Keskiviikko 24. syyskuuta 2008

Euroopan sähköisen viestinnän markkinaviranomainen ***I

P6_TA(2008)0450

Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 24. syyskuuta 2008 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan sähköisen viestinnän markkinaviranomaisen perustamisesta (KOM(2007)0699 — C6-0428/2007 — 2007/0249(COD))

2010/C 8 E/46

(Yhteispäätösmenettely: ensimmäinen käsittely)

Euroopan parlamentti, joka

ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (KOM(2007)0699),

ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan ja 95 artiklan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C6-0428/2007),

ottaa huomioon työjärjestyksen 51 artiklan,

ottaa huomioon teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnön sekä budjettivaliokunnan, talousarvion valvontavaliokunnan, talous- ja raha-asioiden valiokunnan, sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan, kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan, oikeudellisten asioiden valiokunnan sekä kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnot (A6-0316/2008);

panee merkille, että komissio on ilmoittanut aikovansa rahoittaa uuden televiestinnän eurooppalaisten sääntelyviranomaisten yhteistyöelimen tämänhetkisen monivuotisen rahoituskehyksen (2007–2013) alaotsakkeesta 1 a osittain uudelleenjärjestelyin ja osittain lisäyksellä vuosina 2009–2013; huomauttaa kuitenkin, ettei budjettivallan käyttäjä ole vielä saanut yksityiskohtaisia tietoja näistä toimenpiteistä, joten on edelleen epäselvää, mihin ohjelmiin tai ensisijaisiin tavoitteisiin tämä vaikuttaa ja mitkä ovat seuraukset koko rahoituskauden aikana sekä jääkö alaotsakkeeseen 1 a riittävästi liikkumavaraa;

(1) EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.

Keskiviikko 24. syyskuuta 2008

P6_TC1-COD(2007)0249

Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 24. syyskuuta 2008, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o …/2008 antamiseksi televiestinnän eurooppalaisten sääntelyviranomaisten yhteistyöelimen perustamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen ║,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) (4), sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) (5), sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi) (6), yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (7) ja henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12 päivänä heinäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) (8), jäljempänä yhteisesti ”puitedirektiivi ja erityisdirektiivit”, ja kuluttajien luottamuksesta digitaaliseen ympäristöön 21. päivänä kesäkuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin päätöslauselman (9) tarkoituksena on luoda sähköisen viestinnän sisämarkkinat yhteisössä ja varmistaa samalla investointien, innovoinnin ja kuluttajansuojan korkea taso lisäämällä kilpailua.

(2) Vuonna 2002 annetussa sähköisen viestinnän sääntelykehyksessä määritellään kansallisten sääntelyviranomaisten toteuttama sääntelyjärjestelmä ja säädetään näiden viranomaisten yhteistyöstä toistensa ja komission kanssa yhdenmukaisen sääntelykäytännön kehittämiseksi ja sääntelykehyksen yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi yhteisössä mutta jätetään tilaa kansallisten sääntelyviranomaisten väliselle sääntelyä koskevalle kilpailulle erityisten kansallisten markkinatilanteiden valossa . ▐

(3) Kansalliset sääntelyviranomaiset käyttävät huomattavaa harkintavaltaa sääntelyjärjestelmän täytäntöönpanossa, mikä heijastaa niiden paikallisten markkinaolojen erikoisasiantuntemusta. Tämä harkintavalta on kuitenkin sovitettava yhteen yhdenmukaisen sääntelykäytännön kehittämisen ja sääntelyjärjestelmän yhdenmukaisen soveltamisen kanssa, jotta sisämarkkinoiden kehittämistä ja valmiiksi saattamista voitaisiin edistää tehokkaasti.

(4) Televiestinnän eurooppalaisten sääntelyviranomaisten yhteistyöelin olisi perustettava hoitamaan jäsenvaltioiden kansallisten sääntelyviranomaisten välistä koordinointia siten, ettei olemassa olevia sääntelyjärjestelmiä kuitenkaan yhtenäistetä siinä määrin, että se haittaisi sääntelyä koskevaa kilpailua.

(5) Koska asiaa koskevia sääntöjä on sovellettava yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa, komission päätöksellä 2002/627/EY (10) perustettiin eurooppalainen sääntelyviranomaisten ryhmä (ERG), jonka tehtävänä on neuvoa ja avustaa komissiota sisämarkkinoiden vahvistamisessa ja yleisti ottaen toimia kansallisten sääntelyviranomaisten ja komission välisenä yhteystahona.

(6) ERG:n toiminnasta on saatu myönteisiä kokemuksia ja se on avustanut siirtymisessä kohti yhdenmukaista sääntelykäytäntöä niin pitkälle kuin tämä on ollut mahdollista. ERG on kuitenkin luonteeltaan löyhä ryhmittymä, jonka toiminta perustuu vapaaehtoiseen yhteistyöhön ja jonka nykyinen institutionaalinen asema ei vastaa niitä suuria vastuita, joita kansallisilla sääntelyviranomaisilla on sääntelyjärjestelmän täytäntöönpanossa.

(7) Siksi tarvitaan vankempi institutionaalinen pohja elimelle, joka kokoaa yhteen kansallisten sääntelyviranomaisten asiantuntemuksen ja kokemuksen ja jolla on selkeästi määritelty toimivalta. Tällaisella elimellä olisi oltava sen jäsenten ja säännellyn alan silmissä ▐ auktoriteettia, joka perustuu sen tuotosten laatuun.

(8) Tarvetta parantaa mekanismeja, joilla varmistetaan yhdenmukainen sääntelykäytäntö sähköisen viestinnän ja palvelujen sisämarkkinoiden valmiiksi saattamiseksi, on korostettu kertomuksissa, jotka komissio on 20. helmikuuta 2006 ja 29. maaliskuuta 2007 antanut vuoden 2002 sääntelyjärjestelmän täytäntöönpanosta (11), sekä julkisessa kuulemisessa, joka käynnistettiin 29 päivänä kesäkuuta 2006 annetulla komission tiedonannolla neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevan EU:n sääntelyjärjestelmän uudelleentarkastelusta. Kertomuksissa ja kuulemisessa määriteltiin sähköisen viestinnän sisämarkkinoiden jatkuva toteutumattomuus tärkeimmäksi kysymykseksi, jonka ratkaisemiseksi sääntelyjärjestelmää on uudistettava. Kansallisten sääntelyviranomaisten toiminnan löyhästä koordinoinnista johtuva sääntelyn hajanaisuus ja epäyhtenäisyys saattavat vaarantaa alan kilpailukyvyn ja ne huomattavat kuluttajahyödyt, joita valtioiden rajat ylittävä kilpailu sekä ylikansalliset ja jopa yhteisön laajuiset palvelut voisivat tuoda.

(9) Tekijöitä, jotka johtavat tehottomiin ratkaisuihin ja luovat esteitä sisämarkkinoille, ovat erityisesti viiveet direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) mukaisten markkina-analyysien tekemisessä, kansallisten sääntelyviranomaisten toisistaan poikkeavat lähestymistavat sellaisten velvollisuuksien asettamiseen, joilla pyritään korjaamaan markkina-analyysissä havaittu tosiasiallisen kilpailun puuttuminen, käyttöoikeuksiin liitetyt vaihtelevat ehdot, yhteisön laajuisiin palveluihin liittyvät vaihtelevat valintamenettelyt, erilaiset numerot yhteisön sisällä yhteisön laajuisia palveluja varten sekä kansallisten sääntelyviranomaisten kohtaamat ongelmat rajat ylittävien kiistojen ratkaisussa.

(10) Nykyinen tapa lisätä kansallisten sääntelyviranomaisten välistä johdonmukaisuutta vaihtamalla tietoja käytännön kokemuksista on tänä käyttöönoton jälkeisenä lyhyenä aikana osoittautunut toimivaksi menetelmäksi tänä lyhyenä aikana sen käyttöönoton jälkeen. Sähköisten viestintäpalvelujen sisämarkkinoiden ymmärtäminen ja kehittäminen sääntelyn yhdenmukaistamiseksi edellyttää kuitenkin tehokkaampaa koordinointia kaikkien kansallisten ja eurooppalaisten sääntelyviranomaisten välillä.

(11) Tämä edellyttää, että perustetaan uusi ▐ elin eli televiestinnän eurooppalaisten sääntelyviranomaisten yhteistyöelin. Yhteistyöelin edistäisi aktiivisesti sisämarkkinoiden valmiiksi saattamista avustamalla komissiota ja kansallisia sääntelyviranomaisia. Se toimisi vertailupisteenä ja loisi luottamusta riippumattomuutensa, antamiensa neuvojen ja levittämiensä tietojen laadun, menettelyjensä ja toimintatapojensa avoimuuden sekä sille annettujen tehtävien suorittamisessa osoitetun huolellisuuden ansiosta.

(12) Yhteistyöelimen tulisi koota yhteen asiantuntemusta ja tätä kautta lujittaa kansallisten sääntelyviranomaisten valmiuksia korvaamatta kuitenkaan niiden nykyisiä toimintoja tai toistamatta jo tehtyä työtä sekä avustaa komissiota sen tehtävien hoitamisessa.

(13) Yhteistyöelimen on määrä korvata ERG ja olla ainoa foorumi kansallisten sääntelyviranomaisten yhteistyölle sekä näiden viranomaisten ja komission väliselle yhteistyölle niiden toteuttaessa kaikkia sääntelyjärjestelmän mukaisia tehtäviään.

(14) Yhteistyöelin olisi perustettava siten, että säilytetään yhteisön nykyinen institutionaalinen rakenne ja valtuuksien tasapaino. Sen olisi oltava teknisissä asioissa riippumaton ja sillä olisi oltava oikeudellinen, hallinnollinen ja taloudellinen itsemääräämisoikeus. Tätä tarkoitusta varten on tarpeen ja asianmukaista, että yhteistyöelimen olisi oltava yhteisön elin, joka on oikeushenkilö ja joka toteuttaa sille tällä asetuksella annetut tehtävät.

(15) Yhteistyöelimen työn tulisi perustua kansallisiin ja yhteisön toimiin, ja tämän vuoksi sen olisi toteutettava tehtävänsä tiiviissä yhteistyössä kansallisten sääntelyviranomaisten ja komission kanssa ja oltava valmis luomaan yhteyksiä teollisuuteen, kuluttajaryhmiin, kulttuurialan eturyhmiin ja muihin sidosryhmiin.

(16) Yhteistyöelimellä on tärkeä asema ▐ mekanismeissa, joita on suunniteltu sähköisen viestinnän sisämarkkinoiden lujittamiseksi ja markkina-analyysien tekemiseksi tietyissä olosuhteissa.

(17) Yhteistyöelimen olisi annettava neuvoja komissiolle ja kansallisille sääntelyviranomaisille sekä Euroopan parlamentille tämän pyynnöstä yhteisön sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän mukaisesti ja siten avustettava sääntelyjärjestelmän tehokkaassa täytäntöönpanossa. ▐

(18) Yhteistyöelimen vuosikatsauksessa olisi yksilöitävä parhaat toimintatavat ja jäljellä olevat pullonkaulat ja sen olisi osaltaan edistettävä Euroopan unionissa matkustavien kansalaisten etujen parantamista.

(19) Komissio voi Euroopan yhteisön radiotaajuuspolitiikan sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 676/2002/EY (radiotaajuuspäätös) (12) tavoitteiden saavuttamiseksi pyytää yhteistyöelimeltä tarvittaessa riippumatonta asiantuntija-apua liittyen radiotaajuuksien käyttöön yhteisössä. Tähän avunantoon voi sisältyä erityisiä teknisiä selvityksiä sekä taloudellisten tai sosiaalisten vaikutusten arviointeja ja analyysejä taajuuspolitiikkaan liittyvistä toimenpiteistä. Se voi myös koskea päätöksen N:o 676/2002/EY 4 artiklan täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä, jolloin yhteistyöelintä voidaan pyytää antamaan komissiolle neuvoja tuloksista, joita on saavutettu komission Euroopan radio-, tele- ja postihallintojen yhteistyökonferenssille (CEPT) antamien valtuutusten nojalla.

(20) Sähköinen viestintä on keskeinen ala, kun Euroopassa siirrytään kehittyneempään tietoperusteiseen talouteen, ja teknologian ja markkinoiden kehitys on lisännyt mahdollisuuksia ottaa käyttöön sähköisiä viestintäpalveluja yksittäisten jäsenvaltioiden maantieteellisten rajojen ulkopuolella, mutta on olemassa vaara, että tällaisten palvelujen käyttöönottoa koskevat, toisistaan poikkeavat oikeudelliset ja sääntelylliset ehdot eri jäsenvaltioiden kansallisessa lainsäädännössä rajoittavat entisestään tällaisten rajat ylittävien palvelujen tarjoamista. ▐

(21) Komissio on todennut globaalien televiestintämarkkinoiden yleismaailmallisen ja rajatylittävän luonteen, ottaen huomioon, että kyseiset markkinat eroavat pelkästään kansallisella tasolla tarjottavista televiestintäpalveluista, ja todennut myös, että olisi tarpeen luoda kaikille globaaleille televiestintäpalveluille yhteismarkkinat, jotka erotetaan selkeästi pelkästään kansallisista televiestintäpalveluista. Globaalit televiestintäpalvelut ovat erikoistapaus, jonka yhteydessä valtuutuksen myöntämisen ehtojen lähentäminen saattaa olla tarpeen. On yleisesti tunnustettu, että nämä palvelut, joissa on kyse monikansallisten yritysten, joilla on toimipaikkoja eri maissa ja usein eri mantereilla, yritystietojen ja puheensiirtopalvelujen hallinnoinnista, ovat luonteeltaan rajat ylittäviä, ja Euroopassa ne ovat Euroopan laajuisia. Yhteistyöelimen olisi laadittava yhteinen sääntelyä koskeva lähestymistapa, jotta integroiduista saumattomasti toimivista palveluista voidaan hyötyä koko Euroopassa.

(22) Jos yritysten välillä syntyy luonteeltaan rajat ylittäviä riitoja sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän mukaisista oikeuksista tai velvollisuuksista, yhteistyöelimen olisi voitava selvittää riidan tausta ja antaa asianomaisille kansallisille sääntelyviranomaisille neuvoja toimenpiteistä, joiden se katsoo niiden olevan parasta toteuttaa riidan ratkaisemiseksi sääntelyjärjestelmän säännösten mukaisesti.

(23) Investoinnit ja innovointi ovat kiinteästi yhteydessä toisiinsa sähköisen viestinnän alalla. Yhteistyöelimen olisi edistettävä parhaiden sääntelykäytäntöjen kehittämistä ja sääntelyn yhdenmukaista soveltamista sähköisen viestinnän alalla tukemalla tietojenvaihtoa kansallisten viranomaisten välillä ja saattamalla asianmukaisia tietoja yleisön saataville helposti saatavilla olevassa muodossa. Yhteistyöelimen olisi voitava käsitellä taloudellisia ja teknisiä kysymyksiä ja saada käyttöönsä viimeisimmät saatavilla olevat tiedot, jotta se voisi vastata kehittyvän tietoyhteiskunnan asettamiin taloudellisiin ja teknisiin haasteisiin ▐. ▐

(24) ▐ Jotta parannettaisiin yhteisön alueella soitettavien ja vastaanotettavien säänneltyjen verkkovierailupuhelujen vähittäishintojen avoimuutta ja jotta verkkovierailuasiakkaiden olisi ulkomailla oleskellessaan helpompi tehdä matkapuhelimen käyttöä koskevia päätöksiä, yhteistyöelimen olisi varmistettava, että niillä, joita asia koskee, on saatavissaan ajantasaista tietoa verkkovierailuista yleisissä matkapuhelinverkoissa yhteisön alueella ║27 päivänä kesäkuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 717/2007 (13) soveltamisesta, ja julkaistava vuosittain tämän seurannan tulokset.

(25) Yhteistyöelimen olisi voitava teettää tutkimuksia, jotka ovat tarpeen sen tehtävien toteuttamiseksi, samalla kun se varmistaa, että sen komissioon ja jäsenvaltioihin luomat yhteydet estävät päällekkäisen työn tekemisen. ▐

(26) Yhteistyöelimen rakenteen olisi oltava kilpailukykyinen ja sovelluttava niihin tehtäviin, joita sen on määrä toteuttaa. Se olisi mukautettava sähköisen viestinnän sääntelyä koskevan yhteisön järjestelmän erityistarpeisiin. Erityisesti kansallisten sääntelyviranomaisten erityisroolia ja niiden riippumatonta luonnetta olisi kunnioitettava kaikilta osin sekä kansallisesti että EU:n tasolla .

(27) Yhteistyöelimellä olisi oltava tarvittavat toimivaltuudet, jotta se voi huolehtia tehtävistään tehokkaasti ja ennen kaikkea riippumattomasti. Sääntelyneuvoston olisi siksi toimittava, kuten kansallisellakin tasolla, riippumatta kaupallisista eduista ja pyytämättä tai ottamatta vastaan ohjeita miltään hallitukselta tai muulta julkiselta tai yksityiseltä elimeltä.

(28) Yhteistyöelimen asianmukainen toiminta edellyttää, että sen toiminnanjohtaja nimitetään ansioiden ja todistuksin osoitettujen hallinnollisten ja johtamistaitojen sekä sähköisen viestinnän verkkojen, palvelujen ja markkinoiden kannalta merkityksellisen pätevyyden ja kokemuksen perusteella ja että hänellä on tehtäviensä hoitamisessa täysi riippumattomuus ja liikkumavara yhteistyöelimen sisäisen toiminnan organisoinnissa. Toiminnanjohtajan olisi varmistettava yhteistyöelimen tehtävien tehokas toteuttaminen riippumattomalla tavalla.

(29) Sen varmistamiseksi, että yhteistyöelin toteuttaa tehtävänsä tehokkaasti, sen toiminnanjohtajalle olisi annettava valtuudet vahvistaa sääntelyneuvoston suostumuksella kaikki lausunnot ja varmistaa, että yhteistyöelin toimii tätä tarkoitusta varten vahvistettujen yleisten periaatteiden mukaisesti. ▐

(30) Sen lisäksi, että yhteistyöelimen toimintaperiaatteet perustuvat riippumattomuuteen ja avoimuuteen, sen tulisi myös olla valmis luomaan yhteyksiä muun muassa teollisuuteen, kuluttajiin , ammattiliittoihin, julkisen sektorin elimiin, tutkimuskeskuksiin ja muihin sidosryhmiin. Yhteistyöelimen olisi tarvittaessa autettava komissiota levittämään ja vaihtamaan parhaita käytäntöjä yritysten välillä.

(31) Yhteistyöelimen menettelyissä olisi varmistettava, että sillä on käytettävissään erikoistunutta asiantuntemusta ja kokemusta sähköisen viestinnän alalta ja erityisesti osa-alueilta, joilla tekniikka on monimutkaista ja muutokset nopeita ▐. ▐

(32) Yhteistyöelimen täydellisen itsemääräämisoikeuden ja riippumattomuuden varmistamiseksi sillä olisi oltava itsenäinen talousarvio. Kolmannes sen rahoituksesta olisi myönnettävä Euroopan unionin yleisestä talousarviosta , ja loput kaksi kolmannesta sen olisi saatava kansallisilta sääntelyviranomaisilta. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kansallisilla sääntelyviranomaisilla on ehdoitta käytössään riittävästi varoja tähän tarkoitukseen. Tämä rahoitustapa ei saisi vaikuttaa yhteistyöelimen riippumattomuuteen sekä jäsenvaltioista että komissiosta.

(33) Yhteistyöelimen olisi tarvittaessa kuultava osapuolia, joita asia koskee, ja annettava niille mahdollisuus esittää kohtuullisessa määräajassa huomautuksensa ehdotetuista toimenpiteistä.

(34) Komission olisi voitava ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin, jos yritykset eivät toimita tarvittavia tietoja, jotta yhteistyöelin voisi toteuttaa tehtävänsä tehokkaasti. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että niillä on mahdollisuus määrätä yrityksille tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia, jos yritykset eivät täytä tästä asetuksesta johtuvia velvollisuuksiaan.

(35) Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi varmistettava, että yhteistyöelin noudattaa toimialansa puitteissa sekä tavoitteitaan toteuttaessaan ja tehtäviään suorittaessaan ▐ erityisesti arkaluonteisten asiakirjojen käsittelyä koskevia yhteisön toimielimiin sovellettavia määräyksiä. Tarvittaessa olisi varmistettava yhtenäinen ja turvallinen tiedonvaihto tämän asetuksen puitteissa.

(36) Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi varmistettava, että yhteistyöelin soveltaa yhteisön lainsäädäntöä, joka koskee yleisön oikeutta tutustua asiakirjoihin, siten kuin tästä on säädetty Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 (14), sekä yksilön suojaa henkilötietojen käsittelyssä, siten kuin tästä on säädetty yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001 (15).

(37) Tammikuun 1 päivään 2014 mennessä olisi tehtävä uudelleentarkastelu sen arvioimiseksi, pitäisikö yhteistyöelimen toimeksiantoa jatkaa. Mikäli toimeksiannon jatkaminen on perusteltua, talousarviota ja menettelyjä koskevia säännöksiä sekä henkilövoimavaroja olisi tarkistettava.

OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

AIHE, SOVELTAMISALA, MÄÄRITELMÄT JA TEHTÄVÄT

1 artikla

Aihe ja soveltamisala

1. Perustetaan televiestinnän eurooppalaisten sääntelyviranomaisten yhteistyöelin , jolla on tässä asetuksessa säädetyt velvollisuudet. Komissio kuulee yhteistyöelintä hoitaessaan tässä asetuksessa säädettyjä puitedirektiivin ja erityisdirektiivien mukaisia tehtäviään.

2. Yhteistyöelin Yhteistyöelin toimii puitedirektiivin ja erityisdirektiivien soveltamisalalla ja hyödyntää kansallisten sääntelyviranomaisten asiantuntemusta. Se edistää II ja III luvussa lueteltujen tehtävien kautta kansallisen sääntelyn parantamista sähköisen viestinnän alalla sekä sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen sisämarkkinoiden parempaa toimintaa ja edistää erityisesti sähköisen viestinnän sääntelykehyksen tehokasta ja johdonmukaista soveltamista sekä yhteisön laajuisten sähköisten viestintäpalvelujen kehittämistä ▐.

3. Yhteistyöelin toteuttaa tehtävänsä yhteistyössä kansallisten sääntelyviranomaisten ja komission kanssa ▐.

Yhteistyöelimen on toimittava kansallisten sääntelyviranomaisten tiedonvaihtokanavana ja autettava niitä tekemään johdonmukaisia päätöksiä. Se on organisaatio, joka toimii kansallisten sääntelyviranomaisten päätöksenteon perustana. Se hyväksyy yhteisiä kantoja ja antaa lausuntoja. Lisäksi se antaa komissiolle neuvoja ja avustaa kansallisia sääntelyviranomaisia kaikissa asioissa, jotka kuuluvat kansallisille sääntelyviranomaisille puitedirektiivissä ja erityisdirektiiveissä osoitettuun toiminta-alueeseen.

4. Yhteistyöelimen on kaikessa toiminnassaan ja erityisesti lausuntoja laatiessaan pyrittävä samoihin tavoitteisiin kuin ne, jotka on asetettu kansallisille sääntelyviranomaisille direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 8 artiklassa.

5. Tehdään yhteistyöelimen tarvitsemien voimavarojen varmistamiseksi toimiston perustamista koskeva päätös, joka sisältää seuraavat säännökset:

a) säännökset siitä, että toimisto on osa yhteisön hallintoa työehtojen ja edellytysten sekä budjettivastuun osalta;

b) erityiset säännökset toimiston henkilöstöstä siltä osin kuin yhteistyöelimen tehtävien itsenäinen suorittaminen niin edellyttää; ja

c) säännökset yhteistyöelimen ensimmäisestä kokoonpanosta ja puheenjohtajasta.

Toimiston toimipaikkana on Bryssel.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa sovelletaan direktiivin 2002/21/EY 2 artiklassa, direktiivin 2002/19/EY 2 artiklassa, direktiivin 2002/20/EY 2 artiklassa, direktiivin 2002/22/EY 2 artiklassa, direktiivin 2002/58/EY 2 artiklassa ja päätöksen N:o 676/2002/EY ║ 2 artiklassa säädettyjä määritelmiä.

3 artikla

Yhteistyöelimen tehtävät

Tässä asetuksessa sille asetettujen tehtäviensä toteuttamiseksi yhteistyöelin :

a) antaa lausuntoja Euroopan parlamentin tai komission pyynnöstä tai omasta aloitteestaan ja avustaa Euroopan parlamenttia ja komissiota antamalla niille teknistä tukea kaikissa sähköiseen viestintään liittyvissä kysymyksissä;

b) kehittää yhteisiä kantoja, suuntaviivoja ja parhaita käytänteitä sääntelytoimien toteuttamiseksi kansallisella tasolla ja seuraa niiden täytäntöönpanoa kaikissa jäsenvaltioissa;

c) avustaa yhteisöä, sen jäsenvaltioita ja kansallisia sääntelyviranomaisia suhteissa, keskusteluissa ja tiedonvaihdossa kolmansien osapuolten kanssa;

d) antaa sääntelykysymyksiin liittyviä neuvoja markkinatoimijoille (kuluttajat ja kuluttajajärjestöt mukaan luettuina) ja kansallisille sääntelyviranomaisille;

e) vaihtaa, levittää ja kokoaa tietoja ja tekee selvityksiä toimintansa kannalta merkityksellisillä aloilla;

f) vaihtaa kokemuksia ja edistää innovointeja sähköisen viestinnän alalla;

g) antaa neuvoja kansallisille sääntelyviranomaisille rajat ylittäviin riitoihin liittyen ja tarvittaessa sähköisten palvelujen esteettömyyteen liittyvissä kysymyksissä .

h) laatii yhteisiä kantoja Euroopan laajuisista kysymyksistä, kuten globaaleista televiestintäpalveluista, jotta voitaisiin lisätä sääntelyn yhdenmukaisuutta ja edistää Euroopan laajuisia markkinoita ja sääntöjä.

II LUKU

SISÄMARKKINOIDEN LUJITTAMISEEN LIITTYVÄT YHTEISTYÖELIMEN TEHTÄVÄT

4 artikla

Yhteistyöelimen asema sääntelyjärjestelmän soveltamisessa

1. Yhteistyöelin antaa komission pyynnöstä lausuntoja kaikista tässä asetuksessa säädetyistä sähköiseen viestintään liittyvistä kysymyksistä. Yhteistyöelin voi myös antaa omasta aloitteestaan lausuntoja näistä kysymyksistä komissiolle tai kansallisille sääntelyviranomaisille.

2. Jotta voidaan edistää ▐ puitedirektiivin ja erityisdirektiivien säännösten yhdenmukaista soveltamista , komissio myös pyytää yhteistyöelimeltä apua suositusten ja päätösten valmistelussa, joita komissio antaa tai tekee direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 19 artiklan mukaisesti. Euroopan parlamentti voi myös pyytää yhteistyöelimeltä tällaista apua, jota se voi kohtuudella tarvita yhteistyöelimen tehtäviin liittyvää tutkimusta tai lainsäädäntöä varten.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja kysymyksiä ovat :

a) kansallisten sääntelyviranomaisten toimenpide-ehdotukset, jotka koskevat markkinoiden määrittelyä, yritysten nimeämistä huomattavan markkinavoiman yrityksiksi ja korjaavien toimenpiteiden määräämistä direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan mukaisesti; ▐

b) valtioiden rajat ylittävien markkinoiden yksilöinti direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 15 artiklan mukaisesti;

c) standardointikysymykset direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 17 artiklan mukaisesti;

d) tiettyjä kansallisia markkinoita koskevat analyysit direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 16 artiklan mukaisesti sekä tarvittaessa kunkin jäsenvaltion alueellisia markkinoita koskevat analyysit ;

e) avoimuus ja loppukäyttäjille tiedottaminen direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) 21 artiklan mukaisesti;

f) elun laatu direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) 22 artiklan mukaisesti;

g) numeron 112 tehokas täytäntöönpano direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) 26 artiklan mukaisesti; ▐

h) numeron siirrettävyys direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) 30 artiklan mukaisesti;

i) sähköisten viestintäpalvelujen ja -laitteiden käyttömahdollisuuksien parantaminen vammaisten loppukäyttäjien kannalta direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) 33 artiklan mukaisesti;

j) kansallisten sääntelyviranomaisten direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 5 artiklan ja 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti toteuttamat toimenpiteet;

k) tilaajayhteyksien eriyttämisen toteuttamiseen liittyvät avoimuutta lisäävät toimenpiteet direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 9 artiklan mukaisesti;

l) digitaalitelevisio- ja radiopalvelujen käyttöoikeuksia koskevat ehdot direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 6 artiklan mukaisesti ja interaktiivisten digitaalitelevisiopalvelujen yhteentoimivuus direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 18 artiklan mukaisesti;

m) puitedirektiivissä ja erityisdirektiiveissä säädettyyn yhteistyöelimen vastuualueeseen liittyvät kysymykset, siltä osin kuin ne vaikuttavat taajuushallintoon tai taajuushallinto vaikuttaa niihin;

n) toimet sen takaamiseksi, että kehitetään yhteiset Euroopan laajuiset säännöt ja vaatimukset globaaleille televiestintäpalveluiden tarjoajille.

4. Lisäksi komissio voi pyytää yhteistyöelintä toteuttamaan 5–18 artiklassa säädetyt erityistehtävät.

5. Komission ja kansallisten sääntelyviranomaisten on, niin suurelta osin kuin mahdollista, otettava huomioon yhteistyöelimen lausunnot. Jos yhteistyöelin ehdottaa vaihtoehtoisia ratkaisuja erilaisten markkinatilanteiden vuoksi ja siksi, että eri sääntelytavoissa tulevat valintamahdollisuudet riippuvat aiemmista valinnoista (ns. polkuriippuvuus), kansalliset sääntelyviranomaiset tutkivat, mikä ratkaisu sopii parhaiten niiden sääntelytapaan. Kansalliset sääntelyviranomaiset ja komissio ilmoittavat julkisesti, millä tavalla yhteistyöelimen lausunto on otettu huomioon.

5 artikla

Yhteistyöelimen kuuleminen kansallisten markkinoiden määrittelystä ja analysoinnista ja korjaavista toimenpiteistä

1. Komissio ilmoittaa yhteistyöelimelle , kun komissio toimii direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 7 artiklan 4 ja 8 kohdan mukaisesti.

2. Yhteistyöelimen on annettava komissiolle lausunto kyseisestä toimenpide-ehdotuksesta neljän viikon kuluessa siitä, kun sille on ilmoitettu asiasta. Lausunnossa on oltava yksityiskohtainen ja objektiivinen analyysi siitä, muodostaako ehdotettu toimenpide esteen sisämarkkinoille ja onko se yhteisön oikeuden mukainen ja erityisesti direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 8 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden mukainen. Komissio pyytää tarvittaessa yhteistyöelintä ilmoittamaan , mitä muutoksia toimenpide-ehdotukseen olisi tehtävä sen varmistamiseksi, että nämä tavoitteet voidaan saavuttaa mahdollisimman tehokkaasti.

3. Yhteistyöelimen on annettava pyynnöstä komissiolle kaikki saatavilla olevat tiedot, joita se tarvitsee toteuttaakseen 2 kohdassa tarkoitetut tehtävät.

6 artikla

Yhteistyöelimen tekemä kansallisten markkinoiden arviointi

1. Jos komissio pyytää direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 16 artiklan 7 kohdan mukaisesti yhteistyöelintä analysoimaan tietyn jäsenvaltion merkityksellisiä markkinoita, yhteistyöelimen on annettava lausunto ja toimitettava komissiolle tarvittavat tiedot, mukaan luettuina julkisen kuulemisen ja markkina-analyysin tulokset. Jos yhteistyöelin toteaa, ettei markkinoilla ole tosiasiallista kilpailua, sen on julkisen kuulemisen jälkeen esitettävä lausunnossaan toimenpide-ehdotus, jossa yksilöidään yritykset, jotka olisi sen mielestä nimettävä huomattavan markkinavoiman yrityksiksi kyseisillä markkinoilla, sekä asianmukaiset velvoitteet, jotka yrityksille olisi asetettava.

2. Yhteistyöelin voi tarvittaessa kuulla asianomaisia kansallisia kilpailuviranomaisia ennen lausunnon antamista komissiolle.

3. Yhteistyöelimen on annettava pyynnöstä komissiolle kaikki saatavilla olevat tiedot, joita se tarvitsee toteuttaakseen 1 kohdassa tarkoitetut tehtävät.

7 artikla

Valtioiden rajat ylittävien markkinoiden määrittely ja analysointi

1. Yhteistyöelimen on annettava pyynnöstä komissiolle lausunto valtioiden rajat ylittävien markkinoiden asianmukaisesta määrittelystä.

2. Kun komissio on yksilöinyt valtioiden rajat ylittävät markkinat direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti, yhteistyöelin voi pyynnöstä avustaa yhteisen markkina-analyysin laatimiseen osallistuvia kansallisia sääntelyviranomaisia mainitun direktiivin 16 artiklan 5 kohdan mukaisesti ja antaa asiasta komissiolle lausunnon .

▐

3. Yhteistyöelimen on annettava pyynnöstä komissiolle kaikki saatavilla olevat tiedot, joita se tarvitsee toteuttaakseen 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tehtävät.

8 artikla

Numeroinnin ja numeron siirrettävyyden yhdenmukaistaminen

▐

1. Yhteistyöelin toimii komission pyynnöstä yhteistyössä kansallisten sääntelyviranomaisten kanssa yhteisössä tapahtuviin petoksiin tai numerointivarojen väärinkäytöksiin liittyvissä kysymyksissä, erityisesti rajat ylittävien palvelujen osalta. Se voi antaa lausunnon toimista, joilla petoksiin ja väärinkäytöksiin ja muihin numerointiin liittyviin kuluttajien huolenaiheisiin voidaan puuttua yhteisön tasolla tai kansallisesti.

2. Yhteistyöelimen on annettava pyynnöstä komissiolle lausunto numeroiden tai tilaajatunnisteiden ja niihin liittyvien tietojen siirtämistä verkkojen välillä koskevien velvollisuuksien laajuudesta ja niihin liittyvistä teknisistä parametreista sekä siitä, onko tällaisia velvollisuuksia aiheellista laajentaa yhteisön tasolla.

9 artikla

Eurooppalaisen hätänumeron 112 toteuttaminen

▐

1. Yhteistyöelimen on annettava pyynnöstä komissiolle lausunto teknisistä kysymyksistä, jotka liittyvät eurooppalaisen hätänumeron 112 toteuttamiseen direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) 26 artiklan mukaisesti.

2. Ennen kuin yhteistyöelin antaa 1 kohdan mukaisen lausuntonsa sen on kuultava toimivaltaisia kansallisia viranomaisia ja järjestettävä julkinen kuuleminen tämän asetuksen 31 artiklan mukaisesti.

10 artikla

Neuvonanto sähköiseen viestintään liittyvissä radiotaajuuskysymyksissä

1. Yhteistyöelimen on annettava pyynnöstä komissiolle , radiotaajuuspolitiikkaa käsittelevälle ryhmälle (”RSPG”) tai radiotaajuuskomitealle (”RSC”) tarvittaessa neuvoja yhteistyöelimen toiminta-alueeseen liittyvissä kysymyksissä siltä osin kuin ne vaikuttavat radiotaajuuksien käyttöön sähköisessä viestinnässä yhteisössä tai radiotaajuuksien käyttö vaikuttaa niihin. Yhteistyöelin toimii tarvittaessa tiiviissä yhteistyössä RSPG:n ja RSC:n kanssa.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja toimia voidaan toteuttaa päätöksen N:o 676/2002/EY (radiotaajuuspäätös) täytäntöönpanoon liittyvissä asioissa. Tämä ei vaikuta mainitun päätöksen 4 artiklassa säädettyyn tehtävänjakoon.

3. Komissio voi pyytää yhteistyöelintä antamaan RSPG:lle tai RSC:lle neuvoja , jotka liittyvät RSC:n komissiolle antamiin neuvoihin päätöksen N:o 676/2002/EY (radiotaajuuspäätös) 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen yhteisen politiikan tavoitteiden määrittelystä, siltä osin kuin ne liittyvät sähköisen viestinnän alaan.

4. Yhteistyöelin osallistuu tarvittaessa komission, RSPG:n, RSC:n tai muiden asianomaisten elinten kertomusten laatimiseen taajuuskysymysten tulevasta kehityksestä sähköisen viestinnän alalla ja politiikassa ja määriteltävä siinä mahdolliset tarpeet ja haasteet.

11 artikla

Yleisvaltuutuksiin ja käyttöoikeuksiin liittyvien ehtojen ja menettelyjen yhdenmukaistaminen

1. Komissio voi pyytää yhteistyöelintä antamaan komissiolle , RSPG:lle tai RSC:lle lausunnon direktiivin 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi) 6 a artiklassa säädettyjen täytäntöönpanotoimenpiteiden soveltamisalasta ja sisällöstä. Tähän voi sisältyä erityisesti yhteistyöelimen arviointi siitä, mitä hyötyjä sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhtenäismarkkinoille voi koitua täytäntöönpanotoimenpiteistä, joita komissio hyväksyy direktiivin 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi) 6 a artiklan mukaisesti, sekä niiden palvelujen yksilöinti, joihin liittyy yhteisön laajuisia mahdollisuuksia ja jotka hyötyisivät näistä toimenpiteistä.

▐

2. Jos komissio , RSPG, RSC tai muu asianomainen elin niin pyytää, yhteistyöelimen on selitettävä tai täydennettävä 1 kohdan mukaisesti annettua lausuntoa pyynnössä asetetussa määräajassa.

▐

12 artikla

Yhteisen valintamenettelyn mukaisesti myönnettyjen radiotaajuuksien ja numeroiden käyttöoikeuksien peruuttaminen

Komissio voi pyytää yhteistyöelintä antamaan komissiolle , RSPG:lle tai RSC:lle lausunnon direktiivin 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi) 6 b artiklassa säädetyn yhteisen valintamenettelyn mukaisesti myönnettyjen käyttöoikeuksien peruuttamisesta.

Lausunnossa on tarkasteltava sitä, onko käyttöoikeuteen liitettyjä ehtoja rikottu vakavasti ja toistuvasti.

▐

13 artikla

Omat aloitteet

Yhteistyöelin voi omasta aloitteestaan antaa Euroopan parlamentille ja komissiolle lausunnon erityisesti 4 artiklan 2 kohdassa, 7 artiklan 1 kohdassa, 8 artiklan 2 kohdassa, 10 artiklan 1 kohdassa ja 12, 14, 21 ja 22 artiklassa tarkoitetuista asioista tai muista tärkeinä pitämistään asioista .

III LUKU

YHTEISTYÖELIMEN TÄYDENTÄVÄT TEHTÄVÄT ▐

14 artikla

Rajat ylittävät riidat

1. Jos yhteistyöelin saa kansalliselta sääntelyviranomaiselta direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 21 artiklan mukaisen pyynnön antaa suositus riidan ratkaisemiseksi, sen on ilmoitettava asiasta kaikille riidan osapuolille ja kaikille asianomaisille kansallisille sääntelyviranomaisille.

2. Yhteistyöelin selvittää riidan syitä ja pyytää asiaankuuluvia tietoja riidan osapuolilta ja asianomaisilta kansallisilta sääntelyviranomaisilta.

3. Yhteistyöelimen on annettava suosituksensa kolmen kuukauden kuluessa pyynnöstä poikkeuksellisia olosuhteita lukuun ottamatta. Suosituksessa on yksilöitävä toimenpiteet, jotka yhteistyöelin katsoo asianomaisten kansallisten sääntelyviranomaisten olevan asianmukaista toteuttaa puitedirektiivin ja/tai erityisdirektiivien säännösten mukaisesti.

4. Yhteistyöelin voi kieltäytyä antamasta suositusta jos se katsoo, että muunlainen järjestely edistäisi paremmin riidan pikaista ratkaisua direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 8 artiklan säännösten mukaisesti. Tällaisessa tapauksessa sen on ilmoitettava asiasta viipymättä riidan osapuolille ja asianomaisille kansallisille sääntelyviranomaisille.

Jos riitaa ei ole ratkaistu neljän kuukauden kuluessa tai jos osapuolet eivät ole turvautuneet mihinkään muuhun riitojenratkaisujärjestelmään, yhteistyöelimen on toimittava 2 ja 3 kohdan mukaisesti minkä tahansa kansallisen sääntelyviranomaisen pyynnöstä.

15 artikla

Tiedon vaihto, levittäminen ja kerääminen

1. Yhteistyöelin edistää sähköistä viestintää koskevan yhteisön politiikan mukaisesti sekä jäsenvaltioiden keskinäistä että jäsenvaltioiden, kansallisten sääntelyviranomaisten ja komission välistä tiedonvaihtoa sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevien sääntelytoimien tilanteesta ja kehityksestä. Erilaisten markkinatilanteiden ja erilaisen kansallisen lainsäädännön polkuriippuvuuden valossa yhteistyöelin voi kehittää vaihtoehtoisia ratkaisuja yhdenmukaistetun sääntelyjärjestelmän puitteissa.

2. Yhteistyöelin tukee tiedonvaihtoa ja edistää parasta sääntelykäytäntöä ja teknologian kehitystä yhteisössä ja sen ulkopuolella erityisesti:

a) keräämällä, käsittelemällä ja julkaisemalla tietoja, jotka liittyvät sähköisten viestintäpalvelujen teknisiin ominaispiirteisiin, laatuun ja hintaan sekä yhteisön sähköisen viestinnän markkinoihin;

b) teettämällä tai tekemällä tutkimuksia sähköisistä viestintäverkoista ja -palveluista ja niiden sääntelystä ▐ ja

c) järjestämällä tai tukemalla kansallisten sääntelyviranomaisten koulutusta ▐ kysymyksissä, jotka kuuluvat yhteistyöelimen toiminta-alueeseen puitedirektiivin ja erityisdirektiivien mukaisesti .

3. Yhteistyöelimen on saatettava nämä tiedot yleisön saataville helposti saatavilla olevassa muodossa. Luottamuksellisuutta on noudatettava asianmukaisesti .

▐

16 artikla

Sähköisen viestinnän alan seuranta ja siitä raportointi

1. Komissio voi pyytää yhteistyöelintä seuraamaan sähköisen viestinnän markkinoiden kehitystä ja erityisesti kuluttajien yleisimmin käyttämien tuotteiden ja palvelujen vähittäishintoja.

2. Yhteistyöelin julkaisee vuosittain kertomuksen sähköisen viestinnän alan kehityksestä, kuluttajiin liittyvät kysymykset mukaan luettuina, ja määrittelee siinä sähköisen viestinnän sisämarkkinoiden valmiiksi saattamisen jäljellä olevat esteet. Kertomukseen on sisällyttävä yleiskatsaus ja analyysi kansallisia muutoksenhakumenettelyjä koskevista tiedoista, joita jäsenvaltiot ovat toimittaneet direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti, sekä siitä, missä määrin jäsenvaltioissa käytetään direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) 34 artiklassa tarkoitettuja tuomioistuinten ulkopuolisia riitojenratkaisumenettelyjä. Kertomus esitellään Euroopan parlamentille, joka voi antaa siitä lausunnon.

3. Komissio voi pyytää yhteistyöelintä antamaan vuosikertomuksen julkaisemisen yhteydessä ▐ lausunnon toimenpiteistä, joita voitaisiin toteuttaa niiden ongelmien ratkaisemiseksi, jotka on havaittu 1 kohdassa tarkoitettujen kysymysten arvioinnin yhteydessä. Lausunto esitellään Euroopan parlamentille.

4. Komissio voi pyytää yhteistyöelintä julkaisemaan säännöllisesti kertomuksen direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 18 artiklassa tarkoitetusta interaktiivisten digitaalitelevisiopalvelujen yhteentoimivuudesta.

17 artikla

Sähköisten palvelujen esteettömyys

1. Yhteistyöelimen on annettava pyynnöstä komissiolle ja kansallisille sääntelyviranomaisille neuvoja sähköisten viestintäpalvelujen ja päätelaitteiden yhteentoimivuuden ja käyttömahdollisuuksien parantamisesta ja erityisesti rajat ylittävistä yhteentoimivuuskysymyksistä sekä tarkasteltava vammaisten loppukäyttäjien ja vanhusten erityistarpeita.

▐

18 artikla

Lisätehtävät

Yhteistyöelin voi komission pyynnöstä ottaa hoitaakseen erityisiä lisätehtäviä edellyttäen, että kaikki sen jäsenet hyväksyvät tämän .

IV LUKU

YHTEISTYÖELIMEN ORGANISAATIO

19 artikla

Yhteistyöelimen elimet

Yhteistyöelimeen kuuluu:

a) sääntelyneuvosto ▐

b) toiminnanjohtaja ▐

20 artikla

Sääntelyneuvosto

1. Sääntelyneuvostoon kuuluu kustakin jäsenvaltiosta yksi jäsen, jonka tulee olla sääntelyjärjestelmän päivittäisestä soveltamisesta kyseisessä jäsenvaltiossa vastaavan riippumattoman kansallisen sääntelyviranomaisen johtaja tai nimetty korkean tason edustaja. Kansallisten sääntelyviranomaisten on nimettävä yksi varajäsen jäsenvaltiota kohden. Komissio on läsnä tarkkailijana sääntelyneuvoston annettua tähän etukäteen suostumuksensa.

2. Sääntelyneuvosto valitsee jäsentensä keskuudesta puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan. Varapuheenjohtaja toimii puheenjohtajan sijaisena tämän ollessa estyneenä. Puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan toimikausi on kaksi ja puoli vuotta työjärjestyksessä määrättyjen valintamenettelyjen mukaisesti .

3. Sääntelyneuvosto kokoontuu puheenjohtajan kutsusta vähintään neljä kertaa vuodessa säännönmukaiseen istuntoon . Se voi kokoontua myös poikkeuksellisesti puheenjohtajan aloitteesta tai jos komissio tai vähintään kolmasosa sääntelyneuvoston jäsenistä sitä pyytää. Sääntelyneuvosto voi kutsua kokouksiinsa tarkkailijaksi kenet tahansa henkilön, jonka lausuntoa se voi tarvita. Sääntelyneuvoston jäsenten apuna voi olla neuvonantajia tai asiantuntijoita, jollei sen työjärjestyksestä muuta johdu. ▐

4. Jollei tässä asetuksessa, puitedirektiivissä ja erityisdirektiiveissä toisin säädetä, sääntelyneuvosto tekee päätöksensä läsnä olevien jäsentensä kahden kolmasosan enemmistöllä. Näistä päätöksistä ilmoitetaan komissiolle.

Sääntelyneuvosto hyväksyy yhteistyöelimen työjärjestyksen kahden kolmasosan enemmistöllä. Työjärjestyksellä taataan, että sääntelyneuvoston jäsenille toimitetaan aina täydelliset esityslistat ja ehdotusluonnokset ennen kokouksia, jotta he voisivat ehdottaa muutoksia ennen äänestystä.

5. Kullakin jäsenellä on yksi ääni. Työjärjestyksessä vahvistetaan yksityiskohtaisemmat äänestyssäännöt ja erityisesti ehdot, joiden mukaisesti jäsen voi toimia toisen jäsenen nimissä, sekä tarvittaessa päätösvaltaisuutta koskevat säännöt.

6. Sääntelyneuvoston on sille tässä asetuksessa annettuja tehtäviä suorittaessaan toimittava riippumattomasti, eikä se saa pyytää tai ottaa vastaan ohjeita miltään jäsenvaltiolta tai muulta julkiselta tai yksityiseltä eturyhmältä.

7. Yhteistyöelin huolehtii sääntelyneuvoston sihteeristötehtävistä.

21 artikla

Sääntelyneuvoston tehtävät

1. Sääntelyneuvosto nimittää toiminnanjohtajan [7 kohdan] mukaisesti. Sääntelyneuvosto tekee kaikki 3 artiklassa lueteltujen yhteistyöelimen tehtävien toteuttamiseen liittyvät päätökset.

▐

2. Sääntelyneuvosto vahvistaa komissiota kuultuaan ennen kunkin vuoden syyskuun 30 päivää yhteistyöelimen seuraavan vuoden työohjelman 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti sekä 25 artiklan mukaisesti laadittua talousarvioesitystä noudattaen ja toimittaa sen Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle. ▐

▐

3. Sääntelyneuvostolla on kurinpidollinen toimivalta toiminnanjohtajaan nähden.

▐

4. Sääntelyneuvosto vahvistaa yhteistyöelimen puolesta 36 artiklan mukaisesti erityiset säännökset, jotka koskevat yleisön oikeutta tutustua yhteistyöelimen asiakirjoihin.

5. Sääntelyneuvosto vahvistaa yhteistyöelimen toimintaa koskevan vuosikertomuksen ja toimittaa sen viimeistään 15 päivänä kesäkuuta Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja tilintarkastustuomioistuimelle. Euroopan parlamentti voi pyytää joko sääntelyneuvoston puheenjohtajaa tai toiminnanjohtajaa kertomaan sille yhteistyöelimen toimintaan liittyvistä merkityksellisistä kysymyksistä .

▐

6. Sääntelyneuvosto antaa ohjeita toiminnanjohtajalle tämän tehtävien suorittamisessa.

7. Sääntelyneuvosto nimittää toiminnanjohtajan. Sääntelyneuvosto tekee tämän päätöksen jäsentensä kolmen neljäsosan enemmistöllä. Toiminnanjohtajaksi nimetty henkilö ei osallistu tällaisen päätöksen valmisteluun eikä sitä koskevaan äänestykseen.

8. Sääntelyneuvosto hyväksyy vuosikertomuksessa olevan kuulemistoimintaa koskevan erillisen osan, josta säädetään tämän artiklan 5 kohdassa ja 23 artiklan 7 kohdassa.

▐

22 artikla

Toiminnanjohtaja

1. Yhteistyöelintä johtaa sen toiminnanjohtaja , joka on vastuunalainen sääntelyneuvostolle ja hoitaa tehtäväänsä sen ohjeiden mukaisesti. Toiminnanjohtaja ei saa muutoin pyytää eikä ottaa vastaan ohjeita miltään hallitukselta eikä miltään elimeltä ▐.

2. Sääntelyneuvosto nimittää toiminnanjohtajan sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen kannalta merkityksellisten ansioiden, pätevyyden ja kokemuksen perusteella. Euroopan parlamentti ja komissio voivat antaa lausunnon, joka ei ole sitova, sääntelyneuvoston valitseman ehdokkaan soveltuvuudesta ennen tämän nimittämistä . Tätä varten ehdokas kutsutaan antamaan lausuntonsa Euroopan parlamentin toimivaltaiselle valiokunnalle ja vastaamaan sen jäsenten esittämiin kysymyksiin.

3. Toiminnanjohtajan toimikausi on viisi vuotta. ▐

4. Sääntelyneuvosto voi ▐ jatkaa toiminnanjohtajan toimikautta kerran enintään kolmella vuodella ottaen huomioon arviointikertomuksen ja ainoastaan niissä tapauksissa, joissa tämä on yhteistyöelimen tehtävien ja velvoitteiden kannalta perusteltua.

Sääntelyneuvoston on ilmoitettava Euroopan parlamentille aikeestaan jatkaa toiminnanjohtajan toimikautta. Toiminnanjohtaja voidaan toimikauden jatkamista edeltävän kuukauden aikana kutsua antamaan lausuntonsa Euroopan parlamentin toimivaltaiselle valiokunnalle ja vastaamaan sen jäsenten esittämiin kysymyksiin.

Jos toimikautta ei jatketa, toiminnanjohtaja jatkaa tehtävässään seuraajan nimittämiseen asti.

5. Toiminnanjohtaja voidaan erottaa ainoastaan sääntelyneuvoston päätöksellä, jossa otetaan huomioon Euroopan parlamentin lausunto. Sääntelyneuvosto tekee kyseisen päätöksen jäsentensä kolmen neljäsosan enemmistöllä.

6. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat pyytää toiminnanjohtajaa raportoimaan tehtäviensä suorittamisesta. Euroopan parlamentin toimivaltainen valiokunta voi tarvittaessa pyytää toiminnanjohtajaa vastaamaan sen jäsenten esittämiin kysymyksiin .

23 artikla

Toiminnanjohtajan tehtävät

1. Toiminnanjohtaja vastaa yhteistyöelimen edustamisesta ja johtamisesta.

2. Toiminnanjohtaja valmistelee sääntelyneuvoston esityslistan . Hän osallistuu sääntelyneuvoston kokouksiin ilman äänioikeutta.

▐

3. Toiminnanjohtaja laatii joka vuosi yhteistyöelimen työohjelmaluonnoksen seuraavalle vuodelle ja toimittaa sen sääntelyneuvostolle ▐ ennen kyseisen vuoden kesäkuun 30 päivää. Sääntelyneuvosto hyväksyy luonnoksen työohjelmaksi 21 artiklan 2 kohdan mukaisesti .

▐

4. Toiminnanjohtaja huolehtii yhteistyöelimen vuotuisen työohjelman täytäntöönpanon valvonnasta sääntelyneuvoston ▐ ohjaamana ▐.

5. Toiminnanjohtaja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, mukaan luettuina sisäisten hallinnollisten ohjeiden antaminen ja tiedonantojen julkaiseminen, varmistaakseen yhteistyöelimen tämän asetuksen säännösten mukaisen toiminnan.

6. Toiminnanjohtaja laatii ennakkoarvion yhteistyöelimen tuloista ja menoista 25 artiklan mukaisesti ja huolehtii yhteistyöelimen talousarvion toteuttamisesta 26 artiklan mukaisesti.

7. Toiminnanjohtaja laatii joka vuosi yhteistyöelimen toimintaa koskevan vuosikertomusluonnoksen, jossa on yhteistyöelimen neuvoa-antavaa toimintaa koskeva osa sekä talous- ja hallintokysymyksiä koskeva osa.

8. Säätelyneuvosto voi siirtää toiminnanjohtajalle 38 artiklan 3 kohdan mukaiset valtuudet yhteistyöelimen henkilöstöön nähden .

▐

V LUKU

VARAINHOITOA KOSKEVAT VAATIMUKSET

24 artikla

Yhteistyöelimen talousarvio

1. Yhteistyöelimen tulot ja varat muodostuvat erityisesti :

a) yhteisön tuesta, joka otetaan Euroopan unionin yleisen talousarvion (pääluokka ”Komissio”) asianomaisiin budjettikohtiin budjettivallan käyttäjän päätöksen mukaisesti ja talousarviota koskevan kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission toimielinten välisen sopimuksen (16) 47 kohtaa noudattaen;

b) kunkin kansallisen sääntelyviranomaisen rahoitusosuudesta. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että kansallisilla sääntelyviranomaisilla on yhteistyöelimen työhön osallistumista varten riittävät taloudelliset resurssit;

c) puolet ammattihenkilöstöstä koostuu kansallisten viranomaisten lähettämistä kansallisista asiantuntijoista;

d) sääntelyneuvosto sopii viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta kunkin jäsenvaltion b alakohdan nojalla suorittaman maksuosuuden tasosta;

e) talousarvion rakenteen asianmukaisuutta ja asetuksen noudattamista jäsenvaltioissa tarkastellaan uudelleen 1 päivään tammikuuta 2014 mennessä.

2. Yhteistyöelimen menot kattavat henkilöstö-, hallinto-, infrastruktuuri- ja toimintamenot.

3. Tulojen ja menojen on oltava tasapainossa.

4. ▐ Kaikista tuloista ja menoista tehdään kutakin varainhoitovuotta varten ennakkoarviot, jotka otetaan sen talousarvioon. Varainhoitovuosi on kalenterivuosi.

5. Yhteistyöelimen taloudellista ja organisaatiorakennetta tarkastellaan uudelleen 1 päivään tammikuuta 2014 mennessä.

25 artikla

Talousarvion laatiminen

1. Toiminnanjohtaja laatii kunkin vuoden helmikuun 15 päivään mennessä alustavan talousarvioesityksen, joka käsittää seuraavan varainhoitovuoden suunnitellut toimintakulut ja työohjelman ja toimittaa sen sekä alustavan henkilöstötaulukon sääntelyneuvostolle. Sääntelyneuvosto laatii vuosittain toiminnanjohtajan laatimaan luonnokseen perustuvan ennakkoarvion yhteistyöelimen tuloista ja menoista seuraavaa varainhoitovuotta varten. Sääntelyneuvosto toimittaa kyseisen ennakkoarvion, joka sisältää alustavan henkilöstötaulukon, komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta. ▐

2. Komissio toimittaa ennakkoarvion Euroopan unionin yleistä talousarviota koskevan alustavan esityksen yhteydessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle, jäljempänä yhteisesti ”budjettivallan käyttäjä”.

3. Ennakkoarvion perusteella komissio sisällyttää Euroopan unionin yleistä talousarviota koskevaan alustavaan esitykseen tarpeellisiksi katsomansa arviot henkilöstötaulukkoon liittyvistä kustannuksista ja tukimäärästä, joihin osoitetaan rahoitus yleisestä talousarviosta perustamissopimuksen 272 artiklan mukaisesti.

4. Budjettivallan käyttäjä vahvistaa yhteistyöelimen henkilöstötaulukon.

5. Sääntelyneuvosto laatii yhteistyöelimen talousarvion. Siitä tulee lopullinen, kun Euroopan yhteisöjen yleinen talousarvio on lopullisesti vahvistettu. Sitä mukautetaan tarvittaessa.

6. Sääntelyneuvosto ilmoittaa budjettivallan käyttäjälle viipymättä aikomuksestaan toteuttaa hankkeita, joilla voi olla huomattavaa taloudellista vaikutusta talousarvion rahoittamiseen, erityisesti kiinteistöihin liittyviä hankkeita kuten kiinteistöjen vuokraus tai hankinta. Sääntelyneuvosto ilmoittaa asiasta komissiolle. Jos jompikumpi budjettivallan käyttäjä aikoo antaa lausunnon, se ilmoittaa yhteistyöelimelle tästä aikomuksestaan kahden viikon kuluessa siitä, kun se on saanut tiedon hankkeesta. Jos se ei tee tällaista ilmoitusta, yhteistyöelin voi käynnistää suunnitellun hankkeen.

26 artikla

Talousarvion toteutus ja valvonta

1. Toiminnanjohtaja toimii tulojen ja menojen hyväksyjänä ja toteuttaa yhteistyöelimen talousarvion.

2. Toiminnanjohtaja laatii vuosittain yhteistyöelimen toimintakertomuksen sekä tarkastuslausuman. Nämä asiakirjat julkistetaan.

3. Yhteistyöelimen tilinpitäjä toimittaa alustavan tilinpäätöksen ja selvityksen varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta komission tilinpitäjälle ja tilintarkastustuomioistuimelle kunkin varainhoitovuoden päättymistä seuraavan maaliskuun 1 päivään mennessä. Yhteistyöelimen tilinpitäjä toimittaa selvityksen talousarvio- ja varainhallinnosta myös Euroopan parlamentille ja neuvostolle varainhoitovuoden päättymistä seuraavan maaliskuun 31 päivään mennessä. Komission tilinpitäjä konsolidoi tämän jälkeen toimielinten ja hajautettujen elinten alustavat tilinpäätökset ║ asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 128 artiklan mukaisesti.

4. Komission tilinpitäjä toimittaa yhteistyöelimen alustavan tilinpäätöksen ja selvityksen varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta tilintarkastustuomioistuimelle kunkin varainhoitovuoden päättymistä seuraavan maaliskuun 31 päivään mennessä. Selvitys varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta toimitetaan myös Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

5. Saatuaan yhteistyöelimen alustavaa tilinpäätöstä koskevat huomautukset, jotka tilintarkastustuomioistuin on laatinut ║ asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 129 artiklan mukaisesti, toiminnanjohtaja vahvistaa yhteistyöelimen lopullisen tilinpäätöksen omalla vastuullaan ja toimittaa sen sääntelyneuvostolle lausuntoa varten.

6. Sääntelyneuvosto antaa lausunnon yhteistyöelimen lopullisesta tilinpäätöksestä.

7. Toiminnanjohtaja toimittaa lopullisen tilinpäätöksen ja sääntelyneuvoston lausunnon Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle varainhoitovuoden päättymistä seuraavan heinäkuun 1 päivään mennessä.

8. Lopullinen tilinpäätös julkaistaan.

9. Toiminnanjohtaja toimittaa 15 päivään lokakuuta mennessä tilintarkastustuomioistuimelle vastineensa sen huomautuksiin. toiminnanjohtaja toimittaa tämän vastineen myös sääntelyneuvostolle , Euroopan parlamentille ja komissiolle.

10. Toiminnanjohtaja toimittaa asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 146 artiklan 3 kohdan mukaisesti Euroopan parlamentille pyynnöstä kaikki tiedot, joita tarvitaan vastuuvapauden myöntämiseksi talousarvion toteuttamisesta kyseiseltä varainhoitovuodelta.

11. Ennen vuoden N + 2 toukokuun 15 päivää Euroopan parlamentti myöntää neuvoston määräenemmistöllä antamasta suosituksesta toiminnanjohtajalle vastuuvapauden varainhoitovuoden N talousarvion toteuttamisesta.

27 artikla

Sisäiset valvontajärjestelmät

Komission sisäinen tarkastaja vastaa yhteistyöelimen sisäisten valvontajärjestelmien tarkastamisesta.

28 artikla

Varainhoitosäännöt

Sääntelyneuvosto vahvistaa yhteistyöelimeen sovellettavat varainhoitosäännöt komissiota kuultuaan. Säännöt saavat poiketa Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 23 päivänä joulukuuta 2002 annetusta komission asetuksesta (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (17) ainoastaan, mikäli se on välttämätöntä yhteistyöelimen toiminnasta johtuvien erityisvaatimusten vuoksi ja komissio antaa tähän suostumuksen etukäteen.

29 artikla

Petostentorjunta

1. Petosten, lahjonnan ja muun laittoman toiminnan torjumiseksi virastoon sovelletaan rajoituksetta Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 (18) säännöksiä.

2. Yhteistyöelimen on liityttävä Euroopan parlamentin, Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan yhteisöjen komission välillä 25 päivänä toukokuuta 1999 tehtyyn toimielinten väliseen sopimukseen Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisistä tutkimuksista (19) ja annettava välittömästi asianmukaiset määräykset, jotka koskevat kaikkia yhteistyöelimen työntekijöitä.

3. Rahoituspäätöksissä ja niistä johtuvissa täytäntöönpanoa koskevissa sopimuksissa tai asiakirjoissa on määrättävä nimenomaisesti, että tilintarkastustuomioistuin ja OLAF voivat tarvittaessa tehdä tarkastuksia paikan päällä yhteistyöelimen varojen edunsaajien luona ja näiden varojen jakamisesta vastaavan henkilöstön luona.

VI LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

30 artikla

Tietojen antaminen yhteistyöelimelle

1. Sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja tarjoavien yritysten on annettava yhteistyöelimelle kaikki tiedot, myös taloudelliset tiedot, joita se pyytää tässä asetuksessa säädettyjen tehtäviensä toteuttamiseksi. Yritysten on pyynnöstä toimitettava tiedot viipymättä yhteistyöelimen edellyttämässä määräajassa ja sen vaatimalla tarkkuudella. Komissio voi vaatia yhteistyöelintä perustelemaan tietopyyntönsä.

2. Kansallisten sääntelyviranomaisten on annettava yhteistyöelimelle tiedot, joita se tarvitsee tässä asetuksessa säädettyjen tehtäviensä toteuttamiseksi. Jos annetuissa tiedoissa viitataan tietoihin, joita yritykset ovat aiemmin toimittaneet kansallisen sääntelyviranomaisen pyynnöstä, näille yrityksille on ilmoitettava asiasta.

3. Tarvittaessa taataan tämän artiklan mukaisesti esitettyjen tietojen luottamuksellisuus. Sovelletaan 46 artiklaa.

31 artikla

Kuuleminen

▐ Kun yhteistyöelin aikoo antaa lausunnon tässä asetuksessa annettujen säännösten mukaisesti, sen on tarvittaessa kuultava osapuolia, joita asia koskee, ja annettava niille mahdollisuus esittää kohtuullisessa määräajassa lausuntonsa yhteistyöelimen lausuntoluonnoksesta. Yhteistyöelimen on asetettava kuulemisen tulokset julkisesti saataville, paitsi jos tiedot ovat luottamuksellisia.

32 artikla

Valvonta, täytäntöönpano ja seuraamukset

▐

1. Kansalliset sääntelyviranomaiset vastaavat yhteistyössä yhteistyöelimen kanssa sen varmentamisesta, että yritykset noudattavat tässä asetuksessa annetuista säännöksistä johtuvia velvollisuuksiaan.

2. Yritysten jättäessä vastaamatta 41 artiklassa tarkoitettuun tietopyyntöön komissio kiinnittää niiden huomion asiaan. Komissio voi tarvittaessa ja yhteistyöelimen pyynnöstä julkaista näiden yritysten nimet ▐.

▐

33 artikla

Etunäkökohtia koskeva ilmoitus

Yhteistyöelimen henkilöstön, sääntelyneuvoston jäsenten ja yhteistyöelimen toiminnanjohtajan on tehtävä sitoumuksistaan ja etunäkökohdistaan vuosittain ilmoitus, jossa he toteavat, ettei heidän riippumattomuuttaan mahdollisesti vaarantavia välittömiä tai välillisiä etunäkökohtia ole. Tämä ilmoitus on tehtävä kirjallisesti.

34 artikla

Avoimuus

1. Yhteistyöelimen toiminnan on oltava mahdollisimman avointa.

2. Yhteistyöelimen on varmistettava, että suuri yleisö ja kaikki asianomaiset tahot saavat tarvittaessa puolueetonta, luotettavaa ja helposti saatavissa olevaa tietoa erityisesti yhteistyöelimen työn tuloksista. Sen on myös julkistettava sääntelyneuvoston jäsenten ja toiminnanjohtajan etunäkökohtia koskevat ilmoitukset.

3. Sääntelyneuvosto voi toiminnanjohtajan ehdotuksesta sallia asianomaisten tahojen seurata joidenkin yhteistyöelimen toimien käsittelyä.

4. Yhteistyöelin vahvistaa työjärjestyksessään 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen avoimuussääntöjen täytäntöönpanoa koskevat käytännön järjestelyt.

35 artikla

Luottamuksellisuus

1. Yhteistyöelin ei saa paljastaa kolmansille osapuolille sellaista käsittelemäänsä ja saamaansa tietoa, jolle on pyydetty luottamuksellista käsittelyä.

2. Yhteistyöelimen sääntelyneuvoston jäsenet, toiminnanjohtaja , ulkopuoliset asiantuntijat sekä yhteistyöelimen henkilöstö ▐ ovat perustamissopimuksen 287 artiklan mukaisten salassapitovelvollisuutta koskevien vaatimusten alaisia myös tehtäviensä päätyttyä.

3. Yhteistyöelin vahvistaa työjärjestyksessään 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen salassapitovelvollisuutta koskevien sääntöjen täytäntöönpanoa koskevat käytännön järjestelyt.

4. Yhteistyöelin toteuttaa päätöksen 2001/844/EY, EHTY, Euratom (20) mukaisesti asianmukaiset toimenpiteet suojatakseen luottamuksellisuutta edellyttävät tiedot, joihin sillä on oikeus tutustua tai joita jäsenvaltiot tai kansalliset sääntelyviranomaiset sille toimittavat, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 47 artiklan soveltamista. Jäsenvaltioiden on toteutettava vastaavat toimenpiteet asiaa koskevan kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti. Yhteisön tai yhden tai useamman jäsenvaltion olennaisille eduille mahdollisesti aiheutuvan vahingon vakavuus on otettava asianmukaisella tavalla huomioon. Kunkin jäsenvaltion ja komission on noudatettava asiakirjan luovuttajan antamaa turvaluokitusta.

36 artikla

Tiedonsaantioikeus

1. Yhteistyöelimen hallussa oleviin asiakirjoihin sovelletaan ║ asetusta (EY) N:o 1049/2001.

2. Sääntelyneuvoston on hyväksyttävä asetuksen (EY) N:o 1049/2001 täytäntöönpanoa koskevat käytännön järjestelyt kuuden kuukauden kuluessa Yhteistyöelimen toiminnan tosiasiallisesta aloittamisesta.

▐

37 artikla

Oikeudellinen asema

1. Yhteistyöelin on yhteisön elin, jolla on oikeushenkilön asema.

2. Yhteistyöelimellä on jokaisessa jäsenvaltiossa laajin kansallisen lainsäädännön mukainen oikeushenkilöllä oleva oikeuskelpoisuus. Se voi erityisesti hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä esiintyä kantajana ja vastaajana oikeudenkäynneissä.

3. Yhteistyöelintä edustaa sen toiminnanjohtaja .

4. Yhteistyöelimen toimipaikka on […]. Kunnes sen tilat käytettävissä, se toimii komission tiloissa.

38 artikla

Henkilöstö

1. Yhteistyöelimen henkilöstöön ▐ sovelletaan Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä, Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja ja Euroopan yhteisöjen toimielimien näiden henkilöstösääntöjen ja palvelussuhteen ehtojen soveltamiseksi yhteisesti antamia sääntöjä.

2. Sääntelyneuvosto antaa yhteisymmärryksessä komission kanssa tarvittavat soveltamissäännöt Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 110 artiklan säännösten mukaisesti.

3. Yhteistyöelin käyttää henkilöstönsä suhteen niitä valtuuksia, jotka kuuluvat nimittävälle viranomaiselle Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen mukaan ja työsopimusten tekemiseen toimivaltaiselle viranomaiselle Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen mukaan.

4. Sääntelyneuvosto voi antaa säännöksiä, joilla sallitaan kansallisten asiantuntijoiden siirto jäsenvaltioista Yhteistyöelimen määräaikaiseen palvelukseen.

39 artikla

Erioikeudet ja vapaudet

Yhteistyöelimeen ja sen henkilöstöön sovelletaan Euroopan yhteisöjen erioikeuksia ja vapauksia koskevaa pöytäkirjaa.

40 artikla

Yhteistyöelimen vastuu

1. Jos kyseessä on sopimukseen perustumaton vastuu, yhteistyöelimen on jäsenvaltioiden lainsäädäntöön sisältyvien yhteisten perusperiaatteiden mukaisesti korvattava itsensä tai henkilöstönsä tehtäviensä yhteydessä aiheuttamat vahingot. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen ratkaisemaan tällaisten vahinkojen korvaamiseen liittyvät riita-asiat.

2. Yhteistyöelimen työntekijöiden henkilökohtaista taloudellista ja kurinpidollista vastuuta yhteistyöelintä kohtaan säännellään yhteistyöelimen henkilöstöön sovellettavissa asiaa koskevissa määräyksissä.

41 artikla

Henkilötietojen suoja

Kun yhteistyöelin käsittelee henkilöihin liittyviä tietoja, sen on noudatettava asetuksen (EY) N:o 45/2001 säännöksiä.

42 artikla

Kolmansien maiden osallistuminen

Yhteistyöelimen toimintaan voivat osallistua ne Euroopan maat, jotka ovat tehneet Euroopan yhteisön kanssa sopimuksen, jonka mukaisesti ne ovat saattaneet voimaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan yhteisön lainsäädännön ja soveltavat sitä. Mainittujen sopimusten asiaa koskevien määräysten mukaisesti laaditaan järjestelyjä, joissa määritellään yksityiskohtaiset säännöt näiden maiden osallistumiselle yhteistyöelimen toimintaan ja erityisesti tällaisen osallistumisen luonne ja laajuus. Näissä järjestelyissä voidaan sääntelyneuvoston päätöksen nojalla määrätä edustuksesta sääntelyneuvoston kokouksissa ilman äänioikeutta.

43 artikla

Viestintäkomitea

1. Komissiota avustaa tämän asetuksen säännösten täytäntöönpanossa direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) 22 artiklalla perustettu viestintäkomitea.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (21) 3 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa sekä 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

44 artikla

Arviointi ja uudelleentarkastelu

Komissio julkaisee kolmen vuoden kuluessa yhteistyöelimen toiminnan tosiasiallisesta alkamisesta arviointikertomuksen yhteistyöelimen toiminnan tuloksena saaduista kokemuksista. Arviointikertomus kattaa yhteistyöelimen saavuttamat tulokset ja sen työmenetelmät suhteessa sen tavoitteeseen, toimeksiantoon ja tehtäviin, jotka määritellään tässä asetuksessa ja yhteistyöelimen vuotuisissa työohjelmissa. Arviointikertomuksessa otetaan huomioon sidosryhmien näkemykset sekä yhteisön että jäsenvaltioiden tasolla ja se toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Euroopan parlamentti antaa lausunnon komission arviointikertomuksesta.

Tammikuun 1 päivään 2014 mennessä tehdään uudelleentarkastelu, jonka tarkoituksena on arvioida, onko yhteistyöelimen toimeksiantoa tarpeen jatkaa. Jos toimeksiannon jatkaminen on perusteltua, talousarviota ja menettelyjä koskevia säännöksiä sekä henkilöstövoimavaroja tarkastellaan uudelleen.

45 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan [31 päivänä joulukuuta 2009].

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty ║ Euroopan parlamentin puolesta Puhemies Neuvoston puolesta Puheenjohtaja

(1) EUVL C 224, 30.8.2008, s. 50 .

(2) EUVL C 257, 9.10.2008, s. 51.

(3) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 24. syyskuuta 2008.

(4) EYVL L 108, 24.4.2002, s. 33.

(5) EYVL L 108, 24.4.2002, s. 7.

(6) EYVL L 108, 24.4.2002, s. 21.

(7) EYVL L 108, 24.4.2002, s. 51.

(8) EYVL L 201, 31.7.2002, s. 37 ║.

(9) EUVL C 146 E, 12.6.2008, s. 370.

(10) EYVL L 200, 30.7.2002, s. 38.

(11) EUVL C 104, 3.5.2006, s. 19 ja EUVL C 191, 17.8.2007, s. 17.

(12) EYVL L 108, 24.4.2002, s. 1.

(13) EUVL L 171, 29.6.2007, s. 32.

(14) EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43.

(15) EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1.

(16) EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.

(17) EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72.

(18) EYVL L 136, 31.5.1999, s. 1.

(19) EYVL L 136, 31.5.1999, s. 15.

(20) EYVL L 317, 3.12.2001, s. 1.

(21) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.