Alueiden komitean lausunto aiheesta "Ehdokasvaltioiden institutionaalisten rakenteiden kehityksen tukeminen alue- ja paikallistasolla"

(2002/C 107/12)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon AK:n poliittisten ryhmien aloitteesta antaman päätöslauselman aiheesta "Vuotuinen selvitys alueiden komitean painopistealoista", CdR 45/2001 fin(1),

ottaa huomioon alueiden komitean asiantuntijaraportin aiheesta "Alueiden ja kuntien Eurooppa: EU:n laajentumiseen liittyvät strategiat ja näkymät", CdR 268/2000 fin,

ottaa huomioon alueiden komitean päätöslauselman aiheesta "EU:n nykyinen laajentumiskehitys", CdR 424/1999 fin(2),

ottaa huomioon alueiden komitean asiantuntijaraportin aiheesta "Valmistautuminen EU:n jäsenyyteen: Hallinnon hajauttaminen ensimmäisen jäsenehdokasryhmän maissa", CdR 391/1999 fin,

ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon laajentumisen institutionaalisista näkökohdista "Paikallis- ja aluehallinto Euroopan sydämessä", CdR 52/1999 fin(3),

ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon aiheesta "Alueiden ja paikallisyhteisöjen rooli EU:n lainsäädännön täytäntöönpanossa", CdR 51/1999 fin(4),

ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon aiheesta "Eurotraining-koulutus alue- ja paikallisviranomaisille Euroopassa", CdR 404/98 fin(5),

ottaa huomioon komission laatiman laajentumista koskevan strategia-asiakirjan - Selvitys kunkin ehdokasmaan liittymisen edistymisestä, marraskuu 2000,

ottaa huomioon alueiden komitean työvaliokunnan 12. kesäkuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan viidennen kohdan nojalla tekemän päätöksen laatia aiheesta lausunto ja antaa sen valmistelu institutionaalisten asian valiokunnan tehtäväksi,

ottaa huomioon institutionaalisten asiain valiokunnan kokouksessa 5. lokakuuta 2001 yksimielisesti hyväksytyn lausuntoluonnoksen aiheesta "Ehdokasvaltioiden institutionaalisten rakenteiden kehityksen tukeminen alue- ja paikallistasolla" (CdR 102/2001 rev. 2, esittelijä: Roger Kaliff, Kalmarin kunnanvaltuuston puheenjohtaja, S, PSE),

hyväksyi yksimielisesti 14. ja 15. marraskuuta 2001 pitämässään 41. täysistunnossa (marraskuun 14. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon.

Komitean näkemyksiä ja suosituksia

1. Yleistä

1.1. Euroopan unionin lähestyvä laajentuminen on historiallinen haaste. Yhteistyön ehdot ovat 27 jäsenvaltion ja lähes 500 miljoonan asukkaan unionissa täysin erilaiset kuin nykyisin. Näin ollen vaatimukset EU:n toimielinrakenteen, organisaation ja yhteistoimintamuotojen uudistamisesta ovat varsin huomattavat. Alueiden komitean mielestä pitkällä aikavälillä ei riitä, että unionin nykyisiin toimintatapasääntöihin tehdään ainoastaan suppeita muutoksia.

1.2. Alueiden komitea odottaakin, että EU-yhteistyön luonteesta ja roolista suhteessa jäsenvaltioihin ja unionin tärkeimpiin tavoitteisiin käydään perusteellinen keskustelu. Jäsenvaltioiden hallitusten vastuulla on huolehtia siitä, että vuoden 2004 hallitustenvälisessä konferenssissa todella luodaan edellytykset EU:n toimintakyvyn säilymiselle edessä olevaa laajentumista silmällä pitäen ja EU:n kansalaisten etujen mukaiselle toiminnalle.

1.3. Komitea panee merkille, että parhaillaan käytävät neuvottelut osoittavat, että useiden ehdokasvaltioiden on mahdollista edistyä suhteellisen nopeasti. Göteborgin huippukokouksessa hyväksytty julkilausuma osoittaa, että neuvotteluissa on saavutettu huomattava läpimurto ja että Nizzan huippukokoukseen kohdistuneet odotukset sekä siellä asetetut tavoitteet on saavutettu ja jopa ylitetty.

1.4. Alueiden komitea on tyytyväinen siihen, että Göteborgin julkilausuma osoittaa selvästi, että EU ensin Belgian ja myöhemmin Espanjan puheenjohtajuuskaudella tulee noudattamaan laajentumiselle laadittua etenemissuunnitelmaa vähintään yhtä tarmokkaasti kuin tähänkin asti. Samalla komitea muistuttaa ehdokasvaltioiden jäsenyyden ehtona olevan, että valtiot täyttävät Kööpenhaminan kriteerit.

1.5. Komitea panee kuitenkin merkille, että neuvotteluissa on asiakokonaisuuksia, joita jompikumpi osapuoli tai molemmat pitävät erityisen vaativina. Poliittinen tosiasia on esimerkiksi se, että jäsen- ja ehdokasvaltioiden väliset rajakysymykset edellyttävät väliaikaisia siirtymäratkaisuja. Ne koskevat esimerkiksi työvoiman mahdollisuuksia liikkua vapaasti rajojen yli sekä EU:n maatalouspolitiikan muotoja sekä sen koheesio- ja aluekehityspolitiikkaa.

1.6. Alueiden komitea katsoo, että unionilla ja sen jäsenillä on suuri vastuu osoittaa suurta solidaarisuutta ja ymmärtää, kuinka tärkeää on, että hakijamaiden laajoja taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia ryhdytään ratkaisemaan tehokkaasti mahdollisimman pian. Komitea panee merkille, että ehdokasvaltioiden kansalaiset suhtautuvat entistä epäilevämmin tulevaan EU-jäsenyyteen. Vaarana on, että neuvotteluratkaisut, joita näissä maissa pidetään kielteisinä tai ehkä syrjivinä, vähentävät EU-jäsenyyden kannatusta.

1.7. On luonnollisesti myös tärkeää ymmärtää niitä erityisedellytyksiä, joita unionin laajentumisen mukanaan tuoma ulkoraja merkitsee. Tähän liittyen AK panee tyytyväisenä merkille unionin suunnitelmat kehittää suhteita Venäjään erityisesti osana pohjoista ulottuvuutta ja Kaliningradin alueen kanssa tehtävää yhteistyötä.

2. Kuntien ja alueiden merkitys

2.1. Ehdokasvaltioiden onnistuneen EU:hun liittymisen edellytykset luodaan suurelta osin jo neuvotteluissa. Tämä koskee yhteisymmärrystä siitä, miten ehdokasvaltioissa voidaan luoda EU:n lainsäädännön ja eri alojen ohjelmien tehokkaan täytäntöönpanon edellytykset sekä eri asiakysymyksiä koskevia suoria neuvotteluratkaisuja. Molemmissa tapauksissa sekä Euroopan unionin että ehdokasvaltioiden kuntiin ja alueisiin kohdistuu huomattava vaikutus.

2.2. Unionin politiikan toteutus riippuu aivan epäilemättä paljolti siitä, miten paikalliset ja alueelliset rakenteet pystyvät omaksumaan unionin säännöstön ja työskentelemään sen mukaisesti. Alueiden komitea panee myös merkille sen yleisesti hyväksytyn totuuden, että hyvin toimivat ja laajasti itsenäiset kunnat ja alueet, jotka saavat valtuutensa suorilla vaaleilla valituilta poliittisilta edustajistoilta, helpottavat huomattavasti unionin työtä. Käynnissä olevissa neuvotteluissa tätä tosiasiaa ei ole otettu läheskään riittävästi huomioon.

2.3. Komitea panee merkille, että jäsenvaltioiden välillä on varmasti merkittäviä eroja, mitä tulee kuntien ja alueiden rooliin ja asemaan sekä valtiollisesti että EU-työn kannalta. Yhteistä on kuitenkin se, että kaikissa jäsenvaltioissa näillä tasoilla on vakiintunut itsehallinto. On myös merkille pantavaa, miten jäsenyys muuttaa rakenteita ja lisää paikallisten ja alueellisten vaaleilla valittujen poliittisten edustuselimien vaikutusta. On tärkeää kiinnittää ehdokasvaltioiden hallitusten ja kansanedustuslaitosten huomiota siihen, että toimiva EU-jäsenyys edellyttää vahvaa paikallista ja alueellista itsehallintoa.

2.4. Yksi painava syy Euroopan unionin pyrkimykselle saada kunnat ja alueet osallistumaan aktiivisesti EU-työhön on luonnollisesti itse poliittisen tehtävän olemus, oli kyseessä sitten valtio-, alue- tai paikallistaso, nimittäin vastuunotto kokonaisratkaisuista omien kansalaisten parhaaksi. Edustuksellinen demokratia on siksi myös EU-yhteistyön oleellinen voimavara - kaikilla tasoilla. Yhteistyö mahdollistaa tarvittavan sopeutumisen niihin oloihin, joissa EU:n keinojen odotetaan tuottavan tuloksia. Samalla se luo edellytykset kansalaisten vuoropuhelulle ja EU-työn juurruttamiselle.

2.5. Kunnat ja alueet ovat toisin sanoen unionin tehtävän tärkeä edellytys, sillä ne toimivat välineenä, jolla toteutetaan ja mukautetaan EU:n politiikkaa ja keinoja sekä luodaan kansalaisissa luottamusta unionia ja sen aloitteita kohtaan.

2.6. Alueiden komitea pitää läheisyysperiaatteen noudattamista työskentelyn järjestämisessä ja toteuttamisessa keskeisenä lähtökohta unionin politiikan tehokkaalle toteuttamiselle sekä oikeutuksen ja kansalaisten hyväksynnän saavuttamiselle. Unionin rahastojen ja ohjelmien on annettava riittävästi tilaa paikallisille ja alueellisille mukautuksille. EU-kysymyksistä käytävän kansalaiskeskustelun yhteydessä on myös pidettävä mielessä paikallinen ja alueellinen poliittinen vuoropuhelu. Tämä pätee pitkälti myös ehdokasvaltioihin sekä siihen tulevaa jäsenyyttä kohtaan tunnettuun epävarmuuteen, jonka tässä yhteydessä katsotaan voivan jopa levitä.

2.7. Alueiden komitean käsitys on, että edellä mainitut yhteydet ja lähtökohdat tulee ottaa nykyistä enemmän huomioon EU-yhteistyössä yleensä. Niiden tulee myös vaikuttaa nykyistä paljon merkittävämmin ehdokasvaltioiden kanssa käytäviin neuvotteluihin sekä niille annettavaan, jäsenyyteen valmistavaan tukeen.

3. Ehdokasvaltioiden paikallisten ja alueellisten rakenteiden tarvitsema tuki

3.1. Alueiden komitea toteaa, että kaikki parhaillaan unionin kanssa jäsenyysneuvotteluja käyvät maat täyttävät demokratian toimivuuden osalta nk. Kööpenhaminan kriteerit. Kyseisten maiden demokraattisen järjestelmän kehittämiseksi ja syventämiseksi voi järjestelmän roolia ja toimintaa koskeviin käytännön kysymyksiin liittyvien kokemusten vaihtaminen olla huomattavan hyödyllistä. Myös paikallis- ja aluetasolla tapahtuva kokemustenvaihto on tässä yhteydessä tärkeää.

3.2. Alueiden komitea on voinut todeta, että ehdokasvaltioiden kuntien ja alueiden poliittiset ja hallinnon edustajat ovat erittäin kiinnostuneita jakamaan demokratiaan sekä paikalliseen ja alueelliseen itsehallintoon liittyviä kokemuksia ja näkemyksiä mm. valtiolliset rajat ylittävien hankkeiden avulla.

3.3. Alueiden komitealla on tunnustetun aseman EU:ssa omaavana ja kaikkiin jäsenmaihin laajasti juurtuneena poliittisena edustuselimenä ainutlaatuiset edellytykset vaikuttaa siihen, että ehdokasvaltioiden kunnille ja alueille annetaan mahdollisuudet valmistautua kunnolla tulevaan EU-jäsenyyteen. Yhteysryhmän toiminta on selvästi osoittanut, miten tärkeää AK:n on mandaattinsa perusteella edelleen tarjota rakentavaa tukeaan ehdokasvaltioiden kunnille ja alueille. Jotta ehdokasvaltioiden kunnat ja alueet voivat valmistautua asianmukaisesti tulevaan rooliinsa EU:n toimielinrakenteessa, AK:n tulisi esittää niille pysyvä kutsu, jotta jo nyt voidaan aloittaa jatkuva yhteistyö.

3.4. Sopeuttamista ja entistä konkreettisempaan tukea koskevan vaatimuksen perusteella alueiden komitean olisi paikallaan ottaa laajentuminen yhdeksi poliittisista painopistealueistaan. Kaikissa komitean lausunnoissa tulee laajentumiseen liittyvät näkökohdat ottaa huomioon mahdollisimman laajasti. Työvaliokunnan on otettava selkeästi yleisvastuu strategisten suhteiden solmimisesta.

3.5. Alueiden komitean tulee laajentumiskysymyksiin liittyvässä työssään ja EU:n toimielimien suuntaan vakiintuneiden yhteydenpitotapojen rinnalla keskittyä yhtäältä entistä yksityiskohtaisempiin aloitteisiin, joilla edistetään ehdokasvaltioiden nykyistä tehokkaampaa integrointia EU:n toimielinten arkityöhön. Toisaalta on tuettava kyseisten maiden paikallista ja alueellista itsehallintoa konferensseilla ja muilla vuoropuhelumuodoilla, joilla pyritään hoitamaan järjestelmällisesti suhteita unionin tasolla, valtiollisiin edustajiin sekä kunnallis- ja aluepoliitikkoihin. Tavoitteena tulee olla paikallis- ja alueitsehallinnon merkityksen korostaminen EU:n laajentumisen ja yhteenkuuluvuuden kannalta. Yhtenä päämääränä tulee esimerkiksi olla, että lähivuosina jokainen puheenjohtajavaltio kiinnittää erikoistavoitteen muodossa huomiota edellä mainittuun kysymykseen.

4. Rahoitusvaikeudet

4.1. Alueiden komitea toteaa, että ehdokasvaltioiden kuntien ja alueiden laajoja rahoitusongelmia on pidettävä keskeisenä kysymyksenä, kun ajatellaan kunnallisen ja alueellisen itsehallinnon kehityksen jatkuvuutta ehdokasvaltioissa.

4.2. On saavutettava läpimurto, jolla kaikille ehdokasvaltioiden kunnille ja alueille annetaan kunnolliset taloudelliset mahdollisuudet rakentaa käytännön hyvinvointipolitiikan toteuttamisen edellyttämä hallinto ja instituutiot. On ymmärrettävä, että kyseessä on pitkälti unionin etu, kun ajatellaan EU:n säädösten tehokasta toimeenpanoa sekä EU-jäsenyyden myötä monilla aloilla syntyviä kunnianhimoisia pyrkimyksiä.

4.3. On jo saatu esimerkkejä siitä, miten Phare-tuki on johtanut yhteistyöhankkeisiin, joissa Euroopan kunnat ja alueet ovat tehneet menestyksekästä kehitystyötä sellaisilla avainaloilla, kuin hallinnonuudistus, yhteisön säännöstön täytäntöönpano tai rakennerahastojen hallinnointi. Alueiden komitean tulee kuitenkin pikaisesti ryhtyä neuvottelemaan komission kanssa siitä, miten ehdokasvaltioiden hallitusten kannustimia ja mahdollisuuksia käyttää Phare-varoja paikallisen ja alueellisen itsehallinnon koneiston rakentamiseksi voidaan parantaa.

4.4. Alueiden komitean tulee myös mahdollisimman nopeasti tehdä aloite, jonka perusteella sekä jäsenvaltioiden omat että eurooppalaiset paikallis- ja alueyhteisöjen elimet sekä muut eurooppalaiset yhteistyöorganisaatiot, kuten CEMR, AER ja CPMR, saadaan mukaan järjestelmälliseen työhön tukemaan tehokkaaseen hallintoon ja hallinnointiin kuuluvan toimivallan kehittymistä ehdokasvaltioissa. Komission suuntaan on selkeästi ilmaistava, että edellä mainittujen kumppaneiden nykyistä tiiviimpi osallistuminen edellyttää erityisrahoitusta.

4.5. Alueiden komitean tulee olla yhteydessä kaikkien ehdokasvaltioiden hallituksiin ja pyrittävä kehittämään perusteita valtiollisen tason toimivallan hajauttamiseksi kuntiin ja alueille sekä liittymistä edeltävän tuen priorisoimiseksi tämän mukaisesti. Tässä yhteydessä on korostettava oman verotusoikeuden merkitystä toimivan paikallis- ja alueitsehallinnon perustana.

4.6. Komitean tulee myös käynnistää Euroopan investointipankin ja muiden eurooppalaisten rahoituslaitosten (EFI) kanssa neuvottelut, joissa pohditaan ehdokasvaltioiden paikallisten ja alueellisten, sekä fyysisten että mm. koulutukseen ja terveydenhuoltoon liittyvien hyvinvointipalvelujen perusrakenteiden rakentamiseen tehtävien investointien tehostamista.

5. Tehokkaan EU-työn edellytykset

5.1. Alueiden komitea on toistuvasti pitänyt esillä ja kehittänyt paikallis- ja aluetason poliittista itsehallintoa tukevia demokratiaan liittyviä sekä yhteiskunnallis-taloudellisia argumentteja. On yleisesti tunnustettua, että alueita tarvitaan, koska ne ovat foorumi tärkeiden hyvinvointi- ja kehityspolitiikan osa-alueiden käsittelyyn. Tämä seikka on entisestään korostunut kansainvälistymisen edistyessä sekä Euroopan unionin laajentuessa. Pinta-alaltaan kaikkein pienimpiä ehdokasvaltioita lukuun ottamatta tulee tehokkaalla aluepolitiikalla ja hallinnolla olemaan huomattava merkitys EU-lainsäädännön toimeenpanon kannalta sekä ajatellen kunkin maan mahdollisuuksia hyötyä tulevasta EU-jäsenyydestä.

5.2. Alueiden komitean tulee ilmaista sekä ehdokasvaltioiden hallituksille, paikallisille ja alueellisille edustajille sekä komissiolle selkeästi kantanaan, että niin paikallisen kuin alueellisenkin EU-työhön osallistumisen tulee liittyä suoraan näillä tasoilla toimiviin valittuihin poliitikkoihin.

5.3. Alueiden komitean tulee yhdessä kulloisenkin maan kuntien ja alueiden edustajien kanssa ryhtyä pohtimaan käynnissä oleviin neuvotteluihin liittyen ehdokasvaltioiden hallitusten kanssa valtiotason sekä paikallis- ja alueitsehallinnon edustajien vuoropuhelun etuja ja muotoja. Maan EU-jäsenyyden toteuduttua kyseisestä vuoropuhelusta kehittyisi myöhemmin jatkuva kuulemisprosessi.

5.4. Valtiolliset rajat ylittävän, jäsen- ja ehdokasvaltioiden kuntien ja alueiden yhteistyön tavoitteena on paikka paikoin kuntia ja alueita mahdollisesti koskevista EU:n vaatimuksista ja määräyksistä saatujen kokemusten ja tietojen välittäminen. Yhteistyötä rahoitetaan sekä EU-varoin että kahdenvälisesti ja jopa yksityisesti.

5.5. Alueiden komitean tulee aloittaa neuvottelut komission kanssa mittavasta panostuksesta ehdokasvaltioiden ja jäsenvaltioiden kuntien ja alueiden väliseen paikalliseen ja alueelliseen yhteistyöhön. AK:n tulee pyrkiä saamaan mm. CEMR, AER ja CPMR osallistumaan tähän suurisuuntaiseen panostukseen.

5.6. Komitean on myös ryhdyttävä kehittämään yhteistyötään Euroopan neuvoston paikallis- ja aluehallintoasiain kongressin (CLRAE) kanssa. Tavoitteena tulee olla mm. yhteinen esiintyminen ehdokasvaltioiden hallituksiin nähden koottaessa tukea paikallisen ja alueellisen itsehallinnon kehittämiselle ehdokasvaltioissa sekä näiden maiden kuntien ja alueiden valtiolliset rajat ylittävän yhteistyön edellytysten parantamiselle.

5.7. Yhteyksissään komissioon alueiden komitean tulee erityisesti korostaa tarvetta parantaa Interreg III- ja Phare-ohjelman puitteissa suhteellisen pienten ja keskisuurten, eli noin 50000-250000 euron arvoisten hankkeiden mahdollisuuksia. Kokemus on osoittanut, että kunnat ja alueet pitävät mainitunlaisia hankkeita muita parempina, kun on kyse kokemusten vaihdosta ja tietojen välittämisestä. Tämänkaltaisista mm. erilaisiin henkilösuhteisiin sekä pienehköihin instituutioiden kehittämis- ja rakentamishankkeisiin liittyvistä suppeahkoista projekteista on saatu erittäin hyviä tuloksia.

6. Sekakomiteat

6.1. Alueiden komitea katsoo ehdokasvaltioiden kanssa muodostettavien sekakomiteoiden tarjoavan merkittävän mahdollisuuden perehdyttää ehdokasvaltiot tehokkaasti EU:n jäsenyyden asettamiin vaatimuksiin ja edellytyksiin sekä luovan lisäksi tilaisuuden suoraan vuoropuheluun hallitusten kanssa assosiaationeuvostossa.

6.2. Alueiden komitean tulee pyrkiä luomaan pysyviä yhteyksiä ehdokasvaltioiden kuntiin ja alueisiin. Komitea on vakuuttunut siitä, että neuvoa-antavat sekakomiteat ovat hyvä perusta yhteyksien vakiinnuttamiselle.

6.3. Alueiden komitean tulee yhteysryhmän puitteissa kiinnittää suurta huomiota siihen, että sekakomiteoiden työlle määritellään yhdessä kunkin maan kuntien ja alueiden edustajien kanssa tärkeimmät tavoitteet.

6.4. Alueiden komitealla on vastuu siitä, että sekakomiteat työskentelevät tehokkaasti. Niiden kokoonpanoon, organisaatioon ja niiden hallinnollis-teknisen tuen tarpeeseen on kiinnitettävä suurta huomiota.

Bryssel 14. marraskuuta 2001.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Jos Chabert

(1) EYVL C 148, 18.5.2001, s. 29.

(2) EYVL C 57, 29.2.2000, s. 1.

(3) EYVL C 374, 23.12.1999, s. 15.

(4) EYVL C 374, 23.12.1999, s. 25.

(5) EYVL C 198, 14.7.1999, s. 68.