Erään viinialan nimityksen tuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohta)

(2019/C 416/10)

Tämä tiedonanto julkaistaan komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 (1) 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

VAKIOMUUTOKSEN HYVÄKSYNNÄN TIEDOKSI ANTAMINEN

” Sicilia”

PDO-IT-A0801-AM04

Tiedonannon päivämäärä: 6.9.2019

HYVÄKSYTYN MUUTOKSEN KUVAUS JA PERUSTELUT

1. Viininvalmistuksessa käytettävät rypälelajikkeet

Kuvaus

Hakemukseen on lisätty mahdollisuus käyttää aromaattista Zibibbo-lajiketta kahden lajikkeen viininvalmistuksessa.

Perustelut

Tuote-eritelmässä kiellettiin aiemmin aromaattisten lajikkeiden käyttö kahden lajikkeen viininvalmistuksessa. Muutoksen myötä Zibibbo-lajikkeen käyttö sallitaan. Ajatus aromaattisen Zibibbo-lajikkeen sallimisesta kahden lajikkeen viininvalmistuksessa syntyi siitä, että lajike on yksi erittäin tyypillisistä alkuperäislajikkeista kyseessä olevalla alueella. Sitä on viljelty Sisiliassa yli tuhat vuotta. Tarkoituksena on siis hyödyntää paremmin tätä alkuperäislajiketta – jota käytetään jo yhden lajikkeen viineissä – myös alueen muiden rypälelajikkeiden ja erityisesti sekoituksissa Grillo-rypäleen kanssa.

Muutos koskee tuote-eritelmän 2 artiklaa, mutta se ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

2. Viininviljelyn säännöt – viljelymenetelmät

Kuvaus

Suojatun alkuperänimityksen saaneen Sicilia-viinin tuotantoon hyväksytään nyt myös tukiristikkomenetelmällä kasvatettuja rypälelajikkeita, jotka on istutettu viinivuoden 2018–2019 aikana ja joiden istutustiheys on vähintään 1 100 viiniköynnöstä hehtaaria kohden. Tämä koskee ainoastaan Calabrese-rypälettä ja sen synonyymiä Nero d’Avola -rypälettä, joita kasvatetaan Agrigenton ja Caltanissettan provinsseissa, sekä Calabrese-lajikkeen tai sen synonyymin uudelleenistutuksia edellä mainituissa provinsseissa viinivuodesta 2019–2020 lähtien.

Perustelut

Hakemuksen perusteena on se, että näissä provinsseissa Nero d’Avola -rypälettä viljellään perinteisesti tukiristikko- tai pergolamenetelmällä. Vaikka istutusvaihe on näissä menetelmissä työläs, viljelmien hoito on yksinkertaisempaa. Menetelmät suojaavat myös paremmin sään vaikutuksilta kesäkauden ja scirocco-tuulten yhä useammin mukanaan tuomien helleaaltojen aikana siten, ettei rypäleiden laatu kärsi. Tämä johtuu siitä, että laaja lehvästö tarjoaa versoille kuumuudelta suojaa kasvaa tasaisesti ja suojaa samalla rypäleterttuja

Edellä mainittu viljelymenetelmä luokiteltiin perinteiseksi jo Sicilia-viinin saaman tietyllä alueella tuotettua viiniä koskevan edellisen IGT-luokituksen (Indicazione geografica tipica) mukaisesti. Muutos koskee tuote-eritelmän 4 artiklaa, mutta se ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

3. Enimmäistuotokset

Tämä on virallinen muutos, jonka tarkoituksena on muuttaa enimmäistuotostietoja ryhmittelemällä viinit tuotosten mukaan ja järkeistämällä siten esitystapaa. Muutos koskee yhtenäisen asiakirjan 1.5.2 kohtaa (Viininvalmistusmenetelmät – enimmäistuotokset).

4. Viinien kuvaus

Kuvaus

Viinien kuvaus on nyt yksityiskohtaisempi ja jaoteltu viiniluokittain (ei viiniryhmittäin tai -tyypeittäin).

Perustelut

Muutos yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa suojatun alkuperänimityksen saaneiden Sicilia-viinien kuvausta. Tämä suojattu alkuperänimitys koskee useita viinityyppejä, ja muutoksen myötä niiden kuvaus on tiiviimpi ja viinintuotantoa koskeva yleiskatsaus selkeämpi ja yhdenmukaisempi. Muutos koskee yhtenäisen asiakirjan 1.4 kohtaa.

5. Nautittavaksi tarkoitettujen viinien ominaisuudet

Kuvaus

A) Sicilia-roseeviinin värikuvausta on tarkennettu siten, että siinä on sävyjä hennon vaaleanpunaisesta tummempiin vaaleanpunaisiin, joiden voimakkuus vaihtelee, ja joukkoon mahtuu joskus myös kuparin sävyjä. Perustelut: Mahdollisten värisävyjen kuvausta laajentamalla halutaan ottaa huomioon rypäleiden vaihteleva puristusvoimakkuus, jonka mukaisesti rypäleiden kuoren väri vaikuttaa viinin värin voimakkuuteen.

B) Pinot Grigio -lajikkeesta valmistetun Sicilia-roseeviinin värikuvausta on tarkennettu siten, että siinä on oljenkeltaisia sävyjä, joiden voimakkuus vaihtelee, ja joukkoon mahtuu joskus myös vaaleanpunertavia tai kuparin sävyjä Perustelut: Pinot Grigio -rypäleiden kuoren väri voi vaihdella valkoisesta ja vaaleanpunaisesta kupariin. Värisävyjä onkin paljon, ja viinin väri muotoutuu puristamistavan sekä sen mukaan, miten pitkään valmistuva viini on kosketuksissa kuorten kanssa.

C) Grillo-, Cataratto- ja Inzolia-lajikkeista valmistetun Sicilia-viinin, jolla on Vendemmia Tardiva -merkintä (valmistettu myöhään korjatuista viineistä), aistinvaraisten ominaisuuksien kuvauksen värimääritystä on laajennettu siten, että kuvaus ”oljenkeltaisesta kullanväriseen” korvataan tekstillä seuraavasti: oljenkeltaisesta kullanväriseen, joiden voimakkuus vaihtelee, ja joukkoon mahtuu myös meripihkan sävyjä. Viinin aromimääritys ”omaleimainen, hienostunut ja viipyilevä” korvataan tekstillä seuraavasti: omaleimainen, hienostunut, joskus kukkainen, viipyilevä. Viinin makumääritys ”vaihtelee kuivasta makeaan, tyypillinen, tasapainoinen” korvataan tekstillä seuraavasti: vaihtelee kuivasta makeaan, tasapainoinen, hienovarainen, joskus voimakkaan alkoholinen maku ja/tai mantelintapainen jälkimaku. Perustelut: Rypäleen usein hyvin pitkän köynnöksessä tapahtuvan kypsymisajan ja kuorien maserointivaiheen vuoksi kuoresta ja rypälemehusta irtoaa paljon pigmenttiä, joka voi lisätä sävyjen määrää oljenkeltaisesta kullanväriseen, joiden voimakkuus vaihtelee, ja joukkoon mahtuu myös meripihkan sävyjä. Lisäksi aromien osalta tuoksuista saattaa tulla monitahoisempia ja pitkäkestoisempia. Samoin maun osalta alkoholin maku saattaa erottua selkeämmin, mikä johtuu yleensä hyvin korkeasta sokeripitoisuudesta ja voi jättää myös jälkimaun, jossa on mantelin vivahteita, jotka voimistuvat kypsymisen myötä.

D) Kahden lajikkeen viininvalmistuksessa käytettyjen lajikkeiden aistinvaraisten ominaisuuksien kuvausta on muutettu siten, että siinä esitetään aromaattisen Zibibbo-rypälelajikkeen ominaisuudet. Perustelut: Zibibbo-lajikkeen salliminen kahden lajikkeen viininvalmistuksessa tarkoittaa sitä, että voimakkaat aromaattiset ominaisuudet saattavat erottua koko viinisekoituksen aistinvaraisten ominaisuuksien joukosta: juuri tämän vuoksi kuvausta on haluttu tarkentaa.

Muutokset koskevat tuote-eritelmän 6 artiklaa ja yhtenäisen asiakirjan 1.4 kohtaa (Viinin/viinien kuvaus).

6. Yhteys maantieteelliseen ympäristöön

Kuvaus ja perustelut

Yhteys maantieteelliseen ympäristöön on muotoiltu uudelleen ja jaoteltu tuoteluokan mukaisesti.

Perustelut: Yhteyttä maantieteelliseen ympäristöön koskevan kuvauksen uudelleenmuotoilun ja laajentamisen katsottiin olevan tarpeen, jotta se olisi voimassa olevan Euroopan unionin lainsäädännön mukainen. Kuvaus haluttiin jaotella tuote-eritelmään kuuluvien viiniluokkien mukaisesti.

Muutos koskee yhtenäisen asiakirjan 1.8 kohtaa.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Tuotteen nimi

”Sicilia” (it)

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SAN – Suojattu alkuperänimitys

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

4. Kuohuviini

5. Laatukuohuviini

6. Aromaattinen laatukuohuviini

15. Kuivatuista rypäleistä valmistettu viini

16. Ylikypsistä rypäleistä valmistettu viini

4. Viinin/viinien kuvaus

Luokka: Viinit (1) – Sicilia Bianco -viinit, merkintä valkoisesta rypälelajikkeesta

Suojatun alkuperänimityksen ”Sicilia” saaneet valkoviinit, kuten Passito-, Vendemmia Tardiva-, Superiore- ja Riserva-viinit, tuotetaan tuotantoalueen edustavimmista lajikkeista, kuten Inzolia-, Catarratto-, Grillo-, Grecanico- ja Chardonnay-lajikkeista, yhden lajikkeen viineinä tai sekoituksina, joissa niiden osuus on vähintään puolet. Jotta tuotannosta saataisiin mahdollisimman suuri hyöty, näitä rypälelajikkeita käytetään yhden lajikkeen viinin tuotannossa muiden yhden lajikkeen viinin valmistuksessa käytettävien lajikkeiden rinnalla. Tällaisia Sisilian saarella kasvavia rypälelajikkeita on paljon: Carricante, Grecanico, Fiano, Damaschino, Viognier, Müller Thurgau, Sauvignon Blanc, Pinot Grigio, Moscato Bianco, Vermentino ja Zibibbo.

Näiden viinien väri vaihtelee oljenkeltaisesta kullanväriseen, värin voimakkuus vaihtelee, ja joukkoon mahtuu myös vaaleanvihreään vivahtavia sävyjä. Pinot Grigio -lajikkeen osalta väri saattaa olla joskus myös vaaleanpunainen, jonka voimakkuus vaihtelee, tai kupari. Aromi on yleensä puhdas, hienostunut, miellyttävä, voimakas, omaleimainen ja hedelmäinen – jossa on joskus kevyitä kukkaisia tai aromaattisia tuoksuja – ja pitkäkestoinen.

Maultaan viinit ovat tasapainoisia, omaleimaisia, runsaita, harmonisia, täyteläisiä ja miellyttäviä ja niiden sokeripitoisuus vaihtelee kuivasta puolikuivaan.

Kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina vaihtelee perusviinityyppien 11,50 prosentista Superiore-viinin 12 prosenttiin ja Riserva-viinin 12,50 prosenttiin. Passito- ja Vendemmia Tardiva -viinien kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina on vähintään 13 prosenttia.

Kaikki analyyttiset parametrit, joita ei esitetä seuraavassa taulukossa, ovat kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettujen raja-arvojen mukaiset.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til.-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til.-%) Vähimmäishappopitoisuus 4,5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Luokka: Viinit (1) – Sicilia Rosso -viinit, merkintä tummasta rypälelajikkeesta

Suojatun alkuperänimityksen ”Sicilia” saaneet punaviinit, kuten Passito, Vendemmia Tardiva, Superiore ja Riserva, ja roseeviinit tuotetaan tuotantoalueen edustavimmista lajikkeista, kuten Nero d’Avola-, Frappato-, Nerello Mascalese-, Perricone- ja Shiraz-lajikkeista, yhden lajikkeen viineinä tai sekoituksina, joissa niiden osuus on vähintään puolet. Jotta tuotannosta saataisiin mahdollisimman suuri hyöty, näitä rypälelajikkeita käytetään yhden lajikkeen viinin tuotannossa muiden yhden lajikkeen viinin valmistuksessa käytettävien lajikkeiden rinnalla. Tällaisia Sisilian saarella kasvavia rypälelajikkeita on paljon: Nerello Cappuccio, Cabernet Franc, Merlot, Cabernet Sauvignon, Shiraz, Pinot Nero, Nocera, Mondeuse, Carignano, Alicante, Petit Verdot ja Sangiovese.

Viinien väri vaihtelee punaisesta ja rubiininpunaisesta, joka saattaa viinin kypsyessä muuttua granaatinpunaiseksi (kuten Riserva-lajikkeella), vaaleanpunaiseen, jonka voimakkuus vaihtelee, ja roseeviineissä joukkoon mahtuu joskus myös kuparin sävyjä.

Aromi on käytetyille rypälelajikkeille tyypillinen. Maku vaihtelee kuivasta puolikuivaan. Passito- ja Vendemmia Tardiva -viinien maku voi olla myös makea.

Kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina vaihtelee peruspunaviini- ja roseetyyppien sekä niiden viinien, joissa on merkintä rypälelajikkeesta, 12 prosentista joidenkin Riserva-viinien, kuten Nero d’Avola -viinin 13 prosenttiin. Passito- ja Vendemmia Tardiva -viinien kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina on vähintään 13 prosenttia. Uutosten vähimmäismäärät ovat merkittäviä. Punaviinien uutos on vähintään 22 g/l ja Nero d’Avola -viinin uutos vähintään 24 g/l.

Kaikki analyyttiset parametrit, joita ei esitetä seuraavassa taulukossa, ovat kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettujen raja-arvojen mukaiset.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til.-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til.-%) Vähimmäishappopitoisuus 4,5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Luokat: kuohuviini (4), laatukuohuviini (5), aromaattinen laatukuohuviini (6)

Eri luokkien valkoiset kuohuviinit ovat väriltään oljenkeltaisia, joiden voimakkuus vaihtelee. Roseekuohuviinit ovat väriltään vaaleanpunaisia, joiden voimakkuus vaihtelee. Valkoiset ja roseekuohuviinien kuplat ovat pieniä ja raikkaissa viineissä on kukkaisia tai hedelmäisiä vivahteita. Viinit ovat erityisen aromaattisia, jos ne valmistetaan esimerkiksi Zibibbo- ja Moscato-rypälelajikkeista. Rypälelajikkeina käytetään niin valkoisia alkuperäis- kuin kansainvälisiä lajikkeita tai tummia rypälelajikkeita, joista tehdään valkoisia tai roseeviinejä käyttämällä niitä suljetussa kammiossa (Charmat-menetelmä). Charmat-menetelmää ja perinteistä menetelmää käytetään myös perusvalko- ja roseeviinityyppien valmistuksessa.

Viinejä tuotetaan tuotantoalueen edustavimmista lajikkeista, kuten Grillo-, Chardonnay-, Catarratto-, Carricante-, Grecanico-, Pinot Grigio-, Moscato-, Zibibbo-, Nero d’Avola-, Frappato-, Nerello Mascalese- ja Pinot Nero -lajikkeet. Jotta tuotannosta saataisiin mahdollisimman suuri hyöty, näitä rypälelajikkeita käytetään sekoituksina tai yhden lajikkeen viineissä, ja valmistustavasta on merkintä etiketissä. Aromi on käytetyille rypälelajikkeille tyypillinen. Maku vaihtelee kuivasta (brut nature) ja erittäin kuivasta (extra dry) Moscato- ja Zibibbo Spumante -viinien osalta makeaan. Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään tilavuusprosentteina: Moscato- ja Zibibbo Spumante -viinit 10,50 prosenttia, muut viinityypit 11,50 prosenttia ja perinteisellä menetelmällä valmistetut viinit vähintään 12 prosenttia. Sokeriton uutos vähintään: 15 g/l.

Kaikki analyyttiset parametrit, joita ei esitetä seuraavassa taulukossa, ovat kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettujen raja-arvojen mukaiset.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til.-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til.-%) Vähimmäishappopitoisuus 5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Luokat: kuivatuista rypäleistä valmistettu viini (15), ylikypsistä rypäleistä valmistettu viini (16)

Näiden luokkien viinien maku vaihtelee kuivasta makeaan. Viinien väri vaihtelee oljenkeltaisesta kultaiseen ja tummista rypäleistä valmistettujen viinien osalta rubiininpunaiseen, joka saattaa viinin kypsyessä muuttua granaatinpunaiseksi. Aromit ovat kestäviä, mutta varsinkin Moscato- ja Zibobbo-lajikkeiden osalta hienostuneita, ja niiden hapokkuus ja makeus ovat tasapainoisia. Aromeissa on hedelmäisiä ja kukkaisia vivahteita käytetyn lajikkeen mukaan. Sadonkorjuun jälkeen rypäleet kuivatetaan sopivaan paikkaan levitettyjen mattojen päällä, säleiköissä, koreissa tai erityisissä säiliöissä tai ne jätetään kypsymään viiniköynnöksiin. Näin rypäleihin kerääntyy paljon sokeria ja uutteita. Passito Bianco -viinien uutos on vähintään 28 g/l ja Passito Rosso -viinien 32 g/l. Passito Bianco -viinin kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina on vähintään 16 prosenttia, joista 11 prosenttia on todellista alkoholia. Passito Rosso -viinin kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina on vähintään 17 prosenttia, joista 12 prosenttia on todellista alkoholia.

Kaikki analyyttiset parametrit, joita ei esitetä seuraavassa taulukossa, ovat kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettujen raja-arvojen mukaiset.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til.-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til.-%) Vähimmäishappopitoisuus 4 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

5. Viininvalmistusmenetelmät

a. Olennaiset viininvalmistusmenetelmät

Ei ole.

b. Enimmäistuotokset

Sicilia Bianco -viinit, myös Riserva-viinit, ja Sicilia-viini, jossa merkintä valkoisesta rypälelajikkeesta, myös Riserva-viinit:

13 000 kg rypäleitä/ha

Sicilia Spumante Bianco -viinit, myös viinit, joissa merkintä valkoisesta rypälelajikkeesta:

13 000 kg rypäleitä/ha

Sicilia Grillo -viinit, myös Spumante- ja Riserva-viinit, ja Sicilia Nero d’Avola -viinit, myös Spumante-, Rosato- ja Riserva-viinit:

14 000 kg rypäleitä/ha

Sicilia Bianco Superiore -viinit, myös viinit, joissa merkintä valkoisesta rypälelajikkeesta ja Superiore-merkintä:

10 000 kg rypäleitä/ha

Sicilia Spumante -viinit, joissa merkintä Frappato-, Nerello Mascalese- tai Pinot Nero -rypälelajikkeesta:

13 000 kg rypäleitä/ha

Sicilia Rosso-, Rosato- ja Riserva-viinit, myös viinit, joissa merkintä tummasta rypälelajikkeesta:

12 000 kg rypäleitä/ha

Sicilia Bianco- ja Rosso-viinit, joissa Passito- tai Vendemmia Tardiva -merkintä, myös viinit, joissa merkintä valkoisesta tai tummasta rypälelajikkeesta:

8 000 kg rypäleitä/ha

6. Rajattu maantieteellinen alue

Koko Sisilian hallintoalue

7. Pääasiallinen rypälelajike / pääasialliset rypälelajikkeet

Pinot Grigio – Pinot

Vermentino (V)

Zibibbo (P)

Alicante (P)

Frappato (P)

Müller Thurgau (V)

Nerello Cappuccio (P)

Perricone (P)

Sangiovese (P)

Sauvignon (V)

Shiraz (P)

Viognier (V)

Cabernet Franc (P) – Cabernet

Cabernet Sauvignon (P) – Cabernet

Calabrese (P) – Nero d’Avola (P)

Carignano (P)

Carricante (V)

Ansonica (V) – Inzolia

Petit Verdot (P)

Pinot Nero (P) – Pinot

Merlot (P)

Mondeuse (P)

Moscato Bianco (V) – Moscato

Nerello Mascalese (P)

Nocera (P)

Grecanico Dorato (V) – Grecanico

Grillo (V)

Catarratto Bianco Comune (V) – Catarratto

Catarratto Bianco Lucido (V) – Catarratto

Chardonnay (V)

Damaschino (V)

Fiano (V)

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Rajattu maantieteellinen alue kattaa koko Sisilian hallintoalueen.

Sisilian alueen viinintuotanto on yksi vanhimmista koko maailmassa, kuten osoittavat arkeologiset löydökset ja useat kreikkalaiset ja latinalaiset kirjalliset lähteet, joissa kerrotaan maineikkaista Sisilian viineistä. Kuljetuksessa käytetyt amforat ja muut keraamiset astiat ovat todiste siitä, että öljy- ja viinikauppaa on käyty foinikialaisten ajoilta (800–400-luvulla eaa.) alkaen. Viininviljelyssä erityinen kukoistusaika on ollut kreikkalaisten miehityksen aikana (900–200-luku eaa.). Kreikkalaiset alkoivat viljellä useita uusia lajikkeita, joista yksi on vielä tänä päivänäkin kasvatettava Grecanico. Sisilialaisista viineistä on merkintöjä myös Rooman valtakunnan ajalta (200-luku eaa.–400-luku jaa.) ja etenkin ajalta, jolloin Caesar oli Galliassa.

Koraani kieltää alkoholin juomisen, mutta syötäväksi tarkoitettuja viinirypäleitä viljeltiin Arabien valtakunnan aikana (827–1061) ja Pantelleria-saarella alettiin viljellä Zebib-rypälelajiketta (nyt Zibibbo tai Moscato di Alessandria), joka oli tuotu Afrikan vastarannalla sijaitsevalta Zebibin niemimaalta.

Yhteys rajatun maantieteellisen alueen ja suojatun alkuperänimityksen ”Sicilia” välillä perustuu alueen erityiseen maaperään, ilmastoon ja maisemapiirteisiin.

Pohjoisosa on pääasiassa vuoristoista ja keski-, etelä- ja lounaisosat mäkistä maastoa. Alueen kaakkoisosalle ominaista on sen tasanko. Sisilian itäosa on vulkaanista. Alavat maat keskittyvät pääasiassa rannikolle.

Suurin osa viiniviljelmistä sijaitsee kuitenkin mäkisillä alueilla, jotka soveltuvat erityisen hyvin viininviljelyyn auringonvalon ja sijaintinsa vuoksi. Alueella on erittäin aurinkoista ja tuulista, mikä tarjoaa optimaaliset viljelyolosuhteet ja takaa rypäleiden terveyden ja korkealaatuisten viininen tuotannon.

Viiniköynnösten istutusmenetelmät ovat enimmäkseen perinteisiä, jotka eivät vaadi paljon maa-alaa. Menetelmät vaihtelevat kuitenkin saaren viininviljelyalueiden mukaisesti rannikkoalueella sijaitsevassa Trapanin maakunnassa käytettävästä pensasmenetelmästä (alberello marsalese) yleisempään matalaan espalier-menetelmään, jossa käytetään pysyviä tai uusittavia rankapuita, tai saaren useista hedelmäisistä laaksoista koostuvissa sisäosissa käytettäviin enemmän maa-alaa vaativiin menetelmiin.

Suojatun alkuperänimityksen ”Sicilia” laajalla alueella viljellään niin alkuperäisiä ja tuotuja kuin kansainvälisiäkin viinilajikkeita, joten alueella tuotettavien eri viiniluokkien tuotteita on paljon.

Luokka: Viini (1)

Tähän luokkaan kuuluu useita eri viinityyppejä:

puna-, rosee- ja valkoviinejä, kuten Passito-, Vendemmia Tardiva- ja Riserva-viinejä. Käytettyjen rypälelajikkeiden joukossa on palkittuja alkuperäislajikkeita, kuten Inzolia-, Catarratto- ja Grillo-lajikkeita (jälkimmäinen on Catarratto- ja Zibibbo-lajikkeiden risteytys), ja tuotuja lajikkeita, kuten Chardonnay-, Müller Thurgau- ja Sauvignon-lajikkeita. Myös punaviinien osalta Sisiliassa on maineikasta tuotantoa alkuperäislajikkeista, kuten Nero d’Avola-, Frappato- ja Nerello Mascalese, sekä tuoduista lajikkeista, kuten Cabernet Sauvignon, Merlot ja Shiraz. Uuden suuntauksen kiistämätön tähti on Nero d’Avola -lajike, joka tuo esiin myös sekoituksissa muiden lajikkeiden kanssa sisilialaisen viinin ominaisuudet ja omaperäisyyden. Tämä näkyy paitsi värissä, myös siinä, että se tuo viiniin Välimeren aromeista ja mauista peräisin olevia tyypillisiä ominaisuuksia.

Analyyttisten ja aistinvaraisten ominaisuuksien osalta kaikkien näiden viinien kemikaaliset ja fyysiset ominaisuudet ovat tasapainossa, minkä voi havaita viinien maussa. Kaikkien viinityyppien aromit ovat miellyttäviä, harmonisia, omaleimaisia ja hienostuneita, ja niissä on joskus hedelmäisiä, kukkaisia ja kasviksiin viittaavia vivahteita, jotka ovat ominaisia valmistuksessa käytetyille rypälelajikkeille.

Valkoviinit ovat väriltään oljenkeltaisia, joiden voimakkuus vaihtelee, tai tummankeltaisia. Punaviinit ovat usein rubiininpunaisia, joiden voimakkuus vaihtelee, ja niissä saattaa olla purppuraan vivahtavia sävyjä ja ne saattavat viinin kypsyessä muuttua granaatinpunaiseksi. Kaikki viinit ovat tasapainoisia ja niiden rakenne ja alkoholipitoisuus ovat hyviä.

Alueen ikivanhat viljelyperinteet, joihin viitataan useissa lähteissä, ovat kiistämätön todiste läheisestä yhteydestä ja inhimillisten tekijöiden kanssa korreloivasta vuorovaikutuksesta suojatun alkuperänimityksen saaneiden Sicilia-viinien laatuun ja ainutlaatuisiin ominaisuuksiin. Vuosisatoja jatkuneeseen viininvalmistukseen tällä alueella liittyvä ihmisen toiminta kulkee perintönä viininviljelyn ja -valmistuksen perinteisissä menetelmissä, joita on sittemmin jalostettu ja hiottu tieteen ja teknologian kehittyessä. Suojatun alkuperänimityksen saaneiden Sicilia-viinien maine perustuu juuri näihin tekijöihin.

Luokat: kuohuviini (4), laatukuohuviini (5) ja aromaattinen laatukuohuviini (6).

Tuotetut valkoiset kuohuviinit ovat väriltään oljenkeltaisia, joiden voimakkuus vaihtelee. Roseekuohuviinit ovat väriltään vaaleanpunaisia, joiden voimakkuus vaihtelee, ja Pinot Grigio -viineissä on myös kuparin sävyjä. Kuohuviinien kuplat ovat pieniä ja raikkaissa viineissä on kukkaisia tai hedelmäisiä vivahteita. Ominaisuudet johtuvat erittäin mineraalipitoisesta maaperästä, Välimeren ilmastosta ja vaihtelevasta lämpötilasta. Viinit ovat erityisen aromaattisia, jos ne valmistetaan esimerkiksi Zibibbo- ja Moscato-rypälelajikkeista. Rypälelajikkeina käytetään niin alkuperäis- kuin kansainvälisiä lajikkeita. Jos rypälelajike on merkitty etikettiin, valmistuksessa on käytetty Charmat-menetelmää. Valko- ja roseeviinityyppien valmistuksessa käytetään myös perinteisiä menetelmiä.

Luokat: kuivatuista rypäleistä valmistettu viini (15), ylikypsistä rypäleistä valmistettu viini (16)

Välimeren ilmastossa – jossa kesät ovat aurinkoisia, kuumia ja kuivia, mutta tuulisia, ja lämpötila vaihtelee – rypäleet kypsyvät hyvin ja pysyvät terveinä. Sadonkorjuun jälkeen rypäleet kuivatetaan sopivaan paikkaan levitettyjen mattojen päällä, säleiköissä, koreissa tai erityisissä säiliöissä tai ne jätetään kypsymään viiniköynnöksiin. Näin rypäleihin kerääntyy paljon sokeria ja uutteita. Etenkin Moscato- ja Zibibbo-lajikkeista valmistetut viinit ovat aromikkaita. Niiden maku vaihtelee kuivasta makeaan ja ne ovat väriltään oljenkeltaisia, jossa on joskus meripihkan sävyjä. Aromit ovat voimakkaita, mutta hienostuneita, ja hapokkuus ja makeus tasapainoisia. Aromeissa on hedelmäisiä ja kukkaisia vivahteita käytetyn lajikkeen mukaan.

9. Olennaiset lisäedellytykset (pakkaaminen, merkinnät, muut vaatimukset)

Ei ole.

Linkki eritelmään

https://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/14379

(1) EUVL L 9, 11.1.2019, s. 2.