Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston direktiiviksi tietyillä teillä kansainvälisessä liikenteessä raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavia ajorajoituksia koskevasta yhdenmukaistettujen sääntöjen avoimesta järjestelmästä" () (98/C 407/19)

Neuvosto päätti 8. kesäkuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 75 artiklan 1 kohdan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut liikenne- ja tietoliikennejaosto antoi lausuntonsa 15. heinäkuuta 1998. Esittelijä oli George Wright.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 9. 10. syyskuuta 1998 pitämässään 357. täysistunnossa (syyskuun 9. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 112 ääntä puolesta ja yksi vastaan kolmen pidättyessä äänestämästä.

1. Komission ehdotuksen pääsisältö

1.1. Nykyiset monenkirjavat ajorajoitukset () johtavat usein ajopäivien määrän supistamiseen. Tämä lisää onnettomuusriskiä, aiheuttaa ruuhkia ja vahingoittaa ympäristöä, mikä ei vastaa raskaille tavarankuljetusajoneuvoille asetettujen ajokieltojen perimmäistä tarkoitusta.

1.2. Komission ehdotuksen tarkoituksena on yhdenmukaistaa säännöt EU-tasolla, jotta tavarankuljettajat voisivat suunnitella kansainväliset kuljetuksensa mahdollisimman hyvin. Nykyisiä ajorajoituksia, siellä missä niitä on, sovelletaan ainoastaan rajoitettuun, kansainväliseen päätieverkostoon eli Euroopan laajuiseen tieverkostoon. Jäsenvaltioilla tulee jatkossakin olemaan oikeus säätää haluamistaan ajorajoituksista sisäisessä liikenteessä kaikilla muilla teillä.

1.3. Komissio ehdottaa näin ollen ajorajoituksia haluaville jäsenvaltioille:

Euroopan laajuisten tieverkkojen ajorajoitusten soveltamisajankohtien yhdenmukaistamista (eli kansainvälisen liikenteen ajorajoitukset sallitaan sunnuntaisin klo 7.00 22.00 ja kesäaikaan klo 7.00 24.00);

ajorajoituksista vapautettavien kulkuneuvo- ja kuljetustyyppien yhdenmukaistamista;

ilmoitusjärjestelmää, jonka perusteella komissio julkaisee jäsenvaltioiden ilmoituksen perusteella vuosittaisen kertomuksen eri maiden tulevista ajokielloista.

1.4. Ajokieltoja voidaan asettaa yöaikaan (klo 22.00 05.00) EU:n melustandardit ylittäville raskaille tavarankuljetusajoneuvoille. Poikkeusluvat ovat mahdollisia erikoistilanteissa.

1.5. Jäsenvaltioilla on oikeus ulottaa ajokieltonsa osittain Euroopan laajuisiin verkostoihin, mikäli se on perusteltavissa objektiivisin ympäristö-, turvallisuus- tai sosiaalisin tekijöin. Rajoituspyyntöjä varten on luotu komiteamenettely, jonka puitteissa komission on käsiteltävä kukin pyyntö kahdessa kuukaudessa.

2. Yleistä

2.1. Komitea on tyytyväinen direktiiviehdotukseen tietyin varauksin. Ehdotus tarjoaa hyvän pohjan perustaa ja soveltaa raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen ajokieltoja koskevaa oikeudenmukaista ja toimivaa järjestelmää, joka sisältää yhdenmukaisia rajoitussääntöjä ja koskee kansainvälistä tieliikennettä tietyillä teillä.

2.1.1. Tämän lisäksi komitea yhtyy komission väitteeseen, ettei ole perusteltua säilyttää nykyisiä rajoituksia, jotka koskevat koko yhteisön alueella liikennöiviä raskaita tavarankuljetusajoneuvoja.

2.1.2. Komitea kannattaa periaatteessa direktiivissä ehdotettuja yhdenmukaisia ajorajoituksia, mutta suhtautuu tietyin varauksin niiden soveltamisjärjestelmän tehokkuuteen. Lisäksi komitea kiinnittää huomiota siihen, että ehdotuksen pyrkimys yhdenmukaistaa vapaaehtoiset raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen ajorajoitukset Euroopan laajuisissa tieverkostoissa johtaisivat todennäköisesti siihen, että yhdenmukaistaminen toteutuisi ainoastaan niissä seitsemässä jäsenvaltiossa, joissa tällä hetkellä on jonkinasteisia ajorajoituksia. Komitean mielestä tämä ei ole yhdenmukaista pitkän aikavälin tavoitteen kanssa luoda tieliikenteen harjoittamiselle "samat lähtökohdat" koko yhteisön alueella. Komitea on tietoinen asiaan liittyvistä käytännön ongelmista ja ajorajoitusten vaikutuksia koskevan vakuuttavan tiedon puutteesta ja suosittaa näin ollen, että ehdotettu direktiivi nähtäisiin ensiaskeleena kohti yhteisön aidosti yhdenmukaista kantaa siitä, ovatko raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen ajorajoitukset toivottavia vaiko eivät.

2.1.3. Komitea ottaa huomioon taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristönäkökohtien tärkeyden sekä yleisen mielipiteen suuren merkityksen tässä asiassa ja vetoaa näin ollen komissioon, jotta ajorajoituksia koskeva vuotuinen kertomus sisältäisi mahdollisimman paljon ajantasaista tietoa ajorajoitusten laadullisista ja määrällisistä vaikutuksista.

2.2.1. Kuten komission perusteluista käy ilmi, raskaita tavarankuljetusajoneuvoja koskevat nykyiset ajorajoitukset ovat EU:n alueella sekä kirjavia että epätasapainoisia. Seitsemän viidestätoista jäsenvaltiosta soveltaa jonkintyyppisiä ajorajoituksia pääasiassa viikonloppuisin. Ajorajoitusten asettamista koskevan päätöksen tekee aina jäsenvaltio itse. Ajorajoitusten alkamis- ja päättymisajankohdat eivät ole samat kaikissa seitsemässä jäsenvaltiossa ja jopa ajoneuvomääritykset poikkeavat toisistaan. Tilannetta hankaloittavat entisestään yleiset vapaapäivät, joita ei välttämättä vietetä samaan aikaan kaikkialla yhteisössä, mikä puolestaan vaikeuttaa raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen ajosuunnittelua tiettyjen jäsenvaltioiden läpi kuljettaessa. Tämän lisäksi jäsenvaltiot perustelevat ajorajoitustarpeensa eri tavoin.

2.2.2. Rajoitukset lisäävät itse asiassa maantiekuljetusten kustannuksia niitä soveltavissa jäsenvaltioissa ja hankaloittavat kansainvälisten kuljetusten aikataulusuunnittelua. On näyttöä siitä, että epäyhtenäiset ajorajoitukset vaikeuttavat erityisesti pitkän matkan kuljetuksia. Ei siis ole yllättävää, että useat jäsenvaltiot ovat pyytäneet komissiota tekemään ehdotuksia ajorajoitusten kielteisten vaikutusten vähentämiseksi. Komitea on samaa mieltä raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen ajorajoituksia selventävän ja yhdenmukaistavan direktiivin tarpeellisuudesta ennen kaikkea sen vuoksi, että se takaisi kaikille jäsenvaltioille "samat lähtökohdat" (jotka edistävät raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen liikennöintiä, mikä puolestaan on yhdenmukaista Euroopan laajuisten verkkojen kehittämisen kanssa) ja että taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristöä koskevat tarpeet saataisiin tasapainoon.

2.2.3. Huomattakoon tässä yhteydessä, että komission ehdotuksen perustelut sisältävät vahvan kannanoton raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen viikonloppurajoitusten poistamisen puolesta. Niissä väitetään esimerkiksi, että ei ole näyttöä siitä, että viikonlopun ajorajoitukset olisivat johtaneet kuljetusten siirtymiseen maanteiltä raiteille viikonloppuisin. Komissiolla ei ole tiedossaan suoraa näyttöä siitä, että raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen yleiset viikonloppuajorajoitukset vähentäisivät tieonnettomuuksien lukumäärää viikonloppuisin. On yleisesti ottaen epätodennäköistä, että viikonlopun ajorajoitukset vähentävät liikenteen aiheuttamaa ilman saastumista. Lisäksi komissio huomauttaa, että raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen kansainvälinen liikenne muodostaa melko pienen osan yhteisön kaikesta liikenteestä. Esim. Saksassa raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen osuus kaikesta maantieliikenteestä on ainoastaan 2,7 %.

2.2.4. Sen sijaan väitetään, että liikenneruuhkia ajatellen ajorajoitusten poistaminen kokonaan jakaisi raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen, joiden määrä pysyisi samana, liikkeet viiden päivän sijaan kuudelle tai seitsemälle päivälle viikossa, mikä tarkoittaisi noin kolmen miljardin ecun säästöjä. (Huomattakoon kuitenkin, että tieverkoston rajoitukseton käyttö saattaa houkutella tienkäyttöön lisää raskaita tavarankuljetusajoneuvoja.) Tämän lisäksi komissio väittää, että tällä hetkellä yhteensovittamattomat ajorajoitukset heikentävät joissakin tapauksissa neuvoston antaman, tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamista koskevan asetuksen 3820/85 toimeenpanoa. Ajorajoituksista aiheutuu kuljettajille luonnollisesti lepojaksoja, jotka eivät ole välttämättä samanaikaisia ja samanpituisia kuin edellä mainitun asetuksen 8 ja 9 artiklassa säädetyt lepojaksot. Pakolliset lepojaksot aiheuttavat jo nyt huomattavia raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen pysäköintiongelmia, etenkin moottoriteillä ja tiettyjen satamien läheisyydessä. Julkiset ja/tai yksityiset aloitteet ovat selvästikin tarpeen sopivien pysäköintijärjestelyjen löytämiseksi. Komitea kehottaa komissiota tutkimaan asiaa ja tekemään ehdotuksia, jotka tukevat ja mahdollistavat ehdotetussa direktiivissä luonnosteltujen ajorajoitusten tehokkaan toteuttamisen.

2.2.5. Vaikka raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen ajorajoitusten poistamista voidaan perustella vankasti, komissio tunnustaa yleisen mielipiteen suuren painoarvon ja sen, että on esitetty painavia syitä eräiden ajorajoitusten säilyttämiseksi. Komissio on tietoinen liikenneolojen eroista eri jäsenvaltioissa. Komission mielestä jäsenvaltioiden tulisi mahdollisimman pitkälle voida itse päättää liikenteensä hallinnasta eikä jäsenvaltioiden omiin rajoituksiin tulisi puuttua, mikäli ne eivät koske kansainvälistä liikennettä. Näin ollen komission ehdotus rajoittuu raskaita tavarankuljetusajoneuvoja koskeviin kansainvälisiin rajoituksiin Euroopan laajuisissa maantieverkoissa. Komission esittämä tavoite on "yhteisön yhteinen yhdenmukaistettujen sääntöjen avoin järjestelmä, jotta tavarankuljettajat voivat suunnitella asianmukaisesti kansainväliset kuljetuksensa" ja viime kädessä yhtenäismarkkinoiden toiminnan parantaminen.

2.2.6. Komitea esittää tässä vaiheessa kaksi kommenttia. Komitea suhtautuu myönteisesti komission pyrkimyksiin kerätä luotettavaa tietoa nykyisten ajorajoitusten vaikutuksista tärkeimpiin talous-, sosiaalija ympäristökysymyksiin, mutta se kehottaa komissiota kuitenkin tarjoamaan yksityiskohtaisempaa tietoa tutkimustuloksista. Tilastotietokannat ovat tiettyjen tietojen osalta puutteellisia, joten olisi ryhdyttävä toimiin tilanteen korjaamiseksi, jotta tulevien toimien hahmottelua varten saataisiin riittävästi pohjatietoa. Toiseksi mainittakoon ilmeinen ristiriita: yhtäältä luodaan avointa järjestelmää ja yhdenmukaisia sääntöjä ja toisaalta jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus päättää itse, haluavatko ne asettaa ajorajoituksia raskaille tavarankuljetusajoneuvoille maaperällään.

2.2.7. Direktiivissä ehdotetaan yhtenäisten sääntöjen järjestelmää. Direktiivillä ei kyetä kuitenkaan takaamaan sääntöjen tasapuolista soveltamista kaikkialla yhteisössä eikä sillä tule todennäköisesti olemaan suurta vaikutusta nykyisiin raskaita tavarankuljetusajoneuvoja koskeviin epäoikeudenmukaisiin viikonloppurajoituksiin. Kuten komissio toteaa, yli puolet jäsenvaltioista ei sovella raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin viikonloppurajoituksia. On hyvin epätodennäköistä, että ehdotettu direktiivi muuttaisi näiden valtioiden asennetta ja politiikkaa. Näin ollen epäselvä ja koordinoimaton tilanne tulee luultavasti jatkumaan koko yhteisössä; kehitystä tapahtunee niissä valtioissa, joissa on jo olemassa viikonloppurajoituksia ja niidenkin osalta ainoastaan silloin, jos ne päättävät hyväksyä uudet säännöt. Huomattakoon, että komitea on huolissaan raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen ajorajoitusten mahdollisesti jatkuvasta epäoikeudenmukaisuudesta ja kehottaa siksi komissiota tekemään yhteistyötä kaikkien jäsenvaltioiden kanssa koordinoinnin tehostamiseksi, mikä on tämän direktiivin tarkoituksen mukaista.

2.3. Komitean mielestä komission olisi tarkasteltava uudelleen kysymystä siitä, miten jäsenvaltioissa raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin kohdistettuja ajorajoituksia voitaisiin koordinoida. Komitea ymmärtää esitetyt ongelmat ja yhtenäisen, tehokkaan ja oikeudenmukaisen kehyksen tarpeen. Se pitää myös tärkeänä, että yksittäiset jäsenvaltiot voivat säilyttää oikeutensa kotimaan tieliikenteen hallintaan. Näin ollen komitea ehdottaa viiden vuoden määräaikaa, jotta jäsenvaltiot voisivat sovittaa yhteen omat käytäntönsä ja Euroopan laajuisissa tieverkoissa sovellettaviksi ehdotetut raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen ajorajoitukset. Tämä on tietysti normaalikäytäntö, kun direktiivi edellyttää merkittäviä muutoksia joissakin jäsenvaltioissa.

3. Erityistä

3.1. Edellisissä kohdissa esitettyjen kommenttien mukaisesti komitea ehdottaa seuraavia muutoksia:

3.1.1. 6 artikla

Artiklan loppuun lisätään seuraava teksti:

"Vuosikertomus sisältää tilastoanalyysin tässä direktiivissä säädettyjen raskaita tavarankuljetusajoneuvoja koskevien ajorajoitusten taloudellisista, sosiaalisista ja ympäristövaikutuksista. Kertomukseen sisältyvät tulokset vertailusta ajorajoituksia tulevaisuudessakin soveltavien jäsenvaltioiden ja niiden jäsenvaltioiden välillä, jotka päättävät olla soveltamatta niitä. Kertomuksessa kiinnitetään huomiota myös alan tutkimukseen ja olennaisiin tutkimustuloksiin."

3.1.2. Komitea kannattaa direktiiviehdotuksen muita artikloita, kohtia ja liitteitä. Se toivoisi kuitenkin saavansa lisätietoja 8 artiklassa mainitun neuvoa-antavan komitean perustamisesta. Komitean mielestä tähän elimeen olisi kuuluttava asianosaisia talous- ja yhteiskuntaelämän edustajia.

3.1.3. 10 artikla

Lisätään uusi kohta 3:

"Jäsenvaltioiden, jotka eivät anna tämän artiklan 1 kohdassa esitettyjä säädöksiä, on tarkistettava raskaille tavarankuljetusajoneuvoille asetettuja ajorajoituksia koskeva kantansa vähintään vuosittain yhdessä komission kanssa, jotta alan kehitys kulkisi kohti yhteisön laajuista yhdenmukaistamista ja koordinaatiota."

Bryssel 9. syyskuuta 1998.

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Tom JENKINS

() EYVL C 108, 24.6.1998, s. 17.

() Seitsemän Euroopan unionin viidestätoista jäsenvaltiosta asettaa ajokieltoja maaperällään tiettyyn aikaan viikonloppuisin ja yleisinä vapaapäivinä, mutta yleisten vapaapäivien ajankohdat, viikonloppukiellon alkamisajankohdat ja kiellon kesto, poikkeukset ja jopa kansainvälisiin kuljetuksiin käytettävien kuorma-autojen määritelmät vaihtelevat.