Tir * EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 12.11.1996 
KOM(96) 569 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
YHTEINEN KANNANOTTO: 
SUUNTAVIIVAT, JOTKA KOSKEVAT EUROOPAN UNIONIN 
VALMISTAUTUMISTA 
NEW YORKISSA KESÄKUUSSA 1997 PIDETTÄVÄÄN 
YHDISTYNEIDEN KANSAKUNTIEN YLEISKOKOUKSEN ERITYISISTUNTOON, 
JOSSA TARKASTELLAAN 
AGENDA 21:TA JA SIIHEN UTITYVIÄ 
RIO DE JANEIROSSA KESÄKUUSSA 1992 PIDETYN 
YHDISTYNEIDEN KANSAKUNTIEN YMPÄRISTÖ- JA 
KEHITYSKONFERENSSIN TULOKSIA 

Tärkeimmät yhteistä kannanottoa koskevat ehdotukset 
I Taustaa 
1. Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous kokoontuu kesäkuussa 1997 korkean 
tason erityisistuntoon (United Nations General Assembly Special Session, UNGASS), 
jossa tarkastellaan Agenda 21 :n ja siihen liittyviä vuonna 1992 pidetyn YK:n ympäristö­
jä kehityskonferenssin tuloksia. Yksimielisyys vallitsee siitä, että erityisistunnossa ei ole 
syytä neuvotella Agenda 21:stä uudelleen, vaan sen sijaan olisi tarkasteltava toteuttamisen 
onnistumista ja mahdollisia puutteita, määriteltävä uusia kysymyksiä ja saatava aikaan 
toimintapainotteinen poliittinen julistus. EU toivoo, että erityisistunnolla kohotetaan Rion 
prosessin julkista profiilia ja elvytetään sen poliittista kannatusta, jotta sopimusten 
täytäntöönpanon valmistelusta voidaan siirtyä täysipainoiseen toimintaan. 
2. EU on laatinut oman kestävää kehitystä koskevan toimintaohjelmansa, jonka 
toteuttamista todennäköisesti jatketaan erityisistunnon tuloksista riippumatta. EU:n 
kannalta erityisistunnon suurin merkitys liittyy kestävän kehityksen edistämiseen 
maailmanlaajuisesti. Uusien ja kasvavien ympäristöongelmien vuoksi tämä on yhä 
tärkeämpää. 
3. Teollisuus- ja kehitysmaat suhtautuvat erityisistuntoon kuitenkin erilaisin 
odotuksin. Riossa ja seurantakonferensseissa muotoillussa "kestävän kehityksen" 
määritelmässä yhdistetään sosiaalinen ja taloudellinen kehitys ympäristönsuojeluun. 
Teollisuusmaat ovat pyrkineet keskittymään ympäristönäkökohtiin. Kehitysmaat korostavat 
talouskasvun tarpeellisuutta ja ovat pettyneitä sen vuoksi, että teollisuusmaat eivät ole 
täyttäneet Riossa tekemiään taloudellista avunantoa koskevia sitoumuksia. 
4. Ennen Rion konferenssia ja sen jälkeen saadut kokemukset osoittavat, että 
Euroopan unionin johtava rooli neuvotteluissa on olennaisen tärkeää erityisistunnon 
onnistumisen kannalta. Johtavan roolin on perustuttava vahvaan, hyvin valmisteltuun ja 
yhtenäiseen kantaan. Sen vuoksi tässä tiedonannossa esitetään EU:n yhteinen kannanotto. 
(Koska erityisistunnossa ei tehdä oikeudellisia sopimuksia, 228 artiklan mukainen 
neuvoston päätös ei ole tarpeen.) 
5. Oheisessa komission yksikköjen laatimassa työskentely asiakirjassa eritellään Rion 
konferenssin jälkeistä edistymistä kansainvälisellä tasolla ja tarkastellaan mahdollisia 
tavoitteita, joihin EU voi tukeutua erityisistuntoon valmistauduttaessa. Tämän 
lopputuloksena saadut suositukset esitetään jäljempänä. Kutakin suositusta koskeva 
yksityiskohtainen perustelu on esitetty työskentely asiakirjan asiaa koskevissa kohdissa, 
joiden numerot ilmoitetaan kunkin jäljempänä olevan kohdan vieressä. Jaettu esitystapa 
valittiin, jotta ei ylikuormitettaisi tätä tekstiä, jossa esitetään ehdotetun kannan ydinkohdat 
ja jonka on tarkoitus olla ministeritason keskustelujen pohjana. 
6. Suositukset ovat yhdenmukaisia viidennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman 
tarkistamista koskevan päätösehdotuksen, kehitysyhteistyötä koskevan EU-politiikan ja 
YK:n rakenteen uudistuksen kanssa. Niihin sisältyvät sekä ajatukset, jotka EU:n olisi 
pyrittävä saamaan mukaan erityisistunnon poliittiseen julistukseen, että YK:n kestävän 
kehityksen toimikunnan (Committee on Sustainable Development, CSD) tuleva toiminta; 
kyseinen toimikunta valvoo Agenda 21 :n toteuttamista. Tiedonannossa ei käsitellä 
1 
mahdollisia EU:n sisäisiä toimenpiteitä, joiden avulla seurataan erityisistunnon tuloksia, 
koska niitä ei voida nykyisellään ennustaa. 
II Erityisistunnon muotoon ja YK:n yhteensovittamiseen liittyviä EU:n tavoitteita 
koskevat suositukset 
1. EU:n olisi tuettava pyrkimyksiä erityisistunnon järjestämiseksi valtionpäämiesten 
tai hallitusten tasolla, jotta Rion prosessille annettaisiin poliittinen lähtölaukaus. 
Hallitusten johtajien osallistuminen korostaisi lisäksi kestävän kehityksen kaikenkattavaa 
luonnetta ja mahdollistaisi sopimisen moniin aloihin vaikuttavista asioista. (I.8)1 
2. Prosessin ajankohtaisuuden varmistamiseksi olisi sovittava toisesta, viiden vuoden 
kuluttua pidettävästä tarkistuksesta "10 vuotta Rion jälkeen". (1.7) 
3. Nyt kun useimmat ympäristöä koskevat ja muut kansainvälisen toiminnan 
perusedellytykset ovat olemassa, erityisistunnon olisi keskityttävä Agenda 21 :n 
toteuttamiseen ja toiminnan lisäämiseen. Päävastuu Agenda 21 :n eri luvuista olisi jaettava 
monien erilaisten foorumien kesken. Erityisistunnon on tuettava kestävän kehityksen 
toimikunnan ulkopuolisia prosesseja antamalla niille virallinen Agenda 21 -hyväksyntä. 
(V.29, VII.26) 
4. Erityisistunnossa olisi päätettävä kestävän kehityksen toimikunnan seuraavan 
jakson työohjelmasta. Työohjelman on oltava sellainen, että kestävän kehityksen 
toimikunta voi edelleen hyötyä ministerien osallistumisesta. Sen olisi ilmennettävä 
kestävän kehityksen toimikunnan vastuuta laaja-alaisen kestävän kehityksen valvonnasta 
ja sen onnistumista kokemusten vaihdon foorumina. Kestävän kehityksen toimikunnan 
päätöksenteossa olisi keskityttävä harvalukuisempiin kysymyksiin ja erikoistavoitteisiin. 
Kestävän kehityksen toimikunnan työ on sovitettava yhteen YK:n talous- ja 
sosiaalineuvoston toiminnallisten komissioiden kanssa. (1.11, IV. 15, VII.9, 27, 28, 34-37, 
IX.2) 
5. Kestävän kehityksen toimikunnan tuleviin tehtäviin vaikuttavat meneillään olevien 
YK:n rakenteen uudistusprosessien tulokset. Erityisistunnon valmisteluihin osallistuvien 
EU-neuvottelijoiden on sen vuoksi sovitettava toimintansa yhteen YK:n 
rakenneuudistukseen osallistuvien kanssa johdonmukaisuuden varmistamiseksi. (IV.6-10, 
V.24, VII.30-35) 
6. Erityisistunnossa on myös tarkasteltava YK:n ympäristöohjelman (United Nations 
Environment Programme, UNEP) tulevia tehtäviä ja ympäristöpolitiikkaan liittyviä 
näkökohtia yleisemminkin. EU:n kannalta YK:n ympäristöohjelman hallintoneuvoston 
päätöksessä 18/7 määrätään hyvin tyydyttävällä tavalla ympäristöohjelman ja kestävän 
kehityksen toimikunnan välisestä työnjaosta; nyt on varmistettava, että ympäristöohjelma 
toimii tehokkaasti. Tämä on huomattavasti helpompaa, jos hallintoneuvoston 19. 
kokouksessa onnistutaan uudistamaan ympäristöohjelman hallinnointi luottamuksen 
palauttamiseksi ja rahoituksen takaamiseksi ja jos ympäristöohjelma pääsee tyydyttävään 
Suluissa olevat numerot viittaavat komission yksikköjen laatiman työskentelyasiakirjan 
(SEC (96) 2069) kohtiin. 
yhteistyöhön UNDP:n ja IUCN:n kaltaisten täydentävien järjestöjen kanssa. Heti kun 
hallintoneuvoston kokous päättyy 7. helmikuuta, on arvioitava tilanne ja tehtävä 
ehdotuksia erityisistuntoa varten. (VI.30 & 31, VII.36) 
7. Lisäksi erityisistunnossa olisi tarkasteltava sitä, missä määrin olisi saatava YK:n 
ulkopuolisia tutkimuslaitoksia ja tiedekeskuksia säännöllisesti mukaan sekä 
ympäristöohjelman että kestävä kehityksen toimikunnan työskentelyyn, jotta voidaan 
maksimoida ympäristöä koskevan vähäisen asiantuntemuksen tehokas käyttö. (VI.32, 
VII.37) 
8. Yhteiskunnan 'tärkeillä ryhmillä" on oltava mahdollisuus osallistua 
erityisistuntoon. (1.12, V.5, VII.7 & 8) 
HE Poliittiseen julistukseen liittyviä EU:n tavoitteita koskevat suositukset 
Julistuksessa olisi: 
Yleiset päätelmät 
1. tunnustettava, että terve kehitys varmistetaan ainoastaan integroimalla kestävän 
kehityksen taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristöön liittyvät osatekijät avoimeen, 
vastuulliseen ja demokraattisen kehykseen, jossa arvostetaan yhteiskunnan kaikkia osa-
alueita ja annetaan niille toimintavaltuudet ja jossa otetaan huomioon sekä yhteiset, mutta 
eriytetyt vastuutehtävät kansainvälisellä tasolla että yhteiset, mutta eriytetyt tarpeet 
(VII.2-4) 
2. korostettava alueellisen tason merkitystä toissijaisuuteen perustuvan toimintamallin 
yhteydessä toimintojen yhteensovittamisen ja toteuttamisen parantamiseksi ja kehotettava 
YK:n ympäristöohjelmaa ottamaan uudelleen huomioon alueellinen taso. (VI. 16-19, 
VII. 10 & 11) 
Kehitysmaitten ja siirtymävaiheessa olevien kansantalouksien käytettävissä 
olevat varat 
3. suhtauduttava myönteisesti viime aikoina tiettyihin maihin suuntautuneiden 
yksityisten varainsiirtojen, varsinkin ulkomaisten suorien investointien, huomattavaan 
kasvuun, jonka ansiosta reaalinen varojen kokonaisliikkuvuus on suurempaa kuin koskaan. 
Erityisistunnossa olisi kuitenkin myös otettava huomioon, että markkinoiden signaalit 
ohjaavat suuresti tätä liikkuvuutta, minkä vuoksi kaikki maat tai kaikki toimialat eivät ole 
hyötyneet liikkuvuudesta samanarvoisesta Erityisistunnon olisi pyydettävä kestävän 
kehityksen toimikuntaa harkitsemaan keinoja, joilla yksityissektoria saataisiin 
investoimaan ympäristöasioiden hallintaan. (VI.4) 
4. mainittava kaikkien OECD:n kehitysapukomitean (I)AC) lahjoittajien sitoumus olla 
antamatta kehitysavun tason laskea edelleen ja saattaa alkuun suunnanmuutos erityisesti 
kaikkein vähiten kehittyneiden maiden osalta. Koska apu BKT-osuutena mitattuna putosi 
vuonna 1995 ennätyksellisen alhaalle ja sen reaaliarvo laski 14 prosenttia vuosien 1992 
ja 1995 välisenä aikana, kyseinen sitoumus olisi merkittävä edistysaskel. Jos kaikki 
jäsenvaltiot tekisivät tällaisen sitoumuksen, EU:lla olisi hyvät edellytykset lähestyä muita 
tärkeitä lahjoittajia samanlaisen sitoumuksen saamiseksi. Erityisistunnon aikana käytävissä 
keskusteluissa on otettava huomioon aikaisempien neuvottelujen tulokset Montrealin 
pöytäkirjan monenkeskisen rahaston, maailman ympäristörahaston (Global Environmental 
Facility) ja YK:n ympäristöohjelman ympäristörahaston rahoituksen lisäämisestä. On 
otettava huomioon myös talous- ja sosiaalineuvoston rinnakkaiskeskustelut YK:n 
pääsihteerin ehdotuksista, jotka koskevat rahastojen perustamiseen liittyviä uusia ja 
innovatiivisia ajatuksia. Tuesta keskusteleminen ei ole helppoa, mutta EU voisi johtaa 
toimintaa myönteisellä tavalla sitoutumalla jälleen korostamaan koulutuksessa 
kehity snäkökohtia, jotta saataisiin ihmiset osoittamaan myönteistä, mutta realistista 
kannatusta kestävämmälle, globaalistuneelle maailmalle suunnatulle tuelle. (IV. 1-5, 
VII. 12-18) 
5. tunnustettava Brundtland-raportin ja Rion konferenssin jälkeinen edistyminen, 
jonka ansiosta ympäristönäkökohdat on otettu paremmin huomioon kehitysavun 
yhteydessä ja edistettävä nykyisten parhaiden toimintatapojen yleistymistä, minkä ansiosta 
tuella edistettäisiin huomattavasti kestävää kehitystä jopa nykyisillä rahamäärillä. 
Erityisistunnossa olisi myös korostettava, että tuki on tehokkainta silloin, kun sitä 
täydennetään toteuttamiskelpoisella poliittisella kehyksellä, asianosaisten mukanaololla ja 
valmiuksien kasvattamisella. (V.30-33, VII. 19) 
6. suhtauduttava myönteisesti siihen, että Kööpenhaminan julistuksessa kiinnitettiin 
huomiota sosiaalisten kehitystavoitteiden yhdentämiseen osaksi rakennemuutosohjelmia 
ja vaatimukseen, jonka mukaan ympäristönsuojeluun olisi kiinnitettävä yhtä paljon 
huomiota. Erityisistunnossa olisi korostettava, että jos ympäristönäkökohtia ei oteta 
asianmukaisella tavalla huomioon suunniteltaessa rakennemuutosohjelmia, seurauksena 
voi olla tahattomia kielteisiä ympäristövaikutuksia, jotka usein vahingoittavat erityisesti 
köyhiä. Erityisistunnossa olisi kannustava hallituksia vahvistamaan 
makrotalouspolitiikkojensa ympäristö ulottuvuutta ja kehotettava kansainvälisiä 
rahoituslaitoksia, mukaan lukien Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF), ottamaan 
ympäristönäkökohdat paremmin huomioon antaessaan makrotaloudellista ohjausta. (V.31, 
VII.20) 
7. kiinnitettävä huomiota kansallisten toimien johdonmukaisuuden taipeeseen 
toteutettaessa YK:n konferenssisarjan aikana laadittuja lukuisia suunnitelmia ja 
korostettava valmiuksien kasvattamiseen liittyvän avun tarvetta kehitysmaissa sekä 
yhteensovittamisen tarvetta YK:n järjestelmän sisällä ja Bretton Woods -laitosten kanssa. 
Erityisistunnossa olisi myös vaadittava parempaa lahjoittavien elinten välistä käytännön 
työn yhteensovittamista YK:n järjestelmän sisällä ja sen ulkopuolella. (VI.28-20, VII.21) 
8. tunnustettava, että voimakkaampi alueellisten näkökohtien puolustaminen 
toteutettaessa Agenda 21 :tä edellyttää lahjoittajien tukea köyhemmille alueille ja taattava, 
että alueellisen tason toimintaan ei käytetä maailmanlaajuisiin ongelmiin tarkoitettuja 
voimavaroja. (VI. 19, VII. 10) 
Yhteistoteutus (Joint Implementation) ja muut yhteisesti toteutettavat toimet 
9. käynnistettävä prosessi - mahdollisesti kestävän kehityksen toimikunnalle ja talous-
ja sosiaalineuvostolle kertomuksen laativan asiantuntijapaneelin avulla - tätä toimintaa 
koskevan keskustelun herättämiseksi, jolloin perustana on yksittäisten yleissopimusten 
mukaisesti jo käynnissä oleva toiminta. Tavoitteena olisi luottamuksen aikaansaaminen 
ja joidenkin yleisesti sovellettavien perussääntöjen laatiminen. (VII.22) 
Velat 
10. tunnustettava Rion konferenssin jälkeinen edistyminen mukaan lukien 
Maailmanpankin/IMF:n aloite, johon kaikki velkojat - myös monenväliset - osallistuvat 
sen varmistamiseksi, että hyvin velkaantuneiden, siirtymävaiheessa olevien köyhien 
maiden velkataakka saadaan lasketuksi kestävälle tasolle. (V.27, VII.23) 
Kauppa 
11. vakuutettava uudestaan, että kauppa ja ympäristö voivat tukea toisiaan edistäen 
kestävää kehitystä (toisin sanoen jos käytössä ovat tehokkaat ympäristöpolitiikat ja 
kestävän kehityksen strategiat, avoin monenvälinen kauppajärjestelmä mahdollistaa 
luonnonvarojen tehokkaamman käytön). Erityisistunnossa olisi korostettava Maailman 
kauppajärjestöä (WTO) koskevan edistymisen tarvetta ja vahvistettava, että YK:n 
ympäristöohjelma ja YK:n kauppa- ja kehityskonferenssi sisällytetään täysipainoisesti 
toimintaan. Kauppa ja ympäristö olisi sisällytettävä kestävän kehityksen toimikunnan 
vuotta 1998 koskevaan työohjelmaan, jotta luotaisiin ennen toista WTO:n 
ministerikokousta foorumi korkean tason täysin yhdennetylle poliittiselle keskustelulle, 
johon osallistuu kaupan, ympäristöalan ja mahdollisesti kehitysasioiden edustajia . (VI. 11 
& 12, VII.24) 
Investoinnit ja yksityinen sektori 
12. korostettava yksityisen sektorin osuutta, erityisesti tarvetta saada yritykset 
osallistumaan nykyistä enemmän kestävää kehitystä koskevaan keskusteluun ja 
kansainvälisiä pyrkimyksiä sen edistämiseksi, että kotimaisissa ja ulkomaisissa 
investoinneissa otetaan vapaaehtoisesti ympäristöasiat huomioon kansallista 
riippumattomuutta kunnioittaen. Erityisistunnossa voitaisiin kannustaa pankkeja ja 
vakuutusyrityksiä noudattamaan YK:n ympäristöohjelman ympäristösitoumuksia, kehottaa 
suuryrityksiä laatimaan ympäristöselontekoja ja kiinnittää huomiota OECD:n laatimiin 
monenvälisiä yrityksiä koskeviin ohjeistoihin sekä investointeja koskevaan monenväliseen 
sopimukseen lisättyihin ympäristölausekkeisiin. Yksityiset investoinnit olisi sisällytettävä 
kestävän kehityksen toimikunnan vuotta 1998 koskevaan työohjelmaan ajankohtaisena 
panoksena toista WTO:n ministerikokousta varten. (V.5-7, VII.25) 
Ympäristöä koskevat ensisijaiset toimet 
Agenda 21 :n ympäristövarojen suojelua ja hallintaa koskevat luvut myötävaikuttavat 
ainutlaatuisella tavalla kestävään kehitykseen. Erityisistunnossa on tarkasteltava 
perinpohjaisesti näitä lukuja sen toteamiseksi, mitkä asiat on jo otettu hyvin huomioon 
kansainvälisellä tasolla ja mitkä asiat tarvitsevat lisävirikkeitä kestävän kehityksen 
toimikunnan tai muiden prosessien kautta. Tämän tarkastelun tuloksen olisi oltava 
erityisistunnon olennainen osa, ja EU:n olisi vaadittava, että julistuksessa olisi: 
13. kiinnitettävä huomiota hallitustenvälisen ilmastopaneelin (Intergovernmental Panel 
on Climate Change, 1PCC) toisen arviointiselonteon tuloksiin ja korostettava Berliinin 
mandaattineuvottelujen onnistunutta tulosta Kiotossa järjestettävässä ilmastonmuutosta 
koskevan puitesopimuksen sopimuspuolten 3. konferenssissa. Erityisistunnossa olisi 
vaadittava hyväksyttäväksi oikeudellinen asiakirja, jolla vahvistetaan yleissopimuksen 
alkuperäisten määräysten voimassaolo vuoden 2000 jälkeen. Tähän pitäisi sisällyttää 
päästöjen rajoittamista koskevat oikeudellisesti sitovat tavoitteet ja kasvihuonekaasujen 
merkittävät kokonaisvähennykset määrätyn ajan kuluessa sekä näiden toteuttamiseen 
liittyvät politiikat ja toimenpiteet. Kestävän kehityksen toimikunnan viidettä istuntoa ja 
erityisistuntoa ei tule kuitenkaan käyttää ilmastonmuutosta koskevien neuvottelujen 
rinnakkaisfoorumina. (V.ll, VII.41) 
14. lähetettävä Montrealin pöytäkirjan sopimuspuolten kokoukseen myönteinen viesti, 
jossa aivostetaan kymmenen viime vuoden aikana tehtyä työtä ja korostetaan kaikkien 
osapuolten jatkuvien pyrkimysten tarvetta. (V.19, VII.42) 
15. korostettava uusiutuvilla energiamuodoilla tuotetun energian säästämisen ja 
jatkuvan energiansäästämisen huomioon ottamista (VII.43) 
16. esitettävä valittelu siitä, että harvat muut alueet ovat aloittaneet keskustelun 
alueellisista välineistä, joilla puututaan kaukokulkeutuviin ilman epäpuhtauksiin; YK:n 
ympäristöohjelman tehtäväksi olisi annettava tarkoituksenmukaisen toiminnan 
nopeuttaminen muun muassa muistuttamalla asiaa koskevia alueellisia järjestöjä 
saastumisen aiheuttamista vakavista terveys- ja ympäristöongelmista, ja YK:n Euroopan 
talouskomissiota (United Nations Economic Commission for Europe, UN ECE) olisi 
kehotettava vaihtamaan kokemuksiaan muiden kanssa. (VI. 18 & 19, VII.44) 
17. korostettava metsien merkitystä, koska metsät ovat todennäköisesti yksi 
erityisistunnon pääaiheista, ja tunnustettava YK:n ympäristö- ja kehityskonferenssin 
jälkeinen huomattava metsään liittyvä toiminta, korostettava kyseisten asioiden 
kansainvälisen huomioimisen jatkuvaa tarvetta ja - riippuen Kansainvälisen metsäpaneelin 
(Intergovernmental Panel on Forests, IPF) tuloksista - annettujen suositusten nopeaa 
täytäntöönpanoa tai niiden vahvistamista. Jotta paneeli pääsisi parhaaseen mahdolliseen 
tulokseen, joulukuussa kokoontuvan neuvoston olisi pidettävä lähtökohtana jo saavutettua 
laajaa yksimielisyyttä unionissa ja toistettava jo sovitut tärkeimmät poliittiset 
julkilausumat. EU:n olisi ilmaistava tukensa hahmottuvalle kansainväliselle 
yksimielisyydelle, jonka ansiosta IPF on jo voinut päättää eräistä toiminnan kohteena 
olevista asioista. EU:n olisi kehotettava lPF:ää antamaan yksiselitteisiä suosituksia 
kestävän kehityksen toimikunnan viidettä istuntoa ja erityisistuntoa varten seuraavista 
keskeisistä seikoista, joista neuvotteluosapuolet ovat edelleen hyvin erimielisiä: 
tehokkaat institutionaaliset järjestelmät, joilla taataan voimakas poliittinen 
sitoutuminen ja käsitellään teknisiä ongelmia, 
järjestelmät, joilla parannetaan kansainvälistä yhteensovittamista ja yhteistyötä 
sekä autetaan kehitysmaita edistämään kestävää metsänhoitoa, 
julkisten ja yksityisten rahoituslähteiden tehokkaampi käyttö kotimaisella ja 
ulkomaisella tasolla, 
sen varmistaminen, että kauppa tukee kestävää metsänhoitoa, mukaan lukien 
keskeisten ympäristökustannusten hintoihin sisällyttämiseen liittyvät politiikat, 
sekä mahdollinen kestävän metsänhoidon, kaupan, vapaaehtoisten sertifiointi- ja 
merkintäjärjestelmien välinen myönteinen suhde. 
Neuvoston on ilmaistava halukkuutensa jatkaa kumppaneidensa kanssa rakentavaa 
keskustelua oikeudellisista järjestelyistä, minkä lisäksi sen olisi vahvistettava uudelleen 
tukensa erityiselle oikeudellisesti sitovalle asiakirjalle, joka mahdollistaisi kattavan 
ratkaisumallin, jossa otetaan huomioon metsäkysymysten kaikki ympäristöä koskevat, 
taloudelliset, sosiaaliset ja kulttuuriset näkökohdat. IPF:n annettua suosituksensa EU:n on 
mukautettava kantaansa erityisistuntoa varten. EU:n IPF-neuvottelijoiden ja erityisistuntoa 
valmistelevien neuvottelijoiden välillä tarvitaan edelleen kiinteää yhteistyötä. (V.14, 
VII.45) 
18. suhtauduttava erittäin myönteisesti aavikoitumisen estämistä koskevan 
yleissopimuksen voimaantuloon sekä kehotettava kansainvälisen yhteisön kaikkia 
osapuolia, valtioita ja tärkeitä ryhmiä työskentelemään tämän uuden välineen hyväksi 
erityisesti Afrikassa. On sinnikkäästi pyrittävä ratkaisemaan jäljellä olevat kiistanalaiset 
kysymykset seuraavassa INCD:n kokouksessa vuonna 1997. Pyrkimyksiä näiden 
kysymysten siirtämiseksi erityisistuntoon on vastustettava päättäväisesti. (V.13, VII.46) 
19. vahvistettava alueellisen ratkaisumallin tarve vuoristoalueiden kestävää kehitystä 
varten ja pyydettävä asiaa koskevia järjestöjä tarkastelemaan alueellista ratkaisua 
tarvitsevia ongelmia. Erityisistunnossa olisi myös vaadittava, että ympäristönmuutoksen 
liikkeellepanevaa voimaa koskevassa kestävän kehityksen toimikunnan tulevassa 
työskentelyssä otetaan huomioon vuoristoalueisiin kohdistuvat vaikutukset. (VII.47) 
20. otettava huomioon Roomassa marraskuussa 1996 järjestettävän 
elintarvikehuippukokouksen tulokset kestävää maataloutta ja maaseudun kehitystä 
koskevissa päätelmissä sekä korostettava makean veden, maanpinnan kulumisen, 
väestötieteen ja elintarvikkeiden saannin turvaamisen välisiä vuorovaikutuksia. 
Erityisistunnossa olisi kehotettava Uruguayn kierroksen aikana tehtyjen sopimusten 
tehokkaaseen ja moitteettomaan täytäntöönpanoon mukaan lukien Marrakeshin päätös 
toimenpiteistä, jotka liittyvät vähiten kehittyneitä maita ja elintarvikkeiden nettotuojamaita 
koskevan uudistusohjelman mahdollisiin haittavaikutuksiin. On korostettava sitä, että 
teollisuusmaiden on tarpeen mukauttaa tuotantoaan tasapainoisella tavalla, jossa otetaan 
huomioon luonnonvarojen ja maisemien suojelemisen tarve, luonnollisten olosuhteiden 
kilpailuetuun perustuva kansainvälinen kilpailu ja niiden oma elintarvikkeiden saannin 
turvaamisen tarve. Lisäksi erityisistunnon olisi vaadittava maataloustutkimuksen ja 
maatalouden laajentamisjärjestelmien vahvistamista sekä tutkimustulosten parannettua 
levittämistä. Samaten olisi vaadittava YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) 
toteuttamien kasveihin liittyviä geneettisiä voimavaroja koskevan maailmanlaajuisen 
toimintasuunnitelman mukaisten toimien ja biologista monimuotoisuutta koskevan 
yleissopimuksen mukaisten toimien välistä johdonmukaisuutta. (VI. 15 & 16, VI.23, 
VII.48) 
21. suhtauduttava myönteisesti biologista monimuotoisuutta koskevaan 
yleissopimukseen (Convention on Biological Diversity, CBD) ja maailmanlaajuiseen 
biologisen monimuotoisuuden arviointiin. Erityisistunnossa olisi vaadittava 
yleissopimukseen kuuluvan bioturvallisuutta koskevaan pöytäkirjaan liittyvien 
neuvottelujen nopeuttamista ja päätökseen saattamista vuonna 1998 ja suhtauduttava 
myönteisesti YK:n ympäristöohjelman bioturvallisuutta koskeviin teknisiin 
suuntaviivoihin. Kaikkiin maihin olisi vedottava yleissopimuksen ratifioimiseksi ja 
pyydettävä YK:n pääsihteeriä saattamaan tämä vetoomus niiden osapuolten tietoon, jotka 
eivät ole yleissopimuksen sopimuspuolia. Tämän avulla asiaa voitaisiin tuoda 
näkyvämmin esille Yhdysvalloissa. (V.ll, VI.20, VII.49) 
22. suhtauduttava myönteisesti YK:n merioikeusyleissopimuksen voimaantuloon ja 
lukuisten kansainvälisten kalastusasiakirjojen hyväksymiseen Rion konferenssin jälkeen. 
Samaten erityisistunnossa olisi suhtauduttava myönteisesti Washingtonin 
maailmanlaajuiseen toimintasuunnitelmaan ja korostettava kaikkien suunnitelmassa 
mainittujen kansainvälisten järjestöjen välisen yhteistyön tarvetta. Lisäksi olisi 
kannatettava EU:n tukemaa kestävän kehityksen toimikunnan neljännen istunnon 
yhteensovittamispäätöstä, jolloin varmistetaan valtamerten esiintyminen säännöllisesti 
kestävän kehityksen toimikunnan esityslistalla ja yhdennetyn ratkaisumallin noudattaminen 
tarkasteltaessa merten voimavaroja ja merten saastumista. (V.17, VII.50) 
23. kiinnitettävä huomiota makean veden puutteen aiheuttamaan kasvavaan ongelmaan 
ja sen vaikutuksiin kansainväliseen turvallisuuteen ja elintarviketuotantoon sekä vesien 
saastumiseen ja riittämättömän hygienian kasvavaan vaaraan yhä kaupungistuneemmassa 
maailmassa. 
Erityisistunnossa olisi kiinnitettävä erityistä huomiota maailmanlaajuiseen vesien 
arviointiin (Global Water Assessment), jonka tulokset ovat valmiit ennen istuntoa ja jolla 
on tarkoitus edistää jokialueisiin ja muihin vesistöihin perustuvaa vesihuollon alueellista 
ratkaisumallia. Erityisistunnossa olisi myös suhtauduttava myönteisesti maailmanlaajuiseen 
vesihuollon kumppanuuteen (Global Water Partnership) ja kannustettava siihen kuuluvaa 
alueellista ja jokialueisiin perustuvaa vesihuollon ratkaisumallia. (VI. 18 & 23, VII.51) 
24. suhtauduttava myönteisesti järjestöjen väliseen kemikaalien turvallista käsittelyä 
koskevaan ohjelmaan (Interorganisation Programme for the Safe Management of 
Chemicals, IOMQ ja hallitusten väliseen kemikaalifoorumiin (Intergovernmental Forum 
on Chemical Safety) sekä neuvotteluihin, jotka koskevat ilmoitettua ennakkosuostumusta 
(Prior Informed Consent, PIQ ja, jos kaikki sujuu ongelmitta YK:n ympäristöohjelman 
hallintoneuvostossa, pysyviä orgaanisia epäpuhtauksia (Persistent Organic Pollutants, 
POP). Kemikaaleja koskevan esityslistan johdonmukaisuutta on korostettava, ellei tätä ole 
jo tehty ympäristöohjelman hallintoneuvoston 19. kokouksessa, jossa käsitellään PIC:n 
lisäksi myös muita toimenpiteitä. Kaikissa johdonmukaisuutta parantavissa ehdotuksissa 
olisi otettava huomioon tarve saada PIC-sopimus valmiiksi ja panna se täytäntöön 
mahdollisimman pian ottaen huomioon pysyvien orgaanisten epäpuhtauksien ja PIC-
sopimuksessa lueteltujen aineiden väliset erot. Erityisistunnossa olisi myös korostettava 
tarvetta varmistaa pysyviä orgaanisia epäpuhtauksia koskevien maailmanlaajuisten 
aloitteiden johdonmukaisuus sekä alueellisten ilmakehää ja meriä koskevien aloitteiden 
johdonmukaisuus. (V.19, VI.20, VII.52) 
25. suhtauduttava myönteisesti Baselin yleissopimuksen täytäntöönpanossa 
saavutettuun edistymiseen ja vaadittava OECD:n ulkopuolisiin maihin tapahtuvaa 
vaarallisten jätteiden vientiä koskevan kiellon pikaista täytäntöönpanoa jätteiden 
käyttötarkoituksesta riippumatta. Erityisistunnossa olisi kehotettava kaikkia maita 
ratifioimaan yleissopimus ja pyydettävä YK:n pääsihteeriä saattamaan tämä vetoomus 
niiden tietoon, jotka eivät ole yleissopimuksen sopimuspuolia. Tämänkin avulla asiaa 
voitaisiin tuoda näkyvämmin esille Yhdysvalloissa. (V.20, VI.20, VII.53) 
26. korostettava kiinteiden jätteiden minimoinnin merkitystä sekä taloudellisten 
välineiden ja tuottajien vastuun periaatetta. Jos syntyvää jätettä ei voida hyödyntää 
uudelleen, erityisistunnossa olisi korostettava turvallisten loppusijoitusta koskevien 
menetelmien tarvetta. Erityisistunnossa olisi myös viitattava asuinyhdyskuntia koskevaan 
toimintaohjelmaan (Habitat Agenda), Kööpenhaminan ohjelmaan, Washingtonin 
maailmanlaajuiseen toimintaohjelmaan ja maailmanlaajuiseen makean veden arviointiin. 
(VII.54) 
27. kiinnitettävä huomiota tuleviin neuvotteluihin radioaktiivisten jätteiden käsittelyn 
turvallisuutta koskevasta yleissopimuksesta sekä myöhemmin käsiteltävään luonnollisten 
radioaktiivisten jätteiden turvalliseen huoltoon. (V.21, VI.27, VII.55) 
28. suhtauduttava myönteisesti paikallisten viranomaisten ennennäkemättömän 
aktiiviseen osallistumiseen Habitat II -ohjelmaan ja vaadittava riittävää yhteensovittamista 
kaikilla tasoilla paikallisten Agenda 21:n ja asuinyhdyskuntia koskevien ohjelmien 
toteuttamisen edistämiseksi. Erityisistunnossa olisi korostettava, että uuden vuosituhannen 
alkaessa yli puolet maailman väestöstä asuu kaupungeissa. (VI.29, VII.57) 
Institutionaaliset asiat 
29. muistutettava mieliin Y K: n ympäristöohjelman vastuu kansainvälisen 
ympäristöoikeuden yhteensovittamisesta Agenda 21 :n mukaisesti. Erityisistunnossa olisi 
pyydettävä kaikkia valtioita ja yleissopimusten sihteeristöjä avustamaan tässä tehtävässä 
erityisesti aikana, jolloin sihteeristöjen hajauttaminen tuo mukanaan etuja ja haittoja. 
Erityisistunnossa olisi lisäksi otettava huomioon ja todennäköisesti kannatettava YK:n 
ympäristöohjelman suosituksia Montevideon ohjelman tarkistuksen jälkeen. (1.7, V.22, 
VI.20, 30-31, VII.58) 
30. tunnustettava kansainvälisten ympäristölaitosten suhteellinen heikkous ja niiden 
tarve sopeutua globaalistuvaan maailmaan, jossa eri tekijät ovat yhä enemmän riippuvaisia 
toisistaan. Koska ei olisi tarkoituksenmukaista ehdottaa uusien laitosten perustamista tai 
Agenda 21 :n 38 luvussa esitettyjen laitosten tehtävien perusteellista muuttamista, viiden 
vuoden kuluttua on todennäköisesti tarvetta ja halukkuutta uudistukseen. YK:n 
ympäristöohjelman tehtäväksi olisi annettava sellaisten ehdotusten laatiminen, jotka 
kannustavat osallistumaan kestävää kehitystä koskevaan kansainväliseen lainsäädäntöön 
ja noudattamaan sitä; näistä ehdotuksista keskusteltaisiin myöhemmässä YK:n 
yleiskokouksen erityisistunnossa. (1.7, VI.30-31, VII.59) 
31. muistutettava mieliin kestävän kehityksen toimikunnan toiminta YK:n talous- ja 
sosiaalineuvoston johtavana toiminnallisena komissiona Rion konferenssin seurannan 
osalta ja vahvistettava sen toiminnan sopusointuisuus talous- ja sosiaalineuvoston 
äskettäisten päätösten kanssa. 
(VII.29-36) 
Toimialoja yhdistävien kysymysten käsittely 
32. kannustettava ehdotusta kestävän kehityksen toimikunnan työohjelman uudelleen 
suuntaamiseksi talouden osa-alueille, jotka ovat ympäristönmuutoksen liikkeellepanevia 
voimia. Näin voitaisiin tehostaa kansainvälistä keskustelua sellaisista asioista kuten 
ympäristöasioiden yhdentäminen muihin politiikkoihin, kulutus- ja tuotantomallit, 
teknologian siirto, rahoitusjärjestelmät, valistus ja tutkimus. Tämä vähentäisi myös 
kestävän kehityksen toimikunnan ja muiden toiminnallisten komissioiden toimintojen 
mahdollista päällekkäisyyttä. Erityisistunnossa on kuitenkin korostettava myös YK:n 
ympäristö- ja kehityskonferenssissa todettujen toimialoja yhdistävien kysymysten pysyvää 
merkitystä. Erityisistunnossa olisi varsinkin toistettava tarve muuttaa kulutuksen 
pitkäaikaissuuntauksia ja -malleja ja yhdentää ympäristöulottuvuus kaikkien toimialojen 
päätöksentekoon. (VI.8-10, 13-15, VII.60-63) 
IV Kestävän kehityksen toimikuntaan ja sen tulevaan ohjelmaan liittyviä EU:n 
tavoitteita koskevat suositukset 
1. Kestävän kehityksen toimikunnan päätösten lukumäärää on vähennettävä 
huomattavasti, ja päätöksistä on pyrittävä tekemään toiminnallisempia. Nykyisellään 
päätöksissä siteerataan liian usein Agenda 21 :n osia tai esitetään epämääräisiä 
toivomuksia. Kaikki yleiset lausunnot olisi suunnattava jollekulle toimimista varten. 
Kestävän kehityksen toimikunnan päätöksissä olisi myös ilmaistava paljon selkeämmin 
YK:n eri elinten esittämät toimet ja vahvistettava ensisijaiset alat, jotta YK:n järjestelmä 
kokonaisuudessaan voisi toteuttaa sen suosituksen yhteensovitetummalla tavalla. Lisäksi 
on pyrittävä laatimaan selkeämpiä tekstejä. (VIII.2 & 3) 
2. Tarvitaan jonkin verran lahjoittajien lisärahoitusta, joka mahdollistaa G 77-maiden 
riittävän edustuksen hallituksen tukemissa seminaareissa, jotka ovat tärkeä tekijä kestävän 
kehityksen toimikunnan pyrkiessä saamaan tärkeille päätöksille yksimielistä kannatusta. 
(VIII.4) 
3. Jos erityisistunnossa on määrä kannustaa alueellisempaan toimintaan, kestävän 
kehityksen toimikunnan on otettava tämä huomioon. Kestävän kehityksen toimikunnan 
on omalta osaltaan edistettävä alueellista lähestymistapaa ongelmien ratkaisemiseksi. 
Lisäksi voisi olla aiheellista järjestää kestävän kehityksen toimikunnan istuntoja toisinaan 
jossakin alueellisessa keskuksessa muualla kuin New Yorkissa. (VIII.5) 
4. Kestävän kehityksen asemaa ajatusten vaihdon foorumina on vahvistettava, ja 
lahjoittajien olisi syytä harkita varojen kohdentamista siten, että kehitysmaiden 
virkamiehet saisivat tilaisuuden tavata kollegoja. Olisi edistettävä OECD-maiden kestävän 
kehityksen toimikunnan neljännessä istunnossa esittämää ajatusta "keskustelijoista", jotka 
johtaisivat kansallisten kertomusten tutkintaa. (VIII.6) 
5. Kestävän kehityksen toimikunnan sihteeristöä olisi avustettava, jotta Internetin 
tarjoamia mahdollisuuksia käytettäisiin enemmän kestävän kehityksen toimikunnan omaa 
työohjelmaa ja Agenda 21 :n lukujen täytäntöönpanon edistymistä koskevan tiedon 
levittämiseen. (VIII.8) 
6. Kestävän kehityksen toimikunnalle osoitetut kansalliset kertomukset on laadittava 
hyvissä ajoin, jotta sihteeristö voi tehdä tärkeimmät havainnot sisältävän koosteen. (V. 1 -8, 
VIII.9) 
7. YK:n pääsihteeriä olisi pyydettävä laatimaan yhdistetty vuosikertomus YK:n 
pyrkimyksistä kestävän kehityksen edistämiseksi. (VIII. 10) 
8. Kestävän kehityksen toimikunnan puheenjohtajiston valinnan aikataulua on vielä 
muutettava siten, että uusi puheenjohtajisto aloittaa työnsä kunkin istunnon päätyttyä ja 
sillä on vuosi aikaa valmistella johtamaansa istuntoa. EU:n on otettava tämä asia 
käsiteltäväksi New Yorkissa ennen erityisistuntoa. (VIII. 11) 
9. Kestävän kehityksen toimikunnan olisi aloitettava soveltaa uutta ratkaisumalliaan 
eli tarkastella ympäristönmuutoksen sosiaalis-taloudellisia liikkeellepanevia voimia 
ottamalla huomioon energia, liikenne ja maatalous. Ennen erityisistuntoa on määriteltävä 
selkeät tavoitteet, jos EU haluaa saada valitsemansa toimialat mukaan kestävän kehityksen 
toimikunnan työohjelmaan, koska todennäköisesti käytettävissä olevasta lyhyestä ajasta 
10 
käytävä kilpailu on kovaa. Tältä osin komission ja jäsenvaltioiden on jaettava 
valmistelutyö. (V.15, VI.25 & 26, IX.5 & 6) 
10. On myös muita erittäin merkittäviä aloja. Valtameret, metsät (ellei 
erityisistunnossa käynnistetä tulevaa välinettä koskevia neuvotteluja) ja makea vesi, ottaen 
huomioon sekä kaupunkeja että maataloutta koskevat kysymykset, sekä yhteydet 
maanpinnan kulumiseen ja elintarvikkeiden saannin turvaamiseen olisi sisällytettävä 
seuraavaan jaksoon. (V.14, 18, VI.23, IX.8-10) 
11. Kauppa ja ympäristö sekä investoinnit ja yksityinen sektori kuuluvat esityslistan 
tärkeimpiin asioihin. Talouselämän osa-alueiden taustaa koskevan keskustelun lisäksi 
tarvitaan yleistä keskustelua kulutus- ja tuotantomalleista erityisesti huomion 
kiinnittämiseksi pitkäaikaissuuntausten seurauksiin. Indikaattorien testaustoiminta 
tarkastetaan jossakin vaiheessa jakson aikana. YK:n ympäristöohjelmalle esitetyt 
oikeudelliset ja institutionaaliset kysymykset palautuvat kestävän kehityksen toimikunnalle 
juuri ennen uutta erityisistuntoa. (V.9-10, 22, VI.5-7, 11-15, VII.60-63, IX.11-16) 
Päätelmä 
1. Tässä asiakirjassa pyritään esittämään luettelo EU:n mahdollisista tavoitteista 
erityisistuntoa varten. Jos kaikki esitetyt suositukset pantaisiin täytäntöön, Agenda 21 saisi 
merkittävää poliittista tukea ja siirtyisi kokonaan toimintavaiheeseen. 
2. Metsät ja rahoitus ovat todennäköisesti erityisistunnon vaikeimmat kysymykset 
Olisi sovittava toisesta Agenda 21 :n tarkistuksesta, joka pidettäisiin viiden vuoden 
kuluttua. Erityisistunnossa olisi korostettava ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen 
sopimuspuolten kolmannen konferenssin merkitystä ja tarvetta saada Berliinin 
mandaattineuvottelut päätökseen konferenssissa. 
3. Makea vesi ja sen yhteydet maanpinnan kulumiseen ja elintarvikkeiden saannin 
turvaamiseen sekä kaupunkiympäristö on otettava paremmin huomioon, ja tässä suhteessa 
kestävän kehityksen toimikunnalla on hyvät toimintamahdollisuudet. EU on jo todennut 
valtamerten tarvitsevan kestävän kehityksen toimikunnan yhdennettyä ratkaisumallia. 
Lisäksi EU on hyvin kiinnostunut pitämään kaupan kestävän kehityksen toimikunnan 
esityslistan kärkipäässä ja nostamaan yksityisen sektorin investoinnit näkyvämmin esille. 
EU:n olisi tuettava toimialakohtaisen mallin käyttöönottoa kestävän kehityksen 
toimikunnan työskentelyssä. 
4. Erityisistunto tarjoaa maailman valtionpäämiehille harvinaisen tilaisuuden ottaa 
kantaa pitkäaikaisesti vaikuttaviin kysymyksiin välittömien kriisien asemesta. Tämä onkin 
aiheellista nyt, kun vuosituhannen vaihtumiseen on enää kolme vuotta. Epäilemättä 
globaalistuminen ja keskinäinen riippuvuus ovat leimallisia uudelle vuosisadalle, ja näitä 
aiheita erityisistuntoon osallistuvien valtionpäämiesten olisi pohdittava. Päämiesten olisi 
tarkasteltava menneisyyttä, ehkä ei pelkästään Rion konferenssia vaan myös vuonna 1972 
järjestettyä Tukholman konferenssia, ja arvioituaan tähänastista kestävän kehityksen 
edistymistä päätettävä toiminnan ensisijaisista aloista tästä eteenpäin. Heidän olisi 
annettava voimakasta poliittista tukea lukuisille foorumeille, joilla näitä kysymyksiä 
käsitellään, ja kannustettava niitä siirtymään valistustoiminnasta ja yleisten poliittisten 
suunnitelmien laadinnasta toiminnallisiin päätöksiin, jotka tuovat todellisen muutoksen 
maailman heikkeneviin ympäristöoloihin. Päämiesten olisi korostettava, että kaikkien 
11 
maiden ympäristöongelmat ovat merkittäviä kestävän kehityksen kannalta. Heidän olisi 
myös painotettava tarvetta luoda tehokas maailmanlaajuinen institutionaalinen kehys, jolla 
varmistetaan sosiaaliset, taloudelliset ja ympäristöä koskevat ongelmat asianmukaisesti 
huomioon ottava yhdennetty ratkaisumalli. 
5. Ensisijaisia aloja sekä vahvaa ja yhtenäistä EU:n johtavaa roolia koskeva sopimus 
vie kestävää kehitystä edistäviä neuvotteluja eteenpäin ja on olennaisen tärkeä 
erityisistunnon onnistumisen kannalta. 
12 

ISSN 1024-4492 
KOM(96) 569 lopullinen 
XTLO AXTL JVJ. J\.*31\. A 
FI 11 14 
Luettelonumero : CB-CO-96-570-FI-C 
ISBN 92-78-11440-5 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg