Komission tiedonanto Euroopan parlamentille EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin turvallisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden altistuessa fysikaalisten tekijöiden aiheuttamille vaaroille (melu) (direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu n:s erityisdirektiivi) /* SEK/2001/1724 lopull. - COD 1992/0449 */





KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin turvallisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaatimuksista työntekijöiden altistuessa fysikaalisten tekijöiden aiheuttamille vaaroille (melu) (direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu n:s erityisdirektiivi) 1. Taustaa - Ehdotus toimitettiin Euroopan parlamentille* ja neuvostolle (KOM(1992) 560 lopullinen) 8.2.1993 (EYVL C 77, 18.3.1993) *parlamentti ei kuulunut ehdotuksen tekohetkellä yhteispäätösmenettelyn piiriin - Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 30.6.1993 (EYVL C 249, 13.9.1993) ja alueiden komitea* *ilmoitti 13. tammikuuta 2000 päivätyllä kirjeellä, ettei se anna lausuntoa - Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä 20.4.1994 (EYVL C 128, 9.5.1994) - Muutettu ehdotus toimitettiin neuvostolle 8.7.1994 (EYVL C 230, 19.8.1994) - Neuvosto pääsi poliittiseen yhteisymmärrykseen ja hyväksyi yhteisen kannan 11.6.2001 ja 29.10.2001 2. Komission ehdotuksen tarkoitus Alkuperäinen ehdotus perustui perustamissopimuksen 118 a artiklaan (nyk. 137 artikla), ja se on puitedirektiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi. Direktiivin tarkoituksena on suojata työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta riskeiltä, joita aiheutuu heidän altistumisestaan fysikaalisille tekijöille. Ehdotus kattaa neljä fysikaalista tekijää: melun (kuulovamman vaarat), tärinän (käsille, käsivarsille ja koko vartalolle aiheutuvat vaarat), sähkömagneettiset kentät ja optisen säteilyn (ihmiskehoon indusoituvasta sähkövirrasta, sähköiskuista ja palovammoista sekä lämpöenergian absorboitumisesta johtuvat terveysvaarat). Tärinää ja sähkömagneettista säteilyä koskevat säännökset ovat uusia, kun taas melua koskevia säännöksiä sisältyy jo neuvoston direktiiviin 86/188/ETY, jonka toinen vaihe tämä ehdotus on kyseisen direktiivin 10 artiklassa säädetyn toimintamallin mukaan (direktiivin tarkasteleminen uudelleen). Ehdotuksella pyritään sovittamaan direktiivin 86/188/ETY säännökset puitedirektiivissä 89/391/ETY säädettyihin yleisiin ehkäisyperiaatteisiin. Neuvoston yleisenä toimintamallina on ollut käsitellä kutakin fysikaalista tekijää erillisessä direktiivissä. Kaikki valtuuskunnat ja komissio hyväksyivät tämän toimintamallin, jossa ehdotusta käsitellään vaiheittain. Tämä ei merkitse muiden komission ehdotuksen osien hylkäämistä, vaan ne jäävät neuvoston asialistalle tulevaa käsittelyä varten. Neuvosto vahvisti yhteisen kannan 25. kesäkuuta 2001 ensimmäisen fysikaalisen tekijän, tärinän, osalta, ja toisti tuolloin pöytäkirjaansa tekemässään lausunnossa sitoutuvansa käsittelemään muita fysikaalisia tekijöitä myöhemmin. 3. HUOMIOT YHTEISESTÄ KANNASTA 3.1 Yleiset huomautukset Ehdotuksen jakamisen vuoksi yhteisessä kannassa rajoitutaan käsittelemään erityisiä vähimmäisvaatimuksia työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojaamiseksi melulle altistumisesta aiheutuvilta tai mahdollisesti aiheutuvilta vaaroilta. Yhteisessä kannassa asetetaan altistuksen raja-arvot, joita ei saa ylittää missään tilanteessa, sekä altistuksen toiminta-arvot päivittäiselle melualtistukselle ja äänenpaineen huippuarvolle. Yhteisessä kannassa vahvistetaan, mitkä ehkäisytoimet ovat tarpeen niiden riskien vähentämiseksi, joille työntekijät altistuvat. Nämä ehkäisytoimenpiteet perustuvat ennen kaikkea työnantajan velvollisuuteen määrittää ja arvioida melulle altistumisesta aiheutuvat erilaiset riskit. Työnantajan on laadittava ja pantava täytäntöön teknisten ja/tai organisatoristen toimenpiteiden ohjelma riskinarvioinnin perusteella ja heti, kun altistuksen ylemmät toiminta-arvot ylitetään. Toimenpiteiden tarkoituksena on välttää altistus tai vähentää sitä. Yhteisessä kannassa esitetään myös yksityiskohtaisia toimenpiteitä niille työntekijöille tiedottamisesta ja heidän kouluttamisestaan, jotka altistuvat melusta johtuville vaaroille silloin, kun on ylitetty altistuksen alemmat toiminta-arvot. Yhteisessä kannassa säädetään myös tehostetusta terveysseurannasta, jonka mukaan työntekijöillä on muun muassa oikeus kuulontarkastukseen, kun altistuksen ylemmät toiminta-arvot on ylitetty. Yleisesti ottaen neuvoston yhteinen kanta noudattelee komission ehdotuksen henkeä. Siinä on tosin erilainen rakenne, mikä johtuu ehdotuksen jakamisesta osiin. Yhteisessä kannassa ei komission muutetun ehdotuksen tavoin hyväksytty niitä parlamentin ensimmäisessä käsittelyssään esittämiä tarkistuksia, joilla pyrittiin poistamaan melua koskeva liite komission ehdotuksesta. Merkittävimmät erot verrattuina komission ehdotukseen ovat altistuksen raja-arvojen laskeminen, äänenpaineen huippuarvoon liittyvien altistuksen ylempien toiminta-arvojen korottaminen sekä kynnysarvon käsitteen poistaminen. 3.2 Euroopan parlamentin tarkistukset ensimmäisessä käsittelyssä Euroopan parlamentti teki melua koskevaan ehdotukseen ensimmäisessä käsittelyssään seuraavat tarkistukset: 1-26. Tarkistukset 1, 5, 8, 9, 14, 16, 17 ja 19 hyväksyttiin sellaisinaan sekä yhteiseen kantaan että muutettuun ehdotukseen. Lisäksi muutettuun ehdotukseen hyväksyttyjen tarkistusten 7, 10, 11 ja 13 sanamuotoa muutettiin hieman neuvostossa niiden merkitys kuitenkin säilyttäen. Komissio hyväksyy tämän. Tarkistukset 4, 18 ja 20 hyväksyttiin yhteiseen kantaan osittain, vaikka ne oli hyväksytty muutettuun ehdotukseen kokonaisuudessaan. Yhteiseen kantaan ei hyväksytty tarkistusta 21, joka oli hyväksytty muutettuun ehdotukseen, eikä tarkistusta 23 (hieman muutettuna). Komissio hyväksyy näiden tarkistusten jättämisen pois. Tarkistuksia 2, 3, 6, 15, 22, 24, 25 ja 26 ei ole hyväksytty yhteiseen kantaan eikä muutettuun ehdotukseen jo ensimmäisessä käsittelyssä esitetyistä syistä: "meluun" liittyvän fysikaalisen tekijän poistamista koskevat tarkistukset ovat vastoin komissiolle direktiivin 86/188/ETY 10 artiklassa asetettuja velvoitteita sekä Euroopan parlamentin 13. syyskuuta 1990 antamasta päätöslauselmasta johtuvia velvoitteita, joissa komissiota pyydetään tekemään direktiiviehdotus melulle ja tärinälle sekä muille fysikaalisille tekijöille altistumisesta aiheutuvista vaaroista. Tarkistus 12, jota ei ollut hyväksytty muutettuun ehdotukseen, on sisällytetty hieman muutettuna yhteiseen kantaan. Muutetun ehdotuksen ja neuvoston yhteisen kannan tärkeimmät erot ovat seuraavat: a) erilainen rakenne ja artikloiden uudelleennumerointi, jotka johtuvat päätöksestä jakaa fysikaalisia tekijöitä koskeva yleisdirektiivi neljäksi erilliseksi erityisdirektiiviksi, joissa kussakin käsitellään yhtä neljästä fysikaalisesta tekijästä. Komissio hyväksyi jakamisen sillä edellytyksellä, että muutettu ehdotus säilyy neuvoston asialistalla, kunnes kaikki fysikaaliset tekijät on käsitelty, ja että neuvosto sitoutuu jatkamaan ehdotuksen jäljelle jääneiden osien käsittelyä, kunnes kaikki on käsitelty. b) päivittäisen melualtistuksen raja-arvon laskeminen yhteisessä kannassa siten, että se on nyt 90 dB(A):n sijasta 87 dB(A). Äänenpaineen huippuarvoon liittyviä altistuksen ylempiä toiminta-arvoja on puolestaan nostettu 112 Pa:sta 200 Pa:han. Komissio hyväksyy yhteisessä kannassa asetetut uudet arvot, koska niistä sovittiin yksimielisesti ja erityisesti koska altistuksen raja-arvo 87 dB(A) on selvä edistysaskel komission ehdotukseen nähden. c) kynnysarvojen poistaminen yhteisestä kannasta. Komissio hyväksyi tämän poiston, koska se vahvistaa tekstiä siten, että direktiivin säännöksiä on sovellettava niin kauan, kuin vaara esiintyy. 3.3 Neuvoston esittämät uudet säännökset ja komission kanta niihin: Yhteisen kannan 14 artiklaan sisältyy vapaaehtoinen viiden vuoden siirtymäkausi niiden säännösten täytäntöönpanemiseksi, jotka koskevat raja-arvojen noudattamista valtamerialuksilla työskentelevän henkilöstön osalta erityisolosuhteiden ottamiseksi huomioon. On syytä huomata, että merikuljetuksen alalla työskentelevät jätettiin direktiivin 86/188/ETY soveltamisalan ulkopuolelle. Komissio on samaa mieltä neuvoston kanssa siitä, että altistuksen raja-arvon noudattaminen merenkulun erityisen vaikeissa olosuhteissa edellyttää tietoisuuden lisäämistä ja kohdennettuja tiedotuskampanjoita, koulutusmoduulien laatimista ja kurssien järjestämistä sekä uusien laitteiden ja/tai apuvälineiden hankkimista. 4. Yleiset päätelmät tai huomiot Komissio tukee yhteistä kantaa kokonaisuudessaan. 5. KOMISSION LAUSUMA Ei ole annettu.