KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN KOMITEALLE - Maailman radioviestintäkonferenssi 2003 (WRC-03)

Sisällysluettelo

1. Johdanto

2. WRC ja Euroopan yhteisön taajuuspolitiikka

3. Euroopan etujen puolustaminen WRC-03:ssa

4. WRC-03:n kannalta merkitykselliset yhteisön politiikat

5. Yhteisön prioriteetit WRC-03:ssa

5.1. Kolmannen sukupolven matkaviestintä

5.2. Satelliittiradionavigointi

5.3. Väestönsuojelu (hätätilanteet ja katastrofiapu)

5.4. Vaihtoehtoiset infrastruktuurialustat, RLAN mukaan luettuna

6. Seuraavan konferenssin (WRC-07) asialista

7. Päätelmä

LIITE I: WRC-03:n pelkistetty asialista

LIITE II: Teknisten kysymysten analyysi

LIITE III: Muut WRC-03:n asialistan yhteisön etua koskevat kohdat

LIITE IV: Sanasto

1. Johdanto

Yhdistyneiden kansakuntien alainen Kansainvälinen televiestintäliitto järjestää joka kolmas vuosi Maailman radioviestintäkonferenssin, jossa saatetaan ajan tasalle ITU:n radio-ohjesääntö, eli maailmanlaajuinen sopimus siitä, miten radioaaltoja käytetään niin, ettei eri maiden langattomien palvelujen välillä esiinny haitallisia häiriöitä. Seuraava WRC-03 järjestetään Genevessä 9. kesäkuuta - 4. heinäkuuta 2003. Tuhansille osanottajille 150 maasta se on päätös valmisteluprosessille, joka alkoi välittömästi edellisen WRC:n jälkeen, joka järjestettiin Istanbulissa vuonna 2000.

Komissio osallistuu tulevaan WRC-03:een valtuuskuntana, jolla ei ole äänioikeutta [1]. Komissio haluaa tässä ominaisuudessaan tukea erityisesti päätöksiä, jotka ovat asiaan liittyvien yhteisön politiikkojen mukaisia ja jotka heijastavat Euroopan unionin kaupallisia ja yleisiä etuja. Komissio pyrkii myös tukemaan ennen konferenssia ja sen aikana vahvistettuja Euroopan yhteisiä kantoja, jotka liittyvät yhteisön politiikkoihin. Osallistumalla WRC-03:een komissio täyttää tehtävän, joka sille on annettu edellisen WRC:n jälkeen voimaan tulleessa radiotaajuuspäätöksessä [2].

[1] Virallisesti ITU:n "sektorijäsen" (luokitus: alueelliset ja muut kansainväliset organisaatiot).

[2] Euroopan yhteisön radiotaajuuspolitiikan sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 676/2002/EY.

WRC:ssä käytävät neuvottelut ovat luonteeltaan lähinnä teknisiä ja sääntelyyn liittyviä, ja niillä on poliittisia ja teollisuuspoliittisia seuraamuksia, jotka ovat toisinaan jossain määrin kätkettyjä tai vähäteltyjä. Monista asioista keskustellaan konferenssissa teknisellä tasolla hyvin yksityiskohtaisesti ilman mitään selkeää kytköstä niiden taustalla oleviin politiikkoihin. WRC:n asialistan kohdista on näin ollen usein vaikea antaa "yksinkertaisia selityksiä".

Tämän tiedonannon tarkoituksena on auttaa selkiyttämään WRC-03-prosessia siten, että siinä käsitellään erilaisia neuvoteltavana olevia asialistan kohtia yhteisön näkökulmasta. Tavoitteena on vahvistaa Euroopan teknisiä neuvottelukantoja konferenssia varten liittämällä ne yhteisön poliittisiin tavoitteisiin. Komissio pyytää neuvotteluosapuolina olevia jäsenvaltioita tukemaan näitä kantoja neuvotteluissa.

WRC-03:a ei pidetä yhtä välittömän "ratkaisevana" kuin joitakin aiempia Maailman radioviestintäkonferensseja, joissa oli kiireisesti yhdenmukaistettava maailmanlaajuisesti taajuusalueita, jotta suunnitellut uudet kaupalliset satelliittijärjestelmät ja maanpäälliset matkaviestinjärjestelmät voisivat toimia moitteettomasti. Vaikka jotkin järjestelmät yrittävätkin edelleen saada lisää radiotaajuuksia tulevien tarpeiden täyttämiseksi, painopiste on tässä WRC:ssä siirtynyt siihen, että useimmat radiopalvelut pyrkivät "turvaamaan" saavuttamansa oikeudet. Suuntausta kuvastaa, että vuoden 2000 neuvotteluissa katsottiin pääosin "ratkaistun" komission WRC-00:a varten vahvistamat viisi ensisijaista aihetta [3] (IMT-2000, RNSS [4], taajuuksien jakaminen erilaisten satelliittijärjestelmien kesken, kiinteän verkon langattomat liityntäyhteydet ja satelliittiyleisradio), mutta ne on otettu uudelleen WRC-03:n asialistalle aiempien sopimusten "varmentamisen" yhteydessä. WRC-00:n yleisesti myönteiset tulokset on näin ollen vahvistettava tässä konferenssissa. WRC-03:ssa käsitellään lisäksi joitakin uusia aloitteita, jotka liittyvät jollain tavoin yhteisön poliittisiin tavoitteisiin.

[3] KOM(2000) 86, 8. maaliskuuta 2000, Euroopan kannat maailman radioviestintäkonferenssissa 2000 (WRC-2000).

[4] Lyhenteet on selitetty liitteessä IV (Sanasto).

Tiedonanto on jaettu kolmeen pääosaan:

* kuvaus toiminnasta WRC:ssä (jakso 2) ja Euroopan osallistumisesta (jakso 3) WRC-03-prosessiin;

* selitys WRC-03:n kannalta merkityksellisistä yhteisön politiikoista (jakso 4);

* analyysi niistä WRC-03:n tärkeimmistä neuvottelukohdista, jotka voivat vaikuttaa yhteisön politiikkoihin, ja Euroopan tavoitteista CEPT:n laatimien kantojen pohjalta (jakso 5).

2. WRC ja Euroopan yhteisön taajuuspolitiikka

Radiotaajuuskysymyksiin kiinnitetään yhteisössä yhä enemmän huomiota, ja niitä pyritään myös yhä enemmän tarkastelemaan nimenomaan yhteisön tasolla. Näin ollen on syytä käsitellä WRC:tä yhteisön näkökulmasta.

Taajuusspektrin kasvava merkitys: Radiotaajuuksia hyödyntävien teollisuusalojen merkitys EU:n taloudelle on lisääntynyt voimakkaasti viime vuosina, etenkin kaupallisen matkaviestinnän, kuten GSM:n, ja yleisradioverkkojen kehittymisen myötä [5]. Radiotaajuusspektri on myös olennainen infrastruktuuri yleishyödyllisten palvelujen (puolustus ja muut turvallisuustoiminnot, liikenne, julkisen palvelun yleisradio) tarjoamiseen, tieteelliseen tutkimukseen (kaukokartoitus, radioastronomia) ja kansainvälisten verkkojen, kuten Galileon, luomiseen. Euroopan radiotaajuusspektrin yhdenmukaistaminen on olennainen edellytys tavaroiden ja palvelujen yhtenäismarkkinoiden toteutumiselle, ja se voi edistää kansainvälistä kauppaa poistamalla kaupan teknisiä esteitä. Lisäksi taajuuksien varaaminen ja toimilupien myöntäminen voivat vaikuttaa selkeästi kilpailuun erilaisten teknisten järjestelmien ja operaattoreiden välillä.

[5] Esimerkiksi radioteollisuuden (siviili-ilmailu, puolustus ja muut radion julkisen sektorin käytöt pois luettuina) taloudellinen arvo on pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa noin 20 miljardia Englannin puntaa vuodessa (lähde: Radio Agency, helmikuu 2001).

Taajuusspektrin "pullonkaula": Kun otetaan huomioon, että ihannetapauksessa radiotaajuuksien käyttöoikeudet eivät saisi rajoittaa minkään langattoman palvelun toimintaa, "luonnollinen" lähestymistapa tänä sääntelyn vapauttamisen aikakautena olisi, että kaikki radiotaajuushakemukset hyväksyttäisiin ja erilaisten sovellusten tai palvelujen annettaisiin kilpailla hintojen, kuluttajatyytyväisyyden, innovaatiopotentiaalin, yleisön tarpeiden tai muiden tekijöiden perusteella. Radiotaajuuksien nykyisten hallinnointikäytäntöjen rajallisuus tulee kuitenkin esiin WRC:n kaltaisissa taajuuksien hallinnointia käsittelevissä konferensseissa. Käytettävissä oleva taajuusspektri on käytännössä "täynnä", ja siksi ehdotetut uudet varaukset edellyttävät pitkiä neuvotteluja muiden uusien tai olemassa olevien eturyhmien kanssa. Sekä kansainvälisessä että kansallisessa taajuuksien hallinnoinnissa on näin ollen tehtävä valintoja ja ennen muuta pyrittävä löytämään herkkä tasapaino uusien innovatiivisten sovellusten tukemisen ja nykyisten palvelujen turvaamisen välillä. Lisäksi, vaikka taajuusspektrin käytön yhdenmukaistamisesta voi seurata säästöjä monille teknologioille ja se voi helpottaa radiopalvelujen rinnakkaiseloa, tämä monitasoinen sääntely voi vähentää käytön joustavuutta ja siten kaupan vilkkautta.

Politiikkojen koordinointi yhteisössä: Jotta taajuusspektriä koskevat valinnat olisivat mahdollisimman "mielekkäitä", yhteisö pitää tärkeänä, että radiotaajuuksien hallinnointiprosessia ja sen taustalla olevia politiikkoja koordinoidaan tiiviisti. Vuonna 2002 hyväksyttiinkin radiotaajuuspäätös, jossa yhteisölle vahvistetaan puitteet tämän koordinoinnin kehittämiseen ja luodaan yhteisöön sellaiset institutionaaliset järjestelyt, joissa kaikkien yhteisön politiikkojen radiotaajuusvaatimuksia voidaan käsitellä ja niiden etujen välille voidaan luoda asianmukainen tasapaino [6]. Näissä uusissa puitteissa politiikan vaikutuksista taajuuksien hallinnointia koskeviin päätöksiin, toimilupien myöntämismenetelmät mukaan luettuina, voidaan yhteisössä keskustella radiotaajuuspolitiikkaa käsittelevässä ryhmässä [7] (RSPG). Lisäksi komissio ja jäsenvaltiot voivat nyt - yhteisön erityisten politiikkojen tukemiseksi - päättää radiotaajuuskomiteassa (RSC) asianmukaisista teknisistä täytäntöönpanotoimenpiteistä, joilla taajuusspektrin käyttöä yhdenmukaistetaan Euroopan unionissa.

[6] Asia on entistäkin tärkeämpi nyt, kun Euroopan unioni on laajentumassa, ja siitä on käytävä korkean tason neuvotteluja, miten erilaiset taajuusaluekäytännöt ja -käytöt voidaan parhaiten yhdenmukaistaa.

[7] Radiotaajuuspolitiikkaa käsittelevän ryhmän perustamisesta 26 päivänä heinäkuuta 2002 tehty päätös 2002/622/EY.

Radiotaajuuspäätös ja WRC: Radiotaajuuspäätöksellä on voitu ensimmäisen kerran selventää EU:n lainsäädännössä komission ja jäsenvaltioiden CEPT:n [8] puitteissa Euroopassa nykyisin toteuttaman taajuusalueen vapaaehtoisen koordinoinnin välistä suhdetta. Lainsäädännössä on nyt määritelty selkeä menettely, jossa komissio voi yhteistyössä RSC:n kanssa ja usein RSPG:n erityisten neuvojen perusteella virallisesti valtuuttaa CEPT:n yhdenmukaistamaan taajuusspektriä yhteisön politiikkojen vaatimusten täyttämiseksi.

[8] Euroopan radio-, tele- ja postihallintojen yhteistyökonferenssi, johon kuuluu 45 jäsentä eri puolilta Eurooppaa.

Radiotaajuuspäätöksessä säädetään yhteisön kantojen koordinointimekanismista ja yhteisten poliittisten tavoitteiden laatimisesta WRC:tä varten. Sen ansiosta myös yhteisön kannan koordinoinnissa voidaan hyötyä siitä, että tekniset eurooppalaiset kannat valmistellaan CEPT:ssä. Päätöksen mukaan jäsenvaltioiden ja yhteisön on sovittava yhteisestä toiminnasta ja tehtävä tiivistä yhteistyötä koko neuvotteluprosessin ajan, jotta turvataan yhteisön kansainvälisen edustuksen yhtenäisyys.

Komission on varmistettava poliittisten toimintavaihtoehtojen yhteensovittaminen, joka perustuu yhteisön poliittisten tavoitteiden hyväksymiseen ennen WRC:tä. Tällä tiedonannolla komission on tarkoitus tiedottaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle niistä yhteisön politiikoista, joihin radiotaajuudet vaikuttavat, jotta neuvosto voisi vahvistaa yhteisön poliittiset tavoitteet ja jäsenvaltioiden kannat WRC:ssä.

Komissio on ollut WRC-03:n valmisteluprosessin taustalla Euroopassa kolmen viime vuoden ajan. Vaikka uusi taajuussääntelyjärjestelmä onkin hyväksytty liian myöhään, jotta sillä olisi ollut erityisiä vaikutuksia meneillään olevaan WRC:n neuvottelukierrokseen, taajuuksien yhdenmukaistamista ja politiikan kehittämistä koskevien yhteisön toimien uskotaan edistävän merkittävästi Euroopan valmistautumista myöhempiin konferensseihin.

3. Euroopan etujen puolustaminen WRC-03:ssa

Euroopan toiminta CEPT:ssä: Euroopan hallinnot neuvottelevat ITU:ssa kansalliselta pohjalta, toisin kuin muissa kansainvälisissä neuvotteluissa [9]. Käytännössä kuitenkin monissa asioissa kansalliset edut lähenevät toisiaan, ja siksi Euroopan valtiot ovat päättäneet kehittää tekniset kannat yhdessä CEPT:ssä, jossa yhteisten teknisten ratkaisujen kehittämismekanismit ovat jo vakiintuneet, ennen kuin niistä neuvotellaan muun maailman kanssa ITU:n kunkin eurooppalaisen jäsenen puolustamien yhteiseurooppalaisten kantojen [10] pohjalta.

[9] Etenkin WTO:ssa kaupasta käytävissä neuvotteluissa.

[10] ITU kannustaa muodostamaan WRC:hen "alueellisia ryhmiä", joissa asioita voidaan yksinkertaistaa ja selventää mahdollisimman paljon ennen varsinaista konferenssia. CEPT:n lisäksi muutkin alueelliset järjestöt ovat kehittäneet yhä enemmän yhteisiä kantoja: CITEL Amerikassa, APT Aasiassa ja Tyynellämerellä, Arabiliitto ja ATU Afrikassa. Yhteistyö näissä muissa järjestöissä on lisääntymässä, mutta se on sekä uudempaa kuin CEPT:ssä että vaikeampaa, koska kansallisissa politiikoissa on suurempia eroja kuin Euroopassa.

Komission osallistuminen: Komissio osallistuu WRC-03:een yhteisön edustajana niiden sääntöjen, tehtävien ja tavoitteiden mukaisesti, jotka vahvistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1992 [11] ja sittemmin radiotaajuuspäätöksessä. Komissio pyrkii yhdessä puheenjohtajavaltion kanssa auttamaan jäsenvaltioita yhteisten neuvottelukantojen säilyttämisessä konferenssin ajan. Tämä vuoksi jäsenvaltioiden pitäisi tukea allekirjoituksin kaikkia yhteiseurooppalaisia ehdotuksia, jotka täyttävät neuvoston vahvistamat poliittiset tavoitteet ja kannat.

[11] WARC 1992:ta koskevat neuvoston 3. helmikuuta 1992 antama päätelmät, jotka on vahvistettu neuvoston päätelmissä vuosina 1997 ja 2000.

Euroopan toiminnan seuranta: Yhteisön lähestymistapa koordinointiin edellyttää, että CEPT pystyy kehittämään Euroopalle yhtenäisiä teknisiä kantoja ja saamaan tuloksia kaikkien jäsenten riittävän yleiseurooppalaisen neuvottelusolidaarisuuden ansiosta. Kaikki liittymisneuvotteluja käyvät valtiot ja ehdokasmaat ovat CEPT:n jäseniä, ja laajentumisneuvottelujen saaminen menestyksekkäästi päätökseen tulee todennäköisesti edistämään valtuuskuntien välillä tarvittavaa yhtenäisyyttä. CEPT:n jäseninä on kuitenkin useita maita, jotka eivät kuulu laajentuneeseen EU:hun ja joiden politiikat eivät välttämättä vastaa EU:n politiikkoja. Radiotaajuuspäätöksen 6 artiklan mukaisesti komissio aikoo seurata Euroopan toimintaa WRC-03:ssa edellä mainittujen tavoitteiden näkökulmasta.

Elinkeinoelämän osallistuminen: Kuten aiempienkin konferenssien yhteydessä, komissio järjesti WRC-03:n valmistelujen yhteydessä CEPT:n kanssa kaksi avointa kuulemistilaisuutta, jotta taajuuksien käyttäjäkunnat voivat antaa ensinnäkin prosessiin oman panoksensa ja toiseksi palautetta sovituista eurooppalaisista neuvottelukannoista. Elinkeinoelämä on myös osallistunut aktiivisesti CEPT:n valmisteluihin, ja sen joukosta on esimerkiksi valittu 12 kaikkiaan 40:stä CEPT:n asialistan koordinoijasta. Vaikka parantamisen varaa löytyy aina, aiemmissa konferensseissa toisinaan syntynyt vaikutelma siitä, että neuvotteluja käydään sääntelyviranomaisten "suljetuissa kerhoissa", ei ole enää yhtä voimakas WRC-03:n kohdalla. Komissio kannustaa jatkossakin elinkeinoelämää ja kaikkia muita taajuuksien käyttäjiä osallistumaan täysipainoisesti prosessiin.

WRC:ssä käytäviä neuvotteluja rajoittaa toisinaan teknisiä järjestelmiä ja toteutettuja tai suunniteltuja taajuuksien käyttöjä koskevan tiedon puute. Yksi käytännön tavoista, joilla yhteisön uusilla puitteilla pyritään tukemaan teollisuutta ja muita käyttäjiä, on sen varmistaminen, että tietoa on riittävästi saatavilla, ainakin Euroopan tasolla, jotta päättäjät voisivat sovittaa taajuuksien tarjonnan vastaamaan niiden kysyntää.

Yhteisön tavoitteiden yhdenmukaisuuden säilyttäminen: Vaikka asialistan tärkeimpiä kohtia koskevat yhteiset kannat ovatkin selvillä ennen WRC-03:ta, konferenssin aikana käydyt neuvottelut ovat luonteeltaan dynaamisia. Kaikissa neuvottelujen aikana tehtävissä kantojen muutoksissa on otettava huomioon yhteisön ja yleisen edun mukaiset näkökohdat.

Yhteisön tavoitteet tulisi erityisesti pitää mielessä, kuten:

* vaihtoehtoisten infrastruktuurialustojen välisen kilpailun edistäminen

* yhtenäismarkkinoiden lujittaminen (yhdenmukaistamisen tuki)

* kansainvälisen kaupan teknisten esteiden poistaminen

* EU:n sähköisen viestinnän sääntelyn perusperiaatteet (ks. jakso 4).

Jotta saavutettaisiin radiotaajuuspäätöksessä asetetut tavoitteet ja turvattaisiin yhteisön edut, saatetaan neuvottelujen aikana tarvita EU:n jäsenvaltioiden kantojen koordinointia komission johdolla ja tiiviissä yhteistyössä puheenjohtajavaltion kanssa.

Kansainvälisten sopimusten hyväksyminen: Jäsenvaltiot toimivat itsenäisesti CEPT:ssä, mutta niiden päätöksiä WRC:ssä ohjaa silti soveltuvin osin Euroopan unionin säännöstö. Euroopan yhteisön puheenjohtajavaltio esittää WRC-03:n päätösasiakirjaan liitettäväksi yhteisen julistuksen, jossa todetaan, että EU:n jäsenvaltioiden valtuuskunnat ilmoittavat soveltavansa konferenssissa hyväksyttyjä ITU:n radio-ohjesäännön muutoksia niille Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa asetettujen velvoitteiden mukaisesti.

4. WRC-03:n kannalta merkitykselliset yhteisön politiikat

Euroopan komission yleinen tavoite WRC-prosessissa on varmistaa, että tehdyillä päätöksillä tuetaan, tai ei ainakaan merkittävästi haitata, yhteisön politiikkoja ja aloitteita. CEPT:ssä WRC-03:een vahvistetut Euroopan tekniset kannat ovat sisäisten neuvottelujen tulos ja kansallisten politiikkojen summa, ja ne ovat yleensä yhdenmukaisia asiaan liittyvien yhteisön politiikkojen kanssa, jotka ovat muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta yleisluonteisia näkemysten esittelyjä pikemminkin kuin tarkkoja toimintasuunnitelmia, jotka olisi helppo sovittaa radioalan sääntelyprosessiin.

WRC-neuvotteluissa on myös paljon "taktikointia", eli siinä pyritään yhteensovittamaan optimaalisesti erilaisia näkökohtia radio-ohjesääntöön tai ITU:n tulevaan toimintaan. Komissio ei yleensä ota kantaa näihin menettelyä tai sääntelyä koskeviin keskusteluihin, ellei ole todennäköistä, että ne vaikuttavat suoraan yhteisön politiikkoihin. Konferenssissa käsiteltävät aiheet vaikuttavat politiikkoihin pääasiallisesti kahdella tavalla:

* joko siten, että ne liittyvät politiikkojen taustalla olevien järjestelmien pitkän aikavälin kehityksen (esim. siirtyminen analogisesta digitaaliseen) taajuustarpeisiin; tai

* siten, että ne liittyvät nykyisten taajuusvarauksien turvaamiseen suhteessa uusien taajuusalueiden uusiin tulijoihin.

Kuten ennenkin, WRC-03:ssa tehtävät sääntelypäätökset saattavat vaikuttaa useisiin yhteisön politiikkoihin. Seuraavassa esitetään lyhyt katsaus näistä tärkeimpiin.

Tietoyhteiskunta

Yksi EU:n tavoitteista on varmistaa, että Euroopan kansalaiset, liike-elämä ja hallintoelimet saavat jatkossakin kattavat, kehittyneet ja monipuoliset tietopalvelut, jotta Eurooppa voisi olla johtoasemassa maailmanlaajuisen osaamiseen ja tietoon perustuvan talouden luomisessa ja siihen osallistumisessa. Siirtyminen tietoyhteiskuntaan ja osaamiseen perustuvaan talouteen on olennainen edellytys sille, että Eurooppa voi hyödyntää täydellisesti digitaalisia tekniikoita ja Internetiä kestävän kasvun edistämiseen, tuottavuuden ja kilpailukyvyn parantamiseen, uusien työpaikkojen luomiseen sekä yhteiskunnallisen edistyksen tukemiseen.

Yhteisö onkin pyrkinyt edistämään sovellusten ja sisällön kehittämistä (etenkin eEurope-aloitteilla), jotta kaikki Euroopan kansalaiset voisivat osallistua tietoyhteiskuntaan, ja tukemaan tutkimusta uuden tieto- ja viestintäteknologian kehittämiseksi ja hyödyntämiseksi.

Laatimalla sähköiselle viestinnälle uuden sääntelyjärjestelmän [12], jolla on tarkoitus lisätä kilpailua, Euroopan unioni on siirtynyt askelen lähemmäs maailmanluokan viestintä- ja lähetysinfrastruktuuria. EU:n toiminta perustuu selkeille periaatteille ja etenkin sille, että sähköisen viestinnän sääntelyn pitäisi:

[12] Direktiivi 2002/21/EY sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (puitedirektiivi).

* kehittyä kohti teknologista puolueettomuutta siten, että otetaan huomioon konvergenssi;

* perustua selkeästi määriteltyihin poliittisiin tavoitteisiin, etenkin yleiseen etuun;

* taata asianmukainen oikeusvarmuus investointien turvaamiseksi ja riittävä joustavuus, joka vastaa nopeasti kehittyviä markkinoita ja tekniikoita;

* tulla täytäntöön pannuksi lähellä markkinoita; ja

* rajoittua tavoitteiden saavuttamiseen vaadittavaan minimiin.

Tietoyhteiskuntapolitiikan kehittäminen riippuu myös taajuusspektrin sääntelystä ja WRC:ssä saatavista tuloksista. Radiotaajuuksien sääntely kattaa muitakin aloja kuin vain kapeasti määritellyn "sähköisen viestinnän", mutta sekin hyötyy edellä esitetyistä periaatteista taajuuspolitiikassa, jossa pyritään välttämään haitallisia häiriöitä ja käyttämään tätä voimavaraa tehokkaasti.

Audiovisuaalipolitiikka

Audiovisuaaliala on taloudellisen painoarvonsa lisäksi keskeisessä yhteiskunnallisessa ja kulttuurisessa asemassa Euroopan unionissa: televisio on tärkein tiedon ja viihteen lähde eurooppalaisissa yhteiskunnissa (98 prosentilla kotitalouksista on televisio, ja keskivertoeurooppalainen katsoo yli 200 minuuttia televisiota päivässä).

Komissio korostaa, että audiovisuaaliset viestimet ovat keskeisiä sosiaalisten ja kulttuuristen arvojen välittäjiä, joten pelissä on merkittäviä yleisiä etuja [13]. Siksi on varmistettava, että televisiotoiminnalla on jatkossakin tarvittavat resurssit ja erityisesti radiotaajuuksia. Tätä toteutettaessa on otettava huomioon teknologinen ja kaupallinen kehitys sekä eurooppalaisen, julkisista ja yksityisistä lähetystoiminnan harjoittajista koostuvan kaksitahoisen järjestelmän erityispiirteet.

[13] Komission tiedonanto: Periaatteita ja suuntaviivoja yhteisön audiovisuaalipolitiikalle digitaaliaikaa varten, KOM(1999) 657 lopullinen.

Liikenne

EY:n perustamissopimuksessa vahvistetun Euroopan yhteisön yhteisen liikennepolitiikan edistämiseksi komissio on ehdottanut [14] noin 60:tä toimenpidettä, joilla kehitetään integroitua liikennejärjestelmää, etenkin meriliikenteen turvallisuutta ja lentoliikennettä. Tässä yhteydessä yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan luomisella pyritään optimoimaan lentoliikenteen hallintaa ja turvallisuutta ja täyttämään kaikkien ilmatilan käyttäjien tarpeet, olivatpa he siviili- tai sotilasalalla, sillä ilmatila on yhteistä omaisuutta, jota on hallittava yhdessä valtioiden rajoista välittämättä. Kaikki nämä tavoitteet ovat ratkaisevasti riippuvaisia radiotaajuuksien saatavuudesta.

[14] Toinen valkoinen kirja yhteisen liikennepolitiikan kehittämisestä, KOM(201) 370.

Tärkeä osa yhteisön liikennepolitiikkaa on myös Galileo-satelliittinavigointiohjelma, jolla pyritään tarjoamaan Euroopan unionille riippumaton, luotettava ja pitkälle kehittynyt maailmanlaajuinen satelliittinavigointijärjestelmä strategisista ja taloudellisista syistä. Satelliittinavigointi tarjoaa ilmeisiä etuja liikenteen hallintaan. Sen avulla voidaan lisätä turvallisuutta, parantaa liikennevirtojen hallintaa, vähentää ruuhkia ja ympäristöhaittoja ja kehittää multimodaaliliikennettä. Galileo tarvitsee kaikkien muiden radiopalvelujen tavoin toimiakseen riittävästi radiotaajuuksia, jotka on suojattu haitallisilta häiriöiltä ja joita voidaan käyttää ilman liian monia toiminnallisia rajoituksia.

Pelastuspalvelujen koordinointi

Euroopan unioni kärsii säännöllisesti suurista luonnonmullistuksista ja ihmisten aiheuttamista katastrofeista, kuten maanjäristyksistä, tulvista, maanvyöryistä, myrskyistä ja metsäpaloista. Pelastuspalvelujen alalla yhteisössä tehtävän yhteistyön tarkoituksena on varmistaa väestön, ympäristön ja omaisuuden kunnollinen suojelu katastrofin tapahtuessa. Tarkemmin ottaen sillä pyritään tukemaan ja täydentämään kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla tehtävää työtä katastrofien ehkäisemiseksi, luomaan puitteet tehokkaalle ja nopealle yhteistyölle kansallisten pelastuspalvelujen välillä silloin, kun keskinäistä avunantoa tarvitaan, ja parantamaan toimien yhtenäisyyttä pelastuspalvelujen alalla kansainvälisellä tasolla. Neuvosto on tehnyt päätöksen [15] yhteisön mekanismin perustamisesta tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi pelastuspalvelualan avustustoimissa Mekanismin kautta voidaan luonnon- tai ympäristökatastrofin sattuessa mobilisoida tarvittavat toiminnalliset voimavarat apua tarvitsevien maiden (Euroopan unionissa ja sen ulkopuolella) tukemiseksi ja auttamiseksi nopeasti. Euroopan yhteisten avustustoimien koordinointia helpottaisi viestintävälineiden yhteentoimivuus, jota edistäisi yhdenmukaistettu taajuusspektri.

[15] Yhteisön mekanismin perustamisesta tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi pelastuspalvelualan avustustoimissa 23 päivänä marraskuuta 2001 tehty neuvoston päätös (2001/792/EY, Euratom).

Yhtenäinen eurooppalainen avaruus

Euroopan unionissa on komission ja ESAn yhdessä laatiman vihreän kirjan [16] pohjalta käynnistetty perusteellinen keskustelu uudesta politiikasta, jolla avaruus sisällytetään unionin toimivaltaan. Avaruus on EU:lle strateginen väline, jonka avulla se voi toteuttaa joitakin sen laajemmista tavoitteista. Esimerkiksi eurooppalaiset satelliitit tarjoavat liike-elämälle, viranomaisille ja kansalaisille palveluja muun muassa yleisradiotoiminnan, viestinnän, kestävän liikenteen ja liikkuvuuden, sääennusteiden, ilmastonmuutosten seurannan ja hätätilanteisiin vastaamisen aloilla. Galileo-hanke ja GMES (ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuinen seuranta) -hanke ovat käytännön esimerkkejä Euroopan laajuisesta yhteistyöstä avaruutta hyödyntävien hankkeiden alalla.

[16] Vihreä kirja Euroopan avaruuspolitiikasta, KOM(2003) 17, 21. tammikuuta 2003.

Euroopan elinvoimaisen avaruusalan ja asianmukaisten taajuuksien saatavuuden välinen yhteys on itsestään selvä. Kaikki nämä sovellukset ovat riippuvaisia taajuuksien varauksista ja muista WRC-prosessissa kehitettävistä sääntelymenettelyistä.

Tutkimus ja kehitys

Kaikkia edellä mainittuja yhteisön politiikkoja ja kaikkia WRC:ssä käsiteltäviä tekniikoita tuetaan tutkimus- ja kehitystyöllä. Korkeatasoinen tieteellinen ja soveltava tutkimus- ja kehitystyö on ratkaisevan tärkeää maan talouskasvulle, ja siksi sitä rahoitetaan kaikissa jäsenvaltioissa valtion varoista. Tutkimus- ja kehitystyötä tehdään yhä enemmän myös Euroopan tasolla, sillä eri maiden tiedemiesten toisiaan täydentävän asiantuntemuksen kokoaminen voi olla kaikille hyödyllistä ja rikastuttaa kansallista tutkimusta. Euroopan unionin tutkimus- ja kehityspolitiikan tavoitteena on näin ollen koordinoida kansallisia ja eurooppalaisia politiikkoja ja kannustaa tutkimusryhmien verkostoitumista.

Eurooppalaista tutkimusta rahoitetaan yhteisön monivuotisista TTK-puiteohjelmista, ja näin on tuettu ja tuetaan yhä avainaloja, joilla hyödynnetään langattomia tekniikoita, etenkin kolmannen sukupolven matkaviestintää, langattomia lähiverkkoja, älykkäitä liikennejärjestelmiä, Galileo-hanketta ja muita satelliitteja hyödyntäviä alustoja. Euroopan ja maailman tasolla yhdenmukaistettujen radiotaajuuksien oikea-aikainen käyttömahdollisuus on jatkossakin ratkaisevan tärkeää näille soveltaville tutkimushankkeille, ja se kannustaa tutkijoita keskittymään sovelluksiin, jotka ovat koko Euroopan väestön saatavilla. Tutkimustoiminta edistää samalla merkittävästi taajuuksien tehokasta ja kattavaa käyttöä, kun siinä kehitetään uusia tekniikoita kuten ohjelmistoradiota ja mukautuvaa antennia.

5. Yhteisön prioriteetit WRC-03:ssa

Yhteisön politiikkojen kannalta erityisen tärkeiden WRC-03:n asialistan kohtien osalta pitäisi tukea seuraavia tavoitteita:

* Turvataan IMT-2000:lle ja Galileolle (asialistan kohdat 1.34 ja 1.15) WRC-2000:ssa myönnetyt varaukset - tämä liittyy tietoyhteiskunta- ja liikennepolitiikkojen tavoitteisiin (satelliittiradionavigointi);

* Edistetään PPDR (väestönsuojelu ja katastrofiapu) -järjestelmien alueellista ja maailmanlaajuista yhdenmukaistamista - tämä liittyy yhteisön politiikkaan tällä alalla (asialistan kohta 1.3).

* Tuetaan vaihtoehtoisten langattomien infrastruktuurialustojen luomista, jolla lisätään kilpailua kuluttajien eduksi, kuten eEuropen yhteydessä on selitetty. Tässä yhteydessä on tärkeää antaa langattomille lähiverkoille maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettu asema Euroopan määrittelemillä taajuusalueilla (asialistan kohta 1.5 ym.).

Seuraavissa jaksoissa esitellään lyhyesti kunkin asian taustaa ja yhteisön poliittisia tavoitteita, jotka konferenssissa pyritään saavuttamaan. Lisäanalyysi näihin aiheisiin liittyvistä konferenssissa käsiteltävistä teknisistä seikoista esitetään liitteessä II.

WRC-03:ssa käsitellään myös vähemmän tärkeitä asioita, joihin liittyy joitakin yhteisön etuja. Ne kuvaillaan lyhyesti liitteessä III.

5.1. Kolmannen sukupolven matkaviestintä

Euroopassa on hiljattain käynnistetty ensimmäiset IMT-2000 (kolmannen sukupolven eli "3G") -palvelut, ja operaattorit seuraavat perässä myöhemmin tänä vuonna useimmissa jäsenvaltioissa tarjoamalla asiakkaille vähitellen uusia palveluja ja päätteitä. Siirtymistä 3G-palveluihin on tuettava pitkällä aikavälillä tarjoamalla ajoissa asianmukaisia taajuuksia markkinoiden kysynnän perusteella ja ottaen huomioon tekniikan kehittymisen.

WRC-03:ssa käsitellään lähinnä kahta 3G:n kannalta merkityksellistä asiaa. Ensimmäinen koskee Euroopan IMT-2000:n lisätaajuuden suojaamista Aasian (ITU-alue 3) satelliittijärjestelmien mahdollisesti aiheuttamilta häiriöiltä. Toinen liittyy IMT-2000:n ja myöhempien järjestelmien mahdollisten tulevien taajuustarpeiden alustavaan tutkimiseen. Näillä kahdella asialla on kuitenkin erilaiset aikaperspektiivit, ja niihin on siksi otettava erilaiset lähestymistavat WRC-neuvotteluissa.

IMT-2000:n lisätaajuuden suojaamisen osalta Eurooppa on hiljattain sopinut, että taajuusalue 2 500-2 690 MHz saadaan käyttöön 1. tammikuuta 2008 mennessä [17]. Taajuusalue ylittää päätaajuuden 2 GHz, joka on jo myönnetty operaattoreille kaikissa jäsenvaltioissa ja joka on yksi kolmesta mahdollisesta lisätaajuudesta, jotka IMT-2000:lle yksilöitiin WRC-00:ssa. Toisessa vaiheessa, joka on tarkoitus toteuttaa vuoden 2004 loppuun mennessä, Eurooppa laatii taajuussuunnitelman tälle lisätaajuusalueelle.

[17] ECC:n Euroopan komission 4. valtuutuksen mukaisesti 15. marraskuuta 2002 tekemä päätös (02)06 taajuusalueen 2500-2690 MHz varaamisesta UMTS/IMT-2000:lle.

Osalla Euroopan IMT-2000:n lisätaajuutta (2 630-2 655 MHz) on ensisijainen status [18] (ääni) yleisradiosatelliittiliikenteelle kahdeksassa Aasian maassa. Mahdolliset taajuuksien jakamiseen liittyvät ongelmat tämän (ääni) satelliittiyleisradioliikenteen (BSS) ja IMT-2000:n välillä voivat vaikuttaa IMT-2000-palvelujen pitkän aikavälin tarjoamiseen joissakin Euroopan maissa, koska joillakin ehdotetuista (muttei vielä käyttöön otetuista) BSS (ääni) -järjestelmistä on voimakkaasti elliptinen kiertorata, mikä kasvattaa todennäköisyyttä, että ne häiritsevät maanpäällisiä palveluja monissa muissa maissa, kun otetaan huomioon näiden järjestelmien laaja näkökenttä [19].

[18] Radiopalvelut, joilla on ensisijainen status, ovat etusijalla ITU:n radio-ohjesäännöissä suhteessa palveluihin, joilla on "toissijainen status", eli jälkimmäiset eivät voi häiritä niitä.

[19] Tällainen Japania palveleva satelliitti olisi "nähtävissä" Euroopasta ja voisi siten aiheuttaa häiriötä.

Pitkälle kehittyneiden matkaviestinjärjestelmien parissa tulevaisuudessa tehtävän työn osalta WRC-03:ssa tarkastellaan WRC-00:n teettämiä selvityksiä IMT-2000:n ja myöhempien järjestelmien tulevista taajuustarpeista. Nykyisiä IMT-2000-radioliittymiä ja -verkkoja tullaan todennäköisesti parantamaan koko niiden toiminta-ajan siten, että niiden siirtokapasiteetti saattaa olla jopa 30 Mbit/s, samalla kun uutta tekniikkaa on kehitettävä nykyistä suuremmille kaistanleveyksille (100 Mbit/s tai enemmänkin) ja yhteentoimivuuden parantamiseksi.

Alan odotetun kasvun johdosta Eurooppa olettaa, että pitkälle kehittyneet maanpäälliset matkaviestinjärjestelmät tulevat tarvitsemaan lisätaajuuksia joskus vuoden 2010 jälkeen. Markkinoiden määritelmää on kuitenkin selvennettävä, ennen kuin kysymystä IMT-2000:n ja myöhempien järjestelmien mahdollisista tulevista lisätaajuuksista voidaan käsitellä. Näille järjestelmille tarkoitettujen taajuuksien yksilöimisen on perustuttava tutkimusten tuloksiin ja selvityksiin markkina-arvioista, tarvittavan lisätaajuuden määrästä ja ajoituksesta sekä mahdollisista uusista taajuusalueista. Euroopan yhteisenä kantana on näin ollen, että ITU:a pyydetään saattamaan tutkimukset IMT-2000:n ja myöhempien järjestelmien tulevaisuudesta päätökseen hyvissä ajoin ennen WRC-07:ää. Riippumatta siitä, mitä tässä asiassa tapahtuu, Eurooppa toivoo, että IMT-2000 ja sen parannukset jatkaisivat lähitulevaisuudessa toimintaansa WRC:n (vuosina 1992 ja 2000) jo yksilöimillä taajuusalueilla.

Yhteisön poliittiset tavoitteet

On tärkeää varmistaa, että IMT-2000 voi toimia suojassa haitalliselta häiriöltä. Tämä edellyttää, että (ääni) BSS-satelliitit, joilla on ei-geostationaarinen kiertorata, vaikuttavat mahdollisimman vähän lisätaajuusalueisiin, jotka ovat Euroopan ensisijaisia valintoja, mikä tarkoittaa, että on vältettävä teknisiä rajoituksia, joilla voi olla kielteisiä vaikutuksia 3G-järjestelmien yleistymiseen. Euroopan IMT-2000:lle valitseman lisätaajuuden maailmanlaajuista käyttöönottoa pitäisi kannustaa, jotta edistettäisiin käytössä olevien taajuusalueiden yhdenmukaistamista varhaisessa vaiheessa.

On myös tärkeää pitää kaikki vaihtoehdot avoimina taajuuksien yksilöimiseksi IMT-2000:a ja myöhempiä järjestelmiä varten nykyisistä järjestelmistä saatavan markkinakokemuksen sekä tutkimus- ja kehitystyössä tapahtuvan edistyksen pohjalta. Tässä yhteydessä yhteentoimivuuteen ja uusiin sovelluksiin keskittyvien uusien matkaviestintätekniikoiden yhteisön tasolla koordinoitu tutkimus on tärkeässä asemassa [20]. Matkaviestintätekniikasta toiseen siirtyminen on kuitenkin kehitysprosessi, joka vie aikaa. Kolmannen sukupolven palvelut ovat vasta vakiintumassa, joten myöhempää matkaviestintäsukupolvea varten ei kannata tehdä radiotaajuuspäätöksiä liian varhaisessa vaiheessa, vaan teollisuudelle ja operaattoreille on annettava aikaa kehittää palvelujaan vakaassa sääntely-ympäristössä, ja uusia matkaviestinjärjestelmiä ja niiden taajuustarpeita on käsiteltävä ajan mittaan.

[20] Uudessa Tietoyhteiskunnan tekniikat -ohjelmassa on kaudeksi 2003-2004 asetettu strategiseksi tavoitteeksi "Kolmannen sukupolven jälkeiset langattomat ja matkaviestinnän järjestelmät". "Kolmannen sukupolven jälkeisiä järjestelmiä" luonnehditaan "horisontaaliseksi viestintämalliksi", jossa erilaiset maanpäälliset käyttötasot ja tekniikat yhdistetään täydentämään optimaalisesti toisiaan erilaisia palveluvaatimuksia ja radioympäristöjä varten. Yhteisön tukemassa tutkimuksessa on tarkoitus keskittyä monipuolisten sovellusten uusien luokkien täysin saumattoman ja sijainnista riippumattoman käyttömahdollisuuden tarjoamiseen.

5.2. Satelliittiradionavigointi

Euroopan unioni on jo usean vuoden ajan kehittänyt pitkälle kehittynyttä toisen sukupolven eurooppalaista satelliittiradionavigointijärjestelmää (RNSS), Galileota, jolla voidaan määritellä kannettavalla vastaanottimella varustetun henkilön tai laitteen täsmällinen sijainti tiettynä hetkenä. Galileon 30 satelliitin järjestelmä kattaa koko maapallon, ja se on suunniteltu riippumattomaksi, maailmanlaajuiseksi, siviilivalvonnan alaiseksi järjestelmäksi, joka tarjoaa avoimesti ja valvotusti saatavia palveluja, mukaan luettuina luotettavat signaalit ihmishenkien turvaamisessa olennaisille sovelluksille, kuten siviili-ilmailun ja meriliikenteen navigointipalveluille.

Istanbulissa pidetyssä Maailman radioviestintäkonferenssissa (WRC-00), satelliittiradionavigointipalveluille (eikä vain erityisesti Galileolle tai muille radionavigointijärjestelmille) varattiin uuden Galileo-ohjelman vauhdittamana lisätaajuuksia niiden lisäksi, joita GPS ja GLONASS jo käyttävät. Uusia varauksia pidettiin välttämättöminä uusien ja olemassa olevien RNSS-järjestelmien kehittämiseksi ja parantamiseksi, ja WRC-00:ssa varattiinkin RNSS:lle kolme uutta taajuusaluetta satelliitti-maayhteyksille ja kaksi uutta taajuusaluetta maa-satelliittiyhteyksille. Riittävän suojan varmistamiseksi muille tärkeille palveluille, kuten siviili-ilmailun radionavigointivälineille, joitakin RNSS:n toiminnallisia ominaisuuksia kahdessa WRC-00:ssa yksilöidyssä satelliittimaayhteyden taajuudessa jätettiin vahvistettaviksi WRC-03:ssa [21]. Näitä asioita käsitellään tarkemmin liitteessä II.

[21] GPS:n M-signaalin ja Galileon PRS-signaalin päällekkäisyydestä taajuusalueella 1559-1610 MHz mahdollisesti johtuva häiriö ei kuulu konferenssin viralliseen asialistaan.

Yhteisön poliittiset tavoitteet

WRC-00:ssa satelliittinavigoinnille myönnetyn taajuusvarauksen tekniset ominaisuudet on vahvistettava WRC-03:ssa, mutta Euroopan unionin on ehdottomasti varmistettava, että näitä taajuuksia voidaan käyttää siten, että Galileo voi tarjota kaikkia sille suunniteltuja palveluja. EU:n etujen mukaista on myös, että siviili-ilmailu- ja RNSS-järjestelmät voivat toimia rinnan taajuusalueella 1.2 GHz siten, että hyväksyttävät ratkaisut eivät rajoita tarpeettomasti kumpaakaan näistä tärkeistä palveluista.

Konferenssissa käsitellään myös erilaisten satelliittiradionavigointijärjestelmien tulevaa koordinointia WRC-00:ssa varattavilla taajuusalueilla. Galileon syrjintää sääntelyssä on vältettävä. On äärimmäisen tärkeää, että varattuun taajuusalueeseen taataan tasapuolinen pääsy yhteentoimivuuden ja yhdessä sovittavien häiriötasojen perusteella.

5.3. Väestönsuojelu (hätätilanteet ja katastrofiapu)

Julkisten turvallisuuspalvelujen (poliisi, palolaitos, ambulanssit, puolustusvoimat, etsintäpartiot jne.) tietoliikennelaitteiden yhteentoimivuus on suositeltava tavoite sekä toiminnallisista että kustannustehokkuussyistä. Yhteentoimivuus on kuitenkin vähäistä nykyään jopa maiden sisällä, mikä johtuu siitä, että erilaisilla turvallisuuspalveluilla on ollut erilaiset ja koordinoimattomat hankintapolitiikat, ja siitä, että niiden viestintälaitteiden elinkaari on pitkä, jolloin valmistuserät eivät ole suuria. Lisäksi maalla tapahtuvassa kriisitilanteessa on usein vaikeaa sallia ulkomaisten apujoukkojen käyttää omia viestintälaitteitaan, ja jos se sallitaankin, niiden on laitteiden erojen takia vaikea viestiä keskenään [22].

[22] Tilanne on aivan erilainen merellä tapahtuvissa hätätilanteissa, joissa on jo pitkään ollut selkeät menettelyt ja yhteiset viestintäkanavat ja -tekniikat.

Useissa maissa on myönnetty paljon taajuuksia turvallisuustoimintoihin, mutta niissä käytetään usein eri taajuusalueita. Yhteentoimivuutta lisäisi se, että käytössä olevia radiotaajuuksia yhdenmukaistettaisiin, mikä myös laskisi laitteiden hintoja mittakaavaedun kautta. Jotkin kehitysmaat, jotka kärsivät vakavasti luonnonmullistuksista ja ihmisen aiheuttamista katastrofeista, ovat pyytäneet WRC-03:a tarkastelemaan maailmanlaajuista ja alueellista taajuuksien yhdenmukaistamista tulevia PPDR-järjestelmiä (väestönsuojelu- ja katastrofiapujärjestelmiä) varten. Tämän johdosta on käynnistetty laaja keskustelu siitä, pitäisikö PP-osa (poliisi, turvallisuus, jne.) jossa taajuusvaatimukset ovat yleensä selkeästi määritellyt ja vakaat, erottaa DR-osasta (katastrofiapu), jossa paikallisia viestinnän keskipisteitä tarvitaan lyhyellä varoitusajalla ja vaihtelevanpituisiksi ajanjaksoiksi. Lisäksi on esitetty, että uusiin matkaviestintätekniikoihin, kuten IMT-2000:een, perustuvia kaupallisia verkkoja voitaisiin käyttää moniin PPDR-toimintoihin ilman erityisratkaisuja. Useimmat PPDR-järjestelmät perustuvat kapeakaistaiseen analogiseen teknologiaan, ja kaikkien radiotaajuuksia koskevien päätösten pitäisi tukea siirtymistä runsaasti dataa sisältäviin digitaalisiin järjestelmiin, jotka mahdollistavat useampia toimintoja (kuten videokuvat jne.).

Yhteisön poliittiset tavoitteet

Euroopan unioni kannattaa jäsenvaltioiden välistä tehokasta koordinointimekanismia pelastuspalvelujen alalla. Se tehostaisi hätäaputoimia ja vähentäisi toimien päällekkäisyyksiä. Vaikka taajuuksia on yhdenmukaistettu yhteisössä jonkin verran, laitteiden yhteentoimivuuden puute on alalla ilmeistä, ja siihen on puututtava asteittain siten, että turvallisuuspalvelujen toiminnalliset vaatimukset asetetaan etusijalle. Kaikkia WRC-03:ssa tehtäviä päätöksiä, jotka voivat edistää Euroopan pelastuspalvelujoukkojen koordinointia ja niiden laitteiden toimivuutta pitkällä aikavälillä, on siis kannatettava voimakkaasti.

5.4. Vaihtoehtoiset infrastruktuurialustat, RLAN mukaan luettuna

Euroopan unioni katsoo, että voimakkaan kilpailun edellytysten luominen sähköisen viestinnän eri teknologisten infrastruktuurialustojen välille on yleensä paras tapa tarjota kuluttajille hyötyä pitkällä aikavälillä, kun he voivat valita riittävän suuresta valikoimasta kustannusten, toimintojen ja palvelujen perusteella. IMT-2000:n lisäksi on useita muita kaupallisia langattomia järjestelmiä, joihin WRC-03:ssa käytävät neuvottelut vaikuttavat. Ne on koottu samaan ryhmään, koska ne kaikki tarvitsevat riittävästi taajuuksia ja suojaa muilta radiopalveluilta, jotta ne voisivat saada mahdollisimman hyvän aseman tässä infrastruktuurien välisessä kilpailussa.

Yhteisön näkökulmasta taajuuksien sääntelyn pitäisi aina, kun se on mahdollista, olla teknologisesti puolueetonta ja tukea kaikkien olemassa olevien ja innovatiivisten järjestelmien tarpeita. Komissio myöntää, että näitä periaatteita on usein vaikea noudattaa käytännössä ja että teknologian alojen kehittymistä, niiden taajuustarpeet mukaan luettuina, on hyvin vaikea ennustaa. Jotta erilaisten laajakaistaisten langattomien alustojen taajuustarpeiden laajuudesta voitaisiin tehdä päätöksiä, olisi kuitenkin syytä vahvistaa selkeä kanta, jonka perusteella taajuuksien käyttö priorisoitaisiin Euroopassa. Tämän päätöksen pitäisi perustua eurooppalaisten kuluttajien etuun ottaen huomioon kunkin järjestelmän teknologian kehitysaste ja järjestelmään liittyvät kustannukset ja liiketoimintasuunnitelmat. Yhteisön radiotaajuuspolitiikkaa käsittelevän ryhmän (RSPG) nykyiseen työohjelman luonnokseen sisältyy mahdollisuus määritellä johdonmukaisesti erilaisten langattomien laajakaistaisten maanpäällisten alustojen ja satelliittialustojen taajuusvaatimukset Euroopassa.

WRC-03:ssa käsitellään useita langattoman viestinnän "alustoja". Seuraavassa kohdassa kuvaillaan niistä tärkeimpiä.

5.4.1. Langattomat lähiverkot

Toimiluvista vapautetuilla taajuuksilla toimivat langattomat lähiverkot (RLAN, tunnetaan myös nimellä WLAN tai Wi-Fi) ovat nopeasti kehittyvä keino tarjota yleisölle langaton laajakaistayhteys sellaisissa paikoissa kuin lentokentillä, rautatieasemilla, konferenssikeskuksissa ja hotelleissa. Nykyteknologia käyttää toimiluvista vapaata osaa taajuusalueesta 2.4 GHz, mutta taajuusalue 5 GHz saattaa olla kiinnostavampi, koska sillä ei toimi yhtä paljon muita toimiluvista vapautettuja laitteita ja koska se tarjoaa suuremman "viipaleen" taajuusaluetta, jolla on näin ollen enemmän vapaata kapasiteettia sillä toimiville järjestelmille.

WRC-03:ssa käytävissä keskusteluissa keskitytään edistämään RLAN-laitteiden maailmanlaajuista yhdenmukaistamista siten, että matkaviestinnälle annetaan maailmanlaajuinen ensisijainen varaus taajuusalueilla 5 150-5 350 ja 5 470-5 725 MHz. Tällainen varaus myös suojaisi RLAN-järjestelmää tulevilta lisärajoituksilta, joita sellainen uusi palvelu, joka päästettäisiin joskus tulevaisuudessa taajuusalueelle, voisi asettaa niille. RLAN:n lisäksi taajuusalueella 5 GHz toimii joitakin muita tärkeitä radiopalveluja, kuten sotilastutkapalveluja ja erilaisia kaupallisia ja tieteellisiä satelliittipalveluja. Koska on todennäköistä, että taajuusalueelle tulee miljoonia toimiluvista vapautettuja RLAN-päätteitä, on tärkeää vahvistaa asianmukaiset määräykset, joilla vältetään haitalliset häiriöt suhteessa muihin käyttäjiin. Eurooppa tukee WRC-03:ssa sopimusta, joka perustuu CEPT:n hyväksymiin häiriönlieventämismenetelmiin [23] (etenkin tutkien käyttämien kanavien havaitseminen ja välttäminen), jotka sisällytetään Wi-Fin uusiin versioihin ja uuteen HIPERLAN-standardiin [24].

[23] ERC:n päätös (99)23.

[24] Yhdenmukaistettu standardi EN 301 893, jonka ETSI on kehittänyt direktiivin 1999/5/EY (radio- ja telepäätelaitteita koskeva direktiivi) mukaisesti. Standardin noudattamisella varmistetaan asianmukainen suoja muille palveluille.

Yhteisön poliittiset tavoitteet

Euroopan unioni tukee tietoyhteiskunnan palvelujen käytön mahdollistavia erilaisia laajakaistaliityntäalustoja, ja komissio onkin tehnyt useita aloitteita tukeakseen RLAN-järjestelmien ja -palvelujen vahvoja markkinoita [25].

[25] Hiljattain hyväksyttiin komission suositus, jossa jäsenvaltioita kehotetaan sallimaan julkisten palvelujen tarjoaminen RLAN:n kautta (EYVL L78, 20.3.2003, s.12). Yhteisössä tullaan suosituksen pohjalta keskustelemaan mahdollisuudesta yhdenmukaistaa RLAN:n taajuuksien käyttöä.

Tässä yhteydessä on syytä antaa voimakas tuki langattomien liityntäyhteyksien (WAS, RLAN mukaan luettuna) taajuusalueiden maailmanlaajuiselle yksilöimiselle, koska se laskee hintoja ja lisää alan kaupallisia mahdollisuuksia. Liian suuret toiminnalliset rajoitukset aiheuttaisivat RLAN-järjestelmille merkittäviä teknisiä ja taloudellisia rasitteita, ja siksi niitä on vältettävä.

On ratkaisevan tärkeää suojata muita taajuusaluetta 5 GHz käyttäviä olennaiset palvelut, vaikka sääntelyn teknologisen puolueettomuuden periaate edellyttääkin, ettei RLAN-järjestelmiä jätetä ennalta markkinoiden ulkopuolelle erityisten pakollisten taajuuksien jakamismenetelmien perusteella, sillä tuleville innovatiivisille tekniikoille pitää antaa mahdollisuus täyttää nykyisten palvelujen vaatimukset muilla tavoin.

5.4.2. Tiheästi rakennettu kiinteä satelliittiliikenne

Tiheästi rakennettu kiinteä satelliittiliikenne (HDFSS) on satelliittijärjestelmä, joka tarjoaa vuorovaikutteisia laajakaistapalveluja ja joka on tarkoitus tuoda markkinoille joskus tulevaisuudessa. Sen yhteydessä otetaan käyttöön suuri määrä maa-asemia kaikenlaisia kiertoratatyyppejä (eli geostationaarisia ja muita) ja kaikenlaista tekniikkaa käyttäville satelliittijärjestelmille. HDFSS-sovellukset hyötyvät matalista kustannuksista, pienikokoisista antenneista, taajuuksien uudelleenkäytöstä sekä markkinoiden tarpeisiin perustuvasta joustavasta ja nopeasta käyttöönotosta. Yleisesti katsoen HFDSS:n maa-asemien odotettu lisääntyminen tarkoittaa, ettei kohdekohtainen tekninen koordinointi muiden palvelujen kanssa (jota käytetään muiden satelliittijärjestelmien kanssa) ole tarkoituksenmukaista.

Aiemmissa konferensseissa tehdyn työn mukaisesti WRC-03:ssa pohditaan jälleen maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettuja lisätaajuuksia HDFSS:lle. Joitakin taajuuksia on jo varattu yleisille FSS-järjestelmille 30 GHz:n taajuuden alapuolella, ja nämä taajuudet saattavat olla jo täysin käytössä, kun HDFSS-palvelut vihdoinkin käynnistetään. Satelliittiteollisuus onkin pyytänyt lisätaajuuksia, mielellään 40 GHz:n alapuolella, sovelluksille, joiden tekniikka on jo saatavilla.

Ydinkysymys onkin lisätaajuuksien yksilöiminen HDFSS:lle maailmanlaajuisella tasolla siten, että aiheutetaan mahdollisimman vähän ongelmia nykyisille palveluille. Maailman eri alueilla kuitenkin käytetään taajuuksia eri tavoin ja langattomat tekniikat ovat eri kehitysasteilla, joten olisi vaikeaa tehdä maailmanlaajuinen sopimus kaikista mahdollisista taajuusalueista.

Yhteisön poliittiset tavoitteet

Taloudellisesti elinkelpoiset HDFSS-järjestelmät voisivat tukea poliittisia tavoitteita edistää elinkelpoisia alustoja uusia vuorovaikutteisia laajakaistapalveluja varten ja siten hyödyttää innovointia ja viime kädessä kuluttajia. Siksi niiden kehittämistä on tuettu EU:n yhteisissä TTK-toimissa [26]. Näiden järjestelmien tulevia taajuusvaatimuksia on tarkasteltava Euroopassa aktiivisesti haittaamatta kuitenkaan muiden tärkeiden langattomien palvelujen kehitystä. Toimintataajuuksien maailmanlaajuinen yhdenmukaistaminen on myös tärkeää, jotta voitaisiin laskea hintoja ja kasvattaa HDFSS-palvelujen houkuttelevuutta.

[26] EU:n tutkimuksen ja teknologian kehittämisen neljäs ja viides puiteohjelma, Tietoyhteiskunnan tekniikat -ohjelma.

5.4.3. Laajakaistapalvelut lentokoneissa

Kun ihmisten on yhä tärkeämpää voida olla jatkuvasti yhteydessä toisiinsa ja saada tietoa kaikissa ympäristöissä, ovat ponnistelut kaksisuuntaisen laajakaistaisen viestinnän mahdollistamiseksi lentokoneissa lisääntyneet alalla saavutetun kehnon menestyksen jälkeen (esim. TFTS Euroopassa). Jotkin eurooppalaiset lentoyhtiöt (kuten Lufthansa ja BA) ovat hiljattain alkaneet tarjota lentokoneissa nopeita Internet-liittymä- ja sähköpostipalveluja kokeilupohjalta, mutta jotta palvelua voitaisiin tarjota pysyvästi, on ITU:n radio-ohjesääntöä muutettava siten, että ilmailun siirtyvälle satelliittiliikenteelle (AMSS) mahdollistetaan uusi toissijainen varaus taajuudella 14.0-14.5 GHz, jota käytettäisiin lentokoneesta satelliittiin otettavaan yhteyteen.

Internet-pohjaiset palvelut tarjottaisiin lentokoneessa matkustajille RLAN:n tai Ethernetin kautta. Tämän järjestelmän kautta voitaisiin toteuttaa myös lentoyhtiön toiminnalliset palvelut, kuten erityinen tietotuki matkustamohenkilökunnalle. On syytä tuoda esiin, ettei ehdotus koske ihmishenkien turvaamiseen liittyvää lentokoneiden viestintäkanava, sillä toissijainen varaus ei suojaisi tätä palvelua samalla taajuudella toimivien ensisijaiseen varaukseen perustuvien palvelujen aiheuttamalta häiriöltä.

Yhteisön poliittiset tavoitteet

Niin kauan kun muille palveluille (lähinnä FS:lle, FSS:lle ja RAS:lle) mahdollisesti aiheutuvat häiriöt pysyvät kohtuullisina, kohtuuhintaisten laajakaistaisten viestintäpalveluiden käyttöönottoa lentokoneissa on syytä tukea voimakkaasti, jotta eurooppalaiset matkustajat saisivat kaiken hyödyn tästä lupaavasta uudesta palvelusta. Lisäksi, vaikka muiden palvelujen suojelu on tärkeää, tätä uutta sovellusta on tuettava siten, että vältetään liian suuria toiminnallisia rajoituksia. Kun otetaan huomioon lentoliikenteen laaja toiminta-alue, palvelu tarvitsee maailmanlaajuisen sääntelyn osalta suotuisat näkymät menestyäkseen.

Vaikka ilma-aluksen ja maanpäällisen lennonjohdon välinen laajakaistaviestintä kapasiteetin, turvallisuuden ja varmuuden parantamiseksi ei kuulukaan tähän asialistan kohtaan, sen potentiaali on merkittävä ja sitä pitäisi tukea tulevaisuudessa.

5.4.4. Siirtyvä satelliittiliikenne (MSS)

Siirtyvä satelliittiliikenne voi tarjota ääni- ja yhä useammin tietopalveluja liikkuville ihmisille joka puolella maailmaa. Kuten kolmessa edellisessä WRC:ssä, MSS-teollisuus on pyytänyt WRC-03:a varaamaan sille lisätaajuuksia, koska joissakin alan myönteisissä kehitysskenaarioissa ennakoidaan, etteivät sen taajuudet tule riittämään.

Ympäristöä, jossa MSS:lle voidaan tarjota lisätaajuuksia, on kuitenkin vaikeuttanut S-PCS-palvelujen hidas käyttöönotto, kun otetaan huomioon kaikki kilpailevat vaatimukset. MSS-satelliittien ja omistettujen syöttöyhteyksien yhteiskäyttö niiden olemassa olevien palvelujen kanssa, jotka käyttävät jo MSS:lle suunniteltuja uusia taajuusalueita, on teknisesti hyvin hankalaa. Palvelut, joihin tämä voisi vaikuttaa, ovat passiivisia (eli ne eivät lähetä vaan ainoastaan vastaanottavat), esimerkiksi radioastronomia, kaukokartoitus ja avaruustutkimus, tai aktiivisia, esimerkiksi taktiset radiolinkit, FS, ilmailun telemetria ja tutkat.

Yhteisön poliittiset tavoitteet

MSS-järjestelmä on vaihtoehtoinen tekninen keino tarjota matkaviestinpalveluja asiakkaille, ja sen kattavuus usein täydentää maanpäällisiä järjestelmiä, koska sille ei tule lisäkustannuksia ylimääräisistä tukiasemista harvaan asutuilla alueilla. Euroopan unioni onkin rahoittanut merkittävästi näiden alustojen kehittämisen tutkimusta. Realistisiin markkinaennusteisiin pohjautuvia MSS:n tulevia taajuustarpeita on tuettava, kunhan kaikki muut merkitykselliset radiopalvelut voidaan suojata riittävän hyvin eikä niitä rajoiteta tarpeettomasti.

Yksi taajuuksista (1 670-1 675 MHz), jonka varaamisesta MSS:lle keskustellaan, oli vielä hiljattain omistettu Euroopassa TFTS:lle (lentokoneiden maanpäällinen televiestintäjärjestelmä). Komissio uskoo vahvasti, ettei Euroopassa yhdenmukaistettujen taajuuksien uudelleenjärjestelyn pitäisi johtaa eurooppalaisen yhdenmukaistamisen vähenemiseen. Uusien käyttötapojen valinnassa tällaisille taajuuksille pitäisi ottaa huomioon mahdollisuus taajuusalueen yhdenmukaiseen ja tehokkaaseen käyttöön, teknologinen puolueettomuus ja seuraukset kilpailulle kaikilla eri aloilla, ja samalla pitäisi pyrkiä minimoimaan sääntelystä johtuvia rajoituksia.

5.4.5. Stratosfääriasemat (HAPS)

HAPS-käsite on ollut olemassa jo useita vuosia, mutta sitä ei toiminnallisten vaikeuksien takia ole vielä toteutettu kaupallisesti [27]. Siinä on lähinnä kyse langattomien viestintäpalvelujen tarjoamisesta korkealla ilmakehässä (noin 20 kilometrin korkeudessa) sijaitsevien stratosfääristen "ilmapallojen" välityksellä. Tällaisella korkeudella alusta voi kattaa laajan maanpäällisen alueen kustannuksilla, joiden väitetään olevan vain murto-osa satelliittien kustannuksista, ja ne voivat korvata suuren määrän maanpäällisiä toistinasemia. Lisäksi verkon HAPS-osat olisivat luontaisesti joustavia, koska ne voidaan ottaa käyttöön tai sijoittaa uudelleen melko helposti. WRC:ssä on tarkoitus tutkia mahdollisuutta yksilöidä HAPS:ille lisätaajuusvarauksia, koska nykyistä varausta taajuudella 48 GHz rajoittaa veden imeytyminen ilmakehässä, mikä vaikuttaa erityisesti palveluihin subtrooppisilla alueilla.

[27] Huolimatta edistyksestä, jota on viime aikoina saavutettu etenkin EU:n rahoittaman TTK-työn kautta (HeliNet-hanke).

Stratosfääriasemia voitaisiin myös käyttää osana IMT-2000-verkkoa. WRC-03:ssa on tarkoitus pohtia, voitaisiinko rajoituksia, joita WRC 2000:ssa asetettiin HAPS:ien toiminnalle IMT-2000:n 2 GHz:n ympäristön taajuuksilla, lieventää, ja kuinka laadittaisiin tarkoituksenmukaisia sääntely- ja teknisiä määräyksiä, jotka mahdollistaisivat koordinoinnin stratosfääriasemia käyttävän maanpäällisen IMT-2000-järjestelmän ja muiden olemassa olevien tai suunniteltujen kiinteiden tai langattomien palvelujen välillä.

Yhteisön poliittiset tavoitteet

HAPS:ille on tarjottava riittävästi taajuuksia, koska ne voisivat edistää laajakaistapalvelujen nopeaa yleistymistä (vaikka HAPS:ien teknistä ja kaupallista toteutettavuutta ei olekaan todistettu), ja samalla on varmistettava, että kaikki muut olemassa olevat palvelut ovat riittävän hyvin suojattuja, ja etenkin, ettei HAPS:ien toiminta häiritse haitallisesti IMT-2000:n maanpäällisiä tukiasemia. Joka tapauksessa on suhtauduttava myönteisesti sellaiseen vaihtoehtoiseen verkon topologiaan - jos se on teknisesti toteutettavissa - joka mahdollistaisi 3G- tai muiden viestintäjärjestelmien kattavuusalueen nopean ja edullisen laajentamisen.

6. Seuraavan konferenssin (WRC-07) asialista

Yksi Maailman radioviestintäkonferenssin tärkeimmistä tehtävistä on seuraavan konferenssin asialistan laatiminen. Asialistoilla on yhä enemmän kiistanalaisia kohtia, joissa päätöksiä on aiemmin jouduttu lykkäämään tai on päätetty kompromissina, että niitä tarkistetaan. Lisäksi hallinnot, jotka eivät ole täysin tyytyväisiä konferenssin tuloksiin, esittävät usein pyyntönsä uudelleen seuraavassa konferenssissa. Kussakin WRC:ssä käsiteltävien asialistan kohtien määrän paisuminen (aluksi 10-12, vuonna 1997 17, vuonna 2000 27 ja vuonna 2003 45) kuormittaa prosessia ja vaikuttaa tulosten laatuun ja merkittävyyteen. Siksi kaikki taajuuksien hallinnoijat ja käyttäjät ovat alkaneet vaatia vuodeksi 2007 asialistaa, joka heijastaa todellisia tarpeita ja jossa ei tuhlata energiaa, aikaa ja rahaa vanhojen asialistojen kohtien uudelleenkäsittelyyn.

Tulevien WRC:iden rationalisoimiseksi on etenkin Euroopassa esitetty useita ehdotuksia, joihin kuuluu asialistan kohtien rajaaminen, useiden kohtien "pyörityksen" rajoittaminen, asialistan kohtien laajuuden täsmällinen rajaaminen ja kattavien perustelujen esittäminen uusille ehdotuksille, mukaan luettuna niiden aiheuttaman taakan arviointi ITU-R:n hallinnollisille ja taloudellisille voimavaroille.

Eurooppalaiset sidosryhmät ovat jo esittäneet CEPT:lle useita mahdollisia asialistan kohtia WRC-07:ää varten. Niihin kuuluu uusia yhdenmukaistettuja varauksia passiivisille tiedepalveluille (EESS, SRS ja RA) taajuuden 275 GHz yläpuolella ilmailun käyttöön ja väestönsuojeluun.

Yhteisön poliittiset tavoitteet

Yhteisön edun mukaista on tukea aloitteita, joilla rajoitetaan, priorisoidaan ja rationalisoidaan tulevien WRC:iden asialistoja.

Komission alkuperäisenä aikeena oli, että radiotaajuuspolitiikkaa käsittelevä ryhmä, joka on osa yhteisön uutta taajuuspolitiikkaa, järjestäisi keskustelun Euroopan taajuuksia koskevista prioriteeteista maailmanlaajuisessa kokonaistilanteessa, jotta CEPT:lle voitaisiin tarjota tarkoituksenmukaisia ohjeita riittävän varhaisessa vaiheessa WRC-07:n asialistan laatimisprosessia. Ryhmä perustettiin kuitenkin toivottua myöhemmin, minkä takia keskustelua ei voida järjestää, ennen kuin CEPT:n ehdotus WRC-07:n asialistan kohdiksi lyödään lukkoon.

7. Päätelmä

Tässä asiakirjassa esitetään lyhyt selitys Euroopan yhteisön nykyisten politiikkojen ja aloitteiden kannalta merkityksellisistä WRC-03:n asialistan kohdista. Asiat kuvaillaan teknisestä tai sääntelyn näkökulmasta yksityiskohtaisemmin liitteessä II.

Neuvostoa ja Euroopan parlamenttia pyydetään tukemaan eurooppalaisia neuvottelijoita yhteisön tavoitteiden saavuttamiseksi tietyissä asioissa, etenkin seuraavissa:

* IMT-2000:lle ja Galileolle WRC-2000:ssa myönnettyjen varauksien turvaaminen;

* Edistyminen PPDR-järjestelmien taajuuksien alueellisessa ja maailmanlaajuisessa yhdenmukaistamisessa;

* Vaihtoehtoisten langattomien infrastruktuurialustojen luomisen tukeminen. Erityisen tärkeää on, että langattomille lähiverkoille (RLAN) yksilöidyille taajuusalueille vahvistetaan maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettu asema.

Komissio uskoo vakaasti, että Euroopan teknisten kantojen valmistelu CEPT:ssä ennen WRC-03:a ja sen aikana tuottaa tuloksia, jotka auttavat Euroopan erilaisia langattomia aloja jatkamaan kehitystään ja tuottavat yhteiskunnalle etuja. Samanaikaisesti EU:n jäsenvaltioiden, jotka neuvottelevat WRC-03:ssa, on varmistettava, että kaikki WRC:ssä tehtävät päätökset ovat niille yhteisössä asetettujen velvoitteiden mukaisia.

Komissio aikoo laatia WRC-03:n jälkeen tiedonannon konferenssin tuloksista yhteisön politiikkojen osalta ja siitä, miten optimoidaan teknisten neuvottelijoiden ja yhteisön etujen koordinointi yhteisön uuden taajuuspolitiikan valossa.

LIITE I WRC-2003:n pelkistetty asialista

Lihavoituja kohtia on käsitelty erikseen tässä asiakirjassa.

Asia listan kohta // AIHE

1.1 // Ylimääräisten maiden poistaminen radio-ohjesäännön alahuomautuksista.

1.2 // Uusien digitaalisten modulaatiotekniikoiden käyttöönotto HF-taajuuksilla tapahtuvaa yleisradiotoimintaa varten.

1.3 // Maailmanlaajuisten/alueellisten taajuusalueiden yksilöiminen pelastuspalveluja varten (hätätilanteet ja katastrofiapu).

1.4 // Ilmailun radionavigoinnin ja kiinteän satelliittiliikenteen varauksien tarkistus taajuusalueella 5 091-5 150 MHz.

1.5 // Matkaviestinnän (RLAN), kiinteän liikenteen, kaukokartoitussatelliittien, radiopaikannuksen ja avaruustutkimuksen varauksien tarkistus taajuusalueella 5150-5 725 MHz.

1.6 // Taajuusalueella 5 150-5 250 MHz toimivien MSS:n syöttöyhteyksien suojaaminen, kun otetaan huomioon matkaviestinpalveluille taajuusalueelta mahdollisesti tehtävät uudet varaukset RLAN-sovelluksia varten.

1.7 // Radioamatöörejä koskevat sääntelykysymykset.

1.8 // Passiivisten palvelujen suojaaminen aktiivisten palvelujen ei-toivotuilta lähetteiltä.

1.9 // Joidenkin turvamääräysten mahdollinen poistaminen meriliikenteen palveluilta.

1.10 // Merenkulun siirtyvään liikenteeseen liittyvät sääntelykysymykset.

1.11 // Ilmailualan siirtyvän satelliittiliikenteen mahdollinen uusi toissijainen status taajuudella 14 GHz.

1.12 // Avaruustieteen ja kaukokartoituksen satelliittipalvelujen varauksien tarkistus.

1.13 // Stratosfääriasemien (HAPS) taajuusvarauksien tarkistus.

1.14 // Toimenpiteet, joilla estetään merenkulun ja ilmailun siirtyvän turvallisuusliikenteen haitallinen häirintä.

1.15 // WRC-00:n RNSS-järjestelmiä (Galileo mukaan luettuna) koskevien tulosten tarkistus.

1.16 // MSS:n syöttöyhteyksien uusien varauksien toteutettavuus lähellä taajuutta 1.4 GHz.

1.17 // Radiopaikannuspalvelun varauksen korottaminen ensisijaiseksi taajuusalueella 2 900-3 100 MHz sotilastutkajärjestelmien tulevien tarpeiden täyttämiseksi.

1.18 // Uusi ensisijainen varaus kiinteälle liikenteelle taajuusalueella 17.3-17.7 GHz ITU:n alueella 1.

1.19 // Sääntöjen väärinkäyttö ei-geostationaaristen FSS-järjestelmien tehorajoitusten kiertämiseksi.

1.20 // Uudet maailmanlaajuiset varaukset ei-geostationaarisille MSS-järjestelmille taajuuden 1 GHz alapuolella.

1.21 // Sääntelyvalmistelut tulevia maanpäällisiä langattomia vuorovaikutteisia multimediasovelluksia (TWIMS) varten.

1.22 // IMT-2000:n ja myöhempien järjestelmien mahdolliset lisätaajuustarpeet.

1.23 // Amatööri-, amatööri-satelliitti- ja yleisradioliikenteen varauksien maailmanlaajuinen uudelleenjärjestäminen noin taajuudella 7 MHz.

1.24 // Taajuuden 14 GHz jakaminen FSS-, RLS- ja GSO-SRS-järjestelmien kesken.

1.25 // Taajuuksien yksilöiminen HDFSS-järjestelmille taajuuden 17.3 GHz yläpuolella.

1.26 // Rajoitukset kiinteän satelliittiliikenteen laivoissa olevien päätteiden (ESV) toiminnalle.

1.27 // Satelliittiyleisradiolähetysten suunnitelman sekä BSS- ja FSS-satelliittijärjestelmien välisten koordinointimenetelmien tarkistaminen.

1.28 // Uuden taajuusalueen käyttö RNSS-järjestelmien differentiaalisignaaleille.

1.29 // NGSO- ja GSO-järjestelmien yhteiskäyttö taajuusalueella 37.5-50.2 GHz.

1.30 // Satelliittiverkkoja koskevien ennakkojulkaisu-, koordinointi- ja ilmoitusmenettelyjen tarkistaminen.

1.31 // Lisävaraukset siirtyvälle satelliittiliikenteelle taajuusalueella 1-3 GHz.

1.32 // HDFS-, HDFSS- ja BSS-järjestelmien yhteiskäyttö taajuusalueella 37.5 - 43.5 GHz.

1.33 // Tarkistetaan stratosfääriasemien (HAPS) toimintaa osana IMT-2000-verkkoa.

1.34 // IMT-2000:n mahdolliset tulevat häiriöongelmat NGSO BSS (ääni) -järjestelmien kanssa taajuusalueella 2 630-2 655 MHz.

1.35 // BSS- ja FSS-verkkojen välisten koordinointimenettelyjen tarkistaminen.

1.36 // Taajuuksien tarjoaminen yleisradiotoimintaan taajuusalueella 4-10 MHz lisävarauksia silmällä pitäen.

1.37 // Erilaisia sääntelykeinot, joilla voidaan suojella muita järjestelmiä voimakkaasti elliptisen kiertoradan satelliiteilta (HEOS).

1.38 // Enintään 6 MHz uutta taajuusaluetta (aktiivisille) kaukokartoitussatelliiteille taajuusalueella 420-470 MHz.

1.39 // Taajuuden 17 GHz alapuolella olevat taajuusvaatimukset taajuuden 17 GHz yläpuolella toimivien kiinteiden satelliittiliikenneverkkojen telemetrialle sekä ohjaus- ja valvontayhteyksille (TTC).

2 // Menettelykysymys.

3 // Menettelykysymys.

4 // Menettelykysymys.

5 // Menettelykysymys.

6 // Menettelykysymys.

7.1 // Menettelykysymys.

7.2 // WRC-2007:n asialistan vahvistaminen.

LIITE II Teknisten kysymysten analyysi

Kolmannen sukupolven matkaviestintä

Euroopan ensisijaiseksi valinnaksi yksilöityjen lisäradiotaajuuksien suojaaminen:

Asialistan kohdassa 1.34 on tarkistettava taajuusalueella 2 630-2 655 MHz toimivien NGSO BSS (ääni) -järjestelmien raja-arvoja koskevan selvityksen tulokset ja toteutettava toimia IMT-2000-palvelujen asianmukaiseksi suojaamiseksi. Selvitykset, joita ITU on tehnyt tämän asialistan kohdan valmistelemiseksi, ovat olleet vaikeita, ja niitä ovat vaikeuttaneet sekä NGSO-satelliittien että IMT-2000:n liikkuvien asemien ja tukiasemien mahdollisten toimintaparametrien suuri määrä. Selvitysten perusteella ei ole onnistuttu vahvistamaan raja-arvoja, jotka kaikki osapuolet voisivat hyväksyä. Lisäksi BSS (ääni) -järjestelmiin alueella 3 sovellettaviin tehon raja-arvoihin voi vaikuttaa myös IMT-2000-järjestelmien lähetysten suunta, jota ei ole vielä määritelty tälle taajuusalueelle [28].

[28] Ts. taajuusalueen osien koordinoitu osittaminen "kanaviksi", jotka voivat olla tukiasemasta matkapuhelimeen (satelliitti-maayhteys, "downlink") tai päinvastoin (maa-satelliittiyhteys, "uplink"), jotta vältettäisiin operaattoreiden ja vierekkäisten maiden väliset häiriöt ja tehostettaisiin taajuusalueen käyttöä. Komissio on valtuuttamassa CEPT:n "kanavoimaan" IMT-2000:n lisätaajuudet Euroopassa, mutta vielä ei tiedetä, tuleeko taajuusalueen osasta 2630-2655 MHz "downlink" vai "uplink"-suuntainen.

Jotkin selvitykset ovat kuitenkin osoittaneet, että tietyissä toimintaoloissa BSS-satelliittien mahdollinen häirintä edellyttäisi, että käytössä olevien IMT-2000:n tukiasemien määrää kasvatettaisiin 11 prosenttia saman palvelun laadun ylläpitämiseksi [29]. Eurooppa ehdottaakin WRC-00:aa tiukempia lähetystehorajoja tällä taajuudella toimiville NGSO- ja GSO BSS -järjestelmille, jotta IMT-2000:lle voitaisiin varmistaa tehokas suoja.

[29] Haitallista häiriötä olisi vielä vaikeampaa valvoa, jos satelliitit toimisivat Valko-Venäjän yläpuolella, joka on ainoa alueen 1 maa, joka sallii BSS (ääni) -järjestelmän tällä taajuudella. Näin ei ilmeisesti tule kuitenkaan tapahtumaan, ja Valko-Venäjä poistaa nimensä asiaa koskevasta alahuomautuksesta.

Muiden maiden (etenkin Aasian maiden) kantana on, että ne säilyttäisivät WRC-00:n raja-arvot, mutta ne haluaisivat myös soveltaa säännönmukaisia sopimus- tai koordinointimenettelyjä geostationaaristen satelliittien ja maanpäällisten palvelujen välillä, jos raja-arvot ylitetään, ja laajentaa menettelyt koskemaan myös NGSO BSS -satelliitteja [30]. Lähestymistapa ei kuitenkaan riitä Euroopalle, sillä on epäselvää, kuinka hyvin se käytännössä suojaisi IMT-2000:n toimintaa Euroopassa. Lisäksi, kun otetaan huomioon taajuuden käyttöönotolle Euroopassa suunniteltu aikataulu (tämänhetkisen arvion mukaan noin vuonna 2008), kolmen vuoden enimmäisaika, joka on määritelty koordinointimenettelyssä satelliitin toiminnan ja häiriöstä kärsivän eurooppalaisen hallinnon vastalauseen välille, ei selkeästikään ole riittävä.

[30] ITU:n radio-ohjesäännössä on lukuisia erityisiä menettelyjä, joilla määritellään viralliset kahdenväliset neuvottelut järjestelmien ja maiden välisten haitallisten häiriöiden välttämiseksi.

IMT-2000:n ja myöhempien järjestelmien tulevien taajuusvarauksien valmistelun käynnistäminen:

Asialistan kohdassa 1.22 tarkastellaan IMT-2000:n ja myöhempien järjestelmien tulevaa kehitystä koskevien ITU-R:n selvitysten edistymistä. ITU-R on WCR-00:n jälkeen kehittänyt näille järjestelmille "visiota", joka rakentuu erillisistä joskin päällekkäisistä teknologian suuntauksista ja jossa IMT-2000-teknologian suorituskyky paranee asteittain samalla, kun vuorovaikutusta muiden langattomien tekniikoiden, kuten digitaalisen yleisradiotoiminnan ja RLAN:ien, kanssa kehitetään. Samanaikaisesti uudet langattomat liityntäyhteydet menevät IMT-2000:ta pitemmälle äärimmäisen korkeisiin datan siirtonopeuksiin (kuten 100 Mbit/s korkean liikkuvuuden sovelluksille tai jopa 1 Gbit/s sovelluksille, joiden liikkuvuus on alhaisempi). Siitä, että lisäselvityksiä on tehtävä ennen WRC-07:ää, vallitsee laaja yksimielisyys. Selvityksissä on tarkasteltava lisätaajuuksien ajoitusta ja kysyntää sekä mahdollisuutta jakaa taajuuksia muiden olemassa olevien palvelujen kanssa. WRC-03:ssa on päätettävä ohjeista, joita ITU-R:lle annetaan selvitysten kohteesta, eli siitä, kohdistuvatko ne lähinnä IMT-2000-perheeseen vai myös myöhempiin järjestelmiin.

Satelliittiradionavigointi

WRC-03:n asialistan kohta 1.15, joka koskee RNSS:ää, on jaettu kolmeen tiettyjä taajuusalueita koskevaan erilliseen kohtaan. Taajuusalueella 1 164-1 215 MHz WRC-00:ssa otettiin käyttöön tilapäinen tehon raja-arvo (ns. pfd-raja-arvo), joka on [-115dB (W/m2) / MHz] ja joka on tarkistettava WRC-03:ssa. Raja-arvoilla oli tarkoitus suojata lentoliikenteen turvallisuuden kannalta olennaisia ilmailun radionavigointijärjestelmiä (ARNS), kuten DME:tä ja TACANia, jotka jatkavat toimintaa tällä taajuusalueella vuoteen 2015 asti ja vielä sen jälkeenkin. Yhteentoimivuudesta tehtyjen lisätutkimusten perusteella on todettu, että näiden ilmailualan järjestelmien pitkän aikavälin suojelu on varmistettava uudella epfd-raja-arvolla [-121.5 dB (W/m2) / MHz], jota CEPT on ehdottanut muiden alueiden tukemana. Lisäksi on hyväksytty, ettei RNSS:lle tarvita suojaa ARNS:ltä. Taajuudella toimivien erilaisten RNSS-järjestelmien välisen koordinoinnin alalla on vielä ratkaisemattomia kysymyksiä. Taajuusresurssien tasapuolisen jakamisen varmistamiseksi CEPT ehdottaa ylimääräisiä satelliittikohtaisia (ei vain järjestelmäkohtaisia) tehon raja-arvoja. Yksi keskeisistä kysymyksistä tulee olemaan sellaisen selkeän ja tasapuolisen menettelyn toteuttaminen, jolla RNSS-järjestelmää käyttävät hallinnot varmentavat nämä epfd-raja-arvot.

Taajuusalueen 1215-1 300 MHz osalta CEPT ehdotti WRC-2000:ssa, että tällä taajuusalueella otettaisiin käyttöön tehon raja-arvo, jotta suojattaisiin pitkän kantaman ensiötutka, jota lentoliikenteessä käytetään lentokoneiden paikantamiseksi lennon aikana. Ensiötutka antaa lennonjohdolle tietoa lentokoneiden sijainnista, ja se on nykyään ainoa keino seurata lentokoneita, joissa ei ole vastauslaitetta (SSR) tai joiden vastauslaite on kytketty pois päältä. Yhdysvallat ja Venäjä vastustavat kuitenkin voimakkaasti niiden nykyisten GPS- ja GLONASS-järjestelmien rajoittamista tällä taajuusalueella, ja siksi päätettiin, että aiheesta keskusteltaisiin WRC-03:ssa sellaisten uusien tutkimusten perusteella, joissa arvioidaan pfd-raja-arvojen tarpeellisuutta ja arvoa.

Teoreettiset ja tilastolliset tutkimukset ovat osoittaneet, että GPS- ja GLONASS-järjestelmien nykyiset pfd-raja-arvot ylittävät jo joitakin ensiötutkien suojaehtoja. RNSS:n ei kuitenkaan ole koskaan todettu häirinneen lentoliikenteen tutkia. Eurooppa on tukenut tutkimuksia pfd-raja-arvojen vahvistamisesta koko taajuusalueella 1 215-1 300 MHz tapahtuvalle toiminnalle siten, että otetaan asianmukaisesti huomioon RNSS:n ja tutkien nykyinen onnistunut yhteiskäyttö tällä taajuusalueella ja varmistetaan, ettei Galileoon voida kohdistaa sääntelyssä mitään syrjintää esimerkiksi vahvistamalla suoja-arvo vain Galileon käyttöön tarkoitetulla osalla taajuusaluetta (1 260-1 300 MHz). Simuloiduissa ja kokeellisissa tutkimuksissa on kuitenkin ilmennyt, että on mahdotonta vahvistaa tehon raja-arvo, joka suojaa lentoliikenteen tutkia muttei rajoita nykyisiä RNSS-järjestelmiä. CEPT ei näin ollen ehdota RNSS:lle yksiselitteistä tehon raja-arvoa tällä taajuusalueella, mutta RNSS:n on toimittava siten, ettei se häiritse ensiötutkia millään osalla taajuusaluetta, mikä on tarpeen turvallisuuden kasvavan painottamisen myötä.

Galileon kannalta vähemmän tärkeä kysymys koskee taajuusaluetta 5010-5 030 MHz, jolla RNSS:n taajuuden ulkopuolisille lähetteille asetettiin WRC-2000:ssa tilapäinen pfd-raja-arvo radioastronomialiikenteen suojaamiseksi taajuuden 5 GHz alapuolella. Tämä RNSS:n pfd-raja tarkistetaan WRC-03:ssa. Vaikka Galileon ei olekaan tarkoitus käyttää taajuutta 5GHz kuin vasta pitkän ajan kuluttua (ehkä noin vuonna 2015), CEPT ehdottaa radioastronomialiikenteen suojelemiseksi joitakin erityisiä tehorajoja GSO ja NGSO RNSS-järjestelmille.

Väestönsuojelu (hätätilanteet ja katastrofiapu)

Tätä aihetta käsitellään WRC-03:n asialistan kohdassa, jossa pyydetään tutkimaan sellaisten taajuusalueiden yksilöimistä, joita hallinnot, jotka aikovat ottaa käyttöön ratkaisuja väestönsuojeluvirastoille ja -järjestöille, mukaan luettuna niille, jotka hoitavat hätätilanteita ja katastrofiapua, voisivat käyttää maailmanlaajuisesti tai alueellisesti.

ITU:n tutkimuksissa on keskitytty tosiasiallisiin käyttäjien tarpeisiin ja sovelluksiin, taajuuksien yhdenmukaistamisen mahdollisiin etuihin, taajuusvaatimuksien laskentamenetelmään sekä keinoihin, joilla voidaan parantaa radioviestintälaitteiden kuljettamista rajojen yli hätätilanteissa ja katastrofiavun yhteydessä. Myös erilaisten kapeakaista-, leveäkaista- ja laajakaistajärjestelmien teknisiä ominaisuuksia ja toiminnallisia vaatimuksia on määritelty. Taajuuksien käytön ja toiminnallisten vaatimusten monipuolisuuden johdosta vallitsee laaja yksimielisyys siitä, että PPDR:lle pitäisi yksilöidä mahdollisimman pitkälle taajuusalueita mutta että valtioille pitäisi jättää liikkumavaraa PPDR:n yhdenmukaistettujen taajuuksien käyttöönottoon niiden omien tarpeiden mukaisesti ja niiden valitsemana ajankohtana.

Markkinoiden joustavuuden lisäämiseksi on ehdotettu vaihtoehtoisia ratkaisuja, kuten sellaisia, joissa käytetään nykyisiä tai tulevia matkaviestintätekniikoita ja taajuusalueita. PPDR:lle omistetun taajuusalueen yhdenmukaistamisen kannattajat katsovat kuitenkin, että väestönsuojelun toiminnalliset vaatimukset ovat erityislaatuisia (tarpeettomuus, skaalattavuus, ryhmäpuhelut pikavalinnalla, verkon käytön luotettavuus hätätilanteessa jne.), eivätkä nykyiset matkaviestintätekniikat täytä kaikkia tarpeita.

Edellä mainitut seikat huomioon ottaen Euroopan kantana on, että ainakin Euroopassa jo yhdenmukaistettu digitaalinen kapeakaistainen taajuusalue [31] olisi yksilöitävä maailmanlaajuisesti PPDR:lle. Taajuudet olisivat osa PPDR:lle yksilöityä "viritysaluetta" välillä 380-470 MHz, jota valtiot voisivat käyttää olemassa olevien taajuuskäyttöjensä ja muuttuvien väestönsuojeluvaatimuksiensa mukaisesti. WRC-07:n asialistaan voitaisiin sisällyttää ehdotuksia PPDR:n yhdenmukaistamisen lisätutkimuksista, joissa otettaisiin huomioon teknologian kehitys ja dataa runsaasti sisältävien (laajakaistaisten) järjestelmien pitkällä aikavälillä tarvitsemat korkeammat taajuudet kuin ne, jotka nykyään on yksilöity.

[31] ERC:n päätöksellä (96)01 taajuusalueet 380-385 ja 390-395 MHz.

Langattomat lähiverkot

WRC-03:ssa käsitellään RLAN:iä siten, että pohditaan samanaikaisesti kaikkien taajuudella 5 GHz toimivien palvelujen statusta. Eurooppa ehdottaa matkaviestinnälle uusia ensisijaisia varauksia taajuusalueilla 5 150-5 350 ja 5 470-5 725 MHz sekä erityisiä häiriönlieventämismenetelmiä nykyisten ensisijaisten palvelujen ja tutkien suojelemiseksi. ITU:n asiaa käsittelevä työryhmä on kuitenkin nyt määritellyt useimmille RLAN:ille Euroopassa yksilöidyillä 5 GHz taajuuksilla käytettävälle DFS (dynaaminen kanavanvalinta) -häiriönlieventämismenetelmälle, jolla vältetään tutkien häirintää, tehon raja-arvot, jotka ovat tiukemmat kuin ne, joita Euroopassa nykyään sovelletaan. Samalla kun tutkien suoja paranee, RLAN-valmistajien on yhä vaikeampaa varmistaa, että järjestelmät voivat toimia kunnolla ja kustannustehokkaasti.

Jotta muut taajuudella 5 GHz toimivat palvelut olisivat samalla tavalla säänneltyjä kuin RLAN:ien uusi matkaviestintävaraus ja siten asianmukaisesti suojeltuja tältä jälkimmäiseltä, niidenkin statusta ehdotetaan korotettavaksi ensisijaiseksi (asialistan kohta 1.5). Näihin palveluihin kuuluvat (aktiivinen) kaukokartoitus ja (aktiivinen) avaruustutkimus taajuusalueella 5 350-5 650 MHz ja radiopaikannuspalvelu taajuusalueella 5 350-5 650 MHz. Eurooppa hyväksyy tämän lähestymistavan, kunhan RLAN:ille ei aseteta lisärajoituksia. Lisäksi taajuusalueella 5 150-5 250 MHz toimivien MSS:n syöttöyhteyksien suojaamiseksi ehdotetaan, että langattomien liityntäyhteyksien, RLAN:t mukaan luettuina, asemien käyttö rajoitetaan sisätiloihin ja tätä taajuusaluetta käyttävillä lähetyksille asetetaan rajoituksia, kuten Euroopassa on jo tehty (asialistan kohta 1.6).

Tiheästi rakennettu kiinteä satelliittiliikenne

HDFSS:ää käsitellään WRC-03:ssa asialistan kohdissa 1.18, 1.25 ja 1.32. Näihin järjestelmiin sovelletaan Euroopassa yleisesti sellaista lähestymistapaa, että sen sijaan, että niille myönnettäisiin yksinoikeus joillakin taajuusalueilla, niiden on mahdollisuuksien mukaan jaettava taajuuksia olemassa olevien palvelujen kanssa, koska taajuusalueen osittaminen johtaa usein sen tehottomaan käyttöön. Haitallisen häiriön mahdollisuuden takia on osoitettava, että HFDSS voi jakaa taajuuksia olemassa olevien maanpäällisten palvelujen kanssa. Jos taajuuksia, joita käytetään jo maanpäällisiin palveluihin, yksilöidään myös HFDSS:lle, se tehdään siten, ettei HDFSS:lle tarjota mitään suojaa. Euroopan satelliittiala pitäisi kuitenkin taajuuksien osittamista paljon parempana ratkaisuna, eikä tämä lähestymistapa ole sen mielestä satelliittialan edun mukainen, koska monet häiriönlieventämismenetelmät, jotka sille määrätään maanpäällisten palvelujen suojaamiseksi, ovat liian rajoittavia.

Eurooppa on yksilöinyt HDFSS:lle mahdollisia maailmanlaajuisia taajuusalueita sekä "downlink"- että "uplink"-suunnassa (eli satelliitti-maa- ja maa-satelliittisuunnassa): 19.7-20.2 GHz (downlink), 29.5-30 GHz (uplink), 39.5-40.5 GHz (downlink), 47.2-50.2 GHz ja osa alueesta 27.5-29.5 GHz (uplink). CEPT hyväksyisi myös taajuusalueen 17.3-17.7 GHz HDFSS:lle alueella 1 (Eurooppa), sillä kyseiselle taajuusalueelle varattu kiinteä liikenne toimii tällä hetkellä vain hyvin harvassa Euroopan maassa. RAS:n, sotilaallisten käyttötarkoitusten, HAPS:n, FS:n ja FSS:n suojaamiseksi koordinoimattomalta ja kaikkialla läsnä olevilta HDFSS-päätteiltä CEPT ei kannata muiden maailmanlaajuisten taajuuksien yksilöimistä, kuten Euroopan ulkopuoliset hallinnot ovat ehdottaneet (etenkin 17.7-19.7 GHz (downlink), 37-39.5 GHz (downlink), 40.5-42 GHz (downlink) ja muita osia alueesta 27.5-29.5 GHZ).

WRC-03:lle on myös annettu tehtäväksi (asialistan kohta 1.32) tarkistaa WRC-00:ssa sovitun taajuusalueen 37.5-43.5 GHz HDFS:n, HDFSS:n, BSS:n ja RAS:n välisen yhteiskäyttösuunnitelman toiminnalliset parametrit. Tätä taajuusaluetta säätelee Euroopassa nykyään kolme ERC:n päätöstä [32], joista ensimmäisessä taajuusalue 40.5-43.5 GHz omistetaan HDFS:lle, toisessa asetetaan FS koordinoimattomien FSS-päätteiden edelle taajuusalueella 37.5-39.5 GHz ja osoitetaan taajuusalue 39.5-40.5 GHz HDFSS:lle, ja kolmannessa asetetaan HDFS koordinoimattomien FSS-päätteiden edelle taajuusalueella 40.5-42.5 GHz. CEPT tukee FSS:lle, MSS:lle ja BSS:lle asetettuja rajoituksia taajuusalueilla 37.5-40 GHz ja 40.5-42.5 GHz. Lisäksi CEPT tukee tehorajoja ja mahdollisia häiriönlieventämismenetelmiä, joilla suojataan taajuusalueella 42.5-43.5 GHz toimivia radioastronomian asemia.

[32] ERC:n päätökset (00)02, (00)07 ja (00)09.

WRC-03:ssa käsitellään HDFSS:n taajuusvarauskysymysten lisäksi sen sääntelyyn liittyviä kysymyksiä. CEPT ei tue muutoksia määräyksiin, joita sovelletaan tyypillisten HDFSS:n maa-asemien koordinointiin, ilmoittamiseen ja rekisteröintiin, sillä yksinkertaistettu lähestymistapa voisi aiheuttaa ongelmia muille langattomille palveluille.

Laajakaistapalvelut lentokoneissa

WRC-03:n asialistan kohta 1.11 koskee ilmailun siirtyvän satelliittiliikenteen (AMSS) toiminnan sijoittamista toissijaiselta pohjalta taajuudelle 14.0-14.5 GHz MSS:n maasatelliittiyhteytenä samalla, kun suojataan taajuudella toimivat ensisijaiset palvelut, etenkin kiinteä satelliittiliikenne, (maasatelliittiyhteys), maanpäälliset kiinteät järjestelmät, radionavigointi ja matkaviestinpalvelut (vaikka kahden viimeisen alalla ei olekaan tosiasiallista toimintaa). Taajuudella toimii myös joitakin toissijaisia palveluja: avaruustutkimus, radionavigoinnin satelliittiliikenne ja radioastronomia.

CEPT:n kantana on tukea toissijaista varausta AMSS:lle. Kaikkien taajuudella toimivien ensisijaisten ja toissijaisten palvelujen suojaamiseksi ehdotetun uuden AMSS-järjestelmän aiheuttamalta haitalliselta häiriöltä ITU:n suosituksessa esitetään joitakin suojakriteerejä, etenkin joissakin maissa toimivan kiinteän liikenteen suojaamiseksi. Tätä asialistan kohtaa valmisteltaessa WRC-03:a varten tärkeimpänä kysymyksenä on ollut se, sisällytetäänkö suojaehdot suoraan ITU:n radio-ohjesäännön alahuomautukseen vai jätetäänkö ne suositukseen (mitä jotkut pitävät AMSS:n kannalta vähemmän rajoittavana vaihtoehtona). Useimmat maat muun muassa Euroopassa eivät tue lisäsääntelyä, sillä palvelujen toissijainen status tarkoittaa joka tapauksessa sitä, että ne eivät saa aiheuttaa taajuudella toimiville ensisijaisille palveluille haitallista häiriötä. Jos jotkin Euroopan maat haluavat sitoa AMSS:n suojaehdot tiukemmin radio-ohjesääntöön, niiden on laadittava maakohtaisia lisähuomautuksia. Samalla on todennäköistä, että Euroopan ulkopuoliset maat, joilla on jo lisähuomautus, joka mahdollistaa FS:n toiminnan tällä taajuudella, hyväksyvät ITU-R:n määrittelemät suojaehdot.

Siirtyvä satelliittiliikenne (MSS)

MSS-vaatimuksia käsitellään WRC-03:n asialistan kohdissa 1.16, 1.20 ja 1.32. Mitä tulee uusien maailmanlaajuisten varauksien myöntämiseen MSS:lle, joka toimii taajuuden 1 GHz alapuolella, Eurooppa ei ole vakuuttunut siitä, että MSS:lle tulisi myöntää lisätaajuuksia taajuusalueilla, joilla toimii Euroopassa jo paljon maanpäällisiä ja passiivisia palveluja. Lisäksi yhteiskäyttöä maanpäällisten palvelujen kanssa (etenkin PMR:n kanssa taajuudella 450-470 MHz) ei ole todistettu mahdolliseksi, eikä sitä todennäköisesti voisi toteuttaa kummallekaan osapuolelle kohtuullisin toiminnallisin rajoituksin. Sama koskee MSS-syöttöyhteyksien taajuusvaatimuksia. Näin ollen CEPT:n mukaan taajuuden 1 GHz alapuolella toimivien MSS-järjestelmien markkinoiden mahdollisen kasvun on tapahduttava nykyisien varauksien puitteissa.

Taajuuksilla 1-3 GHz toimivan MSS:n lisätaajuuksia on jo käsitelty WRC-97:ssa ja WRC-2000:ssa. Ala on arvioinut tarvitsevansa vuoteen 2010 mennessä taajuuksia enintään noin 2x675 MHz [33], mutta arvio perustuu oletuksiin, joita useimmat hallinnot eivät hyväksy. Vuoteen 2005 mennessä vajetta vaikuttaisi kuitenkin olevan noin 2x8 MHz (vaadittu 2x123 MHz vs. nykyinen varaus 2x115MHz). Lisätaajuuksien (2x7 MHz) varaamisesta on näin ollen keskusteltu. CEPT tukee maailmanlaajuista varausta MSS:lle (satelliittimaayhteys) taajuudella 1518-1525 MHz, vaikka yhteentoimivuudessa Yhdysvalloissa toimivan ilmailun siirtyvän telemetrian (AMT) kanssa saattaa ilmetä merkittäviä vaikeuksia. Lisäksi Eurooppa kannattaa MSS:lle (maasatelliittiyhteys) maailmanlaajuista lisävarausta taajuusalueella 1670-1675 MHz, joka on toinen niistä taajuusalueista, joilla TFTS:n oli tarkoitus toimia Euroopassa, sekä mahdollisesti ylimääräistä 2 MHz:iä taajuusalueella 1 668-1 670 MHz, jotta saataisiin yhteensä 2x7 MHz:n maailmanlaajuinen varaus.

[33] ASMS-TF:n teettämä tutkimus "Assessment of Spectrum Requirements to MSS", 19. syyskuuta 2001.

Stratosfääriasemat (HAPS)

WRC-03 on valtuutettu tutkimaan mahdollisuutta sallia HAPS:ien toimia lisätaajuuksilla (asialistan kohta 1.13). Taajuuden 48 GHz osalta Eurooppa kannattaa nykyisten sääntelyjärjestelyjen pitämistä voimassa näiden asemien kaupallisen ja teknisen kehittämisen ajan. Eurooppa ei yleisesti katsoen kannata uusien taajuuksien yksilöimistä HAPS:ille, koska sovellukselle ei ole vahvistettu merkittäviä tarpeita. Lisäksi taajuuksien 18-32, 27.5-28.35 ja 31.0-31.3 GHz osalta Eurooppa ei kannata HAPS:ien käyttöönottoa näillä taajuuksilla, koska se ei usko, että olemassa olevien palvelujen (kuten EESS:n ja radioastronomian) suoja voitaisiin taata.

HAPS:ien toiminnasta IMT-2000:n yhteydessä (asialistan kohta 1.33) voidaan todeta, että WRC-00:n tulokset mahdollistivat HAPS:ien toiminnan IMT-2000-verkkojen tukiasemien alustana useilla taajuuksilla, mutta HAPS:ien toiminnalle näissä verkoissa asetettuja väliaikaisia ehtoja (tehotiheysraja-arvot, pfd-rajat) on tarkistettava WRC-03:ssa. CEPT ehdottaa, että HAPS:ien tehorajoja lievennetään hieman (4.5 dB). Muiden IMT-2000-operaattoreiden suojaamiseksi CEPT haluaa vahvistaa HAPS-operaattoreiden velvollisuutta ilmoittaa asemistaan ja varmistaa, että niiden hallinnot, jotka myöntävät stratosfääriasemille toimiluvat, sitoutuvat noudattamaan sovittuja toimintaehtoja. CEPT:n mukaan säännöissä on myös tehtävä selväksi, että HAPS:ien (IMT-2000) tukiasemat voivat lähettää vain taajuusalueella 2 110-2 170 MHz.

LIITE III Muut WRC-03:n asialistan yhteisön etua koskevat kohdat

Satelliittiyleisradio

Kehitysmaiden painostuksesta edellisessä konferenssissa (WRC-2000) tarkistettiin suunnitelma, joka koskee satelliittiyleisradion taajuus- (taajuusalue 12/17 GHz) ja kiertorataresurssien tasapuolista jakamista eri maiden kesken ITU-alueilla 1 ja 3 (Eurooppa, Afrikka ja Aasia). Uudessa suunnitelmassa kullekin maalle on osoitettu kymmenen yleisradiokanavaa samalla, kun useat suunnitelman määräykset sallivat olemassa olevien tai suunniteltujen eurooppalaisten satelliittijärjestelmien (etenkin FSS:n) toiminnan jatkamisen. Erilaisten järjestelmien rinnakkaiselon helpottamiseksi Eurooppa haluaisi kuitenkin lieventää yhteiskäyttöä koskevia vaatimuksia, jotka ovat joidenkin tutkimuksien mukaan liian tiukkoja, ja ottaa olemassa olevat FSS-järjestelmät asianmukaisesti huomioon vahvistettavissa koordinointimenettelyissä (asialistan kohdat 1.27 ja 1.35).

Yhteisön poliittisena tavoitteena on kilpailukykyisten yleisradiotoiminnan markkinoiden kehittäminen Euroopassa varmistamalla satelliittiyleisradiotoimintaan, Euroopan sisäiset rajatylittävät järjestelmät mukaan luettuina, tarvittavien resurssien (kiertoratapaikkojen, kanavien) oikeudenmukainen ja tehokas jakaminen, jotta Euroopan kansalaisille voitaisiin tarjota tasapuolista ja monipuolista audiovisuaalista sisältöä. Taajuuksien suunnittelun periaatteiden pitäisi mahdollistaa joustava käyttö, jotta järjestelmiä voitaisiin ottaa käyttöön markkinoiden kysynnän perusteella.

Maanpäälliset langattomat vuorovaikutteiset multimediasovellukset (TWIM)

Tämä on toinen avoin kysymys WRC-03:ssa. Se on osa WRC-07:ssä (tai myöhemmin) mahdollisesti päätettävien konkreettisten toimien valmistelua, ja sen yhteydessä on tarkoitus käsitellä radiosovellusten välistä "konvergenssia", joka tuo esiin kysymyksiä radiopalvelujen määritelmien ja sääntelyn joustavuudesta ja konvergenttien sovellusten mahdollisuudesta pitkän aikavälin taajuuksien käyttöön. ITU on esittänyt seuraavan määritelmäluonnoksen TWIM:lle: "Maanpäällisen siirtyvän, kiinteän ja yleisradioliikenteen yksi tai useampi sovellus, joka mahdollistaa useamman kuin yhdentyyppisen tiedon (esim. videokuvan, kuvien, datan, puheen, äänen ja grafiikan) kaksisuuntaisen vaihdon käyttäjien välillä tai käyttäjien ja palvelimien välillä ja jossa on eriasteista vuorovaikutusta ja siirrettävyyttä."

Useimmat hallinnot ovat yksimielisiä siitä, että WRC-07:ää varten tehtävissä tutkimuksissa on keskityttävä mahdollisten taajuusalueiden yksilöimiseen TWIM-sovelluksia varten, näitä järjestelmiä varten suositeltavan taajuuksien yhdenmukaistamisen laajuuteen ja nykyisten radioviestintäpalvelujen määritelmien tarkistamiseen.

Euroopan kantana on, että TWIM-sovellusten kehitystä haittaavia sääntöjä pitäisi muuttaa sitten, kun konvergenssin vaikutukset käyttäjien tarpeisiin on selvitetty. Tärkein sääntelyn aiheuttama haitta, jonka jotkut ovat Euroopassa todenneet, sijoittuu yleisradiotaajuudelle 470-790 MHz, jolla ei ole yleistä yhteisvarausta siirtyvälle ja kiinteälle liikenteelle, ja näin ollen sovelluksen, joka perustuu näiden liikenteiden yhdistelmälle, olisi vaikea toimia tällä tärkeällä taajuusalueella. Asiaa käsitellään myös tulevassa RRC-04-konferenssissa, jossa tarkistetaan Euroopan analogisesta yleisradiotoiminnasta digitaaliseen toimintaan siirtymistä valmistellutta Tukholman vuoden 1961 sopimusta, ja näitä toimia onkin koordinoitava jossain määrin.

Yhteisölle on selvää, että digitaalisen konvergenssin ympäristössä pitkälle kehittyneiden matkaviestinjärjestelmien kehittämistä ei voida tarkastella irrallaan muista liityntäalustoista, kuten digitaalisesta yleisradiotoiminnasta ja langattomista lähiverkoista. Komissio tukee tietoyhteiskunnan palvelujen laajaa tarjontaa erilaisten alustojen kautta, joiden pitäisi olla yhteentoimivia kansalaisten eduksi ja innovatiivisen sisällön kehittämiseksi. Sitä varten on tärkeää tutkia tekniikan, palvelujen ja sisällön konvergenssin vaikutuksia taajuuksien hallintaan, jotta kansallisella ja maailmanlaajuisella tasolla voitaisiin tarjota riittävän joustava sääntely ja siten parantaa taajuuksien tarjontaa sovelluksille, jotka käyttävät sitä optimaalisesti.

Konvergenssin vaikutuksista taajuuksien hallintaan on varmaankin käytävä yhteisössä korkean tason poliittinen keskustelu, ja siksi radiotaajuuspolitiikkaa käsittelevälle ryhmälle annetaan todennäköisesti tehtäväksi analysoida asiaa etenkin Euroopan analogisesta yleisradiotoiminnasta digitaaliseen toimintaan siirtymisen taustaa vasten.

Mahdolliset muutokset satelliittiverkkojen ilmoitusmenettelyihin

Satelliittiverkkojen ilmoitusten yhä suurempi monimutkaisuus ja määrä on johtanut siihen, että niiden käsittely on ruuhkautunut. Toisaalta taas satelliittien rakentamiseen ja lähettämiseen kuluva aika on lyhentynyt, ja ITU:n pitkät käsittelyviiveet ovat ristiriidassa tämän lyhentyneen ajan kanssa. Tilannetta voitaisiin korjata esimerkiksi siten, että ITU:n menettelyjä yksinkertaistettaisiin luopumatta kuitenkaan menettelyjen päätavoitteista (asialistan kohta 1.30).

On tärkeää, että yhteisö tukee ITU:n menettelyjen yksinkertaistamista, jotta "paperisatelliittiongelma" ja siihen liittyvä ruuhkautuminen saataisiin korjattua ja siten helpotettaisiin todellisten järjestelmien pääsyä taajuuksille.

Kiinteän satelliittiliikenteen päätteet laivoissa (ESV)

Tätä asialistan kohtaa (1.26) ei ratkaistu WRC-2000:ssa. Kiinteän satelliittiliikenteen päätteet laivoissa (ESV) tarjoavat laivoille nopeita data-, puhe- ja videokuvasovelluksia käyttämällä taajuuksilla 4 GHz (downlink) ja 6 GHz (uplink) toimivia, olemassa olevia kiinteän satelliittiliikenteen (FSS) verkkoja. ESV:ille harkitaan muitakin FSS-varauksia taajuuksilla 11 ja 14 GHz. Näitä taajuuksia käytetään kuitenkin Euroopassa paljon pitkänmatkan suurtehojärjestelmille ja matkaviestinnän runkoverkoille (maanpäälliset kiinteät järjestelmät - FS). ESV:t, jotka voivat toimia useilta laivoilta, eivät saa aiheuttaa haitallisia häiriöitä näille FS:ille ja niiden on vältettävä FS:ien odotetun kasvun rajoittamista. Tämä voidaan varmistaa asettamalla ESV:ille asianmukaisia teknisiä ja toiminnallisia rajoituksia, mukaan luettuna vähimmäisetäisyys rannikosta (125-300 km taajuudesta riippuen), jossa ne voidaan kytkeä päälle. Tämän lähestymistavan mukaisesti myös ESV:iden antennien halkaisijaa voitaisiin pienentää. Jos hallinnot haluavat sallia ESV:iden käytön vähimmäisvälimatkan sisällä, on käytettävä asianmukaisia koordinointimenetelmiä FS:n kanssa.

Yhteisön poliittinen tavoite tämän asian osalta on sellaisen sääntelyjärjestelmän luominen, joka ei haittaa tarpeettomasti uusien satelliittilaajakaistaviestintäpalvelujen tarjoamista laivoilla, vaikka onkin olennaista varmistaa samoilla taajuuksilla toimivien maanpäällisten kiinteiden järjestelmien, Euroopan tietoliikenne- ja matkaviestinverkkojen "rungon", pitkäaikainen suoja. On kuitenkin kyseenalaista, onko mahdollisen häiriön hallinta siten, että langattomien järjestelmien yleistymistä rajoitetaan keinotekoisesti antennien pakollisella vähimmäiskoolla, tarkoituksenmukainen sääntelyn periaate.

Satelliittien maa-asemien yhteiskäyttö muiden palvelujen kanssa taajuudella 14 GHz

FSS-maa-asemien antenneille asetettiin edellisen kaltaisia halkaisijan kokorajoituksia WARC-92:ssa taajuusalueella 13.75-14 GHz tapahtuvaa kiinteää satelliittiliikennettä (FSS) varten (maasatelliittiyhteys). Tavoitteena oli rajoittaa näiden järjestelmien määrää ja siten suojata muita taajuusalueella toimivia palveluja (radiopaikannus, radionavigointi, avaruustutkimus) ja etenkin siirtyviä sotilastutkia (ohjusten seurantajärjestelmät). Antennien halkaisijoiden pienentäminen (vähimmäiskoon pienentäminen 4,5 metristä mahdollisesti 1,2 metriin) saa kuitenkin voimakasta tukea satelliittioperaattoreilta ja monilta kehitysmailta, jotka kannattavat kohtuuhintaisia VSAT-palveluja, joilla niiden alueet voidaan kattaa edullisesti. Asialistan kohdassa 1.24 tarkastellaan tätä vaikeaa kysymystä, johon ei Euroopassakaan ole vielä löytynyt vastausta.

Yhteisön näkökulmasta on tärkeää, että asiaan löydetään hyväksyttävä kompromissi, jotta satelliittialan verkkokustannuksia voitaisiin alentaa lieventämällä toiminnallisia vaatimuksia samalla, kun otetaan asianmukaisesti huomioon taajuusalueella toimivien tärkeiden sotilastutkajärjestelmien tarpeet asettamalla esimerkiksi rajoituksia pienten FSS-maa-asemien lähetysteholle.

Turvamääräykset meriliikenteen palveluille

Merenkulun hätä- ja turvallisuusviestintävälineiden perinteisistä analogisista tekniikoista GMDSS:ään (merenkulun maailmanlaajuinen hätä- ja turvallisuusjärjestelmä) siirtymisen edistämiseksi ITU on ottanut käyttöön pitkän siirtymäajan ja rinnakkaiset menettelyt vanhojen hätä- ja turvajärjestelmien kanssa. Monet laivat eivät kuitenkaan ole vielä siirtyneet GMDSS:ään, vaikka alkuperäinen siirtymäaika on päättynyt jo kauan sitten. WRC-03:ssa oli alun perin tarkoitus tarkistaa mahdollisuus saattaa asianmukaiset meriliikenteen turvamääräykset ajan tasalle (asialistan kohta 1.9), mutta koska monet laivat käyttävät yhä vanhoja hätä- ja turvajärjestelmiä, lähes kaikki ovat yksimielisiä siitä, että sääntely on toistaiseksi pidettävä ennallaan.

Toimenpiteistä, joilla puututaan merenkulun ja ilmailun siirtyvälle liikenteelle aiheutuvaan haitalliseen häiriöön (asialistan kohta 1.14), voidaan todeta, että on yhä enemmän huolta siitä, että tavanomainen tai laiton viestintä laivojen välillä vaikuttaa laivojen ja lentokoneiden hätätilanteisiin ja ihmishengen suojaamiseen liittyvään viestintään kahden hätäsignaalitaajuusalueen HF-taajuuksilla. WRC-00:ssa päätettiin poistaa GMDSS:n hätäkanavilta kaikki soittomahdollisuudet vuoden 2003 lopusta lähtien, jotta turvallisuuden kannalta olennainen viestintä suojattaisiin "sosiaalisilta" puheluilta, vaikka tämä saattaakin johtaa siihen, että laivat jäävät vaille asianmukaisia välineitä tavanomaisten viestien välittämiseen. CEPT ehdottaa, että näitä kahta taajuutta käytetään jatkossakin tiettyjen suojatoimien rajoissa yleisiin turvallisuutta koskeviin puheluihin.

Yhteisön yleisenä poliittisena tavoitteena on merenkulun turvallisuuden tukeminen siten, että turvataan ihmishengen suojaamiseen liittyvä viestintä ja siirrytään asteittain uusiin digitaalisiin merenkulun hätä- ja turvajärjestelmiin ottaen asianmukaisesti huomioon muutoksen hidas toteutus useilla laivoilla.

Lentoliikenteen vaatimukset taajuudella 5 GHz

Taajuusalueesta 5 GHz käytäviin yleisiin keskustelujen (ks. jakso 5.4.1.) kuuluu kysymys FSS:n ja lentoliikenteen yhteiskäytöstä osalla tätä taajuusaluetta (asialistan kohta 1.4). CEPT haluaa säilyttää kiinteän satelliittiliikenteen (FSS) ensisijaisen varauksen taajuusalueella 5 091-5 150 GHz vuoteen 2018 asti eikä vuoteen 2010 asti, kuten alun perin sovittiin, kun FSS oli tarkoitus alentaa toissijaiseksi varaukseksi (eli taajuuden jakavan ilmailun radionavigointipalvelun (ARNS) suoja olisi parantunut). Lykkäyksen syynä on, että CEPT:n mukaan FSS tai uudet ilmailujärjestelmät, joilla on tarkoitus korvata MLS, eivät ole kehittyneet niin nopeasti kuin oli suunniteltu, ja siksi ei ole tarvetta muuttaa taajuusvarauksia lähitulevaisuudessa. Ilmailualalla ollaan kuitenkin sitä mieltä, että tätä taajuutta voitaisiin käyttää lentokoneiden siirtämisessä lentokentillä tai ohjaamojen valvontaan vuoteen 2010 mennessä, ja siksi toimia toivottaisiin jo ennen sitä [34].

[34] Viimeaikaiset tapahtumat ovat tuoneet esiin molempien sovellusten tarpeellisuuden: Milanon lentokentän kiitoradalla joulukuussa 2001 tapahtunut törmäys ja lentokonekaappaukset Yhdysvalloissa 11. syyskuuta 2001.

Yhteisön on yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan yhteydessä kiinnitettävä yhä enemmän huomiota ilmailualan turvallisuus- ja toimintavaatimuksiin.

Voimakkaasti elliptisen kiertoradan satelliitit

Voimakkaasti elliptisten kiertoratojen satelliittien (HEOS) erityispiirteitä ja niiden mahdollisuuksia jakaa taajuusalueita muunlaisten satelliittien ja maanpäällisten järjestelmien kanssa on tutkittava (asialistan kohta 1.37), jotta voitaisiin yksilöidä erityiset säännöt, joita näihin uudenlaisiin satelliitteihin on sovellettava. Mistään HEOS:ien tyydyttävästä määritelmästä ei ole päästy yksimielisyyteen, eikä kaikkien hyväksymiä häiriönlieventämismenetelmiä ole yksilöity muiden palvelujen kanssa. Euroopan kantana on, että HEOS:illä pitäisi säilyttää sääntelyssä sama status kuin muilla NGSO-järjestelmillä. Tämäkin asialistan kohta on avoin, se koskee useita eri taajuuksia, ja työtä joudutaan kenties jatkamaan WRC-07:ssä.

Yhteisön edun mukaista on edistää kaikenlaisten satelliittijärjestelmien tasapuolista ja tasavertaista kohtelua ITU:n radio-ohjesäännöissä ja niiden palvelujen asianmukaista suojaamista, joihin nämä järjestelmät vaikuttavat.

LIITE IV SANASTO

AMSS // Ilmailun siirtyvä satelliittiliikenne

APT // Aasian ja Tyynenmeren alueen teleasiain yhteistyöjärjestö

ARNS // Ilmailun radionavigointi

BSS // Satelliittiyleisradio

CEPT // Euroopan radio-, tele- ja postihallintojen yhteistyökonferenssi

CITEL // Yleisamerikkalainen teleasiain komissio

DME // Etäisyysmittauslaitteisto

ECP // CEPT:n hyväksymistä edellyttävä yhteiseurooppalainen ehdotus

EESS // Maantutkimuksen satelliittipalvelut

ECC // Euroopan sähköisen viestinnän komitea

ERC // Euroopan radioviestintäkomitea

ESA // Euroopan avaruusjärjestö

ESV // Kiinteän satelliittiliikenteen päätteet laivoissa

EU // Euroopan unioni

FS // Maanpäälliset kiinteät järjestelmät

FSS // Kiinteä satelliittiliikenne

GALILEO // Eurooppalainen satelliittinavigointi- ja paikantamisjärjestelmä

GLONASS // Venäjän federaation satelliittinavigointijärjestelmä

GMES // Ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuinen seurantajärjestelmä

GNSS // Maailmanlaajuinen satelliittinavigointijärjestelmä

GPS // Yhdysvaltain maailmanlaajuinen paikantamisjärjestelmä

GSM // Yleiseurooppalainen digitaalinen matkaviestintästandardi

GSO // Geostationaarinen kiertorata

HAPS // Stratosfääriasema

HDFSS // Tiheästi rakennettu kiinteä satelliittiliikenne

HIPERLAN // RLAN-standardi

IMT-2000 // International Mobile Telecommunications for the year 2000

ITU // Kansainvälinen teleliitto

ITU-R // ITU:n radioviestintäjaosto

MSS // Siirtyvä satelliittiliikenne

NGSO // Ei-geostationaarinen kiertorata

PMR // Suljettu radioverkko

PPDR // Väestönsuojelu ja katastrofiapu

RAS // Radioastronomialiikenne

RLAN // Langaton lähiverkko

RNS // Radionavigointijärjestelmä

RNSS // Satelliittiradionavigointijärjestelmä

RR // ITU:n radio-ohjesääntö

RRC // ITU:n alueellinen radiokonferenssi

RSC // Radiotaajuuskomitea

RSPG // Radiotaajuuspolitiikkaa käsittelevä ryhmä

RTD // Tutkimus ja teknologian kehittäminen

S-PCS // Satelliittivälitteiset henkilöviestintäpalvelut

SRS // Avaruustutkimus

SSR // Toisiotutka

TFTS // Lentokoneiden maanpäällinen televiestintäjärjestelmä

TWIMS // Maanpäälliset langattomat vuorovaikutteiset multimediasovellukset

WRC // Maailman radioviestintäkonferenssi

WTO // Maailman kauppajärjestö