17. Yhdestoista kansainvälinen aids-konferenssi Lusakassa
B5-0121, 0122, 0126, 0137, 0139/1999
Päätöslauselma kansainvälisestä aids-konferenssista Lusakassa (Sambia)
Euroopan parlamentti, joka
gdash ottaa huomioon aiemmat HIV:stä ja aidsista antamansa päätöslauselmat,
A. ottaa huomioon, että 11. kansainvälinen konferenssi sukupuolitaudeista ja aidsista järjestettiin 12. gdash
16. syyskuuta 1999 Lusakassa, ja että sen tuloksena YK:n järjestöt ovat yhdistäneet voimansa Afrikanvaltioiden hallitusten, avustajavaltioiden sekä afrikkalaisten ja muiden kansainvälisten järjestöjen kanssatavoitteenaan luoda kansainvälinen aidsin vastainen kumppanuus Afrikassa,
B. ottaa huomioon, että HIV:n ja aidsin leviäminen on saavuttanut valtavat mittasuhteet Saharan etelä-
npuoleisessa Afrikassa ja että tartuntojen määrä lisääntyy yhä huolestuttavasti erityisesti lasten ja nuor-
ten keskuudessa,
C. ottaa huomioon, että aidsista on tullut yleisin kuolinsyy Saharan etelänpuoleisessa Afrikassa ja se
aiheuttaa ihmiskunnan kehityskriisin, koska se hajottaa ja köyhdyttää perheitä, tekee miljoonat lapsetorvoiksi ja pirstoo yhteisöjä,
D. toteaa, että HIV:sta ja aidsista kärsii väestön aktiivisin osa, minkä vuoksi Afrikan pitkän aikavälin kes-
tävä kehitys vaarantuu,
E. ottaa huomioon, että joissakin valtioissa HIV:hen ja aidsiin liittyvät kustannukset vastaavat jopa yli
puolta terveydenhoitomenoista ja että inhimillisiä kustannuksia ei kyetä edes arvioimaan; ottaa huomi-oon, että terveys- ja koulutusmenoja on vähennetty huomattavasti monista syistä johtuen, millä onkauaskantoisia seurauksia,
F. katsoo, että tilanne pahenee entisestään, jos kansainvälinen yhteisö ei käytä huomattavasti enemmän
varoja ennaltaehkäiseviin toimiin sekä ohjelmiin, joilla pyritään poistamaan laajalle levinneen aids-epi-
demian aiheuttamat sosiaaliset ja taloudelliset seuraukset,
G. katsoo, että HIV:n ja aidsin jatkuva nopea leviäminen on välitön uhka kaikille kehitystoimille,H. ottaa huomioon, että afrikkalaisilla ei ole varaa virusten vastaisiin lääkkeisiin, joita on saatavilla teolli-
suusmaissa,
I. katsoo, että useimmat Afrikan maiden hallitukset ovat toistaiseksi aliarvioineet aidsin laajuuden; ottaa
huomioon, että yhdenkään Afrikan valtion päämies ei osallistunut Lusakan konferenssiin; ottaa huo-mioon, että kulttuuriset ja uskonnolliset perinteet ovat toisinaan esteinä aidsin vastaisten toimientoteuttamiselle,
J. katsoo, että on luotava uusi ja innovatiivinen aidsia koskeva politiikka käyttämällä tehokkaammin
käytettävissä olevia varoja ja ottamalla kansalaisyhteiskunta täysimääräisesti mukaan rakentavaan vuo-ropuheluun, jota käydään paikallisten yhteisöjen sekä yhteiskunnallisten ja yksityisen sektorin organi-saatioiden välillä,
1. uskoo, että Saharan etelänpuoleisessa Afrikassa tarvitaan kiireesti kattavaa aidsia koskevaa lähestymis-
tapaa, jossa keskitytään ennaltaehkäiseviin toimiin ja puututaan lukuisiin aidsin aiheuttamiin sosiaalisiin jataloudellisiin ongelmiin;
2. pitää myönteisenä ja kannattaa täysin Afrikan HIV-tartuntojen ja aids-epidemian vastaisen kansainvä-
lisen kumppanuuden perustamista, minkä tulisi varmistaa johdonmukaisempi ja parempi yhteensovittami-nen kansainvälisesti toimivien osapuolten välillä sekä asiantuntemuksen ja poliittisten ja taloudellistensitoumusten jakaminen;
3. korostaa kuitenkin, että tämän kumppanuuden onnistumiseen tarvitaan Afrikan valtioiden päättäväi-
syyttä, sitoutumista ja vastuuntuntoa sekä kansalaisyhteiskunnan täysimääräistä ja johdonmukaista tukea;C 107/76 FI 13.4.2000 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Keskiviikko 6. lokakuuta 1999
4. kehottaa kansainvälistä yhteisöä ja erityisesti EU:ta lisäämään tuntuvasti ponnistelujaan ja resursse-
jaan, jotta voidaan vastata laajalle levinneen aids-epidemian aiheuttamaan kasvavaan haasteeseen ja torjuaihmiskunnan kehityskriisi;
5. korostaa tarvetta muuttaa avunantajien ja paikallisten hallitusten asenteita niin, että ne eivät enää
laiminlyö tätä asiaa, vaan pitävät aidsin vastaista toimintaa kehityspolitiikkansa ensisijaisena tehtävänä;
6. kehottaa tässä yhteydessä Afrikan valtioiden hallituksia nopeuttamaan toimiaan niin, että 5 gdash 10
vuoden kuluessa kaikilla Afrikan valtioilla on kattavat kansalliset ja alueelliset aids-ohjelmat;
7. korostaa, että laajalle levinnyt aids-epidemia ei ole ainoastaan terveysongelma, vaan merkittävä köy-
hyyden aiheuttaja ja suuri kehitysongelma, joka vaikuttaa käytännöllisesti katsoen kaikkiin yhteiskunnan
kerroksiin ja uhkaa vakavasti kokonaisten sukupolvien ja kansojen taloudellista ja sosiaalista kehitystä eri-tyisesti Afrikassa;
8. vaatii edelleen, että kansainvälisen kumppanuuden tulisi keskittyä ensisijaisesti tiukkoihin ja kohdis-
tettuihin ennaltaehkäiseviin toimiin, jotta epidemia saadaan hallintaan, uudet tartunnat estetään ja kansa-laisjärjestöjä voidaan auttaa huolehtimaan yksinhuoltajien perheistä ja lapsista, joilla ei ole vanhempia;
9. kehottaa aidsin torjumiseksi aktiivisesti toimivia kansainvälisiä avunantajia, joita ovat esimerkiksi
Maailmanpankki, YK:n kehitysohjelma, Maailman kauppajärjestö ja EU, sovittamaan yhteen politiikkansaja hyväksymään yhtenäisen lähestymistavan, jotta voidaan välttää resurssien tuhlaamista ja varmistaa, ettäepidemia otetaan huomioon rakenteellisissa ohjelmissa;
10. uskoo, että koska käytettävissä olevat resurssit ovat rajalliset, niiden käytön tulee olla yhdenmukaista
kansallisten ja alueellisten kehityssuunnitelmien kanssa ja käyttöön tulee liittää paikallisten yhteisöjen väli-
nen yhteistyö sekä alueellinen yhteistyö, ja että kansalaisjärjestöjen roolia tulisi korostaa, jotta varmistetaan
varojen tehokas käyttäminen;
11. suosittelee, että kaikkien johdonmukaisten strategioiden avaintekijöinä tulisi olla riskiryhmille koh-
distetut tiedotuskampanjat, koulutus, hoidon saatavuus tartunnan saaneille, turvalliset verensiirrot ja mui-den sukupuolitautien ennaltaehkäisyja hoito;
12. katsoo, että aidsin vastainen taistelu on otettava osaksi muita Afrikassa yhä esiintyviä, parannetta-
vissa olevia tauteja koskevia toimia parantamalla perusterveydenhoidon palveluja;
13. painottaa EU:n HIV- ja aids-ohjelman tärkeyttä kehitysmaiden kannalta sekä EU:n tarvetta varata
tulevaisuudessa edelleen riittävästi työvoimaa ja rahoitusta HIV- ja aids-ongelman käsittelyyn; korostaasamalla, että lisääntymisterveydenhuoltoon liittyvät toimet tulisi asettaa erityisesti etusijalle;
14. kehottaa kansainvälisiä avunantajia pitämään tätä epidemiaa kehitystä koskevan asialistansa keskei-
senä kysymyksenä ja sisällyttämään aidsin ehkäisemisen kaikkiin Afrikassa tekemänsä työn näkökohtiin;
15. kehottaa uskonnollisia viranomaisia ryhtymään täysimääräiseen yhteistyöhön ennaltaehkäisevien
ohjelmien täytäntöönpanossa ja osallistumaan rakentavasti aidsia ehkäiseviin toimiin;
16. korostaa, että kaikkien aidsin vastaisten operatiivisten toimien lisäksi on tarpeen jatkaa erityisesti
rokotteiden kehittämistä koskevaa tutkimustyötä;
17. kehottaa Maailman kauppajärjestöä ja Maailman terveysjärjestöä tutkimaan, kuinka aidsin vastainen
lääke saataisiin kehitysmaiden käyttöön edullisempaan hintaan;
18. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, YK:n pääsihtee-
rille, Lomén yleissopimuksen jäsenvaltioille, Maailman kauppajärjestölle, Maailman terveysjärjestölle, YK:nkehitysohjelmalle ja Maailmanpankille.13.4.2000 FI C 107/77 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Keskiviikko 6. lokakuuta 1999