Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi (EY) jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastoista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3330/91 muuttamisesta" () (98/C 19/15)

Neuvosto päätti 24. lokakuuta 1997 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 100 a artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut talous-, raha- ja valuutta-asiain jaosto antoi lausuntonsa 14. lokakuuta 1997. Ilman valmisteluryhmän apua toiminut esittelijä oli Kenneth Walker.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. 30. lokakuuta 1997 pitämässään 349. täysistunnossa (lokakuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 113 ääntä puolesta, 2 vastaan, ja 8 pidättyi äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Intrastat on järjestelmä, jolla asetetaan säännöt jäsenvaltioiden välisen tavarakaupan tilastojen keräämiselle ja laatimiselle. Järjestelmä otettiin käyttöön 1. tammikuuta 1993 Euroopan yhteisön sisäisten tullimuodollisuuksien poistuttua, ja sen on määrä olla voimassa alkuperämaaverotukseen perustuvaan yhteiseen alv-järjestelmään siirtymiseen asti. Komission ehdotuksen tarkoituksena on keventää yritysten taakkaa supistamalla niiltä tällä hetkellä vaadittavien tilastotietojen määrää.

1.1.1. Intrastat-järjestelmä perustuu suoraan tietojen keruuseen yhteisön sisäisiltä toimijoilta, joiden vuotuiset ostot ja myynnit EU:n sisällä ylittävät tietyn kynnysarvon. Tällä hetkellä kynnysarvo vaihtelee jäsenvaltiosta toiseen. Kun yritykset ylittävät kotimaassaan sovellettavan kynnysarvon, niiden on tehtävä kuukausittain ilmoitus lähteneistä ja saapuneista tavaroista. Tämä ilmoitus on korvannut tulli-ilmoituksen, jota aiemmin käytettiin tilastoja laadittaessa.

1.1.2. Vastaava Extrastat-järjestelmä on olemassa jäsenvaltioiden ja EU:n ulkopuolisten maiden tavaravaihdon tilastojen keräämistä ja laatimista varten.

1.2. Intrastat-järjestelmän puitteissa on jätettävä kuukausittain lisäilmoituslomake (SD), josta käy ilmi kutakin toimitusta koskevat seuraavat tiedot:

a) tavaroiden vastaanottajajäsenvaltiossa tieto tavaroiden lähettäjäjäsenvaltiosta;

b) tavaroiden lähettäjäjäsenvaltiossa tieto tavaroiden vastaanottajajäsenvaltiosta;

c) toimitusehdot;

d) tavaroiden nettopaino ja lisäyksiköt;

e) tavaroiden arvo;

f) toimituksen luonne;

g) oletettu kuljetusmuoto.

1.3. Edellä mainittujen tietojen lisäksi jäsenvaltiot voivat tällä hetkellä vaatia myös seuraavia tilastotietoja:

a) saapumisjäsenvaltiossa tieto alkuperämaasta; tämä tieto voidaan kuitenkin vaatia vain yhteisölainsäädännön sallimissa rajoissa; tällöin alkuperämaalla tarkoitetaan maata, jossa tavarat on tuotettu tai josta ne ovat peräisin, kun taas lähettäjämaalla tarkoitetaan jäsenvaltiota, jossa tavarat on lastattu tai eräissä tapauksissa viimeistä jäsenvaltiota, jossa tavarat on uudestaan lastattu ennen niiden saapumista vastaanottajajäsenvaltioon;

b) lähettäjäjäsenvaltiossa tieto alkuperäalueesta;

c) vastaanottojäsenvaltiossa tieto tavaroiden määräpaikasta;

d) lähettäjäjäsenvaltiossa tieto lastaussatamasta tai -lentoasemasta;

e) saapumisjäsenvaltiossa tieto purkusatamasta tai -lentoasemasta;

f) lähtö- ja saapumisjäsenvaltiossa tieto jossakin muussa jäsenvaltiossa sijaitsevasta oletetusta uudelleenlastaussatamasta tai -lentoasemasta, jos viimeksi mainitussa jäsenvaltiossa laaditaan kauttakulkuliikennettä koskevia tilastoja;

g) tarvittaessa tieto tilastointimenetelmistä.

1.3.1. Jäsenvaltiot eivät voi vaatia muita kuin edellä mainittuja tilastotietoja.

1.4. Kun järjestelmää oli sovellettu kolme vuotta, tilastotietojen analyyseista, tietojen toimittajien (PSI, Providers of Statistical Information) ja käyttäjien keskuudessa tehdystä kyselystä ja kaikille järjestelmän osapuolille tarkoitetun seminaarin päätelmistä kävi ilmi, että tiedon toimittaminen on usein hankalaa ja voimia sitovaa ja että tilastot antavat joskus huonosti soveltuvaa ja rajallista tietoa.

1.5. Sisämarkkina-asioista vastaavat ministerit päättivät 24. helmikuuta 1996 yksinkertaistaa sisämarkkinalainsäädäntöä (SLIM-aloite). Intrastat valittiin yhdeksi hankkeeksi tässä tarkoituksessa.

1.5.1. Viiden jäsenvaltion ja kaupan alan edustajista koostuva ryhmä antoi 31. lokakuuta 1996 raporttinsa, jossa he suosittelivat muutoksia Intrastat-järjestelmään. Neuvosto hyväksyi raportin 26. marraskuuta 1996.

2. Komission ehdotus

2.1. Toimitusehtoihin liittyviä yksityiskohtia ei vastedes vaadittaisi lisäilmoituksessa (SD), mutta jäsenvaltioilla olisi yhä mahdollisuus vaatia kyseisiä tietoja 31. joulukuuta 1999 asti.

2.2. Tieto oletetusta kuljetusmuodosta poistettaisiin lisäilmoituksesta mutta vasta 1.:stä tammikuuta 2000 alkaen.

2.2.1. Edellä mainittu määräaika on välttämätön, jotta tietyt jäsenvaltiot voisivat mukauttaa kansalliset tilastointijärjestelmänsä EU:n normeihin. Näille jäsenvaltioille myönnetyt poikkeusluvat päättyvät samaten 1. tammikuuta vuonna 2000.2.2.2. Komissio voi kuitenkin antaa niille jäsenvaltioille, jotka jo soveltavat direktiivejä 78/546/ETY, 80/1117/ETY, 80/1119/ETY ja 95/64/EY kokonaisuudessaan tai jotka pystyvät tarjoamaan tiedot muilla tavoin, luvan poistaa lomakkeesta kyseistä tietoa koskevan kohdan jo aikaisemmin.

2.3. Jäsenvaltiot eivät voisi tästedes vaatia muita lisätietoja; vastaanottava jäsenvaltio saisi kuitenkin pyytää tietoja alkuperämaasta ja (31. joulukuuta 1999 asti) toimitusehdoista.

2.3.1. Komission mielestä oikeus pyytää ylimääräisiä tietoja pitäisi poistaa tilastotietojen ilmoitusvelvollisten (PSI) taakan keventämiseksi ja ilmoitusvelvollisten tasapuolisen kohtelun takaamiseksi kaikkialla EU:ssa. Poisto ei kuitenkaan koskisi alkuperämaailmoitusta, jonka arvellaan olevan erityisen hyödyllinen useille käyttäjille. Tästä syystä ilmoitus olisi säilytettävä.

2.4. Tilastotietojen toimittajia koskevien tiedonsiirtomääräaikojen asettamisvalta siirtyisi komissiolta jäsenvaltioiden hallinnoille.

2.5. Komissio ryhtyisi avoimuuden lisäämiseksi julkaisemaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa yksityiskohtaista luetteloa kunkin jäsenvaltion vaatimista tiedoista.

3. Yleistä

3.1. Talous- ja sosiaalikomitean lausunnossa () komission kertomuksesta "Sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamista koskeva koehanke (SLIM)" todettiin seuraavaa: "Komitea on komission kanssa samaa mieltä, että liian monimutkaisesta lainsäädännöstä aiheutuu suuria kustannuksia, jotka haittaavat teollisuuden kilpailukykyä ja mahdollisuutta luoda työpaikkoja. Kaikkien säädösten ja määräysten niin yhteisön kuin jäsenvaltioiden tasolla on oltava vakuuttavasti perusteltuja ja suhteessa tavoitteisiinsa. Tämä koskee sekä uusia lakialoitteita että nykyisiä säädöksiä".

3.2. TSK hyväksyy käsillä olevan komission ehdotuksen, koska se vastaa SLIM-aloitteen tavoitteisiin yksinkertaisemmasta, avoimemmasta ja tehokkaammasta lainsäädännöstä ja käy yksiin koehankkeeseen osallistuneen Intrastat-ryhmän suositusten kanssa.

3.2.1. Vaadittavien tietojen vähentäminen yksinkertaistaisi lisäilmoituslomaketta (SD) toivotulla tavalla, kunkin jäsenvaltion vaatimien tietojen julkaiseminen Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa lisäisi avoimuutta ja lainsäädäntö todennäköisesti tehostuisi, koska vaatimusten vähentäminen johtaa yleensä jäljelle jäävien vaatimusten tunnollisempaan noudattamiseen.

3.3. Komitean mielestä alalla voitaisiin kuitenkin vielä tehdä paljon. Komitea totesi komission kertomuksesta "Sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamista koskeva koehanke (SLIM)" antamassaan lausunnossa seuraavaa: "Yhteisö- ja jäsenvaltiotason säädöstön yhteismitattomuus aiheuttaa ongelmia liike-elämälle ja kansalaisille".

3.4. Komitea mielestä kehitys olisi vieläkin merkittävämpää, jos lisäilmoituslomake (SD) olisi sama kaikkialla Euroopan unionissa. Yhteinen lomake helpottaisi sellaisten yritysten toimintaa, joilla on haarakonttoreita tai tytäryhtiöitä useassa jäsenvaltiossa, lisäisi tiedonkeruun yhdenmukaisuutta. Tällä hetkellä jäsenvaltioiden välisiä eroja esiintyy esim. tavassa syöttää maakoodi, mikä lisää yritysten työmäärää. Vakioinnin pitäisi johtaa yksinkertaisimman käytössä olevan lomakkeen omaksumiseen eikä mitä monimutkaisimman uutuuden luomiseen.

3.5. Komitea panee hyväksyen merkille, etteivät jäsenvaltiot saisi enää vaatia laajoja lisätietoja lisäilmoituslomakkeella (SD). Komitea huomauttaa kuitenkin, ettei mikään estä jäsenvaltioita vaatimasta kyseisiä tietoja omilla lomakkeillaan, ja toivoo, etteivät jäsenvaltiot vesitä SLIM-aloitteen puitteissa tehtyä työtä vaatimalla näitä lisätietoja muilla tavoin.

4. Päätelmät

4.1. TSK kannattaa komission ehdotuksia mutta toivoo, että niiden yrityselämälle tuottaman hyödyn tueksi Euroopan unionissa otettaisiin käyttöön yksinkertaisimman mallin mukaan vakioitu lisäilmoituslomake.

Bryssel, 29. lokakuuta 1997.

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Tom JENKINS

() EYVL C 203, 3.7.1997, s. 10

() EYVL C 206, 7.7.1997