•ft w* EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 05.12.1995 
KOM(95) 435 lopuli. 
KOMISSION KERTOMUS 
TIETO- JA YHTEISTYÖVERKKOJEN 
TULEVA TOIMINTA OSANA 
YRITYSPOLITIIKKAA 

SISÄLLYS 
TIETO- JA YHTEISTYÖVERKKOJEN TULEVA TOIMINTA OSANA 
YRITYSPOLITIIKKAA 3 
JOHDANTO 3 
1. TALOUDELLINEN TOIMINTAYMPÄRISTÖ VAHVISTAA VERKKOJEN 
TARPEELLISUUDEN MUUTTAMALLA PERUSTEELLISESTI YRITYSTEN 
VÄLISIÄ SUHTEITA 3 
2. VERKOSTOJÄRJESTELMÄN KASVAVA MERKITYS 4 
3. TEHTÄVÄ YHTEISÖN POLITIIKASSA 6 
4. TÄMÄ KERTOMUS PERUSTUU TIETO- JA YHTEISTYÖVERKKOJEN 
LAAJAAN KARTOITUKSEEN JA ILMENTÄÄ YHTEISTÄ TAHTOA 
JATKAA JA TEHOSTAA TOIMINNALLISIIN PÄÄMÄÄRIIN LIITTYVÄÄ 
TOIMINTAA UUDESSA TOIMINTAYMPÄRISTÖSSÄ 7 
ENSIMMÄINEN OSA 8 
VERKOSTOJEN TAUSTA JA PÄÄMÄÄRÄT 8 
I VERKOSTOJEN TAUSTA 8 
1.1. EURONEUVONTAKESKUKSET (E1C) 8 
1.2. YRITYSTEN YHTEISTYÖVERKOSTO (BC-NET) 8 
1.3. YRITYSTEN YHTEISTYÖKESKUS (BRE) 9 
II. VERKOSTOJEN PÄÄMÄÄRÄT 9 
11.1. EURONEUVONTAKESKUKSETKO 9 
11.2. YRITYSTEN YHTEISTYÖVERKOSTO (BC-NET) 10 
11.3. YRITYSTEN YHTEISTYÖKESKUS (BRE) 11 
TOINEN OSA 12 
VERKOSTOJEN NYKYTILANNE 12 
I. EIC-VERKOSTON ORGANISAATIO 12 
1.1. VERKOSTON RAKENNE - KOHDERYHMÄ 12 
1.2. KESKUSYKSIKÖN TARJOAMAT PALVELUT 13 
1.3. JÄSENIEN TARJOAMAT PALVELUT LOPPUKÄYTTÄJILLE 13 
II. YHTEISTYÖVERKOSTOT 14 
11.1. BC-NET. 14 
11.2. BRE-VERKKO 17 
III. VERKOSTOJEN RAHOITUS 18 
111.1. EIC-VERKOSTON RAHOITUS 18 
111.2. BC-NET-JA BRE-VERKOSTOJENRAHOITUS 19 
IV VERKOSTOJEN VÄLINEN SYNERGIA 20 
KOLMASOSA 21 
"VERKOSTOJEN ARVIOINTI JA TOIMINTANÄKYMÄT" 21 
I. JÄSENTEN SUORITTAMA VERKOSTOJEN ARVIOINTI 21 
1.1. E1C-VERKOSTO 22 
1.2. BC-NET-VERKOSTO 24 
1.3. BRE-VERKOSTO 26 
II. TOIMINTANÄKYMÄT 27 
11.1. E1C-VERKOSTO 27 
11.2. BC-NET-VERKOSTO 35 
11.3. BRE-VERKOSTO 40 
III. VERKOSTOJEN VÄLINEN SYNERGIA 41 
111.1. YRITYSPOUTllKKAAN UITTYVIEN VERKKOJEN SYNERGIA 42 
111.2. YHTEISÖN TOIMIEN SYNERGIA 43 
111.3. YRITYSPOUTllKKAAN UITTYVIEN VERKKOJEN JA MUIDEN KOMISSION 
TIETOVERKKOJEN SYNERGIA 44 
111.4. YRITYSPOUTllKKAAN UITTYVIEN VERKKOJEN SEKÄ KANSALUSTEN JA 
ALUEELUSTENVERKKOJENSYNERGIA 44 
JOHTOPAATOKSET 46-47 
TIETO- JA YHTEISTYÖVERKKOJEN TULEVA TOIMINTA 
OSANA YRITYSPOLITIIKKAA 
JOHDANTO 
Sisämarkkinat tulivat voimaan 1 päivänä tammikuuta 1993. On kuitenkin selvää, etteivät 
markkinat ole pelkästään oikeudellinen kehys; todelliset, useimpien yritysten osalta 
monikansallisiin kauppasuhteisiin perustuvat sisämarkkinat vaativat syntyäkseen siksi vielä 
paljon aloitteita ja aikaa. 
Kaikkia asianosaisia toimijoita on näin ollen kannustettava toimintaan, jossa sisämarkkinoille 
luontainen laaja-alainen yhtenäisyys toteutuu joka tasolla. 
Koko yhteisön alueelle perustetuilla paikallisilla verkoilla on näin ollen olennainen, yhä 
tärkeämmäksi tuleva tehtävä yritysten eurooppalaisuuden edistämisessä ja niiden 
valmistelemisessa maailmanlaajuiseksi kehittyvän talouden haasteisiin. 
Talouden nopean kehityksen ja sen rakenteellisten muutosten kannalta verkostoja on 
välttämätöntä mukauttaa ja lujittaa samanaikaisesti, niin että verkkojen toiminnan 
väistämättömään kapillaarisuuteen pystytään vastaamaan tarkoituksenmukaisesti. 
1. TALOUDELLINEN TOIMINTAYMPÄRISTÖ VAHVISTAA VERKKOJEN 
TARPEELLISUUDEN MUUTTAMALLA PERUSTEELLISESTI YRITYSTEN 
VÄLISIÄ SUHTEITA 
Pitkään kestäneen taantuman jälkeen voidaan todeta, että Euroopan ja koko maailman talous 
on nyt laajenemassa voimakkaasti. 
Kehityksen taustalla ovat ennen kaikkea sisämarkkinoiden toteutuminen, siirtyminen yleisesti 
markkinatalouteen itäblokin romahtamisen jälkeen sekä Uruguayn kierroksella aikaansaatu 
maailmankaupan avautuminen. 
Tämän seurauksena lähes kaikki maat ovat näin hyväksyneet vapaan talouden pelisäännöt, ja 
rakenteelliset uudistukset tuovat mukanaan uusia haasteita, joita ovat erittäin laajojen 
markkinoiden syntyminen Aasiaan, Latinalaiseen ja Keski-Amerikkaan sekä Keski- ja Itä-
Eurooppaan ja Välimeren alueelle. 
Laajentumis- ja yhteistyömahdollisuudet ovat erittäin merkittäviä, ja niiden ansiosta Euroopan 
ja koko maailman talouden näkymät ovat varmasti suotuisimmat 1960-luvun jälkeen. Suotuisaa 
kehitystä tukee vielä talouden kehittyminen maailmanlaajuiseksi sekä tuotannon että 
kauppavaihdon osalta. Uruguayn kierroksella äskettäin tehty sopimus nopeuttaa entisestään 
tätä suuntausta. 
On kuitenkin ilmeistä, että suuri osa yrityksistä ei vielä ole täysin valmiita panostamaan uuteen 
tilanteeseen sen vaatimalla tavalla tai hyödyntämään uusia mahdollisuuksia. Yrityshenkeä ja -
kulttuuria on siksi kannustettava niin, että yritykset pystyvät mittavasti hyödyntämään 
markkinoiden kehitystä ja sen tuomia tilaisuuksia. 
Tässä yhteydessä on syytä painottaa aina tärkeitä tiedotus- ja yhteistyötehtäviä, joilla autetaan 
yrityksiä määrittelemään menestykselliset strategiat kilpailukyvyn säilyttämisessä. 
Lisäksi vahvistamalla verkostojen eri jäsenten välisen yhä voimallisemman yhteistyön 
vaikutuksia tällä toiminnalla lujitetaan Euroopan unionin eri alueiden yritysten taloudellista ja 
sosiaalista yhteenkuuluvuutta. 
2. VERKOSTOJARJESTELMAN KASVAVA MERKITYS 
On syytä korostaa komission alullepaneman verkostojärjestelmän oleellista merkitystä 
yrityspolitiikassa. 
Järjestelmä perustuu välittäjiin, jotka ovat suoraan yhteydessä talouden toimijoihin ja jotka näin 
ollen pystyvät parhaiten vaikuttamaan niihin. Tämä lähestymistapa tukeutuu olemassa oleviin 
elimiin ja välttää näin toimintojen päällekkäisyyttä täysin toissijaisuus- ja 
tehokkuusperiaatteiden mukaisesti. 
Nämä yhteistyökumppanit vastaavat huomattavista investoinneista, oli sitten kyse 
euroneuvontakeskusten paikallisista yksiköistä, BC-NETin yritysneuvojista tai yritysten 
yhteistyökeskusten kirjeenvaihtajista. Toisaalta rakenteiden ja strategioiden moninaisuuteen 
liittyvä epäyhtenäisyys antaa aihetta painottaa ennen kaikkea toimintatapojen sopeuttamista 
verkostojen toimintaperiaatteisiin; lopullista tuotetta ei pyritä niinkään määrittelemään 
yhdenmukaisesti, vaan tämä tehtävä kuuluu jäsenille. 
Kumppanuus, kannustaminen ja aktivointi muodostavat hallinnan pääkohdat, joiden avulla 
omat voimavarat pystytään hyödyntämään sitä paremmin, mitä laajemmin kulut jaetaan 
yhteisön ja paikallisen tason välillä. Näin yhteisön "vipuvaikutuksen" avulla voidaan 
monikansallisten tiedotus- ja yhteistyötoimien kehittämiseen saada huomattava määrä 
kumppaneita kaikilla osallistumisen tasoilla. 
Tämän lähestymistavan strateginen tavoite on asettaa pk-yritysten eli kohdeasiakkaiden 
käyttöön paikallinen neuvonta- ja tuki-infrastruktuuri, joka toimii hyvin monikansallisissa 
taloudellisissa olosuhteissa kaikkialla yhteisössä ja yhteisön ulkopuolella. Yhteisön tehtävänä 
on huolehtia välittäjien toiminnan tukemisesta, samalla kun on tärkeää, että jäsenvaltioiden 
osaksi tulee luoda sekä julkisen tuen että neuvonnan laadun kannalta parhaat mahdolliset 
palveluinfrastruktuurit. Jäsenvaltioiden ja komission yhtenäisen toiminnan ansiosta on 
mahdollista parantaa tietojenvaihtoa sopivista toimintamuodoista, jotka liittyvät sekä yritysten 
toimintaympäristöön että yritysten perustamisen ja kehittämisen kannalta tehokkaisiin 
tukitoimenpiteisiin. 
On huomattava, että yhteisöllä oli vielä muutama vuosi sitten vain vähän pienten ja 
keskisuurten yritysten monikansallisen tiedotuksen ja yhteistyön asiantuntijoita, jotka olisivat 
pystyneet toimimaan monikansallisessa ympäristössä. 
Yhteisö on toiminnallaan parantanut tämän tärkeän asiantuntijaryhmän tunnettuutta, edistänyt 
yrityksiä tukevien asiantuntijoiden lukumäärän kasvua sekä tukenut todellisen eurooppalaisen 
yrityskulttuurin luomista. Tällainen suuntaus on kuitenkin uusi ja vielä kaukana 
pääkilpailijoiden, etenkin amerikkalaisten, käytännöstä, jolle on ominaista, että yrittäjät 
turvautuvat yleisesti yritysneuvojiin ja asianajajiin. 
Ensimmäisenä tieto- ja yhteistyöverkoista perustettiin BRE vuonna 1973, sen jälkeen EIC 
vuonna 1987 ja BC-NET vuonna 1988. Aikajärjestys vastaa toiminnan järjestämistä toimien 
vaikeusasteen mukaan. BRE:n palvelu on alusta alkaen ollut hyvin yksinkertaista, ja se on 
vaatinut suhteellisen pieniä valmisteluinvestointeja. EIC:t sitä vastoin vaativat 
monimutkaisempia yksiköitä laajaan ja täsmälliseen tiedotukseen. 
BC-NETin tutkimukset ovat monitahoisempia, ja näin ollen investointien on oltava suuria 
erityisesti tutkimusvaiheessa ja osapuolien kumppanuussopimuksia valmisteltaessa. 
Tämä tausta selittää sen, miksi verkot ovat jossain määrin päällekkäisiä; tärkeintä on kuitenkin 
asiakkaan eli yrityksen tarpeiden tyydyttäminen. 
Yritysten kohtaamien uusien haasteiden pitäisi kannustaa kartoittamaan yksityiskohtaisemmin 
erilaisia palveluita, jotka liittyvät kaikkia jäseniä kiinnostavaan laatupolitiikkaan. Tällä 
menettelytavalla saadaan myös lisäarvoa. 
Verkostojärjestelmää käytetään vastedes mallina muille yhteisön toimille, sillä se yhdistää 
erittäin konkreettisesti kaikki kyseeseen tulevat toimijat sovittujen tavoitteiden saavuttamiseksi. 
Yhdistämällä paikalliset, alueelliset, kansalliset ja yhteisön voimavarat sekä tukemalla toimintaa 
järjestelmä mahdollistaa yhä useampia yrittäjiä käsittävän kriittisen massan muodostumisen. 
Onkin oleellista aikaansaada yhdistävällä ja avoimella lähestymistavalla uusiin tarpeisiin 
laadullisesti mukautuva järjestelmä. Verkostojärjestelmä perustuu siten vapaaehtoiseen 
osallistumiseen sekä laadullisten ja rahallisten panosten asettamiseen yhteiseen käyttöön 
Euroopan unionin ja tiettyjen edelläkävijäasemassa olevien toimijoiden välillä; kyseeseen 
tulevat yrityksiä tukevat julkiset ja julkisella sektorilla osittain toimivat laitokset sekä yksityiset 
toimijat. 
Järjestelmällä on voitu tehdä toimia kohderyhmille tunnetuksi merkittävässä määrin, joskaan ei 
vielä riittävästi, sekä levittää uusimpia tutkimuksia ja raportteja (Gallup-kysely, Ernst & 
Youngin sekä Grant Thorntonin kertomukset). Näin on mahdollista hankkia tietoyhteiskunnan 
kannalta olennainen, verkostojen hallintaa ja valvontaa koskeva pätevyys. Tässä tarkoituksessa 
VANSin (Value Added Network Service) kaltaisten yhteisten teknologisten tukivälineiden 
käyttö tulisi laajentaa kaikkiin verkkoihin, jolloin nämä mahdollisuudet voitaisiin hyödyntää 
laajasti. 
Eurooppalaista verkostojärjestelmää ei voida korvata kansallisen tason toiminnalla, vaikka 
sekin on tärkeää ja toivottavaa. 
3. TEHTÄVÄ YHTEISÖN POLITIIKASSA 
EIC-tietoverkko (euroneuvontakeskus) sekä BC-NET- (yritysten yhteistyöverkko) ja BRE-
yhteistyöverkot (yritysten yhteistyökeskus) ovat yrityspolitiikan kulmakiviä yhteisön 
kasvunäkymien parantamisessa, kuten on määrätty neuvoston 14 päivänä kesäkuuta 1993 
tekemässä päätöksessä yhteisön monivuotisesta toimintaohjelmasta pk-yritysten tukemiseksi. 
Tieto- ja yhteistyöverkkojen tulevaa toimintaa koskevan kertomuksen viitekehyksenä on oltava 
tuote-, kohderyhmä- ja rahoitustutkimus, mukaan lukien uusimpiin arviointikertomuksiin 
perustuvat yrityksen tulorahoitustutkimukset. 
Euroopan unionin perustamissopimuksessa ja etenkin sen 130 artiklassa on verkostojen 
perustamisesta alkaen painotettu yhteisön ja jäsenvaltioiden toimintaa yhteisön teollisuuden 
kilpailukyvyn kannalta tarpeellisten edellytysten turvaamiseksi; erityisesti pyritään edistämään 
yhtäältä yritysten, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten, aloitteille ja kehittämiselle 
suotuisaa toimintaympäristöä kaikkialla yhteisössä, ja toisaalta yritysten välistä yhteistyötä. 
Näistä tavoitteista johtuu tiedotustoiminnan ja yritysten kumppanuuden kehittämisen tärkeys. 
Valkoisessa kirjassa kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä painotetaan näitä ensisijaisia 
alueita sekä pk-yritysten merkitystä kilpailutekijänä; lisäksi siinä tuodaan esille niin tiedotuksen 
kuin yhteistyön merkitys ja valmistellaan näin pk-yritysten ja käsiteollisuuden yhteisen 
tukiohjelman toteutumista.1 
Tämä komission esittämä ja neuvoston päätöslauselmallaan 10 päivänä lokakuuta 19942 
hyväksymä ohjelma painottaa yhteisön, jäsenvaltioiden ja välitysyksiköiden välisen uuden ja 
laajennetun kumppanuuden tärkeyttä kaikilla tasoilla pk-yrityksille myönnettävän tuen laadun 
parantamiseksi. Tällöin olemassa olevia verkostoja ei kuitenkaan laajenneta vain mekaanisesti, 
vaan suhteiden tiiviys on yhteydessä myös jäsenten tarkoituksenmukaiseen lukumäärään. 
4. TAMA KERTOMUS PERUSTUU TIETO- JA YHTEISTYÖVERKKOJEN 
LAAJAAN KARTOITUKSEEN JA ILMENTÄÄ YHTEISTÄ TAHTOA JATKAA 
JA TEHOSTAA TOIMINNALLISHN PÄÄMÄÄRIIN LHTTYVÄÄ TOIMINTAA 
UUDESSA TOIMINTAYMPÄRISTÖSSÄ. 
Tämän verkostojen tulevaa toimintaa koskevan kertomuksen perustana ovat nykyinen tilanne ja 
mahdollisten kehityssuuntien kriittinen tarkastelu, minkä jälkeen esitetään ensisijaiset 
päämäärät uudessa toimintaympäristössä sekä niiden toiminnalliset ja rahoitukselliset 
seuraukset. 
1 KOM(94) 207 lopullinen 3 päivänä kesäkuuta 1994 
2EYVL N: o C 294, 22.10.1994 
ENSIMMÄINEN OSA 
VERKOSTOJEN TAUSTA JA PÄÄMÄÄRÄT 
I VERKOSTOJEN TAUSTA 
/. /. EURONEUVONTAKESKUKSET (EIC) 
"Yritysten eurotietokanavat" -koehanke oli yksi kuudesta pk-yrityksiä tukevaan 
toimintaohjelmaan kuuluvasta suurhankkeesta; neuvosto hyväksyi ohjelman periaatteen 3 
päivänä marraskuuta 1986. 
Ohjelman konkreettisissa toimissa painotetaan erityisesti yhteisöä koskevan tiedon levittämistä 
eurotietokanava-koehankkeen avulla. 
Syyskuusta 1987 saman vuoden loppuun mennessä yhteisön alueelle oli perustettu yhteensä 39 
euroneuvontakeskusta (Euro Info Centre, EIC), jotka oli valittu tiukan 
tarjouspyyntömenettelyn perusteella. 
Komission maaliskuussa 1988 neuvostolle ja Euroopan parlamentille antamassa tiedonannossa 
todetaan koehankkeen tulosten olleen myönteisiä ja esitetään hankkeen laajentamista 
käsittämään noin 200 keskusta. Neuvosto hyväksyi hankkeen laajentamisen 30 päivänä 
kesäkuuta 1988. Laadun arviointia koskevan kertomuksen hyväksymisen jälkeen laadittiin 
laajentamisohjelma, jonka avulla neuvontakeskusten lukumäärä voitiin tarjouspyynnön jälkeen 
nostaa 187:ään (5 päivänä kesäkuuta 1989 annettu tiedonanto) sekä 14 sivupisteeseen; näiden 
lisäksi perustettiin vielä seitsemän euroneuvontakeskusta Saksan uusiin osavaltioihin, yksi 
Kreikkaan sekä yksi Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, jolloin keskusten lukumäärä nousi 
yhteensä 210:een. 
Vuonna 1994 Euroopan talousalueella avattiin viisi EIC:tä, jolloin keskusten lukumäärä nousi 
215:een. Verkostoa täydennetään parhaillaan uusissa jäsenvaltioissa sekä Euroopan 
talousalueen valtioissa, minkä jälkeen toimintansa aloittaa vielä noin kolmekymmentä uutta 
neuvontakeskusta. 
Verkostoa on lisäksi laajennettu 15:llä kirjeenvaihtokeskuksella (EICC) Keski-ja Itä-Euroopan 
maissa sekä Välimeren alueella. 
1.2. YRITYSTEN YHTEISTYÖVERKOSTO (BC-NET) 
BC-NET-verkon (Business Cooperation Network) toiminta alkoi vuonna 1988, ja sillä 
edistetään yritysten tavoitteellista yhteistyötä. Sen oli myös määrä vastata tarpeisiin, joihin 
yritysten yhteistyökeskukset eivät pystyneet vastaamaan; näitä ovat turvautuminen 
ammattimaisiin neuvojiin, yhteistyömuotojen nopea käsittely sekä luottamuksellisuus. 
Verkko toimi aluksi kokeiluna heinäkuun 1988 ja heinäkuun 1990 välisen ajan, ja syksyllä 1990 
eli vajaat viisi vuotta sitten siirryttiin lujittamis- ja kehittämisvaiheeseen. 
Perustamisensa aikaan BC-NETissä ei tehty eroa eri yhteistyömuotojen välillä, vaan verkon 
tarkoituksena oli valmistaa yrityksiä Euroopan sisämarkkinoiden avautumiseen. Myöhemmin 
on kehitetty uusia vuorovaikutteisen neuvonnan muotoja, joissa otetaan huomioon etenkin 
teknisen ja teknologisen yhteistyön erityispiirteet. Parhaillaan arvioidaan tietokantapalvelimeen 
liittyvää kokeilua toiminnan mahdolliseksi laajentamiseksi muille yhteistyön alueille. 
13. YRITYSTEN YHTEISTYÖKESKUS (BRE) 
Vuonna 1973 perustetulla ja vuonna 1990 toimintansa uudelleen aloittaneella yritysten 
yhteistyökeskuksella (Bureau de Rapprochement des Entreprises, BRE) on seuraavat 
ominaisuudet: 
• avoin järjestelmä, joka mahdollistaa yhteistyömahdollisuuksia koskevan tiedon laajan 
levityksen; 
• joustavan toiminnan ansiosta yrityksillä ja verkon kirjeenvaihtajilla on suora yhteys 
keskukseen sen palvelujen hyödyntämiseksi kulloistenkin tarpeiden mukaisesti - yritysten 
Euroopan komission kanssa allekirjoittaman sopimuksen ja sen sisältämien palvelujen 
käyttöä koskevien sääntöjen rajoissa. 
BRE:stä, on tullut käyttäjiään hyvin palveleva, kansainvälinen..tietojenvaihtokeskus, jonka 
toiminta on koko ajan laajentunut sen käynnistyttyä uudelleen vuonna 1990. Keskuksella on 
merkittävä osuus ensimmäisissä yhteydenotoissa, ja se soveltuu uusien ja kehittyvien 
markkinoiden alkuvaiheelle ominaisiin yksinkertaisiin rakenteisiin. 
n. VERKOSTOJEN PAAMAARAT 
III. EURONEUVONTAKESKUKSET (EIQ 
n. 1.1. Euroneuvontakeskusten tärkein tehtävä on auttaa yrityksiä näkemään 
sisämarkkinoiden riskit ja mahdollisuudet sekä tukea yritysstrategioiden mukauttamista 
tilanteen mukaisesti. 
Verkoston alkuperäinen tehtävä oli tiedottaa yrityksille yhteisön politiikan linjoista, 
yhteisön ohjelmista, vuonna 1993 avautuvien markkinoiden mahdollisuuksista sekä 
jatkuvasti muuttuvien markkinoiden riskeistä: tarpeesta sopeuttaa tuotteet entistä 
avoimempien ja lisääntyvään kilpailuun perustuvien markkinoiden mittasuhteisiin, 
innovaatiosta, uusien markkinoiden ja kauppakumppaneiden etsimisestä ja niin edelleen. 
Käytännöllisesti katsoen jokaisella Euroopan alueella on nykyisin oma 
euroneuvontakeskuksensa, joka toimii paikallisyksikön suojissa; tämä taustalaitos on 
yleensä kauppakamari, ammattikunta, alueellinen elin tai järjestö (pankit ym.). 
10 
Yli puolella neuvontakeskuksista on lisäksi omia verkostoja. Tällaisia toimipisteitä on 
Euroopan alueella yhteensä noin 5 000. 
Neuvontakeskusten kanssa harjoitettavan yhteistyön välityksellä yritysten paikallisen 
kehittämisen hyväksi työskentelee eri puolilla yhteensä noin 6 000 henkilöä. 
II.1.2. Verkoston kehitys: erikoistuminen, yritysten palvelu/neuvonta ja hallinto. 
Koska EIC:t pyrkivät tärkeimmän tehtävänsä mukaisesti yritysten kumppanina olemaan 
selvillä sisämarkkinoiden lainsäädännön eri osa-alueista, monen ElC.n toiminta on saanut 
uusia ulottuvuuksia. Jotkut euroneuvontakeskuksista ovat erikoistuneet hyvinkin 
selkeästi ja ovat yhteydessä muihin jo olemassa oleviin verkostoihin, kuten Centres Relais 
ja Cli, seuraavilla alueilla: 
• julkiset hankinnat 
• verotus 
• eurooppalainen tutkimus ja kehitys 
• ympäristölainsäädäntö 
• rakennerahastot 
• kumppanuuksien tukeminen ym. 
Tämä asiantuntemus ilmenee monina uusina palveluina, joiden avulla ElC.t tukevat 
yrityksiä aloilla, joilla pk-yritysten on usein vaikea yksin toimia. 
Esimerkkinä voidaan mainita monet euroneuvontakeskusten tuottamat ja levittämät 
ohjelmistot, joilla julkisten hankintojen tarjouskilpailut saadaan entistä sujuvammiksi. 
Ympäristönsuojelun edistämisen osalta eräät EIC:t ovat valmistaneet pk-yritysten 
tarpeisiin kätevän ympäristövaikutusten arviointivälineen, jonka avulla ne voivat kehittää 
itselleen strategian ympäristöalalla. 
II.2. YRITYSTEN YHTEISTYÖVERKOSTO (BC-NET) 
BC-NETille vuonna 1988 annettu tehtävä oli vähintään 250 yritysneuvojaa käsittävän verkon 
perustaminen ja toiminnan aloittaminen; kaikista jäsenvaltioista valitaan yhteistyöstä vastaavat 
yritysneuvojat yhteistoimintamenettelyyn kutsumalla (EYVL N:o C 224/2, 21.8.1987). Tällä 
verkostolla pyritään kehittämään yritysten ja alueiden välistä yhteistyötä yhteisössä ja sen 
ulkopuolella, etenkin tuomalla yhteistyömahdollisuudet keskustietojärjestelmään, jossa 
yritysprofiileja verrataan toisiinsa (matching). Yksityiset yhtiöt eivät tarjoa tätä palvelua. 
11 
Yritysten yhteistyöverkko tarjoaa pk-yrityksille täyden tuen, jossa kumppaneiden etsiminen on 
vain yksi näkökohta. Kumppaneiden etsiminen voi olla vastaus erityiseen yhteistyötarpeeseen, 
ja yhteyksiä voidaan luoda kaikilla toiminta-aloilla ja kaikkiin yhteistyön muotoihin 
(rahoituksellinen, kaupallinen, teollinen ja teknologinen yhteistyö). Etsinnällä voidaan 
täydentää vertailuvaihetta levittämällä kohdennettuja viestejä (Flash profiles) yritysneuvojille, 
jotka pystyvät löytämään mahdolliset kumppanit. 
Yrityskumppaneiden etsimistä edeltää usein yrityksen tilanteen ja strategisten vaihtoehtojen 
tutkimus. BC-NETin tarjoama kehitysohjelma perustuu toiminnan aktivoimiseen ja viestintään 
verkon välityksellä sekä pyrkimykseen kehittää järjestelmä entistä käyttäjäläheisemmäksi. 
Samanaikaisesti on jatkettu ohjelman maantieteellistä laajentamista ja synergian lisäämistä 
muiden yhteistyökumppaneiden etsimiseen tarkoitettujen hankkeiden kanssa (INTERPRISE, 
Europartenariat). 
II.3. YRITYSTEN YHTEISTYÖKESKUS (BRE) 
Yritysten yhteistyökeskus toimii paikallisella tasolla kirjeenvaihtajien välityksellä, joita on 
kaikissa jäsenvaltioissa ja useissa kolmansissa maissa. BRE pyrkii pk-yritysten tarjoamia 
yhteistyömahdollisuuksia koskevan tiedon levittämiseen ja vaihtoon laajan avoimen verkoston 
avulla. Kirjeenvaihtajat puolestaan varmistavat yhteistyötarjouksien edistämisen levittämällä ne 
edelleen laajalle alueelle haluamillaan tavoilla. 
Järjestelmän avulla yrityksillä on tarvittaessa mahdollisuus suoriin yhteyksiin kirjeenvaihtajiin 
tukeutumisen vaihtoehtona. Näin pienimmät yritykset sekä käsiteollisuuden yritykset voivat 
kokeilla monikansallista yhteistyötä mahdollisimman edullisesti. 
12 
TOINEN OSA 
VERKOSTOJEN NYKYTILANNE 
On huomattava, että komissiolla ja jäsenvaltioilla on institutionaalisella tasolla erilliset tehtävät 
verkkojen hallinnossa. 
Tässä yhteydessä on korostettava jäsenvaltioiden tiivistä yhteenliittymää; niiden tulee hyväksyä 
hallintokomitean3 välityksellä verkkojen suuntaviivat, vuosittainen talousarvio sekä kausittaiset 
kehitysarviot. Tämä onkin osoitus julkishallinnon osapuolten aktiivisesta kumppanuudesta pk-
yritysten saattamisessa eurooppalaiselle tasolle. 
Seuraavassa esitetään komission sekä verkkojen hallinnosta vastaavien välitysportaiden välinen 
tehtäväjako. 
I. EIC-VERKOSTON ORGANISAATIO 
IL VERKOSTON RAKENNE - KOHDERYHMÄ 
1 päivänä tammikuuta 1995 EIC-verkon koostumus oli seuraava: 215 euroneuvontakeskusta 
sekä lisäksi uusiin jäsenvaltioihin perustettavat keskukset ja kirjeenvaihtokeskukset. 
EIC:t ovat osa julkisia tai yksityisiä elimiä, ja ne ovat jatkuvasti yhteydessä yrityksiin. Kyseiset 
elimet allekirjoittavat komission kanssa vuosittain uusittavan sopimuksen, joka ohjaa kaikkia 
keskinäisiä suhteita. 
Strategisen päämäärän mukaan verkoston tärkeimmän kohderyhmän muodostavat yritykset ja 
ennen kaikkea pk-yritykset. 
Kun muita erikoistuneita tietolähteitä ei ole ollut, EIC:t ovat palvelleet myös muita 
kohderyhmiä. 
Vuodesta 1989 1 päivään tammikuuta 1995 mennessä oli käsitelty yhteensä 1 190 548 
kysymystä, joista 285 252 vuonna 1994. 
Pääosa kysymyksistä tulee suoraan yrittäjiltä (50%), yritysneuvojilta ja julkisilta laitoksilta 
(20%), muilta neuvontakeskuksilta (15%) sekä yksityishenkilöiltä (13%). 
3Perustettu 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun päätöksen N:o 93/379/ETY 4 artiklan nojalla (EYVL N:o L 
161, 2.7.1993) 
13 
Suurin osa katsoo, että neuvontakeskusten tulisi keskittyä yksinomaan yrityksiin, kun taas 
vähemmistö (etenkin Irlannin paikallisyksiköt) on sitä mieltä, että jatkossakin olisi käsiteltävä 
esimerkiksi opiskelijoilta, tulevilta yritysjohtajilta, tulevia kysymyksiä. Neuvontakeskusten ja 
niiden taustalaitosten asiakasyritysten lukumäärästä on myös arviointeja. 
1.2. KESKUSYKSIKÖN TARJOAMAT PALVELUT 
Palveluihin kuuluvat erityisesti seuraavat alueet: 
• kattava valikoima yhteisöä koskevia julkaisuja 
• aiheen mukaan järjestetyt tiedonhallintatuotteet, jotka auttavat raakatiedon tulkinnassa 
• neuvontakeskusten välittämiin kysymyksiin vastaavien tiedottajien (Information Officers) 
palvelut 
• yhteys yhteisön tietokantoihin 
• verkoston toiminnan laajamittainen ohjaaminen, johon kuuluu keskusten henkilökunnan 
jatkuva koulutus yhteisöön liittyvillä aloilla 
• tietoliikenneverkon luominen verkoston tueksi ja järjestelmän ylläpito (Work station, 
VANS); 
• paremman laadun tukeminen, johon kuuluu sertifioinnin ja laatunormien edistäminen. 
Toiminnan operationaalisesta osuudesta vastaavat ulkopuoliset sopimusosapuolet silloin, kun 
se ei kuulu julkisten palvelujen tehtäviin. 
Avoimuuden ja osallistumisen edistämiseksi verkostoa edustaa neuvoa-antava valvontaryhmä 
(Monitoring), johon kuuluu jokaisesta maasta kaksi tai kolme vaihtuvaa jäsentä. Lisäksi jäsenet 
kokoontuvat oma-aloitteisesti keskustelemaan yhteistä etua koskevista asioista kansallisella 
tasolla. 
1.3. JÄSENTEN TARJOAMAT PALVELUT LOPPUKÄYTTÄJILLE 
Verkoston jäsenten rakenteet ja strategiat ovat moninaiset, kuten jo aiemmin on todettu. Siksi 
tässä yhteydessä on vaikea esitellä yksityiskohtaisesti kaikki yrityksille tarjotut palvelut. 
Jokainen palvelu sisältää aina yksityiskohtaista tietoa lainsäädännöstä sekä yhteisön ohjelmiin ja 
politiikkaan osallistumisesta. 
Euroneuvontakeskusten toiminta ei ole ainoastaan erityisistä kysymyksistä johtuvaa tiedotusta, 
vaan pyrkimystä yrityksiä kiinnostavaan yleiseen tiedotukseen esimerkiksi julkaisujen avulla. 
14 
Lisäksi EIC:t kehittävät edelleen tuki- ja neuvontatointa, jolla sekä ohjataan yrityksiä että 
tuetaan niiden strategioita. 
Tehtäviensä täyttämiseksi EIC:t voivat olla yhteistyössä seuraavien tahojen kanssa: 
• taustalaitosten muut palvelut (näin voidaan "eurooppalaistaa" koko rakenne, laajentaa 
paikallisten palvelujen tarjontaa sekä tehostaa tiedotusta) 
• neuvontakeskusten kirjeenvaihtajien eri tahoista muodostuvat alueelliset verkostot 
(paikallisyhteisöt, ammattiryhmittymät, yliopistot, tutkimuslaitokset, lehdistö ym.) 
• aluehallinto (jonka tehtävänä on tiedottaa kansallisista säädöksistä, valvoa niiden 
täytäntöönpanoa ja opastaa yhteisön menettelyissä yhdessä alueellisten viranomaisten 
kanssa). 
Näin voidaan pelkkien kyselyihin vastaamisen lisäksi saada aikaan seuraavaa: 
• yhteisön ja kansallisten tietojen yhdistäminen (välttämätön sisämarkkinoiden täydelliseksi 
toteuttamiseksi) 
• keskustelu paikallisista, maantieteellisistä tai alakohtaisista ongelmista 
• yhteistyömahdollisuuksien tutkiminen ja erityisten hankkeiden suunnittelu sopivien 
kumppaneiden-kanssa mahdollisimman ripeästi. 
Yhteistyö johtaa esimerkiksi taloutta koskevien paikallisten kokousten, erityisten 
kampanjoiden, seminaarien ja koulutustapahtumien järjestämiseen, monikansallisiin 
kumppanuuksiin, yhteistyöhön tarjouspyyntöihin vastaamisessa ja niin edelleen. 
Alkuperäisten odotusten vastaisesti tieto on osoittautunut vaikeaksi markkinoida sellaisenaan, 
ja käyttäjät pitävät sitä julkisena palveluna. Tämä taas on johtanut kasvavan kysynnän johdosta 
lisäarvotuotteiden syntyyn, joka euroneuvontakeskusten taustalaitosten oikeudellisen tilanteen 
mukaan voi antaa aihetta palvelujen hinnoitteluun. Verkoston käytäntöjen yhdenmukaistamista 
ei siis ole vielä saatu päätökseen. 
Vaikka toiminnan kehys onkin samanlainen kaikissa EIC:issä, euroneuvontakeskusverkostossa 
on nykyisin huomattavia eroja toiminnasta saatujen tulojen määrän suhteen: keskimäärin 
ainoastaan 18% EIC:n toimintakuluista saadaan erilaisten laskutuksien, toisin sanoen 
laskutuksen, jäsenyyden ja sponsoroinnin kautta, mutta jotkut euroneuvontakeskukset -
esimerkiksi Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa - kattavat nykyisin jopa yli 50% 
toiminnallisista kustannuksistaan laskutuksilla. 
II. YHTEISTYÖVERKOSTOT 
III. BC-NET 
II. 1.1. VERKOSTON RAKENNE - KOHDERYHMÄ 
1 päivänä tammikuuta 1995 verkosto muodostui 397 yritysneuvojasta, joista 365 toimi 
Euroopan unionin alueella ja 32 kolmansissa maissa yhteensä 39 eri maassa. 
15 
BC-NET-verkoston neuvojat ovat yritysneuvontaan erikoistuneita yksityisiä tai julkisia 
elimiä: konsultti-ja asianajotoimistoja, pankkeja, kauppakamareja, ammatillisia järjestöjä 
jne. Yksityinen sektori muodostaa verkoston suurimman ja jatkuvasti kasvavan osan; 
yksityisen sektorin neuvojia on 58%, kun taas julkisen sektorin osuus on 29% ja julkisella 
sektorilla osittain toimivien osuus on 13%. 
Yritysneuvojat allekirjoittavat Euroopan komission kanssa vuosittain uusittavan 
sopimuksen, jossa määritellään niiden tehtävien kehykset. Neuvojien valinnassa on ollut 
lähtökohtana kyky pystyä vastaamaan asiantuntevasti yritysten monikansallisen 
yhteistyön tarpeisiin. 
Yritysneuvojat sitoutuvat noudattamaan ammattisäännöstöä, jossa määrätään 
yhteistyömahdollisuuksien käsittelyä koskevista periaatteista. Koska yritysneuvojilla on 
kokemusta kansainvälisistä suhteista, ne auttavat teknisten, oikeudellisten, hallinnollisten 
ynnä muiden ongelmien lisäksi monikansallisessa yhteistyössä esiintyvien kulttuuristen ja 
kielellisten erojen hallitsemisessa. 
Kohderyhmänä ovat yritykset, etenkin pk-yritykset, verkon strategisen päämäärän 
mukaisesti. 
Kauppakumppanuuteen perustuvan kansainvälistymis- ja eurooppalaistumispäätöksen 
tehneiden yritysten esittämät kysymykset voidaan käsitellä tarkoituksenmukaisesti 
jatkuvasti kasvavan jäsenistön pätevyyden ja yhteistyöverkoston kehittymisen ansiosta. 
Vuodesta 1988 lähtien 1 päivään tammikuuta 1995 saakka on järjestelmään tuotu 
yhteensä 85 576 profiilia. Vuonna 1994 keskusyksikkö on vastaanottanut neuvojien 
valmistelemia yhteistyöprofiileja yli 10 000. 
Sekä vuonna 1994 että vuonna 1993 voidaan havaita vähenemistä aikaisempiin vuosiin 
nähden, mikä johtuu palvelujen hinnoittelun käyttöönottamisesta; tällä hetkellä uusien 
profiilien väheneminen on pysähtynyt. 
Eri yhteistyömuotoja tutkittaessa voidaan lisäksi havaita, että tekninen yhteistyö on 
kasvanut jatkuvasti (32 prosentilla vuonna 1994), mikä on osoitus teollisuusalojen 
merkityksestä. 
IL 1.2. KESKUSYKSIKÖN TARJOAMAT PALVELUT 
Keskusyksikön toimet on kehitetty seuraavan tavoitteen mukaisesti: aluksi toiminta 
rajoittui vain tiedonhallintatyökaluun, jossa yhteistyökyselyitä käsiteltiin vertaillen 
(matching); myöhemmin toimia laajennettiin verkoston kannustamis- ja 
aktivointitoimintoon, mukaan lukien Euroopan etujen mukainen yleinen tiedotus ja 
käytännön yhteistyöhön liittyvä koulutus. 
16 
Keskusyksikkö ottaa toiminnassaan huomioon BC-NETin kehittämisstrategian, jossa 
painotetaan entistä voimakkaampaa ryhmien alakohtaista erikoistumista. 
Apuna on myös Tekniikka ja laatu -tukipalvelupiste yhteistyöprofiileiden kehittämiseksi 
ja niiden laadun valvomiseksi sekä eri alojen ja maantieteellisten alueiden 
kohdentamiseksi. 
Nämä palvelut sovitetaan yritysneuvojien tarpeisiin aktiivisessa ja säännöllisessä 
yhteistyössä neuvoa-antavan valvontakomitean (Monitoring) kanssa, johon kuuluu noin 
50 jäsentä, sekä verkoston jäsenten mahdollisimman laajojen kokouksien avulla, joista 
esimerkkinä ovat vuonna 1994 komission aloitteesta pidetyt kansalliset kokoukset. 
Näiden ensisijaisten toimien lisäksi kiinnitetään huomiota etenkin seuraaviin, laadukkaan 
kumppaneiden etsinnän kannalta merkittäviin toimiin: 
• säännöllinen tarkistus (screening) verkoston toiminnassa, jolloin kulloinkin vähiten 
toimivat jäsenet poistetaan verkostosta (luonne, lukumäärä ja laatu) 
• henkilökohtaiset tapaamiset yritysneuvojien kanssa käytössä olevien voimavarojen ja 
toimintatapojen paremmaksi arvioimiseksi 
• keskusyksikön suorittama yhteistyöprofiilien analysointi yhteistyön esteiden ja 
alkuvaiheen puutteiden määrittelemiseksi 
• kansalliset kokoukset, joilla tuetaan yhteisiä pyrkimyksiä laadun parantamiseksi ja 
edistämistoimien tukemiseksi 
• verkoston jäsenten koulutus. 
IL1.3. YRITYSNEUVOJIEN TARJOAMAT PALVELUT 
Yritysneuvojat tarjoavat moninaisia palveluja - tehtäviensä, päämääriensä ja yritysten 
tarpeiden mukaisesti - auttaakseen yrityksiä kumppaneiden etsinnän eri vaiheissa: 
• yrityksen tilanteen määrittely soveltuvan strategian kehittämiseksi etenkin Euroopan 
tasolla 
• strategian määrittely erityisesti monikansallisen yhteistyön kautta 
• mahdollisen kumppanin varsinainen etsintä, jossa otetaan huomioon kumppanin laatu, 
verkoston avulla ja muilla eri keinoilla 
• yritysten tukeminen ja neuvonta yhteistyösopimuksen tekemistä koskevien 
neuvottelujen aikana. 
Jokainen yritysneuvoja voi ohjata asiakkaana olevan yrityksen muiden verkoston jäsenten 
puoleen sen mukaan, minkälaista asiantuntemusta tarvitaan. Tämä on niiden tiiviiden 
suhteiden ansiota, jotka ovat syntyneet yhteisen toimintavälineen käytössä. 
17 
II.2. BRE-VERKKO 
11.2.1. VERKOSTON RAKENNE-KOHDERYHMÄ 
1 päivänä tammikuuta 1995 verkosto muodostui 461 kirjeenvaihtajasta, joista 352 toimi 
Euroopan unionin alueella ja 109 kolmansissa maissa 59 eri maassa. 
Kirjeenvaihtajat allekirjoittavat komission kanssa vuosittain uusittavan sopimuksen, jossa 
määritellään erityisesti näiden edustajien tärkeimmät tehtävät tarjousten paikalliseksi 
levittämiseksi ja edistämiseksi. 
Kohderyhmän muodostavat yritykset, erityisesti pk-yritykset. 
Tärkeimpien ominaisuuksiensa ja erityisesti yrityksille mahdollisen suoran verkostoon 
pääsyn ansiosta BRE soveltuu erityisen hyvin ensimmäisten yhteistyöyhteydenottojen 
edistämiseen. Tämä on erityisen tärkeää pienille yrityksille ja käsiteollisuusyrityksille. 
Vuonna 1994 verkostoon jätettiin 7 629 yhteistyöprofiilia; profiilien määrä on jatkuvasti 
kasvanut, ja 1.4.1990 lähtien niitä on käsitelty yli 24 000. 
11.2.2. KESKUSYKSIKÖN TARJOAMAT PALVELUT 
Keskusyksikkö vastaanottaa kaikki joko edustajilta tai suoraan yrityksiltä tulleet 
yhteistyökyselyt ja -tarjoukset. 
Keskusyksikkö vastaa kyselyiden ja tarjousten esittämisestä standardimuodossa ja 
kääntämisestä, ennen kuin ne levitetään verkoston jäsenille. 
Noin viisikymmentä verkoston jäsentä käsittävä valvontaryhmä (Monitoring) edistää 
kirjeenvaihtajien kanssa käytävää säännöllistä vuoropuhelua, ja lisäksi järjestetään 
kansallisia kokouksia, useimmiten komission aloitteesta, sekä erilaisia tapaamisia 
erityisesti suurten yhteistyökumppanuustapahtumien yhteydessä Euroopan unionin 
alueella tai sen ulkopuolella (Europartenariat, MedPartenariat). 
18 
11.2.3. KIRJEENVAIHTAJIEN TARJOAMAT PALVELUT 
Kirjeenvaihtajat vastaavat yhteistyötarjousten julkaisemisesta joko merkittävissä 
talouslehdissä tai ammattilehdissä. Julkaiseminen on kokonaan kirjeenvaihtajien 
vastuulla, ja sillä luodaan verkoston kehitykselle ja tunnettuudelle hyvä perusta. 
BRE:n kirjeenvaihtajat edistävät näin merkittävästi kansainvälistä yhteistyötä, joka on 
todellinen valtti talouden kehittyessä maailmanlaajuiseksi. Hyvä esimerkki on vuodesta 
1993 alkaen ollut BRE:n toiminta Kiinan nopeasti kehittyvillä markkinoilla. 
ffl. VERKOSTOJEN RAHOITUS 
III.1. EIC-VERKOSTON RAHOITUS 
Talousarvion B5-320 kohdan perusteella rahoitetut 9 300 000 ecua vuonna 1994 olivat noin 25 
prosenttia verkoston kokonaiskustannuksista; jäljelle jäävän osuuden rahoittivat pääasiassa 
taustalaitokset, jonka lisäksi tulevat erilaiset tulot (laskutus, sponsorointi, valtiontuet ym.). On 
huomattava, että EICC:t (kirjeenvaihtokeskukset) eivät saa suoraan komissiolta minkäänlaista 
rahoitustukea. 
Komission rahoitustuki EIC-keskusten toiminnalle vuonna 1994 oli 4,6 miljoonaa ecua. 
Kyseessä on palkkio, jonka edellytyksenä on EIC:n sitoutuminen laatupolitiikkaan ja jonka 
tarkoituksena on: 
• välttää valintojen keskittyminen ainoastaan rahoituskykyisiin asiakkaisiin 
• varmistaa perustietojen levittäminen euroneuvontakeskusten välityksellä, mitä 
tietotekniikan markkinoiden toimijat eivät pidä kannattavana 
• varmistaa alueiden yritysten antama palaute. 
Tässä yhteydessä on syytä painottaa paikallisyksiköiden usein esille tuoma perustelu: vaikka 
Euroopan komission suora tuki voi vaikuttaa pieneltä verrattuna EIC:n keskimääräiseen 
talousarvioon, yksiköt pitävät tukea tärkeänä takuuna kumppanuudesta, jonka avulla on 
mahdollista saada tukea muista tulolähteistä (paikallisilta ja alueellisilta viranomaisilta sekä 
yksityisiltä sponsoreilta). 
Keskusjärjestelmällä on käytössään ulkopuolisten neuvonantajien ryhmä, jonka keskimääräiset 
kustannukset ovat vuosittain 3,5 miljoonaa ecua talousarvion B5-320 kohdan mukaisesti. 
19 
I1I.2. BC-NET-JA BRE-VERKOSTO JEN RAHOITUS 
BC-NETin ja BRE.n kustannuksien kokonaismäärää on vaikea arvioida yritysneuvojien tähän 
tarkoitukseen käyttämien varojen moninaisuuden takia; yritysneuvojat vastaavat kaikista 
yritysstrategioiden ja yhteistyöhankkeiden tutkimiseen ja tukemiseen liittyvistä kustannuksista. 
Talousarvion B5-320 kohdan perusteella maksettu rahasumma on ollut kahden viime vuoden 
aikana vuosittain alle miljoona ecua riippumatta maksullisista palveluista saaduista tuloista. 
Tällä summalla rahoitetaan ulkopuolisen henkilökunnan kulut, jotka liittyvät tiukasti BC-NET-
ja BRE-verkkojen ylläpitoon, tietotekniikan kehitykseen ja ohjelmistotukeen. 
BC-NET- ja BRE-verkostoiUa on yhteinen ulkopuolinen keskusryhmä, jonka toiminta 
muodostuu etenkin yleisestä hallinnosta, koulutuksesta, koodauksesta ja tietotekniikan 
kehittämisestä; tämä on paras mahdollinen järjestely erityisesti kustannusten ja voiton 
vastaavuuden sekä moitteettoman varainhoidon kannalta. Näiden varojen osuus on 
BC-NETissä arviolta 65% ja BRE:ssä 35%. 
BC-NET- ja BRE-verkkojen hallintoa ja kehittämistä koskevat kustannukset on liitetty 
talousarvioon komission vastuulle vuonna 1990, jolloin BRE:n toiminta käynnistettiin 
uudelleen ja jolloin BC-NET oli lujittamis- ja kehittämisvaiheessa. Tätä strategiaa on jatkettu, 
vaikka verkostot ovatkin laajentuneet; sekä tiheyteen että maantieteelliseen kattavuuteen 
liittyvä laajentuminen on vastaus yritysten tarpeisiin, ja se on lisännyt keskusrakenteen työtä 
huomattavasti. 
BC-NETin unionin ulkopuolisiin teollisuusmaihin suuntautuva laajenemispolitiikka, joka on 
vuodesta 1993 alkaen saanut I pääosaston myöntämää rahoitustukea etenkin kolmansien 
maiden jäsenten koulutukseen, on johtanut asianosaisten valtioiden osalle tulevan kiinteän 
maksun käyttöönottoon ja "kansallisille yhteyskeskuksille" tarkoitettujen palvelujen 
maksullisuuteen. 
Maksullisuus laajennettiin 1 päivänä tammikuuta 1993 koskemaan kaikkia yhteisön 
yritysneuvojia. BC-NETin tulot vuonna 1993 olivat noin 300 000 ecua; tuloja voidaan 
hyödyntää uudelleen verkoston kehityksen tukemiseksi etenkin laadullisella tasolla. Rahallisen 
tuen lisäksi tulot toimivat myös epäsuorasti tehokkuuden mittarina, sillä kuten ulkopuolinen 
arvioija totesi vuonna 1992, "verkoston hyödyllisyys tulee lopulta ilmi vasta siinä, suostuvatko 
käyttäjät, verkoston jäsenet tai yritykset, maksamaan saamistaan palveluista". 
Maksullisten palvelujen voimaantuloa seurannut uusien yhteistyöprofiilien väheneminen 
tietojärjestelmässä heti ensimmäisenä vuonna oli odotettua, kun otetaan huomioon uusi 
toimintatapa ja muutoksen laajuus. Mutta toisaalta voidaan havaita, että vaikutukset tarjousten 
laatuun ovat olleet myönteiset keskusyksikön yhteistyöprofiilien valvonnan ansiosta vuodesta 
1993 alkaen, ja toisaalta myös yhteistyöprofiilien lukumäärä on vakiintunut vuodesta 1994 
alkaen, huolimatta jäsenten määrän vähentämiseen johtavasta tarkistuspolitiikasta. BRE:n 
palvelu sen sijaan on yhä ilmaista, mutta kirjeenvaihtajat vastaavat kokonaan ilmoituskuluista. 
20 
IV. VERKOSTOJEN VÄLINEN SYNERGIA 
Verkostojen synergia on peräisin palveluista vastaavien elinten kehittämästä monimuotoisesta 
toiminnasta sekä yhteisön verkkojen perustamisen taustasta. 
EIC:t olivat aluksi myös BC-NET-verkoston jäseniä, mikäli ne sitä halusivat. Myöhemmin 
niihin kuitenkin ryhdyttiin soveltamaan samoja verkostoon kuulumisen sääntöjä kuin muihinkin 
rakenteisiin. 
Verkostot liittyvät nykyisin toisiinsa seuraavasti: 
• 85 jäsentä kuuluu samanaikaisesti BC-NET- ja BRE-verkostoihin. 
• 42 jäsentä kuuluu samanaikaisesti BC-NET- ja EIC-verkostoihin. 
• 41 jäsentä kuuluu samanaikaisesti EIC- ja BRE-verkostoihin. 
• 69 jäsentä kuuluu samanaikaisesti EIC-, BC-NET ja BRE-verkostoihin. 
Lukuja voidaan tulkita myös toisella tavalla; voidaan tuoda esille yhteistyön aiheen merkitys, 
myös tietotekniikan alalla, tai kiinnittää huomio sekaannuksen vaaraan, joka mahdollisesti 
aiheutuisi avoimuuden puutteesta tarjottavien eri palveluiden välillä. 
21 
KOLMAS OSA 
"VERKOSTOJEN ARVIOINTI JA TOIMINTANÄKYMÄT 
I. JÄSENTEN SUORITTAMA VERKOSTOJEN ARVIOINTI 
Komission valitsema verkostojen toimintatapa ei sovellu kaikkien tulosten arviointiin, kun 
arvioinnin tärkein peruste on asiakkaiden tyytyväisyys. Kuitenkin komissiolla on ollut hyviä 
syitä pyrkiä kehittämään yhteistyötä jo olemassa olevien välitysyksiköiden kanssa, sen sijaan 
että se olisi luonut yhteisön tiedotustoimistoja, joista sillä olisi kokonaan vastuu toiminnan ja 
rahoituksen suhteen, käyttäjien saaman palvelun laatu mukaan lukien. 
Valittu menettelytapa merkitsee sitä, että komission on hyväksyttävä täysin tapa, jolla sen 
kumppanit järjestävät suhteensa lopullisiin käyttäjiin, ja että se näin jakaa yhteisössä esiintyvien 
erilaisten järjestelmien vahvuudet ja heikkoudet; vahvuudet ja heikkoudet voivat koskea 
rahavaroja ja inhimillisiä voimavaroja, yrityksille tarjottujen palvelujen kattavuutta ja palvelujen 
tunnettuutta yritysten keskuudessa. 
Tällainen käytäntö ei kuitenkaan tarkoita sitä, että komissio ei olisi kiinnostunut verkon 
paikallisyksiköiden ja käyttäjien välisistä suhteista. Kannustamalla kumppaneitaan tarvittaviin 
toimiin komissio voi päästä parhaaseen mahdolliseen tulokseen. Komissio on myös tyytyväinen 
kansallisella tasolla tehtyihin tutkimuksiin (vertaa Ernst & Youngin tutkimus Ison-Britannian 
euroneuvontakeskusten toiminnasta), joiden tulokset ovat olleet erittäin rohkaisevia. 
Komission pitäisi kuitenkin välttää puuttumista suhteisiin, joiden kaikkia ulottuvuuksia se ei 
hallitse, koska komission osuus verkoston kokonaiskustannuksista on suhteellisen vähäinen ja 
sen tehtävä kyseisten kolmen verkoston toiminnassa on vain välittävä. 
Näin ollen verkkojen tulevaan toimintaan liittyviä kysymyksiä käsitellään tässä yhteydessä 
verkostojen jäsenten tekemien arviointien perusteella. Jäsenet painottavat yksimielisesti 
jatkuvaa yhteisön toimien tarvetta tiedotuksen ja yhteistyön alalla, minkä komissio on voinut 
todeta monien yhteyksiensä kautta. Sisämarkkinoiden lainsäädäntöohjelman valmistuminen ei 
vielä tee hankkeesta yritysten jokapäiväistä todellisuutta. 
22 
Yrityksille palveluja tarjoavien välitysyksiköiden eurooppalaiselle tasolle saattamisessa ei 
myöskään ole edistytty tarpeeksi, joten komission toimet pk-yritysten kannustamiseksi näiden 
eurooppalaistumis- ja kansainvälistymispyrkimyksiä tukevan infrastruktuurin luomisessa eivät 
ole vanhentuneita. 
Osa jäsenten esittämästä arvostelusta on koskenut verkoston toimintaa, ja tätä kritiikkiä 
esitetään jäljempänä, ilman että on mahdollista antaa määrällistä tietoa kritiikin laajuudesta. 
Osasta arvostelua käy ilmi, että komission kannustamiseen perustuva menettelytapa ei ole 
riittävä, koska arvostelu ei niinkään kohdistu verkostojen toimintaan, vaan kansallisten 
tukijärjestelmien mukauttamiseen yritysten tarpeisiin soveltuviksi. Tätä keskustelua on käyty 
useissa jäsenvaltioissa, ja se on koskenut sekä yrityksille yleensä tarjottuja palveluja että pk-
yritysten sopeuttamista entistä paremmin sisämarkkinoille. 
Komissio on vastannut kritiikkiin toissijaisuusperiaatteen mukaisesti pk-yritysten ja 
käsiteollisuuden yhteisellä ohjelmalla, joka on ensimmäinen toimi yrityksille tarjottujen 
palvelujen alalla. Komissio on pyrkinyt ongelman ratkaisuun myös pk-yrityksiä koskevalla 
yhteisön aloitteella, joka mahdollistaa yhteisrahoituksen tällä alalla. 
Komissio on tyytyväinen siihen, että keskusteluissa on kaikissa tapauksissa tuotu esille 
jäsenvaltioiden merkittävä vastuu. 
Pk-yritysten eurooppalaistumista edistävän laaja-alaisen kansallisen toiminnan järjestäminen 
taas koskee suoraan komissiota. Komissio voi todeta olevansa tyytyväinen tällaisesta 
suuntauksesta ja se korostaa samalla sitä, että eurooppalaisia verkkoja koskeva järjestelmä on 
kansallisten pyrkimysten välttämätön lisä, kun huomioon otetaan kansallisten järjestelmien 
väliset tärkeät laaja-alaiset ja henkilökohtaiset suhteet, jotka komissio pystyy luomaan. 
1.1. EIC-VERKOSTO 
1.1.1. KOHDERYHMÄ-VERKOSTON RAKENNE 
Arvostelu koskee useimmiten seuraavaa: 
• jako inhimillisiltä voimavaroiltaan rikkaisiin ja köyhiin rakenteisiin, mikä voi johtaa 
verkoston kehittymiseen eri tahdissa 
• toistaiseksi liian vähän verkostojohtajia EIC-verkostossa, mikä johtaa kysynnän ja 
tarjonnan tiettyyn vastaamattomuuteen 
• EIC:iden liiallinen keskittyminen tiettyihin suuriin asutuskeskuksiin. 
23 
1.1.2. VERKOSTON LAATUPOLITIIKKA 
Tehokasta laatupolitiikkaa pidetään välttämättömänä ja sen merkitys hyvin toimivan 
verkostojärjestelmän osatekijänä tunnustetaan yleisesti. 
Arvostelu koskee useimmiten seuraavaa: 
• Laatupolitiikka perustuu yleensä pienimpään yhteiseen nimittäjään, ja politiikan 
seuraamuksia sovelletaan kangerrellen keskustelun tietyn politisoitumisen takia. 
• Arviointiperusteet ovat ominaisuuksiltaan liian byrokraattisia, mikä johtaa ElC.n 
luokitteluun "punaiseksi". 
• Keskusrakenteen antamat suuntaviivat puuttuvat, mikä johtaa paikallisyksiköiden 
omien päämäärien mukaisen hallinnon liialliseen arvostamiseen. 
/. 1.3. TIETOPALVELUT - KESKUSYKSIKÖN MERKITYS 
Keskusyksikön tarjoamien palvelujen arvostelu on koskenut usein EIC:n käytössä olevia 
tiedonhallintatuotteita. 
EIC:t arvostelevat joutuvansa yhä vastaanottamaan suuren määrän yleistä, 
kohdistamatonta tietoa ja pitävät tämän tiedon tulkintaan tarkoitettujen tuotteiden 
mukauttamista yritysten tarpeisiin riittämättömänä. Nämä tuotteet pitäisi 
neuvontakeskusten mukaan sopeuttaa paremmin eri alojen tarpeisiin, niin että niistä olisi 
suoraan hyötyä yrityksille. Keskusyksikön ja verkoston jäsenten vastuun jakautumisessa 
taas pitäisi pyrkiä vähentämään jäsenten merkitystä ja puolestaan lujittamaan 
keskusyksikön merkitystä. 
Talousarvion määrärahojen jakautumisesta keskusyksikön ja verkoston jäsenten kesken 
on sen sijaan esitetty päinvastaista arvostelua: keskusyksikölle osoitettua talousarvion 
osaa pidetään liian suurena verrattuna yhteisön neuvontakeskuksille myöntämään yleiseen 
rahoitukseen. 
1.1.4. VERKOTTUMINEN 
Useimmat paikallisyksiköt painottavat yksimielisesti verkottumisen tärkeyttä, joidenkin 
mielestä se on ajan mittaa tärkein etu EIC-verkostoon kuulumisessa. 
Verkoston jäsenten välisiä jo olemassa olevia suhteita painotetaan, mutta on myös 
arvosteltu suhteiden koskevan vain tiettyjä neuvontakeskuksia, jolloin ulkopuolelle jäävät 
ne EIC:t, jotka eivät varsinaisesti osallistu tietojenvaihtoon. 
24 
Näin ollen olisi pyrittävä kehittämään voimallisesti kaikkia horisontaalisten yhteyksien 
tuomia mahdollisuuksia, jolloin otetaan huomioon neuvontakeskusten laaja 
erikoistuminen ja uudet tehtävät, jotka ovat syntyneet entistä tiiviimmästä yhteydestä 
paikallisyksiköiden strategioihin ja rakenteisiin. 
1.1.5. EDISTÄMISTOIMET 
Palvelujen tunnetuksi tekemistä käyttäjille eli yrityksille pidetään yleisesti tärkeänä, ja 
tunnettuus onkin vielä melko vähäistä. 
Erityisesti on arvosteltu riittämätöntä paikallistason huomioonottamista 
edistämiskampanjoiden toteutuksessa, huolimatta komission toimista vuoden 1994 
aikana ja huolimatta työtehtävien paikallistasolle siirtämisessä saavutetusta edistymisestä. 
Joidenkin neuvontakeskusten mielestä komission olisi ainoastaan rahoitettava 
edistämiskampanjat, joista kansalliset verkostot muuten vastaisivat kokonaan itse. 
1.1.6. RAHOITUS 
EIC-verkoston jäsenvaltioiden hallitusten usein esittämä arvostelu koskee 
kokonaistalousarviota, jota pidetään liian suurena erityisesti tulorahoitusmahdollisuuksiin 
nähden. 
Toisaalta verkoston jäsenet ovat usein arvostelleet yhteisön neuvontakeskuksille 
myöntämää rahoitustukea liian alhaiseksi etenkin verrattuna yhteisön muihin 
verkostoihin. 
12. BC-NET-VERKOSTO 
1.2.1. KOHDERYHMÄ - VERKOSTON RAKENNE 
Verkostoa arvostellaan usein epäyhtenäisestä rakenteesta; tämä ongelma liittyy osittain 
myös verkottumisen epätasaisuuteen. 
Tämän takia huomattava määrä jäseniä toivoo, että järjestettäisiin alakohtaisia 
kokoontumisia, joissa voitaisiin syventää eri alojen yhteistyötä koskevaa asiantuntemusta. 
25 
1.2.2. VERKOSTON LAATUPOLITIIKKA 
Järjestelmään tuotujen profiilien laatua ja määrää on arvosteltu. 
Yritysneuvojien enemmistö toivoo kaikki kumppanuuden muodot käsittävän yhden 
ainoan, verkoston laadusta vastuussa olevan tukiyksikön kehittämistä. 
Komission järjestelmällistä tarkistuspolitiikkaa on jonkin verran arvosteltu; arvostelijoina 
ovat olleet ne, joiden sopimusta ei ole uusittu, ja lisäksi monet ovat samalla pyytäneet 
verkostoon kuulumisen jatkamista. 
Suurin osa yritysneuvojista puolestaan tukee tätä menettelytapaa, joka takaa ammatillisen 
pätevyyden riittävän yhtenäisyyden; jotkut pitävät kuitenkin valitettavana, että kyseisten 
kolmen verkoston päällekkäisyyden takia vastaavaa laatupolitiikkaa ei noudateta 
riittävästi EIC:n yhteistyökokouksessa. Joidenkin yritysneuvojien mielestä 
laadunvalvonnan osuutta on lujitettava, erityisesti yritysneuvojien pätevyyden ja 
yhteistyöprofiilien laadun osalta. 
1.2.3. TIETOPALVELUT- KESKUSYKSIKÖN MERKITYS 
Monet jäsenet pitävät yhteistyöprofiileihin ja niiden vertailuun (matching) perustuvaa 
käytäntöä, saatuun hyötyyn katsomatta, eräänä mutta ei ainoana yhteistyökumppaneiden 
etsinnän välineenä. 
Olisikin syytä täydentää nykyistä järjestelmää avaamalla yhteys tietokantoihin tai muihin 
tietolähteisiin, mikä olisi ratkaisu erityisesti yhteistyöprofiilien vertailumenettelyn 
väistämättömään kankeuteen; uudet yhteydet koskisivat etenkin hyvin teknisiä aloja. 
On myös arvosteltu, että keskusyksikön tehtävä suuntautuu liikaa tiedonhallintatyökalun 
käyttämiseen. Usein on moitittu tietojärjestelmän kankeutta ja sen rajoja; nämä seikat 
liittyvät sekä ohjelmiston vanhenemiseen että tarpeeseen monipuolistaa kumppaneiden 
etsimiskeinoja. 
Tästä näkökulmasta pääpaino pitäisi kohdistaa verkoston aktivointiin, joka on yhä tärkeä 
tekijä. 
Jotkut jäsenet toivovat koulutukseen ja aktivointiin liittyvän toiminnan kehittämistä 
nykyistä laajemmaksi ja pitävät keskusyksikön keinoja tähän päämäärään pääsemiseksi 
riittämättöminä. 
26 
1.2.4. VERKOTTUMINEN 
Henkilökohtaiset yhteydet verkostossa ovat verkoston jäsenille yhä tärkeämpiä nopeaa 
yhteistä toimintaa vaativien asiakirjojen käsittelemiseksi. Kuitenkin joillakin jäsenillä on 
toisinaan vaikeuksia saada jokaiselta jäseneltä odotusten mukainen vastaus. 
1.2.5. EDISTÄMISTOIMET 
Jäsenet toivovat pieniin ja keskisuuriin yrityksiin suuntautuvien edistämistoimien 
kehittämistä BC-NETin antaman tuotekuvan parantamiseksi ja laajentamiseksi, muiden 
yhteistyö- ja tiedotustoimien täydennyksenä, sekä XXIII pääosaston entistä suurempaa 
tukea tiedottamistoimille. 
Verkosto pitäisi liittää entistä paremmin edistämis- ja tiedotustoimiin yrityspolitiikan 
tasolla sekä yhteistyökumppanuuksia edistävien yleisten toimien tasolla. 
1.2.6. RAHOITUS 
Hallitusten edustajat pitävät tärkeänä tutkia kaupallisen verkon 
tulorahoitusmahdollisuuksia. 
Ottaen huomioon, että talousarvion menoja on jo pyritty pienentämään, monet 
yritysneuvojat toivovat BC-NETin erityisesti asettuvan nykyistä paremmin osaksi 
yhteisön tukipolitiikkaa, mikä olisi muiden vastaavien verkostojen mukainen ja niiden 
kanssa vertailukelpoinen menettelytapa. Lisäksi yritysneuvojat toivovat nykyisen 
hinnoittelumenettelyn ottamista uudelleen tarkasteltavaksi; hinnoittelu suosii neuvojien 
mukaan tarjouksia koskevaa neuvontaa yhteistyöprofiilien tuomisen sijaan, ja lisäksi 
hinnoittelun soveltaminen on kankeaa. 
13. BRE-VERKOSTO 
BRE:t saavat osakseen vain hyvin vähän arvostelua tai huomautuksia. Tämä on seurausta 
jäsenten jatkuvasti painottamista ominaisuuksista, joita ovat helppo verkostoon pääsy ja 
yksinkertainen toiminta. 
Kuitenkin jotkut jäsenet toivovat kirjeenvaihtajille välitettävien tietojen parempaa lajittelua sekä 
yhteistyötarjousten ja -pyyntöjen koodaukseen ja kääntämiseen käytettyjen aikojen 
lyhentämistä. 
Rahoituksen suhteen BRE ei ole saanut osakseen arvostelua. 
(Vertaa edellä kohta I.2.2.). 
27 
II. TOIMINTANÄKYMÄT 
ILL EIC-VERKOSTO 
1.1.1. KOHDERYHMÄ-VERKOSTON RAKENNE 
Hankkeen alkuvaiheessa ensisijaisena näkökohtana oli verkoston mahdollisimman suuri 
maantieteellinen kattavuus, mihin oli syynä yhteenkuuluvuuden edistäminen sekä tahto 
tuoda sisämarkkinoilla toimivia yrityksiä lähemmäksi tietolähdettä, siis komissiota. 
Keskittyminen pk-yrityksiin olisi johtanut neuvontakeskusten perustamiseen alueille, 
joilla sijaitsee tiheästi yrityksiä. Tämä heijastuu siinä, miten verkosto on todellisuudessa 
muodostunut. 
Verkoston rakenteissa on eroja; eroja on siinä, ovatko ne inhimillisten voima- ja 
rahavarojen suhteen rikkaita vai köyhiä, täyttävätkö ne Eurooppaa koskevan yleisen 
tiedotuksen tarpeen vai ovatko ne muiden rakenteiden lisänä oleva järjestelmä, joka 
pystyy antamaan näitä paremmin erityiselle kohderyhmälle suunnattua tietoa. Myös 
tällaiseen mahdollisimman suureen kattavuuteen sisältyy keskittyminen tiheille pk-
alueille, mikä johtaa euroneuvontakeskusten yliedustukseen suurissa asutuskeskuksissa. 
Mahdollisimman laajan kattavuuden aikaansaamiseksi on rinnakkain sellaisia yksiköitä, 
jotka itse asiassa ovat verkonjohtajia, sekä muita, jotka toimivat täysin itsenäisesti 
ainoastaan toimipaikkansa alueen tasolla. Viimeksi mainituilla yksiköillä on ollut erittäin 
tärkeä osuus, sillä ne ovat tehostaneet verkottumisen vaikutuksia; verkosto on voinut 
kehittyä alueita yhdistäväksi tekijäksi sen ansiosta, että toimipisteitä on siirretty 
aluetasolle, ja näin suorat yhteydet keskuksesta ja paikallisyksiköstä toiseen ovat 
mahdollisia. 
Komission samoin kuin jäsenistön erittäin suuren enemmistön mukaan tiukan 
pyramidimainen rakenne estäisi alueilta suoran yhteyden Brysseliin sekä etenkin 
horisontaaliset yhteydet Euroopan muiden alueiden kanssa. Tämä ei tarkoita sitä, etteikö 
joissakin jäsenvaltioissa olisi hyödyllistä liittää samoin perustein muita 
verkonjohtajajärjestelmiä rikastamaan koko ElC-verkostoa. 
Maantieteellistä kattavuutta tulee yhä pitää ensisijaisena periaatteena, mutta 
yhteenkuuluvuus on silti yhä tärkeä ja ajankohtainen päämäärä. Kuitenkin 
paikallisyksiköt ovat etenkin kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevan valkoisen 
kirjan julkaisemisesta lähtien pyrkineet voimakkaasti suuntaamaan neuvontakeskustensa 
toimintaa entistä enemmän pk-yritysten tiedotukseen ja tukemiseen. Jotkut yksiköt ovat 
järjestäneet uudelleen sisäistä toimintaansa tämän pyrkimyksen mukaisesti. Tämä näkyy 
myös neuvontakeskusten toimintatapojen muutoksessa siten, että keskukset pyrkivät 
perinteisten kyselyihin vastaamisen lisäksi ottamaan aktiivisesti yhteyttä yrityksiin. 
28 
Yleisestä Eurooppaa koskevasta tiedotuksesta vastaavien ja pk-yrityksiin erikoistuneiden 
euroneuvontakeskusten välille on syntynyt tietyissä tapauksissa yhteistyötä, jolla pyritään 
täydentämään näitä toimintoja. 
Tällainen yhteistyöstrategia tulisi kehittää komission muiden jo olemassa olevien 
tiedotuspisteiden ja tietoverkkojen mukaisesti. Mahdollista on silti, että tietyillä seuduilla, 
joilla tiedotusinfrastruktuuri ei ole laaja, sama elin huolehtisi samalla sekä pk-yrityksistä 
että kaikista muista kyselyistä; EIC:n ja jonkun muun yhteisön verkon toiminnot voisivat 
jopa yhdistyä siinä. Sitä vastoin joissakin maissa, joiden perinteisiin kuuluu vahva ja 
paikallistasolle hajautettu tiedotusinfrastruktuuri, yrityksiin kohdistuva yleinen 
tiedottaminen voidaan liittää kansalaisten tiedottamiseen, kun taas aktiivinen ja 
ammattimainen yritysneuvonta olisi euroneuvontakeskusten alaa. 
Komissiosta on ilmeistä, että euroneuvontakeskusten on pystyttävä valitsemaan 
joustavasti strategiansa tehtävien jakamiseksi yleisen tiedotuksen ja erityistoiminnon 
välillä, ja näin ollen EIC-verkoston rikkaus perustuu paikallisten olojen 
huomioonottamiseen. Näiden verkostossa esiintyvien erilaisten toimintatapojen johdosta 
komissio ryhtyy lujittamaan kokemustenvaihtoa keskusten välillä mahdollisimman hyvän 
yhteenkuuluvuuden takaamiseksi sekä edistämään saman alueen eri tietoverkkojen entistä 
laajempaa yhteistyötä. 
//. 1.2. VERKOSTON LAA TUPOLITIIKKA 
Verkoston rakenteessa ilmenevän tilanteiden moninaisuuden takia on välttämätöntä 
harjoittaa laatupolitiikkaa verkottumisen etujen heikkenemisen välttämiseksi. Näin ollen 
neuvontakeskusten pitää sitoutua säilyttämään laadun vähimmäistaso keskinäistä 
palvelujenvaihtoa laajentamalla, mikä on koko verkottumisen perusta. Ellei näin tehdä, 
vaarana on, että verkoston sisään syntyy suppeita verkkoja, joiden muodostuminen ei 
perustu alueen yhteistoimintaan tai yhteistä etua koskevaan aiheeseen vaan laadun 
tasoeroihin. 
Miltei kaikkien jäsenten ymmärtämä ja hyväksymä pyrkimys korkeaan laatuun on 
johtanut laatupolitiikan entistä voimallisempaan toteuttamiseen. Aluksi pyrittiin liian 
ankaraan järjestelmällisyyteen, mutta myöhemmin politiikan suuntauksena on ollut 
kannustaa ja tukea laatua parantavien toimien toteuttamista vastikkeeksi yhteisön 
rahoitustuesta. 
Lupaavista tuloksista huolimatta esiintyy edelleen vastahakoisuutta hyväksyä kokonaan 
tämän politiikan seurauksia. Seurauksena voi olla rahoitustuen epääminen, ja jos keskus 
luokitellaan jatkuvasti "punaiseksi", yksikköä voidaan pyytää harkitsemaan uudelleen 
kuulumistaan verkostoon. On selvää, että monille yksiköille, joiden yhteys paikallisiin ja 
alueellisiin rakenteisiin on tiivis mutta joiden tarve kehittyä Euroopan tasolla on tullut 
esille vasta äskettäin, vallitsevana näkökohtana on ollut rahoituksen saanti. Kuitenkin 
varsinainen haaste on tätä paljon suurempi. 
29 
Lisäksi on huomattava, että kaikki eivät hyväksy jokaiseen tapaukseen sovellettavaa 
yhtenäistä asteikkoa, sillä olot vaihtelevat alueittain. Yhtenäisestä asteikosta luopuminen 
olisi kuitenkin erittäin vahingollista verkostolle ominaisen yhteenkuuluvuuden kannalta, 
etenkin koska asteikon käytössä jo otetaan huomioon erilaiset tilanteet sekä tavoitteiden 
mukainen hallinto. 
Osa vaikeuksista johtuu epäilystä euroneuvontakeskusten laadun määrittelyä koskevia 
arviointiperusteita kohtaan. Perusteissa tuodaan esille laadun muodostavat tekijät, ja 
niissä painotetaan lisäksi keskuksen toimintaa koskevan tiivistetyn kertomuksen 
tuottamista määräajassa. Komission arviointi perustuu todellakin ainoastaan keskusten 
antamiin tietoihin eikä käyttäjätutkimuksiin. On kuitenkin syytä muistuttaa 
euroneuvontakeskusten mahdollisuudesta täydentää kertomusta vuosittain määriteltävillä 
laatutavoitteilla; tähän voidaan saada apua komission konsultilta. 
Tätä mahdollisuutta oli aluksi vaikea hyväksyä, koska neuvontakeskukset olivat tottuneet 
saamaan toimintaohjeet komissiolta eivätkä paikallisyksiköiltään. Toisinaan onkin 
esiintynyt laatutavoitteiden ja strategisten tavoitteiden välistä sekaannusta, joka liittyy 
tiedon sisältöön: viimeksi mainitut tavoitteet ovat selvästi komission alaa sikäli kuin ne 
liittyvät yhteisön nykytilanteeseen, ja laatutavoitteet taas määräytyvät paikallisten olojen 
mukaan ja ovat riippuvaisia kunkin paikallisyksikön strategiasta. 
Komissio kuitenkin myöntää luokittelun liiallisesta byrokraattisuudesta usein esitetyn 
arvostelun olevan oikeutettua ja on valmis korvaamaan kolmesti vuodessa julkaistavan 
kertomuksen kerran vuodessa julkaistavalla, sikäli kuin ElC.t hyväksyvät sitoutumisen 
tavoitteiden mukaiseen hallintoon ja sikäli kuin jäsenvaltiot ovat yksimielisiä soveltamaan 
sovittuja seuraamuksia nykyistä järjestelmällisemmin. Tässä yhteydessä olisi tarkistettava 
nykyistä politiikkaa, jossa rahoitustuki jakautuu kahteen osaan sen mukaan, miten laatua 
koskevat arviointiperusteet täyttyvät. 
Jos politiikka johtaa verkoston sisäiseen maantieteelliseen epätasapainoon, on tutkittava 
alueellisen politiikan keinoja tilanteen korjaamiseksi. 
Suurin osa paikallisyksiköistä ei kuitenkaan näytä vielä hyväksyvän tätä lähestymistapaa; 
ne pitävät parempana kolmesti vuodessa julkaistavaa kertomusta. Koska jotkut kuitenkin 
arvostelevat luokituksen liiallista byrokraattisuutta, selitys tähän saattaa löytyä 
tavoitteiden mukaisen hallinnon hylkäämisestä sekä taloudellisista seuraamuksista, jotka 
voivat olla merkittävämpi tekijä. Tämä voi olla yksi syy siihen, että verkostossa ei olla 
samaa mieltä vuosittain ilmestyvästä kertomuksesta eikä tavoitteiden mukaisesta 
hallinnosta. 
30 
IL 1.3. TIETOPALVELUT-KESKUSYKSIKÖN MERKITYS 
Kuten aiemmin on korostettu, komission tehtävänä on toimia välittäjänä. Komissio 
vastaa siitä, että EIC:t pystyvät vastaamaan kaikkiin palvelujen käyttäjiltä tuleviin 
tiedusteluihin. 
Komission tietopalveluita ei ole periaatteessa suoraan tarkoitettu yrityksille. Tämä ei 
kuitenkaan merkitse sitä, etteikö tiettyjä tutkimuksia tai julkaisuja voitaisi käyttää 
suoraan ja välittää näin ollen sellaisenaan euroneuvontakeskusten asiakkaille. 
Euroneuvontakeskusten asianmukainen toiminta pyritään takaamaan kahdella seuraavalla 
tavalla: 
• tulkintaa koskevien asiakirjojen toimittaminen komission tarjoaman raakatiedon 
käytön helpottamiseksi 
• euroneuvontakeskuksista vastaavien henkilöiden koulutus suoran vuoropuhelun 
mahdollistamiseksi lainsäädännössä ja yhteisön ohjelmissa toimivien komission 
virkamiesten kanssa. 
Koska komissio ei tunne tarkasti alakohtaisia ja alueellisia oloja, kummallakaan toimella 
ei ole voitu ottaa huomioon näihin liittyviä erityisominaisuuksia. 
Etenkin keskusyksikön laatimiin julkaisuihin kohdistuvaan arvosteluun ei näin ollen voida 
vastata helposti. Yksi tapa vastata epäsuorasti euroneuvontakeskusten tarpeisiin olisi 
saada Euroopan laajuiset alakohtaiset ammatilliset järjestöt asettamaan EIC-verkoston 
käyttöön eri alojen yksityiskohtaisia tutkimuksia tai muuta aineistoa. 
Samalla tavalla voitaisiin lähestyä kansallisia ammatillisia järjestöjä, koska ne tuntevat 
hyvin alueensa olot ja ovat pystyneet mahdollisissa tutkimuksissaan ottamaan nämä 
erityispiirteet huomioon. 
Tällä lähestymistavalla voitaisiin parantaa kirjallisessa muodossa olevan tiedon 
tulkintamahdollisuuksia. 
31 
Koska keskusyksikön vastuulla olevan tiedotusmateriaalin valmistushinta on korkea ja 
koska ElC.n talousarvion jakautuminen keskusyksikön ja verkkojen kesken on usein 
saanut osakseen arvostelua, voidaan harkita toisen lähestymistavan soveltamista Sen 
mukaan etusijalla olisi koulutus, ja tulkintaa koskevien asiakirjojen tuottamisesta 
luovuttaisiin kokonaan. Uutta lähestymistapaa saattaa tukea se, että tietomarkkinoilla on 
nykyään paljon asiakirjoja, jotka pitäisi mahdollisesti luetteloida tai saada helposti 
neuvontakeskusten käyttöön. Koska lainsäädäntötyö on vähentynyt, julkaisut vastaavasti 
vanhenevat entistä hitaammin ja ne voivat näin ollen riittää neuvontakeskusten tarpeisiin. 
Toisaalta voidaan pohtia parasta mahdollista raakatekstien tulkintatapaa; etusija voidaan 
antaa tulkintaa koskeville asiakirjoille tai tietojenvaihdolle suoraan tekstien tuottajien 
kanssa. 
Viimeksi mainittu vaihtoehto lujittaisi lisäksi verkottumista lisäämällä ihmisten välisiä 
suoria yhteyksiä; nämä syntyvät parhaiten koulutustapahtumien yhteydessä. Koska 
verkottumisen merkitys kasvaa jatkuvasti, tämä on tärkeä perustelu. Tilanne ei 
kuitenkaan ole sama siinä tapauksessa, että komissio ryhtyy pyynnöstä järjestämään 
koulutustapahtumia paikallistasolla siksi, että euroneuvontakeskusten jäseniä ei osallistu 
tarpeeksi. Verkottuminen näkyy myös neuvontakeskusten välisessä tietojen vaihdossa; 
tässä yhteydessä näillä tiedoilla on valmiin tuotteen ominaisuudet. 
Verkoston enemmistön kannaksi näyttää muodostuvan se, että keskusyksikkö jatkaisi 
tulkintaa koskevien tiedonhallintatuotteiden tuottamista. Komission jatkuvana 
pyrkimyksenä on verkostojen hyvä palvelu, ja se seuraa näin ollen kehitystä tarkasti. 
Kumpikin vaihtoehto liittyy näin ollen komission ensisijaisiin menettelytapoihin verkoston 
hallinnossa: kannustamiseen ja aktivointiin. 
Näiden menettelytapojen hylkääminen merkitsisi komission strategian jyrkkää muutosta. 
Komissio olisi tällöin osittain vastuussa lopullisesta tuotteesta, mikä olisi mahdollista 
ainoastaan komission ja tiettyjen neuvontakeskusten paljon nykyistä tiiviimpien suhteiden 
kautta, rahoitukseen liittyvät suhteet mukaan lukien, ja EIC:t olisivat tällöin velvollisia 
tuottamaan tuloksia. Tässä tapauksessa komissio toimisi todennäköisesti ainoastaan 
verkonjohtajien kanssa. Koska verkostoon kuuluvat elimet ovat moninaisia ja 
kokonaisuudessaan hyödyllisiä, olisi epäilemättä toimittava useiden verkonjohtajien 
kanssa samassa maassa. Nämä johtajat vastaisivat lopullisen tuotteen valmistamisesta 
komission puolesta. Paitsi että tällä menettelytavalla vähennettäisiin verkottumista, se 
myös lisäisi kustannuksia. Malli on siksi ilmeisesti hylättävä. 
32 
IL 1.4. VERKOTTUMINEN 
Verkottumista pidetään euroneuvontakeskuksia koskevan hankkeen tärkeimpänä 
tuloksena. Kaikki paikalliset yksiköt ja itse EIC:t hyväksyvät tämän yksimielisesti. 
Joidenkin mielestä verkottuminen on ajan mittaan tärkein syy osallistua yhteisön 
euroneuvontakeskuksia koskevaan toimeen. 
On selvää, että verkottuminen toimii parhaiten kokeiluvaiheeseen kuuluneiden 39 
euroneuvontakeskuksen kohdalla, mutta komissio on tehnyt vuodesta 1987 saakka 
paljon työtä verkottumisen käynnistämiseksi ja ylläpitämiseksi samaan aikaan, kun 
toimintaan on liittynyt huomattava maantieteellinen laajeneminen: 
• Verkostoon on luotu alakohtaisia ja maantieteellisiä ryhmiä, ja verkoston 
aktivoimiseksi on järjestetty koulutustapahtumia ja vuosittain pidettäviä kokouksia. 
• Komission jo jonkin aikaa harjoittamalla laatupolitiikalla pyritään samaan 
päämäärään. 
• Komissio on äskettäin aloittanut neuvontakeskusten tietojen vaihdon tukemisen 
verkottumisen edistämiseksi. 
• ElC-verkoston jäsenet, jotka toimivat vienninedistämisyksikköinä, ovat komission 
kannustamina järjestyneet EEIG:ksi muodostaakseen markkinatutkimusyhteisön 
tutkimusten saattamiseksi näin verkoston jäsenten käyttöön. Tätä ehdotusta 
tutkitaan parhaillaan. 
• Euroneuvontakeskusten muille keskuksille esittämien kysymysten prosenttiosuus 
(15%) on vielä melko pieni, mutta kasvaa jatkuvasti. Tämä on ymmärrettävää, kun 
pyydetään yhä enemmän sellaista markkinoita koskevaa tietoa, jota komissio ei pysty 
antamaan. 
• On myös syytä mainita verkoston yhteyteen jäsenten pyynnöstä perustettu 
yhteistyökokous, joka on erikoistunut kumppaneiden etsimiseen. 
Verkottuminen ei siis vielä ole kehittynyt ihanteelliselle tasolle. Euroneuvontakeskusten 
henkilökunnan vaihtuvuus voi olla yksi osatekijä, koska verkottuminen perustuu erittäin 
usein henkilökohtaisiin suhteisiin. Yksi ElC-verkoston päätuloksista on kielitaitoisten, 
monikansallisen toimintaympäristön vaatimukset tuntevien henkilöiden sijoittuminen 
tehtäviin, ja tätä saavutusta on pidettävä yllä ja kehitettävä sitä edelleen; nämä henkilöt 
tuntevat paikalliset, alueelliset, kansalliset ja eurooppalaiset olot ja käytännöt sekä 
kykenevät käyttämään kehittyneitä teknisiä viestintä- ja tiedotusvälineitä. Kun EIC:t 
liittyvät yhä tiiviimmin taustalaitoksiinsa, nämä voivat vakuuttua verkoston 
monikäyttöisyydestä ja hyödyntää verkostoa alueellisen kehityksen strategiassaan. Tällöin 
EIC:t mahdollisesti kääntyvät aiempaa enemmän muiden sellaisten keskusten puoleen, 
jotka kuuluvat vastaavanlaisiin kansallisiin verkostoihin. Näin yksi ElC-verkoston valtti 
on se, että yritysten välitysyksiköiden välisiä yhteistoiminnan esteitä on voitu poistaa 
verkoston monipuolisen rakenteen avulla. 
33 
Tämän johdosta on toivottavaa pyrkiä valvontaryhmän merkityksen lujittamiseen. 
Vielä on varmistettava kaikkien verkoston jäsenten yhtäläinen osallistuminen, sillä on 
huomattava, että rahallisten ja inhimillisten voimavarojen epätasainen jakautuminen 
euroneuvontakeskusten välillä voi johtaa verkoston hajoamiseen alaverkkoihin, joiden 
toiminnan taso vaihtelee. Tämä ongelma on tullut usein esille, ja se liittyy yhteisön 
rahoituksen pienuuteen ja muuhun yhteisön harjoittamaan politiikkaan, erityisesti 
aluepolitiikkaan. 
Olisi suositeltavaa harkita euroneuvontakeskuksen rahoituksen lisäämistä, ei ainoastaan 
rahavarojen vapautumisen vuoksi keskusyksikön tehtävien uudelleenjakamisen 
seurauksena ja koulutuksen samanaikaisesta lujittamisesta huolimatta. Voitaisiin harkita 
rahoituksen muuttamista esimerkiksi 30 000 ecun suuruiseksi kertasummaksi vuotta 
kohti - tähän sisältyisivät kaikki nykyisen tukemisen muodot (yhteys tietokantoihin, 
VANSiin liittymisen alkukustannukset, joidenkin keskusten toteuttamien 
edistämistoimien korvaaminen). On selvää, että tämän kiinteämääräisen tuen 
edellytyksenä on edellä mainittujen laadunarviointiperusteiden noudattaminen. 
Tuen mahdollinen nostaminen 20 000 ecusta 30 000 ecuun ja sen muuttaminen 
kiinteämääräiseksi ja vuosittain maksettavaksi jakaa mielipiteet, huomattava osa jäseniä 
epäilee tukimuotoa, jossa todellisia kustannuksia ei voida selvästi erottaa. Samat jäsenet 
näyttävät näin ollen kannattavan kolmesti vuodessa laadittavaa kertomusta, joka liittyy 
toista vaihtoehtoa tarkemmin hallinnon erityisiin näkökohtiin. Jotkut jäsenet painottavat 
lisäksi tässä yhteydessä talousarvion mahdollista kasvattamista. 
77.7.5. EDISTÄMISTOIMET 
Kuten pk-yritysten ja käsiteollisuuden yhteisessä ohjelmassa määrätään, yrityksille 
tarjottujen palvelujen kysynnän edistäminen ansaitsee kaikkien yritysten hyväksi tehdyistä 
toimista vastaavien tahojen erityisen huomion. Tämä koskee myös ElC-verkoston 
palveluita. Euroneuvontakeskusten kanssa tehdyissä sopimuksissa EIC:t velvoitetaan 
takaamaan tarvittavat edistämistoimet alueellisella tasolla. 
34 
Komissio on jatkanut pyrkimyksiään järjestämällä Euroopan laajuisia viestintätoimia, 
joilla on tarkoitus lisätä jokaisen EIC:n paikallisten edistämistoimien uskottavuutta. 
Toteutus on saanut osakseen arvostelua, joka kuitenkin on vähentynyt, kun komissio on 
ryhtynyt siirtämään toteutusta paikalliselle tasolle. Tämä ei kuitenkaan ole vähentänyt 
vaatimuksia kokonaan kansallisella tasolla järjestettävien toimien rahoittamiseksi. On silti 
huomattava, että ehdotusten pyytäminen kansallisella tasolla ei ole johtanut hyödyllisiin 
tuloksiin; eräässä kansallisessa ehdotuksessa esitettiin yli puolet talousarviosta vastaavaa 
rahasummaa, muut ehdotukset olivat laadultaan erittäin epätasaisia, ja yksi jäsenvaltio ei 
esittänyt lainkaan ehdotusta. Näin ollen on hyödyllistä päästä parhaaseen mahdolliseen 
yksimielisyyteen tällä alalla komission ja EIC:n välisen kumppanuuden avulla. 
II. 1.6. RAHOITUS 
ElC-verkoston lähtökohtana on aina ollut se, että olisi pyrittävä jokaisen 
euroneuvontakeskuksen omaan tulorahoitukseen, johon kuitenkaan yksikään yleinen 
tietoverkko missään jäsenvaltiossa ei ole pystynyt. 
Selvä enemmistö hylkää ajatuksen omasta tulorahoituksesta ja painottaa toiminnan 
julkista luonnetta. Huolimatta joidenkin euroneuvontakeskusten saavuttamista lupaavista 
tuloksista nämä tulokset riippuvat pitkälti oikeudellisesta toimintaympäristöstä ja 
paikallisyksiköiden alueellisista perinteistä. 
Tämän johdosta olisi myönnettävä se, että yhteisön rahoitustuki, jota jotkut pitävät liian 
korkeana, on liian pieni näin laajan ja monisäikeisen verkon luomiseksi. Sama pätee 
inhimillisiin voimavaroihin. . 
Komissio jatkaa erityisesti keskusyksikön järjestämiseen liittyvää rationalisointia ja on 
saavuttanut tässä pyrkimyksessä konkreettisia tuloksia. Kuitenkin on olemassa raja, jota 
ei voida ylittää ilman vaaraa palvelujen vähenemisestä, jota komissio on aina pyrkinyt 
välttämään. Rationalisointitoimet eivät siis ole mahdollisia poistamatta kokonaista 
keskusyksikön palvelua (tiedonhallintatuotteet raakatiedon tulkitsemiseen). Tällä 
vaihtoehdolla komissio katsoo voivansa kiinnittää jäsenvaltioiden huomion 
rahoitusongelmien merkittävyyteen. Komissio ilmaisee lisäksi tyytyväisyytensä 
keskusteluun, jota on käyty eräässä jäsenvaltiossa hallituksen antaman kertomuksen 
perusteella. 
35 
II.2. BC-NET-VERKOSTO 
II.2.1. KOHDERYHMÄ-VERKOSTON RAKENNE 
BC-NET-verkoston kohde- ja käyttäjäryhmän muodostavat pk-yritykset, jotka haluavat 
kansainvälistyä sekä hyödyntää yritysneuvojan palveluita Eurooppaa koskevan strategian 
luomiseksi ja toteuttamiseksi. 
BC-NET on koko ajan ollut käyttäjien palveluun suuntautunut verkosto, ja se ottaa 
vastedes entistä enemmän huomioon pk-yrityksille palvelujaan tarjoavien neuvojien 
pätevyyden. 
Tämä selittää verkoston rakennetta; enemmistö on yksityisiä yritysneuvojia, ja lisäksi on 
jonkin verran julkisia tai julkisella sektorilla osittain toimivia elimiä. Tästä verkoston 
rakenteesta käyvät epäilemättä ilmi myös paikalliset eroavuudet pk-yrityksiin 
erikoistuneiden neuvojien saatavuuden suhteen. Tällainen epäyhtenäisyys voi kuitenkin 
aiheuttaa ongelmia. Työskentelytavat voivat olla erilaisia sen mukaan, käytetäänkö paljon 
aikaa suhteellisen pieneen asiakasmäärään, mikä on tavallista yksityisen yritysneuvojan 
palvelussa, vai käytetäänkö suhteellisen vähän aikaa edellistä suurempaan 
asiakasmäärään, mikä on tavallista joidenkin elinten julkisissa palvelutehtävissä. Nämä 
erot tulevat esille etenkin yhteistyön seurannan yhteydessä, minkä takia verkoston 
rakenteen toivotaan usein olevan nykyistä yhtenäisempi. 
Kuitenkin jäsenten suuri enemmistö pitää tärkeänä verkoston moninaisuuden säilymistä 
niin maantieteellisen kattavuuden kannalta kuin yritysneuvojien julkisen, osittain julkisen 
ja yksityisen aseman suhteen; näin hyödytään keskinäisistä suhteista teknisen, kaupallisen 
tai rahoitusyhteistyön aloilla. 
Komissio on tähän asti julkaissut yritysneuvojia koskevia tarjouspyyntöjä Euroopan 
yhteisöjen virallisessa lehdessä verkostoa määräajoin laajennettaessa; myöhemmin valinta 
on perustunut kyselykaavakkeeseen, jolla selvitetään hakijoiden ammatillisia 
ominaisuuksia ja kokemusta. 
Verkostojen jäsenten toiminnan arvioinnissa käytettynä ainoana arviointiperusteena on 
ollut jäsenten todellinen toiminta, joka tulee ilmi erityisesti hakuprofiilien ja 
yhteistyötarjousten määrästä. Monien mielestä olisi mentävä pelkkää yhteyksien luomista 
pidemmälle ja tuettava pk-yrityksiä nykyistä enemmän neuvotteluvaiheessa niiden 
tarpeiden mukaan; uusissa laajentumismenettelyissä ja seuraavien tarkistustoimenpiteiden 
yhteydessä voitaisiin soveltaa uuden tilanteen huomioon ottavaa uutta arviointiperustetta. 
Tällaisen arviointiperusteen käytön esteenä voi kuitenkin olla se, että komission on 
vaikea taata palaute yritysneuvojilta kaikissa toimissa yhteyden luomisen jälkeen. 
36 
Yksi vaihtoehto olisi sellaisten yritysneuvojien vapaaehtoinen vetäytyminen verkostosta, 
jotka eivät ole kumppanuuksien yhtenäisen tukipalvelun kannalla, sikäli kuin näille 
neuvojille on tarjolla yhteisössä muita vaihtoehtoja (BRE, EIC:n yhteistyökokous). 
Tämän epäyhtenäisyyteen liittyvän ongelman ratkaisemiseksi huomattava määrä jäseniä 
on ehdottanut alakohtaisia kokouksia, joissa voidaan syventää yhteistyön eri näkökohtia 
koskevaa asiantuntemusta (teknisen, kaupallisen tai rahoitusalan yhteistyö). 
II.2.2. VERKOSTON LAATUPOLITIIKKA 
Kaikki yritysneuvojat ovat vakuuttuneita laatuun perustuvan politiikan tärkeydestä. 
Politiikkaa on toteutettu arvioimalla verkoston jäsenten toimintaa säännöllisesti tietyn 
jakson ajalta, mistä johtuu jäsenistön säännöllinen uudistuminen niiden kansainvälisen 
toiminnan määrän ja laadun mukaisesti. Arviointi tehdään jälleen verkoston jäseniltä 
tulleiden tietojen eikä asiakkaille osoitettujen kyselyiden perusteella. Tämä tapa vastaa 
komission tarjoamien palvelujen välittävää ominaisuutta. 
Jäsenet ovat sopineet yleisellä sopimuksella toimintaohjeista, jotka koskevat suhteita 
verkon käyttäjiin. Jotkut jäsenet toivovat, että ohjeet olisivat luonteeltaan pakottavampia 
ja että niiden valvonta tehostuisi. Tähän voitaisiin pyrkiä määrittelemällä yritysneuvojia 
koskeva normisto, jota sovellettaisiin yritysten tarjoamiin palveluihin. Tällainen ajatus on 
esitetty pk-yritysten ja käsiteollisuuden yhteisessä tukiohjelmassa. Toteuttamisessa 
tarvittaisiin eurooppalaisten standardointielinten tukea sekä todennäköisesti 
sertifiointimenetelmää, joka perustuisi jäsenten ulkoiseen tarkastukseen. 
Toisen mahdollisuuden muodostavat suorat vierailut, joihin voisivat toisinaan osallistua 
parhaita tuloksia saavuttaneet jäsenet. 
II.2.3. TIETOPALVELUT-KESKUSYKSIKÖN MERKITYS 
BC-NETin olennaisena ominaisuutena pidetään yleisesti yhteistyöprofiilien vertailuun 
tarkoitetun tiedonhallintatyökalun toteuttamista. Tämä johtuu hankkeen taustasta; 
verkoston perustamista edelsi tällaisen tiedonhallintatyökalun käyttö. Ensimmäisessä 
hakumenettelyssä pyrittiinkin valitsemaan yritysneuvojia, jotka olivat valmiita käyttämään 
BC-NETin tietojärjestelmää kokeiluna. Tämän työkalun käyttö on verkoston oleellinen 
osa; verkoston strategisena päämääränä tulee käytännössä olla yritysneuvojien verkoston 
luominen tukemaan pk-yrityksiä rajojen yli tapahtuvissa toiminnoissa. 
37 
Hallitessaan tietojärjestelmän käytön yritysneuvojat ovat ryhtyneet painottamaan tarvetta 
laajentaa keskusyksikön verkostolle tarjoamia palveluita verkoston entistä 
voimakkaammaksi aktivoimiseksi. Ennen kuin yritysneuvojat tuovat yhteistyöprofiilin 
järjestelmään, he usein tutkivat yrityksen strategisen tilanteen ja antavat neuvoja 
eurooppalaisen strategian toteuttamismahdollisuuksista ja sen menetelmistä, mikä lisää 
yritysneuvojien tiedon ja koulutuksen tarvetta. Toisaalta yhteistyöprcfiiieiltaan toisiaan 
vastaavien yritysten on ensimmäisten yhteyksien jälkeen välttämätöntä Suorittaa tiettyjä 
muita toimenpiteitä ennen yhteistyösopimuksen varsinaista tekemistä. Kaikki osapuolet 
painottavat, että tämä on usein pk-yrityksille vaikea vaihe, jossa ne tarvitsevat tukea. 
Tietojärjestelmän käytössä on osoittautunut, että pelkkä profiilien vertailuun perustuva 
haku ei ole riittävä, mikä on johtanut kohdennettujen viestien käyttöönottoon (Flash 
profiles). Lisäksi ohjelmistojen muututtua helppokäyttöisemmiksi on oikeutetusti 
arvosteltu järjestelmän hidasta uudistumista säännöllisistä parannuksista huolimatta; 
järjestelmä kuuluu vielä edelliseen sukupolveen. 
Mukautuksista huolimatta toimintatavan hyväksyminen ei ole ongelmatonta, mikä näkyy 
yhteistyöprofiilien määrän vähänemisessä. Tämä väheneminen johtuu vain osittain 
hinnoittelun käyttöönotosta. Kuitenkin joidenkin BC-NETiä paljon käyttävien 
yritysneuvojien kanta on yhä myönteinen. Muutokset ovat varmasti silti tarpeen. On 
ehdotettu edellytysten luomista sellaisen tietokannan perustamiseksi, joka sisältäisi 
BC-NETin, BRE:n, Europartenariatin ja INTERPRISEn tietoja. Tällainen tietokanta olisi 
tarkoitettu laajalle yleisölle. Lisäksi olisi pohdittava näiden tietokantojen hallintoon 
liittyvien sääntöjen laatimista; säännöt koskisivat sekä yrityksistä määriteltyjä profiileja 
että yhteistyöhankkeita. Tähän ehdotukseen sisältyviä oikeudellisia ja taloudellisia 
ongelmia tutkitaan parhaillaan. 
Edellisestä johtuen komission olisi tulevaisuudessa keskityttävä entistä enemmän 
aktivointiin keskusyksikön tehtävissä. Tähän sisältyvät myös alakohtaiset ryhmät, jotka 
ovat muuttuneet entistä tärkeämmiksi. 
Tämä koskee etenkin teollisuuden ja tekniikan alan yhteistyötä; ryhmä pyrkii laatimaan 
teknologian vaatimuksien mukaisia täydentäviä yksityiskohtaisia sääntöjä (tietokannan 
perustaminen kokeiluna). Lähestymistapa olisi mallina julkisten hankintojen alalle. Sama 
koskee myös yhteistyöhankkeiden rahoitustukea. 
On huomattava, että näihin ryhmiin päästään vastedes yritysneuvojien hakemusten 
perusteella sekä esittämällä asiakirjoja, joiden avulla valinta voidaan tehdä 
tarkoituksenmukaisesti. Verkoston seuraavissa laajentumisissa käytetään näitä tarpeita 
entistä paremmin vastaavia valintamenettelyitä sekä sitoudutaan yhteistyöprofiilien 
tuomiseen BC-NET-verkkoon. 
38 
Tämän tiedonhallintatyökalun kehittämistä jatketaan, koska se mahdollistaa yrityksille 
tarpeellisen nopean haun ja nopeat vastaukset sekä päivittäin tuhansien tarjousten 
vertailun ja/tai neuvonnan; samalla pyritään takaamaan laaja-alaiset yhteydet koko 
verkostoon. 
Sen kysymyksen osalta, olisiko tietojärjestelmää nykyaikaistettava helppokäyttöiseksi 
sittemmin saavutettujen tulosten mukaisesti, olisi koottava tiedot BC-NETin 
yritysneuvojista, jotka toivovat hinnoittelusta saatujen tulojen käyttämistä tällaiseen 
investointiin. 
II. 2.4. VERKOTTUMINEN 
BC-NET on selvästi kehittynyt työkalun käyttäjien välisten yhteyksien 
edistämisvälineestä kohti verkostoa. Usein jäsenten saavuttama menestys onkin peräisin 
jäsenten välisistä suhteista. Henkilökohtaisia yhteyksiä olisi kehitettävä entistä enemmän 
päätoimialaltaan läheisten jäsenten välillä, jolloin toiminnot täydentävät toisiaan. 
Verkottuminen on sitä suurempaa, mitä paremmin BC-NETin laadun yhtenäisyydessä 
päästään nykyistä korkeammalle tasolle yhteistyötä koskevien yhteisten toimintatapojen 
perusteella, joissa painotetaan asiakkaalle tarjottavaa kokonaispalvelua sekä alku- että 
loppuvaiheessa. 
Kehityksen tukemiseksi on lisättävä verkoston kannustusta ja aktivointia, alaryhmät 
mukaan lukien. 
77.2.5. EDISTÄMISTOIMET 
Verkoston palvelujen tunnetuksi tekeminen käyttäjille on välttämätöntä. Verkoston 
jäsenten vaatimukseen BC-NETin antaman mielikuvan parantamiseksi on vaikea vastata 
keskusyksikön rahoitusongelman takia. 
Käytäntö on osoittanut, että edistämistoimiin käytettävien vähäisten määrärahojen takia 
komissiolle voi olla hyödyllistä liittää BC-NET yleiseen viestintätoimeen, johon 
sisältyisivät kaikki yhteisön pk-yrityksille tarjoamat palvelut. Sikäli kuin verkoston 
jäsenten oikeutettujen pyyntöjen esteenä on rahoituksen puute, komission on pyrittävä 
saamaan verkoston jäsenet entistä enemmän mukaan valmistelemaan näitä 
edistämistoimia. 
39 
IL 2.6. RAHOITUS 
Joidenkin jäsenvaltioiden edustajien arvostelu koskee pääasiassa BC-NET-verkoston 
julkisen rahoituksen tasoa. Komissio on jo sitoutunut pyrkimään lähemmäksi omaa 
tulorahoitusta. BC-NETin ja BRE:n osuus talousarviosta on laskenut alle miljoonaan 
ecuun vuodessa ottaen huomioon hinnoitteluun siirtymisestä johtuvat tulokset. Tämä ei 
ole suuri rahasumma näin monimuotoisesta ja laaja-alaisesta verkostosta. 
Lisäksi verkoston jäsenet painottavat usein eroja BC-NETiin ja muihin yhteisön 
verkkoihin kuulumisen välillä. 
Hinnoittelu ei ole vähentänyt verkostoon osallistumisen kysyntää. Sitä vastoin se on 
vähentänyt verkossa käsiteltyjen profiilien määrää, joskin luultavasti vain tietyltä osin. 
Näiden seikkojen perusteella komissio on päättänyt säilyttää hinnoitteluperiaatteen mutta 
tarkistaa sen toteuttamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. On ehdotettu 
kiinteämääräistä maksua palvelun alussa BC-NET-jäsenkorttia vastaan. Tämä ei niinkään 
vähentäisi profiilien määrää, ja näin kevennettäisiin nykyistä hinnoittelumenettelyä, jolle 
on ominaista tietotekniikan erityinen kehittyminen, sadat maksumääräykset, joihin liittyy 
riitauttamisen vaara, maksujen myöhästymiset ja niin edelleen. 
Näin ollen verkoston jäsenten enemmistö kannattaa kiinteämääräistä hinnoittelua ja vaatii 
samalla tuen tason tarkkaa tutkimista verkoston moninaisuuden ja tasapainon 
säilyttämiseksi. 
Tämä lähestymistapa liittyisi lisäksi vuoden 1992 laadun arviointia koskevan 
kertomuksen4 suosituksiin, ja se voisi perustua 1 000 ecun suuruiseen vuosittaiseen 
tukeen, jota voidaan mukauttaa joka toinen vuosi ja joka takaisi kiinteiden tulojen 
täydennyksen. Tämän tuen ansiosta voidaan antaa korkeintaan 500 ecun suuruisia 
vähennyksiä tietokantaan tuotujen hakujen lisäämiseksi ja korvaukseksi aktiivisimmille 
toimijoille. Tällä tavoin BC-NETiä ja BRE:tä koskeva toimintatalousarvioon perustuva 
tuki voitaisiin pitää keskipitkällä aikavälillä vuosittain alle miljoonan ecun suuruisena. 
Usein on esitetty toivomus sellaisille yrityksille myönnettävästä rahoitustuesta, jotka 
ansaitsisivat saada tukea ensimmäisen yhteydenoton jälkeen kumppanuussopimuksen 
tekemiseksi, mutta komissio katsoo, että tämä ylittäisi BC-NETin toiminnan rajat. 
Komissio on rahoittanut monivuotisen ohjelmansa yhteydessä käsiteollisuutta edistävän 
kokeilutoimen; etenkin käsiteollisuus tarvitsee tällaista tukitointa. Yhteisön pk-yrityksiä 
koskevan aloitteen ansiosta jäsenvaltioiden on mahdollista saada tämänlaatuisiin 
ohjelmiin yhteisrahoitusta. 
4KOM(92) 1800, 11 päivänä marraskuuta 1992 
40 
II.3. BRE-VERKOSTO 
Yritysten yhteistyökeskus -verkosto on saanut osakseen vain vähän arvostelua. Sen rakennetta 
tai säännöllistä tarkistuspolitiikkaa, jonka jäsenten enemmistö hyväksyy, ei ole asetettu 
kyseenalaiseksi. 
Verkostoa ei ole perustettu jäsenten välisen vaihdon edistämiseen vaan pikemminkin 
yhteistyötarjousten levittämiseen yhteisön sisä-ja ulkopuolella. 
BRE-verkoston julkisuus ja maantieteellinen kattavuus sekä sen yksinkertainen toimivuus ovat 
verkoston oleellisia ominaisuuksia, jotka on säilytettävä. Tämän joustavuuden ansiosta 
kirjeenvaihtajat voivat - komission kanssa tekemänsä yleissopimuksen sisältämien rajoitusten ja 
käyttöä koskevien sääntöjen mukaisesti - käyttää verkostoa yritysten, erityisesti pienimpien, 
vaatimuksia vastaavalla tavalla. Kaikki nämä osatekijät ovat tehneet BRE.stä kansainvälisyyden 
levittäjän, ja tätä näkökohtaa kehitetään edelleen talouden ja kaupankäynnin muuttuessa 
maailmanlaajuiseksi. 
Kirjeenvaihtajien esittämän arvostelun johdosta keskusyksikkö aikoo kehittää yhteistyöhakujen 
ja -tarjousten lajittelua paremmaksi tehdäkseen verkoston käytön jäsenille entistä helpommaksi. 
Verkoston jäsenet korostavat edistämistoimen tärkeyttä ja painottavat vielä erityisesti BRE:n 
olennaisia ominaisuuksia: helppokäyttöisyyttä, alhaista hintaa, levityskykyä ja kansainvälistä 
ulottuvuutta. 
Keskusyksikkö pyrkii lisäksi vähentämään koodaukseen ja kääntämiseen kuluvaa aikaa. Tässä 
tarkoituksessa tutkitaan seuraavien kuukausien aikana automaattisen kääntämisen tai yhteisesti 
sovitun kielenkäytön mahdollisuutta, jonka ansiosta käyttäjät voisivat käyttää omaa kieltään. 
Tätä pidetään erittäin tärkeänä tekijänä erityisesti sellaisille yrityksille, jotka pyrkivät 
kansainvälistymään ja joilla on vain rajoitetusti inhimillisiä voimavaroja. Lisäksi 
yhteistyömahdollisuuksia koskevat ilmoitukset pitäisi pystyä välittämään nopeammin 
hyödyntämällä nykyistä tehokkaammin tiedon siirtämistä esimerkiksi levykkeillä tai 
sähköpostilla (VANS). 
Edistämistoimien osalta BC-NETiä koskevat huomautukset pätevät myös BRE:hen. 
Vastikkeena ilmaisuudesta BRE:n kirjeenvaihtajien on sitouduttava kehittämään 
yrityspolitiikkaan kuuluvien yhteistyötoimien edistämispolitiikkaa, ja lisäksi ehdotetaan 
sopimusten mukauttamista vastaavasti. 
BRE: n rahoituksen osalta on huomattava, että kirjeenvaihtajien vastaaminen 
edistämispolitiikasta yhteistyökeskuksia koskevan ilmoittelun kautta muodostaa tästä lähtien 
merkittävän kustannustekijän, kun otetaan erityisesti huomioon käytetyt tukivälineet sekä 
välttämätön esittelytoiminta. Tähän sijoittaminen on merkityksellistä verkoston arvostuksen ja 
tunnettuuden kannalta. 
41 
Yhteisön rahallinen tuki on suhteellisen alhainen toiminnan laajuuteen nähden, mikä on 
BC-NETin ja BRE:n yhteisen ulkopuolisen keskusryhmän hallinnon ja yhtenäisyyden ansiota. 
Rahoitus kattaa etenkin koodausryhmän menot. Näissä oloissa - ja ottaen huomioon verkoston 
tehtävät ja käytössä saadun kokemuksen - hinnoittelun seuraukset olisivat kielteiset; vaikutus 
talousarvioon olisi erittäin pieni ja tietyt kohderyhmät joutuisivat huonoon asemaan (pienet 
yritykset ja käsiteollisuus). 
III. VERKOSTOJEN VÄLINEN SYNERGIA 
Joidenkin mielipiteiden mukaan BC-NET-verkosto olisi "yksityistettävä" yksityisten palvelujen 
kilpailun takia. Paitsi että tämä peruste voisi päteä myös EIC:hen ja BRE:hen, olisi myös 
päästävä yksimielisyyteen yksityistämisen merkityksestä, joka voidaan ymmärtää kahdella 
tavalla: joko pyritään täydelliseen tulorahoitukseen hinnoittelun avulla tai verkoston jäsenten 
itsehallintoon, jolloin komissio ei osallistu toimintaan lainkaan. Tulorahoitusta käsitellään 
kappaleessa II.2.6. Itsehallinto ei näytä tulevaan kysymykseen, niin kauan kuin välineen käyttö 
on pysyvää, varsinkin kun on syytä pyrkiä koko yhteisön laajuiseen toimintaan. 
BC-NET-verkoston "yksityistäminen" yhdistetään joskus ehdotukseen, jonka mukaan näin 
saatujen säästöjen avulla tuettaisiin pk-yrityksiä ulkopuolisten yritysneuvojien käytössä. 
Kuitenkin BC-NETille myönnetyn talousarvion pienuuteen nähden tällaisen toimen vaikutus 
olisi hyvin vähäinen. Näin ollen komissio ei näe tässä mitään etua verrattuna yhteisön asiat 
hyvin tuntevien yritysneuvojien verkoston tukemiseen. 
BC-NETin käytössä saadusta kokemuksesta voidaan varmasti hyötyä paljon Yhdysvaltain 
hallituksen tuettua juuri yrityskumppaneiden hakuverkoston perustamista: verkosto näyttää 
toimivan samojen, sähköiseen vertailuun liittyvien periaatteiden mukaan ja se koskee aluksi 
teknologisesti edistyneitä yrityksiä ("Unisphere"). 
On myös esitetty mielipiteitä BC-NET- ja BRE-verkostojen yhdistämisen puolesta. Tällainen 
yhdistyminen ei vaikuta komissiosta hyödylliseltä, sillä kuten on aikaisemmin todettu, näillä 
verkostoilla on erilaiset tehtävät, joista kumpikin vastaa yritysten tarpeita. Kuitenkin olisi syytä 
varmistua parhaasta tavasta saada kukin verkosto vastaamaan päätehtäväänsä. BRE-verkoston 
päätehtäväksi on muodostunut selvästi julkisten yhteistyötarjousten ja -pyyntöjen levittäminen, 
kun taas BC-NETin perusominaisuutena säilyy luottamuksellisuus. 
42 
Jotkut jäsenet ovat esittäneet EIC-, BC-NET- ja BRE-verkostojen yhdistämistä. Paitsi, että 
usein toimintatavaltaan tai rakenteeltaan erilaiset paikallisyksiköt olisi mahdoton yhdistää, on 
myös tuotava esille tarjottujen palvelujen moninaisuus. Jos palveluita olisi poistettava, olisi 
poistettava johdonmukaisesti muita kuin ammattimaisia palveluja verkostossa kehitetyn 
laatupolitiikan mukaisesti. Kukin palvelu vastaa kuitenkin eri asiakkaiden erilaisia tarpeita, 
kuten on osoitettu, ja on tärkeää parantaa kaikkien palvelujen ammattimaisuutta. 
Komissio pitää kuitenkin oikeutettuina huomautuksia, joilla pyritään parantamaan verkostojen 
synergian toteutumista - kyseessä on silloin juuri yrityksille tarjottujen palvelujen tehokkuus. 
IIII. YRITYSPOLITIIKKAAN LIITTYVIEN VERKKOJEN SYNERGIA 
Käsiteltävien kolmen verkoston rakenteen päällekkäisyyteen on syynsä. Toisaalta EIC- ja 
BC-NET-verkoston välillä on lähentymistä, sikäli kuin jotkut EIC:t ovat suuntautuneet 
yhteistyötoimiin tarjotakseen lisäarvoa tuottavan palvelun. Nämä pyrkivät toimimaan joko 
yhteistyökokouksen kautta tai BC-NET-verkoston jäseninä. Toisaalta ne BC-NET-verkoston 
jäsenet, jotka odottavat verkostolta laajempia palveluita kuin ainoastaan tiedonhallintatyökalun 
käyttömahdollisuutta, ovat vaatineet entistä painokkaammin yleistä tiedotusta, joka auttaisi 
niitä pk-yritysten strategisessa tukemisessa. BRE-verkosto taas tarjoaa palveluita kahden muun 
verkoston jäsenille. 
Tarkoituksena ei ole kieltää verkostojen välistä päällekkäisyyttä. On kuitenkin välttämätöntä 
selkeyttää kunkin verkoston tarjoamia palveluita yhteistyön alalla. Muuten käyttäjä ei ole 
tarpeeksi selvillä siitä, minkälaista palvelua hän voi saada eri verkostoissa. 
BRE:n tarjoama palvelu on yksinkertainen ja se kattaa yhteistyöpyyntöjen ja -tarjousten 
levittämisen sekä palautteen välittämisen. Edistävää toimintaa ei ole. ElC-verkoston 
yhteistyökokouksessa yhdistyy tarjousten levittäminen ja vuorovaikutteinen käsittely, mutta 
siinä on puutteita yhteistyötarjousten kohdentamisen ja käsittelyn sekä seurannan suhteen.. 
BC-NET-verkoston palvelu on täydellisesti kattava: tarjousten valmistelu, profiilien 
levittäminen ja vuorovaikutteinen käsittely sekä seuranta mahdollisten tapaamisten jälkeen. 
Ongelmana on avoimuuden puute näiden kolmen verkoston välillä silloin, kun jäsen kuuluu 
kahteen tai kolmeen verkostoon. Tämä voidaan korjata laatimalla EIC:n yhteistyökokoukseen 
kuuluville jäsenille säännöstöjä soveltamalla säännöstöä BC-NET-verkoston jäseniin. 
Verkostojen sekä varsinkin EIC:n yhteistyökokouksen ja BC-NETin välistä viestintää helpottaa 
lisäksi yhteistyölomake (CP), joka perustuu pitkälti BRE:n lomakkeeseen ja joka sisältää 
yhteisiä osa-alueita BC-NETin kanssa; sitä levitetään järjestelmällisesti VANSin kautta 
sähköpostitse. 
43 
Lisäksi olisi kannustettava eri verkostojen jäsenten välisten tapaamisten entistä tiiviimpää 
seurantaa. Tämä toimi on saanut alkunsa kokouksissa esimerkiksi Europartenariatin 
yhteydessä. Toimintaan olisi kuitenkin kannustettava järjestelmällisesti alueellisella tasolla. 
Keskusyksiköiden rationalisoimisen osalta BC-NETin ja BRE:n yhteisten keskusrakenteiden 
esimerkki on antanut aihetta lähentyä EIC:n keskusyksikköä. 
Tällainen lähentyminen ei kuitenkaan ole täysin perusteltu, kun otetaan huomioon verkostojen 
erilainen rakenne ja tehtävät, joiden vaatimat aktivointitoimet ovat luonteeltaan erilaisia. 
Rationalisoiminen ei näin ollen ole perusteltua, ellei myös pohdita ainoastaan yhteen 
yritysneuvojaan turvautumiseen sisältyvää, ammattitaitoa koskevaa suurta riskitekijää, mukaan 
lukien julkisen palvelun periaatteen toteuttaminen. Tämä ei merkitse sitä, etteikö joitakin 
toimintoja voitaisi järjestää rajoitetusti yhteisesti. 
III.2. YHTEISÖN TOIMIEN SYNERGIA 
On ryhdyttävä toteuttamaan yrityspolitiikkaan liittyvien verkostojen ja yritysten erityisiin 
tarpeisiin vastaavien yhteisön toimien välistä synergiaa lisäarvon tuottamiseksi kullekin 
toimelle. 
Näin on jo tehty EIC-, BC-NET- ja BRE-verkostojen tapauksessa sekä muiden 
yhteistyötoimien yhteydessä, toisin sanoen Europartenariatin ja INTERPRISEn yhteydessä. 
Tulevaisuudessa tätä suuntausta on jatkettava ja toimintaa laajennettava alihankintaan (SCAN: 
Subcontracting Assistance Network), alueelliseen toimintaan (Yritys- ja innovaatiokeskus), 
uuteen innovaatio-ohjelmaan uuden puiteohjelman kolmannen toiminnan 
täytäntöönpanemiseksi, sekä ulkoiseen toimintaan (European Business Information Center). 
Tämä suuntaus vastaa myös toivomusta, jonka ovat esittäneet yrityspolitiikkaan liittyvien 
verkkojen tärkeydestä vakuuttuneet pääosastot; ne toivovat voivansa käyttää verkostoja 
tietojen levittämiseen ja tiettyjen toimien toteuttamiseen. 
Sikäli kuin tätä yrityspolitiikkaan liittyvien verkkojen käytön etusijaisuutta ei voida yleistää 
tehtävien erityislaatuisuuden takia, on huolehdittava siitä, että euroneuvontakeskusten 
paikallisyksiköt takaavat mahdollisuuden osallistua ja/tai kehittää verkostojen synergiaa. 
Lisäksi on huolehdittava siitä, että yrityspolitiikkaan liittyvät verkot ja muut yhteisön verkot 
toimivat synergiassa ja täydentävät toisiaan; nämä muut verkot ovat useimmiten tiettyyn alaan 
erikoistuneita, kuten tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen verkostot. 
44 
III.3. YRITYSPOLITIIKKAAN LIITTYVIEN VERKKOJEN JA MUIDEN KOMISSION 
TIETOVERKKOJEN SYNERGIA 
EIC-, BC-NET- ja BRE-verkostot ovat osa komission aloitteesta luotua laajempaa 
tiedotuspiste-ja verkostokokonaisuutta; komissio hyväksyi vuonna 1994 niitä koskevan uuden 
politiikan. Tavoitteena on saada eri verkostot toimimaan mahdollisimman hyvin tehtäviensä 
mukaisesti pyrkimällä tiedotustoimien johdonmukaisuuteen ja niiden täydentävyyteen; näin 
voidaan välttää kaksinkertainen työ ja voimavarojen hajoaminen. 
Komissio pyrkii määrittelemään yleisstrategian avulla yhtäältä verkostojen yhteiset tarpeet ja 
ongelmat sekä toisaalta niiden omat erityispiirteet. Näin ollen voidaan pyrkiä tehokkaaseen 
verkostojen väliseen yhteistyöhön, ja tähän pitää myös kannustaa etenkin aluetasolla. 
Nykyisin esimerkiksi toimii yli 300 eurotietokeskusta (EDC) eri yliopistoissa; kysymyksiä 
esittävät usein opiskelijat, jotka ovat kiinnostuneita yrityspolitiikasta ja joista osa saattaa olla 
tulevia yrittäjiä. Samoin yli 50 maaseututietokeskusta vastaa tiedotuksesta unionin 
maaseudulla, jossa pienten yritysten ja käsiteollisuuden osuus on merkittävä. On selvää, että 
näissä kummassakin tapauksessa yhteistyö euroneuvontakeskusten kanssa on välttämätöntä; 
verkoston ohjauksella voidaan löytää käyttäjien tarpeisiin parhaiten soveltuva kanava. 
Samalla on syytä muistuttaa Team Europe -verkoston käsittävän nykyisin 760 esitelmöijää, 
joista osa on erikoistunut yhteisön yrityksiä tukevien toimien alaan. Esitelmöijien kokemus 
osoittautuu näin ollen hyödylliseksi tämän alan tiedotustoimissa. 
Verkostojen välistä yhteistyötä ja myös verkostojen välisen vaihdon edistämistä pidetään jo nyt 
tärkeänä, mistä on osoituksena kiinnostus säännöllisesti pidettäviin kokouksiin, joita järjestävät 
etenkin komission edustajat jäsenvaltioissa ja joihin osallistuvat yhteisön eri tietoverkoista 
vastaavat henkilöt. 
III. 4. YRITYSPOLITIIKKAAN LIITTYVIEN VERKKOJEN SEKÄ KANSALLISTEN JA 
ALUEELLISTEN VERKKOJEN SYNERGIA 
Aluksi on painotettava sitä, että ElC-verkoston perustamisen aikaan komissio kutsui 
yhteistyöhön elimiä, joiden tehtävänä oli yrityksiin kohdistuva kansallinen tai alueellinen 
tiedottaminen ja jotka näin ollen kuuluivat useimmissa tapauksissa kansallisiin verkostoihin. 
Joissakin tapauksissa EIC:t ovat joutuneet vastaamaan muiden pk-yrityksille palvelujaan 
tarjoavien elinten tiedotuksesta ja aktivoinnista. 
45 
Tämän aktivointitoimen järjestämistä ja lujittamista alueellisella tasolla on pohdittu sekä 
verkostossa että sen ulkopuolella. Komissio katsoo, että tämä olisi edullista, sikäli kuin hanke 
sisältyisi kansallisiin pyrkimyksiin ja sikäli kuin näin ei heikennettäisi aktivoija-EIC.iden 
yrityksiin kohdistuvaa tiedottamista. Toisin sanoen aktivoija-EICiden voimavarojen 
lujittamisen pitäisi kuulua kansalliseen politiikkaan. 
Toisena suuntauksena on ollut aktivointitoimen toteuttaminen kansallisen verkoston 
yhteydessä; tällöin pyritään kokoamaan samaan rakennukseen kaikki kyseisellä seudulla 
yrityksille tarjotut palvelut (esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan "Business Links"). 
Koska EIC:t ovat tällaisia palveluita, niitä kehotetaan liittymään tähän ryhmittymään, kun myös 
EIC:n taustalaitos osallistuu toimintaan. Komissio edistää tällaista kehitystä, sikäli kuin se ei 
vähennä yhteisön tiedotuksen näkyvyyttä vaan johtaa yritysten entistä parempaan tiedotukseen 
ja neuvontaan kaikkien yksiköiden yhteisen panoksen avulla. 
Myös BC-NET- ja BRE-verkostojen sekä kansallisten tai alueellisten verkostojen välisiä 
yhteyksiä, joiden päämäärät ovat toisiaan täydentäviä, kehitetään parhaillaan ja niihin 
kannustetaan tulevaisuudessa. 
46 
JOHTOPAATOKSET 
On syytä painottaa saavutettujen tulosten tärkeyttä sekä samalla muistuttaa jäljellä olevan työn 
tarpeellisuudesta. 
Saavutetut tulokset perustuvat verkostojärjestelmän korvaamattomiin ominaisuuksiin; 
perustana on lisäksi kumppanuus paikallisten välitysyksiköiden kanssa, jotka vastaavat 
merkittävästä yhteisrahoituksen osasta. 
Yrityspolitiikkaan liittyvien verkkojen strategisena päämääränä on tiedotus-, neuvonta- ja tuki-
infrastruktuurin luominen pk-yritysten käyttöön koko yhteisön alueella ja sen ulkopuolella. 
Vielä jäljellä olevalle työlle on ominaista laadun, tehokkuuden ja pk-yritysten tarpeisiin 
mukauttamisen kasvava merkitys. 
Tämän takia verkostojen rakenne on mukautettava päämäärien mukaisesti, laatupolitiikkaa on 
kehitettävä ja mitattava sen tulokset, keskusyksikön tehtävää on tarkistettava antamalla etusija 
aktivoinnille ja koulutukselle sekä on vahvistettava verkottumista ja edistämistoimien 
vaikutuksia. 
Rahoituksen osalta on pyrittävä kaikkiin mahdollisiin rationalisointitoimiin ja otettava samalla 
huomioon rajat, joita ei voi ylittää; tarkoituksena on tärkeimpien tulosten turvaaminen ja myös 
näiden tulosten laajentaminen yhteenkuuluvuuden ja maailmanlaajuisen talouden alalla. 
Tässä yhteydessä verkostossa toimimisesta saatua hyötyä on vielä tuntuvasti lisättävä, 
mahdollisesti uudistamalla tiedonhallintaan tai tietoliikenteeseen liittyviä välineitä, paikallisen 
kehityksen sekä maailmanlaajuisen tuotannon ja vaihdon täydelliseksi yhteensovittamiseksi. 
Tässä tarkoituksessa pk-yrityksiä on tuettava entistä enemmän niiden eurooppalaistumis- ja 
kansainvälistymisstrategioiden kehittämisessä, tiedotettava niille markkinoista ja harjoitettava 
tehokasta yhteistyövälineitä koskevaa neuvontaa sisämarkkinoiden koko kapasiteetin ja 
markkinoiden uusien mahdollisuuksien hyödyntämiseksi etenkin Keski- ja Itä-Euroopassa ja 
Välimerellä, mutta myös Latinalaisessa Amerikassa ja Aasiassa. 
Tällainen tukeminen on erityisen tärkeää, kun markkinat kehittyvät ja muuttuvat erittäin 
nopeasti ja kun kilpailuun perustuvat markkinat vaativat suoritusten ja kilpailukyvyn korkeaa 
tasoa. 
47 
Näitä päämääriä ei voida saavuttaa ilman verkostojen jäsenten pätevyyden parantamista ja 
jäsenten markkina-aukkojen keskinäistä täydentävyyttä. 
Tämä edellyttää sitä, että yrityksille annetaan selkeä kuva meneillään olevien 
rakennemuutoksien laajuudesta, tuetaan yrityksiä niiden pyrkimyksessä avautua ulospäin sekä 
autetaan yrityksiä tämän strategian toteuttamisessa tarvittavien välineiden hankkimisessa. On 
välttämätöntä huolehtia pk-yritysten kehittämisestä vastaavien osapuolten toiminnan 
yhteensovitetusta lähentymisestä. 
Tässä tarkoituksessa tiedotus, kumppanuudet ja yhteenliittymät muodostavat tärkeän 
perusosan, jolla yritykset voivat lisätä tunnettuuttaan ja liikevaihtoaan, parantaa 
kilpailukykyään ja päästä uusille markkinoille entistä avoimemmassa ja kilpailuun perustuvassa 
ympäristössä. 
Näin ollen verkkojen on parannettava sekä tiedotus- että yhteistyöalalla tarjottujen palvelujen 
laatua ja kiinnitettävä erityistä huomiota verkostojen tunnetuksi tekemiseen kohderyhmille; 
näin avautuu mahdollisuus kannustavaan, innovatiiviseen ja näkyvään toimintaan. 
Yritysten ja niiden kehitysstrategian ammattitaitoisen täydentämisen etujen mukaista olisi, jos 
verkostot voisivat toimia yhteisymmärryksessä yhteisön muiden ohjelmien ja muiden 
kansallisten ja alueellisten elinten kanssa; monenlaisten yrityksiä suosivien toimenpiteiden 
toteuttaminen voisi silloin rikastuttaa niitä vastavuoroisesti ja laajentaa niiden kantavuutta. 
BO e# 
ISSN 1024-4492 
KOM(95) 435 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 08 10 
Luettelonumero : CB-C0-95-477-FT-C 
ISBN 92-77-93696-7 
I 
I 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg