EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 27.10.2020 COM(2020) 668 final 2020/0308(NLE) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2021



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Kaikilla kalastusmahdollisuuksista annettavilla asetuksilla on rajoitettava kalakantojen hyödyntäminen yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) yleisiä tavoitteita vastaaville tasoille. Yhteisestä kalastuspolitiikasta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013, jäljempänä ’perusasetus’, vahvistetaan tavoitteet saalis- ja pyyntiponnistusrajoituksista tehtäviä vuosittaisia ehdotuksia varten sen varmistamiseksi, että unionin kalastus on ekologisesti, taloudellisesti ja yhteiskunnallisesti kestävää. Kalastusmahdollisuudet vahvistetaan vuosittain toteutettavalla hallinnointimenettelyllä (syvänmeren lajien osalta joka toinen vuosi). Tämä ei kuitenkaan estä ottamasta käyttöön pitkän aikavälin hoitoon perustuvia lähestymistapoja. Pohjanmerta ja läntisiä vesialueita koskevat monivuotiset suunnitelmat on hyväksytty Euroopan parlamentissa ja neuvostossa ja julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Ehdotukseen sisältyy kalastusmahdollisuuksia, joista unioni päättää itsenäisesti. Se käsittää myös monenvälisiin tai kahdenvälisiin neuvotteluihin perustuvia kalastusmahdollisuuksia. Lopputulos pannaan täytäntöön säätämällä jäsenvaltioiden kesken suhteellisen vakauden periaatteen pohjalta suoritettavasta sisäisestä jaosta. Näin ollen tämä ehdotus koskee unionin autonomisten kantojen lisäksi ·yhteisiä kalakantoja eli kantoja, joita hoidetaan yhdessä Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa Pohjanmerellä ja luoteisilla vesialueilla, Norjan kanssa Pohjanmerellä ja Skagerrakissa tai jotka liittyvät Koillis-Atlantin kalastuskomission NEAFC:n puitteissa käytyihin rannikkovaltioiden neuvotteluihin, ·kalastusmahdollisuuksia, jotka perustuvat alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen puitteissa tehtyihin sopimuksiin. Jotkin kalastusmahdollisuudet on tässä ehdotuksessa esitetty merkinnällä ”pm” (pro memoria). Tämä johtuu siitä, että –joistakin kannoista lausuntoa ei ole saatavilla ehdotuksen hyväksymisajankohtana, tai –tietyistä saalisrajoituksista ja muista suosituksista päätetään asiaankuuluvien alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vuosikokouksissa, joita ei vielä ole pidetty, tai –Grönlannin vesien joidenkin kantojen, yhteisten kalakantojen ja kolmansien maiden kanssa vaihdettujen kalastusmahdollisuuksien osalta luvut vahvistetaan vasta, kun Grönlannin ja kyseisten kolmansien maiden kanssa käytävät neuvottelut on saatu päätökseen. EU:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan erosopimuksessa vahvistettu siirtymäkausi päättyy vuoden 2020 lopussa Yhdistyneen kuningaskunnan ilmoitettua, ettei sillä ole mitään aikomusta pidentää sitä. Komission on kuultava Yhdistynyttä kuningaskuntaa vuosien 2021 ja 2022 kalastusmahdollisuuksien kiintiöosuuksista joidenkin kantojen osalta. Kyseisiä kantoja koskevat ehdotukset esitetään sen vuoksi muodossa ”pro memoria” odotettaessa kyseisiä kantoja koskevasta yhteistyöstä, mukaan lukien kalastusmahdollisuudet, kiintiöosuudet ja Yhdistyneen kuningaskunnan vesille pääsy, parhaillaan käytävien neuvottelujen tuloksia. Kalastusmahdollisuuksien vahvistamisessa noudatettava lähestymistapa Komissio on tavanomaiseen tapaan tarkastellut tilannetta, johon kalastusmahdollisuuksia koskevilla ehdotuksilla on vastattava. Se käsittelee asiaa vuotuisessa tiedonannossaan Kohti kestävämpää kalastusta EU:ssa: tilannekatsaus ja suuntaviivat vuodeksi 2021 (COM(2020) 248). Tiedonannossa esitetään kantojen tilasta yleiskatsaus, joka perustuu käytettävissä olevissa tieteellisissä lausunnoissa esitettyihin havaintoihin. Siinä myös selvitetään kalastusmahdollisuuksien vahvistamisessa käytettävää menettelyä. Kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) antoi komission pyynnöstä 30. kesäkuuta 2020 vuotuisen lausuntonsa, joka kattaa eräitä tämän ehdotuksen kohteena olevista kalakannoista. ICESin antamat tieteelliset lausunnot ovat ennen kaikkea tietoperusteisia: ainoastaan kannat, joista on riittävästi luotettavaa tietoa, voidaan arvioida perusteellisesti siten, että laaditaan arviot kantojen koosta ja ennuste siitä, miten kannat reagoivat erilaisiin hyödyntämismalleihin (nk. saalisskenaarioita koskevat taulukot). Jos tietoa on riittävästi, tieteelliset elimet pystyvät arvioimaan, mitä kalastusmahdollisuuksien mukautuksia tarvitaan, jotta asianomainen kanta tuottaisi kestävän enimmäistuoton (nk. kestävää enimmäistuottoa koskevat lausunnot). Muissa tapauksissa tieteelliset elimet käyttävät hyväkseen ennalta varautuvaa lähestymistapaa antaessaan suosituksia siitä, mikä kalastusmahdollisuuksien tason olisi oltava. ICESin tässä tarkoituksessa käyttämä menetelmä esitetään ICESin julkaisemassa aineistossa, joka koskee lausuntojen soveltamista niihin kantoihin, joista tietoja on saatavilla vain rajoitetusti. Kaikki ehdotetut kalastusmahdollisuudet ovat komissiolle toimitettujen kantojen tilaa koskevien tieteellisten lausuntojen mukaisia, ja asianomaisia lausuntoja on käytetty komission tiedonannossa kuvaillulla tavalla.

Asetuksella (EU) N:o 1380/2013 käyttöön otettu saaliin aluksesta purkamista koskeva velvoite YKP-perusasetuksessa vahvistettu purkamisvelvoite otettiin käyttöön asteittain vuosina 2015–2019. Tammikuun 1. päivästä 2019 alkaen purkamisvelvoitetta sovelletaan kaikkiin saalisrajoitusten alaisiin kantoihin. Perusasetuksessa säädettyyn purkamisvelvoitteeseen voidaan soveltaa joitakin poikkeuksia. Komissio on hyväksynyt jäsenvaltioiden toimittamien yhteisten suositusten perusteella delegoituja asetuksia erityisistä poisheittämissuunnitelmista, joissa sallitaan rajoitettujen määrien poisheittäminen de minimis -poikkeuksen tai korkean eloonjäämisasteen perusteella. Koska purkamisvelvoite on otettu käyttöön, ehdotetuissa kalastusmahdollisuuksissa on asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti oltava nähtävissä siirtyminen puretusta määrästä pyydettyyn määrään ottaen huomioon, että poisheittämisiä ei enää sallita. Tässä käytetään perustana saatuja tieteellisiä lausuntoja, jotka koskevat kalakantoja YKP-perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa kalastuksissa. Kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava myös muiden asiaa koskevien säännösten eli 16 artiklan 1 kohdan (suhteellisen vakauden periaate) ja 16 artiklan 4 kohdan (yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet ja monivuotisissa suunnitelmissa vahvistetut säännöt) mukaisesti. Ottaen huomioon, että purkamisvelvoitetta sovelletaan jo täysimittaisesti, komissio ehdottaa TACeja, jotka perustuvat saaliita koskeviin lausuntoihin eivätkä aiemmin käytettyihin purkamista koskeviin lausuntoihin. Ehdotetuissa unionin kiintiöissä otetaan huomioon se, että vahvistettujen poikkeusten perusteella on sallittua heittää pois rajoitettuja määriä, joita ei siis pureta aluksesta eikä lueta kiintiöihin. Tällaiset määrät vähennetään näin ollen unionin kiintiöistä. Vuosittainen jousto On myös tarkasteltava YKP-perusasetuksen ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 välistä yhteyttä. Viimeksi mainitulla asetuksella otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, kuten 3 ja 4 artiklan mukaiset varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset. TACeja vahvistaessaan neuvosto päättää mainitun asetuksen 2 artiklan mukaisesti kannoista, joihin 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilannetta. Sittemmin on asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa otettu käyttöön toinen joustojärjestely. Jotta vältettäisiin liiallinen joustonvara, joka heikentäisi meren elollisten luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta ja haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista, olisi täsmennettävä, ettei asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa voida soveltaa asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädetyn vuosittaisen joustomahdollisuuden lisäksi. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaista vuosittaista joustomahdollisuutta ei tulisi käyttää, jos sen soveltaminen haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista erityisesti sellaisten kantojen osalta, joiden kutukannan biomassa on alle Blim-arvon. Ankeriasta koskevat toimenpiteet Komissio ehdottaa ankeriasta koskevien toimenpiteiden jatkamista. Meribassia koskevat toimenpiteet Meribassia koskevat toimenpiteet vahvistetaan sen jälkeen, kun ICESin tieteellinen lausunto on saatu ja arvioitu kokonaisuudessaan. Ehdotettujen TACien tasot ja selitykset Kun läntisten vesialueiden monivuotinen suunnitelma hyväksyttiin, komissio ilmoitti, että jos se ehdottaa TACeja, jotka poikkeavat yli 20 prosenttia aiemmin vahvistetusta TAC-tasosta, nämä tapaukset luetellaan komission ehdotuksen perusteluosassa ja tarvittaessa kerrotaan TACien muutosten taustalla olevat syyt. Komissio on päättänyt antaa tällaisen selvityksen kaikista ehdotukseensa sisältyvistä TACeista. Toisin kuin aiempina vuosina, vuodeksi 2021 sellaisille kannoille, joita ei jaeta kolmansien maiden kanssa, ehdotetuissa TACeissa noudatetaan samaa menetelmää kuin jaettujen kantojen osalta, eli de minimis -määrää ei vähennetä TACista vaan unionin kiintiötä vahvistettaessa. Jotta tilannetta voidaan verrata täsmällisesti vuoteen 2020 nähden, tällaisten kantojen TACiin unionin kiintiön tason perusteella tehty muutos ilmoitetaan sarakkeessa ”Ehdotettu TACin muutos vuoteen 2020 nähden”.

TAC Merialue Vuodeksi 2021 ehdotettu TAC Ehdotettu TACin muutos vuoteen 2020 nähden* Selitys Merikrotti alueilla 8c, 9 ja 10; unionin vesillä CECAF-alueella 34.1.1 Biskajanlahden eteläosa, Portugalin vedet, Azorien vedet; unionin vedet CECAF-alueella 34.1.1 3 672 –12,5 % TAC on vahvistettu kahdelle merikrottilajille, joista toisesta on saatu kestävää enimmäistuottoa koskeva lausunto ja toisesta varovaisuusperiaatteen mukainen lausunto. Komissio ehdottaa, että TAC vahvistetaan tieteellisen lausunnon mukaisesti yhdistämällä kyseisissä lausunnoissa esitetyt luvut ja soveltamalla TACiin tiettyä näin vahvistettua prosenttilukua. De minimis -määrä on vähennetty unionin kiintiöstä. Kummeliturska alueilla 8c, 9 ja 10; unionin vesillä CECAF-alueella 34.1.1 Biskajanlahden eteläosa, Portugalin vedet, Azorien vedet; unionin vedet CECAF-alueella 34.1.1 7 825 –12,7 % Komissio ehdottaa TACin alentamista tieteellisen lausunnon mukaisesti. De minimis -määrä on vähennetty unionin kiintiöstä. Piikkimakrilli alueella 9 Portugalin vedet 128 627 +5,3 % Komissio ehdottaa TACin korottamista 10 prosentilla kestävän enimmäistuoton pistearvoa koskevan ICESin lausunnon mukaisesti. De minimis -määrä on vähennetty unionin kiintiöstä. Lasikampelat alueilla 8c, 9 ja 10; unionin vesillä CECAF-alueella 34.1.1 Biskajanlahden eteläosa, Portugalin vedet, Azorien vedet; unionin vedet CECAF-alueella 34.1.1 2 158 –10,8 % TAC on vahvistettu kahdelle lajille. Komissio ehdottaa, että kyseisten kahden lajin TAC vahvistetaan kestävää enimmäistuottoa koskevan lausunnon mukaisesti. De minimis -määrä on vähennetty unionin kiintiöstä. Keisarihummeri alueella 8c Biskajanlahden eteläosa 2,4 –11,1 % Komissio ehdottaa TACin vahvistamista ICESin keisarihummerin valvotusta kalastuksesta toiminnallisissa yksiköissä 25 ja 31 antaman lausunnon mukaisesti. Punakampela Kattegatissa Kattegat 719 –69,4 % Komissio ehdottaa TACin vahvistamista ICESin lausunnon mukaisesti kestävän enimmäistuoton pistearvon tasoiseksi. De minimis -määrä on vähennetty unionin kiintiöstä. Punakampela alueilla 7b ja 7c Irlannin läntiset vesialueet ja Porcupinematalikko 19 –74 % Komissio ehdottaa TACin leikkaamista tieteellisen lausunnon mukaisesti. Punakampela alueilla 8, 9 ja 10; unionin vesillä CECAF-alueella 34.1.1 Biskajanlahti, Portugalin vedet, Azorien vedet; unionin vedet CECAF-alueella 34.1.1 155 –43,7 % Komissio ehdottaa TACin leikkaamista tieteellisen lausunnon mukaisesti. Lyyraturska alueilla 8a, 8b, 8d ja 8e Biskajanlahti (pohjoinen, eteläinen ja avomeri), Biskajanlahden länsipuoli 1 037 –30,0 % Komissio ehdottaa TACin leikkaamista 30 prosentilla tieteellisen lausunnon mukaisesti. Lyyraturska alueella 8c Biskajanlahden eteläosa 166 –20,0 % Komissio ehdottaa TACin leikkaamista 20 prosentilla tieteellisen lausunnon mukaisesti. Lyyraturska alueilla 9 ja 10; unionin vesillä CECAF-alueella 34.1.1 Portugalin vedet ja Azorien vedet; unionin vedet CECAF-alueella 34.1.1 203 –20,0 % Komissio ehdottaa TACin leikkaamista 20 prosentilla tieteellisen lausunnon mukaisesti. Meriantura alueella 3a; unionin vesillä osa-alueilla 22–24 Skagerrak, Kattegat 596 +11,8 % Komissio ehdottaa TACin korottamista 12 prosentilla kestävän enimmäistuoton pistearvoa koskevan ICESin lausunnon mukaisesti. Meriantura alueilla 7b ja 7c Irlannin läntiset vesialueet ja Porcupinematalikko 34 –20 % Komissio ehdottaa TACin leikkaamista 20 prosentilla tieteellisen lausunnon mukaisesti. Meriantura alueilla 8a ja 8b Biskajanlahti (pohjoinen ja keskinen) 3 483 –8,4 % Komissio ehdottaa TACin vahvistamista kestävän enimmäistuoton pistearvoa koskevan tieteellisen lausunnon mukaisesti. De minimis -määrä on vähennetty unionin kiintiöstä. Meriantura alueilla 8c, 8d, 8e, 9 ja 10; unionin vesillä CECAF-alueella 34.1.1 Biskajanlahti (eteläinen ja avomeri), Biskajanlahden länsipuoli, Portugalin vedet, Azorien vedet; unionin vedet CECAF-alueella 34.1.1 502 –41,5 % Merianturakanta määritellään kohdekannaksi läntisten vesialueiden monivuotisessa suunnitelmassa. Komissio ehdottaa TACin leikkaamista tieteellisen lausunnon mukaisesti. * Niiden TACien osalta, joista vähennetään de minimis -määrä, vertailu tehdään unionin kiintiöiden perusteella. •TACien poistaminen tehottomuuden ja vähäisen käyttöasteen perusteella Joillakin TACeilla ei ole moneen vuoteen ollut pyyntiä rajoittavaa vaikutusta, koska kalastuskäytännöt ovat muuttuneet. Jos tällaisten käytäntöjen odotetaan jatkuvan ja TACin poistamisesta aiheutuva liikakalastuksen riski on vähäinen, komissio ehdottaa, ettei kyseisille kannoille ja alueille enää aseteta TACeja. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Ehdotetut toimenpiteet on suunniteltu yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden ja sääntöjen mukaisesti, ja ne ovat yhdenmukaisia kestävää kehitystä koskevan unionin politiikan kanssa. •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

Ehdotetut toimenpiteet ovat johdonmukaisia suhteessa unionin muuhun politiikkaan, erityisesti ympäristöalalla. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan 3 kohta. Elollisten vesiluonnonvarojen kestävää hyödyntämistä koskevat unionin velvollisuudet perustuvat YKP-perusasetuksen 2 artiklassa vahvistettuihin velvollisuuksiin. •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) Ehdotus kuuluu perussopimuksen 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuun unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. •Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavasta syystä: yhteinen kalastuspolitiikka on yhteistä politiikkaa. Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdan mukaan neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamista ja jakamista koskevat toimenpiteet. Ehdotetussa neuvoston asetuksessa jaetaan kalastusmahdollisuudet jäsenvaltioille. Perusasetuksen 16 ja 17 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat puolestaan jakaa mainitut mahdollisuudet parhaaksi katsomallaan tavalla eri alueiden tai toimijoiden kesken. Jäsenvaltioilla on täten laaja liikkumavara päätöksissä, jotka koskevat niiden valitsemaa sosiaalista/taloudellista mallia niille myönnettyjen kalastusmahdollisuuksien hyödyntämiseksi. Ehdotuksella ei ole uusia rahoitusvaikutuksia jäsenvaltioille. Neuvosto antaa tämän asetuksen vuosittain, ja sen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat julkiset ja yksityiset resurssit ovat jo olemassa. •Toimintatavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: asetus. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Kalastusmahdollisuuksia koskevaa asetusta tarkistetaan useita kertoja vuodessa, jotta voidaan tehdä tarvittavat muutokset uusimman tieteellisen tiedon ja muun kehityksen huomioon ottamiseksi. •Sidosryhmien kuuleminen a)Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Komissio on kuullut sidosryhmiä, erityisesti neuvoa-antavia toimikuntia, sekä jäsenvaltioita lähestymistavasta, jota se ehdottaa sovellettavaksi kalastusmahdollisuuksia koskeviin eri ehdotuksiinsa, tiedonantonsa Kohti kestävämpää kalastusta EU:ssa: tilannekatsaus ja suuntaviivat vuodeksi 2021 perusteella. Lisäksi komissio on noudattanut yhteisön kalastuksenhoitoa koskevan kuulemismenettelyn parantamisesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille annetussa komission tiedonannossa (KOM(2006) 246 lopullinen) esitettyjä suuntaviivoja, joissa esitetään ns. aikaistamismenettelyn periaatteet.

b)Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Edellä mainittuun komission tiedonantoon saadut vastaukset kuvastavat sidosryhmien näkemyksiä arviosta, jonka komissio on laatinut kalavarojen tilasta, ja siitä, miten voidaan varmistaa asianmukainen hoitoratkaisu. Komissio on ottanut nämä vastaukset huomioon ehdotusta laatiessaan. •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Metodologian osalta mainittakoon, että komissio kuuli, kuten edellä on todettu, Kansainvälistä merentutkimusneuvostoa (ICES). ICESiltä saatu lausunto perustuu sen asiantuntijaryhmien ja päätöksentekoelinten kehittämään lausuntojärjestelmään, ja se on annettu komission kanssa sovitun yhteistyöpöytäkirjan mukaisesti. Perimmäisenä tavoitteena on saattaa kalakannat tasoille, joilla niitä on mahdollista hyödyntää kestävän enimmäistuoton mukaisesti, ja säilyttää ne tällaisilla tasoilla. Tämä tavoite on sisällytetty YKP-perusasetukseen, erityisesti sen 2 artiklan 2 kohtaan, jossa todetaan, että tavoite ”on saavutettava mahdollisuuksien mukaan vuoteen 2015 mennessä ja [...] viimeistään vuoteen 2020 mennessä kaikkien kantojen osalta”. Unioni sitoutui tähän tavoitteeseen hyväksyessään Johannesburgissa vuonna 2002 pidetyn kestävän kehityksen huippukokouksen päätelmät ja kyseisen huippukokouksen toimeenpanosuunnitelman. Kuten edellä jo todettiin, joidenkin kantojen osalta kestävän enimmäistuoton tasoista on jo käytettävissä tietoa. Tällaisia kantoja ovat niin saalismäärien kuin kaupallisen arvon kannalta merkittävät lajit kuten kummeliturska, turska, merikrotti, meriantura, lasikampelat, kolja ja keisarihummeri. Pohjanmeren ja läntisten vesialueiden kohdekantojen kalastusmahdollisuudet vahvistetaan asianomaisten monivuotisten suunnitelmien perusteella. Suunnitelmissa määritetään kalastuskuolevuuden Fmsy-arvon vaihteluvälit, ja ne tarjoavat siten jonkin verran joustavuutta tietyillä edellytyksillä. ICESiltä on pyydetty lausunto, jonka pohjalta voidaan arvioida, onko tätä joustoa tarpeen ja mahdollista käyttää. Fmsy-vaihteluvälin korkeimpia arvoja käytetään TACien ehdottamiseen vain, jos tieteellisen lausunnon perusteella kalastusmahdollisuuksien vahvistaminen Fmsy-arvon vaihteluvälien mukaisesti olisi tarpeen joko asiaa koskevassa monivuotisessa suunnitelmassa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi sekakalastuksessa tai jotta voidaan välttää lajien sisäisestä tai niiden välisestä dynamiikasta kannalle aiheutuva vakava haitta taikka ehkäistä suuret vuotuiset vaihtelut. Jos kannan biomassa on suunnitelmassa tarkoitettujen viitearvojen alapuolella, kalastusmahdollisuudet määritetään tasolle, joka vastaa suhteessa sen mukaan, kuinka paljon kannan biomassa on pienentynyt, alennettavaa kalastuskuolevuutta. Kestävää enimmäistuottoa koskevan tavoitteen saavuttaminen saattaa joissakin tapauksissa edellyttää kalastuskuolevuuden ja/tai saalismäärien alentamista. Näin ollen tässä ehdotuksessa hyödynnetään kestävää enimmäistuottoa koskevaa lausuntoa, jos se on saatavilla. Yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaisesti silloin, kun TACeja ehdotetaan kestävää enimmäistuottoa koskevan lausunnon perusteella, TAC vastaa tasoa, jolla kyseisen lausunnon mukaan on mahdollista varmistaa kestävän enimmäistuoton tavoitteen saavuttaminen vuonna 2021. Tämä lähestymistapa perustuu periaatteisiin, jotka vahvistetaan komission tiedonannossa Kohti kestävämpää kalastusta EU:ssa: tilannekatsaus ja suuntaviivat vuodeksi 2021. Kun kyseessä ovat kannat, joista ei ole saatavilla riittäviä tietoja, tieteelliset neuvoa-antavat elimet antavat suosituksia siitä, onko saalismääriä alennettava tai vakautettava tai voidaanko niitä lisätä. ICESin lausunnoissa on monessa tapauksessa annettu määrällistä ohjeistusta tällaisista muutoksista. Tätä ohjeistusta on käytetty TACeja ehdotettaessa. Joidenkin kantojen tapauksessa (lähinnä laajasti vaeltavat kannat sekä hait ja rauskut) lausunto annetaan syksyn aikana. Tätä ehdotusta on lausunnon saamisen jälkeen tarvittaessa tarkistettava. Kuten edellä mainitaan, eräiden kantojen osalta lausuntoja käytetään apuna toteutettaessa hoitosuunnitelmia. •Vaikutustenarviointi Kalastusmahdollisuuksia koskevan asetuksen soveltamisala rajataan perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa. Ehdotuksessa pyritään välttämään lyhyen aikavälin ratkaisuja ja perustamaan päätökset mieluummin pitkän aikavälin kestävyyteen. Sen vuoksi ehdotuksessa otetaan huomioon sidosryhmien ja alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien aloitteet, jos ICES ja/tai STECF on arvioinut ne myönteisiksi. Lisäksi YKP:n uudistusta koskeva komission ehdotus laadittiin asianmukaisesti vaikutustenarvioinnin (SEC(2011) 891) pohjalta, ja vaikutustenarvioinnin yhteydessä oli analysoitu kestävän enimmäistuoton tavoitetta. Arvioinnin päätelmissä tämä tavoite katsottiin tarpeelliseksi edellytykseksi, jotta voitaisiin saavuttaa kestävyys ympäristön, talouden ja yhteiskunnallisten kysymysten osalta. Alueellisiin kalastuksenhoitojärjestöihin liittyvien kalastusmahdollisuuksien ja kolmansien maiden kanssa yhteisten kalakantojen osalta tällä ehdotuksella pääasiassa pannaan täytäntöön kansainvälisesti sovitut toimenpiteet. Kaikkia kalastusmahdollisuuksien mahdollisten vaikutusten arviointiin liittyviä näkökohtia käsitellään valmisteltaessa ja käytäessä kansainvälisiä neuvotteluja, joissa unioni sopii kalastusmahdollisuuksistaan kolmansien osapuolten kanssa. •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Ehdotuksella yksinkertaistetaan (unionin tai kansallisten) viranomaisten hallintomenettelyjä, erityisesti pyyntiponnistuksen hallinnointia koskevien vaatimusten osalta. •Perusoikeudet Ei sovelleta 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotetuilla toimenpiteillä ei ole vaikutuksia talousarvioon. 5.LISÄTIEDOT

•Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Asetuksen säännökset pannaan täytäntöön ja asetuksen noudattamista valvotaan voimassa olevan yhteisen kalastuspolitiikan mukaisesti. 2020/0308 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2021 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1)Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa määrätään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet. (2)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 edellytetään, että säilyttämistoimenpiteet hyväksytään ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) ja muiden neuvoa-antavien elinten laatimat kertomukset sekä neuvoa-antavien toimikuntien antamat lausunnot. (3)Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet, mukaan lukien tarvittaessa tietyt niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi määriteltävä kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa esitettyjen yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tavoitteiden mukaisesti. Kyseisen asetuksen 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioille siten, että taataan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kalakannan tai kalastuksen osalta. (4)Sen vuoksi suurimmat sallitut saaliit (total allowable catch, jäljempänä ’TAC’) olisi asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti vahvistettava saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu sekä ottaen huomioon myös ne näkemykset, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavien toimikuntien kokouksissa. (5)Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti purkamisvelvoitetta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2019 täysimittaisesti ja kaikki saalisrajoituksen alaiset lajit olisi purettava aluksesta. Kun tiettyä kalakantaa koskevaa purkamisvelvoitetta sovelletaan, kalastusmahdollisuudet on asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdan mukaan määriteltävä ottaen huomioon muutos, jonka myötä siirrytään kalastusmahdollisuuksien määrittelystä saaliin purkamisen perusteella kalastusmahdollisuuksien määrittelyyn saaliiden perusteella. Komissio on antanut jäsenvaltioiden toimittamien yhteisten suositusten perusteella ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti delegoituja asetuksia, joissa vahvistetaan yksityiskohdat purkamisvelvoitteen täytäntöönpanemiseksi erityisten poisheittämissuunnitelmien muodossa. (6)Purkamisvelvoitteen soveltamisalaan kuuluvien lajien kantojen kalastusmahdollisuuksissa olisi otettava huomioon, että saaliiden poisheittäminen ei periaatteessa enää ole sallittua. Sen vuoksi kalastusmahdollisuuksien olisi perustuttava kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) antamaan kokonaissaaliiden (eikä toivottujen saaliiden, eli saaliiden, jotka olisi purettu ilman EU:n purkamisvelvoitetta) suositeltuun määrään. Kyseisestä suositellusta kokonaissaaliiden määrästä olisi vähennettävä ne määrät, jotka poikkeusten nojalla edelleen saa heittää pois purkamisvelvoitteen ollessa voimassa. (7)ICES on antanut joistakin kannoista tieteellisiä lausuntoja, joissa suositetaan pyynnin rajoittamista nollatasolle. Jos kyseisten kantojen TACit vahvistetaan tieteellisessä lausunnossa esitetylle tasolle, velvoite purkaa aluksesta kaikki sekakalastuksen saaliit, kyseisten kantojen sivusaaliit mukaan luettuina, johtaisi ns. pullonkaulatilanteisiin eli kiintiön tyrehtymiseen. Jotta voitaisiin löytää sopiva tasapaino tilanteessa, jossa kalastusta jatketaan sen keskeyttämisestä mahdollisesti aiheutuvien vakavien sosioekonomisten vaikutusten välttämiseksi mutta jossa on samalla tarpeen varmistaa kyseisten kantojen hyvän biologisen tilan saavuttaminen, ottaen huomioon, että sekakalastuksessa on vaikeaa kalastaa kaikkia kantoja samanaikaisesti kestävää enimmäistuottoa (maximum sustainable yield, MSY) noudattaen, on aiheellista vahvistaa erityiset TACit kyseisten kantojen sivusaaliille. Kyseiset TACit olisi vahvistettava tasolle, jolla varmistetaan kyseisten kantojen kuolevuuden aleneminen ja joka kannustaa parantamaan valikoivuutta ja välttämään ei-toivottuja saaliita. (8)Jotta voitaisiin vähentää niiden kantojen saaliita, joille on asetettu sivusaalis-TACeja, kyseisiä kantoja hyödyntävissä kalastuksissa käytettävissä olevat kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava sellaisille tasoille, joilla edistetään haavoittuvien kantojen biomassan palauttamista kestävälle tasolle. Olisi myös otettava käyttöön kalastusmahdollisuuksiin olennaisesti liittyviä teknisiä toimenpiteitä ja valvontatoimenpiteitä, jotta voitaisiin estää saaliiden laitonta poisheittämistä. (9)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2019/472 vahvistetun läntisten vesialueiden monivuotisen suunnitelman mukaisesti mainitun asetuksen 2 artiklassa määritettyjä FMSY -arvon vaihteluvälejä noudattava kalastuskuolevuuden tavoite on saavutettava mahdollisimman pian ja asteittain viimeistään vuonna 2020 kyseisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa lueteltujen kantojen osalta ja pidettävä sen jälkeen FMSY -arvon vaihteluväleissä kyseisen asetuksen 4 artiklan mukaisesti. Meribassin yleinen kalastuskuolevuus ICES-alueilla 8a ja 8b olisi sen vuoksi vahvistettava kestävän enimmäistuoton mukaisesti ottaen huomioon kaupalliset ja virkistyskalastuksessa saatavat saaliit ja mukaan lukien poisheitetyt määrät (yhteensä 3 108 tonnia ICESin lausunnon mukaan). Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niiden laivastoista ja virkistyskalastajista johtuva kalastuskuolevuus ei ylitä FMSY -pistearvoa, kuten asetuksen (EU) 2019/472 4 artiklan 3 kohdassa edellytetään. (10)Myös meribassin virkistyskalastusta koskevia toimenpiteitä olisi jatkettava ottaen huomioon tällaisen kalastuksen huomattava vaikutus kyseiseen kantaan. Saalisrajoituksia olisi jatkettava tieteellisten lausuntojen rajoissa. Kun otetaan huomioon riittävän valikoivuuden puute ja se, että saaliiksi todennäköisesti saadaan vahvistettuja rajoituksia suurempi määrä yksilöitä, ankkuroidut verkot olisi kiellettävä. Ottaen huomioon ympäristöä koskevat, yhteiskunnalliset ja taloudelliset olosuhteet ja erityisesti rannikkoyhteisöjen kaupallisten kalastajien riippuvuus kyseisistä kannoista kyseisillä meribassia koskevilla toimenpiteillä saataisiin aikaan asianmukainen tasapaino kaupallisten ja virkistyskalastajien etujen välillä. Erityisesti kyseisillä toimenpiteillä sallittaisiin virkistyskalastajien harjoittaa kalastustoimintaansa ottaen huomioon sen vaikutus kyseisiin kantoihin.

(11)Ankeriaskannan (Anguilla anguilla) osalta ICES on suosittanut, että kaikki ihmisen toiminnan, virkistys- ja kaupallinen kalastus mukaan luettuina, aiheuttama kuolevuus vähennetään nollaan tai pidetään niin lähellä nollaa kuin mahdollista. Tämän lisäksi Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM) antoi suosituksen GFCM/42/2018/1 ankeriaan hoitotoimenpiteistä Välimerellä. On aiheellista säilyttää tasapuoliset toimintaedellytykset koko unionissa ja tätä varten säilyttää kaikkeen ankeriaan kalastukseen sen kaikissa elinvaiheissa sovellettava kolmen peräkkäisen kuukauden pituinen kalastuskielto myös ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä samoin kuin murtovesissä kuten jokisuistoissa, rannikkolaguuneissa ja jokisuiden vaihettumisalueilla. Koska kalastuskiellon olisi oltava johdonmukainen neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1100/2007 vahvistettujen säilyttämistavoitteiden ja ankeriaan vaelluskausien kanssa, on aiheellista asettaa kalastuskieltokausi ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä 1 päivän elokuuta 2021 ja 28 päivän helmikuuta 2022 väliselle jaksolle. (12)Leveäsuisten rustokalojen (Elasmobranchii), kuten haiden ja rauskujen kantojen tietyt TACit on viime vuosina vahvistettu nollatasolle, ja tässä yhteydessä on asetettu velvoite, jonka mukaan tahattomat saaliit on päästettävä välittömästi takaisin mereen. Kyseisen erityiskohtelun syynä oli kyseisten kantojen heikko suojelutilanne ja oletus siitä, että korkean eloonjäämisasteen ansiosta mereen takaisin päästäminen ei lisää kalastuskuolevuutta, vaan siitä katsotaan olevan hyötyä kyseisten lajien säilyttämiselle. Kyseisten lajien saaliit on 1 päivästä tammikuuta 2019 alkaen kuitenkin purettava aluksesta, jollei niihin sovelleta jotakin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa säädettyä poikkeusta purkamisvelvoitteesta. Kyseisen asetuksen 15 artiklan 4 kohdan a alakohdassa sallitaan tällaiset poikkeukset sellaisten lajien osalta, joiden kalastus on kielletty ja jotka on määritelty kielletyiksi lajeiksi yhteisen kalastuspolitiikan alalla hyväksytyllä unionin säädöksellä. Sen vuoksi on aiheellista kieltää kyseisten lajien kalastus asianomaisilla alueilla. (13)Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaan yksittäisten monivuotisten suunnitelmien alaisten kantojen TACit olisi vahvistettava kyseisissä suunnitelmissa määriteltyjen sääntöjen mukaisesti. (14)Pohjanmeren monivuotinen suunnitelma vahvistettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2018/973, ja se tuli voimaan vuonna 2018. Läntisten vesialueiden monivuotinen suunnitelma tuli voimaan vuonna 2019. Kyseisten suunnitelmien 1 artiklassa lueteltujen kantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava tavoitteiden (FMSY -arvon vaihteluvälit) ja suojatoimien mukaisesti noudattaen kyseisissä suunnitelmissa asetettuja edellytyksiä. FMSY -arvon vaihteluvälit on määritetty asiaankuuluvissa ICESin lausunnoissa. Kun riittäviä tieteellisiä tietoja ei ole käytettävissä, sivusaaliskantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, siten kuin monivuotisissa suunnitelmissa esitetään. (15)Läntisten vesialueiden monivuotisen suunnitelman 8 artiklan mukaisesti silloin, kun tieteelliset lausunnot osoittavat, että kyseisen suunnitelman 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun jonkin kannan kutukannan biomassa on Blim -arvoa pienempi, on toteutettava korjaavia lisätoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kanta palautetaan nopeasti sellaisen tason yläpuolelle, jolla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto. Tällaisiin korjaaviin toimenpiteisiin voivat kuulua erityisesti asianomaisen kannan kohdennetun kalastuksen keskeyttäminen sekä kyseisten ja/tai muiden kyseisessä kalastuksessa pyydettyjen kantojen kalastusmahdollisuuksien asianmukainen vähentäminen. (16)Tonnikalan TACit Itä-Atlantilla ja Välimerellä olisi vahvistettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2016/1627 vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. (17)ICES julkaisi 17 päivänä joulukuuta 2018 piikkimakrillin (Trachurus spp.) osalta tieteellisen lausunnon ICES-alueiden 8c ja 9a välisestä joustomahdollisuudesta. ICESin lausunnon mukaan alueidenvälinen joustomahdollisuus näiden kahden kannan välillä ei saisi ylittää kalastuskuolevuuden varovaisuustasoa Fp.05 vastaavan saaliin ja vahvistetun TACin erotusta. TACia ei myöskään saisi siirtää sellaiselle kannalle, jonka kutevan kannan biomassa on alle rajaviitearvon (Blim). Kyseisen tieteellisen lausunnon edellytysten mukaisesti piikkimakrillia koskeva alueidenvälinen joustomahdollisuus (erityisedellytys) ICES-suuralueen 9 ja ICES-alueen 8c välillä olisi vuodeksi 2021 vahvistettava [10 prosentiksi]. (18)Jos kannoista ei ole riittäviä tai luotettavia tietoja kokoarvioiden tekemiseksi, hoitotoimenpiteissä ja TAC-tasoissa olisi noudatettava kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa, samalla kun otetaan huomioon kantakohtaiset tekijät, mukaan lukien erityisesti saatavilla olevat tiedot kantojen kehittymissuuntauksista sekä sekakalastukseen liittyvät näkökohdat. (19)Neuvoston asetuksella (EY) N:o 847/96 otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, mukaan lukien kyseisen asetuksen 3 ja 4 artiklan mukaiset varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset. Kyseisen asetuksen 2 artiklan mukaan neuvosto päättää TACeja vahvistettaessa kannoista, joihin kyseisen asetuksen 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilannetta. Vuonna 2014 otettiin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa käyttöön kaikkia purkamisvelvoitteen alaisia kantoja koskeva vuosittainen joustomekanismi. Jotta vältettäisiin liiallinen jousto, joka heikentäisi meren elollisten luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta, haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista ja heikentäisi kantojen biologista tilannetta, olisi vahvistettava, että asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa sovelletaan analyyttisiin TACeihin vain siinä tapauksessa, ettei asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta käytetä. (20)Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaista vuosittaista joustomahdollisuutta ei tulisi käyttää, jos sen soveltaminen haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista erityisesti sellaisten kantojen osalta, joiden kutukannan biomassa on alle Blim -arvon. (21)Kun johonkin kantaan liittyvä TAC myönnetään ainoastaan yhdelle jäsenvaltiolle, on aiheellista valtuuttaa kyseinen jäsenvaltio perussopimuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrittelemään kyseisen TACin taso. Olisi annettava säännöksiä, joilla varmistetaan, että asianomainen jäsenvaltio toimii kyseistä TACin tasoa vahvistaessaan tavalla, joka on täysin yhdenmukainen yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen kanssa. (22)On tarpeen vahvistaa pyyntiponnistuksen enimmäismäärät vuodeksi 2021 asetuksen (EU) 2016/1627 5, 6, 7 ja 9 artiklan ja liitteen I mukaisesti. (23)Kalastusmahdollisuuksien täysimittaisen käytön varmistamiseksi on aiheellista sallia joustavan järjestelyn soveltaminen joidenkin TAC-alueiden välillä, kun kyse on samasta biologisesta kannasta. (24)Tiettyjen lajien, kuten tiettyjen hailajien, osalta jopa rajoitettu kalastustoiminta voi vakavasti vaarantaa niiden säilymisen. Tällaisten lajien kalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi rajoitettava kattavasti asettamalla kyseisten lajien yleinen pyyntikielto. (25)Manilassa 23–28 päivänä lokakuuta 2017 pidetyssä muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen osapuolten kahdennessatoista kokouksessa lisättiin useita lajeja kyseisen yleissopimuksen liitteiden I ja II suojeltujen lajien luetteloihin. Tämän vuoksi on aiheellista säätää kyseisten lajien suojelusta kaikilla vesillä kalastavien unionin kalastusalusten ja unionin vesillä kalastavien unionin ulkopuolisten kalastusalusten osalta. (26)Tässä asetuksessa vahvistettujen, unionin kalastusalusten käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 ja erityisesti kyseisen asetuksen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä lähettäessään komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista. (27)ICESin lausunnon mukaisesti on aiheellista säilyttää erityinen järjestelmä, joka koskee tuulenkalan ja sen kanssa saatavien sivusaaliiden hoitamista ICES-alueilla 2a ja 3a ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä. Koska ICESin tieteellisen lausunnon odotetaan olevan saatavilla vasta helmikuussa 2021, on aiheellista vahvistaa kyseisen kannan TACit ja kiintiöt väliaikaisesti nollaan, kunnes kyseinen lausunto on annettu. (28)[Norjan ja Färsaarten kanssa tehdyissä kalastussuhteita koskevissa sopimuksissa tai pöytäkirjoissa määrätyn menettelyn mukaisesti unioni on neuvotellut kalastusoikeuksista kyseisten kumppanien kanssa. Grönlannin kanssa tehdyssä kalastussuhteita koskevassa sopimuksessa ja pöytäkirjassa määrätyn menettelyn mukaisesti sekakomitea on vahvistanut unionin käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien tason Grönlannin vesillä vuodeksi 2021. Sen vuoksi on tarpeen sisällyttää kyseiset kalastusmahdollisuudet tähän asetukseen. Johdanto-osan kappaletta ja asiaa koskevia säännöksiä tarkistetaan asiaa koskevien kansainvälisten kuulemisten jälkeen] (29)Unionin TAC grönlanninpallakselle ICES-suuralueilla 1 ja 2 sijaitsevilla kansainvälisillä vesillä ei rajoita unionin kantaa asianmukaiseen unionin osuuteen tässä kalastuksessa. (30)[Koillis-Atlantin kalastuskomissio (NEAFC) ei voinut vuoden 2019 vuosikokouksessaan hyväksyä Irmingerinmeren kahta punasimppukantaa koskevia säilyttämistoimenpiteitä. Kyseisille kannoille olisi vahvistettava asiaankuuluvat TACit unionin NEAFC:ssä esittämien kantojen mukaisesti. Johdanto-osan kappaletta ja asiaa koskevia säännöksiä tarkistetaan NEAFC:n vuosikokouksen jälkeen]

(31)[Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) päätti vuoden 2017 vuosikokouksessaan, että ICCAT voi vuosina 2018 ja 2019 jakaa tonnikalan kohdentamattomat jäljellä olevat määrät vuosiksi 2019 ja 2020 ottaen huomioon erityisesti rannikkoalueiden kehittyvien ICCAT-yleissopimuksen sopimuspuolten ja yhteistyötä tekevien muiden kuin sopimuspuolten, yhteisöjen ja kalastusyhteisöjen perinteiseen pienimuotoiseen kalastukseen liittyvät tarpeet. Kyseisestä jakamisesta sovittiin ICCAT:n paneeli 2:n istuntojen välisessä kokouksessa (Madrid, maaliskuu 2018) niiden tietojen perusteella, jotka saatiin unionin osuuden osalta kolmelta jäsenvaltiolta: Kreikalta, Espanjalta ja Portugalilta. Tämän seurauksena unioni sai erityisiä lisäkalastusmahdollisuuksia 87 tonnia vuodeksi 2019 ja 100 tonnia vuodeksi 2020 unionin perinteistä pienimuotoista kalastusta harjoittavien laivastojen käytettäväksi tietyillä unionin alueilla. ICCAT hyväksyi kyseisen kalastusmahdollisuuksien jakamisen unionille vuosien 2018 ja 2019 vuosikokouksissaan. Neuvoston vahvistamat parametrit vuoden 2019 jakoperusteen vahvistamiseksi Kreikan, Espanjan ja Portugalin välillä ovat edelleen voimassa vuonna 2020. Johdanto-osan kappaletta ja asiaa koskevia säännöksiä tarkistetaan ICCAT:n vuosikokouksen jälkeen] (32)[ICCAT:n suositus 16-05, jolla vähennetään vuoden 2020 osalta Välimeren miekkakalan TACia, olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä. Kuten jo nyt on tilanne tonnikalakannan osalta itäisellä Atlantilla ja Välimerellä, kaikkien muiden ICCAT-kantojen virkistyskalastuksessa saataviin saaliisiin olisi sovellettava ICCAT:n hyväksymiä saalisrajoituksia. Johdanto-osan kappaletta ja asiaa koskevia säännöksiä tarkistetaan ICCAT:n vuosikokouksen jälkeen] (33)[ICCAT päätti vuoden 2019 vuosikokouksessaan ensimmäistä kertaa ICCAT:n alaisuuteen kuuluvan kalastuksen yhteydessä saaliiksi saatujen Pohjois-Atlantin sinihaiden TACista ja jakoperusteesta. Kyseisen kannan kalastusmahdollisuudet olisi sen vuoksi jaettava jäsenvaltioille. Lisäksi ICCAT sopi jakamattomasta TACista ICCAT:n alaisuuteen kuuluvan kalastuksen yhteydessä saaliiksi saaduille Etelä-Atlantin sinihaille. Lisäksi sopimuspuolten kesken jaettiin vuotuiset purkamisrajoitukset Atlantin valtameren sinimarliinin ja valkomarliinin / purjekalojen kannoille. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä. Johdanto-osan kappaletta ja asiaa koskevia säännöksiä tarkistetaan ICCAT:n vuosikokouksen jälkeen] (34)[Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevän toimikunnan (CCAMLR) osapuolet hyväksyivät vuoden 2019 vuosikokouksessaan saalisrajoitukset sekä kohde- että sivusaalislajeille 1 päivän joulukuuta 2019 ja 30 päivän marraskuuta 2020 väliseksi kaudeksi. Kiintiöiden käyttö vuonna 2019 olisi otettava huomioon vahvistettaessa kalastusmahdollisuuksia vuodeksi 2020. Johdanto-osan kappaletta ja asiaa koskevia säännöksiä tarkistetaan CCAMLR:n vuosikokouksen jälkeen] (35)[Intian valtameren tonnikalatoimikunta (IOTC) hyväksyi vuonna 2019 pidetyssä vuosikokouksessaan keltaevätonnikalalle (Thunnus albacares) uusia saalisrajoituksia, jotka eivät vaikuta unionin saalisrajoituksiin IOTC:n puitteissa. IOTC kuitenkin vähensi mahdollisuuksia käyttää kalojen yhteenkokoamiseen käytettäviä välineitä ja huoltoaluksia. Paholaisrauskujen säilyttämistä koskevia toimenpiteitä hyväksyttiin. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä. Johdanto-osan kappaletta ja asiaa koskevia säännöksiä tarkistetaan CCAMLR:n vuosikokouksen jälkeen] (36)Eteläisen Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön (SPRFMO) vuosikokous pidetään 25–29 päivänä tammikuuta 2021. SPRFMO-yleissopimusalueella nykyisin sovellettavat toimenpiteet olisi säilytettävä väliaikaisesti, kunnes vuosikokous on pidetty. (37)[Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (IATTC) hyväksyi vuoden 2017 vuosikokouksessaan keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin säilyttämistoimenpiteen vuosiksi 2018–2020. Tätä toimenpidettä ei tarkistettu vuoden 2019 vuosikokouksessa, joten sen saattamista osaksi unionin lainsäädäntöä olisi jatkettava. Johdanto-osan kappaletta ja asiaa koskevia säännöksiä tarkistetaan IATTC:n vuosikokouksen jälkeen] (38)[Sinievätonnikalan suojelukomissio (CCSBT) vahvisti vuoden 2019 vuosikokouksessaan vuonna 2016 pidetyssä vuosikokouksessa hyväksytyn sinievätonnikalan TACin kaudeksi 2018–2020. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä. Johdanto-osan kappaletta ja asiaa koskevia säännöksiä tarkistetaan IATTC:n vuosikokouksen jälkeen] (39)[Kaakkois-Atlantin kalatalousjärjestö (SEAFO) hyväksyi vuoden 2019 vuosikokouksessaan vastuualueeseensa kuuluvien tärkeimpien lajien TACit. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä. Johdanto-osan kappaletta ja asiaa koskevia säännöksiä tarkistetaan SEAFO:n vuosikokouksen jälkeen] (40)[Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio (WCPFC) piti vuoden 2019 vuosikokouksessaan voimassa aiemmin hyväksytyt säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet. Kyseisten toimenpiteiden saattamista osaksi unionin lainsäädäntöä olisi jatkettava. Johdanto-osan kappaletta ja asiaa koskevia säännöksiä tarkistetaan WCPFC:n vuosikokouksen jälkeen] (41)Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö (NAFO) hyväksyi vuonna 2020 pidetyssä 42. vuosikokouksessaan joitakin eräiden kantojen vuoden 2021 kalastusmahdollisuuksia NAFO-yleissopimusalueen suuralueilla 1–4. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä. (42)[Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksen (SIOFA) osapuolet hyväksyivät kuudennessa kokouksessaan vuonna 2019 sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä. Johdanto-osan kappaletta ja asiaa koskevia säännöksiä tarkistetaan SIOFA:n vuosikokouksen jälkeen] (43)Siltä osin kuin kyse on lumitaskuravun kalastusmahdollisuuksista Huippuvuorten ympäristössä, vuoden 1920 Pariisin sopimuksessa myönnetään kaikille kyseisen sopimuksen osapuolille yhtäläinen ja syrjimätön pääsy luonnonvaroihin, mukaan lukien kalastuksen osalta. Unionin näkemys kyseisestä pääsystä lumitaskuravun kalastukseen Huippuvuoria ympäröivällä mannerjalustalla on esitetty Norjalle osoitetuissa kahdessa verbaalinootissa, jotka on päivätty 25 päivänä lokakuuta 2016 ja 24 päivänä helmikuuta 2017. Sen varmistamiseksi, että lumitaskuravun hyödyntäminen Huippuvuorten alueella saatetaan johdonmukaiseksi niiden syrjimättömien hoitosääntöjen kanssa, jotka Norjalla, jonka suvereniteettiin ja lainkäyttövaltaan alue kuuluu kyseisen sopimuksen asettamissa rajoissa, on oikeus asettaa, on aiheellista vahvistaa niiden alusten lukumäärä, joilla on lupa harjoittaa tällaista kalastusta. Tällaisten kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken rajoitetaan vuoteen 2021. On muistettava, että unionissa ensisijainen vastuu sovellettavan oikeuden noudattamisen varmistamisesta kuuluu lippujäsenvaltioille. (44)Venezuelan bolivariaaniselle tasavallalle osoitetun, kalastusmahdollisuuksien myöntämistä unionin vesillä Venezuelan bolivariaanisen tasavallan lipun alla purjehtiville kalastusaluksille Ranskan Guayanan edustalla sijaitsevalla talousvyöhykkeellä koskevan unionin julkilausuman mukaisesti on tarpeen vahvistaa Venezuelan käytettävissä olevat napsijoiden kalastusmahdollisuudet unionin vesillä. (45)Koska tiettyjä säännöksiä on sovellettava jatkuvasti ja jotta vältettäisiin oikeudellinen epävarmuus vuoden 2021 lopun ja kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2022 annettavan asetuksen voimaantulopäivän välisenä aikana, tässä asetuksessa säädettyjen kieltojen ja kalastuskieltokausia koskevien säännösten soveltamista olisi jatkettava vuoden 2022 alussa, kunnes kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2022 annettava asetus tulee voimaan. (46)Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa siltä osin kuin kyseessä on yksittäiselle jäsenvaltiolle annettava lupa hallinnoida sille myönnettyä pyyntiponnistusta kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. (47)Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, joka koskee ylimääräisten merelläolopäivien myöntämistä kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen vuoksi ja tieteellisen tarkkailijajärjestelmän kattavuuden parantamiseksi sekä laskentataulukkojen vahvistamista niiden tietojen keruuta ja toimittamista varten, jotka koskevat merelläolopäivien siirtämistä jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten välillä. Tätä valtaa olisi käytettävä asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. (48)Kalastustoiminnan keskeytymisen välttämiseksi ja unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2021 lukuun ottamatta pyyntiponnistusrajoituksia koskevia säännöksiä, joita olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2021, ja joitakin tiettyihin alueisiin sovellettavia säännöksiä, joilla olisi oltava erityinen soveltamispäivä. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan heti sen julkaisemisen jälkeen. (49)Asiaankuuluvat alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt hyväksyvät vuoden lopussa eräitä kansainvälisiä toimenpiteitä, joilla annetaan unionille kalastusmahdollisuuksia tai rajoitetaan niitä ja joita aletaan soveltaa ennen tämän asetuksen voimaantuloa. Sen vuoksi on tarpeen, että säännöksiä, joilla tällaiset toimenpiteet saatetaan osaksi unionin lainsäädäntöä, sovelletaan taannehtivasti. Etenkin, koska CCAMLR-yleissopimusalueen kalastuskausi alkaa 1 päivänä joulukuuta ja päättyy 30 päivänä marraskuuta, ja niin ollen tietyt kalastusmahdollisuudet tai -kiellot CCAMLR-yleissopimusalueella vahvistetaan 1 päivänä joulukuuta 2020 alkavaksi ajanjaksoksi, on aiheellista, että tämän asetuksen asiaankuuluvia säännöksiä sovelletaan kyseisestä päivästä alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei loukkaa luottamuksensuojan periaatetta, koska CCAMLR:n jäsenet eivät saa kalastaa CCAMLR-yleissopimusalueella ilman lupaa. (50)Kalastusmahdollisuuksia käytettäessä olisi kaikilta osin noudatettava unionin oikeutta,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN: I OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 artikla

Kohde 1.Tässä asetuksessa vahvistetaan unionin vesillä ja tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä unionin kalastusalusten käytettävissä olevien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin kalastusmahdollisuuksiin kuuluvat seuraavat: a)saalisrajoitukset vuodeksi 2021 ja, jos tässä asetuksessa niin täsmennetään, vuodeksi 2022; b)pyyntiponnistusrajoitukset vuodeksi 2021, lukuun ottamatta liitteessä II vahvistettuja pyyntiponnistusrajoituksia, joita sovelletaan 1 päivän helmikuuta 2021 ja 31 päivän tammikuuta 2022 välisenä aikana; c)tiettyjen CCAMLR-yleissopimusalueen kantojen kalastusmahdollisuudet 1 päivän joulukuuta 2020 ja 30 päivän marraskuuta 2021 väliseksi ajaksi; d)tiettyjen kantojen kalastusmahdollisuudet 30 artiklassa vahvistetulla IATTC-yleissopimusalueella vuosiksi 2020 ja 2021 kyseisessä artiklassa vahvistettuina ajanjaksoina. 2 artikla

Soveltamisala 1.Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin aluksiin: a)unionin kalastusalukset; b)kolmansien maiden alukset unionin vesillä. 2.Tätä asetusta sovelletaan myös virkistyskalastukseen, jos tällainen kalastus mainitaan nimenomaisesti sen asiaa koskevissa säännöksissä. 3 artikla

Määritelmät Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklassa vahvistettuja määritelmiä. Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan: a)’kolmannen maan aluksella’ kolmannen maan lipun alla purjehtivaa ja kolmannessa maassa rekisteröityä kalastusalusta; b)’virkistyskalastuksella’ muuta kuin kaupallista kalastustoimintaa, jossa meren elollisia vesiluonnonvaroja hyödynnetään virkistys-, matkailu- tai urheilutarkoituksiin; c)’kansainvälisillä vesillä’ vesialueita, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan; d)’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC)

i)sellaisissa kalastuksissa, joihin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4–7 kohdassa tarkoitettua poikkeusta purkamisvelvoitteesta, kalojen määrää, joka kustakin kannasta saadaan purkaa aluksesta vuosittain; ii)kaikissa muissa kalastuksissa kalojen määrää, joka kustakin kannasta saadaan pyytää vuosittain; e)’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle myönnettyä osuutta TACista; f)’analyyttisellä arvioinnilla’ tietyn kannan kehityssuuntien määrällistä arviointia sellaisten kannan biologista tilannetta ja hyödyntämistä koskevien tietojen perusteella, jotka tieteellinen tarkastelu on osoittanut riittävän laadukkaiksi, jotta tulevaisuuden saalismäärävaihtoehdoista voidaan antaa tieteellinen lausunto; g)’silmäkoolla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/1241 6 artiklan 34 alakohdan mukaisesti määriteltyä kalaverkkojen silmäkokoa; h)’unionin kalastuslaivastorekisterillä’ rekisteriä, jonka komissio on perustanut asetuksen (EU) N:o 1380/2013 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti; i)’kalastuspäiväkirjalla’ asetuksen (EY) N:o 1224/2009 14 artiklassa tarkoitettua päiväkirjaa; j)’paikannuspoijulla poijua, johon on selkeästi merkitty yksilöllinen viitenumero poijun omistajan tunnistamista varten ja jossa on satelliitin avulla toimiva paikannusjärjestelmä poijun sijainnin seuraamiseksi; k)’käytössä olevalla poijulla’ paikannuspoijua, joka on aiemmin aktivoitu, kytketty päälle ja otettu käyttöön merellä ajelehtivalla kalojen yhteenkokoamiseen käytettävällä välineellä tai ajopuulla ja joka välittää sijaintitietoja ja muita saatavilla olevia tietoja, kuten kaikuluotaimen antamia arvioita. 4 artikla

Kalastusalueet Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a)’ICES-alueilla’ (ICES: Kansainvälinen merentutkimusneuvosto) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 218/2009 liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; b)’Skagerrakilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla; c)’Kattegatilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla sekä etelässä linjaan Hasenørestä Gnibens Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin; d)’ICES-suuralueen 7 toiminnallisella yksiköllä 16’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: –53° 30' N 15° 00' W, –53° 30' N 11° 00' W, –51° 30' N 11° 00' W, –51° 30' N 13° 00' W, –51° 00' N 13° 00' W,

–51° 00' N 15° 00' W; e)’ICES-alueen 8c toiminnallisella yksiköllä 25’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: –43° 00' N 9° 00' W, –43° 00' N 10° 00' W, –43° 30' N 10° 00' W, –43° 30' N 9° 00' W, –44° 00' N 9° 00' W, –44° 00' N 8° 00' W, –43° 30' N 8° 00' W; f)’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 26’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: –43° 00' N 8° 00' W, –43° 00' N 10° 00' W, –42° 00' N 10° 00' W, –42° 00' N 8° 00' W; g)’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 27’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: –42° 00' N 8° 00' W, –42° 00' N 10° 00' W, –38° 30' N 10° 00' W, –38° 30' N 9° 00' W, –40° 00' N 9° 00' W,

–40° 00' N 8° 00' W; h)’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 30’ Espanjan lainkäyttövallan piiriin kuuluvaa maantieteellistä aluetta Cádizinlahdella ja alueen 9a lähivesillä; i)’ICES-alueen 8c toiminnallisella yksiköllä 31’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: –43° 30' N 6° 00' W, –44° 00' N 6° 00' W, –44° 00' N 2° 00' W, –43° 30' N 2° 00' W; j)’Cádizinlahdella’ pituuspiirin 7° 23′ 48″ W itäpuolella sijaitsevaa maantieteellistä osaa ICES-alueesta 9a; k)’CCAMLR-yleissopimusalueella’ (CCAMLR: Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevä toimikunta) neuvoston asetuksen (EY) N:o 601/2004 2 artiklan a alakohdassa määriteltyä maantieteellistä aluetta; l)’CECAF-alueilla’ (CECAF: Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2009 liitteessä II täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; m)’IATTC-yleissopimusalueella’ (IATTC: Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio) Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevassa yleissopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta; n)’ICCAT-yleissopimusalueella’ (ICCAT: Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio) Atlantin tonnikalojen suojelusta tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta; o)’IOTC-yleissopimusalueella’ (IOTC: Intian valtameren tonnikalatoimikunta) Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevassa sopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta; p)’NAFO-alueilla’ (NAFO: Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 217/2009 liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; q)’SEAFO-yleissopimusalueella’ (SEAFO: Kaakkois-Atlantin kalatalousjärjestö) kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Kaakkois-Atlantilla tehdyssä yleissopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta; r)’SIOFA-sopimusalueella’ (SIOFA: Eteläisen Intian valtameren kalastussopimus) Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta; s)’SPRFMO-yleissopimusalueella’ (SPRFMO: Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö) aavan meren kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Etelä-Tyynellämerellä tehdyssä yleissopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta; t)’WCPFC-yleissopimusalueella’ (WCPFC: Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio) laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta; u)’Beringinmeren aavalla merellä’ Beringinmerellä olevaa aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee yli 200 meripeninkulman etäisyydellä perusviivoista, joista Beringinmeren rannikkovaltioiden aluemeren leveys mitataan; v)’IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella’ seuraavien rajaamaa maantieteellistä aluetta:

–pituuspiiri 150º W, –pituuspiiri 130º W, –leveyspiiri 4º S, –leveyspiiri 50° S. II OSASTO

UNIONIN KALASTUSALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET I luku

Yleiset säännökset 5 artikla

TACit ja niiden jakaminen 1.Unionin kalastusalusten TACit unionin vesillä tai tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä ja tällaisten TACien jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä tapauksen mukaan niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I. 2.Unionin kalastusaluksilla on lupa kalastaa tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa Färsaarten, Grönlannin ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä sekä Jan Mayenin ympärillä sijaitsevalla kalastusalueella tämän asetuksen 14 artiklassa ja liitteessä V olevassa A osassa sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2017/2403 ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin. 6 artikla

Jäsenvaltioiden määrittämät TACit 1.Asianomaisten jäsenvaltioiden on määritettävä tiettyjen kalakantojen TACit. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I. 2.Jäsenvaltioiden määrittämien TACien on a)oltava yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen, erityisesti kannan kestävän hyödyntämisen periaatteen mukaisia; ja b)johdettava i)suurimmalla mahdollisella todennäköisyydellä kannan hyödyntämiseen kestävän enimmäistuoton mukaisesti, jos analyyttinen arvio on saatavilla; tai ii)kannan hyödyntämiseen kalastuksenhoidon ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, jos analyyttistä arviota ei ole saatavilla tai se on puutteellinen. 3.Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2021 esitettävä komissiolle seuraavat tiedot: a)hyväksytyt TACit; b)asianomaisen jäsenvaltion keräämät ja arvioimat tiedot, joihin hyväksytyt TACit perustuvat; c)yksityiskohtaiset tiedot siitä, miten hyväksytyt TACit noudattavat 2 kohtaa.

7 artikla

Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset 1.Saaliit, joihin ei sovelleta purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan nojalla, saa pitää aluksella tai purkaa aluksesta ainoastaan, jos a)saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla, jolla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai b)saaliit ovat osa sellaista unionin kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä kyseinen unionin kiintiö ole täyttynyt. 2.Muiden kuin kohdelajien kannat, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuissa turvallisissa biologisissa rajoissa, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä I, mainitussa artiklassa säädetyn, velvoitetta lukea saaliit kyseessä oleviin kiintiöihin koskevan poikkeuksen soveltamiseksi. 8 artikla

Pyyntiponnistusrajoitukset ICES-alueella 7e 1.Edellä 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen ajanjaksojen osalta liitteessä II esitetään kyseiseen liitteeseen liittyvien oikeuksien ja velvoitteiden tekniset näkökohdat, jotka koskevat merianturakannan hoitoa ICES-alueella 7e. 2.Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä ja jäsenvaltion liitteessä II olevan 7.4 kohdan mukaisesti esittämän pyynnön perusteella myöntää jäsenvaltiolle liitteessä II olevassa 5 kohdassa tarkoitettujen päivien lisäksi ylimääräisiä merelläolopäiviä, joina alus saa lippujäsenvaltionsa luvalla olla ICES-alueella 7e, kun sillä on mukanaan säänneltyjä pyydyksiä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 3.Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä ja liitteessä II olevassa 8.1 kohdassa tarkoitetun tehostetun tieteellisen tarkkailijaohjelman perusteella myöntää pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle 1 päivän helmikuuta 2020 ja 31 päivän tammikuuta 2021 väliseksi ajanjaksoksi liitteessä II olevassa 5 kohdassa tarkoitettujen päivien lisäksi enintään kolme päivää, joina alus voi olla ICES-alueella 7e. Tällaiset lisäpäivät myönnetään jäsenvaltion liitteessä II olevan 8.3 kohdan mukaisesti toimittaman kuvauksen perusteella ja STECF:n kuulemisen jälkeen. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 53 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 9 artikla

Meribassin virkistyskalastusta Biskajanlahdella koskevat toimenpiteet ICES-alueilla 8a ja 8b harjoitettavassa virkistyskalastuksessa, myös rannalta käsin, yksi kalastaja saa ottaa saaliiksi enintään kaksi meribassiyksilöä päivässä. Tätä kohtaa ei sovelleta ankkuroituihin verkkoihin, joita ei saa käyttää meribassin pyytämiseen eikä saaliiksi ottamiseen. Tämä kohta ei rajoita virkistyskalastusta koskevien tiukempien kansallisten toimenpiteiden soveltamista. 10 artikla

Ankeriaan kalastusta ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä koskevat toimenpiteet Kielletään kaikenlainen ankeriaan kohdennettu, tahaton ja virkistyskalastus ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä ja murtovesillä kuten jokisuistoissa, rannikkolaguuneissa ja jokisuiden vaihettumisalueilla kolmen peräkkäisen kuukauden pituiseksi kaudeksi, jonka kukin asianomainen jäsenvaltio määrittää 1 päivän elokuuta 2021 ja 28 päivän helmikuuta 2022 välille. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava määrittämänsä kausi komissiolle viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2021. 11 artikla

Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityiset säännökset 1.Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista: a)asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot; b)asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset ja uudelleen jakamiset; c)neuvoston asetuksen (EU) 2017/2403 12 ja 47 artiklan mukaisesti tehtävät uudelleen jakamiset; d)asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti sallittavat saaliiden lisäpurkamiset; e)asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti pidätettävät määrät;

f)asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset; g)tämän asetuksen 16 artiklan mukaiset kiintiön siirrot ja vaihdot. 2.Kannat, joihin sovelletaan varo-TACeja tai analyyttisiä TACeja, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä I asetuksessa (EY) N:o 847/96 säädettyä TACien ja kiintiöiden vuosittaista hallinnoimista varten. 3.Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja kyseisen asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä. 4.Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa ei sovelleta silloin, kun jäsenvaltio käyttää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta. 12 artikla

Kattegatin turskaan sovellettavat korjaavat toimenpiteet 1.Unionin alusten, jotka kalastavat Kattegatissa pohjatrooleilla (pyydyskoodit OTB, OTT, OT, TBN, TBS, TB, TX ja PTB), joiden vähimmäissilmäkoko on 70 millimetriä, on käytettävä jotakin seuraavista valikoivista pyydyksistä: a)lajitteluristikko, jonka tankojen väli on enintään 35 millimetriä ja jossa on kaloille esteetön pakoaukko; b)lajitteluristikko, jonka tankojen väli on enintään 50 millimetriä ja joka erottaa toisistaan kampelakalat ja pyöreät kalat ja jossa on turskakaloille esteetön pakoaukko; c)Seltra-paneeli, jossa neliömäisen silmän koko on 300 millimetriä; d)säännelty erittäin valikoiva pyydys, jonka tekniset ominaisuudet mahdollistavat STECF:n arvioiman tieteellisen tutkimuksen mukaan turskasaaliin rajoittamisen alle 1,5 prosenttiin, mikäli se on ainoa pyydys, joka aluksella on. 2.Unionin alukset, jotka osallistuvat asianomaisen jäsenvaltion hankkeeseen ja joilla on kaikki kalastustiedot kirjaavaa kalastusta koskevat toimivat laitteet, voivat käyttää asetuksen (EU) 2019/1241 liitteessä V olevan B osan mukaisia pyydyksiä. Asianomaisten jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kyseisten alusten luettelo. 13 artikla

Kielletyt lajit 1.Kielletään unionin kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta tai purkamasta seuraavia lajeja: (a)kynsirausku (Raja radiata) ICES-alueilla 2a, 3a ja 7d ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä; (b)hohtolimapää (Beryx splendens) NAFO-suuralueella 6; (c)suomupistinhai (Centrophorus squamosus) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; (d)ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; (e)leijahai (Dalatias licha) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; (f)lattahai (Deania calcea) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;

(g)silorausku (Dipturus batis) (koostuen lajeista Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueilla 3, 4, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä; (h)isovalohai (Etmopterus princeps) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; (i)pitkäsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1, 5, 6, 7, 8, 12 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; (j)sillihai (Lamna nasus) kaikilla vesillä; (k)okarausku (Raja clavata) ICES-alueella 3a sijaitsevilla unionin vesillä; (l)aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla 6 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä; (m)valashai (Rhincodon typus) kaikilla vesillä; (n)kitararausku (Rhinobatos rhinobatos) Välimerellä; (o)piikkihai (Squalus acanthias) ICES-suuralueilla 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä, paitsi kun kyseessä ovat liitteessä I A vahvistetut välttämistä koskevat ohjelmat. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen. 14 artikla

Tietojen toimittaminen Kun jäsenvaltiot toimittavat asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti komissiolle tietoja pyydettyjen kantojen puretuista määristä ja pyyntiponnistuksesta, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I esitettyjä kantojen koodeja. II luku

Kalastusluvat kolmansien maiden vesillä 15 artikla

Kalastusluvat 1.Kolmansien maiden vesillä kalastavien unionin kalastusalusten kalastuslupien enimmäismäärä esitetään liitteessä V olevassa A osassa. 2.Jos jäsenvaltio siirtää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan perusteella kiintiönsä toiselle jäsenvaltiolle, jäljempänä ’kiintiöiden vaihto’, tämän asetuksen liitteessä V olevassa A osassa mainituilla kalastusalueilla, siirtoon on sisällyttävä asianmukainen kalastuslupien siirto, ja siitä on ilmoitettava komissiolle. Kullekin kalastusalueelle tämän asetuksen liitteessä V olevassa A osassa vahvistettua kalastuslupien kokonaismäärää ei saa kuitenkaan ylittää. III luku

Kalastusmahdollisuudet alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vesillä 1 jakso

Yleiset säännökset 16 artikla

Kiintiöiden siirrot ja vaihdot 1.Jos alueellisen kalastuksenhoitojärjestön säännöissä sallitaan kiintiöiden siirrot tai vaihdot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolten välillä, jäsenvaltio, jäljempänä ’asianomainen jäsenvaltio’, voi keskustella alueellisen kalastuksenhoitojärjestön jonkin sopimuspuolen kanssa ja tapauksen mukaan laatia luonnoksen aiotusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta.

2.Komissio voi asianomaisen jäsenvaltion ilmoituksen saatuaan hyväksyä aiottua kiintiön siirtoa tai vaihtoa koskevan luonnoksen, josta kyseinen jäsenvaltio on keskustellut alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asiaankuuluvan sopimuspuolen kanssa. Sen jälkeen komissio ilmaisee ilman aiheetonta viivytystä alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asiaankuuluvalle sopimuspuolelle suostumuksensa siihen, että sitä sitoo tällainen kiintiön siirto tai vaihto. Komissio ilmoittaa sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sihteeristölle kyseisen järjestön sääntöjen mukaisesti. 3.Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta. 4.Kiintiön siirron tai vaihdon perusteella alueellisen kalastusjärjestön sopimuspuolelta saatuja tai sille siirrettyjä kalastusmahdollisuuksia pidetään asianomaiselle jäsenvaltiolle jaettuina taikka siltä vähennettyinä kalastusmahdollisuuksina siitä hetkestä alkaen, kun kiintiön siirto tai vaihto tulee voimaan alueellisen kalastusjärjestön asiaankuuluvan sopimuspuolen kanssa tehdyn sopimuksen ehtojen mukaisesti tai tapauksen mukaan asiaankuuluvan alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntöjen mukaisesti. Tällainen kiintiön siirto tai vaihto ei saa kuitenkaan muuttaa kalastustoimintaa koskevan suhteellisen vakauden periaatteen mukaista nykyistä jakoperustetta kalastusmahdollisuuksien jakamiseksi jäsenvaltioiden välillä. 5.Tätä artiklaa sovelletaan 31 päivään tammikuuta 2022 asti, kun kyseessä ovat kiintiöiden siirrot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolelta unionille ja näiden kiintiöiden jakaminen jäsenvaltioille. [Jäljempänä olevia 2–10 jaksoa tarkistetaan alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen asiaa koskevien vuosikokousten jälkeen] 2 jakso

ICCAT-yleissopimusalue 17 artikla

Kalastus-, kasvatus- ja lihotuskapasiteetin rajoittaminen 1.Rajoitetaan liitteessä VI olevan 1 kohdan mukaisesti sellaisten unionin vapapyydysalusten ja uisteluveneiden lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja Itä-Atlantilla. 2.Rajoitetaan liitteessä VI olevan 2 kohdan mukaisesti sellaisten perinteistä pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien unionin alusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja Välimerellä. 3.Rajoitetaan liitteessä VI olevan 3 kohdan mukaisesti sellaisten tonnikalaa Adrianmerellä kasvatustarkoituksiin pyytävien unionin kalastusalusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja. 4.Rajoitetaan liitteessä VI olevan 4 kohdan mukaisesti sellaisten kalastusalusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa tai purkaa aluksesta tonnikalaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä. 5.Rajoitetaan liitteessä VI olevan 5 kohdan mukaisesti Itä-Atlantilla ja Välimerellä harjoitettavassa tonnikalan kalastuksessa käytettävien rysien lukumäärää. 6.Rajoitetaan liitteessä VI olevan 6 kohdan mukaisesti tonnikalan kasvatuksen ja lihotuksen kokonaiskapasiteettia sekä kasvatuslaitoksille myönnettävää pyydetyn luonnonvaraisen tonnikalan enimmäismäärää Itä-Atlantilla ja Välimerellä. 7.Rajoitetaan tämän asetuksen liitteessä VI olevan 7 kohdan mukaisesti sellaisten unionin kalastusalusten enimmäismäärää, joilla on lupa pyytää kohdelajinaan pohjoisen kannan valkotonnikalaa, siten kuin neuvoston asetuksen (EY) N:o 520/2007 12 artiklassa säädetään. 8.Rajoitetaan isosilmätonnikalaa ICCAT-yleissopimusalueella kalastavien vähintään 20 metrin pituisten unionin kalastusalusten enimmäismäärää liitteessä VI olevan 8 kohdan mukaisesti. 18 artikla

Virkistyskalastus Jäsenvaltioiden on tarvittaessa osoitettava niille liitteessä I D jaetuista kiintiöistä tietty osuus virkistyskalastukseen. 19 artikla

Hait 1.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta missä tahansa kalastuksessa saaliiksi saadun isosilmäkettuhain (Alopias superciliosus) osia tai kokonaisia ruhoja. 2.Alopias-sukuun kuuluvien kettuhaiden kohdennettu kalastus on kielletty.

3.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta Sphyrnidae-heimoon kuuluvien vasarahaiden (nuijahaita (Sphyrna tiburo) lukuun ottamatta) osia tai kokonaisia ruhoja, jotka on saatu saaliiksi ICCAT-yleissopimusalueella harjoitetussa kalastuksessa. 4.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta missä tahansa kalastuksessa saaliiksi saadun valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja. 5.On kiellettyä pitää aluksella missä tahansa kalastuksessa saaliiksi saatuja haukkahaita (Carcharhinus falciformis). 3 jakso

CCAMLR-yleissopimusalue 20 artikla

Dissostichus-lajien koekalastusta koskevat ilmoitukset Jäsenvaltiot voivat osallistua Dissostichus spp. -lajien pitkäsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä FAO-alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a niissä osissa, jotka eivät kuulu kansalliseen lainkäyttövaltaan, vuonna 2020. Jos jäsenvaltio aikoo osallistua Dissostichus-lajien koekalastukseen, sen on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 7 ja 7 a artiklan mukaisesti viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2020. 21 artikla

Dissostichus-lajien koekalastuksen rajoitukset 1.Dissostichus-lajien kalastus kalastuskaudella 2019–2020 on rajoitettava liitteessä VII olevassa A taulukossa vahvistettuihin jäsenvaltioihin, suuralueisiin ja alusten lukumääriin kyseisessä liitteessä olevassa B taulukossa esitettyjen lajien, TACien ja sivusaalisrajoitusten osalta. 2.Hailajien kohdennettu kalastus muihin kuin tieteellisiin tarkoituksiin on kiellettävä. Kaikki Dissostichus-lajien kalastuksessa sattumanvaraisesti pyydetyt hain sivusaaliit, erityisesti nuoret kalat ja kutevat naaraat, on päästettävä vapaaksi elävinä. 3.Tapauksen mukaan kalastus pienimuotoisella tutkimusalueella (SSRU-alueella) on lopetettava, kun ilmoitetut saaliit saavuttavat määritellyn TACin, eikä SSRU-alueella saa enää kalastaa loppukauden aikana. 4.Kalastusta on harjoitettava maantieteellisesti ja syvyyssuunnassa niin laajalla alueella kuin mahdollista, jotta saataisiin kalastuspotentiaalin määrittämiseksi tarvittavat tiedot ja vältettäisiin saaliiden ja pyyntiponnistuksen liiallinen keskittyminen. Jos kalastus FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä alueilla 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a on sallittua 20 artiklan nojalla, se on kuitenkin kiellettyä alle 550 metrin syvyydessä. 22 artikla

Etelänkrillin pyynti kalastuskaudella 2020–2021 1.Jos jäsenvaltio aikoo pyytää etelänkrilliä (Euphausia superba) CCAMLR-yleissopimusalueella kalastuskaudella 2020–2021, sen on tämän asetuksen liitteen VII lisäyksessä olevassa B osassa esitetyssä muodossa ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2020 aikomuksestaan pyytää etelänkrilliä. Komissio toimittaa jäsenvaltioiden toimittamien tietojen pohjalta ilmoitukset CCAMLR:n sihteeristölle viimeistään 30 päivänä toukokuuta 2020. 2.Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot kustakin aluksesta, jolle jäsenvaltio aikoo antaa luvan osallistua etelänkrillin pyyntiin. 3.Jäsenvaltion, joka aikoo pyytää etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, on ilmoitettava aikomuksestaan tehdä niin vain sellaisten luvan saaneiden alusten osalta, jotka joko purjehtivat sen lipun alla ilmoitusajankohtana tai purjehtivat toisen CCAMLR:n jäsenen lipun alla mutta pyynnin ajankohtana oletettavasti purjehtivat kyseisen jäsenvaltion lipun alla. 4.Jäsenvaltiot saavat antaa muille kuin tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti CCAMLR:n sihteeristölle ilmoitetuille aluksille luvan osallistua etelänkrillin pyyntiin, jos jokin luvan saanut alus on perustelluista toiminnallisista syistä tai ylivoimaisen esteen johdosta estynyt osallistumasta. Tällöin asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä välittömästi CCAMLR:n sihteeristölle ja komissiolle ja esitettävä a)täydelliset tiedot suunnitellusta korvaavasta aluksesta (aluksista), mukaan lukien asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot; b)kattava selvitys syistä, joilla aluksen korvaaminen perustellaan, sekä mahdolliset asiaankuuluvat tätä tukevat todisteet tai lisätiedot. 5.Jäsenvaltiot eivät saa antaa mihinkään laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta (LIS-kalastusta) harjoittavien alusten CCAMLR-luetteloon merkitylle kalastusalukselle lupaa osallistua etelänkrillin pyyntiin. 4 jakso

IOTC:n toimivaltaan kuuluva alue

23 artikla

IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella kalastavien alusten kalastuskapasiteetin rajoittaminen 1.Trooppisia tonnikaloja pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VIII olevassa 1 kohdassa. 2.Miekkakalaa (Xiphias gladius) ja valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VIII olevassa 2 kohdassa. 3.Jäsenvaltiot voivat jakaa uudelleen 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin kalastuksiin osoitettuja aluksia näiden kalastusten kesken, jos ne voivat osoittaa komissiolle, ettei tällainen muutos johda kyseessä olevien kalakantojen pyyntiponnistuksen lisääntymiseen. 4.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos niiden laivastoon ehdotetaan kapasiteetin siirtoa, siirrettävät alukset sisältyvät IOTC:n luvan saaneiden alusten rekisteriin tai muiden alueellisten tonnikalan kalastusjärjestöjen alusrekisteriin. Tämän lisäksi aluksia, jotka on merkitty alueellisen kalastusjärjestön laatimaan LIS-kalastusta harjoittavien alusten luetteloon, ei saa siirtää. 5.Jäsenvaltiot voivat lisätä kalastuskapasiteettiaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista enimmäismääristä ainoastaan IOTC:lle toimitetuissa kehityssuunnitelmissa asetetuissa rajoissa. 24 artikla

Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet sekä huoltoalukset 1.Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet on varustettava paikannuspoijuilla. Muunlaisten poijujen, kuten radiopoijujen, käyttö on kielletty. 2.Kurenuotta-alus saa seurata enintään 300:aa käytössä olevaa poijua kerrallaan. 3.Paikannuspoijujen enimmäismäärä, joka kullekin kurenuotta-alukselle voidaan hankkia vuosittain, on 500. Yhdelläkään kurenuotta-aluksella ei saa olla missään vaiheessa enempää kuin 500 paikannuspoijua (sekä varastossa että käytössä olevat poijut). 4.Huoltoaluksia saa olla enintään kaksi huoltoalusta vähintään viiden kurenuotta-aluksen tukena, ja niiden kaikkien on purjehdittava jäsenvaltion lipun alla. Tätä säännöstä ei sovelleta jäsenvaltioihin, jotka käyttävät vain yhtä huoltoalusta. 5.Yhtä kurenuotta-alusta saa tukea enintään yksi jäsenvaltion lipun alla purjehtiva huoltoalus kerrallaan. 6.Unioni ei rekisteröi uusia tai ylimääräisiä huoltoaluksia IOTC:n luvan saaneiden alusten rekisteriin. 25 artikla

Hait 1.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta kaikkien Alopiidae-heimon lajien kettuhaiden osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa. 2.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa, lukuun ottamatta aluksia, joiden suurin pituus on alle 24 metriä ja jotka harjoittavat kalastustoimintaa yksinomaan oman lippujäsenvaltionsa talousvyöhykkeellä, ja edellyttäen, että niiden saalis on tarkoitettu ainoastaan paikalliseen kulutukseen. 3.Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen. 26 artikla

Paholaisrauskut 1.Unionin kalastusaluksilta on kiellettyä pyytää, pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, tarjota myytäväksi tai myydä paholaisrauskujen (Mobulidae-heimo, joka käsittää Manta- ja Mobula-suvut) osia tai kokonaisia ruhoja, lukuun ottamatta kotitarvekalastusta harjoittavia kalastusaluksia (jolloin kalastajaperheet kuluttavat pyydetyn kalan suoraan). Ensimmäisestä alakohdasta poiketen paholaisrauskut, jotka saadaan tahattomasti saaliiksi perinteisessä pienimuotoisessa kalastuksessa (muu kuin pitkäsiimakalastus tai pintakalastus, eli kurenuotta-, vapapyydys-, verkkokalastus-, käsisiima- ja uistelualukset, jotka on rekisteröity IOTC:n luvan saaneiden alusten rekisteriin), saadaan purkaa aluksesta ainoastaan paikallista kulutusta varten.

2.Kaikkien kalastusalusten, lukuun ottamatta kotitarvekalastusta harjoittavia kalastusaluksia, on mahdollisuuksien mukaan päästettävä nopeasti vapaaksi elävinä ja vahingoittumattomina paholaisrauskut heti, kun niitä havaitaan verkossa, koukussa tai kannella, ja tehtävä se aiheuttaen mahdollisimman vähän vahinkoa pyydystetyille yksilöille. 5 jakso

SPRFMO-yleissopimusalue 27 artikla

Pelagisten lajien kalastus 1.Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat aktiivisesti harjoittaneet pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella vuosina 2007, 2008 tai 2009, voivat pyytää pelagisia kantoja kyseisellä alueella liitteessä I H vahvistettujen TACien mukaisesti. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on rajoitettava lippunsa alla purjehtivien pelagisia kantoja vuonna 2020 pyytävien alusten bruttotonneina ilmaistu kokonaisvetoisuus kyseisellä alueella unionin tasolla yhteensä 78 600 bruttotonniin. 3.Liitteessä I H vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia saa käyttää vain, jos jäsenvaltiot lähettävät luettelon aluksista, jotka harjoittavat aktiivisesti kalastusta tai saaliiden jälleenlaivausta SPRFMO-yleissopimusalueella, alusten satelliittiseurantajärjestelmän tietueet, kuukausittaiset saalisilmoitukset ja tapauksen mukaan satamakäyntejä koskevat tiedot viimeistään seuraavan kuukauden viidentenä päivänä komissiolle, joka toimittaa tiedot SPRFMO:n sihteeristölle. 28 artikla

Pohjakalastus 1.Jäsenvaltioiden on rajoitettava pohjakalastuksessa saaliinsa tai pyyntiponnistuksensa vuonna 2020 niihin SPRFMO-yleissopimusalueen osiin, joilla on harjoitettu pohjakalastusta 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä aikana, ja sellaiseen määrään, joka ei ylitä saalistason tai pyyntiponnistusta kuvastavien muuttujien vuotuista keskitasoa kyseisenä aikana. Ne saavat kalastaa aiempaa kirjattua kalastustoimintaa enemmän ainoastaan, jos SPRFMO hyväksyy niiden suunnitelman aiemman kirjatun kalastustoiminnan ylittävästä tasosta. 2.Jäsenvaltiot, joilla ei ole pohjakalastuksessa aiempaa kirjattua saalista tai pyyntiponnistusta SPRFMO-yleissopimusalueella 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 väliseltä ajalta, eivät saa kalastaa, ellei SPRFMO hyväksy niiden suunnitelmaa kalastaa, vaikkei niillä ole aiempaa kirjattua kalastustoimintaa. 29 artikla

Koekalastus 1.Vuonna 2020 jäsenvaltiot saavat osallistua Dissostichus spp. -lajien pitkäsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen SPRFMO-yleissopimusalueella ainoastaan, jos SPRFMO on hyväksynyt niiden tällaista kalastusta koskevan hakemuksen, johon sisältyy kalastuksen toimintasuunnitelma ja sitoumus toteuttaa tiedonkeruusuunnitelma. 2.Kalastusta saa harjoittaa ainoastaan SPRFMO:n määrittelemissä tutkimusosuuksissa. Kalastus on kielletty alle 750 metrin syvyydessä ja yli 2 000 metrin syvyydessä. 3.TAC vahvistetaan liitteessä I H. Kalastus on rajoitettava yhteen, enintään 21 peräkkäistä päivää kestävään kalastusmatkaan, jonka aikana käytetään enintään 5 000 koukkua laskua kohti ja jossa laskuja on enintään 20 tutkimusosuutta kohden. Kalastus on lopetettava, kun TAC on saavutettu tai kun 100 laskua on laskettu ja nostettu, sen mukaan kumpi tapahtuu aiemmin. 6 jakso

IATTC-yleissopimusalue 30 artikla

Kurenuottakalastus 1.Kielletään kurenuotta-aluksilta keltaevätonnikalan (Thunnus albacares), isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) ja boniitin (Katsuwonus pelamis) kalastus a)29 päivästä heinäkuuta 2020 klo 00.00 8 päivään lokakuuta 2020 klo 24.00 tai 9 päivästä marraskuuta 2020 klo 00.00 19 päivään tammikuuta 2021 klo 24.00 alueella, jota rajaavat –Amerikan Tyynenmerenpuoliset rannikot, –pituuspiiri 150º W, –leveyspiiri 40° N,

–leveyspiiri 40° S; b)9 päivästä lokakuuta 2020 klo 00.00 8 päivään marraskuuta 2020 klo 24.00 alueella, jota rajaavat –pituuspiiri 96º W, –pituuspiiri 110º W, –leveyspiiri 4º N, –leveyspiiri 3° S. 2.Asianomaisten jäsenvaltioiden on kunkin aluksensa osalta ilmoitettava valitsemansa 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu kalastuskieltokausi komissiolle ennen 1 päivää huhtikuuta 2020. Asianomaisten jäsenvaltioiden kaikkien kurenuotta-alusten on valittuna kautena lopetettava kurenuotalla kalastaminen 1 kohdassa määritellyillä alueilla. 3.IATTC-yleissopimusalueella tonnikalaa pyytävien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja sen jälkeen purettava aluksesta tai jälleenlaivattava kaikki keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin saaliit. 4.Edellä olevaa 3 kohtaa ei sovelleta a)jos kala katsotaan ihmisravinnoksi soveltumattomaksi muun syyn kuin koon vuoksi; tai b)kalastusmatkan viimeisellä vetokerralla, kun aluksella voi olla riittämättömästi tilaa kaikkien kyseisellä vetokerralla saaliiksi saatujen tonnikalojen sijoittamiseksi. 31 artikla

Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet 1.Kurenuotta-alus saa käyttää kerrallaan enintään 450:tä aktiivista kalojen yhteenkokoamiseen käytettävää välinettä IATTC-yleissopimusalueella. Kalojen yhteenkokoamiseen käytettävä väline katsotaan aktiiviseksi silloin, kun se laskettu mereen pyyntiä varten, se alkaa lähettää paikkatietoa ja on kyseisen aluksen, sen omistajan tai käyttäjän seurannassa. Kalojen yhteenkokoamiseen käytettävä väline voidaan aktivoida ainoastaan kurenuotta-alukselta. 2.Kurenuotta-alus ei saa laskea mereen kalojen yhteenkokoamiseen käytettäviä välineitä 29 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua valittua kalastuskieltokautta edeltävien 15 päivän aikana, ja aluksen on nostettava takaisin kalastuskieltokauden alkamista edeltävien 15 päivän kuluessa sama määrä kalojen yhteenkokoamiseen käytettäviä välineitä kuin alun perin laskettiin mereen. 3.Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kuukausittain päiväkohtaiset tiedot kaikista kalojen yhteenkokoamiseen käytettävistä aktiivisista välineistä IATTC:n edellyttämällä tavalla. Tiedonannot on lähetettävä vähintään 60:n mutta enintään 75 päivän kuluessa. Komissio toimittaa kyseiset tiedot viipymättä IATTC:n sihteeristölle. 32 artikla

Isosilmätonnikalan saalisrajoitukset pitkäsiimakalastuksessa Kunkin jäsenvaltion IATTC-yleissopimusalueella pitkäsiima-aluksilla pyytämän isosilmätonnikalan vuotuiset kokonaissaaliit vahvistetaan liitteessä I L. 33 artikla

Valkopilkkahain kalastuksen kieltäminen 1.On kiellettyä pyytää valkopilkkahaita (Carcharhinus longimanus) IATTC-yleissopimusalueella ja pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, tarjota myytäväksi tai myydä kyseisellä alueella pyydetyn valkopilkkahain osia tai kokonaisia ruhoja. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettua lajia ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Aluksen käyttäjien on päästettävä kyseisen lajin yksilöt heti takaisin mereen.

3.Alusten käyttäjien on a)kirjattava takaisin päästettyjen yksilöiden lukumäärä ja tila (kuollut vai elävä); b)ilmoitettava a alakohdassa tarkoitetut tiedot sille jäsenvaltiolle, jonka kansalaisia he ovat. Jäsenvaltioiden on toimitettava edellisvuoden aikana keräämänsä tiedot komissiolle viimeistään 31 päivänä tammikuuta. 34 artikla

Paholaisrauskujen kalastuskielto Unionin kalastusaluksilta on IATTC-yleissopimusalueella kiellettyä pyytää, pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, tarjota myytäväksi tai myydä paholaisrauskujen (Mobulidae-heimo, joka käsittää Manta- ja Mobula-suvut) osia tai kokonaisia ruhoja. Heti kun unionin kalastusalukset toteavat, että paholaisrauskuja on saatu saaliiksi, niiden on viipymättä vapautettava ne mahdollisuuksien mukaan elävinä ja vahingoittumattomina. 7 jakso

SEAFO-yleissopimusalue 35 artikla

Syvänmerenhaiden kalastuksen kieltäminen Kielletään seuraavien syvänmerenhaiden kohdennettu kalastus SEAFO-yleissopimusalueella: a)kissahai (Apristurus manis); b)Etmopterus bigelowi (pikkuhailaji); c)Etmopterus brachyurus (pikkuhailaji); d)isovalohai (Etmopterus princeps); e)pehmovalohai (Etmopterus pusillus); f)rauskut (Rajidae); g)samettipiikkihai (Scymnodon squamulosus); h)Selachimorpha-ylälahkon syvänmerenhait; i)piikkihai (Squalus acanthias). 8 jakso

WCPFC-yleissopimusalue 36 artikla

Isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan, boniitin ja eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalan kalastusta koskevat edellytykset 1.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kurenuotta-aluksille, jotka pyytävät isosilmätonnikalaa (Thunnus obesus), keltaevätonnikalaa (Thunnus albacares) ja boniittia (Katsuwonus pelamis) siinä osassa WCPFC-yleissopimusaluetta, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välillä aavalla merellä, myönnettyjen kalastuspäivien lukumäärä on enintään 403 päivää.

2.Unionin kalastusalukset eivät saa pyytää eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) WCPFC-yleissopimusalueella leveyspiirin 20° S eteläpuolella. 3.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pitkäsiima-aluksilla kalastetut isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) saaliit ovat enintään 2 000 tonnia vuonna 2020. 37 artikla

Kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettujen välineiden avulla harjoitettavan kalastuksen hallinnointi 1.WCPFC-yleissopimusalueen osassa, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella, kielletään 1 päivän heinäkuuta 2020 kello 00.00 ja 30 päivän syyskuuta 2020 kello 24.00 välisenä aikana kurenuotta-aluksilta kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettujen välineiden laskeminen mereen, niiden huolto ja pyydyksen asettaminen kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettujen välineiden läheisyyteen. 2.Edellä 1 kohdassa vahvistetun kiellon lisäksi kielletään pyydysten asettaminen kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettujen välineiden läheisyyteen WCPFC-yleissopimusalueen aavalla merellä leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella kahden lisäkuukauden aikana: joko 1 päivän huhtikuuta 2020 klo 00.00 ja 31 päivän toukokuuta 2020 klo 24.00 välisenä aikana tai 1 päivän marraskuuta 2020 klo 00.00 ja 31 päivän joulukuuta 2020 klo 24.00 välisenä aikana. 3.Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta a)kalastusmatkan viimeisellä vetokerralla, jos aluksella ei ole riittävästi tilaa kaikkien kalojen sijoittamiseksi; b)kun kala on ihmisravinnoksi soveltumaton muun syyn kuin koon vuoksi; tai c)pakastuslaitteiston vakavan toimintahäiriön sattuessa. 4.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kukin niiden kurenuotta-aluksista on käyttänyt merellä kerrallaan enintään 350:tä kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettua, aktiivisilla paikannuspoijuilla varustettua välinettä. Poiju voidaan aktivoida ainoastaan alukselta. 5.Kaikkien 1 kohdassa tarkoitetussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa kalastavien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella, jälleenlaivattava ja purettava aluksesta kaikki isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan ja boniitin saaliit. 38 artikla

Miekkakalan kalastukseen luvan saaneiden unionin kalastusalusten lukumäärän rajoittaminen WCPFC-yleissopimusalueella linjan 20° S eteläpuolella sijaitsevilla alueilla miekkakalan (Xiphias gladius) kalastukseen luvan saaneiden unionin kalastusalusten enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä IX. 39 artikla

Miekkakalan saalisrajoitukset pitkäsiimakalastuksessa leveyspiirin 20° S eteläpuolella Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pitkäsiima-aluksilla leveyspiirin 20° S eteläpuolella pyydetyt miekkakalan (Xiphias gladius) saaliit eivät vuonna 2020 ylitä liitteessä I G vahvistettua rajoitusta. Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että miekkakalan pyyntiponnistus ei kyseisen toimenpiteen vuoksi siirry leveyspiirin 20° S pohjoispuolelle. 40 artikla

Haukkahait ja valkopilkkahait 1.WCPFC-yleissopimusalueella on kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta tai varastoida seuraavien lajien osia tai kokonaisia ruhoja: a)haukkahai (Carcharhinus falciformis); b)valkopilkkahai (Carcharhinus longimanus). 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

41 artikla

IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalue 1.Alusten, jotka on merkitty ainoastaan WCPFC:n rekisteriin, on noudatettava tässä jaksossa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan v alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella. 2.Alusten, jotka on merkitty sekä WCPFC:n että IATTC:n rekisteriin, ja alusten, jotka on merkitty ainoastaan IATTC:n rekisteriin, on sovellettava 30 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 2, 3 ja 4 kohdassa sekä 31, 32 ja 33 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan v alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella. 9 jakso

Beringinmeri 42 artikla

Kalastuskielto Beringinmeren aavalla merellä Kielletään alaskanseidin (Gadus chalcogrammus) kalastus Beringinmeren aavalla merellä. 10 jakso

SIOFA-SOPIMUSALUE 43 artikla

Pohjakalastusta koskevat rajoitukset Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden lipun alla purjehtivat alukset, jotka kalastavat SIOFA-sopimusalueella, a)rajoittavat vuotuisen pohjakalastusta koskevan pyyntiponnistuksensa ja saaliinsa niiden vuosien keskimääräiselle vuotuiselle tasolleen, joina niiden alukset toimivat SIOFA-sopimusalueella, edustavana ajanjaksona, josta on olemassa komissiolle ilmoitettuja tietoja; (a)eivät laajenna pohjakalastusta koskevan pyyntiponnistuksensa alueellista jakautumista, lukuun ottamatta siima- ja rysäpyyntimenetelmiä, niiden alueiden ulkopuolelle, joilla ne ovat viime vuosina kalastaneet; (b)eivät saa lupaa kalastaa liitteessä I K määritellyillä väliaikaisilla suojelualueilla Atlantis Bank, Coral, Fools Flat, Middle of What, Walter’s Shoal, lukuun ottamatta siima- ja rysäpyyntimenetelmiä ja edellyttäen, että aluksella on kyseisillä alueilla kalastettaessa aina tieteellinen tarkkailija. III OSASTO

KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET UNIONIN VESILLÄ 44 artikla

Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset saavat kalastaa unionin vesillä tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa sekä tässä asetuksessa ja asetuksen (EU) 2017/2403 III osastossa säädettyjen edellytysten mukaisesti. 45 artikla

Venezuelan lipun alla purjehtivat kalastusalukset Venezuelan lipun alla purjehtiviin kalastusaluksiin sovelletaan tässä asetuksessa ja asetuksen (EU) 2017/2403 III osastossa säädettyjä edellytyksiä. 46 artikla

Kalastusluvat Unionin vesillä kalastavien kolmansien maiden alusten kalastuslupien enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä V olevassa B osassa. 47 artikla

Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset

Edellä 46 artiklassa tarkoitettujen kalastuslupien nojalla kalastavien kolmansien maiden alusten saaliisiin ja sivusaaliisiin sovelletaan 7 artiklassa vahvistettuja edellytyksiä. 48 artikla

Kielletyt lajit 1.Kielletään kolmansien maiden kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta tai purkamasta aluksesta seuraavia lajeja silloin, kun ne esiintyvät unionin vesillä: a)kynsirausku (Raja radiata) ICES-alueilla 2a, 3a ja 7d ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä; b)silorausku (Dipturus batis) (koostuen lajeista Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueilla 3, 4, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä; c)pitkäsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella 2a sekä ICES-suuralueilla 1, 4, 5, 6, 7, 8, 12 ja 14 sijaitsevilla unionin vesillä; d)leijahai (Dalatias licha), lattahai (Deania calcea), suomupistinhai (Centrophorus squamosus), isovalohai (Etmopterus princeps) ja ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueilla 1, 4 ja 14 sijaitsevilla unionin vesillä; e)sillihai (Lamna nasus) unionin vesillä; f)okarausku (Raja clavata) ICES-alueella 3a sijaitsevilla unionin vesillä; g)aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla 6, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä; h)kitararausku (Rhinobatos rhinobatos) Välimerellä; i)valashai (Rhincodon typus) kaikilla vesillä; j)piikkihai (Squalus acanthias) ICES-suuralueilla 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen. IV OSASTO

LOPPUSÄÄNNÖKSET 49 artikla

Komiteamenettely Komissiota avustaa asetuksella (EU) N:o 1380/2013 perustettu kalastus- ja vesiviljelyalan komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. 50 artikla

Siirtymäsäännös Edellä olevien 9, 12, 13, 19, 25, 26, 33, 34, 35, 40, 42 ja 48 artiklan soveltamista jatketaan soveltuvin osin vuonna 2022, kunnes asetus kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2022 tulee voimaan. 51 artikla

Voimaantulo