KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE INTERNETIN DOMAIN-NIMIJÄRJESTELMÄ - .EU-ALUETUNNUKSEN LUOMINEN -

1. Johdanto

Komissiolle on jo jonkin aikaa lähetetty pyyntöjä ja ehdotuksia eurooppalaisen aluetunnuksen luomisesta Internetin nimijärjestelmään. Eurooppalaisuutta edustavan tunnuksen luominen Internetiin palveluntarjoajia ja tiedontuottajia varten nähdään tärkeänä sähköisen kaupankäynnin edistäjänä ja keinona tukea koko Euroopan siirtymistä tietoyhteiskuntaan.

Eurooppa-neuvoston kokouksessa Lissabonissa korostettiin, miten tärkeää on, että eurooppalaisilla yrityksillä ja kansalaisilla on mahdollisuus käyttää kohtuuhintaista, ensiluokkaista viestintäinfrastruktuuria ja monipuolisia palveluja. Sähköisen kaupan, koulutusalan, julkisten palvelujen, kirjastojen, tiede- ja kulttuuriyhteisöjen ja loppukäyttäjien hyödyksi perustettavalla .eu-aluetunnuksella tuettaisiin yhteisön muuta toimintaa tällä alalla.

Uusi .eu-aluetunnus on osa Euroopan komission eEurope-aloitetta.

Helmikuussa 2000 komissio käynnisti julkisen kuulemisen asiakirjasta, jossa kuvailtiin olemassa olevia vaihtoehtoja ja esitettiin kysymyksiä siitä, pitäisikö .eu-aluetunnus luoda ja miten tämä tulisi toteuttaa.

Tämän tiedonannon tarkoituksena onkin tiedottaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle

* julkisen kuulemisen tärkeimmistä tuloksista,

* komission tekemistä päätelmistä ja

* ehdotuksen toteuttamiseksi suoritettavista jatkotoimenpiteistä.

Lisäksi tiedonannossa pyydetään neuvostoa ja Euroopan parlamenttia hyväksymään esitetyt toimet ja antamaan tukensa toimenpiteille, joiden kautta .eu-aluetunnus voidaan käytännössä toteuttaa Internetin maailmanlaajuisessa nimijärjestelmässä.

2. .eu-aluetunnuksen luomista koskeneen julkisen kuulemisen tulokset

Komissiolle toimitettiin julkisessa kuulemisessa yli 90 vastausta. Hyvin suuressa enemmistössä vastauksia tuettiin voimakkaasti .eu-aluetunnuksen luomista. Samalla esitettiin monia kysymyksiä hankkeen yksityiskohtaisesta toteutuksesta ja periaatteista, ja tarjottiin ongelmiin monenlaisia ratkaisuja. Komissio on tutustunut vastauksiin perinpohjaisesti ja aikoo jatkossakin pohtia alan edustajien ja käyttäjäjärjestöjen kanssa tapoja ja keinoja toteuttaa mahdollisimman toimiva järjestelmä, joka saavuttaa ehdotetulle rekisterille asetetut tavoitteet ja vastaa kaikkiin esille tulleisiin tarpeisiin. Komissio haluaa todeta, että jotkin esitetyistä kysymyksistä liittyvät joka tapauksessa kiinteästi tietoyhteiskuntaan ja sähköiseen kaupankäyntiin, ja niitä käsitelläänkin jo tarvittavalla tavalla muissa yhteyksissä.

Kuulemisessa saaduissa vastauksissa käsiteltiin seuraavia pääkysymyksiä:

(1) Uuden .eu-aluetunnuksen tuoma lisäarvo

(2) Rekisteriorganisaation kokoonpano

(3) Euroopan unionin rooli

(4) Tärkeimmät rekisteriperiaatteet

(5) Toimivaltakysymykset

(6) Suhteet jäsenvaltioiden kansallisiin maatunnusrekistereihin

(7) Maantieteellinen kattavuus ja suhteet yhteisön ulkopuolisiin maihin

Lyhyesti sanottuna vastauksissa tuettiin voimakkaasti itse ajatusta ja esitettiin monenlaisia kysymyksiä ja näkemyksiä hankkeen käytännön toteutuksesta. Tämän tiedonannon liitteessä 1 käsitellään vastausten tärkeimpiä kohtia. Vastauksiin voi tutustua tarkemmin Internetissä. [1]

[1] Ks. http://www.ispo.cec.be/eif/InternetPoliciesSite/DotEU/responses.html.

2.1 Uuden .eu-aluetunnuksen tuoma lisäarvo nykyisiin rekisteröinteihin verrattuna

Komissio katsoo, että .eu-aluetunnuksen luominen olisi tärkeä tekijä nopeutettaessa sähköisen talouden ja sähköisen kaupan kehittymistä Euroopassa nyt, kun yhteinen raha on pian todellisuutta. Nykyisistä tärkein yleinen aluetunnus, .com-tunnus, on jo ylikuormitettu. Uudella .eu-aluetunnuksella voitaisiin tässä tilanteessa sekä laajentaa domain-nimiavaruutta että samalla helpottaa eurooppalaisten yritysten, järjestöjen ja yksityishenkilöiden välisiä yhteyksiä. Se antaisi sellaisille käyttäjille, jotka pyrkivät toimimaan koko sisämarkkinoilla, erityisen yleisesti tunnetun eurooppalaisuuden tunnuksen. Näin vältyttäisiin myös monilta rekisteröinneiltä eri jäsenvaltioihin. Epäsuorasti se lisäisi myös kuluttajien luottamusta Internetin käyttöä kohtaan Euroopassa, koska tunnukseen sovellettaisiin eurooppalaista oikeutta sekä tieto- ja kuluttajansuojasäännöksiä.

Lisäksi monissa saaduissa vastauksissa katsottiin, että .eu-aluetunnukseen tulisi liittyä piirteitä, jotka erottavat sen selkeästi toisaalta yleisistä aluetunnuksista ja toisaalta maatunnuksen mukaisista kansallisista aluetunnuksista. Yleisimpänä ehdotuksena oli, että .eu-kantaisen nimen käyttäjän olemassaolo todennetaan (esim. viittaamalla alv-tunnukseen tai muuhun viralliseen määritteeseen) ja nimen käyttäjästä pidetään yleisesti saatavilla ns. WhoIs-tietoja. Myös tekijänoikeus- ja tavaramerkkialan edustajat pitivät tätä seikkaa tärkeänä oikeuksiensa suojan kannalta. Joissain vastauksissa ehdotettiin perustettavaksi domain-nimiä, joita saisivat käyttää vain tiettyyn ammattikuntaan tai toimialaan virallisesti kuuluvat tahot.

On kuitenkin pidettävä mielessä, että domain-nimien rekisteröinti on pitkälti automatisoitu prosessi, johon kohtuullisella menestyksellä toimivassa rekisterissä voi liittyä useita tuhansia rekisteröintihakemuksia päivässä. Tästä syystä pyrkimykset soveltaa tulevaan aluetunnukseen liittyvissä rekisteröinneissä tiukkaa erottelua olisi voitava toteuttaa käytännössä kohtuullisin kustannuksin.

2.2 Rekisteriorganisaation kokoonpano

Suurimmassa osassa vastauksia hyväksyttiin komission ehdotus, jonka mukaan rekisterin hallinnosta vastaisi yleistä etua palveleva voittoa tavoittelematon organisaatio. Mahdollista rekisteripolitiikasta päättämistä käsiteltiin erillään rekisteritietokannan hallinnoimisesta. Monissa kannanotoissa mainittiin mahdollisuus toteuttaa täysin käytäntöön painottuva ja tekninen rekisteri niin, että periaatteista päättäisi siitä erillinen elin.

Rekisterinpitäjinä, jotka tekevät tietokantahakuja ja nimien rekisteröintejä nimenkäyttäjien ja muiden asiaan liittyvien tahojen puolesta, tulisi toimia joukko keskenään kilpailevia erillisiä organisaatioita kaikkialla Euroopan unionissa. Tällaisten rekisterinpitäjien määrä sekä valtuuttamis- ja toimintasäännöt on vielä tarkemmin määriteltävä.

Suuri joukko asiasta kiinnostuneita yksityisen ja julkisen sektorin edustajia työskentelee jo nyt tarkoituksenmukaisen rekisteriorganisaation luomiseksi. Toiminnassa on mukana esimerkiksi Internet-palveluntarjoajia, nykyisiä rekistereitä ja rekisterinpitäjiä, teleoperaattoreita, standardointielimiä sekä toimiala- ja käyttäjäjärjestöjä muun muassa teollis- ja tekijänoikeuksien alalta. Komissio tukee tätä toimintaa ja osallistuu siihen aktiivisesti, jotta voitaisiin määritellä kaikkein toimivimmat rakenteet ja tämän jälkeen päättää Euroopan yhteisöjen toimielimiltä edellytettävistä tukitoimenpiteistä.

2.3 Euroopan unionin rooli

Komissio kaavailee, että .eu-aluetunnusta käytetään Internetin nimijärjestelmässä samoin kuin nykyisiä maatunnusten mukaisia aluetunnuksia. Toukokuussa 1999 komissio pyysi ISOn ylläpitolaitosta sallimaan EU-tunnuksen käytön laajentamisen Internet-tarkoituksiin. Pyyntöön saatiin myönteinen vastaus, jossa sallittiin EU-tunnuksen käyttö maatunnuksen mukaisena aluetunnuksena, mikä vastaa normaalia käytäntöä ISOn varattujen koodien käytössä.

ICANNin neuvoa-antava GAC-komitea on sopinut hallitusten ja viranomaisten, ccTLD-rekisterien ja ICANNin välisiä suhteita koskevista periaatteista, joiden mukaan julkinen päätäntävalta kansallisen ccTLD-rekisterin toiminnasta kuuluu viime kädessä asianomaiselle hallitukselle tai viranomaiselle. Näin .eu-aluetunnusta koskeva julkinen päävastuu kuuluu Euroopan unionille. GAC-komitean toimintasäännöissä todetaan, että "Rekisteri hallinnoi maatunnuksen mukaisia aluetunnuksia (ccTLD-tunnuksia) yhteistä etua, myös Internet-yhteisön etua, palvelevalla tavalla asianomaisten viranomaisten, kuten eri maiden hallitusten puolesta. Hallituksilla on kuitenkin viime kädessä julkinen valta päättää ccTLD-tunnusten käytöstä Internetin maailmanlaajuisten liityntämahdollisuuksien kanssa yhteensopivalla tavalla."

Suuressa osassa vastauksia kannatettiin ja pidettiin erittäin tärkeänä EU:n osallistumista tällä tavoin, jotta rekisterin toiminnassa varmasti noudatettaisiin EU:n oikeutta ja periaatteita. Kaikissa vastauksissa ei kuitenkaan kannatettu tätä näkemystä Euroopan unionin asemasta, vaan haluttiin mieluummin toteuttaa .eu-aluetunnus .com-tunnuksen kaltaisena yleisenä aluetunnuksena. Komissio katsoo kuitenkin, että uuden aluetunnuksen pitämisellä EU:n valvonnassa saavutettaisiin merkittävää lisäarvoa.

Tästä syystä komissio aikoo osallistua Euroopan unionin puolesta .eu-aluetunnukseen liittyvien periaatteiden luomiseen. Näin voidaan helpommin muodostaa yhdessä Internet-palvelujen tarjoajien ja käyttäjien edustajien kanssa riittävä rakenne toimintapoliittisten pääperiaatteiden luomista varten.

Uuden .eu-aluetunnuksen alaisten domain-nimien käytännön rekisteröinneistä vastaava organisaatio (rekisteri) olisi riippumaton toimintaperiaatteista vastaavasta rakenteesta. Komission tarkoituksena on nimetä rekisteri joko eurooppalaisen Internet-yhteisön yksimielisen ehdotuksen perusteella tai tarvittaessa julkisen kiinnostuksenilmaisupyynnön tulosten arvioinnin perusteella. Rekisteriorganisaation on tarkoitus olla voittoa tavoittelematon elin.

Kuten kuulemisasiakirjassa todettiin, .eu-aluetunnuksen rekisteröintioikeudet myönnettäisiin tällaiselle rekisterille rajatuksi ajaksi uusittavissa olevalla sopimuksella. Euroopan unioni pitäisi itsellään kaikki EU-tunnukseen liittyvät oikeudet, ja muut varmistustoimenpiteet, kuten oikeudet rekisteritietokantaan, järjestettäisiin julkisviranomaisten ja nykyisten kansallisten maatunnusrekisterien keskinäisen suhteen osalta ICANNin ja GAC-komitean [2] nykyisten periaatteiden mukaisesti. [3] Sopimus rekisterin kanssa vapauttaisi Euroopan unionin kaikesta rekisterin toimintaan liittyvästä oikeudellisesta ja kaupallisesta vastuusta.

[2] ICANN, Internet Corporation for Assigned Names and Numbers. Internetin nimi- ja osoitejärjestelmää hallinnoiva voittoa tavoittelematon järjestö. GAC, ICANNin alainen hallitustenvälinen neuvoa-antava komitea.

[3] Maatunnusrekisterien valtuuttamista ja hallintoa koskevista periaatteista lisää osoitteessa: http://www.noie.gov.au/projects/international/DNS/gac/index.htm.

Viimeaikaiset kokemukset ovat osoittaneet, että Internetin nimijärjestelmän ja erityisesti järjestelmän rekisterien toimintaan saattaa liittyä yhteisön oikeuden alaan kuuluvia kysymyksiä. Nämä liittyvät muun muassa kilpailuoikeuteen, teollis- ja tekijänoikeuksiin ja tietosuojaan.

2.4 Tärkeimmät rekisteriperiaatteet

Julkiseen kuulemiseen liittyneissä vastauksissa esitettiin hyvin monenlaisia näkemyksiä .eu-aluetunnuksen alaisten domain-nimien muodosta. Useimmissa kannanotoissa oletettiin olevan tarvetta alialuetunnuksille. Tässä yhteydessä jotkut kannattivat vain mahdollisimman harvojen alialuetunnusten käyttöä, kun taas jotkut toiset halusivat käyttöön mahdollisimman monta alialuetunnusta, jotta eri aloilla käytetyt toisiaan muistuttavat nimet voitaisiin erottaa toisistaan.

Lisäksi olisi luotava periaatteet sellaisia nimiä varten, joita saisivat käyttää vain ne, joilla on siihen todistettavasti oikeus. Tällaisia voisivat olla muun muassa tietyt tavaramerkit ja tunnetut nimet, jotka määriteltäisiin WIPOn ja EU:n alaisen yhteisön sisämarkkinoilla toimivan yhdenmukaistamisviraston kehittämän järjestelmän mukaisesti. Lisäksi ehdotettiin maantieteellisten tunnisteiden ja paikannimien (alueiden, kaupunkien ja kylien nimien) varaamista kyseisten maantieteellisten yksiköiden yksinomaiseen käyttöön.

Komissio jatkaa näiden ja muiden asiaan liittyvien kysymysten käsittelyä alan edustajien kanssa tulevissa valmistelukokouksissa.

Tämän lisäksi komission tiedonannossa Internetin organisaatiosta ja hallinnosta [4] todetaan muun muassa, että komissio aikoo antaa ehdotuksen toimintasäännöistä tai muista sopivista keinoista, joilla voitaisiin vähentää domain-nimiin liittyviä väärinkäytöksiä ja domain-nimien spekulatiivisia ennakkorekisteröintejä jälleenmyyntitarkoituksessa.

[4] KOM(2000) 202, 11.4.2000.

Komissio on käynnistänyt kaikkien asiaan liittyvien tahojen kanssa tarpeelliset kuulemismenettelyt toimintasäännöstön hyväksymiseksi, jotta uusi rekisteriorganisaatio ja muut aluetunnusrekisterit Euroopan unionissa voivat ryhtyä noudattamaan sitä.

2.5 Toimivaltakysymykset

Joissain kannanotoissa esitettiin kysymys siitä, mitä tapahtuu, jos rekisterin, rekisterinpitäjien, rekisteröityneiden nimenhaltijoiden ja kolmansien osapuolien välille syntyy erimielisyyksiä ja ne kuuluvat eri jäsenvaltioiden oikeuden piiriin.

Komissio toteaa näiden kysymysten kuuluvan yleisesti ottaen Brysselin yleissopimuksen soveltamisalaan ja seuraa tässä asiassa mahdollisesti esiintyviä käytännön ongelmia sekä tekee tarvittaessa ehdotuksia tilanteen korjaamiseksi.

On myös muistettava, että kaikissa nykyisissä yleisiin aluetunnuksiin liittyvissä rekisteröinneissä, joiden määrä jatkuvasti lisääntyy jäsenvaltioissa, rekisteröityjiin sovelletaan myös yhteisön ulkopuolisten tahojen toimivaltaa. Tästä syystä komissio katsoo, että tässä suhteessa .eu-aluetunnuksen alle rekisteröityjien kokonaistilanne saattaisi uuden .eu-aluetunnuksen myötä parantua.

2.6 Maatunnuksen mukaiset kansalliset aluetunnusrekisterit (ccTLD-rekisterit)

Kuuleminen on vahvistanut tarpeen sopia uuden .eu-rekisterin suhteesta jäsenvaltioiden kansallisiin maatunnusrekistereihin. Tämä on selvästi myös mahdollista. Tässä auttaa se, että kansallisten maatunnusrekisterien järjestö CENTR [5] on päättänyt täysimääräisesti osallistua uuden rekisterin luomiseen.

[5] Euroopan kansallisten aluetunnusrekisterien neuvosto (Council of European National TLD Registries).

Lisäksi on sovittu, että kansalliset rekisterit voisivat halutessaan toimia .eu-tunnuksen rekisterinpitäjinä, mutta niillä ei saisi olla tähän liittyviä yksin- tai etuoikeuksia.

2.7 Alueellinen kattavuus

Kuuleminen näyttäisi vahvistavan komission näkemyksen, että .eu-rekisterin alueellinen kattavuus ja toiminta tulisi rajata organisaatioihin ja yksityishenkilöihin Euroopan unionissa yhteisön perustamissopimuksen määräysten mukaisella tavalla.

Muiden Euroopan maiden eri tahot ovat kuitenkin myös esittäneet huomattavaa kiinnostusta uutta rekisteriä kohtaan. Tällaisia muita maita ovat muun muassa ETA-maat, EFTA-maat, unionin jäsenyyttä hakeneet maat ja CEPTiin [6] kuuluvat maat.

[6] Euroopan radio-, tele- ja postihallintojen yhteistyökonferenssi (CEPT).

Komission mielestä rekisteröitymisoikeuksien mahdollista laajentamista tulisi tarkastella sen jälkeen, kun rekisteri on perustettu.

3. Etenemistapa

3.1 ICANN ja Yhdysvaltain kauppaministeriö

Kesäkuussa 1998 julkaistun valkoisen kirjan perusteella ICANN perustettiin voittoa tavoittelemattomaksi yksityiseksi organisaatioksi ottamaan Yhdysvaltain hallinnolta hoitaakseen Internetin nimi- ja osoitejärjestelmän hallinnollisia tehtäviä. Loka-marraskuussa 1999 tehdyillä sopimuksilla Yhdysvaltain kauppaministeriö on kuitenkin pitänyt itsellään huomattavan määräysvallan ICANNissa. Komissio on kiinnittänyt neuvoston ja Euroopan parlamentin huomion näihin kysymyksiin 11. huhtikuuta 2000 antamassaan tiedonannossa [7] Internetin organisaatiosta ja hallinnosta.

[7] KOM(2000) 202.

Aiemmin DNS-järjestelmän ydintä ja juuripalvelimia hallinnoi IANA-järjestö. Toimintavastuun siirtäminen ICANNille on merkinnyt joidenkin näiden tehtävien siirtämistä 9. helmikuuta 2000 allekirjoitetulla ICANNin ja Yhdysvaltain hallituksen välisellä sopimuksella. Sopimus ei kuitenkaan vielä anna ICANNille valtaa valtuuttaa muutoksia, lisäyksiä tai poistoja juuritiedostoihin tai niihin liittyviin tietoihin, mikä olisi edellytys aluetunnusten rekisteritoiminnan valtuuttamiselle tai jälleenvaltuuttamiselle. Yhdysvaltain kauppaministeriö vastaa edelleen näistä tehtävistä siirtymäkautena, joka on määritelty nimellä DNS Project kauppaministeriön ja ICANNin 25. marraskuuta 1998 allekirjoittamassa yhteistyöasiakirjassa.

3.2 Toteutettavat toimenpiteet

Yhdysvaltain hallitukselle ja ICANNille on ilmoitettu, että Euroopan unioni aikoo hyödyntää kaksikirjaimista EU-tunnusta Internetin aluetunnuksena ja että komissio tulee toimimaan asianmukaisena julkisviranomaisena, joka on päävastuussa .eu-aluetunnuksen hallintoperiaatteiden määrittelemisestä. Komissio onkin pyytänyt .eu-aluetunnuksen virallista hyväksymistä ja sisällyttämistä Internetin nimijärjestelmään.

Komission yksiköt ovat jatkuvasti yhteydessä Yhdysvaltain hallintoon sekä ICANNin hallintoneuvostoon ja henkilökuntaan, ja komissio on ilmoittanut niille julkisen kuulemisen tuloksista ja komission tässä tiedonannossa ehdottamista toimenpiteistä.

Siihen asti komissio jatkaa keskustelua asiaan liittyvien yksityisen ja julkisen sektorin edustajien ja käyttäjäjärjestöjen kanssa Euroopassa helpottaakseen tärkeimpien .eu-aluetunnuksen rekisteröintiperiaatteiden luomista, mihin liittyvät muun muassa käytännesäännöt tai muuntyyppiset tarkoituksenmukaiset ohjeet, joilla rajoitetaan väärinkäytösten mahdollisuutta domain-nimien rekisteröinneissä. Lisäksi komissio pohtii kysymystä .eu-rekisteristä vastaavan organisaation toiminnan oikeudellisista puitteista.

Komissio seuraa Euroopan unionin puolesta .eu-aluetunnuksen rekisteröintiperiaatteita ja rekisterin hallintoa ja laatii tehtävien hoidosta säännöllisesti raportin neuvostolle ja Euroopan parlamentille.

4. Päätelmät ja toimintasuositukset

4.1 Päätelmät

Kuulemisen tulosten perusteella komissio katsoo, että .eu-aluetunnuksesta olisi merkittävää lisähyötyä sähköisen kaupankäynnin ja tietoyhteiskunnan kehittymiselle Euroopassa.

4.2 Toimintasuositukset

Neuvostoa ja Euroopan parlamenttia pyydetään ottamaan huomioon tässä tiedonannossa esitetyt komission näkemykset ja se, että komissio aikoo edetä asiassa pyytämällä asianomaisilta Yhdysvaltain viranomaisilta ja ICANNilta .eu-aluetunnuksen hallinnointioikeuden edellyttämiä toimenpiteitä.

Lisäksi komissio

(1) jatkaa keskusteluja asiaan liittyvien yksityisen ja julkisen sektorin edustajien ja käyttäjäjärjestöjen kanssa Euroopassa määritelläkseen rekisterin toiminnalle tarkoituksenmukaiset rakenteet ja .eu-aluetunnuksen rekisteröintiperiaatteet.

Keskustelujen perusteella komissio tekee johtopäätöksensä järjestelmän toiminnan oikeudellisten puitteiden toteuttamisesta, .eu-rekisterin toiminnasta vastaavan elimen nimittämisestä ja sen tärkeimmistä rekisteröintiperiaatteista, mihin kuuluvat myös toimet domain-nimiin liittyviä väärinkäytöksiä ja domain-nimien spekulatiivisia ennakkorekisteröintejä vastaan. Näiden johtopäätösten perusteella laaditaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle uusi tiedonanto.

(2) varmistaa, että yleiset taloutta ja tietoyhteiskunnan toteuttamista Euroopassa koskevat EU:n julkisviranomaisten velvoitteet ja .eu-aluetunnuksen luonne julkisena voimavarana otetaan käytännössäkin huomioon aluetunnuksen toiminnasta vastaavan voittoa tavoittelemattoman organisaation periaatteissa,

(3) raportoi neuvostolle ja Euroopan parlamentille ja ylläpitää näiden kanssa vuoropuhelua tällaisen toiminnan tuloksista ja yhteyksistä Yhdysvaltain hallitukseen ja ICANNiin.

__________________

Liite 1: Tiivistelmä ja arvio julkisessa kuulemisessa saaduista vastauksista

TIEDONANNON LIITE

Arvio komission työasiakirjaan saaduista vastauksista (KOM(2000) 153) - 2. helmikuuta 2000

1. Johdanto

Työasiakirja .eu-aluetunnuksen luomisesta Internetin nimijärjestelmään julkaistiin 2.2.2000 komission Internet-sivuilla http://www.ispo.cec.be ja http://europa.eu.int. Komission tarkoituksena oli käynnistää julkinen kuuleminen .eu-aluetunnusta kohtaan tunnetusta kiinnostuksesta sekä tavoista ja keinoista sen toteuttamiseksi.

Vastauksia pyydettiin erityisesti kuuteen kysymykseen:

(1) Rekisteriorganisaation muoto.

(2) Uuden .eu-rekisterin rekisteröintiperiaatteiden määrittelytapa ja näiden periaatteiden pääpiirteet.

(3) Riidanratkaisumenetelmät ja tavaramerkkiperiaatteet.

(4) Nimien ja tavaramerkkien suoja Internetin nimijärjestelmässä.

(5) Vaikutukset sähköisen kaupan kehittymiseen Euroopassa.

(6) Ehdotetun .eu-rekisterin ja jäsenvaltioiden kansallisten maatunnusrekisterien välinen suhde.

Määräaikaan 17.3.2000 mennessä saatiin 92 vastausta. Kannanottonsa lähetti kuusi kansallista viranomaista, 28 eri toimialajärjestöä (muun muassa 8 erityisesti tavaramerkkejä ja teollis- ja tekijänoikeuksia koskevaa järjestöä) sekä 28 yritystä, joista 8 telealan yrityksiä. Lisäksi vastauksia saatiin käyttäjiltä, teknisiltä asiantuntijoilta, neuvonantajilta ja muilta Internet-sovelluksiin ja domain-nimijärjestelmään perehtyneiltä henkilöiltä. Vastauksista 76 tuli Euroopan unionista ja loput kansainvälisiltä järjestöiltä, muista maista (Tsekki, Norja, Japani) tai tarkemmin ilmoittamattomasta lähteestä.

2. Mistä asioista oltiin samaa mieltä ja mistä eri mieltä-

Vastauksissa kannatettiin erittäin voimakkaasti .eu-aluetunnuksen luomista, joskin niissä esitettiin myös muutamia epäilyksiä, kysymyksiä, tiettyjä ennakkoehtoja ja näkemyseroja, joita käsitellään seuraavassa. Komissio piti erityisen merkittävänä tukea, joka saatiin useiden jäsenvaltioiden viranomaisilta ja maatunnusrekistereitä edustavalta CENTR-ryhmältä sekä EuroISPA-järjestöltä ja muilta toimivaltaisilta Internet-alan edustajilta.

Lisäksi oltiin yhtä mieltä siitä, että aluetunnusta hallinnoimaan tarvitaan voittoa tavoittelematon organisaatio, joskin eroja esiintyi näkemyksissä siitä, keiden tulisi osallistua tähän hallintoon.

Lisäksi useimmissa kannanotoissa hyväksyttiin WIPOn periaatteiden noudattaminen tavaramerkkikysymyksissä ja riidanratkaisussa.

Eniten mielipiteet hajaantuivat näkemyksissä rekisteröintiperiaatteista. Toiset kannattivat esim. .com-tunnuksissa noudatettavaa periaatetta, jonka mukaan rekisteröinnit toteutetaan hakemusten tulojärjestyksessä, kun taas toiset kaipasivat tasapainotetumpia ja lisäarvoa painottavia ratkaisuja. Erittäin tärkeänä pidettiin sitä, että uuden aluetunnuksen toiminnassa vältytään nimien spekulatiivisilta rekisteröinneiltä. Varsin monissa kannanotoissa haluttiin luoda .eu-tunnukselle lisäarvoa sitä kautta, että siinä sovellettaisiin nimenhaltijoiden todentamisjärjestelmiä tai vastaavia luottamusta vahvistavia menetelmiä.

3. Uuden .eu-aluetunnuksen tarve

Noin 90 prosentissa vastauksista kannatettiin .eu-aluetunnuksen luomista, ja monissa kehotettiin komissiota toimimaan mahdollisimman nopeasti ja välttämään pitkällisiä hallinnollisia menettelyjä, joita on liittynyt .com-tunnuksen yksityistämiseen. Lähes puolessa vastauksista annettiin yksityiskohtaisia ohjeita rekisterin perustamisesta ja siihen liittyvistä periaatteista. Monet tahot pitivät tärkeänä luoda Eurooppaan aluetunnusrekisteri, joka edustaisi eurooppalaista identiteettiä ja tukisi sekä kaupallista että ei-kaupallista rajat ylittävää toimintaa. Monien mielestä .eu-aluetunnus tarjoaisi nykytarpeisiin paremman ratkaisun kuin jo ylikuormitettu .com-aluetunnus, muut nykyiset yleiset aluetunnukset tai lisärekisteröinnit lukuisissa kansallisissa maatunnusrekistereissä.

Varauksella asiaan suhtautui tavaramerkkialan ja puhelinyhtiöiden vähemmistö. Vastustusta perusteltiin vaikeuksilla välttää väärinkäytöksiä rekisteröinneissä ja mahdollisella sekaannuksella markkinoilla suhteessa nykyisiin ja tuleviin yleisiin aluetunnuksiin ja maatunnuksen mukaisiin aluetunnuksiin. Toisaalta todettiin, että .eu-tunnus tullaan joka tapauksessa näkemään maailmanlaajuisena tunnuksena, joka kilpailee .com-tunnuksen ja vastaavien kanssa, ja että komission työasiakirjassa ei riittävän selvästi tuotu esiin lisäarvoa, jota .eu-aluetunnus tuo verrattuna nykyisiin ja tuleviin aluetunnuksiin. Lisäksi huomautettiin, että ohjelmistojen ja hakemistojen kehitys saattaa korvata koko domain-nimijärjestelmän ja tehdä näin .eu-aluetunnuksen tarpeettomaksi. Joissain kannanotoissa epäiltiin, että .eu-aluetunnuksen luominen kannustaisi muitakin alueita maailmassa pyrkimään luomaan vastaavia uusia aluetunnuksia, jolloin spekulatiivisten rekisteröintien vaara kasvaisi entisestään.

Monia .eu-aluetunnuksen kannattajia kiinnosti kysymys lisäarvon luomisesta .eu-aluetunnukselle. Tätä asiaa käsitellään jäljempänä. Joissain kannanotoissa neuvottiin komissiota joka tapauksessa suhtautumaan .eu-aluetunnukseen maailmanlaajuisesti kilpailukykyisenä aluetunnuksena yleisten aluetunnusten lailla.

4. Rekisteriorganisaation kokoonpano

Lähes kaikki vastaajat kannattivat vaihtoehtoa, jossa .eu-aluetunnusta hallinnoi jonkinlainen yksityisen sektorin voittoa tavoittelematon organisaatio yleisen edun mukaisesti. Pääasiallinen tälle esitetty vaihtoehto oli, että Euroopan unioni itse hallinnoisi verkkotietokeskusta ja rekisteriä, joskin toisaalta huomautettiin, että julkisen hallinnon suorassa ohjauksessa ei ehkä tarpeeksi nopeasti pystyttäisi vastaamaan muuttuviin tarpeisiin. Lisäksi ehdotettiin, että rekisteriä voitaisiin johtaa (ainakin alkuvaiheessa) maatunnusrekisterien kautta, joskin näiden väitettiin joissain kannanotoissa tähän asti toimineen liian rajoittavasti. Täysin kaupallista yksityistämistä huutokauppaamalla tai muulla jakelutavalla ehdotettiin harvoissa vastauksissa, kuten myös jaettua, yhteistoiminnallista järjestelmää, jota ohjaisi hajautetusti rekisterinpitäjien verkosto. Vastaavasti toisissa kannanotoissa suosittiin voimakasta rekisteröintien keskushallintoa, kun taas joidenkin mielestä ei ehkä tarvittaisi lainkaan keskushallintoa.

4.1 Periaatteiden luominen ja valvontaelin

Poliittista kokonaisvalvontaa koskevissa kannanotoissa ehdotettiin uuden eurooppalaisen Internet-yhteisön luomista tai tukeutumista olemassa oleviin elimiin kuten RIPE-järjestöön [8] tai sisämarkkinoilla toimivaan yhdenmukaistamisvirastoon [9]. Useimmissa vastauksissa lähdettiin kuitenkin siitä, että laajemmat toimintapoliittiset periaatteet laaditaan komission (päävastuu pysyy EU:n toimielimillä), jäsenvaltioiden maatunnusrekisterien ja muiden asiaan liittyvien tahojen kesken EU:ssa. Useissa vastauksissa tähdennettiin, että toimintaperiaatteista vastaavan valvontaelimen tulisi olla riippumaton rekisterin käytännön toiminnasta ja pystyä vastaanottamaan ja käsittelemään valitukset, jotka koskevat yleisperiaatteiden täytäntöönpanoa rekisterin toiminnassa. Joissain kannanotoissa katsottiin, ettei poliittiselle valvonnalle tarvitse luoda lainkaan oikeudellista muotoa, kun taas toisissa vastauksissa edellytettiin virallisia rakenteita.

[8] Eurooppalaisten IP-verkkojen järjestö, Amsterdam.

[9] Alicantessa sijaitseva EU:n erillisvirasto.

4.2 Rekisteri

Vaikka edellä todetaankin, että hajauttamista tai vapauttamista valvonnasta kannatettiin jossain määrin, yleisesti ottaen pidettiin selvänä, että järjestelmän, laitteistojen, ohjelmistojen ja keskustietokannan tai yhteisrekisterijärjestelmän ylläpitoa varten on luotava keskusrekisteri. Tästä hieman poikkeavassa ehdotuksessa joitakin maantieteellisesti hajautettuja toimintoja siirrettäisiin rekisterinpitäjien hoidettavaksi. Mahdolliseksi rekisteriksi ehdotettiin myös sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa. Joissain kannanotoissa haluttiin antaa kaikki rekisteri- ja rekisterinpitäjätoiminnot kansallisille maatunnusrekistereille, kun taas joissain vastauksissa pidettiin parempana ratkaisuna valtuuttaa näihin tehtäviin muita tahoja samalla tavalla kuin ICANN nykyään valtuuttaa rekisterinpitäjiä. On syytä huomata, että kansallisia maatunnusrekistereitä edustava CENTR-ryhmä ilmoitti, ettei se tässä vaiheessa ole valmis hoitamaan tätä tehtävää.

4.3 Rekisterinpitäjät tai rekisteriedustajat

Kysymys siitä, kenet tulisi valtuuttaa hoitamaan nimien rekisteröinnit, synnytti monenlaisia ehdotuksia. Toisaalta ehdotettiin rekisteröintien keskittämistä suoraan keskusrekisteriin, kun taas toisissa kannanotoissa kannatettiin laajan edustajaverkoston valtuuttamista Yhdistyneen kuningaskunnan maatunnusrekisteröinneissä noudatetun mallin mukaisesti (Nominet). Joissain vastauksissa haluttiin antaa vastuu alialuetunnusten rekisteröinneistä tähän erikoistuneille rekisterinpitäjille. Toisissa kannanotoissa vaadittiin, että kaikki rekisteröinnit, lukuun ottamatta joitakin hallinnon tai toimielinten alialuetunnuksia, voitaisiin hoitaa kaikkien rekisterinpitäjien kautta.

Yleisesti parhaana ratkaisuna pidettiin sitä, että rekisterinpitäjät tarjoavat rekisteröintejä avoimessa kaupallisessa kilpailuympäristössä, jolloin loppukäyttäjähinnat vaihtelevat kunkin rekisterinpitäjän määritellessä itse hintansa. Yhden ehdotuksen mukaan rekisterinpitäjien olisi pystyttävä tarjoamaan keskitettynä palveluna sekä maatunnuksen että .eu-aluetunnuksen alaisia domain-nimiä.

4.4 Maantieteellinen kattavuus

Suurimmassa osassa tätä asiaa käsitelleistä vastauksista ehdotettiin, että .eu-aluetunnus olisi rajattava Euroopan unionin alueeseen, jolloin rekisteröityjän olisi pystyttävä osoittamaan sijoittautuneensa johonkin jäsenvaltioon. Toisaalta jotkut tahot, kuten asiaan liittyvien maiden hallitukset ja elimet sekä ne vastaajat, jotka pitivät tärkeänä välttää läheisten kauppakumppanien syrjimistä, halusivat laajentaa alaa ETA-maihin, EU:n jäsenyyttä hakeneisiin maihin tai CEPT-maihin. Toisissa kannanotoissa todettiin, että .eu-aluetunnus olisi käytännössä maailmanlaajuinen aluetunnus, joten kaikkien halukkaiden olisi annettava rekisteröityä sen alle.

5. Rekisteröintiperiaatteet

5.1 Yleistä

Useissa vastauksissa korostettiin, että on parasta määritellä tärkeimmät rekisteröintiperiaatteet ennen kuin päätetään rekisterin muodosta ja säännöistä. Toisten mielestä on laadittava vain yleisluonteiset periaatteet, ja yksittäiset rekisterinpitäjät voivat itse vastata toteutuksesta kilpailuympäristössä. Yleisesti ottaen peräänkuulutettiin yksinkertaisia, nopeita ja joustavia menettelyjä.

5.2 Alialuetunnuksia vai pelkkä .eu-aluetunnus-

Suuressa enemmistössä niitä vastauksia, joissa käsiteltiin .eu-aluetunnuksen alla tarjottavia nimityyppejä, kannatettiin alialuetunnusjärjestelmän luomista useimmissa tapauksissa talous- tai ammattialojen mukaisesti. Joissain vastauksissa huomautettiin kuitenkin, että luokitteluun on kiinnitettävä erityistä huomiota, jotta yksittäisen yrityksen ei tarvitse rekisteröityä useampaan alaluokkaan ja jotta luokat erottuvat selkeästi toisistaan rekisteröityjiä ja verkon muita käyttäjiä hyödyttävällä tavalla. Vastauksissa annettiin muutamia esimerkkejä, kuten nimi.hotel.eu tai nimi.aero.eu, ja pyydettiin, että alialuetunnusten olisi oltava kielellisesti merkityksellisiä mahdollisimman monille käyttäjille Euroopassa. Joissain kannanotoissa kehotettiin luomaan apuvälineitä, kuten monikielisiä domain-nimihakemistoja. Joissain vastauksissa pidettiin mahdollisina myös maatunnuksen mukaisia alialuetunnuksia, kuten fr.eu, vaikka nämä nimenomaisesti suljettiin pois komission työasiakirjassa. Toisaalla huomautettiin, että maantieteellinen alaluokittelu aiheuttaisi sekaannusta nykyisten maatunnusrekisterien kanssa.

Muutamissa harvoissa vastauksissa vastustettiin .eu-aluetunnuksen alialueluokittelua yksinkertaisuuden, näkyvyyden ja tavaramerkkien suojaamisen vuoksi ja koska .eu-rekisterinpitäjät eivät voisi kilpailla muiden yleisten aluetunnusten kanssa, jos tällaisia rajoituksia asetettaisiin. Muutamissa vastauksissa ehdotettiin sallittaviksi ainoastaan yleisiä alialuetunnuksia, kuten nimi.com.eu (tai nimi.gmbh.eu). Jotkut vastaajat haluaisivat jokaiselle kansalaiselle automaattisen oikeuden henkilökohtaiseen domain-nimeen .eu-aluetunnuksen alla (nimi.pp.eu). Saman henkilö- tai liikenimen eri ilmentymät voitaisiin erottaa toisistaan maantieteellisellä osoittimella, sarjanumerolla tai jopa satunnaisnumeroinnilla.

5.3 Rekisteröinteihin liittyvien väärinkäytösten ehkäisy

Monissa vastauksissa oltiin huolissaan käytännöstä, jossa domain-nimiä ostetaan etukäteen ja estetään näin muilta niiden käyttö (ns. cybersquatting- ja warehousing-ilmiöt). Tällaiset väärinkäytökset saattaisivat olla seurausta siitä, jos rekisteröintejä suoritettaisiin yksioikoisesti hakemusten saapumisjärjestyksessä. Jossain määrin tuettiin tämän alan erityislainsäädännön luomista esimerkiksi yhteisön direktiivillä, jotta vältyttäisiin hajanaiselta kansalliselta sääntelyltä. Tämän ongelman välttämiseksi ehdotettiin myös talouden eri alojen mukaisten monien alialuetunnusten käyttöä, kuten edellä on kuvattu, domain-nimien määrän rajaamista vain yhteen kutakin rekisteröityä yritysosoitetta kohti ja rekisteröityjen, mutta käyttämättömien domain-nimien vapauttamista uudelleen rekisteröitäviksi. Lisäksi todettiin, että perimällä suhteellisen korkeaa maksua ja varmistumalla sen maksamisesta ennakkoon voitaisiin hillitä laajoja spekulatiivisia ennakkorekisteröintejä.

Monissa vastauksissa sallittaisiin vain sellaisen nimen rekisteröinti, johon hakijalla on laillinen käyttöoikeus. Tällaisia olisivat esimerkiksi tavaramerkit, yrityksen rekisteröity nimi tai henkilönimi. Toisaalta todettiin, että jotkin tällaiset rajoitukset on varsin helppo kiertää esimerkiksi perustamalla kuvitteellisia yrityksiä.

5.4 Uuden .eu-aluetunnuksen tuoma lisäarvo

Huomattavassa osassa vastauksia kehotetaan luomaan .eu-aluetunnukselle lisäarvoa esimerkiksi laatutakuulla käyttäjien luottamuksen ja näkyvyyden lisäämiseksi. Pienimmillään tämä merkitsisi sen takaamista, että kauppanimen haltija on juridisesti olemassa (esimerkiksi viittaamalla alv-tunnukseen). Näin todennettavissa olevalla tiedolla kaupallisista domain-nimen haltijoista (toisaalta tavaramerkkijärjestöt muistuttivat ongelmista erottaa toisistaan www-sivun kaupallinen ja ei-kaupallinen käyttö) voitaisiin täydentää nykyisiä perusviitetietoja domain-nimestä, rekisterinpitäjästä, nimenhaltijasta ja tämän yhteystiedoista. Joissain vastauksissa mentiin tätä pidemmälle, ja ehdotettiin .eu-aluetunnuksen alaisen nimen haltijoille omaa toimintasäännöstöä tai tiettyjen domain-nimien varaamista vain tietyn ammatin virallisille harjoittajille.

Joissain kannanotoissa vaadittiin, että tietyille käyttötavoille varattaisiin täysin omat alialuetunnuksensa (esimerkiksi niin, että aikuisviihdesivustot ja vastaavat voitaisiin selkeästi erottaa muista ja voitaisiin olla varmoja siitä, että tietyn alialuetunnuksen alaiset rekisteröinnit todella vastaavat tunnuksen sisältöä). Tavaramerkkialan edustajat varoittivat kuitenkin luomasta uudentyyppistä kaupallista merkintä- ja suojajärjestelmää .eu-tunnusten pohjalta.

5.5 Rekisteröintitiedot

Monet vastaajat, ja erityisesti tavaramerkki- ja tekijänoikeusalan edustajat, vaativat että rekisteröintijärjestelmän on oltava täysin avoin ja rekisteriin on oltava ilmainen pysyvä pääsy verkon välityksellä. Myös domain-nimien haltijoiden täydellisiin ja ajantasaisiin tietoihin on oltava pääsy WhoIs-järjestelmän kautta. Muutamissa vastauksissa selvitettiin yksityiskohtaisesti, kuinka tämä vaatimus voitaisiin täyttää tietosuojalainsäädännön mukaisesti.

6. Riidanratkaisumenetelmät ja tavaramerkkiperiaatteet

Muutamissa tavaramerkkialan vastauksissa käsiteltiin yksityiskohtaisesti riitatilanteiden estämisen periaatteita ja menetelmiä näkemyserojen ratkaisemiseksi. Yleisesti ottaen suositeltiin WIPOn menetelmiä. Jotkut käyttäjät kuitenkin katsoivat, että nämä suosivat liikaa tavaramerkin haltijoita. ICANNin ajamia vaihtoehtoisen riidanratkaisun UADR-menettelyjä (Uniform Alternative Dispute Resolution) ja erityisesti WIPOn hallinnon asiantuntemusta välittäjänä toimimisessa kannatettiin yleisesti, ja maailmalla hyväksyttyjen periaatteiden noudattamista suositeltiin laajasti. Joissain kannanotoissa ehdotettiin eurooppalaisen järjestelmän luomista, mutta toisaalta painotettiin maailmanlaajuista yhtenäisyyttä, koska domain-nimet ovat lähtökohtaisesti maailmanlaajuisia.

Kun otetaan huomioon eurooppalaisen tavaramerkkioikeuden erityispiirteet Alicantessa sijaitsevaa sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa pidettiin yleisesti sopivana periaatteiden määrittelyyn ja valitusmenettelyihin, jos sille vain annetaan tarvittavat voimavarat. Toisaalta katsottiin, että kyseisen erillisviraston toiminnan painopiste on muualla ja että sen pitäisi ensin kasvattaa kokemustaan tältä alalta. Jotkut vastaajat huomauttivat, että vaihtoehtoisten riidanratkaisumenetelmien olemassaolo ei saisi estää turvautumista tuomioistuimiin. Lisäksi ehdotettiin, että kansallisten oikeusjärjestelmien olisi kiireellisyyden vuoksi hyväksyttävä kanteet sähköisessä muodossa ja vieraalla kielellä.

Eräässä kannanotossa ehdotettiin erityisen alialuetunnusluokan luomista tavaramerkkien ja muiden oikeuksien haltijoille, joskin tätä kysymystä olisi pohdittava vielä tarkemmin.

7. Nimien ja tavaramerkkien suoja

Useimmat vastaajat hyväksyivät, että hakemusten käsittelyyn on laadittava luetteloja nimistä ja tunnuksista, joita ei voida rekisteröidä domain-nimiksi. Tässä yhteydessä todettiin, että tällaisiin luetteloihin olisi sisällytettävä kuuluisat ja hyvin tunnetut nimet (ja näihin helposti sekoittuvat nimet). Joissain kannanotoissa näihin luetteloihin lisättäisiin vielä julkisten elinten ja teollisuudenalojen nimet sekä kaikki paikannimet. Jotkut vastaajat halusivat sulkea pois kaikki yleisnimet, jotta ne eivät joutuisi yksittäisten tahojen haltuun, mutta jos niitä käytettäisiin, niistä tulisi luoda .eu-aluetunnuksen alaisia alialuetunnuksia. Yhdessä vastauksessa ehdotettiin kuitenkin päinvastoin tunnettujen nimien rekisteröinnin sallimista korkeaan hintaan ja julkista ilmoitusta vastaan.

8. Vaikutukset sähköisen kaupan kehittymiseen Euroopassa

Periaatteessa oltiin sitä mieltä, että .eu-aluetunnuksen alaisella domain-nimellä olisi lisäarvoa, jos siihen voitaisiin liittää jonkinlainen laatumerkintä. Tällainen merkintä edellyttäisi, että saatavilla olisi todennettavissa olevaa tietoa nimenhaltijasta ja tämän yhteydestä ammatillisia pätevyystodistuksia tai tuotteiden laatutodistuksia jakavaan organisaatioon. Taloudenaloittain jaoteltuja alialuetunnuksia ehdotettiin myös tavaksi erottua nykyisistä aluetunnuksista. Tässäkin yhteydessä ehdotettiin monikielistä alialuetunnushakemistoa.

Joidenkin näkemysten mukaan .eu-aluetunnuksen hallinnossa tulisi olla mukana yritysten ja käyttäjien edustajia.

9. Ehdotetun .eu-rekisterin ja jäsenvaltioiden kansallisten maatunnusrekisterien välinen suhde

Vaikka jotkut vastaajat eivät halunneetkaan myöntää kansallisille maatunnusrekistereille etuoikeutettua asemaa, useimmat myönsivät, että .eu-aluetunnuksen ja kansallisten rekisterien keskinäinen täydentävyys olisi otettava täysimääräisesti huomioon luotaessa .eu-aluetunnusta ja siihen liittyviä periaatteita. Näitä maatunnusrekistereitä edustava CENTR-ryhmä tukee aktiivisesti .eu-aloitetta ja on samaa mieltä siitä, että uusi tunnus on sovitettava luontevasti nykyisten aluetunnusten luomaan kokonaisuuteen.