FI Euroopan unionin virallinen lehti C 218/6

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu hakemuksen julkaiseminen

(2015/C 218/06)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”ECHALOTE D’ANJOU”

EU-nro: FR-PGI-0005-01253–25.08.2014

SAN ( ) SMM ( X )

1. Nimi

”Echalote d’Anjou”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotelaji

Luokka 1.6. Hedelmät, vihannekset ja viljat sellaisenaan tai jalostettuina

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

”Echalote d’Anjou” on yksisirkkainen kasvi, joka kuuluu Liliaceae-heimon Allium-suvun Cepa-lajiin ja yksinomaan Aggregatum-ryhmään.

Kyseessä on perinteinen punertava tuoreena kaupan pidettävä salottisipuli (joka saadaan kasvullisesti lisäämällä), lajiketyyppiä pitkä Jersey.

”Echalote d’Anjou” tuotetaan ryhmittymän hyväksymässä ja päivittämässä lajikeluettelossa mainituista lajikkeista. Uuden lajikkeen merkitseminen luetteloon edellyttää, että noudatetaan menettelyä, jonka avulla voidaan tarkastaa samaan aikaan tekniset perusteet (erityisesti tuotto, jakautumisaste, säilyvyys, viljelytapa, ympäristöön sopeutumiskyky, taudinaiheuttajien vastustuskyky, ravintoainetarpeet, hukkaosuus, soveltuvuus koneellistamiseen, keruu, kulku hihnalla käsittelyasemalla) sekä myös Echalote d’Anjou -salottisipulin keskeiset ominaisuudet (koko, muoto, ulkonäkö, pituus, kuoren väri, kuiva-ainepitoisuus).

Hyväksyttyjen lajikkeiden luettelo toimitetaan aina siihen tehtyjen muutosten jälkeen tuottajille sekä valvontaelimelle ja toimivaltaisille valvontaviranomaisille.

Fyysiset ominaisuudet

a) sipuleiden on oltava seuraavanlaisia: kiinteitä ja tiiviitä, vailla onttoa ja kovaa vartta, lähes vailla juuritupsua. Niissä voi kuitenkin olla seuraavanlaisia vähäisiä vikoja edellyttäen, etteivät viat vaikuta tuotteen yleiseen ulkonäköön, laatuun, säilyvyyteen ja tarjontamuotoon: vähäinen muotovirhe ja ulkokuorten pintarepeämiä, jos malto on suojattuna.

b) muoto: Echalote d’Anjou -salottisipuli on muodoltaan säännöllinen ja hieman pitkänomainen ja kevyt; se on kooltaan 20–55 mm, ja korkeuden ja keskimääräisen läpimitan (*) suhde on yli 1,2. (*) keskimääräinen läpimitta = (levein kohta + kapein kohta) / 2.

c) sipuleiden kuoret ovat hienot ja kiiltävät, värisävy vaihtelee vaalean puna-keltaisesta, jopa vaaleankeltaisesta, yhä punaisempaan kypsyys- ja kuivuusasteen ja lähettämistä edeltäneen säilytysajan mukaan.

Kemialliset ominaisuudet

Kuiva-ainepitoisuus on vähintään 16 %.

Aistinvaraiset ominaisuudet

Echalote d’Anjou -salottisipulilla on seuraavat aistinvaraiset ominaisuudet: kiinteä koskettaessa, malto on punertavaa ja pehmeää. Sipulissa on omaperäinen intensiivinen aromi, ja maussa ja tuoksussa on merkittävää kirpeyttä.

Tuotteen tarjontamuoto

Echalote d’Anjou -salottisipulia pidetään kaupan kahdessa eri tarjontamuodossa:

— varhaissadon tai puolikuiva salottisipuli, toimitetaan kauden alussa,

— varastoitu tai kuiva salottisipuli, toimitetaan loppuvuoden aikana, ominaista juurenniskan kuivuus.

3.3 Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

—

3.4 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Sipulit on istutettava, korjattava ja kuivattava pelloilla asianomaisella maantieteellisellä alueella.

3.5 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

Echalote d’Anjou -salottisipulin ensimmäiset varastointitoimet, valmistelu, lajittelu, lopullinen kokolajittelu ja hyväksyminen on tehtävä asianomaisella maantieteellisellä alueella.

Näiden toimien ansiosta voidaan tarkastaa salottisipulin fyysiset ja kemialliset ominaisuudet ja tarjontamuoto sekä säilyttää sipulin erityiset ominaisuudet.

Toimijat noudattavat näissä toimissa hyvin vakiintunutta menettelyä: käsin tehdyt valmistelutyöt, lajittelu sekä lopullinen kokolajittelu ja lopullinen hyväksyntä. Salottisipuleiden valmistelu voidaan tehdä optimaalisella tavalla, ja tuotteet voidaan kuivata parhaiten sen mukaan, onko erät tarkoitettu kaupan pidettäviksi vai vientiin, koko vuoden ajan. Tämä taitotieto on Echalote d’Anjou -salottisipulin laadun ja ominaisuuksien säilymisen lisätae, joka toteutuu, jos toimet toteutetaan maantieteellisellä tuotantoalueella.

Echalote d’Anjou -salottisipulia pidetään kaupan koko vuoden ajan verkkosäkeissä, joiden koko vaihtelee 250 grammasta 20 kilogrammaan ja jotka jättävät tuotteen näkyville, tai 5–15 kilogramman suojatuissa laatikoissa.

3.6 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkintöjä koskevat erityiset säännöt

Jokaiseen pakkaukseen, laatikkoon ja kuluttajapakkaukseen merkitään seuraavat tiedot:

— SMM-nimi ”Echalote d’Anjou”,

— kaupallinen luokka,

— varmennuselin,

— pakkauspäivä, seuraava lisämaininta: — ”Suositellaan syötäväksi kuukauden kuluessa” (varhaissadon salottisipuli) — ”Suositellaan syötäväksi kahden kuukauden kuluessa” (varastoitu salottisipuli).

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maantieteellinen alue koostuu Maine-et-Loiren departementissa sijaitsevista kunnista (49).

Seuraavat kunnat: Dénezé-sous-Doué, Les Ulmes, Louresse-Rochemenier, Meigné, Blaison Gohier, La Daguenière, La Bohalle, Saint-Mathurin-sur-Loire, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire, Saint-Sulpice-sur-Loire, Blou, Longué-jumelles, Saint-Philbert-du-Peuple, Vernantes, Brézé, Epied, Saint-Cyr-en-Bourg, Bauné, Chaumont d’Anjou, Cornillé-les-Caves, Fontaine-Milon, Jarzé, Lué-en-Baugeois, Sermaise, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Les Alleuds ja Saulgé-l’Hôpital.

Allonnesin kantoni, lukuun ottamatta Breille-les-Pinsin kuntaa, Angers-Trélazén kantoni, lukuun ottamatta Angersin ja Trélazén kuntia, seuraavat kantonit kokonaisuudessaan: Beaufort-en-Vallée, Gennes, Saumur pohjoinen ja Saumur etelä.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Maantieteellisen alueen erityisyys

Echalote d’Anjou -salottisipulin maantieteellinen alue sijaitsee Pariisin altaan ulkoisella aureolilla, ja sen läpi kulkee idästä länteen Loiren laakso. Alueella on ennen kaikkea tulvamaita ja savi- ja kalkkipitoisia sedimenttiesiintymiä. Maaperä on suhteellisen kevyttä ja hiukkaskooltaan hienojakoista. Aluskerroksessa on runsaasti vettä.

Ilmasto on Anjoussa valtamerellinen. Ranskan kielessä on oma ilmaisunsa Anjoun lauhalle ilmastolle eli ”douceur angevine”. Ilmastolle on luonteenomaista lauhat lämpötilat, vähäiset lämpötilanvaihtelut vuoden mittaan (noin 15 °C), sateiden säännöllisyys ja kohtuullisuus (noin 650 mm) ja heikot tuulet. Vuodelta 1842 peräisin olevassa asiakirjassa ”Statistique horticole du Maine-et-Loire” kerrotaan, että departementissa viljellään salottisipulia.

Vuonna 1962 Mazén alueen tuottajat järjestäytyivät kehittääkseen vähitellen Jersey-salottisipuleiden tuotantoa.

Vuosista 1975–1980 lähtien pitkänomaista salottisipulia on ryhdytty viljelemään yhä runsaammin. Salottisipulia Anjoussa viljelevät tilat ovat samankaltaisia: viljelyala on suhteellisen suuri, ja salottisipulia viljellään keskimäärin 3–4 hehtaarilla täydennettynä muulla erityisviljelyllä.

Nykyisin käytetyissä tekniikoissa turvaudutaan perinteisiin työvoimavaltaisiin viljelymenetelmiin ja -tekniikoihin, muun muassa seuraaviin: lajikkeiden valitseminen ja kasvien tuottaminen (systemaattinen termoterapeuttinen upotus), viljelykierto, katteen käyttö, istutus käsin ja korjuu käsin, kuivaus pellolla tai varastossa, salottisipulierien valmistelu (varsien poistaminen), lajittelu (silmämääräinen tarkastus) ja kokolajittelu ennen hyväksyntää. Tällä tavoin voidaan pitää kaupan laatutuotetta lähes yhden vuoden ajan aina seuraavaan satoon saakka.

Tuotteen erityisyys

Echalote d’Anjou -salottisipulilla on erityisesti seuraavat ominaisuudet:

— pitkänomaisempi ja kevyempi muoto kuin puolipitkällä salottisipulilla, mikä tekee sipulista kuluttajien silmissä houkuttelevamman; kokonaisen sipulin punakeltaisemmat ja vaaleammat, jopa vaaleankeltaiset värisävyt,

— kemialliset ominaisuudet: kuiva-ainepitoisuus vähintään 16 %,

— aistinvaraiset ominaisuudet: kiinteä koskettaessa, malto on punertavaa ja pehmeää, omaperäinen intensiivinen aromi, ja maussa ja tuoksussa on merkittävää kirpeyttä; nämä seikat erottavat salottisipulin muilla alueilla viljellyistä salottisipuleista ja tekevät siitä houkuttelevamman ruoanlaitossa,

— säilyvyys: jos sipuli korjataan täydessä kypsyydessä, sitä voidaan säilyttää useiden kuukausien ajan asianmukaisissa olosuhteissa ja sipulit säilyvät hyvin kiinteinä eivätkä ne menetä paljon painoaan,

— säännöllinen muoto: salottisipuli saadaan kasvullisesti lisäämällä, joten kaikki sipulit ovat geneettisesti täysin samanlaisia; tämä ei ole mahdollista, jos aineisto tuotetaan suvullisesti lisäämällä (ruokasipuli ja siemensalottisipuli).

Salottisipulin muoto, rakenne ja väri erottavat sen muilla alueilla viljellyistä salottisipuleista. Echalote d’Anjou -salottisipulin maine on ylittänyt sipulin tuotantoalueen ja jopa Ranskan rajat.

Syy-yhteys

Echalote d’Anjou -salottisipulin yhteys alkuperään perustuu sipulin laatuun ja maineeseen.

Maantieteellisen alueen määritelmä perustuu luontoon liittyvien tekijöiden ja inhimillisten tekijöiden väliseen vuorovaikutukseen. Kyseiset tekijät määrittelevät Echalote d’Anjou -salottisipulin ominaispiirteet (pitkänomainen muoto, korkea kuiva-ainepitoisuus, aistinvaraiset ominaisuudet, säilyvyys ja säännönmukaisuus) ja erottavat sipulin muualla tuotetuista salottisipuleista.

Maanperän hiukkaskoko on hienojakoista ja säännönmukaista ja mahdollistaa salottisipulin helpon ja syvän juurtumisen. Kasvukauden lopussa sipuli kehittyy sopusointuisesti. Sipulille on luonteenomaista säännönmukaisuus ja muoto.

Asianomaisella maantieteellisellä alueella on runsaasti vettä, minkä ansiosta kasvin vedensaanti on säännönmukaista. Toukokuussa sataa hieman tavanomaista enemmän, mikä sopii hyvin Echalote d’Anjou -salottisipulille sipulinmuodostusvaiheessa.

Anjoun lauha ilmasto soveltuu hyvin Echalote d’Anjou -salottisipulin lämpövaatimuksiin ja estää fysiologisen poltteen aiheuttamat ongelmat, jotka voisivat vaikuttaa sipulin aistinvaraiseen laatuun.

Echalote d’Anjou -salottisipulin ominaispiirteet johtuvat myös perinteisistä paikallisista tavoista kumpuavasta tuottajien taitotiedosta. Perinteet juontavat juurensa jo 1800-luvulta ja ovat vähitellen muokkautuneet ja kehittyneet 1960-luvulta lähtien.

Erikoistuneilla maatiloilla lajikkeet ja kasvit on aina valittu huolellisesti ja harjoitettu teknistä seurantaa. Tekemällä termoterapeuttinen upotus ennen istutusta sipuleita voidaan suojella mahdollisilta maaperäisiltä loisilta.

Maaperän huolellisen valmistelun jälkeen istutus tehdään käsin. Näin istutussyvyyttä voidaan mukauttaa, jotta Echalote d’Anjou -salottisipuli kehittyisi mahdollisimman sopusointuisesti. Korjuu tapahtuu käsin, sillä taitotietonsa ansiosta tuottajat pystyvät arvioimaan kypsyysasteen.

Koska kuivatus tehdään luontaisesti pelloilla, kuiva-ainepitoisuus on korkea ja Echalote d’Anjou -salottisipuli säilyttää arominsa ja luonteenomaisen kirpeän makunsa ja tuoksunsa.

Echalote d’Anjou -salottisipulin kansallinen maine on jo levinnyt Ranskan rajojen ulkopuolelle. Echalote d’Anjou -salottisipulin vuosituotannosta lähes 40 % pidetään kaupan tietyissä Pohjois-Euroopan maissa ja viedään Yhdysvaltoihin, Kanadaan ja Kaakkois-Aasiaan.

Echalote d’Anjou -salottisipulia myydään suurissa vähittäiskaupoissa, ja sillä on suuri erikoistunut asiakaskunta, joka on jo pitkään arvostanut tätä tuotetta erityisesti sen säännönmukaisuuden ja säilyvyyden ansiosta. Suositut tapahtumat, kuten Confrérie des amis de l’Echalote d’Anjou -yhdistyksen Chemellierissä järjestämä salottisipulijuhla ”Grande fête de l’Echalote”, vaikuttavat myös osaltaan tuotteen maineen säilymiseen ja kehittymiseen suuren yleisön keskuudessa.

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

(tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-61e29c33-f813-43ef-9624-835de5798a87

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.