P9_TA(2022)0233

Maankäyttö, maankäytön muutos ja metsätalous (LULUCF) ***I

Euroopan parlamentin tarkistukset (*1)8. kesäkuuta 2022 ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi asetuksen (EU) 2018/841 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse soveltamisalasta, vaatimusten noudattamista koskevien sääntöjen yksinkertaistamisesta, jäsenvaltioiden tavoitteiden asettamisesta vuodelle 2030 ja sitoutumisesta ilmastoneutraaliuden saavuttamiseen yhteisesti vuoteen 2035 mennessä maankäytön, metsätalouden ja maatalouden sektorilla sekä asetuksen (EU) 2018/1999 muuttamisesta seurannan, raportoinnin, edistymisen seurannan ja uudelleentarkastelun osalta (COM(2021)0554 – C9-0320/2021 – 2021/0201(COD)) (1)

(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)

(2022/C 493/24)

Tarkistus 1

Luonnos lainsäädäntöpäätöslauselmaksi

Johdanto-osan 4 a viite (uusi)

Luonnos lainsäädäntöpäätöslauselmaksi Tarkistus – ottavat huomioon toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet sekä yhteisvastuun periaatteen,

Tarkistus 2

Ehdotus asetukseksi

Otsikko

Komission teksti Tarkistus Ehdotus Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS asetuksen (EU) 2018/841 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse soveltamisalasta, vaatimusten noudattamista koskevien sääntöjen yksinkertaistamisesta, jäsenvaltioiden tavoitteiden asettamisesta vuodelle 2030 ja sitoutumisesta ilmastoneutraaliuden saavuttamiseen yhteisesti vuoteen 2035 mennessä maankäytön, metsätalouden ja maatalouden sektorilla sekä asetuksen (EU) 2018/1999 muuttamisesta seurannan, raportoinnin, edistymisen seurannan ja uudelleentarkastelun osalta asetuksen (EU) 2018/841 muuttamisesta raportointia ja vaatimusten noudattamista koskevien sääntöjen yksinkertaistamiseksi ja jäsenvaltioiden tavoitteiden asettamiseksi vuosiksi 2026–2030 maankäytön, maankäytön muutoksen ja metsätalouden sektorilla sekä asetuksen (EU) 2018/1999 muuttamisesta seurannan, raportoinnin, edistymisen seurannan ja uudelleentarkastelun osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Tarkistus 3

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 1 kappale

Komission teksti Tarkistus (1) Ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen (UNFCCC) puitteissa joulukuussa 2015 hyväksytty Pariisin sopimus, jäljempänä ”Pariisin sopimus” (36), tuli voimaan marraskuussa 2016. Sen osapuolet ovat sopineet, että maapallon keskilämpötilan nousu pidetään selvästi alle kahdessa celsiusasteessa verrattuna esiteollisella kaudella vallinneisiin tasoihin ja että jatketaan toimia lämpötilan nousun rajoittamiseksi 1,5 celsiusasteeseen verrattuna esiteollisella kaudella vallinneisiin tasoihin. (1) Ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen (UNFCCC) puitteissa joulukuussa 2015 hyväksytty Pariisin sopimus, jäljempänä ”Pariisin sopimus” (36), tuli voimaan marraskuussa 2016. Sen osapuolet ovat sopineet, että maapallon keskilämpötilan nousu pidetään selvästi alle kahdessa celsiusasteessa verrattuna esiteollisella kaudella vallinneisiin tasoihin ja että jatketaan toimia lämpötilan nousun rajoittamiseksi 1,5 celsiusasteeseen verrattuna esiteollisella kaudella vallinneisiin tasoihin. Hyväksymällä Glasgow’n ilmastosopimuksen Pariisin sopimuksen osapuolet tunnustivat hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin (IPCC) havaintojen mukaisesti, että maapallon keskilämpötilan nousun rajoittaminen 1,5 celsiusasteeseen esiteollisella kaudella vallinneisiin tasoihin verrattuna vähentäisi merkittävästi ilmastonmuutoksen riskejä ja vaikutuksia, ja sitoutuivat vahvistamaan vuoden 2030 tavoitteitaan vuoden 2022 loppuun mennessä puutteellisen tavoitetason korjaamiseksi. Tämä olisi tehtävä tasapuolisesti ja noudattaen yhteisen mutta eriytyneen vastuun sekä omien valmiuksien periaatetta erilaisten kansallisten olosuhteiden mukaisesti. Maankäyttöä, maankäytön muutosta ja metsätaloutta (LULUCF) koskevan asetuksen tarkistaminen on ainutlaatuinen tilaisuus edistää unionin ilmastotoimia entisestään ennen Egyptissä järjestettävää ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen (UNFCCC) osapuolten 27. konferenssia (COP 27).

Tarkistus 4

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 1 a kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (1 a) Unionin toimet ja politiikat eivät ole toistaiseksi riittäneet pysäyttämään luonnon monimuotoisuuden köyhtymistä ja saavuttamaan vuonna 2020 asetettuja Aichin biodiversiteettitavoitteita. Euroopan ympäristökeskus toteaa raportissaan ”The European environment – state and outlook 2020: knowledge for transition to a sustainable Europe”, että Euroopan luonnon monimuotoisuus köyhtyy edelleen hälyttävää vauhtia eikä monia sovittuja toimintapoliittisia tavoitteita tultaisi saavuttamaan. Luontodirektiivin nojalla suojeltuja lajeja ja luontotyyppejä koskevat arvioinnit osoittavat, että 60 prosentilla lajeista ja 77 prosentilla luontotyypeistä suojelun taso on pääasiassa epäsuotuisa (1 a) . Yhteisen tutkimuskeskuksen vuonna 2021 julkaistun raportin mukaan luonnon monimuotoisuuden säilyttämisen ja ilmastonmuutoksen hillitsemisen kannalta olennaisia luonnontilaisia ja vanhoja metsiä on Euroopassa jäljellä vain 4,9 miljoonaa hehtaaria, eli vain 3 prosenttia unionin koko metsäalasta ja 1,2 prosenttia unionin maa-alueesta (1 b) .

Tarkistus 5

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 1 b kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (1 b) Vaikka puiden peittämä ala kasvaa, unionin metsien hiilenpoistokyky on vähentynyt merkittävästi vuodesta 2015 lähtien, ja tämä suuntaus jatkuu edelleen. Vuoteen 2015 asti unionin maasektori pystyi poistamaan noin 7 prosenttia EU:n kokonaispäästöistä (noin 300 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia) (1 a) . Euroopan ympäristökeskuksen (EEA) (1 b) mukaan vuoteen 2030 mennessä sama maa-alue poistaa hiilidioksidia 40 prosenttia vähemmän (määrä laskee 185 miljoonaan tonniin vuonna 2030) (1 c) . Hiilidioksidin varastoitumisen viimeaikainen väheneminen johtuu osittain lisääntyneestä puunkorjuusta. Lisäksi ilmastonmuutos voi vähentää Euroopan metsien hiilidioksidin varastointipotentiaalia vuosittain 180 miljoonalla hiilidioksiditonnilla vuosina 2021–2030 häiriöiden seurauksena ja siten vähentää odotettua nettometsänielua yli 50 prosentilla (1 d) .

Tarkistus 6

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 1 c kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (1 c) Komissio esitteli 11 päivänä joulukuuta 2019 hyväksymässään tiedonannossa Euroopan vihreän kehityksen ohjelmasta uuden strategian, joka on ensimmäinen askel unionin muutoksessa ympäristön kannalta kestäväksi, hiilineutraaliksi, myrkyttömäksi ja maapallon sietokyvyn mukaiseksi täysipainoiseksi kiertotaloudeksi viimeistään vuoteen 2050 mennessä. Euroopan vihreän kehityksen ohjelmalla pyritään myös vahvistamaan toimenpiteitä, joihin on maailmanlaajuisesti ryhdytty ihmisten terveyden, eläinten terveyden sekä terveen ja sietokykyisen ympäristön välisen luontaisen kytköksen huomioon ottavan yhteinen terveys -mallin soveltamiseksi, ja edistämään Pariisin sopimuksen ja biodiversiteettisopimuksen tavoitteiden sekä Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamista.

Tarkistus 7

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 1 d kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (1 d) Hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin erityisraportissa valtameristä ja kryosfääristä ilmaston muuttuessa todetaan, että valtamerillä on perustavanlaatuinen rooli luonnollisen ja ihmisen toiminnan aiheuttaman hiilidioksidin ja lämmön sitomisessa ja uudelleen jakamisessa sekä ekosysteemien tukemisessa.

Tarkistus 8

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 2 kappale

Komission teksti Tarkistus (2) Ilmasto- ja ympäristöhaasteiden ratkaiseminen ja Pariisin sopimuksen tavoitteiden saavuttaminen ovat keskeisellä sijalla komission 11 päivänä joulukuuta 2019 hyväksymässä tiedonannossa Euroopan vihreän kehityksen ohjelmasta (28). Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tarpeellisuus ja arvo ovat vain kasvaneet, kun otetaan huomioon covid-19-pandemian erittäin vakavat vaikutukset unionin kansalaisten terveyteen ja taloudelliseen hyvinvointiin. (2) Kokonaisvaltaisen lähestymistavan soveltaminen ilmasto- ja ympäristöhaasteiden ratkaisemiseen ja Pariisin sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseen oikeudenmukaisella ja osallistavalla tavalla ketään ei jätetä -periaatteen mukaisesti ovat keskeisellä sijalla komission 11 päivänä joulukuuta 2019 hyväksymässä tiedonannossa Euroopan vihreän kehityksen ohjelmasta (28). Tämän takia onkin tarpeen varmistaa, että tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi toteutettavissa toimenpiteissä otetaan huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/852 17 ja 18 artiklassa tarkoitetut ”ei merkittävää haittaa” (28 a) -periaate ja vähimmäistason suojatoimet sekä otetaan samalla huomioon Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarissa vahvistetut periaatteet. Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tarpeellisuus ja arvo sekä tarve ohjelman kestävälle täytäntöönpanolle ovat vain kasvaneet, kun otetaan huomioon covid-19-pandemian erittäin vakavat vaikutukset unionin kansalaisten terveyteen , sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja hyvinvointiin.

Tarkistus 9

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 2 a kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (2 a) Komission 20 päivänä toukokuuta 2020 antamalla tiedonannolla ”Vuoteen 2030 ulottuva EU:n biodiversiteettistrategia: Luonto takaisin osaksi elämäämme” tehostetaan luonnon monimuotoisuuden ja hyvin toimivien ekosysteemien suojelua ja ennallistamista koskevia unionin tavoitteita. Zoonooseja ja pandemioita koskevat tieteelliset näytöt, raportit ja suositukset, mukaan lukien IPBES:n seminaariraportti luonnon monimuotoisuuden köyhtymisestä ja pandemioista sekä 6 päivänä heinäkuuta 2020 julkaistu Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelman raportti ”Preventing the next pandemic – Zoonotic diseases and how to break the chain of transmission”, ovat osoittaneet, että on tärkeää pysäyttää luonnon monimuotoisuuden köyhtyminen ja soveltaa poliittisessa päätöksenteossa kokonaisvaltaisesti yhteinen terveys -periaatetta, jossa otetaan huomioon, että ihmisten terveys, eläimet ja ympäristö ovat kytköksissä toisiinsa ja että koko yhteiskunnassa on toteutettava pikaisesti perustavanlaatuisia muutoksia.

Tarkistus 10

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 2 b kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (2 b) Unionin kahdeksannella ympäristöohjelmalla pyritään nopeuttamaan vihreää siirtymistä ilmastoneutraaliin, kestävään, myrkyttömään, resurssitehokkaaseen, uusiutuvaan energiaan perustuvaan, palautumis- ja selviytymiskykyiseen ja kilpailukykyiseen kiertotalouteen oikeudenmukaisella, tasapuolisella ja osallistavalla tavalla sekä suojelemaan ympäristön tilaa, palauttamaan se ennalleen ja parantamaan sitä muun muassa pysäyttämällä luonnon monimuotoisuuden häviäminen ja kääntämällä tämä suuntaus. Siinä tunnustetaan, että terve ympäristö tukee kaikkien ihmisten hyvinvointia, kun luonnon monimuotoisuus säilyy, ekosysteemit kukoistavat ja luontoa suojellaan ja ennallistetaan, mikä parantaa kykyä sietää ilmastonmuutosta, sääoloihin ja ilmastoon liittyviä katastrofeja ja muita ympäristöriskejä.

Tarkistus 11

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 2 c kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (2 c) Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelma ja OECD:n maailmanlaajuinen ympäristöfoorumi (Global Forum on Environment) ovat korostaneet, että ympäristön muutoksilla on sukupuolikohtaisia vaikutuksia. Sukupuolen mukaan eriytyneet roolit aiheuttavat myös sen, että naiset ja miehet ovat eri tavalla alttiita ilmastonmuutoksen vaikutuksille, ja ilmastonmuutoksen vaikutukset pahentavat sukupuolten epätasa-arvoa. Kahdeksannen ympäristöä koskevan toimintaohjelman mukaan sukupuolinäkökulman valtavirtaistaminen ilmasto- ja ympäristöpolitiikassa, mukaan lukien sukupuolinäkökulman huomioon ottaminen poliittisen päätöksentekoprosessin kaikissa vaiheissa, on välttämätön edellytys, joka mahdollistaa ohjelman ensisijaisten tavoitteiden saavuttamisen, ja se edellyttää tarpeen mukaan toimia komissiolta, jäsenvaltioilta, alue- ja paikallisviranomaisilta sekä sidosryhmiltä.

Tarkistus 12

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 3 kappale

Komission teksti Tarkistus (3) Unioni on sitoutunut vähentämään unionin koko talouden kasvihuonekaasujen nettopäästöjä vähintään 55 prosenttia vuoden 1990 tasoista vuoteen 2030 mennessä UNFCCC:n sihteeristölle 17 päivänä joulukuuta 2020 toimitetussa päivitetyssä kansallisesti määriteltyä panosta koskevassa sitoumuksessa (29). (3) Unioni on sitoutunut vähentämään unionin koko talouden kasvihuonekaasujen nettopäästöjä vähintään 55 prosenttia vuoden 1990 tasoista vuoteen 2030 mennessä UNFCCC:n sihteeristölle 17 päivänä joulukuuta 2020 toimitetussa päivitetyssä kansallisesti määriteltyä panosta koskevassa sitoumuksessa (29) , kun taas Euroopan parlamentti on kehottanut vähentämään unionin koko talouden kasvihuonekaasupäästöjen bruttomäärää vähintään 60 prosentilla alle vuoden 1990 tason vuoteen 2030 mennessä .

Tarkistus 13

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 3 a kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (3 a) Metaanipäästöjen vähentäminen on ratkaisevan tärkeää, jotta voidaan saavuttaa Pariisin sopimuksen tavoite rajoittaa maapallon lämpötilan nousu 1,5 celsiusasteeseen vuosisadan loppuun mennessä. Vuonna 2021 julkaistussa Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelman (UNEP) raportissa arvioidaan, että metaanipäästöihin liittyvillä nopeilla toimilla maapallon lämpötilaa voitaisiin laskea 0,3 celsiusastetta vuoteen 2045 mennessä. Unionin on näin ollen kiireellisesti hyväksyttävä vähentämistavoite ja siihen liittyviä sitovia toimenpiteitä, joilla vähennetään nopeasti kaikista lähteistä, myös luonnosta, peräisin olevia metaanipäästöjä.

Tarkistus 14

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 4 kappale

Komission teksti Tarkistus (4) Unioni on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2021/1119 (30) kirjannut lainsäädäntöön tavoitteen siitä, että koko talous saadaan ilmastoneutraaliksi vuoteen 2050 mennessä. Kyseisessä asetuksessa vahvistetaan myös unionin sitova sitoumus vähentää kasvihuonekaasujen nettopäästöjä (päästöt poistumien vähentämisen jälkeen) vähintään 55 prosenttia vuoden 1990 tasoista vuoteen 2030 mennessä. Kaikkien talouden alojen, myös maankäytön, maankäytön muutoksen ja metsätalouden sektorin, odotetaan edistävän tämän tavoitteen saavuttamista. Nettopoistumien osuus unionin vuoden 2030 ilmastotavoitteesta on rajoitettu 225 miljoonaan hiilidioksidiekvivalenttitonniin. Komissio vahvisti asetuksen (EU) 2021/1119 yhteydessä antamassaan lausumassa aikovansa ehdottaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/841 (31) tarkistamista siten, että siinä otetaan huomioon tavoite nostaa hiilen nettopoistumat yli 300 miljoonaan hiilidioksidiekvivalenttitonniin maankäytön, maankäytön muutoksen ja metsätalouden sektorilla vuoteen 2030 mennessä. (4) Unioni on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2021/1119 (30) kirjannut lainsäädäntöön tavoitteen siitä, että koko taloudessa saavutetaan tasapaino ihmisen toiminnan aiheuttamien kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvien päästöjen ja nielujen aikaansaamien poistumien välillä unionissa viimeistään vuoteen 2050 mennessä , ja tavoitteen negatiivisten päästöjen saavuttamisesta sen jälkeen . Kyseisessä asetuksessa vahvistetaan myös unionin sitova sitoumus vähentää kasvihuonekaasujen nettopäästöjä (päästöt poistumien vähentämisen jälkeen) vähintään 55 prosenttia vuoden 1990 tasoista vuoteen 2030 mennessä. Kaikkien talouden alojen, myös LULUCF- sektorin, odotetaan edistävän tämän tavoitteen saavuttamista. Jotta voidaan varmistaa riittävien hillintätoimien käyttö vuoteen 2030 asti, nettopoistumien osuus unionin vuoden 2030 ilmastotavoitteesta on rajoitettu 225 miljoonaan hiilidioksidiekvivalenttitonniin.

Tarkistus 15

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 4 a kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (4 a) LULUCF-sektori on toiminut merkittävänä hiilinieluna raportointikauden alusta eli vuodesta 1990 lähtien. Unionissa on vuodesta 1990 lähtien sidottu pelkästään metsätalouden avulla vuosittain noin 400 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia.

Tarkistus 16

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 4 b kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (4 b) Uuden liikenneinfrastruktuurin rakentaminen on tarpeen, jotta voidaan parantaa yhteyksiä yhtäältä kaupunkialueiden ja toisaalta maaseutualueiden ja syrjäisten alueiden välillä eri puolilla unionia ja jäsenvaltioiden välillä. Tällainen rakentaminen voi kuitenkin samalla lisätä maan keinotekoistumista, joka puolestaan voi vähentää maan kautta tapahtuvan kasvihuonekaasujen poistuman mahdollisuuksia. Tällaista maankäyttöä olisi tarkasteltava sen päästövähennysmahdollisuuksien ja ilmastovaikutusten kannalta ottaen samalla huomioon tarve säilyttää tasapaino taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristöön liittyvien ulottuvuuksien välillä. Jäsenvaltioita olisi kannustettava varmistamaan, että liikenne- ja matkailuinfrastruktuurin suunnittelu, hyväksyminen ja käyttöönotto edistävät tämän asetuksen tavoitteiden kestävää saavuttamista, ja takaamaan olemassa olevan infrastruktuurin hyvä ylläpito ja tehokas maankäyttö ilmastonäkökulmasta, erityisesti maantieliikenneverkoissa.

Tarkistus 17

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 5 kappale

Komission teksti Tarkistus (5) Jotta voitaisiin edistää kunnianhimoisempaa tavoitetta kasvihuonekaasujen nettopäästöjen vähentämisestä ja nostaa tavoite vähintään 40 prosentista vähintään 55 prosenttiin vuoden 1990 tasosta , kullekin jäsenvaltiolle olisi vahvistettava kaudeksi 2026–2030 sitovat vuotuiset kasvihuonekaasujen nettopoistumia koskevat tavoitteet maankäytön, maankäytön muutoksen ja metsätalouden sektorille (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2018/842 (32) vahvistettujen vuotuisten päästökiintiöiden mukaisesti), jolloin tavoitteeksi asetetaan 310 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia unionin nettopoistumia vuonna 2030. Vuotta 2030 koskevien kansallisten tavoitteiden vahvistamisessa käytetyissä menetelmissä olisi otettava huomioon kunkin jäsenvaltion raportoimat keskimääräiset kasvihuonekaasupäästöt ja -poistumat vuosilta 2016, 2017 ja 2018 ja niiden olisi heijastettava maankäytön, maankäytön muutoksen ja metsätalouden sektorin nykyistä suoriutumista päästöjen hillinnässä ja kunkin jäsenvaltion osuutta hoidetusta maa-alasta unionissa siten, että otetaan huomioon kyseisen jäsenvaltion valmiudet parantaa suoriutumistaan tällä sektorilla sellaisten maanhoidon käytäntöjen tai maankäytön muutosten avulla, jotka hyödyttävät ilmastoa ja luonnon monimuotoisuutta. (5) Jotta voitaisiin varmistaa, että LULUCF-sektori edistää kestävällä ja ennustettavalla tavalla pitkällä aikavälillä unionin tavoitetta olla ilmastoneutraali viimeistään vuoteen 2050 mennessä ja saavuttaa sen jälkeen negatiiviset päästöt , kullekin LULUCF-sektorin jäsenvaltiolle olisi vahvistettava vähintään vuoteen 2050 asti alkaen kaudesta 2026–2030 sitovat vuotuiset kasvihuonekaasujen nettopoistumia koskevat tavoitteet (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2018/842 (32) vahvistettujen vuotuisten päästökiintiöiden mukaisesti), jolloin välitavoitteeksi asetetaan vähintään 310 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia unionin nettopoistumia vuonna 2030 , asetuksessa (EU) 2021/1119 säädettyjen unionin ilmastotavoitteiden mukaisesti . Vuotta 2030 koskevien kansallisten tavoitteiden vahvistamisessa käytetyissä menetelmissä olisi otettava huomioon kunkin jäsenvaltion raportoimat keskimääräiset kasvihuonekaasupäästöt ja -poistumat vuosilta 2016, 2017 ja 2018 ja niiden olisi heijastettava LULUCF- sektorin nykyistä suoriutumista päästöjen hillinnässä ja kunkin jäsenvaltion osuutta hoidetusta maa-alasta unionissa siten, että otetaan huomioon kyseisen jäsenvaltion valmiudet parantaa suoriutumistaan tällä sektorilla sellaisten ennallistamisen, maanhoidon käytäntöjen tai maankäytön muutosten avulla, jotka hyödyttävät ilmastoa ja luonnon monimuotoisuutta. Jos jäsenvaltiot haluavat ylittää tavoitteensa, niitä olisi kannustettava siihen.

Tarkistus 18

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 5 a kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (5 a) Metsäkato ja metsien tilan heikkeneminen edistävät maailmanlaajuista ilmastokriisiä, koska ne lisäävät kasvihuonekaasupäästöjä ilmiöön liittyvien metsäpalojen vuoksi, poistavat pysyvästi hiilinielukapasiteettia, vähentävät asianomaisen alueen kykyä sietää ilmastonmuutosta ja köyhdyttävät merkittävästi sen luonnon monimuotoisuutta. Metsäkadon pysäyttäminen ja kehityssuunnan muuttaminen ovat siksi olennaisen tärkeitä ilmastonmuutoksen torjunnassa, kuten EU:n johtajat totesivat jälleen Glasgow’ssa järjestetyssä COP26-kokouksessa. Komission ehdotus metsäkatoon ja metsien tilan heikkenemiseen liittyvien hyödykkeiden ja tuotteiden tuonnin ja viennin kieltämisestä (COM(2021)0366) on näin ollen tärkeä kannustin ja tukee Euroopan metsänomistajia kestävässä metsänhoidossa ja metsäkadon torjunnassa.

Tarkistus 19

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 5 b kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (5 b) Kartoitus- ja seurantasäännöksiä olisi otettava käyttöön sekä kenttä- että kaukokartoituksessa, jotta jäsenvaltiot velvoitetaan hankkimaan maantieteellisesti yksiselitteisiä tietoja, joiden avulla voidaan tunnistaa ne ensisijaiset alueet, jotka voidaan ennallistaa ja joilla voidaan edistää ilmastotoimia. Osana seurannan, raportoinnin ja todentamisen yleistä parantamista keskitytään myös toimintaa ja päästökertoimia koskevien tietokantojen yhdenmukaistamiseen ja tarkentamiseen kasvihuonekaasuinventaarioiden parantamiseksi.

Tarkistus 20

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 5 c kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (5 c) Maaperän orgaaninen hiili ja kuolleen puuaineksen hiilivarastot, joista suuri osa ruokkii maaperän hiilivarastoa, ovat erinäisissä raportointiluokissa erityisen merkittäviä sekä ilmastotoimien että luonnon monimuotoisuuden suojelun kannalta. Empiiristen todisteiden mukaan kuollut puuaines lahopuun muodossa toimii puutuotteita vastaavana hiilinieluna. Se edistää osaltaan metsien maaperän maanpäällisen hiilinielun muodostumista, mikä estää hajoamisen hiilidioksidiksi, ja nämä molemmat mekanismit olisi otettava asianmukaisesti huomioon raportoinnissa. Myös tutkimukset vahvistavat, että ilmoitetut metsämaan maaperän orgaanisen hiilen vertikaalista jakautumista koskevat maailmanlaajuiset mallit ovat sovellettavissa Euroopan metsiin, joissa noin 55–65 prosenttia varastoituu enintään 30 senttimetrin syvyydessä sijaitseviin ylempiin maakerroksiin ja loput 40 prosenttia varastoituu enintään 1 metriin asti ulottuviin syvempiin maakerroksiin erityisesti orgaanisessa maaperässä. Asetusta olisi muutettava tältä osin.

Tarkistus 21

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 6 kappale

Komission teksti Tarkistus (6) Kasvihuonekaasujen nettopoistumia koskevat sitovat vuotuiset tavoitteet olisi määritettävä kullekin jäsenvaltiolle lineaarisen kehityspolun perusteella. Kehityspolun olisi alettava vuonna 2022 kyseisen jäsenvaltion vuosina 2021, 2022 ja 2023 ilmoittamien kasvihuonekaasupäästöjen keskiarvosta ja päätyttävä vuonna 2030 kyseiselle jäsenvaltiolle asetettuun tavoitteeseen. Niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka parantavat päästöjen ja poistumien laskentamenetelmäänsä, olisi otettava käyttöön teknisen korjauksen käsite. Kyseisen jäsenvaltion tavoitteeseen olisi ympäristötavoitteiden tinkimättömyyden takaamiseksi lisättävä tekninen korjaus, joka vastaa menetelmien muutoksen vaikutusta jäsenvaltion tavoitteisiin ja sen toimiin niiden saavuttamiseksi. (6) Kasvihuonekaasujen nettopoistumia koskevat sitovat vuotuiset tavoitteet olisi määritettävä kullekin jäsenvaltiolle lineaarisen kehityspolun perusteella. Kehityspolun olisi alettava vuonna 2022 kyseisen jäsenvaltion vuosina 2021, 2022 ja 2023 ilmoittamien kasvihuonekaasupäästöjen keskiarvosta ja päätyttävä vuonna 2030 kyseiselle jäsenvaltiolle asetettuun tavoitteeseen. Niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka parantavat päästöjen ja poistumien laskentamenetelmäänsä, olisi otettava käyttöön teknisen korjauksen käsite , jonka yhteydessä olisi edellytettävä riippumatonta tieteellistä tarkastelua . Kyseisen jäsenvaltion tavoitteeseen olisi ympäristötavoitteiden tinkimättömyyden takaamiseksi lisättävä tekninen korjaus, joka vastaa käytettyjen menetelmien parantuneen tarkkuuden vaikutusta jäsenvaltion tavoitteisiin ja sen toimiin niiden saavuttamiseksi.

Tarkistus 22

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 6 a kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (6 a) Biologista monimuotoisuutta ja ekosysteemipalveluja käsittelevä hallitustenvälinen tiede- ja politiikkafoorumi (IPBES) esitti biologisesta monimuotoisuudesta ja ekosysteemipalveluista vuonna 2019 julkaisemassaan maailmanlaajuisessa arviointiraportissa uusimman tieteellisen näytön käynnissä olevasta maailmanlaajuisesta luonnon monimuotoisuuden köyhtymisestä. Luonnon monimuotoisuuden köyhtyminen nopeuttaa ilmastonmuutosta ja lisää huomattavasti alttiutta ilmastonmuutokselle. Euroopan unionin neuvosto antoi 11 päivänä lokakuuta 2021 komissiolle luvan hyväksyä Kunmingin julistuksen unionin puolesta, minkä myötä unioni sitoutui luonnon monimuotoisuuden käynnissä olevan köyhtymisen pysäyttämiseen ja sen varmistamiseen, että luonnon monimuotoisuus alkaa elpyä viimeistään vuoteen 2030 mennessä. Metsät ja terve maaperä ovat äärettömän tärkeitä luonnon monimuotoisuuden, ilman ja veden puhdistamisen sekä hiilen sitomisen ja varastoinnin kannalta samoin kuin kestävästi hankittujen pitkäikäisten puutuotteiden tarjonnan kannalta. EU:n uudessa metsästrategiassa 2030 ja EU:n maaperästrategiassa 2030 todetaan tarve suojella ja parantaa metsien ja maaperän ekosysteemien laatua unionissa ja kannustaa parempiin kestäviin hoitokäytäntöihin, joilla voidaan parantaa hiilen sitomista ja vahvistaa metsien ja maaperän selviytymis- ja sopeutumiskykyä ilmastonmuutos- ja biodiversiteettikriisien tapauksessa.

Tarkistus 23

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 7 kappale

Komission teksti Tarkistus (7) Syyskuun 17 päivänä 2020 annetussa tiedonannossa ”EU:n ilmastotavoite vuodelle 2030 entistä korkeammalle” (33) hahmoteltiin vaihtoehtoa , jossa yhdistetään maatalouden muut kuin hiilidioksidipäästöt maankäytön, maankäytön muutoksen ja metsätalouden nettopoistumiin ja luodaan näin uusi säännelty maasektori . Tällaisella yhdistämisellä voidaan edistää synergioita maahan pohjautuvien hillitsemistoimien välillä ja mahdollistaa yhdennetympi päätöksenteko ja politiikan täytäntöönpano kansallisella ja unionin tasolla . Tätä varten olisi tiukennettava jäsenvaltioiden velvollisuutta toimittaa maasektoria koskevia yhdennettyjä hillitsemissuunnitelmia . (7) Syyskuun 17 päivänä 2020 annetussa tiedonannossa ”EU:n ilmastotavoite vuodelle 2030 entistä korkeammalle” (33) hahmoteltiin erilaisia etenemistapoja ja toimintavaihtoehtoja korkeammalle asetetun unionin vuoden 2030 ilmastotavoitteen saavuttamiseksi. Siinä korostettiin ilmastoneutraaliuden saavuttamisen edellyttävän , että unionin toimia vauhditetaan merkittävästi kaikilla talouden aloilla. Edistymisen yhdellä alalla ei pitäisi kompensoida puutteellista edistymistä toisilla aloilla. Fossiilipäästöjen pysäyttämisen pitäisi olla ensisijaista. Lisäksi luonnollisten hiilinielujen aikaansaamat kasvihuonekaasujen poistumat ovat epävarmoja ja saattavat kumoutua, minkä vuoksi päästöjen ja poistumien mittaaminen maasektorilla on epävarmempaa muihin aloihin verrattuna . Ilmastonmuutos lisää entisestään riskiä, että luonnollisten hiilinielujen aikaansaamat poistumat kumoutuvat. Ilmastotiede osoittaa myös, että ilmasto reagoi päästöihin ja poistumiin epäsymmetrisesti eli yhtä ilmakehään päästettyä kasvihuonekaasutonnia ei voi verrata yhteen poistuneeseen kasvihuonekaasutonniin (33 a) . Eroja on myös lyhytikäisten kasvihuonekaasujen, kuten metaanin, ja ilmakehässä jopa tuhat vuotta säilyvän hiilidioksidin välillä. Sen vuoksi luonnollisten hiilinielujen aikaansaamien poistumien lisäämistä olisi tavoiteltava täysin erillään tavoitteesta vähentää nopeasti ja merkittävästi muiden alojen kasvihuonekaasupäästöjä, mukaan lukien maatalouden muut kuin hiilidioksidipäästöt .

Tarkistus 24

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 8 kappale

Komission teksti Tarkistus (8) Maasektorilla on potentiaalia muuntua nopeasti ja kustannustehokkaasti ilmastoneutraaliksi vuoteen 2035 mennessä ja tuottaa sen jälkeen enemmän kasvihuonekaasupoistumia kuin -päästöjä. Yhteinen sitoumus, jolla pyritään saavuttamaan ilmastoneutraalius maasektorilla vuoteen 2035 mennessä EU:n tasolla, voi tarjota tarvittavan suunnitteluvarmuuden maapohjaisten hillitsemistoimien edistämiseksi lyhyellä aikavälillä, sillä toivottujen hillitsemistulosten saavuttaminen tällaisten toimien avulla voi kestää useita vuosia. Lisäksi ennustetaan, että maasektorista tulee EU:n kasvihuonekaasuvirtaprofiilin suurin sektori vuonna 2050 . Sen vuoksi on erityisen tärkeää kytkeä kyseinen sektori kehityspolkuun, jolla voidaan tehokkaasti saavuttaa kasvihuonekaasujen nollanettopäästöt vuoteen 2050 mennessä. Jäsenvaltioiden olisi toimitettava päivitetyt yhdennetyt kansalliset energia- ja ilmastosuunnitelmansa vuoden 2024 puoliväliin mennessä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1999 (34) 14 artiklan mukaisesti. Suunnitelmiin olisi sisällyttävä asiaankuuluvia toimenpiteitä, joilla kukin jäsenvaltio parhaiten edistää vuodelle 2035 asetetun maasektorin ilmastoneutraaliutta koskevan yhteisen tavoitteen saavuttamista EU:n tasolla . Komission olisi näiden suunnitelmien perusteella ehdotettava kansallisia tavoitteita, joilla varmistetaan, että unionin laajuiset kasvihuonekaasupäästöt ja -poistumat maankäytön , maankäytön muutoksen ja metsätalouden sektorilla sekä muita kuin hiilidioksidipäästöjä aiheuttavilla maatalouden sektoreilla ovat vähintään tasapainossa vuoteen 2035 mennessä. Toisin kuin maasektoria koskeva vuoden 2035 EU:n tason ilmastoneutraaliustavoite, tällaiset kansalliset tavoitteet ovat sitovia ja täytäntöönpanokelpoisia kunkin jäsenvaltion osalta . (8) Ennustetaan, että maasektorista tulee EU:n kasvihuonekaasuvirtaprofiilin suurin sektori vuonna 2050. Maapilariin kuuluvien sektorien odotetaan edistävän ilmastoneutraaliustavoitetta eri tavoin. Erityisesti viljelymaat, ruohikkoalueet ja kosteikot ovat tällä hetkellä kasvihuonekaasujen nettopäästölähteitä unionissa, mutta niistä voi tulla kasvihuonekaasujen nettopoistumien lähteitä erityisesti, kun peltometsäviljelyä ja luonnonmukaista maataloutta laajennetaan ja kosteikkoja ja turvemaita ennallistetaan. Sen vuoksi on erityisen tärkeää kytkeä kukin sektori kehityspolkuun, jolla voidaan tehokkaasti saavuttaa kasvihuonekaasujen nollanettopäästöt vuoteen 2050 mennessä. Jäsenvaltioiden olisi toimitettava päivitetyt yhdennetyt kansalliset energia- ja ilmastosuunnitelmansa vuoden 2024 puoliväliin mennessä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1999 (34) 14 artiklan mukaisesti. Suunnitelmiin olisi sisällyttävä asiaankuuluvia toimenpiteitä, joilla kukin jäsenvaltio parhaiten edistää sitä, että saadaan varmistettua kaikkien oikeudenmukainen panos pyrittäessä kyseiseen tavoitteeseen . Komission olisi näiden suunnitelmien perusteella ja otettuaan huomioon ilmastonmuutosta käsittelevän eurooppalaisen tieteellisen neuvottelukunnan antaman neuvonnan ja unionin kasvihuonekaasubudjetin , joista säädetään asetuksessa (EU) 2021/1119, ehdotettava erityisiä tavoitteita ja toimenpiteitä, joilla pyritään varmistamaan oikeudenmukainen taakanjako kaikkien yksittäisten maasektorien välillä ja jäsenvaltioiden välillä .

Tarkistus 25

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 8 a kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (8 a) Turvemaat ovat orgaanisen hiilen suurin maanpäällinen varasto, mutta jos ne kuivatetaan, niistä voi tulla potentiaalinen kasvihuonekaasujen lähde, joka edistää ilmastokriisiä. Ojitettujen turvemaiden maailmanlaajuiset hiilidioksidipäästöt ovat noin 2 gigatonnia vuodessa, mikä on noin viisi prosenttia ihmisen toiminnasta aiheutuvista päästöistä. Sen vuoksi turvemaiden hoidon ja suojelun parantamista olisi pidettävä ensisijaisena tavoitteena, jotta voidaan lisätä kasvihuonekaasujen sitomista ja siten osaltaan hillitä ilmastonmuutosta, suojella luonnon monimuotoisuutta ja maaperää eroosiota vastaan.

Tarkistus 26

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 8 b kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (8 b) Metsistä on merkittävää hyötyä luonnon monimuotoisuuden, maaperän stabiloinnin, ilman ja veden puhdistamisen sekä hiilen sitomisen ja varastoinnin kannalta samoin kuin mahdollisesti pitkäikäisten puutuotteiden tarjonnan kannalta. Metsien luonne ja toiminta vaihtelevat kuitenkin erittäin suuresti eri puolilla unionia, erityisesti pohjoisesta, missä puuntuotanto on yleistä, etelään, missä painopisteenä on maaperän suojelu ja missä muut monitoimintaiset metsätyypit, kuten Välimeren alueen metsä tai dehesa, tarvitsevat usein erityisiä suojelutoimenpiteitä ja ekologisia toimenpiteitä sekä paljon aikaa toimiakseen hiilinieluina. Tällaiset Välimeren alueen metsät ovat alttiimpia ilmastonmuutokselle suorien vaikutusten, kuten kuivuuden tai lämpötilasta johtuvien metsäkuolemien tai kuivuuden kehittymisen, vuoksi. Tässä yhteydessä olisi käytettävä kuivuusindeksiä yhtenä välineistä, jotka ovat tarpeen unionin metsien selviytymis- ja sopeutumiskyvyn vahvistamiseksi.

Tarkistus 27

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 8 c kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (8 c) Tämän asetuksen täytäntöönpanossa olisi otettava huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 349 artikla, jossa tunnustetaan syrjäisimpien alueiden erityinen haavoittuvuus, joka johtuu niiden pienestä koosta, saaristoluonteesta, syrjäisestä sijainnista mannermaan alueisiin nähden, hankalasta pinnanmuodostuksesta ja ilmastosta sekä taloudellisesta riippuvuudesta muutamasta harvasta tuotteesta, jotka yhdessä haittaavat huomattavasti näiden alueiden kehitystä ja aiheuttavat merkittäviä lisäkustannuksia monilla aloilla, erityisesti liikenteessä. Kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi jäsenvaltioissa, joilla on syrjäisimpiä alueita – eli Portugalissa, Espanjassa ja Ranskassa – toteutettavia toimenpiteitä ja niille asetettuja tavoitteita olisi mukautettava kyseisten alueiden vaikeaan tilanteeseen, ja samalla olisi tasapainotettava ympäristötavoitteita kyseisten alueiden suurten sosiaalisten kustannusten kanssa ja otettava huomioon, että noin 80 prosenttia unionin luonnon monimuotoisuudesta on kyseisillä alueilla. Näiden jäsenvaltioiden olisi siksi otettava syrjäisimpien alueiden viranomaiset mukaan kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmiensa laatimiseen, jotta voidaan varmistaa oikeudenmukainen siirtymä.

Tarkistus 28

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 10 kappale

Komission teksti Tarkistus (10) Yksittäiset viljelijät tai metsänhoitajat tarvitsevat kasvihuonekaasujen poistumien lisäämiseksi suoran kannustimen varastoida enemmän hiiltä maahansa ja metsiinsä . Uusia liiketoimintamalleja , jotka perustuvat hiiliviljelyä koskeviin kannustimiin ja hiilen poistumien sertifiointiin , on käytettävä yhä enemmän vuoteen 2030 ulottuvalla kaudella . Tällaiset kannustimet ja liiketoimintamallit tehostavat ilmastonmuutoksen hillitsemistä biotaloudessa, myös siten, että käytetään kestäviä puutuotteita, ja samalla noudatetaan täysimääräisesti luonnon monimuotoisuutta ja kiertotaloutta edistäviä ekologisia periaatteita. Sen vuoksi puutuotteiden lisäksi olisi otettava käyttöön uusia hiilidioksidin varastointituotteiden luokkia. Poistumien lisäämiseen tähtäävät uudet liiketoimintamallit, maanviljelyn käytännöt ja maankäytön käytännöt edistävät tasapainoista aluekehitystä ja talouskasvua maaseutualueilla. Ne luovat myös mahdollisuuksia luoda uusia työpaikkoja sekä kannustimia asiaankuuluvaa koulutusta, uudelleenkoulutusta ja täydennyskoulutusta varten. (10) Yksittäiset viljelijät , maan- ja metsänomistajat tai metsänhoitajat tarvitsevat kannustusta kasvihuonekaasujen poistumien lisäämiseksi varastoidakseen enemmän hiiltä maahansa ja metsiinsä asettaen etusijalle ekosysteemiin perustuvat lähestymistavat ja luonnon monimuotoisuuden kannalta suotuisat käytännöt , kuten mahdollisimman luonnonläheiset metsätalouden käytännöt, metsittäminen, metsien hiilivarantojen ennallistaminen, peltometsätalouden kattavuuden laajentaminen , hiilen sitominen maaperään ja kosteikkojen ennallistaminen sekä muut innovatiiviset ratkaisut . Tällaisten kannustimien pitäisi myös tehostaa ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja yleistä päästöjen vähenemistä eri sektoreilla biotaloudessa, myös siten, että käytetään kestäviä puutuotteita, ja samalla noudatetaan täysimääräisesti luonnon monimuotoisuutta ja kiertotaloutta edistäviä ekologisia periaatteita. Kestävästi hankitut pitkäikäiset puutuotteet ja biopohjaiset hiiltä varastoivat tuotteet voivat edistää kiertobiotaloutta korvaamalla fossiilipohjaisia vaihtoehtoja, mutta hiilen varastointipotentiaali näissä tuotteissa määräytyy näiden tuotteiden käyttöiän mukaan. Se, onko puun käytöstä kilpailevien energiamuotojen tai suuremman hiilijalanjäljen aiheuttavien materiaalien korvaajana hyötyä, riippuu myös korjuumenetelmistä, kuljetuksesta ja jalostuksesta. Sen vuoksi hiiltä varastoivien tuotteiden uusia luokkia voidaan ottaa käyttöön vain, jos ne ovat pitkäikäisiä, jos niiden hiilen sitomisen nettovaikutus on positiivinen elinkaariarvioinnin perusteella , mukaan lukien vaikutus maankäyttöön ja puunkorjuun lisääntymisestä aiheutuvaan maankäytön muutokseen, ja jos saatavilla olevat tiedot ovat tieteeseen perustuvia, läpinäkyviä ja todennettavissa. Komission on otettava huomioon, että kyseisten tuotteiden elinkaaren ei pidä aiheuttaa merkittävää haittaa ympäristötavoitteille asetuksen (EU) 2020/852 17 artiklan mukaisesti.

Tarkistus 29

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 10 a kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (10 a) Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) ja muiden unionin ohjelmien mukaisesti myönnettävällä julkisella rahoituksella voidaan jo tukea metsissä ja maatalousmailla toteutettavia hiilen sitomiseen liittyviä ja luonnon monimuotoisuuden kannalta suotuisia lähestymistapoja. Jotta maan- ja metsänomistajille tai maankäyttäjille ja metsänhoitajille voidaan tarjota tarvittavaa ja räätälöityä taloudellista tukea suurempien LULUCF-tavoitteiden saavuttamiseksi, YMP:n strategiset suunnitelmat tai muut julkiset tai yksityiset rahoituslähteet olisi otettava käyttöön.

Tarkistus 30

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 10 b kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (10 b) Jotta voitaisiin varmistaa jatkuva eteneminen kohti tämän asetuksen tavoitteita, jäsenvaltioiden, joiden vuotuiset tavoitteet jäävät saavuttamatta kahtena peräkkäisenä vuotena, olisi tarkistettava kansallisia energia- ja ilmastosuunnitelmiaan ja pitkän aikavälin strategioitaan varmistaakseen, että toteutetaan lisätoimia, joilla lisätään kaikkia nieluja ja varastoja ja vähennetään maan alttiutta luonnonhäiriöille.

Tarkistus 31

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 10 c kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (10 c) Sosiaalisen yhteenkuuluvuuden säilyttämiseksi ja parantamiseksi Euroopan vihreän kehityksen ohjelma on pantava täytäntöön taloudellisesti kestävästi ja sosiaaliset näkökohdat huomioon ottaen, jotta voidaan varmistaa reilu ja oikeudenmukainen siirtymä, jossa noudatetaan ketään ei jätetä -periaatetta ja edistetään sukupuolten tasa-arvoa. Maankäytön ja metsätalouden sektorin tiukennetulla tavoitetasolla voi olla sosiaalisia, työvoimaan liittyviä vaikutuksia ja taloudellisia vaikutuksia. Se voi tarjota mahdollisuuksia luoda uusia laadukkaita työpaikkoja sekä kannustimia asiaankuuluvaa koulutusta, uudelleenkoulutusta ja täydennyskoulutusta varten. Siksi on tärkeää ennakoida työllisyysvaikutusten arviointien avulla politiikkojen vaikutusta työpaikkoihin ja työllisyyteen liittyviin tuloksiin, kuten esimerkiksi työllisyysvaikutusten arviointia koskevassa ILO:n oppaassa todetaan, jotta voidaan varmistaa kestävyyden parantamiseksi maankäytön ja metsätalouden sektorin oikeudenmukainen siirtymä siten, että työmarkkinaosapuolet ja asiaankuuluvat kansalaisyhteiskunnan organisaatiot osallistuvat täysimääräisesti sekä suunnittelu- että täytäntöönpanovaiheisiin, mistä on etua metsänhoitajille, maankäyttäjille, viljelijöille, työntekijöille, ympäristölle ja laajemmin yhteiskunnalle. Tämä olisi otettava asianmukaisesti huomioon kansallisissa politiikoissa.

Tarkistus 32

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 10 d kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (10 d) Puutuotteissa hiilen varastointipotentiaali perustuu kyseisten tuotteiden käyttöikään, joka voi vaihdella mainoslehtisten muutaman päivän pituisesta käyttöiästä puurakennusten vuosikymmenten tai jopa satojen vuosien käyttöikään. Vaikka puutuote on hiilivarasto, puunkorjuun todellinen hyöty riippuu tuotteen käyttöiästä, jota on verrattava puun elinikään ekosysteemissä, jos puuta ei olisi hakattu.

Tarkistus 33

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 10 e kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (10 e) Kosteikkoalueen viljelyn (tai suoviljelyn) määritelmää olisi käsiteltävä tarkemmin, jotta voitaisiin nopeasti siirtyä ilmastoystävällisempään viljelyyn orgaanisilla mailla sekä lopettaa kuivatus ja palauttaa luonnollinen vedenkorkeus.

Tarkistus 34

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 10 f kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (10 f) Maan käyttöönoton nollatason saavuttamista vuoteen 2050 mennessä koskevan unionin tavoitteen mukaisesti luonnontilaisen maan ja maatalousmaan muuntamista rakennetuiksi alueiksi olisi vältettävä. Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi otettava maankäyttösuunnitelmissaan käyttöön toimenpiteitä, jotka on suunniteltu kaupungistumisesta johtuvan mahdollisen maan vähentymisen kompensoimiseksi.

Tarkistus 35

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 11 kappale

Komission teksti Tarkistus (11) Kun otetaan huomioon kunkin jäsenvaltion maankäytön, maankäytön muutoksen ja metsätalouden erityispiirteet sekä se, että jäsenvaltioiden on parannettava tuloksiaan kansallisten sitovien tavoitteidensa saavuttamiseksi, jäsenvaltioiden käytettävissä olisi edelleen oltava useita joustomahdollisuuksia, kuten ylijäämillä käytävä kauppa ja metsäkohtaisten joustomahdollisuuksien laajentaminen, samalla kun otetaan huomioon tavoitteiden tinkimättömyys ympäristön kannalta. (11) Kun otetaan huomioon kunkin jäsenvaltion LULUCF-sektorin erityispiirteet sekä se, että jäsenvaltioiden on parannettava tuloksiaan kansallisten sitovien tavoitteidensa saavuttamiseksi, jäsenvaltioiden käytettävissä olisi edelleen oltava useita joustomahdollisuuksia, kuten vähimmäishintaan ylijäämillä käytävä kauppa ja metsäkohtaisten joustomahdollisuuksien laajentaminen, samalla kun otetaan huomioon tavoitteiden tinkimättömyys ympäristön kannalta.

Tarkistus 36

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 12 kappale

Komission teksti Tarkistus (12) Nykyisten tilinpitosääntöjen lakkauttaminen vuoden 2025 jälkeen luo tarpeen vaihtoehtoisille säännöksille luonnonhäiriöiden, kuten maastopalojen, tuholaisten ja myrskyjen, varalle, jotta voidaan puuttua luonnollisista prosesseista tai ilmastonmuutoksesta johtuviin epävarmuustekijöihin maankäytössä, maankäytön muutoksessa ja metsätaloudessa . Jäsenvaltioilla olisi oltava vuonna 2032 käytettävissään luonnonhäiriöihin liittyvä joustomekanismi edellyttäen, että ne ovat hyödyntäneet kaikkia muita käytettävissään olevia joustomahdollisuuksia ja ottaneet käyttöön asianmukaiset toimenpiteet vähentääkseen maansa alttiutta tällaisille häiriöille ja että unioni on saavuttanut vuodelle 2030 asetetun maankäytön, maankäytön muutoksen ja metsätalouden sektorin tavoitteen. (12) Nykyisten tilinpitosääntöjen lakkauttaminen vuoden 2025 jälkeen luo tarpeen vaihtoehtoisille säännöksille luonnonhäiriöiden, kuten maastopalojen, tuholaisten ja myrskyjen, varalle, jotta voidaan puuttua luonnollisista prosesseista tai ilmastonmuutoksen aiheuttamista ekosysteemiin kohdistuvista häiriöistä johtuviin epävarmuustekijöihin LULUCF-sektorilla, jos tällaisia häiriöitä ei ole voitu ennakoida tai estää varsinkaan toteuttamalla sopeutumistoimenpiteitä . Jäsenvaltioilla olisi oltava vuonna 2032 käytettävissään luonnonhäiriöihin liittyvä joustomekanismi edellyttäen, että ne ovat hyödyntäneet kaikkia muita käytettävissään olevia joustomahdollisuuksia ja osoittaneet, että jäljellä oleva ylijäämä on suoraan kytköksissä luonnonhäiriöiden tai ilmastonmuutoksen aiheuttamien ekosysteemiin kohdistuvien häiriöiden vaikutukseen, ottaneet käyttöön asianmukaiset toimenpiteet luonnollisten hiilinielujen lisäämiseksi luonnon monimuotoisuutta edistävällä tavalla sekä vähentäneet maansa alttiutta tällaisille häiriöille ja että unioni on saavuttanut vuodelle 2030 asetetun LULUCF- sektorin tavoitteen.

Tarkistus 37

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 13 kappale

Komission teksti Tarkistus (13) Kun kasvihuonekaasujen poistumille asetetaan sitovat vuotuiset kansalliset tavoitteet, jotka perustuvat ilmoitettuihin kasvihuonekaasupäästöihin ja -poistumiin vuodesta 2026 alkaen, olisi vahvistettava tavoitteiden noudattamista koskevat säännöt. Asetuksessa (EU) 2018/842 vahvistettuja periaatteita olisi sovellettava soveltuvin osin siten, että vaatimusten noudattamatta jättämisestä määrättävä seuraamus lasketaan seuraavasti: 108 prosenttia asetetun tavoitteen ja tiettynä vuonna ilmoitettujen nettopoistumien välisestä erotuksesta lisätään jäsenvaltion seuraavana vuonna ilmoittamaan kasvihuonekaasupäästöjen määrään. (13) Kun kasvihuonekaasujen poistumille asetetaan sitovat vuotuiset kansalliset tavoitteet, jotka perustuvat ilmoitettuihin kasvihuonekaasupäästöihin ja -poistumiin vuodesta 2026 alkaen, olisi vahvistettava tavoitteiden noudattamista koskevat säännöt. Asetuksessa (EU) 2018/842 vahvistettuja periaatteita olisi sovellettava soveltuvin osin siten, että vaatimusten noudattamatta jättämisestä määrättävä seuraamus lasketaan seuraavasti: 108 prosenttia asetetun tavoitteen ja tiettynä vuonna ilmoitettujen nettopoistumien välisestä erotuksesta lisätään jäsenvaltion seuraavana vuonna ilmoittamaan kasvihuonekaasupäästöjen määrään. Komission olisi ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin perussopimusten mukaisesti varmistaakseen, että jäsenvaltiot noudattavat tämän asetuksen säännöksiä.

Tarkistus 38

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 13 a kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (13 a) Julkinen valvonta ja oikeussuojan saatavuus ovat olennainen osa unionin demokraattisia arvoja ja väline oikeusvaltioperiaatteen turvaamiseksi. Kansalaisyhteiskunnalla on keskeinen rooli jäsenvaltioiden valvojana, ja se tarjoaa merkittävää tukea Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava kansalaisten ja valtiosta riippumattomien järjestöjen oikeussuojan saatavuus suojellakseen näiden oikeuksia ja ehkäistäkseen tämän asetuksen täytäntöönpanoa koskevat laiminlyönnit kansallisella tasolla. Sen varmistamiseksi, että tätä oikeutta voidaan käyttää samalla tavoin kaikissa jäsenvaltioissa, tähän asetukseen olisi lisättävä oikeussuojan saatavuutta koskeva artikla.

Tarkistus 39

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 14 kappale

Komission teksti Tarkistus (14) Jotta voidaan varmistaa , että asetuksen (EU) 2018/841 säännökset jäsenvaltioiden vuotuisten päästökiintiöiden määrittämisestä pannaan täytäntöön yhdenmukaisesti , komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa . Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (37) mukaisesti . (14) Tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten täsmentämiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä , joilla täydennetään tätä asetusta vahvistamalla jäsenvaltioiden vuotuiset päästökiintiöt LULUCF-sektorille sekä jäsenvaltioiden tavoitteisiin lisättävän teknisen korjauksen määrittämistä ja riippumattoman asiantuntijan suorittamaa tarkastelua koskeva menetelmä ja joissa täsmennetään vähimmäisperusteet luonnon monimuotoisuuden seurannan sisällyttämiselle maanseurantajärjestelmään ja otetaan käyttöön menettely ilmastonmuutoksesta johtuvien ekosysteemiin kohdistuvien häiriöiden vaikutuksen arvioimiseksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa (36 a) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

Tarkistus 40

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 15 a kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (15 a) Euroopassa käytetään kansallisia metsäinventaarioita tietojen tuottamiseen metsäekosysteemipalvelujen arviointeja varten. Metsäinventaarioiden seurantajärjestelmä vaihtelee maasta toiseen, sillä kullakin maalla on oma metsäinventaariojärjestelmänsä ja siihen liittyvät menetelmät. Komission ja jäsenvaltioiden olisi yhdenmukaistettava indikaattorit, määritelmät ja erilaiset inventaariojärjestelmät ja perustettava koko unioniin johdonmukainen metsien seurantajärjestelmä.

Tarkistus 41

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 16 kappale

Komission teksti Tarkistus (16) Raportointiin perustuvien tavoitteiden muuttumisen vuoksi kasvihuonekaasujen päästöt ja poistumat on arvioitava tarkemmin. Lisäksi komission tiedonannossa vuoteen 2030 ulottuvasta EU:n biodiversiteettistrategiasta (38), oikeudenmukaista, terveyttä edistävää ja ympäristöä säästävää elintarvikejärjestelmää koskevassa Pellolta pöytään -strategiassa (39), EU:n metsästrategiassa (40), tarkistetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2018/2001 (41) ja komission tiedonannossa ”Ilmastokestävä Eurooppa – Uusi EU:n strategia ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi” (42) edellytetään maan tehostettua seurantaa, mikä auttaa suojelemaan ja parantamaan luontoon perustuvien hiilipoistumien kestokykyä kaikkialla unionissa. Päästöjen ja poistumien seurantaa ja raportointia on parannettava käyttämällä unionin ohjelmissa, kuten Copernicus-ohjelmassa, saatavilla olevaa kehittynyttä teknologiaa ja yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa kerättyä digitaalista dataa, ja samalla on sovellettava vihreän ja digitaalisen innovoinnin rinnakkaisia siirtymiä. (16) Raportointiin perustuvien tavoitteiden muuttumisen vuoksi kasvihuonekaasujen päästöt ja poistumat on arvioitava ja mitattava tarkemmin. Lisäksi komission tiedonannossa vuoteen 2030 ulottuvasta EU:n biodiversiteettistrategiasta (38), oikeudenmukaista, terveyttä edistävää ja ympäristöä säästävää elintarvikejärjestelmää koskevassa Pellolta pöytään -strategiassa (39) , EU:n maaperästrategiassa (39 a), EU:n metsästrategiassa (40) , komission tiedonannossa kestävästä hiilen kierrosta (40 a) , päivitetyssä EU:n biotalousstrategiassa (40 b), tarkistetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2018/2001 (41) ja komission tiedonannossa ”Ilmastokestävä Eurooppa – Uusi EU:n strategia ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi” (42) edellytetään maan tehostettua seurantaa, mikä auttaa suojelemaan ja parantamaan luontoon perustuvien hiilipoistumien kestokykyä kaikkialla unionissa ja edistämään synergioita ilmastoa ja luonnon monimuotoisuutta koskevien unionin politiikkojen välillä . Päästöjen ja poistumien seurantaa satelliiteilla ja paikan päällä ja tätä koskevaa raportointia on parannettava käyttämällä unionin ohjelmissa, kuten Copernicus-ohjelmassa, saatavilla olevaa kehittynyttä teknologiaa ja hyödyntämällä kattavasti jo olemassa olevia välineitä, kuten LUCAS-tutkimuksia (maankäytön ja maapeitteen tilastollinen pinta-alatutkimus Land use/cover area frame statistical survey), ja yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa kerättyä digitaalista dataa, ja samalla on sovellettava vihreän ja digitaalisen innovoinnin rinnakkaisia siirtymiä. Tässä yhteydessä komission olisi tuettava jäsenvaltioita kolmannen tason menetelmän soveltamisessa vuodesta 2026 lähtien datan yhdenmukaisuuden ja läpinäkyvyyden varmistamiseksi ja jatkettava GIS-järjestelmän paikkatietoihin liittyvää työtä unionin tasolla.

Tarkistus 42

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 16 a kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (16 a) Vuoteen 2030 ulottuvan EU:n biodiversiteettistrategian ja EU:n uuden metsästrategian 2030 nojalla tehtyjen sitoumusten täyttämiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat asetuksen (EU) 2018/1999 liitteen V muuttamista uusien maaluokkien lisäämiseksi niiden luokkien joukkoon, jotka kuuluvat suojeltavien maankäyttöyksiköiden seurantajärjestelmään ja ennallistettavien maankäyttöyksiköiden seurantajärjestelmään.

Tarkistus 43

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 17 kappale

Komission teksti Tarkistus (17) Kasvihuonekaasupäästöihin ja niiden sitomiseen vaikuttavat odotettavissa olevat meriympäristön ja makean veden käyttöön liittyvät ihmisen toiminnan muutokset , kuten avomerellä tuotettavan energian suunniteltu lisääminen , vesiviljelytuotannon mahdollinen lisääminen ja luonnonsuojelun parantaminen EU:n biodiversiteettistrategian tavoitteiden saavuttamiseksi. Nämä päästöt ja poistumat eivät tällä hetkellä sisälly UNFCCC:n vakiomuotoisiin raportointitaulukoihin. Raportointimenetelmien hyväksymisen jälkeen komissio harkitsee tämän asetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisen uudelleentarkastelun yhteydessä raportointia edistymisestä, analyysien toteutettavuudesta ja vaikutuksesta , jota raportoinnin ulottamisella meriympäristöön ja makean veden ympäristöön on näitä virtoja koskevan uusimman tieteellisen näytön perusteella. (17) Ihmisen toiminnan aiheuttamat muutokset kasvihuonekaasupäästöihin ja -poistumiin merten, rannikoiden ja makean veden ekosysteemeissä voivat olla merkittäviä , ja tulevaisuudessa niiden odotetaan vaihtelevan käytön muutosten seurauksena esimerkiksi avomerellä tuotettavan energian suunnitellun lisäämisen , vesiviljelytuotannon mahdollisen lisäämisen ja EU:n biodiversiteettistrategian tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavan luonnonsuojelun lisääntymisen myötä. Rannikoiden kosteikoilla on erityistä merkitystä unionin luonnon monimuotoisuudelle sekä unionin ulkoisen toiminnan piiriin kuuluville syrjäisimmille alueille ja ekosysteemeille, ja ne voivat saada aikaan merkittäviä kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksiä niin kutsuttuina sinisen hiilen ekosysteemeinä. Nämä päästöt ja poistumat eivät tällä hetkellä sisälly UNFCCC:n vakiomuotoisiin raportointitaulukoihin. Raportointimenetelmien hyväksymisen jälkeen komissio harkitsee tämän asetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisen uudelleentarkastelun yhteydessä tämän asetuksen soveltamisalan ulottamista merten , rannikoiden, myös jokisuistojen kosteikkojen ja makean veden ekosysteemien tuottamiin kasvihuonekaasupäästöihin ja -poistumiin näitä virtoja ja niiden syitä koskevan uusimman tieteellisen näytön perusteella ja erityisten tavoitteiden soveltamista näihin päästöihin ja poistumiin .

Tarkistus 44

Ehdotus asetukseksi

Johdanto-osan 17 a kappale (uusi)

Komission teksti Tarkistus (17 a) LULUCF-asetuksen olisi oltava Pariisin sopimuksen 6 artiklan ja Glasgow’n ilmastohuippukokouksen tulosten mukainen, ja siinä olisi vältettävä kaksinkertaista laskentaa. Samanaikaisesti unionin ja jäsenvaltioiden olisi tulevissa YK:n ilmastonmuutoskokouksissa sekä muissa kansainvälisissä yhteyksissä kannustettava kansainvälisiä kumppaneita ja kolmansia osapuolia toteuttamaan myös lisätoimia LULUCF-sektorilla.

Tarkistus 47

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 1 alakohta

Asetus (EU) 2018/841

1 artikla – 1 kohta – d b alakohta (uusi)

Komission teksti Tarkistus d b) asiaankuuluvien unionin toimielinten ja jäsenvaltioiden velvoitteet toteuttaa tarvittavat toimenpiteet kasvihuonekaasujen nettopoistumien lisäämiseksi LULUCF-sektorilla vuodesta 2031 alkaen, jotta voidaan edistää Pariisin sopimuksen 5 artiklan 1 kohdan toteutumista ja varmistaa, että luonnolliset nielut edistävät pitkällä aikavälillä kestävästi ja ennakoitavasti unionin tavoitetta olla ilmastoneutraali viimeistään vuoteen 2050 mennessä ja saavuttaa sen jälkeen negatiiviset päästöt asetuksen (EU) 2021/1119 mukaisesti;

Tarkistus 48

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 1 alakohta

Asetus (EU) 2018/841

1 artikla – 1 kohta – e alakohta

Komission teksti Tarkistus e) jäsenvaltioiden velvoitteet toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, joilla pyritään saavuttamaan yhteisesti ilmastoneutraalius unionissa vuoteen 2035 mennessä maankäytön, maankäytön muutoksen ja metsätalouden sektorilla, mukaan lukien muita kuin hiilidioksidipäästöjä aiheuttavien maatalouden sektorien päästöt.” Poistetaan.

Tarkistus 49

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 2 alakohta

Asetus (EU) 2018/841

2 artikla – 3 kohta

Komission teksti Tarkistus 3. Tätä asetusta sovelletaan liitteessä I olevassa A jaksossa lueteltujen kasvihuonekaasujen päästöihin ja poistumiin, sellaisina kuin ne on ilmoitettu asetuksen (EU) 2018/1999 26 artiklan 4 kohdan nojalla, jotka aiheutuvat jäsenvaltioiden alueilla vuodesta 2031 alkaen millä tahansa seuraavista 2 kohdan a–j alakohdassa luetelluista maankäyttöluokista ja millä tahansa seuraavista sektoreista: Poistetaan. a) suolistokäyminen b) lannankäsittely c) riisinviljely d) maatalousmaat e) määrätty savannien kulotus f) kasvintähteiden poltto pellolla g) kalkitus h) urean levitys i) muut hiiltä sisältävät lannoitteet j) muu.”

Tarkistukset 97 ja 50cp

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 3 alakohta

Asetus (EU) 2018/841

4 artikla – 2 kohta

Komission teksti Tarkistus 2. Kasvihuonekaasujen nettopoistumia koskeva unionin tavoite vuodelle 2030 on 310 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia, joka on tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti vahvistettujen jäsenvaltioiden tavoitteiden summa, ja se perustuu sen vuosien 2016, 2017 ja 2018 kasvihuonekaasuinventaariotietojen keskiarvoon. 2. LULUCF- sektorin kasvihuonekaasujen nettopoistumia koskeva unionin tavoite vuodelle 2030 on vähintään 310 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia, joka on tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti vahvistettujen jäsenvaltioiden tavoitteiden summa, ja se perustuu sen vuosien 2016, 2017 ja 2018 kasvihuonekaasuinventaariotietojen keskiarvoon. Tätä tavoitetta on kasvatettava entisestään lisätoimenpiteillä ja -aloitteilla unionin tasolla hiiltä sitovan viljelyn tukemiseksi. Tällaiset toimenpiteet ja aloitteet sekä menetelmät tavoitteiden laskemiseksi ja jakamiseksi jäsenvaltioiden kesken täydennetään tätä asetusta yhden vuoden kuluttua tämän lainsäädännön voimaantulosta. Kunkin jäsenvaltion on 12 , 13 ja 13 b artiklassa säädetyt joustomahdollisuudet huomioon ottaen varmistettava, että sen kasvihuonekaasupäästöjen ja -poistumien vuotuinen summa sen alueella ja kaikissa 2 artiklan 2 kohdan a–j alakohdassa tarkoitetuissa raportoinnin maankäyttöluokissa ei kunakin vuonna vuosina 2026–2030 ylitä rajaa, joka on vahvistettu lineaarisella kehityspolulla, joka päättyy vuonna 2030 kyseiselle jäsenvaltiolle liitteessä II a asetettuun tavoitteeseen. Jäsenvaltion lineaarinen kehityspolku alkaa vuonna 2022. Kunkin jäsenvaltion on 12 ja 13 b artiklassa säädetyt joustomahdollisuudet huomioon ottaen varmistettava, että sen kasvihuonekaasupäästöjen ja -poistumien vuotuinen summa sen alueella ja kaikissa 2 artiklan 2 kohdan a–j alakohdassa tarkoitetuissa raportoinnin maankäyttöluokissa ei kunakin vuonna vuosina 2026–2030 ylitä rajaa, joka on vahvistettu lineaarisella kehityspolulla, joka päättyy vuonna 2030 kyseiselle jäsenvaltiolle liitteessä II a asetettuun tavoitteeseen. Jäsenvaltion lineaarinen kehityspolku alkaa vuonna 2022.

Tarkistus 51

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 3 alakohta

Asetus (EU) 2018/841

4 artikla – 3 kohta

Komission teksti Tarkistus 3. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä , joissa vahvistetaan vuotuiset tavoitteet kunkin jäsenvaltion kasvihuonekaasujen nettopoistumien lineaarisen kehityspolun perusteella kullekin vuodelle kautena 2026–2029 hiilidioksidiekvivalenttitonneina ilmaistuna. Näiden kansallisten kehityspolkujen on perustuttava kunkin jäsenvaltion ilmoittamiin vuosien 2021, 2022 ja 2023 keskimääräisiin kasvihuonekaasuinventaariotietoihin. Liitteessä II a vahvistettujen jäsenvaltioiden nettovähennystavoitteiden summaan, joka on 310 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia, voidaan soveltaa teknistä korjausta silloin, kun jäsenvaltiot ovat muuttaneet menetelmiään. Täytäntöönpanosäädöksissä vahvistetaan jäsenvaltioiden tavoitteisiin lisättävän teknisen korjauksen määrittämismenetelmä. Kyseisiä täytäntöönpanosäädöksiä varten komissio tarkastelee perusteellisesti jäsenvaltioiden asetuksen (EU) 2018/1999 26 artiklan 4 kohdan mukaisesti toimittamia uusimpia kansallisia inventaariotietoja vuosilta 2021, 2022 ja 2023. 3. Komissio hyväksyy tämän asetuksen täydentämiseksi 16 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä , joissa vahvistetaan LULUCF-sektorin vuotuiset tavoitteet kunkin jäsenvaltion kasvihuonekaasujen nettopoistumien lineaarisen kehityspolun perusteella kullekin vuodelle kautena 2026–2029 hiilidioksidiekvivalenttitonneina ilmaistuna. Näiden kansallisten kehityspolkujen on perustuttava kunkin jäsenvaltion ilmoittamiin vuosien 2021, 2022 ja 2023 keskimääräisiin kasvihuonekaasuinventaariotietoihin. Liitteessä II a vahvistettujen jäsenvaltioiden nettovähennystavoitteiden summaan, joka on vähintään 310 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia voidaan soveltaa teknistä korjausta silloin, kun jäsenvaltiot ovat muuttaneet menetelmiään , edellyttäen, että on tehty riippumattoman asiantuntijan suorittama tarkastelu, joka vahvistaa teknisen korjauksen tarpeellisuuden ja oikeasuhteisuuden seurattujen ja raportoitujen tietojen parantuneen tarkkuuden perusteella . Delegoiduissa säädöksissä vahvistetaan jäsenvaltioiden tavoitteisiin lisättävän teknisen korjauksen määrittämismenetelmä ja riippumattoman tieteellisen asiantuntijan suorittaman tarkastelun menetelmä, ja ne asetetaan julkisesti saataville . Kyseisiä delegoituja säädöksiä varten komissio tarkastelee perusteellisesti jäsenvaltioiden asetuksen (EU) 2018/1999 26 artiklan 4 kohdan mukaisesti toimittamia uusimpia kansallisia inventaariotietoja vuosilta 2021, 2022 ja 2023. Kyseiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 16a artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

Tarkistus 108

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 3 alakohta

Asetus (EU) 2018/841

4 artikla – 3 a kohta (uusi)

Komission teksti Tarkistus 3 a. Jos jäsenvaltiot haluavat ylittää tavoitteensa, niitä kannustetaan siihen.

Tarkistus 53

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 3 alakohta

Asetus (EU) 2018/841

4 artikla – 3 b kohta (uusi)

Komission teksti Tarkistus 3 b. Asiaankuuluvat unionin toimielimet toteuttavat unionin tasolla ja jäsenvaltiot kansallisella tasolla tarvittavat toimenpiteet kasvihuonekaasujen nettopoistumien lisäämiseksi edelleen LULUCF-sektorilla vuodesta 2031 eteenpäin, jotta voidaan edistää Pariisin sopimuksen 5 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanoa ja varmistaa, että luonnolliset nielut edistävät pitkällä aikavälillä kestävästi ja ennakoitavasti unionin tavoitetta olla ilmastoneutraali viimeistään vuoteen 2050 mennessä ja saavuttaa sen jälkeen negatiiviset päästöt asetuksen (EU) 2021/1119 mukaisesti. Komissio antaa ilmastonmuutosta käsittelevän eurooppalaisen tieteellisen neuvottelukunnan antaman neuvonnan ja unionin kasvihuonekaasubudjetin, joista säädetään asetuksessa (EU) 2021/1119, huomioon ottaen sekä jäsenvaltioiden viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2024 asetuksen (EU) 2018/1999 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti toimittamien yhdennettyjen kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmien perusteella viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2025 ehdotuksen tämän asetuksen muuttamiseksi siten, että vahvistetaan unionin ja jäsenvaltioiden tavoitteet kasvihuonekaasujen nettopoistumille maankäytössä, maankäytön muutoksessa ja metsätaloudessa vähintään vuosiksi 2035, 2040, 2045 ja 2050.

Tarkistus 54

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 3 alakohta

Asetus (EU) 2018/841

4 artikla – 4 kohta

Komission teksti Tarkistus 4. Unionin laajuiset kasvihuonekaasupäästöt on 2 artiklan 3 kohdan a–j alakohdassa tarkoitetuilla sektoreilla pyrittävä saamaan nollatasolle vuoteen 2035 mennessä, ja unionin on sen jälkeen saavutettava negatiiviset päästöt. Unioni ja jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet, jotta vuodelle 2035 asetettu tavoite voidaan saavuttaa yhteisesti. Komissio tekee viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2025 ja kunkin jäsenvaltion asetuksen (EU) 2018/1999 14 artiklan mukaisesti viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2024 toimittamien yhdennettyjen kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmien perusteella ehdotuksia kunkin jäsenvaltion osallistumisesta nettopäästöjen vähentämiseen .” 4. Komissio toimittaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2024 kunkin jäsenvaltion asetuksen (EU) 2018/1999 14 ja 17 artiklan mukaisesti kyseiseen päivään mennessä toimittamien yhdennettyjen kansallista energia- ja ilmastosuunnitelmaa koskevien edistymisraporttien ja yhdennettyjen kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmien perusteella ja ottaen huomioon ilmastonmuutosta käsittelevän eurooppalaisen tieteellisen neuvottelukunnan antaman neuvonnan ja asetuksessa (EU) 2021/1119 säädetyn unionin kasvihuonekaasubudjetin kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän asetuksen nojalla saavutetusta edistymisestä viljelymaiden, ruohikkomaiden ja kosteikkojen kasvihuonekaasujen nettopoistumien lisäämisessä ja asetuksen (EU) 2018 / 842 soveltamisalalla saavutetusta edistymisestä maatalouden kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisessä ja arvioi, ovatko nykyiset suuntaukset ja tulevat ennusteet yhdenmukaisia pitkän aikavälin kasvihuonekaasupäästövähennysten saavuttamistavoitteen kanssa kaikilla sektoreilla unionin ilmastoneutraaliustavoitteen ja asetuksessa (EU) 2021/1119 asetettujen ilmastoa koskevien unionin välitavoitteiden mukaisesti . Kyseinen kertomus sisältää vaikutustenarvioinnin, jossa tutkitaan vaihtoehtoja, mukaan lukien kansallisia tavoitteita, sen varmistamiseksi, että kukin sektori ja kukin jäsenvaltio osallistuu oikeudenmukaisesti unionin ilmastoneutraaliustavoitteen ja asetuksessa (EU) 2021/1119 asetettujen ilmastoa koskevien unionin välitavoitteiden edistämiseen, ottaen samalla huomioon päivitetyn biotalousstrategian 2018, kestävän paikallisen elintarviketuotannon ja -turvan, Pellolta pöytään -strategian ja biodiversiteettistrategian, tulevan kestävää elintarvikejärjestelmää koskevan lainsäädännön tavoitteet ja arvioiden synergioita ja kompromisseja vauhditettaessa fossiilisten polttoaineiden korvaamista biopohjaisilla tuotteilla sekä arvioiden vaikutuksia aina maatilojen tasolle saakka. Kertomuksen antamisen jälkeen komissio tekee tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksia kaikkien sektorien panosten takaamiseksi unionin ilmastoneutraaliustavoitteen ja asetuksessa (EU) 2021/1119 asetettujen ilmastoa koskevien unionin välitavoitteiden mukaisesti.

Tarkistus 55

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 3 alakohta

Asetus (EU) 2018/841

4 artikla – 4 a kohta (uusi)

Komission teksti Tarkistus 4 a. Jäsenvaltioiden toteuttaessa toimenpiteitä 2 kohdassa tarkoitettujen kansallisten tavoitteidensa saavuttamiseksi niiden on otettava huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/852 (1 a) 17 ja 18 artiklassa tarkoitetut ”ei merkittävää haittaa” -periaate ja vähimmäistason suojatoimet sekä otettava samalla huomioon Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarissa vahvistetut periaatteet. Komissio antaa ohjeita täsmentääkseen yhteiset säännöt ja menetelmät tässä kohdassa asetetun tavoitteen saavuttamiseksi. Komissiolle siirretään myös valta antaa 16 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä tämän asetuksen täydentämiseksi vahvistamalla luonnon monimuotoisuuden seurannan sisällyttämistä maanseurantajärjestelmiin koskevat vähimmäisvaatimukset.

Tarkistus 57

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 3 a alakohta (uusi)

Asetus (EU) 2018/841

4 a artikla (uusi)

Komission teksti Tarkistus 3 a) Lisätään 4 a artikla seuraavasti: ”4 a artikla Taloudellinen tuki ja oikeudenmukainen siirtymä LULUCF-sektorilla ilmastonmuutoksen hillintään ja siihen sopeutumiseen liittyviä lisätoimia varten 1. Komissio toimittaa … [neljä kuukautta tämän asetuksen voimaantulosta] mennessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa arvioidaan kaikkien olemassa olevien unionin rahoitusvälineiden saatavuutta ja johdonmukaisuutta ilmastonmuutoksen hillinnän ja ilmastonmuutokseen sopeutumisen lisäämiseksi LULUCF-sektorilla 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti asetettujen tavoitteiden edistämiseksi 4 artiklan 4 a kohdan mukaisesti. Komissio antaa kyseisessä kertomuksessa tarvittaessa suosituksia jäsenvaltioille siitä, miten niiden YMP:n strategiasuunnitelmia on muutettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2021/2115 120 artiklan mukaisesti tarvittavan ja räätälöidyn taloudellisen tuen tarjoamiseksi maan- ja metsänomistajille tai maankäyttäjille ja metsänhoitajille 4 artiklan 3 kohdan nojalla asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi 4 artiklan 4 a kohdan mukaisesti asettaen etusijalle ekosysteemilähtöisten lähestymistapojen edistämisen metsissä ja maatalousmailla sekä peltometsätaloudessa. Kyseisissä suosituksissa on otettava huomioon tarve varmistaa tällaisella taloudellisella tuella aikaansaatavien poistumien pysyvyys ja riski siitä, että kyseiset poistumat voisivat vapautua koska tahansa ilmakehään joko vahingossa tai tarkoituksellisesti. 2. Jos jäsenvaltiot käyttävät direktiivin 2003/87/EY mukaisesti EU:n päästökauppajärjestelmän päästöoikeuksien huutokaupasta saatuja julkisia tuloja tukeakseen toimenpiteitä, joita maan- ja metsänomistajat tai maankäyttäjät ja metsänhoitajat toteuttavat ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi 4 artiklan 3 kohdan nojalla asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi 4 artiklan 4 a kohdan mukaisesti, etusijalle on asetettava ekosysteemilähtöisten lähestymistapojen edistäminen metsissä ja maatalousmailla. Hankkeet on valittava objektiivisten, tieteeseen perustuvien ja avointen yhteisten perusteiden ja sellaisten palkitsemiskäytäntöjen perusteella, joiden ilmasto- ja ympäristöhyödyt on tieteellisesti todistettu ja jotka johtavat hiilen kestävään ja pitkäaikaiseen sitomiseen maaperään ja biomassaan ja varmistavat samalla yhteiskunnalliset liitännäishyödyt. 3. Komissio antaa 3 kohdan soveltamista varten ohjeet, joissa vahvistetaan hankkeiden valintaa koskevat yleiset perusteet, muun muassa komission antamien, olemassa olevien ohjeiden perusteella. Komissio kuulee asetuksen (EU) 2021/1119 3 artiklassa tarkoitettua ilmastonmuutosta käsittelevää eurooppalaista tieteellistä neuvottelukuntaa sekä kansalaisyhteiskuntaa ja asiaankuuluvia sidosryhmiä ennen näiden ohjeiden antamista. 4. Komissio tekee 31 päivään joulukuuta 2022 mennessä tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen, jolla määritetään sääntelykehys sellaisten tieteellisesti vankkojen, kestävien, luotettavien ja pysyvien hiilipoistumien sertifioimiseksi, jotka saadaan aikaan muun muassa käyttäen hiiltä sitovan viljelyn käytäntöjä, joilla varmistetaan ympäristötavoitteiden tinkimättömyys ja joissa kunnioitetaan luonnon monimuotoisuutta edistäviä ekologisia periaatteita. 5. Jäsenvaltiot arvioivat … [kaksi vuotta tämän asetuksen voimaantulosta] mennessä ja sen jälkeen kahden vuoden välein sekä kansallisella että alueellisella tasolla sosiaaliset ja työvoimaan, mukaan lukien sukupuolten tasa-arvoon ja työoloihin, kohdistuvat vaikutukset, joita tässä asetuksessa asetetuista velvoitteista aiheutuu millä tahansa 2 artiklassa tarkoitetuista maaluokista ja sektoreista.”

Tarkistus 58

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 3 b alakohta (uusi)

Asetus (EU) 2018/841

5 artikla – 1 kohta

Nykyinen teksti Tarkistus 3 b) Korvataan 5 artiklan 1 kohta seuraavasti: 1. Kunkin jäsenvaltion on laadittava ja ylläpidettävä tilit, joista ilmenevät tarkoin päästöt ja poistumat, jotka aiheutuvat 2 artiklassa tarkoitetuista maankäyttöön liittyvistä tilinpitoluokista. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden tilit ja muiden tämän asetuksen nojalla toimitetut tiedot ovat tarkkoja, täydellisiä, johdonmukaisia, vertailtavia ja läpinäkyviä. Jäsenvaltioiden on merkittävä päästöt positiivisella merkillä (+) ja poistumat negatiivisella merkillä (-). ”1. Kunkin jäsenvaltion on laadittava ja ylläpidettävä tilit, joista ilmenevät tarkoin päästöt ja poistumat, jotka aiheutuvat 2 artiklassa tarkoitetuista maankäyttöön liittyvistä tilinpitoluokista. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden tilit ja muiden tämän asetuksen nojalla toimitetut tiedot ovat tarkkoja, täydellisiä, johdonmukaisia, julkisesti saatavilla, vertailtavia ja läpinäkyviä. Jäsenvaltioiden on merkittävä päästöt positiivisella merkillä (+) ja poistumat negatiivisella merkillä (-).”

Tarkistus 59

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 3 c alakohta (uusi)

Asetus (EU) 2018/841

5 artikla – 4 kohta

Nykyinen teksti Tarkistus 3 c) Korvataan 5 artiklan 4 kohta seuraavasti: 4. Jäsenvaltioiden on sisällytettävä tilinpitoonsa kunkin maankäyttöön liittyvän tilinpitoluokan osalta liitteessä I olevassa B jaksossa lueteltujen hiilivarastojen hiilivarannon muutokset. Jäsenvaltiot voivat jättää sisällyttämättä tilinpitoonsa hiilivarastojen hiilivarannon muutokset, jos hiilivarasto ei ole lähde. Kyseistä mahdollisuutta jättää sisällyttämättä tilinpitoon hiilivarantojen muutokset ei kuitenkaan sovelleta hoidetun metsämaan maankäyttöön liittyvän tilinpitoluokan maanpäällisen biomassan, kuolleen puuaineksen ja puutuotteiden hiilivarastojen osalta. ”4. Jäsenvaltioiden on sisällytettävä tilinpitoonsa kunkin maankäyttöön liittyvän tilinpitoluokan osalta liitteessä I olevassa B jaksossa lueteltujen hiilivarastojen hiilivarannon muutokset. Jäsenvaltiot voivat jättää sisällyttämättä tilinpitoonsa hiilivarastojen hiilivarannon muutokset, jos hiilivarasto ei ole lähde. Kyseistä mahdollisuutta jättää sisällyttämättä tilinpitoon hiilivarantojen muutokset ei kuitenkaan sovelleta hoidetun metsämaan maankäyttöön liittyvän tilinpitoluokan maanpäällisen biomassan , kivennäismaaperän ja orgaanisen maaperän hiilen , kuolleen puuaineksen ja puutuotteiden hiilivarastojen osalta.”

Tarkistus 60

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 3 d alakohta (uusi)

Asetus (EU) 2018/841

5 artikla – 4 kohta – 1 a alakohta (uusi)

Komission teksti Tarkistus 3 d) Lisätään 5 artiklan 4 kohtaan alakohta seuraavasti: ”Komissio antaa viimeistään vuoden kuluttua [tämän muutosasetuksen voimaantulosta] delegoidun säädöksen, jossa vahvistetaan mitattujen tietojen perusteella unionin luonnontilaisten ja vanhojen metsien pääluokkien hiilivarantojen tarkistettu arvo hoidetun metsämaan luokassa. Komissio käyttää asiaankuuluvien luonnontilaisten ja vanhojen metsien metsätyyppien osalta loppuun saatetuista tai käynnissä olevista tutkimushankkeista saatavia tietoaineistoja ja käyttää muita unionin välineitä rahoittaakseen sellaisia metsätyyppejä koskevia hankkeita, joiden tiedoissa on puutteita. Tätä tarkoitusta varten voidaan tarvittaessa laatia Horisontti Eurooppa -puiteohjelman ilmastonmuutoksen hillitsemiseen ja siihen sopeutumiseen liittyvien EU:n missioiden yhteydessä ehdotuspyyntö.”

Tarkistus 61

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 3 e alakohta (uusi)

Asetus (EU) 2018/841

5 artikla – 5 a kohta (uusi)

Komission teksti Tarkistus 3 e) Lisätään 5 artiklaan kohta seuraavasti: ”5 a. Tietojen keruuta tehostetaan edelleen seuraamalla unionin laajuisesti maaperän orgaanisen hiilen määrän kehitystä ja maaperän kuntoon ja sen hiilivarastoihin vaikuttavia tekijöitä yhdenmukaisesti asiaankuuluvien komission yksiköiden suorittamien vuotuisten LUCAS-tutkimusten (maankäytön ja maapeitteen tilastollinen pinta-alatutkimus) avulla.”

Tarkistus 62

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 7 alakohta – a alakohta

Asetus (EU) 2018/841

9 artikla – otsikko

Komission teksti Tarkistus ”Hiiltä varastoivat tuotteet”; ” Kestävät hiiltä varastoivat tuotteet;”

Tarkistus 63

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 7 alakohta – b alakohta

Asetus (EU) 2018/841

9 artikla – 2 kohta

Komission teksti Tarkistus ”2. Komissio antaa 16 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä tämän artiklan 1 kohdan ja liitteen V muuttamiseksi lisäämällä uusia hiiltä varastoivia tuotteita, kuten puutuotteita, joilla on hiiltä sitova vaikutus, IPCC:n ohjeiden pohjalta , sellaisina kuin UNFCCC:n osapuolten konferenssi tai Pariisin sopimuksen osapuolten kokouksena toimiva osapuolikonferenssi ne on hyväksynyt, ja varmistaen ympäristötavoitteiden tinkimättömyyden.” ”2. Komissio antaa 16 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä tämän artiklan 1 kohdan ja liitteen V muuttamiseksi lisäämällä uusia puutuotteita, joilla on hiiltä sitova vaikutus, edellyttäen, että uusien luokkien menetelmät ovat tieteeseen perustuvia, läpinäkyviä, todennettavissa ja välttävät kaksinkertaista laskemista ja perustuvat IPCC:n ohjeisiin , sellaisina kuin UNFCCC:n osapuolten konferenssi tai Pariisin sopimuksen osapuolten kokouksena toimiva osapuolikonferenssi ne on hyväksynyt, ja varmistaen ympäristötavoitteiden tinkimättömyyden.

Tarkistus 64

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 7 alakohta –b a alakohta (uusi)

Asetus (EU) 2018/841

9 artikla – 2 a kohta (uusi)

Komission teksti Tarkistus b a) Lisätään kohta seuraavasti: ”2 a. Komissio antaa kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun mittausten laadun, seurantastandardien, raportointikäytäntöjen ja varmennuskeinojen osalta tieteellisesti vankkoihin vaatimuksiin ja tilinpitosääntöihin perustuvaan hiilen poistumien sertifiointiin liittyvää unionin sääntelykehystä koskeva säädös, jolla taataan ympäristötavoitteiden tinkimättömyys ja vältetään biologiseen monimuotoisuuteen ja ekosysteemeihin kohdistuvia kielteisiä vaikutuksia, on tullut voimaan ja kun UNFCCC:n osapuolten konferenssi tai Pariisin sopimuksen osapuolten kokouksena toimiva osapuolikonferenssi on hyväksynyt uudet IPCC:n ohjeet, kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle kestävästi hankittujen pitkäikäisten biopohjaisten hiiltä sitovien tuotteiden sisällyttämiseen liittyvistä mahdollisista eduista ja kompromisseista ilmastonmuutoksen hillinnän, siihen sopeutumisen ja luonnon monimuotoisuuden suojelemisen kannalta, jos kyseisten tuotteiden hiilen sitomisen nettovaikutus on positiivinen elinkaariarvioinnin perusteella, mukaan lukien vaikutus puunkorjuun lisääntymiseen liittyvään maankäyttöön ja maankäytön muutokseen, ja jos saatavilla olevat tiedot ovat tieteeseen perustuvia, läpinäkyviä ja todennettavissa. Komission kertomuksen lisäksi voidaan antaa tarvittaessa lainsäädäntöehdotus tämän asetuksen muuttamiseksi vastaavasti varmistaen samalla ympäristötavoitteiden tinkimättömyys ja kaksinkertaisen laskennan välttäminen ja taaten, että luonnonvaroja käytetään ja kierrätetään mahdollisimman pitkään ja että ne osoitetaan arvokkaimpiin mahdollisiin tarkoituksiin jokaisessa vaiheessa. Komissio ottaa myös huomioon, että hiiltä varastoivien tuotteiden elinkaaren ei pidä aiheuttaa merkittävää haittaa muille ympäristötavoitteille asetuksen (EU) 2020/852 17 artiklan mukaisesti.”

Tarkistus 65

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 9 alakohta – a a alakohta (uusi)

Asetus (EU) 2018/841

11 artikla – - 1 kohta

Komission teksti Tarkistus a a) lisätään ennen 1 kohtaa uusi kohta seuraavasti: ”-1. Jos komissio havaitsee, että jäsenvaltio ei ole saavuttanut 4 artiklan 3 kohdassa asetettua vuotuista tavoitettaan kahtena peräkkäisenä vuotena, se antaa kyseiselle jäsenvaltiolle suosituksia, joissa määritetään asianmukaisia LULUCF-sektorin lisätoimenpiteitä tilanteen korjaamiseksi. Komissio asettaa tällaiset suositukset julkisesti saataville. Komissio voi tarjota kyseiselle jäsenvaltiolle myös teknistä lisätukea. Annettaessa suosituksia ensimmäisen alakohdan mukaisesti asianomaisen jäsenvaltion on muutettava kuuden kuukauden kuluessa suositusten vastaanottamisesta asetuksen (EU) 2018/1999 3 ja 15 artiklassa tarkoitettua kansallista energia- ja ilmastosuunnitelmaansa ja pitkän aikavälin strategiaansa toteuttaakseen asianmukaisia lisätoimenpiteitä ottaen huomioon komission antamat suositukset. Nämä toimenpiteet on perusteltava asianmukaisesti. Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava tarkistettu kansallinen energia- ja ilmastosuunnitelma ja pitkän aikavälin strategia komissiolle sekä annettava selvitys siitä, miten ehdotetulla tarkistuksella korjataan vuotuisten tavoitteiden täyttymättä jääminen ja miten komission suositukset on otettu huomioon. Jos asianomainen jäsenvaltio ei ota komission suosituksia huomioon, komissio harkitsee tarvittaviin toimiin ryhtymistä perussopimusten mukaisesti.”

Tarkistus 66

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 9 alakohta – b alakohta

Asetus (EU) 2018/841

11 artikla – 1 kohta

Komission teksti Tarkistus 1. Jäsenvaltio voi käyttää 1. Rajoittamatta - 1 kohdan soveltamista jäsenvaltio voi käyttää a) 12 artiklassa säädettyjä yleisiä joustomahdollisuuksia; ja a) 12 artiklassa säädettyjä yleisiä joustomahdollisuuksia; ja b) 13 ja 13 b artiklassa säädettyä, hoidettua metsämaata koskevaa joustomahdollisuutta 4 artiklassa säädetyn velvoitteen täyttämiseksi. b) 13 artiklassa säädettyä, hoidettua metsämaata koskevaa joustomahdollisuutta ja 13 b artiklassa säädettyä mekanismia 4 artiklassa säädettyjen velvoitteiden ja tavoitteiden täyttämiseksi. Suomi voi ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen joustomahdollisuuksien lisäksi käyttää 13 a artiklan mukaisia lisäkompensaatioita.” Suomi voi ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen joustomahdollisuuksien lisäksi käyttää 13 a artiklan mukaisia lisäkompensaatioita.”

Tarkistus 67

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 9 alakohta – b a alakohta (uusi)

Asetus (EU) 2018/841

11 artikla – 2 kohta

Nykyinen teksti Tarkistus b a) Korvataan 2 kohta seuraavasti: 2. Jos jäsenvaltio ei noudata asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan d a alakohdassa säädettyjä seurantavaatimuksia, direktiivin 2003/87/EY 20 artiklan nojalla nimetyn keskusvalvojan, jäljempänä ”keskusvalvoja”, on väliaikaisesti kiellettävä kyseistä jäsenvaltiota tekemästä tämän asetuksen 12 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaista siirtoa tai talletusta taikka käyttämästä tämän asetuksen 13 artiklan mukaista hoidettua metsämaata koskevaa joustomahdollisuutta. ”2. Jos jäsenvaltio ei noudata asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan d a alakohdassa säädettyjä seurantavaatimuksia, direktiivin 2003/87/EY 20 artiklan nojalla nimetyn keskusvalvojan, jäljempänä ’keskusvalvoja’, on väliaikaisesti kiellettävä kyseistä jäsenvaltiota tekemästä tämän asetuksen 12 artiklan 2 kohdan mukaista siirtoa taikka käyttämästä tämän asetuksen 13 artiklan mukaista hoidettua metsämaata koskevaa joustomahdollisuutta.”

Tarkistus 68

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 10 alakohta – -a alakohta (uusi)

Asetus (EU) 2018/841

12 artikla – 2 kohta

Nykyinen teksti Tarkistus -a) Korvataan 2 kohta seuraavasti: 2. Jos kokonaispoistumat ylittävät jäsenvaltiossa kokonaispäästöt sen jälkeen, kun mahdolliset asetuksen (EU) 2018/842 7 artiklan mukaisesti huomioon otetut määrät on vähennetty , kyseinen jäsenvaltio voi siirtää jäljellä olevan poistumien määrän toiselle jäsenvaltiolle. Siirrettävä määrä on otettava huomioon arvioitaessa sitä, miten vastaanottava jäsenvaltio noudattaa tämän asetuksen 4 artiklan mukaista velvoitettaan. ”2. Jos kokonaispoistumat ylittävät jäsenvaltiossa kokonaispäästöt kaudella 2021–2025 tai kasvihuonekaasujen nettopoistumat ylittävät jäsenvaltiossa 4 artiklan 3 kohdassa jäsenvaltiolle asetetun vuotuisen tavoitteen , kyseinen jäsenvaltio voi siirtää jäljellä olevan poistumien määrän toiselle jäsenvaltiolle edellyttäen, että vastaanottava jäsenvaltio suorittaa maksun, joka vastaa vähintään EU:n päästökauppajärjestelmän päästöoikeuksien päätöshintojen keskihintaa sinä siirtovuonna, jona huutokauppa pidettiin yhteisessä huutokauppapaikassa . Siirrettävä määrä on otettava huomioon arvioitaessa sitä, miten vastaanottava jäsenvaltio noudattaa tämän asetuksen 4 artiklan mukaista velvoitettaan ja tavoitteitaan .”

Tarkistus 69

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 10 alakohta – b alakohta

Asetus (EU) 2018/841

12 artikla – 5 kohta

Komission teksti Tarkistus ”5. Jäsenvaltiot voivat käyttää 2 kohdan mukaisista siirroista saatuja tuloja ilmastonmuutoksen torjuntaan unionissa tai kolmansissa maissa, ja niiden on ilmoitettava komissiolle tällaisista toimista. ”5. Jäsenvaltiot käyttävät kaikki 2 kohdan mukaisista siirroista saadut tulot ilmastonmuutoksen hillinnän ja ilmastonmuutokseen sopeutumisen toimenpiteiden rahoittamiseen LULUCF-sektorilla unionissa tai kolmansissa maissa, mukaan lukien ekosysteemiin perustuvat lähestymistavat, ottaen huomioon samalla asetuksen (EU) 2020/852 17 ja 18 artiklassa säädetyt ”ei merkittävää haittaa” -periaatteen ja vähimmäistason suojatoimet. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle näiden tulojen käytöstä ja toteutetuista toimista asetuksen (EU) 2018/1999 19 artiklassa tarkoitetuissa raporteissa .

Tarkistus 70

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 11 alakohta

Asetus (EU) 2018/841

13 artikla

Komission teksti Tarkistus 13 artikla 13 artikla Hoidettua metsämaata koskeva joustomahdollisuus Hoidettua metsämaata koskeva joustomahdollisuus 1. Jos kaudella 2021–2025 kokonaispäästöt ylittävät kokonaispoistumat jossain jäsenvaltiossa 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa maankäyttöön liittyvissä tilinpitoluokissa, [joista on pidetty tiliä tämän asetuksen mukaisesti,] kyseinen jäsenvaltio voi käyttää tässä artiklassa säädettyä hoidettua metsämaata koskevaa joustomahdollisuutta täyttääkseen 4 artiklan 1 kohdan mukaisen velvoitteensa. 1. Jos kaudella 2021–2025 kokonaispäästöt ylittävät kokonaispoistumat jossain jäsenvaltiossa 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa maankäyttöön liittyvissä tilinpitoluokissa, [joista on pidetty tiliä tämän asetuksen mukaisesti,] kyseinen jäsenvaltio voi käyttää tässä artiklassa säädettyä hoidettua metsämaata koskevaa joustomahdollisuutta täyttääkseen 4 artiklan 1 kohdan mukaisen velvoitteensa. 2. Jos kaudella 2021–2025 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun laskelman tulos on positiivinen luku, asianomainen jäsenvaltio on oikeutettu kompensoimaan laskelmien tuloksena saadut päästöt edellyttäen, että 2. Jos kaudella 2021–2025 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun laskelman tulos on positiivinen luku, asianomainen jäsenvaltio on oikeutettu kompensoimaan laskelmien tuloksena saadut päästöt edellyttäen, että a) jäsenvaltio on sisällyttänyt asetuksen (EU) 2018/1999 15 artiklan mukaisesti toimitettuun strategiaansa meneillään olevat tai suunnitellut erityiset toimenpiteet, joilla varmistetaan tarvittaessa metsänielujen ja -varastojen ylläpito tai lisääminen; ja a) jäsenvaltio on sisällyttänyt asetuksen (EU) 2018/1999 15 artiklan mukaisesti toimitettuun strategiaansa meneillään olevat tai suunnitellut erityiset toimenpiteet, joilla varmistetaan tarvittaessa metsänielujen ja -varastojen ylläpito tai lisääminen luonnon monimuotoisuutta edistävällä tavalla ja vähennetään maan alttiutta luonnonhäiriöille ; ja a a) jäsenvaltio noudattaa neuvoston direktiiviä 92/43/ETY (*) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2009/147/EY (**) ; ja b) unionissa kokonaispäästöt eivät ylitä tämän asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa maankäyttöön liittyvissä tilinpitoluokissa kokonaispoistumia kaudella 2021–2025. b) unionissa kokonaispäästöt eivät ylitä tämän asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa maankäyttöön liittyvissä tilinpitoluokissa kokonaispoistumia kaudella 2021–2025. Arvioidessaan, ylittävätkö kokonaispäästöt unionissa kokonaispoistumat ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla, komissio varmistaa, että jäsenvaltiot välttävät kaksinkertaista laskentaa, erityisesti tämän asetuksen 12 artiklassa ja asetuksen (EU) 2018/842 7 artiklan 1 kohdassa ja 9 artiklan 2 kohdassa säädettyjä joustomahdollisuuksia käytettäessä. Arvioidessaan, ylittävätkö kokonaispäästöt unionissa kokonaispoistumat ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla, komissio varmistaa, että jäsenvaltiot välttävät kaksinkertaista laskentaa, erityisesti tämän asetuksen 12 artiklassa ja asetuksen (EU) 2018/842 7 artiklan 1 kohdassa ja 9 artiklan 2 kohdassa säädettyjä joustomahdollisuuksia käytettäessä. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu kompensaatio voi kattaa ainoastaan kyseisen jäsenvaltion metsien vertailutason perusteella päästöiksi lasketut nielut eikä se saa ylittää 50:tä prosenttia liitteessä VII kyseiselle jäsenvaltiolle kaudeksi 2021–2025 vahvistetusta korvauksen enimmäismäärästä. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu kompensaatio voi kattaa ainoastaan kyseisen jäsenvaltion metsien vertailutason perusteella päästöiksi lasketut nielut eikä se saa ylittää 50:tä prosenttia liitteessä VII kyseiselle jäsenvaltiolle kaudeksi 2021–2025 vahvistetusta korvauksen enimmäismäärästä. 4. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle näyttöä liitteen VI mukaisesti laskettujen luonnonhäiriöiden vaikutuksesta, jotta ne voisivat saada kompensaatiota metsien vertailutason perusteella päästöiksi lasketuista nieluista, muiden jäsenvaltioiden käyttämättömien kompensaatioiden kokonaismäärään asti, joka vahvistetaan liitteessä VII kaudeksi 2021–2025. Jos kompensaatiota koskeva pyyntö ylittää käytettävissä olevan käyttämättömän kompensaation määrän, kompensaatio jaetaan suhteellisesti asianomaisten jäsenvaltioiden kesken.” 4. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle näyttöä liitteen VI mukaisesti laskettujen luonnonhäiriöiden vaikutuksesta ja toimenpiteistä, joita ne aikovat toteuttaa samanlaisten vaikutusten ehkäisemiseksi tai lieventämiseksi tulevaisuudessa , jotta ne voisivat saada kompensaatiota metsien vertailutason perusteella päästöiksi lasketuista nieluista, muiden jäsenvaltioiden käyttämättömien kompensaatioiden kokonaismäärään asti, joka vahvistetaan liitteessä VII kaudeksi 2021–2025. Jos kompensaatiota koskeva pyyntö ylittää käytettävissä olevan käyttämättömän kompensaation määrän, kompensaatio jaetaan suhteellisesti asianomaisten jäsenvaltioiden kesken . Komissio asettaa jäsenvaltioiden toimittaman näytön julkisesti saataville .”;

Tarkistukset 94 ja 98

Ehdotus asetukseksi

1 artikla – 1 kohta – 13 alakohta

Asetus (EU) 2018/841

13 b artikla

Komission teksti Tarkistus 13 b artikla 13 b artikla Maankäytön joustomekanismi vuosiksi 2026–2030 Luonnonhäiriöitä koskeva mekanismi vuosiksi 2026–2030 1. Asetuksen 2018/1999 40 artiklan nojalla perustettuun unionin rekisteriin perustetaan maankäytön joustomekanismi , joka vastaa enintään 178 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia, edellyttäen, että 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu unionin tavoite täyttyy. Joustomekanismi on käytettävissä 12 artiklassa säädettyjen joustomahdollisuuksien lisäksi. 1. Asetuksen (EU) 2018/1999 40 artiklan nojalla perustettuun unionin rekisteriin perustetaan mekanismi , joka vastaa enintään 178 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia, jotta voidaan ottaa huomioon luonnonhäiriöiden vaikutus, jos niitä ei ole voitu ennakoida tai estää varsinkaan sopeutumistoimilla, edellyttäen, että 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu unionin tavoite täyttyy. Mekanismi on käytettävissä 12 artiklassa säädettyjen joustomahdollisuuksien lisäksi. 2. Jos kaudella 2026–2030 jäsenvaltion alueella ja kaikissa 2 artiklan 2 kohdan a–j alakohdassa tarkoitetuissa raportoinnin maankäyttöluokissa olevien kasvihuonekaasujen päästöjen ja poistumien vuotuisen summan ja vastaavan tavoitteen välinen erotus on positiivinen, se otetaan huomioon ja siitä raportoidaan tämän asetuksen mukaisesti, kyseinen jäsenvaltio voi käyttää tässä artiklassa säädettyä joustoa 4 artiklan 2 kohdan mukaisen tavoitteensa saavuttamiseksi. 2. Jos kaudella 2026–2030 jäsenvaltion alueella ja kaikissa 2 artiklan 2 kohdan a–j alakohdassa tarkoitetuissa raportoinnin maankäyttöluokissa olevien kasvihuonekaasujen päästöjen ja poistumien vuotuisen summan ja vastaavan tavoitteen välinen erotus on positiivinen, se otetaan huomioon ja siitä raportoidaan tämän asetuksen mukaisesti, kyseinen jäsenvaltio voi käyttää tässä artiklassa säädettyä mekanismia 4 artiklan 2 kohdan mukaisen tavoitteensa saavuttamiseksi. 3. Jos kaudella 2026–2030 2 kohdassa tarkoitetun laskelman tulos on positiivinen, asianomainen jäsenvaltio on oikeutettu kompensoimaan laskelmien tuloksena saadut liikapäästöt edellyttäen, että 3. Jos kaudella 2026–2030 2 kohdassa tarkoitetun laskelman tulos on positiivinen, jäsenvaltio voi käyttää tässä artiklassa säädettyä mekanismia edellyttäen, että: -a) jäsenvaltio on toimittanut komissiolle riittävästi näyttöä siitä, että positiivinen tulos on suoraan kytköksissä liitteen VI mukaisesti laskettuun luonnonhäiriöiden vaikutukseen: komissio asettaa jäsenvaltioiden toimittaman näytön julkisesti saataville ja voi hylätä jäsenvaltion toimittaman näytön, jos se pitää sitä riittämättömästi perusteltuna tai suhteettomana tarkistettuaan jäsenvaltiolta saadut tiedot; a) jäsenvaltio on sisällyttänyt asetuksen (EU) 2018/1999 14 artiklan mukaisesti toimitettuun päivitettyyn yhdennettyyn kansalliseen energia- ja ilmastosuunnitelmaansa meneillään olevat tai suunnitellut erityiset toimenpiteet , joilla varmistetaan tarvittaessa kaikkien maanielujen ja -varastojen ylläpito tai lisääminen ja vähennetään maan herkkyyttä luonnonhäiriöille; a) jäsenvaltio on tosiasiallisesti tarkistanut yhdennettyä kansallista energia- ja ilmastosuunnitelmaansa ja pitkän aikavälin strategiaansa 11 artiklan - 1 kohdan mukaisesti ja on ottanut käyttöön uusia toimenpiteitä , joilla lisätään kaikkia maanieluja ja -varastoja luonnon monimuotoisuutta edistävällä tavalla ja vähennetään maan herkkyyttä luonnonhäiriöille ja ilmastonmuutoksen vaikutukselle ; b) jäsenvaltio on hyödyntänyt kaikkia muita joustomahdollisuuksia, jotka ovat sen käytettävissä tämän asetuksen 12 artiklan tai asetuksen (EU) 2018/842 7 artiklan 1 kohdan nojalla; b) jäsenvaltio on hyödyntänyt kaikkia muita joustomahdollisuuksia, jotka ovat sen käytettävissä tämän asetuksen 12 artiklan tai asetuksen (EU) 2018/842 7 artiklan 1 kohdan nojalla; b a) jäsenvaltio noudattaa direktiivejä 92/43/ETY ja 2009/147/EY; ja c) kaikkien unionin alueella ja kaikissa 2 artiklan 2 kohdan a–j alakohdassa tarkoitetuissa raportoinnin maankäyttöluokkiin kuuluvien kasvihuonekaasupäästöjen ja -poistumien vuotuisen summan ja unionin tavoitteen [joka on 310 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia nettopoistumia] välinen erotus unionissa on negatiivinen kaudella 2026–2030. c) kaikkien unionin alueella ja kaikissa 2 artiklan 2 kohdan a–j alakohdassa tarkoitetuissa raportoinnin maankäyttöluokkiin kuuluvien kasvihuonekaasupäästöjen ja -poistumien vuotuisen summan ja unionin tavoitteen , joka on määritetty 4 artiklan 2 kohdassa, sen jälkeen, kun kaikkia muita 12 artiklan mukaisesti käytettävissä olevia joustomahdollisuuksia on hyödynnetty, välinen erotus unionissa on negatiivinen kaudella 2026–2030. Arvioidessaan, ylittävätkö kokonaispäästöt unionissa ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitetut kokonaispoistumat, komissio määrittää, sisällytetäänkö siihen 20 prosenttia nettopoistumista, joita jäsenvaltiot eivät ole tallettaneet kaudella 2021–2025, luonnonhäiriöiden vaikutuksen perusteella ja soveltamalla jäsenvaltioiden tämän artiklan 5 kohdan mukaisesti toimittamia tietoja. Komissio varmistaa tässä arvioinnissa myös, että jäsenvaltiot välttävät kaksinkertaista laskentaa erityisesti tämän asetuksen 12 artiklassa ja asetuksen (EU) 2018/842 7 artiklan 1 kohdassa säädettyjen joustomahdollisuuksien käytössä. Arvioidessaan, ylittävätkö kokonaispäästöt unionissa ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitetut kokonaispoistumat, komissio määrittää, sisällytetäänkö siihen 20 prosenttia nettopoistumista, joita jäsenvaltiot eivät ole tallettaneet kaudella 2021–2025, luonnonhäiriöiden vaikutuksen perusteella ja soveltamalla jäsenvaltioiden tämän artiklan 5 kohdan mukaisesti toimittamia tietoja. Komissio varmistaa tässä arvioinnissa myös, että jäsenvaltiot välttävät kaksinkertaista laskentaa erityisesti tämän asetuksen 12 artiklassa ja asetuksen (EU) 2018/842 7 artiklan 1 kohdassa säädettyjen joustomahdollisuuksien käytössä. 4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetun kompensaation määrä voi kattaa ainoastaan tämän asetuksen liitteessä II a jäsenvaltiolle asetetun tavoitteen osalta päästöiksi lasketut nielut eikä se saa ylittää 50:tä prosenttia liitteessä VII kyseiselle jäsenvaltiolle kaudeksi 2026–2025 vahvistetusta kompensaation enimmäismäärästä. 4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetun kompensaation määrä voi kattaa ainoastaan tämän asetuksen liitteessä II a jäsenvaltiolle asetetun tavoitteen osalta päästöiksi lasketut nielut eikä se saa ylittää 50:tä prosenttia liitteessä VII kyseiselle jäsenvaltiolle kaudeksi 2026–2025 vahvistetusta kompensaation enimmäismäärästä. 5. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle näyttöä liitteen VI mukaisesti laskettujen luonnonhäiriöiden vaikutuksesta, jotta ne voisivat saada kompensaatiota tämän asetuksen liitteessä II a jäsenvaltiolle asetetun tavoitteen osalta päästöiksi lasketuista jäljellä olevista nieluista, muiden jäsenvaltioiden käyttämättömien kompensaatioiden kokonaismäärään asti, joka vahvistetaan liitteessä VII kaudeksi 2026–2025. Jos kompensaatiota koskeva pyyntö ylittää käytettävissä olevan käyttämättömän kompensaation määrän, kompensaatio jaetaan suhteellisesti asianomaisten jäsenvaltioiden kesken.” 5. Jos kompensaatiota koskeva pyyntö ylittää mekanismin puitteissa käytettävissä olevan 178 miljoonan hiilidioksidiekvivalenttitonnin määrän, kompensaatio jaetaan suhteellisesti asianomaisten jäsenvaltioiden kesken. 5 a. Jäsenvaltioilla on oikeus saada kompensaatiota 4 artiklan 2 kohdassa kyseisille jäsenvaltioille kaudelle 2026–2030 asetettujen tavoitteiden osalta päästöiksi lasketuista nettonieluista tai -poistumista enintään 50 miljoonan hiilidioksidiekvivalenttitonnin enimmäismäärään saakka koko unionin osalta muiden jäsenvaltioiden käyttämättömien kompensaatioiden kokonaismäärään asti, joka vahvistetaan liitteessä VII kaudeksi 2021–2025, kun on otettu huomioon tämän artiklan 3 kohta, edellyttäen, että kyseiset jäsenvaltiot a) ovat hyödyntäneet kaikkia muita joustomahdollisuuksia, jotka ovat sen käytettävissä tämän asetuksen 12 artiklan, asetuksen (EU) 2018/842 7 artiklan 1 kohdan sekä tämän artiklan 3 kohdan nojalla; b) ovat toimittaneet komissiolle riittävästi näyttöä ilmastonmuutoksesta aiheutuvien ekosysteemien häiriöiden vaikutuksista, jotka johtavat liiallisiin päästöihin tai nettopoistumien vähenemiseen tavalla, johon ne eivät voi vaikuttaa ja joita ei olisi voitu ennakoida tai estää, erityisesti toteuttamalla riittäviä sopeutumistoimenpiteitä, joilla varmistetaan vaikutusten kohteena olevan alueen kyky sietää ilmastonmuutosta. Komissio asettaa jäsenvaltioiden toimittaman näytön julkisesti saataville ja voi hylätä jäsenvaltion toimittaman näytön, jos se pitää sitä riittämättömästi perusteltuna tai suhteettomana tarkistettuaan jäsenvaltiolta saadut tiedot; c) ovat sisällyttäneet asetuksen (EU) 2018/1999 14 artiklan mukaisesti toimitettuun päivitettyyn yhdennettyyn kansalliseen energia- ja ilmastosuunnitelmaansa erityiset toimenpiteet, joilla varmistetaan tarvittaessa kaikkien maanielujen ja -varastojen ylläpito tai lisääminen ja vähennetään maan alttiutta ilmastonmuutoksesta aiheutuville ekosysteemien häiriöille; ja d) kaikkien unionin alueella ja kaikissa 2 artiklan 2 kohdan a–j alakohdassa tarkoitetuissa raportoinnin maankäyttöluokkiin kuuluvien kasvihuonekaa