Maksukyvyttömyysmenettelyjen uudistus hyväksyttiin vuonna 2019. Muutoksella lisättiin niitä tapauksia, joissa tuomioistuin voi julistaa velallisen velattomaksi. Muutoksen taustalla oli niin sanotusti velkaloukussa olevien ihmisten suuri määrä ja sen aiheuttamat kielteiset vaikutukset sekä yhteiskunta- että yksilötasolla . Viimeisimpien tilastojen mukaan (helmikuu 2020) lähes 800 000 ihmistä (noin 8 % väestöstä) on velallisia, jotka ovat ulosottomiesten suorittamien täytäntöönpanomenettelyiden kohteena . Monissa tapauksissa toimenpiteet ovat olleet suhteettomia alkuperäiseen saatavaan nähden. Vuoden 2019 tietojen mukaan 90 prosenttia velallisista ei pystyisi maksamaan velkojaan takaisin koskaan, ja he voivat olla vaikeuksissa toimeentulon suhteen . Tällaiset tilanteet voivat vaikuttaa kielteisesti perusoikeuksiin . Uudistuksella pyritään antamaan useammille velallisille mahdollisuus vapautua veloistaan maksukyvyttömyysmenettelyissä. Nähtäväksi jää, saavutetaanko tavoitteet tällä muutoksella.

Oikeuslaitoksen digitalisaatiossa on parantamisen varaa. Vaikka vaateiden esittäminen digitaalisesti on mahdollista , oikeudenkäyntiasiakirjat eivät ole vielä saatavilla verkossa, ja tuomiotkin vain osittain . Covid-19-pandemia korosti digitaalisten oikeudenkäyntiasiakirjojen käyttöönoton tarpeellisuutta. Vaikka oikeusministeriö on jo aloittanut prosessin sähköisten asiakirjojen käyttöönottamiseksi, hanke on vasta alkuvaiheessa . Toistaiseksi sähköiset asiakirjat ovat käytössä vain maksamismääräyksiä koskevissa menettelyissä .

Asianajajaliitto on ottanut käyttöön laajennetun oikeusapujärjestelmän. Asianajajaliitto on ollut toteuttamassa vuonna 2018 esiteltyä laajennettua maksutonta oikeusapujärjestelmää , jolla tarjotaan asianajajan antamaa oikeudellista neuvontaa erittäin edullisesti tai ilmaiseksi . Valtio osallistuu ohjelman rahoitukseen.

Hallitus on ehdottanut oikeudenkäyntimaksuja koskevaan lakiin muutosta, joka on eduskunnan käsiteltävänä . Helmikuussa 2020 esitetyissä oikeudenkäyntimaksuja koskevan lain muutosehdotuksissa korotetaan joitakin oikeudenkäyntimaksuja, jotta ne vastaisivat elintason nousua vuodesta 2011, jolloin niitä muutettiin edellisen kerran . Lisäksi ehdotuksessa esitetään joidenkin oikeudenkäyntimaksujen korottamista turhien oikeudenkäyntien vähentämiseksi ja vaihtoehtoisten riidanratkaisumenettelyjen, kuten sovittelun kautta tapahtuvan sovintoratkaisun, käytön edistämiseksi . Tällä hetkellä oikeudenkäyntimaksut ovat suhteellisen alhaisia siviili- ja kuluttaja-asioissa, mutta suhteellisen korkeita kauppaoikeudellisissa asioissa . Kuulemisprosessissa ja julkisessa keskustelussa useat sidosryhmät ovat ilmaisseet huolensa uudistuksen vaikutuksista oikeussuojan saatavuuteen erityisesti heikoimmassa asemassa olevien väestönosien osalta . Näiden huolenaiheiden ratkaisemiseksi lakiehdotuksessa esitetään, että vapautusta oikeudenkäyntimaksuista ei enää sovellettaisi vain poikkeustapauksissa. Jos oikeudenkäynnin osapuoli osoittaa taloudellisen tilanteensa vaikeaksi, hänet voidaan vapauttaa oikeudenkäyntimaksuista.

Oikeusministeri esitti ehdotuksen syyttäjälaitoksen uudistamiseksi. Kesäkuussa 2019 esitetyllä uudistuksella muutetaan syyttäjälaitoksen nimitys- ja erottamisjärjestelmää. Nykyisin hallitus nimittää valtakunnansyyttäjän oikeusministerin esityksestä ennalta määräämättömäksi ajaksi. Laissa kuitenkin säädetään, että hallitus voi erottaa valtakunnansyyttäjän oikeusministerin esityksestä ilman perusteluja . Muiden syyttäjien osalta laissa määrätään heidät nimittävä viranomainen, mutta siinä ei säännellä valintamenettelyä tai vaatimuksia, jotka hakijan on täytettävä. Oikeusministerin ehdottamassa uudistuksessa säädetään, että korkeassa asemassa olevat syyttäjät (myös valtakunnansyyttäjä) voidaan erottaa ainoastaan kurinpitomenettelyssä annetulla päätöksellä. Ehdotuksessa ylemmät syyttäjät nimitettäisiin seitsemäksi vuodeksi. Siinä myös vahvistetaan syyttäjän viran hakemista koskevat vaatimukset ja valintamenettelyt. Ehdokkaat valitsisi viidestä jäsenestä koostuva lautakunta. Heistä kolme nimittäisi oikeusministeriö (näistä yhden on oltava tuomari), yhden valtakunnansyyttäjä ja yhden ylempi syyttäjä, joka on vastuussa ylempien syyttäjien nimittämistä koskevan esityksen tekemisestä. Lakimuutoksen mukaan nykyisen valtakunnansyyttäjän toimikausi päättyisi vuonna 2023 ja kahden ylemmän syyttäjän toimikausi vuonna 2024. Kuulemisprosessissa useat sidosryhmät ovat ilmaisseet huolensa siitä, että joidenkin muutosehdotusten puitteissa toimeenpanovallan vahva vaikutus valtakunnansyyttäjän ja muiden pääsyyttäjien valintaan säilyisi, erityisesti kun tarkastellaan jäsenten nimittämistä ehdokkaiden valinnasta syyttäjänvirastoihin vastaavaan lautakuntaan. Sidosryhmät ovat lisäksi kritisoineet sitä, että vaikka muutosehdotuksessa säädetään ylemmille syyttäjille seitsemän vuoden toimikausi, nykyisen valtakunnansyyttäjän toimikausi päättyisi jo vuonna 2023 ja nykyisten kahden ylemmän syyttäjän toimikausi jo vuonna 2024, koska he ovat olleet virassa kauemmin kuin uudistuksen mukaisen toimikauden ajan . Uudistusehdotus odottaa vielä hallituksen hyväksyntää, eikä parlamentin lainsäädäntöprosessi ole vielä alkanut.

Ehdotus tuomareita, syyttäjiä ja haastemiehiä koskevan kurinpitojärjestelmän uudistamiseksi on parlamentin käsiteltävänä . Ehdotuksen tavoitteena on toisaalta vahvistaa takeita menettelyjen laillisuudesta ottamalla käyttöön muutoksenhakujärjestelmä ja toisaalta lisätä menettelyjen tehokkuutta. Nykyisessä järjestelmässä ei ole mahdollista hakea muutosta kurinpitotuomioistuimen päätökseen . Kurinpitotuomioistuin on korkeimman hallinto-oikeuden erityiselin. Uudistuksella luotaisiin kaksitasoinen kurinpitojärjestelmä, jossa hovioikeudet toimisivat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimina ja korkein oikeus sekä korkein hallinto-oikeus muutoksenhakutuomioistuimina. Tällainen uudistus voisi osaltaan vahvistaa oikeuslaitoksen riippumattomuutta Euroopan neuvoston suositusten mukaisesti .

Tuomarien valintamenettelyn uudistamisesta keskustellaan parlamentissa. Uudistuksella pyritään lisäämään yleisten tuomioistuinten tuomareiden ja tuomioistuinten puheenjohtajien valinnan läpinäkyvyyttä ja vastuuvelvollisuutta. Tuomarinvirkaan ehdolla olevien henkilöiden valintamenettelystä ei ole tällä hetkellä säädetty laissa. Käytännössä aluetuomioistuinten puheenjohtajat nimeävät ehdokkaat ja toimittavat ehdokasluettelon oikeusministeriölle. Asiaa tarkasteltuaan oikeusministeriö esittää lopullisen ehdokasluettelon tasavallan presidentille, joka nimittää tuomarit virallisesti. Ehdokkaat hovioikeuksien presidenteiksi ja aluetuomioistuinten puheenjohtajiksi asettaa oikeusministeri . Tasavallan presidentin on perusteltava päätöksensä, jos hän kieltäytyy jonkun ehdokkaan nimittämisestä. Tuomarin nimitystä koskevien presidentin päätösten laillisuus voidaan tutkia hallintotuomioistuimissa . Ehdotetuilla muutoksilla pyritään luomaan läpinäkyvämpi ja yhdenmukaisempi uusien tuomareiden ja tuomioistuinten puheenjohtajien/presidenttien rekrytointi- ja valintajärjestelmä, joka pohjautuu täsmällisiin, objektiivisiin ja yhdenmukaisiin kriteereihin . Uudistuksessa määritellään myös tuomioistuinten puheenjohtajien/presidenttien valintalautakuntien kokoonpano hovioikeuksissa, aluetuomioistuimissa ja piirituomioistuimissa. Viimeksi mainitussa olisi viisi jäsentä, joista kaksi edustaisi toimeenpanovaltaa ja kolme oikeuslaitosta. Lisäksi ehdokkaiden arvioinnista vastaavien valintalautakuntien jäsenyys määritellään nimenomaisesti kyseessä olevan virka-aseman mukaan . Tarkoituksena on, että lopullisen ehdokasluettelon laativien lautakuntien jäsenistä huomattava osa kuuluu oikeuslaitokseen, mikä on Euroopan neuvoston suositusten mukaista .

Tšekin oikeuslaitokseen kuuluu 86 piirituomioistuinta, kahdeksan aluetuomioistuinta, kaksi hovioikeutta, korkein oikeus ja korkein hallinto-oikeus . Tuomioistuinten hallinnosta vastaava valtion keskuselin on oikeusministeriö. Oikeusministeriö hoitaa hovioikeuksien, aluetuomioistuinten ja piirituomioistuinten valtionhallintoa laissa säädetyllä tavalla joko suoraan tai näiden tuomioistuinten puheenjohtajien välityksellä. Joidenkin keskushallinnon toimien toteuttamisesta vastaavat kahden korkeimman oikeuden presidentit. Nämä eri viranomaiset ottavat huomioon korkeimpaan oikeuteen, korkeimpaan hallinto-oikeuteen, hovioikeuksiin, aluetuomioistuimiin ja suurimpiin piirituomioistuimiin perustettujen tuomarineuvostojen lausunnot. Tasavallan presidentti nimittää tuomarit aluetuomioistuinten puheenjohtajien ja oikeusministerin asettamien ehdokkaiden joukosta. Syyttäjälaitos on osa toimeenpanovaltaa. Oikeusministeri nimittää syyttäjät virkaan ennalta määräämättömäksi ajaksi valtakunnansyyttäjän ehdotuksesta. Hallitus nimittää ja erottaa valtakunnansyyttäjän oikeusministerin ehdotuksesta . Asianajajaliitto on perustettu lailla ja riippumaton. Se hoitaa lakimiesammattialan julkishallintoa ja koko ammattikunnan itsesääntelyä. Asianajajakunnan itsehallintoa rajoittaa oikeusministerin toimivalta laissa luetelluilla aloilla .

Tšekin hallitusjärjestelmän osien keskinäinen valvontajärjestelmä on vakiintunut. Vaikutustenarviointien tekeminen ja sidosryhmien kuuleminen ovat vakiintuneita käytäntöjä lainsäädäntötyössä, ja lainsäädäntöprosessin läpinäkyvyyttä pyritään edelleen lisäämään. Eräät kansalaisjärjestöt ovat kuitenkin vaatineet kansalaisyhteiskunnan sidosryhmien järjestelmällisempää osallistumista lainsäädäntöprosessiin. Vaikka kansalaisyhteiskunta on elinvoimainen ja monimuotoinen, tietyntyyppisiin kansalaisjärjestöihin kohdistuu yhä enemmän paineita, erityisesti muuttoliikkeen alalla. Tšekissä on oikeusasiamies, mutta ei vielä kansallista ihmisoikeusinstituutiota. Erityisesti senaatti tekee aloitteita säännöllisten keskustelujen järjestämiseksi oikeusvaltioon liittyvistä aiheista.

Oikeudellinen ja institutionaalinen kehys korruption torjumiseksi on yleisesti ottaen olemassa. Läpinäkyvyyttä ja vastuuvelvollisuutta on pyritty lisäämään useilla aloitteilla, joista mainittakoon erityisesti sopimusrekisterin käyttöönotto ja uusi laki valtion omistamiin yrityksiin tehtävistä nimityksistä. Useat tärkeät lainsäädäntötoimet odottavat kuitenkin edelleen vahvistamista, kuten lobbausta ja väärinkäytösten paljastajien suojelua koskevat lakiesitykset sekä ylimmän tarkastusviraston toimeksiannon laajentamista koskeva lakiesitys. Sekä kansallisella että Euroopan tasolla tehdään parhaillaan tutkimuksia ja tilintarkastuksia mahdollisista eturistiriidoista ja EU:n varojen käytöstä. Huolenaiheena on, että korkean tason korruptiotapauksiin ei puututa riittävästi. Parlamentin jäseniin sovellettavissa integriteetin valvonnan puitteissa on havaittu puutteita.

Tšekin oikeuslaitoksessa ollaan parhaillaan tekemässä tai on valmisteilla useita merkittäviä uudistuksia muun muassa syyttäjälaitokseen, tuomareiden valintamenettelyyn ja tuomareiden ja syyttäjien kurinpitojärjestelmään. Näillä uudistuksilla lisätään läpinäkyvyyttä ja rajoitetaan täytäntöönpanovallan käyttäjien vaikutusvaltaa tuomareiden ja syyttäjien nimityksiin, ylennyksiin ja erottamiseen. Jotkin ehdotettujen uudistusten osatekijöistä ovat herättäneet kysymyksiä erityisesti korkeassa asemassa olevien syyttäjien osalta. Oikeuslaitoksen laadun suhteen voidaan todeta, että sähköisen käsittelyjärjestelmän tehokas käyttöönotto edistäisi digitalisaatiota ja tuomioistuinten saavutettavuutta. Ehdotettu oikeudenkäyntimaksujen korotus on herättänyt kysymyksiä sen vaikutuksesta kaikkein heikoimmassa asemassa olevien oikeussuojan saatavuuteen.

Oikeuslaitoksella ei ole erityisiä haasteita tehokkuuden suhteen siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa, mutta hallinnolliset menettelyt kestävät edelleen pitkään. Siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa oikeudenkäyntien arvioitu kesto on keskitasoa tai keskimääräistä lyhyempi. Selvitysaste viittaa siihen, että tuomioistuimet pystyvät käsittelemään käsiteltäväksi tulevat asiat . Hallinnollisissa asioissa Tšekin tulos ovat keskitasoa, sillä ensimmäisessä oikeusasteessa päätöksen tekemiseen hallinnollisessa asiassa kului vuonna 2018 keskimäärin 412 päivää . Ratkaisuaste on heikoimpien joukossa EU:ssa , mikä kertoo siitä, että oikeusalalla on ratkaisemattomia haasteita. Yhtenä syynä voi olla suhteellinen henkilöstövaje, sillä vain noin 4 prosenttia kaikista tuomareista käsittelee hallinnollisia asioita . Oikeusministeriön julkaisemien tietojen mukaan tuomioistuinten tehokkuudessa oli vuonna 2019 huomattavia alueellisia eroja . Nämä erot ovat edelleen olemassa, vaikka niiden kaventumisesta on positiivisia merkkejä. Oikeusministeriö alkoi pohtia hallintolainkäyttölain mahdollista muuttamista muun muassa hallintotuomioistuimissa käytävien menettelyiden nopeuttamiseksi ja niiden tehokkuuden lisäämiseksi.

II.Korruptiontorjunnan kehys

Oikeudellinen ja institutionaalinen kehys korruption torjumiseksi on pääosin olemassa. Korruption torjuntaa koskeva toimivalta on jaettu useiden viranomaisten kesken. Eturistiriitoja ja korruption torjuntaa käsittelevä oikeusministeriön osasto vastaa korruption vastaisista toimista. Vuonna 2014 perustettu korruptiontorjuntaneuvosto toimii hallituksen neuvoa-antavana elimenä. Kansallinen järjestäytyneen rikollisuuden torjuntavirasto tutkii yhteistyössä syyttäjävirastojen kanssa korruptioon liittyviä rikoksia. Rahoitusanalyysivirasto perustettiin vuonna 2017 riippumattomaksi hallintovirastoksi, joka toimii rahanpesun selvittelykeskuksena. Ylin tilintarkastusvirasto valvoo valtion julkisten tulojen ja menojen hallinnointia, ja sen havainnot voivat auttaa korruptioriskien tunnistamisessa. Viime vuosina on käynnistetty useita uudistuksia läpinäkyvyyden ja vastuuvelvollisuuden lisäämiseksi. Useat tärkeät lainsäädäntötoimet odottavat edelleen vahvistamista, erityisesti lobbausta ja väärinkäytösten paljastajien suojelua koskevat lakiesitykset sekä ylimmän tarkastusviraston toimeksiannon laajentamista koskeva lakiesitys.

Tšekin pistemäärä Transparency Internationalin vuoden 2019 korruptioindeksissä on 56/100. Maa oli EU:n jäsenvaltioista sijalla 13 ja koko maailmassa sijalla 44. Vuonna 2020 toteutetun korruptioaiheisen erityiseurobarometrin mukaan 87 prosenttia haastatelluista oli sitä mieltä, että korruptio on yleistä heidän kotimaassaan (EU:n keskiarvo: 71 %), ja vain 22 prosenttia katsoi kohdanneensa korruptiota jokapäiväisessä elämässään (EU:n keskiarvo: 26 %) . Lisäksi 76 prosenttia yrityksistä pitää korruptiota laajalle levinneenä (EU:n keskiarvo: 63 %) ja 32 prosenttia ongelmana liiketoiminnassa Tšekissä (EU:n keskiarvo: 37 %) . Vastaajista 29 prosenttia on sitä mieltä, että syytetoimet korruptiorikoksissa ovat johtaneet tuomioon niin usein, että se voi estää korruptoituneita käytäntöjä (EU:n keskiarvo: 36 %), ja 21 prosenttia yrityksistä on sitä mieltä, että johtavien viranhaltijoiden lahjonnasta kiinni jääviä henkilöitä ja yrityksiä rangaistaan asianmukaisesti (EU:n keskiarvo: 31 %).

Tšekissä on vakiintunut strateginen korruptiontorjuntakehys. Vuodesta 1999 lähtien hallitukset ovat hyväksyneet peräkkäisiä korruptiontorjuntastrategioita. Nykyinen strategia kattaa vuodet 2018–2022 , ja sen puitteissa on tarkoitus laatia kolme yksivuotista toimintasuunnitelmaa, joiden täytäntöönpanoa hallituksen korruptiontorjuntaneuvosto valvoo. Neuvostoa tukee eturistiriitoja ja korruption torjuntaa käsittelevä oikeusministeriön osasto, joka laatii korruptionvastaisen strategian asiakirjojen luonnokset ja vastaa korruption vastaisista toimista. Hallitus hyväksyi helmikuussa 2020 uuden toimintasuunnitelman korruption torjumiseksi . Siinä keskitytään neljään päätavoitteeseen, jotka ovat i) tehokas ja riippumaton hallitus, ii) läpinäkyvyys ja avoin tiedonsaanti, iii) valtion omaisuuden tehokas hallinnointi ja iv) kansalaisyhteiskunnan kehittäminen. Hallitus totesi huhtikuussa 2020, että suurin osa vuoden 2019 toimintasuunnitelman toimista on saatu päätökseen .

Korruption torjuntaa koskeva rikosoikeudellinen kehys on yleisesti ottaen olemassa, joskin joitakin haasteita on vielä jäljellä. Tšekin rikoslaissa kriminalisoidaan lahjuksen hyväksyminen, lahjonta, vaikutusvallan kauppaaminen ja hyödyn hankkiminen julkista hankintaa koskevan sopimuksen tekemisessä, julkisessa tarjouskilpailussa ja julkisessa huutokaupassa . Lahjontaa koskevat säännökset eivät kata kaikkia julkisen sektorin työntekijäryhmiä, koska ne rajoittuvat ”henkilöihin, jotka päättävät tai ovat mukana päättämässä yleisen edun mukaisista asioista” . Ulkomaista lahjontaa ei ole nimenomaisesti kriminalisoitu rikoslaissa . Vuonna 2014 perustettu hallituksen neuvoa-antava elin koordinoi ja arvioi korruptiontorjuntatoimia.

Korruptiorikoksista tutkittujen, syytteeseen asetettujen ja tuomittujen henkilöiden määrä on vaihdellut kolmen viime vuoden aikana. Vuonna 2017 Tšekin lainvalvontaviranomaiset käynnistivät 115 korruptiorikoksia koskevaa tutkintaa, kun vastaava luku oli 319 vuonna 2018 ja 152 vuonna 2019. Vuonna 2017 korruptiorikoksista syytettiin tai epäiltiin 148 henkilöä , kun vastaava luku oli 268 vuonna 2018 ja 190 vuonna 2019 . Viime vuosina Tšekissä on tutkittu useita korkean tason korruptiotapauksia, joissa epäiltyjä on asetettu syytteeseen ja joissakin tapauksissa myös tuomittu. Kuitenkin 62 prosenttia vuoden 2020 korruptiota koskevaan Eurobarometri-tutkimukseen vastanneista tšekkiläisistä on sitä mieltä, että syytetoimet eivät ole johtaneet tuomioon niin usein, että se voi estää korruptoituneita käytäntöjä (EU:n keskiarvo: 34 %), ja 64 prosentin mielestä korkean tason korruptiotapauksiin ei puututa riittävästi (EU:n keskiarvo: 66 %). Lisäksi 54 prosenttia yrityksistä, jotka vastasivat vuoden 2019 Eurobarometri-tutkimukseen yritysten suhtautumisesta korruptioon EU:ssa , piti epätodennäköisenä, että tuomioistuimet määräisivät ankaria sakkoja tai vankeusrangaistuksia korruptioon syyllistyneille henkilöille (EU:n keskiarvo: 39 %).

Kansallisella ja Euroopan tasolla tehdään parhaillaan tutkimuksia ja tilintarkastuksia mahdollisista eturistiriidoista ja EU:n varojen käytöstä. EU:n varojen hallinnointi Tšekissä on viime vuosina otettu esille mahdollisena huolenaiheena . Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) vuosina 2016–2017 suorittamassa tutkimuksessa havaittiin vakavia sääntöjenvastaisuuksia EU:n varojen käytössä. Tämän seurauksena tällä hetkellä on meneillään korkean profiilin tapauksen rikostutkinta kansallisella tasolla, ja komissio on käynnistänyt uusia tarkastuksia selvittääkseen mahdollisia EU:n varojen käyttöön liittyviä eturistiriitoja.

Eturistiriidoista annettu laki sisältää eturistiriitoja ja varallisuuden ilmoittamista koskevia sääntöjä . Lakia sovelletaan hallituksen ja parlamentin jäseniin, aluevaltuuston jäseniin ja varajäseniin, johtaviin virkamiehiin, pormestareihin ja kunnanvaltuustojen jäseniin sekä sääntömääräisten elinten ja hallinto- ja valvontaelinten jäseniin. Lailla perustetaan ilmoitusten keskusrekisteri, jota oikeusministeriö hallinnoi. Lain soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden on toimitettava ilmoitukset henkilökohtaisista sidonnaisuuksistaan, varallisuudestaan, toiminnastaan, tuloistaan, lahjoituksistaan ja vastuistaan. GRECO on huomauttanut, että ilmoitusvaatimusten laiminlyönnistä voitaisiin määrätä tehokkaampia seuraamuksia . Lisäksi on ehdotettu, että Tšekki voisi harkita ilmoitusvaatimusten laajentamista kattamaan parlamentin jäsenten puolisoita ja huollettavia perheenjäseniä koskevat tiedot . Laissa ei säännellä parlamentin jäsenten saamien lahjojen tai muiden etujen vastaanottamista . Viimeisimmässä talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson raportissa huomautetaan, että parlamentin jäsenillä ei ole selkeitä sääntöjä, jotka koskisivat esimerkiksi lahjojen ja muiden etujen vastaanottamista, sivutoimia ja jääviyttä koskevia ilmoituksia sekä vuorovaikutusta lobbaajien kanssa .

Julkishallinnon korruption torjuntaa ja integriteettiä koskevia sääntöjä pyritään vahvistamaan useilla aloitteilla. Sisäisen korruptiontorjuntaohjelman kehyksen avulla arvioidaan säännöllisesti korruptioriskejä ja sisäistä riskinhallintaa ministeriöissä, muissa keskusviranomaisissa ja niiden alaisissa elimissä ja virastoissa. Kunkin viranomaisen on laadittava kehys, joka sisältää eettiset säännöt, integriteettiä käsittelevän koulutuksen, väärinkäytösten paljastamista koskevat sisäiset menettelyt ja menettelyt epäillyissä korruptiotapauksissa. Kehyksen täytäntöönpanoa arvioidaan vähintään joka toinen vuosi. Julkishallinnon virkamiehiä ja työntekijöitä varten on otettu käyttöön eettiset säännöt, jotka sitovat keskushallinnossa työskenteleviä. Vuonna 2020 tehtyyn korruptiota koskevaan Eurobarometri-kyselyyn vastanneista 80 prosenttia kuitenkin katsoi, että paikallisissa tai alueellisissa julkisissa instituutioissa esiintyy korruptiota (EU:n keskiarvo: 68 %).

Ylimmän tilintarkastusviraston toimivaltuuksia laajentavasta lakiesityksestä käydään parhaillaan keskustelua. Ylimmän tilintarkastusviraston toimeksiannon laajentaminen on yksi hallituksen uuden ohjelmajulistuksen painopisteistä . Lakiehdotuksella pyritään laajentamaan viraston toimeksiantoa julkisten menojen sääntöjenmukaisuuden ja tuloksellisuuden tarkastamiseksi paikallis- ja aluetasolla. Laki kattaisi myös valtion omistamat yritykset sekä valtion ja/tai kuntien enemmistöomistuksessa olevat yritykset . Näillä toimenpiteillä odotetaan olevan myönteinen vaikutus julkisten menojen vastuuvelvollisuuteen ja läpinäkyvyyteen.

Lobbauksen sääntelyä on ehdotettu. Lobbausta koskeva lakiesitys odottaa hyväksyntää. Sillä perustetaan julkinen rekisteri lobbaajista ja lobbauksen kohteena olevista henkilöistä. Lobbaajien ja virkamiesten on toimitettava neljännesvuosittain kertomus, joka sisältää tiedot heidän keskinäisestä yhteydenpidostaan. Lisäksi lakiesityksessä otetaan käyttöön ’lobbausjalanjälki’, joka on pakollinen liite kaikkiin laskuihin. Se sisältää tietoa lobbaajista, lobbauksen kohteena olleista henkilöistä ja tavasta, jolla kyseiseen lainsäädäntöön pyrittiin vaikuttamaan. Tavoitteena on lisätä lainsäädäntöprosessin läpinäkyvyyttä. Lakiesitys sisältää myös lahjoitusten ilmoittamista koskevia sääntöjä.

Eri toimenpiteillä suojellaan väärinkäytösten paljastajia ja kannustetaan ilmoittamaan korruptiosta. Hallituksen asetuksessa nro 145/2015 säädetään sisäistä ilmoittamista koskevista puitteista virkamiesten osalta. He ovat tällä hetkellä ainoa työntekijäryhmä, jota suojellaan väärinkäytösten paljastajina. Lisäksi on otettu käyttöön mekanismeja, joiden avulla poliisit ja siviiliviranomaiset voivat ilmoittaa korruptioepäilyistä. Oikeusministeriö valmistelee parhaillaan väärinkäytösten paljastajien suojelua käsittelevää lakia, jolla pannaan täytäntöön unionin oikeuden rikkomisesta ilmoittavien henkilöiden suojelusta annettu direktiivi 2019/1937 . Vuonna 2020 tehtyyn korruptiota koskevaan Eurobarometri-tutkimukseen osallistuneista tšekkiläisistä 55 prosenttia ei tiennyt, mihin korruptiotapauksesta olisi ilmoitettava, jos he olisivat osallisina tai todistajina sellaisessa (EU:n keskiarvo: 54 %).

Heinäkuussa 2016 otettiin käyttöön sopimusrekisteri , jossa yli 50 000 Tšekin korunan (noin 2 000 euron) suuruiset sopimukset julkaistaan verkossa. Rekisteri sisältää sopimukset, joiden osapuolena ovat tietyt julkisoikeudelliset yhteisöt, esimerkiksi valtio, paikalliset/alueelliset viranomaiset, valtionyritykset, valtion rahastot, julkiset yliopistot tai oikeushenkilöt, joissa valtio tai paikallinen/alueellinen viranomainen (itse tai yhdessä muiden paikallis-/alueviranomaisten kanssa) on enemmistöosakkaana toisen oikeushenkilön kautta. Tietyntyyppiset sopimukset on vapautettu julkaisemispakosta rekisterissä . Rekisteriä voidaan pitää esimerkkinä hyvistä käytännöistä, joilla on myönteinen ennaltaehkäisevä vaikutus korruptioon.

Parlamentti hyväksyi joulukuussa 2019 lain valtion omistamiin yrityksiin tehtävistä nimityksistä, ja se tuli voimaan tammikuussa 2020 . Laissa säädetään uusista säännöistä, jotka koskevat valtion kokonaan tai osittain omistamien yritysten sääntömääräisten elinten ja johtoelinten jäsenten valintaa. Lain tarkoituksena on estää poliittisten nimitysten tekeminen ja lisätä valintamenettelyn läpinäkyvyyttä. Ehdokkaiden on läpäistävä hallituksen asettaman komitean järjestämä valintamenettely.

Hallitus toteutti vuonna 2019 terveydenhuoltoalaa koskevan korruptioriskianalyysin. Analyysissä todettiin, että terveydenhuoltoala kuuluu korruption kannalta suuririskisiin aloihin. Siinä korostettiin, että korruptioriskejä on terveydenhuoltoalan kaikissa portaissa, potilaiden ja terveydenhuollon tarjoajien välisestä korruptiosta aina keskushallintotason korruptioon asti . Analyysin perusteella terveysministeriö aikoo ryhtyä erityistoimenpiteisiin korruption hillitsemiseksi. Ministeriön odotetaan myös esittelevän lainsäädäntöehdotuksen julkisten vakuutusyhtiöiden toiminnan optimoimiseksi.

III.Tiedotusvälineiden moniarvoisuus

Tšekin perustuslakiin sisällytetyssä perusoikeuksien ja -vapauksien peruskirjassa taataan sananvapaus ja tiedonsaantioikeus sekä nimenomaisesti kielletään sensuuri . Radio- ja televisiotoiminnasta annetussa laissa määritellään selvästi Tšekin media-alan sääntelyviranomaisen toimivaltuudet , kun taas tiedonsaannin vapaudesta annetussa laissa taataan viranomaisten hallussa olevien tietojen vapaa saatavuus.

Hallitus harkitsee uudistusta tiedotusvälineiden sääntelyviranomaisen riippumattomuuden vahvistamiseksi entisestään. Radio- ja televisiotoiminnasta annetussa laissa Tšekin media-alan sääntelyviranomaisen tehtävä annetaan radio- ja televisiotoiminnan neuvostolle (jäljempänä ’neuvosto’) , jolla on valtuudet valvoa radio- ja televisiolähetyksiä sekä tilattavia audiovisuaalisia mediapalveluja. Muihin tiedotusvälineisiin (painettuihin ja verkossa toimiviin) sovelletaan yleistä järjestelmää, jonka pohjana ovat rikoslaki, mainontaa koskevat säännöt, kuluttajansuojaa koskeva kehys ja itsesääntelyyn perustuvat aloitteet . Laki asettaa neuvoston ”riippumattomaksi hallintoelimeksi”, joka koostuu 13 jäsenestä, ja siinä määritellään neuvoston tehtävät ja velvollisuudet. Lisäksi siinä vahvistetaan neuvoston jäsenten ja johtajan kelpoisuusperusteet, poissulkemisperusteet ja nimitysmenettelyt. Neuvoston päätökset voidaan saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi. Jos neuvosto toistuvasti ja vakavasti rikkoo laissa säädettyjä velvoitteita tai jos sen pakollinen vuosikertomus hylätään toistuvasti vakavien virheiden vuoksi, edustajainhuone voi ehdottaa pääministerille koko neuvoston erottamista. Viranomaiset ovat ilmoittaneet, että edustajainhuoneen toimivallan rajoittamiseksi on tehty ehdotus, jonka mukaan näissä tapauksissa on mahdollista erottaa vain yksittäisiä jäseniä. Uudistuksella pyritään vahvistamaan koko neuvoston riippumattomuutta tarkistetun audiovisuaalisia mediapalveluja koskevan direktiivin tavoitteiden mukaisesti .