Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisön toimintaohjelmasta pelastuspalvelun alalla"



Virallinen lehti nro C 169 , 16/06/1999 s. 0014



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisön toimintaohjelmasta pelastuspalvelun alalla"(1) (1999/C 169/06) Neuvosto päätti 9. helmikuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 235 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut "maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö" -jaosto antoi lausuntonsa 9. huhtikuuta 1999. Esittelijä oli Soscha zu Eulenburg ja apulaisesittelijät Giorgio Liverani ja Clive Wilkinson. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28. ja 29. huhtikuuta 1999 pitämässään 363. täysistunnossa (huhtikuun 28. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 87 ääntä puolesta, ei yhtään vastaan ja 3 pidättyi äänestämästä. 1. Komission ehdotus 1.1. Pelastuspalvelualan toimista säädetään perustamissopimuksessa (3 artiklan t kohta). Toimet ovat välttämättömiä, sillä Euroopan unionia koettelevat suuret luonnonkatastrofit, kuten tulvat ja maanjäristykset, maanvyörymät ja metsäpalot. Vuodesta 1985 yhteisö on perustanut läheisyysperiaatteen nojalla EU:n kaikkien pelastuspalvelutoimijoiden yhteistyötä tehostavia mekanismeja. 1.2. Vuonna 1998, neuvoston hyväksyttyä kaksivuotisen (1998-99) yhteisön toimintaohjelman pelastuspalvelun alalla, komissio käynnisti useita suuria hankkeita läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden pelastuspalveluviranomaisten kanssa. Kaikkien hankkeiden tavoitteena on yhteisten sääntöjen ja suuntaviivojen määrittäminen samoin kuin kunkin alan asiantuntijoiden verkostoituminen. 1.3. Komission ehdottama uusi pelastuspalvelualan toimintaohjelma kattaa vuodet 2000-2004, ja se auttaa vahvistamaan ja vakiinnuttamaan edellä mainittujen suurhankkeiden tuloksia. Se helpottaa myös uusien suurhankkeiden käynnistämistä ennaltaehkäisyn, valmiustason, torjunnan ja jälleenrakentamisen alalla ja jatkaa osaltaan nykyisiä hyviä käytäntöjä (yhteisten sääntöjen ja suuntaviivojen laatiminen, koulutus, kokeiluhankkeet, tukitoimet jne.). Komissio ehdottaa ohjelman vuotuisiksi määrärahoiksi 2 miljoonaa euroa. 2. Yleisiä huomioita 2.1. Johdanto 2.1.1. Katastrofien syistä riippumatta voidaan todeta, että tuhojen seuraukset eli luontoon ja väestöön kohdistuvat uhat ulottuvat yhä laajemmalle. Monitahoisia uhkia on yhä vaikeampia arvioida ja hallita. 2.1.2. Katastrofitilanteisiin voidaan reagoida tehokkaasti ja vaikuttavasti vain silloin, kun interventiot on suunniteltu ajoissa riskitekijöiden laajan arvioinnin perusteella ja kun asianomaisten organisaatioiden, laitosten ja valtiollisten elinten toimet on määritelty ja sovitettu yhteen ja ne pystytään toteuttamaan. 2.1.3. On selvää, etteivät katastrofit tunne maiden rajoja. Jotta lukuisten vaarojen uhkaamia unionin kansalaisia voitaisiin suojella tehokkaasti ja jotta estettäisiin tai ainakin minimoitaisiin ympäristön laajakantoinen vaarantaminen, on perusteltua poistaa avunantoa vaarantavat tekijät, jotka johtuvat puutteellisesta yhteensovittamisesta tai yksittäisten jäsenvaltioiden erilaisista toimintakäsityksistä. 2.2. Toimintaohjelman tavoitteet 2.2.1. Komitea kannattaa poikkeuksetta komission ehdotuksen perusteluosan kohdassa 7 lueteltuja tavoitteita, jotka vastaavat päätöksen 3 artiklan 2 kohdassa mainittuja perusteita. 2.2.2. Yhä vähenevien resurssien aikoina vaikuttaa avunannon tehostamisen kannalta välttämättömältä hyödyntää yhteisvaikutusta ja ottaa muita laitoksia mukaan toimintaan. On syytä tukea tämänsuuntaisia EU:n ponnisteluita. 2.3. Ohjelmaan sisältyvät toimet 2.3.1. Komitean mielestä on järkevää ottaa tutkimus ja teknologian kehittäminen huomioon. 2.3.2. Koska järkevä - tehokas ja vaikuttava - interventio pohjautuu vaarojen monipuoliseen ja perusteltuun analyysiin, tulisi jäsenvaltioita kannustaa tukemaan tutkimushankkeita, jotka valottavat erityisesti myös luonnonkatastrofien ja teknologisten tuhojen rajat ylittäviä seurauksia. 2.3.3. Asianmukaisia turvatoimia silmällä pitäen vaikuttaa mielekkäältä analysoida mahdollisia vaaroja monipuolisesti EU:n pelastuspalvelun kehittämiseksi järkevästi edelleen. 2.3.4. Analyysin laatimisessa tulisi käyttää apuna asianomaisista tieteen, valtion viranomaisten ja hallituksista riippumattomien organisaatioiden edustajista koostuvaa ulkopuolista arviointiryhmää. Toimintaohjelmaan tulisi lisätä tätä koskeva kohta. 2.3.5. Koska jäsenvaltioiden kansalaisten kyky auttaa toinen toisiaan on huomattava apu katastrofin jälkeisessä tilanteessa, komitea on erittäin tyytyväinen, että toimintaohjelmaan on sisällytetty yleisön valistus, kasvatus ja valveuttaminen. 2.3.6. Olisi kuitenkin otettava huomioon myös väestön liittyminen aiempaa tiiviimmin vakiintuneisiin organisaatiorakenteisiin, sillä siten voidaan hyödyntää muutoin käyttämättä jääviä voimavaroja. 2.4. Oikeusperusta 2.4.1. Pelastuspalvelun alaa koskeva oikeusperusta olisi myös tarkistettava erityisesti yhteisön laajentumista silmällä pitäen, sillä tulevaisuudessa viittaus EU:n perustamissopimuksen 235 artiklaan ei ole välttämättä riittävä. 2.4.2. Yhteisön toimia pelastuspalvelun alalla koskevaa, tulevaisuudessakin voimassa olevaa oikeusperustaa laadittaessa on kuitenkin noudatettava läheisyysperiaatetta, vaikka suuntaviivat olisivatkin periaatteessa teknisesti ja väliintulon kannalta järkeviä - ainakin rajanylittävien katastrofien tai puolustuksen yhteydessä. 2.4.3. Jatkossa olisi myös edelleen syytä pitää kiinni siitä, että yhteisön tason yhteistyöllä tuetaan ja edistetään yksittäisten valtioiden suunnitelmia ja toimenpiteitä. 2.4.4. Tässä yhteydessä on syytä tarkistaa toimintaohjelman nykyinen oikeusperusta tulevaisuutta silmällä pitäen ja tarvittaessa pohtia lisäsäädösten välttämättömyyttä. 2.5. Tulevaisuudennäkymät 2.5.1. Komitea pitää asianmukaisena, että arviointivaiheen jälkeen pohditaan pelastuspalvelun toimia koskevia tulevaisuudennäkymiä. 2.5.2. Olisi huolehdittava siitä, että toimintaohjelman aikana kertyviä tietoja ja kokemuksia hyödynnetään sen päättymisen jälkeen. 3. Tiivistelmä lausunnon sisällöstä 3.1. Kuten viime vuosina Euroopassakin saadut kokemukset selvästi osoittavat, katastrofit seurauksineen vaikuttavat yhä moninaisemmin kansalaisten elämään EU:ssa. 3.2. Monipuolisia vaara-analyysejä on laadittu erittäin vähän eikä niitä näin ollen voida käyttää pohjana katastrofien torjunnan perustellulle suunnittelulle. 3.3. Tästä syystä on järkevää kohdistaa katastrofitutkimuksen painopisteitä vaarojen torjunnan ohella myös monitieteiseen vaara-analyysiin. 3.4. Tämän lisäksi on kaikin tavoin syytä hyödyntää yhteisvaikutusta eli hyödyntää yhteisön muita toimialoja ja toimenpiteitä pelastuspalvelussa. 3.5. Avustaminen katastrofitilanteissa alkaa paikan päällä, mikä tarkoittaa, että EU:n kansalaisten kykyä auttaa toinen toistaan on vahvistettava ja pelastuspalvelua on valotettava laajalti kaikkien tehtävänä. 3.6. Jäsenvaltioiden yhteistyötä pelastuspalvelun alalla on edistettävä myös suunnitellun toimintaohjelman päättymisen jälkeen. Bryssel 28. huhtikuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI (1) EYVL C 28, 3.2.1999, s. 29.