Erityiskertomus Eläintautien hillitsemiseen 
tarkoitetut hävittämis-, 
torjunta- ja 
seurantaohjelmatFI 2016  nro 06
EUROOPAN 
TILINTARKASTUS
TUOMIOISTUIN
EUROOPAN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Puh. +352 4398-1
Tiedustelut: eca.europa.eu/fi/Pages/ContactForm.aspx
Verkkosivut: eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA
Suuri määrä muuta tietoa Euroopan unionista on käytettävissä internetissä Europa-palvelimen kautta ( http://europa.eu ).
Luxemburg: Euroopan unionin julkaisutoimisto, 2016
Print ISBN 978-92-872-4436-9 ISSN 1831-0958 doi:10.2865/15448 QJ-AB-16-006-FI-C
PDF ISBN 978-92-872-4488-8 ISSN 1977-5792 doi:10.2865/61817 QJ-AB-16-006-FI-N
EPUB ISBN 978-92-872-4492-5 ISSN 1977-5792 doi:10.2865/0459 QJ-AB-16-006-FI-E
© Euroopan unioni, 2016
Tekstin jäljentäminen on sallittua, kunhan lähde mainitaan.
Eläintautien hillitsemiseen 
tarkoitetut hävittämis-, 
torjunta- ja 
seurantaohjelmat
(annettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
287 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti)ErityiskertomusFI 2016  nro 06
02
 Tarkastustiimi
Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksissa käsitellään eri talousarvioaloilla tai hallinnon aloilla toimitettujen 
tuloksellisuuden ja säännönmukaisuuden tarkastusten tuloksia. Tilintarkastustuomioistuin valitsee ja suunnittelee nämä 
tarkastustehtävät niin, että niillä saadaan aikaan mahdollisimman suuri vaikutus. Se ottaa valinta- ja suunnitteluvaiheessa 
huomioon tuloksellisuuteen tai säännönmukaisuuteen kohdistuvat riskit, asianomaisten tulojen tai menojen määrän, 
tulevat kehityssuunnat sekä poliittiset näkökohdat ja yleisen edun.
Tämän tuloksellisuuden tarkastuksen toimitti I tarkastusjaosto, jonka puheenjohtaja on tilintarkastustuomioistuimen 
jäsen Augustyn Kubik. Jaosto on erikoistunut luonnonvarojen suojelun ja hallinnan menoaloihin. Tarkastus toimitettiin 
tilintarkastustuomioistuimen jäsenen Bettina Jakobsenin johdolla, ja siihen osallistuivat kabinettipäällikkö Katja Mattfolk, 
kabinettiavustaja Kim Storup, toimialapäällikkö Colm Friel, tehtävävastaava Armando do Jogo sekä tarkastajat Xavier 
Demarche, Manuel Dias, Andreas Dürrwanger, Oana Dumitrescu, Laure Gatter, Mary Kerrigan, Joanna Kokot, Michela 
Lanzutti, Joachim Otto, Lucia Rosca ja Anna Zalega.
Vasemmalta oikealle: K. Mattfolk, A. do Jogo, C. Friel, B. Jakobsen, X. Demarche.

03
 Sisällys
Kohta
 Sanasto ja lyhenteet
I – X Tiivistelmä
1 – 17 Johdanto
1 – 2 Eläintautien hoito
3 – 4 Eläinten terveyttä koskeva EU:n strategia
5 – 9 Eläintautien hävittämis-, torjunta- ja seurantaohjelmat
10 – 12 Yhteistyö EU:n ulkopuolisten maiden kanssa
13 – 17 Pääasialliset tehtävät ja vastuualueet
18 – 23 Tarkastuksen laajuus ja tarkastustapa
24 – 60 Tarkastushavainnot
26 – 33 Eläintautien hävittämistä, torjuntaa ja seurantaa koskeva komission lähestymistapa on yleensä 
ollut toimiva
34 – 36 Ja jäsenvaltioiden ohjelmat suunniteltiin ja toteutettiin tavallisesti hyvin
37 – 47 Ohjelmien kustannusvaikuttavuutta on kuitenkin vaikea määrittää
48 – 60 Ja parantamisen varaa on edelleen
61 – 72 Johtopäätökset ja suositukset
 Liite I  — Tietoja eläintaudeista
 Liite II  — Pääasialliset vastuualueet
 Komission vastaus
04
 Sanasto  
ja lyhenteet
ADNS : Animal Disease Notification System, Eläintautien ilmoitusjärjestelmä
BSE : Bovine spongiform encephalopathy, Naudan spongiforminen enkefalopatia 
BT: Bluetongue, sinikielitauti
CAC : Codex Alimentarius Commission, Codex Alimentarius -komissio
ECDC : European Centre for Disease Prevention and Control, Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus
EFSA : European Food Safety Authority, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen
FAO : Food and Agriculture Organization of the United Nations, YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö
FVO : Food and Veterinary Office, Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto
Ilmaantuvuus ja esiintyvyys : Taudin ilmaantuvuus tarkoittaa tietyllä aikavälillä tietyssä joukossa ilmaantuneiden 
uusien tautitapausten määrää (uudet tapaukset). Taudin esiintyvyys on tautitapausten määrä tietyssä joukossa 
tiettynä ajankohtana (tapausten tosiasiallinen määrä).
OIE : World Organisation for Animal Health, Maailman eläintautijärjestö
PAFF : Standing Committee on Plants, Animals, Food and Feed, pysyvä kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehukomitea
TB: Bovine tuberculosis, nautojen tuberkuloosi
TRACES : TRAde Control and Expert System, yhdennetty eläinlääkinnällinen tietojärjestelmä
TSE : Transmissible spongiform encephalopathies, tarttuvat spongiformiset enkefalopatiat
WAHIS : World Animal Health Information System, Maailman eläinten terveyttä koskeva tietojärjestelmä
WHO : World Health Organization, Maailman terveysjärjestö
Zoonoosi : Tartuntatauti, joka voi suoraan tai epäsuorasti tarttua eläimistä ihmisiin ja päinvastoin. 
05
 Tiivistelmä
I
Eläinten terveys vaikuttaa suoraan kansanterveyteen elintarviketurvallisuuden kautta ja siksi, että osa eläintaudeista 
voi tarttua ihmiseen. Eläintautiepidemioista voi lisäksi seurata merkittäviä taloudellisia vaikutuksia, jos niiden vuoksi 
menetetään markkinoita EU:n sisällä ja ulkopuolella ja koska tautien torjunnasta aiheutuu kuluja suoraan EU:n ja 
kunkin jäsenvaltion talousarvioon.
II
Eläintaudit voivat levitä hyvin nopeasti ja myös yli rajojen. EU:lla on aktiivinen eläinten terveyspolitiikka, ja EU 
rahoittaa ohjelmia, joilla jäsenvaltiot pyrkivät hävittämään, torjumaan ja seuraamaan tiettyjä eläintauteja. EU 
kohdensi näihin ohjelmiin 1,3  miljardia  euroa vuosina 2009–2014. Ohjelmat koskivat muun muassa eläinten rokotta -
mista, testaamista ja teurastetuista eläimistä maksettavia korvauksia. Tautien hävittäminen on monimutkaista ja voi 
viedä useita vuosia taudin tyypistä riippuen. Siksi EU:n tasolla on oltava toimiva lähestymistapa, jonka mukaisesti 
jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat ohjelmat.
III
Tilintarkastustuomioistuin tutki, saatiinko hävittämis-, torjunta- ja seurantaohjelmilla hillittyä eläintauteja riittävässä 
määrin. Tätä varten se arvioi komission lähestymistapaa sekä jäsenvaltioiden ohjelmien suunnittelua ja toteutusta. 
Tilintarkastustuomioistuin tutki myös, otettiinko ohjelmien kustannusvaikuttavuus riittävästi huomioon.
IV
Tilintarkastustuomioistuin totesi, että yleisesti ottaen sen tarkastamilla eläintauteja koskevilla ohjelmilla hillittiin 
eläintauteja riittävässä määrin. Komission ja jäsenvaltioiden on kuitenkin oltava valppaana, koska epidemioita voi 
silti puhjeta.
V
Tilintarkastustuomioistuin totesi, että komission valitsema lähestymistapa oli yleensä toimiva ja että lähestymis -
tapa tukeutui hyvään tekniseen neuvontaan, riskianalyysiin ja voimavarojen priorisointimekanismiin. Komissio antoi 
ohjeistusta ja edisti jäsenvaltioiden toimien koordinointia sekä määritti vähimmäissuorituskriteerit, jotka jäsenvalti -
oiden ohjelmien oli täytettävä. Eräiltä osin pyrkimyksissä on onnistuttu huomattavan hyvin. Muun muassa naudan 
spongiforminen enkefalopatia (BSE) karjassa, salmonella siipikarjassa ja raivotauti luonnonvaraisissa eläimissä ovat 
vähentyneet.
VI
Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että tarkastetut jäsenvaltioiden ohjelmat oli tavallisesti suunniteltu ja toteutettu 
hyvin ja että jäsenvaltioilla oli asianmukaiset järjestelmät eläintautiepidemioiden tunnistamista ja hävittämisen 
edistämistä varten.
06 Tiivistelmä 
VII
Ohjelmien kustannusvaikuttavuutta on kuitenkin vaikea määrittää, koska tällaista 
analyysiä varten ei ole käytettävissä sopivia malleja. Tarkastuksessa havaittiin 
esimerkkejä ohjelmista, joita jäsenvaltiot eivät valvoneet riittävällä tavalla, ja koh -
tuuttoman suurista kuluista. Joissakin tapauksissa Italiassa määrät, joita makset -
tiin korvauksina viljelijöille, tai komission määräämä tuen vähennys kannustivat 
vain vähäisessä määrin edistämään vaikuttavia bioturvaamistoimia ja korjaavien 
toimenpiteiden toteuttamista.
VIII
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että tietyillä osa-alueilla on parantami -
sen varaa. Alan tietojärjestelmillä voitaisiin paremmin tukea epidemiologisten 
tietojen vaihtoa ja aiempien tulosten helppoa saatavuutta; järjestelmiä kehitet -
tiin parhaillaan. Tarkastuksessa ilmeni myös, että joissakin ohjelmissa toimet ja 
tarkastukset olisi täsmennettävä paremmin.
IX
Tilintarkastustuomioistuimen arvio tiettyjen eläinlääkintäalan ohjelmien 
toteuttamisesta on yleisesti ottaen myönteinen, mutta naudan bruselloosin ja 
tuberkuloosin sekä lampaan ja vuohen bruselloosin hävittäminen on jatkuvasti 
haasteena eräissä jäsenvaltioissa. Tilintarkastustuomioistuin totesi, että EU:n 
lähestymistapaa olisi täydennettävä luonnonvaraisten eläinten tautien, kuten 
tuberkuloosin, osalta ja että tiettyjen rokotteiden puute voi haitata ohjelman 
vaikuttavuutta.
X
Tilintarkastustuomioistuin suosittaa, että komissio
a) helpottaa epidemiologisten tietojen vaihtoa jäsenvaltioiden kesken
b) tutkii, pitäisikö nykyisiä indikaattoreita päivittää niin, että niiden avulla saa -
daan paremmin tietoja eläinlääkinnällisestä tarkastustoiminnasta ja ohjelmi -
en kustannusvaikuttavuudesta
c) sisällyttää tarvittaessa järjestelmällisesti luonnonvaraisia eläimiä koskevat 
näkökohdat eläinlääkintäalan ohjelmiin
d) edistää rokotteiden saatavuutta niin, että jäsenvaltiot voivat käyttää niitä 
epidemiologisesti perustelluissa tilanteissa.
07
 Johdanto
Eläintautien hoito
01 
Eläinten terveys vaikuttaa suoraan kansanterveyteen, koska jotkin eläintaudeista 
voivat tarttua ihmiseen. Eläinten terveys on myös sidoksissa elintarviketurvalli -
suuteen. Eläinten hyvä terveys kuuluu myös EU:n elintarviketeollisuuden toimin -
taedellytyksiin. Tämän vuoksi EU on useiden vuosien ajan suojellut eläinten 
terveyttä laajan toimenpidekokonaisuuden avulla. Jos olemassa olevilla toi -
menpiteillä ei saada aikaan tarvittavia vaikutuksia, hätätilanteista ja taudeista 
voi aiheutua merkittäviä kuluja: markkinoita saatetaan menettää EU:n sisällä ja 
ulkopuolella, tautien torjunnasta aiheutuu kuluja suoraan EU:n ja jäsenvaltioiden 
talousarvioon ja jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmille aiheutuu kuluja 
zoonoosien (ihmiseen tarttuvien tautien) hoitamisen vuoksi. Yhdistyneessä ku -
ningaskunnassa vuonna 2001 puhjenneesta suu- ja sorkkatautiepidemiasta, joka 
levisi muihin maihin, seurasi arviolta jopa 12  miljardin  euron kulut. 1990-luvun 
BSE-kriisi, joka sekin keskittyi Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, maksoi pelkäs -
tään siellä yli 3  miljardia  euroa. Lisäksi naudanlihan vienti EU:sta väheni kriisin 
vuoksi merkittävästi niin määrältään kuin arvoltaan. Viime vuosina ei ole ilmen -
nyt epidemioita, joiden hinta olisi kohonnut yhtä merkittäväksi.
02 
Eläintautien tyyppi ja ilmaantuvuus vaihtelevat eri puolilla EU:ta riippuen ilmas -
ton, tilatyypin, eläinlääkinnällisten käytäntöjen ja eläinten liikkuvuuden kaltai -
sista tekijöistä. Eräitä keskeisiä eläintauteja kuvataan liitteessä I . Lisäksi eräät 
viimeaikaiset epidemiat, kuten afrikkalainen sikarutto (Liettua, Viro, Latvia ja 
Puola), lintuinfluenssa (Alankomaat ja Saksa) ja sinikielitauti (leviää Pohjois-Afri -
kasta ja esiintyy etenkin Kreikassa, Italiassa, Espanjassa ja Portugalissa), levisivät 
kaikki nopeasti rajojen yli. Jotkin eläintaudit voivat levitä nopeasti (ks. sinikieli -
tautia koskeva esimerkkitapaus kaaviossa 1 ), jos niitä ei havaita pian ja hoideta 
vaikuttavasti. Vaikuttavat eläinlääkinnälliset toimenpiteet auttavat ehkäisemään 
tällaisia erittäin tarttuvia tauteja ja välttämään hätätilanteiden edellyttämät 
toimenpiteet.
Eläinten terveyttä koskeva EU:n strategia
03 
Eläinten terveyttä koskeva EU:n säädöskehys on monimutkainen. Se koostuu 
sadoista säädöksistä, joista osa on hyväksytty jo vuonna 1964. Järjestelmällinen 
lähestymistapa joidenkin eläintautien hävittämiseen, torjuntaan ja seurantaan 
otettiin ensimmäisen kerran EU:ssa käyttöön vuonna 19771. Näitä ohjelmia varten 
määritettiin puitteet eläinlääkintäalan kustannuksista vuonna 2009 tehdyssä neu -
voston päätöksessä2, joka korvattiin vuonna 20143. Eläinten terveyttä koskevassa 
EU:n strategiassa4 asetettiin terveyteen, taloudellisiin näkökohtiin ja maatalous -
käytäntöihin liittyvät tavoitteet sekä toimintasuunnitelma tavoitteiden saavutta -
miseksi. Ks. tarkemmat tiedot laatikossa 1 .1 Neuvoston direktiivi 77/391/
ETY, annettu 17 päivänä 
toukokuuta 1977, yhteisön 
toimenpiteistä nautakarjan 
luomistaudin, tuberkuloosin ja 
leukoosin hävittämiseksi 
(EYVL L 145, 13.6.1977, s. 44).
2 Neuvoston päätös 2009/470/
EY, tehty 25 päivänä 
toukokuuta 2009, tietyistä 
eläinlääkintäalan 
kustannuksista (EUVL L 155, 
18.6.2009, s. 30).
3 Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetus (EU) N:o 
652/2014, annettu 15 päivänä 
toukokuuta 2014, 
elintarvikeketjuun, eläinten 
terveyteen ja eläinten 
hyvinvointiin, kasvien 
terveyteen ja kasvien 
lisäysaineistoon liittyvien 
menojen hallinnointia 
koskevista säännöksistä, 
neuvoston direktiivien 98/56/
EY, 2000/29/EY ja 2008/90/EY, 
Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetusten (EY) N:o 
178/2002, (EY) N:o 882/2004 ja 
(EY) N:o 396/2005, Euroopan 
parlamentin ja neuvoston 
direktiivin 2009/128/EY ja 
Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetuksen (EY) N:o 
1107/2009 muuttamisesta 
sekä neuvoston päätösten 
66/399/ETY, 76/894/ETY ja 
2009/470/EY kumoamisesta 
(EUVL L 189, 27.6.2014, s. 1).
4 KOM(2007) 539 lopullinen, 
19. syyskuuta 2007, EU:n 
uudesta eläinten terveyttä 
koskevasta strategiasta 
vuosiksi 2007–2013 
”Mieluummin ennaltaehkäisy 
kuin hoito”.
08 Johdanto 
Eläinten terveyttä koskeva EU:n strategia
Eläinten terveyttä koskevassa EU:n strategiassa vuosiksi 2007–2013 määritetään EU:n tavoitteet ja toimet. Stra -
tegia jakautuu neljään pääasialliseen tavoitteeseen: 
1. varmistetaan kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden korkea taso minimoimalla ihmisille 
aiheutuvat biologiset ja kemialliset riskit
2. edistetään eläinten terveyttä ehkäisemällä ja vähentämällä eläintautien esiintyvyyttä ja tuetaan samalla 
tuotantoeläinten kasvatusta ja maaseudun taloutta
3. parannetaan talouskasvua, koheesiota ja kilpailukykyä varmistamalla tavaroiden vapaa liikkuvuus ja 
oikeasuhteiset toimet eläinten siirroissa
4. edistetään sellaisia kasvatusmenetelmiä ja eläinten hyvinvointia, joilla ehkäistään eläinten terveyteen 
liittyviä uhkia ja minimoidaan ympäristövaikutukset EU:n kestävän kehityksen strategian mukaisesti.
Näitä tavoitteita toteutettiin neljästä pilarista koostuvan toimintasuunnitelman avulla:
1. EU-toimien priorisointi
2. Eläinten terveyttä koskevat EU-puitteet
3. Ennaltaehkäisy, valvonta ja valmius
4. Tiede, innovaatiot ja tutkimus.Laatikko 1 Kaavio 1Serotyypin BTV-1 sinikielitautiepidemioiden lukumäärä EU:ssa
2014 2013 2012 2011 2010 20097 000
6 000
5 000
4 000
3 000
2 000
1 000
01 3266 002
121 8 96564
Lähde:  Euroopan komissio, terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto.
09 Johdanto 
04 
Komissio (terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto) vastaa eläintauteja 
koskevasta riskienhallinnasta. Jäsenvaltiot ja EU:n erityisvirastot – Euroopan elin -
tarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) ja Euroopan tautienehkäisy- ja -valvonta -
keskus (ECDC) – huolehtivat riskienarvioinnista. EU:lla on vuodesta 1982 lähtien 
ollut ilmoitusjärjestelmä, jolla ehkäistään tiettyjen tarttuvien tautien leviämistä. 
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle eläintautien ilmoitusjärjestelmää 
(ADNS)5 käyttäen tiettyjen tarttuvien tautien epidemioista sekä niiden hävittämi -
sestä, jotta taudit eivät leviä karjaan EU:n alueella.
Eläintautien hävittämis-, torjunta- ja seurantaohjelmat
05 
Aiempien epidemioiden hoitamisesta johtuvat kulut ja olemassa olevien tautien 
ja uusien tautien epidemioiden puhkeamiseen tulevaisuudessa liittyvät riskit 
huomioon ottaen EU:n eläinlääkinnälliset toimenpiteet ovat tärkeitä. EU myöntää 
eläinten terveyttä koskevan strategian ensimmäisen pilarin perusteella rahoitusta 
jäsenvaltioiden eläinlääkintäalan ohjelmille useiden tautien ja zoonoosien osalta 
(ks.  laatikko 2 ). Ohjelmilla on seuraavat tavoitteet:
– vähitellen poistaa eläintaudit ja panna täytäntöön seurantatoimenpiteitä 
jäsenvaltioissa ja koko EU:ssa
– varmistaa eläinten terveyden, kansanterveyden ja kuluttajansuojan korkea 
taso
– taata sekä eläinten terveyden että kansanterveyden korkeatasoinen suoja, 
parantaa tuotantoeläinsektorin tuottavuutta ja edistää sellaisten sektorien 
talouden kestävyyttä, joihin eläintautien puhkeaminen vaikuttaa suoraan tai 
välillisesti.5 Järjestelmä otettiin käyttöön 
eläintaudeista ilmoittamisesta 
yhteisössä 21 päivänä 
joulukuuta 1982 annetulla 
neuvoston direktiivillä 82/894/
ETY (EYVL L 378, 31.12.1982, s. 
58).
Hävittämis-, torjunta- ja seurantaohjelmat
Hävittämisohjelmat:  Tavoitteena on hävittää biologisesti eläintauti tai zoonoosi niin, että alue lopulta saa -
vuttaa taudista vapaan tai ”virallisesti vapaan” aseman unionin lainsäädännön mukaisesti (esimerkiksi nauto -
jen tuberkuloosi).
Torjuntaohjelmat:  Tavoitteena on estää eläintaudin tai zoonoosin esiintymistä ylittämästä terveydellisesti 
sallittavaa tasoa (esimerkiksi salmonella).
Valvonta/seuranta:  Tavoitteena on kerätä ja kirjata tietoja määritellyistä joukoista, jotta voidaan arvioida 
taudin epidemiologinen kehitys (esimerkiksi lintuinfluenssa).
Lähde: Komission päätös 2008/341/EY.Laatikko 2
10 Johdanto 
06 
Ohjelmat luokitellaan hävitys-, torjunta- tai valvontaohjelmiksi, ja niihin sisältyy 
monenlaisia toimenpiteitä, kuten rokottaminen, eläinten testaaminen sekä kor -
vaukset teurastamisesta tai lopettamisesta.
07 
Vuosina 2009–2014 EU:n talousarviosta osoitettiin näihin ohjelmiin 1,3 miljar -
dia euroa (ks.  taulukko 1 ) eli suurin osa elintarviketurvallisuuteen tarkoitetuista 
EU:n määrärahoista. EU:n rahoitusosuus on tavallisesti 50 prosenttia jäsenvaltiolle 
aiheutuneista kuluista, mutta enintään tiettyyn enimmäismäärään asti. Eläintau -
dit ja zoonoosit, joiden osalta voidaan myöntää EU:n tukea, on lueteltu neuvos -
ton vuonna 2009 tekemän päätöksen liitteessä I ja vuodesta 2014 alkaen asetuk -
sen (EU) N:o 652/2014 liitteessä II. Taulukko 1EU:n sitoutuminen ohjelmakuluihin vuosina 2009–2014 tautikohtaisesti 
(miljoonaa euroa)
Ohjelma 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2009–2014 %
Afrikkalainen sikarutto 0,1 0,1 0,2 0,9 1,1 0,1 2,3 0,2 %
Aujeskyn tauti 2,8 2,3 0,0 0,0 0,0 0,0 5,2 0,4 %
Lintuinfluenssa 4,9 4,9 3,5 2,7 2,7 2,6 21,3 1,6 %
Sinikielitauti 112,0 68,2 13,4 3,7 2,5 3,8 203,5 15,4  %
Naudan bruselloosi 11,8 8,6 10,1 8,0 7, 3 10,3 56,0 4,2 %
Nautojen tuberkuloosi 26,3 53,4 67,9 70,7 63,9 64,2 346,4 26,2  %
Luomistauti (brucella melitensis) 9,0 7,7 15,9 15,4 15,3 16,2 79,4 6,0 %
Klassinen sikarutto 5,1 4,3 3,7 3,4 3,0 2,6 22,1 1,7 %
Nautaeläinten tarttuva leukoosi 3,0 2,4 0,0 0,0 0,0 0,0 5,3 0,4 %
Raivotauti 11,7 15,7 20,9 23,4 19,9 20,4 112,0 8,5 %
Salmonelloosi 18,6 24,4 25,1 19,2 19,2 21,2 127, 8 9,7 %
Sian vesikulaaritauti 0,5 0,3 0,7 0,9 1,1 0,8 4,3 0,3 %
TSE, BSE ja scrapie 61,5 81,8 74,6 54,3 38,9 24,0 335,0 25,4  %
Yhteensä 267,4 274,1 236,0 202,3 174,9 166,1 1 320,8 100,0  %
Vuotuinen talousarvio prosentteina 
kauden kokonaistalousarviosta20,2  % 20,8  % 17,9  % 15,3 % 13,2  % 12,6  % 100,0  %
Lähde:  Terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto.
11 Johdanto 
08 
Yli 50 prosenttia kuluista keskittyy neljään maahan (Espanja, Ranska, Italia ja 
Yhdistynyt kuningaskunta) (ks.  kaavio 2 ).
09 
Eläintautien hävittäminen voi käytännössä olla erittäin vaikeaa. Esimerkiksi nau -
tojen tuberkuloosia ja bruselloosia esiintyy vielä useissa jäsenvaltioissa, vaikka 
niitä on yritetty torjua ja hävittää yli 50 vuoden ajan. EU alkoi rahoittaa näiden 
tautien hävittämisohjelmia 1970-luvulla, jolloin osalla jäsenvaltioista oli ollut kan -
salliset ohjelmansa jo useiden vuosien ajan. Taulukosta 2  ilmenee, että taudista 
”virallisesti vapaan” aseman saavuttamiseen voi mennä vuosikymmeniä jäsen -
valtioiden ja komission toimista ja tieteen ja tekniikan edistymisestä huolimatta. 
Joissakin maissa tähän on kuitenkin päästy nopeammin kuin toisissa. Näiden 
tautien jatkuva esiintyminen aiheuttaa toistuvasti hävittämisohjelmia koskevia 
menoja EU:n talousarvioon. Kaavio 2Ohjelmakulujen jäsenvaltiokohtainen osuus vuosina 
2009–2014
Puola; 7 %
Irlanti; 8 %Saksa; 6 %Kaikki muut; 25 %
Italia; 10 %Yhdistynyt kuningaskunta;
14 %Ranska; 14 %Espanja; 17 %
Lähde:  Terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto.
12 Johdanto 
Yhteistyö EU:n ulkopuolisten maiden kanssa
10 
Maailman eläintautijärjestö (OIE) korostaa vuonna 2014 antamissaan eläintautien 
torjuntaohjeissa kansainvälisen yhteistyön merkitystä ja ohjeistaa, että maiden 
olisi mahdollisuuksien mukaan yhdenmukaistettava tautien torjuntaohjelmat 
alueellisella tasolla. Se on tärkeää, koska taudit voivat kulkeutua rajojen yli eten -
kin villieläinten mukana. Asetuksissa ei ole annettu säännöksiä, joiden mukaan 
komissio voisi suoraan rahoittaa eläinlääkintäalan ohjelmia EU:n ulkopuolella. Sen 
sijaan jäsenvaltiot voivat suoraan sopia eläinlääkintäalan toimista (kuten rokotus -
kampanjoista raja-alueilla) EU:n ulkopuolisten naapurimaidensa kanssa ja sisällyt -
tää tästä aiheutuvat kulut alaohjelmina komission rahoittamiin eläinlääkintäalan 
ohjelmiin. Taulukko 2Tautien hävittäminen on pitkä prosessi
Nautojen tuberkuloosi Naudan bruselloosi
JäsenvaltioEnsimmäinen 
EU:n rahoittama 
ohjelmaTaudista viralli -
sesti vapaa asemaTaudista viral -
lisesti vapaan 
aseman saa -
vuttamiseen 
tarvittu aika 
(vuotta)(a)Ensimmäinen 
EU:n rahoittama 
ohjelmaTaudista 
virallisesti vapaa 
asemaTaudista viral -
lisesti vapaan 
aseman saa -
vuttamiseen 
tarvittu aika 
(vuotta)(a)
Irlanti 1978(b)Ei edelleenkään taudista vapaa 1978 2009 31
Espanja 1987 Ei edelleenkään taudista vapaa 1987 Ei edelleenkään taudista vapaa
Ranska 1978 2001 23 1978 2005 27
Italia 1980 Ei edelleenkään taudista vapaa(c)1980 Ei edelleenkään taudista vapaa(c)
Puola 2004 2009 5(d)2004 2009 5(d)
RomaniaEi EU:n rahoittamia 
ohjelmiaEi edelleenkään taudista vapaa(e) Ei EU:n rahoittamia ohjelmia; julistettiin taudista vapaaksi 
vuonna 2014
Yhdistynyt 
kuningaskunta2000(f)Ei edelleenkään taudista vapaa 1978 2015 37
(a) Ilman aiempia kansallisia ohjelmia, joita toteutettiin useimmissa maissa vuosikymmenten ajan ennen EU:n rahoituksen alkamista.
(b) Ensimmäinen EU:n rahoittama ohjelma vuonna 1978, mutta EU:n rahoitus keskeytyi vuonna 2004 ja alkoi uudestaan vuonna 2009.
(c) Monet alueet ovat nyt taudista virallisesti vapaita.
(d)  EU:n osarahoittamien ohjelmien alkaessa vuonna 2004 tuberkuloosin esiintyvyys oli vain 0,052 prosenttia ja naudan bruselloosin esiintyvyys 
0,005 prosenttia.
(e) Esiintyvyys merkityksettömän pieni.
(f) Ensimmäinen EU:n rahoittama ohjelma vuonna 2000, mutta EU:n rahoitus keskeytyi vuonna 2004 ja alkoi uudestaan vuonna 2010.
Lähde: Hävittämisohjelmia koskevat komission rahoituspäätökset ja taudista virallisesti vapaaksi julistamista koskevat päätökset tarkastettujen 
jäsenvaltioiden osalta.
13 Johdanto 
11 
Raivotautia koskevien ohjelmien yhteydessä oli vuonna 2015 käynnissä neljä 
alaohjelmaa seuraavissa EU:n ulkopuolissa maissa: Venäjällä (osana suomalaista 
ohjelmaa), Valko-Venäjällä (osana latvialaista ja liettualaista ohjelmaa) ja Ukrai -
nassa (osana puolalaista ohjelmaa vuodesta 2012 alkaen). Viisi muuta alaohjelmaa 
oli suunnitteilla seuraaviin maihin: Venäjälle (osana virolaista ohjelmaa), Ukrai -
naan (osana unkarilaista ohjelmaa), Moldaviaan (osana romanialaista ohjelmaa), 
Bosnia ja Hertsegovinaan (osana kroatialaista ohjelmaa) ja Valko-Venäjälle (osana 
puolalaista ohjelmaa). Riittävän yhteistyön varmistaminen niin, että alaohjelmat 
toteutetaan EU:n ulkopuolisissa maissa vaikuttavasti, on erilaisten kahdenvälisten 
suhteiden monimuotoisuuden vuoksi joskus haasteellista.
12 
Komissio on toteuttanut muita toimia, joilla yhdenmukaistetaan tautien torjunta -
ohjelmia EU:n ulkopuolisten maiden kanssa. Laajentumisasioiden pääosasto sekä 
terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto käynnistivät vuonna 2011 liitty -
mistä valmistelevaa välinettä koskevan hankkeen. Sen avulla tuetaan eläintautien 
(muun muassa raivotaudin ja klassisen sikaruton) torjuntaa ja hävittämistä seu -
raavissa seitsemässä edunsaajamaassa Länsi-Balkanilla: Albania, Bosnia ja Hertse -
govina, Kroatia, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, Montenegro, Serbia ja 
Kosovo. Hankkeeseen oli käytettävissä noin 100 miljoonaa euroa.
Pääasialliset tehtävät ja vastuualueet
13 
Komissio (terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto) hallinnoi eläintau -
tien ilmoitusjärjestelmää ja koordinoi hätätilanteen edellyttämiä toimenpiteitä 
tarttuvan eläintautiepidemian puhjetessa. Komissio hallinnoi eläinlääkintäalan 
ohjelmista johtuvia menoja suoraan. Terveyden ja elintarviketurvallisuuden pää -
osaston elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto (FVO) tarkistaa, että elintarvikkeiden 
turvallisuutta ja laatua koskevat EU:n vaatimukset täyttyvät ja että eläinlääkinnäl -
liset toimenpiteet suoritetaan.
14 
Jäsenvaltioiden ohjelmiin sovellettavat vaatimukset, joiden perusteella EU:n ra -
hoitusta voidaan myöntää, on määritetty komission päätöksessä vuodelta 20086. 
Päätöksessä määrätään, että jäsenvaltioiden ohjelmien on oltava eläinlääkinnän 
keskusviranomaisen valvonnassa. Ohjelmien täytyy sisältää tavoitteita ja moni -
vuotisten ohjelmien yhteydessä myös vuosittaisia välitavoitteita. Tavoitteille on 
asetettava sopivimmat indikaattorit (kuten sairastuvuus ja esiintyvyys), joista on 
raportoitava. Ohjelmien yksityiskohtainen toteuttaminen ja hallinnointi (mukaan 
lukien vastuualueiden mahdollinen jakaminen julkisen ja yksityisen sektorin kes -
ken) kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan.6 Komission päätös 2008/341/
EY, tehty 25 päivänä 
huhtikuuta 2008, tiettyjen 
eläintautien ja zoonoosien 
kansallisiin hävittämis-, 
torjunta- ja seurantaohjelmiin 
sovellettavista yhteisön 
vaatimuksista (EUVL L 115, 
29.4.2008, s. 44).
14 Johdanto 
15 
Jäsenvaltiot voivat esittää ohjelmaehdotuksensa komissiolle edellisenä vuonna 
viimeistään 31 päivänä toukokuuta7. Ohjelmat voidaan laatia vuotuisiksi tai moni -
vuotisiksi. Suurin osa ohjelmista laaditaan vuotuisiksi.
16 
Komissio arvioi jäsenvaltioiden ehdottamien ohjelmien laadun vakiintuneita pe -
rusteita käyttäen ja, kun se on epidemiologisesti perusteltua, kannustaa toisinaan 
koordinointiin naapurijäsenvaltioiden kesken. Komissio on vuodesta 2013 alkaen 
käyttänyt arvioinnissa asiantuntija-apua. Ohjelmaluettelo esitetään jäsenvalti -
oille pysyvän kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehukomitean (PFF-komitea) kokouk -
sessa. Komissio mukauttaa vuosittain rahoituksen jakautumista eri tautien ja eri 
jäsenvaltioiden kesken tarpeiden muuttumisesta tekemänsä arvion mukaisesti. 
Mahdollisista muutoksista keskustellaan jäsenvaltioiden kanssa PAFF-komitean 
kautta. Komission arvio pohjautuu jäsenvaltioiden toimittamiin tietoihin, elintar -
vike- ja eläinlääkintätoimiston raportteihin, tilintarkastuskertomuksiin ja jäsen -
valtioiden asiantuntijoista koostuvan erityistyöryhmän työskentelyn tuloksiin. 
Lisätietoja pääasiallisista vastuualueista esitetään liitteessä II .
17 
Komission päätöksessä vuodelta 20088 määritellään vakiovaatimukset sekä mallit 
ja aikataulut, joita jäsenvaltioiden on käytettävä raportoidessaan komissiolle. 
Ohjelmien toteutuksen mittaan jäsenvaltiot toimittavat välikertomuksen, jonka 
komissio arvioi ja jonka seurauksena ohjelman tavoitteisiin ja kuluihin voidaan 
tehdä muutoksia ja rahoituksen kohdentamista eri ohjelmien välillä saatetaan 
muuttaa. Loppukertomukset ja maksupyynnöt on esitettävä komissiolle viimeis -
tään seuraavan vuoden huhtikuun 30 päivänä yhdessä tulosten arvioinnin ja 
menoja koskevan yksityiskohtaisen selvityksen kanssa.7 Asetus (EU) N:o 652/2014, 12 
artikla.
8 Komission päätös 2008/940/
EY, tehty 21 päivänä lokakuuta 
2008, yhteisön 
osarahoittamista tiettyjen 
eläintautien ja zoonoosien 
kansallisista hävittämis-, 
torjunta- ja seurantaohjelmista 
laadittavia raportteja 
koskevista vakiovaatimuksista 
(EUVL L 335, 13.2.2008, s. 61).
15
 Tarkastuksen laajuus 
ja tarkastustapa
18 
Tarkastuksessa tutkittiin, saadaanko hävittämis-, torjunta- ja seurantaohjelmilla 
hillittyä eläintauteja riittävässä määrin.
19 
Yksityiskohtaiset tarkastuskysymykset olivat seuraavat:
i) Sovelsiko komissio eläintautien hävittämiseen, torjuntaan ja seurantaan tar -
koituksenmukaista lähestymistapaa?
ii) Suunnittelivatko ja toteuttivatko jäsenvaltiot tarkoituksenmukaisia ohjelmia 
hävittääkseen, torjuakseen ja seuratakseen eläintauteja?
iii) Otettiinko ohjelmissa riittävästi huomioon kustannusvaikuttavuus?
20 
Tarkastustyö tehtiin komissiossa (terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosas -
to) ja seitsemässä jäsenvaltiossa (Irlanti, Espanja, Ranska, Italia, Puola9, Romania 
ja Yhdistynyt kuningaskunta). Näiden jäsenvaltioiden osuus kokonaismenoista 
on yhteensä 72 prosenttia, ja niissä esiintyy useita erilaisia tauteja10. Keskeisten 
sidos  ryhmien (viljelijät sekä eläinlääkintäpalvelut ja eläinlääkintäalan laborato -
riot) järjestöt ja tilintarkastustuomioistuimen järjestämä asiantuntijapaneeli esitti -
vät lisäksi näkemyksensä.
21 
Tarkastuksessa tutkittiin komission menettelyjä, joiden avulla strategia määritel -
tiin ja jäsenvaltioiden esittämät vuotuiset ja monivuotiset kansalliset ohjelmat 
hyväksyttiin. Tarkastukseen sisältyi perehtyminen komission yksiköiden (muun 
muassa elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto), sääntelykomiteoiden (PAFF-komitea, 
asiaa käsittelevä työryhmä) ja virastojen (EFSA) lausuntoihin ja tiedonantoihin 
sekä komission aloitteesta laadittuihin asiantuntijalausuntoihin.
22 
Edellä mainittujen ohjelmien lisäksi EU rahoittaa hätätilanteiden edellyttämiä toi -
menpiteitä, joilla huolehditaan vakavista eläintautiepidemioista. Tarkastuksessa 
ei tutkittu näitä toimenpiteitä, koska niiden menot vastaavat noin 10:tä prosent -
tia eläintautien hävittämis-, torjunta- ja seurantaohjelmien menoista.9 Puolassa tarkastustyö tehtiin 
yhdessä Puolan ylimmän 
tarkastuselimen kanssa.
10 Jäsenvaltioiden ohjelmista 
kaikkiaan 24 tutkittiin 
seuraavien tautien osalta: 
nautojen tuberkuloosi, 
naudan bruselloosi, lampaan 
ja vuohen bruselloosi, 
tarttuvat spongiformiset 
enkefalopatiat, sinikielitauti, 
raivotauti, klassinen ja 
afrikkalainen sikarutto, 
lintuinfluenssa ja 
zoonoottinen salmonella. 
Taustatietoja taudeista 
esitetään liitteessä I .
16 Tarkastuksen laajuus ja tarkastustapa 
23 
Jäsenvaltioiden osalta tarkastettiin eläintautien hävittämistä, torjuntaa ja seu -
rantaa koskevat kansalliset strategiat, jäsenvaltioiden ohjelmien kehittämisessä 
käyttämät perusteet ja se, miten ohjelmia toteutetaan käytännössä. Jäsenvaltioi -
den toimivaltaisten eläinlääkintäviranomaisten ja alueellisten viranomaisten luo 
tehtiin tarkastuskäynti. Tarkastukseen sisältyi yksittäisten tapahtumien tarkastus, 
jossa selvitettiin, toteutettiinko rahoitetut toimet suunnitellusti ja olivatko kulut 
kohtuulliset.
17
 Tarkastushavainnot
24 
Maailman eläintautijärjestön mukaan11 tautien torjuntaohjelman tavoite olisi mää -
riteltävä heti aluksi. Perinteisesti monien torjuntaohjelmien tavoitteena on ollut 
taudin hävittäminen, mutta siihen ei aina ole mahdollista päästä. On määritettä -
vä ohjelman onnistumisen edellyttämät tavoitteet ja indikaattorit. Kaaviossa 3  
esitetään tautien torjuntaohjelman laadintavaiheet.11 OIE, Guidelines for Animal 
Disease Control, 2014.Kaavio 3Tautien torjuntaohjelman laadintavaiheet
OhjelmasuunnitteluStrateginen tavoite 
ja muut tavoitteetPeriaatteiden 
määrittäminen
Seuranta, arviointi ja tarkistaminenTäytäntöönpano
Lähde:  OIE, Guidelines for Animal Disease Control, 2014.
25 
Eläintautien tilanne EU:ssa on monimutkainen ja vaihteleva. Siksi on tärkeää, että 
komissio soveltaa toimivaa kehystä rahoituksensa priorisointiin, jäsenvaltioiden 
toimien koordinointiin, ohjeistuksen antamiseen ja parhaiden käytäntöjen edistä -
miseen. Kehyksen olisi sisällettävä asianmukainen tuloksellisuusraportointi.
18 Tarkastushavainnot 
Eläintautien hävittämistä, torjuntaa ja seurantaa 
koskeva komission lähestymistapa on yleensä ollut 
toimiva
26 
Tarkastuksessa ilmeni, että zoonoosien ja muiden eläintautien hävittämistä, 
torjuntaa ja seurantaa koskeva komission lähestymistapa oli yleensä toimiva 
ja että lähestymistapa tukeutui tarkoituksenmukaiseen tekniseen neuvon -
taan ja riskianalyysiin, joiden avulla puututtiin kehittymässä oleviin riskeihin ja 
epidemioihin.
27 
EU:n eläinten terveyspolitiikka on pitkälle kehitettyä, ja se sisältää tunnistamis -
ta, jäljitettävyyttä, hyvinvointia, epidemioita ja eläinlääkinnällisiä tarkastuksia 
koskevat säännöt. Tämä helpottaa olennaisesti myös kauppaa. Voimassa olevat 
eläinten terveyttä koskevat EU:n säädöspuitteet sisältävät kuitenkin lähes 50 pe -
rusdirektiiviä ja -asetusta ja noin 400 johdetun oikeuden säädöstä, joista osa 
on hyväksytty jo vuonna 1964. Tämä monimutkainen lainsäädännöllinen kudos 
aiotaan konsolidoida ja korvata uudella eläinterveyssäännöstöllä12, josta pääs -
tiin poliittiseen yhteisymmärrykseen kesäkuussa 2015. Eläintautien hävittämis-, 
torjunta- ja seurantaohjelmat olivat osa eläinten terveyttä koskevaa EU:n strate -
giaa vuodesta 2007 asti. Strategian voimassaolo päättyi vuonna 2013, eikä sitä ole 
vielä korvattu odotettaessa uuden eläinterveyssäännöstön hyväksymistä.
28 
Tilintarkastustuomioistuin katsoo yleisesti ottaen, että jäsenvaltioiden ensisijais -
ten hävittämis-, torjunta- ja seurantaohjelmien rahoittamiseen perustuva komis -
sion lähestymistapa on järkevä. Eläintauteja koskeviin ohjelmiin sovellettava 
resurssien ohjauskehys pohjautuu komission vuosittaisiin arvioihin rahoituksen 
prioriteeteista (ottaen huomioon vaikutus kansanterveyteen, tuotannolliset me -
netykset ja kauppaa koskevat kysymykset). Prioriteeteista on keskusteltu jäsen -
valtioiden asiantuntijoiden kanssa. Komissiolla on lisäksi toimiva järjestelmä, jolla 
se arvioi jäsenvaltioiden ehdottamien ohjelmien laatua. Järjestelmässä käytetään 
kattavia arviointikriteereitä, jotka koskevat muun muassa ohjelman tavoitteiden 
ja hallinnoinnin selkeyttä, kohteena olevan taudin aiempaa kehitystä, tieteellisiä 
perusteluja ja ehdotettujen toimenpiteiden tehokkuutta. Kriteereitä, joita käy -
tetään resurssien priorisointiin tautien kesken, ei tarkastetuissa ohjelmissa ollut 
kehitetty riittävästi. Priorisointi on kuitenkin vähitellen paranemassa monivuo -
tisiin työohjelmiin 2016–2017 sovellettavan lähestymistavan ja niihin liittyvien 
ohjeiden käyttöönoton ansiosta.12 COM(2013) 260 final, 6. 
toukokuuta 2013, Ehdotus 
Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetukseksi 
eläinten terveydestä. Ehdotus 
koskee maa- ja vesieläimiä. Se 
koostuu tautien 
ennaltaehkäisyyn, 
tautitietoisuuteen, 
bioturvaamiseen, eläinten 
jäljitettävyyteen, seurantaan, 
taudintorjuntaan ja 
hävittämiseen sekä kiireellisiin 
toimenpiteisiin liittyvistä 
vaatimuksista. Ehdotuksen 
mukaan hevosten ja muiden 
lajien, joihin ei tällä hetkellä 
sovelleta erityisiä vaatimuksia, 
nykyisiä tunnistamissääntöjä 
pitäisi tarkistaa. Lisäksi siinä 
suunnitellaan johdonmukaista 
EU:n rokotuspolitiikkaa, johon 
kuuluisivat antigeeni-, 
rokote- ja 
diagnostiikkapankkeja 
koskevat puitteet EU:n tasolla. 
Euroopan parlamentti ja 
neuvosto pääsivät 1. 
kesäkuuta 2015 poliittiseen 
yhteisymmärrykseen 
ehdotuksesta.
19 Tarkastushavainnot 
29 
Eläintaudit eivät noudata maiden rajoja. Tauteja voivat levittää tuotanto- ja 
villieläinten liikkuminen ja muut taudinlevittäjät. Ohjelmia voitaisiin niin ollen 
tehostaa huolehtimalla hyvästä koordinoinnista maiden välillä silloin, kun se on 
epidemiologisesti perusteltua. Lainsäädännössä ei silti edellytetä, että jäsenval -
tiot esittäisivät koordinoituja ohjelmia tai toteuttaisivat ohjelmia yhdessä.
30 
Tilintarkastustuomioistuin totesi, että yleisesti ottaen komissio antaa tarkoituk -
senmukaista ohjeistusta jäsenvaltioille ja helpottaa niiden välistä koordinointia.
– Komissio ja jäsenvaltiot pitävät säännöllisesti yhteyttä pysyvän kasvi-, eläin-, 
elintarvike- ja rehukomitean13 ja jäsenvaltioiden eläinlääkintäpäälliköiden 
kokousten kautta.
– Jäsenvaltioiden asiantuntijat kokoontuvat tiettyjä tauteja käsitteleviin 
työryhmiin14 ja antavat suosituksia eläinlääkintäalan ohjelmien kehittämistä 
ajatellen.
– Ulkoiset asiantuntijat arvioivat ehdotetut ohjelmat komission toimeksiannos -
ta kattavia arviointikriteereitä käyttäen.
– Komission elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto toimittaa tarkastuksia 
jäsenvaltioissa.
– Eläintautien ilmoitusjärjestelmä mahdollistaa nopean epidemioista 
ilmoittamisen.
– EU:n vertailulaboratoriot15 vakioivat ja parantavat menetelmiä.
– Komissio järjestää koulutusta16 jäsenvaltioiden virkamiehille.
– Terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto on vuodesta 2014 alkaen 
antanut ohjeita uuden sähköisen sovelluksen käytöstä sekä säännöksissä 
jäsenvaltioilta vaadituista vakiomalleista, jotta voitaisiin varmistaa tietty 
yhdenmukaisuus ja laatu.13 Kuukausittain järjestetään 
ainakin yksi pysyvän kasvi-, 
eläin-, elintarvike- ja 
rehukomitean (PFF-komitea) 
kokous, jossa jäsenvaltioiden 
ja komission edustajat 
keskustelevat 
eläinlääkintäalan kysymyksistä 
ja alan ohjelmien tuloksista.
14 Vuosittain järjestetään 
eläintautien hävittämistä 
käsittelevän työryhmän 
täysistunto, johon kaikkia 
jäsenvaltioita pyydetään 
osallistumaan. Lisäksi 
perustetaan säännöllisesti 
erityistyöryhmiä, jotka 
käsittelevät tiettyjä tauteja ja 
kokoontuvat useita kertoja 
vuodessa (esimerkiksi 
salmonellaa käsittelevä 
alaryhmä).
15 EU:n kunkin 
vertailulaboratorion tehtävänä 
on vakioida menetelmiä EU:n 
tasolla, koordinoida 
dignostisia menetelmiä 
jäsenvaltioiden kanssa ja 
järjestää vertailukokeita. 
Lisäksi ne järjestävät vuosittain 
seminaareja kansallisille 
vertailulaboratorioille, jotta 
jäsenvaltioiden asiantuntijat 
voivat verkostoitua, päivittää 
tietojaan sekä jakaa tietoa ja 
parhaita käytäntöjä.
16 Koulutuksen parantaminen 
elintarvikkeiden 
turvallisuuden lisäämiseksi 
(Better Training for Safer Food, 
BTSF)
20 Tarkastushavainnot 
31 
EU:n osarahoituskehyksen olemassaolo kannusti jäsenvaltioita entistä enem -
män hävittämään eläintauteja ja zoonooseja, ja ne onnistuivatkin siinä toisinaan 
huomattavan hyvin. Kehys on myös parantanut ihmisten terveyttä, minkä an -
siosta on säästynyt varoja. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) 
esimer  kiksi arvioi17 vuonna 2012, että ihmisen salmonelloosista saattaa vuosittain 
aiheutua kaikkiaan jopa 3  miljardin  euron taloudellinen taakka. Tapausten määrä 
on viime vuosina vähentynyt merkittävästi, kuten kaaviosta 4  ilmenee. EFSA 
päätteli18, että väheneminen pääosin johtuu jäsenvaltioiden onnistuneista kano -
jen ( Gallus gallus ) salmonellan torjuntaohjelmista, joiden ansiosta salmonellaa 
esiintyy munissa vähemmän.17 Lähde:  Salmonellaa koskeva 
EFSAn tiedote.
18 EFSA / ECDC EU summary 
report on zoonoses, zoonotic 
agents and food borne 
outbreaks, 2012. Kolmen 
miljardin euron määrä 
mainitaan arvion ylärajana.Kaavio 4Zoonoottinen salmonella – Ihmisen salmonellatapausten 
lukumäärä EU:sssa ja tarkastetuissa jäsenvaltioissa
Tapauksiatarkastuksen kohteena olleissa jäsenvaltioissaTapauksiaEU:ssa
2013 2012 2011 2010 2009120 000
100 000
80 000
60 000
40 000
20 000
020 000
18 000
16 000
14 000
12 000
10 000
8 000
6 000
4 000
2 000
083 94890 88396 682101 589110 179
EU
IrlantiRanska
Espanja
ItaliaPuola
RomaniaYhdistynyt kuningaskunta
Lähde:  Terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto.
21 Tarkastushavainnot 
32 
Toinen esimerkki on raivotauti: tapausten kokonaismäärä 28 jäsenvaltion EU:ssa 
väheni hyvin merkittävästi 3 708 tapauksesta (vuonna 2005) 305 tapaukseen 
(vuonna 2014).
33 
Komission toimenpiteet BSE:n hävittämiseksi EU:sta ovat onnistuneet erityisen 
hyvin. BSE-tapausten lukumäärä on vähentynyt 2 000 tapauksesta vuonna 2001 
vain kymmeneen tapaukseen vuonna 2014, kuten ilmenee kaaviosta 5 . Keskei -
siin toimenpiteisiin kuuluvat erikseen määritellyn riskiaineksen19 poistaminen 
rehusta ja elintarvikeketjusta, lihaluujauhon kieltäminen nautaeläimiltä, lampailta 
ja vuohilta sekä miljoonien nautojen testaaminen vuosittain. Lainsäädäntöä on 
tarkistettu tiheästi viime vuosina ja tutkimukseen on myönnetty varoja, mikä on 
johtanut rajoitetumpaan ja paremmin kohdennettuun BSE-testaukseen. Jäsenval -
tioiden luokittelua maantieteellisen BSE-riskitason mukaisesti koskeva komission 
koordinointi on onnistunut hyvin kansainvälisellä tasolla ja etenkin Maailman 
eläintautijärjestön kanssa. Myös nautojen tuberkuloosin hävittämisohjelmissa 
noudatetaan pitkän aikavälin lähestymistapaa, ja taudin esiintyvyys on vähenty -
mässä useimmissa jäsenvaltioissa. Näihin kahteen tautiin käytetään noin puolet 
EU:n ohjelmien varoista (ks.  taulukko 1 ).19 Nämä ovat ne eläinkudokset, 
joissa taudinaiheuttajan riski 
on suurin (muun muassa aivot 
ja selkäydin). Ks. lisätietoja 
BSE:stä liitteessä I .Kaavio 5BSE-tapausten lukumäärä EU:ssa
2014 2013 2012 2011 2010 2009 2008 2007 2006 2005 2004 2003 2002 20012 500
2 000
1 500
1 000
500
010 7 11 28 45 67 125 1753205618641 3762 137 2 175
Lähde:  Terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto.
22 Tarkastushavainnot 
Ja jäsenvaltioiden ohjelmat suunniteltiin ja 
toteutettiin tavallisesti hyvin
34 
Jäsenvaltioiden vastuulla on laatia hävittämis-, torjunta- ja seurantaohjelmat, 
joissa otetaan sopivia indikaattoreita käyttäen huomioon kunkin jäsenvaltion 
prioriteetit eläintautien osalta. Jäsenvaltioilla on useimmissa tapauksissa vuosien 
kokemus eri eläintautien käsittelystä. Komissio voi pyytää – mutta ei vaatia – että 
jäsenvaltiot tekevät ohjelmaehdotuksia ja muuttavat strategiaansa. Kun puhkeaa 
epidemia, joka uhkaa levitä rajojen yli, jäsenvaltioiden täytyy toteuttaa tiettyjä 
alakohtaisen lainsäädännön mukaisia toimenpiteitä riippumatta siitä, rahoite -
taanko näitä toimenpiteitä EU:n osarahoituksella.
35 
Jäsenvaltioiden ohjelmien on täytettävä komission määrittämät20 vähimmäis-
kriteerit ollakseen oikeutettuja yhteisön rahoitukseen. Kriteereissä edellytetään, 
että ohjelmaan sisältyy tietoja muun muassa tavoitteista, kestosta, kohteista, 
tavoitearvoista, indikaattoreista (esimerkiksi Ilmaantuvuus ja esiintyvyys), eläin -
ten testaamisesta, rokotuksista ja hallinnosta. Ohjelmien monimutkaisuus liittyy 
tiiviisti kyseisen taudin epidemiologisiin ominaisuuksiin. Ohjelmat voivat koostua 
hyvin monenlaisista toimenpiteistä, jollaisia ovat esimerkiksi kattava valvonta -
järjestelmä, verikokeet, erityistoimenpiteet sairaiden eläinten21 tunnistamiseksi, 
post mortem -tarkastukset, laboratoriotutkimukset, viljelijöille myönnettävien 
korvausten järjestelmä, villieläinten valvonta sekä testauksessa ja taudin hallin -
nassa käytettävät it-järjestelmät.
36 
Tilintarkastustuomioistuin totesi tarkastamiensa jäsenvaltioiden ohjelmien ole -
van yleensä hyvin suunniteltuja ja sopivia epidemiologiseen tilanteeseen näh -
den. Hyväksytyt ohjelmat vastasivat kriteereitä, kuvasivat toteutettavia toimen -
piteitä tavallisesti hyvin, noudattivat komission vakiomallia ja johtivat yleensä 
myönteisiin tuloksiin (ks.  laatikko 3 ). Jäsenvaltioilla on riittävät järjestelmät 
karjan eläintautiepidemioiden tunnistamista ja niiden hävittämisen edistämistä 
varten. Yhdennetty eläinlääkinnällinen tietojärjestelmä (TRACES), jossa eläimet 
tunnistetaan ja niiden liikkumista valvotaan, on pitkälle kehitetty ja auttaa torju -
maan tauteja.20 Komission päätös 2008/341/
EY.
21 Havaitaan tartunnan saaneet 
eläimet, joiden testitulos on 
positiivinen.
23 Tarkastushavainnot 
Ohjelmien kustannusvaikuttavuutta on kuitenkin 
vaikea määrittää
37 
Neuvoston päätöksessä22 tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista edellytettiin, 
että komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle joka neljäs vuosi kerto -
muksen eläinten terveyttä koskevasta tilanteesta sekä eläinlääkintäalan ohjel -
mien täytäntöönpanon kustannustehokkuudesta.
38 
Maailman eläintautijärjestön ohjeistuksen23 mukaan tarkoituksenmukaisimmasta 
toimintavaihtoehdosta päätettäessä olisi otettava huomioon kustannusvaikutta -
vuus sekä mahdollinen tarttuminen ihmiseen ja se, kuinka suuret onnistumisen 
mahdollisuudet tietyllä joukolla taudin torjuntatoimenpiteitä on.22 Neuvoston päätös 2009/470/
EY, 41 artikla.
23 OIE, Guidelines for Animal 
Disease Control, toukokuu 
2014.Tuloksellinen jäsenvaltion ohjelma
EU toteuttaa ja osarahoittaa kaikissa jäsenvaltioissa ohjelmia, joilla torjutaan tarttuvia spongiformisia enkefa -
lopatioita (TSE). Tarkastetun kauden aikana niihin kohdennettiin suuri osa eläinlääkintäalan ohjelmille osoite -
tusta EU:n rahoituksesta (ks.  taulukko 1 ).
Irlannin ohjelmaan osoitettiin kaikkiaan 17 miljoonaa euroa vuosina 2009–2014. Vaikka EU:n rahoitusosuutta 
on vähennetty 4,7  miljoonasta  eurosta (vuonna 2010) 0,8  miljoonaan  euroon (vuonna 2014) saavutetut tulok -
set ovat hyviä etenkin seuraavista syistä:
 οBSE-tapaukset pyritään havaitsemaan aktiivisten ja passiivisten valvontajärjestelmien avulla.
 οJos tauti havaitaan, ryhdytään epidemiologisiin tutkimuksiin ja kohorttieläimet ja jälkeläiset lopetetaan.
 οEläinperäisten rehutuotteiden syöttäminen tuotantoeläimille on kielletty.
Irlannissa ei ilmennyt BSE-tapauksia vuonna 2014. Tätä voidaan verrata aiempiin tapausmääriin: kolme tapaus -
ta vuosina 2012 ja 2011 ja pahimmillaan yli 400 tapausta 1990-luvulla.Laatikko 3
24 Tarkastushavainnot 
39 
Kuten taulukosta 1  käy ilmi, eläinlääkintäalan ohjelmista aiheutuu suoraan EU:n 
talousarvioon noin 200 miljoonan euron vuosittaiset kulut. Tämän lisäksi jäsen -
valtiot käyttävät vielä enemmän varoja kattamaan oman osuutensa osarahoite -
tuista ohjelmista ja muut tarpeellisina pitämänsä eläinlääkintäalan toimet. Myös 
viljelijöille ja elintarvikealalle aiheutuu kuluja eläinlääkinnästä, karjan korvaami -
sesta, tuotannon vähenemisestä, eläinten liikkumista koskevista rajoituksista ja 
markkinoiden menettämisestä. Ohjelmista saatavat hyödyt voidaan ryhmitellä 
kahteen pääluokkaan24:
– kansanterveyden ja eläinten terveyden parannukset: vähennetään tautien 
esiintyvyyttä/ilmaantuvuutta, turvataan kansanterveys (zoonoosien tapauk -
sessa), täytetään ohjelmien tehtävä keskeisenä tautien ehkäisy-/hallintaväli -
neenä EU:n eläintautistrategian puitteissa
– taloudelliset hyödyt koko EU:n kannalta: suojataan sektorin arvo, edistetään 
markkinoiden vakautta, varmistetaan turvallinen kauppa, lisätään EU:n ulko -
puolista kauppaa, vähennetään ihmisten terveyteen liittyviä kustannuksia.
40 
Kun komissio toteuttaa EU:n talousarviota, sen täytyy noudattaa moitteettoman 
varainhoidon periaatteita25, ja rahoitettavien toimien täytyy olla taloudellisia, 
tehokkaita ja vaikuttavia. Tämä merkitsee, että ohjelmien tulosten olisi oltava 
asianmukaisessa suhteessa kuluihin. Tilintarkastustuomioistuin on tietoinen 
siitä, että eläinten terveyspolitiikalla saavutettavien terveyshyötyjen rahallista 
arvoa on käytännössä vaikea määrittää. Tämä koskee etenkin zoonooseja, joiden 
kohdalla pääasiallinen hyöty on ihmisten välttyminen sairastumiselta ja toisinaan 
kuolemalta.
Tautien hävittämisohjelmien kustannusvaikuttavuuden 
arvioimista varten ei ole käytettävissä sopivia malleja
41 
Tarkastuksen yhteydessä havaittiin, että käytettävissä ei ole malleja ja taloudel -
lisia indikaattoreita, joiden avulla komissio voisi analysoida ehdotettujen ohjel -
mien kustannusvaikuttavuutta, eikä komissio niin ollen tee tällaisia analyyseja. 
Tuoreimmassa (2014) kertomuksessaan eläinten terveyttä koskevasta tilanteesta 
sekä eläinlääkintäalan ohjelmien kustannustehokkuudesta komissio antoi tietoja 
kuluista ja tuloksista. Kertomuksen esittämisestä on säädetty neuvoston päätök -
sessä. Komissio toi kertomuksessa esiin, että eläinlääkintäalan menojen kustan -
nusvaikuttavuus on syytä osoittaa nykyistä paremmin.24 Komission kertomus Euroopan 
parlamentille ja neuvostolle 
EU:n yhteisrahoitusta 
saaneiden ohjelmien 
tuloksesta, päätelmät, 2014.
25 Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetus (EU, 
Euratom) N:o 966/2012, 
annettu 25 päivänä 
lokakuuta 2012, unionin 
yleiseen talousarvioon 
sovellettavista 
varainhoitosäännöistä ja 
neuvoston asetuksen (EY, 
Euratom) N:o 1605/2002 
kumoamisesta (EUVL L 298, 
26.10.2012, s. 1), 30 artikla.
25 Tarkastushavainnot 
42 
Hyväksyttyihin ohjelmiin ja myöhemmin täytäntöönpanokertomuksiin sisältyy 
käytännössä yksityiskohtaisia tietoja kuluista ja toimiin ja tuloksellisuuteen liitty -
viä indikaattoreita. Suurin osa kuluista (otannat, laboratoriotutkimukset, eläinlää -
käreiden palkat, korvausmaksut jne.) ja laadulliset hyödyt (mm. kansanterveys ja 
lisääntyneet vientimahdollisuudet) oli mainittu ohjelmissa, mutta rahoitettujen 
toimien kustannusvaikuttavuuden arvioimiseksi ei ollut käytettävissä riittä -
västi malleja ja tietoja. Esimerkiksi EU:n toimet BSE-kriisin yhteydessä säästivät 
ihmis  henkiä, lisäsivät elintarviketurvallisuutta, paransivat tarkastusten laatua ja 
palauttivat kuluttajien luottamuksen - mutta ohjelman kustannusvaikuttavuutta 
ei kyetä arvioimaan.
43 
Tilintarkastustuomioistuin tutki lisäksi, onko saatavissa näyttöä siitä, että tarkas -
tetuista ohjelmista aiheutuneet kulut olivat kohtuulliset. Tarkastuksessa havaittiin 
joitakin (komission jo aiemmin yksilöimiä) tapauksia, joissa osa kuluista oli koh -
tuuttoman suuria tai jäsenvaltiot eivät olleet valvoneet niitä riittävästi. Tämä käy 
ilmi laatikosta 4 . Komissio on toteuttanut näissä tapauksissa korjaavia toimia.
Toimia ei valvottu riittävästi tai kulut olivat suuret
1. Puolassa rokotteet, joita käytettiin vuotuisissa raivotaudin hävittämisohjelmissa, ostettiin alueellisesti. 
Kettukannassa havaittujen raivotautitapausten määrä väheni vuosina 2002–2009 hyvin merkittävästi 
884:stä kuuteen. Havaittujen tapausten määrä nousi kuitenkin jälleen nopeasti vuonna 2010 (117 tapaus -
ta) ja vuonna 2011 (103 tapausta). Tapaukset keskittyivät Małopolskan ja Ala-Karpatian alueille. Puolasta 
ostetun, villeille ketuille tarkoitetun rokotteen keskimääräinen hinta oli vuosina 2011–2013 merkittävästi 
korkeampi kuin keskimääräinen hinta EU:ssa, vaikka Puolalle myös toimitettiin eniten rokotteita EU:ssa 
(vuosittain enemmän kuin 10 miljoonaa annosta). Mittakaavaedut huomioon ottaen tämä ei vaikuta loo -
giselta. Komissio vähensi rahoitusta ja pyysi Puolan viranomaisia alentamaan liiallisia rokotehintoja muun 
muassa järjestämällä yhden yhteisen kansallisen tarjouskilpailun.
2. Romanian viranomaiset eivät kunnolla valvoneet niiden sopimusten toteuttamista, jotka koskivat villeil -
le ketuille tarkoitettujen raivotautirokotteiden levittämistä ilmasta vuonna 2013. Rokotteita ei levitetty 
riittävästi. Kansalliset viranomaiset eivät myöskään ottaneet riittävästi näytteitä testatakseen rokotus -
ohjelman vaikuttavuutta (menettelyjä parannettiin vuonna 2014). Tämän vuoksi komissio ei korvannut 
rokotuskampanjasta aiheutuneita kuluja.Laatikko 4
26 Tarkastushavainnot 
Korvausmaksujen ja maksuvähennysten kannustinvaikutus 
jäi toisinaan vähäiseksi
44 
Tautien torjuntaohjelmien mukaisesti hävitetyistä eläimistä viljelijöille maksetta -
vat korvaukset eivät säännösten mukaan voi olla suurempia kuin terveiden eläin -
ten markkina-arvo26. Tarkoituksena on määrittää korvaukset oikeudenmukaiselle 
tasolle, vähentää petoksia ja kannustaa viljelijöitä osallistumaan ohjelmaan. EU:n 
lainsäädännössä ei kuitenkaan säädetä selkeästi siitä, miten markkinahintojen 
olisi määritettävä maksettavaa korvausta. Tästä päättävät jäsenvaltiot lainsäädän -
nössään. Jäsenvaltioita ei esimerkiksi vaadita käyttämään korvausten perustana 
yhteisön laatimia ruhojen luokitusasteikkoja ja niissä määritettyjä hintoja27. Liian 
suuret korvaukset eivät kannusta tehokkaisiin bioturvaamistoimiin.
45 
Italiassa lääkintäalan ohjelmien mukaisesti hävitetyistä eläimistä maksetut korva -
ukset olivat toisinaan korkeammat kuin terveiden eläinten markkinahinnat. Vuon -
na 2012 viljelijät esimerkiksi saivat keskimäärin 87  euron (enintään 111  euron) 
korvauksen jokaista tautien hävittämisohjelmien yhteydessä hävitettyä lammasta 
kohden. Keskimääräinen markkinahinta terveen teurastetun lampaan ruhosta oli 
tuolloin kuitenkin alle 60 euroa28. Jos korvaus on suurempi kuin markkinahinta, 
eläintaudin havaitsemista tilalla voidaan pitää poikkeuksellisena mahdollisuute -
na uudistaa karja. Lisäksi viljelijöitä, jotka muutoin olisivat voineet pitää arvossa 
taudista vapaata asemaa, ei välttämättä kannusteta toteuttamaan vaikuttavia 
bioturvaamistoimenpiteitä.
46 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Englannissa, karjasta maksettava korvaus 
perustuu edeltävän kuukauden keskimääräiseen markkinahintaan. Pohjois  -
-Irlannissa ja Walesissa karjasta maksettava korvaus perustuu yksittäisiin 
arvostuksiin, jotka yleensä johtavat korkeampiin korvaustasoihin kuin Eng -
lannissa ja jotka saattavat vähentää viljelijöiden ryhtymistä vaikuttaviin 
bioturvaamistoimenpiteisiin.
47 
Eräällä Italian alueella (Sisiliassa) toteutettujen naudan ja lampaan bruselloosin 
hävittämisohjelmien tekniset tulokset arvioitiin heikoiksi, joten komissio mää -
räsi maksuja vähennettäväksi yli 7  miljoonan  euron verran vuosina 2005–2012. 
Vuonna 2011 Sisilian bruselloosiohjelma julistettiin kokonaisuudessaan tukeen 
oikeuttamattomaksi, koska rokotussuunnitelmalla ei saatu aikaan tuloksia. Kun 
Italian viranomaiset kohdensivat resursseja eri alueille kansallisen järjestelmän 
mukaisesti, ne eivät kuitenkaan osoittaneet vähennystä Sisilian alueellisille 
viranomaisille, vaan kohdensivat sen kaikkiin Italian alueisiin (joista suurin osa oli 
toteuttanut hävittämisohjelman asianmukaisesti). Niinpä Sisilian viranomaisia ei 
juurikaan kannustettu parantamaan eläinlääkinnällisiä toimenpiteitä.26 Asetus (EU) N:o 652/2014, 11 
artikla.
27 Komission asetus (EY) N:o 
1249/2008, annettu 10 päivänä 
joulukuuta 2008, naudan-, 
sian- ja lampaanruhojen 
yhteisön luokitusasteikkojen 
soveltamista ja ruhojen 
hintaselvityksiä koskevista 
yksityiskohtaisista säännöistä 
(EUVL L 337, 16.12.2008, s. 3).
28 Euroopan komissio 
(maatalouden ja maaseudun 
kehittämisen pääosasto, 
Statistics on agricultural 
markets 2014: http://
ec.europa.eu/agriculture/
markets-and-prices/
market-statistics/
index_en.htm ).
27 Tarkastushavainnot 
Ja parantamisen varaa on edelleen
48 
Seuraavissa kohdissa käsitellään osa-alueita, joilla komission lähestymistapaa 
ja jäsenvaltioiden ohjelmia voitaisiin tilintarkastustuomioistuimen mukaan 
parantaa.
Eläintaudeista ilmoittaminen ja niihin liittyvien tietojen 
vaihto
49 
Euroopan eläintautien ilmoitusjärjestelmä (ADNS) on suunniteltu epidemioita 
koskevien vakiotietojen vaihtamiseen. Siihen ei sisällytetty epidemiologiseen 
hallintaan tarvittavia ominaisuuksia eikä sitä suunniteltu aiempien tietojen an -
tamiseen ja informaation analysointiin. Siksi sillä ei juuri saada aikaan lisäarvoa 
verrattuna Maailman eläintautijärjestölle kuuluvaan Maailman eläinten terveyttä 
koskevaan tietojärjestelmään (World Animal Health Information System, WAHIS), 
jota kaikkien jäsenvaltioiden on käytettävä. Kumpikin järjestelmä antaa tietoja 
uusien epidemioiden lukumäärästä ja sijainnista, mutta ne eivät ole yhteydessä 
toisiinsa niin, että tietoja voitaisiin vaihtaa automaattisesti. Jäsenvaltiot ovat 
kehittäneet omat epidemiologisia tietoja käsittelevät järjestelmänsä voidakseen 
paremmin hallinnoida eläinten terveyttä uhkaavia tekijöitä. Yhteistä järjestelmää, 
jolla helpotettaisiin tietojen vaihtoa ja parannettaisiin valvontatoimien koordi -
nointia jäsenvaltioiden välillä, ei kuitenkaan ole olemassa.
50 
Vuodesta 2012 alkaen komission ja Maailman eläintautijärjestön yhteishankkees -
sa on pyritty luomaan yhteys ADNS- ja WAHIS-järjestelmien välille ja liittämään 
ne toisiinsa Eläintautien tietojärjestelmällä (ADIS)29.29 ADNS-järjestelmän 
analyysiraportissa (versio 1.4), 
joka laadittiin it-järjestelmän 
prototyypin kehittämiseksi 
OIE-WAHIS/WAHID-liitännän 
kanssa yhteensopivaa 
Euroopan unionin Eläintautien 
tietojärjestelmää (ADIS) 
varten, todettiin, että 
”perusteellisemman analyysin 
edellyttämät viitetiedot 
puuttuivat (esimerkiksi tilojen 
ja niillä olevien eläinten 
lukumäärä). Tarkemman 
paikkaa ja aikaa koskevan 
analyysin tekemiseen 
tarvittaisiin lisätietoja, kuten 
kaikkien paikalla olevien 
epidemiologisten yksiköiden 
sijainti. Jotta väline olisi 
tarkoituksenmukaisempi 
tautien hallinnan tai 
päätöksenteon kannalta, olisi 
saatava lisätietoja tautien 
hallintatoimenpiteistä... 
ADNS-järjestelmän luettelo eri 
lajeille annetuista arvoista 
sisältää tärkeimmät 
tuotantoeläinlajit ja 
villieläinlajien osalta vain 
yleisnimikkeen. Vaikuttaisi 
järkevältä laajentaa 
diagnoosimenetelmään 
liittyvät tietopyynnöt 
koskemaan kaikkia tauteja...”
28 Tarkastushavainnot 
Tuloksellisuus- ja hallinnointitiedot
51 
Komission päätöksessä vuodelta 200830 määritetään ohjelman tuotosindikaatto -
rit, joiden osalta jäsenvaltioiden on raportoitava. Lisäksi komissio määritti mene -
telmät tulosindikaattoreiden asettamiseksi. Menetelmien mukaan jäsenvaltioiden 
on parannettava tuloksellisuuttaan tautien esiintyvyyden/ilmaantuvuuden osalta 
tietyn vähimmäisprosenttimäärän verran tietyn ajanjakson aikana. Komissio on 
myös kehittänyt laajan joukon indikaattoreita31 (yli 100), joita jäsenvaltioiden olisi 
käytettävä. Mukana on tuotoksiin ja toimintaan liittyviä indikaattoreita, kuten 
rokotettujen eläinten määrä ja testien määrä. Lisäksi osa indikaattoreista liittyy 
tuloksiin, esimerkiksi ilmaantuvuuden tai esiintyvyyden muutoksiin. Tilintarkas -
tustuomioistuin totesi, että jo laajasta indikaattorijoukosta huolimatta etenkin 
ohjelmien teknistä toteutusta voitaisiin vielä jossakin määrin parantaa32. Mukaan 
ei ole otettu taloudellisia indikaattoreita, jotka mahdollistaisivat ehdotettujen oh -
jelmien kustannusvaikuttavuuden analysoimisen (ks. kohdat 41 ja 42).
52 
Komissio vaatii, että jäsenvaltiot käyttävät vakiomallia laatiessaan eläinlääkintä -
alan ohjelmia. Siihen sisältyy tietoja taudin kehittymisestä viime vuosina. Lisäksi 
yksi kriteereistä (ks. kohta 28), joita komissio käyttää arvioidessaan ohjelmaluon -
noksia, koskee taudin kehittymiseen viiden viime vuoden aikana liittyvien 
tietojen laatua. Tilintarkastustuomioistuin pani merkille, että tällaisia aiempia 
tietoja oli useimmissa tapauksissa saatavilla. Komission riippumattomat arvioijat 
olivat kuitenkin havainneet, että tarkastetuista 24:stä jäsenvaltioiden ohjelmas -
ta kolmen yhteydessä viimeaikaisiin ohjelmaluonnoksiin ei sisältynyt riittävästi 
tarkoituksenmukaisia aiempia tietoja33. Näissä tapauksissa komissio pyysi ja sai 
jäsenvaltioilta tarvitsemansa tiedot. Tarkastuksen ajankohtana komissio kehitti 
tietojärjestelmää, joka mahdollistaisi aiempien tietojen helpon haun jäsenvaltioi -
den edellisistä ohjelmista ja näiden tietojen analysoinnin. Komissio otti käyttöön 
vakioidun sähköisen raportointijärjestelmän, jonka avulla jäsenvaltiot voivat 
lähettää eläinlääkintäalan ohjelmiinsa liittyviä keskeisiä asiakirjoja34 35. Nämä edis -
tysaskeleet helpottanevat ohjelmien analyysiä jatkossa.30 Komission päätös 2008/940/
EY, joka on korvattu komission 
täytäntöönpanopäätöksellä 
2014/288/EU, annettu 12 
päivänä toukokuuta 2014, 
unionin osarahoittamista 
tiettyjen eläintautien ja 
zoonoosien kansallisista 
hävittämis-, torjunta- ja 
seurantaohjelmista laadittavia 
kertomuksia koskevista 
vakiovaatimuksista ja 
päätöksen 2008/940/EY 
kumoamisesta (EUVL L 147, 
17.5.2014, s. 88).
31 Komission asiakirja WD 
SANCO/12915/2012.
32 Esimerkiksi testausten 
aikavälit; niiden epidemioiden 
osuus, joissa tartuntalähde 
tunnistettiin; bruselloosin 
kohdalla: testaamattomien 
karjojen jäljittäminen; 
rokotettujen eläinten osuus 
tiloilla ja rokotettujen tilojen 
osuus; koulutusta mittaavat 
indikaattorit; 
eläinlääkintäpalvelujen hinta 
ja kapasiteetti; lampaan ja 
vuohen bruselloosin kohdalla 
bruselloosikannan 
genotyypityksen tulokset.
33 Muun muassa Yhdistyneen 
kuningaskunnan vuodeksi 
2015 ehdottamassa nautojen 
tuberkuloosia koskevassa 
ohjelmassa; Espanjan 
vuodeksi 2015 ehdottamassa 
sinikielitautia koskevassa 
ohjelmassa ja Italian vuodeksi 
2014 ehdottamassa 
sinikielitautia koskevassa 
ohjelmassa.
34 Etenkin ohjelmaluonnokset, 
välikertomukset, 
loppukertomukset ja 
maksupyynnöt.
35 Komission 
täytäntöönpanopäätös 
2014/288/EU.
29 Tarkastushavainnot 
Eläinlääkinnällisten tarkastusten esittäminen ohjelmissa
53 
Yleisesti ottaen useimmissa ohjelmissa perusteltiin toteutettavat toimenpiteet 
ja tavoiteltavat tulokset. Tilintarkastustuomioistuin katsoo kuitenkin, että eläin -
lääkintäalan toimenpiteille olisi eduksi, jos ne kuvattaisiin tietyissä ohjelmissa 
paremmin. Sama koskee elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston suositusten ja 
työryhmän neuvonnan perusteella toteutettuja toimia. Tarkastetuista 24:stä 
jäsenvaltioiden ohjelmasta kahden kohdalla komission riippumattomat arvioijat 
esittivät samankaltaisia huomioita36.
Hitaasti etenevät ohjelmat
54 
Joidenkin tautien hävittämisohjelmat kestävät tietyissä jäsenvaltioissa vuosikym -
meniä (ks. kohta 9). Nautojen tuberkuloosin esiintyvyys Yhdistyneessä kuningas -
kunnassa ja Irlannissa on laskenut, mutta se on edelleen suhteellisen korkea 
(ks.  kaavio 6 ) verrattuna muihin jäsenvaltioihin37. Yhdistyneessä kuningaskun -
nassa tuberkuloositestejä on vuodesta 2013 lähtien tihennetty vähäisen ilmaan -
tuvuuden alueilla joka neljännestä vuodesta vuosittaisiksi, mikä on lisännyt 
tapausten havaitsemista. Yhdistyneen kuningaskunnan tuberkuloosin hävitysoh -
jelmaan liittyy kuitenkin edelleen merkittäviä haasteita, sillä tautiin sairastuvuus 
on erittäin korkea eräillä alueilla.36 Sinikielitautia koskeva Italian 
ohjelma vuodeksi 2014 ja 
nautojen tuberkuloosia 
koskeva Irlannin ohjelma 
vuodeksi 2014.
37 Nautojen tuberkuloosin 
esiintyvyys oli vuonna 2014 
Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa 
9,04 prosenttia, Irlannissa 
3,8 prosenttia, Espanjassa 
1,72 prosenttia ja italiassa 
0,81 prosenttia. Ranska ja 
Puola ovat taudista virallisesti 
vapaita, ja Romaniassa 
esiintyvyys oli merkityksetön.Kaavio 6Nautojen tuberkuloosi Irlannissa ja Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa
2014 2013 2012 2011 201020
15
10
5
03,80 4,07 4,45 4,37 4,849,0410,1116,20
14,05
11,61
Esiintyvyys Yhdistyneessä
kuningaskunnassa %
Esiintyvyys Irlannissa %
Lähde:  Terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto.
30 Tarkastushavainnot 
55 
Italiassa lampaan ja vuohen bruselloosin hävittäminen on vaikeaa, koska joillakin 
alueilla viljelijät eivät osallistu hävittämiseen varauksetta. Asiaan saattaa vaikut -
taa myös runsaskätinen korvausjärjestelmä (ks. kohta 45). Esiintyvyys on kuiten -
kin laskusuunnassa kansallisella tasolla: se oli 1,2 prosenttia vuonna 2014, kun se 
vuonna 2008 oli ollut 3,7 prosenttia. Samana aikana esiintyvyys laski Sisiliassa 
11,9 prosentista 3,4 prosenttiin.
56 
Tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että myös komissio totesi EU:n 
yhteis  rahoitusta saaneiden eläinlääkinnällisten ohjelmien tuloksista Euroopan 
parlamentille ja neuvostolle vuodelta 2014 antamassaan kertomuksessa38, että 
nautojen tuberkuloosia koskevalla Yhdistyneen kuningaskunnan ohjelmalla ja 
bruselloosia koskevalla Italian ohjelmalla aikaansaadut tulokset aiheuttivat huol -
ta. Tilintarkastustuomioistuin on lisäksi tietoinen siitä, että komissio kannustaa 
jäsenvaltioita ryhtymään tällaisissa tapauksissa toimiin ja toteuttamaan työryh -
män ja elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston suositukset.
Lähestymistapa villieläinten hoitoon
57 
Villieläinten ja kotieläinten suorat ja epäsuorat kontaktit voivat aiheuttaa tautien 
leviämistä tai vaikeuttaa eläintauteja koskevien ohjelmien vaikuttavaa toteutta -
mista. Villit ketut voivat esimerkiksi levittää raivotautia ja mäyrät, villisiat ja kauriit 
voivat levittää nautojen tuberkuloosia. Maailman eläintautijärjestö on laatinut 
useita julkaisuja39 villieläinten tautien seurannasta, ja niiden tautien ilmoittami -
sesta on tehty kansainvälinen sopimus. Villieläinten raivotautirokotteiden hankin -
ta sisältyy jäsenvaltioiden ohjelmiin, mutta EU:lla ei ole erityistä lähestymistapaa 
villieläinten raivotaudin torjuntaa ajatellen.
58 
EU:n tasolla ei ole säännöksiä muiden eläinlajien kuin karjan tuberkuloosin hä -
vittämisestä (esimerkiksi gemssin ja muiden villieläinten). Yhdistyneessä kunin -
gaskunnassa mäyriä esimerkiksi suojellaan kansallisella lainsäädännöllä, mikä 
saattaa hankaloittaa nautojen tuberkuloosin hävittämisohjelman vaikuttavaa 
toteuttamista.38 COM(2014) 115 final, 5. 
maaliskuuta 2014, Komission 
kertomus Euroopan 
parlamentille ja neuvostolle 
EU:n yhteisrahoitusta 
saaneiden eläintautien ja 
zoonoosien hävittämis-, 
torjunta- ja seurantaohjelmien 
tuloksesta kaudelta 
2005–2011, 3.3 kohta.
39 OIE, Training manual on 
wildlife diseases and 
surveillance, 2010.
31 Tarkastushavainnot 
Tiettyjen rokotteiden saatavuus
59 
Maailman eläintautijärjestön40 mukaan sopivien eläinrokotteiden ja antigeenien 
hyvä saatavuus on eläinten terveyttä koskevien ohjelmien kannalta olennaista41. 
Useiden EU:n aloitteiden ja tutkimushankkeiden tarkoituksena on havaita uudet 
virukset ja edistää rokotteiden saatavuutta42. Taudista riippuen EU:ssa käytettä -
viksi sopivia rokotteita saattaa olla tarjolla vain vähän tai ei lainkaan. Rokottami -
nen on kuitenkin yksi käytettävissä olevista olennaisista välineistä, joiden avulla 
voidaan toteuttaa vaikuttavasti ”mieluummin ennaltaehkäisy kuin hoito” -lähes -
tymistapaa. Syyt siihen, ettei rokotteita ole aina saatavilla, ovat monimutkaiset. 
Viimeaikaiset tutkimukset43 ovat yleensä osoittaneet, että rokotteiden kehittä -
misen teknisen vaativuuden lisäksi tilanteeseen vaikuttaa se, että lääketeollisuu -
della ei ole riittäviä taloudellisia intressejä hakea tiettyjen rokotteiden käyttö -
lupia EU:ssa. Laatikossa 5  havainnollistetaan eräitä käytännön vaikeuksia, joita 
sopivien rokotteiden puuttuminen aiheuttaa.
60 
Euroopan tasolla ei ole olemassa oikeudellisia puitteita yhteistä rokotteiden han -
kintaa varten eikä yleistä rokotepankkia. Rokotteiden hankkiminen jäsenvaltioi -
den tarjouskilpailujen kautta voi viedä useita kuukausia, ja virus saattaa sillä aikaa 
jatkaa leviämistään eläinpopulaatiossa. Tilintarkastustuomioistuin pani merkille, 
että uusi eläinterveyssäännöstö, josta lainsäädäntöviranomaiset parhaillaan kes -
kustelevat, antaisi komissiolle laajemmat valmiudet perustaa rokotepankkeja.40 OIE, Manual of diagnostic tests 
and vaccines for terrestrial 
animals, 2014.
41 OIE, Guidelines for Animal 
Disease Control, toukokuu 
2014.
42 Esimerkiksi EU:n 
tutkimusvaroilla on tuettu 
hankkeita, joissa on kehitetty 
rokotteita tuberkuloosiin 
(NEWTBVAC), bruselloosiin 
(BRU-VAC) ja klassiseen 
sikaruttoon (CSFV-GODIVA).
43 Videnova, K. ja Mackay, DKJ. 
Availability of vaccines against 
major animal diseases in the 
European Union.
Sopivien rokotteiden puuttumisesta aiheutuvia vaikeuksia
Sinikielivirusta (hyönteisten levittämä märehtijöiden virustauti) on olemassa yli 20 muunnosta (serotyyppiä).
Italiassa on havaittu kuutta muunnosta. Monitehorokotetta (joka ehkäisisi useita viruskantoja) ei ole tällä het -
kellä käytössä EU:ssa. Siksi rokotteiden käyttö on tällaisissa tapauksissa hankalaa.
Ranskassa vuonna 2008 sinikielitaudista johtuneen kriisin aikaan rokotetta oli varastossa vain rajoitetusti. 
Ranskan viranomaiset joutuivat siksi hankkimaan sitä lisää kiireellisesti. Tämä oli kallista ja aikaavievää. Lisäksi 
kansalliset viranomaiset katsoivat, että Ile et Villainen alueella havaitut 520 sinikielitautitapausta olisi voitu 
välttää, jos rokotteita olisi ollut saatavissa nopeammin.
Kun Espanjassa (Extremaduran alueella) puhkesi ensimmäistä kertaa serotyypin S4 sinikielitautiepidemia, tätä 
serotyyppiä vastaavaa rokotetta ei ollut saatavissa riittävästi. Rokotuskampanjaa lykättiin siksi seuraavaan 
vuoteen, jotta tautia voitaisiin hillitä viruksen seuraavan mahdollisen leviämisjakson aikana.Laatikko 5
32
 Johtopäätökset 
ja suositukset
61 
Eläintaudeista aiheutuu merkittäviä kuluja, ja taudit ovat riski niin eläinten kuin 
ihmistenkin terveydelle. Taudit voivat levitä yli rajojen, ja aiemmat epidemiat 
ovat maksaneet miljardeja euroja. EU pyrkii siksi suojaamaan eläinten terveyttä ja 
rahoittaa ohjelmia, joilla jäsenvaltiot pyrkivät hävittämään, torjumaan ja seuraa -
maan tiettyjä eläintauteja. Näihin ohjelmiin sisältyvät muun muassa näytteiden 
otto, laboratoriotutkimukset, korvausten maksaminen hävitetyistä eläimistä ja 
rokotuskampanjat. Kyseiset EU:n menot ovat viime vuosina vähentyneet, eikä 
vuoden 2001 suu- ja sorkkatautiepidemiaan verrattavissa olevia suuria kriisejä ole 
viime aikoina ilmennyt. EU:n on kuitenkin valmistauduttava hoitamaan tulevat 
kriisit, ja taudista vapaan aseman saavuttaminen hävittämisohjelmien avulla voi 
viedä vuosia.
62 
Tarkastuksessa tutkittiin, saadaanko hävittämis-, torjunta- ja seurantaohjelmilla 
hillittyä eläintauteja riittävässä määrin. Tätä varten tutkittiin, oliko komission 
lähestymistapa tarkoituksenmukainen, suunnittelivatko ja toteuttivatko jäsenval -
tiot tarkoituksenmukaisia ohjelmia ja otettiinko ohjelmien kustannusvaikuttavuus 
huomioon asianmukaisesti.
63 
Tilintarkastustuomioistuin totesi, että yleisesti ottaen sen tarkastamilla eläintau -
teja koskevilla ohjelmilla hillittiin eläintauteja riittävässä määrin. Komission ja jä -
senvaltioiden on kuitenkin oltava valppaana, koska epidemioita voi silti puhjeta.
64 
Eläintauteja koskeviin ohjelmiin liittyvä komission strategia oli yleensä toimi -
va: komission toiminnan tukena oli tarkoituksenmukainen tekninen neuvonta, 
eläinten terveyspolitiikka oli pitkälle kehitettyä ja rahoitusta kohdennettiin 
ensisijaisiin ohjelmiin tietyn kehyksen mukaisesti. BSE:n hävittämiseen sovellet -
tu lähestymistapa on onnistunut erityisen hyvin. Muita hyviä esimerkkejä ovat 
zoonoottisen salmonellan ja raivotaudin väheneminen. Taustalainsäädäntö oli 
kuitenkin yhä monimutkaista, ja rahoituksen priorisointia tautien kesken on pa -
rannettu vähitellen (ks. kohdat 26–33).
65 
Tilintarkastustuomioistuin totesi, että jäsenvaltioiden ohjelmat suunniteltiin ja 
toteutettiin tavallisesti hyvin. Ohjelmat vastasivat kriteereitä, ja jäsenvaltioilla oli 
riittävät järjestelmät eläintautiepidemioiden tunnistamista ja niiden hävittämisen 
edistämistä varten (ks. kohdat 34–36).
33 Johtopäätökset ja suositukset 
66 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että komission edellytetään kyllä raportoivan 
eläinlääkintäalan ohjelmien kustannustehokkuudesta Euroopan parlamentille ja 
neuvostolle, mutta tätä varten ei ole sopivia malleja. Hyväksyttyihin ohjelmiin ja 
myöhemmin täytäntöönpanokertomuksiin sisältyy tietoja kuluista ja tuloksista, 
mutta ohjelmien kustannusvaikuttavuutta on vaikea määrittää (ks. kohdat 37–42).
67 
Tarkastuksessa havaittiin (komission aiemmin yksilöimiä) esimerkkejä kuluista, 
joita ei valvottu riittävästi, tai jotka olivat kohtuuttoman korkeita. Joissakin ta -
pauksissa Italiassa määrät, joita maksettiin korvauksina viljelijöille, tai komission 
määräämä tuenvähennys kannustivat vain vähäisessä määrin edistämään vaikut -
tavia bioturvaamistoimia ja korjaavien toimenpiteiden toteuttamista (ks. kohdat 
43–47).
68 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että tietyillä osa-alueilla on parantamisen 
varaa. Epidemiologisten tietojen vaihtoa jäsenvaltioiden välillä voitaisiin tukea 
tietojärjestelmien avulla nykyistä paremmin (kohdat 49 ja 50).
69 
Komissio määritti jäsenvaltioiden käyttöön joukon ohjelmiin sovellettavia yksi -
tyiskohtaisia indikaattoreita, joilla mitataan vähimmäistuotosta. Tilintarkastus -
tuomioistuin totesi, että eläinlääkintäalan toimenpiteisiin liittyvät tiedot sekä 
elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston ja asiaa käsittelevän työryhmän aiempien 
suositusten perusteella toteutetut toimet voitaisiin kuvata joidenkin jäsenval -
tioiden ohjelmissa paremmin. Tarkastuksen aikaan tarjolla ei aina ollut riittävästi 
helposti saatavilla olevia tietoja tautien aiemmasta kehityksestä. Kehitteillä oli 
kuitenkin tietokanta ohjelmiin sovellettavien teknisten indikaattoreiden kirjaa -
mista varten, ja komissio oli ottanut käyttöön uuden sähköisen raportointijärjes -
telmän (ks. kohdat 51–53).
70 
Tilintarkastustuomioistuin totesi, että osa ohjelmista eteni hitaasti (muun muas -
sa nautojen tuberkuloosin hävittäminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja 
Irlannissa sekä lampaan ja vuohen bruselloosin hävittäminen eteläisessä Italiassa 
(ks. kohdat 54–56).
34 Johtopäätökset ja suositukset 
71 
Villieläimet voivat levittää tauteja kotieläimiin (ja jopa ihmisiin). Sen vuoksi 
villieläimet on otettava huomioon, kun laaditaan eläinten terveyttä koskevaa 
lähestymistapaa ja pohditaan eläintauteja koskevien ohjelmien rahoitusta. 
Tilintarkastustuomioistuin totesi, että EU:n lähestymistapaa olisi täydennettävä 
luonnonvaraisten eläinten tautien, kuten tuberkuloosin, osalta (kohdat 57 ja 58).
72 
Rokotteet ovat tiettyjen hävittämisohjelmien kannalta keskeinen väline. Tilintar -
kastustuomioistuin havaitsi, että taudista riippuen sopivia rokotteita saattaa olla 
tarjolla vain vähän tai ei lainkaan. Tilintarkastustuomioistuin totesi erityisesti, että 
sinikielitaudin edellyttämien rokotteiden puute haittasi ohjelmien toteuttamista 
Italiassa, Ranskassa ja Espanjassa. Tarkastuksen ajankohtana Euroopan tasolla ei 
ollut olemassa oikeudellisia puitteita yhteistä rokotteiden hankintaa varten eikä 
yleistä rokotepankkia (ks. kohdat 59 ja 60).
Suositukset
Jotta eläintautien hävittämistä, torjuntaa ja seurantaa voitaisiin parantaa, komis -
sion olisi
a) helpotettava epidemiologisten tietojen vaihtoa jäsenvaltioiden kesken
b) tutkittava, pitäisikö nykyisiä indikaattoreita päivittää niin, että niiden avulla 
saadaan paremmin tietoja eläinlääkinnällisestä tarkastustoiminnasta ja ohjel -
mien kustannusvaikuttavuudesta
c) soveltuvissa tapauksissa sisällytettävä järjestelmällisesti luonnonvaraisia eläi -
miä koskevat näkökohdat eläinlääkintäalan ohjelmiin
d) edistettävä rokotteiden saatavuutta niin, että jäsenvaltiot voivat käyttää niitä 
epidemiologisesti perustelluissa tilanteissa.
Tilintarkastustuomioistuimen I jaosto on tilintarkastustuomioistuimen jäsenen 
Augustyn Kubikin johdolla hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 
3. helmikuuta 2016 pitämässään kokouksessa.
 Tilintarkastustuomioistuimen puolesta
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 presidentti

35
 Liitteet Liite ITietoja eläintaudeista
Mikä tauti on 
kyseessä?Miten tauti leviää?Miten tauti 
vaarantaa 
kansanterveyden?Millaisia kliinisiä 
oireita tauti 
aiheuttaa?Miten tauti 
diagnosoidaan?Miten tauti voidaan 
ehkäistä tai torjua?
LintuinfluenssaLintuinfluenssan (AI) 
aiheuttaja on tyypin 
A influenssavirus. Tautiin 
voivat sairastua monet 
ravinnon tuottamiseen 
käytetyt lintulajit (kanat, 
kalkkunat, viiriäiset, 
helmikanat jne.) sekä 
lemmikkilinnut ja luon -
nonvaraiset linnut. Jotkin 
viruskannat aiheuttavat 
suuremmat kuolleisuus -
luvut kuin toiset. Virus on 
eristetty myös nisäkkäis -
tä, kuten ihmisistä, rotista 
ja hiiristä, näätäeläimistä 
ja hillereistä, sioista, 
kissoista, tiikereistä ja 
koirista.Useat tekijät voivat edistää 
AI-virusten leviämiseen. 
Näitä tekijöitä ovat 
globalisaatio ja (laillinen 
ja laiton) kansainvälinen 
kauppa, kaupan pitämisen 
käytännöt (elävien lintujen 
markkinat), maatalo -
uskäytännöt ja virukset 
luonnonvaraisissa linnuissa. 
AI-virus voi levitä suorassa 
kontaktissa sairaiden 
lintujen eritteisiin (esimer -
kiksi uloste) tai saastuneen 
rehun, veden, varusteen tai 
vaatetuksen kautta.AI-virus sairastuttaa 
pääasiassa lintuja, 
mutta se voi tarttua 
myös ihmiseen. AI-vi -
rukset ovat erittäin 
lajisidonnaisia, mutta 
joissakin harvoissa 
tapauksissa ne ovat 
ylittäneet lajirajat ja 
sairastuttaneet ihmi -
siä. Siirtyminen ihmi -
seen on tapahtunut 
läheisessä kontaktissa 
sairaisiin lintuihin tai 
erittäin saastuneessa 
ympäristössä.Lievässä muodossaan 
tauti voi ilmetä vain 
sulkien pörröttymisenä, 
munantuotannon vähe -
nemisenä tai vähäisinä 
hengityselinten oireina. 
Taudin vakavassa muo -
dossa virus vaikuttaa 
lievän muodon tavoin 
hengitysteihin, mutta 
valtaa lisäksi lukuisia 
muita elimiä ja kudoksia 
ja voi johtaa suureen 
sisäiseen verenvuotoon.AI-virusta voidaan 
epäillä kliinisten 
oireiden ja tautia 
edeltävien tapah -
tumien perusteella. 
Diagnoosin vahvis -
tamiseen tarvitaan 
laboratoriotutki -
muksia.Kaikkialla maailmassa on 
otettu käyttöön toimenpi -
teitä, joilla valvotaan taudin 
esiintymistä siipikarjassa 
Maailman eläintautijärjestön 
tätä varten antamien standar -
dien mukaisesti.
Afrikkalainen 
sikaruttoAfrikkalainen sikarutto 
(ASF) on sian, pahkasian 
sekä eurooppalaisen 
ja amerikkalaisen 
villisian erittäin tarttuva 
verenvuototauti. Kaiken 
ikäiset eläimet ovat 
yhtäläisessä vaarassa 
sairastua. Korkean viru -
lenssitason virusmuotojen 
aiheuttama ASF johtaa 
kuumeeseen, ruokahalun 
vähenemiseen, ihon ja 
sisäelinten verenvuotoon 
ja kuolemaan keskimää -
rin 2–10 vuorokauden 
kuluessa. Kuolleisuus voi 
olla jopa 100 prosenttia.Pahkasika voi olla viruksen 
oireeton kantaja. Kanta -
jasta virus leviää tällöin 
Ornithodoros moubata 
-punkin kautta. Punkki 
saa viruksen elimistöönsä 
veriaterian aikana ja siirtää 
sen eteenpäin imiessään 
taudille alttiiden eläinten 
verta. Virus voi levitä 
taudille alttiisiin eläimiin 
myös pistävien kärpästen 
ja punkkien, saastuneiden 
tilojen, ajoneuvojen, 
varusteiden tai vaatteiden 
kautta.ASF ei uhkaa ihmisen 
terveyttä.Vaurioiden vakavuus 
ja jakauma voi myös 
vaihdella viruksen 
virulenssiudesta 
riippuen. Taudin 
vakaville muodoille 
on ominaista korkea 
kuume. Kuolema seuraa 
keskimäärin 2–10 
vuorokauden kuluttua. 
Kuolleisuus voi olla jopa 
100 prosenttia. Muita 
kliinisiä oireita voivat 
olla ruokahalun mene -
tys; apatia; korvien, 
vatsan ja jalkojen ihon 
punoitus; hengitysvai -
keudet; oksentaminen, 
verenvuoto sieraimista 
tai peräsuolesta sekä 
joskus ripuli. Keskenme -
no voi olla ensimmäinen 
merkki epidemiasta.ASF-tautia voidaan 
epäillä kliinisten 
oireiden perusteella. 
Sille on saatava vah -
vistus määrättyjen 
laboratoriokokeiden 
avulla etenkin, 
jotta se voidaan 
erottaa klassisesta 
sikarutosta.Afrikkalaiseen sikaruttoon 
ei ole julkistettua hoitoa tai 
rokotetta. Kaikissa onnistu -
neissa hävittämisohjelmissa 
diagnoosi on tehty nopeasti, 
kaikki saastuneissa tiloissa 
olleet eläimet on teurastettu 
ja hävitetty, puhdistus ja de -
sinfiointi on tehty perusteelli -
sesti, hyönteiset on hävitetty, 
on toteutettu eläinten siirtoja 
koskevaa ja muuta valvontaa.
36 Liitteet 
Mikä tauti on 
kyseessä?Miten tauti leviää?Miten tauti 
vaarantaa 
kansanterveyden?Millaisia kliinisiä 
oireita tauti 
aiheuttaa?Miten tauti 
diagnosoidaan?Miten tauti voidaan 
ehkäistä tai torjua?
BruselloosiBruselloosi on kotieläi -
miin tarttuva tauti, jolla 
on merkittävä taloudel -
linen vaikutus. Tautia 
aiheuttavat erilaiset 
brusella-bakteerit, jotka 
yleensä sairastuttavat 
tiettyjä eläinlajeja. Useim -
mat brusella-lajit voivat 
kuitenkin sairastuttaa 
myös muita eläinlajeja. 
Bruselloosi voi tarttua 
nautoihin, sikoihin, 
lampaisiin ja vuohiin, 
kameleihin, hevosiin sekä 
koiriin. Se voi sairastuttaa 
myös muita märehtijöitä, 
eräitä merinisäkkäitä ja 
ihmisen.Bruselloosi leviää tyypilli -
sesti silloin, kun eläimelle 
tulee keskenmeno tai se 
poikii. Sairaan eläimen 
synnytysnesteissä on paljon 
bakteereita. Bakteerit 
voivat elää eläimen ulko -
puolisessa ympäristössä 
useiden kuukausien ajan, 
etenkin viileissä kosteissa 
oloissa. Ne voivat edelleen 
sairastuttaa muita eläimiä, 
jotka nielevät bakteereita. 
Bakteerit saattavat myös 
levitä utareeseen ja saas -
tuttaa maidon. Bruselloosia 
ilmenee villieläimissä 
paljon, ja se voi sairastuttaa 
luonnonvaraisia sikoja, bii -
soneita, hirviä ja rusakoita. 
Luonnonvaraisten kantajien 
olemassaolo vaikeuttaa 
hävittämistoimia.Bruselloosi on 
zoonoosi, joka tarttuu 
ihmiseen erittäin 
helposti ja aiheuttaa 
maltankuumeeksi 
usein kutsutun 
sairauden. Ihmisellä 
oireena ovat katko -
nainen tai epäsään -
nöllinen kuumeilu, 
päänsärky, heikotus, 
runsas hikoilu, palelu, 
painon putoaminen ja 
yleisesti särky. Myös 
maksan ja pernan kal -
taiset elimet saattavat 
tulehtua. Tulehduk -
selle ovat alttiita 
eläinlääkärit, viljelijät 
ja teurastamotyönte -
kijät, jotka käsittelevät 
sairaita eläimiä sekä 
abortoituneita sikiöitä 
ja istukoita. Tauti voi 
levitä ihmiseen myös 
sairaista eläimistä 
peräisin olevan pastö -
roimattoman maidon 
kautta.Tavallisesti sairaus on 
lievä, ja sairastuneen 
eläimen oireet ennen 
keskenmenoa ovat vä -
häisiä. Urosten kivekset 
voivat turvota, ja joskus 
bakteeri asettuu niveliin 
tulehduttaen ne. 
Bruselloosin vaikutus on 
suuri, koska se vähentää 
lisääntymistehokkuutta 
keskenmenojen, hedel -
mättömyyden, istukan 
kohtuun jäämisen, sikiö -
kuolleisuuden ja heikko -
jen jälkeläisten vuoksi. 
Seurauksena on valtavia 
taloudellisia menetyksiä 
maidontuottajille sekä 
lampaan-, vuohen- ja 
siankasvattajille.Tautia voidaan 
epäillä kliinisten 
oireiden, kuten 
keskenmenojen, 
perusteella, 
mutta vahvistus 
saadaan serologisin 
testein, joiden 
jälkeen määrätään 
laboratoriotestejä 
bakteerin eristämis -
tä ja tunnistamista 
varten.Serologisten testien avulla 
tapahtuvaa valvontaa sekä 
maidon testaamista esimer -
kiksi ABR-tutkimuksen avulla 
voidaan käyttää seulonnassa, 
ja niillä voi olla suuri merkitys 
taudin hävittämisessä. Lisäksi 
yksittäisiä eläimiä testataan 
sekä kaupan tarpeita että 
taudin torjuntaa ajatellen.Liite I
37 Liitteet 
Mikä tauti on 
kyseessä?Miten tauti leviää?Miten tauti 
vaarantaa 
kansanterveyden?Millaisia kliinisiä 
oireita tauti 
aiheuttaa?Miten tauti 
diagnosoidaan?Miten tauti voidaan 
ehkäistä tai torjua?
SinikielitautiSinikielitauti on tarttu -
maton virustauti, joka 
sairastuttaa kotieläiminä 
pidettäviä ja luonnonva -
raisia märehtijöitä (etenkin 
lampaita, mutta myös 
nautoja, vuohia, puhvelei -
ta, antilooppeja, kauriita, 
hirviä ja kameleita). Tautia 
levittävät hyönteiset, eten -
kin Culicoides-lajin pistävät 
sääsket. Sinikielitaudin 
aiheuttavan viruksen on 
tunnistettu kuuluvan 
Reoviridae-heimoon. 
Sitä on tunnistettu 24 eri 
serotyyppiä, ja viruksen 
sairastuttavuus vaihtelee 
huomattavasti kannasta 
riippuen. Lampaiden, jotka 
ovat erittäin alttiita taudil -
le, kuolleisuus voi olla jopa 
100 prosenttia.Sinikielitautivirusta 
eläimestä toiseen levittävät 
nimenomaan vektori -
hyönteiset. Vektorit saavat 
viruksen elimistöönsä imet -
tyään sairaiden eläinten 
verta. Ilman vektorihyön -
teisiä tauti ei voi levitä 
eläimestä toiseen.Sinikielitauti ei uhkaa 
kansanterveyttä.Sairastuneilla lampailla 
ilmenee erilaisia kliinisiä 
oireita, joita ovat muun 
muassa kuume, suun 
ja nenän kudosten ve -
renvuoto ja haavaumat, 
runsas ripuli, oksenta -
minen, keuhkokuume, 
syanoosista johtuva 
”sininen” kieli (harvi -
nainen); uuhien tiineys 
saattaa keskeytyä.Sinikielitautia 
voidaan epäillä 
tyypillisten 
kliinisten oireiden 
ja tarvittavien 
vektorihyönteisten 
esiintyvyyden 
perusteella etenkin 
alueilla, joilla tauti 
on endeeminen. 
Diagnoosin vahvis -
tamiseen tarvitaan 
laboratoriotutki -
muksia.Endeemisillä alueilla kerätään 
seurantaohjelmissa aktiivi -
sesti näytteitä sentinellikar -
jan eläimistä ja seurataan 
siten viruksen esiintymistä. 
Rokotus on vaikuttavin ja 
käytännöllisin toimenpide, 
jolla taudista aiheutuvat 
menetykset pyritään mini -
moimaan ja mahdollisesti 
katkaisemaan leviämissykli 
sairastuneesta eläimestä 
vektorihyönteiseen. On hyvin 
tärkeää käyttää rokotetta, 
joka on kehitetty suojaamaan 
juuri siltä viruskannalta (tai 
niiltä viruskannoilta), joita 
tietyllä alueella esiintyy.
Nautojen 
tuberkuloosiNautojen tuberkuloosi on 
krooninen eläinsairaus, 
jonka aiheuttaja on Myco -
bacterium bovis  -bakteeri 
(M.bovis). Mycobacterium 
bovis  on läheistä sukua 
bakteerille, joka aiheuttaa 
ihmisen ja lintujen tuber -
kuloosia. Tauti voi ilmetä 
lähes kaikissa nisäkkäissä. 
Se aiheuttaa yleisen 
sairaustilan, yskimistä ja 
mahdollisesti kuoleman.Tauti on tarttuva, ja se 
leviää kontaktissa sairaisiin 
kotieläimiin ja luonnonva -
raisiin eläimiin. Tavallisesti 
tauti tarttuu siten, että 
hengitetään pisaroita, 
joita leviää sairaan eläimen 
keuhkoista sen yskiessä. 
Vasikat ja ihmiset voivat 
lisäksi sairastua juotuaan 
sairaista lehmistä peräisin 
olevaa raakamaitoa.Ihminen voi saada 
tartunnan sekä 
juomalla sairaiden 
eläinten raakamaitoa 
että hengittämällä 
infektiivisiä pisaroita. 
Joissakin maissa on 
arvioitu, että jopa 10 
prosenttia ihmisen 
tuberkuloositapauk -
sista johtuisi nautojen 
tuberkuloosista.Nautojen tuberkuloosi 
kehittyy yleensä hi -
taasti, ja oireet alkavat 
kuukausien tai vuosien 
kuluttua. Kliinisiin 
oireisiin kuuluvat muun 
muassa heikkous, 
ruokahaluttomuus, 
painon lasku, vaihteleva 
kuume, katkonainen 
hakkaava yskä, ripuli ja 
huomattavan suurentu -
neet imusolmukkeet.Nautojen 
tuberkuloosin 
tavanomainen 
havaintomenetelmä 
on tuberkuliini -
tutkimus, jossa 
nahan sisään 
ruiskutetaan pieni 
määrä antigeeniä ja 
immuunireaktio mi -
tataan. Lopullinen 
diagnoosi tehdään 
kasvattamalla 
bakteereja laborato -
riossa, mihin kuluu 
ainakin kahdeksan 
viikkoa.Nautojen tuberkuloosin 
tavanomainen torjuntatoi -
menpide on testaaminen ja 
teurastaminen. Taudin vähen -
tämisessä tai poistamisessa 
on onnistuttu hyvin hävittä -
misohjelmilla, jotka sisältävät 
post mortem -lihantarkastuk -
sen, intensiivisen valvonnan 
tilakäynteineen, karjan 
järjestelmällisen tarkastami -
sen yksittäisin testein sekä 
sairaiden ja niiden kanssa 
kontaktissa olleiden eläinten 
poistamisen ja eläinten 
liikkumisen valvonnan.
Sairaiden eläinten maidon 
pastörointi lämpötilassa, joka 
riittää tappamaan bakteerin, 
on estänyt taudin leviämistä 
ihmiseen.Liite I
38 Liitteet 
Mikä tauti on 
kyseessä?Miten tauti leviää?Miten tauti 
vaarantaa 
kansanterveyden?Millaisia kliinisiä 
oireita tauti 
aiheuttaa?Miten tauti 
diagnosoidaan?Miten tauti voidaan 
ehkäistä tai torjua?
Naudan spon -
giforminen 
enkefalopatia 
(BSE)BSE on nautojen etenevä, 
kuolemaan johtava 
hermosairaus. Taudilla 
on pitkä neljästä viiteen 
vuotta kestävä itämisaika, 
eikä siihen nykyisin ole 
hoitoa eikä rokotetta. BSE 
kuuluu tautiryhmään, 
joka tunnetaan nimellä 
tarttuva spongiforminen 
enkefalopatia (TSE). 
TSE-ryhmään kuulu -
vat myös lampaiden 
scrapie-tauti, kauriissa 
ja hirvissä esiintyvä 
hirvieläinten näivetys -
tauti (CWD) sekä ihmisen 
Creutzfeldt–Jacobin 
tauti. TSE:n tavoin BSE:lle 
on tyypillistä prioniksi 
kutsutun tulehdusta ai -
heuttavan epänormaalin 
proteiinin esiintyminen 
hermokudoksessa. Tau -
dissa aivojen huokoinen 
degeneroituminen 
aiheuttaa vakavia, kuole -
maan johtavia neurologi -
sia merkkejä ja oireita.Tieteilijät uskovat, että tau -
din leviämiseen naudoissa 
on syynä sairaista naudois -
ta tai lampaista peräisin 
olevan renderoidun ainek -
sen syöttäminen naudoille. 
Prioni kestää yritysten 
käyttämät inaktivointime -
netelmät, kuten kuumen -
nuksen, mikä merkitsee, 
että sitä ei välttämättä 
saada kokonaan tuhottua 
renderointiprosessissa.On olemassa viitteitä 
siitä, että ihmisen 
Creutzfeldt-Jakobin 
taudin varianttiin 
voisivat olla syynä 
infektoituneen hermo -
kudoksen saastutta -
mien naudanlihatuot -
teiden nauttiminen 
tai infektoituneesta 
eläinkudoksesta val -
mistetut lääkinnälliset 
laitteet.
Maitoa ja maito -
tuotteita pidetään 
turvallisina.Prionin joutumisesta 
eläimen elimistöön 
kuluu keskimäärin 4–5 
vuotta ennen kliinisten 
oireiden alkamista, jo -
ten BSE:n kliinisiä oireita 
havaitaan aikuisissa 
eläimissä. Oireet voivat 
kestää 2–6 kuukautta 
ennen kuin eläin kuolee.BSE:tä voidaan 
epäillä kliinisten 
oireiden perus -
teella. Diagnoosi 
voidaan vahvistaa 
ainoastaan tutki -
malla aivokudosta 
mikroskoopin 
avulla.Kliinisen neurologisen 
sairauden esiintymisen 
kohdennettu valvonta; BSE:tä 
koskevien havaintojen avoin 
raportointi; suojatoimet 
elävien märehtijöiden ja niistä 
saatavien tuotteiden tuonnin 
yhteydessä Maailman eläin -
tautijärjestön maaeläinsään -
nöstön mukaisesti; erikseen 
määritellyn riskiaineksen 
(aivot, selkäranka) poistami -
nen teurastuksen ja ruhojen 
käsittelyn aikana; erikseen 
määritellyn riskiaineksen 
kielto rehusta ja mahdollisesti 
saastuneen aineksen poista -
minen siten ruokaketjusta; 
kaikkien saastuneelle rehulla 
altistuneiden epäiltyjen ja 
taudille alttiiden eläinten 
inhimillinen tuhoaminen; 
ruhojen ja kaikkien eläin -
tuotteiden asianmukainen 
hävittäminen; kotieläinten 
tunnistaminen vaikuttavan 
valvonnan mahdollistamista 
ja epäiltyjen kotieläinten 
jäljittämistä varten.Liite I
39 Liitteet 
Mikä tauti on 
kyseessä?Miten tauti leviää?Miten tauti 
vaarantaa 
kansanterveyden?Millaisia kliinisiä 
oireita tauti 
aiheuttaa?Miten tauti 
diagnosoidaan?Miten tauti voidaan 
ehkäistä tai torjua?
Klassinen 
sikaruttoKlassinen sikarutto 
(englanniksi myös hog 
cholera) on sekä kesyn 
että luonnonvaraisen sian 
tarttuva virustauti. Sen 
aiheuttaja on virus, joka 
kuuluu Flaviviridae-hei -
mon Pestivirus-sukuun. 
Virus on läheistä sukua 
naudan virusripulin ja 
lampaiden border 
disease -taudin aiheut -
tajaviruksille. Klassista 
sikaruttoa aiheuttavaa 
virusta on vain yhtä 
serotyyppiä (CSFV).Tavallisin tartuntatapa on 
terveen sian ja klassista 
sikaruttoa kantavien 
sikojen välinen suora kon -
takti. Virus tarttuu syljen, 
sieraineritteiden, virtsan ja 
ulosteiden kautta. Kontakti 
saastuneisiin ajoneuvoihin, 
karsinoihin, rehuun tai 
vaatteisiin voi levittää 
tautia. Taudin kroonisilla 
kantajilla (pysyvä tartunta) 
ei välttämättä näy kliinisiä 
oireita, mutta virus saattaa 
levitä niiden ulosteiden 
mukana. Sairastuneiden 
emakkojen jälkeläiset 
voivat saada tartunnan 
kohdussa ja levittää virusta 
kuukausien ajan. On saatu 
näyttöä siitä, että joissakin 
Euroopan osissa villisikapo -
pulaatio vaikuttaa taudin 
epidemiologiaan.Virus ei tartu ihmi -
seen. Sika on ainoa 
tiedossa oleva laji, 
joka on altis taudille.Taudin akuutissa muo -
dossa sairaat eläimet 
kaikissa ikäryhmissä 
ovat kuumeisia ja 
painautuvat toisiaan 
vasten, niillä ei ole 
ruokahalua, ne ovat 
apaattisia ja heikkoja 
ja kärsivät sidekalvon 
tulehduksesta, umme -
tuksesta ja sen jälkeen 
ripulista ja niiden kävely 
on epävarmaa. Usean 
päivän kuluttua kliinis -
ten oireiden alkamisesta 
korvissa, vatsassa ja 
reisien sisäosassa saat -
taa näkyä purppuraisia 
värimuutoksia. Tautia 
akuutisti sairastavat 
eläimet kuolevat 1–2 
viikon kuluessa. Vaka -
vissa tapauksissa tauti 
muistuttaa suuresti 
afrikkalaista sikaruttoa.Kliiniset oireet eivät 
ole ominaisia pel -
kästään klassiselle 
sikarutolle ja voivat 
vaihdella huomat -
tavasti, joten vas -
ta-aineet tai virus 
voidaan havaita vain 
laboratoriokokein.Hoitotoimiin ei ryhdytä. Alu -
eilla, joilla tauti on endeemi -
nen, leviämistä voidaan estää 
rokotuksilla. Kun tauti on 
saatu hallintaan, rokotukset 
lopetetaan ja valvontaa 
jatketaan.
Taudista vapailla alueilla 
sovelletaan sairastuneiden 
eläinten hävittämiseen perus -
tuvaa toimintatapaa, johon 
kuuluvat taudin varhainen 
havaitseminen, eläinten 
siirtämisen valvonta, ruhojen 
asianmukainen hävittäminen 
sekä puhdistus ja desinfiointi. 
Tämä toimintatavan ansiosta 
klassinen sikarutto on saatu 
hävitettyä Pohjois-Ameri -
kasta ja suuresta osasta 
Länsi-Eurooppaa.Liite I
40 Liitteet 
Mikä tauti on 
kyseessä?Miten tauti leviää?Miten tauti 
vaarantaa 
kansanterveyden?Millaisia kliinisiä 
oireita tauti 
aiheuttaa?Miten tauti 
diagnosoidaan?Miten tauti voidaan 
ehkäistä tai torjua?
RaivotautiRaivotauti johtuu 
viruksesta, joka vaikuttaa 
lämminveristen eläinten 
sekä ihmisen keskus -
hermostoon. Taudin 
itämisaika on pitkä (kuusi 
kuukautta) ja oireet 
saattavat ilmetä vasta 
useiden viikkojen kulut -
tua tartunnasta. Oireiden 
ilmettyä raivotauti johtaa 
kuitenkin aina eläimen 
kuolemaan.Raivotauti tarttuu sairaan 
eläimen syljestä. Tartunta 
tapahtuu ensisijaisesti 
puremien kautta tai virusta 
sisältävän syljen päätyessä 
avoimeen haavaan tai 
vaurioituneeseen kohtaan 
tai limakalvolle, kuten 
suuhun, nenäonteloon 
tai silmiin. Viruksen on 
dokumentoitu tarttuneen 
hengityksen kautta 
esimerkiksi lepakoiden 
luolan kaltaisessa tiheän 
populaation ympäristössä. 
Virus pysyy yleensä jonkin 
aikaa kohdassa, josta se 
on tullut elimistöön, ja 
jatkaa sen jälkeen hermoja 
pitkin aivoihin. Aivoissa 
virus lisääntyy nopeasti ja 
johtaa kliinisiin oireisiin. 
Tämän jälkeen virus siirtyy 
aivoista hermoja pitkin 
sylkirauhasiin. Sairaan 
eläimen kliinisten oireiden 
ilmenemiseen kuluva aika 
voi vaihdella viruskannasta 
ja viruksen sisääntulo -
kohdasta riippuen. Onkin 
tärkeää tietää, että tauti 
voi tarttua sairaan eläimen 
syljestä muihin eläimiin ja 
ihmiseen ennen kuin sai -
raassa eläimessä ilmenee 
kliinisiä oireita.Raivotaudin katsotaan 
olevan yksi maailman 
merkittävimmistä 
zoonooseista (taudeis -
ta, jotka sairastut -
tavat pääasiassa 
eläimiä, mutta voivat 
aiheuttaa sairauden 
myös ihmisessä). 
Kotieläimen tai luon -
nonvaraisen eläimen 
puremaan johtaneet 
kontaktit on aina 
tutkittava. Raivotau -
tiset luonnonvaraiset 
eläimet menettävät 
luontaisen pelkonsa 
ihmistä kohtaan, 
mikä lisää kontaktin 
riskiä. Eläimen kliiniset 
oireet, kuten liiallinen 
syljeneritys, hengitys -
teiden tukkeutuminen 
tai tukehtuminen, voi -
vat johtaa siihen, että 
ihminen tietämättään 
asettaa itsensä tartun -
tavaaraan etsiessään 
vierasta esinettä 
koiran tai kotieläimen 
suusta tai yrittäessään 
antaa lääkettä paljain 
käsin. On tärkeää 
aina pestä purema tai 
altistunut alue vedellä 
ja saippualla ja ilmoit -
taa tapahtuneesta 
lääkärille tai sairaalan 
ensiapuun.Raivotaudin kliiniset 
oireet vaihtelevat 
eläimissä sen mukaan, 
kuinka virus vaikuttaa 
aivoihin. Tyypillisiä 
oireita ovat käytöksen 
äkilliset muutokset ja 
etenevä paralyysi, joka 
johtaa kuolemaan. Jois -
sakin tapauksissa eläin 
voi kuitenkin kuolla 
nopeasti ilman merkit -
täviä kliinisiä oireita. 
Ihmisellä ensimmäisiä 
oireita saattavat olla 
kuume tai päänsärky. 
Taudin edetessä oireisiin 
voivat kuulua sekavuus, 
alakulo, uneliaisuus, 
levottomuus tai 
kasvojen, kurkun ja 
niskan halvaantuminen. 
Kuolema yleensä seuraa 
etenevästä paralyysistä.Tautia voidaan 
epäillä kliinisten 
oireiden perusteella, 
joskin laboratorio -
testit ovat tarpeen 
diagnoosin vahvis -
tamiseksi. Kuolleista 
eläimistä otetut 
näytteet on lähetet -
tävä toimivaltaiseen 
laboratorioon 
diagnoosia varten.Maissa, joissa tautia esiintyy 
endeemisesti, toteutetaan 
toimenpiteitä taudille alttii -
den populaatioiden (villieläi -
met, kodittomat eläimet ja 
kotieläimet) sairastumisriskin 
vähentämiseksi. Samalla pyri -
tään luomaan puskuri taudin 
kantajina olevien eläinten ja 
ihmisten välille. Kotieläimille 
järjestetään rokotusohjelmia 
ja villieläimille raivotaudin 
torjuntaohjelmia, joihin 
sisältyy myös rokottaminen 
(pyynti/rokotus/vapautus 
tai suun kautta annettavien 
rokotteiden levitys).Liite I
41 Liitteet 
Mikä tauti on 
kyseessä?Miten tauti leviää?Miten tauti 
vaarantaa 
kansanterveyden?Millaisia kliinisiä 
oireita tauti 
aiheuttaa?Miten tauti 
diagnosoidaan?Miten tauti voidaan 
ehkäistä tai torjua?
SalmonelloosiSalmonella-bakteeri 
voi aiheuttaa ihmiselle 
salmonelloosin.
Salmonellaa löytyy usein 
terveiden lintujen ja 
nisäkkäiden suolistosta. 
Elintarvikkeista useimmin 
sitä havaitaan munissa 
ja kypsentämättömässä 
sian-, kalkkunan- ja 
kananlihassa.Tauti voi tarttua ihmiseen 
saastuneista elintarvik -
keista. Kypsentämättömän 
lihan ja muiden kypsen -
tämättömien ainesosien 
turvallinen käsittely 
keittämällä ne läpikotaisin 
ja huolehtimalla hyvästä 
keittiöhygieniasta voi 
ehkäistä tai vähentää 
saastuneista elintarvikkeis -
ta aiheutuvaa riskiä.Salmonelloosi 
on zoonoosi eli 
tartuntatauti, joka voi 
suoraan tai epäsuo -
rasti tarttua eläimistä 
ihmisiin ja päinvas -
toin. Verenkiertoon 
joutuessaan se voi olla 
hengenvaarallinen.Ihmisen salmonelloosin 
oireita ovat tavallisesti 
kuume, ripuli ja vatsan 
kouristukset.
Kanojen salmonellaoi -
reisiin kuuluvat sulkien 
pörröttyminen, jano, 
haluttomuus liikkua ja 
keltainen ripuli.Kanoissa tautia 
voidaan epäillä 
kliinisten oireiden 
perusteella, 
joskin labora -
toriotestit ovat 
tarpeen diagnoosin 
vahvistamiseksi.Kaikkien EU:n toimijoiden 
koordinoitu lähestymistapa 
zoonooseihin on auttanut 
vähentämään ihmisen sal -
monelloositapauksia EU:ssa 
lähes puolella viiden vuoden 
kuluessa (2004–2009). 
EU käynnisti vuonna 2003 
zoonoosien laajennetun 
torjuntaohjelman, jossa sal -
monella asetettiin etusijalle. 
Kaikissa EU:n jäsenvaltioissa 
toteutettiin siipikarjan 
salmonellan tehostettuja 
torjuntaohjelmia. Siipikarja -
parvien (esimerkiksi munivat 
kanat, broilerit ja kalkkunat) 
ja sikojen salmonellatapaus -
ten vähentämiselle asetettiin 
tavoitteet. Sairastuneista 
parvista peräisin olevien tuot -
teiden kaupalle määrättiin 
lisäksi rajoituksia.
Lähde:  OIE ja EFSA.Liite I
42 Liitteet 
Keskeiset vastuualueet
01 
Komissio (terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto) koordinoi, arvioi ja hyväksyy jäsenvaltioiden oh -
jelmaluonnokset ja antaa jäsenvaltioille suoraan hallinnoimaansa rahoitustukea. Eläinlääkinnällisistä toimen -
piteistä vastaa linja G  – Eläinlääkintäasiat ja kansainväliset asiat.
02 
Vuodesta 2000 alkaen toiminut työryhmä antaa jäsenvaltioille tautien hävittämistä koskevaa asiantuntija -
neuvontaa. Työryhmä koostuu jäsenvaltioiden ja komission edustajista, ja kutakin keskeistä eläintautia 
varten on oma alaryhmänsä. Työryhmä alaryhmineen tarjoaa jäsenvaltioiden asiantuntijoille ja komissiolle 
mahdollisuuden jakaa parhaita käytäntöjä. Työryhmä antaa alaryhmien kokousten perusteella tarkkoja suosi -
tuksia jäsenvaltioiden ohjelmien parantamista varten. Työryhmä kokoontuu vuosittain täysistuntoon.
03 
Terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto hallinnoi eläintautien ilmoitusjärjestelmää (ADNS) ja koor -
dinoi hätätilanteen edellyttämiä toimenpiteitä tarttuvan eläintautiepidemian puhjetessa. Terveyden ja elin -
tarviketurvallisuuden pääosasto hallinnoi myös yhdennettyä eläinlääkinnällistä TRACES-tietojärjestelmää, 
jonka avulla huolehditaan eläinten ja eläintuotteiden tuontia, vientiä ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan 
liittyviä tietoja koskevista ilmoituksista, sertifioinneista ja valvonnasta.
04 
ADNS on sähköinen ilmoitusjärjestelmä, joka on suunniteltu merkittävien tarttuvien eläintautien tilanteen 
kehittymisen rekisteröintiin ja dokumentointiin. Sillä pyritään varmistamaan, että hälytysviestit ja yksi -
tyiskohtaiset tiedot eläintautien puhkeamisesta jäsenvaltioissa ja muissa järjestelmään liittyneissä maissa 
lähetetään välittömästi. Tiedot järjestelmään syötetään asianomaisessa maassa. Komissio vertailee tietoja 
ja välittää tiedot primaari- ja sekundaaritaudin puhkeamisesta jäsenvaltioiden eläinlääkintäviranomaisille 
päivittäin. Näin jäsenvaltioiden eläinlääkintäviranomaiset voivat arvioida riskit ja ryhtyä tarvittaviin toimiin.
05 
Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto kuuluu terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosaston linjaan F. Sen 
päätehtävänä on tarkistaa, että elintarvikkeiden, eläinlääkkeiden ja kasvinsuojeluaineiden turvallisuudesta ja 
laadusta annettua yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan. Se tekee tarkastuksia 28 jäsenvaltiossa ja kolmansis -
sa maissa, jotka vievät tai haluavat viedä tavaraa EU:hun. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto koostuu eläin -
lääkintäalan ammattilaisista, ja sen tarkastustehtävät perustuvat riskianalyysin avulla laadittuun vuotuiseen 
työohjelmaan. Sen työhön kuuluu järjestelmien arvioiminen ja yksittäisten tapahtumien tarkastus. Jokaisesta 
tarkastuksesta laaditaan kertomus, jossa esitetään johtopäätöksiä ja suosituksia. Tarkastettavia pyydetään 
esittämään toimintasuunnitelma, jonka mukaan ne voivat korjata kaikki havaitut puutteet. Suunnitelman täy -
täntöönpanoa arvioidaan ja seurataan. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto julkaisee tarkastuskertomuksensa 
ja vuotuisen yhteenvetokertomuksen terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosaston verkkosivustolla.Liite II
43 Liitteet 
06 
Jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset huolehtivat ohjelmien tosiasiallisesta hallinnosta ja toteutuksesta. 
Liittovaltiossa tai hallintomuodoltaan hajautetuissa valtioissa toteutus voidaan jakaa paikallistasolle (esi -
merkiksi Isossa-Britanniassa vastuu on kreivikunnilla ja Saksassa osavaltioilla). Jokainen jäsenvaltio esittää 
komissiolle yhden yhteisen tukihakemuksen ja loppukertomuksen.
07 
Jäsenvaltioiden vastuulla on niiden ohjelmien hallinnointi, ja komissio saa virallisen tiedon toteutetuista 
toimista vuotuisen kertomuksen ja kuluilmoituksen avulla.
08 
Pysyvä kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehukomitea (PFF) koostuu EU-maiden hallitusten edustajista. Komitean 
toimeksianto kattaa eläinterveyttä koskevat yleiset riskit ja koko elintarvikeketjun maatilalta ruokapöytään. 
Komitean puheenjohtajana toimii Euroopan komission edustaja. Komissio voi kuulla asianomaista komiteaa 
aikoessaan hyväksyä toimenpiteitä. Komitea voi silloin esittää lausunnon komission työstä.
09 
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) on vastuussa elintarviketurvallisuuteen kohdistuvien 
riskien arvioimisesta ja niiden ilmoittamisesta komissiolle. Se ei vastaa riskienhallinnasta. Elintarviketurvalli -
suusviranomainen työskentelee tiiviissä yhteistyössä kansallisten viranomaisten kanssa ja antaa tieteellistä 
neuvontaa elintarviketurvallisuuteen liittyvissä kysymyksissä. Viranomaisen tieteellinen neuvonta muodos -
taa tärkeän riskejä koskevan tietolähteen ja on olennainen osatekijä, kun komissio suunnittelee riskienhallin -
taan soveltamaansa lähestymistapaa. Eläintautien osalta viranomainen osallistuu lähinnä tautien hävittämis -
tä koskeviin tieteellisiin tutkimuksiin. Lisäksi sitä saatetaan kuulla hätätilanteen edellyttämistä toimenpiteistä 
vakavan epidemian aikana.
10 
Ihmisen ja eläinten terveyteen liittyviä kysymyksiä arvioivat muutkin organisaatiot, kuten Euroopan tar -
tuntatautivirasto (ECDC), Maailman eläintautijärjestö (OIE) sekä Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja 
maatalousjärjestön (FAO) ja Maailman terveysjärjestön (WHO) perustama Codex Alimentarius -komissio (CAC)Liite II
44 Komission  
vastaus
Tiivistelmä
VII
Komissio huomauttaa, että eläinlääkintäalan ohjelmien yleisestä kustannushyödystä on paljon näyttöä. Niillä 
esimerkiksi vältetään ihmisten saamia tartuntoja ja joissakin tapauksissa säästetään ihmishenkiä. Ohjelmien eri -
tyisluonteen vuoksi edes kansainvälisellä tasolla ei ole saatavilla malleja, joilla voitaisiin analysoida ohjelmien 
kustannusvaikuttavuutta.
Komissio on samaa mieltä siitä, että jäsenvaltion maksamat liian suuret korvaukset voivat vähentää halukkuutta 
toteuttaa vaikuttavia bioturvallisuustoimenpiteitä. Komissio ei kuitenkaan katso olevan näyttöä siitä, että tällaisia 
tapauksia olisi paljon.
Komission määräämän tuen vähentämisen osalta komissio haluaa selventää, että jäsenvaltioilla on kansallisten 
sääntöjensä puitteissa yksinomainen toimivalta päättää komission soveltamien taloudellisten seuraamusten 
kohdentamisesta.
VIII
Komissio kehittää jatkossakin käytössä olevia tietoteknisiä välineitä, jotta se voi paremmin tukea jäsenvaltioiden 
ohjelmia.
IX
Komissio soveltaa kuhunkin tautiin mukautettua erityistä lähestymistapaa. Luonnonvaraiset eläimet otetaan lähes -
tymistavassa huomioon silloin, kun se on epidemian näkökulmasta perusteltua (esimerkiksi lintuinfluenssa, klassi -
nen sikarutto, afrikkalainen sikarutto ja rabies (raivotauti)). Komissio on samaa mieltä siitä, että naudan tuberkuloo -
sin osalta tarvitaan enemmän luonnonvaraisiin eläimiin kohdennettuja toimenpiteitä ottaen ympäristö huomioon 
(esimerkiksi mäyräkanta on ongelma Yhdistyneessä kuningaskunnassa, mutta ei Manner-Euroopassa); toiset lajit, 
kuten hirvieläimet, voivat puolestaan olla merkityksellisiä muissa jäsenvaltioissa.
X a)
Komissio hyväksyy tämän suosituksen.
X b)
Komissio hyväksyy tämän suosituksen.
X c)
Komissio aikoo varmistaa, että jäsenvaltiot sisällyttävät luonnonvaraisiin eläimiin liittyvät näkökohdat tarvittaessa 
järjestelmällisesti eläinlääkintäalan ohjelmiinsa.
X d)
Komissio hyväksyy tämän suosituksen.
Komission vastaus 45
Johdanto
05
EU:n eläinlääkintäalan ohjelmia on pidetty vuodesta 2007 mahdollisena toimintapoliittisena välineenä, jota käyte -
tään osana eläinten terveyttä koskevaa kattavaa EU:n strategiaa.
09
Joidenkin eläintautien hävittäminen voi olla pitkällinen prosessi taudin erityispiirteiden vuoksi. Nautojen tuber -
kuloosi ja bruselloosi on kuitenkin hävitetty useimmissa jäsenvaltioissa. Niissä jäsenvaltioissa, joissa tautia vielä 
esiintyy, on jo useita taudista virallisesti vapaita alueita. Joidenkin eläintautien hävittämisen vaikeus edellyttää, että 
EU:n talousarviosta myönnetään toistuvasti varoja eläinlääkintäalan ohjelmille.
Tarkastukseen perustuvat huomautukset
27
EU:n eläinlääkintäalan ohjelmia on pidetty vuodesta 2007 mahdollisena toimintapoliittisena välineenä, jota käyte -
tään osana eläinten terveyttä koskevaa kattavaa EU:n strategiaa.
41
Komissio korostaa, että toimenpiteiden kustannusvaikuttavuutta analysoivia malleja ei ole vielä kehitetty edes 
kansainvälisellä tasolla. Komissio kuitenkin muistuttaa, että eläinlääkintäalan ohjelmien yleisestä kustannushyö -
dystä on paljon näyttöä. Niillä esimerkiksi vältetään ihmisten saamia tartuntoja ja joissakin tapauksissa säästetään 
ihmishenkiä.
Laatikko 4 – Toimia ei valvottu riittävästi tai kulut olivat suuret
1. Puolan viranomaisten komission pyynnöstä vuonna 2015 järjestämällä ensimmäisellä yhteisellä kansallisella tar -
jouskilpailulla oli toivottu vaikutus: rokotteiden keskimääräiset hinnat putosivat puoleen.
2. Romaniaa koskeva kysymys on esimerkki tapauksesta, jossa komissio havaitsi sääntöjen noudattamatta jättämisen 
ja reagoi välittömästi kieltäytymällä korvaamasta ohjelman kustannuksia. Komissio pyysi Romaniaa toteuttamaan 
useita korjaavia toimia. Sen varmistamiseksi, että Romanian viranomaiset ovat toteuttaneet tarvittavat toimenpi -
teet, terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosaston (SANTE) alainen elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto suoritti 
rabieksen torjuntaohjelman tarkastuksen Romaniassa vuonna 2014. Romania on sittemmin toteuttanut komission 
pyytämiä korjaavia toimia.
44
Komissio on yhtä mieltä siitä, että ”jäsenvaltioita ei vaadita käyttämään korvausten perustana yhteisön ruhojen 
luokitusasteikkoja”. Tämä johtuu siitä, että luokitusasteikoissa viitataan ainoastaan lihaeläimiin, jotka ovat valmiita 
kaupalliseen teurastukseen. Eläinlääkintäalan ohjelmien aikana teurastetut eläimet ovat varsin usein jalostuseläimiä 
tai liian nuoria kaupalliseen teurastukseen. Tämän vuoksi luokitusasteikkoa ei usein voida soveltaa.
Komissio korostaa, että maanviljelijöille voidaan määrätä monenlaisia seuraamuksia, jos he eivät toteuta asian -
mukaisia bioturvallisuustoimenpiteitä. Epidemian puhjetessa maanviljelijän on vastattava kustannuksista, joita ei 
korvata. Niitä ovat muun muassa taloudelliset haitat, jotka aiheutuvat eläinten siirtorajoituksista, eläintuotannon 
ja kaupallisen maineen menetyksestä sekä varastojen täydentämisen samoin kuin puhdistamisen ja desinfioin -
nin aiheuttamista lisäkustannuksista. Nämä kustannukset voivat olla suuremmat kuin mahdolliset liian suuret 
korvaukset.
Komission vastaus 46
45
Komissio huomauttaa, että markkinahintoja ja korvausten arvoa on vaikea verrata (ks. komission vastaus 44 koh -
taan). Italiassa tauteihin sovellettavia korvausmääriä säännellään yksityiskohtaisesti lainsäädännössä1.
Lisäksi tilintarkastustuomioistuimen mainitsemissa maatalousmarkkinoiden tilastotiedoissa ei viitata terveiden 
eläinten markkinahintoihin vaan lampaanlihan markkinahintoihin.
Komission suorittamat Italian eläinlääkintäalan ohjelmia koskevat tilintarkastukset osoittivat, että korvausmäärät 
olivat tukikelpoisten arvojen mukaisia.
46
Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto tarkasti Yhdistyneen kuningaskunnan tuberkuloosin hävittämisohjelman2 ja 
totesi, että Walesissa asiaa koskevaan säädökseen (Tuberculosis (Wales) Order) sisältyy myös toimenpiteitä, joilla 
korvaus yhdistetään parhaaseen maatalouskäytäntöön, mukaan lukien asianmukaiset bioturvallisuustoimenpiteet.
47
Komissio katsoo, että se on soveltanut asianmukaisia korjaavia toimenpiteitä, joissa otetaan huomioon kansallisessa 
ohjelmassa havaitut puutteet. Jäsenvaltiolla on yksinomainen toimivalta kohdentaa komission soveltamat taloudel -
liset seuraamukset kansallisten sääntöjensä mukaisesti.
51
Komissio on samaa mieltä asiasta ja aikoo tarkastella yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, mitkä lisäindikaattorit voisivat 
olla hyödyllisiä arvioitaessa ohjelmien teknistä täytäntöönpanoa. Kustannusvaikuttavuuden osalta komissio aikoo 
tarkastella yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, onko mahdollista määrittää eläinlääkintäalan ohjelmien kustannusvai -
kuttavuutta mittaavia käyttökelpoisia indikaattoreita.
55
Komissio viittaa Italiassa suorittamiinsa eläinlääkintäalan ohjelmia koskeviin tilintarkastuksiin. Niissä todettiin, että 
Italian maksama korvaus oli tukikelpoinen ja että korvausten tasoa koskeva komission suositus otettiin huomioon 
(ks. myös komission vastaukset 44 ja 45 kohtaan). Ei ole näyttöä siitä, että korvausten ja taudin hävittämisen viiväs -
tymisen välillä olisi yhteys Italiassa.
57
Komissiolla on valvonta-, seuranta- ja tarkastusstrategia, joka on mukautettu kunkin taudin ominaispiirteiden 
mukaisesti. Luonnonvaraiset eläimet otetaan strategiassa huomioon silloin kun se on epidemian näkökulmasta 
perusteltua (esimerkiksi lintuinfluenssa, klassinen sikarutto, afrikkalainen sikarutto ja rabies (raivotauti)). Komissio 
on samaa mieltä siitä, että naudan tuberkuloosin osalta tarvitaan enemmän luonnonvaraisiin eläimiin kohdennet -
tuja toimenpiteitä ottaen ympäristö huomioon (esimerkiksi mäyräkanta on ongelma Yhdistyneessä kuningaskun -
nassa, mutta ei Manner-Euroopassa); toiset lajit, kuten hirvieläimet, voivat puolestaan olla merkityksellisiä muissa 
jäsenvaltioissa.
1 Viite: ”art. 6 della legge 28 maggio 1981, n. 296 e” (viimeisin muutosasetus annettu 11. elokuuta 2015).
2 Terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosaston elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastuskertomus (”United Kingdom 2011–6057”); http://
ec.europa.eu/food/fvo/audit_reports/index.cfm
Komission vastaus 47
Komission yhteinen vastaus 59 ja 60 kohtaan
Komissio korostaa, että rokote-/antigeenipankkeja on jo otettu käyttöön kahden taudin eli suu- ja sorkkataudin ja 
klassisen sikaruton torjumiseksi. Tämä toteutettiin tekemällä tarvittaessa riskianalyysi Euroopassa todennäköisim -
min esiintyvistä viruskannoista.
Päätelmät ja suositukset
66
Edes kansainvälisellä tasolla ei ole saatavilla malleja, joilla voitaisiin analysoida ohjelmien kustannusvaikuttavuutta. 
Komissio kuitenkin huomauttaa, että eläinlääkintäalan ohjelmien yleisestä kustannushyödystä on paljon näyttöä. 
Niillä esimerkiksi vältetään ihmisten saamia tartuntoja ja joissakin tapauksissa säästetään ihmishenkiä.
67
Komissio on samaa mieltä siitä, että jäsenvaltion maksamat liialliset korvaukset voivat vähentää halukkuutta 
toteuttaa vaikuttavia bioturvallisuustoimenpiteitä. Komissio ei kuitenkaan katso olevan näyttöä siitä, että tällaisia 
tapauksia olisi paljon. Komissio katsoo, että se on soveltanut asianmukaisia korjaavia toimenpiteitä, joissa otetaan 
huomioon kansallisessa ohjelmassa havaitut puutteet. Jäsenvaltiolla on yksinomainen toimivalta kohdentaa komis -
sion soveltamat taloudelliset seuraamukset kansallisten sääntöjensä mukaisesti.
69
Komissio korostaa, että tiedot olivat saatavilla ennen kuin komission arviointiprosessi päättyi, koska asianomaiset 
kolme jäsenvaltiota toimittivat puuttuvat tiedot komission pyynnöstä. Koska asia koski vain kolmea jäsenvaltiota 
24:stä, komissio pitää tätä yksittäistapauksena.
70
Joidenkin eläintautien hävittäminen voi olla pitkällinen prosessi taudin erityispiirteiden vuoksi. Tämä on tyypillistä 
tuberkuloosille ja bruselloosille.
71
Komissiolla on valvonta-, seuranta- ja tarkastusstrategia, joka on mukautettu kunkin taudin ominaispiirteiden 
mukaisesti. Luonnonvaraiset eläimet otetaan strategiassa huomioon silloin kun se on epidemian näkökulmasta 
perusteltua (esimerkiksi lintuinfluenssa, klassinen sikarutto, afrikkalainen sikarutto ja rabies (raivotauti)). Komissio 
on samaa mieltä siitä, että naudan tuberkuloosin osalta tarvitaan enemmän luonnonvaraisiin eläimiin kohdennet -
tuja toimenpiteitä ottaen ympäristö huomioon (esimerkiksi mäyräkanta on ongelma Yhdistyneessä kuningaskun -
nassa, mutta ei Manner-Euroopassa); toiset lajit, kuten hirvieläimet, voivat puolestaan olla merkityksellisiä muissa 
jäsenvaltioissa.
72
Komissio korostaa, että rokote-/antigeenipankkeja on jo otettu käyttöön kahden taudin eli suu- ja sorkkataudin ja 
klassisen sikaruton torjumiseksi. tämä toteutettiin tekemällä tarvittaessa riskianalyysi Euroopassa todennäköisim -
min esiintyvistä viruskannoista.
Komission vastaus 48
Suositukset
a) Komissio hyväksyy tämän suosituksen.
b) Komissio hyväksyy tämän suosituksen.
c) Komissio aikoo varmistaa, että jäsenvaltiot sisällyttävät luonnonvaraisiin eläimiin liittyvät näkökohdat tarvittaessa 
järjestelmällisesti eläinlääkintäalan ohjelmiinsa.
d) Komissio hyväksyy tämän suosituksen.
MISTÄ EU:N JULKAISUJA SAA?
Maksuttomat julkaisut:
  yksi kappale:  
EU Bookshopista (http://bookshop.europa.eu)
  enemmän kuin yksi kappale tai julisteet/kartat:  
Euroopan unionin edustustoista (http://ec.europa.eu/represent_/f_i.htm),
muissa kuin EU-maissa sijaitsevista lähetystöistä (http://eeas.europa.eu/delegations/index_/f_i.htm),  
ottamalla yhteyttä Europe Direct -palveluun (http://europa.eu/europedirect/index_/f_i.htm)  
tai soittamalla 00 800 6 7 8 9 10 11 (maksuton numero koko EU:n alueella) (*).
(*)  Saat pyytämäsi tiedot maksutta. Myös useimmat puhelut ovat maksuttomia, joskin jotkin operaattorit, puhelinkioskit  
tai hotellit voivat periä puheluista maksun.
Maksulliset julkaisut:
 EU Bookshopista (http://bookshop.europa.eu)
Eläintaudit voivat levitä nopeasti ja aiheuttaa merkittäviä 
kuluja, ja ne ovat riski niin eläinten kuin ihmistenkin 
terveydelle. EU harjoittaa aktiivista eläinten 
terveyspolitiikka ja rahoittaa ohjelmia, joilla jäsenvaltiot 
pyrkivät hävittämään, torjumaan ja seuraamaan tiettyjä 
eläintauteja. Tilintarkastustuomioistuin tarkasti nämä 
ohjelmat ja totesi, että komission lähestymistapa ja 
jäsenvaltioiden ohjelmat ovat yleensä toimivia. Tautien 
torjunnassa on monesti onnistuttu, mutta niiden 
hävittäminen on monimutkaista ja voi viedä useita vuosia. 
Parantamisen varaa on siis edelleen. 
Tilintarkastustuomioistuin esittää komissiolle suosituksia 
epidemiologisten tietojen vaihdosta jäsenvaltioiden 
kesken, eläinlääkinnällisessä tarkastustoiminnassa 
käytettävistä indikaattoreista ja 
kustannusvaikuttavuudesta, luonnonvaraisten eläinten 
käsittelystä sekä rokotteiden saatavuudesta.
EUROOPAN 
TILINTARKASTUS
TUOMIOISTUIN