Euroopan parlamentin päätöslauselma julkisen palvelun velvoitteesta maksettavana korvauksena myönnettävästä valtiontuesta (2004/2186(INI))



Virallinen lehti nro 304 E , 01/12/2005 s. 0117 - 0128



P6_TA(2005)0033 Julkisen palvelun korvausten muodossa annettava valtiontuki Euroopan parlamentin päätöslauselma julkisen palvelun velvoitteesta maksettavana korvauksena myönnettävästä valtiontuesta (2004/2186(INI)) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon 18. helmikuuta 2004 päivätyn luonnoksen komission päätökseksi perustamissopimuksen 86 artiklan määräysten soveltamisesta tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille julkisen palvelun velvoitteesta maksettavana korvauksena myönnettävään valtiontukeen, sellaisena kuin se on toimitettu Euroopan parlamentille lausuntoa varten 8. syyskuuta 2004, - ottaa huomioon 18. helmikuuta 2004 päivätyn luonnoksen komission direktiiviksi jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta annetun direktiivin 80/723/ETY muuttamisesta, sellaisena kuin se on toimitettu Euroopan parlamentille lausuntoa varten 8. syyskuuta 2004, - ottaa huomioon komission työasiakirjan julkisen palvelun velvoitteesta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevista yhteisön suuntaviivoista ("suuntaviivat"), sellaisena kuin se on toimitettu Euroopan parlamentille lausuntoa varten 8. syyskuuta 2004, - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 2, 5, 16, 73, 86, 87 ja 88 artiklan, - ottaa huomioon yleishyödyllisistä palveluista aiemmin antamansa päätöslauselmat ja erityisesti 17. joulukuuta 1997 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta yleishyödyllisistä palveluista Euroopassa [1], 18. toukokuuta 2000 antamansa päätöslauselman luonnoksesta komission direktiiviksi jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta annetun komission direktiivin 80/723/ETY muuttamisesta [2], 13. marraskuuta 2001 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta yleishyödyllisistä palveluista Euroopassa [3] ja 14. tammikuuta 2004 antamansa päätöslauselman komission vihreästä kirjasta yleishyödyllisistä palveluista [4], - ottaa huomioon 12 päivänä tammikuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 69/2001 [5] EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen, - ottaa huomioon komission vihreän kirjan yleishyödyllisistä palveluista (KOM(2003)0270) ja komission tiedonannon Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Valkoinen kirja yleishyödyllisistä palveluista (KOM(2004)0374), - ottaa huomioon Lissabonissa 23. ja 24. maaliskuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät sekä Laekenissa 14. ja 15. joulukuuta 2001 ja Barcelonassa 15. ja 16. maaliskuuta 2002 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät, joista kaksissa viimeksi mainituissa pyydetään komissiota selkeyttämään perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valtiontukijärjestelmää, - ottaa huomioon Wim Kokin johtaman korkean tason ryhmän Lissabonin strategiasta marraskuussa 2004 antaman raportin "Tavoitteiden saavuttaminen — kasvua ja työllisyyttä koskeva Lissabonin strategia" [6], - ottaa huomioon Euroopan perustuslaista tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin jäsenvaltiot sen allekirjoittivat Roomassa 29. lokakuuta 2004, I-3, I-5, II-96, III-122, III-166, III-167 ja III-238 artiklan, - ottaa huomioon yleishyödyllisiä palveluja koskevan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön ja erityisesti asiassa Altmark 24. heinäkuuta 2003 annetun tuomion [7], - ottaa huomioon alueiden komitean 29. syyskuuta 2004 antaman lausunnon, - ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 12. lokakuuta 2004 antaman lausunnon, - ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan ja 112 artiklan 2 kohdan, - ottaa huomioon talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnön (A6-0034/2005), A. ottaa huomioon, että korkealuokkaiset, kaikkien saatavilla olevat yleishyödylliset palvelut, jotka ovat merkittävä sosiaaliseen ja taloudelliseen yhteenkuuluvuuteen vaikuttava tekijä, voivat myös vaikuttaa huomattavasti Euroopan talouden kilpailukykyyn, B. ottaa huomioon, että sopimuksessa Euroopan perustuslaista tunnustetaan paikallisviranomaisten oikeus itsehallintoon (I-5 artikla) ja tehdään alueellisesta yhteenkuuluvuudesta unionin yleinen kokonaistavoite (I-3 artikla), C. katsoo, että johtavana periaatteena on oltava kaksisuuntaisessa roolissaan (palvelujen) kuluttajana ja veronmaksajana toimivan kansalaisen etu; katsoo, että yleishyödyllisiä palveluja tarjoaville yrityksille maksettavien korvausten ainoana tarkoituksena on oltava korkealuokkaisten, saatavilla olevien ja kohtuuhintaisten palvelujen tarjonnan varmistaminen; katsoo, että muut tavoitteet on saavutettava muunlaisella tuella, D. ottaa huomioon, että paikallisten julkisten palvelujen hoito perustuu päätöksiin, jotka tekevät demokraattisen oikeutuksen saaneet elimet, jotka ovat lähellä kansalaisia ja pystyvät vastaamaan asianmukaisesti ja innovatiivisesti kansalaisten tarpeisiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta nykyisten sisämarkkinasääntöjen soveltamista, E. ottaa huomioon, että sisämarkkinat, kaupan vapauttaminen ja kilpailusääntöjen noudattaminen ovat kaiken kaikkiaan parantaneet yleishyödyllisten palvelujen saatavuutta, tuoneet uusia palveluja ja lisänneet valinnanvaraa, parantaneet laatua ja alentaneet kuluttajien kustannuksia, F. katsoo, että tosiasioihin perustuvan päätöksenteon nimissä komission tulisi esittää vapauttamisprosessista luotettava ja tyhjentävä arvio, jossa otetaan huomioon kaikkien sidosryhmien (muun muassa käyttäjien, paikallisviranomaisten ja yritysten) näkökulma, G. ottaa huomioon, että Euroopan unionissa vuosittain myönnetty valtiontuki on yhteensä yli 50 prosenttia Euroopan unionin vuosibudjetista kaikkein konservatiivisimpienkin arvioiden mukaan; ottaa huomioon, että valtiontuki vaikuttaa julkiseen talouteen, kilpailuun ja yksityisyritysten kykyyn investoida globalisoituneeseen talousympäristöön; ottaa huomioon, että korvauksena myönnettävän valtiontuen rahoittajina ovat eurooppalaiset veronmaksajat ja että se on näin ollen käytettävä vastuullisesti niin, että rahalle saadaan vastinetta, H. ottaa huomioon, ettei aina ole mahdollista erottaa selkeästi toisistaan yleishyödyllisiä palveluja ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, koska "muun kuin taloudellisen" käsitteeseen sisältyy kaksi ulottuvuutta: palvelun tavoite ja tarkoitus sekä palveluntarjoajan oikeudellinen muoto (julkinen, yksityinen tai muu) ja taloudellinen konteksti, jossa tämä toimii (vapaat markkinat, säännellyt markkinat, valtion monopoli, jne.); ottaa huomioon, että jäsenvaltiot eroavat näiden molempien näkökohtien osalta paljon toisistaan, minkä vuoksi yhden eurooppalaisen määritelmän antaminen on sekä mahdotonta että toissijaisuuden ja itsemääräämisoikeuden periaatteiden vastaista; katsoo, että käytännöllisistä ja operationaalisista syistä on kuitenkin välttämätöntä laatia kriteerit, joiden mukaan päätetään, missä olosuhteissa voidaan myöntää vapautuksia kilpailusääntöjen noudattamisesta; katsoo, että "muun kuin taloudellisen" käsitteen on perustuttava kriteereihin, jotka koskevat sekä palvelun tarkoitusta että palveluntarjoajaa ja taloudellista kontekstia, I. ottaa huomioon, että julkisilla viranomaisilla on aina yksinomainen toimivalta palvelutarjonnan perusteiden ja edellytysten määrittämisessä palveluntarjoajan oikeudellisesta asemasta riippumatta ja siitä riippumatta, tarjotaanko palvelua vapaan kilpailun periaatteella, J. ottaa huomioon, että yleishyödyllisen palvelun kriteerien ja edellytysten määrittäminen ja odotettu palvelutaso ovat asioita, jotka perustuvat suurelta osin kansallisiin, alueellisiin tai paikallisiin perinteisiin, ja ne olisi sen vuoksi jätettävä toimivaltaisten kansallisten, alueellisten tai paikallisten viranomaisten päätettäviksi niiden itsehallinnon puitteissa ja nykyisiä sisämarkkinasääntöjä rajoittamatta, K. katsoo, että tällaisten palvelujen tuottaminen olisi annettava yrityksen tehtäväksi virallisella asiakirjalla, jossa määritetään palveluvelvoitteen yksityiskohdat, jotta saadaan varmistettua, että vain tunnustetut yleishyödylliset palvelut hyötyisivät ehdotetuista järjestelyistä, L. katsoo, että tämän virallisen asiakirjan kautta tapahtuvan toimeksiannon on täytettävä avoimuuden kriteerit ja perustuttava kaikille hakijoille yhtäläisiin ehtoihin, M. ottaa huomioon, että korvauksen käsite sisältää kaikentyyppisen avun, olipa se rahallista tai fyysistä tai henkilöresursseina annettua apua ja perustuipa se oikeudelliseen määräykseen tai edunsaajan aseman oikeudelliseen luonteeseen sopimuksen rahoituksen yhteydessä, N. ottaa huomioon, että komission ehdotus koskee ainoastaan tapauksia, jotka eivät täytä yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Altmark antamassa tuomiossa määrittelemiä neljää arviointiperustetta, ja että korvauksia ei katsota valtiontueksi, jos nämä neljä ehtoa täyttyvät, O. ottaa huomioon, että korvaus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen palvelujen tuottamiseksi, eikä sitä saa käyttää kyseisen palvelun soveltamisalan ulkopuolisen toiminnan rahoittamiseen (nk. ristikkäistuet), P. katsoo, että kaikilla toimijoilla, joille on annettu tehtäväksi yleishyödyllisten palvelujen tuottaminen, on niiden oikeudellisesta asemasta riippumatta oltava mahdollisuus korvaukseen, Q. ottaa huomioon, että valtiontuen myöntäminen monopolille muodostaa tavallisesti esteen hyvin toimiville markkinoille ja että se on näin ollen tutkittava ja perusteltava tarkkaan, R. katsoo, että sopimus palvelusta, josta ehdotettujen järjestelyjen nojalla voidaan maksaa korvausta tai myöntää valtiontukea, olisi tehtävä joko oikeudenmukaisessa ja avoimessa hankintamenettelyssä tai virallisella asiakirjalla, joka voi jäsenvaltioiden lainsäädännöstä riippuen muodostua yhdestä tai useammasta säädöksestä tai määräyksestä taikka sopimuksesta, S. ottaa huomioon, että ehdotusten soveltamisalaa ja vaikutusta on vaikea arvioida ilman tietoja yritysten määrästä, valtiontuen kokonaismäärästä ja hallinnollisten rasitteiden kokonaislaajuudesta, T. katsoo, että valtiontukea yleishyödyllisistä palveluista vastaaville yrityksille tai valtion korvausta koskevia myöntämisperusteita olisi tarkistettava säännöllisin ja asianmukaisin väliajoin, kun uusia palveluita ilmaantuu tai kun ne päin vastoin vanhentuvat tai kun niitä aletaan tarjota uusin välinein teknisen kehityksen ja yhteiskunnan muutosten takia, U. katsoo, että valtiontuen tai valtion korvauksen myöntämistä on valvottava tehokkaasti ja tiukasti, jotta varmistetaan terve kilpailu ja avoimuus sekä vältetään syrjintä, V. katsoo, että komission olisi toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita sovellettaessa keskityttävä sisämarkkinoihin merkittävästi vaikuttavien väärinkäytösten valvontaan; ottaa huomioon, että paikalliset julkiset palvelut eivät yleensä vaikuta rajat ylittävään kauppaan, Yleistä 1. pitää komission ehdotuksia myönteisinä ja kannattaa pyrkimystä vähentää tarpeetonta byrokratiaa ja tehdä oikeudellisia selvennyksiä; huomauttaa, että tällaisessa oikeudellisessa selvennyksessä on määriteltävä, milloin korvaus ei ole valtiontukea, kuten komissio ilmoittaa edellä mainitussa valkoisessa kirjassa yleishyödyllisistä palveluista; kehottaa komissiota kuitenkin selventämään, mikä ei ole valtiontukea; 2. suosittelee, että järjestelyt käynnistetään viipymättä, jotta asiassa Altmark annetun tuomion ja ehdotettujen järjestelyjen voimaantulon välisenä aikana vallitseva oikeudellinen aukko jäisi mahdollisimman pieneksi; katsoo, että odotettaessa järjestelyjen voimaantuloa niitä olisi sovellettava kaikkeen asiassa Altmark annetun tuomion jälkeen myönnettyyn valtiontukeen, joka täyttää päätöksen 1 ja 2 artiklassa mainitut ehdot; katsoo, että kaikki valtiontuet, jotka eivät täytä näitä ehtoja, olisi käsiteltävä asianomaisten puitedirektiivien, suuntaviivojen ja lausuntojen mukaisesti; 3. pyytää komissiota esittämään riittävän selvästi kaikki ehdotettujen välineiden oikeudelliset seuraukset ja niiden keskinäisen vuorovaikutuksen sekä niiden yhteensopivuuden olemassa olevien julkisia hankintoja koskevien unionin sääntöjen kanssa ja unionin alakohtaisten säännösten kanssa; 4. pyytää komissiota selkiyttämään suuntaviivojen oikeudellista asemaa ja samalla antamaan Euroopan parlamentille mahdollisuuden toimia täysin sen aseman edellyttämällä tavalla tässä erittäin poliittisessa keskustelussa; 5. huomauttaa, että asiassa Altmark annetun tuomioon sisältyviä kriteerejä on edelleen kehitettävä ja selkiytettävä, erityisesti neljättä kriteeriä, jossa viitataan hyvin johdettuun keskivertoyritykseen; pyytääkin komissiota saattamaan valmiiksi ilmoitetun tulkitsevan tiedonannon asiassa Altmark annetusta tuomiosta; ehdottaa vertailuanalyysiä, johon yhdistyy sidosryhmien riittävä kuuleminen, kriteerien selkiyttämiseksi ja oikeusvarmuuden parantamiseksi; Suuntaviivat 6. kannattaa komission suuntaviivoissa omaksumaa yleistä lähestymistapaa; 7. pitää julkisille yleisradioyhtiöille suunniteltua poikkeusta (4 kohta) myönteisenä, sillä näin tunnustetaan julkisen yleisradiotoiminnan erityispiirteet muihin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin nähden sekä Amsterdamin pöytäkirjassa arvossa pidetyt jäsenvaltioiden toimivaltuudet; 8. panee tyytyväisenä merkille, että komissio on päättänyt kuulla Euroopan parlamenttia ehdotetuista suuntaviivoista; 9. korostaa, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen määrittäminen samoin kuin palveluja tuottamaan määrättävän palveluntarjoajan velvoittamisen ja arvioinnin olisi oltava tähän demokraattisesti oikeutettujen elinten eli kansallisten, alueellisten ja kunnallisten viranomaisten tehtävä; 10. korostaa tarvetta kuulla laajasti eri osapuolia ja keskittyä erityisesti käyttäjiin sekä palveluvelvoitteita määritettäessä että arvioitaessa, täyttääkö palveluntarjoaja palveluvelvoitteet; katsoo, että koska valtiontukea myönnetään tietyn palvelun tarjoamisesta, käyttäjätyytyväisyys on pääperuste valtiontuen myöntämiselle; 11. vaatii, että yrityksiä, jotka käyttävät liiallista korvausta saman yrityksen tuottaman yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän toisen palvelun rahoitukseen, koskevia sääntöjä sovelletaan tiukasti; katsoo, että tällaiset siirrot on esitettävä yrityksen kirjanpidossa ja ne on toteutettava näissä suuntaviivoissa esitettyjen periaatteiden mukaisesti; katsoo, että jäsenvaltioiden on varmistettava, että siirtoja valvotaan asianmukaisesti; toteaa, että olisi sovellettava komission direktiivissä 80/723/ETY [8] vahvistettuja avoimuussääntöjä; 12. huomauttaa, että 22 kohta (valtio voi osakkaan ominaisuudessa käyttää mahdollisen liiallisen korvauksen kyseisen yrityksen rahoittamiseen) ei näytä olevan sopusoinnussa tasapuolisuuden periaatteen kanssa; ehdottaa, että sitä muokataan uudelleen siten, että se kattaa kaikki palveluntarjoajat niiden oikeudellisesta muodosta riippumatta; 13. katsoo, että "yrityksiksi" olisi katsottava kaikki taloudellista toimintaa harjoittavat yksiköt riippumatta niiden oikeudellisesta muodosta tai rahoitustavasta; katsoo, että "julkisiksi yrityksiksi" olisi katsottava yritykset, joiden suhteen julkiset viranomaiset käyttävät suoraan tai välillisesti määräysvaltaa omistuksen, rahoitukseen osallistumisen tai yritykseen sovellettavien sääntöjen perusteella, kuten direktiivin 80/723/ETY 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa on määritelty; 14. katsoo, että kehyksen olisi oltava voimassa neljä vuotta sen voimaantulosta; kannattaa tosiasioihin perustuvaa päätöksentekoa ja ehdottaa siksi, että ennen kehyksen uudistamista sitä olisi tarkasteltava uudelleen muun muassa toteuttamalla asiatietoihin ja laajaan kuulemiseen perustuva kattava vaikutusarviointi, jossa keskitytään erityisesti käyttäjiin; toteaa, että asiaan liittyvät tiedot olisi annettava Euroopan parlamentin käyttöön; 15. pitää suuntaviivojen 11 kohtaa sosiaalisin perustein alennetuista tariffeista erityisen myönteisenä; Luonnos päätökseksi perustamissopimuksen 86 artiklan soveltamisesta 16. pyytää komissiota määrittelemään selkeästi päätösluonnoksen soveltamisalan; 17. ehdottaa, että "pienet" yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tarjoajat olisi määritettävä yrityksiksi, jotka eivät merkittävästi vaikuta kaupan ja kilpailun kehitykseen, koska niiden liikevaihto on rajoitettu tai koska niiden toiminta on luonteeltaan erittäin paikallista; 18. vaatii, että yleishyödyllisistä palveluista, joille voidaan myöntää valtiontukea, paitsi 17 kohdassa tarkoitetuista "pienistä" yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista, olisi kuitenkin järjestettävä joko oikeudenmukainen ja avoin hankintamenettely, jossa valtiontuen määrä vahvistetaan objektiivisesti, tai sopimus palvelusta olisi tehtävä virallisella asiakirjalla, joka voi jäsenvaltioiden lainsäädännöstä riippuen muodostua yhdestä tai useammasta säädöksestä tai määräyksestä taikka sopimuksesta; 19. katsoo, että julkisen palvelun velvoitteesta maksettavan korvauksen vapauttamista ennakkoilmoitusvelvollisuudesta koskevan raja-arvon olisi oltava tarpeeksi korkea riittävän joustavuuden ja mahdollisimman vähäisen hallinnollisen rasitteen varmistamiseksi kilpailua tarpeettomasti vääristämättä; hyväksyy periaatteessa komission ehdottamat puitteet, eli pk-yrityksen standardimääritelmän ja korvauksen raja-arvon; 20. katsoo, että päätöksen olisi oltava voimassa neljä vuotta sen voimaantulosta; kannattaa tosiasioihin perustuvaa päätöksentekoa ja ehdottaa siksi, että ennen päätöksen uusimista toteutetaan kattava vaikutusarviointi, joka perustuu asiatietoihin ja laajaan kuulemiseen ja jossa keskitytään erityisesti käyttäjiin; toteaa, että asiaan liittyvät tiedot olisi annettava Euroopan parlamentin käyttöön; 21. pyytää komissiota kertomaan, liittyykö liikevaihdolle asetettu raja-arvo koko yritykseen vai yrityksen yksittäisiin toiminta-aloihin; 22. kehottaa laatimaan lisäsäännöksiä, joilla vältettäisiin riski, että suuremmat yritykset jaetaan pienemmiksi yhteisöiksi raja-arvon kiertämiseksi; toteaa, että sama koskee aloja, jotka koostuvat useista pienistä palveluntarjoajista, jotka käytännössä kuitenkin toimivat yhtenä toimijana; 23. panee merkille, että päätösehdotuksen soveltamisalaan kuuluvat myös sairaalat ja sosiaalisesta asuntotuotannosta vastaavat yritykset, vaikka suuret tuet voivat myös näillä aloilla johtaa kilpailun vääristymiseen; huomauttaa, että kyse on aloista, jotka kiinnostavat myös yksityisiä tarjoajia ja tukien myöntäminen voi tällöin haitata kilpailua; katsoo tämän johdosta, että olisi tiukasti sovellettava yhteisesti sovittuja avoimuussääntöjä ja kunkin jäsenvaltion velvoitetta esittää yksityiskohtainen kuvaus siitä, miten sairaalat ja sosiaalinen asuntotuotanto on organisoitu ja rahoitettu; 24. pyytää komissiota selventämään, mitä periaatteita se aikoo soveltaa yksittäistapauksia arvioidessaan; 25. katsoo, että päätöstä olisi liikennealalla sovellettava ainoastaan saarten meri- ja lentoliikenneyhteyksiä sekä kaukaisiin ja eristyneisiin asutuksiin kohdistuvia lento- ja maaliikenneyhteyksiä koskevasta julkisen palvelun velvoitteesta maksettaviin, alakohtaisten säännösten mukaisesti myönnettäviin korvauksiin silloin, kun liikenteen vuosittainen matkustajamäärä on enintään 300000 matkustajaa; Direktiiviluonnos taloudellisten suhteiden avoimuudesta 26. on komission kanssa samaa mieltä siitä, että asiassa Altmark annetusta tuomiosta ilmeneviä perusteita on vielä selvennettävä; tekee kuitenkin selväksi, että koska avoimuusdirektiivi on osa valtiontukea koskevaa lainsäädäntöpakettia, joka palvelee yksin sen valvontaa, sen soveltamisalaan saavat kuulua ainoastaan itse tuet, ja on komission kanssa samaa mieltä siitä, että yritykset, joille myönnetään korvauksia asiassa Altmark annettuun tuomioon sisältyvien perusteiden mukaisesti, eivät saa olla vapautettuja erillisen kirjanpidon vaatimuksesta; 27. panee merkille, että tuomion antamisesta asiassa Altmark (heinäkuu 2003) näyttää kuluvan pitkä aika ennen kuin ehdotetut suuntaviivat ja päätös tulevat voimaan (vuoden 2005 ensimmäinen puolisko) ja ennen kuin jäsenvaltioiden on viimeistään noudatettava avoimuusdirektiiviä (yli 12 kuukauden kuluttua sen julkaisemisesta virallisessa lehdessä); pyytää komissiota selvittämään, mitkä säännökset ovat voimassa tänä väliaikana ja mitä mahdollisia aukkoja tällöin jää; Muutokset 28. pyytää komissiota ottamaan huomioon seuraavat muutokset sen päätösluonnokseen perustamissopimuksen 86 artiklan määräysten soveltamisesta tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille julkisen palvelun velvoitteesta maksettavana korvauksena myönnettävään valtiontukeen: PÄÄTÖSLUONNOS | PARLAMENTIN MUUTOKSET | Muutos 1 Johdanto-osan 2 a kappale (uusi) | (2 a) Yritys olisi määriteltävä siten, että sillä tarkoitetaan kaikkia taloudellista toimintaa harjoittavia yksikköjä riippumatta tämän yksikön oikeudellisesta asemasta tai rahoitustavasta. Julkisen yrityksen olisi vastattava sitä määritelmää, joka sisältyy jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta 25 päivänä kesäkuuta 1980 annetun komission direktiivin 80/723/ETY 2 artiklan 1 kohdan b alakohtaan. | Muutos 2 1 artiklan i kohta (i)Korvaukset myönnetään julkisen palvelun velvoitteesta maksettavina korvauksina sellaisille yrityksille, joiden kaikkien toimintojen yhteenlaskettu vuosiliikevaihto ennen veroja kahdelta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tehtäväksi antamista edeltäneeltä tilikaudelta on ollut alle (...) [*] ja joiden kyseisistä palveluista vuosittain saaman korvauksen määrä on alle (...) [**]. Viimeksi mainittu raja-arvo voidaan määrittää käyttämällä vuosikeskiarvoa, joka perustuu sopimuksen voimassaolon tai viiden vuoden aikana myönnettyihin toteutuneisiin korvauksiin. Luottolaitoksiin sovelletaan mainitun (...) raja-arvon sijasta taseen loppusummaan perustuvaa (...) [***] raja-arvoa. | (i)Korvaukset myönnetään julkisen palvelun velvoitteesta maksettavina korvauksina sellaisille yrityksille, joiden kaikkien toimintojen yhteenlaskettu vuosiliikevaihto ennen veroja kahdelta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tehtäväksi antamista edeltäneeltä tilikaudelta on ollut alle 50 milj. EUR ja joiden kyseisistä palveluista vuosittain saaman korvauksen määrä on alle 15 milj. EUR. Viimeksi mainittu raja-arvo voidaan määrittää käyttämällä vuosikeskiarvoa, joka perustuu sopimuksen voimassaolon tai viiden vuoden aikana myönnettyihin toteutuneisiin korvauksiin. Luottolaitoksiin sovelletaan mainitun 50 milj. EUR:n raja-arvon sijasta taseen loppusummaan perustuvaa 800 milj. EUR:n raja-arvoa. | Muutos 3 1 artiklan ii kohta ii)Korvaukset myönnetään julkisen palvelun velvoitteesta maksettavina korvauksina sairaaloille, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja. | ii)Korvaukset myönnetään julkisen palvelun velvoitteesta maksettavina korvauksina sairaaloille, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, jos kyseinen jäsenvaltio toimittaa komissiolle yksityiskohtaisen kuvauksen siitä, miten sairaalasektori on organisoitu ja rahoitettu kyseisessä jäsenvaltiossa, jotta komissio voi arvioida, onko korvaus perustamissopimuksen mukainen. Kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle kaikista sektorin organisointiin tai rahoitukseen tehtävistä muutoksista. | Muutos 4 1 artiklan iii kohta iii)Korvaukset myönnetään julkisen palvelun velvoitteesta maksettavina korvauksina sellaisille sosiaalisesta asuntotuotannosta vastaaville yrityksille, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja. | iii)Korvaukset myönnetään julkisen palvelun velvoitteesta maksettavina korvauksina sellaisille sosiaalisesta asuntotuotannosta vastaaville yrityksille, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, jos kyseinen jäsenvaltio toimittaa komissiolle yksityiskohtaisen kuvauksen siitä, miten sosiaalisesta asuntotuotannosta vastaavat yritykset on organisoitu ja rahoitettu kyseisessä jäsenvaltiossa, jotta komissio voi arvioida, onko korvaus perustamissopimuksen mukainen. Kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle kaikista näiden yritysten organisointiin tai rahoitukseen tehtävistä muutoksista. | Muutos 5 1 artiklan iv kohta iv)Liikenteen alalla tätä päätöstä sovelletaan ainoastaan saarten meriliikenneyhteyksiä koskevasta julkisen palvelun velvoitteesta maksettaviin, alakohtaisten säännösten mukaisesti myönnettäviin korvauksiin silloin, kun liikenteen vuosittainen matkustajamäärä on enintään 100000 matkustajaa. | iv)Liikenteen alalla tätä päätöstä sovelletaan ainoastaan saarten meri- ja lentoliikenneyhteyksiä sekä syrjäisiin ja eristyneisiin asutuksiin kohdistuvia meri-, lento- ja maaliikenneyhteyksiä koskevasta julkisen palvelun velvoitteesta maksettaviin, alakohtaisten säännösten mukaisesti myönnettäviin korvauksiin silloin, kun liikenteen vuosittainen matkustajamäärä on enintään 300000 matkustajaa. | Muutos 6 1 artiklan 1 a kohta (uusi) | 1 a. Tämän päätöksen soveltaminen ei rajoita perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan määräysten soveltamista. | Muutos 7 2 artikla Julkisen palvelun velvoitteesta maksettavat valtiontueksi katsottavat korvaukset, jotka täyttävät tässä päätöksessä säädetyt edellytykset, soveltuvat yhteismarkkinoille, ja ne on vapautettu perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa määrätystä ennakkoilmoitusvelvollisuudesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta alakohtaiseen yhteisön lainsäädäntöön sisältyvien julkisen palvelun velvoitetta koskevien tiukempien säännösten soveltamista. | Julkisen palvelun velvoitteesta maksettavat valtiontueksi katsottavat korvaukset, jotka täyttävät tässä päätöksessä säädetyt edellytykset, soveltuvat yhteismarkkinoille, ja ne on vapautettu perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa määrätystä ennakkoilmoitusvelvollisuudesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta alakohtaiseen yhteisön lainsäädäntöön sisältyvien julkisen palvelun velvoitetta koskevien säännösten soveltamista. | Muutos 8 4 artiklan johdantokappale Tämän päätöksen soveltaminen edellyttää, että julkisen palvelun tehtävä uskotaan yritykselle virallisella asiakirjalla, joka voi jäsenvaltioiden lainsäädännöstä riippuen muodostua yhdestä tai useammasta säädöksestä tai määräyksestä taikka sopimuksesta. Tässä asiakirjassa on ilmoitettava erityisesti: | Tämän päätöksen soveltaminen edellyttää, että julkisen palvelun tehtävä uskotaan yritykselle joko oikeudenmukaisessa ja avoimessa hankintamenettelyssä tai virallisella asiakirjalla, joka voi jäsenvaltioiden lainsäädännöstä riippuen muodostua yhdestä tai useammasta säädöksestä tai määräyksestä taikka sopimuksesta. Tässä asiakirjassa on ilmoitettava erityisesti: | Muutos 9 4 artiklan b a alakohta (uusi) | b a)se asiakirjan avulla tyydytettävä julkinen tarve, jonka tyydyttäminen muutoin jäisi puutteelliseksi; | Muutos 10 4 artiklan 1 a kohta (uusi) | Julkisen palvelun velvoitteita määrittäessään ja arvioidessaan, täyttääkö kyseinen yritys nämä velvoitteet, jäsenvaltioiden on kuultava eri osapuolia laajasti ja keskityttävä erityisesti käyttäjiin. | Muutos 11 4 artiklan 1 b kohta (uusi) | Tätä päätöstä sovellettaessa julkisen palvelun tehtävä on myönnettävä joko oikeudenmukaisen ja avoimen hankintamenettelyn avulla tai virallisella asiakirjalla, joka voi jäsenvaltioiden lainsäädännöstä riippuen muodostua yhdestä tai useammasta säädöksestä tai määräyksestä taikka sopimuksesta. | Muutos 12 7 a artikla (uusi) | 7 a artikla Päätös on voimassa neljän vuoden ajan sen voimaantulosta. Jos päätös halutaan uudistaa, sitä on ensin tarkasteltava uudelleen muun muassa toteuttamalla asiatietoihin ja laajaan kuulemiseen perustuva kattava vaikutusarviointi, jossa keskitytään erityisesti käyttäjiin. Asiaan liittyvät tiedot annetaan Euroopan parlamentin käyttöön. | 29. kehottaa komissiota ottamaan huomioon seuraavat muutokset sen työasiakirjaan, joka koskee yhteisön suuntaviivoja julkisen palvelun velvoitteesta maksettavana korvauksena myönnettävästä valtiontuesta: KOMISSION TYÖASIAKIRJA YHTEISÖN SUUNTAVIIVOISTA | PARLAMENTIN MUUTOKSET | Muutos 13 1 kohdan 3 a alakohta (uusi) | 3 a. Ennen suuntaviivojen voimaantuloa niitä sovelletaan myös kaikkeen asiassa Altmark annetun tuomion jälkeen myönnettyyn valtiontukeen, joka täyttää päätöksen 1 ja 2 artiklassa säädetyt ehdot. Valtiontukea, joka ei täytä mainittuja ehtoja, käsitellään asiaa koskevien puitedirektiivien, suuntaviivojen ja lausuntojen mukaisesti. | Muutos 14 1 kohdan 4 alakohta 4. Näiden suuntaviivojen säännöksillä ei rajoiteta alakohtaiseen yhteisön lainsäädäntöön ja toimenpiteisiin sisältyvien julkisen palvelun velvoitetta koskevien tiukempien erityissäännösten soveltamista. Näitä suuntaviivoja ei sovelleta julkiseen yleisradiotoimintaan, jota koskee valtiontukisääntöjen soveltamisesta julkiseen yleisradiotoimintaan annettu komission tiedonanto. | 4. Näiden suuntaviivojen säännöksillä ei rajoiteta alakohtaiseen yhteisön lainsäädäntöön ja toimenpiteisiin sisältyvien julkisen palvelun velvoitetta koskevien erityissäännösten soveltamista. Näitä suuntaviivoja ei sovelleta julkiseen yleisradiotoimintaan, jota koskee valtiontukisääntöjen soveltamisesta julkiseen yleisradiotoimintaan annettu komission tiedonanto. | Muutos 15 7 a kohta (uusi) | 7 a. Korvauksen käsite sisältää kaikentyyppisen avun, olipa se rahallista tai fyysistä tai henkilöresursseina annettua apua. Oikeudellisesta määräyksestä tai edunsaajan oikeudellisesta asemasta johtuvat edut olisi otettava huomioon korvauksen tarvetta arvioitaessa. | Muutos 16 2 kohdan 8 alakohta 8. Oikeuskäytännön perusteella jäsenvaltioilla on asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön puuttuessa huomattava harkintavalta tarkasteltaessa sitä, millaiset palvelut voitaisiin luokitella yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi. Näin ollen asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön puuttuessa komission tehtävä on valvoa, että perustamissopimuksen määräyksiä sovelletaan ilman ilmeisiä virheitä. Perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan määräysten perusteella yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen hallinnoinnista vastaavat yritykset ovat yrityksiä, joille on uskottu "erityistehtäviä". | 8. Oikeuskäytännön perusteella jäsenvaltioilla on asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön puuttuessa huomattava harkintavalta tarkasteltaessa sitä, millaiset palvelut voitaisiin luokitella yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi. Määritellessään palveluvelvoitteita ja arvioidessaan, täyttääkö palvelun tarjoaja nämä velvoitteet, jäsenvaltioiden on kuultava eri osapuolia laajasti ja keskityttävä erityisesti käyttäjiin. Näin ollen asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön puuttuessa komission tehtävä on valvoa, että perustamissopimuksen määräyksiä sovelletaan ilman ilmeisiä virheitä. Perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan määräysten perusteella yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen hallinnoinnista vastaavat yritykset ovat yrityksiä, joille on uskottu "erityistehtäviä". | Muutos 17 8 a kohta (uusi) | 8 a. Yrityksiksi katsotaan kaikki taloudellista toimintaa harjoittavat yksiköt riippumatta niiden oikeudellisesta muodosta tai rahoitustavasta. Julkiseksi yritykseksi katsotaan yritys, jonka suhteen julkiset viranomaiset käyttävät suoraan tai välillisesti määräysvaltaa omistuksen, rahoitukseen osallistumisen tai yritykseen sovellettavien sääntöjen perusteella, kuten direktiivin 80/723/ETY 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa on määritelty. | Muutos 18 10 kohdan johdantokappale 10. Julkisen palvelun tuottaminen on annettava yrityksen tehtäväksi virallisella asiakirjalla, joka voi olla muodoltaan laki tai asetus taikka sopimus kunkin jäsenvaltion oikeuskäytännön mukaisesti. Toimeksianto voidaan myös määritellä useissa asiakirjoissa. Asiakirjassa tai asiakirjakokoelmassa on ilmoitettava erityisesti: | 10. Julkisen palvelun tuottaminen on annettava yrityksen tehtäväksi joko oikeudenmukaisessa ja avoimessa hankintamenettelyssä tai virallisella asiakirjalla, joka voi olla muodoltaan laki tai asetus taikka sopimus kunkin jäsenvaltion oikeuskäytännön mukaisesti. Toimeksianto voidaan myös määritellä useissa asiakirjoissa. Asiakirjassa tai asiakirjakokoelmassa on ilmoitettava erityisesti: | Muutos 19 11 a kohta (uusi) | 11 a. Kun yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyville palveluille voidaan myöntää valtiontukea, kyseiset palvelut olisi edelleen valittava oikeudenmukaisella ja avoimella hankintamenettelyllä, jonka yhteydessä valtiontuen määrä päätetään objektiivisesti, tai virallisella asiakirjalla, joka voi jäsenvaltioiden lainsäädännöstä riippuen muodostua yhdestä tai useammasta säädöksestä tai määräyksestä taikka sopimuksesta. | Muutos 20 11 b kohta (uusi) | 11 b. Julkiset viranomaiset ovat edelleen kaikissa tilanteissa yksin ensisijaisessa vastuussa palvelutarjonnan perusteiden ja edellytysten määrittämisestä palveluntarjoajan oikeudellisesta asemasta ja siitä riippumatta, tarjotaanko palvelua vapaan kilpailun periaatteella. | Muutos 21 11 c kohta (uusi) | 11 c. Määrittäessään julkisen palvelun velvoitteita ja arvioidessaan, täyttääkö kyseinen yritys nämä velvoitteet, jäsenvaltioiden olisi kuultava eri osapuolia laajasti ja keskityttävä erityisesti käyttäjiin. | Muutos 22 20 kohta 20. Liiallinen korvaus voidaan käyttää saman yrityksen tuottaman yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän toisen palvelun rahoitukseen, mutta tällaisen siirron on käytävä ilmi kyseisen yrityksen kirjanpidosta. | 20. Liiallinen korvaus voidaan käyttää saman yrityksen tuottaman yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän toisen palvelun rahoitukseen, mutta tällaisen siirron on käytävä ilmi kyseisen yrityksen kirjanpidosta, ja se on tehtävä kaikkien näissä suuntaviivoissa esitettyjen sääntöjen ja periaatteiden mukaisesti. Jäsenvaltioiden on varmistettava että siirtoja valvotaan asianmukaisesti. Direktiivissä 80/723/ETY vahvistettuja avoimuussääntöjä on sovellettava. | Muutos 23 21 kohta 21. Jos korvaus maksetaan julkiselle yritykselle, valtio voi osakkaan ominaisuudessa käyttää mahdollisen liiallisen korvauksen kyseisen yrityksen rahoittamiseen edellyttäen, että yksityisen sijoittajan toimintaan perustuva arviointiperuste täyttyy. Varojensiirto on kuitenkin toteutettava tavanomaisten kaupallisten menettelyjen mukaisesti eli pääomankorotuksena tai myöntämällä lainoja, jolloin on noudatettava asiaa koskevia kansallisia säännöksiä, etenkin kauppa- ja verosäännöksiä. Siirto on merkittävä selkeästi edunsaajayrityksen taseeseen, ja viranomaisten on tehtävä siitä virallinen päätös. Päätöksessä on ilmoitettava täsmällisesti, mihin käyttötarkoitukseen varojensiirto tehdään. Jos valtion rahoitustuki ei sitä vastoin ole yksityisen sijoittajan periaatteenmukainen, kyseinen tuki on ilmoitettava komissiolle EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan määräysten mukaisesti. | 21. Jos korvaus maksetaan yritykselle sen oikeudellisesta muodosta riippumatta, valtio voi osakkaan ominaisuudessa käyttää mahdollisen liiallisen korvauksen kyseisen yrityksen rahoittamiseen edellyttäen, että yksityisen sijoittajan toimintaan perustuva arviointiperuste täyttyy. Varojensiirto on kuitenkin toteutettava tavanomaisten kaupallisten menettelyjen mukaisesti eli pääomankorotuksena tai myöntämällä lainoja, jolloin on noudatettava asiaa koskevia kansallisia säännöksiä, etenkin kauppa- ja verosäännöksiä. Siirto on merkittävä selkeästi edunsaajayrityksen taseeseen, ja viranomaisten on tehtävä siitä virallinen päätös. Päätöksessä on ilmoitettava täsmällisesti, mihin käyttötarkoitukseen varojensiirto tehdään. Jos valtion rahoitustuki ei sitä vastoin ole yksityisen sijoittajan periaatteenmukainen, kyseinen tuki on ilmoitettava komissiolle EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan määräysten mukaisesti. | Muutos 24 23 kohta 23. Näitä suuntaviivoja sovelletaan sen jälkeen, kun ne on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja niiden voimassaolo päättyy 31.12.2007. Komissio voi jäsenvaltioita kuultuaan tehdä muutoksia suuntaviivoihin ennen 31.12.2007 yhteismarkkinoiden kehittämiseen liittyvistä merkittävistä syistä. | 23. Näitä suuntaviivoja sovelletaan sen jälkeen, kun ne on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja niiden voimassaolo päättyy neljän vuoden kuluttua niiden voimaantulosta. Komissio voi jäsenvaltioita kuultuaan tehdä muutoksia suuntaviivoihin ennen niiden viimeistä voimassaolopäivää yhteismarkkinoiden kehittämiseen liittyvistä merkittävistä syistä. Jos suuntaviivat halutaan uudistaa, niitä on ensin tarkasteltava uudelleen muun muassa toteuttamalla asiatietoihin ja laajojen kuulemisten tuloksiin perustuva kattava vaikutusarviointi, jonka komissio tekee jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella. Asiaan liittyvät tiedot annetaan Euroopan parlamentin käyttöön. | 30. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille. [1] EYVL C 14, 19.1.1998, s. 74. [2] EYVL C 59, 23.2.2001, s. 238. [3] EYVL C 140 E, 13.6.2002, s. 153. [4] EUVL C 92 E, 16.4.2004, s. 294. [5] EYVL L 10, 13.1.2001, s. 30. [6] (http://europa.eu.int/growthandjobs/group/index_en.html). [7] Asia C-280/00, Altmark Trans GmbH ja Regierungspräsidium Magdeburg v. Nahverkehrsgesellschaft Altmark, Kok. 2003, s. I-7747. [8] EYVL L 195, 29.7.1980, s. 35. [9] EYVL L 195, 29.7.1980, s. 35, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2000/52/EY (EYVL L 193, 29.7.2000, s. 75). [10] EYVL L 195, 29.7.1980, s. 35, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2000/52/EY (EYVL L 193, 29.7.2000, s. 75). --------------------------------------------------