Virallinen lehti nro C 115 , 14/04/1997 s. 0228



A4-0083/97 Päätöslauselma komission tiedonannosta yhteisestä kannanotosta: Suuntaviivat, jotka koskevat Euroopan unionin valmistautumista New Yorkissa kesäkuussa 1997 pidettävään Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen erityisistuntoon, jossa tarkastellaan Agenda 21:tä ja siihen liittyviä Rio de Janeirossa kesäkuussa 1992 pidetyn Yhdistyneiden kansakuntien ympäristö- ja kehityskonferenssin tuloksia (KOM(96)0569 - C4-0656/96) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon KOM(96)0569 - C4-0656/96, - ottaa huomioon neuvoston 9. joulukuuta 1996 pitämässään kokouksessa hyväksymät johtopäätökset suuntaviivoista, jotka koskevat EU:n valmistautumista Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen erityisistuntoon, - ottaa huomioon ympäristöä ja kehitystä koskevan Brundtlandin raportin vuodelta 1987 ((Yhdistyneiden kansakuntien ympäristö- ja kehityskomissio, Yhteinen tulevaisuutemme, Oxford University Press, 1987)), - ottaa huomioon Rio de Janeirossa kesäkuussa 1992 pidetyn YK:n ympäristö- ja kehityskonferenssin (UNCED) johtopäätökset, - ottaa huomioon puheenjohtajavaltio Irlannin esittämän luonnoksen EU:sta tehdyn sopimuksen tarkistamisesta Eurooppa-neuvoston kokouksen yhteydessä Dublinissa kesäkuussa 1996 (Dublin II), - ottaa huomioon WTO:n huippukokouksen Singaporessa joulukuussa 1996, - ottaa huomioon YK:n väestökonferenssin Kairossa syyskuussa 1994, - ottaa huomioon YK:n sosiaalialan huippukokouksen Kööpenhaminassa maaliskuussa 1995, - ottaa huomioon FAO:n maailman elintarvikehuippukokouksen marraskuussa 1996, - ottaa huomioon EU:n viidennen ympäristöohjelman ((EYVL C 138, 17.5.1993, s. 1)) ja sen käynnissä olevan tarkistuksen ((EYVL C 140, 11.5.1996, s. 5)), - ottaa huomioon 13. helmikuuta 1992 antamansa päätöslauselmat EY:n osallistumisesta Yhdistyneiden kansakuntien ympäristö- ja kehityskonferenssiin (UNCED) ja tarpeesta laatia metsien suojelua koskeva yleissopimus ((EYVL C 67, 16.3.1992, s. 152 ja 156)), - ottaa huomioon 18. tammikuuta 1994 antamansa päätöslauselmat maailman ympäristörahastosta ja Euroopan yhteisön toteuttamasta seurannasta, joka koskee Yhdistyneiden kansakuntien ympäristö- ja kehityskonferenssin Agenda 21:n täytäntöönpanoa ((EYVL C 44, 14.2.1994, s. 44 ja 46)), - ottaa huomioon ympäristö- ja terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietinnön sekä kehitys- ja yhteistyövaliokunnan lausunnon (A4-0083/97), A. ottaa huomioon, että Rion konferenssissa saatiin aikaan myönteisiä tuloksia (ilmastosopimus, biologista monimuotoisuutta koskeva sopimus, Agenda 21 ja ympäristötietouden lisääminen), mutta toteaa samalla, että olemme tänä päivänä vielä kauempana kestävästä kehityksestä kuin vuonna 1992 eikä metsäsopimusta ole vieläkään olemassa, B. ottaa huomioon, että maailman ympäristötilanteen yleinen heikkeneminen tekee erittäin tärkeäksi sen, että Rion johtopäätökset ja seurantaprosessin tulokset arvioidaan uudelleen, jotta tarvittavat tiukennukset voidaan suorittaa, C. katsoo, että on tärkeää, että sekä menestyksiä että jatkuvia ongelmia käsitellään tässä Agenda 21:n tarkistuksessa ja Rion konferenssin muissa päätöksissä, D. katsoo, että kestävän kehityksen käsite painottaa taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen ja maapallon ympäristön suojelun vastavuoroisuutta, E. katsoo, että aihetta koskeva komission tiedonanto luo hyvän perustan keskusteluille siitä, mikä on yhteisön yhteinen kanta New Yorkissa kesäkuussa 1997 pidettävissä neuvotteluissa, mutta painottaa samalla, että on tärkeää, että konferenssin valmistelut ovat niin laaja-alaisia kuin mahdollista ja johtavat konferenssin johtopäätösten tavoitteiden nostamiseen, F. katsoo, että on tärkeää, että EU toimii määrätietoisesti ja ottaa hyvin aktiivisesti osaa kesäkuussa 1997 pidettävän konferenssin kansainväliseen valmistelutyöhön mukaan lukien YK:n 24. helmikuuta - 7. maaliskuuta järjestämät viralliset alustavat kokoukset New Yorkissa työryhmän kanssa ja kestävän kehityksen toimikunnan (CSD) 7. - 25. huhtikuuta järjestämä 5. istunto, G. katsoo, että EU:n työ maailmanlaajuisesti kestävän kehityksen puolesta menettää erittäin suuressa määrin uskottavuutta sillä, ettei EU itse elä kestävän kehityksen päämäärän mukaan, H. katsoo, että on olennaisen tärkeää, että kestävän kehityksen päämäärä kirjataan perustamissopimukseen, ja että 5. ympäristöohjelmaa, jonka päämäärät ovat samat kuin Rion johtopäätökset, tiukennetaan ja että se pannaan täytäntöön mahdollisimman nopeasti; tässä yhteydessä paikalliset toimintakeskeiset Agenda 21 -suunnitelmat tulee sisällyttää paremmin kaikkiin EU:n politiikkoihin ja niitä on tuettava aktiivisesti; 1. Katsoo, että tulevan konferenssin päätavoite on rikkaiden ja köyhien maiden välinen parempi kumppanuus; 2. Katsoo, että suurin ongelma on rikkaiden maiden puutteellinen sitoutuminen, mikä ilmenee osaksi niiden liikakulutuksena (ja täten ne aiheuttavat suurimman osan maailman saasteista), ja osaksi ne eivät noudata Riossa vuonna 1992 antamiaan sitoumuksia uusien ja täydentävien määrärahojen siirrosta kehitysmaille; 3. Jakaa neuvoston huolen siitä, että useimmat jäsenvaltiot eivät noudata Riossa antamiaan talousarviositoumuksia, mutta pitää riittämättömänä neuvoston julkilausumaa siitä, että sitoumuksia on noudatettava mahdollisimman pikaisesti; 4. Painottaa, että EU on voimavarojen siirron laiminlyönnistä huolimatta ainoa alue, joka voi toimia liikkeellepanevana voimana kansainvälisen ympäristöyhteistyön jatkuvassa kehittämisessä ja sen on siksi otettava johtava rooli ja osuus kun on kyse maailmanlaajuisesta ympäristöstä; 5. Painottaa, että sekä ympäristö- että kehitysnäkökohdat huomioon ottava kansainvälinen kauppa on kestävän kehityksen edellytys ja valittaa syvästi, ettei mitään tuloksia tässä suhteessa saavutettu WTO:n kokouksessa Singaporessa joulukuussa 1996; 6. Uskoo, että tärkein konkreettinen asiaan vaikuttava tekijä on se, että ympäristönäkökohdat otetaan huomioon kaikilla politiikan aloilla ja että kulutusta muutetaan suuntaan, joka on yhteensopiva ympäristönsuojelun kanssa; katsoo, että neuvosto ja komissio eivät kuitenkaan toistaiseksi ole riittävästi toteuttaneet kumpaakaan näistä tavoitteista, ja huomauttaa, että mitä selvemmin eri tuotteiden ympäristöä kuormittavat ominaisuudet ilmenevät, sitä enemmän mahdollisuuksia kuluttajilla on painostaa suurempaan kestävyyteen ja että myös ympäristöverot voisivat edistää asiaa; 7. Toteaa, että jotta kehitysmaat voisivat ottaa ympäristönäkökohdat huomioon, on asiaankuuluvaa teknologiaa siirrettävä suuremmassa määrin rikkaista maista (esim. EU:sta) ja että yksityinen sektori on suuremmassa määrin vedettävä mukaan kestävän kehityksen konferenssin työhön, esimerkiksi luomalla suotuisat mahdollisuudet lisenssien ja patenttien ostolle kehitysmaihin, ja edistämällä sitä, että EU:n toiminnalla on sama ympäristöstandardi sekä ulko- että sisäpuolella; korostaa myös, että ympäristönäkökohtia on vahvistettava EU:n yleisessä kehitysavussa (vihreyttäminen); 8. Ilmoittaa olevansa yksimielinen neuvoston kanssa siitä, että uudet ongelmat on tunnistettava (4 kohta), mutta ihmettelee sitä, että neuvosto ei tee ehdotuksia; 9. Pitää ratkaisevana, että mahdollisimman laajat väestöryhmät osallistuvat valmisteluvaiheeseen ja että seurantavaiheeseen osallistuvat erityisesti valtiosta riippumattomat järjestöt sekä alueelliset ja paikalliset viranomaiset; 10. Pitää ratkaisevana, että valtionpäämiehet edustavat yksittäisiä maita, koska New Yorkin konferenssin tavoitteena on elvyttää uudelleen koko prosessi ja asettaa kestävyys keskeiseen asemaan kansainvälisellä esityslistalla; 11. Myöntää, että kansainvälisen ympäristöyhteistyön institutionaalisia kehyksiä on vahvistettava ja tehostettava, mutta painottaa samalla, että institutionaalisia kysymyksiä ei saa käyttää tekosyynä sille, ettei nyt tehdä tarvittavia päätöksiä, joiden tarkoituksena on viedä kohti kestävää kehitystä; 12. Katsoo, että parlamentin edustajilla on oltava aktiivinen rooli konferenssissa; ihannetilanteessa EP osallistuu konferenssiin virallisesti ja sillä on vastaava asema kuin komission valtuuskunnalla, ja vähintään sama status kuin sillä on ollut muissa konferensseissa ((Esimerkiksi Marrakechissä huhtikuussa 1994 pidetyssä ministerikokouksessa, COP I:ssä ja COP II:ssa Berliinissä maaliskuussa 1995 ja Genevessä syyskuussa 1996 sekä WTO:n huippukokouksessa Singaporessa joulukuussa 1996)); 13. Toteaa, että maailmanlaajuisten ympäristöongelmien ratkaisemisen kustannukset kasvavat, mitä kauemmin me odotamme että ryhdymme vakavasti ratkaisemaan niitä, ja että EU:n yhteisen ohjelmanjulistuksen tulee konferenssissa siksi olla paljon laajakantoisempi kuin mitä komissio ja neuvosto on esittänyt; 14. Katsoo, että kansainvälinen ympäristölainsäädäntö on tehtävä sitovammaksi ja esittää siksi uudelleen ehdotuksensa kansainvälisestä ympäristötuomioistuimesta; 15. Katsoo, että kestävän kehityksen konferenssi on koordinoiva elin, jonka tulee vastata siitä, että kestävän kehityksen vuoksi tehtävä työ sujuu niin tehokkaasti ja nopeasti kuin mahdollista ja vaatii konferenssia luomaan konkreettisia välineitä, jotta saavutetaan mittavia kestävyyteen johtavia tuloksia; 16. On samaa mieltä neuvoston kanssa siitä, että olisi tarkoituksenmukaista, jos Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous (UNGASS) laatisi ympäristön yleismaailmallisen tilan arvioinnin perusteella yksityiskohtaisen työohjelman kestävän kehityksen konrenssille seuraaviksi viideksi vuodeksi, ja katsoo myös, että kestävän kehityksen konferenssin olisi tässä yhteydessä pidettävä tiettyjä aloja selkeästi etusijalla, asetettava tarkkoja päämääriä ja valmisteltava konkreettinen ohjelma näiden tavoitteiden saavuttamiseksi; 17. Korostaa, että kestävän kehityksen konferenssi ja UNGASS ovat tärkeitä välivaiheita valmistauduttaessa Kiotossa joulukuussa pidettävään ilmastonmuutosta käsittelevään kokoukseen ja että sen vuoksi on tärkeää, että UNGASS:n yhteydessä päästään yksimielisyyteen ilmastonmuutosta ja valtameriä koskevasta voimakkaasta poliittisesta julistuksesta; 18. Kehottaa tämän vuoksi komissiota ja neuvostoa pyrkimään näissä kokouksissa varmistamaan sen, että kaikki Kioton ilmastonmuutoskokoukseen osallistuvat maat voivat yhtyä seuraavien periaatteiden mukaiseen tulokseen: - kaikki Rion kokouksen jälkeen tehdyt sitoumukset olisi muodollisesti sisällytettävä oikeudellisesti sitovaan monenväliseen ympäristösopimukseen (MEA, Multilateral Environmental Agreement), joka koskisi ainakin vuosia 2000-2100 - näihin sitoumuksiin olisi sisällyttävä muun muassa kasvihuonekaasujen pitoisuuksien ehdoton yläraja, joka olisi korkeintaan 550 ppmv CO2- ekvivalenttia, päivämäärä, johon mennessä päästöt olisi jäädytettävä yhtäläisin perustein ja yhteinen sitoutuminen päästöjen vähentämiseen sen jälkeen - nämä sitoumukset on toteutettava ottaen huomioon kullekin maalle asetettu, suurimpaan sallittuun 350 ppmv:n CO2-pitoisuuteen perustuva peruspäästöraja (Green Box), koko maailman päästöoikeuksien varantopankki, joka on korkeintaan 200 gigatonnia monenkeskisen ympäristösopimuksen (MEA) voimassaoloaikana (Blue Box), sekä Green Box ja Blue Box -päästökiintiöiden ylityksestä määrätyt rangaistukset (Red Box) - näiden periaatteiden soveltamisen yksityiskohtaisista säännöistä ja menettelyistä sovitaan 31. joulukuuta 1999 mennessä; 19. Pitää erittäin tärkeänä, että rikkaat maat lisäävät pääoman siirtoa kehitysmaihin edistääkseen kestävää kehitystä muun muassa lisäämällä kehitysapua huomattavasti; 20. Pitää tärkeänä sitä, että UNGASS johtaa kansainvälisesti sitovaan metsiensuojelusopimukseen, jolla pyritään suojelun korkeaan tasoon ja jossa otetaan huomioon erityisesti metsien biologinen monimuotoisuus; 21. Korostaa, että kaupan ja ympäristön väliset yhteydet ovat ratkaisevan tärkeitä kestävälle kehitykselle, ja katsoo, että yleistavoitteena on oltava oikeudenmukainen kansainvälinen kauppa, jossa otetaan huomioon sekä ympäristö että kehitys; pyytää komissiota esittämään oikeudenmukaista ja ekologisesti kestävää kauppaa koskevan vihreän kirjan, johon sisältyisi ajatus rajalla perittävien maksujen tarkistuksesta, ja keskustelemaan tästä tutkimuksesta sekä Euroopan parlamentin että neuvoston kanssa; 22. Pitää tärkeänä sitä, että kokouksen yleiset johtopäätökset esitetään konkreettisen julistuksen muodossa, jossa käsitellään toimintaa ja tavoitteita ja johon sisältyy velvoite uuden huippukokouksen järjestämisestä viiden vuoden kuluttua; 23. Pitää valitettavana sitä, että Euroopan unionin jo ennen Rion kokousta antamaa lupausta hiilidioksidipäästöjen jäädyttämisestä ei tähänastisten toimenpiteiden avulla pystytä pitämään, ja kehottaa neuvostoa, komissiota ja jäsenvaltioita lopulta ryhtymään tehokkaisiin toimenpiteisiin (esim. tulojen kannalta neutraali energiaveron korottaminen); 24. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöksen neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioiden hallituksille.