Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista"

(KOM(2002) 153 lopullinen - 2002/0073 COD)

(2003/C 61/08)

Euroopan unionin neuvosto päätti 10. huhtikuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 37 artiklan sekä 152 artiklan 4 kohdan b alakohdan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut "maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö" -jaosto antoi lausuntonsa 29. elokuuta 2002. Esittelijä oli Cornelius Scully.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 18. ja 19. syyskuuta 2002 pitämässään 393. täysistunnossa (syyskuun 18. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 129 ääntä puolesta ja 1 vastaan 5:n pidättyessä äänestämästä.

1. Taustaa

1.1. Antibiootteja on käytetty kasvunedistäjinä etenkin sian- ja siipikarjankasvatuksessa yli neljän vuosikymmenen ajan. Kasvunedistäjien käyttö lisää niitä saavien eläinten painoa 4:stä 5:een prosenttia. Antibiootteja käytetään tähän tarkoitukseen paljon enemmän kuin lääketieteen sovelluksiin: Vuonna 1994 Tanskassa käytettiin 24 kiloa glykopeptideihin kuuluvaa vankomysiinia ihmisten lääkitsemiseen, kun samaan aikaan rehujen lisäaineena käytettiin 24000 kiloa vastaavanlaista antibioottia, glykopeptideihin kuuluvaa avoparsiinia.

1.1.1. Puhtaudeltaan vaihtelevien antibioottien käyttöä rehujen lisäaineena on alettu säännellä yhä enemmän, ensin jäsenvaltioissa ja direktiivien 70/524/ETY(1) ja 96/51/EY(2) täytäntöönpanon jälkeen yhteisön tasolla.

1.2. Tieteellinen ohjauskomitea ilmoitti vuonna 1999 olevansa erittäin huolestunut antibioottiresistenssin aiheuttamista kasvavista terveysriskeistä ja suositti antibioottien epäasianmukaisen käytön välitöntä vähentämistä. Antibioottien vähentämiseen tähtäävän perusstrategian tulee ulottua yhtä lailla ihmisten ja eläinten lääkinnän, eläintuotannon ja kasvinsuojelun aloille.

1.3. Antibioottiresistenssin syntyminen on monimuotoinen ongelma, jonka ratkaiseminen edellyttää siten useille alueille kohdistettuja toimia. Asiasta on keskusteltu useissa valtiollisissa ja kansainvälisissä elimissä, kuten Maailman terveysjärjestössä(3), kansainvälisessä eläintautivirastossa, Kööpenhaminan konferenssissa(4) ja EU:n kuluttaja-asiain komiteassa(5). Talous- ja sosiaalikomitea on antanut antibioottiresistenssistä oma-aloitteisen lausunnon(6). Terveysneuvosto kiitti erityisesti kyseistä lausuntoa vuonna 1999 aiheesta antamassaan päätöslauselmassa, jossa otettiin huomioon useimmat komitean antamista suosituksista.

1.4. 1970-luvulta lähtien komissio on kieltänyt yli 20 antibiootin käytön eläintuotannossa. Lisäksi neuvosto hyväksyi 17. joulukuuta 1998 antamallaan asetuksella (EY) N:o 2821/98(7) komission ehdotuksen kieltää neljä eläinten kasvunedistäjinä käytettyä antibioottia (sinkkibasitrasiini, virginiamysiini, tylosiinifosfaatti ja spiramysiini). Asetus astui voimaan 1. heinäkuuta 1999.

1.5. Komissio antoi kesäkuussa 2001 tiedonannon mikrobilääkeresistenssin torjuntaa koskevasta yhteisön strategiasta(8). Strategiassa ehdotetaan ensisijaisten toimien kohdistamista neljälle painopistealueelle, jotka ovat seuranta, ehkäiseminen, tutkimus ja tuotekehittely sekä kansainvälinen yhteistyö. Strategiaan sisältyy myös antibioottien maltillista käyttöä lääketieteessä koskeva suositus, jonka EU:n terveysneuvosto hyväksyi 15. marraskuuta 2001.

1.6. Komissio on nyt ehdottanut, että jäljelle jääneet neljä antibioottia (monensiininatrium, salinomysiininatrium, avilamysiini ja flavofosfolipoli), joiden käyttö kasvunedistäjinä rehussa on edelleen sallittua, poistetaan käytöstä tammikuuhun 2006 mennessä. Ehdotuksella(9) pyritään merkittävästi tehostamaan ja yksinkertaistamaan rehujen lisäaineiden turvallisuuden arvioimista ja myyntilupien myöntämistä koskevia nykyisiä sääntöjä. Ehdotus koskee eläinten rehuissa ja juomavedessä käytettäviksi tarkoitettuja lisäaineita.

1.7. Eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista antamassaan asetusluonnoksessa komissio ehdottaa seuraavia parannuksia nykyiseen tilanteeseen:

- Uusi hyväksyntä rehujen lisäaineille myönnetään vain kymmenen vuoden ajaksi.

- Voimassa olevan lainsäädännön perusteella hyväksytyt lisäaineet arvioidaan uudelleen seitsemän vuoden kuluessa.

- Yritykset velvoitetaan osoittamaan tuotteiden teho ja niiden vaarattomuus ihmisten ja eläinten terveydelle sekä ympäristölle.

- Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen tekee asiaa koskevat arvioinnit.

- Tietyille rehujen lisäaineille vahvistetaan eläinlääkejäämien enimmäismäärät, joita valvotaan jälkeen sovellettavan seurantajärjestelmän avulla.

- Luodaan selkeä ja avoin hyväksyntämenettely.

- Kokkidiostaatteihin sovelletaan tiukempia rajoituksia, jos ne ovat antibioottisia lisäaineita. Hakijan tulee toimittaa uudet asiakirjat hakemuksen uudelleenarviointia varten viimeistään neljän vuoden kuluessa asetuksen voimaantulosta.

2. Yleistä

2.1. Keskustelu siitä, voidaanko eläintuotantoa harjoittaa käyttämättä antibioottisia kasvunedistäjiä, jatkuu. Ruotsi on osoittanut, että antibioottien käyttöä rehujen lisäaineina voidaan vähentää menettelytapoja muuttamalla. Ruotsissa antibioottien käyttö kasvunedistäjinä on ollut kiellettyä vuodesta 1986 lähtien(10). Ruotsin kokemusten perusteella eläintuotannon edellytykset tulisi määrittää maataloustieteissä siten, ettei alalla tarvitse käyttää antibioottisia kasvunedistäjiä eikä tinkiä tuottavuustavoitteista.

2.2. Komitea kannattaa elintarvikkeiden turvallisuutta koskevassa valkoisessa kirjassa(11) asetettuja tavoitteita, joilla pyritään parantamaan elintarviketurvallisuutta Euroopassa koko tuotantoketjussa pellolta pöytään. Samalla valkoisessa kirjassa tunnustetaan rehujen merkitys elintarviketurvallisuudelle ja kaikille elintarvikkeiden käytöstä kuluttajille mahdollisesti aiheutuville uhille.

2.2.1. Komitea on erityisen tyytyväinen siihen, että komissio on valinnut tässä asiassa oikeudelliseksi välineeksi asetuksen eikä direktiiviä, mistä on selvää etua pantaessa lainsäädäntöä täytäntöön.

2.3. ETSK kannattaa komission ehdotukseen sisältyvää pyrkimystä tehostaa rehujen lisäaineita koskevaa hyväksyntämenettelyä sekä poistaa käytöstä neljä jäljellä olevaa, kasvunedistäjänä käytettävää antibioottia. Vaikka tiettyjen jäsenvaltioiden voi olla vaikeaa hyväksyä sitä, että loppujen kasvunedistäjinä käytettävien antibioottien poistaminen käytöstä viivästyy, toisille valtioille välittömästä poistamisesta voisi aiheutua ongelmia, sillä vastaavanlaisia tehokkaita vaihtoehtoisia menetelmiä ei ole ehkä saatavilla tai niitä ei ole vielä kehitetty. Komitean mielestä komission ehdottama kompromissiratkaisu on hyväksyttävissä. Uusia viivästyksiä ei tule kuitenkaan missään tapauksessa hyväksyä.

2.4. Komitea kannattaa erityisesti asetukseen sisältyvää, hyväksynnän uusimista koskevaa suojalauseketta.

2.5. Nykyisen menettelyn mukaisesti uusien lisäaineiden tai lisäaineiden uusien käyttötarkoitusten hyväksyminen tapahtuu hakijayrityksen hakemuksesta, tai jos hakijayritys on sijoittautunut EU:n ulkopuoliseen maahan, jokin jäsenvaltioista voi toimia esittelijänä asiassa. Tämä arviointi siirretään nyt Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen tehtäväksi. ETSK kannattaa keskitettyä menettelyä ja tukee erityisesti yhteyden luomista rehujen, elintarviketurvallisuuden ja ihmisten terveyden välille(12), kuten komitea totesi lausunnossaan elintarvikkeiden turvallisuutta koskevasta valkoisesta kirjasta. Komissio on aivan oikeassa ehdottaessaan hyväksyntämenettelyn keskittämistä.

2.6. Ehdotettujen toimenpiteiden lisäksi komitea esittää, että otetaan käyttöön symboleita tai logoja, jotka selventävät, käytetäänkö kyseisiä aineita rehujen lisäaineina vai lääketuotteina.

2.7. Eläintuotannossa käytettävien lisäaineiden ja eläinlääkkeiden käyttöä ja hyväksyntää koskevat käytännöt vaihtelevat valtavasti eri puolella maailmaa. Kehitysmaissa, jotka vastaavat noin 25 prosentista maailman lihantuotannosta, antibioottien käyttöä eläinlääkinnässä sääntelevät politiikat ovat puutteellisia tai niitä ei ole ollenkaan. Kaakkois-Aasiassa antibioottien käyttöä simpukanviljelyssä säännellään tuskin ollenkaan. Antibioottien epäasianmukaisesta käytöstä aiheutuvat ongelmat ulottuvat alkuperämaata edemmäksi. Lihatuotteilla käydään maailmanlaajuista kauppaa, ja bakteerikannat kehittyvät maantieteellisistä rajoista riippumatta.

2.7.1. ETSK on tämän takia huolestunut siitä, ettei komission ehdotuksessa määritetä riittävän tarkoin velvollisuuksia, jotka koskevat EU:n ulkopuolisiin maihin sijoittautuneita hakijoita sekä varsinkin monikansallisia yrityksiä, jotka ovat sijoittautuneet EU:hun, mutta toimivat unionin ulkopuolelta. ETSK ehdottaa, että komission esitykseen sisällytetään selkeämpiä määräyksiä tällaisia epäselviä tapauksia varten.

2.8. ETSK on samaa mieltä siitä, että ihmisten ja eläinten terveyteen sekä ympäristöön liittyvän yhteisön toiminnan tulee perustua ennalta varautumisen periaatteeseen. Komitea olettaa, että kyseistä periaatetta noudatetaan jo nyt tarkasti hyväksymismenettelyn yhteydessä, joten kaikkien lisätoimien tulee perustua uusiin todisteisiin ihmisten tai eläinten terveyteen tai ympäristöön kohdistuvista riskeistä. Komitea toivoisi, että ehdotetussa asetuksessa pohdittaisiin yksityiskohtaisemmin ennalta varautumisen periaatetta, jotta antibioottien epäasianmukainen käyttö voitaisiin välttää.

2.9. Ehdotetun asetuksen yleisiin periaatteisiin kuuluu, että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen toimivaltaan ja vastuualueisiin kuuluu kaikkien rehujen lisäaineita koskevien hakemusasiakirjojen arvioiminen, mikä tuo menettelyyn selkeyttä, tehokkuutta ja avoimuutta. Myös arviointiraportin hyväksyminen ja julkinen kuuleminen mainitaan samassa yhteydessä. Ehdotuksessa tunnustetaan myös, että joissakin tapauksissa yksinomaan tieteellisellä riskinarvioinnilla ei saada kaikkia niitä tietoja, joihin riskinhallintaa koskeva päätös voisi perustua, ja silloin olisi oikeutetusti otettava huomioon muita tekijöitä, jotka ovat tarkasteltavana olevan asian kannalta merkityksellisiä, kuten eettiset tekijät, tarkastusten toteutettavuus sekä hyöty eläimille tai eläintuotteiden kuluttajille. Siksi on ehdotettu, että komissio vastaisi lisäainetta koskevan hyväksynnän myöntämisestä.

2.9.1. ETSK on huolissaan siitä, ettei ehdotuksessa anneta mitään tietoa kyseisen järjestelmän toiminnasta käytännössä. Ehdotuksessa ei ole pohdittu tarkemmin julkisen kuulemismenettelyn käyttämistä, joka saattaisi tuoda asianomaisten osapuolten ja politiikkojen tietoon muita asiaan liittyviä perusteltuja tekijöitä. Komission tulisi siksi selvittää edelleen ehdotetun asetuksen varsinaista täytäntöönpanoprosessia.

2.10. Myös kokkidiostaattien voitaisiin katsoa kuuluvan direktiivissä 2001/82/EY(13) määriteltyjen eläinlääkkeiden joukkoon. Kokkidiostaatit ovat rehujen sisältämiä aineita, joita syötetään esimerkiksi broilereille läpi niiden elämän, jotta estettäisiin kokkidioosin puhkeaminen. Eläinlääkkeet määritellään kyseisessä direktiivissä "kaikiksi aineiksi tai aineitten yhdistelmiksi, jotka on tarkoitettu eläimen sairauden hoitoon tai ehkäisyyn".

2.10.1. Komitean mielestä kaikkia aineita, joita käytetään eläinten sairauksien hoitoon tai ehkäisyyn, tulisi pitää eläinlääkkeinä ja niille tulisi hakea lupa direktiivin 2001/82/EY määräysten mukaisesti. Komitea tietää, että useat laajasti käytetyt kokkidiostaatit, joista yhtäkään ei käytetä ihmisten lääkitsemiseen, tuotetaan kokonaan käymisen avulla, ja niiden farmaseuttisen laadun katsotaan olevan erittäin alhaisella tasolla (niin kutsuttu "rehutaso", "feed grade").

2.10.2. Komitea myöntää, että edellä mainitusta syystä kokkidiostaattien luokitteleminen eläinlääkkeeksi voi nykytilanteessa aiheuttaa EU:lle byrokraattisia ongelmia. Komitea haluaa kuitenkin kannustaa komissiota tutkimaan tätä kysymystä uudestaan ja tekemään ehdotuksia, joilla Euroopan farmakopeaa ja eläinlääkkeitä koskevaa EU:n lainsäädäntöä pyritään muuttamaan tältä osin. Kyseiset muutokset ovat välttämättömiä, jotta kaikki kokkidiostaatit, myös rehuluokan antibiootteihin pohjautuvat, voitaisiin luokitella eläinlääkkeiksi.

2.10.3. Lisäksi komitea kannattaa yhdessä Euroopan eläinlääkäriliitonkanssa sitä, että kokkidiostaatteja käsitellään direktiivissä 2001/82/EY määritetyissä puitteissa. Eläinlääkäriliitto katsoo, että kyseiset tuotteet on säilytettävä markkinoilla, mutta suosittaa niiden alistamista eläinlääkärien valvontaan vaatimalla, että niiden käyttö edellyttää eläinlääkärin kirjoittamaa reseptiä. Tämä olisi useiden kansainvälisten elinten, kuten Maailman eläintautiviraston ja WHO:n, suositusten mukaista, ja antaisi lisätakuita siitä, että kyseisiä aineita käytetään järkevästi ja maltillisesti niiden suuntaviivojen mukaisesti, jotka Euroopan eläinlääkäriliitto on määrittänyt vuonna 1999 antibioottien maltillisesta käytöstä eläinlääketieteessä.

2.11. Komitea on kuitenkin sitä mieltä, että komission ehdotuksessa tulisi tarkastella ja käsitellä kokkkidiostaatteja korvaavia vaihtoehtoisia aineita. Erityistä huomiota tulisi kiinnittää alkueläinten antibioottiresistenssin pysyvyyden tutkimiseen. Komitea kannattaa Euroopan eläinlääkäriliiton antamia suosituksia, joissa komissiota kehotetaan asettamaan etusijalle kokkidiostaattien vaihtoehtoja tutkivat hankkeet (tutkimuksen viidennen ja kuudennen puiteohjelman puitteissa), sillä eurooppalaisten tutkijoiden koordinoitu yhteistyö saattaa olla keskeisessä asemassa pyrittäessä ratkaisemaan kyseinen ongelma pitkällä aikavälillä.

2.12. Lisäaineiden, jotka ovat joko muuntogeenisiä tai muuntogeenisestä organismista valmistettuja, on ensin täytettävä ne vaatimukset, jotka esitetään muuntogeenisiä elintarvikkeita ja rehuja koskevassa asetuksessa, ja ne on arvioitava kyseisen asetuksen mukaisesti, ennen kuin ne voidaan ottaa tämän asetusehdotuksen mukaiseen hyväksyntämenettelyyn. Sellaisia muuntogeenisiä organismeja, jotka sisältävät vastustuskykyä eläinlääkinnässä käytettyjä antibiootteja vastaan aiheuttavia geenejä, ei tule levittää ympäristöön. ETSK on esittänyt aikaisemminkin saman näkemyksen: "Ympäristön- ja terveydensuojelullisista syistä TSK katsoo, että levitettäessä tarkoituksellisesti geneettisesti muunnettuja organismeja ympäristöön tulee välttää kaikkia markkerina käytettyjä antibiooteille vastustuskykyisiä geenejä"(14).

2.13. Komissio on sitä mieltä, että tuotteilta tulee vaatia yksityiskohtaisia pakkausmerkintöjä, sillä niiden ansiosta loppukäyttäjä voi tehdä valinnan täysin tietoisena tosiseikoista. Ehdotetussa asetuksessa on rehujen lisäaineiden merkitsemistä koskevia erityissääntöjä. Komitea on huolissaan siitä, ettei ehdotuksen piiriin kuuluvia merkintöjä ole selvästi liitetty muihin keskeisiin merkintävaatimuksiin kuten niiden lisäaineiden merkitsemiseen, jotka sisältävät muuntogeenisiä organismeja tai jotka on tuotettu niistä.

2.13.1. ETSK:n mielestä on tärkeää, että lisäaineita koskevat selkeät ja mielekkäät merkinnät auttavat viljelijöitä täyttämään oman velvollisuutensa ja käyttämään kyseisiä aineita asianmukaisesti, jolloin vältetään kansanterveydelle aiheutuvat haittavaikutukset. Tämä edellyttää tuotteiden riittävää merkitsemistä.

2.14. Ehdotukseen sisältyy tiettyjä lisäaineluokkia koskeva, markkinoille saattamisen jälkeen toteutettava seurantaohjelma. Ei ole selvää, kuka päättää, tarvitaanko kyseistä seurantaohjelmaa. ETSK kannattaa täyden avoimuuden soveltamista kaikkien seurantavaatimusten yhteydessä. Seurannan tulosten tulee olla yleisön saatavilla.

2.14.1. Komitea on yhdessä FEDESAn (European Federation of Animal Health) kanssa sitä mieltä, että markkinoille saattamisen jälkeen sovellettavaa seurantajärjestelmää siinä muodossa kuin se on määritetty EU:n nykyisessä lainsäädännössä, tulee käyttää kaikkien haittavaikutusten seurantaan, joita kyseisten tuotteiden käytöstä aiheutuu sen jälkeen kun niille on myönnetty myyntilupa.

2.15. Osana hyväksyntämenettelyä tullaan ehdottamaan jäämien enimmäismäärien (MRL-arvot) vahvistamista asianomaisille eläinperäisille elintarvikkeille. Komitea on vahvasti sitä mieltä, ettei riskien arvioinnista vastaavan Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen tule päättää siitä, vahvistetaanko MRL-arvot vai ei. Riskinhallinnasta vastaavana elimenä komission tulee tehdä kyseinen päätös riskien arvioinnista vastaavan elimen neuvojen perusteella.

2.16. On olemassa merkkejä siitä, että antibioottien terapeuttinen käyttö on lisääntynyt sen jälkeen, kun tiettyjen antibioottien käyttö kasvunedistäjinä kiellettiin. Joitakin kyseisistä antibiooteista, kuten amoksisilliiniä, käytetään myös ihmisten lääkintään. Alan asiantuntijoille lokakuussa 1997 järjestetyssä WHO:n kokouksessa asiantuntijaryhmä ilmoitti olevansa sitä mieltä, että fluorokinolonien laajaan eläinlääkinnälliseen käyttöön liittyviin riskeihin on kiinnitettävä erityistä huomiota siksi, että niitä käytetään laajalti myös ihmisten lääkinnässä.

2.16.1. Tämän takia ETSK vaatii, ettei antibioottien käytön seurantaa rajoiteta pelkästään lääketieteelliseen käyttöön, vaan että se ulotetaan myös eläinlääketieteeseen ja maataloudessa tapahtuvaan käyttöön. Samalla antibioottien terapeuttista käyttöä tulee valvoa tarkasti,jotta voidaan varmistaa voimassa olevan lainsäädännön noudattaminen siten, ettei sitä vesitetä ainoastaan sairaiden eläinten lääkitsemiseen tarkoitettujen antibioottien kontrolloimattomalla käytöllä.

2.16.2. Komitean mielestä on tärkeää säilyttää läheinen yhteys zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurantaan ja valvontaan, jotta antibioottiresistenssin syntyminen voidaan tunnistaa.

2.17. Lainsäädännön asianmukainen täytäntöönpano on oleellisen tärkeää. Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava säännöt ehdotetun asetuksen säännösten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja varmistettava, että ne pannaan kaikilta osin täytäntöön. Kyseiset seuraamukset tulee yhdenmukaistaa ja vahvistaa asianmukaisella EU:n asetuksella. ETSK painottaa pätevien tarkastajien suorittaman valvonnan merkitystä ja uskoo vahvasti, että seuraamusten tiukka soveltaminen niissä tapauksissa, joissa säännöksiä ei ole noudatettu, on paras tapa turvata lainsäädännön tehokas täytäntöönpano. ETSK toivoo, että käsiteltävänä oleva ehdotus ja asetusehdotus, jonka komissio on tehnyt ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä(15), liitetään tiiviisti toisiinsa.

2.18. ETSK on huolissaan siitä, että komission ehdottama asetus lisää karjankasvatuksen kustannuksia, ja ehdottaa tarvittaessa ryhtymistä korvaustoimenpiteisiin, sillä EU:n karjankasvatuksen kilpailukyky maailmanmarkkinoilla on vaarassa heikentyä.

2.19. EU:hun tuotua lihaa koskevien määräysten tulee olla täysin yhdenmukaiset EU:ssa sovellettavien sääntöjen kanssa, jotta vältetään kilpailun vääristyminen ja turvataan kuluttajansuoja EU:ssa. EU:n tulee pyrkiä vakavasti saamaan WTO hyväksymään edellä mainittu periaate. Tämä seikka liittyy itse asiassa myös eläinten hyvinvointia koskeviin kysymyksiin sekä kasvuhormonien ja lisäaineiden käyttöön yleensä.

2.20. ETSK huomauttaa, että kokkidiostaattien lisäksi myös muut rehujen lisäaineiksi nykyään hyväksyttävät lääkkeenkaltaiset aineet tulisi siirtää eläinlääkkeitä koskevan EU:n lainsäädännön piiriin.

2.21. ETSK pyytää komissiota ottamaan ennalta huomioon ehdotetun asetuksen 12 artiklassa määritetyn ajankohdan (2006), johon mennessä jäljelle jääneet neljä antibioottia on poistettava käytöstä. Tällä tavalla turvataan kaikkien asianomaisten tahojen edut.

3. Erityistä

3.1. Ehdotuksessa määritellään useita asiakirjassa esiintyviä termejä ja ilmauksia.

3.1.1. Komitea on huolissaan siitä, ettei ehdotuksessa määritellä kokkidiostaatteja.

3.2. Koska lihaluujauhon käyttö on kielletty vain väliaikaisesti, ETSK uskoo, että komission ehdotuksessa tulisi osoittaa selvästi eläinperäisten lisäaineiden käytöstä aiheutuvat riskit ja esittää laaja-alaisia toimenpiteitä asian ratkaisemiseksi.

3.3. ETSK haluaisi saada yksityiskohtaisempaa tietoa siitä, miten hyväksyntämenettelyn avoimuus voidaan taata, sillä komitean mielestä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen antaman lausunnon pelkkä julkaiseminen ei riitä. Kyseisen lausunnon laatiminen on erittäin tärkeää järjestelmän avoimuuden kannalta, ja siksi vähintäänkin asiakirjan tiivistelmän (josta on poistettu kaikki luottamuksellisiksi luokitellut tiedot) tulisi olla yleisön saatavilla tietyn ajan, jotta yleisöllä olisi mahdollisuus kommentoida asiaa.

3.4. Jäämien enimmäismäärien vahvistamisen tulee olla kiinteä osa hyväksyntämenettelyä. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen tekemä ehdotus jäämien enimmäismäärien käytöstä luopumisesta ei saa estää komissiota vaatimasta asiassa lisätutkimuksia, joiden tavoitteena on enimmäismäärien vahvistaminen. Jäämien enimmäismäärät tulee joka tapauksessa vahvistaa ennen kuin hyväksyntä voidaan myöntää.

3.5. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen vastaa riskinarvioinnista. Komitean mielestä on tärkeää, että riskinarviointimenettelyssä noudatetaan kodifioituja menettelyjä, joihin yleisöllä tulee olla mahdollisuus tutustua.

3.6. Olemassa olevien tuotteiden asema on tarkistettava, ja tätä tarkoitusta varten asianomaisten tahojen on toimitettava Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle komission ehdotuksessa mainittu ilmoitus liitetietoineen. Ehdotuksessa mainitaan, että niiden tapausten varalta, joissa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle ei ole jätetty kyseistä ilmoitusta tai se on sisältänyt virheellisiä tietoja, on annettava kyseisissä tapauksissa sovellettava asetus. Komitea on huolissaan siitä, ettei asetuksen sisällöstä tai sen hyväksymisaikataulusta ole annettu minkäänlaisia lisätietoja.

3.6.1. Komitea on huolissaan myös siitä, ettei ole määritetty aikarajaa, jonka kuluessa tuote on vedettävä markkinoilta, jos siitä ei ole tehty ilmoitusta tai jos sitä koskevat asiakirjat ovat osoittautuneet puutteellisiksi.

3.7. Ehdotetussa asetuksessa on tiettyjä eläinten rehujen hyväksymismenettelyn valvontaa koskevia määräyksiä. ETSK katsoo, etteivät kyseiset määräykset riitä turvaamaan valvonnan tehokkuutta.

3.7.1. Tämän takia komitea ehdottaa jäsenvaltioiden valvontaviranomaisten velvollisuuksien asianmukaista määrittämistä.

3.7.2. Komitea kannattaa myös selkeän raportointijärjestelmän perustamista, joka velvoittaa jäsenvaltiot raportoimaan komissiolle niistä tapauksista, joissa säännöksiä ei ole noudatettu.

3.8. Ehdotetussa asetuksessa selvitetään yhteisön vertailulaboratorion tehtävät. Komitean mielestä on tärkeää korostaa tarvetta ottaa käyttöön ja julkaista vahvistetut testausmenetelmät, jotta asianomaisille aineille voidaan tehdä tarvittavat testit, mikä on kaiken tehokkaan valvonnan perusedellytys.

3.9. Komitea pahoittelee, ettei komission ehdotukseen sisälly muuntogeenisiä organismeja koskevasta erityislainsäädännöstä johtuvia erityisiä merkintävaatimuksia, ja pyytää komissiota tarkistamaan ehdotustaan tältä osin.

3.10. Komitea kehottaa komissiota pyrkimään saamaan aikaan kansainvälisesti hyväksytyt, Codex Alimentarius -standardin mukaiset säännöt ennalta varautumisen periaatteen soveltamisesta.

Bryssel, 18. syyskuuta 2002.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) EYVL L 270, 14.12.1970, s. 1-17.

(2) EYVL L 235, 17.9.1996, s. 39-58.

(3) WHO:n maailmanlaajuiset periaatteet mikrobilääkeresistenssin hillitsemiseksi. Raportti Genevessä Sveitsissä 5.-9. kesäkuuta 2000 järjestetystä WHO:n kuulemistilaisuudesta, joihin osallistuivat YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö sekä kansainvälinen eläintautivirasto.

(4) Kööpenhaminassa annetut suositukset. Raportti Kööpenhaminassa 9.-10. syyskuuta 1998 pidetystä mikrobiuhkaa käsitelleestä Euroopan unionin konferenssista. http://www.sum.dk/publika/micro98/ ws_2.htm

(5) Kuluttaja-asiain komitean 1. maaliskuuta 1999 aiheesta "Antibiootteihin kohdistuva vastustuskyky uhkana kansanterveydelle" antama lausunto. http://europa.eu.int/comm/ consumers/policy/committee/ cc08_en.html

(6) TSK:n lausunto aiheesta "Antibiootteihin kohdistuva vastustuskyky uhkana kansanterveydelle", CES 1118/98, EYVL C 407, 28.12.1998 ja neuvoston samasta aiheesta antama päätöslauselma, EYVL C 195, 13.7.1999, s. 1-3.

(7) Neuvoston asetus (EY) N:o 2821/98, EYVL L 351, 29.12.1998, s. 4-8.

(8) KOM(2001) 333 lopullinen.

(9) Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista, KOM(2002) 153 lopullinen.

(10) Weirup M. 1998. Preventive methods replace antibiotic growth promoters:ten years experience from Sweden.

APUA Newsletter 16(2):1-4.

(11) KOM(1999) 719 lopullinen.

(12) TSK:n lausunto CES 585/2000, EYVL C 204, 18.7.2000.

(13) EYVL L 311, 28.11.2001, s. 1.

(14) Ks. TSK:n lausunto CES 1117/98, EYVL C 407, 28.12.1998, kohta 2.8.1.

(15) KOM(2002) 377 lopullinen.