EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 04.06.1996 
KOM(%) 250 lopull. 
95/0160 (SYN) 
Uudelleen käsitelty ehdotus 
NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) 
elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta 
sekfl elintarviketurvaan liittyvistä erityisistä tukitoimista 
(komission EY n perustamissopimuksen 189 C (d) 
artiklan nojalla esittämä) 

PERUSTELUT 
(hyväksyttyjen ja hylättyjen tarkistusten osalta) 
TAVOITE: neuvoston uudelleen käsitelty ehdotus (EY) elintarvikeapupolitiikasta ja 
elintarvikeavun hallinnosta sekä elintarviketurvaan liittyvistä erityisistä tukitoimista 
Viitteet: komission ehdotus KOM (95) 283 lopull. 95/0160 (SYN) 
Yhteispäätösmenettely, toinen käsittely, 189 c artiklan d kohta 
ASIAKIRJAN TAUSTA 
Komissio esitti 14 päivänä heinäkuuta 1996 neuvostolle ja komissiolle asetusehdotuksen 
elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta sekä elintarviketurvaan liittyvistä 
erityisistä tukitoimista. 
Tämän ehdotuksen tarkoituksena*on tarkistaa, uudelleenjärjestää, saattaa ajan tasalle ja 
mukauttaa elintarvikeapupolitiikkaan ja -hallintoon, mukaan lukien elintarviketurvaan 
liittyvät erityiset tukitoimet, kuten tuotannontekijöiden, siementen, varastointiohjelmien 
ja pikahälytysjärjestelmien jako, lainsäädäntövälineet. 
Neuvoston ehdotus asetukseksi elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta 
sekä elintarviketurvaan liittyvistä erityisistä tukitoimista, joka perustuu 
perustamissopimuksen 130 W artiklaan, kuuluu yhteispäätösmenettelyn soveltamisalaan 
(perustamissopimuksen 189 C artikla). 
Yhteispäätösmenettelyn mukaisesti parlamentti on antanut lausuntonsa toisessa käsittelyssä 
21 päivänä toukokuuta 1996 ja tehnyt yhteensä 39 tarkistusta (EP 216/574). Komissio 
on 189 C artiklan d kohdan mukaisesti esittänyt uudelleen käsitellyn ehdotuksen, johon 
se on sisällyttänyt hyväksymänsä tarkistukset. 
HUOMAUTUKSET PARLAMENTIN TOISESSA KÄSITTELYSSÄ TEKEMISTÄ 
TARKISTUKSISTA 
Kokonaisuudessaan tarkistukseen voidaan jakaa kahteen ryhmään: niihin, jotka koskevat 
asetuksen sisältöä (elintarvikeapu köyhyyden torjunnan välineenä, paikallisten ostojen 
lisääjänä, juomaveden hankinta, naisten osallistuminen elintarviketurvahankkeisiin), ja 
niihin, jotka koskevat asetuksen muotoa. Monet tarkistuksista tarkentavat ja selkeyttävät 
tekstiä, ja näin ollen ovat omiaan parantamaan sitä. 
a) Hyväksyttyjen/hylättyjen tarkistusten lyhyt erittely 
Toisessa käsittelyssä esitetyt tarkistukset voidaan jakaa neljään ryhmään: 
Komissio on hyväksynyt kokonaisuudessaan seuraavat tarkistukset: N:o 1, 2, 3, 
5, 6, 7, 9, 10, 15 I luetelmakohta, 15 II luetelmakohta, 15 III luetelmakohta, 16 
^ 
III luetelmakohta, 17, 18, 19, 20, 211 luetelmakohta, 21II luetelmakohta, 21IV 
luetelmakohta, 21 V luetelmakohta, 21 VI luetelmakohta, 21 VII luetelmakohta, 
22, 23, 24, 27, 28, 29, 30, 31, 34, 35, 37 ja 38, koska ne parantavat tekstiä tai 
muuttavat sitä perustellusti. 
Komissio hyväksyy tarkistusten N:o 8, 4, 11, 13 ja 14 sisällön muotoilultaan 
erilaisena, sillä ne muuttavat sisältöä perustellusti. Muodon osalta komissio pitää 
toisenlaista muotoilua parempana. 
Komissio ei ole hyväksynyt seuraavia tarkistuksia, koska ne joko rajoittavat 
elintarvikeavun soveltamisalaa tai koska niiden hallinto on kohtuuttoman raskasta 
komissiolle (15 IV luetelmakohta, 161 luetelmakohta, 16II luetelmakohta, 21 III 
luetelmakohta, 32, 39 ja 40) tai koska ne on vaikeasti yhdenmukaistettavissa 
neuvostossa saavutettuun sovitteluratkaisuun (N:o 25, 26, 33 ja 36). 
b) Komission kanta ja sen perustelut 
Ottaen huomioon muiden tarkistusten osalta komission ehdotettu kanta sellaisena 
kuin se on esittetynä a kohdassa komissio hylkää edeltävässä kohdassa mainitut 
tarkistukset seuraavista syistä: 
N:o 15IV luetelmakohta: tämä tarkistus koskee avunsaajamaiden elintarvikkeiden 
tuontiriippuvuuden vähentämistä; päin vastoin komissio tukee kaupallisen viennin 
lisäämistä rakenteellisesta puutteesta kärsivien maiden elintarviketurvapolitiikan 
pääasiallisena osana. 
N:o 16 I ja II luetelmakohta: tämän tarkistuksen tarkoituksena on vahvistaa 
elintarvikeavun myöntämisen ainoaksi perusteeksi avunsaajien kyvyttömyyden 
selvitä elintarvikepuutteestaan tai vakavan elintarvikepulan. Tällainen 
elintarviketurvan myöntämistä koskeva valikoivuus uhkaa rajoittaa elintarvikeavun 
ja -turvan soveltamisalaa. 
N:o 21 III luetelmakohta: tämän tarkistuksen tarkoituksena on lujittaa 
maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden kaupanpidosta, kuljetuksesta ja jakelusta 
vastaavien henkilöiden rahoitusta. Itse asiassa yhteisön rahoituksen on 
kohdistuttava maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden kaupanpidon, kuljetuksen 
jakelun tai jalostuksen tukemiseen eikä niistä "vastaavien henkilöiden" 
avustamiseen. 
N:o 25 ja 26: nämä tarkistukset koskevat tuotteiden hankkimista kehitysmaiden 
markkinoilta, mikä on asetuksen varsinainen ydin. Komissio arvioi, että 
parlamentin tarkistuksissa N:o 25 ja 26 vahvistamat ostojen ensisijaisuutta 
koskevat perusteet jättävät huomiotta elintarvikeryhmässä puheenjohtajan toimivan 
maan laatiman sovitteluratkaisuehdotuksen 11 artiklalla vaikeasti saavutetun 
"dynaamisen tasapainon", vaikka mainitut perusteet suosivat ja lujittavat 
kolmisuuntaisten ostojen tärkeyttä. 
la , 
N:o 32: tässä tarkistuksessa komissiota pyydetään varmistamaan tarvittava 
yhteensovittaminen sen pääosastojen ja osastojen välillä, jotta elintarvikeaputoimet 
ja elmtarviketurvatoimet voidaan yhteensovittaa toimiin muilla aloilla. Komissio 
ei voi hyväksyä tätä tarkistusta, koska se jo varmistaa tällaisen 
yhteensovittamisen, josta myös määrätään myös sen sisäistä hallintoa koskevissa 
säännöissä. 
N:o 33: tämä tarkistus koskee yhteisen kannan 21 artiklaa, jossa vahvistetaan 
elintarvikeavusta tehdyssä yleissopimuksessa viljana annettavan elintarvikeavun 
yhteisölle ja jäsenvaltioille kuuluvat osuudet. Tämän artiklan muotoilusta on käyty 
pitkä neuvottelu neuvoston ryhmässä, jonka seurauksen on hyväksytty lopullinen 
teksti, jossa säädetään yhteisestä toiminnasta (sui generis -päätös), ja neuvosto on 
hyväksynyt yhteisön puolesta Euroopan yhteisön osuuden jäsenvaltioiden 
edustajien hyväksyessä jäsenvaltioiden osuudet niiden puolesta. 
N:o 36: tämän tarkistuksen tarkoituksena on sisällyttää kansallinen apu 
elintarvikeapukomitean toteuttamaan analyysiin ja seurantaan. On aiheellista 
tarkentaa, että komitean toimivalta rajoittuu yhteisön elintarvikeapua saavaan 
elintarviketurvaan ja että se ei missään tapauksessa ulotu kansalliseen apuun. 
N:o 39: tässä tarkistuksessa komissiota pyydetään kerran vuodessa laatimaan 
elintarvikeaputoimien arviointia koskeva kertomus ja toimittamaan se 
parlamentille. Tältä osin komission mielestä on "Williamsonin julistuksen" 
seurauksena aiheellisempaa poistaa aikaa koskeva viittaus muiden kertomusten 
kuin yhteisen kannan 31 artiklassa määrätyn kertomuksen osalta. 
N:o 40: tämän tarkistuksen tarkoituksena on saada komissiolta arviointi, joka 
keskittyy elintarvikeaputoimien ja Euroopan unionin muiden politiikkojen toisiin 
täydentävyyteen. Tällainen sitoumus velvoittaisi komission toimittamaan arvioita 
elintarvikeaputoimien täydentävyydestä, ja tällainen arviointitehtävä on jo pitkälle 
edennyt. 
U 

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 w 
artiklan, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen1, 
noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä,2 
sekä katsoo, että 
elintarvikeapu pysyy edelleen tärkeänä osana yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikkaa, 
elintarvikeavun on kuuluttava kehitysmaiden elintarviketurvan parantamiseen pyrkivään 
politiikkaan, erityisesti toteuttamalla elmtarvikestrategioita, joiden tarkoituksena on 
köyhyyden lievittäminen ja lopullisena tavoitteena elintarvikeavun tarpeettomaksi 
tekeminen, 
Euroopan yhteisöjä sen jäsenvaltiot yhteensovittavat tiiviisti kehitysyhteistyöpolitiikkansa 
elintarvikeapuohjelmien ja erityisesti elintarviketurvan parantamiseen pyrkivien toimien 
osalta; yhteisö ja sen jäsenvaltiot osallistuvat tiettyjen tämän alan kansainvälisten 
sopimusten, erityisesti elintarvikeapua koskevan yleissopimuksen, soveltamisalaan 
kuuluvaan toimintaan, 
alueellisen, kansallisen ja kotitalouksien pitkän tähtäimen elintarviketurva, joka takaa 
kaikille aktiivisen ja terveen elämän edellyttämän ravinnon jatkuvan saatavuuden, on 
köyhyyden torjunnan olennainen osa, jota on tarpeen korostaa kaikissa kehitysmaihin 
suunnatuissa ohjelmissa, 
elintarvikeavulla ei saa olla haitallisia vaikutuksia avunsaajamaiden tavanomaisiin 
tuotantorakenteisiin ja kaupallisiin tuontirakenteisiin, 
elintarvikeapu ja elintarviketurvaan liittyvät tukitoimet, jotka ovat olennainen osa 
yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikkaa, ovat tavoitteita, jotka on otettava huomioon kaikessa 
kehitysmaita koskevassa yhteisön politiikassa, erityisesti talousuudistusten ja 
rakennesopeutuksen kannalta, 
miesten ja naisten eri vastuualueet kotitalouksien elintarviketurvan osalta huomioon ottaen 
olisi miesten ja naisten erilaiset roolit otettava järjestelmällisesti huomioon 
elintarviketurvan varmistamiseen pyrkiviä ohjelmia laadittaessa, 
1 EYVL N:o C 253, 29.9.1995, s. 10 
2 Euroopan parlamentin päätös, tehty ..., ei vielä julkaistu EYVL:ssä 
s-2 -
on tärkeää vahvistaa naisten ja yhteisöjen osallistumista elintarviketurvan varmistamista 
koskeviin pyrkimyksiin kansallisella, alueellisella tai paikallisella sekä kotitalouksien 
tasolla, 
elintarvikeavun on oltava tehokas väline riittävän ja asianmukaisen ravinnonsaannin 
turvaamiseksi ja väestön elintarvikkeiden saatavuuden ja saavutettavuuden edellytysten 
parantamiseksi paikallisten kulutustottumusten sekä tuotanto- ja kauppajärjestelmien 
mukaisesti erityisesti elintarvikekriisitilanteissa, ja sen on sisällyttävä kokonaisuudessaan 
kehitysyhteistyöpolitiikkaan, 
välineenä elintarvikeapu on yksi tärkeimmistä osista yhteisön kehitysmaiden 
kriisitilanteiden torjunta- ja hallintapolitiikassa, ja tämän vuoksi sen täytäntöönpanossa 
olisi otettava huomioon sen mahdolliset yhteiskunnalliset ja poliittiset vaikutukset, 
elintarvikeaputoimet voivat edistää toimivia ratkaisuja ainoastaan, jos ne yhdennetään 
paikallisen tuotannon ja kaupankäynnin uudeileenkäynnistämisen mahdollistaviin 
kehitystoimiin, 
on osoittautunut olevan tarpeen parantaa elintarvikeavun erittelyä, tilanteen määrittelyä, 
ohjelmien laatimista ja seurantaa koskevia valmiuksia paremman tehokkuuden 
varmistamiseksi ja paikalliseen tuotanto-, jakelu-, kuljetus- ja kaupanpitovalmiuksiin 
kohdistuvien kielteisten vaikutusten välttämiseksi, 
elintarvikeavusta olisi tehtävä mainittuja maita koskevan yhteisön 
kehitysyhteistyöpolitiikan todellinen väline, jonka avulla yhteisöllä olisi erityisesti 
mahdollisuus osallistua täysipainoisesti monivuotisiin yhteistyöhankkeisiin, 
tätä tarkoitusta varten yhteisön olisi voitava turvata avun säännöllinen toimittaminen ja 
aiheellisissa tapauksissa sitoutua kyseisten maiden osalta tuotteiden väliimmäismäärien 
toimittamiseen kehitysyhteistyöpolitiikkoihin liittyvien monivuotisten erityisohjelmien 
yhteydessä sekä kansainvälisiin järjestöihin nähden, 
yhteisön tukea kehitysmaiden elintarviketurvaa koskeville pyrkimyksille voidaan lisätä 
parantamalla elintarvikeavun joustavuutta siten, että tietyin edellytyksin 
elintarvikeaputoimet voidaan korvata taloudellisella tuella elintarviketurvatoimille ja 
erityisesti maatalous- ja elintarviketoimille, ympäristövaatimukset sekä pienviljelijöiden 
ja kalastajien edut huomioon ottaen, 
yhteisö voi avustaa kehitysmaiden apua tarvitsevaa maaseutu- ja kaupunkiväestöä 
osallistumalla elintarviketurvaa koskevien tukitoimien rahoitukseen elintarvikkeiden, 
siementen, maataloustyökalujen sekä erilaisten tuotannontekijöiden hankintojen ja 
erilaisten tuotantotapojen avulla sekä varastointiohjelmien, pikahälytysjärjestelmien, 
valmiuden, neuvonnan sekä teknisen ja rahallisen avun kautta, 
lisäksi olisi vahvistettava alueelliset mallit ja tuettava niitä elintarviketurvan alalla, 
mukaan lukien kolmenväliset toimet elintarvikeavun alalla ja paikalliset ostotoimet saman 
alueen maiden luonnollista täydentävyyttä hyödyntäen; elintarviketurvapolitiikkaan olisi 
liitettävä alueellinen ulottuvuus alueellisen elintarvikekaupan ja yhdentymisen 
edistämiseksi, 
elintarvikeostot paikallisella tasolla auttavat vähentämään tehottomuutta, kustannuksia ja 
ympäristörasitusta, joita voisi syntyä huomattavien elintarvikemäärien kuljetuksista 
maailmassa, 
elintarviketuotannon geenipotentiaalia ja biologista monimuotoisuutta olisi suojeltava, 
yhteisön elintarvikeapupolitiikka on mukautettava useissa avunsaajamaissa käynnissä 
oleviin maantieteellis-poliittisiin muutoksiin ja taloudellisiin uudistuksiin, 
olisi laadittava luettelo maistaja elimistä, jotka voivat olla yhteisön avustustoimenpiteiden 
kohteena, 
lisäksi olisi samasta syystä säädettävä mahdollisuudesta antaa yhteisön apua 
kansainvälisten, alueellisten ja hallituksista riippumattomien järjestöjen käyttöön; näiden 
järjestöjen olisi täytettävä tietyt elintarvikeaputoimien moitteettomuuden takaavat 
edellytykset, 
tiettyjen suunniteltujen säännösten soveltamisen helpottamiseksi ja avunsaajamaan 
politiikkaan mukautumisen varmistamiseksi elintarvikeavun alalla olisi säädettävä 
jäsenvaltioiden ja komission tiiviistä yhteistyöstä elintarviketurvaa ja -apua käsittelevässä 
komiteassa, 
olisi syytä määritellä näiden toimien täytäntöönpanemiseksi toteutettavat toimenpiteet 
mukauttamalla täytäntöönpanoon liittyvät yksityiskohtaiset säännöt kunkin avunsaaja-
alueen erityispiirteisiin yhteisiä poliittisia suuntaviivoja ja yhteistä strategiaa noudattaen, 
ja 
elintarvikeavun tehokkaamman hallinnan varmistamiseksi siten, että se vastaa paremmin 
avunsaajamaiden etuja ja tarpeita, ja päätöksenteko- ja täytäntöönpanomenettelyjen 
parantamiseksi olisi korvattava elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta 
22 päivänä joulukuuta 1986 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3972/863, elintarvikkeita 
koskevien vaihtoehtoisten toimien toteuttamisesta elintarvikeaputoimitusten asemesta 19 
päivänä kesäkuuta 1984 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1755/844, 
varastointiohjelmien ja pikahälytysjärjestelmien täytäntöönpanosta 4 päivänä elokuuta 
1988 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2507/885, kansainvälisten toimielinten ja 
muiden kuin julkishallinnon järjestöjen suorittamien elintarviketuotteiden tai siementen 
ostojen yhteisrahoitustoimien täytäntöönpanosta 4 päivänä elokuuta 1988 annettu 
4 EYVL N:o L 370, 30.12.1986, s. , Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella 
(ETY) N:o 1930/90 (EYVL N:o L 174, 7.7.1990, s. 6) 
EYVL N:o L 165, 23.6.1984, s. 7 
5 EYVL N:o L 220, 11.8.1988, s. 1 
neuvoston asetus (ETY) N:o 2508/886 ja elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun 
hallinnosta annetun asetuksen (ETY) N:o 3972/86 soveltamista koskevista 
yksityiskohtaisista säännöistä 21 päivänä toukokuuta 1987 annettu neuvoston asetus 
(ETY) N:o 1420/877, 
ON ANTANUT TAMAN ASETUKSEN: 
ILUKU 
Elintarvikeavun ja elintarviketurvaan liittyvien 
tukitoimien tavoitteet ja yleiset suuntaviivat 
1 artikla 
1. Yhteisö toteuttaa elintarvikeaputoimia sekä elintarviketurvaan liittyviä 
tukitoimia kehitysmaiden hyväksi kehitysyhteistyöpolitiikkansa mukaisesti 
asianmukaisen ratkaisun löytämiseksi vakavan elintarvikepulan tai 
elintarvikekriisien aiheuttamissa elintarviketurvan kannalta epävakaissa 
tilanteissa. 
Humanitaarisia elintarvikeaputoimia toteutetaan humanitaarista apua koskevan 
lainsäädännön perusteella, eivätkä ne kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan. 
Vakavassa kriisitilanteessa käytetään tiiviisti yhteensovitettuina kaikkia 
yhteisön apupolitiikan välineitä kyseisen väestön hyväksi. 
2. Tämän asetuksen mukaisista toimista päätetään, kun on ensin tutkittu tämän 
välineen soveltuvuus ja tehokkuus verrattuna muihin yhteisön avun 
käytettävissä oleviin elintarviketurvaan ja elintarvikeapuun mahdollisesti 
vaikuttaviin toimintakeinoihin ja niiden kanssa yhteensovitettuina. 
Komissio huolehtii siitä, että tässä asetuksessa säädetyt toimet toteutetaan 
muiden avunantajien toimien kanssa läheisesti yhteensovitettuina. 
3. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen elintarvikeaputoimien sekä elintarviketurvaan 
liittyvien tukitoimien tavoitteena on erityisesti: 
- edistää köyhyyteen liittyvää elintarviketurvaa kehitysmaiden ja -alueiden 
väestöjen hyväksi, 
- kohottaa avunsaajaväestön ravitsemustasoa ja helpottaa sen tasapainoisen 
ravinnon saantia, 
EYVL N:o L 220, 11.8.1988, s. 4 
EYVL N:o L 136, 26.5.1987, s. 1 
- helpottaa väestön puhtaan juomaveden saantia, 
- edistää elintarvikkeiden saatavuutta ja saavutettavuutta väestön osalta, 
- edistää avunsaajamaiden tasapainoista taloudellista ja sosiaalista kehitystä 
maaseutu- ja kaupunkiympäristössä kiinnittäen erityistä huomiota miesten ja 
naisten rooleihin kotitalouksissa ja yhteiskunnassa; yhteisön avun lopullisena 
tavoitteena on avunsaajien muuttaminen oman kehityksensä toimijoiksi, 
- tukea avunsaajamaiden pyrkimyksiä niiden oman elintarviketuotannon 
parantamiseksi alueellisella, kansallisella ja paikallisella sekä perheiden 
tasolla, 
- vähentää niiden riippuvuutta elintarvikeavusta, 
- edistää niiden elintarvikeomavaraisuutta joko tuotantoa lisäämällä tai 
parantamalla ostokykyä, 
- tukea köyhyyden torjumiseen tähtääviä aloitteita kehityksen näkökulmasta. 
4. Yhteisön elintarvikeapu on yhdennettävä mahdollisimman täydellisesti 
kehityspolitiikkoihin erityisesti maatalouden ja maatalouselintarvikkeiden aloilla 
samoin kuin kyseisten maiden elintarvikestrategioihin. Yhteisön apua käytetään 
tukemaan avunsaajamaiden kehittämiä politiikkoja köyhyyden torjumisen, 
ravitsemuksen, äitien ja lasten terveydenhoidon, ympäristönsuojelun ja 
kunnostamisen aloilla siten, että painopiste on ohjelmien jatkuvuudessa, 
erityisesti maan elpyessä hätätilanteesta. Riippumatta siitä, myydäänkö apua vai 
jaetaanko sitä ilmaiseksi, apu ei saa häiritä paikallisia markkinoita. 
I OSASTO - Elintarvikeaputoimet 
2 artikla 
1. Elintarvikeapuna toimitettavien tuotteiden sekä muiden elintarvikeavun 
perusteella toteutettavien toimien on mahdollisimman hyvin vastattava 
avunsaajaväestön ravintotottumuksia, eikä niillä saa olla haitallisia vaikutuksia 
apua vastaanottaviin maihin. 
Tuotteita valittaessa olisi tutkittava keinoja enimmäistää ravinnon määrää, jotta 
voitaisiin saavuttaa mahdollisimman monet ihmiset, ottaen huomioon tuotteiden 
laatu tyydyttävän ravitsemustason takaamiseksi. 
Yhteisön elintarvikeapuna toimitettavien tuotteiden valinnassa sekä niiden 
hankintaa ja jakelua koskevissa yksityiskohtaisissa säännöissä otetaan erityisesti 
huomioon elintarvikkeiden saatavuuden yhteiskunnalliset erityispiirteet 
avunsaajamaissa, erityisesti heikoimmassa asemassa olevat ryhmät ja naisten 
asema kotitalouksissa. 
Elintarvikeavun myöntäminen perustuu ensisijaisesti avun perusteena olevien 
todellisten tarpeiden puolueettomaan arviointiin, silloin kun sen myöntäminen 
näyttää ainoalta keinolta parantaa sellaisten ryhmien elintarviketurvaa, joilla ei 
ole keinoja eikä mahdollisuuksia itse korjata elintarvikepulaansa. Tätä varten on 
kiinnitettävä huomiota seuraaviin perusteisiin jättämättä kuitenkaan huomiotta 
muita asiaan kuuluvia perusteita: 
- elintarvikepula, 
- ravintotilanne mitattuna inhimillisen tilanteen ja ravintotilanteen kehityksen 
osoittimilla, 
- tulot asukasta kohti ja erityisen köyhät väestöryhmät, 
- kyseisten väestöjen hyvinvoinnin yhteiskunnalliset osoittimet, 
- avunsaajamaan maksutasetilanne, 
- ehdotetun toimen taloudellinen ja yhteiskunnallinen vaikutus ja 
rahoituskustannukset; 
- pitkän tähtäimen elintarviketurvapolitiikan olemassaolo avunsaajamaassa. 
Elintarvikeavun myöntäminen on tarvittaessa riippuvainen lyhytaikaisten, 
monivuotisten kehityshankkeiden, alakohtaisten toimien tai kehitysohjelmien 
toteuttamisesta siten, että etusija annetaan elintarvikkeiden kestävää ja pitkän 
tähtäimen tuotantoa ja elintarviketurvaa elintarvikepolitiikan ja -strategian 
mukaisesti avunsaajamaissa edistäville hankkeille, toimille tai ohjelmille. 
Tarvittaessa avulla voidaan suoraan edistää tällaisten hankkeiden, toimien tai 
ohjelmien toteuttamista. Tämä avun täydentävä luonne on varmistettava 
vastikevarojen käytöllä yhteisön ja edunsaajamaan tai tarvittaessa apua saavan 
elimen tai hallituksista riippumattoman järjestön yhteisen sopimuksen 
mukaisesti, jos yhteisön toimittama apu on tarkoitettu myytäväksi. Jos 
elintarvikeapu on tarkoitettu useiden vuosien ajalle jakautuvan kehitysohjelman 
tueksi, se voidaan myöntää monivuotisena kyseiseen ohjelmaan liittyvänä 
tukena. Apua voi peruselintarvikkeiden myöntämisen lisäksi olla erityisesti 
siementen, lannoitteiden, työkalujen, muiden tuotannontekijöiden ja raaka-
aineiden toimittaminen, varmuusvarastojen muodostaminen, tekninen ja 
taloudellinen apu sekä valistus- ja koulutustoimet. 
4. Elintarvikeavulla voidaan tukea sekä elintarvikeohjelmaan oleellisesti kuuluvien 
varmuusvarastojen perustamista, erityisesti viljelijöiden varastot ja kansalliset 
varastot huomioon ottaen, että alueellisten varastojen perustamista. 
5. Vastikevaroja on hoidettava johdonmukaisesti muihin yhteisön avun välineisiin 
nähden. 
Neuvoston asiaa koskevien päätöslauselmien mukaisesti kehitysavun eri 
välineiden tuottamia vastikevaroja rakennesopeutusta läpikäyvien maiden osalta 
on hoidettava yhtenäisen ja johdonmukaisen budjettipolitiikan osana 
uudistusohjelman yhteydessä. Tässä tilanteessa yhteisö voisi siirtyä 
vastikevarojen kohdentamisesta niiden kokonaisvaltaisempaan käyttöön heti kun 
edistystä tapahtuu valvontavälineiden tehokkuudessa, talousarvion suunnittelussa 
ja toteuttamisessa sekä julkistalouden tilintarkastustoimen hoitamisessa 
kotimaisin voimin. Mainittuja vastikevaroja hoidetaan yhteisön avun näitä varoja 
koskevien yleisten menettelyjen mukaan, ensisijaisesti elintarviketurvaohjelmien 
ja -politiikkojen tukemiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sitä, mitä edellä 
säädetään. 
II OSASTO - Elintarviketurvaan liittyvät tukitoimet 
3 artikla 
Yhteisö voi toteuttaa elintarvikepulasta kärsivien kehitysmaiden hyväksi 
elintarviketurvaan liittyviä tukitoimia, kun se on edellytyksiin nähden perusteltua. 
Avunsaajamaa, komissio, kansainvälinen, alueellinen tai hallituksista riippumaton 
järjestö voi toteuttaa nämä toimet. 
Näiden toimien tarkoituksena on tukea käytettävissä olevilla varoilla 
elintarvikestrategian tai muiden kyseisen väestön elintarviketurvaa parantavien 
toimenpiteiden laatimista ja toteuttamista ja kannustaa kyseisiä maita ja erityisesti mitä 
maita, joissa tulotaso on alhainen ja elintarvikepula vakava, vähentämään 
riippuvuuttaan elintarvikkeista ja elintarvikeavusta. Niiden avulla on parannettava 
kyseisten maiden köyhimpien väestöryhmien elinolosuhteita. 
Elintarviketurvaan liittyvät tukitoimet toteutetaan taloudellisena ja teknisenä apuna 
tässä asetuksessa säädettyjä perusteita ja menettelyjä noudattaen. Näitä toimia 
suunnitellaan ja niistä päätetään johdonmukaisesti ja täydentävästi yhteisön muiden 
kehitysapuvälineiden rahoittamien tavoitteiden ja toimien yhteydessä. Näiden toimien 
on oltava osa monivuotisia ohjelmia. 
4 artikla 
Elintarviketurvaan liittyviä tukitoimia voidaan toteuttaa sellaisten kehitysmaiden ja 
sellaisten kansainvälisten, alueellisten ja hallituksista riippumattomien järjestöjen 
hyväksi, jotka ovat oikeutettuja yhteisön elintarvikeaputoimiin tämän asetuksen 
mukaisesti, osittain tai kokonaisuudessaan sellaisen elintarvikeavun osalta, joka niille 
on myönnetty tai voitaisiin myöntää, ottaen erityisesti huomioon kyseisen maan 
tuotannon, kulutuksen ja varastojen kehitys, väestön elintarviketilanne ja muiden 
avunantajien myöntämä elintarvikeapu. 
5 artikla 
Elintarviketurvaan liittyvät tukitoimet ovat rahoitustukea ja teknistä apua, joiden 
tarkoituksena on 1 artiklan tavoitteiden mukaisesti parantaa kestävää ja pitkän 
tähtäimen elintarviketurvaa rahoittamalla erityisesti seuraavia: 
siementen, työvälineiden ja elintarviketuotannon kannalta välttämättömien 
tuotannontekijöiden toimittaminen, 
erityisesti naisille tarkoitetut maaseudun luotonannon tukitoimet, 
toimet juomavesihuollon järjestämiseksi väestölle, 
varastointitoimet soveltuvalla tasolla, 
maatalous- ja elintarviketuotteiden kaupanpitämiseen, kuljetukseen, jakeluun tai 
jalostamiseen liittyvät toimet, 
yksityiselle sektorille suunnatut tukitoimet kaupan kehittämiseksi kansallisella, 
alueellisella ja kansainvälisellä tasolla, 
sovellettuun tutkimukseen ja kentällä tapahtuvaan koulutukseen liittyvät toimet, 
ympäristöystävällisen elintarviketuotannon kehittämishankkeet, 
erityisesti naisille ja tuottajajärjestöille suunnatut liitännäis- ja valistustoiminta, 
tekninen apu ja kentällä tapahtuva koulutus, 
tukitoimet naisten ja tuottajajärjestöjen hyväksi, 
lannoitteiden tuotanto avunsaajamaiden raaka-aineista, 
tukitoimet paikallisten elintarvikeapurakenteiden hyväksi, mukaan lukien 
kentällä tapahtuva koulutus. 
m OSASTO - Pikahälytysjärjestelmät ja varastointiohjelmat 
6 artikla 
Yhteisö voi tukea kansallisia pikahälytysjärjestelmiä ja osallistua olemassa olevien 
kansainvälisten pikahälytysjärjestelmien vahvistamiseen, ja se voi asianmukaisesti 
perustelluissa poikkeustapauksissa itse ottaa käyttöön sellaisia järjestelmiä 
kehitysmaiden elintarviketilanteen osalta tämän asetuksen 27 artiklassa säädetyn 
menettelyn mukaisesti. Yhteisö voi myös vastata varastointiohjelmien toteuttamisesta 
näissä maissa tämän asetuksen mukaisten elintarvikeaputoimien taikka jäsenvaltioiden 
tai kansainvälisten, alueellisten tai hallituksista riippumattomien järjestöjen 
toteuttamien vastaavien toimien tukemiseksi. 
Olisi varmistettava näiden toimien ja yhteisön muiden kehitysapuvälineiden välinen 
johdonmukaisuus, mukaan lukien elintarvikeavun myynnistä muodostuvat 
vastikevarat, ja toimien sopivuus yhteisön noudattamaan kehitysyhteistyöpolitiikkaan. 
Näiden toimien tarkoituksena on vahvistaa avunsaajamaiden elintarviketurvaa. Niiden 
avulla on edistettävä näiden maiden köyhimmän väestönosan elinolosuhteita, ja niiden 
on oltava näiden maiden vahvistamien kehitystavoitteiden ja erityisesti niiden 
elintarvikkeiden tuotantopolitiikan mukaisia. 
Yhteisön osallistuu näihin toimiin myöntämällä taloudellista ja/tai teknistä apua tässä 
asetuksessa säädettyjä perusteita ja menettelyjä noudattaen. 
Yhteisön tukemista toimista päätetään olemassa olevat, kansainvälisten 
erityisjärjestöjen hallinnoimat ohjelmat huomioon ottaen ja johdonmukaisesti niiden 
kanssa. 
7 artikla 
Yhteisön tukea varastointiohjelmiin ja pikahälytysjärjestelmiin voidaan pyydettäessä 
myöntää kansainvälisten, alueellisten tai hallituksista riippumattomien järjestöjen 
toimiin sellaisten kehitysmaiden hyväksi, jotka voivat saada yhteisön ja sen 
jäsenvaltioiden elintarvikeapua. 
8 artikla 
Yhteisön avulla voidaan rahoittaa seuraavia toimenpiteitä: 
pikahälytysjärjestelmät ja sadon, varastojen ja markkinoiden kehitystä sekä 
kotitalouksien ravitsemustilannetta ja väestön tilanteen vakavuutta koskevien 
10 
tietojen keruuta koskevat järjestelmät, jotka on tarkoitettu kyseisten maiden 
elintarviketilannetta koskevan tiedonsaannin tehostamiseen, 
toimet, joiden tarkoituksena on parantaa varastointijärjestelmiä hävikkien 
vähenemisen varmistamiseksi ja hätätilanteen varalta riittävien 
varastointimahdollisuuksien takaamiseksi. Näihin toimiin voi lisäksi sisältyä 
näissä maissa elintarvikkeiden käsittelyn edellyttämän infrastruktuurin, erityisesti 
säkitys-, lastinpurku-, desinfiointi-, käsittely- ja varastointiyksikköjen, luominen 
elintarvikeaputoimien tukemiseksi ja elintarviketurvaan liittyvien tukitoimien 
edistämiseksi, 
edellä mainittuihin toimiin liittyvät alustavat tutkimukset ja koulutustoimet. 
II LUKU 
Elintarvikeavun, varastointitoimien, pikahälytysjärjestelmien ja elintarvike­
turvaan liittyvien tukitoimien soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
9 artikla 
1. Maat ja elimet, jotka voivat saada yhteisön tukea tässä asetuksessa säädettyihin 
toimiin, luetellaan liitteessä. Tässä yhteydessä pidetään ensisijaisina köyhimpiä 
väestöryhmiä ja maita, joiden tulotaso on alhaisin ja elintarvikepula vakavin. 
Komissio voi 26 artiklassa tarkoitettua komiteaa kuultuaan ja 27 artiklassa 
tarkoitettua menettelyä noudattaen muuttaa luetteloa maista ja elimistä, jotka 
voivat saada apua. 
2. Voidakseen päästä välittömästi tai välillisesti osallisiksi yhteisön rahoituksesta 
tässä asetuksessa säädettyjen toimien toteuttamiseksi hallituksista 
riippumattomien järjestöjen on oltava seuraavien perusteiden mukaisia: 
a) eurooppalaiset hallituksista riippumattomat järjestöt: järjestö on perustettu 
jossakin Euroopan yhteisön jäsenvaltiossa itsenäisenä, voittoa 
tavoittelemattomana järjestönä voimassa olevan kansallisen lainsäädännön 
mukaisesti; 
b) järjestön pääasiallinen toimipaikka sijaitsee yhteisön jäsenvaltiossa, 
avunsaajamaassa tai poikkeuksellisesti kansainvälisten hallituksista 
riippumattomien järjestöjen osalta jossakin kolmannessa maassa. Tämän 
toimipaikan on oltava yhteisrahoituksen piiriin kuuluvia toimia koskevien 
päätösten tosiasiallinen keskus; 
c) järjestön on osoitettava kykynsä toteuttaa moitteettomasti elintarvikeaputoimia 
erityisesti seuraavin perustein: 
11' 
- riittävä hallinto- ja rahoituskyky, 
- suunnitellun toimen kannalta riittävä tekninen ja huoltokyky, 
- kyseisen hallituksista riippumattoman järjestön aikaisemmin erityisesti 
yhteisön tai jäsenvaltioiden rahoituksella toteuttamien toimien tulokset, 
- elintarvikeapuun ja elintarviketurvaan liittyvä kokemus, 
- järjestön läsnäolo avunsaajamaassa ja kyseisen maan tai kehitysmaiden 
tuntemus; 
d) järjestö on sitoutunut noudattamaan komission vahvistamia avun myöntämistä 
koskevia edellytyksiä. 
10 artikla 
1. Yhteisö voi osallistua avunsaajamaiden, komission taikka kansainvälisten, 
alueellisten tai hallituksista riippumattomien järjestöjen toteuttamien 
elintarviketurvaan liittyvien tukitoimien, sellaisina kuin ne määritellään I, II ja 
III osastossa (I ja II luku), rahoittamiseen. 
2. Yhteisrahoitustoimet voidaan toteuttaa avunsaajamaiden taikka kansainvälisten, 
alueellisten tai hallituksista riippumattomien järjestöjen pyynnöstä sellaisten 
väestöryhmien elintarviketurvan parantamiseksi, jotka eivät kykene selviytymään 
elintarvikepulasta omin keinoin tai omin voimavaroin, silloin kun tällaiset toimet 
vaikuttavat tarkoituksenmukaisimmalta keinolta. 
3. Suunniteltaessa I, II ja II osastossa määriteltyjä yhteisön toimia on erityisesti 
huolehdittava siitä, että: 
- hankkeet suunnitellaan siten, että niiden vaikutukset ovat pysyviä ja ne ovat 
taloudellisesti elinkelpoisia, 
- tavoitteet ja niiden toteutumisen osoittimet määritellään selkeästi ja 
tavoitteiden toteutumista valvotaan. 
11 artikla 
1. Tuotteiden hankinta tapahtuu yhteisön markkinoilla, avunsaajamaassa tai 
jossakin kehitysmaassa (joka mainitaan tämän asetuksen liitteessä), joka sijaitsee 
mikäli mahdollista samalla maantieteellisellä alueella. 
2. Poikkeuksellisesti ja 27 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen hankinnat 
voidaan tehdä muun kuin 1 kohdassa tarkoitetun maan markkinoilta silloin, kun: 
- pyydettyä tuotetta ei sen ominaisluonteen tai laadun vuoksi ole saatavissa 
yhteisön markkinoilta tai kehitysmaan markkinoilta, 
12 
- vallitsee vakava elintarvikepula ja tällaisten ostojen mahdollisuus auttaisi 
tehostamaan toimintaa. 
Sisämarkkinoilta saatavissa olevien elintarvikkeiden hankinta voidaan tehdä 
kehitysmaan markkinoilta sikäli kuin taloudellinen tehokkuus varmistetaan 
yhteisön markkinoilta tehtäviin hankintoihin nähden. 
Kun osto tai myynti tapahtuu avunsaajamaassa tai kehitysmaassa, on 
varmistuttava siitä, että se ei aiheuta häiriöitä kyseisen maan tai saman alueen 
kehitysmaiden markkinoilla tai aiheuta niiden väestön elintarvikkeiden 
tuotannolle tai elintarvikehuollolle haitallisia vaikutuksia. Näiden ostojen tai 
myyntien on kuuluttava mahdollisimman täydellisesti yhteisön kyseiseen maahan 
soveltamaan kehitysyhteistyöpolitiikkaan, erityisesti tämän maan tai alueen 
elintarviketurvan edistämisen osalta. 
12 artikla 
Niiden avunsaajamaiden osalta, joissa elintarvikkeiden tuonti on osittain tai kokonaan 
vapautettu, yhteisön avun käyttö on toteutettava sopusoinnussa kansallisten 
politiikkojen kanssa ja markkinoiden vääristymistä välttäen. 
Tällöin yhteisön avustukset voidaan toteuttaa myöntämällä kyseiselle maalle valuuttaa 
yksityisten toimijoiden käyttöön annettavaksi, edellyttäen että toimi kuuluu köyhyyden 
lievittämiseen tähtäävään talous- ja sosiaalipolitiikkaan ja maatalouspolitiikkaan 
(mukaan lukien peruselintarvikkeiden tuontistrategia). Avunsaajien on todistettava, 
että heidän käyttöönsä annetut varat on käytetty oikein. Etusijalla ovat pienet ja 
keskisuuret yksityiset toimijat toimien täydentävyyden varmistamiseksi. Toimien 
täytäntöönpanoa koskevien toimivaltuuksiensa rajoissa komissio voi päättää positiivista 
syrjintää koskevista toimenpiteistä pienten ja keskisuurten yksityisten toimijoiden 
hyväksi. 
Tähän apuun sovelletaan 11 artiklassa tarkoitettuja periaatteita. 
13 artikla 
1. Yhteisö voi vastata elintarvikeavun kuljetukseen liittyvistä kustannuksista. 
2. Kun komissio katsoo, että yhteisön on vastattava elintarvikeavun sisäiseen 
kuljetukseen liittyvistä kustannuksista, se ottaa huomioon seuraavat yleiset 
perusteet: 
- vakava elintarvikepula, 
- elintarvikeavun toimittaminen alhaisen tulotason maihin, joissa vallitsee 
vakava elintarvikepula, 
13 
- elintarvikeavun toimittaminen 10 artiklassa tarkoitetuille kansainvälisille, 
alueellisille tai hallituksista riippumattomille järjestöille, 
- tarve varmistaa kyseisen elintarvikeaputoimen suurempi tehokkuus. 
Jos elintarvikeapu myydään avunsaajamaassa, yhteisö vastaa ainoastaan 
poikkeustapauksissa sisäiseen kuljetukseen liittyvistä kustannuksista. 
Yhteisö voi poikkeustilanteissa vastata myös elintarviketoimiin liittyvistä 
lentokuljetuksista aiheutuvista kustannuksista. 
14 artikla 
Yhteisö voi vastata lopullisista jakelukustannuksista, jos se on tarpeen kyseisten 
elintarvikeaputoimien moitteettomalle toteuttamiselle. 
15 artikla 
Yhteisön apu myönnetään avustuksena, jota ei makseta takaisin. 
Apu voi kattaa toimien toteuttamisen kannalta välttämättömät ulkoiset ja paikalliset 
menot, mukaan lukien huolto- ja toimintamenot. 
Tämän asetuksen mukaisia toimia eivät koske verot, tullit eivätkä vaikutukseltaan 
vastaavat maksut. 
Mahdolliset vastikevarat käytetään tässä asetuksessa vahvistettujen tavoitteiden 
mukaisesti ja niitä on hallinnoitava yhteisymmärryksessä komission kanssa. 
Avunsaajamaan toimivaltainen viranomainen pitää kirjaa vastaanotetuista rahoista ja 
niiden käytöstä ja on velvollinen esittämään kirjanpitonsa. 
16 artikla 
Yhteisön avustukset voivat kattaa myös tässä asetuksessa säädettyjen toimien 
tehokkuuden lisäämisen kannalta tarpeelliset liitännäistoimenpiteet erityisesti 
neuvonnan, seurannan ja valvonnan sekä jakelun ja kentällä tapahtuvan koulutuksen 
osalta. 
17 artikla 
Tarjouspyyntöjen tekeminen ja tarjouskilpailuihin osallistuminen sekä julkiset 
markkinat ja sopimukset ovat yhtäläisin edellytyksin avoinna kaikille Euroopan 
unionin ja avunsaajamaan luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille. Edellä 11 
14 
artiklan 2 kohdassa säädettyjen toimien osalta komissio voi ulottaa 
osallistumisoikeuden koskemaan myös Euroopan unionin ja avunsaajamaan 
luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä. 
Komissio vahvistaa näiden toimien avoimuuden takaavan asianmukaisen julkisuuden 
tämän asetuksen täytäntöönpanon yhteydessä. Komissio huolehtii siitä, että 
asianmukaisen julkisuuden periaatetta sovelletaan myös välittäjinä toimivien järjestöjen 
toimiin. 
18 artikla 
Komissio voi nimetä henkilön, jolle annetaan valtuudet tehdä yhteisrahoitusta koskevia 
sopimuksia sen puolesta. 
19 artikla 
1. Komissio vahvistaa tässä asetuksessa tarkoitetun avun myöntämistä, 
käyttöönottoa ja täytäntöönpanoa koskevat edellytykset. 
2. Apu pannaan täytäntöön ainoastaan, jos avunsaajamaa taikka kansainvälinen, 
alueellinen tai hallituksista riippumaton järjestö noudattaa mainittuja 
edellytyksiä. 
20 artikla 
Komissio toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet elintarvikeapuohjelmien ja -toimien 
sekä elintarviketurvaan liittyvien tukitoimien moitteettoman toteutuksen 
varmistamiseksi. 
Tätä varten jäsenvaltiot ja komissio antavat toisilleen kaiken tarvittavan avun sekä 
kaikki tarpeelliset tiedot. 
III LUKU 
Elintarvikeaputoimien ja elintarviketurvaa tukevien pikahälytysjärjestelmien ja 
varastointiohjelmien täytäntöönpanoa koskeva menettely 
21 artikla 
1. Neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja Euroopan 
parlamenttia kuultuaan yhteisön osuuden elintarvikeapua koskevan yleissopimuksen 
15 
mukaisesta vilja-avun kokonaismäärästä, joka on sekä yhteisön että sen 
jäsenvaltioiden kokonaisosuus. 
2. Komissio hoitaa yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen yhteensovittamisen 
elintarvikeapua koskevan yleissopimuksen mukaisen vilja-avun toimittamisen osalta 
ja valvoo, että yhteisön ja sen jäsenvaltioiden kokonaisosuus kattaa vähintään 
mainitussa yleissopimuksessa määrätyt määrät8. 
22 artikla 
Toimien 27 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja ottaen huomioon elintarvikeapua 
koskevat yleiset suuntaviivat komissio: 
vahvistaa luettelon tuotteista, joita voidaan hankkia apuun kuuluvina, 
vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt hankinnan, valvonnan ja arvioinnin osalta, 
* vahvistaa tuotteiden jakautumisen eri avunsaajien kesken tuotteiden määrien ja 
kustannusten mukaisesti, 
muuttaa tarvittaessa tuen suuntaamista ohjelmien toteuttamisen aikana. 
23 artikla 
Komissio tekee 27 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti ja 25 artiklassa 
vahvistettuja rajoituksia noudattaen päätökset, joissa: 
myönnetään elintarvikeapua tai määrätään elintarviketurvaan liittyvistä 
tukitoimista ja joissa vahvistetaan tämän avun toimittamista koskevat 
edellytykset, 
kansainvälisille, alueellisille tai valtioista riippumattomille järjestöille 
myönnetään avustusta elintarviketurvaan liittyvien tukitoimien rahoittamiseen, 
myönnetään tukea varastointiohjelmalle tai pikahälytysjärjestelmälle. 
Neuvoston ja komission julistus suullisessa menettelyssä: 
"Neuvostoja komissio ovat yhtä mieltä siitä, että neuvostossa kokoontuneiden yhteisön puolesta 
toimivan neuvoston ja jäsenvaltioiden puolesta toimivien jäsenvaltioiden edustajien olisi yhdessä 
vahvistettava samanaikaisesti yhteisön osuus ja jäsenvaltioiden osuudet elintarvikeavusta. Tämän 
vuoksi komission neuvostolle toimittamaan ehdotukseen liittyy luonnos jäsenvaltioille kuuluvan 
kokonaisosuuden jakainiKcsm niiden kesken. 
16 
24 artikla 
1. Noudattaen 21 artiklassa tarkoitettuja neuvoston päätöksiä ja 22 artiklan nojalla 
tehtyjä päätöksiä komissio päättää: 
a) toimista kriisitilanteessa tai vakavassa elintarvikepulassa, jossa nälänhätä tai sen 
välitön uhka aiheuttaa vakavan vaaran sellaisen maan väestön hengelle tai 
terveydelle, joka ei pysty selviytymään elintarvikepulasta omien keinojensa ja 
varojensa avulla. Komissio toimii kuultuaan aiheellisimmalla tavalla 
jäsenvaltioita. Jäsenvaltioille annetaan kolmen työpäivän määräaika mahdollisten 
vastaväitteiden esittämiseen. Jos vastaväitteitä esitetään, 26 artiklassa tarkoitettu 
komitea tarkastelee asiaa seuraavassa kokouksessaan9. 
b) avun toimittamista ja täytäntöönpanoa koskevista edellytyksistä ja erityisesti: 
- avunsaajiin sovellettavista yleisistä lausekkeista, 
- hankintamenettelyjen ja tuotteiden toimittamisen sekä muiden toimien 
toteuttamisen käynnistämisestä sekä niitä vastaavien sopimusten teosta. 
2. Edellä 1 kohdan a alakohdan soveltamiseksi komissiolla on valtuudet toteuttaa 
kaikki aiheelliset toimenpiteet elintarvikeavun toimittamisen nopeuttamiseksi. 
Kussakin erityistapauksessa toimitettavan avun määrä on rajoitettava siihen 
määrään, jonka kohteeksi joutunut väestö tarvitsee selviytyäkseen tilanteesta 
ajanjaksona, joka periaatteessa on enintään kuuden kuukauden pituinen. 
Komissio huolehtii siitä, että elintarvikeavun antamisen kaikissa vaiheissa 
annetaan etusija 1 kohdan a ja b alakohdassa säädetyille toimille. 
25 artikla 
Niitä toimia, joiden tämän asetuksen mukainen rahoitus on enemmän kuin 2 miljoonaa 
ecua, koskevat päätökset tehdään 27 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 
26 artikla 
1. Komissiota avustaa elintarvikeapukomitea, jäljempänä 'komitea', joka 
muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission 
edustaja. 
Julistus suullisessa menettelyssä: 
"Yksityiskohtaiset säännöt ja jäsenvaltioiden määrä kirjallisessa menettelyssä esitettyjen 
vastaväitteiden huomioon ottamiseksi määritellään komitean työjärjestyksessä." 
17 
2. Komitean on tarkasteltava elintarviketurvan kustannuksiin sitoutumista koskevien 
ehdotusten pitkän tähtäimen vaikutuksia avunsaajamaihin kansallisella, 
alueellisella ja perhekohtaisella tasolla, ottaen huomioon tämän asetuksen 1 
artiklassa vahvistetut periaatteet. Komitea erittelee myös yhteisön apua saavia 
elintarviketurvapolitiikkoja ja seuraa niitä sekä tarkastelee ehdotuksia yhteisiksi 
aloitteiksi. 
3. Komitea vahvistaa oman työjärjestyksensä. 
27 artikla 
Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea 
antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian 
kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 
kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto 
tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet 
painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu 
äänestykseen. 
Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos toimenpiteet eivät 
kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä 
neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio lykkää päättämiensä toimenpiteiden 
soveltamista kahdella kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä. 
Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin edellisessä kohdassa tarkoitetun 
ajan kuluessa. 
28 artikla 
1. Perustamissopimuksessa tarkoitetun täydentävyysperiaatteen soveltamisen 
varmistamiseksi sekä elintarvikeapua ja elintarviketurvaan liittyviä tukitoimia 
koskevien yhteisön säännösten ja kansallisten säännösten tehokkuuden ja 
johdonmukaisuuden lujittamiseksi komissio pyrkii takaamaan, sikäli kuin 
mahdollista, omien toimiensa ja jäsenvaltioiden toimien sekä Euroopan unionin 
muiden politiikkojen tiiviin yhteensovittamisen sekä päätöksenteon tasolla että 
toiminnassa kentällä, ja se voi tehdä aiheellisia aloitteita yhteensovittamisen 
edistämiseksi. 
Tämän vuoksi jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle kansallisista elintarvikeapua 
koskevista toimistaan sekä elintarviketurvan varmistamiseen tähtäävistä 
ohjelmistaan. Toimien 27 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti komissio 
vahvistaa kansallisista toimista ilmoittamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. 
2. Komissio huolehtii siitä, että yhteisön toteuttamat toimet yhteensovitetaan 
kansainvälisten järjestöjen ja elinten toimiin, erityisesti Yhdistyneiden 
Kansakuntien järjestelmään kuuluvien järjestöjen ja elinten toimiin. 
18 
3. Elintarviketurvan alalla komissio pyrkii kehittämään yhteisön ja apua antavien 
kolmansien maiden yhteistoimintaa ja yhteistyötä. 
4. Komiteassa vaihdetaan säännöllisesti tietoja yhteisön ja jäsenvaltioiden sekä 
näiden ja kansainvälisten järjestöjen ja apua antavien kolmansien maiden 
välisestä yhteensovittamisesta ja yhteistyöstä. 
29 artikla 
Komitea voi tarkastella mitä tahansa muita elintarvikeapua ja muita tässä asetuksessa 
tarkoitettuja toimia koskevia, puheenjohtajan omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion 
edustajan pyynnöstä esille ottamia asioita. 
Enintään kuukauden kuluttua päätöksestään komissio ilmoittaa komitealle 
hyväksymänsä elintarvikeapua tai elintarviketurvaa koskevat toimet ja hankkeet 
ilmoittaen niihin käytettävän määrän suuruuden, niiden ominaisluonteen, 
avunsaajamaan ja täytäntöönpanosta vastaavan yhteistyökumppanin. 
Komissio ilmoittaa komitealle yhteisön elintarvikeapuna hankittavia tuotteita koskevat 
yleiset suuntaviivat. 
30 artikla 
Komissio arvioi säännöllisesti merkittäviä elintarvikeaputoimia todetakseen, onko 
näistä toimista päätettäessä määritellyt tavoitteet saavutettu ja antaakseen ohjeita 
tulevien toimien tehokkuuden parantamiseksi. Komissio antaa määräajoin komitealle 
tietoja arviointiohjelmista. 
Jäsenvaltiot ja komissio ilmoittavat toisilleen arviointityön tulokset ja avun 
tehokkuuden parantamisen mahdollistavat erittelyt tai tutkimukset niin pian kuin se on 
mahdollista. Arviointityötä eritellään komiteassa. Jäsenvaltiot ja komissio pyrkivät 
toteuttamaan yhteisiä arviointitoimia. 
Komissio määrittelee yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti asianomaisille 
osastoille ja järjestöille ilmoitetaan arviointien tulokset ja joiden mukaisesti tuloksista 
tiedotetaan sisäisesti ja ulkoisesti. 
31 artikla 
Kunkin varainhoitovuoden päättyessä komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja 
neuvostolle vuosikertomuksen tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Tässä 
kertomuksessa esitetään talousarvion täytäntöönpanon tulokset maksusitoumusten ja 
maksujen osalta sekä vuoden aikana rahoitetut hankkeet ja ohjelmat. Kertomukseen 
sisältyy tiedot saman varainhoitovuoden aikana kansallisella tasolla sidotuista varoista, 
sikäli kuin se on mahdollista. Siinä on tärkeimmät hankkeiden ja ohjelmien 
19 
toteuttamiseksi avattuihin tarjouskilpailuihin liittyvät tilastotiedot (avunsaajamaittain, 
kansallisuuksittain jne. ryhmitettynä), sikäli kuin se on mahdollista. 
Kertomuksessa on myös tämän asetuksen 2, 5 ja 8 artiklan mukainen kunkin 
toimenpidelajin kustannusten jakautumista koskeva selvitys. 
Kertomuksessa on lisäksi tietoja elintarvikeavun tuottamien vastikevarojen avulla 
toteutetuista hankkeista. 
32 artikla 
Kumotaan asetukset (ETY) N:o 3972/86, (ETY) N:o 1755/84, (ETY) N:o 2507/88, 
(ETY) N:o 2508/88 ja (ETY) N:o 1420/87. 
Yhteisön elintarvikeapuna toimitettavien tuotteiden hankkimista yhteisöstä koskevista 
yleisistä yksityiskohtaisista säännöistä 8 päivänä heinäkuuta 1987 annettua komission 
asetusta (ETY) N:o 2200/87 sovelletaan siirtymäkauden ajan siihen asti, kunnes 
komissio antaa uuden hankintaa koskevan asetuksen. 
Kolmen vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta komissio esittää Euroopan 
parlamentille ja neuvostolle kokonaisarvion yhteisön tämän asetuksen mukaisesti 
rahoittamista toimista sekä asetuksen tulevaisuutta koskevat ehdotukset ja tarvittaessa 
asetuksen muuttamista koskevat ehdotukset. 
33 artikla 
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu 
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa 
jäsenvaltioissa. 
Tehty Brysselissä 
Neuvoston puolesta 
Puheenjohtaja 
20 
LIITE 
1. MAAT 
LDC-maat 
(Vähiten kehittyneet maat) Muut LIC-maat 
(Muut alhaisen tulotason maat 
GNP/henki < $ 675 vuonna 1992) LMIC-maat 
(Alemman keskitulotason maat 
GNP/henki $ 676 - $ 2695 vuonna 
1992) 
Afganistan 
Bangladesh 
Benin 
Bhutan 
Botswana 
Burkina Faso 
Burundi 
Djibouti 
Etiopia 
Gambia 
Guinea 
Guinea-Bissau 
Haiti 
Jemen 
Kambodia 
Kap Verde 
Keski-Afrikan tasavalta 
Kiribati 
Komorit 
Laos 
Lesotho 
Liberia 
Länsi-Samoa 
Madagaskar 
Malawi 
Malediivit 
Mali 
Mauritania 
Mosambik 
Myanmar 
Nepal 
Niger 
Päiväntasaajan Guinea 
Ruanda 
Salomonsaaret 
Sambia 
Säo Tome ja Principe 
Sierra Leone 
Somalia 
Sudan 
Tansania 
Togo 
TJad 
Tuvalu 
Uganda 
Vanuatu 
Zaire Egypti 
Eritrea 
Ghana 
Guyana 
Honduras 
Indonesia 
Intia 
Kenia 
Kiina 
Nicaragua 
Nigeria 
Pakistan 
Sri Lanka 
Tadjikistan 
Timor 
Vietnam 
Zimbabwe Albania 
Algeria 
Angola 
Anguilla 
Armenia 
Azerbaidzan 
Belize 
Bolivia 
Chile 
Costa Rica 
Dominica 
Dominikaaninen tasavalta 
Ecuador 
El Salvador 
Entisen Jugoslavian valtiot 
Etelä-Afrikka 
Fidzi 
Filippiinit 
Georgia 
Grenada 
Guatemala 
Irak 
Iran 
Jamaika 
Jordania 
Kamerun 
Kazakstan 
Kirgisia 
Kolumbia 
Kongo 
Korean kansantasavalta 
Kuuba 
Libanon 
Macao 
Marokko 
Marshallinsaaret 
Mikronesia 
Moldova 
Mongolia 
Namibia 
Niuesaari 
Norsunluurannikko 
Panama 
Papua-Uusi-Guinea 
Paraguay 
Peru 
Saint Helena 
Saint Vincent ja Grenadiinit 
Senegal 
Swazimaa 
Syyria 
Thaimaa 
Tokelau 
Tonga 
Tunisia 
Turkki 
Turkmenistan 
Turks- ja Caicossaaret 
Uzbekistan 
Wallis- ja Futunasaaret 
Miehitetyt alueet (Gaza ja Länsiranta) 
21 
2. ELIMET 
WFP (Maailman elintarvikeohjelma) 
ICRC (Punaisen ristin kansainvälinen 
komitea) 
IFRC (Punaisen ristin kansainvälinen 
federaatio) 
UNHCR (YK:n pakolaisasiain 
päävaltuutettu) 
UNRWA (YK:n palestiinalaispakolaisten 
avustus- ja työelin) FAO (YK:n elintarvike- ja 
maatalousjärjestö) 
UNICEF (YK:n lastenavun järjestö) 
3. HALLITUKSISTA RIIPPUMATTOMAT JÄRJESTÖT 
Eurooppalaiset, avunsaajamaan tai poikkeuksellisesti kansainväliset kehitystyöhön 
erikoistuneet hallituksista riippumattomat järjestöt 
22 
ISSN 1024-4492 
KOM(96) 250 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 11 
Luettelonumero : CB-CO-96-263-FI-C 
ISBN 92-78-05185-3 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
2-3