*** * * * * * * *** EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 0~.07.1997 
KOM(97) 353 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
Euroopan parlamentille, neuvostoll~, 
Euroopan rahapoliittiselle instituutille sekä talous-ja sosiaalikomitealle 
MITEN VAHVISTAA ASIAKKAIDEN LUOTTAMUSTA SISÄMARKKINOILLA 
KÄYTETTÄVIIN ELEKTRONISIIN MAKSUVÄLINEISIIN 

JOHDANTO 
Kymmenen vuotta komission tammikuussa 1987 antaman ensimmäisen maksuvälineitä 
koskevan tiedonannon 1 jälkeen maksukorttien käyttö on pitkälle kehittynyttä. Niiden osuus 
on huomattava maksuvälinemarkkinoilla. Ilman käteistä suoritettavia maksuja koskevien 
välineiden käyttö on lisääntynyt huimasti2. Esimerkiksi kortilla suoritettujen maksujen 
määrä asukasta kohden on kasvanut vuoden 1990 seitsemästä (kahdentoista jäsenvaltion 
EY:ssä) neljääntoista vuonna 1995, ja niiden osuus maksujen kokonaismäärästä on noussut 
vuoden 1990 yhdeksästä prosentista (kahdentoista jäsenvaltion EY:ssä) 13,5 prosenttiin 
vuonna 1995. 
Vuoden 1987 tiedonannosta alkaen on otettu asteittain käyttöön seuraavia uusia 
innovatiivisia maksumenetelmiä: 
• tilinkäyttövälineet: välineet, jotka tarjoavat etäyhteyden rahoituslaitoksissa, tavallisesti 
pankeissa, oleviin tileihin (pankki-ja puhelinpankkisovellukset), 
• elektronisen rahan tallennus- ja käyttövälineet: välineet, joihin on varastoitu elektronista 
tietoa, joko magneettinauhan, mikropiirikorttien .tai tietokonemuistien muodossa 
(elektroninen raha tai virtuaaliraha). 
On odotettavissa, että merkittävä osa vähittäiskaupasta tapahtuu seuraavan vuosikymmenen • 
loppuun mennessä Internetin kautta. Mitä enemmän elektroniset maksuvälineet tai 
etämaksuvälineet tarjoavat tavaroita ja palveluja, sitä enemmän niiden toimittajia 
painostetaan tarjoamaan yhä helpompia, turvallisempia ja tehokkaampia maksukeinoja. 
SOVELTAMISALA JA SISÄLTÖ 
Eurooppalaisen elektronisen kaupankäynnin aloitetta käsittelevässä tiedonannossa3 
korostetaan elektronisen kaupankäynnin ja uusien maksuvälineiden välistä yhteyttä. 
Elektroninen kaupankäynti ei voi kehittyä ilman toimivaa, helppokäyttöistä, tehokasta ja 
turvallista elektronista maksujärjestelmää, joka hyödyttää kaupallisten palvelujen tarjoajia. 
Tiedonannossa todetaan lisäksi, että läpinäkyvät ja turvalliset elektroniset 
maksujärjestelmät helpottavat yhteiseen rahaan siirtymistä, erityisesti siirtymäkauden 
aikana. 
2 "Europe could play an ace: the new payment cards": Tiedonanto neuvostolle, KOM.(86)754, 
12.1.1987. 
Maksujärjestelmät EY :n jäsenvaltioissa, Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioiden keskuspankkien 
pääjohtajien komitea, syyskuu 1992. Sininen kirja Euroopan unionin maksujärjestelmistä, Euroopan 
rahapoliittinen instituutti, huhtikuu 1996. Lisäys vuoden 1995 siniseen kirjaan. 
Tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous-ja sosiaalikomitealle sekä alueiden 
komit~alle, KOM(97)157, 15.4.1997. · 
2 
Tiedonannossa määritellään neljä tärkeintä aluetta, joilla julkisten viranomaisten 
huomattavaa osallistumista edellytetään elektronisesti suoritettaviin maksuihin liittyen. 
i) Elektronisen rahan liikkeeseen laskemiseksi on määriteltävä asianmukainen 
valvontakehys, jotta voitaisiin varmistaa liikkeeseenlaskijoiden vakavaraisuus. 
ii) Ottaen huomioon mahdollisuus elektronisen rahan käyttöön monien erilaisten 
tavaroiden ja palvelujen osalta komissio, ERI ja jäsenvaltiot harkitsevat parhaillaan 
asianmukaista valvontakehystä elektronisen rahan liikkeeseen laskemiselle. 
Pyrkimyksenä on vannistaa liikkeeseenlaskijoiden vakaus ja vakavaraisuus ja tällä 
tavoin viime kädessä suojata kuluttajien etua. Tämän keskustelun valossa komissio 
aikoo tehdä vuoden 1997 loppuun mennessä (tavoiteajankohta työn päätökseen 
saattamiselle) ehdotuksen direktiiviksi elektronisen rahan liikkeeseenlaskijoille 
asetettavista vaatimuksista. 
Liikkeeseenlaskijoille ja 
avoimuuskysymyksissä ja 
luottamuksen takaamiseksi. käyttäjille on annettava neuvoja vastuu- ja 
vahingonkorvausmenettelyssä käyttäjien täyden 
Jotta luottamus elektronisiin maksuvälineisiin lisääntyisi, kuluttajien on pystyttävä 
luottamaan siihen, että tiedot ovat selkeitä, vastuunjako oikeudenmukainen ja 
oikaisukeinot yksinkertaisia ja tehokkaita. Tämä tiedonanto koskee juuri näitä 
näkökohtia. Niitä on käsitelty laajemminjäljempänä olevissa osioissa. 
iii) Yhteisön kilpailusääntöjen soveltamista on selvennettävä, jotta yhteentoimivuuden 
sekä terveen ja voimakkaan kilpailun välillä saataisiin aikaan asianmukainen 
tasapaino näillä markkinoilla. 
Koska on tarpeen luoda todellisen yhtenäismarkkinat, elektroniset maksuvälineet 
edellyttävät keskinäistä yhteentoimivuutta eli tietyn laitoksen (tai jäsenvaltion) 
liikkeeseen laskemat/hyväksymät maksuvälineet saisivat osakseen kuluttajien 
luottamuksen ja olisivat markkinoilla tehokkaita, jos niitä voitaisiin käyttää niin 
laajasti kuin mahdollista. Elektronisten maksujärjestelmien välinen yhteensopivuus, 
joka on sekä käyttäjien että liike-elämän etujen mukaista, riippuu ensisijassa 
toimijoiden välisistä sopimuksista. Tällaisten sopimusten on oltava yhteisön 
kilpailusääntöjen mukaisia. Ohjeiden antamiseksi kaikille asianomaisille osapuolille 
(rahoituslaitokset, vähittäiskauppiaat ja asiakkaat), komissio aikoo vuoden 1998 
kuluessa antaa kilpailua koskevan tiedotteen, jossa selvennetään kilpailusääntöjen 
soveltamista elektronisiin maksuvälineisiin. 
3 
iv) Petolliseen käyttöön ja väärentämiseen liittyvät riskit on torjuttava turvallisuutta 
parantamalla. 
Maksuvälineiden on tarjottava tarvittavat takeet siitä, että niitä ei pystytä käyttämään 
luvattomiin tarkoituksiin. Mitä tulee turvallisuuteen teknisestä näkökulmasta, on 
tärkeää löytää ratkaisu tekemällä elektroniset maksujärjestelmät niin turvallisiksi kuin 
mahdollista, ja erityisesti kehitettäessä suojausmenettelyjä, elektronisia 
nimikirjoituksia ja vastaavia tekniikoita, jotka yleensä kuuluvat palvelujen tarjoajien 
tehtäviin. On kuitenkin myös toinen turvallisuusnäkökohta eli mahdollisuus lisätä 
turvallisuutta asianmukaisella lainsäädännöllä, erityisesti · rikoslainsäädännöllä. 
Eurooppa-neuvosto tunnusti näiden huolenaiheiden aiheellisuuden hyväksyessään 
Amsterdamissa järjestäytynyttä rikollisuutta koskevan toimintasuunnitelman, jossa se 
kehottaa neuvostoa ja komissiota vuoden 1998 loppuun mennessä tutkimaan ja 
ryhtymään toimiin kaikkia maksuvälineitä, elektroniset maksuvälineet mukaan 
lukien, koskevien petosten ja väärennösten osalta. Tämän pyynnön huomioimiseksi 
komissio aikoo arvioida, onko tarvetta tehdä aloite tällä alalla. 
Lopuksi komissio .aikoo edellä yksilöityjen alueiden lisäksi harkita mahdollisuutta uudistaa 
ja saattaa ajan tasalle vuoden 1987 tiedonantoa4 . Tarkoituksena on luoda selkeät puitteet 
elektronisten maksuvälineitä hankkivien ja ne maksuvälineeksi hyväksyvien välisille 
suhteille. 
Tämä tiedonanto on sen vuoksi ensimmäinen askel laaja-alaisemmassa ja yhtenäistetyssä 
lähestymistavassa, ja lopullisena tavoitteena on kehittää kaikkia osapuolia hyödyttävä 
toimiva, helppokäyttöinen, tehokas ja turvallinen elektroninen maksujärjestelmä. 
LIIKKEESEENLASKIJOIDEN JA KÄYTTÄJIEN NEUVONTA 
Uusien maksuvälineiden menestyminen mppuu asiakkaiden hyväksynnästä ja 
luottamuksesta. Vaikka luottamus riippuu ensisijaisesti tällaisten välineiden käyttöön 
liittyvistä avoimista edellytyksistä, liikkeeseenlaskijoiden ja käyttäjien velvollisuuksien on 
myös jakauduttava selkeästi ja oikeudenmukaisesti5 • 
4 Komission suositus 87/598/ETY, annettu 8 päivänä joulukuuta 1987, elektronisiin maksuihin 
liittyvistä eurooppalaisista menettelysäännöistä ( rahoinislaitosten, kauppiaiden, palvelulaitosten ja 
kuluttajien väliset suhteet) EYVL N:o L 365, 24.12.1987, s.72. _ 
Komission tiedonanto "Rahoituspalvelut: kuluttajien luottamuksen lisääminen", 
KOM(97) 309 lopullinen, 26.6.1997, toukokuussa 1996 annetun vihreän kirjan "Rahoituspalvelut: 
miten kuluttajien odotuksiin vastataan" seurannasta. 
4 
Komission vuonna 1988 antamassa suosituksessa6 esitettiin vähimmäisvaatimukset, joiden 
olisi säädeltävä maksukortin tai muun maksuvälineen liikkeeseenlaskijan ja käyttäjän 
välistä suhdetta. Vuoden 1988 suositusta on nyt ajankohtaista tarkastella kahdesta syystä. 
Ensinnäkin asianomaiset osapuolet ovat ilmaisseet huolestumisensa seuraavista seikoista: 
• osapuolten vastavuoroisen vastuun laajuus maksuvälineen katoamisen tai varastamisen 
yhteydessä ja todistustaakkaa koskeva kysymys riita-asioissa 
• kotipankkisovellusten (puhelin ja tietokone) ja ennakkomaksuvälineiden paremman 
kattavuuden tarve 
• yleisemmin asiakkaille suunnattujen kattavien tietojen saatavuus kaikista 
maksuvälineistä ja tehokkaista oikaisukeinoista. 
Toiseksi vuoden 1988 suosituksen antamisen jälkeen on kehitetty täysin uusi 
tuotesukupolvi (esim. elektronisen rahan tallennus- ja käyttövälineet). Koska elektroninen 
raha on vielä suhteellisen varhaisessa kehitysvaiheessa, on tärkeää välttää raskaiden 
hallinnollisten vaatimusten asettamista, jottei niillä tukahduteta elektronisen rahan 
kehitystä. Tätä tarkoitusta varten ajan tasalle saatetun suosituksen soveltamisala ulotetaan 
vain ladattaviin välineisiin, koska niissä on mahdollisuus luoda yhteys asiakkaan tiliin ja 
tämän ominaisuuden vuoksi kuluttajasuojan tarve on niiden osalta voimakkain. 
Lisäksi komissio on päättänyt, että elektronisen rahan tallennus- ja käyttövälineisiin 
sovelletaan ainoastaan kaikkein merkityksellisimpiä määräyksiä ( erityisesti 
ennakkoavoimuutta koskevat vaatimukset, rajallinen määrä vastuuvaatimuksia ja 
oikaisukeinoja koskevat määräykset). Elektronisen rahan tallennus- ja käyttövälineiden 
liikkeeseenlaskijat voivat kuitenkin vapaaehtoisesti päättää määräysten soveltamisesta tilin 
etäkäyttövälineisiin, jolloin asiakkaiden suojeluss.a saavutetaan vielä korkeampi taso. 
TULEVAISUUDEN NÄKYMÄT 
Alkuperäisestä vuoden 1988 suosituksesta on laadittu ajan tasalle saatettu toisinto 
komission neuvoa-antavien komiteoiden näkökantojen ja Euroopan rahapoliittisen 
instituutin kannan huomioon ottamiseksi. 
6 Komission suositus 88/590/ETY, annettu 17 päivänä marraskuuta 1988, maksujärjestelmistä ja 
erityisesti kortin haltijoiden ja myöntäjien välisistä suhteista, EYVL N:o L 317, 24.11.1988, s. 55. 
5 
Uudella suosituksella, joka on tämän tiedonannon liitteenä, muutetaan ja täydennetään 
aiempaa suositusta seuraavasti: 
• Se sisältää avoimuutta koskevat laajat vaatimukset, esimerkiksi vähimmäistiedot, jotka 
on tarjottava käyttäjille ennakolta (sopimukset) ja jälkikäteen (lausunnot). 
• Siinä selkeytetään osapuolten vastavuoroisia velvoitteita ja sitoumuksia, joiden 
tarkoituksena on tukea suuremman avoimuuden tavoitetta. 
• Siinä vaaditaan oikaisukeinoja, joiden avulla käsitellään kyseiseen 
palveluun/tuotteeseen liittyviä asiakkaiden valituksia. 
Komissio kehottaa 
• elektronisten maksuvälineiden liikkeeseenlaskijoita toimimaan uudessa 
suosituksessa annettujen määräysten mukaisesti, 
• jäsenvaltioita· varmistamaan,, että niillä on suosituksen mukaiset riittävät ja 
tehokkaat keinot liikkeeseenlaskijoiden. ja käyttäjien välisten riitojen 
ratkaisemiseksi 
31. joulukuuta 1998 mennessä. 
Komissio seuraa tähän liittyvää kehitystä suosituksen antamisesta vuoden 1998 loppuun 
asti. Lisäksi se toteuttaa vuoden 1998 lopulla tutkimuksen suosituksen täytäntöönpanosta. 
Jos uutta suositusta ei panna täytäntöön tyydyttävällä tavalla, komissio tekee asiasta 
ehdotuksen direktiiviksi. 
6 

KOMISSION SUOSITUS 
elektronisen maksuvälineen avulla toteutetuista maksutapahtumista ja 
erityisesti liikkeeseenlaskijan ja haltijan välisestä suhteesta 
7 LIITE 

KOMISSION SUOSITUS 
elektronisen maksuvälineen avulla toteutetuista maksutapahtumista ja 
erityisesti liikkeeseenlaskijan ja haltijan välisestä suhteesta 
Euroopan yhteisöjen komissio, 
joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamis-sopimuksen ja erityisesti sen 
, 15 5 artiklan toisen luetelmakohdan, 
sekä katsoo seuraavaa: 
1) yksi yhteisön tärkeimmistä tavoitteista on varmistaa sisämarkkinoiden täysimääräinen 
toiminta, ja maksujärjestelmät ovat niiden erottamaton osa; elektronisten maksu­
välineiden avulla toteutetut maksutapahtumat muodostavat yhä merkittävämmän osan 
kotimaisista ja rajojen yli suoritettavista maksuista sekä määrän että arvon osalta; 
nykyinen nopea innovaatio ja tekninen edistys huomioon ottaen tämän suuntauksen 
odotetaan nopeutuvan elektronisen kaupankäynnin luomien innovatiivisten yritysten, 
markkinoiden ja kaupan yhteenliittymien seurauksena, · 
2) on ensiarvoisen tärkeää, että yksityiset ja yritykset voivat käyttää elektronisia maksu­
välineitä kaikkialla yhteisössä; tällä suosituksella on tarkoitus jatkaa -sisä­
markkinoiden toteuttamista erityisesti pääomanliikkeiden vapauttamista si~ällä 
pitäen, ja tämä edistää myös talous-ja rahaliiton toteuttamista, 
3) tämä suositus kattaa elektronisten maksuvälineiden avulla toteutetut maksu­
tapahtumat; tässä yhteydessä näihin kuuluvat välineet, jotka mahdollistavat 
( etä)yhteyden haltijan tiliin, erityisesti maksukortit sekä puhelin-ja kotipankki­
sovellukset; maksukortin avulla toteutetut maksutapahtumat kattavat maksukortin 
avulla suoritettavat elektroniset ja muut kuin elektroniset maksut, mukaan lukien 
menettelyt, joihin vaaditaan allekirjoitus ja joista saadaan tosite; tässä yhteydessä 
maksuvälineiksi katsotaan myös ladattavat elektronisen rahan tallennus~ ja 
käyttövälineet, jotka voivat olla verkossa olevan tie~okoneen muistiin tallennettuja 
arvokortteja ja elektronisia rahakkeita; kuluttajansuojan tarve on voimakkain 
ladattavien elektronisen rahan tallennus- ja käyttövälineiden osalta niiden 
ominaisuuksien eli haltijan tiliin luotavissa olevan yhteyden vuoksi; tämän 
suosituksen soveltamisala on sen vuoksi rajoitettu elektronisen rahan tallennus- ja 
käyttövälineiden osalta ladattaviin välineisiin, 
4) tällä suosituksella on tarkoitus edistää tietoyhteiskunnan ja erityisesti elektronisen 
kaupankäynnin kehittymistä lujittamalla asiakkaiden ja vähittäiskauppiaiden 
luottamusta näihin välineisiin; tätä tarkoitusta varten komissio harkitsee myös 
m~dollisuutta uudistaa ja saattaa ajan tasalle suosituksensa 87 /598/ETY1, millä on 
tarkoitus luoda selkeät puitteet elektronisten maksuvälineitä hankkivien ja ne 
maksuvälineeksi hyväksyvien välisille suhteille; edellä esitettyjen tavoitteiden 
EYVL N:o L 365, 24.12.1987, s. 72. 
' 
. ---. 
1. --· 
10) maksuvälineen haltijan antaman toimeksiannon, joka koskee elektronisen 
maksuvälineen avulla toteutettavia maksuja, olisi oltava peruuttamaton, paitsi jos 
määrää ei ollut päätetty silloin, kun määräys annettiin, sanotun kuitenkaan 
rajoittamatta haltijan kansallisen lainsäädännön mukaisten oikeuksien soveltamista, 
11) on täsmennettävä säännöt liikkeeseenlaskijan vastuusta haltijan antaman 
toimeksiannon laiminlyönnin tai puutteellisen noudattamisen ·tapauksessa tai 
sellaisten maksutapahtumien osalta, joihin asiakas ei ole antanut lupaa, ottaen 
kuitenkin huomioon haltijan omat velvoitteet kadonneen tai varastetun elektronisen 
maksuvälineen tapauksessa, ja 
12) komissio valvoo tämän suosituksen täytäntöönpanoa ja jos se pitää sitä 
epätyydyttävänä, se aikoo ehdottaa asianmukaista velvoittavaa lainsäädäntöä, joka 
kattaa tässä suosituksessa käsitellyt seikat, 
I JAKSO -Soveltamisala ja määritelmät 
t artikla 
Soveltamisala 
1) Tätä suositusta sovelletaan seuraaviin maksutapahtumiin: 
a) muihin kuin rahoituslaitosten toimeksiannosta tehtyihin ja niiden toteuttamiin 
elektronisen maksuvälineen avulla suoritettuihin varojen siirtoihin, 
b) elektronisen maksuvälineen avulla suoritettuihin käteisen nostoihin ja 
elektronisen rahan tallennus- ja käyttövälineiden lataamiseen (ja purkamiseen) 
sellaisissa laitteissa, -kuten käteis-ja pankkiautomaatit, sekä liikkeeseenlaskijan 
tai sellaisen laitoksen tiloissa, jonka on sopimuksen mukaisesti hyväksyttävä 
kyseinen maksuväline. 
2) Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa määrätään, elektronisen rahan tallennus- ja 
käyttövälineiden avulla toteutettuihin maksutapahtumiin ei sovelleta 4 artiklan 
1 kohtaa, 5 artiklan b alakohdan toista ja kolmatta luetelmakohtaa, 6 artiklaa, 
7 artiklan 2 kohdan c ja d alakohtaa ja 7 artiklan 2 kohdan e alakohdan ensimmäistä 
luetelmakohtaa, 8 artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa sekä 9 artiklan 2 kohtaa. Milloin 
elektronisen rahan tallennus- ja käyttövälinettä käytetään kuitenkin lataamaan (tai 
purkamaan) suorituksia etämaksuna haltijan tilille, tätä suositusta sovelletaan 
kokonaisuudessaan. 
3) Tätä suositusta ei sovelleta: 
a) sekeillä suoritettaviin maksuihin, 
b) sekkien kanssa yhdessä käytettäviin takuukortteihin, 
[Ö 
2 artikla 
Määritelmät 
Tässä suosituksessa tarkoitetaan: 
a) 'elektronisella maksuvälineellä' välinettä, jonka avulla sen haltija voi toteuttaa 
1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja maksutapahtumia. Tämä kattaa sekä 
etämaksuvälineet että elektronisen rahan tallennus- ja käyttövälineet; 
b) 'etämaksuvälineellä' välinettä, jonka avulla haltija voi saada yhteyden tilillään 
jossakin laitoksessa oleviin varoihin, jonka avulla maksu voidaan suorittaa maksun 
saajalle ja joka edellyttää tavallisesti henkilökohtaista tunnuslukua ja/tai muuta 
vastaavaa henkilöllisyyden todistamista. Tämä kattaa erityisesti maksukortit 
(riippumatta siitä ovatko ne luotto-, pankki-vai maksuaikakortteja) sekä puhelin-ja 
kotipankkisovellukset; 
c) 'elektronisen rahan tallennus- ja käyttövälineellä' ladattavaa maksuvälinettä, ei 
kuitenkaan etämaksuvälinettä, olipa kyseessä arvokortti tai tietokoneen muisti, johon 
kirjataan varoja elektronisesti ja jonka avulla sen haltija voi toteuttaa 1 artiklan 
1 kohdassa tarkoitettuja maksutapahtumia; 
d) 'rahoituslaitoksella' neuvoston asetuksen (EY) N:o 3604/935 4 artiklan 1 kohdassa 
määriteltyä laitosta; 
e) 'liikkeeseenlaskijalla' henkilöä, joka antaa liiketoimintansa yhteydessä toiselle 
henkilölle käyttöön maksuvälineen hänen kanssaan tehdyn sopimuksen mukaisesti; 
f) 'haltijalla' henkilöä, jolla on liikkeeseenlaskijan kanssa tekemänsä sopimuksen 
mukaisesti hallussaan jokin maksuväline. 
II JAKSO -Maksutapahtumiin sovellettavien ehtojen avoimuus 
3 artikla 
Elektronisen maksuvälineen myöntämistä ja käyttöä 
säätelevien ehtojen sisältämät vähimmäistiedot 
1. Liikkeeseenlaskija tiedottaa haltijalle sopimuksen allekirjoittamisen yhteydessä tai 
joka tapauksessa hyvissä ajoin ennen elektronisen maksuvälineen toimittamista 
sopimusehdot Gäljempänä 'ehdot'), jotka säätelevät kyseisen elektronisen 
maksuvälineen myöntämistä ja käyttöä. Ehdoissa iilmoitetaan sopimukseen 
sovellettava laki. 
2. Ehdot laaditaan kirjallisesti ja tarvittaessa sähköisesti, helposti ymmärrettävässä ja 
selkeässä muodossa, ja ne ovat saatavilla vähintään sen jäsenvaltion virallisella 
kielellä tai kielillä, jossa elektronista maksuvälinettä tarjotaan. 
EYVL N:o L 332, 31.12.1993, s. 4. ll 
3. Ehtoihin sisällytetään ainakin seuraavia seikkoja koskevat tiedot: 
a) elektronisen maksuvälineen kuvaus sekä tarvittaessa tekniset vaatimukset 
maksuvälineen haltijan käyttöön annetusta viestintävälineestä ja tavoista, joilla 
sitä voidaan käyttää, mukaan lukien mahdolliset rahalliset rajoitukset, 
b) kuvaus haltijan ja liikkeeseenlaskijan vastavuoroisista velvoitteista ja 
vastuualoista; niihin on sisällyttävä kuvaus kohtuullisiksi katsottavista toimista, 
joita haltijan on toteutettava säilyttääkseen elektronisen maksuvälineen ja sen 
käyttöön tarvittavat tiedot (kuten henkilökohtainen tunnusluku tai muu koodi) 
turvassa, 
c) tarvittaessa tavanomainen ajanjakso, jonka kuluessa haltijan tiliä veloitetaan tai 
hyvitetään, arvopäivä mukaan lukien, tai jos haltijalla ei ole liikkeeseenlaskijan 
myöntämää tiliä, tavanomainen ajanjakso, jonka aikana häntä laskutetaan, 
d) kaikki haltijan suoritettavaksi kuuluvat kululajit. Tähän sisältyvät erityisesti 
yksityiskohtaiset tiedot seuraavista kuluista, jos niitä sovelletaan: 
kaikkien alku-ja vuosimaksujen määrä, 
kaikki provisiot ja kulut, jotka haltijan on maksettava liikkeeseenlaskijalle 
määrätyistä maksutapahtumista, 
kaikki korot, joita voidaan soveltaa, sekä niiden laskutapa; 
e) määräaika, jonka kuluessa haltija voi kiistää tietyn maksutapahtuman ja tiedot 
haltijan käytössä olevista oikaisu-ja valituskeinoista ja menettelyistä niihin 
turvautumiseksi. 
A. Jos elektronista maksuvälinettä voidaan käyttää maksutapahtumiin ulkomailla (sen 
maan ulkopuolella, jossa se on myönnetty), haltijalle on annettava myös seuraavat 
tiedot: 
a) tiedot kaikista ulkomaan valuu1an määräisinä suoritettujen maksujen yhteydessä 
perittävistä maksuista ja kuluista sekä tarvittaessa vaihtokursseista, 
b) viitteellinen vaihtokurssi, jota käytetään ulkomaan valuutan määräisinä 
suoritettujen maksujen muuntamisen yhteydessä, mukaan lukien kyseisen 
kurssin määrittämiseksi valittu päivämäärä. 
4 artikla 
Maksutapahtumien jälkeen annettavat tiedot 
1. Liikkeeseenlaskijan on toimitettava haltijalle tiedot, jotka koskevat elektronisen 
maksuvälineen avulla suoritettuja maksuja. Näihin tietoihin, jotka on esitettävä 
kirjallisesti ja tarvittaessa sähköisesti sekä helposti ymmärrettävässä muodossa, on 
sisällyttävä ainakin seuraavia seikkoja koskevat tiedot: 
(2 
a) viitenumero, jonka avulla haltija voi tunnistaa maksutapahtuman sekä 
tarvittaessa tiedot toimipaikasta, jossa maksu suoritettiin, 
b) haltijalta veloitettu määrä laskutusvaluuttana ja tarvittaessa ulkomaisen 
valuutan määrä, 
c) tietyistä maksuista perittävien provisioiden ja kulujen määrä. · 
Liikkeeseenlaskija ilmoittaa lisäksi haltijalle, mitä kurssia käytetään valuutan 
muuntamiseen ulkomaan valuuttana suoritettujen maksujen yhteydessä. 
2. Elektronisen rahan tallennus- ja käyttövälineen liikkeeseenlaskija antaa haltijalle 
mahdollisuus tarkistaa viisi viimeisintä suoritettua maksutapahtumaa sekä tallennus­
tai käyttövälineelle kirjattu saldo. 
Haltija III JAKSO -Sopimuspuolten velvoitteet ja vastuut 
5 artikla 
Haltijan velvoitteet 
a) käyttää elektronista maksuvälinettä niiden ehtojen mukaisesti, joilla maksuvälineen 
myöntämistä ja käyttöä säännellään; haltija toteuttaa erityisesti kaikki kohtuullisiksi 
katsotut toimet säilyttääkseen elektronisen maksuvälineen ja sen käyttöön tarvittavat 
tiedot (kuten henkilökohtainen tunnusluku tai muu koodi) turvassa, 
b) ilmoittaa liikkeeseenlaskijalle (tai tämän nimeämälle taholle) viipymättä: 
elektronisen maksuvälineen katoamisesta tai varastamisesta tai tiedoista, joiden 
avulla sitä voidaan käyttää, 
hänen tililleen kirjatuista asiattomista tapahtumista, 
kaikista liikkeeseenlaskijan tekemistä virheistä tai muista säännön­
vastaisuuksista, jotka liittyvät kyseisen tilin hoitoon, 
c) ei kirjaa henkilökohtaista tunnuslukuaan tai muuta koodia helposti tunnistettavassa 
muodossa, varsinkaan elektroniseen maksuvälineeseen tai tavaraan, jota hän säilyttää 
tai kuljettaa yhdessä elektronisen maksuvälineen kanssa, 
d) ei voi peruuttaa toimeksiantoa, jonka hän on antanut elektronisen maksuvälineensä 
avulla, paitsi jos toimeksiannon määrää ei ollut määritetty silloin, kun toimeksianto 
annettiin. 
t3 
6 artikla 
Haltijan vastuu 
1. Siihen asti, kunnes haltija ilmoittaa asiasta, hän vastaa elektronisen maksuvälineen 
katoamisen tai varastamisen aiheuttamista menetyksistä tiettyyn rajaan asti, joka ei 
saa olla suurempi kuin 150 ecua, ellei jos hänen toimintansa ollut erittäin 
huolimatonta, vastoin 5 artiklan a, b ja c kohdan määräyksiä tai petollista, jolloin 
tällaista rajoitusta ei sovelleta. 
2. Ilmoitettuaan 5 artiklan b kohdan edellyttämällä tavalla liikkeeseenlaskijalle (tai 
tämän nimeämälle taholle) elektronisen maksuvälineen katoamisesta tai 
varastamisesta haltija ei ole enää vastuussa niistä aiheutuneista menetyksistä, paitsi 
jos hän oli toiminut petollisesti. 
3. Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa määrätään, haltija ei ole vastuussa, jos 
maksuvälinettä on käytetty ilman elektronisen maksuvälineen esittämistä tai 
(maksuvälineen) elektronista tunnistamista. Salassa pidettävän koodin tai muun 
vastaavan henkilöllisyystodistuksen käyttö yksinään ei riitä synnyttämään haltijalle 
vastuuta. 
7 artikla 
Liikkeeseenlaskijan velvoitteet 
1. Liikkeeseenlaskija voi muuttaa ehtoja edellyttäen, että muutoksesta annetaan riittävät 
tiedot haltijalle henkilökohtaisesti, jotta hän pystyy halutessaan sanoa irti 
sopimuksen. Haltijalle on annettava vähintään yhden kuukauden pituinen määräaika, 
jonka jälkeen hänen katsotaan hyväksyneen ehdot, ellei hän ole sitä ennen sanonut 
sopimusta irti. 
Ensimmäisen alakohdan määräyksiä ei kuitenkaan sovelleta todellisen koron 
merkittäviin muutoksiin, jotka. tulevat voimaan niitä koskevassa julkaisussa 
mainittuna päivämääränä. Tässä tapauksessa ja rajoittamatta haltijan oikeutta sanoa 
irti sopimusta liikkeeseenlaskijan on ilmoitettava tästä haltijalle henkilökohtaisesti 
mahdollisimman pian. 
2. Liikkeeseenlaskija 
a) ei paljasta haltijan henkilökohtaista tunnuslukua tai muuta koodia muille kuin 
haltijalle; 
b) ei laske liikkeeseen elektronista maksuvälinettä, jota ei ole pyydetty, paitsi jos 
se korvaa elektronisen maksuvälineen, joka onjo haltijan hallussa; 
c) säilyttää riittävän pitkään sisäistä kirjanpitoa, jonka avulla 1 artiklan 1 kohdassa 
tarkoitettuja maksutapahtumia voitaisiin jälkeenpäin tutkia ja virheet voitaisiin 
korjata; 
d) varmistaa, että saatavilla on sopivia keinoja, jotta haltija voi tehdä 5 artiklan 
b kohdassa tarkoitetun ilmoituksen. Jos ilmoitus tehdään puhelimitse, 
liikkeeseenlaskijan (tai liikkeeseenlaskijan nimeämän elimen) on tarjottava 
haltijalle keinot todistaa, että hän on tehnyt tällaisen ilmoituksen; 
e) todistaa haltijan kanssa syntyvissä riitakysymyksissä, jotka liittyvät 1 artiklan 
1 kohdassa tarkoitettuihin maksutapahtumiin ja heikentämättä haltijan esittämiä 
vastatodisteita, että maksutapahtuma 
oli oikein kirjattuja merkitty kirjanpitoon, 
ei ollut vajavainen teknisten ongelmien tai muiden puutteiden vuoksi. 
8 artikla 
Liikkeeseenlaskijan vastuu 
1. Liikkeeseenlaskija on vastuussa, jollei 5 ja 6 artiklasta sekä 7 artiklan 2 kohdan a ja 
e alakohdasta muuta johdu 
a) edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta haltijan maksutapahtumien laimin­
lyönnistä tai puutteellisesta toteuttamisesta, vaikka maksutapahtuma on 
suoritettu sellaisten laitteiden/päätteiden tai välineiden avulla, jotka eivät ole 
liikkeeseenlaskijan suoran tai yksinomaisen valvonnan alaisuudessa, 
edellyttäen, että maksutapahtumaa ei toteuteta sellaisten laitteiden/päätteiden tai 
välineiden avulla, joiden käytön liikkeeseenlaskija on kieltänyt, 
b) maksutapahtumista, jotka eivät ole haltijan hyväksymiä, sekä kaikista 
liikkeeseenlaskijan syyksi katsottavista virheistä tai säännönvastaisuuksista 
haltijan tilin hoidossa. 
2. Tämän artiklan 3 kohdan soveltamista rajoittamatta, 1 kohdassa tarkoitettu vastuun 
määrä muodostuu: 
laiminlyödyn tai puutteellisesti toteutetun maksutapahtuman määrästä Ja 
mahdollisesti siihen liittyvistä koroista, 
summasta, joka vaaditaan haltijan palauttamiseksi asemaan, jossa hän oli ennen 
kuin luvaton maksutapahtuma toteutettiin. 
3. Liikkeeseenlaskija vastaa hänen ja haltijan välillä tehtyyn sopimukseen sovellettavan 
lainsäädännön mukaisesti kaikista myöhemmistä taloudellisista seuraamuksista ja 
erityisesti niistä seuraamuksista, jotka koskevat sen vahingon määrää, jonka osalta 
korvaus maksetaan. 
/½ 
4. Liikkeeseenlaskija on vastuussa elektronisen rahan tallennus- ja käyttövälineen 
haltijalle välineelle kirjattujen varojen kadonneesta määrästä tai haltijan toimeksi­
antojen puutteellisesta täytäntöönpanosta, jos katoaminen tai puutteellinen 
täytäntöönpano johtuu välineen, laitteen/päätteen tai muun käyttöä varten hyväksytyn 
teknisen välineen toimintahäiriöstä edellyttäen, että haltija ei aiheuttanut 
toimintahäiriötä tietoisesti tai 3 artiklan 3 kohdan a alakohdan vastaisesti. 
IV JAKSO -Ilmoittaminen, riitojen ratkaiseminen ja loppumääräys 
9 artikla 
Ilmoittaminen 
1. Liikkeeseenlaskija (tai tämän nimeämä taho) tarjoaa keinot, joiden avulla haltija voi 
mihin vuorokaudenaikaan tahansa ilmoittaa elektronisen maksuvälineensä 
katoamisesta tai varastamisesta. 
2. Liikkeeseenlaskija (tai tämän nimeämän taho) on ilmoituksen saatuaan velvollinen 
toteuttamaan kaikki mahdolliset kohtuullisiksi katsotut toimet lopettaakseen kyseisen 
elektronisen maksuvälineen käytön, vaikka haltija olisi toiminut erittäin 
huolimattomasti tai petollisesti. 
10 artikla 
Riitojen ratkaiseminen 
Jäsenvaltioita kehotetaan huolehtimaan, että niillä on käytössään riittävät ja tehokkaat 
keinot liikkeeseenlaskijoiden ja käyttäjien välisten riitojen ratkaisemiseksi. 
11 artikla 
Loppumääräys 
Jäsenvaltioita kehotetaan huolehtimaan, välttämättömistä toimenpiteistä mm että 
elektronisten maksuvälineiden liikkeellelaskijat toimivat 1 -9 artiklan mukaisesti 
viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1998. 
Brysselissä 
Komission puolesta 
MarioMONTI 
komission jäsen 
f(p 

VAIKUTUKSET YRITYSTEN KANNALTA 
Komission suositus elektronisen maksuvälineen avulla toteutetuista 
maksutapahtumista ja erityisesti liikkeeseenlaskijan ja haltijan välisestä suhteesta 
1.a. Miksi yhteisön toiminta on tarpeen ja mitkä ovat sen tärkeimmät tavoitteet, kun 
otetaan huomioon toissijaisuusperiaate? 
Jotta yhtenäismarkkinoista ja Euroopan talous-ja rahaliitosta saataisiin kaikki hyöty 
irti ja jotta elektronisen kaupankäynnin kehittyminen edistyisi, olisi erittäin tärkeää, 
että kaikki yksityishenkilöt ja yritykset voisivat suorittaa maksuja yhtä nopeasti, 
luotettavasti ja edullisesti kaikkialla yhteisössä. Tällä suosituksella uudistetaan ja 
saatetaan ajan tasalle aiempaa, vuoden 1988 suositusta12 • Sen tarkoituksena on 
ensinnäkin antaa vähimmäisvaatimukset, joita tarvitaan asiakkaille tarjottavien 
riittävien tietojen varmistamiseksi. Tähän kuuluvat ensinnäkin tiedot elektronisen 
maksuvälineen avulla toteutettavista maksutapahtumista tehtävien sopimusten 
ehdoista, joiden myötä asiakkaat pystyvät tekemään tietoisemman valinnan ja jotka 
myötävaikuttavat vähitellen tämän alan kilpailun lisääntymiseen. Maksutapahtumista 
on annettava tietoja myös niiden toteuttamisen jälkeen. Toiseksi siinä vaaditaan 
avoimuustavoitteen tukemista varten, että osapuolten vastavuoroiset velvoitteet ja 
vastuut on jaoteltava selkeästi. Tässä suosituksessa esitetään tämän vuoksi asiasta 
sellaisia vähimmäisvaatimuksia, jotka katsotaan tarpeellisiksi ottaen huomioon edellä 
mainittu päätavoite. Jotta asiakkaat voisivat helpommin vedota yksinkertaistettuihin 
oikaisukeinoihin, suosituksessa vaaditaan jäsenvaltioita varmistamaan, että niillä on 
käytössään riittävät ja tehokkaat keinot liikkeeseenlaskijan ja asiakkaan välisten 
riitojen ratkaisemiseksi. 
1.b. Aiheutuuko suosituksesta mahdollisestl laajempia etuja tai haittoja? 
12 Näiden avoimuutta, vastuutta ja oikaisua koskevien vaatimusten täytäntöönpanon 
oletetaan edellyttävän, että liikkeeseenlaskijat tarkistavat maksujen toteuttamista 
koskevia järjestelmiään ja tehostavat niitä. Nämä tekijät johtavat todennäköisesti 
siihen, että tarjottujen palvelujen laatu paranee vähitellen merkittävästi ja niiden hinta 
alenee, mikä myötävaikuttaa kaupan kehittymiseen, erityisesti suhteessa 
vähempiarvoiseen ja pienimuotoisempaan EU :n sisäiseen taloudelliseen toimintaan. 
Elektronisten maksuvälineiden käytön todennäköisellä lisääntymisellä on vaikutusta 
työmarkkinoiden rakenteeseen ja toimintaan sekä maksuvälinealalla että pk­
yrityksissä, vaikkakin lisäanalysointi on tarpeen näiden muutosten arvioimiseksi 
kokonaisuudessaan. Jo tässä vaiheessa vaikuttaa ilmeiseltä, että uudet työllistämis­
mahdollisuudet tulevat olemaan tietopohjaisissa ja lisäarvoa tuovissa palveluissa. 
Koulutus on tarpeen näiden uusien taitojen saamiseksi. 
Komission suositus 88/590/ETY, annettu 17 päivänä marraskuuta 1988, maksujärjestelmistä ja 
erityisesti kortin haltijanja kortin antajan välisestä suhteesta, EYVL N:o L 317, 24.11.1988. 
17 
2. Ketä tämä suositus koskee? 
Mikä toimiala? Mitkä ovat kokoluokat ja mikä on kokonaistyöllisyys? 
Suositusta sovelletaan pankkeihin ja muihin laitoksiin, jotka liiketoimintansa osana 
tarjoavat elektronisia maksuvälineitä asiakkailleen. Käytännössä suurin osa näistä on 
pankkeja ja pankkien kaltaisia laitoksia, vaikka muutkin palvelujen tarjoajat sekä 
vähittäiskauppiaat voivat osallistua. Hyvin harvat tällaiset laitokset kuuluvat alempiin 
koko luokkiin. 
Onko kyseisellä toimialalla joitakin merkittäviä erityispiirteitä, esimerkiksi 
harvojen suurten yritysten valta-asemaa? 
Ala voi yhä hyötyä suuremmasta teknisestä yhteentoimivuudesta, joka kannustaa 
yhdentämään Euroopan maksujärjestelmiä edelleen keskenään. 
Vaikuttaako suositus erittäin pieniin yrityksiin, käsiteollisuuden alaan tai 
itsenäisiin ammatinharjoittajiin? 
On hyvin todennäköistä, että erittäin pienet yritykset eivät yleisesti ottaen tarjoa 
elektronisia maksupalveluja asiakkailleen. Ne hyötyvät tästä suosituksesta kuitenkin 
sen edunsaajina eli tällaisten palvelujen käyttäjinä. Nämä huomiot pätevät yhtä lailla 
käsiteollisuuden alaan ja itsenäisiin ammatinharjoittajiin. 
Sijaitsevatko nämä yritykset, jollakin tietyllä maantieteellisellä alueella 
yhteisössä? 
Eivät. 
3. Mitä yritysten on tehtävä suosituksen noudattamiseksi? 
-Mitä kustannuksia suosituksen noudattamisesta aiheutuu? 
Suosituksen noudattamisesta aiheutuvat kustannukset liittyvät pääasiassa sellaisten 
tietojen tuottamiseen tai tarvittaessa päivittämiseen, joilla esitetään elektronisten 
maksuvälineiden avulla toteutettaviin maksutapahtumiin sovellettavat ehdot (kuvaus 
tarjotusta palvelusta sekä osapuolten tärkeimmistä velvoitteista ja vastuualoista, tiedot 
kustannustekijöistä, erityisiä varoituksia tietyistä maksutavoista, viittaus käyttäjien 
saatavilla oleviin oikaisukeinoihin). Liikkeeseenlaskijoiden on lisäksi tarkistettava 
järjestelmien laatua varmistaakseen, että heidän mainostamiensa palvelujen laatu 
vastaa tosiasiallisesti palvelun todellista laatua. 
Nämä kustannukset voidaan luultavasti osittain tai jopa kokonaan kattaa niillä 
markkinointieduilla, joita todennäköisesti saavutetaan, kun laitokset oppivat 
hyödyntämään tarjoamiensa palvelujen laatuvaatimuksiin perustuvaa kilpailuetua 
uusien tai erityisasiakkaiden houkuttelemiseksi. 
Onko täytettävänä muita hallinnollisia menettelyjä tai lomakkeita? 
Ei. 
18 
Vaaditaanko asiassa toimi-tai markkinointilupia? 
Ei. 
Liittyykö asiaan maksuja? 
Ei. 
4. Mitä taloudellisia vaikutuksia, kustannuksia ja etuja suosituksesta 
todennäköisesti seuraa? 
Työllisyyden kannalta? 
Suosituksella sinällään ei todennäköisesti ole suurta vaikutusta työllisyyteen. 
Elektronisten maksuvälineiden käytön todennäköisellä lisääntymisellä on vaikutusta 
työmarkkinoiden rakenteeseen ja toimintaan sekä maksuvälinealalla että pk­
yrityksissä, vaikkakin lisäanalysointi on tarpeen näiden muutosten arvioimiseksi 
kokonaisuudessaan. Jo tässä vaiheessa vaikuttaa ilmeiseltä, että uudet 
työllistämismahdollisuudet tulevat olemaan tietopohjaisissa ja lisäarvoa tuovissa 
palveluissa. Koulutus on tarpeen näiden uusien taitojen saamiseksi. 
Investointeihin ja uusien yritysten perustamiseen tai käynnistämiseen? 
Vaikutus investointeihin on epäilemättä positiivinen, sillä laitosten voidaan olettaa 
käyttävän hyväkseen mahdollisuuden palvelujensa parantamiseen. 
Yritysten kilpailuasemaan sekä yhteisön että kolmansien maiden markkinoilla? 
Yritysten tehokkuuden kasvu ja kustannusten aleneminen ovat erittäin myönteinen 
ilmiö. Suositus ei vaikuta suoraan kolmansien maiden yrityksiin, vaikka positiivisia 
sivuvaikutuksia voidaankin odottaa. 
Julkisiin täytäntöönpanoviranomaisiin? 
Muut täytäntöönpanokustannukset kuin suosituksen noudattamisen edellyttämät 
puhtaasti lainsäädännölliset/hallinnolliset kustannukset voivat olla häviävän pieniä, 
riippuen kyseessä olevan jäsenvaltion nykyisestä tilanteesta. 
Liittyykö asiaan muita välillisiä kustannuksia? 
Ei muita kuin ne, jotka on jo esitetty 1 ja 2 kohdassa. 
Mitkä ovat suosituksen kustannukset ja hyödyt? 
• kustannukset: liikkeeseenlaskijoille ehdotuksen noudattamisesta aiheutuvien 
kustannusten ei oleteta kuormittavan · kohtuuttomasti mainos- ja 
tiedotusbudjettia, sillä sen noudattaminen edellyttää lähinnä sopimusaineiston 
tuottamista tai tarvittaessa päivittämistä. Mitä tulee järjestelmien tarpeelliseen 
tarkistamiseen, karsittavien kustannusten määrän odotetaan olevan suurempi 
kuin ne investointikustannukset, jollaiset voitaisiin määritellä tarpeellisiksi 
tällaisen tarkistamisen perusteella. 
19 
• hyödyt: merkittävimmät nykyiset Ja tulevaisuuden tekijät 
( sisämarkkinaohjelman asteittainen loppuunsaattaminen, kehitys kohti 
täydellistä EMUa, tietoyhteiskunnan ja elektronisen kaupankäynnin 
kehittyminen) huomioon ottaen bruttohyötyjen, jotka ilmenevät asiakkaiden 
lujittuneena luottamuksena sekä elektronisten maksujen laajempana 
valikoimana ja alhaisempina kustannuksina, odotetaan olevan huomattavia. 
• kustannusten ja hyötyjen suhde: suunnattoman positiivinen hyötypuolella. 
5. Vaikutus pk-yrityksiin. Sisältääkö suositus toimenpiteitä pk-yritysten 
erityisvaikutuksen huomioon ottamiseksi -jos ei, miksi? Ovatko lievennetyt tai 
erilaiset vaatimukset aiheellisia? 
Kyllä. Yleisesti ottaen suositus on laadittu tavoitteena kehittää uudenaikaisten 
elektronisten maksuvälineiden käyttöä, millä pyritään kannustamaan pk-yrityksiä 
suoraan hyödyttävää kaupankäyntiä. 
Kuuleminen 
6. Ilmoittakaa, missä vaiheessa muita osapuolia kuultiin ja mma päivänä 
julkaistiin ennakkotiedonanto aikeesta ottaa käyttöön (ajan tasalle saatettu) 
lainsäädäntö? 
13 
14 
15 Komissio on monen vuoden ajan kannattanut kaikkien asiaomaisten osapuolten 
mahdollisimman laajaa kuulemista ja sen tätä alaa koskevan politiikan julkistamista 
mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Nämä tavoitteet on toteutettu käytännössä 
seuraavasti: 
Syyskuussa 1990 annettiin vihreä kirja13 (kuulemista koskeva asiakirja), jolla 
pyydettiin huomioita kaikilta asianomaisilta osapuolilta; vihreän kirjan liitteenä 
oli päätös kahden neuvoa-antavan ryhmän perustamisesta. 
Maaliskuussa 1991 perustettiin kaksi maksujärjestelmiä käsittelevää pysyvää 
neuvoa-antavaa ryhmää, jotka kokoontuivat hyvin useasti vuonna 1991 ja 
vuoden 1992 alussa ja laativat komissiolle selvityksiä (helmikuussa 1992), jotka 
julkaistiin maaliskuussa 1992. 
Komissio antoi maaliskuussa 1993 alustavan esityksensä14 , joka perustui 
näiden .neuvoa-antavien ryhmien yksityiskohtaisiin selvityksiin ja jossa 
esitettiin komission ehdotettu politiikka ja ilmoitettiin aikomuksesta säätää 
lainsäädäntöä, jos vapaaehtoista noudattamista ei ollut näköpiirissä. 
Komissio antoi marraskuussa 1994 tiedonannon 15 Euroopan parlamentille, 
Euroopan unionin neuvostolle, Euroopan rahapoliittiselle instituutille sekä 
talous-ja sosiaalikomitealle, jossa esitettiin maksujärjestelmien alalla 
myöhemmin sovellettava työohjelma. 
Keskusteluasiakirja aiheesta: Maksujen suorittaminen sisämarkkinoilla, KOM(90) 44 7. 
Rajojen yli suoritettavien maksujen läpinäkyvyys ja kehitys, SEC(93)1968, 14.12.1993. 
KOM(94)436, lopullinen, 18.11.1994: EU:n varojen siirrot, läpinäkyvyys, kehitys. 
20 
Toukokuussa 1996 annettiin vihreä kirja16 , jossa tunnustettiin "asiakas­
suhteiden" merkityksellisyys sanan laajimmassa merkityksessä ja sen jälkeen 
annettiin tiedonanto 17 seurantaan liittyvästä toimintasuunnitelmasta, jossa 
ilmoitettiin komission aikomuksista edistää elektronisiin maksuihin 
kohdistuvaa luottamusta. 
Huhtikuussa 1997 annettiin komission tiedonanto 18 Euroopan parlamentille, 
Euroopan unionin neuvostolle, talous-ja sosiaalikomitealle sekä alueiden 
komitealle. Siinä esitetään toimenpiteet, joilla edistetään asianmukaisia, 
käyttäjäystävällisiä, tehokkaita ja turvallisia elektronisia maksujärjestelmiä 
elektronisen kaupankäynnin kehitysedellytysten parantamiseksi. 
Luettelo järjestöistä, joita on kuultu suosituksesta, ja niiden pääasiallisten 
näkökantojen esittäminen yksityiskohtaisesti, mukaan lukien järjestöjen 
lopullisesta ehdotuksesta esittämät huolenaiheet ja vastaväitteet. Miksi ei ole 
mahdollista tai toivottavaa yhtyä niiden esittämiin huolenaiheisiin? 
Eurooppalaiset luottoalan yhdistykset: Ne suhtautuvat yleisesti ottaen myönteisesti 
työhön, jota on toteutettu vuoden 1988 suosituksen selventämiseksi ja uudistamiseksi 
(monet niiden yksityiskohtaiset tekniset huomautukset on todettu asianmukaisiksi ja 
otettu huomioon nykyisessä suosituksessa), mutta pahoittelevat aloitteiden 
ruuhkautumista EMUn kolmannen vaiheen valmistelun yhteydessä. 
Kansalliset asiantuntijat: Suosituksen alustavia luonnoksia on muutettu 
huomattavasti, jotta Euroopan rahapoliittisen instituutin näkökannat voitaisiin ottaa 
mahdollisimman laajasti huomioon. 
Pk-yritykset kannattavat voimakkaasti periaatteita, pitävät itsesäätelyä parempana 
edellyttäen, että sen vaikutuksia voidaan mitata lyhyellä aikavälillä. 
Kuluttajajärjestöt tukevat komission aloitetta, vaikka olisivat pitäneet velvoittavaa 
lainsäädännöllistä välinettä parempana. 
Kuultiinko pk-yritysten järjestöjä? Jos ei, miksi? 
Kyllä, katso välittömästi edellä oleva vastaus. 
Seuranta ja tarkastelu 
7. 
16 
17 
18 Selittäkää, miten suosituksen vaikutuksia ja sen noudattamisesta aiheutuvia 
kustannuksia seurataan ja tarkastellaan. Miten valitukset käsitellään? 
KOM(96)209, lopullinen, 22.5.1996: Rahoituspalvelut: kuluttajien odotuksiin vastaaminen. 
KOM(97)309 lopullinen, 26.06.1997: Rahoituspalvelut: kuluttajien luottamuksen vahvistaminen. 
KOM(97)157, lopullinen, 15.4.1997: Eurooppalainen elektronisen kaupankäynnin aloite. 
21 
Komissio kehottaa 
• elektronisten maksuvälineiden liikkeeseenlaskijoita toimimaan uudessa 
suosituksessa annettujen määräysten mukaisesti, 
• jäsenvaltioita varmistamaan, että niillä on suosituksen mukaiset riittävät ja 
tehokkaat keinot liikkeeseenlaskijoiden ja käyttäjien välisten riitojen 
ratkaisemiseksi 
31. joulukuuta 1998 mennessä. 
Komissio seuraa tähän liittyvää kehitystä suosituksen antamisesta vuoden 1998 loppuun 
asti. Lisäksi se toteuttaa vuoden 1998 lopulla tutkimuksen suosituksen täytäntöönpanosta. 
Jos uutta suositusta ei panna täytäntöön tyydyttävällä tavalla, komissio tekee asiasta 
ehdotuksen direktiiviksi. 
22 

ISSN 1024-4492 
KOM(97) 353 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 06 09 10 
Luettelonumero CB-C0-97-358-FI-C 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
23 ISBN 92-78-22691-2