Euroopan parlamentin päätöslauselma energian hinnan nousun makrotaloudellisista vaikutuksista (2006/2247(INI))



Virallinen lehti nro 287 E , 29/11/2007 s. 0548 - 0554



P6_TA(2007)0054 Energian hinnan nousu Euroopan parlamentin päätöslauselma energian hinnan nousun makrotaloudellisista vaikutuksista (2006/2247(INI)) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon syyskuussa 2006 julkaistun komission kertomuksen energiasta ja liikenteestä sekä öljyn ja kaasun korkeisiin hintoihin liittyvistä skenaarioista, - ottaa huomioon komission tiedonannon "Energiatehokkuuden toimintasuunnitelma: Mahdollisuuksien toteuttaminen" (KOM(2006)0545), - ottaa huomioon Göteborgissa 15. ja 16. kesäkuuta 2001 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät sekä Brysselissä 23. ja 24. maaliskuuta 2006 ja 15. ja 16. kesäkuuta 2006 kokoontuneiden Eurooppa-neuvostojen puheenjohtajan päätelmät, - ottaa huomioon Hampton Courtissa 27. lokakuuta 2005 järjestetyn ja EU:n uuden energiapolitiikan alkua merkinneen EU:n valtioiden ja hallitusten päämiesten epämuodollisen kokouksen päätelmät, - ottaa huomioon 26. helmikuuta 2004 antamansa päätöslauselman aiheesta "Euroopan taloudellinen tilanne: alustava selvitys talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista" [1], - ottaa huomioon 23. maaliskuuta 2006 antamansa päätöslauselman energian toimitusvarmuudesta Euroopan unionissa [2], - ottaa huomioon 1. kesäkuuta 2006 antamansa päätöslauselman energiatehokkuudesta annetusta vihreästä kirjasta "Enemmän tuloksia vähemmällä" [3] sekä erityisesti komissiolle esittämänsä pyynnön ja energiatehokkuutta käsittelevät kansalliset toimintasuunnitelmat, - ottaa huomioon 14. joulukuuta 2006 antamansa päätöslauselman, joka koskee vihreää kirjaa: Euroopan strategia kestävän, kilpailukykyisen ja varman energiahuollon turvaamiseksi [4], - ottaa huomioon 10. tammikuuta 2007 julkaistun komission energia- ja ilmastonmuutospaketin, jolla pyritään leikkaamaan päästöjä 2000-luvulla, - ottaa huomioon lokakuussa 2006 julkaistun Stern-tutkimuksen ilmastonmuutoksen vaikutuksesta talouselämään ("The Economics of Climate Change"), - ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan, - ottaa huomioon talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnön ja kansainvälisen kaupan valiokunnan ja teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnot (A6 0001/2007), A. ottaa huomioon, että öljyn hinnan nousut vaikuttavat Euroopan unioniin, joka on öljyn nettotuoja, sillä ne heikentävät bruttokansantuotteen (BKT) kasvua, työllisyyttä ja investointeja, luovat inflaatiopainetta ja nostavat korkotasoa, B. katsoo, että korkeat öljyn hinnat nostaisivat epäilemättä muiden polttoaineiden hintoja pahentaen öljyn kallistumisen kielteisiä makrotaloudellisia vaikutuksia, C. toteaa, että öljyn hinnan aiemmat hintapiikit aiheutuivat öljyntoimitusten merkittävistä häiriöistä ja että tämänhetkinen öljyn hinnan nousu johtuu pääosin öljyn kysynnän huomattavasta kasvusta Aasiassa ja Yhdysvalloissa sekä öljyä vievien alueiden geopoliittisesta epävakaudesta, D. ottaa huomioon, että öljyn kysynnän ja tarjonnan tasapainoon liittyvä epävarmuus on nostanut öljyn hintaa entisestään ja lisännyt markkinoiden epävakaisuutta, E. katsoo, että öljyn hinta on ollut maailmantaloudessa alhainen jo yli 50 vuoden ajan ja että pitkäaikaisten korkeiden hintojen mahdollisuus aiheuttaa jo nyt talouden perustavanlaatuisia muutoksia; toteaa, että jos mihinkään toimiin ei ryhdytä, Euroopan riippuvuus energiantuonnista voi nousta 50 prosentista 70 prosenttiin vuoteen 2030 mennessä, jolloin 94 prosenttia öljystä on tuontiöljyä, F. katsoo, että kaikissa toimissa, joilla EU:n pyrkii vähentämään riippuvuuttaan öljyntuonnista, on otettava huomioon ilmastonmuutos; katsoo edellä mainitun Stern-tutkimuksen vahvistavan jälleen, että EU:n energiapaketilla on keskeinen merkitys ilmastonmuutoksen torjunnassa; toteaa Stern-tutkimuksen myös korostavan valtavia taloudellisia mahdollisuuksia, jotka voisivat avautua, jos EU omaksuu johtavan roolin ilmastonmuutoksen torjunnassa; 1. ilmaisee olevansa huolestunut siitä, että viime vuosina öljyn hinnan kehitys on ollut hyvin epävakaata ja öljyn hinta on noussut lyhyessä ajassa 12:sta Yhdysvaltain dollarista barrelilta (tilanne ennen vuotta 2000) 79:ään Yhdysvaltain dollariin (tilanne 8. elokuuta 2006), mikä heikentää Euroopan talouden toipumista; korostaa, että tuore hinnan nousu vastaa reaalihintoina muutoksia, jotka tapahtuivat 70-luvun puolivälistä 80-luvun puoliväliin kestäneen edellisen vaiheen aikana, mutta asiaan liittyy nyt muitakin seikkoja ja haasteita; 2. katsoo, että pelko öljyvarojen riittävyydestä tulevaisuudessa vahvistaa näitä käsityksiä, kun jotkut tutkijat ennustavat välitöntä öljyvarojen vähenemistä, kun taas toiset, lähinnä öljyteollisuuden tutkijat antavat vakuuttavan kuvan öljyvaroista; huomauttaa, että näkemykset tulevasta pulasta vaikuttavat pitkän aikavälin markkinahintoihin; 3. toteaa, että uusien öljylähteiden löytäminen on entistä vaikeampaa ja että jokainen uusi tynnyri on kalliimpi tutkimuksen ja tuotannon kannalta; toteaa lisäksi, että mittavat investoinnit öljyalaan ovat tarpeen tuotanto- ja jalostuskapasiteetin lisäämiseksi lisääntyvän kysynnän tyydyttämiseksi; 4. panee merkille öljyn hinnan nykyisen nousun olevan luonteeltaan erilainen verrattuna aikaisempiin nousuihin, jotka johtuivat tarjontaan liittyvistä tekijöistä ja olivat tilapäisiä; katsoo öljyn hinnan nykyisen nousun johtuvan etupäässä kysynnän nopeasta kasvusta kehittyvissä talouksissa, kuten Kiinassa, mutta myös korkeasta kulutuksesta Yhdysvalloissa, epävarmuustekijöistä öljyä tuottavilla alueilla ja toimituskatkoksista, jotka johtuvat siitä, ettei infrastruktuuriin ole investoitu; katsoo siksi, että äskettäiseen hinnannousuun liittyy merkittävässä määrin pysyvä osatekijä; 5. on huolissaan siitä, että öljyn kysyntä kasvaa ei pelkästään energia-alalla vaan myös muilla aloilla, kuten petrokemian alalla; katsoo, että öljyä ei pitäisi käyttää sähköntuotantoon; 6. panee merkille voimakkaasti vaihtelevat arviot ja lausunnot jäljellä olevista öljyvarannoista ja siitä, koska öljyntuotannon huippu saavutetaan; kehottaa tähän liittyen parantamaan edelleen energiatilastojen tietojen avoimuutta etenkin öljyvarastojen suuruuden suhteen; korostaa kuitenkin, että Euroopan on kohdattava enenevässä määrin haaste, joka liittyy öljyn pysyvästi korkeaan ja epävakaaseen hintaan sekä sen taloudellisiin vaikutuksiin; katsoo, että äskettäin löydetyt varat ovat yleensä olleet entistä pienempiä ja niiden hyödyntäminen on ollut kalliimpaa, koska esiintymät ovat olleet yhä useammin merellä, ja etsintä-, kehittämis- ja tuotantokustannukset kasvavat jatkossa, minkä vuoksi on entistä nopeammin siirryttävä vaihtoehtoisiin energialähteisiin ja kehitettävä energiaa säästäviä ja uusiutuviin energiamuotoihin perustuvia tekniikoita; Taannuttavat vaikutukset 7. korostaa, että öljyn hinnan nousut vaikuttavat tuntuvalla tavalla Euroopan unioniin, joka on öljyn nettotuoja, sillä ne heikentävät BKT:n kasvua, investointeja ja työllisyyttä, luovat inflaatiopainetta ja nostavat korkotasoa; 8. korostaa, että öljyn hinnan nousu vaihtelee jäsenvaltiosta toiseen öljyriippuvuuden asteen ja tuotantorakenteiden mukaan ja että vaikutukset ovat voimakkaimmat maissa, jotka ovat hyvin riippuvaisia öljyntuonnista, kuten toisaalta euroalueen maissa, joissa BKT:n arvioidaan laskeneen vähintään 0,5 prosenttia, sekä toisaalta uusissa jäsenvaltioissa, sillä niiden talous on vieläkin energiavaltaisempaa; 9. on huolissaan siitä, että energian hinnan nousu aiheuttaa painetta nostaa kuluttajahintoja, minkä vuoksi yhdenmukaistetun kuluttajahintaindeksin mukainen inflaatio nousee 2,3 prosenttiin euroalueella ja EU:ssa; korostaa, että teollisuuden tuottajahinnat ovat nousseet euroalueella 5,9 prosenttia heinäkuussa 2006, samalla kun öljyn hinnan nousulla ei ole ollut juurikaan toissijaisia vaikutuksia palkkoihin, vaan palkkoja on korotettu kohtalaisesti; tuo esiin olevansa huolissaan öljyn hinnan nousun haitallisista vaikutuksista kotitalouksien kysyntään, kun niiden käytettävissä olevat tulot vähenevät; 10. on huolissaan asumisen, lämmityksen ja liikenteen kustannusten nousun etenkin pienituloisiin, köyhiin ja haavoittuviin väestönosiin kohdistuvista yhteiskunnallisista vaikutuksista ja kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan asianmukaisia toimia hintojen pitämiseksi kohtuullisina ja näiden palvelujen saannin turvaamiseksi öljyn hinnan noususta huolimatta, jotta voidaan taata liikkuvuus ja välttää sosiaalinen syrjäytyminen ja köyhtyminen; 11. panee merkille, että joulukuusta 2005 lähtien Euroopan keskuspankki on nostanut korkoa jo kuusi kertaa; on huolissaan siitä, että pk-yritysten on entistä vaikeampi ennakoida lainojen kustannuksia, sekä asian kielteisistä vaikutuksista investointeihin ja työllisyyteen EU:ssa; pitää valitettavana öljyn hinnannousun aiheuttamaa inflaatiopainetta sekä mahdollisia kerrannaisvaikutuksia, jotka voivat yhdessä tehdä rahapolitiikan tiukentamisen lopulta välttämättömäksi; 12. korostaa kasvuun liittyviä riskejä, joita korkojen nosto aiheuttaa herkän taloudellisen elpymisen yhteydessä, ja kiinnittää huomiota riskeihin, joita liittyy euron vaihtokurssin kehitykseen sekä öljyn hintaan, ja toteaa näiden tekijöiden vaikuttaneen heikkoon kasvuun vuonna 2005 talouksien ostovoimaan kohdistuneen vaikutuksen kautta; ehdottaa, että tutkitaan mahdollisuutta edistää öljyn ja siitä jalostettujen tuotteiden hinnan ilmoittamista euroalueella euroina dollareiden asemesta; 13. panee merkille, että epävarmuus, joka liittyy tulevaan tasapainoon kysynnän ja tarjonnan välillä, on luonut kannustimia uusille rahoitusmarkkinoiden toimijoille ja esimerkiksi öljyn ja muun energian hintoihin liittyville suojaamistoimille ja rahoitusjohdannaisille; panee merkille, että tällaiset toimet ovat joissakin tapauksissa saattaneet vahvistaa suuntauksia kielteisellä tavalla, mutta toisaalta ne voivat parantaa markkinoiden likviditeettiä ja vähentää näin volatiliteettia; ehdottaa, että pyritään löytämään sopivia keinoja vastata niiden jatkuvaa kehittymistä koskevaan huoleen; Liikennesektori 14. panee merkille, että öljyn hinnan nousulla on hyvin erilaisia vaikutuksia eri sektoreihin ja että se vaikuttaa eniten liikennesektoriin, joka käyttää 56 prosenttia kaikesta EU:ssa kulutetusta öljystä, sekä asumiseen, kun taas muilla sektoreilla riippuvuutta öljystä on onnistuttu vähentämään lisäämällä energiatehokkuutta ja muuttamalla polttoaineseoksia; korostaa, että liikenne ja asuminen muodostavat talouksien huomattavimmat menoerät ja että öljyn hinnan nousu lisää ostovoimaan liittyvää epätasa-arvoa kaikkein pienituloisimpien talouksien vahingoksi; 15. vaatii kattavaa EU:n strategiaa fossiilisten polttoaineiden vähittäiseksi poistamiseksi liikenteen alalta, mikä johtaisi EU:n öljyriippuvuuden asteittaiseen vähenemiseen ja puhtaiden energiamuotojen asteittaiseen käyttöönottoon liikenteessä; 16. katsoo, että liikenteen polttoainetoimituksia voitaisiin laajentaa helpottamalla maakaasuun tai hiileen perustuvien uusien polttoöljyjen ja nestemäisten polttoaineiden tuotantoa, kun tämä on taloudellisesti järkevää; tukee vaihtoehtoisten polttoaineiden ja ajoneuvojen, kuten biopolttoaineiden, vety- ja polttokennokäyttöisten ajoneuvojen ja hybridiajoneuvojen, kehittämistä ja tuotantoa; kannattaa myös toimia innovatiivisten ratkaisujen löytämiseksi liikennejärjestelmien yleistä hallinnointia varten, mukaan lukien ajoneuvojen energiatehokkuutta koskevat toimet; Kauppatase, maailmanlaajuinen epätasapaino 17. korostaa, että öljyn hinnan nousu vaikuttaa kielteisesti öljyä tuovien maiden kauppataseeseen ja että se jakaa vaurautta uudelleen öljynviejämaille ja tekee niistä tällä tavoin merkittäviä toimijoita maailmanlaajuisen epätasapainon ja öljydollareiden kierrättämisen kannalta, mikä johtaa jo nyt merkittävien ulkomaanvaluuttavarantojen kerääntymiseen; 18. pitää myönteisenä sitä, että se, että öljyn vientimaat ovat kierrättäneet öljydollareita, on hyödyttänyt euroaluetta ja vaikuttanut myönteisesti ulkomaisiin investointeihin ja lisännyt euroalueen tavaroiden ja palvelujen kysyntää, mikä lievittää osittain öljyn hinnan nousun haittavaikutuksia; Kilpailu 19. muistuttaa, että kotimaisilla energiamarkkinoilla on taattava viipymättä energian asianmukainen hinta; panee tältä osin merkille, että energiamarkkinat ovat edelleen suurelta osin kansalliset ja että niitä hallitsee edelleen vain muutama yhtiö, jotka ovat niin kansallisia kuin yksityisiäkin ja jotka usein myös omistavat infrastruktuurin; kehottaa komissiota ja kansallisia kilpailuviranomaisia sekä sääntelyviranomaisia kiinnittämään erityistä huomiota energiayhtiöihin; 20. kehottaa toteuttamaan energian sisämarkkinat ryhtymällä toimenpiteisiin, joilla poistetaan nykyiset erot, jotka liittyvät sääntelyvirastojen valtuuksiin, siihen, ettei EU:lla ole energia-alan sääntelyvirastoa, joka tarkastelisi rajat ylittäviä kysymyksiä, ja siihen, ettei EU:lla ole verkkojen yhteenliittämistä koskevaa prioriteettisuunnitelmaa, verkkoja koskevia sääntöjä eikä tasapainottavia järjestelmiä tai kaasun varastointijärjestelmiä; 21. korostaa, että infrastruktuurin erottaminen toimittajista on olennainen tekijä kansallisten ja kansainvälisten markkinoiden asianmukaisen toiminnan kannalta sekä infrastruktuuri-investointeihin kannustamisessa; 22. panee lisäksi merkille, että sisämarkkinoiden kasvava keskittyminen voi pahentaa nykyisiä vääristymiä, mikä edellyttää jäsenvaltioiden ja EU:n sääntelykapasiteetin parantamista, jotta voitaisiin taata kuluttajien oikeudet ja EU:n energiatehokkuustavoitteiden noudattaminen; 23. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ottamaan energiatehokkuuden korkean tason julkisten hankintojen yhdeksi valintaperusteeksi; katsoo, että tarkistettaessa yhteisön suuntaviivoja valtiontukien myöntämisestä ympäristönsuojeluun pitäisi ryhtyä toimiin sellaisten investointien lisäämiseksi, jotka kohdistuvat energiatehokkuuteen ja monipuolistumiseen tähtääviin toimenpiteisiin; Euroopan unionin on toimittava nyt 24. korostaa, että ellei toimiin ryhdytä nyt, Euroopan unionin riippuvuus tuontienergiasta kasvaa 50 prosentista 70 prosenttiin vuoteen 2030 mennessä, mistä tuontiöljyn osuus on 94 prosenttia, ja että tämä pahentaa öljyn hinnan nousun kielteisiä vaikutuksia ja lisää EU:n talouden epävakaisuutta; 25. kehottaa komissiota ottamaan valtiontukia arvioitaessa huomioon energiatilanteen aiheuttaman tarpeen investoida innovointiin ja kehottaa seuraamaan, etteivät uudet tuet johda kilpailun vääristymiseen; 26. korostaa, että energiainfrastruktuuriin ja energiahuoltoon on investoitava erittäin paljon tulevina vuosina; kehottaa käynnistämään koko yhteisön laajuisen, eri energialähteitä koskevan syvällisen keskustelun, jossa otetaan huomioon kaikki energian tuotantoon, varastointiin, jakeluun, kuljetukseen, kulutukseen ja toimitusvarmuuteen liittyvät kustannukset, turvallisuuteen ja jätteisiin liittyvät näkökohdat sekä ilmastonmuutokseen, erityisesti hiilidioksidipäästöihin, kohdistuvat vaikutukset; kehottaa komissiota käynnistämään tutkimuksia, joissa arvioidaan eri energialähteiden ja eri lähteistä peräisin olevien energiamuotojen käytön yhdistelmien vaikutuksia näiden muuttujien perusteella; 27. muistuttaa 26. helmikuuta 2004 antamastaan päätöslauselmasta, jossa jo korostettiin, että "Euroopan on ehdottomasti vähennettävä riippuvuuttaan öljyntuonnista, koska se on poliittisesta näkökulmasta ja hinnan epävakauden vuoksi suuri rasite", pidettiin myönteisenä teknologiayhteisöjä, European Partnership for a Hydrogen Economy mukaan lukien, kannustettiin "jatkamaan investointeja kustannustehokkaimpiin uusiutuviin energiamuotoihin, jotka vähentäisivät energian yksikköhinnan epävakautta, lisäisivät energian toimitusvarmuutta, olisivat vähemmän haitallisia ympäristölle ja voisivat mahdollisesti käynnistää teollisen vallankumouksen, jota voidaan verrata Yhdysvaltojen IT-johtoiseen teolliseen vallankumoukseen"; 28. tähdentää, että öljyn hinnan nousu vaikuttaa erityisen kielteisesti siirtymätalouksiin, nouseviin talouksiin ja kehittyviin maihin niiden suuren energiaintensiteetin ja matalan energiatehokkuuden vuoksi, ja korostaa kestävän kehityksen asialistan merkitystä EU:n ulkopolitiikassa, kauppapolitiikassa sekä kehitysyhteistyöpolitiikassa; 29. korostaa lupaavien markkinoiden potentiaalia uusiutuvan energian ja energiatehokkuutta lisäävän teknologian alalla; korostaa uusiutuvan energian käyttöön keskittyvän sektorin myönteisiä kasvu- ja työllisyyslukuja; varoittaa vaarasta menettää ympäristötekniikan alan markkinajohtajan asema Yhdysvalloille ja kehittyville talouksille, joissa on korkean tason osaamista; viittaa hiilidioksidiin liittyvien rakennussaneeraushankkeiden suureen merkitykseen energiansäästön kannalta; 30. panee merkille, että Euroopassa on yhä öljyvaroja; katsoo, että omien öljyvarojen hyväksikäytön maksimointia olisi pidettävä tärkeänä (vaikkakin väliaikaisena) keinona torjua Eurooppaan tuodun öljyn määrän kasvua; 31. pitää tarpeellisena energiainfrastruktuurin suuntaamista sähkön ja lämmön yhteistuotantoon sekä hajautettuun energiantuotantoon; 32. kehottaa komissiota ja neuvostoa laatimaan yksityiskohtaisen suunnitelman, jonka mukaisesti vähennetään EU:n riippuvuutta tuontiöljystä ja siirrytään käyttämään puhtaita energiamuotoja; kehottaa hyväksymään toimenpiteitä energiatehokkuuden parantamiseksi; muistuttaa, että energiatehokkuus on tavallisesti selvästi edullisin tapa vähentää hiilidioksidipäästöjä ja parantaa energiansaannin varmuutta; 33. pitää myönteisenä energiatehokkuutta koskevaa komission toimintasuunnitelmaa, sillä se on keskeinen panostus energian säästämiseen ja samalla energiariippuvuuden vähentämiseen; 34. korostaa, että energiatehokkuutta koskevaa politiikkaa ja siihen liittyviä toimia on käsiteltävä asianmukaisella tavalla rakenne- ja koheesiorahastojen yhteydessä samoin kuin kilpailukykyä ja innovointia koskevassa ohjelmassa [5]; pitää myönteisenä energiatehokkuutta koskevaan toimintasuunnitelmaan sisältyvää ehdotusta yksityisen rahoituksen tehostamisesta näiden välineiden avulla; 35. pyytää ottamaan käyttöön toimitusvarmuutta koskevan EU:n hätämekanismin ja lisäämään öljyn vähimmäisvarantoa 90 kulutuspäivästä 120 kulutuspäivään sekä kehittämään ainakin 90 päivän kulutuksen kattava kaasun vähimmäisvaranto; pitää tässä yhteydessä valitettavana, että komissio ei ehdottanut 10. tammikuuta 2007 julkaistussa energia- ja ilmastonmuutospaketissa öljyn ja maakaasun hätävarantojen lisäämistä ja jakamista; 36. esittää, että eurooppalaisten öljyvarojen ja -tuotteiden samoin kuin tuonnin ja viennin viikoittainen julkaiseminen (julkisten tietojen perusteella kuten Yhdysvalloissa) tuotetyypeittäin (raakaöljy, bensiini, dieselöljy, lämmitysöljy ja muut) mahdollistaisi paremman kuvan saamisen maailmanmarkkinoiden jännitteistä, osoittaisi Euroopan kulutuksen tason, vähentäisi markkinatoimijoiden suuntausta kääntyä amerikkalaisten varastojen puoleen ja helpottaisi näin ollen vähentämään öljyn hinnan volatiliteettia; 37. toistaa pyyntönsä, jonka mukaan monenvälisten pankkien ja julkisten rahoituslaitosten pitäisi perustaa energiatehokkuusrahastoja, joista myönnetään rahaa energiatehokkuutta edistäviin hankkeisiin; katsoo, että energiatehokkuutta koskevat tavoitteet pitäisi sisällyttää myös muiden alojen politiikkaan, erityisesti vero-, liikenne- ja koheesiopolitiikkaan; katsoo, että paikallisten kumppaneiden ja päätöstentekijöiden aktiivisen osallistumisen lisäämiseksi on kannustettava innovatiivisia rahoitusohjelmia ja sopimusvälineitä, kuten mikroluottoja sekä yksityisyritysten ja kuntien välisiä yhteisyrityksiä; 38. korostaa Euroopan investointipankin merkittävää tehtävää puhtaaseen energiaan tehtävien investointien edistäjänä; pitää myönteisenä Euroopan investointipankin sitoumusta lisätä osallistumistaan infrastruktuuri- investointeihin, myös energian toimitusvarmuuteen, uusiutuvaan energiaan ja Euroopan laajuisiin verkkoihin, sekä kaksinkertaistaa sijoitukset uusiutuvaan energiaan liittyviin hankkeisiin 7 prosentista 15 prosenttiin; korostaa, että energialähteitä on monipuolistettava kiireesti ja että EU on sitoutunut kestävään kehitykseen ja tehnyt kansainvälisen sitoumuksen täyttää Kioton pöytäkirjan määräykset; kannustaa Euroopan investointipankkia ottamaan hiilidioksidipäästöjä koskevat perusteet mukaan valintaperusteisiinsa sekä asettamaan uusiutuvaa energiaa ja energiatehokkuutta koskeville hankkeilleen vielä kunnianhimoisemman tavoitteen; Verotus 39. panee merkille, että energiaverotulot ovat kasvaneet viimeaikaisen öljyn hinnan nousun myötä; korostaa, että asuminen mukaan lukien tarvitaan sopivaa veropolitiikkaa, jolla vähennetään taloudellista riippuvuutta fossiilisista polttoaineista, torjutaan ilmastonmuutosta ja luodaan kannusteita lisätä investointeja energiatehokkuuteen, uusiutuvaan energiaan ja ympäristöystävällisiin tuotteisiin sekä suositaan näitä; korostaa, että "saastuttaja maksaa" -periaate pitäisi ottaa käyttöön myös verojärjestelmissä; 40. korostaa, että koska liikennesektori käyttää 56 prosenttia kaikesta EU:ssa kulutetusta öljystä, öljyn hinnan nousu vaikuttaa siihen voimakkaimmin; kehottaa laatimaan liikennealan energiatehokkuutta koskevan puitedirektiivin; korostaa, että siirtyminen muihin liikennemuotoihin on tärkeä keino vähentää öljyn käyttöä; kannustaa yhdenmukaistamaan henkilöautoja koskevan lainsäädännön, mikä käsittää EU:n laajuisen, yhdenmukaistetun hiilidioksidipäästöihin perustuvan ajoneuvoveron, johon kuuluu sertifiointi- ja merkintämenettelyjä sekä verokannusteita energialähteiden monipuolistamiseksi; pyytää kehittämään kokonaisvaltaisen strategian, jonka mukaisesti liikennesektorilla luovutaan vähitellen fossiilisten polttoaineiden käytöstä ja jolla edistetään vain vähäisiä hiilidioksidipäästöjä tuottavien ajoneuvojen pääsyä markkinoille sekä uusinta teknologiaa edustavien biopolttoaineiden ja/tai biovetypolttoaineella kulkevien ajoneuvojen käyttöä; korostaa, että biopolttoaineiden käyttöönotto ei saa johtaa siihen, että autoteollisuus vapautetaan vastuustaan kehittää entistä vähemmän kuluttavia ja saastuttavia ajoneuvoja; Yhteinen energiapolitiikka: diplomatia energia-asioiden alalla 41. pitää myönteisenä sitä, että EU käy vuoropuhelua ja tekee yhteistyötä öljynviejämaiden kanssa vähentääkseen sekä kysyntään että tarjontaan liittyviä epävarmuustekijöitä, helpottaakseen molemmilla puolilla päätöksentekoa, joka koskee investointeja sekä talouden ja energianlähteiden monipuolistamista, ja luodakseen luottamuksen ja luotettavuuden ilmapiirin; 42. panee merkille, että energiapolitiikasta ja erityisesti energian toimitusvarmuudesta on tultava olennainen osa EU:n yhteistä ulko-, kauppa-, kehitys- ja turvallisuuspolitiikkaa, ja pyytää kehittämään yhteisen strategian energiatoimitusten ja kauttakuljetusreittien turvaamiseksi ja monipuolistamiseksi niin, että taataan yhteisvastuu EU:n sisällä; ehdottaa, että öljyntuottaja-alueilla pitäisi käyttää kumppanuus- ja yhteistyösopimuksia, jotta energiaa myyviin maihin saadaan luotua vakaa ja avoin sääntelykehys, jotta voidaan edistää investointeja käyttö- ja liikenneinfrastruktuuriin ja jotta saadaan pitkäaikainen toimitusvarmuus; 43. korostaa, että EU:n uuteen energiadiplomatiaan on sisällytettävä energiatehokkuutta ja energian säästämistä koskeva rakentava vuoropuhelu, jota käydään öljynviejämaiden kanssa, niiden maiden kanssa, jotka ovat osa öljyn kauttakulkureittiä, sekä kaikkien energian suurkuluttajien kanssa, erityisesti nousevien ja kehittyvien talouksien kanssa, jotta globaaleille hyödykkeille voidaan laatia energiatehokkuutta koskevat vähimmäisvaatimukset yhteisvastuullisuuden kehittämiseksi energiapolitiikan alalla sekä ympäristön saastumisen ja ilmastomuutoksen torjumiseksi; 44. muistuttaa siitä, että on olennaisen tärkeää taata EU:n energiansaannin varmuus ja kestävyys; korostaa kaksinaista roolia, joka markkinoiden asianmukaisella sääntelyllä ja energiaan liittyvällä diplomatialla tulisi olla energiansaannin kestävän kehyksen luomisessa; 45. kehottaa komissiota tutkimaan toimia öljyhuipun EU:n kansalaisille aiheuttamien vaikutusten vähentämiseksi ja analysoimaan toimintatapoja koskevia ehdotuksia, kuten öljyvarojen ehtymistä koskevaa pöytäkirjaa, mikä helpottaisi siirtymistä kohti fossiilisten polttoaineiden käytön lopettamista; 46. suhtautuu myönteisesti EU:n päästökauppajärjestelmän rooliin, mitä tulee kannustimien tarjoamiseen energian kulutuksen vähentämiseksi; kehottaa laajentamaan tätä järjestelmää siten, että mukaan otetaan myös ilmailuala; kehottaa komissiota huolehtimaan osuudestaan maailmanlaajuisen päästökauppajärjestelmän rakentamisessa; 47. tunnustaa, että pysyvästi korkeat energian hinnat luovat paineita tuotantoprosesseille, jotka ovat riippuvaisia useilta maantieteellisesti kaukaisilta alueilta saatavista raaka-aineista; pyytää komissiota esittämään perinpohjaisen analyysin energian korkeampien hintojen ja öljyhuipun vaikutuksesta kauppavirtoihin osana sen kauppaa ja kilpailukykyä koskevaa työtä; 48. korostaa, että on tärkeää suosia öljyn ja kaasun toimivia maailmanmarkkinoita etenkin Maailman kauppajärjestön WTO:n sääntöjen ja suuntaviivojen avulla; katsoo, että tällainen lähestymistapa voisi edistää merkittävästi energiatehokkuutta ja vähentää siten painetta nostaa energian hintoja; 49. korostaa tarvetta Maailman kauppajärjestön WTO:n aktiivisempaan toimintaan energiapoliittisissa asioissa sekä tarvetta pyrkiä saavuttamaan sopimus Euroopan unionin ja öljynviejämaiden järjestön jäsenten välillä, jotta energian hintojen kasvu saataisiin pysymään aisoissa; 50. vaatii, että Euroopan ja Välimeren alueen todellisten energiamarkkinoiden luomiselle olisi annettava keskeinen rooli; on kiinnostunut komission toivomuksesta, jonka se ilmaisi ulkoista energiapolitiikkaa koskeneessa foorumissa 20. ja 21. marraskuuta 2006 ja joka koski merkittävän aseman antamista Pohjois- Afrikalle ja Lähi-idälle sen ulkoisessa energiapolitiikassa, ja toivoo, että näistä julkilausumista seuraa konkreettisia toimia; * * * 51. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle. [1] EUVL C 98 E, 23.4.2004, s. 162. [2] EUVL C 292 E, 1.12.2006, s. 112. [3] EUVL C 298 E, 8.12.2006, s. 273. [4] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2006)0603. [5] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1639/2006/EY, tehty 24. lokakuuta 2006, kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman (2007-2013) perustamisesta (EUVL L 310, 9.11.2006, s. 15). --------------------------------------------------