FI Euroopan unionin virallinen lehti C 159/10

EUROOPAN KESKUSPANKIN LAUSUNTO,

annettu 4 päivänä toukokuuta 2011,

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi direktiivien 2003/71/EY ja 2009/138/EY muuttamisesta Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen sekä Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen valtuuksien osalta

(CON/2011/42)

2011/C 159/05

Johdanto ja oikeusperusta

Euroopan keskuspankki (EKP) vastaanotti 2 päivänä maaliskuuta 2011 neuvostolta pyynnön antaa lausunto ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi direktiivien 2003/71/EY ja 2009/138/EY muuttamisesta Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen sekä Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen valtuuksien osalta (1) (jäljempänä ”ehdotettu direktiivi”).

EKP:n toimivalta antaa lausunto perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (’SEUT-sopimus’) 127 artiklan 4 kohtaan ja 282 artiklan 5 kohtaan, sillä ehdotettu direktiivi sisältää säännöksiä, jotka vaikuttavat Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) rooliin myötävaikuttaa luottolaitosten toiminnan vakauden valvontaan ja rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyvän politiikan moitteettomaan harjoittamiseen SEUT-sopimuksen 127 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Tämän lausunnon on antanut EKP:n neuvosto Euroopan keskuspankin työjärjestyksen 17.5 artiklan ensimmäisen virkkeen mukaisesti.

Yleiset huomautukset

1. Jotta hiljattain perustettu Euroopan finanssivalvojien järjestelmä toimisi tehokkaasti, unionin lainsäädäntöä on tarpeen muuttaa aloilla, joilla kolme Euroopan valvontaviranomaista (2) sekä Euroopan järjestelmäriskikomitea (EJRK) (3) toimivat. Tältä osin ehdotettu direktiivillä vakuutus- ja arvopaperisektorin lainsäädännön muuttamiseksi – muutokset koskevat erityisesti 2009/138/EY (4) ja suppeammassa määrin direktiiviä 2003/71/EY (5) – täydentää direktiivillä 2010/78/EU (6) vahvistettua lainsäädäntöä. Näin ollen tämä lausunto olisi luettava yhdessä EKP:n lausunnon EKP/2010/23 (7) kanssa.

2. Lausunnossa ehdotettua direktiiviä arvioidaan rahoitusjärjestelmän vakauden näkökulmasta. Tässä lausunnossa olevissa huomautuksissa ja muutosehdotuksissa keskitytään seikkoihin, jotka ovat merkityksellisiä valvontarakenteen uudistuksen, EKP:n, EKPJ:n ja EJRK:n osallistumisen sekä Euroopan valvontaviranomaisten ja toimivaltaisten kansallisten viranomaisten kanssa tehtävän yhteistyön ja tiedonvaihdon kannalta. Lausunnossa kiinnitetään lisäksi erityistä huomiota tarpeeseen varmistaa tarvittaessa eri finanssipalvelualat kattavia johdonmukaisia lähestymistapoja yhtäläisten toimintamahdollisuuksien varmistamiseksi sekä valvonnan yhtenäisyyden edistämiseksi.

Erityiset huomautukset

Rahoitusalan yhtenäinen Eurooppalainen säännöstö

3. EKP tukee (8) täysimääräisesti sellaisen yhtenäisen eurooppalaisen säännöstön (9) laatimista, jota sovelletaan kaikkiin rahoituslaitoksiin yhteismarkkinoilla; tällaisen sääntelyn laatimisen edellytyksenä on i) niiden asiakokonaisuuksien määrittäminen, joissaa delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanosäädöksiä voidaan käyttää, ii) Euroopan valvontaviranomaisten asianmukainen osallistuminen näiden säädösten valmisteluun, niiden tekninen luonne ja valvontaviranomaisten erityisosaaminen huomioon ottaen, ja iii) kaikille aloille yhteinen yhdenmukainen ja koordinoitu lähestymistapa näiden täytäntöönpanotoimien antamisessa.

Ehdotuksia delegoiduiksi säädöksiksi ja täytäntöönpanosäädöksiksi koskevat EKP:n neuvoa-antavat tehtävät

4. Ottaen huomioon SEUT-sopimuksen 290 ja 291 artiklan (10) mukaisesti annettujen delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten tärkeä merkitys rahoitusalan yhtenäisen säännöstön olennaisena osana, EKP esittää SEUT-sopimuksen 127 artiklan 4 kohdan ja 282 artiklan 5 kohdan mukaisista neuvoa-antavista tehtävistään seuraavat huomautukset. Ensinnäkin luonnokset delegoiduiksi säädöksiksi tai täytäntöönpanosäädöksiksi ovat SEUT-sopimuksen 127 artiklan 4 kohdassa ja 282 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja ”ehdotuksia/esityksiä unionin säädöksiksi”. Sekä delegoidut säädökset että täytäntöönpanosäädökset ovat unionin säädöksiä. On merkillepantavaa, että useimpien SEUT-sopimuksen 282 artiklan 5 kohdan kieliversioiden mukaan EKP:tä kuullaan ”luonnoksista” unionin säädöksiksi (11). Näin ollen velvollisuus kuulla EKP:tä ei rajoitu sellaisiin säädösluonnoksiin, jotka perustuvat komission ehdotukseen. Toiseksi yhteisöjen tuomioistuin selvensi nk. OLAF-tuomiossa (12), että velvoitteella kuulla EKP:ta ”pyritään olennaisilta osiltaan varmistamaan että tällainen säädös annetaan vasta, kun on kuultu elintä, joka on kyseisellä yhteisön alalla käyttämänsä nimenomaisen toimivallan ja suuren asiantuntemuksena ansiosta erityisen pätevä myötävaikuttamaan hyödyllisesti kyseisen säädöksen antamiseen”. Tätä taustaa vasten, ja jotta EKP:n neuvoa-antavista tehtävistä saadaan mahdollisimman suuri hyöty, EKP:tä on kuultava hyvissä ajoin kaikista luonnoksista unionin säädöksiksi sen toimivaltaan kuuluvilla aloilla, luonnokset delegoiduiksi säädöksiksi ja täytäntöönpanosäädöksiksi mukaan luettuina. Suorittaessaan neuvoa-antavia tehtäviään EKP ottaa säädösten antamisen aikarajat tarkasti huomioon.

Tiedonvaihtojärjestelyt

5. Sellaisten yleisten muutosten kohdalla, jotka koskevat miltei kaikkea alakohtaista lainsäädäntöä, ja jotka ovat tarpeen uusien valvontaviranomaisten toiminnan kannalta, EKP painottaa, että asianomaiseen finanssialaan sovellettavaan lainsäädäntöön on sisällytettävä säännöksiä sopivista tiedonvaihtokanavista. Näin ollen EKP ehdottaa direktiivin 2009/138/EY muuttamista yhdenmukaiseksi direktiivin 2006/48/EY (13) vastaavien säännösten kanssa, joiden mukaisesti toimivaltaiset viranomaiset ja EVLEV voivat toimittaa tietoja keskuspankeille ja EKPJ:lle, EKP mukaan luettuna, tarvittaessa muille maksujärjestelmien valvonnasta vastuussa oleville viranomaisille sekä EJRK:lle, kun nämä tiedot ovat merkityksellisiä niille kuuluvien tehtävien hoitamisessa (14). Myös kriisitilanteita varten tulisi vahvistaa asianmukaiset tiedonvaihtojärjestelyt.

Johdonmukaisuus eri rahoituspalvelualojen välillä

6. Vaikka ehdotetun direktiivin tavoitteet ovat rajatut, EKP katsoo, että unionin säädöstön tulisi sääntelyerojen hyväksikäytön välttämiseksi mahdollisuuksien mukaan olla eri rahoituspalvelualoilla johdonmukainen. EKP ehdottaa toimialarajat ylittävän johdonmukaisuuden edistämistä esim. seuraavissa asioissa: 6.1 Rahoitusalan holdingyhtiöiden käsittely omien varojen määrityksessä; EKP katsoo, että omien varojen määrityksessä ”omistusyhteyksien” käsittelyn johdonmukaisuutta tietyn rahoituspalvelualan sisällä sekä eri rahoituspalvelualojen välillä tulisi lisätä sääntelyerojen hyväksikäytön välttämiseksi yksittäisten yritysten välillä sekä finanssiryhmittymään kuuluvien yritysten välillä (15). Erityisesti EKP suosittelee direktiivissä 2006/48/EY (16) ja direktiivissä 2009/138/EY (17) olevien vakuutusyhtiöiden ja luottolaitosten omistusyhteyksien määritelmien sekä toimialarajat ylittävistä omistusyhteyksistä johtuvan kaksinkertaisen hyväksikäytön käsittelemiseksi käytettävien menetelmien pidemmälle vietyä yhtenäistämistä. (18) Euroopan valvontaviranomaisista annetuissa asetuksissa (19) perustettu finanssiryhmittymiä käsittelevä alakomitealla voisi olla merkityksellinen rooli eri sektoreita koskevien seikkojen yhtenäistämistyössä. 6.2 Rahoitusjärjestelmän vakaus; olisi syytä tutkia lähemmin Solvenssi II -säännöstön mahdollisia prosyklisiä vaikutuksia ja, soveltuvin osin, kontrasyklisten mekanismien myötävaikutusta rahoitusjärjestelmän vakauteen, myös ehdotetussa direktiivissä tarkoitetun epälikvidisyyspreemion osalta. 6.3 Palkka- ja palkkiopolitiikat ja -järjestelmät; komission suosituksen mukaisesti (20) EKP suhtautuu yleisesti ottaen myönteisesti palkka- ja palkkiopolitiikkaan ja järjestelmiin koskevaan Solvenssi II:n täytäntöönpanotoimien (21) yhteydessä tehtävään työhön; kansainvälisesti sovittuja korkealaatuisia pankkeja varten laadittuja palkka- ja palkkiopolitiikka koskevia periaatteita ja niihin liittyviä täytäntöönpanostandardeja (22) tulisi soveltaa myös vakuutusalalla (23), ottaen kuitenkin huomioon mahdolliset eroavaisuudet. 6.4 Luottoluokitukset; ehdotetun direktiivin mukaan EVLEV:lle annettaisiin tehtäviä liittyen i) ulkoisten luottoluokituslaitosten hyväksyttävyyden arviointiin, ja ii) niiden antamien luottoluokitusten sijoittamiseen objektiiviseen luottoluokka-asteikkoon (24); komission on hyväksyttävä näitä koskevat yksityiskohtaiset perusteet delegoitujen säädösten muodossa. (25) EKP tukee periaatteessa näiden uusien tehtävien uskomista EVLEV:lle ja ottaa huomioon rahoituspalvelualojen erot, mutta toteaa samalla, että ulkopuolisten luottoluokituslaitosten hyväksyttävyyttä käsitellään jo direktiivissä 2006/48/EY (26) ja asetuksessa (EY) N:o 1060/2009 (27). Tätä taustaa vasten ja ottaen huomioon että asia koskee useita aloja, EKP ehdottaa, että unionin eri aloja koskevan lainsäädännön, täytäntöönpanotoimet mukaan luettuina, yhdenmukaisuuden ja synergian varmistamiseksi asia arvioitaisiin Euroopan valvontaviranomaiset kanssa ennen lainsäädäntötoimiin ryhtymistä. 6.5 ”Rahoitusmarkkinoilla tapahtuneen poikkeuksellisen häiriön”määrittäminen; jos vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys ei täytä vakavaraisuuspääomavaatimusta, valvontaviranomaisen on vaadittava vakuutus- tai jälleenvakuutusyritystä toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet määräajan kuluessa, joka voi pituudeltaan olla korkeintaan yhdeksän kuukautta. (28) Jos rahoitusmarkkinoilla ilmenee poikkeuksellisia häiriöitä, valvontaviranomaiset voivat jatkaa tätä määräaikaa kohtuullisessa ajalla ”ottaen huomioon kaikki asiaan vaikuttavat seikat” (29). Ehdotetun direktiivin mukaan EVLEV toteaisi rahoitusmarkkinoilla tapahtuneen poikkeuksellisen häiriön, ja komissio hyväksyisi delegoituja säännöksiä, joissa määritellään menettelyt, joita EVLEV:n on noudatettava määrittäessään, vallitseeko rahoitusmarkkinoilla tällainen häiriö, sekä huomioon otettavat tekijät, ”kohtuullinen enimmäisaika” mukaan luettuna. (30) EKP kannattaa ehdotusta, jonka mukaisesti EVLEV:lle annetaan tehtäväksi varmistaa lähestymistapojen yhdenmukaisuus eri jäsenvaltioissa. Samasta syystä EJRK:n kuuleminen sekä tällaisten tapahtumien määrittelyä koskevien laadullisten ja määrällisten kriteerien sekä menetelmien ja edellytysten vahvistaminen olisi myös asianmukaista. Olisi myös syytä tarkentaa, miten EVLEV:n määrittämä rahoitusmarkkinoilla tapahtunut poikkeuksellinen häiriö, Euroopan valvontaviranomaisista annetuissa asetuksissa (31) tarkoitettu neuvoston toteama kriisitilanne sekä myös valvontaviranomaisten toimenpiteet poikkeustapauksissa, kun yrityksen asema heikkenee edelleen (32), liittyvät toisiinsa.

Siirtymäsäännökset

7. Vaikka EKP ymmärtää siirtymäkauden vaatimusten (33) tarpeen, saattaisi joissakin tapauksissa olla tarpeen lyhentää huomattavasti tiettyjen siirtymäsäännösten antamiselle asetettua 10 vuoden enimmäismääräaikaa, jotta varmistettaisiin riittävät kannustimet solvenssi II –uudistuksen oikea-aikaisen soveltamisen (34). Esimerkiksi – ja ottaen huomioon yhdenmukaisen lähestymistavan tärkeys asianmukaisen tilinpidon varmistamisessa – varojen ja velkojen arvostuksessa käytettäviä menetelmiä ja oletuksia tulisi soveltaa kohtuullisen ajanjakson kuluttua.

Siltä osin kuin EKP suosittaa direktiiviehdotusta muutettavaksi, yksityiskohtaiset muutosehdotukset perusteluineen on esitetty liitteessä.

Tehty Frankfurt am Mainissa 4 päivänä toukokuuta 2011. EKP:n puheenjohtaja Jean-Claude TRICHET

(1) KOM/2011/8 lopullinen.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1093/2010, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/78/EY kumoamisesta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 12); Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1094/2010, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/79/EY kumoamisesta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 48); Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1095/2010, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/77/EY kumoamisesta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 84) (jäljempänä ’Euroopan valvontaviranomaisista annetut asetukset’).

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1092/2010, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, finanssijärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta Euroopan unionissa ja Euroopan järjestelmäriskikomitean perustamisesta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 1); Neuvoston asetus (EU) N:o 1096/2010, annettu 17 päivänä marraskuuta 2010, Euroopan järjestelmäriskikomitean toimintaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 162).

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/138/EY, annettu 25 päivänä marraskuuta 2009, vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (Solvenssi II) (uudelleenlaadittu toisinto) (EUVL L 335, 17.12.2009, s. 1).

(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/71/EY, annettu 4 päivänä marraskuuta 2003, arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä ja direktiivin 2001/34/EY muuttamisesta (EUVL L 345, 31.12.2003, s. 64).

(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/78/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, direktiivien 98/26/EY, 2002/87/EY, 2003/6/EY, 2003/41/EY, 2003/71/EY, 2004/39/EY, 2004/109/EY, 2005/60/EY, 2006/48/EY, 2006/49/EY ja 2009/65/EY muuttamisesta Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen), Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) toimivaltuuksien osalta ETA:n kannalta merkityksellinen teksti (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 120).

(7) Euroopan keskuspankin lausunto, annettu 18 päivänä maaliskuuta 2010, ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi direktiivien 1998/26/EY, 2002/87/EY, 2003/6/EY, 2003/41/EY, 2003/71/EY, 2004/39/EY, 2004/109/EY, 2005/60/EY, 2006/48/EY, 2006/49/EY ja 2009/65/EY muuttamisesta Euroopan pankkiviranomaisen, Euroopan vakuutus- ja työeläkeviranomaisen ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen toimivaltojen osalta CON/2010/23 (EUVL C 87, 1.4.2010, s. 1).

(8) Ks. esim. ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY muuttamisesta keskuslaitoksiin kuuluvien pankkien, tiettyjen omien varojen erien, suurten riskikeskittymien, valvontajärjestelyjen ja kriisinhallinnan osalta, Euroopan unionin neuvoston pyynnöstä, 5 päivänä maaliskuuta 2009 annetun lausunnon CON/2009/17 (EUVL C 93, 22.4.2009, s. 3) 2 kohta, kolmesta ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksiksi Euroopan pankkiviranomaisen, Euroopan vakuutus- ja työeläkeviranomaisen sekä Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen perustamisesta, 8 päivänä tammikuuta 2010, annetun lausunnon CON/2010/5 (EUVL C 13, 20.1.2010, s. 1) 2 kohta sekä lausunnon CON/2010/23 1.3.1 kohta.

(9) Ks. esim. asetuksen (EU) N:o 1093/2010 johdanto-osan 22 kappale ja direktiivin 2010/78/EU johdanto-osan 14 kappale.

(10) SEUT-sopimuksen 290 ja 291 artikla kuuluvat 6 osan 2 luvun 1 jaksoon, jonka otsikko on ”Unionin säädökset”.

(11) SEUT-sopimuksen 282 artiklan 5 kohdan seuraavissa kieliversioissa puhutaan luonnoksista unionin säädöksiksi: bulgaria (”проект на акт на Съюза”); espanja (”proyecto de acto de la Unión”); tanska (”udkast”); saksa (”Entwurf für Rechtsakte der Union”); viro (”ettepanekute”); kreikka (”σχέδιο πράξης της Ένωσης”); ranska (”projet d'acte de l'Union”); italia (”progetto di atto dell'Unione”); latvia (”projektiem”); liettua (”Sąjungos aktų projektų”); hollanti (”ontwerp van een handeling van de Unie”); portugali (”projectos de acto da União”); romania (”proiect de act al Uniunii”); slovakia (”navrhovaných aktoch Únie”); slovenia (”osnutki aktov Unije”); suomi (”esityksistä”); ruotsi (”utkast”). Irlanninkielinessä versiossa käytetään ”gniomh Aontais arna bheartu” -ilmaisua, joka tarkoittaa ”suunnitelmia” union säädöksiksi.

(12) Asia C-11/00 Euroopan yhteisöjen komissio v. Euroopan keskuspankki (Kok. 2003 s. I-7147), erityisesti tuomion 110-111 kohta.

(13) Ks. direktiivin 2006/48/EY 49 artikla ja 130 artiklan 1 kohta.

(14) Ks. esim. Lausunnon CON/2009/17 13-15 kohta ja lausunnon CON/2010/23 2.2 kohta.

(15) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/87/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, finanssiryhmittymään kuuluvien luottolaitosten, vakuutusyritysten ja sijoituspalveluyritysten lisävalvonnasta sekä neuvoston direktiivien 73/239/ETY, 79/267/ETY, 92/49/ETY, 92/96/ETY, 93/6/ETY ja 93/22/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 98/78/EY ja 2000/12/EY muuttamisesta (EUVL L 35, 11.2.2003, s. 1).

(16) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/48/EY, annettu 14 päivänä kesäkuuta 2006, luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (EUVL L 177, 30.6.2006, s. 1). Erityisesti 4 artiklan 10 kohta ja 57 artikla.

(17) Ks. 92 artiklan 1 kohdan b alakohta, sellaisena kuin se on muutettuna ehdotetulla direktiivillä luettuna yhdessä 212 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan kanssa.

(18) Esimerkiksi ”pysyvän sidoksen” ja ”voi vaikuttaa merkittävällä tavalla” määritelmien omistusyhteyksiin liittyen sekä vähennysten kynnysarvot – nämä vaihtelevat 20 %:sta vakuutuslainsäädännössä 10 %:iin pankkilainsäädännössä

(19) Euroopan valvontaviranomaisten perustamiseksi annettujen asetusten 57 artiklan 1 kohta.

(20) Ks. erityisesti rahoituspalvelualan palkka- ja palkkiopolitiikasta 30 päivänä huhtikuuta 2009 annetun komission suosituksen johdanto-osan 8 kappale sekä 1.1 ja 2.1 kohta.

(21) Ks. komission työpaperi (sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosasto), Consultation paper on the UCITS depositary function and on the UCITS managers' remuneration, 14.12.2010, p. 26 (saatavilla: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/ucits/consultation_paper_en.pdf).

(22) Ks. erityisesti direktiivin 2006/48/EY 22 artikla ja liite V sekä palkka- ja palkkiopolitiikasta ja käytännöistä 10 päivänä joulukuuta 2010 annetut CEBS:n suuntaviivat, saatavilla: https://eba.europa.eu/cebs/media/Publications/Standards%20and%20Guidelines/2010/Remuneration/Guidelines.pdf

(23) Ks. CEIOPS' Advice for Level 2 Implementing Measures on Solvency II: Remuneration Issues, CEIOPS-DOC-51/09, https://eiopa.europa.eu/fileadmin/tx_dam/files/consultations/consultationpapers/CP59/CEIOPS-DOC-51-09%20L2-Advice-Remuneration-Issues.pdf

(24) Ks. ehdotetun direktiivin 2 artiklan 20 kohta – direktiivin 2009/138/EY uusi 109a artiklan 1 kohdan a alakohta.

(25) Ks. ehdotetun direktiivin johdanto-osan 18 artikla ja 2 artiklan 21 kohta – direktiivin 2009/138/EY uusi 111 artiklan 1 kohdan n alakohta.

(26) Ks. direktiivin 2006/48/EY 81 – 83 artikla sekä liitteessä VI oleva 2 osa.

(27) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1060/2009, annettu 16 päivänä syyskuuta 2009, luottoluokituslaitoksista (EUVL L 302, 17.11.2009, s. 1).

(28) Direktiivin 2009/138/EY 138 artikla.

(29) Direktiivin 2009/138/EY 138 artiklan 4 kohta.

(30) Ehdotetun direktiivin 2 artiklan 30 kohta ja 2 artiklan 31 kohta.

(31) Euroopan valvontaviranomaisista annettujen asetusten 18 artikla.

(32) Direktiivin 2009/138/EY 138 artiklan 5 kohta.

(33) Ehdotetun direktiivin mukaan siirtymäsäännöksen enimmäisaika on vahvistettu direktiivissä 2009/138/EY. Kuitenkin delegoidussa säädöksessä vahvistetut todelliset ajat voivat olla lyhyempiä (ks. myös ehdotetun direktiivin johdanto-osan 30 kappale.

(34) Direktiivin 2009/38/EY 75 artikla – ks. ehdotetun direktiivin 308a artiklan 5 kohta ja 308b artiklan e kohta.