Ehdotus: neuvoston asetus riisialan yhteisestä markkinajärjestelystä /* KOM/2000/0278 lopull. - CNS 2000/0151 */



Virallinen lehti nro C 311 E , 31/10/2000 s. 0330 - 0341



Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS riisialan yhteisestä markkinajärjestelystä (komission esittämät) PERUSTELUT 1. Johdanto Yhteisön riisimarkkinat ovat hyvin epätasapainoiset. Markkinointivuoden 1999/2000 alussa julkisessa interventiossa oli yhteensä 495 402 tonnia paddy- eli raakariisiä (joka vastaa noin 303 000 tonnia hiottua riisiä), mikä edustaa noin 20 prosenttia sisäisestä tuotannosta. Nykyisessä tilanteessa tämä määrä uhkaa kasvaa vuosittain 150 000-200 000 tonnilla ilmaistuna vastaavana määränä hiottua riisiä. Tästä määrästä voitaisiin vähentää elintarvikeapuohjelmiin kuuluvia määriä ainoastaan satunnaisesti. Rahoituskustannukset ovat huomattavat, sillä koska laatu huononee varastoinnin aikana, vaarana on, että riisi menettää arvonsa 2-3 vuoden kuluttua. Markkinahinnat jäävät jatkuvasti alle interventiohintatason. Epätasapainoa aiheuttavat tuonnin ja tuotannon kasvu sekä GATT-sopimukseen perustuvat tuetun viennin rajoitukset. Tämä ongelma on ratkaistava nopeasti tarkistamalla riisin yhteistä markkinajärjestelyä. Uuden markkinajärjestelyn olisi tultava voimaan mahdollisimman nopeasti eli markkinointivuonna 2001/2002. Tähän ratkaisuun on päästävä lisäämällä Euroopan yhteisössä tuotettujen tuotteiden kilpailukykyä sekä parantamalla riisimarkkinoiden toimintaa. Yhteisön tuotantoa on myös vähennettävä. 2. Nykyinen ja tuleva markkinatilanne Riisintuotanto on yhteisössä keskittynyt perinteisesti japonicariisiin (lyhytjyväinen ja keskipitkäjyväinen riisi), jota käytetään tuottajajäsenvaltioissa (Italia, Espanja, Kreikka, Ranska ja Portugali). Pohjoisten jäsenvaltioiden kulutus keskittyy kuitenkin pääosin indicariisiin (pitkäjyväinen riisi), jota tuodaan USA:sta, AKT-maista, merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta (MMA), Thaimaasta, Intiasta ja Pakistanista. Vuosina 1988-1993 yhteisössä kannustettiin indica-lajikkeiden tuotantoon tuottajille maksettavalla suoralla tuelle japonicariisin ylituotannon vähentämiseksi. Tämän jälkeen pohjoisten jäsenvaltioiden kysyntä kasvatti indicariisin tuotantoa ilman suoraa tukeakin (27 000 hehtaarista vuosina 1988/1989 120 000 hehtaariin vuosina 1999/2000). Määrä kattaa noin 55 prosenttia tämäntyyppisen riisin kulutuksesta yhteisössä. Taulukko 1: EU:n riisitase vuosina 1994/95-1999/2000 >TAULUKON PAIKKA> Tuotanto on kasvanut vuosista 1996/1997 lähtien, koska riisin viljelyala on lisääntynyt ja sadot olleet hyviä kuivuuden päätyttyä Espanjassa ja ilmasto-olojen oltua yleisesti ottaen suotuisia. Vuosina 1998/1999 riisintuotannon voidaan havaita vähentyneen hieman, mikä aiheutui luultavasti markkinahintojen laskusta (ks. 3 kohta). Tuonti on kasvanut vuosien 1994/1995 jälkeen Uruguayn kierroksen (erityisesti basmatiriisi) täytäntöönpanon ja etuuskohtelujärjestelmien täytäntöönpanon seurauksena (tariffikiintiöt, AKT). Kokonaisvienti on tasapainottunut vuosien 1996/1997 jälkeen, koska elintarvikeaputoimet ovat osittain korvanneet kaupallisen viennin. Kulutus on kasvanut vuosien 1995/1996 jälkeen pääosin uusien jäsenvaltioiden liittymisen vuoksi. Vuosien 1996/1997 jälkeen EU:hun on alkanut kertyä interventiovarastoja, mikä on aiheutunut tuonnin ja tuotannon kasvusta. Kolmen viime vuoden aikana interventioon on ostettu yhteensä 818 000 tonnia raakariisiä. Tämä on vuosittain keskimäärin 273 000 tonnia raakariisiä tai 164 000 tonnia kokonaan hiottua riisiä. Taulukko 2: Riisin osto interventioon EU:ssa >TAULUKON PAIKKA> Vuosien 1999/2000 alustavat luvut osoittavat, että interventioon tarjotaan noin 130 000 tonnia riisiä ilmaistuna vastaavana määränä hiottua riisiä. Kuten jo todettiin, varastoidun riisin laatu heikkenee helposti, ja jotta tämä vältetään mahdollisimman paljolti, on huolehdittava kalliista erityisedellytyksistä. Joitakin määriä voidaan käyttää elintarvikeapuna kolmansiin maihin (Pohjois-Korea ja Venäjä) ja EU:n huono-osaisimmille, mutta julkisten varastojen kokonaismäärä on kasvanut 303 000 tonniin ilmaistuna vastaavana määränä hiottua riisiä eli 20 prosenttiin vuosituotannosta. Mahdollisuudet tuettuun vientiin rajoittuvat entisestään 133 400 tonnin vuotuisen GATT-rajan takia. Jos nykyinen tilanne säilyy, interventiovarastojen voidaan odottaa kasvavan vuosittain 250 000-350 000 tonnilla raakariisiä (tai 150 000-210 000 tonnilla hiottua riisiä). Jokainen 100 000 tonnia interventioon ostettua raakariisiä merkitsee 10 miljoonan euron välittömiä talousarviokustannuksia (arvonaleneminen ja kirjauskustannukset) ja myöhempiä neljän miljoonan euron vuotuisia kustannuksia (varastointi- ja rahoituskustannukset). Tämä merkitsee sitä, että tilanteesta tulee kestämätön taloudelliselta ja talousarvionäkökannalta katsottuna. 3. Tuottajahintojen kehitys (paddy- eli raakariisi) Vuosina 1995/1996 EU:n tuotanto laski edelleen Espanjaa vaivanneen kuivuuden vuoksi. Kyseisenä markkinointivuonna keskimääräiset sisäiset hinnat olivat interventiohintoja korkeammat. Vuosina 1996/1997 tuotannon ja tuonnin kasvettua keskimääräiset sisäiset hinnat laskivat huomattavasti alle interventiohinnan. Markkinointivuosina 1997/1998 ja 1998/1999 sekä japonica- että indicariisin sisäiset hinnat jäivät alle interventiohinnan. Erityisesti indicariisin hinta oli alhainen Kreikassa. Taulukko 3: Keskimääräiset sisäiset hinnat prosenttiosuutena interventiohinnasta >TAULUKON PAIKKA> Voidaan todeta, että kolmen viime vuoden aikana hinnat edustavimmilla markkinoilla ovat jääneet huomattavasti alle interventiohintatason (itse interventio on auki neljä kuukautta 1. päivästä huhtikuuta). 4. Tuontijärjestelmä 4.1 Kiinteä tulli Uruguayn kierroksen neuvottelujen aikana vaihtuvat tuontimaksut päätettiin muuttaa kiinteiksi tulleiksi ja alentaa niitä yhteensä 36 prosentilla vuoteen 2000 saakka. Tämä koski myös riisiä, ja taulukosta 4 ilmenevät raakariisille, esikuoritulle riisille ja hiotulle riisille sovitut tullit. Taulukko 4: GATT-luettelossa vahvistetut riisin tuontitullit >TAULUKON PAIKKA> 4.2 Kattohintajärjestelmä EU suostui kuitenkin lisäämään GATT-luetteloonsa erityisen riisiä koskevan pääviitteen 7 (headnote), mikä johti tuodun esikuoritun riisin kattohintaan, joka on: - japonicariisin osalta 188 prosenttia raakariisin interventiohinnasta, - indicariisin osalta 180 prosenttia raakariisin interventiohinnasta, riippumatta kyseisen riisin hinnasta/laadusta. Käytännössä tämä merkitsee alhaisempaa tullia kalliimmalle riisille, vaikka tavanomaisessa arvotullijärjestelmässä asia on juuri päinvastoin. Koska basmatiriisin hinnat (aromaattinen indicariisi Intiasta ja Pakistanista) olivat keskimäärin 250 euroa tonnilta korkeammat kuin tullin laskemisessa käytetyt maailmanmarkkinoiden viitehinnat, tälle riisille oli myönnettävä samansuuruinen erityisalennus [1]. Tämän vuoksi basmatiriisin tuonti kasvoi noin 40 000 tonnista vuosina 1994/1995 noin 100 000 tonniin vuosina 1998/1999, kun riisiä tuotiin alhaisella tullilla tai tullitta. [1] Vuosina 1995/1996 tämä alennus oli ainoastaan 50 euroa tonnilta Pakistanin basmatiriisille. Tämän kattohintajärjestelmän vuoksi esikuoritun indicariisin tuontitulli laski vuoden 1995 heinäkuusta vuoden 2000 helmikuuhun noin 390 eurosta tonnilta noin 200 euroon tonnilta. Tämä on 89 euroa tonnilta alle vuosille 1999/2000 sovitun kiinteän tullin. 4.3 Kumulatiivinen perintäjärjestelmä Yhdysvallat pyysi kahdesti (vuoden 1995 marraskuussa ja vuoden 1997 helmikuussa) WTO:n riitojenratkaisupaneelin perustamista käsittelemään yhteisön riisin ja viljan tuontijärjestelmää, koska se katsoi, että yhteisön edustavan hinnan järjestelmä ei ollut yhdenmukainen GATT:n kanssa. Yhdysvaltojen mukaan pääviitettä piti soveltaa lähetyskohtaisesti. Paneelin välttämiseksi yhteisö otti käyttöön kumulatiivisen perintäjärjestelmän esikuoritulle riisille 1. päivän heinäkuuta 1997 ja 31. päivän joulukuuta 1998 väliseksi kokeilukaudeksi tuontitullin laskemiseksi sellaisten hintojen perusteella, jotka oli ilmoitettu lähetyskohtaisesti. Kumulatiivisen perintäjärjestelmän soveltaminen johti siihen, että vuosina 1997/1998 tavallisen esikuoritun riisin keskimääräiset tuontitullit laskivat noin 70 eurolla tonnilta eli 200 euroon tonnilta. 4.4 Nykyisen tuontitullin laskutapa Komission ja USA:n käymien neuvottelujen jälkeen päätettiin vuoden 1998 joulukuussa olla laajentamatta kumulatiivisen perintäjärjestelmän käyttöä, koska järjestelmä osoittautui hallinnollisesti raskaaksi ja aiheutti kaupan vääristymiä. Käyttöön on otettu uusi järjestelmä, joka perustuu esikuoritun indicariisin aiempiin edustaviin hintoihin korotettuna 8 prosentilla, mikä nostaa tämäntyyppisen riisin tullin nykyiseen noin 200 euroon tonnilta. (Basmati-alennus on säilytetty entisellä tasolla enintään 250 eurona tonnilta). 4.5 Etuuskohteluun oikeutettujen tuotteiden tuonti Kattohintajärjestelmän mukaisen tuonnin lisäksi EU tuo huomattavia määriä riisiä etuuskohtelujärjestelmillä, joista tärkein on AKT-maista sekä MMA:lta tulevan esikuoritun riisin 160 000 tonnin kiintiö (35 prosenttia tavanomaisesta tullista AKT-maiden osalta ja tullitta MMA:n osalta). Lisäksi on avattu GATT-sopimuksen XXIV artiklan 6 kohtaan perustuva (uusien jäsenvaltioiden liittyminen) tariffikiintiö - 63 000 tonnille hiottua riisiä vuodessa tullitta - 20 000 tonnille esikuorittua riisiä vuodessa tullilla, jonka suuruus on 88 euroa tonnilta. Tämä tuonti on noin 40 prosenttia kokonaistuonnista, ja keskimäärin tullia maksetaan noin 15 prosenttia GATT-luetteloissa vahvistetusta tullista. Kattohintajärjestelmän mukaisessa tuonnissa ei ole määrällisiä rajoituksia, mutta edellä mainituissa etuuskohtelujärjestelyissä ja tariffikiintiöissä on tiettyjä määrällisiä rajoituksia. 5. Uudistusehdotus Tarkasteltuaan kaikin puolin huolellisesti tilannetta, myös yhteensopivuutta GATT:n kanssa, komissio tuli siihen tulokseen, että paras ratkaisu on sisällyttää riisiala peltokasvijärjestelmään ja lakkauttaa interventiohintajärjestelmä. 5.1 Riisin sisällyttäminen peltokasvijärjestelmään Riisin täydellinen sisällyttäminen peltokasvijärjestelmään tarjoaa huomattavia etuja yksinkertaistamisen ja markkinoiden tasapainon saavuttamisen kannalta, sillä se antaa viljelijöille mahdollisuuksien mukaan vapauden valita myös muita peltokasveja kuin riisi. Riisin sisällyttämiseksi kyseiseen järjestelmään on toteutettava eri toimenpiteitä: - jäsenvaltioiden peltokasvien kansallisia perusaloja on laajennettava ja huomioon on otettava alat, jotka oli kylvetty riisille samoina viitevuosina kuin mitä käytettiin peltokasvien osalta eli vuosina 1989-1991, - riisin pinta-alatukia ehdotetaan nostettaviksi nykyisestä 52,65 eurosta tonnilta 63 euroon tonnilta; määrä on sama kuin viljoille on vahvistettu markkinointivuodesta 2001/2002 alkaen. Hehtaarituki saadaan kertomalla 63 euroa tonnilta alueellisella sadolla, - jäsenvaltioiden on mukautettava aluejakosuunnitelmiaan riisin sisällyttämiseksi niihin, - riisin tuottajajäsenvaltioilla on mahdollisuus soveltaa aluejakosuunnitelmassaan erilaista riisisatoa kuin viljojen kohdalla. Jos tämä sato on suurempi kuin viljojen sato, on määriteltävä erillinen perusala, - jotta tämä sisällyttäminen ei muuta jäsenvaltioiden mahdollisuutta olla muuttamatta muiden peltokasvien nykyistä tilannetta, kansallisia kokonaissatoja on mukautettava riisin nykyisten viljelyalueiden sisällyttämiseksi niihin. Riisin täydellinen sisällyttäminen peltokasvijärjestelmään merkitsee myös kesannoinnin käyttöönottoa. Nykyisellä 10 prosentin kesannointitasolla tämä merkitsisi noin 150 000 tonnin vähennystä paddy- eli raakariisin tuotannossa (tai 90 000 tonnia ilmaistuna vastaavana määränä hiottua riisiä). Interventioon keskimäärin otetuista määristä raakariisiä on ollut yli 50 prosenttia kolmen viime vuoden aikana. 5.2 Interventiohintajärjestelmän lakkauttaminen Parhaimmillaan intervention pitäisi olla todellinen ylituotannon turvaverkko. On kuitenkin myönnettävä, että käytännössä interventio estää usein markkinoiden toimintaa sekä tuotannon suuntautumista todellista markkinakysyntää kohti. Jo vuoden 1995 riisialan uudistuksessa päätettiin vähentää intervention merkitystä supistamalla interventiokausi seitsemästä kuukaudesta neljään kuukauteen (huhtikuusta heinäkuuhun). Nyt ehdotetaan interventiojärjestelmän lakkauttamista kokonaan. Kun riisi on sisällytetty peltokasvijärjestelmään, viljelijät voivat reagoida paremmin markkinoiden viitteisiin kysynnästä. Markkinoiden tasapaino paranee myös kesannoinnin käyttöönoton vuoksi. Kuten 5.1 kohdassa on todettu, viljelijät saavat korotettua pinta-alatukea, joka korvaa markkinahinnan vaihtelut interventiojärjestelmän puuttuessa. Sopivaa oikeusperustaa ehdotetaan, jotta komissio voi avata yksityisen varastoinnin markkinahäiriöiden poistamiseksi interventiojärjestelmän puuttuessa. Siltä varalta, että vakavat markkinahäiriöt jatkuvat interventiomekanismin poistamisen jälkeen, laaditaan erityinen oikeusperusta, jotta komissio voi toteuttaa tarkoituksenmukaisia lisätoimenpiteitä. Kuten 4.2. kohdassa todetaan, tuonnin osalta kiinteiden tullien yleisjärjestelmään lisättiin riisiä koskeva pääviite (vaihtuvat tuontimaksut muutetaan kiinteiksi tulleiksi, joita alennetaan asteittain 36 prosentilla). Jos pääviitettä ei enää voida soveltaa, koska interventiohintaa ei enää ole, kiinteää tullia pitäisi periaatteessa soveltaa kaikkeen yhteisöön kattohintajärjestelmän mukaisesti tulevaan riisintuontiin. Tässä tapauksessa yhteisön etuuskohtelu lisääntyisi, koska pääviitteen mukaiset tämänhetkiset tullit nousisivat noin 200 eurosta tonnilta hiottua riisiä kiinteään tulliin, joka olisi 264 euroa tonnilta, ja koska basmati-alennuksia (enintään 250 euroa tonnilta) ei enää sovellettaisi. Tämän skenaarion mukaisesti etuuskohtelujärjestelyjen alaisten määrien tuonti jatkuisi (noin 200 000 tonnia eli 40 prosenttia nykyisestä tuonnista), koska tuonti tapahtuu tullitta tai alhaisella tullilla. Muiden laatujen, kuten USA:n parboiled-riisin, thairiisin ja basmatiriisin, jotka ovat saavuttaneet merkittävät markkinaosuudet (tällä hetkellä noin 275 000 tonnia), suosio erittäin todennäköisesti jatkuisi niiden erityislaadun ja kuluttajien mieltymyksen vuoksi. Pääviitteen poistaminen merkitsisi käytännössä sitä, että käytöstä poistuisi väline, jota on vaikea perustella taloudellisesti, koska se johtaa eri määrien väliseen syrjintään sekä kaupan vääristymiin. Kiinteisiin tulleihin palaaminen yksinkertaistaa huomattavasti järjestelmää, koska järjestelmä muuttuu avoimemmaksi kaikille toimijoille ja luo tämän vuoksi vakaamman kansainvälisen kauppaympäristön. Kiinteisiin tulleihin palaaminen johtaa luettelossa vahvistettujen tullien soveltamiseen ja poistaa pääviitteen 7 käytöstä. Koska tämä vaikuttaa toimittajamaiden kanssa käytävään kauppaan, komissio on valmis neuvottelemaan niiden kanssa yhteisön kansainväliset velvoitteet huomioon ottavan ratkaisun löytämiseksi. Komissio aikoo antaa neuvostolle aikanaan tätä asiaa koskevan suosituksen, joka on WTO:n menettelyjen mukainen ja jossa otetaan huomioon kehitysmaiden etu. Riisin perusasetuksessa ehdotetaan säilytettäväksi nykyinen oikeusperusta, jolla voidaan tukea lähetyksiä Ranskan merentakaiseen Réunionin departementtiin. Tämä oikeusperusta sisällytetään komission ehdottamaan yleisasetukseen. Ranskan Guayanan riisinviljelyalueen osalta samaiseen yleisasetukseen, jota sovelletaan heinäkuun 1. päivästä 2000, on lisättävä säännös, jossa määritellään alueen erityisasema kesannoimattomuuden ja enimmäisalaan rajoitetun tuen osalta. 6. Talousarviokustannukset Jos riisi sisällytetään täysimääräisesti peltokasvialaan, hehtaaripalkkioiden talousarviokustannukset kasvavat noin 23 miljoonalla eurolla vuosittain. Interventiojärjestelmän poisto johtaa kuitenkin säästöihin, joiden ansioista lisäkustannukset enemmän kuin neutralisoituvat. Sitten kun nykyiset julkiset varastot on saatu hävitettyä, säästöä koituu noin 38 miljoonaa euroa vuodessa. 7. Loppuhuomautukset Riisialan sisällyttämiseksi peltokasvijärjestelmään on muutettava tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1251/1999. On säädettävä kansallisten perusalojen sekä keskisatojen muuttamisesta riisin sisällyttämiseksi järjestelmään. Koska komissio on hiljattain ehdottanut asetuksen (EY) N:o 1251/1999 muuttamista myös pellavan ja hampun tukijärjestelmän uudistuksen yhteydessä, kyseinen asetus on konsolidoitava sen jälkeen, kun neuvosto on hyväksynyt molemmat muutokset. Kuten edellä on selitetty, interventiomekanismin poistamista riisin nykyisestä perusasetuksesta (asetus (EY) N:o 3072/95) ehdotetaan. Kun otetaan huomioon edellä mainittujen muutosten merkitys ja tarve yhdenmukaistaa eri markkinajärjestelyistä annetut asetukset, riisin nykyisen perusasetuksen korvaamista uudella ehdotetaan. Koska tämän ehdotuksen avulla on mahdollista palauttaa riisin sisämarkkinoiden tasapaino, se edistää myös riisintuottajien tulotason säilyttämistä pidemmällä aikavälillä - mikä on myös tämän ehdotuksen ensisijainen tavoite - ja mahdollistaa riisintuotannon jatkumisen Euroopan yhteisössä. Ehdotetuilla toimenpiteillä mahdollistetaan EU:n riisialan kilpailukyvyn palauttaminen ja säilyttäminen, ja tämän vuoksi niiden pitäisi hyödyttää useita pieniä ja keskisuuria, tällä alalla toimivia maatalousyrityksiä. Ehdotetuissa toimenpiteissä otetaan huomioon myös ympäristö ja maatalouden monimuotoisuus, sillä niiden tavoitteena on varmistaa riisinviljelyn jatkuminen alueilla, joilla on tärkeää hoitaa vesivaroja huolellisesti ympäristön erityispiirteiden säilyttämiseksi. Komissio on vakuuttunut siitä, että riisintuotannon jatkuminen tietyillä perinteisillä alueilla on tärkeää ja pyytää jäsenvaltioita toimittamaan 31. joulukuuta 2003 mennessä erityiskertomuksen ehdotettujen toimenpiteiden ja asiaan liittyvien mahdollisten kansallisten toimenpiteiden vaikutuksesta. Tässä yhteydessä on tärkeää huomata, että yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1259/1999 sovelletaan myös riisiin ja että erityisesti asetuksen 3 artiklaa sovelletaan ympäristönsuojeluun. Lisäksi maaseudun kehittämistä koskevan nykyisen asetuksen (asetus (EY) N:o 1257/1999, VI luku) mukaisesti jäsenvaltiot voivat poistaa riisinviljelyalueita pysyvämmin tuotannosta (vähintään viisi vuotta) esimerkiksi lintujensuojelualueita perustaakseen. Ehdotetut toimenpiteet vaikuttavat suuresti budjettikuriin, sillä kalliiden interventiovarastojen kerääminen ei voi enää jatkua, minkä vuoksi järjestelmä lakkautetaan. Jotta viljelijöille voidaan ilmoittaa asiasta riittävän ajoissa ja jäsenvaltiot voivat toteuttaa tarvittavat hallinnolliset toimenpiteet, on tärkeää, että neuvosto tekee tästä ehdotuksesta nopeasti päätöksen. 2000/0151 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS riisialan yhteisestä markkinajärjestelystä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 36 ja 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [2], [2] EYVL C ..., s. ... ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [3], [3] EYVL C ..., s. ... ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [4], [4] EYVL C ..., s. ... sekä katsoo seuraavaa: (1) Maataloustuotteiden yhteismarkkinoiden toimintaan ja kehitykseen on liityttävä yhteisen maatalouspolitiikan toteuttaminen, ja siihen olisi erityisesti sisällyttävä maatalouden yhteinen markkinajärjestely, jonka muoto voi vaihdella tuotteiden mukaan. (2) Yhteisön riisimarkkinat ovat hyvin epätasapainoiset, ja tilanteelle on ominaista interventioriisin huomattava määrä. Interventiossa on noin viidesosa yhteisön tuotannosta, ja intervention osuus kasvaa huomattavasti joka vuosi. Tätä epätasapainoa aiheuttavat sisäisen tuotannon kasvu, tuonnin kasvu sekä maataloussopimuksen määräysten mukaiset vientituetun viennin rajoitukset. (3) Tilanne on ratkaistava tarkistamalla alan yhteistä markkinajärjestelyä siten, että tuotanto saadaan hallintaan, markkinat tasapainottuvat ja niiden toimivuus paranee ja yhteisön maatalouden kilpailukyky kasvaa, samalla kuin noudatetaan perustamissopimuksen 33 artiklan muita tavoitteita, joihin kuuluu muun muassa tuottajien tuloihin sopeutettu tuki. (4) Tilanteen kaikkien näkökohtien huolellinen tarkastelu on osoittanut, että paras ratkaisu on sisällyttää riisiala tiettyjen peltokasvien viljelijöille suunnattuun tukijärjestelmään, josta säädetään neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1251/1999 [5], sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2704/1999 [6], sekä lakkauttaa interventio hintajärjestelmä. Tämä sisällyttäminen toteutetaan asetuksella (EY) N:o ..../2000 [7]. [5] EYVL L 160, 26.6.1999, s. 1. [6] EYVL L 327, 21.12.1999, s. 12. [7] Katso tämän virallisen lehden sivu ... (5) Yhteisen tullitariffin soveltaminen tuontiin sekä paremmin toimivat markkinat johtavat alan tasapainottumiseen sekä yhteisön tuotannon kilpailukyvyn palautumiseen. Edellä mainitun tukijärjestelmän soveltaminen korvaa tuottajille interventiojärjestelmän lakkauttamisen. (6) On kuitenkin syytä säätää mahdollisuudesta myöntää yksityisen varastoinnin tukea ja mahdollisuudesta toteuttaa toimenpiteitä siltä varalta, että yhteisön markkinat häiriytyvät tai ovat vaarassa häiriytyä tavalla, joka vaarantaa perustamissopimuksen 33 artiklan tavoitteet. (7) On aiheellista myöntää tuotantotukea riisitärkkelykselle ja siitä johdetuille tuotteille, kuten on myönnetty tukea vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 [8], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1253/1999 [9], 7 artiklassa tarkoitetuille tuotteille, joiden kanssa ne ovat kilpailevassa asemassa. [8] EYVL L 181, 1.7.1992, s. 21. [9] EYVL L 160, 26.6.1999, s. 18. (8) Riisialan yhtenäismarkkinoiden toteuttaminen yhteisössä edellyttää yhtenäisen kauppajärjestelmän toteuttamista yhteisön ulkorajoilla. Kauppajärjestelmä sisältää tuontimaksu- ja vientitukijärjestelmän, ja sillä pyritään periaatteessa yhteisön markkinoiden vakauttamiseen. Kauppajärjestelmän olisi perustuttava Uruguayn kierroksen monenvälisissä neuvotteluissa tehtyihin sopimuksiin. (9) Jotta kaupan liikkeitä voidaan seurata jatkuvasti, olisi säädettävä tuonti- tai vientitodistusten myöntämisestä niihin liittyvine vakuusvaatimuksineen, joilla taataan todistushakemuksen kohteena olevien toimien toteutuminen. (10) Tiettyjen tuotteiden tuonnista yhteisön markkinoille aiheutuvien epäsuotuisten vaikutusten ehkäisemiseksi ja torjumiseksi yhden tai useamman tällaisen tuotteen tuonnilta olisi edellytettävä lisätuontitullia, jos tietyt edellytykset täyttyvät. (11) On aiheellista antaa komissiolle valtuudet avata ja hallinnoida perustamissopimuksen tai muiden neuvoston antamien säädösten mukaisesti tehdyistä kansainvälisistä sopimuksista johtuvia tariffikiintiöitä. (12) Yhteisön osallistuminen riisin kansainväliseen kauppaan voidaan varmistaa mahdollisuudella myöntää yhteisön hintojen ja maailmanmarkkinahintojen väliseen erotukseen perustuvaa ja Maailman kauppajärjestön (WTO) maataloussopimuksen mukaista tukea viennille kolmansiin maihin. Tällaiseen tukeen olisi sovellettava määrällisiä ja arvoon perustuvia rajoituksia. (13) Vientitukia vahvistettaessa arvoon perustuvien rajoitusten noudattaminen voidaan varmistaa valvomalla, että tuet maksetaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston sääntöjen mukaisesti. Valvontaa voidaan helpottaa tukien pakollisella ennakkovahvistuksella; eriytetyn tuen osalta olisi kuitenkin sallittava ennalta vahvistetun määräpaikan muuttaminen maantieteellisellä alueella, jolla sovelletaan yhtenäistä tuen määrää. Jos määräpaikkaa muutetaan, olisi maksettava todelliseen määräpaikkaan sovellettavaa tukea siten, että enimmäismäärä on ennalta vahvistettuun määräpaikkaan sovellettavan tuen määrä. (14) Määrällisten rajoitusten noudattamisen varmistaminen edellyttää luotettavan ja tehokkaan seurantajärjestelmän käyttöönottoa. Tätä varten vientitukien myöntämisen edellytyksenä olisi oltava vientitodistus. Tukia olisi myönnettävä sallituissa rajoissa kunkin kyseisen tuotteen erityistilanteen mukaan. Poikkeukset säännöistä sallitaan ainoastaan perustamissopimuksen liitteeseen I kuulumattomille jalostetuille tuotteille, joihin ei sovelleta määrään liittyviä rajoituksia, sekä elintarvikeaputoimille, joihin ei sovelleta mitään rajoituksia. On aiheellista säätää mahdollisuuksista poiketa jyrkistä hallintosäännöistä sellaisten tuotteiden osalta, joiden tuettu vienti ei ylitä määrällisiä rajoituksia. (15) Edellä kuvatun järjestelmän lisäksi tulisi järjestelmän moitteettoman toiminnan varmistamiseksi säätää mahdollisuudesta säännellä sisäisen ja ulkoisen jalostusmenettelyn käyttöä ja kieltää siihen turvautuminen tilanteessa, jossa markkinoiden tila sitä edellyttää. (16) Tullijärjestelmä mahdollistaa luopumisen kaikista muista suojatoimenpiteistä yhteisön ulkorajoilla. Sisämarkkina- ja tullimekanismi voi poikkeuksellisissa olosuhteissa kuitenkin osoittautua riittämättömäksi. Tällaisessa tapauksessa yhteisön olisi voitava viipymättä toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta yhteisön markkinat eivät jäisi ilman suojaa tällaisten tapausten mahdollisesti aiheuttamilta häiriöiltä. Näiden toimenpiteiden on oltava Maailman kauppajärjestössä (WTO) tehdyistä sopimuksista johtuvien velvoitteiden mukaisia. (17) Tiettyjen tukien myöntäminen voisi vaarantaa yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen. Tämän vuoksi riisialalla olisi sovellettava niitä perustamissopimuksen määräyksiä, jotka mahdollistavat jäsenvaltioiden myöntämien tukien arvioimisen ja yhteismarkkinoille soveltumattomien tukien kieltämisen. (18) Riisialan markkinoiden kehittymisen seuranta edellyttää, että jäsenvaltiot ja komissio antavat toisilleen tiedoksi kaikki tämän asetuksen soveltamiseksi tarvittavat tiedot. (19) Tämän asetuksen säännösten täytäntöönpanon helpottamiseksi on aiheellista säätää menettelystä, jolla jäsenvaltioiden ja komission välille luodaan tiivis yhteistyö. Tämän säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet vahvistetaan menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [10] mukaisesti. [10] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. (20) Yhteisön olisi rahoitettava jäsenvaltioille tämän asetuksen soveltamisesta seuraavista velvoitteista aiheutuvat menot yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 [11] mukaisesti. [11] EYVL L 160, 26.6.1999, s. 103. (21) Riisialan yhteisessä markkinajärjestelyssä olisi otettava huomioon samanaikaisesti ja asianmukaisella tavalla perustamissopimuksen 33 ja 131 artiklassa määrätyt tavoitteet. (22) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 3072/95 [12], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2072/98 [13], vahvistettua riisialan yhteistä markkinajärjestelyä on muutettu useita kertoja. Näitä tekstejä on hankala käyttää niiden monilukuisuuden ja vaikeaselkoisuuden vuoksi ja sen takia, että ne on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisen lehden eri numeroissa, eivätkä ne täytä lainsäädännöltä edellytettävää selkeysvaatimusta. Tämän vuoksi ne olisi kodifioitava uudeksi asetukseksi, ja edellä mainittu asetus (EY) N:o 3072/95 olisi kumottava. Interventiohintajärjestelmän lakkauttamisen vuoksi on samoin syytä kumota riisin vakiolaadun vahvistamisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 3073/95 [14], jolla interventiohinta vahvistettiin aiemmin. [12] EYVL L 329, 30.12.1995, s. 18. [13] EYVL L 265, 30.9.1998, s. 4. [14] EYVL L 329, 30.12.1995, s. 33. (23) Siirryttäessä asetuksen (EY) N:o 3072/95 järjestelyistä tässä asetuksessa vahvistettuihin järjestelyihin voi ilmetä vaikeuksia, joita ei käsitellä tässä asetuksessa. Tällaisen mahdollisuuden varalta olisi säädettävä, että komissio hyväksyy tarvittavat siirtymätoimenpiteet. Järjestelmän moitteettoman toiminnan varmistamiseksi komissiolla olisi myös oltava valtuudet ratkaista väliaikaisesti ja poikkeuksellisesti yksittäisiä ja erityisiä ongelmia. (24) Uutta markkinajärjestelyä olisi syytä soveltaa 1 päivästä heinäkuuta 2001, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Riisialan yhteinen markkinajärjestely kattaa sisämarkkinat ja kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan, ja se koskee seuraavia tuotteita: CN-koodi // Kuvaus a) 1006 10 21-1006 10 98 // Kuorimaton riisi (paddy- eli raakariisi) 1006 20 // Esikuorittu riisi (cargo- eli ruskeariisi) 1006 30 // Osittain kai kokonaan hiottu riisi, myös kiillotettu tai lasitettu b) 1006 40 00 // Rikkoutuneet riisinjyvät c) 1102 30 00 // Riisijauho 1103 14 00 // Riisirouheet ja karkeat riisijauhot 1103 29 50 // Riisipelletit 1104 19 91 // Riisihiutaleet 1108 19 10 // Riisitärkkelys 2. Tämän asetuksen säännöksiä sovellettaessa tarkoitetaan paddy- eli raakariisillä, esikuoritulla riisillä, osittain hiotulla riisillä, kokonaan hiotulla riisillä, lyhytjyväisellä riisillä, keskipitkäjyväisellä riisillä, pitkäjyväisellä riisillä ja rikkoutuneilla riisinjyvillä liitteessä A olevassa I osassa määriteltyjä tuotteita. Muiden kuin laadultaan moitteettomien jyvien ja rikkoutuneiden riisinjyvien määritelmä on liitteessä A olevassa II osassa. Jäljempänä 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen komissio: - vahvistaa riisin muuntokurssit jalostuksen eri vaiheissa, jalostuskustannukset ja sivutuotteiden arvon, - voi muuttaa 2 kohdassa tarkoitettuja määritelmiä. 2 artikla Tätä asetusta sovelletaan rajoittamatta kuitenkaan tiettyjen peltokasvien viljelijöiden tukemiseksi asetuksella (EY) N:o 1251/1999 säädettyjen toimenpiteiden soveltamista. I OSASTO SISÄMARKKINAT 3 artikla 1. Tuotantotukea voidaan myöntää tärkkelykselle ja eräille johdetuille tuotteille, jotka on saatu riisistä tai rikkoutuneista riisinjyvistä ja joita käytetään tiettyjen tavaroiden valmistukseen. Tuen määrä vahvistetaan määräajoin. 2. Jäljempänä 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen komissio: a) päättää, mistä tuotteista tukea myönnetään; b) vahvistaa tuen määrän; c) antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta. 4 artikla 1. CN-koodin 1006 tuotteille (lukuun ottamatta CN-koodia 1006 10 10), jotka toimitetaan kulutettavaksi Ranskan merentakaiseen Réunionin departementtiin, jotka ovat lähtöisin jäsenvaltiosta ja jotka ovat perustamissopimuksen 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa, voidaan vahvistaa tuki. Kyseisen tuen määrä vahvistetaan ottaen huomioon Réunionin markkinoiden tarpeet kyseisten tuotteiden maailmanmarkkinahintojen tai -noteerausten ja vastaavien yhteisön markkinahintojen tai noteerausten välisen erotuksen perusteella sekä tarvittaessa ottaen huomioon kyseisten tuotteiden hinnat Réunionin saarelle toimitettuina. 2. Tuen määrä vahvistetaan määräajoin. Tarvittaessa komissio voi kuitenkin jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan muuttaa tätä määrää muulloinkin. Tuen määrä voidaan vahvistaa tarjouskilpailulla. 3. Komissio antaa tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Tuen määrä vahvistetaan samaa menettelyä noudattaen. 5 artikla Jos yhteisön markkinoilla todetaan huomattavaa hintojen nousua tai laskua, ja tällainen tilanne näyttää jatkuvan, ja jos tämän vuoksi markkinat häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä, tarvittavia toimenpiteitä voidaan toteuttaa 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Nämä toimenpiteet voidaan toteuttaa erityisesti yksityisen varastoinnin tuen muodossa. 6 artikla Tuottajajäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen määriteltävien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti tiedot riisinviljelyaloista, tuotannosta, sadosta sekä tuottajien ja riisinjalostuslaitoksien varastoista lajikkeittain. Tietojen on perustuttava jäsenvaltion perustamaan, hallinnoimaan ja valvomaan tuottajien ja riisinjalostuslaitosten pakollisten ilmoitusten järjestelmään. II OSASTO KOLMANSIEN MAIDEN KANSSA KÄYTÄVÄ KAUPPA 7 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden tuonti yhteisöön tai niiden vienti yhteisön ulkopuolelle edellyttää todistusta. Jäsenvaltiot myöntävät todistuksen hakemuksesta jokaiselle riippumatta siitä, mihin hakija on sijoittautunut yhteisössä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 10 artiklan soveltamiseksi toteutettuja toimenpiteitä. Tuonti- tai vientitodistus on voimassa koko yhteisössä. Todistusten myöntämisen edellytyksenä on vakuus, jolla taataan, että tuotteet tuodaan tai viedään todistuksen voimassaoloaikana; lukuun ottamatta ylivoimaista estettä vakuus menetetään kokonaan tai osittain, jos tuonti tai vienti ei toteudu tässä määräajassa tai se toteutuu ainoastaan osittain. 2. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. I jakso Tuontiin sovellettavat säännökset 8 artikla 1. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, 1 artiklassa tarkoitettuihin tuotteisiin sovelletaan yhteisen tullitariffin tulleja. 2. Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen Ranskan merentakaiseen Réunionin departementtiin kulutettavaksi tai käytettäviksi tuotujen tuotteiden osalta a) ei peritä tullia, jos tuotteet kuuluvat CN-koodeihin 1006 10, 1006 20 ja 1006 40 00; b) CN-koodiin 1006 30 kuuluvilta tuotteilta perittävä tulli korjataan kertoimella 0,30. 3. Komissio antaa tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen; tämä koskee erityisesti mahdollisuutta antaa tarvittaessa määrätyissä tapauksissa toimijoille mahdollisuus saada tietää sovellettava maksu ennen kyseisten lähetysten saapumista. 9 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen tiettyjen tuotteiden tuonnista johtuvien epäsuotuisten vaikutusten ehkäisemiseksi ja torjumiseksi yhteisön markkinoilla yhden tai useamman vastaavan 8 artiklassa säädetyn tullimaksun alaisen tuotteen tuonnille määrätään lisätuontitulli, jos Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen yhteydessä perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyn maataloussopimuksen 5 artiklassa asetetut ehdot täyttyvät, paitsi jos tuonti ei todennäköisesti häiritse yhteisön markkinoita tai jos vaikutukset ovat epäsuhteessa asetettuihin tavoitteisiin. 2. Yhteisö antaa Maailman kauppajärjestölle tiedoksi käynnistyshinnat, joita alhaisemmista hinnoista voidaan määrätä lisätuontitulli. Käynnistävät määrät, jotka on ylitettävä lisätullin käyttöön ottamiseksi tuonnissa, määritellään erityisesti sitä vuotta, jona 1 kohdassa tarkoitetut haitalliset vaikutukset ilmenevät tai ovat vaarassa ilmetä, edeltävien kolmen vuoden aikana yhteisöön suuntautuneen tuonnin perusteella. 3. Lisätuontitullia asetettaessa huomioon otettavat tuontihinnat määritetään kyseisen lähetyksen cif-tuontihintojen perusteella. Tätä varten cif-tuontihinnat tarkistetaan kyseisen tuotteen edustavan maailmanmarkkinahinnan tai yhteisön tuontimarkkinoilla vallitsevan edustavan hinnan perusteella. 4. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Kyseiset yksityiskohtaiset säännöt koskevat erityisesti: a) tuotteita, joihin lisätuontitulleja sovelletaan maataloussopimuksen 5 artiklan mukaisesti; b) muita tarvittavia edellytyksiä sen varmistamiseksi, että 1 kohtaa sovelletaan edellä mainitun sopimuksen 5 artiklan mukaisesti. 10 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetuille tuotteille perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista tai mistä tahansa muusta perustamissopimuksen mukaisesti annetusta neuvoston säädöksestä johtuvat tariffikiintiöt otetaan käyttöön ja niitä hallinnoidaan 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen annettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. 2. Tariffikiintiötä voidaan hallinnoida soveltamalla yhtä seuraavista menetelmistä tai niiden yhdistelmää: - hakemusten saapumisjärjestykseen perustuva menetelmä ("ensin tullutta palvellaan ensin" -periaate), - menetelmä, jossa kiintiöt jaetaan suhteessa haettuihin määriin hakemusten jättöhetkellä ("samanaikaisen tarkastelun" menetelmä), - perinteisiin kaupan järjestelyihin perustuva menetelmä ("perinteiset tuojat / uudet toimijat" -menetelmä). Myös muita menetelmiä voidaan noudattaa. Sovelletuissa menetelmissä on vältettävä kaikenlainen asianomaisten toimijoiden välinen syrjintä. 3. Käytettävässä hallinnointimenetelmässä on tarvittaessa otettava huomioon yhteisön markkinoiden hankintatarpeet ja tarve turvata näiden markkinoiden tasapaino, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Uruguayn kierroksen kauppaneuvottelujen yhteydessä tehdyistä sopimuksista johtuvia oikeuksia. 4. Yksityiskohtaisissa säännöissä on säädettävä vuoden ajalle tarvittaessa sopivasti jaettavista vuosittaisista tariffikiintiöistä ja määriteltävä sovellettava hallintomenetelmä; sääntöihin on myös tarvittaessa sisällyttävä a) takeet tuotteen luonteesta, lähtöpaikasta ja alkuperästä; b) a alakohdassa mainitut takeet todistavan asiakirjan hyväksyminen; c) tuontitodistusten myöntämisedellytykset ja todistusten voimassaoloaika. II jakso Vientiin sovellettavat säännökset 11 artikla 1. Siinä määrin kuin on tarpeen 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden viennin mahdollistamiseksi sellaisenaan tai liitteessä B lueteltuina tavaroina kyseisten tuotteiden maailmanmarkkinahintojen tai -noteerausten perustella ja perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehtyjen sopimusten rajoissa, näiden hintojen tai noteerausten ja yhteisön hintojen välinen erotus voidaan kattaa vientituella. Tuki 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden viennille liitteessä B lueteltuina tavaroina ei voi ylittää sellaisenaan vietävien tuotteiden tukea. 2. Vientitukeen oikeuttavien määrien jakamiseen on käytettävä menetelmää, joka a) sopii parhaiten tuotteen luonteeseen ja kyseisten markkinoiden tilanteeseen ja jolla voidaan hyödyntää käytettävissä olevia voimavaroja mahdollisimman tehokkaasti ottaen huomioon yhteisön viennin tehokkuus ja rakenne aiheuttamatta kuitenkaan syrjintää suurten ja pienten toimijoiden välillä; b) tuottaa toimijoille vähiten hallinnollisia rasitteita, kun hallinnosta aiheutuvat vaatimukset otetaan huomioon; c) estää kaikenlaisen toimijoiden välisen syrjinnän. 3. Vientituki on samansuuruinen kaikkialla yhteisössä. Se voi vaihdella määräpaikan mukaan, jos maailmanmarkkinatilanne tai tiettyjen markkinoiden erityisvaatimukset niin edellyttävät. Komissio vahvistaa tuet 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Vahvistaminen voi tapahtua a) määräajoin; b) tarjouskilpailulla sellaisten tuotteiden osalta, joita varten tämä menettely vaikuttaa asianmukaiselta. Tarvittaessa komissio voi jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan muuttaa määräajoin vahvistettavaa vientitukea muuna ajankohtana. Määräajoin vahvistettavat tuet vahvistetaan vähintään kerran kuukaudessa. 4. Tukia vahvistettaessa on otettava huomioon: a) kulloinenkin tilanne ja kehitysnäkymät - yhteisön markkinoilla riisin ja rikkoutuneiden riisinjyvien hinnan ja saatavuuden osalta, - maailmanmarkkinoilla riisin ja rikkoutuneiden riisinjyvien hinnan osalta; b) riisialan yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet, jotka tähtäävät markkinoiden tasapainottamiseen ja hintojen ja kaupan luonnolliseen kehitykseen; c) perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehtyjen sopimusten rajoitteet; d) tarve välttää häiriöitä yhteisön markkinoilla; e) suunniteltua vientiä koskevat taloudelliset näkökohdat. 5. Edellä 1 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta vientituet vahvistetaan seuraavien erityisten vaatimusten mukaisesti: - hinnat edustavilla yhteisön markkinoilla, - vientihinnat, - kaupan pitämisestä aiheutuvat kustannukset ja edullisimmat kuljetuskustannukset ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetuilta yhteisön markkinoilta satamiin tai muihin näitä markkinoita palveleviin yhteisön vientipaikkoihin, sekä tuotteiden saattamisesta maailmanmarkkinoille aiheutuvat kustannukset. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen maailmanmarkkinahintojen vahvistamisessa on otettava huomioon: - hinnat kolmansien maiden markkinoilla, - edullisimmat hinnat kolmansissa määrämaissa muista kolmansista maista tulevalle tuonnille, - tarjoushinnat vapaasti yhteisön rajalla. 12 artikla 1. Sellaisenaan vietävien tuotteiden osalta vientitukea myönnetään vain asianomaisen pyyntöä ja vientitodistuksen esittämistä vastaan. 2. Sellaisenaan vietävien tuotteiden vientiin sovelletaan vientitodistuksen hakemispäivänä sovellettavaa tukea ja eriytetyn tuen osalta tukea, jota kyseisenä päivänä sovelletaan: a) todistuksessa ilmoitettuun määräpaikkaan tai b) todelliseen määräpaikkaan, jos se on eri kuin todistuksessa ilmoitettu määräpaikka. Tällöin sovellettava määrä ei saa ylittää todistuksessa mainittuun määräpaikkaan sovellettavaa määrää. Tämän kohdan salliman jouston väärinkäytön ehkäisemiseksi voidaan toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä. 3. Edellä olevan 1 ja 2 kohdan säännökset voidaan ulottaa koskemaan liitteessä B lueteltuina tavaroina vietäviä tuotteita neuvoston asetuksen (EY) N:o 3448/93 [15] 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. [15] EYVL L 318, 20.12.1993, s. 18. 4. Edellä olevasta 1 ja 2 kohdasta voidaan poiketa elintarvikeaputoimien yhteydessä vientitukea saavien tuotteiden osalta 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. 5. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden sekä 1 artiklassa tarkoitettujen, liitteessä B lueteltuina tavaroina vietyjen tuotteiden osalta tukia voidaan tarkistaa yhteisön markkinoiden hintojen kehityksen mukaisesti; tarkistukset vahvistetaan 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Komissio voi tarvittaessa muuttaa näitä tarkistuksia. 6. Edellä 1 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa mainituille tuotteille maksetaan vientitukea sen jälkeen, kun on osoitettu, että tuotteet - ovat kokonaisuudessaan lähtöisin yhteisöstä asetuksen (ETY) N:o 2913/92 23 artiklan mukaisesti, lukuun ottamatta 6 kohdan soveltamista, - on viety yhteisöstä, - jos kysymyksessä on eriytetty tuki, tuotteet ovat tulleet perille todistuksessa ilmoitettuun määräpaikkaan tai muuhun määräpaikkaan, jonka osalta tuki on vahvistettu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan b alakohdan soveltamista. Tästä säännöstä voidaan kuitenkin poiketa 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, jos säädetään ehdoista, jotka tarjoavat vastaavat takeet. Täydentäviä säännöksiä voidaan vahvistaa samaa menettelyä noudattaen. 7. Vientitukea ei myönnetä kolmansista maista tuodulle ja edelleen kolmansiin maihin vietävälle riisille, paitsi jos viejä todistaa, että - vietävä tuote on sama kuin aiemmin tuotu tuote, - kaikki tuontitullit on kannettu, kun tuote on luovutettu vapaaseen liikkeeseen. Tällöin vientituki on kaikkien tuotteiden osalta samansuuruinen kuin tuotaessa kannetut tuontitullit, jos nämä ovat pienempiä kuin sovellettava vientituki; jos tuontitullit ovat suurempia kuin sovellettava vientituki, vientituki on jälkimmäisen suuruinen. 8. Perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksissa johtuvien määrällisten rajoitusten noudattaminen taataan viiteajanjaksoille myönnettyjen, kyseisiin tuotteisiin sovellettavien vientitodistusten perusteella. Uruguayn kierroksen kauppaneuvottelujen yhteydessä tehtyjen sopimusten velvoitteiden noudattamisen osalta viiteajanjakson päättyminen ei vaikuta todistusten voimassaoloaikaan. 13 artikla 1. Yksityiskohtaiset säännöt 11 ja 12 artiklan soveltamisesta, mukaan lukien jakamattomien tai käyttämättömien vientiin tarkoitettujen määrien uudelleenjakamista koskevat säännökset, annetaan 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Näiden yksityiskohtaisten sääntöjen antamisen yhteydessä komissio voi hyväksyä vientitukeen oikeutettujen tuotteiden laatua koskevia säännöksiä. Liitteen B muutokset tehdään samaa menettelyä noudattaen. 2. Edellä olevan 11 artiklan 1 kohdan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä liitteen B mukaisina tavaroina vietyjen tuotteiden osalta päätetään asetuksen (ETY) N:o 3448/93 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. III jakso Yhteiset säännökset 14 artikla 1. Siinä määrin kuin on tarpeen riisialan yhteisen markkinajärjestelyn moitteettoman toiminnan kannalta, neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta erityistapauksissa kieltää kokonaan tai osittain sisäisen tai ulkoisen jalostusmenettelyn käytön 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden osalta. 2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu tilanne syntyy erittäin kiireellisesti ja jos yhteisön markkinat häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä sisäisen tai ulkoisen jalostusmenettelyn käytön seurauksena, komissio päättää 1 kohdasta poiketen jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarvittavista toimenpiteistä; kyseisistä toimenpiteistä, jotka eivät saa olla voimassa enempää kuin kuusi kuukautta ja joita sovelletaan viipymättä, ilmoitetaan neuvostolle ja jäsenvaltioille. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen viikon kuluessa tämän pyynnön vastaanottamisesta. 3. Kukin jäsenvaltio voi saattaa komission tekemän päätöksen neuvoston käsiteltäväksi sen tiedoksi antamista seuraavan viikon kuluessa. Neuvosto voi määräenemmistöllä vahvistaa, kumota tai muuttaa komission päätöstä. Jos neuvosto ei ole tehnyt päätöstä kolmen kuukauden kuluessa, komission päätös katsotaan kumotuksi. 15 artikla 1. Yhdistetyn nimikkeistön yleisiä tulkintasääntöjä ja nimikkeistön soveltamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä sovelletaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden luokitteluun. Tämän asetuksen soveltamisesta johtuva tariffinimikkeistö, mukaan lukien liitteessä A olevassa I osassa olevat määritelmät, liitetään yhteiseen tullitariffiin. 2. Jollei tässä asetuksessa tai sen nojalla annetuissa säännöksissä toisin säädetä, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa kielletään: - vaikutukseltaan tulleja vastaavien maksujen kantaminen, - kaikkien määrällisten rajoitusten tai vaikutukseltaan vastaavien toimenpiteiden soveltaminen. 16 artikla 1. Jos tuonnin tai viennin seurauksena yhden tai useamman 1 artiklassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä siten, että perustamissopimuksen 33 artiklan tavoitteiden saavuttaminen vaarantuu, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa on mahdollista soveltaa aiheellisia toimenpiteitä siihen asti, kunnes tällainen häiriö tai häiriön uhka on poistunut. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yleiset säännöt tämän kohdan soveltamisesta ja määrittelee tapaukset ja rajat, joissa jäsenvaltiot voivat toteuttaa suojatoimenpiteitä. 2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu tilanne ilmenee, komissio päättää jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarvittavista toimenpiteistä, jotka annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja joita sovelletaan välittömästi. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen kolmen työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. 3. Kukin jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttaman toimenpiteen neuvoston käsiteltäväksi kolmen työpäivän kuluessa sen tiedoksi antamisesta. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenemmistöllä muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen kuukauden kuluessa päivästä, jona se saatettiin neuvoston käsiteltäväksi. 4. Tämän artiklan nojalla vahvistettuja säännöksiä sovelletaan perustamissopimuksen 300 artiklan 2 kohdan mukaisista sopimuksista johtuvia velvoitteita noudattaen. III OSASTO YLEISET SÄÄNNÖKSET 17 artikla Perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaa sovelletaan 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan. 18 artikla Jäsenvaltioiden ja komission on annettava toisilleen tiedoksi kaikki tämän asetuksen soveltamisen edellyttämät tiedot. Toimitettavat tiedot vahvistetaan 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Näiden tietojen antamista ja jakamista koskevat säännöt annetaan samaa menettelyä noudattaen. 19 artikla 1. Komissiota avustaa asetuksen (ETY) N:o 1766/92 23 artiklassa perustettu viljan hallintokomitea. 2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/486/EY 4 ja 7 artiklaa ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 8 artikla. 3. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa säädetty määräaika vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi. 20 artikla Komitea voi käsitellä muitakin kysymyksiä, jotka puheenjohtaja saattaa sen käsiteltäviksi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. 21 artikla Asetusta (EY) N:o 1258/1999 ja sen täytäntöönpanemiseksi annettuja säännöksiä sovelletaan 1 artiklassa tarkoitettuihin tuotteisiin. 22 artikla Tätä asetusta sovelletaan siten, että perustamissopimuksen 33 ja 131 artiklassa määrätyt tavoitteet otetaan huomioon samanaikaisesti ja asianmukaisella tavalla. IV OSASTO SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET 23 artikla Komissio vahvistaa 19 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen: a) toimenpiteet, joilla helpotetaan siirtymistä asetuksen (EY) N:o 3072/95 säännöksistä tämän asetuksen säännöksiin; nämä toimenpiteet koskevat erityisesti edellä mainitun asetuksen mukaisesti interventioon ostettujen tuotteiden myyntiä; b) erityisten käytännön ongelmien ratkaisemiseksi tarvittavat toimenpiteet. Tällaiset toimenpiteet voivat asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa poiketa tietyistä tämän asetuksen säännöksistä. 24 artikla 1. Kumotaan asetus (EY) N:o 3072/95 ja asetus (EY) N:o 3073/95. 2. Viittauksia asetukseen (EY) N:o 3072/95 on pidettävä viittauksina tähän asetukseen, ja ne luetaan liitteessä C olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 25 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2001. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE A I. MÄÄRITELMÄT 1. a) Paddy- eli raakariisi: riisi, jossa on ulkokuori jäljellä vielä puimisen jälkeen. b) Esikuorittu riisi: raakariisi, josta ainoastaan ulkokuori on poistettu. Esimerkkejä tämän määritelmän riiseistä ovat riisit, joiden kaupalliset nimet ovat "ruskeariisi", "cargoriisi", "loonzain" ja "riso sbramato". c) Osittain hiottu riisi: raakariisi, josta on poistettu ulkokuori, osa alkiota sekä siemenkalvon uloimmat kerrokset kokonaan tai osittain, mutta ei sisempiä kerroksia. d) Kokonaan hiottu riisi: raakariisi, josta on poistettu ulkokuori, siemenkalvon ulko- ja sisäkerrokset kokonaisuudessaan, koko alkio, kun kyseessä on pitkä- tai keskipitkäjyväinen riisi, tai ainakin osa siitä, kun kyseessä on lyhytjyväinen riisi, mutta jossa enintään 10 prosenttiin jyvistä voi jäädä pitkittäisiä valkeita juovia. 2. a) Lyhytjyväinen riisi: riisi, jonka jyvien pituus on enintään 5,2 millimetriä ja jonka pituuden ja leveyden välinen suhdeluku on alle 2. b) Keskipitkäjyväinen riisi: riisi, jonka jyvien pituus on yli 5,2 millimetriä ja enintään 6,0 millimetriä ja jonka pituuden ja leveyden välinen suhdeluku on alle 3. c) Pitkäjyväinen riisi: i) riisi, jonka jyvien pituus on yli 6,0 millimetriä ja jonka pituuden ja leveyden välinen suhdeluku on yli 2 ja alle 3, ii) riisi, jonka jyvien pituus on yli 6,0 millimetriä ja jonka pituuden ja leveyden välinen suhdeluku on vähintään 3. d) Jyvien mittaus: jyvien mittaus suoritetaan kokonaan hiotulla riisillä seuraavan menetelmän mukaan: i) otetaan edustava näyte erästä, ii) lajitellaan näyte siten, että mittaus voi tapahtua kokonaisista jyvistä, mukaan lukien surkastuneet jyvät, iii) suoritetaan kaksi mittausta, joissa molemmissa 100 jyvää, ja lasketaan keskiarvo, iv) määritetään tulos millimetreinä yhden desimaalin tarkkuudella pyöristettynä. 3. Rikkoutuneet riisinjyvät: jyvien palaset, joiden pituus on enintään kolme neljäsosaa kokonaisen jyvän keskipituudesta. II. MUIDEN KUIN LAADULTAAN MOITTEETTOMIEN JYVIEN JA RIKKOUTUNEIDEN RIISINJYVIEN MÄÄRITELMÄT A. Kokonaiset jyvät Jyvät, joiden kärjestä on poistettu ainoastaan osa, lukuun ottamatta kullekin jalostusasteelle tyypillisiä ominaisuuksia. B. Leikatut jyvät Jyvät, joiden koko kärki on poistettu. C. Rikkoutuneet jyvät tai rikkoutunut riisi Jyvät, joista on poistettu kärkeä suurempi osa. Rikkoutuneet riisinjyvät koostuvat - suurista rikkoutuneista riisinjyvistä (jyvien palaset, joiden pituus on vähintään puolet jyvän pituudesta mutta jotka eivät muodosta kokonaista jyvää), - keskikokoisista rikkoutuneista riisinjyvistä (jyvien palaset, joiden pituus on vähintään neljännes jyvän pituudesta mutta jotka eivät saavuta "suurten rikkoutuneiden riisinjyvien" vähimmäiskokoa), - hienoista rikkoutuneista riisinjyvistä (jyvien palaset, joiden pituus on alle neljänneksen jyvän pituudesta mutta jotka eivät läpäise seulaa, jonka silmäkoko on 1,4 millimetriä), - palasista (jyvän pienet palaset tai hiukkaset, joiden on läpäistävä seula, jonka silmäkoko on 1,4 millimetriä); palasiin sisältyvät myös haljenneet jyvät (jyvien palaset, jotka ovat syntyneet jyvän haljettua pitkittäin). D. Vihreät jyvät Jyvät, jotka eivät ole täysin kypsyneitä. E. Jyvät, joissa on luonnollisia epämuodostumia Luonnollisina epämuodostumina pidetään periytyviä tai periytymättömiä epämuodostumia, verrattuina lajikkeelle tyypillisiin morfologisiin ominaisuuksiin. F. Liitumaiset jyvät Jyvät, joiden pinnasta vähintään kolme neljäsosaa näyttää himmeältä ja jauhomaiselta. G. Punajuovaiset jyvät Jyvät, joissa on voimakkuudeltaan ja sävyltään erilaisia punaisia pitkittäisiä juovia, jotka aiheutuvat siemenkalvon jäänteistä. H. Täplikkäät jyvät Jyvät, joissa on tumma, tarkkarajainen, melko säännöllisen muotoinen pieni ympyrä; täplikkäinä jyvinä pidetään lisäksi jyviä, joiden pinnassa on ohuita mustia juovia; juovilla ja täplillä ei saa olla keltaista tai tummaa kehää. I. Laikukkaat jyvät Jyvät, joiden pinnan luonnollinen väri on selvästi muuttunut pienellä alueella; laikut voivat olla eri värisiä (mustahkoja, punertavia, ruskeita jne.); laikkuina pidetään myös syviä mustia juovia. Jos laikkujen väri (musta, vaaleanpunainen, punaruskea) on voimakkuudeltaan sellainen, että se näkyy heti ja jos laikku peittää vähintään puolet jyvästä, jyviä on pidettävä keltaisina jyvinä. J. Keltaiset jyvät Jyvät, joiden luonnollinen väri on muuttunut kokonaan tai osittain sitruunankeltaisen tai oranssinkeltaisen eri sävyiksi muulla tavalla kuin kuivaamalla. K. Kellanruskeat jyvät Jyvät, joiden koko pinnan väri on tasaisesti hieman muuttunut muulla tavalla kuin kuivaamalla; jyvien väri on muuttunut vaalean kullankeltaiseksi. LIITE B CN-koodi // Tavaran kuvaus 0403 ex 1704 1704 90 51- 1704 90 99 ex 1806 1901 ex 1902 1902 20 91 1902 20 99 1902 30 1902 40 90 1904 ex 1905 1905 90 20 ex 2004 2004 10 91 ex 2005 2005 20 10 ex 2008 2008 11 10 ex 2101 2101 12 210120 92 2101 20 98 2105 00 2106 ex 3505 ex 3809 ex 3809 10 // Kirnupiimä, juoksetettu maito ja kerma, jogurtti, kefiiri ja muu käynyt tai hapatettu maito ja kerma, myös tiivistetty tai lisättyä sokeria tai muuta makeutusainetta, hedelmää tai kaakaota sisältävä Kaakaota sisältämättömät sokerivalmisteet (myös valkoinen suklaa): - - muut Suklaa ja muut kaakaota sisältävät elintarvikevalmisteet, lukuun ottamatta alanimikkeitä 1806 10, 1806 20 70, 1806 90 60, 1806 90 70 ja 1806 90 90 Mallasuute; muualle kuulumattomat hienoista tai karkeista jauhoista, tärkkelyksestä tai mallasuutteesta tehdyt elintarvikevalmisteet, joissa ei ole lainkaan kaakaota tai joissa sitä on vähemmän kuin 40 painoprosenttia täysin rasvattomasta aineesta laskettuna; muualle kuulumattomat nimikkeiden 0401-0404 tuotteista tehdyt elintarvikevalmisteet, joissa ei ole lainkaan kaakaota tai joissa sitä on vähemmän kuin 5 prosenttia täysin rasvattomasta aineesta laskettuna Makaronivalmisteet, kuten spagetti, makaroni, nuudelit, lasagne, gnocchi, ravioli ja cannelloni, myös kypsennetyt tai (lihalla tai muulla aineella) täytetyt tai muulla tavalla valmistetut; couscous, myös valmistettu - - - kypsennetyt - - - muut - muut makaronivalmisteet: - - muut Viljasta tai viljatuotteista paisuttamalla tai paahtamalla tehdyt elintarvikevalmisteet (esim. maissihiutaleet); vilja (ei kuitenkaan maissi) jyvinä tai jyväsinä tai hiutaleina tai muulla tavalla valmistettuina jyvinä tai jyväsinä (lukuun ottamatta jauhoja), esikypsennetty tai muulla tavalla valmistettu, muualle kuulumattomat Ruokaleipä, kakut ja leivokset, keksit ja pikkuleivät (biscuits) sekä muut leipomatuotteet, myös jos niissä on kaakaota; ehtoollisleipä, tyhjät oblaattikapselit, jollaiset soveltuvat farmaseuttiseen käyttöön, sinettiöylätit, riisipaperi ja niiden kaltaiset tuotteet Ehtoollisleipä, tyhjät oblaattikapselit, jollaiset soveltuvat farmaseuttiseen käyttöön, sinettiöylätit, riisipaperi ja niiden kaltaiset tuotteet Muulla tavalla kuin etikan tai etikkahapon avulla valmistetut tai säilötyt muut kasvikset, jäädytetyt; muut kuin nimikkeen 2006 tuotteet: - - - Perunat hienoina tai karkeina jauhoina taikka hiutaleina Muulla tavalla kuin etikan tai etikkahapon avulla valmistetut tai säilötyt muut kasvikset, jäädyttämättömät; muut kuin nimikkeen 2006 tuotteet: - - Perunat hienoina tai karkeina jauhoina taikka hiutaleina Muulla tavalla valmistetut tai säilötyt hedelmät, pähkinät ja muut syötävät kasvinosat, myös lisättyä sokeria, muuta makeutusainetta tai alkoholia sisältävät, muualle kuulumattomat - - - maapähkinävoi Kahvi-, tee- ja mateuutteet, -esanssit ja -tiivisteet sekä näihin uutteisiin tai kahviin, teehen tai mateen perustuvat valmisteet; paahdettu juurisikuri ja muut paahdetut kahvinkorvikkeet sekä niiden uutteet, esanssit ja tiivisteet: - - uutteisiin, esansseihin tai tiivisteisiin perustuvat valmisteet tai kahviin perustuvat valmisteet: - - - uutteisiin, esansseihin ja tiivisteisiin perustuvat valmisteet tai teehen tai mateen perustuvat valmisteet Jäätelö, mehujää ja niiden kaltaiset jäädytetyt valmisteet, myös kaakaota sisältävät Muualle kuulumattomat elintarvikevalmisteet Dekstriini ja muu modifioitu tärkkelys (esimerkiksi esihyytelöity tai esteröity tärkkelys) lukuun ottamatta alanimikkeen 3505 10 50 esteröityä tai eetteröityä tärkkelystä; tärkkelykseen, dekstriiniin tai muuhun modifioituun tärkkelykseen perustuvat liimat ja liisterit Viimeistelyvalmisteet, valmisteet, jotka nopeuttavat värjäytymistä tai väriaineiden kiinnittymistä, sekä muut tuotteet ja valmisteet (esim. liistausaineet ja peittausaineet), jollaisia käytetään tekstiili-, paperi-, nahka- tai niiden kaltaisessa teollisuudessa, muualle kuulumattomat: - tärkkelykseen perustuvat LIITE C ARTIKLOJEN VASTAAVUUSTAULUKKO Asetus (EY) N:o 3072/95 // Tämä asetus 1 artikla // 1 artikla // 2 artikla 2 artikla // - 3 artikla // - 4 artikla // - 5 artikla // - 6 artikla // - 7 artikla // 3 artikla 8 artikla // - 9 artikla // 7 artikla 10 artikla // 4 artikla // 5 artikla // 6 artikla // 11 artiklan 1 kohta // 8 artiklan 1 kohta 11 artiklan 3 kohta // 8 artiklan 2 kohta 11 artiklan 4 kohta // 8 artiklan 3 kohta 12 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohta // 9 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohta // 10 artikla 13 artiklan 1, 2 ja 3 kohta // 11 artiklan 1, 2 ja 3 kohta 13 artiklan 4 ja 5 kohta - // 11 artiklan 4 ja 5 kohta - 13 artiklan 6 kohta // - 13 artiklan 7-14 kohta // 12 artikla 13 artiklan 15 kohta // 13 artikla 14 artikla // 14 artikla 15 artikla // 15 artikla 16 artikla // - 17 artikla // 16 artikla 18 artikla // - 19 artikla // 17 artikla 20 artikla // - 21 artikla // 18 artikla 22 artikla // 19 artikla 23 artikla // 20 artikla 24 artikla // 22 artikla 25 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohta // 24 artikla 25 artiklan 5 kohta // 23 artikla 26 artikla // 21 artikla 27 artikla // 25 artikla Liite A // Liite A - I osa // Liite A - II osa Liite B // Liite B Liite C // Liite C