A4-0102/96

Päätöslauselma komission lopullisesta kertomuksesta vähimmin etuoikeutettujen ryhmien taloudellista ja sosiaalista yhdentämistä koskevan yhteisön ohjelman täytäntöönpanosta - «KÖYHYYS 3" (1989 - 1994) (KOM(95)0094 - C4-0150/95)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission lopullisen kertomuksen vähimmin etuoikeutettujen ryhmien taloudellista ja sosiaalista yhdentämistä koskevan yhteisön ohjelman täytäntöönpanosta - «KÖYHYYS» 3 (1989 - 1994) (KOM(95)0094 - C4-0150/95),

- ottaa huomioon komission 12. huhtikuuta 1995 esittämän keskipitkän aikavälin sosiaalisen toimintaohjelman 1995 - 1997 (KOM(95)0134),

- ottaa huomioon komission 27. heinäkuuta 1994 esittämän valkoisen kirjan Euroopan sosiaalipolitiikasta - tiennäyttäjä unionille (KOM(94)0333),

- ottaa huomioon 3. ja 4. kesäkuuta 1993 pidetyn Kööpenhaminan konferenssin,

- ottaa huomioon neuvoston 27. heinäkuuta 1992 antaman suosituksen sosiaalisen suojelun tavoitteiden ja politiikkojen lähentymisestä ((EYVL C 245, 26.8.1992, s. 49)),

- ottaa huomioon komission tiedonannon «Kohti solidaarista Eurooppaa - sosiaalisen syrjäytymisen vastaisen taistelun tehostaminen, yhdentämisen edistäminen» (KOM(92)0542),

- ottaa huomioon neuvoston 18. heinäkuuta 1989 tekemän päätöksen, jolla perustettiin yhteisön keskipitkän aikavälin toimintaohjelma taloudellisesti ja sosiaalisesti syrjäytyneiden henkilöryhmien taloudellista ja sosiaalista yhdentymistä varten ((EYVL L 224, 2.8.1989, s. 10)),

- ottaa huomioon 28. lokakuuta 1993 antamansa päätöslauselman sosiaalisesta syrjäytymisestä, 27. lokakuuta 1994 antamansa päätöslauselman ((EYVL C 315, 22.11.1993, s. 242)) keskipitkän aikavälin ohjelmasta, joka koskee syrjäytymisen torjuntaa ja yhteisvastuullisuuden edistämistä: uusi ohjelma innovaation tukemiseksi ja edistämiseksi (1994 - 1999) ((EYVL C 323, 21.11.1994, s. 188)), sekä 16. tammikuuta 1996 antamansa päätöslauselman keskipitkän aikavälin sosiaalisesta toimintaohjelmasta 1995 - 1997 (KOM(95)0134 - C4-0160/95) ((EYVL C 32, 5.2.1996, s. 24)),

- ottaa huomioon sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan mietinnön ja naisten oikeuksien valiokunnan lausunnon (A4-0102/96),

A. katsoo, että köyhyys on ongelma, joka koskee yhä useampia henkilöitä ja työntekijöitä Euroopan unionin jäsenvaltioissa, ja että se on saamassa hälyttävät mittasuhteet ja että siihen on sen vuoksi puututtava Euroopan tasolla laaja-alaisella yhteisvastuulla ja tarkoituksenmukaisin ohjelmin;

B. katsoo, että KÖYHYYS 3 -ohjelma on osaltaan auttanut ymmärtämään paremmin sosiaalisen syrjäytymisen prosesseja, erityisesti niiden moniulotteista ja dynaamista luonnetta, ja sen vuoksi tarpeen suunnitella politiikkoja, joillla poistetaan tämän ilmiön moninaiset syyt,

C. katsoo, että komission tekemä arviointi lopullisessa kertomuksessa ei ole käyttänyt täysipainoisesti hyödyksi runsasta hankkeiden, tutkimus- ja asiakirjayksiköiden ja keskusyksikön tarjoamaa asiakirja-aineistoa, koska siinä ei selosteta yksityiskohtaisesti ohjelman toimintaa, puutteellisuuksia ja saavutuksia, ja että Euroopan komission tekemä arviointi lopullisessa kertomuksessa yhteisön KÖYHYYS 3 -ohjelman täytäntöönpanosta olisi saatava perusteellisemmaksi ja täydellisemmäksi, käyttäen saatavilla olevia tietoja,

D. ottaa huomioon, että komissio on toimittanut asiakirjat, tiedot ja todisteet ohjelman toteuttamiseen annettujen varojen hallinnosta huomattavasti myöhässä, eikä se näytä noudattaneen perusteellista ja rakentavaa näkökantaa,

E. katsoo, että Euroopan unionin olisi osallistuttava erityisellä tavalla tiedon ja kokemusten vaihdon, innovointiohjelmien, merkittävien toimenpiteiden ja hyvien toimintatapojen levittämisen tukemiseen pitkällä tähtäyksellä ja suosien syrjäytyneiden osallistumista ja heidän sopeuttamistaan yhteiskuntaan pyrkimyksenä auttaa jäsenvaltioiden suorittamia toimia ja ohjelmia saamaan lisäarvoa kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla,

F. katsoo, että sosiaalinen syrjäytyminen, ja siis köyhyys, merkitsee rikkomusta ihmisten perusoikeuksia kohtaan, mikä saattaa tulevaisuudessa horjuttaa demokratioitamme,

G. yhteiskunnan ja julkishallinnon on otettava vastuu köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen taustalla olevien syiden korjaamisesta kaikkien Euroopan kansalaisten sitoutumisen ja aktiivisen solidaarisuuden avulla,

H. katsoo, että Euroopan unionin on herätettävä vähäosaisten kansalaisten keskuudessa luottamus parempaan tulevaisuuteen rakentamalla yhteiskuntaa yhteisvastuuseen perustuvien eettisten, moraalisten ja taloudellisten mallien avulla,

1. On syvästi huolissaan siitä, että 52 miljoonaa ihmistä elää köyhyysrajan alapuolella, sekä ilmiön jatkuvasta kasvusta ja köyhyyden uusien muotojen esilletulosta;

2. Pahoittelee, että KÖYHYYS 3 -ohjelma ei pystynyt vakuuttamaan joitakin jäsenvaltioita siitä, että ohjelman avulla toteutetut toimenpiteet voidaan panna täytäntöön ainoastaan Euroopan eikä kansallisella tasolla; odottaa sen vuoksi komission painottavan paremmin Euroopan yhteyttä tulevissa ohjelmissa ja selittävän tarpeen toimenpiteisiin Euroopan tasolla;

3. Pyytää komissiota perustelemaan neuvostolle neljännen köyhyysohjelman, suoritettuaan toteutettavuustutkimuksen tarkoituksesta, tavoitteista, toimista, arviointimenetelmistä ja johdonmukaisuudesta muiden Euroopan ohjelmien ja rahoituslähteiden ehdotusten kanssa, jotka on jo vastaanotettu jäsenvaltioista uuden Työllisyys-Integra-aloitteen mukaisesti;

4. Pyytää komissiota varmistamaan, että uusi ohjelma lujittaa erityisesti kokemusten vaihtoa koehankkeiden suhteen ja sisältää politiikkoja, jotka kohdistuvat ongelman kaikkiin ulottuvuuksiin, toisin sanoen seuraaviin aloihin:

- työllisyys ja ammattikoulutus;

- vähimmäisvarat ja sosiaaliturva;

- asunnot;

- terveys ja sosiaalipalvelujen edistäminen;

- koulutus ja kulttuuri;

- asianomaisen väestön osallistuminen ja edustus;

- yhteyksien perustaminen köyhimpien ja muiden kansalaisten välillä;

- politiikka, joka koskee yhteiskunnan vähävaraisten käyttöön tarjoamia asuntoja;

- suorat avustukset vähimmin etuoikeutetuille perheille, erityisesti perheille, joihin kuuluu vakavasti vammaisia,

- apu sopeuttamiselle työelämään;

tämän vuoksi ja ottaen huomioon, että KÖYHYYS 3 -ohjelma paljasti vaikeudet köyhyyden torjuntatoimenpiteiden soveltamisessa poliittisella ja institutionaalisella tasolla, ohjelman perusperiaatteita on ehdottomasti sen vuoksi kehitettävä edelleen;

- moniulotteinen lähestymistapa;

- julkisen ja yksityisen sektorin välinen yhteistoiminta;

- asianomaisten ryhmien osallistuminen;

pyytää neuvostoa hyväksymään viipymättä komission ehdotuksen syrjäytymisen torjumiseen tähtääväksi ohjelmaksi ja pyytää erityisesti molempia kansallisia valtuuskuntia olemaan vastustamatta sitä;

5. Valittaa sitä, että huolimatta saatavilla olevan asiakirja-aineiston runsaudesta, KÖYHYYS 3 -ohjelmassa komissio ei suorita arviointia kustannus- hyöty-analyysin perusteella tai sen suhteen, miten se edesauttaa strategisen politiikan kehitystä Euroopan unionissa; pyytää laatimaan ohjelmasta arvioinnin, jossa tutkitaan ohjelman lisäarvonäkökohtia, mikä mahdollistaisi sen, että jäsenvaltiot ja muut järjestöt voivat kehittää politiikkoja köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi;

6. Pyytää komissiota:

a) perustamaan sisäisen toimintayksikön köyhyyden torjumiseksi;

b) perustamaan uudelleen syrjäytymisen torjuntaan tähtäävien kansallisten politiikkojen Euroopan seurantakeskuksen läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja kansalaisjärjestöjen kanssa;

c) esittämään parlamentille vuosittain seurantakeskuksen toiminnan tuloksiin perustuvan kertomuksen;

d) yhteistyössä Eurostatin ja Euroopan seurantakeskuksen kanssa varmistamaan, että Euroopan unionin köyhyysindeksi julkistetaan säännöllisesti yhdessä taloutta ja työttömyyttä koskevien osoittimien kanssa;

e) tukemaan edelleen taloudellisesti köyhyyden torjumiseksi toimivaa eurooppalaista verkostoa;

7. Muistuttaa mieleen 13. maaliskuuta 1996 antamassaan päätöslauselmassa olevat tasa-arvoista kohtelua koskevat suositukset, jotka sisältävät i) parlamentin kannan hallitusten välisen konferenssin koollekutsumisesta ja ii) mietintäryhmän työn arvioinnista ja Euroopan parlamentin poliittisten tavoitteiden täsmentämisestä hallitusten välistä konferenssia silmällä pitäen ((EYVL C 96, 1.4.1996, s. 77));

8. Pyytää neuvostoa hyväksymään ohjelman, jolla pyritään edesauttamaan ikääntyvien yhdistämistä muuhun väestöön;

9. Pyytää komissiota ja jäsenvaltioita sisällyttämään sosiaalisen syrjäytymisen ehkäisemisen tavoitteen osaksi yhteisön yleisiä ja rakennepolitiikkoja;

10. Pyytää, että kaikkia Euroopan unionin käytössä olevia keinoja, erityisesti sosiaalirahastoa, käytetään johdonmukaisesti köyhyyden torjumiseksi;

11. Pyytää jäsenvaltioita noudattamaan neuvoston 24. kesäkuuta 1992 antamaa suositusta riittävien voimavarojen ja sosiaaliavun yhteisistä arviointiperusteista sosiaaliturvajärjestelmissä ((EYVL L 245, 26.8.1992, s. 46)), jossa erityisesti tunnustetaan yksilön perusoikeus riittäviin varoihin ja palveluihin, jotta hän pystyisi viettämään ihmisarvoista elämää;

12. Pyytää komissiota lisäämään tietoisuutta ohjelmasta ja kaikesta muusta sosiaalisen syrjäytymisen ehkäisemiseen tähtäävästä toiminnasta ja tehostamaan koehankkeita koskevien tietojen levittämistä lujittamalla tiedotustoimenpiteitä;

13. Odottaa, että komissio tulevissa ohjelmissaan köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi ottaa huomioon toissijaisuusperiaatteen näkökohdat, jäsenvaltioiden osallistumisen ohjelmien täytäntöönpanoon ja yhteisön varojen tehokkaamman käytön, ja toteuttamaan käytännön toimenpiteitä itse asianomaisten henkilöiden hyväksi;

14. Kehottaa jäsenvaltioiden edustajia vuoden 1996 hallitusten välisessä konferenssissa tarkastelemaan köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen vastaista toimintaa yhtenä sen tärkeimmistä tavoitteista;

15. Pyytää komissiota esittämään kertomuksen köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen taloudellisista kustannuksista jäsenvaltioissa ja ehdottamaan sellaisen elimen perustamista unionissa, joka tekee määräajoin vertailun sosiaalisesta syrjäytymisestä maailmanlaajuisella tasolla ja jonka toimintaan osallistuvat kansainväliset elimet sekä G7-ryhmän maiden, Afrikan, Aasian, Australian, Kiinan ja Venäjän edustajat sekä muiden sitä pyytävien maiden edustajat;

16. Korostaa, että on tarpeellista varmistaa edelleen niiden ohjelmien ja verkkojen luominen, jotka myötävaikuttavat naisten elämän laadun parantamiseen, kuten aikaisemmin NOW-ohjelma, paikalliset työllisyysaloitteet, IRIS, HORIZON ja LEADER-ohjelmat jne., ja varmistaa samalla näiden rahoitus talousarviosta; koska koulutuksella on ratkaiseva osa työn haussa, on erityisen tärkeää vahvistaa naisten, ei ainoastaan nuorten, ammatilliseen koulutukseen tähtääviä ohjelmia, ja ottaa myös huomioon elämänikäistä oppimista ja koulutusta koskevat aloitteet;

17. Panee merkille köyhyyden naisvaltaistumisen ja vaatii, että luotaisiin edellytykset, joilla varmistetaan miesten ja naisten tasa-arvoiset mahdollisuudet työhön; katsoo, että jäsenvaltioiden olisi tämän vuoksi kiinnitettävä enemmän huomiota sellaisten palvelujen kehittämiseen, jotka auttavat perheitä (lastentarhat, vanhustenkodit jne.);

18. Toivoo, että samapalkkaisuuden periaate on tavallinen käytäntö työelämässä; jäsenvaltioita on kehotettava tekemään aloitteita sen varmistamiseksi, että tätä periaatetta valvotaan niiden alueella;

19. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, työmarkkinaosapuolille ja köyhyyden torjumiseksi toimiville asianomaisille kansalaisjärjestöille.