[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 11.3.2008

KOM(2008) 144 lopullinen

2006/0144 (COD)

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE

EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisestineuvoston vahvistamasta yhteisestä kannastaEuroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi elintarvike-entsyymeistä ja neuvoston direktiivin 83/417/ETY, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999, direktiivin 2000/13/EY, neuvoston direktiivin 2001/112/EY ja asetuksen (EY) N:o 258/97 muuttamisesta

2006/0144 (COD)

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE

EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisestineuvoston vahvistamasta yhteisestä kannastaEuroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi elintarvike-entsyymeistä ja neuvoston direktiivin 83/417/ETY, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999, direktiivin 2000/13/EY, neuvoston direktiivin 2001/112/EY ja asetuksen (EY) N:o 258/97 muuttamisesta

TAUSTA

Päivä, jona ehdotus on toimitettu Euroopan parlamentille ja neuvostolle (asiakirja KOM(2006)0425 lopullinen – 2006/0144(COD)): | 28. heinäkuuta 2006 |

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa: | 25. huhtikuuta 2007 |

Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä: | 10. heinäkuuta 2007 |

Muutetun ehdotuksen toimituspäivä: Poliittinen yhteisymmärrys saavuttiin: | 24. lokakuuta 2007 17. joulukuuta 2007 |

Päivä, jona yhteinen kanta on vahvistettu: | 10. maaliskuuta 2008 |

KOMISSION EHDOTUKSEN TARKOITUS

Komissio ilmoitti elintarvikkeiden turvallisuutta käsittelevässä valkoisessa kirjassa ehdotuksesta muuttaa elintarvikelisäaineista annettua puitedirektiiviä 89/107/ETY erityissäännösten vahvistamiseksi elintarvike-entsyymien osalta. Tilanteen perinpohjainen arviointi on johtanut erityisen elintarvike-entsyymejä käsittelevän ehdotuksen laatimiseen.

Direktiivin 89/107/ETY soveltamisalaan kuuluvat nykyään ainoastaan elintarvikelisäaineina käytettävät entsyymit. Muita entsyymejä ei säännellä laisinkaan tai niitä säännellään valmistuksen apuaineina kansallisella lainsäädännöllä, joka vaihtelee jäsenvaltiosta toiseen. Mitä turvallisuuteen tulee, elintarvike-entsyymeille ei Euroopan tasolla tehdä turvallisuusarviointeja eikä myönnetä hyväksyntää lukuun ottamatta niitä entsyymejä, joiden katsotaan olevan elintarvikelisäaineita. Yhteisön tasolla tarvitaan näin ollen yhdenmukaistettuja sääntöjä, jotta voitaisiin elintarvike-entsyymien osalta edistää hyvän kauppatavan mukaista kauppaa ja sisämarkkinoiden tehokasta toimintaa ja varmistaa ihmisten terveyden ja kuluttajien etujen suojelu.

YHTEISTÄ KANTAA KOSKEVAT HUOMIOT

Yleinen huomautus

Komissio antaa tukensa yhteiselle kannalle, jonka neuvosto hyväksyi 10. maaliskuuta 2008. Se vastaa tavoitteiltaan ja lähestymistavaltaan komission alkuperäistä ehdotusta ja kuvastaa Euroopan parlamentin ehdottamien useiden tarkistusten periaatteita.

Euroopan parlamentin tarkistukset ensimmäisessä käsittelyssä

Komission hyväksymät tarkistukset, jotka vastaavat yhteistä kantaa

Ehdotetun asetuksen oikeusperustan osalta yhteisestä kannasta on poistettu viittaus perustamissopimuksen 37 artiklaan, mikä vastaa Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssään tekemää tarkistusta 35.

Elintarvike-entsyymien hyväksyntäperusteiden osalta yhteisessä kannassa selvennetään, mitä tarkoitetaan kuluttajan harhaanjohtamisella (johdanto-osan 6 kappale), jolloin otetaan huomioon osa Euroopan parlamentin tarkistuksiin 4 ja 16 sisältyvistä näkökohdista.

Samoin Euroopan parlamentin pyynnöstä yhteiseen kantaan on tarkistuksen 14 mukaisesti lisätty ’elintarvike-entsyymivalmisteen’ määritelmä (3 artikla).

Yhteisen kannan uudessa 5 artiklassa selvennetään, että elintarvike-entsyymiä tai elintarviketta, jossa on käytetty elintarvike-entsyymiä, ei saa saattaa markkinoille, jos entsyymi tai sen käyttö ei ole ehdotetun asetuksen mukaista. Euroopan parlamentti pyysi myös tätä selvennystä tarkistuksessa 15.

Mitä tulee ehdotetun asetuksen ja muuntogeenisiä elintarvikkeita ja rehuja koskevan asetuksen (EY) N:o 1829/2003 vuorovaikutukseen , Euroopan parlamentti selvensi tarkistuksissa 7 ja 34 että näiden kahden asetuksen mukaiset arviointi- ja hyväksymismenettelyt olisi hoidettava samanaikaisesti. Näiden tarkistusten periaate kuvastuu yhteisessä kannassa (johdanto-osan 11 kappale ja 8 artikla).

Yhteisen kannan johdanto-osan 20 ja 21 kappaletta ja sen 15 ja 17 artiklaa on muutettu, jotta voitaisiin ottaa käyttöön valvonnan käsittävä sääntelymenettely ja yleisesti yhdenmukaistaa ehdotettua asetusta menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY muuttamisesta tehdyn neuvoston päätöksen 2006/512/EY kanssa. Nämä säännökset ovat johdonmukaisia Euroopan parlamentin tarkistuksiin 10, 28 ja 30 nähden.

Mitä tulee yritykseltä yritykselle tai suoraan loppukäyttäjälle myytävien elintarvike-entsyymien pakkausmerkintöihin , Euroopan parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssään useita tarkistuksia, joilla pyritään yksinkertaistamaan pakkausmerkintöjä koskeva säännöksiä. Yhteiseen kantaan otettiin mukaan samanlainen yksinkertaistaminen. Vaikka rakenteessa ja sanamuodossa on eroja, elintarvike-entsyymien pakkausmerkintävaatimukset ovat suurelta osin samat, lukuun ottamatta Euroopan parlamentin tarkistuksen 21 säännöstä, jossa edellytetään tietoja ”liiallisesta käytöstä aiheutuvista sivuvaikutuksista”, mitä ei sisällytetty yhteiseen kantaan. Euroopan parlamentin tarkistuksen 21 mukainen säännössisältö, jossa vaaditaan, että elintarvike-entsyymejä elintarvikkeisiin lisättäessä annoskooksi on asetettava vain se määrä, joka on ehdottomasti tarpeen käytölle asetetun tavoitteen saavuttamiseksi, on otettu mukaan yhteiseen kantaan 7 artiklan 2 kohdassa, johon on lisätty quantum satis –periaate elintarvikelisäaineita koskevassa asetuksessa annetun määritelmän mukaisesti. Yhteisessä kannassa on myös menty pidemmälle yksinkertaistettaessa suoraan loppukuluttajalle myytävien elintarvike-entsyymien pakkausmerkintöjä koskevia säännöksiä, koska kyseiset entsyymit katsotaan elintarvikkeiksi ja ne näin ollen kuuluvat elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan direktiivin 2000/13/EY pakkausmerkintävaatimusten piiriin (12 artikla). Komission muutettuun ehdotukseen oli sisällytetty Euroopan parlamentin tekemien tarkistusten keskeiset ideat, ja se kuvastaa niitä pakkausmerkintävaatimuksia, joita neuvosto yhteisessä kannassa puoltaa.

Euroopan parlamentin tarkistuksella 31 muutetaan uuselintarvikkeista annettua asetusta (EY) N:o 258/97 sen selventämiseksi, että ehdotetun asetuksen kattamat elintarvike-entsyymit jätetään uuselintarvikkeista annetun asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Tarkistus on sisällytetty yhteisen kannan 23 artiklaan.

Yhteisen kannan 18 artiklaan sisältyvät uudet siirtymätoimenpiteet vastaavat täysin Euroopan parlamentin tarkistusta 36.

Tarkistukset, joita ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan vaikka komissio on ne muutetussa ehdotuksessa hyväksynyt joko sellaisenaan tai edellyttäen, että niiden sanamuotoa muutetaan

Euroopan parlamentin tarkistuksilla 2, 8 ja 17 parannetaan ehdotusta tekniseltä (esim. lisäämällä entsyymin määritelmä) ja toimitukselliselta kannalta, ja ne on otettu mukaan komission muutettuun ehdotukseen.

Euroopan parlamentti selvensi, että ehdotettua asetusta ei sovelleta elintarvike-entsyymeihin, jotka on tarkoitettu suoraan ihmisravinnoksi, kuten ravitsemuksellisiin tarkoituksiin käytettäviin entsyymeihin tai ruoansulatuksen edistämiseen käytettäviin entsyymeihin . Tämä selvennys vastaa komission ehdotusta, ja se onkin otettu mukaan muutettuun ehdotukseen. Neuvosto ei ole lisännyt vastaavaa selvennystä yhteiseen kantaan.

Tällä hetkellä jo markkinoilla olevien elintarvike-entsyymien osalta Euroopan parlamentti ehdotti, että ne voitaisiin siirtää suoraan yhteisön luetteloon ( nopeutettu hyväksyminen) , jos Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen pitää kansallisella tai yhteisön tasolla tehtyä aiempaa turvallisuusarviointia riittävänä. Komissio katsoi, että elintarvike-entsyymien siirtäminen automaattisesti yhteisön luetteloon ilman elintarviketurvallisuusviranomaisen suorittamaa aiempaa arviointia ei ole asianmukainen menettely. On kuitenkin tavanomaisen käytännön mukaista, että kun elintarviketurvallisuusviranomainen arvioi aineita, se tarkastelee muiden elinten toteuttamia asiaankuuluvia tieteellisiä arviointeja. Komissio on siksi käyttänyt muutetussa ehdotuksessa sanamuotoa, jolla selvennetään, että elintarviketurvallisuusviranomainen voi tarkastella jo annettuja lausuntoja osana arviointia.

Neuvoston lisäämät uudet säännökset

Yhteisessä kannassa (2 artikla) suljetaan ehdotetun asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle elintarvike-entsyymit, joita käytetään ainoastaan valmistuksen apuaineina, ja toisaalta sisällytetään soveltamisalaan entsyymit, joita käytetään uuselintarvikkeiden ja aromeiden valmistukseen. Neuvosto katsoi, että alun perin ehdotettu aromeiden valmistukseen käytettävien entsyymien sulkeminen soveltamisalan ulkopuolelle ei ole oikeutettua, sillä joitakin aromeita, kuten elintarvikkeista valmistettuja aromivalmisteita, ei arvioida niiden turvallisuuden suhteen. Komissio toi esille huolensa siitä, että tällainen toimenpide olisi suhteeton, kun otetaan huomioon aromien valmistukseen käytettävien entsyymien pieni määrä ja se, että aromeja itsessäänkin lisätään elintarvikkeisiin pieniä määriä. Koska kuitenkin vaikuttaa siltä, että useimmat aromien valmistukseen käytettävät entsyymit ovat samoja kuin muissa elintarvikkeissa käytettävät entsyymit, tällä tarkistuksella ei olisi suurta käytännön vaikutusta, sillä se koskee vain vähäistä määrää entsyymejä, joten komissio voi sen hyväksyä.

Yhteisessä kannassa vahvistettiin vaatimusta, joka oli jo komission ehdotuksessa ja jonka mukaan erilaisilla tuotantomenetelmillä valmistetut entsyymit olisi arvioitava turvallisuuden osalta, ennen kuin niitä voidaan käyttää. Yhteisessä kannassa vahvistetaan ehdotusta toistamalla johdanto-osan teksti artiklassa (14 artiklan 2 kohta). Muutettuun komission ehdotukseen on sisällytetty tämänsisältöinen uusi artikla.

Neuvosto selkeytti yhteisessä kannassa yleiseen elintarvikelainsäädäntöön (asetus (EY) N:o 178/2002) jo sisältyvää periaatetta, jonka mukaan elintarvike-entsyymejä koskevilla säännöillä on varmistettava sisämarkkinoiden tehokas toiminta sekä ihmisten terveyden ja kuluttajansuojan korkea taso, mukaan luettuna hyvän kauppatavan mukainen elintarvikekauppa, soveltuvin osin ympäristönsuojelu huomioon ottaen. Tällä muutoksella myös säilytetään yhdenmukaisuus elintarvikelisäaineita koskevaan asetusehdotukseen ja siihen liittyviin Euroopan parlamentin tarkistuksiin nähden. Komissio voi hyväksyä tämän muutoksen.

Mitä tulee ehdotetun asetuksen ja asetuksen (EY) N:o 1830/2003 vuorovaikutukseen, Euroopan parlamentti selvensi ehdotuksen säännöstä muuntogeeniselle organismille osoitettavan yksilöllisen tunnisteen osalta. Komissio hyväksyi tämän selvennyksen muutetussa ehdotuksessaan. Neuvosto on poistanut yksilöllistä tunnusta koskevat säännökset yhteisen kannan johdanto-osan 8 kappaleesta ja 7 artiklan 2 kohdasta. Tämä poisto on teknisesti asianmukainen, ja komissio voi tukea sitä.

Neuvosto on myös sisällyttänyt yhteiseen kantaan uuden 9 artiklan, jonka nojalla tarvittaessa annetaan sääntelymenettelyn mukaisia tulkintapäätöksiä siitä, onko tietty aine elintarvike-entsyymi tai kuuluuko tietty elintarvike johonkin yhteisön luettelon elintarvikeryhmään.

Yhteisessä kannassa muutettiin lisäksi direktiiviä 2000/13/EY siten, että lopullisen elintarvikkeen pakkausmerkintöjen ulkopuolelle suljettiin aineet, joita on käytetty ehdottoman tarpeellisina määrinä entsyymien liuottimina tai apuaineina, kuten nyt on käytäntönä lisäaineiden ja aromien osalta. Tämä muutos on teknisesti asianmukainen.

4. PÄÄTELMÄ

Komissio katsoo, että yhteinen kanta ilmentää täysin komission alkuperäisen ehdotuksen keskeisiä osia ja monien Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä esittämien tarkistusten henkeä.

Näin ollen komissio antaa tukensa yhteiselle kannalle, jonka neuvosto on hyväksynyt yksimielisesti.