FI Euroopan unionin virallinen lehti C 5/6

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu muutoshakemuksen julkaiseminen

2014/C 5/05

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

MUUTOSHAKEMUS

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006 (2)

ASETUKSEN 9 ARTIKLASSA TARKOITETTU MUUTOSHAKEMUS

”BLEU DE GEX HAUT-JURA”/”BLEU DE SEPTMONCEL”

EY-N:o: FR-PDO-0217-0941-24.01.2012

SMM ( ) SAN ( X )

1. Eritelmän kohta (kohdat), jota (joita) muutos koskee

—  Tuotteen nimi — ☒ Tuotteen kuvaus —  Maantieteellinen alue — ☒ Alkuperätodisteet — ☒ Tuotantomenetelmä — ☒ Yhteys maantieteelliseen alkuperään — ☒ Merkinnät — ☒ Kansalliset vaatimukset — ☒ Muuta (viittaukset ryhmän ja valvontaelinten yhteystietoihin)

2. Muutoksen/muutosten tyyppi

— ☒ Yhtenäisen asiakirjan tai yhteenvedon muutos —  Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n eritelmän muutos, kun yhtenäistä asiakirjaa tai yhteenvetoa ei ole julkaistu —  Eritelmän muutos, joka ei edellytä julkaistun yhtenäisen asiakirjan muutosta (asetuksen (EY) N:o 510/2006 9 artiklan 3 kohta) —  Eritelmän väliaikainen muutos, joka johtuu viranomaisten asettamista pakollisista terveys- tai kasvinsuojelutoimista (asetuksen (EY) N:o 510/2006 9 artiklan 4 kohta)

3. Muutos/muutokset

3.1 Tuotteen kuvauksen kohdan 2 muutos

Raaka-aine:

Korvataan ilmaisu ”lehmänmaidosta valmistettu juusto” tarkemmalla ilmaisulla ”ainoastaan raakana jalostetusta lehmänmaidosta valmistettu juusto”.

Aistinvaraiset ominaisuudet:

Kaikkia juuston ominaisuuksia on tarkistettu tuotteen todellisen luonteen kuvaamiseksi tarkemmin:

— Korvataan tahkojen muotoa kuvaava ilmaisu ”kanta hiukan kovera” ilmaisulla ”selvästi pyöristetty pintojen ja kannan välissä”, mikä kuvaa juuston perinteistä muotoa paremmin.

— Juuston paino ei enää ole ”6,5–8,5 kilogrammaa” vaan ”6–9 kilogrammaa”. Sekä 6 kilogramman että 9 kilogramman juustoilla on edelleen ”Bleu de Gex Haut-Jura”/”Bleu de Septmoncel” -juuston ominaisuudet, myös sinihomeen jakautumisen suhteen. Erot johtuvat osittain maidon koostumuksen vaihtelusta vuoden aikana, koska juustomassa on hyvin ilmavaa, jolloin sen tiheyttä on vaikea arvioida tai mitata, ja etenkin siitä, että muottiin siirtäminen tapahtuu käsin, jolloin sitä on mahdoton standardoida.

— Ilmaisu ”siirretään muottiin, jonka halkaisija on 36 senttimetriä” korvataan kypsytettyä juustoa kuvaavalla ilmaisulla ”ja halkaisijaltaan 31–35 senttimetriä kaupan pidettäessä”.

— Kuoren kuvausta täydennetään seuraavasti: ”ruskehtavaan. Kuoressa on jälkiä muottikankaasta ja mahdollisesti kankaan taitoksista”.

— Sisuksen kuvausta täydennetään seuraavasti: ”siinä on hieman reikiä”.

— Sinihomeen kuvaus ”joka jakautuu tasaisesti koko massaan” korvataan tarkemmalla ilmaisulla ”Siniset, proteolysoituneet (kellahkoja) ja mahdollisesti liitumaiset (valkoisia ja kuivia) kohdat jakautuvat tasaisesti juustosiivulle. Pistelyjäljet voivat olla näkyviä ja liittyä sinisten tai valkoisten homeiden kehittymiseen”.

Analyyttiset ominaisuudet:

Rasvapitoisuus kuiva-aineesta, joka on tähän asti ollut 50 prosenttia kuiva-aineen osuuden ollessa vähintään 52 prosenttia 100 grammasta tuotetta, muutetaan muotoon ”sisältää täydellisen kuivaamisen jälkeen vähintään 50 grammaa rasvaa 100 grammassa juustoa ja kuiva-ainepitoisuuden on oltava vähintään 52 grammaa 100 grammassa juustoa.”. Muutos ei vaikuta tuotteen koostumukseen.

Vähimmäissuolapitoisuus siirretään luvusta ”Tuotantomenetelmä” lukuun ”Tuotteen kuvaus”, johon tämä analyyttinen peruste sopii paremmin.

3.2 Muutos kohtaan 4) Seikat, jotka osoittavat, että tuote on peräisin maantieteelliseltä alueelta

Kohta ”Tekijät, jotka osoittavat, että tuote on peräisin maantieteelliseltä alueelta” on konsolidoitu kansallisen lainsäädännön ja sääntelyn kehityksen perusteella ja siihen on erityisesti sisällytetty tuotteen jäljitettävyyteen ja tuotanto-olojen seurantaan liittyvät ilmoitus- ja rekisteröintivelvoitteet.

Nämä muutokset liittyvät alkuperänimitysten valvontajärjestelmän uudistukseen, joka otettiin käyttöön maa- ja metsätaloustuotteiden, elintarvikkeiden ja kalastustuotteiden lisäarvon parantamisesta 7. joulukuuta 2006 annetulla lailla nro 2006-1547. Nykyään toimijoilta vaaditaan ilmoitus, jossa ne vakuuttavat pystyvänsä noudattamaan hakemaansa tunnukseen liittyvän eritelmän vaatimuksia. Alkuperänimityksen eritelmien valvonta hoidetaan valvontaelimen laatiman valvontasuunnitelman mukaan.

Lisäksi kohtaa on täydennetty lisäämällä siihen ilmoituksia ja rekisterien pitämistä koskevia määräyksiä juustojen jäljitettävyyden varmistamiseksi.

3.3 Muutos kohtaan 5) Tuotantomenetelmä

5 Maidontuotanto

5.1 Rodut:

Valvonnan helpottamiseksi lisätään maininta rodun tyypistä, joka on 46 tai 35.

Kahden rodun kantakirjaeläinten risteytyksistä saatu maito on myös sallittua. Kyseiset kaksi puhdasta rotua sekä niiden risteytykset ovat perinteisesti paikallista alkuperää. Risteyttäminen ei vaikuta havaittavalla tavalla tuotteen erityisyyteen.

5.2 Laidunten hoito ja lannoitus

Laidunniittyjen monipuolisen kasvillisuuden säilyttämiseksi typpipitoisen kivennäislannoitteen käyttö on rajoitettu seuraavasti: ”Kivennäislannoitetta saa levittää vasta ensimmäisen sadon niiton jälkeen ja lannoitteen määrä saa olla enintään 35 typpiyksikköä hehtaaria kohti”.

Samasta syystä annetaan määräyksiä laidunten uuskylvöistä: ”Koska laidunten biologinen monimuotoisuus vaikuttaa tuotteen erityispiirteisiin, uuskylvö on tehtävä sekoituksella, jossa on vähintään yksi heinäkasvi ja yksi palkokasvi ja vähintään neljää erilaista lajia.”

Sama koskee orgaanisia maanparannusaineita: ”Orgaanisista maanparannusaineista ovat sallittuja ainoastaan lanta, lietelanta, lantavesi ja tilan viherjätteistä saatu komposti, maatilojen yhteiskompostien ”viherjätelanta” sekä alkuperänimityksen ”Bleu de Gex Haut-Jura” tai ”Bleu de Septmoncel” maantieteelliseltä alueelta saatu stabiloitu jätevesiliete. Säilörehulla ruokittujen eläinten lannan käyttö on kielletty. Jätevesilietettä ei saa levittä 15. päivän kesäkuuta ja 15. päivän syyskuuta välisenä aikana. Laidunalan käyttö (laiduntamiseen tai niittämiseen) on kielletty vähintään neljän viikon ajan orgaanisen maanparannusaineen levittämisestä.”

5.3 Lypsylehmien ruokinta

Tuotteen ja sen alkuperäalueen välisen yhteyden vahvistamiseksi laiduntaminen on pakollista: ”Lypsylehmät laiduntavat lumen sulamisen jälkeen heti kun maan kantavuus sen sallii ja niin kauan kuin sääolot, maan kantavuus ja ruohon saatavuus sen mahdollistavat. Laitumelle päästön ja navettaan siirron päivämäärät on kirjattava ylös.”

Yhteyden säilyttämiseksi alkuperäalueeseen väkirehun käyttöä on rajattu: ”Väkirehun osuus lypsylehmien ruokinnassa (kuivatut kasvit mukaan luettuina) saa olla keskimäärin enintään 1 800 kg karjan lypsylehmää kohti vuodessa”. Lisäksi: ”Lypsylehmille ei saa syöttää seuraavia: maidon tuoksuun tai makuun epäsuotuisasti vaikuttavat rehut, kuten purjot, kaalit, rapsit, kyssäkaalit, nauriit, juurikkaiden lehdet, ammoniakilla käsitellyt oljet ja hera, ellei se ole tilalla tuotettua.”

Samasta syystä annetaan määräyksiä viherrehun käytöstä: ”Viherrehun käyttö täydennyksenä on sallittua, jos on olemassa vaara maaperän heikentymisestä tai laiduntamisen riittävyydestä, mutta sitä saa olla vain yksi päivittäinen annos siten, että päivittäisestä karkearehuannoksesta vähintään puolet on laitumelta. Tällöin asianmukaisesti kerätty viherrehu on tuotava tuoreena tilalle. Sitä ei saa lämmittää ennen eläimille antamista. Se on joka tapauksessa tarjottava eläimille viimeistään neljän tunnin kuluttua niitosta.”

5.4 Tilalla kielletyt rehut

Maidon pilaantumisen välttämiseksi annetaan määräyksiä tilan kaikkien märehtijöiden ruokinnasta: ”Seuraavia edellytyksiä sovelletaan läpi vuoden kaikkiin maitoa Bleu de Gex Haut-Juraan tai Bleu de Septmonceliin tuottavien maitotilojen kaikkiin märehtijöihin”.

”Eläinten ruokinnassa sallitaan ainoastaan geneettisesti muuntelemattomista tuotteista saadut kasvit ja täydennysrehu. Satunnaisen saastumisen, jota ei teknisistä syistä voida välttää, on oltava voimassa olevan sääntelyn mukaisten enimmäismäärien rajoissa. Rehuseoksissa tämä enimmäismäärä koskee kaikkia ainesosia.”

”Seuraavat ovat kiellettyjä: rehujen kostuttaminen ennen jakelua, muut heinänsäilöntäaineet kuin natriumkloridi, kosteuspitoisuudeltaan yli 15 prosenttinen täydennysrehu (nämä ovat kuitenkin sallittuja hiehoille), sellaisen melassirehun jakelu, jonka melassipitoisuus on yli 5 prosenttia kokonaispainosta, urea, tisleet sekä ureaa ja tislettä sisältävä väkirehu, kaikki lisäaineet vitamiineja ja kivennäisaineita lukuun ottamatta (etenkin suojatut aminohapot ovat kiellettyjä).”

”Säilörehua ja muita käymisprosessin avulla saatuja rehuja, esimerkiksi muoviin kiedottua pyöröpaalirehua, ei saa pitää tiloilla eikä käyttää märehtijöiden ravintona.”

”Rehusokerijuurikkaat on pestävä huolellisesti ennen jakelua. Jos ne paloitellaan, se on tehtävä päivittäin.”

”Rehuseoksia ei saa mitenkään kostuttaa, etenkään lisäämällä niihin vettä, juurikkaita tai viherrehua.”

5.5 Lypsäminen

Maidon luontaisen mikrobikasvuston säilyttämiseksi: ”Lypsämisen ja puhdistuksen on tapahduttava niin, etteivät ne vaikuta maidon luontaiseen mikrobikasvustoon. Lehmät lypsetään kahdesti päivässä, aamulla ja illalla, säännöllisinä aikoina. Lypsykertoja ei saa jättää väliin.”

5.6 Valmistusastiaan siirtämisen määräaika

Maito on kerättävä päivittäin ja jalostettava nopeasti paikallisen perinteen mukaisia määräaikoja noudattaen. ”Maitoa kerättäessä saadaan maitotilaa kohden sekoittaa korkeintaan kahden peräkkäisen lypsykerran maitoa enintään 24 tunnin aikana. Jos maito jäähdytetään 10–18 °C:een, valmistus on aloitettava viimeistään ennen keskipäivää, jos kaukaisin lypsy on edellisen päivän aamulypsy, ja ennen keskiyötä, jos kaukaisin lypsy on edellisen päivän iltalypsy. Jos maito jäähdytetään 2–8 °C:een, kaukaisimman lypsyn ja valmistuksen välillä saa kulua enintään 36 tuntia.”

Selitys: aiemmin käytetty ilmaisu ”päivittäin” korvataan ilmaisulla ”24 tunnin aikana” ja täsmennetään, kuinka monen lypsykerran maitoa voidaan samalla tilalla kerätä. Teksti ei muutu siltä osin, kuin on kyse 2–8 °C:ssa säilytettävä maito. Siltä osin, kuin on kyse 10–18 °C:ssa säilytettävä maito, tekstiä on muutettu valvonnan helpottamiseksi.

Aiempi ilmaisu, jonka mukaan maito on jäähdytettävä välittömästi, jos juoksettaminen ei tapahdu kahden tunnin kuluessa, on vaikeasti valvottava (enimmäislämpötilaa ei mainita) ja yleisen sääntelyn mukainen, ja se korvataan tiukoilla lämpötiloja ja juoksettamisen määräaikoja koskevilla säännöillä.

”Kerätyn maidon lypsykertojen määrä voi tilaa kohden olla 36 tunnin aikana kolme ja juoksettamisen määräaikaa voidaan jatkaa 12 tuntia, jos olosuhteet maanteillä ovat säästä johtuen poikkeukselliset.”

Selitys: vuoristoalueilla, joilla vallitsee ankarat sääolot, on katsottu aiheelliseksi sopia ajoittaisista mukautuksista silloin, kun autot eivät pääse huonoista sääoloista johtuen keräämään maitoa.

5.7 Jalostus

Lause ”Tällainen maito on kerättävä erikseen kaikesta muusta maidosta, joka ei ole eritelmän mukaista” poistetaan, koska se kertoo saman kuin edellinen lause ”Valmistustiloihin saa tuoda ainoastaan tämän eritelmän mukaista maitoa.”

Lisätään maininta siitä, että muottiin siirtäminen tapahtuu perinteitä ja juustolan taitotietoa kunnioittaen käsin. Vaikka muut toiminnot (leikkuu, hämmentäminen) myöhemmin automatisoitaisiin, muottiin siirtämisen on edelleen tapahduttava käsin. Tästä syystä tälle juustolle on vaikea asettaa hyvin tarkkoja painorajoja.

Muotin koko saa vaihdella ”noin 2 senttimetriä, kun otetaan huomioon mahdolliset pienet epäsäännöllisyydet muotin mallissa”. Suolauksen osalta korvataan ilmaus ”usean päivän ajan” ilmauksella ”vähintään kaksi päivää”, jotta asia olisi selvempi toimijoille ja valvojille.

Kypsytysentsyymit lisätään luetteloon sallituista lisäaineista ja valmistuksen apuaineista.

Selitys: koska kypsytyksessä ei voida käyttää muita kuin maitohapatteita, aiempaa tekstiä on tarkennettava.

5.8 Kypsytys

Pistelyn, jonka tarkoituksena on juustojen ilmastaminen, on tapahduttava seitsemännen (eikä kahdeksannen) ja viidennentoista päivän välillä valmistuspäivästä laskettuna. Se, että juustoa voidaan pistellä jo seitsemäntenä päivänä (eikä vasta kahdeksantena), ei vaikuta tuotteen erityisominaisuuksiin. Pistelyn myöhäisin sallittu ajankohta (15 päivää) säilytetään, koska sen ylittyminen saattaisi puolestaan vaikuttaa kielteisesti tuotteen erityisominaisuuksiin.

Muutos kohtaan 6) Tiedot, joista selviää yhteys maantieteelliseen alueeseen:

Otsake ”Yhteys alkuperäalueeseen” on jäsennelty kolmeen osaan: ”Maantieteellisen alueen erityisyys”, ”Tuotteen erityisyys” ja ”Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen ja tuotteen laadun tai ominaisuudet”. Seikkoja, joihin yhteys alkuperäalueeseen perustuu, on selitetty enemmän ja tarkemmin.

3.4 Muutos kohtaan 7) Viittaukset valvontaelinten yhteystietoihin

Ilmoitetaan tuotantovaatimusten valvontaan osallistuvien tahojen ja erityisesti ryhmittymän valvontaelimeksi valitseman uuden varmennuselimen yhteystiedot.

3.5 Muutos kohtaan 8) Merkintöjä koskevat eritystiedot

Velvoite kansallisen INAO-tunnuksen lisäämisestä poistetaan. Päällysmerkintöjä koskevia mainintoja täsmennetään ja otetaan käyttöön velvoite lisätä Euroopan unionin SAN-tunnus.

3.6 Muutos kohtaan 9) Kansalliset vaatimukset

Kohtaan lisätään tärkeimmät valvontakohteet ja niiden viitearvot sekä arviointimenetelmät.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006 (3)

”BLEU DE GEX HAUT-JURA”/”BLEU DE SEPTMONCEL”

EY-N:o: FR-PDO-0217-0941-24.01.2012

SMM ( ) SAN ( X )

1. Nimi

”Bleu de Gex Haut-Jura”/”Bleu de Septmoncel”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotetyyppi

Luokka 1.3 Juustot

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

”Bleu de Gex Haut-Jura”/”Bleu de Septmoncel” on ainoastaan raakana jalostetusta lehmänmaidosta valmistettu juusto.

Se on kypsyttämätön, puristamaton homejuusto, joka sisältää täydellisen kuivaamisen jälkeen vähintään 50 grammaa rasvaa 100 grammassa juustoa, ja kuiva-ainepitoisuuden on oltava vähintään 52 grammaa 100 grammassa juustoa.

Tahko on tasapintainen, selvästi pyöristetty pintojen ja kannan välissä, painoltaan 6–9 kilogrammaa ja halkaisijaltaan 31–35 senttimetriä kaupan pidettäessä.

Juuston kuori on ohut, kuiva, vaalea tai kellertävä, hieman jauhoinen ja siinä on mahdollisesti pieniä läikkiä, jotka vaihtelevat punertavasta ruskehtavaan. Kuoressa on jälkiä muottikankaasta ja mahdollisesti kankaan taitoksista.

Sisus on pehmeä, väriltään valkoisesta norsunluunvalkoiseen, siinä on hieman reikiä ja melko vaalean sini-vihreän homeen muodostama marmorikuvio. Siniset, proteolysoituneet (kellahkoja) ja mahdollisesti liitumaiset (valkoisia ja kuivia) kohdat jakautuvat tasaisesti juustosiivulle. Pistelyjäljet voivat olla näkyviä ja liittyä sinisten tai valkoisten homeiden kehittymiseen.

Juustoissa on suolaa (NaCl) vähintään 0,8 grammaa 100 grammassa juustoa.

3.3 Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet)

Juuston valmistukseen käytettävän maidon on oltava peräisin yksinomaan Montbéliarde-rodun (rodun tyyppiä 46) tai Simmental française -rodun (rodun tyyppiä 35) lypsykarjan lehmistä taikka näiden kahden rodun kantakirjaeläinten risteytyksistä saaduista lehmistä.

3.4 Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet)

Tuotteen ja alueen välisen läheisen yhteyden varmistamiseksi maantieteelliselle alueelle tyypillisellä ravinnolla lypsylehmien perusravinnon on koostuttava maantieteellisellä alueella sijaitsevilla niityillä kasvaneesta rehusta ja täydennysrehun määrä on rajoitettu 1 800 kg:aan lypsylehmää kohti vuodessa.

Tilalla käytettävissä olevan tosiasiallisen rehualan on oltava vähintään yksi hehtaari lypsylehmää kohti.

Perinteisen laiduntamiskäytännön säilyttämiseksi pitojärjestelmät, joissa kaikki rehu annostellaan kaukaloihin, ovat kiellettyjä. Lypsylehmät laiduntavat lumen sulamisen jälkeen heti kun maan kantavuus sen sallii.

Säilörehun ja muun käymisen avulla valmistetun rehun käyttö lypsykarjan ruokintaan on kielletty johtuen näihin menetelmiin liittyvistä teknisistä riskeistä juuston valmistuksen ja kypsymisen aikana.

Tuotteen ja sen alkuperäalueen välisen yhteyden säilyttämiseksi lypsykarjan ruokinnassa sallitaan ainoastaan geneettisesti muuntelemattomista tuotteista saadut raaka-aineet ja täydennysrehu.

3.5 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Maito on tuotettava ja juusto on valmistettava ja kypsytettävä maantieteellisellä alueella.

3.6 Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

Ei ole

3.7 Merkintöjä koskevat erityissäännöt

Sana ”Gex” on valmistuksen yhteydessä valettava upotettuna jokaiseen juustoon.

Juustojen päällysmerkinnöissä on oltava alkuperänimitys ”Bleu de Gex Haut-Jura”/”Bleu de Septmoncel” kirjaimin, joiden on oltava kooltaan vähintään kaksi kolmasosaa merkintöjen suurimmasta kirjaimesta.

Riippumatta kaikkia juustoja koskevista lakisääteisistä merkinnöistä erilaisten luonnehdintojen tai muiden alkuperänimitykseen liittyvien merkintöjen käyttö etiketeissä, mainonnassa, kauppalaskuissa tai muissa kaupallisissa asiakirjoissa on kielletty lukuun ottamatta kaupallisia tuotemerkkejä tai erityisiä tavaramerkkejä.

Päällysmerkinnässä on oltava Euroopan unionin SAN-tunnus. Siinä voi myös olla maininta ”suojattu alkuperänimitys”.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maantieteellinen alue ulottuu seuraavien kuntien tai niiden osien alueelle:

Ainin departementissa seuraavat kunnat: Gex, Lélex, Mijoux, Chèzery-Forens, Confort, Lancrans, Léaz, Champfromier, Giron, Montanges, Plagne, Saint-Germain-de-Joux, Grand-Abergement, Petit-Abergement, Belleydoux, Échallon, Apremont, Charix, Lalleyriat, Le Poizat; sekä seuraavien kuntien osat, jotka sijaitsevat vähintään 800 metrin korkeudessa: Crozet, Échenevex, Vesancy, Divonne-les-Bains, Péron, Farges, Collonges, Saint-Jean-de-Gonville, Thoiry, Sergy, Billiat, Châtillon-en-Michaille, Injoux-Génissiat, Villes; sekä Bellegarde-sur-Valserinen kunnan osa, joka sijaitsee koilliseen Rhônesta tai Valserinesta.

Juran departementissa: seuraavat kunnat: Bellecombe, Les Bouchoux, Choux, Coiserette, Coyriere, Larrivoire, Les Moussières, La Pesse, Rogna, Viry, Vulvoz, Lézat, Longchaumois, La Mouille, Prémanon, Tancua, Chassal, Lajoux, Lamoura, Lavancia-Epercy (ei kuitenkaan kunnan se osa, joka on entinen Épercyn kunnan osa), Molinges, Les Molunes, La Rixouse, Saint-Claude, Septmoncel, Vaux-lès-Saint-Claude, Villard-Saint-Sauveur, Villard-sur-Bienne, Château-des-Prés, La Chaumusse, Chaux-des-Prés, La Chaux-du-Dombief, Fort-du-Plasne, Grande-Rivière, Lac-des-Rouges-Truites, Les Piards, Prénovel, Saint-Laurent-en-Grandvaux, Saint-Maurice-Crillat (ei kuitenkaan kunnan se osa, joka on entinen Crillat'n kunnan osa), Saint-Pierre.

5. Yhteys maantieteelliseen alkuperään

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys

5.1.1 Luonnontekijät

Maantieteellinen alue vastaa tämän juuston alkuperäistä tuotantoaluetta, joka on Haut-Jura. Suurin osa alueesta sijaitsee 800–1 200 metrin korkeudessa.

Haut-Juran tasanko on geologisesti aika yhteneväinen ja muodostuu pääasiassa kalkkikivestä ja Jura- tai varhaisliitukauden merkkelistä. Näiden päällä voi olla jäätikköä.

Ilmastolle on tyypillistä hyvin runsaat sateet ja usein esiintyvät alhaiset lämpötilat riippuen korkeudesta merenpintaan nähden. Lumipeite kestää usein useamman kuukauden. Runsaiden ja säännöllisten sateiden vuoksi vesitase on lähes aina ylijäämäinen. Alhaiset lämpötilat rajoittavat elinkierron kestoa.

Tällä alueella, jolla on runsaasti havupuita, etenkin metsäkuusia (joissakin kunnissa metsän osuus on 60 %), pääosa rehusta saadaan laitumilta. Ympäristön luonnontekijöiden ja tuotteen erityisyyden välinen yhteys on tiivis, sillä alueella on enimmäkseen luonnonniittyjä (pysyvän laitumen osuus on 100 % käytetystä maatalousmaasta useimmissa kunnissa).

Laitumille suotuisa kostea ilmasto ja maanpinnan muodostus ovat edistäneet karjankasvatusta ja juustontuotannon kehittymistä.

5.1.2 Inhimilliset tekijät

Homejuustoa on valmistettu jo kauan Jura-vuoristossa. Hallinnollisten asiakirjojen mukaan tällä sinihomejuuston kostealla tuotantoalueella sijaitsevilta laitumilta saadusta maidosta on valmistettu vuoristomajoissa juustoa jo 1700-luvun lopulta. Tuotetta myytiin nimityksillä ”Gex”, ”Septmoncel” tai ”fromage bleu du Haut-Jura”.

Tuotanto on erottamaton osa paikallista elinkeinoelämää, ja alkuperänimityksen saaminen Nantuan siviilituomioistuimelta heinäkuussa 1935 on mahdollistanut perinteisten maataloustoimintojen säilymisen alueella.

5.2 Tuotteen erityispiirteet

”Bleu de Gex Haut-Jura”/”Bleu de Septmoncel” on lehmän raakamaidosta valmistettu kypsyttämätön, puristamaton homejuusto.

Juustoja on muottiin siirtämisestä jääviä koloja ja muita reikiä, jotka liittyvät maidon luontaisesta mikrobikasvustosta osittain johtuvan heterofermentoitumisen vuoksi.

Sinihomeen juovat syntyvät homeista, joiden proteolyyttinen toiminta pehmentää juuston sisusta ja synnyttää sille ominaisia aromeja. Ilman tätä proteolyyttista toimintaa sisus jäisi liitumaiseksi, koska sitä on vaikea työstää valmistusastiassa eikä juustoa puristeta, ja juustoon jää näin happamuutta, kun heraa ei poisteta kokonaan.

Liitumaisten, proteolysoituneiden kohtien ja sinihomeen esiintymiskohtien välinen tasapaino kuuluu tämän juuston perusominaisuuksiin. Tämä tasapaino määrittää myös juuston optimaalisen muodon: jos se olisi pienempi, koko sisus proteolysoituisi nopeasti eikä juusto olisi vuoristojuustoille tyypillisesti notkeaa kaupan pidettäessä. Liian suuressa juustossa taasen olisi vaikea säilyttää tasapaino yhtäältä liitumaisten ja proteolysoituneiden kohtien välillä ja toisaalta sinihomeen jakautumisessa sisuksessa.

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM)

Vuoristoinen Haut-Jura on maantieteellisesti perinteistä maatalousaluetta, jossa on aina tuotettu rehua juustontuotantoa varten.

Vuoristossa tuotettua nurmea pidetään kasvustollisena perintönä. Koska Haut-Juran alueella käytetään vähemmän intensiivisiä tuotantotapoja, kasvusto on säilynyt rikkaana ja monimuotoisena: heinäniityillä ja laitumilla kasvavia lajeja on jopa 70, ja tämä antaa makua juustolle. Tämän luonnonvaran kestävän käytön takaamiseksi karjankasvattajat pitävät eläimiä mahdollisimman paljon laitumilla vaihdellen heinäniittyjä ja laitumia joillakin lohkoilla. Luonnon monimuotoisuutta hoidetaan säännöllisellä puhdistuksella, joka myös ylläpitää maisemaa.

Alueella, jolla niityt, metsät ja solat vuorottelevat, maantieteelliselle alueelle erityisen hyvin sopeutuneiden Montbéliarde- ja Simmental française -rotuisten lehmien maito saa erittäin monipuolisesta ja tuoksuvasta kasvistosta erityisen maun. Nurmen runsaus ja pyrkimys rajoittaa tuotantopanoksia eläinten ravinnossa on saanut aikaan sen, että rasvat ja proteiinit ovat tasapainossa tuotetussa maidossa, joka ei kuitenkaan ole liian rasvaista.

Kuten aina vuoristoalueilla, juustojen olisi oltava mahdollisimman suurikokoisia. Sinihomejuuston valmistuksen alkuperä juontuukin varmaan maidon suhteellisen alhaisesta rasvapitoisuudesta ja juustoloiden perinteisestä välineistöstä: korkeuden vuoksi maidon lämpötila on valmistuspaikalle tuotaessa usein alle 30 °C, mikä vaikeuttaa juustomassan pysymistä kasassa. Tätä varten juustomassaa sekoitettiin valmistusastiassa, toisinaan rakeita hämmennettiin, jolloin ne saatiin pysymään paremmin kasassa hauraassa muotissa. Juustomestari voi näyttää taitotietonsa käsin tapahtuvassa muotiin siirtämisessä. Kankaan käyttö muotissa parantaa heran juoksettamista juuston pinnalta ja vaikuttaa kuoren ulkonäköön. Koska juustoa ei puristeta, valutus tapahtuu pitämällä juustoa suolassa usean päivän ajan. Pistelyllä juuston sisään saadaan ilmaa, mikä edistää sinihomeen kehittymistä.

Pyöreä muoto sekä pinnan laajuuden ja juuston koon väliseen ihanteelliseen suhteeseen perustuva painon ja läpihalkaisijan välinen suhde mahdollistavat hyvän säilyvyyden, mikä on vuoristossa välttämätöntä.

Juustojen pyöristetyt kulmat johtuvat suolauksessa käytettävien astioiden muodosta. Kyseessä on siis eri asia kuin sisuksen proteolyysiin liittyvästä klassisesta kulmien leikkautumisesta.

”Bleu de Gex Haut-Jura”/”Bleu de Septmoncel” -tekniikan avulla kypsytys on nopeaa kunkin juuston kokoon nähden. Juustoa syötäessä sen ulkomuoto ja maut ovatkin tasapainossa.

Kalkkipitoisen pohjamaan vuoksi luonnollisesti kuivien kellarien ja suhteellisen lyhyen kypsytyksen (juuston kokoon nähden) ansiosta ”Bleu de Gex Haut-Jura” tai ”Bleu de Septmoncel” -juustossa ei ole paljon pintahometta, joka on yleensä väriltään valkoista tai harmaata, mistä syystä muotissa käytetystä muottikankaasta on näkyvissä jälkiä kypsytyksen loppuun saakka. Kuiva kuori johtuu osittain myös suolaustekniikasta.

Puulankulla tapahtuva kypsytys jättää aerobisia kohtia, kun juusto on kosketuksissa lankkuun. Nämä kohdat ovat suotuisia bakteereille, jotka värjäävät kuoren punertavasta ruskehtavan värisillä laikuilla. Tätä ilmiötä voidaan välttää kääntämällä juustoa usein kellarissa ja käyttämällä kuusipuuta. Huokoisuutensa ansiosta kuusipuu sääntelee juuston pinnan kosteutta paremmin kuin muut puulajit.

Eritelmän julkaisutiedot

(Asetuksen (EY) N:o 510/2006 (4) 5 artiklan 7 kohta)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCBleudeGex.pdf

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12. Korvattu asetuksella (EU) N:o 1151/2012.

(3) Korvattu asetuksella (EU) N:o 1151/2012.

(4) Katso alaviite 3.