Virallinen lehti nro 096 E , 27/03/2001 s. 0289 - 0300



Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Ranskan merentakaisten departementtien hyväksi (komission esittämät) PERUSTELUT 1. Johdanto Komissio laati Kölnissä kokoontuneen Eurooppa-neuvoston pyynnöstä 14. maaliskuuta 2000 kertomuksen [1] toimenpiteistä, joilla EY:n perustamissopimuksen syrjäisimpiä alueita koskevan 299 artiklan 2 alakohta pannaan täytäntöön. Tämä kertomus on osoitettu neuvostolle ja Euroopan parlamentille, ja se on myös toimitettu alueiden komitealle ja talous- ja sosiaalikomitealle. Kesäkuussa Feirassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto pyysi komissiota esittelemään asiaankuuluvat ehdotukset. [1] KOM(2000)147 lopullinen. Kertomuksen mukaan komissio esittää vuonna 2000 kertomukset POSEI-ohjelmien maataloutta koskevien ohjelmalohkojen täytäntöönpanosta vuodesta 1992 lähtien kyseisillä alueilla sekä tarpeelliset neuvoston asetusten muutosehdotukset. Liitteenä olevat kolme asetusehdotusta koskevat näitä toimenpiteitä. 2. POSEI-ohjelmien maataloutta koskeva ohjelmalohko Neuvosto hyväksyi syrjäisestä sijainnista ja saaristoasemasta johtuvia valinnaisia toimenpiteitä koskevan erityisohjelman [2] (POSEI) Ranskan merentakaisten departementtien osalta vuonna 1989 ja Azorien ja Madeiran sekä Kanariansaarten osalta vuonna 1991. [2] POSEIDOM - päätös 89/687/ETY - EYVL L 399, 30.12.1989, s. 39. POSEIMA - päätös 91/315/ETY - EYVL L 171, 29.6.1991, s. 10. POSEICAN - päätös 91/314/ETY - EYVL L 171, 29.6.1991, s. 5. Syrjäisimpien alueiden maataloustuotantoon sovelletaan täysimääräisesti yhteistä maatalouspolitiikkaa (YMP) yhteisten markkinajärjestelyjen avulla sekä maataloutta koskevaa merkittävää ohjelmalohkoa neuvoston asetusten (ETY) N:o 3763/91 (POSEIDOM) [3], 1600/92 (POSEIMA) [4] ja 1601/92 (POSEICAN) [5] muodostamassa viitekehyksessä, jonka tarkoituksena on mukauttaa yhteisiä politiikkoja näiden alueiden erityispiirteiden huomioon ottamiseksi. [3] Neuvoston asetus (ETY) N:o 3763/91, EYVL L 356, 24.12.1991, s. 1. [4] Neuvoston asetus (ETY) N:o 1600/91, EYVL L 173, 27.6.1992, s. 1. [5] Neuvoston asetus (ETY) N:o 1601/91, EYVL L 173, 27.6.1992, s. 13. POSEI-ohjelmien maataloutta koskevassa ohjelmalohkossa otetaan huomioon pysyvät haitat (erityinen pinnanmuodostus ja ilmasto, erittäin syrjäinen sijainti ja pieni tilakoko) sekä erityiset rajoitteet (suurtuotannon etujen puuttuminen, riippuvaisuus ja erittäin korkeat tuotantokustannukset). Ohjelmalohkon rahoitus (noin 200 miljoonaa euroa vuodessa) saadaan EMOTR:n tukiosastosta, ja siihen kuuluu pääasiassa kahdenlaisia toimenpiteitä: erityinen hankintajärjestelmä ja paikalliseen maataloustuotantoon kohdistuvia erityistoimenpiteitä. Ohjelmalohkoon sisältyy myös poikkeuksia eläinten ja kasvien terveyteen ja rakenteellisiin kysymyksiin liittyvistä toimenpiteistä sekä graafisen tunnuksen käyttö. 3. Yhteenveto POSEI-ohjelmien maataloutta koskevasta ohjelmalohkoista Ranskan, Portugalin ja Espanjan kansalliset viranomaiset toimittivat komissiolle näiden ohjelmien täytäntöönpanoa koskevat kertomukset ja neuvoston asetusten muutoksiin liittyvät pyynnöt. Komissio teetätti SEM 2000 -aloitteen osana ulkopuolisilla konsulteilla arviointikertomukset POSEIDOM-, POSEIMA- ja POSEICAN-ohjelmien maataloutta koskevasta ohjelmalohkosta. Niissä on tutkittu ohjelmissa asetettujen tavoitteiden saavuttamista ja mahdollisia parannuksia tulevaisuutta varten. Komissio on arviointien pohjalta esittänyt yhteenvetoja (1992-1998) asetuksissa säädettyjen toimenpiteiden täytäntöönpanosta ottaen huomioon saadun kokemuksen ja toteutettujen toimien vaikutukset. Toimenpiteillä voidaan yleisesti todeta olleen myönteisiä vaikutuksia. Erityisen hankintajärjestelmän tuloksia tarkasteltaessa voidaan todeta, että järjestelmän hallinnointiedellytykset ovat parantuneet, kun taseet ovat jossain määrin vakiintuneet paikallisten tarpeiden tasolle. Hankinnat näille alueille on taattu ja hinnat ovat alentuneet hankintalähteitä kilpailuttamalla. Toimenpiteellä on ollut myönteisiä vaikutuksia kyseisten alueiden talouskehitykselle. YMP:n uudistuksesta johtuneiden muutosten ja viimeisistä GATT-sopimuksista (Uruguayn kierros) johtuvien yhteisön sitoumusten sekä yhteisön ja maailmanmarkkinahintojen asteittaisen lähentymisen myötä pääasiassa viennissä sovellettaviin hintoihin perustuvat yksikkötuet yhteisön tuotteita hankittaessa ovat vähentyneet joidenkin tuotteiden, erityisesti viljan, osalta. Tilanteen johdosta on oltu huolestuneita siitä, saavutetaanko tuotantokustannusten alentamiseen liittyvä tavoite syrjäisestä sijainnista ja saaristoasemasta johtuvia lisäkustannuksia vähentämällä. Komissio on voimassa olevan sääntelyn rajoissa pyrkinyt vaikuttamaan näiden kansainvälisten muutosten vaikutuksiin. Analyyseistä käy ilmi, että yksi nykyisen järjestelmän heikkouksista on korvattavien lisäkustannusten määrän vahvistamisessa käytettävien objektiivisten kriteerien puuttuminen. Näin ollen hankintojen lisäkustannusten vaikutuksia on kohtuullistettu eri tavoin tuotteesta ja taloudellisesta tilanteesta riippuen. Paikallistuotantoa koskevia toimenpiteitä tarkasteltaessa voidaan todeta, että niillä on voitu vähentää joitakin tuotantokustannuksiin liittyviä rajoitteita. YMP:n mukaista tukea täydentävinä näillä toimenpiteillä on voitu parantaa paikallistuotannon laatua ja määrää. Toimenpiteiden tehokkuus riippuu alan rakenteesta ja sen valmiudesta hyödyntää tarjottuja mahdollisuuksia. Tuet olivat vielä tehokkaampia, kun ne mukautettiin paikallisiin olosuhteisiin ja ne olivat johdonmukaisia keskenään ja erityisen hankintajärjestelmän kanssa ja kun yhteisvaikutus YMP:n yleistukien kanssa voitiin hyödyntää tilanteeseen mukautettujen soveltamisedellytysten avulla. Liian raskaat tai monimutkaiset toimenpiteet (mm. hedelmiä ja vihanneksia koskeneet aloiteohjelmat) eivät onnistuneet. 4. Uudelleentarkastelun suuntaviivat Komissio aikoo konsolidoida ja mukauttaa säännöstöä, parantaa näitä alueita koskevaa maatalouskehystä rahoitusnäkymiin sisältyviä määrärahoja ylittämättä. Komissio siis toimii talousarvion rajoissa. Komission tarkoituksena on yksinkertaistaa näiden järjestelmien hallintoa ja lisätä niiden avoimuutta ja kustannustehokkuutta. Samalla on tarkoitus tehostaa seurantaa ja valvontaa. Erityisen hankintajärjestelmän logiikka säilyy ennallaan. Sen mukaan näille alueille pyritään tarjoamaan sellaiset hankintaedellytykset, joilla niiden tuotantokustannukset saadaan vastaamaan kustannuksia muualla unionissa ja joilla nämä maantieteellisesti ja taloudellisesti erityisessä asemassa olevat alueet pääsevät hyötymään yhtenäismarkkinoista, joihin ne kuuluvat erottamattomana osana. Ehdotuksissa tarkistetaan erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvien tuotteiden luetteloja. Erityisesti perinteisen karjankasvatuksen alijäämäisen tuotannon säilyttämisen tukemiseksi säädetään lisätuotantopanosten käyttöönotosta eläinten ruokinnassa (sinimailanen ja öljykakut). Järjestelmän hallinnon keventämiseksi toimivalta tämän luettelon tarkistamisessa ehdotetaan annettavaksi komissiolle ja hankintataseiden hallinnointia ehdotetaan yksinkertaistettavan. Erityisen hankintajärjestelmän tavoitteiden saavuttamiseen käytettäviin keinoihin ehdotetaan muutoksia, näiden alueiden hankintojen lisäkustannuksia ehdotetaan vähennettävän ja hintoja alennettavan hankintalähteitä kilpailuttamalla. Tarkoituksena on ottaa käyttöön periaate tuesta, jossa otetaan huomioon lähetyskustannukset muualta yhteisöstä näille syrjäisille alueille. Näin saadaan luotua vakautta ja selkeyttä tavoitteeseen, että nämä alueet pääsisivät hyötymään yhtenäismarkkinoiden eduista. Maataloustuotantoa koskevien toimenpiteiden osalta muutokset perustuvat kunkin alueen omien tarpeiden analyysiin. Komission tavoitteena on, että toimenpiteet kuvastavat paremmin yhteisesti sovittua näkemystä integroidusta kehityksestä. Ne maataloustuotantoa koskevat toimenpiteet, jotka ovat kokemuksen myötä osoittautuneet alueiden olosuhteisiin soveltumattomiksi (esim. nautaeläinten kasvatus ja maitoala Kanariansaarten ja Madeiran alijäämäisillä alueilla), muutetaan kannustavammiksi ja tehokkaammiksi. Varsinkin toimenpiteiden erityisiä tukikelpoisuusperiaatteita on muutettu. Nykyisiin toimenpiteisiin, kuten joidenkin tukitasojen tai tukikelpoisten määrien mukautuksiin, tehdään muutoksia (esim. tuotantotukea saavan maidontuotannon määrä Ranskan merentakaisilla alueilla). Naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1254/1999 liitteet on syytä muuttaa yhdenmukaisuuden vuoksi sekä POSEIMA- ja POSEICAN-ohjelmien saattamiseksi naudanliha-alalla Ranskan merentakaisilla alueilla voimassa olevaa järjestelmää vastaaviksi. Uusia toimenpiteitä otetaan käyttöön, jotta paikalliset erityispiirteet ja tarpeet voidaan POSEI-ohjelmien tavoitteita noudattaen ottaa huomioon erityisesti hedelmä- ja vihannesalalla Kanariansaarilla, Azoreilla ja Madeiralla. Tällä alalla on tehty päätelmiä paikallisen kaupan pitämisen tuista saaduista hyvistä kokemuksista. Tuotantoalojen rakennejärjestelyjen parantamiseen on pyritty käyttämällä monialaista lähestymistapaa alakohtaisesti tai yleisohjelmittain (toimialojen välisenä). Komissio esittää piakkoin ehdotuksen kiintiöiden takaisinostosta kiintiöiden ylittymisestä Azoreilla aiheutuvan ongelman ratkaisemiseksi. 5. Päätelmät Suunnitelluilla muutoksilla pyritään perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan mukaisesti ottamaan paremmin huomioon näiden alueiden erityispiirteet. Muutokset koskevat kolmea neuvoston antamaa asetusta ja niiden perustana on perusasetuksen uuden 299 artiklan 2 kohta. Niistä ei aiheudu häiriöitä yhtenäismarkkinoiden toimintaan ja yhteisten politiikkojen harjoittamiseen. Näiden muutosten vaikutus talousarvioon voidaan kattaa pääasiassa Agenda 2000 -asiakirjaan sisältyneen YMP:n uudistuksen ja erityisesti hankintajärjestelmän (vilja, naudanliha ja maitotuotteet) odotettujen vaikutusten seurauksena saatavilla säästöillä. Näillä asetusehdotuksilla tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Ranskan merentakaisten departementtien, Kanariansaarten, Azorien ja Madeiran hyväksi uudistetaan voimassa olevia järjestelmiä. Poikkeukset liitetään entiseen tapaan samaan aluekohtaiseen asetukseen. Rakenteellisiin kysymyksiin liittyvät poikkeukset onkin koottu asetuksiin sisältyvään IV osastoon. Tässä osastossa on säännös, jonka teksti on sama kuin neuvostolle voimassa olevien asetusten (ETY) N:o 3763/91, 1600/92 ja 1601/92 muuttamisesta annetussa asetusehdotuksessa. Rakenteellisiin kysymyksiin liittyvät poikkeustoimenpiteet olisi hyväksyttävä kiireellisinä rakennepoliittisen ohjelmatyön tehokkaan täytäntöönpanon edellyttämät määräajat huomioon ottaen. Tästä syystä vaikuttaa välttämättömältä ehdottaa, että neuvosto hyväksyisi voimassa olevaa järjestelmää muuttavan aikaisemman asetuksen, joka sisältää nämä poikkeustoimenpiteet, jotka liitetään myöhemmin muutoksina tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Ranskan merentakaisten departementtien, Kanariansaarten, Azorien ja Madeiran hyväksi annettaviin uudistettuihin asetuksiin. 2000/0313 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Ranskan merentakaisten departementtien hyväksi EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 36 ja 37 artiklan sekä 299 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [6], [6] EYVL C ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [7], [7] EYVL C sekä katsoo seuraavaa: (1) Neuvosto on päätöksellään 89/687/ETY [8] hyväksynyt Ranskan merentakaisten departementtien syrjäisen sijainnin ja saariaseman huomioon ottavia erityisiä valinnaisia toimenpiteitä koskevan ohjelman (POSEIDOM) osana yhteisön syrjäisimpien alueiden hyväksi harjoittamaa politiikkaa. Ohjelmalla pyritään edistämään näiden alueiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä ja mahdollistamaan se, että ne hyötyvät yhtenäismarkkinoista, joihin ne kuuluvat erottamattomana osana, vaikka niiden tilanne objektiivisesti katsottuna on maantieteellisesti ja taloudellisesti poikkeava. Ohjelmassa otetaan huomioon YMP:n soveltaminen näillä alueilla, ja siihen kuuluu sellaisten erityistoimenpiteiden säätäminen, joilla pyritään erityisesti parantamaan näiden departementtien maataloustuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen liittyviä edellytyksiä sekä vähentämään niiden poikkeuksellisesta maantieteellisestä sijainnista johtuvia vaikutuksia ja perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa tunnustettuja rajoitteita. [8] Erityisesti Ranskan merentakaisten departementtien syrjäisestä sijainnista ja saaristoasemasta johtuvia valinnaisia toimenpiteitä koskevasta ohjelmasta (POSEIDOM) 22 päivänä joulukuuta 1989 tehty neuvoston päätös, EYVL L 399, 30.12.1989, s. 39. (2) Ihmisravinnoksi, jalostukseen ja maatalouden tuotantopanoksina käytettävien välttämättömien tuotteiden hankintalähteiden kannalta poikkeuksellisesta maantieteellisestä sijainnista johtuen kuljetuskustannukset ovat Ranskan merentakaisissa departementeissa korkeat. Tämän lisäksi saaristoasemaan liittyvät objektiiviset tekijät aiheuttavat toimijoille ja tuottajille Ranskan merentakaisissa departementeissa lisärajoitteita, jotka haittaavat vakavasti heidän toimintaansa. Tämä pätee erityisesti viljan hankintaan, sillä viljaa ei tuoteta lainkaan kyseisissä departementeissa eikä sen tuotanto tule kyseeseen, mikä tekee kyseiset departementit riippuvaisiksi ulkoisista hankintalähteistä. Näitä haittoja voidaan vähentää alentamalla mainittujen välttämättömien tuotteiden hintoja. Näin ollen on aiheellista ottaa käyttöön erityinen hankintajärjestelmä Ranskan merentakaisten departementtien paikallistuotannosta peräisin olevien hankintojen varmistamiseksi ja näiden departementtien syrjäisestä sijainnista ja saaristoasemasta johtuvien lisäkustannusten helpottamiseksi. (3) Tätä tarkoitusta varten on perustamissopimuksen 23 artiklasta poiketen syytä vapauttaa kyseisten tuotteiden tuonti kolmansista maista sovellettavista tuontitulleista. Yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmään ja AKT-maiden kanssa käytyjen neuvottelujen osana tehtyihin sitoumuksiin liittyvää alueellista yhteistyötä ja aluekehitystä varten on syytä asettaa Ranskan merentakaisissa departementeissa etusijalle kehitysmaista peräisin olevien mainittujen tuotteiden tuonti. Tuontitullista vapauttamista voidaan kuitenkin vaikeuksien ilmetessä poikkeuksellisesti soveltaa myös muista kolmansista maista peräisin olevaan tuontiin. (4) Jotta hintojen alentamista Ranskan merentakaisissa departementeissa sekä syrjäisestä sijainnista ja saaristoasemasta johtuvien lisäkustannusten vähentämistä koskeva tavoite saavutettaisiin tehokkaasti ja samalla säilytettäisiin yhteisön tuotteiden kilpailukyky ja vältettäisiin perinteisten kauppavirtojen häiriintyminen, olisi myönnettävä tukia yhteisön tuotteiden hankintaan Ranskan merentakaisissa departementeissa. Näissä tuissa olisi otettava huomioon Ranskan merentakaisiin departementteihin suuntautuvien kuljetusten lisäkustannukset ja hinnat kolmansiin maihin suuntautuvassa viennissä sekä maatalouden tuotantopanosten tai jalostukseen tarkoitettujen tuotteiden osalta saaristoasemasta johtuvat lisäkustannukset. (5) Koska erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvat määrät rajoittuvat Ranskan merentakaisten departementtien hankintatarpeisiin, järjestelmä ei haittaa sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Erityisen hankintajärjestelmän taloudellisista hyödyistä ei myöskään saa aiheutua kaupan vääristymiä kyseisten tuotteiden osalta. Tästä syystä näiden tuotteiden jälleenlähettäminen tai jälleenvienti Ranskan merentakaisista departementeista ilman komission lupaa olisi kiellettävä. Tämän kiellon ei kuitenkaan pitäisi kohdistua Ranskan merentakaisten departementtien väliseen kauppaan. Tätä kieltoa ei jalostuksen osalta sovelleta myöskään perinteiseen vientiin ja perinteisiin lähetyksiin. (6) Erityisen hankintajärjestelmän taloudellisten hyötyjen on alennettava tuotantokustannuksia, ja niiden on siirryttävä loppukuluttajalle alhaisempina kuluttajahintoina. Tästä syystä niiden myöntämisen perusteena pitäisi käyttää sitä, että tuesta saatava hyöty tosiasiassa siirtyy eteenpäin. Lisäksi olisi otettava käyttöön tarvittavat valvontatoimenpiteet. (7) Maatalouden viimeisin kehitys huomioon ottaen Guyanassa otettiin käyttöön riisinviljelyn kehittämiseen tähtäävä toimenpide neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3763/91 [9].Toimenpiteen toteutusaika päättyi markkinointivuoden 1996 lopussa, ja se poistetaan, koska kyseinen jäsenvaltio ei ole pyytänyt toimenpiteen toteutuksen jatkamista. Parhaillaan toteutetaan paikallistuotannon osittaiseen myyntiin ja kaupan pitämiseen Guadeloupessa, Martiniquessa ja muualla yhteisössä tähtäävää toimenpidettä. Koska paikallistuotantoa ei kokonaisuudessaan voida kuluttaa kyseisissä departementeissa ja paikalliset varastointitilat ja -mahdollisuudet ovat erittäin vähäiset, tätä paikallisen tuotantoketjun tasapainolle elintärkeää toimenpidettä on syytä jatkaa nykyisessä sääntelyssä säädetyin edellytyksin. [9] EYVL L 356, 24.12.1991, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1257/99, EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80. (8) Perinteistä karjankasvatusta olisi tuettava kyseessä olevien departementtien paikallisten kulutustarpeiden tyydyttämiseksi. Tätä tarkoitusta varten olisi poikettava joistakin yhteisen markkinajärjestelyn tuotantorajoituksia koskevista säännöksistä kehitysasteen ja muusta yhteisöstä täysin poikkeavien paikallisten tuotanto-olosuhteiden huomioon ottamiseksi. Tavoitteeseen voidaan pyrkiä täydentävällä tavalla rahoittamalla geneettisiä parannusohjelmia, joihin sisältyy puhdasrotuisten siitoseläinten osto, ostamalla paikallisiin oloihin paremmin soveltuvia kaupallisia rotuja, myöntämällä emolehmä- ja teurastuspalkkion lisäosia ja tukea lehmänmaidon tuotannon kehittämiseen. (9) Vuosina 1996-2000 on myönnetty väliaikaisesti yhteisön rahoitusta karjankasvatus- ja maitotuotealan paikallistuotteiden tuotannon ja kaupan pitämisen hyväksi toteutettaville Martiniquen ja Réunionin alueellisille ohjelmille. Näillä aloilla paikallistarpeiden tyydyttymisaste on vielä alhainen. Jotta yhteisön tuki voidaan hyödyntää tehokkaasti, tuotannonaloilla on oltava valmius laatia ja ottaa käyttöön paikallisiin oloihin soveltuvia strategioita talouden kehittämiseen sekä alueiden tuotantokäytön suunnitteluun ja toimijoiden ammattimaisuuden lisäämiseen. Tätä tukea on syytä jatkaa väliaikaisesti tuotannon lisäämiseksi nykyaikaisella ja laatutietoisella tuotannonalalla. Säännöksen soveltaminen laajennetaan periaatteessa Guyanaan ja Guadeloupeen edellyttäen, että paikalliset ammattialajärjestöt perustetaan. (10) Hedelmä- ja vihannesalalla sekä kasvi- ja kukka-alalla on otettu käyttöön toimenpiteitä viljelmien tuottavuuden ja tuotteiden laadun parantamiseksi, tuotannonalojen rakennejärjestelyjen toteuttamiseksi, jalostettujen paikallistuotteiden kehittämiseksi ja tietynlaisen perinteisen tuotannon säilyttämiseksi (muun muassa vanilja ja eteeriset öljyt), jotta mainittujen tuotteiden paikallista kaupan pitämistä, jalostusta ja ulkoista kaupan pitämistä voidaan edistää. Näillä toimenpiteillä on aloitettu paikallistuotannon kilpailukyvyn vahvistaminen ulkomaiseen kilpailuun nähden keskeisillä markkinoilla, vastattu paremmin kuluttajien ja uusien jakelukanavien odotuksiin ja vakiinnutettu näiden tuotteiden hyödyntämistä muualla yhteisössä, ja niitä on syytä jatkaa. (11) Neuvoston asetuksella (ETY) N:o 525/77 [10] on otettu käyttöön ananassäilykkeiden tuotantotukijärjestelmä, jota on sovellettu ainoastaan Martiniquessa. Järjestelmän erityispiirteet ja tuotantoalue huomioon ottaen järjestelmä olisi lainsäädännön ja hallinnon yhdenmukaistamiseksi sisällytettävä tähän asetukseen, ja tämän vuoksi asetus (ETY) N:o 525/77 olisi kumottava. Ananaksen tuotantoketjun säilyminen voidaan taata ainoastaan kaikkien toimijoiden osallistumisella. Ananaksen tuotanto on sekä taloudelliselta että sosiaaliselta kannalta erityisen merkittävä viljelymuoto Martiniquen saarella. Tuotantokustannukset ovat korkeat ja tuotannosta saatavat jalosteet kärsivät kilpailusta kolmansista maista peräisin tulevan tuotannon kanssa. On syytä edelleen tukea jalostustoimintaa, pyrkiä takaamaan pientilojen säilyminen, varmistaa teollisuuslaitosten hankinnat ja vahvistaa tuottajaorganisaatioiden asemaa samalla kun mahdollistetaan tuotannon suuntaaminen siten, että se voidaan keskipitkällä aikavälillä hyödyntää paremmin ja siirtyä tarvittaessa tuoretuotemarkkinoille. [10] EYVL L 73, 21.3.1977, s. 46. (12) Sokeriruokoala on Ranskan merentakaisten departementtien talouden kannalta oleellisen tärkeä. Haitat Ranskan merentakaisissa departementeissa ovat edelleen merkittäviä (syrjäinen sijainti, saariasema, vaikea pinnanmuodostus ja vuoristoisuus, tilojen pieni koko ja pirstaleisuus, tehtaiden vähäinen määrä, korkeat kustannukset paikalliskuljetuksissa ja huonokulkuiset tiet), ja ne aiheuttavat lisäkustannuksia. Sokeriruo'on tuotannossa on mantereella tapahtuvaan juurikkaan tuotantoon verrattuna muun muassa korjuuseen liittyviä erityisiä haittoja. Alan kehityksen varmistamiseksi ja vaikeuksien vähentämiseksi olisi otettava käyttöön toimenpiteitä erityisesti sokeriruo'on kuljetuksesta pelloilta keräilykeskuksiin aiheutuvien lisäkustannusten korvaamiseksi osittain. (13) Rommin taloudellinen merkitys ja kaupalliset markkinat ovat oleellisia Ranskan merentakaisille departementeille. Joidenkin tälle tuotannolle nykyisin myönnettävien etujen asteittaisella poistamisella olisi vakavia vaikutuksia kyseisten tuottajien tulotasoon. Erityisesti sokeriruo'on viljelyä ja sokeriruo'on suoraa jalostusta maatalousrommiksi ja sokerisiirapiksi koskevia tukitoimenpiteitä olisi jatkettava sikäli kuin niillä on myönteinen vaikutus tislaamoihin toimitettavan sokeriruo'on tuotannon säilymiseen, jotta tislaamot voivat suunnitella ja järkiperäistää tuotantolaitosten investointeja, ja sikäli kuin niillä vaikutetaan viljelijän saamaan korvaukseen ja kannustetaan viljelijöitä oman tuotantonsa parantamiseen toimitetun sokeriruo'on tuotoksen ja laadun takaamiseksi. (14) Ranskan merentakaisten departementtien tuottajia olisi kannustettava toimittamaan laatutuotteita, ja niiden kaupan pitämistä olisi edistettävä. Yhteisön käyttöön ottaman graafisen tunnuksen käyttö voisi olla tässä hyödyksi. (15) Ranskan merentakaisten departementtien tuotannon kasvinsuojelu kärsii erityisistä ilmasto-oloihin sekä kyseessä olevissa departementissa tähän asti käytettyjen torjuntamenetelmien riittämättömyyteen liittyvistä vaikeuksista. Siksi on tarpeen ottaa käyttöön haitallisten organismien torjuntaohjelmia ja täsmentää yhteisön rahoitusosuus näiden ohjelmien toteutuksessa. (16) Joidenkin Ranskan merentakaisissa departementeissa sijaitsevien maatilojen tai jalostusta ja kaupan pitämistä harjoittavien yritysten rakenteet ovat selkeästi riittämättömät, mistä aiheutuu erityisiä vaikeuksia. Tästä syystä olisi joidenkin investointityyppien osalta voitava poiketa tiettyjen neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1257/1999 [11] säädettyjen rakenteellisten tukien myöntämistä rajoittavista tai sen kieltävistä säännöksistä. [11] EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80. (17) Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 29 artiklan 3 kohdassa metsätaloustuen myöntäminen rajoitetaan metsiin ja metsäaloihin, jotka ovat yksityisten omistajien tai heidän yhdistystensä tai kuntien tai kuntayhtymien omistuksissa. Suurin osa näiden departementtien alueella sijaitsevista metsistä ja metsäaloista on muiden julkisviranomaisten kuin kuntien omistuksessa. Näin ollen on syytä säätää 29 artiklassa säädettyjen edellytysten lieventämisestä. (18) Komission pysyvään käytäntöön, jonka mukaan valtiontukia ei saa myöntää toimintatukina perustamissopimuksen liitteeseen I kuuluvien maataloustuotteiden tuotantoon, jalostukseen tai kaupan pitämiseen, voidaan myöntää poikkeus, jotta voidaan lieventää Ranskan merentakaisten departementtien maataloustuotannon erityisrajoitteita, jotka aiheutuvat syrjäisestä sijainnista ja saariasemasta, viljelyalan vähäisyydestä, pinnanmuodostuksesta ja ilmasto-oloista sekä taloudellisesta riippuvaisuudesta pienestä määrästä tuotteita, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Tässä asetuksessa säädetään erityistoimenpiteistä Ranskan merentakaisten departementtien syrjäisestä sijainnista ja saariasemasta aiheutuvien ongelmien ratkaisemiseksi. I OSASTO Erityinen hankintajärjestelmä 2 artikla 1. Otetaan käyttöön erityinen hankintajärjestelmä, joka koskee liitteessä I lueteltuja ihmisravinnoksi, jalostukseen ja maatalouden tuotantopanoksina käytettäviä välttämättömiä maataloustuotteita Ranskan merentakaisissa departementeissa. 2. Liitteessä I lueteltujen tuotteiden vuotuiset hankintatarpeet ilmaistaan määrällisesti arvioidussa taseessa. Paikallisille markkinoille, vientiin tai perinteisesti muualle yhteisöön lähetettäväksi tarkoitettuja tuotteita jalostavan tai pakkaavan teollisuuden tarpeista voidaan tehdä erillinen arvioitu tase. 3 artikla 1. Asetuksen (EY) N:o 2820/98 liitteessä III mainituista maista ja siinä mainituilta alueilta peräisin olevista erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvista tuotteista, jotka tuodaan suoraan Ranskan merentakaisten departementtien alueelle, ei peritä tullia hankintataseessa määritettyjen määrien rajoissa. Jos Ranskan merentakaisten departementtien elintarvikehuollossa ilmenee poikkeuksellisia vaikeuksia, muistakin kolmansista maista peräisin olevia tuotteita voidaan vapauttaa tullista. Ranskan toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava komissiolle viipymättä, mikäli tätä mahdollisuutta käytetään. Tämän osaston soveltamiseksi muualla yhteisön tullialueella sisäisessä jalostuksessa tai tullivarastossa olleita tuotteita pidetään suoraan tuotuina. 2. Edellä 2 artiklan mukaisesti määritettävien tarpeiden tyydyttämisen takaamiseksi määrien, hinnan ja laadun osalta ja sen varmistamiseksi, että yhteisön toimittamien tuotteiden osuus säilyy, Ranskan merentakaisille departementeille myönnetään tukea interventiotoimenpiteiden osana julkisiin varastoihin varastoitujen tai yhteisön markkinoilla saatavissa olevien yhteisön tuotteiden hankintaa varten. Tuen määrää vahvistettaessa otetaan huomioon Ranskan merentakaisiin departementteihin suuntautuvien kuljetusten lisäkustannukset ja hinnat kolmansiin maihin suuntautuvassa viennissä sekä maatalouden tuotantopanosten tai jalostukseen tarkoitettujen tuotteiden osalta saariasemasta johtuvat lisäkustannukset. 3. Tässä artiklassa säädetty järjestelmä pannaan täytäntöön ottaen huomioon erityisesti: -Ranskan merentakaisten departementtien erityistarpeet ja, kun kyseessä ovat jalostukseen tarkoitetut tuotteet tai maatalouden tuotantopanokset, tarkat laatuvaatimukset, -muun yhteisön kanssa käytävä perinteinen kauppa, -hankintamahdollisuudet läheisistä kehitysmaista, -suunniteltujen tukien taloudelliset näkökohdat. 4. Tässä artiklassa säädetyn hankintajärjestelmän soveltaminen edellyttää tuontitullista vapautuksesta tai, kun kyseessä on hankinta muualta yhteisöstä, yhteisön tuesta johtuvan taloudellisen edun tosiasiallista siirtämistä loppukäyttäjälle. 5. Tässä osastossa käyttöönotettuun erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvia tuotteita ei voida jälleenviedä kolmansiin maihin eikä jälleenlähettää muualle yhteisöön ilman komission antamaa lupaa. Komissio määrittää edellytykset, joihin kuuluvat erityisesti 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista tuotteista erityisen hankintajärjestelmän osana saatujen tukien palauttaminen tai 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuontitullien maksaminen. Tässä kohdassa tarkoitettu kielto ei koske Ranskan merentakaisten departementtien välistä kauppaa. Kun kyseisiä tuotteita jalostetaan Ranskan merentakaisissa departementeissa, kieltoa ei sovelleta tästä jalostuksesta seurauksena olevien tuotteiden perinteiseen vientiin tai muualle yhteisöön suuntautuvaan perinteiseen lähettämiseen. Perinteisessä viennissä ei myönnetä vientitukea. 6. Tämän osaston soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 19 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen. Nämä säännöt koskevat erityisesti seuraavia seikkoja: -hankintaan muualta yhteisöstä myönnettyjen tukien määrän vahvistaminen, -erilliset säännökset, joilla varmistetaan myönnettyjen etujen tosiasiallinen siirtäminen loppukäyttäjälle, -3 artiklan 1 kohdan f alakohdan toisen alakohdan säännösten mahdollinen soveltaminen, -tarvittaessa tuonti- tai toimitustodistusjärjestelmän käyttöönotto. Komissio laatii hankintataseet ensimmäisessä alakohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Se voi samaa menettelyä noudattaen tarkistaa kyseisiä taseita sekä liitteessä I olevien tuotteiden luetteloa Ranskan merentakaisten departementtien tarpeiden kehityksen mukaan. II OSASTO Paikallistuotantoa koskevat tukitoimenpiteet I luku Riisi 4 artikla 1. Yhteisön tukea myönnetään 12 000 tonnin kokonaan hiotun riisin vuotuisen määrän rajoissa Guyanassa korjatulle riisille, josta on tehty markkinointivuosisopimukset myyntiä ja kaupan pitämistä varten Guadeloupessa, Martiniquessa ja muualla yhteisössä. Muualla yhteisössä myytäväksi ja kaupan pidettäväksi tarkoitetulle riisille tukea myönnetään 4 000 tonnin enimmäismäärään asti. Kyseiset sopimukset tehdään Guyanan yksittäisten tuottajien ja tapauksen mukaan Guadeloupelle, Martiniquelle tai muualle yhteisöön sijoittautuneiden luonnollisten tai oikeushenkilöiden kesken. Tuen määrä on 10 prosenttia Guadeloupessa, Martiniquessa tai muualla yhteisössä kaupan pidetyn myydyn tuotannon arvosta ensimmäisessä purkusatamassa. Osuus korotetaan 13 prosenttiin, kun tuottajaosapuolena on tuottajajärjestö tai -liitto. Tuki maksetaan ostajalle, joka pitää tuotteita kaupan markkinointivuosisopimusten perusteella. 2. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 19 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen. II luku Karjankasvatus ja maitotuotteet 5 artikla 1. Karjankasvatusalalla tukia myönnetään yhteisöstä peräisin olevien puhdasrotuisten tai kaupallisia rotuja olevien eläinten ja yhteisöstä peräisin olevien tuotteiden hankintaan Ranskan merentakaisiin departementteihin. 2. Myöntämisedellytyksissä on otettava huomioon erityisesti tuotannon aloittamiseen, karjan geneettiseen parantamiseen ja paikallisiin olosuhteisiin parhaiten soveltuvien rotujen hankintaan liittyvät tarpeet Ranskan merentakaisissa departementeissa. Tuet maksetaan yhteisön sääntelyssä annetut vaatimukset täyttävien tavaroiden toimituksesta. 3. Tuet vahvistetaan ottaen huomioon seuraavat seikat: -Ranskan merentakaisten departementtien maantieteellisestä asemasta johtuva hankintatilanne ja erityisesti hankintakustannukset, -tuotteiden hinnat yhteisön markkinoilla ja maailmanmarkkinoilla, -tarvittaessa tuontitullien kantamatta jättäminen kolmansista maista peräisin olevalta tuonnilta, -suunniteltujen tukien taloudelliset näkökohdat. 4. Edellä 3 artiklan 4 ja 5 kohtaa sovelletaan 1 kohdan perusteella myönnettäviä tukia saaviin tavaroihin. 5. Luettelo tuotteista, 1 kohdassa tarkoitettujen tukien määrät sekä tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 19 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen. 6 artikla 1. Jäljempänä a ja b alakohdassa säädettyjä tukia myönnetään perinteisen toiminnan tukemiseksi ja naudanlihan tuotannon laadun parantamiseksi Ranskan merentakaisten departementtien kulutustarpeiden rajoissa, jotka arvioidaan määräaikaisessa taseessa. Tasetta laadittaessa otetaan huomioon 5 artiklan mukaisesti toimitetut siitoseläimet. a) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklassa säädetyn emolehmäpalkkion lisäosa maksetaan naudanlihan tuottajille. Lisäosa on 50 euroa tuottajan hakemuksen jättöpäivänä pitämää emolehmää kohden. b) Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklassa säädetyn teurastuspalkkion lisäosa maksetaan naudanlihan tuottajille. Lisäosa on 25 euroa eläintä kohti. 2. Säännöksiä, jotka koskevat a) asetuksen (EY) N:o 1254/1999 4 artiklassa vahvistettua erityispalkkion perusosan alueellista enimmäismäärää, b) edellä mainitun asetuksen 6 artiklassa vahvistettua tuottajakohtaista tilalla pidettävien eläinten enimmäismäärää emolehmäpalkkion perusosan osalta, c) asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklan mukaisesti vahvistettua kansallista enimmäismäärää teurastuspalkkion perusosan osalta, d) mainitun asetuksen 12 artiklassa vahvistettua tilan kotieläintiheyttä, ei sovelleta Ranskan merentakaisissa departementeissa erityispalkkion perusosaan, emolehmäpalkkion perusosaan, teurastuspalkkion perusosaan eikä 1 kohdan a ja b alakohdassa säädettyihin lisäpalkkioihin. 3. Edellä 1 kohdassa mainittuja peruspalkkioita ja lisäpalkkioita myönnetään vuosittain vastaavasti 10 000 urospuolisesta naudasta, 35 000 emolehmästä ja 20 000 teurastetusta eläimestä. 4. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 19 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen. Niihin sisältyy 1 kohdassa mainittujen taseiden laatiminen ja taseiden mahdolliset tarkistukset tarpeiden kehityksen perusteella, minkä lisäksi a) niissä säädetään urospuolisista naudoista maksettavan erityispalkkion osalta: -asetuksen (EY) N:o 1254/1994 4 artiklassa määritellyn alueellisen enimmäismäärän rajoissa niiden eläinten määrän "jäädyttämisestä", joista Ranskan merentakaisissa departementeissa on myönnetty erityispalkkio vuonna 1994, -peruspalkkioiden myöntämisestä siten, että enimmäismäärä on 90 eläintä ikäluokkaa, kalenterivuotta ja tilaa kohti; b) emolehmäpalkkion osalta näissä yksityiskohtaisissa säännöissä: -vahvistetaan säännökset, joilla taataan tarvittavissa määrin niiden tuottajien oikeudet, joille on myönnetty palkkio asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan mukaisesti, -voidaan säätää erityisvarannon perustamisesta Ranskan merentakaisia departementteja varten ja oikeuksien myöntämistä tai uudelleenjakoa koskevista erityisedellytyksistä karjankasvatusalan tavoitteet huomioon ottaen; varannon suuruus määritetään 3 kohdassa vahvistetun enimmäismäärän ja vuonna 1994 myönnettyjen palkkioiden lukumäärän mukaan. c) teurastuspalkkion osalta säädetään: -asetuksen (EY) N:o 2342/1999 38 artiklan 1 kohdassa määritellyn enimmäismäärän rajoissa niiden eläinten määrän "jäädyttämisestä", joista on myönnetty teurastuspalkkio vuonna 2000. Soveltamista koskevissa yksityiskohtaisissa säännöissä voidaan säätää täydentävien palkkioiden myöntämistä koskevista lisäedellytyksistä. Komissio voi samaa menettelyä noudattaen tarkistaa 3 kohdassa tarkoitettuja enimmäismääriä. 7 artikla 1. Tukea myönnetään lehmänmaidon tuotannon kehittämiseksi Ranskan merentakaisten departementtien ihmisravinnoksi tarkoitettujen maitotuotteiden paikallisen kulutustarpeen rajoissa. Tarpeet arvioidaan markkinointivuosittain laadittavassa taseessa. Eläinten ravinnoksi tarkoitetun rasvattoman maidon tuotantoon käytetyt määrät eivät ole tukikelpoisia. Tukea myönnetään tuottajille ja tuottajaryhmittymille meijereille toimitetuista määristä. Tuki maksetaan meijereiden välityksellä. Tuki on 8,45 euroa sataa täysmaitokiloa kohti. Tukea maksetaan vuosittain enintään 40 000 maitotonnista. 2. Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28 päivänä joulukuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3950/92 [12] säädettyä lehmänmaidontuottajia koskevaa lisämaksujärjestelmää ei sovelleta Ranskan merentakaisissa departementeissa. [12] EYVL L 405, 31.12.1992, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 749/2000, EYVL L 90, 12.4.2000, s. 4. 3. Komissio vahvistaa 19 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja 1 kohdassa tarkoitetun taseen. Komissio voi samaa menettelyä noudattaen tarkistaa 1 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitetun enimmäismäärän. 8 artikla 1. Vuosina 2001-2005 myönnetään tukea karjankasvatus- ja maitotuotealan paikallisen tuotannon ja kaupan pitämisen kokonaistukiohjelman toteuttamiseksi Réunionin ja Martiniquen departementeissa. Tämä ohjelma voi sisältää toimenpiteitä laadun ja hygienian parantamisen, kaupan pitämisen, tuotannonalojen rakennejärjestelyjen, tuotannon ja kaupan pitämisen rakenteiden järkiperäistämisen ja teknisen avun hyödyntämisen kannustamiseksi. Ohjelmaan ei saa sisältyä 6 ja 7 artiklan mukaisesti maksettavia palkkioita täydentävien tukien myöntämistä. Ohjelma suunnitellaan ja toteutetaan tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltion nimeämien toimivaltaisten viranomaisten ja kyseisillä elinkeinoaloilla edustavimpien ja hyväksyttyjen ammattialajärjestöjen välillä. 2. Toimivaltaisten viranomaisten on esitettävä komissiolle luonnokset enintään viisi vuotta kestävistä ohjelmista. Komissio hyväksyy ne 19 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen. Komissio voi samaa menettelyä noudattaen laajentaa tämän artiklan soveltamisen Guadeloupeen ja Guyanaan edellyttäen, että näissä departementeissa perustetaan ammattialajärjestöt. 3. Ranskan viranomaisten on esitettävä vuosittain kertomus ohjelman täytäntöönpanosta. III luku Hedelmät, vihannekset, kasvit ja kukat 9 artikla 1. Tukea myönnetään yhdistetyn nimikkeistön ryhmiin 6, 7 ja 8 kuuluville hedelmille, vihanneksille, eläville kukille ja kasveille, CN-koodiin 0904 kuuluville pippureille ja pippuripaprikoille sekä CN-koodiin 0910 kuuluville mausteille, jotka on kerätty Ranskan merentakaisista departementeista ja jotka on tarkoitettu Ranskan merentakaisten departementtien markkinoiden elintarvikehuoltoon. Tukea ei myönnetä banaaneille CN-koodin 0803 00 11 kuuluvia jauhobanaaneita lukuun ottamatta. Tätä tukea myönnetään yhteisön sääntelyssä vahvistettujen yhteisten laatuvaatimusten mukaisille tuotteille tai tuotteille, jotka ovat hankintasopimuksiin sisältyvien vaatimusten mukaisia, jos vahvistettuja laatuvaatimuksia ei ole. Tuen myöntämisen edellytyksenä ovat yhtäältä hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28 päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96 [13] 11, 13 ja 14 artiklassa tarkoitettujen yksittäisten tuottajien tai tuottajaorganisaatioiden ja toisaalta jakelu- ja ravitsemusalan toimijoiden tai viranomaisten välillä yhdeksi tai useammaksi markkinointivuodeksi tehtävät hankintasopimukset. [13] EYVL L 297, 21.11.1996, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1257/1999, EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80. Tuki maksetaan edellä mainituille tuottajille tai tuottajaorganisaatioille tuoteryhmille vuosittain vahvistettavien enimmäismäärien rajoissa. Tuen suuruus vahvistetaan kiinteäksi kaikissa tuoteryhmissä erikseen suhteessa sopimuksenalaisten tuotteiden keskihintaan. Tuen määrä vaihtelee sen mukaan, onko tuensaaja asetuksen (EY) N:o 2200/96 11, 13 ja 14 artiklassa tarkoitettu tuottaja vai tuottajaorganisaatio. 2. Kuivatun (mustan) vaniljan tai vaniljauutteiden valmistukseen tarkoitetun, CN-koodiin 0905 kuuluvan vihreän vaniljan tuotannolle myönnetään tukea 6,04 euroa kilogrammaa kohti. Tätä tukea maksetaan enintään 75 tonnille vuodessa. 3. CN-koodeihin 3301 21-3301 90 90 kuuluvien eteeristen geranium- ja vetiveriaöljyjen tuotantoon myönnetään tukea 44,68 euroa kilogrammaa kohti. Tätä tukea myönnetään geraniumöljylle 30 tonnin vuotuisen määrän ja vetiveriaöljylle 5 tonnin vuotuisen määrän rajoissa. 4. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 19 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tuoteryhmät ja tuen määrä vahvistetaan sekä 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut enimmäismäärät tarkistetaan tarvittaessa samaa menettelyä noudattaen. 10 artikla 1. Ranskan merentakaisissa departementeissa korjatuista tuotteista valmistettavien hedelmä- ja vihannesjalosteiden tuotantoon myönnetään tukea. Tuotantotuki maksetaan jalostajalle, joka on maksanut tuottajalle raaka-aineesta vähintään vähimmäishinnan neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2200/96 tarkoitettujen tuottajien tai hyväksyttyjen tuottajaorganisaatioiden ja jalostajien tai laillisten jalostajajärjestöjen tai -liittojen välisen sopimuksen perusteella. Jäsenvaltio vahvistaa raaka-aineelle vähimmäishinnan sen tuotantokustannuksten perusteella. 2. Tuen määrä vahvistetaan kiinteäksi jokaiselle määritettävälle tuoteryhmälle erikseen käytetyn paikallisen raaka-aineen hinnan sekä saman raaka-aineen tuontihinnan perusteella. 3. Tukea maksetaan tuoteryhmittäin vahvistettavien vuotuisten määrien rajoissa. 4. Tukea saavien jalosteiden luettelo ja tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 19 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut tuoteryhmät ja tuen määrät sekä 3 kohdassa tarkoitetut enimmäismäärät vahvistetaan samaa menettelyä noudattaen. 11 artikla 1. Ranskan viranomaisten on esitettävä komissiolle ohjelma ananaksen tuotantoketjun tukemiseksi Martiniquessa. Ohjelmaan on sisällyttävä toimenpiteitä ananaksen tuotanto-olosuhteiden, kaupan pitämisen ja jalostuksen parantamisen kannustamiseksi sekä tuotantoketjun kilpailukyvyn, sen rakenteellisten uudelleenjärjestelyjen ja pientilojen säilymisen tukemiseksi. Ohjelma ei saa 9, 10 ja 12 artiklan mukaisesti maksettuja tukia. 2. Ranskan toimivaltaisten viranomaisten on esitettävä komissiolle luonnokset enintään viisi vuotta kestävistä ohjelmista sekä selvitykset edellisen ohjelman täytäntöönpanosta, ja ohjelmaluonnokset hyväksytään 19 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen. 12 artikla 1. Sellaisten markkinointivuosisopimusten tekoon, joiden tavoitteena on 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden myynti ja kaupan pitäminen, myönnetään tukea. Tuki maksetaan vuotuisen tuote- ja departementtikohtaisen 3 000 tonnin kauppavaihdon rajoissa. Sopimukset tehdään yhtäältä asetuksen (EY) N:o 2200/96 11, 13 ja 14 artiklassa tarkoitettujen tuottajien tai tuottajaorganisaatioiden ja toisaalta muualle yhteisöön sijoittautuneiden luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden välillä. 2. Tuki on 10 prosenttia määräpaikka-alueelle toimitetun kaupan pidetyn tuotannon arvosta. 3. Tuki myönnetään ostajalle, joka sitoutuu pitämään kaupan merentakaisten departementtien tuotteet 1 kohdassa tarkoitettujen sopimusten mukaisesti. 4. Kun 1 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden toteutuksesta vastaavat yhteisyritykset, joissa Ranskan merentakaisten departementtien tuottajat tai heidän järjestönsä tai liittonsa sekä muualle yhteisöön sijoittautuneet luonnolliset tai oikeushenkilöt ovat liittyneet yritykseksi tavoitteenaan merentakaisissa departementeissa korjattujen tuotteiden kaupan pitäminen ja osapuolet sitoutuvat vähintään kolmen vuoden ajan jakamaan keskenään yrityksen tavoitteen saavuttamiseksi tarpeellisen osaamisensa ja tietotaitonsa, 2 kohdan mukaisen tuen määrä korotetaan 13 prosenttiin yhteisesti kaupan pidetyn vuosituotannon arvosta. 5. Tässä artiklassa säädettyä tukea maksetaan 1-4 kohdassa määritetyin edellytyksin myös -Ranskan merentakaisissa departementeissa korjatuista hedelmistä ja vihanneksista jalostetuille tuotteille, -CN-koodeihin 3301 21-3301 90 90 kuuluville eteerisille geranium- ja vetiveriaöljyille, -CN-koodiin ex 0905 kuuluvalle kuivatulle (mustalle) vaniljalle sekä CN-koodiin 3301 90 90 kuuluvalle vaniljauutteille, joista tehdään niiden myyntiä ja kaupan pitämistä koskevia markkinointivuosisopimuksia. CN-koodiin ex 0807 10 90 kuuluville meloneille voidaan kuitenkin myöntää yhdessä departementissa tukea 3 000 tonnia ylittävälle määrälle, mikäli kokonaismäärä, jolle tukea voitaisiin myöntää kaikissa Ranskan merentakaisissa departementeissa, ei ylity. 6. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 19 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen. IV luku Sokeri ja sokeriruoko-sokeri-rommi -tuotantoketju 13 artikla 1. Sokeriruo'on kuljetukseen pelloilta, joista se korjataan, keräilykeskuksiin myönnetään tukea tuottajille, jotka ovat tehneet hankintasopimuksen jalostusteollisuuden kanssa. 2. Ranskan viranomaiset määrittävät tuen määrän etäisyyden ja muiden kuljetukseen liittyvien objektiivisten perusteiden mukaan. Tuki voi olla enintään puolet Ranskan viranomaisten kussakin departementissa kiinteämääräisesti vahvistamista kuljetuskustannuksista tonnia kohti. 14 artikla 1. Tukea myönnetään jalostettaessa sokeriruoko Ranskan merentakaisissa departementeissa suoraan sokerisiirapiksi tai maatalousrommiksi, sellaisena kuin se määritellään tislattujen alkoholijuomien määritelmää, kuvausta ja esittelyä koskevista yleisistä säännöistä 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89 [14] 1 artiklan 4 kohdan a alakohdassa. [14] EYVL L 160, 12.6.1989, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 3378/94, EYVL L 366, 31.12.1994, s. 1. Tuki maksetaan tapauksen mukaan sokerisiirapin valmistajalle tai tislaajalle sillä edellytyksellä, että sokeriruo'on tuottajalle maksetaan erikseen määritettävä vähimmäishinta. 2. Tukea maksetaan -sokerisiirapin tuotannosta 250 tonnin vuotuisen määrän rajoissa, -maatalousrommin tuotannosta 75 600 hehtolitraa puhdasta alkoholia olevan kokonaismäärän rajoissa. 15 artikla Tämän luvun soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt sekä tukien määrä ja 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vähimmäishinta vahvistetaan 19 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen. V LUKU Graafinen tunnus 16 artikla 1. Syrjäisimpiin alueisiin kuuluvien Ranskan merentakaisten departementtien tyypillisten maatalouden jalostettujen tai jalostamattomien laatutuotteiden tuntemuksen parantamiseksi ja kulutuksen lisäämiseksi on otettu käyttöön graafinen tunnus, jonka käyttöehdoista ammattialan järjestöt tekevät ehdotuksen. Ranskan viranomaisten on toimitettava kyseiset ehdotukset komission hyväksyttäviksi yhdessä lausunnon kanssa. Tunnuksen käyttöä valvoo julkinen viranomainen tai toimivaltaisten ranskalaisten viranomaisten hyväksymä laitos. 2. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan tarvittaessa 19 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen. III OSASTO Kasvien terveyttä koskevat toimenpiteet 17 artikla 1. Ranskan viranomaisten on esitettävä komissiolle ohjelmia kasveille tai kasviperäisille tuotteille haitallisten organismien torjumiseksi. Kyseisissä ohjelmissa täsmennetään erityisesti asetetut tavoitteet, toteutettavat toimet, niiden kesto ja kustannukset. Tämän artiklan mukaisesti esitetyt ohjelmat eivät koske banaanien suojelua. 2. Yhteisö osallistuu kyseisten ohjelmien rahoitukseen alueen tilannetta koskevan teknisen selvityksen perusteella. 3. Yhteisön rahoitusosuudesta ja tuen määrästä päätetään 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Toimenpiteet, joihin voidaan myöntää yhteisön rahoitusta, määritellään samaa menettelyä noudattaen. 4. Rahoitusosuus voi kattaa enintään 60 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Maksu suoritetaan Ranskan viranomaisten toimittamien asiakirjojen perusteella. Tarvittaessa komissio voi järjestää tiedusteluja, jotka direktiivin 2000/29/EY 21 artiklassa tarkoitetut asiantuntijat suorittavat sen lukuun. IV OSASTO Rakenteellisiin kysymyksiin liittyvät poikkeustoimenpiteet 18 artikla 1. Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 [15] 7 artiklasta poiketen tuen kokonaisarvoksi, joka ilmaistaan prosenttiosuutena tukikelpoisten investointien määrästä, vahvistetaan enintään 75 prosenttia niiden investointien osalta, joilla tähdätään erityisesti tuotannon monipuolistamiseen, uudelleenjärjestelyihin tai kestävään maatalouteen suuntautumiseen taloudelliselta kooltaan erittäin pienillä maatiloilla, jotka määritetään rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 [16] 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa ohjelmatyön täydennyksessä. [15] EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80. [16] EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1. 2. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 28 artiklan 2 kohdasta poiketen tuen kokonaisarvoksi, joka ilmaistaan prosenttiosuutena tukikelpoisten investointien määrästä, vahvistetaan enintään 65 prosenttia niiden investointien osalta, jotka suunnataan pääasiassa paikallisia maataloustuotteita jalostaviin ja kaupan pitäviin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa ohjelmatyön täydennyksessä määritettävillä aloilla. 3. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 29 artiklan 3 kohdassa säädettyä rajoitusta ei sovelleta Ranskan merentakaisten departementtien alueella sijaitseviin metsiin ja metsäaloihin. 4. Tämän artiklan mukaisesti suunniteltavat toimenpiteet kuvataan näitä departementteja koskevissa, asetuksen (EY) N:o 1260/1999 19 artiklassa tarkoitetuissa yhtenäisissä ohjelma-asiakirjoissa. V OSASTO Yleiset ja loppusäännökset 19 artikla 1. Komissiota avustaa vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 [17] 22 artiklassa perustettu viljan hallintokomitea tai kyseisten tuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä annetuissa asetuksissa perustetut hallintokomiteat. [17] EYVL L 181, 1.1.1992, s. 21. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1666/2000, EYVL L 193, 29.7.2000, s. 1. Asetuksen (ETY) N:o 827/68 soveltamisalaan kuuluvien maataloustuotteiden sekä niiden tuotteiden osalta, jotka eivät kuulu minkään yhteisen markkinajärjestelyn soveltamisalaan, komissiota avustaa humala-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 26 päivänä heinäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1696/71 [18] 20 artiklassa perustettu humalan hallintokomitea. [18] EYVL L 175, 4.8.1971, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 191/2000, EYVL L 23, 28.1.2000, s. 4. Graafisen tunnuksen ja muiden tässä asetuksessa säädettyjen tapausten osalta komissiota avustaa hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28 päivänä lokakuuta 1996 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2200/96 [19] perustettu tuoreiden hedelmien ja vihannesten hallintokomitea. [19] EYVL L 297, 20.11.1996, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1257/1999, EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80. Asetuksen III osaston täytäntöönpanemiseksi komissiota avustaa pysyvän kasvinsuojelukomitean perustamisesta 23 päivänä marraskuuta 1976 tehdyssä neuvoston päätöksessä 76/894/ETY [20] perustettu pysyvä kasvinsuojelukomitea. [20] EYVL L 340, 9.12.1976, s. 25. Asetuksen IV osaston täytäntöönpanemiseksi komissiota avustaa rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 [21] 50 artiklassa perustettu maatalouden rakenteiden ja maaseudun kehittämisen komitea. [21] EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1. 2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/486/EY [22] 4 artiklassa säädettyä hallintomenettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 7 artiklan 3 kohta. [22] EYVL L184, 17.7.1999, s. 23. Asetuksen III osaston osalta sovelletaan kuitenkin kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/29/EY [23] 18 artiklassa säädettyä menettelyä. [23] EYVL L 169, 10.7.2000, s. 1. 3. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa säädetty määräaika on yksi kuukausi. 20 artikla Komissio voi hyväksyä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen liitteeseen I kuuluvien maataloustuotteiden, joihin sovelletaan mainitun perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklan määräyksiä, tuotannon, jalostuksen ja kaupan pitämisen aloilla toimintatukia, joilla pyritään vähentämään Ranskan merentakaisten departementtien syrjäisestä sijainnista ja saaristoasemasta johtuvia maataloustuotannon erityisrajoitteita. 21 artikla Edellä 18 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä lukuun ottamatta tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 [24] 2 artiklan 2 kohdan mukaisia maatalousmarkkinoiden vakauttamiseen tarkoitettuja interventioita. [24] EYVL L 160, 26.6.1999, s. 103. 22 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän asetuksen noudattamisen varmistamiseksi erityisesti valvontatoimenpiteiden ja hallinnollisten seuraamusten osalta ja ilmoitettava niistä komissiolle. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 19 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen. 23 artikla 1. Ranskan on esitettävä komissiolle vuosikertomus tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden täytäntöönpanosta. 2. Järjestelmän viidennen soveltamisvuoden päättyessä komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle yleisen kertomuksen tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi toteutettujen toimien vaikutuksesta. 24 artikla Kumotaan asetus (ETY) N:o 3763/91. Viittauksia asetukseen (ETY) N:o 3763/91 pidetään viittauksina tähän asetukseen, ja ne luetaan liitteessä II olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. Kumotaan asetus (ETY) N:o 525/77. 25 artikla Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE I Asetuksen 2 ja 3 artiklassa tarkoitettuun hankintajärjestelmään kuuluvat tuotteet -Viljat sekä eläinten ja ihmisten ravinnoksi tarkoitetut viljatuotteet -Humala -Siemenperunat -Jalostusteollisuuteen tarkoitetut kasviöljyt -Muut kuin 14 artiklassa tarkoitettua tukea saavat jalostettaviksi tarkoitetut hedelmäliha, hedelmäsoseet ja tiivistetyt hedelmämehut. -CN-koodeihin 2309 90 31, 2309 90 33, 2309 90 41, 2309 90 43, 2309 90 51 ja 2309 90 53 kuuluvat rehuksi käytetyt valmisteet [25]. [25] Ainoastaan Guyanan departementissa siihen asti, kunnes valmistuslaitosten tuotanto saadaan tosiasiallisesti käynnistymään. Tuotujen tuotteiden tuontitullista vapauttaminen koskee ainoastaan asetuksen (ETY) N:o 1766/92 11 artiklan mukaisesti vahvistettuja maksuja. -CN-koodiin 2302 30 kuuluvat vehnänleseet [26]. [26] Asetuksen 2 ja 3 artiklassa tarkoitettua hankintajärjestelmää sovelletaan ainoastaan Réunionin saarella AKT-maista peräisin oleviin tuotteisiin vuotuisen 8 000 tonnin määrän rajoissa. LIITE II Vastaavuustaulukko Asetus (ETY) N:o 3763/91 // Tämä asetus 1 artikla // 1 artikla // 2 artiklan 1 kohta 2 artiklan 1 kohta // 2 artiklan 2 kohta 2 artiklan 2 kohta // 3 artiklan 1 kohta 2 artiklan 3 kohta // 3 artiklan 1 kohta 2 artiklan 4 kohdan 1 alakohta // 3 artiklan 2 kohdan 1 alakohta 2 artiklan 4 kohdan 2 alakohta // 3 artiklan 2 kohdan 2 alakohta 2 artiklan 5 kohta // 3 artiklan 4 kohta 2 artiklan 6 kohta // 3 artiklan 3 ja 6 kohta 3 artiklan 1 kohta // Liite I 3 artiklan 2 kohta // Poistettu 3 artiklan 3 kohta // 4 artikla 4 artikla // 5 artikla 5 artiklan 1 kohta // 6 artiklan 1 kohta 5 artiklan 1 kohdan a alakohta // Poistettu 5 artiklan 1 kohdan b alakohta // 6 artiklan 1 kohdan a alakohta // 6 artiklan 1 kohdan b alakohta 5 artiklan 2 kohdan a alakohta // 6 artiklan 2 kohdan a alakohta 5 artiklan 2 kohdan b alakohta // 6 artiklan 2 kohdan b alakohta // 6 artiklan 2 kohdan c alakohta 5 artiklan 2 kohdan c alakohta // 6 artiklan 2 kohdan d alakohta 5 artiklan 3 kohdan 1 alakohta // 6 artiklan 3 kohta 5 artiklan 3 kohdan 2 alakohta // 6 artiklan 4 kohta 5 artiklan 3 kohdan 3 alakohta // 6 artiklan 4 kohdan 2 alakohta 5 artiklan 4 kohta // 6 artiklan 4 kohta 5 artiklan 5 kohta // Poistettu 6 artikla // 7 artikla 7 artikla // Poistettu 8 artiklan 1 kohta // 3 artiklan 5 kohdan 1 alakohta // 3 artiklan 5 kohdan 2 alakohta 8 artiklan 2 kohta // 3 artiklan 5 kohdan 3 alakohta 8 artiklan 3 kohta // 3 artiklan 5 kohdan 2 alakohta 9 artikla // Poistettu 9 a artikla // 8 artikla 10 artikla // Poistettu 11 artikla // 17 artikla 12 artikla // Poistettu 13 artikla // 9 artikla 14 artikla // 10 artikla // 11 artikla 15 artikla // 12 artikla 16 artikla // Poistettu 17 artikla // 13 artikla 18 artikla // 14 artikla 19 artikla // 15 artikla 20 artikla // 16 artikla 21 artikla // 18 artikla // 20 artikla 22 artikla // 21 artikla 22 a artikla // 19 artikla // 22 artikla 23 artikla // 23 artikla // 24 artikla 24 artikla // 25 artikla Liite // Liite I // Liite II