Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisen kalastuspolitiikan yksinkertaistamista ja parantamista koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta /* KOM/2009/0261 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 9.6.2009 KOM(2009) 261 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE yhteisen kalastuspolitiikan yksinkertaistamista ja parantamista koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE yhteisen kalastuspolitiikan yksinkertaistamista ja parantamista koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta 1. TAUSTAA Komissio hyväksyi joulukuussa 2005 yhteisen kalastuspolitiikan yksinkertaistamista ja parantamista koskevan toimintasuunnitelman vuosiksi 2006–2008 (KOM(2005) 647)[1]. Toimintasuunnitelman tarkoituksena oli tukea komission aloitetta, joka tähtäsi lainsäädäntö-ympäristön yksinkertaistamiseen kansalaisten, yritysten ja viranomaisten hyväksi. Toimintasuunnitelmaa tarkasteltiin Euroopan parlamentissa, Euroopan talous- ja sosiaalikomiteassa, neuvoa-antavassa kalatalous- ja vesiviljelykomiteassa ja kalastusasioita käsittelevässä neuvostossa, ja se sai näiden kaikkien elinten kannatuksen. Toimintasuunnitelmassa lueteltuja toimia täydennettiin säännöllisesti yksinkertaistamista koskevaan komission jatkuvaan ohjelmaan sisällytetyillä toimilla, joista osa liittyi kalastukseen. Jäsenvaltioille on kahdesti vuodessa laadittavissa edistymistä koskevissa kertomuksissa[2] tiedotettu toimista, joita kalastusalalla on toteutettu sääntelyn parantamista koskevan ohjelman puitteissa[3]. Kyseinen aloite koostui toimista, joilla pyrittiin saamaan aikaan selkeämpiä säädöksiä, vähentämään hallintokustannuksia, parantamaan uusien aloitteiden laatua ja sujuvoittamaan tietojen siirtoa. Nyt on aika tarkastella tähänastisia saavutuksia, jotta voitaisiin harkita uusia aloitteita ja korjata mahdolliset puutteet. Nyt olisi myös oiva tilaisuus tarkastella, mitä yksinkertaistamisen saralla on saatu aikaan kansallisella tasolla, sillä sääntelyn parantaminen on yhteisön ja jäsenvaltioiden yhteinen tavoite. Koska komissio on kuitenkin saanut jäsenvaltioilta vain vähän palautetta, niiden tuloksista ei voida vielä raportoida.[4] 2. TOIMINTASUUNNITELMAN SISÄLTÖ Tässä selvityksessä tarkastellaan toimintasuunnitelmassa vahvistettujen tavoitteiden mukaisesti seuraavia kysymyksiä: - kalastukseen liittyvän yhteisön säännöstön ( acquis communautaire ) analyyttinen arviointi; - tähän mennessä hyväksytyt tärkeimmät lainsäädäntöaloitteet; - yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) säännöistä kalastajille aiheutuvien hallinnollisten rasitteiden vähentäminen. 2.1. Yhteisön säännöstö (acquis communautaire) Komissio alkoi käydä läpi yhteisön lainsäädäntöä arvioidakseen, pitäisikö osa säädöksistä kumota tai kodifioida selkeämmän lainsäädännön aikaansaamiseksi samalla, kun voimassa olevan lainsäädännön sivumäärä vähenisi.[5] Kalastukseen liittyvät säädökset sisältyvät yhteisön voimassa olevan lainsäädännön luettelon lukuun 04. Kyseisten säädösten määrä on noussut jatkuvasti, ja 1. maaliskuuta 2009 niitä oli luettelossa 795 kappaletta. Näin suuri määrä voimassa olevia säädöksiä kalastuksen kaltaisella alalla vaatii selityksen ottaen huomioon kalastusalan taloudellinen painoarvo ja toimijoiden lukumäärän vähäisyys. Säädösten suuri määrä johtuu lähinnä kolmesta tekijästä. Ensimmäisenä voidaan mainita ongelma, joka liittyy tarpeeseen luokitella tarkemmin säädökset, jotka luetellaan tällä hetkellä useamman kerran luvun 04 eri osioissa, minkä seurauksena säädösten kokonaismäärä kasvaa. Toisena syynä on alueellisten kalastusjärjestöjen nykyisellään tuottama suuri lainsäädäntömäärä, joka johtuu siitä, että kyseisten järjestöjen suositukset on saatettava osaksi yhteisön lainsäädäntöä monien erityissäädösten muodossa. Odotettavissa on, että tarve saattaa kyseiset suositukset osaksi yhteisön lainsäädäntöä vähenee, kunhan kyseisten järjestöjen suunnitteilla olevat säännöt on saatu suurimmaksi osaksi voimaan EU:ssa. Kolmantena syynä mainittakoon, että jotkut säädökset ovat vanhentuneita, eli niillä ei ole mitään oikeusvaikutuksia vaikka ne ovat muodollisesti edelleen voimassa, ja ne on poistettava yhteisön säännöstön aktiivisesta osasta. Tarkastelussa noin 60 säädöstä osoittautui vanhentuneeksi. On ehdotettu, että nämä säädökset kumotaan antamalla säädöksiä, joiden muoto vastaa kumottavia säädöksiä.[6] Säädösten lukumäärä vähenee myös sen seurauksena, että joitakin säädöksiä on kodifioitu[7] tai tullaan kodifioimaan[8] erityisesti sen jälkeen, kun on saatu hyväksyttyä uusi kalastuksenvalvontajärjestelmä, jonka yhteydessä muutetaan jopa 11:tä asetusta. Kyseisten toimien seurauksena käyttäjien on myös helpompi tutustua kalastusta koskevaan lainsäädäntöön. Tämä oli tavoitteena, kun harkittiin tietyillä merialueilla voimassa olevan merkityksellisen lainsäädännön sisällyttämistä Euroopan merikartastoon[9] – hankkeeseen, jonka tavoitteena oli kartoittaa Euroopan meripolitiikkojen alueellinen laajuus. Tällaisen välineen avulla EU:n eri merialueilla toimivat sidosryhmät saavat nopeasti tiedon päällekkäisistä oikeudellisista vaatimuksista. 2.2. Tärkeimmät lainsäädäntöaloitteet Tärkeimmät toimintasuunnitelmassa ja yksinkertaistamista koskevassa komission jatkuvassa ohjelmassa mainitut lainsäädäntöaloitteet koskevat seuraavia aiheita: 1. kalavarojen järkevä käyttö; 2. kalastustoimintaan liittyvien tietojen keruu; 3. kalastustoiminnan valvonta; 4. julkisen tuen myöntäminen. (a) Säilyttämistavoitteisiin liittyvien säädösten yksinkertaistamiseen tähtäävistä toimenpiteistä voidaan mainita muutokset, joita on tehty useisiin TACien ja kiintiöiden vuotuisesta vahvistamisesta annettuihin asetuksiin, jotta ne saataisiin selkeämmiksi erityisesti vastustamalla käytäntöä, jonka mukaan säädöksistä tehdään liian yleispäteviä. Merkille pantavin aloite koski kuitenkin uutta työmenetelmää, joka otettiin käyttöön kalastusmahdollisuuksia koskevien vuotuisten neuvoston päätösten valmistelemiseksi ja joka edellyttää sidosryhmien laajempaa kuulemista ja toiminnan parempaa koordinointia tieteellisten neuvonantajien kanssa. Komissio laatii nykyisin hyvissä ajoin ennen vuosittaisia säädösehdotuksia tiedonannon, joka sisältää poliittisen julkilausuman seuraavan vuoden kalastusmahdollisuuksista.[10] Tämä työmenetelmä on johtanut tuloksellisempaan toimintaan erityisesti sen ansiosta, että sidosryhmiä on kuultu valmisteltaessa säädöksiä, jotka ovat alalle hyvin tärkeitä. Toinen merkittävä aloite on ehdotus kalavarojen säilyttämistä teknisten toimenpiteiden avulla koskevaksi neuvoston asetukseksi.[11] Kyseisellä säädöksellä, josta järjestettiin laaja kuuleminen, on tarkoitus saavuttaa useita yksinkertaistamistavoitteita. Ensiksikin se korvaa voimassa olevan lainsäädännön, josta on toistuvien muutosten seurauksena tullut vaikeaselkoista; toiseksi sillä otetaan käyttöön yksinkertaisempia ja yhdenmukaistettuja, alueelliseen toimintaan räätälöityjä toimenpiteitä; kolmanneksi siinä tehdään selvä ero neuvoston toimivaltaan kuuluvien perusperiaatteiden kesken; neljänneksi siinä uskotaan kutakin neljää aluetta koskevien puhtaasti teknisten sääntöjen antaminen komissiolle; ja viidenneksi siinä annetaan hallintovaltuudet jäsenvaltioille tarkoin määritellyissä olosuhteissa. Tähän mennessä esitetyt varaumat ovat valitettavasti hidastaneet tämän suuresti odotetun säädöksen hyväksymistä. (b) YKP:n on perustuttava parhaisiin tieteellisiin, teknisiin ja taloudellisiin analyyseihin. Kalastustoimintaan liittyvä tiedonkeruu on sen vuoksi ensiarvoisen tärkeää. Voimassa olevia yhteisön säännöksiä oli tarpeen tarkistaa, erityisesti laadun parantamiseksi ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön edistämiseksi. Kokemus oli lisäksi osoittanut, että tarvittavien tietojen keruuta oli ehdottomasti tarpeen sujuvoittaa sekä välttää päällekkäisyydet. Tiedonkeruujärjestelmän piti olla myös johdonmukainen ja kustannustehokas. Uudet yhteisön puitteet vahvistettiin näiden periaatteiden mukaisesti.[12] Myös täytäntöönpanosäännöt suunniteltiin sellaisiksi, että ne mahdollistavat byrokratian vähentämisen ja kannustavat lisäämään sähköisten välineiden käyttöä.[13] (c) Kalastustoiminnan seuranta, valvonta ja tarkkailu on olennainen osa YKP:tä. Nämä toimet suunniteltiin heti YKP:n alkuvaiheessa, ja niitä on sen jälkeen jatkuvasti kehitetty. Sen vuoksi ei olekaan yllättävää, että asiaa koskeva lainsäädäntö on hyvin monimutkaista ja tulee kalliiksi. Valvontajärjestelmä on monimutkainen, koska vuosien mittaan on otettu käyttöön uusia, usein kansainväliseen oikeuteen perustuvia säännöksiä, jotka ovat yleensä hajallaan eri asetuksissa. Säännöt ovat joskus päällekkäisiä tai jopa ristiriitaisia. Lisäksi nykyinen järjestelmä on viranomaisten ja alan toimijoiden näkökulmasta kallis ja hankala, sillä siihen liittyy monia hallinnollisia vaatimuksia. Valvontajärjestelmän perusteellinen tarkistus on keskeinen osa YKP:n yksinkertaistamista. Tämä oli tavoitteena, kun ehdotettiin seuraavia toimenpiteitä: - valvontajärjestelmään liittyvien voimassa olevien säännösten uudelleenlaatiminen; - laittoman kalastuksen torjunnan organisointi; - uudenaikaisten tekniikoiden käytön edistäminen; - kalastuslupien hallinnointi. Toivottu tulos on yksi säädös, joka sisältää kaikkia valvontaseikkoja koskevat yleiset säännöt[14], sekä yleinen järjestelmä, joka on suunniteltu hillitsemään laitonta kalastusta riippumatta siitä, missä tällaista toimintaa harjoitetaan, maailman edistyksellisimpien valvontastandardien ja -tekniikoiden avulla.[15] Uusi lainsäädäntö merkitsee myös rohkeaa askelta kohti sähköiseen tiedonsiirtoon perustuvaa toimintaympäristöä kalastustoimintaan liittyvien tietojen kirjaamisen ja toimittamisen alalla[16] ja tarjoaa yhdenmukaisen, yksinkertaisen ja käyttäjäystävällisen järjestelmän kalastusluvan myöntämiseksi yhteisön vesien ulkopuolella[17]. Näiden aloitteiden ansiosta lainsäädäntö on selkeytynyt ja johdonmukaistunut, ja sen täytäntöönpanosta on tullut edullisempaa, kuten luvussa 4 kerrotaan. Valvontasääntöjen parantamiseen ja yksinkertaistamiseen tähtäävistä aloitteista olisi mainittava komission asetusluonnos yksityiskohtaisista säännöistä yhteisössä yhdenmukaistettujen kaloihin sovellettavien muuntokerrointen käyttämiseksi Euroopan unionin lipun alla purjehtivilla aluksilla ja komission asetuksen (ETY) N:o 2807/83 muuttamisesta. Muuntokertoimia käytetään kiintiöiden hallinnointia varten kalatuotteiden jalostetun painon muuntamiseen kyseisen kalalajin elopainoksi, ja lähinnä silloin, kun halutaan varmistaa, että kalastuspäiväkirjoihin merkityt tiedot ovat oikein. Eri jäsenvaltioissa käytössä olevat erilaiset muuntokertoimet luovat ongelmia ja tietynasteista eriarvoisuutta valvonnan ja täytäntöönpanon suhteen. Sen vuoksi Euroopan unionissa käytössä olevia muuntokertoimia on tarpeen yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa. Edellä mainitussa asetuksessa määritellään sen vuoksi yhteisön muuntokertoimet ja jalostusasteen koodit, joita kansallisten viranomaisten on käytettävä kiintiöiden käyttöä koskevissa laskelmissaan ja joita kalastusalusten päälliköiden on käytettävä arvioidessaan kalastusaluksella olevien ja purettavien määrien elopainoa. (d) Yrityksille voidaan tietyin edellytyksin myöntää julkista tukea jäsenvaltion tai yhteisön talousarviosta. Jotta lainsäädäntö selkeytyisi erityisesti säädösten lukumäärää vähentämällä, kalastuksen rahoitusvälinettä koskeva uusi lainsäädäntö koostuu yhdestä ainoasta asetuksesta[18] ja sen soveltamista koskevista säännöistä[19]. Tuen myöntämisen helpottamiseksi säädetään lisäksi, että jäsenvaltioiden Euroopan kalatalousrahaston yhteisrahoittamiin toimiin jonkin toimintaohjelman puitteissa osoittamalle rahoitusosuudelle ei tehdä tutkimusta sen selvittämiseksi, onko se valtiontukea koskevien yhteisön sääntöjen mukainen. Tämä vapautus on äskettäin ulotettu kattamaan myös tuki, jota jäsenvaltiot myöntävät vuoden 2008 öljyn korkean hintatason aiheuttamasta talouskriisistä kärsiville yrityksille kohdennetun erityistoimen puitteissa.[20] Kalastus- ja vesiviljelyalalla toimiville yrityksille kansallisesta talousarviosta myönnettävän rahoitustuen suhteen on mainittava kaksi aloitetta, joiden ansiosta menettelyt yksinkertaistuvat. Vähämerkityksisestä tuesta annetun asetuksen mukaan tuesta, joka ei kolmen vuoden ajanjaksolla ylitä 30 000 euron enimmäismäärää yritystä kohden, ei ilmoiteta komissiolle.[21] Lisäksi eräässä toisessa asetuksessa[22] säädetään, että kalastustuotteiden tuotannon, jalostuksen ja kaupan pitämisen alalla toimiville yrityksille myönnettävistä tietyn tyyppisistä tuista ei enää vaadita ennakkoilmoitusta komissiolle, sillä niiden katsotaan olevan yhteisön lainsäädännön mukaisia. Kyseinen säädös koskee pieniä ja keskisuuria yrityksiä, eli siis lähes kaikkia EU:n yrityksiä, ja keventää merkittävällä tavalla hallinnollisia rasitteita. 3. TIEDONHALLINTA Voidakseen vahvistaa riittävät toimenpiteet, joiden tarkoituksena on saada aikaan meren elollisten luonnonvarojen kestävä hyödyntäminen sekä seurata, että kyseisten toimenpiteiden täytäntöönpano on asianmukaista ja yhtenäistä, komission yksiköt keräävät ja analysoivat suuren joukon tietoja, jotka on suurimmalta osin saatu jäsenvaltioilta vuoden mittaan. Vaikka tekninen kehitys on merkittävästi parantanut tietojen laatua ja niiden keruun oikea-aikaisuutta, valtavien tietokokonaisuuksien käsittely edellyttää tiedonhallintajärjestelmien jatkuvaa parantamista. Tästä syystä komissio on 90-luvulta alkaen ollut ensimmäisten joukossa ottamassa käyttöön uudenaikaisia tekniikoita kalastusalalla ja edistänyt niiden käyttöä, jatkuvaa laajentamista ja parantamista kansallisella tasolla. Ensimmäisiä tällaisista voimakkaista välineistä olivat alusten satelliittiseurantajärjestelmät, jotka mahdollistavat alusten toiminnan kaukovalvonnan. Yksinkertaistamista koskevassa toimintasuunnitelmassa painotettiin erityisesti tietotekniikan laajempaa käyttöä sähköiseen tiedonsiirtoon perustuvan toimintaympäristön edistämiseksi varsinkin kalastustoimintaan liittyvien tietojen kirjaamisen ja toimittamisen sekä EU:n aluksille ja muille aluksille myönnettävien kalastuslupien hallinnoinnin alalla.[23] Alalla on kehitetty erityisiä ja yksityiskohtaisia viestintäkeinoja, kuten sähköinen raportointijärjestelmä ja FAP-järjestelmä (Fishing Authorisation and Permits). Nämä tietotekniset välineet täydentävät välineitä, jotka on luotu käsittelemään laivastoon, kalastusaluksen toimintaan ja kalastustuotteiden kaupan pitämiseen liittyviä tietoja. Verkkoja voidaan kehittää vielä lisää luomalla yhteyksiä Euroopan meripoliittiseen seurantakeskukseen ja tietoverkkoon (EDMONET), jota ennakoidaan Euroopan unionin yhdennettyä meripolitiikkaa käsittelevässä tiedonannossa[24]. 4. HALLINNOLLISTEN RASITTEIDEN VÄHENTÄMINEN Tietojen keruu ja toimittaminen perustuu yhteisön oikeudessa vahvistettuihin säännöksiin. Näiden raportointivelvoitteiden[25] lukumäärä on kasvanut tasaisesti viime vuosina. Raportointivelvoitteet aiheuttavat viranomaisille ja yrityksille kustannuksia, ja ne on poistettava, jos ne ovat tarpeettomia. Tätä varten komissio käynnisti toimintasuunnitelman hyväksymisen yhteydessä YKP:stä aiheutuvien raportointivelvoitteiden tarkastelun tavoitteenaan kumota vanhentuneet, turhat tai vähämerkityksiset raportointivelvoitteet. Kun kyseinen tarkastelu on saatu päätökseen, ne raportointivelvoitteet, joita tarvitaan poliittisiin tai valvontatarkoituksiin, kirjataan jäsenvaltioille avoimeen asiakohtaiseen tietokantaan (OBONT: Obligation On the NeT). Tämän välineen avulla kaikki viranomaiset voidaan pitää ajan tasalla siitä, mitä tietoja niiden on toimitettava komissiolle, missä muodossa ja milloin.Eurooppa-neuvosto korosti maaliskuussa 2007, kuinka merkittävää hallinnollisten rasitteiden vähentäminen on Euroopan talouden elvyttämiseksi. Se vahvisti tavoitteeksi tällaisten EU:n lainsäädännöstä aiheutuvien rasitteiden vähentämisen 25 prosentilla vuoteen 2012 mennessä.[26] YKP:n on edistettävä tätä tavoitetta, joka on sisällytetty niiden komission valitseman 13 painopistealan joukkoon, joiden hallintomenot on määritettävä. Kalastuksenvalvontajärjestelmä[27], joka on selvästi ja loogisesti tärkein ala raportointivelvoitteiden lukumäärässä mitattuna, on valittu raportointivelvoitteista aiheutuvien kustannusten kartoitukseen ja mittaukseen EU:n standardikustannusmallia[28] käyttäen. Kyseinen malli perustuu lähinnä yritysten käyttämään aikaan ja rahaan silloin, kun ne noudattavat lakisääteisiä velvollisuuksiaan toimittaa tietoja viranomaisille tai kolmansille osapuolille (raportointi, tarkastukset, tilastot jne.). Ulkopuolisen konsultin toimittamien arvioiden perusteella nykyisestä kalastuksenvalvontajärjestelmästä aiheutuvat raportointivelvoitteet aiheuttivat yrityksille noin 80 miljoonan euron menot, joista suurin osa johtui kalastuspäiväkirjojen, purkamisilmoitusten ja myynti-ilmoitusten täyttämisestä ja käsittelystä.[29] Uusi valvontajärjestelmä, joka perustuu tieto- ja viestintätekniikoiden laajempaan käyttöön ja tietotekniikoiden tehokkaaseen hyödyntämiseen, vähentää kalastusalan hallinnollisia rasitteita jopa 30 prosenttia nykykustannuksiin verrattuna. Kalastusalalla on saatu aikaan kustannussäästöjä myös muilla toimenpiteillä kuin pelkästään toimintaohjelmassa hallinnollisen rasituksen keventämiseksi Euroopan unionissa [30] luetelluilla aloitteilla. Esimerkki terveysalalle räätälöidystä toimenpiteestä on alle 12-metristen, alle 24 tunnin jaksoissa kalastavien alusten vapauttaminen tietojen säilyttämisvelvollisuudesta ja siihen liittyvästä HACCP-järjestelmän (vaara-analyysin ja kriittisten valvontapisteiden järjestelmä) mukaisesta tutkintavelvoitteesta. Toimenpiteestä aiheutuvat säästöt ovat arviolta noin 14 miljoonaa euroa.[31] Alusten kalastuslupien hakemiseen ja myöntämiseen lähitulevaisuudessa sovellettava tietotekninen hallinnointi tarjoaa niin ikään yrityksille merkittäviä kustannussäästöjä. Mainittakoon lisäksi, että yksi YKP:n tulevan uudistuksen tavoitteista on hillitä tarvetta tietojen käsittelyyn komission tasolla.[32] 5. VAIKUTUSTEN ARVIOINTI Vaikutusten arviointi on menettely, jonka tavoitteena on strukturoida ja tukea politiikan kehittämistä. Sen avulla pyritään parantamaan komission ehdotusten laatua ja yksinkertaistamaan sääntely-ympäristöä. Sen pitäisi johtaa soveltamisalaansa suhteutettujen ehdotusten esittämiseen. Ehdotuksissa pitäisi näin ollen ottaa huomioon niiden todennäköiset vaikutukset talous-, ympäristö- ja sosiaalialalla. Vaikutusten arvioinnin perusteella saatetaan päättää luopua jostain toimesta. Vaikutusten arviointi on tehty 16:lle kalastusalaan liittyvälle aloitteelle. Näistä 13 on toimitettu vaikutustenarviointilautakunnan tarkasteltavaksi. Se on komission vuonna 2006 perustama neuvoa-antava elin, jonka tehtävänä on varmistaa vaikutusten arviointien parempi johdonmukaisuus ja hyvä laatu. Sen antamat lausunnot kalastusalaan liittyvistä ehdotuksista julkaistaan.[33] Meri- ja kalastusasioiden pääosasto mukautti hallintorakennettaan voidakseen täyttää vaikutusten arviointiin liittyvät vaatimukset kokonaisuudessaan. Virkamiehet saivat erityiskoulutusta, ja he seuraavat asian kehittymistä voidakseen tarjota parhaan mahdollisen arvion kustakin merkittävästä aloitteesta. 6. SIDOSRYHMIEN KUULEMINEN Komissio on sitoutunut kannustamaan eri tahoja osallistumaan lisäämällä konsultointiprosessin julkisuutta, minkä seurauksena komission velvollisuus avoimeen toimintaan korostuu. Tätä varten se kuulee säännöllisesti alan sidosryhmiä lähinnä neuvoa-antavassa kalatalous- ja vesiviljelykomiteassa[34] ja alueellisissa neuvoa-antavissa toimikunnissa[35], joita on nykyisellään seitsemän. Komissio järjesti neuvoa-antavan kalatalous- ja vesiviljelykomitean puitteissa 49 työryhmien kokousta ja 12 täysistuntoa. Neuvoa-antava kalatalous- ja vesiviljelykomitea antoi komissiolle 21 lausuntoa sekä 18 päätöslauselmaa ja kannanottoa. Mainittu komitea antoi myös suullisia neuvoja 16:ssa komission kyseisellä kaudella järjestämässä kuulemistilaisuudessa. YKP:n uudistuksen päälinjoista tullaan keskustelemaan tilapäisessä työryhmässä. Komissio järjesti samalla kaudella noin 60 kokousta alueellisissa neuvoa-antavissa toimikunnissa, toimitti niille keskimäärin 10 tausta-asiakirjaa vuosittain ja sai niiltä noin 250 suositusta. Kohdennettujen kuulemisten ohella komissio konsultoi laajasti sidosryhmiä julkaisemalla verkkosivuillaan kyselylomakkeita esimerkiksi seuraavista seikoista: meripolitiikka, LIS-kalastuksen torjunta, hait, kalastussäännösten valvonta ja täytäntöönpano sekä viimeisimpänä aiheena vihreä kirja yhteisen kalastuspolitiikan uudistuksesta . 7. TOIMINTASUUNNITELMA Vaikka toimintasuunnitelmassa lueteltuja sitoumuksia on noudatettu, kalastustoimintaa ja siihen liittyvää toimintaa koskevan sääntely-ympäristön yksinkertaistamista jatketaan edelleen, sillä sääntelyn parantamista koskevassa ohjelmassa vahvistetut tehtävät ovat luonteeltaan pysyviä. Komission vuosittain esittämään ohjelmaan sisällytetään erityisiä aloitteita YKP:n yksinkertaistamiseksi. Vuoden 2009 ohjelmassa mainitaan esimerkiksi markkinajärjestelyä koskevien sääntöjen tarkistus, jonka erityisenä tavoitteena on parantaa oikeudellista selkeyttä ja vähentää hallinnollista kuormitusta lisäämällä sähköisen raportoinnin käyttöä. Tarpeettomien raportointivelvoitteiden poistaminen on niin ikään edelleen yksi päätavoitteista samoin kuin oikeudellisten säännösten ryhmitteleminen pienempään määrään säädöksiä sekä niiden selkeyden parantaminen ja parempi saatavuus. Yksinkertaistamistavoitteet pidetään mielessä luotaessa uudistettua yhteistä kalastuspolitiikkaa, ja samalla otetaan asianmukaisesti huomioon ne menettelysääntöjä koskevat vaikutukset, joita Lissabonin sopimus aiheuttaa lainsäädäntömenettelyyn. Komissio kannustaa jäsenvaltioita sitoutumaan yksinkertaistettuun sääntely-ympäristöön kumoamalla kansallisessa lainsäädännössä vahvistettuja tarpeettomia vaatimuksia ja edistämällä tieto- ja viestintätekniikan hyödyntämistä. LIITE Yksinkertaistamista koskevaan toimintasuunnitelmaan liittyvien säädösten luettelo Ehdotukset - Ehdotus neuvoston asetukseksi komission valtuuttamisesta hyväksymään muutokset Euroopan yhteisön ja kolmansien maiden välillä tehtyjen kalastuskumppanuussopimusten pöytäkirjoihin (KOM(2007) 595, 15.10.2007) - Ehdotus neuvoston asetukseksi kalavarojen säilyttämisestä teknisten toimenpiteiden avulla (KOM(2008) 324, 4.6.2008) - Ehdotus neuvoston asetukseksi yhteisön valvontajärjestelmästä yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi (KOM(2008) 721, 14.11.2008) - Luonnos komission asetukseksi yksityiskohtaisista säännöistä yhteisössä yhdenmukaistettujen kaloihin sovellettavien muuntokerrointen käyttämiseksi Euroopan unionin lipun alla purjehtivilla aluksilla ja komission asetuksen (ETY) N:o 2807/83 muuttamisesta Tiedonannot - Komission tiedonanto: Yhteisön kalastuksenhoitoa koskevan kuulemismenettelyn parantaminen (KOM(2006) 246, 24.5.2006) - Komission poliittinen julkilausuma: Vuoden 2007 kalastusmahdollisuudet (KOM(2006) 499, 15.9.2006) - Komission poliittinen julkilausuma: Vuoden 2008 kalastusmahdollisuudet (KOM(2007) 295, 6.6.2007) - Komission poliittinen julkilausuma: Vuoden 2009 kalastusmahdollisuudet (KOM(2008) 331, 30.5.2008) - Komission tiedonanto kalastuskapasiteetin ja pyyntiponnistuksen indikaattoreiden parantamisesta yhteisessä kalastuspolitiikassa (KOM(2007) 39, 5.2.2007) - Komission tiedonanto tiettyjen yhteisen kalastuspolitiikan alalla annettujen yhteisön säädösten vanhentumisen virallisesta tunnustamisesta (EUVL C 43 21.2.2009, s. 2) Neuvoston säädökset - Neuvoston päätös 2009/xx/EY direktiivin 83/515/ETY ja yhteisen kalastuspolitiikan alalla tehtyjen 11 vanhentuneen päätöksen kumoamisesta (…) - Neuvoston päätös 2007/409/EY alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien perustamisesta yhteisen kalastuspolitiikan alalla tehdyn päätöksen 2004/585/EY muuttamisesta (EUVL L 155, 15.6.2007, s. 68) - Neuvoston asetus (EY) N:o 1198/2006 Euroopan kalatalousrahastosta (EUVL L 223, 15.8.2006, s.1) - Neuvoston asetus (EY) N:o 1941/2006, annettu 11 päivänä joulukuuta 2006, eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2007 (EUVL L 367, 22.12.2006, s. 1) - Neuvoston asetus (EY) N:o 1966/2006 kalastustoimia koskevien tietojen sähköisestä kirjaamisesta ja toimittamisesta sekä kaukohavaintokeinoista (EUVL L 409, 30.12.2006, s. 1) - Neuvoston asetus (EY) N:o 41/2007, annettu 21 päivänä joulukuuta 2006, yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2007 (EUVL L 15, 20.1.2007, s. 1) - Neuvoston asetus (EY) N:o 1098/2007, annettu 18 päivänä syyskuuta 2007, Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta, asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 779/97 kumoamisesta (EUVL L 248, 22.9.2007, s. 1) - Neuvoston asetus (EY) N:o 199/2008 kalatalousalan tietojen keruuta, hallintaa ja käyttöä koskevista yhteisön puitteista sekä yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevien tieteellisten lausuntojen tukemisesta (EUVL L 60, 5.3.2008, s. 1) - Neuvoston asetus (EY) N:o 1005/2008 laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä, asetusten (ETY) N:o 2874/93, (EY) N:o 1936/2001 ja (EY) N:o 601/2004 muuttamisesta sekä asetusten (EY) N:o 1093/94 ja (EY) N:o 1447/1999 kumoamisesta (EUVL L 286, 29.10.2008, s. 1) - Neuvoston asetus (EY) N:o 1006/2008 yhteisön kalastusaluksille myönnettävistä luvista kalastustoiminnan harjoittamiseksi yhteisön vesien ulkopuolella ja kolmansien maiden alusten pääsystä yhteisön vesille, asetusten (ETY) 2847/90 ja (EY) 1627/94 muuttamisesta sekä asetuksen (EY) 3317/94 kumoamisesta (EUVL L 286, 29.10.2008, s. 33) - Neuvoston asetus (EY) N:o xx/2009 yhteisen kalastuspolitiikan alalla annettujen 14 vanhentuneen asetuksen kumoamisesta (…) Komission säädökset - Komission päätös 2009/309/EY yhteisen kalastuspolitiikan alalla tehtyjen 13 vanhentuneen päätöksen kumoamisesta (EUVL L 90, 2.4.2009, s. 24) - Komission asetus (EY) N:o 498/2007 Euroopan kalatalousrahastosta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EUVL L 120, 10.5.2007, s. 1) - Komission asetus (EY) N:o 875/2007 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen kalastusalalla ja asetuksen (EY) N:o 1860/2004 muuttamisesta (EUVL L 193, 25.7.2007, s. 6) - Komission asetus (EY) N:o 696/2008 neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kalastusalan tuottajajärjestöjen tiettyjen sääntöjen laajentamisesta koskemaan muita kuin jäseniä (EUVL L 195, 24.7.2008, s. 6) - Komission asetus (EY) N:o 736/2008 perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta kalastustuotteiden tuottamisen, jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimiville pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävään valtiontukeen (EUVL L 201, 30.7.2008, s. 16) - Komission asetus (EY) N:o 665/2008, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2008, kalatalousalan tietojen keruuta, hallintaa ja käyttöä koskevista yhteisön puitteista sekä yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevien tieteellisten lausuntojen tukemisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 199/2008 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EUVL L 186, 15.7.2008, s. 3) - Komission asetus (EY) N:o 1077/2008, annettu 3 päivänä marraskuuta 2008, kalastustoimia koskevien tietojen sähköisestä kirjaamisesta ja toimittamisesta sekä kaukohavaintokeinoista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1966/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja asetuksen (EY) N:o 1566/2007 kumoamisesta (EUVL L 295, 4.11.2008, s. 3) - Komission asetus (EY) N:o 148/2009 yhteisen kalastuspolitiikan alalla annettujen 11 vanhentuneen asetuksen kumoamisesta (EUVL L 50, 21.2.2009, s. 10) - Komission asetus (EY) N:o 248/2009 neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tuottajajärjestöjen hyväksynnän tiedonannoista sekä hintojen ja interventioiden vahvistamisesta kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisen markkinajärjestelyn osalta (uudelleenlaadittu) (EUVL L 79, 25.3.2009, s. 7). [1] Ks. myös komission tiedonanto yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevan lainsäädännön yksinkertaistamisesta ja parantamisesta (KOM(2004) 820) ja komission yksiköiden valmisteluasiakirja, jossa analysoidaan mahdollisuuksia yksinkertaistaa ja parantaa yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevaa sääntelyä ja sen täytäntöönpanoa (SEC(2004) 1596). [2] http://ec.europa.eu/fisheries/cfp/simplification/action_plan_en.htm. [3] EY, Parempaa sääntelyä – miten, 2006. [4] Tšekki ja Slovakia ovat tiedottaneet komissiolle tuloksistaan. [5] KOM(2003) 71 ja KOM(2006) 689. [6] Komission asetus (EY) N:o 148/2009 yhteisen kalastuspolitiikan alalla annettujen 11 vanhentuneen asetuksen kumoamisesta, komission päätös 2009/309/EY yhteisen kalastuspolitiikan alalla tehtyjen 13 vanhentuneen päätöksen kumoamisesta, KOM(2009) 88 ja 89. Jos säädöksillä ei ole enää oikeusperustaa, ne on poistettu tunnustamalla ne virallisesti vanhentuneiksi (2009/K 43/02). [7] Komission asetus (EY) N:o 696/2008 neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kalastusalan tuottajajärjestöjen tiettyjen sääntöjen laajentamisesta koskemaan muita kuin jäseniä; komission asetus (EY) N:o 248/2009 neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tuottajajärjestöjen hyväksynnän tiedonannoista sekä hintojen ja interventioiden vahvistamisesta kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisen markkinajärjestelyn osalta. [8] Vuoden 2009 kodifiointiohjelmaan kuuluu komission asetus (EY) N:o 1438/2003 neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 III luvussa määritellyn yhteisön laivastopolitiikan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä. [9] SEC(2007) 1278, kohta 8.2. [10] KOM(2006) 499, KOM(2007) 295 ja KOM(2008 ) 331. [11] KOM(2008) 324. [12] Neuvoston asetus (EY) N:o 199/2008 kalatalousalan tietojen keruuta, hallintaa ja käyttöä koskevista yhteisön puitteista sekä yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevien tieteellisten lausuntojen tukemisesta. [13] Komission asetus (EY) N:o 665/2008 neuvoston asetuksen (ETY) N:o 199/2008 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä. [14] KOM(2008) 721. Tämä aloite mainitaan kolmannessa välikertomuksessa sääntely-ympäristön yksinkertaistamisstrategian edistymisestä (KOM(2009) 17, s. 8). [15] Neuvoston asetus (EY) N:o 1005/2008 laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä, asetusten (ETY) N:o 2874/93, (EY) N:o 1936/2001 ja (EY) N:o 601/2004 muuttamisesta sekä asetusten (EY) N:o 1093/94 ja (EY) N:o 1447/1999 kumoamisesta. [16] Neuvoston asetus (EY) N:o 1966/2006 kalastustoimia koskevien tietojen sähköisestä kirjaamisesta ja toimittamisesta sekä kaukohavaintokeinoista. [17] Neuvoston asetus (EY) N:o 1006/2008 yhteisön kalastusaluksille myönnettävistä luvista kalastustoiminnan harjoittamiseksi yhteisön vesien ulkopuolella ja kolmansien maiden alusten pääsystä yhteisön vesille, asetusten (ETY) 2847/90 ja (EY) 1627/94 muuttamisesta sekä asetuksen (EY) 3317/94 kumoamisesta. [18] Neuvoston asetus (EY) N:o 1198/2006 Euroopan kalatalousrahastosta. [19] Komission asetus (EY) N:o 498/2007 Euroopan kalatalousrahastosta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä. Komissio on laatinut käsikirjan (K(2007) 3812) ja kaksi tiedonantoa (K(2007) 2575 ja 2578) auttaakseen jäsenvaltioita ohjelmien ja arvioiden valmistelussa. [20] Talouskriisistä kärsivien Euroopan yhteisön kalastuslaivastojen rakenneuudistuksen tukemiseksi toteutettavasta väliaikaisesta erityistoimesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 744/2008 4 artikla. [21] Komission asetus (EY) N:o 875/2007 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen kalastusalalla ja asetuksen (EY) N:o 1860/2004 muuttamisesta. [22] Komission asetus (EY) N:o 736/2008 perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta kalastustuotteiden tuottamisen, jalostamisen ja kaupan pitämisen alalla toimiville pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävään valtiontukeen [23] Yhteisöltä saatu huomattava rahoitustuki auttoi jäsenvaltioita asentamaan laitteita sekä kehittämään ja parantamaan teknisiä rakenteitaan (nykyiset säännökset vahvistetaan yhteisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanoa ja kansainvälisen merioikeuden alaa koskevista yhteisön rahoitustoimenpiteistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 861/2006). [24] KOM(2007) 575, kohta 3.2.3. [25] Tunnetaan myös tiedonantovelvoitteina. [26] Jäsenvaltiot ovat vahvistaneet myös omia tavoitteitaan hallinnollisten rasitteiden vähentämiseksi (KOM(2009) 17, liite 10). [27] Neuvoston asetus (ETY) N:o 2847/1993 yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä. [28] SEC(2005) 791, päivitetty vuonna 2006. [29] Tämä mittaus tehtiin 22 jäsenvaltiossa. [30] KOM(2007) 23. [31] Komission asetus (EY) N:o 1243/2007, annettu 24 päivänä lokakuuta 2007, eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 liitteen III muuttamisesta. [32] Vihreä kirja - Yhteisen kalastuspolitiikan uudistus (KOM(2009) 163). [33] http://ec.europa.eu/governance/impact/practice_en.htm. [34] Komission päätös 1999/478/EY neuvoa-antavan kalatalous- ja vesiviljelykomitean uudistamisesta. [35] Neuvoston päätös 2004/585/EY alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien perustamisesta yhteisen kalastuspolitiikan alalla.