Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi yhteisistä säännöistä harjoitettaessa kansainvälistä henkilöliikennettä linja-autoilla annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 684/92 muuttamisesta"



Virallinen lehti nro C 066 , 03/03/1997 s. 0023



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi yhteisistä säännöistä harjoitettaessa kansainvälistä henkilöliikennettä linja-autoilla annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 684/92 muuttamisesta" (97/C 66/07) Neuvosto päätti 13. kesäkuuta 1996 EY:n perustamissopimuksen 75 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut liikenne- ja tietoliikennejaosto antoi lausuntonsa 11. marraskuuta 1996. Esittelijänä oli Hubert Ghigonis. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27. ja 28. marraskuuta 1996 pitämässään 340. täysistunnossa (marraskuun 27. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 103 ääntä puolesta, yksi vastaan, ja kolme pidättyi äänestämästä. 1. Komission kertomus Asetuksessa (ETY) N:o 684/92 () olevassa 20 artiklassa velvoitetaan komissio antamaan kertomus asetuksen soveltamisesta 1. kesäkuuta 1995 mennessä. Kertomus käsittelee palveluita ja eri säädösten tulkintaongelmia. Samassa artiklassa säädetään, että neuvosto esittää tammikuun 1. päivään 1996 mennessä uuden asetusehdotuksen, jolla yksinkertaistetaan menettelytapoja ja kertomuksen päätelmistä riippuen lakkautetaan toimilupajärjestelmä. Kertomus ja uusi ehdotus julkaistiin 10. toukokuuta 1996. 2. Uuden asetusehdotuksen pääpiirteet 2.1. Asetuksen tarkoituksena on yksinkertaistaa ja selkiyttää sekä palveluja että hallintomenettelyjä, optimoida kuljetuselinkeinon ja kuljetuskaluston hallintaa, tarjota uusia mahdollisuuksia kuljettajille sekä luoda uusia työpaikkoja. 2.2. Sukkulaliikenteen ("edestakaisliikenteen") ja jäljellä olevien satunnaisliikennepalveluiden luokan poistaminen. 2.3. Kaikkien satunnaisliikennepalveluiden, säännöllisten erityisliikennepalveluiden sekä kaikkien omaan lukuun harjoitettavien liikennepalveluiden avaaminen kilpailulle. 2.4. Lisäkaluston käyttöönoton helpottaminen säännöllisessä kansainvälisessä liikenteessä. 2.5. "Raja-alueiden kaupunkikuljetus" on saanut uuden määritelmän. Sitä ei enää pidetä säännöllisenä erityisliikennepalveluna, vaan sen katsotaan olevan säännöllisen liikennepalvelun erikoistapaus. 2.6. Satunnaisliikennepalveluiden määritelmän aikaisempaa parempi muotoilu. 2.7. "Yhteisön liikenneluvan" käyttöönotto. Se korvannee jäsenvaltioiden käyttämät erilaiset kansainvälisen liikenteen harjoittamiseen tarvittavat luvat. 2.8. Luvan haku- ja saantimenettelyä muutetaan hakijoilta vaadittavien tietojen, jäsenvaltioiden neuvottelujen ja luvan epäämisen osalta. Kilpailu rautatieliikenteen kanssa ei ole enää riittävä peruste evätä toimilupaa säännölliseltä kansainväliseltä liikennepalvelulta. 2.9. Joidenkin jäsenvaltioiden välisten neuvotteluiden ja riitatapauksessa komission väliintulon määräaikojen pidentäminen. 3. Yleistä 3.1. Talous- ja sosiaalikomitea ottaa kiinnostuneena huomioon komission kertomuksen asetuksen (ETY) N:o 684/92 soveltamisesta sekä uudesta ehdotuksesta sen muuttamiseksi. Komitea suhtautuu myönteisesti pyrkimyksiin selkiyttää ja yksinkertaistaa tällä hetkellä voimassa olevia sääntöjä. 3.2. Komitea on erityisen innostunut uusien työpaikkojen luomisesta kuljetusalalle ja tukee sitä, mutta katsoo, että markkinoiden vapauttamisen myötä syntyvä kiihkeä kilpailu saattaa alentaa hintatasoa ja siten lisätä työttömyyttä. 3.3. Komitea on tietoinen mahdollisuuksista, joita linja-automatkojen lisääntyminen voi tuottaa kuljetusalaan sidoksissa oleville aloille. 3.4. Linja-autoliikenteen vapauttamisella on myönteisiä vaikutuksia unionin kansalaisten liikkuvuuteen ja vapauteen valita kuljetusmuoto. 4. Säädöksistä 4.1. Raja-alueiden kaupunkikuljetuksen uusittua määritelmää pidetään merkittävänä korjauksena. Se heijastaa aikaisempaa paremmin tämän liikennemuodon todellista luonnetta. Kyseessä on kaikille matkustajille avoin säännöllisen liikennepalvelun erikoistapaus eikä niinkään säännöllinen erityisliikennepalvelu. 4.1.1. Komitea kannattaa raja-alueiden kaupunkikuljetusten markkinoillepääsyä rajoittavien sääntöjen säilyttämistä. 4.2. Komitean mielestä sukkulaliikenteen ("edestakaisliikenteen") palveluiden luokan poistaminen edistää palveluluokkien yksinkertaistamista. Se lisää avoimuutta ja helpottaa tarkastusviranomaisten tehtävää. Komitea kuitenkin toteaa, että palveluluokan poistamispäätös perustuu pitkälti palvelulupien vähäisyyteen luokassa edestakaisliikenne ilman majoitusta sekä toisaalta tämän ja säännöllisen liikennepalvelun välisiin yhtäläisyyksiin. Komitean mielestä komissio olisi ennen lopullista päätöstään voinut ottaa huomioon tilanteen liikennepalveluluokassa, jossa majoituspalvelut liitetään edestakaiseen liikenteeseen. 4.3. Satunnaisten palveluiden uusi määritelmä on merkittävä parannus. Komitea huomauttaa kuitenkin, että tekstissä mainitaan kahdenlaisia satunnaisia palveluita kilpailulle avattavat ja luvanvaraiset ja arvelee, että on aiheellista selventää kummankin luokan markkinoillepääsyn eroja. 4.4. Koska omaan lukuun tehdyt palvelut eivät rajoitu "kaupallista hyötyä tavoittelemattomiin" palveluihin, koska määritelmä ei kata kaikkia tarvittavia palveluita, ja koska voimassaolevan säädöksen määräykset koskevat "kaupallista hyötyä tavoittelemattomia" palveluja, komitean mielestä on tarpeen säilyttää lupajärjestelmä sellaisten omaan lukuun tehtyjen palveluiden osalta, jotka eivät kuulu ehdotuksessa annetun määritelmän rajoihin. Tällä on tarkoitus välttää toisen lukuun työskentelevien liikenteenharjoittajien epäreilu kilpailu. 4.5. Lupa-asiakirjoja yhdenmukaistettaessa ja yksinkertaistettaessa kulkuneuvossa säilytettävien asiakirjojen määrä vähenee ja toimivaltaisten viranomaisten valvonta helpottuu. Näin ollen komitea kannattaa ajatusta yhteisön liikenneluvasta. 4.5.1. Koska yhteisön liikennelupa vaadittaisiin vain liikennöitsijöiltä, jotka haluavat kansainvälisille markkinoille, ja koska uudessa ehdotuksessa ei nimenomaisesti mainita tätä seikkaa, komitea katsoo, että ehdotusta on täsmennettävä. 4.5.2. Kansainvälisen linja-autoliikenteen voimassaolevien säädösten mukaisesti luvan saaneiden liikennöitsijöiden tilanteen vakiinnuttamiseksi ja uuteen yhteisön liikennelupajärjestelmään siirtymisen helpottamiseksi komitea ehdottaa, että jäsenvaltiot ja komissio toteuttavat yhteistyössä siirtymäajan toimenpiteitä. 4.6. Voimassa olevan säädöksen soveltamisessa komitea kiinnittää huomiota luvan myöntämismenettelyyn liittyviin tulkinta- ja soveltamisongelmiin. Erityisesti käsite "yritysten yhteenliittymää hallinnoiva yritys" on ongelmallinen. Komitea toteaa, että tilanteissa joissa hallinnoiva yritys on luvanhaltija, sillä ei ole lisäoikeuksia tai etuja muihin luvasta nauttiviin tahoihin nähden yhteenliittymäjärjestelyn nojalla. Sen velvollisuuksia ei myöskään määritellä eikä rajoiteta. Komitean mielestä termi "hallinnoiva yritys" voitaisiin poistaa, vaikka se määrittää selkeästi alkuperäisen lupa-asiakirjan haltijan. 4.7. Komitea toteaa, että on säädetty uusia hallintomääräyksiä lisäkaluston käyttöönotosta säännöllisessä liikenteessä. Uusilla määräyksillä on tarkoitus poistaa luvan uusintamenettely ja korvata se velvollisuudella säilyttää kulkuneuvossa kolmea asiakirjaa, joista käy ilmi, että kyseessä on lisäajoneuvo. Komitea katsoo kuitenkin, että jonkinasteista lisäajoneuvojen käyttöönoton valvontaa on syytä jatkaa. Komitea esittää ehdotukseen muutosta, jossa tämä näkökulma otetaan huomioon. 4.8. Komitea toteaa, että "luvansaantimenettelyä" on muutettu merkittävästi painottamalla luvan saantia enemmän kuin sen epäämistä. Tässä yhteydessä rautatieliikenteen kanssa syntyvä kilpailutilanne ei enää ole riittävä peruste kansainvälisen säännöllisen liikennepalvelun edellyttämän luvan epäämiselle. Komitea on tähän tyytyväinen. Mainitusta parannuksesta huolimatta komitea haluaa korostaa, että pääasia on kilpailuolosuhteiden yhdenmukaistaminen eri kuljetusmuotojen välillä niiltä osin kuin epäoikeudenmukaista kohtelua vielä esiintyy. 4.9. Komitea toteaa, että ehdotuksesta on poistettu mahdollisuus toteuttaa paikallisesti retkikuljetuksia kansainvälisinä satunnaisina liikennepalveluina, koska silloin on kyseessä kabotaasiliikenne. Tämä muutos vaikuttaa varmastikin kielteisesti liikenteenharjoittamiseen. Joillain aloilla liikenteenharjoittajat joutuvatkin tällaisen toimintansa osalta kunkin jäsenvaltion kabotaasiliikennettä koskevien lainsäädäntö- ja hallintomenettelyjen kohteeksi. Nämä eivät kuitenkaan ole yhdenmukaisia kaikkialla ja voivat aiheuttaa liikenteenharjoittajille lisää hallinnollisia esteitä. Nyt kun menettelyjä yksinkertaistetaan, komitea pitää tärkeänä, että hallinnollisia esteitä poistetaan mahdollisimman laajalti. Se ehdottaa, että vastedeskin olisi mahdollista kuljettaa henkilöitä paikallisretkille kansainvälisten satunnaisliikennepalveluiden puitteissa vain silloin, kun retket ovat jatkoa satunnaisliikennepalveluille. 4.10. Ottaen huomioon yhteisön ja kansallisten erityisesti ajo- ja lepoaikoja sekä kaluston teknistä valvontaa koskevien sääntöjen noudattamisen tärkeyden kansainvälisessä linja-automatkustajaliikenteessä, niin matkustajien ja ajoneuvojen turvallisuuden kuin oikeudenmukaisen kilpailutilanteen takaamiseksi ja laittomien palveluiden estämiseksi, komitea on tyytyväinen uuteen ehdotukseen lisättyihin valvontasäännöksiin. 4.11. Komitea tiedostaa tarkoin matkustajaturvallisuuden ja kaikkien turvallisuustietojen käytettävissä olon merkityksen linja-automatkoilla. Erityisen tärkeää se on pitkillä kansainvälisillä matkoilla. Komitean mielestä turvallisuus on taattava parhain mahdollisin keinoin, ja se kehottaa komissiota ottamaan tämän seikan huomioon tämänkertaisen ehdotuksen toimeenpanovaiheessa sekä kansainvälistä maanteitse tapahtuvaa matkustajaliikennettä koskevien tulevien aloitteiden valmisteluvaiheessa. 5. Muutosehdotukset Asetusehdotuksen sanamuoto TSK:n ehdottama sanamuoto >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Bryssel, 27. marraskuuta 1996. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () EYVL N:o 74, 20.3.1992, s. 1; EYVL N:o 356, 31.12.1987, s. 62