KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE EUROOPAN INVESTOINTIPANKIN (EIP) EU:N TALOUSARVIOTAKAUKSEN NOJALLA VUONNA 2013 TOTEUTTAMISTA ULKOISISTA TOIMISTA JA VUODEN 2007 JA KESÄKUUN 2014 VÄLILLÄ ALLEKIRJOITETUT EIP:N RAHOITUSTOIMET KATTAVAN 25 PÄIVÄNÄ LOKAKUUTA 2011 ANNETUN PÄÄTÖKSEN N:O 1080/2011/EU SOVELTAMISESTA /* COM/2014/0674 final */





1. JOHDANTO Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1080/2011/EU[1] (annettu 25 päivänä lokakuuta 2011 EU:n takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille (EIP) unionin ulkopuolella toteutettaviin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja lainatakauksista aiheutuvien tappioiden varalta; jäljempänä ’lainatakuupäätös’ tai ’EU:n takuu’) komissio velvoitetaan antamaan EIP:n vuotuisten raporttien pohjalta vuosittain kertomus rahoitustoimista, jotka EIP on toteuttanut EU:n takuun nojalla. Lisäksi tässä kertomuksessa esitetään yhteenveto toimista, jotka EIP toteutti omalla riskillään lainatakuupäätöksen soveltamisalaan kuuluvilla alueilla vuonna 2013. EIP:n Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioissa (AKT) sekä merentakaisissa maissa ja merentakaisilla alueilla (MMA) toteuttamia toimia tarkastellaan sen sijaan erillisessä vuosikertomuksessa[2]. Lainatakuupäätöksen 17 artiklassa komissiota pyydetään esittämään Euroopan parlamentille ja neuvostolle loppukertomus lainatakuupäätöksen soveltamisesta. Loppukertomus esitetään liitteessä. Se kattaa EIP:n ulkoiset rahoitustoimet, jotka on allekirjoitettu vuoden 2007 ja 30. kesäkuuta 2014 välisenä aikana lainatakuupäätöksen saatua kuuden kuukauden jatkoajan. Tarkempia hanke-, sektori-, maa- ja aluekohtaisia tietoja ja tilastotaulukoita näistä toimista on ohessa julkaistavassa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa. Kertomuksessa annetaan myös tarkempia tietoja vuonna 2013 hyväksyttyjen rahoitustoimien odotetuista tuloksista. Vuosi oli EIP:n uuden tulosmittauskehyksen toinen toteutusvuosi. Valmisteluasiakirjassa esitetään meneillään olevissa toimissa saavutettuja konkreettisia tuloksia kuuden valikoidun tapaustutkimuksen pohjalta. Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyivät 16. huhtikuuta 2014 uuden päätöksen N:o 466/2014/EU[3] EU:n takuun myöntämisestä EIP:lle EU:n ulkopuolella toteutettavia investointihankkeita tukevista rahoitustoimista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta vuosina 2014–2020. 2. KESKEISET TULOKSET Lainatakuupäätöksessä yleisen valtuuden enimmäismääräksi on asetettu 27 484 miljoonaa euroa ja sen lisäksi käyttöön otetun ilmastonmuutosvaltuuden enimmäismääräksi 2 000 miljoonaa euroa. Haastavasta liiketoimintaympäristöstä huolimatta EIP allekirjoitti vuonna 2013 lainatakuupäätöksen kattamien alueiden hyväksi rahoitussopimuksia 6,8 miljardin euron edestä (vuonna 2012 sopimusten arvo oli pienempi, 6,5 miljardia euroa). EU:n takuun piiriin kuuluvaa rahoitusta myönnettiin 4,4 miljardia euroa eli noin 400 miljoonaa euroa edellisvuotista enemmän, kun taas EIP:n omalla riskillään myöntämän rahoituksen määrä oli 2,4 miljardia euroa eli 100 miljoonaa euroa pienempi kuin vuotta aiemmin. EIP on osoittanut olevansa edelleen vahvasti sitoutunut EU:n ilmastotoimien tukemiseen. Lainatakuupäätöksessä määriteltyjä ulkoisen valtuuden piiriin kuuluvia alueita koskevien ilmastotoimisopimusten arvo vuonna 2013 oli 2,1 miljardia euroa, eli niiden osuus oli 31 prosenttia kaikista rahoituspäätöksistä. Tammikuussa 2012 EIP otti käyttöön tulosmittauskehyksen, jonka avulla se pystyy tehokkaammin mittaamaan rahoitustoimiensa tuloksia ja vaikutuksia ja raportoimaan niistä lainatakuupäätöksen vaatimusten mukaisesti. Tarkoitusta varten on laadittu kattava joukko objektiivisesti mitattavia ja seurattavia indikaattoreita, jotka ohjaavat hankkeiden arviointia koko hankekauden ajan. Valmisteluasiakirjassa on tiivistelmä kaikkien vuonna 2013 allekirjoitettujen EIP:n rahoitustoimien odotetuista tuloksista. EIP:n oma raportti sen EU:n ulkopuolella toteuttamista toimista on julkaistu EIP:n verkkosivuilla[4]. Lainatakuupäätöksessä korostetaan, että EIP:n ulkoisten toimien olisi tuettava aiempaa selvemmin EU:n ulkosuhdepolitiikkaa ja sen ohjelmia ja välineitä. Vuonna 2013 EIP jatkoi tiivistä yhteistyötä komission ja EU:n ulkosuhdehallinnon kanssa parantaakseen toimiensa yhdenmukaisuutta ja yhtenäisyyttä EU:n ulkosuhdepolitiikan kanssa. Komission ja EIP:n välistä yhteisymmärryspöytäkirjaa päivitettiin, ja se laajennettiin koskemaan EU:n ulkosuhdehallintoa. Sopimuspuolet allekirjoittivat sen 12. syyskuuta 2013. 3. RAHOITUSTOIMET 3.1. Lainatakuupäätöksen kattamille alueille myönnetty EIP:n rahoitus Seuraavasta taulukosta käyvät ilmi EIP:n vuonna 2013 myöntämän rahoituksen määrät lainatakuupäätöksen kattamilla alueilla. Taulukko 1: Vuonna 2013 allekirjoitetut EIP:n ulkoiset rahoitustoimet Kohdemaat || Valtuuden nojalla toteutetut toimet || EIP:n oman riskin toimet || Yhteensä (milj. euroa) || Kokonaistakuu || Poliittisen riskin takuu || Yhteensä Liittymistä valmistelevat maat || 960 || 0 || 960 || 1 998 || 2 958 Välimeren alueen maat || 397 || 133 || 530 || 0 || 530 Naapurimaat Itä-Euroopassa ja Venäjä || 1 126 || 560 || 1 686 || 119 || 1 805 Aasia ja Latinalainen Amerikka || 782 || 215 || 997 || 242 || 1 240 Etelä-Afrikka || 0 || 260 || 260 || 0 || 260 Yhteensä || 3 265 || 1 168 || 4 433 || 2 359 || 6 793 Huom. Taulukossa mainittujen EIP:n omien varojen lisäksi Välimeren alueella allekirjoitettiin pääomasijoitus- ja mikrorahoitusoperaatioita 53 miljoonan euron edestä kolmansien osapuolten varoin. Vuonna 2013 EU:n valtuuden nojalla toteutettujen toimien osuus kokonaisvolyymistä kasvoi 4 prosenttia, 4,43 miljardiin euroon (3,96 miljardia euroa vuonna 2012). Osuus oli 65 prosenttia kokonaisrahoituksesta lainatakuupäätöksen kattamilla alueilla vuonna 2013. Valtaosa (85 prosenttia) EIP:n oman riskin rahoituksesta myönnettiin lähentymistä valmisteleviin maihin. EU:n valtuuden nojalla vuonna 2013 allekirjoitetuista lainasopimuksista 74 prosenttia kuului kokonaistakuun piiriin (valtiotasolle ja valtiotasoa alemmille hallintotasoille myönnetty rahoitus, 3,26 miljardia euroa) ja 26 prosenttia poliittisen riskin takuun piiriin (yksityissektorille myönnetty rahoitus, 1,17 miljardia euroa). EIP kantoi kaikki muut tämän rahoituksen riskit. Syyrian hallitus jatkoi EIP:n lainoihin liittyvien korkomaksujen ja takaisinmaksujen laiminlyöntejä vuonna 2013[5]. Vuonna 2012 EIP:lle maksettiin takuurahastosta yhteensä 42 miljoonaa euroa ja se onnistui perimään takaisin 2,1 miljoonaa euroa. Vuonna 2013 EIP on pyytänyt takuurahastosta vielä 64,8 miljoonaa euroa. Kaavio 1: EIP:n omista varoista myönnetyn ulkoisen luotonannon kehitys vuosittain Vuoden 2013 loppuun mennessä (ks. taulukko 2) lainatakuupäätöksen nojalla oli allekirjoitettu lainasopimuksia kaikkiaan 27 miljardin euron edestä (ilman peruttuja toimia), eli valtuuden mukaisesta enimmäismäärästä oli käytetty 92 prosenttia. EIP:n uusia valtuuden piiriin kuuluvia rahoitustoimia varten oli käytettävissä yhteensä 2,46 miljardia euroa. Päätöksen voimassaoloaikaa jatkettiin vuoden 2013 lopussa automaattisesti kuudella kuukaudella, koska Euroopan parlamentti ja neuvosto eivät olleet hyväksyneet uutta päätöstä. Taulukko 2: EIP:n valtuuden nojalla allekirjoittamat ja maksamat kokonaismäärät (2007–2013) Miljoonaa euroa || Enimmäis­määrä || Myönnetty, netto || Myönnetty­jen prosentti­osuus enimmäis­määrästä, netto || Maksettu || Maksettujen prosenttiosuus myönnetyistä, netto Liittymistä valmistelevat maat || 9 048 || 8 949 || 99 % || 5 648 || 63 % Välimeren maat || 9 700 || 8 381 || 86 % || 4 145 || 49 % Naapurimaat Itä-Euroopassa ja Venäjä || 3 848 || 3 844 || 100 % || 898 || 23 % Aasia ja Latinalainen Amerikka || 3 952 || 3 284 || 83 % || 2 322 || 71 % Etelä-Afrikka || 936 || 911 || 97 % || 558 || 61 % Yleinen lainanantovaltuus yhteensä || 27 484 || 25 369 || 92 % || 13 571 || 53 % Ilmastonmuutosvaltuus (2011–2013) || 2 000 || 1 656 || 83 % || 217 || 13 % Valtuudet yhteensä || 27 484 || 27 025 || 92 % || 13 788 || 51 % Huom. Maksetut määrät on laskettu euroina maksutapahtumahetken vaihtokurssia soveltaen. Taulukosta 2 voidaan nähdä, että vuoden 2013 lopulla EIP oli saavuttanut tai lähes saavuttanut alueelliset enimmäismäärät liittymistä valmistelevien maiden, itäisten naapurimaiden ja Etelä-Afrikan osalta. Välimeren maiden ja Aasian ja Latinalaisen Amerikan maiden osalta oli edelleen liikkumavaraa. Aluekohtaisten enimmäismäärien välillä voidaan lainatakuupäätöksen nojalla siirtää lainoituskapasiteettia enintään 10 prosentin verran. Lainarahoituksen maksamisaste on hankkeiden toteutuksen etenemisen indikaattori. Lainatakuupäätöksen nojalla myönnetystä nettomääräisestä lainarahoituksesta oli vuoden 2013 loppuun mennessä maksettu 51 prosenttia (13,8 miljardia euroa). Tilanne vastaa keskimääräistä kehitystä: rahoituksen maksamisaste nousee rahoitussopimuksen allekirjoittamisen jälkeen yleensä samankaltaisella viiveellä. Aasian ja Latinalaisen Amerikan osalta edistyttiin parhaiten: maksamisaste oli 71 prosenttia allekirjoitetuista rahoitussopimuksista. Sen jälkeen tulevat liittymistä valmistelevat maat (63 prosenttia) ja Etelä-Afrikka (61 prosenttia). Itäisissä naapurimaissa ja Venäjällä maksamisaste jäi alle keskiarvon, 23 prosenttiin allekirjoitetuista sopimuksista. Tämä johtuu viiveistä hankkeiden toteutuksen alkuvaiheessa sekä hallinnollisista viiveistä kohdemaissa. Ilmastonmuutosvaltuuden maksamisaste on suhteellisen alhainen, koska se otettiin käyttöön vuoden 2011 lopussa. Taulukko 3: Nykyisen lainatakuupäätöksen nojalla myönnetyt lainat vuosittain (2007–2013) Miljoonaa euroa || 2007 (*) || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || 2013 || Brutto yht. || Peruu­tukset || Netto yht. Liittymistä valmistelevat maat || 389 || 2 009 || 2 859 || 1 535 || 874 || 821 || 610 || 9 096 || 147 || 8 949 Välimeren maat || 1 205 || 1 195 || 1 510 || 2 009 || 926 || 1 305 || 530 || 8 680 || 299 || 8 381 Naapurimaat Itä-Euroopassa ja Venäjä || 0 || 170 || 233 || 631 || 675 || 934 || 1 443 || 4 085 || 241 || 3 844 Aasia ja Latinalainen Amerikka || 305 || 469 || 1 051 || 643 || 310 || 300 || 584 || 3 662 || 378 || 3 284 Etelä-Afrikka || 0 || 203 || 280 || 50 || 115 || 100 || 260 || 1 008 || 96 || 912 Yleinen lainanantovaltuus yhteensä || 1 899 || 4 045 || 5 932 || 4 867 || 2 900 || 3 460 || 3 427 || 26 530 || 1 161 || 25 369 Ilmastonmuutos­valtuus (2011–2013) || || || || || 150 || 500 || 1 006 || 1 656 || -- || 1 656 Liittymistä valmistelevat maat || || || || || 150 || - || 350 || 500 || -- || 500 Välimeren maat || || || || || || 350 || - || 350 || -- || 350 Naapurimaat Itä-Euroopassa ja Venäjä || || || || || || - || 243 || 243 || -- || 243 Aasia ja Latinalainen Amerikka || || || || || || 150 || 413 || 563 || -- || 563 Etelä-Afrikka || || || || || || - || - || - || -- || - Valtuudet yhteensä || 1 899 || 4 045 || 5 932 || 4 867 || 3 050 || 3 960 || 4 433 || 28 186 || 1161 || 27 025 || (*) Lainananto jatkui 31. päivään heinäkuuta 2007 asti myös edellisen lainatakuupäätöksen (2000–2007) nojalla. Vuonna 2013 lainatakuupäätöksen nojalla allekirjoitettiin 42 uutta rahoitushanketta (43 vuonna 2012). Ks. taulukko jäljempänä. Taulukko 4: Allekirjoitetut rahoitustoimet alueittain ja varoittain vuonna 2013 Alueet || Valtuus || EIP:n oma riski || Yhteensä || Kolmansien varat Aasia ja Latinalainen Amerikka || 11 || 2 || 13 || - Välimeren maat || 7 || - || 7 || 9 Liittymistä valmistelevat maat || 6 || 19 || 25 || - Naapurimaat Itä-Euroopassa ja Venäjä || 16 || 1 || 17 || - Etelä-Afrikka || 2 || - || 2 || - Useita alueita* || - || 4 || 4 || - Yhteensä || 42 || 26 || 68 || 77 * Kahteen tai useampaan alueeseen kohdistuvat allekirjoitetut toimet Liittymistä valmistelevat maat saivat myös vuonna 2013 eniten EU:n ulkopuolelle myönnettyä EIP:n rahoitusta (25 uutta rahoitustointa, joihin myönnettiin 2,96 miljardia euroa eli 43,5 prosenttia kaikesta lainatakuupäätöksen kattamille alueille myönnetystä rahoituksesta). EIP rahoitti ensisijaisesti pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettäviä luottojärjestelyjä ja Euroopan laajuisia infrastruktuurihankkeita. EU:n takuun piiriin kuuluvan lainanannon volyymi aleni 0,96 miljardiin euroon ja liittymistä valmistelevan välineen piiriin kuuluva lainananto omalla riskillä aleni 2,0 miljardiin euroon, kun se vuonna 2012 oli ollut 2,3 miljardia euroa (ks. taulukko 1). Välimeren maiden toimintaympäristö muuttui vuonna 2013 poliittisten tapahtumien vuoksi haastavaksi. EU:n toiminta romahti 66 prosenttia, 1,7 miljardista eurosta (vuonna 2012) 0,6 miljardiin euroon (16 uutta rahoitustointa). Kuten aiempinakin vuosina, EIP:n rahoitusta myönnettiin Välimeren alueella etenkin energia- ja liikennealoille. EIP myös lisäsi luotonantoa yksityiselle sektorille: kolmansien varoin toteutettavia yksityisiä pääomasijoitus- ja mikrorahoitustoimia allekirjoitettiin yhdeksän. Itäisiin naapurimaihin ja Venäjälle myönnettävä rahoitus lisääntyi 17 uudella rahoitustoimella 1,8 miljardiin euroon (ks. taulukot 1 ja 4). Tämä johtui lähinnä toimista Venäjällä. Poliittiset tapahtumat pakottivat kuitenkin lykkäämään Ukrainassa ja Venäjällä kolmea rahoitustoimea, jotka olisi muutoin saatu päätökseen valtuuden voimassaoloaikana. Mahdollisten lisätoimien allekirjoittaminen Venäjällä riippuu asiaa koskevista EU:n pakotteista. Komissio aikoo seurata ja arvioida takuurahaston lisäaktivoinnin todennäköisyyttä (ja mahdollista tarvetta täydentää rahastoa). EU:n ja Venäjän välinen liikennealan vuoropuhelu on ollut jäissä vuodesta 2012. Liikennealan yhteistyön uudelleenkäynnistämisen edellytykset eivät toistaiseksi ole täyttyneet, ja laajemmat kahdenväliset suhteet ovat heikentyneet edelleen vuonna 2014 Ukrainan kriisin seurauksena. Aasiaan ja Latinalaiseen Amerikkaan myönnettyjen lainojen kokonaisvolyymi kasvoi 1,24 miljardiin euroon (700 miljoonaa euroa vuonna 2012). Kuten taulukosta 5 käy ilmi, rahoituslaitoksille yksityissektorin kehittämistä varten myönnetyt luotot olivat vuonna 2013 allekirjoitetuista rahoitustoimista volyymiltaan kaikkein merkittävin erityisesti liittymistä valmistelevissa maissa ja itäisissä naapurimaissa. Seuraavalla sijalla oli energia (erityisesti Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa), liikenne ja kaupunkialueiden kehittäminen. Ala- ja aluekohtainen jakaantuminen käy ilmi taulukosta. Taulukko 5: Valtuuden nojalla ja EIP:n omalla riskillä vuonna 2013 allekirjoitettujen ulkoisten toimien jakautuminen aloittain Miljoonaa euroa || Liittymistä valmistele­vat maat || Välimeren maat || Itä-Euroopan naapurimaat ja Venäjä || Aasia ja Latinalainen Amerikka || Etelä-Afrikka || Yhteensä Energia || 199 || 253 || 105 || 867 || 110 || 1 534 Liikenne || 460 || 50 || 438 || - || || 948 Vesihuolto, viemäröinti || 6 || 77 || 64 || 60 || || 207 Luottolimiitit || 1 450 || 80 || 1 193 || 283 || || 3 006 Maatalous, kalastus, metsätalous || 150 || || 6 || 21 || || 177 Teollisuus || || 20 || || 9 || || 29 Rahoituspalvelut || 192 || || || - || || 192 Televiestintä || 300 || || || - || || 300 Kaupunkialueiden kehittäminen || 200 || 50 || || - || 150 || 400 Yhteensä || 2 958 || 530 || 1 805 || 1 240 || 260 || 6 793 Huom. Taulukossa mainittujen volyymien lisäksi Välimeren alueella allekirjoitettiin pääomasijoitus- ja mikrorahoitusoperaatioita 53 miljoonan euron edestä kolmansien osapuolten varoin. 3.2. EU:n poliittisten tavoitteiden tukeminen Lainatakuupäätöksessä määritellään kolme horisontaalista korkean tason tavoitetta, jotka koskevat kaikkia EU:n talousarviotakuun nojalla lainoituskelpoisia alueita (valtuustavoitteet): i) ilmastonmuutoksen hillitseminen ja siihen sopeutuminen ii) sosiaalisen ja taloudellisen infrastruktuurin kehittäminen iii) paikallisen yksityissektorin kehittäminen, erityisesti pk-yritysten tukeminen. Lisätavoitteena on muun muassa edistää Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa tarkoitettuja ulkoisen toiminnan yleisiä periaatteita sekä liittymistä valmistelevien maiden, naapurimaiden ja unionin välistä taloudellista yhdentymistä ja muunlaista kumppanimaiden alueellista yhdentymistä. Aluekohtaisilla teknisillä toimintaohjeilla[6] pyritään varmistamaan, että EU:n takuun nojalla myönnetty EIP:n rahoitus tukee ja täydentää EU:n ulkosuhdepolitiikkaa sekä sen ohjelmia ja välineitä lainatakuupäätöksen soveltamisalaan kuuluvilla alueilla. Vaikutus valtuustavoitteisiin esitetään seuraavassa kaaviossa, jossa on mukana sekä valtuuden nojalla toteutetut toimet että omaan riskiin perustuvat järjestelyt vuonna 2013. Lähes puolet rahoitustoimista vaikuttaa useampaan kuin yhteen tavoitteeseen. Tämä koskee erityisesti ilmastohankkeita. Kaavio 2: Vaikutus valtuustavoitteeseen (%) Ilmastonmuutoksen hillitseminen ja siihen sopeutuminen EIP on edelleen vuonna 2013 vahvistanut lainanantoa ilmastotoimiin. Lisätyn 2 miljardin euron ilmastonmuutosvaltuuden avulla on saatu aikaan se, että ilmastotoimiin investoidaan kehittyvien markkinatalouksien ohella myös aiempaa useammassa kehitysmaassa. Vuoden 2013 loppuun mennessä 2 miljardin euron lainoitusvaltuudesta (joka vapautettiin lokakuussa 2011) oli käytetty 83 prosenttia, ja jäljellä oleva määrä oli kokonaan korvamerkitty valmisteilla oleviin lisätoimiin, jotka on allekirjoitettu ennen kuin valtuus päättyi kesäkuussa 2014. Lainananto ilmastotoimiin oli edelleen vahvaa Aasiassa. Ilmastotoimien osuus allekirjoitetuista sopimuksista oli Aasiassa lähes 90 prosenttia, Latinalaisessa Amerikassa ja Keski-Aasiassa vajaat 50 prosenttia ja Etelä-Afrikassa 88 prosenttia uudesta rahoitusvolyymista. Välimeren maissa 50 prosenttia vuonna 2013 allekirjoitetusta rahoituksesta kohdistui ilmastotoimiin. Huomattava määrä ilmastotoimiin kohdistuvaa rahoitusta otettiin käyttöön myös liittymistä valmistelevien maiden ja itäisten naapurimaiden hankkeissa, mutta kokonaisosuus on niissä pienempi, sillä muut lainanantotavoitteet, kuten yksityisen sektorin kehittäminen, ovat vahvoja. Taulukko 6: Ilmastotoimiin vuonna 2013 myönnetyt lainat valtuuden soveltamisalaan kuuluvilla alueilla || Ilmastotoimet || Ilmastotoimet yhteensä || Osuus kaikista uusista lainoista (milj. euroa) || Ilmastonmuutos­valtuuden nojalla || Yleisen valtuuden nojalla || EIP:n omalla riskillä Aasia || 286 || 127 || 51 || 464 || 88 % Keski-Aasia || 127 || || || 127 || 58 % Latinalainen Amerikka || || 52 || 191 || 243 || 49 % Välimeren maat || || 253 || || 253 || 48 % Liittymistä valmistelevat maat || 350 || || 159 || 509 || 17 % Naapurimaat Itä-Euroopassa ja Venäjä || 243 || 5 || 19 || 267 || 15 % Etelä-Afrikka || || 230 || || 230 || 88 % Yhteensä valtuuden piiriin kuuluvilla alueilla || 1 006 || 667 || 421 || 2 094 || 31 % Suurin osuus oli energiasektorilla sekä ilmastotoimien rahoitusvolyymin (1,3 miljardia euroa) että hankkeiden määrän (16) perusteella. Tämä kertoo energiatehokkuuteen ja uusiutuvaan energiaan suuntautuvien investointien suuresta kysynnästä. Muut EIP:n ilmastotoimitavoitteeseen vaikuttaneet hankkeet kohdistuivat kestävään liikenteeseen (357 miljoonaa euroa), kaupunkialueiden kehittämiseen (177 miljoonaa euroa) ja luonnonvaroihin (120 miljoonaa euroa). Vuonna 2013 allekirjoitettujen ilmastotoimisopimusten arvo oli 2,1 miljardia euroa eli 31 prosenttia kaikesta lainatakuupäätöksen soveltamisalaan kuuluville alueille myönnetystä EIP:n ulkoisesta rahoituksesta. Osuus ylittää EIP:n 25 prosentin yleistavoitteen. Vuonna 2013 allekirjoitettujen sopimusten volyymi oli suhteellisen suuri, mitä selittää suhteellisen suuri allekirjoitettujen hankkeiden määrä. Sosiaalisen ja taloudellisen infrastruktuurin kehittäminen EIP allekirjoitti eri alojen sosiaalisen ja taloudellisen infrastruktuurin kehittämiseksi yhteensä 46 ulkoista rahoitustointa, joiden arvo oli 3,6 miljardia euroa. Tähän kuuluu yhdeksän tointa, jotka toteutetaan välittäjän kautta ja joiden jakautumista eri aloille ei tiedetä ennakolta. Kuten aiempinakin vuosina, suurin osuus oli energiasektorilla (18 hanketta) ja liikennesektorilla (10 hanketta). Paikallisen yksityissektorin kehittäminen, erityisesti pk-yritysten tukeminen EIP tukee paikallisen yksityissektorin kehittämistä eri tavoin. Yleisin tapa on myöntää luottolimiittejä rahoituksen välittäjille (lähinnä pankeille) jälleenlainaukseen pienille ja keskisuurille yrityksille. Paikallisen yksityissektorin kehittämiseen vaikuttaneista yhteensä 51 ulkoisesta rahoitustoimesta 36 oli lainoja rahoituksen välittäjille. Näillä lainoilla ne saivat 3,3 miljardia euroa rahoitusta jälleenlainattavaksi pk-yrityksille tai markkina-arvoltaan keskisuurille yrityksille. Lisäksi 12 prosenttia kyseisistä rahoitustoimista oli suoria lainoja suuremmille yksityisille yrityksille, ja yhdeksän rahoitustointa oli sijoituksia pääomasijoitusrahastoihin ja mikrorahoituslaitoksille. Alueellinen yhdentyminen Alueellista yhdentymistä edistetään eri alojen hankkeilla. Alueellista yhdentymistä edistävistä 17 hankkeesta (1,1 miljardia euroa) kuusi on suoria liikennesektorin hankkeita. Ne ovat pääasiassa valtioiden rajat ylittäviä teitä ja alueellisia lennonvarmistusverkkoja. Neljä hanketta toteutetaan energiasektorilla. Alueellinen yhdentyminen oli vahvimmin esillä liittymistä valmistelevissa maissa ja itäisissä naapurimaissa. Siihen kohdistui noin kolme neljäsosaa ulkoisen lainanannon kokonaisvolyymista. 3.3. EIP:n toimien vaikutus ja lisäarvo Tulosmittauskehyksen avulla EIP:n rahoitustoimia voidaan arvioida koko niiden elinkaaren ajan. Se auttaa valitsemaan terveitä konkreettisiin tuloksiin perustuvia ja EU:n tavoitteita vastaavia hankkeita, joissa EIP:n osallistuminen tuo lisäarvoa. Arvioinnin yhteydessä määritetään tulosindikaattoreita lähtötasoineen ja tavoitteineen. Niiden avulla saadaan tietoa toimen taloudellisista, sosiaalisista ja ympäristötuloksista. Saavutuksia seurataan näiden vertailuarvojen perusteella koko hankkeen ajan, ja niistä raportoidaan kahdessa vaiheessa: suorien toimien yhteydessä hankkeen päättyessä ja kolmen vuoden kuluttua hankkeen päättymisestä; sijoitusjakson päättyessä ja sijoitusrahastojen toiminnan päättyessä; ja välittäjän välityksellä myönnettävän rahoituksen myöntämiskauden päättyessä. Hankkeet arvioidaan kolmen ”pilarin” osalta: i) Pilarissa 1 arvioidaan hankkeen vaikutusta EU:n ja kyseisten maiden tavoitteiden saavuttamiseen ja hankkeen kelpoisuutta EIP:n valtuustavoitteiden perusteella. ii) Pilarissa 2 arvioidaan odotettujen tulosten perusteella, onko toimi laadukas ja terveellä pohjalla. iii) Pilarissa 3 arvioidaan EIP:n toimien odotettua täydentävyyttä rahoituksen ja muiden seikkojen kannalta. Tulosmittauskehyksestä kerrotaan yksityiskohtaisemmin komission valmisteluasiakirjassa. Vie useita vuosia, ennen kuin vuonna 2012 käyttöön otetun tulosmittauskehyksen avulla saadaan selville toimien tuloksia, joten toteutusvaiheessa olevien hankkeiden toteutuneista tuloksista raportoidaan valmisteluasiakirjassa kuuden valikoidun tapaustutkimuksen avulla. Näin ollen seuraavassa käsitellään kaikkien valtuuden piiriin kuuluvilla alueilla allekirjoitettujen toimien odotettuja tuloksia. Kaavio 3: Vuonna 2013 allekirjoitettujen hankkeiden odotettujen tulosmittauskehysarvioiden jakautuminen pilareittain Valtuuden piiriin kuuluvilla alueilla vuonna 2013 allekirjoitettujen toimien odotetut tulokset: Kuten pilarin 1 arvioiden jakautuma osoittaa, vuonna 2013 allekirjoitetuista toimista yli puolella odotetaan olevan erinomainen vaikutus valtuustavoitteiden saavuttamiseen, mikä tarkoittaa merkittävää vaikutusta sekä maan omiin kehitystavoitteisiin että maata ja/tai aluetta koskeviin EU:n tavoitteisiin. Hankkeet, joilta odotetaan ”hyvää” vaikutusta, ovat valtuustavoitteiden mukaisia ja niillä on mahdollisuus vaikuttaa merkittävästi maan omiin kehitystavoitteisiin ja kohtalaisesti EU:n tavoitteisiin tai kohtalaisesti maan omiin tavoitteisiin ja merkittävästi EU:n tavoitteisiin. Pilarissa 2 allekirjoitetuista toimista 9 prosentin odotetaan saavan erinomaisen arvion. Tällöin suorien toimien sisäinen korkokanta on suurempi kuin 15 prosenttia tai välittäjien kautta toteutettavilla toimilla (luottolimiitit) on poikkeuksellinen rahoituksen saatavuutta lisäävä ja rahoitussektoria kehittävä vaikutus suhteellisen vähäriskisessä ympäristössä. Toimista yli 86 prosentin odotetaan olevan ”hyviä”. Nämä ovat suoria toimia, joiden sisäinen korkokanta on 10–15 prosenttia, tai välittäjien avulla toteutettavia toimia, joilla lisätään rahoituksen saatavuutta ja kehitetään rahoitussektoria, joskin riskipitoisessa ympäristössä, jossa tulosten todennäköisyys on pienempi. Pilarin 3 arviot osoittavat, että noin 21 prosentilta vuonna 2013 allekirjoitetuista toimista odotetaan erittäin merkittävää täydentävyyttä. Tyypillisiä esimerkkejä ovat lainan saajalle markkinoilta tarjolla olevan pisimmän laina-ajan piteneminen yli 100 prosenttia; rahoitettavien omaisuuserien taloudellisen käyttöajan kattaminen vähintään 80-prosenttisesti; johtoaseman ottaminen hankkeen valmistelussa, jäsentämisessä ja/tai toteuttamisen tukemisessa. Hyvää vaikutusta odotetaan 62 prosentilta toimista, jolloin täydentävyys on merkittävä. Tyypillisiä esimerkkejä ovat merkittävä vaikutus joko teknisten ja sektorinäkökohtien kannalta tai korkeampina laatustandardeina ja laadunvarmistuksena. Ne 17 prosenttia allekirjoitetuista toimista, joilta odotetaan kohtalaista täydentävyyttä, ovat tyypillisesti standardituotteita, jolloin hankkeen suunnittelu, jäsentäminen tai toteuttaminen edellyttävät vain vähäistä panosta. 4. YHTEISTYÖ KOMISSION KANSSA Valmisteluasiakirjassa on luettelo voimassa olevista järjestelyistä, joiden piirissä EIP ja komissio tekivät yhteistyötä vuonna 2013 lisätäkseen lainatakuupäätöksen soveltamisalaan kuuluville alueille osoitettavan EU:n kokonaistuen johdonmukaisuutta. Ohessa julkaistavassa valmisteluasiakirjassa on myös yhteenvetotaulukko, josta käyvät ilmi EIP:n osana EU:n talousarvioresurssien hoitoa allekirjoittamien rahoitussopimusten volyymit. Valmisteluasiakirjassa tarkastellaan lisäksi pääpiirteittäin eräitä tärkeimpiä vuonna 2013 koordinoidusti toteutettuja toimia. 5. YHTEISTYÖ KANSAINVÄLISTEN RAHOITUSLAITOSTEN KANSSA Yhteistyö muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa on kiinteä osa EIP:n toimintaa. Yhteistyömuotoja ovat muun muassa vuoropuhelu institutionaalisista seikoista, laaja-alaisista aiheista sekä aihekohtaisista kysymyksistä, keskinäinen kuuleminen sekä tehostettu toiminnallinen yhteisrahoitus ja työnjako. Muiden kansainvälisten rahoituslaitosten tai eurooppalaisten kahdenvälisten laitosten kanssa tarjottu yhteisrahoitus muodosti 47 prosenttia kaikesta EU:n takuun nojalla myönnetystä rahoituksesta vuonna 2013. Valmisteluasiakirjassa on luettelo vuonna 2013 allekirjoitetuista yhteisrahoitetuista lainasopimuksista valtuuden piiriin kuuluvilla alueilla. Kansainvälisten rahoituslaitosten välistä vuoropuhelua käydään enimmäkseen erityistyöryhmissä, jotka kokoontuvat määräajoin ja vaihtavat tietoja parhaista käytännöistä tai käsittelevät erityiskysymyksiä. Yksi tällainen työryhmä on käsitellyt yksityissektorilla toimivien rahoituslaitosten tulosten yhdenmukaistamista, ja vuonna 2013 perustettiin vastaava työryhmä käsittelemään julkisen sektorin hankkeiden tulosten yhdenmukaistamista. Lisäksi perustetaan tilapäisiä työryhmiä esimerkiksi sellaisia yksittäisiä asioita varten, joihin G-20- ja G-8 edellyttävät Maailmanpankilta ja kansainvälisiltä kehityspankeilta panosta. EIP osallistuu muihin vuoropuheluhankkeisiin, kuten puolivuosittain pidettävään kansainvälisten kehityspankkien johtajien kokoukseen, jonka EIP järjesti tammikuussa 2014. EIP:llä on keskeinen rooli myös ulkoisen yhteistyön rahoituslähteiden yhdistämistä koskevassa EU:n laajuisessa foorumissa. [1] EUVL L 280, 27.10.2011, s. 1. [2] EIB – 06/2014 – ISBN 978-92-861-2059-6 ”Annual Report 2013 on EIB activity in Africa, the Caribbean and Pacific, and the overseas territories”. [3] EUVL L 135, 8.5.2014, s. 1. [4] http://www.eib.org/attachments/country/eib_rem_annual_report_2013_en.pdf [5] Ks. komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle takuurahaston tilanteesta ja hoidosta varainhoitovuonna 2013 – COM(2014) 463 final, 16.7.2014, ja siihen liittyvä SWD (2014) 241 final. [6] Ks. komission valmisteluasiakirja SWD – COM(2012) 357 final. Lokakuun 25. päivänä 2011 annetun päätöksen N:o 1080/2011/EU mukaan komission on esitettävä Euroopan parlamentille ja neuvostolle loppukertomus lainatakuupäätöksen soveltamisesta. Tämä kertomus kattaa EIP:n rahoitustoimet, jotka on allekirjoitettu päätöksen[1] kattamana aikana vuoden 2007 ja 30. kesäkuuta 2014 välisenä aikana lainatakuupäätöksen saatua kuuden kuukauden jatkoajan. Kertomus täydentää analyysia, joka on esitetty vuoden 2013 kertomuksessa EIP:n EU:n talousarviotakauksen nojalla toteuttamista ulkoisista toimista, ja siinä otetaan huomioon koko voimassaoloaika, myös kuuden kuukauden jatkoaika vuoden 2014 puolella. Lainatakuupäätöksessä EU:n takuun kattamien EIP:n rahoitustoimien enimmäismäärä (29,5 miljardia euroa) on jaettu 27,5 miljardin euron yleiseen valtuuteen ja 2 miljardin euron ilmastonmuutosvaltuuteen. Yleinen valtuus on jaettu alueellisiin enimmäismääriin ja aluekokonaisuuden osien enimmäismääriin. Ulkoisen valtuuden käyttö Valtuuden lopullinen käyttöaste 30. kesäkuuta 2014 oli 99 prosenttia (ilmastonmuutosvaltuuden osalta 98 prosenttia). Vähäiset alueelliset erot käyvät ilmi seuraavasta taulukosta (luvut miljoonia euroja). Poliittiset tapahtumat pakottivat EIP:n lykkäämään Ukrainassa ja Venäjällä kolmea rahoitustoimea, jotka olisi muutoin saatu päätökseen ennen kesäkuun loppua. Viimeisten kuuden kuukauden aikana itäisille naapurimaille uudelleenkohdennetusta määrästä voitiin näiden ennalta arvaamattomien olosuhteiden vuoksi lopulta käyttää vain osa (82 miljoonaa 200 miljoonasta eurosta). Tapahtumat Thaimaassa vaikuttivat yhteen rahoitustoimeen samalla tavalla. Taulukko 1: Ulkoisen valtuuden käyttö vuosina 2007–2014 (30.6.2014 asti) Valtuuden nojalla valtiotason alapuolella toteutetut toimet Valtion alapuolella oleva taso on osoittautunut erittäin hyödylliseksi EU:n ulkosuhdepoliittisten tavoitteiden kannalta. Tämän tason avulla EIP on voinut tukea monia erittäin merkityksellisiä hankkeita, joilla on muun muassa tuettu pk-yrityksiä, kehitetty kuntien infrastruktuuria, tuettu sosiaalista asumista ja toteutettu ilmastotoimia. Valtiotason alapuolella EU:n kokonaistakuun turvin toteutettavien toimien 2,6 miljardin euron enimmäismäärä oli käytetty kesäkuun 2014 lopussa. Toimia oli allekirjoitettu 27, ja ne jakaantuivat yhdeksään maahan. Valtuudella tuettujen hankkeiden lainojen maksatus Kesäkuun 2014 lopussa valtuudella tuettujen investointihankkeiden toteuttajat olivat nostaneet 14,4 miljardin euron lainasumman. Määrä on 50 prosenttia nettoallekirjoituksista. Osa lainasopimuksista on tehty vasta äskettäin. Koska hankkeiden toteutusaika on yleensä pitkä, maksamisasteen odotetaan nousevan vähitellen tulevina vuosina. Taulukko 2: Valtuuteen perustuvat allekirjoitukset ja maksatukset (netto) kesäkuun 2014 lopussa EIP:n koko rahoitus – valtuuden nojalla ja kokonaan EIP:n omalla riskillä Vuodesta 2007 kesäkuun loppuun 2014 jatkuneella kaudella EIP allekirjoitti 47,2 miljardin euron rahoitustoimet valtuuden piiriin kuuluvilla alueilla. Näistä 64 prosentilla (30,4 miljardia euroa allekirjoitusten bruttomäärästä) oli EU:n takuu. Loput olivat EIP:n kokonaan omalla riskillään toteuttamia lainajärjestelyjä. EU:n kokonaistakuu kattaa 22,7 miljardin euron lainat, joita on myönnetty valtioille tai valtiotason alapuolella oleville tahoille, kun taas poliittisen riskin takuu kattaa 7,7 miljardin euron lainat yksityiselle sektorille. Taulukko 3: EIP:n rahoitustoimet valtuuden piiriin kuuluvilla maantieteellisillä alueilla takuun kattavuuden mukaan EIP allekirjoitti valtuuden voimassaoloaikana lainasopimuksia 46:ssa lainatakuupäätöksen soveltamisalaan kuuluvassa maassa. Rahoitusta tarjottiin 40 maassa valtuuden nojalla EU:n takaamana ja 26 maassa EIP:n omalla riskillä. OECD:n laatiman virallisen kehitysavun saajien luettelon mukaan kaikki maat kolmea lukuun ottamatta (Kroatia, Israel ja Venäjä[2]) ovat kehitysmaita. EIP:n rahoitusvolyymista 25 prosenttia allekirjoitettiin alemman keskitulotason maissa (17 maata), alhaisen tulotason maissa (Tadžikistan) tai vähiten kehittyneissä maissa (Bangladesh ja Nepal). Infrastruktuurin kehittämisen tukeminen on vahvin toimintalinja, erityisesti energia- ja liikennesektorilla, jotka yhdessä edustavat noin puolta (52 prosenttia) valtuuden nojalla allekirjoitetusta volyymista. Yksityisten yritysten kehittäminen, lähinnä välittäjäpankeille myönnettyjen luottolimiittien välityksellä, on seuraavalla sijalla. Sen osuus on 47 prosenttia EIP:n omalla riskillä toteutetusta lainanannosta ja 20 prosenttia valtuuden nojalla allekirjoitetuista sopimuksista. Rahoitus vesi- ja viemärijärjestelmien parantamiseen ja investoinnit terveydenhoitoon ja koulutukseen rahoitettiin lähes yksinomaan valtuuden nojalla. Lainanannon vaikutus EU:n politiikkatavoitteisiin EIP on vuodesta 2007 rahoittanut 437:ää toimea. Niistä 271 on toteutettu valtuuden nojalla ja 132 omalla riskillä, ja 34 oli kolmansien varoin toteutettuja riskipääomaoperaatioita. Seuraavassa kaaviossa esitetään näiden toimien vaikutus valtuuden tavoitteisiin ilmoittamalla 2007-06/2014 allekirjoitettujen toimien volyymi ja osuus. Kaavio 1: Kumulatiivinen vaikutus valtuuden tavoitteisiin[3] Valtuuden voimassaoloaikana rahoitettiin 108:aa hanketta, joilla oli huomattavia ilmastokomponentteja. Ilmastorahoitus nousi 12 miljardiin euroon. Sen osuus oli 25 prosenttia EIP:n omista varoista allekirjoitetusta kokonaisvolyymista (ilman kolmansien varoin toteutettuja toimia). Valtuuden osuus yksinään oli 26 prosenttia. Taulukko 4: Ilmastotoimet 2007–06/2014 valtuuden soveltamisalaan kuuluvilla alueilla Yhteisrahoitus muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa ja lainojen ja avustusten yhdistely Valtuuden koko voimassaoloaikana 58 prosenttia EIP:n rahoitusvolyymista valtuuden nojalla yhteisrahoitettiin muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa. Taulukko 5: EIP:n rahoitustoimet, joihin on yhdistetty EU:n avustusvaroja tai jotka on yhteisrahoitettu muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa Valtuuden nojalla myönnetystä lainavolyymista 27 prosenttia oli yhdistetty avustuksiin, erityisesti investointitukiin tai tekniseen apuun. EU:n budjettimäärärahoina Länsi-Balkanin investointikehys WBIF ja naapuruuspolitiikan investointiväline NIF saivat vuosina 2007–2013 suurimmat summat, edellinen 229 miljoonaa euroa ja jälkimmäinen 223 miljoonaa euroa. Samalla ajanjaksolla Latinalaisen Amerikan investointiväline LAIF sai 25 miljoonaa euroa, Aasian investointiväline AIF 5,7 miljoonaa euroa ja Keski-Aasian investointikehys IFCA 4,3 miljoonaa euroa. Lainoja ja avustuksia yhdistettiin yli puolessa (22) niistä 40 maasta, joissa EIP tarjosi rahoitusta valtuuden nojalla. [1] Valtuuden toteuttaminen alkoi 1. elokuuta 2007 (kun EU:n takaussopimus oli allekirjoitettu) ja sitä jatkettiin 30. päivään kesäkuuta 2014. [2] Mahdollisten lisätoimien allekirjoittaminen Venäjällä riippuu asiaa koskevista EU:n pakotteista. [3] Yksittäinen hanke voi vaikuttaa useampaan kuin yhteen valtuuden tavoitteeseen.