Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Euroopan maaseutualueiden panos kulttuuriperinnön eurooppalaiseen teemavuoteen 2018: kestävyyden sekä kaupunki- ja maaseutualueiden yhteenkuuluvuuden varmistaminen”

(oma-aloitteinen lausunto)

(2018/C 440/04)

Esittelijä: Tom JONES

Komitean täysistunnon päätös 15.2.2018 Oikeusperusta työjärjestyksen 29 artiklan 2 kohta oma-aloitteinen lausunto Vastaava erityisjaosto ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” Hyväksyminen erityisjaostossa 5.9.2018 Hyväksyminen täysistunnossa 19.9.2018 Täysistunnon nro 537 Äänestystulos (puolesta / vastaan / pidättyi äänestämästä) 201/2/7

1. Päätelmät ja suositukset

Päätelmät

1.1 ETSK antaa täyden tukensa vuoden 2018 julistamiselle kulttuuriperinnön eurooppalaiseksi teemavuodeksi ja kiittelee työstä, jota hankkeen edistäjät ja tapahtumajärjestäjät tekevät eri tasoilla Euroopan monipuolisen ja rikkaan kulttuuriperinnön havaittavuuden lisäämiseksi ja arvoon nostamiseksi ( 1 )

1.2 ETSK kannustaa kaikkia sidosryhmiä ja osallistujia soveltamaan mahdollisimman laajaa kulttuurikäsitystä ja kutsumaan mukaan kaikki kansalaiset.

1.3 Teemavuonna ei pitäisi vain muistella arvostaen menneitä vaan myös tuoda esille kehittyviä, uusia ja haastavia inhimillisen kekseliäisyyden ja taidon ilmentymiä, jotka monissa tapauksissa juontuvat kulloisistakin kansallisista maaseudun kulttuuriperinnön kantamista traditioista.

1.4 Kaksitoista kuukautta on lyhyt aika, mutta tämän ylimääräisen panostuksen ja investoinnin toivotaan kannustavan ihmisiä keskittämään huomionsa maaseudun kulttuuriperinnön tarjoamiin mahdollisuuksiin. Näin on määrä luoda edellytykset sille, että nykyisille ja tuleville sukupolville rakennetaan esteettinen, sosiaalinen ja taloudellinen hyvinvoinnin aarreaitta, josta kumpuaa uutta voimaa. Teemavuoden puolivälissä yli 3 500 hanketta on saanut kulttuuriperinnön eurooppalaisen teemavuoden tunnuksen. Maaseutuhankkeiden osuus vaihtelee alueittain.

1.5 ETSK yhtyy Euroopan taiteen ja kulttuurin alan liittouman tammikuussa 2018 EU:n toimielimille ja jäsenvaltioille esittämään vetoomukseen varmistaa alalle merkittävä tuki vuoden 2020 jälkeisessä monivuotisessa rahoituskehyksessä. Komitea suhtautuu niin ikään myönteisesti Euroopan komission toukokuussa 2018 julkaisemassa talousarvioesityksessä tehtyyn kulttuurimäärärahaehdotukseen sekä sitoumuksiin, jotka komissio on tehnyt Euroopan uudessa kulttuuriohjelmassa ( 2 )

Suositukset

1.6 Maaseudun rikkaan ja monimuotoisen kulttuuriperinnön taiteellinen ominaisarvo ja taloudellinen ja sosiaalinen merkitys kaikkien eurooppalaisten hyvinvoinnin kannalta olisi todettava virallisesti ( 3 )

1.7 Julkisten rahoittajien tekemien investointien ”maaseutumyönteisyys” olisi varmistettava siten, että aina uusia rahoituslähteitä suunniteltaessa niihin sisällytetään tuki maataloustuottajien perheiden ja työntekijöiden jatkuvalle panokselle sekä kansalaisjärjestöille, joiden piiriin kuuluu yksityisiä luovan työn tekijöitä, kansanperinneryhmiä, paikallisia toimintaryhmiä tai hoitotehtävää täyttäviä maatiloja. Tässä yhteydessä pitää ottaa kaikilta osin huomioon, millaisia toimenpiteitä maaseutuperinnön infrastruktuurin kehittämiseksi tarvitaan.

1.8 Maaseudun kehittämisohjelman kaltaisissa EU:n nykyisissä rahoitusvälineissä pitäisi nähdä kulttuuri yhä enemmän horisontaalisena arvona ja tukea kulttuurihankkeita, kuten biologisesti monimuotoisten maisemien suojelu-, edistämis- ja kehittämishankkeita. Hyviä esimerkkejä ovat laidunten ja syrjäisten majojen kunnostaminen Pyreneillä, viinitarhojen kunnostaminen Santorinilla ja yhteisten laidunalueiden suojeleminen Șeica Maressa (Romaniassa), kuten myös Lesboksen (Kreikka) Leader-kulttuurihanke, jolla autetaan muuttajia kotoutumaan. Maatalouden ympäristöohjelmien tuella olisi jatkossakin rakennettava maatalouselinympäristöjä, ja rakennetun ympäristön suunnittelun tasoa olisi nostettava siten, että noudatetaan perinteisiä kulttuurisia toimintamalleja mutta huolehditaan samalla ympäristön soveltuvuudesta moderniin käyttöön.

1.9 Metsämaiden, metsien ja vesiväylien kestävää kehitystä on aiheellista tukea, jotta vältytään kunnon huonontumiselta ja saastumiselta. On osoitettava varoja niiden muinoin maaseutualueille (esim. Puolassa Dezydery Chłapowskin ajatusten innoittamana) istutettujen suojaavien puusto- ja pensastovyöhykkeiden säilyttämiseen, jotka rajoittavat maaperän eroosiota ja hiilidioksidipäästöjä, lisäävät satoisuutta ja rikastuttavat maisemaa.

1.10 Maatilojen avoimien ovien päivät, koululaisten retket maaseudulle, näyttelyt, käsityöläis- ja muut messut sekä kulttuurifestivaalit auttavat kaupunkilaisia ymmärtämään paremmin maaseutualueita ja antamaan niille arvoa. Tällaisia tapahtumia, kuten myös toimintaa siltojen rakentamiseksi maaseudun ja kaupunkien asukkaiden välille kulttuurihankkein, on syytä tukea julkisin varoin.

1.11 Tulee kannustaa esittelemään maaseudun kulttuuria ja perinteitä uusille sukupolville innovatiivisin ja modernein tavoin. Taloudellinen ja sosiaalinen hyöty olisi mitattava, ja tähän liittyviä hyviä käytäntöjä olisi jaettava ja tuotava näyttävästi esille. Pitäisi myös tukea – mahdollisesti muualta kutsuttuja – taiteilijoita ja muita, inspiroivia kulttuuritoimijoita, jotta he voivat auttaa paikallisyhteisöjä hyödyntämään kaikki sikäläisen kulttuurivarannon tarjoamat mahdollisuudet.

1.12 Käsityöläistaitojen jyrkkään katoon on puututtava lisäämällä koulutusinvestointeja, jotta kertynyttä osaamista voidaan siirtää sukupolvelta toiselle ja innovointia edistää. Maaseudun kouluissa olisi kerrottava opetuksen yhteydessä maaseudun tarjoamista työllistymismahdollisuuksista muunlaisten uramahdollisuuksien ohella. Maaseudun kaikkien nuorten, ei vain nuorten maataloustuottajien, erityishaasteena on osoittaa yrittäjyyttä maaseutuperinnön vaalijoina.

1.13 Maaseudun kulttuuriperintöä pitäisi tehdä tunnetuksi kestävällä tavalla muun muassa matkailutarkoituksissa, jotta kaupunkilaiset oppisivat arvostamaan maaseudun kulttuuriarvoja ja jotta heidän olisi helpompi päättää hankkia kotinsa maaseudulta ja ryhtyä tekemään työtä syrjäisemmissä asuinyhdyskunnissa.

1.14 Olisi edistettävä maaseudun kulttuurituotteiden ja myös ruokaperinteiden markkinointia ja suojeltava niiden asemaa, joka kytkeytyy tiettyyn maantieteelliseen alueeseen, jotta kansalaiset saavat takeet laadusta ja jäljitettävyydestä.

1.15 Vapaaehtois- ja yhteisöosallistumissektoria sekä yhteiskunnallisia yrityksiä ja maaseudun yksityisyrityksiä olisi rohkaistava kehittämään kulttuuritoimintaa – myös kielten ja murteiden monimuotoisuuden edistämistä – ja jakamaan sitä muiden kanssa kaikkien kansalaisten hyödyksi. ”Älykkäiden” maaseutuyhteisöjen pitäisi ymmärtää paikallisen kulttuurivarantonsa arvo ja hyödyntää sen tarjoamat mahdollisuudet sekä etsiä yhteistyömahdollisuuksia muualla olevien kaltaistensa ryhmien kanssa yhteyksien edistämiseksi. Tähän sisältyy myös entistä merkittävämmistä matkailumahdollisuuksista saatavan taloudellisen hyödyn kasvattaminen.

1.16 Kulttuuriperinnön eurooppalaisen teemavuoden 2018 hankkeet todennäköisesti jatkuvat teemavuoden jälkeenkin, mutta on tärkeää kartoittaa ja arvioida tehdyt investoinnit ja saavutetut tulokset selkeästi ja määrällisesti ottaen huomioon taloudelliset, sosiaaliset ja kulttuuriset tekijät. Teemavuotta varten varattiin vuonna 2017 Euroopan parlamentin ja neuvoston kolmikantaneuvottelujen tuloksena noin 8 miljoonaa euroa. On kohtuullista olettaa, että maaseutualueet saivat tietyn osa tästä tuesta.

1.17 Tarvitaan lisää tutkimusta sen määrittämiseksi ja mittaamiseksi, millaista hyötyä kulttuuriperinnöstä ja toteutettavasta kulttuuritoiminnasta on kansalaisten hyvinvoinnille. Tutkimus on tärkeää myös tulevien toimintaratkaisujen pohjustamiseksi. Kulttuuriperinnön vankkumattomat puolustajat tarvitsevat tukea voidakseen toivottaa tervetulleiksi uudet tulokkaat ja erilaiset kulttuuriset perinteet.

1.18 Tarvitaan pikaisia toimia liikenne- ja digitaali-infrastruktuurin yhteyksien parantamiseksi, sillä ne ovat olennaisen tärkeitä maaseutualueiden asutuksen sekä kulttuurimatkailun kehittämisen kannalta.

2. Johdanto

2.1 Käsillä olevassa lausunnossa keskitytään erityisesti niihin monenlaisiin resursseihin ja kykyihin, joita maaseutualueilla ja maaseudun asukkailla on, ja tämän merkitykseen Euroopan kulttuuriperinnössä sekä siihen, miten tällainen laaja kulttuurikäsitys edistää omalta osaltaan maaseudun elinvoimaa ja hyvinvointia. Komitea kannattaa yleiseurooppalaista maaseutuperinnön peruskirjaa ( 4 ) ja vuonna 2016 annetun toisen Corkin julistuksen sisältämää viittausta, joka kuuluu seuraavasti: ”Maankäytön suunnittelulla on keskeinen merkitys kansalaisten ja ympäristön välisessä suhteessa. Toimintapolitiikoilla on kannustettava tuottamaan ympäristöön liittyviä julkishyödykkeitä, joihin kuuluu myös Euroopan luonnon- ja kulttuuriperinnön suojeleminen.”

2.2 Teemavuosialoitteen ”maaseutumyönteisyys” tulee arvioida. ETSK:ta huolettaa se, että kyläyhteisöjen ja pienten kuntien pienet toimijaryhmät eivät ehkä saa teemavuodesta ajoissa riittävästi tietoa, jotta ne voisivat valmistautua ja juhlia lähiympäristönsä rikasta kulttuurista pääomaa. Teemavuonna ei pitäisi vain muistella arvostaen menneitä vaan myös tuoda esille kehittyviä, uusia ja haastavia inhimillisen kekseliäisyyden ja taidon ilmentymiä, jotka monissa tapauksissa juontuvat kulloisistakin kansallisista maaseudun kulttuuriperinnön kantamista traditioista.

2.3 Nykyisen kulttuuritoiminnan listaamisella ja onnistuneista hankkeista oppimisella on todellista arvoa, mutta teemavuonna 2018 pitäisi myös järjestää uusia ja uudenlaisia kulttuuritapahtumia, joiden avulla siirretään menneeseen tukeutuen mutta nykyaikaisella tavalla kulttuuripääomaa uusille sukupolville ja luodaan siten maaseutualueille uusia mahdollisuuksia. Luova Eurooppa -ohjelmaan sisältyy kaksi maaseutuhanketta, ”Roots and Roads” ja ”Food is Culture”, jotka onnistuessaan voivat edistää oppimista ja kehitystä.

2.4 Kulttuuritoiminnan taloudellisia ja sosiaalisia hyötyjä on vaikea ilmaista määrällisesti. OECD:n mielestä kulttuuria pitäisi kuitenkin käyttää hyvinvoinnin mittarina (yli 300 000 työpaikkaa linkittyy suoraan eurooppalaiseen kulttuuriin), ja kulttuuriperinnön eurooppalaisen teemavuoden 2018 järjestäjien on tärkeää tehdä sen laatuisia analyyseja, joita voitaisiin käyttää tulevien julkisten investointien perusteluna. Olisi tehtävä tarkasti selkoa siitä, miten hyvin teemavuosi saavutti syrjäiset ja maaseutualueet ja millä tavoin mahdollisia hyviä toimintatapoja, joista esimerkeiksi sopivat AlpFoodway- ( 5 ) ja Terract-hankkeet ( 6 ) , voidaan jatkohyödyntää, kun Euroopan ja alueiden tasolla määritetään tulevia painopisteitä.

3. Yleisiä ja erityisiä huomioita

3.1 Maaseutumaisemat – luonnollisten geologisten muodostumien, ihmisen maa- ja metsätalouden kautta jättämän kädenjäljen, järvien, jokien ja kotikontujen mosaiikki – ovat ehkä parasta mahdollista kulttuuriperintöä. Niin kansallispuistot kuin Natura 2000 -alueet ja kaupunkien lähistöjen viheralueetkin tarjoavat monenlaista kauneutta koettavaksi ja inspiraation lähteitä kokonaisille sukupolville taiteilijoita, muusikoita, kirjailijoita ja tanssijoita – sekä kaikille meille, jotka emme kuulu mihinkään näistä ryhmistä. Komission uudessa kulttuuriohjelmassa käsitellään maaseudun näkymiä varsin lyhykäisesti. Siinä todetaan kuitenkin, että ”kulttuuri- ja luonnonperintökohteiden entistäminen ja parantaminen edistää kasvupotentiaalia ja kestävyyttä. Kulttuuri- ja luontoresurssien yhteinen hallinta kannustaa ihmisiä tutustumaan molempiin.” Nicaraguan mayangnat käyttävät samaa sanaa tarkoittamaan luontoa ja kulttuuria. Tämä on ekologista kansalaisuutta.

3.2 Maaseutuyhteisöt lisäävät entisestään maisemien arvoa. Näitä maisemia ovat muovanneet maatilojen ja metsien hoitajat, tiloilla ja metsissä työskentelevät sekä käsityöläiset – osaavien miesten ja naisten sukupolvet, jotka ovat hyödyntäneet maita ja vesistöjä ruoan ja elannon hankintaan ja saadakseen katon päänsä päälle. Esimerkiksi Puolassa 1800-luvulla kehittynyt ajatus maaperää suojaavien viheralueiden ja pensastojen vyöhykkeistä antoi nykymaisemalle sen erityisen leiman. Toiset ovat aidanneet peltoja kivillä ja oksilla, rakentaneet aittoja ja pajoja, kasvattaneet sukupolvien ajan maastoon ja ilmastoon sopivia karjarotuja ja hoitaneet kasvistoa. He ovat kehittäneet paikallisia ja omaperäisiä ruoka- ja kansanperinteitä. Olemme myös perineet laajan valikoiman hienoja rakennuksia – kartanoja, linnoja, kirkkoja – mutta myös torpparin mökkejä ja pieniä kylämyllyjä ja -puoteja, kuten Walesin St Fagansin kotiseutumuseon huolella kunnostetut rakennukset. Tällaisia historiallisia rakennuksia pidetään usein yllä yksityisin varoin, joiden lisäksi saadaan jonkin verran julkista ja lahjoitustukea, jotka ovat elintärkeitä. Pohjois-Walesissa toteutettavassa innovatiivisessa hankkeessa käytetään merenpohjasta saatavaa uusiutuvaa energiaa National Trustin ylläpitämän Plas Newydd -kartanon lämmitykseen, mikä pienentää ylläpitokustannuksia ( 7 ) . Menneisyyden ja nykyelämän juhlistamisella tulisi pyrkiä tasapainottamaan idealismi sekä ihmisten työn ja tuskan todellisuus.

3.3 Komitea arvostaa kaikkia – mm. European Heritage Alliancen toteuttamia – toimia tämän perinnön huolelliseksi vaalimiseksi. Kunnostamiseen liittyen tarvitaan myös sitä tukevia suunnitteluviranomaisia, jotka varmistavat, että rakennusten muutokset tapahtuvat vanhaa kunnioittaen. Osittain Erasmus-ohjelmasta rahoitettavassa REVAB-hankkeessa annetaan koulutusta pois käytöstä jääneiden maatalousrakennusten uudelleenkäyttömahdollisuuksien parantamiseksi. Näin ehkäistään tällaisten rakennusten häviämistä.

3.4 Maaseudun ihmiset loivat erilaisen taide-, urheilu- ja yleisen yhteisöllisen toimintansa myötä omaa kulttuuriaan, jossa kuvastuvat heidän työnsä, vapaa-aikansa ja sosiaaliset haasteensa. Maaseutualueet ovat usein tärkeitä vähemmistökielten ja murteiden monimuotoisuuden säilymisen kannalta. Kylien, maatilojen ja peltolohkojen nimien merkitys on suuri, ja niiden kuuluu tulla ymmärretyiksi ja saada kunnioitusta. Nimistöllä on ollut ja on edelleen yleistä yhteiskunnallista arvoa.

3.5 Taloudellinen toiminta kuitenkin kehittyy ja toisinaan loppuu kokonaan. Kaikki maisemat eivät ole turmeltumattomia, vaan jotkin niistä ovat kärsineet teollisesta hyödyntämisestä, sodista ja ryöstelystä tai kuivuuden, tulvien ja tulipalojen tai jopa liiallisesta, keskittyneestä matkailutoiminnasta seuraavan ylihyödyntämisen aiheuttamista tuhoista. Kaikilla on tarina kerrottavana ja oppia annettavana. Jotta voidaan lievittää ilmastonmuutoksen vaikutuksia, tarvitaan päättäväisiä toimia monimuotoisuuden ja monipuolisen kokemuspohjan säilyttämiseksi. Yhteyksien ylläpitämistä historian ja nykypäivän välillä kutsutaan ”julkishyödykkeiden tuottamiseksi”, ja ilman kestäväpohjaista luonnon monimuotoisuutta, järkevää suunnittelua ja hallittua käyttöä maisemat riutuvat. Jopa taiteellis-kulttuurinen ilme menettää voimaansa, kun maaseudun väkimäärä laskee tasolle, joka ei ole enää kestävä.

3.6 Vuodelta 2017 peräisin olevien Eurostatin tietojen mukaan runsas kolmannes eurooppalaisista ei osallistu kulttuuritoimintaan. Siksi maaseudun kulttuurimatkailun kehittäminen terveyden kohentamiseen ja virkistykseen liittyvän toiminnan ohella on nyt ja tulevaisuudessa tärkeä kaupunkien ja maaseudun ihmisiä yhteen tuova tekijä. Galwayn kaupunki käy hyväksi esimerkiksi maaseudun ja kaupunkien kulttuurikumppanuudesta, ja Euroopan kulttuuripääkaupunki -aloitteen (vuonna 2019 Bulgarian Plovdiv ja Italian Matera) yhteydessä pitäisi aina havainnollistaa sekä maaseudun että kaupungin kulttuurisia ominaispiirteitä. Walesissa lakisääteinen historiaperinnöstä huolehtiva elin CADW toteuttaa avoimien ovien aloitetta osana 50 maan laajuista hanketta, jonka tavoitteena on auttaa kansalaisia saamaan käsitys historian kuluessa tapahtuneista muutoksista, jotta he voivat ymmärtää paremmin omaa asemaansa – ”jotta voi suunnitella tulevaa, on ymmärrettävä menneisyyttä”.

3.7 Kreikasta löytyy toinen esimerkki tietämyksen jakamisesta: Sotiris Marinisin kehittämä Art Farm ( 8 ) . Marinis on rakentanut Dytiki Manissa sijaitsevaan Megali Mantineian kylään puumajoja ja koulutuskeskuksen, jossa sovelletaan periaatetta ”maaseutu- ja kulttuuriperintö tutuksi kokemusten kautta”.

3.8 Maaseudun kulttuurimatkailu on olemassa oleva ja kasvava taloudellisten ja sosiaalisten resurssien tarjoaja ja yhteisten investointien perusta. Euroopan kulttuuriperinnön suojeleminen ja edistäminen kuuluu valtio-, alue- ja paikallistason toimivaltaan, ja on erittäin tärkeää, että suuri yleisö on ylpeä kyseisestä perinnöstä. EU:n toimielimet voivat edistää tajua Euroopan yhteisistä arvoista ja kannustaa jakamaan hyviä käytäntöjä ja kokemuksia ( 9 ) . Perinteisten paikallisten herkkujen reseptit, paikalliset oluet, viinit, asut ja musiikki, jollaisia esiteltiin esimerkiksi Berliinin ”vihreällä viikolla” ( 10 ) , houkuttelevat vuosittain tuhansia kansainvälisiä vierailijoita ja auttavat rakentamaan siltaa historiasta nykypäivään. Maaseudulla tuotetun ruoan ja käsiteollisuustavaroiden välittäminen suoraan tuottajilta kuluttajille maatilatoreilla ja verkkomyynnin kautta on yhä suositumpaa – esimerkkinä Suomen Reko-lähiruokapiirit.

3.9 Yksin olemiseen, lintujen kuunteluun ja tarkkailuun ja metsien – niiden monimuotoisuuden ja rohdoskasvien kirjon – kokemiseen soveltuvat paikat kutkuttavat yleisesti ihmisten uteliaisuutta ja kokeilunhalua ja edistävät hyvinvointia. Retkeilyn keskittymistä haavoittuville alueille pitäisi ehkäistä laajentamalla liikkumis- ja kokemustarjontaa. Näin luodaan syrjäseuduille taloudellista lisäarvoa ja uusia työpaikkoja hyödyntäen maaseudun keskeistä pääomaa, kuten älykkäät kylät ja yhteisöt ovat jo päässeet kokemaan. Lombardian vuoristoalueiden AttivAree-hankkeessa vahvistetaan ihmisten yhteenkuuluvuudentunnetta tuomalla luonnonperintöä entistä vahvemmin esille taiteen avulla. Lisäksi hankkeen puitteissa kunnostetaan majoitustiloja ja pyritään lisäämään kapasiteettia syrjäisissä kylissä, kuten Lavenonessa ( 11 ) . Matkatoimistoja tulisi kannustaa toimimaan yhteistyössä maantieteellisesti syrjäisten, kestävyysperiaatteiden mukaista kulttuurimatkailua edistävien yrittäjien ja yhteisötalouden yritysten kanssa.

3.10 Kulttuuriin liittyvän tiedon levittäminen ja esittäminen digitaaliteknologiaa hyödyntäen kaventaa luovalla tavalla kaupungin ja maaseudun sekä nuorten ja vanhempien sukupolvien välillä kasvussa ollutta kuilua. YourAlpsin ( 12 ) kaltaiset hankkeet, joilla pyritään saamaan nuoria jälleen kiinnostumaan vuoristoalueiden perinnöstä, ovat tervetulleita. Innovatiivisista tavoista kuvata kulttuuriperinteitä on paljon tuoreita esimerkkejä: mm. Tanskan Aastedin ja sveitsiläiskylän Pfynin taideprojektit. Nämä ovat paikallisten aloitteesta ja paikan päällä havaittujen tarpeiden pohjalta toteuttavia hankkeita, joissa hyödynnetään osallistavuutta ja jotka ovat itsessään osa Euroopan kulttuuriperinnettä. Vastaaviin aloitteisiin tehtävien investointien lisäämiseksi pitäisi olla saatavilla EU-, valtio- ja aluetason julkista ja yksityistä rahoitusta.

3.11 Uusia digitaalisia välineitä käytetään myös yhä enenevässä määrin autioitumisen tai sodan takia tuhoutuneiden merkittävien historiallisten kohteiden herättämiseen uudelleen henkiin esimerkiksi entisillä ja nykyisillä taistelupaikoilla. Teknologiaa hyödynnetään hautakivien ja ajan hampaan syömien käsikirjoitusten tarkempaan lukemiseen ( 13 ) . Komitea suhtautuu myönteisesti komission suunnitelmiin ottaa käyttöön Digital4Culture-strategia ja olettaa, että sen yhteydessä otetaan huomioon kaikki merkitykselliset maaseutunäkökohdat. MEMOLA-hankkeessa esimerkiksi 3D-skannataan vanhoja kastelualueita, jotta saadaan taustatietoja uusia kastelumenetelmiä varten.

3.12 Tarvitaan lisää tutkimusta sen ymmärtämiseksi, millainen merkitys kulttuuritoiminnalla on ihmisille ja mitä terveyshyötyjä siitä saadaan kaikenikäisille ja erityisesti fyysisesti tai psyykkisesti sairaille ( 14 ) . Meneillään olevista Erasmus+-ohjelmista, kuten TEMA Masters -ohjelmasta, rahoitetaan tällä hetkellä hyviä tutkimusmahdollisuuksia. Kulttuuriperinnön eurooppalaiseen teemavuoteen liittyneessä Horisontti 2020 -konferenssissa, jonka aiheena oli ”Innovointi ja kulttuuriperintö” ( 15 ) , peräänkuulutettiin lisäpanostusta sellaisen tutkimuksen kehittämiseen, jonka avulla kartoitetaan kulttuuritoiminnan edistämiseen liittyviä painotuksia ja parhaita käytäntöjä.

3.13 Hyväntekeväisyys- ja lahjasäätiöiden tukemat aloitteet ovat edesauttaneet merkittävästi luonnonkohteiden suojelua, ja niillä on tuettu – usein yhteiskunnallisten yritysten toteuttamia – toimia, jotka edistävät maaseutualueiden kestävää kehitystä. Suomen kulttuurirahasto tukee tutkimusta, jossa etsitään keinoja ehkäistä maatalouden valumajätteiden haitallisia vaikutuksia Itämeren vedenlaatuun. Se tekee yhteistyötä maataloustuottajien kanssa, jotka uskovat, että luonnon monimuotoisuuden lisääminen rikastuttaa maisemaa. Muunkinlaiset hyväntekeväisyyshankkeet ovat tervetulleita, kuten Walesin koulujen kulttuuriperintösäätiö, joka auttaa organisoimaan koulujen välisiä kulttuuriaiheisia kilpailuja. Nuoret pääsevät itse valitsemaan, millaista kulttuuritoimintaa järjestetään, ja toteuttamaan sitä ( 16 ) . Yksi esimerkki toiminnasta, jolla luodaan nuorille tilaisuuksia tutustua kulttuuriperintöönsä, on Piscun kylässä Romaniassa sijaitseva aiheeseen erikoistunut koulu ( 17 ) , joka myös järjestää työpajaseminaareja ja konferensseja. ETSK itse kutsui maaliskuussa 2018 ”Sinun Eurooppasi, sinun mielipiteesi” -tapahtumaan ( 18 ) koulujen oppilaita eri puolilta Eurooppaa keskustelemaan siitä, mitä he pitävät kulttuuriin liittyen tärkeimpänä. Oppilaat kertoivat haluavansa elää Euroopassa, jossa arvostetaan ja suojellaan kulttuuria sen kaikissa muodoissa, sekä kaihtaa elitismiä ja popularisoida kulttuuria mutta myös saada tilaisuuksia luoda omaa kulttuuriaan. Giffonin kylässä eteläisessä Italiassa kolmisensataa oppilasta on kuvannut filmejä ja videoita, joilla tehdään aluetta tunnetuksi.

3.14 Julkisten rahoittajien tekemien investointien ”maaseutumyönteisyys” olisi varmistettava siten, että aina uusia rahoituslähteitä suunniteltaessa niihin sisällytetään tuki maataloustuottajien perheiden ja työntekijöiden jatkuvalle panokselle sekä kansalaisjärjestöille, joiden piiriin kuuluu yksityisiä luovan työn tekijöitä, kansanperinneryhmiä, paikallisia toimintaryhmiä tai hoitotehtävää täyttäviä maatiloja. Tässä yhteydessä pitää ottaa kaikilta osin huomioon, millaisia toimenpiteitä maaseutuperinnön infrastruktuurin kehittämiseksi tarvitaan.

3.15 Kulttuurimatkailijat haluavat yhä enemmän teemakokonaisuuksiksi ja maantieteellisesti yhteen linkitettyä ohjelmaa, ja sitä on myös mahdollista järjestää. Yhteisellä tunnuksella toteutettavat ja helposti lähestyttävät hankkeet ovat tervetulleita. Kylien ja pikkukaupunkien maatalousnäyttelyt ja valtakunnalliset tapahtumat, kuten Builth Wellsissä järjestettävä Royal Welsh Show ( 19 ) , jonka kävijämäärä on noin 240 000, ja Hay-on-Wyen kirjallisuusfestivaali, joka tuo pienelle maaseutupaikkakunnalle arviolta 21 miljoonaa puntaa, ovat huomattavia taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen kannalta. Maatilojen avoimien ovien päivät, messut, kulttuurifestivaalit, kuten Llangollenin kansainvälinen Eisteddfod, sekä konsertit, juhlakulkueet (esimerkkinä Belgian Veurnessä järjestettävä kulkue), kapearaidehöyryjunat, sauvakävelyt ja kansantanssiryhmät ovat kaikki valtavan tärkeitä maaseudun kulttuuriperinnön ylläpitämisen ja edistämisen kannalta. Vapaaehtoisten osallistuminen näihin tapahtumiin sukupolvesta toiseen on itsessään merkittävä osa kulttuuriperintöämme. Eurooppalainen vapaaehtoistyökeskus ja valtakunnalliset ja alueelliset vapaaehtoisjärjestöt tekevät hyvää työtä edistäessään laadukasta kulttuuriin liittyvää vapaaehtoistyötä, ja niitä kannustetaan jatkamaan arvokasta työtään muun muassa tarjoamalla terveys- ja turvallisuusasioihin liittyvää koulutusta, jotta sekä vapaaehtoistyöntekijöiden että matkailijoiden kokemukset olisivat turvallisia ja miellyttäviä.

3.16 Osaavista käsityöläisistä, jotka pystyvät siirtämään taitojaan ja opettamaan uutta sukupolvea suojelemaan ja kehittämään tätä monimuotoista kulttuuriperintöä, on yhä huutavampi pula. Ranskassa alkunsa saaneessa JEMA-hankkeessa ( 20 ) nostetaan säännönmukaisesti valokeilaan käsityöläisammatteja ja tarve kouluttaa uusia sukupolvia. Tähän tarpeeseen vastaaminen tarjoaa hyvän tilaisuuden lujittaa sukupolvien välistä yhteyttä kulttuurin kautta ja sitä varten. On oleellisen tärkeää lisätä olemassa olevien EU-tason ja valtakunnallisten tai alueellisten ohjelmien puitteissa käytännön koulutusta ja hankittujen taitojen tunnustamista, ja keskittyä tässä nykyisiin käsityöläis- ja ympäristönhoitotaitoihin ja lisäksi mentorointiin sekä uusien tekniikoiden ja kulttuuriyrittäjyyden kehittämiseen. On tuettava taiteilijoiden ja muiden toimijoiden työskentelyä maaseudun paikalliskoulujen ja kaupunkikoulujen kanssa kulttuuri-ideoiden kehittelemiseksi eri sukupolvia ja etnisiä ryhmiä osallistaen.

3.17 Maaseudun kulttuuriperintö liittyy myös osallistavaan demokratiaan. Euroopassa on vahva yhteisöllisen yhteisvastuun perinne, ja tapoihin kuuluu myös lievittää eristäytyneisyyttä ja huono-osaisuutta yhteisin toimin, monesti kulttuuripohjalta. Kehittämällä kestäväpohjaista paikallista johtajuutta ja toteuttamalla paikallisia painotuksia paikallisyhteisöjen omissa kehittämishankkeissa (CLLD) ja Leader-menetelmän avulla kartutetaan järjestäytyneiden kansalaisryhmien ja -liikkeiden jälkeensä jättämää perintöä. Yhteisö- ja kulttuuritoiminta auttaa yhdistämään ihmisiä sellaisilla maantieteellisillä alueilla, joilla julkisten ja yksityisten palvelujen tarjonta on vähäistä. Vapaaehtoissektorin toimiminen palvelujen tuottajana – joskus tilanteissa, joissa muuta vaihtoehtoa ei ole – pitää herkät ja haavoittuvat seudut ihmisille elinkelpoisina. Tällaista toimintaa on ensiarvoisen tärkeää tukea julkisin varoin.

Bryssel 19. syyskuuta 2018. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Luca JAHIER

(1) ETSK:n lausunto aiheesta Uusi kulttuuriohjelma (ei vielä hyväksytty eikä julkaistu virallisessa lehdessä).

(2) https://ec.europa.eu/culture/news/new-european-agenda-culture_en

(3) ETSK:n konferenssi 20. ja 21. kesäkuuta 2016.

(4) Euroopan neuvoston jäsenvaltioiden maankäytön- ja aluesuunnitteluministerien konferenssin (CEMAT) päätöslauselma nro 2 yleiseurooppalaisesta maaseutuperinnön peruskirjasta: Kestäväpohjaisen maankäytön suunnittelun puolesta – ”Maaseutuperintö alueellista yhteenkuuluvuutta edistävänä tekijänä”, annettu CEMAT:n 15. istunnossa Moskovassa, Venäjän federaatiossa, 9. heinäkuuta 2010.

(5) http://www.alpine-space.eu/projects/alpfoodway/en/home

(6) http://www.terract.eu/fr/

(7) https://www.bangor.ac.uk/studentlife/studentnews/gift-s-marine-renewable-visit-to-plas-newydd-18421

(8) https://www.facebook.com/agroktima.artfarm/

(9) ETSK:n lausunto aiheesta Uusi kulttuuriohjelma (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(10) https://www.gruenewoche.de/

(11) AttivAree project in the Lombardy region

(12) http://www.alpine-space.eu/projects/youralps/en/home

(13) Project of Andrew Skerrett presented in the Hearing of the study group on 24 July 2018 in Cardiff.

(14) Innovate Trust -säätiö – Myönteisiä tuloksia Field Days Organic -hankkeesta.

(15) https://ec.europa.eu/info/events/innovation-and-cultural-heritage-2018-mar-20_en

(16) https://jamesprotheroe.wordpress.com/Darren Park Primary School, Ferndale.

(17) http://piscu.ro/piscu-school/#

(18) https://www.eesc.europa.eu/en/our-work/civil-society-citizens-participation/your-europe-your-say

(19) http://www.rwas.wales/royal-welsh-show/

(20) Journées Européennes des Métiers d’Art https://www.journeesdesmetiersdart.fr/