FI Euroopan unionin virallinen lehti C 92/14

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu hakemuksen julkaiseminen

(2017/C 92/06)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”THYM DE PROVENCE”

EU-nro: FR-PGI-0005-01364 – 18.9.2015

SAN ( ) SMM ( X )

1. Nimi/nimet

”Thym de Provence”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotelaji

Luokka 1.8 Muut liitteeseen I kuuluvat tuotteet (mausteet jne.)

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

”Thym de Provence” on huulikukkaiskasvien (Lamiaceae) heimoon ja Thymus vulgaris L. -lajiin kuuluva aromikasvi. Se on 10–30 cm korkea monioksainen aromaattinen puolipensas, jonka varret ovat alaosastaan puumaisia ja kasvutavaltaan yleensä pystyjä ja joka kasvaa mättäinä tai hyvin tiheinä pieninä varvikoina.

Ainavihannissa lehdissä, jotka ovat vuodenajan mukaan harmaita tai vihreitä, sekä nuorissa versoissa ja verhiöissä on haihtuvaa öljyä sisältäviä huokosia. Kyseinen haihtuva öljy sisältää fenoleja, ja sen tärkeimpiä aineosia ovat karvakroli (jonka pitoisuus on vähintään 15 prosenttia), tymoli ja parasymeeni (niiden esiasteena).

Monivuotista ”Thym de Provence” -kasvia viljellään avomaalla, tai se poimitaan luonnonympäristössä sijaitsevalta hyväksytyltä kasvulohkolta.

”Thym de Provence” -timjamia tuotetaan seuraavista lajikkeista: VP 83 (timjamikanta), Carvalia-lajike, Thymlia-lajike.

Sallittujen lajikkeiden luetteloa voidaan tarkistaa tarkistuspöytäkirjan perusteella. Tarkoituksena on varmistaa seuraavien ominaisuuksien säilyminen:

— fenoliprofiili (karvakroli- + tymoli- + parasymeenipitoisuus > 50 prosenttia)

— karvakrolipitoisuus vähintään 15 prosenttia

— kasvi on kasvumuodoltaan suora ja puumainen.

Jokaisen muutoksen jälkeen tuottajille, valvontaelimelle ja toimivaltaisille valvontaviranomaisille toimitetaan tarkistettu luettelo.

”Thym de Provence” asetetaan myyntiin kuivattuina tai pakastettuina lehtinä tai tuoreina tai kuivattuina oksina. Oksia voidaan pitää kaupan joko irrallisina tai kimppuina.

Tuotteella on seuraavat ominaisuudet:

— Kaupanpitotavasta riippumatta haihtuvan öljyn karvakrolipitoisuus on vähintään 15 prosenttia.

Kaupanpitotavan mukaan seuraavat ominaisuudet:

— Tuoreissa oksissa varren enimmäispituus on 16 cm.

— Kuivatuissa oksissa varren enimmäispituus on 16 cm ja kosteuspitoisuus enintään 12 prosenttia.

— Kuivatuissa lehdissä kosteuspitoisuus on enintään 12 prosenttia, varsien osuus enintään 4 prosenttia ja hienoaineksen osuus enintään 2 prosenttia.

— Pakastetuissa lehdissä varsien osuus on enintään 4 prosenttia ja hienoaineksen osuus enintään 2 prosenttia.

3.3 Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

—

3.4 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Kasvin korjuu, käsittely (kuivaus/puinti, lajittelu, pakastus) ja sitominen kimpuksi on tehtävä maantieteellisellä alueella.

3.5 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

—

3.6 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

”Thym de Provence” -timjamin kuluttajapakkauksissa on oltava voimassa olevan lainsäädännön mukaisten pakollisten merkintöjen lisäksi vähimmäissäilyvyysaika ja lisäteksti, johon on merkitty varmennuslaitoksen nimi ja osoite; näiden eteen tulee merkintä ”Certifié par:” (varmentaja).

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Vauclusen departementti: kaikki kunnat.

Bouches-du-Rhônen departementti:

— Seuraavat kantonit kokonaisuudessaan: Aix-en-Provence (1 ja 2), Allauch, Aubagne, Berre-l’Étang, Châteaurenard, Ciotat, Gardanne, Marignane, Marseille (1–10), Martigues, Pélissanne, Salon-de-Provence (1 ja 2), Trets ja Vitrolles.

— Istresin kantoni lukuun ottamatta Fos-sur-Merin kuntaa.

Gardin departementti:

— Seuraavat kantonit kokonaisuudessaan: Bagnols-sur-Cèze, Pont-Saint-Esprit, Redessan, Roquemaure, Uzès ja Villeneuve-lès-Avignon.

— Alès-2:n kantonissa seuraavat kunnat: Belvézet, Bouquet, Fons-sur-Lussan, Lussan, Seynes ja Vallérargues.

— Alès-3:n kantonissa Castelnau-Valencen kunta.

— Beaucairen kantoni lukuun ottamatta seuraavia kuntia: Bellegarde ja Fourques.

— Marguerittesin kantonissa seuraavat kunnat: Manduel, Marguerittes ja Poulx.

— Roussonin kantonissa seuraavat kunnat: Barjac, Méjannes-le-Clap, Saint-Jean-de-Maruéjols-et-Avéjan, Saint-Privat-de-Champclos ja Tharaux.

Alpes-de-Haute-Provencen departementti:

— Seuraavat kantonit kokonaisuudessaan: Château-Arnoux-Saint-Auban, Forcalquier, Manosque (1–3), Oraison, Reillanne ja Valensole.

— Digne-les-Bains-2:n kantoni lukuun ottamatta seuraavia kuntia: Champtercier ja Digne-les-Bains.

— Sisteronin kantoni lukuun ottamatta seuraavia kuntia: Authon ja Saint-Geniez.

— Riezin kantonissa seuraavat kunnat: Bras-d’Asse, Le Castellet, Le Chaffaut-Saint-Jurson, Entrevennes, Estoublon, Mézel, Moustiers-Sainte-Marie, Puimichel, Puimoisson, Riez, Roumoules, Saint-Jeannet, Saint-Julien-d’Asse ja Saint-Jurs.

— Seynen kantonissa seuraavat kunnat: Claret, Melve, Sigoyer, Thèze, Valernes ja Vaumeilh.

Ardèchen departementti:

— Bourg-Saint-Andéolin kantoni kokonaisuudessaan.

— Pouzinin kantonissa Rochemauren kunta.

— Teilin kantonissa seuraavat kunnat: Alba-la-Romaine, Aubignas, Saint-Andéol-de-Berg, Saint-Maurice-d’Ibie, Saint-Thomé, Le Teil ja Valvignères.

— Vallon-Pont-d’Arcin kantonissa seuraavat kunnat: Labastide-de-Virac, Orgnac-l’Aven ja Saint-Remèze.

Varin departementti:

— Seuraavat kantonit kokonaisuudessaan: Brignoles, Draguignan, Garde, Garéoult, Hyères, Ollioules, Saint-Cyr-sur-Mer, Saint-Maximin-la-Sainte-Baume, Seyne-sur-Mer (1 ja 2), Solliès-Pont ja Toulon (1–4).

— La Craun kantonissa seuraavat kunnat: Hyères ja La Crau.

— Flayoscin kantoni lukuun ottamatta seuraavia kuntia: Bargème, Bargemon, Brenon, Châteauvieux, Claviers, Comps-sur-Artuby, La Bastide, Le Bourguet, La Martre, La Roque-Esclapon ja Trigance.

— Lucin kantoni lukuun ottamatta seuraavia kuntia: Collobrières ja La Garde-Freinet.

— Vidaubanin kantoni lukuun ottamatta Le Muyn kuntaa.

Hautes-Alpesin departementti:

— Laragne-Montéglinin kantoni kokonaisuudessaan.

— Serresin kantonissa seuraavat kunnat: Le Bersac, Bruis, Chanousse, L’Épine, Étoile-Saint-Cyrice, Eyguians, Lagrand, Méreuil, Montclus, Montjay, Montmorin, Montrond, Moydans, Nossage-et-Bénévent, Orpierre, Ribeyret, Rosans, Saint-André-de-Rosans, Sainte-Colombe, Sainte-Marie, Saint-Genis, Saléon, Savournon, Serres, Sorbiers ja Trescléoux.

Drômen departementti:

— Seuraavat kantonit kokonaisuudessaan: Grignan, Tricastin ja Montélimar-2.

— Dieulefitin kantoni lukuun ottamatta seuraavia kuntia: Bézaudun-sur-Bîne, Bourdeaux, Bouvières, Comps, Crupies, Félines-sur-Rimandoule, Francillon-sur-Roubion, Mornans, Le Poët-Célard, Les Tonils, Orcinas, Rochebaudin, Saou, Soyans ja Truinas.

— Nyons et Baronnies’n kantoni lukuun ottamatta Chaudebonnen kuntaa.

— Diois’n kantonissa seuraavat kunnat: La Motte-Chalancon ja Rottier.

— Montélimar-1:n kantonissa seuraavat kunnat: Ancône, Montélimar ja Savasse.

5. Yhteys alkuperään

Maantieteellisen alueen erityisyys

”Thym de Provence” -kasvin maantieteellinen alue kuuluu Ranskan kaakkoisosassa sijaitsevaan alueeseen, joka tunnetaan yleisesti Provencena.

Yleisin maaperätyyppi on kovuudeltaan vaihteleva savi- ja kalkkipitoinen maa. Maaperän ansiosta sadevedet imeytyvät tai valuvat maaperään ja poistuvat siitä helposti. Maaperä on hyvin usein kivistä. Tällaiset pensaikkoalueiksi (garrigues) kutsutut avoimet, kalkkipitoiset, kuivat ja aurinkoiset ympäristöt ovat ominaisia Provencelle.

Maantieteellisen alueen erityispiirteenä on myös Välimeren ilmasto, jolle ovat tunnusomaisia kuumat ja kuivat kesät sekä leudot talvet. Aurinkoiset kaudet ovat hyvin valoisia ja pitkiä, ja niiden aikana puhaltaa toisinaan useinkin ja pitkään pohjois- tai luoteistuuli (Mistral), joka pitää ilman kosteuden matalana. Provencen talvet ovat yleensä lyhyitä ja leutoja, ja pakkasjaksot ovat harvinaisia.

Maantieteelliselle alueelle ovat lisäksi ominaisia luonnonvaraiset fenolipitoiset timjamit, jotka sisältävät runsaasti karvakrolia. Timjamit ovat tiheäkasvuisia ja muodostavat levitessään lähes yhtenäisiä, pyöreitä laikkuja.

Maantieteellisen alueen tuottajille kehittynyt taitotieto perustuu edelleen harjoitettavan villitimjamin poiminnan pitkään perinteeseen ja vanhoihin timjamikimppujen kuivatus-, lajittelu- ja käärimismenetelmiin.

”Thym de Provence” -timjamin tuottajat ovat huolehtineet siitä, että alueella luonnonvaraisena kasvavaa timjamikantaa on jalostettu valitsemalla fenolipitoisia timjamilajikkeita, joiden haihtuva öljy sisältää yli 15 prosenttia karvakrolia.

Lisäksi tuottajat rajoittavat kastelua viljelylohkoilla, minkä ansiosta tuotanto-olosuhteet muistuttavat luonnonolosuhteita.

Viljelylohkojen käytön kestoa rajoitetaan, sillä tietyn iän jälkeen timjamien varsista tulee liian paksuja, eikä lehtien osuus suhteessa puumaisen aineksen painoon (paksut varret) ole enää riittävä. Villinä kasvavan timjamin poimijat ovat taitavia arvioimaan poimittaviksi soveltuvien kasvien koon, mikä takaa saman tuloksen.

Lisäksi tuottajat kiinnittävät erityistä huomiota timjamin optimaaliseen sadonkorjuuvaiheeseen ja varastotilojen asianmukaiseen ilmanvaihtoon ennen käsittelyä tai kuivaamista ottamalla huomioon maantieteellisen alueen kuivan ilmaston.

Tuottajien taitotieto liittyy erityisesti sadonkorjuun jälkeiseen nopeaan käsittelyyn (myyntiin kuivattuina tarjottavien timjamin lehtien kuivatus ja pakasteena tarjottavan timjamin pakastaminen).

Myös kuivatus on tärkeä vaihe, jonka avulla voidaan säädellä kosteuspitoisuutta. Sen jälkeen tuotetta voidaan käsitellä sen laatua vaarantamatta: jos ”Thym de Provence” ei ole tarpeeksi kuiva, sitä ei voida perata oikein (varret eivät irtoa lehdistä), ja jos se on liian kuiva, varsia rikkoutuu perkauksen yhteydessä liikaa. Tuotteen ulkonäkö ja ajankestävyys ovat riippuvaisia kuivatusvaiheesta, jossa on otettava huomioon ulkoiset ilmasto-olosuhteet. Kuivatusvaihe vaatii todellista taitotietoa ja erikoiskoneiden käyttöä (tuoreen tuotteen silmämääräinen arviointi, eräkohtaisen lajittelun erityismenetelmä jne.).

Myös kimppujen sitominen edellyttää poikkeuksellista taitotietoa tuottajilta. He arvioivat tuotteensa kosteustason voidakseen rajoittaa lehtien irtoamista ja laadun heikkenemistä. Taitotieto on halutun kaltaisen lopullisen tuotteen välttämätön perusta.

Erikoisvälineidensä ja kokemuksensa ansiosta Provencen tuottajilla on käytössään erityisen tehokkaat ja tarkat lajittelumenetelmät. Tuotetta koskevan tietämyksensä ansiosta he pystyvät määrittämään välineet, joilla timjamin lajittelu on optimaalista ja haitalliset ainekset saadaan poistettua mahdollisimman tarkoin.

Tuotteen erityisyys

”Thym de Provence” -timjamille on tunnusomaista vahva aromi ja maku, joita voidaan kuvailla sanoilla ”lämmin ja väkevä”.

Se erottuu muista timjameista, joista suurin osa on niin sanottuja mietoja timjameja (thyms maraîchers). Niiden kemotyyppi on puhdas tymoli eivätkä niiden aromit ole yhtä vahvoja. Myös timjameja, jotka sisältävät sineolia (Thymus mastichina L. cineolifera), esiintyy, vaikkakin vähemmässä määrin.

”Thym de Provence” -timjamilla on lisäksi seuraavat erityisominaisuudet: puhtaus, lehtien tasalaatuisuus, epäpuhtauksien lähes täydellinen puuttuminen (lehtitimjamin osalta).

Kaupan pidettävät timjamikimput ovat symmetrisiä, kauniin muotoisia ja runsaslehtisiä.

Näiden erityispiirteiden ansiosta ”Thym de Provence” -timjamilla on vankka maine.

Syy-yhteys

Maantieteelliselle alueelle ominaiset huokoinen maaperä sekä lämpötilaolosuhteet edistävät ”Thym de Provence” -timjamin luonnonvaraista kasvua ja viljelyä. Jotta ”Thym de Provence” -timjamin kasvuolosuhteet olisivat suotuisat ja kasvista kehittyisi vahva-arominen, se tarvitsee lämpöä ja auringonvaloa, joita maantieteellisen alueen ilmasto tarjoaa.

Ilmastolle tyypillisten, perinteisten lajikkeiden jalostuksessa on suosittu maultaan hyvin selväpiirteisen ja runsaasti karvakrolia sisältävän haihtuvan öljyn erittymistä. Öljy korostaa ”Thym de Provence” -timjamille ominaisia lämpimiä ja väkeviä aromeja. Karvakrolin suuri pitoisuus lehtien haihtuvassa öljyssä auttaa toissijaisena ominaisuutena kasvia sopeutumaan ympäristöönsä, jolle on tyypillistä erityisesti hyvin kuiva kesäkausi.

Hillitty kastelu auttaa rajoittamaan nurmettumista (vaikutus lopullisen tuotteen puhtauteen) ja ylläpitämään luonnonolosuhteita muistuttavat kuivahkot olosuhteet.

Sadonkorjuuvaiheen juuri oikea ajoittaminen vaikuttaa suotuisasti ”Thym de Provence” -timjamin aromien esiintuloon, mutta myös kasvin puhtauteen.

Menetelmät, joilla kasvi sadonkorjuun jälkeen nopeasti kuivataan tai pakastetaan, ja varastotilojen hyvä ilmanvaihto takaavat timjamien tasavärisyyden ja edistävät aromien muodostumista. Näissä ratkaisevissa vaiheissa korostuvat alueen tuottajien kokemus ja erityisesti heidän kykynsä arvioida tuotteen laatua pikaisesti silmäillen heti sadonkorjuun jälkeen.

”Thym de Provence” -timjamin puhtaus taataan riipimis- ja lajitteluvaiheita koskevalla taitotiedolla, sillä käsittelijät osaavat poistaa varsien paksuimmat osat rikkomatta muuta kasvia.

Paksujen varsien poistaminen, kosteuden arviointi ja oikean ajankohdan valinta näille toimille ovat osa tuottajien taitotietoa, jonka tuloksena ”Thym de Provence” -kimput ovat symmetrisiä, kauniin muotoisia ja runsaslehtisiä.

Timjamin esiintymiseen Provencessa sekä ”Thym de Provencen” aromi- ja makuominaisuuksiin viitataan usein kirjallisuudessa. Viittauksia ovat tehneet kirjailijat ajanlaskun ensimmäisellä vuosisadalla eläneestä Plinius vanhemmasta nykykirjailijoihin, joista voidaan mainita esimerkiksi Marcel Pagnol (Les Bucoliques, Grasset, 1958). Laajasti eri muodoissa kaupan pidettävä ”Thym de Provence” on olennainen osa Provencen ruokaperinnettä.

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

(tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDC-IGP-ThymdeProvence.pdf

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.