(3)Ranskaa koskeva vuoden 2018 maaraportti julkaistiin 7 päivänä maaliskuuta 2018. Siinä arvioitiin Ranskan edistymistä neuvoston 11 päivänä heinäkuuta 2017 hyväksymien maakohtaisten suositusten noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 7 päivänä maaliskuuta 2018. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Ranskan makrotaloudessa on epätasapainoja. Haavoittuvuudet johtuvat etenkin suuresta julkisesta velasta ja heikosta kilpailukyvyn dynamiikasta oloissa, joissa tuottavuuden kasvu on alhaista. Ranskan taloudelle aiheutuvan kielteisen vaikutukseen ja sen koon vuoksi talous- ja rahaliitolle aiheutuvien kielteisten heijastusvaikutusten riski on erityisen merkittävä.

(4)Ranska toimitti vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2018 vakausohjelmansa 25 päivänä huhtikuuta 2018. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

(5)Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon niihin liittyvät maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla Euroopan rakenne- ja investointirahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

(6)[Sen jälkeen, kun liiallinen alijäämä on korjattu oikea-aikaisesti ja kestävällä tavalla ja neuvosto on tehnyt [XX] päivänä kesäkuuta 2018 päätöksen liiallista alijäämää koskevan menettelyn lopettamisesta, Ranskaan on sovellettu vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja väliaikaista velkasääntöä. Hallitus suunnittelee vuoden 2018 vakausohjelmassa julkisen talouden rahoitusaseman asteittaista parantamista –2,6 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2017 +0,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2022. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta, joka on 0,4 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, ei suunnitella saavutettavan vakausohjelman aikana. Vuoden 2018 vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan odotetaan supistuvan 97,0 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2017 89,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2022. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Toimenpiteitä, joita tarvitaan tukemaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2019 eteenpäin, ei kuitenkaan ole vielä riittävästi täsmennetty.

(7)Neuvosto suositti 11 päivänä heinäkuuta 2017, että Ranskan olisi varmistettava, että nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu ei ole yli 1,2 prosenttia vuonna 2018, jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Samalla todettiin, että vuoden 2018 alustavan talousarviosuunnitelman arvioinnissa ja sen jälkeen julkisen talouden vuoden 2018 toteutuman arvioinnissa on otettava asianmukaisella tavalla huomioon, että tavoitteena on saavuttaa sellainen finanssipolitiikan viritys, joka osaltaan sekä vahvistaa talouden elpymistä että varmistaa julkisen talouden kestävyyden. Komissio on tehnyt Ranskan alustavasta talousarviosuunnitelmasta antamansa lausunnon yhteydessä arvion elpymisen vahvuudesta Ranskassa ja ottanut siinä asianmukaisella tavalla huomioon talouden kestävyyttä koskevat haasteet. Arvion perusteella muita tekijöitä ei tarvitse ottaa tältä osin huomioon. Komission kevään 2018 talousennusteen mukaan on vaarana, että julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavasta sopeutusurasta merkittävästi poiketaan vuonna 2018.

(8)Kun otetaan huomioon, että Ranskan julkisen talouden velka on yli 60 prosenttia suhteessa BKT:hen ja arvioitu tuotantokuilu on 0,6 prosenttia, vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen vaatimuskaavion perusteella nettomääräisten julkisten perusmenojen nimellinen kasvu vuonna 2019 ei saisi olla yli 1,4 prosenttia, jolloin rakenteellinen sopeutus olisi 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2018 talousennusteen mukaan, jos politiikka säilyy muuttumattomana, on vaarana, että tästä vaatimuksesta poiketaan merkittävästi vuonna 2019 ja vuosina 2018 ja 2019 yhdessä tarkasteltuina. Ranskan ei alustavan näytön perusteella ennusteta noudattavan väliaikaista velkasääntöä vuosina 2018 ja 2019. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että vuodesta 2018 alkaen olisi toteutettava tarvittavia toimenpiteitä vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten noudattamiseksi. Mahdollisten satunnaistulojen käyttö julkisen talouden velkasuhteen pienentämiseksi edelleen olisi järkevää.

(9)Julkiset menot ovat Ranskassa EU:n suurimmat. Menosuhteen ennakoidaan nousevan 56,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2018, mikä on 10,6 prosenttiyksikköä suurempi kuin EU:n keskiarvo. Vaikka vakauttamisstrategia on viime vuosina pääasiassa hyötynyt korkojen laskusta ja julkisten investointien leikkauksista, on epätodennäköistä, että matala korkotaso säilyy keskipitkällä aikavälillä, ja tuotannollisten julkisten investointien leikkaukset voivat heikentää tulevaa taloudellista potentiaalia. Menojen uudelleenarvioinnit vuodesta 2014 lähtien eivät ole tuoneet merkittäviä säästöjä, ja tehokkuusedut ovat olleet rajallisia, koska niiltä on puuttunut asianmukainen seuranta ja poliittinen sitoutuminen on ollut heikkoa. Viimeisimmästä menojen uudelleenarviointia koskevasta strategiasta on luovuttu, ja se korvataan Action Publique 2022 -ohjelmalla, jonka periaatteet sisältyvät vuosien 2018–2022 julkisen talouden suunnittelua koskevaan lakiin. Comité Action Publique 2022 -ryhmän on määrä laatia vuoden 2018 kesään mennessä etenemissuunnitelma ja analysoida, mihin toimenpiteisiin on ryhdyttävä. Selkeästi määriteltyjä toimenpiteitä ei kuitenkaan ole vielä ehdotettu, ja näissä puitteissa uusia säästöjä saadaan vasta vuodesta 2020 alkaen. Menoja vähentävien toimenpiteiden nopea toteutus edistäisi pyrkimystä vastata julkisen talouden vakauttamistarpeisiin lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä.

(10)Ranskassa on nykyisin rinnakkain 37 eri eläkejärjestelmää. Niihin kuuluu eri työntekijäryhmiä, ja ne toimivat erilaisten sääntöjen mukaan. Sääntöjen asteittainen yhdenmukaistaminen parantaisi järjestelmän läpinäkyvyyttä, lisäisi sukupolvien välistä oikeudenmukaisuutta ja helpottaisi työvoiman liikkuvuutta. Laskentasääntöjen yhdenmukaistaminen edistäisi myös julkisten menojen parempaa valvontaa. Jo hyväksyttyjen eläkeuudistusten odotetaan vähentävän julkisia eläkemenoja pitkällä aikavälillä, ja yksinkertaisempi ja tehokkaampi eläkejärjestelmä puolestaan tuo lisäsäästöjä ja auttaa lieventämään julkisen talouden kestävyyteen liittyviä riskejä keskipitkällä aikavälillä. Tuoreen tutkimuksen mukaan julkisen ja yksityisen sektorin eri eläkejärjestelmien synkronointi toisi julkisiin menoihin yli 5 miljardin euron säästöt vuoteen 2022 mennessä.

(11)Työttömyysaste on laskenut vuoden 2015 10,4 prosentista 9,4 prosenttiin vuonna 2017, ja sen ennustetaan supistuvan edelleen lähivuosina, kun taas työllisyysaste nousi 70,6 prosenttiin vuonna 2017. Nuorten henkilöiden, matalan osaamistason työntekijöiden ja maahanmuuttajataustaisten henkilöiden (sekä ensimmäisen että toisen sukupolven) työmarkkinatilanne on kuitenkin edelleen suhteessa vaikeampi. Vuonna 2016 työllisten osuus EU:n ulkopuolella syntyneistä (20–64-vuotiaat) oli vain 54,5 prosenttia, mikä on 17,5 prosenttiyksikköä vähemmän kuin Ranskassa syntyneiden kohdalla. Epäsuotuisimpien alueiden (Quartiers de la politique de la ville) asukkailla, mukaan luettuina maahanmuuttajataustaiset henkilöt, on edelleen vaikeuksia työmarkkinoilla. Politiikkatoimista huolimatta sosioekonominen tausta ja maahanmuuttajatausta vaikuttavat suhteellisen paljon koulutustuloksiin ja haittaavat työmarkkinoille integroitumista. Lisäksi on näyttöä siitä, että työmarkkinoilla on syrjiviä käytäntöjä. Aktiivinen työllistymisen tukeminen, johon kuuluu myös kielenopetus, sekä työnhakuun liittyvä tuki ja tiukemmat syrjivien käytäntöjen vastaiset toimet ovat avainasemassa, kun edistetään yhtäläisiä mahdollisuuksia työmarkkinoilla.

(12)Vuonna 2016 Ranskassa annetun työvoimaa, työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun nykyaikaistamista ja urapolkujen turvaamista koskevan lain tavoitteena on parantaa yritysten kykyä sopeutua suhdannevaihteluihin ja vähentää määräaikaisten työntekijöiden osuutta. Vaikka yhä useampia palkataan töihin toistaiseksi voimassa olevilla työsopimuksilla, työmarkkinoiden segmentoituminen on edelleen ongelma ja siirtymistä toistaiseksi voimassa oleviin työsuhteisiin olisi edistettävä. Tässä yhteydessä on tärkeää saattaa päätökseen meneillään oleva kunnianhimoinen uudistusohjelma, johon kuuluu myös hiljattain hyväksytty työlainsäädännön uudistus, työttömyysetuusjärjestelmän suunniteltu uudistus ja ammatillisen koulutusjärjestelmän ja oppisopimuskoulutuksen uudistus.

(13)Näiden työn verokiilan kaventamiseen tähtäävien toimien asteittaisella toteuttamisella on parannettu Ranskan kilpailukykyä vuodesta 2013, mutta niiden avulla ei ole vielä pystytty kokonaan kattamaan aiempaa kilpailukyvyn heikkenemistä. Vuonna 2016 työnantajien sosiaaliturvamaksut olivat Ranskassa keskipalkkatasolla edelleen EU:n suurimmat, kun tarkastellaan niiden osuutta kaikista työvoimakustannuksista. Nykyisiä toimenpiteitä työvoimakustannusten vähentämiseksi odotetaan entisestään vahvistettavan vuonna 2019, jolloin kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevan verohyvityksen (CICE) sijasta on työnantajien sosiaaliturvamaksuja ilmoitettu vähennettävän kautta linjan ja otetaan käyttöön pienempiä palkkoja koskevia lisäalennuksia, jotta voidaan edistää matalan osaamistason omaavien työllistymistä.

(14)Ranskan vähimmäispalkka on seurannut indeksointisääntöjä vuodesta 2013 ilman minkäänlaisia tapauskohtaisia korotuksia. Tämän seurauksena se on noussut hitaammin kuin viitepalkat (1,23 prosenttia vuonna 2017, jolloin keskipalkka nousi 1,31 prosenttia), kun inflaatio on ollut heikko ja palkkojen kasvu maltillista. Vaikka vähimmäispalkka on keskipalkkaan verrattuna kansainvälisesti tarkasteltuna suuri, sosiaaliturvamaksujen alennukset ovat merkittävästi vähentäneet työvoimakustannuksia vähimmäispalkkatasolla. Tällaisia alennuksia lisätään ja ne tehdään pysyviksi vuodesta 2019 alkaen. Vaikka vähimmäispalkan indeksointi on tärkeää, jotta työntekijöiden ostovoima säilyy, nykyinen mekanismi (ainoa laatuaan EU:ssa) voi rajoittaa palkkojensopeuttamista muuttuviin olosuhteisiin, millä voi olla kielteisiä vaikutuksia kilpailukykyyn. Riippumattomien asiantuntijoiden ryhmä arvioi vuosittain Ranskan vähimmäispalkkaa ja antaa sen kehityksestä ei-sitovia lausuntoja. Vuonna 2017 ryhmä suositteli indeksointisäännön tarkistamista esimerkiksi siten, että se rajataan koskemaan vain inflaatiokorotuksia.

(15)Nykyinen ammatillinen peruskoulutusjärjestelmä ei riittävästi tue työmarkkinoille integroitumista etenkään sen vuoksi, että merkittävä osuus opiskelijoista ohjautuu aloille, joilla työllisyysnäkymät ovat rajallisia. Lisäksi Ranskassa ammatillisessa koulutuksessa olevien opiskelijoiden koulutustulokset ovat paljon EU:n keskiarvoa alhaisempia, kun taas yleissivistävässä koulutuksessa olevat menestyvät paljon paremmin. Tämän vuoksi toimenpiteet, joilla edistetään työllistymismahdollisuuksia parantavaa oppisopimuskoulutusta, ja toimenpiteet, joilla parannetaan kouluopetuksen tuloksia, ovat välttämättömiä nuorten työllisyyden tukemisen ja yhtäläisten mahdollisuuksien edistämisen kannalta. Samalla tarvitaan toimia, joilla parannetaan matalan osaamistason työntekijöiden ja työnhakijoiden pääsyä täydennyskoulutukseen ja sopivan opinto-ohjauksen avulla kannustetaan heitä parantamaan osaamistasoaan. Ranskan hallitus on näiden haasteiden lisäksi ottanut huomioon tarpeen kehittää koulutusjärjestelmän hallintoa, varmistaa koulutuksen työmarkkinarelevanssi, laatu ja saatavuus sekä turvata työmarkkinasiirtymät, ja se on tehnyt 27 päivänä huhtikuuta 2018 lakiesityksen, jolla uudistetaan oppisopimuskoulutusta ja ammatillisen täydennyskoulutuksen järjestelmää. Lisäksi vuoden 2018 kansallisessa uudistusohjelmassa vahvistetaan aikomus ryhtyä toteuttamaan osaamisen kehittämiseen keskittyvää 14 miljardin euron investointiohjelmaa ja luodaan pohjaa koulupohjaisen ammatillisen peruskoulutuksen lisäuudistukselle.

(16)Sosiaaliturvajärjestelmän tulokset ovat yleisesti ottaen hyviä. Tuloerot ovat tulonsiirtojen jälkeen alle EU:n keskiarvon, ja köyhyys- ja syrjäytymisvaarassa olevien määrä on viimeaikaisesta kasvusta huolimatta edelleen suhteellisen alhainen. Tietyillä väestöryhmillä, joihin kuuluvat ennen muuta yksinhuoltajaperheet, EU:n ulkopuolella syntyneet ja köyhimmillä kaupunkialueilla elävät, on suurempi vaara ajautua köyhyyteen. Asianmukaisen asumisen järjestyminen köyhyydessä eläville on edelleen huolenaihe. Sosiaalisesta asuntotuotannosta on edelleen pulaa joillakin alueilla, vaikka edistymistä onkin tapahtunut viime aikoina.

(17)Siitä huolimatta, että meneillään on uudistuksia yritysten verotaakan keventämiseksi ja tuotannollisten investointien tukemiseksi, Ranskan verojärjestelmälle on edelleen luonteenomaista huomattava monimutkaisuus, jossa verotuet, tehottomat verot ja tuotantoverot muodostavat esteitä liiketoimintaympäristön toimivuudelle. Verotukien suuri määrä (verohyvitys, verovapautukset, vähennykset) aiheuttavat liikeyrityksille ja varsinkin pk-yrityksille lisätaakan, koska ne lisäävät säännösten noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia ja tuovat epävarmuutta. Ne aiheuttavat myös ylimääräisiä valvontakustannuksia verohallinnolle. Vuoden 2018 talousarviolain mukaan verotukia lisätään edelleen sekä lukumääräisesti että arvoltaan, ja vuonna 2018 ne nousevat 99,8 miljardiin euroon (4,5 prosenttia suhteessa BKT:hen), kun ne vuonna 2017 olivat 93 miljardia euroa. Lisäksi vuonna 2014 havaittiin, että käytössä on noin 192 sellaista veroa, joiden tuotto on vähäinen (alle 150 miljoonaa euroa vuodessa), mutta niistä vain harvat on sittemmin poistettu. Ranskassa on muihin EU-maihin verrattuna hyvin korkeat tuotantoverot (3,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016). Nämä verot koostuvat pääasiassa pääoman ja työvoiman verotuksesta, joka kohdistuu yrityksiin tuotannon harjoittamisen vuoksi eikä riipu niiden taloudellisesta suorituskyvystä.

(18)Markkinapalveluiden osuus oli yli 50 prosenttia arvonlisästä, 40 prosenttia työllisyydestä ja 20 prosenttia valmistusteollisuuden viennin lisäarvosta vuonna 2016. Vaikka markkinapalveluiden alan kilpailulla on vaikutusta koko talouteen, lainsäädännölliset vaatimukset ja hallinnolliset rasitteet edelleen haittaavat sitä, mikä estää myös yritysten kasvua. Jos palvelualan uudistukset ovat riittävän kunnianhimoisia ja ne pannaan kokonaisuudessaan täytäntöön, niillä voi olla merkittävä myönteinen vaikutus talouteen. Kun uudistuksia asetetaan tärkeysjärjestykseen, on otettava huomioon palvelualan eri alasektoreiden taloudellinen merkitys ja suorituskyky. Indikaattoreihin perustuvaa lähestymistapaa noudattaen on ensisijaisesti uudistettaviksi palvelualoiksi määritetty useita yrityspalvelualoja (arkkitehti- ja insinööripalvelut, lakiasiainpalvelut ja laskentatoimi, hallinto- ja tukipalvelut), vähittäiskauppa, majoitus- ja ravitsemuspalvelut sekä terveysala. Asiantuntijapalveluiden erityisalalla on Ranskassa 6 päivänä elokuuta 2015 hyväksytyllä kasvua, työtä ja yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevalla lailla (nk. Macron-laki) lievennetty vain muutamien ammattien rajoituksia pääasiassa oikeusalalla. Lisäksi myöhempi lainsäädäntö on laimentanut tämän lain henkeä ja rajoittanut sen odotettua vaikutusta. Jatkouudistuksissa voitaisiin keskittyä tiettyihin ammattiin pääsemiseen ja ammatin harjoittamiseen liittyviin rajoituksiin, joita pidetään ylimitoitettuina (esim. toiminnan varaaminen sekä äänioikeutta, osakkuutta tai monialatoimintaa koskevat rajoitukset ja rajoittavat kiintiöt). Uudistuksiin, joilla pyritään poistamaan merkittävimpiä esteitä yritysten kasvulta, voisi kuulua lainsäädännössä olevien suuruuskriteereihin liittyvien kynnysarvojen vaikutusten poistaminen ja yritysten hallinnollisten taakan vähentäminen. Myös nopean laajakaistan kattavuuden parantaminen Ranskassa lisäisi maan kykyä hyötyä digitaalitaloudesta.

(19)Euroopan innovaatioiden tulostaulun mukaan Ranskan innovointisuorituskyky on edelleen heikompi kuin EU:n innovointijohtajilla suhteellisen runsaasta julkisesta tuesta huolimatta. Etenkin julkisten tukimekanismien (mukaan luettuna tutkimusta ja kehitystä koskeva verohyvitys Crédit d'Impôt Recherche) tehokkuuden parantaminen edistäisi innovointituotoksen paranemista. Meneillään olevien arviointien tuloksia olisi hyödynnettävä innovoinnille suunnatun julkisen tuen parantamisessa. Julkisen tutkimuksen ja yritysten välisessä tietämyksen siirrossa on edelleen haasteita, mikä rajoittaa tutkimustulosten kaupallista hyödyntämistä. Muihin EU-maihin verrattuna Ranskan tulokset ovat heikkoja julkisen ja yksityisen sektorin yhteisjulkaisujen sekä yritysten rahoittaman julkisen T&K:n osalta. Tiedeyhteisön ja teollisuuden välisiä mekanismeja on mahdollista vahvistaa, jos yksinkertaistetaan tutkimushankkeita koskevia yhteistyökumppanuuksia ja kannustetaan tutkijoiden liikkuvuutta.

(20) Komissio on vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Ranskan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2018 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2018 vakausohjelman ja vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Ranskalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Ranskan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, missä määrin ne ovat unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

(21)Neuvosto on tutkinut vuoden 2018 lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

(22)Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–3,