32. Rahoituskertomus Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto - EMOTR:n tukiosasto - varainhoitovuosi 2002 /* KOM/2003/0680 lopull. */





32. RAHOITUSKERTOMUS EUROOPAN MAATALOUDEN OHJAUS- JA TUKIRAHASTO - EMOTR:N TUKIOSASTO - VARAINHOITOVUOSI 2002 (komission esittämä) SISÄLLYSLUETTELO 1. TALOUSARVIOMENETTELY 1.1. Berliinin huippukokouksessa tehty sopimus ja talousarvion kurinalaisuus 1.2. Alustava talousarvioesitys 1.3. Talousarvioesitys 1.4. Oikaisukirjelmä 1.5. Vuoden 2002 talousarvion hyväksyminen 2. KÄYTTÖVARAT JA MÄÄRÄRAHOJEN HOITO A. Määrärahojen hoito 2.1. Varainhoitovuonna 2002 käytettävissä olleet määrärahat 2.2. Varainhoitovuonna 2002 käytettävissä olleiden määrärahojen käyttö 2.3. Viran puolesta varainhoitovuodelta 2001 varainhoitovuoteen 2002 siirretyt määrärahat 2.4. Varainhoitovuoden 2001 erikseen esitettävien siirtojen määrärahat 2.5. EMOTR:n tukiosaston sisäiset määrärahasiirrot 2.6. Määrärahasiirrot rahoitusvarauksesta tai rahoitusvaraukseen B. Ennakkomaksujärjestelmä ja suorat tuet 2.7. Jäsenvaltioille maksetut ennakot 2.8. Suorat tuet 3. TALOUSARVION TOTEUTUMINEN A. Johdanto 3.1. Talousarvion toteutuminen 3.2. Euron ja dollarin välisen kurssikehityksen vaikutukset 3.3. Kaksoiskurssit 3.4. Maatalouden valuuttajärjestelmää koskevat päätökset B. Talousarvion toteutuminen luvuittain 3.5. Johdanto 3.6. Osasto B1-1 - Kasvituotteet 3.7. OSASTO B1-2 - Eläintuotteet 3.8. OSASTO B1-3 - Liitännäismenot 3.9. OSASTO B1-40 - Maaseudun kehittäminen 3.10. Menojen jakautuminen toimenpiteiden taloudellisen luonteen mukaan C. Erityistoimet 3.11. Interventiovarastoista peräisin olevien elintarvikkeiden toimittaminen yhteisön vähävaraisille 3.12. Luku B1-33 - Eläinlääkintä- ja kasvinsuojelutoimenpiteet 3.13. Kalastus 3.14. Tiedotustoimet 3.15. Menekinedistämistoimet 4. VALVONTATOIMET 4.1. Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä 4.2. Yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän noudattaminen 4.3. Oliiviöljyn valvontavirastot 4.4. Tarkastusten tehostamista koskeva yhteisrahoitus 4.5. Asetuksen (EY) N:o 4045/89 soveltaminen (jälkikäteen tehtävät tarkastukset) 5. TILIEN TARKASTAMINEN JA HYVÄKSYMINEN 5.1. Yleistä 5.2. Uuden tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn mukainen tilien tarkastaminen ja hyväksyminen 5.3. Varainhoitovuoden 2001 tilien tarkastaminen ja hyväksyminen 5.4. Tilien tarkastamis- ja hyväksymispäätösten vuoksi yhteisöjen tuomioistuimessa nostetut kanteet 6. SUHTEET EUROOPAN PARLAMENTTIIN JA EUROOPAN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEEN 6.1. Suhteet Euroopan parlamenttiin 6.2. Suhteet Euroopan tilintarkastustuomioistuimeen 7. LUETTELO EMOTR:N TUKIOSASTOA KOSKEVISTA PERUSSÄÄDÖKSISTÄ JA SÄÄDÖSTEN MUUTOKSISTA VUONNA 2002 7.1. Yleistä/Ennakkomaksujärjestelmä 7.2. Tarkastukset 7.3. Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen 7.4. Julkinen varastointi 32. rahoituskertomuksen liitteet ovat saatavana ranskaksi paperiversiona maatalouden pääosastosta tai maatalouden pääosaston www-sivustolta. 1. TALOUSARVIOMENETTELY 1.1. Berliinin huippukokouksessa tehty sopimus ja talousarvion kurinalaisuus Berliinin huippukokouksessa 24. ja 25. maaliskuuta 1999 tehtiin Agenda 2000:ta koskevat ehdotukset. Talousarvion kurinalaisuutta koskeva asetus hyväksyttiin lisäksi vuonna 2000, ja se tuli voimaan 1. lokakuuta 2000. Berliinin huippukokouksen päätelmissä säilytettiin komission ehdottama menolinjaus (menolinjaukseen sisällytettiin maaseudun kehittämis- ja eläinlääkintätoimenpiteet, liittymistä valmisteleva maatalouden rahoitusväline Sapard ja liittymistä varten käytettävissä olevat maatalouden määrärahat), mutta niissä otettiin käyttöön menolinjausta alhaisemmat menojen enimmäismäärät. Kyseessä on kaksi vuosittaista enimmäismäärää kaudelle 2000-2006. Niistä toinen koskee markkinoiden perinteisiä menoja (alaotsake 1a) ja toinen maaseudun kehittämismenoja (alaotsake 1b). Nämä enimmäismäärät on vahvistettu tasolle, joka vastaa Agenda 2000:n hyväksymisestä aiheutuvaa menoarviota. Tämä tarkoittaa, että uudet enimmäismäärät sijoittuvat ennakoitujen menojen tasolle eikä niihin liity marginaalia sellaisten odottamattomien tilanteiden varalle, joita on aiemmin monesti esiintynyt. Enimmäismäärien taso käy ilmi seuraavasta taulukosta: Rahoitusnäkymät EU-15 (milj. euroa, nykyhintojen mukaan) >TAULUKON PAIKKA> Berliinin huippukokouksen päätelmien jälkeen parlamentti ja neuvosto hyväksyivät seuraavat asiakirjat: - uusi talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta tehty toimielinten välinen sopimus, rahoitusnäkymät (enimmäismäärät) ja talousarviomenettely, jossa toistetaan nämä päätelmät ja säädetään virallisesti komission mahdollisuudesta esittää syksyllä seuraavan vuoden alustavaan talousarvioesitykseen oikaisukirjelmä viimeaikaisimman kehityksen huomioon ottamiseksi budjettiennusteissa; - uusi talousarvion kurinalaisuutta koskeva asetus (neuvoston asetus (EY) N:o 2040/2000, annettu 26. syyskuuta 2000, EYVL L 244, 29.9.2000, s. 27), jossa vahvistetaan erityisesti se, että kaikissa yhteisen maatalouspolitiikan mukaisesti päätetyissä lainsäädäntötoimenpiteissä on noudatettava rahoitusnäkymissä vahvistettuja alaotsakkeiden 1a ja 1b enimmäismääriä ja että määrärahojen on oltava näiden enimmäismäärien rajoissa; alaotsakkeen 1a (EMOTR:n tukiosaston perinteiset menot) määrän noudattamiseksi neuvosto voi päättää mukauttaa seuraavan markkinointivuoden alusta sovellettavien tukitoimenpiteiden tasoa kullakin kyseessä olevalla alalla; komissio esittää alustavan talousarvioesityksen yhteydessä analyysin alkuperäisten arvioiden ja tosiasiallisten menojen eroista edellisten varainhoitovuosien aikana ja tutkii tilannetta keskipitkällä aikavälillä; komissio käyttää talousarvion, oikaisukirjelmän tai korjaavan ja täydentävän talousarvion laatimisen yhteydessä budjettiarvioiden määrittämiseen yleensä viimeksi kuluneen vuosineljänneksen kuluessa todettua dollarin keskikurssia; rahoitusvaraus lasketaan 250 miljoonaan euroon vuonna 2002, ja se poistetaan varainhoitovuodesta 2003 alkaen. 1.2. Alustava talousarvioesitys Komissio laati alustavan talousarvioesityksen (ATE) 2002, ja siitä tehtiin ehdotus budjettivallan käyttäjälle vuoden 2001 toukokuussa. EMOTR:n tukiosastolle ehdotetut määrärahat olivat yhteensä 46 221,8 miljoonaa euroa, joista 41 626,8 miljoonaa euroa alaotsakkeelle 1a (tästä jäi 365,2 miljoonan euron suuruinen marginaali alle 41 992 miljoonan euron enimmäismäärän) ja 4 595 miljoonaa euroa alaotsakkeelle 1b (enimmäismäärän tasolla). 1.3. Talousarvioesitys Neuvosto hyväksyi vuoden 2002 talousarvioesityksen heinäkuussa 2001. Alaotsakkeen 1a määrärahoja vähennettiin yleisesti 200 miljoonalla eurolla, ja miljardin euron suuruinen erityisrahasto, joka oli tarkoitettu BSE-tautia ja suu- ja sorkkatautia koskeviin ylimääräisiin markkina- ja eläinlääkintätoimenpiteisiin, poistettiin. EMOTR:n tukiosaston kokonaismäärärahat olivat näin ollen 45 021,8 miljoonaa euroa, joista 40 426,8 miljoonaa euroa alaotsakkeelle 1a ja 4 595,0 miljoonaa euroa alaotsakkeelle 1b. 1.4. Oikaisukirjelmä Komissio hyväksyi vuoden 2001 lokakuun lopussa alustavan talousarvioesityksen oikaisukirjelmän nro 2/2002. Siinä otettiin huomioon maatalouden suhdannekehitys, naudanlihamarkkinoiden kehitys, johon liittyivät BSE:n ja suu- ja sorkkataudin torjuntatoimet, sekä viimeaikainen maatalouslainsäädäntö. Näistä aiheutui 44 250,8 miljoonan euron määrärahatarve, joka oli 1 971 miljoonaa euroa pienempi kuin mitä alustavassa talousarvioesityksessä oli ennakoitu. Tästä määrästä 39 655,8 miljoonaa euroa oli tarkoitettu alaotsakkeelle 1a, mikä oli alle enimmäismäärän, ja 4 595,0 miljoonaa euroa alaotsakkeelle 1b, mikä oli enimmäismäärän tasolla. 1.5. Vuoden 2002 talousarvion hyväksyminen Kolmen toimielimen välisten sovitteluneuvottelujen tuloksena vuodelle 2002 saatiin seuraava talousarvio: - Alaotsakkeen 1a määrärahoja päätettiin nostaa oikaisukirjelmässä nro 2/2002 esitetyn määrärahatarpeen perusteella 4,5 miljoonalla eurolla, josta 2,5 miljoonaa euroa osoitettiin mehiläishoidon erityistukeen ja kaksi miljoonaa euroa YMP:n tiedotustoimien tehostamiseen. Alaotsakkeen määrärahat olivat näin ollen 39 660,08 miljoonaa euroa, eli 2 331,9 miljoonaa euroa alle Berliinissä vahvistetun enimmäismäärän. - Alaotsakkeelle 1b myönnettiin komission pyytämät 4 595,0 miljoonaa euroa, mikä vastaa enimmäismäärän tasoa. Rahoitusvaraukseen sidottiin lisäksi 250 miljoonaa euroa, jotka voidaan käyttää vain, jos euron ja dollarin pariteetti vaihtelee talousarvion kurinalaisuudesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2040/2000 9 artiklan 1 kohdassa määriteltyjen säännösten mukaisesti. 2. KÄYTTÖVARAT JA MÄÄRÄRAHOJEN HOITO A. Määrärahojen hoito 2.1. Varainhoitovuonna 2002 käytettävissä olleet määrärahat Varainhoitovuoden lopulliset käytettävissä olleet määrärahat olivat 44 255,08 miljoonaa euroa (mukaan ei ole otettu rahoitusvaraukseen tarkoitettuja 250 miljoonaa euroa). Budjettivallan käyttäjä hyväksyi erikseen esitetyt 99 miljoonan euron suuruiset määrärahasiirrot varainhoitovuodelta 2001 varainhoitovuodelle 2002 (ks. jäljempänä kohta 2.2.3). 2.2. Varainhoitovuonna 2002 käytettävissä olleiden määrärahojen käyttö 2.2.1. Budjettitoimenpiteet Seuraavassa taulukossa eritellään varainhoitovuoden 2002 budjettitoimenpiteet: euroina 1. Käytettävissä olleet määrärahat - tavanomaiset määrärahat (TM) - erikseen esitetyt määrärahasiirrot (EEM) 2. Maksusitoumusten erittely - jäsenvaltioiden toteuttamat menot TM:sta - jäsenvaltioiden toteuttamat menot EEM:sta - suorat tuet Maksusitoumukset yhteensä 3. Toteutuneet määrärahat - jäsenvaltioiden toteuttamat menot TM:sta - jäsenvaltioiden toteuttamat menot EEM:sta - suorat tuet Toteutuneet määrärahat yhteensä 4. Viran puolesta siirretyt määrärahat - jäsenvaltioiden toteuttamat menot TM:sta - jäsenvaltioiden toteuttamat menot EEM:sta - suorat tuet Viran puolesta siirretyt määrärahat yhteensä 5. Erikseen esitettävät määrärahasiirrot 6. Peruuntuvat määrärahat (= 1 - 2 - 5) // 44 255 080 000,00 99 000 000,00 42 858 918 892,28 99 000 000,00 259 039 299,12 43 216 958 191,40 42 858 918 892,28 99 000 000 27 863 255,39 42 985 782 147,67 0,00 0,00 231 176 043,73 231 176 043,73 83 892 329,00 1 053 229 479,60 2.2.2. Viran puolesta siirretyt määrärahat Viran puolesta siirrettävät määrärahat muodostuvat maksusitoumusten ja talousarvioon otettujen määrärahojen erotuksesta. Tänä varainhoitovuonna kyseiset määrärahat olivat 231,176 miljoonaa euroa, mikä vastaa komission suoraan maksamiin menoihinsa sitomia määrärahoja, joita ei ole vielä maksettu varainhoitovuoden lopussa. 2.2.3. Erikseen esitettävät määrärahasiirrot Komissio päätti esittää 25. kesäkuuta 2002 annetun neuvoston varainhoitoasetuksen (EY) 1605/2002 9 ja 149 artiklan mukaisesti erikseen tehtävää määrärahasiirtoa varainhoitovuodelta 2002 varainhoitovuoteen 2003 yhteensä 83,89 miljoonan euron edestä seuraavasti: - 34,576 miljoonaa euroa alamomentille B01-332 Eläintautien ja muiden ihmisten terveydelle vaarallisten eläimissä esiintyvien tautien hätärahasto - 4,571 miljoonaa euroa alamomentille B01-400 Maatiloilla tehtävät investoinnit - 32,256 miljoonaa euroa alamomentille B01-4050 Maatalouden ympäristötoimenpiteet (uusi järjestelmä) - 6,49 miljoonaa euroa alamomentille B01-4080 Maaseudun sopeuttaminen ja kehittäminen, maatalousalan pääasialliset toimenpiteet - 5,999 miljoonaa euroa alamomentille B01-4081 Maaseudun sopeuttaminen ja kehittäminen, muut toimenpiteet. 2.3. Viran puolesta varainhoitovuodelta 2001 varainhoitovuoteen 2002 siirretyt määrärahat Seuraavassa taulukossa eritellään siirrettyjen määrärahojen käyttö varainhoitovuonna 2002: euroina 1. Siirretyt maksusitoumukset - jäsenvaltioiden toteuttamat menot - suorat tuet Maksusitoumukset yhteensä 2. Siirrettyjen määrärahojen vapautukset - jäsenvaltioiden toteuttamat menot - suorat tuet Vapautukset yhteensä 3. Maksut - jäsenvaltioiden toteuttamat menot - suorat tuet Toteutuneet määrärahat yhteensä 4. Peruuntuvat määrärahat (= 1 + 2 - 3) - jäsenvaltioiden toteuttamat menot - suorat tuet Peruuntuneet siirretyt määrärahat yhteensä // - 585 917 004,50 585 917 004,50 - (3 095 719,78) (3 095 719,78) - 534 771 970,15 534 771 970,15 - 48 049 314,57 48 049 314,57 2.4. Varainhoitovuoden 2001 erikseen esitettävien siirtojen määrärahat Komissio pyysi 21. joulukuuta 1977 annetun varainhoitoasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti budjettivallan käyttäjältä erikseen tehtävää määrärahasiirtoa varainhoitovuodelta 2001 varainhoitovuoteen 2002 yhteensä 99 miljoonan euron edestä. Kyseessä on 82 miljoonaa euroa maatalouden ympäristötoimenpiteitä koskevalle alamomentille B01-4050 (uusi järjestelmä) ja 17 miljoonaa euroa metsätaloutta koskevalle alamomentille B01-4070 (uusi järjestelmä, 31 artikla). Nämä määrärahat sidottiin täysimääräisesti vuonna 2002. 2.5. EMOTR:n tukiosaston sisäiset määrärahasiirrot Budjettivallan käyttäjä hyväksyi vuonna 2002 määrärahasiirron nro 56/02 luvusta toiseen: - luvuista B01-12 Oliiviöljy (-25,0 miljoonaa euroa), B01-14 Kuitukasvit ja silkkiäistoukat (-120,0 miljoonaa euroa), B01-15 Hedelmät ja vihannekset (-80,0 miljoonaa euroa), B01-21 Naudanliha (-960,0 miljoonaa euroa), B01-22 Lampaan- ja vuohenliha (-100,0 miljoonaa euroa), B01-23 Sianliha, munat, siipikarja ja muut eläintuotteiden hyväksi toteutettavat toimet (-35,0 miljoonaa euroa), B01-31 Elintarvikeapuohjelmat (-42,0 miljoonaa euroa), B01-39 Muut toimenpiteet (-100,0 miljoonaa euroa) - lukuihin B01-10 Peltokasvit (+ 700,0 miljoonaa euroa), B01-13 Kuivat rehut ja palkovilja (+ 7,0 miljoonaa euroa), B01-18 Muut alat tai kasvikunnan tuotteet (+ 5,0 miljoonaa euroa), B1-20 Maito ja maitovalmisteet (+ 472,0 miljoonaa euroa), B1-37 Edeltävien varainhoitovuosien tilien tarkastaminen ja hyväksyminen ja lukuihin B1-10-B1-39 perustuvien ennakkomaksujen alentaminen/keskeyttäminen (+ 278,0 miljoonaa euroa). 2.6. Määrärahasiirrot rahoitusvarauksesta tai rahoitusvaraukseen Varainhoitovuonna todettu dollarin keskimääräinen pariteetti oli pienempi kuin vuoden 2002 talousarviota laadittaessa käytetty pariteetti. Tämä aiheutti arviolta 33 miljoonan euron lisämenot EMOTR:n tukiosastolle varainhoitovuonna 2001. Koska lisämenot jäivät alle asetuksen (EY) N:o 2040/2000 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun 100 miljoonan euron ylärajan, rahoitusvarauksesta ei ole tehty yhtään määrärahasiirtoa. Lisämenot voitiin kuitenkin rahoittaa EMOTR:n tukiosaston 1-3 osastoon varainhoitovuonna 2002 otetuista talousarviomäärärahoista. B. Ennakkomaksujärjestelmä ja suorat tuet 2.7. Jäsenvaltioille maksetut ennakot 2.7.1. Kuukausittaisten ennakkomaksujen järjestelmä Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17. toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 [1] 7 artiklassa säädetään, että komissio päättää "myönnettävistä kuukausittaisista ennakkomaksuista hyväksyttyjen maksajavirastojen maksamien menojen perusteella". Ennakot maksetaan jäsenvaltioille maksajavirastojen toteuttamia menoja seuraavan toisen kuukauden alussa. [1] EYVL L 160, 26.6.1999, s. 103. Kyseessä ei varsinaisesti ole ennakoiden maksaminen, vaan jäsenvaltioille jo aiheutuneiden menojen korvaaminen. Ilmaisulla 'ennakko' korostetaan näiden maksujen väliaikaisuutta: ennakot vahvistetaan jäsenvaltioiden toimittamien kuukausittaisten ilmoitusten perusteella. Nämä menot otetaan lopullisesti huomioon seuraavien varainhoitovuosien aikana paikalla tehtävien tarkastusten jälkeen (vrt. 4 osasto: tilien tarkastaminen ja hyväksyminen). Ennakkojärjestelmään kuuluvat tuet, jotka jäsenvaltiot maksoivat 16. lokakuuta 2001 - 15. lokakuuta 2002. Kyse on yli 99-prosenttisesti EMOTR:n tukiosastosta rahoitettavista menoista. Jäljelle jäävä osa koostuu muutamista toimenpiteistä, joiden tuet komissio maksaa suoraan. 2.7.2. Varainhoitovuonna 2002 tehdyt ennakkomaksupäätökset Komissio teki varainhoitovuonna 2002 12 ennakkomaksupäätöstä (rahoituskertomuksen liite 4). Joulukuussa 2002 hyväksyttiin lisäennakko, jonka tarkoituksena oli mukauttaa varainhoitovuoden tukikelpoisten menojen kokonaismäärää. 2.7.3. Ennakkomaksujen alentaminen ja keskeyttämiset Vuonna 2002 tehtiin -53,1 miljoonan euron rahoitusoikaisu jäsenvaltioille maksettujen ennakkomaksujen osalta. Rahoitusoikaisujen eri ryhmät käyvät ilmi seuraavista kohdista. a. Ennakkomaksujen alentaminen maksuaikojen noudattamatta jättämisen vuoksi EMOTR:n yksiköt totesivat talousarvion kurinalaisuudesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2040/2000 [2] 14 artiklan mukaisesti, että eräät jäsenvaltiot eivät ole aina noudattaneet yhteisön lainsäädännössä vahvistettuja määräaikoja tukien maksamiseksi tuensaajille. [2] EYVL L 244, 26.9.2000, s. 27. Maksuajoilla pyritään toisaalta varmistamaan tuensaajien tasapuolinen kohtelu kaikissa jäsenvaltioissa ja toisaalta välttämään se, ettei tuilla maksun viivästymisen vuoksi enää olisikaan toivottua taloudellista vaikutusta. Maksujen suorittaminen vain silloin, kun se olisi maksajavirastojen hallinnon kannalta sopivinta, haittaisi myös talousarviota koskevan kurinalaisuuden moitteetonta noudattamista. Määräaikojen ylitysten vuoksi komissio päätti kuukausittaisten ennakkomaksujen yhteydessä alentaa niitä kolmessa tapauksessa yhteensä -52,34 miljoonalla eurolla. b. Ennakkomaksujen alentaminen markkinointivuoden 2001/2002 maidon lisämaksun perimättä jättämisen vuoksi Varainhoitovuoden 2002 ilmoitettuja menoja tutkittaessa havaittiin, että kaksi jäsenvaltiota ei ollut maksanut kokonaan asetuksen (EY) N:o 536/93 5 artiklan 2 kohdan mukaista lisämaksua markkinointivuonna 2001/2002. Komissio päätti neuvoston asetuksen (EY) N:o 2040/2000 14 artiklan mukaisesti alentaa asianomaisten jäsenvaltioiden ennakkomaksuja 0,733 miljoonalla eurolla. c. Julkista varastointia koskevat oikaisut Uuden eFAUDIT-sovellutuksen käyttöönotto vuonna 2002 paransi merkittävästi jäsenvaltioiden julkisen varastoinnin menojen laskemista, ilmoitusten tekemistä ja todentamista. Näin ollen oikaisuja ei tässä järjestelmässä tarvinnut tehdä lainkaan vuonna 2002. 2.8. Suorat tuet Komissio maksaa tietyissä tapauksissa toimijoille suoria tukia. Kyse on eläinlääkintä- ja kasvinsuojelutoimenpiteiden (luku 33) sekä joidenkin sellaisten toimenpiteiden tuista, jotka eivät ole luonteeltaan perinteisiä markkinatoimenpiteitä, vaan joilla pyritään lisäämään tuotteiden menekkiä, erityisesti oliiviöljyn, kuitupellavan ja petostentorjuntatoimien alalla sekä laadunparannustoimenpiteiden ja tupakan tutkimustoimenpiteiden alalla. Suoria tukia koskevat tiedot esitetään liitteessä 5. 3. TALOUSARVION TOTEUTUMINEN A. Johdanto 3.1. Talousarvion toteutuminen EMOTR:n tukiosaston määrärahojen toteutuminen varainhoitovuonna 2002 oli 43 216,8 miljoonaa euroa, eli 97,4 prosenttia talousarvion alaluokan B1 määrärahoista. Menot olivat noin 1 137,3 miljoonaa euroa talousarviomäärärahojen alapuolella. Liitteenä olevassa taulukossa 6 esitetään vuoden 2002 talousarviomäärärahojen käyttö luvuittain. Alaotsakkeen 1a talousarviomäärärahat olivat 39 660,1 miljoonaa euroa, joista käytettiin 38 867,4 miljoonaa euroa, eli 98,0 prosenttia tämän alaotsakkeen talousarviomäärärahoista. Poikkeuksena oli kasvintuotanto, jonka määrärahat ylitettiin, sekä eläintuotteet ja liitännäismenot, joiden määrärahoja ei käytetty kokonaisuudessaan. Alaotsakkeen 1b talousarviomäärärahat olivat 4 694,0 miljoonaa euroa, joista käytettiin 4 349,4 miljoonaa euroa, eli 92,70 prosenttia tämän alaotsakkeen talousarviomäärärahoista. 3.2. Euron ja dollarin välisen kurssikehityksen vaikutukset Suurelle osalle maataloustuotteiden vientituista (erityisesti viljat, riisi ja sokeri) sekä eräistä yhteisön sisäisistä tuista (esimerkiksi tärkkelyksen tuotantotuki, kemian teollisuutta koskeva sokerinkäyttötuki ja puuvillatuki) määrärahat vahvistetaan euromääräisten yhteisön hintojen ja odotettavissa olevien dollarimääräisten maailmanmarkkinahintojen välisen eron perusteella. Alustavaa talousarvioesitystä laadittaessa huhtikuussa 2001 asetuksen (EY) N:o 2040/2000 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti Yhdysvaltain dollarin ja euron väliseksi pariteetiksi vahvistettiin alunperin vuoden 2002 talousarvioennusteiden laatimiseksi 1 euro = 0,92 dollaria (tammi-, helmi- ja maaliskuun 2001 keskimääräinen pariteetti). Kun komissio hyväksyi maatalousmenojen alustavaa talousarvioesitystä koskevan oikaisukirjelmän vuoden 2001 lokakuun lopussa, pariteetiksi vahvistettiin 1 euro = 0,89 dollaria (heinä-, elo- ja syyskuun 2001 keskimääräinen pariteetti). Talousarvion lopulliseksi pariteetiksi tuli 1 euro = 0,89 dollaria, ja sitä käytettiin vuoden 2002 talousarvioennusteita laadittaessa. Yhdysvaltain dollarin vaikutuksen määrittelyyn käytettävän viiteajanjakson yhdeksän ensimmäisen kuukauden aikana (elokuusta 2001 huhtikuuhun 2002) keskimääräisissä kuukausikursseissa noteerattiin ainoastaan 2,5 prosentin vaihtelu verrattuna vuoden 2002 budjettiennusteiden laatimiseksi käytettyyn lopulliseen pariteettiin. Huhtikuun jälkeen dollari kuitenkin heikkeni merkittävästi ja heinäkuun 2002 kurssi oli keskimäärin 1 euroa = 0,99 dollaria, eli se ylitti budjettipariteetin noin 11 prosentilla. Näin ollen dollarin laskusta budjettipariteettiin nähden aiheutuva EMOTR:n tukiosaston lisämenoarvio varainhoitovuodelle 2002 on 33 miljoonaa euroa. Koska lisämenot ovat pienemmät kuin asetuksen (EY) N:o 2040/2000 11 artiklan 2 kohdassa vahvistettu 100 miljoonan euron yläraja, ei ole mahdollista tehdä siirtoa rahoitusvarauksesta. Nämä lisämenot voidaan kuitenkin rahoittaa talousarvion osastoihin 1, 2 ja 3 vuonna 2002 otetuista EMOTR:n tukiosaston määrärahoista. 3.3. Kaksoiskurssit Kaksoiskurssien vaikutuksista aiheutuu aiempia vuosia huomattavasti vähemmän menoja. Vihreiden kurssien poistamisen vuoksi kaksoiskursseilla ei ole enää vaikutusta euroalueeseen kuuluvissa jäsenvaltioissa. Kaksoiskurssien vaikutukset olivat ennakoitua alhaisemmat euroalueeseen kuulumattomissa maissa, ja niistä arvioidaan aiheutuneen varainhoitovuonna 2002 noin 30 miljoonan euron säästöt. 3.4. Maatalouden valuuttajärjestelmää koskevat päätökset Koska neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2799/98 säädetään korvausten maksamisesta ainoastaan ennen 1. tammikuuta 2002 euroalueeseen kuulumattomissa maissa toteutettuihin valuutan revalvaatioihin, vuonna 2002 ei vahvistettu uusia maatalouden valuuttajärjestelmän tukia. Maatalouden valuuttajärjestelmä on tullut tiensä päähän. Maatalouden valuuttajärjestelmän perusteella suoritetut maksut (luku 39) koskevat aiemmin vahvistettuja tukia. B. Talousarvion toteutuminen luvuittain 3.5. Johdanto Agenda 2000:n mukaisia maatalouden uudistamistoimenpiteitä toteutettiin vuonna 2002 useiden YMP:aan kuuluvien tuotteiden osalta. Peltokasveja koskevat menot muodostavat merkittävän osan EMOTR:n tukiosaston kokonaismenoista. Vuoden 1992 uudistuksesta lähtien tämän alan merkittävimmät menot ovat muodostuneet tuottajille maksettavista suorista tuista. Alkuvaiheen jälkeen, jolloin talousarviomenot kasvoivat vuodesta 1994 alkaen uudistuksen asteittaisen käyttöönoton myötä, menot muuttuivat suhteellisen vakaiksi vuosina 1997-1999. Sittemmin peltokasvialaa on uudistettu jälleen Agenda 2000:n maatalousosuuden yhteydessä. Agenda 2000:n mukaisten päätösten myötä viljan interventiohintaa laskettiin voimakkaasti, jotta se lähenisi maailmanmarkkinahintoja. Siitä viljelijöille aiheutuvat tulonmenetykset korvataan hehtaarituella. Öljykasvien siemenet, valkuaiskasvit, muun kuin kuitupellavan siemenet sekä vuodesta 2001 alkaen kuitupellava ja hamppu kuuluvat myös tähän suorien tukien järjestelmään, ja niille siirtymäkauden ajan maksettava tukimäärä vaihtelee tuotteen mukaan. Tukea on neljää eri tyyppiä: - pientuottajien tuki, johon ei sisälly kesannointivelvollisuutta - päätoimisten tuottajien tuki, johon sisältyy kesannointivelvollisuus - durumvehnän tuottajien lisätuki - maan viljelykäytöstä poistaminen (pakollinen tai vapaaehtoinen kesannointi). Agenda 2000:n mukainen peltokasvialan uudistus koostuu markkinointivuonna 2001/2002 lyhyesti seuraavista tekijöistä: - viljan interventiohintoja on laskettu asteittain (101,31 euroa tonnilta markkinointivuonna 2001/2002) samalla kun suoria hehtaaritukia on lisätty asteittain, - öljysiementen suoran hehtaarituen perusosaa on korotettu asteittain viljan ja kesannoinnin perusosan tasolle, - durumvehnän hehtaarituen kiinteä lisämaksu on säilynyt ennallaan, - valkuaiskasvien tukea satotonnia kohden on laskettu, - alueilla, joilla ei viljellä maissia, nurmisäilörehun tuotantoon tarkoitetuille aloille on voitu myöntää myös hehtaaritukea, - perunatärkkelyksen vähimmäishintaa tonnia kohden on alennettu, - Suomessa ja eräillä alueilla Ruotsissa öljykasveille ja viljalle on maksettu kiinteää lisäpalkkiota, - pellavan ja hampun pinta-alatuet on saatettu vastaamaan öljypellavan tukea, - pakkokesannoinnin tuki oli vahvistettu 10 prosenttiin, ja viljan satoarvio oli noin 198 miljoonaa tonnia. EMOTR:n tukiosaston menojen kannalta maito- ja maitotuotealan menot ovat kolmanneksi merkittävimmät. Maito- ja maitotuoteala on yksi niistä aloista, joita Berliinissä maaliskuussa 1999 kokoontunut maatalousneuvosto päätti uudistaa. Kyse on pääasiassa interventiohintojen alentamisesta 15 prosentilla kolmena markkinointivuonna markkinointivuodesta 2005/2006 alkaen. Siihen liittyy tuottajille suoraan maksettavan tasaustuen käyttöönotto kalenterivuodesta 2005 alkaen. Tällä uudistuksella ei ollut vaikutuksia varainhoitovuoden 2002 talousarvioon. Naudanlihan menot olivat vuonna 2002 16,4 prosenttia EMOTR:n tukiosaston menoista, joten naudanliha-ala oli talousarvion kannalta katsottuna toiseksi merkittävin ala. Agenda 2000-uudistuksella lisättiin ja otettiin käyttöön eräitä tämän alan suoria tukia virallisten hintojen laskun korvaamiseksi. Jäljempänä jaksoissa esitetään EMOTR:n tukiosaston toteutetut menot verrattuna vuoden 2002 talousarviomäärärahoihin. 3.6. Osasto B1-1 - Kasvituotteet Johdanto Tälle osastolle varatut määrärahat olivat 27 349,0 miljoonaa euroa, mutta maksuja suoritettiin noin 27 686,3 miljoonan euron arvosta, eli määrärahojen toteuttamisaste oli 101,2 prosenttia. Tämä määrärahojen ylitys johtui pääasiallisesti peltokasvien tukimaksuista (talousarvion luku B1-10). Kaikissa muissa luvuissa määrärahoja jätettiin käyttämättä (ks. tarkemmat luvut liitteenä olevasta taulukosta 6). LUKU B1-10 - PELTOKASVIT milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Alan tase Viljan kokonaistuotanto oli markkinointivuonna 2001/2002 noin 198 miljoonaa tonnia, kun se edellisenä markkinointivuonna oli ollut 213 miljoonaa tonnia. Viljan kotimainen käyttö arvioitiin vuoden 2002 talousarviossa noin 189 miljoonaksi tonniksi, eli kasvua olisi kolme miljoonaa tonnia edellisen vuoden tasoon verrattuna. Vienti kuitenkin laski vuoden kuluessa noin 17,5 miljoonaan tonniin, kun se edellisenä vuonna oli ollut 28,6 miljoonaa tonnia, ja julkiset varastot kasvoivat noin 7,9 miljoonaan tonniin. Interventio Interventiovarastot kasvoivat kokonaisuudessaan varainhoitovuonna 2002 noin 6,7 miljoonasta tonnista vuoden alussa noin 7,9 miljoonaan tonniin vuoden lopussa. Yksittäisten viljojen varastointitaso vaihteli kuitenkin suuresti. Vehnän varastot supistuivat entisestään 0,43 miljoonaan tonniin vuoden loppuun mennessä, kun ne vuoden alussa olivat olleet 0,66 miljoonaa tonnia. Saman jakson aikana ohran varastot kasvoivat 2,2 miljoonasta tonnista 2,4 miljoonaan tonniin ja rukiin varastot kasvoivat edellisvuoden tapaan 3,8 miljoonasta tonnista 5,0 miljoonaan tonniin. Maissin ja durran varastot olivat vähäiset. Interventio-ostojen määrä oli noin 4,4 miljoonaa tonnia ja myynnin 2,7 miljoonaa tonnia, kun vastaavat luvut oli arvioitu talousarviossa alunperin 8,0 miljoonaksi tonniksi ja 6,4 miljoonaksi tonniksi. Näin ollen viljan julkisen varastoinnin tekniset kulut laskivat vuoden 2002 talousarviomäärärahojen alittumisen vuoksi 64,0 miljoonaa euroa. Kansainväliset markkinat Tilanne kansainvälisillä maatalousmarkkinoilla vaihteli vuonna 2002. Useimpien viljojen kansainväliset hinnat elpyivät merkittävästi vuoden alkupuolella, mutta laskivat vuoden lopulla, kun useat uudet viejämaat käyttivät hyväkseen saamaansa hyvää satoa ja perinteisten viejämaiden vientitarjonnan romahtamista ja saattoivat suuremman osan tuotantonsa ylijäämästä vientiin. EU:n viljanvienti romahti vuonna 2002. Vehnän viennin määräksi arvioitiin noin 8,0 miljoonaa tonnia, kun vuoden 2002 talousarvioon oli otettu 15,0 miljoonaa tonnia, ohraa vietiin 6,0 miljoonaa tonnia, kun vuoden 2002 talousarvioon oli otettu 8,5 miljoonaa tonnia. Muita viljoja vietiin 2,5 miljoonaa tonnia, kun talousarvioon oli otettu 2,6 miljoonaa tonnia. Tämä määrän romahtaminen johtui kolmansien maiden, erityisesti entisen Neuvostoliiton tasavaltojen viennin aiheuttamasta jatkuvasti kasvavasta kilpailusta, jonka vuoksi EU:n viljanvienti laski ja lisäksi viljantuonti unioniin lähes kaksinkertaistui verrattuna samaan kauteen vuonna 2001. EU:n vienti väheni entisestään, kun euron arvo nousi dollariin nähden vuoden kuluessa hieman vuoden 2001 historiallisesti heikosta tasostaan, ja vuoden 2002 keskimääräinen pariteetti oli 1 euro = 0,91 $, kun se vuoden 2002 talousarviota laadittaessa oli ollut 1 euro = 0,89 $. Vuoden 2002 talousarvioon ei ollut otettu vientitukia vehnälle, mutta vuoden lopulla ne kuitenkin otettiin käyttöön, tosin niiden taso oli alhainen. Samaan aikaan ohran vientitukia nostettiin vuoden 2002 talousarviossa 19,3 eurosta tonnilta 26,7 euroon tonnilta ja kauran 26,0 eurosta tonnilta 34,7 euroon tonnilta. Edellä esitetyn vuoksi vientitukien maksut ylittivät vuoden 2002 talousarvion määrärahat 19,0 miljoonalla eurolla. Peltokasvit ja sää Maatalousvuosi 2002 käynnistyi sään suhteen hyvin. Syksyn 2001 maanmuokkaustyöt sekä talviviljan kylvö tehtiin lähes optimaalisissa sääoloissa, jotka olivat yleisesti edellistä vuotta paljon suotuisammat. Syksy päättyi koko Euroopassa joulukuussa 2001 ja tammikuussa 2002 vallinneisiin vuodenaikaan nähden epätavallisen kylmiin viikkoihin ja hallan pelkoon. Talvikauden sääolot olivat kuitenkin yleisesti suotuisat lämpötilojen ollessa yleensä keskimääräistä korkeammat, ja kevätviljan kylvöön valmistauduttiin suotuisissa oloissa. Keväällä 2002 sääolot olivat kokonaisuudessaan tyydyttävät viljankasvulle ja maataloustöille. Iberian niemimaalla, Etelä-Italiassa (Mezzogiornoa, Sisiliaa ja Sardiniaa lukuun ottamatta) ja Kreikassa satoi riittävästi, vesivarastoja voitiin täydentää ja vaikutukset olivat myönteiset durumvehnän tuotannolle. Vuodenaikaan nähden korkeat lämpötilat huhtikuun lopulla ja toukokuussa edistivät viljan kehittymistä, erityisesti Keski- ja Pohjois-Euroopan maissa. Välimeren alueella huippulämpötilojen aalto nopeutti kesäviljan kasvua, mutta aiheutti vakavaa kuivuutta Etelä-Italiassa. Tilanne huononi yleisesti heinä- ja elokuussa, jolloin satoi runsaasti useissa Keski-Euroopan jäsenvaltioissa, erityisesti Saksassa ja Itävallassa. Maaperä likosi vedessä ja tulvia syntyi, mikä vahingoitti korsiviljan sadonkorjuuta ja aiheutti paikallisia tuhoja useilla alueilla. Satoja ja laidunmaita menetettiin. Lieventääkseen viljelijöiden ahdinkoa näillä seuduilla komissio päätti elokuun lopulla maksaa komission asetusten (EY) N:o 1519/2002 ja 1535/2002 nojalla ennakkoon 50 prosenttia (markkinointivuoden 2002/2003) peltokasvien hehtaari- ja kesannointituesta tietyillä Saksan ja Italian alueilla vuonna 2002 sen sijaan, että ne olisi maksettu vasta vuonna 2003. Nämä menot, joita ei ollut varattu vuoden 2002 talousarvioon, olivat yhteensä noin 847,0 miljoonaa euroa. Näin ollen hehtaari- ja kesannointitukien määrä nousi 18 040 miljoonaan euroon ja ylitti talousarvion määrärahat 769 miljoonalla eurolla. Viljan muut interventiomenot kuin varastointikulut Perunatärkkelyksen tasausmaksut, palkkiot ja tärkkelyksen tuotantotuet sekä Portugalin viljelijöille maksetut viljatuet olivat alhaisemmat kuin mitä vuoden 2002 talousarvioon oli otettu. Näin ollen nämä interventiomaksut olivat 51 miljoonaa euroa talousarviomäärärahoja alhaisemmat. Tämä luvun kokonaismäärärahat ylitettiin noin 674,0 miljoonalla eurolla. LUKU B1-11 - SOKERI (milj. euroa) >TAULUKON PAIKKA> Sokerin tuetun viennin määrä oli noin 2,5 miljoonaa tonnia, eli hieman alhaisempi kuin vuoden 2002 talousarviossa markkinointivuodelle 2001/2002 ennakoidut 2,7 miljoonaa tonnia. Näin ollen vientitukimaksut jäivät 22,0 miljoonaa euroa alle vuoden 2002 talousarviomäärärahojen. Kemian teollisuuden käyttämän tuetun sokerin määrät olivat kuitenkin noin 0,36 miljoonaa tonnia korkeammat markkinointivuonna 2001/2002 verrattuna vuoden 2002 talousarviota laadittaessa sovittuihin 0,33 miljoonaan tonniin. Näin ollen kemian teollisuuden käyttämän sokerin tuet ylittivät vuoden 2002 talousarviomäärärahat 18,0 miljoonalla eurolla. Kun talousarvion toteuttaminen tämän luvun muiden kohtien osalta otetaan huomioon, luvun määrärahoja jäi käyttämättä noin 5,0 miljoonaa euroa. LUKU B1-12 - OLIIVIÖLJY (milj. euroa) >TAULUKON PAIKKA> Jäsenvaltiot maksoivat oliiviöljyn tuotantotukea edellisten markkinointivuosien käyttämättä jääneistä ylijäämistä noin 56,0 miljoonaa euroa, joita ei ollut otettu vuoden 2002 talousarvioon. Samaan aikaan jäsenvaltiot eivät maksaneet kokonaisuudessaan markkinointivuoden 2000/2001 tukia, joiden määrä oli noin 89,0 miljoonaa euroa. Näin ollen oliiviöljyn tuotantotuelle vuoden 2002 talousarvioon otettuja määrärahoja jäi käyttämättä 34,0 miljoonaa euroa. Kun tämän luvun muiden kohtien talousarvion toteuttaminen otetaan huomioon, luvun määrärahoja jäi käyttämättä noin 37,0 miljoonaa euroa. LUKU B1-13 - KUIVAREHU JA PALKOKASVIT milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Kuivarehun tuotantotukeen sovelletaan tasausjärjestelmää, jolla pyritään rajoittamaan budjettimenoja. Kuumakuivatun ja aurinkokuivatun rehun tukikelpoisten määrien on pysyttävä 4,412 miljoonan tonnin taatun enimmäismäärän rajoissa. Jos taattu enimmäismäärä ylitetään, tukea vastaavasti lasketaan. Vuoden 2002 talousarvio perustui oletukseen, jonka mukaan markkinointivuonna 2001/2002 tuotettaisiin 4,700 miljoonaa tonnia, mukaan lukien tukitason 6,2 prosentin vähennys. Markkinointivuonna tuotettiin kuitenkin noin 4,421 miljoonaa tonnia arvioitua vähemmän, joten vähennys oli 0,3 prosenttia, vaikka se oli vahvistettu vuoden 2002 talousarviossa 6,2 prosentiksi. Tämän vuoksi markkinointivuonna tuotetuista määristä maksettujen tukien taso oli korkeampi kuin vuoden 2002 talousarviossa oli vahvistettu, ja näin ollen tämän osan kokonaismenot ylittivät määrärahat 4,0 miljoonalla eurolla. Kun tämän luvun muiden kohtien talousarvion toteuttaminen otetaan huomioon, luvun määrärahat ylitettiin noin 3,0 miljoonalla eurolla. LUKU B1-14 - KUITUKASVIT JA SILKKIÄISTOUKAT milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Puuvillan tukeen sovelletaan tasausjärjestelmää, jolla pyritään rajoittamaan tuotannon kasvua ja siitä aiheutuvia menoja. Jos 1 031 000 tonnin suuruinen taattu enimmäismäärä, joka on vahvistettu Kreikalle 782 000 tonniksi ja Espanjalle 249 000 tonniksi, ylitetään, tuen määrää supistetaan määrän ylittäneessä valtiossa. Kokonaistuotanto oli markkinointivuonna 2001/2002 noin 1,6 miljoonaa tonnia, eli korkeampi kuin mitä vuoden 2002 talousarviossa oli ennakoitu (1,4 miljoonaa tonnia). Espanjan tuotanto, noin 0,34 miljoonaa tonnia, ylitti hieman vuoden 2002 talousarvioon otetut 0,31 miljoonaa tonnia. Kreikan tuotanto oli noin 1,25 miljoonaa tonnia ja ylitti merkittävästi vuoden 2002 talousarvioon otetut 1,09 miljoonaa tonnia. Nämä korkeammat tuotantoluvut lisäsivät suhteettomasti tukeen sovellettujen tasausvähennysten määrää. Tasausjärjestelmän ansiosta taatun enimmäismäärän ylittämisestä ei aiheutunut lisämenoja. Puuvillan tuki määräytyy myös puuvillan viitehinnan (1 063 euroa/t) ja vallitsevan maailmanmarkkinahinnan (noin 185 euroa/t) välisellä erolla. Viimeksi mainittu hinta osoittautui alhaisemmaksi kuin mitä vuoden 2002 talousarviota laadittaessa oli arvioitu (noin 204 euroa/t). Edellä mainituista syistä tuen määrä Kreikalle vahvistettiin vuoden 2002 talousarvioon otettua määrää alhaisemmaksi. Näin ollen puuvilla-alan menot Kreikassa olivat talousarviomäärärahoja alhaisemmat. Puuvillan tuki oli 804,0 miljoonaa euroa ja alitti talousarvion 130,0 miljoonalla eurolla. Kun tämän luvun muiden kohtien talousarvion toteuttaminen otetaan huomioon, luvun määrärahat alitettiin noin 140,0 miljoonalla eurolla. LUKU B1-15 - HEDELMÄT JA VIHANNEKSET milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Tuoreet hedelmät ja vihannekset Ennakkoarvioiden mukaan hedelmien tuotanto olisi lisääntynyt hyvin vähän vuonna 2002 (noin 0,6 % vuoteen 2001 verrattuna) ja vihannesten tuotanto pysynyt lähes muuttumattomana edellisvuoteen verrattuna. Kasvituotteiden hinnoista vihannesten hinnat nousivat (8,5 %) ja samoin hedelmien (7,0 %). Suotuisan markkinatilanteen vuoksi hedelmien ja vihannesten markkinoilta vetäminen oli merkittävästi vuoden 2002 talousarviossa ennakoitua vähäisempää. Näin ollen hedelmien ja vihannesten markkinoilta vetämisestä maksetut korvaukset olivat 61,0 miljoonaa euroa, ja alittivat talousarvion määrärahat 82,0 miljoonalla eurolla. Banaaneja tuotettiin vuonna 2001 noin viisi prosenttia vähemmän kuin mitä vuoden 2002 talousarviossa oli ennakoitu. Vuoden 2002 tuotannon arvioidaan myös olevan noin seitsemän prosenttia vähäisempää kuin vuoden 2002 talousarviota laadittaessa otaksuttiin. Banaanien korkeat markkinahinnat supistivat tuen määrää (-21 %) vuonna 2001 verrattuna vuoden 2002 talousarvioon otettuun määrään. Banaanien tukimaksut olivat 212,0 miljoonaa euroa ja alittivat talousarviomäärärahat noin 90,0 miljoonalla eurolla. Pähkinöiden laadunparannussuunnitelmille maksetaan tukea. Neuvosto päätti alaan sovellettavien uusien sääntöjen vuoksi jatkaa päättyviä suunnitelmia vuodella. Pähkinöiden tukimaksut olivat 97,0 miljoonaa euroa ja ylittivät talousarviomäärärahat 52,0 miljoonalla eurolla. Jalostetut hedelmät ja vihannekset Kuivattujen viinirypäleiden tukea maksettiin vähemmän kuin mitä vuoden 2002 talousarvioon oli otettu. Kuivattujen viinirypäleiden tukimaksut olivat 113,0 miljoonaa euroa ja alittivat talousarviomäärärahat 14,0 miljoonalla eurolla. Jalostetuille sitrushedelmille maksettiin markkinointivuonna 2001/2002 appelsiinien ja klementiinien jalostustukea suuremmalle määrälle kuin mitä vuoden 2002 talousarvioon oli otettu. Lisäksi talousarviossa oli arvioitu, että edellisten markkinointivuosien tasausmaksuja maksettaisiin 50,0 miljoonaa euroa. Näiden maksujen määräksi arvioidaan 63,0 miljoonaa euroa. Näin ollen sitrushedelmien jalostustukien määrä oli 265,0 miljoonaa euroa ja ylitti talousarviomäärärahat 34,0 miljoonalla eurolla. Kun tämän luvun muiden kohtien talousarvion toteuttaminen otetaan huomioon, luvun määrärahat alitettiin 99,0 miljoonalla eurolla. LUKU B1-16 - VIINIALAN TUOTTEET milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Alan tase Viinin kokonaistuotanto markkinointivuonna 2001/2002 oli noin 158,0 miljoonaa hehtolitraa, kun se edellisvuotena oli ollut 176,0 miljoonaa hehtolitraa. Viinien kotimainen kulutus oli varainhoitovuonna 2002 noin 125,0 miljoonaa hehtolitraa, kun vuoden 2002 talousarviossa sen oli otaksuttu yltävän 127,0 miljoonaan hehtolitraan. Viiniä vietiin 11,6 miljoonaa hehtolitraa, mikä vastasi lähes täysin vuoden 2002 talousarviossa ennakoitua 12,0 miljoonaa hehtolitraa. Viinin teolliseen käyttöön, tislaukseen ja muuhun käyttöön kului noin 35,0 miljoonaa hehtolitraa, kun vuoden 2002 talousarviossa määrä oli arvioitu 37,7 miljoonaksi hehtolitraksi. Alkoholin julkiset varastot käsittivät 3,6 miljoonaa hehtolitraa, mikä oli paljon suurempi määrä kuin vuoden 2002 talousarviossa ennakoidut noin 2,2 miljoonaa hehtolitraa. Tislaus Viinin tuotannon supistuminen aiheutti juotavaksi tarkoitetuksi alkoholiksi tislatun viinin määrän laskemisen 12,0 miljoonaan hehtolitraan, kun sen määrä vuoden 2002 talousarviossa oli ennakoitu 13,0 miljoonaksi hehtolitraksi. Erityisen tislaustoimenpiteen kohteena oli 8,0 miljoonaa hehtolitraa, eli talousarviossa ennakoitu määrä. Erityisen tislaustoimenpiteen toteuttamisessa erityisesti Ranskassa tapahtuneiden viiveiden vuoksi tätä toimenpidettä varten talousarvioon otettujen määrärahojen käyttö alittui 16,0 miljoonalla eurolla ja näin ollen kyseinen menoerä siirrettiin vuoden 2002 talousarviosta vuoden 2003 talousarvioon. Toisaalta pakollisesta tislauksesta syntyneiden sivutuotteiden menot olivat hieman korkeammat, koska markkinointivuodelta 2000/2001 maksettiin noin 7,0 miljoonaa euroa, joita ei ollut otettu vuoden 2002 talousarvioon. Viinin ja rypälemehun määrä (noin 15,0 miljoonaa hehtolitraa) yksityisessä varastoinnissa oli suurempi kuin vuoden 2002 talousarviossa alun perin ennakoitu määrä (13,5 miljoonaa hehtolitraa). Näin ollen viinin ja rypälemehun interventiovarastojen menot, 5,5 miljoonaa euroa, ylittivät määrärahat. Viinialan tuotteiden interventiomaksut olivat yhteensä 489,0 miljoonaa euroa ja alittivat talousarvion määrärahat 3,8 miljoonalla eurolla. Interventio Supistunut tislausmäärä johti alkoholin julkisten varastojen supistumiseen kuluvana varainhoitovuonna. Varainhoitovuonna 2002 alkoholivarastot avattiin noin 2,2 miljoonalle hehtolitralle, ja lopullisiin varastoihin kertyi noin 3,6 miljoonaa hehtolitraa. Kyseisen vuoden myynti- ja ostomäärät olivat vastaavasti noin 2,1 miljoonaa hehtolitraa ja 0,4 miljoonaa hehtolitraa, eli alhaisemmat kuin mitä vuoden 2002 talousarviossa oli ennakoitu. Alkoholin julkisen varastoinnin tuki alitti sille varatut määrärahat noin 2,7 miljoonalla eurolla, koska alkoholia tuotettiin vain 0,98 miljoonaa hehtolitraa, kun vuoden 2002 talousarviossa määräksi oli arvioitu 1,04 miljoonaa hehtolitraa. Näin ollen alkoholin varastoinnin maksut olivat 261,0 miljoonaa euroa, eli ne alittivat talousarviomäärärahat 23,0 miljoonalla eurolla. Rypälemehun käyttö Rypälemehua käytettiin vähemmän kuin vuoden 2002 talousarvioon otettu määrä. Rypälemehun käytöstä maksettiin tukea 141,0 miljoonaa euroa, ja talousarviomäärärahat alitettiin 12,0 miljoonalla eurolla. Kun tämän luvun muiden kohtien talousarvion toteuttaminen otetaan huomioon, luvun määrärahat alitettiin 43,0 miljoonalla eurolla. LUKU B1-17 - TUPAKKA milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Yhteisellä markkinajärjestelyllä rajoitetaan palkkioiden määrää tupakkalaji- ja jäsenvaltiokohtaisen kiintiöjärjestelmän avulla tuotannon valvomiseksi. Satovuonna 2001 kiintiön vahvistettu enimmäismäärä oli noin 0,344 miljoonaa tonnia raakatupakkaa. Satovuoden 2001 tupakkapalkkiot maksetaan varainhoitovuonna 2002. Vuoden 2002 talousarvio alitettiin noin 18,0 miljoonalla eurolla, koska Kreikka, Belgia ja Portugali eivät olleet maksaneet kaikkia niille kuuluvia tupakkapalkkioita vuoden loppuun mennessä. Vuoden 2002 talousarvioon oli otettu 15,0 miljoonan euron määrärahat yhteisön tutkimus- ja tiedotusrahastoa varten ja sen menot olivat noin 12,0 miljoonaa euroa, eli määrärahat alitettiin 3,0 miljoonalla eurolla. Kun tämän luvun muiden kohtien talousarvion toteuttaminen otetaan huomioon, luvun määrärahat alitettiin 20,0 miljoonalla eurolla. LUKU B1-18 - MUUT ALAT TAI KASVIKUNNAN TUOTTEET milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Siemenet Vuoden 2002 talousarvioon siemeniä varten otetut määrärahat alitettiin noin 11,0 miljoonalla eurolla, koska Tanska ja Ranska eivät olleet maksaneet kaikkia arvioituja tukimaksuja vuoden loppuun mennessä. Riisi Vuoden 2002 talousarvio riisin vientituille näyttää ylittyneen, sillä tietyt jäsenvaltiot ilmoittivat virheellisesti elintarvikeapuna viedyn riisin vientituet tässä talousarvion luvussa eikä luvussa 32, niin kuin asianmukaisesti olisi pitänyt ilmoittaa. Kun tämän luvun muiden kohtien talousarvion toteuttaminen otetaan huomioon, luvun määrärahat ylitettiin noin 3,0 miljoonalla eurolla. 3.7. OSASTO B1-2 - Eläintuotteet Johdanto Tätä osastoa koskevat talousarvion määrärahat olivat 10 859,6 miljoonaa euroa ja maksut vastaavasti noin 10 118,7 miljoonaa euroa, eli määrärahojen käyttöaste oli 93,2 prosenttia. Alikäyttö johtui pääasiallisesti naudan- ja lampaanlihaa koskevista maksuista (talousarvion luvut B1-21 ja B1-22), kun taas maitoa koskevan luvun B1-20 määrärahat ylitettiin (ks. tarkempia tietoja varten liitteenä oleva taulukko 6). LUKU B1-20 - MAITO JA MAITOVALMISTEET milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Alan tase Voita tuotettiin vuonna 2002 noin 1,93 miljoonaa tonnia, kun vastaava luku edellisenä markkinointivuonna oli ollut 1,86 miljoonaa tonnia. Voin kotimaisen käytön määräksi vuonna 2002 arvioidaan noin 1,72 miljoonaa tonnia, mikä vastaa vuoden 2002 talousarviossa ennakoitua tasoa. Tästä luvusta viennin osuus oli noin 0,2 miljoonaa tonnia eli suunnilleen talousarviossa esitetty määrä. Voin julkiset varastot käsittivät 0,17 miljoonaa tonnia eli paljon enemmän kuin talousarviossa ennakoidut noin 0,03 miljoonaa tonnia. Rasvattoman maitojauheen kokonaistuotanto oli vuonna 2002 noin 1,04 miljoonaa tonnia, kun vastaava luku edellisenä markkinointivuonna oli ollut 0,95 miljoonaa tonnia. Rasvattoman maitojauheen kotimaisen käytön määräksi vuonna 2002 arvioitiin noin 0,86 miljoonaa tonnia, eli talousarviossa esitetty taso. Tästä määrästä viennin osuus oli noin 0,09 miljoonaa tonnia eli paljon pienempi kuin vuoden 2002 talousarviossa esitetty 0,21 miljoonaa tonnia. Rasvattoman maitojauheen julkiset varastot olivat 0,15 miljoonaa tonnia, eli paljon suuremmat kuin vuoden 2002 talousarviossa esitetyt noin 0,01 miljoonaa tonnia. Vuoden 2002 kuluessa maidon sisäiset ja ulkoiset markkinat heikkenivät merkittävästi verrattuna talousarvion laatimishetkellä esitettyihin paljon suotuisampiin arvioihin. Vuoden 2001 jälkipuoliskolla tapahtuneen huomattavan hinnanlaskun jälkeen EU:n voinhinnat pysyivät melko alhaisina koko vuoden 2002 ja jäivät noin 90-92 prosenttia interventiohinnan alapuolelle ja paljon alhaisemmiksi kuin edellisinä vuosina. EU:n rasvattoman maitojauheen keskihinnat olivat vuoden alussa hieman interventiohinnan yläpuolella. Vuoden 2001 lopulla tapahtunut hinnanromahdus jatkui kuitenkin vuonna 2002, kun tuotanto nousi merkittävästi ja keskihinnat pysyivät toukokuun lopulla noin 2,4 prosenttia interventiohintojen alapuolella. Hinnat nousivat vasta syyskuusta lähtien, ja keskihinnat heilahtelivat interventiohinnan yläpuolella vuoden jälkipuoliskolla, kun EU:n maitojauheen ulkoinen kysyntä kasvoi tuotannon supistuttua kuivuuden vuoksi Australiassa. Kansainväliset markkinat Maitotuotteiden kansainväliset hinnat laskivat suurimman osan vuotta, mutta elpyivät hieman vuoden 2002 jälkipuoliskolla. Maitojauheen hinnat nousivat eniten ja voin ja juustojen hinnat hieman vähemmän. Kaikkien maitotuotteiden hinnat jäivät kuitenkin paljon alle edellisen vuoden vastaavan ajan hintojen. Tämän vuoksi maitotuotteiden vientitukea oli nostettava huomattavasti (poikkeuksen muodostivat vain juustot) verrattuna vuoden 2002 talousarviossa esitettyihin määriin. Tuen nostaminen katkaisi maitotuotteiden vientimäärien supistumisen, ja rasvattoman maitojauheen, juustojen ja muiden tuotteiden vienti supistui, kun taas voin ja voiöljyn vientimäärät pysyivät melko vakaina verrattuna vuoden 2002 talousarviossa esitettyihin olettamuksiin. Vientitukea maksettiin 1 160,0 miljoonaa euroa, ja talousarvio ylitettiin näin ollen 183,0 miljoonalla eurolla. Interventio Rasvattoman maitojauheen ja voin interventiovarastot kasvoivat merkittävästi vuonna 2002. Rasvattoman maitojauheen interventiovarastot oli käytetty loppuun lokakuuhun 2000 mennessä ja ne pysyivät tyhjinä koko vuoden 2001, mutta alkoivat täyttyä maaliskuussa 2002 ja kasvoivat huimasti siitä alkaen hieman alle 0,15 miljoonaan tonniin syyskuun 2002 loppuun mennessä. Tätä ostotasoa ei ollut otettu huomioon vuoden 2002 talousarviossa. Rasvattoman maitojauheen julkisten varastojen maksut olivat 86,0 miljoonaa euroa. Tälle toimenpiteelle ei ollut varattu määrärahoja vuoden 2002 talousarviossa. Myös voin interventio-ostot kasvoivat merkittävästi vuonna 2002 noin 0,16 miljoonalla tonnilla, kun määräksi oli esitetty talousarviossa 0,02 miljoonaa tonnia. Interventiomyynti pysyi vuoden 2002 talousarvion tasolla, eli noin 0,03 miljoonana tonnina. Näin ollen voin interventiovarastot kasvoivat hieman alle 0,03 miljoonasta tonnista vuoden alussa 0,17 miljoonaan tonniin varainhoitovuoden 2002 loppuun mennessä. Voin julkisten varastojen maksut olivat 300,0 miljoonaa euroa ja ylittivät talousarviomäärärahat 297,0 miljoonalla eurolla. Suurimmat julkiset varastot olivat maidolla, noin 0,42 miljoonaa tonnia, kun niiden määräksi oli arvioitu talousarviossa 0,1 miljoonaa tonnia. Maidon suurista varastoista johtuen maidosta saatiin 150,0 miljoonaa euroa vähemmän tuloja, kun tulojen laskuksi oli vuoden 2002 talousarviossa ennakoitu 36,0 miljoonaa euroa. Näiden kahden luvun erotus vastaa menojen laskua, joka oli suuruudeltaan 114,0 miljoonaa euroa. Kun tämän luvun muiden kohtien talousarvion toteuttaminen otetaan huomioon, luvun määrärahat ylitettiin noin 448,0 miljoonalla eurolla. LUKU B1-21 - NAUDANLIHA milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Alan tase Maatalousvuotta 2002 leimasi karjankasvatusalan merkittävä elpyminen sitä koetelleista BSE-kriisistä ja suu- ja sorkkatautiepidemioista. Naudanlihan kulutus kasvoi suuresti, ja hinnat nousivat alalla keskimäärin yli kuusi prosenttia. Aiempien vuosien häiriöt tuntuivat edelleen voimakkaasti naudanlihan tuotannossa vuonna 2002. Alhaiset hinnat ovat olleet markkinoille ominaisia syksystä 2000 alkaen, ja hintataso pysyi alhaalla suurimman osan vuotta 2001. Ilmapiiri oli epävarma, kysyntä heikkoa ja vaihtelevaa, mikä näyttää heikentäneen tuotantokapasiteettia. Kaiken lisäksi kesäkuussa 2001 päätetyt erityistoimenpiteet, joiden tarkoituksena oli vakauttaa markkinat, vähensivät entisestään tuotannon kannustimia. Näin ollen naudanlihan tuotannon odotetaan yltävän 7,6 miljoonaan tonniin. Kasvua edelliseen vuoteen verrattuna olisi vain 2,9 prosenttia, ja tuotannon laskua kolme prosenttia vuoteen 1999 verrattuna. Naudanlihan kulutus elpyi merkittävästi, ja kotimaisen kokonaiskulutuksen arvioidaan yltävän noin 7,3 miljoonaan tonniin, mikä on hieman enemmän kuin vuoden 2002 talousarviossa ennakoidut 7,0 miljoonaa tonnia. Vienti ylsi noin 0,56 miljoonaan tonniin, kun sen määräksi vuoden 2002 talousarviossa oli ennakoitu 0,62 miljoonaa tonnia. Naudanlihan julkiset varastot käsittivät 0,22 miljoonaa tonnia ruhopainoekvivalenttina ilmaistuna ja olivat näin ollen paljon pienemmät kuin vuoden 2002 talousarviossa ennakoidut lähes 0,54 miljoonaa tonnia. Kansainväliset markkinat Hinnat laskivat yleisesti kansainvälisillä markkinoilla vuonna 2002 tarjonnan kasvun myötä. Myönteistä oli lihanviennin elpyminen edellisvuoden kriisitasosta, kun BSE- ja suu- ja sorkkatautiin perustuvat kaupan rajoitukset olivat käytännössä keskeyttäneet EU:n lihatuotteiden viennin vuonna 2001. Tässä kansainvälisessä tilanteessa vientitukea nostettiin. Viennin määrä oli noin 0,56 miljoonaa tonnia, kun vuoden 2002 talousarviossa määräksi oli ennakoitu 0,62 miljoonaa tonnia. Vientitukea maksettiin 387,0 miljoonaa euroa, eli määrärahat alitettiin 101,0 miljoonalla eurolla. Interventio Vuoden 2002 talousarviossa oletettiin naudanlihan vuosituotannon yltävän 7,72 miljoonaan tonniin, mutta se oli noin 7,6 miljoonaa tonnia. Kun lisäksi kulutus elpyi, naudanlihan julkiset varastot supistuivat. Naudanlihaa oli varastojen avaamishetkellä noin 0,23 miljoonaa tonnia ruhopainoekvivalenttina ilmaistuna, ja naudanlihan interventio-ostot koskivat vain 0,020 miljoonaa tonnia, kun niiden määrä oli talousarviossa arvioitu 0,32 miljoonaksi tonniksi. Interventiomyyntiluvut olivat hieman korkeammat, 0,025 miljoonaa tonnia, kun niiden määräksi oli talousarviossa ennakoitu 0,018 miljoonaa tonnia. Kun varastot suljettiin, niissä oli noin 0,22 miljoonaa tonnia ruhopainoekvivalenttina ilmaistuna. Määrä oli paljon alhaisempi kuin vuoden 2002 talousarviossa ennakoidut 0,54 miljoonaa tonnia. Julkisen varastoinnin tekniset ja rahoituskulut, erityisesti arvonalennuskulut olivat talousarviossa ennakoitua paljon alhaisemmat. Näin ollen julkisen varastoinnin maksut olivat 100,0 miljoonaa euroa ja määrärahat alitettiin 420,0 miljoonalla eurolla. Palkkiojärjestelmät Vuoden 2002 talousarviossa hyväksyttyihin palkkioihin tukikelpoisten kotieläinten määrä perustui vuonna 2001 maksettujen palkkioiden supistuneeseen määrään. Tämän vuoksi yli 30 kuukautta vanhojen kotieläinten määrän supistuminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa johti vuoden 2002 talousarviomäärärahojen alikäyttöön, joka oli 148,0 miljoonaa euroa, ja hävittämistä varten tehtyjen ostojen ja erityisten ostojen maksuissa oli noin 136,0 miljoonan euron alikäyttö. Täysikasvuisina teurastetuista kotieläimistä maksetut palkkiot koskivat vain 17:ää miljoonaa päätä (joka oli noin 72 % enimmäismäärästä), kun vuoden 2002 talousarviossa määräksi oli ennakoitu 20,1 miljoonaa päätä, määrärahojen alikäyttö oli näin ollen 159,0 miljoonaa euroa. Toisaalta tukikelpoisten kotieläinten määrän supistuminen johti laajaperäistämispalkkioiden maksujen kasvuun, koska korkeimpaan palkkiomäärään luokiteltujen kotieläinten määrä kasvoi. Näin ollen laajaperäistämispalkkioina maksettiin 943,0 miljoonaa euroa, kun talousarviossa palkkioiden määräksi oli ennakoitu 891,0 miljoonaa euroa. Palkkiomaksut olivat kokonaisuudessaan 6 611,0 miljoonaa euroa, ja määrärahat alitettiin 482,0 miljoonalla eurolla. Kun tämän luvun muiden kohtien talousarvion toteuttaminen otetaan huomioon, luvun määrärahat alitettiin noin 1 023,0 miljoonalla eurolla. LUKU B1-22 - LAMPAAN- JA VUOHENLIHA milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Lampaanlihan yksityinen varastointi Talousarviossa ennakoitiin, että noin 5 000 tonnia lampaanlihaa joutuisi yksityiseen varastointiin vuoden 2002 aikana. Määrä oli noin 140 tonnia. Näin ollen lampaanlihan yksityisestä varastoinnista maksettiin 0,2 miljoonaa euroa, joten määrärahat alitettiin 7,8 miljoonalla eurolla. Uuhi- ja vuohipalkkiot Tuottajille maksetuilla uuhipalkkioilla katetaan virallisen hinnan ja markkinointivuoden kuluessa aritmeettisesti rekisteröityjen markkinahintojen välinen ero. Markkinointivuonna 2001 keskimääräinen markkinahinta oli 4 116,8 euroa tonnilta, kun vuoden 2002 talousarviota laadittaessa hinnaksi oli ennakoitu 4 000 euroa tonnilta. Tämän vuoksi palkkiotaso vahvistettiin alhaisemmaksi, 8,949 euroksi lampaalta ja 7,159 euroksi vuohelta, kun palkkiot oli ennakoitu vuoden 2002 talousarviossa 10,779 euroksi lampaalta ja 8,623 euroksi vuohelta. Lisäksi palkkiokelpoisten uuhien ja vuohien määrä laski tarkistettaessa hieman 70,7 miljoonaan päähän, kun talousarviossa oli ennakoitu 72,7 miljoonaa päätä. Uuhien ja vuohien vahvistettu lisäpalkkio epäsuotuisilla ja vuoristoalueilla oli 6,641 euroa lampaalta ja 6,977 euroa vuohelta markkinointivuonna 2001. Lisäpalkkioon oikeutettujen uuhien ja vuohien määrää tarkistettiin myös alaspäin 56,4 miljoonaksi pääksi, kun vuoden 2002 talousarviossa määräksi oli ennakoitu 57,3 miljoonaa päätä. Näin ollen uuhien ja vuohien palkkioina maksettiin 554,0 miljoonaa euroa, ja määrärahat alitettiin 111,0 miljoonalla eurolla. Kun tämän luvun muiden kohtien talousarvion toteuttaminen otetaan huomioon, luvun määrärahat alitettiin noin 120,0 miljoonalla eurolla. LUKU B1-23 - SIANLIHA, MUNAT JA SIIPIKARJA SEKÄ MUUT TOIMET ELÄINKUNNAN TUOTTEIDEN HYVÄKSI milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Sianlihan vientituki Vuoden 2002 talousarviossa oli alun perin ennakoitu tuoreita ja jäädytettyjä sianruhoja ja paloja vietävän noin 0,27 miljoonaa tonnia ja vientituen olevan keskimäärin 100 euroa tonnilta. Markkinatilanteen vuoksi vientituen osuus jouduttiin vahvistamaan nollaksi varainhoitovuonna 2002. Makkaroiden ja säilykkeiden tuettu vienti oli noin 0,07 miljoonaa tonnia, kun vuoden 2002 talousarviota laadittaessa määräksi oli ennakoitu 0,17 miljoonaa tonnia. Vastaavaksi vientituen osuudeksi tuli keskimäärin 268 euroa tonnilta, kun vuoden 2002 talousarviossa osuudeksi oli arvioitu 250 euroa tonnilta. Näin ollen sianlihan vientitukea maksettiin 27,0 miljoonaa euroa, ja määrärahat alitettiin 43,0 miljoonalla eurolla. Munien ja siipikarjanlihan vientituki Munia vietiin noin 0,08 miljoonaa tonnia, kun määräksi oli talousarviossa ennakoitu noin 1,0 miljoonaa tonnia. Munien vientituen osuus oli vuoden 2002 talousarviossa ennakoitua alhaisempi. Myös kanojen vienti oli vähäisempää, noin 0,23 miljoonaa tonnia, kun vuoden 2002 talousarviossa määräksi oli ennakoitu 0,29 miljoonaa tonnia. Muiden kananlihatuotteiden luokan vientituen osuus oli noin 260 euroa tonnilta ja enemmän kuin vuoden 2002 talousarviossa ennakoidut 245 euroa tonnilta. Näin ollen munien ja siipikarjanlihan vientitukina maksettiin 77,0 miljoonaa euroa, ja määrärahat alitettiin 1,0 miljoonalla eurolla. Mehiläishoidon erityistuki Hunajan tuotannon ja kaupanpitämisen parannusohjelmia rahoitettiin 14,3 miljoonalla eurolla, kun vuoden 2002 talousarviossa määräksi oli ennakoitu 16,5 miljoonaa euroa. Näin ollen talousarviomäärärahojen alikäyttö oli 2,0 miljoonaa euroa. Kun tämän luvun muiden kohtien talousarvion toteuttaminen otetaan huomioon, luvun määrärahat alitettiin noin 44,0 miljoonalla eurolla. LUKU B1-26 - EUROOPAN KALASTUSTUKIRAHASTO milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Katso tämän luvun täytäntöönpanon kuvaus jäljempänä kohdassa 3.13. 3.8. OSASTO B1-3 - Liitännäismenot Johdanto Tämän osaston talousarviomäärärahat olivat 1 426,6 miljoonaa euroa, joista käytettiin eri maksuihin 1 062,4 miljoonaa euroa, eli alikäyttöä oli 364,2 miljoonaa euroa. Tämä alikäyttö johtui suurimmaksi osaksi lukuun B1-33, eläinlääkintä- ja kasvinsuojelutoimenpiteet, kuuluvista toimenpiteistä. LUKU B1-30 - TUKI TIETYILLE MAATALOUSTUOTTEIDEN JALOSTUKSESSA SAATAVILLE TAVAROILLE milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Perusteettomasti suoritettujen maksujen takaisinperiminen Vuoden 2002 talousarviossa ei ollut ennakoitu luvun B1-309, Perusteettomasti suoritettujen maksujen takaisinperiminen, vaikutuksia. Tämän momentin perusteella aiheutui kuitenkin 4,1 miljoonan euron alikäyttö. Kun tämän luvun muiden kohtien talousarvion toteuttaminen otetaan huomioon, luvun määrärahat alitettiin noin 5,0 miljoonalla eurolla. LUKU B1-31 - ELINTARVIKEAPUOHJELMAT milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Tämä luvun määrärahat alitettiin kaikilta kohdin. Yhteisön vähäosaisille tarkoitettuun maataloustuotteiden jakeluun liittyvä määrärahojen alikäyttö johtui siitä, että tietyt jäsenvaltiot, esimerkiksi Kreikka, Portugali ja Suomi, eivät jakaneet kaikkia maataloustuotteita vuodelle 2002 hyväksytyn suunnitelman mukaisesti. Maataloustuotteiden ilmaisjakelun yksityiskohdat selviävät jäljempänä kohdasta 3.11. Elintarvikeavun tuen alikäyttö johtui riisin alikäytöstä. Riisiä vietiin elintarvikeapuna noin 0,002 miljoonaa tonnia, kun talousarviossa määräksi oli ennakoitu 0,06 miljoonaa tonnia. Lisäksi Italian elintarvikeapuna viedyn riisin vientituki ilmoitettiin virheellisesti talousarvion kohtaan B1-1850. Koululaisten maidon määrärahojen alikäyttö johtui siitä, että kouluihin jaettiin noin 0,32 miljoonaa tonnia maitoa, kun talousarviossa määräksi oli ennakoitu 0,35 miljoonaa tonnia. Kun tämän luvun muiden kohtien talousarvion toteuttaminen otetaan huomioon, luvun määrärahat alitettiin noin 63,0 miljoonalla eurolla. LUKU B1-32 - OHJELMAT ERITYISEN SYRJÄISTEN ALUEIDEN JA AIGEIANMEREN SAARTEN HYVÄKSI milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Kaikissa erityisen syrjäisten alueiden tukiohjelmissa oli eri tasoista alikäyttöä verrattuna vuoden 2002 talousarviomäärärahoihin. Budjettivallan käyttäjä osoitti erityisen syrjäisten alueiden kalastusohjelmille määrärahoja 14,9 miljoonan euron arvosta vuoden 2002 talousarvion luvun B0-40 perusteella, koska asiaa koskevan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1587/98 voimassaolo päättyi 31. joulukuuta 2001. Komissio teki ehdotuksen järjestelmän jatkamisesta vuodella. Neuvosto hyväksyi ehdotuksen 25. maaliskuuta 2002 neuvoston asetuksella (EY) N:o 579/2002. Kun tähän ohjelmaan kuuluvat menot oli maksettu ja ottaen huomioon muiden tähän lukuun kuuluvien ohjelmien määrärahojen alikäyttö, päätettiin, ettei ohjelmia rahoitettaisi siirtämällä luvun B0-40 määrärahat talousarviomomenttiin B1-324. Tähän osaan kuuluvat jäsenvaltioiden menot, jotka olivat 10,7 miljoonaa euroa, rahoitettiin näin ollen siirtämällä tarvittavat määrärahat tämän luvun muilta momenteilta. Tämän vuoksi tämän momentin määrärahoissa näkyy ylikäyttöä, joka ei kuitenkaan pidä paikkaansa. Kun tämän luvun muiden kohtien talousarvion toteuttaminen otetaan huomioon, luvun määrärahat alitettiin noin 29,0 miljoonalla eurolla. LUKU B1-33 - ELÄINLÄÄKINTÄ- JA KASVINSUOJELUTOIMENPITEET milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Tämän luvun talousarvion toteuttamista koskevat kommentit esitetään jäljempänä kohdassa 3.12. LUKU B1-36 - VALVONTA- JA TORJUNTATOIMET EUROOPAN MAATALOUDEN OHJAUS- JA TUKIRAHASTON TUKIOSASTON ALALLA milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Tähän lukuun kuuluvilla toimenpiteillä on tarkoitus tehostaa paikalla tehtäviä tarkastuksia ja parantaa tarkastusjärjestelmiä, niin että yhteisön talousarviota heikentäviä petoksia ja sääntöjenvastaisuuksia pystytään rajoittamaan. Tämän luvun kaikissa kohdissa oli alikäyttöä. Jäsenvaltioiden maksamat menot (joista poikkeuksena olivat viinitilarekisterimaksut, jotka komissio maksoi) olivat valvonta- ja tukitoimissa noin 27,5 miljoonaa euroa. Näin ollen jäsenvaltioiden valvonta- ja tukitoimia koskevat maksut alittivat vuoden 2002 talousarviomäärärahat 18,0 miljoonalla eurolla. Euroopan yhteisön suorittamista suorista valvonta- ja tukitoimien maksuista komissio rahoitti toimenpiteitä suoraan noin 5,2 miljoonalla eurolla, kun talousarviossa niiden määräksi oli ennakoitu 12,1 miljoonaa euroa. Näin ollen valvonta- ja tukitoimien suorat maksut alittivat vuoden 2002 talousarviomäärärahat 7,0 miljoonalla eurolla. Kun tämän luvun muiden kohtien talousarvion toteuttaminen otetaan huomioon, luvun määrärahat alitettiin noin 26,0 miljoonalla eurolla. Katso myös kohta 4. LUKU B1-37 - EDELTÄVIEN VARAINHOITOVUOSIEN TILIEN JA ENNAKKOMAKSUJEN ALENTAMINEN / KESKEYTTÄMINEN milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Tähän lukuun kuuluvat EMOTR:n tukiosaston talousarvioon tilien oikaisujen tarkastamisen ja hyväksymisen sekä ennakkomaksujen alentamisen ja keskeyttämisen jälkeen otetut määrät. Määrät, joilla jäsenvaltiot hyvittivät EMOTR:n tukiosaston talousarviota edellisen vuoden tilien tarkastamisen ja hyväksymisen perusteella, vastaavat komission vuonna 2002 tekemiin neljään tilintarkastusta koskevaan päätökseen otettuja rahoitusoikaisuja. Nämä neljä päätöstä olivat komission päätökset 2002/144/EY, 2002/523/EY, 2002/461/EY ja 2002/524/EY. Oikaisut olivat suuruudeltaan yhteensä 182,0 miljoonaa euroa, kun niiden määräksi oli vuoden 2002 talousarviossa ennakoitu 400,00 miljoonaa euroa, eli talousarvion määrärahat alitettiin noin 218,0 miljoonalla eurolla. Talousarvioon alunperin tälle alamomentille otettu ennakkomaksujen alentamista ja keskeyttämistä koskeva määrä oli 100,0 miljoonaa euroa. Vuoden aikana jäsenvaltioilta evättiin kuitenkin ennakkoja 53,0 miljoonan euron edestä, eli noin 47,0 miljoonaa euroa vähemmän kuin mitä talousarviossa oli ennakoitu. Tämän luvun talousarviomäärärahat alitettiin noin 265,0 miljoonalla eurolla. Katso myös jäljempänä kohta 5. LUKU B1-38 - MENEKINEDISTÄMISTOIMET milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Kaikki tähän lukuun kuuluvien menekinedistämistoimien määrärahat alitettiin. Jäsenvaltioiden maksamiin menekinedistämistoimiin käytettiin noin 12,0 miljoonaa euroa, kun talousarviossa niille oli varattu 61,0 miljoonaa euroa. Tämä johtuu siitä, että vuoden 2002 loppuun mennessä oli hyväksytty vain yksi uusi ohjelma, johon sovellettiin uusia sääntöjä ja jolla näin ollen vain vähäinen vaikutus talousarvioon. Toteutetut menot liittyivät pääasiallisesti vanhoihin ohjelmiin ja naudanlihan siirtymäkauden ohjelmaan, jotka kaikki ovat päättymässä. Komissio rahoitti Euroopan yhteisön suoraan maksamia menekinedistämistoimia noin 5,1 miljoonalla eurolla, kun niille oli vuoden 2002 talousarviossa varattu 14,3 miljoonaa euroa. Yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevien tiedotustoimien menot olivat noin 3,5 miljoonaa euroa, kun niille oli vuoden 2002 talousarviossa varattu 8,5 miljoonaa euroa. Kun tämän luvun muiden kohtien talousarvion toteuttaminen otetaan huomioon, luvun määrärahat alitettiin noin 58,5 miljoonalla eurolla. LUKU B1-39 - MUUT TOIMENPITEET milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Maatalouden valuuttatuki Maatalouden valuuttatuen alikäyttö oli 105,2 miljoonaa euroa ja johtui Yhdistyneen kuningaskunnan päätöksestä olla käyttämättä täysimääräisesti mahdollisuuksiaan myöntää maatalouden valuuttatukea ja erityisesti jättää maksamatta naudan- ja lampaanlihan sekä maidontuottajille maksettavan tuen toinen ja kolmas vuosimaksu. Kun tämän luvun muiden kohtien talousarvion toteuttaminen otetaan huomioon, luvun määrärahat alitettiin noin 102,0 miljoonalla eurolla. 3.9. OSASTO B1-40 - Maaseudun kehittäminen EMOTR:n tukiosasto yhteisrahoittaa alaotsakkeen 1b määrärahoista (asetus (EY) N:o 1257/1999) maaseudun kehittämisohjelmia, joista neljä toimenpidettä (varhaiseläke, tasaushyvitykset, metsitys ja maatalouden ympäristötuet) koskee koko unionia ja joista kuutta muuta toimenpidettä (maatilainvestoinnit, nuoret viljelijät, koulutus, metsätalous, jalostus ja kaupan pitäminen, maaseutualueiden mukauttaminen ja monipuolistaminen) sovelletaan (EMOTR:n ohjausosastosta rahoitettavien) tavoite 1 -alueiden ulkopuolella. Alaotsakkeessa 1b määrärahat kaudelle 2000-2006 ovat 32 907 miljoonaa euroa. Määrärahat jaettiin niiden jäsenvaltioiden kesken, jotka aikoivat laatia maaseudun kehittämispolitiikan täytäntöönpanoa koskevia ohjelmia. 15 jäsenvaltiota laati yhteensä 89 maaseudun kehittämisohjelmaa, joista komissio teki 52 hyväksymispäätöstä vuonna 2000, 35 vuonna 2001 ja jäljelle jääneistä kahdesta vuonna 2002. Budjettivallan käyttäjän vuoden 2002 talousarvioon ottama 4 595 miljoonan euron määräraha vastasi vuosien 2000-2006 rahoitusnäkymien alaotsakkeen 1b enimmäismäärää vuodelle 2002. Enimmäismäärää nostettiin 99 miljoonalla eurolla, jotka siirrettiin vuodelta 2001 vuodelle 2002. Näin ollen käytettävissä olleet määrärahat olivat 4 694 miljoonaa euroa. Talousarvion toteutuminen käynnissä olleen 89 ohjelman tosiasiallisesti toteutuneiden menojen osalta oli 4 418,9 miljoonaa euroa vuonna 2002, eli käytettävissä olleiden varojen toteutusaste oli 94,1 prosenttia. Näin ollen käytätettävissä olleista 4 694 miljoonasta eurosta jäi käyttämättä 275,1 miljoonaa euroa, kun jäsenvaltioiden 30. syyskuuta 2001 ilmoittamien näkymien mukaan odotettavissa oli 195 miljoonan euron ylitys. Tutkittaessa käytettävissä olleiden varojen käyttöä vuonna 2002 budjettikohdittain voidaan todeta alikäyttö, joka johtui pääasiallisesti uusia liitännäistoimenpiteitä koskevan järjestelmän, erityisesti metsitykseen ja maaseudun ympäristönsuojeluun liittyvistä toimista, ja vähemmässä määrin maataloustuotteiden jalostusta ja kaupan pitämistä, nuorten viljelijöiden asettautumista, koulutusta, maatilainvestointeja ja maaseudun kehittämisen kannustamista koskevista toimista. Alkuperäiset määrärahansa tuntuvasti ylittäneitä toimenpiteitä ovat sitä vastoin liitännäistoimenpiteiden aiemmat järjestelmät ja vähemmässä määrin tasaushyvitykset. Sen vuoksi luvun sisällä tehdyt määrärahasiirrot olivat välttämättömiä todellisiin tarpeisiin käytettävissä olevien talousarviomäärärahojen tasapainottamiseksi. Näin ollen vuonna 2002 ei ollut mahdollista saavuttaa tasoa, jolla kaikki käytettävissä olleet määrärahat olisi voitu hyödyntää. Vuonna 2002 käyttämättä jääneiden määrärahojen siirtämisestä seuraavalle vuodelle käytyjen keskustelujen perusteella komissio teki uuden varainhoitoasetuksen 149 artiklan 3 kohdan mukaisesti päätöksen 49,3 miljoonan euron siirtämisestä vuodelle 2003. 3.10. Menojen jakautuminen toimenpiteiden taloudellisen luonteen mukaan EMOTR:n tukiosaston menot jakautuvat kahteen pääryhmään: vientitukiin liittyviin menoihin ja interventiomenoihin. Viimeksi mainittuihin kuuluvat erityisesti suorat tuet, varastointi, markkinoilta vetäminen ja sitä vastaavat toimet sekä muut menot. Tähän on vielä lisättävä maaseudun kehittämismenot, jotka eivät sisälly vientitukiin eivätkä investointeihin. Liitteissä 14, 15 ja 16 esitetään eri menot niiden taloudellisen luonteen mukaan. 3.10.1. Vientituet Vientitukimenot olivat 3 432,3 miljoonaa euroa, mikä oli varainhoitovuonna 2002 7,9 prosenttia EMOTR:n tukiosaston kokonaismenoista, eli lähes edellisvuoden tasolla. 3.10.2. Suorat tuet Suoriin tukiin kuuluvat menot olivat 28 800,8 miljoonaa euroa eli 84 prosenttia interventiomenojen kokonaismäärästä, joka oli 34 275,2 miljoonaa euroa. Niiden osuus oli 65,2 prosenttia EMOTR:n tukiosaston kokonaismenoista. Suoriin tukiin kuuluvat menot on määritelty 17. toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1259/1999 (EYVL L 160, s. 113) liitteessä. Kyse on ensisijaisesti peltokasvien hehtaari- ja kesannointituesta, oliiviöljyn tuotantotuesta, pellavan, hampun, kuivattujen vihannesten, riisin sekä kuivattujen viinirypäleiden hehtaarituesta, tupakka-, emolehmä-, sonni-, vuohi- ja uuhipalkkioista sekä maatalouden valuuttajärjestelmän tuista (luettelo ei ole täydellinen). 3.10.3. Varastointi Varastointimenot olivat 1 163,1 miljoonaa euroa eli kolme prosenttia interventiomenoista. Lokakuun 1. päivästä 2001 syyskuun 30. päivään 2002, jolloin julkisen varastoinnin tilinpäätös tehtiin, julkisessa interventiovarastossa olevien tuotteiden määrät ja kirjanpitoarvo muuttuivat jäljempänä esitetyllä tavalla. Varastojen kirjanpitoarvo nousi 984,08 miljoonasta eurosta varainhoitovuoden 2001 lopussa 1 419,94 miljoonaan euroon varainhoitovuoden 2002 lopussa. Viljan ja riisin varastot kasvoivat 7,3 miljoonasta tonnista 8,4 miljoonaan tonniin, oliiviöljyn varastot tyhjenivät, rasvattoman maitojauheen varastot kasvoivat 0 tonnista 0,15 miljoonaan tonniin ja voin 0,03 miljoonasta tonnista 0,17 miljoonaan tonniin. Naudanlihan varastojen muutos oli 0,23 miljoonasta tonnista 0,22 miljoonaan tonniin, eli ne pysyivät vakaina. Alkoholin varastot kasvoivat 2,2 miljoonasta hehtolitrasta 3,5 miljoonaan hehtolitraan varainhoitovuonna 2002. Viljan ja riisin osuus varastojen kirjapitoarvon jakaantumisessa väheni edelleen, sillä nämä kaksi tuotetta edustavat nyt noin 52 prosenttia varastoitujen tuotteiden kokonaisarvosta, kun niiden osuus vuoden 2000 varastoista oli 85 prosenttia ja vuoden 2001 67 prosenttia. Jäljelle jäävät 48 prosenttia jakaantuivat maitotuotteiden (30 %), naudanlihan (15 %) ja alkoholin (3 %) kesken. Komission yksiköt alensivat julkiseen interventioon ostettujen tuotteiden arvoa, kuten joka vuosi vuodesta 1988 alkaen. Arvonalennus toteutetaan kahdessa vaiheessa: kun tuotteet ostetaan, niiden arvoa alennetaan vähintään 70 prosenttia ennakoidusta arvon kokonaishävikistä. Varainhoitovuoden lopussa varasto arvioidaan, ja tarvittaessa tehdään täydentävä arvonalennus tuotteiden kirjanpitoarvon muuttamiseksi arvioidun myyntihinnan tasolle. Varainhoitovuonna 2002 arvonalennus oston yhteydessä oli 239,924 miljoonaa euroa ja täydentävä arvonalennus varainhoitovuoden lopussa 436,329 miljoonaa euroa. 3.10.4. Kesannointi ja tulotuki Kesannoinnin ja tulotukien menot olivat 831,9 miljoonaa euroa, eli 2,4 prosenttia interventioiden kokonaismäärästä. 3.10.5. Muut Muut interventiomenot olivat 3 479,4 miljoonaa euroa, eli 10,2 prosenttia interventioiden kokonaismäärästä. Tähän menoluokkaan kuuluvat pääasiassa menot, jotka eivät kuulu edellä mainittuihin ryhmiin, siis erityisesti muut interventiomenot kuin sokerin varastointikulut, kuivarehun tuotantotuet, puuvillatuki, tuottajaorganisaatioiden toimintarahastot, hedelmien ja vihannesten osalta tuotantotuet ja sitrushedelmien jalostuksen edistämiseen tarkoitetut korvaukset, viinituotteiden osalta rypäleen puristemehun käyttötuet, rasvattoman maitojauheen käyttötuet sekä voirasvaa koskevat toimenpiteet. C. Erityistoimet 3.11. Interventiovarastoista peräisin olevien elintarvikkeiden toimittaminen yhteisön vähävaraisille Erityisen ankarana talvena 1986-1987 yhteisö järjesti hätäohjelman, jolla toimitettiin rajoitettuna ajanjaksona maksutta elintarvikkeita yhteisön vähävaraisille. Kun hätäohjelma päättyi, yhteisöön tuli useita pyyntöjä tällaisen toimenpiteen muuttamisesta pysyväksi. Komissio teki asiasta ehdotuksen neuvostolle, joka hyväksyi sen yleisistä säännöistä yhteisön vähävaraisimmille henkilöille jaettavaksi tarkoitettujen elintarvikkeiden luovuttamisesta interventiovarastoista tietyille järjestöille annetulla asetuksella (ETY) N:o 3730/87 [3]. Komissio antoi soveltamisasetuksen (asetus (ETY) N:o 3149/92 [4], jota on viimeksi muutettu asetuksella (EY) N:o 1921/2002 [5]). [3] EYVL L 352, 15.12.1987, s. 1. [4] EYVL L 313, 30.10.1992, s. 50. [5] EYVL L 293, 29.10.2002, s. 9. Tämän jälkeen komissio on hyväksynyt vuosittain jakelusuunnitelman, jossa määritetään talousarviossa käytettävissä olevat varat sekä tähän toimenpiteeseen osallistuville jäsenvaltioille jaettavat tuotteet. Tähän toimeen halusi vuonna 2002 osallistua kymmenen jäsenvaltiota. Määrärahat jaettiin niiden kesken kunkin jäsenvaltion vähävaraisten määrän mukaan. Määrärahoja jaettaessa otettiin huomioon myös edellisten kolmen vuoden aikana mahdollisesti todettu merkittävä varojen alikäyttö. Paikan päällä toimivien hyväntekeväisyysjärjestöjen avulla laaditaan vuosisuunnitelma. Suunnitelmaa hallinnoivat kansallisella tasolla toimeen osallistuvien jäsenvaltioiden viranomaiset. Kukin jäsenvaltio nimeää järjestöt, jotka vastaavat alueellaan tuotteiden jakamisesta vähävaraisille. Toimi mahdollistaa myös sen, että osallistuva jäsenvaltio voi jakaa toisessa jäsenvaltiossa varastossa olevia tuotteita, jos kyseisellä jäsenvaltiolla ei itsellään ole interventiovarastossa jotakin sille tässä toimessa myönnettyä tuotetta. Vuotta 2002 koskevassa ohjelmassa (päätös 2001/772/EY [6]) jaetaan 196 miljoonaa euroa toimeen osallistuvien jäsenvaltioiden kesken jäljempänä olevissa taulukoissa esitetyllä tavalla. [6] EYVL L 290, 7.11.2001, s. 5. >TAULUKON PAIKKA> Tuotteiden määrällinen jakautuminen jäsenvaltioittain (vuoden 2002 suunnitelma): >TAULUKON PAIKKA> 3.12. Luku B1-33 - Eläinlääkintä- ja kasvinsuojelutoimenpiteet Lukua koskevat yleiset asiat Vuoden 2002 talousarviossa käytettävissä olleista määrärahoista käytettiin vain 39,24 prosenttia; 569 500 000 euron kokonaismäärästä jäi käyttämättä 345 998 799 euroa. Kun hätärahastosta siirretyt määrärahat otetaan huomioon, käyttöaste nousee 45,31 prosenttiin eli 258 077 530 euroon. Pääasiassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 2001 esiintyneen suu- ja sorkkatautikriisin aiheuttamien lisäkustannusten rahoittamiseksi 2001 hätärahastoa koskevaksi talousarvioksi (budjettikohta B1-3320) vahvistettiin 400 000 000 euroa. Koska taudin torjuntaan liittyvistä toimintakustannuksista maksettavista hyvityskorvauksista toimitettavat tiedot eivät ole täysin luotettavia, komissio ei ole voinut tehdä päätöstä yhteisön rahoituksesta näille hyvityskorvauksille. Varainhoitovuoden 2002 ensimmäisellä vuosipuoliskolla luvun 33 sisällä tehtiin myös yksi määrärahasiirto (ks. lisätietoja jäljempänä) eläintautien hävittämis- ja valvontaohjelmaa koskevan budjettikohdan B1-330 vahvistamiseksi. Lukua koskevat yksityiskohdat: Alamomentti B1-330 Eläintautien hävittämis- ja valvontaohjelma Kuten edellä on todettu, tämän alamomentin määrärahoihin lisättiin 6 556 000 euroa, joilla katettiin tiedekomitean 18-19. lokakuuta 2001 antamasta lausunnosta johtuvat lisätarpeet. Komitea katsoi, että tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden (TSE) valvonta oli kohdistettava myös pienmärehtijöihin. Lisäksi kun Suomesta ja Itävallasta löytyi TSE:tä, näiltä mailta poistettiin terveiden eläinten testausta koskeva poikkeus. Näistä kahdesta muutoksesta aiheutuvat kustannukset olivat vastaavasti 4 146 000 euroa ja 2 410 000 euroa. Määrärahat otettiin alamomentilta B1-332 (hätärahasto). Näin ollen tämän alamomentin käytettävissä olevat määrärahat kasvoivat 155 000 000 eurosta 161 556 000 euroon. Yhteensä maksettiin 161 006 000 euroa, joista 120 556 000 euroa TSE:n valvontaan ja 40 450 000 euroa tautien hävittämisohjelmiin. Viimeisimpien arvioiden mukaan Euroopan yhteisö rahoitti vuonna 2002 noin kahdeksan miljoonaa testiä. Sidottuja menoja lisättiin edellä ensimmäisessä kohdassa mainitulla siirrolla. Maksumäärärahoista toteutettiin 97 384 658 euroa (vuoden 2001 määrärahoja). Alamomentti B1-331 - Muut eläinlääkintäalan toimet Alkuperäisistä määrärahoista käytettiin vuonna 2002 kolme neljäsosaa (eli 7 946 687 euroa 10 500 000 eurosta). Maksumäärärahoista toteutettiin 3 901 369 euroa, joista 1 657 176 euroa oli vuoden 2001 määrärahoja. Alamomentti B1-332 - Hätärahasto Alkuperäiset määrärahat olivat 400 000 000 euroa ja niillä katettiin suu- ja sorkkataudin hävittämiseen vuonna 2001 liittyvät hyvityskorvaukset Alankomaissa, Irlannissa, Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Jo vuonna 2001 käytettiin yli 400 miljoonaa euroa taudista maksettaviin hyvityskorvauksiin, joita suoritettiin vuonna 2002 ennakkomaksuina ja jotka kattoivat kotieläinten pakolliset teurastukset. Yhteisön maksuosuutta koskevan päätöksen nojalla Yhdistyneessä kuningaskunnassa korvattiin pakolliset teurastukset ainoastaan 30. kesäkuuta 2001 saakka. Vuonna 2002 tehtiin ainoastaan päätös vuoden jälkipuoliskolla Yhdistyneessä kuningaskunnassa toteutettavien pakollisten teurastusten yhteisön maksuosuudesta. Alankomaissa, Ranskassa ja Irlannissa koituneiden toimintakustannusten (desinfiointi, puhdistus, ruhojen tuhoaminen) yhteisrahoitusta koskevat päätökset esiteltiin elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevälle pysyvälle komitealle vuoden 2002 joulukuun lopussa. Komissio ei voinut tehdä näitä päätöksiä hallinnollisista syistä. Kyseiset määrärahat (34 756 329 euroa) siirrettiin varainhoitovuodelle 2003. Samoja toimintakustannuksia Yhdistyneessä kuningaskunnassa koskeva päätös on tekeillä vuonna 2003. Näin ollen vuonna 2002 käytettiin ainoastaan 50 854 668 euroa alunperin käytettävissä olleista 400 miljoonasta eurosta. Lisäksi 6 556 000 euroa siirrettiin alamomentille B1-330 pienmärehtijöihin kohdistuvasta TSE:n valvonnasta aiheutuvien kustannusten kattamiseksi. Maksumäärärahoista toteutettiin 420 642 846 euroa, joista 6 564 871 euroa oli vuoden 2001 määrärahoja. Alamomentti B1-333A - Kasvinsuojelutoimenpiteet - hallintomenot Alkuperäiset määrärahat olivat 1 000 000 euroa. Maksusitoumuksia tehtiin yhteensä 965 163 euron edestä ja 34 837 eurolle ei voitu tehdä maksusitoumuksia vuonna 2002. Maksumäärärahoista toteutettiin 832 100,2 euroa, joista 815 950,2 euroa oli vuoden 2001 määrärahoja. Alamomentti B1-333 - Kasvinsuojelutoimenpiteet - toimintamenot Alkuperäiset määrärahat olivat 3 000 000 euroa. Maksusitoumuksia tehtiin yhteensä 2 728 682 euron edestä ja 271 318 eurolle ei voitu tehdä maksusitoumuksia vuonna 2002. Maksumäärärahoista toteutettiin 1 456 606 euroa, joista 1 423 902 euroa oli vuoden 2001 määrärahoja. Luvun B1-33 yhteenvetotaulukko >TAULUKON PAIKKA> Alamomentin B2-519 (Aikaisempien eläinlääkintä- ja kasvinsuojelualan toimien loppuun saattaminen - jaksotetut määrärahat) käytettävissä olleita ja terveys- ja kuluttaja-asiain pääosastolle varattuja määrärahoja nostettiin yhdellä miljoonalla eurolla luvun sisällä tehdyllä siirrolla. Määrärahat olivat tämän jälkeen 13 287 000 euroa, joista 13 187 285 euroa maksettiin vuonna 2002. 3.13. Kalastus a) Budjettikohta B1-261 Kalastuksen talousarviomäärärahat olivat 17,08 miljoonaa euroa, joista käytettiin 15,4 miljoonaa euroa, joten erotusta jäi 1,6 miljoonaa euroa. Määrärahojen alikäyttö koskee yleisesti ottaen pääasiassa toimintaohjelmien mekanismia, josta jäsenvaltiot eivät voi myöntää taloudellisia korvauksia tuottajaorganisaatioille. Tämä tilanne koski vuotta 2002 (-2,4 milj. euroa verrattuna arvioituihin määrärahoihin). Yhteisön tuotteiden markkinoilta vetämisistä aiheutuneet menot olivat sen sijaan erityisesti ylijäämien vuoksi arvioitua suuremmat (+1,8 milj. euroa). Myöskään yksityiseen varastointiin ei juuri turvauduttu (-0,9 milj. euroa). b) Budjettikohta B1-3240 Neuvoston asetuksella (EY) N:o 579/2002 (EYVL L 89, 5.4.2002) jatkettiin Azorien, Madeiran, Kanariansaarten sekä Ranskan departementtien Guayanan ja Réunionin tiettyjen kalastustuotteiden kaupan pitämisessä alueiden syrjäisestä sijainnista aiheutuvien lisäkustannusten tasoitusjärjestelmän käyttöön ottamista koskevan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1587/98 (EYVL L 208, 24.7.1998) voimassaoloa vuoden 2002 loppuun. Järjestelmällä pyritään säilyttämään tiettyjen merkittävän menekin saaneiden kalastustuotteiden kilpailukyky suhteessa Euroopan mantereelle sijoittautuneiden taloudellisten toimijoiden toimintaedellytyksiin. Toistaiseksi saatavilla on ollut vain Madeiraa koskeva vuosikertomus. Siinä on esitetty seuraavat tiedot järjestelmän soveltamisalaan vuonna 2002 kuuluneista määristä: - tonnikala 2 767 008 kg, - musta huotrakala 944 977 kg, - makrilli 0 kg. 3.14. Tiedotustoimet Alamomentti B1-382 on vuodesta 2000 alkaen tarkoitettu YMP:n ja maaseudun kehittämisen tiedotustoimien rahoittamiseen. Sen oikeusperustana ovat neuvoston asetus (EY) N:o 814/2000 ja komission asetus (EY) N:o 2208/2002. Pääasiassa maatalousjärjestöt jättävät tukihakemukset toimintaohjelmien tai yksittäisten toimien muodossa. Näissä toimissa on noudatettava vuosittain julkaistavien ehdotuspyyntöjen yhteydessä määriteltyjä ohjeita. Toimintaohjelmien tai yksittäisten toimien rahoitusaste on 50 prosenttia. Tietyissä tapauksissa, erityisesti tuen myöntämisperusteiden kannalta poikkeuksellisen kiinnostavissa toimissa ja tietyin edellytyksin rahoitusaste voi kuitenkin olla 75 prosenttia. Lainsäädännön mukaan on niin ikään mahdollista rahoittaa komission aloitteesta toteutettavia tiedotustoimia. Vuonna 2002 alamomentin B1 382 talousarvio oli 8 500 000 euroa. Varainhoitovuonna 2002 (16. päivästä lokakuuta 2001 15. päivään lokakuuta 2002), rahoitettiin seuraavia tiedotustoimia: - viidelle vuotuiselle toimintaohjelmalle 842 811,83 euroa, - 27 yksittäiselle toimelle 1 123 875,44 euroa ja - 39 komission sopimusten tai tilausten perusteella aloittamalle toimelle, joista 36 kuului alamomenttiin B1 382 ja joille myönnettiin 2 397 368,40 euroa, ja kolme budjettikohtaan AO3410 ja joille myönnettiin 82 165,13 euroa. 3.15. Menekinedistämistoimet Momenteilta B1-380 ja B 1-381 rahoitetaan maataloustuotteiden tiedotus- ja menekinedistämisohjelmia Euroopan unionissa ja sen ulkopuolella. Niiden oikeusperustana ovat neuvoston asetukset (EY) N:o 2702/1999 ja (EY) N:o 2826/2000 sekä komission asetukset (EY) N:o 2879/2000 ja (EY) N:o 94/2002. Ammattialajärjestöt esittävät ohjelmat jäsenvaltioille, jotka vastaavat niiden hallinnosta sen jälkeen, kun komissio on vahvistanut valinnan ja päättänyt rahoitusosuudestaan. Toimintaohjelmien rahoitusosuus on 50 prosenttia. Kahden ja kolmen vuoden pituisten ohjelmien rahoitusosuus supistuu asteittain: 60 prosentista, 40:een tai 60 prosenttiin, 50 prosenttiin ja 40 prosenttiin. Asetuksissa sallitaan myös komission aloitteesta toteutettavien tiedostustoimien rahoitus (kolmansiin maihin tehtävät kauppamatkat ja kolmansissa maissa toteutettava tiedottaminen suojatuista alkuperänimityksistä ja suojatuista maantieteellisistä merkinnöistä sekä luonnonmukaisista tuotantomenetelmistä). Momentin B1-380 määrärahat olivat 56 miljoonaa euroa vuonna 2002. Vuoden aikana päätettiin myöntää rahoitusta 40 uudelle menekinedistämisohjelmalle (Päätös C(2002) 3116 lopullinen) 32,1 miljoonaa euroa. Maksuja suoritettiin 11,81 miljoonan euron edestä ja ne koskivat lähinnä aiemmin ja vanhojen järjestelmien mukaisesti päätettyjä menekinedistämistoimia. Momentin B1-381 määrärahat olivat 14,3 miljoonaa euroa ja koskivat komission suoraan hallinnoimia menekinedistämistoimia ja -toimenpiteitä. Määrärahoista käytettiin 5,035 miljoonaa euroa pääasiallisesti oliiviöljyn menekinedistämiseen. Molempien momenttien määrärahojen käyttöaste oli heikko, mikä johtui menekinedistämisjärjestelmään tehdyistä muutoksista ja uusien ohjelmien käynnistämistä haitanneista viiveistä. 4. VALVONTATOIMET 4.1. Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä Jäsenvaltioiden kanssa neljässä asiantuntijaryhmässä käytyjen intensiivisten keskustelujen jälkeen annettiin vuonna 2001 uusi asetus yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä - komission asetus (EY) N:o 2419/2001. Asetusta sovelletaan markkinointivuosiin tai palkkiokausiin 1. tammikuuta 2002 alkaen ja siihen on koottu aiempaan asetukseen tehdyt muutokset. Se on muodoltaan loogisempi ja johdonmukaisempi ja järjestelmien hallinnossa on otettu sähköiset välineet täysimääräisesti huomioon. Asetuksella korvataan asetus (ETY) N:o 3887/92. Uuden asetuksen merkittäviin uudistuksiin kuuluu mahdollisuus välittää hakemukset sähköisesti, valvonnan tehostaminen atk- ja kaukokartoitustarkastusten avulla, nautaeläinpalkkioiden yhdennetty valvonta, joka kattaa useita eri järjestelmiä, sekä eläintukijärjestelmien väärinkäytöksiin sovellettavien seuraamusten selkeyttäminen. Komission yksiköt ovat voineet todentaa tarkastusmatkoilla sekä hakemusten käsittelystä ja valvonnasta annettujen uusien ohjeiden (mukaan lukien seuraamukset) avulla jäsenvaltioiden valvontajärjestelmien sääntöjenmukaisuuden ja varmistaa uuden asetuksen yhdenmukaisen soveltamisen. Yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää koskevaa lainsäädäntöä pyrittiin tekemään tunnetuksi ja välittämään hakijamaille sen varmistamiseksi, että niiden hallinto- ja valvontajärjestelmiin tehtävät välttämättömät mukautukset toteutettaisiin asianmukaisesti ennen kyseisten maiden liittymistä unioniin. 4.2. Yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän noudattaminen Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3508/92 9a artiklan 1 kohdasta ja 13 artiklan 1 kohdan d alakohdasta johtuu, että tukijärjestelmien hallinnon ja valvonnan on oltava yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän mukaista 1. tammikuuta 2003. Näissä säännöksissä säädetään yhteensä 12 tukijärjestelmästä, jotka koskevat mm. tupakkaa, viiniä, oliiviöljyä, erityisen syrjäisiä alueita jne. Komission yksiköt tekivät vuonna 2002 tutkimuksen näiden säännösten soveltamisesta ja pyysivät jäsenvaltioita raportoimaan tukijärjestelmiensä yhdenmukaistamisvaiheesta ja ajankohdasta, jolloin se saatettiin tai saatetaan päätökseen. Tutkimuksesta kävi ilmi, että kaikki jäsenvaltiot tunsivat hyvin yhdenmukaistamisvelvoitteensa, ja toimitettujen tietojen mukaan yhdenmukaistaminen oli monissa tapauksissa jo saatettu päätökseen tai saatettaisiin päätökseen 1. tammikuuta 2003 mennessä. Tietyissä jäsenvaltioissa ei useiden tukijärjestelmien yhdenmukaistamisessa onnistuttaisi määräaikaan mennessä; useimmat ongelmat koskivat viini-, oliiviöljy- ja kuivattujen rehujen alaa. Yhdenmukaistamisvelvoitteen täyttäminen liitetään 1. tammikuuta 2003 asetuksen (EY) N:o 1258/1999 7 artiklan 4 kohdan nojalla tehtävien tarkastusten kohteisiin. 4.3. Oliiviöljyn valvontavirastot Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2262/84 [7] ja komission asetuksen (ETY) N:o 27/85 [8] mukaisesti perustettiin oliiviöljyn valvontavirastoja tärkeimpiin oliiviöljyn tuottajajäsenvaltioihin: Italiaan, Kreikkaan, Espanjaan ja Portugaliin (ks. EMOTR:n 18. rahoituskertomus, s. 53-54). [7] EYVL L 208, 3.8.1984, s. 11. [8] EYVL L 4, 5.1.1985, s. 5. Neljä valvontavirastoa suoritti markkinointivuonna 2001/2002 jäsenvaltioiden viranomaisten ja komission hyväksymien toimintaohjelmien ja alustavien hankintataseiden määräysten mukaiset valvontatehtävänsä. Italiassa valvontavirasto teki markkinointivuonna 2001/2002 puristamoissa 1 881 laajaa ja 1 263 suppeaa tarkastusta. Se tarkasti paikalla 298 tuottajaa, 15 tuottajayhdistystä ja yhden liiton. Se teki 2 711 tarkastusta 933 tilalla ja puristamolla alueellisten tuotosten (puristamot + tuottajat) osalta. Virasto teki myös 1 588 ristiintarkastusta, pääasiassa puristamoiden välillä. Ristiintarkastuksia tehtiin 453 puristamolla, mikä ylitti huomattavasti asetuksen (EY) N:o 2366/98 30 artiklan 3 kohdassa säädetyt 10 prosenttia. Puristamoiden laajoissa tarkastuksissa otettiin tuotetusta oliiviöljystä 938 näytettä; 300 (31,9 %) lähetettiin analysoitaviksi hyväksyttyihin laboratorioihin, jotka vahvistivat, missä määrin öljy oli asetuksen ETY/136/66 liitteen 1 kohdan mukaista. Edellä kuvattujen tarkastusten perusteella ehdotettiin sakkoja tai seuraamuksia 852 puristamolle 445 454 euron arvosta, ja hyväksynnän peruuttamista ehdotettiin näistä 302 puristamolle. Veroviranomaisille ilmoitettiin 261 sääntöjenvastaisuustapausta, 19 tapausta ilmoitettiin oikeusviranomaisille ja 141 tapausta jätevesien käsittelyä koskevien sääntöjen rikkomisista vastaaville viranomaisille. Yhdistyksiin tehtyjen tarkastusten perusteella ehdotettiin yhdeksän yrityksen tapauksessa sakkoja ja kolmessa tapauksessa hyväksynnän peruuttamista. Veroviranomaisille toimitettiin 12 raporttia ja oikeusviranomaisille yksi. Virasto havaitsi, että yhdistykset toteuttavat aina sääntöjenvastaisen pidätyksen tuottajille maksetuista tuista. Tuottajiin kohdistuneiden tarkastusten perusteella tehtiin 92 seuraamusehdotusta, joissa esitettiin tuen epäämistä tai supistamista 595 589 euron arvosta ja sakkoja 168 269 euron edestä. Kymmenen tapausta ilmoitettiin muille valvontaviranomaisille. Toimivaltaiset alueelliset viranomaiset päättivät näiden havaintojen perusteella peruuttaa 41 puristamon hyväksymisen ja uhata samalla seuraamuksella 82:ta muuta puristamoa. 40 tapausta ei johtanut toimenpiteisiin ja 139 tapauksen käsittely on edelleen kesken. On syytä korostaa, että viraston markkinointivuonna 2000/2001 ehdottamista 382 hyväksynnän peruuttamisista 36 on edelleen käsittelemättä, lähinnä Calabrian alueella (16), Puglian alueella (9), Ligurian alueella (5) ja Marchen alueella (3). Yhdistyksille ei ole vielä määrätty yhtään seuraamusta. Tuottajia koskevat sääntöjenvastaisuudet ilmoitettiin maksajavirastolle (AGEA), jotta tukea ei maksettaisi tai sitä supistettaisiin. Italian maa- ja metsätalousministeriön petostentorjuntaosasto sovelsi vuoden 2001 loppuun saakka kansallisen lainsäädännön mukaisia taloudellisia seuraamuksia. Toimivalta siirrettiin vuonna 2002 alueelliselle tasolle. Markkinointivuonna 2001/2002 ilmoitetuista 839 tapauksesta on tutkittu toistaiseksi vain 30 tapausta, joista kuudessa tapauksessa määrättiin sakkoja ja 24 tapausta jätettiin käsittelemättä. Kreikassa valvontavirasto teki markkinointivuonna 2001/2002 puristamoissa 809 laajaa ja 341 suppeaa tarkastusta. Näiden osuudet olivat 38,1 ja 16,1 prosenttia markkinointivuonna toiminnassa olleista 2 124 puristamosta. Tarkastuksissa otettiin näytteitä 602 puristamossa ja 169 näytettä analysoitiin. Virasto tarkasti myös 21 yhdistystä ja 1 751 tuottajien asiakirjaa, neljä yksityisen varastoinnin tapausta, 48 syötäviksi tarkoitettujen oliivien pakkaamoa sekä 2 811 tuottajaa ja teki 2 064 tilojen ja puristamoiden tarkastusta, jotka koskivat alueellisia tuotoksia. Virasto teki myös 102 tarkastusta, jotka koskivat 18 yhtenäisen tuotantoalueen tuotosten vahvistamista. Puristamoiden ja tuottajien ristiintarkastuksia tehtiin yhteensä 14 204, syötäväksi tarkoitettujen oliivien tuottajien tarkastuksia 726, puristamoiden ja ostajien ristiintarkastuksia 138 ja puristamoiden ja oliivirouhetta valmistavien tehtaiden tarkastuksia 36. Virasto ehdotti hyväksynnän peruuttamista 130 puristamolta, joista 113 puristamoon kohdistui öljyn tuotannon epäilyjä, jotka koskivat yhteensä 2 924 516 kilogrammaa öljyä. Kuukausittaisille ilmoituksille asetettujen määräaikojen noudattamatta jättämisestä ehdotettiin seuraamusta 306 puristamolle. Virasto totesi tarkastuskäyntien yhteydessä, että yhdistykset suorittavat edelleen tukimaksuista sääntöjenvastaisia pidätyksiä, joiden arvoksi virasto arvioi 24 miljoonaa euroa. Sääntöjenvastaisuuksia havaittiin 3 329 tuottajan tapauksessa ja ne koskivat 2 468 996 kilogramman suuruista oliiviöljyn tuotantoa. Korjaus koski 997 531 kilogrammaa öljyä ja sakkoja määrättiin 1 135 581 euron edestä. Tarkastukset kohdistuivat 2 811 tuottajaan, jotka olivat ilmoittaneet 573 291 oliivipuuta, ja virasto totesi, että 780 tuottajalla oli 57 768 puuta ilmoitettua vähemmän. Näiden toteamusten perusteella tehtiin viljelyilmoitusten oikaisuja. Vuonna 2002 toimivaltaiset viranomaiset käsittelivät puristamoissa havaittuja 236 sääntöjenvastaisuustapausta ja määräsivät 197 puristamolle sakkoja, joiden määrä vaihteli 1 467 eurosta 29 347 euroon. Sakkoja määrättiin yhteensä 1 094 564 euron edestä ja kolme hyväksyntää peruutettiin. Muiden tapausten käsittely on vielä kesken. Portugalissa virasto tarkasti tänä samana markkinointivuonna 1 621 tuottajaa, 449 puristamoa ja 14 yhdistystä. Se teki 8 735 ristiintarkastusta ja 20 syötäviksi tarkoitettuja oliiveja valmistavien jalostusyritysten tarkastusta. 300 tarkastusta tehtiin paikalla alueellisten tuotosten määrittämiseksi 100 maatilalla. Virasto ehdotti näiden tarkastusten perusteella 73 puristamon hyväksynnän peruuttamista, tuen lakkauttamista 30:ltä ja 168 tuottajan tapauksessa ilmoitettujen määrien oikaisuja. Jäsenvaltio noudatti täysin näitä ehdotuksia, ja sovelsi yleensä ehdotettua seuraamusta. Espanjassa valvontavirasto teki markkinointivuonna 2001/2002 puristamoissa 881 laajaa ja 120 suppeaa tarkastusta. Se tarkasti 28 tuottajaorganisaatiota, 753 tuottajaa, 61 syötäviksi tarkoitettujen oliivien jalostusyritystä ja teki 1 174 puristamoiden ristiintarkastusta ennen ja jälkeen tukien maksun. Valvontavirasto ehdotti kahden yhdistyksen hyväksynnän peruuttamista. Se ehdotti hyväksynnän peruuttamista yhdeksältä puristamolta ja toimitti 280 huomautusta puristamoille, pääasiassa sen vuoksi, että kuukausittaista ilmoitusta ei ollut tehty vaaditussa määräajassa ja kirjanpito oli puutteellista. Huomautuksen tekemistä ehdotettiin 19:lle syötäviksi tarkoitettujen oliivien pakkaamolle samoista syistä. Hyväksynnän peruuttamista ehdotettiin kolmelle puristamolle kirjanpitovelvoitteiden laiminlyönnin vuoksi. Valvontavirasto ehdotti tuen peruuttamista 22 tuottajan tapauksessa, joista neljä koski syötäväksi tarkoitettuja oliiveja ja joiden kokonaisarvo oli 1 848 800 euroa, yhtä oikaisua 148 oliivinviljelijälle maksettuihin määriin (760 000 euroa). Näistä 18 koski syötäväksi tarkoitettuja oliiveja. Valvontavirasto ehdotti myös tuen maksamisen keskeyttämistä 24 tuottajan tapauksessa. Espanjan itsehallintoyhteisöt ilmoittivat valvontavirastolle, että ne olivat peruuttaneet niille viimeksi kuluneina markkinointivuosina toimitettujen kertomusten perusteella markkinointivuonna 2001/2002 hyväksynnän 23 puristamolta, käynnistäneet hyväksynnän peruttamismenettelyn seitsemän puristamon tapauksessa ja toimittaneet 62 huomautusta tilanteen säännönmukaistamiseksi. Itsehallintoyhteisöt saattoivat päätökseen 60 tuottajan asiakirjojen käsittelyn ja vaativat maksettujen tukien (2 226 633 euron) takaisinmaksamista. Tuen takaisinperimismenettely käynnistettiin lisäksi 37 tapauksessa. Itsehallintoyhteisöt peruuttivat hyväksynnän kahdelta syötäväksi tarkoitettuja oliiveja tuottavalta yritykseltä ja toimittivat 14 huomautusta. Yleensä ottaen ja jollei toisin ole mainittu, jäsenvaltiot ovat noudattaneet aiempaa paremmin virastojen niille toimittamia seuraamusehdotuksia. 4.4. Tarkastusten tehostamista koskeva yhteisrahoitus Yhteisö osallistuu 22. huhtikuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 723/97, jota on muutettu asetuksella (EY) N:o 2136/2001, mukaisesti seitsemän vuoden ajan yhteisön uusista velvollisuuksista johtuvien toimintaohjelmien täytäntöönpanosta jäsenvaltioille aiheutuviin kuluihin. Nämä velvollisuudet ovat olleet voimassa 15. lokakuuta 1996 alkaen, ja niillä pyritään parantamaan EMOTR:n ohjaus- ja tukirahaston tukiosaston menojen tarkastusten rakennetta tai tehokkuutta. Saman asetuksen (4 artiklan 3 kohdan) mukaisesti komissio voi toteuttaa jäsenvaltioiden ja komission välisten suorien valvonta- ja tietotekniikkajärjestelmien ylläpitoon ja kehittämiseen liittyviä töitä. Komissio vahvistaa EMOTR:n komiteaa kuultuaan euroina ja käytettävissä olevien määrärahojen ja jäsenvaltioiden esittämien ohjelmien perusteella yhteisön rahoitusosuuden enimmäismäärän kullekin vuosierälle. Yhteisön rahoitusosuus on 50 prosenttia jäsenvaltioiden varainhoitovuonna suorittamista maksuista ja rahoituskelpoisista menoista. Jos rahoituskelpoisiin menoihin liittyvien maksujen määrä ylittää käytettävissä olevat talousarvion varat, yhteisön rahoitusosuutta pienennetään suhteessa siihen. Tämän kuudennen soveltamisvuoden perusteella on vahvistunut se, kuinka tärkeänä jäsenvaltiot pitävät uusien valvontajärjestelmien käyttöönottoa. Suurin osa ohjelmista on koskenut maantieteellisen tietojärjestelmän ja kasvulohkojen tunnistusjärjestelmän käyttöönottoa. Useimmat jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön vuodesta 2001 alkaen uuden asetuksen (EY) N:o 1593/2000 mukaisia maantieteellistä tietojärjestelmää ja digitaalista ilmaortokuvausta koskevia ohjelmia. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2136/2001 nojalla jäsenvaltioiden oli otettava vuoden 2002 toimintaohjelmansa käyttöön 31. joulukuuta 2002 mennessä. Komission asetuksessa (EY) N:o 2244/2001, jolla muutetaan (asetuksen (EY) N:o 723/97 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettua) asetusta (EY) N:o 1780/97, asetetaan kolmen kuukauden määräaika, jonka kuluessa komission on vahvistettava yhteisön rahoitusosuuden enimmäismäärä. Jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella ja 19. huhtikuuta 2002 toteutetun rahastokomitean kuulemisen jälkeen yhteisön yleiseen talousarvioon tämän toimen osalta otettavat menot ovat 15 miljoonaa euroa vuonna 2002. Toukokuun 14. päivänä 2002 tehdyllä komission päätöksellä C(2002) 1908 on vahvistettu toimintaohjelman käyttöön ottaneille jäsenvaltioille (Saksa, Kreikka, Espanja, Ranska, Portugali, Yhdistynyt kuningaskunta, Itävalta, Suomi ja Ruotsi) maksettavat enimmäismäärät vuodelle 2002: Vuosi 2002 - asetus (EY) N:o 723/97 Jäsenvaltio // Yhteisön rahoitusosuus euroina Saksa // 2 110 837 Kreikka // 1 421 000 Espanja // 3 767 806 Ranska // 3 037 080 Portugali // 1 210 265 Yhdistynyt kuningaskunta // 2 078 002 Itävalta // 753 561 Suomi // 303 000 Ruotsi // 328 449 Belgia, Irlanti, Italia, Luxemburg ja Alankomaat eivät esittäneet tälle kuudennelle soveltamisvuodelle yhteisrahoitusohjelmaa. Komission yksiköt tekivät vuonna 2002 neljä tarkastuskäyntiä jäsenvaltioissa (Alankomaissa, Irlannissa, Ranskassa ja Itävallassa) jäsenvaltioiden ilmoittamien menojen sääntöjenmukaisuuden tarkastamiseksi. 4.5. Asetuksen (EY) N:o 4045/89 soveltaminen (jälkikäteen tehtävät tarkastukset) Asetuksessa (EY) N:o 4045/89 säädetään suurimpiin edunsaajiin kohdistuvista jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten jälkikäteen suorittamista tarkastuksista. Näiden tarkastusten, jäljempänä 4045-tarkastukset, olisi perustuttava edunsaajan, tavarantoimittajien, tulliviranomaisten, kuljetusliikkeiden jne. kirjanpitoasiakirjoihin ja muihin saatavilla oleviin asiakirjoihin. Vuosittain tarkastettaviksi valitaan noin 3000 yritystä. Komission yksiköt tekivät myös vuonna 1999 neuvostolle asetuksen soveltamisesta esitetyn kertomuksen (asiakirja VI/7036/98) mukaisesti tarkastusmatkoja kaikkiin jäsenvaltioihin kerran tai kaksi kertaa vuodessa tarkastaakseen asetuksen täytäntöönpanon. Täytäntöönpano todettiin yleisesti ottaen tyydyttäväksi. Useissa jäsenvaltioissa kiinnitettiin kuitenkin hallinnon (erityisyksikön ja/tai valvontaelimen) huomiota yhteen tai useampaan seuraavista seikoista: - tarkastajien koulutus - vähimmäistarkastusten toteuttaminen ajoissa - tarkastusten suunnitelman mukaisuuden seuranta - suositusten seuranta - laadun varmistaminen - riski-analyysi. Erityisen ongelmalliseksi on muodostunut tarkastusten suorittaminen määräajassa (kesäkuusta EMOTR-vuotta seuraavan vuoden heinäkuuhun). Tämä ongelma koskee lähes jokaista jäsenvaltiota ja huolestuttaa komissiota. Asetuksen 7 artiklassa säädetty keskinäisen tuen antaminen toimii tyydyttävästi, mutta komissio uskoo, että yhteistoimintaa voidaan vielä parantaa. Keskinäisen avun antaminen ja ristiintarkastukset ovat osoittautuneet menestyksellisiksi 4045-tarkastuksissa. Jäsenvaltiot lähettävät toisilleen vuosittain noin 350 liiketoimien tosiasiallisuutta ja lainmukaisuutta koskevaa ristiintarkastuspyyntöä. Asetukseen tehdyt muutokset Komissio ehdotti kesäkuussa 2001 asetuksen muuttamista. Neuvosto hyväksyi nämä muutokset marraskuussa 2002 kuultuaan Euroop