P6_TA(2005)0237

YK:n uudistus *

Euroopan parlamentin päätöslauselma Yhdistyneiden Kansakuntien uudistuksesta

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon EU:n ja YK:n välisistä suhteista 29. tammikuuta 2004 antamansa päätöslauselman [1],

- ottaa huomioon kertomuksen "Turvallisempi maailma: yhteinen vastuumme", jonka uhkia, haasteita ja muutosta käsitellyt korkean tason asiantuntijaryhmä esitti 1. joulukuuta 2004,

- ottaa huomioon kertomuksen "Investing in development: a practical plan to archieve the Millennium Development Goals" (Investoiminen kehitykseen: toimintasuunnitelma vuosituhannen kehitystavoitteiden toteuttamiseksi), jonka YK:n Millennium-projekti esitti 17. tammikuuta 2005,

- ottaa huomioon kertomuksen "Vapaammissa oloissa: kohti kehitystä, turvallisuutta ja ihmisoikeuksia kaikille", jonka YK:n pääsihteeri antoi 21. maaliskuuta 2005,

- ottaa huomioon työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan,

A. ottaa huomioon, että korkean tason asiantuntijaryhmän kertomuksessa esitetään yli sata muutoksia koskevaa suositusta ja että YK:n uudistamista pidetään tarpeellisena, koska sen avulla voidaan vastata erilaisiin haasteisiin ja uhkiin, joita ovat muun muassa köyhyys, tartuntataudit, ympäristövahingot ja kansalaislevottomuudet sekä terrorismi, joukkotuhoaseet ja ydinaseiden leviämisen estäminen; ottaa huomioon, että pääsihteeri korostaa ja kannattaa kertomuksessaan useimpia mainituista suosituksista,

B. ottaa huomioon, että korkean tason asiantuntijaryhmän kertomuksessa esitetään uusi kollektiivisen turvallisuuden visio ja käsitellään kaikkia kansainvälistä rauhaa ja turvallisuutta eri puolilla maailmaa uhkaavia tärkeimpiä tekijöitä,

C. ottaa huomioon, että korkean tason asiantuntijaryhmän kertomuksessa esitettyjen suositusten perusteella pääsihteeri pitää välttämättömänä, että Yhdistyneiden Kansakuntien toimia ja instituutioita tarkastellaan uudelleen, jotta YK pystyy vastaamaan uusien uhkien haasteeseen ja välttää rapautumisen, joka johtuu valtioiden entistä suuremmasta erimielisyydestä ja yksipuolisista toimista,

D. ottaa huomioon, että korkean tason asiantuntijaryhmän kertomuksessa todetaan selvästi, että voimankäyttöön on tarvittaessa turvauduttava vasta viimeisenä keinona, mikä tavoite toistetaan turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa voimankäyttöön liittyvistä periaatteista, ja että kertomuksessa selvästi tuetaan muotoutumassa olevaa normia, jonka mukaan kansanmurhien ja muiden laajamittaisten surmaamisten, etnisten puhdistusten tai kansainvälisen humanitaarisen oikeuden vakavien rikkomisten yhteydessä on olemassa yhteinen kansainvälinen suojeluvastuu, kun itsenäiset hallitukset ovat osoittautuneet kykenemättömiksi tai haluttomiksi ehkäisemään niitä,

E. ottaa huomioon, että aito monenvälisyys on asianmukaisin keino ratkaista kansainvälistä yhteisöä koskevat ongelmat ja uhat sillä ehdolla, että se perustuu instituutioiden asianmukaiseen valmiuteen sekä päätöksentekoprosessin ja täytäntöönpanon valvontaprosessin tehokkuuteen,

F. ottaa huomioon, että pääsihteeri korostaa kertomuksessaan nopean toiminnan ja välittömän uudistamisen tarvetta ja esittelee joukon toteutettavissa olevia konkreettisia toimenpiteitä, jotka valtioiden ja hallitusten päämiesten olisi hyväksyttävä syyskuuhun 2005 mennessä,

G. ottaa huomioon, että EU:n jäsenvaltioiden on näytettävä esimerkkiä ponnisteluissa kattavan osallistumisen varmistamiseksi monenvälisiin yleissopimuksiin,

Kollektiivinen turvallisuus 2000-luvulla: ehkäiseminen, tiedostaminen ja yhteinen vastuu

1. pitää uhkia, haasteita ja muutosta käsitelleen korkean tason asiantuntijaryhmän kertomukseen perustuvaa pääsihteerin kertomusta erittäin myönteisenä ja tukee voimakkaasti sen taustalla olevaa päättäväistä tahtoa Yhdistyneiden Kansakuntien johdonmukaiseen ja perusteelliseen uudistamiseen, minkä jälkeen järjestö olisi valmis kohtaamaan uudenlaisen maailman realiteetit ja pystyisi huolehtimaan tehokkaammin, tasapuolisemmin ja vastuullisemmin kollektiivisesta turvallisuudesta 2000-luvulla; pitää erityisen myönteisenä kertomusten realistista otetta, sillä aiemmista uudistusehdotuksista poiketen niissä on otettu visioiden rinnalle riittävästi konkreettisia ja käytännönläheisiä toimia;

2. kehottaa neuvostoa tukemaan tinkimättä Kofi Annanin esittelemää uudistuskertomusta ja kehottaa puheenjohtajavaltio Luxemburgia pyrkimään siihen, että neuvosto kykenee tekemään päätöksen EU:n yhteisestä kannasta YK:n konkreettisiin uudistuksiin;

3. tukee kaikin puolin näkemystä, että kehityksen, turvallisuuden ja ihmisoikeuksien aloilla edistyksen on tapahduttava samanaikaisesti ja että Yhdistyneiden Kansakuntien uudistusta ei tulisi pitää itsetarkoituksena vaan pikemminkin väistämättömänä seurauksena uudenlaisessa, epävarmassa maailmassa panoksena olevien poliittisten ja turvallisuuteen liittyvien parametrien ja tekijöiden syvällisestä analyysista; suositteleekin Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmän ja instituutioiden vahvistamista, sillä ne soveltuvat ainoina maailmanlaajuisina instituutioina parhaiten kollektiivisen turvallisuuden edistämiseen ja varmistamiseen legitiimisti ja tehokkaasti;

4. kannattaa korkean tason asiantuntijaryhmän YK:n peruskirjan hengen ja kirjaimen mukaisesti määrittelemän itsepuolustuksen käsitteen, voimankäytön ja siviiliväestön suojelemista koskevan vastuun tarkkaa rajaamista ja yhtyy käsitykseen, jonka mukaan määritelmän ei pitäisi estää turvallisuusneuvostoa toimimasta ennaltaehkäisevästi — ja vielä entistäkin ennakoivammin — sillä se on ainoa tällaiseen toimintaan oikeutettu elin; palauttaa mieleen, että suojelu kriisitilanteessa voi olla tehokasta vain, mikäli YK:lla on valmiudet seurata ja tarkkailla herkeämättä todennäköisesti kriisiksi muuttuvia etnisiä, kielellisiä tai uskonnollisia jännitteitä;

5. toistaa, että turvallisuusneuvoston olisi voimankäyttöä harkitessaan aina otettava huomioon legitiimin voimankäytön viisi arviointiperustetta: uhan vakavuus, voimankäytön asianmukainen tarkoitus, viimesijaisuus, uhkaan suhteutetut keinot ja seurausten huomioon ottaminen; on yhtä mieltä siitä, että voimankäyttöön ja sen hyväksymiseen liittyvät periaatteet olisi hyväksyttävä turvallisuusneuvoston päätöslauselmalla; ehdottaa, että turvallisuusneuvoston sallittaisiin tapauskohtaisesti ja selkeästi määritellyn tilanteen hoitamiseksi siirtää rajoitetuksi ajaksi YK:n peruskirjan VII osaston mukaiset valtuutensa tunnustetulle alueelliselle järjestölle;

6. tukee pääsihteerin kertomuksessa vahvistettua korkean tason asiantuntijaryhmän esittämää kehotusta kasvattaa Kansainvälisen atomijärjestön (IAEA) roolia ja voimavaroja, sen tarkastusvaltuuksien vahvistaminen mukaan lukien, ydinaseiden leviämisen vastaisessa taistelussa ja atomi-, biologisten ja kemiallisten aseiden käytön ehkäisemiseksi; tukee voimakkaasti valtioille esitettyä kehotusta sitoutua noudattamaan täysimääräisesti kaikkia ydinsulkusopimukseen, biologisia ja toksiiniaseita koskevaan yleissopimukseen ja kemiallisia aseita koskevaan yleissopimukseen sisältyviä artikloja, jotta ydinaseiden leviämisen estämisen ja aseriisunnan monenvälisiä puitteita sekä tämän alan erityisehdotuksia voidaan vahvistaa entisestään;

7. tukee rauhanomaisten käyttötarkoitusten kehittämisen edellyttämän polttoainehuollon varmistamista, josta esimerkkinä voisi olla järjestely, jossa IAEA takaa ydinvoiman siviilikäyttäjien tarvitseman fissiokelpoisen materiaalin toimittamisen markkinahintaan sellaisille valtioille, jotka luopuvat vapaaehtoisesti suunnittelemasta kansallisia uraanin rikastamiseen ja plutoniumin erottamiseen kykeneviä laitoksia;

8. antaa tukensa sille, että Yhdistyneet Kansakunnat laatii terrorismin vastaisen strategian, jossa kunnioitetaan ihmisoikeuksia ja oikeusvaltion periaatteita, johon otetaan mukaan kansalaisyhteiskunta ja joka perustuu viiteen pilariin eli siihen, että taivutetaan luopumaan terrorismista tai sen tukemisesta, terroristeja estetään saamasta varoja ja aineellisia resursseja, valtioita estetään tukemasta terrorismia, kehitetään valtioiden kykyä torjua terrorismia ja puolustetaan ihmisoikeuksia;

9. painottaa tässä yhteydessä tarvetta jatkaa terrorisminvastaisen komitean viitoittamalla tiellä ja tukea terrorisminvastaisen komitean toimeenpanevaa direktoraattia sen toteuttaessa sille annettua tehtävää varmistaa YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmaan 1373 (2001) perustuvien velvoitteiden noudattaminen;

10. odottaa kiinnostuneena, että Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous saattaa päätökseen kattavan terrorismia koskevan yleissopimuksen tekemisen niin, että sopimus perustuu terrorismin selkeään ja hyväksyttyyn määritelmään, jossa kunnioitetaan ihmisoikeuksia ja demokraattisia vapauksia, jossa viitataan muun muassa terrorismin rahoituksen torjumista koskevaan vuoden 1999 YK:n yleissopimukseen ja YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmaan 1566 (2004) sisältyviin määritelmiin ja jossa toistetaan, että kahdentoista aiemman terrorismin vastaisen yleissopimuksen kattamat teot ovat terrorismia, ja todetaan lisäksi, että kansainvälisen oikeuden mukaan kyseiset teot ovat myös rikoksia; kannustaa myös tehostamaan yhteistyötä muilla ensisijaisilla aloilla, kuten järjestäytyneen rikollisuuden ja pienaseiden ja kevyiden aseiden laittoman kaupan torjunnassa sekä toimissa, jotka tähtäävät täydelliseen luopumiseen maamiinoista;

11. pitää kiistattomana, että kehittyneiden maiden on osallistuttava aktiivisemmin rauhanturvatehtäviin eri puolilla maailmaa, ja kehottaakin EU:n jäsenvaltioita ryhtymään lisätoimiin armeijoiden muuttamiseksi rauhanturvatehtäviin soveltuviksi yksiköiksi ja pitämään joukkoja valmiudessa YK:n tarkoituksia varten; toteaa olevansa sitoutunut siihen, että sekä konfliktien ehkäisylle että konfliktien jälkeiselle rauhanrakentamiselle annetaan kunnolla pontta antamalla rauhanturvaajille tarvittavat valtuudet, riittävät valmiudet ja asianmukainen koulutus, jotta he voivat suorittaa heille annetut tehtävät ja estää siviili- ja humanitaarisia kriisejä; yhtyy ehdotukseen, jonka mukaan turvallisuusneuvoston olisi hyväksyttävä alueellisten järjestöjen toteuttamat rauhanturvaoperaatiot;

Vapaus puutteesta: yhteinen ja tasapainoinen näkemys YK:n uudistetusta kehitysyhteistyöpolitiikasta

12. käyttää tilaisuutta hyväkseen kehottaakseen kaikkia asianosaisia toimijoita tekemään kaikkensa vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi; korostaa, että vuosituhannen kehitystavoitteissa mainitut kehitystä koskevat uudistukset ja tavoitteet on saavutettava yhteisen turvallisuuden ja institutionaalisten uudistusten aloilla toteutettavia uudistuspyrkimyksiä myötäillen; on vakuuttunut siitä, että ainoastaan uudistamalla koko YK-järjestelmää perusteellisesti ja hallitusti voidaan päästä parempaan pohjoisen ja etelän väliseen tasapainoon YK:ssa, mikä vuorostaan parantaa YK:n hyväksyttävyyttä ja legitiimiyttä sen jäsenten keskuudessa;

13. palauttaa mieleen, että lahjoittajamaiden aiemmat lupaukset kehityksen rahoittamiseksi olisi pantava täytäntöön, jotta erityisesti hiv/aidsin, malarian ja tuberkuloosin vastaisessa taistelussa saavutettaisiin edistystä; huomauttaa tässä yhteydessä, että YK:n maakohtaisia yksikköjä olisi vahvistettava ja että niiden henkilöstöille olisi annettava asianmukainen koulutus ja riittävä rahoitus ja että niiden olisi toimittava tiiviissä yhteistyössä kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi;

14. painottaa, että tieteellistä tutkimus- ja kehitystyötä on tuettava edelleen, jotta voidaan varmistaa ympäristön kestävä kehitys, puuttua ilmastonmuutokseen ja vastata kehitysmaiden erityistarpeisiin maatalouden ja luonnonvarojen ja ympäristön hallinnan aloilla;

15. palauttaa mieleen, että menestyksekkään kumppanuuden on perustuttava kaksisuuntaiseen prosessiin, jossa kehitysmaiden on parannettava hallintoaan, torjuttava lahjontaa ja hyödynnettävä mahdollisimman tarkoin omat voimavaransa kansallisten kehitysstrategioiden rahoittamiseksi, kun taas kehittyneiden maiden on tuettava näitä ponnistuksia tehostamalla kehitysavun jakamista, parantamalla mahdollisuuksia päästä niiden markkinoille ja myöntämällä velkahuojennuksia;

16. tukee näkemystä, että taloudellinen ja sosiaalinen kehitys, turvallisuus ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja ympäristönsuojelu ovat kaikki läheisesti toisistaan riippuvaisia; tähdentää, että kehityksen kautta tapahtuva riskien ehkäiseminen voi vähentää merkittävästi poliittisia, sotilaallisia ja terroristiuhkia, jotka perustuvat todelliseen tai koettuun sosiaaliseen epätasa-arvoon, taloudelliseen epäoikeudenmukaisuuteen ja ympäristön heikkenemiseen; suhtautuu myönteisesti korkean tason asiantuntijaryhmän päätelmään, että uhat eivät muodosta hierarkista järjestelmää ja että erityyppisiä uhkia ei voida pitää erillään toisistaan; toistaa siksi, että turvallisuuskysymykset liittyvät läheisesti vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseen ja lujittumiseen;

17. kannattaa täysin pääsihteerin tällä alalla esittämiä yksilöityjä kehotuksia, mukaan lukien selkeän määräajan vahvistaminen sille, että kehittyneet maat saavuttavat virallisen kehitysavun tavoitteeksi asetetut 0,7 prosenttia bruttokansantulosta, Afrikan erityistarpeiden tunnustaminen ja nopeisiin myönteisiin tuloksiin tähtäävän aloitesarjan käynnistäminen vuosituhannen kehitystavoitteita koskevien huomattavien ja välittömien edistysaskeleiden ottamiseksi, mukaan lukien perusterveydenhoidon ja -koulutuksen käyttömaksujen poistaminen;

18. kannattaa pääsihteerin kertomuksessa esitettyä suositusta ei-valtiollisten toimijoiden myötävaikutuksen vahvistamisesta Yhdistyneiden kansakuntien tavoitteisiin pyrkimisessä muun muassa kehittämällä uusia välineitä kansalaisyhteiskunnan, yksityisen sektorin ja kansainvälisten instituutioiden vastuullisuuden varmistamiseksi;

19. pitää myönteisenä pääsihteerin kertomuksessa esitettyä suositusta sopia kansainvälisistä puitteista ilmastonmuutokseen liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi vuoden 2012 jälkeisenä aikana — pyrkien siihen, että kaikki merkittävät päästömaat osallistuvat työhön aiempaa laajemmin — ja kaikille EU:n jäsenvaltioille asetettujen ja määräaikaan sidottujen ympäristötavoitteiden tukemiseksi;

20. vahvistaa, että YK:n päätöksentekoelimillä tulisi olla toimivalta ja velvollisuus sekä määritellä yhteiset yleishyödykkeet että vahvistaa normit, joilla säilytetään ja otetaan käyttöön säännöt näiden julkishyödykkeiden säilyttämiseksi ja puolustamiseksi, mukaan lukien sellaisten kansainvälisten sääntöjen määritteleminen, joilla pyritään selkiyttämään kaupan ja ympäristön välistä suhdetta, jotta varmistetaan monenvälisten ympäristösopimusten turvaaminen kaupankäynnin sääntöjen rinnalla;

Instituutioiden uudistaminen edustuksellisuuden ja tehokkuuden lisäämiseksi

21. korostaa, että Yhdistyneiden Kansakuntien välttämätöntä kokonaisuudistusta ei missään tapauksessa pidä rajata turvallisuusneuvoston uudistukseen ja muihin institutionaalisiin kysymyksiin eikä se saa jäädä niiden varjoon, vaikka pitääkin äärimmäisen tärkeänä rakenteiden ja työmenetelmien harkitsemista uudelleen edustuksellisuuden ja uskottavuuden lisäämiseksi; kehottaa jäsenvaltioita tekemään kaiken voitavansa sen välttämiseksi, että turvallisuusneuvoston uudesta kokoonpanosta sopimiseen mahdollisesti liittyvät vaikeudet vaarantaisivat koko uudistuksen;

22. on vakuuttunut, että turvallisuusneuvoston uudistuksen keskeisenä periaatteena on oltava sen arvovallan, sen kaikki maantieteelliset alueet käsittävän todellisen edustuksellisuuden, sen legitiimiyden, sen tehokkuuden ja sen ensisijaisen tehtävän, eli kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden säilyttäminen, vahvistaminen; on vakuuttunut siitä, että turvallisuusneuvoston kokoonpanoa on muutettava niin, että siinä otetaan huomioon kansainvälisen järjestelmän muuttuminen sekä nykyiset geopoliittiset tosiasiat lisäämällä kehitysmaiden määrää neuvostossa, varmistamalla, että neuvoston jäsenet ovat valmiit ja kykenevät toimimaan tarpeen niin vaatiessa ja soveltamalla tehokkaampia ja avoimempia työtapoja; katsoo, että korkean tason asiantuntijaryhmän molemmissa ehdotuksissa (malli A ja malli B) kyseiset paremman edustuksellisuuden tavoitteet on otettu asianmukaisesti huomioon, vaikka muutkin uudistusehdotukset ovat mahdollisia, ja korostaa, että oman paikan saaminen YK:n turvallisuusneuvostossa on edelleen EU:n tavoite heti kun kyseiselle paikalle asetetut poliittiset, perustuslailliset ja oikeudelliset ehdot voidaan täyttää;

23. panee merkille ehdotuksen YK:n turvallisuusneuvoston kokoonpanon laajentamisesta lisäämällä siihen paikat kullekin alueelliselle ryhmälle, mukaan lukien "Euroopalle"; on sitä mieltä, että tässä yhteydessä olisi sopiva ja Euroopan perustuslaista tehdyn sopimuksen, jossa annetaan unionille oikeushenkilöllisyys ja perustetaan Euroopan unionin ulkoministerin virka, mukainen ratkaisu antaa EU:lle pysyvä lisäpaikka; kehottaa jäsenvaltioita harkitsemaan tätä ehdotusta vakavasti, jotta Euroopan vaikutusvaltaa maailmassa voidaan lisätä johdonmukaisen ja tehokkaan yhteisen ulkopolitiikan avulla;

24. katsoo kuitenkin, että riippumatta siitä, mikä uudistusmenettely valitaan, olisi joka tapauksessa jotkut "Euroopalle" osoitetuista lisäpaikoista annettava EU:lle sellaisenaan; kehottaa tässä yhteydessä EU:n neuvostoa vahvistamaan asianmukaisen menettelyn niiden EU:n jäsenvaltioiden nimeämiseksi, jotka EU:n edustajina ja valtuuttamina hoitavat tehtävää läheisessä yhteistyössä EU:n muiden jäsenvaltioiden, korkean edustajan tai tulevan ulkoministerin, Euroopan komission ja Euroopan parlamentin kanssa, kunnes EU:n paikan edellytykset ovat toteutuneet;

25. tukee täysin korkean tason asiantuntijaryhmän kertomuksessa tehtyä ehdotusta, jonka mukaan turvallisuusneuvostossa olisi otettava käyttöön suuntaa-antavan äänestyksen menettely, jossa jäsenet voivat pyytää ilmoittamaan julkisesti ehdotettua toimenpidettä koskevat kannat ja jossa "ei"-äänillä ei ole veto-oikeutta eikä lopullisella tuloksella ole mitään oikeudellista merkitystä, mutta jolla lisätään veto-oikeuteen liittyvää vastuuta;

26. tukee voimakkaasti ihmisoikeuksien suojelun ja edistämisen vahvistamista YK:n järjestelmässä, joka toistaiseksi ei valitettavasti aina ole onnistunut saamaan aikaan toivottuja tuloksia, sekä kehottaa kaikkia jäsenvaltioita lisäämään ihmisoikeusvaltuutetun toimiston rahoitusta merkittävästi ja ihmisoikeusvaltuutettua osallistumaan aktiivisesti turvallisuusneuvoston työhön ja neuvotteluihin; kannattaa tässä yhteydessä ehdotusta, jonka mukaan ihmisoikeusvaltuutetun olisi laadittava vuosikertomus, joka antaisi lisäarvoa parantamalla YK:n suositusten näkyvyyttä ja samalla mahdollistaisi yksittäisen valtion YK:n järjestelmien kanssa tekemän yhteistyön tason arvioimisen;

27. kannattaa YK:n ihmisoikeustoimikunnan korvaamista pienemmällä pysyvällä ihmisoikeusneuvostolla, jonka yleiskokous valitsee — ja jonka jäseniä valitessaan yleiskokouksen pitäisi valita maita, joissa ihmisoikeuksia noudatetaan tinkimättömästi — suoraan selkeällä enemmistöllä, mikä parantaa kyseisen neuvoston demokraattista legitiimiyttä ja poliittista arvovaltaa; kannattaa sitä, että ihmisoikeustoimikunnan työmenetelmiin sisällytetään "vertaisarvioinnin" menettely, joka mahdollistaa sen, että kukin valtio joutuu säännönmukaisesti ihmisoikeusarvioinnin kohteeksi; tukee ajatusta, että ihmisoikeusneuvostoon pääsemiseen liitetään velvoite, jonka mukaan kyseisen jäsenvaltion on esitettävä pysyvä kutsu, jolla varmistetaan YK:n järjestelmien ja menettelyjen täytäntöönpano; katsoo olevan erittäin tärkeää, että riippumattomien kansalaisjärjestöjen roolia ihmisoikeusneuvostossa vahvistetaan, ja on sitä mieltä, että niiden osallistuminen edellyttää kansalaisjärjestöjen komitean uudistamista;

28. toteaa jälleen antavansa täyden tukensa kansainvälisen rikostuomioistuimen työlle ja kannustaa kaikkia YK:n jäsenvaltioita toimimaan sen kanssa yhteistyössä; pitää myönteisenä erityisedustajan nimittämistä käsittelemään terrorismin vastaisten toimien yhteensopivuutta ihmisoikeuksia koskevan kansainvälisen oikeuden kanssa; tunnustaa Kansainvälisen rikostuomioistuimen tärkeän tehtävän ja kannattaa tuomioistuimen toiminnan vahvistamiseen tähtäävien toimenpiteiden tarkastelemista;

29. kannattaa ehdottomasti korkean tason asiantuntijaryhmän kantaa, että pääsihteerin roolia, toimintamahdollisuuksia ja vastuunalaisuutta olisi vahvistettava rauhan ja turvallisuuden alalla; painottaa tässä yhteydessä, että pääsihteerille on annettava tarvittavat vapaudet, harkintavalta ja voimavarat oman työympäristönsä rakenteiden ja käytäntöjen järjestämiseksi, jotta varmistetaan, että YK:n hallinto on uudistuksen ensisijaisten tavoitteiden tasalla;

30. on vakavasti huolestunut syytöksistä, joiden mukaan YK:n rauhanturvajoukot harjoittivat seksuaalista ja fyysistä väkivaltaa muun muassa Kongon demokraattisessa tasavallassa, Bosniassa ja Kosovossa; tuomitsee sen tosiasian, että nykyisten konfliktien aikana seksuaaliseen väkivaltaan ja raiskaukseen syyllistyneitä ei ole sen enempää asetettu syytteeseen kuin rangaistukaan, ja vaatii YK:ta ryhtymään toimiin kyseisten ongelmien suhteen, jotta varmistetaan, että YK:n asema maailman johtavana ihmisoikeuksien puolustajana ei horju;

31. panee tyytyväisenä merkille ehdotuksen perustaa YK:n sihteeristöön kansainvälisten rahoituslaitosten tuella toimiva rauhanrakennuskomitea sekä rauhanrakennustyön tukitoimisto, jotta järjestö saisi paremmat valmiudet konfliktien jälkeiseen pitkäjännitteiseen rauhanrakennustyöhön sekä järjestyksen palauttamiseen tuhoutuneissa maissa ja tuhoutuneiden maiden jälleenrakentamiseen siellä, missä valtio on lakannut olemasta; kehottaa perustamaan siviilirauhanturvajoukot ("valkokypärät"), jotka kykenevät hoitamaan ei-sotilaallisia tehtäviä; tunnustaa voimakkaasti tarpeen huolehtia siitä, että humanitaarisia toimijoita ja niiden turvallista ja esteetöntä pääsyä uhanalaisten väestöjen luo suojataan tarkemmin; tähdentää, että pääsihteerin valmiuksiin toimia välittäjänä on osoitettava lisää voimavaroja, ja kannattaa oikeusvaltiota koskevan tukiyksikön ja demokratiarahaston perustamista oikeusvaltion ja demokratian palauttamiseen tähtäävien kansallisten ponnistelujen tukemiseksi;

32. pitää ehdottoman tarpeellisena, että yleiskokoukselle annetaan uutta puhtia tehostamalla sen toimintaohjelman käsitteenmuodostusta ja karsimalla sitä, jotta voidaan pikaisesti ja tehokkaasti tarttua suurimpiin maailmaa tällä hetkellä askarruttaviin asiakysymyksiin vähentämällä yleiskokouksen komiteoiden jäsenmäärää ja keskittämällä niiden toimintoja koko elimen päätöksenteon ja uskottavuuden parantamiseksi; pyytää luomaan yleiskokouksen piirissä toimivia menettelyjä, joiden avulla kansalaisyhteiskuntaan voidaan pitää yhteyttä järjestelmällisesti;

33. kehottaa ajantasaistamaan YK:n talous- ja sosiaalineuvoston (ECOSOC) karsimalla huomattavasti sen jäsenmäärää ja vahvistamalla sen päätöksentekovaltuuksia, jotta siitä voidaan muokata turvallisuusneuvoston vertainen elin aloilla, jotka koskevat taloutta, rahapolitiikkaa, kehitystä, bioteknologiaa, viestintäjärjestelmiä, etiikkaa ja ilmastoon ja biotooppiin kohdistuvia uhkia; kehottaa luomaan uudistetun ECOSOCin, Bretton Woods -instituutioiden ja Maailman kauppajärjestön (WTO) välisen tiiviin ja pysyvän kuulemisjärjestelmän, joka antaa ECOSOCille mahdollisuuden arvioida tehokkaasti YK:n kehitystavoitteiden edistymistä ja joka toimii korkean tason kehitysyhteistyöfoorumina; kehottaa luomaan paremman koordinointijärjestelmän ECOSOCin alaisuudessa toimivien Yhdistyneiden kansakuntien eri yksikköjen välille; kannattaa ehdotusta kahden vuoden välein kokoontuvan korkean tason kehitysyhteistyöfoorumin sekä ECOSOCin toimeenpanevan komitean perustamiseksi;

34. on kuitenkin sitä mieltä, että pääsihteerin kertomukseen sisältyvät sosiaalis-taloudellisen alan uudistusehdotukset eivät pääsääntöisesti riitä täyttämään todellisia tarpeita, pitäen mielessä, että kyse on elimestä, joka kokoaa yhteen tärkeimmät kehittyneet maat ja kehitysmaat pohtimaan ja käsittelemään kaupan, rahapolitiikan, ympäristön ja taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen olennaisimpia keskinäisiä kytköksiä; kannattaa täysin korkean tason asiantuntijaryhmän kertomuksessa esitettyä ja ensiaskeleena toteutettavaa ehdotusta muuttaa G20-ryhmää, johon Euroopan unioni kuuluu institutionaalisena jäsenenä ja Kansainvälinen valuuttarahasto ja Maailmanpankki itseoikeutettuina jäseninä, johtajien ryhmäksi, jonka kokouksiin Kansainvälinen valuuttarahasto, Maailmanpankki, WTO, Euroopan unioni, YK:n pääsihteeri, ECOSOCin puheenjohtaja ja YK:n ihmisoikeusvaltuutettu osallistuisivat säännöllisesti;

35. ehdottaa, että edelleen olemassa oleva, mutta uinuva ja vanhentunut Huoltohallintoneuvosto muutetaan romahtaneiden valtioiden neuvostoksi, joka olisi Yhdistyneiden kansakuntien puolesta vastuussa romahtaneita valtioita koskevan kansainvälisen yhteistyön koordinoimisesta ja laajemmin konfliktien ehkäisemisestä romahduksen partaalla olevissa valtioissa; ehdottaa, että turvallisuusneuvosto valtuuttaa kyseisen romahtaneiden valtioiden neuvoston hallinnoimaan tilapäisesti kansoja ja alueita tilanteissa, joissa viralliset valtiorakenteet ovat romahtaneet tai ovat katoamaisillaan;

36. kehottaa vahvistamaan ympäristöalan kansainvälistä hallintoa muuttamalla Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelma (UNEP) YK:n ympäristöalan erityisjärjestöksi, jolla olisi riittävät taloudelliset, aineelliset ja inhimilliset voimavarat, jonka jäsenyys olisi yleinen, jolla olisi valta varmistaa, että hallitukset, kansainväliset taloudelliset instituutiot ja ylikansalliset yhtiöt noudattavat oikeudellisesti sitovia monenvälisiä ympäristösopimuksia ja joka toimisi ympäristöalan tieteellisen, teknisen ja oikeudellisen asiantuntemuksen kokoavana elimenä; kehottaa ryhtymään uusiin yhtenäisiin toimiin ympäristön kestävän kehityksen varmistamiseksi, mukaan lukien ilmastonmuutokseen sekä aavikoitumiseen, biodiversiteettiin ja ympäristöpakolaisuuteen liittyvät toimet; kehottaa selventämään oikeudenkäyttöä koskevaa suhdetta ja riitojenratkaisujärjestelmää WTO:n ja YK:n järjestelmään kuuluvien monenvälisten ympäristösopimusten välillä;

37. kiinnittää huomiota siihen, että UNEP ja Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelma (UNDP) allekirjoittivat marraskuussa 2004 yhteisymmärryspöytäkirjan, jonka mukaisesti UNEP voi avustaa valtioita, niiden sitä pyytäessä, kehittämään valmiuksiaan toimia ympäristöä koskevien velvoitteidensa mukaisesti, mikä on yksi kestävän kehityksen avainvaatimuksista; kannattaa tätä näkemystä ja tunnustaa voimakkaasti tarpeen varmistaa riittävät voimavarat molemmille ohjelmille, jotta ne voivat tehdä tehokasta yhteistyötä;

38. korostaa, että UNESCO on yksi Yhdistyneiden kansakuntien järjestelmän avainjärjestöistä, jolla on koko maailman kattava vastuu koulutuksesta, tieteestä (vesi mukaan lukien) ja kulttuurista (viestintä ja tiedotusvälineet mukaan lukien); pyytää jäsenvaltioita osoittamaan UNESCOlle runsaammin määrärahoja, jotta järjestö voi toteuttaa sille annetut tärkeät tehtävät; kehottaa YK:n pääsihteeriä tukeutumaan järjestelmällisesti UNESCOn toimiin, erityisesti kun on kyse köyhyyden poistamiseen tähtäävistä ja koulutusta koskevista ohjelmista sekä kulttuurien moninaisuuden säilyttämisestä;

39. kehottaa perustamaan YK:n järjestelmään Yhdistyneiden Kansakuntien parlamentaarisen yleiskokouksen, mikä vahvistaisi järjestön demokraattista luonnetta ja sen sisäistä demokraattista prosessia ja antaisi maailman kansalaisyhteisölle mahdollisuuden olla suoraan mukana päätöksentekoprosessissa; toteaa, että parlamentaariselle yleiskokoukselle olisi annettava todelliset tiedonsaanti-, osallistumis- ja valvontaoikeudet ja sen pitäisi voida antaa suosituksia YK:n yleiskokoukselle;

40. ehdottaa, että kaikkein ensimmäiseksi, ennen valtioiden ja hallitusten päämiesten kokoontumista syyskuussa 2005, pidettäisiin parlamentaarinen tilaisuus, joka täydentäisi 7.– 9. syyskuuta 2005 New Yorkissa pidettävää parlamenttien puhemiesten toista maailmankonferenssia; on valmis lähettämään valtuuskunnan näihin parlamentaarisiin tilaisuuksiin; antaa täyden tukensa pääsihteerin kertomuksessa esitetylle demokratiarahastolle, joka tukisi, kehittäisi ja vahvistaisi demokratiaa kaikkialla maailmassa;

41. kehottaa jäsenvaltioita tukemaan ja vahvistamaan "YK:n demokraattista valmistelukokousta", joka edistää demokratiaa YK:n jäsenvaltioiden keskuudessa ja auttaa luomaan demokraattisia rakenteita YK:n järjestelmässä toimimalla esimerkkinä uusille orastaville demokratioille samalla kun se estää ei-demokraattisia, autoritaarisia valtioita toimimasta tärkeiden YK-elimien puheenjohtajana, mikä vaarantaisi YK:n uskottavuuden;

42. pitää myönteisenä pääsihteerin aloitetta järjestää "Treaty event, an invitation to universal participation Focus 2005: responding to global challenges" -tapahtuma (yleinen osallistumiskutsu Focus 2005 -tapahtumaan, jossa käsitellään globaaleihin haasteisiin vastaamista); kehottaa jäsenvaltioita tukemaan tätä aloitetta allekirjoittamalla tai ratifioimalla ne sopimukset tai liittymällä niihin sopimuksiin, joihin Focus 2005 -tapahtumassa keskitytään ja joiden sopimuspuolia ne eivät vielä ole; pyytää myös neuvostoa ja komissiota edistämään tätä aloitetta ollessaan yhteydessä kolmansien maiden kanssa sekä tukemaan näiden maiden ponnisteluja kyseisten sopimusten allekirjoittamiseksi tai ratifioimiseksi tai niihin liittymiseksi syyskuuhun 2005 mennessä;

43. palauttaa mieleen Yhdistyneiden kansakuntien ja Euroopan unionin onnistuneen yhteistyön hyökyaaltokatastrofin jälkeen toteutettujen pelastus- ja avustusoperaatioiden yhteydessä; suhtautuu myönteisesti pääsihteerin suositukseen, jossa Yhdistyneitä kansakuntia kehotetaan tukeutumaan alueellisten järjestöjen menestyksekkääseen toimintaan, erityisesti kehittämällä tiukat normit poliittisen vakauden turvaamiseksi ja vähemmistöjen, alkuperäiskansojen ja asuinseuduiltaan siirtymään joutuneiden henkilöiden oikeuksien suojelemiseksi; pitää tervetulleena suositusta lisätä tukea Afrikalle ja Afrikan unionille; kehottaa lujittamaan Yhdistyneiden kansakuntien ja Euroopan unionin kumppanuutta, ottaen huomioon, että viime mainittu on parhaassa asemassa koordinoimaan muiden valtioiden tai alueellisten toimijoiden kanssa Kansainvälisen rikostuomioistuimen, Kioton pöytäkirjan ja maamiinoja koskevan kansainvälisen kiellon kaltaisten maailmanlaajuisten politiikkojen tehokasta täytäntöönpanoa;

44. toistaa kantansa, että pitäen mielessä EU:n perustuslakisopimus, EU:n diplomaattisen edustuston YK:ssa virtaviivaistaminen on erittäin tärkeää osapuolten välisten suhteiden parantamiseksi ja EU:n kansainvälisillä näyttämöillä omaaman vaikutusvallan kannalta; rohkaisee siksi neuvostoa ja komissiota pyrkimään aktiivisesti siihen, että niiden omat edustustot yhdistetään EU:n yhteiseksi ulkomaanedustustoksi kussakin seuraavista YK:n päämajoista: New York, Geneve, Wien ja Nairobi;

45. kehottaa voimakkaasti EU:n jäsenvaltioita tukemaan viipymättä korkean tason asiantuntijaryhmän kertomusta seuranneessa pääsihteerin kertomuksessa linjattuja uudistusehdotuksia, tekemään kaikkensa kyseisten uudistusten toteuttamiseksi asianomaisilla aloilla sekä osoittamaan kyseiseen tarkoitukseen tarvittavat voimavarat yhdessä EU:n toimielinten kanssa;

46. pyytää puhemiehistöä asettamaan asiantuntijaryhmän laatimaan alustavan selvityksen siitä, miten YK-järjestelmän kokonaisuudistus saattaa toimia yksityiskohtien tasolla sekä YK:n peruskirjan että EU:n toimielinten näkökulmasta katsoen;

47. päättää käynnistää sarjan tiedotuskampanjoita suuren yleisön tietoisuuden lisäämiseksi, niin Euroopassa kuin sen ulkopuolellakin, YK:n uudistuksen historiallisista seurauksista ja sen vaikutuksista Euroopan toimielinjärjestelmään;

*

* *

48. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle, EU:n jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, YK:n pääsihteerille, YK:n turvallisuusneuvoston puheenjohtajalle, YK:n yleiskokouksen puheenjohtajalle, YK:n talous- ja sosiaalineuvoston puheenjohtajalle, YK:n uudistusta käsitelleen korkean tason asiantuntijaryhmän jäsenille sekä Yhdysvaltojen kongressille, parlamenttien väliselle liitolle ja Euroopan neuvoston parlamentaariselle yleiskokoukselle.

[1] EUVL C 96 E, 21.4.2004, s. 79.

--------------------------------------------------