Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Liikenneturvallisuuden edistäminen EU:ssa - Ohjelma vuosiksi 1997-2001"



Virallinen lehti nro C 073 , 09/03/1998 s. 0066



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Liikenneturvallisuuden edistäminen EU:ssa Ohjelma vuosiksi 1997 2001" (98/C 73/19) Euroopan komissio päätti 16. huhtikuuta 1997 perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut liikenne- ja tietoliikennejaosto antoi lausuntonsa 12. marraskuuta 1997. Esittelijä oli Hubert Ghigonis. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 10. ja 11. joulukuuta 1997 pitämässään 350. täysistunnossa (joulukuun 10. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 79 ääntä puolesta, 1 vastaan, ja 5 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Komissio käynnisti vuonna 1993 ensimmäisen tieturvallisuuden toimintaohjelman (). Merkittävää edistystä on tapahtunut paljolti komission ja Euroopan parlamentin aloitteellisen roolin ansiosta. Tilanne on kuitenkin yhä kaukana tyydyttävästä, mistä todisteena on 45 000 kuollutta ja 1,6 miljoonaa loukkaantunutta vuosittain. 1.2. Tästä syystä komissio ehdottaa käsillä olevassa tiedonannossa täydentävää strategiaa, jonka on määrä vauhdittaa liikenneturvallisuuden myönteistä kehitystä. Strategia, jonka mukaan onnettomuuksien aiheuttamat korkeat kustannukset (n. miljoona ecua tapaturman uhria kohden) olisi otettava huomioon jäsenvaltioiden liikenneturvallisuuspolitiikassa, koostuu kolmesta osasta: tiedon ja parhaiden käytänteiden kerääminen ja levittäminen, joita edistää erityisesti liikenneturvallisuutta koskevan EU:n tietojärjestelmän perustaminen; toimet onnettomuuksien ehkäisemiseksi: esimerkiksi kuljettajien alkoholin, huumeiden ja lääkkeiden käytön rajoittaminen sekä telemaattisten sovellusten käyttö; keinot, joilla onnettomuuksien sattuessa niiden seurauksia vähennetään: etenkin turvallisuutta arvioivien ohjelmien kehittäminen sekä erilaisiin teknisiin toimiin liittyvien ehdotuksien tekeminen. 1.3. Kaudelle 1997 2001 suunnitellun ohjelman peruspiirteet ovat seuraavat: komission suositus, jonka tarkoituksena on ottaa huomioon liikenneonnettomuuksien aiheuttamat suuret kustannukset arvioimalla entistä laajemmin liikenneturvallisuustoimien kannattavuutta; integroitu liikenneturvallisuutta koskeva EU:n tietojärjestelmä, johon sisältyvät liikenneonnettomuustilastoja koskevat tiedot, altistumistiedot sekä tiedot liikenneturvallisuustoimien täytäntöönpanosta, tutkimuksista, parhaista käytänteistä ja lainsäädännön soveltamisesta; toimet sen torjumiseksi, että kuljettajat ajavat väsyneinä tai alkoholin, lääkkeiden tai huumeiden vaikutuksen alaisina; tekniikan ja telematiikan käyttö ajoturvallisuuden parantamisessa; turvallisuutta arvioivien järjestelmien koordinointi ja edistäminen, jotta kuluttajat saisivat tieteellisesti pätevää tietoa ajoneuvojen turvallisuudesta. 1.4. Komissio huolehtii siitä, että ohjelman toteuttamiseen tarvittavat varat saadaan käyttöön tavanomaisia menettelyjä noudattaen. Lisäksi se valvoo liikenneturvallisuuden tilaa EU:ssa ja antaa sopivana ajankohtana kertomuksen ohjelman edistymisestä. 2. Yleistä 2.1. Yleinen tavoite 2.1.1. Komitea tukee täysin liikenneturvallisuuden parantamiseen tähtääviä toimia ja on tyytyväinen komission tiedonantoon sekä liikenneasiain ministerineuvoston 17. ja 18. kesäkuuta 1997 pitämässään kokouksessa tekemiin päätelmiin. 2.1.2. Onnettomuuksien määrän väheneminen viime vuosina on rohkaisevaa, ja tämän suuntauksen vahvistamisen tulisi olla etusijalla. Tässä yhteydessä komitea arvioi, että toimien koordinoinnin, ongelmien ja niiden ratkaisujen entistä paremman tuntemuksen sekä poliittisen tason toimijoiden ja tiellä liikkuvien motivoinnin tulisi olla EU:n pyrkimyksissä ensisijalla. 2.2. Läheisyysperiaate 2.2.1. Maastrichtin sopimuksessa liikennepolitiikan tavoitteisiin on sisällytetty liikenneturvallisuus (75 artikla). Näin ollen Maastrichtin sopimus on vahvistanut ja lujittanut yhteisön toimivaltaa kyseisellä alueella. Komitea huomauttaa kuitenkin, että liikenneturvallisuuden edistämisessä on otettava huomioon läheisyysperiaate muutenkin kuin muodollisella ja periaatteellisella tasolla. Ilmastoissa ja kulttuureissa on huomattavia eroja. Sellaiset perusehdot kuin tiellä liikkuvien koulutus, perusrakenteet ja autokanta ovat myös erilaisia. Samanaikaisesti tieliikenteen kansainvälinen ulottuvuus kasvaa kuitenkin jatkuvasti: tähän vaikuttavat matkailu, kauppavaihto sekä yhteisön tekniset standardit. Liikenneturvallisuuden kansainvälistyminen edellyttää, että läheisyysperiaatetta sovelletaan tavoiteltavien tulosten eikä suurten periaatteiden mukaisesti. 2.2.2. Komitea tukeekin komission esittämää lähestymistapaa, jonka peruspiirteenä on se, että jäsenvaltioiden annetaan ryhtyä soveltuviin toimiin saamiensa kokemusten ja yksityiskohtaisten tietojen analyysitulosten pohjalta, jolloin liikenneturvallisuuteen vaikuttavat eri tekijät pystytään ottamaan entistä paremmin huomioon. Toisaalta komitea on sitä mieltä, että liikenneturvallisuuden ja kilpailuehtojen yhdenmukaistamisen edistämiseksi yhteisöulottuvuuteen tulisi sisällyttää koordinoitujen standardien, tarkastusten ja pakotteiden hyväksyminen sellaisilla aloilla kuin ajoneuvojen tekniset vaatimukset, ajokortin myöntäminen ja peruuttaminen sekä ammattikuljettajien ajo- ja lepoajat. Mukaan tulisi liittää myös välttämätön liikennemerkkien yhdenmukaistaminen. Tämän ajatuskulun mukaisesti komitea suosittaa jäsenvaltioiden vaatimaa ja hyväksymää yhteisön toimivaltaa varsinkin, kun se voidaan perustella Maastrichtin sopimuksen luomilla oikeudellisilla puitteilla. 2.3. Yleistä kritiikkiä 2.3.1. Komitea huomauttaa kuitenkin, että liikenneturvallisuutta tulee edistää ympäristössä, jossa otetaan huomioon valtioiden taloudelliset tarpeet ja talousarvioiden asettamat rajoitukset. Tällainen ympäristö tekee lisäksi tietyt poliittiset toimet helpommiksi toteuttaa kuin jotkin toiset toimet, jotka saattaisivat olla tehokkaampia. On vältettävä tilannetta, jossa tällaiset puitteet johtaisivat perusrakenteiden sopeuttamisesta luopumiseen, tiellä liikkuvien, etenkin aloittelevien autoilijoiden koulutuksen riittämättömyyteen tai liian tiukkoihin tai yksipuolisin toimiin. On myös tärkeää välttää sitä, että liikenneturvallisuuden parantamiseen tähtäävät toimet vääristävät kilpailua. Asiaan liittyvät edut huomioon ottaen komitea suosii toimintaohjelmaa, jolla on unionitasolla selkeät ja mitattavissa olevat edut sekä alan toimijoiden tuki niin politiikan, hallinnon ja tieteellisten laitosten vastuuhenkilöiden kuin yksityisenkin sektorin osalta. Onnettomuuksien syynä usein oleviin liian korkeisiin ajonopeuksiin ja vääriin tilannenopeuksiin sekä rattijuoppouteen tulisi komitean mielestä kiinnittää entistä enemmän huomiota. Liikaa alkoholia nauttineet kuljettajat aiheuttavat vähintään 20 % EU:n liikennekuolemista ja liikenteessä aiheutuneista vakavista loukkaantumisista. Komitea vaatii, että neuvosto hyväksyy pikaisesti direktiiviehdotuksen promillerajoista. Direktiivin toivotaan olevan ensimmäinen vaihe näiden rajojen alentamisessa. Komitea pyytää komissiota harkitsemaan niin pian kuin mahdollista EU:ssa sattuvien liikennekuolemien alentamiselle asetettavia määrällisiä tavoitteita, joihin liikenneturvallisuuden parantamista voidaan verrata. 2.3.2. Komitea huomauttaa myös, ettei tiettyjä näkökohtia ole käsitelty tiedonannossa lainkaan tai niitä on käsitelty vain ohimennen. Komitea toteaa, että on ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimiin turvallisuusnäkökohdat huomioon ottavan käyttäytymisen edistämiseksi inhimillisten tekijöiden merkitystä ajatellen. Tätä käyttäytymiseen liittyvää osatekijää ei yleensä oteta riittävästi huomioon kuljettajien peruskoulutuksessa ja ajokortin myöntämisehdoissa. Muita käyttäytymiseen vaikuttavia avaintekijöitä ovat tarkkailutoimet, tiedotuskampanjat ja rahoitukselliset kannustimet. Tulisi kiinnittää entistä enemmän huomiota onnettomuuksista vastuussa olevien tunnistamiseen. Lisäksi ennen perusrakenneinvestointien tekemistä olisi syytä arvioida liikenneturvallisuusvaatimukset sekä suunnata ja jäsentää ylläpito-ohjelmia. 2.3.3. Komitea on pahoillaan, että tiedonannon monet mielenkiintoiset ehdotukset mainitaan vain liitteissä ja ettei niissä tarkenneta painopistealueita tai kustannus hyötysuhteita. 2.3.4. Komitean mukaan suhdeluvun miljoona ecua jokaista liikenneonnettomuudessa kuollutta ihmistä kohti pitäisi riittää vahvistamaan liikenneturvallisuuden ensisijaisuutta poliittisella tasolla sekä ohjaamaan päättäjät valitsemaan tehokkaita toimia. On kuitenkin tärkeää välttää tämän suhdeluvun väärinkäyttöä niin, että kaikkein kalleimmat toimet, kuten tietyt kalliit perusrakenteiden mukauttamistoimet, korvataan halvemmilla toimilla. Liikenneturvallisuus riippuu ajoneuvojen ja perusrakenteiden laadun sekä liikennekäyttäytymisen välisistä monimutkaisista suhteista. 3. Erityistä 3.1. CARE-hanke ja sen hyödyntäminen (tiedonannon kohta 2.2) 3.1.1. CARE-tietokannan tulisi antaa entistä perusteellisempaa tietoa onnettomuuksien syistä, jolloin se mahdollistaisi asiaan liittyvät lainsäädännölliset ja muut aloitteet. Jos yhteisön jonkin elimen tekemä yksityiskohtainen ja systemaattinen tietojen analysointi osoittautuu budjettisyistä mahdottomaksi, tulisi taata se, että EU:n jäsenvaltioiden hallinnot sekä tieteelliset, ammatilliset ja kaupalliset laitokset saisivat nämä tiedot käsiinsä, jotta ne voisivat määrittää toiminnan painopistealueet ja tulevan lainsäädännön luonteen. 3.1.2. Onnettomuuksia koskevien tietojen rekisteröinti ja niiden kontrollointi tulee suunnitella siten, että asiaan vaikuttavan uuden lainsäädännön astuessa voimaan voidaan tarkistaa, ovatko odotetut edut toteutuneet. Ilman tämän tyyppistä palautetta lainsäädäntöohjelman perusta ei ole toivotulla tavalla vakaa. Näin ollen ei ole mahdollista varmistua siitä, että poliittista tahtoa tilanteen parantamiseksi on käytetty asianmukaisesti. 3.2. Yhdenmukaistaminen (tiedonannon kohta 3.1) 3.2.1. Komitea korostaa EU:n hyväksymien lainsäädäntötoimien yhdenmukaisen soveltamisen ja toimeenpanon merkitystä, sillä yhdenmukaistamisen puute voi luoda tai kärjistää kilpailuvääristymiä varsinkin maantiekuljetusten alalla. 3.3. Määrällinen tavoite (tiedonannon kohta 3.2) 3.3.1. Komitea on pahoillaan, ettei komissio pysty asettamaan onnettomuuksien vähentämiselle määrällistä tavoitetta, sillä komissiolla ei ole keinoja tavoitteen saavuttamiseksi. Komitea kannattaa kansallisen ja mahdollisimman pian myös unionin tason määrällisiä tavoitteita, jotka pakottavat entistä tehokkaampiin toimiin liikenneonnettomuuksien vähentämiseksi. 3.4. Kustannus hyötysuhde (tiedonannon kohta 3.3) 3.4.1. Komitea tukee kohdassa 3.5.1 esitetyin varauksin kustannus hyötysuhteen arvioimista päätöksenteossa ja liikenneturvallisuutta edistävien toimien tärkeysjärjestyksen määrittämisessä. Komitea kannattaa kuluihin ja taloudellisiin tappioihin perustuvaa komission lähestymistapaa edellyttäen, ettei sen avulla perustella sellaisten liikenneturvallisuutta edistävien toimien eliminoimista, jotka eivät täytä ehtoa miljoonasta ecusta jokaista pelastettua ihmishenkeä kohden. 3.5. Turvallisuustoimet (tiedonannon kohta 3.5) 3.5.1. Komitea arvostaa komission myönteistä asennetta ja on samaa mieltä sen liikkeelle panevasta roolista turvallisten ajoneuvojen tuottamisessa ja testausohjelmissa, joita yksityiset järjestöt toteuttavat (esim. New Car Assessment Programmes EuroNCAP) ja joilla pyritään arvioimaan autojen turvallisuutta. Tällaisten testien tulokset voivat olla tehokas väline entistä turvallisempien ajoneuvojen markkinoinnissa: teollisuus on itse asiassa reagoinut erittäin rohkaisevalla tavalla paineisiin, joita kuluttajille suunnattu tiedotus ajoneuvojen turvallisuudesta on aiheuttanut. Tällä tavalla edistystä tapahtuu nopeammin kuin lainsäädäntöteitse. 3.5.2. Komitea panee kuitenkin komission tapaan merkille, että yksityisten järjestöjen testausmenetelmien keskinäiset erot ja niiden poikkeamat lakisääteisistä testeistä aiheuttavat ongelmia. 3.5.3. Komitea onkin tyytyväinen, että komissio aikoo edistää säännönmukaisten testien ja kuluttajajärjestöjen testien välistä koordinointia. Komitea toivoo kuitenkin, ettei se pyrkimyksillään rajoita kyseisten yksityisten järjestöjen tehtäväkenttää ja vastuuta. 3.5.4. Kuitenkaan komission ei pitäisi epäröidä esittää lainsäädäntöaloitteita silloin, kun on tarvetta painostaa autoteollisuutta. Pitäisi harkita mm. määräyksiä raskaiden hyötyajoneuvojen alleajosuojista ja moottoripyörien ja autojen ajovalojen päiväkäytöstä. 3.6. Ohjelma 1997 2001 3.6.1. Liite III, ala I Komitea arvostaa liikenneturvallisuustoimien kustannus hyötysuhteen analysoinnin tavoitetta, mutta pitää epärealistisena ajatusta siitä, että voitaisiin verrata esimerkiksi peruskoulutusta ja esteiden havaitsemisjärjestelmiä. Komitea huomauttaa lisäksi, että vertailusta saatetaan saada hyvin erilaisia tuloksia eri maissa. Komitea suosittaa, että viidennen puiteohjelman yhteydessä tehtävien analyysien "toimintamääritteiden" tulisi olla tarpeeksi selkeitä. 3.6.2. Liite III, ala I Komitea arvostaa tiedonannossa esitettyjen eri toimien laajuutta, mutta haluaisi, että painopistealueet olisi määritelty. Komitea tunnustaa, että CARE-tietokanta ja sen käyttö auttavat painopistealueiden määrittämisessä ja tarkentamisessa, mutta toivoo, että tähän mennessä suoritettujen tutkimusten ja analyysien tuloksiin kiinnitettäisiin entistä enemmän huomiota. Komitea korostaa, kuinka tärkeää on suora vaikuttaminen tienkäyttäjiin erityisesti valistuspolitiikan ja tasokkaan valvonnan käyttäytyminen, tekniikka jne. avulla. Tämä tehostaa perusrakenteiden ja ajoneuvoturvallisuuden parantamisen vaikutuksia. Itse asiassa valistus on ainoa tie, mikäli lainsäädäntötoimet etenevät hitaasti tai jos sääntöjen noudattamista on vaikea valvoa, kuten muiden kuin ammattiautoilijoiden väsymyksen suhteen on osoittautunut. 3.6.3. Ulkoinen ulottuvuus ja rahoitus Komitea kannattaa ulkoista ulottuvuutta etenkin sen takaamiseksi, etteivät EU:n ulkopuoliset yhteisön perusrakenteiden käyttäjät aiheuta merkittävää vaaraa liikenneturvallisuudelle. Komitea korostaa, että yhteisön talousarvion tason on vastattava komission luomia odotuksia. Komitea pyytää neuvostoa ja Euroopan parlamenttia lisäämään kyseisten budjettikohtien määrärahoja, jotta voidaan välttää se, että tietojen keräämiseen ja analysointiin liittyvien uusien kulujen vuoksi supistetaan valistukseen ja tiedonsiirtoon vuosina 1998 ja 1999 osoitettavia varoja. Bryssel, 10. joulukuuta 1997. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () Komission tiedonanto "Tieliikenteen turvallisuuden toimintaohjelma" (COM(93) 246 final).