-rautatieliikenne on edelleen yksi turvallisimmista liikennemuodoista: autolla matkustaminen on lähes 50 kertaa junalla matkustamista riskialttiimpaa; ja

Rautatieliikenne on ainoa liikennemuoto, jonka kasvihuonekaasu- ja hiilidioksidipäästöt ovat vähentyneet lähes yhtäjaksoisesti vuodesta 1990 alkaen. Sen osuus tavaraliikenteestä on noin 13 prosenttia ja henkilöliikenteestä 7 prosenttia, kun kaikki liikennemuodot otetaan huomioon (EU27, 2018). Rautatieliikenne aiheuttaa näin ollen suhteellisesti vähemmän epäpuhtauksia ja kuluttaa vähemmän energiaa kuin muu moottoriliikenne. Rautateiden osuus liikenteen kasvihuonekaasu- ja hiilidioksidipäästöistä oli vuonna 2018 vain 0,4 prosenttia ja liikenteen energiankulutuksesta 2 prosenttia EU27:ssä. Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden saavuttaminen edellyttää, että rautateiden osuus matkustaja- ja tavaraliikenteestä kasvaa.

Jäsenvaltioiden, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Norjan toimittamien RMMS-tietojen lisäksi tämän kertomuksen lähteinä on käytetty EU:n liikennealaa koskevaa tilastojulkaisua ”EU transport in figures”, Euroopan unionin rautatieviraston raportteja, Eurostatin raportteja, alan eri organisaatioiden keräämiä tilastotietoja sekä esityksiä ja tutkimuksia. Niiltä osin, joissa RMMS-asetus on ainoa lähde, kertomuksessa arvioidaan vuosien 2015–2018 suuntauksia tietojen vertailukelpoisuuden varmistamiseksi. Kertomuksessa voidaan esittää muiden lähteiden perusteella pidemmän aikavälin kehityssuuntauksia.

Rautatieliikenne on yhä yksi turvallisimmista liikennemuodoista. Autolla matkustaminen on lähes 50 kertaa junalla matkustamista riskialttiimpaa. Rautatieliikenteen turvallisuus parani EU27:ssä edelleen vuosina 2015–2018, vaikkakin kuolonuhrien ja vakavien onnettomuuksien määrä kasvoi hieman vuonna 2016.

EU on ottanut käyttöön yhteisen eurooppalaisen merkinantojärjestelmän, Euroopan rautatieliikenteen hallintajärjestelmän (ERTMS), jonka tavoitteena on poistaa yhteentoimivuudelle merkittäviksi esteiksi muodostuneet infrastruktuurin toiminnalliset rajoitukset ja kansallisten aiempien sukupolvien junakulunvalvontajärjestelmien yhteensopimattomuus. ERTMS:n eurooppalaisen käyttöönottosuunnitelman mukaan tämä merkinantojärjestelmä olisi otettava käyttöön 15 682 kilometrin rataosuudella vuoteen 2023 mennessä. Tähän mennessä järjestelmä on asennettu 5 906 kilometrin (tai 38 prosentin) osuudelle suunnitellusta radan pituudesta. Tämä on 78 prosenttia vuoden 2019 lopulle asetetusta tavoitteesta.

Ylikuormitetuksi ilmoitettujen ratojen kokonaispituus on kasvanut EU27:ssä jatkuvasti vuodesta 2015 lähtien, ja se oli lähes kaksinkertaistunut vuoteen 2018 mennessä. Tämä vaikutti 2 261 ratakilometriin (3 432 ratakilometriin EU28:ssa), joista 1 339 kilometriä on tavaraliikennekäytävillä.

Vuonna 2018 EU27-verkon käyttöaste oli 18,2 tuhatta junakilometriä ratakilometriä kohti (EU28:ssa 19,5). Eniten käytettyjä verkkoja vuonna 2018 olivat Länsi-Euroopassa ja erityisesti Alankomaissa sijaitsevat verkot, joiden käyttöaste on 50,6 tuhatta junakilometriä ratakilometriä kohti. Käyttöaste vaikuttaa olevan alhaisin Kreikassa, jossa se on 4,8 tuhatta junakilometriä ratakilometriä kohden. Vaikka tällaiset karkeat kansalliset keskiarvot eivät tarjoa tietoja rataverkon vähemmän käytetyistä osista, ne voivat antaa viitteitä verkoista, jotka ovat keskimäärin muita vilkkaampia ja joilla voi sen vuoksi olla vähemmän kapasiteettia suuremmalle liikennemäärälle.

Lähde: RMMS-kysely, 2020. Portugalia koskevat tiedot vuodelta 2015 ovat arvio. Belgia, Bulgaria, Kroatia, Viro, Suomi, Ranska, Kreikka, Unkari, Irlanti, Liettua, Luxemburg, Slovenia ja Espanja eivät ilmoittaneet kilpailijoista julkisen palvelun velvoitteen piiriin kuuluvilla matkustajaliikenteen markkinoilla.

5.8.Työllisyys ja työolosuhteet

Vuoden 2018 lopussa EU27:n rautatiealalla työskenteli hieman yli 916 000 henkilöä, joista noin 527 000 oli rautatieyritysten (sekä pääasialliset että vaihtoehtoiset liikenteenharjoittajat) ja 389 000 rataverkon haltijoiden palveluksessa.

Valtaosa työvoimasta oli miehiä; naisia oli keskimäärin vain 21 prosenttia. Naispuolisen henkilöstön osuus vaihteli Viron 51 prosentista Irlannin 9 prosenttiin.

Lähde: RMMS-kysely, 2020.

Rautatieyritysten palveluksessa olevien nuorempien (alle 30-vuotiaiden) työntekijöiden osuus on kasvanut EU27-maissa 8,2 prosentista vuonna 2015 10,6 prosenttiin vuonna 2018. Huolenaiheena on edelleen työvoiman ikääntyminen, etenkin Espanjassa, Romaniassa, Kreikassa, Bulgariassa ja Liettuassa, joissa yli 50-vuotiaiden osuus oli yli 50 prosenttia vuonna 2018. Rataverkon haltijoilla on yleensä rautatieyrityksiä vanhempi työvoima, mutta myös nuorempien työntekijöiden osuus kasvoi vuosien 2015 ja 2018 välillä 7,9 prosentista 8,3 prosenttiin.

Lähde: RMMS-kysely, 2020. Vuoden 2015 tietoja ei ollut saatavilla Latviassa, Luxemburgissa, Espanjassa ja Ruotsissa sijaitsevilta rautatieyrityksiltä. Vuoden 2015 tietoja ei ollut saatavilla Espanjassa, Luxemburgissa ja Latviassa sijaitsevilta rataverkon haltijoilta.

Kokopäivätyö on rataverkon haltijoiden ja rautatieyritysten työntekijöiden yleisin työsuhdetyyppi. Rataverkon haltijoiden kaikilla työntekijöillä vaikuttaa olevan pysyvä työsopimus Belgiassa, Tanskassa ja Luxemburgissa, mutta Irlannissa se on vain 89 prosentilla työntekijöistä. Ainoastaan Ruotsi, Italia, Puola, Alankomaat, Saksa ja Norja ilmoittivat, että alle 95 prosentilla rautatieyritysten työntekijöistä oli vakituinen työsopimus. Rataverkon haltijoiden henkilöstön kokoaikaisten työsopimusten osuus on pienin Alankomaissa (83 prosenttia) ja Belgiassa (88 prosenttia). Suurimmissa rautatieyrityksissä kokoaikaisten työsopimusten osuus on pienin Belgiassa (86 prosenttia).

Vain muutamassa jäsenvaltiossa on käytössä oppisopimus- tai harjoitteluohjelmia. Ne ovat sekä rautatieyritysten että rataverkon haltijoiden osalta yleisimpiä Itävallassa ja Saksassa.

6.Päätelmät

Rautatieala edistää merkittävästi EU27:n taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, koska se työllistää suoraan yli 900 000 ihmistä ja kuljettaa vuosittain noin 1,6 miljardia tonnia rahtia ja 7,1 miljardia matkustajaa.

Rautateiden käytön lisääminen on ratkaisevan tärkeää kestävämmän liikenteen kysynnän tyydyttämiseksi, ja se vaikuttaisi hyvin myönteisesti saastumiseen ja energiankulutukseen. Tämä auttaisi saavuttamaan Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa asetetut kunnianhimoiset päästövähennykset.

Rautateiden matkustajamäärät ovat kasvaneet jatkuvasti viime vuosina, mutta rautateiden tavaraliikenteen määrä on kasvanut epätasaisemmin. Junaliikenne – sekä matkustaja- että tavaraliikenne – on pysynyt vakaana. Kestävien liikennemuotojen kysyntä on kasvanut samalla kun kansalaisten tietoisuus ilmastonmuutoksesta on lisääntynyt.

Tästä myönteisestä kehityksestä huolimatta rautatiet eivät ole vielä saavuttaneet täyttä potentiaaliaan. Rautatieliikenteestä on tehtävä täsmällisempää ja luotettavampaa muihin liikennemuotoihin verrattuna lisäämällä sen asiakaslähtöisyyttä ja hyödyntämällä paremmin innovointia. Sen on myös oltava tehokkaampaa ja edullisempaa.

Jotta rautatieala pystyisi vastaamaan tärkeimpiin markkinahaasteisiinsa, EU:n toiminnassa keskitytään seuraaviin neljään tavoitteeseen:

1.Kilpaillut markkinat

Kaikkien liikenteenharjoittajien tasapuolinen pääsy markkinoille mahdollistaa uusien multimodaalisten tarjousten tekemisen ja lisää matkustajien ja yritysten valinnanvaraa.