Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Maltan lähentymisohjelmasta vuosiksi 2004-2007

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97 [1] säädetään, että jäsenvaltioiden, jotka eivät ole ottaneet yhteistä rahaa käyttöön, on esitettävä neuvostolle ja komissiolle säännöllisin väliajoin lähentymisohjelmat perustamissopimuksen 99 artiklan mukaista monenvälistä valvontaa varten.

[1] EYVL L 209, 2.8.1997. Kaikki asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan, on julkaistu seuraavilla Internet-sivuilla:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

Tämän asetuksen 9 artiklan mukaisesti neuvosto tutkii kutakin lähentymisohjelmaa komission ja perustamissopimuksen 114 artiklassa määrätyn komitean (talous- ja rahoituskomitea) arvioiden perusteella. Komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan neuvosto antaa ohjelmaa tarkasteltuaan siitä lausunnon. Asetuksen mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain tarkistetut lähentymisohjelmat, jotka neuvosto voi tutkia samaa menettelyä noudattaen.

EU:hun 1. toukokuuta 2004 liittyneitä kymmentä maata koskee poikkeus, eivätkä ne siten vielä osallistu yhteiseen rahaan. Ne sitoutuivat toimittamaan lähentymisohjelmansa 15. toukokuuta 2004 mennessä ja ohjelman ensimmäisen tarkistuksen vuoden 2004 lopulla.

Malta esitti 21. toukokuuta 2004 ensimmäisen lähentymisohjelmansa, joka kattaa vuodet 2004-2007. Komission yksiköt ovat suorittaneet ohjelman teknisen arvioinnin ottaen huomioon kevään 2004 talousennusteet ja vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällöstä ja muodosta annetut käytännesäännöt [2] sekä periaatteet, jotka esitetään komission finanssipolitiikan koordinoinnin tehostamisesta 27. marraskuuta 2002 neuvostolle ja Euroopan parlamentille antamassa tiedonannossa [3]. Arvioinnin tuloksena voidaan todeta seuraavaa:

[2] Vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskeva talous- ja rahoituskomitean tarkistettu lausunto, jonka Ecofin-neuvosto on hyväksynyt 10.7.2001.

[3] KOM (2002) 668 lopullinen, 27.11.2002.

Malta esitti 21. toukokuuta 2004 ensimmäisen lähentymisohjelmansa, joka kattaa vuodet 2004-2007. Ohjelmassa viitataan aikomukseen siirtyä EMU:n loppuvaiheeseen heti kun maa täyttää lähentymiskriteerit. Ohjelman tavoitteena on saavuttaa kestävä talouskasvu sekä korkea ja vakaa työllisyyden taso todellisen lähentymisen toteuttamiseksi. Tämän vuoksi politiikan strategia perustuu julkisen talouden rahoitusaseman palauttamiseen kestävälle tasolle keskipitkällä aikavälillä sekä ulkoisten tekijöiden vakauden varmistamiseen.

Lähentymisohjelma noudattaa vain osittain käytännesääntöjen tietovaatimuksia. Erityisesti tilastotiedot eivät ole täysin EKT95-vaatimusten mukaisia. BKT ja sen erät lasketaan kansantalouden tilinpitojärjestelmän 1993 (SNA93) mukaisesti, kun taas finanssipoliittiset suhdeluvut perustuvat Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmän (EKT95) mukaiseen nimelliseen BKT:hen. Tämän vuoksi ohjelman eri osat eivät ole täysin vertailukelpoisia.

Julkisen talouden alijäämä kasvoi 6,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2003 (jos mukaan ei lasketa kertaluonteista toimenpidettä, jonka määrä vastasi 3,2 prosenttia suhteessa BKT:hen), mikä ylittää perustamissopimuksessa asetetun 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Velkasuhde puolestaan kasvoi 72,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja ylitti siten perustamissopimuksen mukaisen 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Komissio aloitti Maltan osalta liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn 12. toukokuuta 2004 hyväksymällä perustamissopimuksen 104 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kertomuksen. Talous- ja rahoituskomitea antoi lausuntonsa komission kertomuksesta 25. toukokuuta 2004. Neuvoston odotetaan päättävän 5. heinäkuuta 2004 komission antamien kahden suosituksen perusteella, että Maltassa on liiallinen alijäämä, ja antavan samalla Maltalle tämän tilanteen lopettamista koskevat suositukset.

Lähentymisohjelmassa on tarkistettu huomattavasti SNA93:n mukaista kokonaistuotannon kasvua vuonna 2003. Komission kevään 2004 ennusteessa arvioidusta 0,4 prosentin kasvusta poiketen ohjelmassa esitetään, että BKT laskee reaalimääräisesti 1,7 prosenttia. Ohjelman mukaan kokonaistuotannon väheneminen vuonna 2003 johtuu viennin odottamattomasta 2,2 prosentin reaalimääräisestä laskusta ja kokonaistuonnin reaalimääräisestä kasvusta 6,4 prosentilla. Yksityinen kulutus kasvoi ainoastaan 0,3 prosenttia, kun taas julkisen talouden voimakas laajentuminen kasvatti julkista kulutusta 6,0 prosenttia. Kiinteän pääoman bruttomuodostus kasvoi 21,2 prosenttia. Näin voimakas kasvu johtuu kuitenkin tosiasiassa investointien alhaisesta tasosta vuonna 2002, jolloin Maltan hallitus myi lentokoneen. Toimeliaisuuden voimakkaan laskun rinnalla myös työllisyys väheni 0,8 prosenttia. Inflaatio hidastui 1,3 prosenttiin vuonna 2003, mikä johtui heikosta kotimaisesta kysynnästä ja suhteessa euroon heikentyneen Maltan liiran vaimeasta vahvistumisesta. Vuoden 2003 kokonaistuotannon kasvuluvun huomattavan tarkistamisen jälkeen ohjelmassa vuosille 2004 ja 2005 esitetty keskipitkän aikavälin skenaario on jonkin verran varovaisempi kuin komission kevään 2004 ennuste.

Maltan hallitus on sitoutunut vahvan julkisen talouden rahoitusaseman saavuttamiseen keskipitkällä aikavälillä. Julkisen talouden alijäämän on määrä supistua 5,2 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2004 2,3 prosenttiin vuonna 2006 ja 1,4 prosenttiin vuonna 2007. Vaikka alijäämä alittaakin selvästi 3 prosentin viitearvon, se ei silti ole lähellä tasapainoa olevan julkisen talouden rahoitusaseman mukainen. Ohjelmassa esitetty strategia perustuu menojen hallintaan ja järkeistämiseen, jota täydentää tulopuolella verohallinnon parantaminen veronkierron ehkäisemiseksi. Mukauttamisen odotetaan toteutuvan osittain voimakkaamman BKT:n nimelliskasvun kautta. On syytä huomata, että vaikka sopeuttamisura näyttää olevan ennustetun SNA93:n perusteella lasketun BKT:n nimelliskasvun mukainen, vaikuttaisi siltä, että EKT95:n perusteella laskettu BKT:n nimelliskasvu on arvioitu jonkin verran liian suureksi, mikä voi johtaa julkisen talouden alijäämäsuhteen aliarviointiin.

Lähentymisohjelmassa esitetyt julkisen talouden tavoitteet ovat jonkin verran kunnianhimoisempia kuin vuoden 2003 liittymistä valmistelevan talousohjelman tavoitteet, jotka perustuivat hieman suotuisemmalle kasvuskenaariolle. Liittymistä valmistelevassa talousohjelmassa ennustettiin julkisen talouden alijäämän ylittävän edelleen 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuonna 2006 ja olevan 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun taas lähentymisohjelmassa vastaava luku on 1,1 prosenttiyksikköä pienempi. Tämän perusteella julkisen talouden liiallinen alijäämä korjautuisi vuonna 2006 ja olisi 2,3 prosenttia suhteessa BKT:hen.

Julkisen talouden tulojen odotetaan laskevan ohjelmakaudella 45,3 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2004 43,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007. Julkiset menot supistuisivat 50,5 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2004 44,4 prosenttiin vuonna 2007. Mukautus koskee sekä juoksevia että pääomamenoja. Juoksevat menot vähenisivät 3 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuoden 2004 39 prosentista suhteessa BKT:hen 36 prosenttiin vuonna 2007. Vaikka pääomamenoja aiotaan leikata lähes 40 prosenttia vuosina 2004-2007, tavoitteen eli 4,1 prosenttia suhteessa BKT:hen ohjelmakauden lopussa odotetaan ylittävän edelleen selvästi EU:n keskiarvon. Menojen jyrkkä vähentäminen on perustana ennustetulle perusjäämän merkittävälle paranemiselle 1,4 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2004 2,2 prosentin ylijäämäksi vuonna 2007.

Ohjelmassa tarkastellaan korkoa ja ulkoista kysyntää koskevia vaihtoehtoisia oletuksia ja arvioidaan niiden vaikutusta julkisen talouden tavoitteisiin. Koron yhden prosenttiyksikön nousulla vuosina 2004-2007 arvioidaan olevan vähäinen vaikutus sekä kasvuun (0,1 prosenttia) että alijäämään (0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen). Yhden prosenttiyksikön lisäys ulkoisen kysynnän kasvussa vähentäisi kuitenkin alijäämää 0,4 prosenttia ohjelmakauden lopussa.

Julkisen talouden bruttovelka kasvoi yli 10 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuonna 2003, mikä kasvatti velkasuhteen 72,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun se vuotta aikaisemmin oli ollut 61,7 prosenttia. Lisäys johtuu suurelta osin telakoiden rakenneuudistuksesta aiheutuneista julkisista menoista. Ohjelman mukaan julkinen velka suhteessa BKT:hen pysyisi lähes muuttumattomana vuosina 2004 ja 2005 ja supistuisi hieman yli 70 prosenttiin vuosina 2006 ja 2007. Ohjelmassa vuosille 2004 ja 2005 esitetyt ennusteet poikkeavat komission kevään 2004 ennusteessa esitetystä varovaisemmasta skenaariosta [4], jossa velan odotetaan kasvavan lähes 4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuoteen 2005 asti. Ero selittyy vuoden 2004 suuremmalla perusalijäämällä ja vuosien 2004 ja 2005 suuremmalla virta-varantokorjauksella. Ohjelmassa esitetty velkasuhteen supistuminen vuosina 2006 ja 2007 johtuu perusylijäämän kasvusta ja BKT:n nimelliskasvun vaikutuksen vahvistumisesta. Lisäksi ohjelmassa ennustetaan yksityistämisestä saatavien tulojen supistavan velkasuhdetta noin 2 prosenttiyksiköllä suhteessa BKT:hen vuosina 2004-2006.

[4] Komission ennusteet on tehty siltä pohjalta, että politiikkaa ei muuteta vuosina 2004 ja 2005.

Ohjelmassa viitataan, vaikkakaan ei yksityiskohtaisesti, hallituksen rakenneuudistussuunnitelmiin, joihin kuuluu julkisten yritysten yksityistäminen ja rakenneuudistus. Terveydenhuolto- ja eläkejärjestelmien uudistamisesta ei ole kuitenkaan vielä sovittu. Uudistusohjelman vaikutusta julkiseen talouteen ei ole esitetty ohjelmassa.

Maltan julkisen talouden vaarana on tasapainottomuus, joka johtuu ennustetuista väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuvista kustannuksista. Julkisen talouden pitämiseksi kestävällä pohjalla on olennaisen tärkeää, että perusylijäämä kasvatetaan riittävän suureksi keskipitkällä aikavälillä. Lisäksi on toteutettava muita toimia väestön ikääntymisestä aiheutuvien menojen kasvun hillitsemiseksi erityisesti terveydenhuollon alalla.

Taulukko 1: Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

>TAULUKON PAIKKA>

Tämän arvion perusteella komissio on hyväksynyt oheisen suosituksen neuvoston lausunnoksi Maltan lähentymisohjelmasta ja esittää sen edelleen neuvostolle.

Suositus: 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Maltan lähentymisohjelmasta vuosiksi 2004-2007

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 [5] ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,

[5] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan on julkaistu seuraavilla Internet-sivuilla:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

Neuvosto tutki [5. heinäkuuta] 2004 Maltan lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2004-2007. Ohjelma noudattaa vain osittain vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevia tarkistettuja käytännesääntöjä. Erityisesti BKT:tä ja sen osatekijöitä koskevat tiedot eivät ole vielä täysin EKT95-vaatimusten mukaisia. Tämä heikentää ohjelman eri osien vertailukelpoisuutta.

Ohjelman perustana olevan julkisen talouden strategian tavoitteena on vähentää julkisen talouden alijäämä alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen jo vuonna 2006. Välitavoitteiden mukaan alijäämä olisi on 5,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004, 3,7 prosenttia vuonna 2005 ja 2,3 prosenttia vuonna 2006. Ohjelmakauden lopulla alijäämä olisi 1,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Ohjelmassa ennustetaan perusjäämän parantuvan merkittävästi siten, että se kasvaisi 1,4 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2004 2,2 prosentin ylijäämäksi vuonna 2007. Tämän rinnalla ohjelmassa suunnitellaan, että julkisen velan kasvu suhteessa BKT:hen käännettäisiin laskuksi vuonna 2005. Ohjelmakauden lopulla julkinen velka suhteessa BKT:hen olisi 70,4 prosenttia.

Julkisen talouden strategia perustuu toimenpidepakettiin, jolla pyritään menojen hallintaan ja järkeistämiseen sekä tulopuolella veronkierron ehkäisemiseen. Erityisesti menopuolella juoksevia menoja ennustetaan leikattavan 3 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen julkisen sektorin palkkojen kasvun hillitsemisen ja telakkateollisuudelle myönnettävien tukien asteittaisen poistamisen avulla. Myös pääomamenojen odotetaan supistuvan ohjelmakaudella yli 2,5 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Julkiset investoinnit säilyvät kuitenkin yli 4 prosentissa suhteessa BKT:hen.

Tällä hetkellä saatavilla olevien tietojen mukaan ohjelman lähtökohtana oleva makrotaloudellinen skenaario näyttäisi heijastelevan uskottavia kasvuoletuksia. Siihen liittyy kuitenkin jonkin verran epävarmuutta, joka johtuu EKT95:n mukaisen nimellisen BKT:n mahdollisesta yliarvioinnista ja Maltan talouden alttiudesta ulkoisille sokeille.

Vaikka ohjelmassa ennustetaan alijäämän supistuvan alle 3 prosentin viitearvon vuonna 2006 ja vielä lisää sen jälkeen, nämä tavoitteet eivät tarkoita sitä, että rahoitusasema olisi lähellä tasapainoa ohjelmakaudella.

Vakauttamisura on melko kunnianhimoinen, vaikka se vaikuttaakin saavutettavissa olevalta. Tähän vaikuttaa erityisesti eräiden investointihankkeiden päättymisestä saatava liikkumavara. Vuoden 2003 kokonaistuotannon kasvuluvun äskettäisen tarkistuksen mahdolliset vaikutukset lisäävät myös talouskasvun hidastumiseen liittyviä riskejä. Sen vuoksi ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys ei ehkä riitä pienentämään alijäämää alle 3 prosentin raja-arvon suhteessa BKT:hen vuoteen 2006 mennessä. Lisäksi velkasuhteen kehitys ei todennäköisesti ole niin suotuisaa kuin on ennustettu, kun otetaan huomioon nämä talouskasvun hidastumiseen liittyvät riskit.

Maltan julkisen talouden vaarana on tasapainottomuus, joka johtuu ennustetuista väestön ikääntymisestä julkiselle taloudelle aiheutuvista kustannuksista. Julkisen talouden pitämiseksi kestävällä pohjalla on olennaisen tärkeää, että perusylijäämä kasvatetaan riittävän suureksi keskipitkällä aikavälillä. Lisäksi on toteutettava muita toimia väestön ikääntymisestä aiheutuvien menojen kasvun hillitsemiseksi erityisesti terveydenhuollon alalla.

Neuvosto päätti komission suosituksesta [5. heinäkuuta] 2004 EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 6 kohdan mukaisesti, että Maltassa on liiallinen alijäämä, ja antoi Maltalle 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen tämän tilanteen lopettamiseksi. Neuvosto esitti tässä yhteydessä asiaan liittyvät neuvonsa.

Maltan lähentymisohjelman keskeiset ennusteet:

>TAULUKON PAIKKA>