EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 27.05.1998 
KOM(1998) 333 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPPA-NEUVOSTOLLE 
Integraatioon tähtäävä kumppanuus - Strategia ympäristönäkökohtien 
sisällyttämiseksi Euroopan unionin politiikkaan 

Komission tiedonanto Eu rooppa-neu vos toile 
INTEGRAATIOKUMPPANUUS 
Strategia ympäristönäkökohtien sisällyttämiseksi EU:n politiikkaan 
^ Cardiff-kesäkuu 1998 
Sisältö 
Sivu 
Tiivistelmä ja suositukset 4 
Haaste: ympäristöpolitiikan sisällyttäminen muuhun politiikkaan 6 
Menettelyjen kehittäminen ympäristöpolitiikan sisällyttämiseksi 
muuhun politiikkaan 7 
Suuntaviivat kumppanuudelle ympäristöpolitiikan sisällyttämiseksi 
muuhun politiikkaan 7 
Ympäristönäkökohtien sisällyttäminen politiikan eri alueisiin 9 
• Agenda 2000 9 
• Ilmastonmuutos 11 
Päätelmät 12 
-1- 3-
Tämä tiedonanto on komission vastaus Luxemburgin huippukokouksessa esitettyyn 
pyyntöön, että komissio esittäisi strategian EY:n konsolidoidun perustamissopimuksen 6 
artiklan täytäntöönpanemiseksi. Kyseisessä artiklassa edellytetään, että 
ympäristönsuojelu sisällytetään yhteisön kaikkien politiikan alojen ja toiminnan 
määrittelyyn ja täytäntöönpanoon, millä pyritään erityisesti kestävän kehityksen 
edistämiseen, joka on perustamissopimuksen 2 artiklassa määritelty yhteisön tavoitteeksi. 
Terveellinen ympäristö tämän päivän kansalaisille ja kestävän kehityksen varmistaminen 
lapsiamme varten on syystä yksi yhteisön julki lausutuista tavoitteista. Yhteisön 
velvollisuutena on myös osaltaan edistää ja jopa johtaa maailmanlaajuisia pyrkimyksiä 
ympäristökysymysten ratkaisemiseksi. Tavanomaisten ympäristösäännösten avulla 
saavutettu edistys ei yksin riitä. Useimmat ympäristöongelmamme ovat peräisin 
sellaisten toimialojen kuten maanviljelyksen, liikenteen, energiantuotannon ja 
teollisuuden nykyisistä käytänteistä, ja ratkaisuja on etsittävä näiltä toimialoilta. 
Huomiota on kiinnitettävä myös kulutustapoihimme, jotka eivät ole kestävän kehityksen 
periaatteen mukaisia. Tällainen on perustamissopimuksen 6 artiklan perustana oleva 
näkemys - ympäristöpolitiikan integroiminen myönteisenä edistystekijänä. Uudet 
tekniikat ja uudenlaiset hallintokäytänteet voivat tarjota vastauksia joihinkin näistä 
ongelmista. Yhteisön politiikassa on edistettävä niiden kehittämistä ja soveltamista. 
Tämän näkemyksen toteuttaminen ja uskottavan vastauksen antaminen 
perustamissopimuksen oikeudellisiin velvoitteisiin edellyttää, että yhteisö luo itselleen 
tässä toiminnassa tarvittavat välineet. 
Integroimisvaatimuksen noudattaminen kuuluu periaatteessa Euroopan yhteisöjen 
tuomioistuimen valvontaan kuten toissijaisuusperiaatteen noudattaminenkin. Tässä 
asiakirjassa yritetään kuitenkin hahmotella joitakin käytännön toimia 
integroimisperiaatteen toteuttamiseksi yhteisön toimielinten päivittäisessä työssä. 
Strategian päätavoite on murtaa jossakin määrin perinteisiä, toimialoittain järjestettyjä 
päätöksentekotapoja. Tällainen toimialojen poikki sovellettava lähestymistapa voidaan 
toteuttaa vain, jos valtioiden ja hallitusten päämiehet tunnustavat vastuunsa. 
Eurooppa-neuvostoa pyydetään: 
• julistamaan, että se on sitoutunut lujasti perustamissopimuksen 6 artiklan 
nopeaan käytännön toteuttamiseen, 
• tunnustamaan, että tämä asia on yhteinen velvoite, ja edistämään sen mukaisesti 
kumppanuutta neuvoston, Euroopan parlamentin ja komission välillä, jotta 
ympäristönäkökohdat sisällytettäisiin muuhun politiikkaan jäljempänä 
esitettävien suuntaviivojen mukaisesti, 
• tunnustamaan niiden päätösten ympäristömerkitys, jotka on pian tehtävä sekä 
Agenda 2000 -asiakirjan että Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi 
laaditun komission strategian yhteydessä, ja tämän johdosta pyytämään 
neuvostoa, että se käyttäisi näitä tehtäviä ehdotettujen suuntaviivojen 
toteuttamisen testitapauksina. Lisäksi Eurooppa-neuvostoa pyydetään 
sitoutumaan Agenda 2000 -asiakirjassa tehtyjen ehdotusten 
ympäristösuuntautuneisuuden tarkistamiseen joulukuussa 1998 pidettävässä 
kokouksessaan ja Kioton kokouksen jälkeen tapahtuneen kehityksen arviointiin 
jossakin vuonna 1999 pidettävässä kokouksessaan, 
• käynnistämään keskusteluja neuvoston, Euroopan parlamentin ja komission 
välillä toimista, joilla varmistetaan tämän aloitteen toteuttaminen jatkossa. 
Näihin toimiin pitäisi kuulua yhteistä edistymisen arviointia koskeva säännös. 
Haaste: ympäristönäkökohtien sisällyttäminen muuhun politiikkaan 
Perinteinen lähestymistapa ympäristösäännöksiin on tuottanut edistystä, mutta nykyisin 
tunnustetaan, ettei se tarjoa vastauksia kaikkiin ongelmiimme. Euroopan 
ympäristöviraston viimeisimmästä kertomuksesta käy ilmi, että Euroopan yhteisö on 
toiminut menetyksekkäästi ympäristön hyväksi. Kertomus osoittaa kuitenkin myös, että 
tarvitaan lisäponnisteluja, jotta ympäristönlaatua voidaan parantaa, ja ennen kaikkea siinä 
korostetaan, että monilla aloilla, joista useimmat liittyvät kehityksen kannalta 
kestämättömään taloudelliseen toimintaan, on muutettava huolestuttavia suuntauksia. 
Huoli ympäristöstä sekä paikallisella tasolla että koko maailmassa on vain yksi suurista 
ongelmista, joihin yhteisön on otettava kantaa. Samoin kuin huoli jatkuvasta korkeasta 
työttömyydestä ja yhteiskunnallisesta syrjäytymisestä sekä tarve valmistaa yhteisöä 
Keski- ja Itä-Euroopan maiden liittymiseen, myös huoli ympäristöstä on ollut syynä 
siihen, että Amsterdamin sopimuksessa on lujitettu sosiaalisia ja taloudellisia sekä 
ympäristöä koskevia säännöksiä. Yhteisön on osoitettava, että se on sitoutunut 
vastaamaan kansalaisten ilmaisemiin huoliin, ja sen on ajettava tarmokkaasti näiden 
tavoitteiden saavuttamista. 
Tarve sisällyttää ympäristökysymykset muuhun politiikkaan kaikilla tasoilla on 
tunnustettu jo jonkin aikaa. Tavoite mainittiin ensimmäisen kerran yhtenäisasiakirjassa, 
ja se asetettiin etusijalle viidennessä ympäristöalan toimintaohjelmassa. Paljon on 
edistytty, mutta paljon on vielä tehtäväkin. Amsterdamin sopimus antoi tälle prosessille 
uuden sysäyksen korostamalla integroimisperiaatteen merkitystä 
perustamissopimuksessa. 
Todellinen haaste yhteisölle on löytää keino kehittää toimintaa siten, että kaikki tavoitteet 
saavutetaan yhtenäisesti. Tämä juuri on kestävän kehityksen haaste. Kestävän kehityksen 
katsotaan usein liittyvän vain ympäristökysymyksiin, mutta siinä yhdistyvät sosiaalisen 
ja taloudellisen kehityksen kysymykset ja ympäristönsuojelu. Taloudelliseen kehitykseen 
liittyy nykyisin liian usein kehityksen ja ympäristön välinen ristiriita; tämä ei voi jatkua. 
Sellainen politiikka, joka johtaa ympäristön vaurioitumiseen ja luonnonvarojen 
hupenemiseen, eivät voi muodostaa tervettä perustaa kestävälle taloudelliselle 
kehitykselle. 
Uusien tekniikoiden ja käytänteiden kehittäminen osoittaa, että meillä on tarvittava 
tietotaito näiden ongelmien ratkaisuun. Ratkaisujen voidaan usein osoittaa olevan 
kustannustehokkaita asianomaisilla teollisuudenaloilla, mutta niiden osoitetaan myös 
tuottavan talouselämälle laajempia hyötyjä niihin liittyvän lisä-arvon ja työllisyyttä 
lisäävän vaikutuksen kautta, jolloin saadaan todella kaksinkertaista osinkoa. Haluttujen 
tulosten saavuttaminen edellyttää kuitenkin laajempia käyttäytymisen ja politiikan 
muutoksia yhteiskunnan monilla aloilla. 
Perustamissopimuksen tavoitteiden saavuttaminen edellyttää siten, että yhteisön 
politiikkojen laadinnassa omaksutaan sellainen lähestymistapa, jossa tunnustetaan, että 
kaiken toiminnan on edistettävä kestävää kehitystä. 
Menettelyjen kehittäminen ympäristöpolitiikan sisällyttämiseksi 
muuhun politiikkaan 
Tämän lähestymistavan toteuttaminen edellyttää voimakasta sitoutumista kaikilta 
yhteisön toimielimiltä. Kuten ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevia kysymyksiä 
käsittelevässä eurooppalaisessa neuvoa-antavassa foorumissa äskettäin korostettiin, 
integraation ja vastuun jakamisen on kuvastuttava myös Euroopan komission ja 
Euroopan unionin muiden toimielimien työn järjestämisessä, komission osalta siinä, 
miten se muotoilee ehdotuksensa, ja neuvoston ja Euroopan parlamentin osalta 
päätöksentekoprosessissa. 
Yritykset kaikkia aloja koskevien yleisten periaatteiden käyttöönottamiseksi ovat 
aiemmin johtaneet liian usein byrokraattisiin ja mekanistisiin vaatimuksiin, eikä tuloksia 
ole saatu. Tämä ei saa toistua ympäristökysymysten integroinnin yhteydessä. 
Menettelyjen on siksi oltava sellaisia, että kaikki voivat nähdä niiden olevan loogisia, 
käytännöllisiä ja merkityksellisiä. Tämä on tässä asiakirjassa esitetyn lähestymistavan 
taustalla oleva ajatustapa. 
Saavutuksien mittaamista ja tarvittaessa toimintatavan mukauttamista varten tarvitsemme 
säännöllisen seuranta- ja arviointijärjestelmän. Järjestelmän olisi perustuttava 
indikaattoreihin, joiden avulla edistystä voidaan seurata. Joissakin tapauksissa 
määrällisten tavoitteiden asettaminen voi olla hyödyllistä. Esikuva-analyysi voisi olla 
ajan mittaan hyödyllinen väline kehiteltäessä parhaita käytänteitä. 
Integraatioon tähtäävää kumppanuutta varten ehdotetaan seuraavia suuntaviivoja: 
Suuntaviivat kumppanuudelle ympäristöpolitiikan sisällyttämiseksi 
muuhun politiikkaan 
Komission pitäisi varmistaa, että kaikissa tärkeissä poliittisissa aloitteissa 
otetaan huomioon ympäristökysymykset. Kaikkiin tärkeisiin ehdotuksiin, joilla 
voidaan odottaa olevan merkittäviä ympäristövaikutuksia, on liitettävä 
yksityiskohtainen ympäristöarviointi ja selostus siitä, miten tämä arviointi on 
otettu ehdotuksessa huomioon. Komission olisi tarkennettava näissä 
arvioinneissa käytettäviä menetelmiä. 
Komission olisi arvioitava nykyisiä politiikkoja ja valmisteltava niiden pohjalta 
eri alojen toimintastrategiat. Näihin pitäisi sisältyä politiikan ja toteutuksen 
indikaattorien yksilöiminen ja ohjeelliset tavoitteet seurannan perustaksi, kun 
tavoitteiden asettaminen on perusteltua. 
Neuvoston olisi laadittava kertomus Wienin Eurooppa-neuvostolle aiemmista 
jäsenvaltioissa saaduista kokemuksista ja niiden harjoittamista käytänteistä 
ympäristövaatimusten sisällyttämisessä muuhun politiikkaan, jotta niitä 
voitaisiin käyttää pohjana parempien yhteisön menettelyjen kehittämiselle. 
Neuvoston olisi yksilöitävä tärkeimmillä politiikan aloilla joukko ensisijaisia 
toimia ympäristövaatimusten sisällyttämiseksi muuhun politiikkaan ja 
säädettävä tehokkaista menettelyistä niiden täytäntöönpanon seuraamiseksi. 
Neuvoston olisi varmistettava, että ympäristövaatimukset näkyvät 
nimenomaisesti päätöksissä, joita se tekee uusista ehdotuksista. Neuvoston olisi 
lisäksi sitouduttava tarkistamaan nykyiset organisaatiojärjestelynsä 
integroimisstrategian tehokkaan toteuttamisen varmistamiseksi. 
Eurooppa-neuvoston olisi tehtävä määräajoin arvio ympäristönäkökohtien 
sisällyttämisestä tärkeimpiin politiikan aloihin. 
Euroopan parlamentin olisi tarkistettava nykyinen organisaatiojörjcstelmänsä 
sen varmistamiseksi, että se ottaa päätöksenteossaan huomioon tarpeen 
sisällyttää ympäristöpolitiikka muuhun politiikkaan. 
Euroopan parlamentin olisi yksilöitävä tärkeimmät kysymykset, joissa 
ympäristöpolitiikka on sisällytettävä tärkeimpiin politiikan aloihin. 
Neuvoston, Euroopan parlamentin ja komission olisi keskusteltava yhdessä 
näiden suuntaviivojen täytäntöönpanossa sekä sen seurannassa käytettävien 
menettelyjen kehittämisestä. 
Ympäristönäkökohtien sisällyttäminen politiikan eri alueisiin 
Ympäristökysymysten sisällyttäminen muuhun politiikkaan täysimääräisesti on pitkän 
aikavälin haaste, joka edellyttää kokemuksiin perustuvaa asteittaista lähestymistapaa. Sen 
vaikutukset on lopulta otettava huomioon kaikilla politiikan aloilla. Komissio katsoo, että 
aluksi on kuitenkin asetettava etusijalle kaksi kiireellistä asiakokonaisuutta, Agenda 2000 
ja Kioton pöytäkirjan määräysten täytäntöönpano, joiden suhteen on tehtävä päätöksiä 
lähitulevaisuudessa. 
1. Agenda 2000 on erittäin tärkeä prosessi, jota koskevia konkreettisia komission 
lakiehdotuksia on jo annettu päätettäväksi. Ne vaikuttavat suureen osaan yhteisön 
talousarviota, ja niissä luodaan puitteet tulevalle laajenemiselle. 
2. Euroopan unioni on tehnyt sitovan sitoumuksen Kioton pöytäkirjassa. Sitoutumisen 
täytääntöönpano on nyt valmisteltava. Tämä edellyttää merkittävää poliittista 
muutosta, ja se koskee monia politiikan aloja. 
Vaikka nämä kaksi prosessia ovat luonteeltaan erilaisia, edellä esitetyt suuntaviivat ovat 
sen verran joustavat ja tukevat, että niitä voidaan soveltaa molempiin. Näitä prosesseja 
voidaan käyttää ehdotettujen suuntaviivojen täytäntöönpanon testitapauksina. 
Agenda 2000 
Agenda 2000 -kokonaisuuteen kuuluu ehdotuksia maatalouden ja koheesiopolitiikan 
uudistamiseksi ja toimenpiteiksi Keski- ja Itä-Euroopan maiden avustamiseksi liittymistä 
valmistelevassa vaiheessa. Komissio on pyrkinyt erityisesti huolehtimaan siitä, että 
ympäristövaatimukset näkyvät selvästi näissä ehdotuksissa. 
Ehdotusten tärkeimmät ympäristöä koskevat kohdat ovat seuraavat: 
Koheesiopolitiikka 
• Uusissa rakennerahastoja koskevissa asetusehdotuksissa asetetaan ympäristönsuojelu 
ja ympäristön parantaminen tavoitteiksi sen varmistamiseksi, että rakennerahastot 
myötävaikuttavat tulevaisuudessa kestävään kehitykseen. 
• Tukea erityisen tärkeille ympäristöhankkeille lisätään. Ympäristön rappeutuminen 
katsotaan yhdeksi kelpoisuuskriteeriksi määriteltäessä tavoitteeseen 2 kuuluvia 
kaupunkialueita. 
• Komissio arvioi alueelliset kehityssuunnitelmat tarkistaakseen, otetaanko niissä 
huomioon ympäristönsuojeluvaatimukset. 
Hankkeet, joiden talousarvio on yli 50 miljoonaa ecua, tarkistetaanko entistä 
järjestelmällisemmin, ja erityisesti arvioidaan niiden ympäristövaikutukset. 
Jäsenvaltioiden on perustettava kumppanuusjärjestelmä, johon kuuluu ympäristöalan 
laitoksia, jotta ympäristönsuojeluvaatimukset voidaan sisällyttää rakennerahastojen 
avustusohjelmiin. 
Maatalous: 
• Ehdotuksiin yhteisen maatalouspolitiikan uudistamiseksi sisältyy lisätoimia, joissa 
siirrytään entistä enenmmän hintatuista suorien maksujen suuntaan. Tästä aiheutuu 
ympäristöhyötyjä samalla kun taloudellinen tehokkuus paranee. Hintojen 
vääristymisen väheneminen johtaa tasapainoisempaan saastuttavien aineiden käyttöön 
ja haavoittuvan maaperän vähemmän tehokkaaseen käyttöön. 
• Jäsenvaltioiden on lisäksi varmistettava, että ympäristövaatimuksia noudatetaan, ja ne 
voivat tarvittaessa tehdä tällaisista säännöksistä suorien maksujen maksamisen ehtoja. 
Suorien maksujen osuutta EU:n maatalousbudjetista tullaan lisäämään huomattavasti 
tulevaisuudessa. 
• Yhteisen maatalouspolitiikan uutena pilarina tulee olemaan maaseudun 
kehittämisohjelma. Huomattava osa varoista varataan toimintaan, josta on välitöntä 
hyötyä ympäristölle. Muiden tämän ohjelman hankkeiden on oltava yhteensopivia 
ympäristötavoitteiden kanssa. 
Laajeneminen: 
• Hakijamaat ovat parhaillaan laatimassa realistisia kansallisia ohjelmia, joihin sisältyy 
pitkän aikavälin strategioita kansallisen lainsäädännön lähentämiseksi vähitellen 
tosiasiallisesti EU:n ympäristölainsäädäntöön, ja jotkut ovat alkaneet panna niitä 
täytäntöön. 
• Vahvistetussa liittymistä valmistelevassa strategiassa annetaan etusija ympäristön 
parantamiseen tarkoitetuille investoinneille ja EU:n ympäristölainsäädännön 
täytäntöönpanemisessa tarvittavien hallintorakenteiden kehittämiselle. 
• Hakijamaita avustetaan useammista rahoituslähteistä kuten PHARE-ohjelmasta, 
liittymistä valmistelevasta rakennepolitiikan välineestä (LVRV) ja maatalouden 
rahoitusvälineestä, jotta ne voisivat löytää lisärahoitusta ympäristönsuojeluun. 
Agenda 2000 -paketissaan komissio on yrittänyt löytää tasapainon kyseisten toimialojen 
tarpeiden sekä ympäristön parantamisen ja kestävän kehityksen edistämisen välillä. 
Komissio katsoo, että edellä mainitut säännökset ovat tehtyjen ehdotusten tärkeitä 
10 
osatekijöitä. Oikean tasapainon säilyttäminen paketissa sen hyväksymisen jälkeen on 
kriittistä, jotta ympäristökysymykset voidaan sisällyttää näihin politiikan aloihin. 
Ilmastonmuutos - Kioton sitoumusten täyttäminen 
Ilmastonmuutos on paras mahdollinen esimerkki siitä, että ympäristökysymykset on 
ehdottomasti sisällytettävä muuhun politiikkaan. Kioton ilmastonmuutoskokouksessa 
hyväksytyssä pöytäkirjassa asetettiin kunninahimoisct tavoitteet kasvihuonekaasujen 
vähentämiselle vuosina 2008-2012. Tämän sitoumuksen täyttäminen ja sen 
tunnustaminen, että lisävähennykset ovat tarpeen, on otettava erityisesti huomioon 
hahmoteltaessa kaikkia tärkeimpiä politiikan aloja. 
Tämä edellyttää merkittäviä muutoksia esimerkiksi energiapolitiikassa ja energian 
käyttöä koskevassa politiikassa. Liikenteen alalla maantie- ja ilmaliikenteen nykyiset 
suuntaukset ovat erityisesti huolta herättäviä. Niiden jatkuminen vaarantaisi yhteisön 
mahdollisuudet täyttää sitoumuksensa. 
Komissio laatii parhaillaan tiedonantoa, jossa se hahmottelee alustavasti yhteisön 
kokonaisstrategiaa Kioton sitoumuksen täyttämiseksi. Tämän jälkeen sen pohjalta on 
kehitettävä aloitteita kaikilla tärkeimmillä yhteisön aloilla kuten energia-, liikenne-, 
teollisuus- ja maatalouspolitiikassa. 
Politiikan osatekijöiden ja toimenpiteiden kehittäminen tällaisia strategioita varten ja 
niistä päättäminen edellyttää ympäristöministerien ja muiden alojen ministerien tiivistä 
vuoropuhelua ja yhteistyötä. Yhdistynyt kuningaskunta on puheenjohtajuutta hoitaessaan 
toiminut edelläkävijänä järjestämällä yhteisen ympäristö- ja liikenneministerien 
neuvoston kokouksen. Tällaisen yhteistyön lisääminen saattaa edistää Kioton 
kansainvälisten sitoumusten täytäntöönpanossa tarvittavien aloitteiden laatimista kunkin 
alan neuvostoissa. 
11 
Päätelmät 
Ympäristöpolitiikan sisällyttäminen muuhun politiikkaan ei ole enää yksi vaihtoehto, 
vaan velvoite. Edellä esitetyt suuntaviivat ovat tärkeä vaihe, kun tähän haasteeseen 
vastataan. Kyseessä ei kuitenkaan ole yksittäinen toimenpide, ja prosessia on seurattava 
ja sitä on mukautettava kokemusten perusteella. 
Vaikka aluksi on keskitytty kahteen kiireelliseen asiaan - Agenda 2000:een ja Kioton 
sitoumuksiin - on selvää, että integroimisperiaate vaikuttaa muihinkin politiikan aloihin. 
Siksi on tärkeää, kuten ehdotetuissa suuntaviivoissa mainitaan, kehittää strategioita 
muitakin politiikan alueita varten. Esimerkiksi sisämarkkinat ja teollisuus, kehitys- ja 
kauppapolitiikka, matkailu, kalastus ja verotus ovat aiheita, joihin pitäisi kiinnittää 
huomiota varhaisessa vaiheessa. Joillakin näistä aloista on jo edistytty, mikä tarjoaa 
hyvän pohjan politiikan kehittämiselle edelleen. 
Eurooppa-neuvoston voimakas sitoutuminen on tarpeen tämän prosessin edistämiseksi ja 
jatkuvan menestymisen seuraamiseksi. 
12 

ISSN 1024-4492 
KOM(98) 333 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 03 05 14 
Luettelonumero : CB-CO-98-366-FI-C 
ISBN 92-78-36977-2 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg