Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta {SEK(2008) 2263} {SEK(2008) 2264} /* KOM/2008/0458 lopull. - COD 2008/0153 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 16.7.2008 KOM(2008) 458 lopullinen 2008/0153 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta (komission esittämä){SEK(2008) 2263}{SEK(2008) 2264} PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Vuonna 1985 annettiin yhteissijoitusyrityksiä koskeva direktiivi[1], jonka tavoitteena oli yhdentää EU:n sijoitusrahastomarkkinat ja siten tarjota rahastoalalle ja sijoittajille paremmat liiketoiminta- ja sijoitusmahdollisuudet. Kyseinen direktiivi on ollut eurooppalaisten sijoitusrahastojen kehittämisen kulmakivi. Kesäkuussa 2007 yhteissijoitusyrityksillä oli varoja hallinnoitavanaan 6 biljoonaa euroa. Yhteissijoitusyritysten osuus EU:n sijoitusrahastomarkkinoista on noin 75 prosenttia. Yhteissijoitusyritykset ovat niihin liittyvän vahvan sijoittajansuojan ansiosta saaneet laajaa tunnustusta myös EU:n ulkopuolella. Tästä myönteisestä kehityksestä huolimatta ajan myötä tuli selväksi, että yhteissijoitusyrityksiä koskeva direktiivi oli liian rajoittava ja että se esti rahaston hallinnoijia hyödyntämästä kaikkia kehitysmahdollisuuksia. Vuonna 2001 kyseiseen direktiiviin tehtiin muutoksia, joilla laajennettiin yhteissijoitusyritysten sijoitusvaltuuksia muttei tartuttu rahastoalan tehokkuusongelmiin. Suuria mahdollisuuksia on jätetty käyttämättä. Arvioiden mukaan alalla voitaisiin säästää vuosittain useita miljardeja euroja. Vuonna 2005 annettiin komission vihreä kirja EU:n sijoitusrahastolainsäädännön kehittämisestä[2], joka käynnisti julkisen keskustelun EU:n tason toiminnan tarpeesta (ja laajuudesta). Vuotta myöhemmin annettiin valkoinen kirja sijoitusrahastojen sisämarkkinalainsäädännön kehittämisestä[3], jossa muun muassa ehdotettiin kohdennettuja muutoksia yhteissijoitusyrityksiä koskevaan direktiiviin. Tällä direktiiviehdotuksella on kaksi tavoitetta: kodifioidaan yhteissijoitusyrityksiä koskevaan direktiiviin vuodesta 1985 alkaen tehdyt muutokset ja muunnetaan valkoisessa kirjassa ehdotetut toimenpiteet konkreettiseksi lainsäädännöksi. 2. KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI 2.1. Intressitahojen kuuleminen Komissio on koko yhteissijoitusyrityksiä koskevan lainsäädännön tarkistamisen ajan käynyt säännöllistä keskustelua intressitahojen kanssa. Keskustelun tavoitteena on ollut saada näkemyksiä eri rahastomarkkinatoimijoilta (sijoittajat, rahastoala ja viranomaiset) sellaisten ratkaisujen kehittämiseksi, joilla voitaisiin tosiasiallisesti vastata kaikkien osapuolten kysymyksiin ja odotuksiin. Keskustelua on käyty muun muassa kahdessa asiantuntijaryhmässä, kolmessa avoimessa kuulemisessa, kahdessa yksinkertaistettua esitettä koskevassa seminaarissa ja neljässä julkisessa kuulemisessa (ks. taulukko jäljempänä). Vuosi | Kuulemisen aihe | Sisältö | Kesto | Vastaukset/ palaute | 2004 | Omaisuudenhoitoalan asiantuntijaryhmän raportti | Suositus sijoitusrahastoalalla toteutettavista toimista | 6.5.–10.9. | Julkaistu marraskuussa 2004 | 2005 | Vihreä kirja | Analyysi yhteissijoitusyrityksiä koskevasta lainsäädännöstä ja kysely mahdollisista ratkaisuista | 12.7.– 15.11. | Julkaistu 13.2.2006 | 2006 | Markkinoiden toiminnan tehokkuutta käsittelevän asiantuntijaryhmän raportti | Suositukset viiden tehokkuutta parantavan toimenpide-ehdotuksen pääpiirteistä | 4.7.–20.9. | Julkaistu 16.11.2006 | 2007 | Standardiluonnos | Ensimmäinen luonnos yhteissijoitusyrityksiä koskevan direktiivin uusiksi säännöksiksi | 22.3.–15.6. | Julkaistu 7.9.2007 | 2.2. Vaikutusten arviointi Omaisuudenhoitoalan asiantuntijaryhmä totesi vuonna 2004 antamassaan raportissa, että eurooppalaisten sijoitusrahastomarkkinoiden toimintaa on selkeästi tehostettava. Tästä syystä ryhdyttiin selvittämään, millä aloilla ja missä laajuudessa EU:n tason toimintaa tarvitaan. Intressitahojen laaja kuuleminen on ollut suureksi avuksi toimien priorisoimisessa ja mahdollisten ratkaisujen kehittämisessä. Näitä ratkaisuja on analysoitu kahteen eri otteeseen. Ensimmäinen vaikutusten arviointi tehtiin vuonna 2006 ennen sijoitusrahastoja koskevan valkoisen kirjan antamista. Siinä täsmennettiin, minkä alojen osalta yhteissijoitusyrityksiä koskevaa direktiiviä olisi muutettava. Toinen vaikutusten arviointi tehtiin säädösehdotuksen luonnosteluvaiheessa. Vaikutusten arvioinnissa analysoidaan kahdentyyppisiä lainsäädäntömuutoksia: sellaisia, joilla pyritään tehostamaan voimassa olevia säännöksiä (jotka koskevat erityisesti ilmoitusmenettelyä, rahastoyhtiöiden EU:n kattavaa toimilupaa ja yksinkertaistettua esitettä), ja sellaisia, joilla pyritään ottamaan käyttöön uusia sisämarkkinavapauksia (luomalla rahastojen sulautumista ja varojen yhdistämistä helpottava kehys). Tämän analyysin perusperiaatteita olivat markkinoiden tehokas toiminta ja sijoittajansuoja. Erityistä huomiota kiinnitettiin tarpeeseen vähentää hallinnollista taakkaa. 2.2.1. Rahastoyhtiöiden EU:n kattava toimilupa Komissio myöntää, että EU:n kattavan toimiluvan antaminen eurooppalaisille rahastoyhtiöille voisi tehostaa ja joustavoitta niiden liiketoiminnan harjoittamista. Vaikutusten arvioinnissa on kuitenkin tullut esiin joitakin ongelmia, jotka liittyvät toimiluvan toteuttamiseen (toimilupa antaa rahaston hallinnoijalle mahdollisuuden hallinnoida toiseen jäsenvaltioon rekisteröityä rahastoa). Komission tästä asiasta tekemässä perusteellisessa valmistelutyössä on tullut esiin seuraavaa: - Riskit: On tarpeen määritellä, mitkä liiketoiminnot ja niihin liittyvät säännöt kuuluvat rahaston hallinnoijan kotijäsenvaltion vastuualueeseen ja mitkä rahaston kotijäsenvaltion vastuualueeseen. Jos näitä ei eroteta toisistaan, seurauksena voi olla sääntelyyn liittyviä ristiriitoja, päällekkäisyyttä tai valvonnan puutteita, jotka voivat puolestaan uhata sijoittajien etuja. - Täytäntöönpanon valvonta: Eri valvontaviranomaisten väliseen vastuunjakoon liittyvät ongelmat voivat haitata sääntöjen tehokasta täytäntöönpanoa erityisesti sopimusperusteisten rahastojen rajatylittävässä hallinnoinnissa. Suurin osa rahastoista on sopimusperusteisia, ja monissa jäsenvaltioissa ne ovat ainoa rahastotyyppi. - Kustannukset: Koska raportointikanavia on useita ja asianosaisten on raportoitava useille eri valvontaviranomaisille tai muille toimijoille, sääntöjen noudattamisesta voi aiheutua niin korkeat kustannukset, että ne nousevat rahastoyhtiöiden EU:n kattavasta toimiluvasta odotettuja pääomasäästöjä suuremmiksi. Edellä esitetyistä syistä on tarpeen neuvotella Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean kanssa siitä, mikä olisi paras tapa käsitellä valvonta- ja riskinhallintakysymyksiä. Komitealta pyydetään neuvoja, jotta komissio voisi laatia säännökset, jotka antavat mahdollisuuden ottaa rahastoyhtiöiden EU:n kattavat toimiluvat käyttöön sellaisilla ehdoilla, joilla voidaan pitää yllä hyvää sijoittajansuojaa. Komiteaa pyydetään esittämään komissiolle 1 päivään marraskuuta 2008 mennessä näkemyksensä siitä, minkä rakenteen ja periaatteiden pohjalta yhteissijoitusyrityksiä koskevaan direktiiviin voidaan tulevaisuudessa tehdä muutoksia, joita rahastoyhtiöiden EU:n kattavien toimilupien toteuttaminen saattaa edellyttää. Neuvojen perusteella komissio antaa asiasta ehdotuksen sellaisena ajankohtana, että se voidaan hyväksyä nykyisellä lainsäädäntökaudella. 2.2.2. Odotetut hyödyt Ehdotetuista toimenpiteistä odotetaan saatavan seuraavia taloudellisia säästöjä: staattisia kustannussäästöjä rahastoalalle ja sijoittajille sekä dynaamisia hyötyjä kilpailun lisääntymisen ja tuottavuuden kasvun seurauksena. Suorat vuosittaiset hyödyt ovat useita miljardeja euroja. Oletuksena on, että joustavoittamalla rahastotoiminnan järjestämistä ja toteuttamista sekä yksinkertaistamalla menettelyitä voitaisiin luoda uusia liiketoimintamahdollisuuksia ja lisätä rahastoalan kilpailukykyä. Lisäksi sijoitusrahastomarkkinoiden yhdentymisen myötä eurooppalaiset sijoittajat saavat käytettäviinsä laajemman valikoiman entistä paremmin toimivia rahastoja. Pitkällä aikavälillä nämä myönteiset vaikutukset auttavat tehostamaan talouden toimintaa ja lisäämään kilpailukykyä sekä siten saavuttamaan Lissabonin strategian tavoitteet tällä tärkeällä alalla. 3. LISÄTIEDOT 3.1. Yksinkertaistaminen Direktiiviehdotus on osa komission jatkuvaa yksinkertaistamisohjelmaa. Se perustuu komission sitoumukseen kodifioida rahoituspalveluita koskeva yhteisön lainsäädäntö[4]. Ehdotetuilla muutoksilla on kaksi konkreettista tavoitetta: a) otetaan käyttöön uusia vapauksia yhteissijoitusyritysten sisämarkkinoiden toiminnan tehostamiseksi ja yhdentymisen lisäämiseksi sekä b) tehostetaan voimassa olevia säännöksiä, jotka koskevat yhteissijoitusyritysten osuuksien rajat ylittävää kaupan pitämistä ja tietojen julkistamisvelvollisuuksia. Sulautumismenettelyn yhdenmukaistaminen, johon uusilla säännöksillä pyritään, vähentää huomattavasti sitä hallinnollista taakkaa, joka nykyään lankeaa rahastojen promoottoreille, jotka haluavat sulauttaa rahastoja rajojen yli. Erilaisia kansallisia vaatimuksia ei enää tarvitse noudattaa, mikä nopeuttaa sulautumismenettelyä ja alentaa siihen liittyviä kustannuksia huomattavasti. Yhdenmukaistetun menettelyn odotetaan hyödyttävän sekä rahastoalaa (suoraan) että sijoittajia (välillisesti). Lisäksi rahastojen sulautumista ja varojen yhdistämistä koskevilla suosituksilla pyritään määrittelemään selkeästi rahastoalan ja toimivaltaisten viranomaisten vastuualat ja siten mahdollisimman pitkälle järkiperäistämään ehdotettua lainsäädäntöä. Jäljempänä olevassa taulukossa esitetään tiivistetysti muutokset voimassa oleviin säännöksiin ja tärkeimmät yksinkertaistamisvaikutukset. Asia | Voimassa olevat velvollisuudet | Yksinkertaistamistoimenpiteet | Odotetut hyödyt ja hyötyjät | Ilmoitus-menettely | Yhteissijoitusyritykset, jotka haluavat pitää osuuksiaan kaupan toisessa jäsenvaltiossa, on ilmoitettava tästä toisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Tässä yhteydessä on toimitettava erilaisia asiakirjoja. Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisilla viranomailla on kaksi kuukautta aikaa hyväksyä ulkomaisen yhteissijoitusyrityksen osuuksien pitäminen kaupan alueellaan. | Ilmoitusasiakirjat: yhdenmukaistettu sisältö Vastaanottava jäsenvaltio: ei toimivaltaa vaatia lisäasiakirjoja tai muutoksia. Nopeampi menettely (kaupan pitäminen voi alkaa välittömästi ilmoittamisen jälkeen) Yksinkertaistetut käännösvaatimukset Sähköinen toimittaminen | Rahastoala: enemmän liiketoiminta-mahdollisuuksia, vähemmän kustannuksia Sijoittajat: enemmän valinnanvaraa, vähemmän kustannuksia Sisämarkkinat: enemmän yhdentymistä ja kilpailua | Yksinkertaistettu esite | On julkaistava yksinkertaistettu esite, joka tarjoaa sijoittajille tietoa sijoituksesta sijoituspäätöksen tekemistä varten. | Yhdenmukaistettu sisältö (ainoa hyväksytty muutos: käännökset) Lyhyt ja yksinkertainen asiakirja Vastuukysymykset selvitetty Toimitettavissa sähköisesti | Rahastoala: vähemmän kustannuksia Sijoittajat: parempi suoja, vähemmän kustannuksia Sisämarkkinat: enemmän yhdentymistä ja kilpailua | 3.2. Uudelleenlaatiminen ja voimassa olevan lainsäädännön kumoaminen Direktiiviehdotus on uudelleenlaadittu versio vuonna 1985 annetusta direktiivistä ja sen muutosdirektiiveistä[5]. Ehdotus on laadittu uudelleenlaadintatekniikalla (toimielinten välinen sopimus 2002/C 77/01), jonka avulla voidaan sekä tehdä sisällöllisiä muutoksia voimassa olevaan lainsäädäntöön että kodifioida muita säännöksiä puuttumatta niiden sisältöön. Vanhentuneet artiklat ja niiden osat on poistettu. Kaikki muutokset on merkitty selkeästi. Yhteissijoitusyrityksiä koskevaan lainsäädäntöön tehdyt uudet ja huomattavat muutokset on merkitty selkeästi sellaisiksi. Ne lukuisat muutokset, joita vuonna 1985 annettuun yhteissijoitusyrityksiä koskevaan direktiiviin on tehty, ovat monimutkaistaneet yhteissijoitusyrityksiä koskevaa lainsäädäntöä huomattavasti. Alan lainsäädäntö käsittää nykyään yhdeksän direktiiviä eli noin sata virallisen lehden sivua. Yhteissijoitusyrityksiä koskevalla lainsäädännöllä helpotetaan yhteissijoitusyritysten sisämarkkinavapauksien käyttöä, mutta samalla siinä asetetaan yhteissijoitusyrityksille useita tärkeitä velvollisuuksia erityisesti sijoittajille annettavien tietojen ja yhteissijoitusyrityksille sallittujen sijoitustyyppien suhteen. Lisäksi siinä asetetaan jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille huomattavia velvollisuuksia erityisesti lupamenettelyiden ja yhteissijoitusyritysten jatkuvan valvonnan suhteen. Siksi on ratkaisevan tärkeää, että lainsäädäntö on ajantasainen ja helposti intressitahojen saatavilla sekä ymmärrettävissä. Yhteissijoitusyrityksiä koskevan direktiivin uudelleenlaadinta on tältä osin tärkeä edistysaskel. 4. OIKEUSPERUSTA Direktiiviehdotus perustuu EY:n perustamissopimuksen 47 artiklan 2 kohtaan, joka on oikeusperusta sellaisista yhteisön toimenpiteistä säätämiselle, joilla pyritään toteuttamaan rahoituspalvelujen sisämarkkinat. Sääntelytavaksi on valittu direktiivi, sillä tavoitteet voidaan saavuttaa asianmukaisimmin direktiivillä. Tällöin jäsenvaltioilla myös säilyy tietty liikkumavara. Ehdotetuilla uusilla säännöksillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen ja oikeasuhteista tavoitteiden saavuttamiseksi. Direktiivillä siirretään komissiolle laajennettua täytäntööpanovaltaa Lamfalussyn lähestymistavan mukaisesti. Kyseinen lähestymistapa ulotettiin direktiivillä 2005/1/EY[6] koskemaan yhteissijoitusyrityksiä koskevaa direktiiviä. Täytäntöönpanovallan laajuus määritellään kussakin asiaankuuluvassa artiklassa. Täytäntöönpanovaltaa on määrä käyttää direktiivissä esitettyjen periaatteiden täsmentämiseksi, mikä puolestaan edistää yhdenmukaisuutta ja valvonnan lähentymistä. Täytäntöönpanovallan käyttämisessä komissiota avustaa Euroopan arvopaperikomitea. Toimenpiteisiin, jotka komission on määrä toteuttaa, sovelletaan sääntelymenettelyä ja valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä, joista säädetään päätöksen 1999/468/EY 5 artiklassa, 5 a artiklan 1–4 kohdassa ja 7 artiklassa. Toimenpiteet toteutetaan komission Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitealle (CESR)[7] antamien valtuuksien perusteella. 5. ARTIKOJA KOSKEVAT HUOMAUTUKSET Seuraavassa selostetaan yksityiskohtaisesti niitä sisällöllisiä muutoksia, jotka uudelleenlaadinnan myötä on tehty yhteissijoitusyrityksiä koskevaan direktiiviin. Seuraavat artiklat on säilytetty pääosin muuttumattomina: 1 artiklan 1 kohta, 1 artiklan 2 kohta, 1 artiklan 3 kohdan a alakohta, 1 artiklan 4–7 kohta, 2 artiklan 1 kohdan a–d alakohta, 2 artiklan 1 kohdan g–m alakohta, 2 artiklan 1 kohdan o ja p alakohta, 2 artiklan 2–7 kohta, 3 artikla, 5 artiklan 1 kohta, 5 artiklan 3–5 kohta, 6–15 artikla, 16 artiklan 1–4 kohta, 16 artiklan 6 ja 7 kohta, 17 artikla, 18 artikla, 19 artiklan 2 kohta, 19 artiklan 3 kohdan b ja c alakohta, 20–33 artikla, 45 artiklan 1 kohdan a–h alakohta, 45 artiklan 2 kohta, 46–48 artikla, 49 artiklan 1 ja 2 kohta, 50 artikla, 51 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a–c alakohta, 51 artiklan 2 kohdan toinen alakohta, 52 artikla, 63 artiklan 2 kohta, 65 artiklan 1 kohta, 65 artiklan 4 kohta, 68 artikla, 71 artikla, 78 artiklan 1 kohta, lukuun ottamatta sen b alakohtaa, 78 artiklan 2 kohdan a alakohta, lukuun ottamatta sen toista luetelmakohtaa, 79 artikla, 80 artikla, 82 artikla, 83 artiklan 1 kohta, lukuun ottamatta sen b alakohtaa, 83 artiklan 2 kohta, 84 artikla, lukuun ottamatta sen b alakohtaa, 97–101 artikla, 102 artiklan 1 ja 2 kohta, 103 artiklan 2 kohta, 104 artikla, 106–109 artikla ja liitteet II, III ja IV. Direktiivin englanninkielisessä toisinnossa on sisältövirheen korjaamiseksi ja 1 artiklan 3 kohdan huomioon ottamiseksi korvattava ilmaisu ’ unit trust ’ ilmaisulla ’ common fund ’. Lisäksi on tarpeen korjata sisältövirheet direktiivin latvian-, bulgarian-, ranskan-, espanjan- ja italiankielisessä toisinnossa. 5.1. Uudet sulautumissäännöt Direktiiviehdotuksella sisällytetään yhteissijoitusyrityksiä koskevaan direktiiviin oikeudellinen kehys kansallisia ja rajat ylittäviä sulautumisia varten, mikä tarjoaa yhteissijoitusyrityksille mahdollisuuden saavuttaa suurempia mittakaavaetuja. Ehdotus mahdollistaa erityyppiset sulautumiset voimassa olevista kansallisista säännöistä ja käytäntöistä riippuen, myös sellaiset, jotka ovat tunnettuja common law -järjestelmää soveltavissa jäsenvaltioissa ( scheme of amalgamation/arrangement ). 5.1.1. Periaate, luvat ja hyväksyminen (VI luvun 1 jakso) Ehdotuksen 35 artiklaan sisältyy perusperiaate, jonka mukaan kaikilla yhteissijoitusyrityksillä (ja niiden alarahastoilla) on niiden oikeudellisesta muodosta riippumatta oikeus sulautua. Tämä uusi sulautumisjärjestely siihen liittyvine sijoittajansuojineen kattaa rajat ylittävät ja kotimaiset sulautumiset (jälkimmäisillä voi olla vaikutuksia sijoittajille, jotka ovat sijoittautuneet toiseen jäsenvaltioon). Ehdotuksen 36 artiklassa todetaan, että sulautuminen voidaan esitellä osuudenhaltijoille vasta, kun sulautuvan (eli toimintansa lopettavan) yhteissijoitusyrityksen kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat myöntäneet sulautumiselle luvan (ja noudattaneet 30 päivän määräaikaa). Toimivaltaisten viranomaisten on arvioitava, mitä vaikutuksia sulautumisella voi olla sulautuvan yhteissijoitusyrityksen ja vastaanottavan yhteissijoitusyrityksen osuudenhaltijoille. Päätöksestä on ilmoitettava vastaanottavan yhteissijoitusyrityksen toimivaltaisille viranomaisille, jotka tämän jälkeen voivat tarkistaa, täyttyykö direktiiviin sisältyvä velvollisuus antaa tietoja vastaanottavan yhteissijoitusyrityksen sijoittajille. Jos sulautumiseen osallistuu useampi kuin yksi sulautuva yhteissijoitusyritys ja jos sulautuvien yhteissijoitusyritysten kotipaikka on eri jäsenvaltioissa, kunkin sulautuvan yhteissijoitusyrityksen toimivaltaisten viranomaisten on annettava sulautumiselle hyväksyntänsä tiivissä yhteistyössä. Ehdotuksen 37 artiklassa velvoitetaan kaikki sulautumiseen osallistuvat yhteissijoitusyritykset laatimaan samoin ehdoin yhteinen sulautumissuunnitelma (joka sisältää tietyt pakolliset vähimmäistiedot). 5.1.2. Kolmannen osapuolen harjoittama valvonta, osuudenhaltijoille tiedottaminen ja osuudenhaltijoiden muut oikeudet (VI luvun 2 jakso) Ehdotuksen 38 artiklassa todetaan, että sulautuvan yhteissijoitusyrityksen ja vastaanottavan yhteissijoitusyrityksen omaisuudenhoitajien on tarkistettava, onko yhteinen sulautumissuunnitelma direktiivin asiaa koskevien säännösten ja kunkin asianomaisen yhteissijoitusyrityksen perustamisasiakirjojen mukainen. Sen todentaminen, onko ehdotettu sulautuminen sijoittajien edun mukainen, ei kuitenkaan kuulu omaisuudenhoitajille. Ehdotuksen 39 artiklan mukaan riippumattoman tilintarkastajan on vahvistettava perusteet, joiden pohjalta sulautumiseen osallistuvien rahastojen varat ja vastuut arvostetaan sekä vaihtosuhde lasketaan. Ehdotuksen 40 artiklassa todetaan, että sulautuvan yhteissijoitusyrityksen on annettava osuudenhaltijoilleen asianmukaiset ja täsmälliset tiedot ehdotetusta sulautumisesta, jotta nämä voivat tehdä perustellun päätöksen ehdotetun sulautumisen vaikutuksista sijoituksiinsa. Jos sulautuvan yhteissijoitusyrityksen toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että ehdotetulla sulautumisella voi olla vaikutuksia vastaanottavan yhteissijoitusyrityksen osuudenhaltijoille, myös vastaanottavan yhteissijoitusyrityksen on annettava tällaiset tiedot omille osuudenhaltijoilleen. Kyseisessä artiklassa määritellään myös perusperiaatteet sijoitusta koskevien tietojen julkistamiselle sulautuvan yhteissijoitusyrityksen ja vastaanottavan yhteissijoitusyrityksen osuudenhaltijoille – niiden yksityiskohdat määritellään kuitenkin vasta täytäntöönpanotoimenpiteiden avulla. Sijoittajansuojasyistä kyseisessä artiklassa määritellään myös, millä kielellä tiedot on annettava sijoittajille niissä jäsenvaltioissa, joissa yhteissijoitusyrityksen on ilmoitettu pitävän osuuksiaan kaupan. Ehdotuksen 41 artiklan mukaan osuudenhaltijoiden hyväksyntä on tarpeen vain, jos siitä säädetään kansallisessa lainsäädännössä. Ehdotuksessa asetetaan hyväksynnän enimmäisrajaksi 75 prosenttia osuudenhaltijoiden antamista äänistä. Ehdotuksen 42 artiklan mukaan (sulautuvan yhteissijoitusyrityksen ja vastaanottavan yhteissijoitusyrityksen) osuudenhaltijoilla on oikeus lunastaa osuuksiaan tai osakkeitaan maksutta ennen sulautumista siitä ajankohdasta alkaen, jona yhteissijoitusyritykset ovat tiedottaneet niille ehdotetusta sulautumisesta. 5.1.3. Kustannukset ja voimaantulo (VI luvun 3 jakso) Ehdotuksen 43 artiklalla taataan sijoittajansuoja, sillä siinä selvennetään, ettei vastuuta sulautumisesta aiheutuvista kustannuksista pidä langettaa sulautuvan ja/tai vastaanottavan yhteissijoitusyrityksen osuudenhaltijoille. Vastuu tällaisista kustannuksista pitäisi olla rahaston hallinnoijalla/promoottorilla. Ehdotuksen 44 artiklan mukaan sulautuminen tulee voimaan heti, kun varat ja/tai vastuut on siirretty (sulautumismenettelystä riippuen) ja osuudet on vaihdettu. Kyseisessä artiklassa todetaan, että sulautuvan yhteissijoitusyrityksen ja vastaanottavan yhteissijoitusyrityksen omaisuudenhoitajat vastaavat varojen/vastuiden tosiasiallisesta siirrosta. Sijoittajille ja muille kolmansille osapuolille on tiedotettava sulautumisen voimaantulosta. Tiedot sulautumisen toteutumisesta on julkaistava. 5.2. Uudet master-feeder-rakenteita koskevat säännöt (direktiivin VIII luku) Yhteissijoitusyrityksiä koskevaan direktiiviin on lisätty mahdollisuus perustaa master-feeder-rakenteita, mikä tarjoaa yhteissijoitusyritysten rahastonhoitajille uusia liiketoimintamahdollisuuksia. Näin ne voivat järkeistää ja tehostaa investointipolitiikkaansa. Master-feeder-rakenteille on tunnusomaista, että feeder-yhteissijoitusyritys sijoittaa kaikki tai lähes kaikki varansa toiseen yhteissijoitusyritykseen eli master-yhteissijoitusyritykseen. Direktiivin 53 artiklan 1 kohdan mukaan feeder-yhteissijoitusyrityksen on sijoitettava master-yhteissijoitusyritykseen vähintään 85 prosenttia varoistaan. Lisäksi artiklalla estetään se, että feeder-yhteissijoitusyritys sijoittaa useampaan kuin yhteen (master-)yhteissijoitusyritykseen. Jäljelle jäävät 15 prosenttia antavat feeder-yhteissijoitusyritykselle mahdollisuuden pitää toiminnan edellyttämiä käteisvaroja. Feeder-yrityksellä ei saa olla muita kuin 53 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja varoja. Master-yhteissijoitusyritys on 53 artiklan 3 kohdan mukaan yhteissijoitusyritys, jolla on sijoittajanaan vähintään yksi feeder-yhteissijoitusyritys. Läpinäkymättömien peräkkäisrakenteiden välttämiseksi master-yhteissijoitusyritys ei saa itse olla feeder-yhteissijoitusyritys eikä sijoittaa sellaiseen. Feeder-yhteissijoitusyrityksen sijoituspolitiikka on 54 artiklan 1 kohdan mukaan hyväksytettävä feeder-yhteissijoitusyrityksen kotijäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla. Hyväksyntään sovelletaan VIII luvussa asetettuja ehtoja. Niiden lisäksi ei saa vaatia muita ehtoja tai asiakirjoja. Feeder-yhteissijoitusyrityksen ja master-yhteissijoitusyrityksen on 55 artiklan mukaan tehtävä toistensa kanssa oikeudellisesti sitova sopimus. Sopimus antaa feeder-yhteissijoitusyritykselle mahdollisuuden täyttää velvollisuutensa. Jos feeder-yhteissijoitusyrityksellä ja master-yhteissijoitusyrityksellä on eri omaisuudenhoitajat[8] tai tilintarkastajat, näiden omaisuudenhoitajien tai tilintarkastajien on 56 ja 57 artiklan mukaan tehtävä toistensa kanssa tietojenvaihtoa koskeva sopimus. Direktiivin 58 artiklan mukaan feeder-yhteissijoitusyrityksen tarjousesitteessä ja sijoittajalle annettavissa avaintiedoissa on ilmoitettava, että kyseinen yritys on tietyn master-yrityksen feeder-yritys, ja selitettävä tällaisen kaksivaiheisen sijoittamisen erityispiirteet. Direktiivin 59 artiklassa esitetään vaatimukset, joita sovelletaan yhteissijoitusyrityksen muuntamiseen feeder-yhteissijoitusyritykseksi. Muuntuvan yhteissijoitusyrityksen on osuudenhaltijoiden suojelemiseksi ilmoitettava asiasta etukäteen kaikille osuudenhaltijoille. Näillä on oikeus ostaa takaisin tai lunastaa feeder-yhteissijoitusyrityksen osuudet veloituksetta 30 päivän kuluessa. Feeder-yhteissijoitusyrityksen on 60 artiklan 2 kohdan mukaan toimittava sijoittajiensa edun mukaisesti ja näin ollen valvottava tehokkaasti master-yhteissijoitusyritystä. Direktiivin 60 artiklan 3 kohdassa käsitellään palauttamisjärjestelyjä ja edellytetään, että erilaiset master-yhteissijoitusyritykseltä tai sen rahastoyhtiöltä saadut palkkiot suoritetaan feeder-yhteissijoitusyritykselle. Direktiivin 61 artiklan 2 kohdan mukaan master-yhteissijoitusyritys ei saa veloittaa feeder-yhteissijoitusyritykseltä merkintä- ja lunastuspalkkioita. 5.3. Uudet sijoittajalle annettavia avaintietoja koskevat säännöt Uusilla säännöksillä pyritään yksinkertaistamaan yhteissijoitusyritykseen mahdollisesti investoiville sijoittajille annettavien tietojen sisältöä ja niiden esittämiselle asetettuja vaatimuksia. Tavoitteena on, että yksityissijoittajat voivat tehdä perusteltuja sijoituspäätöksiä. Sen vuoksi direktiivissä on otettu käyttöön sijoittajalle annettavien avaintietojen käsite, jolla on korvattu aiempi vaatimus, jonka mukaan merkitsijöille on veloituksetta tarjottava yksinkertaistettu tarjousesite ennen sopimuksen tekoa. Uusilla säännöksillä pyritään myös varmistamaan, että avaintietoja voidaan käyttää muutoksitta koko sisämarkkinoilla, mikä vähentää kustannuksia. 5.3.1. Yleisiä parannuksia julkistamissääntöihin ja mainontaan Direktiivin 64–70 artiklassa olevia sääntöjä sovelletaan tietoihin, jotka on annettava sijoittajille aina, kun niitä pyydetään (tarjousesite, toimintakertomukset ja puolivuotiskatsaukset). Direktiivin 72 artiklassa esitetään periaate, jonka mukaan mainonnan sisältämien tietojen on oltava asiallisia ja selkeitä eivätkä ne saa olla harhaanjohtavia. Tietojen on myös oltava yhdenmukaisia niiden tietojen kanssa, jotka esitetään yhteissijoitusyrityksiä koskevan direktiivin mukaisissa pakollisissa asiakirjoissa (kuten sijoittajalle annettavissa avaintiedoissa). 5.3.2. Sijoittajalle annettavat avaintiedot (3 jakso) Sijoitusyhtiön tai (tarvittaessa) rahastoyhtiön on 73 artiklan mukaan laadittava lyhyt asiakirja, joka sisältää sijoittajalle annettavat avaintiedot ja pätee kaikissa jäsenvaltioissa. Avaintietojen toimittamista koskevat säännöt esitetään 75 artiklassa (jossa tehdään ero suoran ja välillisen myynnin välillä). Avaintiedoissa on annettava tiedot ehdotetun sijoituksen keskeisistä piirteistä ja ilmoitettava, mistä ja miten sijoittajat voivat saada lisätietoja kyseisestä sijoituksesta ja eräistä käytännön kysymyksistä. Tarkemmat säännöt (muun muassa avaintietojen sisällöstä ja muodosta) annetaan täytäntöönpanotoimenpiteillä. Jotta yksityissijoittajat voisivat hyödyntää avaintietoja tehokkaasti päätöksenteossaan, tiedot on esitettävä lyhyesti ja ytimekkäästi selvällä ja ymmärrettävällä kielellä ja helppotajuisessa muodossa. Niiden on oltava asiallisia ja selkeitä eivätkä ne saa olla harhaanjohtavia (74 artikla). Näin ollen niiden on oltava yhdenmukaisia tarjousesitteen vastaavien kohtien kanssa. Lisäksi 74 artiklassa täsmennetään, että avaintiedot ovat pelkästään ennen sopimuksen tekoa annettavia tietoja. Kenenkään ei tulisi joutua siviilioikeudelliseen vastuuseen pelkästään avaintietojen perusteella, jolleivät ne ole harhaanjohtavia, epätarkkoja tai ristiriidassa tarjousesitteen kanssa. 5.4. Yksinkertaisemmat ja paremmat ilmoitussäännöt 5.4.1. Yhteissijoitusyritysten markkinoillepääsyn helpottaminen Nykyisessä yhteissijoitusyrityksiä koskevassa direktiivissä vahvistetaan yhteiset säännöt, joiden mukaan yhdessä jäsenvaltiossa toimiluvan saanut ja siellä valvottu yhteissijoitusyritys voi pitää osuuksiaan kaupan missä tahansa toisessa jäsenvaltiossa. Ennen kuin yhteissijoitusyritys alkaa pitää osuuksiaan kaupan, sen on käytävä läpi ilmoitusmenettely. Voimassa oleva menettely on käynyt rahastojen promoottorien kannalta raskaaksi ja aikaa vieväksi. Nykyiset viiveet ilmoituksen teosta yhteissijoitusyrityksen todelliseen kaupan pitämiseen ovat vakava haitta verrattuna muihin yksityissijoittajille tarkoitettuihin rahoitustuotteisiin, joihin sovelletaan löyhempiä tiedotus- tai sijoittajansuojavaatimuksia. Ongelman ratkaisemiseksi 88 artiklassa ehdotetaan uutta, yksinkertaistettua menettelyä, joka perustuu sääntelyviranomaisten väliseen yhteydenpitoon. Uusien sääntöjen mukaan yhteissijoitusyrityksen, joka haluaa pitää osuuksiaan kaupan toisessa jäsenvaltiossa, on toimitettava ilmoituskirje kotijäsenvaltionsa toimivaltaisille viranomaisille. Näiden kirjeiden sisältö on yhdenmukaistettu, ja kirjeessä on pääasiassa kuvattava järjestelyt, jotka on tehty yhteissijoitusyrityksen osuuksien pitämiseksi kaupan kyseisessä jäsenvaltiossa. Kirjeeseen on liitettävä myös muita asiakirjoja (rahastosäännöt ja sijoittajalle annettavat avaintiedot). Tarkistettuaan saaneensa kaikki tarvittavat asiakirjat yhteissijoitusyrityksen kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset toimittavat automaattisesti kyseiset asiakirjat vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisille ja liittävät niihin todistuksen siitä, että yhteissijoitusyritys täyttää direktiivissä asetetut velvoitteensa. Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla ei ole oikeutta tarkastella uudelleen, evätä tai kyseenalaistaa yhteissijoitusyritykselle sen kotijäsenvaltiossa annettua toimilupaa. 5.4.2. Toimivaltaisten viranomaisten keskinäisen vastuunjaon selventäminen Muutoksilla tähdennetään sitä perusperiaatetta, että vastaanottava jäsenvaltio ei voi asettaa kotijäsenvaltion yksinomaista toimivaltaa kyseenalaiseksi direktiivillä säännellyillä aloilla. Jotta suora ja välitön pääsy toisen jäsenvaltion markkinoille helpottuisi, vastaanottavan jäsenvaltion sääntöjen noudattamista kaupanpitojärjestelyissä valvotaan jatkuvasti, mutta vasta sen jälkeen, kun yhteissijoitusyritys on alkanut pitää osuuksiaan kaupan vastaanottavassa jäsenvaltiossa. Direktiivillä pyritään myös lisäämään paikallisten kaupanpitosääntöjen läpinäkyvyyttä (direktiivin mukaan jäsenvaltioiden on julkistettava verkkosivuillaan kaikki kaupanpitoon sovellettavat säännöt). 5.4.3. Toimivaltaisten viranomaisten välisen yhteydenpidon ja yhteistyön parantaminen Toimivaltaisten viranomaisten välistä yhteydenpitoa on parannettava, jotta uusi ilmoitusmenettely saataisiin toimimaan. Sen vuoksi direktiivissä on säännökset yhteissijoitusyrityksiä ja niiden kaupanpitojärjestelyjä koskevien tietojen toimittamisesta sähköisessä muodossa. Näiden säännösten ansiosta vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisilla tulisi olla paremmat edellytykset valvoa jatkuvasti kaupanpitosääntöjen noudattamista. Yhteissijoitusyritysten on kuitenkin ilmoitettava kaupanpitojärjestelyihinsä tehdyistä muutoksista suoraan vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisille. Näitä asioita koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä annetaan täytäntöönpanotoimenpiteillä. 5.4.4. Pakollisten tietojen jakelumenetelmät vastaanottavassa jäsenvaltiossa Direktiivin 89 artiklassa otetaan käyttöön uusi kielijärjestely, jonka mukaan yhteissijoitusyritysten on käännettävä ainoastaan sijoittajalle annettavat avaintiedot paikalliselle kielelle. Yhteissijoitusyritykset voivat itse päättää muiden pakollisten tietojen kääntämisestä vastaanottavan jäsenvaltion kielelle tai kansainvälisellä rahoitusalalla yleisesti käytetylle kielelle. Sijoittavat saavat tietää, millä kielellä tarjousesite, toimintakertomukset ja puolivuotiskatsaukset ovat saatavissa, koska siitä ilmoitetaan sijoittajalle annettavissa avaintiedoissa. Päätös siitä, käännetäänkö muita asiakirjoja kuin avaintiedot vastaanottavan jäsenvaltion kielelle (mikä on kokonaan yhteissijoitusyrityksen vastuulla) riippuu näin ollen markkinoista (tarjousesitedirektiivissä säädetyn kielijärjestelyn mukaisesti). 5.5. Valvontayhteistyön vahvistamista koskevat säännöt Ehdotettujen uusien säännösten täytäntöönpano ei saa heikentää yhteissijoitusyrityksiä koskevan direktiivin tarjoamaa kattavaa sijoittajansuojaa. Sen vuoksi muutoksia täydennetään toimenpiteillä, joilla parannetaan nykyisiä valvontayhteistyöjärjestelmiä ja annetaan valvontaviranomaisten käyttöön uusia välineitä, joiden avulla viranomaiset voivat hoitaa tehtävänsä tehokkaasti. Toimenpiteet perustuvat suurelta osin muiden rahoituspalveluja koskevien direktiivien säännöksiin, jotka ovat jo voimassa. ê 85/611/ETY (mukautettu) 2008/0153 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI ../…/EY, annettu […], siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen √ 47 ∏ 57 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, noudattavat EY:n perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä[9], sekä katsovat seuraavaa: ∫ uusi (1) Arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annettua neuvoston direktiiviä[10] on muutettu huomattavasti useaan otteeseen[11]. Koska mainittuun direktiiviin on määrä tehdä uusia muutoksia, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen. (2) Direktiivi 85/611/ETY on siivittänyt merkittävästi eurooppalaisten sijoitusrahastojen kehitystä ja menestystä. Vaikka direktiiviä on sen antamisesta lähtien ja erityisesti vuonna 2001 parannettu, vähitellen on kuitenkin tullut selväksi, että yhteissijoitusyrityksiä koskevaa lainsäädäntöä on tarpeen muuttaa sen mukauttamiseksi 2000-luvun rahoitusmarkkinoihin. Vuonna 2005 annettiin komission vihreä kirja EU:n sijoitusrahastolainsäädännön kehittämisestä[12], joka käynnisti julkisen keskustelun siitä, miten direktiiviä pitäisi mukauttaa näihin uusiin haasteisiin vastaamiseksi. Tämän laajan kuulemisen tulos oli se yleistä kannatusta saanut päätelmä, että huomattavia muutoksia tarvitaan. ⎢ 85/611/ETY, johdanto-osan 1 kappale (mukautettu) yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä koskevassa jäsenvaltioiden lainsäädännössä on huomattavia jäsenvaltioiden välisiä eroja, erityisesti siltä osin kuin ne koskevat näiden yritysten velvoitteita ja valvontaa; nämä erot vääristävät näiden yritysten välisen kilpailun edellytyksiä, eivätkä ne takaa tasavertaista suojaa osuudenhaltijoille, ⎢ 85/611/ETY, johdanto-osan 2 ja 3 kappale (mukautettu) (3) Yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä koskevat kansalliset lait olisi sovitettava yhteen, jotta voitaisiin lähentää näiden yritysten välisen kilpailun edellytyksiä yhteisön tasolla ja taata samalla tehokkaampi ja yhdenmukaisempi suoja osuudenhaltijoille. Tällainen yhteensovittaminen helpottaa yhdessä jäsenvaltiossa sijaitsevan yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavan yrityksen mahdollisuuksia pitää osuuksiaan kaupan toisissa jäsenvaltioissa, näiden tavoitteiden saavuttaminen helpottaa sellaisten rajoitusten poistamista, jotka haittaavat √ yhteissijoitusyritysten ∏ yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten osuuksien vapaata liikkuvuutta yhteisössä.; tällainen yhteensovittaminen edistää Euroopan pääomamarkkinoiden toteuttamista, ⎢ 85/611/ETY, johdanto-osan 4 kappale (mukautettu) (4) Nämä tavoitteet huomioon ottaen olisi √ säädettävä ∏ annettava yhteisistäset perussäännöistät jäsenvaltioihinssa √ sijoittautuneiden ∏ sijaitsevien √ yhteissijoitusyritysten ∏ yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten toimiluvasta, valvonnasta, rakenteesta, toiminnasta ja tiedoista, jotka niiden on julkistettava., ⎢ 85/611/ETY, johdanto-osan 5 kappale (mukautettu) mainittujen yhteisten sääntöjen soveltaminen on riittävä takuu, jonka nojalla voidaan sallia jäsenvaltioissa sijaitsevien yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yrityksien osuuksien pitäminen kaupan, jollei pääoman liikkeitä koskevista säännöksistä muuta johdu, toisissa jäsenvaltioissa, ilman että nämä toiset jäsenvaltiot voivat soveltaa näihin yrityksiin tai niiden osuuksiin mitään muita säännöksiä kuin niitä, jotka näissä jäsenvaltioissa eivät koske tässä direktiivissä tarkoitettuja kysymyksiä; jos yhdessä jäsenvaltiossa sijaitseva yhteistä sijoitustoimintaa harjoittava yritys kuitenkin pitää osuuksiaan kaupan toisessa jäsenvaltiossa, sen on ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin huolehtiakseen siitä, että tuossa toisessa jäsenvaltiossa olevat osuudenhaltijat voivat siellä käyttää taloudellisia oikeuksiaan vaivatta ja että heille annetaan tarvittavat tiedot, ⎢ 85/611/ETY, johdanto-osan 6 kappale (mukautettu) ja 2001/108/EY, johdanto-osan 2 kappale (mukautettu) (5) Jäsenvaltioiden lakien yhteensovittaminen olisi aluksi rajoitettava koskemaan sellaisia muita kuin suljettuja √ yhteissijoitusyrityksiä ∏ yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä, jotka edistävät osuuksiensa myyntiä yleisölle yhteisössä. ja joiden ainoa tarkoitus on sijoittaminen arvopapereihin (lähinnä sellaisiin, jotka on otettu viralliselle listalle arvopaperipörsseissä tai kaupankäynnin kohteeksi vastaavilla säännellyillä markkinapaikoilla); muiden kuin tässä direktiivissä tarkoitettujen yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten sääntely aiheuttaa monenlaisia ongelmia, jotka on ratkaistava muiden säännösten avulla, ja tällaisia yrityksiä koskeva yhteensovittaminen on toteutettava myöhemmin; kunnes tällainen yhteensovittaminen toteutetaan, jokainen jäsenvaltio voi muun muassa määrätä ne arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavat yritykset (yhteissijoitusyritys), jotka jäävät tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle niiden sijoitus- ja lainanottopolitiikan takia ja vahvistaa, minkä erityissäännösten alaisia tällaiset yhteissijoitusyritykset ovat harjoittaessaan liiketoimintaa valtion alueella, Markkinakehys huomioon ottaen Oon suotavaa, √ että ∏ laajentaa yhteissijoitusyrityksetsten √ voivat osana ∏ sijoitusmahdollisuuksiaan, jotta ne voivat sijoittaa muihin riittävän likvideihin rahoitusvälineisiin kuin siirtokelpoisiin arvopapereihin. Rahoitusvälineet, joihin yhteissijoitusyrityksen sijoitussalkun varoja voidaan sijoittaa, √ olisi lueteltava ∏ luetellaan tässä direktiivissä. Indeksin avulla suoritettava sijoitussalkun sijoitusten valinta on eräs salkunhoitomenetelmä. ⎢ 2001/107/EY, johdanto-osan 3 kappale (mukautettu) (6) Rahastoyhtiöllen √ sen ∏ kotijäsenvaltiossa myönnetyllä toimiluvalla olisi varmistettava sijoittajansuoja ja rahastoyhtiöiden vakavaraisuus rahoitusjärjestelmän vakauden edistämiseksi. Omaksutulla lähestymistavalla on tarkoitus saada aikaan toimilupien ja toiminnan vakauden valvontajärjestelmien vastavuoroiseen tunnustamiseen tarvittava ja riittävä välttämätön yhdenmukaistaminen, jonka ansiosta voidaan myöntää yksi koko √ yhteisön ∏ Euroopan unionin alueella voimassa oleva toimilupa ja soveltaa kotijäsenvaltion √ harjoittaman ∏ valvonnan periaatetta. ⎢ 2001/107/EY, johdanto-osan 4 kappale (7) Sijoittajien suojaamiseksi on tarpeen varmistaa jokaisen rahastoyhtiön sisäinen valvonta erityisesti kahdesta henkilöstä koostuvan johdon ja riittävien sisäisten valvontajärjestelmien avulla. ⎢ 2001/107/EY, johdanto-osan 5 kappale (mukautettu) (8) Sen varmistamiseksi, että rahastoyhtiö kykenee täyttämään toiminnastaan aiheutuvat velvoitteet ja siten turvaamaan vakautensa, vaaditaan perustamispääoma ja omia lisävaroja. Nämä vaatimukset, mukaan lukien takausten käyttö, √ olisi ∏ on tarkistettava kolmen vuoden kuluessa √ yhteisössä ∏ Euroopan unionissa ja muilla kansainvälisillä foorumeilla erityisesti toimintariskin aiheuttamien pääomakustannusten osalta tapahtuneen kehityksen huomioon ottamiseksi. ⎢ 2001/107/EY, johdanto-osan 6 kappale (mukautettu) (9) Kotijäsenvaltiossaan toimiluvan saaneilla rahastoyhtiöillä olisi √ kotijäsenvaltion harjoittaman valvonnan periaatteen ∏ vastavuoroisen tunnustamisen perusteella oltava lupa tarjota niille myönnetyn toimiluvan mukaisia palveluja kaikkialla √ yhteisössä ∏ Euroopan unionissa perustamalla sivuliikkeitä tai hyödyntämällä palvelujen tarjoamisen vapautta. Sijoitusrahastojen sääntöjen hyväksyminen kuuluu rahastoyhtiön kotijäsenvaltion toimivaltaan. ⎢ 2001/107/EY, johdanto-osan 7 kappale (10) Yhteisen salkunhoidon (sijoitusrahastojen ja sijoitusyhtiöiden hoidon) osalta rahastoyhtiöllä olisi kotijäsenvaltiossaan saamansa toimiluvan perusteella oltava lupa harjoittaa seuraavia toimintoja vastaanottavassa jäsenvaltiossa: yhtiön kotijäsenvaltiossaan hoitamien yhdenmukaistettujen sijoitusrahastojen osuuksien jakelu; yhtiön hoitamien yhdenmukaistettujen sijoitusyhtiöiden osakkeiden jakelu; kaikkien muiden yhteiseen salkunhoitoon kuuluvien tehtävien hoitaminen; muissa jäsenvaltioissa kuin yhtiön kotijäsenvaltiossa perustettujen sijoitusyhtiöiden varojen hoitaminen; yhteiseen salkunhoitoon kuuluvien tehtävien hoitaminen toimeksiannon perusteella muissa jäsenvaltioissa kuin yhtiön kotijäsenvaltiossa perustettujen rahastoyhtiöiden puolesta. ⎢ 2001/107/EY, johdanto-osan 8 kappale (mukautettu) (11) Vastavuoroisen tunnustamisen ja Kkotijäsenvaltion √ harjoittaman ∏ suorittaman valvonnan periaateteet edellyttäävät, että minkään jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset eivät saisi myöntää toimilupaa tai että niiden olisi peruutettava toimilupa tapauksissa, joissa esimerkiksi toimintaohjelmien sisällön, toiminnan alueellisen jakautumisen tai tosiasiassa harjoitetun toiminnan perusteella on ilmeistä, että sijoituspalveluyritys on valinnut jonkin jäsenvaltion oikeusjärjestelmän kiertääkseen ankarammat vaatimukset, jotka ovat voimassa siinä jäsenvaltiossa, jonka alueella se pääasiallisesti aikoo harjoittaa tai harjoittaa toimintaansa. Tämän direktiivin soveltamiseksi rahastoyhtiöllä olisi oltava sen jäsenvaltion myöntämä toimilupa, jossa sen sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee. Kotijäsenvaltion √ harjoittaman ∏ valvonnan periaatteen mukaisesti vain sillä jäsenvaltiolla, jossa rahastoyhtiön sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee, voidaan katsoa olevan toimivalta hyväksyä rahastoyhtiön perustamien sijoitusrahastojen säännöt ja omaisuudenhoitajan valinta. Sen estämiseksi, että toiminta siirtyy sinne, missä valvonta on heikompaa, ja luottamuksen lisäämiseksi kotijäsenvaltion viranomaisten valvonnan tehokkuuteen olisi yhteissijoitusyritykselle myönnettävän toimiluvan edellytykseksi asetettava, ettei sen osuuksien pitämistä kaupan sen kotijäsenvaltiossa voida estää millään laillisella syyllä. Yhteissijoitusyritys voi kuitenkin toimiluvan saatuaan vapaasti päättää, missä jäsenvaltiossa tai jäsenvaltioissa sen osuuksia pidetään kaupan tämän direktiivin mukaisesti. ⎢ 2001/107/EY, johdanto-osan 9 kappale (mukautettu) (12) Direktiivissä 85/611/ETY √ Kun tarkastellaan ∏ rahastoyhtiöiden √ toimialaa ∏ toiminta rajoitetaan vain sijoitusrahastojen ja sijoitusyhtiöiden hoitamiseen (yhteinen salkunhoito). √ ja jotta voitaisiin ∏ Tämän rajoituksen tarkistaminen on toivottavaa siksi, että tällöin voidaan ottaa huomioon jäsenvaltioiden kansallinensen lainsäädäntönön viimeaikainen kehitys ja √ sekä ∏ samalla tarjota yrityksille mahdollisuus hyödyntää huomattavia mittakaavaetuja,. Tämän vuoksi on suotavaa, että näille yrityksille annetaan mahdollisuus hoitaa myös yksittäisten asiakkaiden sijoitussalkkuja (yksilöllinen salkunhoito), eläkerahastojen ja tiettyjen pääasialliseen liiketoimintaan liittyvien liitännäistoimintojen hoitaminen mukaan luettuna. Tämänkaltaisella rahastoyhtiöiden toimialallan laajennuksella ei vaaranneta näiden yhtiöiden toiminnan vakautta. Käyttöön Oolisi kuitenkin √ säädettävä ∏ otettava tietyistätyjä säännöistätöjä, joilla estetään eturistiriitojen syntyminen silloin, kun rahastoyhtiön toimilupa kattaa sekä yhteisen että yksilöllisen salkunhoidon. ⎢ 2001/107/EY, johdanto-osan 10 kappale (mukautettu) (13) √ Yksittäisten ∏ sSijoitussalkkujen hoitaminen on sijoituspalvelu, joka kuuluu jo rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY[13] sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla 10 päivänä toukokuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/22/ETY[14] soveltamisalaan. Yhtenäisen sääntelykehyksen varmistamiseksi tällä alalla on toivottavaa, että rahastoyhtiöihin, joille myönnetty toimilupa kattaa myös edellä mainitun palvelun, sovelletaan mainitussa direktiivissä säädettyjä toiminnan harjoittamisen edellytyksiä. ⎢ 2001/107/EY, johdanto-osan 11 kappale (14) Kotijäsenvaltio voi pääsääntöisesti antaa tämän direktiivin säännöksiä tiukempia sääntöjä erityisesti toimiluvan myöntämisehtojen, toiminnan vakautta koskevien vaatimusten, ilmoittamisvelvollisuuden ja varsinaisen tarjousesitteen osalta. ⎢ 2001/107/EY, johdanto-osan 12 kappale (mukautettu) (15) On toivottavaa antaa sääntöjä, joissa määritellään ne ennakkoehdot, joiden mukaisesti rahastoyhtiö voi valtuutukseen perustuen ja liiketoimintansa tehokkuutta parantaakseen antaa toimeksi tiettyjä tehtäviä ja toimintoja kolmansille osapuolille. Toimilupien vastavuoroisen tunnustamisen ja Kkotijäsenvaltion √ harjoittaman ∏ valvonnan periaatteeniden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi tällaiset toimeksiannot hyväksyvien jäsenvaltioiden olisi varmistettava, ettei rahastoyhtiö, jolle ne ovat myöntäneet toimiluvan, anna toimintaansa kokonaisuudessaan toimeksi yhdelle tai useammalle kolmannelle osapuolelle ja muutu näin pelkäksi kuoreksi ja ettei valtuutusten olemassaolo ole esteenä rahastoyhtiön tehokkaalle valvonnalle. Se seikka, että rahastoyhtiö on antanut toimeksi tehtäviään, ei kuitenkaan missään tapauksessa saisi vaikuttaa yhtiön ja omaisuudenhoitajan velvoitteisiin osuudenhaltijoita ja toimivaltaisia viranomaisia kohtaan. ⎢ 2001/107/EY, johdanto-osan 13 kappale (16) Sijoitusyhtiöiltä vaaditaan perustamispääoma osakkeenomistajien etujen suojelemiseksi ja tasapuolisten toimintaedellytysten takaamiseksi markkinoilla yhdenmukaistetuille yhteistä sijoitustoimintaa harjoittaville yrityksille. Sijoitusyhtiöt, jotka ovat nimenneet rahastoyhtiön, katetaan kuitenkin rahastoyhtiön omien lisävarojen määrällä. ⎢ 2001/107/EY, johdanto-osan 14 kappale (mukautettu) (17) Toimiluvan saaneiden sijoitusyhtiöiden olisi aina noudatettava √ 13 ja 14 ∏ 5 g ja 5 h artiklaa joko suoraan √ 27 ∏ 13 b artiklan mukaisesti tai välillisesti siten, että jos toimiluvan saanut sijoitusyhtiö päättää nimetä rahastoyhtiön, on kyseisellä rahastoyhtiöllä oltava √ tämän ∏ direktiivin mukaisesti toimilupa, jolloin se on velvollinen noudattamaan √ 13 ja 14 ∏ 5 g ja 5 h artiklaa. ∫ uusi (18) Yhteissijoitusyritysten yhdistämistarpeesta huolimatta yhteisössä on yhteissijoitusyritysten sulautumisen alalla useita oikeudellisia ja hallinnollisia ongelmia. Sisämarkkinoiden toiminnan parantamiseksi on annettava sellaisia yhteisön säännöksiä, jotka helpottavat yhteissijoitusyritysten (ja niiden alarahastojen) välistä sulautumista. Vaikka jotkin jäsenvaltiot ovat myöntäneet lupia ainoastaan sopimusperusteisille rahastoille, kaikkien jäsenvaltioiden olisi sallittava ja tunnustettava lainsäädännössään kaikentyyppisten rahastojen (sopimusperusteiset, yhtiömuotoiset ja ”unit trust” -muotoiset) väliset sulautumiset. Tämä direktiivi kattaa jäsenvaltioissa kaikkein yleisimmin käytetyt sulautumismenetelmät. Se ei estä yhteissijoitusyrityksiä käyttämästä muita menetelmiä kotimaisissa tai rajat ylittävissä transaktioissa. Tällaisiin muihin menetelmiin sovelletaan kuitenkin edelleen kansallisen lainsäädännön asiaankuuluvia säännöksiä. (19) Sijoittajien etujen suojaamiseksi jäsenvaltioiden olisi vaadittava, että ehdotettu yhteissijoitusyritysten välinen sulautuminen – olipa se kotimainen tai rajat ylittävä transaktio – edellyttää jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten myöntämää lupaa. Kun kyseessä on rajat ylittävä sulautuminen, toimintansa lopettavan yhteissijoitusyrityksen (sulautuva yhteissijoitusyritys) kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten olisi annettava sulautumiselle hyväksyntänsä, jotta rahastoa tosiasiassa vaihtavien osuudenhaltijoiden edut voidaan asianmukaisesti suojata. Jos sulautumiseen osallistuu useampi kuin yksi sulautuva yhteissijoitusyritys ja jos sulautuvien yhteissijoitusyritysten kotipaikka on eri jäsenvaltioissa, kunkin sulautuvan yhteissijoitusyrityksen toimivaltaisten viranomaisten on annettava sulautumiselle hyväksyntänsä tiivissä yhteistyössä. Koska myös toimintaansa jatkavan yhteissijoitusyrityksen (vastaanottava yhteissijoitusyritys) osuudenhaltijoiden edut on suojattava asianmukaisesti, sulautuvien yhteissijoitusyritysten kotijäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi otettava ne huomioon rajat ylittävän sulautumisen hyväksymisen yhteydessä. (20) Sulautumisen yhteydessä on taattava kolmannen osapuolen harjoittama valvonta. Kunkin sulautumiseen osallistuvan yhteissijoitusyrityksen omaisuudenhoitajien olisi todennettava, onko yhteinen sulautumissuunnitelma tämän direktiivin asiaankuuluvien säännösten ja asianomaisten yhteissijoitusyritysten rahaston sääntöjen mukainen. Riippumattoman tilintarkastajan olisi kaikkien sulautumiseen osallistuvien yhteissijoitusyritysten puolesta laadittava kertomus, jossa vahvistetaan kyseisten yhteissijoitusyritysten johto- ja/tai hallintoelinten hyväksymässä yhteisessä sulautumissuunnitelmassa esitetyt menetelmät kyseisten yhteissijoitusyritysten varojen ja vastuiden arvostamiseksi sekä vaihtosuhteen laskemiseksi. Rajat ylittävään sulautumiseen liittyvien kustannusten rajoittamiseksi olisi voitava laatia yksi ainoa kertomus kaikkia asianomaisia yhteissijoitusyrityksiä varten, ja valtuudet laadintaan olisi annettava sulautuvan yhteissijoitusyrityksen ja/tai vastaanottavan yhteissijoitusyrityksen lakisääteiselle tilintarkastajalle. Sijoittajansuojasyistä osuudenhaltijoiden olisi voitava saada jäljennös tällaisesta kertomuksesta maksutta. (21) On erittäin tärkeää, että ehdotetusta sulautumisesta tiedotetaan osuudenhaltijoille asianmukaisesti ja että niiden oikeudet suojataan riittävällä tavalla. Vaikka suurimmat vaikutukset kohdistuvat sulautuvan yhteissijoitusyrityksen osuudenhaltijoihin, myös vastaanottavan yhteissijoitusyrityksen osuudenhaltijoiden edut olisi suojattava, kun ehdotetulla sulautumisella voi olla huomattavia vaikutuksia näiden sijoituksiin. (22) Tässä direktiivissä säädettyjä sulautumissäännöksiä sovelletaan rajoittamatta yrityskeskittymien valvonnasta annetun lainsäädännön ja erityisesti yrityskeskittymien valvonnasta 20 päivänä tammikuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (”EY:n sulautuma-asetus”)[15] soveltamista. ⎢ 85/611/ETY, johdanto-osan 7 kappale (mukautettu) (23) Ssellaisten yhteissijoitusyritysten osuuksien pitäminen vapaasti kaupan, jotka saavat sijoittaa määrän, joka vastaa 100 prosenttia niiden varoista, saman elimen (valtio, paikalliset julkisyhteisöt ja niin edelleen) liikkeeseen laskemiin arvopapereihin, ei sen enempää välittömästi kuin välillisestikään saa aiheuttaa toimintahäiriöitä pääomamarkkinoilla, rahoitushäiriöitä jäsenvaltioille. eikä sellaisia taloudellisia tilanteita, joita perustamissopimuksen 68 artiklan 3 kohdan määräyksillä pyritään estämään, ja ⎢ 85/611/ETY, johdanto-osan 8 kappale (mukautettu) on syytä ottaa huomioon Helleenien tasavallan ja Portugalin tasavallan rahoitusmarkkinoiden erityistilanne myöntämällä näille maille lisäaikaa tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi, ⎢ 2001/108/EY, johdanto-osan 3 kappale (24) Tähän direktiiviin sisältyvä siirtokelpoisten arvopaperien määritelmä koskee ainoastaan tätä direktiiviä, eikä se vaikuta millään tavalla kansallisessa lainsäädännössä käytettyihin erilaisiin määritelmiin, joita käytetään muihin tarkoituksiin, kuten verotusta varten. Tämän vuoksi kyseinen määritelmä ei koske esimerkiksi sellaisten yhteisöjen kuin ”building societies” tai ”industrial and provident societies” liikkeeseen laskemia osakkeita tai vastaavia arvopapereita, joiden omistus ei käytännössä voi siirtyä muuten kuin siten, että liikkeeseen laskenut yhteisö lunastaa ne takaisin. ⎢ 2001/108/EY, johdanto-osan 4 kappale (25) Rahamarkkinavälineisiin kuuluvat sellaiset siirtokelpoiset rahoitusvälineet, joilla ei yleensä käydä kauppaa säännellyillä markkinoilla vaan rahamarkkinoilla, kuten esimerkiksi valtion velkasitoumukset, kuntatodistukset, sijoitustodistukset, yritystodistukset, siirtokelpoiset keskipitkät velkasitoumukset ja pankkivekselit. ⎢ 2001/108/EY, johdanto-osan 5 kappale (26) On tarpeen varmistaa, että tässä direktiivissä käytetty säänneltyjen markkinoiden käsite vastaa direktiivissä 2004/39/EY sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla 10 päivänä toukokuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/22/ETY[16] käytettyä käsitettä. ⎢ 2001/108/EY, johdanto-osan 6 kappale (27) On suotavaa, että yhteissijoitusyritys voi sijoittaa varojaan sellaisten yhteissijoitusyritysten ja/tai muiden avointen yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten osuuksiin, jotka sijoittavat myös tässä direktiivissä mainittuun helposti rahaksi muutettavaan rahoitusomaisuuteen ja jotka toimivat riskin hajauttamisen periaatteella. Yhteissijoitusyrityksiä tai muita yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä, joihin yhteissijoitusyritys sijoittaa, on valvottava tehokkaasti. ⎢ 2001/108/EY, johdanto-osan 7 kappale (28) Yhteissijoitusyritysten yhteissijoitusyrityksiin ja muihin yhteistä sijoitustoimintaa harjoittaviin yrityksiin kohdistuvien sijoitusmahdollisuuksien kehittämistä olisi helpotettava. Tämän vuoksi on tärkeää varmistaa, ettei tällainen sijoitustoiminta heikennä sijoittajansuojaa. Koska yhteissijoitusyritykset voivat entistä helpommin sijoittaa muiden yhteissijoitusyritysten ja/tai yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten osuuksiin, on tarpeen vahvistaa tietyt säännöt määrällisistä rajoituksista, tietojen antamisesta ja päällekkäisyyksien estämisestä. ⎢ 2001/108/EY, johdanto-osan 8 kappale (mukautettu) (29) Markkinakehityksen huomioon ottamiseksi sekä talous- ja rahaliiton toteutumisen vuoksi on suotavaa sallia yhteissijoitusyritysten sijoitukset pankkitalletuksiin. Pankkitalletuksiin sijoitettujen varojen riittävän likviditeetin varmistamiseksi näiden talletusten on oltava vaadittaessa takaisin maksettavia tai ne on voitava nostaa. Jos talletukset tehdään luottolaitokseen, jonka kotipaikka on √ kolmannessa maassa ∏ Euroopan unionin ulkopuolisessa valtiossa, kyseiseen luottolaitokseen olisi sovellettava toiminnan vakautta koskevia sääntöjä, jotka vastaavat yhteisön lainsäädännössä asetettuja. ⎢ 2001/108/EY, johdanto-osan 9 kappale (30) Sen lisäksi, että yhteissijoitusyritys voi sijoittaa pankkitalletuksiin rahastonsa sääntöjen tai yhtiöjärjestyksensä mukaisesti, saattaa olla tarpeen, että kaikilla yhteissijoitusyrityksillä voi olla toiminnan edellyttämiä käteisvaroja, kuten avistatalletuksia. Tällaisten toiminnan edellyttämien käteisvarojen pitäminen voi olla perusteltua esimerkiksi seuraavissa tapauksissa: juoksevien tai odottamattomien maksujen kattamiseksi; myyntitilanteessa niin pitkäksi ajaksi kuin tarvitaan varojen uudelleen sijoittamiseen siirtokelpoisiin arvopapereihin, rahamarkkinavälineisiin ja/tai muuhun tässä direktiivissä säädettyyn rahoitusomaisuuteen; ainoastaan tarpeelliseksiajaksi silloin kun siirtokelpoisiin arvopapereihin, rahamarkkinavälineisiin ja muuhun rahoitusomaisuuteen sijoittaminen on keskeytettävä epäsuotuisien markkinaolosuhteiden vuoksi. ⎢ 2001/108/EY, johdanto-osan 10 kappale (31) Toiminnan vakauteen liittyvien syiden vuoksi yhteissijoitusyritysten on vältettävä sijoitusten liiallista, vastapuoliriskin aiheuttavaa keskittämistä yhteen laitokseen tai samaan yritysryhmään kuuluviin laitoksiin. ⎢2001/108/EY, johdanto-osan 11 kappale (32) Yhteissijoitusyrityksille olisi annettava osana niiden yleistä sijoituspolitiikkaa ja/tai suojaustarkoituksessa nimenomainen mahdollisuus sijoittaa varoja rahoitusjohdannaisiin tarjousesitteessä ilmoitetun rahoitustavoitteen tai riskirajan saavuttamiseksi. Sijoittajansuojan varmistamiseksi on tarpeen rajoittaa johdannaisiin liittyvää mahdollisen riskin enimmäismäärää siten, että se ei ylitä yhteissijoitusyrityksen koko sijoitussalkun nettoarvoa. Jotta voidaan varmistaa, että johdannaissopimusten kaupoista johtuvista riskeistä ja sitoumuksista ollaan jatkuvasti tietoisia, ja jotta sijoitusrajoitusten noudattamista voidaan valvoa, on näitä riskejä ja sitoumuksia mitattava ja seurattava jatkuvasti. Sijoittajansuojan varmistamiseksi avoimuuden avulla yhteissijoitusyritysten olisi lisäksi annettava kuvaus niiden johdannaisoperaatioita koskevista strategioista, menetelmistä ja sijoitusrajoituksista. ⎢ 2001/108/EY, johdanto-osan 12 kappale (mukautettu) (33) Vakioimattomien johdannaissopimusten osalta olisi asetettava lisävaatimuksia vastapuolten ja välineiden kelpoisuuden, likvidiyden ja position jatkuvan arvioinnin osalta. LisävVaatimusten tarkoituksena on varmistaa riittävä sijoittajansuoja, joka on lähellä sellaisiin johdannaissopimuksiin sisältyvää sijoittajansuojaa, joilla käydään kauppaa säännellyillä markkinoilla. ⎢2001/108/EY, johdanto-osan 13 kappale (34) Johdannaissopimuksiin perustuvia operaatioita ei saa milloinkaan käyttää tämän direktiivin säännösten ja periaatteiden kiertämiseen. Vakioimattomien johdannaissopimusten osalta olisi sovellettava riskinhajauttamista koskevia lisäsääntöjä yhdestä vastapuolesta tai vastapuolten ryhmästä aiheutuvien riskien varalta. ⎢2001/108/EY, johdanto-osan 14 kappale (35) Jotkin pääasiassa osakkeisiin ja/tai velkakirjoihin sijoittavien yhteissijoitusyritysten salkunhoitomenetelmät perustuvat osakeindeksien ja/tai joukkovelkakirjaindeksien jäljittelyyn. On suotavaa, että yhteissijoitusyritykset voivat jäljitellä tunnettuja ja tunnustettuja osakeindeksejä ja/tai joukkovelkakirjaindeksejä. Siksi saattaa olla tarpeen ottaa käyttöön osakkeisiin ja/tai velkakirjoihin tässä tarkoituksessa sijoittavia yhteissijoitusyrityksiä koskevat joustavammat riskin hajauttamissäännöt. ⎢ 2001/108/EY, johdanto-osan 15 kappale (mukautettu) (36) Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä ei saa käyttää muuhun tarkoitukseen kuin yleisöltä hankittujen rahojen yhteiseen sijoittamiseen tässä direktiivissä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Tässä direktiivissä mainituissa tapauksissa yhteissijoitusyrityksellä saa olla tytäryhtiöitä ainoastaan silloin, kun se on tarpeen tiettyjen, niin ikään tässä direktiivissä mainittujen toimintojen suorittamiseksi tehokkaasti kyseisen yhteissijoitusyrityksen lukuun. On tarpeen varmistaa yhteissijoitusyritysten tehokas valvonta. Yhteissijoitusyrityksen tytäryhtiön perustaminen kolmanteen maahan olisi siksi sallittava ainoastaan √ tässä ∏ direktiivissä mainituissa tapauksissa ja siinä vahvistetuin edellytyksin. Yleinen velvollisuus toimia ainoastaan osuudenhaltijoiden etujen mukaisesti ja erityisesti tavoite lisätä kustannustehokkuutta eivät koskaan oikeuta yhteissijoitusyritystä ryhtymään toimenpiteisiin, jotka saattavat estää toimivaltaisia viranomaisia harjoittamasta tehokkaasti valvontatehtäviään. ⎢ 88/220/ETY, johdanto-osan 4 ja 5 kappale (mukautettu) (37) Direktiivin 85/611/ETY 22 artiklan 3 kohdassa tehdään poikkeus mainitun artiklan 1 ja 2 kohdan säännöksistä, sikäli kuin √ Direktiivin 85/611/ETY alkuperäinen versio sisälsi poikkeuksen siitä rajoituksesta, kuinka monta prosenttia varoistaan yhteissijoitusyritys voi sijoittaa saman yhteisön liikkeeseen laskemiin siirtokelpoisiin arvopapereihin, ja tätä poikkeusta sovellettiin silloin, kun oli ∏ kysymys on jäsenvaltion liikkeelleseen laskemista tai takaamista joukkovelkakirjoista,. ja annetaan √ Poikkeuksessa annettiin ∏ yhteissijoitusyrityksille lupa sijoittaa määrä, joka vastaa enintään 35:tä prosenttia niiden varoista, tällaisiin joukkovelkakirjoihin, ja. Samanlainen, mutta rajoitetumpi poikkeus on perusteltu sellaisten yksityisten liikkeeseen laskemien joukkovelkakirjojen osalta, jotka ovat sijoittajalle erityisen turvallisia niihin sovellettavien erityissäännösten takia, vaikka niillä ei olisikaan valtion takuuta. Sen vuoksi on tarpeen laajentaa mainittu poikkeus koskemaan kaikkia joukkovelkakirjoja, jotka täyttävät yhteisesti asetetut vaatimukset, jättäen jäsenvaltioiden tehtäväksi laatia luettelo niistä joukkovelkakirjoista, joiden osalta ne pitävät aiheellisena poikkeuksen soveltamista., ja säätäen direktiivin 85/611/ETY 20 artiklassa tarkoitettua menettelyä vastaavasta menettelystä, jota noudattaen annetaan tiedot toisille jäsenvaltioille, ∫ uusi (38) Monet jäsenvaltiot ovat antaneet säännöksiä, jotka antavat koordinoimattomille yhteistä sijoitustoimintaa harjoittaville yrityksille mahdollisuuden yhdistää varansa niin kutsuttuun master-rahastoon. Jotta yhteissijoitusyritykset voisivat hyödyntää näitä rakenteita, ”feeder-yhteissijoitusyritykset”, jotka haluavat yhdistää varansa ”master-yhteissijoitusyritykseen”, olisi vapautettava kiellosta sijoittaa enemmän kuin 10 prosenttia tai joissakin tapauksissa 20 prosenttia yhteen sijoitusrahastoon. Tällainen vapautus on aiheellinen, koska feeder-yhteissijoitusyritys sijoittaa kaikki tai lähes kaikki varansa sellaisen master-yhteissijoitusyrityksen hajautettuun salkkuun, joka on itse yhteissijoitusyrityksiä koskevien hajauttamissääntöjen alainen. (39) Jotta voitaisiin parantaa sisämarkkinoiden toimivuutta ja varmistaa samantasoinen sijoittajansuoja koko yhteisössä, master-feeder-rakenteet olisi sallittava sekä silloin, kun master-rahasto ja feeder-rahasto ovat sijoittautuneet samaan jäsenvaltioon, että silloin, kun ne ovat sijoittautuneet eri jäsenvaltioihin. Jotta sijoittajat voisivat ymmärtää paremmin master-feeder-rakenteita ja sääntelyviranomaiset voisivat valvoa helpommin erityisesti rajat ylittäviä rakenteita, yksikään feeder-yhteissijoitusyritys ei saisi sijoittaa useampaan kuin yhteen master-rahastoon. Samantasoisen sijoittajansuojan varmistamiseksi koko yhteisössä master-rahaston olisi itse oltava toimiluvan saanut yhteissijoitusyritys. (40) Feeder-yhteissijoitusyrityksen sijoittajien suojaamiseksi feeder-yhteissijoitusyrityksen master-yhteissijoitusyritykseen tekemä sijoitus olisi hyväksytettävä etukäteen feeder-yhteissijoitusyrityksen kotijäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla. (41) Jotta feeder-yhteissijoitusyritys voisi toimia osuudenhaltijoidensa etujen mukaisesti ja saada master-yhteissijoitusyritykseltä kaikki velvollisuuksiensa täyttäämiseen tarvittavat tiedot ja asiakirjat, feeder-yhteissijoitusyrityksen ja master-yhteissijoitusyrityksen olisi tehtävä sitova ja täytäntöönpanokelpoinen sopimus. Vastaavasti olisi feeder-yhteissijoitusyrityksen ja master-yhteissijoistusyrityksen omaisuudenhoitajien tai tilintarkastajien välisellä tietojenvaihtoa koskevalla sopimuksella varmistettava, että feeder-yhteissijoitusyrityksen omaisuudenhoitaja tai tilintarkastaja saa kaikki tehtäviensä suorittamiseen tarvitsemansa tiedot ja asiakirjat. (42) Jotta feeder-yhteissijoitusyrityksen sijoittajien eduille varmistettaisiin kattava suoja, tarjousesite, 73 artiklassa tarkoitetut sijoittajalle annettavat avaintiedot ja kaikki mainonta olisi mukautettava master-feeder-rakenteiden erityispiirteisiin. (43) Kiellon, jonka mukaan master-yhteissijoitusyritys ei saa veloittaa feeder-yhteissijoitusyritykseltä merkintä- ja lunastuspalkkioita, tulisi suojella osuudenhaltijoita perusteettomilta lisäkustannuksilta. (44) Muuntamissääntöjen olisi mahdollistettava olemassa olevan yhteissijoitusyrityksen muuntaminen feeder-yhteissijoitusyritykseksi. Samalla niiden olisi suojeltava riittävästi osuudenhaltijoita. Koska muuntaminen merkitsee perusteellista muutosta sijoituspolitiikkaan, muuntuvalta feeder-yhteissijoitusyritykseltä olisi edellytettävä, että se antaa osuudenhaltijoilleen riittävästi tietoja, jotta nämä voisivat päättää, säilyttävätkö ne sijoituksensa vai eivät. (45) Jäsenvaltioiden olisi tehtävä selvä ero markkinoinnin ja tämän direktiivin mukaisesti sijoittajalle annettavien pakollisten tietojen välillä. Sijoittajalle annettaviin pakollisiin tietoihin kuuluvat sijoittajalle annettavat avaintiedot, tarjousesite, toimintakertomukset ja puolivuotiskatsaukset. (46) Avaintiedot olisi annettava sijoittajille ennen sopimuksen tekoa, jotta ne auttaisivat sijoittajia tekemään perusteltuja sijoituspäätöksiä. Avaintietojen olisi sisällettävä ainoastaan keskeiset tiedot, joita tarvitaan tällaisten päätösten tekemiseen. Avaintietojen sisältämien tietojen luonne olisi yhdenmukaistettava mahdollisimman pitkälle asianmukaisen sijoittajansuojan ja vertailukelpoisuuden varmistamiseksi. Avaintiedot olisi esitettävä lyhyesti. Yksi lyhyekö asiakirja, jossa tiedot esitetään määrätyssä järjestyksessä, on asianmukaisin tapa luoda esitykseen yksityissijoittajien vaatimaa selkeyttä ja yksinkertaisuutta, ja sen avulla olisi voitava tehdä hyödyllisiä vertailuja. (47) Sijoittajalle annettavat avaintiedot olisi laadittava kaikista yhteissijoitusyrityksistä. Rahastoyhtiöiden tai tapauksen mukaan sijoitusyhtiöiden olisi toimitettava avaintiedot asianomaisille elimille käytössä olevan jakelumenetelmän mukaisesti (suoramyynti tai välitysmyynti). Välittäjien tapaa käyttää avaintietoja myyntipisteessä olisi säänneltävä kyseisiä välittäjiä koskevalla lainsäädännöllä, kuten direktiivillä 2004/39/EY. (48) Yhteissijoitusyrityksen oikeus myydä osuuksiaan muissa jäsenvaltioissa olisi tehtävä riippuvaiseksi ilmoitusmenettelystä, joka perustuu entistä parempaan jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten väliseen viestintään. Kun yhteissijoitusyrityksen kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat toimittaneet kaikki tarvittavat ilmoitusasiakirjat, yhteissijoitusyrityksen vastaanottavalla jäsenvaltiolla ei tulisi olla mahdollisuutta vastustaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen yhteissijoitusyrityksen pääsyä markkinoilleen tai kyseenalaistaa asianomaisen toisen jäsenvaltion myöntämää toimilupaa. (49) Jotta voitaisiin helpottaa yhteissijoitusyrityksen osuuksien pitämistä kaupan yli rajojen, olisi sen jälkeen, kun yhteissijoitusyritys on alkanut pitää osuuksiaan kaupan yhteissijoitusyrityksen vastaanottavassa jäsenvaltiossa, valvottava jatkuvasti, että yhteissijoitusyrityksen osuuksien kaupan pitämiseksi tehdyt järjestelyt ovat kyseisessä jäsenvaltiossa sovellettavien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisia. Valvonnassa voidaan erityisesti tarkastaa sen vaatimuksen täyttäminen, että mainonta on asiallista ja selkeää eikä ole harhaanjohtavaa. (50) Oikeusvarmuuden vuoksi on tarpeen varmistaa, että yhteissijoitusyritys, joka pitää osuuksiaan kaupan yli rajojen, voi helposti saada sähköisessä muodossa olevina julkaisuina täydelliset tiedot yhteissijoitusyrityksen vastaanottavassa jäsenvaltiossa sovellettavista laeista, asetuksista ja hallinnollista määräyksistä, jotka liittyvät yhteissijoitusyrityksen osuuksien pitämiseen kaupan. (51) Jotta voitaisiin helpottaa yhteissijoitusyrityksen osuuksien pitämistä kaupan yli rajojen, yhteissijoitusyritykseltä olisi edellytettävä, että se kääntää ainoastaan sijoittajalle annettavat avaintiedot yhteissijoitusyrityksen vastaanottavan jäsenvaltion viralliselle kielelle tai yhdelle sen virallisista kielistä taikka kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten hyväksymälle kielelle. Avaintiedoissa olisi ilmoitettava, millä kielellä tai kielillä muut pakolliset asiakirjat sekä lisätiedot ovat saatavissa. (52) On tarpeen lähentää toimivaltaisten viranomaisten valtuuksia, jotta direktiivi pantaisiin yhdenmukaisesti täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa. Tehokas valvonta olisi voitava taata kaikille yhteisillä vähimmäisvaltuuksilla, jotka vastaisivat toimivaltaisille viranomaisille muulla rahoituspalveluja koskevalla yhteisön lainsäädännöllä annettuja valtuuksia. (53) On tarpeen tehostaa säännöksiä, jotka koskevat kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välistä tietojenvaihtoa sekä vahvistaa niiden keskinäisiä avunanto- ja yhteistyövelvoitteita. ⎢ 95/26/EY, johdanto-osan 6 kappale (mukautettu) ⎝1 95/26/EY, 1 artiklan neljäs luetelmakohta (54) Viittauksella valvontaviranomaisten valvontatehtävien tehokkaaseen hoitamiseen tarkoitetaan myös konsolidoitua valvontaa, ⎝1 √ jonka on kohdistuttava yhteissijoitusyritykseen ∏ jota on harjoitettava arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavaan yritykseen (yhteissijoitusyritys) tai sen liiketoimintaan myötävaikuttavaan yritykseen nähden ⎜ silloin, kun yhteisön oikeudessa niin säädetään. Näissä tapauksissa niiden viranomaisten, joilta toimilupaa haetaan, on pystyttävä nimeämään kyseisen ⎝1 √ yhteissijoitusyrityksen ∏ arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavan yrityksen (yhteissijoitusyritys) tai sen liiketoimintaan myötävaikuttavan yrityksen ⎜ konsolidoitua valvontaa varten toimivaltaiset viranomaiset. ⎢ 95/26/EY, johdanto-osan 7 kappale (mukautettu) ⎝1 95/26/EY, 1 artiklan neljäs luetelmakohta (55) Vastavuoroisen tunnustamisen ja kKotijäsenvaltion valvonnan periaatteet edellyttävät periaate edellyttää, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset eivät myönnä toimilupaa tai että ne peruuttavat toimiluvan niissä tapauksissa, joissa esimerkiksi toimintasuunnitelmien sisällön, toiminnan sijainnin tai tosiasiassa harjoitetun toiminnan perusteella on ilmeistä, että ⎝1 √ yhteissijoitusyritys ∏ arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittava yritys (yhteissijoitusyritys) tai sen liiketoimintaan myötävaikuttava yritys ⎜ on valinnut yhden jäsenvaltion oikeusjärjestelmän kiertääkseen ankarammat vaatimukset, jotka ovat voimassa siinä jäsenvaltiossa, jossa se pääasiallisesti harjoittaa tai aikoo harjoittaa toimintaansa. ⎝1 √ Yhteissijoitusyrityksellä ∏ arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavalla yrityksellä (yhteissijoitusyritys) tai sen liiketoimintaan myötävaikuttavalla yrityksellä ⎜ , joka on oikeushenkilö, on oltava sen jäsenvaltion toimilupa, jossa sillä on sääntömääräinen kotipaikka. Sellaisen ⎝1 √ yhteissijoitusyrityksen ∏ arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavan yrityksen (yhteissijoitusyritys) tai sen liiketoimintaan myötävaikuttavan yrityksen ⎜, joka ei ole oikeushenkilö, hallinnollisen keskustoimipaikan on oltava siinä jäsenvaltiossa, joka on myöntänyt sille toimiluvan. Lisäksi jäsenvaltioiden on vaadittava, että ⎝1 √ yhteissijoitusyrityksen ∏ arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavan yrityksen (yhteissijoitusyritys) tai sen liiketoimintaan myötävaikuttavan yrityksen ⎜ hallinnollinen keskustoimipaikka √ on aina sijoittautunut sen kotijäsenvaltioon ∏ sijaitsee aina sen kotijäsenvaltiossa ja että se tosiasiassa toimii siellä. ⎢95/26/EY, johdanto-osan 8 kappale (56) Olisi säädettävä tietojen vaihdosta toimivaltaisten viranomaisten ja sellaisten viranomaisten tai toimielinten kesken, joiden tehtävänä on tehostaa rahoitusjärjestelmän toiminnan vakautta. Toimitettavien tietojen luottamuksellisuuden säilyttämiseksi tietojen vastaanottajien määrän on pysyttävä erittäin rajoitettuna. ⎢95/26/EY, johdanto-osan 9 kappale (mukautettu) (57) Tietynlainen vilpillinen käyttäytyminen, kuten petos ja sisäpiiririkkomukset, saattaa vaikuttaa rahoitusjärjestelmän vakauteen ja sen eheyteen silloinkin, kun Ö se koskee Õ ne koskevat muita yrityksiä kuin √ yhteissijoitusyrityksiä tai niiden liiketoimintaan myötävaikuttavia ∏ rahoitusalan yrityksiä. ⎢95/26/EY, johdanto-osan 10 kappale (58) On tarpeen säätää, millä edellytyksillä annetaan valtuudet edellä mainittujen tietojen vaihtamiseen. ⎢ 95/26/EY, johdanto-osan 11 kappale (59) Silloin kun on säädetty, että tietoja saa ilmaista ainoastaan toimivaltaisten viranomaisten erityisellä luvalla, viranomaiset voivat tarvittaessa asettaa suostumuksessaan ankaria rajoituksia. ⎢95/26/EY, johdanto-osan 12 kappale (60) Olisi myös annettava valtuudet tietojen vaihtamiseen toisaalta toimivaltaisten viranomaisten ja toisaalta keskuspankkien ja rahapoliittisina viranomaisina samanlaisen tehtävän omaavien muiden elinten ja tarvittaessa maksujärjestelmien valvonnasta vastuussa olevien viranomaisten kesken. ⎢ 95/26/EY, johdanto-osan 13 kappale (mukautettu) (61) Yhteissijoitusyritysten ja niiden toimintaan myötävaikuttavien yritysten toimiluvan myöntämisestä ja valvonnasta vastuussa olevien viranomaisten osalta √ tähän ∏ direktiiviin 85/611/ETY olisi sisällytettävä samanlainen salassapitojärjestely ja samanlainen mahdollisuus tietojen vaihtamiseen kuin luottolaitosten toimilupien myöntämisestä ja valvonnasta vastuussa olevien viranomaisten osalta on säädetty. ⎢ 95/26/EY, johdanto-osan 15 kappale (mukautettu) ⎝1 95/26/EY, 1 artiklan neljäs luetelmakohta (62) ⎝1 √ Yhteissijoitusyrityksen ∏ arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavan yrityksen (yhteissijoitusyritys) tai sen liiketoimintaan myötävaikuttavan yrityksen ⎜ toiminnan vakauden valvonnan tehostamiseksi ja è1 √ yhteissijoitusyrityksen ∏ arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavan yrityksen (yhteissijoitusyritys) tai sen liiketoimintaan myötävaikuttavan yrityksen ⎜ asiakkaiden suojaamiseksi olisi säädettävä siitä, että tilintarkastaja on velvollinen viipymättä ilmoittamaan toimivaltaisille viranomaisille, kun hän saa tässä direktiivissä säädetyllä tavalla tietoonsa seikkoja, joilla saattaa olla vakava vaikutus è1 √ yhteissijoitusyrityksen ∏ arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavan yrityksen (yhteissijoitusyritys) tai sen liiketoimintaan myötävaikuttavan yrityksen ⎜ rahoitustilanteeseen tai sen hallinnon ja kirjanpidon järjestelmään. ⎢ 95/26/EY, johdanto-osan 16 kappale (mukautettu) ⎝1 95/26/EY, 1 artiklan neljäs luetelmakohta (63) Tavoitellun päämäärän kannalta jäsenvaltioiden olisi säädettävä, että tämä velvollisuus koskee kaikkia tapauksia, joissa tilintarkastaja saa tietoonsa tällaisia seikkoja suorittaessaan tehtäväänsä yrityksessä, jolla on läheiset sidokset ⎝1 √ yhteissijoitusyritykseen ∏ arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavaan yritykseen (yhteissijoitusyritys) tai sen liiketoimintaan myötävaikuttavaan yritykseen. ⎜ ⎢ 95/26/EY, johdanto-osan 17 kappale (mukautettu) ⎝1 95/26/EY, 1 artiklan neljäs luetelmakohta (64) Tilintarkastajien velvollisuus ilmoittaa tarvittaessa toimivaltaisille viranomaisille ⎝1 √ yhteissijoitusyritystä ∏ arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavaa yritystä (yhteissijoitusyritys) tai sen liiketoimintaan myötävaikuttavaa yritystä ⎜ koskevista seikoista ja päätöksistä, jotka tulevat heidän tietoonsa heidän suorittaessaan tehtäviään muussa yrityksessä kuin ⎝1 √ yhteissijoitusyrityksessä ∏ arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavassa yrityksessä (yhteissijoitusyritys) tai sen liiketoimintaan myötävaikuttavassa yrityksessä ⎜, ei sinänsä vaikuta heidän tehtäviensä luonteeseen tuossa yrityksessä eikä tapaan, jolla heidän on tehtävänsä hoidettava tällaisessa yrityksessä. ∫ uusi (65) Komissio olisi valtuutettava hyväksymään tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet. Sulautumisia koskevien toimenpiteiden tarkoituksena on määritellä osuudenhaltijoille annettavien tietojen tarkka sisältö ja antamistapa. Master-feeder-rakenteita koskevien toimenpiteiden tarkoituksena on yksilöidä master-rahaston ja feeder-rahaston sekä niiden omaisuudenhoitajien ja tilintarkastajien välisiin sopimuksiin sisällytettävät tiedot, sekä määritellä asianmukaiset toimenpiteet, joilla ehkäistään myöhäiseen kaupankäyntiin liittyvät riskit, ja määritellä master-rahaston sulautumisen vaikutukset feeder-rahaston toimiluvan myöntämiseen; master-rahastosta johtuvat sääntöjenvastaisuudet, joista on ilmoitettava feeder-rahastolle; niiden tietojen esitystapa ja -muoto, jotka on annettava osuudenhaltijoille yhteissijoitusyrityksen muuntuessa feeder-yhteissijoitusyritykseksi; menettely, jolla arvioidaan ja tarkastetaan varojen siirto feeder-rahastolta master-rahastolle, ja feeder-rahaston omaisuudenhoitajan tehtävä tässä prosessissa. Tietojen julkistamiseen liittyviä säännöksiä koskevien toimenpiteiden tarkoituksena on määritellä erityisehdot, jotka on täytettävä, kun tarjousesite toimitetaan muuta kestävää välinettä kuin paperia käyttäen sekä verkkosivujen välityksellä, jotka eivät ole kestävä väline; sijoittajalle annettavien avaintietojen tarkka sisältö, muoto ja esitystapa ottaen huomioon asianomaisten yhteissijoitusyritysten erilainen luonne tai osat, ja erityisehdot, jotka on täytettävä, kun avaintiedot toimitetaan muuta kestävää välinettä kuin paperia käyttäen sekä verkkosivujen välityksellä, jotka eivät ole kestävä väline. Ilmoittamista koskevien toimenpiteiden tarkoituksena on määritellä niiden paikallisia sääntöjä koskevien tietojen muoto ja laajuus, jotka vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisten on julkistettava; ilmoitusmenettelyn soveltaminen yhteissijoitusyrityksen alarahastojen ja uusien osakelajien pitämiseen kaupan sekä tekniset tiedot vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisten mahdollisuudesta saada rahastoja koskevia päivitettyjä asiakirjoja, jotka kotijäsenvaltion viranomaiset ovat tallentaneet. Lisäksi näiden toimenpiteiden tarkoituksena on selventää määritelmiä, mukauttaa käsitteistöä ja muotoilla määritelmiä yhteissijoitusyrityksistä ja niihin liittyvistä asioista myöhemmin annettavien säädösten mukaisesti. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY[17] 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. Toimivaltaan, joka ei kuulu edellä mainittuun luokkaan, sovelletaan saman päätöksen 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä. Kyseisten toimenpiteiden tarkoituksena on määritellä vakiomuotoisen ilmoituskirjeen ja todistuksen vakiomallin muoto ja sisältö sekä tietojenvaihtomenettely ja sähköisen viestinnän käyttö ilmoitusmenettelyn aikana. Niiden tarkoituksena on myös määritellä tarkemmin paikalla tehtävissä tarkastuksissa ja tutkinnoissa sekä toimivaltaisten viranomaisten välisessä tietojenvaihdossa noudatettavat menettelyt. ⎢ 95/26/EY, johdanto-osan 18 kappale (mukautettu) (66) √ Tavoitteita ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, koska niihin kuuluu ylikansallisesti sovellettavia yhteisiä osia sisältävien sääntöjen laatiminen, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten takia saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. ∏ Tämän direktiivin antaminen on asianmukaisin tapa saavuttaa tavoitellut päämäärät ja erityisesti tehostaa toimivaltaisten viranomaisten toimivaltaa. Tämä direktiivi rajoittuu ainoastaan näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittaviin vähimmäisvaatimuksiin eikä siinä säädetä enemmästä kuin tätä varten on tarpeen. ∫ uusi (67) Velvollisuus saattaa tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi rajoitettava koskemaan ainoastaan niitä säännöksiä, joilla muutetaan aikaisemman direktiivin sisältöä. Velvollisuus saattaa sisällöltään muuttumattomat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä perustuu aikaisempiin direktiiveihin. (68) Tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden velvollisuuksiin, jotka koskevat liitteessä III olevassa B osassa mainittuja määräaikoja, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava kyseisessä liitteessä mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä, sekä näiden direktiivien soveltamista, ⎢ 85/611/ETY OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: ⎢ SISÄLTÖ I LUKU | YLEISET SÄÄNNÖKSET JA SOVELTAMISALA | 1–4 artikla | II LUKU | TOIMILUVAN MYÖNTÄMINEN YHTEISSIJOITUSYRITYKSELLE | 5 artikla | III LUKU | RAHASTOYHTIÖIDEN VELVOITTEET | 1 JAKSO | Liiketoiminnan aloittamisen edellytykset | 6–8 artikla | 2 JAKSO | Suhteet kolmansiin maihin | 9 artikla | 3 JAKSO | Toiminnan harjoittamisen edellytykset | 10–14 artikla | 4 JAKSO | Sijoittautumisoikeus ja palvelujen tarjoamisen vapaus | 15–18 artikla | IV LUKU | OMAISUUDENHOITAJAN VELVOITTEET | 19–23 artikla | V LUKU | SIJOITUSYHTIÖIDEN VELVOITTEET | 1 JAKSO | Liiketoiminnan aloittamisen edellytykset | 24–26 artikla | 2 JAKSO | Toiminnan harjoittamisen edellytykset | 27 ja 28 artikla | 3 JAKSO | Omaisuudenhoitajan velvoitteet | 29–33 artikla | VI LUKU | YHTEISSIJOITUSYRITYSTEN SULAUTUMINEN | 1 JAKSO | Periaate, luvat ja hyväksyminen | 34–37 artikla | 2 JAKSO | Kolmannen osapuolen harjoittama valvonta, osuudenhaltijoille tiedottaminen ja osuudenhaltijoiden muut oikeudet | 38–42 artikla | 3 JAKSO | Kustannukset ja voimaantulo | 39–44 artikla | VII LUKU | YHTEISSIJOITUSYRITYKSEN SIJOITUSPOLITIIKKAA KOSKEVAT VELVOITTEET | 45–52 artikla | VIII LUKU | MASTER-FEEDER-RAKENTEET | 1 JAKSO | Soveltamisala ja hyväksyntä | 53 ja 54 artikla | 2 JAKSO | Feeder-yhteissijoitusyrityksiä ja master-yhteissijoitusyrityksiä koskevat yleiset säännökset | 55 artikla | 3 JAKSO | Omaisuudenhoitajat ja tilintarkastajat | 56 ja 57 artikla | 4 JAKSO | Feeder-yhteissijoitusyrityksen antamat pakolliset tiedot ja sen harjoittama mainonta | 58 artikla | 5 JAKSO | Olemassa olevan yhteissijoitusyrityksen muuntaminen feeder-yhteissijoitusyritykseksi | 59 artikla | 6 JAKSO | Velvoitteet ja toimivaltaiset viranomaiset | 60–62 artikla | IX LUKU | SIJOITTAJILLE ANNETTAVIA TIETOJA KOSKEVAT VELVOITTEET | 1 JAKSO | Tarjousesitteen ja määräaikaiskatsauksien julkistaminen | 63–70 artikla | 2 JAKSO | Muiden tietojen julkistaminen | 71 ja 72 artikla | 3 JAKSO | Sijoittajalle annettavat avaintiedot | 73–77 artikla | X LUKU | YHTEISSIJOITUSYRITYSTEN YLEISET VELVOLLISUUDET | 78–85 artikla | XI LUKU | ERITYISET SÄÄNNÖKSET YHTEISSIJOITUSYRITYKSISTÄ, JOTKA PITÄVÄT OSUUKSIAAN KAUPAN MUISSA JÄSENVALTIOISSA KUIN SIJOITTAUTUMISVALTIOSSAAN | 86–91 artikla | XII LUKU | SÄÄNNÖKSET TOIMILUVAN MYÖNTÄMISESTÄ JA VALVONNASTA VASTUUSSA OLEVISTA VIRANOMAISISTA | 92–105 artikla | XIII LUKU | EUROOPAN ARVOPAPERIKOMITEA | 106 ja 107 artikla | XIV LUKU | POIKKEUKSET, SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET | 1 JAKSO | Poikkeukset | 108 ja 109 artikla | 2 JAKSO | Siirtymä- ja loppusäännökset | 110–113 artikla | LIITE I | A ja B luettelo | LIITE II | Yhteiseen salkunhoitoon kuuluvat tehtävät | LIITE III | A OSA | Kumottu direktiivi ja luettelo sen muutoksista | B OSA | Määräajat kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle ja soveltamiselle asetetuista määräajoista | LIITE IV | Vastaavuustaulukko | ⎢ 85/611/ETY (mukautettu) I LUKUJakso Yleiset säännökset ja soveltamisala 1 artikla 1. Jäsenvaltioiden on sovellettava tätä direktiiviä niihin √ siirtokelpoisiin ∏ arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittaviin yrityksiin, jäljempänä ’yhteissijoitusyritys’, jotka √ ovat sijoittautuneet ∏ sijaitsevat niiden alueellea. 2. Yhteissijoitusyrityksillä tarkoitetaan tässä direktiivissä, jollei √ 3 ∏ 2 artiklasta muuta johdu, yrityksiä: ⎢ 2001/108/EY, 1 artiklan 1 kohta (mukautettu) √a) ∏ joiden ainoana tarkoituksena on yleisöltä hankittujen varojen yhteinen sijoittaminen √ 45 ∏ 19 artiklan 1 kohdassa mainittuihin siirtokelpoisiin arvopapereihin ja/tai muuhun helposti rahaksi muutettavaan rahoitusomaisuuteen ja jotka toimivat riskin hajauttamisen periaatteella;, ja ⎢ 85/611/ETY (mukautettu) √b) ∏ joiden osuudet on haltijan vaatimuksesta ostettava takaisin tai lunastettava suoraan tai välillisesti näiden yritysten varoilla. Yhteissijoitusyrityksen toimenpide, jonka tarkoituksena on varmistaa, ettei sen osuuksien pörssiarvo poikkea merkittävästi niiden nettoarvosta, rinnastetaan takaisinostoon tai lunastukseen. 3. Tällainen Ö Edellä 2 kohdassa tarkoitettu ∏ yritys voidaan perustaa oikeudellisesti joko sopimusoikeudellisten säännösten (rahastoyhtiöiden hoidossa olevat sijoitusrahastot), trusteja koskevien säännösten (”unit trust”) tai yhtiöjärjestyksen (sijoitusyhtiöt) nojalla. Tässä direktiivissä √ tarkoitetaan: ∏ sijoitusrahastona pidetään √ a) ’sijoitusrahastolla’ ∏ myös ”unit trustia”;. ∫ uusi b) ’yhteissijoitusyritysten osuuksilla’ myös yhteissijoitusyrityksien osakkeita. ⎢ 85/611/ETY (mukautettu) 4. Tätä direktiiviä ei kuitenkaan sovelleta sijoitusyhtiöihin, joiden varat on tytäryhtiöiden välityksellä sijoitettu pääasiassa muulla tavalla kuin √ siirtokelpoisiin ∏ arvopapereihin. ⎢ 85/611/ETY 5. Jäsenvaltioiden on kiellettävä sellaisia yhteissijoitusyrityksiä, joihin sovelletaan tätä direktiiviä, muuttamasta itseään sellaisiksi yhteistä sijoitustoimintaa harjoittaviksi yrityksiksi, joihin ei sovelleta tätä direktiiviä. ⎢ 85/611/ETY (mukautettu) 6. Ellei pääoman liikkeitä koskevista säännöksistä sekä √ 86 ja 87 ∏ 44 ja 45 artiklasta ja √ 103 ∏ 52 artiklan √ 1 ∏ 2 kohdasta muuta johdu, jäsenvaltio ei saa saattaa toisiinssa jäsenvaltioihinssa √ sijoittautuneita ∏ sijaitsevia yhteissijoitusyrityksiä taikka niiden liikkeeseen laskemia osuuksia minkään muun kuin tässä direktiivissä tarkoitetun säädöksen alaiseksi, jos näiden yhteissijoitusyritysten osuuksia on kaupan kyseessä olevan jäsenvaltion alueella. 7. Jäsenvaltio voi, √ lukuun ottamatta 1–4 artiklaa ja ∏ tämän kuitenkaan rajoittamatta 6 kohdan soveltamista, asettaa alueelleenaan √ sijoittautuneille ∏ sijaitseville yhteissijoitusyrityksille sellaisia vaatimuksia, jotka ovat ankarampia kuin √ mitä tässä direktiivissä ∏ tämän direktiivin 4 artiklassa ja sen jälkeen säädetään, tai lisävaatimuksia edellyttäen, että näitä vaatimuksia ja lisävaatimuksia sovelletaan yleisesti ja ne eivät ole ristiriidassa tämän direktiiviin säännösten kanssa. ⎢ 2001/107/EY, 1 artiklan 1 kohta (mukautettu) ð uusi 2 1 a artikla √ 1. ∏ Tässä direktiivissä tarkoitetaan: ( 1 ) √a) ∏ ’omaisuudenhoitajalla’ √ 19 ja 29 ∏ 7 ja 14 artiklassa tarkoitettuja tehtäviä hoitaakseen saanutta laitosta, jollei muista √ IV luvussa ja V luvun 3 jaksossa ∏ III a ja IV a jaksossa annetuista säännöksistä muuta johdu; ( 2 ) √b) ∏ ’rahastoyhtiöllä’ yhtiötä, jonka tavanomaisena liiketoimintana on sijoitusrahastojen ja/tai sijoitusyhtiöiden muodossa toimivien yhteissijoitusyritysten hoitaminen (yhteissijoitusyrityksen yhteinen salkunhoito); tämä käsittää myös liitteessä II mainitut tehtävät; ( 3 ) √c) ∏ ’rahastoyhtiön kotijäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, jossa rahastoyhtiöllän √ on ∏ sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee; ( 4 ) √d) ∏ ’rahastoyhtiön vastaanottavalla jäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, joka ei ole rahastoyhtiön kotijäsenvaltio mutta jossa rahastoyhtiöllä on sivuliike tai jossa se tarjoaa palvelujaan; ( 5 ) √e) ∏ ’yhteissijoitusyrityksen kotijäsenvaltiolla’ a) kun yhteissijoitusyritys on sijoitusrahasto, jäsenvaltiota, jossa rahastoyhtiön sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee; b) kun yhteissijoitusyritys on sijoitusyhtiö, jäsenvaltiota, jossa sijoitusyhtiön sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee ð jäsenvaltiota, jossa yhteissijoitusyritykselle on myönnetty toimilupa 5 artiklan mukaisesti; ï ∫ uusi f) ’sijoitusyhtiön kotijäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, jossa sijoitusyhtiöllä on sääntömääräinen kotipaikka; ⎢ 2001/107/EY, 1 artiklan 1 kohta (mukautettu) ( 6 ) √g) ∏ ’yhteissijoitusyrityksen vastaanottavalla jäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, joka ei ole yhteissijoitusyrityksen kotijäsenvaltio mutta jossa sijoitusrahaston tai sijoitusyhtiön osuuksia pidetään kaupan; ( 7 ) √h) ∏ ’sivuliikkeellä’ liiketoimipaikkaa, joka on rahastoyhtiön osa, joka ei ole oikeushenkilö ja joka tarjoaa rahastoyhtiölle myönnetyn toimiluvan mukaisia palveluja; kaikkia rahastoyhtiön samaan jäsenvaltioon perustamia liiketoimipaikkoja pidetään yhtenä sivuliikkeenä silloin, kun rahastoyhtiön päätoimipaikka on toisessa jäsenvaltiossa; ( 8 ) √i) ∏ ’toimivaltaisilla viranomaisilla’ viranomaisia, jotka kukin jäsenvaltio nimeää tämän direktiivin √ 92 ∏ 49 artiklan mukaisesti; ( 9 ) √j) ∏ ’läheisillä sidoksilla’ direktiivin 95/26/EY[18] 2 artiklan 1 kohdassa määriteltyä tilannetta √ , jossa kahden tai useamman luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön välillä on sidossuhde: i) omistusyhteyden kautta, millä tarkoitetaan suoraa tai määräysvallan kautta välillistä vähintään 20 prosentin omistusosuutta yrityksen äänioikeuksista tai pääomasta, ii) määräysvallan kautta, millä tarkoitetaan neuvoston direktiivin 83/349/ETY[19] 1 ja 2 artiklassa määriteltyä emoyrityksen ja tytäryrityksen välistä suhdetta kaikissa direktiivin 83/349/ETY 1 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa tai samankaltaista minkä tahansa luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön ja yrityksen välistä suhdetta; ∏ ( 10 ) √k) ∏ ’määräomistusyhteydellä’ sellaista suoraa tai välillistä omistusyhteyttä rahastoyhtiössä, joka on vähintään 10 prosenttia pääomasta tai äänioikeuksista tai jolla on mahdollista vaikuttaa huomattavasti sen rahastoyhtiön johtamiseen, jossa määräomistusyhteys on;. Tätä määritelmää sovellettaessa otetaan huomioon direktiivin 88/627/ETY[20] 7 artiklassa tarkoitetut äänioikeudet; 11 11)”sijoituspalveludirektiivillä” sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla 10 päivänä toukokuuta 1993 annettua direktiiviä 93/22/ETY[21]; 12 12)”emoyrityksellä” direktiivin 83/349/ETY[22] 1 ja 2 artiklassa määriteltyä emoyritystä; 13 13)”tytäryrityksellä” direktiivin 83/349/ETY 1 ja 2 artiklassa määriteltyä tytäryritystä; kaikkia tytäryrityksen tytäryrityksiä pidetään myös sen emoyrityksen tytäryrityksinä, joka on kyseisten tytäryritysten perimmäinen emoyritys; 14√l) ∏ ’alkupääomalla’ √ Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/48/EY 57 artiklan a ja b kohdassa määriteltyä pääomaa ∏ direktiivin 2000/12/EY[23] 34 artiklan 2 kohdan eriä 1 ja 2; 15√m) ∏ ’omilla varoilla’ direktiivin √ 2006/48/EY ∏ 2000/12/EY V osaston 2 luvun 1 jaksossa määriteltyjä omia varoja; tätä määritelmää voidaan kuitenkin muuttaa direktiivin 93/6/ETY[24] liitteessä V kuvatuissa olosuhteissa. ∫ uusi n) ’kestävällä välineellä’ sellaista välinettä, jonka avulla sijoittaja voi tallentaa sille henkilökohtaisesti osoitettuja tietoja siten, että ne ovat helposti saatavilla myöhempää käyttöä varten tietojen käyttötarkoituksen kannalta asianmukaisen ajan, ja joka mahdollistaa tallennettujen tietojen jäljentämisen muuttumattomina; ⎢ 2001/108/EY, 1 artiklan 2 kohta (mukautettu) √o) ∏ 8. Tässä direktiivissä ’siirtokelpoisilla arvopapereilla’ tarkoitetaan: √i) ∏ – yhtiöiden osakkeita ja vastaavia arvopapereita (jäljempänä ’osakkeet’), √ii) ∏ – joukkovelkakirjalainoja ja muita arvopaperistettuja velkamuotoja (jäljempänä ’joukkovelkakirjat’), √ii) ∏ – muita jälkimarkkinakelpoisia arvopapereita, joihin liittyy oikeus hankkia tällaisia siirtokelpoisia arvopapereita merkitsemällä tai vaihtamalla;, lukuun ottamatta 21 artiklassa tarkoitettuja menetelmiä ja välineitä. √p) ∏ 9. Tässä direktiivissä ’rahamarkkinavälineillä’ tarkoitetaan välineitä, joilla tavallisesti käydään kauppaa rahamarkkinoilla ja jotka voidaan muuttaa helposti rahaksi ja joiden arvo voidaan tarkasti määritellä koska tahansa. ⎢ 2001/107/EY, 1 artiklan 1 kohta (mukautettu) √ 2. Edellä 1 kohdan b alakohtaa sovellettaessa liitteessä II mainitut tehtävät luetaan rahastoyhtiön tavanomaiseen toimintaan. 3. Edellä 1 kohdan h alakohtaa sovellettaessa kaikkia rahastoyhtiön samaan jäsenvaltioon perustamia liiketoimipaikkoja pidetään yhtenä sivuliikkeenä, kun rahastoyhtiön päätoimipaikka on toisessa jäsenvaltiossa. 4. Edellä 1 kohdan j alakohdan ii alakohtaa sovellettaessa: a) mahdollisia tytäryrityksen tytäryrityksiä pidetään myös sen emoyrityksen tytäryrityksinä, joka on näiden yritysten johdossa; b) tilanteessa, jossa yksi tai useampi luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on määräysvallan kautta pysyvästi sidoksissa samaan henkilöön, näiden henkilöiden välillä katsotaan niin ikään olevan läheinen sidos. 5. Edellä 1 kohdan k alakohtaa sovellettaessa otetaan huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/34/EY[25] 92 artiklassa tarkoitetut äänioikeudet. 6. Edellä 1 kohdan m alakohtaa sovellettaessa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/49/EY[26] 13–16 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin. 7. Edellä 1 kohdan o alakohtaa sovellettaessa 46 artiklassa tarkoitettuja tekniikoita ja välineitä ei lueta siirtokelpoisiin arvopapereihin. ∏ ⎢ 85/611/ETY (mukautettu) 3 2 artikla 1. Tätä direktiiviä ei sovelleta seuraaviin yhteissijoitusyrityksiin: √a) ∏ suljetut yhteissijoitusyritykset; √b) ∏ yhteissijoitusyritykset, jotka hankkivat pääomaa yhteisössä tai jollakin sen alueella, mutta eivät markkinoi osuuksiaan yleisölle siellä; √c) ∏ yhteissijoitusyritykset, joiden osuuksia voidaan rahaston sääntöjen tai sijoitusyhtiön yhtiöjärjestyksen mukaan myydä yleisölle ainoastaan kolmansissa maissa; √d) ∏ yhteissijoitusyritykset, jotka kuuluvat sellaisiin siinä jäsenvaltiossa, johonssa yhteissijoitusyritys √ on sijoittautunut ∏ sijaitsee, säännöksillä tai määräyksillä määriteltyihin ryhmiin, joihin √ VII luvun ∏ V jakson ja √ 78 ∏ 36 artiklan säännöksien soveltaminen ei huomioon ottaen näiden yritysten sijoitus- ja lainanottopolitiikka ole aiheellista. 2. 2. Viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin täytäntöönpanosta komissio antaa neuvostolle kertomuksen 1 kohdan ja erityisesti sen neljännen luetelmakohdan täytäntöönpanosta. Komissio tekee tarvittaessa ehdotukset aiheellisista toimenpiteistä sen soveltamisalan laajentamiseksi. 4 3 artikla Tässä direktiivissä katsotaan yhteissijoitusyrityksen √ olevan sijoittautunut ∏ sijaitsevan siihennä jäsenvaltioonssa, jossa on sijoitusyhtiön tai sijoitusrahaston rahastoyhtiön sääntömääräinen kotipaikka. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että hallinnollinen päätoimipaikka on √ sijoittautunut ∏ samaanssa jäsenvaltioonssa kuin sääntömääräinen kotipaikka. II LUKUJAKSO Toimiluvan myöntäminen yhteissijoitusyritykselle 5 4 artikla 1. Yhteissijoitusyritys ei saa aloittaa toimintaansa yhteissijoitusyrityksenä ennen kuin sen jäsenvaltion √ toimivaltaiset ∏ viranomaiset, jäljempänä ’toimivaltaiset viranomaiset’, johonssa se √ on sijoittautunut ∏ sijaitsee, ovat antaneet sille toimiluvan. ⎢ 85/611/ETY Tällainen toimilupa on voimassa kaikissa jäsenvaltioissa. 2. Sijoitusrahastolle voidaan antaa toimilupa ainoastaan, jos toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät rahastoyhtiön, rahaston säännöt sekä omaisuudenhoitajan valinnan. Sijoitusyhtiölle voidaan antaa toimilupa ainoastaan, jos toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät sekä sen yhtiöjärjestyksen että omaisuudenhoitajan valinnan. ⎢ 2001/107/EY, 1 artiklan 2 kohta (mukautettu) 3. Toimivaltaiset viranomaiset eivät saa antaa yhteissijoitusyritykselle toimilupaa, jos rahastoyhtiö ei täytä tämän direktiivin III √ luvussa ∏ jaksossa tai sijoitusyhtiö tämän direktiivin √ V ∏ IV √ luvussa ∏ jaksossa säädettyjä vaatimuksia. Toimivaltaiset viranomaiset eivät saa antaa yhteissijoitusyritykselle toimilupaa myöskään, jos omaisuudenhoitajan johtajat eivät ole riittävän hyvämaineisia tai jos heillä ei ole riittävästi kokemusta erityisesti sen tyyppisistä yhteissijoitusyrityksistä, joita heidän on tarkoitus hoitaa. Tätä varten omaisuudenhoitajan johtajien sekä heidän seuraajiensa nimet on viipymättä ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille. Johtajilla tarkoitetaan henkilöitä, jotka lain tai yhtiöjärjestyksen mukaan edustavat omaisuudenhoitajaa tai jotka tosiasiallisesti määräävät omaisuudenhoitajan toimintalinjasta. √ 4. ∏3a. Toimivaltaiset viranomaiset eivät saa myöntää toimilupaa, jos yhteissijoitusyritys ei laillisesti (esimerkiksi rahastosääntöjen tai yhtiöjärjestyksen sisältämän säännöksen vuoksi) voi pitää osuuksiaan tai osakkeitaan kaupan kotijäsenvaltiossaan. ⎢ 85/611/ETY (mukautettu) √ 5. ∏ 4. Rahastoyhtiötä tai omaisuudenhoitajaa ei saa vaihtaa toiseen eikä rahaston sääntöjä tai sijoitusyhtiön yhtiöjärjestystä saa muuttaa ilman toimivaltaisten viranomaisten hyväksymistä. ⎢ 2001/107/EY, 1 artiklan 3 kohta (mukautettu) III LUKUJAKSO Rahastoyhtiöiden velvoitteet 1 JAKSO A OSASTO LIIKETOIMINNAN ALOITTAMISEN EDELLYTYKSET 6 5 artikla 1. Rahastoyhtiötoiminnan aloittaminen edellyttää √ yhteissijoitusyrityksen ∏ kotijäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten etukäteen myöntämää virallista toimilupaa. Rahastoyhtiölle tämän direktiivin mukaisesti myönnetty toimilupa on voimassa kaikissa jäsenvaltioissa. 2. Rahastoyhtiö ei saa harjoittaa muuta toimintaa kuin tämän direktiivin mukaisesti toimiluvan saaneiden yhteissijoitusyritysten hoitamista; tämän ohessa se saa kuitenkin hoitaa sellaisia muita yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä, jotka eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan ja joiden osalta rahastoyhtiön toiminnan vakautta valvotaan, mutta joita ei voida pitää kaupan muissa jäsenvaltioissa tämän direktiivin nojalla. Tätä direktiiviä sovellettaessa sijoitusrahastojen ja sijoitusyhtiöiden hoitamiseen kuuluvat myös liitteessä II luetellut tehtävät; luettelo ei ole tyhjentävä. 3. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltio voi antaa rahastoyhtiölle toimiluvan sijoitusrahastojen ja sijoitusyhtiöiden hoidon lisäksi seuraavien palvelujen tarjoamiseen: a) sijoitussalkkujen hoito, eläkerahastojen omistamien sijoitussalkkujen hoito mukaan luettuna, sijoittajien antamien valtuutusten mukaisesti, harkinnanvaraisesti ja asiakaskohtaisesti silloin, kun sijoitussalkkuihin sisältyy yksi tai useampi √ direktiivin 2004/39/EY liitteessä I olevassa C osassa ∏ sijoituspalveludirektiivin liitteen B osassa luetelluista rahoitusvälineistä; b) liitännäispalveluina: √i) ∏ – sijoitusneuvonta, joka koskee yhtä tai useampaa √ direktiivin 2004/39/EY liitteessä I olevassa C osassa ∏ sijoituspalveludirektiivin liitteen B osassa luetelluista rahoitusvälineistä, √ii) ∏ – yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten osuuksien säilytys ja hallinnointi. Rahastoyhtiöille ei missään tapauksessa voida antaa tämän direktiivin mukaisesti toimilupaa vain tässä kohdassa tarkoitettujen palvelujen tarjoamiseen tai liitännäispalvelujen tarjoamiseen ilman, että sille on annettu toimilupa √ ensimmäisen kohdan ∏ a alakohdassa tarkoitettujen palvelujen tarjoamiseksi. ⎢ 2004/39/EY, 66 artikla (mukautettu) ⎝1 oikaisu 2004/39/EY (EUVL L 45, 16.2.2005, s. 18) 4. ⎝1 Rahoitusvälineiden markkinoista21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston Direktiivin 2004/39/EY[27] ⎜ 2 artiklan 2 kohtaa, sekä 12, 13 ja 19 artiklaa sovelletaan tämän artiklan 3 kohdassa mainittuihin rahastoyhtiöiden tarjoamiin palveluihin. ⎢ 2001/107/EY, 1 artiklan 3 kohta (mukautettu) 7 5 a artikla 1. Rajoittamatta kansallisessa lainsäädännössä asetettujen muiden yleisten edellytysten soveltamista toimivaltaiset viranomaiset eivät saa myöntää rahastoyhtiölle toimilupaa, √ jos: ∏ a) jollei rahastoyhtiöllä ei ole vähintään 125 000 euron alkupääomaa, √ kun otetaan huomioon seuraavaa: ∏ √i) ∏ mMikäli rahastoyhtiön sijoitussalkkujen arvo ylittää 250 000 000 euroa, rahastoyhtiöltä on edellytettävä enemmän omia varoja. Tämän omien lisävarojen määrän on oltava 0,02 prosenttia rahastoyhtiön sijoitussalkkujen arvon siitä määrästä, joka ylittää 250 000 000 euroa. Alkupääomaa ja lisävarojen kokonaismäärää koskeva vaatimus ei kuitenkaan saa ylittää 10 000 000 euroa, . √ii) ∏ t T ätä kohtaa sovellettaessa rahastoyhtiön sijoitussalkuiksi katsotaan seuraavat sijoitussalkut: - i) rahastoyhtiön hoitamat sijoitusrahastot mukaan luettuna sijoitussalkut, joiden hoitotehtävän se on siirtänyt toiselle, lukuun ottamatta kuitenkaan sijoitussalkkuja, joita se hoitaa toimeksiannon perusteella, - ii) sijoitusyhtiöt, joiden rahastoyhtiöksi rahastoyhtiö on nimetty, - iii) muut rahastoyhtiön hoitamat yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavat yritykset mukaan luettuna sijoitussalkut, joiden hoi