FI    FI FI 
 
FI    FI  EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 4.11.2010 
SEK(2010) 1278 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
 
Oheisasiakirja 
 
ehdotukseen 
 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EU) N:o …/… 
 
asetuksen (EY) N:o 648/2004 muuttamisesta siltä os in kuin kyse on fosfaattien ja muiden 
fosforiyhdisteiden käytöstä koti talouksien pyykinpesuaineissa 
 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
KOM(2010) 597  
SEK(2010) 1277  
 
FI 2   FI 1. J OHDANTO  
Fosfaatteja käytetään pesuaineissa vähentämään  veden kovuutta, jotta pesuaineet toimisivat 
tehokkaasti. Pesuaineiden sisältämät fosf aatit voivat kuitenkin  aiheuttaa haittaa 
vesiympäristölle ja häiritä ekologista tasapain oa lisäämällä levien kasvua. Ilmiötä kutsutaan 
rehevöitymiseksi. Saatavilla on myös vaihtoeh toisia vedenpehmennysaineita, mutta niiden 
teho jää heikommaksi etenkin v aativissa puhdistustehtävissä. 
Pesuaineista annetulla as etuksella (EY) N:o 648/20041 yhdenmukaistetaan pesuaineiden 
saattaminen markkinoille pesuaineiden merkintö jen ja niiden sisältämien pinta-aktiivisten 
aineiden biohajoavuuden osalta. Rehevöitymiseen liittyvien huolten vuoksi asetuksen 16 artiklassa säädetään, että komissio ”saattaa l oppuun [– –] arvioinnin, es ittää kertomuksen ja, 
mikäli perusteltua, esittää lain säädäntöehdotuksen fosfaattien kä ytöstä niiden asteittaiseksi 
markkinoilta poistamiseksi tai rajoittamiseksi erityisiin tarkoituksiin”. Komissio esitti 
kertomuksen vuonna 2007 ja totesi, että tiedoi ssa pesuaineiden sisä ltämien fosfaattien 
osuudesta rehevöitymisessä on vielä puutteita mutta että tietämys kehittyy nopeasti.
2 Tietojen 
täydentämiseen tähdännyt myöhemp i työ muodostaa pohjan tälle 
vaikutustenarviointira portille, jossa analysoi daan joukkoa toimintavaihtoehtoja, joilla 
fosfaattien käyttöön pesuaineissa voitaisiin puuttua. 
2. O NGELMAN MÄÄRITTELY  
2.1. Miksi pesuaineiden fosfaatit ovat ongelma? 
Pesuaineiden sisältämät fosfaatit edesautt avat rehevöitymistä. Tässä monimutkaisessa 
ilmiössä kohonneet fosfaattipitoisuu det heikentävät pint avesien laatua. Ympäristössä olevien 
fosfaattien päälähteet ovat lannoitteet, ihmisten ja karjan aineenvaihduntatuotteet (virtsa ja 
ulosteet) sekä pesuaineet. S uhteelliset osuudet vaihteleva t jäsenvaltioittain ja valuma-
alueittain. Vaikka fosforin määrä pesuaine issa (110 000 tonnia) on alle 10 prosenttia sen 
määrästä lannoitteissa (1,5 miljoonaa tonnia), kaikki pesuaineiden sisältämät fosfaatit 
pääsevät jäteveteen ja sitä kautta mahdollis esti vaikuttamaan rehevöitymiseen, kun taas 
useimmat lannoitteiden fosfaatit pysyvät maatalousmaassa ja niistä vain pieni osuus (jota ei kuitenkaan voida täysin määrittää) huuhtoutuu ta i joutuu irtoavan maan mukana pintavesiin. 
Vesipolitiikan puitedirektiivin 2000/60/EY myötä huomiota on keskitetty yhä enemmän 
rehevöitymisen torjumiseen. 
INIA:n vuonna 2009 laatiman todennäköisyyspohjaisen riskinarviointimallin
3 mukaan 
pesuaineiden sisältämän fosforin osuus rehe vöitymisriskissä eri puolilla EU:ta vaihtelee 
Välimeren alueen 2,3 prosentista Keski-Balkanin  ekologisen alueen 5,8 prosenttiin. Tulokset 
ovat kuitenkin epävarmoja. Terveys- ja ympä ristöriskejä käsittelevä tiedekomitea SCHER4 
pitää INIA:n mallia innovatiivisena välineenä koko Eurooppaa koskevia laskelmia varten, mutta sen mukaan malli ei sovellu sen arviointiin, mikä osuus näillä aineilla on 
                                                
 
1 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 648/2004 pesuaineista, EUVL L 104, 8.4.2004, 
s. 1. 
2 KOM(2007) 234, saatavilla osoitteessa  
http://ec.europa.eu/enterprise/chemicals/legislation/detergents/index_en.htm . 
3 Saatavissa osoitteesta http://ec.europa.eu/enterp rise/chemicals/legislation/detergents/index_en.htm . 
4 Osoitteessa http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/04_scher/docs/scher_o_116.pdf . 
 
FI 3   FI rehevöitymiseen alue- tai paik allistasolla. SCHER ei lisäk si ole pystynyt määrittämään, 
olivatko todennäköisyyspohjaisessa mallissa käyt ettävissä olleet tiedo t edustavia koko EU:n 
kannalta. 
Tonavan allasta koskevat deterministiset laskelmat5 osoittavat, että jos pesuaineiden 
sisältämät fosfaatit korvataan muilla aineilla, voidaan pistelähteistä6 peräisin olevan fosforin 
määrää vähentää 24 prosenttia ja kaikkien lähteiden osalta päästäisiin 12 prosentin 
vähennykseen.  
Sekä todennäköisyyspohjaisissa  että deterministisissä ma llinnuksissa on siis päädytty 
toteamaan, että pesuaineiden sisältämät fosfaatit vaikuttavat rehevöitymisriskiin jossain määrin, mutta tarkasti osuutta ei ole voitu määr ittää. Eräillä herkillä alueilla on pesuaineiden 
sisältämien fosfaattien osuus rehevöitymisessä pyst ytty määrittämään luotettavasti ja havaittu 
merkittäväksi. Fosfaattien käytöllä pesuaineissa on näin ollen negatiivinen ulkoisvaikutus (rehevöityminen), jonka kustannuks et kantaa koko yhteiskunta eivätkä pesuaineenvalmistajat, 
joille ei ole olemassa taloudellista kannusti nta kehittää sellaisia pesuaineita, jotka 
vähentäisivät rehevöitymisriskiä. 
2.2. Jätevedenpuhdistamoissa tehtävän fosfaatinpoiston kustannukset 
Fosfaatit voidaan poistaa jätevedestä puhdistamoi ssa, joissa vesi jälkikäsitellään. Kuitenkin 
vain osa EU:n väestöstä on liitetty kunnallisee n jätevesihuoltoon, eikä kaikissa laitoksissa 
pystytä tekemään jälkikäsittelyä. Useimmat fosfaatinpoistoprosessit perustuvat rautasuoloilla tehtävään kemialliseen saostukseen, josta sy ntyy pääomakustannuksia (jälkikäsittelyssä 
tarvittavien laitteiden asentaminen) ja poist ettavan fosfaattimäärän mukaan määräytyviä 
toimintakustannuksia. 
Pesuaineiden sisältämien fosfaattien poistaminen  jätevedestä aiheuttaa vuosittain arviolta 10–
693 miljoonan euron toimintakustannukset.
7 
2.3. Sisämarkkinoiden hajanaistuminen ja  keskinäisen tunnustamisen vaikutus 
Koska asiasta ei ole EU-lainsäädäntöä, jotkin jä senvaltiot ovat rajoittaneet fosfaattien käyttöä 
pesuaineissa kansallisin toimenpitein. Toisissa taas fosfaattien korvaaminen on jätetty teollisuuden vapaaehtoisten toimien varaan. Täll ä tavoin on pystytty vähentämään fosfaattien 
käyttöä 1980-luvun puolivälin noin 250 000 tonnista tämän pä ivän noin 110 000 tonniin. 
Kymmenessä jäsenvaltiossa ei edelleenkään rajo iteta fosfaattien käyttö ä pesuaineissa. Niinpä 
pesuaineiden sisämarkkinat ovat hajana iset fosfaattipitoisuuden suhteen ja 
pesuaineenvalmistajat joutuvat noud attamaan erilaisia sääntöjä. 
                                                
 
5 Harmonised Inventory of Point and Diffuse Emissions of Nitrogen and Phosphorus for a 
Transboundary River Basin  (saatavana osoitteessa: http://www.icpdr.org/icpdr-pages/phosphorus.htm ). 
6 Pesuaineet, ihmisen aineenvaihduntatuotteet ja teo llisuus ovat fosforin pistelähteitä, lannoitteet eivät. 
7 Luvut on saatu seuraavista: DEFRA, Yhdistynyt kuningaskunta, 2008: 
http://www.defra.gov.uk/environment/ quality/water/waterquality/diffuse/non-
agri/documents/consultation2008-detergents.pdf ;  
A.O. Tanyi.: Comparison of chemical and biological phosphorus removal in waste water – a modelling 
approach .  
EUREAU (2010): Ruotsi 1–5 euroa/fosforikilo, Unkari 7 euroa/fosforikilo, Belgia 4,2–5 
euroa/fosforikilo (sisältää lietteen sijoittamisen). 
 
FI 4   FI Keskinäisestä tunnustamisesta anne tussa asetuksessa (EY) N:o 764/20088 edellytetään, että 
jäsenvaltiot hyväksyvät toisessa jä senvaltiossa laill isesti markkinoille saat etut tuotteet (myös 
fosfaatteja sisältävät pesuaineet), elleivät ne pysty esittämään erit yisiä syitä hyväksymisen 
epäämiselle. Jäsenvaltioiden on va stattava keskinäistä tunnustamista hakev ille valmistajille 20 
työpäivän kuluessa (mutkikkaissa tapauksissa  40 työpäivän kuluessa). Jäsenvaltioiden 
viranomaiset saattaisivat hukkua tehtävien paljouteen, jos niiden  markkinoille saatettaisiin 
lyhyessä ajassa runsaasti tuotteita, jotka on laillisesti saatettu mu iden jäsenvaltioiden 
markkinoille mutta joiden fosfaattip itoisuudet poikkeavat toisistaan. 
2.4. Mihin tahoihin, miten ja missä  määrin nykytilanne vaikuttaa? 
• Koska pesuaineiden sisältämien fosfaattien markkinoita ei ole yh tenäistetty, EU:ssa 
toimivat pesuaineenvalmistajat joutuvat noudatt amaan erilaisia sääntöjä eri jäsenvaltioissa 
ja niille koituu lisäkustannuksia. Pesuaineit a ei tuoda EU:hun merkittäviä määriä. 
• Niiden jäsenvaltioiden viranomaiset, joissa  on rehevöitymisen torjumiseksi annettu 
pesuaineiden sisältämiä fosfaatteja koskevaa lainsäädäntöä, saattavat keskinäiseen 
tunnustamiseen liittyvien velvoitteitten sa vuoksi kohdata yhä enemmän vaikeuksia 
lainsäädännön tä ytäntöönpanossa. 
• Jälkikäsittelyä harjoi ttaville jätevedenpuhdistamoille aiheutuu kustannuksia pesuaineiden 
sisältämien fosfaattien poistamisesta jätevedestä. 
• Pesuaineiden sisältämät fosfaatit edesauttavat  rehevöitymistä lukuisilla  EU:n alueilla. Se 
aiheuttaa ympäristöhaittoja ja mahdollisesti taloushaittoja kalastus- ja matkailualalle. 
EU:sta peräisin olevista fosfaateista kärsivät myös ne EU:n naapurialueet, joissa pintavesi 
on samaa kuin EU:ssa. 
3. A NALYYSI TOISSIJAISUUSPERIAATTEEN NÄKÖKULMASTA  
Vaikka rehevöityminen voikin olla paikallinen tai alueellinen ongelma, on muistettava, että 
useimmat EU:n vesistöalueet ulottuvat kans allisten rajojen yli. Erityisesti suurempia 
jokialueita (kuten Tonavaa) ja merialueita (kuten Itämerta) syöttävät monet eri jäsenvaltiot. 
Kokemusten mukaan alueyhteistyöllä ei täys in tehokkaasti pystytä vähentämään alueellista 
rehevöitymistä. Sitä paitsi tois istaan poikkeavat kansalliset sää nnöt estävät tavaroiden vapaata 
liikkuvuutta. EU:n tason toimet ovat ainoa keino varmistaa tavaroiden vapaa liikkuvuus ja 
samalla puuttua rehevöitymiseen aluetasolla . Jäsenvaltiot tukevat SEUT-sopimuksen 114 
artiklaan perustuvaa EU:n toimintaa. 
                                                 
8 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 764/2008, annettu 9. heinäkuuta 2008, tiettyjen 
kansallisten teknisten määräysten soveltamista tois essa jäsenvaltiossa laillisesti kaupan pidettyihin 
tuotteisiin koskevista menettelyistä sekä päätöks en N:o 3052/95/EY kumoamisesta (EUVL L 218, 
13.8.2008, s. 21). 
 
FI 5   FI 4. A LOITTEEN TAVOITTEET  
4.1. Yleistavoite 
Yleisenä tavoitteena on varmistaa ympäristölle korkeatasoinen suoja niiltä haitoilta, joita 
pesuaineiden sisältämät fosfaatit saattavat aiheuttaa, sekä varmistaa pesuaineiden 
sisämarkkinoiden toimivuus.  
4.2. Erityistavoitteet 
– Vähennetään rehevöitymisestä pintavesiin ai heutuvia ympäristöhaitto ja, jotka johtuvat 
erityisesti pesuaineiden sisältämiä fosfaatteja sisältävän veden virtaamisesta rajojen ylitse. 
– Vähennetään fosfaattien päästöjä pintavesiin kustannuksiin nähden tehokkaalla tavalla. 
– Parannetaan pesuaineiden vapaata liikkuvuu tta sisämarkkinoilla yhdenmukaistamalla 
pesuaineiden fosfaattipitoisuutta koskevat erilaiset kansalliset säännöt. 
– Vältetään rasituksen aiheuttaminen viranomaisi lle siitä, että ne yhde nmukaistettujen EU:n 
tason toimenpiteiden puutteessa joutuvat ke hittämään ja perustelemaan kansallisia 
toimenpiteitä. 
5. T OIMINTAVAIHTOEHDOT  
5.1. Vaihtoehto 1: Ei EU:n ta son toimia (perusskenaario) 
Jäsenvaltiot pitävät voimassa pesuaineiden fosfaattipitoisuutta koskevat rajoituksensa tai 
antavat uusia. 
5.2. Vaihtoehto 2: Teollis uuden vapaaehtoiset toimet 
Pesuaineenvalmistajat sitoutuvat vapaaehtoisesti korvaamaan natriumpolyfosfaatin 
vaihtoehtoisilla aineilla. 
5.3. Toimintavaihtoehto 3: Täyskielto fosf aattien käytölle kaikissa pesuaineissa 
Fosfaattien käyttö kielletään kaikentyyppisissä pesuaineissa. 
5.4. Toimintavaihtoehto 4: Pyykinpesuaine iden fosfaattipitoisuuden rajoittaminen  
Fosfaattien käyttöä rajoitetaan ainoastaan pyyk inpesuaineiden, ei konetiskiaineiden taikka 
teollisuus- ja laitospe suaineiden osalta. 
5.5. Toimintavaihtoehto 5: Raja-arvot pesuaineiden fosfaattipitoisuudelle  
Erityyppisten pesuaineiden fosfaattipitois uus rajoitettaisiin tietyille tasoille. 
 
FI 6   FI 6. V AIKUTUSTEN ARVIOINTI  
6.1. Toimintavaihtoehto 1: Ei EU:n tason toimia, toimintavastuu jää jäsenvaltioille 
(perusskenaario) 
Rehevöitymistä voidaan paikallisesti torjua rii ttävällä tavalla ilman EU:n toimia. Tilanne on 
kuitenkin toinen aluetasolla, jolla edes usean jä senvaltion koordinoidut to imet eivät ole olleet 
täysin tehokkaita. Itämeri-strategian puitteissa  ja Tonavan alueella yhteistyössä toimivat 
jäsenvaltiot ovat peräänkuuluttan eet EU:n tason toimia. Tällä vaihtoehdolla ei pystyttäisi 
parantamaan sisämarkkinoiden toimintaa eikä vält tämään viranomaisille ja alan teollisuudelle 
keskinäisestä tunnustamisesta aiheutuvaa ras itetta. Nykyisten markkinatrendien valossa 
pesuaineiden aiheuttaman rehe vöitymisriskin void aan odottaa vähenevän, joskin hitaasti. 
Fosfaattien poistoon jätevedestä liittyvien kustannusten odotetaan saavuttavan huippunsa 
vuoden 2015 tietämillä, kun jätevedenpuhdistamoliitäntäkustannukset kasvavat (etenkin EU12-maissa). Sen jälkeen kustannusten pitäisi hitaasti pudota fosfaatinkäytön 
markkinatrendien kehityksen myötä. 
6.2. Toimintavaihtoehto 2: Te ollisuuden vapaaehtoiset toimet 
Asetetut tavoitteet voitaisiin teoriassa saavut taa EU:n tasolla tehd yllä vapaaehtoisella 
sitoumuksella. Euroopan pesuaineenvalmistajien yhdistys AISE, jonka jäsenten 
markkinaosuus on 90 prosenttia, ei kuitenkaan ole siihen halukas. 
6.3. Toimintavaihtoehto 3: Täyskielto fosf aattien käytölle kaikissa pesuaineissa 
Fosfaattien käytölle pesuaineissa asetettava täyskielto olisi tehokkain tapa vähentää 
rehevöitymisriskiä EU:n tasolla. Näitä hyötyjä ja niiden rahallis ta arvoa ei kuitenkaan pystytä 
määrittämään, ja ne vähenisivät hitaasti fosfaatin käytön markkinatrendien kehityksen myötä.  
Tällä vaihtoehdolla voitais iin vähentää jätevedenpuhdistam ojen toimintakustannuksia 10–693 
miljoonalla eurolla vuodessa. Vältetyt kustannukset kasvaisivat ajan mittaan ja saavuttaisivat 
huippunsa vuoden 2015 tietämillä jätevedenpuhdistam oliitäntäkustannusten nousun myötä, ja 
sen jälkeen kustannusten pitäisi hitaasti pudota fosfaatinkäytön ma rkkinatrendien kehityksen 
mukaisesti. Pesuaineiden koostumusten muutta misesta aiheutuisi valmistajille yhteensä 20–
142 miljoonan euron (kertaluontoiset) kustannukset . Nettohyötyihin päästäisiin näin ollen 1–2 
vuodessa. Tätä nykyä ei kuitenkaan ole saatavill a teknisesti käyttökel poisia vaihtoehtoja 
teollisuus- ja laitostuotteille, eikä konetiskiaineiden kohdalla ole vielä täysin ratkaistu 
tekniseen tehoon liittyviä ongelmia. Tämä aiheuttaisi huomattavia tutkimukseen ja 
innovointiin liittyviä lisäkustannu ksia, jotka pienet ja ke skisuuret valmistajat ovat 
nimenomaan tuoneet esiin. Heikomp itehoiset pesuaineet aiheuttaisivat ongelmia kuluttajille ja 
ammattikäyttäjille. 
Fosfaattien valmistajat joutuisivat sulkemaan tuotantolaitoksiaan ja sanomaan irti 3 000–
5 000 työntekijää. Vaihtoehtoisten aineiden valmistajille koituva hyöty kompensoisi tämän 
vain osittain.  
Fosfaattien vaihtoehtojen ei ole havaittu ai heuttavan vaaraa ihmisten terveydelle tai 
ympäristölle. Fosfonaattien, pol ykarboksylaatttien ja eteenidia miinitetraetikkahapon osalta 
asiasta ei puutteellisten  tietojen vuoksi kuitenkaan  ole täyttä varmuutta. 
Tällä vaihtoehdolla voit aisiin pesuaineiden sisämarkkinat yhdenmukaistaa täysin ja näin ollen 
välttää ne teollisuudelle ja viranomaisille koi tuvat lisäkustannukset, jotk a liittyvät tilanteen 
 
FI 7   FI nykyiseen hajanaisuuteen, ja lisäksi vältettäisiin  vaaditun keskinäisen tunnustamisen 
aiheuttamat rasitteet. 
6.4. Toimintavaihtoehto 4: Pyykinpesuaine iden fosfaattipitoisuuden rajoittaminen 
Rajoittamalla fosfaattien käyttöä pyykinpesuaine issa ei voitaisi vähentää rehevöitymistä yhtä 
tehokkaasti kuin vaihtoehdo lla 3 (fosfaateista 60 prosentti a käytetään pyykinpesuaineissa). 
Eron suuruutta tai raha llista arvoa ei kuitenkaan voida määrittää. 
Jätevedenpuhdistamojen toimintakustannukset vähenisivät arviolta 6–415 miljoonaa euroa 
vuodessa, kun trendien oletetaan olevan sama t kuin vaihtoehdossa 3. Pyykinpesuaineiden 
koostumusten muuttamisesta aiheutuisi valmistajille yhteensä noin 13 miljoonan euron (kertaluontoiset) kustannuks et. Nettohyötyihin päästäis iin näin ollen 1–3 vuodessa. 
Vaihtoehtojen tekninen tai taloudellinen tote utettavuus ei aiheuttaisi ongelmia, eikä 
pesuaineiden tehokaan olisi kuluttaj ille tai ammattikäy ttäjille ongelma. 
Fosfaattienvalmistajien arvion mukaan työp aikkoja menetettäisiin noin 1 000–1 650, eikä 
vaihtoehtoisten aineiden valmistajien saama hyöty todennäköisesti kompensoisi menetyksiä 
täysin. 
Tällä vaihtoehdolla päästäisiin täysin  yhdenmukaistettuihin sisämarkkinoihin 
pyykinpesuaineiden osalta, mutta konetiskiaineiden ja teollis- ja lait ospesuaineiden kohdalla 
siihen ei päästäisi. Tähän mennessä ainoastaan kaksi jäsenvaltiota eli Ruotsi ja Ranska ovat 
aikeissa lähiaikoina rajoittaa fosfaattien käyttöä teollis- ja laitospesuaineissa ja 
konetiskiaineissa. 
Pesuainetyöryhmän marraskuussa 2009 pi tämässä kokouksessa 14 jäsenvaltiota piti 
vaihtoehtoa 4 parhaimpana. Tä mä vaihtoehto vastaa parhaite n nykyisiä kansallisia sääntöjä, 
joilla ei kuitenkaan kielletä fosforia kokonaan  vaan rajoitetaan pitoisuus 0,2–0,5 prosenttiin. 
EU:n tason raja-arvosta olisi siksi päätettä vä vasta, kun jäsenvaltioita on kuultu asiasta 
tarkemmin. 
6.5. Toimintavaihtoehto 5: Raja-arvot kaik kien pesuaineiden fosfaattipitoisuudelle 
Tämä vaihtoehto voisi vähentää rehevöitymi sriskiä tehokkaasti, kun pyykinpesuaineille, 
konetiskiaineille ja teollis- ja laitospesuain eille asetettaisiin er itasoiset raja-arvot. 
Konetiskiaineisiin ja varsinkin te ollis- ja laitospesuaineisiin sovellettavista rajoituksista olisi 
kuitenkin vaikea sopia, koska tekniset vaatimukset ovat niin erilaisia (monien teollis- ja laitospesuaineiden koostumus määritellään erikseen kunkin asiakkaan tuotantolaitoksen 
mukaan).  Jos raja-arvoja asetetaan, voitaisiin odottaa runsaasti SEUT-sopimuksen 114 
artiklaan perustuvia poikkeushakemuksia, jo tka aiheuttaisivat ha llinnollista rasitusta 
kansallisille viranomaisille ja komissiolle. 
7. V
AIHTOEHTOJEN VERTAILU  
VAIHTOEHTO  VAIKUTTAVUUS  TEHOKKUUS  YMPÄRISTÖVAI
KUTUKSET  KUSTANNUKSET JA HYÖTY
 
Vaihtoehto 1 : 
Ei EU:n tason 
toimia 
(perusskenaario)   (0) Nykysuuntaus 
jatkuu   (0) Ei muutosta  (0) 
Rehevöitymisriski 
vähenee hitaasti  (0) 
Fosforinpoistokustannukset 
pysyvät 10–693 miljoonassa 
eurossa vuositasolla, 
 
FI 8   FI saavuttavat huippunsa 2015 ja 
vähenevät sitten hitaasti.  
Vaihtoehto 2 :  
Vapaaehtoiset 
toimet  (+)  
Voisi olla 
vaikuttava.  (−)  
Teollisuus haluton 
yhteistyöhön  (+)  
Rehevöitymisriski 
pienenee  (−) 
Teollisuudelle merkittävä 
seurantarasite  
Vaihtoehto 3 : 
Täyskielto 
fosfaattien 
käytölle pesuaineissa
 (++) 
Fosfaatit 
poistuisivat 
pesuaineista 100-prosenttisesti.
 (++) 
Täysin 
yhdenmukaistetut 
sisämarkkinat yhdellä EU:n 
toimella
 (++) 
Rehevöitymisriski 
pienenee eniten ja 
nopeimmin  (−−) 
Koostumusten muuttamisesta 
(kertaluontoisia) kustannuksia 
pk-yrityksille 20–142 miljoonaa euroa. 
Jätevedenpuhdistamojen 
vuosisäästöt 10–693 miljoonaa euroa. Nettohyötyä 
1–2 vuodessa. Ei vaihtoehtoja 
konetiskiaineille eikä teollis- ja laitospesuaineille – haittoja 
käyttäjille. 3 000–5 000 
työpaikan menetys.
 
Vaihtoehto 4 : 
Pyykinpesu-
aineiden 
fosfaatti-pitoisuuden 
rajoittaminen
 (+) 
Fosfaatit 
poistuisivat 
pesuaineista 60-prosenttisesti.
 (+) 
Täysin 
yhdenmukaistetut 
sisämarkkinat vain pyykinpesuaineille
 (+) 
Rehevöitymisriski 
pienenee 
merkittävästi ja nopeasti
 (++) 
Koostumusten muuttamisesta 
kustannuksia pk-yrityksille 
noin 13 miljoonaa euroa. Jätevedenpuhdistamojen 
vuosisäästöt 6–415 miljoonaa 
euroa. Nettohyötyä 1–3 vuodessa. Vaihtoehtoja 
saatavana. 1 000-1 650 
työpaikan menetys.
 
Vaihtoehto 5 : 
Raja-arvot 
pesuaineiden 
fosfaatti-pitoisuudelle
 (+) 
Vaikuttavuus 
vaihtoehtojen 3 ja 4 
väliltä  (−) 
Vaikea sopia teollis- 
ja laitospesuaineisiin 
ja konetiskiaineisiin sovellettavista 
rajoituksista 
 (+) 
Vaikutukset 
vaihtoehtojen 3 ja 4 
väliltä  (−)  
Vaikutukset 
puhdistuslaitoksiin ja 
käyttäjiin vaihtoehtojen 3 ja 4 väliltä. 
Rasitusta SEUT-sopimuksen 
114 artiklaan perustuvista poikkeushakemuksista. 
 
 
Vaihtoehto 4 vaikuttaa parhaalta. Sillä pystyttäi siin vähentämään valtionrajojen yli tulevien 
pesuainefosfaattien aiheuttamaa rehevöitymi sriskiä tehokkaammin kuin mihin jäsenvaltiot 
pystyvät yksin. 
Toimenpide olisi oikeasuhteinen, sillä saatavilla on teknisesti ja taloudellisesti käyttökelpoisia 
vaihtoehtoja pyykinpesuaine iden fosfaateille. Pesuaineenvalm istajat joutuisivat käyttämään 
tuotteidensa koostumuksen muuttamiseen noin 13 miljoonaa euroa kertaluontoisena menona. Kustannukset kompensoituisivat suurilta  osin 1–3 vuodessa, kun jätevedenpuhdistamoissa 
tehtävän fosforinpoiston kustannukset pi enenisivät 6–415 miljoonalla eurolla vuodessa. 
Fosfaattien poistaminen pyykinpesuaineista on kustannuksiinsa nähden tehokkaampi ravinteidenpoistamiskeino kuin jäteveden käsi ttely. Toisin kuin vaihtoehdon 3 tapauksessa, 
tehokkaita vaihtoehtoja on ongelmitt a saatavilla, jolloin pesuai neen käyttäjiin ei kohdistu 
haittoja. 
 
FI 9   FI Kielteisiä vaikutuksia kohdist uisi fosfaatinvalmistajiin, jotka menettäisivät osan 
markkinoistaan ja joutuisivat sulkemaan joitakin tuotantolaitoksia, minkä vuoksi 
menetettäisiin 1 000–1 650 työpaikk aa. Fosfaattien käyttö pesu aineissa on kuitenkin jo 
aiemmin vähentynyt merkittävästi, ja fosfaati nvalmistajien on joka tapauksessa mukauduttava 
vähenemistrendiin. 
Vaihtoehdolla luotaisiin pyykinpesuaineille yh denmukaistetut sisämarkkinat. Suurin osa 
jäsenvaltioista pitää tätä vaihtoehtoa parhaana. 
Toimenpide ei vaikuttaisi EU:n talousarvioon eikä aiheuttaisi merkittävää hallinnollista 
rasitetta yrityksille. 
8. S EURANTA JA ARVIOINTI  
Seurannassa voidaan käyttää pesuaine- tai REACH-asetuksen mukaisesti vahvistettuja 
menetelmiä, ja pesuaineiden fosfaattipitoisuuden seuranta lisäisi nykyisiä  seurantavelvoitteita 
vain marginaalisesti. Rehevöitymistä seurataan jo  nyt vesipolitiikan puitedirektiivin puitteissa.