FI Euroopan unionin virallinen lehti C 139/6

Euroopan tietosuojavaltuutetun lausunto komission ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen (EY) N:o 1060/2009 muuttamisesta

2012/C 139/02

EUROOPAN TIETOSUOJAVALTUUTETTU

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 16 artiklan,

ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja erityisesti sen 7 ja 8 artiklan,

ottaa huomioon yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (1),

ottaa huomioon yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (2), ja erityisesti sen 28 artiklan 2 kohdan, ja

ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON:

1. JOHDANTO

1.1 Euroopan tietotuojavaltuutetun kuuleminen

1. Tämä lausunto kuuluu yhtenä Euroopan tietosuojavaltuutetun neljän rahoitusalaa koskevan samana päivänä annetun lausunnon pakettiin.

2. Komissio hyväksyi 15. marraskuuta 2011 ehdotuksen, joka koskee luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen (EY) N:o 1060/2009 muuttamista (jäljempänä ’luottoluokituslaitoksista annettu asetus’) (3). Kyseinen ehdotus lähetettiin Euroopan tietosuojavaltuutetulle kuulemista varten 18 päivänä marraskuuta 2011.

3. Euroopan tietosuojavaltuutettu on tyytyväinen, että komissio kuulee häntä, ja suosittaa, että hyväksytyn asiakirjan johdanto-osaan sisällytetään viite tähän lausuntoon.

4. Euroopan tietosuojavaltuutetusta on kuitenkin valitettavaa, ettei komissio kuullut häntä virallisesti valmistellessaan alkuperäistä luottoluokituslaitoksista annettua asetusta, joka tuli voimaan 7 päivänä joulukuuta 2010, eikä silloin, kun kyseiseen asetuksen tehtiin hiljattain muutoksia (4).

5. Siksi Euroopan tietosuojavaltuutettu pitää tarpeellisena ja hyödyllisenä käsitellä tässä lausunnossa sellaisia luottoluokituslaitoksista annettua asetusta koskevia asioita, joita jo toteutetaan. Aluksi hän korostaa itse luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen mahdollisia vaikutuksia tietosuojaan. Toiseksi tässä lausunnossa esitetty analyysi liittyy suoraan jo voimassa olevan lainsäädännön soveltamiseen ja muihin vireillä oleviin ja mahdollisiin tuleviin ehdotuksiin, jotka sisältävät vastaavia säännöksiä, kuten ne, joita on käsitelty Euroopan tietosuojavaltuutetun lausunnoissa pankkilainsäädännön tarkistamista, rahoitusvälineiden markkinoita (MIFID/MIFIR) ja markkinoiden manipulointia koskevasta lainsäädäntöpaketista.

1.2 Ehdotuksen tavoitteet ja soveltamisala sekä nykyinen asetus

6. Komissio pitää luottoluokituslaitoksia tärkeinä rahoitusmarkkinoiden toimijoina, joihin on sovellettava asianmukaista säädöskehystä. Ensimmäinen luottoluokituslaitoksista annettu asetus tuli voimaan 7. joulukuuta 2010. Siinä luottoluokituslaitoksia vaaditaan noudattamaan tiukkoja käytännesääntöjä mahdollisten eturistiriitojen välttämiseksi sekä luokitusten ja luokitusprosessin hyvän laadun ja riittävän avoimuuden takaamiseksi. Luottoluokituslaitosten oli haettava rekisteröintiä ja noudatettava asetuksen vaatimuksia viimeistään 7. syyskuuta 2010.

7. Luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen (asetus (EU) N:o 513/2011) muutokset tulivat voimaan 1. kesäkuuta 2011, mikä antoi EAMV:lle yksinomaisen valvontaoikeuden EU:ssa rekisteröityihin luottoluokituslaitoksiin rekisteröinnin ja valvonnan keskittämiseksi ja yksinkertaistamiseksi EU:ssa.

8. Nyt ehdotettu lainsäädäntö koostuu luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen muutoksista mutta ei korvaa sitä. Ehdotetun tarkistuksen tärkeimpänä poliittisena tavoitteena on käsitellä sellaisia luottoluokituslaitoksiin ja luokitusten käyttöön liittyviä asioita, joita ei ole käsitelty riittävästi nykyisessä luottoluokituslaitoksista annetussa asetuksessa.

1.3 Euroopan tietosuojavaltuutetun lausunnon tavoite

9. Kun suurin osa luottoluokituslaitoksista annetusta asetuksesta liittyy luottoluokituslaitosten toiminnan harjoittamiseen ja valvontaan, säädöskehyksen täytäntöönpano ja soveltaminen voi joissakin tapauksissa vaikuttaa yksilöiden oikeuksiin, kun heidän henkilötietojaan käsitellään.

10. Luottoluokituslaitoksista annettu asetus antaa mahdollisuuden vaihtaa tietoja EAMV:n, toimivaltaisten viranomaisten, alakohtaisten toimivaltaisten viranomaisten ja mahdollisesti kolmannen valtion välillä (5). Kyseiset tiedot voivat liittyä yksittäisiin henkilöihin, kuten luottoluokitustoimintaan osallistuvat henkilöt ja henkilöt, jotka ovat muulla tavoin läheisesti ja merkittävästi yhteydessä luottoluokituslaitoksiin tai luottoluokitustoimintaan. Nämä säännökset voivat vaikuttaa kyseisten henkilöiden tietosuojaan.

11. Edellä mainitun perusteella tässä lausunnossa keskitytään luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen seuraaviin näkökohtiin, jotka liittyvät yksityisyyteen ja tietosuojaan: 1) tietosuojalainsäädännön sovellettavuus, 2) tietojen siirto kolmansiin valtioihin, 3) puhelu- ja tietoliikennetietojen saatavuus sekä 4) strukturoituja rahoitusvälineitä ja uhkasakkoja koskevat julkistamisvaatimukset.

2. EHDOTUKSEN ANALYYSI

2.1 Tietosuojalainsäädännön sovellettavuus (6)

12. Useissa luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen johdanto-osan kappaleissa (7) mainitaan perusoikeuskirja, direktiivi 95/46/EY ja asetus (EY) N:o 45/2001. Johonkin luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen varsinaiseen artiklaan pitäisi kuitenkin lisätä viittaus sovellettavaan tietosuojalainsäädäntöön.

13. Hyvä esimerkki tällaisesta aineellisesta säännöksestä on sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusehdotuksen (8) 22 artikla, jossa nimenomaisesti annetaan yleissääntö, että ehdotuksen puitteissa henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan direktiiviä 95/46/EY ja asetusta (EY) N:o 45/2001. Euroopan tietosuojavaltuutettu antoi tänään kyseisestä ehdotuksesta lausunnon, jossa hän suhtautui erittäin myönteisesti tällaiseen yleiseen säännökseen. Euroopan tietosuojavaltuutettu ehdottaa kuitenkin, että viittausta direktiiviin 95/46/EY selvennetään täsmentämällä, että säännöksiä sovelletaan direktiivin 95/46/EY soveltamista koskevien kansallisten sääntöjen mukaisesti.

14. Se on tärkeää erimerkiksi suhteessa eri säännöksiin, jotka koskevat henkilötietojen vaihtoa. Kyseiset säännökset ovat täysin lainmukaisia, mutta niitä on sovellettava tavalla, joka on yhdenmukainen tietosuojalainsäädännön kanssa. On vältettävä erityisesti riskiä, että ne voidaan tulkita yleiseksi luvaksi kaikenlaisten henkilötietojen vaihdolle. Viittaus tietosuojalainsäädäntöön myös aineellisissa säännöksissä vähentäisi tällaista riskiä huomattavasti (9).

15. Euroopan tietosuojavaltuutettu kehottaa sen takia lisäämään tekstiin sellaisen aineellisen säännöksen, joka on sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusehdotuksen (10) 22 artiklassa, ottaen huomioon ne suositukset, joita hän antoi kyseisestä ehdotuksesta (11), eli niin, että korostetaan voimassa olevan tietosuojalainsäädännön sovellettavuutta ja selvennetään viittaus direktiiviin 95/46/EY täsmentämällä, että säännöksiä sovelletaan direktiivin 95/46/EY soveltamista koskevien kansallisten sääntöjen mukaisesti.

2.2 Tietojen vaihto kolmansien valtioiden kanssa (12)

16. Euroopan tietosuojavaltuutettu panee merkille viittauksen asetukseen (EY) N:o 45/2001 luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen 34 artiklan 3 kohdassa, joka koskee henkilötietojen siirtoa kolmansiin valtioihin.

17. Koska tällaisiin siirtoihin kuitenkin liittyy riskejä, Euroopan tietosuojavaltuutettu suosittaa lisäämään erityisiä takeita, kuten on tehty sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusehdotuksen 23 artiklassa. Euroopan tietosuojavaltuutettu kannattaa kyseisestä ehdotuksesta antamassaan lausunnossa tällaista säännöstä, joka sisältää riittävät takeet, kuten tapauskohtainen arviointi, vakuutus siirron tarpeellisuudesta ja riittävä henkilötietojen suojelun taso henkilötiedot vastaanottavassa kolmannessa valtiossa.

2.3 EAMV:n valtuudet pyytää puhelu- ja tietoliikennetietoja (13)

2.3.1 Oikeusviranomaiselta saatava lupa

18. 23c artiklan 1 kohdan e alakohdassa säädetään, että EAMV voi tehdä kaikki tarvittavat tutkimukset täyttääkseen tässä asetuksessa säädetyt velvoitteensa. Tätä tarkoitusta varten EAMV:n virkamiehille ja muille sen valtuuttamille henkilöille on annettava valtuudet pyytää puhelu- ja tietoliikennetietoja. Yleisluonteisen sanamuodon takia säännös herättää vakavia epäilyjä aineellisen ja henkilöllisen soveltamisalansa osalta. Luottoluokituslaitoksista annetussa asetuksessa vaaditaan myös oikeusviranomaiselta saatavaa ennakkolupaa, jonka perusteella EAMV voi pyytää puhelu- ja tietoliikennetietoja siinä tapauksessa, että sitä vaaditaan kansallisten sääntöjen mukaan (14).

19. Asetusehdotuksessa ei määritellä käsitettä ”puhelu- ja tietoliikennetiedot”. Direktiivissä 2002/58/EY (jota nyt kutsutaan muutettuna direktiivillä 2009/136/EY sähköisen viestinnän tietosuojadirektiiviksi) viitataan vain ”liikennetietoihin” muttei ”puhelu- ja tietoliikennetietoihin”. Sanomattakin on selvää, että näiden käsitteiden täsmällinen merkitys määrittää sen, mikä vaikutus tutkintavaltuuksilla voi olla yksityisyyden ja henkilötietojen suojaan. Euroopan tietosuojavaltuutettu suosittaa, että käytetään jo direktiivissä 2002/58/EY käytettyä terminologiaa ”liikennetietojen” määrittelemiseen.

20. Sähköisen viestinnän käyttöön liittyvät tiedot voivat sisältää paljon henkilökohtaisia tietoja, kuten puhelun soittajan ja vastaanottajan henkilöllisyyden, puhelun ajankohdan ja keston, käytetyn verkon, kannettavien laitteiden tapauksessa käyttäjän maantieteellisen sijainnin ja niin edelleen. Tietyt internetin ja sähköpostin käyttöä koskevat tietoliikennetiedot (esimerkiksi luettelo verkkosivuista, joilla on käyty) voivat lisäksi paljastaa merkittäviä yksityiskohtia viestinnän sisällöstä. Tietoliikennetietojen käsittely on myös ristiriidassa kirjesalaisuuden kanssa. Tämän osalta direktiivissä 2002/58/EY on vahvistettu periaate, että liikennetiedot on poistettava tai tehtävä nimettömiksi, kun niitä ei enää tarvita viestinnän välittämiseen (15). Direktiivin 15 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat sisällyttää kansalliseen lainsäädäntöön rajoituksia erityisten oikeudellisten tarkoituksien vuoksi, mutta niiden on oltava välttämättömiä, asianmukaisia ja oikeasuhteisia demokraattisen yhteiskunnan tavoitteiden saavuttamiseksi (16).

21. Euroopan tietotuojavaltuutettu myöntää, että komission luottoluokituslaitoksista annetussa asetuksessa tavoittelemat päämäärät ovat oikeutettuja. Tietosuojavaltuutettu ymmärtää tarpeen toteuttaa aloitteita, joilla lujitetaan finanssimarkkinoiden valvontaa markkinoiden vakauden säilyttämiseksi sekä sijoittajien ja koko talouden suojelun parantamiseksi. Koska liikennetietoihin suoraan kohdistuvat tutkintavaltuudet voivat loukata yksityisyyden suojaa, niiden on perustuttava tarpeellisuuden ja oikeasuhteisuuden periaatteisiin. Tutkintavaltuuksien on toisin sanoen sovelluttava niille asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen, eikä niillä saa ylittää sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi (17). Tästä näkökulmasta tarkasteltuna on tärkeää, että tutkintavaltuudet muotoillaan selkeästi määrittämällä niiden henkilöllinen ja aineellinen soveltamisala sekä se, missä tilanteissa ja millä edellytyksillä niitä voidaan käyttää. Lisäksi olisi säädettävä riittävistä takeista väärinkäytön riskiä vastaan.

22. 23c artiklassa EAMV valtuutetaan suorittamaan tutkimuksia henkilöistä, jotka osallistuvat luottoluokitustoimintaan ja henkilöistä, jotka ovat muuten läheisesti ja merkittävästi yhteydessä luottoluokituslaitoksiin tai luottoluokitustoimintaan. 23b artiklan mukaan kyseisiä luonnollisia henkilöitä voidaan pyytää myös antamaan EAMV:lle kaikki tarpeelliseksi katsotut tiedot.

23. Kyseiset säännökset osoittavat selvästi, että henkilötietojen vaihto suoritetaan luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen nojalla. Vaikuttaa todennäköiseltä tai ei ainakaan voida sulkea pois, että kyseiset puhelu- ja tietoliikennetiedot sisältävät direktiivin 95/46/EY ja asetuksen (EY) N:o 45/2001 sekä olennaisessa määrin direktiivin 2002/58/EY tarkoittamia henkilötietoja eli tunnistettujen tai tunnistettavissa olevien luonnollisten henkilöiden puhelu- ja tietoliikennetietoja (18). Tässä tapauksessa on varmistettava, että direktiivissä ja asetuksessa esitetyt henkilötietojen käsittelyn oikeudenmukaiset tai lailliset edellytykset täyttyvät.

24. Euroopan tietosuojavaltuutettu panee merkille, että 23c artiklan 5 kohdassa oikeusviranomaiselta saatavasta luvasta tehdään pakollinen silloin, kun kansallisessa lainsäädännössä sellaista vaaditaan. Euroopan tietosuojavaltuutettu katsoo kuitenkin, että yleinen vaatimus, joka koskee oikeusviranomaiselta saatava ennakkolupaa kaikissa tapauksissa riippumatta siitä, mitä kansallinen lainsäädäntö edellyttää, olisi perusteltu ottaen huomioon kyseiseen valtuuteen mahdollisesti liittyvän yksityisyyteen puuttumisen ja asetuksen valitsemisen asianmukaiseksi oikeudelliseksi välineeksi. On myös otettava huomioon, että jäsenvaltioiden eri laeissa säädetään kodin loukkaamattomuutta koskevista erityistakeista suhteettomien ja epätarkasti säänneltyjen tarkastusten, etsintöjen ja takavarikkojen varalta, erityisesti kun niitä tekevät luonteeltaan hallinnolliset instituutiot.

25. Kuten edellä 2.1 kohdassa mainitaan, valvontaviranomaisten valta pyytää puhelu- ja tietoliikennetietoja ei ole uutta EU:n lainsäädännössä, koska siitä säädetään jo nykyisissä rahoitusalaa koskevissa direktiiveissä ja asetuksissa. Erityisesti markkinoiden väärinkäyttöä koskeva direktiivi (19), rahoitusmarkkinadirektiivi (MiFID) (20) ja yhteissijoitusyritysdirektiivi (UCITS) (21) sisältävät kaikki vastaavalla tavalla laadittuja säännöksiä. Sama koskee monia viimeaikaisia ehdotuksia, jotka komissio on hyväksynyt, eli seuraavia ehdotuksia: direktiivi vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajista (22), asetus lyhyeksi myynnistä ja tietyistä luottoriskinvaihtosopimusten osa-alueista (23) sekä asetus energiamarkkinoiden eheydestä ja läpinäkyvyydestä (24).

26. Näissä nykyisissä ja ehdotetuissa lainsäädäntövälineissä on tehtävä ero sen välillä, onko tutkintavaltaa myönnetty kansallisille viranomaisille vai EU:n viranomaisille. Useat välineet velvoittavat jäsenvaltiot myöntämään vallan pyytää puhelu- ja tietoliikennetietoja kansallisille viranomaisille kansallisen lainsäädännön mukaisesti (25). Sen seurauksena itse kyseisen velvoitteen täytäntöönpanoon täytyy soveltaa kansallista lakia, mukaan luettuna se, jolla pannaan täytäntöön direktiivit 95/46/EY ja 2002/58/EY, ja muita kansallisia lakeja, joissa on lisää menettelyllisiä takeita kansallisille valvonta- ja tutkintaviranomaisille.

27. Tällaista ehtoa ei ole luottoluokituslaitoksista annetussa asetuksessa tai muissa lainsäädäntövälineissä, joilla myönnetään valtuudet vaatia puhelu- ja tietoliikennetietoja suoraan EU:n viranomaisille. Sen seurauksena näissä tapauksissa on vieläkin tärkeämpää selvittää itse lainsäädäntövälineessä kyseisten valtuuksien henkilöllinen ja aineellinen soveltamisala sekä olosuhteet ja ehdot, joissa niitä voidaan käyttää, ja varmistaa, että riittävät takeet väärinkäyttöä vastaan ovat käytössä.

28. Asetuksen 23c artiklan 1 kohdan e alakohdassa EAMV:lle annetaan valtuudet pyytää puhelu- ja tietoliikennetietoja. Kuten jäljempänä selitetään, säännöksen soveltamisala sekä erityisesti ”puhelu- ja tietoliikennetietojen” täsmällinen tarkoitus eivät ole selviä.

2.3.2 ”Puhelu- ja tietoliikennetietojen” määritelmä

29. ”Puhelu- ja tietoliikennetietojen” määritelmä ei ole täysin selvä, joten sitä on selvennettävä. Säännöksellä voidaan viitata puhelu- ja tietoliikennetietoihin, jotka luottoluokituslaitosten on säilytettävä toimintansa aikana. Asetuksessa ei kuitenkaan määritellä, täytyykö luottoluokituslaitosten kerätä puhelu- ja tietoliikennetietoja ja jos täytyy, niin millaisia (26). Siten, jos säännöksessä viitataan luottoluokituslaitosten hallussa oleviin tietoihin, on tärkeää määritellä täsmällisesti, mihin kategorioihin kuuluvat puhelu- ja tietoliikennetiedot on säilytettävä ja joita EAMV voi pyytää. Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tällaisten tietojen on oltava riittäviä ja olennaisia eikä niitä saa olla liikaa käsittelyn valvontatarkoituksiin nähden (27).

30. Lisää täsmällisyyttä tarvitaan erityisesti tässä tapauksessa ottaen huomioon suuret sakot ja uhkasakot, joita luottoluokituslaitoksille ja muille henkilöille (mukaan luettuna luonnolliset henkilöt uhkasakkojen osalta) voi koitua asetuksen rikkomisesta (katso 36a artikla ja 36b artikla).

31. Olisi pantava merkille myös se, että edellä mainitussa 37 artiklassa komissiolle annetaan valtuudet hyväksyä muutoksia, joilla komissio voi muuttaa asetuksen liitteitä, jotka sisältävät yksityiskohtaiset tiedot luottoluokituslaitoksille määrätyistä tietojen säilyttämistä koskevista vaatimuksista, ja siten EAMV:lle epäsuoraan valtuudet saada puhelu- ja tietoliikennetietoja. SEUT-sopimuksen 290 artiklan mukaan lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävässä säädöksessä voidaan siirtää komissiolle valtuudet antaa muita kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviä, soveltamisalaltaan yleisiä säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyn säädöksen tiettyjä, muita kuin sen keskeisiä osia. Euroopan tietosuojavaltuutetun mukaan tietojen saantia koskevien valtuuksien tarkat rajat on katsottava asetuksen tärkeäksi osaksi. Aineellinen soveltamisala olisi siten määriteltävä täsmällisesti asetustekstissä eikä sitä pidä siirtää tuleviin delegoituihin säädöksiin.

32. Euroopan tietosuojavaltuutettu ymmärtää, että 23c artiklan 1 kohdan e alakohdan tavoitteena ei ole antaa EAMV:lle lupaa saada liikennetietoja suoraan teleyrityksiltä. Se vaikuttaa olevan looginen päätelmä erityisesti, kun otetaan huomioon se, että asetuksessa ei viitata lainkaan teleyritysten hallussa pitämiin tietoihin tai vaatimuksiin, jotka annetaan sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivissä, kuten kohdassa 36 todetaan (28). Niinpä hän suosittelee selvyyden vuoksi täsmentämään päätelmää luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen 23c artiklassa sulkemalla täsmällisesti pois teleyritysten hallussa pitämät tiedot.

33. Jos kuitenkin aiotaan antaa oikeus saada liikennetietoja suoraan teleyrityksiltä, Euroopan tietosuojavaltuutettu suhtautuu hyvin epäilevästi tällaisen oikeuden tarpeellisuuteen ja oikeasuhteisuuteen ja suosittelee sen takia sulkemaan tällaisen oikeuden yksiselitteisesti pois.

2.3.3 Henkilötietojen käyttöön saaminen

34. 23c artiklan 1 kohdan e alakohdassa ei ilmoiteta olosuhteita ja ehtoja, joiden perusteella tietoja voi saada. Siinä ei anneta myöskään tärkeitä menettelyllisiä takeita väärinkäyttöä vastaan. Seuraavissa kohdissa Euroopan tietosuojavaltuutettu antaa joitakin konkreettisia ehdotuksia siihen suuntaan.

35. 23c artiklan 1 kohdassa todetaan, että EAMV voi vaatia puhelu- ja tietoliikennetietoja täyttääkseen luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen säätämiä velvollisuuksia. Euroopan tietosuojavaltuutetun mukaan olosuhteet ja ehdot tällaisen vallan käytölle pitäisi määritellä tarkemmin. Euroopan tietosuojavaltuutettu suosittelee rajoittamaan puhelu- ja tietoliikennetietojen antamisen erityisesti havaittuihin ja vakaviin ehdotetun asetuksen rikkomisiin sekä tapauksiin, joissa on perusteltu epäily (jota pitäisi tukea konkreettisella alustavalla näytöllä) siitä, että rikkomus on tapahtunut. Tällainen rajoitus on myös erityisen tärkeä, kun halutaan välttää se, että tietojensaantivaltuutusta käytetään verkkourkintaan tai tiedonrikastukseen tai muihin tarkoituksiin.

36. Lisäksi Euroopan tietosuojavaltuutettu suosittaa sellaisen vaatimuksen käyttöönottoa, jonka mukaan EAMV:n on pyydettävä puhelu- tai tietoliikennetietoja virallisella päätöksellä, jossa esitetään oikeusperusta ja pyynnön tarkoitus sekä se, mitä tietoja pyydetään, määräaika, jossa tiedot on toimitettava, sekä vastaanottajan oikeus saattaa päätös tuomioistuimen tarkasteltavaksi.

2.4 Tietojen antamista koskevat säännökset

2.4.1 Strukturoituja rahoitusvälineitä koskevat tiedot

37. Nykyisessä ehdotuksessa luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen (29) muuttamiseksi todetaan 8a artiklassa, joka koskee strukturoitujen rahoitusvälineiden tietoja, että strukturoidun rahoitusvälineen liikkeeseenlaskijan, alullepanijan ja järjestäjän on julkistettava tiedot strukturoidun rahoitusvälineen yksittäisten kohde-etuuksien luottoluokasta ja kehityksestä, arvopaperistamistransaktion rakenteesta, arvopaperistettua vastuuta tukevista rahavirroista ja vakuuksista sekä muut tiedot, joita tarvitaan tehtäessä kattavia ja perusteltuja stressitestejä kohde-etuuksiin liittyviä vastuita tukeville rahavirroille ja vakuusarvoille. Velvollisuus julkistaa tietoja ei koske sellaisten tietojen antamista, jotka rikkoisivat tietolähteiden luottamuksellisuuden suojaamista tai henkilötietojen käsittelyä koskevia säännöksiä.

38. Kyseinen artikla on suunnattu strukturoitujen rahoitusvälineiden liikkeeseenlaskijoille, alullepanijoille ja järjestäjille. Euroopan tietosuojavaltuutettu suhtautuu myönteisesti siihen, että nykyisessä ehdotuksessa luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen muuttamiseksi säädetään 8a artiklassa, että velvollisuus julkistaa tietoja ei koske sellaisten tietojen antamista, jotka rikkoisivat tietolähteiden luottamuksellisuuden suojaamista tai henkilötietojen käsittelyä koskevia säännöksiä.

39. Tämä tapa korostaa henkilötietojen käsittelyä koskevien säännösten tarjoamia takeita on Euroopan tietosuojavaltuutetun mielestä askel oikeaan suuntaan, mutta edellä mainittujen suositusten mukaisesti jossain luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen aineellisessa artiklassa pitäisi viitata selvästi ja yksiselitteisesti direktiivin 95/46/EY soveltamista koskeviin kansallisiin sääntöihin.

2.4.2 Uhkasakkoja koskevat tiedot (30)

40. Luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen 36d artiklassa todetaan, että EAMV:n on julkistettava kaikki määrätyt uhkasakot, ellei julkistaminen vaaranna vakavasti rahoitusmarkkinoita tai aiheuta suhteetonta vahinkoa osapuolille.

41. 36b artiklan ja 23b artiklan 1 kohdan mukaan luottoluokitustoimintaan osallistuvat henkilöt ja muuten luottoluokituslaitoksiin tai luottoluokitustoimintaan läheisesti ja merkittävästi yhteydessä olevat henkilöt voivat saada uhkasakkoja.

42. Luottoluokituslaitoksista annettu asetus antaa siten EAMV:lle valtuudet määrätä seuraamuksia luottoluokituslaitosten lisäksi myös rikkomuksesta aineellisesti vastuussa oleville henkilöille. Vastaavasti 36d artiklassa EAMV velvoitetaan julkistamaan kaikki uhkasakot, jotka on määrätty ehdotetun asetuksen rikkomisesta.

43. Seuraamusten julkistaminen lisäisi varoittavaa vaikutusta, koska se estäisi todellisia ja mahdollisia rikoksentekijöitä tekemästä rikkomuksia välttääkseen maineensa vahingoittumista. Se lisäisi myös avoimuutta, kun markkinatoimijat olisivat tietoisia tietyn henkilön rikkomuksesta. Tätä velvoitetta lievennetään ainoastaan tapauksessa, jossa julkistaminen aiheuttaisi suhteetonta vahinkoa osapuolille, jolloin toimivaltaisten viranomaisten on julkistettava toimenpiteet ja seuraamukset ilman nimiä.

44. Tietosuojavaltuutettu ei ole vakuuttunut siitä, että seuraamusten pakollinen julkistaminen nykyisessä muodossaan täyttää tietosuojalainsäädännön vaatimukset sellaisina kuin unionin tuomioistuin on ne täsmentänyt asiassa Schecke antamassaan tuomiossa (31). Hän katsoo, että toimenpiteen tarkoitusta, tarpeellisuutta ja suhteellisuutta ei ole osoitettu riittävästi ja että joka tapauksessa on tarjottava asianmukaiset takeet yksilön oikeuksiin kohdistuvia riskejä vastaan.

2.4.3 Seuraamusten pakollisen julkistamisen tarpeellisuus ja suhteellisuus

45. Asiassa Schecke antamassaan tuomiossa unionin tuomioistuin kumosi neuvoston asetuksen ja komission asetuksen säännökset, jotka koskivat maatalousrahaston tuensaajia koskevien tietojen, myös henkilötietojen ja saatujen määrien, julkaisemista. Tuomioistuin katsoi, että julkaiseminen oli Euroopan perusoikeuskirjan 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua henkilötietojen käsittelyä ja näin ollen puuttumista perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklassa tunnustettuihin oikeuksiin.

46. Katsottuaan jo aiemmin, että henkilötietojen suojaa koskevia poikkeuksia ja rajoituksia on sovellettava vain silloin kun se on ehdottoman välttämätöntä, tuomioistuin analysoi julkaisemisen tarkoitusta ja sen suhteellisuutta. Se totesi, että mikään ei osoita kyseisessä tapauksessa, että neuvosto ja komissio olisivat kyseistä lainsäädäntöä antaessaan pohtineet kyseessä olevia tuensaajia koskevien tietojen julkaisemiseen sovellettavia yksityiskohtaisia sääntöjä, jotka olisivat tällaisen julkaisemisen tavoitteen mukaisia ja joilla samalla loukattaisiin vähemmän näiden tuensaajien oikeutta.

47. Luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen 36d kohtaan vaikuttaa liittyvän sama puute kuin mitä unionin tuomioistuin korosti asiassa Schecke antamassaan tuomiossa. On pidettävä mielessä, että arvioitaessa henkilötietojen julkistamista edellyttävän säännöksen tietosuojavaatimusten mukaisuutta on ratkaisevan tärkeää, että tarkoitus, johon julkistamisella pyritään, on selkeä ja tarkkaan määritetty. Vain selkeän ja hyvin määritellyn tarkoituksen avulla voidaan arvioida, onko henkilötietojen julkistaminen todella tarpeen ja oikeasuhteista (32).

48. Euroopan tietosuojavaltuutettu on siten saanut vaikutelman, että toimen tarkoitusta ja siten sen tarpeellisuutta ei ole määritelty selvästi. Luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen johdanto-osan kappaleissa vaietaan näistä asioista. Jos yleinen tarkoitus on lisätä ennaltaehkäisevää vaikutusta, vaikuttaa siltä, että komission olisi pitänyt selittää esimerkiksi se, miksi merkittävämmät taloudelliset seuraamukset (tai muut seuraamukset kuin nimien julkistaminen) eivät olisi olleet riittäviä.

49. Lisäksi olisi pitänyt harkita lievempiä menetelmiä, kuten julkistamisen rajoittamista luottoluokituslaitoksiin tai tapauskohtaisesti päätettävää julkistamista. Erityisesti viimeksi mainittu vaihtoehto olisi vaikuttanut alustavasti suhteellisemmalta ratkaisulta.

50. Euroopan tietosuojavaltuutettu katsoo kuitenkin, että mahdollisuus arvioida tapausta merkityksellisten seikkojen valossa tekee tästä ratkaisusta oikeasuhteisemman ja näin ollen paremman vaihtoehdon verrattuna pakolliseen julkistamiseen kaikissa tapauksissa. Harkintavalta olisi antanut EAMV:lle esimerkiksi mahdollisuuden välttää julkistamista tapauksissa, joissa on tapahtunut vähemmän vakavia rikkomuksia, joissa rikkomus ei ole aiheuttanut merkittävää haittaa ja joissa osapuoli on osoittanut yhteistyöhalua ja niin edelleen.

2.4.4 Kysymys riittävistä takeista

51. Luottoluokituslaitoksista annetussa asetuksessa olisi pitänyt suunnitella riittävät takeet oikeudenmukaisen tasapainon takaamiseksi kaikkien erilaisten intressien välillä. Ensinnäkin takeet ovat tarpeen kyseisten henkilöiden muutoksenhakuoikeuden ja syyttömyysolettaman takia. Asetusehdotuksen 36d artiklan tekstissä olisi pitänyt käyttää tämän osalta erityistä ilmaisua, jossa EAMV velvoitettaisiin toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet niin tapauksissa, jossa päätökseen haetaan muutosta, kuin silloin, kun tuomioistuin kumoaa sen (33).

52. Toiseksi luottoluokituslaitoksista annetussa asetuksessa olisi varmistettava ennakoivasti, että tietojen kohteena olevan henkilön oikeuksia kunnioitetaan. Euroopan tietosuojavaltuutettu arvostaa sitä, että luottoluokituslaitoksista annetussa asetuksessa esitetään mahdollisuus luopua julkistamisesta, jos se aiheuttaisi suhteetonta vahinkoa. Ennakoivassa lähestymistavassa olisi kuitenkin ilmoitettava etukäteen tietojen kohteena olevalle henkilölle siitä, että uhkasakkoa koskeva päätös julkistetaan ja että hänellä on direktiivin 95/46/EY 14 artiklan mukaan oikeus vastustaa tätä tärkeiden ja perusteltujen syiden vuoksi (34).

53. Kolmanneksi, vaikka luottoluokituslaitoksista annetussa asetuksessa ei täsmennetä, missä tiedot julkistettaisiin, käytännössä on ymmärrettävissä, että se tapahtuisi internetissä. Internetissä julkistamiseen liittyy erityisiä kysymyksiä ja riskejä, jotka koskevat erityisesti tarvetta varmistaa, että tieto on saatavilla verkossa vain niin pitkään kuin se on tarpeellista ja että tietoja ei voida manipuloida tai muuttaa. Ulkoisten hakukoneiden käyttöön voi myös liittyä riski, että tieto irrotetaan asiayhteydestään ja sitä ohjataan verkossa ja sen ulkopuolella tavoilla, jotka eivät ole helposti valvottavissa (35).

54. Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen EAMV on velvoitettava varmistamaan, että kyseisten henkilöiden henkilötiedot säilytetään verkossa vain kohtuullisen ajan, minkä jälkeen ne järjestelmällisesti poistetaan (36). Lisäksi jäsenvaltioita on vaadittava varmistamaan, että noudatetaan asianmukaisia turvatoimenpiteitä ja -takeita erityisesti ulkoisten hakukoneiden käyttöön liittyviltä riskeiltä suojautumiseksi (37).

2.4.5 Päätelmät uhkasakkoja koskevien tietojen julkistamisesta

55. Euroopan tietosuojavaltuutettu katsoo, että säännös uhkasakkojen pakollisesta julkistamisesta ei nykymuodossaan ole yksityisyyttä ja tietosuojaa koskevien perusoikeuksien mukainen. Lainsäätäjän on arvioitava huolellisesti ehdotetun järjestelmän tarpeellisuutta ja tarkistettava, ylittääkö julkistamisvelvoite sen, mikä on tarpeen tavoitellun julkisen edun tavoitteen saavuttamiseksi, ja olisiko käytettävissä vähemmän rajoittavia toimenpiteitä saman tavoitteen saavuttamiseksi. Tämän suhteellisuuden arvioinnin perusteella julkistamisvelvoitetta olisi joka tapauksessa tuettava riittävillä takeilla, jotta varmistetaan syyttömyysolettama, kyseisen henkilön oikeus esittää vastalauseensa, tietoturvan ja tietojen paikkansapitävyys ja niiden poistamisen velvoitteen kunnioittaminen riittävän ajan kuluttua.

3. PÄÄTELMÄT

56. Euroopan tietosuojavaltuutettu esittää seuraavat suositukset: — lisätään luottoluokitusasetuksista annettuun asetukseen aineellinen säännös seuraavasti: ”Toimivaltaiset viranomaiset ja alakohtaiset toimivaltaiset viranomaiset soveltavat kansallisten säännösten määräyksiä direktiivin 95/46/EY täytäntöönpanosta henkilötietojen käsittelyyn, jota jäsenvaltiot suorittavat tämän asetuksen puitteissa. EAMV soveltaa asetuksen (EY) N:o 45/2001 säännöksiä henkilötietojen käsittelyyn, jota se suorittaa tämän asetuksen puitteissa”; — lisätään erityiset takeet luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen 34 artiklaan, kuten on tehty sisäpiirikauppoja ja markkinoiden manipulointia koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 23 artiklassa. Euroopan tietosuojavaltuutetun lausunnossa kyseisestä ehdotuksesta hän kannattaa tällaista säännöstä, joka sisältää riittävät takeet, kuten tapauskohtainen arviointi, vakuutus siirron tarpeellisuudesta ja riittävä henkilötietojen suojelun taso henkilötiedot vastaanottavassa kolmannessa valtiossa; — määritellään selvästi, mihin kategorioihin kuuluvat puhelu- ja tietoliikennetiedot luottoluokituslaitosten on säilytettävä ja annettava EAMV:lle. Tietojen on oltava tarpeellisia, asiaan liittyviä, eivätkä ne saa olla liian laajoja siihen tarkoitukseen nähden, jota varten niitä käsitellään; — tehdään selväksi, että suora pääsy teleyritysten puhelu- ja tietoliikennetietoihin suljetaan pois; — rajoitetaan puhelu- ja tietoliikennetietojen antaminen havaittuihin ja vakaviin ehdotetun asetuksen rikkomisiin sekä tapauksiin, joissa on perusteltu epäily (jota pitäisi tukea konkreettisella alustavalla näytöllä) siitä, että rikkomus on tapahtunut; — arvioidaan ehdotetun uhkasakkojen pakollista julkistamista koskevan järjestelmän tarpeellisuus ja tarkistetaan, ylittääkö julkistamisvelvoite sen, mikä on tarpeellista yleistä etua koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi, ja onko olemassa vähemmän rajoittavia toimia saman tavoitteen saavuttamiseksi; tämän suhteellisuuden arvioinnin perusteella julkistamisvelvoitetta olisi joka tapauksessa tuettava riittävillä takeilla, jotta varmistetaan syyttömyysolettama, kyseisen henkilön oikeus esittää vastalauseensa, tietoturvan ja tietojen paikkansapitävyys ja niiden poistaminen riittävän ajan kuluttua.

Tehty Brysselissä 10 päivänä helmikuuta 2012. Giovanni BUTTARELLI Euroopan apulaistietosuojavaltuutettu

(1) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.

(2) EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1.

(3) COM(2011) 747.

(4) Asetus (EU) N:o 513/2011, joka tuli voimaan 1 päivänä kesäkuuta 2011.

(5) Katso erityisesti luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen 23 ja 27 artikla.

(6) Katso myös Euroopan tietosuojavaltuutetun lausunnot pankkilainsäädännön tarkistamista (osa 2.1), rahoitusvälineiden markkinoita (MIFID/MIFIR) (osa 2.1) ja markkinoiden manipulointia (2.1) koskevasta lainsäädäntöpaketista.

(7) Katso luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen johdanto-osan kappaleet 8, 33 ja 34.

(8) COM(2011) 651.

(9) Luottoluokituslaitoksista annettu asetus sisältää säännöksiä, jotka antavat toimivaltaisille viranomaisille ja alakohtaisille toimivaltaisille viranomaisille luvan vaihtaa tietoja keskenään tai EAMV:n kanssa tai vaativat niitä tekemään niin. Erityisesti asetuksen 27 artiklassa EAMV:tä, alakohtaisia toimivaltaisia viranomaisia ja toimivaltaisia viranomaisia vaaditaan antamaan toisilleen tietoja, joita vaaditaan asetuksessa niille määrättyjen velvollisuuksien täyttämiseen. Myös 23c artiklassa EAMV valtuutetaan suorittamaan tutkimuksia henkilöistä, jotka osallistuvat luottoluokitustoimintaan, ja henkilöistä, jotka ovat muuten läheisesti ja merkittävästi yhteydessä luottoluokituslaitoksiin tai luottoluokitustoimintaan. 23b artiklan mukaan kyseisiä luonnollisia henkilöitä voidaan pyytää myös antamaan EAMV:lle kaikki tarpeelliseksi katsotut tiedot. Kyseiset säännökset osoittavat selvästi, että henkilötietojen vaihto suoritetaan luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen nojalla.

(10) Komission ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista, COM(2011) 651.

(11) Katso Euroopan tietosuojavaltuutetun 10 päivänä helmikuuta 2012 antama lausunto ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista, COM(2011) 651.

(12) Katso myös Euroopan tietosuojavaltuutetun lausunnot pankkilainsäädännön tarkistamista (osa 2.2), rahoitusvälineiden markkinoita (MIFID/MIFIR) (osa 2.8) ja markkinoiden manipulointia (2.5) koskevasta lainsäädäntöpaketista.

(13) Katso myös tuoreet Euroopan tietosuojavaltuutetun lausunnot rahoitusvälineiden markkinoista (MIFID/MIFIR) (osa 2.3) ja markkinoiden väärinkäytöstä (osa 2.3.2).

(14) 23c artiklan 5 kohta.

(15) Katso direktiivin 2002/58/EY 6 artiklan 1 kohta (EYVL L 201, 31.7.2002, s. 37).

(16) Direktiivin 2002/58/EY 15 artiklan 1 kohdan mukaan rajoitusten on oltava ”välttämättömiä, asianmukaisia ja oikeasuhteisia demokraattisen yhteiskunnan toimenpiteitä kansallisen turvallisuuden (valtion turvallisuus) sekä puolustuksen, yleisen turvallisuuden tai rikosten tai sähköisen viestintäjärjestelmän luvattoman käytön torjunnan, tutkinnan, selvittämisen ja syyteharkinnan varmistamiseksi direktiivin 95/46/EY 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tätä varten jäsenvaltiot voivat muun muassa hyväksyä lainsäädännöllisiä toimenpiteitä, joissa säädetään tietojen säilyttämisestä sellaiseksi rajoitetuksi ajaksi, joka on perusteltua tässä kohdassa säädetyistä syistä”.

(17) Katso esimerkiksi yhdistetyt asiat C-92/09 ja C-93/09, Volker und Markus Schecke GbR (C-92/09) ja Hartmut Eifert (C-93/09) v. Land Hessen, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, tuomion 74 kohta.

(18) Yleensä työntekijät, joiden vastuulle puhelu- ja tietoliikennetiedot voidaan lukea, sekä tietojen vastaanottajat ja muut käyttäjät.

(19) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/6/EY, annettu 28 päivänä tammikuuta 2003, sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) (EUVL L 96, 12.4.2003, s. 16).

(20) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/39/EY, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta (EUVL L 145, 30.4.2004, s. 1).

(21) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/65/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta (EUVL L 302, 17.11.2009, s. 32).

(22) Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajista ja direktiivien 2004/39/EY ja 2009/65/EY muuttamisesta, annettu 30 päivänä huhtikuuta 2009, COM(2009) 207.

(23) Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi lyhyeksi myynnistä ja tietyistä luottoriskinvaihtosopimusten osa-alueista, annettu 15 päivänä syyskuuta 2010, COM(2010) 482.

(24) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus energiamarkkinoiden eheydestä ja läpinäkyvyydestä, COM(2010) 726.

(25) Katso esimerkiksi markkinoiden väärinkäyttöä koskevan direktiivin 12 artiklan 2 kohta, joka mainitaan alaviitteessä 20. Katso myös MiFID-direktiivin 50 artikla, joka mainitaan alaviitteessä 21.

(26) Ilmaisu ”puhelu- ja tietoliikennetiedot” voi mahdollisesti sisältää monenlaista tietoa, kuten viestien kesto, aika tai määrä, käytetty protokolla, lähettäjän tai vastaanottajan päätelaitteen sijainti, verkko, josta viesti on peräisin tai jonne se päättyy, yhteyden alku, loppu tai kesto tai jopa luettelo verkkosivustoista, joilla on käyty, sekä itse viestien sisältö siinä tapauksessa, että ne on tallennettu. Siltä osin kuin ne liittyvät tunnistettuihin tai tunnistettavissa oleviin luonnollisiin henkilöihin, kaikki kyseiset tiedot ovat henkilötietoja.

(27) Katso direktiivin 95/46/EY 6 artiklan 1 kohdan c alakohta sekä asetuksen (EY) N:o 45/2001 4 artiklan 1 kohdan c alakohta. Pitäisi harkita myös sitä, voidaanko toteuttaa erityisiä suojatoimia sen välttämiseksi, että aidosti yksityiseen käyttöön tarkoitettuja tietoja siepataan ja käsitellään.

(28) Kuten todettu, sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivissä annetaan yleinen periaate, että liikennetiedot on poistettava tai muutettava nimettömiksi, kun niitä ei enää tarvita viestien välittämiseen. Tällaisia tietoja voidaan käsitellä ainoastaan laskutusta ja yhdysliikennemaksuja varten sen ajanjakson loppuun asti, jona laskusta voidaan laillisesti valittaa tai maksu voidaan periä. Kaikkien poikkeuksien tästä periaatteesta on oltava välttämättömiä, asianmukaisia ja oikeasuhteisia demokraattisen yhteiskunnan tavoitteiden saavuttamiseksi (esimerkiksi kansallisen turvallisuuden (valtion turvallisuus) sekä puolustuksen, yleisen turvallisuuden tai rikosten tai sähköisen viestintäjärjestelmän luvattoman käytön torjunnan, tutkinnan, selvittämisen ja syyteharkinnan varmistamiseksi).

(29) COM(2011) 747.

(30) Katso myös Euroopan tietosuojavaltuutetun lausunnot pankkilainsäädännön tarkistamista (osa 2,4), rahoitusvälineiden markkinoita (MIFID/MIFIR) (osa 2,5) ja markkinoiden manipulointia (2,6) koskevasta lainsäädäntöpaketista.

(31) Yhdistetyt asiat C-92/09 ja C-93/09, Schecke, 56–64 kohta.

(32) Katso tämän osalta myös Euroopan tietosuojavaltuutetun 15. huhtikuuta 2011 antama lausunto ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi unionin vuotuiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä (EUVL C 215, 21.7.2011, s. 13).

(33) Kansalliset viranomaiset voisivat tarkastella esimerkiksi seuraavia toimenpiteitä: julkistamisen lykkääminen kanteen hylkäämiseen saakka tai, kuten vaikutustenarviointikertomuksessa esitetään, sen selkeä kertominen, että päätöksestä voidaan valittaa ja että henkilö oletetaan syyttömäksi lopulliseen päätökseen saakka, ja oikaisun julkaiseminen tapauksissa, joissa tuomioistuin kumoaa päätöksen.

(34) Katso Euroopan tietosuojavaltuutetun 10. huhtikuuta 2007 antama lausunto yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta (EUVL C 134, 16.6.2007, s. 1).

(35) Katso tämän osalta Italian tietosuojaviranomaisen julkaisema asiakirja ”Personal Data As Also Contained in Records and Documents by Public Administrative Bodies: Guidelines for Their Processing by Public Bodies in Connection with Web-Based Communication and Dissemination”, saatavilla Italian tietosuojaviranomaisen sivustolta osoitteesta http://www.garanteprivacy.it/garante/doc.jsp?ID=1803707

(36) Nämä huolet liittyvät myös yleiseen oikeuteen tulla unohdetuksi, jonka sisällyttämisestä henkilötietojen suojaamista koskevaan uuden lainsäädäntökehykseen keskustellaan parhaillaan.

(37) Toimenpiteitä ja takeita voivat olla esimerkiksi tietoindeksoinnin poissulkeminen ulkoisissa hakukoneissa.