Direktiivillä muutetaan alv-direktiiviä. Sen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 113 artikla. Kyseisen artiklan mukaan neuvosto antaa yksimielisesti erityisessä lainsäätämisjärjestyksessä sekä Euroopan parlamenttia ja talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan säännökset jäsenvaltioiden sääntöjen yhdenmukaistamisesta välillisen verotuksen alalla.

Koska ehdotuksella muutetaan nykyinen väliaikainen säännös (alv-direktiivin 97 artikla) pysyväksi, se on yhdenmukainen nykyisen lainsäädännön kanssa.

Koska kaikki jäsenvaltiot soveltavat tällä hetkellä vähintään 17 prosentin yleistä alv-kantaa, alv-kannan nykyinen 15 prosentin vähimmäistaso on aiheellista säilyttää. Siitä tulee pysyvä vähimmäistaso, joka varmistaa sisämarkkinoiden asianmukaisen toiminnan ja antaa samalla jäsenvaltioille liikkumavaraa yleisen alv-kannan vahvistamisessa.

Komissio antoi 4. lokakuuta 2017 ensimmäisen ehdotuksen jäsenvaltioiden välisen kaupan verotusta koskevan lopullisen järjestelmän käyttöönotosta. Siinä luonnostellaan peräkkäiset toimet ja vaiheet tämän järjestelmän käyttöönottamiseksi alv-toimintasuunnitelmaan pohjautuen. Komissio ilmoitti myös ehdottavansa alv-kantojen uudistamista tavalla, joka on johdonmukainen määräpaikkaperiaatteeseen perustuvien lopullisten järjestelyjen kanssa, joilla siirtymäjärjestelyt vähitellen korvataan.

Vuonna 2016 komissio ehdotti alv-toimintasuunnitelmassaan vankan yhtenäisen eurooppalaisen alv-alueen perustamista. Tämä tapahtuisi korvaamalla jäsenvaltioiden välisen kaupan verotusta koskevat nykyiset siirtymäjärjestelyt lopullisilla järjestelyillä, jotka perustuvat periaatteeseen, jonka mukaan verotus tapahtuu määräjäsenvaltiossa. Määrämaasta on vuodesta 2010 alkaen tullut vähitellen myös palvelujen verotuspaikka. Kyseinen päätös tehtiin vuonna 2008, jolloin neuvosto hyväksyi ehdotuksen, jolla estetään kilpailun vääristyminen eri alv-kantoja soveltavien jäsenvaltioiden välillä.

Yleisen alv-kannan 15 prosentin vähimmäistason soveltamista on jatkettu sittemmin kuusi kertaa. Tällä hetkellä yhteisestä arvonlisäjärjestelmästä 28. marraskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/112/EY, (alv-direktiivi) 97 artiklassa säädetään, että yleisen verokannan on oltava vähintään 15 prosenttia 1.1.2016–31.12.2017.

Siirtymäkauden järjestelmässä edellytetään, että alv-kantoja koskevat säännöt eivät saa vääristää ostosten tekemistä eivätkä kaupan harjoittamista yli rajojen sen jälkeen, kun verotukselliset rajat on poistettu. Neuvosto hyväksyi lokakuussa 1992 säännöt, joilla rajoitetaan jäsenvaltioiden harkintavaltaa alv-kantojen määrittämisessä. Näiden sääntöjen mukaan jäsenvaltioiden oli sovellettava yleistä alv-kantaa, jonka vähimmäistasoksi vahvistettiin 15 prosenttia 31. joulukuuta 1996 saakka.

Arvonlisävero (alv) on Euroopassa pisimpään käytössä ollut kulutusvero. Vuonna 1967 sitouduttiin laatimaan lopullinen alv-järjestelmä, joka toimisi Euroopan yhteisössä samalla tavoin kuin yksittäisessä maassa, mutta mistään erityisistä alv-kantoja koskevista erityissäännöksistä ei sovittu lukuun ottamatta yleisen alv-kannan soveltamista koskevaa säännöstä. Yleiselle alv-kannalle ei kuitenkaan vahvistettu vähimmäis- tai enimmäistasoa.

Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, sillä sen avulla säilytetään nykyinen tilanne, jossa jäsenvaltioiden soveltama yleinen alv-kanta on vähintään 15 prosenttia.

Sen vuoksi ehdotuksen tavoitteet voidaan saavuttaa ja unionin kansalaisten yhdenvertainen kohtelu varmistaa ainoastaan Euroopan unionin tasolla toteutettavilla toimilla. Ehdotus on siten toissijaisuusperiaatteen mukainen.

Unioni on jo antanut alv-direktiivissä yhdenmukaistettuja säännöksiä alv-kantojen soveltamisesta. Näitä säännöksiä voidaan muuttaa tai niiden voimassaoloa jatkaa ainoastaan unionin säädöksellä, ja jäsenvaltioiden lainsäädäntö ei saa poiketa näistä yhdenmukaistetuista säännöistä.

(1)Neuvoston direktiivin 2006/112/EY 97 artiklassa säädetään, että yleisen verokannan on oltava 1 päivästä tammikuuta 2016 31 päivään joulukuuta 2017 vähintään 15 prosenttia.

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

(2)Arvonlisäveron, jäljempänä ’alv’, yleisen verokannan soveltamisella varmistetaan yhteisen alv-järjestelmän asianmukainen toiminta, minkä vuoksi se olisi säilytettävä.

(3)On aiheellista säilyttää yleisen verokannan vähimmäistasona 15 prosenttia myös lopullisessa alv-järjestelmässä, joka perustuu periaatteeseen, jonka mukaan verotus tapahtuu määräjäsenvaltiossa, ja muutettava kyseinen vähimmäistaso pysyväksi.

(4)Sen vuoksi direktiiviä 2006/112/EY olisi muutettava,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Korvataan direktiivin 2006/112/EY 97 artikla seuraavasti:

”97 artikla

Yleisen verokannan on oltava vähintään 15 prosenttia.”

2 artikla

1.Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2018. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2.Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

3 artikla

Tämä direktiivi tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

4 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä