Ehdotus neuvoston asetus pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta pohjoiselle kummeliturskakannalle ja kyseistä kantaa hyödyntäville kalastuksille {SEC(2009)300 {SEC(2009)301} /* KOM/2009/0122 lopull. - CNS 2009/0039 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 17.3.2009 KOM(2009) 122 lopullinen 2009/0039 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta pohjoiselle kummeliturskakannalle ja kyseistä kantaa hyödyntäville kalastuksille {SEC(2009)300{SEC(2009)301} (komission esittämä) PERUSTELUT EHDOTUKSEN TAUSTA | 110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Tässä asetusehdotuksessa vahvistetaan pitkän aikavälin hoitosuunnitelma pohjoiselle kummeliturskakannalle ja kyseistä kantaa hyödyntäville kalastuksille. Suunnitelman tavoitteena on säilyttää pohjoisen kummeliturskakannan biomassa tasolla, joka mahdollistaa sen kestävän enimmäistuoton mukaisen, tieteellisiin lausuntoihin perustuvan kestävän hyödyntämisen, samalla kun pyritään kalastusalan vakauteen ja kannattavuuteen. Nämä tavoitteet ovat johdonmukaisia elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002[1] 2 artiklassa sekä Johannesburgissa vuonna 2002 allekirjoitetun kestävän kehityksen huippukokouksen täytäntöönpanosuunnitelman 30 kohdassa vahvistettujen tavoitteiden kanssa. Suunnitelmalla korvataan ja kumotaan pohjoisen kummeliturskakannan elvytystoimenpiteistä 21 päivänä huhtikuuta 2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 811/2004. Uudessa suunnitelmassa on otettava huomioon seuraavat tärkeimmät uudet näkökohdat: Tavoitteiden tarkistamisen tarve Tieteellisten lausuntojen perusteella on aiheellista keskittyä saavuttamaan optimaalinen hyödyntämistaso, jolla varmistetaan suurin kestävä tuotto, joka meriolosuhteissa on mahdollista saada. Tiettyjen biomassatasojen tavoittelun sijasta on osoittautunut tarpeelliseksi varmistaa tilanne, jossa kanta voi vaihdella ennakoimattomasti elpymistavoitteen tuntumassa, ja välttää tekemästä erillisiä elvytys- tai pitkän aikavälin suunnitelmia. Sen vuoksi ehdotetaan, että tavoitteeksi asetetaan kannan hyödyntäminen tasolla, jolla vuotuinen kalastuskuolevuus on 0,17. Tieteellisten lausuntojen mukaan kyseisellä tasolla harjoitettava kalastus tarjoaa kannasta suurimman tuoton. Suunnitelman mukauttaminen nykyisiin sosiaalisiin ja taloudellisiin olosuhteisiin Kalastusalalla toteutetaan parhaillaan nopeita rakenneuudistuksia, jotka johtuvat vuoden 2008 korkeista polttoaineen hinnoista ja heikosta tuottavuudesta. Uudessa suunnitelmassa nämä muutokset olisi huomioitava ja keskityttävä palauttamaan kalastus mahdollisimman kannattavalle tasolle kohtuullisen nopeassa määräajassa. Pyyntisäännöt niissä tilanteissa, joissa tiedonsaanti on vähäistä Viimeaikaiset muista kannoista saadut kokemukset ovat osoittaneet, että aina ei välttämättä ole saatavilla tietoja, joiden perusteella voitaisiin esittää parametreja suunnitelman soveltamiseksi. On vahvistettava selkeät säännöt, joita sovelletaan, jos tutkijat eivät pysty esittämään tarkkoja arvioita kannan tilasta. Kummeliturskan poisheiton vähentämisen tarve Kalastuskuolevuuden vähentäminen, joka on tarpeen suurimman tuoton saamiseksi kummeliturskakannasta, johtaa sekä kummeliturskan että muiden sen kanssa saaliiksi saatujen lajien poisheiton vähenemiseen. Alhaisempi kalastuskuolevuuden taso mahdollistaa suurempien ja vanhempien kalojen kertymisen kantaan, jolloin väistämättömänä sivusaaliina saadaan saaliiksi vähemmän nuoria kaloja, joita ei voida pitää kaupan. Valvontasäännökset Myös valvontasäännöksiä on mukautettava uuteen rakenteeseen ja uusiin säännöksiin. Kun otetaan huomioon kummeliturskan hoitoon ehdotetut muutokset, yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2847/93 vahvistettuja tiettyjä valvontatoimenpiteitä olisi kehitettävä, jotta ne vastaisivat uusia toimenpiteitä. | 120 | Yleinen tausta Jäsenvaltiot allekirjoittivat vuonna 2002 kestävän kehityksen huippukokouksen täytäntöönpanosuunnitelman (Johannesburg). Kyseiseen täytäntöönpanosuunnitelmaan sisältyy sitoumus hyödyntää kalastuksia kestävän enimmäistuoton mukaisesti viimeistään vuonna 2015. Lisäksi komissio ja neuvosto sopivat yhteisen kalastuspolitiikan vuoden 2002 uudistuksen yhteydessä, että ne ottavat vähitellen käyttöön monivuotiset suunnitelmat ja elvytyssuunnitelmat, jotka koskevat yhteisön kannalta kiinnostavia kalavaroja. Valmiina ovat jo suunnitelmat, jotka koskevat useimpia yhteisön vesien turskakantoja, kahta kummeliturskakantaa, kahta Nephrops-kantaa, kahta merianturakantaa sekä Pohjanmeren punakampela- ja merianturakantoja. Pohjoiseen kummeliturskakantaan sovellettiin (turskan jälkeen) toisena monivuotista elvytyssuunnitelmaa. Kyseisessä kummeliturskan elvytyssuunnitelmassa määrättiin, että kun kummeliturskakannan koko on kahden perättäisen vuoden ajan ollut elpymistavoitettaan suurempi, elvytyssuunnitelma olisi korvattava hoitosuunnitelmalla. Vuoden 2007 tieteellisistä lausunnoista kävi ilmi, että kyseinen tavoite oli saavutettu, minkä jälkeen aloitettiin ehdotuksen valmistelu. Tuoreemmat tieteelliset lausunnot osoittavat, että kannan tila on muuttunut eikä sen enää voida katsoa ylittäneen elpymistavoitteensa kahden perättäisen vuoden ajan. On osoittautunut tarpeelliseksi varmistaa tilanne, jossa kanta voi vaihdella ennakoimattomasti elpymistavoitteen tuntumassa, ja välttää tekemästä erillisiä elvytys- tai pitkän aikavälin suunnitelmia. Sen vuoksi on aiheellista korvata elvytyssuunnitelma suunnitelmalla, jota voidaan soveltaa, kun kanta on joko tavoitetason yläpuolella tai sen alapuolella. Tällaisen suunnitelman olisi noudatettava kestävää enimmäistuottoa koskevia tavoitteita. Siihen sisällytettäisiin sääntöjä TACien käyttöön ottamiseksi tilanteissa, joissa kanta on sukukypsistä kaloista koostuvan 140 000 tonnin suuruisen varovaisuusperiaatteen mukaisen biomassatason ylä- tai alapuolella, sekä tilanteeseen, jossa biomassa laskee alle 100 000 tonnin vähimmäistason. | 130 | Voimassa olevat aiemmat säännökset Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 vahvistetaan kalavarojen kestävän hyödyntämisen yleiskehys. Pohjoisen kummeliturskakannan elvytystoimenpiteistä 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 811/2004 annetaan säännöt pohjoisen kummeliturskakannan TACien vahvistamiseksi, jotta kanta saataisiin elvytettyä varovaisuusperiaatteen mukaisen tason yläpuolelle. | 140 | Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ehdotuksen pyrkimys kestävään kehitykseen on yhdenmukainen yhteisön ympäristöpolitiikan ja erityisesti sen luontotyyppien suojelua ja luonnonvarojen säilyttämistä koskevien osien kanssa. | KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI | Intressitahojen kuuleminen | 211 | Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Ehdotus perustuu jäsenvaltioiden sekä alueellisissa neuvoa-antavissa toimikunnissa toimivien sidosryhmien edustajien kanssa käytyihin lukuisiin neuvotteluihin. Komissio laati epävirallisen teknisen asiakirjan alueellisille neuvoa-antaville toimikunnille ja jäsenvaltioille helmikuussa 2008. Asiakirjassa pohdittiin, millä tavoin kyseisen kannan hyödyntäminen voitaisiin vähitellen muuttaa kestävän hoidon mukaiseksi Johannesburgissa vuonna 2002 annettuja sitoumuksia noudattaen, ja mitä seurauksia tällä olisi. Kalastuskuolevuuden alentamisen ansiosta saaliiden vakaus lisääntyy (siirtymäkauden jälkeen), poisheittämiset vähenevät ja muiden saman alueen samassa kalastuksessa pyydettyjen lajien liikakalastus vähenee. Asiakirjassa viitattiin silloiseen tieteelliseen lausuntoon, jossa määriteltiin kestävän enimmäistuoton takaavaksi kalastuskuolevuudeksi F=0,17. Vuosittain sovellettavan kalastuskuolevuuden alentamisen olisi oltava vähintään 10 prosenttia, tai muutoin se tuskin tuottaa kohtuullisessa määräajassa tulosta. Asiakirjassa esitettiin kummeliturskan pyynnissä käytettävät, jäsenvaltioiden ilmoittamat pyydystyypit sekä muutamia tärkeitä alustyyppejä, joita asianomaiset jäsenvaltiot käyttävät kummeliturskan pyynnissä. Kalastusalan toimijoilta pyydettiin mielipiteitä kalastuskuolevuuden vähentämiskeinoista sekä seuraavista seikoista: keinot valvonnan ja täytäntöönpanon parantamiseksi kalastuskuolevuuden alentamisvauhti kalastusmenetelmien muuttaminen pienempien kalojen pyynnin välttämiseksi, mukaan luettuina silmäkoon suurentamiset eri kalastuksissa kalastuksenhoito käyttäen merelläolopäiviin tai kilowattipäiviin sovellettavia rajoituksia TACien lisäksi alusten käytöstäpoistaminen. Kyseinen tausta-asiakirja toimitettiin luoteis- ja lounaisosien alueellisille neuvoa-antaville toimikunnille. Euroopan yhteisö on perustanut nämä elimet, jotta pyynti- ja jalostusalojen edustajilla, ympäristöalan kansalaisjärjestöillä, virkistyskalastajilla ja monilla muilla ryhmillä olisi mahdollisuus esittää lausuntoja Euroopan komissiolle. | 212 | Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon | Asiantuntijatiedon käyttö | 221 | Lähteenä olleet tieteenalat ja erikoisasiantuntemuksen alat ICES:tä ja tieteellis-teknis-taloudellista kalastuskomiteaa (STECF) on pyydetty mahdollisuuksien mukaan antamaan tieteelliset lausunnot kummeliturskan pitkän aikavälin hoidosta. STECF on esittänyt raporttinsa 4.–8. kesäkuuta 2007 pidetyssä kokouksessa[2]. Taloudellisia vaikutuksia koskevaa raporttia valmisteltiin joulukuussa 2007 pidetyssä kokouksessa[3]. | 2249 | Tiivistelmä saaduista ja huomioon otetuista asiantuntijalausunnoista Seuraavassa esitetään keskeiset kohdat: STECF ennakoi merkittäviä pitkän aikavälin etuja, kun elvytyssuunnitelmassa määritellystä varovaisuusperiaatteen mukaisesta kalastuskuolevuuden tasosta (F=0,25) siirrytään kestävän enimmäistuoton takaavaan kalastuskuolevuuden tasoon (F=0,17). Alhaisemmalle tasolle siirtymiseen liittyy kuitenkin saaliiden väliaikaista pienentymistä. Vaikka STECF toteaa myös, että tuottoa voitaisiin parantaa muuttamalla pyydyksiä siten, että pienempien kalojen saaliit vähenisivät, alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien jäsenet eivät suostuneet suurentamaan niissä kalastuksissa käytettävien verkkojen silmäkokoja, joissa saadaan saaliiksi kummeliturskaa. Alueelliset neuvoa-antavat toimikunnat olivat samaa mieltä siitä, että kalastuskuolevuutta ja pyyntiponnistusta on tarpeen vähentää, mutta ne katsoivat, että tämä pitäisi toteuttaa kalastuskapasiteettiin tehtävin rakenteellisin mukautuksin eikä kilowattipäivien tai merelläolopäivien hallinnoinnin avulla. Alueelliset neuvoa-antavat toimikunnat eivät kannattaneet uusien kalastuskieltoalueiden käyttöönottoa. Ehdotus perustuu saatuihin lausuntoihin. | 225 | 226 | Asiantuntijalausuntojen julkaiseminen ICES:n ja STECF:n lausunnot ovat julkisesti saatavilla molempien omilla verkkosivustoilla (www.ices.dk ja fishnet.jrc.it/web/stecf ). | 230 | Vaikutusten arviointi Vaikutusten arviointi perustuu ennen kaikkea kolmenlaiseen panokseen: Tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) laatima biologinen analyysi, jossa on tarkasteltu kalastuskuolevuuden tasojen muunlaisiin tavoitteisiin liittyviä biologisia vaihtoehtoja ja keinoja kyseisten tasojen saavuttamiseksi; Niin ikään STECF:n laatima taloudellinen analyysi, jossa otetaan huomioon eri vaihtoehdoista mahdollisesti seuraavat muutokset asiaan liittyvien laivastojen kustannuksiin ja ansioihin; Sidosryhmien kuulemiset, lähinnä luoteisten ja lounaisten vesien alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien yhteinen lausunto. Vaikutustenarviointi on saatavilla osoitteessa: http://ec.europa.eu/governance/impact/practice_en.htm | EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT | 310 | Oikeusperusta Pitkän aikavälin suunnitelmien vahvistamisen oikeusperusta on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 37 artikla. | 329 | Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Toissijaisuusperiaatetta ei sen vuoksi sovelleta. | Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen. | 331 | Nykyiseen elvytyssuunnitelmaan verrattuna ehdotetulla asetuksella otetaan käyttöön ainoastaan muutoksia, jotka riittävät varmistaan, että kantaa hyödynnetään kestävän enimmäistuoton mukaisesti ja viimeaikaisia tieteellisiä lausuntoja noudattaen. | TALOUSARVIOVAIKUTUKSET | 409 | Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. | LISÄTIEDOT | Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke | 531 | Ehdotus sisältää säännöksen, jossa säädetään hoitotoimenpiteiden arvioinnista kolmen vuoden välein asetuksen voimaantulosta. | 532 | Ehdotetut tavoitteena olevat kalastuskuolevuuden tasot perustuvat STECF:n ja ICES:n tieteelliseen lausuntoon ja kuvastavat nykyistä biologista tilaa. Ehdotus sisältää arviointilausekkeen sen varmistamiseksi, että tavoitteena olevia kalastuskuolevuuden tasoja voidaan tarvittaessa muuttaa uuden tieteellisen tiedon ja uusien lausuntojen perusteella. | 2009/0039 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta pohjoiselle kummeliturskakannalle ja kyseistä kantaa hyödyntäville kalastuksille EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen[4], ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[5], sekä katsoo seuraavaa: (1) Ottaen huomioon YK:n kestävän kehityksen huippukokouksessa Johannesburgissa vuonna 2002 hyväksytyn täytäntöönpanosuunnitelman Euroopan yhteisö on sitoutunut muun muassa säilyttämään kalakannat tasoilla, joilla päästään kestävään enimmäistuottoon, tai palauttamaan ne tällaisille tasoille. Pyrkimyksenä on saavuttaa nämä tavoitteet uhanalaisten kantojen osalta kiireellisesti ja viimeistään vuonna 2015. (2) Pohjoisen kummeliturskakannan elvytystoimenpiteistä annettiin 21 päivänä huhtikuuta 2004 neuvoston asetus (EY) N:o 811/2004[6] romahtamaisillaan olleen pohjoisen kummeliturskakannan tilan parantamiseksi. Vaikka kyseinen suunnitelma on parantanut kannan tilaa jonkin verran, sen tavoitteet ovat riittämättömiä johdanto-osan 1 kappaleessa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. (3) Jotta pohjoinen kummeliturskakanta saataisiin palautettua tasolle, jolla päästään kestävään enimmäistuottoon, on tarpeen laatia pohjoiselle kummeliturskakannalle pitkän aikavälin hoitosuunnitelma, jossa vahvistetaan tavoitteet ja menettelyt saalisrajoituksista päättämiseksi sekä kalastusmahdollisuuksien jakamiseksi jäsenvaltioiden kesken, sekä kumota asetus (EY) N:o 811/2004. (4) Saatavilla olevien tietojen mukaan suotavia pitkän aikavälin biomassatasoja ei pystytä vahvistamaan tarkasti. Näin ollen minkä tahansa pitkän aikavälin suunnitelman tavoite olisi ilmoitettava pikemminkin kalastuskuolevuustasoon kuin biomassaan liittyvänä tavoitteena. (5) Tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) lausunnossa todetaan, että pitkän aikavälin kestävä enimmäistuotto voidaan taata, kun kantaa hyödynnetään tasolla, jolla vuotuinen kalastuskuolevuus on 0,17. (6) STECF ei pysty aina antamaan lausuntoja saalisrajoituksista riittävän tarkkojen ja edustavien tietojen puuttuessa. Sen vuoksi olisi annettava säännökset sen varmistamiseksi, että saalisrajoitukset voidaan vahvistaa johdonmukaisesti silloinkin, kun tietoja on saatu huonosti. (7) Kalastusmahdollisuuksien vahvistaminen ja jakaminen sekä kantojen vähimmäistasojen ja varovaisuusperiaatteen mukaisten tasojen ja kalastuskuolevuuden tason vahvistaminen ovat ensisijaisen tärkeitä yhteisen kalastuspolitiikan toimenpiteitä, ja niillä on suora vaikutus jäsenvaltioiden kalastuslaivastojen sosioekonomiseen tilanteeseen. On asianmukaista, että neuvosto varaa itselleen oikeuden käyttää suoraan täytäntöönpanovaltaa näiden nimenomaisten asioiden osalta. (8) Tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden noudattamisen varmistamiseksi olisi vahvistettava erityisiä valvontatoimenpiteitä niiden toimenpiteiden lisäksi, joista säädetään yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2847/93[7]. (9) On aiheellista varmistaa suunnitelman säännöllinen arviointi. Jos tällaisessa arvioinnissa käy ilmi, että suunnitelmassa vahvistetut vähimmäistasot ja varovaisuusperiaatteen mukaiset tasot tai kalastuskuolevuuden tasot eivät ole enää asianmukaisia, suunnitelmaa on aiheellista mukauttaa. (10) Euroopan kalatalousrahastosta 27 päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006[8] 21 artiklan a kohdan i ja iv alakohdan soveltamiseksi suunnitelman olisi oltava elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun asetuksen (EY) N:o 2371/2002[9] 5 artiklassa tarkoitettu elvytyssuunnitelma, kun kanta on varovaisuusperiaatteen mukaisen kutevan biomassan alapuolella, ja sen olisi oltava viimeksi mainitun asetuksen 6 artiklassa tarkoitettu hoitosuunnitelma kaikissa muissa tilanteissa. (11) Asetus (EY) N:o 811/2004 olisi sen vuoksi kumottava ja korvattava uudella asetuksella, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT 1 artikla Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan pohjoisen kummeliturskakannan säilyttämistä ja hoitoa koskeva pitkän aikavälin suunnitelma, jäljempänä ’suunnitelma’. 2 artikla Soveltamisala Tätä asetusta sovelletaan seuraavilla alueilla elävään kummeliturskakantaan: a) ICES-osa-alue IIIa ja yhteisön vedet ICES-osa-alueilla IIIb, IIIc ja IIId; b) yhteisön vedet ICES-osa-alueella IIa ja ICES-alueella IV; c) ICES-alueet VI ja VII, yhteisön vedet ICES-osa-alueella Vb ja kansainväliset vedet ICES-alueilla XII ja XIV; d) ICES-osa-alueet VIIIa, VIIIb, VIIId ja VIIIe. 3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä: a) ’TAC’ tarkoittaa määrää, joka voidaan pyytää ja purkaa kummeliturskakannasta 2 artiklassa tarkoitetuilla alueilla vuosittain; b) ’biomassan vähimmäistaso’ tarkoittaa 100 000 tonnin suuruista kutevan biomassan tasoa; c) ’varovaisuusperiaatteen mukainen biomassataso’ tarkoittaa 140 000 tonnin suuruista kutevan biomassan tasoa; d) ’nykyinen biomassa’ tarkoittaa kummeliturskakannan kokoa TACin soveltamisvuoden 1 päivänä tammikuuta. II LUKUPITKÄN AIKAVÄLIN HOITOTAVOITE 4 artikla Suunnitelman tavoite Suunnitelman tavoitteena on a) säilyttää kummeliturskakannan biomassa tasolla, joka mahdollistaa sen kestävän hyödyntämisen sellaisen kalastuskuolevuutta koskevan tavoitetason perusteella, jolla päästään kannan kestävään enimmäistuottoon; ja b) säätää kyseisen kannan hoidosta sen säilyttämiseksi varovaisuusperiaatteen mukaisen biomassatason yläpuolella. III LUKU PYYNTISÄÄNNÖT 5 artikla TACien vahvistamismenettely 1. Edellä olevassa 4 artiklassa säädetyn tavoitteen saavuttamiseksi neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja STECF:ää kuultuaan 2 artiklassa tarkoitetuilla alueilla elävän kummeliturskakannan TACeista seuraavaksi vuodeksi. 2 TACit vahvistetaan tämän luvun säännösten mukaisesti. 6 artikla Ennustettu kokonaispoistuma 1. STECF ennustaa seuraavaksi vuodeksi kummeliturskan kokonaispoistuman, joka vastaa 2, 3 ja 4 kohdan mukaisesti määriteltyjä kalastuskuolevuustasoja. 2. Jos STECF ennakoi, että kummeliturskakannan koko on TACien soveltamisvuoden 1 päivänä tammikuuta vähintään varovaisuusperiaatteen mukaisella biomassatasolla, sovellettava kalastuskuolevuustaso on ikäryhmissä 2–6 keskimäärin 0,17. 3. Jos STECF ennakoi, että kummeliturskakannan koko on TACien soveltamisvuoden 1 päivänä tammikuuta biomassan vähimmäistason alapuolella, sovellettava kalastuskuolevuustaso on ikäryhmissä 2–6 keskimäärin 0,085. 4. Jos STECF ennakoi, että kummeliturskakannan koko on TACien soveltamisvuoden 1 päivänä tammikuuta vähintään biomassan vähimmäistasolla ja varovaisuusperiaatteen mukaisen biomassatason alapuolella, ikäryhmissä 2–6 keskimäärin sovellettava kalastuskuolevuustaso lasketaan seuraavan kaavan mukaisesti: 0,085 + (nykyinen biomassa – biomassan vähimmäistaso) x (0,17-0,085)/(varovaisuusperiaatteen mukainen biomassataso – biomassan vähimmäistaso). 7 artikla TACien laskenta 1. TACit lasketaan vähentämällä seuraavat määrät 6 artiklassa tarkoitetusta kummeliturskan ennustetusta kokonaispoistumasta: a) kalamäärä, joka vastaa kummeliturskan ennakoituja poisheittoja asianomaisesta kannasta; ja b) tarvittaessa määrä, joka vastaa muita merkityksellisiä kummeliturskakuolevuuden syitä. 2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, TACien vuosittainen vaihtelu kullakin asianomaisella alueella on rajoitettava vuosina 2010, 2011 ja 2012 sovellettavien TACien osalta 10 prosenttiin ja tämän jälkeen sovellettavien TACien osalta 20 prosenttiin. 8 artikla Menettely TACien vahvistamiseksi, jos tiedonsaanti on huonoa Jos STECF ei pysty antamaan TACia koskevaa lausuntoa, jonka perusteella neuvosto voisi päättää TACista 6 artiklan mukaisesti, koska käytettävissä ei ole riittävästi tarkkoja ja edustavia tietoja, TACeista päätetään seuraavasti: a) jos STECF:n lausunnon mukaan kummeliturskasaaliit olisi vähennettävä mahdollisimman alhaiselle tasolle, TAC vahvistetaan tekemällä vähintään 25 prosentin vähennys edellisvuoden TACiin verrattuna; b) kaikissa muissa tapauksissa TAC vahvistetaan tekemällä vähintään 15 prosentin vähennys edellisvuoden TACiin verrattuna. 9 artikla Toimenpiteiden mukauttaminen Jos 6 artiklan 2, 3 tai 4 kohdassa säädetyt vähimmäistasot ja varovaisuusperiaatteen mukaiset biomassatasot tai tavoitteena olevat kalastuskuolevuuden tasot eivät STECF:n lausunnon mukaan enää ole tarkoituksenmukaiset pitämään yllä alhaista kantojen ehtymisen riskiä ja kestävää enimmäistuottoa, neuvosto päättää kyseisten tasojen uusista arvoista. IV LUKU SEURANTA, TARKASTUS JA VALVONTA 10 artikla Suhde asetukseen (ETY) N:o 2847/93 Tässä luvussa säädettyjä valvontatoimenpiteitä sovelletaan asetuksessa (ETY) N:o 2847/93 sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 V luvussa ja niiden täytäntöönpanosäännöissä säädettyjen toimenpiteiden lisänä. 11 artikla Kalastuspäiväkirjan tarkastukset 1. Satelliittiseurantajärjestelmällä (VMS) varustettujen alusten osalta jäsenvaltioiden on tarkistettava, että kalastuksen seurantakeskuksen saamat tiedot vastaavat kalastuspäiväkirjaan kalastuksesta VMS-tietoja käyttäen kirjattuja tietoja. Nämä ristiintarkastukset on säilytettävä sähköisessä muodossa kolmen vuoden ajan. 2. Kunkin jäsenvaltion on pidettävä yhteystiedot kalastuspäiväkirjojen ja purkamisilmoitusten toimittamista varten ajan tasalla ja saatettava ne yleisesti saataville virallisella verkkosivustollaan. 12 artikla Ensi kerran puretun kummeliturskan punnitseminen 1. Kalastusaluksen päällikön on varmistettava, että kaikki 2 artiklassa vahvistetuilla alueilla pyydetyt ja yhteisön satamassa puretut kummeliturskamäärät punnitaan aluksella tai satamassa ennen niiden myyntiä tai muualle kuljettamista. Punnitsemiseen käytettävien vaakojen on oltava jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiä. Punnitustulos on merkittävä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 8 artiklassa tarkoitettuun ilmoitukseen. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat sallia kummeliturskan punnitsemisen jäsenvaltion alueella pidettävässä kalahuutokaupassa edellyttäen, että puretulle saaliille on tehty fyysinen tarkastus ja että kala on sinetöity ennen sen kuljettamista suoraan kalahuutokauppaan ja että se pysyy sinetöitynä punnitsemiseen asti. Kuljetusasiakirjassa on ilmoitettava saalista purettaessa tehdyn tarkastuksen yksityiskohdat. 13 artikla Jälleenlaivauskielto Kummeliturskan jälleenlaivaus merellä 2 artiklassa tarkoitetuilla alueilla on kiellettyä. 14 artikla Ennakkoilmoitus 1. Yhteisön kalastusaluksen päällikön tai hänen edustajansa, jolla on enemmän kuin yksi tonni kummeliturskaa aluksellaan, on ilmoitettava kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille vähintään neljä tuntia ennen jäsenvaltion satamaan tai purkamispaikkaan saapumistaan seuraavat tiedot: a) sataman tai purkamispaikan nimi; b) arvioitu saapumisaika kyseiseen satamaan tai purkamispaikkaan; c) määrät kilogrammoina elopainoa kaikkien niiden lajien osalta, joita pidetään aluksella yli 50 kilogrammaa. 2. Sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa aiotaan purkaa enemmän kuin yksi tonni kummeliturskaa, voivat vaatia, ettei aluksella pidetyn saaliin purkamista saa aloittaa ennen kuin kyseiset viranomaiset antavat siihen luvan. 3. Yhteisön kalastusaluksen päällikön tai hänen edustajansa, joka haluaa jälleenlaivata tai purkaa merellä tai kolmannen maan satamassa tai purkamispaikassa aluksella pidettyjä määriä, on ilmoitettava lippujäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille 1 kohdassa tarkoitetut tiedot vähintään 24 tuntia ennen merellä tapahtuvaa jälleenlaivausta tai purkamista tai kolmannessa maassa tapahtuvaa purkamista. 15 artikla Nimetyt satamat 1. Jos yhteisön kalastusaluksesta aiotaan purkaa yhteisön alueella yli kaksi tonnia kummeliturskaa, aluksen päällikön on varmistettava, että purkaminen tapahtuu ainoastaan nimetyissä satamissa. 2. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä satamat, joissa kummeliturskan yli kahden tonnin suuruisten aluksesta purkamisten on tapahduttava. 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 15 päivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta luettelo nimetyistä satamista ja 30 päivän kuluessa sen jälkeen ilmoitus asiaan liittyvistä kyseisten satamien tarkastus- ja valvontamenettelyistä sekä ehdoista ja edellytyksistä kummeliturskan määrien kirjaamiseksi ja raportoimiseksi kunkin purkamisen yhteydessä. Komissio toimittaa nämä tiedot edelleen kaikille jäsenvaltioille. 16 artikla Kalastuspäiväkirjaan merkittyjen arvioitujen määrien sallitut poikkeamat Poiketen siitä, mitä jäsenvaltioiden kalansaalistietojen kirjaamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä syyskuuta 1983 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2807/83[10] 5 artiklan 2 kohdassa säädetään, aluksella pidettyjen määrien arviot kilogrammoina saavat poiketa 5 prosenttia kalastuspäiväkirjaan merkitystä luvusta. 17 artikla Kummeliturskan erillissäilytys Yhteisön kalastusaluksella on kiellettyä pitää missään säiliössä minkäänlaista määrää kummeliturskaa sekaisin muiden mereneliölajien kanssa. Kummeliturskaa sisältävät säiliöt on lastattava ruumaan siten, että ne ovat erillään muista säiliöistä. 18 artikla Kummeliturskan kuljetus 1. Jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat vaatia, että kaikki jollakin 2 artiklassa tarkoitetulla alueella pyydetyt kummeliturskamäärät, jotka on ensin purettu kyseisessä jäsenvaltiossa, punnitaan tarkastajien läsnä ollessa ennen niiden kuljettamista ensimmäisestä purkamissatamasta muualle. Kummeliturskista, jotka on purettu ensin 15 artiklan mukaisesti nimetyssä satamassa, on punnittava jäsenvaltioiden valtuuttamien tarkastajien läsnä ollessa edustavat näytteet, joiden määrä on vähintään 20 prosenttia puretuista määristä, ennen kuin ne tarjotaan ensimyyntiin ja myydään. Jäsenvaltioiden on tätä varten toimitettava komissiolle yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta käytettävän näytteenottojärjestelmän yksityiskohdat. 2. Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 13 artiklassa säädetään, kaikkien kummeliturskan yli 50 kilogramman suuruisten määrien, jotka kuljetetaan johonkin muuhun paikkaan kuin missä ne on ensimmäisen kerran purettu tai mihin ne on tuotu, mukana on oltava jäljennös jostakin kyseisen asetuksen 8 artiklan 1 kohdassa säädetystä ilmoituksesta, joka koskee kummeliturskan kuljetettuja määriä. Mainitun asetuksen 13 artiklan 4 kohdan b alakohdassa säädettyä poikkeusta ei sovelleta. 19 artikla Kansalliset valvontaohjelmat 1. Niiden jäsenvaltioiden, joilla on tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia kalastusaluksia, on määriteltävä liitteen I mukainen kansallinen valvontaohjelma. 2. Niiden jäsenvaltioiden, joilla on tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia kalastusaluksia, on ennen kunkin vuoden 31 päivää tammikuuta asetettava virallisella verkkosivustollaan komission ja muiden jäsenvaltioiden, joita tämä asetus koskee, saataville kansalliset valvontaohjelmansa ja niiden täytäntöönpanoaikataulu. 3. Komissio kutsuu vähintään kerran vuodessa koolle kalastus- ja vesiviljelykomitean kokouksen arvioimaan kansallisten valvontaohjelmien soveltamista ja tuloksia. 20 artikla Tarkastusten vertailuarvot Edellä olevassa 19 artiklassa tarkoitetuissa kansallisissa valvontaohjelmissa on vahvistettava tarkastuksille erityiset vertailuarvot. Näitä vertailuarvoja on ajoittain tarkistettava saavutettujen tulosten tarkastelun perusteella. Tarkastusten vertailuarvojen on kehityttävä asteittain, kunnes liitteessä II määritetyt tavoitteena olevat vertailuarvot on saavutettu. 21 artikla Erityiset valvonta- ja tarkastusohjelmat Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 34 artiklan c kohdan 1 alakohdassa säädetään, kyseessä olevan kummeliturskakannan erityiset valvonta- ja tarkastusohjelmat voivat jatkua kauemmin kuin kolmen vuoden ajan niiden voimaantulosta. V LUKUSEURANTA 22 artikla Suunnitelman arviointi Komissio arvioi STECF:n lausunnon perusteella ja kuultuaan asianmukaista alueellista neuvoa-antavaa toimikuntaa suunnitelman vaikutusta kyseiseen kummeliturskakantaan ja tätä kantaa hyödyntävään kalastukseen viimeistään tämän asetuksen kolmantena soveltamisvuonna ja tämän asetuksen jokaisena sitä seuraavana kolmantena soveltamisvuonna, ja ehdottaa tarvittaessa asianmukaisia toimenpiteitä suunnitelman muuttamiseksi. VI LUKULOPPUSÄÄNNÖKSET 23 artikla Euroopan kalatalousrahaston tukitoimet 1. Niiden vuosien ajan, jolloin kanta on varovaisuusperiaatteen mukaisen biomassatason alapuolella, suunnitelmaa pidetään asetuksen (EY) N:o 2371/2002 5 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 1198/2006 21 artiklan a alakohdan i alakohdassa tarkoitettuna elvytyssuunnitelmana. 2. Niiden vuosien ajan, jolloin kanta on vähintään varovaisuusperiaatteen mukaisella biomassatasolla, suunnitelmaa pidetään asetuksen (EY) N:o 2371/2002 6 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 1198/2006 21 artiklan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitettuna hoitosuunnitelmana. 24 artikla Kumoaminen 1. Kumotaan asetus (EY) N:o 811/2004. 2. Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 25 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE I Kansallisten valvontaohjelmien sisältö Kansallisissa valvontaohjelmissa on pyrittävä muun muassa määrittelemään seuraavat tekijät: 1. VALVONTARESURSSIT Henkilöresurssit 1.1. Maissa ja merellä toimivien tarkastajien lukumäärä sekä näiden toiminta-ajankohdat ja -alueet. Tekniset resurssit 1.2. Valvonta-alusten ja ilma-alusten lukumäärä sekä niiden toiminta-ajankohdat ja -alueet. Taloudelliset resurssit 1.3. Henkilöresursseihin, valvonta-aluksiin ja ilma-aluksiin osoitettava talousarviomääräraha. 2. KALASTUSTOIMINNAN KIRJAAMINEN JA ILMOITUSTEN TEKEMINEN SÄHKÖISESTI Kuvaus 11, 12, 15 ja 16 artiklan noudattamisen varmistamiseksi käyttöönotetuista järjestelmistä. 3. SATAMIEN NIMEÄMINEN Tarvittaessa luettelo 15 artiklan mukaisesti kummeliturskan purkamiseen nimetyistä satamista. 4. ENNEN SAALIIDEN PURKAMISTA ANNETTAVA ILMOITUS Kuvaus 14 artiklan noudattamiseksi käyttöönotetuista järjestelmistä. 5. SAALIIDEN PURKAMISEN VALVONTA Kuvaus 12, 14, 15, 16 ja 18 artiklan säännösten noudattamisen varmistamiseksi käytettävissä olevista välineistä sekä toteutetuista järjestelmistä. 6. TARKASTUSMENETTELYT Kansallisissa valvontaohjelmissa määritellään menettelyt, joita noudatetaan: a) suoritettaessa tarkastuksia maissa ja merellä; b) oltaessa yhteydessä muiden jäsenvaltioiden nimeämiin, kummeliturskaa koskevan kansallisen valvontaohjelman vastuullisiin toimivaltaisiin viranomaisiin; c) toteutettaessa yhteistä valvontaa ja tarkastajien vaihtoa, mukaan lukien toisten jäsenvaltioiden vesialueilla toimivien tarkastajien valtuuksia ja toimivaltaa koskevat määrittelyt. LIITE II TARKASTUKSIA KOSKEVAT ERITYISET VERTAILUARVOT Tavoite 1. Kunkin jäsenvaltion on vahvistettava tarkastuksille erityiset vertailuarvot tämän liitteen mukaisesti. Strategia 2. Kalastustoimien tarkastukset ja valvonta on keskitettävä aluksiin, jotka todennäköisesti pyytävät kummeliturskaa. Kummeliturskan kuljetuksia ja kaupan pitämistä koskevia satunnaistarkastuksia käytetään lisäksi ristiintarkastusmekanismina, jolla testataan tarkastusten ja valvonnan tehokkuutta. Tärkeysjärjestys 3. Eri pyydystyypit asetetaan erilaiseen tärkeysjärjestykseen riippuen siitä laajuudesta, jolla kalastusmahdollisuuksia koskevia rajoituksia laivastoihin sovelletaan. Sen vuoksi kunkin jäsenvaltion on vahvistettava omat tärkeysjärjestyksensä. Tavoitteena olevat vertailuarvot 4. Jäsenvaltioiden on pantava tarkastussuunnitelmansa täytäntöön kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta ottaen huomioon jäljempänä asetetut tavoitteet. Jäsenvaltioiden on eriteltävä ja kuvattava, mitä näytteenottostrategiaa sovelletaan. Komissio saa pyynnöstä jäsenvaltion käyttämän näytteenottosuunnitelman. a) Tarkastusten taso satamissa Pääsääntöisesti olisi saavutettava vähintään sellainen tarkkuus, joka saataisiin yksinkertaisella satunnaisotannalla, kun tarkastukset kattavat 20 prosenttia kaikista kummeliturskan lukumääränä ilmoitetuista puretuista saaliista jäsenvaltiossa. b) Kaupan pitämistä koskevien tarkastusten taso Huutokaupassa myytäväksi tarjotuista kummeliturskamääristä on tarkastettava 5 prosenttia. c) Merellä tehtävien tarkastusten taso Joustava vertailuarvo: vahvistetaan kunkin alueen kalastustoiminnan yksityiskohtaisen analysoinnin jälkeen. Merellä käytettävien vertailuarvojen on viitattava valvontapäivien lukumäärään merellä kummeliturskanhoitoalueilla; erityisalueiden valvontapäiville voidaan vahvistaa erillinen vertailuarvo. d) Ilmavalvonnan taso Joustava vertailuarvo: vahvistetaan kunkin alueen kalastustoiminnan yksityiskohtaisen analysoinnin jälkeen ottaen huomioon jäsenvaltion käytettävissä olevat resurssit. LIITE III Vastaavuustaulukko Asetus (EY) N:o 811/2004 | Tämä asetus | 1 artikla | 1 artikla | 2 artikla | 4 artikla | 3 artikla | - | 4 artikla | 5 artikla | 5 artikla | 6 ja 7 artikla | 6 artikla | 8 artikla | 7 artikla | - | 8 artikla | 14 artikla | 9 artikla | 15 artikla | 10 artikla | 16 artikla | 11 artikla | 17 artikla | 12 artikla | 18 artikla | 13 artikla | 21 artikla | [1] EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59. [2] Pohjoisen kummeliturskan pitkän aikavälin hoitosuunnitelmat. Lissabon 4.–8. kesäkuuta 2007. Raportti kalavarojen ja niiden hyödyntämisen välistä tasapainoa käsittelevän tieteellis-teknis-taloudellisen kalatalouskomitean alaryhmän kokouksesta. [3] Pohjoisen kummeliturskan pitkän aikavälin hoitosuunnitelman vaikutusten arviointi. Kalavarojen ja niiden hyödyntämisen välistä tasapainoa käsittelevä tieteellis-teknis-taloudellisen kalatalouskomitean alaryhmä. [4] EUVL C, … , s. . [5] EUVL ... [6] EUVL L 150, 30.4.2004, s. 1. [7] EYVL L 261, 20.10.1993, s. 1. [8] EUVL L 223, 15.8.2006, s. 1. [9] EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59. [10] EYVL L 276, 10.10.1983, s. 1.