Tiivistelmä Tässä tiedonannossa esitetään yhteenveto arvioista, jotka komissio on laatinut euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden toimittamista vuotta 2020 koskevista alustavista talousarviosuunnitelmista. Komissio on arvioinut myös ne alustavat talousarviosuunnitelmat, jotka on laadittu siltä pohjalta, että politiikka pysyy muuttumattomana. Tällaisen suunnitelman esittivät Itävallan, Portugalin ja Espanjan hallitukset, koska näissä maissa järjestettiin valtakunnalliset vaalit syyskuun lopun ja marraskuun alkupuoliskon välisenä aikana, sekä Belgia, jossa on käynnissä hallituksen muodostamisprosessi. Komissio on asetuksen (EU) N:o 473/2013 mukaisesti arvioinut kaikki alustavat talousarviosuunnitelmat sekä euroalueen julkisen talouden kokonaistilanteen ja tulevaisuudennäkymät. Aiemman käytännön mukaisesti komissio on arvioinut myös euroalueen finanssipolitiikan kokonaisviritystä. Seuraavassa esitetään yhteenveto vuotta 2020 koskevien alustavien talousarviosuunnitelmien ja euroalueen finanssipolitiikan kokonaisvirityksen arvioinnin tuloksista: 1.Euroopan ja maailman talouden kehitys on kuluneen vuoden aikana heikentynyt. Euroopan osalta ulkoinen kysyntä on vähentynyt jyrkästi ja tehdasteollisuus on supistunut, mikä alkaa heijastua talouden muihin osiin. Vaikka työmarkkinoiden vakaa kehitys on auttanut ylläpitämään yksityistä kulutusta ja kotimaista kysyntää, BKT:n kasvu tuskin elpyy pikaisesti. Se, ettei kasvun enää odoteta kahden seuraavan vuoden aikana elpyvän merkittävästi, on huomattava muutos aiempiin ennusteisiin verrattuna ja perustuu arvioon, jonka mukaan monet maailmanlaajuisen taantuman piirteet jatkuvat. 2.Ensimmäistä kertaa sitten vuoden 2002 yksikään euroalueen jäsenvaltio ei ole liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn piirissä. Ainoastaan Ranskan alijäämän ennustetaan vuonna 2019 ylittävän 3 prosentin viitearvon, mutta ylitys on väliaikainen, lähellä viitearvoa ja johtuu pelkästään yksittäisen toimenpiteen kertaluonteisesta vaikutuksesta. Niistä euroalueen jäsenvaltioista, joilla ennustetaan olevan alijäämää vuonna 2020, neljän jäsenvaltion alijäämän odotetaan olevan yli 2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Yhdeksällä euroalueen jäsenvaltiolla odotetaan olevan ylijäämää vuonna 2020. 3.Komission syksyn 2019 talousennusteen mukaan euroalueen yhteenlaskettu julkisen talouden nimellinen alijäämä kasvaa talouden toimeliaisuuden huomattavan hidastumisen johdosta 0,5 prosentista suhteessa BKT:hen (vuonna 2018) 0,8 prosenttiin vuonna 2019 ja 0,9 prosenttiin vuonna 2020, mikä kääntää viime vuosien supistuvan suuntauksen. Alustavien talousarviosuunnitelmien yhteenlasketut alijäämätavoitteet johtavat julkisen talouden nimellisen alijäämän osalta vastaavaan kehitysuraan. 4.Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteensa tasalla tai sen yläpuolella olevien euroalueen jäsenvaltioiden lukumäärän ennustetaan komission syksyn 2019 talousennusteessa nousevan vuosina 2019–2020 kuudesta yhdeksään, kun Irlanti ja Liettua saavuttavat julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteensa vuonna 2020 ja Kreikka noudattaa vasta määritettyä keskipitkän aikavälin tavoitettaan vuonna 2020. Toisaalta Belgian, Espanjan, Ranskan ja Italian ennustetaan jäävän vuonna 2020 kauas julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteestaan. Niistä euroalueen jäsenvaltioista, joiden ei odoteta saavuttavan julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitettaan vuonna 2020, Viron ja Latvian odotetaan toteuttavan jonkinasteisen rakenteellisen sopeutuksen kohti tavoitettaan. Sen sijaan Italia loittonee komission tämänhetkisen arvion mukaan vuonna 2020 entistä kauemmas julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteestaan. Sama koskee Suomea ja Slovakiaa, mutta vähäisemmässä määrin, ja näiden molempien euroalueen jäsenvaltioiden odotetaan pitävän velkasuhteensa alle 60 prosentissa. Myös Belgian ja Espanjan toimittamissa alustavissa talousarviosuunnitelmissa, joiden mukaan politiikka säilyy muuttumattomana, ennakoidaan niiden rakenteellisen rahoitusaseman loittonevan vuonna 2020 edelleen kauemmas julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta. Sen sijaan Portugalin rakenteellinen rahoitusasema on vuonna 2020 aiempaa lähempänä sen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, koska maan keskipitkän aikavälin tavoitetta on tarkistettu alaspäin vuodesta 2020 alkaen. 5.Komissio ennustaa euroalueen yhteenlasketun rakenteellisen alijäämän kasvavan 0,2 prosenttia suhteessa potentiaaliseen BKT:hen vuonna 2020, mikä osoittaa finanssipolitiikan virityksen olevan pitkälti neutraali. Tämä rakenteellisen alijäämän kasvu johtuu erityisesti ennustetusta elvyttävästä finanssipolitiikasta niissä euroalueen jäsenvaltioissa, joissa on julkisen talouden liikkumavaraa, erityisesti Alankomaissa (0,6 % suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) ja Saksassa (0,4 % suhteessa potentiaaliseen BKT:hen), sekä Italian rakenteellisen alijäämän ennustetusta kasvusta (0,3 % suhteessa potentiaaliseen BKT:hen). Ennakoitu muutos koko euroalueella vastaa pitkälti alustavissa talousarviosuunnitelmissa esitettyä (uudelleenlasketun) rakenteellisen rahoitusaseman muutosta. 6.Euroalueen yhteenlaskettu rakenteellinen perusjäämä – eli rakenteellinen rahoitusasema ilman korkomenoja – on edelleen ylijäämäinen, mutta sen ennustetaan vuonna 2020 supistuvan 0,4 prosenttia suhteessa potentiaaliseen BKT:hen, mikä viittaa hieman elvyttävään viritykseen. Tämä julkisen talouden sopeutustoimien indikaattori on tärkeä hallitusten harkinnanvaraisten finanssipoliittisten päätösten mittari, sillä siihen eivät vaikuta korkomenoista saatavat säästöt, jotka edelleen jatkuvat. 7.Euroalueen julkisen talouden sopeutustoimien koostumuksen osalta komissio odottaa, että vuonna 2020 rakenteellisen alijäämän kasvun taustalla on suhdannetasoitettujen tulojen supistuminen suhteessa BKT:hen. Tämä vastaa alustavia talousarviosuunnitelmia ja johtuu ilmoitettujen elvyttävien tulopuolen toimenpiteiden vaikutuksesta. Lisäksi suhdannekorjatun menosuhteen odotetaan sekä komission syksyn 2019 talousennusteessa että alustavissa talousarviosuunnitelmissa supistuvan vuonna 2020 sen ohella, että korkomenot pienenevät vuosina 2019–2020 entisestään, vaikkakin vähäisessä määrin. Olisi pidettävä mielessä, että niiden jäsenvaltioiden, joilla on paljon julkista velkaa, olisi nopeutettava korkomenojen pienenemisestä saatavilla satunnaistuloilla julkisen velan supistamista. 8.Komissio ennustaa euroalueen velkasuhteen jatkavan pienenemistään viime vuosien tapaan ja supistuvan noin 86 prosentista vuonna 2019 noin 85 prosenttiin vuonna 2020. Velkasuhde on vuonna 2020 paljon alhaisempi kuin Yhdysvalloissa (noin 114 %) tai Japanissa (noin 237 %). Tämä on pääasiassa alhaisena pysyttelevän korkotason ja suunniteltujen perusylijäämien ansiota. Myös alustavissa talousarviosuunnitelmissa tavoitellaan vastaavaa euroalueen velkasuhteen pienenemistä. Niistä yhdeksästä euroalueen jäsenvaltiosta, joiden velkasuhteen odotetaan vuonna 2020 olevan yli 60 prosenttia, Italian odotetaan vuosina 2019 ja 2020 poikkeavan suuresti velan supistamista koskevasta vertailuarvosta. Myöskään Belgian ei ennusteta noudattavan velan supistamista koskevaa vertailuarvoa kumpanakaan vuonna, mutta poikkeama on pienempi. Sen jälkeen kun Ranska korjasi liiallisen alijäämänsä vuonna 2017 ja Espanja vuonna 2018, niihin on sovellettu väliaikaista velkasääntöä, jota niiden ei ennakoida noudattavan vuosina 2019 ja 2020. Portugalin odotetaan vuonna 2019 noudattavan väliaikaista velkasääntöä ja vuonna 2020 velan supistamista koskevaa vertailuarvoa. 9.Euroalueen jäsenvaltioiden julkisen talouden rahoitusasemiin kohdistuu edelleen hyvin erilaisia velka- ja kestävyyshaasteita. Italian julkisen talouden lyhyen aikavälin kestävyyttä näyttää uhkaavan velan liikkeeseenlaskun kustannusten nousu. Joissakin erittäin velkaantuneissa euroalueen jäsenvaltioissa on edelleen suuria keskipitkän aikavälin riskejä, jotka perustuvat tämänhetkisen velkatason, tämänhetkisen perusjäämän sekä odotettavissa olevien väestön ikääntymisestä aiheutuvien kustannusten tapaisiin tekijöihin. 10.Viimeisimmässä euroalueen talouspolitiikkaa koskevassa suosituksessaan, jolle Eurooppa-neuvosto antoi tukensa 21. ja 22. maaliskuuta 2019 ja jonka neuvosto hyväksyi 9. huhtikuuta 2019, neuvosto suositti euroalueen jäsenvaltioille, että vuosina 2019–2020 toteutetaan politiikkatoimia noudattaen kaikilta osin vakaus- ja kasvusopimusta, tuetaan julkisia ja yksityisiä investointeja ja parannetaan julkisen talouden laatua ja koostumusta. Lisäksi neuvosto suositti finanssipoliittisten puskureiden kasvattamista erityisesti niissä euroalueen jäsenvaltioissa, joissa julkisen velan määrä on suuri. 11.Ne euroalueen jäsenvaltiot, joilla on julkisen talouden liikkumavaraa, ovat noudattaneet tätä kehotusta ja sitoutuneet elvyttävämpään finanssipolitiikkaan, joka myös edistää investointeja. Erityisesti Saksa ja Alankomaat ovat vuonna 2019 lisänneet investointimenojaan ja suunnittelevat jatkavansa elvyttävää finanssipolitiikkaa vuonna 2020. Komission syksyn 2019 talousennusteen mukaan osa niiden julkisen talouden liikkumavarasta jää kuitenkin käyttämättä. Kun otetaan huomioon näiden euroalueen jäsenvaltioiden julkisen talouden liikkumavaran suuruus, niiden olisi oltava valmiita jatkamaan sen käyttöä. 12.Sitä vastoin osa niistä euroalueen jäsenvaltioista, joilla ei ole julkisen talouden liikkumavaraa, ei suunnittele vuodelle 2020 merkityksellisiä julkisen talouden sopeuttamistoimia eikä finanssipoliittisia elvytystoimia. Kreikka, Kypros ja Portugali säilyttävät edelleen suuret perusylijäämät, niillä on suuret rakenteelliset ylijäämät (tai Portugalin tapauksessa tilanne on lähellä tasapainoista nimellistä rahoitusasemaa) ja niiden velka supistuu nopeasti, mutta ne muodostavat vähemmistön tapauksista. Komission syksyn 2019 talousennusteen mukaan Belgian, Espanjan, Ranskan ja Italian perusjäämät ovat supistumassa tai jopa negatiivisia, ja velka supistuu vain vähän tai ei lainkaan. Kyseiset euroalueen jäsenvaltiot eivät ota riittävässä määrin huomioon suurta rakenteellista alijäämäänsä ja historiallisen korkeaa velkatasoaan. Ne eivät myöskään hyödynnä riittävästi viimeaikaista korkomenojen laskua supistaakseen velkasuhdettaan. Ellei julkista velkaa vähennetä, markkinapaineen kasvamisen riski saattaa tulevaisuudessa lisääntyä niitä maita kohtaan, joissa julkinen velka on suuri. Tällä voi olla kielteisiä heijastusvaikutuksia muiden euroalueen jäsenvaltioiden julkisen velan markkinoihin. 13.Useat niistä euroalueen jäsenvaltioista, joilla on suurimmat kestävyyshaasteet (Belgia, Espanja ja paljon vähäisemmässä määrin Portugali), ovat äskettäisten tai lähestyvien parlamenttivaalien takia toimittaneet alustavat talousarviosuunnitelmat, jotka on laadittu olettaen, että politiikka säilyy muuttumattomana. Siksi onkin erityisen tärkeää, että kyseiset euroalueen jäsenvaltiot sisällyttävät tarvittavat lisätoimenpiteet päivitettyihin alustaviin talousarviosuunnitelmiin, jolloin luodaan oikeat odotukset sen suhteen, miten tämä lipsuminen korjataan korkean velkatason yhteydessä. Päivitetyt alustavat talousarviosuunnitelmat olisi toimitettava komissiolle ja euroryhmälle mahdollisimman pian sen jälkeen, kun uusi hallitus on muodostettu. 14.Finanssipolitiikka ei edelleenkään ole riittävän eriytynyttä. Euroalueen jäsenvaltiot, joilla on julkisen talouden liikkumavaraa, toteuttavat elvyttävää finanssipolitiikkaa, ja niiden olisi oltava valmiita jatkamaan julkisen talouden liikkumavaransa käyttöä. Toisaalta huolenaiheena on edelleen vakauttamistoimien puute maissa, joissa on korkea velkataso ja kestävyysongelmia. Jos euroalueen jäsenvaltiot, jotka eivät ole julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteensa tasalla, noudattaisivat vakaus- ja kasvusopimusta, ja euroalueen jäsenvaltiot, joilla on julkisen talouden liikkumavaraa, lisäisivät elvytystä, euroalueen jäsenvaltioiden välinen eriytyminen olisi selkeämpää. 15.Koska euroalueen talouskasvu hidastuu ja rahapolitiikan viritys on jo erittäin elvyttävä, euroryhmä toisti lokakuussa 2019 olevansa valmis reagoimaan koordinoidusti, jos heikkenemisriskit toteutuvat, ja välttämään myötäsyklisiä finanssipoliittisia toimenpiteitä. Euroryhmä totesi, että jäsenvaltioiden, joilla on finanssipoliittista liikkumavaraa, on harkittava laadukkaiden investointien lisäämistä. Suunniteltaessa vuonna 2020 harjoitettavaa politiikkaa olisi painotettava voimakkaammin uudistuksia ja investointeja tutkimukseen ja kehitykseen sekä ilmastoon. Samalla euroryhmä totesi, että jäsenvaltioiden, joiden julkinen velka on suuri, on harjoitettava varovaista finanssipolitiikkaa. Seuraavassa esitetään yhteenveto yksittäisten euroalueen jäsenvaltioiden suunnitelmia koskevasta komission arvioinnista. Yhdenkään vuotta 2020 koskevan alustavan talousarviosuunnitelman ei todettu osoittavan, että vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia jätettäisiin noudattamatta erityisen vakavalla tavalla. Joissakin tapauksissa komissio on kuitenkin havainnut riskin, että suunniteltu julkisen talouden sopeuttaminen jää vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia vähäisemmäksi. Koska mikään euroalueen jäsenvaltio ei tällä hetkellä kuulu vakaus ja kasvusopimuksen korjaavan osion piiriin, vaatimusten noudattamista vuoden 2020 osalta arvioidaan kaikkien euroalueen jäsenvaltioiden osalta suhteessa ennaltaehkäisevän osion vaatimuksiin ja erityisesti 9. heinäkuuta 2019 annettuihin neuvoston suosituksiin. Vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion piiriin kuuluvat jäsenvaltiot: – Yhdeksän euroalueen jäsenvaltion (Saksa, Irlanti, Kreikka, Kypros, Liettua, Luxemburg, Malta, Alankomaat ja Itävalta) vuotta 2020 koskevien alustavien talousarviosuunnitelmien katsotaan olevan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten mukaisia. Koska Saksan ja Alankomaiden julkisen talouden tilanne on suotuisa, komissio kehottaa niiden viranomaisia toteuttamaan lisämenoja investointien kasvusuuntauksen tukemiseksi ja keskittämään investointeihin liittyvän talouspolitiikan niille osa-alueille, joita neuvosto on suositellut talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä. – Kahden euroalueen jäsenvaltion (Latvia ja Viro) alustavien talousarviosuunnitelmien katsotaan olevan pitkälti vakaus- ja kasvusopimuksen nojalla vuodeksi 2020 asetettujen vaatimusten mukaisia. Suunnitelmat voivat johtaa Latvian osalta jonkinasteiseen poikkeamiseen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta ja Viron kohdalla siihen tähtäävältä sopeutusuralta. Jos Latvian rakenteellisen rahoitusaseman ei enää tulevissa arvioinneissa ennusteta olevan lähellä keskipitkän aikavälin tavoitetta, vaatimusten noudattamisen kokonaisarvioinnissa on otettava huomioon, missä määrin neuvoston asettamasta vaatimuksesta on poikettu. – Kahdeksan euroalueen jäsenvaltion (Belgia, Espanja, Ranska, Italia, Portugali, Slovenia, Slovakia ja Suomi) kohdalla on vaarana, että niiden alustavat talousarviosuunnitelmat eivät vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen nojalla vuodeksi 2020 asetettuja vaatimuksia. Belgian, Espanjan, Ranskan ja Italian kohdalla nämä riskit liittyvät sekä suuren julkisen velan riittämättömään supistamiseen että ennustettuun merkittävään poikkeamiseen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta. Portugalin, Slovenian, Slovakian ja Suomen julkinen velka on joko saatu alle perussopimuksessa määrätyn viitearvon (60 % suhteessa BKT:hen) tai se supistuu asianmukaisella tavalla kohti viitearvoa. Nämä jäsenvaltiot ovat myös saavuttaneet julkisen talouden rahoitusaseman, jossa marginaali perussopimuksessa asetettuun 3 prosentin viitearvoon on huomattava. Näiden euroalueen jäsenvaltioiden alustavien talousarviosuunnitelmien toteutus saattaa kuitenkin johtaa merkittävään poikkeamaan julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta.