Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto - Yhteistyössä muutosvoiman puolesta - Sisämarkkinoiden strategian katsaus vuodeksi 2001"

(2002/C 107/21)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon komission tiedonannon "Yhteistyössä muutoksen puolesta - Sisämarkkinoiden strategian katsaus vuodeksi 2001" KOM(2001) 198 lopullinen,

ottaa huomioon komission 19. huhtikuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto,

ottaa huomioon puheenjohtajansa 7. kesäkuuta 2001 tekemän päätöksen laatia aiheesta lausunto ja antaa sen valmistelu valiokunta 6:n "työllisyys, talouspolitiikka, yhteismarkkinat, teollisuus, pk-yritykset" tehtäväksi,

ottaa huomioon komission tiedonannon Euroopan parlamentille ja neuvostolle "Euroopan sisämarkkinoiden strategia" KOM(1999) 464 lopullinen,

ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta "Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Sisämarkkinoiden strategian katsaus vuodeksi 2000" KOM(2000) 257 lopullinen, CdR 311/2000 fin(1),

ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi direktiivin 97/67/EY muuttamisesta yhteisön postipalvelujen kilpailulle avaamisen jatkamiseksi" KOM(2000) 319 lopullinen - 2000/0139 COD, CdR 309/2000 fin(2),

ottaa huomioon lausuntonsa aiheista "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi julkisia tavara- ja palveluhankintoja sekä julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta" KOM(2000) 275 lopullinen - 2000/0115 COD ja "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta" KOM(2000) 276 lopullinen - 2000/0117 COD, CdR 312/2000 fin(3),

ottaa huomioon valiokunta 6:n syyskuun 28. päivänä 2001 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 200/2001 rev. 2, jonka esittelijä oli Ulrike Rodust, D, PSE, Schleswig-Holsteinin maapäivien Eurooppa-asiain valiokunnan puheenjohtaja,

hyväksyi 14. ja 15. marraskuuta 2001 pitämässään 41. täysistunnossa (marraskuun 14. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1. Alueiden komitean kanta komission tiedonantoon

Sisämarkkinastrategia

1.1. Alueiden komitea ilmaisee käsillä olevassa lausunnossaan toistamiseen kantansa komission sisämarkkinastrategiaan. Komitea on jo antanut lausunnon vuoden 2000 sisämarkkinoiden strategiasta, kokonaissuunnitelmasta ja strategisista tavoitteista. Komitea vahvistaa aiemmin esittämänsä kannan.

1.2. Alueiden komitea korostaa olevansa unionin muiden elinten tavoin sitä mieltä, että sisämarkkinoiden täytäntöönpano on edelleen keskeinen ja tähän mennessä epätäydellisesti suoritettu Euroopan integraation tehtävä. Ilman asteittain luotavia Euroopan yhtenäismarkkinoita Euroopan unioni menettäisi integraatiodynamiikkansa. Sisämarkkinoiden täytäntöönpano on erityisen tärkeää, kun ajatellaan Euroopan unionin erityisiä haasteita: keskustelua unionin tulevaisuudesta, unionin laajentumispolitiikkaa sekä maailmanlaajuistumisen taloudellisia vaikutuksia. Unionin on muututtava konkreettisemmaksi Euroopan kansalaisten silmissä ennen kaikkea sisämarkkinoiden avulla.

1.3. Komission vuodesta 1999 lähtien kehittämä kokonaissuunnitelma sisämarkkinoiden toteuttamiseksi seuraavina viitenä vuotena, tätä varten muotoillut strategiset tavoitteet, toiminnalliset ja lyhyen aikavälin tavoitteet sekä aikomus tarkistaa kyseiset tavoitteet 18 kuukauden välein ja jatkaa niitä uusilla suuntaviivoilla ovat välttämättömiä, jotta sisämarkkinat voidaan panna järjestelmällisesti täytäntöön. Alueiden komitea kannattaa kokonaissuunnitelmaa.

1.4. Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että sisämarkkinoiden täytäntöönpanon neljä keskeistä lähtökohtaa ovat yhteisön pääoma- ja tuotemarkkinoiden tehostaminen, liiketoimintaympäristön parantaminen, kansalaisten elämänlaadun parantaminen sekä sisämarkkinoiden saavutusten hyödyntäminen muuttuvassa maailmassa.

1.5. Alueiden komitean vaatimus, jonka mukaan sisämarkkinoiden suorituskyvyn tehostamistoimissa tulee ennen kaikkea pyrkiä kestävien ja kilpailukykyisten työpaikkojen luomiseen, koskee myös vuoden 2001 sisämarkkinastrategiaa. Komitean asianomaiset ehdotukset on kuitenkin tähän mennessä otettu vain rajallisesti huomioon sisämarkkinoiden täytäntöönpanon yhteydessä.

1.6. Alueiden komitea painottaa lisäksi toistamiseen aiemmin mainitsemiaan liberalisointipolitiikan rajoja ja korostaa, että neuvoston hyväksymä sisämarkkinastrategia voi tarkoittaa vain jäsenvaltioiden vapaaehtoista sitoutumista eikä komission konkreettisten ehdotusten toteuttamisvelvoitetta. Jäsenvaltioiden toimintavaraa ei tule jälkikäteen kaventaa tutkittaessa tehokkuutta, jolla EU-direktiivit on pantu täytäntöön jäsenvaltioiden lainsäädännössä.

1.7. Alueiden komitean vaatimukset läheisyysperiaatteen sekä alue- ja paikallisyhteisöjen intressien huomioon ottamisesta eivät ole tyhjää sanahelinää. Komitea panee merkille, että komissio pyrkii sisämarkkinastrategiallaan selkeästi parantamaan sisämarkkinoiden kansalaisläheisyyttä ja sisämarkkinoiden avaamista pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yritykset). Samalla komitea kuitenkin kaipaa sisämarkkinastrategiaan selkeää suunnitelmaa alue- ja paikallisyhteisöjen kutsumisesta mukaan ehdotettujen toimien toteuttamiseen, sillä niillä on moninaisia mahdollisuuksia ja verkostoja. Jotta läheisyysperiaatteen soveltamista voitaisiin ohjata entistä paremmin, komitea korostaa alue- ja paikallisyhteisöjen merkitystä myös tilanteissa, joissa niiden toiminta on järkevää ja tarpeellista.

Vuoden 2001 sisämarkkinastrategia

1.8. Sisämarkkinastrategia voi olla tehokas vain, jos myös EU:n toimielimet ottavat tavoitteet tosiasiallisesti ja ajoissa huomioon lainsäädäntätyössä, ja lainsäädäntö pannaan täytäntöön jäsenvaltioissa.

1.9. Vuoden 2000 sisämarkkinastrategiasta saadut kokemukset ovat osoittaneet, että liian laajaa ja riittämättömästi kohdennettua strategiaohjelmaa on vaikea toteuttaa. Alueiden komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, ettei tavoitteiden siirtäminen säädöksiksi ole kuluneiden 12 kuukauden aikana edistynyt tyydyttävästi. Komitea on tyytyväinen komission päätökseen vähentää sisämarkkinastrategian konkreettisia toimia 76:een ja asettaa niistä vain 40 etusijalle.

1.10. Myös hyväksyttyjen säädösten täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa voidaan vielä parantaa, vaikka jäsenvaltioiden täytäntöönpanovajetta onkin voitu vähentää. Useissa jäsenvaltioissa täytäntöönpanoaste on kuitenkin vielä pitkälti alle keskiarvon. Nähtäväksi jää, voidaanko Tukholmassa maaliskuussa 2001 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston vaatimusta hyväksyttyjen säädösten täydellisestä täytäntöönpanosta sekä täytäntöönpanovajeen vähentämisestä 1,5 prosenttiin kevääseen 2002 mennessä todella noudattaa. Tähänastisten kokemusten perusteella alueiden komitea pitää kyseistä vaatimusta liian kunnianhimoisena.

1.11. Sisämarkkinoiden täytäntöönpano koskee useita aloja. Täytäntöönpanoa edistetään kuitenkin parhaiten hyväksymällä harvoja sisämarkkinadirektiivejä ja panemalla ne täytäntöön jäsenvaltioissa sen sijaan, että toteutettaisiin laaja-alaisesta strategiasta vain riittämätön osa. Tämän vuoksi alueiden komitea kannattaa komission lähtökohtaa edetä painopisteittäin. Komitea pitää myös oikeana aikomusta parantaa jäsenvaltioiden ja komission välistä tietojen vaihtoa lainsäädännön täytäntöönpanosta. Tätä varten tietoa edelleen levittävät alue- ja paikallistason tahot tulee välttämättä kutsua mukaan aktiivisina osallistujina.

1.12. Vuoden 2001 sisämarkkinastrategian toimet perustuvat komission analyyseihin ja huomioihin, joissa on otettu huomioon myös yritysten ja kansalaisten kanssa käydystä vuoropuhelusta saatu palaute. Sisämarkkinoiden toiminnan puutteista käytettävissä olevien tilastojen perusteella pk-yritysten ja kansalaisten ensisijaiset ongelmat ovat seuraavilla aloilla: tavaroiden vapaa liikkuvuus, sijoittumisvapaus, palveluja koskevat säännökset, henkilöiden vapaa liikkuvuus, verotuskysymykset, ympäristö- ja kuluttajansuoja-ongelmat sekä julkisiin hankintoihin ja kilpailuun liittyvät kysymykset. Alueiden komitea kehottaa kohdistamaan sisämarkkinastrategian toiminnalliset ja lyhyen aikavälin tavoitteet entistä enemmän kyseisiin ongelma-aloihin sekä asettamaan vastaavat painopisteet.

1.13. Pk-yrityksillä ja kansalaisilla on edelleen vaikeuksia hyödyntää oikeuksiaan sisämarkkinoilla. Jäsenvaltioihin perustetut sisämarkkinayhteyspisteet, joiden tehtävänä on tutkia valituksia ja ratkaista ilmaantuvia ongelmia, toimivat hyvin eri tavoin. Kaikkialla ei ole vielä havaittu kyseisten yhteyspisteiden olemassaoloa, ja niiden ongelmanratkaisukyky on vielä rajallinen. Sisämarkkinoiden täytäntöön panemiseksi on kehitettävä yhteyspisteitä ja niiden interaktiivista verkottumista. Tavoitteena on oltava yhteyspisteiden laaja tunnettuus sekä kyky ratkaista yksittäisiä ongelmia nopeasti ja epäbyrokraattisesti myös ulkomailla. Tähän ei päästä ainoastaan sähköisin verkoin ja antamalla välitöntä tietoa ajankohtaisesta sisämarkkinalainsäädännöstä.

Vuoden 2001 sisämarkkinastrategian tavoitteet

1.14. Alueiden komitea katsoo, että komission ehdottamilla vuoden 2001 sisämarkkinastrategian tavoitteilla jatketaan sisämarkkinoiden täytäntöönpanoa. Komitean mielestä tässä yhteydessä on otettava huomioon ennen kaikkea seuraavat ehdotukset:

1.15. Kaavaillut "interaktiivinen ongelmanratkaisuverkosto" sekä "interaktiivinen politiikan suunnittelu" voivat johtaa sisämarkkinoiden entistä nopeampaan ja ongelmien mukaan suuntautuneeseen täytäntöönpanoon, jos komissio huolehtii siitä, että alue- ja paikallistason toimijat kutsutaan mukaan kyseiseen vuoropuheluun aktiivisina osallistujina. Kyseiset välineet ovat kuitenkin soveltuvia vain, jos ehdotukset ja aloitteet todella otetaan huomioon sisämarkkinastrategiaa kehitettäessä.

1.16. Komitea kannattaa markkinoiden yksittäisten alojen suunniteltua liberalisointia. Tämä koskee myös esim. rautateiden tavarakuljetusten ja kansainvälisen henkilöliikenteen sisämarkkinoita. Unionin liberalisointipolitiikka ei kuitenkaan saa johtaa siihen, että yksittäisten alueiden tai kuntien kehitysmahdollisuuksia kavennetaan tai jopa estetään. Julkisen sektorin on edelleen voitava toimia ennen kaikkea silloin siihen on tarve, eivätkä yksityistaloudelliset vaihtoehdot ole oikeutettuja tai niitä ei ole tarjolla.

1.17. Alueiden komitea on periaatteessa samaa mieltä komission kanssa siitä, että yrityksiltä tulisi poistaa raskaat säännöt ja määräykset, ja niiden pääsyä markkinoille tulisi helpottaa standardoimalla tuotteita. Komitea on erityisen tyytyväinen komission aikomukseen kehittää "strategia sääntely-ympäristön yksinkertaistamiseksi" ja odottaa, että kyseistä strategiaa sovelletaan etenkin EU-tasolla.

1.18. Myös alueiden komitean mielestä on toivottavaa, että laaditaan julkista tukea koskeva säädöskehys tutkimus- ja kehitystoimintaa varten, mikäli näin luodaan yhtäläiset kilpailumahdollisuudet. Tähän yhteyteen kuuluu myös sellainen EU:n tutkimuspolitiikka, joka ei sulje pois keskikokoisten tutkimushankkeiden tukemista eikä eriytettyä tutkimuksen tukemista jäsenvaltio- tai mahdollisesti aluetasolla.

1.19. Toimet "Euroopan uusien työmarkkinoiden avaamiseksi" on asetettava etusijalle kansalaisia koskevissa sisämarkkinoiden tavoitteissa. Hankkeiden, joilla pyritään sisällyttämään ympäristönäkökohdat sisämarkkinoihin, takaamaan elintarvikkeiden turvallisuus, poistamaan sosiaaliturvaa koskevat esteet sekä edistämään perus- ja jatkokoulutusta, on palveltava juuri kyseisten tavoitteiden toteuttamista. Esitetyllä toimintasuunnitelmalla ei tule vain purkaa rajanylittäviä esteitä liikkuvuuden edistämiseksi, vaan sen avulla on samalla annettava alue- ja paikallisyhteisölle toimintavaraa uusien eurooppalaisten työmarkkinoiden tehokkaaksi hyödyntämiseksi. Alueiden komitea on tyytyväinen komission aikeisiin ottaa jo nyt hakijamaat huomioon sisämarkkinoiden ulkoisissa näkökohdissa.

2. Alueiden komitean suositukset

Laaja-alaiset painopisteet

2.1. Jotta EU:n toimielimet voisivat panna ajoissa täytäntöön sisämarkkinastrategiassa kaavaillut toimet, alueiden komitea kehottaa asettamaan tärkeimmät toimet etusijalle ja velvoittamaan kulloisenkin puheenjohtajamaan asettamaan niiden täytäntöönpanon etusijalle työohjelmassaan.

2.2. Komission ja markkinoiden toimijoiden välisen vuoropuhelun ohella komission käytettävissä ovat erilaiset Internet-sivustot, kansalliset koordinointikeskukset ja yhteyspisteet sekä kuluttajien neuvontakeskukset (Euroguichets) ja euroneuvontakeskukset (EIC). Jotta sisämarkkinoiden täytäntöönpanoa koskevaa tiedotusta jäsenvaltioiden ja komission välillä parannettaisiin, alueiden komitea ehdottaa, että vastavuoroista kuulemista hyödynnettäisiin tähänastista enemmän sisämarkkinoiden toteuttamiseksi. Komitea esittää, ettei euroneuvontakeskuksia kehitettäisi vain tietopisteiksi vaan että niistä luotaisiin - mahdollisesti kuluttajien neuvontakeskusten myötävaikutuksella - "sisämarkkinoiden työryhmiä", johon kuuluu mm. elinkeinoelämän järjestöjen, ammattijärjestöjen, kauppakamarien sekä alue- ja paikallisyhteisöjen edustajia. Tällä tavoin komissio voisi käydä vuoropuhelua kyseisten tietoa edelleen levittävien tahojen kanssa sisämarkkinastrategian täytäntöönpanosta sekä sen vaikutuksista alueellisiin ja paikallisiin markkinoihin. Muut esimerkit osoittavat, että komissio kykenee aloittamaan kyseiset prosessit ja edistämään niitä.

2.3. Alueiden komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että sisämarkkinoiden eri aloilla tapahtuneen edistyksen mittaamiseksi on kehitettävä luotettavia indikaattoreita. Komitea korostaa, että se toivoo komissio kehittävän indikaattorit, joilla voidaan mitata uusien sisämarkkinasäännösten kehittymistä ja vaikutuksia nimenomaan alue- ja paikallistasolla. Tällaisten indikaattorien avulla saataisiin tietoa tavaroiden ja palvelujen vapaan liikkuvuudesta, sijoittautumisvapaudesta, hinnoista ja standardointiasteesta, mutta myös eurooppalaisten työmarkkinoiden laajentumisesta ja työllisyyden kehityksestä, sosiaaliturvajärjestelmien yhteensopivuudesta tai yrittäjyyden leviämisestä.

Toiminnalliset ja lyhyen aikavälin tavoitteet strategisesti tärkeillä sisämarkkina-aloilla (markkinat, yritykset, kansalaiset ja ulkoiset toimet)

2.4. Alueiden komitea esittää, että sisämarkkinastrategian tarkistuksiin sisällytetään analyysi toiminnallisten ja lyhyen aikavälin tavoitteiden saavuttamista koskevista puutteista ja tuloksista, jotka ovat ilmenneet komission omien verkostojen, pk-yritysten ja kansalaisten kanssa käydyn vuoropuhelun sekä kaavaillun "interaktiivisen politiikan" välityksellä.

2.5. Euron käyttöönotto Euroopan yhteiseksi rahaksi on seuraava ratkaiseva askel sisämarkkinoiden luomisessa ja vahvistamisessa. Monin paikoin pelätään - perustellusti tai perusteetta - uuden rahan aiheuttavan ylimääräistä hintojen nousua. Alueiden komitea kehottaa komissiota vahvistamaan lisätoimin kansalaisten luottamusta uuteen rahaan sekä tarkkailemaan huolellisesti sen vaikutuksia hintakehitykseen. Kyseisiä lisätoimia ovat etenkin muuhun maksuliikenteeseen kuin käteissuorituksiin liittyvien maksujen alentaminen ja lähentäminen jäsenvaltioiden välillä.

2.6. Hintojen vertailu on talouden integraation ja markkinoiden suorituskyvyn hyvä indikaattori. Esimerkiksi viihde-elektroniikan hintaerot ovat EU:ssa liki 40 %, ja tuoreiden elintarvikkeiden osalta erot ovat vieläkin suuremmat. Hintaerot eivät selity ainoastaan erilaisilla arvonlisäveroasteilla vaan merkki-imago aiheuttaa kolmanneksen hintaeroista Euroopassa. Muita syitä lienevät kilpailu-, jakelu- ja markkinointiesteet palvelualalla. Lisäksi erilaiset säännökset sekä vaikeudet teknisessä harmonisoinnissa aiheuttavat suuria ongelmia yrityksille. Vain tehokkailla ja kilpailuun suuntautuneilla markkinoilla, joilla käydään vapaata tavarakauppaa, hintoihin kohdistuu jatkuva paine. Alueiden komitea kehottaa laatimaan tutkimuksia, joissa selvitetään kyseisiä ongelmia ja esitetään ratkaisuehdotuksia. Lisäksi komitea esittää palvelujen sisämarkkinoita koskevan laaja-alaisen strategian täytäntöönpanoa koskevien toimien jatkamista.

2.7. Alueiden komitea pitää nykyistä yhteiskunnallista vuoropuhelua kansalaisläheisestä ja kestävästä kuluttajapolitiikasta mahdollisuutena tehdä tarvittavia korjauksia maatalouspolitiikkaan, joka oli yhtenäismarkkinoiden tienavaaja. Kyse on ennen kaikkea terveellisten ja korkealaatuisten elintarvikkeiden tuottamisesta, jalostuksesta ja markkinoinnista sekä samanaikaisesta eläin- ja ympäristönsuojelun vahvistamisesta. EU:n jäsenvaltioita koskevat yhteisön sisäisen kaupan sekä kansainvälisen vienti- ja tuontitoiminnan säännöt. Tästä on huomattavia seurauksia kuluttajansuojaan. Alueiden komitea vaatii pysyvää EU:n laajuista lihaluujauhon- ja eläinrasvan käyttökieltoa eläinten ruokinnassa, pakollista BSE-koetta 24 kuukauden ikäisille naudoille sekä kokeen ulottamista lampaisiin ja vuohiin. Eläinsuojelua on parannettava tiukentamalla karjankasvatusta koskevia unioni- ja jäsenvaltiotason säännöksiä. Eläviä teuraseläimiä koskevat vientituet on poistettava, ja elävien eläinten kuljetusaikoja lyhennettävä huomattavasti. Alueiden komitea kehottaa komissiota muuttamaan tähänastista maatalouden tukijärjestelmää siten, että tuotantoon sidotut EU-maksut nivotaan tulevaisuudessa yhä enemmän niin sanottuun toiseen pylvääseen, johon kuuluvat luonnonsuojelu, laadunvarmistusjärjestelmien edistäminen, biomassan käyttö energiantuotantoon jne. Alueiden komitean mielestä tulisi tutkia toiseen pylvääseen kuuluvien toimien EU-rahoitusosuuden nostamismahdollisuuksia.

2.8. Kuljetus- ja energia-alojen, viestintä- ja postipalvelualojen sekä rahoituspalvelualan liberalisointi on synnyttänyt markkinatalouden dynamiikkaa, josta kaikki jäsenvaltiot ovat tähän mennessä hyötyneet. Kyseisten markkinoiden liberalisointi vaikuttaa kuitenkin etenkin rakenteellisesti heikoilla maaseutualueilla yhä kielteisemmin infrastruktuuripalvelujen tuottamiseen. Tämän vuoksi alueiden komitea kehottaa komissiota ottamaan tulevaisuudessa entistä enemmän huomioon liberalisointipolitiikan alueelliset vaikutukset sekä kuvaamaan ja arvioimaan niitä säännöllisesti omana lukunaan asianomaisissa ehdotuksissaan (esim. joulukuuksi 2001 suunniteltu toimenpidepaketti rautateiden tavarakuljetusten liberalisoimiseksi). Tämä koskee myös ehdotuksia, jotka toteutuessaan lisäisivät pk-yrityksiin ja rakenteellisesti heikkoihin alueihin kohdistuvaa kilpailupainetta, sekä esim. "Basel II" -suositusten toteuttamista.

2.9. Alueiden komitea vaatii eurooppalaista kilpailu- ja tukipolitiikkaa, jossa otetaan huomioon aluepoliittiset tavoitteet ja joka takaa rehdin kilpailun. Tämä koskee etenkin julkista infrastruktuuria sekä muita toimia elinkeinoaluetta koskevien alueellisten tekijöiden optimoimiseksi. Komitea odottaa, että komissio luo selkeät ja myönteiset oikeudelliset puitteet julkista infrastruktuuria koskevaa politiikkaa sekä julkis- ja yksityissektorin kumppaneina toteuttamia yleishyödyllisiä julkispalveluja varten.

2.10. Teollisuuteen verrattuna pk-yritysten on suhteettoman vaikea menestyä kilpailussa. Komissio on hiljattain ryhtynyt vaatimaan tuen saajilta pankkitakuita hankkeen alussa maksettaville ennakoille (advanced payment). Kyseinen vakuusväline aiheuttaa kustannuksia ja myös pienentää muita hankkeita varten saatavaa lainaa, joten etenkin pk-yritysten toimintavara kaventuu ratkaisevasti. Alueiden komitea kehottaa komissiota asettamaan tuen saajien asiattoman toiminnan varalta voimakkaita sanktioita epäsäännönmukaisuuksien ehkäisemiseksi. Komitea kehottaa myös tarkistamaan, voidaanko pk-yrityksiä varten luoda poikkeussäännöt ennakon takaamiseksi.

2.11. Alueiden komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että Euroopan talousalue kärsii ylisääntelystä. Näin rajoitetaan pysyvästi etenkin pk-yritysten kehitysmahdollisuuksia. Komitea pahoittelee sitä, että EU itse on vaikuttanut huomattavasti tähän kehitykseen. Näin ollen komitea on erityisen tyytyväinen komission aikeeseen esittää vuoden 2001 loppuun mennessä laaja-alainen strategia yhteisö- ja jäsenvaltiotason sääntelyn yksinkertaistamiseksi. Komitea kehottaa komissiota ottamaan tässä yhteydessä tarkasti huomioon läheisyysperiaatteen ja keskittymään puitesäädöksiin.

2.12. Alueiden komitea pahoittelee, että useita EU:n ehdotuksia talouskehityksen edistämiseksi sisämarkkinoilla haittaa vaatimusten monitahoisuus ja päätöksentekoprosessin epäselvyys. Tämä koskee myös rakennerahastotuen hallinnointia sellaisten säännösten mukaan, jotka ovat usein ristiriitaisia jäsenvaltioiden olemassa oleviin tehokkaisiin instituutioihin nähden, mikä johtaa usein rinnakkaisten hallintorakenteiden syntymiseen. Komitea kehottaa komissiota kiinnittämään tähän näkökohtaan erityistä huomiota väliarviointien yhteydessä sekä esittämään kertomuksen hallintomenettelyjen yksinkertaistamisesta olemassa olevien alueellisten ja kansallisten hallintorakenteiden avulla.

2.13. Jotta pk-yritykset ja kansalaiset voisivat hyödyntää oikeuksiaan sisämarkkinoilla ja esiin tulevat ongelmat voitaisiin ratkaista mahdollisimman pian, alueiden komitea kannattaa komission ajatuksia kiinnittää erityistä huomiota kyseiseen haasteeseen. Komitean mielestä anonyymeille vuoropuheluverkostoille voitaisiin antaa kasvot ja konkreettista ongelmanratkaisua nopeuttaa myös yksittäistapauksissa, jos EU-tasolla olisi "sisämarkkinoiden oikeusasiamies". Kansalaiset ja yritykset voisivat kääntyä suoraan oikeusasiamiehen puoleen, ja näin myös varmistettaisiin sisämarkkinalainsäädännön soveltaminen yhteistyössä yhteyspisteiden ja jäsenvaltioiden hallitusten kanssa.

2.14. Sisämarkkinoiden täytäntöönpanon myötä ei prosessia, joka perustuu liikkumis- ja sijoittautumisvapauteen sekä kilpailuun ja kasvuun, voi enää pysäyttää. Pk-yritysten rajanylittävä toiminta voi kuitenkin vaikeutua niin sanottujen "kovien" ja "pehmeiden" esteiden vuoksi, kuten seuraavista esimerkeistä ilmenee.

2.15. Jokaisen ulkomailla toimivan yrityksen on varauduttava siihen, että se joutuu noudattamaan naapurimaassa voimassa olevaa työehtosopimusta. Lisäksi naapurivaltion ammattijärjestöt odottavat, että lähettävän yrityksen työntekijät kuuluvat alan ammattijärjestöön myös silloin, kun sillä ei ole toimipaikkaa naapurimaassa. Tämä aiheuttaa oikeudellista epävarmuutta lähettävälle yritykselle, sillä usein ei ole olemassa kodifioituja vähimmäispalkkasäännöksiä (rakennusalan työehtosopimus), ja eri maiden palkkaehtoja on vaikea vertailla keskenään palkan sivukulujen erilaisen rakenteen vuoksi. Näin ollen palkan sivukulujen suoritusta ei mahdollisesti tunnusteta vähimmäispalkkasäännöksissä. Alueiden komitea kehottaa komissiota laatimaan tiivistetyn katsauksen toteutuskelpoisista ehdotuksista, jotta yritysten käyttöön annettaisiin edes menetelmä summittaista vertailua varten.

2.16. Alueiden komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että lukuisat tekijät rajoittavat edelleen työntekijöiden liikkuvuutta sisämarkkinoilla ja että kyseisten liikkuvuuden esteiden poistamisen on oltava keskeisellä sijalla sisämarkkinastrategiaa täytäntöön pantaessa. Tämä ei välttämättä edellytä jäsenvaltioiden verotus- ja sosiaaliturvajärjestelmien yhdenmukaistamista. Ratkaisevia ovat pikemminkin yleisluonteiset säännökset, jotka mahdollistavat erilaisten institutionaalisten järjestelmien yhteensovittamisen yksittäisen työntekijän kannalta. Komitea on tyytyväinen kevääksi 2002 suunniteltuun komission toimintasuunnitelmaan uusien eurooppalaisten työmarkkinoiden avaamiseksi sekä kaikkiin muihin ehdotuksiin, jotka koskevat ammattipätevyyden tunnustamista. Komitea muistuttaa kuitenkin, ettei liikkuvuuden edistäminen ja lisääminen koske vain huippuammattilaisia vaan pätevyydeltään kaikentasoisia työntekijöitä.

2.17. Alueiden komitea kehottaa komissiota tähänastisten myönteisten tulosten perusteella sisällyttämään raja-alueilla toteutettaviin tukiohjelmiinsa (mm. Eures tai Interreg) entistä enemmän myös "pehmeiden" liikkuvuuden esteiden poistamista koskevia näkökohtia. Kielitaidon hankkiminen on etenkin raja-alueilla asetettava etusijalle, jotta edistettäisiin liikkuvuutta Euroopan unionissa ja edistettäisiin sisämarkkinoiden täytäntöönpanoa. Komitea on tässä yhteydessä tyytyväinen esimerkiksi tiedotus- ja julkisuuskampanjaan "Euroopan kielten teemavuosi 2001". Komitea kehottaa komissiota ja Eurooppa-neuvostoa jatkamaan kyseistä välinettä erityistoimilla liikkuvuuden edistämiseksi.

Bryssel 14. marraskuuta 2001.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Jos Chabert

(1) EYVL C 148, 18.5.2001, s. 16.

(2) EYVL C 144, 16.5.2001, s. 20.

(3) EYVL C 144, 16.5.2001, s. 23.