Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Moniarvoisuus ja tiedotusvälineiden keskittyminen"

(2000/C 140/07)

Talous- ja sosiaalikomitea päätti 25. helmikuuta 1999 antaa työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan nojalla lausunnon "Moniarvoisuus ja tiedotusvälineiden keskittyminen".

Asian valmistelusta vastannut "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -jaosto antoi ensimmäisen lausuntonsa 23. marraskuuta 1999. Täysistunnon päätettyä palauttaa lausunto jaostoon jaosto antoi tarkistetun lausunnon 9. maaliskuuta 2000. Esittelijä oli Joël Decaillon.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. ja 30. maaliskuuta 2000 pitämässään 371. täysistunnossa (maaliskuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 97 ääntä puolesta ja 23 vastaan 14:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Eurooppalainen joukkoviestintä siirtyi uuteen kehitysvaiheeseen, kun vuonna 1992 julkaistiin moniarvoisuutta ja tiedotusvälineiden keskittymistä käsittelevä vihreä kirja sekä komission pohdintoja tiedotusvälineiden omistuksesta sisämarkkinoilla.

1.2. Perinteisten tiedotusvälineiden (TV, radio, lehdistö) tarjonnan lisäksi on jo muutaman vuoden ajan ollut tarjolla uusia digitaalilähetyksiä (maanpäällinen, satelliitti, kaapeli) ja verkkopalveluja (Internet, multimedia), jotka lisäävät huomattavasti eurooppalaisen yleisön valinnan mahdollisuuksia. Tähän viestintäalan kehitykseen liittyy eri sektorien lähentyminen. Globalisaatioon liittyvää lähentymisen rinnakkaiskehitystä ovat tiedotusvälineiden omistajien, tietoliikenneoperaattorien ja tietoteollisuuden toimijoiden väliset yhteenliittymiset ja sulautumiset.

1.3. Komitea ottaa huomioon globalisaation ja tämän markkinakehityksen sekä kehottaa Euroopan unionin toimielimiä harkitsemaan tarvetta määritellä tiedonannossa suuntaviivoja ja oikeudellisia välineitä, jotka voivat olla avuksi taattaessa, että Euroopan kansalaisten mahdollisuuksia saada käyttöönsä moniarvoisia ja riippumattomia tiedotusvälineitä ei vähennetä. Suuntaviivoja laadittaessa on otettava huomioon ilmaisuvapautta sekä lehdistön ja tiedotusvälineiden vapautta koskevat perusoikeudet. Myös jäsenvaltioiden tiedotusvälineiden erilaiset olosuhteet sekä oikeudelliset ja kulttuuriset perinteet on otettava huomioon.

1.4. Uusien tieto- ja viihdekanavien syntymisen vuoksi ja koska tieto ei ole pelkästään kaupallinen tuote, komitea korostaa tarvetta taata yksilön perusoikeudet, kuten tiedonvälityksen ja mielipiteen vapauden, alaikäisten suojelun, ihmisarvon yleensä sekä erityisesti naisten arvostuksen.

1.5. Tämän vuoksi komitea ottaa jatkossa esitettävissä havainnoissa huomioon, että käsillä olevassa lausunnossa tarkasteltava problematiikka sijoittuu jatkuvasti ja voimakkaasti muuttuvaan ympäristöön.

2. Yleistä

2.1. Vuonna 1997 antamassaan vihreässä kirjassa televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentymisestä sekä sen vaikutuksista sääntelyyn komissio panee merkille uuden tietoteollisuuden yhteenliittymät ja fuusiot. Komissio puolustaa vapaan kilpailun periaatteita, mutta täsmentää samalla aikomuksensa torjua hallitsevan aseman väärinkäyttöä ja monopoleja televiestintä-, tiedotusväline- ja tietotekniikkamarkkinoilla.

2.2. Yrityskeskittymien valvonnassa komissio pyrkii kilpailulainsäädäntöä soveltaen takaamaan kuluttajien edun turvaamalla tietolähteiden monipuolisen tarjonnan. Se sallii yhtäältä keskittymisen vahvojen eurooppalaisten tiedonvälitysyritysten syntymisen edistämiseksi, mutta toisaalta estää sellaiset toimijoiden väliset sopimukset, jotka todennäköisesti rajoittaisivat kilpailua ja näin ollen kaventaisivat loppukäyttäjien valinnanvaraa.

2.3. Kilpailulainsäädäntö kattaa uusien tiedotusvälineiden alalla usein vain yrityskeskittymien taloudelliset ja rahoitukselliset näkökohdat, mutta komitean mielestä myös kulttuuriset ja yhteiskunnalliset näkökohdat tulee ottaa huomioon eurooppalaisen yleisön edun sekä tiedotusvälinealan monipuolisuuden turvaamiseksi.

2.3.1. Tämän vuoksi komitea katsoo, että sovellettaessa yhteisön kilpailuoikeutta tietoyhteiskunnan alalla on otettava puhtaasti taloudellisten näkökohtien lisäksi huomioon moniarvoisuuden säilyttäminen tiedotuksessa ja kunnioitettava samalla jäsenvaltioiden perustuslaeissa tunnustettua lehdistön vapautta.

2.4. Yhteisön toimielinten tulee tukea Euroopan unionin maiden kulttuurien ja erityisesti kielten ja kansojen rikkautta ja monimuotoisuutta.

2.5. Lisäksi jäsenvaltioiden lainsäädännössä määrätään yleensä tiedotusvälineiden, samoin kuin muidenkin yritysten, omistajia koskevien tietojen avoimuudesta sen varmistamiseksi, ettei olla luomassa (tai jo luotu) monopolia tai oligopoleja. Mainittakoon sen vuoksi, että Euroopan komissiolla on mahdollisuus yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa vaihtaa asiaa koskevia tietoja kansainvälisen näkökulman saamiseksi omistuskysymyksiin ja sellaisiin audiovisuaalisten yhtymien tai toimijoiden välisiin teknisiin ja kaupallisiin sopimuksiin, jotka tarjoavat pääsyn eri verkkoihin, kuten Internetiin.

2.6. Komitean mielestä myös tietoyhteiskunnan tekninen kehitys tulee ottaa huomioon. Näin ollen on syytä erottaa digitaaliset lähetyspalvelut, joihin sovelletaan perinteisiä tiedotusvälineiden omistusta koskevia sääntöjä, mikäli niitä on olemassa, ja on line -palvelut, joihin on sovellettava täysimääräisesti kilpailusääntöjä, jotta turvataan operaattorien tasapuolinen pääsy verkkoihin ja järjestelmiin sekä kuluttajien oikeus sisällön monipuolisuuteen.

2.7. Koska komission direktiiviluonnosta ei ole vielä hyväksytty, komitea toivoo, että komissio antaisi tiedonannon, jossa esitettäisiin suuntaviivat ja oikeudelliset välineet moniarvoisuuden kunnioittamiseksi alan taloudellisissa, yhteiskunnallisissa ja kulttuurisissa rakenteissa.

2.8. Komitea korostaa vielä kerran 14. syyskuuta 1994(1) ja 23. helmikuuta 1995(2) antamissaan lausunnoissa esittämiään tärkeimpiä suosituksia. Ne on laajennettava kattamaan digitaalisen yleisradiotoiminnan uudet palvelut (maanpäällinen, satelliitti, kaapeli) sekä verkoissa tarjottavat audiovisuaaliset ja tekstimuotoiset palvelut (Internet, multimedia), jotta voidaan

- rohkaista kaupallisia radio- ja TV-kanavia sekä digitaalisen yleislähetystoiminnan operaattoreita kunnioittamaan nykyistä enemmän näkemysten moninaisuutta ja moniarvoisuutta sekä lähettämään enemmän kulttuuri- ja opetusohjelmia, vähemmistöille suunnatut ohjelmat mukaan luettuina

- edistää yleisradio- ja televisiotoiminnan kehitystä riippumattoman tiedon lähteenä, mutta myös pedagogisia ja viihteellisiä kulttuuriohjelmia, joiden tulisi olla kaikkien Euroopan kansalaisten saatavilla

- säilyttää moniarvoisuus, ja estää yrityksiä väärinkäyttämästä hallitsevaa asemaa usealla sektorilla (digitaalinen ja analoginen TV, radio, lehdistö, Internetin audiovisuaaliset ja tekstimuotoiset palvelut, multimediajulkaisutoiminta) jäsenvaltioiden yhdellä tai useammalla markkina- tai kielialueella

- säilyttää moniarvoisuus ja estää jäsenvaltion tietyllä tiedotusvälinesektorilla hallitsevaa asemaa väärinkäyttäviä yrityksiä saamasta vastaavaa asemaa jossakin toisessa EU:n jäsenvaltiossa

- taata kaikissa tiedotusvälineissä toimittajien riippumattomuus sekä sisäisistä että ulkoisista paineista, julkisen vallan painostus mukaan luettuna, tiedon tason ja luotettavuuden parantamiseksi

- estää asianmukaisilla säännöksillä ja kilpailusäännöillä uusintalähetysoikeus- ja hakemistomonopolit erityisesti urheilutiedotuksen ja elokuvahakemistojen osalta

- suosittaa, että ennen kuin tietyllä sektorilla toimiva viestintäalan yritys voi saada toimiluvan jollakin toisella sektorilla, sen on ilmoitettava kaikki omistussuhteensa ja yhteytensä muihin yrityksiin

- asettaa etusijalle uhanalaisimman yleisön objektiivinen valistaminen ja tiedottaminen, jotta sillä olisi kyky arvioida ja eritellä joukkoviestinnän tuotannon ja varsinkin Internetin kautta välitettävän tiedon sisältöä

- selventää Internetin toimijoiden toimituksellinen vastuu erottamalla toisistaan Internet-sivujen toimittajat ja tekniset välittäjät (tiedonkantajat ja www-hotellit), joista edellisten on oltava - poikkeuksetta - vastuussa sisällöstä, mutta jälkimmäisillä ei ole vastuuta sisällöstä, jota ne eivät ole laatineet, kuten yhteisön sisämarkkinoilla käytävän sähköisen kaupankäynnin oikeudellisia näkökohtia koskevan direktiiviehdotuksen säännöksissä määrätään

- laatia tiedotusvälineiden eurooppalaiset käytännesäännöt, joiden avulla valvotaan tiedotusvälineitä hallitsevia suuria yhtymiä; analysoidaan - säilyttämällä ja takaamalla tiedonvälityksen ja mielipiteen vapaus - alaikäisten suojelua väkivalta- ja pornografiaohjelmilta, rajoitusten asettamista tällaisille ohjelmille ihmisarvon ja erityisesti naisten arvostuksen kunnioittamiseksi, sekä sodan ja rikollisuuden ihannoinnin kieltoa

- suosittaa tieto- ja viihdesivujen "merkintää" Internet-verkossa Internetin käyttäjien suojelemiseksi laittomalta sisällöltä; komitea aikoo laatia tänä vuonna aiheesta oma-aloitteisen lausunnon, jotta se voi täsmentää kyseisiä suuntaviivoja.

2.9. Tehokas koordinointi moniarvoisuuden turvaamiseksi

2.9.1. Internetin audiovisuaalisten ja tekstimuotoisten palvelujen nopean kehityksen vuoksi komitea katsoo, että on tärkeää käsitellä näihin palveluihin pääsyä ja niiden sääntelyä sekä asianmukaisen moniarvoisuuden turvaamista. Valtaosassa jäsenvaltioita toimivien ohjauselinten toimialaa täytyy laajentaa kattamaan myös Internet, jotta turvataan yksilön perusoikeudet samalla tavalla kuin säänneltäessä perinteisiä tiedotusvälineitä. Myös yhteisötason koordinointi saattaa osoittautua hyödylliseksi, kuten edellä 2.3 kohdassa on todettu.

2.9.2. Huomautettakoon, että komission ensimmäisissä pohdinnoissaan esittämää yleisöä koskevaa kriteeriä voidaan pitää lisäkriteerinä; muita kriteerejä, jotka yleensä sisältyvät jäsenvaltioiden lainsäädäntöön, milloin sitä on, ja jotka koskevat viestintäalan yritysten pääoman sallittuja omistusprosentteja, on myös pidettävä asianmukaisina.

2.9.3. Internet-palveluja tuottavat ja niitä kuluttavat toimijat - jotka kuuluvat usein suuriin viestinnän, kustannustoiminnan ja tietotekniikan yhtymiin - tuottavat portaalisivuja, joiden kautta pääsee Internet-verkkoon. Portaalisivuilla keskitetään usein käytettävissä olevaa sisältöä suosimalla kumppaneiden tarjontaa tai samaan yhtymään kuuluvien sivuja. Sen vuoksi on tärkeää, että kuluttajat saadaan tietoisiksi sähköisten ohjelmaoppaiden tarjoamasta valinnan vapaudesta ja teknisistä mahdollisuuksista "surffailla" portaalisivulta toiselle, jotta ei vaaranneta tiedon moniarvoisuutta ja monipuolisuutta.

2.9.4. Taloudellisten resurssien osalta tämänhetkinen markkina-analyysi osoittaa, että tietyissä maissa audiovisuaalialan ja uuden tieto- ja tietoliikennetekniikan alan tietyt yhtymät keräävät selvän valtaosan mainonnan tuloista. Komitea huomauttaa, että tällainen tilanne voi ajan mittaan vahingoittaa paikallisia radio- ja TV-asemia. Lopulta tämä yhdessä edellisessä kappaleessa selostettujen portaalisivujen kanssa rajoittaisi ja jopa ohjailisi loppukäyttäjän valintoja.

2.9.5. Edelleen mainittakoon, että moniarvoisuuden ja tiedotusvälineiden keskittymisen analyysi olisi epätäydellinen, ellei siinä otettaisi huomioon myös digitaalisuuden aluevaltausta televisiotoiminnassa ja siihen liittyviä kanavaryppäitä. Tämä tärkeä tekninen kehitys herättää lukuisia kysymyksiä, kuten taajuuksien jakaminen; vaarana on ensimmäisten hakijoiden suosiminen tai mittavia ryppäitä hallitsevien toimijoiden vallan lisääntyminen (vaikka rypäs itsessään tuottaa moniarvoisuutta). Tämän vuoksi komitea tuo esiin dekoodereita koskevan problematiikan. Vaikka niitä voidaan nykyään käyttää kaikissa salauksella koodatuissa kanavaryppäissä, niiden käyttö on yhdistetty maksuun, joka voi vahvistaa markkinaetuuksia.

2.9.6. Mainittakoon myös, että pian otetaan käyttöön digitaaliradio, joka - vaikka se kuuluu kannatettavaan tekniikan kehitykseen (radiolähetysten laadukkuus, vastaanotettavan äänen vakaus, mahdollisuudet lähettää kiireellisiä turvallisuussanomia) - edellyttää varsinkin alue- ja paikallistasolla todennäköisesti suurempia investointeja kuin nykyinen taajuuksien muuntamista käyttävä radio. Tällöin vaarana on radiotoiminnan köyhtyminen.

2.9.7. Lähetyksistä komitea toteaa edelleen, että satelliittilähetyksien takana ovat ryhmät, jotka kykenevät rahoittamaan kansainvälisiä kanavia, ja eivät sen vuoksi kuulu valtiotasoisen lainsäädännön piiriin. Komitea huomauttaakin, että toistaiseksi satelliittien käyttöönottoa ei ole varsinaisesti koordinoitu poliittisesti. Tilanteen korjaamiseksi komitea suosittaa poliittista koordinointia EU:ssa.

2.9.8. Komitea korostaa tutkimuksen, teknologisen kehittämisen ja demonstraation viidennessä puiteohjelmassa (1998-2002) mainittujen tutkimusten ja niiden soveltamisen tärkeyttä. Tutkimusten tavoitteena on parantaa tulevien tietotuotteiden ja -palveluiden toimivuutta, helppokäyttöisyyttä ja saatavuutta. Tutkimustoiminta ja tutkimusten soveltaminen vahvistavat kielten ja kulttuurien monimuotoisuutta, lisäävät Euroopan kulttuuriperinnön arvostusta ja edistävät sen hyödyntämistä, kannustavat luovuutta, parantavat opetus- ja koulutusjärjestelmiä ja kehittävät sosiaalis-taloudellisia ja teknologisia malleja, joiden välityksellä tietoa voidaan jakaa.

2.9.9. Lopuksi komitea toivoo, että Internetiin pääsyä koskevan YK:n kehitysohjelman kertomuksen päätelmiä arvioidaan Euroopan unionin rakennepolitiikan sekä ulkopoliittisten neuvottelujen, varsinkin AKT-sopimusneuvottelujen puitteissa.

3. Ehdotuksia

3.1. Moniarvoisuus ja tiedotusvälineiden keskittyminen maapalloistumisen ja digitaalisen lähentymisen aikakaudella herättävät monia kysymyksiä, joihin talous- ja sosiaalikomitea aikoo luonnostella vastauksia.

3.2. Tiedotusvälineiden omistussääntöjen osalta komitea ehdottaa, että pyritään etsimään yhteisiä muuttujia jäsenvaltioiden tällä hetkellä voimassa olevista kriteereistä ja lisäämään niihin joitakin muuttujia kuten yleisöä ja resurssivalvontaa koskevat kriteerit. On kuitenkin huomattava, että tällaisia muuttujia tarkasteltaessa on otettava huomioon, että jäsenvaltioiden välillä on oikeudellisia ja varsinkin perustuslaillisia sekä kulttuurisia eroja.

3.3. Tätä ehdotusta täydentäen komitea suosittaa, että jäsenvaltiot harkitsevat, tulisiko tiedotusvälineiden omistusta koskevia nykyisiä jäsenvaltioiden sääntöjä (lupamaksujärjestelmä, taajuuksien jakaminen, yleisön määrään perustuvat kynnysarvot, pääomasijoitukset jne.), sikäli kuin niitä on, laajentaa koskemaan digitaalisen yleisradiolähetystoiminnan uusia palveluja (maanpäällinen, satelliitti, kaapeli) keskittymien väärinkäytön mahdollisen vaaran torjumiseksi sekä yhteisön tasoisen koordinoinnin mahdollistamiseksi varsinkin kansainvälisen kehityksen nopeutuessa.

3.4. Komitea ehdottaa myös, että komissio koordinoisi tiedotusvälineiden valtiollisten ohjauselinten toimintaa asianomaisessa pääosastossa toimivan yhteyskomitean esimerkin mukaisesti. Yhteyskomitea perustettiin huolehtimaan "Televisio ilman rajoja" -direktiivin täytäntöönpanosta. Koordinoinnin avulla voidaan selvittää joustavasti, nopeasti ja havainnollisesti esimerkiksi sopimushankkeet, taajuuksien jakamista koskevat kysymykset ja kaikki seikat, jotka koskevat pääsyä salattuihin kanaviin silloin kun tarvitaan myös muissa ryppäissä toimivaa dekooderia.

3.5. Komitea kehottaa takaamaan Internetin käyttäjille Internetin audiovisuaalisten ja tekstimuotoisten palvelujen moniarvoisuuden ja moninaisuuden. Näiden palvelujen nopean kehityksen vuoksi komitea kehottaa Euroopan komissiota laatimaan jäsenvaltioille suosituksen, jossa niitä kehotettaisiin harkitsemaan, tulisiko näihin uusiin tietolähteisiin soveltaa valtiollisia audiovisuaalisen alan sääntelytoimia. Jäsenvaltioita tulisi myös kehottaa vaihtamaan tietoja kohdassa 3.4 mainittujen epävirallisten verkostojen mahdollisesta kehityksestä.

3.6. Neuvosto hyväksyi 24. syyskuuta 1998 suositusehdotuksen aiheesta "Ehdotus neuvoston suositukseksi alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa". Siitä antamassaan lausunnossa(3) komitea pitää tärkeänä, että tiedotusvälineiden ohjauselimet soveltavat suositusta jäsenvaltioissa tinkimättömästi. Komitea korostaa kuitenkin, että suosituksessa tarkoitettuja toimia on toteutettava eri jäsenvaltioiden oikeudelliset, perustuslailliset ja kulttuuriset perinteet huomioon ottaen ja niitä kunnioittaen.

3.7. Portaalisivut, joilla on taipumusta keskittää ja yhdenmukaistaa saatavilla olevaa tietoa, täytyy myös ottaa huomioon sen varmistamiseksi, että niistä ei tule keinoa hankkia yksinoikeuksia eri tietolähteisiin tai mainosalan taloudellisiin resursseihin. Yksi ratkaisu olisi laajentaa komission koordinoinnin alaisena jäsenvaltioiden ohjauselinten toimivaltuuksia kattamaan nämä uudet palvelut, jotta voitaisiin paremmin turvata tiedotuksen moniarvoisuus ja moninaisuus.

3.8. Lisäksi tietolähteiden runsaus ja niiden alkuperän selvittämisen vaikeus Internetissä saattaa hämmentää yleisöä. On siis löydettävä nopeita ratkaisuja, joiden avulla yleisö voi yksilöidä saatavilla olevaa tietoa. Yksi ratkaisu voisi olla esimerkiksi toimialan itsesääntelyyn perustuva tieto- ja viihdesivujen tiedon laadun ja ammattietiikan "eurooppalainen merkintä" moniarvoisuuden ja tiedon riippumattomuuden takaamiseksi ja kielletyn sisällön torjumiseksi. Muistutettakoon tässä yhteydessä tiedonhallintakeskusten vastuusta; erityisesti on mainittava niiden eettiset säännöt.

3.9. Tiedotusvälineiden toimituksellisen vastuun osalta komitea palauttaa mieliin Euroopan neuvoston 19. tammikuuta 1999 antamat suositukset. Komitea toteaa, että kysymys tiedotusvälineiden toimituksellisen ja journalistisen riippumattomuuden vahvistamisesta "toimituksellisen säännöstön" avulla sen välttämiseksi, että omistajat tai osakkeenomistajat tai ulkoiset toimijat kuten hallitukset vaikuttaisivat tietosisältöön, on eri jäsenvaltioissa ratkaistu eri lailla: joskus perustuslain tasoisella lainsäädännöllä, joskus itsesääntelyn luonteisilla sopimuksilla. Tiedon laadukkuuden takaamiseksi tiedonvälityksen ammattilaisten (esimerkiksi tiedonvälitysyritysten, omistajien, päätoimittajien ja lehtimiesten) kannattaa hyväksyä eettiset normit (esim. ammattialan eettinen peruskirja, yleiset etiikkasäännöt). On myös tärkeää, että kaikki kyseisen toimialan työntekijät saavat koulutuksen, jotta he voivat ottaa tällaisen vastuun.

3.10. Komitea katsoo, että paikallisradioiden nykyinen olemassaolo ja kehitys taajuusmodulaatioineen edistävät moniarvoisuutta ja paikallisten sosiologisten ominaispiirteiden huomioon ottamista. Komitea kehottaa kuitenkin komissiota ja neuvostoa kiinnittämään huomiota siihen, vaikuttaako digitaaliradion markkinoille tulo paikallisradioiden moniarvoisuuteen ja tiedon monipuolisuuteen, koska paikalliset operaattorit joutuvat tekemään suuria taloudellisia investointeja.

3.11. Tiedotusvälineiden ja niihin liittyvän teknologian alan yrityskeskittymien mahdollisien yhteiskunnallisien seurauksien osalta asetuksessa N:o 4064/89 määrätään, että kun komissio on tehnyt päätöksen jonkin keskittymistoimen yhteensopivuudesta Rooman sopimuksen kanssa, työntekijöiden edustajilla on oikeus vaatia, että komissio kuulee heitä, mikäli toimi koskee selvästi heidän etujaan. Tätä menettelyä käytetään vain harvoin. Voidaan kysyä, eikö pitäisi pyrkiä järjestämään tiedotusta ja ehkä myös koulutusta, jotta jäsenvaltiotason palkansaajajärjestöt tai eurooppalaiset yritysneuvostot voisivat hyödyntää menettelyä tehokkaammin saadakseen näkemyksensä paremmin esiin komissiossa mainitun direktiivin N:o 4064/89 puitteissa.

4. Päätelmä

4.1. Kun otetaan huomioon tietoyhteiskunnan haasteet ja tarve taata yksilön perusoikeudet kuten ilmaisuvapaus sekä tiedonvälityksen ja mielipiteen vapaus, alaikäisten suojelu, ihmisarvo yleensä sekä erityisesti naisten arvostus, talous- ja sosiaalikomitea ehdottaa, että Euroopan unionin toimielimet laatisivat suuntaviivat, joissa otetaan huomioon moniarvoisuuden vaatimukset jäsenvaltioissa havaittuja eroja kunnioittaen. Tällaisilla suuntaviivoilla voitaisiin täydentää kilpailuoikeutta korostamalla viestimien sosiaalista ulottuvuutta ja kulttuurista moninaisuutta.

4.2. Tiedonannon tavoitteena olisi täydentää kilpailulainsäädäntöä tähdentämällä viestimien sosiaalista ulottuvuutta ja kulttuurista monimuotoisuutta. Sen avulla pyrittäisiin vahvistamaan viestimien sisällön ja ohjelmien moniarvoisuuden takuita sekä välittämään suuntaviivojen avulla tietoa suurten tiedotusvälineyhtymien toimijoille, miten voidaan suojella yleisön saatavilla olevan sisällön monimuotoisuutta ja runsautta.

Bryssel 29. maaliskuuta 2000.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Beatrice Rangoni Machiavelli

(1) TSK:n lausunto vihreästä kirjasta "Euroopan unionin audiovisuaalipolitiikan strategiset vaihtoehdot ohjelmatuotannon vahvistamiseksi" (COM(94) 96 final), EYVL C 393, 31.12.1994, s. 25.

(2) TSK:n lausunto komission tiedonannosta Vihreään kirjaan "Moniarvoisuus ja tiedotusvälineiden keskittyminen sisämarkkinoilla - yhteisön toimintaa koskevan tarpeen arvioinnista" liittyvien neuvottelujen seurannasta (COM(94) 353 final), EYVL C 110, 2.5.1995, s. 53.

(3) EYVL C 214, 10.7.1998, ss. 25 ja 29.

LIITE

talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon

Seuraava muutosehdotus, joka sai taakseen yli neljäsosan annetuista äänistä, hylättiin täysistunnossa.

Kohta 3.11

Poistetaan kaksi viimeistä virkettä.

Perustelu

Jäsenvaltioiden palkansaajajärjestöille tai eurooppalaisille yritysneuvostoille suunnattavalle erityiskoulutukselle ja tiedotukselle ei ole tarvetta eikä perusteita.

Äänestyksen tulos

Jaa-ääniä: 35, ei-ääniä: 71, tyhjiä: 15.