A4-0238/95

Päätöslauselma komission vihreästä kirjasta käytännön järjestelyistä yhtenäisvaluutan käyttöön ottamiseksi (KOM(95)0333)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission vihreän kirjan käytännön järjestelyistä yhtenäisvaluutan käyttöön ottamiseksi (KOM(95)0333),

- ottaa huomioon näitä asioita käsitelleet julkiset kuulemistilaisuudet, joita sen raha-asioita käsittelevä alivaliokunta järjesti 17. ja 18. heinäkuuta 1995,

- ottaa huomioon 27. lokakuuta 1995 antamansa Euroopan valuuttajärjestelmää ja EMU:n täytäntöönpanon antamia opetuksia käsittelevää vuoden 1992 ohjelmaa ((EYVL C 315, 22.11.1995, s. 91)) sekä ecun käyttämisen oikeudellisten esteiden poistamista ((EYVL C 315, 22.11.1993, s. 94)) koskevat päätöslauselmat, 15. joulukuuta 1993 antamansa pääomamarkkinoiden rajoitusten lieventämisen yhteydessä tapahtuvaa valuuttapoliittista yhteistyötä koskevan päätöslauselman ((EYVL C 20, 24.1.1994, s. 74)), 6. toukokuuta 1994 antamansa valuuttakurssien vaihtelun vaikutuksia yhteisön sisäiseen ja ulkoiseen kauppaan koskevan päätöslauselman ((EYVL C 205, 25.7.1994, s. 511)), 17. toukokuuta 1995 antamansa päätöslauselman Euroopan unionista tehdyn sopimuksen toimivuudesta vuoden 1996 hallitusten välistä konferenssia ajatellen - Unionin toteuttaminen ja kehittäminen ((EYVL C 151, 15.6.1995, s. 483)), 19. toukokuuta 1995 antamansa ecun käyttöönottamista laillisena maksuvälineenä koskevan päätöslauselman ((EYVL C 151, 19.6.1995, s. 56)) sekä 14. kesäkuuta 1995 antamansa Euroopan rahapoliittisen instituutin ensimmäistä vuosikertomusta koskevan päätöslauselman ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 2)),

- ottaa huomioon mietintöön 45 artiklan 2 kohdan mukaisesti liitetyn Garriga Polledon laatiman päätöslauselmanesityksen yhtenäisvaluutan käyttöön ottamisen lopullisista menoista (B4-0558/95),

- ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön (A4-0238/95),

A. arvioi rahaliiton edistävän Euroopan unionin kehittymistä, yhtenäismarkkinoiden loppuunsaattamista, vaurautta ja työllisyyttä ja näin ollen poliittisen ja taloudellisen turvallisuuden vahvistumista, ja katsoo kaiken tämän lisäksi, että rahaliiton toteuttamatta jättämisen seurauksena yhtenäismarkkinat saattavat hajota ja rajavalvonta saatetaan palauttaa entiselleen suojakeinona kilpailukyvyn menettämistä vastaan, sekä pelkää, että rahaliiton toteuttamisen lykkääminen saattaa viivästyttää unionin laajentumista Keski- ja Itä- Eurooppaan;

B. korostaa, että rahaliitto ei ole riippuvainen ainoastaan markkinoiden hyväksynnästä vaan ratkaisevasti myös kansalaisten hyväksynnästä,

C. katsoo, että EY:n perustamissopimuksen 109 l artiklassa määrätään rahaliiton kolmannen vaiheen alkamisesta, vaihtokurssien lopullisesta vahvistamisesta ja nopeasta siirtymisestä yhtenäisvaluuttaan, mutta määräykset sekä yhtenäisvaluutan käyttöön ottamisen aikataulusta että oikeudellisista ja organisatorisista puitteista puuttuvat,

D. katsoo, että taloudellinen tilanne ja työllisyystilanne sekä jäsenvaltioissa toteutettavat lähentymisohjelmat antavat nykyisellään aihetta epäillä rahaliiton voimaantuloa ennen 1. tammikuuta 1999,

E. korostaa tarvetta toimia perustamissopimuksen mukaisesti ja näin ollen toteuttaa lähentymisen arviointi vuonna 1996 ja saattaa loppuun Euroopan rahapoliittisen instituutin valmistelut aikataulun mukaisesti vuonna 1996, jotta rahaliiton aikainen aloittaminen on mahdollista, jos enemmistö jäsenvaltioista täyttää lähentymisen arviointiperusteet määräpäivään mennessä,

F. katsoo, että jäsenvaltioiden välinen lähentymisen on puutteellista sekä reaalitalouden että sosiaalisen tilanteen osalta,

G. tunnustaa tarpeen laatia yhtenäisvaluutan käyttöön ottamisesta suunnitelma, joka on avoin, selkeä, yksiselitteinen, kattava, uskottava, tehokas, kannattava ja kilpailun kannalta neutraali ja joka sisältää sitovat keskeiset tekijät ja määräajat,

H. katsoo, että yhtenäisvaluutan käyttöön ottamisen lukuisat skenaariot, joita ovat etenkin «kriittinen massa», «big bang», «myöhäistetty big bang», «mounting wave» ja «kysyntään perustuva skenaario», ovat «big bangia» ja «kriittistä massaa» lukuunottamatta ristiriidassa perustamissopimuksen kanssa, kun taas «big bang» -suunnitelma ei ole teknisesti toteutettavissa,

1. Panee tyytyväisenä merkille, että komission vihreän kirjan esittäminen on antanut uuden sysäyksen kolmannen vaiheen valmistelulle ja sen täytäntöönpanolle, ja vaatii, että vuoden 1995 Madridin huippukokouksessa on tehtävä perustamissopimuksen mukainen kattava ja selkeä päätös kolmanteen vaiheeseen siirtymisen aikataulusta ja siirtymisen keskeisistä tekijöistä;

2. Vaatii, että komissio, neuvosto ja ERI ottavat sen mukaan valmisteluvaiheeseen täysipainoisesti ja hyvissä ajoin, ja huomauttaa, että valmistelujen avoimuus on tärkeämpää kuin koskaan aikaisemmin, jotta taataan yleisön ja markkinoiden hyväksyntä; pyytää lisäksi komissiota ottamaan huomioon demokraattisen vastuun siirryttäessä kolmanteen vaiheeseen ja Euroopan parlamentin aseman tässä prosessissa, erityisesti ottaen huomioon olemassa olevat perustamissopimuksen määräykset, jotka liittyvät perustamissopimuksen liitteenä olevien pöytäkirjojen N:o 5 ja 6 korvaamiseen;

3. Torjuu kaikki jäsenvaltioiden yritykset muuttaa Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa määrättyä aikataulua ja vaatii sen noudattamista; varoittaa rahaviranomaisia käyttämästä rahaliiton lykkäämisen verukkeena yhteiseen valuuttaan siirtymiseen liittyviä teknisiä, oikeudellisia ja järjestelyitä koskevia ongelmia, joihin ei valitettavasti ole puututtu ajoissa ja joita lisäksi on aliarvioitu ja pyytää näitä myötävaikuttamaan rahamarkkinoiden vakauteen tehokkaalla, päättäväisellä ja rakentavalla asennoitumisella ja erittäin huolellisella ja yksityiskohtaisella valmistelulla sekä poistamaan epäselvyydet ja epävarmuudet, jotka heikentävät Euroopan sitoutumisen hyväksymistä ja uskottavuutta;

4. Korostaa, että rahaliiton lykkäämisestä tai kyseenalaistamisesta voisi aiheutua sisämarkkinoille tuhoisia seurauksia;

5. Vaatii toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että mahdollisimman moni jäsenvaltio voi osallistua rahaliittoon lähentymisperusteita tiukasti noudattaen, ja pyytää näin ollen lisäämään työpaikkoja luovia toimenpiteitä, jotta rahaliitto ja siihen johtavat valmistelut eivät aiheuttaisi hajaantumista vaan aikaisempaa tiiviimpää yhdentymistä; toivoo myös, että nämä toimenpiteet vaikuttaisivat lähentymisperusteiden ehdottomaan täyttymiseen samoin kuin työllistävään kasvuun, kaupan lisääntymiseen ja taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen;

6. Pyytää laatimaan selkeän, yksiselitteisen, tehokkaan, kannattavan, peruuttamattoman ja uskottavan siirtymissuunnitelman, joka on niin yksinkertainen ja avoin, että kansalaiset ymmärtävät, kuinka yhtenäisvaluuttaan siirtyminen tapahtuu, ja että kyse ei ole valuuttauudistuksesta vaan neutraalista hintojen, palkkojen, tulojen jne. vaihtumisesta toiseen järjestelmään, mikä ei vaikuta säästöihin, tuloihin tai omaisuuteen, ja että kansalaisten ostovoiman säilyminen on turvattu;

7. Vaatii, että hyväksytty suunnitelma ei saa aiheuttaa perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan kanssa ristiriidassa olevaa kilpailun vääristymistä eikä taloudellisen vallan keskittymistä;

8. On tietoinen tarpeesta ottaa yhtenäisvaluutta käyttöön kolmessa vaiheessa (A, B ja C), mutta vaatii kuitenkin nopeaa siirtymistä:

a) Pitää välttämättömänä aloittaa A-vaihe 1. tammikuuta 1998, jotta Euroopan keskuspankkijärjestelmä voi aloittaa toimintansa viimeistään 1. tammikuuta 1999;

b) Vaatii, että rahaliiton on käynnistyttävä 1. tammikuuta 1999 lopullisten vaihtokurssien vahvistamisen myötä, että yhtenäisvaluutasta tulee Euroopan unionin laillinen maksuväline B-vaiheen aikana ja että kansalliset valuutat, jotka säilyvät käytössä, ovat ainoastaan Euroopan yhtenäisvaluutan eri ilmenemismuotoja ja ne toimivat näin ollen edelleen laillisina maksuvälineinä jäsenvaltioissaan, kunnes ne konkreettisesti korvataan yhtenäisvaluutan seteleillä ja kolikoilla;

c) Pitää keskeisenä, että B-vaiheen alusta lähtien keskuspankkien ja pankkien väliset toimet hoidetaan yhtenäisvaluutalla; kaikkien rahoituslaitosten olisi hoidettava liiketoimensa yhtenäisvaluutalla, jotta kilpailutilanne ei muuttuisi; jotta näin voitaisiin toimia, kansallisten keskuspankkien on luotava maksujen muuntamisjärjestelmät, jotka ovat ilmaisia pienille ja keskisuurille pankeille; jotta vältyttäisiin ongelmilta käytettäessä samanaikaisesti vanhoja ja uusia valuuttoja, on keskeisen tärkeää järjestää siirtyminen siten, että järjestelmä säilyy yhtenäisenä, mitä varten on laadittava yksiselitteinen, kattava ja sitova suunnitelma;

d) Pyytää, että B-vaihe lyhennettäisiin korkeintaan kahden vuoden mittaiseksi;

e) Pyytää, että C-vaihe lyhennettäisiin rahatunnusten vaihtamiseen tarvittavaksi mahdollisimman lyhyeksi ajanjaksoksi, joka on enintään muutaman viikon mittainen;

f) Vaatii tietyille kohderyhmille ja seteleiden sekä ennen kaikkea kolikoiden käyttäjille siirtymäkausia, jotka mahdollistavat näille e kohdassa mainitun ajanjakson jälkeenkin kansallisten seteleiden ja kolikoiden käytön sekä vaihto-oikeuden vielä 2 - 3 kuukauden ajan;

9. Pyytää toteuttamaan toimenpiteitä, joilla estetään keinottelun synnyttämät häiriöt siirtymisen eri vaiheiden aikana, ja katsoo, että mahdollisimman monen jäsenvaltion ehdoton lähentymisperusteiden täyttäminen on paras mahdollinen keino vakuuttaa markkinat rahaliiton vakaudesta, uskottavuudesta ja eduista; katsoo, että A-vaihe ja sen myötä koko rahaliitto on vaarassa epäonnistua, jos ennen A-vaihetta ja sen aikana ei toteuteta riittävästi ennakoivia vakauttamistoimenpiteitä;

10. Pyytää, että yhtenäisvaluutasta annetaan hyvissä ajoin asetus («rahalaki») ja että jäsenvaltiot ja unioni hyväksyvät hyvissä ajoin kaikki yhtenäisvaluutan käyttöön ottamisen edellyttämät oikeudelliset ja tekniset toimenpiteet, jotta kaikki siirtymisen tekniset ja oikeudelliset toimenpiteet, esim. muunnettujen summien pyöristämiseen ja pitkäaikaisten lainojen oikeudelliseen asemaan liittyvät toimet, ovat järjestyksessä, mikä takaa siirtymisen edellyttämän oikeusvarmuuden, ja vaatii sääntelyä ennen kaikkea seuraavilla aloilla:

a) yhtenäisvaluutan legaalimääritelmä suhteessa kansallisiin valuuttoihin,

b) yhtenäisvaluutan käyttöönotto osallistuvien jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin valuuttana siten, että kaikki lainsäädännölliset esteet sen käytölle kaupankäynnissä poistetaan,

c) yhtenäisvaluutan käyttöönotto laskentayksikkönä siten, että kaikki saatavat ja velat kansallisissa valuutoissa saavat vasta-arvon yhtenäisvaluutassa,

d) yhtenäisvaluutan käyttöönotto laillisena maksuvälineenä,

e) kansallisten valuuttojen määrittely ja oikeudellinen asema.

11. Pyytää, että B-vaiheen alusta lähtien hinnat ilmoitetaan sekä Euroopan valuutassa että kyseisessä kansallisessa valuutassa, jotta hinnat ovat vertailtavissa ja markkinat ovat avoimia eikä hintoja voida vähitellen nostaa vaan suositaan hintatietoisuutta; pyytää lisäksi, että palkat ja laskujen summat ilmoitetaan sekä yhtenäisvaluutassa että kansallisessa valuutassa;

12. Pyytää hallituksia toimimaan edelläkävijänä yhtenäisvaluutan valmistelussa julkisella sektorilla ja tärkeillä julkishallinnon aloilla; toivoo, että kolmannesta vaiheesta lähtien kaikki jäsenvaltioiden julkisen sektorin sekä lyhyt- että pitkäaikaiset lainat ovat kokonaisuudessaan ecumääräisiä;

13. Pyytää Madridissa kokoontuvaa huippukokousta määräämään yhtenäisvaluutalle nimen, joka on sama kaikilla Euroopan kielillä, jos on löydettävä uusi nimi poliittisista syistä; katsoo, että seteleiden ja metallirahojen valmistus ja liikkeeseenlasku on suunniteltava huolella; korostaa, että käteisrahan ammattikäyttäjille, etenkin raha-automaattien valmistajille, pienille ja keskisuurille yrityksille ja jälleenmyyjille, on ilmoitettava hyvissä ajoin uusien seteleiden ja metallirahojen ominaispiirteistä;

14. Pyytää yleisen poliittisen ja taloudellisen edun nimissä niitä jäsenvaltioita, jotka eivät alusta lähtien osallistu EMUun, jatkamaan kolmannessa vaiheessa solidaarista Euroopan valuuttajärjestelmää, jonka mukaan EMUn ulkopuolisten jäsenvaltioiden valuutat on kiinnitetty yhtenäisvaluuttaan, ja kannattaa järjestelyjä, joilla estetään yksipuoliset rahan arvon korottamiset ja alentamiset määritellyn vaihteluvälin sisällä, luodaan rahoitusväline, muutetaan asianmukaisesti interventiojärjestelyä sekä edistetään kaikkien EU:n jäsenvaltioiden myöhemmän täysimääräisen osallistumisen valmistelua ja tukemista;

15. Pyytää, että EU:n huippukokous antaa vuoden 1996 hallitusten välisen konferenssin yhteydessä Euroopan laajuisen sitoumuksen pyrkimyksestä kohti yhä kiinteämpää unionia ja asianmukaista tasapainoa rahaliiton ja talousliiton välillä; pyytää näin ollen kehittämään uusia poliittisia välineitä ja institutionaalisia rakenteita, joilla voidaan tukea tämän tasapainon varmistamista;

16. Pyytää kansalaisten kannatuksen voittamiseksi unionin laajuisen «Yksi Eurooppa - yksi valuutta» -tiedotuskampanjan järjestämistä, joka olisi käynnistettävä vuonna 1996; pyytää, että kootaan kaikista toimijoista pyöreän pöydän keskusteluryhmiä sekä unionin tasolla että kansallisella ja alueellisella tasolla, jotta kaikki mahdolliset ongelmat saadaan julkisuuteen ja niiden ratkaisuille saadaan laaja kannatus, ja että jäsenvaltiot ja Euroopan unioni toteuttavat yhdessä «Euroopan valuutta» -koulutusohjelman;

17. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Euroopan rahapoliittiselle instituutille, jäsenvaltioiden keskuspankkien pääjohtajille, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.