ff 
»I 
•an** EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 08.01.1997 
KOM(96) 695 lopull. 
KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA PARLAMENTILLE 
KOLMANSILLE MAILLE MYÖNNETTÄVÄN 
MAKROTALOUDELLISEN RAHOITUSAVUN TOTEUTTAMISESTA 
VUONNA 1995 

4-
I. YLEISKATSAUS 1 i~ 
1. Johdanto 1 £-
2. Makrotaloudellinen rahoitusapu vuonna 1995 2 
3. Makrotaloudellisen rahoitusavun suhdanteet 
ja suuntaukset 3 
4. Avustustaakan jakaminen 4 
II. ALBANIA 25 
1. Johdanto 25 
2. Talouskehitys 25 
3. Rakenteelliset uudistukset 26 
4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus 29 
III. ALGERIA 30 
1. Johdanto 30 
2. Talouskehitys 31 
3. Rakenteelliset uudistukset 32 
4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus 33 
IV. BALTIAN MAAT 35 
1. Johdanto 35 
2. Viimeaikainen talouskehitys > 35 
Viro 35 
Latvia 36 
Liettua 38 
3. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus 39 
V. VALKO-VENÄJÄ 41 
1. Johdanto 41 
2. Talouskehitys 41 
3. Rakenteelliset uudistukset 42 
4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus 43 
1 o. 
VI. BULGARIA 44 
1. Johdanto 44 
2. Talouskehitys 45 
3. Rakenteelliset uudistukset 46 
4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus 48 
VII. MOLDOVA 49 
1. Johdanto 49 
2. Talouskehitys 49 
3. Rakenteelliset uudistukset 51 
4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus 52 
VIII. ROMANIA 53 
1. Johdanto 53 
2. Talouskehitys 54 
3. Rakenteelliset uudistukset 55 
4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus 56 
IX. SLOVAKIA 58 
1. Johdanto 58 
2. Talouskehitys 58 
3. Rakenteelliset uudistukset 60 
4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus 61 
X. UKRAINA 63 
1. Johdanto 63 
2. Talouskehitys 63 
3. Rakenteelliset uudistukset 64 
4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus 64 
4t 
I. YLEISKATSAUS 
1. JOHDANTO 
Alunperin yhteisön maiden väliseksi tarkoitettua maksutasetukea eli yhteisön 
makrotaloudellista rahoitusapua on laajennettu vuodesta 1990 alkaen kolmansiin, lähinnä 
Keski- ja Itä-Euroopan maihin, mutta enenevässä määrin myös muihin maihin entisen 
Neuvostoliiton sekä Välimeren alueilla, tarkoituksena tukea niiden poliittisia ja 
taloudellisia uudistuspyrkimyksiä. Aloittaessaan muutoksen kohti 
markkinatalousjärjestelmää nämä maat kohtasivat samankaltaisia ongelmia: ensimmäisiin 
uudistusvaiheisiin liittyvät huomattavat kustannukset, ylimääräiset ulkoiset järkytykset 
(Persianlahden sodan aiheuttama kauppasaarto, SEV:n romahtaminen), kansainvälisiltä 
rahoituslaitoksilta saatavien varojen riittämättömyys sekä yksityisen alan käytännössä ole­
mattomat rahavirrat. 
Tällä perusteella Euroopan yhteisö päätti laajentaa makrotaloudellisen rahoitusapunsa 
tämän alueen maihin täydennyksenä kansainvälisten rahoituslaitosten myöntämälle 
rahoitukselle. Keski- ja Itä-Euroopan (KIE-) maille annettavan 24 teollisuusmaan (G 24 -
maiden) sopiman avun yhteensovittamistoiminnan yhteydessä päätettiin myös, että 
komission olisi saatava muita rahoittajia osallistumaan vastaavin tavoin näiden maiden 
tukemiseen maiden toteuttaessa Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin 
kanssa sopimiaan talousohjelmia. 
Vuosina 1990 - 1994 toteutettiin useita tämänkaltaisia EU:n ja G 24:n tukitoimenpiteitä 
useimmissa G 24:n avun edellytykset täyttävissä Keski- ja Itä-Euroopan maissa (taulukot 
1 ja 2). 
Tänä aikana neuvosto päätti useasta muusta yhteisön lainatoimenpiteestä Keski- ja Itä-
Euroopan ulkopuolelle. Yhteisön tukena Välimeren maille, joihin Persianlahden sota 
vaikutti epäsuotuisasti, neuvosto myönsi heinäkuussa 1991 Israelille 160 miljoonan ecun 
lainan, joka voidaan maksaa takaisin lainanottajan valuuttana. Syyskuussa 1991 päätettiin 
400 miljoonan ecun keskipitkän aikavälin lainasta Algerialle tarkoituksena auttaa maata 
saattamaan loppuun meneillään olevat poliittiset ja taloudelliset uudistukset1. Vuoden 1994 
lopulla päätettiin 200 miljoonan ecun lisälainasta Algerialle . 
Vuonna 1994 on päätetty myös Euroopan uusia itsenäisiä valtioita (NIS-maat) koskevista 
toimenpiteistä, jotka sisältävät Moldovalle myönnettävän enintään 45 miljoonan ecun ja 
Ukrainalle myönnettävän enintään 85 miljoonan ecun lainan. 
Komission aloitteesta sovittiin G 24-maiden kanssa EU:n ja G 24-maiden yhteisen 
makrotaloudellisen rahoitusavun toteuttamiseen liittyvien suuntaviivojen periaatteista. 
Nämä periaatteet, jotka painottavat tämän avun poikkeuksellisuutta, sen kansainvälisten 
rahoituslaitosten rahoitusta täydentävää luonnetta sekä sen riippuvuutta 
makrotaloudellisista edellytyksistä on sittemmin vahvistettu EU:n talous- ja 
Katso: Kertomus kolmansille maille myönnettävän makrotaloudellisen rahoitusavun 
toteuttamisesta, KOM(94)229, 7.6.1994. 
Katso: Kertomus kolmansille maille myönnettävän makrotaloudellisen 
rahoitusavun toteuttamisesta, KOM(95)572, marraskuu 1995. 
valtionvarainministerien neuvostossa (ECOFIN) ja niitä sovelletaan nykyisin yhteisön 
kolmansille maille antamaan makrotaloudelliseen rahoitusapuun. 
2. Makrotaloudellinen rahoitusapu vuonna 1995 
Vuonna 1995 yhteisön makrotaloudellisen rahoitusavun painopiste siirtyi pois Keski- ja 
Itä-Euroopan maiden ryhmästä, joka yleisen myönteisen talouskehityksen tuloksen 
ansiosta on yhä vähemmän riippuvainen ulkoisesta julkisten tahojen rahoitusavusta. Sen 
sijaan entistä suurempi osa yhteisön lainoista suunnattiin Euroopan uusille itsenäisille 
valtioille (NIS-maat) ja Välimeren alueelle. 
Keski- ja Itä-Euroopan maiden ryhmässä ensimmäinen 15 miljoonan ecun maksuerä 
Albanialle joulukuussa 1994 myönnetystä 35 miljoonan ecun lainasta maksettiin itse 
asiassa toukokuussa 1995. Toisen erän maksaminen on kuitenkin viivästynyt Albanian 
lipsuttua politiikan täytäntöönpanossa. Samankaltaisista syistä vuonna 1994 Romanialle 
myönnettyyn 125 miljoonan ecun makrotaloudelliseen rahoitusapuun kuuluvat maksuerät 
ovat viivästyneet ja ensimmäisen 55 miljoonan ecun erä maksettiinkin vasta marraskuussa 
1995. Bulgarian taloudessa esiintyneet vakavat häiriöt ovat viivästyttäneet huomattavasti 
kansainvälisten rahoituslaitosten, Euroopan unionin ja kahdenvälisten rahoittajien antaman 
ulkoisen avun jatkumista. Alunperin vuonna 1992 Bulgarialle myönnettyyn ja vuonna 
1994 jälleen jatkettuun yhteisön 110 miljoonan ecun lainaan kuuluva 40 miljoonan ecun 
toinen erä maksettaneen vuonna 1996. Vuoden 1994 lopulla Slovakialle myönnettyyn 130 
miljoonan ecun laina-apuun kuuluvia eriä ei maksettu lainkaan vuonna 1995. Itse asiassa, 
koska komissio ja Slovakian viranomaiset eivät ole tarpeeksi edistyneet neuvotteluissa 
tähän apuun liittyvistä talouspoliittisista edellytyksistä, ja koska maan taloudellinen tila 
on parantunut, komissio on ehdottanut neuvoston vuonna 1994 tekemän Slovakialle 
myönnettävää makrotaloudellista lisärahoitusapua koskevan päätöksen kumoamista. Mitä 
tulee Baltian maihin, joille neuvosto myönsi makrotaloudellista rahoitusapua vuonna 1992, 
Latviaa ja Viroa koskevien lainojen toisia eriä ei ole maksettu pääasiassa maiden hyvän 
maksutasetilanteen takia. Elokuussa 1995 komissio maksoi 25 miljoonan ecun suuruisen 
toisen erän Liettualle myönnetystä yhteisölainasta maan hyvän uudistuskehityksen pe­
rusteella. 
Uusien itsenäisten valtioiden (entisen Neuvostoliiton) osalta komissio saattoi maksaa 20 
miljoonan ecun suuruisen toisen erän vuonna 1994 Moldovalle myönnetystä 45 miljoonan 
ecun lainasta elokuussa 1995 Moldovan kyettyä täyttämään tämän erän maksamiseen 
liittyvät sovitut edellytykset. Jotta Moldovan hyväksyttävä maksutasetilanne voitaisiin 
turvata myös vuosina 1995 - 1996, kansainvälinen rahoittajayhteisö katsoi alkuvuonna 
1995 tarpeelliseksi tarjota maalle makrotaloudellista lisärahoitusapua. Sen seurauksena 
neuvosto päätti alkuvuonna 1996 tarjota Moldovalle enintään 15 miljoonan ecun 
lisälainan. Valko-Venäjä, joka on edennyt suhteellisen hitaasti taloudellisissa 
uudistuksissa, sopi Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa vuonna 1995 
valmiusjärjestelystä. Näin ollen neuvosto tehtyään arvion maan taloudellisesta ja 
rahoituksellisesta tilanteesta päätti huhtikuussa tukea Valko-Venäjää enintään 75 
miljoonan ecun makrotaloudellisella lainalla. Lokakuussa komissio tarkisti summan 55 
miljoonaksi ecuksi maan muuttuneen rahoitustarpeen perusteella. Ensimmäinen erä tästä 
lainasta (30 miljoonaa ecua) maksettiin joulukuussa 1995. Ukrainan osalta komissio 
saattoi huomattavien Ukrainan viranomaisten aiheuttamien viivästysten jälkeen maksaa 
85 miljoonan ecun makrotaloudellisen lainan joulukuussa 1995. Maan jatkuvien ta­
loudellisten vaikeuksien ja Ukrainan hallituksen uusien, vaikeuksien voittamiseen 
tähtäävien pyrkimysten perusteella neuvosto päätti lokakuussa 1995 myöntää 
makrotaloudellista lisärahoitusapua Ukrainalle enintään 200 miljoonaa ecua. Tämän lainan 
ensimmäisten erien maksamisen odotetaan kuitenkin tapahtuvan vuoden 1996 jälkipuolis­
kolla. 
Välimeren alueen osalta neuvosto päätti joulukuussa 1994 toisesta makrotaloudellisesta 
200 miljoonan ecun lainasta Algerialle, ja sen ensimmäinen 100 miljoonan ecun erä mak­
settiin marraskuussa 1995. 
Jokainen yhteisön toimenpide on noudattanut yhä tämänkaltaiselle avulle määriteltyjä 
periaatteita. Yhteisön makrotaloudellinen rahoitusapu on erityisesti tukenut 
vastaanottajamaiden pyrkimyksiä taloudellisten uudistusten ja rakenteellisten muutosten 
aikaansaamiseksi. Läheisessä yhteistyössä Kansainvälisen valuuttarahaston ja 
Maailmanpankin kanssa se on edistänyt kunkin maan kansalliset erityistarpeet huomioon 
ottavia politiikkoja, joiden tavoitteena on ollut taloudellisen tilanteen vakauttaminen ja 
markkinatalouden luominen (talouskehityksestä ja uudistusten kehityksestä 
avunsaajamaissa on laadittu yhteenveto taulukoissa 4 ja 5, ne käsitellään maittain seu­
raavissa luvuissa). 
3. Makrotaloudellisen rahoitusavun suuntaukset ja pyrkimykset 
Kuten edellä mainittiin, jo vuonna 1994 nähtävissä ollut suuntaus yhteisön 
makrotaloudellisen rahoitusavun maantieteellisessä painottumisessa vahvistui edelleen 
vuonna 1995 tapahtuneen kehityksen myötä. Samalla yhä lisääntyvät erot eri 
avunsaajamaiden taloudellisissa tilanteissa merkitsivät yhä erilaisempia tarpeita, jotka 
puolestaan ovat edistäneet itse makrotaloudellisen välineen kehittymistä. Tärkeä tule­
vaisuutta koskeva kysymys on se, missä määrin olemassa oleva väline (välineet) voidaan 
sopeuttaa jatkossa vastaamaan unionin päämääriä ja toisaalta ottamaan huomioon 
edunsaajamaiden muuttuvat tarpeet. 
Keski-ja Itä-Euroopan maiden osalta makrotaloudellinen rahoitusapu on ollut osa unionin 
laajempaa pyrkimystä läheisempien suhteiden luomiseksi. Lähes kaikkien näiden maiden 
kanssa on tehty assosiointisopimus. Hyväksyessään Kööpenhaminassa kesäkuussa 1993 
maita koskevan tavoitteen unionin jäsenyydestä Eurooppa-neuvosto käynnisti tätä 
tavoitetta tukevia poliittisia ja taloudellisia toimia, ja makrotaloudellinen rahoitusapu 
mainittiin erityisesti yhtenä keinona. Siitä lähtien kehitys Keski- ja Itä-Euroopan 
assosioituneiden maiden valmistamiseksi jäsenyyttä varten on voimistunut. 
Tämän kehityksen aikana kansantalouden vakauttamisen ja rakenteellisen sopeuttamisen 
väliset suhteet ovat tulleet yhä selvemmiksi. Kansainvälisen valuuttarahaston osalta tämä 
on merkinnyt tällaisten näkökohtien parempaa huomioon ottamista näiden maiden kanssa 
neuvotelluissa ohjelmissa, kun taas Maailmanpankki on tukenut paikallisia viranomaisia 
politiikkaperusteisen lainanannon tukemien tärkeimpiin rakenteellisiin uudistuksiin 
keskittyvien erityisohjelmien laatimisessa. 
Tämä on vaikuttanut myös unionin ohjelmien ajoitukseen ja sisältöön. Yhteisön lainananto 
on tullut entistä politiikkaperusteisemmaksi ja se on samalla saavuttanut suuremman 
yhteisvaikutuksen avustusluonteisten välineiden (etenkin PHARE-ohjelman) kanssa. 
Keski- ja Itä-Euroopan maat ovat hyvin erilaisissa taloudellisen muutoksen 
kehitysvaiheissa ja jotkut niistä ovat selvästi siirtyneet talousuudistuksessaan vaiheeseen, 
jossa maksutaseapu ei ehkä enää ole tarpeen. Yhteisön makrotaloudellinen rahoitusapu 
alkuperäisessä talouden vakauttamista ja maksutasetta tukevassa muodossaan on yhä 
selvästi tarpeen joidenkin maiden auttamisessa. Useissa muissa maissa makrotaloudellinen 
rahoitusapu keskittyy nyt enemmänkin hallitusten rakenteellisten uudistusohjelmien 
tukemiseen yhdessä PHARE-ohjelman kanssa, jolla mahdollisuuksien mukaan voidaan 
tukea kansallisia toimielimiä tällaisessa uudistuksessa. Yleisesti ottaen tällainen kehitys 
on myös lisääntynyt komission ja Bretton Woods -laitosten välistä yhteistyötä. Samalla 
näiden maiden eri viranomaisten välinen vuorovaikutus on lisääntynyt huomattavasti. 
Vaikka myönnettyjen varojen kokonaismäärät ovat pienentyneet, yhteisön 
makrotaloudellista rahoitusapua on siis pyritty maantieteellisesti kohdentamaan 
itäisemmän ja eteläisemmän Euroopan assosioituneille maille. 
Suuntaus unionin ulkorajojen välittömässä läheisyydessä olevia maita kaukaisempien 
maiden tukemiseen on vahvistunut myös, kun otetaan huomioon ne kolme Euroopan uutta 
itsenäistä valtiota, jotka ovat saaneet yhteisön makrotaloudellista rahoitusapua: Ukraina, 
Valko-Venäjä ja Moldova. Tässäkin painopiste on vähitellen siirtynyt kohti rakenteellisia 
uudistuksia. Kuten KIE-maiden yhteydessä, avustusluonteisia välineitä (lähinnä TACIS) 
on käytetty samanaikaisesti näiden maiden tukemiseen. 
Ukrainan ja Valko-Venäjän sekä KIE-maista Bulgarian ja Romanian esimerkit valaisevat 
toista suuntausta; nimittäin sitä, että ne maat, jotka ovat aloittaneet taloudelliset 
uudistukset myöhään, kuten Valko-Venäjä, tai ovat edistyneet hitaasti, kuten Romania, 
tai ovat hukanneet aikaa epäröintiin tai jopa uudistusten osittaiseen peruuttamiseen, kuten 
Ukraina tai Bulgaria, ovat kaikki joutuneet suhteellisen vaikeaan tilanteeseen. Tässä 
mielessä yhteisön makrotaloudellinen rahoitusapu on selvästikin täyttänyt tehtävänsä 
tukemalla muutospyrkimyksiä niissä maissa, jotka ovat käynnistäneet kunnianhimoisia 
uudistusohjelmia. 
4. Avustustaakan jakaminen 
Yhteisön makrotaloudellisen rahoitusavun kehittyessä kohti entistä po-
litiikkaperusteisempaa lähestymistapaa unionin myöntämät varat ovat vähentyneet 
merkittävästi (taulukot 3 ja 3.1). Alunperin yksi EU:n avun tärkeistä ominaisuuksista oli, 
että huomattavan suuria rahasummia käytettiin Bretton Woods -laitosten ohjelmien 
tukemiseen. Yhteisöllä oli keskeinen merkitys sekä suurimpana yksittäisenä avustajana 
(se maksoi 54 prosenttia kaikesta Unkarille vuonna 1990 myönnetystä maksutasetuesta) 
että kahdenvälisen avun yhteensovittajana (G 24 -hanke Keski- ja Itä-Euroopan maiden 
hyväksi vuodesta 1991 alkaen), minkä ansiosta toimintaan osallistui laaja joukko 
rahoittajia. 
Kansainväliset rahoituslaitokset (joiden osuus maksutasetuesta kasvoi 21 prosentista -
lukuun ottamatta velkojen uudelleenjärjestelyjä - vuonna 1991 noin 80 prosenttiin vuonna 
1995) järjestivät lopulta enemmän varoja. Lisäksi luotiin uusi lainamuoto, 
järjestelmänmuutostuki (STF), joka yhdessäavunsaantirajan nostamisen kanssa mahdollisti 
Kansainvälisen valuuttarahaston avun lisäämisen Keski- ja Itä-Euroopan maille ja entiseen 
Neuvostoliittoon kuuluneille maille. Maailmanpankki puolestaan kehitti peräkkäisiä poli-
tiikkaperusteisia maksutasetoimia (lainat rakenteellista sopeuttamista varten eli SAL ja sen 
jälkeen yritys- ja rahoitusalan sopeuttamislainat eli EFSAL ). 
Useimpia edunsaajamaiden kanssa neuvoteltuja EFSAL-toimenpiteitä ei pystytty suorittamaan 
Vastaavasti ulkomaisten velkojien sekä yleinen että yksityinen apu toteutui velkojen 
uudelleenjärjestelyjen ja velkojen alentamistoimien yhteydessä (Algeria, Bulgaria, Uk­
raina). Tämä tuki muodosti merkittävän osan maksutasetuesta vuosina 1991 ja 1994. 
Euroopan unionin ja muiden kahdenvälisten rahoittajien suhteelliset osuudet4 avusta 
(lukuun ottamatta velkojen uudelleenjärjestely toimenpiteitä) pienenivät voimakkaasti 54 
prosentista (EU) ja 25 prosentista (muut kahdenväliset) vuonna 1990 14 prosenttiin ja 
6 prosenttiin vuonna 1995 (eli 6 ja 3 prosenttiin kaikista sitoumuksista velkojen 
uudelleenjärjestelyt mukaan lukien). 
loppuun vuoden 1995 loppuun mennessä. Siksi niitä ei ole sisällytetty taulukoissa 3 ja 3.1 
merkittyihin sitoumuksiin. Kun näin tapahtuu, Maailmanpankin osuus nousee vastaavasti. 
Vain ne maat, joille on järjestetty EU:n makrotaloudellista rahoitusapua, on laskettu mukaan näihin 
tilastoihin. 
YHTEISÖN KOLMANSILLE MAILLE ULOTTAMA MAKROTALOUDELLINEN RAHOITUSAPU VUODEN 1995 LOPPUUN 
Tilanne maksettujen lainaerien suhteen huhtikuussa 1996 (miljoonaa ecua) 
Maa Mvönncttv Neuvosto Maksettu 
enimmäismääri pJMkssn 
päivämäärä 
A. Makrotaloudellinen rahoitusapu KIE-maiHe Maksuerin mlärflja Maksamatta 
maksukuukausi 
Unkari I 
(laina rakenteelliseen sopeuttamiseen) 
Tsekkoslovakian liittotasavalta 
(BOP-laina) 870 
375 22.02.90 610 
25.02.91 375 350 - 04/90 
260 - 02/91 
185-03/91 
190-03/92 260 
Unkari II 
(BOP-laina) 180 24.06.91 180 100-08/91 
80-01/93 
Bulgaria I 
(HOIMaina) 290 24.06.91 290 150-08/91 
140-/0392 
Romania I 
(BOP-laina) 375 22.07.91 375 190-01/92 
185 - 04/92 
Albania I 
(BOP-laina) 70 28.09.92 70 35 -12/92 
35 - 08/93 
Baltian maat 
(BOP-lainoja) 
joista: 
Viro 
Latvia 
Liettua 220 
40 
80 
100 23.11.92 135 85 
Romania 11 
(BOP-laina) 80 27.11.92 80 
Bulgaria II 
(BOP-laina) 110 19.10.92 70 40 
Romania III 
(BOP-laina) 125 20.06.94 55 70 
Albania II 
(BOP-laina) 35 28.11.94 15 20 
Slovakia 
(BOP-laina) 130 22.12.94 130 
YHTEENSÄ A 2860 2255 605 
B, Makrotaloudellinen rahjtusapu nutille kolmansille maille 
Israel (1) 
(tuettu laina rakenteelliseen sopeuttamiseen) 187.5 22.07.91 187.5 
Algeria 1 
(BOP-laina) 400 23.09.91 400 
Moldavia 
(BOP-laina) 45 13.06.94 45 
Algeria II 
(BOP-laina) 200 22.12.94 100 100 
Ukraina I 
(BOP-laina) 85 22.12.94 85 
VVit-Rusland 
(BOP-laina) 55 10.04.95 30 25 
Ukraina II 
(BOP-laina) 200 23.10.95 200 
YHTEENSÄ B 
YHTEENSÄ A+B 1172.5 
4032.5 847.5 
3102.5 325 
930 
( 1 ) Israelille myönnetty rahoitusapu sisältää 160 miljoonan ecun lainan ja 27,5 miljoonaa ecua avustuksia korkotukina. 
Taulukko 2: KU/d' 24-maiden makiolHloudellinen rahoitusapu Keski-ja IlA-Kuroopun maille viiodentH 1991 (kumulatiiviset niSUrttl) 
(Tilanne joulukuussa 1995) 
Maa 
(Todettu 
rahoitustarve) 
EY 
EFTA* 
USA 
Japani 
Muut 
Yhteensä ALBANIA 
(237 milj. USD) 
Sitoumukset 
Milj. 
USD 
123.5 
14.2 
36.3 
174.0 % 
tarp. 
52.1 
6.0 
15.3 
73.4 % 
sit. 
71.0 
8.2 
20.9 
100.0 Maks. 
Milj. 
USD 
100.1 
4.2 
8.5 
112.8 % 
maks. 
88.7 
3.7 
7.5 
100.0 BALTIAN MAAT 
(600 milj. USD) 
Sitoumukset 
Milj. 
USD 
300.0 
123.1 
100.0 
523.1 % 
tarp. 
50.0 
20.5 
16.7 
87.2 % 
sit. 
57.4 
23.5 
19.1 
100.0 Maks. 
Milj. 
USD 
184.0 
67.9 
88.9 
340.8 % 
maks. 
54.0 
19.9 
26.1 
100.0 BULGARIA 
(1 BOmilj.USD) 
Sitoumukset 
Milj. 
USD 
533.3 
126.0 
10.0 
228.1 
8.7 
906.1 % 
tarp. 
47.2 
11.2 
0.9 
20.2 
0.8 
80.2 % 
sit. 
58.9 
13.9 
1.1 
25.2 
1.0 
100.0 Maks. 
Milj. 
USD 
487.7 
95.0 
10.0 
100.0 
692.7 % 
maks. 
70.4 
13.7 
1.4 
14.4 
100.0 
* josta A, S. SF | 11.7 | 4.9 | 6.7 1 4.2 | 3.71 811 13.5 1 15.5 | 67.9| 19.9 | 69.0 \ 6.1 | 7.6 | 50.0 | 7.2 | 
Maa 
(Todettu 
rahoitustarve) 
EY 
EFTA * 
USA 
Japani 
Muut 
Yhteensä TSEKKOSLOVAKIA 
(1000 milj. USD) 
Sitoumukset 
Milj. 
USD 
500.0 
146.0 
15.0 
200.0 
26.0 
887.0 % 
tarp. 
50.0 
14.6 
1.5 
20.0 
2.6 
88.7 % 
sit. 
56.4 
16.5 
1.7 
22.5 
2.9 
100.0 Maks. 
Milj. 
USD 
500.0 
146.0 
15.0 
200.0 
1.0 
862.0 % 
maks. 
58.0 
16.9 
1.7 
23.2 
0.1 
100.0 UNKARI 
(500 milj. USD) 
Sitoumukset 
Milj. 
USD 
250.0 
95.0 
10.0 
150.0 
12.8 
517.8 % 
tarp. 
50.0 
19.0 
2.0 
30.0 
2.6 
103.6 % 
sit. 
48.3 
18.3 
1.9 
29.0 
2.5 
100.0 Maks. 
Milj. 
USD 
250.0 
95.0 
10.0 
125.0 
12.8 
492.8 % 
maks. 
50.7 
19.3 
2.0 
25.4 
2.6 
100.0 ROMANIA 
(1 455 milj.USD) 
Sitoumukset 
Milj. 
USD 
740.6 
162.2 
150.0 
22.0 
1074.8 % 
tarp. 
50.9 
11.1 
10.3 
1.5 
73.9 % 
sit. 
68.9 
15.1 
14.0 
2.0 
100.0 Maks. 
Milj. 
USD 
660.7 
143.3 
100.0 
22.0 
926.0 % 
maks. 
71.3 
15.5 
10.8 
2.4 
100.0 
•josta A, S, SF | 900 | 9.0 | 10.1 | 90.0 | 10.4 |" | 501 101 I 87.3 | 6.0 | 8.1 | 78.4 | 8.5 | 50 10.0 9.7 
Man 
(Todettu 
rahoitustarve) 
EY 
EFTA* 
USA 
Japani 
Muut 
Yhteensä SLOVAKIA 
(300 milj. USD) 
Sitoumukset 
Milj. 
USD 
156.0 
27.4 
60.0 
243.4 % 
tarp. 
52.0 
9.1 
20.0 
81.1 % 
sit. 
64.1 
11.2 
24.7 
100.0 Maks. 
Milj. 
USD 
60.0 
60.0 % 
maks. 
100.0 
100.0 YHTEENSÄ 
(5 222 milj. USD) 
Sitoumukset 
Milj. 
USD 
2603.5 
693.8 
35.0 
924.4 
69.5 
4326.2 % 
tarp. 
49.9 
13.3 
0.7 
17.7 
1.3 
82.8 % 
sit. 
60.2 
16.0 
0.8 
21.4 
1.6 
100.0 Maks. 
Milj. 
USD 
2182.5 
551.4 
35.0 
682.4 
35.8 
3487.1 % 
maks. 
62.6 
15.8 
1.0 
19.6 
1.0 
100.0 
•jostaA,S,SF | 16.4 | 5.5 | 6.7 | 405.3 7.8 9.4 340.5 m 
( I ) Vuonna 1990 Yhteisö myönsi Unkarille 870 miljoonan ecun lisälainan, jota ei ole otettu huomioon tässä taulukossa, koska se tapahtui G 24-kehityksen ulkopuolella. 
Lähde: Euroopan komissio 
8 
Taulukko 3: EU:n makrotaloudellisen rahoitusavun vastaanottajamaiden 
saama maksutasetuki myöntäjien mukaan, 1990 -1995 (1) 
(prosenttia kaikista sitoumuksista) 
Velkojen uudelleenjärjestely mukaan lukien 
IÎ99ÔÏ99ÏÏ992 Ï994 Ï995 
Kv. rahoituslaitokset 2Ï 50 69 27 33~ 
IMF 11 37 40 21 26 
Maailmanpankki 10 13 29 6 7 
Kahdenväliset 79 50 31 73 67 
EU (2) 54 20 19 6 6 
Muut (3) 25 13 13 5 3 
josta USA 0 0 0 10 
Japani 10 8 5 2 3 
Velkojen uudelleenjärjestely 0 18 0 63 59 
Pariisin klubi 5 32 0 
Lontoon klubi 28 0 
Muut (4) 13 2 59 
Ilman velkojen uudelleenjärjestelyä 
1990 1991 1992 1994 1995 
Kv. rahoituslaitokset 2Ï 6Ï 69 71 8Ö~ 
IMF 11 45 40 56 63 
Maailmanpankki 10 16 29 15 17 
Muut 79 39 31 29 20 
EU (2) 54 24 19 17 14 
Muut (3) 25 15 13 12 6 
josta USA 0 0 0 2 0 
Japani 10 9 5 6 6 
( 1 ) Perustuu neuvoston päätöksiin EU:n toimenpieistä. 
Vuonna 1993 ei päätetty toimenpiteistä. 
(2) EU:n makrotaloudellinen rahoitusapu. 
(3) EU:n jäsenvaltiot mukaan lukien. 
(4) Liikepankkien sydikoitu laina Algerialle vuonna 1991, Venäjän ja Turkmenistanin Ukrainalle myöntäm 
velkojen uudelleenjärjestely vuosina 1994 ja 1995. 
9 
Taulukko 3.1. EU:n makrotaloudellisen rahoitusavun vastaanottajamaiden 
saama maksutasetuki mySntiljien mukaan 1990-1995 
(miljoonina Yhdysvaltain dollareina ja prosentteina kaikista 
sitoumuksista ja maksuista 
Maksutasetuki 1990 
Kv. rahoituslaitokset 
IMF 
Maailmanpankki 
(politiikkaperusteiset) 
Kahdenväliset 
EU 
USA 
Japani 
Saksa 
Muut 
Yhteensä Yhteensä 
Sitowwksci 
milj. USD % 
419 21 
219 11 
200 10 
1618 79 
1108 54 
0 0 
200 10 
311 15 
0 
2037 100 Maksuerä! 
milj. USD % 
375 23 
175 11 
200 12 
1288 77 
777 47 
0 0 
200 12 
311 19 
0 
1663 100 Unkari I 
Sitoumukset 
milj. USD % 
419 21 
219 11 
200 10 
1618 79 
1108 54 
0 0 
200 10 
311 15 
0 0 
2037 100 Maksuerä! 
milj. USD % 
375 23 
175 11 
200 12 
1288 77 
777 47 
0 0 
200 12 
311 19 
0 0 
1663 100 
Maksutasetuki 1991 
Yhteensä 
Silounuikscl 
milj. USD % Maksuerät 
milj. USD % Algeria I 
milj. USD Maksuerät 
milj. USD % Bulgaria 11 
milj. USD Maksuerät 
milj. USD % 
Kv. rahoituslaitokset 
IMF 
Maailmanpankki 
(politiikkaperusteiset) 
Kahdenväliset 
EU 
USA 
Japani 
Muut 
Velkojen uudellcenjärjestel 
Pariisin klubi 
Syndikoidut lainat 
Yhteensä 5607 
4177 
1430 
5600 
2190 
35 
850 
521 
2004 
554 
1450 
11207 50 
20 
0 
8 
5 
18 
5 
13 
100 3930 
2825 
1105 
5147 
1988 
35 
633 
487 
2004 
554 
1450 
9077 57 
22 
0 
7 
5 
22 
6 
16 
100 690 
390 
300 
2290 
540 
0 
300 
0 
1450 
1450 
2980 77 
18 
0 
10 
0 
49 
49 
100 443 
293 
150 
1938 
338 
0 
150 
0 
1450 
1450 
2381 100 640 
390 
250 
1168 
400 
10 
100 
104 
554 
554 
1808 100 540 
390 
150 
1117 
400 
10 
58 
95 
554 
554 
1657 33 
24 
9 
67 
24 
1 
4 
6 
33 
33 
100 
Tsekkoslovakia Unkari Romania I 
Sitoumukset 
milj. USD % Maksuerät 
milj. USD % Sitoumukset 
milj. USD % milj. USD Sitoumukset 
milj. USD % Maksuerät 
milj. USD % 
Kv. rahoituslaitokset 
IMF 
Maailmanpankki 
(politiikkaperusteiset) 
Kahdenväliset 
EU 
USA 
Japani 
Muut 
Velkojen uudelleenjärjestely 
Pariisin klubi 
Syndikoidut lainat 
Yhteensä 1302 
852 
450 
887 
500 
15 
200 
172 
2189 100 1302 
852 
450 
862 
500 
15 
200 
147 
2164 100 2262 
2012 
250 
518 
250 
10 
150 
108 
2780 100 1020 
845 
175 
493 
250 
10 
125 
108 
1513 100 713 
533 
180 
737 
500 
100 
137 
1450 100 625 
445 
180 
737 
500 
100 
137 
1362 46 
33 
13 
54 
37 
100 
10 
Taulukko 3.1. (jatkoa) 
Maksutasetuki 1992 
Kv. rahoituslaitokset 
IMI1 
Maailmanpankki 
(politiikkaperusteiset) 
Kahdenväliset 
EU 
USA 
Japani 
Muut 
VIiIrriMä 
Kv. rahoituslaitokset 
IMF 
Maailmanpankki 
(politiikkaperusteiset) 
Kahdenväliset 
liU 
USA 
Japani 
Muut 
Yhteensä Yhteensä 
Sitoumukset 
milj. USD % 
1564 69 
909 40 
655 29 
708 31 
423 19 
0 0 
120 5 
165 7 
2272 100 Maksuerät 
milj. USD % 
1193 71 
768 46 
426 26 
476 29 
298 18 
0 0 
79 5 
100 6 
1671) IIN) 
UlYlil 
Sitoumukset 
milj USD % 
215 56 
170 44 
45 12 
169 44 
91 24 
0 0 
35 9 
43 11 
384 100 Maksuerät 
milj USD % 
196 68 
151 52 
45 16 
94 32 
46 16 
0 0 
23 8 
25 9 
290 100 Albania 1 
Sitoumukset 
milj. USD % 
48 29 
28 17 
20 12 
115 71 
83 SI 
0 0 
20 12 
12 8 
162 100 Maksuerät 
milj. USD */. 
28 23 
18 15 
10 8 
95 77 
83 67 
0 0 
9 7 
4 3 
123 IU0 
Luaum 
Sitoumukset 
milj. USD % 
245 53 
185 40 
60 13 
217 47 
114 25 
0 0 
45 10 
58 13 
462 100 Maksuerät 
milj. USD % 
194 62 
149 48 
45 14 
120 38 
57 18 
0 0 
34 H 
29 9 
314 100 Viro 
Sitoumukset 
milj USD % 
116 57 
86 42 
30 IS 
87 43 
46 22 
0 0 
20 10 
22 II 
204 100 Maksuerät 
milj. USD % 
109 69 
83 53 
26 17 
48 31 
23 14 
0 0 
13 8 
13 8 
158 100 
Romania 1 
Sitoumukset 
milj. USD % 
940 89 
440 42 
500 47 
119 11 
90 8 
0 
0 
29 3 
1059 100 Maksuerät 
milj. USD % 
666 85 
366 47 
300 38 
119 15 
90 11 
0 
0 
29 4 
785 100 
Maksutasetuki 1994 
kv. i HluiilllillHililkirl 
IMI' 
Maailnuuipiutkki 
( |H>1 i Itik kupoi UKtcisut ) 
Kahdenväliset 
Ml 
USA 
Japani 
Muut 
Velkojen uudelleenjärjestely 
Lontoon klubi 
Panisin klubi 
Muut 
Yhteensä 
IKI» 
IMI' 
WI1 (policy bawd) 
liilalriali 
Hl 
USA 
Japan 
Other bilaterals 
Debt relief 
1-ondonClub 
Paris Club 
Other 
Total Yhlçensê 
Sitoumukset 
milj USD % 
4086 27 
1206 21 
880 (> 
11299 73 
952 6 
100 1 
350 2 
252 2 
9645 63 
4920 32 
4380 28 
345 2 
15385 100 Maksuerät 
milj USD % 
2772 21 
2072 16 
700 5 
k 
10357 79 
336 3 
90 1 
185 1 
101 1 
9645 73 
4920 37 
4380 33 
13129 100 
Moldova 1 
Sitoumukset 
milj. USD % 
164 56 
104 35 
60 20 
IMI 44 
54 18 
30 10 
40 14 
6 2 
294 100 Maksuerät 
milj. USD % 
133 56 
121 51 
12 5 
106 44 
30 12 
20 8 
30 13 
26 II 
239 100 Albania 
Sitoumukset 
milj USD % 
75 63 
60 50 
15 13 
45 37 
41 34 
0 0 
0 0 
4 3 
120 100 Maksuerät 
milj USD % 
42 70 
34 58 
8 13 
18 30 
18 30 
0 0 
0 0 
0 0 
59 100 
Romania 111 
Sitoumukset 
milj. USD % 
913 81 
713 63 
200 18 
218 19 
143 13 
0 0 
50 4 
26 2 
1131 100 Maksuerät 
milj. USD % 
447 100 
247 55 
200 45 
0 0 
0 0 
0 0 
0 0 
0 0 
447 100 Algeria II 
Sitoumukset 
milj USD •/. 
1397 19 
1097 15 
300 4 
5920 81 
335 5 
0 0 
150 2 
I3S 2 
5300 72 
1120 IS 
4180 57 
7317 100 Maksuerät 
milj USD % 
1182 17 
8K2 II 
300 . 4 
5666 83 
201 3 
0 0 
95 1 
70 1 
5300 77 
1120 16 
4180 61 
6848 100 
Slovakia 
Sitoumukset 
milj. USD % 
426 64 
346 52 
80 12 
242 36 
155 23 
0 
60 9 
27 4 
668 100 M^lSllCTät 
milj. USD % 
308 84 
228 62 
80 22 
60 16 
0 0 
0 0 
60 16 
0 0 
368 100 Bulgaria II 
Sitoumukset 
milj USD % 
646 13 
521 II 
125 3 
4214 87 
125 3 
0 0 
SO 1 
39 1 
4000 82 
3800 78 
200 4 
4860 100 Maksuerät 
milj USD V. 
195 5 
195 5 
0 
4088 95 
88 2 
0 0 
0 0 
0 0 
4000 93 
3800 89 
200 5 
4283 100 
Ukraina 
Sitoumukset 
milj. USD % 
465 47 
365 37 
100 10 
530 5.1 
KK) 10 
70 7 
0 0 
15 2 
345 35 
345 35 
995 100 Maksuerät 
milj. USD V. 
465 53 
365 41 
100 11 
420 47 
0 0 
70 8 
0 0 
5 1 
345 39 
345 39 
885 100 
11 
Taulukko 3.1 (jatkoa) 
Maksutasetuki I99S 
Yhteensä 
Sitoumukset 
milj. USD % Maksuerät 
milj. USD % Valko-Venaia 
Sitoumukset 
milj. USD % Maksuerät 
milj. USD % Ukraina II 
Sitoumukset 
milj. USD % Maksuerät 
milj. USD % 
Kv. rahoituslaitokset 
IMF 
Maailmanpankki 
(politiikkaperusteiset) 
Kahdenväliset 
KU 
VS 
Japani 
Muut 
Velkojen uudeileenjärjestel 
Lontoon klubi 
Pariisin klubi 
Muut 
Yhteensä 1877 
1477 
400 
3885 
330 
0 
150 
0 
3405 
0 
0 
3405 
5762 67 
6 
0 
3 
0 
59 
0 
0 
59 
100 1770 
1370 
400 
3443 
38 
0 
0 
0 
3405 
0 
0 
5213 66 
1 
0 
0 
0 
65 
0 
0 
0 
100 270 
270 
70 
70 
0 
0 
0 
0 
340 21 
21 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
100 163 
163 
38 
38 
201 19 
19 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
100 1607 
1207 
400 
3815 
260 
150 
3405 
3405 
5422 70 
5 
0 
3 
0 
63 
0 
0 
63 
100 1607 
1207 
400 
3405 
3405 
3405 
5012 32 
24 
68 
0 
0 
0 
o 
68 
0 
0 
68 
100 
12 
Taulukko 4: Valikoidut taloudelliset indikaattorit 
1992 1993 1994 1995 
Ohjelma (1) Arvio 
BKT, kiinteät hinnat (prosentuaalinen muutos) 
Albania 
Algeria 
Valko-Venäjä 
Bulgaria 
Viro 
Latvia 
Liettua 
Moldova 
Romania 
Slovakia 
Ukraina -9.7 
2.2 
-7.3 
-19.3 
-35.0 
-37.7 
-29.1 
-13.6 
-7.0 
-17.0 9.6 
-1.8 
•11.6 
-2.4 
-3.5 
•15.0 
•16.2 
-8.7 
1.3 
-4.1 
•17.1 9.4 
1.1 
-20.0 
1.8 
4.0 
2.0 
1.5 
-31.0 
3.9 
4.8 
-23.0 6.0 
2.0 
10.0 9.0 
3.5 
-7.0 
2.6 
4.0 
0.0 
3.0 
-3.0 
6.9 
7.4 
•12.0 
Kuluttajahinnat (vuoden loppu) (prosentuaalinen muutos) 
Albania 
Algeria 
Valko-Venäjä 
Bulgaria 
Viro 
Latvia 
Liettua 
Moldova 
Romania 
Slovakia 
Ukraina 236.6 
31.7 
79.4 
942.0 
958.0 
246.0 
2198.0 
198.5 
9.1 
2000.0 30.9 
20.5 
1990.0 
63.8 
36.0 
35.0 
163.0 
837.0 
295.0 
25.0 
10155.0 15.8 
28.0 
2220.0 
122.0 
42.0 
26.0 
45.0 
116.0 
62.0 
11.7 
401.0 10.0 
10.0 
8.0 
138.0 6.0 
22.0 
290.0 
32.9 
28.0 
23.0 
35.0 
24.0 
33.3 
7.2 
182.0 
Julkisen talouden tase (prosenttia BKT:sta) 
Albania 
Algeria 
Valko-Venäjä 
Bulgaria 
Viro 
Latvia 
Liettua 
Moldova 
Romania 
Slovakia 
Ukraina -21.3 
-1.3 
-15.0 
0.2 
-0.8 
0.5 
-23.4 
-4.6 
-12.8 
-30.4 •15.9 
-9.2 
-8.3 
•15.7 
-0.7 
0.6 
-5.1 
-6.8 
-0.1 
-7.6 
-10.1 -13.6 
-4.4 
-1.7 
-6.6 
0.0 
-4.1 
-4.2 
-9.0 
-1.0 
-1.4 
-8.2 -14.0 
-3.5 
-3.0 
-4.6 -8.4 
-2.8 
-3.2 
-6.7 
0.3 
-4.4 
-33.4 
-5.5 
-2.8 
0.5 
-5.0 
13 
Taulukko 4: Valikoidut taloudelliset indikaattorit (jatkoa) 
1992 1993 1994 1995 
Ohjelma (1) Arvio 
Vaihtotase (prosenttia BKT:sta) 
Albania 
Algeria 
Valko-Venäjä 
Bulgaria 
Viro 
Latvia 
Liettua 
Moldova 
Romania 
Slovakia 
Ukraina -65.7 
2.9 
-9.3 
7.6 
2.3 
3.4 
-3.0 
-8.6 
0.4(2) 
-3.5 -33.4 
2.1 
-8.7 
-7.9 
-5.7 
6.7 
-6.2 
-9.3 
-5.5 
-5.4 
-5.9 -13.5 
-4.3 
-11.4 
-0.3 
-9.0 
-4.6 
-4.3 
-9.2 
-1.4 
5.7 
-6.0 11.1 
-2.3 9.7 
-7.2 
-4.1 
2.3 
•10.6 
-4.0 
-3.4 
-6.0 
-4.4 
4.3 
-4.4 
Viralliset ulkomaisen valuutan varannot 
(vuoden lopussa) 
Albania 0.7 
Algeria 2.2 
Valko-Venäjä 
Bulgaria 3.5 
Viro 4.5 
Latvia 2.0 
Liettua 2.6 
Moldova 0.0 
Romania 0.2 
Slovakia 1.1 
Ukraina (tuonti kuukausia) 
2.2 3.3 
2.3 2.6 
0.3 0.3 
2.4 3.2 
4.0 3.2 
5.6 5.5 
2.4 2.7 
1.5 3.1 
0.1 4.0 
1.2 1.4 
0.2 2.3 3.3 
3.0 
2.4 
4.3 3.8 
1.8 
1.5 
3.3 
2.8 
4.8 
3.5 
4.0 
1.9 
3.8 
3.7 
( I ) Ohjelmatavoitteet asetettu: Albanialla heinäkuu 1993 (ja tarkistettu elokuussa 1994), 
Algerialla toukokuu 1994, Moldovalla maaliskuu 1995, Romanialla toukokuu 1994, 
Slovakialla heinäkuu 1994, Ukrainalla huhtikuu 1995. 
(2) Tsekinmaalta tehtyjen veronsiirtojen jälkeen, arviolta noin 7 prosenttia Slovakian BKT:sta. 
Lähteet: Kansalliset viranomaiset ja IMF. 
14 
TAULUKKO 5 
TALOUDELLISEN UUDISTUKSEN TILA 
5.1 ALBANIA 
Hintojen vapauttaminen Suurin osa hintasäännöstelystä ja valtiontuista poistettu lukuun ot 
tamatta leipää ja jauhoja. Sääntely e Iin määrää piakkoin sähkölle 
kiinteän hinnan. 
Kaupan vapauttaminen 
Valuuttajärjestelmä 
Ulkomaiset suorat 
sijoitukset 
Rahapolitiikka 
Julkinen talous Ei määrällisiä tuontirajoituksia. Vientirajoituksia ainoastaan romu-
metalleille ja puulle. 
Vapaa kellunta heinäkuusta 1992 alkaen yhtenäistetyillä valuutta­
markkinoilla. Varhainen lisenssien myöntäminen ulkomaanvaluutan 
kauppiaille ja valuutanvaihtotoimistoille. Valuutan vaihdettavuus 
Suuria ulkomaisia velkarästejä koskeva sopimus liikepankkien kanssa 
neuvoteltu elokuussa 1995. 
Vapaamielinen lainsäädäntö. Maan myyminen ulkomaalaisille 
vapautettu. Vapaatalousalueiden luominen. 
Tiukka rahapolitiikka. Pankkikohtaisten luottokattojen käyttö. Korko­
jen pysyminen reaalisesti positiivisina taattu hallinnollisin keinoin 
Valtion (3, 6, 12 kuukauden) velkasitoumusten huutokauppoja. 
Tiukka finanssipolitiikka lokakuuhun 1995 asti. Arvonlisäveron käyt­
töönotto lykätty heinäkuuhun 1996. Tullivapauksien poistaminen 
uusi luokitus, uudet tullimaksut hyväksytty toukokuussa 1995 
Verotulot: 24,6 prosenttia BKT:sta vuonna 1995. 
Yksityistäminen ja yritysten 
uudelleenjärjestely 
Rahoitusalan uudistus 96 prosenttia kaikesta viljelykelpoisesta maasta yksityistetty. Maan 
määräaikaisten omistusoikeuksien jakaminen suoritettu lähes loppuun 
maaliskuussa 1996. Tonttimarkkinoita, kiinnelainoja, takauksia, 
vuokraamista ja jälleenvuokraamista sekä konkursseja koskevia lake 
ja. Kaupan ja palvelujen pienten yritysten yksityistäminen suoritettu 
loppuun. Teollisuusyritykset: pienten ja keskisuurten yritysten 
yksityistäminen suureksi osaksi suoritettu loppuun; edistystä 
suurimpien valtion omistamien yritysten suhteen. Joukkoyksityistä 
misohjelma. Strategisia yrityksiä ja laitoksia tarjottu ulkomaisille si­
joittajille. Arvopaperipörssi. 
Kaksitasoinen pankkilaitos. Valtion omistamat pankit yksityistetään 
vuosien 1996 ja 1997 aikana ja enemmistö osakkeista tarjotaan ulko­
maisille sijoittajille. Tilintarkastukset suoritetaan loppuun vuonna 
1996. Uusi Albanian valtionpankin tehtävää ja vastuuta koskeva laki. 
Uusien yksityisten pankkien markkinoille pääsyä helpottava 
toimilupakäytäntöjä koskeva laki. Useita markkinoille pyrkijöitä 
Huomattava epävirallinen pankkijärjestelmä. Valtion monopoli va­
kuutusalalla lakkautettu. 
15 
5.2 ALGERIA 
Hintojen vapauttaminen Huomattava hintojen vapauttaminen ja valtionapujen lakkauttaminen 
vuonna 1994. "Herkempien" tuotteiden (julkiset palvelut, peruselin 
tarvikkeet jne.) täydellinen vapauttaminen edistyi vuonna 1995. Tam­
mikuussa 1995 säädetty kilpailulaki, joka on turvana monopolistisia 
toimia vastaan, virallisti vapaan hinnoittelun periaatteen. 
Kaupan vapauttaminen Vuonna 1994 aloitettuja uudistuksia vahvistettu. Määrälliset 
tuontirajoitukset poistettu eräitä uskonnollisuuteen liittyviä tuotteita 
lukuun ottamatta. Kymmenen perushyödykkeen tuontirajoitukset 
poistettu toukokuussa 1995. 
Valuuttajärjestelmä 
Ulkomaiset suorat 
sijoitukset 
Rahapolitiikka 
Julkinen talous 
Yksityistäminen ja 
yritysten 
uudelleenjärjestely 
Rahoitusalan uudistus Kahden vuonna 1994 tehdyn devalvaation jälkeen ulkomaanvaluutan 
jakamisjärjestelmää on merkittävästi vapautettu. Dinaari siirrettiin 
vuonna 1994 kiinteistä valuuttakursseista hallitusti kelluviin 
valuuttakursseihin. Täydelliset pankkien väliset 
ulkomaanvaluuttamarkkinat perustettiin vuoden 1995 joulukuun 
lopussa. Kurssiero rinnakkaismarkkinoihin verrattuna on pudonnut 
merkittävästi, mutta pysyi yhä vakaasti 20 prosentissa vuoden 1995 
lopussa. Dinaarin täydellinen vaihdettavuus odotettavissa lähiaikoina 
Pankkialan sisältävä vapaamielinen ulkomaisten investointien 
järjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1993. Lukuun ottamatta öljyalaa 
ei merkittäviä ulkomaisia sijoituksia ole kuitenkaan tehty 
turvallisuustilanteen takia. 
Korot on vapautettu ja väliaikainen liikepankkien anto- ja 
ottolainauskurssien välisen eron yläraja poistettiin joulukuussa 1995. 
Reaalikorot pysyivät kuitenkin negatiivisina vuonna 1995 
Epäsuorien rahatalouden välineiden käyttöä lisättiin. Ta-
kaisinostohuutokauppoja ja virallinen huutokauppajärjestelmä 
diskontattavien valtion velkasitoumusten myymiseksi 
rahamarkkinoilla luotiin vuonna 1995. 
Julkisen talouden alijäämä laski vuonna 1995 1,4 prosenttiin 
BKT:sta, pääosin menojen leikkaamisen (tiukka palkkapolitiikka ja 
valtionavun vähennykset) ansiosta, mutta myös vaihtokurssin 
heikkeneminen paransi budjettitilannetta. 
23:ea suurinta tappiollista yritystä koskevien budjettirajoituksien 
tiukentuminen, niiden rahoituksen uudelleenjärjestelyjä niiden johtoa 
koskevien sopimusten solmiminen. Valtio keskeyttänyt kaiken lai­
nanannon itsenäisille julkisille yrityksille. Kaikkia julkisia raken­
nusalan yrityksiä koskevan uudelleenjärjestelyohjelman 
käynnistäminen. 103:ea pientä ja keskisuurta yritystä koskevan 
purkamisohjelman aloittaminen Maailmanpankin tuella. Uusi yksi-
tyistämislaki säädetty. 
Liikepankit ovat lähes yksinomaan valtion omistamia. Neljää 
(kaikkiaan viidestä) julkista pankkia koskevien tulossopimusten 
tekeminen ja niiden uudelleenjärjestely vuonna 1995. Vakava-
raisuussääntöjä tiukennettu vähitellen. 
16 
5.3 VALKO-VENÄJÄ 
Hintojen vapauttaminen Ensimmäinen hintojen vapauttaminen vuonna 1993. Suurin osa 
hinnoista (lukuun ottamatta valtion monopoleja) vapautettu vuoden 
1994 loppuun ja vuoden 1995 alkuun mennessä. Julkisten palvelujen 
hintojen nostaminen vähitellen aina 80 prosenttiin 
kustannusvastaavuudesta vuoden 1995 loppuun mennessä. 
Kaupan vapauttaminen Useimpien tuontilisenssien ja vientimaksujen sekä viejien 
ulkomaanvaluutan luovutusvelvollisuuden poistaminen vuonna 1994. 
(Luovutusvelvollisuudet otettiin kuitenkin uudelleen käyttöön vuoden 
1996 alkupuolella). 
Tulliliitto Venäjän kanssa perustettu vuoden 1995 alkupuolella. Sen 
seurauksena tuontimaksuja nostettiin Venäjän ulkoisten tullimaksujen 
mukaisiksi. Kumppanuus- ja yhteistyösopimus Euroopan unionin 
kanssa (ratifioimatta). 
Valuuttajärjestelmä 
Ulkomaiset suorat 
sijoitukset 
Rahapolitiikka 
Julkinen talous 
Yksityistäminen ja 
yritysten 
uudelleenjärjestely Irtoaminen Venäjän ruplavyöhykkeestä vuonna 1994. Vain osittainen 
vaihdettavuus. Rajoituksia pankkien välisille valuuttatoimenpiteille 
Hallittu valuuttakurssi (epävirallisesti sidottu), kurssina 11.500 ruplaa 
yhtä dollaria vastaan vuonna 1995. 
Vapaa pääoman ja voittojen kotiuttaminen. Poliittisten 
epävarmuustekijöiden takia vain vähäisiä ulkomaisia suoria 
sijoituksia. 
Kaksitasoinen pankkilaitos, jossa keskuspankki johtaa 
rahapolitiikkaa. Rahapolitiikkaa tiukennettiin vuonna 1995 
Viikoittaisia suurta osaa luotoista (60 prosenttia) koskevia huuto­
kauppoja pankkialalla. Rajoittava rahapolitiikka ja positiiviset 
reaalikorot osoittautuivat tehokkaiksi inflaation laskemisessa 
hyperinflatorisista lukemista alle 5 prosentin kuukausi-inflaatioon 
vuoden 1995 jälkipuoliskolla. 
Arvonlisäveron käyttöönotto vuonna 1993. Hallituksen 
kokonaisbudjetin alijäämäinen vuosina 1994 (2 prosenttia) ja 1995 
(2,3 prosenttia). Valtion kokonaistulot 48,9 prosenttia BKT:sta 
(1995). 
Hidas ja viivästynyt yksityistämiskehitys. Vain 6 prosenttia valtion 
omaisuudesta ja 12 prosenttia pienistä yrityksistä yksityistetty 
vuoden 1995 loppuun mennessä. Kuponkien vapaata jakamista 
kansalaisille ei vielä viety loppuun. 
Rahoitusalan uudistus Suuri osa pankkialasta yksityisomistuksessa. Vakavaraisuussääntöjä 
tiukennettu vähitellen, vähimmäispääomavaatimuksia nostettu 
hiljattain 2 miljoonaan ecuun. Tappiolliset lainat kuormittavat 
pankkeja yhä ja heikentävät niiden taloudellista tilannetta. 
17 
5.4 BULGARIA 
Hintojen vapauttaminen Tällä hetkellä noin 50 prosenttia tavaroista on hintatarkkailun tai 
säännöstelyn alaisia. Hintasäännösteiy koskee yhä eräitä julkisia 
palveluja (energia, televiestintä, vesihuoltoja liikenne). 
Kaupan vapauttaminen 
Valuuttajärjestelmä 
Ulkomaiset suorat 
sijoitukset 
Rahapolitiikka 
Julkinen talous 
Yksityistäminen ja 
yritysten 
uudelleenjärjestely 
Rahoitusalan uudistus Vientikiellot poistettu. Keskimääräinen tuontitulli teollisuustuotteille 
on 22 prosenttia. Joitain tuonnin suojatoimia yhä jäljellä. 
Vuodesta 1991 alkaen yhtenäistettyjen ja näennäisen vapaasti 
kelluvien valuuttakurssien järjestelmä. Sisäinen valuutan vaihdet 
tavuus toteutettu (vain joitakin rajoituksia). Vähäisiä Bulgarian 
valtionpankin toimenpiteitä levin tukemiseksi. Virallinen (Pariisin 
klubin) velkojen uudelleenjärjestely huhtikuussa 1994. Tätä seurasi 
heinäkuussa DDSR-sopimus kaupallisten velkojien (Lontoon klubi) 
kanssa. 
Vapaamielinen ulkomaisia sijoituksia koskeva lainsäädäntö otettu 
käyttöön alkuvuonna 1992. Ulkomaisten sijoitusten määrä tähän 
mennessä vähäinen ulkoisten velkaongelmien, politiikasta 
poikkeamisten sekä poliittisen epävarmuuden takia. 
Pankkien luottokatot lakkautettiin vuoden 1994 keskivaiheilla. 
Vuonna 1994 raha-ja luottotunnuslukuja käytettiin nimellisenä ank­
kurina. Vähäisiä avomarkkinatoimia. 
Uudet määräykset verohallinnosta annettu vuonna 1994 
Arvonlisävero tuli voimaan saman vuoden huhtikuussa. Valtion 
tulojen suhde BKT.een vuonna 1995 38 prosenttia; valtion talouden 
alijäämän suhde BKT:een 6,7. 
Omaisuuden palauttamisohjelma edistynyt hyvin. Taloudellinen 
pelastussuunnitelma yrityksille käynnistettiin vuonna 1994, mutta 
tärkeitä ongelmia on yhä ratkaisematta. Yksityistäminen on 
viivästynyt, mutta etenee nyt nopeammin. 
Pankkien valvonta edelleen heikkoa. Vaikka pankkien konsolidointia 
yritettiin aikaisessa vaiheessa, huomattavia hoitamattomia lainoja on 
päässyt kertymään, mikä heikentää pankkijärjestelmän uskottavuutta 
ja vaatii tiukkoja rakenteellisia toimia. 
5.5 VIRO 
Hintojen vapauttaminen Laaja hintojen vapauttaminen vuonna 1991. Loppuvuodesta 1992 alkaen 
hinnat käytännöllisesti katsoen kokonaan vapautettuja sääntelystä, energia-
ala mukaan lukien. 
Kaupan vapauttaminen 
Valuuttajärjestelmä 
Ulkomaiset suorat 
sijoitukset 
Rahapolitiikka 
Julkinen talous 
Yksityistäminen ja 
yritysten 
uudelleenjärjestely 
Rahoitusalan uudistus Alkuvuonna 1992 useimpien tuontitullien (lukuun ottamatta eräitä 
ylellisyystavaroita) sekä useimpien jäljelle jääneiden kiintiöiden ja lisen-
sointivaatimusten poistaminen, paitsi öljyliuskeen, saven ja kvartsin osalta. 
Tuonnista peritään 0,5 prosentin hallinnollinen maksu sekä 18 prosentin 
arvonlisävero. Joitain harvoja vientitulleja. Vapaakauppasopimus muiden 
Baltian maiden ja Pohjoismaiden sekä Euroopan unionin (1.1.1995 alkaen) 
kanssa. 
Valuutan vaihdettavuus. Irtoaminen ruplavyöhykkeestä vuonna 1992. 
Vuodesta 1992 alkaen Viron kruunu sidottu valuuttakomiteajärjestelmässä 
Saksan markkaan, kurssiin kahdeksan kruunua yhtä Saksan markkaa 
vastaan. 
Ulkomaalaisten sijoituksistaan saamien voittojen ja myyntituottojen vapaa 
kotiuttaminen. 
Keskuspankki vastaa valuuttakomiteatoiminnasta (Rahavälineosasto) ja 
poikkeustapauksissa hätälainanannosta pankkijärjestelmälle (Pankkiosasto 
vastuussa niiden varantojen hallinnasta, jotka ylittävät valuuttakomitean 
vakuusrajat). Rajoittava rahapolitiikka osoittautunut tehokkaaksi laskemaan 
inflaation hyperinflatorisista lukemista kaksinumeroisiin lukuihin (29 
prosenttia vuoden 1994 lopussa). Keskuspankki ei puutu liikepankkien 
korkokurssien asettamiseen. 
Henkilökohtainen tulovero ja arvonlisävero otettiin käyttöön jo vuonna 
1991, liikevaihtovero korvattiin yhtiötuloverolla; sosiaaliturva-, 
luonnonvara- ja erityisiä valmisteveroja. Valtion kokonaistalousarvio 
tasapainossa vuonna 1995. Hallinnon kokonaismenot 40 prosenttia 
BKT:sta vuonna 1995. 
Pienten ja keskisuurten yritysten yksityistäminen käytännössä suoritettu 
loppuun (noin 1.000 PK-yritystä yksityistetty). Kuponkien laaja jakelu, 
suurten yrityksien yksityistäminen edennyt hyvin vuonna 1995 (400 
yritystä kaikkiaan 500:sta yksityistetty vuoden loppuun mennessä). 
Kaksitasoinen pankkijärjestelmä. Valtion yritysten uudelleenjärjestelytarve 
lisääntynyt tiukkojen budjettirajoitusten ja konkurssilain valikoivan so­
veltamisen vuoksi. Liikepankkien määrää vähennetty 40:stä 24:ään 
korottamalla vaadittavan vähimmäispääoman määrää säännöllisesti talven 
1992 - 1993 pankkikriisin jälkeen. Arvopaperipörssi perustettu. 
Luottolaitoslaki vahvisti keskuspankin valtaa valvonnan ja vakava-
raisuussääntöjen osalta. 
19 
5.6 LATVIA 
Hintojen vapauttaminen Laaja hintojen vapauttaminen vuosina 1991 ja 1992, mukaan lukien 
energia-alan tuotteet. Loppuvuodesta 1992 alkaen hintojen va­
pauttaminen ollut keskeisiltä osilta suoritettu loppuun lukuun 
ottamatta julkisten palvelujen hintoja ja vuokria. 
Kaupan vapauttaminen 
Valuuttajärjestelmä 
Ulkomaiset suorat 
sijoitukset 
Rahapolitiikka 
Julkinen talous 
Yksityistäminen ja 
yritysten 
uudelleenjärjestely 
Rahoitusalan uudistus Kaikki kaupan rajoitteet poistettu vuonna 1992. Va 
paakauppasopimukset Baltian maiden ja Pohjoismaiden sekä 
Euroopan unionin (1.1.1995 alkaen) kanssa. 
Irtoaminen ruplavyöhykkeestä vuonna 1992. Valuutan vaihdettavuus 
Latin valuuttakurssi vakautettu hallitun kellunnan järjestelmässä ja 
sidottu epävirallisesti erityisnosto-oikeuksiin (SDR). 
Ulkomaalaisten sijoituksistaan saamien voittojen ja myyntituottojen 
vapaa kotiuttaminen. Huomattavia ulkomaisia suoria sijoituksia (165 
miljoonaa dollaria vuonna 1995). 
Itsenäinen keskuspankki. Tiukan rahapolitiikan ansiosta Baltian 
maiden alhaisin inflaatio. Välillisin keinoin toteutettua 
luottopolitiikkaa. Keskuspankin poikkeuksellinen 6 kuukauden 
luottoraja valtiolle vuonna 1995. 
Arvonlisävero otettu käyttöön helmikuussa 1992. Vuonna 1993 otettu 
käyttöön kiinteä tulovero (25 prosenttia) sekä 10 prosentin lisämaksu 
vuosituloista. Hallinnon kokonaismenot 38 prosenttia BKT:sta ja 
valtion talouden alijäämä vuonna 1995 3,3 prosenttia BKT:sta. 
Pienten ja keskisuurten yritysten yksityistäminen edistynyt hyvin. 
Yksityistämisvirasto perustettu vuonna 1994. Suuryritysten 
huutokaupat aloitettiin marraskuussa 1994. Julkiset yritykset, jotka 
eivät vielä ole valmiita välittömästi tapahtuvaan yksityistämiseen, on 
muutettu osakeyhtiöiksi, joita vuonna 1994 perustettu valtion 
omaisuusrahasto (State Property Fund) johtaa. 
Kaksitasoinen pankkijärjestelmä. 49 Latvian pankin entistä 
sivukonttoria joko sulautettu yhdeksi pankiksi (21 niistä muodostaa 
nyt Universal Bankin, joka on tarkoitus järjestää uudelleen ja 
yksityistää myöhemmin) tai yksityistetty lukuun ottamatta yhtä, joka 
likvidoitiin. Vakaavaraisuusaste nousi tammikuussa 1994. Universal 
Bank of Latvian ja Latvian Savings Bankin taseet vahvistuneet viime 
aikoina. Yhdeksän pankkitoimilupaa peruttu vuonna 1994. 
Arvopaperipörssi perustettu. 
20 
5.7 LIETTUA 
Hintojen vapauttaminen Hintojen vapauttaminen vuosina 1991, 1992 ja 1993, mukaan lukien 
useimmat energia-alan tuotteet. Valtionapua vähennetty talouksien 
lämmityksen (hintoja nostettu 50 prosenttia lokakuussa 1994), 
sähkön (hintoja nostettu 33 prosenttia lokakuussa 1994) sekä 
kuljetusten osalta. 
Kaupan vapauttaminen 
Valuuttajärjestelmä 
Ulkomaiset suorat 
sijoitukset 
Rahapolitiikka 
Julkinen talous 
Yksityistäminen ja 
yritysten 
uudelleenjärjestely 
Rahoitusalan uudistus Vientikiintiöt ja lisensointi poistettu osittain vuoden 1992 aikana ja 
kokonaan kesäkuussa 1993. Kaikki tuontirajoitukset ja -lisenssit 
poistettu. Toukokuusta 1994 alkaen tuontitullit poistettu useilta 
tavaroilta, jotka muodostivat yhteensä kaksi kolmasosaa tuonnista. 
Vuoden 1994 heinäkuussa useiden maataloustuotteiden tuontitulleja 
korotettiin keskimäärin 40 prosenttiin ja laskettiin keskimäärin 30 
prosenttiin lokakuussa. Vapaakauppasopimus EU:n kanssa tuli 
voimaan 1. tammikuuta 1995. 
Valuutan vaihdettavuus. Liettua irtosi ruplavyöhykkeestä keväällä 
1992. Huhtikuusta 1994 alkaen liti sidottu USA:n dollariin kiinteään 
kurssiin neljä litiä yhtä dollaria vastaan. 
Ulkomaalaisten sijoituksistaan saamien voittojen ja myyntituottojen 
vapaa kotiuttaminen. 
Itsenäinen keskuspankki (uusi keskuspankkilaki säädetty joulukuussa 
1994). Huhtikuusta 1994 alkaen valuuttakomiteajärjestely, jonka 
mukaisesti liikkeellä oleva raha on rajoitettu keskuspankin hallussa 
olevan ulkomaanvaluutan määrään. Rahamäärien kasvu kohtuullista 
vuonna 1994 (vuoden keskimääräinen kasvu 45 prosenttia). 
Verojärstelmä on uudistettu, ja siihen sisältyy nyt henkilökohtainen 
tulovero sekä henkilökohtainen voittovero, varallisuusvero, 
luonnonvaroihin kohdistuva vero, yksilöityjä valmisteveroja sekä 
yleinen liikevaihtovero. UUsi arvonlisävero korvaa aiemman 
yleisen valmisteveron. Valtiontalous alijäämäinen vuonna 1995 
(3.4% BKT.sta). 
Merkittävää edistystä pienten ja keskisuurten yritysten sekä 
suuryritysten yksityistämisessä huutokauppojen, valtion osakkeiden 
merkinnän ja kuponkijärjestelmän avulla. Tammikuuhun 1995 
mennessä 76 prosenttia kaikista yksityistämiskelpoisista yrityksistä 
(1/3 valtion omaisuudesta) yksityistetty. Vähäistä edistystä 
maaomistuksen yksityistämisessä. Valtionyritysten itsenäinen 
toiminta edistää tehokkuutta. 
Kaksitasoinen pankkijärjestelmä perustettu vuonna 1992. 
Vakavaraisuussääntöjä kiristävä keskuspankki- ja liikepankkiasetus 
annettiin alkuvuonna 1995. Pankkien kansainvälinen tarkastaminen 
nykyisin pakollista. Arvopaperipörssi perustettu. Kesäkuussa 1996 
uusi laki vararikossa olevan Innovation Bankin kansallistamisesta ja 
tappiollisten luottojen viraston perustamisesta. Ulkomaisten pankkien 
konttorit päästetty markkinoille 4. kesäkuuta 1996 alkaen. 
21 
5.8 MOLDOVA 
Hintojen vapauttaminen Tavaroiden ja palvelujen hintojen täydellinen 
muutamin poikkeuksin (lähinnä energiatuotteet). vapauttaminen 
Kaupan vapauttaminen 
Valuuttajärjestelmä 
Ulkomaiset suorat 
sijoitukset 
Rahapolitiikka 
Julkinen talous 
Yksityistäminen ja 
yritysten 
uudelleenjärjestely 
Rahoitusalan uudistus Kaikki vientikiintiöt poistettu mukaan lukien viljaa ja viljatuotteita 
koskevat 1. joulukuuta 1995. Tuontitullin enimmäismäärä alennettiin 
vuoden 1995 marraskuun loppuun mennessä 20 prosenttiin, eräin 
poikkeuksin. IVY-maiden ulkopuolelle vietäviä tavaroita koskevat 
valmisteverot otettu käyttöön vuoden 1995 lopulla, mutta ne on tar­
koitus poistaa ennen uuden IMF:n ohjelman hyväksymistä. 
Uusi valuutta otettiin käyttöön marraskuussa 1993. Vapaasti kelluva 
ja suhteellisen vakaa suhteessa USA:n dollariin vuonna 1995 
Päivittäiset ulkomaanvaluuttahuutokaupat Chisinaun 
pankkienvälisessä valuutanvaihtotoimistossa. Valuutan vaihdettavuus 
IMF:n artiklan VIII hyväksyminen kesäkuussa 1996. 
Liberaalijärjestelmä: sijoituksista saatujen voittojen ja myyntituotto­
jen vapaa kotiuttaminen kolmen kuukauden kuluessa kaupan 
tekemisestä. Ulkomaisen sijoitustoiminnan edistämisvirasto perustettu 
tammikuussa 1995. Kumppanuus- ja yhteistyösopimus EU.n kanssa 
tehty marraskuussa 1994. Ulkomaisia sijoituksia Moldovassa kä 
sittelevä konferenssi pidettiin Chisinaussa syyskuussa 1995 
ulkomaisten sijoittajien houkuttelemiseksi. 
Tukeutuminen luottokattoihin. Päätavoite: inflaation nopea 
alentaminen, joka perustuu uuden valuutan käyttöönottoon 
taloudellisen kurin tiukentamiseen ja keskuspankin lisääntyneeseen 
itsenäisyyteen. 
Arvonlisävero otettu käyttöön vuonna 1992. Verohallintoa kehitetty 
Suuret alv-kertymät, mukaan lukien verorästit. Yksityistämisen tulot 
paljon odotuksia pienempiä kotimaisen pääoman puutteen takia 
Menopuolella ylityksiä sosiaalialan suunniteltua suurempien menojen 
ja hallituksen maksuvaikeuksissa olevien yritysten lainojen 
takaamisesta aiheutuvan nettomääräisen luotonoton takia. 
Uusi vuosia 1995 ja 1996 koskeva ohjelma hyväksytty maaliskuussa 
1995. 2200 yritystä eli noin 70 prosenttia taloudesta yksityistetty 
marraskuussa 1995 loppuun suoritetun kuponkiohjelman avulla. 
Käteisyksityistäminen ei ole ollut menestyksekästä kotimaisen 
pääoman puutteen takia. 20:ta valtionyritystä koskevat likvidaa-
tiomenettelyt aloitettu. 
Kaksitasoinen pankkijärjestelmä, jossa valtionpankki vastaa 
rahapolitiikasta ja pankkivalvonnasta. Määräykset tappiollisista 
lainoista hyväksytty vuonna 1995. Tammikuun 1. päivästä 1996 
alkaen kaikkien pankkien, jotka eivät kykene pitämään yllä vähintään 
4 miljoonan Moldovan leun (noin 900.000 dollaria) arvoista varantoa 
täytyy joko lopettaa toimintansa tai sulautua suurempaan pankkiin. 
22 
5.9 ROMANIA 
Hintojen vapauttaminen 
Kaupan vapauttaminen 
Valuuttajärjestelmä 
6. Ulkomaiset suorat 
sijoitukset 
Rahapolitiikka 
Julkinen talous 
Yksityistäminen ja 
yritysten 
uudelleenjärjestely 
8. Rahoitusalan uudistus Hintojen vapauttamiskehitys alkoi marraskuussa 1990. Vuoden 1995 
keskivaiheilla enää 3 prosenttia kaikista kuluttajahyödykkeiden ja 
palvelujen hinnoista oli säännösteltyjä tai sai tukia (vuoden 1989 90 
prosenttiin verrattuna). Teollisuuden tuottajahintojen ja raaka 
aineiden hankintahintojen osalta säännösteltyjen tai tuettujen hintojen 
osuus oli vastaavasti 7 ja 27 prosenttia. 
Täysin vapautettu lukuun ottamatta pientä määrää terveyssyistä tai 
valtion tukemien hyödykkeiden takia yhä voimassa olevia tuonti- tai 
vientikiintiöitä tai -kieltoja. Eurooppa-sopimus EU:n kanssa 
voimassa 1. päivästä tammikuuta 1995. Suosituimmuusasema 
Yhdysvalloissa. 
Rajoitettu valuutan vaihdettavuus. Markkinaehtoinen 
valuuttakurssijärjestelmä luotiin huhtikuussa 1994, mutta rinnakkaisia 
valuuttakursseja esiintyy yhä. Ulkomaanvaluuttaa yksityisten 
henkilöiden saatavissa yksityisistä valuutanvaihtotoimistoista. 
Viranomaisilla on kuitenkin taipumuksia peruuttaa valuutta­
markkinoiden vapauttamisloimiaan. Pudottuaan huomattavasti 
vuoden keskivaiheilla valuutanvaihtomarkkinoiden kurssien välinen 
ero on noussut jälleen yli 20 prosentin vuoden 1995 loppuun 
mennessä. 
Vapaa oikeudellinen ympäristö osakkeiden merkinnälle ja 
ulkomaalaisten voittojen kotiuttamiselle. Yksityistämisen edistymisen 
hitaus on rajoittanut maahan virtaavien sijoitusten määrää. 
Keskuspankki käyttää sekä suoria että välillisiä keinoja rahapolitiikan 
hallinnassa. Keskuspankki lopettanut julkisen talouden alijäämien 
rahoittamisen lähes kokonaan. Heikko talouskuri julkisissa yrityk­
sissä. 
Verouudistusten hyvä edistyminen ja uusien verojärjestelmien 
ottaminen käyttöön, muun muassa arvonlisävero. Tuloverojärjes 
telmän muutos odotettavissa ennen vuoden 1996 loppua. Julkisen 
talouden alijäämä on suhteellisen pieni ja hallinnassa. 
Vähäistä edistymistä valtion omaisuusrahaston (State Ownership 
Fundin) kautta suoritetussa keskisuurten ja suurten yritysten yksi 
tyistämisessä. Lunastuksien avulla jonkin verran edistystä pienten 
yritysten yksityistämisessä. Suuret yritysten väliset maksurästit 
vaikeuttavat tappiollisten yritysten talouden uudelleenjärjestelyä ja 
aiheuttavat huomattavaa epäsuoraa painetta valtion taloudelle. Uusi 
yritys ongelmallisimpien yritysten uudelleenjärjestelemiseksi 
käynnistettiin vuoden 1995 lopulla Maailmanpankin tuella. 
Vuonna 1995 sovittiin pankkijärjestelmän uudistusohjelmasta 
Maailmanpankin kanssa, annettiin sarja vakavaraisuussääntöjä ja 
uudistettiin pankkien välinen selvitysjärjestelmä. Valtion omistamien 
pankkien yksityistäminen edistyi yhä erittäin hitaasti ja vain yksi 
pankki on luopumassa toiminnastaan. Marraskuussa 1995 alkoi 
kauppa Bukarestin arvopaperipörssissä. 
23 
5.10 SLOVAKIA 
Hintojen vapauttaminen 
Kaupan vapauttaminen 
Valuuttajärjestelmä 
Ulkomaiset suorat 
sijoitukset 
Rahapolitiikka 
Julkinen talous 
Yksityistäminen ja 
yritysten 
uudelleenjärjestely 
Rahoitusalan uudistus Kokonaisliikevaihdosta 95 prosenttia perustuu vapaasti määräytyviin 
hintoihin. Sääntely koskee yhä energia-alaa, julkista liikennettä, 
vuokria, puhelin- ja lennätinalaa sekä lääkealan tuotteita. 
Tuontitavarat vapautettu lukuun ottamatta eräitä herkkiä tuontilupien 
alaisia tuotteita. Vientilisensointi voimassa yhä muutamille tuotteille. 
Vapaakauppasopimukset EY:n, EFTA-maiden ja Visegrad-maiden 
kanssa. Tulliliitto Tsekin tasavallan kanssa Tsekkoslovakian liitto­
tasavallan hajoamisesta alkaen. Kymmenen prosentin tuontilisämaksu 
kulutustavaroille otettiin käyttöön maaliskuussa 1994, ja maksua 
alennettiin vuoden 1996 puolivälissä 7,5 prosenttiin. 
Jäljellä olevat valuutan täyden vaihdettavuuden rajoitukset poistetaan 
ja clearing-järjestelmä Tsekin tasavallan kanssa lakkautetaan 
lokakuussa 1996. Valuuttakurssi sidottu länsieurooppalaisista valuu 
toista koostuvaan valuuttakoriin helmikuusta 1993 alkaen. 
Ei rajoituksia ulkomaalaisten tekemälle osakkeiden merkinnälle, 
paitsi muutamilla herkillä tai puolustukseen liittyvillä aloilla 
Sijoituksista saatujen voittojen ja myyntituottojen vapaa 
kotiuttaminen. 
Tammikuussa 1993 perustettu Slovakian valtionpankki toimii 
hallituksesta itsenäisenä. Slovakian kruunu otettu käyttöön 
helmikuussa 1993. Lisääntynyt nojautuminen välillisiin rahata­
loudellisiin valvontavälineisiin: jäljelle jääneet pankkikohtaiset 
luottokatot poistettu tammikuussa 1996. 
Arvonlisäveroa uudistettu, valmisteverojärjestelmä ja 
henkilökohtainen tulovero otettu käyttöön tammikuussa 1993 
Valtion kokonaistulojen arvioitu olevan 51 prosenttia BKT:sta 
vuonna 1995. 
Ensimmäinen suuryritysten yksityistämisaalto suoritettiin loppuun 
kevääseen 1993 mennessä. Toinen kuponkeihin perustuva yksi-
tyistämisjärjestely käynnistetty vuonna 1994 ja peruutettu vuoden 
1995 keskivaiheilla. Tämän hetkinen yksityistämisstrategia painottuu 
perinteisiin menetelmiin (etenkin suoraan myyntiin yritysten johdolle 
ja henkilöstölle). Konkurssilaki tuli voimaan kesäkuussa 1993, mutta 
ainoastaan harvat yritykset ovat jättäneet konkurssihakemuksen. 
Kaksitasoinen pankkijärjestelmä perustettu tammikuussa 1990. 
Tärkeimmät rahalaitokset yksityistetty osittain ensimmäisen suur­
yritysten yksityistämisaallon yhteydessä. Valtion osuudet valtion 
säästöpankissa, kahdessa suurimmassa liikepankissa ja suurimmassa 
vakuutusyhtiössä myydään vuoden 1996 aikana. Vuodesta 1991 
alkaen toteutettu useita toimia pankkien taseiden vahvistamiseksi. 
Tiukemmat säännöt järjestelemättömien lainojen luokittelusta ja 
niiden kattamisesta otettu käyttöön vuoden 1995 keskivaiheilla. 
Bratislavan osakepörssi toiminnassa vuodesta 1993, mutta 
rahoitusmarkkinat ovat yhä alikehittyneet. 
24 
5.11 UKRAINA 
Hintojen vapauttaminen Voittomarginaalien rajat poistettu. Sellaisten tavaroiden, joiden 
hinnanmuutokset tulee hyväksyttää etukäteen, määrä pienentynyt 
Kotitalouksien maksamat hiilen, sähkön, kaasun, kuljetusten ja asumisen 
hinnat pyritään saattamaan kustannuksia vastaavalle hintatasolle vuoden 
1996 aikana. 
Kaupan vapauttaminen Valtion tilausten ohjaama järjestelmä poistettu. Kaikki kotimaisen kaupan 
rajoitukset poistettu. Vuoden 1995 talousarviovarojen kohdentaminen 
valtion maataloustuotteiden hankintaan on rajoitettu talousarvion alaisten 
organisaatioiden tarpeisiin ja se tehdään markkinahinnoin. 
Tuontijärjestelmässä ei määrällisiä rajoituksia, vain harvoja, pääasiassa 
terveys-ja turvallisuussyistä johtuvia, poikkeuksia. Tuontitullin enimmäis 
määrä alennettu 30 prosenttiin. Kaikkien vientikiintiöiden ja -lisenssien 
poistaminen, poikkeuksena vapaaehtoisten viennin rajoitteiden alaiset 
vientituotteet. 
Valuuttajärjestelmä 
Ulkomaiset suorat 
sijoitukset 
Rahapolitiikka 
Julkinen talous 
Yksityistäminen ja 
yritysten 
uudelleenjärjestely 
Rahoitusalan uudistus Virallisen valuuttakurssin lakkauttaminen ja valuuttakurssin 
yhtenäistäminen, valuuttakurssi määräytyy pankkienvälisillä huuto 
kauppamarkkinoilla. Valuutan korkea vaihdettavuusaste palautettu. 
Toukokuussa 1993 annettu asetus myöntää verohelpotuksia (vapautus tulo 
ja voittoverosta viideksi vuodeksi) tietyille investoinneille, jotka ovat 
vähintään 20 prosenttia yhtiöjärjestyksen merkitystä yhtiön pääomasta. 
Keskuspankin luottojen kohdentaminen liikepankeille huutokaupan avulla 
Suunnattuja luottoja ei enää lasketa liikkeelle. Keskuspankin 
jälleenrahoituskorkoa on muutettu sen säilyttämiseksi reaalisesti posi­
tiivisena. 
Vuodesta 1992 asteittaista budjetin tiukentamista ja järkiperäistämistä; 
muun muassa arvonlisä-, yhtiö- ja tuloverojen uudistukset. Julkisten 
menojen alentaminen 72 prosentista BKT:sta vuonna 1992 noin 45 pro 
senttiin vuonna 1995. Valtion tulojen suhde BKT:een: 40 prosenttia 
vuonna 1995. 
Kupongeilla suoritettava joukkoyksityistämisohjelma aloitettu vuoden 1995 
alussa. Noin 1 500 keskisuurta ja suurta yritystä yksityistetty. Ohjelmaa 
tehostetaan vuonna 1996. Pienyritysten yksityistämisessä edistystä. Päätös 
sulkea noin 15 tappiollista hiilikaivosta. Konkurssikäytäntöjä 
yksinkertaistettu vuonna 1995. 
Ehdotus keskuspankkilaista annettu parlamentille. Suunnitelmia pankkialan 
valvonnan ja sääntelyn tehostamiseksi. Tuottamattomien lainojen 
kattaminen tulossa verovähennyskelpoiseksi. Tilintarkastuksia on 
käynnissä. Pankkien voitosta kannettava vero on alennettu 40 prosenttiin. 
Sijoitusvakuutusjärjestelmä otetaan käyttöön. 
25 
II. ALBANIA 
1. Johdanto 
Albanian makrotaloudellisia ja rakenteellisia sopeuttamisponnisteluja, jotka käynnistettiin 
vuonna 1992 ja jotka ovat suurelta osin onnistuneet, on tuettu Kansainvälisen 
valuuttarahaston valmiusjärjestelyllä(SBA) sekä EY:n5 (70 miljoonaa ecua) ja G 24-mai­
den antamalla kahdenvälisellä täydentävällä rahoitusavulla. Kansainvälisen va­
luuttarahaston päätettyä myöntää lisäapua kolmevuotisen (elokuu 1993 - heinäkuu 1996) 
tehostetun rakenteellisen sopeuttamistuen (ESAF) muodossa ministerineuvosto päätti 28. 
päivänä marraskuuta 1994 myöntää Albanialle uutta makrotaloudellista rahoitusapua 
enintään 35 miljoonan ecun arvosta tavoitteenaan samoin taata maalle hyväksyttävä 
maksutasetilanne ja vahvistaa sen valuuttavarantotilannetta. 
Albania oli siihen mennessä täyttänyt tämänhetkiseen Kansainvälisen valuuttarahaston 
ESAF-tukeen liittyvät poliittiset edellytykset, kunnes IMF ei budjettipoliittisen 
erimielisyyden takia syyskuussa 1995 enää voinut suorittaa loppuun tähän tukeen liittyvää 
toista tarkastusta. ESAF ei ole tällä hetkellä käytössä, mutta sillä ehdolla, että välittömästi 
toukokuussa 1996 järjestettävien vaalien jälkeen pannaan täytäntöön terve 
rahataloudellinen ratkaisu, ESAF-tuesta käytävät neuvottelut voitaisiin aloittaa uudelleen 
suhteellisen nopeasti. 
2. Talouskehitys 
BKT:n kasvu ylsi 9 prosenttiin vuonna 1995. Maatalous, joka on sopeutunut hyvin 
hintauudistukseen ja yksityistämiseen, on vienyt elpymistä eteenpäin. Myyntiin menevät 
tuotanto-osuudet ovat kuitenkin vain pieni osa kokonaistuotannosta (12 - 20 prosenttia) 
ja markkinointikanavat kehittyvät hitaasti. Rakennusala, liikenne ja muut (yksityiset) 
palvelut ovat edistäneet kasvua voimakkaasti. Albanian teollisuustuotanto on alkanut 
elpyä. 
Kotimaisesti rahoitettavan valtion talouden alijäämän tavoitteeksi on asetettu 7 prosentin 
osuus BKT:sta vuonna 1995. Julkisen alan palkankorotukset vuoden jälkimmäisellä puo­
liskolla ovat kuitenkin tehneet tästä tavoitteesta saavuttamattoman ja alijäämä on itse 
asiassa kasvanut 8,1 prosenttiin BKT:sta. Vuodesta 1995 alkaen keskuspankin rahoi­
tusosuus alijäämästä on rajattu tiukasti 10 prosentin enimmäismäärään edellisen vuoden 
valtion kokonaistuloista (vuonna 1995: 4,6 miljardia lekiä tai 2,8 prosenttia BKT:sta). 
Täten hallitus ja keskuspankki ovat viime aikoina tehneet velkasitoumusmarkkinoiden 
kehittämistä tukevia toimenpiteitä. Kuuden kuukauden, ja äskettäin 12 kuukauden, 
valtionvelkasitoumukset on otettu käyttöön ja hallitus on aloittanut hoitamattoman 
velkansa muuttamisen osakkeiksi. 
Valtion talouden kokonaisalijäämä oli vuonna 1995 yhä suuri, 13 prosenttia BKTista. 
Kaikkia julkisten menojen luokkia on supistettu suhteessa BKT:een: julkiset menot 
vastasivat 33 prosenttia BKTrsta vuonna 1995, kun vuonna 1991 vastaava osuus oli yli 
60 prosenttia. Menojen rakennetta on kehitetty siirtymällä valtionavuista ja sosiaa-
lietuisuuksista kohti julkista sijoittamista. Budjettiin sisältyvien laitosten työvoimaa on 
Neuvoston päätös 28.9.1992 (92/482/ETY) 
Neuvoston päätös 28.11.1994 (94/773/ETY) 
26 
myös pienennetty voimakkaasti; yli neljänneksellä vuoden 1992 keskivaiheilta vuoden 
1994 loppuun. Lisäsupistuksiaon tehty vuonna 1995, mutta ne eivät riittäneet vastaamaan 
julkisen alan 20 prosentin palkankorotuksien aiheuttamaan menojen kasvuun. Veropohjaa 
on laajennettu ottamalla käyttöön henkilökohtainen tulovero sekä maa- ja omaisuusverot. 
12,5 prosentin suuruisen arvonlisäveron käyttöön ottamista lykättiin heinäkuuhun 1996. 
Tiukan vero- ja rahapolitiikan ansiosta vuosi-inflaatio oli laskenut huomattavasti, 
loppuvuoden 1992 300 prosentista kevään 1995 noin 15 prosenttiin ja joulukuun 1995 6 
prosenttiin. Julkisen alan palkankorotuspaineet pysäyttivät kuitenkin tämän alenevan 
suuntauksen vuoden 1996 ensimmäisten kuukausien aikana. Myös työttömyyden ilmoite­
taan laskeneen 15 prosenttiin työvoimasta, mikä-on merkittävästi vähemmän kuin 36 
prosentin huippuluku alkuvuonna 1993. 
Valuuttakurssi dollarin suhteen on pysynyt vakaana syksystä 1992 alkaen ja se on jopa 
parantunut jossain määrin loppuvuonna 1995 (94 lekiä vastasi yhtä dollaria joulukuussa 
1995), mikä heijastaa puolestaan dollarin kansainvälistä heikkoutta. Alkuvuonna 1996 
uudelleen kasvanut inflaatio aiheutti painetta lekille (104 lekiä vastasi yhtä dollaria 
huhtikuussa 1996), mutta korkoja nostettiin tämän suuntauksen kääntämiseksi. 
Kansainvälisiä juoksevia maksutapahtumia ei käytännössä juuri rajoiteta. 
Vienti kasvoi nopeasti vuosina 1993 ja 1994, tosin erittäin alhaisiin lähtökohtiin 
verrattuna: vuonna 1995 vienti (200 miljoonaa dollaria) vastasi noin kolmasosaa tuonnin 
arvosta. Syntynyt alijäämä rahoitettiin ulkomaisella tuella ja siirtolaisten rahalähetyksillä, 
joista jälkimmäisten arvo on viime vuosina tavallisesti ollut kaksinkertainen viennin 
arvoon verrattuna. Vaihtotaseen alijäämä laski vuonna 1995 huomattavasti, 21 miljoonaan 
dollariin. Tähän vaikutti kuitenkin lähinnä saatujen rahalähetysten määrä, jonka pysyvyys 
on kyseenalaista. Valuuttavaranto kasvoi (vuoden lopussa 240 miljoonaa dollaria mikä 
vastaa 3,8 kuukauden tuontia), vaikka valtionpankki onkin hoitanut 
ulkomaanvelkasopimuksen erääntyneet maksut (96,4 miljoonaa dollaria). 
3. Rakenteelliset uudistukset 
Vaikka suurin osa hinnoista on vapautettu, hintasääntely koskee yhä pientä määrää 
tavaroita ja palveluja. Näin on jauhojen ja leivän osalta, joista ensimmäinen on valtion­
avun piirissä ja jälkimmäinen hintakattojen alainen. Lisätoimet ovat tarpeen, mutta koska 
asia on vaaleja edeltävässä tilanteessa arka, lyhyellä tähtäimellä ei ole odotettavissa 
toimenpiteitä. Sähkön osalta hinnoittelupolitiikka arvioidaan uudelleen energia-alan 
uudistuksen laajemmassa perspektiivissä. Valtionapua ei ole enää kaavailtu sähkölle 
Albanian valtion vuodelle 1996 talousarviossa. 
Ulkomaisen velan osalta Albania saavutti tyydyttävän sopimuksen (kiinteähintaiset 
varmistusostot 20 prosentin tasolla ja mahdollisuus nimellisarvoisiin obligaatioihin) ulko­
maisten velkojiensa kanssa elokuun lopulla 1995. Tämän sopimuksen erääntyneet maksut 
on maksettu. 
Heinäkuun 1 päivänä tuli voimaan uusi tullitariffijärjestelmä, joka poistaa vapautukset 
investoinneiksi katsottavilta koneilta, välineiltä, maatalouskoneilta ja lääketarvikkeilta ja 
joka tuo mukanaan uuden luokittelujärjestelmän (kuusinumeroinen yhtenäistetty luokittelu) 
ja uudet tullimaksut (7/25/40 prosenttia). Näillä muutoksilla oli vain rajallista vaikutusta 
vuoden 1995 valtion tuloihin myöhäisen käyttöönottoajankohdan (heinäkuu) ja aiemmin 
vapautettujen tuotteiden tullin alhaisen tason (7 prosenttia) takia. Lisäksi lääkkeet sekä 
27 
jälleenviedyt maahan tuodut materiaalit on vapautettu tulleista. On havaittavissa 
takaperoista kehitystä: huonekaluja ja puuhiiltä lukuun ottamatta kaikkien puutuotteiden 
vienti on kielletty alkuvuodesta 1996 alkaen. 
Vuodesta 1992 Albania on noudattanut markkinaehtoista kelluvaa valuuttajärjestelmää. 
Käytännössä lekin vaihdettavuus on saavutettuja viranomaiset suunnittelevat poistavansa 
pääomaliikkeiden rajoituksia progressiivisesti. Valtionpankin väliintulot 
valuuttamarkkinoille johtuvat pääasiassa sen tavoitteista nettomääräisten valuuttavaran­
tojen suhteen. 
Vero- ja talousarviouudisluksen osalta arvonlisäveron (yleinen 12,5 prosentin alv) käyt­
töön ottaminen viivästyi sekä teknisten että poliittisten vaikeuksien vuoksi. Arvon­
lisäverolakia tarkistettiin kuitenkin maaliskuussa 1996 ja se on sovittu otettavan käyttöön 
1. päivänä heinäkuuta 1996. Talousarvion alaisten laitosten henkilöstöä on vähennetty 
edelleen ja se on laskenut alle toivotun 160 000 hengen tason kesäkuun lopussa 1995, 
verrattuna elokuun 1994 174 000 henkeen. 
Valtion omistamien yritysten suhteen hallitus päätti alkuvuonna 1995 ottaa käyttöön laajan 
keskisuuria ja suuria yrityksiä koskevan joukkoyksityistämisohjelman (MPP). Se on 
käynnistetty ja kuponkien jakaminen on aloitettu; on pidetty jo kolme 
huutokauppakierrosta, jotka ovat koskeneet 69 yritystä ja luoneet 15 000 
osakkeenomistajaa. Lisäksi yli 3 000 pientä ja keskisuurta yritystä on jo yksityistetty 
tavanomaisten huutokauppojen avulla ja harvat jäljelle jääneet on siirretty MPP-ohjelman 
piiriin. 
Yleishyödyllisten laitosten ja luonnonvaroihin perustuvien yritysten osalta hallitus on 
päättänyt antaa etusijan myynnille strategisille sijoittajille. Parlamentti on hyväksynyt 
sähköyhtiön (KESH) yksityistämisen mahdollistavan lainsäädännön. Lainsäädäntö luo 
myös kehykset sähkön hinnoittelupolitiikan muotoilusta vastaavalle sääntelevälle elimelle. 
Sähkönjakelujärjestelmän yksityistäminen on käynnistymässä ja kolme alueellista 
verkostoa on koeluontoisesti myyty. 30 prosenttia näistä jakeluyksiköistä on myyty jouk­
koyksityistämisohjelman yhteydessä, kun taas loppujen 70 prosentin suhteen hallitus 
valmistelee tarjousasiakirjoja, mikä mahdollistaa strategisten ulkomaisten sijoittajien 
osakeomistuksen niissä. Vastaavanlaista lainsäädäntöä on hyväksytty muillakin aloilla 
(kaivos- ja televiestintäalat) tai sitä valmistellaan (vesihuoltoala). Uusia sijoituksia näille 
aloille suunnitellaan kansainvälisten rahoittajien tuella. 
Yksityisiä sijoitusrahastoja koskeva laki, joka tarjoaa oikeudelliset puitteet niiden 
perustamiselle, lisensoimiselle, toiminnalle ja hallinnolle, hyväksyttiin heinäkuussa 1995. 
Parlamentti sääti osakkeiden myyntiä koskevan lain lokakuussa ja Albanian 
arvopaperipörssi aloitti toimintansa vuoden 1996 toukokuun alkupuolella. 
Ulkomaisten sijoittajien houkuttelemiseksi on hyväksytty vapaatalousvyöhykkeiden 
luominen ja ulkomaalaisille on annettu oikeus ostaa maata Albaniasta. 
Yritysten uudelleenjärjestelyviraston (Enterprise Restructuring Agencyn, ERA) alaisesta 
32 ongelmayrityksestä viisi on yksityistetty joukkoyksityistämisen kautta. Kuusi on 
selvitystilassa ja muiden suhteen noudatetaan niiden jakamista pienempiin yksiköihin 
ennen yksityistämistä MPP-ohjelmassa. ERAn alaisten yritysten henkilöstö oli suunnilleen 
10 000 loppuvuonna 1995, verrattuna muutaman vuoden takaiseen 49 000:een, suurimman 
osan yrityksistä lakkautettua toimintansa tai vähennettyä työvoimaansa voimakkaasti. 
28 
Tärkeällä maatalousalalla parlamentti hyväksyi elokuussa 1995 maamarkkinoita koskevan 
lain, joka sallii erityisesti maan myymisen ja ostamisen. Lisäksi vuoden 1995 aikana 
hyväksyttiin kiinnelainoja, takauksia, maan vuokrausta ja maariitojen ratkaisemista 
käsittelevää hallinnollista koneistoa koskevat lait. Entisten valtiontilojen 
maita koskien maan "käyttäjät" ovat saaneet täydet omistusoikeudet, kun taas entisten 
kollektiivitilojen maiden osalta niille, jotka ovat jo saaneet tilapäisen maanomistusoikeus-
todistuksen, on annettu oikeus vuokrata, jälleenvuokrata ja kiinnelainoittaa maata. Näitä 
tilapäisiä todistuksia on jaettu niin, että ne koskevat noin 85 prosenttia maatalousmaasta. 
Niiden jakamista on jatkettu ja se suoritetaan piakkoin loppuun. PHAREn tukeman 
maamarkkinoita koskevan toimintasuunnitelman avulla viranomaiset ovat nopeuttaneet 
maarekisterin perustamista, mikä on pysyvien omistusoikeuksien jakamisen välttämätön 
edellytys. Maatalousteollisuuden alalla yksityistäminen on viety pitkälle: 2/3 pienistä ja 
keskisuurista sekä 50 prosenttia suurista valtion omistamista maatalousalan yrityksistä on 
jo yksityistetty. Loput 50 prosenttia suurista yrityksistä yksityistetään myöhemmin 
joukkoyksityistämisohjelman yhteydessä. 
Rahoitusalalla on otettu useita tärkeitä edistysaskelia: 
valtion omistamia pankkeja koskien parlamentti sääti 16. päivänä marraskuuta 
1995 lain, joka muuntaa valtionpankit liikeyrityksiksi. Toimintasuunnitelmat on 
tehty valmiiksi, mutta ne ovat varsin kapea-alaisia. Kunnianhimoisempia 
suoritettuja hankkeita olivat tutkimus Rural Commercial Bankin (RCB) 
yksityistämismahdollisuuksistaja kahden muun valtion omistaman pankin ulkoiset, 
riippumattomat tilintarkastukset. Lisäksi Rural Commercial Bankille (RCB) on 
äskettäin nimitetty yksityistämisneuvojat ja National Commercial Bankille (NCB) 
nimitetään vastaavat kesäkuussa 1996. Pankkien jo suoritettujen ulkoisten 
tilintarkastusten perusteella näiden pankkien elinkelpoiset osat tarjotaan 
ulkomaisille strategisille sijoittajille ennen vuoden 1996 loppua. RCB:a koskevat 
neuvottelut ovat jo käynnissä. Savings Bankia (SB) tarjottaneen yksityisille 
sijoittajille heinäkuuhun 1997 mennessä. Tavoitteena on houkutella ulkomaisia 
sijoittajia ostamaan osake-enemmistö niistä, jolloin jäljelle jäävä valtion osuus 
myytäisiin kotimaisilla markkinoilla. 10 prosenttia pankkien pääomasta myydään 
yksityistämiskuponkien kautta; 
pankkialan sääntöjen ja lainsäädännön osalta valmistellaan kansainvälisten 
standardien mukaista selvitysjärjestelmää ja tilikarttaa, joilla on tarkoitus korvata 
nykyinen järjestelmä vuoden 1997 aikana. Helmikuussa 1996 parlamentti sääti 
lain, joka määrittelee valtionpankin tehtävän ja vastuualueen, mukaan lukien sen 
suhteen hallitukseen lainanannon kannalta. Samaan aikaan säädettiin 
pankkijärjestelmälaki, joka yksinkertaistaa lisensointikäytäntöjä ja pankkitoimen 
säännöksiä Albaniassa (etenkin osuuskuntapankkien ja muiden rahoituslaitosten 
kannalta). Tämän jälkeen useat ulkomaiset ja kaksi albanialaista yksityistä pankkia 
ovat pyytäneet saada avata sivukonttorin Albaniassa; kolme näistä on jo saanut 
toimiluvan. Parlamentti sääti lokakuussa 1995 nykyaikaisen konkurssikäytäntöjä 
koskevan lain, joka sisältää erityismääräyksiä pankki- ja vakuutuslaitoksille. Uusi 
vakuutusalaa koskeva laki, joka sallii yksityisten yritysten toiminnan, on lopettanut 
valtion monopolin tällä alalla. 
29 
4. Makrotaloudellinen rahoitusapu 
24 teollisuusmaan ryhmän (G 24) aloitteesta, jonka tavoitteena on kaikkiaan 72 miljoonan 
dollarin rahasumma, ministerineuvosto päätti 28 päivänä marraskuuta 1994 myöntää Al­
banialle makrotaloudellista lisärahoitusapua avustuksen muodossa enintään 35 miljoonan 
ecun arvosta. Tämä avustus täydentää Kansainvälisen valuuttarahaston antamaa vuoden 
1993 keskivaiheilla käynnistettyä kolmevuotista tehostettua rakenteellista sopeuttamistukea 
(ESAF) ja se tähtää maan hyväksyttävän maksutasetilanteen ja valuuttavarantotilanteen 
takaamiseen. 
Yhteisöavustus oli tarkoitus suorittaa kahdessa erässä. Ensimmäinen erä (15 miljoonaa 
ecua) maksettiin toukokuussa 1995 avustukseen liittyvät makrotaloudelliset ja rakenteel­
liset edellytykset määritelleen yhteisymmärryspöytäkirjan vahvistamisen jälkeen. 
Yleisten asiain neuvoston hyväksyttyä 10. - 11. huhtikuuta 1995 komission kertomuksen 
ihmisoikeustilanteesta Albaniassa komission yksiköt saattoivat edetä avustuksen toisen 
erän (20 miljoonaa ecua) täytäntöön panemisessa. Komissio totesi heinäkuussa 1995, että 
Albanian viranomaiset olivat saavuttaneet tyydyttävää edistymistä sopeuttamis- ja 
uudistuskehityksessä Albaniassa ja olivat siten täyttäneet avustukseen liitetyt edellytykset. 
Albanialaisten vaikeudet saavuttaa vuoden 1995 talousarviotavoitteet ja sopia uusista 
tavoitteista vaaleja edeltävässä tilanteessa vuonna 1996 aiheuttivat kuitenkin ESAF:n 
alaisen kolmannen vuosiohjelman viivästymisen, minkä seurauksena komissio päätti 
lykätä toisen erän suorittamista. 
Tämän jälkeen Albanian viranomaiset ovat lopullisesti sopineet arvonlisäveron 
täytäntöönpanon alkamisesta 1 päivänä heinäkuuta 1996. Lisäksi on saavutettu 
merkittävää edistymistä muilla uudistuksen aloilla, jotka ovat kärsineet viivästyksistä 
(valtion omistamien yritysten yksityistäminen, pankkialan uudistus, 
maanomistusoikeustodistukset). Nämä myönteiset edistysaskeleet ja albanialaisten 
vakuutukset heikentyvää budjettitilannetta parantavien toimien täytäntöönpanosta ovat 
lisänneet mahdollisuukisia avustuksen suorittamiseen. 
30 
III. ALGERIA 
1. Johdanto 
Huolimatta politiikan täytäntöönpanossa saavutetusta menestyksestä ja joistakin talouden 
vakautumisen merkeistä haittasivat Algerian vauhtia rakenneuudistuksessa ja dynaamisen 
yksityisen alan kehittämisessä vuonna 1995 vakavasti jatkuva poliittinen epävarmuus ja 
turvallisuusongelmat, jotka vaikuttivat kielteisesti talouden kasvuun, työllisyyteen sekä 
niin kotimaisiin kuin ulkomaisiinkin investointeihin. Näin ollen on poliittisen 
vuoropuhelun kehittäminen opposition kanssa välttämätön talouden vakauttamisen ja 
päättäväisempien uudistustoimien edellytys. 
Vakavan yhteiskunnallis-taloudellisen tilanteen heikkenemisen valossa vuonna 1994 
tapahtui tärkeä käänne. Algerian dinaari devalvoitiin noin 45 prosentilla ja kiinteä valuut­
tajärjestelmä korvattiin hallitulla kellunnalla, joka tähtäsi reaalisen voimassa olevan 
vaihtokurssin vakauttamiseen. Hintoja, tuontitavaroita ja ulkomaanvaluutan saantia va­
pautettiin huomattavasti. Kuluttajille suunnattua valtionapua vähennettiin asteittain ja 
luotiin tehokkaampi sosiaaliturvajärjestelmä. Valtion omistamien yritysten talouskuria on 
sittemmin tiukennettu ja ensimmäiset askeleet kohti yksityistämistä on otettu. 
Monipuolistamisyrityksistä huolimatta maan talous on yhä paljolti riippuvainen öljyalan 
tuotteista (20 prosenttia BKT:sta, 60 prosenttia valtion tuloista ja 95 prosenttia viennin 
arvosta). Tässä mielessä Algeria on avun vastaanottajamaa, sillä sen taloudelliset kehi­
tysnäkymät keskipitkällä aikavälillä ovat yhä suuresti riippuvaisia öljyn 
maailmanmarkkinahinnan muutoksista, ja ne asettuivat vuonna 1995 alhaiselle tasolle 
(noin 15 dollaria barrelilta). 
Marraskuun 1995 presidentinvaalien jälkimainingeissa luotu uusi hallitus vahvisti vuoden 
1994 aikana käynnistetyn kunnianhimoisen poliittisen ohjelman. Kansainväliset rahoitus­
laitokset ja Euroopan yhteisö tukivat Algerian uusia uudistuspyrkimyksiä vuosina 1994 
ja 1995. Toukokuussa 1994 IMF hyväksyi vuoden kestävän yhden miljardin dollarin 
valmiusjärjestelyn. Tätä seurasi toukokuussa 1995 kolmivuotinen laajennettu 1,8 miljardin 
dollarin rahoitustuki (EFF). Ensimmäinen rahastotarkistus tehtiin joulukuussa ja se suo­
ritettiin loppuun onnistuneesti, minkä seurauksena Algerialle myönnettiin lisää varoja 
vuonna 1996. 
Tammikuussa 1995 Maailmanpankki hyväksyi 150 miljoonan dollarin hätäapulainan 
tervehdyttämistä varten. Loppuvuonna 1995 Maailmanpankki valmisteli rahoitusalan 
yritysten rakenteellisen sopeuttamislainan (FESAL), jonka johtokunta hyväksyi sitten 
huhtikuussa 1996. Lainan kokonaismääräksi on kaavailtu 400 miljoonaa dollaria, mistä 
300 miljoonaa suunnattaisiin sopeuttamisen tukemiseen ja loput maatalouden ja 
asuntotuotannon tukemiseen. Pariisin klubin kanssa neuvoteltiin ulkomaisen lainan 
uudelleenjärjestelysopimus vuonna 1994 ja Lontoon klubin kanssa vuonna 1995. 
Elokuussa 1994 yhteisö maksoi jäljelle jääneen toisen erän (150 miljoonaa ecua) 
ensimmäisestä Algerialle vuonna 1991 myöntämästään makrotaloudellisesta lainasta. 
Joulukuussa 1994 neuvosto hyväksyi Euroopan komission ehdotuksen kahdessa erässä 
maksettavasta yhteensä 200 miljoonan ecun makrotaloudellisesta lisärahoitustuesta. 
Ensimmäisen erän maksamiselle asetetut edellytykset (erityisesti tuontitavaroiden 
lisääntyvä vapauttaminen, rahoitusalan uudistukset ja kehitys kohti julkisten yritysten 
31 
uudelleenjärjestelyä ja yksityistämistä) on merkitty Algerian viranomaisten kanssa tammi­
kuussa 1995 neuvoteltuun yhteisymmärryspöytäkirjaan. Kun näiden edellytysten oli 
todettu täyttyneen, ensimmäinen erä (100 miljoonaa ecua) suoritettiin marraskuussa 1995. 
Algerian viranomaisten kanssa sovittiin, että toisen erän maksamisen ehdot neuvoteltaisiin 
myöhemmin ylimääräisen yhteisymmärryspöytäkirjan yhteydessä. Lisäksi on sovittu 
erilaisten yhteistyöpöytäkirjaan sisältyvien jo päätettyjen avustusten nopeasta 
maksatuksesta. Lisää kahdenvälistä apua on kaavailtu yhteisön vuosien 1996 - 1998 ME-
DA-ohjelman yhteydessä. 
2. Talouskehitys 
Huolimatta joistakin rohkaisevista tuloksista alussa ja laajan ulkomaisen tuen 
järjestämisestä Algerian taloudellinen kokonaistilanne oli vuonna 1995 yhä varsin 
hataralla pohjalla, mikä heijasti tiettyjä sisäisiä ja ulkoisia järkytyksiä, öljyalan 
ulkopuolisen tuotannon kapea-alaisuutta, vaatimattomia työllistämismahdollisuuksia, 
kasvavia turvallisuusongelmia, jälkeenjäänyttä rahoitusjärjestelmää sekä hallinnollista 
uudistusten vastaisuutta. 
Vuonna 1995 BKT:n reaalikasvun on arvioitu olleen 4,3 prosenttia. Tämä tulos oli yli 
viiteen vuoteen ensimmäinen positiivinen muutos BKT:ssa asukasta kohden. BKT:n 
reaalikasvuun vaikutti pääasiassa voimakas öljyalantuotteiden vienti sekä 
maataloustuotannon elpyminen kahden vuoden kuivuuden jälkeen. Kasvu oli kuitenkin 
riittämätöntä, jotta sillä olisi ollut myönteistä vaikutusta korkeaan työttömyysasteeseen (25 
prosenttia vuoden 1995 lopussa). Huolimatta lisääntyvästä (mutta yhä epätäydellisestä) 
hintojen vapauttamisesta, dinaarin devalvoinnista ja valtionapujen vähentämisestä hallitus 
onnistui pitämään vuosittaisen inflaation alle 30 prosentissa perushyödykkeitä (jotka 
muodostavat sen hyödykekorin ytimen, jonka hinnoista inflaatioprosentti lasketaan) koske­
van hallinnollisten hintasäännöstelymenetelmien yhdistelmän ja kohtuullisen tiukan raha-, 
vero- ja palkkapolitiikan avulla. 
Valtion talouden alijäämä laski edelleen vuoden 1994 4,4 prosentista vuoden 1995 1,4 
prosenttiin, mikä heijasteli eräiden rajoittavien toimenpiteiden toteuttamista, joilla pyrittiin 
julkisen alan palkkojen nousun hillitsemiseen, valtionapujen ja tulonsiirtojen vähentämi­
seen sekä vero- ja tullitulojen lisäämiseen. 
Valuuttakurssijärjestelmä perustuu tällä hetkellä eräänlaiseen hallittuun kelluntaan, johon 
liittyy keskuspankin vähäisiä dinaaria tukevia toimenpiteitä ja joka on riippuvainen 
ulkomaanvaluuttavarantojen suuruudesta. (Ne vastasivat vuoden 1995 lopussa 1,8 
kuukauden tuontia, verrattuna 2,6 kuukauden tuontiin edellisen vuoden lopussa). 
Dinaarin merkittävä devalvointi vuonna 1994 yhdessä kelluvan valuuttakurssijärjestelmän 
kanssa kavensi voimakkaasti virallisen ja rinnakkaiskurssin välistä eroa. Alkuvuonna 1994 
tämä ero oli 250 prosenttia, mutta se supistui noin 50 prosenttiin vuoden 1995 
keskivaiheilla. Vaikka ero onkin pienentynyt, se pysyvyys heijastelee vuonna 1994 
ilmoitetun valuutan vapaan vaihdettavuuden epätäydellistä täytäntöönpanemista sekä 
jatkuvaa sellaisten toimien käyttämistä, jotka rajoittavat kansalaisten mahdollisuuksia 
saada ulkomaanvaluuttaa erityisesti matkailua ja pienimuotoista rajakauppaa varten. Tämä 
ero ruokkii myös lisädevalvaatio-odotuksia, epävirallisia (ja siten mahdollisesti 
epävakautta aiheuttavia) ulkomaanvaluuttakauppoja sekä pääoman maastavirtaamista. 
32 
Reaalikorot ovat yhä negatiivisia, mikä vaikuttaa kielteisesti säästämiseen ja heikentää 
luottamusta dinaariin rohkaisemalla kansalaisten siirtymistä dinaarimääräisistä 
dollarimääräisiin tileihin ja omistusosuuksiin. 
Yleinen maksutasetilanne heikkeni vuonna 1995. Vuoden ensimmäisen puoliskon aikana 
huomattava ulkoinen järkytys (joka johtui epäsuotuisista valuuttakurssimuutoksista ja 
heikentyvästä vaihtosuhteesta) korvasi odotetun ulkoisen vapauttamisen aiheuttaman 
kielteisen lyhyen aikavälin vaikutuksen. Näiden haasteiden edessä viranomaiset päättivät 
ryhtyä oikaisutoimiin kiristämällä kysynnän hallintaa ja devalvoimalla Algerian dinaaria 
lisää hallitun kellunnan sisällä, ja siten he onnistuivat saavuttamaan itse asiassa pienen 
ylijäämän kauppataseeseen (0,06 mrd dollaria). Siltä vei kuitenkin pohjan 27,7 prosentin 
nousu korkomenoissa. Tämän seurauksena vaihtotase alkoi heiketä, ja sen alijäämä oli 5,6 
prosenttia BKT:sta vuonna 1995, kun se edellisenä vuonna oli 4,3 prosenttia. 
Pääomavirtojen osalta osa ulkomaisista suorista sijoituksista meni Öljyalalle. Maalla ei 
käytännössä ole lainkaan pääsyä kansainvälisille pääomamarkkinoille ja huolimatta 
Lontoon ja Pariisin klubien kanssa tehdyistä velkajärjestelyistä, jotka ovat normalisoineet 
suhteita länsimaisiin velkojiin, ei Algerialle myönnetty vuonna 1995 käytännössä yhtään 
uutta pankkilainaa. 
Edellä mainittujen velkahelpotusjärj estelyjen seurauksena velanhoidon osuus vientituloista 
laski vuoden 1993 82 prosentista noin 49 prosenttiin vuonna 1995. Jäljellä olevan velan 
hoito on kuitenkin yhä raskas taakka Algerialle vähäisten öljytulojen, viljan 
maailmanmarkkinahintojen nousun, riittämättömän läntisen rahoitusavun sekä valuut­
tavarannon hupenemisen takia. 
3. Rakenteelliset uudistukset 
Tiukka tuonnin hallinnollinen sääntely ja ulkomaisen valuutan kohdentamisjärjestelmä 
lakkautettiin huhtikuussa 1994 ja ne korvattiin vapaammalla järjestelmällä, johon sisältyy 
määräyksiä tuojille asetettavista ammatillisista edellytyksistä sekä lyhyt luettelo 
kielletyistä tuontituotteista. Jälkimmäistä luetteloa supistettiin vähitellen, ja se lakkautettiin 
vuoden 1994 lopussa lukuun ottamatta joitain uskonnollisista tai turvallisuussyistä 
kiellettyjä tuotteita. Myös tuotteita, joiden tuonnille on asetettu ammatillisia edellytyksiä 
vähennetään. Myös valtion monopolit tiettyjen tuontitavaroiden osalta on poistettu. Uuden 
lainsäädännön mukaisesti ulkomaisen valuutan saanti on täysin vapautettu julkisten ja 
yksityisten yritysten näkyviä juoksevia valuuttatoimia varten. Ainoastaan ulkomaisella 
luotolla rahoitettu tuonti on yhä luvanvaraista. 
Näiden vapauttamistoimien täytäntöönpano on kuitenkin puutteellista ja niiden tulokset 
ovat kaksinaisia ottaen huomioon erityisesti, että toimiluvattomien, epävirallisten 
kauppiaiden, jotka eivät saa pankkien ulkomaanvaluuttaa käyttöönsä, määrä on kasvussa. 
Näin ollen he lisäävät epävirallisten valuuttakauppojen määrää käyttämällä yksityisiä 
(suvaittuja) valuutanvaihtotoimistoja, mikä hajottaa markkinoita ja saa aikaan pysyvän 
eron virallisen ja rinnakkaisen valuuttakurssin välille. Ulkomaanvaluutan pakolliset 
luovutusvaatimukset on poistettu. Asukkailla on oikeus avata ulkomaanvaluuttamääräisiä 
tilejä paikallisissa pankeissa. Niille ei ole rahamääriä koskevia rajoituksia ja niille 
tarjotaan houkuttelevampaa korkoa kuin dinaaritalletuksille. 
Yrityksien oikeudellinen toimintaympäristö on parantunut huomattavasti. Tammikuussa 
1995 säädettiin kilpailulaki, joka vapauttaa hintajärjestelmän ja asettaa tiukkoja rajoituksia 
33 
kartelleille ja monopoleille. Vuonna 1993 saatettiin voimaan kauppalaki, jossa yksityiset 
ja julkiset yritykset asetetaan samaan oikeudelliseen asemaan. Yhteisyrityksiä koskeva 
sijoituslaki sallii voittojen täysmääräisen kotiuttamisen. 
Julkisten yritysten uudelleenjärjestely perustuu kahteen eri strategiaan; taloudelliseen ja 
hallinnolliseen uudelleenjärjestelyyn sekä yksityistämiseen. Julkisten yritysten 
uudistaminen edistyi vuonna 1995 kuitenkin hitaasti. 
Vuonna 1995 viidelle julkiselle yritykselle annettiin itsenäinen taloudellinen asema ja 
valtio lopetti kaiken lainanannon itsenäisille julkisille yrityksille. Viranomaiset asettivat 
ylärajan 23 suurimman tappiollisen yrityksen liikepankeilta saamille luotoille ja aloittivat 
niiden taloudellisen uudelleenjärjestelyn, jota Maailmanpankki ohjaa ja tukee. Vuonna 
1995 tehtiin seitsemän muun julkisen yrityksen tulostaja johtoa koskevat sopimukset. 
Myös kaikkia 94 julkista rakennusalan yritystä koskeva uudelleenjärjestelyohjelma 
käynnistettiin, tarkoituksena vahvistaa asuntotuotantoa siirtämällä asuntojen 
rakennustoiminta yksityiselle ja suuntaamalla julkiset yritykset puolestaan julkisiin 
hankkeisiin. Noin 88 yleishyödyllistä laitosta on suljettu. 
Yksityistämislaki säädettiin heinäkuussa 1995, ja elokuussa viranomaiset ilmoittivat 
aikeistaan yksityistää yli 500 julkista yritystä. Sama lainsäädäntö palautti myös alkupe­
räisille omistajille joitain aiemmin kansallistettuja maita. Myös koeluonteinen viiden 
hotellin yksityistämisohjelma on käynnistetty, mutta tulokset ovat jääneet alkuperäisiä 
odotuksia vaisummiksi ottaen huomioon, että nykyinen poliittinen ja turvallisuustilanne 
ei luonnollisestikaan edistä kotimaisia tai ulkomaisia sijoituksia Algerian yksityiselle 
alalle. 
Osana pankki- ja rahoitusjärjestelmän uudistusta valtionpankki on lisännyt 
valvontamahdollisuuksiaan ja ottanut käyttöön aiempaa tehokkaampia 
vakavaraisuussäännöksiä ja valvontakeinoja. Viidessä valtion omistamassa pankissa on 
tehty säännöllisiä tilintarkastuksia vuodesta 1992 alkaen, ja pankkien institutionaalista 
kehittämistä on suunniteltu ja niitä koskevia tulossopimuksia tehty. Tilintarkastusten 
perusteella neljä pankkia rahoitettiin uudelleen niiden vakavaraisuuden lisäämiseksi (sen 
on odotettu yltävän 8 prosentin BIS-normiin vuoteen 1999 mennessä). Pankit ovat nyt 
vapaita asettamaan omat otto- ja antolainauskorkonsa, sillä väliaikainen niiden eroa 
koskeva yläraja poistettiin joulukuussa 1995. Uudelle yksityiselle pankille annettiin 
toimilupa syyskuussa 1995, mutta yksityinen toiminta pankkialalla on yhä erittäin vähäistä 
sijoitusjärjestelmän sallivuudesta huolimatta. 
4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus 
Sen jälkeen, kun Algerian viranomaiset ja Kansainvälinen valuuttarahasto huhtikuussa 
1994 tekivät periaatesopimuksen ja Algerian viranomaiset esittivät pyynnön 
lisärahoitusavusta, neuvosto kannatti komission aikomusta maksaa vuoden 1991 ohjelman 
toinen erä sekä sopi periaatteessa 200 miljoonan ecun lisäavusta. 
Toinen, 150 miljoonan ecun suuruinen lainaerä maksettiin Algerialle elokuussa, ja 
komission ehdotus kahdessa erässä suoritettavasta 200 miljoonan ecun 
makrotaloudellisesta lisärahoitusavusta hyväksyttiin neuvostossa 22 päivänä joulukuuta 
34 
19947. Yhteisymmärryspöytäkirjasta, jossa eritellään ensimmäisen 100 miljoonan ecun 
erän maksamisen edellytykset, sovittiin Algeria viranomaisten kanssa vuoden 1995 alussa. 
Rakenteellisia uudistuksia koskevat edellytykset liittyvät tuonnin ja va­
luuttakurssijärjestelmän entistä laajempaan vapauttamiseen sekä rahoitusalaa koskeviin 
uudistuksiin ja julkisten yritysten uudelleenjärjestelyn ja yksityistämisen edistymiseen. 
Lisäksiyhteisymmärryspöytäkirjassapainotetaanyhteisönkiinnostustasosiaalialaakohtaan 
sekä makrotaloudellisen rahoitusavun ja yhteisön muiden Algerian talousuudistusta 
tukevien avustuskeinojen yhteisvaikutusta, joka tarjoaa mahdollisuuden edistää Algerian 
talousuudistusten toteuttamista. Tarkastettuaan näiden edellytysten täyttymisen yhteisö 
päätti ensimmäisen erän maksamisesta marraskuussa 1995. 
Toisen erän maksamiseen liittyvistä edellytyksistä neuvotellaan myöhemmin 
yhteisymmärryslisäpöytäkirjan yhteydessä, mikäli Kansainvälisen Valuuttarahaston 
ohjelma toteutuu. 
Neuvoston päätös 94/936/ETY 
35 
IV. BALTIAN MAAT 
1. Johdanto 
Elokuussa 1991 itsenäisyytensä takaisin saaneet kolme Baltian maata olivat käynnistäneet 
uudistuksia jo vanhan hallinnon aikana sen jälkeen, kun Neuvostoliiton korkein neuvosto 
oli antanut näiden maiden taloudellista itsenäisyyttä koskevan lakiesityksen marraskuussa 
1989. Vuonna 1992 maiden ollessa jo aktiivisesti uudistumassa kohti markkinataloutta 
talouden näkymät heikkenivät. Taloussuhteiden purkaminen entisten neuvostotasavaltojen 
kanssa ja Venäjältä tuodun energian hinnan nousu maailmanmarkkinahintojen tasolle 
järkyttivät maiden kauppaa voimakkaasti. Maksutaseiden alijäämien odotettiin 
muodostuvan mahdottomaksi hallita ilman kansainvälistä tukea. Maat laativat 
vakauttamis- ja uudistusohjelmat kaudelle, joka kesti vuoden 1992 puolivälistä vuoden 
1993 puoliväliin, ja sopivat valmiusjärjestelyistä Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa. 
G 24 -maita pyydettiin auttamaan maksutaseen jäljellä olevan alijäämän rahoituksessa 
ohjelmien aikana. Arvioitu alijäämä oli Viron osalta noin 105 miljoonaa dollaria, Latvian 
osalta noin 210 miljoonaa dollaria ja Liettuan osalta noin 285 miljoonaa dollaria. Koska 
G 24 -maat näyttivät suhtautuvan osallistumiseensa myönteisesti, Kansainvälisen 
valuuttarahaston johtokunta hyväksyi valmiusjärjestelyt syys-ja lokakuussa 1992. 
Marraskuussa 1992 EY:n neuvosto8 hyväksyi maiden ohjelmien tukemiseen niille 
myönnettävän enintään 220 miljoonan ecun makrotaloudellisen rahoitusavun (40 
miljoonaa ecua Virolle, 80 miljoonaa ecua Latvialle ja 100 miljoonaa ecua Liettualle), 
joka vastasi noin puolta arvioiduista maksutaseen alijäämistä. Suurin osa muiden G 24 -
maiden antamasta kahdenvälisestä tuesta oli peräisin Japanilta ja EFTA-mailta. Lainaehdot 
ja yhteisymmärryspöytäkirjat yhteisön ja kunkin edunsaajamaan välillä allekirjoitettiin 
vuoden 1993 alussa. Komissio maksoi ensimmäiset lainaerät (50 prosenttia lainasummista) 
maaliskuussa 1993 Virolle ja Latvialle ja heinäkuussa 1993 Liettualle. Toisen erän 
maksamisen edellytykseksi asetettiin yhteisymmärryspöytäkirjassa määriteltyjen 
makrotalouden vakautumista ja rakenteellista edistymistä koskevien tulosedellytysten 
myönteinen arviointi. 
2. Viimeaikainen taloudellinen kehitys 
Viro 
Voimakkaan vuonna 1992 ja vuoden 1993 alkupuolella koetun taantuman jälkeen Viron 
talous nousi lamasta vuoden 1993 loppuun mennessä. BKT kasvoi 4 prosenttia vuonna 
1994 ja suurin piirtein saman verran vuonna 1995 (4,5 prosenttia). Työttömyysaste oli yhä 
kohtuullisen hyvä; 5 prosenttia. Vuosina 1992 ja 1993 hyperinflaation aiheuttaneiden 
hintojenkorotusten jälkeen talous vakautui suurelta osin kesäkuussa 1992 
valuuttakomiteajärjestelmän käyttöön ottamisen jälkeen. Siinä rahatalouden perustan 
muodostavat keskuspankin kovan valuutan ja kullan varannot. Samalla otettiin käyttöön 
uusi raha, Viron kruunu. Tämä osoittautui menestyksekkääksi talouden tasapainot­
tamisessa: inflaatio putosi ja jatkoi laskuaan vuoden 1994 42 prosentista vuoden 1995 29 
prosenttiin (kummankin vuoden lopun taso). Inflaatiopaine oli kuitenkin yhä kova, etenkin 
palvelualalla. Valuuttakomiteajärjestelmässä keskuspankki ei saa lainata valtiolle, mikä 
Neuvoston päätös 92/542/ETY (EYVL N:o L 351, 2.12.1992) 
36 
edistää budjettikuria. Vuonna 1995 hallituksen menot nousivat talousarviossa määriteltyjä 
menoja suuremmiksi, mutta tätä tasapainottivat lisääntyvät verotulot ja 
sosiaaliturvamaksut. Talousarvion rahoitus oli ylijäämäinen (0,8 prosenttia BKT:sta). 
Hallituksen lisääntyneiden pankkialalle tekemien talletuksien seurauksena julkistalouden 
ylijäämä oli hieman pienempi (0,3 prosenttia BKT:sta). Vuoden 1996 talousarvio on lähes 
tasapainossa. 
Viro on jo toteuttanut suurimman osan markkinatalouteen johtavista rakenteellisista 
uudistuksista. Hinnat ja ulkomaankauppa ovat täysin vapaat. Noin tuhatta pienyritystä 
koskeva yksityistäminen on suoritettu käytännöllisesti katsoen loppuun. 500:sta 
keskisuuresta ja suuresta yrityksestä noin 100 on yhä valtion omistuksessa, mutta niiden 
yksityistämisen odotetaan tapahtuvan vuonna 1996, lukuun ottamatta luonnollisia 
monopoleja. Hitaasti käynnistynyttä maan yksityistämistä nopeutetaan. Rahoitusalan 
uudistus näyttää olevan herkin alue. Valtion pankki on lisännyt valvontamahdollisuuksiaan 
ja vähentänyt osuuttaan säästöpankin varoista 25 prosenttiin sen pääomasta. Valtio on 
pienentänyt myös vähemmistöosuuttaan liikepankeissa alle 10 prosenttiin. 
Vakavaraisuusvaatimuksia kiristetään asteittain. Käytännössä maksukyvyttömän North 
Estonian Bankin uudelleen järjestelemiseksi laadittiin toimintasuunnitelma. 
Vapaakauppasopimus Euroopan yhteisön kanssa tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1995. 
Ulkomaankauppa kasvoi yhä voimakkaasti, eritoten tuonti, joka kasvoi vuonna 1995 33 
prosentilla vuodesta 1994. Viron kauppa Euroopan unionin kanssa kasvoi merkittävästi 
itsenäisyyden saavuttamisen jälkeen ja sitä luonnehtii suuri alijäämäisyys Viron osalta. 
Kaupan kokonaisalijäämä kasvoi huomattavasti, arviolta 690 miljoonaan dollariin eli 20 
prosenttiin BKT:sta. Positiivisen palvelutaseen, erityisesti 150 miljoonaan dollariin 
nousseitten kasvavien matkailutulojen ansiosta, vaihtotaseen alijäämä pysyi tämän tason 
alapuolella (285 miljoonaa dollaria eli noin 8 prosenttia BKT:sta, viralliset siirrot pois 
lukien). Viro kykeni kuitenkin rahoittamaan tämän huomattavan vaihtotaseen alijäämän 
suurella pääomataseen ylijäämällä: jo kolmantena peräkkäisenä vuotena pääomatase oli 
ylijäämäinen, mikä johtui pääasiassa suurten, noin 200 miljoonan dollarin ulkomaisten 
suorien sijoitusten maahan virtauksesta. Virallinen valuuttavaranto kasvoi 580 miljoonaan 
dollariin vuoden 1995 lopussa, mikä vastasi suunnilleen kolmen kuukauden tuontia. Viron 
kruunu on valuuttakomiteajärjestelmässä sidottu Saksan markkaan kiinteään kurssiin, jossa 
kahdeksan kruunua vastaa yhtä Saksan markkaa. Kymmenissä prosenteissa liikkuvan 
inflaatiotason vallitessa tämä on johtanut ulkomaisen kilpailukyvyn suhteelliseen 
heikkenemiseen, mutta se on yhä hallinnassa Viron kruunun ja Saksan markan välisen 
alkuperäisen sidotun kurssin alhaisuuden ja teollisuuden hintojen kohtuullisen nousun an­
siosta. 
Maaliskuussa 1995 Kansainvälinen valuuttarahasto hyväksyi uuden, 14 miljoonan SDR:n 
(noin 21 miljoonan Yhdysvaltain dollarin) valmiusjärjestelyn 15 kuukaudeksi, mutta 
viranomaiset eivät tehneet nostoja tästä määrästä. 
Latvia 
Vuosien 1992 ja 1993 jälkeisen jyrkän heikkenemisen jälkeen Latvian talouden 
kokonaistilanne vakiintui vuonna 1994; kasvu oli 1 prosentin luokkaa, inflaatio hidastui 
yhä pudoten 26 prosenttiin vuoden lopussa ja talousarvion alijäämä pysyi alle 2 prosentin 
BKT:sta. Huhtikuussa 1995 Kansainvälinen valuuttarahasto vahvisti tukensa viranomaisten 
politiikalle hyväksymällä toisen valmiusjärj estelyn 13 kuukauden ajalle. 
37 
Talousarvion alijäämän oli vuonna 1995 kaavailtu pysyvän 2 prosentissa BKT:sta kuten 
vuonna 1994. Latvian budjettitilanne kuitenkin heikkeni alkuvuonna 1995 ja talousarvion 
alijäämä nousi 92 miljoonaan latiin (184 miljoonaan dollariin) eli 4 prosenttiin BKT:sta 
vuonna 1995. Lisäksi rahoitusalalla syntyi vakava kriisi huhtikuussa 1995, kun Latvian 
suurin liikepankki, Banka Baltija, joka yksin vastasi 20 prosentista maan talletuksista, 
julistettiin maksukyvyttömäksi. Vuoden 1995 puoliväliin mennessä kahdeksan muuta 
pankkia oli julistettu maksukyvyttömiksi eikä monen muun enää sallittu ottaa talletuksia 
vastaan. Kaiken kaikkiaan maksukyvyttömien pankkien kokonaisvarat vastasivat 
kolmasosaa kaikkien maan pankkien yhteisistä varoista eli noin 1,2 miljardia dollaria. 
Kriisin seurauksena laajan rahan määrä laski 10 prosenttia toisen vuosineljänneksen 
aikana. Käteisenä ulkomaanvaluuttana olleiden säästöjen suuri osuus kuitenkin pehmensi 
ilmeisesti tätä supistavaa vaikutusta. BKT laski kaikkiaan 1,5 prosenttia vuonna 1995. 
Työttömyys pysyi vakaana noin 6,3 prosentissa vuoden 1995 lopussa. Valtion pankki 
jatkoi konservatiivista rahapolitiikkaansa ja siten inflaation hidastuminen jatkui; inflaatio 
oli vuonna 1994 26 prosenttia vuonna 1995 noin 23 prosenttia. 
Kesällä viranomaiset hyväksyivät rahoitusalan välittömiin ja pidemmän tähtäimen 
tarpeisiin suunnatun toimenpidepaketin kiristämällä vakavaraisuussääntöjä ja laatimalla 
sijoitusvakuutusohjelman. Muita rakenteellisia uudistuksia jatkettiin vuonna 1995. 
Yksityistämisvirastosta tuli täysin toimintakykyinen ja 230 uutta yritystä yksityistettiin 
vuonna 1995. Universal Bankin, joka on yksi kolmesta tärkeimmästä pankista, osakkeiden 
myynti alkoi vuoden kolmannella neljänneksellä. Vapaakauppasopimus Euroopan unionin 
kanssa tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1995. 
Sekä tuonti että vienti kasvoivat merkittävästi vuonna 1995, mikä heijasteli länsikaupan 
jatkuvaa vahvistumista. Kuten vuonna 1994 kauppatase pysyi negatiivisena vuoden aikana 
(440 miljoonan dollarin alijäämä, mikä vastaa 10 prosenttia BKT:sta). Lähinnä 
kuljetusalan ansiosta positiivinen palvelutase mahdollisti vaihtotaseen alijäämän 
pysymisen noin puolessa kaupan alijäämän tasosta (180 miljoonaa dollaria eli 4 prosenttia 
BKT:sta, viralliset siirrot poislukien). 
Viranomaiset ovat noudattaneet onnistuneesti vakaata valuuttakurssipolitiikkaa, joka on 
epävirallisesti sidottu erityisnosto-oikeuksiin (SDR), ja vaikka keinottelu aiheutti keväällä 
90 miljoonan dollarin valuuttatappiot, latin valuuttakurssi pysyi vuonna 1995 suunnilleen 
entisellä tasollaan. Kymmenissä prosenteissa liikkuvan inflaation aikana tämä merkitsee 
valuuttakurssin reaalista vahvistumista. Talouden kokonaiskilpailukyky näyttää kuitenkin 
pysyneen entisellä tasollaan. 
Vaihtotaseen alijäämänsä kattamisessa Latvia on riippuvainen yksityisen pääoman 
virtaamisesta maahan, ja se pysyikin huomattavana vuonna 1995 rahoitusalan kriisistä 
huolimatta. Täten kriisin aiheuttamat vahingot saatiin kuriin ja Latvian valuuttavaranto 
pysyi suhteellisen vahvana. Nettovaranto oli vuoden lopussa noin 600 miljoona dollaria, 
mikä vastaa noin viiden kuukauden tuontia. Kansainvälisen valuuttarahaston ohjelma 
keskeytyi kevään kriisin jälkeen eikä siihen kuuluvaa tarkastusta voitu suorittaa loppuun 
kesällä. Alkuvuonna 1996 Kansainvälinen valuuttarahasto sopi Latvian viranomaisten 
kanssa uudesta valmiusjärj estelystä, jonka IMF:n johtokunta hyväksyi kuluvan vuoden 
toukokuussa. 
38 
Liettua 
Liettuan talous alkoi näyttää elpymisen merkkejä vuonna 1994 neljän vuoden taantuman 
jälkeen ja BKT kasvoi 2 prosenttia. Vuoden 1995 kasvun arvioidaan olevan 2,5 prosenttia, 
huolimatta ensimmäisen vuosineljänneksen aikana tapahtuneesta BKT:n laskusta. 
Kasvusuuntauksen katsotaan nyt olevan vakaa ja sijoitusten ja viennin kasvun uskotaan 
tukevan sitä. Työttömyysaste nousi kuitenkin merkittävästi vuonna 1995 - 7 prosenttiin 
työvoimasta, kun se vuoden 1994 lopussa oli 2 prosenttia. 
Vuonna 1992 hyperinflatoriselle tasolle noussut inflaatio hidastui vuonna 1993 ja 
alkuvuonna 1994. Huhtikuun 1 päivänä 1994 otettiin käyttöön valuuttakomiteajärjestely, 
jossa rahan määrän kasvua rajoittavat kullan markkinahinta sekä valtion pankin kovan 
valuutan varanto. Inflaation lasku valuuttakomiteajärjestelmän käyttöönoton jälkeen on 
ollut silmiin pistävän voimakasta: hintojen korotukset vähenivät huomattavasti vuonna 
1994, loppuvuoden tason ollessa 45 prosenttia. Litin alhaisen valuuttakurssin ja julkisten 
hintojenkorotusten takia vuonna 1995 oli kuitenkin yhä inflaatiopaineita. Tämän 
seurauksena inflaatio, joka oli arviolta 35 prosenttia (vuoden lopun taso), pysyi vuonna 
1995 viranomaisten alkuperäisen vuoden 1998 tavoitteen (25 prosenttia) yläpuolella. 
Tavoite valtion talouden alijäämän (3,4 prosenttia BKT:sta) suhteen saavutettiin 
suunnilleen huolimatta vuonna 1995 saaduista vähäisistä tuloista, jotka pakottivat 
hallituksen leikkaamaan menoja. 
Rakenteellisten uudistusten täytäntöönpanoa on jatkettu. Hinnat vapautettiin jo vuonna 
1993. Ainoat tapaukset, joissa hallitus yhä sääntelee hintoja, liittyvät monopolialoihin. 
Konkurssilaki, jota on alettu soveltaa käytännössä, uudistettiin alkuvuonna 1996 sen 
toimivuuden parantamiseksi. Asuntotuotannon ja pienyritysten yksityistäminen on 
suoritettu jo lähes loppuun, mutta viivytykset yksityistämisviraston perustamisessa ovat 
lykänneet suuryritysten yksityistämistä vuoteen 1996. Rahoitusalan uudistus on herkin 
alue. Alkuvuonna 1995 tapahtuneen keskus- ja liikepankkeja koskevien lakien säätämisen 
ja seuranneen vakavaraisuussääntöjen tiukentamisen jälkeen pankkiala joutui kokemaan 
suuria muutoksia ja neljä pientä pankkia (kaikkiaan 28:sta) julistettiin maksukyvyttömiksi 
ja useimmat niistä tullaan lopulta lakkauttamaan. Joulukuussa kriisi paheni, kun myös 
kaksi keskisuurta pankkia, Litimpeks ja Innovative Bank, julistettiin maksukyvyttömiksi. 
Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin tuella viranomaiset valmistelivat 
sarjan uusia toimia kolmen tärkeimmän valtion omistaman pankin yhtiöittämiseksi, sijoi­
tusvakuutusohjelman luomiseksi ja liikepankkilain tarkastamiseksi. Korvaukset 
maksukyvyttömien pankkien tallettajille nousivat 30 miljoonaan litiin (mikä on puolet 
niiden arvioiduista tappioista), josta 20 miljoonaa sisällytettiin vuoden 1996 talousarvioon. 
Parlamentti hyväksyi lopulta kesäkuussa 1996 lain Innovation Bankin 
uudelleenkansallistamisesta ja sen uudelleen rahoittamisesta uusista hallituksen osakean­
neista kerätyillä varoilla, jotka vastasivat 250 miljoonaa dollaria. Innovation Bankin sekä 
valtion omistaman Commercial Bankin ja säästöpankin tappiolliset luotot siirrettiin 
äskettäin perustetun tilapäisen tappiollisten luottojen viraston alaisuuteen. 
Kolmantena vuonna perätysten maan kauppatase oli alijäämäinen (335 miljoonaa dollaria 
eli 4,5 prosenttia BKT:sta) viennin kasvettua hieman tuontia nopeammin (vienti kasvoi 
15 prosenttia ja tuonti 13 prosenttia). Kaupan painopisteen siirtyminen länteen jatkui, 
mikä heijastui länsikaupan suurempina (yli 20 prosenttia) virtoina. Ulkomaankaupan 
heikkoutena on yhä energia-alan tase (alijäämäinen 5,7 prosentilla BKT:sta), jossa 
energian tuonti vastaa 40 prosenttia kaikesta tuonnista. Vaihtotaseen alijäämä pysyi lähellä 
vuoden 1994 tasoa (250 miljoonaa dollaria eli noin 2,3 prosenttia BKT:sta, siirrot 
39 
poislukien). Tammikuun 1. päivänä 1995 tuli voimaan vapaakauppasopimus Euroopan 
unionin kanssa. 
Paikallisen pankkialan epävarmuustekijät aiheuttivat edellisiä vuosia pienemmän 
yksityisen pääoman maahan virtauksen (135 miljoonaa dollaria), mikä ei tasapainottanut 
vaihtotaseen alijäämää. Joulukuussa keskuspankki menetti varantojaan 45 miljoonan 
dollarin arvosta Litimpex Bankin ja Innovation Bankin maksukyvyttömäksi julistamisen 
aiheuttaman luottamuskriisin takia. Huomattava keskipitkän ja pitkän aikavälin lainanotto 
(230 miljoonaa dollaria) oli tarpeen jäljelle jääneen rahoitustarpeen kattamiseksi, ja niistä 
60 miljoonaa dollaria lainattiin yksityisiltä pääomamarkkinoilta joulukuussa. Vuoden 
lopussa virallisen valuuttavarannon arvioitiin olevan noin 800 miljoonaa dollaria, mikä 
vastaa 3,5 kuukauden tuontia. 
Kansainvälisen valuuttarahaston johtokunta hyväksyi kesäkuussa 1996 voimassaolevan 
ohjelman kolmannen tarkastuksen, kolmevuotisen (1994 - 1997) 134,55 miljoonan SDR:n 
laajennetun rahoitustuen (EFF). Tämä edistää varantojen lujittamista ja auttaa 
rahoittamaan tärkeää energia-alaan sekä sijoituksiin liittyvää tuontia. 
3. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus 
Sijoituksiin liittyvän kovan valuutan rahoituksen tarpeen kasvaessa odotetusti ja näiden 
kolmen maan ulkoisten vaihtotaseitten ollessa tunnetusti ylijäämäisiä komissio sopi 
poikkeuksellisesti, kuultuaan ensin jäsenvaltioita, vuosina 1994 ja 1995 viranomaisten 
kanssa allekirjoitetuissa täydentävissä yhteisymmärryspöytäkirjoissa kanavoivansa suu­
rimman osan lainojen toisesta erästä pankkialan kautta rahoituksellisesti järkeville kovan 
valuutan rahoitusta tarvitseville hankkeille. 
Virossa on kyetty tyydyttävästi täyttämään yhteisön makrotaloudelliseen rahoitusapuun 
liitetyt talouden vakauttamista ja rakenteellisten uudistusten edistymistä koskevat 
edellytykset. Harkittuaan nostavansa lainan toisen erän vuonna 1994 Viron viranomaiset 
eivät kuitenkaan pyytäneet sen maksamista vuonna 1995. 
Latviassa Kansainvälisen valuuttarahaston ohjelma keskeytyi kevään 1995 rahoitus- ja 
budjettikriisin jälkeen eikä tavanomaista valmiusohjelman tarkastusta pystytty suoritta­
maan syksyllä. Kesäkuussa Latvian viranomaiset pyysivät yhteisölainan toisen erän (40 
miljoonaa ecua) suorittamista. Sen jälkeen komission virkamiehiä matkusti heinäkuussa 
arvioimaan tilannetta ja pyytämään viranomaisilta selvityksiä varojen käyttötarkoituksista. 
Viranomaiset tekivät selväksi, että varat kanavoitaisiin säästönsä Banka Baltijan 
konkurssin yhteydessä menettäneille pientallettajille annettaviin korvauksiin. Komissio 
katsoi, ettei tämä olisi EY:n makrotaloudellisen rahoitusavun yleisen tarkoituksen 
mukaista, sillä se on tarkoitettu rahoittamaan maksutaseen ulkoisia tarpeita eikä kotimaisia 
budjetin rahoitustarpeita. Tämä ei olisi ollut myöskään lainan tavanomaisten edellytysten 
(joihin sisältyy IMF:n ohjelman tyydyttävä toteuttaminen) eikä vuonna 1994 
allekirjoitetun lainan toiseen erään liittyvän yhteisymmärryspöytäkirjan sitoumusten 
mukaista. Täten komissio jäsenvaltioita kuultuaan hylkäsi Latvian viranomaisten pyynnön 
toisen lainaerän maksamisesta lokakuussa 1995. 
Liettuan viranomaiset pyysivät yhteisön avun toisen erän (50 miljoonaa ecua) maksamista 
alkuvuonna 1995. Vakauttamisen ja uudistusten suhteen, erityisesti yksityistämisen ja 
pankkialan vakavaraisuussääntöjen aloilla, tapahtuneen edistyksen ansiosta Liettua täytti 
toisen erän maksamiseen liittyvät edellytykset. Tähän toiseen erään kuuluvien varojen 
40 
käyttöä koskeva yhteisymmärryspöytäkirja allekirjoitettiin heinäkuussa. Kuten Viron ja 
Latvian yhteydessä, sovittiin, että toisen erään kuuluvat varat kohdistettaisiin 
rahoituksellisesti järkeviin hankkeisiin ja kanavoitaisiin keskuspankin 
vakavaraisuussäännöt täyttävien paikallisten pankkien kautta. Paikallisen pankkialan 
rajallisten käsittelymahdollisuuksien takia sovittiin, että toinen erä jaettaisiin kahteen 25 
miljoonan maksuerään, ja että komissio maksaa ensimmäinen näistä elokuussa. 
Viranomaiset päättivät kanavoida suurimman osan varoista kahden keskuspankin pank­
kitoimintaa koskevat edellytykset täyttävän keskisuuren pankin kautta. Syyskuussa 
komissio pyysi kuitenkin yhteisöavun varojen jäädyttämistä, kunnes odotettavissa olevissa 
neuvotteluissa saavutetaan edistystä. Marraskuussa komission virkamiehiä matkusti 
Vilnaan. He pyysivät lisäparannuksia yhteisön makrotaloudellisen rahoitusavun 
hoitamiseen. 
Erityisesti rahoitusalalla esiintyneistä sisäisistä jännitteistä huolimatta Baltian maat ovat 
menestyksekkäästi toteuttaneet tärkeimmät markkinatalouteen johtavat uudistukset ja 
niiden tulokset ovat olleet yleisesti huomattavan hyviä. Kasvusuuntauksen katsotaan nyt 
olevan vakaa ja Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa tehtyjen ensimmäisen sukupolven 
valmiusjärjestelysopimusten yhteydessä vuoden 1992 lopulla arvioitu ulkomainen 
rahoitustarve on itse asiassa suurelta osin katettu yksityisen pääoman virroilla. Ulkoisen 
makrotaloudellisen rahoitusavun tarve on ollut pienempi kuin alunperin odotettiin, eikä 
komissio maksanut aikanaan hyväksyttyä yhteisön makrotaloudellista rahoitusapua 
kokonaisuudessaan. Baltian maiden maksutaseeseen vaikuttavien ulkoisten jännitteiden 
esiintyminen on yhä mahdollista kauppataseiden alijäämien kasvaessa talouskasvun myötä. 
Komissio tarkkailee tilannetta säännöllisesti. 
41 
V. VALKOVENÄJÄ 
1. Johdanto 
Valko-Venäjä, joka oli yksi kehittyneimmistä tasavalloista entisen Neuvostoliiton 
suunnitelmatalousjärjestelmän aikana, käynnisti uudistukset myöhemmin kuin useimmat 
muut alueen maat. Ensimmäiset suppeat uudistukset pantiin alulle vuonna 1993 ja ne 
saivat tukea Kansainvälisen valuuttarahaston järjestelmänmuutostuen (STF) ensimmäisestä 
erästä. Heinäkuussa 1994 pidettyjen presidentinvaalien jälkeen viranomaiset käynnistivät 
vakauttamiseen tähtääviä uudistuksia vuoden 1994 jälkimmäisellä puoliskolla ja vuoden 
1995 alussa. Kansainvälinen valuuttarahasto maksoi STF:n toisen erän tammikuun 1995 
lopussa. Kunnianhimoisemmasta, valmiusjärjestelyn muodossa toteutettavasta ohjelmasta 
päättäminen, joka alunperin oli kaavailtu tehtäväksi maaliskuussa 1995, lykättiin uusien 
uudistustoimien hyväksymiseen saakka. IMF:n johtokunta hyväksyi valmiusjärjestelyn 
lopulta 12 päivänä syyskuuta 1995. 
Euroopan unionin neuvosto9 hyväksyi 10 päivänä huhtikuuta 1995 yhteisön Valko-
Venäjälle kymmenvuotisen lainan muodossa annettavan makrotaloudellisen rahoitusavun 
maan talouden sopeuttamisen ja rakeenteellisten uudistusten ohjelmien tukemiseen, sillä 
ehdolla, että IMF:n valmiusjärj estelystä sovitaan. Kansainvälisen valuuttarahaston 
alustavien maan jäljelle jäänyttä vuoden 1995 rahoitustarvetta koskevien arvioiden 
perusteella yhteisöavun määräksi asetettiin enintään 75 miljoonaa ecua. Lisäksi vallitsi 
yhteisymmärrys siitä, että yhteisön Valko-Venäjälle annettava makrotaloudellinen 
rahoitusapu vaatisi maalta sen yhteisöä koskevien rahoitusvelvoitteiden täydellistä ja 
määräaikana tapahtuvaa täyttämistä. 
2. Talouskehitys 
Tuotanto supistui siirtymäkauden alkuvaiheissa Valko-Venäjällä vähemmän kuin muissa 
entiseen Neuvostoliittoon kuuluneissa valtioissa. BKT laski noin 10 prosenttia vuodessa 
vuosina 1992 ja 1993, mikä oli vähemmän kuin Venäjällä. Vuonna 1994 kuitenkin 
tapahtui merkittävä pudotus (- 20 prosenttia), mikä oli yksi ankarimmista mark­
kinatalouteen siirtyvissä maissa, ja sitä seurasi vuonna 1995 jälleen 10 prosentin lasku. 
Viimeisen viiden vuoden aikana sijoitusten määrä laski jyrkästi alle puoleen vuoden 1990 
tasosta. Tasavaltojen välisten maksujen ja entisen Neuvostoliiton alueen kaupan 
romahtaessa vuonna 1993 yritysten tilanne heikkeni yleisesti Valko-Venäjällä. Yritysten 
väliset ja pankkiluotot kasautuivat keskuspankin rahoittaessa pankkijärjestelmää 
rajattomasti, mikä puolestaan laukaisi hinnankorotukset, jotka johtivat hyperinflaatioon 
vuosina 1993 ja 1994. Valtion talouden kokonaisalijäämä pysyi kuitenkin hallinnassa, alle 
2 prosentin BKT:sta sekä vuonna 1993 että vuonna 1994. 
Valko-Venäjä irtosi Venäjän ruplavyöhykkeestä vasta huhtikuussa 1994, kun Valko-
Venäjän ruplasta tehtiin maan ainoa laillinen maksuväline. Vuoden 1995 alusta toteutettin 
tiukkaa rahapolitiikkaa. Sen seurauksena inflaatio laski tammikuun 40 prosentin 
kuukausivauhdista 2,5 prosenttiin kesäkuussa, ja julkisten palvelujen tariffien suurista 
korotuksista huolimatta viranomaiset onnistuivat vakauttamaan inflaation, joka pysyi 
Neuvoston päätös 95/132/ETY (E Y VL N:o L 89, 21.4.1995) 
42 
keskimäärin viiden prosentin kuukausivauhdissa vuoden loppuun saakka. Keskuspankin 
luottojen kohdentamista koskeva markkinajärjestelmä otettiin käyttöön alkuvuonna 1995. 
Viranomaiset noudattivat vuoden aikana joustavaa korkopolitiikkaa, jonka tavoitteena oli 
pitää reaalikorot positiivisina ja houkuttelevina pankkijärjestelmän ruplatalletusten 
lisäämiseksi. Positiiviset reaalikorot ja tiukka rahapolitiikka edistivät Valko-Venäjän 
ruplan nimellisarvon vakauttamista kurssiin, jossa 11 500 ruplaa vastaa yhtä Yhdysvaltain 
dollaria, ja johtivat sen merkittävään reaaliseen revalvoitumiseen dollariin nähden (+340 
prosenttia vuoden 1995 aikana). Talousarvion alijäämä pysyi Kansainvälisen 
valuuttarahaston kanssa sovituissa rajoissa, 2,3 prosentissa vuonna 1995. Suurin osa tästä 
alijäämästä rahoitettiin kotimaisesti. 
Vuosina 1993 ja 1994 alijäämäiseksi (noin - 10 prosenttia BKT:sta) jäänyt vaihtotase 
pysyi negatiivisena vuonna 1995 (- 3,5 prosenttia BKT:sta). Valko-Venäjän länsiviennin 
kilpailukykyä vähensi Venäjän kanssa sovitun alkuvuonna 1995 voimaan tulleen tulliliiton 
aiheuttama tuontitullien nousu Venäjän tullien tasolle. Ulkomaisten markkinoiden 
menettämisen pelosta huolimatta vienti kasvoi voimakkaasti vuonna 195 (+ 75 prosenttia). 
Tuonti kasvoi samaan aikaan 65 prosenttia ja kauppatase pysyi siten alijäämäisenä (- 6 
prosenttia BKT:sta). Valko-Venäjä poisti asteittain ulkomaisella valuutalla tehtäviä 
maksutapahtumia koskevat rajoitukset vuonna 1995 ja siirtyi siten kohti valuutan vaihdet­
tavuutta. 
3. Rakenteelliset uudistukset 
Ensimmäinen edistys rakenteellisten uudistusten alalla on saavutettu vasta hiljattain, ja 
tämä on yhä Valko-Venäjän heikkoutena. Teollisuus tuki huomattavasti kotitalouksien 
maksamia energian hintoja. Ensimmäinen julkisten hintojen mukauttamisaalto suoritettiin 
syksyllä 1994, kun kunnallisten palvelujen hintoja korotettiin. Vuokrat kallistuivat 42 
prosenttia, vesi 24 prosenttia ja lämmitys 9 prosenttia. Lisäkorotuksia tehtiin vuoden 1995 
alussa. Hintoja sääntelevien "monopoliyritysten" määrää vähennettiin vuoden 1994 
puolivälistä vuoden 1995 puoliväliin mennessä noin 350:stä 50:een. Tämän seurauksena 
suurin osa hinnoista on nyt vapautettu. Yhä voimakkaasti tuettuja julkisen alan hintoja 
korotettiin heinäkuussa 60 prosenttiin kustannukset kattavasta tasosta ja niitä mukautettiin 
joulukuussa 80 prosenttiin tästä tasosta. Valtion tilausten määrää tuotannosta ja han­
kinnoista on vähennetty kuuteen prosenttiin kokonaistuotannosta, mutta niiden osuus säilyi 
erityisen suurena maatalousalalla. 
Suurin osa tuontilisenssivaatimuksista ja vientiä koskevista ulkomaanvaluutan 
luovutusvaatimuksista poistettiin vuoden 1994 loppuun ja vuoden 1995 alkuun mennessä. 
Ulkomaankaupan osalta säilytettiin kuitenkin joitain rajoituksia. Joulukuussa 1994 
poistetut vientimaksut otettiin uudelleen käyttöön vuoden 1995 alussa Venäjän kanssa 
tehdyn tulliliiton voimaan tulemisen takia. (Tämän kertomuksen kirjoittamishetkellä 
viranomaiset ovat ottaneet uudelleen käyttöön vuoden 1996 alussa uusia hallinnollisia 
ulkomaankauppaa ja ulkomaisella valuutalla tehtäviä maksutapahtumia koskevia 
rajoituksia). 
Tappiolliset luotot kuormittavat pankkialaa ja sitä vaivaa yhä yleinen tehottomuus. 
Kirjanpitostandardien suhteen on edistytty, mutta ulkoiset tilintarkastukset ovat vähäisiä. 
Viranomaiset nostivat äskettäin pankkien pääomavaatimuksia yhdestä kahteen miljoonaan 
ecuun. Lisäksi päätettiin ryhtyä kahden pienen maksukyvyttömän pankin lakkauttamiseen. 
Yritysten välisten maksurästien ilmoitetaan vastaavan yli puolta BKT:sta vuoden 1995 
lopussa. Yritysten talouskurin parantamiseen tähtääviä toimia on hyväksytty, mutta ne 
43 
näyttivät jäävän tehottomiksi tehokkaiden konkurssipakotteiden puuttuessa. Tämä johtuu 
lähinnä yritysten maksukyvyttömäksi julistamiseen liittyvien selkeiden käytäntöjen 
puutteesta (konkurssilain tarkistus hyväksyttiin myöhemmin toukokuussa 1996). 
Korkeiden energian hintojen, markkinoiden menettämisen ja lisääntyvien maksurästien 
luonnehtimassa tilanteessa yritysten tuottavuus on pudonnut noin puoleen viimeisten 
kolmen vuoden aikana. Tappiollisten yritysten määrä kasvoi merkittävästi vuonna 1995, 
29 prosenttiin kaikista yrityksistä (huhtikuun 1996 tilanne vuoden 1995 tilikertomusten 
perusteella). 
Yksityistäminen on yhä alkuvaiheissaan. Vain 6 prosenttia kokonaisomaisuudesta vastaava 
määrä yrityksiä on yksityistetty vuoden 1995 loppuun mennessä. Pienyritysten 
yksityistäminen, joka on Keski- ja Itä-Euroopan maissa yksityistämiskehityksen 
nopeimmin hoidettu osa-alue, viivästyi Valko-Venäjällä joustamattomien 
huutokauppamenettelyjen takia, ja vuoden 1995 lopussa vain 12 prosenttia pienyrityksistä 
oli yksityistetty. Vuonna 1994 hyväksytyn kuponkeihin perustuvan yksityistämisen oli 
suunniteltu vastaavan 50 prosenttia kaikkien yksityistettävien varojen merkitsemisestä, 
mutta vuoden 1995 loppuun mennessä loppuun suoritettavaksi aiottu kuponkien jako 
väestölle viivästyi huomattavasti. Koko yksityistämiskehitys hidastui vuonna 1995. 
Maatalouden uudistaminen on sekin ollut hidasta. Maatalouden hinnat vapautettiin alku­
vuonna 1995, mutta maatalousalan tuotantohintojen vapauduttua jo aiemmin tämä aiheutti 
valtiontiloille tuottavuusongelmia ja maksurästien kertymistä, erityisesti energiahuollon 
osalta. Noin 20 prosenttia sovhoosi- ja kolhoositiloista muutettiin yhteisyrityksiksi. 
Yksityistäminen ei kuitenkaan ollut vielä alkanut vuoden 1995 loppuun mennessä, ja sen 
odotetaan olevan erityisen monimutkaista vallitsevissa rahoitusoloissa. Maatalousmaan 
omistusaseman uudistus on kesken: maatalousmaa on lain mukaan valtion omaisuutta ja 
vuokrattavissa vain 99 vuodeksi ilman vuokrasopimusten myynti- tai kiinnitysoikeuksia; 
sen omistuksellista asemaa täytyy muuttaa. 
4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus 
Kansainvälisen valuuttarahaston johtokunnan hyväksyttyä 12 päivänä syyskuuta 1995 
ensimmäisen Valko-Venäjää koskevan valmiusjärjestelyn komission virkamiehiä matkusti 
syyskuun lopulla Valko-Venäjälle arvioimaan maan taloudellista ja rahoituksellista 
tilannetta ja keskustelemaan maan viranomaisten kanssa yhteisön makrotaloudellisen 
rahoitusavun ehdoista ja edellytyksistä. 
Yhteisöapuun liittyvät makrotaloudelliset ja rakenteellista muutosta koskevat edellytykset 
sisältävä yhteisymmärryspöytäkirja hyväksyttiin. IMF:n valmiusjärj estelyssä määrättyjen 
makrotaloudellisten edellytysten kunnioittamisen lisäksi Valko-Venäjän viranomaiset 
tekivät merkittäviä sitoumuksia monilla rakenteellisiin uudistuksiin liittyvillä alueilla 
(hintojen vapauttaminen, yksityistäminen ja yritysten uudistukset, yritysten talouskuri sekä 
pankkialan uudistus), joilla edistyminen on välttämätöntä avun toisen erän maksamiselle. 
IMF:n valmiusjärj estely ohjelman kaudella (heinäkuusta 1995 kesäkuuhun 1996) maan 
ulkoisen rahoitustarpeen on arvioitu olevan noin 600 miljoonaa dollaria, josta lähes puolet 
tulisi IMF:n kautta. Yhteisön panokseksi asetettiin 55 miljoonaa ecua tarkistetun 
rahoitusalijäämän huomioon ottamisen jälkeen, ja muiden kahdenvälisten rahoittajien 
panosten kanssa yhteensovitettuna se kattoi maksutaseen jäljelle jääneen rahoitustarpeen 
kokonaan. Ensimmäisen erän määräksi sovittiin 30 miljoonaa ecua ja se maksettiin 
joulukuussa 1995. 
44 
VI. BULGARIA 
1. Johdanto 
Bulgarian talouden vakautuminen ja kasvu oli vuonna 1995 edelleen vaatimatonta niin 
julkisella kuin yksityiselläkin alalla, mikä kuvasti pääasiassa uuden hallituksen vuoden 
1994 joulukuun vaalien jälkeen käynnistämästä heikosta ja kunnianhimottomasta poliit­
tisesta ohjelmasta. Toisaalta rakenteellisen uudistusten kehitys tuotti yhä pettymyksiä, 
eritoten niiden toimenpiteiden osalta, jotka oli hyväksytty yksityistämisen nopeuttamiseksi 
ja paikallisen, yhä valtaisien tappiollisten luottojen kuormittaman pankkialan merkittävien 
johto- ja rahoitusongelmien ratkaisemiseksi. 
Riittämätön edistys talousuudistuksen suhteen yleensä sekä hallituksen vuoden 1995 
poliittisen ohjelman kokema luottamuspula johtivat kansainvälisten rahoituslaitosten, 
läntisten liikepankkien ja yksityisten sijoittajien luottamuksen vähentymiseen. 
Länsimaiden Bulgarian rahoituksellista riskialttiutta koskevan kuvan heikentyminen sekä 
kansainvälisten rahoituslaitosten toistuvasti ilmaisemat, maan rakenteellisen sopeuttamisen 
vauhtia vuonna 1995 koskevat perusvaraumat olivat suuri takaisku Bulgarian 
viranomaisille, eritoten, kun otetaan huomioon, että Kansainvälinen valuuttarahasto, 
Maailmanpankki sekä läntiset velkojapankit sopivat vuonna 1994 suuresta, 
yleisluonteisesta Bulgariaa koskevasta avustuspaketista. Huhtikuussa IMF hyväksyi itse 
asiassa 97 miljoonan dollarin 12 kuukauden valmiusjärjestelyn, joka liittyi 324 miljoonan 
dollarin järjestelmänmuutostukeen. Saman vuoden syyskuussa se päätti yhdessä 
Maailmanpankin kanssa lisätä rahoitusosuuttaan vielä 225 miljoonalla dollarilla. 
Huhtikuussa 1994 sovittiin lisäksi virallisten velkojien kanssa Pariisin klubin velkojen 
uudelleenjärjestelysopimuksestaja tätä seurasi heinäkuussa läntisten liikepankkien kanssa 
sovittu velka- ja velanhoidon vähentämisohjelma (DDSR). 
IMF:n apu kuitenkin peruutettiin vuoden 1994 lopulla, ja vuotta 1995 varten annettavaa 
lisärahoitusta koskevan uuden sopimuksen neuvottelut epäonnistuivat, koska oli erimie­
lisyyttä siitä, noudattiko Bulgarian hallitus IMF:n ja Maailmanpankin makrotaloudellisiin 
ja rakenteellisiin uudistuksiin liittyviä edellytyksiä. Tämä heikensi maan ulkoista 
rahoitustilannetta entisestään vuoden 1995 lopussa ja vuoden 1996 alussa. Jatkuva 
ulkoisen rahoitusavun puuttuminen, hyvin vähäiset ulkomaiset suorat sijoitukset 
(erityisesti verrattuna muihin Keski- ja Itä-Euroopan maihin) ja maan valuuttavarannon 
jatkuva hupeneminen on ajanut Bulgarian jälleen ulkoisen rahoituskriisin partaalle. Tämä 
on erityisen huolestuttavaa etenkin, kun ottaa huomioon valtavat velkasitoumukset, jotka 
erääntyvät vuonna 1996 ja sen jälkeen (yli miljardi dollaria vuodessa). 
Yhteisö päätti G 24 -maiden yhteensovittamisohjelman yhteydessä huhtikuussa 199410 
vahvistaa sitoutumisensa 110 miljoonan ecun lainaan, josta oli päätetty lokakuussa 1992. 
Sen ensimmäinen erä (70 miljoonaa ecua) maksettiin joulukuussa 1994. 
10 KOM(94)l 18 lopull. 94/103 (CNS) 21.4.1994 
45 
2. Talouskehitys 
Uuden hallituksen vasta toukokuussa hyväksymä politiikkaohjelma vuodelle 1995 oli 
varsin epävarma ja epäselvä kompromissi toisaalta kohtuullisen rajoittavan raha-, tulo- ja 
veropolitiikan keinoin tapahtuvan korkean inflaation hillitsemisen, valuuttakurssin 
vakauttamisen, tuotannon kasvun, sijoitusten ja viennin ylläpitämisen sekä toisaalta 
yksityistämisen lykkäämisen ja anteliaan sosiaalisen turvaverkon luomisen kautta 
tapahtuvan maan taloudellisen muutoksen sosiaalisten kustannusten minimoimisen välillä. 
Tärkeitä toimenpiteitä talouskurin vahvistamiseksi tietyissä valtion omistamissayrityksissä 
ja niiden lakkauttamiseksi tarvittaessa, pankkien uudelleen rahoittamiseksi sekä pank­
kivalvonnan tiukentamiseksi on joko lykätty tai ne ovat riittämättömiä. Tämä vaarantaa 
makrotaloudellisen vakauttamisen kestävyyden. 
Viiden vuoden taantuman jälkeen talous alkoi elpyä vuonna 1994. Reaalinen BKT kasvoi 
1,4 prosenttia, ja vuonna 1995 yhä 2,6 prosenttia. Levin voimakas devalvointi keväällä 
1994 tehosti vientiä ja teollisuustuotantoa, mutta tuonti väheni. Ulkomaan kaupan tase 
heilahti vuoden 1993 lähes 1 miljardin dollarin alijäämästä yli 400 miljoonan dollarin 
ylijäämäksi vuonna 1995. Keskuspankin ulkomaisen valuutan varanto kasvoi vuoden 1994 
alun 0,6 miljardista dollarista 1,5 miljardiin dollariin vuoden 1995 puoliväliin mennessä. 
Teollisuustuotanto kasvoi 5 prosenttia vuonna 1994. Tuotannon kasvu keskittyi kemian 
teollisuuteen sekä metallin perusteollisuuteen. Nämä alat saattoivat kasvattaa vientiään 
valuutan devalvoinnin ja sekä halvan energian parantaessa niiden kilpailukykyä. Viime 
aikoihin asti energian hinnat pysyivät maailmanmarkkinahintojen alapuolella. 
Myös muut taloudelliset indikaattorit osoittivat myönteistä talouskehitystä. Talousarvion 
alijäämän 1990-luvun alkuvuosina kaksinumeroisina pysyneet prosenttiosuudet suhteessa 
BKT:een laskivat 7 prosenttiin vuosina 1994 ja 1995. Työttömyysaste, joka oli 
pahimmillaan 16 prosenttia vuoden 1994 alussa, laski alle 11 prosenttia vuoden 1995 
keskivaiheilla. Inflaatiovauhti hidastui vuosien 1992 - 1994 keskimääräisestä 4-6 
prosentin kuukausivauhdista alle 2 prosenttiin kuukaudessa vuoden 1995 keväällä ja 
kesällä. 
Inflaation pienentymistä edisti nimellisen valuuttakurssin pysyminen pitkään vakaana, 
mutta myös hallituksen lisääntyneet toimenpiteet markkinoilla, mikä merkitsi aikaisempien 
vapauttamistoimien peruuttamista. Kuluttajahintaindeksin mukaisen korin osuuksien 
perusteella laskettuna noin 50 prosenttia hyödykkeistä on tällä hetkellä jonkinlaisen 
julkisen valvonnan tai sääntelyn alaisia. Yhdessä vehnän kotimaisten hankintahintojen 
alhaisuuden ja tehottoman vientivalvonnan kanssa nämä toimet ovat aiheuttaneet muun 
muassa leipäjonojen ilmaantumisen. 
Talouskehityksen parantuminen ei yleisesti ottaen perustunut vakaalle mikrotaloudelliselle 
tai rakenteelliselle pohjalle. Rahoitus- ja yritysalojen uudelleenjärjestelyn ja 
yksityistämisen vaatimattomat tulokset edistivät pankkien ja yhtiöitten välisen 
symbioottisen suhteen syntymistä. Kannattamattomat yritykset, joilla on maksurästejä, 
saivat yhä luottoa pankeilta. Pankit jatkoivat yritysten lainoittamista odottaen aiemman 
kokemuksensa perusteella, että valtio lopulta maksaisi lainat. Keskuspankki hyväksyi 
tämän tilanteen hiljaa tarjoamalla liikepankeille järjestämättömiä lainoja. 
46 
Vuoden 1995 toisella puoliskolla ilmaantui yhä enemmän merkkejä talouden tilanteen 
kestämättömyydestä. Teollisuustuotannon kasvu hidastui alle 2 prosentin vuosivauhdin. 
Kevään 1994 devalvoinnin suoma hintaetu mureni seuranneen valuuttakurssien vakauden 
sekä kotimaisten ja ulkomaisten kustannusten nousujen eron takia. Kuluttajahintainflaatio 
kiihtyi jossain määrin ja valuuttakurssiin kohdistui paineita. Ulkomaisen valuutan varanto 
hupeni keskuspankin ryhdyttyä puolustamaan leviä. 
Maa hoitaa säännöllisesti ulkoiset velkasitoumuksensa, jotka perustuvat Pariisin klubin 
velan uudelleenjärjestelyyn ja DDSR-järjestelyyn Lontoon klubin velkojapankkien kanssa. 
Vuonna 1995 velkoihin liittyvät maksut olivat yhteensä noin 718 miljoonaa dollaria. 
Järjestelyjen kautta Bulgarian suhteet kansainvälisen rahoitusyhteisön kanssa on 
palautettu, mutta äskettäinen rahoituskriisin puhkeaminen maan pankkijärjestelmässä sekä 
heikkenevä luottamus valuuttaan on jälleen lisännyt Bulgarian rahoituksellista riskiä, mikä 
on alentanut "Brady-obligaatioiden" arvoa. 
3. Rakenteelliset uudistukset 
Lukuisista rajoituksista, politiikasta lipsumisesta ja heikosta hallinnosta huolimatta 
Bulgaria onnistui vuoden 1995 aikana säilyttämään aiemmat saavutuksensa, joita olivat 
kaupan vapauttaminen, valuutan vaihdettavuus ja vapaa valuuttajärjestelmä. Tämän 
tilanteen säilyttäminen voi epäilemättä vaikeutua, ottaen huomioon maan uuden ra­
hoituksellisen tilanteen haurauden, valuuttakurssien epävakauden, levin luottamuspulan 
sekä rakenteellisen uudistuskehityksen riittämättömän nopeuden. 
Edistyminen kaupan vapauttamisessa on ollut rohkaisevaa, mutta epätasaista. Vuonna 
1995 Bulgaria toteutti vapaamielistä tullipolitiikkaa (etenkin kaupassaan EU:n kanssa), 
mutta hyväksyi samaan aikaan joukon väliaikaisia vähimmäistuontihintojen, 
tuontilisenssien rajoitusten, tullikiintiöiden tms. kaltaisia tuontirajoituksia, jotka oli 
tähdätty suojaamaan tiettyjä kotimaisia tuotannonaloja sekä maataloutta. 
Bulgaria käyttää yhä vientikiintiöitä, vientimaksuja ja -veroja tiettyjen tuotteiden osalta. 
Vuonna 1993 asetettiin joitain teollisuustuotteita koskevia vientikieltomääräyksiä, mutta 
ne poistettiin lopulta heinäkuussa 1995. Bulgarian väliaikainen assosiointisopimus EU:n 
kanssa tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1994. 
Ulospäin suuntautuneen kauppajärjestelmän asteittainen omaksuminen on yhdistetty 
valuuttajärjestelmän lisävapauttamiseen tähtääviin pyrkimyksiin. Helmikuussa 1994 tehtiin 
tärkeä vapauttamistoimenpide, jonka nojalla maan asukkaita koskevia ulkomaisen valuutan 
vaihtorajoja henkilökohtaisia juoksevia valuuttamaksuja (matkailua tms.) varten on nos­
tettu huomattavasti, ja valuutan vaihdettavuus on turvattu kaupankäyntiin liittyvien 
maksujen osalta. Joitakin valuuttamaksujen ja -siirtojen rajoituksia on kuitenkin yhä 
voimassa. Asukkailla on oikeus valuuttamääräisiin talletustileihin (vientivoitot on 
kotiutettava, mutta niistä saatua ulkomaisen valuuttaa ei tarvitse luovuttaa). Myös eräät 
kolmansien maiden kanssa tehdyt hallitusten väliset clearing- ja vaihtokauppajärjestelyt 
lakkautettiin vuonna 1995. 
Uusi hallitus on noudattanut valtion yritysten uudistamisessa kolmeen "peruspilariin" 
pohjautuvaa strategiaa. Nämä ovat valtion omistamia yrityksiä koskevien rahoituksellisten 
pelastussuunnitelmien toteutus, yritysten uudelleenjärjestely ja yksityistäminen. Lisäksi 
politiikan täytäntöönpano viivästyi, koska esiintyi poliittisia erimielisyyksiä, politiikan ja 
47 
hallinnon puutteita, valtion omistamien yritysten heikkoa sitoutumista budjettirajoitusten 
tiukentamiseen ja rahoitusresurssit olivat riittämättömät sekä pankkijärjestelmä heikko. 
Tässä mielessä vuosi 1995 on merkinnyt eräänlaista siirtymäkautta kohti päättäväisempää 
ja kunnianhimoisempaa uudistusohjelmaa, jota valmistellaan tällä hetkellä vuonna 1996 
tapahtuvaa täytäntöönpanoa varten. 
Rahoituksellinen pelastusstrategia perustuu joulukuussa 1993 hyväksyttyyn lakiin, joka 
antaa hallitukselle valtuudet laskea liikkeelle pitkäaikaisia sekä koti- että 
ulkomaanvaluuttamääräisiä obligaatioita, joilla on tarkoituksena korvata pankkien 
salkkuihin vuoden 1991 loppuun mennessä kertyneitä perintäkelvottomia lev- ja dolla-
rimääräisiä lainoja ja korkoja. Valtio voi siten ottaa hoitaakseen valtionyritysten lainoja, 
ja se voi myöhemmin muuttaa ne osakkeiksi tai päättää niiden poistamisesta tai uu­
delleenjärjestelystä yritysten uudelleenjärjestelyn tai yksityistämisen toteuduttua. Vuoden 
1995 loppuun mennessä Bulgaria oli tehnyt 77 yksityistämissopimusta, joissa kotimaisia 
velkasitoumuksia käytettiin velkojen muuttamisessa osakkeiksi 2,9 miljardin levin arvosta. 
Muutamia muita yksityistämissopimuksiatoteutettiin myös vaihtamalla velkoja osakkeiksi 
käyttämällä länsimaisten sijoittajien omistamia hallituksen "Brady-obligaatioita" (jotka 
laskettiin liikkeelle DDRS-järjestelyn yhteydessä). 
Uudelleenjärjestelyn osalta vuoden 1995 lopulla tehtiin toimenpiteitä valtion omistamien 
yritysten talouskurin tiukentamiseksi. Tappionvähentämis- ja järkeistämissuunnitelmia 
laadittiin, kuten myös luettelo toimintakelvottomista yrityksistä niiden sulkemista tai 
niiden "rahoituksellista eristämistä" varten, mikä tarkoittaa, että pankkeja kiellettäisiin 
jatkamasta lainanantoa niille. Näitä suunnitelmia ei kuitenkaan toteutettu. 
Kesäkuussa 1995 hyväksytyssä yksityistämisohjelmassa lueteltiin noin 600 kelvollista 
yritystä, mutta samalla tietyt tärkeät alat (kuten energia-ala, rautatiet, kaivosala jne.), jotka 
jätettäisiin ohjelman ulkopuolelle. Suuret valtion omistamat yritykset yksityistetään vain 
osittain. Tämä heijastelee hallituksen uutta strategiaa, joka tähtää hallituksen valvonnan 
jatkamiseen kaikissa suuremmissa yrityksissä. Vuonna 1995 yksityistämisvirastoteki aino­
astaan 69 yksityistämissopimusta (kaikkiaan 170:stä vuodelle 1995 kaavaillusta 
sopimuksesta), joiden yhteinen arvo oli 12,1 miljardia leviä (mistä vain 3 mrd maksettiin 
käteisellä ja loput vaihtamalla hallituksen koti- ja ulkomaanvaluuttamääräisiä 
velkasitoumuksia yritysten osakkeisiin). 
Vuonna 1995 käynnistettiin lisäksi joukkoyksityistämisohjelma, jonka piiriin kuuluu noin 
1000 julkista yritystä. Kuponkien myynti alkoi tammikuussa 1996 ja myyntitarjoukset 
odotetaan aloitettavan syksyyn mennessä. 
Bulgarian pankkijärjestelmän tila heikkeni huomattavasti vuoden 1995 ja vuoden 1996 
alun aikana, mikä heijasteli jatkuvaa pääoman puutetta, epäpätevää johtamista, 
keskuspankin riittämätöntä valvontaa, luotonantokurin puutetta ("löysää lainarahaa"), 
pirstoutuneisuutta ja hoitamattomien yritysluottojen määrän kasvua. Huolimatta vuosina 
1994 ja 1995 toteutetuista toimenpiteistä, jotka keskittyivät keskuspankin 
pankkitarkastusosaston toimintakyvyn vahvistamiseen ja Bank Consolidation Companyn 
(BCC) pankkien yhtiöittämisohjelman täytäntöönpanoon, tilanne heikkeni niin paljon (eri­
tyisesti kahdessa tärkeimmässä pankissa, Mineralbankissaja Economicbankissa), että tällä 
hetkellä maan rahoitusjärjestelmä on romahduksen partaalla. 
Pankkijärjestelmän ongelmien ratkaisemiseksi Bulgarian viranomaiset suunnittelevat 
parhaillaan uusia, laajavaikutteisia toimenpiteitä kuten keskuspankin uusien luottojen 
48 
rajoituksia, pankkivalvonnan lisätiukennuksia, pankkien johdon erottamisia sekä 
toimilupien peruuttamista. Muita keskipitkän tähtäimen toimintamalleja ovat muun muassa 
näiden kahden "sairaan" pankin suurimpina velallisina olevien julkisten yritysten 
rahoituksellisen vakauttamisen lujittaminen sekä niiden samanaikainen rahoituksellinen 
uudelleenjärjestely ja uudelleen rahoittaminen niiden tulevaa yksityistämistä silmällä 
pitäen. 
4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus 
Yhteisön myöntämän, G 24 -maiden antaman avun osana maksettavan 110 miljoonan 
ecun lainan, josta päätettiin lokakuussa 1992 ja joka täydensi Kansainvälisen 
valuuttarahaston Bulgarialle antamaa apua, maksaminen viivästyi, koska Kansainvälisen 
valuuttarahaston vuoden 1992 valmiusjärjestelyn tavoitteisiin ei päästy. Samasta syystä 
muutkaan G 24 -maiden alkuperäiseen pakettiin kuuluvaa apua ei annettu. Vuoden 1993 
loppuun mennessä EU:n ja G 24 -maiden Bulgarialle myöntämän avun 
jatkamisedellytykset palautuivat. Kansainvälisen valuuttarahaston uuden 16 päivänä 
maaliskuuta sopiman valmiusjärjestelyn jälkeen neuvosto sopi komission kanssa, että 
vuonna 1992 päätetty Bulgarian makrotaloudellinen rahoitusapu voidaan käynnistää 
uudelleen uuden ohjelman yhteydessä. Ensimmäinen lainaerä (70 miljoonaa ecua) makset­
tiin joulukuussa 1994 Kansainvälisen valuuttarahaston valmiusjärjestelyn hyväksymisen 
ja velkojien kanssa sovitun velkojen uudelleenjärjestely ohjelman perusteella. Toisen 
lainaerän maksamisen edellytyksenä on, että Bulgaria täyttää tavanomaiset 
talouskehitykseen liittyvät edellytykset, joihin sisältyy muun muassa Kansainvälisen 
valuuttarahaston valmiusjärjestelyn tavoitteiden saavuttaminen, DDSR:n kunnollinen 
toteuttaminen ja rakenteellisten uudistusten edistyminen. 
49 
VII. MOLDOVA 
1. Johdanto 
Euroopan unionin neuvosto päätti" 13 päivänä kesäkuuta 1994 myöntää Moldovan 
tasavallalle enintään kymmenen vuoden ajaksi 45 miljoonan ecun lainan auttaakseen 
maata sen pyrkimyksissä muuttaa taloutensa markkinataloudeksi ja vahvistaa keskus­
pankkinsa valuuttavarantoa. Yhteisön myöntämä laina oli osa kokonaispakettia, jonka 
kansainvälinen rahoitusyhteisö on järjestänyt Moldovan hyväksi Kansainvälisen 
valuuttarahaston ja Maailmanpankin myöntämien lainojen täydennykseksi. Lainan 
ensimmäinen, 25 miljoonan ecun suuruinen erä maksettiin joulukuussa 1994. Toisen erän 
maksamisen ehtona oli lainasopimukseen liitetyssä yhteisymmärryspöytäkirjassa 
määriteltyjen edellytysten täyttäminen, ja se suoritettiin elokuussa 1995. 
2. Talouskehitys 
Otettuaan marraskuussa 1993 käyttöön kansallisen valuutan, Moldovan leun, Moldova on 
tehnyt ratkaisevan käänteen kohti taloutensa vakauttamista Kansainvälisen 
valuuttarahaston valmiusjärjestelyn (hyväksytty joulukuussa 1993) ja kansainvälisen 
yhteisön täydentävän 45 miljoonan ecun yhteisölainan sisältävän rahoitusavun tukeman 
talousohjelman mukaisesti. 
Maaliskuussa 1995 Kansainvälinen valuuttarahasto hyväksyi uuden valmiusjärjestelyn 
Moldovan hallituksen vuodelle 1995 laatiman talousohjelman tueksi. Tämän ohjelman 
tavoitteina olivat rahoituksellisen vakauttamisen lujittaminen ja rakenteellisten 
muutostoimenpiteiden täytäntöönpano talouskasvun palauttamiseksi. 
Ankarien sääolojen sekä keskusjohtoisen suunnitelmatalouden luhistumiseen liittyneiden 
tuotannon ja kaupan jatkuvien häiriöiden aiheuttaman BKT:n 31 prosentin laskun jälkeen 
Moldovan taloudellinen taantuma näytti helpottuvan, ja alustavat arviot osoittavat, että 
reaalinen BKT, Transnistrian alue mukaan luettuna, laski 3 prosenttia vuonna 1995, mikä 
viittaa taloudellisen toiminnan lievään lisääntymiseen, Transnistrian alue poislukien. Tämä 
kehitys oli tärkeän maatalousalan osaksi sääolojen normalisoitumisen myötä tapahtuneen 
elpymisen ansiota; se kasvoi noin 4 prosenttia. Toisaalta tähän kehitykseen vaikutti myös 
teollisuustuotannon laskun hidastuminen; sen arvioidaan laskeneen "vain" 10 prosenttia. 
Virallinen työttömyysaste pysyi melko alhaisena eli noin 2 prosentissa vuoden 1995 
lopussa, mutta suuri määrä työläisiä oli palkattomalla lomalla, joten tosiasiallinen 
työttömyysaste ylitti selvästi 10 prosenttia. Reaalipalkat nousivat vuonna 1995, mutta 
dollarimääräiset palkat, jotka olivat keskimäärin 32 dollaria kuukaudessa, pysyivät 
alhaisina naapurimaihin verrattuna. 
Vuoden 1995 ohjelman tärkein rahataloudellinen tavoite oli inflaation laskeminen 
kestävälle, alhaiselle tasolle tiukan luotonantopolitiikan avulla. Moldovan keskuspankki 
onnistui tässä tavoitteessaan vuoden 1995 ensimmäisellä puoliskolla: kuukausi-inflaatio 
laski alle 0,75 prosentin, verrattuna vuoden 1993 800 prosentin ja vuoden 1994 120 pro­
sentin vuosi-inflaatioon. Inflaatiopaineita alkoi kuitenkin esiintyä jälleen syksyllä 1995. 
Nämä olivat osaksi seurausta säänneltyjen hintojen noususta ja ruuan hinnan kau-
Neuvoston päätös 94/346/EY 
50 
siluontoisesta noususta, mutta osaksi myös voimakkaista maahan suuntautuneista 
pääomavirroista, joihin keskuspankki ei puuttunut, sillä se oli haluton sallimaan leun 
merkittävää revalvoitumista. Neljännen vuosineljänneksen aikana näiden politiikkojen 
inflaatiota kiihdyttävien vaikutusten tultua ilmeisiksi keskuspankki tiukensi 
rahapolitiikkaa, mikä heijastui korkojen nousupaineina. Kuukausi-inflaation ollessa 
keskimäärin 3,5 prosenttia syyskuun ja joulukuun välisenä aikana koko vuoden 
inflaatioksi tuli 24 prosenttia, mikä oli pienin kaikista IVY-maiden inflaatioista. 
Julkisen talouden tulos parani vuonna 1995 kassa-alijäämän pienentyessä vuoden 1994 
9 prosentista BKT.sta 5,5 prosenttiin BKT:sta vuonna 1995, mikä ei jäänyt kauaksi 
virallisesta 3,5 prosentin tavoitteesta. Alijäämä rahoitettiin odotettua suuremmalla 
ulkomaisella nettorahoituksella, pääasiassa Venäjän saatavien maksua lykkäämällä, ja 
odotettua suuremmalla valtion obligaatioiden myynnillä. Menojen tiukka sääntely, jonka 
seurauksena ne putosivat vuoden 1994 30,2 prosentista BKT:sta 28,5 prosenttiin BKT:sta 
vuonna 1995, oli tarpeen tämän vähennyksen aikaansaamiseksi. Tulojen osalta 
arvonlisäverotulot sekä maaveron kanto olivat erityisen tärkeitä. Tulojen keräys oli 
kuitenkin yhä riittämätöntä - 24 prosenttia BKT:sta verrattuna vuoden 1994 23,5 
prosenttiin BKT:sta - ja yksityistämisen tuotto oli selvästi odotettua vähäisempää 
kotimaisen pääoman puutteen takia. Sekä tulo- että menopuolen maksurästit, mukaan luki­
en lähes kaikki palkkarästit, vähenivät prosentuaalisesti suhteessa BKT:n. 
Maksutase oli yhä ankaran paineen alaisena vuoden 1995 ensimmäisellä puoliskolla, ensi 
sijaisesti siksi, että tuontienergian hintojen kohoaminen maailmanmarkkinahintojen tasolle 
järkytti jatkuvaluonteisesti kaupankäyntiedellytyksiä. Vuoden jälkipuoliskolla odotettua 
parempi vientitulos yhdessä energian tuonnin huomattavan vähentämisen kanssa 
vaikuttivat kuitenkin kauppataseeseen niin, että se oli vain vähän alijäämäinen. Koko 
vuoden vaihtotaseen alijäämä oli hieman yli 100 miljoonaa dollaria eli 6 prosenttia 
BKT:sta. Moldova oli yhä erittäin riippuvainen ulkomaisesta rahoitusavusta keskipitkien 
ja pitkien lainojen muodostaessa tärkeän osan maahan saaduista pääomavirroista vuonna 
1995. Avustuksia saatiin EU:lta, USAlta, Japanilta sekä Bretton Woods -laitoksilta 
yhteensä 120 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria brutto. Vuonna 1995 suorat investoinnit 
pysyivät vähäisinä eli 22 miljoonana dollarina, verrattuna vuoden 1994 18 miljoonaan 
dollariin. Tämän rahasumman lisäksi maksutaseeseen vaikutti vuonna 1995 41 miljoonan 
dollarin ulkomaiset sijoitukset, jotka muodostuivat venäläisen Gazprom- yhtiön velan 
muuntamisesta osakkeiksi. Keskuspankin bruttovaranto ylsi 260 miljoonaan dollariin 
vuoden 1995 loppuun mennessä, mikä vastasi neljän kuukauden tuontia, kun varannot 
vuoden 1994 lopussa vastasivat kolmen kuukauden tuontia ja vuoden 1993 lopussa 1,4 
kuukauden tuontia. 
Kesäkuun 1995 loppuun mennessä Moldova hyväksyi Kansainvälisen valuuttarahaston 
sopimusartiklojen VIII artiklan 2, 3 ja 4 jaksoissa määrätyt velvoitteet ja on siitä alkaen 
noudattanut valuuttajärjestelmää, jossa juokseviin kansainvälisiin maksutapahtumiin 
liittyvät maksut ja siirrot ovat vapautettuja rajoituksista. Marraskuussa 1993 käyttöön 
otettu Moldovan leu oli huomattavan vakaa koko vuoden 1995 ajan. Sen arvo vaihteli 
kapean valuuttaputken ja sisällä ja kurssi oli noin 4,5 Moldovan leuta yhtä Yhdysvaltain 
dollaria vastaan. 
Kaikki Kansainvälisen valuuttarahaston valmiusjärjestelyn tukemaan ohjelmaan liittyvät 
määrälliset tulosedellytykset saavutettiin jokaisena vuoden 1995 vuosineljänneksenä. Mol­
dovan viranomaiset ovat valmistelleet uutta kolmivuotisohjelmaa, ja Kansainvälisen 
valuuttarahaston johtokunta käsittelee toukokuussa 1996 heidän pyyntöään saada laa-
51 
jennettua rahoitustukea (EFF) ohjelman tukemiseen. Etenkin energiapolitiikan (hintojenko-
rotus kustannukset kattavalle tasolle) ja hintojen ja kaupan vapauttamisen suhteen (tuonti-
tariffien vähentäminen, IVY-maiden ulkopuolelle vietäviä tavaroita koskevien valmis­
teverojen poistaminen, vientituotteita koskevien viitehintajärjestelmän tarkistaminen) on 
kuitenkin tehtävä toimenpiteitä jo ennen tätä. 
Maksurästit olivat yhä huomattava ongelma Moldovassa vuonna 1995, vaikka valtio 
edistyi omien maksurästiensä vähentämisessä ja tilanteen vakauttamisessa edistyttiin. 
Ongelman ratkaisemiseksi on jo tehty useita toimenpiteitä ja uuteen ohjelmaan on sisäl­
lytetty lisätoimenpiteitä. 
3. Rakenteelliset uudistukset 
Vuonna 1995 aloitettiin tärkeitä toimenpiteitä. Yksityistämiskehitys hidastui vuoden 1995 
alussa, mikä johtui osaksi yritysten johtajien odottelevasta asenteesta parlamentin viimein 
maaliskuussa 1995 hyväksymän vuoden 1995-96 yksityistämisohjelman suhteen. 
Yksityistäminen kuitenkin nopeutui seuraavien kuukausien aikana ja hallituksen arvioiden 
mukaan yksityistettiin marraskuussa 1995 loppuun suoritetun kuponkiohjelman avulla 
2200 yritystä, mikä vastaa noin 70 prosenttia taloudesta. Käteisyksityistämisen tulokset 
tuottivat kuitenkin pettymyksen: 44 yritystä yksityistettiin 22 miljoonaa leuta (eli noin 5 
miljoonaa dollaria) vastaavalla summalla, kun suunnitelman mukaan oli tarkoitus 
yksityistää 200 yritystä arviolta 140 miljoonan leuta (eli 30 miljoonaa dollaria) vastaavalla 
summalla. Omaisuudenhoitoyhtiöiden ja sijoitusrahastojen osuus on pantava merkille, sillä 
ne merkitsivät ensimmäisten arvioiden mukaan noin 70 prosenttia kaikista osakkeista. 
Arvopaperimarkkinoiden kehitys on kuitenkin elintärkeää yksityistämisohjelman 
onnistumisen kannalta. Tässä mielessä Moldovan arvopaperipörssin avaaminen kesäkuussa 
1995 oli tärkeä askel. Sen kehitys on ollut tyydyttävää, etenkin verrattuna muiden 
vastaavalla kehitysasteella olevien pörssien kokemuksiin. Asuntojen ja asuntotuotannon 
osalta suunnilleen 70 prosenttia kaikista asunnoista yksityistettiin ja asuntotuotannon 
yksityistäminen on määrä suorittaa loppuun vuoden 1996 puoliväliin mennessä. Kehitys 
maatalouden yksityistämisessä on ollut hidasta: useita valtiontiloja ja kollektiiveja on 
muutettu yhteisyrityksiksi, mutta maata ei voida muuttaa käteiseksi. Nykyisen maatalou­
den yksityistämisen estävän lain nojalla näin on vuoteen 2001 asti. 
Yritysten uudelleenjärjestelyn osalta edistyttiin merkittävästi: 20 valtionyritystä koskevat 
likvidaatiomenettelyt käynnistettiin ja niistä 10 suoritettiin loppuun. Rahoituskurin 
tiukentamiseksi on kuitenkin tehtävä vielä paljon. Konkurssi- ja takauslakien suhteen 
kehitys on ollut hidasta: yhä parlamentin käsiteltävänä olevaa konkurssilakia täytyy 
tarkistaa huomattavasti ennen kuin se vastaa kansainvälisiä standardeja. 
Tuontitariffien enimmäismäärää laskettiin 20 prosenttiin muutamin poikkeuksin 
joulukuussa 1995, ja jäljelle jääneet viljaa ja viljatuotteita koskevat vientikiintiöt poistet­
tiin. Hallituksen marraskuussa 1995 esittelemä vuoden 1996 talousarvioluonnos sisälsi 
kuitenkin tariffeja ja vientiveroja koskevia kohtia, mikä aiheutti huolta kahden viime 
vuoden aikana saavutettujen merkittävien kaupan vapauttamistoimien peruuttamisesta. 
Kuten mainittua, nämä kauppatoimenpiteet on peruutettava ennen kuin uusi EFF:n tukema 
Kansainvälisen valuuttarahaston ohjelma voidaan hyväksyä. 
52 
4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus 
Yhteisön 13 kesäkuuta 1994 myöntämä 45 miljoonan ecun laina oli tarkoitus maksaa 
kahdessa erässä siihen liittyvien yhteisymmärryspöytäkirjassa määriteltyjen 
makrotaloudellisten edellytysten täytyttyä. Ensimmäinen, 25 miljoonan ecun erä 
maksettiin joulukuussa 1994 Kansainvälisen valuuttarahaston valmiusjärj estelyyn kuuluvan 
ensimmäisen tarkastuksen onnistuneen toteutuksen perusteella. Toisen, 20 miljoonan ecun 
erän maksamisen edellytyksenä oli Kansainvälisen valuuttarahaston valmiusjärjestelyn 
edellyttämien tavoitteiden toteutuminen sekä komission myönteinen arvio tu-
losedellytysten täyttymisestä ja rakenteellisten uudistusten edistymisestä hintojen, kaupan 
ja valuuttakurssien vapauttamisen, yksityistämisen sekä yritysten ja rahoitusalan 
talouskurin osalta. 
Näiden toteutettujen toimenpiteiden ja viranomaisten antamien sitoumusten perusteella 
yhteisön lainan toisen erän maksamiselle asetetut edellytykset tulivat yleisesti ottaen 
täytetyiksi. Näin ollen toinen erä maksettiin elokuussa 1995. 
Kestävän maksutasetilanteen varmistamiseksi vuosina 1995 - 1996 Moldova tarvitsee 
makrotaloudellista lisärahoitusapua Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin 
myöntämän avun täydennykseksi, kuten kansainvälinen taloudellista apua myöntävä 
yhteisö totesi Maailmanpankin maaliskuussa 1995 järjestämän konsultaatioryhmän 
kokouksen yhteydessä. Tässä yhteydessä ECOFIN-neuvosto ilmaisi 20 maaliskuuta 1995 
suhtautuvansa myönteisesti komission ehdotukseen yhteisön antamasta lisärahoitusavusta. 
Ensimmäisen makrotaloudellisen rahoitusavun toisen erän maksamisen jälkeen komissio 
hyväksyi marraskuussa 1995 virallisesti ehdotuksen Moldovalle annettavasta enintään 15 
miljoonan ecun makrotaloudellisesta lisärahoitusavusta. Neuvosto päätti 25 maaliskuuta 
1996 hyväksyä komission ehdotuksen12. Tämän uuden avun toteuttamisen ehtona on kui­
tenkin Kansainvälisen valuuttarahaston uuden EFF:n tukeman kolmivuotisen ohjelman 
hyväksyminen ja yhteisymmärryspöytäkirjaan sisällytettävien Moldovan viranomaisten 
kanssa myöhemmin neuvoteltavien edellytysten täyttäminen. 
(Neuvoston päätös 96/242/EY) 
53 
VIII. ROMANIA 
1. Johdanto 
Romania oli Keski- ja Itä-Euroopan maiden joukosta viimeisimpiä, joka ryhtyi 
toteuttamaan markkinatalouden luomisen vaatimaa sopeuttamis- ja uudistuskehitystä. 
Huolimatta monista ulkoisista järkytyksistä (perinteisten Neuvostoliiton markkinoiden 
luhistuminen, kaupan pikaisen uudelleen suuntaamisen välttämättömyys, YK:n Serbian 
vastaisen kauppasaarron kielteinen vaikutus jne.) Romanian talouskehitys on ollut vuonna 
1995 rohkaiseva. 
Saatavissa olevat tiedot osoittavat erittäin suurta reaalista BKT:n kasvua vuonna 1995. 
Virallinen työttömyysaste laski ja korkea inflaatiovauhti (1993 300 prosenttia) laski 
voimakkaasti. Vuoden 1995 arvioitu talousarvion alijäämä oli 2,8 prosenttia BKT:sta. 
Kuluttajahintoja on vapautettu, kauppaa on suunnattu kohti länsimaita ja vienti kasvaa 
voimakkaasti. Yksityisten yritysten merkitys kasvaa lisäarvon, työllisyyden, pääoman 
muodostuksen, sijoitusten ja viennin kannalta. 
Vuonna 1995 maa pääsi jälleen kansainvälisille pääomamarkkinoille. Samaan aikaan 
Romanialla oli lisääntyviä vaikeuksia tiukan raha- ja veropolitiikan toteuttamisessa; sekä 
kauppa- että vaihtotase heikkenivät, valuuttakurssi pysyi epävakaana ja pankkien välisen 
ja (suhteellisen vapaiden) valuutan vaihtotoimistojen valuuttakurssien välille syntyi jälleen 
viime vuoden loppuun mennessä merkittävä ero (jopa 20 prosenttia), joka heijasteli 
valtion mukaantuloa ulkomaisen valuutan markkinoille. Tämä merkitsee sitä, että 
Romaniassa on itse asiassa voimassa kahden valuuttakurssin järjestelmä. Hallitus tukeutuu 
yhä voimakkaasti hallinnollisiin, säänteleviin ja rajoittaviin lisensointikäytäntöihin etenkin 
ulkomaisen valuutan markkinoilla toimivien rahoituksen välittäjien ja liikepankkien suh­
teen. 
Vuonna 1995 ulkomaisen valuutan varanto pieneni huomattavasti, mikä heijasteli 
keskuspankin pyrkimystä vakauttaa leun valuuttakurssi. 
Rakenteellisten uudistusten tähänastiset tulokset näyttävät olevan ristiriitaisia, erityisesti 
rahoituspalvelujen monopolien lakkauttamisen, valtion omistamien yritysten rahoituksen 
uudelleenjärjestelyn ja yksityistämisen, valtion apujen lisävähennysten ja kaupan 
vapauttamisen voimistamisen suhteen. Huolimatta joistakin viivästyksistä ja poliittisesta 
epäröinnistä vuoden 1995 aikana on viimein tehty useita päätöksiä, ja ohjelman to­
teuttamista vuonna 1996 ja sen jälkeen koskeva oikeudellinen ja hallinnollinen kehys on 
nyt valmiina. 
Kansainvälisen valuuttarahaston marras-joulukuussa tekemän tarkastuksen seurauksena 
IMF hyväksyi nykyisen valmiusjärjestelyn jatkamisen huhtikuuhun 1997 asti ja sen 
monessa erässä toteutettavan lisäämisen 750 miljoonaan dollariin. Samaan aikaan 
Maailmanpankki päätti Romanialle myönnettävästä 280 miljoonan dollariin FESAL-
lainasta. Yhteisö päätti marraskuussa 1995 maksaa ensimmäisen erän (55 miljoonaa ecua) 
makrotaloudellisesta lainastaan, jonka kokonaissumma on 125 miljoonaa ecua. 
54 
2. Talouskehitys 
Hallituksen vuoden 1995 talousohjelman päätavoitteet olivat inflaation laskeminen vuoden 
1994 lopun 62 prosentista noin 30 prosenttiin, valtion talouden alijäämän pienentäminen, 
tuotannon ja viennin tukeminen, valuuttamarkkinoiden vapauttaminen, leun 
valuuttakurssin vakauttaminen ja maan ulkoisen aseman parantaminen. Saavuttaakseen 
nämä kunnianhimoiset tavoitteet hallitus sitoutui jatkamaan melko tiukkaa raha-, vero- ja 
palkkapolitiikkaa ja samalla nopeuttamaan rakenteellisia uudistuksia ja kehittämään 
markkinoihin perustuvia sääntelyvälineitä rahamarkkinoita varten. 
Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin rahoitusavun, ulkomaisten suorien 
sijoitusten ja kansainvälisiltä pääomamarkkinoilta otettujen lainojen muodossa saatu 
asianmukainen ulkoinen rahoitus oli tarpeen maan yleisen maksutasetilanteen 
lujittamiseksi ja leun vakauttamiseksi. Tässä mielessä pyrittiin lisäämään länsimaiden ja 
kansainvälisten rahoituslaitosten luottamusta Romanian politiikkaohjelmaan ja maan 
taloudellisiin näkymiin keskipitkällä tähtäimellä. 
Vaikka Romanian talouskehitys pysyi monelta kannalta katsoen myönteisenä vuonna 
1995, rakenteellisten uudistusten toteuttaminen edistyi vain madellen. Vuoden loppuun 
mennessä yleistilanne tuli entistäkin ongelmallisemmaksi, kun virallisten ja markkinoilla 
määrittyneiden valuuttakurssien välinen merkittävä ero ilmeni uudelleen; ulkomaisen 
valuutan varanto hupeni edelleen, maan ulkoinen tilanne heikkeni huomattavasti ja 
luottamus leuhun laski jyrkästi. 
BKT:n reaalinen kasvu vuonna 1995 oli 6,9 prosenttia (verrattuna vuoden 1993 1,3 
prosenttiin ja vuoden 1994 3,9 prosenttiin). Teollisuustuotanto kasvoi 8,9 prosenttia, 
maatalous 4,9 prosenttia ja rakennusala 11,9 prosenttia. Työn tuntituottavuus kasvoi 15 
prosenttia vuonna 1995 verrattuna vastaavaan ajanjaksoon edellisvuonna. Työttömyysaste 
laski vuoden 1995 alun 11 prosentista 9,3 prosenttiin joulukuun loppuun mennessä. Tämä 
oli suurelta osin seurausta työvoiman uudelleen kohdentamisesta maatalousalalle, joka 
näyttää kyenneen ottamaan vastaan huomattavan osuuden teollisuuden vapauttamasta 
työvoimasta. Tätä suuntausta tuskin voidaan pitää kestävänä ottaen huomioon jo ennestään 
30 prosenttia kokonaistyövoimasta työllistävän maatalousalan heikon tuottavuuden. 
Inflaatio on laskenut merkittävästi, vuoden 1994 62 prosentin vuosivauhdista 33,3 pro­
senttiin vuonna 1995. Kuluttajahintojen korotukset kuitenkin lisääntyivät jyrkästi vuoden 
viimeisen neljänneksen aikana osaksi kausiluonteisista syistä ja osaksi tämä heijasteli sitä 
tosiasiaa, että inflaatiota lisäämätöntä taloudellista kasvua ei voida pitää yllä ilman suurta 
rakenteellista sopeuttamista. 
Vuonna 1995 talousarvion alijäämä pysyi 2,8 prosentissa BKT.sta, mikä heijasteli 
hallinnollisia päätöksiä, joilla pyrittiin suorien juoksevien julkisten menojen leikkaa­
miseen, tappiollisille yrityksille tehtävien julkisten rahoituksellisten siirtojen rajoittamiseen 
ja verotulojen lisäämiseen vuoden 1994 verouudistuksen toteuttamisen myötä. Huomattava 
näennäinen julkistaloudellinen alijäämä on yhä olemassa keskuspankin ja valtion 
omistamien pankkien tappiollisia valtion omistamia yrityksiä suosivien lainojen myötä. 
On myös perustettu joitakin talousarvion ulkopuolisia itsenäisiä rahastoja. 
Romanian ulkoinen taloudellinen asema heikkeni vuonna 1995. Kauppavaje oli noin 1,3 
miljardia dollaria eli yli kaksi kertaa niin suuri kuin vuonna 1994 kirjattu alijäämä (582 
miljoonaa dollaria). Alijäämä kasvoi huolimatta melko lupaavasta viennin kasvusta, joka 
lisääntyi noin 22 prosentilla vuodesta 1994. Lisäksi tuonnin kasvu oli paljon suurempaa, 
55 
hieman yli 32 prosenttia, mikä heijasteli pääasiassa tappiollisten julkisten yritysten 
kasvavaa länsivalmisteisten teollisten ja pääomatuotteiden sekä energian kysyntää. Vuonna 
1995 heikkenevän vaihtotasetilanteen (jonka alijäämä oli 4,4 prosenttia BKT:sta) tavoin 
ulkomaisen valuutan varanto hupeni 2,7 miljardiin dollariin vuoden loppuun mennessä. 
Tämä vastasi alle kahden kuukauden tuontia, kun varanto vuoden alussa vastasi vielä 
neljän kuukauden tuontia. 
Yhteisyritysten kautta tehdyt suorat ulkomaiset sijoitukset alkoivat lisääntyä vuoden 1995 
kolmannella neljänneksellä. Vuoden 1995 tulos ulkomaisten sijoitusten osalta oli kuitenkin 
pettymys uusien alueelle tulleiden pääomavirtojen ollessa 400 miljoonaa dollaria (vuonna 
1994 500 miljoonaa dollaria). Vuonna 1995 Romania onnistui pääsemään jälleen 
kansainvälisille rahoitusmarkkinoille useiden ylimerkittyjen syndikoitujen luottojen kautta. 
Romanian ulkomainen velka on edelleen suhteellisen vähäinen. Vuoden 1995 lopussa 
keskipitkät ja pitkät ulkomaiset velat lisääntyivät kohtalaisesti 5,3 miljardiin dollariin 
edellisen vuoden lopun 4,5 miljardista dollarista. 
Raha-ja veropolitiikka on ollut melko epäjohdonmukaista vuoden 1995 aikana. Useimmat 
myönteiset tulokset ensimmäisen vuosipuoliskon aikana etenkin inflaation laskemisen ja 
leun suhteellisen vakauden suhteen tuottaneita rajoittavia politiikkoja höllennettiin jossain 
määrin vuoden 1995 aikana. Kansainvälisen valuuttarahaston valmiusjärjestelyn jatkamista 
koskevia neuvotteluja silmällä pitäen viranomaiset kuitenkin tiukensivat jälleen 
rahapolitiikkaa vuoden 1995 kahden viimeisen kuukauden aikana pääasiassa nostamalla 
jälleenrahoituskorkoa jyrkästi, ja vuodelle 1996 esiteltiin hillitty talousarvioluonnos. 
Romanian keskuspankki myöntää edelleen maatalousalaa, vientiä ja energia-alaa suosivia 
luottoja ("kohdistettu lainananto") 35 prosentin korolla. 
Rahapolitiikan viranomaisten toteuttamat luotonantoa sääntelevät toimenpiteet rajoittivat 
liikepankkien mahdollisuuksia keskuspankinjälleenrahoitukseen ja heikensivät siten niiden 
rahoituksellista asemaa. Seurannut luotonannon kiristyminen aiheutti huomattavan 
maksurästien määrän kasvun yritystasolla. 
Jatkuva hallinnon väliintulo ulkomaisen valuutan markkinoille koko vuoden 1995 aikana 
ja rahapolitiikan viranomaisten maaliskuussa 1996 toteuttamat väliaikaiset toimenpiteet, 
jotka rajoittivat luvan ulkomaisen valuutan markkinoilla toimimiseen saaneiden pankkien 
määrää, ovat aiheuttaneet vakavaa huolestumista. Tällä hetkellä on käytännössä voimassa 
kahden valuuttakurssin järjestelmä ja päivittäisten ulkomaisen valuutan maksutapahtumien 
määrä väheni jyrkästi pankkien välisillä markkinoilla vuoden 1996 ensimmäisen 
neljänneksen aikana. 
3. Rakenteelliset uudistukset 
Maksurästien purkaminen ja tappiollisten valtion omistamien yritysten rahoituskurin 
tiukentaminen olivat Romanian vuoden 1995 taloudellista vakauttamista ja 
rakennemuutosta koskevan ohjelman päätavoitteet. Tiukka rahoituksen valvonta on 
asetettu koskemaan useita suuria valtion omistamia yhtiöitä ja itsehallinnollisia yrityksiä 
("régies autonomes"). Näihin toimenpiteisiin kuuluu eristäminen pankkijärjestelmästä, 
velkojien kanssa neuvoteltavat sovittelusopimuksetsekä taloudellisten elvyttämisohjelmien 
laatiminen ja toteuttaminen. Lisäksi suunniteltiin tavanomaisten ja 
joukkoyksityistämisohjelmien nopeuttamista. Tähän mennessä saadut tulokset ovat 
luonteeltaan alustavia, ja niitä on vaikea arvioida ohjelman täytäntöönpanoon liittyvien 
56 
viivytysten, kasvavien rahoitusongelmien ja hallinnollisen tehottomuuden takia. 
Kokonaiskuva on kuitenkin melko suuri pettymys. Parlamentti hyväksyi jo paljon 
myöhässä olleen kaupallisen konkurssilain maaliskuussa 1995. Laki mahdollistaa 
tuomioistuimen ulkopuoliset sovittelumenettelyt ja tarvittaessa konkurssimenettelyjen 
aloittamisen sallien samalla tarpeeksi joustavuutta pelastustoimenpiteille. 
Taloutta yhä hallitsevat suuret valtionyritykset hyötyvät yhä sellaisista osittain kätketyistä 
valtion avun kaltaisista avuista kuin markkinakorkoja alemmat korot ja kohdistetut luotot. 
Jos ne otettaisiin kunnolla huomioon, ne kasvattaisivat julkistalouden alijäämää ja 
tekisivät rahoituspoliittisestakatsannosta vapaamielisempää. Lisäksi valtionyrityksiä, jotka 
eivät kykene hoitamaan velkojaan, lopetetaan vain harvoin pakolla, mikä lisää 
rahoitusalan tehottomuutta. 
Yksityistettyjen yritysten määrä on kasvanut, mutta vuoden loppuun mennessä vain 
kolmasosa pienyrityksistä ja 6 prosenttia suuryrityksistä oli yksityistetty. Kansalaisten 
suhtautuminen vuoden 1995 puolivälissä käynnistettyyn joukkoyksityistämisohjelmaan on 
ollut odotettua kielteisempää, mikä on pakottanut viranomaiset siirtämään rekisteröimisen 
määräaikaa. Maan kansalaiset voivat nyt sijoittaa kuponkinsa suoraan yhtiöihin 
maaliskuun loppuun saakka tai yksityisomistusrahastoon (Private Ownership Fund) 
huhtikuun loppuun saakka. 
Kahta viidestä suurimmasta valtion omistamasta pankista koskevan 
yksityistämismcnettelyn oli määrä alkaa vuonna 1995, mutta sitä lykättiin vuoteen 1996 
ja toistaiseksi tässä yhteydessä on mainittu ainoastaan yksi pankki, Romanian 
Development Bank. 
4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus 
Romanian tehtyä Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa periaatesopimuksen uudesta 
ohjelmasta vuosiksi 1994 - 1995 maan viranomaiset anoivat EU.lta ja G 24 -mailta lisää 
makrotaloudellista rahoitusapua, jolla se kattaisi jäljellä olevan 275 miljoonan dollarin 
ulkomaisen rahoitustarpeen vuosien 1994 - 1995 ohjelman yhteydessä. EU/G 24 -maiden 
sitoumukset olivat noin 219 miljoonaa dollaria, eli lähes 80 prosenttia jäljellä olevasta 
rahoitustarpeesta. Sitoumuksiin sisältyy kahdessa erässä maksettava enintään 125 
miljoonan ecun suuruinen EU:n makrotaloudellinen lisärahoitusapu, josta neuvosto päätti 
20 kesäkuuta 1994 . Joulukuussa 1994 komissio sopi Romanian viranomaisten kanssa 
lainan maksuun liittyvistä makrotaloudellisista edellytyksistä. Ensimmäisen erän (55 
miljoonaa ecua) maksaminen viivästyi kuitenkin vuoden 1995 ensimmäisen neljänneksen 
aikana ohjelman täytäntöönpanossa ilmenneiden politiikasta lipsumisten takia. 
Heinäkuun alussa Romanian viranomaiset pääsivät Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa 
sopimukseen, joka mahdollisti ohjelmaan kuuluvan ensimmäisen tarkastuksen 
suorittamisen, mikä tapahtui lopulta marras-joulukuussa 1995. EU:n lainan ensimmäinen 
erä maksettiin marraskuussa 1995. 
Toisen erän (70 milkioonaa ecua) maksamisen edellytyksenä on tiettyjen rakenteellisten 
uudistustoimien tehokas toteuttaminen, mihin kuuluvat muun muassa yksityistämisen 
eteneminen, 
Neuvoston päätös 94/369/EY 
57 
yritysten taloudellinen uudelleenjärjestely sekä pankkialan uudistukset, joista on sovittu 
Romanian viranomaisten kanssa yhteisymmärryspöytäkirjassa. 
58 
IX. SLOVAKIA 
1. Johdanto 
Tsekkoslovakian liittotasavallan hajoamisella 1 päivänä tammikuuta 1993 oli useita 
kielteisiä vaikutuksia Slovakian talouteen aikana, jolloin maa vielä kärsi SEV:n 
purkamisen aiheuttamasta järkytyksestä ja markkinatalouteen siirtymiseen liittyvistä 
vaikeuksista. Liittovaltion hajoaminen merkitsi huomattavien varainsiirtojen menetystä 
Tsekinmaasta, keskeytti kaupankäynnin Tsekin tasavallan kanssa, rajoitti Slovakian pääsyä 
kansainvälisille pääomamarkkinoille, ja tähän liittyi Slovakian kruunuun kohdistuvaa 
keinottelua, joka käytännöllisesti katsoen ehdytti Slovakian viralliset valuuttavarannot. 
Tässä tilanteessa Slovakian hallitus sopi Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa vuoden 
1993 keskivaiheilla loppuvuoden makrotaloudellisesta vakautusohjelmasta, jonka tueksi 
hyväksyttiin heinäkuussa 1993 ensimmäinen Kansainvälisen valuuttarahaston 
järjestelmänmuutostukierä, jonka määrä oli 64,4 miljoonaa SDR. Lisäksi Maailmanpankki 
myönsi marraskuussa 1993 Slovakialle 80 miljoonan Yhdysvaltain dollarin taloudellisen 
elvyttämislainan (ERL). 
Heinäkuussa 1994 Kansainvälinen valuuttarahasto hyväksyi valmiusluoton 20 kuukauden 
ajalle ja toisen järjestelmänmuutostukierän, jotka olivat yhteensä arvoltaan 180 miljoonaa 
SDR, tukeakseen laajempaa vuosien 1994 - 1995 talousohjelmaa. Tämän rinnalla 
Maaailmanpankki aloitti neuvottelut mahdollisesta yritys- ja rahoitusalan 
sopeuttamislainasta(EFSAL). EU.n neuvosto teki tämän ohjelman tukemiseksi 22 päivänä 
joulukuuta 1994 päätöksen , jolla myönnettiin Slovakialle 130 miljoonaa ecua 
makrotaloudellista rahoitusapua osana G 24 -maiden vastausta Slovakian viranomaisten 
pyyntöön täydentävästä avusta. Muut G 24 -maat tekivät lisäsitoumuksia 87,3 miljoonan 
dollarin arvosta. 
2. Talouskehitys 
Vuonna 1994 alkanut talouskehityksen parantuminen jatkui ja voimistui vuonna 1995. 
Taloudellisen toiminnan elpyminen kiihtyi ja reaalinen BKT kasvoi vaikuttavasti 7,4 
prosentilla ja teollisuustuotanto arviolta 8,4 prosentilla. Kotimainen kysyntä korvasi 
nettoviennin aseman taloudellisen laajentumisen moottorina. Kotimaisen kysynnän 
voimistuminen kuitenkin heijasteli suurelta osin yksityisen kulutuksen ja varastojen 
muodostumisen kehitystä. Siirtymävaiheen alusta alkaen jyrkästi vähentyneet kiinteät 
sijoitukset eivät kasvaneet käytännössä lainkaan vuonna 1995. Taloudellinen 
noususuhdanne on heijastunut myös työttömyysasteen laskussa tammikuun 1995 15,2 
prosentista helmikuun 1996 13,7 prosenttiin. 
Huolimatta tästä voimakkaasta kasvusta inflaatio on yhä laskusuunnassa. Inflaatio laski 
vuotuisella kuluttajahintaindeksillä mitattuna joulukuun 1994 11,7 prosentista vain 6,1 
prosenttiin maaliskuussa 1996, mikä oli alhaisin inflaatioaste kaikki siirtymäkauden maat 
huomioon ottaen. Reaalipalkat pysyivät korkeina vuonna 1995 (teollisuuden reaalipalkat 
nousivat noin 6 prosenttia), mutta tätä tasoittavat merkittävästi suuret tuottavuudesta 
saatavat voitot. 
Neuvoston päätös 94/939/EY 
59 
Rajoittava talouspolitiikka on yhä tukenut inflaatiovauhdin laskua. Odotettuja suurempien 
arvonlisä- ja tuloverosta saatujen tulojen seurauksena valtion talousarvio oli vuonna 1995 
alijäämäinen 8,3 miljardilla kruunulla, mikä oli huomattavasti kaavailtua 21 miljardin 
kruunun alijäämää vähemmän. Samaan aikaan hallituksen kokonaisylijäämän arvioitiin 
olevan noin 0,5 prosenttia BKT:sta, verrattuna vuoden 1994 alijäämään, joka oli 1,4 
prosenttia BKT:sta sekä vuoden 1993 alijäämään, joka oli 7,6 prosenttia BKT:sta. 
Rahapolitiikka on pysynyt myös suhteellisen tiukkana, vaikka sitä onkin höllennetty 
jossain määrin vuoteen 1994 verrattuna. Pankkijärjestelmän nettomääräiset kotimaiset 
varat kasvoivat 5 prosenttia vuonna 1995, eli suunnilleen kaavailtua vauhtia. Rahavaranto 
(M2) kuitenkin kasvoi kaavailtua nopeammin, mikä heijasteli nettomääräisten ul­
komaan varojen nopeaa kasvua, mikä oli puolestaan seurausta odotettua paremmasta 
maksutasetilanteesta. M2:n on arvioitu kasvaneen 20,8 prosenttia, vaikka ohjelman tavoite 
oli 10 prosenttia. Slovakian valtion pankki poisti kaikki jäljelle jääneet pankkikohtaiset 
luottokatot tammikuussa 1996 yhä suuremmassa määrin välillisiin rahataloudellisen 
sääntelyn keinoihin pohjautuvan politiikkansa mukaisesti. 
Vuonna 1994 koetun merkittävän parantumisen jälkeen Slovakian maksutase vahvistui 
edelleen vuonna 1995. Vaihtotase, joka oli noussut vuoden 1993 alijäämästä (5,4 pro­
senttia BKT:stä), ylijäämäiseksi vuonna 1994 (5,7 prosenttia BKT:stä), pysyi yhä 
ylijäämäisenä vuonna 1995 (4,3 prosenttia BKT:stä). Kauppataseen kehitys vuoden 1996 
ensimmäisten kuukausien aikana kuitenkin viittaa siihen, että ylijäämä tulee kutistumaan 
lisää vuonna 1996, mikä heijastelee kotimaisen kysynnän vahvuutta. 
Myös pääomatase parani vuonna 1995 pääoman nettovirtauksen maahan ollessa lähes 1 
miljardi dollaria, verrattuna vuoden 1994 130 miljoonaa dollariin. Pääasiallinen syy tähän 
pääoman nettovirtaukseen on ollut Slovakian yritysten ja pankkien ulkomaisen lainanoton 
huomattava lisääntyminen. Valtionpankin tiukka linja pankkien välisen maksuvalmiuden 
osalta yhdessä vakaaksi havaitun Slovakian kruunun (ja vuoden 1995 ensimmäisen puo­
liskon aikana odotukset sen revalvoimisesta Tsekin kruunuun nähden) kanssa on johtanut 
lyhytaikaisen pääoman virtaamiseen maahan. Ulkomaisten suorien sijoitusten virtaukset 
maahan ovat kuitenkin pysyneet vähäisinä, mikä heijastelee osaksi hallituksen 
epävarmuutta markkinauudistusten ja erityisesti yksityistämisen suhteen (katso 
jäljempänä). 
Slovakian pääsyä kansainvälisille pääomamarkkinoille on helpotettu Slovakian luokitusten 
perättäisillä nostamisilla. Toukokuussa 1995 Moody's myönsi Slovakialle investointitason 
luokituksen (Baa3). Standard & Poor's puolestaan nosti Slovakian luokitusta huhtikuussa 
1995 (BB-:sta BB+:aan) ja uudelleen huhtikuussa 1996 (BBB-:een eli investointitason 
luokitukseen). Slovakiasta on näin tullut yksi harvoista siirtymätalouden maista, jotka 
voivat ylpeillä yhdysvaltalaisten luokituslaitosten antamilla investointitason luokituksilla. 
Nämä myönteiset suuntaukset niin vaihto- kuin pääomataseen suhteen ovat merkinneet 
kansainvälisten varantojen huomattavaa kasvua. Viralliset varannot (mukaan lukien 
kultavaranto) kasvoivat vuoden 1994 lopun 1,75 miljardista dollarista 3,4 miljardiin 
dollariin vuoden 1995 loppuun mennessä. Samana ajanjaksona koko pankkijärjestelmän 
varannot ovat kasvaneet 3,1 miljardista 5 miljardiin dollariin. 
Slovakian kruunun heinäkuussa 1993 tapahtuneen 10 prosentin devalvoinnin jälkeen 
kruunun vaihtokurssi on pidetty vakaana länsivaluutoista muodostuvaan koriin nähden. 
Heinäkuussa 1994 korin valuuttojen määrää laskettiin viidestä kahteen (Saksan markka 
ja USA:n dollari). Tsekin tasavallan kanssa käytetyn kahdenvälisen clearing-järjestelmän 
60 
lokakuussa 1995 tapahtunutta lakkauttamista silmälle pitäen Slovakian kruunu revalvoitiin 
5 prosentilla Tsekin kruunuun nähden. Tammikuussa 1996 keskikurssin ympärillä olevaa 
valuuttakurssiputkea laajennettiin +/- 1,5 prosentista+/- 3 prosenttiin. 
Slovakia peri Tsekkoslovakian liittotasavallalta suhteellisen pienen ulkomaisen velan. 
Vaikka velka ja velanhoitoon liittyvät suhdeluvut ovatkin pahentuneet maan itsenäistymi­
sen jälkeen, ne pysyvät siedettävillä tasoilla. Ulkomaisen velan suhde BKT:sta on noussut 
vuoden 1993 alun 25,7 prosentista 33,8 prosenttiin lokakuuhun 1995 mennessä. Velan­
hoidon osuus vientituloista on puolestaan noussut vuoden 1992 3,3 prosentista vuoden 
1995 arviolta 9,5 prosenttiin. 
3. Rakenteelliset uudistukset 
Slovakian viranomaiset hyväksyivät keväällä 1994 suunnitelman yksityistämisen 
nopeuttamiseksi, joka perustui kuponkiyksityistämisen entistä laajempaan käyttöön. 
Marraskuuhun 1994 mennessä noin 3,5 miljoonaa maan kansalaista oli ilmoittautunut 
ostamaan kuponkeja. Joulukuussa 1994 muodostettu Slovakian uusi hallitus päätti 
kesäkuussa 1995 kuitenkin peruuttaa kuponkiyksityistämisohjelman. Kuponkeja ostaneille 
kansalaisille on annettu valtionyritysten osakkeiden sijasta kansallisen omaisuusrahaston 
(National Property Fund, NPF) liikkeelle laskemia viisivuotisia, korollisia obligaatioita. 
Tammikuussa 1996 liikkeelle laskettujen NPF-obligaatioiden arvo oli yhteensä 33,3 
miljardia kruunua (mikä vastaa noin 8 prosenttia BKT:sta). Tämä uusi ohjelma ei 
merkitse vain uutta yksityistämisohjelman viivästystä, vaan sillä voi olla myös kielteisiä 
vaikutuksia valtion talouteen ottaen huomioon etenkin se, että kuponkiyksityistämistä 
varten merkittyjen osakkeiden yhteinen markkina-arvo on todennäköisesti merkittävästi 
alhaisempi kuin NPF-obligaatioiden yhteinen nimellisarvo. 
Päätös peruuttaa kuponkiyksityistämisohjelma on osa nykyisen hallituksen ilmoittamaa 
yksityistämispolitiikanyleisluontoisempaamuutosta.Uusiyksityistämispolitiikkapainottaa 
tavanomaisia yksityistämismenetelmiä. Suorat myynnit (lähinnä johtajille ja henkilöstölle) 
ovat yleistyneet vuoden 1995 puolivälin jälkeen, mutta niitä on arvosteltu avoimuuden 
puutteesta. Toinen tärkeä piirre uudessa yksityistämispolitiikassa on heinäkuussa 1995 
säädettyyn lakiin n:o 175 sisällytetty hallituksen päätös jatkaa pysyvästi valtion omistusta 
29:ssäniin kutsutussa "tärkeässä yrityksessä" (joihin kuuluvat energia-alan suuret laitokset 
sekä televiestintä- ja aseteollisuusyrityksiä). Koska suurin osa näistä "tärkeistä yrityksistä" 
oli alun perin sisällytetty vuoden 1994 kuponkiyksityistämisohjelmaan, tämä toimenpide 
on pienentänyt noin 35 prosentilla suuryritysten yksityistämisen toisessa aallossa 
yksityistettäväksi ehdotettujen yritysten yhteistä kirjanpitoarvoa. Lakin:o 175 suo valtiolle 
myös veto-oikeuden 45:ttä niin kutsuttua "strategista yritystä" (muun muassa suurimmat 
teollisuusyritykset) koskevissa tärkeissä päätöksissä ja siirtää valtion "strategisia yrityksiä" 
koskevien omistusoikeuksien toteuttamisen NPF:ltä takaisin asianomaisille ministeriöille. 
Nämä "strategisia yrityksiä" koskevat päätökset voivat hidastuttaa niin näiden yritysten 
yksityistämistä kuin uudelleenjärjestelyäkin. Slovakian perustuslakituomioistuin on 
kuitenkin julistanut perustuslain vastaiseksi laista n:o 175 sen osan, joka valtuuttaa valtion 
omistamaan (tai hankkimaan) "kultaisia osuuksia" "strategisista yrityksistä". 
Slovakian rahatalouden osalta täytyy yhä saavuttaa merkittävää edistystä tappiollisten 
lainojen, yksityistämisen ja kilpailun edistämisen suhteen. Tiukemmat, tappiollisten 
lainojen luokittelua ja kattamista koskevat säännöt tulivat voimaan heinäkuussa 1995. 
Hallituksen huoli kielteisistä julkistaloudellisista vaikutuksista on kuitenkin estänyt sitä 
hyväksymästä verolain tarkistuksia, jotka soisivat pankeille tilapäisen täydellisen 
61 
verovähennysoikeuden tappiollisten lainojen kattamisen osalta. Viranomaiset olivat alun 
perin kaavailleet tämän toimenpiteen toteutuvan vuoden 1994 loppuun mennessä. 
Tammikuussa 1996 hallitus ilmoitti aikomuksistaan myydä vuonna 1996 
enemmistöosuutensa maan suurimmassa säästöpankissa (Slovenska Sporitelna), kahdessa 
suurimmassa liikepankissa (VUB ja IRB) ja suurimmassa vakuutusyhtiössä (Slovenska 
Poistovna). Helmikuussa 1996 parlamentti sääti uuden pankkilain, joka lujittaa valtionpan­
kin valvontamahdollisuuksia. 
Eräiden yksityistämissijoitusrahastojenja sijoitusyhtiöiden harjoittamien väärinkäytösten 
ja epämääräisen toiminnan vuoksi valtionvarainministeriö rajoitti niistä monien toimintaa 
vuoden 1995 ensimmäisellä puoliskolla. Lisäksi heinäkuussa 1995 hyväksyttiin uutta 
lainsäädäntöä, joka tähtää niiden toiminnan avoimuuden ja valvonnan lisäämiseen ja 
yksityistämissijoitusrahastojen osakkeenomistajien etujen parempaan turvaamiseen. 
Valitettavasti nämä uudet säännöt yhdessä kuponkiyksityistämisohjelman peruuttamisen 
kanssa rajoittavat kuitenkin myös yksityistämissijoitusrahastojen osuutta sisäisessä 
hallinnassa. Vuoden 1996 lopusta lukien yksityistämissijoitusrahastojen osuuden 
enimmäismäärää yhtiöitten osakekannasta vähennetään 20 prosentista 10 prosenttiin yhtiön 
pääomasta. 
Euroopan unionin ja Maailman kauppajärjestön painostuksen seurauksena Slovakian 
viranomaiset alensivat maaliskuussa 1994 käyttöön otetun kulutustavaroiden 10 prosentin 
tuontilisämaksun heinäkuun 1996 puolivälistä 7,5 prosenttiin. WTO:n maksu-
tasevaliokunnan kehotuksesta Slovakian viranomaiset ovat ilmoittaneet poistavansa 
tuontilisämaksun vuoden 1996 loppuun mennessä. 
Uusi valuutanvaihtolaki tuli voimaan 1 päivänä lokakuuta 1995. Slovakian kruunusta 
tehtiin täysin vaihdettava vaihtotaseeseen liittyvien toimien osalta, ja vuodesta 1993 
Tsekin tasavallan kanssa käytössä ollut kahdenvälinen clearing-järjestelmä lakkautettiin. 
Viranomaiset aikovat myös höllentää vähitellen tiettyjä pääomaliikkeisiin liittyviä ra­
joituksia. 
Useimmat hinnat on Slovakiassa vapautettu. Hintasäännöstelyn alaisten tuotteiden osuus 
kokonaisliikevaihdosta on ainoastaan noin 5 prosenttia. Näihin tuotteisiin kuuluvat energia 
(sähkö, kaasuja lämmitys, bensiini), vesi, lääkealan tuotteet, vuokrat, puhelin ja lennätin 
sekä julkiset liikennevälineet. Kotitalouksien maksamat sähkön, kaasun ja lämmityksen 
hinnat ovat yhä huomattavasti kustannukset kattavaa tasoa alhaisempia. Näiden tariffien 
sovittamista korkeammalle tasolle ei ole toteutettu, kuten Maailmanpankin ERL-lainaan 
ja Kansainvälisen valuuttarahaston valmiusjärj estelyyn liittyvien ohjelmien yhteydessä on 
suunniteltu. 
4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus 
Slovakia täytti kaikki Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa sovitut vuosien 1994 - 1995 
valmiusohjelmaan liittyvät makrotaloudelliset tavoitteet ja tulosedellytykset. 
Epäonnistuminen rakenteellisiin uudistuksiin liittyvien edellytysten täyttämisessä esti 
ohjelmaan kuuluvan alunperin maaliskuulle 1995 kaavaillun välitarkastuksen loppuun 
suorittamisen. Tärkeimmät syyt, jotka estivät välitarkastuksen hyväksymisen olivat 
yksityistämisessä tapahtuneet viivästykset ja siitä johtuneet politiikan muutokset, joihin 
kuului muun muassa kuponkiyksityistämisohjelman peruuttaminen ja sen korvaaminen 
NPF-obligaatioihin perustuvalla ohjelmalla. Viranomaiset eivät onnistuneet myöskään 
täyttämään pankkien tekemien luottotappioiden kattamiselle myönnettävän täyden, 
62 
väliaikaisen verovähennyskelpoisuuden myöntämiseen, energian hintojen tarkistamiseen 
ja tuontilisämaksun poistamiseen liittyviä edellytyksiä. Yksityistämisen ja muiden 
rakennepolitiikkojen hitaan suunnittelun ja epävakauden takia Maailmanpankki keskeytti 
neuvottelut EFSAL-toimenpiteestä huhtikuussa 1995. 
Toukokuussa 1995 komission yksiköt kävivät Slovakian viranomaisten kanssa 
neuvotteluja EU:n lainatuen toteuttamiselle asetettavista talouspoliittisista edellytyksistä. 
Keskusteluissa ei kuitenkaan edistytty tarpeeksi Slovakian viranomaisten osoitettua 
vähäistä joustavuutta komission painottamien toimenpiteiden suhteen. Näihin kuuluivat 
erityisesti 10 prosentin tuontilisämaksun pikainen poistaminen, energian hintojen 
tarkistaminen ja tarve estää yksityistämissijoitusrahastoja koskevia uusia sääntöjä 
heikentämästä niiden asemaa yrityksen johdossa. Näiden neuvottelujen jatkamista 
vaikeuttivat hallituksen kesäkuussa 1995 ilmoittamat yksityistämistä koskevat päätökset, 
erityisesti komission apunsa maksamisen ehdottomana edellytyksenä pitämän kupon­
kiyksityistämisohjelman peruuttaminen. 
Sillä välin, kuten edellä on kerrottu, Slovakian makrotaloudellinen ja etenkin 
maksutaseeseen liittyvä tilanne kokivat merkittävän käänteen. Maan ulkoista asemaa 
parantaakseen Slovakian hallitus ilmoitti, ettei se halua nostaa Kansainvälisen 
valuuttarahaston valmiusluoton jäljellä olevia eriä. Näin ollen Slovakia nosti vain kaksi 
ensimmäistä tähän maaliskuussa 1996 umpeutuneeseen valmiusjärjestelyyn liittyvää erää 
(yhteensä 32,2 miljoonaa SDR). 
Tässä yhteydessä komissio hyväksyi 23 päivänä tammikuuta 1996 ehdotuksen neuvoston 
päätökseksi, joka kumoaisi vuonna 1994 tehdyn päätöksen Slovakialle myönnettävästä 
makrotaloudellisesta lisärahoitusavusta. Neuvoston odotetaan hyväksyvän tämän päätöksen 
vuonna 1996. 
Muiden G 24 -maiden lupaaman täydentävän makrotaloudellisen rahoitusavun osalta 
voidaan kertoa, että Japani maksoi 60 miljoonan dollarin apunsa toukokuun alussa 1995. 
Tämä toteutettiin Japanin Exim Bankin myöntämän lainan muodossa yhteisrahoituksena 
talouden elvyttämiseksi myönnetyn Maailmanpankin ERL-lainan kanssa. Muut rahoittajat 
eivät kertomuksen kirjoittamishetkeen mennessä ole suorittaneet maksueriä. 
63 
X. UKRAINA 
1. Johdanto 
Jatkuvat kiistat uudistusmielisten ja vanhoillisten voimien välillä ovat edelleen Ukrainan 
talouspolitiikan luonteenomainen piirre ja hidastavat talousuudistusta. Vuoden 1995 
toisella puoliskolla useat lipsumiset politiikan täytäntöönpanosta heikensivät 
valuuttakurssia ja aiheuttivat talousarvioon ja inflaatioon liittyvien tavoitteiden toteutu­
matta jäämisen. Tästä syystä kansainvälinen valuuttarahasto keskeytti joulukuussa 
valmiusjärj estelynsä toteuttamisen (ja antoi sen lopulta umpeutua vuoden 1996 alussa). 
Vakauttamiskehity s on kuitenkin ollut merkittävää vuonna 1995 : talouden taantumisvauhti 
puolittui vuoden 1994 -23 prosentista -11,8 prosenttiin, inflaatio ja valtion talouden 
kokonaisalijäämä laskivat ja kauppatase parani. Vuoden 1994 lopussa aloitetut 
rakenteelliset uudistukset ovat edistyneet jonkin verran, etenkin hintojen ja kaupan 
vapauttamisen sekä viime aikoina myös pienyritysten yksityistämisen suhteen. Suur­
yritysten yksityistämis- ja uudelleenjärjestelykehitys on kuitenkin ollut hidasta ja 
ulkomaiset suorat sijoitukset ovat yhä vähäisiä. Virheellisen politiikan toteuttamisen, 
hitaan rakenteellisen uudistuksen ja epäsuotuisien sääolojen vuoksi on odotettavissa, että 
talouskasvu elpyy vasta vuonna 1997. 
2. Talouskehitys 
Taloudelliset uudistukset aloitettiin Ukrainassa lopulta vasta kolme vuotta maan 
itsenäistymisen jälkeen lokakuussa 1994. Valituksi tulemisensa jälkeen presidentti 
Kuchma otti käyttöön hintojen, kaupan ja valuutan vaihdon vapauttamiseen tähtäävän 
ohjelman, johon yhdistyivät valtion tukien ja muiden sen toimenpiteiden vähentäminen. 
Hyväksyttiin tiukempi veropolitiikka, jota tuki rajoittava rahapolitiikka. Tämä ohjelma 
kykeni hidastamaan talouden nopeaa taantumista. Vuoden 1995 puoliväliin mennessä 
kuukausi-inflaatio laski noin 5 prosenttiin, karbovanetsin (Ukrainan väliaikainen raha) va­
luuttakurssi vakautui, kansainväliset varannot kasvoivat ja tuotannon vakauttaminen 
lyhyellä tähtäimellä vaikutti mahdolliselta. 
Presidentti Kuchmaa ja pääministeri Marchukia vastusti kuitenkin yhä parlamentin 
vanhoillinen enemmistö, joka onnistui viivyttämään tai jopa peruuttamaan eräitä 
uudistustoimenpiteitä. Lisäksi kesällä 1995 alkoi esiintyä epäilyksiä hallituksen 
sitoutumisesta muutoskehityksen jatkamiseen. Hallitus rohkaisi liikepankkeja lisäämään 
luotonantoa maksukyvyttömille yrityksille, yritystukia lisättiin ja talousarviosta maksettiin 
yhä yritysten kertyneitä kaasuvelkoja. Alijäämän rahataloudellinen rahoitus oli myös 
odotettua suurempaa. Tämän vuoksi karbovanets heikkeni jälleen ja vuoden lopun 
talousarviota ja inflaatiota koskevia tavoitteita ei saavutettu. Rakenteellisten uudistusten 
jälkeenjääneisyyden takia kansainvälinen valuuttarahasto päätti joulukuussa 1995 lykätä 
päätöstään valmiusjärjestelyn neljännen erän maksamisesta. 
Vaikka Ukraina ei pystynyt täyttämään vakauttamisohjelmansa tavoitteita talvella 1995-
96, vakauttamiskehity s oli huomattavaa vuonna 1995. Talouden taantumisvauhti puolittui 
vuoden 1994 -23 prosentista -11,8 prosenttiin vuonna 1995 ja tähän liittyi jopa 
kuukausittaisia parannuksia ennen elokuuta. BKT:en odotetaan laskevan yhä vuonna 1996 
ennen vuonna 1997 tapahtuvaa vakautumistaan tuotannon tasolle, joka on noin 40 
prosenttia siirtymäkautta edeltävästä tasosta. Epävirallisen talouden kasvavan merkityksen 
takia viralliset luvut voivat kuitenkin aliarvioida taloudellisen toiminnan tosiasiallista 
64 
kehitystä. Vuosittainen inflaatio laski vuoden 1994 joulukuun 401 prosentista 182 
prosenttiin vuotta myöhemmin. Vuonna 1996 odotetaan tapahtuvan lisää edistystä. Vaikka 
eri tiedonlähteet antavat suuresti eroavia tietoja kauppataseen merkin ja määrän suhteen, 
ne kaikki viittaavat vuonna 1995 tapahtuneeseen kehitykseen, joka johtuu viennin 
kasvusta pääasiassa entisen Neuvostoliiton alueen ulkopuolelle sekä tuonnin pysymisestä 
samalla tasolla. 
Virallinen työttömyys pysyy Ukrainassa erittäin alhaisena, noin 0,5 prosentissa 
työvoimasta. Todellinen työttömyys voi kuitenkin olla huomattavasti suurempaa, sillä 
suurten valtionyritysten ja valtionhallinnon piilotyöttömyys on yhä suurta, ja monet 
yritykset lähettävät henkilöstöään palkattomalle vapaalle erottamatta heitä kuitenkaan. 
Palkat kohosivat yleisesti melko nopeasti vuonna 1995. Reaalipalkat kasvoivat 12 
prosentilla ja julkisen alan keskimääräiset palkankorotukset vuoden 1995 ensimmäisen 
puoliskon aikana olivat reaalisesti noin 50 prosenttia, mikä nosti palkat yritysten 
maksamien palkkojen tasolle ja lisäsi siten talousarvioon ja inflaatioon kohdistuvia 
paineita. 
Hallituksen talousarvio vuodelle 1995 tähtäsi kassa-alijäämän vähentämiseen vuoden 1994 
8,6 prosentista BKT:sta 3 prosenttiin. Tosiasiallinen tulos on ollut todennäköisemmin noin 
4 prosenttia, pääasiassa julkisten menojen ylitysten takia. Ylitykset ovat sitäkin 
tärkeämpiä, kun ottaa huomioon, että hallitukselle kertyi jälleen sellaisia maksurästejä 
energian tuonnista, jotka eivät näy käteisalijäämässä. 
3. Rakenteelliset uudistukset 
Ennen vuotta 1994 Ukraina edistyi vain vähän tai ei lainkaan rakenteellisissa 
uudistuksissaan. Valituksi tulemisensa jälkeen presidentti Kuchma antoi marraskuussa 
1994 asetuksen kuponkeihin perustuvan joukkoyksityistämisohjelman käynnistämisestä 
ja asetti sen tavoitteeksi 8000 (kaikkiaan 18 000:sta) keskisuuren ja suuren yrityksen 
yksityistämisen vuonna 1995. Organisaatio-ongelmien, parlamentin ja paikallistason 
virkamiesten vastustuksen, liian korkeiden varaushintojen, ulkomaisten sijoittajien 
ulkopuolelle jättämisen sekä yleisen mielipiteen ilmaiseman luottamuksen puutteen takia 
kuitenkin vain 2 700 yritystä asetettiin myyntiin ja näistä ainoastaan 1 500 yrityksen 
osakkeista on myyty enemmistö. Tämä edistyksen puute on erityisen huolestuttavaa 
tärkeällä maatalousalalla. Presidentin ja parlamentin väliset jatkuvat erimielisyydet 
etenemistavoista ovat estäneet kaiken merkittävän edistymisen. Viime aikoihin asti myös 
pienyritysten yksityistäminen on pysynyt vähäisenä. Vuoden 1994 lopulla käyttöön otettu­
jen uusien toimenpiteiden myönteiset vaikutukset ilmenivät vasta vuoden 1995 
kolmannella neljänneksellä. Tästä syystä suuri määrä pienyrityksiä jäi vielä 
yksityistettäväksi vuoden 1996 aikana, vaikka tämä toimenpide oli alunperin tarkoitus 
suorittaa loppuun vuoden 1995 loppuun mennessä. 
Yksityistämisen vähäisen edistymisen ja ulkomaisten suorien sijoitusten puutteen takia 
yritysten uudelleenjärjestely edistyy heikosti. Talouden monopoleihin perustuva vanha 
rakenne on yhä suurelta osin voimassa, etenkin raskaan teollisuuden sekä kemian- ja 
lääketeollisuuden aloilla. Suunnattujen pankkilainojen ja huomattavien valtion avustusten 
jatkuessa useimpien yritysten talousarviorajoitteet ovat yhä löysiä. Lisäksi yritysten väliset 
maksurästit kertyvät nopeasti, ja vaikka konkurssilainsäädäntöä on olemassa, sen 
täytäntöönpano on tehotonta. 
65 
4. Makrotaloudellisen rahoitusavun toteutus 
Euroopan unionin 22 päivänä joulukuuta 1994 myöntämä 85 miljoonan ecun laina oli 
tarkoitus maksaa yhdessä erässä, minkä edellytyksenä olivat Kansainvälisen 
valuuttarahaston valmiusjärjestely, EU/G 7 -maiden Ukrainaa varten laatiman ydin­
turvallisuuden toimintasuunnitelman nopea toteuttaminen ja rakenteellisten uudistusten 
edistyminen. Ukrainan aiheuttamien merkittävien viivästysten jälkeen se maksettiin vii­
mein joulukuussa 1995. 
Ukrainan pikaiset rahoitustarpeet ja maan viranomaisten tekemät talousuudistukseen 
tähtäävät lisätoimet huomioon ottaen neuvosto päätti 23 päivänä lokakuuta 1995 
(95/442/EY)15 myöntää Ukrainalle yhteisön makrotaloudellista lisärahoitusapua toisen 
enintään 200 miljoonan ecun lainan muodossa. Se täydentäisi kansainvälisten 
rahoituslaitosten ja muiden kahdenvälisten lainanantajien antamaa rahoitusapua. 
Neuvoston päätös 95/442/ETY 
6€ 
ISSN 1024-4492 
K0M(96) 695 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI il 
Luettelonumero : CB-CO-96-704-FI-C 
ISBN 92-78-13754-5 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg