Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Verotus, yksityiset investoinnit ja kestävän kehityksen tavoitteet – yhteistyö kansainvälistä verotusyhteistyötä käsittelevän YK:n asiantuntijakomitean kanssa”

(oma-aloitteinen lausunto)

(2020/C 97/01)

Esittelijä: Krister ANDERSSON

Oikeusperusta työjärjestyksen 32 artiklan 2 kohta Komitean täysistunnon päätös 24.1.2019 Vastaava jaosto ”talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” Hyväksyminen jaostossa 29.11.2019 Hyväksyminen täysistunnossa 11.12.2019 Täysistunnon nro 548 Äänestystulos (puolesta / vastaan / pidättyi äänestämästä) 129/0/2

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Veropolitiikat ovat perustavan tärkeitä kestävän kehityksen tavoitteiden kannalta, sillä ne määrittävät investointien, työllisyyden ja innovoinnin taloudellisen kehyksen ja lisäksi niiden avulla taataan tulovirta valtioiden julkisten menojen rahoittamiseksi. Toimintapolitiikkojen yhtenäistämisen jatkaminen ja uskottavuuden parantamiseen tähtäävien toimenpiteiden lisääminen voisi olla tehokas keino kasvattaa yksityisiä investointeja ja kuroa umpeen maailmanlaajuista investointivajetta, sillä näin edistettäisiin pääoman liikkumista valtioista, joilla on paljon pääomaa, kehittyvän talouden maihin, joilla on investointitarpeita.

1.2 Yritykset tuottavat kansantalouksissa arvokkaita tavaroita ja palveluja ja edistävät merkittävällä tavalla investointeja, tuottavuutta, osallistavaa talouskasvua ja työpaikkojen luomista. Koska näiden organisaatioiden kirjo vaihtelee pk-yrityksistä aina monikansallisiin yrityksiin, ne ovat merkittävä asiantuntemuksen, luovuuden ja innovoinnin lähde ja auttavat ratkaisemaan monia kestävän kehityksen haasteita.

1.3 Jos suuri osa taloudellisesta toiminnasta on epävirallisen talouden piirissä, tuloksena on kapea veropohja, ja tämä taas vähentää mahdollisuuksia kerätä veroja ja lisää vääristymiä. Veropohjien pitäisi olla mahdollisimman laajoja, koska silloin verokannat voivat olla mahdollisimman vääristämättömiä.

1.4 ETSK korostaa, että kotimaisten resurssien onnistunut hyödyntäminen edellyttää, että 1) veropäätökset tehdään avoimesti ja läpinäkyvästi, 2) käytössä on järjestelmiä, joilla varmistetaan kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden ja kansanedustuslaitoksen jäsenten vastuullisuus, 3) valtioiden verotuskäytännöt ja varainkäyttö ovat avoimia ja 4) verot ovat nähtävissä.

1.5 Yksityisellä sektorilla on suuri merkitys sukupuolten tasa-arvon kohentamisen kannalta. Palkkapolitiikka ja työpaikalla tarjottava koulutus ja valistus ovat tärkeitä sen edistämiseksi, että eri sukupuolilla on yhtäläiset uralla etenemisen ja ammatillisen kasvun mahdollisuudet. Mitä tulee naisten osallistumiseen globaaliin talouteen, mahdollisuudet ovat valtavat ja niitä pitäisi hyödyntää osallistavan talouskasvun, innovoinnin ja tuottavuuden lisäämiseksi.

1.6 Digitaalitalouden verotukseen liittyvillä politiikoilla olisi pyrittävä edistämään – eikä estämään – talouskasvua sekä rajatylittävää kauppaa ja investointeja. Digitaalisten yritysten kasvavan merkityksen vuoksi on tarpeen kehittää uusi menetelmä verotuksellisten siteiden määrittelemiseksi ja voittojen kohdentamiseksi, jotta voidaan määrittää yhtäältä markkinamaiden ja toisaalta monikansallisten digitaalisten yritysten kotipaikkavaltioiden verotusoikeudet.

1.7 ETSK pitää tärkeänä, että mahdolliset uudet säännöt verotusoikeuksien jakamisesta eri maiden kesken ovat oikeudenmukaiset sekä pienten että suurten kuluttajamaiden ja niin kehittyneiden kuin kehitysmaidenkin näkökulmasta. Innovointiin, yrittäjätoimintaan jne. liittyvistä panoksista maksettava asianmukainen korvaus on otettava huomioon. Vaikka yhteisöverotulojen osuus kaikista verotuloista on pieni, ne ovat merkittäviä resurssien liikkeelle saamiseksi sekä tarvittavan infrastruktuurin, tutkimus- ja kehittämistyön, koulutuksen, terveydenhuollon yms. rahoittamiseksi.

1.8 ETSK toteaa, että EU:n jäsenvaltiot ovat kestävän kehityksen tavoitteissa parhaisiin tuloksiin yltävien maiden joukossa. Komitea korostaa, että voidakseen saavuttaa kestävän kehityksen tavoitteet EU:n ja sen jäsenvaltioiden on ryhdyttävä toimiin sen varmistamiseksi, että fiskaaliset ja verotusjärjestelmät ovat kestävällä pohjalla. Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan osallistuminen kaikilla tasoilla on olennaista kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseksi, koska kansalaisyhteiskunta edustaa Agenda 2030 -toimintaohjelman täytäntöönpanon kannalta keskeisiä sidosryhmiä ja suuri osa tarvittavista investoinneista tulee yksityiseltä sektorilta.

1.9 ETSK suhtautuu myönteisesti Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF), Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD), Yhdistyneiden kansakuntien (YK) ja Maailmanpankkiryhmän yhteisenä aloitteena käynnistettyyn veroyhteistyön foorumiin, sillä se helpottaa vuorovaikutusta kansainväliseen verotukseen liittyvän standardoinnin, valmiuksien kehittämisen ja teknisen avun välillä. Komitean mielestä myös EU:n olisi oltava foorumin jäsen.

1.10 ETSK katsoo, että työ, jota kansainvälistä verotusyhteistyötä käsittelevä YK:n asiantuntijakomitea tekee verotuksen, yksityisten investointien ja kestävän kehityksen tavoitteiden alalla, on äärimmäisen tärkeää maailmanlaajuisen vuoropuhelun edistämiseksi ja vie vertaisoppimista ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa merkittävällä tavalla eteenpäin. Komitea korostaa, että eurooppalaisen kansalaisyhteiskunnan tulee osallistua aktiivisesti tähän hyvin tärkeään kansainväliseen keskusteluun.

2. Investoinnit, verotus ja kestävän kehityksen tavoitteet – johdanto

2.1 Agenda 2030 -toimintaohjelman ytimen muodostavat 17 kestävän kehityksen tavoitetta ( 1 ) ja 169 alatavoitetta, joilla pyritään vastaamaan maapallon poliittisiin, taloudellisiin ja ympäristöhaasteisiin.

2.2 Yksityisillä investoinneilla on suuri merkitys tavoitteiden saavuttamisen kannalta, ja investointi- ja veropolitiikkoja tulee edelleen yhtenäistää investointien, työpaikkojen luomisen ja kestävän talouskasvun edistämiseksi maailmanlaajuisesti. OECD on jo tehnyt merkittävää työtä näiden asioiden hyväksi, esimerkkeinä veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoja koskeva BEPS-hanke ( 2 ) ja aloite kestävää kehitystä tukevan politiikkajohdonmukaisuuden puolesta (2018) ( 3 )

2.3 Veropolitiikat ovat perustavan tärkeitä kestävän kehityksen tavoitteiden kannalta, sillä ne määrittävät investointien, työllisyyden ja innovoinnin taloudellisen kehyksen ja lisäksi niiden avulla taataan tulovirta valtioiden julkisten menojen rahoittamiseksi. Toimintapolitiikkojen yhtenäistämisen jatkaminen ja uskottavuuden parantamiseen tähtäävien toimenpiteiden lisääminen voisi olla tehokas keino kasvattaa yksityisiä investointeja ja kuroa umpeen maailmanlaajuista investointivajetta, sillä näin edistettäisiin pääoman liikkumista valtioista, joilla on paljon pääomaa, kehittyvän talouden maihin, joilla on investointitarpeita.

2.4 Jotta kestävän kehityksen tavoitteet voidaan saavuttaa, on erittäin tärkeää torjua veronkiertoa ja vähentää verokilpailua maailmanlaajuisesti. Näinä tiukan finanssipolitiikan ja budjettirajoitusten aikoina yritysverotuksesta saatavien tulojen hupeneminen heikentää sosiaalisen suojelun järjestelmien kestävyyttä ja voi johtaa regressiiviseen verotukseen, jos verorasitus siirtyy yhä enemmän kuluttajien ja pienituloisten työntekijöiden harteille.

2.5 Resursseja kipeimmin tarvitsevilla kehitysmailla on edelleen veronkantoon liittyviä haasteita. Kehitysmaissa henkilökohtaisten tuloverojen osuus on usein hyvin pieni – vain muutama prosentti BKT:stä. Kehittyneissä maissa ne taas muodostavat leijonanosan verotuloista, varsinkin jos sosiaaliturvamaksut otetaan huomioon.

2.6 Erittäin tärkeää on myös se, miten verotuloja hallinnoidaan ja mihin niitä käytetään. Mainittakoon, että etenkin eräissä Afrikan maissa käytetään sekä koulutus- että terveydenhuoltosektorilla samojen tuotosten aikaansaamiseen 25–35 prosenttia enemmän tuotantopanoksia kuin kehittyneemmissä ja tehokkaammin toimivissa maissa ( 4 ) . On siis tärkeää varmistaa, että julkinen varainkäyttö on kustannustehokasta.

3. Verotus ympäristönsuojelun välineenä

3.2 Talouden näkökulmasta ympäristöverojen tarkoituksena on kompensoida ulkoisvaikutuksia eli sitä, että saastuttajat pystyvät tietyissä tilanteissa siirtämään ympäristöhaitan kustannukset yhteiskunnan kannettavaksi. Esimerkkinä tästä voidaan mainita kasvihuonekaasupäästöt. Kansalaisyhteiskunta ja yritykset olisi erittäin hyödyllistä ottaa mukaan tällaisten verojen suunnitteluun, koska näin varmistettaisiin, että sääntelykehyksiä vahvistavissa toimintapolitiikoissa yksityisen sektorin kannustimet ovat linjassa julkisten tavoitteiden kanssa ( 9 )

3.4 Se periaate, että liiketoiminnan kannustimet tulee linjata julkisten tavoitteiden mukaisiksi, on Addis Abeban toimintasuunnitelman ( 15 ) mukainen. Toimintasuunnitelmalla kannustetaan yrityksiä omaksumaan ydinliiketoimintamalli, jossa otetaan huomioon yrityksen toiminnan vaikutukset ympäristöön, yhteiskuntaan ja hallintoon. Yritykset tuottavat kansantalouksissa arvokkaita tavaroita ja palveluja ja edistävät merkittävällä tavalla investointeja, tuottavuutta, osallistavaa talouskasvua ja työpaikkojen luomista. Koska niiden kirjo vaihtelee pk-yrityksistä aina monikansallisiin yrityksiin, ne ovat merkittävä asiantuntemuksen, luovuuden ja innovoinnin lähde ja auttavat ratkaisemaan monia kestävän kehityksen haasteita. Ilmastonmuutoksen torjuntaa koskevien kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseksi yksityisen sektorin olisi sitouduttava käytännesääntöihin, joita noudattamalla lisätään merkittävästi vihreitä investointeja ja vähennetään ympäristöön kielteisesti vaikuttavia investointeja tai lopetetaan ne kokonaan.

3.5 Kestävän kehityksen tavoitteiden keskinäisten yhteyksien vuoksi kansalaisyhteiskunnan osallistuminen on ratkaisevan tärkeää, jotta voidaan huolehtia siitä, että kestävän kehityksen kolme ulottuvuutta (taloudellinen, sosiaalinen ja ekologinen) otetaan huomioon toimintapolitiikkojen suunnittelussa ja täytäntöönpanossa. Ympäristöveroja on perinteisesti pidetty regressiivisinä, eli niillä on katsottu olevan suurempi vaikutus pienituloisiin kotitalouksiin. Onkin tärkeää taata, että toimintapolitiikat pysyvät sosiaalisesti kestävinä.

3.6 ETSK ei kannata mielivaltaista verotusta, sillä se heikentäisi köyhien ja yhteiskunnan vähempiosaisten asemaa ja vaikuttaisi heihin suhteettomasti ja veisi myös pohjaa useiden kestävän kehityksen tavoitteiden toteutumiselta. Jos esimerkiksi korotettaisiin tavaroiden ja palvelujen veroja huomattavasti sellaisissa paikoissa, missä niille ei ole käypiä vaihtoehtoja, aiheutettaisiin vain haittaa eikä edistettäisi asetettujen tavoitteiden saavuttamista.

3.7 ETSK korostaa roolia, joka kansalaisyhteiskunnan organisaatioilla on, kun on kyse kestävän kehityksen tavoitteiden täytäntöönpanon seurannasta, toimenpiteiden yhteiskunnallisen hyväksyttävyyden varmistamisesta ja indikaattoreiden tarkistamistarpeiden kartoittamisesta ( 16 )

3.8 ETSK haluaa korostaa, että luomalla oikeanlaiset olosuhteet on varmistettava, että niin yksityisiä kuin julkisiakin varoja ohjataan kestäviin pitkän aikavälin investointeihin, joita kestäväpohjaiseen talouteen siirtyminen edellyttää ( 17 )

4. Verotus ja epävirallinen talous

4.1 Kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavien julkisten investointien ja julkisten menojen rahoittaminen edellyttää valtioiden veropohjan laajentamista siten, että epävirallinen talous otetaan verotuksen piiriin. Kansainvälisen työjärjestön mukaan yli 61 prosenttia koko maailman työvoimasta (2 miljardia ihmistä) hankkii elantonsa epävirallisella sektorilla ja 93 prosenttia koko maailman epävirallisesta työstä keskittyy nousevan talouden maihin ja kehitysmaihin. Tästä syystä on ensiarvoisen tärkeää kehittää veropolitiikkaa ja institutionaalinen kehys, joka mahdollistaa epävirallisen sektorin saamisen virallisen talouden piiriin.

4.2 Epävirallisen talouden merkittävä osuus varsinkin kehitysmaissa tarkoittaa, että kansalaisten ja yritysten päivittäinen taloudellinen toiminta jää veropohjan ulkopuolelle. Monissa tapauksissa virallisen talouden ulkopuolella toimiminen ei ole aktiivinen valinta vaan ainoa käytännön vaihtoehto yrityksille ja työntekijöille, jotka joko eivät voi toimia virallisella sektorilla tai ovat jääneet sen ulkopuolelle. Epävirallisen talouden mukaansaamista on edistettävä huolehtimalla instituutioiden tehokkuudesta (alatavoitteet 16.A ja 16.6) ( 18 ) , jotta työntekijät, yritykset ja kuluttajat voivat antaa panoksensa valtion veropohjaan ja saada samalla sosiaalista suojelua ja sosiaalipalveluja. Etenkin verotusjärjestelmien oikeudenmukaisuuden, avoimuuden, tehokkuuden ja tuloksellisuuden olisi oltava etusijalla, sillä kyse on kestävän kehityksen ennakkoedellytyksistä.

4.3 Monet yritykset olisivat halukkaita virallistamaan toimintansa, koska pk-yrityksille aiheutuu virallisen talouden ulkopuolella toimimisesta piilokustannuksia ja yritykset hyötyvät toimintansa virallistamisesta monin tavoin. Virallisesti toimiminen tekee mm. seuraavista asioista helpompaa: luotonsaanti ja muiden rahoitusvälineiden käyttö (alatavoite 8.10) ( 19 ) , koulutus- ja tukiohjelmien hyödyntäminen, julkisten hankintasopimusten saanti ja omistusoikeuksien käyttö. Lisäksi se mahdollistaa yhteistyön suurempien yritysten kanssa. Virallistamisesta aiheutuvia kustannuksia ovat rekisteröinti- ja luvanhakemiskustannukset sekä verosäännösten, työlainsäädännön ja muiden kansallisten säännösten noudattamisesta aiheutuvat kustannukset. Rekisteröinti- ja lupamenettelyjen sekä verosäännösten noudattamiseen liittyvien hallintomenettelyjen yksinkertaistaminen kannustaisi yrityksiä virallistamaan toimintansa.

4.4 Monissa tilanteissa, silloin kun epävirallinen talous on hyvin laajalle levinnyttä, tähän prosessiin voidaan saada merkittävä panos yrityksiltä ylipäätään ja joissain tapauksissa erityisesti osuustoiminnallisilta yrityksiltä, joiden puitteissa monet vailla taloudellisia resursseja olevat ihmiset voivat aloittaa taloudellisen ja yrittäjätoiminnan minimaalisenkin pääomasijoituksen turvin.

4.5 Jos mikro- ja pk-yrityksiä kannustettaisiin virallistamaan toimintansa, voitaisiin edistää erilaisin toimintapolitiikoin työpaikkojen luomista ja yritysten kasvua (alatavoite 8.5) ( 20 ) . Säällisiin työehtoihin ja -oloihin tähtääviä työmarkkinasäännöksiä on noudatettava (alatavoite 8.5). Vastaavasti jos taloudellinen toiminta olisi tarkemmassa ja säännöllisessä valvonnassa, valtiot voisivat harjoittaa erityisesti verotuksen, palkkojen ja sosiaalisen suojelun alalla toimintapolitiikkoja, joiden myötä tasa-arvo vähitellen paranisi (alatavoite 10.4).

4.6 Toimivasta veronkantojärjestelmästä on ilmeistä etua, mutta valtioiden veronkantokyvyn parantamiseksi tarvittavien muutosten toteuttamistapaan liittyy edelleen haasteita. Aiempien kokemusten valossa monet tämänsuuntaiset toimet ovat usein johtaneet vääristymiin, alhaiseen tuottoon, veronkannon korkeisiin kustannuksiin, täytäntöönpano-ongelmiin ja jopa pääomapakoon. Koska monilla kehitysmailla on suppeat resurssit, etusijalle olisi asetettava toimenpiteet, joilla parannetaan verotusjärjestelmien hallinnollista tehokkuutta ja tuloksellisuutta. Yksityinen sektori voi tarjota apua valmiuksien kehittämiseen ja välittää kokemuksia pitkälle kehittyneistä maista ja talouksista ( 21 )

4.7 Valtioiden on otettava hallinnolliset kustannukset ja säännösten noudattamisesta aiheutuvat kustannukset huomioon, kun ne pyrkivät poistamaan mahdollisia aukkoja suoran tai välillisen verotuksen kautta saatavissa tuloissa. Erityistä huomiota on kiinnitettävä pienituloisten tilanteeseen ja verotaakan jakautumiseen eri tuloryhmien kesken. Eriarvoisuuden lisääntyminen voi heikentää veromoraalia. Komitea katsoo, että hyvin suunniteltu progressiivinen verotusjärjestelmä voisi antaa takeet verorasituksen oikeudenmukaisesta jakautumisesta ja edistää merkittävästi eriarvoisuuden ja köyhyyden vähenemistä.

4.8 Jos suuri osa taloudellisesta toiminnasta on epävirallisen talouden piirissä, tuloksena on kapea veropohja, ja tämä taas vähentää mahdollisuuksia kerätä veroja ja lisää vääristymiä. On tärkeää korostaa tarvetta käyttää resursseja kotimaisen veronkannon parantamiseen (alatavoite 17.1) ( 22 ) sekä verovilpin ja rahanpesun torjuntaan. Maiden tulee tehostaa laittomien rahavirtojen estämiseen liittyvää yhteistyötään, ja EU:n pitäisi harkita koordinoidun luettelon ylläpitämistä mahdollisista vastatoimenpiteistä.

4.9 ETSK korostaa, että kotimaisten resurssien onnistunut hyödyntäminen edellyttää, että 1) veropäätökset tehdään avoimesti ja läpinäkyvästi, 2) käytössä on järjestelmiä, joilla varmistetaan kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden ja parlamentin jäsenten vastuullisuus, 3) valtioiden verotuskäytännöt ja varainkäyttö ovat avoimia ja 4) verot ovat nähtävissä ( 23 )

5. Verotus ja sukupuolten tasa-arvo

5.1 Kestävän kehityksen tavoite 5 tähtää kaikenlaisen naisiin kohdistuvan syrjinnän lopettamiseen, sukupuolten tasa-arvoa tukevien politiikkojen edistämiseen sekä naisten ja tyttöjen vaikutusmahdollisuuksien lisäämiseen. Naisten vaikutusmahdollisuuksien lisääminen edellyttää, että heille taataan yhtäläiset oikeudet taloudellisiin resursseihin sekä mahdollisuus omistaa ja hallita maa- ja muuta omaisuutta, saada rahoituspalveluja, periä omaisuutta ja käyttää luonnonvaroja (alatavoite 5.A) ( 24 ) . Pyrkimällä kohti naisten taloudellista riippumattomuutta edistetään naisten täysivaltaista ja tehokasta osallistumista ja parannetaan heidän yhtäläisiä johtamismahdollisuuksiaan kaikilla päätöksenteon tasoilla politiikassa, taloudessa ja julkisessa elämässä (alatavoite 5.5) ( 25 ) . Kun nämä tavoitteet saavutetaan ja naisten taloudelliset oikeudet taataan, viedään eteenpäin myös muita kestävän kehityksen tavoitteita, kuten tavoitetta 8 (ihmisarvoinen työ ja talouskasvu) ja tavoitetta 16 (rauha, oikeudenmukaisuus ja vahvat instituutiot).

5.2 Yksityisellä sektorilla on suuri merkitys sukupuolten tasa-arvon kohentamisen kannalta. Palkkapolitiikka ja työpaikalla tarjottava koulutus ja valistus ovat tärkeitä sen edistämiseksi, että eri sukupuolilla on yhtäläiset uralla etenemisen ja ammatillisen kasvun mahdollisuudet. Mitä tulee naisten osallistumiseen globaaliin talouteen, mahdollisuudet ovat valtavat ja niitä pitäisi hyödyntää osallistavan talouskasvun, innovoinnin ja tuottavuuden lisäämiseksi.

5.3 Epävirallisen sektorin supistamisen ja sukupuolten tasa-arvon välillä on tärkeä yhdysside. Kun yritykset eivät maksa veroja, (valtiollisella, alueellisella ja paikallisella) julkishallinnolla on vähemmän varoja käytettäväksi julkisiin palveluihin, kestävyysperiaatteiden mukaiseen infrastruktuuriin ja sosiaaliseen suojeluun, jotka ovat tärkeitä sukupuolten tasa-arvon kannalta. Jos sosiaalisiin tarkoituksiin ei käytetä riittävästi varoja ja jos tarvittavaa infrastruktuuria ei ole, kärsijöinä ovat köyhät ja usein erityisesti naiset.

6. Verotus digitaalitaloudessa

6.1 Talouden nopea digitalisaatio on tärkeä globaalin talouskasvun moottori. Se myös mahdollistaa tehokkaamman tiedonkeruun veroviranomaisia varten ja veronmaksajien paremman palvelun. Talouksien digitalisaatio on kuitenkin nostanut esiin kysymyksen siitä, missä tulot ja voitot ansaitaan ja tuotetaan ja miten ne jakautuvat eri maiden kesken. Digitaalisia palveluja voidaan tarjota etäältä ilman fyysistä läsnäoloa sillä markkinoiden lainkäyttöalueella, missä niitä kulutetaan.

6.2 Digitaalitalouden verotukseen liittyvillä politiikoilla olisi pyrittävä edistämään – eikä estämään – talouskasvua sekä rajatylittävää kauppaa ja investointeja. Digitaalisten yritysten kasvavan merkityksen vuoksi on tarpeen kehittää uusi menetelmä verotuksellisten siteiden määrittelemiseksi ja voittojen kohdentamiseksi, jotta voidaan määrittää yhtäältä markkinamaiden ja toisaalta monikansallisten digitaalisten yritysten kotipaikkavaltioiden verotusoikeudet ( 26 )

6.3 Tämä edellyttää, että löydetään kansainvälisesti hyväksytty ratkaisu näiden uusien liiketoimintamallien verottamiseen ja että sen yhteydessä otetaan huomioon niin kehittyneiden kuin kehitysmaidenkin tarpeet ( 27 ) . Digitaalisen talouden verotusmallin käyttöönottoa varten on luotava puitteet kansallisten veroviranomaisten tiiviimmälle hallintoyhteistyölle sekä mekanismi, jonka avulla voidaan ratkaista monen osapuolen välisiä kiistoja.

6.4 Tax Challenges Arising from Digitalisation – Interim Report 2018 (maaliskuu 2018) OECD:n väliraportissa(maaliskuu 2018) ( 28 ) vahvistetaan osallistavassa kehyksessä ( 29 ) sovittu suunta työskentelylle digitalisaation ja kansainvälisten verosääntöjen alalla vuoteen 2020 saakka. Siinä kuvataan, miten digitalisaatio vaikuttaa myös muihin verotusjärjestelmän alueisiin, ja annetaan veroviranomaisille uusia välineitä, joiden avulla voidaan parantaa veronmaksajien palveluja, tehostaa veronkantoa ja havaita verovilppi. OECD:n osallistavan kehyksen loppuraportti on odotettavissa vuonna 2020.

6.5 ETSK pitää tärkeänä, että mahdolliset uudet säännöt verotusoikeuksien jakamisesta eri maiden kesken ovat oikeudenmukaiset sekä pienten että suurten kuluttajamaiden ja niin kehittyneiden kuin kehitysmaidenkin näkökulmasta. Innovointiin, yrittäjätoimintaan jne. liittyvistä panoksista maksettava asianmukainen korvaus on otettava huomioon. Vaikka yhteisöverotulojen osuus kaikista verotuloista on pieni, ne ovat merkittäviä resurssien liikkeelle saamiseksi sekä tarvittavan infrastruktuurin, tutkimus- ja kehittämistyön, koulutuksen, terveydenhuollon yms. rahoittamiseksi.

7. Yksityisten investointien rooli kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa

7.1 ETSK toteaa, että EU:n jäsenvaltiot ovat monissa kestävän kehityksen tavoitteissa parhaisiin tuloksiin yltävien maiden joukossa. Komitea korostaa, että voidakseen saavuttaa kestävän kehityksen tavoitteet EU:n ja sen jäsenvaltioiden on ryhdyttävä toimiin sen varmistamiseksi, että fiskaaliset ja verotusjärjestelmät vastaavat tulevaisuuden vaatimuksia.

7.2 Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan osallistuminen kaikilla tasoilla on olennaista kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseksi, koska kansalaisyhteiskunta edustaa Agenda 2030 -toimintaohjelman täytäntöönpanon kannalta keskeisiä sidosryhmiä ja suuri osa tarvittavista investoinneista tulee yksityiseltä sektorilta.

7.3 Yritykset ovat tuottavuutta, osallistavaa talouskasvua, työpaikkojen luomista, investointeja ja innovointia globaalisti edistäviä toimijoita. Yksityisellä sektorilla on asiantuntemusta, joka on usein avainasemassa kestävän kehityksen haasteita ratkottaessa.

7.4 Investoinnit, myös suorat ulkomaiset investoinnit, ovat tärkeitä, jotta voidaan poistaa köyhyys, torjua ilmastonmuutosta ja taata osallistava ja kestävä kasvu ( 30 ) . Esimerkiksi tavoitteen 8 ( 31 ) saavuttamiseksi tarvitaan enemmän yksityisen sektorin investointeja. Addis Abeban toimintasuunnitelmassa (2015) tunnustetaan tämä, kun siinä todetaan, että yksityinen liiketoiminta, innovointi ja investointitoiminta ovat tuottavuuden, osallistavan talouskasvun ja työpaikkojen luomisen tärkeimpiä moottoreita.

7.5 ETSK korostaa, että verosääntöjen ennakoitavuus on olennaisen tärkeää rajatylittävän kaupan, yritysinvestointien, työllisyyden ja kasvun kannalta. Tuloverosopimukset voisivat edistää kaupan kasvua, sillä ne loisivat yrityksille varmemman toimintaympäristön, vähentäisivät kaksinkertaista verotusta ja tarjoaisivat mekanismin aggressiivisen verosuunnittelun ja verovilpin torjumiseksi. Valtioiden on sovittava siitä, mikä on hyväksyttävää verokilpailua, ja yritysten on noudatettava valtioiden tasolla ja välillä sovittuja sääntöjä ja periaatteita.

7.6 OECD ja IMF julkaisivat hiljattain yhteisen raportin verotuksen oikeusvarmuudesta vastauksena G20-maiden johtajien huoleen veroasioissa vallitsevasta epävarmuudesta ja sen vaikutuksesta rajatylittävään kauppaan ja investointitoimintaan erityisesti kansainvälisen verotuksen yhteydessä.

7.7 Maailmanpankin Paying Taxes 2018 -raportissa ( 32 ) kiinnitetään huomiota siihen, että kehitysmaissa monien yritysten verorasitus on jo nyt melko suuri. Esimerkiksi Saharan eteläpuolisessa Afrikassa keskisuurten yritysten tosiasialliset veroasteet ovat seitsemän prosenttiyksikköä korkeammat kuin maailmassa keskimäärin. Investointi- ja innovointimyönteiset veropolitiikat erityisesti kehittyvissä talouksissa olisivat omiaan houkuttelemaan suoria ulkomaisia investointeja, mikä puolestaan luo mahdollisuuksia säälliseen työhön, innovointiin ja tuottavuuden lisäämiseen ja tätä kautta maiden bruttokansantuotteen kasvattamiseen.

7.8 Yritysten on toimittava avoimesti veroviranomaisia kohtaan. OECD:n mukaan maakohtaisen raportoinnin päätavoitteena on kehittää korkean tason riskinarviointiväline, jonka avulla veroviranomaiset pystyvät saamaan paremman yleiskuvan monikansallisten yritysten maailmanlaajuisista toimista ja niiden maksamista veroista, mutta itse verotusta ei ole missään nimessä tarkoitus pohjata tähän. Lisäksi valtioiden tulee jakaa avoimemmin tietoa siitä, miten paljon veroja kerätään ja mihin niitä käytetään.

7.9 Joskus ajatellaan virheellisesti, että kehitysrahoitus voitaisiin turvata kokonaan tai pääosin puuttumalla kovalla kädellä monikansallisten yritysten kyseenalaisiin verokäytäntöihin. OECD on esittänyt puolueettomana arviona, että ennen vastatoimenpiteiden käyttöönottoa monikansalliset yritykset toteuttivat veropohjaa rapauttavia ja voitonsiirtoihin liittyviä BEPS-toimia 100–240 miljardin Yhdysvaltain dollarin arvosta ( 33 ) . EU:ssa BEPS-toimien arvioitiin vastaavan 0,3 prosentin osuutta BKT:sta ( 34 ) . Määrä on huomattava, mutta se ei riitä varmistamaan kestävän kehityksen tavoitteiden täytäntöönpanoa. Nämä tulot eivät myöskään todennäköisesti hyödyttäisi kehitysvaroja eniten tarvitsevia maita. Kestävän kehityksen tavoitteiden tärkein rahoituslähde on kestävä talouskasvu. Tavoitteiden saavuttamiseksi tarvitaan siis veropolitiikkaa, joka edistää kestäväpohjaista taloudellista, sosiaalista ja ympäristön huomioon ottavaa kasvua.

7.10 ETSK suhtautuu myönteisesti Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF), Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD), Yhdistyneiden kansakuntien (YK) ja Maailmanpankkiryhmän yhteisenä aloitteena käynnistettyyn veroyhteistyön foorumiin, sillä se helpottaa vuorovaikutusta kansainväliseen verotukseen liittyvän standardoinnin, valmiuksien kehittämisen ja teknisen avun välillä. Komitean mielestä myös EU:n olisi oltava foorumin jäsen.

7.11 ETSK katsoo, että työ, jota kansainvälistä verotusyhteistyötä käsittelevä YK:n asiantuntijakomitea tekee verotuksen, yksityisten investointien ja kestävän kehityksen tavoitteiden alalla, on äärimmäisen tärkeää maailmanlaajuisen vuoropuhelun edistämiseksi ja vie vertaisoppimista ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa merkittävällä tavalla eteenpäin. Komitea korostaa, että eurooppalaisen kansalaisyhteiskunnan tulee osallistua aktiivisesti tähän hyvin tärkeään kansainväliseen keskusteluun.

Bryssel 11. joulukuuta 2019. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Luca JAHIER

(1) https://sustainabledevelopment.un.org/topics/sustainabledevelopmentgoals

(2) http://www.oecd.org/tax/beps/

(3) http://www.oecd.org/publications/policy-coherence-for-sustainable-development-2018-9789264301061-en.htm

(4) https://openknowledge.worldbank.org/bitstream/handle/10986/8325/wps3645.pdf?sequence=1&isAllowed=y

(5) Tavoite 13 – Toimitaan kiireellisesti ilmastonmuutosta ja sen vaikutuksia vastaan.

(6) Tavoite 14 – Säilytetään meret ja merten tarjoamat luonnonvarat sekä edistetään niiden kestävää käyttöä. Tavoite 15 – Suojellaan maaekosysteemejä, palautetaan niitä ennalleen ja edistetään niiden kestävää käyttöä, käytetään metsiä kestävästi, torjutaan aavikoitumista, pysäytetään maaperän köyhtyminen ja käännetään kehityksen suunta sekä pysäytetään luonnon monimuotoisuuden häviäminen.

(7) Tavoite 7 – Varmistetaan edullinen, luotettava, kestävä ja uudenaikainen energia kaikille.

(8) Tavoite 12 – Varmistetaan kulutus- ja tuotantotapojen kestävyys.

(9) Lisää tästä aiheesta Kansainvälisen kauppakamarin (ICC) julkaisussa Business Charter for Sustainable Development – Business Contributions to the Sustainable Development Goals, https://iccwbo.org/content/uploads/sites/3/2015/09/ICC-Business-Charter-for-Sustainable-Development-Business-contributions-to-the-UN-Sustainable-Development-Goals.pdf

(10) 12.C – Järkeistetään fossiilisten polttoaineiden tehottomia, tuhlaavaan kulutukseen kannustavia tukia poistamalla markkinoiden vääristymät kansalliset olosuhteet huomioiden ja mm. uudistamalla verotusta ja lopettamalla mahdolliset haitalliset tuet asteittain niiden ympäristövaikutusten huomioon ottamiseksi. Tässä yhteydessä tulee ottaa kattavasti huomioon kehitysmaiden erityistarpeet ja -olosuhteet ja minimoida mahdolliset kielteiset vaikutukset niiden kehitykseen siten, että suojellaan köyhiä väestöryhmiä sekä yhteisöjä, joihin vaikutukset kohdistuvat.

(11) 7.2 – Lisätään vuoteen 2030 mennessä huomattavasti uusiutuvan energian osuutta maailmanlaajuisessa energialähteiden yhdistelmässä.

(12) 7.1 – Varmistetaan vuoteen 2030 mennessä edulliset, luotettavat ja uudenaikaiset energiapalvelut kaikille.

(13) 7.B – Laajennetaan vuoteen 2030 mennessä infrastruktuuria ja kehitetään teknologiaa nykyaikaisten ja kestävien energiapalvelujen tarjoamiseksi kaikille kehitysmaissa ja etenkin vähiten kehittyneissä maissa, pienissä kehittyvissä saarivaltioissa ja kehittyvissä sisämaavaltioissa niiden tukiohjelmien mukaisesti.

(14) 8.4 – Parannetaan kulutuksen ja tuotannon maailmanlaajuista resurssitehokkuutta asteittain vuoteen 2030 mennessä ja pyritään katkaisemaan talouskasvun ja ympäristön pilaantumisen välinen kytkös kestäviä kulutus- ja tuotantotapoja koskevan kymmenvuotisen puiteohjelman mukaisesti siten, että kehittyneet maat ottavat johtoaseman.

(15) https://sustainabledevelopment.un.org/index.php?page=view&type=400&nr=2051&menu=35

(16) Valmisteilla oleva ETSK:n lausunto aiheesta Tarvitsemamme kestävä talous (ei vielä julkaistu), kohta 1.10 – ETSK kehottaa komissiota laatimaan suunnitelman ympäristöystävällisen verouudistuksen toteuttamiseksi EU:n jäsenvaltioissa, jotta verotusta, valtiontukia ja ennaltajakoa koskevia politiikkoja voidaan mukauttaa hyvinvointitalouteen tähtäävän oikeudenmukaisen siirtymän edellyttämällä tavalla.

(17) ETSK:n lausunto aiheesta ”Seuraavat toimet Euroopan kestävän tulevaisuuden varmistamiseksi” (EUVL C 345, 13.10.2017, s. 91).

(18) 16.A – Vahvistetaan asianomaisia kansallisia instituutioita muun muassa kansainvälisen yhteistyön avulla, jotta väkivallan ehkäisemiseen sekä terrorismin ja rikollisuuden torjumiseen tarvittavia valmiuksia voidaan kehittää kaikilla tasoilla, erityisesti kehitysmaissa.

16.6 – Kehitetään tehokkaita, vastuullisia ja avoimia instituutioita kaikilla tasoilla.

(19) 8.10 – Parannetaan kansallisten rahoituslaitosten valmiuksia edistää ja laajentaa pankki-, vakuutus- ja rahoituspalvelujen yleistä saatavuutta.

(20) 8.5 – Saavutetaan vuoteen 2030 mennessä täysi ja tuottava työllisyys ja tilanne, jossa kaikilla, myös nuorilla ja vammaisilla henkilöillä, on säällistä työtä ja samanarvoisesta työstä saa saman palkan.

(21) Kansainvälinen ilmastonmuutospaneeli (IPCC) on käynnistänyt tällaisen ohjelman.

(22) 17.1 – Edistetään mm. kehitysmaille annettavan kansainvälisen tuen avulla valtioiden omien resurssien käyttöä niiden oman veronkantokyvyn ja muiden tulojen keruukyvyn parantamiseen.

(23) Osaa näistä kysymyksistä käsitellään seuraavassa artikkelissa: Promoting Tax Bargains in Uganda and Beyond: The Importance of Civil Society and Parliamentarians

(24) 5.A – Toteutetaan uudistuksia, joilla naisille taataan yhtäläiset oikeudet taloudellisiin resursseihin sekä mahdollisuus omistaa ja hallita maa- ja muuta omaisuutta, saada rahoituspalveluja, periä omaisuutta ja käyttää luonnonvaroja kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

(25) 5.5 – Taataan naisille täysivaltainen ja tehokas osallistuminen sekä yhtäläiset johtamismahdollisuudet kaikilla päätöksenteon tasoilla politiikassa, taloudessa ja julkisessa elämässä.

(26) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Verotus digitaalitaloudessa” (EUVL C 353, 18.10.2019, s. 17).

(27) Ks. ETSK:n lausunnot aiheista ”Monikansallisten yritysten liikevoiton verotus digitaalitaloudessa” (EUVL C 367, 10.10.2018, s. 73), ja ”Verotus digitaalitaloudessa” (EUVL C 353, 18.10.2019, s. 17).

(28) http://www.oecd.org/tax/tax-challenges-arising-from-digitalisation-interim-report-9789264293083-en.htm

(29) OECD:n osallistava kehys.

(30) Ks. ICC:n Business Charter for Sustainable Development, 2015.

(31) Tavoite 8 – Edistetään kaikkia koskevaa kestävää talouskasvua, täyttä ja tuottavaa työllisyyttä sekä säällisiä työpaikkoja.

(32) https://www.doingbusiness.org/en/reports/thematic-reports/paying-taxes

(33) BEPS-toimia koskeva OECD:n raportti vuodelta 2015.

(34) ETSK:n lausunto verotuksesta ja määräenemmistöpäätöksistä (EUVL C 353, 18.10.2019, s. 90).