 prosenttia. 2. Kahden kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta maksupalveluntarjoajat eivät saa tarjota eivätkä veloittaa rajatylittävistä luottokorttitapahtumista tapahtumakohtaista toimitusmaksua tai muuta sovittua tarkoitukseltaan tai vaikutukseltaan vastaavaa korvausta, jonka osuus tapahtuman arviosta on yli 0,3 prosenttia. 4 artikla Kaikista kuluttajien pankki- tai luottokorttitapahtumista veloitettavat toimitusmaksut 1. Kahden vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta maksupalveluntarjoajat eivät saa tarjota eivätkä veloittaa mistään pankkikorttipohjaisesta tapahtumasta tapahtumakohtaista toimitusmaksua tai muuta sovittua tarkoitukseltaan tai vaikutukseltaan vastaavaa korvausta, jonka osuus tapahtuman arviosta on yli 0,2 prosenttia. 2. Kahden vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta maksupalveluntarjoajat eivät saa tarjota eivätkä veloittaa mistään luottokorttipohjaisesta tapahtumasta tapahtumakohtaista toimitusmaksua tai muuta sovittua tarkoitukseltaan tai vaikutukseltaan vastaavaa korvausta, jonka osuus tapahtuman arviosta on yli 0,3 prosenttia.”

”3 artikla Kuluttajien rajatylittävistä pankki- tai luottokorttitapahtumista veloitettavat toimitusmaksut 1. Kahden kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta maksupalveluntarjoajat eivät saa tarjota eivätkä veloittaa rajatylittävistä pankkikorttitapahtumista tapahtumakohtaista toimitusmaksua tai muuta sovittua tarkoitukseltaan tai vaikutukseltaan vastaavaa korvausta, jonka osuus tapahtuman arviosta on yli 0,2 prosenttia. 2. Kahden kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta maksupalveluntarjoajat eivät saa tarjota eivätkä veloittaa rajatylittävistä luottokorttitapahtumista tapahtumakohtaista toimitusmaksua tai muuta sovittua tarkoitukseltaan tai vaikutukseltaan vastaavaa korvausta, jonka osuus tapahtuman arviosta on yli 0,3 prosenttia. 4 artikla Kaikista kKuluttajien pankki- tai luottokorttitapahtumista veloitettavat toimitusmaksut 1. Kahden vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta maksupalveluntarjoajat eivät saa tarjota eivätkä veloittaa mistään pankkikorttipohjaisesta tapahtumasta tapahtumakohtaista toimitusmaksua tai muuta sovittua tarkoitukseltaan tai vaikutukseltaan vastaavaa korvausta, jonka osuus tapahtuman arviosta on yli 0,2 prosenttia. 2. Kahden vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta maksupalveluntarjoajat eivät saa tarjota eivätkä veloittaa mistään luottokorttipohjaisesta tapahtumasta tapahtumakohtaista toimitusmaksua tai muuta sovittua tarkoitukseltaan tai vaikutukseltaan vastaavaa korvausta, jonka osuus tapahtuman arviosta on yli 0,3 prosenttia.”
”(ii) Korvataan kolmas alakohta seuraavasti: Ranskalaisten Fonds Communs de Créances – rahastojen tai d ja e alakohdassa määriteltyjen vastaavien arvopaperistamisyhteisöjen liikkeeseen laskemiin etuoikeusasemaltaan parhaimpiin osuuksiin ei sovelleta 10 prosentin rajoitusta 31 päivään joulukuuta 2013 asti, edellyttäen että i) arvopaperistettujen asuin- tai liikekiinteistöihin liittyvien saamisten alullepanija on saman konsolidoidun yritysryhmän jäsen, jonka jäsen katettujen joukkolainojen liikkeeseenlaskija on, tai samaan keskuslaitokseen sidoksissa oleva yhteisö, johon myös katettujen joukkolainojen liikkeeseenlaskija on sidoksissa (saman ryhmän jäsenyys tai sidossuhde määritetään silloin, kun etuoikeusasemaltaan parhaimmat osuudet asetetaan katettujen joukkolainojen vakuudeksi); ja ii) saman konsolidoidun yritysryhmän jäsenellä, jonka jäsen katettujen joukkolainojen liikkeeseenlaskija on, tai samaan keskuslaitokseen sidoksissa olevalla yhteisöllä, johon myös katettujen joukkolainojen liikkeeseenlaskija on sidoksissa, säilyy näiden etuoikeusasemaltaan parhaiden osuuksien tukena oleva suuririskisin etuoikeusluokka. Komissio tarkastelee ennen määräajan päättymistä ja viimeistään 31 päivään joulukuuta 2012 mennessä uudelleen tämän säädösvallan siirron asianmukaisuutta ja tarvittaessa sitä, onko asianmukaista ulottaa samanlainen kohtelu koskemaan kaikkia muita katettujen joukkolainojen muotoja. Tarkastelun perusteella komissio voi tarvittaessa delegoiduilla säädöksillä 151 a artiklassa tarkoitettujen valtuuksien mukaisesti jatkaa säädösvallan siirron voimassaoloa tai tehdä siitä pysyvä tai ulottaa se koskemaan muita katettujen joukkolainojen muotoja.”

”ii) Korvataan kolmas alakohta seuraavasti: Ranskalaisten Fonds Communs de Créances – rahastojen tai d ja e alakohdassa määriteltyjen vastaavien arvopaperistamisyhteisöjen liikkeeseen laskemiin etuoikeusasemaltaan parhaimpiin osuuksiin ei sovelleta 10 prosentin rajoitusta 31 päivään joulukuuta 2013 asti, edellyttäen että i) hyväksytty luottoluokituslaitos on luokitellut kyseiset etuoikeusasemaltaan parhaimmat osuudet parhaimpaan luokkaan katettuja joukkolainoja koskevassa luottoluokituksessaan; ii) arvopaperistettujen asuin- tai liikekiinteistöihin liittyvien saamisten alullepanija on saman konsolidoidun yritysryhmän jäsen, jonka jäsen katettujen joukkolainojen liikkeeseenlaskija on, tai samaan keskuslaitokseen sidoksissa oleva yhteisö, johon myös katettujen joukkolainojen liikkeeseenlaskija on sidoksissa (saman ryhmän jäsenyys tai sidossuhde määritetään silloin, kun etuoikeusasemaltaan parhaimmat osuudet asetetaan katettujen joukkolainojen vakuudeksi); ja iii) saman konsolidoidun yritysryhmän jäsenellä, jonka jäsen katettujen joukkolainojen liikkeeseenlaskija on, tai samaan keskuslaitokseen sidoksissa olevalla yhteisöllä, johon myös katettujen joukkolainojen liikkeeseenlaskija on sidoksissa, säilyy näiden etuoikeusasemaltaan parhaiden osuuksien tukena oleva suuririskisin etuoikeusluokka. .”
3.

Kuten EKP on aiemmassa lausunnossaan (5) todennut, sillä on Euroopan parlamentin omalta osaltaan esittämällä tavalla intressi seurata euron kansainvälisen aseman kehitystä. Tässä yhteydessä EKP pitää tervetulleena erityisesti ehdotetun asetuksen 6 artiklan 3 kohtaa, jonka mukaan tilastot on laadittava jaoteltuna tavaroiden viennin ja tuonnin laskutusvaluutan mukaan, kun kyse on muiden kuin EU-maiden kanssa käytävästä kaupasta. EKP tarkkailee euron käyttöä euroalueen ulkopuolisissa maissa ja julkaisee vuosittain euron kansainvälistä asemaa koskevan katsauksen, jossa on erityinen luku euron käytöstä kansainvälisessä kaupassa. Euron kansainväliseen asemaan liittyy vahva alueellinen ulottuvuus, ja se on erityisen voimakas EU:ssa. Ulkomaankaupan valuuttajakaumaa koskevat tiedot ovat tärkeä lähde myös EKP:n makrotaloudellisissa arvioissa, joita käytetään analysoitaessa hintavakautta, sillä niistä saadaan tietoa siitä, miten merkittävästi valuuttakurssien vaihtelut vaikuttavat tuontitavaroiden ja kotimaassa tuotettujen tavaroiden hintojen liikkeisiin.
3.

Ehdotetulla asetuksella on tarkoitus perustaa yhteinen järjestelmä ulkomaisten osakkuus- ja tytäryhtiöiden rakennetta ja toimintaa koskevien yhteisön tilastojen järjestelmällistä laatimista varten. Tässä järjestelmässä jäsenvaltiot antavat yhtäältä tiedot tietoja keräävään maahan sijoittautuneista ulkomaisista osakkuus- ja tytäryhtiöistä, joihin ulkomaalaisella institutionaalisella yksiköllä on määräysvaltaa. Ehdotetun asetuksen liitteessä I vahvistetaan yhteinen moduuli tällaisista ulkomaisten yritysten kyseisessä maassa sijaitsevien osakkuus- ja tytäryhtiöiden liiketoimintaa koskevista tilastoista. Toisaalta sellaisia ulkomaisia osakkuus- ja tytäryhtiöitä koskevien tietojen raportointi, jotka ovat sijoittautuneet tietoja keräävään maan ulkopuolelle, mutta joihin tietoja keräävään maahan sijoittautuneella institutionaalisella yksiköllä on määräysvaltaa, on tällä hetkellä vapaaehtoista. Tietyt jäsenvaltiot järjestävät tällaisten tietojen keräämisestä pilottitutkimuksia viimeistään kolmen vuoden kuluessa ehdotetun asetuksen voimaantulosta. Ehdotetun asetuksen liitteessä II vahvistetaan yhteinen moduuli tällaisista kotimaisten yritysten ulkomailla sijaitsevien osakkuus- ja tytäryhtiöiden liiketoimintaa koskevista tilastoista.
Euroopan keskuspankin neuvoston lausunto, annettu 24 päivänä huhtikuuta 2003, Euroopan unionin neuvoston suosituksesta, joka koskee Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenen nimittämistä (CON/2003/6)



Virallinen lehti nro C 105 , 01/05/2003 s. 0037 - 0037



Euroopan keskuspankin neuvoston lausunto, annettu 24 päivänä huhtikuuta 2003, Euroopan unionin neuvoston suosituksesta, joka koskee Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenen nimittämistä (CON/2003/6) (2003/C 105/07) 1. Euroopan keskuspankin (EKP) neuvosto vastaanotti Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajan 14.4.2003 päivätyssä kirjeessä pyynnön antaa lausunto 14 päivänä huhtikuuta 2003 päivätystä neuvoston suosituksesta 2003/301/EY, joka koskee Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenen nimittämistä(1). 2. Edellä mainittu suositus annetaan euron käyttöönottaneiden jäsenvaltioiden hallitusten päämiehille sen jälkeen kun EKP:n neuvostoa ja Euroopan parlamenttia on kuultu asiassa, ja siinä suositellaan Gertrude Tumpel-Gugerellin nimittämistä EKP:n johtokunnan jäseneksi kahdeksan vuoden toimikaudeksi 1.6.2003 alkaen. 3. EKP:n neuvosto toteaa, että esitetty ehdokas on henkilö, jolla on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 112 artiklan 2 kohdan b alakohdassa edellytetty arvostettu asema ja ammattikokemus rahatalouden tai pankkitoiminnan alalla. 4. EKP:n neuvosto ei vastusta neuvoston suositusta nimittää esitetty ehdokas EKP:n johtokunnan jäseneksi. 5. EKP:n neuvosto on antanut tämän lausunnon perustamissopimuksen 112 artiklan 2 kohdan b alakohdan sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön 11.2 ja 43.3 artiklan mukaisesti. 6. Tämä lausunto julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Annettu Frankfurt am Mainissa 24 päivänä huhtikuuta 2003. EKP:n neuvoston puolesta puheenjohtaja Willem F. Duisenberg (1) EUVL L 109, 1.5.2003.
V. Tulojen alalla tilintarkastustuomioistuimen tarkastus, joka koskee arvonlisäveroon (alv) ja bruttokansantuloon (BKTL) perustuvia omia varoja, alkaa makroekonomisista aggregaateista, joiden perusteella näiden omien varojen määrä lasketaan. Tämän jälkeen tilintarkastustuomioistuin arvioi komission järjestelmät, joiden avulla makroekonomisia aggregaatteja käsitellään kunnes jäsenvaltioiden maksuosuudet on saatu ja tiedot on sisällytetty konsolidoituun tilinpäätökseen. Perinteisten omien varojen osalta tilintarkastustuomioistuin tutkii tulliviranomaisten tilit ja analysoi tullivalvonnan alaisen maksuvirran siihen saakka, kunnes komissio on vastaanottanut asianomaiset määrät, ja ne on kirjattu tileihin. VI. Menojen alalla tilintarkastustuomioistuin tarkastaa maksutapahtumat, kun menot ovat aiheutuneet ja ne on kirjattu ja hyväksytty. Tarkastus kattaa ennakkomaksuja lukuun ottamatta kaikentyyppiset (myös omaisuuserien hankintaan liittyvät) maksut siinä vaiheessa, kun maksu on suoritettu. Ennakkomaksut tutkitaan, kun varojen saajaa vaaditaan näyttämään toteen tai tämä näyttää toteen varojen asianmukaisen käytön ja ennakkomaksun kirjanpidollinen selvitys suoritetaan tai maksu on perittävissä takaisin. VII. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että se on saanut tarpeellisen määrän tarkoitukseen soveltuvaa tarkastusevidenssiä lausuntojensa perustaksi.
IV.

Tarkastuksen osana toteutetaan menettelyjä, joiden tarkoituksena on saada todentavaa aineistoa tilinpäätökseen sisältyvistä määristä ja tilinpäätöstiedoista sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta. Tarkastajan tehtävänä on valita sovellettavat menettelyt sekä arvioida kuinka suuri on riski, että tilinpäätökseen sisältyy petoksesta tai virheistä johtuvia olennaisesti virheellisiä tietoja tai että tilien perustana olevien toimien kohdalla on jätetty olennaisella tavalla noudattamatta EKR:jen lainsäädäntökehyksen vaatimuksia. Kyseisissä riskinarvioinneissa arvioidaan tilinpäätöksen laatimiseen ja tilinpäätöstietojen riittävyyteen liittyviä sisäisen valvonnan menettelyjä sekä valvontajärjestelmiä, joiden avulla on tarkoitus varmistaa tilien perustana olevien toimien laillisuus ja asianmukaisuus. Tämän pohjalta suunnitellaan tilanteeseen sopivat tarkastusmenettelyt. Tarkastuksen yhteydessä arvioidaan myös sovellettujen tilinpäätösperiaatteiden ja esitettyjen kirjanpidollisten arvioiden asianmukaisuutta sekä tilinpäätöksen ja vuotuisen toimintakertomuksen yleistä esittämistapaa.