Ehdotus: neuvoston direktiivi, direktiivin 2006/112/EY muuttamisesta alennettujen arvonlisäverokantojen osalta {SEK(2008) 2190} {SEK(2008) 2191} /* KOM/2008/0428 lopull. - CNS 2008/0143 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 7.7.2008 KOM(2008) 428 lopullinen 2008/0143 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON DIREKTIIVI, direktiivin 2006/112/EY muuttamisesta alennettujen arvonlisäverokantojen osalta (komission esittämä) SEK(2008) 2190}{SEK(2008) 2191} PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA 1.1. Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Komissio antoi 5. heinäkuuta 2007 tiedonannon (KOM(2007) 380) muista arvonlisäkannoista kuin yleisistä arvonlisäverokannoista. Tiedonanto perustui konsulttiyhtiö Copenhagen Economicsin selvitykseen alennettujen alv-kantojen soveltamisesta tavaroihin ja palveluihin Euroopan unionin jäsenvaltioissa (jäljempänä ’CE:n selvitys’). Komission tiedonannossa tutkitaan puolestaan, miten alennettujen alv-kantojen soveltamisessa olisi edettävä, ja pyritään tältä pohjalta käynnistämään laaja poliittinen keskustelu asiasta EU:n muissa toimielimissä sekä kaikkien sidosryhmien kanssa. Asiasta esitettyjen näkemysten perusteella voidaan keskipitkällä aikavälillä laatia vahva ja tasapainoinen ehdotus alennettujen alv-kantojen tulevasta soveltamisalasta. Samalla kun asiasta vielä keskustellaan, komissio antaa tämän kapea-alaisen säädösehdotuksen, jossa muutetaan 28. marraskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/112/EY (jäljempänä ’alv-direktiivi’) säännöksiä. Ehdotuksessa käsitellään pelkästään kiireellisiä asioita, jotka eivät vaadi uusia selvityksiä niiden lisäksi, jotka mainitaan komission tiedonannossa ja joita käsitellään tarkemmin komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa (SEC(2007) 910). Ehdotusta voidaan pitää ensimmäisenä alennettuja alv-kantoja koskevana toimena. Komission tavoitteena on varmistaa, että jäsenvaltioilla on yhdenvertaiset mahdollisuudet soveltaa alennettuja alv-kantoja paikallisesti tarjottaviin palveluihin, kuten työvoimavaltaisiin ja ravintolapalveluihin. Samalla se pyrkii lisäämään avoimuutta ja johdonmukaisuutta sekä takaamaan sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan. Ehdotus sisältää myös joitakin teknisiä mukautuksia. 1.2. Yleinen tausta Vuonna 2007 annetun tiedonannon periaatteita ovat yksinkertaistamisen tarve, sisämarkkinoiden moitteeton toiminta, säännösten noudattamisesta aiheutuvien kustannusten vähentäminen ja johdonmukaisuus. Keskustelu alennettujen alv-kantojen soveltamisalan perusteellisesta tarkistamisesta EU:n tasolla on kuitenkin vasta alkuvaiheessaan. Neuvostossakin on vasta alettu keskustella siitä, miten tehokkaasti alennetuilla verokannoilla voidaan edistää poliittisten erityistavoitteiden saavuttamista. Kaikkien huomioon otettavien osatekijöiden sekä muiden EU:n toimielinten ja sidosryhmien kannanottojen kokoaminen vaati vielä aikaa. Vain tältä pohjalta voidaan löytää sopiva ja kestävä tapa edetä alennettujen alv-kantojen soveltamisessa. Komissio selvittää parhaillaan Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 2008 esittämän pyynnön mukaisesti, olisiko alennettuja verokantoja voitava soveltaa energiaa säästäviin materiaaleihin ja muihin ympäristöystävällisiin tuotteisiin tai palveluihin (erityisesti energiansäästöön ja energiatehokkuuteen liittyviin palveluihin, kuten tarkastuksiin, energiakatselmuksiin ja energiatehokkuustodistusten antamiseen). Komissio esittää syksyllä tämän selvityksen tulokset sekä asiaa koskevat ehdotukset ja suositukset. Samalla se antaa ehdotukset siitä, onko asianmukaista lopettaa alennettujen verokantojen soveltaminen ympäristölle haitallisiin tuotteisiin, kuten torjunta-aineisiin. Myöhemmin aiotaan tarkastella perusteellisemmin koko alennettujen alv-kantojen muodostamaa järjestelmää. Komissio katsoo kuitenkin, että tällä välin olisi puututtava kaikkein kiireellisimpiin kysymyksiin. Niitä ovat oikeudelliset ja poliittiset ongelmat, joita on syntynyt joko sen vuoksi, että direktiiviä on tulkittu eri tavoin, tai sen vuoksi, että kaikilla jäsenvaltioilla ei ole ollut yhdenvertaisia mahdollisuuksia soveltaa alennettuja verokantoja niillä aloilla, jotka eivät vaikuta sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan. Komissio katsoo erityisesti CE:n selvityksessä tehdyn analyysin perusteella, että jäsenvaltioille voitaisiin antaa mahdollisuus päättää itsenäisemmin ja varmemmin alennettujen verokantojen soveltamisesta paikallisiin palveluihin. Tämä olisi niiden toimenpiteiden mukaista, joiden tavoitteena on pk-yritysten toimintaolosuhteiden parantaminen, joka on yksi Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategian painopisteistä. Se olisi myös eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevan Small Business Act -aloitteen mukaista. Edellä esitetyistä syistä tässä ehdotuksessa keskitytään tärkeimpiin väliaikaisiin säännöksiin, joita sovelletaan paikallisiin palveluihin ja joiden voimassaolo päättyy vuoden 2010 lopussa. CE:n selvityksessä on riittävästi aineistoa näistä palveluista, jotta niistä voidaan tehdä vaikutusten arviointi. Ehdotuksen tavoitteena on korvata alv-direktiivin liitteessä IV lueteltuja työvoimavaltaisia palveluja koskevat säännökset, joiden voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2010, pysyvillä, ajantasaistetuilla säännöksillä. Siinä ehdotetaan myös, että alv-direktiivin nykyiseen liitteeseen III (luettelo tavaroista ja palveluista, joihin voidaan soveltaa alennettuja verokantoja) lisättäisiin joitakin muita paikallisesti tarjottavia palveluja, kuten ravintolapalvelut. Ehdotukseen sisältyvät tekniset mukautukset ovat joko säädöksen sanamuotoon liittyviä parannuksia, selvennyksiä, tekniikan kehityksen vaatimia ajantasaistuksia tai nykyisten epäjohdonmukaisuuksien poistamista. 1.3. Komission arvio CE:n selvityksessä todetaan, että alv-kantojen yhdenmukaistamisella on monia puhtaasti taloudellisia etuja. Toisaalta alennetuilla alv-kannoilla, jotka on kohdennettu tarkoin, voidaan saavuttaa etenkin talouskasvuun liittyviä etuja: tällaisten alv-kantojen ansiosta kuluttajat voidaan saada siirtymään tee-se-itse-toiminnasta ja harmaasta taloudesta viralliseen talouteen. Alennetut alv-kannat eivät myöskään haittaa sisämarkkinoiden toimintaa, jos niitä sovelletaan paikallisesti tarjottaviin palveluihin. Niiden käyttöönottoon löytyy perusteita myös sellaisilla aloilla, joilla on runsaasti vähän koulutettua työvoimaa, koska ne auttavat luomaan pysyviä työpaikkoja tällaisille työntekijöille. Edellä esitetyistä syistä komissio katsoo, että on olemassa hyvät perusteet sisällyttää paikalliset palvelut niitä tavaroita ja palveluja koskevaan luetteloon, joihin voidaan soveltaa alennettuja alv-kantoja. Näin ollen se ehdottaa, että direktiivin liitteeseen III sisällytetään kaikki liitteessä IV lueteltuihin ryhmiin kuuluvat palvelut, jotka ovat 107 artiklan mukaisesti luonteeltaan paikallisia eivätkä aiheuta kilpailun vääristymiä. Se ehdottaa myös, että alennettujen alv-kantojen soveltamisala laajennetaan käsittämään muitakin palveluja, jotka ovat perusominaisuuksiltaan paikallisia palveluja. Palvelujen suorituspaikkaa koskevilla säännöillä varmistetaan, että palveluista kannetaan vero niiden kulutuspaikassa, niitä ei voida suorittaa etäältä, ne on pääasiassa suunnattu paikallisten markkinoiden loppukuluttajille ja palvelujen suorittaja ja asiakas ovat maantieteellisesti lähellä toisiaan. Lisäksi jäsenvaltiot voivat direktiiviin ehdotettujen muutosten ansiosta soveltaa alennettuja alv-kantoja kunnostus- ja korjaustöihin, joilla pyritään säästämään energiaa ja lisäämään energiatehokkuutta. 1.4. Voimassa olevat aiemmat säännökset Ehdotuksessa muutetaan alv-direktiivin VIII osastoa (Verokannat). 1.5. Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ehdotus on täysin EU:n vakiintuneen alv-politiikan ja sen muiden politiikkojen ja tavoitteiden mukainen. Sillä pyritään erityisesti varmistamaan sisämarkkinoiden moitteeton toiminta. Se sisältyy myös eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevaan Small Business Act -aloitteeseen, joka hyväksyttiin 25. kesäkuuta 2008. Vaikka ehdotusta ei ole suunniteltu pelkästään pk-yrityksiä varten, sillä on niihin myönteinen vaikutus, koska kyseisillä aloilla toimii monia pk-yrityksiä. Lisäksi ehdotus antaa oikeudellisen varmuuden siitä, että alennettujen alv-kantojen soveltaminen jatkuu näillä aloilla. 2. KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI 2.1. Intressitahojen kuuleminen Asiasta käynnistettiin kaikille intressitahoille suunnattu kuulemismenettely. Pääasiallisina kohderyhminä olivat suuri yleisö ja yritykset, mutta vastauksia saatiin myös joiltakin kansallisilta viranomaisilta. Yleisesti katsoen kuulemisessa ei tullut esiin näkökohtia, joita ei olisi jo otettu huomioon vaikutusten arvioinnissa tai joilla olisi ollut sen kannalta merkitystä. Lisäksi saatavilla oli hyvin vähän tietoja siitä, millaisia myönteisiä tai kielteisiä vaikutuksia alv-kantojen alentamisella arvioitiin olevan niillä aloilla, joilla verokantoja haluttiin alentaa. Useimmissa vastauksissa tuettiin komission kuulemisasiakirjassaan tekemää analyysiä ja liitteen III täydentämistä paikallisesti tarjottavilla palveluilla, joita ovat nykyään liitteeseen IV sisältyvät työvoimavaltaiset palvelut sekä ravintolapalvelut ja asuntosektorin palvelut. Tukea annettiin myös eräille teknisille mukautuksille. Lisäksi sidosryhmät tukivat yleisesti komission suunnittelemaa kaksivaiheista lähestymistapaa, jossa puututaan nopeasti kiireellisiin asioihin ja jatketaan samalla vuonna 2007 käynnistettyä laajaa keskustelua yleisemmästä ja pysyvämmästä ratkaisusta siihen, miten alennettuja alv-kantoja olisi sovellettava tulevaisuudessa. Julkisen kuulemisen tuloksista julkaistaan mahdollisimman pian seikkaperäinen tiivistelmäraportti. Kuuleminen järjestettiin internetin välityksellä 11. maaliskuuta ja 12. toukokuuta 2008 välisenä aikana. Komissio sai kuulemiseen yli 550 vastausta. Tulokset ovat myöhemmin saatavissa seuraavasta osoitteesta:http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/article_4850_en.htm 2.2. Asiantuntijatiedon käyttö Muita ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu. Ehdotuksen perustaksi riitti Copenhagen Economicsin selvitys alennetuista verokannoista. 2.3. Vaikutusten arviointi Tämä ehdotus on yksi komission lainsäädäntö- ja työohjelman 2008 ensisijaisista aloitteista. Ehdotuksen antaminen kiireellisistä kysymyksistä edellytti oikein suhteutettua vaikutusten arviointia, jossa keskityttiin tiukasti näihin kysymyksiin. Nykyisissä säännöissä havaitut ongelmat liittyvät pääasiassa poliittisiin ja oikeudellisiin rajoitteisiin, mikä heijastuu myös vaikutusten arvioinnissa esitettyihin toimintavaihtoehtoihin. Vaikutusten arvioinnissa käsiteltiin seuraavia toimintavaihtoehtoja talouden, yhteiskunnan ja ympäristön näkökulmasta: - (1) Ei muutosta nykyiseen. - (2) Nykyisistä säännöistä tehdään pysyviä, ja ne annetaan kaikkien jäsenvaltioiden käyttöön. Tämä koskee myös jäsenvaltioiden mahdollisuutta soveltaa alennettuja verokantoja tiettyihin työvoimavaltaisiin palveluihin (jotka on lueteltu direktiivin liitteessä IV). - (3) Luetteloa näistä työvoimavaltaisista palveluista, joihin voidaan soveltaa alennettuja verokantoja, täydennetään muilla vastaavilla paikallisesti tarjottavilla (rajallisilla) palveluilla, jotka on tarkoitettu ainoastaan yksityistalouksia varten. - (4) Luetteloa näistä työvoimavaltaisista palveluista täydennetään vastaavilla (rajallisilla) palveluilla, jotka on tarkoitettu muita kuin yritysasiakkaita varten. Näitä palveluja ovat esimerkiksi uskonnonharjoituspaikkojen, kulttuuriperintöön kuuluvien paikkojen ja historiallisten muistomerkkien korjaus, ylläpito ja siivous. - (5) Jäsenvaltiot voivat soveltaa alennettuja verokantoja ravintolapalveluihin. - (6) Jäsenvaltiot voivat soveltaa alennettuja verokantoja myös yksityisasuntojen rakentamiseen ja (merkittäviin) muutostöihin sekä näihin tarvittaviin palvelujen suorituksiin ja tavaroiden luovutuksiin. - (7) Jäsenvaltiot voivat soveltaa alennettuja verokantoja myös eräiden muiden rakennusten kuin liikerakennusten (esimerkiksi uskonnonharjoituspaikkojen, kulttuuriperintöön kuuluvien paikkojen ja historiallisten muistomerkkien) rakentamiseen, merkittävään kunnostamiseen ja muuttamiseen sekä näihin tarvittaviin palvelujen suorituksiin ja tavaroiden luovutuksiin. Vaikutusten arviointia käsittelevä raportti (SEC(2008) 2190) ja raportin tiivistelmä (SEC(2008) 2191) ovat saatavissa verotuksen ja tulliliiton pääosaston verkkosivuilta. Lyhyesti voidaan todeta, että parhaimpana on pidetty vaihtoehtojen 2, 3, 5 ja 6 sisällyttämistä ehdotukseen. Tällöin ei ole otettu huomioon jäsenvaltioille aiheutuvia talousarviovaikutuksia, joiden arviointi on ensisijaisesti niiden tehtävä. Komissio teki työohjelmassa mainitun vaikutusten arvioinnin, joka on saatavissa seuraavilta sivuilta:http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/vat/key_documents/legislation_proposed/index_en.htm. 3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT 3.1. Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Ehdotuksessa muutetaan alv-direktiivin nykyistä liitettä III, jotta kaikki jäsenvaltiot voisivat yleisesti soveltaa alennettuja alv-kantoja tiettyihin paikallisesti tarjottaviin palveluihin, kuten työvoimavaltaisiin ja ravintolapalveluihin. Ehdotus sisältää myös joitakin teknisiä mukautuksia. 3.2. Oikeusperusta EY:n perustamissopimuksen 93 artikla 3.3. Toissijaisuusperiaate Toissijaisuusperiaatetta sovelletaan, koska asia, jota ehdotus koskee, ei kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Ehdotuksen tavoitteita ei voida saavuttaa riittävällä tavalla pelkästään jäsenvaltioiden toimin seuraavista syistä: Yhteisö on jo antanut alv-direktiivissä yhdenmukaistettuja säännöksiä alennettujen alv-kantojen soveltamisesta. Säännöksiä voidaan muuttaa tai laajentaa ainoastaan yhteisön säädöksellä, eikä jäsenvaltioiden lainsäädäntö saa poiketa näistä yhdenmukaistetuista säännöistä. Edellä esitetyistä syistä ainoastaan yhteisön toiminnalla voidaan saavuttaa ehdotuksen tavoitteet ja varmistaa EU:n kansalaisten yhdenvertainen kohtelu. Näin ollen ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen. 3.4. Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: Ehdotuksessa laajennetaan alennettujen verokantojen soveltamisala käsittämään tiettyjä uusia palveluryhmiä. Ehdotuksen mukaan jäsenvaltiot voivat myös jatkaa alennettujen alv-kantojen soveltamista. Näin ollen siinä ei aseteta mitään velvoitteita. Koska toimenpiteen soveltamisala on rajoitettu, se on tavoitteeseensa nähden oikeasuhteinen. Direktiivi ei aiheuta yhteisölle rahoituskustannuksia. Vaikka alennetut alv-kannat voivat aiheuttaa tulonmenetyksiä valtioille, ne eivät aiheuta taloudellista taakkaa talouden toimijoille, ja periaatteessa kuluttajat hyötyvät siitä, että verokantojen alentaminen jatkuu, koska se näkyy loppuhinnoissa. 3.5. Sääntelytavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: direktiivi. Muut vaihtoehdot eivät soveltuisi seuraavista syistä: Ehdotuksessa muutetaan säännöksiä, jotka koskevat alennettuja alv-kantoja, joita säännellään jo direktiivillä. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. 5. LISÄTIEDOT 5.1. Vastaavuustaulukko Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina kansalliset säännökset, joilla direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, sekä kyseisten säännösten ja tämän direktiivin välinen vastaavuustaulukko. 5.2. Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke Ehdotus ei sisällä raukeamislauseketta. 5.3. Ehdotuksen yksityiskohtaiset perustelut CE:n selvityksessä tullaan siihen tulokseen, että alennettuja verokantoja on edullista soveltaa paikallisesti tarjottaviin palveluihin, jos tällaiset toimenpiteet ovat tarkoin kohdennettuja ja tietyt markkinaehdot täyttyvät. Tämän myönteisen päätelmän mukaisesti komissio ehdottaa, että paikallisesti tarjottavat palvelut, kuten työvoimavaltaiset palvelut, ravintolapalvelut sekä asuntoihin ja eräisiin muihin kiinteistöihin liittyvät palvelut, sisällytetään pysyvästi liitteeseen III. Ehdotus sisältää myös eräitä muita oikeudellisia parannuksia. 1 artikla: - 1 kohta Direktiivin 101 artikla: Koska komissio on jo toimittanut vaaditun yleisarvioinnin, tämä säännös poistetaan vanhentuneena. - 2 kohta Direktiivin 102 artiklan ensimmäinen kohta: Säännöksen sanamuotoa on parannettu, koska sitä on täytynyt mukauttaa teknologian kehitykseen ja EU:n muussa lainsäädännössä käytettyyn terminologiaan. - 3 kohta VIII osaston 3 luku (106–108 artikla) (työvoimavaltaiset palvelut): Luvussa säädetään väliaikaisesta (vuoden 2010 loppuun kestävästä) kokeellisesta toimenpiteestä, jossa alennettuja verokantoja sovelletaan työvoimavaltaisiin palveluihin. Nämä säännökset käyvät tarpeettomiksi, kun kyseiset palvelut sisällytetään pysyvästi liitteeseen III (uusina ryhminä 10 a ja 21–23). Sen vuoksi 3 luku on poistettu. - 4–11 kohta Direktiivin 114 artiklan 1 kohdan toinen alakohta, 115 ja 116 artikla, 117 artiklan 1 kohta, 123 artikla, 125 artiklan 2 kohta, 128 artikla 2 ja 4 kohta sekä 129 artiklan 1 ja 2 kohta: Koska ravintolapalvelut ja asuntosektorin palvelut sisällytetään liitteeseen III (asuntosektorin palvelut ryhmiin 10 ja 10 a ja ravintolapalvelut ryhmään 12 a), niitä ei enää tarvitse sisällyttää näissä säännöksissä säädettyihin poikkeuksiin. - 12 kohta Liite III: Liitettä on muutettu lisäämällä siihen paikallisesti tarjottavat palvelut, muun muassa liitteessä IV luetellut ryhmät ja ravintolapalvelut, jotka eivät vuonna 2007 annetun tiedonannon mukaan vaaranna sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Lisäksi liitteeseen on tehty joitakin mukautuksia, joilla on pääasiassa pyritty järkeistämään ja yksinkertaistamaan säännöksiä tekemällä niihin tarvittavat korjaukset ja selvennykset sekä joitakin sanamuotoon liittyviä teknisiä parannuksia. Liitteeseen on tehty seuraavat muutokset: - Sanamuotoon tehdyt tekniset mukautukset: - Ryhmä 3 (farmaseuttiset tuotteet): Ryhmää on tarkennettu ja jonkin verran laajennettu käyttämällä yleisempää sanamuotoa, jotta olisi selvää, että ryhmä käsittää myös naisten hygieniaan tarkoitetut tuotteet ja lasten vaipat. - Ryhmä 4 (vammaisille tarkoitetut laitteet): Ryhmää on mukautettu tekniikan kehitykseen. Nykyinen ryhmä 4 käsittää ainoastaan tavallisesti vammojen lieventämiseen tai hoitamiseen tarkoitetut lääketieteelliset laitteet, apuvälineet ja muut laitteet. Vammaisuuden käsite on kuitenkin niin laaja, että se kattaa myös vakavat ja pitkäaikaiset sairaudet. Nimenomaan vammaisille suunniteltuihin tai heidän käyttöönsä mukautettuihin laitteisiin ja kojeisiin (esimerkiksi pistekirjoitusnäppäimistöihin tai erikoisvalmisteisiin autoihin) ei ole kuitenkaan voitu soveltaa alennettua verokantaa, vaikka ne on tarkoitettu vastaaviin tarpeisiin. Sen vuoksi komissio ehdottaa niiden lisäämistä ryhmään 4. - Ryhmä 6 (muun muassa kirjat): Nykyisessä sanamuodossaan ryhmä käsittää ainoastaan paperimuodossa olevat kirjat. Tasapuolisuuden vuoksi ryhmää olisi laajennettava käsittämään myös sellaiset kirjat, jotka ovat CD-levyillä, CD-ROM-levyillä tai vastaavilla fyysisillä tallennusvälineillä, joilla on pääasiassa samanlainen tietosisältö kuin painetuilla kirjoilla. Ryhmä käsittää siis ainoastaan sellaiset tallenteet, jotka vastaavat lähinnä kirjoissa olevaa kirjoitettua tekstiä. Tallenteisiin, jotka sisältävät ääneen luetun tekstin lisäksi muuta aineistoa, kuten pelejä, hakutoimintoja, linkkejä muihin aineistoihin ja muuta vastaavaa, sovelletaan edelleen tavanomaista alv-kantaa. - Ryhmä 8 (radio- ja televisiolähetyspalvelujen vastaanotto): Näiden palvelujen suorittamisesta kannetaan veroa, mutta ei niiden vastaanottamisesta. Sen vuoksi tekstistä on poistettu sana ”vastaanotto”. - Ryhmä 9 (kirjailijoiden ynnä muiden tarjoamat palvelut): Teksti on muotoiltu uudelleen, koska tekijänpalkkiot eivät ole alv:n kannalta palveluja vaan vastikkeita tietyistä palveluista. - Ryhmä 16 (hautaustoimistojen ynnä muiden tarjoamat palvelut): Jotta alennetun verokannan määritelmän kohde voitaisiin erottaa palvelun suorittajan ominaisuudesta, ehdotuksessa on yhdistetty kohde suoritettavaan palvelutyyppiin, minkä vuoksi siinä viitataan hautaustoimistopalveluihin. - Ryhmä 18 (muun muassa katujen puhtaanapito ja jätteiden käsittely): Ryhmän soveltamisala määritellään liian ahtaasti, minkä vuoksi hyvin samankaltaisiin palveluihin sovelletaan eri verokantoja. Esimerkiksi katujen puhtaanapitoon ja kotitalousjätteiden keruuseen voidaan soveltaa alennettua verokantaa, mutta samassa yhteydessä ei mainita viemäripalveluja. Alennettua verokantaa voidaan vastaavasti soveltaa jätteiden käsittelyyn, muttei kierrätykseen. Ehdotuksessa on poistettu nämä epäjohdonmukaisuudet. Lisäksi siinä on poistettu viittaus 13 artiklassa tarkoitettuihin yhteisöihin, koska on tarpeetonta toistaa sellaista, josta jo säädetään kyseisessä artiklassa. - Olemassa olevan ryhmän laajentaminen: - Ehdotuksessa on muutettu ryhmää 10 ja lisätty uusi ryhmä 10 a , jotta asuntosektori tulisi paremmin otetuksi huomioon. Muutoksella on yksinkertaistettu ja laajennettu jäsenvaltioiden mahdollisuutta soveltaa alennettuja verokantoja asuntosektorilla, koska siinä on poistettu rajoitus, jonka mukaan alennettuja verokantoja voidaan soveltaa vain sosiaalipolitiikan mukaisiin palveluihin, ja lisätty alennettujen verokantojen soveltamisalaan asuntojen korjaus, ylläpito ja siivous (jotka ovat nykyään liitteessä IV ryhminä 2 ja 3). Lisäksi alennettujen verokantojen soveltamisala on laajennettu käsittämään palvelujen suoritukset, joiden kohteina ovat kulloisenkin jäsenvaltion tunnustamat uskonnonharjoituspaikat, kulttuuriperintöön kuuluvat paikat tai historialliset muistomerkit, mitä perustellaan näiden paikkojen todellisella kulttuuriarvolla. Nämä muutokset eivät todennäköisesti aiheuta kilpailun vääristymiä sisämarkkinoilla: kiinteään omaisuuteen liittyvien palvelujen verotuspaikka on aina se paikka, jossa kiinteä omaisuus sijaitsee. Näin ollen kaikki kiinteistöihin liittyvien palvelujen suorittajat ovat samojen verokantoja koskevien ehtojen alaisia riippumatta siitä, mihin jäsenvaltioon palvelujen suorittajat ovat sijoittautuneet. - Uudet ryhmät: - Ryhmä 12 a (ravintola- ja ateriapalvelut): Lisäys on tehty, jotta kaikki jäsenvaltiot saisivat yhdenvertaisen kohtelun, mutta myös sen vuoksi, että ravintola- ja ateriapalvelujen suoritukset täyttävät samat vaatimukset kuin muut paikallisesti tarjottavien palvelujen suoritukset, jotka on lisätty liitteeseen III. Alkoholijuomat on kuitenkin jätetty soveltamisalan ulkopuolelle, millä on pyritty varmistamaan tämän ryhmän ja elintarvikkeita koskevan ryhmän 1 välinen yhdenmukaisuus. Jättämällä alkoholijuomat soveltamisalan ulkopuolelle on poikettu periaatteesta, jonka mukaan samaan liiketoimeen olisi sovellettava samaa verokantaa ja jonka tulisi päteä myös ravintolapalveluihin. Poikkeus on kuitenkin tarkoituksenmukainen, koska muuten alkoholijuomiin sovellettaisiin tavanomaista alv-kantaa, kun ne ostetaan erikseen, ja alennettua alv-kantaa, kun ne sisältyvät ravintolapalveluihin. Lisäksi näiden palvelujen luonne ja verotuspaikkaa koskevat säännöt ovat sellaiset, että toiminnan siirtymisen riski on minimaalinen. Sitä paitsi majoituksen tarjoaminen hotelleissa ja vastaavissa yrityksissä sisältyy jo liitteeseen III. Näin ollen voidaan katsoa, että ravintola- ja ateriapalvelujen lisääminen tähän liitteeseen on aiheellista järkeistämistä ja tarjoaa yhdenvertaiset mahdollisuudet kaikille jäsenvaltioille. - Ryhmät 19–23 (paikallisesti tarjottavat palvelut): Yhdenmukaisuuden ja yhdenvertaisen kohtelun vuoksi liitteeseen olisi lisättävä palvelut, jotka eivät ole työvoimavaltaisia palveluja mutta ovat niiden kaltaista. Nämä palvelut on kuitenkin syytä luetella oikeusvarmuuden takaamiseksi. - 13 kohta Liite IV (työvoimavaltaiset palvelut): Liite on poistettava direktiivistä, koska siitä on poistettu myös VIII osaston 3 luku (106–108 artikla). Liitteen säännökset sisältyvät nyt liitteeseen III. 2–4 artikla: - Direktiivin 2, 3 ja 4 artikla : Nämä ovat loppusäännöksiä. 2008/0143 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu […] päivänä […]kuuta […], direktiivin 2006/112/EY muuttamisesta alennettujen arvonlisäverokantojen osalta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen[1], ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[2], ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[3], sekä katsoo seuraavaa: (1) Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetussa neuvoston direktiivissä 2006/112/EY[4] jäsenvaltioille annetaan lupa soveltaa yhtä tai kahta alennettua verokantaa, jotka eivät saa olla alle 5 prosenttia ja joita voidaan soveltaa ainoastaan rajoittavassa luettelossa mainittuihin tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin. (2) Komissio katsoo vuonna 2007 neuvostolle ja parlamentille antamassaan tiedonannossa[5], joka käsittelee muita arvonlisäverokantoja kuin yleisiä arvonlisäverokantoja, että alennettuja arvonlisäverokantoja koskevalla uudella säädöskehyksellä olisi järkeistettävä ja yksinkertaistettava nykyistä järjestelmää rajoittamatta kuitenkaan sitä mahdollisuutta, että jäsenvaltiot saavat aiempaa joustavammin vahvistaa alennettuja verokantoja erityisesti paikallisesti tarjottavia palveluja varten. Tiedonannon pohjalta käynnistettiin laaja keskustelu neuvostossa ja Euroopan parlamentissa sekä muiden sidosryhmien kanssa. (3) Vaikka keskustelua ei ole vielä saatu päätökseen, on jo tarpeen käsitellä eräitä kiireellisiä ja tärkeitä kysymyksiä, jotta voidaan varmistaa jäsenvaltioiden yhdenvertaiset mahdollisuudet, lisätä avoimuutta ja johdonmukaisuutta ja taata sisämarkkinoiden moitteeton toiminta. Toteutettavan toimenpiteen soveltamisalan olisi kuitenkin oltava rajoitettu, jottei toimenpiteellä vaikutettaisi käynnissä olevan keskustelun tulokseen. (4) Edellä mainitussa tiedonannossa todetaan, että erilaisten arvonlisäverokantojen soveltaminen paikallisesti tarjottaviin palveluihin ei tosiasiassa vaaranna sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Sen vuoksi on aiheellista antaa kaikille jäsenvaltioille mahdollisuus soveltaa alennettuja arvonlisäverokantoja työvoimavaltaisten palvelujen kaltaisiin palveluihin, jotka kuuluvat vuoden 2010 loppuun saakka voimassa olevien väliaikaisten säännösten soveltamisalaan, sekä asuntosektorin palveluihin, henkilökohtaiseen hygieniaan liittyviin palveluihin ja ravintolapalveluihin. Nämä muutokset antavat jäsenvaltiolle mahdollisuuden soveltaa alennettuja alv-kantoja kunnostus- ja korjaustöihin, joiden tavoitteena on säästää energiaa ja lisätä energiatehokkuutta. (5) Yleisenä periaatteena on soveltaa samaa verokantaa samaan liiketoimeen. Koska alkoholijuomia ei ole sisällytetty elintarvikkeita koskevaan ryhmään, lupa soveltaa alennettuja arvonlisäverokantoja alkoholijuomiin ravintola- ja ateriapalvelujen yhteydessä aiheuttaisi epäjohdonmukaisuuksia ja tarjoaisi tilaisuuden säännösten kiertämiseen. Sen vuoksi on aiheellista jättää alkoholijuomat kyseisen ryhmän ulkopuolelle. (6) On tarpeen tehdä teknisiä mukautuksia säännösten selventämiseksi, niiden mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen ja nykyisten epäjohdonmukaisuuksien poistamiseksi. Mukautuksilla olisi erityisesti annettava samat mahdollisuudet soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa kaikkiin imukykyisiin hygieniatuotteisiin (vauvanvaipat mukaan luettuina) sekä äänikirjoihin, CD-levyihin, CD-ROM-levyihin ja muihin fyysisiin tallennusvälineisiin, joilla on pääasiassa samanlainen tietosisältö kuin painetuilla kirjoilla. (7) Niitä tavaroiden luovutuksia ja palvelujen suorituksia koskevaan luetteloon, joihin voidaan soveltaa alennettua verokantaa, on sisällytetty eräitä poikkeuksiin liittyviä säännöksiä, jotka ovat nyt vanhentuneet. Näin ollen ne olisi poistettava. (8) Direktiiviä 2006/112/EY olisi sen vuoksi muutettava, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiivi 2006/112/EY seuraavasti: 1) Poistetaan 101 artikla. 2) Korvataan 102 artiklan ensimmäinen alakohta seuraavasti: ”Jäsenvaltiot voivat soveltaa alennettua verokantaa maakaasun ja sähkön luovutuksiin sekä lämpö- tai jäähdytysverkkojen kautta tapahtuviin lämmön taikka jäähdytyksen luovutuksiin, jos tämä ei aiheuta kilpailun vääristymisen vaaraa.” 3) Poistetaan VIII osaston 3 luku. 4) Korvataan 114 artiklan 1 kohdan toinen alakohta seuraavasti: ”Lisäksi ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut jäsenvaltiot voivat soveltaa tällaista verokantaa lastenvaatteisiin ja -jalkineisiin.” 5) Korvataan 115 artikla seuraavasti: ” 115 artikla Jäsenvaltiot, jotka 1 päivänä tammikuuta 1991 sovelsivat alennettua verokantaa lastenvaatteisiin ja -jalkineisiin, voivat jatkaa tällaisen verokannan soveltamista näiden tavaroiden luovutuksiin tai palvelujen suorituksiin.” 6) Poistetaan 116 artikla. 7) Poistetaan 117 artiklan 1 kohta. 8) Poistetaan 123 artikla. 9) Poistetaan 125 artiklan 2 kohta. 10) Poistetaan 128 artiklan 2, 3 ja 4 kohta. 11) Poistetaan 129 artikla. 12) Muutetaan liite III tämän direktiivin liitteen mukaisesti. 13) Poistetaan liite IV. 2 artikla Jäsenvaltioiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2011. 4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE Muutetaan direktiivin 2006/112/EY liite III seuraavasti: 1) Korvataan 3 ja 4 kohta seuraavasti: ”3) farmaseuttiset tuotteet, joita tavallisesti käytetään terveydenhoidossa, sairauksien ehkäisemisessä sekä lääketieteellisessä ja eläinlääketieteellisessä hoidossa, mukaan lukien ehkäisyyn tarkoitetut tuotteet ja imukykyiset hygieniatuotteet; 4) vammaisen henkilön henkilökohtaiseen ja yksinomaiseen käyttöön tavallisesti vammojen lieventämiseksi tai hoitamiseksi tarkoitetut lääketieteelliset laitteet, apuvälineet ja muut laitteet sekä erityisesti vammaista henkilöä varten suunnitellut tai mukautetut kojeet ja sähköiset, elektroniset ja muut laitteet ja kulkuvälineet sekä tällaisten tavaroiden liisaus tai vuokraus ja korjaus;”. 2) Lisätään 4 a kohta seuraavasti: ”4 a) autojen lastenistuimet;”. 3) Korvataan 6 kohta seuraavasti: ”6) kirjojen luovutukset, mukaan lukien kirjastolainaus (mukaan lukien esitteet, lehtiset ja vastaavat painotuotteet, lasten kuva-, piirustus- tai värityskirjat, nuottikirjat tai -käsikirjoitukset, hydrografiset ja muut kartat sekä äänikirjat, CD-levyt, CD-ROM-levyt tai vastaavat fyysiset tallennusvälineet, joilla on pääasiassa samanlainen tietosisältö kuin painetuissa kirjoissa), lehdet ja aikakauslehdet, lukuun ottamatta kokonaan tai pääasiassa mainontaan tarkoitettua aineistoa;”. 4) Korvataan 8, 9 ja 10 kohta seuraavasti: ”8) radio- ja televisiolähetyspalvelut; 9) kirjailijoiden, säveltäjien ja esiintyvien taitelijoiden tarjoamat palvelut, mukaan lukien palvelut, joista korvauksena maksetaan heille kuuluvat tekijänpalkkiot; 10) asuntojen luovutus ja rakentaminen;”. 5) Lisätään 10a kohta seuraavasti: ”10 a) asuntojen ja asianomaisen jäsenvaltion tunnustamien uskonnonharjoituspaikkojen, kulttuuriperintöön kuuluvien paikkojen ja historiallisten muistomerkkien kunnostamis-, korjaamis-, muuttamis-, ylläpito- ja siivouspalvelut;”. 6) Lisätään 12 a kohta seuraavasti: ”12 a) ravintola- ja ateriapalvelut, lukuun ottamatta alkoholijuomien luovutuksia;”. 7) Korvataan 16, 17 ja 18 kohta seuraavasti: ”16) hautaustoimisto- ja krematoriopalvelut sekä näihin liittyvien tavaroiden luovutukset; 17) lääketieteelliset ja hammaslääketieteelliset hoitopalvelut sekä lämpöhoitopalvelut siltä osin kuin näiden palvelujen suorituksia ei ole vapautettu verosta 132 artiklan 1 kohdan b–e alakohdan nojalla; 18) katujen puhtaanapitoon, jäteveden puhdistukseen ja kierrätykseen, viemärihuoltoon, kotitalousjätteiden keruuseen ja jätteiden käsittelyyn liittyvät palvelut tai jätteiden kierrätys ja jätteiden uudelleenkäyttöön johtavat palvelut;”. 8) Lisätään 19–23 kohta seuraavasti: ”19) puutarha- ja maisemanhoitopalvelut sekä puutarhojen ylläpito; 20) irtaimen aineellisen omaisuuden, mukaan lukien kaikentyyppisten kaksi- ja kolmipyöräisten polkupyörien, muttei muiden kulkuneuvojen, pienet korjaukset; 21) irtaimen aineellisen omaisuuden puhdistus- ja ylläpitopalvelut; 22) kodinhoitopalvelut, kuten kotiapu, lasten, vanhusten, sairaiden tai vammaisten hoito; 23) parturiliikkeissä, kampaamoissa ja kauneushoitoloissa tarjottavien palvelujen kaltaiset henkilökohtaiseen hygieniaan liittyvät palvelut.” [1] EUVL C […], […], s. […]. [2] EUVL C […], […], s. […]. [3] EUVL C […], […], s. […]. [4] EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2008/8/EY (EUVL L 44, 20.2.2008, s. 11). [5] KOM(2007) 380 lopullinen, 5.7.2007.