ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.8

Toistuvana ongelmana on, että infrastruktuurin rakentaminen sisämaan kuljetuksille tai sen laajentaminen katkaisee olemassa olevia tai suunniteltujen pyöräteitä, jolloin pyöräilylle syntyy vaikeita tai ylittämättömiä esteitä. Tämä koskee myös vapaa-ajan pyöräilijöitä, jotka ovat tavallaan jääneet kaupunginosissaan tai kaupungeissaan suurten liikenneinfrastruktuurien muodostamiin loukkoihin. Asia on otettava huomioon ja auto- ja junainfrastruktuurihankkeiden yhteydessä on löydettävä asianmukaiset ratkaisut. Tällaisia infrastruktuureita rakennettaessa on aina rakennettava myös pyörätie, mikäli se on teknisesti mahdollista.
2.1

Elohopea on maaperässä luonnollisesti esiintyvä aine, jonka keskimääräinen pitoisuus maankuoressa on noin 0,05 mg/kg. Pitoisuudessa on kuitenkin suuria paikallisia vaihteluita. Elohopeaa on erittäin pieninä pitoisuuksina myös kaikkialla biosfäärissä. Myös kasvit absorboivat elohopeaa, mikä voi selittää hiilen, öljyn ja kaasun kaltaisten fossiilisten polttoaineiden elohopeapitoisuudet.
2.5

Luetteloon sisältyvien yhteispäätösmenettelyä noudattaen annettujen säädösten joukossa on kolme sellaista säädöstä, joilla ei ainoastaan muuteta jo olemassa olevia perussäädöksiä vaan joissa viitataan lisäksi komiteamenettelysäännöksiin, jotka on mukautettava kyseisissä säädöksissä. Komissio on näissä tapauksissa ehdottanut kyseisten säädösten mukauttamista.
2.

Komitean mielestä on erittäin hyödyllistä koontaa kaikki asiaa koskevat säädökset yhteen direktiiviin. On vahvistettu, ettei kodifioinnilla muuteta säädösten asiasisältöä vaan sillä pyritään ainoastaan yksinkertaistamaan ja selkeyttämään yhteisön lainsäädäntöä. Komitea on erittäin tyytyväinen kyseiseen tavoitteeseen ja kannattaa — edellä mainitun vahvistuksen huomioon ottaen — komission ehdotusta.
4.1

Komission esittämä päätös on itse asiassa pakko antaa, sillä sen avulla täytetään Fiscalis 2003–2007 -ohjelmaa koskevan päätöksen (15 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukainen) velvoite, joka kohdistuu Euroopan parlamenttiin ja neuvostoon. Komissio on julkaissut kyseisen velvoitteen perusteella tiedonannon (KOM(2005) 111, 6.4.2005), jossa todetaan, että on aiheellista laatia Fiscalis 2013- ja Tulli 2013 -ohjelmat meneillään olevien ohjelmien (Fiscalis 2003–2007 ja Tulli 2007) jatkamiseksi niiden piiriin kuuluvilla aloilla. Käsillä olevassa lausunnossa ETSK kommentoi Fiscalis-ohjelmaa, ja Tulli-ohjelmaa on määrä käsitellä erillisessä kannanotossa.
2.2.1

Työsuojelusääntöjen noudattaminen työvälineiden käytössä on ennaltaehkäisyn kannalta keskeistä. Aihetta koskevia vähimmäissääntöjä on pyritty yhdenmukaistamaan vuodesta 1989 lähtien. Vuonna 1989 marraskuun 30. päivänä annettua direktiiviä on muutettu useita kertoja siten, että se kattaa suuren määrän työtilanteita (pääasiassa korkealla tehtävän työn), sekä siten, että työturvallisuuskysymysten tarkastelussa otetaan huomioon myös ergonomian periaatteet. Näiden eri tarkistusten johdosta säädökset saattavat tuottaa vaikeuksia kohderyhmille, vaikka komissio onkin pyrkinyt koordinoimaan sovellettavia säännöksiä.
2.5

Neuvoston asetuksella (EY) N:o 2201/2003 kumottiin ja korvattiin neuvoston asetus (EY) N:o 1347/2000, ja se tuli voimaan 1. maaliskuuta 2005. Siihen ei sisälly kuitenkaan sovellettavaa lakia koskevia säännöksiä. Puolisot voivat neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/2003 mukaisesti valita useiden vaihtoehtoisten toimivaltaperusteiden välillä. Kun jäsenvaltion tuomioistuimessa aloitetaan avioliitto-oikeudellinen menettely, sovellettava laki määräytyy kyseisen valtion kansallisten lainvalintasääntöjen perusteella, ja näillä säännöillä voi olla hyvinkin erilaiset perusteet. Useimmissa jäsenvaltioissa sovellettavan lain määräytymisperusteena on liittymäperusteiden asteikko, jonka avulla pyritään varmistamaan, että menettelyyn sovelletaan oikeusjärjestystä, johon sillä on läheisin liittymä. Muissa jäsenvaltioissa avioliitto-oikeuden alaan kuuluviin menettelyihin sovelletaan järjestelmällisesti kansallista lakia (lex fori). Belgiassa puolisoilla on mahdollisuus valita ulkomaisen avioliittolain ja Belgian avioliittolain välillä.
3.9.3

Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että yhteisön aluevesillä liikkuvien alusten omistajilla on siviilioikeudellisen vastuun mukainen rahavakuus, joka on kaksinkertainen edellä mainitussa vuoden 1996 yleissopimuksessa asetettuun ylärajaan nähden, riippumatta siitä, minkä valtion lipun alla alukset purjehtivat. Alusten omistajilla on oltava myös rahavakuus siltä varalta, että miehistö kotiutetaan, mikäli alus joudutaan hylkäämään. Rahavakuus on todistettava aluksella säilytettävillä todistuksilla.
1.1

Komission ehdotuksella on tarkoitus kodifioida vasikoiden suojelun vähimmäisvaatimuksista annettu neuvoston direktiivi 91/629/ETY joulukuun 20. päivänä 1994 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa sovitun nopeutetun käsittelymenettelyn mukaisesti. Kodifiointia sovelletaan säädöksiin, joita on muutettu usein ja joista on sen vuoksi tullut vaikeaselkoisia.
3.5

Ehdotetussa asetuksessa mainitaan myös, että hintojen on oltava avoimia, ja velvoitetaan matkaviestinpalvelujen tuottajat antamaan verkkovierailuasiakkailleen pyynnöstä asiakaskohtaisia tietoja verkkovierailun vähittäishinnoista. Tietojen on oltava ilmaisia, ja asiakkaiden on voitava valita, vastaanottavatko he tiedot tekstiviestinä (SMS) vai suullisesti matkapuhelimensa välityksellä. Matkaviestinoperaattoreiden on lisäksi annettava tietoa verkkovierailuhinnoista liittymissopimuksia tehtäessä. Hintatiedot on annettava säännöllisesti ja aina kun hinnoissa tapahtuu huomattavia muutoksia.
2.3.4.3

EU on tunnustanut tarpeen saavuttaa tasapaino yksityis- ja työelämän välillä sekä naisten että miesten kannalta (6). Kodinhuolto- ja hoitotöiden jakautumista sukupuolen mukaan on muutettava, jotta saavutetaan tasapuolinen jako miesten ja naisten välillä. Miesten roolia kotitaloudessa on lisättävä. Lisäksi työaikadirektiivin tarkistamisesta parhaillaan käytävän keskustelun yhteydessä on hahmoteltava sellaisia työaikamalleja, jotka ovat yhteen sovitettavissa perhe-elämän kanssa. ETSK pitää tärkeänä, että kehitetään toimenpiteitä — myös tarkkoja tavoitteita ja indikaattoreita — joilla varmistetaan lasten sekä vanhusten ja vammaisten hoito.
1.8

Yleishyödyllisten palvelujen kehittyminen ja niiden merkitys Lissabonin strategian toteutumiselle tekevät välttämättömäksi sen, että arvioidaan säännöllisesti niitä yleistä taloudellista etua koskevia palveluja, joita varten yhteisössä on säännöt, mutta on myös tarpeen arvioida yleishyödyllisiä palveluja unionin tavoitteisiin nähden. ETSK ehdottaa, että perustetaan seurantakeskus, joka arvioi yleishyödyllisiä taloudellisia ja muita palveluja ja jossa on mukana poliittisia edustajia Euroopan parlamentista ja alueiden komiteasta sekä kansalaisyhteiskunnan edustajia Euroopan talous- ja sosiaalikomiteasta.
4.2.5

Energia. Komitea on toistuvasti nostanut esiin avainasemassa olevan energia-alan, ja esittänyt kantansa aiheesta lukuisissa asiaa koskevissa lausunnoissa. Näissä yhteyksissä komitea on myös korostanut laajaa tutkimustarvetta (12). Keskipitkällä — pitkällä aikavälillä ihmiskunta joutuu kohtamaan hyvin vakavan energiaongelman (13). Tämä koskee perinteisten energialähteiden (öljyn ja maakaasun) resurssien odotettavissa olevaa vähenemistä, energian kallistumista ja ratkaisevan tärkeää öljyn ja maakaasun huoltovarmuutta Euroopassa sekä energiankäytön yleensä jopa maailmanlaajuisia vaikutuksia ympäristöön ja erityisesti ilmastoon. Energiaongelman ratkaisu voi perustua ainoastaan parannettuihin tai uusiin ja kuitenkin mahdollisimman edullisiin teknologioihin. Ratkaisun avain on energiatutkimus. Energiatutkimuksen on katettava kaikki aiheet (14) ympäristöystävällisten energialähteiden hyödyntämisestä — ja varastoinnista — energiansäästötekniikoihin ja energiankäytön tehostamiseen sekä menettelyt, joilla ilmastoon vaikuttavat kaasut erotetaan ja varastoidaan osittain tai kokonaan. Erityisen tärkeää on myös siirtyminen sähköntuotannossa huipputehokkaisiin voimaloihin. Komitea pitää komission ehdotusta oikeana ja tasapainoisena, mutta on kuitenkin erittäin huolissaan siitä, että aiheelle varattu budjettiosuus on ratkaistavan ongelman keskeiseen merkitykseen nähden liian pieni. ETSK suosittaa osuuden suhteellista lisäämistä.
5.4.3

On niin ikään valitettavaa, että rakennerahastojen hallinnointi on viime vuosina ollut liian läpinäkymätöntä ja siinä on keskitytty liiaksi yhteisön ja jäsenvaltioiden hallinnon kahdenkeskisiin suhteisiin. Hallinnoinnin kokonaiskoordinointi ei ole ollut tehokasta, eikä varojen moitteetonta käyttöä ole valvottu ja seurattu riittävästi. Unionin tilintarkastustuomioistuin on usein pahoitellut tilannetta, mutta yksittäisiin epäkohtiin on toistaiseksi puututtu liian rajoitetusti. Yhteisön politiikkojen laadinnassa, hyväksynnässä ja täytäntöönpanossa noudatettavan avoimuusperiaatteen tehostamista ei velvoitteiden vastaisesti vielä ole ulotettu rakennerahastojen toimintaan ja hallinnointiin. Koheesiopolitiikan strategisten suuntaviivojen pohjalta kurssi olisi vastaisuudessa muutettava selkeästi tämänsuuntaiseksi.
3.5.1

ETSK panee merkille, että komissio on ponnistellut huomattavasti parantaakseen arviointiprosessia ja että se on laatinut joukon asiakirjoja asiantuntijaryhmän työskentelyä varten. Todellinen ongelma piilee kuitenkin jälkiarvioinnissa. Jos rajoitutaan tarkistamaan asetettujen tavoitteiden muodollinen saavuttaminen, on olemassa se vaara, että kadotetaan näkyvistä todellinen strateginen tavoite, jonka mukaan on arvioitava puiteohjelmista EU:n talouteen ja tutkimustoimintaan kohdistuvia rakenteellisia vaikutuksia, noudatettavia painopisteitä sekä johdonmukaista varojen jakamista.
4.1.7

Neljää rahoitusvälinettä, joita komissio ehdottaa jäsenvaltioiden toiminnan tukemiseksi maahanmuuttoasioissa, tulisi soveltaa siten, että maahanmuuttopolitiikkaa voidaan harjoittaa koordinoidusti. Tämä sisältää maahanmuuttovirtojen asianmukaisen hallinnan lisäksi, että jäsenvaltioissa laillisesti oleskelevat unionin ulkopuolisten maiden kansalaiset integroidaan samoilla ehdoilla kuin jäsenvaltioiden kansalaiset. Tässä yhteydessä komitea myös tuomitsee rajatylittävien palvelujen tarjoamisen yhteydessä mahdollisesti esiintyvän sosiaalisen polkumyynnin, sillä rajatylittävien palvelujen tarjonta on tärkein laillinen maahanmuuttokanava. Ongelma koskee myös uusista jäsenmaista tulevien työntekijöiden liikkumista yhteisön sisällä, koska heihin sovelletaan siirtymämääräyksiä. Työmarkkinaosapuolilla ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan organisaatioilla on tässä asiassa keskeinen rooli, jota on tuettava ja tarkasteltava. Laittomat siirtymiset jäsenvaltiosta toiseen: Erittäin tiukkojen säännösten seurauksena ja — kuten komitea muistuttaa — sen vuoksi, ettei neuvosto vuonna 2002 komitean ja parlamentin ehdotukselle antamasta tuesta huolimatta hyväksynyt maahanpääsyä koskevaa direktiiviä, ”laillisilla” siirtymisillä jäsenvaltiosta toiseen viitataan laissa ja käytännössä henkilöihin, jotka ovat asuneet jonkin jäsenvaltion alueella yli viisi vuotta ja jotka hakevat toista oleskeluoikeutta toisessa jäsenvaltiossa, tai jotka ovat asuneet jäsenvaltiossa vähemmän kuin viisi vuotta ja hakevat lyhytaikaista oleskelulupaa toiseen jäsenvaltioon. Komitea olettaa näin ollen, että tiedonannossa ”laittomilla siirtymisillä” tarkoitetaan jäsenvaltioissa laittomasti oleskelevien henkilöiden ja ensimmäisessä vastaanottomaassa kielteisen päätöksen saaneiden turvapaikanhakijoiden siirtymisiä. Tällaisilla henkilöillä on oikeus jättää hakemus — mihin kaikki jäsenvaltiot eivät aina anna mahdollisuutta –, mutta myös oikeus hakemuksensa yksilölliseen tutkintaan ja lykkäävään oikeudelliseen muutoksenhakuun. Tietyissä jäsenvaltioissa tällaista muutoksenhakumahdollisuutta ei ole, se on tehty mahdottomaksi tai sillä ei ole lykkäävää vaikutusta. Komitea ymmärtää, että Dublinin sopimuksen ja Dublin II -sopimuksen täytäntöönpanoa — josta komitea on antanut lausuntonsa — on voitava helpottaa rahoitusvälineellä. Komission on taattava rahastovarojen ja vastuun tasapuolinen ja oikeudenmukainen jako, mutta tässä tapauksessa sen olisi kiinnitettävä erityishuomiota niihin jäsenvaltioihin, joihin maahanmuuton aiheuttama paine kohdistuu kaikkein voimakkaimpana, ottamalla huomioon niiden asema rajavaltioina, niiden koko (esimerkkeinä mainittakoon Kypros ja Malta), niiden yleiset valmiudet ottaa vastaan maahanmuuttajia (turvapaikka-, uudelleensijoittamis- ja maahanmuuttokapasiteetti) sekä parhaat käytännöt jäsenvaltioiden velvollisuuksien noudattamisessa. Tiedonannossa ei määritetä riittävän täsmällisesti vastuun tasapuolista jakamista koskevia suuntaviivoja. Taloudellista tukea ei tulisi myöntää maille, jotka sulkevat vastaanottokeskuksiaan tai vähentävät niiden kapasiteettia.
1.1

ETSK on tyytyväinen komission ehdottamaan tarkistukseen, joka helpottaa ja selkiyttää asetuksen täytäntöönpanoa. Tämä on erittäin tärkeää vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomiseksi EU:hun. Eräät uusista kohdista aiheuttavat kuitenkin sekaannusta tulkittaessa niiden sisältöä. Näin on erityisesti 8 artiklan lopussa olevan 3 kohdan laita. Siinä ehdotetaan säädettäväksi määräaikojen laskemista koskevasta poikkeuksesta vastaanottajan kieltäytyessä vastaanottamasta asiakirjaa sen perusteella, että se on laadittu kielellä, jota hän ei ymmärrä. Säännöksen tarkoituksena on suojella hakijaa kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
1.1

Euroopan komissio esittää asetusehdotuksia virastojen johtajien ja varajohtajien nimittämismenettelyjen yhdenmukaistamiseksi ja mm. neuvoston asetuksen (EY) N:o 2007/2004 muuttamiseksi. Ehdotetut asetukset nykyisten asetusten muuttamisesta koskevat 18:aa virastoa, ja niillä muutetaan eräitä virastojen pääjohtajien ja varapääjohtajien toimikautta koskevia säännöksiä. Asetusehdotukset eivät kohdistu Euroopan jälleenrakennusvirastosta annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 2667/2000 eivätkä Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston perustamisesta annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 460/2004. Niiden pois jättämistä perustellaan sillä, että kyseisiä virastoja koskevissa asetuksissa ei säädetä johtajien ja varajohtajien toimikauden jatkamisesta, sillä virastojen toimintakausi on pituudeltaan rajattu. Asetusehdotukset Euroopan kemikaalivirastoa ja yhteisön kalastuksenvalvontavirastoa koskevien asetusten muuttamisesta ovat parhaillaan hyväksyttävinä, ja muutosehdotusta lainsäädännön yhdenmukaistamiseksi kaavaillaan.
3.13

Komitea toteaa viranomaisten ja eri maakuljetusmuotojen tiedostavan entistä paremmin, että turvallisuustoimet on integroitava päivittäiseen toimintaan. Johdonmukaisuuteen on kuitenkin vielä pitkä matka. Eri kuljetusmuodoista erityisesti meri- ja lentoliikenteessä on niiden maailmanlaajuisen luonteen vuoksi tehty jo paljon. Julkisessa liikenteessä uhkia on alettu tiedostaa entistä paremmin, mutta rahtikuljetuksissa aloitteet ovat useimmiten rajoittuneet alan sisäisiin toimiin. Vielä ei ole nähty toimenpiteitä, jotka koskisivat koko logistista ketjua, kun haavoittuvia paikkoja ovat nimenomaan sellaiset, joissa siirrytään kuljetusmuodosta toiseen. Komitea kehottaa julkista valtaa nimeämään kansallisen tason koordinointielimen, joka kattaa koko kuljetusketjun.
1.1

Komission ehdotuksella on tarkoitus kodifioida yhteisön täysikasvuisten nautaeläinten ruhojen luokitteluasteikosta 28 päivänä huhtikuuta 1981 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1208/81 (1). Uudella asetuksella korvataan siihen sisällytetyt säädökset (2). Kodifioitavien säädösten asiasisältöä ei ole tässä ehdotuksessa muutettu, vaan niihin on yhdistettäessä tehty ainoastaan kodifioinnin edellyttämät muodolliset muutokset.
2.4

ETSK ei usko, että komission valitsemalla uudistusvaihtoehdolla, jossa markkinoiden tasapainoon pyritään hinnanalennuksella, voidaan saavuttaa haluttu päämäärä. Päämääränä on turvata pitkällä aikavälillä vakaan sokerijuurikasviljelyn ja sokeriteollisuuden säilymistä Euroopassa sekä ottaa huomioon etuusjärjestelyn piiriin kuuluvien, sokeria toimittavien kehitysmaiden edut. ETSK:n mielestä on pyrittävä kaikin keinoin välttämään tilanne, jossa etenkin Brasilialle avautuu kolmivaiheisen kaupan (swap) ansiosta mahdollisuus kasvattaa osuuttaan sokerin maailmanmarkkinoilla ilman että tästä koituu mitään hyötyä vähiten kehittyneiden maiden kehitykselle. Komitea tähdentää tässä yhteydessä, että Brasilian sokerintuotanto, jota tuetaan laajalti bioetanolipolitiikalla ja rahapolitiikalla, tapahtuu sellaisissa sosiaalisissa oloissa, ympäristöolosuhteissa ja maanomistustilanteessa, joita ei voida hyväksyä, mutta jotka selittävät äärimmäisen alhaiset tuotantokustannukset, viime vuosien tuotannon kasvun, jonka johdosta sokerin määrä maailmanmarkkinoilla on kasvanut, ja vastaavasti alhaiset hinnat kyseisillä markkinoilla. Komitea katsoo, että yhteisön markkinoille pääsyn ehtona tulisi olla tiettyjen sosiaalisten normien noudattaminen. Sellaisia ovat esimerkiksi normit, jotka mainitaan Kansainvälisen työjärjestön vuonna 1998 antamassa julistuksessa.
4.2

Työllisyys on keskeinen kysymys EU:n kansalaisille, ja on tehtävä kaikki mahdollinen työttömyyden torjumiseksi. Liian korkea työttömyys uhkaa yhteiskuntiemme yhteenkuuluvuutta (7). Nuorten työttömyysaste on EU:ssa vieläkin yli kaksinkertainen keskimääräiseen työttömyysasteeseen verrattuna. Monille nuorille työttömyys tai alhainen tulotaso on hyvinkin todennäköistä. Nuorten, joiden tausta on epäsuotuisa (etninen vähemmistö, maahanmuuttajat, vammaiset ja naiset), sosiaalisen syrjäytymisen riski on vieläkin suurempi. Yleisemmin ottaen epävarmuus, köyhtyminen ja riippuvuus koskettavat ilmiöinä kaikkia nuoria. Tämä muodostaa samanaikaisesti ennennäkemättömän historiallisen tragedian ja uuden mahdollisuuden kaikkien nuorten ja yhteiskunnan yhteisvastuullisuuteen, jotta kyseisenlaisesta uudesta tilanteesta löydettäisiin ulospääsy Euroopassa.
3.15

Komitea kiinnittää huomiota palvelumarkkinoiden kovaan kilpailuun sekä satamahuolinnan laatuun, turvallisuuteen ja jatkuvuuteen. Jos satamahuolinnassa sallitaan omahuolinta, nykyisten huolintayritysten ja omahuolitsijoiden kilpailuedellytykset muodostuvat erilaisiksi. Satamahuolintayritykset ovat vakiinnuttaneet asemansa satamissa yksityistämistoimin tai kilpailullisin keinoin ja investoineet kalustoon ja infrastruktuuriin. Omahuolitsijat voivat sen sijaan tulla satamapalvelumarkkinoille ilman minkäänlaisia kilpailupaineita ja investointivelvoitteita ja toisin kuin huolintayritykset hyödyntää muiden luomia rakenteita maksutta ja harjoittaa toimintaansa ilman aikarajoituksia. Tapaturmien vaara on satamissa tavanomaista suurempi, ja siksi tiukennettujen työsuojeluvaatimusten noudattaminen ja valvonta on välttämätöntä. Jos omahuolinta sallitaan, on varauduttava tapaturmien lisääntymiseen. Vaikka ehdotetulla direktiivillä todetaan olevan sosiaalinen ulottuvuus, sen säännöksissä ei itse asiassa huomioida satamatyöntekijöiden toivomuksia. He pelkäävät, että vakaat, ammattitaitoa edellyttävät, sopimuspalkkaiset työpaikat katoavat ja korvautuvat tilapäisillä työpaikoilla, joiden ehdoista sovitaan yksilöllisesti. He pelkäävät myös, että kun huolitsijat pakotetaan kilpailuun, sosiaalietuja ja palkkaa koskevat takuut katoavat. Omahuolinta lisää laivahenkilökunnan työtaakkaa ja kasvattaa tapaturmariskejä, koska alusten henkilökunta on usein supistettu minimiin. Tämä aiheuttaisi lisävastuuta ja -velvollisuuksia myös alusten päälliköille.
4.1

Rakennerahastojen sääntöjen ja menettelyiden yhdenmukaistaminen tulee nähdä hyvänä hallintotoimenpiteenä. Myönteinen on esimerkiksi suuntaviiva, jonka mukaan koheesiorahaston tukitoimet, jotka on perinteisesti suunnattu merkittäviin investointeihin, tulee ohjelmoida yhdessä EAKR:n tukitoimien kanssa. Tämä on poikkeus periaatteesta, jonka mukaan kukin ohjelma saa rahoitusta vain yhdestä rahastosta. Tässä yhteydessä tulee kuitenkin huomauttaa, että yhdenmukaistamisen seurauksena koheesiorahastoon sovelletaan sääntöjä, joihin on suhtauduttava vakavin varauksin.
1.5.1

Tähän liittyvää sääntelykehystä yksinkertaistetaan ratkaisevasti ehdotetulla asetuksella, jolla korvataan tai muutetaan nykyisiä asetuksia (EY) N:o 1260/1999 (2), (EY) N:o 1263/1999 (3), (EY) N:o 2792/1999 (4) ja (EY) N:o 366/2001 (5).
WCSDG:n raportin yhtenä keskeisenä sanomana on, että sekä kansallisella että globaalilla tasolla tarvitaan entistä parempaa hallintoa. ETSK on samaa mieltä siitä, että kansainvälisten organisaatioiden monenkeskisen järjestelmän vahvistaminen globaalilla tasolla on erittäin tärkeää. Maailmanlaajuisen ohjausjärjestelmän kehittämiseksi on keskeisen tärkeää lisätä eri organisaatioiden välistä poliittista koordinointia. Koordinaation on oltava entistä tehokkaampaa, sen käyttöön on annettava nykyistä enemmän voimavaroja, sen reaktiokykyä ja herkkyyttä on lisättävä ja sen yhteydessä on vältettävä päällekkäisyydet ja väärinkäytökset. EU:n jäsenvaltioiden tulisikin kansainvälisten organisaatioiden päätöksentekoelimissä vaatia kiireesti kyseisen prosessin vauhdittamista. On syytä panna merkille, että koordinaatiota ja johdonmukaisuutta koskevissa kysymyksissä jäsenvaltioilla on vähintään yhtä tärkeä rooli kuin komissiolla. Olisikin myönteistä, jos tiedonanto sisältäisi enemmän asiaa koskevia suosituksia. Komission ja jäsenvaltioiden yhteistyöhön kansainvälisillä foorumeilla tapahtuvan politiikanteon yhteydessä tulisi kiinnittää riittävästi huomiota. On erittäin tärkeää, että EU:n hyödyntää täysimääräisesti potentiaalinsa kansainvälisessä hallintoprosessissa. Jäsenvaltioiden on lujitettava yhteistyötään, parannettava ehdotustensa ja toimenpiteidensä valmistelua kansainvälisissä instituutioissa sekä koordinoitava kantojaan.
3.4

ETSK myöntää kuitenkin, että kun edellä mainitut lainsäädännölliset rajoitukset otetaan huomioon, komission laatima suositus on pääpiirteissään paras keino edetä asiassa. Komitea hyväksyy myös komission suositukselle ehdottaman oikeusperustan (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 157 artikla). Mainittu artikla muodostaa itse asiassa jo oikeusperustan 24. syyskuuta 1998 annetulle neuvoston suositukselle Euroopan audiovisuaalisia ja tietopalveluja tuottavien yritysten kilpailukyvyn parantamisesta edistämällä kansallisia järjestelmiä, joiden tarkoituksena on saattaa alaikäisten ja ihmisarvon suojelu vertailukelpoiselle ja tehokkaalle tasolle (14). Käsiteltävänä oleva suositus sekä 20. joulukuuta 2000 tehty neuvoston päätös eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten kehittämisen, levityksen ja myynninedistämisen tukemista koskevan ohjelman täytäntöönpanosta (Media Plus — Kehittäminen, levitys ja myynninedistäminen) (2001–2005) (15) täydentävät edellä mainittua suositusta.
3.3

Arkaluonteinen kysymys on myös vuorovaikutus muiden, oikeudellisesti ja taloudellisesti itsenäisten elinten ja järjestöjen kanssa. Monet toimista toteutetaan kansainvälisen yhteistyön tuloksena syntyneiden hankkeiden yhteydessä. Tämä antaa suunnitelluille aloitteille laajemman pohjan, mutta vaarana on, että siitä on haittaa kohdentamisen sekä haluttuihin tuloksiin pääsemiseen käytetyn ajan kannalta. Suunnitellut koordinointi- ja yhteistyömekanismit eivät itse asiassa takaa sitä, että toimia kehitetään yhtenäisesti ja yksiselitteisesti. Ei ole myöskään helppoa määritellä, kuka on vastuussa suunniteltujen toimien yksittäisten vaiheiden toteuttamisesta.