FI Euroopan unionin virallinen lehti C 6/5

Komission tiedonanto – Tilapäiset unionin puitteet valtiontukitoimenpiteille rahoituksen saatavuuden turvaamiseksi tämänhetkisessä finanssi- ja talouskriisissä

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2011/C 6/05

1. Finanssi- ja talouskriisi, sen vaikutus reaalitalouteen ja tilapäisten toimenpiteiden tarve

1.1 Finanssi- ja talouskriisi ja sen vaikutus reaalitalouteen

Maailmanlaajuinen finanssi- ja talouskriisi alkoi syksyllä 2008, minkä jälkeen komissio antoi useita yksityiskohtaisia ohjeita sisältäviä tiedonantoja perusteista, joiden mukaan jäsenvaltioiden tuen pankeille ja finanssialan ulkopuolisille yrityksille voidaan katsoa noudattavan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan vaatimuksia. Tilapäiset yhteisön puitteet valtiontukitoimenpiteille rahoituksen saatavuuden turvaamiseksi tämänhetkisessä finanssi- ja talouskriisissä (1), jäljempänä ’tilapäiset puitteet’, annettiin 19 päivänä tammikuuta 2009.

Finanssi- ja talouskriisi aiheutti vakavan reaalitalouden taantuman, joka vaikutti kotitalouksiin, yrityksiin ja työpaikkoihin. Kasvuodotukset heikentyivät nopeasti ja sekä kauppa että investoinnit vähenivät. Pankkien oli toisaalta vähennettävä velkarahoitusta ja katettava tappiot sekä toisaalta hinnoiteltava riskit uudestaan. Tämän seurauksena niistä tuli haluttomampia ottamaan riskejä. Jopa luottokelpoisilla yrityksillä oli yhtäkkiä vaikeuksia saada rahoitusta (2).

Tilapäisten puitteiden tarkoituksena oli antaa vallitsevissa poikkeusolosuhteissa jäsenvaltioille mahdollisuus hyväksyä ylimääräisiä valtiontukitoimenpiteitä, joiden avulla helpotetaan yritysten rahoituksen saantia ja samalla kannustetaan yrityksiä jatkamaan investointeja tulevaisuuteen. Puitteiden voimassaolon on määrä päättyä 31 päivänä joulukuuta 2010. Antamalla kaikissa jäsenvaltioissa sovellettavat yhteiset puitteet komissio pyrki yhdenmukaistamaan toimia, jotta voitiin varmistaa avoimuus sekä yritysten ja jäsenvaltioiden tasavertaiset toimintamahdollisuudet yhtenäismarkkinoilla.

Tilapäisiä puitteita konsolidoitiin ja muutettiin helmikuussa 2009 (3) ja muutettiin taas joulukuussa 2009 (4), jolloin niihin tehtiin eräitä teknisiä mukautuksia erityisesti takauksina myönnettävien valtiontukien osalta. Lokakuussa 2009 komissio muutti tilapäisiä puitteita myös siten, että tuen rajatuksi sisämarkkinoille soveltuvaksi määräksi maatalousalalla määriteltiin 15 000 euroa (5).

1.2 Tilapäisten puitteiden käyttö ja tarve muuttaa tiettyjä toimenpiteitä ja korvata puitteet

Jäsenvaltiot ovat käyttäneet tilapäisten puitteiden suomia mahdollisuuksia merkittävästi hyväkseen niiden voimaantulosta alkaen. Komission kokoamat tiedot osoittavat, että puitteet ovat olleet hyödyllinen lisäapu yritysten luotonsaannin varmistamiseksi kriisiaikana.

Komissio teki ensimmäisen arvion tilapäisistä puitteista lokakuussa 2009 päättääkseen, oliko niiden voimassaoloa tarpeen jatkaa 31 päivän joulukuuta 2009 jälkeen. Toinen julkinen kysely aloitettiin 17 päivänä maaliskuuta 2010, ja siinä keskityttiin tilapäisten puitteiden vaikutukseen ja tehokkuuteen rahoitusmahdollisuuksien aktivoinnissa.

Kun päätetään nykyisten tilapäisissä puitteissa vahvistettujen toimenpiteiden voimassaolon asteittaisesta lopettamisesta, olisi tarkasteltava toisaalta taloudellisen tilanteen kehittymistä sekä rahoituslaitosten ja markkinoiden kapasiteettia tarjota riittävästi varoja luottokelpoisille yrityksille ja toisaalta tilapäisten puitteiden mahdollisuuksia pitää yllä talouden elpymistä pitkällä aikavälillä sekä niiden vaikutusta yritysten väliseen kilpailuun eri jäsenvaltioissa.

Talouden elpyminen on hitaasti päässyt vauhtiin vuoden 2010 alusta ja edennyt hieman aiemmin tänä vuonna ennakoitua nopeammin. Elpyminen on yhä haurasta ja epätasaista unionissa, mutta johtanut vaatimattomiin tai jopa vankempiin kasvulukuihin joissakin jäsenvaltioissa. Lisäksi haavoittuvuudesta huolimatta pankkiala on laajasti tarkastellen terveemmällä pohjalla verrattuna tilanteeseen vuosi sitten. Lainaustoiminta yksityiselle sektorille näyttää kääntyneen positiiviseen suuntaan aiempien mallien mukaisesti. Kun talouden elpyminen on vakaammalla pohjalla ja otetaan huomioon huoli julkisen talouden kestävyydestä, rahoitusmarkkinoiden tilanteen pitäisi jatkaa asteittaista paranemista ja tukea elpymistä. Kuitenkin epävarmuus tiettyjen markkkinasegmenttien ja maiden kehityksestä jatkuu (6). Rahoitusalan tuleva kehitys on sen vuoksi yhä epävarmaa, ja edelleen on olemassa riski, ettei pankkijärjestelmä kykene tukemaan elpymistä luoton kysynnän lisääntyessä, elleivät pankit vastaa rakenneuudistustarpeisiin.

Rahoitusmarkkinoiden huomattavan epävakauden ja talouden näkymien epävarmuuden vuoksi tiettyjen tilapäisissä puitteissa vahvistettujen toimenpiteiden voimassaolon jatkaminen 31 päivään joulukuuta 2011 asti on siis näissä markkinaolosuhteissa perusteltua yritysten rahoituksen saatavuuden turvaamiseksi. Sama koskee myös ympäristöystävällisten tuotteiden tuotantoon tarkoitettua tilapäistä tukea, sillä yrityksillä on edelleen finanssi- ja talouskriisin vuoksi vaikeuksia saada rahoitusta tällaisten tuotteiden tuotantoa varten.

Vaikka SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaiset tukitoimet ovat edelleen voimassa poikkeuksellisen markkinatilanteen vuoksi, ne eivät saisi haitata ylimääräisten tilapäisten tukitoimien purkamisprosessia. Talous- ja rahoitusasioiden neuvosto päätti 2 päivänä joulukuuta 2009, että pankkialalle oli suunniteltava strategia tukitoimien asteittaista lopettamista varten. Strategian olisi oltava avoin ja riittävän koordinoitu jäsenvaltioiden kesken, jotta vältetään kielteiset kerrannaisvaikutukset. Komissio otti ensimmäisen askeleen pankkien tukitoimien lopettamisen suuntaan jo vuonna 2010 (7).

Tilapäisiin puitteisiin liittyvien toimenpiteiden osalta vastaavia toimenpiteitä ei ole vielä toteutettu. Komissio katsoo tämän vuoksi, että tiettyjen nykyisissä tilapäisissä puitteissa vahvistettujen toimenpiteiden rajoitettu jatkaminen ja siihen liittyvä jatkettujen toimenpiteiden edellytysten tiukentaminen ovat keskeisen tärkeitä, kun vähitellen palataan tavanomaisiin valtiontukisääntöihin ja samalla rajoitetaan niiden vaikutusta kilpailuun. Tämä tapahtuu erityisesti pienentämällä sovellettavia alennuksia ja tiukentamalla suurten yritysten edellytyksiä pk-yrityksiin verrattuna.

Lisäksi tukitoimenpiteet olisi kohdistettava erityisesti investointeihin, jotka edistävät pitkän aikavälin kestävää taloutta ja tukevat kestäviä yrityksiä. Vaikeuksissa olevien yritysten rakenteita olisi uusittava myös finanssi- ja talouskriisin aikoina, jotta niiden toimintaedellytykset paranisivat pitkällä aikavälillä. Tämä on erittäin tärkeää, ettei talouden rakenteiden tarpeellinen uudistaminen viivästy – se puolestaan syventäisi taantumaa ja pitkän aikavälin vaikutuksia entisestään. Taloudellisissa vaikeuksissa olevien yritysten ei sen vuoksi pitäisi kuulua tulevaisuudessa lainkaan tilapäisten puitteiden soveltamisalaan.

Tuen soveltuvan määrän rajaaminen otettiin käyttöön tilapäisissä puitteissa ylimääräisenä toimenpiteenä, jotta jäsenvaltioilla olisi lisätoimi finanssi- ja talouskriisin pahimpana aikana, vaikka sillä ei ollut tiettyä erityistavoitetta. On tärkeää ilmoittaa, että tämä toimenpide kuuluu SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, koska se ylittää perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 15 päivänä joulukuuta 2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1998/2006 (8) (vähämerkityksistä tukea koskeva asetus) vahvistetun 200 000 euron kynnysarvon.

Sinä aikana, jona tilapäisiä puitteita on sovellettu, useimmat jäsenvaltiot ovat käyttäneet tätä toimenpidettä (23 ohjelmaa 23 jäsenvaltiossa). Kuitenkin vain hyvin pieni prosentuaalinen osuus jäsenvaltioiden antamista ja komission hyväksymistä tämän toimenpiteen mukaisista tuista on tosiasiassa maksettu (noin 7 prosenttia). Lisäksi suurin osa tämän toimenpiteen mukaisesta tuesta on maksettu yhdelle jäsenvaltiolle, nimittäin Saksalle (yli 78 prosenttia myönnetyistä tuista), kun Italian ja Yhdistyneen kuningaskunnan osuudet tämän toimenpiteen kokonaiskustannuksista ovat 8 prosenttia ja 1,1 prosenttia (9).

Sen vuoksi tämä toimenpide olisi tosin saattanut olla hyödyllinen lyhyen aikavälin toimena, kun talouden näkymät olivat epävarmimmat, mutta se on myös saanut aikaan eroja sisämarkkinoilla. Sen vuoksi komissio katsoo, että kun otetaan huomioon asteittaisen lopettamisen strategia, niin pitäisi palata valtiontukitoimenpiteisiin, jotka ovat vähemmän vääristäviä ja enemmän kasvusuuntautuneita, erityisesti edellyttämällä tuensaajilta vastasuoritusta, jolla pyritään yhteisen edun mukaiseen tavoitteeseen. Siitä syystä komissio katsoo, että sisämarkkinoille soveltuvaa rajoitettua tukitoimenpiteen määrää ei pitäisi jatkaa 31 päivän joulukuuta 2010 jälkeen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission hyväksymien tukiohjelmien osana ennen mainitun vuoden loppua jätettyjä hakemuksia, joiden käsittelyä voi olla tarpeen jatkaa mainitun päivämäärän jälkeen.

Valtiontuesta pieniin ja keskisuuriin yrityksiin tehtävien riskipääomasijoitusten edistämiseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen (10), jäljempänä ’riskipääomaa koskevat suuntaviivat’, tilapäinen mukauttaminen antoi jäsenvaltioille ja markkinaosapuolille myönteisen signaalin. Koottujen tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että finanssi- ja talouskriisi on jättänyt jälkensä riskipääomamarkkinoihin ja pk-yritysten pääomakuilu on kasvanut yläosastaan. Komissio katsoo sen vuoksi, että rahoituksen erien sallittujen enimmäismäärien korotusta kahdentoista kuukauden ajan voidaan soveltaa myös muutoin kuin finanssi- ja talouskriisin yhteydessä. Komissio muuttaa SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohtaan perustuvia riskipääomaa koskevia suuntaviivoja vastaavasti.

Saatavilla olevien sekä jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella kaupan rahoitusvälineiden saatavuuden osalta vaikuttaa siltä, että markkinaolosuhteet ovat hitaasti parantumassa. Silti monilla aloilla ja monissa jäsenvaltioissa yritysten on vaikea löytää yksityistä vakuuttajaa. Tämän perusteella tilapäisillä puitteilla käyttöön otettu lyhytaikaisista vientiluottovakuutuksista annettua tiedonantoa (11) koskeva menettelyjen yksinkertaistaminen on perusteltua edelleen vuonna 2011.

Koska tiettyjä tilapäisissä puitteissa vahvistettuja toimenpiteitä on jo muutettu ja nyt niitä on tarpeen muuttaa edelleen, jotta ne sopisivat nykyiseen taloudelliseen tilanteeseen, voimassa olevat tilapäiset puitteet on selkeyden vuoksi aiheellista korvata tällä tiedonannolla.

2. 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan soveltaminen

2.1 Yleiset periaatteet

Komissio voi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaan pitää tukea sisämarkkinoille soveltuvana, jos se on tarkoitettu jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen. Unionin yleinen tuomioistuin on todennut, että häiriön on koskettava kyseisen jäsenvaltion koko taloutta eikä ainoastaan jonkin sen alueen tai osan taloutta. Tällainen näkemys noudattaa lisäksi periaatetta, jonka mukaan poikkeusmääräystä, jollainen SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohta on, on tulkittava suppeasti (12).

Komissio on päätöksiä tehdessään soveltanut johdonmukaisesti tiukkaa tulkintaa (13).

Komissio katsoo, että tämä maailmanlaajuinen kriisi saattaa yhä edellyttää rahoitusjärjestelmän hätäavun lisäksi poliittisia poikkeustoimia. Kriisi vaikuttaa kaikkiin jäsenvaltioihin, joskin eri tavoin, ja toisiin enemmän kuin toisiin. Niin Euroopan kansallisten talouksien kuin rahoitusmarkkinoidenkin nykyinen lähentymisaste sekä niiden herkkyys lisää riskiä, että yksittäiset kriisit levittyvät yleiseen järjestelmään. Sen vuoksi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetun mahdollisuuden olisi oltava avoin jäsenvaltioille, jos perustelut ovat asianmukaiset.

Komissio ottaa huomioon tämänhetkisen finanssi- ja talouskriisin vakavuuden ja sen vaikutukset jäsenvaltioiden kokonaistalouteen ja katsoo, että tietynlaiset valtiontuet saattavat olla perusteltuja ja niitä voidaan vaikeuksien ratkaisemiseksi pitää rajoitetun ajan sisämarkkinoille soveltuvina SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla.

Jäsenvaltioiden on sen vuoksi osoitettava, että komissiolle näiden puitteiden mukaisesti ilmoitetut valtiontukitoimenpiteet ovat tarpeen, asianmukaiset ja oikeasuhteiset asianomaisen jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseksi ja että kaikkia edellytyksiä noudatetaan täysin.

2.2 Tuen rajattu sisämarkkinoille soveltuva määrä

Komissio katsoo, että tällainen valtiontuki soveltuu sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) Tuensaaja on toimittanut komission tilapäisten puitteiden mukaisesti hyväksymän kansallisen tukiohjelman mukaisen täydellisen hakemuksen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2010 ja viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2011 maataloustuotteiden alkutuotannon alalla toimivien yritysten (14) osalta.

b) Tuki ei ylitä 500 000 euron raha-avustusta yritystä kohti; kaikkien lukujen on oltava bruttomääräisiä eli ennen verojen ja muiden maksujen vähentämistä; jos tuki on myönnetty muuna kuin avustuksena, tuen määrä on bruttomääräinen tuen avustusekvivalentti.

c) Tuki myönnetään tukiohjelman mukaan.

d) Tuki myönnetään yrityksille, jotka eivät olleet vaikeuksissa (15)1 päivänä heinäkuuta 2008; tukea voidaan myöntää yrityksille, jotka eivät olleet vaikeuksissa mainittuna päivämääränä, mutta joutuivat vaikeuksiin sen jälkeen maailmanlaajuisen finanssi- ja talouskriisin seurauksena.

e) Tukiohjelmaa ei sovelleta kalastusalalla toimiviin yrityksiin.

f) Tuki ei ole vientitukea tai tukea, jolla suositaan kotimaisia tuotteita tuontituotteiden kustannuksella.

g) Tukiohjelmaa sovelletaan sellaisenaan maataloustuotteiden (16) jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimiviin yrityksiin, jollei tuen myöntämisen edellytyksenä ole sen siirtäminen osittain tai kokonaan alkutuottajille. Jos tukea myönnetään maataloustuotteiden (17) alkutuotannon alalla toimiville yrityksille (joko suoraan tai maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimivilta yrityksiltä tapahtuvina siirtoina), raha-avustuksen (tai bruttoavustusekvivalentin) suuruus saa olla enintään 15 000 euroa yritystä kohti. Maataloustuotteiden alkutuotannon alalla toimiville yrityksille myönnettävän tuen määrää ei vahvisteta markkinoille saatettujen tuotteiden hinnan tai määrän perusteella. Maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimiville yrityksille myönnettävän tuen määrää ei vahvisteta alkutuottajilta ostettujen tuotteiden tai asianomaisten yritysten markkinoille saattamien tuotteiden hinnan tai määrän perusteella.

h) Jäsenvaltio saa asianomaiselta yritykseltä kirjallisessa tai sähköisessä muodossa ilmoituksen muista vähämerkityksisistä tuista ja tämän toimenpiteen mukaisista tuista, jotka on saatu kuluvan verovuoden aikana. Jäsenvaltio tarkastaa, ettei yrityksen 1 päivästä tammikuuta 200831 päivään joulukuuta 2011 saaman tuen kokonaismäärä ylitä tuen vuoksi 500 000 euron enimmäismäärää. Enimmäismäärä on 15 000 euroa, kun kyseessä on maataloustuotteiden alkutuotannon alalla toimivat yritykset.

i) Tuki myönnetään viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2011.

j) Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kansallinen tukiohjelma, jonka mukaan tukea myönnetään 31 päivän joulukuuta 2010 jälkeen, komissiolle. Komissio hyväksyy sen SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

2.3 Takauksina myönnetyt tuet

Rahoituksen saannin parantamiseksi ja pankkien tämänhetkisen riskinoton välttämisen vähentämiseksi tuetut lainatakaukset, joilla voitaisiin helpottaa yritysten rahoituksen saantia rajoitetun ajan, voivat olla sopiva ja hyvin kohdennettu ratkaisu.

Komissio pitää tällaista valtiontukea sisämarkkinoille soveltuvana SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) Jäsenvaltiot myöntävät pk-yrityksille enintään 15 prosentin alennuksen vuotuisesta preemiosta, joka maksetaan liitteessä vahvistetun safe harbour -järjestelmän mukaisesti myönnetyistä uusista takauksista.

b) Jäsenvaltiot voivat laskea suurten yritysten uusista takauksista maksaman vuotuisen preemion liitteessä vahvistetun safe harbour -järjestelmän mukaisesti.

c) Kun takausjärjestelyyn sisältyvän tuen osuus lasketaan menetelmällä, jonka komissio on jo hyväksynyt valtiontukea koskevan komission asetuksen (18) mukaisesti tehdyn ilmoituksen perusteella, jäsenvaltiot voivat myös myöntää vastaavan enintään 15 prosentin alennuksen pk-yrityksen uusista takauksista maksamasta vuotuisesta preemiosta.

d) Lainan enimmäismäärä ei voi olla suurempi kuin tuensaajan palkkamenot vuonna 2010 (mukaan lukien sosiaaliturvamaksut sekä kustannukset sellaisesta henkilöstöstä, joka työskentelee yrityksen tiloissa mutta muodollisesti alihankkijan palkkaamana). Tammikuun 1 päivänä 2010 tai sen jälkeen perustettujen yritysten lainan enimmäismäärä ei voi olla suurempi kuin ensimmäisten kahden toimintavuoden arvioidut palkkamenot. Jäsenvaltiot voivat laskea investointilainan enimmäismäärän EU-27:n keskimääräisten vuotuisten työvoimakustannusten (19) perusteella.

e) Takauksia myönnetään enintään 31 päivään joulukuuta 2011 asti.

f) Takaus voi olla laina-aikana enintään 80 prosenttia lainasta.

g) Pk-yritysten kohdalla takaus voi koskea sekä investointeja että käyttöpääomaa varten otettuja lainoja, suurten yritysten kohdalla takaus voi koskea ainoastaan investointilainoja.

h) Pk-yritysten takauksen preemion alennusta sovelletaan enintään kahden vuoden ajan takauksen myöntämisestä. Jos laina-aika on yli kaksi vuotta, jäsenvaltiot voivat soveltaa enintään kahdeksan vuoden mittaisen lisäjakson ajan liitteessä vahvistettuja safe harbour -maksuja ilman alennusta. Jäsenvaltiot voivat soveltaa liitteessä vahvistettuja safe harbour -määräyksiä suuriin yrityksiin enintään kymmenen vuoden ajan.

i) Vaikeuksissa olevat yritykset (20) eivät kuulu toimenpiteen soveltamisalaan.

2.4 Korkotukina myönnetyt tuet

Yritykset voivat kohdata vaikeuksia hakiessaan rahoitusta tämänhetkisissä markkinaolosuhteissa. Sen vuoksi komissio hyväksyy julkisten tai yksityisten lainojen myöntämisen korolla, joka vastaa vähintään keskuspankin yliyön korkoa sekä preemiota, joka vastaa pankkienvälisen yhden vuoden koron keskiarvon ja jaksolta 1 päivästä tammikuuta 200730 päivään kesäkuuta 2008 saadun keskuspankin yliyön koron keskiarvon välistä erotusta. Tähän lisätään luottoriskin takuumaksu, joka vastaa viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta annetussa komission tiedonannossa (21) tarkoitettua tuensaajan riskiprofiilia.

Tuen osuus, joka sisältyy kyseisen koron sekä viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta annetussa komission tiedonannossa määritellyn viitekoron väliseen erotukseen, katsotaan tilapäisesti SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaiseksi, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) Menetelmää sovelletaan kaikkiin sopimuksiin, jotka on tehty viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2011. Laina-aika voi olla mikä tahansa. Alennettua korkoa voidaan soveltaa 31 päivään joulukuuta 2013 asti maksettaviin korkoihin (22). Tämän jälkeen lainoihin on sovellettava korkoa, joka on vähintään sama kuin viite- ja diskonttokorkoja koskevassa tiedonannossa määritelty korko.

b) Pk-yritysten kohdalla alennettu korko voi koskea sekä investointeja että käyttöpääomaa varten otettuja lainoja, suurten yritysten kohdalla korko voi koskea ainoastaan investointilainoja.

c) Vaikeuksissa olevat yritykset (23) eivät kuulu toimenpiteen soveltamisalaan.

2.5 Tuki vihreiden tuotteiden tuotantoon

Yhä useammilla yrityksillä on finanssi- ja talouskriisin vuoksi vaikeuksia saada rahoitusta ympäristöystävällisten tuotteiden valmistukseen. Takauksina myönnetyt tuet eivät välttämättä riitä varmistamaan rahoitusta kalliille ympäristönsuojelun tason parantamiseen tähtääville hankkeille, joilla mukaudutaan myöhemmin voimaan tuleviin vaatimuksiin jo ennakolta tai ylitetään ne.

Komissio katsoo, että finanssi- ja talouskriisistä huolimatta ympäristötavoitteiden olisi oltava edelleen ensisijaisia. Ympäristöystävällisten, myös Eurooppa 2020 mukaisten energia- ja resurssitehokkaiden, tuotteiden tuotanto on unionin edun mukaista, ja on tärkeää, ettei kriisi estä tavoitteen toteutumista.

Sen vuoksi tuettujen lainojen muodossa toteutetut lisätoimenpiteet voisivat edistää vihreiden tuotteiden tuotantoa. Tuetut lainat voivat kuitenkin myös vääristää kilpailua vakavasti, ja ne olisi rajoitettava tiukasti tiettyihin tilanteisiin ja kohdennettuihin investointeihin.

Komissio katsoo, että jäsenvaltioilla olisi rajoitetun ajan oltava mahdollisuus myöntää tukea koronalennuksina.

Komissio pitää investointilainan korkotukea sisämarkkinoille soveltuvana SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla, jos se täyttää kaikki seuraavat edellytykset:

a) Tuki koskee sellaisten hankkeiden rahoittamiseen tarkoitettua investointilainaa, joissa tuotetaan ympäristön suojelua merkittävästi edistäviä uusia tuotteita (24).

b) Tuki on tarpeen uuden hankkeen aloittamiseksi. Jos kyseessä on jo olemassa oleva hanke, tukea voidaan myöntää, jos se muuttuu uuden taloudellisen tilanteen vuoksi välttämättömäksi hankkeen jatkamisen kannalta.

c) Tukea annetaan ainoastaan sellaisten tuotteiden valmistamista koskeville hankkeille, joiden avulla pyritään mukautumaan ajoissa tuleviin ympäristönsuojelun tasoa parantaviin tuotteita koskeviin unionin vaatimuksiin (25), jotka eivät ole vielä voimassa.

d) Investoinnit tuotteisiin, joita mukautetaan ennakoidusti tuleviin unionin ympäristövaatimuksiin tai jotka ylittävät ne, aloitetaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2011, ja tavoitteena on, että tuotteet saadaan markkinoille vähintään kaksi vuotta ennen vaatimuksen voimaantuloa.

e) Lainat voivat kattaa kustannukset investoinneista aineelliseen ja aineettomaan omaisuuteen (26) lukuun ottamatta lainoja investointeihin, joiden osuus tuotantokapasiteetista on yli 3 prosenttia tuotemarkkinoilla (27), joiden todettavissa olevan kulutuksen keskimääräinen vuotuinen kasvu ETA-markkinoilla viiden edellisen vuoden aikana ennen investoinnin aloittamista on alle Euroopan talousalueen BKT:n keskimääräisen vuotuisen kasvun saman viiden vuoden jakson aikana.

f) Lainat myönnetään viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2011.

g) Tuen laskemisen lähtökohtana olisi oltava tuensaajan erikseen määritelty korko, joka on laskettu tämän tiedonannon 2.3 kohdassa esitetyn menetelmän mukaisesti. Kyseisen menetelmän perusteella yritys voi saada seuraavan koronalennuksen: — suuret yritykset 15 prosenttia, — pk-yritykset 25 prosenttia.

h) Korkotukea sovelletaan enintään kahden vuoden ajan lainan myöntämisestä.

i) Koronalennusta voidaan soveltaa sekä valtion tai julkisten rahoituslaitosten että yksityisten rahoituslaitosten myöntämiin lainoihin. Olisi varmistettava, ettei julkisia ja yksityisiä rahoituslaitoksia kohdella eri tavoin.

j) Vaikeuksissa olevat yritykset (28) eivät kuulu toimenpiteen soveltamisalaan.

k) Jäsenvaltiot varmistavat, ettei tukea siirretä suoraan tai välillisesti rahoitusyhteisöille.

2.6 Kasautuminen

Tämän tiedonannon mukaisesti vahvistettuja tuen enimmäismääriä sovelletaan riippumatta siitä, rahoitetaanko hankkeeseen myönnettävä tuki kokonaan valtion varoista vai osittain myös unionin varoista.

Tämän tiedonannon mukaisia tilapäisiä tukitoimenpiteitä ei voida yhdistää samojen tukikelpoisten kustannusten osalta vähämerkityksistä tukea koskevan asetuksensoveltamisalaan kuuluvaan tukeen.

Tilapäiset tukitoimenpiteet voidaan yhdistää muihin soveltuviin tukiin tai muihin unionin rahoitusmuotoihin edellyttäen, että asianomaisissa suuntaviivoissa tai ryhmäpoikkeusasetuksissa esitettyjä tuen enimmäisintensiteettejä noudatetaan.

Kun kyseessä on yhteisrahoitus EU:n rakennerahastojen ja muiden EU:n rahoitusvälineiden kanssa, on noudatettava niihin sovellettavia sääntöjä.

3. Yksinkertaistamistoimenpiteet

3.1 Lyhytaikaiset vientiluottovakuutukset

Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan 1 kohdan mukaisessa komission tiedonannossa jäsenvaltioille perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta lyhytaikaisiin vientiluottovakuutuksiin (29) todetaan, että vientiluottovakuutusten antajat eivät voi kattaa markkinariskejä jäsenvaltioiden tuella. Markkinariskeillä tarkoitetaan kyseisen tiedonannon liitteessä lueteltuihin maihin sijoittautuneisiin julkisiin ja yksityisiin velallisiin liittyviä kaupallisia ja poliittisia riskejä, joiden enimmäisriskikausi on alle kaksi vuotta. Jäsenvaltioihin ja kahdeksaan muuhun OECD-maahan asettautuneisiin velallisiin liittyvät riskit katsotaan markkinariskeiksi.

Komissio katsoo, että tämänhetkisen finanssi- ja talouskriisin seurauksena kaikissa jäsenvaltioissa ei ole vakuutus- tai jälleenvakuutuskapasiteetin puutetta, mutta ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että tietyissä maissa ei tilapäisesti ole mahdollisuuksia kattaa markkinariskejä.

Tiedonannon 4.4 kohdassa todetaan seuraavaa:

”(…) Tällaisissa olosuhteissa julkinen tai julkisesti tuettu vientiluottovakuutuksenantaja, joka vakuuttaa muita kuin markkinariskejä valtion lukuun tai valtion takaamana, voi vakuuttaa nämä tilapäisesti muihin kuin markkinariskeihin kuuluvat riskit. Vakuutuksenantajan on sopeutettava perimänsä vakuutusmaksut mahdollisimman lähelle yksityisten vientiluottovakuutuksenantajien vastaavasta riskistä perimiä maksuja. Jäsenvaltion, joka aikoo soveltaa tätä poikkeuslauseketta, on välittömästi ilmoitettava komissiolle päätösluonnoksestaan. Tähän ilmoitukseen on liitettävä markkinakatsaus, joka osoittaa, että yksityisiltä vakuutusmarkkinoilta ei saa vakuutussuojaa. Tämän todistamiseksi ja oikeutuksen saamiseksi poikkeuslausekkeen soveltamiseen markkinakatsauksen on sisällettävä lausunnot kahdelta suurelta ja hyvämaineiselta kansainvälisillä markkinoilla toimivalta yksityiseltä vientiluottovakuutuksenantajalta sekä yhdeltä kansalliselta luottovakuutuksenantajalta. Ilmoituksessa on lisäksi oltava kuvaus ehdoista, joita julkinen tai julkisesti tuettu vientiluottovakuutuksenantaja aikoo soveltaa näihin riskeihin. Vastaanotettuaan tällaisen ilmoituksen komissio tutkii kahden kuukauden kuluessa, sovelletaanko poikkeuslauseketta edellä esitettyjen ehtojen ja EY:n perustamissopimuksen mukaisesti. Jos edellytykset poikkeuslausekkeen soveltamiselle komission mielestä täyttyvät, hyväksyvä päätös on voimassa kaksi vuotta päätöksen päivämäärästä edellyttäen, että poikkeuslausekkeen soveltamiseen oikeuttavat markkinaolosuhteet eivät muutu tuona aikana. Tämän lisäksi komissio voi jäsenvaltioiden kanssa neuvotellen tarkistaa poikkeuslausekkeen soveltamisen edellytyksiä. Komissio voi myös poistaa poikkeuslausekkeen tai korvata sen muulla asianmukaisella järjestelmällä.”

Nämä säännökset, joita sovelletaan suuriin yrityksiin ja pk-yrityksiin, ovat nykyiseen taloudelliseen tilanteeseen soveltuva väline, jos jäsenvaltiot katsovat, että yksityisillä vakuutusmarkkinoilla ei voida kattaa tiettyjä markkinariskejä ja/tai tiettyjä riskisuojan ostajia.

Jotta jäsenvaltioiden menettelyä voitaisiin nopeuttaa, jäsenvaltiot voivat komission mukaan osoittaa markkinoiden puutteen 31 päivään joulukuuta 2011 asti esittämällä riittävät todisteet siitä, ettei yksityisiltä vakuutusmarkkinoilta saa vakuutussuojaa. Poikkeuslausekkeen käyttö katsotaan joka tapauksessa perustelluksi, jos

a) suuri ja tunnettu kansainvälisillä markkinoilla toimiva yksityinen vientiluottovakuutuksenantaja ja kansallinen luottovakuutuksenantaja esittävät todisteet vakuutussuojan puutteesta; tai

b) vähintään neljä vakiintunutta viejää jäsenvaltiossa esittää todisteet siitä, että vakuutuksenantajat kieltäytyvät tarjoamasta vakuutussuojaa tietyille toimille.

Komissio varmistaa läheisessä yhteistyössä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa, että poikkeuslausekkeen soveltamista koskevat päätökset tehdään nopeasti.

4. Seuranta ja raportointi

Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 659/1999 (30) ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 794/2004 (31) edellytetään, että jäsenvaltiot toimittavat vuosittain kertomukset komissiolle.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikesta tämän tiedonannon mukaisesti myönnetystä tuesta pidetään kirjaa yksityiskohtaisesti. Kyseiseen kirjanpitoon on sisällyttävä kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen sen toteamiseksi, että tarvittavia edellytyksiä on noudatettu, ja se on säilytettävä kymmenen vuotta ja toimitettava pyydettäessä komissiolle.

Lisäksi jäsenvaltioiden olisi toimitettava 15 päivään syyskuuta 2011 mennessä komissiolle kertomus toimenpiteistä, jotka on otettu käyttöön tämän tiedonannon perusteella.

Komissio voi pyytää lisätietoja myönnetystä tuesta tarkastaakseen, onko tukitoimenpiteen hyväksymispäätöksessä asetettuja ehtoja noudatettu.

5. Loppusäännökset

Tätä tiedonantoa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 201131 päivään joulukuuta 2011.

Sen perusteena ovat pankkikriisiin liittyvät nykyiset poikkeukselliset ja ohimenevät rahoitusvaikeudet. Komissio voi tarkastella sitä uudelleen jäsenvaltioita kuultuaan ennen 31 päivää joulukuuta 2011 tärkeiden kilpailupoliittisten tai taloudellisten syiden vuoksi. Tarvittaessa komissio voi myös esittää selvityksiä lähestymistavoistaan yksittäisissä kysymyksissä.

Tätä tiedonantoa ei sovelleta seuraavaan tukeen:

a) tukiohjelmat, joissa ei nimenomaisesti suljeta pois yksittäisen tuen maksamista yritykselle, jolle on annettu perintämääräys tuen sääntöjenvastaisuutta ja sisämarkkinoille soveltumattomuutta koskevan aiemman komission päätöksen perusteella;

b) tapauskohtainen tuki sellaisen yrityksen hyväksi, jolle on annettu perintämääräys tuen sääntöjenvastaisuutta ja sisämarkkinoille soveltumattomuutta koskevan aiemman komission päätöksen perusteella.

Valtiontuen sääntöjenvastaisuuden arvioinnissa sovellettavien sääntöjen määräytymisestä annetun komission ilmoituksen (32) mukaisesti komissio soveltaa ilmoittamattomaan tukeen

a) tätä tiedonantoa, jos tuki annetaan 1 päivän tammikuuta 2011 jälkeen;

b) muissa tapauksissa tuen myöntämishetkellä sovellettuja suuntaviivoja.

(1) EUVL C 16, 22.1.2009, s. 1.

(2) Ks. Euroopan komissio, talous- ja rahoitusasioiden pääosasto: vuotta 2010 koskeva väliennuste, sekä kansainvälinen valuuttarahasto: World Economic Outlook, lokakuu 2010. Ks. myös Euroopan keskuspankki: The Euro Area Bank Lending Survey, lokakuu 2010, sekä Survey on the access to finance of SMEs in the Euro area, maalis–syyskuu 2010.

(3) Komission tiedonanto – Tilapäiset yhteisön puitteet valtiontukitoimenpiteille rahoituksen saatavuuden turvaamiseksi tämänhetkisessä finanssi- ja talouskriisissä (EUVL C 83, 7.4.2009, s. 1).

(4) Valtiontukitoimenpiteistä rahoituksen saatavuuden turvaamiseksi tämänhetkisessä finanssi- ja talouskriisissä koskevien tilapäisten yhteisön puitteiden muuttamisesta annettu komission tiedonanto (EUVL C 303, 15.12.2009, s. 6).

(5) Valtiontukitoimenpiteistä rahoituksen saatavuuden turvaamiseksi tämänhetkisessä finanssi- ja talouskriisissä koskevien tilapäisten yhteisön puitteiden muuttamisesta annettu komission tiedonanto (EUVL C 261, 31.10.2009, s. 2).

(6) Ks. Euroopan komissio, talous- ja rahoitusasioiden pääosasto: vuotta 2010 koskeva väliennuste, sekä kansainvälinen valuuttarahasto: World Economic Outlook, lokakuu 2010.

(7) Komissio on soveltanut 1 päivästä heinäkuuta 2010 tiukempia edellytyksiä tarkastellessaan, soveltuuko valtiontakaus sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti. Ks. komission kilpailun pääosaston valmisteluasiakirja 30 päivältä huhtikuuta 2010 (The application of State aid rules to Government Guarantee schemes covering bank debt to be issued after 30 June 2010).

(8) EUVL L 379, 28.12.2006, s. 5.

(9) Perustuu tietoihin, jotka jäsenvaltiot toimittivat vastauksina komission kyselyyn tilapäisten puitteiden soveltamisesta, julkinen kuuleminen pidettiin 18.3.2010–26.4.2010. Portugali ja Slovakia eivät vastanneet kyselyyn ja Ranska ei toimittanut tietoja tämän toimenpiteen osalta.

(10) EUVL C 194, 18.8.2006, s. 2.

(11) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan 1 kohdan mukainen komission tiedonanto jäsenvaltioille perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta lyhytaikaisiin vientiluottovakuutuksiin (EYVL C 281, 17.9.1997, s. 4).

(12) Yhdistetyt asiat T-132/96 ja T-143/96, Freistaat Sachsen, ja Volkswagen AG ja Volkswagen Sachsen GmbH. v. komissio (Kok. 1999, s. II-3663, 167 kohta).

(13) Komission päätös 98/490/EY asiassa C 47/96, Crédit Lyonnais (EYVL L 221, 8.8.1998, s. 28), 10.1 kohta; komission päätös 2005/345/EY asiassa C 28/02, Bankgesellschaft Berlin (EUVL L 116, 4.5.2005, s. 1), 153 kohta ja sitä seuraavat; ja komission päätös 2008/263/EY asiassa C 50/06, BAWAG (EUVL L 83, 26.3.2008, s. 7), 166 kohta. Ks. komission päätös asiassa NN 70/07, Northern Rock (EUVL C 43, 16.2.2008, s. 1); komission päätös asiassa NN 25/08, pelastamistuki WestLB:lle (EUVL C 189, 26.7.2008, s. 3); komission päätös, tehty 4 päivänä kesäkuuta 2008, valtiontuesta C 9/08, SachsenLB (EUVL L 104, 24.4.2009, s. 34).

(14) Sellaisina kuin ne määritellään perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta maataloustuotteiden tuottamisen alalla toimiviin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin sekä asetuksen (EY) N:o 70/2001 muuttamisesta 15 päivänä joulukuuta 2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1857/2006 2 artiklan 3 ja 4 kohdassa (EUVL L 358, 16.12.2006, s. 3).

(15) Sellaisena kuin ne määritellään valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen 2.1 kohdassa (EUVL C 244, 1.10.2004, s. 2).

(16) Sellaisena kuin ne määritellään asetuksen (EY) N:o 1857/2006 2 artiklan 3 ja 4 kohdassa.

(17) Sellaisena kuin ne määritellään asetuksen (EY) N:o 1857/2006 2 artiklan 2 kohdassa.

(18) Esimerkiksi tiettyjen tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisesti (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) 6 päivänä elokuuta 2008 annettu komission asetus (EY) N:o 800/2008 (EUVL L 214, 9.8.2008, s. 3), perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta kansalliseen alueelliseen investointitukeen 24 päivänä lokakuuta 2006 annettu komission asetus (EY) N:o 1628/2006 (EUVL L 302, 1.11.2006, s. 29) tai asetus (EY) N:o 1857/2006, jos hyväksytty menettely koskee nimenomaisesti kyseessä olevia takausmuotoja ja niihin liittyviä rahoitustoimia.

(19) Lähde: Eurostat. Viimeisin saatavilla oleva EU–27:ää koskeva tieto vuodelta 2007. Vuotuiset työvoimakustannukset: 3 028 euroa.

(20) Katso. alaviite 15.

(21) EUVL C 14, 19.1.2008, s. 6.

(22) Jäsenvaltioiden, jotka haluavat hyödyntää tätä mahdollisuutta, on julkaistava yliyön korot päivittäin verkossa ja toimitettava ne komissiolle.

(23) Katso. alaviite 15.

(24) Sellaisena kuin se määritellään valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen yhteisön suuntaviivojen 2.2 jakson (määritelmät) 70.1 kohdassa (EUVL C 82, 1.4.2008, s. 1).

(25) ’Tuotteita koskevalla tulevalla unionin vaatimuksella’ tarkoitetaan pakollista unionin vaatimusta ympäristönsuojelun tasosta, jota unionissa myytävien tuotteiden on noudatettava ja joka on hyväksytty mutta ei vielä voimassa.

(26) Sellaisina kuin ne määritellään valtiontuesta ympäristönsuojelulle annettujen yhteisön suuntaviivojen 70 kohdassa.

(27) Sellaisina kuin ne määritellään alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen vuosille 2007–2013 69 kohdassa.

(28) Katso. alaviite 15.

(29) EYVL C 281, 17.9.1997, s. 4.

(30) EUVL L 83, 27.3.1999, s. 1.

(31) EUVL L 140, 30.4.2004, s. 1.

(32) EYVL C 119, 22.5.2002, s. 22.