FI    FI  
 EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 6.6.2012  
SWD(2012) 163 final 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, 
EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN 
KOMITEALLE 
Uusiutuva energia: merk ittävä tekijä Euroopan energiamarkkinoilla 
{COM(2012) 271 final} 
{SWD(2012) 149 final} {SWD(2012) 164 final} 
 
 
FI 2   FI KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN  PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, 
EUROOPAN TALOUS- JA SOSI AALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN 
KOMITEALLE 
Uusiutuva energia: merkittävä tekijä  Euroopan energiamarkkinoilla 
1. O NGELMAN NIMEÄMINEN  
Mittakaavaetujen ja teknologise n kehityksen ansiosta uusiutuvien energialähteiden 
käyttöönotto on muutaman viime vuoden aika na nopeutunut aikaisem min ennustetusta. 
Kehitys on tervetullutta ja osoittaa uusiutuva a energiaa koskevan EU:n  politiikan vaikuttavan 
myönteisesti. Tämän suuntauksen mukaisesti  jäsenvaltiot ovat uud istaneet uusiutuvia 
energialähteitä koskevia tuk ijärjestelmiään varmistaak seen kustannustehokkuuden ja 
markkinoiden yhdentymisen. Joi ssakin tapauksissa tällaiset uudistukset on toteutettu 
eurooppalaisesta parhaasta käytännöstä poikkeav alla tavalla, mikä on luonut epävarmuutta 
investoijien keskuuteen kaikki alla Euroopassa. Tämänhetkinen rahoitus- ja ta louskriisi on 
lisäksi tehnyt investoijista varovaisempia inve stoimaan pääomavaltaisiin energiamarkkinoihin 
ja erityisesti uusiutuvan energian alaa n, johon politiikka vaikuttaa suoraan.  
Tässä yhteydessä on käymässä yhä selvemmäks i, että vuodelle 2020 asetetut uusiutuvaa 
energiaa koskevat EU:n tavoitteet eivät itsessään riitä edistämään  tarvittavia pitkän aikavälin 
investointeja, joiden avulla voidaan edelleen alentaa kustan nuksia ja kasvattaa uusiutuvan 
energian osuutta vuoden 2020 jä lkeen. Voidakseen nyt tehdä päätöksiä pitkän aikavälin 
investoinneista uusiutuvaan en ergiaan investoijien ja yritysmaailman on yhä tärkeämpää 
saada selvä kuva siitä, mihin suuntaan uus iutuvaa energiaa koskevaa EU:n politiikkaa 
tulevaisuudessa kehitetään. 
Uusiutuvasta energiasta anne tussa direktiivissä 2009/28/EY (jäljempänä 'direktiivi') 
edellytetään komission esittävän vasta vuonna 2018 uusiutuvaa energiaa vuoden 2020 jälkeen 
koskevan etenemissuunnitelman, jossa otetaan huomioon teknologinen kehitys ja direktiivin 
täytäntöönpanosta saatu kokemus. Lisäksi siinä vaaditaan, että komissio tarkastelee uudelleen 
tiettyjä direktiivin säännöksiä (mm. biopolttoaineiden ja bionesteiden kasvihuonekaasuvähennyksiä koskevi a raja-arvoja, biopolttoaineis iin ja bionesteisiin liittyviä 
toimenpiteitä ja vaikutuksia sekä ns. yht eistyömekanismeja) vuoteen 2014 mennessä. Kun 
otetaan huomioon edellä kuvattu investointeja koskeva epävarmuus, komissio on kuitenkin 
havainnut sidosryhmien keskuudessa jatkuvast i voimistuvan käsityks en, että vuoden 2020 
jälkeisiä investointien suunnittelua on tarkasteltava jo nyt. 
Tarkemmin sanottuna on käsiteltävä  seuraavia kuutta seikkaa, jo tta uusiutuvan energian osuus 
EU:n käyttämässä energialähdevalikoim assa kasvaa tulevina vuosikymmeninä: 
 
FI 3   FI • Tulevaa poliittista kehystä koskeva epävarmuus  Tällä hetkellä voimassa oleva uusiutuvia 
energialähteitä koskeva EU:n politiikka p äättyy käytännöllisesti katsoen vuonna 2020 eli 
noin kahdeksan vuoden kuluttua. Vuoden 2020 jälk eiselle ajalle ei ol e vahvistettu muita 
uusiutuvaa energiaa eikä hi ilen käytöstä luopumista koskevia tavoitteita kuin 
päästökauppajärjestelmässä vahvistetut tavo itteet ja EU:n neuvosto n poliittinen – ei 
oikeudellinen – tavoite saavuttaa 80–95 pr osentin kasvihuonekaasupäästövähennykset 
vuoteen 2050 mennessä, jos muut teollisuusmaat ryhtyvät vastaaviin toimiin.  
• Taloudellisten aloitteiden elinkelpoisuus Jäsenvaltioissa on otettu käyttöön useita erilaisia 
tukijärjestelmiä, jotka aiheuttavat huolta sisämarkkinoiden näkökulmasta. Lisäksi menojen 
kasvu (joka osittain johtuu aurinkosähkön yksikkökustannusten laskun tuomasta menekin 
kasvusta) luo epäilystä siit ä, ovatko järjestelmät tal oudellisesti elinkelpoisia. 
• Johdonmukaisuus markkinajärjestelyjen kanssa  On noussut esiin huo li siitä, pystytäänkö 
nykyisillä sisämarkkinajärjes telyillä ottamaan asianmukaisesti huomioon uusiutuvan 
energian investointeihin liittyvät ominaispiirteet ja mahdollistamaan se, että uusiutuvan energian tuottajat reagoiva t markkinahintasignaaleihin – on olemassa riski, että 
nykytilanne luo markkinoiden toimintaan tehottomuutta. 
• Energiainfrastruktuurin riittävyys  Valtaosa nykyisestä sähköverkosta rakennettiin aikana, 
jolloin sähköjärjestelmät olivat pääosin kans alliset, sähkö tuotettiin suhteellisen lähellä sen 
kulutusta ja sähkövirta ja varannot olivat  suhteellisen hallittuja. Kun uusiutuvasta 
energiasta tuotetun sähkön osuus kasvaa, nämä  olosuhteet muuttuvat, mikä voi johtaa 
siihen, että uusiutuva en ergia ei integroidu järj estelmään optimaalisesti. 
• Tulevaisuuden teknologiaa koskeva epävarmuus  Energiasektorin kestävyyden ja 
varmuuden parantamiseksi tarvitaan laaja ki rjo innovatiivisia uusiutuvaan energiaan 
perustuvia teknologioita sekä merkittä viä muutoksia, joilla nykyaikaistetaan 
infrastruktuurin hallinta ja kehittämine n. Tällaisten uusien teknologioiden tuominen 
kaupallisille markkinoille on kuite nkin haastavaa eivätkä markkina t selviä siitä ilman apua.  
• Yleinen hyväksyntä ja kestävyys  Uusiutuvalla energialla on yleensä laaja yleisön tuki, 
koska se on luonteeltaan hajanaista ja tuottaa ympäristöön liittyviä ja 
yhteiskuntataloudellisia hyötyj ä. Suurista uusiutuvan en ergian hankkeista aiheutuu 
kuitenkin kasvavaa maankäyttöön liittyvää huolta ja ympäristövaikutuksia, jotka saattavat haitata alan kasvua tulevaisuudessa. 
Tiedonannossa, johon tämä vaikutus tenarviointi liittyy, tarkaste llaan sekä haasteita että 
mahdollisia ratkaisuja, jotta uusiutuvan energi an yhdentämistä sisämarkkinoille voitaisiin 
helpottaa. Siinä myös asetetaan puitteet se n määrittämiselle, millaista politiikkaa on 
harjoitettava vuoden 2020 jälk een, jotta uusiutuvan en ergian osuutta EU:n 
energialähdevalikoimassa voitaisiin kasvattaa.   
2. T
OISSIJAISUUSKYSYMYSTEN JA EU: N LISÄARVON ARVIOINTI  
EU:n toimivallasta uusiutuvan energian al alla määrätään Euroopa n unionin toiminnasta 
tehdyn sopimuksen 192 artiklassa (ympäristö), 114 artiklassa (sisämarkkinat) ja 194 artiklassa 
(energia). Taloudellisesta näkökul masta energiajärjestelmää voidaan  kehittää EU:n laajuisesti 
sekä EU:n että jäsenvaltioiden tasolla toim ien ottaen asianmukaisesti huomioon molemmille 
kuuluva toimivalta.  
 
FI 4   FI 3. P OLIITTISET TAVOITTEET  
Tämän aloitteen tavoitteena on varmistaa, että uusiutuva energia edistää merkittävällä tavalla 
energian toimitusvarmuutta, energialähteiden monipuolisuutta, kilpailuk ykyä sekä ympäristön 
ja ilmaston suojelua mutta myös tukee talouska svua, työpaikkojen luomista, aluekehitystä ja 
innovointia EU:ssa. Tähän pääsemiseksi ehdot etaan seuraavia tavoitteita: i) vähennetään 
investoijien ja yritysmaailman kokemaa epävar muutta, ii) parannetaan  tukijärjestelmien 
elinkelpoisuutta ja kustannus tehokkuutta, iii) parannetaan johdonmukaisuutta markkinoiden 
kanssa, iv) taataan energiainfrast ruktuurin riittävyys, v) ediste tään teknologista innovointia ja 
kehitystä ja vi) varmistetaan laaja ylei nen hyväksyntä ja hoidetaan kestävyysnäkökohdat 
kuntoon.  
4. TOIMINTAVAIHTOEHDOT   
Tämän vaikutustenarvioinnin ta rkoituksena on analysoida valikoitujen toimintavaihtoehtojen 
ympäristöön ja talouteen liittyviä sekä yhtei skuntataloudellisia vaikutuksia nykytilanteeseen 
verrattuna. Sidosryhmien näkökannat huomioon ottaen yksilöitiin seuraavat neljä 
toimintavaihtoehtoa, joita analysoitiin:  
• Toiminnan jatkaminen nykyisellään (ns. BAU-sk enaario). Tässä vaihto ehdossa ei laadita 
uutta EU:n politiikkaa, joll a edistettäisiin uusiutuvaa energiaa vuoden 2020 jälkeen. 
Uusiutuvat energialähteet hyöt yisivät edelleen nykyisestä päästökauppalainsäädännöstä. 
• Hiilen käytöstä luovutaan ilman vuoden 2020 jä lkeiselle ajalle asetettuja uusiutuvaa 
energiaa koskevia tavoitteita. Tässä  vaihtoehdossa vahvistettaisiin 
kasvihuonekaasupäästöjen vähennystavoitetta ja /tai -politiikkaa, j oka on täysin EU:n 
pitkän aikavälin hiilen käytöstä luopumista koskevien tavoitteiden mukainen, asettamatta 
vuoden 2020 jälkeiselle ajalle erityisiä uus iutuvaa energiaa koskevia tavoitteita. 
• Sitovat uusiutuvaa energiaa koskevat tavoitteet  ja koordinoitu tuki. Tässä vaihtoehdossa 
saatettaisiin ajan tasalle vuoden 2008 ilmasto- ja energiapaketti asettamalla uusiutuvaa 
energiaa koskevat EU:n ja kansalliset vuoteen 2030 ulottuvat tavoitteet sekä 
kasvihuonekaasupäästöjä ja energiat ehokkuutta koskevat EU:n tavoitteet. 
• Uusiutuvaa energiaa koskevat EU:n tavoitteet  ja yhdenmukaiset toimenpiteet. Tässä 
vaihtoehdossa vahvistettaisiin EU:n laajuinen uusiutuvaa energiaa koskeva tavoite ja sitä 
tukeva yhdenmukainen tukijärjestelm ä ja sähköjärjestelmän hallinta.  
5. VAIKUTUSTEN  ARVIOINTI 
Talousvaikutukset Kun uusiutuvan energian osuutta energialähde valikoimassa kasvatetaan, syntyy taloudellisia 
kokonaisvaikutuksia, jotka ovat mone n toisiinsa sidoksissa olevan ja keskinäisesti vaikuttavan 
mekanismin yhteistulos. Ensi nnäkin uusiutuvan energian kä yttöönotto luo taloudellista 
toimintaa. Toiseksi kotoperäisten uusiutuvien energialähteiden kulutuksen lisääminen vähentää fossiilisten polttoaineiden tuontia, mikä  parantaa toimitusvarmuutta. Kolmanneksi se 
edistää energia-alan innovointia, joka on keskeist ä varmistettaessa, että kehitetään riittävästi 
erilaisia teknologioita ja mahdollistetaan hiilen  käytöstä luopuminen energia-alalla pitkällä 
aikavälillä ja kustannustehokk aasti. Energia-alan innovoin ti on myös talouden kannalta 
tärkeää, koska se luo kansainvälisillä markkinoilla kilpailuetua, johon liittyy kasvu- ja vientimahdollisuuksia. Toisaalta uusiutuvien energialähteiden laajentaminen voi myös 
 
FI 5   FI syrjäyttää investointeja (ja työl lisyyttä) perinteisen energian alalla, mihin liittyy haitallisia 
vaikutuksia. Lisäksi uusiutuvien energialähteiden saamasta ta loudellisesta tuesta johtuvat 
kustannukset voivat johtaa energian hintojen  nousuun, mikä saattaa vaikuttaa energian 
käyttäjien energialaskuihin ja energi avaltaisten toimia lojen kilpailukykyyn. 
Analyysi osoittaa, että vaihtoehdoilla 2, 3 ja  4 on todennäköisesti myönteisiä taloudellisia 
vaikutuksia, koska ne edistävät (vaihtelevassa  määrin) merkittäviä investointeja uusiutuvan 
energian teknologioihin, joilla on potentiaa lia luoda uutta teollis uutta, työpaikkoja ja 
talouskasvua. Lisäksi ne auttavat vähentämään  polttoaineiden tuontiin uppoavia menoja, millä 
suojataan EU:n taloutta ulkoisilta energiahin tashokeilta. Vaihtoehdoi ssa 3 ja 4 saatetaan 
päästä suurempiin säästöihin kuin vaihtoehdo ssa 2. Samanaikaisesti vaihtoehtoihin 3 ja 4 
sisältyvät uusiutuvalle energi alle myönnettävät taloudellisen  kannustimet saattavat nostaa 
kuluttajille koituvia kustannuksia, va ikka tätä osin kompensoikin ns. merit order -ilmiö, joka 
alentaa sähkön tukkuhintoja. Vaihtoehdossa 1 puolestaan polttoainekustannukset ovat korkeammat, mikä ei luo talouskasvua, mutta toisaalta siinä vaaditaan vähemmän julkisia investointeja uusiutuvan energian kehittämiseen ja käyttöönottoon.  
Ympäristövaikutukset 
Uusiutuvan energian käyttöönoton avulla on mahdollista vähentää merkittävästi 
kasvihuonekaasupäästöjä. Aikaisemmin tehdyist ä analyyseistä käy ilm i, että kaikissa 
tarkastelluissa toimintavaihto ehdoissa BAU-skenaariota luk uun ottamatta kasvihuonekaasut 
vähenevät 80 prosenttia ja energiaan liittyvä t hiilidioksidipäästöt vähenevät lähes 85 
prosenttia vuonna 2050 vuoteen 1990 verrattuna. Vaihtoehdoilla 2, 3 ja  4, joihin sisältyy 
toimivia sopeutumistoimenpiteitä, on myös pote ntiaalia parantaa EU:n energiajärjestelmän 
kykyä sietää ilmastonmuutosta. Erityisesti sä hköntuotannon hajauttamisella on suuri merkitys 
sen vähentäessä koko verkon ja järjestelmän haavoittuvuutta ilmastoon liittyvien tuhojen 
yhteydessä. Uusiutuvan energian käytössä tarvit tava infrastruktuuri vaik uttaa todennäköisesti 
paikalliseen biodiversiteettiin sekä  suoraan että välilli sesti. Vaihtoehdoissa 2 ja 4 vaikutukset 
saattavat olla suuremmat, koska on tarpeen ra kentaa ilmassa kulkevia voimalinjoja parhaiden 
tuotantopaikkojen (myös kolmansissa maissa) ja  kulutuskeskusten välille. Nämä mahdollisesti 
haitalliset vaikutukset voidaan  kuitenkin välttää, jos infrastruktuurin kehittämisessä 
noudatetaan vakiintuneita ympäristösääntöjä.  
Uusiutuvan energian osuuden kasvattaminen vuoden 2020 jälkeen edellyttää biomassaraaka-
aineen tuotannon lisäämistä, mikä voi aiheuttaa suuremman riskin suor ista ja epäsuorista 
maankäytön muutoksiin liittyvistä vaikutuksista. Analyysi kuitenkin osoittaa, että kestävää 
biomassaraaka-ainetta on riittävästi saatavilla  energian ja muihin tarpeisiin vuoteen 2030 
saakka. Vaihtoehdot 2, 3 ja 4 saattavat vähe ntää kyseistä riskiä, kosk a niissä otettaisiin 
käyttöön kaikkea bioenergian käyttöä koskevat ti ukat kestävyyskriteerit, jotka perustuisivat 
tällä hetkellä biopolttoaineisiin ja bionesteisiin sovellettaviin pakollisiin kriteereihin (ja joilla 
vahvistettaisiin niitä). Riskejä voidaan vähent ää lisäksi myös helpottamalla merkittäviä ja 
kestäviä parannuksia maa- ja metsätalouden tuottavuudessa ja edistämällä kansainvälisiä 
toimia metsäkadon ja metsien tilan heikkenemisen vähentämiseksi (REDD-ohjelma).  
Yhteiskunnalliset vaikutukset 
Uusiutuvan energian osuuden kasvattamiseen l iittyy mahdollisuus luoda uusia ja parempia 
työpaikkoja. Vuoden 2010 loppuun mennessä uusiutuva n energian toimiala työllisti EU:ssa 
1,1 miljoonaa ihmistä. Vaikka uusiutuvan energi an kasvu johtaa myös alan rakenteellisiin 
muutoksiin, tutkimukset osoittavat, että uusiutuvaa energiaa edistävän politiikan 
 
FI 6   FI työllisyysvaikutukset ovat myönteiset. On ra tkaisevaa ylläpitää ja  parantaa uusiutuvan 
energian teknologioiden valmistusteollisuuden kilpailukykyä Euroopassa varmistamalla sekä 
kestävä kotimarkkinakysyntä että  pääsy ulkomaanmarkkinoille. 
Edellä esitetyn nojalla vaihtoehto 3, jossa edis tetään aktiivisesti innovatiivisia uusiutuvan 
energian teknologioita, saattaa tuottaa paremm at työllisyysvaikutukset kuin vaihtoehto 2, 
jossa kannustimet kohdistuvat kustannuks iin perustuvan lähestymistavan vuoksi 
todennäköisesti vain valmiusasteeltaan kypsiin te knologioihin. Jos vaihtoehdossa 3 tasoitetaan 
uusiutuvan energian alan invest ointeja pitemmälle ajanjaksolle, työntekijöille olisi tarjolla 
vakaammat työllisyysnäkymät ja työnantajat välttäisivät vakava t työvoimapulajaksot. 
Vaihtoehdon 4, jossa uusiutuvaa energiaa kehitetään osin kolmansissa maissa, 
työllisyyshyödyt ovat alhaisemmat (vaikkakin silti mittavat).  
6. VAIHTOEHTOJEN  VERTAILU 
Toimintavaihtoehtoja tarkasteltiin niiden vaikuttavuuden, tehokkuuden ja 
johdonmukaisuuden  kannalta. 
Vaikuttavuuden  osalta kaikki vaihtoehdot ns. BAU- skenaariota lukuun ottamatta auttavat 
poistamaan investoijien kokemaa epävarm uutta sekä huolta tukijärjestelmien 
kustannustehokkuudesta ja käsittelem ään uusiutuvan energian inte groitumista markkinoille. 
Kaikki vaihtoehdot edistävät te knologista innovointia tutkimus- ja kehitysalan toimenpitein, 
mutta vain vaihtoehdossa 3 autettaisiin jä senvaltioita soveltamaan teknologiakohtaisia 
aloitteita ja siten nopeut ettaisiin markkinavetoista innovointia , joka on keskeistä edistettäessä 
uusiutuvan energian käyttöönottoa suuressa mittakaavassa. Vaihtoehtoa 1 lukuun ottamatta 
kaikissa vaihtoehdoissa energian toimitusvarmu us paranisi ja otettaisiin kestävyysnäkökohdat 
huomioon.  
Tehokkuuden  osalta analyysi osoittaa, että BAU- skenaariota lukuun ottamatta kaikissa 
vaihtoehdoissa järjestelmän kokonaiskustannukset ovat laajalti saman tasoiset. Vaihtoehdossa 
3 tehokkuus riippuu edistymisestä kans allisten tukijärjestelmien välisten 
epäjohdonmukaisuuksien poistamisessa, ja vaihtoehdossa 2 omaksuttu kustannustehokkuutta 
korostava lähestymistapa saattaa auttaa al entamaan politiikan kokonaiskustannuksia ja 
vähentämään useiden tavoitteiden hallintaan liit tyvää hallinnollista taakkaa. Analyysistä käy 
ilmi, että käytännössä vaihtoehdon 4 tehokkuus voi si olla teoriassa ol etettua alhaisempi.  
Kaikki vaihtoehdot ovat johdonmukaisia  EU:n muiden pitkän aika välin tavoitteiden kanssa 
muilla politiikan aloilla (ilmasto, ympäristö, liikenne jne.). Yksikään vaihtoehto ei ole kaikkien kriteerien osalta kirkk aasti muita parempi. On tarpeen analysoida toimintapoliittisten 
välineiden keskinäisiä vaikutuksia yksityisko htaisemmin, mikä tehdäänkin mahdollisten 
tulevien ehdotusten laadinnan yhteydessä. 
Edellä esitetystä valittujen neljän toimintavaih toehdon vaikutusten vertai luanalyysistä voidaan 
tehdä seuraavanlainen yhteenveto:  
• Toiminnan jatkaminen nykyisellään (BAU-skenaario). Tässä vaihtoehdossa  ei puututtaisi 
investoijien tällä hetkellä kokemaan epävarmuuteen uusiutuva a energiaa koskevasta EU:n 
politiikasta vuoden 2020 jälkeen. Koska tässä perusskenaariossa oletetaan, että kannustimista luovutaan asteittain, kustannuste hokkuuskysymyksiä ja uusiutuvan energian 
integroitumista markkinoille käsitellään vasta vuosikymmenen lopussa. Vastaavasti jo 
suunniteltu infrastruktuurikehity s riittäisi hoitamaan odotetun alhaisen käyttöönottoasteen. 
 
FI 7   FI Tämä vaihtoehto ei millään lailla edistä ta louskasvua, työpaikkojen luomista, teknologista 
innovointia eikä kestävyytee n ja yleiseen hyväksyntään  liittyvien kysymysten 
käsittelemistä.  
• Hiilen käytöstä luopuminen ilman vuoden 2020 jälkeiselle ajalle as etettuja uusiutuvaa 
energiaa koskevia tavoitteita.  Tässä vaihtoehdossa paranne ttaisiin vuoden 2020 jälkeisen 
markkinakehityksen ennustettavuutta olettaen, että päästökauppajärjestelmään kuuluvilla ja 
kuulumattomilla aloilla sovellettavilla toiminta poliittisilla välineillä  pystytään – hiilen 
tarkoituksenmukaisen hinnoittelun kautta – lu omaan toimivia markkinasignaaleja, jotka 
ovat uusiutuvan energian kannalta myöntei siä. Vaihtoehdossa sovelletaan EU:n 
markkinaintegraatioon perustuvaa lähestym istapaa, mikä voi auttaa parantamaan 
tukijärjestelmien kustannustehokkuutta, helpot tamaan markkinoille integroitumista ja 
tarjoamaan riittävän infrastruktuurin. Tämän vaihtoehdon toimintapoliittiset välineet ovat 
teknologianeutraaleja, minkä vuok si sen vaikutukset teknologis een innovointiin voivat olla 
heikommat kuin muiden vaihtoehtojen, joih in sisältyy energiateknologiakohtaisia 
toimenpiteitä. Vaihtoehdolla pystyttäisiin vaikuttamaan kestävyyteen ja yleiseen hyväksyntään liittyviin kysymyksiin. 
• Sitovat uusiutuvaa energiaa koskevat tavoitteet ja koordinoitu tuki. Tavoitteilla voitaisiin 
niiden vaativuudesta riippuen auttaa vähentämään  investoijien ja yritysmaailman kokemaa 
epävarmuutta uusiutuvan energian alan te knologioiden tulevista markkinavolyymeistä. 
Niillä voitaisiin myös parantaa kustannustehokkuu tta, lähentää kansallisia tukijärjestelmiä 
ja edistää innovatiivisten teknol ogioiden tutkimusta ja keh itystä. Tässä vaihtoehdossa 
ratkottaisiin myös kestävyyttä ja yleist ä hyväksyntää koskevia kysymyksiä edistämällä 
nykyistä tasapainoisempaa ja alueellisesti ta saisesti jakautunutta uusiutuvan energian 
käyttöönottoa.  
• Uusiutuvaa energiaa koskevat EU:n tavo itteet ja yhdenmukaiset toimenpiteet. Tässä 
vaihtoehdossa hälvennettäisiin myös epävar muutta, joka liittyy vuoden 2020 jälkeiseen 
aikaan ja edistettäisiin sisämarkkinaintegr aation vahvistamista. S iinä teknologianeutraali 
tuki yhdistetään tuottajien ase ttamiseen markkinaolosuhteisiin ja todennäköisesti edistetään 
uusiutuvan energian käyttöönottoa nykyistä ke skitetymmin sen sijaan, että tuotantoa 
hajautettaisiin lähemmäs kulutuskeskuksia. Tästä johtuen tämän vaihtoehdon riskeinä 
voivat olla kohoavat tukijärjestelmä- ja infrastruktuurikustannuks et sekä yleiseen 
hyväksyntään liittyvät kysymykset. Kuten vaihtoehdossa 3, bioenergian käytön 
mahdollisiin ei-toivottuihin sivuvaikutuksiin puut uttaisiin vahvistamalla kestävyyspuitteita.  
 
FI 8   FI Taulukko 1: Analysoitujen vaihtoehtoj en vertailu perusskenaarioon nähden 
Perusteet  Vaihtoehto  1: ei uusia 
EU:n toimia  2: 
Kasvihuone-
kaasupäästö-
tavoitteet / ei 
uusiutuvaa 
energiaa 
koskevia 
tavoitteita  3: Uusiutuvaa 
energiaa 
koskevat 
kansalliset 
tavoitteet 
vuoden 2020 
jälkeen  4: Uusiutuvaa 
energiaa koskevat 
EU:n tavoitteet ja 
toimenpiteiden 
yhdenmukaistaminen  
Politiikkaa koskeva 
varmuus
 = + ++ ++ 
Tuen 
elinkelpoisuus  = ++ + + 
Infrastruktuurin riittävyys 
 = ++ ++ + 
Sisämarkkinat  = ++ + ++ 
Teknologinen 
innovointi  = + ++ + Vaikutta–
vuus 
 
Kestävyys/ 
yleinen 
hyväksyntä  = + + + 
Tehokkuus  Järjestelmän kustannukset
 = = = = 
Johdon-mukaisuus
 muiden EU:n politiikkojen kanssa 
 = + + + 
Merkkien selitys: = sama; + parempi; – huonompi.  
7. S EURANTA JA ARVIOINTI  
Seurantaa ja arviointia vart en ehdotetaan, että komissio seuraa tiiviisti seuraavia 
indikaattoreita varmistaaks een, että EU etenee vuodelle 2020 asettamiensa tavoitteiden 
saavuttamisessa ja voi siten hyödyntää kyseisiä puitteita vuoden 2020 jälkeisten tavoitteiden 
saavuttamisessa. EU:n tasolla on soveltuvat raportointi- ja seur antajärjestelmät, muun muassa 
komission uusiutuvasta energiasta annetussa direktiivissä vahvistettu puolivuotisraportointivelvoite.  
Indikaattori  
Kohde  
Uusiutuvien energialähte iden osuus energian 
kokonaisloppukulutuksesta EU:ssa  Uusiutuvan energian 
kehittäminen  
Kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen EU:ssa  Kasvihuonekaasujen 
 
FI 9   FI päästövähennykset  
Päästökauppajärjestelmässä muodostuva hiilen hintataso  Hiilimarkkinoiden toimivuus  
EU:ssa käytettyjen biopolttoaineiden ja bionesteiden alkuperä  Kestävyys  
Biopolttoaineiden vaikutukset maankäyttöön, ruokatuotantoon ja 
biomassan hintoihin  Kestävyys  
Jäsenvaltioiden uusiutuvaan energiaan myöntämän tuen määrä  Tehokkuus, kustannusten 
minimointi  
Uusiutuvista energialähteistä annetussa direktiivissä vahvistettujen 
yhteistyömekanismien käyttö  Tehokkuus, kustannusten 
minimointi  
Uusiutuvan energian eri teknologioiden tuotantokustannukset  Tehokkuus, kustannusten minimointi
 
Kestävän biomassan taloudellinen saatavuus  Uusiutuvan energian kehittäminen
 
Markkinoiden yhteenkytkemisen aste  Tehokkuus, markkinaintegraatio  
Kestävän biomassan taloudellinen saatavuus  Uusiutuvan energian 
kehittäminen  
Markkinoiden yhteenkytkemisen aste  Tehokkuus, markkinaintegraatio