Alueiden komitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston suositus tupakoinnin ehkäisemisestä ja aloitteista tupakoinnin torjunnan tehostamiseksi"

(2003/C 73/03)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston suositukseksi tupakoinnin ehkäisemisestä ja aloitteista tupakoinnin torjunnan tehostamiseksi (KOM(2002) 303 lopullinen),

ottaa huomioon komission 3. tammikuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 152 artiklan 4 kohdan nojalla tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto,

ottaa huomioon työvaliokuntansa 6. helmikuuta 2002 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu "talous- ja sosiaalipolitiikka" -valiokunnan tehtäväksi,

ottaa huomioon 18. heinäkuuta 1989 annetun neuvoston ja jäsenvaltioiden terveysministereiden päätöslauselman tupakoinnin kieltämisestä julkisissa tiloissa(1),

ottaa huomioon 3. lokakuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta ("Televisio ilman rajoja")(2),

ottaa huomioon komission korkean tason syöpäasiantuntijoiden komitean suositukset tupakoinnintorjunta-aloitteista yhteisön tasolla, (KOM(96) 609 lopullinen) - liite,

ottaa huomioon 26. marraskuuta 1996 annetun neuvoston päätöslauselman tupakoinnin vähentämisestä Euroopan unionissa(3),

ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön nykyisestä ja ehdotetusta toiminnasta tupakankulutuksen vähentämisestä, (KOM(96) 609 lopullinen),

ottaa huomioon Maailmanpankin raportin "Curbing the Epidemic: Governments and the Economics of Tobacco Control", Washington DC, 1999,

ottaa huomioon komission kertomuksen neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle kansanterveyden suojelemisessa saavutetusta edistyksestä tupakankulutuksen haitallisten vaikutusten vähentämiseksi (KOM(1999) 407 lopullinen), joka on vuonna 1996 annetun tiedonannon seuranta,

ottaa huomioon 18. marraskuuta 1999 annetut neuvoston päätelmät tupakan kulutuksen vähentämisestä(4),

ottaa huomioon 6. heinäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/43/EY tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä(5), joka kumottiin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 5. lokakuuta 2000 asiassa C-376/98, Saksa v. parlamentti ja neuvosto, antamalla tuomiolla (Kok. 2000, s. I-8419),

ottaa huomioon komission 14. toukokuuta 2001 hyväksymän ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (komission esittämä EY:n perustamissopimuksen 47 artiklan 2 kohdan, 55 ja 95 artiklan mukaisesti), (KOM(2001) 283 lopullinen)(6),

ottaa huomioon 5. kesäkuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (2001/37/EY) tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä,

ottaa huomioon tupakoinnin torjuntaa koskevan Maailman terveysjärjestön puiteyleissopimuksen, josta ollaan parhaillaan neuvottelemassa (http://www.who.int/gb/fctc/),

ottaa huomioon "talous- ja sosiaalipolitiikka" -valiokunnan 25. syyskuuta 2002 hyväksymän lausuntoluonnoksen (CdR 226/2002 rev.), jonka esittelijä oli Alvaro Ancisi (Ravennan kaupunginvaltuutettu, I/PPE),

hyväksyi 20. ja 21. marraskuuta 2002 pitämässään 47. täysistunnossa (marraskuun 20. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1. Alueiden komitean näkemykset ja suositukset

Alueiden komitea

1.1. toteaa, että tupakointi on ihmisillä tärkein tautien aiheuttaja ja kuolinsyy. Tupakointi aiheuttaa suunnattomia kustannuksia yhteisöille sekä kärsimyksiä yksittäisille ihmisille ja heidän perheilleen. EU:n väestöstä noin kolmannes on tupakoitsijoita. Tupakoinnin terveysvaikutukset ovat merkittävät, sillä tupakointiin liittyviä, erityisesti syövästä johtuvia kuolemantapauksia on EU:ssa vuosittain noin 500000. Tupakoinnin on myös todettu aiheuttavan terveyshaittoja tupakoimattomille ja varsinkin tupakoimisesta aiheutuville vaaroille alttiille ryhmille, kuten lapsille, raskaana oleville naisille ja hengityselinsairauksista kärsiville henkilöille. EU:ssa on tehty paljon tupakoinnin torjumiseksi ja ennaltaehkäisemiseksi. Vielä on kuitenkin paljon tehtävää, jotta saavutettaisiin kattavia ja pysyviä tuloksia. Näin ollen EU:n tulee ryhtyä alalla uusiin, entistä tehokkaampiin toimiin.

1.2. katsoo, että ehdotus neuvoston suositukseksi edistää osaltaan tätä tavoitetta. Se on tehokas ja asianmukainen, ja siinä seurataan EU:n tähän asti noudattamia toimintalinjoja. Siinä otetaan myös huomioon yhteisön muiden toimielinten aiheesta laatimissa asiakirjoissa esitettyjä vaatimuksia. Komitea toteaa, että ehdotuksessa ollaan myös samoilla linjoilla kuin kansanterveyttä sekä tupakkatuotteiden valmistamista, esittelytapaa ja myyntiä koskevissa komitean jo aiemmin hyväksymissä lausunnoissa.

1.3. pitää tupakoinnin torjunnan maailmanlaajuisen luonteen takia erittäin tärkeänä sitä, että neuvoston suosittamat toimet ovat yhdenmukaisia tupakoinnin torjuntaa koskevasta Maailman terveysjärjestön puiteyleissopimuksesta (FCTC - Framework Convention of Tobacco Control) käytävien neuvotteluiden kanssa. Neuvotteluissa on alustavasti keskusteltu muun muassa määräyksistä, joilla kiellettäisiin kaikki suoran ja epäsuoran mainonnan muodot, rajoitettaisiin alaikäisten mahdollisuutta käyttää tupakka-automaatteja, kiellettäisiin savukkeiden myynti yksittäin tai alle 20 kappaleen pakkauksissa ja vaadittaisiin tupakkayhtiöitä paljastamaan mainoskulunsa.

1.4. toteaa, että suositusehdotus on suunnattu jäsenvaltioille; niitä kehotetaan käynnistämään uusia, entistä selkeämpiä toimia yleensä tupakan kulutuksen ja erityisesti tupakoinnin ja savukkeiden myynnin vähentämiseksi. Vaikka suositus ei sido jäsenvaltioita laillisesti, niiden odotetaan luonnollisesti täyttävän siinä esitetyt vaatimukset, sillä tupakointi ja tupakkatuotteiden käyttö ovat kansalaisten suurimpia terveysongelmia kaikissa maissa. Nämä odotukset näkyvät myös siinä, että komissiolle on annettu seurantarooli.

1.5. katsoo, että suositukseen sisältyvät ehdotukset ovat suurimmalta osin tasapainoisia ja rakentavia. Esimerkkinä komitea mainitsee ehdotukset, joilla pyritään kieltämään tupakan myynti lapsille ja nuorille. Sen sijaan komitea pitää tietyissä jäsenvaltioissa oikeudelliselta kannalta ongelmallisena sitä, että tupakkatuotteiden valmistajien ja kauppiaiden tulisi paljastaa, kuinka paljon rahaa ne käyttävät markkinointiin (tästä on osoituksena tuomioistuimen lokakuussa 2000 antama tuomio, jolla kumottiin 6. heinäkuuta 1998 annettu tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskeva Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi sillä perusteella, että direktiivin avulla ei voitu varmistaa tuotteiden vapaata liikkuvuutta eikä poistaa kilpailun vääristymiä). Sama pätee myös vaatimukseen, jonka mukaan tulisi pyrkiä siihen, ettei näiden tuotteiden suoran tai epäsuoran mainonnan tietyillä salakavalilla muodoilla saavutettaisi lapsia ja nuoria. Komitea on täysin samaa mieltä toimien tavoitteista, jotka on perusteluissa esitetty selkeästi. Ongelmana ovat kuitenkin tietyt jännitteet terveyden suojelun ja sisämarkkinoiden asettamien ehtojen välillä. Komitea pitää kyseisiä toimia tärkeinä ja kehottaa poistamaan niiden oikeudelliset esteet.

1.6. tähdentää, että sen huhtikuussa 2000 antama lausunto uudesta, sittemmin jo hyväksytystä tupakkadirektiivistä on edelleenkin ajankohtainen. Lausunnossa huomautettiin, että tupakkatuotteiden valmistamista, esittämistapaa ja myyntiä koskevia jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tulisi yhdenmukaistaa tai ainakin lähentää. Tämä on tärkeää sekä korkeatasoisen kansanterveyden suojelun toteuttamiseksi että sisämarkkinoiden toiminnan esteiden poistamiseksi. Komitea kannattaakin suositusta, koska sen ajoitus on oikea, kun otetaan huomioon, että alan tiettyjen toimien kohdalla vallitsee oikeudellisesti epävarma tilanne.

2. Tupakansavulta suojeleminen julkisissa tiloissa ja työpaikoilla

Alueiden komitea

2.1. huomauttaa esittäneensä jo aiemmin mainitussa lausunnossaan, että olisi aiheellista miettiä säännösten yhdenmukaistamisen lisäksi myös muita kansanterveyden alaan liittyviä toimintakeinoja tupakoimattomien suojelemiseksi julkisissa tiloissa ja työpaikoilla. Komitea panee tyytyväisenä merkille, että tätä esitetään käsiteltävänä olevassa asiakirjassa, jäsenvaltioille annettavien suositusten 4 kohdassa.

2.2. toteaa, että julkisten tilojen ja työpaikkojen saaminen savuttomiksi on strategisesti tärkeää tupakoinnin torjunnassa. Jotta tämä tavoite voidaan saavuttaa tehokkaalla tavalla, komitea katsoo, että tarvitaan kohdennettuja poliittisia toimia, jotka edellyttävät sosiaalista konsensusta, sääntöjen, valvontamekanismien ja seuraamusten vakautta sekä hallintomenettelyiden sujuvuutta.

2.3. kehottaa kiinnittämään huomiota myös hoidon ja tuen tarjoamisen tarpeeseen tupakoinnin lopettamiseksi. Tällaisista toimista voidaan mainita muun muassa yleislääkäreiden tarjoama tupakasta vieroittamisneuvonta, tupakoinnin lopettamiseen tähtäävät kurssit hyväksytyissä keskuksissa sekä sairaanhoitajien sairaaloissa ja apteekkareiden paikallisissa apteekeissa tarjoama neuvonta.

Komitea huomauttaa, että terveydenhuoltojärjestelmien yhteydessä tulisi tarjota tupakasta vieroitusta tukevia toimia, muun muassa nikotiinikorvaushoitoa, erityisesti tupakan terveysriskeille helpoiten altistuville ryhmille:

- Kun nuoret ovat yhteydessä terveydenhuoltojärjestelmään, heille ja etenkin tupakoiville nuorille tulee tarjota tupakoinnin vastaista neuvontaa.

- Raskaana oleville naisille suunnattuihin terveysvalistustoimiin tulee sisällyttää tietoa tupakoinnin vaaroista ja neuvoja tupakoinnin lopettamiseksi.

- Tupakoinnin aiheuttamista sairauksista kärsiviä potilaita tulisi tukea tarjoamalla niin erikois- kuin perusterveydenhoitoa antavissa keskuksissa tupakoinnin lopettamista tukevia terapeuttisia toimia.

Komitea ehdottaa, että uuden viestintätekniikan käyttöä tulisi tehostaa, jotta mahdollisimman monet pääsisivät osallisiksi tarjolla olevista vieroitustekniikoista.

2.4. tähdentää, että erityisesti työpaikat tarjoavat sopivat puitteet terveyden suojelulle otollisen ympäristön luomiselle. Sosiaalinen yhteenkuuluvuus auttaa koulutuksen, tupakasta vierottamiseksi tarjottavan tuen ja ympäristövalvonnan täydentävien toimien ja synergian onnistuneessa toteuttamisessa. Komitea ehdottaakin, että kiinnitetään erityistä huomiota työpaikkoihin, joissa imagon luominen on tehokkainta, esimerkiksi sairaaloihin ja terveyspalveluja tarjoaviin laitoksiin (joissa terveyden suojelun alalla toimivien työntekijöiden tulee osoittaa ammattimaisuutensa ja pitäytyä tupakoimasta) sekä kouluihin ja julkishallinnon virastoihin, sillä ne toimivat esimerkkinä koko yhteisölle.

3. Koulujen täydellinen tupakointikielto

Alueiden komitea

3.1. korostaa, että erityisesti koulussa viestien ja käytöksen yhdenmukaisuus ovat tärkeitä. Komitea katsookin, että tupakointikielto tulisi laajentaa koskemaan koko koulualuetta, eli siihen tulisi sisällyttää wc-tilojen lisäksi myös piha-alue, jotta voitaisiin välttää se, että nuoret tupakoivat välitunneilla avoimesti, usein opettajien seurassa (opettajien tulisi olla tupakoimatta koulun tiloissa, myös opettajainhuoneessa), ja vahvistavat näin nuorempien koululaisten silmissä kuvaa siitä, että tupakointi ei olisikaan niin vaarallista, vaan päinvastoin sosiaalisesti hyväksyttävää ja malliksi sopivaa. Komitean mielestä tupakoinnin torjunta on ratkaisevan tärkeää nimenomaan ala- ja yläasteella, sillä kyseisessä kehitysvaiheessa on mahdollista tukeutua yhteistyöhön vanhempien kanssa. Tavoitteena on pyrkiä siihen, ettei alaikäisistä tule nuoruusiässä säännöllisiä tupakoitsijoita, sillä sen jälkeen ei ole enää helppoa saada heitä lopettamaan tupakointia. Tupakoinnin aloittaminen on eräänlaista sääntöjen rikkomista siinä vaiheessa kehitystä, jossa omaksutaan helpoimmin epäsuotavia sosiaalisia malleja.

4. Paikallinen tiedotus- ja koulutustoiminta

Alueiden komitea

4.1. katsoo, että toistaiseksi suosituksissa on keskitytty lähinnä kieltoihin ja sääntöjen antamiseen, vaikka niitä ei voidakaan erottaa koulutustoimista. Niiden avulla luodaan sosiaalisen konsensuksen perusta, jota ilman mistään pakotteesta ei voi muodostua tapaa. Komitea on kuitenkin tyytyväinen, että jäsenvaltioille annettavien suositusten 5 kohdassa niitä kehotetaan vahvistamaan terveysvalistusohjelmia tupakkatuotteiden käytön aloittamisen ehkäisemiseksi. Kyseessä ovat siis sellaiset tiedotus- ja koulutustoimet sekä terveyttä ja terveitä elintapoja edistävät toimet, joiden avulla voidaan helpottaa tupakoinnin aloittamista aiheuttavia sosiaalisia paineita. Komitea pitää paikallistason toimia tärkeinä ja toteaa, että ennaltaehkäisyssä eniten huomiota tulisi kiinnittää nuoriin sukupolviin. Tehokkaiden, toteutettavissa olevien paikallisaloitteiden valikoima on laaja:

a) Kouluissa voidaan toteuttaa koulutusohjelmia, joilla pyritään ehkäisemään ennalta vakituisen tupakoinnin aloittamista (kehitetään tietoja ja taitoja perheen, samanikäisten nuorten, mainosmaailman ja sosiaalisen ympäristön luomien sosiaalisten paineiden laukaisemiseksi).

b) Nuorille annetaan vastuu toimia yhteisössä viestinviejinä ja terveyden puolestapuhujina alueellisen, avoimen ja kasvattavan yhteiskunnan antaman mallin mukaisesti.

c) Perheille annetaan valistusta, jossa korostetaan perheyhteisössä opittujen mallien kielteisiä vaikutuksia tupakoinnin aloittamiseen.

d) Pyritään saavuttamaan nuorisoryhmät tehokkailla, tupakoinnin riskeistä tiedottavilla viestintämenetelmillä sekä muodollisissa että vapaamuotoisissa tilanteissa (eliminoidaan moralisoiva ja pelotteleva sisältö ja kohotetaan tupakoimattomuuden imagoa myönteisin esimerkein).

e) Kutsutaan paikalliset viestimet mukaan kohderyhmittäin (sukupuoli ja ikä) suunnattuihin tiedotuskampanjoihin.

f) Estetään tehokkaasti tupakkateollisuuden osallistuminen nuorille suunnattujen julkisten tilaisuuksien (musiikki ja urheilu) sponsorointiin.

g) Annetaan sopivien tiedotus- ja koulutusaloitteiden avulla tupakkatuotteiden myyjille tietoa alaikäisten asianmukaisesta kohtelusta (ammattialajärjestöjen osallistuminen).

5. Alue- ja paikallisviranomaisten rooli

Alueiden komitea

5.1. korostaa paikallistason toimien merkitystä nuorille suunnatussa tiedotuksessa ja koulutuksessa. Komitea pitää alue- ja paikallisviranomaisten roolia keskeisenä tupakoinnin torjunnassa. Millään toimenpiteellä, joka on suunniteltu ja vahvistettu keskushallinnon tasolla, ei ole todellisuudessa hyväksynnän ja onnistumisen mahdollisuuksia, jos sen yhteydessä ei hyödynnetä alue- ja paikallisviranomaisten roolia. Komitea toteaa, että alue- ja paikallisviranomaiset voivat suoriutua tehokkaasti etenkin seuraavista tehtävistä:

a) valtion määrittämien suuntaviivojen alueellisen soveltamisen tarkkailu, valvonta ja seuranta

b) omalle valtiolle ja yleisesti jäsenvaltioille suunnattujen lainsäädäntöehdotusten laatiminen tuloksena "alemmalla tasolla" esitetyistä vaatimuksista ja suunnitelluista hankkeista

c) tupakoinnin ennaltaehkäisemistä, valvontaa ja tupakoinnista riippuvuuden hoitoa koskevien alue- ja paikallistason suuntaviivojen laatiminen ammattialojen ja yhteiskuntaelämän edustajien laajan kuulemisen pohjalta

d) jäsenvaltioiden laatimien tupakoinnin ennaltaehkäisyn ja torjunnan strategioiden täytäntöönpano alueellisella tasolla.

5.2. toteaa, että alue- ja paikallisviranomaisten rooli korostuu erityisesti tupakoinnin torjuntaan tarkoitetun alueellisen palvelu- ja resurssiverkon toteuttamisessa ja kehittämisessä. Verkkoon osallistuvat kaikki yhteisön talous-, poliittisen ja kulttuurielämän edustajat myös yksityiseltä voittoa tavoittelemattomalta sektorilta ja vapaaehtoissektorilta. Komitea tähdentää lisäksi, että alue- ja paikallisviranomaisilla on keskeinen rooli järjestelmän hallinnoinnin täydentämisessä, jotta toimet voitaisiin

a) koordinoida keskenään toiminnan yhdentämisen ja synergian varmistamiseksi

b) kohdentaa ja rajata tiettyihin yhteisöihin ja siten luoda terveyden edistämiselle suotuisa ympäristö

c) toteuttaa asteittain, jolloin olisi mahdollista vakiinnuttaa sosiaaliseen konsensukseen tähtäävän prosessin välityksellä tupakoimattomuutta suosiva kulttuuri ja saada kansalaiset ottamaan aktiivinen rooli terveyden edistämisessä

d) saada kiinteäksi ja yhtenäiseksi osaksi terveyden edistämisen monialaista ja kattavaa strategiaa, jonka tulee olla perustana poliittisille ja hallinnollisille toimille.

5.3. huomauttaa, että alue- ja paikallisviranomaisten keskeinen rooli sekä yhteisön toimintalinjojen toteuttamisessa että niiden alueellisten vaikutusten arvioinnissa on edistää niiden välisten vakaiden yhteistyömekanismien kehittämistä ja uusien yhteyksien luomista hallitus- ja muihin tahoihin kokemusten vertailemiseksi ja tulevaisuuden hankkeiden jakamiseksi.

5.4. katsoo, että olisi aiheellista levittää tupakoinnin torjuntaan keskittyvistä kansallisista elimistä saatuja kokemuksia myös muihin jäsenvaltioihin. Kyseiset elimet kokoavat yhteen tiedelaitosten, yhteisöjen sekä hallitus- ja muiden tahojen panokset.

5.5. viittaa tässä yhteydessä jäsenvaltioiden kansalaisjärjestöjen ENSP-verkossa tapahtuvaan yhteistyöhön (European Network for Smoking Prevention). Sen toimintaa olisi hyödynnettävä entistä paremmin teknisen ja tieteellisen kuulemisen tasolla.

6. Tupakoinnin ennaltaehkäisyn ja valvonnan eurooppalainen tutkimuskeskus

Alueiden komitea

6.1. katsoo, että olisi äärimmäisen hyödyllistä perustaa EU:hun tupakoinnin ennaltaehkäisyn ja valvonnan tutkimuskeskus, joka voisi hoitaa seuraavia tehtäviä:

- ilmiön epidemiologinen tarkkailu (tupakoinnin ja siihen liittyvien tautien kehitys, sosiaaliset ja terveydenhuollon kustannukset) Euroopan tasolla

- tupakoinnin torjunnassa jäsenvaltioissa saavutettujen hyvien kokemusten kerääminen ja dokumentointi

- yhteisön toimintalinjojen mukaisten ja tehokkaiksi todettuihin kokemuksiin perustuvien menetelmien, ohjelmien ja toimintavälineiden laatiminen ja levittäminen

- toimijoiden jatkuva kouluttaminen

- jäsenvaltioiden toteuttamien tupakoinnin torjunta- ja valvontatoimien seuranta ja arviointi.

6.2. katsoo, että tällaisen tutkimuskeskuksen tulisi olla toiminnallisesti tiiviissä yhteydessä muihin eurooppalaisiin virastoihin tai työryhmiin, jotka käsittelevät päihderiippuvuutta ja erityisesti alkoholismia. Yhteisön tasolla tulisi ennen kaikkea kehittää kaikkia "laillisia aineita" (tupakka ja alkoholi) koskevia yhteisiä aloitteita, sillä niillä on omat erityispiirteensä verrattuna "laittomiin aineisiin", olkoonkin, että laillisiin aineisiin liittyy paljon samantyyppisiä sosiokulttuurisia ilmiöitä ja niiden ennaltaehkäisymallit muistuttavat toisiaan.

Bryssel 20. marraskuuta 2002.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Albert Bore

(1) EYVL C 189, 26.7.1989.

(2) EYVL L 298, 17.10.1989.

(3) EYVL C 374, 11.12.1996.

(4) EYVL C 86, 24.3.2000.

(5) EYVL L 213, 30.7.1998.

(6) EYVL C 270, 25.9.2001, s. 97.