Komission tiedonanto neuvostolle - Kertomus Eurooppa-neuvostolle Prestigen onnettomuuden seurausten vuoksi toteutettavista toimenpiteistä /* KOM/2003/0105 lopull. */





KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE - Kertomus Eurooppa-neuvostolle Prestigen onnettomuuden seurausten vuoksi toteutettavista toimenpiteistä SISÄLLYS 1. Johdanto 2. Ennaltaehkäisy: pelastuspalveluala, meriturvallisuus ja kansainväliset näkökohdat 2.1. Pelastuspalveluala 2.1.1. Kansallisten viranomaisten välinen yhteistyö 2.1.2. Tieteellinen asiantuntemus 2.2. Meriturvallisuus 2.2.1. Euroopan parlamentin ja neuvoston jo hyväksymien toimenpiteiden toteuttaminen aikaistetusti 2.2.1.1. Euroopan meriturvallisuusviraston perustaminen nopeutetussa tahdissa 2.2.1.2. Musta lista vaatimusten vastaisista aluksista 2.2.1.3. Turvapaikat 2.2.1.4. Lainsäädäntöpakettien Erika I ja Erika II siirtäminen jäsenvaltioiden lainsäädäntöön vaihtelevasti 2.2.1.5. Meriliikenteen valtiontuki 2.2.1.6. Öljy-yhtiöiden kanssa tehtävä vapaaehtoinen sopimus 2.2.2. Uudet komission ehdotukset 2.2.2.1. Raskaan polttoöljyn kuljetus ja yksirunkoisten alusten nopeutettu käytöstäpoisto 2.2.2.2. Merenkulkijoiden koulutus ja pätevyys 2.2.2.3. Rikosoikeudelliset seuraamukset 2.2.3. Euroopan kansainväliset aloitteet 2.2.3.1. Euroopan yhteisön aktiivinen tuki Kansainväliselle merenkulkujärjestölle IMOlle 2.2.3.2. Pyynnöt soveltaa yhteisön meriturvallisuuslainsäädäntöä kansainvälisesti 2.2.3.3. Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimus 2.2.3.4. Paremmat korvaukset pilaantumisvahinkojen uhreille 2.2.3.5. Siviilioikeudellinen vastuu 3. Yhteisön rahoituksen ja teknisten voimavarojen käyttö välittömiä korjaamistoimia ja taloudellisen toimintakyvyn ennallistamista varten 3.1. Euroopan aluekehitysrahasto EAKR 3.2. Koheesiorahasto 3.3. Yhteisön aloite INTERREG III (valtioiden välinen ohjelmalohko) 3.4. Kalatalouden ohjauksen rahoitusväline KOR / tuki vesiviljelijöille, kalastajille ja nilviäisten kasvattajille 3.5. Euroopan unionin solidaarisuusrahasto 3.6. Uusien teknologioiden tutkimus 3.7. Pilottihankkeet ja muut toimet 3.8. Pilaantumisen torjunta ja ympäristön ennallistaminen 3.8.1. Ympäristövaikutusten arviointi 3.8.2. Ympäristövahinkojen korjaaminen ja niistä maksettavat korvaukset 3.8.3. Pilaantumisen torjuntaresurssien yhteiskäyttö ja kokemusten vaihto 4. Päätelmät 1. Johdanto Rajat ylittävä ja suurimittainen katastrofi Bahaman lipun alla purjehtineelle yksirunkoiselle Prestige-säiliöalukselle, jonka lastina oli 77 000 tonnia raskasta polttoöljyä, tapahtui 13. marraskuuta 2002 merivahinko Galician länsirannikon edustalla. Hinausoperaatioita vaikeuttivat hyvin huonot sääolosuhteet, ja alus upposi 19. marraskuuta noin 4 000 metrin syvyyteen. Heti onnettomuushetkellä mereen pääsi suuri määrä polttoöljyä [1], minkä jälkeen on havaittu muita hajanaisia vuotoja. Espanjan ja Portugalin rannikoiden lisäksi öljyä kantautui ja kantautuu Ranskan rannikoille. Säiliöaluksen tankeista on tähän mennessä päässyt mereen arviolta noin 40 000 tonnia öljyä. [1] Arviolta 22 000 tonnia (Erikan lastina olleista 35 000 tonnista pääsi mereen yhteensä 20 000 tonnia). Tiedekomitea, joka neuvoo Espanjan hallitusta hylyn vaarattomaksi tekemisessä, on esittänyt useita teknisiä ratkaisuja, joihin kuuluu tankeissa edelleen olevan öljyn pumppaaminen talteen sekä ns. sarkofagitekniikka, jossa hylky jätetään merenpohjaan betonivaipassa. Lopulliset kustannukset riippuvat valittavasta ratkaisusta. Espanjan viranomaiset ovat alustavasti arvioineet kustannuksiksi 150-200 miljoonaa euroa. Euroopan yhteisön välittömät ja konkreettiset toimenpiteet Nopeiden tiedotustoimien ansiosta - komission puheenjohtajan Prodin ja Espanjan pääministerin Aznarin tapaaminen järjestettiin jo 24. marraskuuta - Eurooppa osoitti heti laajaa solidaarisuutta katastrofin johdosta. Useat jäsenvaltiot vastasivat Espanjan viranomaisten avunpyyntöön antamalla käyttöön öljypuomeja, öljyntorjunta-aluksia ja valvontalentokoneita. Komissio antoi 3. joulukuuta meriturvallisuuden parantamista koskevan tiedonannon [2], jossa ehdotettiin erityisesti meriturvallisuusviraston perustamista nopeutetussa tahdissa, raskaan polttoöljyn kuljettamisen kieltämistä yksirunkoisissa aluksissa ja rikosoikeudellisten seuraamusten käyttöönottoa. Tiedonanto toimitettiin Euroopan parlamentille ja neuvostolle, jotka antoivat sille laajan tukensa. Myös 6. joulukuuta kokoontunut liikenneneuvosto ja 9. joulukuuta kokoontunut ympäristöneuvosto pitivät ehdotettuja toimenpiteitä perusteltuina ja korostivat niiden kiireellisyyttä. [2] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle meriturvallisuuden parantamisesta öljysäiliöalus Prestigen onnettomuuden jälkeen, KOM(2002) 681 lopullinen, 3.12.2002. Yhteisön toiminnan ohjaavana periaatteena on solidaarisuus jäsenvaltioita ja kansalaisia kohtaan. Tämä solidaarisuus ei kuitenkaan saa tehdä tyhjäksi kolmansien osapuolten vastuuta, sillä nämä ovat saastuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti ensi kädessä vastuussa aiheuttamistaan vahingoista. Se ei myöskään saa vaikuttaa siten, että jäsenvaltiot ja yhteisö jättävät sen vuoksi toteuttamatta ennaltaehkäisevät toimenpiteet. Kertomuksen antaminen kevään 2003 Eurooppa-neuvostolle Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston toimeksiannon mukaisesti Kööpenhaminassa 12. ja 13. joulukuuta pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa [3] valtioiden ja hallitusten päämiehet toistivat joulukuussa 2000 Nizzassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät, joiden mukaan lainsäädäntöpaketit Erika I ja Erika II pitäisi panna nopeutetusti täytäntöön. Lisäksi he pyysivät komissiota laatimaan Eurooppa-neuvoston seuraavalle kokoukselle kertomuksen siitä, miten toimissa on edistytty (päätelmien 34 kohta) [3] Puheenjohtajan päätelmät - asiakirja 15917/02, 29.1.2003. Tässä tiedonannossa kuvataan toimia, joihin on jo ryhdytty tai joihin on määrä ryhtyä yhteisön ja jäsenvaltioiden tasolla. Siinä käsitellään lähemmin seikkoja, jotka komission puheenjohtaja Prodi otti esille Eurooppa-neuvoston puheenjohtajalle Kostas Simitikselle 17. tammikuuta 2002 osoittamassaan ja myös muille valtioiden ja hallitusten päämiehille lähettämässään kirjeessä. Nämä seikat liittyvät yhtäältä ennaltaehkäisyyn ja toisaalta vahinkojen korjaamiseen ja niistä maksettaviin korvauksiin. 2. Ennaltaehkäisy: pelastuspalveluala, meriturvallisuus ja kansainväliset näkökohdat 2.1. Pelastuspalveluala 2.1.1. Kansallisten viranomaisten välinen yhteistyö Viime kuukausina luotujen yhteistyömekanismien ansiosta komission valmiuskeskuksen [4] kautta pystyttiin välittömästi reagoimaan Espanjan viranomaisten avunpyyntöihin, joissa pyydettiin erikoistorjuntakalustoa. Komissio pystyi valmiuskeskuksen avulla helpottamaan jäsenvaltioiden avustustoimia: jäsenvaltiot antoivat operaation käyttöön 14 erikoisalusta (kahdeksasta Euroopan maasta), lähes 20 kilometriä öljypuomia ja useita valvontalentokoneita. [4] Neuvoston päätös 2001/792/EY, Euratom, tehty 23. lokakuuta 2001, yhteisön mekanismin perustamisesta tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi pelastuspalvelualan avustustoimissa. Jatkotoimenpiteet: On jatkettava avustustoimissa tarvittavien resurssien antamista operaation käyttöön komission valmiuskeskuksen kautta. Toiminnasta vastaavat: komissio ja jäsenvaltiot. 2.1.2. Tieteellinen asiantuntemus Yhteinen tutkimuskeskus on hyödyntänyt teknistä ja tieteellistä asiantuntemustaan onnettomuuden seurausten analysoimiseksi Euroopan avaruusjärjestön ensimmäisten satelliittikuvien perusteella. Lisäksi se on toiminut koordinointikeskuksena, jonka kautta voidaan antaa nopeaa apua suuronnettomuuksissa komission toimivallan rajoissa pelastuspalvelualalla. Lisäksi komissio on ilmoittanut Espanjan viranomaisille niiden asiantuntijoiden nimet, jotka voivat osallistua Espanjan perustamaan erityiseen tiedekomiteaan. Komitean tehtävänä on määritellä tieteelliseltä pohjalta toimet, joihin on ryhdyttävä. Jatkotoimenpiteet: On tiedotettava toimenpiteistä, jotka toteutetaan tiedekomiteaan nimitettävissä olevien asiantuntijoiden luettelon perusteella. Toiminnasta vastaa: asianomainen jäsenvaltio. 2.2. Meriturvallisuus 2.2.1. Euroopan parlamentin ja neuvoston jo hyväksymien toimenpiteiden toteuttaminen aikaistetusti 2.2.1.1. Euroopan meriturvallisuusviraston perustaminen nopeutetussa tahdissa Euroopan meriturvallisuusvirastoa, jonka tehtävänä on tehostaa meriturvallisuutta koskevien yhteisön sääntöjen soveltamista, ollaan perustamassa nopeutetussa tahdissa, kun komissio päätti sijoittaa viraston väliaikaisesti omiin tiloihinsa, kunnes neuvosto päättää sen lopullisesta sijaintipaikasta. Hallintoneuvosto teki 4. joulukuuta 2002 useita hallinnollisia ja teknisiä päätöksiä viraston saattamiseksi nopeasti toimintavalmiiksi. Viraston pääjohtaja nimitettiin 29. tammikuuta 2003. Hallintoneuvosto rekrytoi parhaillaan virastoon henkilöstöä ja vahvistaa sen hallintorakennetta. Viraston toimivalta aiotaan määritellä tarkemmin ja sitä aiotaan laajentaa siten, että se voisi hankkia tai vuokrata kehittyneellä teknologialla tai muulla öljyntorjuntavälineistöllä varustettuja aluksia unionin käyttöön. Tällaisen toimenpiteen etuna olisi nykyistä suurempi toimintakapasiteetti. Kaikki päätökset tehdään mahdollisimman suurta tehokkuutta ja optimaalista talousarviovaikutusta silmällä pitäen. Tarkoitusta varten on jo varattu rahoitus komission 5. maaliskuuta 2003 vahvistamassa vuoden 2004 toimintastrategiassa [5]. Näitä toimia kehitetään koordinoidusti pelastuspalvelualan avustustoimissa sovellettavan yhteisön mekanismin kanssa. [5] KOM(2003) 83, 5.3.2003. Jatkotoimenpiteet: Päätetään viraston toimipaikasta ja määritetään sen toiminta. Toiminnasta vastaa: neuvosto. Määritellään viraston toimivalta tarkemmin ja laajennetaan sitä. Toiminnasta vastaa: komissio (antamalla asiaa koskevan ehdotuksen). 2.2.1.2. Musta lista vaatimusten vastaisista aluksista Komissio laati ensimmäisen mustan listan vaatimusten vastaisista aluksista joulukuussa 2002. Kyseessä on alustava luettelo aluksista, joiden liikennöinti olisi ollut kielletty, jos Erika I -paketin säännökset olisivat olleet voimassa. 2.2.1.3. Turvapaikat Komissio järjesti 31. joulukuuta 2003 jäsenvaltioiden kanssa ensimmäisen kokouksen, jossa valmisteltiin turvapaikkojen määrittämistä. Jäsenvaltioiden on määrä ottaa näihin turvapaikkoihin vastaan lainkäyttövaltaansa kuuluvilla vesillä merihädässä olevat alukset alusliikenteen seurantaa koskevan direktiivin mukaisesti. Kokouksessa tarkasteltiin, millaisia kansalliset suunnitelmat ja merihädässä olevien alusten turvapaikat voisivat olla. Jatkotoimenpiteet: Laaditaan asiakirjat, joiden perusteella voidaan vahvistaa kansalliset turvapaikkasuunnitelmat ja määrittää turvapaikat ennen 1. heinäkuuta 2003. Toiminnasta vastaavat: jäsenvaltiot. 2.2.1.4. Lainsäädäntöpakettien Erika I ja Erika II siirtäminen jäsenvaltioiden lainsäädäntöön vaihtelevasti Prestigen onnettomuus osoittaa, että lainsäädäntöpaketeissa Erika I (maaliskuu 2000) ja Erika II (joulukuu 2000) ehdotetuille toimenpiteille on perusteltu tarve. Jos Euroopan unionin hyväksymät säädökset olisivat olleet voimassa, Prestige olisi jouduttu poistamaan käytöstä kaksi kuukautta ennen sen onnettomuutta. Muistutettakoon, että säädösehdotusten mukaan jäsenvaltioiden on siirrettävä kansalliseen lainsäädäntöönsä satamavaltioiden suorittamaa valvontaa ja luokituslaitoksia koskevat direktiivit ennen 22. heinäkuuta 2003 ja meriliikenteen seurantaa koskeva direktiivi ennen 5. helmikuuta 2004. Yksirunkoisten säiliöalusten ensimmäisiä käytöstäpoistoja koskevaa asetusta sovelletaan 1. tammikuuta 2003 alkaen. Komission saamien tietojen mukaan prosessi on vielä pahasti kesken useimmissa jäsenvaltioissa. Nizzan ja Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostoissa jäsenvaltiot sitoutuivat ottamaan toimenpiteet käyttöön aikaistetusti, mutta toistaiseksi vain kolme jäsenvaltiota - Saksa, Tanska ja Espanja - ovat ilmoittaneet komissiolle toimenpiteistä, joilla säädökset saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Jatkotoimenpiteet: Direktiivit on saatettava osaksi kaikkien jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. Toiminnasta vastaavat: jäsenvaltiot. 2.2.1.5. Meriliikenteen valtiontuki Meriliikenteelle myönnettävä valtiontuki voidaan sallia tietyin ehdoin, erityisesti turvallisuuden parantamiseksi aluksilla [6] ja alusten varustamiseksi sellaisten standardien mukaisesti, jotka menevät voimassa olevia standardeja pidemmälle turvallisuuden ja ympäristön suhteen [7]. Laivanrakennukseen myönnetään vähemmän tukea, koska se ei yleensä ole perustamissopimuksen mukaista. [6] Yhteisön suuntaviivat meriliikenteen valtion tuelle (EYVL C 205, 1997) ja tiedonanto KOM(1993) 66, 24.6.1993. [7] Yhteisön suuntaviivat valtiontuesta ympäristönsuojelulle (EYVL C 37, 3.2.2001). Myös ennenaikaisen romutuksen tuki voidaan hyväksyä, jos se on oikeasuhteista omistajan kärsimään taloudelliseen menetykseen verrattuna. Tällä osa-alueella on ennakkotapaus: Italia on kehittänyt menestyksekkään järjestelmän, jossa (erityisesti vanhimpia) yksirunkoisia aluksia poistetaan käytöstä vapaaehtoisesti. Järjestelmä hyväksyttiin vuonna 2002. Tällainen järjestelmä voi olla yksi mahdollisuus, jota asianomaiset jäsenvaltiot voivat tarkastella. Komission on joka tapauksessa tutkittava pyynnöt tapauskohtaisesti jäsenvaltioiden ilmoituksen perusteella ja erityisesti arvioitava tarkoin kilpailuun kohdistuvat vaikutukset. Jatkotoimenpiteet: On tutkittava mahdolliset jäsenvaltioiden pyynnöt. Toiminnasta vastaa: komissio. 2.2.1.6. Öljy-yhtiöiden kanssa tehtävä vapaaehtoinen sopimus Liikenneneuvosto pyysi 6. joulukuuta jäsenvaltioita tekemään alalla toimivien yritystensä kanssa sopimuksen, jolla varmistetaan, että kuljetukset ovat korkeatasoisia ja että vanhojen yksirunkoisten öljysäiliöalusten käyttö kielletään raskaan polttoöljyn kuljetuksessa. Neuvosto pyysi komissiota laatimaan vakiosopimuksen mallin. Euroopan komissio onkin joulukuusta 2002 käynyt keskusteluja eurooppalaisten öljy-yhtiöiden kanssa määritelläkseen hyvien käytäntöjen ohjeiston. Tällaisen sopimuksen avulla voitaisiin nopeuttaa toimenpiteitä, joilla kielletään raskaan polttoöljyn kuljetus yksirunkoisissa säiliöaluksissa - tarvitsematta odottaa lainsäädännössä säädetyn prosessin kulumista loppuun. Se varmistaisi erityisesti, että jäsenvaltion yksinomaisen talousvyöhykkeen kautta kulkevat alukset (siis sellaiset, joita eurooppalaiset öljy-yhtiöt eivät rahtaa) kuuluisivat toimenpiteiden piiriin. Kansainvälisten sopimusten mukaan yhteisön lainsäädäntö voi kattaa vain unionin satamissa käyvät alukset. Eurooppalaiset yritykset ovat kuitenkin toistaiseksi olleet haluttomia tekemään vapaaehtoista sopimusta ja pitäneet parempana sääntelyä, joka takaa niille tasapuolisen kohtelun yhteisön ulkopuolisiin kilpaileviin öljy-yhtiöihin nähden. 2.2.2. Uudet komission ehdotukset 2.2.2.1. Raskaan polttoöljyn kuljetus ja yksirunkoisten alusten nopeutettu käytöstäpoisto Komissio toimitti 20. joulukuuta 2002 Euroopan parlamentille ja neuvostolle asetusehdotuksen, jossa esitetään muun muassa seuraavaa: - raskasta polttoöljyä kuljettavien yksirunkoisten säiliöalusten liikennöinti Euroopan unionin satamiin, terminaaleihin ja ankkuripaikkoihin kielletään riippumatta siitä, minkä valtion lipun alla ne purjehtivat, - yksirunkoiset öljysäiliöalukset poistetaan käytöstä nopeutetussa aikataulussa. Jatkotoimenpiteet: Raskaan polttoöljyn kuljetuskielto yksirunkoisissa säiliöaluksissa on pantava täytäntöön ja kyseiset alukset on poistettava käytöstä nopeutetussa aikataulussa. Toiminnasta vastaavat: Euroopan parlamentti ja neuvosto (lopullinen hyväksyntä Kreikan puheenjohtajakauden aikana). 2.2.2.2. Merenkulkijoiden koulutus ja pätevyys Komissio toimitti 13. tammikuuta 2003 Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen direktiiviksi yhteisön hyväksyntäjärjestelmän luomisesta merenkulkijoiden pätevyyskirjoille. Tarkoituksena on taata vähimmäiskoulutustaso. Ehdotuksesta on määrä päästä poliittiseen yhteisymmärrykseen liikenneneuvostossa maaliskuussa 2003. Ehdotuksessa esitetään pätevyyskirjojen tunnustamiseksi yhteisön järjestelmää, joka takaa, että yhteisön ulkopuolelta tulevilla merenkulkijoilla, jotka työskentelevät EU:n jäsenvaltioiden lipun alla purjehtivissa aluksissa, on riittäväntasoinen koulutus ja ammatilliset pätevyyskirjat. Jatkotoimenpiteet: Hyväksytään direktiiviehdotus yhteisön hyväksyntä järjestelmän luomisesta merenkulkijoiden pätevyyskirjoille. Toiminnasta vastaavat: Euroopan parlamentti ja neuvosto. 2.2.2.3. Rikosoikeudelliset seuraamukset Kööpenhaminassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston pyynnöstä ja sulkematta pois mahdollisia muita lainsääntöaloitteita komissio on parhaillaan antamassa ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi alusten aiheuttamasta ympäristön pilaantumisesta ja seuraamusten (myös rikosoikeudellisten seuraamusten) käyttöönotosta. Ehdotus koskee laittomia päästöjä ja öljyn aiheuttamia merkittäviä pilaantumisvahinkoja. Ehdotus koskee kaikkia vastuutahoja (varustamoa, rahtaajaa, luokituslaitosta jne.) ja se paikkaa yhteisön lainsäädännössä olevia aukkoja sekä tahallisten että tahattomien päästöjen osalta. Öljyvahingoista vastuussa olevat eivät enää voi väistää velvollisuuksiaan. Jatkotoimenpiteet: On saavutettava yhteisymmärrys ehdotuksesta direktiiviksi, jolla otetaan käyttöön seuraamukset merten pilaantumisvahinkojen aiheuttajia vastaan (kun komission on ehdotuksen antanut). Toiminnasta vastaavat: Euroopan parlamentti ja neuvosto (poliittinen yhteisymmärrys Kreikan puheenjohtajakauden aikana). 2.2.3. Euroopan kansainväliset aloitteet Euroopan varustamojen kontrollissa on vain 34 % maailman laivastosta. Suuri osa aluksista purjehtii yhteisön ulkopuolisen maan lipun alla, jolloin niihin sovelletaan kyseisen maan lakia. Kostas Simitikselle osoittamassaan kirjeessä puheenjohtaja Prodi muistutti, miten tärkeää on, että Euroopan unioni voi muuttaa perusteellisesti asennoitumistaan maihin, jotka ovat poliittisesti vastuussa öljyvahinkojen aiheuttamista taloudellisista ja ekologisista tuhoista. Erityisesti on kyse maista, jotka mukavuuslipun tai puutteellisen valvonnan kautta sallivat, että vaaralliset ja epäkelvot alukset voivat liikennöidä vapaasti kansainvälisillä vesillä. Prodi mainitsi erityisesti, että komissio voisi ehdottaa neuvostolle suorien toimenpiteiden toteuttamista näitä maita vastaan, koska useimmilla niistä on läheiset suhteet unioniin. 2.2.3.1. Euroopan yhteisön aktiivinen tuki Kansainväliselle merenkulkujärjestölle IMOlle Komissio antoi neuvostolle 9. huhtikuuta 2002 suosituksen Euroopan yhteisön liittymisestä IMOon, jotta Euroopan unionin voisi osallistua täysipainoisesti tiukempien kansainvälisten meriturvallisuussääntöjen laadintaan ja hyväksymiseen. Kuten Kööpenhaminassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto muistutti, unionin pitäisi olla johtavassa asemassa kansainvälisessä toiminnassa etenkin IMOssa meriturvallisuuspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi. Jatkotoimenpiteet: Ehdotus on käsiteltävä nopeasti. Toiminnasta vastaa: neuvosto. 2.2.3.2. Pyynnöt soveltaa yhteisön meriturvallisuuslainsäädäntöä kansainvälisesti Komissio on pyytänyt naapurimaita, erityisesti Venäjää ja Välimeren alueen kumppanimaita, ottamaan Euroopan unionin kanssa tekemiensä sopimusten puitteissa käyttöön EU:n toimenpiteitä vastaavat toimenpiteet, joilla kielletään raskaan polttoöljyn kuljettaminen ja poistetaan yksirunkoiset öljysäiliöalukset käytöstä nopeutetussa tahdissa. Jatkotoimenpiteet: On vietävä asiaa eteenpäin yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa ja lisäksi neuvoteltava Venäjän kanssa öljysäiliöalusten liikennöinnistä jääoloissa. Toiminnasta vastaavat: komissio ja jäsenvaltiot. 2.2.3.3. Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimus Euroopan unionin on tehtävä aloite Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen tarkistamiseksi, jotta EU:n rannikkovaltiot voisivat suojautua paremmin (myös 200 meripeninkulman yksinomaisella talousvyöhykkeellä) ympäristölle vaarallisten ja turvallisuusnormien vastaisten alusten kauttakulun aiheuttamilta riskeiltä. Jatkotoimenpiteet: On saatava neuvostolta valtuudet neuvotella yleissopimuksen tarkistamisesta. Toiminnasta vastaa: komissio. Tällä välin tarvitaan Euroopan unionin koordinoitua toimintaa niiden (erityisesti Ranskan esittämien) pyyntöjen tueksi, joiden tarkoituksena on, että IMO ottaisi tämän kysymyksen nopeasti käsiteltäväkseen. Tavoitteena on yksilöidä ja suojella alueita, jotka ovat erityisen vaaranalaisia muun muassa resurssiensa ja liikenteen erityisluonteen vuoksi. Toiminnasta vastaavat: jäsenvaltiot. 2.2.3.4. Paremmat korvaukset pilaantumisvahinkojen uhreille Kansainvälisen merenkulkujärjestö IMO järjestää 12.-16. toukokuuta 2003 diplomaattikonferenssin öljyvuotojen uhrien kolmannen korvaustason luomiseksi. Komissio on Ranskan ja Espanjan kanssa toimittanut IMOlle asiakirjan, jossa ehdotetaan kokonaiskorvauksen ylärajan (jonka alapuolelle jäävissä vahingonkorvauksissa varustamo ei voi rajoittaa vastuutaan) nostamista 185 miljoonasta eurosta 1 miljardiin euroon. Jatkotoimenpiteet: On saatava asialle kaikkien IMOn jäsenvaltioiden tuki. Toiminnasta vastaavat: jäsenvaltiot. Jos tähän ei päästä, annetaan välittömästi ehdotus asetukseksi, jolla on määrä perustaa vuoden 2003 loppuun mennessä erityinen eurooppalainen yhden miljardin euron rahasto neuvoston 6. joulukuuta 2002 antaman sitoumuksen mukaisesti. Toiminnasta vastaa: neuvosto. 2.2.3.5. Siviilioikeudellinen vastuu Komissio on ehdottanut kansainvälisen öljyvahinkojen vastuu- ja korvausjärjestelmän muuttamista siviilioikeudellista vastuuta koskevan kansainvälisen yleissopimuksen (CLC-sopimuksen) mukaisesti siten, että pilaantumisvahingon aiheuttajat olisivat taloudellisesti vastuussa vahingosta. Helmikuun 3. ja 7. päivänä pidetyssä kokouksessa puollettiin tarvetta tarkistaa siviilioikeudellisen vastuun järjestelmää, mutta ei määritetty tarkistamiselle tarkempia suuntaviivoja eikä aikataulua. Jatkotoimenpiteet: On saatava asialle IMOn jäsenvaltioiden aktiivinen tuki. Toiminnasta vastaavat: jäsenvaltiot. Jos tähän ei päästä, komissio ehdottaa Euroopan unionille ja sen uusille jäsenvaltioille omaa vastuu- ja korvausjärjestelmää. 3. Yhteisön rahoituksen ja teknisten voimavarojen käyttö välittömiä korjaamistoimia ja taloudellisen toimintakyvyn ennallistamista varten 3.1. Euroopan aluekehitysrahasto EAKR Kun on kyse öljyvahinkojen seurausten korjaamisesta jäsenvaltioiden alueilla, asianomaiset viranomaiset voivat turvautua EAKR:n osarahoitukseen vuosiksi 2000-2008 varattujen määrien rajoissa. Tällöin otetaan huomioon taloudellisen kehityksen päätavoitteet ja suljetaan pois vakuutusten kattamat kustannukset. Tavoite 1: Galiciaa koskevasta toimenpideohjelmasta (2000-2006) vastaavat viranomaiset käyttävät ohjelmaan sisältyvää toimenpidettä, jolla osarahoitetaan joidenkin uimarantojen puhdistamista. Myös muita toimenpiteitä voidaan käyttää onnettomuuden seurausten - myös muiden kuin ympäristöseurausten - torjumiseen, koska hallinnoinnista vastaava viranomainen voi mukauttaa jäljellä olevaa ohjelmaa ja osoittaa enemmän resursseja kyseisentyyppisen toimintaan niiden määrien rajoissa, jotka sisältyvät ohjelmaan toimintalinjoittain. Komissio on halukas auttamaan Espanjaa ja aikoo tätä varten mukauttaa rakennerahasto-ohjelmaa mahdollisimman pian. Tätä päätöstä ei voida tehdä ennen kuin ne tekniset ratkaisut, joita sovelletaan hylkyyn ja tiettyjen vaikeapääsyisten rannikoiden puhdistamiseen, ja niiden kustannukset ovat paremmin tiedossa. Tavoite 2: Öljyvuodon vaikutusten torjumiseksi rannikoilla EAKR-rahoitusta voidaan käyttää uimarantojen puhdistamiseen, jos kyseiset rannat ovat tukikelpoisia alueen tavoite 2 -ohjelmissa. Aquitainen alueella tämä pätee Baskialueen rannikkoon lukuun ottamatta Biarritzin uimarantoja. Suuri osa Poitou Charenten alueen rannikosta kuuluu tavoite 2 -kohdealueisiin. Lisäksi tavoite 2 -ohjelmaa voidaan jo nyt käyttää matkailun tukikampanjoiden rahoitukseen koko alueella. Jatkotoimenpiteet: Toimenpideohjelmaa on muutettava tarvittaessa. Toiminnasta vastaavat: asianomaiset jäsenvaltiot / toimivaltaiset viranomaiset (pyynnöt) ja komissio (hyväksyntä). 3.2. Koheesiorahasto Espanjan viranomaiset voivat halutessaan hakea koheesiorahastosta tavanomaisin menettelyin tukea Espanjan yksinomaiselle talousalueelle uponneen hylyn edellyttämiin toimiin. Vaikka Espanjan ympäristö painopisteinä vuosina 2000-2006 ovat jätehuolto, puhdistus ja hankinnat, maassa on aiemmin osarahoitettu useita rannikoiden uudistamishankkeita. Tämän vuoksi komissio voi asian tutkittuaan hyväksyä ohjelman muuttamisen ja siihen lisättävät uudet hankkeet, jos Espanjan viranomaiset tätä pyytävät. Espanjalle koheesiorahastossa vuosiksi 2000-2006 osoitettu vielä sitomatta oleva määrä on yhteensä noin 6 200 miljoonaa euroa. Jatkotoimenpiteet: Komission on muutettava ohjelmaa tarvittaessa kyseisen jäsenvaltion pyynnöstä. Toiminnasta vastaavat: asianomainen jäsenvaltio (pyyntö) ja komissio (hyväksyntä). 3.3. Yhteisön aloite INTERREG III (valtioiden välinen ohjelmalohko) Komissio on ilmoittanut kyseisille Atlantin rannikolla sijaitseville jäsenvaltiolle, että ennaltaehkäisy-, valvonta- ja ennallistamistoimia, kuten Prestigen tankkien tukkimista tai tyhjentämistä, voidaan tukea valtioiden väliseen ohjelmalohkoon kuuluvista INTERREG-ohjelmista (rahoitus EAKR:sta), koska kyseiset toimet ovat luonteeltaan selvästi valtioiden välisiä. Näitä ohjelmia, joista voidaan jo nykyisellään myöntää rahoitusta tällaisiin toimiin 23 miljoonaan euroon saakka, voidaan mukauttaa tarpeen mukaan. Jatkotoimenpiteet: Jo käytössä olevia ohjelmia voidaan käyttää 23 miljoonaan euroon saakka. Toiminnasta vastaavat: asianomaiset jäsenvaltiot. Tämän lisäksi ohjelmia voidaan tarvittaessa mukauttaa. Toiminnasta vastaavat: kyseinen jäsenvaltio (pyyntö) ja komissio (hyväksyntä). 3.4. Kalatalouden ohjauksen rahoitusväline KOR / tuki vesiviljelijöille, kalastajille ja nilviäisten kasvattajille Neuvosto hyväksyi 20. joulukuuta 2002 asetuksen erityistoimenpiteistä, joiden tarkoituksena on maksaa korvauksia Prestigen haverin aiheuttamasta öljyvahingosta kärsineille espanjalaisille kalastajille, alusten omistajille sekä nilviäisten kasvattajille ja vesiviljelijöille. Asetuksen myötä voidaan erityisesti myöntää nilviäisten kasvattajille ja vesiviljelijöille tukea, jota maksetaan toiminnan tilapäisen lopettamisen takia. Tähän asti vain kalastajat ovat voineet saada tätä tukea. Lisäksi vahingoittunutta kalastus- ja vesiviljelykalustoa voidaan kunnostaa tai uudistaa varoilla, jotka saadaan käyttöön kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) varojen uudelleenallokoinnin myötä. Yhteisö on hyväksynyt, että Espanja käyttää rahoituksen täydennyksenä osan myös niistä varoista (30 miljoonaa euroa), jotka ovat vapautuneet käyttöön sen vuoksi, että Marokon kanssa ei ole tehty kalastusalan sopimusta. Jatkotoimenpiteet: Jos vahinkojen suuruus todennetaan, komissio on valmis antamaan neuvostolle Ranskan pilaantuneiden alueiden osalta samanlaisen ehdotuksen kuin Galician osalta (KOR-varojen allokointia koskevien säännösten soveltamisalan laajentaminen). Toiminnasta vastaa: asianomainen jäsenvaltio. 3.5. Euroopan unionin solidaarisuusrahasto Euroopan unionin solidaarisuusrahasto (EUSR) perustettiin vuonna 2002. Siitä on tarkoitus antaa nopeaa apua luonnontuhojen uhreiksi joutuneille ihmisille ja alueille. Ei ole vielä päätetty, voidaanko tästä rahastosta myöntää tukea Prestigen onnettomuuden vuoksi [8]. [8] Neuvoston asetus (EY) N:o 2012/2002, annettu 11. marraskuuta 2002, Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta. Tarvittavan tukimäärän suuruus edellyttäisi rahaston oikeusperustan muuttamista. Komissio on valmis antamaan tätä koskevan ehdotuksen neuvostolle. Muutosehdotus noudattelisi komission syyskuussa 2002 antaman alkuperäisen ehdotuksen periaatteita. Siinä voitaisiin esittää muun muassa, että solidaarisuusrahasto kattaisi ihmisen aiheuttamat ja luonnontuhot, että toimintakynnystä alennettaisiin (nykyisellään 3 miljardia euroa tai 0,6 % asianomaisen jäsenvaltion BKT:stä) ja että lisätään 3 artiklassa määriteltyjä tukikelpoisia toimia siten, että niihin kuuluisivat ennaltaehkäisevät toimet, joiden tarkoituksena on minimoida meneillään olevan tai uhkaavan onnettomuuden vahinkoja. Jatkotoimenpiteet: On tutkittava Espanjan viranomaisten esittämän pyynnön hyväksyttävyys ja ehdotettava EUSR-asetuksen muuttamista. Muussa tapauksessa luotava erityisväline. Toiminnasta vastaavat: asianomainen jäsenvaltio (lisätiedot) ja komissio (tietojen tutkiminen ja ehdotuksen tekeminen). 3.6. Uusien teknologioiden tutkimus Ympäristövaikutuksiin kohdistuvat tutkimustoimet sisältyvät tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin kuudennessa puiteohjelmassa ensisijaiseen aihealueeseen "Kestävä kehitys, globaalimuutos ja ekosysteemit". Työohjelma kattaa vuodesta 2003 lähtien yhteiskunnan, talouden, biodiversiteetin ja luontotyyppien väliset yhteydet sekä lieventämis- ja ennallistamisstrategiat. Vuonna 2004 on määrä kehittää malleja, joiden avulla voidaan mitata ympäristön pilaantumisen vaikutuksia veteen ja vesiekosysteemeihin. Jatkotoimenpiteet: On ehdotettava, että vuoden 2004 työohjelmaan sisällytetään uusia tutkimustoimia, joiden kohteena ovat saastuttavia aineita sisältäviin hylkyihin kohdistuvat toimet (aihealueen osio "Kestävä pintaliikenne"), ja että ajoneuvojen elinkaaren käsitettä laajennetaan siten, että se kattaa hylkyyn kohdistuvat toimet onnettomuustapauksessa (nykyisellään se kattaa vain pintaliikenneajoneuvojen huollon ja katsastuksen). Toiminnasta vastaa: komissio [9]. [9] Ehdotettujen osa-alueiden sisällyttämiselle tarvitaan ohjelmakomiteoiden hyväksyntä, ja rahoitettavat hankkeet valitaan ehdotuspyyntöjen yhteydessä tehtävän arvioinnin perusteella. 3.7. Pilottihankkeet ja muut toimet Komission puheenjohtaja Prodi otti 17. tammikuuta 2003 päivätyssä kirjeessään esille, että lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä voitaisiin toteuttaa myös muita yhteisön toimia kyseisten jäsenvaltioiden ponnistelujen tueksi. Näitä toimia olisivat esimerkiksi pilottihankkeet ja erityistoimet. Pilottihankkeiden toteuttaminen ei edellytä erityistä oikeusperustaa. Ne voidaan kuitenkin sisällyttää talousarvioon enintään kahdeksi varainhoitovuodeksi, eikä niiden kokonaismäärä voi ylittää 32 miljoonaa euroa/vuosi (kaikki otsakkeet ja toimintalohkot yhteenlaskettuna). Komissio edistää myös aloitteita [10], joilla parannetaan alusten rakentamiseen ja korjaukseen kohdistuvaa innovointia ja tutkimusta ja edistetään tiukempia ympäristö- ja turvallisuusstandardeja. [10] Esim. "Leadership 2015". Jatkotoimenpiteet: EU:n toimielin (komissio, Euroopan parlamentti tai neuvosto) voi ehdottaa tarvittavia pilottihankkeita. 3.8. Pilaantumisen torjunta ja ympäristön ennallistaminen 3.8.1. Ympäristövaikutusten arviointi Komissio aikoo ympäristövaikutusten arviointia koskevan yhteistyön puitteissa (johon on osoitettu vain vähän budjettivaroja) varata 300 000 euroa kyseisen öljyvuodon ympäristövaikutusten arvioinnin ja seurannan rahoitukseen. Jatkotoimenpiteet: On tehtävä osarahoitusta koskeva ehdotus ja hakemus. Vastuutaho: asianomainen jäsenvaltio. 3.8.2. Ympäristövahinkojen korjaaminen ja niistä maksettavat korvaukset Komissio tekee kesäkuuhun 2003 mennessä arvion siitä, olisiko nykyisiä lainsäädännöllisiä ja poliittisia välineitä (erityisesti ympäristön mutta myös terveyden, tutkimuksen, kalatalouden ja aluekehityksen alalla) mukautettava, jotta voidaan minimoida tällaisten onnettomuuksien riski sekä niiden aiheuttamat (välittömät ja pitkän aikavälin) vahingot. Erityisesti on otettava huomioon, että saatetaan tarvita muita toimenpiteitä, jotta kärsitystä ekologisesta vahingosta voitaisiin maksaa riittävät korvaukset, koska tämänhetkinen kansainvälinen järjestelmä ei tarjoa riittäviä korvauksia ympäristövahingoista. Komissio antoi 23. tammikuuta 2002 ehdotuksen direktiiviksi, joka koskee sellaisista ympäristövahingoista maksettavia korvauksia, joita kyseisissä jäsenvaltioissa voimassa olevat kansainväliset yleissopimukset eivät kata [11]. [11] KOM(2002) 17 lopullinen, 23.1.2002. Jatkotoimenpiteet: On käynnistettävä lainsäädännöllisten ja poliittisten välineiden arviointi osana meriympäristön suojelu- ja säilyttämis strategiaa [12]. [12] KOM(2002) 539 lopullinen, 2.10.2002. Toiminnasta vastaa: komissio. On hyväksyttävä ehdotus direktiiviksi, joka koskee sellaisista ympäristövahingoista maksettavia korvauksia, joita kyseisissä jäsenvaltioissa voimassa olevat kansainväliset yleissopimukset eivät kata. Toiminnasta vastaavat: Euroopan parlamentti ja neuvosto. 3.8.3. Pilaantumisen torjuntaresurssien yhteiskäyttö ja kokemusten vaihto Komissio on ympäristöneuvoston 9. joulukuuta 2002 tekemien päätelmien mukaisesti ryhtynyt toimiin kehittääkseen verkon, jossa voidaan vaihtaa kokemuksia öljyvuotojen aiheuttamasta ympäristön pilaantumisesta. Tämä perusteilla oleva verkko mahdollistaa sen, että kansalliset asiantuntijat ovat myös muiden jäsenvaltioiden käytössä. Näin voidaan kehittää paikallista asiantuntemusta, verrata käytössä olevia eri torjuntatekniikoita ja tutkia pelastuspalvelujen ja muiden toimivaltaisten elinten soveltamia menetelmiä. Jatkotoimenpiteet: On tehtävä päätös, jolla taataan tälle verkolle rahoitus (maalis-huhtikuussa 2003). Toiminnasta vastaa: komissio (maalis-huhtikuussa 2003) 4. Päätelmät Tästä kertomuksesta käy ilmi, miten määrätietoisesti Euroopan komissio pyrkii yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa mobilisoimaan kaikki rahoitukselliset ja tekniset voimavarat Prestigen onnettomuuden uhrien avuksi. Komissio pyrkii myös siihen, että Euroopan unionin käytössä on tarvittavat välineet, joiden avulla se voi tulevaisuudessa suojautua tällaisilta onnettomuuksilta. Kyse on riittävästä lainsäädännöstä ja valppaasta kansainvälisestä toiminnasta. Komissio pyrkii näillä tulevilla lainsäädännöllisillä ja hallinnollisilla ehdotuksilla kokonaisvaltaiseen strategiaan, joka kattaa ennaltaehkäisyn, korjaamistoimet ja seuraamukset ja johon kaikki osapuolet osallistuvat.