EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 22.07.1997 
KOM(97) 388 lopull. 
KERTOMUS AZORIEN, MADEIRAN, KANARIANSAARTEN JA RANSKAN 
GUAYANAN TIETTYJEN KALATALOUSTUOTTEIDEN KAUPALLE ALUEIDEN 
SYRJÄISESTÄ SUAINNISTA AIHEUTUVIEN LISÄKUSTANNUSTEN 
TASOITUSJÄRJESTELMÄN SOVELTAMISESTA 
(komission esittämä) 

SISÄLLYSLUETTELO 
Esipuhe 
Johdanto 3 
Eräiden kalastustuotteiden kaupan tukemista koskeva erikoistapaus 4 
Tämän kertomuksen tarkoitus 5 
Järjestelmän soveltaminen kyseisillä alueilla 
I. AZORIT 6 
II. MADEIRA 15 
III. KANARIANSAARET 24 
IV. GUAYANA 40 
p:\uper\projet\005fi.doc 
ESIPUHE 
Johdanto. 
Päätöksillään 89/687/ETY1, 91/314/ETY2 ja 91/315/ETY3 neuvosto otti käyttöön syrjäisiä ja 
eristettyjä alueita koskevia erityisohjelmia (POSEIDOM-, POSEICAN- ja POSEIMA-
ohjelmat). Ohjelmien avulla on luotu asianmukainen kehys toimenpiteiden hyväksymiselle 
niillä eri toimialoilla, joiden osalta yhteisön tuen lujittamiseen on kiinnitettävä erityistä 
huomiota. Yhteisön tuki on välttämätöntä näille alueille ominaisten pysyvien rajoitusten 
vähentämiseksi. 
Ohjelmien tarkoituksena on näiden alueiden suureen etäisyyteen ja saariasemaan liittyvien 
erityispiirteiden ja haittatekijöiden huomioon ottaminen yhteisön politiikkoja sovellettaessa. 
Alueiden taloudellinen riippuvuus harvoista tuotteista, niiden kapeat markkinat samoin kuin 
niiden erityislaatuinen asema Euroopan yhteisön alueina ja alueina, jotka sijaitsevat 
kehitysmaaympäristössä, vaikeuttavat niiden taloudellista ja sosiaalista elämää. 
Nämä ohjelmat ovat osoitus yhteisön kaukaisimpia alueitaan kohtaan osoittamasta 
yhteisvastuusta, joka on välttämätöntä alueiden integroimiseksi sisämarkkinoihin, ja ne on 
laadittu näillä alueilla sovellettavien yhteisön politiikkojen viitekehykseksi. 
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen liitteenä olevassa yhteisön syrjäisimpiä alueita 
koskevassa yhteisessä julistuksessa tunnustetaan, että näiden alueiden auttamiseksi on 
välttämätöntä toteuttaa erityistoimenpiteitä, jotta alueet saavuttaisivat yhteisön taloudellisen ja 
sosiaalisen keskitason. Neuvosto on hyväksynyt useita ohjelmia, jotka kattavat useita 
elinkeinoja, muun muassa kalastusalan, joka on erityisen tärkeä näiden alueiden taloudellisen 
ja sosiaalisen kehityksen kannalta. 
Useiden tekijöiden, erityisesti yksinomaisten talousvyöhykkeiden laajuuden ja alaan liittyvillä 
toimilla luotujen työpaikkojen takia on perusteltua, että yhteisöllä on lähestymistapa, jossa 
otetaan samanaikaisesti huomioon sekä kalastusalan tärkeys että rajoitukset, joita näille 
alueille niiden etäisyydestä aiheutuu. 
1 EYVLN:oL 399, 30.12.1989. 
2 EYVLN.oL 171,29.6.1991. 
3 EYVLN:oL 171, 29.6.1991. 
Julistuksen lyhentämätön teksti on: 
"Konferenssi tunnustaa, että yhteisön syrjäisimmät alueet (Ranskan merentakaiset departementit, Azorit 
ja Madeira sekä Kanariansaaret) kärsivät vakavasta rakenteellisesta jälkeenjääneisyydestä; sitä 
vaikeuttavat useat tekijät (syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja 
ilmasto, taloudellinen riippuvuus harvoista tuotteista), joiden muuttumattomuus ja yhteisvaikutus 
vaikeuttavat suuresti näiden alueiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä. 
Konferenssi katsoo, että vaikka Euroopan yhteisön perustamissopimuksen määräyksiä ja johdettua 
oikeutta sovelletaan täysimääräisesti syrjäisimpiin alueisiin, on kuitenkin mahdollista toteuttaa 
erityistoimenpiteitä näiden alueiden auttamiseksi siltä osin kuin on tarpeellista ja niin pitkään kuin on 
olemassa asiallinen tarve toteuttaa tällaiset toimenpiteet näiden alueiden taloudelliseksi ja sosiaaliseksi 
kehittämiseksi. Näiden toimenpiteiden tavoitteena on oltava sisämarkkinoiden toteuttaminen ja 
alueellisten tosiasioiden tunnustaminen, jotta syrjäisimmät alueet saavuttaisivat yhteisön taloudellisen ja 
sosiaalisen keskitason. 
p:\uper\projet\Q05fi.doc 3 
Tässä yhteydessä erityisohjelmat muodostavat asianmukaisen kehyksen sellaisten 
toimenpiteiden täytäntöön panemiseksi, joiden avulla nämä alueet voivat asteittain yhdentyä 
dynaamisiin sisämarkkinoihin ja saavuttaa edut, joita alueiden talouksien lähentämisestä 
muun yhteisön kehitystasoon aiheutuu. 
Eräiden kalastustuotteiden kaupan tukemista koskeva erikoistapaus 
Alueellisten markkinoiden puute sekä jo mainitut kuljetuksesta aiheutuvat lisäkustannukset 
aiheuttavat pysyvänluonteisia rajoituksia kauppapaikalle pääsyn osalta. Tilanne on yhteinen 
kaikille kolmelle syrjäiselle alueelle. 
Juuri tämän tilanteen takia yhteisö päätti myöntää tukea alueiden tuottajille kalastustuotteiden 
kaupan pitämiseen. Vuodesta 1992 voimassa ollut järjestelmä5 on saavuttanut huomattavaa 
menestystä. Järjestelmän voimassaoloa jatkettiin vuonna 1994 neuvoston asetuksella N:o 
1503/94/EY6. Asetuksella mahdollistettiin tuen myöntäminen niiden lajien kaupan 
pitämiseen, joiden kauppa suuntautuu eniten tuotantoalueen ulkopuolelle, jotta edellytykset 
olisivat samat kuin Euroopan mantereelle sijoittautuneilla taloudellisilla toimijoilla. 
Azorien ja Madeiran alueiden osalta on huomattava, että paikallisen säilyketeollisuuden 
tuotantomäärä on melkein 50 prosenttia viennistä, ja säilyketeollisuus työllistää 
prosentuaalisesti merkittävän osan aktiiviväestöstä. Kuitenkin näiden alueiden 
maantieteellisen aseman ja pienen koon aiheuttamat erityisolosuhteet aiheuttavat 
lisäkustannuksia tuotannon ja kaupan pitämisen osalta, mikä heikentää niiden kilpailuasemaa 
verrattuna samanlaiseen toimintaan Euroopan mantereella; näin ollen alan tulotaso on 
huomattavasti alhaisempi kuin yhteisön keskiarvo. Tämä tilanne johtuu teollisuuden 
toimintaedellytyksistä: kuljetuksesta aiheutuvista lisäkustannuksista ja taloudellisista kuluista, 
joihin on syynä tuotannontekijöiden (erityisesti suolan, öljyn ja säilykepurkkien) 
käyttämättömyys; energiasta aiheutuvat lisäkustannukset; kuljetukseen liittyvät 
vakuutuskulut. Tilanne on samanlainen Kanariansaarten osalta, jossa lisäkustannukset liittyvät 
raaka-aineisiin, energiaan ja kuljetuskustannuksiin. Samankaltaisia piirteitä ilmenee myös 
Guayanan departementissa, jonka osalta edellä mainittuihin tekijöihin on lisättävä 
tuotantoedellytyksiä vaikeuttavia erityistekijöitä (rahoituskustannuksia varten tarkoitetun 
luottojen puute; tarve ylläpitää merkittävää laivojen varaosien varastoa; paikallisen tarjonnan 
puutteesta johtuvat erot laivojen hinnoissa verrattuna Euroopan mantereen hintoihin; eräiden 
sellaisten Etelä- ja Keski-Amerikan maiden viennistä aiheutuva kilpailu, joilla yhteisön 
säännöstön perusteella on paremmat toimintaedellytykset). Kuvatusta tilanteesta 
selviytyminen on lyhyellä aikavälillä mahdotonta. Näin ollen on osoittautunut 
välttämättömäksi jatkaa sellaisen oikeudellisen välineen avulla toteutettuja toimia, jotka ovat 
mahdollistaneet asianomaisia taloudellisia toimijoita koskevan vakaan viitekehyksen 
laatimisen. Tästä on osoituksena neuvoston asetus (EY) N:o 2337/95 , jossa säädetään 
järjestelmän voimassaolon jatkumisesta 31 päivään joulukuuta 1997 asti. 
5 Komission 30 päivänä heinäkuuta 1992 tekemä päätös yhteisön tuen myöntämisestä eräille 
Poseima-ohjelmaan liittyvälle erityistoimelle. 
6 EYVL N:o L 162, 30.6.1994. 
7 EYVLN:oL 236, 5.10.1995. 
p:\uper\projet\005fi.doc 4 
Tämän kertomuksen tarkoitus 
Azorien, Madeiran, Kanariansaarten ja Ranskan Guayanan tiettyjen kalataloustuotteiden 
kaupan pitämisessä alueiden syrjäisestä sijainnista aiheutuvien lisäkustannusten 
tasoitusjärjestelmän käyttöön ottamisesta neuvoston 2 päivänä lokakuuta 1995 antaman 
asetuksen (EY) N:o 2337/95 6 artiklan8 mukaisesti komission on esitettävä Euroopan 
parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle kertomus 
asetuksessa tarkoitettujen toimenpiteiden sekä tarvittaessa siihen liittyvien asianmukaisten 
ehdotusten soveltamisesta. 
Tässä kertomuksessa kuvaillaan edellä mainitussa säädöksessä vahvistettujen puitteiden 
mukaisesti eräiden kyseisillä alueilla tuotettujen lajien (Azorien ja Madeiran tonnikala; 
Kanariansaarten tonnikala, sardiini ja makrilli; Guayanan katkarapu) kauppaa koskevan 
tukijärjestelmän soveltamisessa saavutettuja tuloksia. Lisäksi kertomuksessa kuvaillaan 
kalatalousalan tämänhetkisiä vaikeuksia niiden lajien osalta, joita pidetään merkittävissä 
määrin kaupan, sekä esitetään alaa koskevat yhteisön toimien tulevaisuudennäkymät. 
Asetukseen viitataan edellisessä kohdassa. 
p:\uper\projet\005fi.doc 5 
JÄRJESTELMÄN SOVELTAMINEN KYSEISILLÄ ALUEILLA 
I. AZORIT 
1 Yleinen taloudellinen tilanne 
Azorien saariryhmä koostuu yhdeksästä saaresta, jotka voidaan jakaa 3 ryhmään - läntiseen 
(Flores ja Corvo), keskiseen (Terceira, Graciosa, Sao Jorge, Pico ja Faial) ja itäiseen (Sao 
Miguel ja Santa Maria). Saaret sijaitsevat länsi-luoteesta itä-kaakkoon ulottuvalla 630 kertaa 
130 km:n laajuisella alueella pohjoisten leveyspiirien 39° 43' 23" ja 36° 55' 43" sekä läntisten 
pituuspiirien 24° 46' 15" ja 31° 16' 24" välissä Kansainvälisen merentutkimusneuvoston 
(ICESin) alueen X eteläosassa. 
Azorit sijaitsevat maantieteellisesti eristyksissä 1 600 km:n päässä Portugalin mantereelta ja 
4 000 km:n päässä Yhdysvaltain itärannikolta. 
Tämän eristeisen saariaseman lisäksi on otettava huomioon, että saaret sijaitsevat myös 
kaukana toisistaan, mikä vain lisää niiden eristyneisyyttä. Lähimpänä toisiaan sijaitsevat 
Faialin ja Picon saari (välimatkaa noin 6 km), kauimpana toisistaan Santa Maria ja Corvo 
(välimatkaa noin 630 km). 
Hajanaisen ja eristyneen sijaintinsa vuoksi alue määritellään yksinomaiseksi 
talousvyöhykkeeksi, jonka laajuus on 938 000 km2. 
Väestö ja tvöllisvvs 
Azorien väestö, joka on vähentynyt nopeasti vuodesta 1960, oli joulukuussa 1991 suoritetun 
viime väestönlaskennan mukaan 237 795 henkeä. Vuoden 1994 lopussa asukkaita arvioitiin 
olevan noin 240 520. 
Vuoden 1996 viimeisellä neljänneksellä alueen työikäinen väestö oli noin 94 121 henkeä, 
joista 89 184:llä oli työpaikka. 
Alueen työttömyys nousi 5,2 prosenttiin työikäisestä väestöstä vuoden 1996 puolivälin 
jälkeen. 
Azorien talous on eristyksessä manneralueesta, ja sen pinta-ala, asukasluku ja 
bruttokansantuote ovat melko pienet. Nämä ovat pienten saariryhmien taloudelle tyypillisiä 
piirteitä. 
Tuotanto on keskittynyt erityisesti alkutuotantoon, ja jotkin raaka-aineet jalostetaan 
teollisuudessa. Alkutuotannon tuottavuus on kaikista tuotannonaloista selvästi paras. 
Saariaseman vuoksi alue on luonteeltaan yksinomainen talousvyöhyke, jonka laajuus on 938 
km2. Alueen kannattaa hyödyntää tätä mahdollisuutta tutkimalla tehokkaasti ja järkevästi 
merten voimavaroja niin oman alueensa kehittämiseksi kuin jalostuksen ja ulkomaanviennin 
edistämiseksi. 
p:\uper\projet\005fi.doc 
2. Kalastuksen merkitys »luteella 
Alueen kalastusta tarkasteltaessa on huomioitava kaksi tekijää - yhtäältä tonnikalalajit, joiden 
saaliit käytetään lähes kokonaan säilyketeollisuuden tarpeisiin ja edelleen mantereelle ja 
joihinkin Euroopan maihin suuntautuvaan vientiin; toisaalta - edellistä paljon vähemmässä 
määrin - eri lajit, jotka on tarkoitettu sekä alueen omaan käyttöön että vientiin tuoreena ja 
pakastettuna. 
Kalataloustuotteiden kauppatase on selvästi ylijäämäinen, ja ylijäämä on viime aikoina 
noussut. Kalataloustuotteet muodostavat noin 60 prosenttia koko alueen viennistä, ja niiden 
tärkein ostaja on Italia, josta vienti on riippuvainen. 
Kauppatase 
(1000 esc.) 
TUOTTEET 
Kalat, nilviäiset ja äyriäiset 
Elintarviketeollisuuden 
tuotteet 
(Tonnikalasäilykkeet) 
Muut tuotteet^ 
YHTEENSÄ 1994 
Tuonti 
486 922 
253 820 
63 
740 805 Vienti 
756 031 
2 203 308 
0 
2 959 339 Ylijäämä 
269 109 
1 949 488 
-63 
2 218 534 1995 
Tuonti 
618 893 
2 435 
621 328 Vienti 
2 015 619 
1 549 646 
0 
3 565 265 Ylijäämä 
1 396 726 
1 549 646 
-2 435 
2 943 937 
yikomaankapppa 
TUOTTEET 
Kalat, nilviäiset 
äyriäiset ja säilykkeet 
Muut tuotteet 
YHTEENSÄ TUONTI 
1989 
1000 (esc.) 
234 500 
9 637 300 
9 871 800 % 
2,4 % 
97,6 % 
100,0 % 1994 
1000 (esc.) 
740 805 
13 432 143 
14 172 948 % 
5,2 % 
94,8 % 
100,0 % VIENTI 
1989 
1000 (esc.) 
"2 413 000 
1 889 000 
4 302 000 % 
56,1 % 
43,9 % 
100,0 % 1994 
1000 (esc.) 
2 959 339 
2 105 207 
5 064 546 % 
58,4 % 
41,6% 
100,0 % 
Kalastusalan yleinen kuvaus 
Kalastusalueet 
Pyyntiponnistukset Azoreilla keskittyvät hyödyntämään kalastusalueita, joiden syvyys on alle 
500 m (rantakalastus ja kalaparvien alueen kalastus) ja joista yleensä käytetään nimitystä 
potentiaaliset kalastusvyöhykkeet. Näiltä alueilta ovat peräisin lähes kaikki niistä pohjakaloista 
ja myös suurin osa pelagisista lajeista, nimittäin tonnikalalajeista, jotka puretaan alueen 
satamissa. 
Mukaan lukien kalastusalusten tuonti 
p:\uper\projet\005fi.doc 
Azorien yksinomaisen talousvyöhykkeen mahdollisuuksia käsiteltäessä on kiinnitettävä 
huomiota seuraaviin tekijöihin: 
Azorien yksinomaisen talousvyöhykkeen rikkaus ei läheskään vastaa alueen laajuutta, minkä 
lisäksi vyöhykkeelle asettavat ehtoja tekijät, jotka rajoittavat huomattavasti alueen 
mahdollisuuksia (erityisesti kun vertailukohdaksi otetaan mannerjalustan alueet): 
- alueella ei ole mannerjalustaa; 
- kalaparvet elävät hajallaan syvänmerenalueilla eri syvyyksissä, mikä estää pohjakalojen 
muuton sekä mahdollisten lisäkantojen pyynnin; 
- merenpohjan pinnanmuotojen rikkonaisuus ja suuret syvyydet eivät suosi alueen 
ekosysteemiä; 
- saariryhmän maantieteellinen sijainti, jonka vuoksi alue on altis luonnonmullistusten 
vaikutuksille; 
- Välimeren alueen vesimassojen virtaaminen alueelle, mikä aiheuttaa epävakautta 
ympäristölle; 
- alkutuotannon alhainen tuottavuus tällä alueella suhteessa mannerjalustaan; 
- Azorien yksinomaisen talousvyöhykkeen rikkauksien hvödvntämisastetta voidaan Azorien 
kalastajien osalta kuitenkin huomattavasti nostaa erityisesti nykyaikaistamalla alaa. 
Kalastuslaivasto 
Laivatyypit ja niiden erityispiirteet 
Alueen laivasto on vielä puutteellinen ja riittämätön, kun otetaan huomioon yksinomaisen 
talousvyöhykkeen laajuus. 
Tällä hetkellä laivasto koostuu noin 1 747 aluksesta, joiden kantokyky on yhteensä 13 063 
bruttotonnia. 
Azorien kalastuslaivasto - kantokyky ja teho 
ALUE 
AZORIT 
YHT. 
0 kilowattei VYÖHYKE 
Rannikkoalue ja 
yhteisön aluevedet 
Kansainväliset vedet 
ja kolmannet maat 
na LAIVATYYPPI 
Monitoimialukset 
Suuret TILANNE 30.6.1996 
Nro 
1745 
2 
1747 bruttot. 
11480 
1583 
13 063 TEHO 
44 766 
2 354 
47120 
Suurin osa aluksista on pieniä yksiköitä, jotka harjoittavat pyyntiä rannikkovyöhykkeellä tai 
hyvin lähellä rannikkoa. Ne pyytävät yksinomaan pieniä pohjakaloja, piikkimakrilleja ja 
makrilleja, ja niiden moottorit ovat teholtaan alle 75 Kw. Näiden alusten saalis on vain 
muutamia satoja kiloja, minkä vuoksi tätä toimintaa nimitetään "paikalliseksi kalastukseksi". 
p:\uper\projet\005fi.doc 
Alueen laivastossa on myös 268 edellistä suurempaa ja tehokkaampaa alusta, jotka harjoittavat 
"rannikkokalastusta". Nämä alukset pyytävät yleensä rannikon läheisyydessä, mutta tämän 
luokan suurimmat alukset pyytävät jopa 200 meripeninkulman päässä rannikosta sijaitsevia 
kalaparvia. Ne pyytävät tonnikalalajeja sekä muita pelagisia vaelluskaloja ja pohjakaloja. 
Tonnikalaa pyytävä laivasto koostuu tällä hetkellä 34 aluksesta, joista 15 on yksityisten 
varustamoiden omistuksessa ja 19 suorasti tai epäsuorasti säilyketeollisuuden omistuksessa. 
Monet näistä aluksista voivat säilyttää kalaa jäähdytetyn veden avulla, minkä ansiosta alukset 
voivat olla merellä yhtäjaksoisesti noin 8 päivän ajan. 
Tärkeimmät pyyntimenetelmät 
Paikallisessa kalastuksessa ja rannikkokalastuksessa käytetään useita pyyntimenetelmiä, ja 
samassa aluksessa voidaan pyyntiä harjoittaa useilla eri menetelmillä. Menetelmät voidaan 
jakaa 3 luokkaan: koukku-, verkko- ja ansakalastukseen. 
Koukut, kurenuotat, seulaverkot ja ansaverkot ovat käytössä koko rannikon alueella. 
Ajoverkko on merkittävä etenkin paikallisessa kalastuksessa. 
Tiettyjä pyyntimenetelmiä käytetään erityisesti tietyn lajin pyytämiseen: esimerkiksi keihästä 
ja seivästä käytetään erityisesti tonnikalan pyyntiin ja troolia pohjakalojen, kuten 
luikeroturskan, meriahvenen, pilkkupagellin, pohjanlimapään ja pargon pyyntiin. 
Työllisyys 
Kalastuslaivastossa on yhteensä 4 400 työpaikkaa, mukaan lukien kalastajat ja muut alan 
työntekijät. Vuonna 1995 työtä tekevää väestöä oli 87 888. Arvioidaan, että 5 prosenttia 
väestöstä saa elantonsa suoraan kalastuksesta. 
Suurin osa kalastajista työskentelee paikallisen kalastuksen alalla ja usein osa-aikaisesti. 
Rannikkokalastuksessa lähes kaikki työntekijät ovat kokopäivätoimisia. 
Rekisteröityneiden kalastajien lukumäärän muuttuminen 
VUOSI 
LUKUMÄÄRÄ 1992 
4 436 1993 
4 433 1994 
4 081 1995 
4 420 
Viime vuosina ammattikalastajien lukumäärä on noussut huomattavasti. 
Kalastussatamat 
Tärkeys ja sijainti 
Azorien maantieteellisen hajanaisuuden vuoksi kalastussatamia on pitkin koko rannikkoa. 
Tällä hetkellä toiminnassa on 49 satamaa, jotka ovat suurimmaksi osaksi pieniä tai erittäin 
pieniä. Ainoastaan 3 satamaa - Ponta Delgadan (Doca), Santa Cruzin (Horta) ja Praia da 
Vitörian (jota vielä rakennetaan) satamat - tarjoavat pysyvän ja vakaan suojan suurikokoisille 
aluksille keinotekoisten aallonmurtajien ansiosta. 
p:\uper\projet\005fi.doc 9 
Kalastusala ei pysty kehittymään ilman sellaisia satamia, joilla on edellytykset tehokkaaseen 
toimintaan. Tämän takia satamien perusrakenteisiin on kohdistettava mittavia sijoituksia. 
Tärkeimmät pyydettävät lajit 
Azorien tärkein laji ovat tonnikalalajit ja muut niiden kaltaiset lajit, jotka edustavat noin 57:ää 
prosenttia satamissa purettavista saaliista ja joiden saaliit ovat vaihdelleet vuodesta toiseen 
Pohjois-Atlantilla todettujen epätavallisten ympäristöolojen vuoksi, mikä käy ilmi seuraavasta 
taulukosta. Azorit ovat siis yksi unionin vesillä eniten tonnikalaa pyytävistä alueista. 
Pohjakalat edustavat 26:ta prosenttia tuoreesta kalasta, ja tärkeimmät mistä ovat luikeroturska, 
pohjanlimapää, meriahven, pilkkupagelli, piikkihai ja hopeahuotrakala, joiden saaliit ovat 
3 200 tonnia. Pelagisista kaloista tärkeimpiä on piikkimakrilli, jonka saalis oli lähes 2 000 
tonnia. 
Nilviäisistä ja äyriäisistä merkittävä on ainoastaan mustekala, jonka saalis oli vuonna 1995 
250 tonnia. 
Kalansaaliiden määrien kehittyminen Azoreilla 
Yksikkö: t 
LAJIT 
TONNIKALA 
isosilmätonnikala 
boniitti 
valkotonnikala 
muut 
NILVIÄISET 
mustekala 
muut 
ÄYRIÄISET 
MUUT LAJIT 
luikeroturska 
pohjanlimapää 
makrilli 
meriahven 
piikkimakrilli 
meriankerias 
miekkakala 
pilkkupagelli 
(Pagellus bogaraveo) 
piikkihai (punahai) 
pilkkupagelli 
(Pagellus erythrinus) 
hopeahuotrakala 
muut 
YHTEENSÄ 1992 
6216 
2 439 
2 554 
1209 
14 
89 
76 
13 
42 
7 550 
442 
575 
304 
234 
1255 
339 
344 
611 
761 
431 
255 
1998 
13 897 1993 
10 676 
4 158 
2 243 
4 275 
0 
117 
108 
9 
34 
7 808 
327 
652 
265 
309 
1739 
320 
404 
357 
591 
430 
264 
2 149 
18 635 1994 
6 591 
1895 
3 360 
1335 
1 
124 
113 
10 
22 
8 012 
284 
698 
353 
428 
1781 
312 
288 
388 
309 
520 
373 
2 278 
14 749 1995 
11689 
4 915 
592 
6 183 
0 
261 
250 
11 
24 
8 482 
290 
581 
474 
240 
1820 
266 
461 
450 
321 
573 
778 
2 229 
20 457 
p:\uper\projet\005fi.doc 10 
Kylmätilat 
Azoreilla on kolme yleistä toiminnassa olevaa kylmätilaa - Vila do Porton satamassa Santa 
Marian saarella, Santa Cruzin satamassa Faialin saarella ja Madalenan satamassa Picon 
saarella. Lähes kaikki näissä kylmätiloissa pakastettava kala on tarkoitettu paikallisen 
teollisuuden käyttöön. 
Jalostus ja kaupan pitäminen 
Jalostus 
Azorien kalanjalostusteollisuus tuottaa lähes pelkästään tonnikalasäilykkeitä. 
Tonnikalasäilyketeollisuutta on harjoitettu saarilla 60 vuoden ajan, ja tämä teollisuudenala 
käsittää neljä yritystä, jotka yhdessä omistavat neljä tehdasta. Tehtaat sijaitsevat neljällä eri 
saarella - Säo Miguelissa, Säo Jorgessa, Picossa ja Faialissa. 
Nämä yritykset kilpailevat kansallisilla ja kansainvälisillä markkinoilla Azorien kehittyvälle 
toiminnalle ominaisten piirteiden sanelemissa olosuhteissa: 
- raakä-ainetta saa vain tiettyinä vuodenaikoina, ja se voidaan pyytää lähellä tehtaita. Lähes 
koko tuotanto käytetään paikallisessa teollisuudessa 
- muut tuotannossa käytettävät hyödykkeet (öljy, oliiviöljy, suola, pakkaukset, jne.) ovat 
kalliimpia kuljetuksesta ja pitkäaikaisesta varastoinnista johtuvien kustannusten vuoksi 
- energia on kallista ja sen toimittaminen epäsäännöllistä, minkä takia yritysten on 
tuotettava sähköä omin neuvoin. Tämä on kallista ja sitoo sitä pääomaa, joka voitaisiin 
käyttää tuotannon edistämiseen; 
Seuraavassa taulukossa on esitetty alueellisen kalasäilyketeollisuuden käyttämät kalamäärät 
viiden viime vuoden aikana: 
Jalostetun kalan määrä 
1992 
9 985 697 1993 
9 509 682 1994 
7 568 760 1995 
8 592 646 1996 
8 597 635 
Tuotantokapasiteetin lisääntyminen ja joidenkin tehtaiden nykyaikaistaminen ovat 
mahdollistaneet sen, että säilykkeitä valmistavat yritykset ovat voineet pitää vientinsä samalla 
tasolla. Azorien laatutuotteet päätyvät suureksi osaksi vientiin, ja niiden tärkein ostaja on 
Italia. 
Koska tonnikalasäilyketeollisuus tarvitsee tehokasta työvoimaa, ala on merkittävä työllistäjä 
alueella, ja sen vaikutukset kohdistuvat enimmäkseen naispuoliseen työvoimaan. 
Kaupan pitäminen 
Kalataloustuotteiden kauppaa pitävät pienet ja keskisuuret yritykset, joiden toiminta 
muodostuu pääasiassa tuoreen tai pakastetun kalan ja tonnikalasäilykkeiden viennistä. 
p:\uper\projet\005fi.doc 11 
Lukuun ottamatta tonnikalalajeja, jotka käytetään lähes kokonaan säilykkeiden valmistukseen 
Azorien tehtaissa (poikkeuksena on kuitenkin valkotonnikala, joka menee kokonaan vientiin), 
suuri osa Azorien merialueilla pyydystetystä kalasta, etenkin kaupallisesti arvokkaimmat 
tuotteet, myydään kansallisilla ja kansainvälisillä markkinoilla. 
Laivaston ja saalisten kehitysnäkymät 
Azorien laivastossa on tapahtunut joitakin muutoksia, kuten uusien yksiköiden tuleminen 
mukaan toimintaan ja joidenkin yksiköiden lakkauttaminen. Näiden ponnistuksien 
tarkoituksena on taata alueen laivastolle sellaiset alukset, joissa on entistä paremmat 
säilytystilat merellä sekä hyödyntää järkevästi merten luonnonvaroja niin omalle alueelle kuin 
ulkomaillekin suunnatun sijoittamisen edistämiseksi. 
Kalastusalusten lukumäärän kasvu merkitsee suurempia saaliita, jolloin pyynnin 
harjoittaminen alueella lisääntyy. Ennusteen mukaan saalismäärät kehittyvät seuraavalla 
tavalla: 
Saalismäärien kehittyminen 
POHJAKALAT 
TONNIKALALAJIT 
YHTEENSÄ 1997 
9 000 
11500 
20 500 1998 
9 500 
12 500 
22 000 1999 
10 000 
13 500 
23 500 2000 
10 500 
14 500 
25 000 
Tasoitusjärjestelmän soveltaminen 
Tilanne ennen järjestelmän käyttöönottoa 
Euroopan yhteisöjen neuvoston 26 päivänä kesäkuuta tehdyllä päätöksellä N:o 91/315/ETY 
mukaisesti otettiin käyttöön erityisohjelma Madeiran ja Azorien syrjäisyydestä ja 
eristyneisyydestä johtuvien ongelmien torjumiseksi. 
Lisäksi komissio on myöntänyt päätöksellä N:o 99/448/ETY rahoitustukea tiettyjä erityisiä 
toimenpiteitä varten Azorien ja Madeiran syrjäisyydestä johtuvien ongelmien torjumiseksi. 
Mainitussa päätöksessä tunnustetaan myös näiden kahden saariryhmän vaikeudet, jotka 
estävät niitä osallistumasta täysipainoisesti sisämarkkinoiden toteuttamiseen, sekä todetaan 
niiden talouden jälkeenjääneisyys verrattuna muihin Euroopan alueisiin. 
Azorien saariryhmän erityisolot, jotka johtuvat sen pienestä koosta ja syrjäisyydestä, 
aiheuttavat selviä lisäkustannuksia säilykkeiden tuotannolle ja niiden kaupan pitämiselle. Olot 
haittaavat näiden yritysten kilpailukykyä Euroopan mantereella sijaitseviin samankaltaista 
toimintaa harjoittaviin yrityksiin verrattuna, ja näillä olosuhteilla on selkeästi epäsuotuisia 
vaikutuksia tonnikala-alan palkkaukseen. 
Alan sopusointuiseksi kasvattamiseksi ja muille aloille tehtyjen sijoitusten täydentämiseksi 
olisi tärkeää luoda sellaiset olosuhteet, joissa olemassa olevat ja tulevaisuudessa perustettavat 
teolliset yksiköt voisivat lisätä tuotantokapasiteettiaan niin, että yksiköiden kannattavuus 
paranisi ja ne voisivat hyödyntää koko paikallisten alusten pyytämän saaliin. 
p:\uper\projet\005fi.doc 12 
3. Järjestelmän soveltamisen vaikutukset työllisyyteen, vientiin ja markkinoiden 
kftyttftytymiseen 
Syrjäisyydestä tiettyjen kalataloustuotteiden hyödyntämiselle aiheutuvien lisäkustannusten 
tasoitusjärjestelmän mukaisesti myönnetyt tuet ovat tuoneet alalle pysyvää vakautta, ja niiden 
ansiosta sekä varustamojen että teollisuusyritysten toiminnalle on entistä paremmat 
edellytykset. 
Tämän järjestelmän soveltamisen aikana on luotu yhteensä 240 uutta työpaikkaa neljään 
olemassa olevaan yritykseen. Yhden yrityksen tilalle tuli sellaista aluetta lähellä sijaitseva uusi 
yksikkö, jonka pääelinkeinona on kalastus. 
Koska koko yritysten tuotanto menee vientiin samoilla hinnoilla kuin vastaavat kansalliset ja 
eurooppalaiset tuotteet, Azorien varustamot tietävät, että teollisuus käyttää niiden saaliit 
kokonaisuudessaan. 
Sekä varustamot että teollisuuden edustajat ovat erittäin tyytyväisiä tämän 
järjestelmän soveltamiseen Azoreilla. 
4. Järjestelmän edunsaajat ja hallinnolliset menettelytavat 
Järjestelmän edunsaajat 
Tasoitusjärjestelmän edunsaajia ovat ne tonnikalan pyyntiin tarkoitettujen alusten varustamot, 
joiden alukset on rekisteröity alueen satamissa ja jotka harjoittavat pyyntiä Azorien ja 
Madeiran saariryhmien yksinomaisella talousvyöhykkeellä sekä tonnikalasäilykkeitä 
valmistavan teollisuuden edustajat. Tukea voidaan myöntää myös Azorien yksinomaisella 
talousvyöhykkeellä toimintaansa harjoittavien ulkomaalaisten kalastusalusten varustamoille. 
Hallinnolliset toimenpiteet 
30 päivänä heinäkuuta julkaistun päätöksen 92/448/ETY, neuvoston 27 päivänä kesäkuuta 
antaman asetuksen (EY) N:o 1503/94 ja neuvoston 9 päivänä lokakuuta antaman asetuksen 
(EY) N:o 2337/95 vuoksi Azorien itsehallinnollinen alue käynnisti maatalouden ja kalastuksen 
alueellisen ministeriön (Secretaria regional da Agricultura e Pescas) toimesta sellaisten 
jälkeenpäin Virallisessa lehdessä julkaistavien säädösten laatimisen, joissa säädetään 
säilykealalle suunnatun avun soveltamista koskevat normit. 
Varustamot ja teollisuuden edustajat osoittavat tukihakemukset neljännesvuosittain 
maatalouden ja kalastuksen alueelliselle ministeriölle. Esitettyjen hakemusten tarkastamisen 
jälkeen alueministeriö lähettää asianmukaisesti valmistellut asiakirjat Maatalouden ja 
kalastuksen kehittämisen rahoitus- ja tuki-instituutille (Insituto de Financiamento e Apoio ao 
Desenvolvimento da Agricultura e Pescas - IF AD AP) maksujen suorittamista varten. 
Varustamoiden toiminnasta ja tuonnista peräisin olevia tonnikalasaaliita koskevat maksut 
suoritetaan joka vuoden lopussa vuosittaisen tuotantomäärän lopullisen vahvistamisen jälkeen. 
IF AD AP vastaa järjestelmän seurannasta ja taloushallinnosta. 
p:\uper\projet\005fi.doc 13 
LOPPUPÄÄTELMÄT 
Edellä kuvattu tilanne osoittaa, että vuonna 1992 käynnistetyn järjestelmän soveltamisella on 
ollut tonnikalan osalta varsin tyydyttäviä vaikutuksia keskimääräisten saaliiden ja alan 
taloudellisten toimijoiden saaman hyödyn osalta. Toisaalta on muistettava, että tämän 
järjestelmän syynä olevat lisäkustannukset ovat pysyneet ennallaan. Tämä merkitsee sitä, että 
näiden markkinoiden suuri etäisyys aiheuttaa pyynnille edelleen lisäkustannuksia, joilta 
alueen toimijat eivät voi välttyä. Tämän vuoksi tätä alaa koskevaa tasoitusjärjestelmää on 
syytä soveltaa vastakin. 
5. Azorien pohjakalalajit 
Viime vuosina Azorien pohjakalalajien tuotannosta ja ulkomaankaupasta on tullut merkittävä 
osa paikallista toimintaa. 
Vuonna 1996 pohjakalojen osuus oli 29 prosenttia kaikista tuoreista kaloista. Tärkeimmät lajit 
olivat luikeroturska, pohjanlimapää, meriahven, meriankerias, pilkkupagelli, piikkihai ja 
hopeahuotrakala, joiden saaliit olivat yhteensä 3 900 tonnia. 
Azorien kalastuslaivasto vastaa suurimmasta osasta pohjakalojen saalista. Suurin osa aluksista 
on pieniä, ja ne pyytävät lähellä merenrantaa. Näitä suurempia aluksia on noin 268, ja nämä 
tehokkaammat alukset harjoittavat pyyntiä kalaparvien alueella asti yksinomaisen 
talousvyöhykkeen sisällä. 
Nämä alukset työllistävät suoraan 4 000 kalastajaa, mikä vuonna 1995 vastasi 90:ää prosenttia 
tuona vuonna rekisteröityneiden merimiesten kokonaismäärästä. 
Suuri osa Azorien merialueilla saalistetusta kalasta, erityisesti kaupallisesti arvokkaimmat 
lajit, myydään kansallisilla ja kansainvälisillä markkinoilla. 
Seuraavasta taulukosta näkyvät ilmateitse viedyn kalan määrä vuosina 1995 ja 1996 
(bruttopaino = kala + jää + pakkaus) sekä maat, joihin vienti kohdistui: 
Tuoreen kalan vienti 
KOHDE 
USA 
Kanada 
Manner-Portugali 
Madeira 
Eurooppa 
Muut 
YHTEENSÄ 1995 
Tonnia 
127 
260 
3 516 
101 
381 
118 
4 503 % 
2,82 % 
5,77 % 
78,08 % 
2,24 % 
8,46 % 
2,62 % 
100,00 % 1996 
Tonnia 
155 
236 
2,950 
463 
32 
123 
3,959 % 
3,92 % 
5,96 % 
74,51% 
11,69% 
0,81 % 
3,11% 
100,00 % 
p:\uper\projet\005fi.doc 14 
Pohjakalojen vientiä haittaavat ilmateitse tapahtuvasta kuljetuksesta aiheutuvat 
lisäkustannukset (tämä on ainoa keino, jolla kala saadaan kuluttajille hyvälaatuisena), 
monopoliasemassa mantereelle suuntautuvassa lentoliikenteessä olevan lentoyhtiön 
määräämistä kuljetusta koskevista mimmimaksuista sekä pakkaamisesta ja säilytyksestä 
(kylmälaukut j a j ää). 
Tämän tilanteen tasoittamiseksi onkin syytä hyväksyä POSEEMA-ohjelmassa ehdotettu 
järjestelmä, jonka tarkoituksena on tasoittaa saariasemasta ja syrjäisyydestä aiheutuvia vientiin 
kohdistuvia lisäkustannuksia j a haittoj a. 
Lajien, joita järjestelmä koskee, kuten pilkkupagelli, meriahven, pohjanlimapää ja 
hopeahuotrakala, on oltava kaupalliselta arvoltaan merkittäviä ja niillä on oltava muita lajeja 
suurempi kysyntä. 
Viennin vuotuinen keskiarvo on noin 3 500 tonnia. 
p:\uper\projet\005fi.doc 15 
M t IT J ^r P r ly-I-lvA 
1. Alueen yleinen taloudellinen tilanne 
Madeira on itsehallintoalue, jonka tuotanto on erittäin suuresti riippuvainen ulkomaista. 
Madeira sijaitsee Luoteis-Atlantilla pohjoisten leveyspiirien 30° 1' 38" ja 33° T 34" sekä 
läntisten pituuspiirien 15° 51' 11" ja 17° 15' 52" välisellä alueella. 
Maantieteellisesti lähimpänä Madeiran saarta sijaitsee Kanariansaarten La Palman saari 
(välimatkaa on 400 km). Seuraavaksi lähin on Cabo Sinin alue Afrikassa, noin 625 km:n 
päässä. Madeirasta Lissaboniin matkaa on noin 950 km. Etäisyys Euroopan "pääkaupunkiin" 
Brysseliin on noin 2 700 km linnuntietä. 
Näiden etäisyyksien vuoksi Madeiran saari voidaan määritellä Euroopan mantereen ja 
Euroopan yhteisön yhdeksi kaikkein syrjäisimmäksi alueeksi. 
Alue on saariryhmä, joka koostuu asutuista Madeiran ja Porto Santon saarista sekä joukosta 
pieniä saaria (lihas Désertas ja lihas Selvagens). 
Saariryhmän pinta-ala on noin 779 km2. Kaikki saaret ovat syntyneet tuliperäisen toiminnan 
tuloksena, ja niiden rantaviiva on rikkonainen ja jyrkkä, pinnanmuodot epätasaiset ja rinteet 
jyrkät. Madeiran saari on saariryhmän suurin, ja sillä asuu lähes koko väestö. Noin 34 
prosenttia saaren kokonaispinta-alasta on asuttavaa ja soveltuu maatalouteen. 
Luonnonolojen aiheuttamat rajoitukset 
- erityisen epätasainen maanpinta ja rinteet voimakkaasti kaltevat eroosion seurauksena 
- enimmäkseen köyhä maaperä 
- äärimmäisen jyrkät rantamuodostumat 
- äkkijyrkkä merenpohja. 
Tärkeimmät vaikutukset 
- työhön kulutetun ajan ja kulujen lisääntyminen niiden töiden toteuttamisessa, jotka helposti 
kärsivät maaperän rikkonaisuudesta 
- maan siirtämistä vaativan työn arvioinnin suhteellinen vaikeus, joka johtuu saaren joillekin 
pienille pelloille ominaisen maaperän kivilajien ominaisuuksien monimutkaisuudesta ja 
vaihtelevuudesta 
- alueelliseen aurinko- ja merimatkailun mahdollisuuksien hyödyntämisen vaikeus sellaisen 
rannikon puuttumisen vuoksi, josta käsin meriveden suomia etuja voisi suoraan käyttää 
hyväksi 
- kalavarojen suhteellinen niukkuus merenpohjan äkillisen syvenemisen ja tästä aiheutuvan 
vesien vähäisen planktonmäärän vuoksi. 
p:\uper\projet\005fi.doc 16 
Maantieteelliset tekijät 
Yksilöinti 
- saariasema 
- suuri etäisyys mantereesta, syrjäinen sijainti. 
Tärkeimmät vaikutukset 
- eristyneisyys ja pysähtyneisyys; vaikutusten moninaisten seurauksien tuntuminen edelleen 
koko alueen tilanteessa (taloudessa, yhteiskunnallisessa rakenteessa, työvoiman 
koulutuksessa, opetuksessa...) 
- alueen ongelmien erityisluonne; joidenkin kansallisten ja yhteisön politiikkojen ja 
ohjelmien yhteensovittamisen aiheuttamat ongelmat. 
Historialliset tekijät (itsehallintoa edeltävä aika) 
Yksilöinti 
- vähäinen sijoittaminen 
- keskusjohtoisuus. 
Tärkeimmät vaikutukset (itsehallintoon johtaneesta kehityksestä alkaen) 
- kehittymätön ja herkästi vaurioituva talouden rakenne 
- heikot alueen saarten väliset yhteydet, joiden vuoksi on tehtävä suuria sijoituksia 
jälkikäteen 
- muuhun maahan verrattuna selvästi alhaisempi elintaso 
- suuri riippuvuus ulkomaista. 
Väestö ja työllisyys 
Vaikka Madeiran ja Porto Santon kehittämiseen liittyvissä toimissa ja hankkeissa onkin aina 
otettu huomioon se, että kaikkien toimien ja hankkeiden pitäisi lähteä väestön tarpeista ja 
vastata näihin tarpeisiin, näiden kahden saaren asukkaiden elintaso on yhä suurimmaksi osaksi 
heikko. 
Erityisesti hyvinvointia mittaavien tekijöiden, kuten palkkojen, koulutuksen, ammatillisen 
koulutuksen sekä monien muiden tekijöiden osalta on tehtävä vielä paljon, jotta elintaso 
nousisi muiden Euroopan yhteisön maiden - tai edes yhteisön vähemmän kehittyneiden 
maiden - tasolle. 
Viimeisten viiden vuoden aikana alueen väestö on kasvanut hiukan (0,7 prosenttia), ja tällä 
hetkellä (1996) se on lähes 255 100 ja asukastiheys 327,5 asukasta neliökilometriä kohden. 
Työttömiä on 5 238 eli 2,68 prosenttia. 
Työllisyys on 43,9 prosenttia. 
Työvoima jakautuu seuraavasti: palvelut (60,6 prosenttia), teollisuustuotanto (27,7 prosenttia) 
ja alkutuotanto (11,7 prosenttia työikäisestä väestöstä). 
p:\uper\projet\005fi.doc 17 
Funchalin väestö, joka edustaa noin puolta koko saariryhmän väestöstä, työskentelee 
pääasiassa palvelualalla. Edellisen perusteella onkin helppo päätellä alkutuotannon painoarvo 
Madeiran saaren maaseutualueilla. 
Yksinomainen talousvyöhyke (E.E.Z.) 
Alueelle on annettu yksinomaisen talousvyöhykkeen asema. Vyöhyke on laajuudeltaan 
110 000 neliömeripeninkulmaa, siis yli 500 kertaa saariryhmän maapinta-alan suuruinen. 
Fyysisesti tarkasteltuna alueelta puuttuu mannerjalusta, sen mannerjyrkänne on lyhyt ja sen 
meri erittäin syvä, keskimäärin noin 4 000 metriä ja enimmillään noin 5 400 metriä. 
Syvyydestä erottuvat ainoastaan pienet alueet, joilla sijaitsee joitakin merenpinnan alaisia, 
tavallisesti merivuoriksi nimitettäviä kohoumia. 
2. Alueen kalastusala , 
Kalastuksen merkitys alueen saarille ja koko taloudelliselle toiminnalle 
Suurin ja tärkein kalastusalan osa on keskittynyt kahden tyypillisen maaseutukunnan alueelle, 
nimittäin Camarade Lobosiin ja Machicoon. 
Kalanjalostusteollisuuden palveluksessa työskentelee kalastajien ja kauppiaiden lisäksi 
julkishallinnon virkamiehiä, ja yhteensä ala työllistää noin 2 150 henkeä, mikä vastaa noin 
2:ta prosenttia työtätekevästä väestöstä. 
Vertailua muihin aloihin 
Madeiran taloudelle on ominaista mainittujen rajoitusten lisäksi voimakas riippuvuus 
ulkomaista, ja kauppatase on selvästi alijäämäinen. Niin alkutuotannon kuin 
teollisuustuotannonkin perusrakenteet ovat heikot. Kun otetaan huomioon joidenkin näiden 
tuotantoalojen kohtaamat vaikeudet, kalanjalostusalalle jää viennin kannalta tärkeä tehtävä 
paitsi tuotteiden arvon lisäämisessä myös yksityiselle alalle sekä taloudelle yleensä 
kohdistuvien hyötyjen ansiosta erityisesti tuotannon, työvoiman hyödyntämisen ja 
kannattavuuden edistämisessä. 
Olemassa olevat perusrakenteet 
Kalastussatamat 
Tärkein purkusatama sijaitsee Funchalissa, ja sen kautta kulkee vuosittain noin 10 000 tonnia 
tuoretta kalaa, mikä vastaa noin 95:tä prosenttia alueella pyydettävästä kokonaissaaliista. 
Saalismäärien kannalta muita tärkeitä satamia ovat Porto Santo, Caniçal ja Câmara de Lobos. 
Santa Cruzin kunnassa Porto Novossa sijaitsevaa laituria on äskettäin levennetty ja 
nykyaikaistettu, ja sitä on tarkoitus käyttää pääasiassa niiden saaliiden purkuun, jotka viedään 
suoraan tällä alueella sijaitseviin kalatehtaisiin. 
Kylmätilat 
Alueella sijaitsevista satamista vain viidessä on kylmätilat. Näiden lisäksi aluehallitus sai 
haltuunsa Santa Cruzin kunnassa sijaitsevan kylmätilan, joka muutamien korjaustöiden 
jälkeen aloitti toimintansa vuonna 1993. Kylmätilojen palveluihin kuuluvat pakastaminen, 
varastointi, j äähdyty s j a j ään myynti. 
Lähes kaikki pakastettu kala on tarkoitettu Madeiran teollisuuden käyttöön; yli jäävä osuus 
viedään Azorien ja mantereen teollisuuden käyttöön. 
p:\uper\projet\005fi.doc 18 
Laivasto ja pyyntimenetelmät 
Alueen kalastuslaivasto koostuu pienikokoisista aluksista, joita on yhteensä 538 yksikköä. 
Valtaosa aluksista on puisia ja tehokkuudeltaan heikkoja. Näiden alusten navigointi- ja 
havainnointivarustus on riittämätön, ja niiden turvallisuus, sosiaalitilat sekä saaliiden 
säilytystilat ovat puutteelliset. 
Pienet alukset pyytävät useita eri lajeja pääasiassa erilaisilla siimoilla ja koukuilla. 
Yksinomaan mustahuotrakalaa pyytävät alukset ovat hieman edellä mainittuja suurempia 
(niiden pituus on 18 - 15 m), ja ne käyttävät pyynnissä eräänlaista pitkääsiimaa. Kurenuottia 
käytetään pienten pelagisten kalojen pyynnissä. Viidellä aluksella on lupa tällaisen pyynnin 
harjoittamiseen. Yksinomaan tonnikalalajeja pyytävät alukset ovat yleensä tätä suurempia 
(niiden pituus on 18 - 30 m), ja ne käyttävät eräänlaista seivästä ja keihästä tonnikalojen 
pyynnissä. 
Lähes kaikki alukset harjoittavat pyyntiä rannikkovyöhykkeellä ja Portugalin yksinomaisen 
talousvyöhykkeen vesillä. 
Kalansaaliit 
Seuraavassa taulukossa on tonnikalalajeista ja mustahuotrakalasta koostuvien saaliiden paino-
osuus alueen satamien saaliiden kokonaismäärästä. 
Kalansaaliit Madeirassa 1992 -1996 
LAJIT 
Tonnikalalajit 
Mustahuotrakala 
Muut 
ENSA 1992 
Paino 
8 095 
2812 
2 261 
13 168 (%) 
61,5 
21,4 
17,1 
100 arvo 
1068 
676 
426 
2 170 (%) 
49,1 
31,2 
19,5 
100 1993 
Paino 
4 725 
3 466 
2 151 
10 342 (%) 
45,7 
33,6 
20,7 
100 arvo 
567 
640 
400 
1607 (%) 
35,3 
39,9 
24,8 
100 1994 
Paino 
5 245 
3 132 
1968 
10 345 (%) 
50,8 
30,3 
19,1 
100 arvo 
709 
683 
467 
1859 (%) 
38,2 
36,8 
25 
100 
LAJIT 
Tonnikalalajit 
Mustahuotrakala 
Muut 
ENSA 1995 
Paino 
8 851 
3 432 
1484 
13 767 (%) 
64,1 
25,0 
10,9 
100 arvo 
1205 
634 
380 
2 219 (%) 
54,4 
28,6 
17,0 
100 1996 
Paino 
6 331 
3 279 
2 116 
11726 (%) 
54,0 
28,0 
18,0 
100 arvo 
1 180 
662 
429 
2 271 (%) 
52,0 
29,2 
18,8 
100 
Alueen säilyketeollisuus koostuu tällä hetkellä neljästä tehtaasta. Näissä tehtaissa pystytään 
käsittelemään noin 40 tonnia raaka-ainetta päivässä ja keskimäärin noin 4 000 tonnia 
vuodessa. Vuonna 1992 ylittyi 6 200 tonnin raja. Kaksi näistä yksiköistä tosin aloitti 
toimintansa vuoden 1997 alussa, minkä vuoksi edellä esitettyjen lukujen voidaan olettaa 
nousevan huomattavasti kuluvasta vuodesta alkaen. 
p:\uper\projet\005fi.doc 19 
Käsitellyt tuotteet ovat lähes kokonaisuudessaan paikallisia, ja ne on pyydetty aluksilla, jotka 
on rekisteröity alueen satamissa. 
Tärkein raaka-aine ovat tonnikalalajit ja niiden sukulaiset. Valmiit tuotteet viedään pääasiassa 
yhteisön markkinoille. 
Tämä teollisuus tarjoaa työpaikan yhteensä lähes 395 henkilölle. 
POSETMA-ohjelman soveltaminen 1992/1996 (TONNIKALA) 
VUOSI 
1992 
1993 
1994 
1995 
1996 
YHTEENSÄ Tuotanto kg 
Alueellinen 
6 270 893 
3 408 040 
3 036 512 
5 538 966 
2 387 872 
20 642 238 Tuonti 
0 
0 
772 076 
0 
112 460 
834 536 YHTEENSÄ 
6 270 893 
3 408 040 
3 758 588 
5 538 966 
2 500 332 
21 476 774 $ Escudoa 
Teollisuus 
203 804 023 
22 152 260 
27 888 723 
41054 816 
21 867 012 
316 766 834 Varustamot 
0 
88 609 040 
90 123 676 
164 235 881 
70 802 793 
413 771 390 YHTEENSÄ 
203 804 023 
110 761300 
118 012 400 
205 290 697 
88 505 868 
730 538 224 
Kalanjalostusteollisuus 
Tonnikalateollisuus kokonaisuudessaan on ollut yksiselitteisesti Madeiran kalastuksen tärkein 
ala vuodesta 1992 lähtien. 
Tämän alan työllistäväksi vaikutukseksi arvioidaan noin tuhat työpaikkaa. Tällä hetkellä 
alueella toimii 4 yritystä, jotka tuottavat kokonaisuudessaan Portugalin ja Italian markkinoille 
tarkoitettuja tonnikalatuotteita. 
Ne olosuhteet, joiden perusteella tonnikala-alaa koskeva yhteisön tukiohjelma perustettiin, 
vallitsevat alueella edelleen, sillä saariryhmälle ominaiset, pysyvät erityisolot aiheuttavat 
lisäkustannuksia tuotteiden jalostukselle ja niiden kaupan pitämiselle. Nämä olosuhteet 
vaikuttavat haitallisesti alan kannattavuuteen. 
Vuonna 1992 laaditut ja esitetyt perustelut, jotka johtivat tätä alaa koskevan tukijärjestelmän 
käyttöönottoon, ovat yhä voimassa muuttumattomina. 
Tässä alasektorilla on vielä yksi yksikkö, jossa fileoidaan mustahuotrakalaa. 
Tämä yksikkö aloitti kokeiluluonteisen toiminnan vuoden 1997 alussa. Kun yksikkö aloittaa 
varsinaisen toimintansa, sen tuotantokapasiteetti riittää käsittelemään 7-8 tonnia raaka-ainetta 
päivässä, mikä vastaa 3 - 4:ää tonnia valmista tuotetta. Teollisuusyrittäjät ovat varsin 
tyytyväisiä tuotteen kysyntään niillä sekä alueellisilla markkinoilla että ulkomarkkinoilla, 
joilla tuotetta on myyty, ja he pitävät kaupallisia näkymiä erityisen lupaavina. 
Yksikkö työllistää 45 henkilöä, joista useimmat ovat naisia. 
p:\uper\projet\005fi.doc 20 
Lisäksi on tehty muita sellaisia aloitteita tuotantomääriltään pienten yksiköiden 
perustamiseksi, jotka vaikuttavat myönteisesti tämän alasektorin kehittymiseen. 
Tulevaisuudessa voitaneen toteuttaa muitakin samankaltaisia aloitteita. 
Yhteisön lisäkustannuksia koskevan tasoitusjärjestelmän soveltaminen 
Tilanne ennen järjestelmän käyttöönottoa 
Euroopan yhteisön neuvosto perusti vuonna 1991 tehdyllä päätöksellä 91/315/ETY 
erityisohjelman Madeiran ja Azorien etäisyyden ja saariaseman aiheuttamien ongelmien 
torjumiseksi ja sen jälkeen komissio myönsi vuonna 1992 tehdyllä päätöksellä 92/448/ETY 
yhteisön tuen tietyille erityisille toimenpiteille Madeiran ja Azorien etäisyyden ja saariaseman 
aiheuttamien ongelmien torjumiseksi. Samalla tunnustettiin myös ne kehitykseen liittyvät 
ongelmat, jotka estävät näitä kahta saariryhmää täysin osallistumasta sisämarkkinoiden 
toteuttamiseen, sekä näiden saariryhmien maantieteellisestä sijainnista, niiden erikoisista 
pinnanmuodoista, niiden perusrakenteiden vakavista puutteista ja niiden talouden yleisestä 
kehittymättömyydestä johtuvat haitat. 
1980-luvun lopusta ja 1990-luvun alusta asti on kalastuslaivojen nykyaikaistamiseen 
tähtäävän politiikan todettu vaikuttaneen myönteisesti Madeiran kalastusalaan, ja saaliiden -
pääasiassa tonnikalasaaliiden - määrät ovat lisääntyneet. Kalastuksessa alkoikin ilmetä 
teollisuuden perusrakenteiden puutteellisuudesta johtuvia ylijäämiä, jotka puolestaan 
aiheuttivat vakavaa kalakantojen ehtymistä ja tuottajahintoja koskevia ongelmia. 
Jotta ala voisi kasvaa tasaisesti ja muille aloille jo tehtyjä sijoituksia (satamien perusrakenteet, 
kylmätilat ja laivastot) voitaisiin jatkaa, olisi tärkeää luoda edellytykset sellaisten 
teollisuusyksiköiden perustamiselle, joiden tehtäväksi tulisi käyttää kaikki se tonnikalasaalis, 
jonka laivasto pystyy pyytämään. 
Jotta tämä kehitysstrategia onnistuisi, on luotava edellytykset saariasemasta ja etäisyydestä 
johtuvien lisäkustannusten poistamiselle ja näiden ongelmien kanssa kamppailevien yritysten 
toiminnan tekemiselle kannattavaksi. Kasvu tällä alalla, jolla vuonna 1991 oli käytettävissään 
ainoastaan yksi ja vuonna 1996 jo neljä toimivaa tehdasta, johtuu POSEIMA-ohjelman 
soveltamisesta. Ohjelman ansiosta alalla on samat edellytykset kuin mantereelle 
sijoittautuneilla vastaavilla yksiköillä. 
3. Järjestelmän soveltamisen vaikutukset työllisyyteen, vientiin, markkinoiden 
käyttäytymiseen 
Ympärivuotisesti ja säännöllisesti toimivien säilyketehtaiden perustaminen ja POSEIMA-
ohjelman soveltaminen eivät tapahtuneet samaan aikaan sattumalta. 
Nämä tuet ovat tuoneet alalle pysyvää vakautta, ja ne ovat suoneet tervetullutta liikkumavaraa 
niin varustamoille kuin säilyketeollisuuden toiminnallekin. 
POSEIMA-ohjelman soveltamisen kuluessa luotiin noin 300 työpaikkaa niihin kolmeen 
yritykseen, jotka aloittivat toimintansa 1990-luvulla. 
p:\uper\projet\005fi.doc 21 
Jos näillä yrityksillä on mahdollisuus suunnata tuotantonsa ulkomaille, ne myös tarvitsevat 
raaka-ainetta. Tämä puolestaan tarkoittaa sitä, että kuluttamatta jäänyt kala - myös Azorien 
kiintiö - käytetään teollisuudessa silloin, kun paikallinen tuotanto osoittautuu selvästi 
riittämättömäksi. Tarkoituksena on siis antaa varustamoille takuu siitä, että kaikki pyydetyt 
tonnikalalajit voidaan hyödyntää. 
Säilykkeiden vienti nelinkertaistui vuosina 1990 - 1996, ja alan työllisyys kasvoi samaan 
tahtiin, ja mikä tärkeintä, työllisyys on pysynyt vakaana. Tonnikalamarkkinat ovat säännellyt, 
ja näiden kokemusten perusteella voidaan todeta, että varustamoiden edustajat sekä alueen 
säilyketeollisuuden edustajat ovat siinä määrin tyytyväisiä, että vanhin toiminnassa oleva 
yksikkö on jo aloittanut toimenpiteet uuden yksikön rakentamiseksi olemassa olevan yksikön 
tilalle. 
4. Järjestelmän edunsaajat ja hallinnolliset menettelytavat. 
Edunsaajat ja hallinnolliset menettelytavat ovat samat kuin Azorien tapauksessa (katso éd.). 
LOPPUPÄÄTELMÄT 
Edellä kuvattu tilanne osoittaa, että vuonna 1992 käyttöön otetun järjestelmän soveltamisella 
on ollut varsin tyydyttäviä vaikutuksia tonnikalan keskimääräisiin pyyntimääriin sekä alan 
taloudellisten toimijoiden tilanteeseen. 
Toisaalta tämän järjestelmän syynä olevien lisäkustannusten taso pysyy ennallaan. Tämä 
merkitsee sitä, että tonnikalatuotteiden markkinoiden suuri etäisyys aiheuttaa 
vastaisuudessakin sellaisia lisäkustannuksia, joilta paikalliset toimijat eivät voi välttyä. Tämän 
vuoksi tätä tuotetta koskevaa tasoitusmenettelyä on syytä soveltaa jatkossakin. 
5. Madeiran mustahuotrakala 
Madeiran mustahuotrakalan pyynti on perinteistä toimintaa, jota on harjoitettu kauan ja josta 
tällä hetkellä saa elantonsa noin 40 prosenttia kalastusalan ammattilaisista. 
Tämän lajin vuosittainen saalis on noin 3 500 tonnia, mikä vastaa noin yhtä kolmasosaa 
alueen satamien saaliiden kokonaismäärästä. Tieteellisten tutkimusten perusteella ei ole 
osoitettavissa mitään merkkejä tämän lajin kantojen vähentymisestä, mikä johtuu siitä, että 
saaliiden keskipaino/keskikoko on pysynyt samalla tasolla jo viidentoista vuoden ajan. 
Voidaankin katsoa, että tätä lajia ei hyödynnetä siinä määrin kuin olisi mahdollista. 
Kalastusmenetelmät ovat muuttuneet viime vuosina huomattavasti. Laivaston yksiköiden 
määrä on vähentynyt ja vuotuisten kalastuspäivienkin määrä pienentynyt. Näin ollen 
todettavissa on pyyntiponnistusten väheneminen vuodesta 1992, mikä ei vaikuta kantojen 
kokoon. Sen lisäksi aluehallinto on määritellyt tämäntyyppistä pyyntiä koskevat toimenpiteet, 
joiden avulla säädellään kalastuspäivien ja kutuaikana tehtävien pyyntimatkojen lukumäärää. 
Kaiken kaikkiaan on syytä huomauttaa, että pyynti kohdistuu ainoastaan täysikasvuisiin 
yksilöihin, koska nuoret yksilöt eivät oleskele syvässä vedessä, missä kalaa pyydetään. 
Alueellisen kulutuksen osalta tämä laji on yksi Madeiran asukkaiden tärkeimmistä 
ravinnonlähteistä, ja lisäksi sillä on huomattavaa arvoa ulkomarkkinoilla. 
p:\uper\projet\005fi.doc 22 
Tämän tuotteen pääasiallinen kohde on ulkomarkkinat. Kalanjalostusteollisuuden käyttämästä 
raaka-aineesta 90 prosenttia viedään ulkomaille. 
Tähän vuoteen asti tuotantokapasiteetti on riittänyt vain mustahuotrakalan käyttämiseen 
tuoreena alueellisten markkinoiden tarkoituksiin jalostusteollisuuden täydellisen puuttumisen 
vuoksi. 
Tämän tilanteen korjaamiseksi ja siksi, että kantojen osalta saaliita olisi mahdollisuus lisätä, 
hyväksyttiin kolme tämän lajin jalostukseen ja kaupan pitämiseen tarkoitettujen teollisten 
yksiköiden perustamishanketta (Euroopan yhteisön hyväksymiä ja yhteistyössä sen kanssa 
toteutettavia hankkeita), joiden merkitys on suuri sen vuoksi, että noin 60:n pääasiassa nuorille 
naisille tarkoitetun työpaikan luominen vaikuttaa selkeän myönteisesti väestön pysymiseen 
synnyinseudullaan. 
Näiden kolmen hankkeen ansiosta raaka-aineen käsittelykapasiteetti nousee 
kokonaisuudessaan 2 000 tonniin mustahuotrakalaa vuodessa. 
Nämä teollisuusyksiköt, joista kaksi on jo toiminnassa ja yhtä viimeistellään, kehittävät 
fileointi- ja pakastustoimintaansa, ja ne suuntaavat tuotteensa pääasiassa Euroopan ja 
joidenkin kolmansien maiden markkinoille. 
Saariryhmän pienestä koosta ja syrjäisestä sijainnista johtuvat erityisolot aiheuttavat selviä 
lisäkustannuksia tuotannolle ja tuotteiden kaupan pitämiselle, mikä puolestaan heikentää 
alueen yritysten kilpailukykyä Euroopan mantereen saman alan yrityksiin verrattuna. Tämä 
puolestaan vaikutta selvästi haitallisesti palkkojen tasoon sekä työllisyyteen tällä alalla. 
LOPPUPÄÄTELMÄT 
Todetut tämän lajin kaupan pitämistä koskevat lisäkustannukset haittaavat etenkin alan 
taloudellisten toimijoiden toimintaedellytyksiä. Nämä lisäkustannukset johtuvat 
merikuljetuksista aiheutuvista kuluista (mukaan lukien vakuutukset), energiaa koskevista 
tullimaksuista sekä raaka-aineiden ja valmiiden tuotteiden liian hitaasta kierrosta. 
Näiden olosuhteiden perusteella yhteisön tämän lajin hyödyntämisen lisäkustannuksia 
tasoittavaa järjestelmää voidaan pitää perusteltuna. Suoritettujen laskelmien mukaisesti 
vuosittain voitaisiin pyytää 1 800 tonnia kalaa (luku vastaa vientiin tarkoitettuihin tuotteisiin 
käytetyn raaka-aineen määrää). 
6. Madeiran japanmmaknlltikantQjen hyödyntäminen 
Japaninmakrillia (Scomber japonicus) on tavattu Madeirassa aina, ja sen jalostuksella on 
pitkät perinteet, vaikka eri syistä johtuen sitä ei vuoden 1985 jälkeen ole käytetty säilykkeiden 
valmistukseen. 
Viidellä pienimuotoisella kurenuotalla pyytävällä aluksella on lupa japaninmakrillin 
pyytämiseen, ja noin 90 kalastajaa saa elantonsa tästä toiminnasta. 
Vuotuiset saaliit ovat viime vuosina olleet noin 1 000 - 2 000 tonnia vuodessa, ja tämän 
kalastuksen bruttoarvo on ollut noin 100 - 120 miljoonaa escudoa. 
Tämän lajin kulutus tuoreena on melko vähäistä, joten kalaa viedään ulkomaille. 
p:\uper\projet\005fi.doc 23 
Uuden 170 henkilöä työllistävän yksikön perustamisen myötä saaliit kasvavat - tämän 
mahdollistavat erittäin suuret kalakannat. Tämän lisäksi on otettava huomioon, että jalostusta 
ja tuotteen saattamista markkinoille koskevat edellytykset ovat samat kuin tonnikala-alalla. 
Japaninmakrillin teollinen jalostus lisääntyi huomattavasti vuoden 1997 ensimmäisellä 
neljänneksellä, se täydentää tonnikaloja jalostavia yksiköitä ja tämän vuoksi vaikuttaa 
myönteisesti näiden yksiköiden ylläpitoon tai niiden toiminnan parantamiseen, mikä on 
tärkeää tämän teollisuudenalan työpaikkojen, tuotannon lisääntymisen, suhteellisen 
arvonnousun ja kilpailukyvyn paranemisen kannalta. 
Tämän vuoden tavoitteena on saalismäärien nostaminen pysyvästi 2 000 tonnin tasolle. 
Teollisuuden tuotteet käytetään kokonaisuudessaan vientiin, joka suuntautuu Italiaan. 
Saariryhmän pienestä koosta ja syrjäisestä sijainnista johtuvat erityisolot aiheuttavat selviä 
lisäkustannuksia tuotannolle ja tuotteiden kaupan pitämiselle, mikä taas heikentää alueella 
toimivien yritysten kilpailukykyä samaa toimintaa Euroopan mantereen vastaaviin yrityksiin 
verrattuna. Tällä puolestaan on selviä haitallisia vaikutuksia palkkojen tasoon sekä 
työllisyyteen alalla. 
Tämän lajin hyödyntämisessä todetut lisäkustannukset ovat lisäraaka-aineiden ja pakkausten 
merikuljetuksesta ja varastojen liian hitaasta kierrosta aiheutuvia kuluja sekä sähköenergiaan, 
vakuutuksiin ja kuljetuksiin liittyviä lähetyskuluja. 
LOPPUPÄÄTELMÄT 
Sellainen tämän lajin tuotannolle ja hyödyntämiselle aiheutuvia lisäkustannuksia tasoittava 
järjestelmä, joka suhteessa käsiteltyyn ja vietyyn määrään (2 000 tonnia) ei absoluuttisesti 
tarkasteltuna ole merkittävä, mutta jolla on yhteiskunnallis-taloudelliselta kannalta suurta 
merkitystä erityisesti työllisyyden suhteen, vaikuttaa sopivalta. 
p:\uper\projet\005fi.doc 24 
m, KANARIANSAARET 
JOHDANTO 
Koska Kanariansaaret sijaitsevat keskellä valtamerta ja niiden ilmasto on suotuisa, 
kalastuksella on aina ollut siellä erittäin tärkeä taloudellinen asema. 
Saariryhmän itäisin kohta sijaitsee 115 kilometrin päässä Afrikan rannikosta ja pohjoisin kohta 
1 100 kilometrin päässä Cädizista, lähimmästä Espanjan mantereella sijaitsevasta satamasta. 
Kanariansaaret sijaitsevat 1 600 kilometrin päässä Madridista, jossa kulutetaan eniten kalaa 
Espanjassa, 172 000 tonnia vuosittain. 
Saariryhmä koostuu seitsemästä saaresta, jotka jakautuvat kahteen provinssiin, Las Palmasiin 
ja Santa Cruziin, ja sen kokonaispinta-ala on 7 273 km', joka on 1,44 prosenttia Espanjan 
kokonaispinta-alasta. 
Pienimuotoista rannikkokalastusta on harrastettu yli 300 vuoden ajan rinnakkain Saharan 
edustalla tapahtuvan avomerikalastuksen kanssa, joka on jossain määrin vähentänyt sitä 
pienemmän saalismäärän tuottavan ja voimavaroiltaan vaatimattomamman pienimuotoisen 
rannikkokalastuksen merkitystä. Kalastus on siis Kanariansaarille tärkeä elinkeino ja yksi sen 
tärkeimmistä tulonlähteistä. Joillakin saarilla, esimerkiksi Lanzarotella, kalastus on tärkein 
elinkeino turismin jälkeen. 
Saariryhmän saarten rantaviiva on pääosin kallioinen, mistä syystä sen rannoilla ei juurikaan 
ole lahdelmia eikä ankkuroimispaikkoja. Saarilla ei ole yhteistä mannerjalustaa, koska veden 
syvyys saarten välillä on paikoin yli 3 000 metriä. Saariryhmää ympäröivä merenpohja on 
puolestaan täynnä kraattereita, ja se muodostuu peruskivestä ja laavasta, mikä tekee muille 
merille tyypillisen laahusnuottakalastuksen mahdottomaksi. 
Saariryhmää ympäröivän meren eläimet ja merenpohja sekä vedenalainen geologia ovat 
ainutkertaisia. 
Meren pohjalla elää yli 350 kalalajia, mikä on epätavallista Atlantin valtameren muissa osissa. 
Nämä lajit sopeutuvat hyvin saaristoa ympäröivän merenpohjan vuoristoisiin 
pinnanmuotoihin, mikä johtuu saarten välisten syvien vesien mikroilmastoista. 
Näinkin suuri kalalajien määrä saarten vähäravintoisten ja syvien vesien pimeyksissä johtuu 
kahdesta tekijästä: 
1. Pohjois-Euroopalle, Välimerelle ja trooppiselle Amerikalle tyypilliset kalalajit 
saapuvat saarten vesille, koska siellä kohtaavat Kanarian kylmä ilmavirtaus ja 
Gibraltarin salmen ilmavirtaus. 
2. Afrikan rannikon kalalajit saapuvat saarten vesille jatkuvien Atlantilta tulevien 
pasaatituulten takia, joiden suuntaa Saharan tuulet muuttavat ja jotka vievät merivirtaa 
kohti Kanariansaarten länsiosia. 
p:\uper\projet\005fi.doc 25 
Kanariansaarten vesissä elää kahdentyyppisiä kaloja: 
a) Pohjakaloja, jotka elävät meren pohjassa on useita lajeja, mutta niiden määrä ei riitä 
teolliseen hyödyntämiseen. 
b) Pelagisia eli pinnalla eläviä lajeja, joita on runsaasti, esimerkiksi tonnikaloihin 
kuuluvat kalat, boga (Sparus boops), makrilli, piikkimakrilli ja sardiini. 
Kanariansaarten vesien suolapitoisuus ja lämpötila poikkeavat Atlantin valtameren muista 
osista: ne ovat sitä korkeammat, mitä kauemmaksi Afrikan rannikosta mennään. Veden 
lämpötila voi olla jopa 6 °C korkeampi kuin veden lämpötila Afrikan rannikolla. Siksi saarten 
vesien eläinkanta erityisesti 200:aa metriä syvemmissä vesissä poikkeaa paljon Afrikan 
rannikon vesien eläinkannasta. Tämä johtuu siitä, että Kanariansaarten edustalla Välimeren 
vesivirrat kohtaavat Atlantin vesivirrat. 
Merenpohjan erikoinen pinnanmuoto ja sisävesien kalavarojen puute aiheuttavat sen, että 
ainoastaan 5 prosenttia pyydystetyistä kaloista pyydetään nimenomaan Kanariansaarten 
vesillä. Loput on perinteisesti pyydetty Kanariansaarten ja Saharan välisillä vesillä. 
Kun nämä kalavedet siirtyivät marokkolais-mauritanialaiseen omistukseen vuonna 1975, 
Kanariansaarten kalastuslaivaston oli neuvoteltava kausittaisista pyyntimääristä, vähennettävä 
laivojensa määrää ja ryhdyttävä maksamaan vuokraa kalastusoikeudesta. Lisäksi oli 
ryhdyttävä teknologiseen, ammatilliseen ja teolliseen yhteistyöhön edellä mainittujen maiden 
kanssa. Nämä olosuhteet aiheuttivat epävarmuutta Kanariansaarten kalastusalalla. 
Edellä mainituista kalalajeista valtameressä elävät kalat ovat pienimuotoisen kalastuksen 
tärkein saalis. Niiden esiintyminen Kanariansaarten vesillä on kausittaista, ja vaihtelee jopa 
vuodesta toiseen. Yleisimmät valtameressä elävät lajit ovat isosilmätonnikala (Thunnus 
obesus), boniitti (Katsuwonus pelamis), valkotonnikala (Thunnus alalunga), tonnikala 
(Thunnus thynnus) ja kampi (Thunnus albacares). 
Merkittävä osa Kanariansaarten kalastuslaivastosta kalastaa Afrikan länsirannikolla ja 
keskittyy suurelta osin mustekalan pyytämiseen, mutta se pyytää myös esimerkiksi sardiinia, 
kummeliturskaa, katkarapuja ja anjovista. 
Pääjaikaiset ovat Länsi-Afrikan pohjoisosien tärkein yksittäinen saalis, niin pyydetyn määrän 
kuin sen suuren taloudellisen arvonkin ansiosta. Pääjalkaiset elävät Cap Bojadorin ja Cap 
Verden (Senegalissa) välisellä alueella ja niiden päälajit ovat mustekaloihin kuuluvat 
Octopus, Sepiola ja Rossia macrosoma. 
Octopus kuuluu yhteen ainoaan lajiin, Octopus vulgarisiin, kun taas Sepiola kuuluu Sepia-
sukuisiin Officinalis-, Hierredda-ja Berttheloti-lajeihin. Loligo vulgaris ja Loligo forbesi ovat 
puolestaan Rossia macrosoman lajeja. 
- KALASTUSALAA KOSKEVAT YHTEISKUNNALLIS-TALOUDELLISET TIEDOT 
Kanariansaarten asukasluku oli 1 601 498 vuonna 1995: Näistä aktiivista väestöä oli 647 200. 
Työtä oli 518 000 henkilöllä; työttömiä oli 129 200 henkilöä. Työhönosallistumisaste oli 50 
prosenttia, työllisyysaste 40 prosenttia ja työttömyysaste 23,73 prosenttia. 
p:\uper\projet\005fl.doc 26 
BKT jakautuu seuraavalla tavalla: maanviljelys ja kalastus 5 prosenttia, teollisuus 9 prosenttia, 
rakentaminen 7 prosenttia ja palvelut 79 prosenttia. 
Vuonna 1995 BKT asukasta kohden oli 1 719 167 pesetaa. 
Kalastussektorin osuus oli 2 prosenttia saarten BKT:sta. 
Merikalastuksesta vastaavan ministeriön (Secretaria General de Pesca Maritima) lukujen 
mukaan Kanariansaarten kalastuslaivasto oli seuraavankaltainen: 
ETYn vesialueella kalastavat troolarit, 
monitoimialukset ja osterinpyyntilaivat. 
ETYn vesialueella kalastavat 
Kanariansaarten nuotta-alukset, 
merikalastusalukset j a 
verkkokalastusalukset jne 
Kolmansien maiden vesialueella ja 
kansainvälisillä vesillä kalastavat troolarit, 
monitoimialukset ja osterinpyyntivälineet. 
Kolmansien maiden vesialueella ja 
kansainvälisillä vesillä kalastavat nuotta-
alukset, merikalastusalukset, 
verkkokalastusalukset jne 
YHTEENSÄ lukumäärä 
2 
1353 
142 
57 
1554 BRT 
472,10 
5 148, 65 
35 503,09 
7 251,86 
48 375,70 KW;ia 
YHTEENSÄ 
1 220,10 
27 078,13 
94 239,49 
19 792,08 
142 329,81 
Pienimuotoista kalastusta harjoittavien laivojen miehistön osuus on 53 prosenttia 
kalastuksesta elantonsa saavasta aktiiviväestöstä: pienimuotoista kalastusta harjoittavien 
laivojen osuus saaliista on ainoastaan 23 prosenttia, ja teollinen laivasto vastaa lopusta. 
Vuonna 1996 tuotettiin 74 946 tonnia tuoretta ja 153 053 tonnia pakastettua kalaa. 
ANACEFin teollinen laivasto, joka on rekisteröity POP 43:een, muodostuu 156 keskimäärin 
280 BRT:n kokoisesta laivasta, joilla työskentelee yhteensä 2 550 henkilöä ja jotka välillisesti 
luovat noin 12 000 työpaikkaa. Laivaston mustekalasaalis on noin 50 000 tonnia vuodessa, 
lukuun ottamatta vuotta 1995, jolloin Marokon kanssa tehty yleissopimus aiheutti ongelmia. 
Saaliista 50 prosenttia vietiin Japaniin ja 50 prosenttia EU-maihin (60 prosenttia Espanjan 
mantereelle ja 40 prosenttia Italiaan, Portugaliin ja Kreikkaan). 
Arrecifen satamaa Lanzaroten saarella kotisatamanaan pitävässä sardiinilaivastossa on 
kahdeksan alusta, joiden bruttorekisteritonnimäärä on yhteensä noin 4 500 ja joissa 
työskentelee yhteensä 184 henkilöä. Vuonna 1996 laivaston kokonaissaalis oli yhteensä 122 
000 tonnia, josta 93 prosenttia jauhetaan, 5 prosenttia valmistettiin säilykkeiksi ja 2 prosenttia 
pakastettiin. Säilykkeistä ja pakasteista 90 prosenttia päätyy lopulta Espanjan mantereelle ja 
jauhetun kalan osalta 100 prosenttia tuotannosta päätyy Lanzaroten teollisuuden käyttöön. 
p:\uper\projet\005fi.doc 27 
Tonnikalalaivastossa on noin 60 laivaa, joiden bruttorekisteritonnimäärä on yhteensä 3 000 ja 
joissa työskentelee 400 henkilöä. Sen tonnikalasaalis on 20 000 tonnia vuodessa. Suurin osa 
tästä saaliista viedään tuoreena Espanjan mantereelle; seuraavina tulevat vienti Japaniin ja 
Yhdysvaltoihin. Tonnikaloja käytetään myös säilyketeollisuudessa. 
Saariryhmällä on kaksi kalanjalostuslaitosta, jotka sijaitsevat Lanzarotella. 
Toinen näistä on AGRAMAR-yhtiön laitos, jossa kalajauhon ja öljyn lisäksi jalostetaan myös 
tuoretta ja pakastettua tonnikalaa sekä pystyy jäähdytyslaitteistansa ansiosta pakastamaan 750 
tonnia jà varastoimaan 3000 tonnia kalaa päivässä. Sillä on myös jäätehdas, joka pystyy 
valmistamaan 140 tonnia jäätä päivässä. AGRAMAR työllistää suoraan tai välillisesti 315 
henkeä. 
Tänä vuonna tehtaalla voidaan käsitellä 750 tonnia raaka-ainetta vuorokaudessa, ja yhtiö on 
rakentanut koneen, jolla vesi puhdistetaan juomakelpoiseksi. 
Toinen Agramarin toiminta-aloista on tonnikalan kaupan pitäminen. Yleensä tonnikala 
lähetetään tuoreena Espanjan mantereelle ja jos kysyntää ei ole, kala pakastetaan. Viime 
vuonna aloitettiin kokeilu, jossa kalat puhdistetaan ja niiden ruodot poistetaan, minkä jälkeen 
kalat kääritään muoviin ja myydään, lähinnä Las Palmasissa. Tulokset ovat tyydyttäviä. 
Toinen laitoksista on GARAVILLA-yhtiön laitos, jossa säilötään sardiinia ja tonnikalaa. 
Vuonna 1996 sen tuotanto oli yli 200 000 sardiinipurkkia, joista 50 prosenttia kulutettiin 
Euroopan markkinoilla. Loput vietiin muihin maihin. GARA VILLA työllistää suoraan tai 
välillisesti 450 henkilöä. 
Sardiinisäilykkeiden kulutus on Espanjassa suhteellisen suurta, vaikka Kanariansaarten on 
vaikea kilpailla maantieteellisen sijaintinsa takia: kuljetus Espanjan mantereelle aiheuttaa 
merkittäviä lisäkustannuksia jokaista kalakiloa kohti. Kuljetuskulujen lisäksi on muita 
välttämättömiä kilpailukykyä heikentäviä kustannuksia: säilykepurkeissa käytettävä tinattu 
teräspelti tuodaan Espanjan mantereelta asti, paperi on Teneriffalla suhteellisen kallista, vesi 
on kallista Lanzarotella ja niin edelleen. 
Koska pyynti on kausittaista ja keskittyy syys- ja marraskuun väliselle ajalle ja koska pyynti 
käytännöllisesti katsoen loppuu tammi- ja toukokuun väliseksi ajaksi, pakastaminen on 
välttämättömyys. Tästä aiheutuu ylimääräisiä kuluja. 
Jauhotuotannosta Espanjan mantereen osuus on 10 prosenttia, Euroopan unionin 
40 prosenttia ja loput 50 prosenttia viedään Kaukoitään. Suurimmat kilpailijat ovat Chile ja 
Peru. 
Öljystä 20 prosenttia viedään Espanjan mantereelle ja loput muihin Euroopan unionin maihin 
ja Pohjoismaihin, joissa sitä käytetään lääkkeissä, kosmetiikassa ja ravintona. Näillä 
markkinoilla laatu (jodipitoisuus ja happamuusaste) on tärkeä tekijä. 
Kalanviljelyä, jonka harjoittamiseen Kanariansaarten ilmasto EU:n mielestä sopii, on 
harjoitettu 10 vuoden ajan ja ongelmia on ollut runsaasti. Piikkikampelan sekä rapujen ja 
äyriäisten viljely oli lopetettava, ja jäljelle jäi ainoastaan kulta-ahvenen ja meriahvenen viljely. 
Näillä leveysasteilla tuotannossa on päästy ainoastaan 20 prosenttiin POP:ssä määritetyistä 
tavoitteista. Tuotannosta 80 prosenttia viedään Euroopan markkinoille, pääasiassa Italiaan. 
p:\uper\projet\005fi.doc 28 
Joissakin satamissa tarvitaan myös nostureita kuorman purkamiseen ja laiturivaakoja, joiden 
avulla voidaan pienentää kuljetuskuluja ja vähentää kuljetuksesta johtuvaa kalan laadun 
heikentymistä; kalan laatu heikkenee, jos kala on vietävä punnittavaksi kauas purkauspaikasta. 
Näistä rakenteellisista puutteista huolimatta voidaan todeta, että viime vuosien aikana 
jäähdytyslaitteiston osalta on tapahtunut merkittävää kehitystä. Kuitenkin Teneriffalla 
sijaitsevassa Santa Cruzin satamassa olevat pakastamismahdollisuudet ovat vieläkin tarpeisiin 
nähden liian pieniä. Tämä aiheuttaa sen, että tonnikaloja pyytävä laivasto joutuu purkamaan 
lastinsa muissa satamissa. 
Las Palmasissa sijaitsevassa La Luzin satamassa kävi vuonna 1995 yhteensä 2 490 
kalastusalusta, joiden bruttorekisteritonnimäärä oli yhteensä 1 640 347 ja satamassa käsiteltiin 
yhteensä 225 950 tonnia kalaa. 
NAAPURIMAIDEN KILPAILUKYVYN ARVIOINTI KALASTUSALALLA 
Kanariansaarten pahimman kilpailijan Marokon kalanvienti Espanjaan on kasvanut jatkuvasti 
viime vuosina. Maan vienti on noussut vuoden 1986 määrästä 25 859 tonnista, jonka 
kokonaisarvo oli 5 509 miljoonaa pesetaa, 54 887 tonniin, jonka kokonaisarvo oli 23 501 
miljoonaa pesetaa. 
Merkittävin osuus Marokon viennistä oli pakastetulla mustekalalla. Sitä viedään vuosittain 
noin 16 000 tonnia, mikä aiheuttaa selvää kilpailua Kanariansaarten avomerilaivaston kanssa. 
Marokon tuotteilla on vuodesta 1987 yhteistyösopimuksen mukaisesti EU:hun tuotaessa 
täydellinen tullivapaus, ja maa hyötyi siitä, että sen tuotteilla oli suosituimmuusasema 
Kanariansaarten tuotteisiin nähden siihen asti, kunnes Kanariansaaret vuonna 1993 liitettiin 
kokonaan tullijärjestelmään. 
Japani, joka on yksi merkittävimmistä Marokon kalantuotannon markkinoista, ylläpitää 
Marokon tuotteille suotuisampaa järjestelmää kuin Kanariansaarten tuotteille, koska 
Kanariansaariin sovelletaan samaa järjestelmää kuin EU:hun. 
Toisaalta on myös todettava, että tuotantokustannukset ovat Marokossa yleisesti ottaen 
huomattavasti pienemmät kuin EU:ssa ja Kanariansaarilla. 
Tästä voidaan tehdä sellainen johtopäätös, että Marokon kalastussektori on niiden suotuisten 
olosuhteiden ansioista, joita sen tuotteille on maailman markkinoilla suotu, sekä Marokon 
pienempien tuotantokustannusten ansiosta vaikeuttanut Kanariansaarten kalastussektorin 
toimintaa viime vuosien aikana suuressa määrin. 
Vuonna 1995 Mauritania kielsi yhä EU-maiden laivoilta pääsyn sen vesille. Marraskuussa maa 
kuitenkin suostui päästämään 18 mustekaloja pyytävää laivaa vesilleen, mikä osittain 
kompensoi EU:n ja Marokon välisen sopimuksen ensimmäistä vuotta koskevien vähennysten 
vaikutuksia. 
p:\uper\projet\005fi.doc 29 
LOPPUPÄÄTELMÄT 
Kanarian kalastussektoria koskevassa analyysissä korostuu yksi piirre, joka on jatkuva 
RIIPPUVUUS. 
Riippuvuus kala-apajista, erityisesti MAROKOSSA sijaitsevista. 
Riippuvuus erittäin harvoista markkinoista, erityisesti JAPANIN markkinoista. 
Riippuvuus raj allisista kulj etusmahdollisuuksista, mikä j ohtuu saariasemasta. 
Riippuvuus yhdestä ainoasta pakkaustehtaasta. 
Riippuvuus yhdestä ainoasta säilyketehtaasta. 
Tämä riippuvuus ei kuitenkaan ole ainoa ongelma, sillä kuluttajien ostoskäyttäytymisessä 
tapahtuneet lukuisat muutokset ovat aiheuttaneet sen, että alkutuotantosektorin on tuotettava 
parempaa laatua ja näyttävämpiä tuotteita. 
Tämä aiheuttaa aina kustannusten kasvua, ja kustannukset ovat lisäksi tavallista suurempia, jos 
tuotanto tapahtuu syrjäisillä alueilla pitkien matkojen päässä. 
Kanariansaarten kalastussektorin toiminta on vähentynyt asteittain ja on jo kadonnut lähes 
kokonaan sellaisten kolmansien maiden kilpailun vaikutuksesta, joiden kalastussektoria 
suojellaan maiden yhteiskunnallis-taloudellisten erityispiirteiden takia (tällaisia maita ovat 
esimerkiksi kehitysmaat ja maat, joiden kanssa on solmittu yhteistyötä koskevia 
yleissopimuksia). 
Kanariansaarten kalastusala on siis eurooppalainen talousala, joka saarten maantieteellisen 
sijainnin takia joutuu kilpailemaan ankarasti kehitysmaiden kanssa. Tähän kilpailuun voi 
vastata ainoastaan myöntämällä saarten kalastussektorille avustusta sillä perusteella, että 
Kanariansaaret sijaitsevat kaukana kaupankäynnin fyysisistä keskuksista. 
ALAKOHTAISIA LISÄKUSTANNUKSIA KOSKEVA ANALYYSI 
PAKASTETTU JA TUORE TONNIKALA 
Tonnikaloihin kuuluvia kaloja pyydetään ainoastaan onkimalla, mutta tämä on erittäin tehokas 
tapa, ja pyyntimäärät ovatkin merkittäviä. Kanariansaarten kalastuksen tulevaisuus on 
riippuvainen tonnikalan kalastuksen kehittymisestä ja erityisesti tonnikalan kaupasta, sillä tämä 
kehitys voi vaikuttaa siihen, kuinka tehokkaasti pohjavesien kalavaroja hyödynnetään. 
Lisäkustannuksia tulee erityisesti kuljetuksesta. Näitä kustannuksia ovat käsittelyä koskevat 
vakuutusmaksut sekä tämänkaltaisille kuljetuksille ominaiset satama- ja lentokenttäkulut. 
Nämä kulut ovat 33,61 prosenttia tuoreen tonnikalan ja 13,08 prosenttia pakastetun tonnikalan 
kokonaiskuluista. On myös otettava huomioon, että lentokuljetus on saarten osalta ainoa 
mahdollisuus varmistaa se, että kuluttajat voivat ostaa hyvälaatuista tuoretta kalaa. 
Seuraavassa taulukossa esitetään viime vuosien pyyntimäärät sekä tiedot asetuksen 2337/95 
mukaisesti maksetuista tuista tuoreen tonnikalan ja pakastetun tonnikalan osalta. 
p:\uper\projet\005fi.doc 30 
PQSEICAN-tuet 
1. - Anotut tuet 
VUOSI 
1992 
1993 
1994 
1995 TONNIKALA 
Anomusten määrä 
194 
174 
186 
172 Tuore tonnikala 
(tonnia) 
4 095 
4 903 
11 185 
11703 Pakastettu 
tonnikala (tonnia) 
7 184 
2 746 
1420 
872 YHTEENSÄ 
11279 
7 649 
12 605 
12 575 
2. - Myönnetyt tuet 
VUOSI 
1992 
1993 
1994 
1995 TONNIKALA 
Anomusten määrä 
194 
174 
186 
172 Tuore tonnikala 
(tonnia) 
4 095 
4 903 
10 400 
10 400 Pakastettu 
tonnikala (tonnia) 
7 184 
2 746 
1420 
872 YHTEENSÄ 
11279 
7 649 
11820 
11272 
MAKSETTUJEN TUKIEN LOPPUSUMMA 
1) Tuoreen tonnikalan kaupan pitämiseen 
Vuosi 
1992 
1993 
1994 
1995 Anomus­
ten määrä 
125 
149 
190 
149 Tonnia 
4 095 
4 903 
10 400 
10 400 Ecua/tonni 
150 
150 
125 
151 Ecua 
yhteensä 
614 250 
735 450 
1 300 000 
1 570 400 Vaihtokurssi 
peseta/ecu 
149 
158 
193 
167 Pesetaa yhteensä 
91 697 547 
116185 276 
250 947 312 
263 020 883 
2) Pakastetu 
Vuosi 
1992 
1993 
1994 
1995 n tonnikalan kaupan pitämiseen 
Anomus­
ten määrä 
192 
151 
43 
23 Tonnia 
7 184 
2 746 
1420 
786 Ecua/tonni 
50 
50 
45 
54 Ecua 
yhteensä 
359 200 
137 300 
63 900 
42 444 Vaihtokurssi 
peseta/ecu 
149 
158 
192 
168 . 
Pesetaa yhteensä 
53 625 849 
21 692 228 
12 287 932 
7 118 993 
ALAKOHTAISIA LISÄKUSTANNUKSIA KOSKEVA ANALYYSI. 
Pakastettu ja säilötty sardiini ja makrilli 
Sardiinikausi kestää sardiinin oman biologisen rytmin mukaisesti ainoastaan seitsemän 
kuukautta, kesäkuusta joulukuuhun, mistä syystä on tärkeää pitää varastossa raaka-aineita ja 
jalostettuja tuotteita, jotta kysyntään voitaisiin vastata koko vuoden ajan. Varastojen pito 
aiheuttaa lisäkustannuksia, kun taas Espanjan mantereen kalasäilyketehtaat voivat käyttää 
runsaasti erilaisia kalalajeja tuotannossaan koko vuoden. 
p:\uper\projet\005fi.doc 31 
Pakastettu sardiini ja makrilli 
Ylimääräisten rahoituskulujen lisäksi on otettava myös huomioon energiaan ja tarvittaviin 
pakkausmateriaaleihin liittyvät lisäkustannukset, jotka ovat Kanariansaarilla kalliimpia kuin 
Espanjan mantereella ja jotka nostavat tuotteen hintaa 15 prosenttia. Tähän on lisättävä jo 
mainitut saariasemasta aiheutuvat merikuljetuskulut, jotka luonnollisesti sisältävät myös 
vakuutus-, käsittely- ja satamakulut ja nousevat 42,22 prosenttiin kokonaiskustannuksista 
(F.O.B.). 
Jäljempänä esitetään pyydetyt tonnimäärät ja asetuksen 2337/95 mukaisesti viime vuosien 
aikana myönnetyt tuet. 
Säilykesardiini ja -makrilli 
Iberian niemimaan ja Kanariansaarten väliset kustannuserot vaikuttavat lähes kaikkiin 
tuotannon kannalta välttämättömiin tuotannontekijöihin. Lukuun ottamatta raaka-ainetta, joka 
on halvempaa Kanariansaarilla (raaka-aine on tällä hetkellä 219 pesetaa halvempaa 
Kanariansaarilla kuin Espanjan mantereella), kaikki muu, niin energia, pakkauskustannukset, 
koneiden kuoletus kuin rahoituskustannuksetkin ovat Kanariansaarilla kalliimpia kuin 
Espanjan mantereella. 
Kuten alla olevasta taulukosta selviää, energian hinnassa ero voi olla jopa 9 pesetaa, 
pakkauskustannuksissa 297 pesetaa, koneiden kuoletuskuluissa 5 pesetaa ja 
rahoituskustannuksissa 325 pesetaa. 
I ifSNARIANSAÀRET « MANNER- I 
ESPANJA 
Energia 114 105 
Pakkaukset 1 847 1 550 
Kuoletukset 71 66 
Koneet 
| Rahoituskulut 1 1 200 [ 875 
Kuoletus 
Kuoletuksen lisäkustannukset johtuvat kahdesta tekijästä: 
a) Koneiden ja laitteiden vieminen saarille on kallista, ja myös teknikkojen ja asentajien 
matkakulut aiheuttavat lisäkustannuksia. 
b) Vuosittaiset kuoletukset voidaan tehdä vain kuuden kuukauden osalta. 
Yleiset kulut ja rahoituskulut 
Yleiset kulut ja rahoituskulut ovat Kanariansaarilla toimiville yrityksille suuremmat kuin 
Espanjan mantereella toimiville yrityksille. Tämä johtuu siitä, että sardiinin oman biologisen 
rytmin takia kalastuskausi on vain 7 kuukauden pituinen (kesäkuusta joulukuuhun) ja ennen 
kaikkea siitä, että Kanariansaaret on saariryhmä, minkä takia tarvittavan materiaalin (kuten 
esimerkiksi pakkausmateriaalin ja öljyn) toimittaminen sinne on mannermaata kalliimpaa. 
Siksi raaka-ainetta on oltava paljon varastoissa kalanjalostusteollisi. utta varten ja 
valmistuotteitakin on varastoitava koko vuoden kysyntää vastaava määrät. 
p:\uper\projet\005fi.doc 32 
a) Yleiset kustannukset 
Tällaisia kustannuksia ovat: 
1. Varaosien lisähinnan aiheuttama koneiden ja laitteistojen korjaus ja ylläpito sekä 
muilta saarilta tai Espanjan mantereelta saapuva tekninen henkilökunta. 
2. Suuret vakuutusmaksut, joiden perusteena ovat suuren perusarvon omaava 
käyttöomaisuus, varastot, varaosat, raaka-aineet ja jalostetut tuotteet. 
3. Manner-Espanjaa suuremmat puhelin- ja faksikulut sekä esitteiden ja pienten varaosien 
lähettämisestä aiheutuvat suuremmat kustannukset. 
4. Hallintokulut sekä manner-Espanjan ja Kanariansaarten välisten matkojen aiheuttamat 
kustannukset. Yrityksen oman sisäisestä tilintarkastuksesta vastaavan yksikön, 
hallintoyksikön ja teknisen yksikön ylläpidosta aiheutuvat lisäkustannukset sekä 
yrityksen henkilökunnan matkoista manner-Espanjaan aiheutuvat kustannukset. 
b) Rahoituskulut 
Raaka-aineiden ja jalostettujen tuotteiden sekä koneiden ja laitteistojen varaosien 
varastoinnista aiheutuvat lisäkustannukset (laatikot, pakkaukset, kotelot, öljyt, kastikkeet, 
säilykepurkkien sulkimet ja muut osat) tuotantoprosessissa käytettävien laitteistojen ja 
tuotantoprosessin moitteettoman toiminnan varmistamiseksi sekä kilpailukyvyn 
vahvistamiseksi. 
Tähän mennessä mainittuihin lisäkustannuksiin on lisättävä merikuljetuksesta aiheutuvat 
kustannukset, jotka ovat mikäli mahdollista tavallistakin korkeampia näiden tuotteiden osalta, 
sillä kyseiset tuotteet kärsivät "kaksinkertaisesta saariasemasta" - ne nimittäin valmistetaan 
yhdellä saarella, tässä tapauksessa Lanzaroten saarella, mutta kuljetetaan manner-Espanjaan 
toiselta saarelta, joko Gran Canarialta tai Teneriffalta. 
Seuraavissa taulukoissa esitetään pyyntimäärät tonneina sekä neuvoston asetuksen N:o 2337/95 
mukaisesti anotut ja myönnetyt tuet. 
Saidimmtuotanto tonneina vuosina 1993 -1996 
I I SÄILYKKEEKSI TARKOITETTU I PAKASTEEKSI 
TARKOITETTU 
_ ___ - 2 530 
1994 6 694 3 583 
1995 - 677 * 
1996 6 501 2 563 
Marokon kanssa tehdystä sopimuksesta aiheutuvien ongelmien takia. 
p:\uper\projet\005fi.doc 33 
PQSEICAN-tuet 
1) Pyyntimäärät (tonneina), joista anottu tukea 
Vuosi 
1992 
1993 
1994 
1995 SARDIINI/MAKRILLI 
Anomusten määrä 
3 
3 
4 
3 Jalosteet 
5 984 
6 506 
9 721 
1000 Pakasteet 
1077 
2 630 
3 616 
676 YHTEENSÄ 
7 061 
9 136 
13 337 
1676 
2) Pyyntimäärät (tonneina), joista saatu tukea 
• 
Vuosi 
1992 
1993 
1994 
1995 SARDIINI/MAKRILLI 
Anomusten määrä 
3 
3 
4 
3 Jalosteet 
5 984 
6 506 
9 721 
1000 Pakasteet 
1077 
2 630 
3 616 
676 YHTEENSÄ 
7 061 
9 136 
13 337 
1676 
MYÖNNETTYJEN TUKIEN MÄÄRÄ 
3) Jalostettava sardiini/makrilli 
Vuosi 
1992 
1993 
1994 
1995 Tonnia 
5 984 
6 506 
9 721 
1000 Ecua/tonni 
100 
100 
85 
103 Ecua yhteensä 
598 400 
650 600 
826 285 
103 000 Vaihtokurssi 
peseta/ecu 
149 
158 
192 
160 Pesetaa 
yhteensä 
89 336 735 
102 790 289 
158 912 089 
16 521075 
4) Pakastettava sardiini/makrilli 
Vuosi 
1992 
1993 
1994 
1995 Tonnia 
1077 
2 630 
3 616 
676 Ecua/tonni 
50 
50 
45 
54 Ecua yhteensä 
53 850 
131 500 
162 720 
36 504 Vaihtokurssi 
peseta/ecu 
149 
158 
192 
167 Pesetaa 
yhteensä 
8 039 803 
20 773 308 
31293 818 
6 098 440 
SARDIINI 
Jalostettuna 
Pakastettuna 
YHT 1992 
Ton­
nia 
5 984 
1 077 
7 061 Pesetaa 
89 336 735 
8 039 803 
97 376 538 1993 
Ton­
nia 
6 506 
2 630 
9 136 Pesetaa 
102 790 289 
20 773 308 
123 563 597 1994 
Ton­
nia 
9 721 
3 616 
13 337 Pesetaa 
158 912 089 
31 293 818 
190 205 907 1995 
Ton­
nia 
1 000 
676 
1 676 Pesetaa 
16 521 075 
6 098 440 
22619515 
p:\uper\projet\005fi.doc 34 
LOPPUPÄÄTELMÄT 
Edellä kuvattu tilanne osoittaa, että vuonna 1992 käyttöön otettu järjestelmä on toiminut 
erittäin tyydyttävästi kaikkien edellä mainittujen kalalajien osalta niin järjestelmän piiriin 
kuuluvan tuotannon laskemisen osalta kuin itse järjestelmänkin osalta. Tämän järjestelmän 
soveltaminen on tuonut asianomaisille taloudellisille toimijoille sellaista hyötyä, jonka 
ansiosta alalla on voitu ylläpitää hyvää tuotanto- ja kehitystasoa. 
Erityisasema, josta edellä analysoidut saariryhmän tuotannolle aiheutuvat lisäkustannukset 
johtuvat, ei ole muuttunut eikä muutu lähitulevaisuudessakaan. Tämä puolestaan johtuu siitä, 
että Kanariansaarten syrjäinen sijainti aiheuttaa tuottajille ongelmia: on siis ilmeistä, että tähän 
mennessä analysoitujen tuotteiden kaupan pitämisestä koituu jatkossakin mainitun kaltaisia 
lisäkustannuksia niiden kustannusten lisäksi, joita manner-Espanjassa asuvalla tuottajalla on, 
eivätkä saariryhmän tuottajat kykene yksin vastaamaan näistä lisäkustannuksista. 
Tästä syystä lisäkustannusten tasoitusjärjestelmän soveltamisen jatkaminen on täysin 
perusteltua, jotta kyseessä olevien tuotteiden kaupan pitäminen Euroopan markkinoilla 
helpottuisi. Samalla annettaisiin saariryhmän tuottajille mahdollisuus päästä sisämarkkinoille 
samoin edellytyksin kuin mantereella asuvat tuottajat. Tämänkaltainen tasavertaisuus ei olisi 
mahdollinen ilman tukea, jota ala järjestelmän avulla saa. 
ALAKOHTAISIA 
ANALYYSI YLIMÄÄRÄISIÄ KUSTANNUKSIA KOSKEVA 
KALANVILJELY 
Ensimmäiset Kanariansaarilla tehdyt kalanviljelyä koskevat tutkimukset aloitettiin vuonna 
1978. 
Kanarian autonominen alue vahvisti yhdeksi päätoimintalinjakseen kalanviljelyn kehittämisen 
vakuututtuaan ensin sen toteuttamiskelpoisuudesta ja merkityksestä saariryhmän erittäin 
jäykän talouden rakenteen monipuolistamisessa. Saariryhmän talous perustuu muutamaan 
toimialaan ja tuotteeseen. Lisäksi kalastusalalla on suuria rakenteellisia ongelmia, ja ala on 
pahasti taantumassa. 
Ensimmäinen kalanviljelyyn liittyvä ajanjaksoa 1987 - 1991 koskeva viisivuotisohjelma, 
jonka Espanja toimitti komissiolle, hyväksyttiin komission päätöksellä 11. päivänä joulukuuta 
1987 (EYVL N:o L 4, 7.1.1988). Tavoitteena Espanjan osalta ja Espanjan kuningaskuntaan 
kuuluvien Kanariansaarten osalta oli seuraavien vuosittaisten tuotantomäärien saavuttaminen 
viisivuotiskauden loppuun mennessä : 
Tonneina 
LAJI ESPANJA YHTEENSÄ KANARIANSAARET YHTEENSÄ 
Kulta-ahven 7.500 1 400 
Meriahven 6 000 500 
Piikkikampela 4 700 200 
!.. . , ,., ., | , ,,,, ,, ..„ m,,,,.. , —, «^..„„— „,«„,.,...i. il-.-— ..••.,. .11., ,-• •-•• •• »M. L .I.:- •llll.j. . I »aMi....—iilU-L. •••..-.•!1LJ.1JI.811-I!L.. UtiiLU. •«- -• ^——--E—^g j1Li 1I.M-.11 I — • l II • ••— I •• -"J 
p:\uper\projet\005fi.doc 35 
Ensimmäisen kalanviljelyä koskevan POP:n jälkeen komissio hyväksyi 20. päivänä 
joulukuuta 1991 tehdyllä päätöksellä, (EYVL N:o L 29, 5.2.1992) Espanjan esittämän toisen, 
ajanjaksoa 1992 - 1996 koskevan POP:in. Kultaotsa-ahvenen ja piikkikampelan osalta 
vuosittaiset tuotantotavoitteet ovat yhtä suuret kuin edellisessä POP:ssa, ja meriahvenen osalta 
ne ovat hieman yli kaksi kertaa pienemmät. Näitä kolmea lajia pidettiin Kanariansaarten 
kannalta kaikkein tärkeimpinä. 
Kuluvalla vuosikymmenellä kalanviljelyalalla ei ole juurikaan tapahtunut muutoksia eräiden 
alkuperäisten hankkeiden siirtymistä, osiin jakamista tai uudelleen aloittamista lukuun 
ottamatta. Tulokset osoittavat, että uusien hankkeiden tukeminen on pysähtynyt ja että jo 
hyväksyttyjen hankkeiden toteutus on hidastunut huomattavasti. Alalla ollaan näin ollen 
erittäin kaukana POP:ssä määritetyistä tuotantotavoitteista nyt kymmenen vuotta sen jälkeen, 
kun Euroopan unioni, Espanja ja Kanariansaaret alkoivat virallisesti tukea kalanviljelyä. 
Kuitenkin yritykset, jotka kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) ja kansallisten 
varojen avulla alalle ryhtyivät, ovat onnistuneet kehittämään vakaan elinkeinoalan. 
Tuotantomäärät ovat vuosi vuodelta kasvaneet huolimatta siitä, että yritysten kilpailukyky on 
kärsinyt pahoin siitä, että kyseisille yrityksille ei toistaiseksi ole korvattu saariaseman ja 
Kanariansaarten syrjäisen sijainnin kalanviljelylle aiheuttamia lisäkustannuksia. 
Seuraavassa esitetään yhteiskunnallisia, taloudellisia ja teknisiä perusteita, jotka osoittavat 
suurista etäisyyksistä ja muiden syrjäisestä sijainnista johtuvien tekijöiden ratkaisevan 
vaikutuksen mainittuihin lisäkustannuksiin. 
1. Yhteiskunnalliset ja taloudelliset perusteet 
Kanariansaarten kaikki kalanviljelylaitokset sijaitsevat alueilla, jotka ovat "erittäin riippuvaisia 
kalastuksesta", kuten komission vuonna 1992 laatimassa tiedonannossa todetaan. Näin ollen 
juuri näillä alueilla kalataloudessa tapahtuvat muutokset vaikuttavat eniten alueen 
yhteiskunnalliseen rakenteeseen. 
PESCA-yhteisöaloitteessa (EYVL N:o C 180, 1.7.1994) suositaan kalastustoiminnan 
monipuolistamista kalastuksesta elantonsa saavien uudelleenkoulutusmahdollisuutena, koska 
on selvää, että tyypillisesti paljon työvoimaa tarvitseva kalanviljelyala voi tarjota työtä usealle 
kalastuksen päättymisen takia työttömäksi jäävälle henkilölle. 
Kahdestatoista vuosina 1986 - 1989 Kanariansaarilla esitetystä hankkeesta vain neljää lopulta 
vietiin eteenpäin. Tämä alkumetreillä epäonnistuminen ei kuitenkaan koskenut kaikkia 
yrityksiä 1990-luvun alussa. Tähän vaikuttivat silloiset korkeat hinnat, jotka lievensivät 
etäisyyden ja saariaseman kielteisiä vaikutuksia. Valitettavasti hinnat ja näin ollen myös 
katteet ovat laskeneet, mikä on aiheuttanut sen, että kuljetuskustannukset ovat kilpailukykyä 
selkeästi rajoittava tekijä. 
Kalajauhe on rehun tärkein ainesosa, ja Kanariansaaret on Espanjan suurin kalajauheen 
tuottaja. Alalla kuitenkin tapahtuu suuria muutoksia ja vahvasta kalanviljelyalasta olisi 
epäilemättä paljon hyötyä tässä vaikeassa muutosprosessissa. 
p:\uper\projet\005fi.doc 36 
Vuoden 1999 lopussa Marokon kuningaskunnan ja Euroopan unionin välisen kalastusta 
koskevan yleissopimuksen voimassaolo päättyy: jos sopimuksen uusiminen osoittautuisi 
vaikeaksi kuten tällä hetkellä näyttäisi käyvän, olisi ratkaistava niiden Kanariansaaria 
kotisatamanaan pitävien yli 170 aluksen miehistön tulevaisuus, jotka ovat täysin riippuvaisia 
Marokon kalavesistä. Näiden arvioiden nojalla kalanviljelyn kaltaisen kalatalouden 
alasektorin katoaminen ei vaikuta hyvältä vaihtoehdolta. 
2. Tekniset perusteet 
Kanariansaarten kalanjalostuslaitosten helposti laskettavat erityiset lisäkustannukset: 
1.Kalanpoikaset 
Kalanpoikasten tuonnista aiheutuvat kustannuserot johtuvat pääasiassa kuljetus- ja 
vakuutuskustannuksista. 
Huolimatta siitä, että tavaratoimitukset vakuutetaan asianmukaisella tavalla, suuren kalaerän 
kuollessa istutuskausi päättyy ja tuotanto keskeytyy usean kuukauden ajaksi. Tuottajien 
välisen kilpailun takia väliaikainenkin poissaolo markkinoilta voi aiheuttaa markkinoiden 
menettämisen. 
Kun Espanjan mantereella sattuu vastaavanlainen onnettomuus, uudet kalat voidaan toimittaa 
muutamassa päivässä. Toimitus Kanariansaarilla kestää kuitenkin vähintään kaksi kuukautta. 
Toisaalta myös kuljetuksen pitkä kesto aiheuttaa lähes 10 prosentin kuolleisuuden (Espanjan 
mantereella kuolleisuus on yleensä alle 2 prosenttia) sekä runsaasti epämuodostumia ja 
sairaustapauksia, joiden seurauksista yritys vastaa yksin, koska näitä tapauksia ei oteta 
huomioon kalojen toimituksessa. 
2, Rehu 
Koska tavaran toimittaminen saarille on hidasta, vähimmäisvarastot ovat moninkertaiset 
Euroopan unionin muihin vastaaviin laitoksiin verrattuna. Tämä heikentää kilpailukykyä, 
koska se lisää varaston ylläpitokustannuksia ja huonontaa rehun laatua, sillä rehun säilyvyys 
on erittäin huono. Erilaiset kuljetustavat ovat toinen lisäkustannuksia aiheuttava tekijä. 
Kulta-ahven- ja meriahvenmarkkinoilla tuotteen laatu on ensisijaisen tärkeä. Laadun 
varmistamiseksi Kanariansaarilla toimivat tuottajat joutuvat tekemään suuria investointeja, 
jotka muille tuottajille ovat erittäin pieniä. Kanariansaarilla tarvitaan esimerkiksi enemmän 
jäätä (jopa 20 prosenttia tuotteen painosta), jonka keskihinta on 8 000 pesetaa/tonni, mihin on 
vielä lisättävä jään rahtikustannukset. Muita esimerkkejä ovat pakkauksen kestävyydelle 
asetettavat vaatimukset ja tuotteen kylmäketju kuljetuksen eri vaiheissa. Lisäksi 
lentoturvallisuutta koskevat normit edellyttävät ylimääräisen muovikerroksen lisäämistä 
pakkauksen ympärille, mikä ei ole välttämätöntä maakuljetuksessa. 
On myös syytä ottaa huomioon saarten välisen kuljetuksen aiheuttamat ongelmat. Kuljetuksen 
on tapahduttava meriteitse, mikä on huomattavasti kalliimpaa kuin mantereella tapahtuva 
kuljetus. 
4. Muut kustannukset 
Etäisyys ja saariasema eivät ilmene ainoastaan yrityksen tileissä. Ne vaikuttavat myös 
käyttöomaisuuden aiheuttamiin kustannuksiin sekä lukuisiin muihin kustannuksiin, joita ei voi 
mitata rahallisesti, kuten teknologian siirtoon, myynnin edistämiseen ja uusien markkinoiden 
avaamiseen. 
p:\uper\projet\005fi.doc 37 
Kanarian kalastussektoriin kuuluvista aloista kalanviljely on eniten ulkopuolisesta tuesta 
riippuva ala. 
5. Muut kuin tulliesteet 
Yhteismarkkinoiden voimaantulon jälkeen mitkään otsikossa mainitun kaltaiset maksut eivät 
ole koskeneet Espanjan mantereella valmistettuja tuotteita alkuperä- tai kohdemaassa. 
Kaikkien Kanariansaarilta tulevien tavaratoimitusten on sen sijaan kuljettava tullin kautta, ja 
niistä on maksettava asianmukaiset hallinnolliset kustannukset. Tällä hetkellä kalapakkaus 
voidaan viedä Cadizista Roomaan ilman minkäänlaisia tarkastuksia, mutta Kanariansaarilta 
lähtevät kalat joutuvat läpikäymään erilaisia tarkastuksia, ja niiden osalta on täytettävä 
hallinnollinen yhtenäisasiakirja. 
6. Pakkaus 
Jokainen lentoteitse Euroopan markkinoille lähetettävä laatikko on pakattava ylimääräiseen 
pahvilaatikkoon ja muovipussiin, kun taas Espanjaan lähteville tuotteille riittää pelkkä 
muovipussi. 
3. Loppupäätelmät. 
Alkuperäinen POSEICAN-ohjelma voi koskea - ja sen pitääkin koskea - myös 
Kanariansaarten kalanviljelytuotteita, joiden kilpailukyky on huono. Siksi tämä ala sopiikin 
ohjelman periaatteisiin. Tämän alan kuten saarten maatalous- ja kalastusalankin huono 
kilpailukyky johtuu siitä, että saaret sijaitsevat kaukana raaka-aineen lähteistä ja tuotteen 
markkinapaikoista. 
ALAKOHTAISIA LISÄKUSTANNUKSIA KOSKEVA ANALYYSI 
PÄÄJALKAISET, KIELIKAMPELAT JA HAMMASAHVENET 
Kun Kanariansaaret liittyivät kokonaan Euroopan yhteisöön vuonna 1991, pääosa 
saariryhmän kalastuslaivaston saaliista (joka koostui pääosin mustekaloista, mutta myös 
jossain määrin kielikampeloista ja hammasahvenista) vietiin Japanin markkinoille, ja tällöin 
Japani alkoi soveltaa vientiin tariffeja, jotka olivat selvästi korkeampia kuin ne, joita se 
sovelsi Kanariansaarten pahimpien kilpailijoiden, erityisesti Marokon, vientiin. Tässä 
tilanteessa neuvosto otti käyttöön väliaikaisen toimenpiteen, jonka tarkoituksena oli tasoittaa 
tullikohtelueroj a. 
Kahdella neuvoston asetuksella on otettu käyttöön tällainen järjestelmä vuosiksi 1993 - 1997. 
Järjestelmän vuotuinen talousarvio on 3,6 miljoonaa ecua, ja järjestelmällä tuetaan 30 000 
tonnin suuruista tuotantoa 108 eculla tonnia kohti. 
Samoihin aikoihin neuvosto antoi toisen, Posei-ohjelmien piiriin kuuluvan asetuksen 
Kanariansaarten ja Ranskan Guyanan syrjäisestä sijainnista aiheutuvien lisäkustannusten 
tasoitusjärjestelmän käyttöön ottamisesta. Asetusta on muutettu useita kertoja, viimeksi 
neuvoston asetuksella N:o 2337/95. 
p:\uper\projet\005fi.doc 38 
Pääjaikaisten osuus viennistä Euroopan markkinoille oli vähäinen, eivätkä Espanjan 
viranomaiset ole koskaan esittäneet anomusta niiden tuotannon sisällyttämisestä tiettyjen 
Kanariansaarten kalatuotteiden kaupan pitämisestä aiheutuvien lisäkustannusten 
tasoitusj ärj estelmään. 
Pääj aikaisten kysyntä on kuitenkin viime vuosina vaihdellut erittäin suuresti, ja tällä hetkellä 
Kanariansaarten mustekalatuotteiden vienti on käännepisteessä. Saariryhmä vie nykyään 
tuotannostaan melkein puolet Euroopan markkinoille, ja se on suunnitellut vielä lisäävänsä 
pääj aikaisten vientiä Euroopan markkinoille tulevaisuudessa Japanin markkinoiden 
kustannuksella. 
Japanin markkinoille onkin viety ainoastaan pienikokoisia Octopws-lajeja, kun taas loput on 
viety Euroopan unionin maihin. 
Tästä viennissä tapahtuneesta muutoksesta on osoituksena se, että viimeisten kuuden vuoden 
aikana Euroopan markkinoille on myyty keskimäärin noin 22 000 tonnia pääj aikaisia, 
kielikampeloita ja hammasahvenia. Määrä on jo erittäin lähellä Japanin markkinoille vietävää 
30 000:ta tonnia. Unionin jäsenvaltioista vienti suuntautuu pääosin Espanjaan, Italiaan, 
Kreikkaan, Hollantiin ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. 
Lähitulevaisuudessa vienti Euroopan unioniin korostuu, koska Marokon vesien kalastuslupia 
aiotaan vähentää noin 10 prosenttia vuosittain. Näin ollen osa siellä kalastavista aluksista 
siirtyy kalastamaan Mauritanian vesille, joilla saaliit ovat aivan erilaisia. Tällöin niiden lajien 
saalismäärät, joita viedään yhteisön markkinoille, kasvavat, ja onkin perusteltua odottaa, että 
vuosimyynti Euroopan unioniin on tulevaisuudessa 25 000 tonnia. 
On myös otettava huomioon, että kalastuslaivasto on erittäin suuri: se koostuu 135 aluksesta, 
jotka työllistävät noin 2 300 henkilöä merellä ja noin 10 000 henkilöä maissa. Alukset 
kalastavat saarten omilla vesillä sekä Marokon ja Mauritanian vesillä. 
Tämä uusi tilanne alalla on aiheuttanut sen, että on anottu näiden lajien, joita rasittavat samat 
kuljetuksen, pakkausmateriaalien ja palveluiden kalliiden hintojen, koneiden 
kuoletuskustannusten ynnä muiden aiheuttamat lisäkustannukset, liittämistä tulevan asetuksen 
piiriin, joka korvaa 31.12.1997 alkaen neuvoston asetuksen N:o 2337/95. 
Koska niin "erityisten toimenpiteiden käyttöön ottamisesta Kanariansaarten pääjalkaisten 
tuottajien hyväksi" annetun neuvoston asetuksen N:o 712/97 kuin myös "Azoreiden, 
Madeiran, Kanariansaarten ja Ranskan Guyanan tiettyjen kalataloustuotteiden kaupan 
pitämisessä alueiden syrjäisestä sijainnista aiheutuvien lisäkustannusten tasoitusjärjestelmän 
käyttöön ottamisesta" annetun asetuksen N:o 2337/95 voimassaolo päättyy 31. päivänä 
joulukuuta 1997, olisi nyt kumottava vuonna 1993 käyttöön otettu siirtymäkauden järjestelmä 
ottamalla käyttöön pääj aikaisia koskeva erityistoimenpide sekä liitettävä pääj aikaiset 
Kanariansaarten kalataloustuotteita koskevaan Posei-järjestelmän alaisuuteen. 
Mustekalojen liittämisellä Posei-j ärj estelmään yhdenmukaistettaisiin alalla myönnettäviä 
tukia ja vastattaisiin alan nykyiseen tilanteeseen paremmin. Kanariansaarten täydellinen 
liittyminen Euroopan unioniin on vaikuttanut alan tuotteiden vientiin suuresti. Liittyminen on 
aiheuttanut myös sen, että yhteismarkkinat ovat nykyään Kanariansaarten suurin tulonlähde ja 
sen osuus kasvaa vielä tulevaisuudessa. 
p:\uper\projet\005fi.doc 39 
•IV VTU A x Ali A 
Yleinen vhteiskunnallis-taloudellinen tilanne 
Ranskan Guayana sijaitsee päiväntasaajan vyöhykkeellä Surinamen ja Brasilian välissä, ja sen 
pinta-ala on 83 534 km2. 
Tällä hetkellä Guayanan väkiluvuksi arvioidaan 160 000 henkeä. 
Alueen väestö kasvaa nopeasti ja lisäksi se on nuorta, sillä joka toinen asukas oli vuonna 1990 
alle 25-vuotias ja joka kolmas alle 15-vuotias. Suurin osa väestöstä on asettunut rannikolle ja 
suurien rajajokien alueelle ja yli puolet Cayennen alueelle. 
Vuosina 1982 -1990 työikäisen väestön määrä nousi 31 200:sta 48 700:een eli kasvua oli 56 
prosenttia. Työttömyysluvut ovat yhä kuitenkin korkeat (21 prosenttia); BKT asukasta 
kohden on 39 prosenttia vastaavasta emämaan luvusta. 
Guvanan kalastusala 
Alan asema Guayanan taloudessa 
Guayanan yksinomaisen talousvyöhykkeen pinta-ala on 130 140 km . 
Guayanan eheällä ja matalalla rannikolla mangrovemetsät ovat yleisiä, ja rannikkoa halkovat 
erikokoisten jokien suut. 
Mannerjalusta on suuri (40, 000 km ), ja se laskeutuu loivasti avomerta kohti. 
Rannikon maantieteellinen ympäristö, joka on jokisuistoista virtaavan makean veden 
välityksellä yhteydessä alueisiin, joilla voidaan harjoittaa troolikalastusta, on suotuisa monille 
pyynnin kannalta tärkeille lajeille. 
Näissä vesissä on kaksi hyödynnettävää kalakantaa: 
katkarapu, joka on departementin harjoittamien pyyntiponnistusten tärkein kohde sen 
vuoksi, että katkarapua esiintyy mannerjalustalla erittäin runsaasti; 
kalat, joihin kohdistuu pääasiassa pienimuotoinen kalastus; kohteena ovat niin sanotut 
"vähärasvaiset kalat". 
Kalastuksella on erittäin tärkeä asema departementin taloudessa. Kalastus on yksi Guayanan 
pääelinkeinoista, ja sen vuotuisen tuotannon arvioidaan olevan ainakin 250 miljoonaa frangia, 
joista 200 miljoona frangia on peräisin vientituloista. Kalastustuotteista ja erityisesti 
katkaravuista saatavat tulot muodostavatkin neljäsosan kaikista Guayanan vientituloista. 
p:\uper\projet\005fi.doc 40 
Seuraavasta taulukosta käyvät ilmi Guayanan tärkeimpien vientituotteiden määrät. 
Vienti 
Tärkeimmät 
tuotteet yhteensä 
Kalat 
Katkaravut 
Riisi 
Puu 
Kulta ja raakakuUan 
seokset 1991 
19 660 
918 
4 068 
9 625 
5 049 1992 
29 369 
781 
3 801 
19 451 
5 335 
1 Tonnia 
1993 
23 845 
1078 
3 038 
16 844 
2 884 
2 1994 
22 702 
1 187 
3 813 
10 868 
6 385 
1 1995 
23 221 
1 161 
3 597 
13 619 
4 843 
2 
Katkaravun pyyntiin liittyvät työpaikat 
Guayanassa on 146 pyyntiä harjoittavaa kalastusalusta, joista 65 on katkaraputrooleja. 
Kalastusala työllisti vuoden 1997 alussa noin 614 henkeä, joista lähes 400 työskenteli 
katkaraputroolareilla. 
Näistä 614 hengestä 57 prosenttia työskenteli laivalla ja 43 prosenttia maalla. Paikallisina 
suorina alihankkijoina toimii 50 henkeä, jotka ovat kylmäalan työntekijöitä, hitsaajia, 
huoltoyritysten työntekij öitä jne. 
Vuoden 1996 alussa 160 000:n suuruisesta väestöstä työikäistä väestöä arvioitiin olevan 
56 140 henkeä. Toisin sanoen katkarapuala työllisti 1,1 prosenttia työikäisestä väestöstä. 
Perusrakenteet 
Larivofn satama on viidenneksi suurin Ranskan satamista purettujen saaliiden 
(kalahuutokauppojen) arvon perusteella laskettuna. Katkarapujen pyynti tapahtuu tästä 
satamasta käsin, ja sataman nykyaikaistaminen aloitettiin vuonna 1996. 
Saaliit punnitaan ja pakastetaan laivalla tai ne käsitellään tehtaissa. Suurin osa toimitetaan 
tämän jälkeen pakasteena vientiin. 
Alaa koskeviin järjestelyihin osallistuvat useat alat. Merikalastuksen aluekomitea on alaa 
edustava järjestö. Siihen kuuluu varustajia, teollisuuden edustajia, käsityöläisiä, alusten 
miehistön edustajia, jalostajia ja tuoreiden kalojen kauppiaita, osuuskuntia ja palkansaajia. 
Sillä on käytettävissään omaa toimivaltaa, jota käyttämällä se voi aluevesillä toteuttaa 
yhteisön määräyksiä tai kansallisia määräyksiä lujittavia toimenpiteitä. 
Guayanassa aloitti vuonna 1996 toimintansa kaksi tuottajien muodostamaa järjestöä, joille on 
kansallisella tasolla myönnetty oikeus soveltaa merituotteiden markkinajärjestelyjä koskevia 
yhteisöllisiä määräyksiä katkarapu- ja kala-alan toimiin. 
Kalastajien osuuskunnan lisäksi Guayanalla on käytettävissään sellaisia osuuskuntarakenteita 
rannikkoalueillaan, jotka osallistuvat kalastusalan järjestelyihin vastaamalla yhä enenevässä 
määrin yhteisistä palveluista (jää- ja polttoainevarastojen täydennys, kalojen jakelu...). 
p:\uper\projet\005fi.doc 41 
Katkaravun pyynti - sftftnneltya" toimintaa 
Katkarapuvarat koostuvat neljästä tärkeimmästä kannasta, jotka sijaitsevat limittäin rannikolta 
merelle päin siirryttäessä, mutta pyyntiponnistus keskittyy kuitenkin mannerjalustan alueelle. 
Lajin uusiutumisen takaamiseksi sen suurin sallittu saalis (TAC) on vahvistettu vuosittain 
vuodesta 1985 alkaen. Vuodesta 1988 jotkin alukset ovat laajentaneet pyyntitoimintaansa 
joihinkin TAC:n ulkopuolella oleviin mannerjyrkänteen lajeihin, joista saa paremman hinnan 
Euroopan markkinoilla. 
Katkaravun tuotanto 
Tällä hetkellä joka vuosi pyyntiä harjoittavien alusten määrällinen keskiarvo on selvästi 
pienempi verrattuna kalastukseen tarkoitettujen alusten kokonaismäärään. Kun vuoden 1995 
alussa kalastukseen tarkoitettuja troolareita oli 67, koko vuoden osalta niiden lukumäärä oli 
keskimäärin 51 (vuonna 1994 sama luku oli 46). 
Katkaravun pyyntitoimet 
Luvan 
hankkineiden 
katkarapualusten 
lukumäärä 
Alueella olevien 
laivojen lukumäärä 
Kokonaissaaliit 
(tonneina) 1991 
72 
56 
3,653 1992 
72 
58 
4,208 1993 
70 
57 
3,431 1994 
66 
46 
4,241 1995 
68 
51 
4,343 1996 
68 
62 
4,344 
Guayanan tuotanto oli vuonna 1995 0,16 prosenttia koko maailman katkaraputuotannosta 
(0,22 prosenttia, jos huomioon otetaan ainoastaan villikatkaravut). 
Kysyntä maailmanmarkkinoilla on kasvanut, mutta samalla katkarapujen vesiviljely on 
kehittynyt nopeasti. Erityisesti Aasiassa ja Etelä-Amerikassa sijaitsevat vesiviljelmät hyötyvät 
melko alhaisista tuotantokustannuksista. Näissä olosuhteissa maailmanmarkkinoille 
myytävien tuotteiden hinnat ovat laskeneet tuntuvasti ja pakottaneet Guayanan varustamot 
kiristämään liikkumavaraansa menekin jatkumisen takaamiseksi. 
Vuonna 1995 katkaravun keskikurssi nousi hieman. Tämän kehityksen vuoksi Guayanan 
viennin arvo laski vuonna 1995 ainoastaan 1 prosentin verran, vaikka saaliit pienenivätkin 6 
prosenttia. 
p :\uper\projet\005 fi. doc 42 
Viennin maantieteellinen 
jakautuminen 
Emämaa 
AntiUit 
jäsenosat: 
Guadeloupe 
Martinique 
Espanja 
Italia 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
Muut 
Yhteensä 1991 
3 258,9 
143,4 
21,0 
122,4 
80,6 
327,0 
173,6 
0,3 
3 983,8 1992 
3 443,0 
180,8 
39,7 
141,1 
41,6 
6,7 
50,2 
79,1 
3 801,4 tonnia 
1993 
2 712,8 
228,8 
52,6 
176,2 
74,1 
13,5 
0,0 
8,5 
3 037,7 1994 
3 376,7 
339,9 
74,8 
265,1 
93,8 
0,0 
0,0 
3,1 
3 813,5 1995 
3 039,0 
349,0 
59,7 
289,3 
191,0 
0,0 
0,0 
18,1 
3 597,1 
Ajanjaksona 1993 - 1996 viennin määrä kasvoi 24 prosenttia. Euroopassa tärkeimmät 
markkinat olivat emämaa sekä jälleenviennin osalta Espanja, Portugali ja Italia. 
Merkittävimmistä paikallisista vientituotteista (merituotteet, riisi, puu tai hedelmät) tärkein on 
katkarapu; vuonna 1995 sen osuus oli 44,5 prosenttia ja vuonna 1996 38,7 prosenttia koko 
viennistä. 
Emämaahan suuntautuvan viennin hintoihin vaikuttaa Aasiasta ja Etelä-Amerikasta peräisin 
oleva tuonti. Guayanan katkaravun kanssa kilpailee myös esimerkiksi Madagaskarilta peräisin 
oleva korkealaatuinen pyydettävä katkarapu, jonka kustannushinnat ovat selvästi 
alhaisemmat. 
Lisäksi on otettava huomioon tullimaksujen keventämisen tai jopa nollatariffit sallivan 
yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmän aiheuttamat vaikutukset. Näin tapahtuu Andien ryhmän 
ja Keski-Amerikan maiden katkaraputuotannolle huumekaupan torjuntaan tarkoitetun tuen 
vuoksi. Lisäksi yhteisö avasi äskettäin yksipuolisen katkarapujen tuontiin kohdistuvan 
tullittoman tullikiintiön 5 000 tonnin asti. Tämän järjestelmän tarkoituksena on laskea hintoja 
Euroopan markkinoilla. 
Edellä annettujen tietojen perusteella voidaan suorittaa seuraava arviointi: 
tuotanto on lisääntynyt vuodesta 1992 ja on sen jälkeen pysynyt vakaana; 
vuosina 1993 - 1996 viennin määrä kasvoi 24 prosenttia ja sen arvo 17 prosenttia; 
määränpäämaiden määrä on lisääntynyt, erityisesti vuodesta 1994 (emämaan lisäksi 
Espanja, Portugali, Italia); keskipitkällä aikavälillä kehitys näyttää tässä suhteessa varsin 
myönteiseltä. Vuotuinen määrä on vakiintunut 4 200 tonnin tasolle; 
samanaikaisesti kilpailu kansainvälisillä markkinoilla on kiristynyt Keski- ja Etelä-
Amerikasta, Kaakkois-Aasiasta ja Madagaskarista peräisin olevien 
tuotantokustannuksiltaan selvästi halvempien tuotteiden lisääntyvän määrän vuoksi; 
emämaan suuret jakeluyritykset luovat hintapainetta keinottelemalla näillä uusilla 
mahdollisuuksilla; 
yhteisö on itse helpottanut kilpailevien tuotteiden pääsyä markkinoilleen avaamalla 
vuonna 1997 12 kuukauden ajaksi yksipuolisen tullittoman tullikiintiön 6 000 tonniin 
asti; 
p:\uper\projet\005fi.doc 43 
vuonna 1994 aloitettua yritysten rakenteiden laajamittaista uudistusta jatketaan, mikä 
osoittaa alan yritysten kyvyn käynnistää toimintansa uudelleen terveeltä pohjalta; 
edellä mainitun uudistuksen aikana työpaikkojen määrä ei ole vähentynyt, vaan uusia 
pysyviä työpaikkoja on syntynyt 600 mukaan lukien merimiehet, maissa toimivien 
varustamoiden sekä suorien alihankkijoiden tarjoamat työpaikat; 
lopuksi laivaston toiminta on lisääntynyt ja merellä liikennöivien laivojen osuus noussut 
81:stä 91 prosenttiin vuosina 1993 - 1996. 
Tilanteen tarkastelu tuo esiin voimakasta kehitystä mutta myös haavoittuvuutta; ei ole 
myöskään syytä jättää huomiotta yhteisön tukijärjestelmän merkitystä kaupan pitämisessä. 
Vaikka yhteisön tuki on useimmissa tapauksissa näille yrityksille elintärkeä, se ei kuitenkaan 
estä kilpailun ja kilpailukyvyn mukanaan tuomaa piristävää vaikutusta. 
Tuskin on epäilyksiä siitä, että ilman tätä tukea monet työpaikat olisivat hävinneet ja monet 
yritykset olisivat joutuneet ulkomaisten omistajien kiinnostuksen kohteiksi. Lisäksi 
biologiselta kannalta tarkasteltuna järjestelmä parantaa kalakantojen hoitoa; ilman 
järjestelmää kannattavuutta olisi pyritty pikemmin lisäämään tuotantomääriä kasvattamalla 
(kuin pyytämällä parhaiten vientiin sopivia lajeja), mikä olisi johtanut pienten katkarapujen 
osuuden lisääntymiseen kokonaissaaliissa ja olisi myös vaikuttanut haitallisesti lajin 
säilymiseen. 
Lisäkustannusten arviointi ja ajan tasalla pitäminen 
On syytä muistaa, että Guayanan trooppisen katkaravun pyynnillä ei ole vertailukohtaa 
Euroopan unionissa, minkä vuoksi tähän departementtiin sijoittautuneille yrityksille 
aiheutuneiden lisäkustannusten arviointi voidaan suorittaa ainoastaan emämaassa 
harjoitettuun samankaltaiseen toimintaan liittyvien kustannusten erittelyä hyväksi käyttäen. 
Tämä arviointi on tehty edeltävinä vuosina erottamalla toisistaan pienimuotoinen 
hyödyntäminen j a teollinen hyödyntäminen. 
Toisaalta vuoden 1997 lisäkustannusten määrittämiseksi oli välttämätöntä ottaa huomioon 
vuoden 1995 lopussa käynnistetyn pienimuotoisen kalastuksen alaa koskevan 
rakenneuudistushankkeen vaikutukset. Suunnitelmassa määrätään, että yhteisyritysten 
hallussa olevat yhtiöt ostavat tähän asti kalastajien omassa omistuksessa olleet ja heidän 
itsensä käyttämät pientroolarit vuoteen Î 998 mennessä. 
Ei kulu kauaakaan, kun koko Guayanan pienistä aluksista koostuvaa laivastoa hyödynnetään 
teollisesti. Tämän tuloksena laivastosta tulee entistä epäyhtenäisempi, ja sen 
tuotantokustannusten keskiarvot eroavat edeltävän, pienistä aluksista koostuvan teollisen 
laivaston arvoista. 
p:\uper\projet\005fi.doc 44 
Järjestelmän edunsaajat ja tuen jakamista koskeva järjestelmä 
Yhteisön tuen hallinnosta vastaa Merikalastus- ja meriviljelyn tuki- ja järjestelyrahasto (Fonds 
d'intervention et d'organisation des marchés des produits et des cultures maritimes - FIOM). 
Tämä julkinen laitos pyrkii parantamaan ja sääntelemään kalastus- ja vesiviljelytuotteiden 
markkinoita. Vuosittain annettavissa ohjeissa määritellään edellytykset ja yksityiskohtaiset 
säännöt tasoitusjärjestelmän mukaisesti luotujen tukien maksamiselle. Ohjeissa määritellään 
edunsaajat, tuen kokonaissumma, kelpoisuusehdot, tasoituksen jakautuminen edunsaajien 
kesken sekä tukihakemuksen esittämistä koskevat menettelyt. 
Jokaisen edunsaajan on esitettävä departementin meriasioista vastaavan johtajan välityksellä: 
maksuhakemus; 
taulukko, josta käy ilmi tuotantotilanne työntekijöiden palkkojen maksua varten; lisäksi 
tulliviranomaisille toimitetut vienti-ilmoitukset; 
taulukko, johon on koottu myyntiin saattamista koskevat tiedot; 
kopio kaikista katkarapujen myyntiä koskevista laskuista. 
Tuen maksaa ennen kulujen hyväksymistä suoritettavan tarkastuksen jälkeen paikallisella 
tasolla Meriasioiden osasto ja keskustasolla FIOMin yksikkö. FIOM toimii Ranskan 
merikalastusalan edustajana EMOTR:ssä, ja sillä on käytettävissään lisäksi neljä tarkastajaa, 
jotka voivat määritellyn ohjelman perusteella suorittaa tarkastuksen ennen tuen myöntämistä. 
Näin määritelty kehys tuen saamiseksi antaa varmimman takuun siitä, että yhteisön 
säännöstöä noudatetaan. 
p:\uper\projet\005fi.doc 45 

ISSN 1024-4492 
KOM(97) 388 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 03 08 07 13 
Luettelonumero : CB-CO-97-390-FI-C 
ISBN 92-78-23043-X 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg