[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 29.4.2009

KOM(2009) 206 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

Kertomus asetuksen (EY) N:o 1/2003 toiminnasta {SEK(2009)574}

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

Kertomus asetuksen (EY) N:o 1/2003 toiminnasta

JOHDANTO

1. Asetusta (EY) N:o 1/2003[1], joka on Euroopan unionin kilpailuoikeuden täytäntöönpano- ja menettelysääntöjä koskevan merkittävän uudistuksen kulmakivi, alettiin soveltaa 1. toukokuuta 2004. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 44 artiklassa säädetään, että komissio esittää 1. toukokuuta 2009 mennessä eli viiden vuoden soveltamisen jälkeen Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen asetuksen toiminnasta.

2. Asetus (EY) N:o 1/2003 oli tulosta EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan täytäntöönpanomenettelyjen uudistamisesta, joka oli perusteellisin sitten vuoden 1962. Uudistuksen pääpiirteet ovat:

3. Sillä kumottiin järjestelmä, jonka mukaan yritysten välisistä sopimuksista oli ilmoitettava komissiolle, minkä ansiosta komissio pystyy keskittämään voimavaransa tärkeään kartellien ja kilpailusääntöjen muiden vakavien rikkomisten torjumiseen.

4. Sillä annettiin kansallisille kilpailuviranomaisille ja tuomioistuimille toimivalta soveltaa EY:n kilpailusääntöjä kokonaisuudessaan, minkä ansiosta täytäntöönpanijoita on lukuisia ja näin ollen EY:n kilpailusääntöjä sovelletaan laajemmin.

5. Sillä luotiin tasavertaisemmat toimintaedellytykset niille yrityksille, joiden toiminta on rajat ylittävää, koska kaikkien kilpailuoikeuden täytäntöönpanijoiden, myös kansallisten kilpailuviranomaisten ja kansallisten tuomioistuinten, on sovellettava EY:n kilpailusääntöjä jäsenvaltioiden väliseen kauppaan vaikuttavissa asioissa.

6. Sillä aloitettiin komission ja kansallisten kilpailuviranomaisten välinen läheinen yhteistyö Euroopan kilpailuviranomaisten verkostossa.

7. Sillä tehostettiin komission täytäntöönpanovälineitä niin, että komissiolla on nyt entistä paremmat edellytykset havaita kilpailusääntöjen rikkomiset ja puuttua niihin.

8. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 yhteydessä komissio antoi lisäksi komission täytäntöönpanoasetuksen (EY) N:o 773/2004[2] ja kuusi uutta komission tiedonantoa ja suuntaviivoja sisältävää asiakirjaa[3].

9. Tässä kertomuksessa tarkastellaan ja arvioidaan sitä, miten EY:n kilpailuoikeuden uudistetut täytäntöönpanosäännöt ovat toimineet niiden viiden ensimmäisen soveltamisvuoden aikana. Kertomus liittyy kiinteästi sen mukana toimitettavaan komission yksiköiden valmisteluasiakirjaan, joka sisältää yksityiskohtaisemman katsauksen.

JÄRJESTELMÄN MUUTOS: ILMOITUSJÄRJESTELMÄSTÄ EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 81 ARTIKLAN 3 KOHDAN SUORAAN SOVELTAMISEEN

10. Asetuksessa (EY) N:o 1/2003 muutettiin perusteellisesti EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan soveltamista. Sillä korvattiin asetus N:o 17:ssä luotu keskitetty ilmoitus- ja hyväksyntäjärjestelmä EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan täysimääräiseen suoraan soveltamiseen perustuvalla täytäntöönpanojärjestelmällä.

11. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 mukaan komissiolla, kansallisilla kilpailuviranomaisilla ja tuomioistuimilla on toimivalta soveltaa EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa täysimääräisesti. Erityisesti EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut sopimukset, jotka täyttävät mainitun artiklan 3 kohdan edellytykset, ovat välittömästi päteviä ja täytäntöönpantavissa, eikä tämä edellytä ennakolta tehtyä päätöstä. Kun kyse on julkisoikeudellisesta täytäntöönpanosta, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan mukaisia edellytyksiä arvioidaan pääsääntöisesti silloin, kun kyseiseen säännökseen vedotaan puolustuksena täytäntöönpanoasioissa.

12. Siirtyminen ilmoitus- ja hyväksyntäjärjestelmästä suoraan soveltamiseen on ollut huomattavan vaivatonta käytännössä. Komission ja kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten päätöskäytännön sekä elinkeinoelämän ja oikeusalan edustajilta saadun palautteen perusteella näyttää yleisesti ottaen siltä, ettei EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan suoraan soveltamiseen liity suuria vaikeuksia. Myös sidosryhmät ovat pitäneet suoraa soveltamista laajalti hyvänä asiana.

13. Järjestelmän muutos on tukenut komission toiminnan painopisteen siirtymistä, minkä ansiosta komissio on voinut keskittää voimavaransa aloille, joilla se voi edistää merkittävästi EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan täytäntöönpanoa. Tämä ennakoiva lähestymistapa näkyy selvästi suuren luokan tutkimusten käynnistämisessä niillä EU:n talouden keskeisimmillä aloilla, jotka vaikuttavat suoraan kuluttajiin. Komissio on lisäksi ottanut käyttöön vaikutuksia aiempaa laajemmin korostavan lähestymistavan kaikilla kilpailuoikeuteen liittyvien tehtävien ja toimintalinjojen aloilla, kartelleja lukuun ottamatta. Komission aktiivisempi ote näkyy myös tehtyjen täytäntöönpanoratkaisujen määrän kasvuna aikaisempiin jaksoihin verrattuna.

14. Kilpailusääntöjen uudistus toi mukanaan siirtymisen yksittäisiä sopimuksia koskevien hallinnollisten kirjeiden antamisesta järjestelmään, jossa painopiste on yleisessä ohjauksessa, joka voi olla hyödyllistä lukuisille yrityksille ja toisille täytäntöönpanijoille. Komissio oli aloittanut tämän prosessin jo ennen vuotta 2004 vertikaalisten rajoitusten[4] ja horisontaalista yhteistyötä[5] koskevien sopimusten osalta. Vuoden 2004 uudistuspaketti sisälsi yleisiä suuntaviivoja EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta[6], ja samana vuonna annettiin tekniikan siirtoa koskeva ryhmäpoikkeusasetus ja suuntaviivat[7]. Komissio julkaisi 9. helmikuuta 2009 monien sidosryhmien ponnekkaiden pyyntöjen vuoksi ohjeita komission ensisijaisista täytäntöönpanotavoitteista sovellettaessa EY:n perustamissopimuksen 82 artiklaa yritysten määräävän aseman väärinkäyttöön perustuvaan markkinoiden sulkemiseen[8]. Yksilöllisen ohjeistuksen osalta komissio on edelleen vahvasti sitoutunut tarjoamaan opastusta yrityksille, jotka kohtaavat uusia tai ratkaisemattomia ongelmia, epävirallisista ohjeista annetun tiedonannon[9] mukaisesti. Komissiota on kuitenkin lähestytty vain harvoin kertomusajanjaksolla.

KOMISSION ASETUKSEN N:O 1/2003 MUKAISET TOIMET

15. Komissiolle annettiin asetuksessa N:o 1/2003 uusia täytäntöönpanovaltuuksia, jotka tukevat sen ensisijaisiin tavoitteisiin kuuluvaa tehokasta ja yhdenmukaista täytäntöönpanoa. Komissio on käyttänyt uusia tai uudistettuja valtuuksiaan aktiivisesti ja yleensä menestyksellisesti varmistaakseen tehokkaan täytäntöönpanon.

16. Asetuksella N:o 1/2003 selkeytettiin ja vahvistettiin komission tutkintavaltuuksia (17–22 artikla). Alakohtaisista tutkimuksista on tullut eräs komission tärkeimmistä tutkimusvälineistä, ja komissio on niiden avulla voinut havaita kilpailussa puutteita kaasun ja sähkön, vähittäispankkitoiminnan, yritysvakuutusten ja lääketeollisuuden aloilla. Tutkimuksissa on saatu runsaasti tietoja, jotka ovat tukeneet komissiota EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan täytäntöönpanossa yksittäisissä asioissa.

17. Uusia tai uudistettuja valtuuksia on käytetty tutkituissa tapauksissa tarpeellisessa määrin. Usein on käytetty sinetöintivaltuutta ja valtuutta esittää tosiasioita tai asiakirjoja koskevia kysymyksiä liiketiloissa tehtyjen tarkastusten aikana. Muissa kuin liiketiloissa suoritettuja tarkastuksia tehtiin kaksi[10]. Asetuksessa N:o 1/2003 otettiin myös käyttöön valtuus kuulla oikeushenkilöitä tai luonnollisia henkilöitä, jotka suostuvat kuultaviksi. Komissio on käyttänyt tätä valtuuttaan säännöllisesti, mutta kokemusten mukaan se, ettei harhaanjohtavien tai valheellisten vastausten johdosta ole seuraamuksia, ei edistä paikkansapitävien ja täydellisten lausuntojen antamista. Lisäksi komissio on vain harvoin käyttänyt 22 artiklan 2 kohdan mukaista valtuuttaan pyytää kansallisia kilpailuviranomaisia suorittamaan tarkastuksia puolestaan. Nämä kaksi viimeksi mainittua asiaa on ehkä syytä ottaa jatkoharkintaan.

18. Asetuksessa (EY) N:o 1/2003 otettiin käyttöön uusia päätöstyyppejä. Tärkein uudistus on 9 artikla, jossa komissio valtuutetaan määräämään yritysten tarjoamia sitoumuksia niitä velvoittaviksi ja täytäntöönpantaviksi. Komissio on käyttänyt tätä valtuuttaan 13 päätöksen tekemisen yhteydessä. Tämä artiklan tavoitteena on lisätä hallinnon vaikuttavuutta ja tehokkuutta komission havaitsemia kilpailuongelmia käsiteltäessä, kun kyseinen yritys (kyseiset yritykset) vapaaehtoisesti tarjoaa (tarjoavat) sitoumuksia ongelmien ratkaisemiseksi. Artiklalla varmistetaan markkinoiden nopea muutos, ja sillä on merkittävä lisäarvo verrattuna asetus N:o 17:ään, jonka mukaan epävirallisia sitoumuksia, joilla asioita oli ratkaistu, ei voitu panna täytäntöön.

19. Komissio on tehnyt lukuisia kieltopäätöksiä asetuksen 7 artiklan mukaisesti. Kyseisessä säännöksessä säädetään nimenomaisesti valtuudesta määrätä rakenteellisia korjaustoimenpiteitä. Tähän mennessä komissio ei ole käyttänyt tätä valtuuttaan. Se on kuitenkin hyväksynyt rakenteellisia muutoksia sitoumuksina[11].

20. Kertomusajanjaksolla komissio ei ole tehnyt asetuksen 10 artiklan mukaisia päätöksiä. Kyseinen säännös annettiin pääasiassa yhdenmukaisuuden varmistamiseksi. Euroopan kilpailuviranomaisten verkosto on toteuttanut laaja-alaisia toimia kilpailusääntöjen täytäntöönpanon yhdenmukaistamiseksi, minkä vuoksi säännöstä ole vielä tarvinnut käyttää.

21. Asetukseen N:o 1/2003 on otettu asetuksessa N:o 17 oleva mahdollisuus, jonka mukaan ne, jotka voivat osoittaa, että heillä on asiassa oikeutettu etu, voidaan katsoa (muodollisiksi) kantelijoiksi, joilla on tiettyjä oikeuksia. Komissio pitää myönteisenä kanteluita, joiden ansiosta otetaan käsiteltäväksi ensisijaisia asioita ja kannustaa kantelijoita toimittamaan perusteltuja tietoja. Samalla olisi tutkittava tarkemmin, miten sellaisten kantelujen käsittelyä voitaisiin virtaviivaistaa, joita ei yhteisön tuomioistuinten oikeuskäytännön mukaan käsitellä ensisijaisina asioina.

22. Sakot, joilla on riittävä ennaltaehkäisevä vaikutus, yhdessä tehokkaan sakoista vapauttamista tai niiden lieventämistä koskevan ohjelman kanssa ovat komission keinovalikoiman tehokkain väline erityisesti kartellien torjunnassa. Oikeusperusta sille, että komissiolla on asetuksen N:o 1/2003 mukainen toimivalta määrätä sakkoja aineellisen kilpailuoikeuden rikkomisesta, on olennaisilta osin otettu asetuksesta N:o 17. Komissio voi määrätä yrityksille tai yritysten yhteenliittymille sakon, joka on enintään 10 prosenttia edellisen tilikauden liikevaihdosta. Komissio on täsmentänyt ja kehittänyt sakkojen määräämistä koskevaa politiikkaansa sakkojen laskentaa koskevissa suuntaviivoissaan, jotka se antoi vuonna 2006. Yhteisöjen tuomioistuimet ovat tutkineet lukuisia komission määräämiä sakkoja, ja ne ovat laajasti hyväksyneet komission lähestymistavan.

23. Asetuksessa N:o 1/2003 otettiin käyttöön tehokkaampia seuraamuksia niille yrityksille, jota eivät noudata tutkimusten yhteydessä asetettuja velvoitteita. Komissio sovelsi tätä säännöstä ensimmäisen kerran ja määräsi 38 miljoonan euron sakon sinetin murtamisesta[12]. Toinen asetuksessa N:o 1/2003 toteutettu merkittävä parannus on sellaisten uhkasakkojen enimmäismäärien merkittävä korotus, joita voidaan määrätä maksettavaksi, jos komission päätöstä ei noudateta. Tästä säännöksestä saatujen kokemusten mukaan 24 artiklassa tarkoitettu menettely voi osoittautua suhteellisen pitkäksi ja vaivalloiseksi[13], ja parantamisen mahdollisuutta voitaisiin tutkia.

EY:N KILPAILUOIKEUDEN SOVELTAMINEN ASETUKSEN N:O 1/2003 3 ARTIKLAN MUKAAN

24. Asetuksen N:o 1/2003 3 artiklassa säädetään ensimmäistä kertaa kansallisen kilpailuoikeuden ja EY:n kilpailusääntöjen välisestä suhteesta. Oikeusalan ja elinkeinoelämän sidosryhmien edustajat ovat laajasti vahvistaneet, että asetuksella N:o 1/2003 on osaltaan edistetty yhdenvertaisten mahdollisuuksien luomista Lissabonin tavoitteiden mukaisesti[14].

25. Kyseisen 3 artiklan 1 kohdassa velvoitetaan kansalliset kilpailuviranomaiset ja tuomioistuimet soveltamaan EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa sopimuksiin tai menettelytapoihin, jotka voivat vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Tällä säännöllä on tarkoitus varmistaa, että EY:n kilpailusääntöjä sovelletaan kaikkiin niiden soveltamisalaan kuuluviin asioihin. Noudattaminen tarkoittaa myös sitä, että asetuksen N:o 1/2003 11–13 ja 15 artiklassa tarkoitetut yhteistyömekanismit ovat täysimääräisesti sovellettavia kyseisissä tapauksissa. Asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa asetettu velvollisuus soveltaa EY:n kilpailusääntöjä on johtanut siihen, että 81 ja 82 artiklaa sovelletaan merkittävästi useammin, millä on varmistettu yhtenäisten oikeusnormien laajamittainen soveltaminen.

26. Asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa olevan lähentymissäännön tavoitteena on luoda yhdenvertaiset toimintaedellytykset säätämällä yhtenäisestä perusteesta yritysten yhteenliittymien sopimusten, yhdenmukaistettujen menettelytapojen ja päätösten arvioimiseksi. Toisaalta jäsenvaltiot voivat vapaasti säätää tai säilyttää kansallisia kilpailulakeja, jotka ovat tiukempia kuin EY:n perustamissopimuksen 82 artikla, kieltääkseen tai säätääkseen rangaistavaksi yksipuoliset toimet. Monissa jäsenvaltioissa on mainitun kaltaisia säännöksiä, joista erityisesti mainittakoon kansalliset säännökset, jotka sääntelevät taloudellisen riippuvuuden, ”hallitsevan neuvotteluvoiman” tai ”huomattavan vaikutusvallan” väärinkäyttöä[15]; kustannukset alittavaa tai tappiollista jälleenmyyntiä koskevat lain säännökset[16]; kansalliset lait, joissa säädetään erilaisista vaatimuksista määräävää asemaa arvioitaessa[17], ja tiukemmat kansalliset säännökset, jotka koskevat määräävässä asemassa olevien yritysten toimintaa.

27. Oikeusalan ja elinkeinoelämän edustajat kommentoivat kriittiseen sävyyn yksipuolisia toimia koskevien sääntöjen eroavaisuuksia ja toteavat, että sääntöjen väliset erot pirstaloittavat yritysstrategioita, jotka yleensä muotoillaan koko Eurooppaa tai maailmaa koskeviksi. Tätä asiaa olisi tutkittava jatkossa lisää kahdesta näkökulmasta: olisi selvitettävä, miten laajoja aiheutuneet ongelmat ovat ja tarvitaanko EU:n tasoisia toimia.

EUROOPAN KILPAILUVIRANOMAISTEN VERKOSTO

28. Asetuksessa N:o 1/2003 annetaan kansallisille kilpailuviranomaisille tärkeä tehtävä varmistaa, että EY:n kilpailusääntöjä sovelletaan tehokkaasti ja johdonmukaisesti yhdessä komission kanssa. Nyt viiden vuoden jälkeen on ilmeistä, että yleisesti ottaen on saavutettu tavoitteena ollut EY:n kilpailusääntöjen täytäntöönpanon tehostaminen samalla varmistaen, että soveltaminen on johdonmukaista ja yhtenäistä.

29. EY:n kilpailusääntöjen täytäntöönpano on lisääntynyt voimakkaasti asetuksen N:o 1/2003 soveltamisen aloittamisen jälkeen. EY:n kilpailusääntöjen perusteella on vuoden 2009 maaliskuun loppuun mennessä käsitelty yli 1 000 asiaa monilta eri aloilta.

30. Verkoston täytäntöönpanoviranomaisten välinen työnjako on yleisesti ottaen ollut ongelmatonta. Viiden vuoden kokemus on vahvistanut, että asetuksessa N:o 1/2003 ja verkostoa koskevassa tiedonannossa käyttöön otetut joustavat ja pragmaattiset järjestelyt toimivat hyvin. Käsittelypaikan valintaa koskevia kysymyksiä on tullut esiin hyvin harvoissa asioissa, ja ne on saatu käsiteltyä nopeasti.

31. Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston tiedonhankinnassa käyttämät yhteistyömekanismit ovat toimineet yleisesti ottaen hyvin. Mahdollisuus vaihtaa tietoja ja käyttää toisen kilpailuviranomaisen keräämiä tietoja lisää verkoston yleistä tehokkuutta ja on käsittelypaikan joustavaa valintaa koskevan järjestelmän edellytyksenä. Lisäksi kansallisen kilpailuviranomaisen valtuutta suorittaa tarkastuksia tai muita tutkintatoimenpiteitä myös toisen jäsenvaltion kilpailuviranomaisen puolesta on käytetty aktiivisesti tarpeen vaatiessa, ja se on osaltaan tehostanut täytäntöönpanoa, joskin kansallisten menettelyjen väliset erot ovat hieman rajoittaneet tätä mahdollisuutta.

32. Lisäksi on keskusteltu siitä, onko 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu kielto liian pitkälle menevä ja estääkö se tehokkaan täytäntöönpanon. Kyseisen kiellon mukaan kansallinen kilpailuviranomainen ei saa käyttää vaihdettuja tietoja vapausrangaistusten langettamiseen, jos se on saanut tiedot sellaiselta lainkäyttöalueelta, jossa vastaavia seuraamuksia ei ole. Voi olla tarkoituksenmukaista tutkia, onko käytettävissä muita sellaisia vaihtoehtoja, joilla osapuolten puolustautumisoikeudet säilytettäisiin kaikilta osin. Tähän liittyvillä näkökohdilla voisi olla merkitystä myös keskusteluissa, joita on jatkossa tarkoitus käydä kansainvälisistä yhteistyösopimuksista sellaisten valikoitujen lainkäyttöalueiden kanssa, joilla on edellä mainitun kaltaisia rikosoikeudellisia täytäntöönpanojärjestelmiä.

33. Kertomusajanjakson loppuun mennessä komissiolle oli ilmoitettu yli 300:sta kansallisten kilpailuviranomaisten suunnittelemasta 11 artiklan 4 kohdan mukaisesta päätöksestä. Yksikään näistä tapauksista ei johtanut siihen, että komissio olisi aloittanut 11 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun menettelyn, jonka seurauksena kansallinen kilpailuviranomainen menettää toimivaltansa asiassa yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi. Kokemus osoittaa, että kansalliset kilpailuviranomaiset ovat yleensä hyvin sitoutuneita varmistamaan yhdenmukaisuuden, ja Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston toiminta on osaltaan auttanut siihen pyrkimisessä. Asetuksen 11 artiklan 4 kohdan pohjalta on luotu käytäntö, jonka mukaan kansallisen viranomaisen suunnittelemasta toimesta keskustellaan epävirallisesti verkostossa yksiköiden tasolla ja luottamuksellisten tietojen suojaa kunnioittaen. Sidosryhmät ovat laajasti tyytyväisiä tuloksiin, joita Euroopan kilpailuviranomaisten verkostossa on saavutettu EY:n kilpailusääntöjen soveltamisessa.

34. Euroopan kilpailuviranomaisten verkosto on osoittautunut menestykselliseksi foorumiksi, jossa voidaan keskustella yleisistä poliittisista kysymyksistä. Verkoston eri tasojen jäsenet ovat viime vuosien aikana käymänsä jatkuvan keskustelun avulla merkittävästi edistäneet EY:n kilpailusääntöjen yhdenmukaista soveltamista.

35. Vaikka asetus (EY) N:o 1/2003 ei velvoita jäsenvaltioita luomaan erityistä toimielinkehystä EY:n kilpailusääntöjen täytäntöönpanoa varten, monet jäsenvaltiot ovat vahvistaneet tai tarkistaneet täytäntöönpanorakenteitaan tehokkuuden optimoimiseksi.

36. Asetuksessa (EY) N:o 1/2003 ei muodollisesti säädetä tai yhdenmukaisteta kansallisten kilpailuviranomaisten menettelyjä, mikä tarkoittaa, että ne soveltavat samoja aineellisia sääntöjä erilaisin menettelyin ja että ne voivat määrätä erilaisia seuraamuksia. Asetuksessa (EY) N:o 1/2003 on otettu huomioon tämä moninaisuus[18]. Se on myös johtanut jäsenvaltioiden lakien merkittävään vapaaehtoiseen lähentämiseen, jota Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston toimintalinja on tukenut.

37. Verkoston malliohjelma sakoista vapauttamiseksi tai sakkojen lieventämiseksi[19] osoittaa, kuinka verkosto voi yhdistää voimansa ja yhdessä kehittää uuden vision siitä, miten vallitsevan järjestelmän todellisia ja havaittuja puutteita voidaan korjata. Verkosto on merkittävällä tavalla kannustanut jäsenvaltioita ja/tai kansallisia kilpailuviranomaisia ottamaan käyttöön omia sakoista vapauttamista tai sakkojen lieventämistä koskevia toimintalinjoja sekä kehittämään ja lähentämään niitä. Nykyään vain kahdella jäsenvaltiolla ei ole lainkaan sakoista vapauttamista tai sakkojen lieventämistä koskevaa politiikkaa. Malliohjelman mukaan Euroopan kilpailuviranomaisten verkosto arvioi ohjelmien lähentymisasteen vuoden 2008 loppuun mennessä. Tämä arviointi toimii pohjana, kun harkitaan alan jatkotoimien tarpeellisuutta.

38. Jäsenvaltioiden täytäntöönpanojärjestelmissä on silti edelleen eroja sellaisilla tärkeillä osa-alueilla kuten sakot, rikosoikeudelliset seuraamukset, vastuu yritysryhmissä, yritysten yhteenliittymien vastuu, yritysten hallinnan siirto, vanhenemisajat ja näyttökynnys, valtuus määrätä rakenteellisia korjaustoimenpiteitä sekä jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisten oikeus asettaa täytäntöönpanolle virallisia ensisijaisia tavoitteita. Tätä seikkaa voi olla syytä tutkia ja tarkastella edelleen.

VUOROVAIKUTUS KANSALLISTEN TUOMIOISTUINTEN KANSSA

39. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 soveltamisen aloittamisen jälkeen kansallisilla tuomioistuimilla on ollut toimivalta soveltaa EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa täysimääräisesti. Kansalliset tuomioistuimet ovat soveltaneet EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa eri aloilla ja käsitelleet erilaisia kysymyksiä. Sidosryhmät ovat kuitenkin kiinnittäneet huomiota siihen, että EY:n kilpailusääntöjen täytäntöönpano kansallisissa tuomioistuimissa on epätasaista.

40. Asetuksessa (EY) N:o 1/2003 säädetään lukuisista välineistä, joilla edistetään sitä, että kansalliset tuomioistuimet soveltavat kilpailusääntöjä yhdenmukaisesti. Komissio on antanut 1. toukokuuta 2004 jälkeen 18 tapauksessa lausunnon kansallisille tuomioistuimille kysymyksistä, jotka koskevat EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan soveltamista. Komissiolla ja kansallisilla kilpailuviranomaisilla on valtuus esittää huomautuksia amicus curiae -menettelyssä 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Useat kansalliset kilpailuviranomaiset käyttävät tätä välinettä hyvin. Komissio esitti amicus curiae -huomautuksia kahdessa tapauksessa kertomusajanjaksolla, kun se katsoi, että EY:n kilpailusääntöjen yhdenmukaiselle soveltamiselle oli välitön uhka. Sidosryhmät ovat pyytäneet komissiota käyttämään enemmän tätä välinettä, ja komission olisi tutkittava, miten menettelyä voitaisiin edelleen kehittää.

41. Asetuksessa (EY) N:o 1/2003 edellytetään, että jäsenvaltiot toimittavat komissiolle jäljennöksen kaikista kansallisten tuomioistuinten kirjallisista tuomioista, joissa päätetään EY:n perustamissopimuksen 81 tai 82 artiklan soveltamisesta. Tämä ei ole kuitenkaan toiminut parhaalla mahdollisella tavalla, ja olisikin tutkittava, miten varmistettaisiin tehokas ja vaikuttava mahdollisuus tutustua tuomioistuinten antamiin tuomioihin.

YHTEYS KOLMANSIEN MAIDEN TÄYTÄNTÖÖNPANOON

42. Komissio pitää erityisen tärkeänä kolmansien maiden viranomaisten kanssa tehtävän rakentavan yhteistyön edistämistä, erityisesti kun on kyse kansainvälisistä rikkomisista. Kansainvälisen yhteistyön tehokkuus riippuu kuitenkin komission omien, EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan täytäntöönpanoa koskevien tutkimusten tehokkuudesta.

43. Kertomusajanjaksolla nousi esiin kysymys siitä, voidaanko komission asiakirja-aineistossa olevia tietoja luovuttaa kolmansiin maihin. Kysymykset liittyivät yksityisoikeudellisiin oikeudenkäynteihin kolmansien valtioiden lainkäyttöalueilla ja, vähäisemmässä määrin, tietojenvaihtoon kolmansien valtioiden viranomaisten kanssa.

44. Komissio kannattaa vahvasti tehokkaita yksityisoikeudellisia prosesseja vahingonkorvausten vaatimiseksi erityisesti kartelliin osallistuneilta. Tietojen luovuttaminen komission asiakirja-aineistosta yksityisoikeudellisiin oikeudenkäynteihin kolmansien valtioiden lainkäyttöalueilla voi kuitenkin vakavasti haitata kilpailusääntöjen julkisoikeudellista täytäntöönpanoa erityisesti silloin, kun on kyse tutkimuksen aikana vapaaehtoisesti luovutetusta tiedosta. Komissio on osallistunut väliintulijana yhdysvaltalaisiin oikeudenkäynteihin lähettämällä amicus curiae -kirjelmiä, joissa se on vastustanut sellaisen tiedon luovuttamista, joka on tuotettu vain komission tutkimusta varten. Komission kilpailun pääosasto on myös esittänyt samansisältöisen huomautuksen Yhdysvaltain Antitrust Modernisation Commissionille .

45. Yleisesti ottaen voidaan todeta, että oikeudellista kehystä voitaisiin selkeyttää ja vahvistaa tietojen luovutusvelvollisuutta vastaan myönnettävän suojan parantamiseksi tapauksissa, joissa on kyse yksityisoikeudellisista oikeudenkäynneistä kolmansien valtioiden lainkäyttöalueilla ja tietojenvaihdosta kolmansien valtioiden viranomaisten kanssa.

PÄÄTELMÄ

46. Asetus N:o 1/2003 merkitsee käännekohtaa Euroopan kilpailuoikeuden täytäntöönpanossa. Asetus on merkittävästi kohentanut komission EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan täytäntöönpanoa. Komissiosta on tullut ennakoivampi, ja se toteuttaa kohdennettuja toimia talouden keskeisillä aloilla esiintyvien, kilpailukyyn liittyvien puutteiden korjaamiseksi.

47. EY:n kilpailuoikeudesta on tullut laajassa mittakaavassa EU:ssa sen lainsäädännön kulmakivi. Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston puitteissa tehdyllä yhteistyöllä on osaltaan varmistettu sääntöjen yhdenmukainen soveltaminen. Verkosto on innovatiivinen tapa hallinnoida komission ja jäsenvaltioiden vastuulla olevaa yhteisön oikeuden täytäntöönpanoa.

48. Tässä kertomuksessa on otettu esille joillakin rajatuilla osa-alueilla[20] seikkoja, joita olisi tutkittava lisää, mutta se jättää avoimeksi kysymyksen siitä, olisiko nykyisiä sääntöjä tai menettelyjä muutettava. Se tarjoaa perustan, jonka pohjalta komissio voi arvioida, onko myöhemmin tarpeen toteuttaa lisäaloitteita.

[1] Neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta (EYVL L 1, 4.1.2003, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 411/2004, annettu 26 päivänä helmikuuta 2004, asetuksen (ETY) N:o 3975/87 kumoamisesta ja asetuksen (ETY) N:o 3976/87 ja asetuksen (EY) N:o 1/2003 muuttamisesta yhteisön ja kolmansien maiden välisen lentoliikenteen osalta (EUVL L 68, 6.3.2004, s. 1) ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1419/2006, annettu 25 päivänä syyskuuta 2006, perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan yksityiskohtaisesta soveltamisesta meriliikenteeseen annetun asetuksen (ETY) N:o 4056/86 kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1/2003 muuttamisesta kabotaasipalvelujen ja kansainvälisten hakurahtipalvelujen lisäämiseksi sen soveltamisalaan (EUVL L 269, 28.9.2006, s. 1).

[2] Komission asetus (EY) N:o 773/2004, annettu 7 päivänä huhtikuuta 2004, EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen kulusta (EUVL L 123, 27.4.2004, s. 18), sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 622/2008, annettu 30 päivänä kesäkuuta 2008, asetuksen (EY) N:o 773/2004 muuttamisesta kartelliasioissa toteutettavien sovintomenettelyjen osalta (EUVL L 171, 1.7.2008, s. 3).

[3] Uudistuspaketti, ks. komission tiedonanto yhteistyöstä kilpailuviranomaisten verkostossa (EUVL C 101, 27.4.2004, s. 43), komission tiedonanto EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan soveltamiseen liittyvästä yhteistyöstä komission ja EU:n jäsenvaltioiden tuomioistuinten välillä (EUVL C 101, 27.4.2004, s. 54), komission tiedonanto epävirallisista ohjeista, jotka liittyvät yksittäisissä asioissa ilmeneviin EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa koskeviin uusiin kysymyksiin (ohjekirjeet) (EUVL C 101, 27.4.2004, s. 78), komission tiedonanto kantelujen käsittelystä komissiossa EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisesti (EUVL C 101, 27.4.2004, s. 65), komission tiedonanto EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa tarkoitettua kauppaan kohdistuvan vaikutuksen käsitettä koskevista suuntaviivoista (EUVL C 101, 27.4.2004, s. 81) ja suuntaviivat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta (EUVL C 101, 27.4.2004, s. 97).

[4] Komission asetus (EY) N:o 2790/1999, annettu 22 päivänä joulukuuta 1999, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin (EYVL L 336, 29.12.1999 s. 21–25) ja komission tiedonanto - Suuntaviivat vertikaalisista rajoituksista (EYVL C 291, 13.10.2000, s. 1).

[5] Komission asetus (EY) N:o 2658/2000, annettu 29 päivänä marraskuuta 2000, perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta erikoistumissopimusten ryhmiin (EYVL L 304, 5.12.2000, s. 3), komission asetus (EY) N:o 2659/2000, annettu 29 päivänä marraskuuta 2000, perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tutkimus- ja kehityssopimusten ryhmiin (EYVL L 304, 5.12.2000, s. 7) ja suuntaviivat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin (EYVL C 3, 6.1.2001, s. 2).

[6] Suuntaviivat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta (EUVL C 101, 27.4.2004, s. 97).

[7] Komission asetus (EY) N:o 772/2004, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2004, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta teknologiansiirtosopimusten ryhmiin (EUVL L 123, 27.4.2004, s. 11–17).

[8] EUVL C 45, 24.2.2009, s. 7.

[9] Komission tiedonanto epävirallisista ohjeista, katso alaviite 3.

[10] Ks. komission lehdistötiedote IP/09/137 kartelliasiassa Marine Hoses , jossa annettiin hiljattain ratkaisu.

[11] E.ON Saksan sähkömarkkinat, EUVL C 36, 13.2.2009, s. 8, ja asia RWE Gas Foreclosure, ks. komission lehdistötiedote IP/09/410, 18.3.2009.

[12] E.ON, EUVL C 240, 19.9.2008, s. 6.

[13] Kaikki asiaan Microsoft liittyvät asiakirjat ovat saatavilla osoitteessa http://ec.europa.eu/competition/antitrust/cases/microsoft/index.html.

[14] Eurooppa-neuvosto sopi Lissabonissa maaliskuussa 2000 niin kutsutusta Lissabonin strategiasta, jonka tavoitteena on edistää kestävää talouskasvua EU:ssa.

[15] Tämän tyyppisiä sääntöjä on Ranskassa, Saksassa, Kreikassa, Portugalissa, Latviassa, Unkarissa ja Irlannissa.

[16] Niihin jäsenvaltioihin, jotka nykyisin kieltävät kustannukset alittavan tai tappiollisen jälleenmyynnin, kuuluvat erityisesti Ranska ja Saksa.

[17] Esimerkiksi Itävallan lainsäädännön mukaan yrityksen katsotaan olevan määräävässä asemassa, jos sillä on hallitseva asema markkinointisuhteessa asiakkaisiinsa tai toimittajiinsa nähden.

[18] Ks. vaihdossa saatujen tietojen käyttöä todisteena koskevat ehdot 12 artiklan 2 ja 3 kohdassa.

[19] Saatavilla osoitteessa http://ec.europa.eu/competition/ecn/model_leniency_en.pdf .

[20] Ks. 12, 16, 18, 22, 27, 32, 33, 35, 36 ja 40 kohta.