Virallinen lehti nro C 358 , 24/11/1997 s. 0037



A4-0306/97 Päätöslauselma komission tiedonannosta lapsiseksimatkailun torjunnasta (KOM(96)0547 - C4-0012/97) ja muistiosta Euroopan unionin panoksesta lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjunnan edistämiseksi (C4-0556/96) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon lapsiseksimatkailun torjunnasta (KOM(96)0547 - C4-0012/97) ((EYVL C 3, 7.1.1997, s. 2)), - ottaa huomioon komission nimissä oikeus- ja sisäministerien neuvoston kokouksessa 26. ja 27. syyskuuta 1996 esitetyn muistion Euroopan unionin panoksesta lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjunnan edistämiseksi (C4- 0556/96), - ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F artiklan 2 kohdan ja VI osaston, - ottaa huomioon André Leonardin, Spaakin ja Monfilsin käsiteltäväksi jättämän päätöslauselmaesityksen riippumattoman eurooppalaisen keskuksen perustamisesta kadonneiden lasten etsimistä varten (B4-1237/96), - ottaa huomioon 20. marraskuuta 1989 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen lapsen oikeuksista, - ottaa huomioon 23. joulukuuta 1994 annetun Yhdistyneiden kansakuntien päätöslauselman 94/210 kansainvälisellä tasolla toteutettavien tehokkaiden toimenpiteiden välttämättömyydestä lapsilla käytävän kaupan, lapsiprostituution ja lapsipornografian torjumiseksi sekä näiden käytäntöjen lopettamiseksi, - ottaa huomioon Maailman matkailujärjestön lokakuussa 1995 Kairossa hyväksymän järjestäytyneen seksimatkailun estämistä koskevan julistuksen, - ottaa huomioon 27. - 31. elokuuta 1996 Tukholmassa pidetyn lasten kaupallista seksuaalista hyväksikäyttöä koskevan maailmankongressin antaman julistuksen ja toimintaohjelman, - ottaa huomioon Euroopan yleissopimuksen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi, - ottaa huomioon Euroopan neuvoston 8. marraskuuta 1990 tekemän rikoksen tuottaman hyödyn rahanpesua, ulosmittausta, ja takavarikointia koskevan yleissopimuksen, - ottaa huomioon Euroopan neuvoston ministerikomitean 9. syyskuuta 1991 antaman suosituksen R(91) 11 lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä, lapsipornografiasta ja lapsiprostituutiosta sekä lapsilla ja nuorilla aikuisilla käytävästä kaupasta, - ottaa huomioon neuvoston 23. marraskuuta 1995 antaman päätöslauselman todistajien suojelemisesta kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa ((EYVL C 327, 7.12.1995, s. 5)), - ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella tehdyn yleissopimuksen Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta ((EYVL C 313, 23.10.1996, s. 12)), - ottaa huomioon 14. lokakuuta 1996 annetun neuvoston päätöslauselman, jolla vahvistetaan oikeus- ja sisäasioiden yhteistyön ensisijaiset alat 1. heinäkuuta 1996 ja 30. kesäkuuta 1998 väliselle kaudelle ((EYVL C 319, 26.10.1996, s. 1)), - ottaa huomioon neuvoston yhteisen toiminnan 29 päivältä marraskuuta 1996 ihmisillä käytävän kaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjunnasta vastaavien henkilöiden kannustus- ja vaihto-ohjelman perustamisesta ((EYVL L 322, 12.12.1996, s. 7)), - ottaa huomioon neuvoston yhteisen toiminnan 29 päivältä marraskuuta 1996 hakemiston laatimisesta ja ylläpitämisestä kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen toiminnan erityisvalmiuksista ja -taidoista sekä erityisasiantuntemuksesta Euroopan unionin jäsenvaltioiden rikollisuuden torjuntaa ja lainkäyttöä koskevan yhteistyön helpottamiseksi ((EYVL L 342, 31.12.1996, s. 2)), - ottaa huomioon neuvoston yhteisen toiminnan 16 päivältä joulukuuta 1996 Europolin huumeyksikölle annetun toimeksiannon laajentamisesta ((EYVL L 342, 31.12.1996, s. 4)), - ottaa huomioon neuvoston yhteisen toiminnan 24 päivältä helmikuuta 1997, jonka neuvosto on hyväksynyt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella, ihmiskaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön vastaisesta toiminnasta ((EYVL L 63, 4.3.1997, s. 2)), - ottaa huomioon komission tiedonannon Euroopan unioni ja ihmisoikeuksien ulkoinen ulottuvuus Roomasta Maastrichtiin ja edemmäs (KOM(95)0567), - ottaa huomioon komission vihreän kirjan alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa (KOM(96)0483), - ottaa huomioon komission tiedonannon Internetin laittomasta ja vahingollisesta sisällöstä (KOM(96)0487), - ottaa huomioon komission tiedonannon naisilla käytävästä kaupasta seksuaalista hyväksikäyttöä varten (KOM(96)0567), - ottaa huomioon 13. joulukuuta 1991 antamansa päätöslauselman lapsiin liittyvistä ongelmista Euroopan yhteisössä ((EYVL C 13, 20.1.1992, s. 534)), - ottaa huomioon 8. heinäkuuta 1992 antamansa päätöslauselman lasten oikeuksien eurooppalaisesta peruskirjasta ((EYVL C 241, 21.9.1992, s. 67)), - ottaa huomioon 17. joulukuuta 1993 antamansa päätöslauselman pornografiasta ((EYVL C 020, 24.1.1994, s. 546)), - ottaa huomioon 18. tammikuuta 1996 antamansa päätöslauselman ihmisillä käytävästä kaupasta ((EYVL C 32, 5.2.1996, s. 88)), - ottaa huomioon 14. maaliskuuta 1996 antamansa päätöslauselman Europolista ((EYVL C 96, 1.4.1996, s. 288)), - ottaa huomioon 9. toukokuuta 1996 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta rotusyrjinnästä, muukalaisvihasta ja antisemitismistä ((EYVL C 152, 27.5.1996, s. 57)), - ottaa huomioon 9. toukokuuta 1996 antamansa lausunnon ehdotuksesta neuvoston päätökseksi vuoden 1997 nimeämisestä «Euroopan rotusyrjinnän vastaiseksi vuodeksi» ((EYVL C 152, 27.5.1996, s. 62)), - ottaa huomioon 19. syyskuuta 1996 antamansa päätöslauselman alaikäisistä väkivallan uhreista ((EYVL C 320, 28.10.1996, s. 190)), - ottaa huomioon 25. lokakuuta 1996 antamansa lausunnon ehdotuksesta neuvoston päätökseksi ensimmäisestä monivuotisesta ohjelmasta Euroopan matkailun edistämiseksi - Philoxenia (1997 - 2000) ((EYVL C 347, 18.11.1996, s. 430)), - ottaa huomioon 12. joulukuuta 1996 antamansa päätöslauselman toimenpiteistä alaikäisten suojelemiseksi Euroopan unionissa ((EYVL C 20, 20.1.1997, s. 170)), - ottaa huomioon 12. joulukuuta 1996 antamansa päätöslauselman alaikäisten adoptiota koskevasta lainsäädännön ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön parantamisesta ((EYVL C 20, 20.1.1997, s. 176)), - ottaa huomioon 8. huhtikuuta 1997 ihmisoikeuksien kunnioittamisesta Euroopan unionissa (1995) antamansa päätöslauselman 144 - 160 kohdan ((EYVL C 132, 28.4.1997, s. 31)), - ottaa huomioon kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan mietinnön sekä oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan, kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan ja naisten oikeuksien valiokunnan lausunnot (A4-0306/97), A. ottaa huomioon, että jokaisen ihmisen lapsuus ja hänen perhepiirissään sekä sosiaalisessa ympäristössään vallitsevat erityiset olosuhteet vaikuttavat suuresti hänen myöhempään aikuisiän elämäänsä, B. korostaa erityisesti perheen ja sen vakauden ratkaisevaa merkitystä lapsen sopusointuisessa ja tasapainoisessa kehityksessä ja ottaa huomioon sen, että ylivoimaisesti suurin osa paljastuneista hyväksikäyttötapauksista on tapahtunut perhepiirissä, C. ottaa huomioon sen tärkeän aseman, joka jäsenvaltioiden koulutusjärjestelmissä toimivilla voi olla sekä varoitettaessa lapsia kaikenlaisesta hyväksikäytöstä että välitettäessä lasten hyväksikäyttötapausten tunnistamista koskevaa tietoa asiasta vastuussa oleville viranomaisille, D. katsoo, että lapset ovat yksi kaikkein haavoittuvaisimmista väestöryhmistä ja heillä on erityisiä tarpeita, jotka on tyydytettävä ja niitä on suojeltava, E. ottaa huomioon, että lukuisissa kansainvälisissä asiakirjoissa tunnustetaan näistä tarpeista seuraavan lapsille joukko oikeuksia ja vanhemmille, valtiolle ja yhteiskunnalle vastaavia velvollisuuksia, F. ottaa huomioon, että pedofiilejä koskevaa tietoa tai pedofiileistä saatuja tietoja ei useinkaan välitetä asianmukaisesti, G. katsoo, että lapset kansallisuudestaan riippumatta (unionin jäsenvaltion tai kolmannen maan kansalaisuus) ovat yhteiskunnan tulevaisuus ja tämän seurauksena heidän oikeuksiensa ja etujensa suojaamisen pitää vaikuttaa Euroopan unionin kaikkien toimielimien ja jäsenvaltioiden toimintaan, H. viittaa toimintaansa ihmisoikeuksien ja erityisesti lasten oikeuksien kunnioittamisen puolustamiseksi sekä unionin sisällä että sen ulkopuolella, I. katsoo, että Euroopan unionilla ei ole politiikkaa, jonka välittömänä tavoitteena on lapsen oikeuksien edistäminen, J. katsoo, että jäsenvaltioiden elokuussa 1996 Tukholmassa allekirjoittama edellä mainitun julistuksen lasten kaupallisesta seksuaalisesta hyväksikäytöstä ja siihen sisältyvän toimintaohjelman johdosta on toteutettu vain vähän toimia, K. katsoo, että maailmanlaajuisesti useita miljoonia lapsia pakotetaan prostituutioon, heillä käydään kauppaa tai heitä myydään seksuaalista hyväksikäyttöä varten tai heitä hyväksikäytetään pornografisiin tarkoituksiin, L. katsoo, että pedofiilien toiminnan ehkäiseminen ja mahdollinen rankaiseminen kuuluu tosin jäsenvaltioiden toimivaltaan niiden hoitaessa poliisitointaan, mutta Euroopan unioni ei kuitenkaan voi olla välinpitämätön näiden ongelmien suhteen, jotka ovat niin läheisesti sidoksissa perusvapauksiin, M. katsoo, että lasten seksuaalinen hyväksikäyttö on merkittävä kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden muoto (ja on usein yhteydessä muihin rikollisiin toimintoihin, kuten valeavioliittoihin ja valeadoptioihin, laittomaan maahanmuuttoon, riistotyöhön, huumausainekauppaan jne.), jonka laajuus Euroopan unionissa aiheuttaa yhä suurempaa huolestuneisuutta, N. ottaa huomioon tehtävän, joka Europolin on otettava lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjunnassa, O. katsoo, että vasta oikeusviranomaisten ja poliisin läheinen yhteistyö unionin tasolla mahdollistaa tehokkaan taistelun niitä kauhistuttavia tekoja vastaan, joiden uhreiksi lapset joutuvat, P. katsoo, että perinteiset ja uudet tieto- ja tiedonvälitystekniikat voivat olla uhka lapsille sekä heidän itsensä käyttäessä niitä että myös muiden käyttäessä niitä väärin, Q. katsoo, että Internet-verkkoa käytetään yhä enemmän lapsipornografian levittämiseen ja sitä hyödynnetään lähes kaiken valvonnan ulkopuolella mitä mielikuvituksellisimpien perversioiden markkinapaikkana, R. katsoo, että audiovisuaalinen pornografia ja seksimatkailu rikkovat tabuja ja ovat siten käytäntöjä, jotka kannustavat pedofiiliseen toimintaan, S. ottaa huomioon tarpeen tehostaa toimia niiden henkilöiden kiinni saamiseksi ja rankaisemiseksi, jotka edistävät lapsiprostituutiota tai hankkivat siitä itselleen hyötyä - siitä riippumatta, syyllistyvätkö he kyseisiin rikoksiin unionin ulkopuolella vai sen alueella, T. ottaa huomioon välttämättömän tarpeen omaksua ei-rankaiseva asenne lapsia kohtaan, jotka ovat joutuneet seksuaalisen hyväksikäytön uhreiksi, U. ottaa huomioon lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjumiseksi toimivien kansalaisjärjestöjen keskeisen tehtävän, ja että niiden kansainvälistä yhteistyötä on myös huomattavasti vahvistettava, V. katsoo, että ihmisoikeuksien kunnioittaminen muodostaa unionin ja kolmansien maiden välisten sopimussuhteiden olennaisen osan, W. katsoo, että Keski- ja Itä-Euroopan maihin on kiinnitettävä erityistä huomiota, koska ne ovat toisaalta hakeneet Euroopan unionin jäsenyyttä ja ovat toisaalta tosiasiallisia tai mahdollisia alueita, joilta seksuaalista väärinkäyttöä varten unionin jäsenvaltioihin kuljetettavat lapset ovat peräisin, X. ottaa huomioon jokaisen jäsenvaltion kaikkien toimielinten erityisen vastuun suojella lapsia Euroopan unionissa ja tietoisena Dutroux'n tapausta koskevien tutkimusten tuloksista Belgiassa sekä näiden tutkimusten yhteydessä ilmenneistä Belgian viranomaisten vakavista laiminlyönneistä ja niihin liittyvästä yksittäisten henkilöiden henkilökohtaisesta vastuusta, Y. ottaa huomioon, että Ranskassa paljastuneet lapsipornografisen aineiston laajamittaista myyntiä ja koulutusjärjestelmässä toimivien henkilöiden harjoittamaa lasten seksuaalista hyväksikäyttöä koskevat tapaukset eivät ole mahdollisia ja todennäköisiä vain Ranskassa, vaan myös jokaisessa muussa Euroopan unionin jäsenvaltiossa; 1. Korostaa, että Euroopan unionin toiminnassa lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjumiseksi on hyödynnettävä sekä yhteisön käytössä olevia keinoja mahdollisimman hyvin että myös edistettävä niiden kansallisten toimien yhteensovittamista yhteisön tasolla, joita tarvitaan kipeästi tämän vitsauksen torjumiseksi; 2. Kehottaa jäsenvaltioita yhdenmukaistamaan pikaisesti tietyt rikoslainsäädäntöönsä sisältyvät käsitteet (erityisesti ikärajan, johon saakka henkilöä voidaan pitää lapsena suhteessa seksuaaliseen hyväksikäyttöön), ja pitämään rangaistavina tekoina: a) pedofiilistä toimintaa b) lapsiseksimatkailua c) lapsipornografiaa d) oikeusviranomaisille ilmoittamatta jättämistä pedofiilisistä toimista tai lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä tai sen vakavista merkeistä, jotka toiset ovat saattaneet huomata, mikä määritetään vaarassa olevan henkilön auttamisen laiminlyönniksi, ja sisällyttämään omiin rikoslakeihinsa niitä koskevat yhdenmukaiset rangaistukset; 3. Kehottaa jäsenvaltioita vahvistamaan säännökset, joiden mukaan pedofiilisiin tekoihin syyllisiksi havaituilta henkilöiltä kielletään sellaisen toiminnan harjoittaminen, jonka yhteydessä he pääsisivät kosketuksiin alaikäisten kanssa; 4. Kehottaa jäsenvaltioita vahvistamaan säännökset, joiden mukaan rangaistukseen on liitettävä lääketieteellinen ja yhteiskunnallinen seuranta seksuaalirikosten tekijöiden rikosten uusimisen ehkäisemiseksi ja joissa säädetään tarvittaessa rikoksen uusijoiden tuomitsemisesta siinä tapauksessa, ettei voida tehdä positiivista psykososiaalista ja lääketieteellistä ennustetta, pitkäaikaiseen vankeuteen tai heidän passittamisestaan pysyvästi psykiatrisiin hoitolaitoksiin; 5. Kehottaa jäsenvaltioita vahvistamaan säännökset, joiden mukaan vaatimus kaksinkertaisesta syytteestä lapsiin kohdistuneiden seksuaalirikosten osalta poistetaan; tämän mukaan kanteen nostaminen ei edellytä sitä, että teko on rangaistava rikos sen suorituspaikalla; 6. Kehottaa jäsenvaltioita laatimaan kansallisella tasolla tietosuojan kunnioittamisen vaatimukset täyttäviä asianmukaisia tietopankkeja, joihin tallennetaan pedofiilisiin tekoihin syyllisiksi havaittujen henkilöiden tiedot alaikäisten tehokkaan suojelun takaamiseksi; 7. Kehottaa jäsenvaltioita tukemaan maksuttoman ja jatkuvasti toiminnassa olevan hätäpuhelinpalvelun perustamista, jos ne eivät ole vielä sitä tehneet, jotta lapset voivat kaikkialla unionissa saada välittömästi apua ja tietoa, ja tukemaan tarpeellista mainontaa kyseisen puhelinnumeron tekemiseksi tunnetuksi; 8. Kehottaa jäsenvaltioita, jotka vielä eivät niin ole tehneet, antamaan säännöksiä, joiden mukaan alaikäisiin kohdistuneiden rikosten ja rikkomusten vanheneminen alkaa vasta kyseisten alaikäisten henkilöiden tullessa täysi- ikäisiksi tai kuollessa; 9. Kehottaa jäsenvaltioita muuttamaan rikosoikeudellisia menettelyjään siten, että lapset voisivat todistaa ilman pelkoa tuomioistuimissa, esimerkiksi mahdollistamalla, että lasten ei tarvitse todistaa julkisesti ja hyväksymällä todistuksen antamisen videolla ja ottamalla psykologeja tai erityiskoulutuksen saaneita viranomaisia mukaan lasten kuulustelutilaisuuksiin; 10. Pyytää neuvostoa laajentamaan tulevan Euroopan tietojärjestelmän (EIS) toiminta-aluetta lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjuntaan ja mahdollistamaan sen puitteissa sähköisten tietojen vaihdon, johon kuuluvat sekä kadonneiden lasten henkilötiedot että tiedot niistä henkilöistä, jotka on tuomittu lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä, ovat syyllistyneet pedofiilisiin rikoksiin tai osallistuneet lapsilla käytävään kauppaan; 11. Kehottaa komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita tukemaan Washingtonissa olevan «Center for missing and exploited children» -keskuksen esikuvan mukaisen kadonneiden lasten eurooppalaisen keskuksen perustamista, jonka tärkein tehtävä olisi yhteensovittaa olemassa olevien tai parhaillaan perustettavien kansallisten keskusten toimintaa jäsenvaltioissa; 12. Korostaa tarvetta luoda Euroopan unionissa varmat ja kiistämättömät lasten tunnistamiskriteerit, joiden avulla mahdollistetaan vähimmäistakuut turvallisuudesta alaikäisten poistuessa alkuperämaastaan; 13. Kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota järjestämään eurooppalaiselle yleisölle suunnattuja kampanjoita lapsiseksimatkailun saattamiseksi yleisen huomion kohteeksi, tätä vitsausta koskevan tietoisuuden lisäämiseksi ja näin myötävaikuttamaan jäsenvaltioiden seksimatkailijoiden virran hillitsemiseen; 14. Kehottaa komissiota vaikuttamaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa matkailuteollisuuden eri osa-alueisiin tehokkaan toiminnan mahdollistamiseksi niitä matkatoimistoja, lentoyhtiöitä ja hotelliketjuja vastaan, jotka tukevat lapsiseksimatkailua; 15. Kehottaa jäsenvaltioita valvomaan, että matkailuun ja mainontaan liittyvän teollisuuden eri haarat pidättäytyvät kaikenlaisesta yllyttämisestä seksimatkailuun tai sitä koskevasta propagandasta ja että mainonnan piirissä käytettävissä alaikäisten kuvissa kunnioitetaan lasten oikeuksia; 16. Katsoo, että lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan vastaisiin toimenpiteisiin liittyvä budjettikohta, joka sai alkunsa Euroopan parlamentin aloitteesta, on hyvin tärkeä, ja ottaen huomioon valtavan kiinnostuksen, jota osoitettiin kun pyyntö asiaa koskeviksi ehdotuksiksi julkaistiin, pyytää määrärahojen riittävää lisäystä näiden ehdotusten toimeenpanemiseksi; 17. On sitä mieltä, että lasten seksuaalisen hyväksikäytön paljastamisessa ja ehkäisemisessä tai seksuaalisen hyväksikäytön uhrien tukemisessa ja seurannassa aktiivisia kansalaisjärjestöjä on tuettava taloudellisesti; ja että niille on koko lasten hyväksikäyttökysymyksessä annettava vahva asema, jolloin myös kansalaisjärjestöjen on oltava tietoisia erityisestä vastuustaan; 18. Korostaa, kuinka tärkeää on, että jäsenvaltiot antavat lastensuojelujärjestöille ja kansalaisjärjestöille oikeuden nostaa kanne ja mahdollisuuden esitellä rikosoikeudenkäynnissä lapsiseksimatkailuun liittyvistä rikoksista nostetun syytteen sisällön; 19. Pyytää mainostajien kattojärjestöjä ja suhdetoimintayrityksiä laatimaan mahdollisimman pian sitovat menettelytapasäännöt, jotka koskevat lasten käyttämistä mainoskampanjoissa, ja lopettamaan heidän esittämisensä aikuismaisissa kuvausasennoissa ja seksuaalisesti kaksimielisissä kuvissa tai kuvissa jotka voisivat edistää seksiturismia; 20. Kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita harjoittamaan tarvittavaa painostusta niitä maita kohtaan, jotka katsovat läpi sormien seksimatkailuun liittyvää lasten hyväksikäyttöä; 21. Toteaa, että joissakin kolmansissa maissa lapsiprostituutio ilmiönä on köyhyyden suoranainen seuraus, ja vetoaa tämän vuoksi yhteisöön, että se kehitystä tukevan politiikkansa osana ja yhteistyössä kyseisten maiden viranomaisten kanssa osallistuisi panoksellaan vaihtoehtoisen ja hengeltään terveemmän matkailun kehitykseen ja edistäisi toimenpiteitä, joilla tämän prostituutiomuodon uhreiksi joutuneita lapsia suojellaan ja sopeutetaan yhteiskuntaan; 22. Pyytää jäsenvaltioita varmistamaan, että lapsiprostituution ja lapsipornografian alan taloudelliset rikoksentekijöiden vastaisiin rangaistuskeinoihin kuuluu myös huomattavat seuraamukset mukaan lukien rikoksesta saadun hyödyn takavarikointi ja sen osoittaminen lastensuojelujärjestöille tai uhrien avustamiseen; 23. Pyytää jäsenvaltioita säätämään mahdollisuudesta nostaa lapsiseksimatkailun alalla toimivia yrityksiä vastaan syyte, joka vastaa vakavuudeltaan rikollisyhteisöön kuulumista; 24. Pyytää jäsenvaltioita vahvistamaan säännöksiä, jotka ovat voimassa aluerajojen yli koko maailmassa ja mahdollistavat lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön ulkomailla syyllistyneiden henkilöiden tutkimisen, haastamisen rikoksesta syytettynä oikeuteen ja rankaisemisen; 25. Kehottaa Yhdistyneiden kansakuntien kansainvälisen oikeuden komissiota lisäämään lasten seksuaalisen hyväksikäytön esittämäänsä ihmiskunnan turvallisuuden ja rauhan vastaisten rikosten ohjesääntöjen luonnokseen («Draft Code of Crime against the Peace and Security of Mankind»), jonka on tarkoitus olla perustana suunnitellun, pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen päätöksille; 26. Kehottaa jäsenvaltioita sisällyttämään rikoslainsäädäntöönsä seuraavat käsitteet ja seuraavien tekojen kriminalisoinnin: a) alaikäisten käyttö pornografisiin tarkoituksiin tai sen luonteisiin julkisiin tai yksityisiin näytöksiin, tai kaikenlaisen pornografisen materiaalin valmistamiseen, b) pornografisen materiaalin, jonka valmistukseen on käytetty alaikäisiä, tuotanto, myynti, jakelu, näytteille asettaminen ja hallussapito tai näiden toimien edistäminen, c) edellä mainittuihin näytöksiin osallistuminen; 27. Kehottaa jäsenvaltioita toimenpiteissään pedofilian ja lapsiseksimatkailun torjumiseksi pitämään tarkasti huolen siitä, että ihmisten henkilöllisyys pysyy salassa tutkintamenettelyn aikana; tämä on välttämätöntä, koska henkilöt, jotka liitetään näihin rikoksiin, katsotaan vielä syyttömäksi todistamisen jälkeenkin yhteiskunnallisesti leimautuneiksi; 28. Kehottaa jäsenvaltioita tekemään lasten ja nuorten henkilöiden suojelemisesta seksuaaliselta hyväksikäytöltä, ihmiskaupalta ja pedofilialta julkisen vallan toiminnan keskeisen tavoitteen ja kaikkien julkisella tai yksityisellä alalla toimivien henkilöiden keskeisen tehtävän samalla kun julkisten tai yksityisten laitosten palveluksesta on poistettava henkilöt, jotka eivät täytä asianmukaisesti velvollisuuttaan suojella lapsia; 29. On sitä mieltä, että jäsenvaltioiden on pidettävä lasten ja nuorten henkilöiden suojelemista seksuaaliselta hyväksikäytöltä ensisijaisena, millä on varmistettava, että havaittaessa laiminlyöntejä, epäonnistumisia ja puutteita näistä kysymyksistä poliittisessa vastuussa olevien on vastattava seurauksista ja otettava vastuu kaikesta mitä on tehty tai jätetty tekemättä heidän alaisuudessaan; on sen vuoksi sitä mieltä, että heidän on kysyttävä itseltään, voivatko he lainmukaisesti jatkaa toimintaansa korkeissa viroissa tai olla ehdolla tällaisiin virkoihin sekä kansallisella että Euroopan tasolla; 30. Kehottaa siksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen jäsen Melchior Watheletia ottamaan huomioon kyseisen tuomioistuimen tuomarille asetettavat erityisvaatimukset ja eroamaan virastaan; vaikka hänen henkilökohtainen päätöksensä entisenä Belgian oikeusministerinä päästää Marc Dutroux, jota on sen jälkeen syytetty monista lasten murhista, ennenaikaisesti vapauteen, tehtiin täysin Belgian lainsäädännön mukaisesti, sillä oli kuitenkin hirvittäviä seurauksia, joista hänen on otettava moraalinen ja poliittinen vastuu; 31. Suosittelee jäsenvaltioille, että ne eivät eristäisi lasta tutkinnan aikana eivätkä jättäisi lasta viikoiksi psykiatriselle klinikalle; jos jonkun on lähdettävä kodista ja perheestä, se ei aina saisi olla lapsi; 32. Korostaa, että vaikka rikollisen yhteiskuntaan sopeuttaminen kuuluu kiistatta Euroopan unionin jäsenvaltioiden vankeinhoidon perusolemukseen, alaikäisten suojelun perusperiaatteen on kuitenkin mentävä aina sen edelle; näin ollen pyytää niitä tahoja, jotka tekevät lasten turvallisuuteen tai hyvinvointiin vaikuttavia päätöksiä, toimimaan mahdollisimman tehokkaasti ja harkiten, jotta lapsuus asetetaan kaikkien muiden, vaikkakin oikeutettujen ja tärkeiden etujen edelle; 33. Pyytää jäsenvaltioita takaamaan seksuaalisen hyväksikäytön uhreiksi joutuneille lapsille erityisen suojan ja huolehtimaan siinä tarkoituksessa - edellytysten luomisesta hoitoa, neuvontaa ja ennaltaehkäisyä varten, - lapsen oikeuksien ja etujen turvaamisesta (tietojen luottamuksellisuus, yksityisyyden suoja), - ammattikoulutuksen ja yhteiskuntaan sopeuttamisen alaan kuuluvien ohjelmien toteuttamisesta, - perheen turvaamisesta sopivimpana keinona vahvistaa alaikäisten perustaitoja; 34. Korostaa tarvetta kytkeä läheisesti KIE-maat ja uudet itsenäiset valtiot Euroopan unionissa toteutettaviin eri toimenpiteisiin kyseisen rikollisuuden muodon vastustamiseksi; 35. Edellyttää, että yhteisön kolmansien maiden kanssa tekemien sopimusten edellytykseksi asetetaan se, että edunsaajamaat noudattavat lapsen oikeuksien yleissopimusta; 36. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle ja neuvostolle sekä jäsenvaltioiden ja KIE-maiden sekä uusien itsenäisten valtioiden hallituksille ja parlamenteille.