P8_TA(2015)0195

Rahoitusvälineissä ja rahoitussopimuksissa vertailuarvoina käytettävät indeksit ***I

Euroopan parlamentin tarkistukset 19. toukokuuta 2015 ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi rahoitusvälineissä ja rahoitussopimuksissa vertailuarvoina käytettävistä indekseistä (COM(2013)0641 – C7-0301/2013 – 2013/0314(COD)) (1)

(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)

(2016/C 353/22)

[Tarkistus 1]

EUROOPAN PARLAMENTIN TARKISTUKSET (*)

komission ehdotukseen

Ehdotus

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI

rahoitusvälineissä ja rahoitussopimuksissa vertailuarvoina käytettävistä indekseistä

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),

ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (3),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Monien rahoitusvälineiden ja rahoitussopimusten hinnoittelu on riippuvainen vertailuarvon tarkkuudesta ja eheydestä. Viitekorkojen vertailuarvojen, kuten LIBOR- ja EURIBOR-viitekorkojen , sekä valuuttojen vertailuarvojen vakavat manipulointitapaukset , jotka aiheuttivat kuluttajille ja sijoittajille merkittäviä tappioita ja heikensivät entisestään kansalaisten luottamusta rahoitusalaan, sekä väitteet energian, öljyn ja valuuttojen vertailuarvojen manipuloinnista osoittavat , että vertailuarvot voivat olla eturistiriitojen kohteita ja että niiden hallintojärjestelmät voivat olla harkinnanvaraisesti toimivia ja heikkoja sekä alttiita manipuloinnille . Puutteet vertailuarvoina käytettävien indeksien tarkkuudessa ja eheydessä tai epäilykset sellaisista voivat heikentää markkinoiden luottamusta, aiheuttaa menetyksiä kuluttajille ja sijoittajille sekä vääristää reaalitaloutta. Tämän vuoksi on tarpeen varmistaa vertailuarvojen ja vertailuarvojen määritysprosessin tarkkuus, selkeys ja eheys.

(2) Rahoitusvälineiden markkinoista 21 päivänä huhtikuuta 2004 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2004/39/EY (4) sisältyy tiettyjä, noteeratun rahoitusvälineen hinnoittelussa käytettävän vertailuarvon luotettavuutta koskevia vaatimuksia. Arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä 4 päivänä marraskuuta 2003 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2003/71/EY (5) sisältyy tiettyjä, liikkeeseenlaskijoiden käyttämiä vertailuarvoja koskevia vaatimuksia. Siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2009/65/EY (6) sisältyy tiettyjä, yhteissijoitusyritysten käyttämiä vertailuarvoja koskevia vaatimuksia. Energian tukkumarkkinoiden eheydestä 25 päivänä lokakuuta 2011 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 1227/2011 (7) sisältyy tiettyjä tukkukaupan energiatuotteissa käytettävien vertailuarvojen manipuloinnin kieltäviä säännöksiä. Nämä säädökset kattavat kuitenkin ainoastaan tiettyjen vertailuarvojen tietyt kysymykset, eikä niissä puututa kaikkien vertailuarvojen tuottamisprosessissa esiintyviin haavoittuvuuksiin.

(3) Vertailuarvot ovat erityisen tärkeitä rajatylittävien transaktioiden hinnoittelussa, joten ne edistävät tehokkaiden ja toimivien sisämarkkinoiden syntymistä monenlaisille rahoitusvälineille ja -palveluille. Monia rahoitussopimuksissa, erityisesti kiinnityksissä, viitekorkoina käytettäviä vertailuarvoja tuotetaan yhdessä jäsenvaltiossa, mutta toisissa jäsenvaltioissa sijaitsevat luottolaitokset ja kuluttajat käyttävät niitä. Lisäksi tällaiset luottolaitokset usein suojaavat riskinsä tai hankkivat rahoitusta kyseisten rahoitussopimusten tekemiseksi rajatylittäviltä pankkien välisiltä markkinoilta. Vain kaksi jäsenvaltiota on antanut vertailuarvoja koskevaa kansallista lainsäädäntöä, mutta niiden oikeudellisista kehyksissä ilmenee jo nyt eroja eri osa-alueilla, kuten soveltamisalassa. Kansainvälinen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisö (IOSCO) sopi ▌vertailuarvoja koskevista periaatteista vuonna 2013 , mutta koska nämä periaatteet ovat kuitenkin tietyssä määrin joustavia niiden tarkan soveltamisalan ja täytäntöönpanokeinojen ▌suhteen, on todennäköistä, että jäsenvaltiot antaisivat kansallista lainsäädäntöä, jonka nojalla nämä periaatteet pantaisiin täytäntöön epäyhdenmukaisesti.

(3 a) Rahoitusalan vertailuarvojen käyttö ei rajoitu rahoitusvälineiden liikkeeseenlaskuun ja rahoitussopimusten tekemiseen. Rahoitusalalla turvaudutaan vertailuarvoihin myös investointirahaston arvonkehityksen arvioinnissa tuoton seuraamiseksi tai salkun koostumuksen määrittämiseksi tai tulosperusteisen palkkion laskemiseksi. Käyttöä on myös indeksien yhdistelmään kuuluvien eri indeksien painotuksen määrittäminen ja tarkistaminen rahoitusvälineen tai rahoitussopimuksen maksun tai arvon määrittämiseksi tai sijoitusrahaston arvonkehityksen mittaamiseksi, koska tällaiseen toimintaan ei liity harkintavallan käyttöä toisin kuin vertailuarvojen tarjontaan. Yksittäisen vertailuarvon sisältävien rahoitusvälineiden hallussapitoa ei pitäisi katsoa vertailuarvon käytöksi.

(4) Nämä toisistaan poikkeavat lähestymistavat johtaisivat sisämarkkinoiden pirstaloitumiseen, sillä vertailuarvojen hallinnoijia ja käyttäjiä koskisivat eri jäsenvaltioissa erilaiset säännöt . Tämän vuoksi yhden jäsenvaltion tuottamien vertailuarvojen käyttö saatettaisiin estää toisissa jäsenvaltioissa. Koska rahoitusvälineissä ja rahoitussopimuksissa käytettyjen vertailuarvojen tarkkuuden ja eheyden varmistamista unionissa koskevaa yhdenmukaistettua kehystä ei ole, on sen vuoksi todennäköistä, että jäsenvaltioiden väliset erot luovat vertailuarvojen tarjonnan osalta esteitä sisämarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle.

(5) EU:n kuluttajansuojasäännökset eivät kata kysymystä rahoitussopimuksissa käytettyjen vertailuarvojen soveltuvuudesta. Koska useissa jäsenvaltioissa on tehty kuluttajavalituksia ja käyty oikeutta soveltumattomien vertailuarvojen käytöstä, on todennäköistä, että perustelluista kuluttajasuojasyistä toteutettaisiin toisistaan poikkeavia kansallisia toimenpiteitä, mikä voisi johtaa sisämarkkinoiden pirstaloitumiseen eritasoisesta kuluttajansuojasta aiheutuvien toisistaan eroavien kilpailuedellytysten vuoksi.

(6) Sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi ja sen toimintaedellytysten parantamiseksi erityisesti finanssimarkkinoiden osalta sekä korkeatasoisen kuluttajan- ja sijoittajansuojan varmistamiseksi on sen vuoksi aiheellista luoda sääntelykehys vertailuarvoille unionin tasolla.

(7) On asianmukaista ja tarpeellista, että nämä säännöt annetaan asetuksen muodossa sen varmistamiseksi, että säännöksiä, joilla asetetaan suoraan vertailuarvojen tuottamiseen, tietolähteisiin ja käyttöön osallistuvia henkilöitä koskevia velvoitteita, sovelletaan yhdenmukaisella tavalla kaikkialla unionissa. Koska vertailuarvojen tarjonnan oikeudelliseen kehykseen sisältyy pakostakin toimenpiteitä, joissa määritellään yksityiskohtaiset vaatimukset vertailuarvojen tarjonnan kaikilla eri osa-alueilla, pienetkin erot jollakin osa-alueella valitussa lähestymistavassa voisivat johtaa merkittäviin esteisiin vertailuarvojen rajatylittävässä tarjonnassa. Käyttämällä asetusta, jota on sovellettava sellaisenaan ilman kansallista lainsäädäntöä, rajoitetaan kansallisen tason toisistaan poikkeavien toimenpiteiden mahdollisuutta, varmistetaan yhtenäinen lähestymistapa ja parempi oikeusvarmuus ja estetään merkittävien esteiden syntyminen vertailuarvojen rajatylittävässä tarjonnassa.

(8) Tämän asetuksen soveltamisalan olisi oltava mahdollisimman laaja, jotta se tarjoaisi ennalta ehkäisevän sääntelykehyksen. Vertailuarvojen tuottamiseen sisältyy niiden määritysvaiheessa harkintavaltaa ja tuottamiseen voi kohdistua tietyntyyppisiä eturistiriitoja, mistä syystä on olemassa tilaisuus ja kannustimia manipuloida kyseisiä vertailuarvoja. Nämä riskitekijät ovat yhteisiä kaikille vertailuarvoille, joten niille kaikille olisi asetettava asianmukaiset päätöksentekoa, ohjausta ja valvontaa koskevat vaatimukset. Riskiaste kuitenkin vaihtelee, minkä vuoksi kussakin tapauksessa olisi otettava käyttöön tilanteeseen soveltuva lähestymistapa. Koska vertailuarvon haavoittuvuus ja merkitys vaihtelevat ajan mittaan, soveltamisalan rajoittamisella koskemaan tällä hetkellä merkittäviä tai haavoittuvia indeksejä ei voitaisi puuttua riskeihin, joita mikä tahansa vertailuarvo voi vastaisuudessa aiheuttaa. Vertailuarvot, joiden käyttö ei ole yleistä tällä hetkellä, saattavat olla yleisessä käytössä tulevaisuudessa, joten niiden tapauksessa jopa vähäisellä manipuloinnilla voi olla huomattava vaikutus.

(9) Tämän asetuksen soveltamisalan keskeisenä määräävänä tekijänä olisi oltava se, määrittääkö vertailuarvon tulosarvo rahoitusvälineen tai rahoitussopimuksen arvoa ▌. Tämän vuoksi soveltamisala ei saisi riippua syöttötietojen luonteesta. Taloudellisista syöttötiedoista lasketut vertailuarvot, kuten osakkeiden hinnat, ja muut kuin taloudelliset luvut tai arvot, kuten säähän liittyvät parametrit, olisi näin ollen sisällytettävä soveltamisalaan. Kehyksen olisi katettava näille riskeille altistuvat vertailuarvot mutta siinä olisi myös tunnustettava suuri määrä ympäri maailmaa tuotettavia vertailuarvoja sekä niiden erilaiset vaikutukset rahoitusvakauteen ja reaalitalouteen . Tässä asetuksessa olisi myös säänneltävä oikeasuhteisesti eri vertailuarvoihin sisältyviä riskejä. Tämän asetuksen olisi siten katettava kaikki säännellyillä markkinapaikoilla noteerattujen tai vaihdettavien rahoitusvälineiden hinnoittelussa käytettävät vertailuarvot. Kaikilla tässä asetuksessa esitetyillä viittauksilla päiviin olisi viitattava kalenteripäiviin.

(10) Monet kuluttajat ovat osapuolina rahoitussopimuksissa, erityisesti kiinnitysvakuudellisissa kulutusluottosopimuksissa, joissa käytetään viitteenä samoille riskeille altistuvia vertailuarvoja. Tämän asetuksen olisi sen vuoksi katettava indeksit ja vertailuarvot, joita tarkoitetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/17/EU (8).

(11) Indeksi tai nykyisten indeksien yhdistelmä, joka ei sisällä uutta syöttötietoa ja jota käytetään rahastojen tai rahoitustuotteiden arvonkehityksen mittaamisessa, olisi katsottava vertailuarvon käytöksi.

(12) Kaikki vertailuarvojen hallinnoijat voivat altistua eturistiriidoille ja käyttää harkintavaltaa ja kaikilla voi olla käytössään riittämättömät päätöksenteko-, ohjaus- ja valvontajärjestelmät. Koska hallinnoijat hallitsevat vertailuarvoprosessia, toimiluvan tai rekisteröinnin edellyttäminen hallinnoijilta ja hallinnoijien valvonta ovat tehokkain keino varmistaa vertailuarvojen eheys.

(13) Tietolähteisiin voi kohdistua eturistiriitoja, ja ne voivat käyttää harkintavaltaa, joten ne voivat toimia manipuloinnin lähteenä. Vertailuarvon määrittämiseen osallistuminen on vapaaehtoista toimintaa. Jos säädöksellä edellytetään, että tietolähteet muuttavat merkittävästi liiketoimintamallejaan, ne voivat lakata toimittamasta tietoja. Sääntelyn ja valvonnan piiriin jo tässä vaiheessa kuuluvissa yhteisöissä moitteettomien päätöksenteko-, ohjaus- ja valvontajärjestelmien vaatimuksen ei odoteta aiheuttavan merkittäviä kustannuksia tai suhteetonta hallinnollista rasitusta. Tämän vuoksi asetuksessa asetetaan tietty velvoite valvotuille tietolähteille.

(14) Hallinnoijalla tarkoitetaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jolla on vapaaehtoinen määräysvalta vertailuarvon tarjonnassa ja joka erityisesti hallinnoi vertailuarvoa, kerää ja analysoi syöttötietoja, määrittää vertailuarvon ja joko suoraan julkaisee sen tai ulkoistaa sen julkaisun kolmannelle osapuolelle . Kun henkilö ainoastaan julkaisee tai mainitsee vertailuarvon osana toimittajantyötään eikä hänellä on määräysvaltaa kyseisen vertailuarvon tarjontaan, henkilöön ei pitäisi soveltaa tässä asetuksessa hallinnoijille säädettyjä vaatimuksia.

(15) Indeksi lasketaan laskukaavaa tai muuta menetelmää käyttämällä perustana olevista arvoista. Laskukaavan laadinnassa, laskennassa tai syöttötietojen määrittämisessä käytetään harkintavaltaa. Harkintavalta luo manipulointiriskin, joten kaikki vertailuarvot, joilla on tämä ominaispiirre, olisi sisällytettävä tämän asetuksen soveltamisalaan. Kun yksittäistä hintaa tai arvoa käytetään rahoitusvälineen viitteenä, esimerkiksi yksittäisen arvopaperin toimiessa option viitehintana, laskentaa, syöttötietoja tai harkintavaltaa ei ole mukana. Tämän vuoksi yksittäiseen hintaan tai yksittäiseen arvoon perustuvia viitehintoja ei pitäisi katsoa tässä asetuksessa tarkoitetuiksi vertailuarvoiksi. Keskusvastapuolien tuottamia viitehintoja tai suoritushintoja ei pitäisi katsoa vertailuarvoiksi, koska niiden avulla määritellään selvitys, vakuudet ja riskienhallinta eikä niillä näin ollen määritellä rahoitusvälineestä maksettavaa määrää tai rahoitusvälineen arvoa.

(16) Euroopan keskuspankin ja kansallisten keskuspankkien riippumattomuutta suhteessa Euroopan keskuspankkijärjestelmään, kun ne käyttävät toimivaltuuksiaan ja suorittavat perussopimuksissa niille annettuja tehtäviä ja velvollisuuksia, sekä kansallisten keskuspankkien riippumattomuutta, joka kyseisen jäsenvaltion tai kolmannen maan perustuslaillisten rakenteiden mukaan kuuluu niille luontaisesti, tämän asetuksen täytäntöönpanossa olisi täysin kunnioitettava.

(17) ▌Vertailuarvojen eheyden varmistamiseksi vertailuarvon hallinnoijia olisi vaadittava panemaan täytäntöön riittävät päätöksenteko- ja ohjausjärjestelyt kyseisten eturistiriitojen valvomiseksi ja vertailuarvojen eheyden luotettavuuden turvaamiseksi. Tehokkaasti valvottuinakin useimpiin hallinnoijiin liittyy jotain eturistiriitoja, ja ne voivat joutua tekemään päätelmiä ja päätöksiä, jotka vaikuttavat sekalaiseen joukkoon sidosryhmiä. Tämän vuoksi on tärkeää , että hallinnoijilla on riippumaton toiminto, joka valvoo riittävän valvonnan takaavien päätöksenteko- ja ohjausjärjestelyjen toteutusta ja tehokkuutta.

(18) Vertailuarvojen manipulointi tai epäluotettavuus voi aiheuttaa vahinkoa sijoittajille ja kuluttajille. Tässä asetuksessa määritellään tätä varten kehys, jonka mukaisesti hallinnoijien ja tietolähteiden on säilytettävä tietoja, ja lisätään avoimuutta koskien vertailuarvon tarkoitusta ja syöttötietoja. Näin edistetään mahdollisten vaateiden tehokasta ja oikeudenmukaista ratkaisua kansallisen tai Euroopan unionin lainsäädännön mukaisesti.

(19) Tilintarkastus ja tämän asetuksen tehokas täytäntöönpano edellyttävät jälkikäteen analysointia ja näyttöä. Tämän vuoksi tässä asetuksessa olisi esitettävä puitteet vertailuarvojen hallinnoijien riittävälle tietojen kirjaamiselle vertailuarvon laskennasta ▌niin kauan kuin on tarpeen. Todellisuus, jota vertailuarvolla pyritään mittamaan, ja ympäristö, jossa sitä mitataan, muuttuvat todennäköisesti ajan kuluessa. Tämän vuoksi on tarpeen, että vertailuarvojen tarjontaprosessi ja -menetelmät auditoidaan tai arvioidaan määrävälein puutteiden ja mahdollisten parannusten selvittämiseksi. Laiminlyönnit vertailuarvon tarjonnassa voivat vaikuttaa useisiin sidosryhmiin, jotka voivat auttaa kyseisten puutteiden löytämisessä. Tässä asetuksessa olisi tämän vuoksi säädettävä puitteet riippumattoman valitusmenettelyn perustamiselle hallinnoijille, jotta ▌sidosryhmät pystyvät ilmoittamaan vertailuarvon hallinnoijalle valituksistaan ja varmistamaan, että vertailuarvon hallinnoija arvioi kaikkien valitusten aiheellisuuden puolueettomasti.

(20) Vertailuarvojen tarjontaan liittyy usein tärkeiden toimintojen ulkoistaminen, esimerkkeinä vertailuarvon laskenta, syöttötietojen keruu ja vertailuarvon jakaminen. Päätöksenteko- ja ohjausjärjestelyjen tehokkuuden varmistamiseksi on tarpeen varmistaa, ettei minkäänlainen ulkoistaminen vapauta vertailuarvon hallinnoijaa velvoitteistaan ja vastuistaan ja ettei sen toteuttamistapa heikennä hallinnoijan valmiutta täyttää kyseiset velvoitteet ja vastuut tai asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen valmiutta valvoa niitä.

(21) Vertailuarvon hallinnoija on syöttötietojen keskeinen vastaanottaja ja kykenee arvioimaan jatkuvasti syöttötietojen eheyttä ja tarkkuutta. ▌

(22) Hallinnoijan työntekijät voivat tunnistaa tämän asetuksen mahdollisia rikkomisia taikka manipulointiin tai manipulointiyrityksiin mahdollisesti johtavia haavoittuvuuksia. Tämän vuoksi asetuksella on otettava käyttöön kehys, jonka avulla työntekijät pystyvät varoittamaan hallinnoijia luottamuksellisesti mahdollisista tämän asetuksen rikkomisista.

(23) Syöttötietojen tarjonnan yhteydessä mahdollisesti harjoitettava harkintavalta antaa mahdollisuuden manipuloida vertailuarvoa. Kun syöttötiedot perustuvat transaktioihin, harkintavaltaa on vähemmän, jolloin mahdollisuus manipuloida tietoja pienenee. Yleissääntönä vertailuarvojen hallinnoijien olisi tämän vuoksi käytettävä syöttötietoina mahdollisuuksien mukaan tosisiallisia transaktiotietoja ja muita täydentäviä tietoja vain, kun transaktiotiedot eivät ole riittävät vertailuarvon eheyden ja tarkkuuden varmistamiseksi.

(24) Vertailuarvon tarkkuus ja luotettavuus mitattaessa talouden todellista tilaa, jota sen on tarkoitus seurata, on riippuvainen käytetyistä menetelmistä ja syöttötiedoista. Tämän vuoksi on tarpeen käyttää avoimia menetelmiä, joilla varmistetaan vertailuarvon luotettavuus ja tarkkuus.

(25) Menetelmiä voidaan aika ajoin joutua vaihtamaan, jotta varmistetaan vertailuarvon jatkuva tarkkuus, mutta kaikki menetelmämuutokset vaikuttavat vertailuarvon käyttäjiin ja sidosryhmiin. Tämän vuoksi on tarpeen määrittää menettelyt, joita noudatetaan muutettaessa vertailuarvon menetelmiä, mukaan luettuna tarpeelliset kuulemiset, jotta käyttäjät ja sidosryhmät pystyvät toteuttamaan tarvittavat toimet muutosten perusteella tai ilmoittaa hallinnoijalle, mikäli ne ovat huolissaan muutoksista.

(26) Vertailuarvon eheys ja tarkkuus on riippuvainen tietolähteiden toimittamien syöttötietojen luotettavuudesta ja tarkkuudesta. On ehdottoman tärkeää, että tietolähteiden tällaisiin syöttötietoihin liittyvät velvollisuudet määritellään selvästi, että niihin voidaan luottaa ja että ne ovat johdonmukaiset suhteessa vertailuarvon hallinnoijan valvontaan ja menetelmiin. Tämän vuoksi ▌vertailuarvon hallinnoijan olisi tarvittaessa ja kun se on mahdollista ja yhteistyössä tietolähteiden kanssa laadittava käytännesäännöt, joissa tarkennetaan nämä vaatimukset ja tietolähteiden velvollisuudet syöttötietojen toimittamisen osalta .

(27) Monet vertailuarvot määritetään soveltamalla laskentakaavaa, jossa käytetään säännellyiltä markkinapaikoilta, hyväksytyistä julkistamisjärjestelyistä tai ilmoitusjärjestelmästä, energiapörsseistä tai päästöoikeushuutokaupoista toimitettuja syöttötietoja . Näissä tapauksissa nykyisellä sääntelyllä ja valvonnalla varmistetaan syöttötietojen eheys ja avoimuus sekä asetetaan päätöksentekoa ja ohjausta koskevia vaatimuksia ja menettelyjä rikkomusten ilmoittamiseksi. Tämän vuoksi ja edellyttäen, että taustana olevat syöttötiedot ovat kokonaisuudessaan peräisin markkinapaikoilta, joilla sovelletaan kaupan jälkeisiä avoimuusvaatimuksia, myös kolmansista maista, joiden katsotaan vastaavan unionin säänneltyjä markkinoita, näihin vertailuarvoihin ei pitäisi soveltaa tiettyjä tämän asetuksen velvoitteita , koska halutaan välttää päällekkäistä sääntelyä ja koska niiden valvonnan avulla varmistetaan käytettyjen syöttötietojen eheys.

(28) Tietolähteisiin voi kohdistua eturistiriitoja, ja ne saattavat käyttää harkintavaltaa syöttötietojen määrittämisessä. Tämän vuoksi on tarpeen, että tietolähteissä käytetään , kun se on mahdollista ja tarpeen, päätöksenteko- ja ohjausjärjestelyjä, jotta varmistetaan, että ristiriidat pystytään hallitsemaan ja että syöttötiedot ovat tarkkoja, hallinnoijan vaatimusten mukaisia ja validoitavissa

(29) Erityyppisillä vertailuarvoilla ja eri toimialojen vertailuarvoilla on erilaiset ominaispiirteet, haavoittuvuudet ja riskit. Tämän asetuksen säännöksiä on tarkennettava edelleen yksittäisiä vertailuarvojen toimialoja ja tyyppejä varten. Hyödykkeiden vertailuarvoja käytetään laajalti, ja niillä on toimialakohtaisia ominaispiirteitä, joten on tarpeen määritellä, miten kyseisiä säännöksiä sovelletaan näihin vertailuarvoihin tässä asetuksessa. Lisäksi tässä asetuksessa olisi mahdollistettava tietty joustovara, jotta eri toimialojen vertailuarvoihin sovellettavia eri vaatimuksia voidaan päivittää oikea-aikaisesti kansainvälisen kehityksen mukaisesti, ottaen erityisesti huomioon kansainvälisen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisön (IOSCO) toiminta.

(29 a) Jotta vertailuarvo voidaan katsoa kriittiseksi tämän asetuksen nojalla, se on katsottava luonteeltaan systeemiseksi tai sitä on käytettävä systeemisesti ja sen on oltava altis manipuloinnille, jotta varmistetaan sääntelyn oikeasuhteisuus.

(30) Tiettyjen kriittisten vertailuarvojen virheellisyydestä voi aiheutua merkittäviä vaikutuksia rahoitusvakauteen, markkinoiden häiriöttömään toimintaan tai sijoittajiin, joten on tarpeen soveltaa täydentäviä vaatimuksia, jotta varmistetaan näiden kriittisten vertailuarvojen eheys ja selkeys. Nämä kriittisten vertailuarvojen mahdollisesti epävakautta lisäävät vaikutukset voivat kohdistua yhteen tai useampaan jäsenvaltioon. Toimivaltaiset kansalliset viranomaiset määrittävät yhdessä EAMV:n kanssa, mitkä vertailuarvot katsotaan kriittisiksi.

(30 a) Kun otetaan huomioon kriittisten vertailuarvojen strateginen merkitys sisämarkkinoiden moitteettomassa toiminnassa, EAMV:lla on oltava toimivalta tehdä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1095/2010 (9) 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen suoraan hallinnoijaan ja tarvittaessa vertailuarvon tietolähteisiin sovellettavia päätöksiä, jos kansallinen toimivaltainen viranomainen ei ole soveltanut tätä asetusta tai on rikkonut unionin lainsäädäntöä.

(31) Tietojen toimituksen lopettavat tietolähteet voivat heikentää kriittisten vertailuarvojen uskottavuutta , koska näiden vertailuarvojen kyky mitata perustana olevaa todellista markkina- tai taloustilannetta heikentyisi. Asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle olisi siksi annettava valtuudet edellyttää valvotuilta yhteisöiltä pakollista tietojen toimittamista kriittisiä vertailuarvoja varten kyseisen vertailuarvon uskottavuuden säilyttämiseksi . Syöttötietojen pakollisella toimittamisella ei ole tarkoitus velvoittaa valvottuja yhteisöjä tekemään transaktioita tai sitoutumaan niiden tekemiseen.

(31 a) Kun vertailuarvo on luokiteltu kriittiseksi, sen hallinnoijalla voi olla monopoliasema tämän vertailuarvon käyttäjiin nähden. Tämän vuoksi kyseisen kriittisen vertailuarvon toimivaltaisten viranomaisten kollegion olisi valvottava myyntihintaa ja hallinnoijalle aiheutuvia kustannuksia markkinoiden väärinkäytön estämiseksi.

(32) Jotta vertailuarvojen käyttäjät voivat valita oikein vertailuarvoja ja ymmärtää niiden riskit, heidän on tiedettävä, mitä vertailuarvo mittaa ja mitkä sen haavoittuvuudet ovat. Tämän vuoksi vertailuarvon hallinnoijan olisi julkaistava selvitys, jossa yksilöidään nämä seikat ▌. Hallinnoijan olisi asetettava tutkinnan yhteydessä syöttötietonsa pyynnöstä asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen saataville. ▌

(34) Tässä asetuksessa olisi otettava huomioon IOSCOn rahoitusalan vertailuarvoja koskevat periaatteet, jäljempänä ” rahoitusalaa koskevat IOSCO-periaatteet”, jotka julkaistiin 17 päivänä heinäkuuta 2013 , ja öljyn hintaraportteja laativia toimistoja koskevat IOSCOn periaatteet, jotka julkaistiin 5 päivänä lokakuuta 2012 (jäljempänä ”IOSCO PRA”-periaatteet), joita käytetään maailmanlaajuisesti vertailuarvoja koskevien sääntelyvaatimusten normina.

(34 a) Fyysisten hyödykkeiden markkinoihin liittyy ainutlaatuisia ominaispiirteitä, jotka on otettava huomioon, jotta vältetään hyödykkeiden vertailuarvojen eheyden vaarantaminen ja kielteiset vaikutukset hyödykemarkkinoiden avoimuuteen, Euroopan toimitusvarmuuteen, kilpailukykyyn ja kuluttajien etuihin. Sen vuoksi tiettyjä tämän asetuksen säännöksiä ei ole asianmukaista soveltaa hyödykkeiden vertailuarvoihin. IOSCOn yhteistyössä muun muassa Kansainvälisen energiajärjestön ja Kansainvälisen energiafoorumin kanssa hyödykkeiden vertailuarvoja varten laatimat periaatteet on erityisesti suunniteltu sovellettaviksi kaikkiin hyödykkeiden vertailuarvoihin, ja siksi tässä asetuksessa säädetään, että tiettyjä vaatimuksia ei sovelleta hyödykkeiden vertailuarvoihin.

(34 b) Tällä asetuksella perustetaan myös tunnustamista koskeva järjestelmä, jonka avulla kolmanteen valtioon sijoittautuneet vertailuarvojen hallinnoijat voivat tarjota vertailuarvojaan unionissa edellyttäen, että ne täyttävät täysin tässä asetuksessa esitetyt vaatimukset tai asiaankuuluvissa IOSCO-periaatteissa esitetyt ehdot.

(34 c) Tässä asetuksessa otetaan käyttöön vahvistamisjärjestelmä, jonka avulla unionissa sijaitsevat hallinnoijat, joille on annettu toimilupa tai jotka on rekisteröity asetuksen säännösten mukaisesti, voivat vahvistaa kolmansissa maissa tarjottuja vertailuarvoja tietyin ehdoin. Vahvistamisjärjestelmää olisi sovellettava sellaisiin kolmansien maiden hallinnoijiin, jotka ovat sidossuhteessa unionissa sijaitseviin hallinnoijiin tai tekevät tiivistä yhteistyötä näiden kanssa. Hallinnoijan, joka on vahvistanut kolmannessa maassa tarjottuja vertailuarvoja, olisi vastattava kyseisistä vahvistetuista vertailuarvoista ja varmistettava, että ne täyttävät tässä asetuksessa tarkoitetut asiaankuuluvat ehdot tai että ne täyttävät täysin asiaankuuluvissa IOSCO-periaatteissa esitetyt vaatimukset.

(35) Hallinnoijan sijaintijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen olisi huolehdittava kriittisen vertailuarvon hallinnoijan toimiluvan myöntämisestä ja valvonnasta. Toimivaltaisen viranomaisen olisi rekisteröitävä sellainen hallinnoija ja valvottava sellaista hallinnoijaa, joka tarjoaa pelkästään vertailuarvoja, jotka on määritetty soveltamalla laskentakaavaa, jossa käytetään kokonaan ja suoraan säännellyiltä kauppapaikoilta, hyväksytyistä julkistamisjärjestelyistä tai ilmoitusjärjestelmistä, energiapörsseistä tai päästöoikeushuutokaupoista toimitettuja syöttötietoja, ja/tai hallinnoijaa, joka tarjoaa ainoastaan muita kuin kriittisiä vertailuarvoja. Hallinnoijan rekisteröinnin ei ole tarkoitus vaikuttaa toimivaltaisten viranomaisten harjoittamaan valvontaan. EAMV:n olisi pidettävä yllä unionin tason hallinnoijien rekisteriä.

(36) Tietyissä olosuhteissa henkilö voi tarjota indeksin tietämättä, että kyseistä indeksiä käytetään rahoitusvälineen vertailuarvona. Näin on erityisesti silloin, kun käyttäjät ja vertailuarvon hallinnoija sijaitsevat eri jäsenvaltioissa. Tämän vuoksi on tarpeen lisätä vertailuarvojen käyttöä koskevaa avoimuutta . Tämä voidaan toteuttaa parantamalla unionin lainsäädännön edellyttämien esitteiden tai avaintietoasiakirjojen sisältöä sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 596/2014 (10) edellyttämien ilmoitusten ja rahoitusvälineiden luettelon sisältöä.

(37) Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja EAMV:n käytössä olevat tehokkaat keinot, valtuudet ja resurssit takaavat valvonnan tehokkuuden. Tämän vuoksi asetuksessa olisi erityisesti säädettävä jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille kansallisen lain mukaisesti annettavista sekä EAMV:lle annettavista , valvontaa ja tutkintaa koskevista vähimmäisvaltuuksista. Käyttäessään valtuuksiaan tämän asetuksen nojalla toimivaltaisten viranomaisten ja EAMV:n olisi toimittava objektiivisesti ja puolueettomasti ja tehtävä päätöksensä riippumattomasti.

(38) Tämän asetuksen rikkomisia tutkittaessa toimivaltaisilla viranomaisilla ja EAMV:lla on oltava mahdollisuus kansallisen lain mukaisesti päästä luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden tiloihin asiakirjojen takavarikointia varten. Pääsy tällaisiin tiloihin on tarpeen, jos voidaan perustellusti epäillä, että tarkastuksen tai tutkimuksen kohteena olevaan asiaan liittyviä asiakirjoja tai muuta tietoa on olemassa ja sillä voi olla merkitystä osoitettaessa tämän asetuksen rikkomisen tapahtuneen. Pääsy tällaisiin tiloihin on tarpeen, jos henkilö, jolle on jo esitetty tietopyyntö, on laiminlyönyt sen noudattamisen tai kun on perusteltu syy epäillä, ettei esitettävää pyyntöä noudatettaisi tai tietopyynnön kohteena olevat asiakirjat tai tiedot siirrettäisiin pois, niitä muutettaisiin tai ne tuhottaisiin. Mikäli kansallisen lain mukaan tarvitaan kyseisen jäsenvaltion oikeusviranomaisen ennalta myöntämä lupa, valtuuksia tiloihin pääsystä käytetään oikeusviranomaisen ennakkoluvan saamisen jälkeen.

(39) Olemassa olevat nauhoitukset puhelinkeskusteluista ja tietoliikennetiedot valvotuilta yhteisöiltä voivat olla ratkaisevia ja usein ainoita todisteita, joiden avulla voidaan tutkia muun muassa tämän asetuksen päätöksentekoa, ohjausta ja valvontaa koskeviin vaatimuksiin liittyviä rikkomisia ja todeta sellaisten tapahtuneen. Tällaisen tietojen ja tallenteiden avulla voidaan osaltaan tarkistaa luovutuksesta vastaavan henkilön ja hyväksymisestä vastaavien henkilöiden henkilöllisyydet sekä se, onko työntekijöiden organisatorinen eriyttäminen toteutettu. Siksi toimivaltaisilla viranomaisilla pitäisi olla mahdollisuus vaatia valvottujen yhteisöjen hallussa olevia tallenteita puhelinkeskusteluista, sähköisiä viestejä tai tietoliikennetietoja tapauksissa, joissa voidaan perustellusti epäillä, että tarkastuksen tai tutkimuksen kohteena olevaan asiaan liittyvillä tallenteilla tai tiedoilla voi olla merkitystä näytettäessä toteen tämän asetuksen rikkomisen tapahtuneen.

(40) Joitakin tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan kolmansissa maissa sijaitseviin luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin, jotka voivat käyttää vertailuarvoja, olla vertailuarvojen tietolähteitä tai osallistua muulla tavoin vertailuarvoprosessiin. Toimivaltaisten viranomaisten olisi sen vuoksi sovittava järjestelyistä kolmansien maiden valvontaviranomaisten kanssa. EAMV:n olisi sovitettava yhteen tällaisten yhteistyöjärjestelyjen edistymistä ja kolmansilta mailta saatujen tietojen vaihtoa toimivaltaisten viranomaisten välillä.

(41) Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa, jäljempänä ”SEUT-sopimus” ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa (jäljempänä ”perusoikeuskirja”) tunnustettuja periaatteita, erityisesti oikeutta yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen, henkilötietosuojaa, oikeutta sananvapauden ja tiedonvälityksen vapauteen, elinkeinovapautta, oikeutta suojella omistusoikeutta, oikeutta kuluttajansuojaan, oikeutta tehokkaaseen oikeussuojakeinoon ja oikeutta puolustukseen. Tätä asetusta olisi näin ollen tulkittava ja sovellettava näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti. Erityisesti silloin, kun tässä asetuksessa viitataan ilmaisunvapautta muissa tiedotusvälineissä koskeviin sääntöihin sekä toimituksellisia ammatteja koskeviin sääntöihin tai käytännesääntöihin, olisi kiinnitettävä huomiota näihin vapauksiin, sillä ne on turvattu unionissa ja jäsenvaltioissa, sellaisina kuin ne on tunnustettu perusoikeuskirjan 11 artiklassa ja muissa asiaa koskevissa määräyksissä. Tätä asetusta ei pitäisi soveltaa lehdistöön, muihin tiedotusvälineisiin tai toimittajiin, kun ne tai he ainoastaan julkaisevat tai mainitsevat vertailuarvon osana journalistista toimintaansa eikä niillä tai heillä ole määräysvaltaa kyseisen vertailuarvon tarjontaan.

(42) Asianosaisilla henkilöillä olisi oltava täysi oikeus puolustautua. Erityisesti menettelyjen kohteena olevien henkilöiden on annettava tutustua havaintoihin, joihin toimivaltaiset viranomaiset ovat perustaneet päätöksen, ja kyseisille henkilöille on annettava oikeus tulla kuulluiksi.

(43) Vertailuarvojen avoimuus on tarpeen finanssimarkkinoiden vakauteen ja sijoittajansuojaan liittyvistä syistä. Toimivaltaisten viranomaisten välisen tietojen vaihdon tai toimittamisen olisi tapahduttava yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (11) säädettyjen, henkilötietojen toimittamista koskevien sääntöjen mukaisesti. EAMV:n suorittaman tietojen vaihdon tai toimittamisen olisi tapahduttava yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001 (12) säädettyjen, henkilötietojen toimittamista koskevien sääntöjen mukaisesti.

(44) Jäsenvaltioiden olisi seuraamusjärjestelmien lujittamista finanssipalvelujen alalla koskevassa komission tiedonannossa vahvistetut periaatteet ja tämän tiedonannon jatkotoimina hyväksytyt unionin säädökset huomioon ottaen säädettävä seuraamuksista ja hallinnollisista toimenpiteistä, joita sovelletaan tämän asetuksen säännösten rikkomiseen, ja varmistettava, että ne pannaan täytäntöön. Näiden seuraamusten ja hallinnollisten toimenpiteiden, olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.

(45) Tämän vuoksi olisi järjestettävä hallinnolliset toimenpiteet, seuraamukset ja sakot, joilla varmistetaan jäsenvaltioiden yhteinen lähestymistapa ja lisätään niiden pelotusvaikutusta. Yksittäisissä tapauksissa sovellettavat seuraamukset olisi määriteltävä ottaen tarpeen tullen huomioon sellaiset tekijät kuten tahallisen toiminnan olemassaolo tai puuttuminen, mahdollisesti tunnistetun taloudellisen hyödyn takaisinmaksu, rikkomisen vakavuus ja kesto, mahdolliset raskauttavat tai lieventävät tekijät, tarve varmistaa sakkojen pelotusvaikutus ja tarvittaessa sisällyttää järjestelmään vähennys vastineeksi yhteistyöstä toimivaltaisen viranomaisen kanssa. ▌

(46) Jotta toimivaltaisten viranomaisten tekemien päätösten pelotusvaikutus kohdistuu suureen yleisöön, ne olisi yleensä julkaistava. Päätöksen julkaiseminen on toimivaltaisille viranomaisille lisäksi tärkeä väline, jolla tiedotetaan markkinatoimijoille, minkälainen käytös katsotaan tämän asetuksen rikkomiseksi, ja jolla levitetään markkinatoimijoille laajalti tietoa asianmukaisesta käytöksestä. Jos julkaisusta uhkaa aiheutua suhteetonta vahinkoa asianosaisille henkilöille, jos se vaarantaa rahoitusmarkkinoiden vakauden tai meneillään olevan tutkimuksen, toimivaltaisen viranomaisen olisi julkaistava seuraamukset ja toimenpiteet nimettöminä tai lykättävä julkaisua. Toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava mahdollisuus jättää seuraamukset julkaisematta, mikäli nimettömän tai lykätyn julkaisun ei katsota riittävässä määrin takaavan rahoitusmarkkinoiden vakautta. Toimivaltaiset viranomaiset eivät myöskään ole velvollisia julkaisemaan toimenpiteitä, jotka on katsottava vähämerkityksiksi, jolloin niiden julkaiseminen olisi kohtuuttomaksi.

(47) Kriittisiin vertailuarvoihin voivat osallistua useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa sijaitsevat tietolähteet, hallinnoijat ja käyttäjät. Tällaisen vertailuarvon tarjonnan lakkaaminen tai tapahtumat, jotka voivat merkittävästi heikentää sen eheyttä, voi vaikuttaa useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa. Se tarkoittaa, että sijaintijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen harjoittama tällaisen vertailuarvon valvonta ei ole riittävää ja tehokasta kriittiseen vertailuarvoon sisätyvien riskien hallitsemiseksi. Valvontatietojen tehokas vaihto toimivaltaisten viranomaisten välillä ja viranomaisten toimien yhteensovittaminen on varmistettava perustamalla toimivaltaisten viranomaisten kollegioita , joita johtaa EAMV . Kollegioiden toimilla on edistettävä tässä asetuksessa voimaan saatettujen sääntöjen yhdenmukaista soveltamista ja valvontakäytäntöjen lähentymistä. EAMV:n oikeudellisesti sitova sovittelu on keskeinen tekijä valvontakäytäntöjen koordinoinnin, yhdenmukaisuuden ja lähentymisen toteuttamisessa. Vertailuarvot voidaan mainita viitteenä rahoitusvälineissä ja rahoitussopimuksissa, joiden duraatio on pitkä. Tietyissä tapauksissa tällaisia vertailuarvoja ei välttämättä enää saada tarjota tämän asetuksen voimaantulon jälkeen, koska niiden ominaisuuksia ei voida muokata asetuksen vaatimusten mukaisiksi. Jos tällaisen vertailuarvon tarjonnan jatkuminen kuitenkin kielletään, tuloksena voi olla rahoitusvälineiden tai rahoitussopimuksen irtisanominen tai mitätöityminen, mikä aiheuttaa haittaa sijoittajille. Tämän vuoksi on tarpeen säätää, että tällaisten vertailuarvojen tarjonta voi jatkua siirtymäkauden ajan.

(47 a) Tapauksissa, jossa asetuksella on vaikutusta tai mahdollista vaikutusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1227/2011 (13) (REMIT-asetus) kattamiin valvottuihin yhteisöihin ja markkinoihin, EAMV:n olisi kuultava täysimääräisesti energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirastoa (ACER) hyödyntääkseen sen energiamarkkinoita koskevaa asiantuntemusta ja lieventääkseen päällekkäistä sääntelyä.

(47 b) Jollei nykyinen vertailuarvo täytä tämän asetuksen vaatimuksia ja jos vertailuarvon muuttaminen tämän asetuksen vaatimukset täyttäväksi johtaisi ylivoimaiseen esteeseen tai rikkoisi rahoitussopimuksen tai rahoitusvälineen ehtoja, asiaankuuluva toimivaltainen viranomainen voi sallia vertailuarvon käytön jatkamisen, kunnes sen käytön lopettaminen tai sen korvaaminen toisella vertailuarvolla on mahdollista, jotta vältetään kuluttajiin kohdistuvia kielteisiä vaikutuksia, joita vertailuarvon käytön epäjärjestyksessä tapahtuva ja äkillinen lakkauttaminen aiheuttaisi.

(48) Tämän asetuksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi ja ehdotuksen teknisten seikkojen tarkentamiseksi komissiolle olisi annettava valtuudet antaa säädöksiä SEUT-sopimuksen 290 artiklan mukaisesti ▌. Kun kyseisiä säädöksiä ehdotetaan, huomioon olisi otettava sovellettavat hallinnointia, tietojen toimittamista ja vertailuarvojen käyttöä koskevat kansainväliset normit sekä erityisesti IOSCOn työn tulokset. Suhteellisuusperiaatetta olisi noudatettava erityisesti muiden kuin kriittisten vertailuarvojen ja hyödykkeiden vertailuarvojen tapauksessa.

(49) Komission olisi hyväksyttävä päätöksenteko-, ohjaus- ja valvontavaatimuksia koskevat EAMV:n laatimat luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritellään muun muassa kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa käytettävien yhteistyöjärjestelyjen vähimmäissisältö, delegoiduilla säädöksillä SEUT-sopimuksen 290 artiklan nojalla ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklan mukaisesti.

(50) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano sen tietyillä osa-alueilla, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Kyseiset osa-alueet koskevat ▌kolmansien maiden vertailuarvojen tarjoajiin sovellettavan oikeudellisen kehyksen vastaavuuden varmistamista ja vertailuarvon kriittistä luonnetta. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (14) mukaisesti.

(51) Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä EAMV:n laatimia teknisiä täytäntöönpanostandardeja, joissa vahvistetaan menettelyt ja muodot toimivaltaisten viranomaisten ja EAMV:n välistä tietojenvaihtoa varten, delegoiduilla säännöksillä SEUT-sopimuksen 291 artiklan nojalla ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti. Koska jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita eli luoda johdonmukaista ja vaikuttavaa järjestelmää, jolla puututaan vertailuarvojen sisältämiin haavoittuvuuksiin, koska vertailuarvoihin liittyvien ongelmien kokonaisvaikutukset voidaan nähdä kokonaisvaltaisesti vain unionin tasolla ja koska nämä tavoitteet voidaan siksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa määrätyn toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 OSASTO

KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT

1 artikla

Kohde

Tässä asetuksessa säädetään yhteisestä kehyksestä, jolla varmistetaan unionissa rahoitusvälineissä ja rahoitussopimuksissa vertailuarvoina käytettävien indeksien tarkkuus ja eheys. Tämän vuoksi asetuksella edistetään sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja saavutetaan korkeatasoinen kuluttajan- ja sijoittajansuoja.

2 artikla

Soveltamisala

1. Tätä asetusta sovelletaan vertailuarvojen tarjontaan, vertailuarvojen syöttötietojen toimittamiseen ja vertailuarvojen käyttöön unionissa.

2. Tätä asetusta ei sovelleta seuraavien tahojen suorittamaan vertailuarvojen tarjontaan:

a) keskuspankit, kun ne käyttävät perussopimuksilla ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) ja EKP:n perussäännöllä annettuja valtuuksiaan ja suorittavat niillä annettuja tehtäviään ja velvollisuuksiaan tai sellaisia tehtäviään ja velvollisuuksiaan, joiden osalta ne ovat kyseisen jäsenvaltion tai kolmannen maan perustuslaillisten rakenteiden mukaan luontaisesti riippumattomia;

a a) viranomaiset, kun ne antavat vertailuarvoja tai valvovat vertailuarvojen tarjontaa yleisten etujen vuoksi, mukaan luettuina työllistämistoimenpiteitä, taloudellista toimintaa ja inflaatiota koskevat vertailuarvot;

a b) keskusvastapuolet;

a c) hallinnoijat, kun ne tarjoavat yksittäisiin hintoihin tai yksittäiseen arvoon perustuvia viitehintoja;

a d) lehdistö, muut tiedotusvälineet tai toimittajat, kun ne tai he ainoastaan julkaisevat tai mainitsevat vertailuarvon osana journalistista toimintaansa eikä niillä tai heillä ole määräysvaltaa kyseisen vertailuarvon tarjontaan;

a e) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2013/36/EU (15) tarkoitetut luotto-osuuskunnat.

▌

2 a. Hallinnoijiin ei sovelleta niiden muiden kuin kriittisten vertailuarvojen osalta 5 artiklan 1 kohtaa, 2 kohdan a alakohtaa ja 3 kohdan b, c ja d alakohtaa, 5 a ja 5 b artiklaa, 5 d artiklan b–g alakohtaa, 7 artiklan 1 kohdan a a, b, b a, b b, b c ja c alakohtaa, 7 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, 3 kohdan a ja b alakohtaa, 7 a artiklaa, 8 artiklan 1 ja 2 kohtaa, 9 artiklan 1 ja 2 kohtaa, 11 artiklaa ja 17 artiklan 1 kohtaa.

▌

3 artikla

Määritelmät

1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan

1) ”indeksillä” mitä tahansa lukua, a) joka on julkaistu tai annettu yleisön saataville; b) joka määritellään säännöllisesti kokonaan tai osittain soveltamalla laskukaavaa tai muuta laskentamenetelmää tai arvioimalla; sekä c) mikäli määritys perustuu indeksin perustana olevan yhden tai useamman omaisuuserän arvoon, hintoihin, mukaan luettuina arvioidut hinnat, todelliset tai arvioidut korot, tai muihin arvoihin tai tutkimuksiin ;

1 a) ”indeksin tarjoajalla” luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka hallitsee vertailuarvon tarjontaa;

2) ”vertailuarvolla” mitä tahansa indeksiä, johon viitaten rahoitusvälineen tai rahoitussopimuksen nojalla maksettava määrä tai rahoitusvälineen arvo määritetään ▌;

2 a) ”vertailuarvoryhmällä” saman hallinnoijan tarjoamaa luonteeltaan samanlaisten syöttötietojen perusteella määritettyjen vertailuarvojen ryhmää, joka tarjoaa saman tai samankaltaisen todellisen markkina- tai taloustilanteen erityisiä mittavälineitä;

3) ”vertailuarvon tarjonnalla” a) vertailuarvon määrittämisen järjestelyjen hallinnoimista; ▌ b) syöttötietojen keräämistä, analysointia tai käsittelyä vertailuarvon määritystä varten; ja c) vertailuarvon määrittämistä soveltamalla laskukaavaa tai muuta laskentamenetelmää tai arvioimalla kyseistä tarkoitusta varten luovutettuja syöttötietoja;

4) ”hallinnoijalla” luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka hallitsee vertailuarvon tarjontaa;

5) ”vertailuarvon käytöllä ” a) sellaisen rahoitusvälineen liikkeeseen laskua, jossa viitataan indeksiin tai indeksien yhdistelmään ; b) rahoitusvälineestä tai rahoitussopimuksesta maksettavan määrän määrittelyä viittaamalla indeksiin tai indeksien yhdistelmään; c) osallisuutta rahoitussopimuksessa, jossa viitataan indeksiin tai indeksien yhdistelmään ; d) investointirahaston arvonkehityksen määrittämistä indeksin tai indeksien yhdistelmän avulla indeksin tai indeksien yhdistelmän tuoton seuraamiseksi tai salkun koostumuksen määrittämiseksi tai tulosperusteisten palkkioiden laskemiseksi;

6) ”syöttötietojen toimittamisella” sellaisten syöttötietojen tarjoamista hallinnoijalle tai muulle henkilölle hallinnoijalle luovutettaviksi, jotka eivät ole julkisesti saatavilla ja joita tarvitaan vertailuarvon määrittämisessä ja joita tarjotaan tätä tarkoitusta varten;

7) ”tietolähteellä” luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka toimittaa syöttötietoja , jotka eivät ole säänneltyjä tietoja ;

8) ”valvotulla tietolähteellä” valvottua yhteisöä, joka toimittaa syöttötietoja unionissa sijaitsevalle hallinnoijalle;

9) ”luovuttajalla” luonnollista henkilöä, joka on tietolähteen palveluksessa syöttötietojen toimittamista varten;

9 a) ”arvioijalla” hyödykkeen vertailuarvon hallinnoijan työntekijää tai muuta luonnollista henkilöä tai kolmatta osapuolta, jonka palvelut ovat hallinnoijan käytössä tai sen valvonnassa ja joka vastaa menetelmien tai päättelyn soveltamisesta syöttötietoihin ja muihin tietoihin tehdäkseen ratkaisevan arvioinnin tietyn hyödykkeen hinnasta;

10) ”syöttötiedoilla” tietoja yhdestä tai useammasta vertailuarvon perustana olevan omaisuuserän arvosta, hinnoista, mukaan luettuina arvioidut hinnat, tai hallinnoijan vertailuarvon määrittämiseen käyttämistä muista arvoista;

11) ”säännellyillä tiedoilla”: i) syöttötietoja, jotka on toimitettu kokonaan a) direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 24 alakohdassa määritellystä kauppapaikasta , mutta tämä pätee ainoastaan rahoitusvälineitä koskeviin tietoihin; b) direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 52 alakohdassa määritellystä hyväksytystä julkistamisjärjestelystä tai direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 53 alakohdassa määritellyltä konsolidoitujen kauppatietojen tarjoajalta pakollisten kaupan jälkeisten avoimuusvaatimusten mukaisesti, mutta tämä pätee ainoastaan kauppapaikassa kaupankäynnin kohteena oleviin rahoitusvälineisiin liittyviin transaktiotietoihin; c) direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 54 alakohdassa määritellystä hyväksytystä ilmoitusjärjestelmästä , mutta tämä pätee ainoastaan kauppapaikassa kaupankäynnin kohteena olevia rahoitusvälineitä koskeviin transaktiotietoihin, jotka on julkistettava pakollisten kaupan jälkeisten avoimuusvaatimusten mukaisesti ; d) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY (16) 37 artiklan 1 alakohdan j alakohdassa tarkoitetusta sähköpörssistä; e) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/73/EY (17) 41 artiklan 1 kohdan j alakohdassa tarkoitetusta maakaasupörssistä; f) komission asetuksen (EU) N:o 1031/2010 (18) 26 ▌tai 30 artiklassa tarkoitetusta huutokauppapaikasta; g) asetuksen (EU) N:o 1227/2011 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimitetuista tiedoista, joista komissio on antanut myös täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1348/2014 (19) ; tai h) kolmannen maan kauppapaikalta, kaupankäyntialustalta, pörssistä, julkistamisjärjestelystä tai ilmoitusjärjestelmästä, jotka vastaavat edellä a–g alakohdassa tarkoitettuja, tai muusta yhteisöstä, kuten transaktiotietojen kokoajilta tai transaktiotietojen kerääjiltä, joiden syöttötiedot ovat jo asianmukaisen valvonnan kohteena; sekä ii) direktiivin 2009/65/EY (20) 1 artiklan 2 kohdassa määriteltyjen siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten (yhteissijoitusyritysten) osuuksien nettoarvoja.

12) ”transaktiotiedoilla” havainnoitavissa olevia hintoja, noteerauksia, indeksejä tai arvoja, jotka kuvaavat keskenään sidossuhteettomien vastapuolten välisiä transaktioita aktiivisilla, kysynnän ja tarjonnan kilpailuvoimien vaikutuksille alttiilla markkinoilla;

13) ”rahoitusvälineellä” direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevassa C osassa lueteltuja välineitä, joista on jätetty hakemus ottamisesta kaupankäynnin kohteeksi direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 24 alakohdan mukaisella kauppapaikalla tai joilla käydään kauppaa direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 24 alakohdan mukaisella kauppapaikalla;

14) ”valvotulla yhteisöllä” seuraavia ▌: a) direktiivin 2013/36/EU 3 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä luottolaitoksia; b) direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa määriteltyjä sijoituspalveluyrityksiä; c) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY (21) 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja vakuutusyrityksiä; d) direktiivin 2009/138/EY 13 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja jälleenvakuutusyrityksiä; e) direktiivin 2009/65/EY (22) 1 artiklan 2 kohdassa määriteltyjä yhteissijoitusyrityksiä; f) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU (23) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa määriteltyjä vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajia; g) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 (24) 2 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä keskusvastapuolia; h) asetuksen (EU) N:o 648/2012 2 artiklan 2 kohdassa määriteltyjä kauppatietorekistereitä; i) hallinnoijia;

15) ”rahoitussopimuksella” a) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY (25) 3 artiklan c kohdassa määriteltyä luottosopimusta; b) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/17/EU (26) 4 artiklan 3 kohdassa määriteltyä luottosopimusta;

16) ”sijoitusrahastolla” direktiivin 2011/61/EU 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määriteltyjä vaihtoehtoisia sijoitusrahastoja direktiivin 2009/65/EY soveltamisalaan kuuluvia yhteissijoitusyrityksiä;

17) ”ylimmällä hallintoelimellä” yhteisöä johtavaa elintä, joka hoitaa valvonta- ja johtotoimintoja ja jolla on lopullinen päätöksentekovalta sekä toimivalta vahvistaa yhteisön strategia, tavoitteet ja yleiset linjaukset;

18) ”kuluttajalla” luonnollista henkilöä, joka tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa rahoitussopimuksissa toimii sellaisessa tarkoituksessa, joka ei kuulu hänen elinkeino-, liike- tai ammattitoimintaansa;

19) ”pankkien välisten korkokantojen vertailuarvolla” vertailuarvoa, jonka tämän artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu perustana oleva omaisuuserä on korko, jolla pankit voivat anto- tai ottolainata muilta pankeilta;

19 a) ”valuuttojen vertailuarvolla” vertailuarvoa, jonka arvo määrittyy suhteessa yhden valuutan tai valuuttakorin yhdessä valuutassa ilmaistuun hintaan;

20) ”hyödykkeiden vertailuarvolla” vertailuarvoa, jonka tämän artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu perustana oleva omaisuuserä on komission asetuksen (EY) N:o 1287/2006 (27) 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu hyödyke , lukuun ottamatta direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 11 kohdassa tarkoitettuja päästöoikeuksia ;

20 a) ”perusriskillä” riskiä, joka liittyy vertailuarvon todellisesta markkina- tai taloustilanteesta, jota vertailuarvolla on tarkoitus mitata, antaman kuvauksen tarkkuuteen;

21) ”kriittisellä vertailuarvolla” a) vertailuarvoa , joka ei perustu säänneltyihin tietoihin ja jonka viitearvo ylittää 13 artiklan 1 kohdassa määritellyt 500 miljardia euroa ; tai b) vertailuarvoa, jonka lakkaamisella olisi huomattava haitallinen vaikutus rahoitusvakauteen, markkinoiden asianmukaiseen toimintaan ja reaalitalouteen yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa; Kriittinen vertailuarvo on luonteeltaan ”kansallinen”, jos sen tuottamisen lakkaamisesta tai sen tuottamisesta sellaisten tietolähteiden tai tietojen avulla, jotka eivät ole tilastollisesti edustavia, aiheutuvat haitalliset vaikutukset rajoittuvat yhteen jäsenvaltioon; Tällöin ei sovelleta 13 artiklan 2 a–2 d kohdassa säädettyä menettelyä. Kriittinen vertailuarvo on luonteeltaan ”eurooppalainen”, jos sen tuottamisen lakkaamisesta tai sen tuottamisesta sellaisten tietolähteiden tai tietojen avulla, jotka eivät ole tilastollisesti edustavia, aiheutuvat haitalliset vaikutukset eivät rajoitu yhteen jäsenvaltioon. Tällöin sovelletaan 13 artiklan 2 e, 2 f ja 2 g kohdassa säädettyä menettelyä.

21 a) ”muulla kuin kriittisellä vertailuarvolla” vertailuarvoa , joka ei täytä 13 artiklassa säädettyjä kriittisen vertailuarvon kriteerejä ;

22) ”sijainnilla” oikeushenkilön yhteydessä jäsenvaltiota tai kolmatta maata, jossa kyseisen henkilön rekisteröity toimipaikka tai muu virallinen osoite sijaitsee, ja luonnollisen henkilön yhteydessä jäsenvaltiota tai kolmatta maata, jossa on kyseisen henkilön verotuksellinen kotipaikka;

22 a) ”viranomaisella” a) hallitusta tai viranomaisvallan käyttäjää; b) yhteisöä tai henkilöä, joka kansallisen lainsäädännön mukaisesti hoitaa viranomaisen tehtäviä tai jolla on julkisia velvollisuuksia tai tehtäviä tai joka tarjoaa julkisia palveluja, mukaan luettuna inflaatio- ja työllisyysmittarit sekä taloudellisen toiminnan mittarit, hallituksen tai viranomaisen valvonnassa.

2. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 37 artiklan mukaisesti tarkoituksena tarkentaa 1 kohdan määritelmien teknisiä seikkoja erityisesti määrittelemällä, mitä indeksin määrittelyn yhteydessä tarkoitetaan yleisön saataville antamisella. Näissä delegoiduissa säädöksissä komissio varmistaa, että ilmaisuilla ”julkistaa” tai ”antaa yleisön saataville” tarkoitetaan ”antaa käyttäjien tai mahdollisten käyttäjien muodostaman laajemman yleisön saataville”.

Tarvittaessa komissio ottaa huomioon markkinat tai teknologisen kehityksen sekä vertailuarvoihin liittyvän valvontakäytännön kansainvälisen lähentymisen.

2 a. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä luettelon laatimiseksi tämän artiklan 1 kohdan 22 a alakohdassa tarkoitetuista viranomaisista unionissa ja kyseisen luettelon tarkistamiseksi. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 38 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

4 artikla

Asetuksen soveltamatta jättäminen indeksin tarjoajiin , jotka eivät ole tietoisia tarjoamiensa vertailuarvojen käytöstä ▌

Tätä asetusta ei sovelleta tarjoamansa indeksin osalta indeksin tarjoajaan , joka ei ole tietoinen eikä olisi kohtuudella voinut tietää indeksin käytöstä 3 artiklan 1 kohdan 2 alakohdassa tarkoitettuihin tarkoituksiin.

▌

II OSASTO

VERTAILUARVOJEN EHEYS JA LUOTETTAVUUS

1 luku

Hallinnoijien päätöksenteko, ohjaus ja valvonta

5 artikla

Päätöksentekoa ja ohjausta sekä eturistiriitoja koskevat vaatimukset

1. Hallinnoijalla on oltava selkeät päätöksenteko- ja ohjausjärjestelyt, joihin sisältyvät selvä organisaatiorakenne, jossa on määritelty yksityiskohtaisesti, avoimesti ja kattavasti tehtävät ja vastuualueet kaikille vertailuarvon tarjontaan osallistuville toimijoille.

Hallinnoijan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tunnistaakseen, ehkäistäkseen tai hallitakseen eturistiriidat hallinnoijan, myös sen johtajien, työntekijöiden ja muiden luonnollisten henkilöiden tai kolmannen osapuolen, joiden palvelut on asetettu sen käyttöön tai valvontaan, sekä tietolähteiden tai käyttäjien välillä, ja varmistettava, että kun vertailuarvoprosessi edellyttää harkintavallan tai päätelmien käyttöä, niitä käytetään riippumattomasti ja tasapuolisesti .

▌

2 a. Vertailuarvon tarjonnan on oltava operatiivisesti erillään sellaisesta hallinnoijan liiketoiminnasta, joka voi aiheuttaa tosiasiallisen tai mahdollisen eturistiriidan. Jos hallinnoijassa voi muodostua eturistiriita sen omistusrakenteen, hallinnoijaa omistavan tai siinä määräysvaltaa käyttävän yhteisön tai hallinnoijan omistaman tai sen määräysvallassa olevan yhteisön tai sen tytäryrityksen määräysvallan tuottavan omistusosuuden tai muiden toimintojen vuoksi, hallinnoijan on perustettava riippumaton valvontatoimi, johon osallistuvat tasapuolisesti edustettuina erilaiset tunnetut sidosryhmät sekä tilaajat ja tietolähteet. Jollei näitä ristiriitoja pystytä riittävästi hallitsemaan, hallinnoijan on lakkautettava kaikki kyseisiä ristiriitoja aiheuttavat toiminnot tai suhteet tai lopetettava vertailuarvon tuottaminen.

▌

3 a. Hallinnoijan on julkistettava tai ilmoitettava kaikki olemassa olevat tai mahdolliset eturistiriidat vertailuarvon käyttäjille ja asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle sekä tarvittaessa tietolähteille, mukaan luettuina ristiriidat, jotka johtuvat hallinnoijan omistuksesta tai määräysvallasta hallinnoijassa.

3 b. Hallinnoijan on omaksuttava ja pantava täytäntöön asianmukaiset toimintatavat ja menettelyt sekä tehokkaat organisatoriset järjestelyt eturistiriitojen tunnistamiseksi, ilmoittamiseksi, hallitsemiseksi, vähentämiseksi ja välttämiseksi, jotta vertailuarvon määritysten eheyttä ja riippumattomuutta voidaan suojella. Näitä toimintatapoja ja menettelyjä on tarkistettava ja päivitettävä säännöllisesti. Toimintatavoissa ja menettelyissä on otettava huomioon ja käsiteltävä eturistiriidat, vertailuarvon prosessin harkinnanvaraisuuden aste ja vertailuarvon sisältämät riskit sekä

a) varmistettava hallinnoijan toimittaman tai tuottaman tiedon luottamuksellisuus, johon sovelletaan tämän asetuksen ilmoitus- ja avoimuusvelvoitteita; sekä

b) erityisesti vähennettävä ristiriitoja, jotka johtuvat hallinnoijan omistuksesta tai määräysvallasta hallinnoijassa tai muista hallinnoijan konserniin liittyvistä eduista tai jotka ovat seurausta muista henkilöistä, jotka voivat käyttää vaikutus- tai määräysvaltaansa hallinnoijaan vertailuarvon määrittämisen osalta.

3 c. Hallinnoijan on varmistettava, että seuraavat vaatimukset täyttyvät, kun kyse on työntekijöistä ja muista luonnollisista henkilöistä, joiden palvelut ovat sen käytössä tai määräysvallassa ja jotka osallistuvat suoraan vertailuarvon tarjontaan:

a) heillä on tarvittavat taidot, tiedot ja kokemus heille annetuista tehtävistä ja heitä johdetaan ja valvotaan tehokkaasti;

b) heihin ei kohdistu asiatonta vaikutusta tai eturistiriitoja ja että näiden henkilöiden palkkiot ja tulosarviointi eivät aiheuta eturistiriitoja tai muulla tavoin vaikuta vertailuarvon prosessin eheyteen;

c) heillä ei ole henkilökohtaisia etuja tai liikesuhteita, jotka vaarantaisivat hallinnoijan toimintoja;

d) heillä ei ole lupaa vaikuttaa vertailuarvon määrittämiseen tekemällä osto- tai myyntitarjouksia tai kauppoja henkilökohtaisesti tai markkinaosapuolten puolesta; sekä

e) heihin sovelletaan tehokkaita menettelyjä, joilla valvotaan tietojen vaihtoa muiden työntekijöiden kanssa, eivätkä he osallistu toimintaan, jossa voi muodostua eturistiriidan vaara.

3 d. Hallinnoijan on omaksuttava erityiset tarkastusmenettelyt, joilla varmistetaan vertailuarvon määrittävän työntekijän tai henkilön rehellisyys ja luotettavuus ja joihin voi sisältyä esimerkiksi johdon antama sisäinen julkaisulupa ennen vertailuarvon levittämistä tai asianmukainen korvaava ratkaisu esimerkiksi siinä tapauksessa, että vertailuarvo päivitetään päivänsisäisesti tai reaaliaikaisesti.

3 e. Mitään vertailuarvon sellaista muutosta suhteessa tämän artiklan säännöksiin, joka ei ole olennainen, ei saa katsoa kyseiseen vertailuarvoon viittaavan rahoitussopimuksen tai rahoitusvälineen rikkomiseksi. Kriittisen vertailuarvon osalta asianomaisella toimivaltaisella viranomaisella on valta ratkaista, onko muutos olennainen.

5 a artikla

Valvontatoimea koskevat vaatimukset

1. Hallinnoijan on perustettava pysyvä ja tehokas valvontatoimi, jota sen on ylläpidettävä ja jolla varmistetaan kaikkien vertailuarvojen tarjonnan näkökohtien valvonta.

2. Hallinnoijan on kehitettävä valvontatehtäväänsä koskevat selkeät menetelmät ja ylläpidettävä niitä ja asetettava nämä menetelmät asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten saataville.

Menetelmiin sisältyvät seuraavat tärkeimmät osat:

a) valvontatehtävän toimintaohjeet;

b) valvontatehtävään valittavien jäsenten valintakriteerit;

c) yhteenveto valvontatehtäviä hoitavien komiteoiden tai lautakuntien jäsenyyksien yksityiskohdista, samoin mahdolliset ilmoitukset eturistiriidoista ja lautakunnan jäsenten valinta-, nimitys-, irtisanomis- ja korvaamisprosesseista.

3. Valvontatoimen on toimittava riippumattomasti, ja sille kuuluvat seuraavat vastuut, joita on mukautettava vertailuarvon monimutkaisuuden, käytön ja haavoittuvuuden mukaan:

a) vertailuarvon määritelmän ja menetelmien arviointi vähintään vuosittain;

b) vertailuarvon menetelmien muutosten valvonta ja luvan antaminen hallinnoijalle ryhtyä tällaisia muutoksia koskevaan konsultointiin;

c) hallinnoijan valvontakehyksen sekä vertailuarvon hallinnoinnin ja toiminnan valvonta, ja kun vertailuarvossa hyödynnetään tietolähteitä, 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen käytännesääntöjen valvonta;

d) vertailuarvon lakkaamiseen liittyvien menettelyjen arviointi ja hyväksyntä, mukaan luettuna kaikki lakkaamista koskeva konsultointi;

e) vertailuarvon tarjontaan osallistuvien kolmansien osapuolten valvonta, mukaan lukien laskenta- tai levitysedustajat;

f) sisäisten ja ulkoisten auditointien ja tarkastusten arviointi ja auditointien tuloksissa esiin nousseiden korjaavien toimien toteutuksen seuranta;

g) syöttötietojen ja tietolähteiden sekä sen seuranta, millä toimilla hallinnoija testaa tai validoi vertailuarvoon käytettävät syöttötiedot, kun vertailuarvossa hyödynnetään tietolähteitä;

h) tehokkaiden toimenpiteiden toteuttaminen käytännesääntöjen rikkomisissa, kun vertailuarvossa hyödynnetään tietolähteitä; sekä

i) valvontatoimen tietoonsa saamista tietolähteiden tai hallinnoijien väärinkäytöksistä ja mahdollisista epätavallisista tai epäilyttävistä syöttötiedoista raportoiminen asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille, kun vertailuarvossa hyödynnetään tietolähteitä.

4. Erillisen komitean tai muun asianmukaisen hallintojärjestelyn on vastattava valvontatoiminnosta.

EAMV laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään ominaisuudet, jotka valvontatoiminnolla on oltava ja jotka koskevat sen koostumusta sekä sen asemaa hallinnoijan organisaatiorakenteessa, jotta varmistetaan toiminnon eheys ja eturistiriidattomuus.

EAMV tekee eron eri tyyppisten vertailuarvojen ja alojen välillä tämän asetuksen mukaisesti ja ottaa huomioon hallinnoijien omistus- ja määräysvaltarakenteen erot, vertailuarvon tarjonnan luonteen, mittakaavan ja monimutkaisuuden sekä vertailuarvoon liittyvän riskin ja vertailuarvon vaikutuksen, myös vertailuarvojen hallintovaatimuksia koskevan valvontakäytännön kansainvälisen lähentymisen pohjalta.

EAMV toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään [XXX].

Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

5. Valvontatoimi voi valvoa useampaa kuin yhtä hallinnoijan tarjoamaa vertailuarvoa edellyttäen, että se muutoin täyttää I ja IV osaston muut vaatimukset.

6. Mitään vertailuarvon sellaista muutosta suhteessa tämän artiklan säännöksiin, joka ei ole olennainen, ei saa katsoa kyseiseen vertailuarvoon viittaavan rahoitussopimuksen tai rahoitusvälineen rikkomiseksi. Kriittisen vertailuarvon osalta asianomaisella toimivaltaisella viranomaisella on valta ratkaista, onko muutos olennainen.

5 b artikla

Valvontakehystä koskevat vaatimukset

1. Hallinnoijalla on oltava valvontakehys, jolla varmistetaan, että vertailuarvo tarjotaan ja julkistetaan tai annetaan saataville tämän asetuksen mukaisesti.

2. Valvontakehyksen on oltava oikeassa suhteessa tunnistettujen eturistiriitojen suuruuteen, vertailuarvon tarjontaan liittyvän harkinnanvaraisuuden laajuuteen ja vertailuarvon syöttötietojen luonteeseen ja sisällettävä

a) toimintariskin hallinta;

b) varamenettelyt ja oikaisumenettelyt sovellettaviksi tilanteessa, jossa vertailuarvon tarjonta keskeytyy.

3. Jolleivät syöttötiedot ole transaktiotietoja, hallinnoijan on

a) laadittava toimenpiteet, joilla varmistetaan mahdollisimman laajasti, että tietolähteet noudattavat 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja käytännesääntöjä ja syöttötietoihin sovellettavia standardeja;

b) laadittava toimenpiteet, joilla seurataan syöttötietoja, mukaan luettuina syöttötietojen seuranta ennen vertailuarvon julkaisemista ja syöttötietojen validointi julkistamisen jälkeen virheiden ja poikkeamien havaitsemiseksi.

4. Valvontakehyksen on oltava dokumentoitu, sitä on arvioitava ja se on saatettava ajan tasalle tarpeen mukaan, ja se on annettava asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen saataville sekä pyynnöstä käyttäjien saataville.

5. Mitään vertailuarvon sellaista muutosta suhteessa tämän artiklan säännöksiin, joka ei ole olennainen, ei saa katsoa kyseiseen vertailuarvoon viittaavan rahoitussopimuksen tai rahoitusvälineen rikkomiseksi. Kriittisen vertailuarvon osalta asianomaisella toimivaltaisella viranomaisella on valta ratkaista, onko muutos olennainen.

5 c artikla

Vastuuvelvollisuuskehystä koskevat vaatimukset

1. Hallinnoijalla on oltava vastuuvelvollisuuskehys, joka kattaa tietojen säilyttämisen, auditoinnin ja arvioinnin, ja valitusprosessi, joka antaa todisteita tämän asetuksen vaatimusten noudattamisesta.

2. Hallinnoijan on nimitettävä riippumaton sisäinen tai ulkoinen toiminto, jolla on tarvittavat valmiudet arvioida sitä ja raportoida siitä, millä tavoin hallinnoija noudattaa vertailuarvon menetelmiä ja tätä asetusta.

3. Muiden kuin kriittisten vertailuarvojen osalta hallinnoijan on julkaistava vaatimustenmukaisuusvakuutus, jossa se raportoi siitä, millä tavoin se noudattaa tätä asetusta. Vaatimustenmukaisuusvakuutus kattaa ainakin 5 artiklan 1, 2 a, 3 b, 3 c ja 3 d kohdassa, 5 a ja 5 b artiklassa, 5 d artiklan b–g alakohdassa, 7 artiklan 1 kohdan a a, b, b a, b b, b c ja c alakohdassa, 7 artiklan 2 a, 3 a ja 3 b kohdassa, 7 a artiklassa, 8 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 9 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 11 artiklassa ja 17 artiklan 1 kohdassa vahvistetut vaatimukset.

Jos hallinnoija ei täytä 5 artiklan 1, 2 a, 3 b, 3 c ja 3 d kohdassa, 5 a ja 5 b artiklassa, 5 d artiklan b–g alakohdassa, 7 artiklan 1 kohdan a a, b, b a, b b, b c ja c alakohdassa, 7 artiklan 2 a, 3 a ja 3 b kohdassa, 7 a artiklassa, 8 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 9 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 11 artiklassa ja 17 artiklan 1 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia, vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa on selkeästi todettava, miksi hallinnoijan ei ole asianmukaista täyttää kyseisiä vaatimuksia.

4. Muun kuin kriittisen vertailuarvon hallinnoijan on nimitettävä riippumaton ulkoinen auditoija arvioimaan hallinnoijan vaatimustenmukaisuusvakuutuksen paikkansapitävyyttä ja raportoimaan siitä. Tällainen auditointi on toteutettava vähintään joka toinen vuosi ja aina kun vertailuarvossa tapahtuu olennaisia muutoksia.

5. Hallinnoijan on toimitettava 4 kohdassa tarkoitettujen auditointien tulokset asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle. Hallinnoijan on pyynnöstä toimitettava yksityiskohtaiset tiedot 4 kohdassa tarkoitetuista auditoinneista vertailuarvon käyttäjälle tai julkistettava ne. Hallinnoijan on asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen tai vertailuarvon käyttäjän pyynnöstä toimitettava tai julkistettava yksityiskohtaiset tiedot 4 kohdassa tarkoitetuista arvioinneista.

6. Asianomainen toimivaltainen viranomainen voi pyytää hallinnoijalta lisätietoja sen muista kuin kriittisistä vertailuarvoista 30 artiklan mukaisesti ja/tai antaa hallinnoijalle suosituksen koskien sitä, miten hallinnoija noudattaa vaatimustenmukaisuusvakuutuksen kattamia säännöksiä, kunnes toimivaltainen viranomainen on täysin tyytyväinen. Toimivaltainen viranomainen voi julkistaa suosituksen verkkosivustollaan.

5 d artikla

Tietojen säilyttämistä koskevat vaatimukset

1. Hallinnoijan on pidettävä kirjaa

a) kaikista syöttötiedoista;

b) hallinnoijan ja tarvittaessa arvioijien vertailuarvon määrittämisessä tekemistä päätelmistä ja käyttämästä harkintavallasta;

c) mahdollisesti huomiotta jätetyistä syöttötiedoista tehdyistä kirjauksista, erityisesti silloin, kun on noudatettu vertailuarvon menetelmien vaatimuksia, ja huomiotta jättämisen syistä;

d) muista muutoksista standardimenettelyissä ja menetelmissä tai niistä poikkeamisista, myös markkinoiden stressikaudella tai markkinahäiriön aikana tapahtuneista;

e) hallinnoijien vertailuarvojen määrittämisessä käyttämien luovuttajien ja luonnollisten henkilöiden henkilöllisyydestä;

f) kaikista asiakirjoista, jotka liittyvät valitukseen; sekä

g) hallinnoijan palveluksessa olevan henkilön ja vertailuarvon tietolähteiden tai luovuttajien vertailuarvosta käymän asiaankuuluvan viestinnän tallenteista.

2. Kun vertailuarvo perustuu tietolähteiltä saatuihin tietoihin, myös tietolähteen on pidettävä kirjaa asiaankuuluvasta viestinnästä, mukaan luettuna muiden tietolähteiden kanssa käyty viestintä.

3. Hallinnoijan on säilytettävä 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja vähintään viiden vuoden ajan sellaisessa muodossa, että vertailuarvoa koskevat laskelmat on mahdollista toistaa ja ymmärtää perusteellisesti ja suorittaa syöttötietojen, laskelmien, päätelmien ja harkintavallan käytön auditointi tai arviointi. Puhelinkeskustelujen tai sähköisen viestinnän tallenteet on toimitettava keskustelussa tai viestinnässä osallisina olleille henkilöille pyynnöstä ja säilytettävä kolmen vuoden ajan.

5 e artikla

Valitusten käsittely

Hallinnoijalla on oltava käytössä ja sen on julkistettava kirjalliset menettelyt, joita sovelletaan hallinnoijan laskentaprosessista tehtyjen valitusten vastaanottoon, tutkimiseen ja kirjaamiseen. Valitusmekanismilla on varmistettava, että

a) hallinnoijalla on käytössä kirjallisissa valitustenkäsittelyperiaatteissa yksityiskohtaisesti kuvattu mekanismi, jonka avulla sen tilaajat voivat jättää valituksia, jotka koskevat sitä, edustaako yksittäisen vertailuarvon laskentatapa tilastollisesti markkina-arvoa, ehdotettuja vertailuarvon laskennan muutoksia, menetelmien soveltamista yksittäisen vertailuarvon laskentaan ja muita toimituksellisia päätöksiä, jotka koskevat vertailuarvon laskentaprosesseja;

b) käytössä on valitusten käsittelyn prosessi ja tavoitteellinen aikataulu;

c) hallinnoija tutkii hallinnoijasta ja sen henkilöstöstä tehdyt viralliset valitukset nopeasti ja oikeudenmukaisella tavalla;

d) tutkimus suoritetaan erillään niistä henkilöstön jäsenistä, jotka ovat voineet olla osallisina valituksen aiheena olevassa asiassa;

e) hallinnoijan tavoitteena on oltava saada tutkimuksensa valmiiksi ripeästi;

5 f artikla

Tekniset sääntelystandardit hallintoa ja valvontaa koskevista vaatimuksista

EAMV laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa tarkennetaan ja täsmennetään 5 artiklan 2 a ja 3 a–3 d kohdassa, 5 a artiklan 2 ja 3 kohdassa, 5 b artiklan 2 ja 3 kohdassa, 5 c artiklan 2 kohdassa sekä 5 c artiklan 1–3 kohdassa tarkoitettuja hallintoa ja valvontaa koskevia vaatimuksia. EAMV ottaa huomioon seuraavat:

a) vertailuarvojen ja rahoitusmarkkinoiden kehitys vertailuarvojen hallintovaatimuksia koskevan valvontakäytännön kansainvälisen lähentymisen perusteella;

b) erityyppisten vertailuarvojen ja hallinnoijien erityiset piirteet, myös alakohtaiset erityispiirteet ja käytettyjen syöttötietojen tyypit;

c) kriittisten ja muiden kuin kriittisten vertailuarvojen välinen ero;

d) onko vaatimukset jo katettu osittain tai täysin muilla asiaankuuluvilla sääntelyvaatimuksilla, erityisesti säänneltyihin tietoihin perustuvien vertailuarvojen osalta ja erityisesti mutta ei yksinomaan direktiivissä 2014/65/EU tai asetuksessa (EU) N:o 600/2014 (28) säädetyillä vaatimuksilla, jotta varmistetaan, ettei hallinnoijille aiheudu päällekkäisiä vaatimuksia tai muita tarpeettomia rasitteita.

EAMV toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään […].

Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä kohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklan mukaisesti.

6 artikla

Ulkoistaminen

1. Hallinnoijat eivät saa järjestää vertailuarvon tarjonnan toimintojen ulkoistamista siten, että heikennetään olennaisesti hallinnoijan päätösvaltaa vertailuarvon tarjonnassa tai asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen valmiutta valvoa vertailuarvoa.

▌

3. Jos hallinnoija ulkoistaa vertailuarvon tarjonnan toimintoja tai merkittäviä palveluja tai tehtäviä jollekin palveluntarjoajalle, hallinnoija on yhä täysin vastuussa kaikkien tämän asetuksen mukaisten velvollisuuksiensa täyttämisestä.

3 a. Hallinnoijan on ulkoistamisen yhteydessä varmistettava, että seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) palveluntarjoajalla on oltava tarvittavat taidot ja voimavarat sekä lain mukaan edellytettävät luvat harjoittaa ulkoistettuja toimintoja, palveluja tai toimintaa luotettavasti ja ammattitaitoisesti;

b) hallinnoijan on asetettava asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten saataville vertailuarvojen määritysprosessiin osallistuvan palveluntarjoajan henkilöllisyys ja tehtävät;

c) palveluntarjoajan on toteutettava asianmukaiset toimet, jos käy ilmi, että palveluntarjoaja ei ehkä hoida ulkoistettuja toimintoja tehokkaasti ja sovellettavien lakien ja asetusten vaatimusten mukaisesti;

d) hallinnoijan on säilytettävä tarvittava asiantuntemus ulkoistettujen toimintojen tehokasta valvontaa varten ja ulkoistamiseen liittyvien riskien hallitsemiseksi;

e) palveluntarjoajan on ilmoitettava hallinnoijalle kaikista tapahtumista, joilla voi olla olennainen vaikutus sen valmiuteen hoitaa ulkoistettuja tehtäviä tehokkaasti ja sovellettavien lakien ja asetusten vaatimusten mukaisesti;

f) palveluntarjoajan on tehtävä ulkoistettuihin toimintoihin liittyvää yhteistyötä asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen kanssa, ja hallinnoijalla sekä asianomaisella toimivaltaisella viranomaisella on oltava tosiasiallinen mahdollisuus saada tutustua ulkoistettuihin toimintoihin liittyviin tietoihin samoin kuin päästä palveluntarjoajan liiketiloihin, ja asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on voitava käyttää näitä pääsyoikeuksia;

g) hallinnoijan on voitava irtisanoa järjestelyt tarvittaessa.

h) hallinnoijan on toteutettava kohtuulliset toimenpiteet, valmiussuunnitelmat mukaan lukien, välttääkseen tarpeettomat operatiiviset riskit, jotka liittyvät palveluntarjoajan osallistumiseen vertailuarvon määritysprosessiin.

2 luku

Syöttötiedot, menetelmät sekä rikkomisten ilmoittaminen

7 artikla

Syöttötiedot ▌

1. Vertailuarvon tarjontaan sovelletaan seuraavia vaatimuksia syöttötietojen ▌suhteen:

a) Syöttötietojen on oltava transaktiotietoja tai, jos se on tarkoituksenmukaisempaa, muuhun kuin transaktioihin perustuvia tietoja, kuten esitettyjä tarjouksia ja todennettavissa olevia arvioita, edellyttäen että ne kuvaavat tarkasti ja luotettavasti markkinoiden tai talouden todellista tilannetta, jota vertailuarvoilla on tarkoitus mitata ▌.

a a) Edellä a alakohdassa tarkoitettujen syöttötietojen on oltava todennettavissa.

b) Hallinnoijan on hankittava syöttötiedot luotettavalta ja tilastollisesti edustavalta lautakunnalta tai tietolähteen otoksesta sen varmistamiseksi, että tulokseksi saatava vertailuarvo on luotettava ja edustaa tilastollisesti sitä markkinoiden tai talouden todellista tilannetta, jota vertailuindeksin on tarkoitus mitata ▌.

b a) Hallinnoijan on käytettävä vain 9 artiklassa tarkoitettuja käytännesääntöjä noudattavilta tietolähteiltä saatavia syöttötietoja.

b b) Hallinnoijan on ylläpidettävä luetteloa henkilöistä, jotka saavat toimittaa syöttötietoja hallinnoijalle, ja menettelyt, joilla arvioidaan tietolähteen ja mahdollisten luovuttajien henkilöllisyyttä.

b c) Hallinnoijan on varmistettava, että tietolähteet toimittavat kaikki merkitykselliset syöttötiedot.

c) Jolleivät vertailuarvon syöttötiedot ole transaktiotietoja ja yksittäinen tietolähde on osapuolena yli 50 prosentissa transaktioiden arvosta markkinoilla, joita vertailuarvolla on tarkoitus mitata, hallinnoijan on tarkistettava mahdollisuuksien mukaan , että syöttötiedot kuvaavat kysynnän ja tarjonnan kilpailuvoimien vaikutuksille alttiita markkinoita. Jos hallinnoija katsoo, etteivät syöttötiedot kuvaa kysynnän ja tarjonnan kilpailuvoimien vaikutuksille alttiita markkinoita, sen on joko vaihdettava syöttötietoja, tietolähteitä tai menetelmää varmistaakseen, että syöttötiedot kuvaavat kysynnän ja tarjonnan kilpailuvoimien vaikutuksille alttiita markkinoita, tai keskeytettävä vertailuarvon tarjonta ▌.

▌

2 a. Hallinnoijan on varmistettava, että syöttötietojen valvontaan sisältyvät

a) kriteerit, joilla määritellään, kuka voi toimittaa syöttötietoja hallinnoijalle, ja tietolähteiden valitsemisprosessi;

b) prosessi, jolla arvioidaan tietolähteen syöttötietoja ja estetään tietolähdettä toimittamasta muita syöttötietoja tai sovelletaan tietolähteeseen tarvittaessa muita seuraamuksia vaatimusten noudattamatta jättämisen vuoksi; sekä

c) prosessi, jolla validoidaan syöttötiedot muun muassa muiden indikaattorien tai tietojen avulla syöttötietojen eheyden ja tarkkuuden varmistamiseksi. Jos vertailuarvo täyttää 14 a artiklan mukaiset kriteerit, tätä vaatimusta sovelletaan ainoastaan, kun sen noudattaminen on kohtuuden rajoissa mahdollista.

▌

3 a. Jos vertailuarvon syöttötiedot saadaan kaupankäyntitoiminnosta, jolla tarkoitetaan mitä tahansa tietolähteiden tai niiden tytäryrityksen osastoa, jaostoa, ryhmää tai henkilöstöä, joka hoitaa hinnoittelu-, kaupankäynti-, myynti-, markkinointi-, ilmoitus-, varainhankinta-, strukturointi- tai välitystoimintaa, hallinnoijan on

a) hankittava tiedot muista näitä syöttötietoja vahvistavista lähteistä;

b) varmistettava, että tietolähteillä on riittävät sisäiset valvonta- ja todentamismenettelyt, joilla mahdollistetaan, että: i) syöttötiedot validoidaan muun muassa ylempien toimihenkilöiden suorittamissa toistuvissa arvioinneissa, joissa tarkistetaan syöttötiedot, ja sisäiset johdon julkaisulupamenettelyt syöttötietojen toimittamiseksi; ii) kaupankäyntitoiminnon ja raportointitoimen henkilöstö on erotettu fyysisesti toisistaan; iii) kattavilla konfliktinhallintatoimenpiteillä tunnistetaan, paljastetaan, hallitaan, heikennetään ja estetään olemassa olevat tai mahdolliset kannustimet manipuloida syöttötietoja tai vaikuttaa niihin muulla tavoin, mukaan luettuina palkka- ja palkkiopolitiikka ja eturistiriidat syöttötietojen tarjontatoiminnan ja tietolähteen tai sen tytäryritysten tai näiden päämiesten tai asiakkaiden muun liiketoiminnan välillä;

Ensimmäisen alakohdan a–b alakohtien säännöksiä sovelletaan vertailuarvoihin, jotka täyttävät 14 a artiklan mukaiset kriteerit, ainoastaan, kun näiden säännösten noudattaminen on kohtuuden rajoissa mahdollista.

3 b. Mitään vertailuarvon sellaista muutosta suhteessa tämän artiklan säännöksiin, joka ei ole olennainen, ei saa katsoa kyseiseen vertailuarvoon viittaavan rahoitussopimuksen tai rahoitusvälineen rikkomiseksi. Kriittisen vertailuarvon osalta asianomaisella toimivaltaisella viranomaisella on valta ratkaista, onko muutos olennainen.

3 c. EAMV laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa tarkennetaan tietolähteiden sisäisiä valvonta- ja todentamismenettelyjä, joihin hallinnoijien on pyrittävä 2 a ja 3 a kohdan mukaisesti syöttötietojen eheyden ja tarkkuuden varmistamiseksi.

EAMV ottaa huomioon suhteellisuusperiaatteen muiden kuin kriittisten vertailuarvojen ja hyödykkeiden vertailuarvojen osalta, eri vertailuarvotyyppien erityisyyden, etenkin niiden, jotka perustuvat 14 a artiklan kriteerit täyttäviltä yhteisöiltä saatuihin syöttötietoihin; syöttötietojen luonteen, sen, onko vaatimukset jo katettu osittain tai täysin muilla asiaankuuluvilla sääntelyvaatimuksilla, erityisesti mutta ei yksinomaan direktiivissä 2014/65/EU tai asetuksessa (EU) N:o 600/2014 säädetyillä vaatimuksilla, jotta varmistetaan, ettei hallinnoijille aiheudu päällekkäisiä vaatimuksia tai muita tarpeettomia rasitteita, sekä vertailuarvoihin liittyvän valvontakäytännön kansainvälisen lähentymisen.

EAMV toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään [XXX].

Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

7 a artikla

Menetelmät

1. Hallinnoijan on käytettävä vertailuarvon määrittämiseen menetelmiä,

a) jotka ovat selkeitä ja luotettavia;

b) joiden selvien sääntöjen avulla tunnistetaan, miten ja milloin vertailuarvon määrittämisessä voidaan käyttää harkintavaltaa;

c) jotka ovat tiukkoja, jatkuvia ja validointikelpoisia, mukaan luettuna toteutumatestaus;

d) jotka ovat kestäviä ja varmistavat, että vertailuarvo voidaan laskea mahdollisimman vaihtelevissa olosuhteissa;

e) jotka ovat jäljitettäviä ja todennettavia.

2. Vertailuarvon menetelmiä kehittäessään vertailuarvon hallinnoijan on

a) otettava huomioon sellaiset tekijät kuin markkinoiden koko ja normaali likviditeetti, kaupankäynnin tarkasteltavuus ja markkinatoimijoiden positiot, markkinoiden keskittyminen, markkinoiden dynamiikka ja yksittäisen otoksen riittävyys kuvaamaan tilastollisesti sitä todellista markkina- tai taloustilannetta, jota vertailuarvon on tarkoitus mitata;

b) määritettävä, mitkä ovat kyseisen vertailuarvon yhteydessä aktiiviset markkinat; sekä

c) määritettävä eri syöttötietotyyppien tärkeysjärjestys.

3. Hallinnoijalla on oltava käytössä selvät julkistetut järjestelyt, joissa yksilöidään tilanteet, joissa syöttötietojen määrä tai laatu alittaa vaatimustason, joka on välttämätön vertailuarvon määrittämiseksi tarkasti ja luotettavasti menetelmillä, ja kuvataan, voidaanko vertailuarvo näissä olosuhteissa laskea ja jos voidaan, niin miten.

4. Mitään vertailuarvon sellaista muutosta suhteessa tämän artiklan säännöksiin, joka ei ole olennainen, ei saa katsoa kyseiseen vertailuarvoon viittaavan rahoitussopimuksen tai rahoitusvälineen rikkomiseksi. Kriittisen vertailuarvon osalta asianomaisella toimivaltaisella viranomaisella on valta ratkaista, onko muutos olennainen.

7 b artikla

Menetelmien avoimuus

1. Hallinnoijan on kehitettävä, käytettävä ja hallinnoitava vertailuarvotietoja ja -menetelmiä avoimesti.

Hallinnoijan on julkistettava tasapuolisen ja helpon saatavuuden takaavin keinoin

i) kunkin vertailuarvon tai vertailuarvoryhmän osalta sovelletut menetelmät; sekä

ii) kaikkien ehdotettujen olennaisten menetelmämuutosten osalta konsultointimenettely ja muutoksen syyt, mukaan luettuna sen määrittely, mikä on olennainen muutos ja milloin se ilmoittaa muutoksista käyttäjille.

2. Jos vertailuarvo täyttää 14 a artiklan mukaiset kriteerit, kyseisen vertailuarvon hallinnoijan on kuvattava ja julkistettava jokaisen laskelman yhteydessä kohtuuden rajoissa ja vertailuarvon asianmukaista julkistamista haittaamatta

a) tiivis selvitys, joka on riittävän yksityiskohtainen, jotta vertailuarvon tilaaja tai toimivaltainen viranomainen pystyy ymmärtämään, miten laskenta on kehitetty, mukaan luettuina ainakin tarkasteltavien fyysisten markkinoiden koko ja likviditeetti (kuten toimitettujen transaktioiden lukumäärä ja volyymi), volyymin vaihteluväli ja keskiarvo, hinnan vaihteluväli ja keskiarvo ja kunkin laskennassa huomioon otetun syöttötietotyypin ohjeelliset prosenttiosuudet; hinnoittelun menetelmiä koskevat käsitteet on niin ikään ilmoitettava, esimerkiksi ”transaktiopohjainen”, ”korkoeropohjainen” tai ”interpoloitu tai ekstrapoloitu”; sekä

b) tiivis selvitys siitä, missä määrin ja millä perustein laskennassa on mahdollisesti käytetty päättelyä, mukaan luettuna mahdolliset päätökset jättää pois syöttötietoja, jotka muutoin täyttivät asianomaisen menetelmän vaatimukset kyseisessä laskennassa, sekä hintojen perustamisesta korkoeroihin tai interpolointiin tai ekstrapolointiin tai osto- tai myyntitarjousten painottamisesta toteutuneita transaktioita enemmän laskennassa.

3. Jos julkistaminen ei ole sovellettavan teollis- ja tekijänoikeuslainsäädännön mukaista, menetelmä on asetettava asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen saataville.

4. Jos kriittiseen vertailuarvoon sovellettavaa menetelmää muutetaan olennaisesti, hallinnoijan on ilmoitettava muutoksesta asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle. Toimivaltaisella viranomaisella on 30 kalenteripäivää aikaa hyväksyä muutos.

7 c artikla

Syöttötietoja ja menetelmiä koskevat tekniset sääntelystandardit

EAMV laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joilla tarkennetaan syöttötietoja koskevaa valvontaa, olosuhteita, joissa transaktiotiedot eivät välttämättä ole riittäviä, sitä, miten tämä voidaan osoittaa asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille, sekä menetelmien kehittämistä koskevia vaatimuksia ottaen huomioon erityyppiset vertailuarvot ja alat tämän asetuksen mukaisesti. EAMV ottaa huomioon seuraavat:

a) vertailuarvojen ja rahoitusmarkkinoiden kehitys vertailuarvojen valvontakäytännön kansainvälisen lähentymisen perusteella;

b) eri vertailuarvojen ja vertailuarvotyyppien erityispiirteet;

c) suhteellisuusperiaate muiden kuin kriittisten vertailuarvojen osalta;

d) vertailuarvojen alttius manipuloinnille käytettyjen menetelmien ja syöttötietojen perusteella;

e) käyttäjien saatavilla olisi oltava riittävästi yksityiskohtaisia tietoja sen ymmärtämiseksi, miten vertailuarvo tarjotaan, ja vertailuarvon merkittävyyden ja tarkoituksenmukaisuuden arvioimiseksi viitearvona;

f) onko vaatimukset jo katettu osittain tai täysin muilla asiaankuuluvilla sääntelyvaatimuksilla, erityisesti säänneltyihin tietoihin perustuvien vertailuarvojen osalta ja erityisesti mutta ei yksinomaan direktiivissä 2014/65/EU tai asetuksessa (EU) N:o 600/2014 säädetyillä vaatimuksilla, jotta varmistetaan, ettei hallinnoijille aiheudu päällekkäisiä vaatimuksia tai muita tarpeettomia rasitteita.

EAMV toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään […].

Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä kohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklan mukaisesti.

8 artikla

Rikkomisista ilmoittaminen

1. Hallinnoijalla on oltava johtajia, työntekijöitä ja muita luonnollisia henkilöitä, joiden palvelut on asetettu sen käyttöön tai valvontaan, koskevat menettelyt, joilla raportoidaan sisäisesti tämän asetuksen ja muun asiaankuuluvan lainsäädännön rikkomisista.

2. Hallinnoijalla on oltava käytössään menettelyt tämän asetuksen ja muun asiaankuuluvan lainsäädännön rikkomisesta ilmoittamiseksi asianomaisille viranomaisille.

▌

3 luku

Käytännesäännöt ja tietolähteitä koskevat vaatimukset

9 artikla

Käytännesäännöt

1. Kun vertailuarvo perustuu tietolähteiltä saatuihin tietoihin, hallinnoijan on laadittava mahdollisuuksien mukaan yhteistyössä tietolähteiden kanssa jokaista vertailuarvoa varten käytännesäännöt, joissa määritellään selvästi ▌tietolähteiden vastuualueet ▌suhteessa syöttötietojen tarjontaan , ja varmistettava, että luovuttajat vahvistavat noudattavansa käytännesääntöjä ja että ne antavat tämän vahvistuksen uudelleen, jos käytännesääntöihin tehdään muutoksia .

2. Käytännesääntöjen on sisällettävä ainakin seuraavat tekijät:

a) toimitettavien syöttötietojen selvä kuvaus sekä riittävät vaatimukset, joilla varmistetaan syöttötietojen tarjoaminen 7 ja 8 artiklan mukaisesti;

b) toimintatavat, joilla varmistetaan, että tietolähteet toimittavat kaikki merkitykselliset syöttötiedot; sekä

c) järjestelmät ja valvonta, jotka tietolähde on velvollinen ottamaan käyttöön, mukaan luettuina i) syöttötietojen luovutusmenettelyt, mukaan luettuina tietolähdettä koskevat vaatimukset, joiden mukaan on eriteltävä, ovatko syöttötiedot transaktiotietoja ja ovatko syöttötiedot hallinnoijan vaatimusten mukaisia; ii) syöttötietojen tarjoamisessa käytettävää harkintavaltaa koskevat periaatteet; iii) syöttötietojen validointia koskeva, ennen sen tarjoamista hallinnoijalle sovellettava vaatimus; iv) tietojen kirjaamisperiaatteet; v) epäilyttävien tietojen raportointia koskevat vaatimukset; vi) ristiriitojen hallitsemista koskevat vaatimukset.

2 a. Hallinnoija voi laatia erilliset käytännesäännöt kullekin tarjoamalleen vertailuarvoryhmälle.

2 b. Kriittisen vertailuarvon hallinnoijan on toimitettava käytännesäännöt asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle 20 työpäivän kuluessa kriittisen vertailuarvon sisällyttämistä 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon koskevan päätöksen voimaantulosta. Asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on tarkistettava 30 päivän kuluessa, täyttääkö käytännesääntöjen sisältö tämän asetuksen vaatimukset.

3. EAMV laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi , joilla tarkennetaan 2 kohdassa tarkoitettujen käytännesääntöjen osia erityyppisiä vertailuarvoja varten ja vertailuarvojen ja rahoitusmarkkinoiden kehityksen huomioon ottamiseksi.

EAMV ottaa näitä teknisiä sääntelystandardiluonnoksia laatiessaan huomioon suhteellisuusperiaatteen vertailuarvojen ja tietolähteiden erilaisten ominaispiirteiden osalta, muun muassa syöttötietojen ja menetelmien erojen, syöttötietojen manipulointiriskien ja vertailuarvoihin liittyvien valvontakäytäntöjen kansainvälisen lähentymisen osalta. EAMV kuulee ACERia käytännesääntöjen sovellettavuudesta, erityisesti asiaankuuluvien vertailuarvojen osalta.

EAMV toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään [XXX].

Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä kohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

▌

11 artikla

Valvottuja tietolähteitä koskevat vaatimukset

1. Valvottuun tietolähteeseen, joka tarjoaa syöttötietoja kriittistä vertailuarvoa varten, sovelletaan 2 a ja 3 kohdassa vahvistettuja hallintoa ja valvontaa koskevia vaatimuksia .

2. Valvotulla tietolähteellä on oltava tehokkaat järjestelmät ja valvonta, jolla varmistetaan kaikkien hallinnoijalle toimitettavien syöttötietojen eheys ja luotettavuus, mukaan luettuina

a) sen valvonta, kuka saa luovuttaa syöttötietoja hallinnoijalle, mukaan luettuna luovuttajaa ylemmän luonnollisen henkilön julkaisulupaprosessi, jos tämä on oikeasuhteista;

b) luovuttajien asianmukainen koulutus, joka kattaa vähintään tämän asetuksen ja asetuksen (EU) N:o 596/2014;

c) ristiriitojen hallitsemismenettelyt, mukaan lukien työntekijöiden organisatorinen erottelu tarvittaessa sekä sen huomioiminen, miten palkka- ja palkkiopolitiikan aiheuttamat vertailuarvon manipuloinnin kannustimet poistetaan;

d) syöttötietojen tarjoamiseen liittyvien viestintätietojen säilyttäminen asianmukaiselta ajanjaksolta;

e) vertailuarvoon viittaavilla välineillä kauppaa käyvien yksittäisten kaupankävijöiden ja kaupankäyntiyksiköiden vastuita koskevien tietojen säilyttäminen auditointien ja tutkimusten helpottamiseksi sekä eturistiriitojen hallitsemiseksi;

f) sisäisiä ja ulkoisia auditointeja koskevien tietojen säilyttäminen.

2 a. Jolleivät syöttötiedot ole transaktiotietoja tai esitettyjä tarjouksia, valvottujen tietolähteiden on omaksuttava 2 a kohdassa tarkoitettujen järjestelmien ja valvonnan lisäksi toimintatavat, jotka ohjaavat päätelmien ja harkintavallan käyttöä, ja kirjattava syyt päätelmien tai harkintavallan käyttöön, mikäli tämä on oikeasuhteista vertailuarvon ja syöttötietojen luonteen huomioon ottaen.

3. Valvotun tietolähteen on toimittava täysimääräisesti yhteistyössä hallinnoijan ja asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen kanssa vertailuarvon tarjonnan auditoinnin ja valvonnan suhteen , myös 5 c artiklan 3 kohdassa esitetyissä tarkoituksissa ja asettava saataville 2 ja 2 a kohdan mukaisesti säilytetyt tiedot ja aineistot.

4. EAMV laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi , joilla tarkennetaan 2, 2 a ja 3 kohdassa esitettyjä, järjestelmiä ja valvontaa koskevia vaatimuksia erityyppisiä vertailuarvoja varten.

EAMV toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään [XXX].

Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

III OSASTO

KRIITTISIÄ VERTAILUARVOJA KOSKEVAT VAATIMUKSET ▌

1 luku

Säännellyt tiedot

▌

12 a artikla

Säännellyt tiedot

Kun vertailuarvot määritellään käyttämällä laskukaavaa 3 artiklan 1 kohdan 11 alakohdan i tai ii alakohdassa tarkoitettuihin tietoihin, 7 artiklan 1 kohdan b, b a ja c alakohtaa, 7 artiklan 2 a ja 3a kohtaa, 8 artiklan 1 kohtaa, 8 artiklan 2 kohtaa ja 9, 11 ja 13 a artiklaa ei sovelleta näiden vertailuarvojen tarjontaan tai tietojen toimittamiseen niitä varten. Tällaisten vertailuarvojen tarjontaan ei sovelleta 5 d artiklan 1 kohdan a alakohtaa niiden syöttötietojen osalta, jotka on toimitettu kokonaan 3 artiklan 1 kohdan 11 alakohdan mukaisesti. Vaatimuksia ei sovelleta myöskään 5 c artiklan 3 kohdan tarkoituksessa.

2 luku

Kriittiset vertailuarvot

13 artikla

Kriittiset vertailuarvot

1. Vertailuarvo, joka ei perustu säänneltyihin tietoihin, katsotaan kriittiseksi vertailuarvoksi seuraavissa olosuhteissa:

a) vertailuarvoa käytetään sellaisten rahoitusvälineiden tai rahoitussopimusten vertailuarvona, joiden keskimääräinen arvo on vähintään 500 000 000 000 euroa asianmukaisen ajanjakson aikana mitattuna;

b) vertailuarvo on tunnustettu kriittiseksi 2 a, 2 c ja 2 e–2 g kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti.

EAMV laatii teknisten sääntelystandardien luonnokset, joissa

— tarkennetaan, miten rahoitusvälineiden markkina-arvo lasketaan;

— tarkennetaan, miten johdannaisten bruttonimellisarvo lasketaan;

— tarkennetaan sen ajanjakson pituus, jota käytetään vertailuarvon arvon asianmukaiseen mittaamiseen;

— tarkistetaan 500 000 000 000 euron kynnysarvoa vähintään [kolmen] vuoden välein tämän asetuksen voimaantulon jälkeen.

EAMV toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään [XXX].

Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

▌

2 a. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi katsoa sen lainkäyttöalueella hallinnoidun vertailuarvon kriittiseksi vertailuarvoksi, kun sen keskimääräinen nimellisarvo alittaa 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa säädetyn määrän, jos se katsoo, että vertailuarvon lakkaamisella olisi merkittävä haitallinen vaikutus markkinoiden eheyteen, rahoitusvakauteen, kuluttajiin, reaalitalouteen tai kotitalouksien ja yritysten rahoitukseen sen lainkäyttöalueella. Tässä tapauksessa viranomaisen on ilmoitettava EAMV:lle päätöksestään viiden päivän kuluessa.

2 b. EAMV julkaisee ilmoituksen 10 päivän kuluessa tämän artiklan 2 a kohdassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanotosta verkkosivustollaan ja päivittää 25 a artiklassa tarkoitettua rekisteriä.

2 c. Kun kansallisen toimivaltainen viranomainen katsoo, että toisen unionin toimivaltaisen viranomaisen 2 a kohdan mukaisesti tekemällä päätöksellä on merkittävä haitallinen vaikutus rahoitusmarkkinoiden vakauteen, reaalitalouteen tai kyseisen vertailuarvon valvottuihin tietolähteisiin sen lainkäyttöalueella, se esittää kyseiselle toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle pyynnön tarkastella päätöstä uudelleen. Edellä olevan 2 a kohdan mukaisesti päätöksen tehneen toimivaltaisen viranomaisen on vastattava pyynnön esittäneelle toimivaltaiselle viranomaiselle 30 päivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.

2 d. Jos toimivaltaiset viranomaiset eivät pääse sopimukseen asiassa, pyynnön esittänyt toimivaltainen viranomainen voi saattaa asian EAMV:n tarkasteltavaksi. EAMV toimii asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan mukaisesti 60 päivän kuluessa siitä, kun asia on saatettu sen tarkasteltavaksi.

2 e. Kun jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen tai EAMV katsoo, että toisessa jäsenvaltiossa hallinnoitu vertailuarvo, jonka keskimääräinen nimellisarvo alittaa 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa säädetyn määrän, on kuitenkin katsottava kriittiseksi vertailuarvoksi, koska vertailuarvon lakkaamisella olisi merkittävä haitallinen vaikutus markkinoiden eheyteen, rahoitusvakauteen, kuluttajiin, reaalitalouteen tai kotitalouksien ja yritysten rahoitukseen sen lainkäyttöalueella, se esittää kyseisen vertailuarvon hallinnoijan osalta toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle pyynnön vertailuarvon luokittelemisesta kriittiseksi. Kyseisen vertailuarvon hallinnoijan osalta toimivaltaisen viranomaisen on vastattava pyynnön esittäneelle toimivaltaiselle viranomaiselle 30 päivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.

2 f. Edellä olevassa 2 e artiklassa säädetyn menettelyn jälkeen ja jos toimivaltaiset viranomaiset eivät pääse sopimukseen asiassa, pyynnön esittänyt toimivaltainen viranomainen voi saattaa asian EAMV:n tarkasteltavaksi. Sen on toimitettava pyyntönsä tueksi vertailuarvon lakkaamisen vaikutuksista sen lainkäyttöalueella dokumentoitu arviointi, joka käsittää vähintään

a) erilaiset käyttötarkoitukset markkinatoimijoiden osalta sekä käyttö vähittäismarkkinoilla;

b) käyttökelpoisen korvaavan markkinavetoisen vertailuarvon saatavuus;

c) vertailuarvoon viittaavien rahoitusvälineiden ja rahoitussopimusten arvo jäsenvaltiossa sekä sen merkitys jäsenvaltion bruttokansantuotteelle;

d) vertailuarvon käytön keskittyminen ja tarvittaessa sen tietolähteenä toimimisen keskittyminen jäsenvaltioissa;

e) muut indikaattorit vertailuarvon lakkaamisen tai epäluotettavuuden mahdollisista vaikutuksista markkinoiden eheyteen, rahoitusvakauteen tai kotitalouksien ja yritysten rahoitukseen jäsenvaltiossa.

Jos EAMV on pyynnön esittänyt toimivaltainen viranomainen, se tarkastelee pyyntöään ja antaa sitovan lausunnon.

2 g. EAMV antaa sitovan lausunnon vertailuarvon kriittisyydestä [10] viikon kuluessa 2 d kohdassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanotosta ja kuultuaan Euroopan järjestelmäriskikomiteaa ja muita asianomaisia toimivaltaisia kansallisia viranomaisia. EAMV toimittaa lausuntonsa komissiolle, kansallisille toimivaltaisille viranomaisille sekä hallinnoijalle kuulemistulosten kanssa. EAMV perustaa lausuntonsa 2 f kohdassa lueteltuihin perusteisiin ja muihin relevantteihin perusteisiin.

2 h. Kun vertailuarvo on määritelty kriittiseksi, on perustettava toimivaltaisten viranomaisten kollegio 34 artiklan mukaisesti.

Toimivaltaisten viranomaisten kollegion on pyydettävä tarvittavat tiedot, jotta se voi myöntää 23 artiklassa säädetyn toimiluvan, joka mahdollistaa tämän vertailuarvon tarjoamisen noudattaen tässä asetuksessa säädettyjä täydentäviä vaatimuksia, joita sovelletaan vertailuarvoon sen kriittisyyden vuoksi.

2 i. Toimivaltaisten viranomaisten kollegio tarkistaa vähintään kahden vuoden välein aiemmin kriittisiksi määriteltyjen vertailuarvojen luokituksen.

2 j. Jäsenvaltiot voivat poikkeustapauksissa asettaa vertailuarvon hallinnoijalle lisävaatimuksia tämän artiklan soveltamisalaan kuuluvien seikkojen osalta.

13 a artikla

Kriittisen vertailuarvon pakollinen hallinnointi

1. Jos kriittisen vertailuarvon hallinnoija aikoo lopettaa kriittisen vertailuarvonsa tuottamisen, sen on:

a) ilmoitettava siitä välittömästi toimivaltaiselle viranomaiselle; sekä

b) annettava neljän viikon kuluessa tällaisesta ilmoituksesta arvio siitä, miten vertailuarvo olisi siirrettävä uudelle hallinnoijalle; tai

c) annettava neljän viikon kuluessa tällaisesta ilmoituksesta arvio siitä, miten vertailuarvon tuottaminen olisi lopetettava, ottaen huomioon 17 artiklan 1 kohdan mukaisen menettelyn.

Tämän ajanjakson aikana hallinnoija ei saa lakata tuottamasta vertailuarvoa.

2. Vastaanotettuaan vertailuarvon hallinnoijan tekemän 1 kohdassa tarkoitetun arvion toimivaltaisen viranomaisen on neljän viikon kuluessa:

a) tiedotettava siitä EAMV:lle; sekä

b) tehtävä oma arvionsa siitä, miten vertailuarvo on siirrettävä uudelle hallinnoijalle tai miten sen tuottaminen olisi lopetettava, ottaen huomioon 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti perustetun vertailuarvon lakkautusta koskevan hallinnoijan menettelyn.

Tämän ajanjakson aikana hallinnoija ei saa lakata tuottamasta vertailuarvoa.

3. Sen jälkeen, kun 2 kohdan mukainen arvio on tehty, toimivaltaisella viranomaisella on valtuudet v