Komission kertomus - Kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus 2007 {SEC(2008)2038} /* KOM/2008/0368 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 16.6.2008 KOM(2008) 368 lopullinen KOMISSION KERTOMUS Kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus 2007 {SEC(2008)2038} 1. Vuonna 2007 kilpailupolitiikalla parannettiin markkinoiden toimintaa eurooppalaisten kuluttajien ja yritysten eduksi . Markkinatoimijoiden kilpailunvastaisia käytäntöjä tutkittiin ja niistä määrättiin seuraamuksia. Lisäksi puututtiin kilpailunvastaisiin markkinarakenteisiin ja jatkettiin sääntelytoimia keskeisillä talouden aloilla. Kilpailupolitiikan merkitystä korostettiin entisestään komission laajassa talousuudistusohjelmassa, Lissabonin strategiassa. 2. Tämän kertomuksen ensimmäisessä jaksossa luodaan katsaus siihen, kuinka kilpailupolitiikan välineitä eli kilpailunrajoituksia, keskittymiä ja valtiontukia koskevia sääntöjä kehitettiin ja sovellettiin. Toisessa jaksossa tarkastellaan, kuinka näitä ja muita välineitä käytettiin tietyillä aloilla . Kolmannessa jaksossa esitetään katsaus Euroopan kilpailuviranomaisten verkostossa ja kansallisten tuomioistuinten kanssa tehtyyn yhteistyöhön . Neljännessä jaksossa käsitellään kansainvälisiä toimintoja . Lopuksi viidennessä jaksossa tarkastellaan lyhyesti toimielinten välistä yhteistyötä . Lisätietoja löytyy yksityiskohtaisesta komission yksiköiden valmisteluasiakirjasta ja kilpailun pääosaston verkkosivuilta[1]. 1. VÄLINEET 1.1. Kilpailuoikeus – perustamissopimuksen 81 ja 82 artikla 1.1.1. Sääntöjen ja politiikan kehittäminen 3. Sen lisäksi, että kartelleista rankaisemiseksi ja niiden ehkäisemiseksi voidaan määrätä seuraamuksia, tämän haitallisimman kilpailunvastaisen toiminnan muodon torjunta edellyttää kannustimia, jotta kartelleihin osallistuvat antaisivat kartellit ilmi. Komission sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskeva politiikka tarjoaa kartelliin osallistuville kannustimia laittomasta toiminnasta ilmoittamiseksi. Joulukuussa 2006 hyväksyttiin tarkistettu tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä (vuoden 2006 tiedonanto)[2]. Tämä on kolmas kyseistä aihetta käsittelevä tiedonanto; aikaisemmat versiot ovat vuosilta 1996 ja 2002. Vuoden 2007 loppuun mennessä komissio oli saanut 20 hakemusta sakoista vapauttamiseksi[3] ja 11 hakemusta sakkojen lieventämiseksi vuoden 2006 tiedonannon nojalla. 4. Komission vuonna 2005 hyväksymä vihreä kirja EU:n kilpailusääntöjen rikkomisesta johtuvista vahingonkorvauskanteista sai erittäin myönteisen vastaanoton Euroopan parlamentin päätöslauselmassa[4], jossa kehotettiin komissiota laatimaan aiheesta valkoinen kirja. Siihen pitäisi sisältyä yksityiskohtaisia ehdotuksia kilpailuoikeuden rikkomisesta johtuvien vahingonkorvauskanteiden tehokkuuden varmistamiseksi. Valkoista kirjaa valmistellessaan komissio kuuli laajasti jäsenvaltioiden hallitusten edustajia, kansallisten tuomioistuinten tuomareita, teollisuuden edustajia, kuluttajajärjestöjä, oikeusalaa ja monia muita sidosryhmiä. 1.1.2. Sääntöjen soveltaminen 5. Komissio katsoi jälleen ensisijaiseksi tavoitteeksi kartellien havaitsemisen, tutkimisen ja seuraamusten määräämisen. Se keskitti toimintansa vakavimpiin kartelleihin , erityisesti niihin, jotka ovat Euroopan tai maailmanlaajuisia. Komissio teki kahdeksan lopullista päätöstä[5], joissa se määräsi sakkoja 41[6] yritykselle. Näiden sakkojen kokonaismäärä oli 3 334 miljoonaa euroa (vuonna 2006 lopullisia päätöksiä tehtiin seitsemän, niissä määrättiin sakkoja 41[7] yritykselle ja sakkojen kokonaismäärä oli 1 846 miljoonaa euroa). Hissejä ja liukuportaita koskevassa asiassa komissio määräsi tähän mennessä suurimmat kartellikohtaiset sakot (992 miljoonaa euroa) samoin kuin suurimman yrityskohtaisen sakon kartelliin osallistumisesta (477 miljoonaa euroa)[8]. 6. Komissio on itse onnistunut havaitsemaan useita kartelleja. Viimeaikaiset hissejä ja liukuportaita, kiinnitystarvikkeita, ammattikäyttöön tarkoitettuja kuvanauhoja ja tasolasia koskevat asiat osoittavat, että vaikka komission sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskeva politiikka on tehokas väline kartellien havaitsemisessa, komissio ei ole riippuvainen sakoista vapauttamista tai sakkojen lieventämistä hakevien toimittamista todisteista kartellien paljastamiseksi. Komissio aikoo painottaa edelleen sellaisia viran puolesta aloitettuja tutkimuksia, jotka saattavat perustua markkinoiden seurantaan, alakohtaisiin selvityksiin, kanteluihin ja kansallisilta kilpailuviranomaisilta Euroopan kilpailuviranomaisten verkostossa saatuihin tietoihin. 7. Komissio jatkoi toimia, jotka perustuivat vuonna 2005 käynnistettyyn rahoituspalveluja koskevaan alakohtaiseen tutkintaan, ja teki EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan nojalla kieltävän päätöksen asioissa Groupement des Cartes Bancaires , Morgan Stanley / Visa ja MasterCard . Kaikki nämä tapaukset koskivat maksukorttijärjestelmiä (ks. jäljempänä 2.2 kohta). 8. Komissio määräsi edelleen seuraamuksia määräävän aseman väärinkäytöstä , erityisesti verkkotoimialoilla, jotka ovat avainasemassa Euroopan kilpailukyvyn kannalta. Komissio teki 4. heinäkuuta päätöksen, jossa se totesi espanjalaisen vakiintuneen operaattorin Telefónican syyllistyneen erittäin vakavaan määräävän aseman väärinkäyttöön Espanjan laajakaistamarkkinoilla. Yritykselle määrätty sakko oli 151 875 000 euroa. Komissio katsoi, että Telefónica oli harjoittanut vuosina 2001–2006 hintapainostusta, sillä sen kilpailijoiltaan veloittamien tukkuhintojen ja omilta asiakkailtaan veloittamien vähittäishintojen välillä oli kohtuuttoman pieni marginaali. 9. Komissio teki 11. lokakuuta 9 artiklan mukaisen päätöksen, joka koski Distrigasin Belgiassa tekemiä pitkäaikaisia kaasuntoimitussopimuksia. Päätöksen mukaan sitoumukset, jotka Distrigas tarjosi komission perustamissopimuksen 82 artiklan mukaisen tutkimuksen aikana havaitsemien kilpailuongelmien poistamiseksi, ovat voimassa vuoteen 2011 saakka. Sitoumusten tarkoituksena on varmistaa, että Distrigas ei sido liian suurta osaa asiakkaista yli vuoden ajaksi. Samalla se tarjoaa Distrigasille mahdollisimman paljon joustavuutta sopimussalkun hallinnointiin. 1.2. Valtioiden toimenpiteet 10. Kesäkuussa komissio päätti perustamissopimuksen 226 artiklan mukaisen rikkomusmenettelyn Tšekkiä vastaan, joka oli rajoittanut maan kilpailuviranomaisen toimivaltaa tämän soveltaessa perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa sähköisen viestinnän alan kilpailunvastaisiin käytäntöihin.[9] Maaliskuussa esitetyn perustellun lausunnon[10] jälkeen kyseinen Tšekin kilpailulain kiistanalainen säännös kumottiin, ja maan kilpailuviranomainen voi nyt soveltaa EU:n kilpailusääntöjä täysimääräisesti. 11. Enelin ja Accionan suunnitelmasta hankkia yhteinen määräysvalta Endesassa ilmoitettiin komissiolle 31. toukokuuta, ja se hyväksyttiin ehdoitta 5. heinäkuuta. Enel ja Acciona pyysivät kuitenkin Espanjan energia-alan sääntelyelimen CNE:n hyväksyntää liiketoimelle, ja CNE hyväksyi sen asettaen useita velvoitteita. Komissio teki 5. joulukuuta EY:n sulautuma-asetuksen 21 artiklan perusteella päätöksen ,[11] jossa se totesi, että CNE:n päätös, sellaisena kuin se oli osittain muutettuna, oli kyseisen säännöksen vastainen. 1.3. Yrityskeskittymien valvonta 1.3.1. Sääntöjen ja politiikan kehittäminen 12. Antaakseen tarkempia tietoja ja ohjeita yrityskeskittymien valvontaa koskevista toimivaltakysymyksistä komissio antoi 10. heinäkuuta sulautuma-asetuksen nojalla komission konsolidoidun tiedonannon toimivaltakysymyksistä (jäljempänä ’toimivaltakysymyksiä koskeva tiedonanto’ tai ’tiedonanto’)[12]. Toimivaltakysymyksiä koskeva tiedonanto korvaa neljä aikaisempaa tiedonantoa[13] vuodelta 1998. Myös niissä käsiteltiin toimivaltakysymyksiä, mutta edellisen sulautuma-asetuksen 4064/89 nojalla. Yrityskeskittymien käsittelyn siirtoa lukuun ottamatta uusi tiedonanto kattaa näin ollen yhdessä asiakirjassa kaikki sulautuma-asetuksen mukaisen komission toimivallan määrittämistä koskevat kysymykset. 13. Komissio antoi 28. marraskuuta suuntaviivat ei-horisontaalisten sulautumien arvioinnista yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen nojalla. Ei-horisontaalisiin sulautumiin kuuluvat vertikaaliset sulautumat, kuten toimittajan siirtyminen asiakkaan omistukseen (esimerkiksi jos autonvalmistaja ostaa vaihteiston toimittajan liiketoiminnan) ja monialayritysten sulautumat, joissa yritysten toiminnot täydentävät toisiaan tai ovat muuten yhteydessä toisiinsa (esimerkiksi parranajokoneiden valmistaja ostaa partavaahtoa valmistavan yrityksen). Ei-horisontaalisia sulautumia koskevat suuntaviivat täydentävät voimassa olevia horisontaalisia sulautumia koskevia suuntaviivoja, joissa käsitellään samoilla markkinoilla kilpailevien yritysten välisiä sulautumia. 14. Yrityskeskittymien valvontaan liittyviä korjaustoimenpiteitä koskevan politiikan selventämiseksi komissio käynnisti julkisen kuulemisen uudesta tarkistetusta hyväksyttäviä korjaustoimenpiteitä koskevasta tiedonannosta. Korjaustoimenpiteet ovat yrityskeskittymän osapuolten ehdottamia muutoksia yrityskeskittymään. Niiden tarkoituksena on poistaa komission mahdollisesti havaitsemat kilpailuongelmat. Tarkistetulla tiedonannolla saatetaan nykyinen tiedonanto ajan tasalle. Uusi tiedonanto myös korvaa nykyisin voimassa olevan tiedonannon. 1.3.2. Sääntöjen soveltaminen 15. Komissiolle ilmoitettiin ennätykselliset 402 yrityskeskittymää, eli yli 12 prosenttia enemmän kuin vuonna 2006, jolloin ilmoituksia oli 356. Vuoden viimeisellä neljänneksellä ilmoitusten määrä supistui sekä edellisiin neljänneksiin että vuoden 2006 viimeiseen neljännekseen verrattuna. Komissio teki vuonna 2007 yhteensä 396 lopullista päätöstä, joista 368 tehtiin ensimmäisessä vaiheessa asettamatta ehtoja. Näistä ensimmäisen vaiheen päätöksistä, joissa ei asetettu ehtoja, 238 (eli 65 prosenttia) tehtiin yksinkertaistetussa menettelyssä. Lisäksi ensimmäisessä vaiheessa hyväksyttiin 18 keskittymää tietyin ehdoin. 16. Kymmenen päätöstä tehtiin perusteellisen toisen vaiheen tutkinnan jälkeen. Viisi keskittymää hyväksyttiin ilman ehtoja ja neljä keskittymää tietyin ehdoin. Yksi yrityskauppa kiellettiin. Kyse oli horisontaalisesta sulautumasta , jossa Ryanair aikoi hankkia omistukseensa Aer Lingusin (ks. jäljempänä 2.7 kohta). 1.4. Valtiontukien valvonta 1.4.1. Sääntöjen ja politiikan kehittäminen 17. Komissio jatkoi vuonna 2005 aloitettua valtiontuen toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa. Komissio hyväksyi uuden viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän[14], joka on enemmän markkinaperiaatteiden mukainen, sillä siinä otetaan huomioon yrityksen tai hankkeen nimenomainen tilanne. 18. Komissio aloitti kuulemisen valtiontukiin liittyvän yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen luonnoksesta[15]. Yleisellä ryhmäpoikkeusasetuksella yksinkertaistetaan ja konsolidoidaan yhdeksi tekstiksi voimassa olevat viisi ryhmäpoikkeusta (pk-yrityksille myönnetty valtiontuki, pk-yritysten tutkimus- ja kehitystyöhön myönnetty valtiontuki, työllisyystuki, koulutustuki ja alueellinen tuki). Lisäksi voimassa olevien ryhmäpoikkeusten soveltamisalaa laajennetaan tiettyihin uusiin tukimuotoihin. Komissio hyväksynee yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen kesäkuussa 2008. 19. Komissio päätti 13. kesäkuuta jatkaa vuonna 2001 antamansa elokuvia koskevan tiedonannon voimassaoloaikaa enintään 31. joulukuuta 2009 saakka. Tiedonantoon sisältyvät säännöt elokuville ja muille audiovisuaalisille teoksille myönnettävästä valtiontuesta. 20. Komissio aloitti vuonna 2007 myös menettelyn EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta takauksina myönnettäviin valtiontukiin annetun komission tiedonannon tarkistamiseksi. Tiedonantoluonnoksessa selvennetään takauksina myönnettävän valtiontuen olemassaoloon liittyviä edellytyksiä ja määritetään tuen määrä markkinoilta saatavien vertailuarvojen ja riskianalyysin avulla. Komissio hyväksynee uuden tiedonannon toukokuun 2008 loppuun mennessä. 1.4.2. Sääntöjen soveltaminen 21. Vuonna 2006 vastaanotettujen valtiontuki-ilmoitusten määrä (922) oli poikkeuksellisen suuri. Vuonna 2007 jäsenvaltiot tekivät puolestaan 777 valtiontuki-ilmoitusta[16]. Tämä luku on kuitenkin huomattavasti suurempi kuin vuosina 2004–2005. Ilmoitusten määrän väheneminen edellisvuodesta noudattelee komission sitoumusta helpottaa tuen myöntämistä ryhmäpoikkeuksilla ja keskittää toimet vääristävimpiin tukimuotoihin. Jäsenvaltiot ottivat vuonna 2007 käyttöön yli 1 100 toimenpidettä tarvitsematta ilmoittaa niistä ennakolta komissiolle[17]. Vertailun vuoksi mainittakoon, että vuonna 2006 ryhmäpoikkeuksen soveltamisalaan kuului 410 toimenpidettä. 22. Komissio teki 629 lopullista valtiontukipäätöstä[18] vuonna 2007. Suurimmassa osassa tapauksia komissio hyväksyi toimenpiteet ilman muodollista tutkintaa ja katsoi, että tarkasteltu tuki oli valtiontukisääntöjen mukaista (87 prosenttia kaikista päätöksistä vuonna 2007) tai että tuki ei ollut valtiontukea (5 prosenttia kaikista päätöksistä). 23. Komissio julkaisi valtiontukien tulostaulusta[19] kaksi päivitystä vuonna 2007. Syksyn 2007 päivityksestä[20] ilmenee, että kuuden viime vuoden aikana jäsenvaltiot ovat siirtyneet kohti Eurooppa-neuvoston tavoitetta vähentää valtiontuen määrää ja kohdistaa tuki aiempaa tarkemmin . Erityisesti EU10-maat ovat asteittain kohdistaneet valtiontukensa uudelleen yhteisen edun mukaisiin horisontaalisiin tavoitteisiin, kuten aluekehitys, T&K, pk-yritykset ja ympäristönsuojelu. 24. Komissio hyväksyi vuonna 2007 Bulgarian ja Romanian sekä Alankomaiden, Belgian, Italian, Kyproksen, Portugalin, Ranskan ja Tanskan aluetukikartat [21] . Näin ollen kaikkien jäsenvaltioiden aluetukikartat (2007–2013) on nyt hyväksytty. Komissio hyväksyi aluetuen useille suurille investointihankkeille [22] . 25. Tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävää valtiontukea koskevat ilmoitukset, joiden käsittely oli kesken 1. tammikuuta, sekä kaikki uudet vuoden aikana vastaanotetut ilmoitukset arvioitiin uusien puitteiden [23] perusteella. Komissio hyväksyi 48 ilmoitettua T&K- ja/tai innovaatio-ohjelmaa. Se hyväksyi myös neljä tapauskohtaista tukea koskevaa toimenpidettä, jotka jäivät puitteiden 7 luvun mukaista yksityiskohtaista arviointia edellyttävän rajan alle. Komissio teki kahdeksan päätöstä, joissa arvioitiin yksityiskohtaisesti hankkeisiin myönnettyjä suuria tukimääriä 7 luvun mukaisesti. Se hyväksyi useita Ranskan teollisuuden innovointiviraston rahoittamia hankkeita[24]. Komissio hyväksyi 19 ohjelmaa, joista oli ilmoitettu riskipääomaa koskevien suuntaviivojen[25] perusteella. 26. Vaikka koulutustuki kuuluu ryhmäpoikkeusasetuksen[26] soveltamisalaan, komission on arvioitava hankkeet, joihin myönnetyn tuen määrä ylittää 1 miljoona euroa. Asiassa GM Antwerp [27] komissio katsoi, että osa ilmoitetusta valtiontuesta ei soveltunut yhteismarkkinoille, koska tuella olisi rahoitettu sellaista koulutusta, jonka tuensaaja olisi järjestänyt joka tapauksessa, myös ilman tukea. Asioissa Fiat [28] ja Club Med Guadeloupe [29] komissio katsoi, että tuki oli tarpeellista ja yhteismarkkinoille soveltuvaa. Asiassa DHL Leipzig/Halle [30] komissio aloitti tutkinnan, koska se epäili, että DHL olisi mahdollisesti joka tapauksessa järjestänyt työntekijöilleen koulutusta. 27. Komissio aloitti 10. lokakuuta muodollisen tutkintamenettelyn veroetuudesta, joka myönnetään espanjalaisille yrityksille niiden hankkiessa merkittävän omistusosuuden ulkomaisissa yrityksissä [31]. Verotoimenpiteen ansiosta espanjalaiset yritykset voivat 20 vuoden ajan kirjata kuluksi merkittävän omistusosuuden hankkimisesta ulkomaisessa yrityksessä johtuvan liikearvon, kun taas kotimaisista hankinnoista ei voi tehdä vastaavaa kirjausta. 28. Vaikeuksissa oleville yrityksille myönnetty pelastamis- ja rakenneuudistustuki voidaan katsoa sääntöjenmukaiseksi vain, jos se täyttää tiukat edellytykset. Vuonna 2007 komissio sovelsi vuonna 2004 annetuissa pelastamis- ja rakenneuudistustuen suuntaviivoissa vahvistettuja muutettuja sääntöjä. 29. Useissa pelastamistukea koskeneissa asioissa komissio korosti jälleen kerran, että kyseinen tuki on pelkästään väliaikainen toimenpide, jolla helpotetaan rakenneuudistussuunnitelman laatimista tai yrityksen selvitystilaan asettamista. Tämän vuoksi komissio aloitti eräissä asioissa muodollisen tutkintamenettelyn, sillä pelastamistukea ei ollut maksettu takaisin vahvistetun kuuden kuukauden määräajan kuluessa eikä varteenotettavaa rakenneuudistussuunnitelmaa ollut toimitettu.[32] Komissio hyväksyi useita pelastamistukia.[33] Muissa asioissa komissio katsoi tuen yhteismarkkinoille soveltumattomaksi[34] tai aloitti muodollisen tutkintamenettelyn, koska se epäili, että tuki ei mahdollisesti sovellu yhteismarkkinoille[35]. 30. Komissio edistyi merkittävästi perintäpäätösten täytäntöönpanon tehostamisessa ja nopeuttamisessa . Täytäntöönpanoa odottavien perintäpäätösten määrä supistui vuoden 2006 lopun ja vuoden 2007 lopun välisenä aikana 60:stä 47:ään. Vuonna 2007 saatiin päätökseen kaikki 23 vireillä ollutta perintätapausta ja tehtiin yhdeksän uutta perintäpäätöstä. Vuoden 2000 jälkeen tehtyjen päätösten perusteella takaisin perittävästä 8,9 miljardin euron suuruisesta sääntöjenvastaisesta ja yhteismarkkinoille soveltumattomasta tukimäärästä noin 8,2 miljardia euroa (ts. 91,2 prosenttia kokonaismäärästä) oli peritty takaisin vuoden 2007 loppuun mennessä. Lisäksi oli peritty 2,4 miljardia euroa takaisinperintäkorkoina. Tämän alan oikeuskäytäntöä ja politiikkaa käsiteltiin myös tiedonannossa[36]. 1.5. Kilpailupolitiikan rooli laajemmassa poliittisessa kehyksessä 31. Komissio tarkisti 11. joulukuuta Lissabonin strategiaa[37] ja teki ehdotuksia seuraavaksi kolmevuotiskaudeksi (2008–2010)[38]. Tarkistuksessa ehdotetaan kilpailun merkityksen korostamista Lissabonin strategian laajemmassa kehyksessä . Erityistä huomiota kiinnitetään tarpeeseen parantaa alakohtaista markkinavalvontaa ja tarvittaessa sääntelyä varsinkin keskeisten palvelujen alalla sekä verkkotoimialoilla[39]. Ehdotukset noudattavat komission vuonna 2007 toteuttamaa yhtenäismarkkinakatsausta. Kilpailua koskevien uudistusten merkitys ilmenee niiden suositusten suurena määränä (sekä suhteellisesti että absoluuttisesti tarkasteltuna), jotka esitettiin neuvoston hyväksyttäväksi perustamissopimuksen 99 artiklan nojalla[40]. 32. Tarkistuksessa ehdotetaan muun muassa, että kilpailupolitiikalla edistettäisiin Lissabonin strategian tavoitteiden saavuttamista kaasu-, sähkö- ja rahoituspalvelualoilla vuonna 2005 käynnistettyjen alakohtaisten tutkintaprosessien jatkotoimien kautta[41]. Kilpailupolitiikka katsotaan myös täydentäväksi välineeksi pyrittäessä varmistamaan yhteentoimivuus ja oikea-aikainen standardointi. Tarkistuksessa mainitaan myös ”kilpailusäännöt” niiden politiikanalojen joukossa, joissa EU voi tarjota sellaista asiantuntemusta, josta voisi olla hyötyä sen keskeisille kumppaneille. Tämä tavoite on vahvasti sidoksissa tarpeeseen varmistaa kansainvälisessä toimintaympäristössä terve kilpailu ja tasapuoliset toimintaedellytykset[42]. 2. ALAKOHTAINEN KEHITYS 2.1. Energia 33. Euroopan kaasu- ja sähkömarkkinoiden alakohtaisen tutkinnan loppuraportissa [43], joka hyväksyttiin 10. tammikuuta, todettiin että i) monet energiamarkkinat ovat edelleen liian keskittyneitä, ii) niille on ominaista korkea vertikaalisen yhdentymisen aste (erityisesti verkko- ja toimitustoimintojen eriyttämisen riittämättömyys), iii) rajat ylittävän yhdentymisen ja kilpailun puute sekä iv) avoimuuden puute. 34. Näiden havaintojen perusteella komissio teki 19. syyskuuta ehdotuksen Euroopan kolmanneksi sähkö- ja kaasumarkkinoiden vapauttamiseen tähtääväksi toimenpidepaketiksi [44]. Paketin keskeisiä aiheita ovat i) siirtoverkkojen tosiasiallinen eriyttäminen; ii) sääntelyviranomaisten toimivaltuuksien vahvistaminen ja niiden riippumattomuuden lujittaminen; iii) sääntelyviranomaisten välinen yhteistyö ja iv) siirtoverkonhaltijoiden välinen yhteistyö. 35. Kilpailunrajoitusten osalta komissio on tiiviissä yhteistyössä kansallisten kilpailuviranomaisten[45] kanssa keskittynyt sähkö- ja kaasualoilla tapauksiin, joissa on kyse markkinoiden sulkemisesta ja salaisesta yhteistyöstä (markkinoiden jakaminen) eli markkinoiden toimintapuutteen keskeisimmistä muodoista. Markkinoiden sulkemista koskevat tapaukset koskevat koko arvoketjua, kuten tuotantoketjun loppupään markkinoiden sulkemista kilpailijoilta energian käyttäjien kanssa tehdyillä pitkäaikaisilla sopimuksilla; kilpailusääntöjen vastaisia käytäntöjä, joilla estetään kilpailijoiden pääsy verkkoihin (esimerkiksi verkkokapasiteetin turha varaaminen ja investointien tekemättä jättäminen); sähkön vähittäismarkkinoiden sulkeminen nostamalla kilpailijoiden kustannuksia tasapainotusjärjestelmän[46] kautta; tuotantoketjun loppupään markkinoiden sulkeminen kaasun tuonti-infrastruktuurin valvonnalla ja pitkäaikaisilla kaasunhankintasopimuksilla. Muita tutkimuksen kohteena olleita seikkoja olivat esimerkiksi väitteet hintojen manipuloinnista sähkömarkkinoilla siten, että sähköntuottajat ovat vetäneet markkinoilta osan kapasiteetistaan. Komissio havaitsi Italiassa[47], Espanjassa[48] ja Ranskassa merkkejä siitä, että säännellyt sähkötariffit voivat olla valtiontukea suurille ja keskisuurille sähköä käyttäville yrityksille. 2.2. Rahoituspalvelut 36. Euroopan komissio julkaisi 10. tammikuuta loppuraportin Euroopan vähittäispankkimarkkinoiden alakohtaisesta tutkinnasta [49] , joka kattoi maksukortit, muut maksujärjestelmät kuin maksukorttijärjestelmät, käyttötilit ja niihin liittyvät palvelut. Havainnot vahvistivat, että markkinat ovat sirpaloituneet kansallisten rajojen mukaan. Tämä rajoittaa kuluttajien valinnanvaraa ja johtaa käyttötilien, lainojen tai maksujen korkeampiin kustannuksiin. Hinnat, voittomarginaalit ja myyntitavat vaihtelevat suuresti eri jäsenvaltioissa, ja jäsenvaltioiden sisällä on suurta homogeenisuutta. Näiden tekijöiden katsottiin olevan merkki jatkuvista sääntelyyn tai toimintaan liittyvistä kilpailun esteistä. 37. Euroopan maksukorttiteollisuuden kautta kulkevien maksujen arvo on 1 350 miljardia euroa vuodessa. Pankkien tästä saamat palkkiot ovat arviolta 25 miljardia euroa. Maksukorttiteollisuus on erittäin keskittynyttä, palkkiot ovat suuria ja kannattavuus on hyvä. Verkkoja koskevat säännöt (mukaan lukien Visan ja MasterCardin duopoli ja suurimpien kotimaisten pankkien kansalliset korttijärjestelmät) aiheuttavat kilpailuongelmia. 38. Komissio määräsi 3. lokakuuta Visa Internationalille ja Visa Europelle ( Visa ) 10,2 miljoonan euron sakot, koska maaliskuusta 2000 syyskuuhun 2006 ne olivat kieltäytyneet ottamasta Morgan Stanleya jäseneksi[50]. 39. Lokakuun 17. päivänä tekemässään päätöksessä komissio totesi, että Groupement des Cartes Bancaires (CB) oli toiminut perustamissopimuksen 81 artiklan vastaisesti[51]. Komissio katsoi, että Groupement oli toteuttanut Ranskassa hintatoimenpiteitä, joiden vuoksi eräät jäsenpankit eivät voineet myöntää kortteja kilpailukykyiseen hintaan. Näin maksukorttien hinnat pidettiin keinotekoisesti korkealla. Tämä suosi suuria ranskalaisia pankkeja. 40. Komissio teki 19. joulukuuta päätöksen, jossa se kielsi MasterCardin monenväliset toimitusmaksut, joita veloitettiin MasterCardin ja Maestron kuluttajaluotto- ja pankkikorteilla tehdyistä jäsenvaltioiden rajat ylittävistä korttimaksuista Euroopan talousalueella (ETA:n sisäiset monenväliset toimitusmaksut).[52] 41. Komissio antoi 25. syyskuuta yritysvakuutusalan tutkintaa koskevan loppuraportin .[53] Se julkaistiin yhdessä komission yksiköiden kattavan valmisteluasiakirjan kanssa, jossa esitettiin kaikki tutkinnan aikana tehdyt havainnot. Valtiontukien alalla komissio hyväksyi 18. heinäkuuta kaksi jäljellä ollutta Saksan Landesbank-alaa koskevaa pääoman vahvistamistapausta (WestLB ja Nord/LB), ja katsoi, että ne täyttivät markkinataloudessa toimivan yksityissijoittajan testin .[54] Kesällä Yhdysvaltojen subprime-asuntolainakriisi alkoi vaikuttaa tuntuvasti useisiin eurooppalaisiin pankkeihin, jotka tarvitsivat huomattavasti julkista tukea pystyäkseen jatkamaan toimintaansa. Komissio aloitti tutkinnan kahdessa saksalaisia pankkeja (IKB ja Sachsen LB) koskeneessa asiassa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivan Northern Rock -pankin osalta tehtiin 5. joulukuuta päätös, jossa katsottiin, että pelastamistuki on valtiontukisääntöjen mukainen.[55] Arvioitavina ovat parhaillaan Northern Rockia tukevat lisätoimenpiteet. 42. Ecofin-neuvosto hyväksyi 9. lokakuuta päätelmät, joissa ehdotettiin erilaisia toimia rahoitusjärjestelmän vakauden turvaavien järjestelyjen lujittamiseksi . Päätelmissä pyydettiin komissiota ja jäsenvaltioita toimimaan yhdessä, jotta voitaisiin selventää, koska komissio voisi katsoa pankkikriisin perustamissopimuksen ja valtiontukisääntöjen mukaiseksi ”taloudessa olevaksi vakavaksi häiriöksi”. Lisäksi Ecofin-neuvosto pyysi komissiota harkitsemaan menettelyjen yksinkertaistamista niin, että kriittisissä olosuhteissa tehdyt valtiontukea koskevat tiedustelut voidaan käsitellä nopeasti. 43. Verotukien alalla komissio käynnisti 7. helmikuuta muodollisen tutkintamenettelyn Alankomaiden viranomaisten ilmoittamasta konserniyhtiöiden veroetuusjärjestelmästä (groepsrentebox).[56] Komissio aloitti 21. maaliskuuta menettelyn Unkarissa jo voimassa olevan vastaavan järjestelmän osalta.[57] Molemmissa järjestelmissä yrityksille myönnetään verohelpotuksia sidosyhtiöille maksetuista ja sidosyhtiöiltä saatujen korkojen nettosummasta. Komissio arvioi ja hyväksyi lukuisia rahoituspalvelualan keskittymiä . ABN AMROa koskevissa asioissa[58] komissio tarkasteli ehdotettua yrityskauppaa, jossa RBS:n, Fortisin ja Santanderin muodostama yhteenliittymä ostaisi alankomaalaisen ABN AMRO -pankin. 2.3. Sähköinen viestintä 44. Vuonna 2002 käyttöön otetut sääntelypuitteet lisäävät kilpailua viestintämarkkinoilla. Tätä taustaa vasten komissio suositteli[59] joulukuussa, että ennakkosääntelyn alaisiksi tulevien markkinoiden lukumäärä supistettaisiin alle puoleen (eli 18:sta 7:ään). On todennäköistä, että ennakkosääntely poistetaan monilta osin ja suurimpaan osaan alaa sovelletaan vain EU:n kilpailusääntöjä. 45. Matkapuhelumarkkinoiden vähittäistasolla on yleensä todellista kilpailua. Kuitenkin suositeltiin, että ennakkosääntely kattaisi matkapuhelujen kohdeverkkopalvelujen tukkumarkkinat ja edellisen merkityksellisiä markkinoita koskevan suosituksen[60] perusteella myös matkaviestintäverkkoon pääsyn ja lähdeverkkopalvelujen tukkumarkkinat. 46. Vuoden aikana komissio arvioi 170 kansallisten sääntelyviranomaisten tekemää ilmoitusta ja antoi puitedirektiivin[61] 7 artiklan mukaisen kuulemismenettelyn mukaisesti 66 lausuntoa, joihin sisältyi huomautuksia, ja 49 lausuntoa, joihin ei sisältynyt huomautuksia. Viidessä tapauksessa komissio esitti vakavia epäilyjä ilmoitettujen toimenpiteiden yhteensopivuudesta yhteisön oikeuden kanssa ja aloitti puitedirektiivin 7 artiklan 4 kohdan mukaisen toisen vaiheen tutkimuksen. Yhdessä tapauksessa komissio käytti päätöksessä veto-oikeuttaan. 47. Merkittävin päätös, jonka komissio teki vuonna 2007 soveltaessaan EU:n kilpailuoikeutta sähköisen viestinnän alalla, oli Telefónicaa vastaan 4. heinäkuuta tehty päätös (ks. edellä 1.1.2 jakso). 48. Vuonna 2007 toteutetun sääntelypuitteiden tarkistuksen perusteella komissio ehdotti marraskuussa sääntelypakettia (johon kuuluu kaksi direktiiviä, asetus Euroopan sähköisen viestinnän markkinaviranomaisen (EECMA) perustamisesta ja suositus merkityksellisistä markkinoista).[62] Joulukuussa voimaan tullutta uutta merkityksellisiä markkinoita koskevaa suositusta lukuun ottamatta ehdotetun sääntelypaketin lainsäädännölliset osat tulevat voimaan vasta kun neuvosto ja Euroopan parlamentti ovat ne hyväksyneet, todennäköisesti joko vuonna 2010 tai 2011. 49. Korkeiden kansainvälisten verkkovierailumaksujen vuoksi komissio teki perustamissopimuksen 95 artiklan nojalla ehdotuksen verkkovierailuasetukseksi[63], joka tuli voimaan 30. kesäkuuta ja jota sovelletaan kolmen vuoden ajan. Asetuksen mukaisesti kaikkien jäsenvaltioiden verkko-operaattorien oli tarjottava 30. heinäkuuta mennessä kaikille asiakkailleen eurotariffia, jota on sovellettu 30. syyskuuta alkaen ilman eri toimenpiteitä ellei asiakas ole valinnut toisin. Eurotariffi asettaa enimmäisvähittäishinnan, joka voidaan veloittaa ulkomailla soitetuista tai vastaanotetuista puheluista.[64] Komissio antaa asetuksen toimivuudesta kertomuksen neuvostolle ja Euroopan parlamentille vuonna 2008. Komissio arvioi erityisesti, pitäisikö asetuksen voimassaoloaikaa pidentää ja/tai soveltamisalaa laajentaa verkkovierailun tekstiviesti- tai datapalvelujen sisällyttämiseksi asetukseen. 50. Komissio teki useita päätöksiä julkisesta rahoituksesta laajakaistapalveluille maaseudulla tai syrjäisillä seuduilla, joilla ei ole ollenkaan laajakaistapalveluja tai niitä tarjotaan rajoitetusti.[65] Komissio hyväksyi myös tarkoin määritellyissä tilanteissa valtiontuen kehittyneille laajakaistapalveluille alueilla, joilla vakiintuneet operaattorit tarjosivat vain osittain laajakaistan peruspalveluja.[66] 51. Komissio tutki alustavasti ”Wireless Prague” -hankkeen. Se on ensimmäinen komission valtiontukisääntöjen perusteella arvioima kunnallinen langaton verkko .[67] Hankkeeseen tehtyjen muutosten jälkeen komissio katsoi, ettei siihen sisälly valtiontukea. 52. Yrityskeskittymien valvonnan alalla komissio sovelsi dynaamista lähestymistapaa nopeasti kehittyvillä markkinoilla, kuten asiassa Syniverse/BSG [68]. Siinä komissio arvioi GSM:n verkkovierailutietojen selvityspalvelujen markkinoita. Perusteellisessa tutkimuksessa havaittujen markkinapiirteiden (kuten kilpailijoiden markkinoille pääsemiseksi tarvitseman teknologian saatavuus) perusteella komissio teki hyväksyvän päätöksen, vaikka sulautuman johdosta markkinatoimijoiden määrä supistui Euroopassa. 2.4. Tietotekniikka 53. Komissio jatkoi menettelyään Microsoftia vastaan varmistaakseen, että vuonna 2004 tehtyä päätöstä[69] noudatetaan yhteentoimivuuden edellyttämien tietojen hinnoittelun ja lisensointiehtojen osalta. Päätöksen mukaan Microsoft oli käyttänyt väärin määräävää asemaansa kieltäytymällä toimittamasta näitä tietoja. Vuonna 2004 tehdyn päätöksen 5 artiklassa edellytetään, että ehdot ovat kohtuulliset ja syrjimättömät. Komissio oli jo vuonna 2006 määrännyt Microsoftille ehdottoman 280,5 miljoonan euron suuruisen uhkasakon, koska Microsoft ei ollut toimittanut kattavia ja paikkansapitäviä yhteentoimivuuden edellyttämiä tietoja.[70] Tämän vuoksi komissio esitti 1. maaliskuuta Microsoftille osoitetun väitetiedoksiannon, josta ilmeni komission alustava arviointi. Sen mukaan Microsoft ei ollut täyttänyt velvoitettaan tarjota kattavia ja paikkansapitäviä yhteentoimivuuden edellyttämiä tietoja kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin.[71] 54. Microsoft oli pyytänyt yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan vuonna 2004 tehdyn päätöksen. Tuomioistuin hylkäsi 17. syyskuuta Microsoftin hakemuksen aineelliset perusteet. Lokakuun 22. päivänä Microsoft ilmoitti alentavansa lisenssimaksuja huomattavasti. Se tarjosi myös tarkistetun version kyseisistä lisenssisopimuksista. Kyseisestä päivästä lähtien komissiolla ei ole ollut huomautettavaa Microsoftia koskevan vuoden 2004 sopimuksen noudattamisesta.[72] 55. Intelille lähetettiin väitetiedoksianto 26. heinäkuuta. Komissio esitti siinä alustavan päätelmänsä, jonka mukaan Intel oli syyllistynyt kolmenlaiseen kilpailunvastaiseen käytäntöön. Niiden tarkoituksena oli sulkea Intelin tärkein kilpailija AMD x86-tietokoneprosessorien markkinoilta. 56. Komissio lähetti 30. heinäkuuta väitetiedoksiannon Rambusille . Komissio esitti alustavana näkemyksenään, että Rambus oli käyttänyt väärin määräävää asemaansa vaatimalla kohtuuttomia rojalteja eräiden dynaamisissa hakumuisteissa (Dynamic Random Access Memory, DRAM)[73] käytettäviin puolijohdesiruihin liittyvien patenttien käytöstä. Komission alustava näkemys oli, että Rambus oli tahallisesti toiminut harhaanjohtavasti standardien laadinnassa tavalla, joka tunnetaan ”patenttiväijytyksenä”.[74] 57. Komissio aloitti 30. elokuuta menettelyn[75] Qualcomm Inc . -yritystä vastaan. Qualcomm on yhdysvaltalainen piirisarjojen valmistaja, ja sillä on teollis- ja tekijänoikeudet matkapuhelinviestinnän CDMA- ja WCDMA-standardeihin. Kanteluissa väitetään, että Qualcommin lisensointikäytännöt eivät ole oikeudenmukaisia, kohtuullisia ja syrjimättömiä, ja sen vuoksi ne saattavat rikkoa EY:n kilpailusääntöjä (perustamissopimuksen 82 artikla). 58. Valtiontukien alalla komissio teki lopullisen päätöksen, jossa se hyväksyi Ranskassa videopelien suunnitteluun myönnetyn verohyvityksen.[76] Toimenpiteestä oli ilmoitettu perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan nojalla.[77] Verohyvityksen johdosta Ranskassa verovelvolliset videopelien tuottajat voivat vähentää 20 prosenttia eräiden videopelien tukikelpoisista tuotantokustannuksista. Tämä oli ensimmäinen kerta, jolloin 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan mukaista kulttuuriperusteisiin liittyvää poikkeusta sovellettiin videopeleihin. 2.5. Viestintäala 59. Komissio seurasi edelleen siirtymistä analogisista lähetyksistä digitaalisiin lähetyksiin . Heinäkuussa komissio antoi perustellun lausunnon[78] Italialle italialaisen kuluttajayhdistyksen Altroconsumon[79] kantelun johdosta. Komissio katsoo, että Italian lainsäädäntö on EU:n sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmän vastainen.[80] 60. Komissio sovelsi valtiontukien valvonnassa edelleen aikaisemmissa päätöksissä sovellettua lähestymistapaa valtionrahoitukseen, jota myönnetään digitaalilähetyksiin siirtymisen tukemiseen. Komissio hyväksyi kolme ohjelmaa (kaksi italialaista[81] ja yhden espanjalaisen[82]), joilla tuetaan avoimen sovellusrajapinnan[83] digitaalisovittimien hankkimista ja olemassa olevien analogisten maanpäällisten yhteisantennien mukauttamisesta aiheutuvien kustannusten kattamista. Komissio teki kaksi kielteistä päätöstä, jotka koskivat Italiassa[84] ja Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa[85] toteutettavia tukiohjelmia. 61. Komissio myöntää, että jäsenvaltioilla on julkisen palvelun yleisradiotoiminnasta laaditun Amsterdamin pöytäkirjan mukaisesti oikeus järjestää julkisen palvelun yleisradiotoiminta ja rahoittaa sitä. Se katsoo kuitenkin, että julkisen palvelun yleisradioyhtiöiden rahoittaminen budjetista tai lupamaksuilla on valtiontukea.[86] Julkisen palvelun yleisradioyhtiöille myönnetty valtiontuki voidaan kuitenkin todeta yhteismarkkinoille soveltuvaksi, jos perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan edellytykset täyttyvät (kuten yleisradiotoimintaa koskevassa tiedonannossa[87] on tarkemmin määritelty). 62. Komissio teki kaksi päätöstä julkisen palvelun yleisradioyhtiöiden rahoittamisesta perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan ja yleisradiotoimintaa koskevan tiedonannon nojalla. Ensimmäisessä päätöksessä hyväksyttiin Espanjan hallituksen suunnitelma rahoittaa espanjalaisen julkisen palvelun yleisradioyhtiön RTVE:n toteuttamat työvoiman supistamistoimet.[88] Toisessa päätöksessä komissio lopetti tutkimuksen, joka koski saksalaisten julkisen palvelun yleisradioyhtiöiden ARD ja ZDF hyväksi toteutettavaa yleistä rahoitusjärjestelmää.[89] 63. Komissio lähetti huhtikuussa väitetiedoksiannon suurille levy-yhtiöille ja Applelle , sillä se katsoi, että nämä yritykset olivat keskenään tekemillään sopimuksilla rajoittaneet musiikin verkkokauppaa perustamissopimuksen 81 artiklan vastaisesti. Menettelyn aikana Apple ilmoitti tasaavansa iTunes-verkkokaupastaan Euroopassa ladattujen musiikkikappaleiden hinnat ennen vuoden 2008 puoliväliä ja lopettavansa näin Yhdistyneessä kuningaskunnassa olevien kuluttajien erilaisen kohtelun. Tällä perusteella ja lisäselvitysten jälkeen komissio päätti asian käsittelyn. 64. Komissio pitää edelleen erittäin tärkeänä varmistaa, että keskeinen ohjelmasisältö on saatavilla avoimin edellytyksin , jolloin mahdollisimman suuri määrä operaattoreita voi tehdä tarjouksen ohjelmaoikeuksista. Komissio päätti vuonna 2007 perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisen tutkimuksensa, joka koski Euroopan yleisradioliiton (EBU) ja sen jäsenten toteuttamia urheilutapahtumien televisiointioikeuksien yhteisostoja. 65. Viestintäalan yrityskeskittymien valvonnan osalta voidaan mainita SFR:n ja Tele 2: n välinen sulautuma.[90] Keskittymä hyväksyttiin ehdoilla, joiden tarkoituksena on varmistaa tehokas kilpailu Ranskan maksutelevisiomarkkinoilla. Musiikkiteollisuuden osalta Euroopan komissio hyväksyi asiassa Sony/BMG-II [91] yhteisyrityksen, jossa yhdistyvät Sonyn ja Bertelsmannin musiikkiäänitetoiminnot, sen jälkeen kun yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli kumonnut komission aikaisemman, vuonna 2004 tekemän päätöksen. Komissio hyväksyi myös Universalin ja BMG:n musiikkikustannustoimintaa koskevan keskittymän. Edellytyksenä on kuitenkin tiettyjen korjaustoimenpiteiden toteuttaminen. 2.6. Autoteollisuus 66. Komissio seurasi edelleen alan kehitystä muun muassa autonhintaraporttien[92] avulla. Moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksessa [93] säädetään erityisestä autoteollisuusalan järjestelmästä, jonka tarkoituksena on vahvistaa tuotemerkin sisäistä kilpailua. 67. Huoltomarkkinoilla käytävän kilpailun lisäämiseksi komissio teki 13. syyskuuta neljä asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 1 kohdan mukaista sitoumuksia koskevaa päätöstä [94], jotka ovat voimassa toukokuuhun 2010 asti. Päätösten mukaan neljän autonvalmistajan (DaimlerChrysler, Toyota, General Motors ja Fiat) on annettava kaikille EU:n riippumattomille korjaamoille autojen korjausten edellyttämät tekniset tiedot. Mainitun ajankohdan jälkeen moottoriajoneuvojen valmistajia sitoo moottoriajoneuvojen päästöjä koskevassa asetuksessa[95] säädetty velvoite antaa riippumattomille korjaamoille standardoitu pääsy kaikkiin korjausten edellyttämiin teknisiin tietoihin. 68. Vuosien 2005 ja 2006 tavoin vuonna 2007 autoteollisuuden yrityskeskittymät koskivat suurimmalta osin autoteollisuuden toimittajasegmenttiä. Eräs suurimmista keskittymistä toteutui saksalaisten yritysten Continental AG ja Siemens VDO Automotive AG välillä. Komissio hyväksyi sen 29. marraskuuta.[96] 69. Komissio käsitteli vuonna 2007 monia valtiontukiasioita tiettyjen yleisten valtiontukipuitteiden (kuten alueellista tukea ja rakenneuudistustukea koskevat säännöt) nojalla.[97] Komissio tutki myös valtion omistamien autonvalmistajien yksityistämisehtoja. Romanialaisen autotehtaan Automobile Craoivan (entinen Daewoo Craoiva) tapauksessa komissio aloitti perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn, sillä näytti siltä, että yksityistämistä koskevat ehdot antavat edun yksityistämisen kohteena olevalle yritykselle.[98] 2.7. Kuljetusala 70. Kilpailupolitiikan tavoitteena kuljetusalalla on varmistaa sellaisten markkinoiden tehokas toiminta, jotka on vastikään vapautettu tai joilla vapauttamisprosessi on käynnissä. 71. Maantiekuljetusten kansainväliset markkinat on suurelta osin vapautettu sekä matkustaja- että rahtiliikenteen osalta. Kansalliset maantiekuljetusten markkinat on vapautettu kabotaasiliikennettä koskevalla neuvoston asetuksella[99], kun taas kansalliset matkustajaliikenteen markkinat ovat suurelta osin suojellut. Soveltaessaan valtiontukisääntöjä tähän alaan komissio hyväksyi edelleen valtiontuen puhtaamman teknologian käyttöönottamiseksi erityisesti vanhoissa ajoneuvoissa.[100] Julkisen palvelun sopimuksiin ja julkisen palvelun käyttöoikeussopimuksiin sovellettavien julkisia hankintoja ja valtiontukea koskevien sääntöjen osalta voidaan todeta, että maakuljetusalan julkisia palveluja koskeva tarkistettu asetus hyväksyttiin ja se tulee voimaan joulukuussa 2009[101]. 72. Rautateiden rahtiliikennemarkkinoiden avaaminen kilpailulle saatettiin päätökseen. Yksi useista jäljellä olevista rakenneongelmista koskee kuitenkin syrjimättömän verkkoon pääsyn edellyttämien olennaisten toimintojen eriyttämistä/riippumattomuutta ja rautatieliikenteen sääntelyviranomaisten hallinnollisen kapasiteetin ja riippumattomuuden puutetta.[102] 73. Rautateiden henkilöliikenteen osalta neuvosto ja parlamentti hyväksyivät viimein 23. lokakuuta kolmannen rautatiepaketin[103] pitkän lainsäädäntöprosessin jälkeen. Kolmannella rautatieliikenteen lainsäädäntöpaketilla avataan kilpailulle kansainvälisen matkustajaliikenteen markkinat, kabotaasi mukaan luettuna. Komissio laati myös luonnoksen rautatieyrityksille myönnettäviä valtiontukia koskeviksi yhteisön suuntaviivoiksi[104]. Niiden tavoitteena on lisätä oikeusvarmuutta ja avoimuutta markkinoiden avautuessa. 74. Meriliikenteen osuus on noin 50 prosenttia tavaroiden ulkomaankaupasta painona laskettuna ja noin 20 prosenttia jäsenvaltioiden välisestä kaupasta. Komissio edisti vuonna 2007 meriliikenteen tukiohjelmien lähentymistä, jotta voidaan varmistaa mahdollisimman tasapuoliset toimintaedellytykset Euroopassa, hinaus- ja ruoppaustoiminnot mukaan luettuina.[105] Komissio hyväksyi 13. syyskuuta 2007 julkista kuulemista varten luonnoksen EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta meriliikennepalveluihin annettaviksi suuntaviivoiksi[106]. 75. Lentoliikenteen alalla komissio kehotti 19. lokakuuta asianomaisia esittämään huomautuksia kahdeksan SkyTeam-liittoutumaan kuuluvan lentoyhtiön (Aeromexico, Alitalia, CSA Czech Airlines, Delta Air Lines, KLM, Korean Air, Northwest Airlines ja Air France) ehdottamista sitoumuksista.[107] Sitoumusten tarkoituksena on ratkaista komission 15. kesäkuuta 2006 antamassa väitetiedoksiannossa esittämät perustamissopimuksen 81 artiklan mukaiset ongelmat.[108] 76. Komissio teki 27. kesäkuuta päätöksen, jolla estettiin Ryanairin ja Aer Lingusin välinen yrityskauppa. Yritysosto olisi tarkoittanut sitä, että toistensa kanssa voimakkaasti kilpailevat, Irlannista liikennöivät johtavat lentoyhtiöt olisivat yhdistyneet. Ryanair ja Aer Lingus ovat ehdottomasti suurimmat lentoyhtiöt, jotka tarjoavat lyhyitä lentomatkoja Irlannista ja Irlantiin. Niiden asema on erityisen vahva Dublinista ja Dubliniin suuntautuvilla reiteillä, joilla sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen osuus olisi ollut noin 80 prosenttia kaikesta Euroopan sisäisestä liikenteestä. 77. Komissio päätti vuonna 2007 tutkimuksensa, joka koski vaikeuksissa olevalle lentoyhtiölle ( Cyprus Airways ) myönnettyä valtiontukea[109]. Komissio päätteli, että Kyproksen viranomaisten esittämä rakenneuudistussuunnitelma soveltui yhteismarkkinoille. Komissio aloitti pitkään jatkuneessa Olympic Airways/Airlines -asiassa uuden menettelyn, jossa tutkitaan yhtiölle mahdollisesti vuodesta 2005 alkaen myönnettyä valtiontukea.[110] 78. Euroopan unioni ja Amerikan Yhdysvallat allekirjoittivat 30. huhtikuuta sopimuksen EU:n ja Yhdysvaltojen välisen avoimen lentoliikennealueen luomisesta.[111] Sopimus tulee voimaan 30. maaliskuuta 2008. Se antaa mahdollisuuden EU:n lentoliikennealan vahvistamiselle, sillä siinä tunnustetaan kaikki Euroopan lentoyhtiöt ”yhteisön lentoyhtiöiksi”, jotka voivat lentää minkä tahansa EU:ssa sijaitsevan kohteen ja minkä tahansa Yhdysvalloissa sijaitsevan kohteen välillä ilman hinta- tai kapasiteettirajoituksia. Sopimukseen sisältyy myös määräyksiä komission ja Yhdysvaltojen liikenneministeriön (DoT) yhteistyön vahvistamisesta kilpailun alalla. 2.8. Postipalvelut 79. Komissio neuvotteli ehdotuksesta yhteispäätösmenettelyn mukaisesti (perustamissopimuksen 251 artikla).[112] Parlamentin ensimmäisen käsittelyn jälkeen neuvosto pääsi poliittiseen sopimukseen 1. lokakuuta Luxemburgissa pidetyn televiestintä- ja energianeuvoston kokouksessa. Sopimuksen perusteella neuvosto hyväksyi 8. marraskuuta yhteisen kannan. Yhteisessä kannassa asetetaan kuitenkin markkinoiden avaamisajankohdaksi vuosi 2011 ja eräiden jäsenvaltioiden osalta vuosi 2013. 80. Valtiontukien alalla komissio tutki erityisesti postitoiminnan harjoittajille myönnettyjä korvauksia julkisen palvelun velvoitteista varmistaakseen, että korvaukset eivät ylitä kyseisten velvoitteiden täyttämisestä aiheutuneita todellisia kustannuksia ja että ne eivät ole ristikkäistukea kaupallisille toiminnoille. 81. Kun yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvästä palvelusta maksettu korvaus ei täytä asiassa Altmark [113] luodun oikeuskäytännön mukaisia edellytyksiä ja on sen vuoksi katsottava valtiontueksi, se voidaan kuitenkin todeta yhteismarkkinoille soveltuvaksi perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan perusteella[114]. Edellytyksiä, joiden täyttyessä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista maksettu korvaus voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi, selvennettiin vuonna 2005 annetuissa yhteisön puitteissa[115]. Puitteissa edellytetään, että korvaus ei ylitä julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuneita kustannuksia. 82. Valtiontukipäätöksistä voidaan mainita kaksi Yhdistyneen kuningaskunnan postilaitoksen hyväksi tehtyä päätöstä (7. maaliskuuta[116] ja 29. marraskuuta[117]). Komissio päätti myös aloittaa Saksaa koskevan muodollisen tutkinnan arvioidakseen, oliko Deutsche Post AG saanut liikaa korvauksia yleispalveluvelvoitteiden täyttämisestä.[118] 83. Komissio kiinnitti erityistä huomiota rajoittamattomien takausten muodossa myönnettyyn valtiontukeen . Komissio pani 25. huhtikuuta muodollisesti merkille, että Puola oli suostunut lopettamaan maan postilaitokselle myönnetyn rajoittamattoman valtiontakauksen.[119] Komissio päätti 29. marraskuuta aloittaa perusteellisen tutkinnan selvittääkseen, onko Ranskan postilaitokselle, La Postelle, joka on julkisoikeudellinen yhteisö, myönnetty rajoittamaton valtiontakaus.[120] Toisessa La Postea koskeneessa asiassa komissio hyväksyi eläkkeiden rahoittamiseen myönnettävän tuen, mutta asetti sille ehtoja[121]. 3. EUROOPAN KILPAILUVIRANOMAISTEN VERKOSTO JA KANSALLISET TUOMIOISTUIMET – KATSAUS YHTEISTYÖHÖN 84. Vuosi 2007 oli kolmas vuosi, jolloin asetuksella (EY) N:o 1/2003 perustettua täytäntöönpanojärjestelmää toteutettiin koko vuoden ajan. Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston jäsenten, ts. EU:n jäsenvaltioiden kansallisten kilpailuviranomaisten ja komission, yhteistyötä tiivistettiin edelleen. Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston yhteistyön todellinen vahvuus ja laajuus sekä yhteistyömahdollisuudet eivät rajoitu asetuksessa (EY) N:o 1/2003 säädettyihin oikeudellisiin velvollisuuksiin . 85. Euroopan kilpailuviranomaisten verkostossa käsiteltyjä tärkeimpiä aiheita oli kansallisten kilpailuviranomaisten mahdollisuus saada kilpailunvastaiset valtion toimenpiteet loppumaan soveltamalla perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa (yhteisöjen tuomioistuimen asiassa CIF antaman tuomion[122] seurauksena). 86. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 mukainen lähentymisprosessi jatkui vuonna 2007. Asetuksen täytäntöönpanosta johtuvien oikeudellisten velvoitteiden lisäksi suuntana on menettelyjä koskevien kansallisten lakien ja politiikkojen lähentäminen. 87. Hyvä esimerkki tästä lähentymisestä on Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskeva malliohjelma [123]. Ohjelman laati Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä käsittelevä työryhmä vuonna 2006. Jo ensimmäisen ohjelman hyväksymistä seuranneen vuoden aikana saatiin erittäin hyviä tuloksia. 88. Toisena esimerkkinä voidaan mainita, että monilla kansallisilla kilpailuviranomaisilla on nyt toimivalta tehdä asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan mukaisia päätöksiä sitoumuksista . Sen johdosta tällaisten päätösten osuus komissiolle asetuksen (EY) N:o 1/2003 11 artiklan 4 kohdan mukaisesti ilmoitetuista päätöksistä kasvoi merkittävästi (29 sitoumuksia koskevaa päätöstä vuonna 2007 verrattuna seitsemään vuonna 2006). 89. Komissiolle ilmoitettiin asetuksen (EY) N:o 1/2003 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti noin 140 uudesta kansallisten kilpailuviranomaisten käynnistämästä tutkintatoimesta .[124] Useita asioita käsiteltiin niin energia-, elintarvike- kuin viestintäalalla. Komission yksiköt tarkastelivat tapausta tai antoivat lausunnon monissa kansallisilta kilpailuviranomaisilta peräisin olevissa asioissa 11 artiklan 4 kohdan mukaisesti annettujen tietojen johdosta tai viranomaisten pyynnöstä . Komissio ei ole tähän mennessä käyttänyt mahdollisuuttaan peruuttaa kansallisen viranomaisen toimivalta tietyssä asiassa. Se edellyttäisi 11 artiklan 6 kohdan mukaisen menettelyn aloittamista. 90. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 15 artiklan 1 kohdassa annetaan kansallisille tuomioistuimille mahdollisuus pyytää komissiolta sen hallussa olevia tietoja tai lausuntoa EU:n kilpailusääntöjen soveltamista koskevista kysymyksistä. Komissio antoi lausunnon kansallisille tuomioistuimille kolmessa asiassa: kahdessa tapauksessa ruotsalaisen tuomioistuimen pyynnöstä ja yhdessä tapauksessa espanjalaiselle tuomioistuimelle. 91. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 15 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että EU:n jäsenvaltiot toimittavat komissiolle jäljennöksen kaikista kansallisten tuomioistuinten kirjallisista tuomioista, joissa päätetään perustamissopimuksen 81 tai 82 artiklan soveltamisesta. Komissio sai jäljennöksen noin 50:stä vuonna 2007 annetusta tuomiosta. Ne löytyvät kilpailun pääosaston verkkosivuilta[125]. 92. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 15 artiklan 3 kohdassa säädetään, että mikäli perustamissopimuksen 81 tai 82 artiklan johdonmukainen soveltaminen sitä edellyttää, komissio voi omasta aloitteestaan esittää kirjallisia huomautuksia jäsenvaltioiden tuomioistuimille ja kyseessä olevan tuomioistuimen luvalla myös suullisia huomautuksia. Komissio päätti käyttää asetuksen (EY) N:o 1/2003 15 artiklan 3 kohdan mukaista ”amicus curiae” -mahdollisuutta Alankomaissa käsitellyssä asiassa, jossa oli kyse komission kilpailuasiassa määräämien sakkojen vähentämisestä verotuksessa. 93. On hyvin tärkeää kouluttaa kansallisia tuomareita jatkuvasti EU:n kilpailuoikeuden alalla kilpailusääntöjen tehokkaan ja johdonmukaisen soveltamisen varmistamiseksi. Komissio on vuodesta 2002 alkaen osallistunut 35 koulutushankkeen rahoittamiseen. Vuoden 2007 loppuun mennessä hankkeissa oli annettu koulutusta noin 3 500 tuomarille. Uusi oikeusperusta hyväksyttiin 25. syyskuuta.[126] Vastaavan vuoden 2007 työohjelman perusteella vuoden 2007 lopussa julkaistiin ehdotuspyyntö EY:n kilpailuoikeutta koskevan koulutuksen järjestämiseksi kansallisille tuomareille[127]. 4. KANSAINVÄLINEN TOIMINTA 94. Laajentumisen yhteydessä ehdokasmaiden on täytettävä useita kilpailuun liittyviä vaatimuksia edellytyksenä Euroopan unioniin liittymiselle, esimerkiksi kansallisen lainsäädännön on oltava yhteisön säännöstön mukainen. Niillä on myös oltava tarvittavat hallinnolliset valmiudet ja niiden on osoitettava uskottavasti säännösten täytäntöönpano. Kilpailun pääosasto tarjoaa teknistä apua ja tukea auttaakseen ehdokasmaita täyttämään nämä vaatimukset ja seuraa jatkuvasti, missä määrin ehdokasmaat ovat valmiit liittymään unioniin. 95. Vuonna 2007 yhteistyö oli erityisen tiivistä Kroatian ja Turkin kanssa. Näiden kahden ehdokasmaan on täytettävä avaamisedellytykset ennen kuin neuvottelut kilpailua koskevasta luvusta voidaan aloittaa. Kilpailun pääosasto avusti edelleen Länsi-Balkanin maita niiden yhdenmukaistaessa kilpailusääntöjään EU:n oikeuden kanssa. 96. Komissio tekee kahdenvälistä yhteistyötä useiden kilpailuviranomaisten, erityisesti EU:n tärkeimpien kauppakumppanien viranomaisten kanssa. Euroopan unioni on tehnyt nimenomaan kilpailukysymyksiä koskevia yhteistyösopimuksia Yhdysvaltojen, Kanadan ja Japanin kanssa. 97. Kilpailun pääosasto ja Etelä-Korean kilpailuviranomainen (KFTC) tapasivat vuoden aikana useaan otteeseen neuvotellakseen kilpailua koskevasta kahdenvälisestä yhteistyösopimuksesta. 98. Kilpailun pääosasto osallistui aktiivisesti Intian ja Etelä-Korean kanssa käytäviin neuvotteluihin vapaakauppasopimuksista sekä Andien yhteisön kanssa tehtävien assosiaatiosopimusten kauppaa koskevasta osuudesta. Tarkoituksena on varmistaa, että kilpailunvastaiset käytännöt (valtiontuki mukaan luettuna) eivät heikennä kauppa- ja muita taloudellisia etuja, joihin kyseisillä sopimuksilla pyritään. 99. Kilpailun pääosastolla oli edelleen johtava rooli kansainvälisessä kilpailuviranomaisverkostossa (ICN). 5. TOIMIELINTEN VÄLINEN YHTEISTYÖ 100. Komissio jatkoi yhteistyötään muiden yhteisön toimielinten kanssa niiden kanssa tehtyjen sopimusten tai pöytäkirjojen mukaisesti.[128] 101. Aikaisempien vuosien tapaan Euroopan parlamentti laati omasta aloitteestaan mietinnön komission edellisen vuoden kilpailupolitiikkaa koskevasta kertomuksesta sen jälkeen, kun komissio ja parlamentti olivat vaihtaneet näkemyksiä kertomuksessa käsitellyistä seikoista. 102. Komissio osallistui myös Euroopan parlamentin kanssa pidettyihin keskusteluihin komission toimintapoliittisista aloitteista. Näistä mainittakoon valtiontukijärjestelmän uudistus (erityisesti ympäristönsuojelua koskevat suuntaviivat ja ehdotus yleiseksi ryhmäpoikkeusasetukseksi) ja rahoituspalveluja koskeva alakohtainen tutkinta. Kilpailuasioista vastaava komissaari ja/tai pääjohtaja vaihtavat säännöllisesti näkemyksiä kilpailupolitiikkaa koskevista kysymyksistä asianomaisten parlamentin valiokuntien kanssa. 103. Komissio toimii läheisessä yhteistyössä myös neuvoston kanssa, tiedottaa sille tärkeistä kilpailupoliittisista aloitteista, kuten valtiontukiuudistuksesta ja energia- ja rahoituspalvelualan tutkintatoimista, osallistuu kilpailupolitiikkaa käsitteleviin neuvoston työryhmiin ja pitää tiiviisti yllä yhteyksiä neuvoston puheenjohtajaan. 104. Lisäksi komissio tiedottaa Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle tärkeistä kilpailupoliittisista aloitteista ja osallistuu keskusteluihin, joita käydään kyseisissä komiteoissa esimerkiksi silloin, kun Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antaa vuosiraporttinsa komission kilpailupolitiikkaa koskevasta kertomuksesta. [1] http://ec.europa.eu/comm/competition/index_en.html [2] Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EUVL C 298, 8.12.2006, s. 17). [3] Kun samasta väitetystä rikkomisesta on saatu useita hakemuksia sakoista vapauttamiseksi, ensimmäinen hakemus katsotaan sakoista vapauttamista koskevaksi hakemukseksi ja muut sakkojen lieventämistä koskeviksi hakemuksiksi, ellei ensimmäistä hakemusta hylätä. [4] Euroopan parlamentin päätöslauselma 25. huhtikuuta 2007 vihreästä kirjasta yhteisön kilpailuoikeuden rikkomisesta johtuvista vahingonkorvauskanteista (2006/2207(INI)), saatavissa internet-osoitteessa http://www.europarl.europa.eu/oeil/file.jsp?id=5378362 [5] Asia COMP/38.899 – Kaasueristeiset kojeistot , komission päätös 24.1.2007; asia COMP/38.823 – Hissit ja liukuportaat , komission päätös 21.2.2007; asia COMP/37.766 – Alankomaiden olutmarkkinat , komission päätös 18.4.2007; asia COMP/39.168 – Kova lyhyttavara – kiinnitystarvikkeet , komission päätös 19.9.2007; asia COMP/38.710 – Bitumi (Espanja) , komission päätös 3.10.2007; asia COMP/38.432 – Ammattikäyttöön tarkoitetut kuvanauhat , komission päätös 20.11.2007; asia COMP/39.165 – Tasolasi , komission päätös 28.11.2007; asia COMP/38.629 – Kloropreenikumi , komission päätös 5.12.2007. [6] Lukuun eivät sisälly yritykset, jotka vapautettiin sakoista niiden toimittua yhteistyössä sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevan tiedonannon mukaisesti. [7] Lukuun sisältyy kaksi yritystä, joiden osalta päätös tehtiin uudelleen. [8] Sakko määrättiin ThyssenKrupp-konsernille. [9] Ks. lehdistötiedote IP/07/956, 28.6.2007. [10] Ks. lehdistötiedote IP/07/400, 23.3.2007. [11] Ks. IP/07/1858, 5.12.2007, ja IP/08/164, 31.1.2008. [12] Komission konsolidoitu tiedonanto toimivaltakysymyksistä, annettu yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 mukaisesti. Kyseinen tiedonanto on saatavilla tällä hetkellä kilpailun pääosaston internetsivuilla osoitteessa http://ec.europa.eu/comm/competition/mergers/legislation/draft_jn.html [13] Kyseiset tiedonannot ovat i) tiedonanto yrityskeskittymän käsitteestä (EYVL C 66, 2.3.1998, s. 5), ii) tiedonanto kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan hoitavien yhteisyritysten käsitteestä (EYVL C 66, 2.3.1998, s. 1), iii) tiedonanto keskittymään osallistuvien yritysten käsitteestä (EYVL C 66, 2.3.1998, s. 14) ja iv) tiedonanto liikevaihdon laskemisesta (EYVL C 66, 2.3,1998, s. 25). [14] Ei vielä julkaistu EUVL:ssä. [15] EUVL C 210, 8.9.2007, s. 14–40. [16] Kyseisistä 777 ilmoituksesta 53 prosenttia koski ensi sijassa valmistusteollisuutta ja palvelualoja, 33 prosenttia maataloutta, 8 prosenttia liikennettä ja 6 prosenttia kalataloutta. [17] Pelkästään maataloudessa ryhmäpoikkeuksen soveltamisalaan kuuluvien toimenpiteiden määrä kasvoi 119:stä 496:een vuosina 2006–2007. Jäsenvaltiot toimittivat tiedot myös noin 200 toimenpiteestä alueellisia valtiontukia koskevan uuden ryhmäpoikkeuksen nojalla. [18] Tähän lukuun sisältyvät päätökset, joiden mukaan toimenpide ei ole valtiontukea, päätökset olla vastustamatta tukea, myönteiset päätökset, päätökset, joihin sisältyy ehtoja, ja kielteiset päätökset. [19] http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/studies_reports/studies_reports.html. Internetsivuilla oleva tulostaulu sisältää kaikkien tulostaulujen sähköiset versiot sekä keskeiset indikaattorit ja monenlaisia tilastotaulukkoja. [20] KOM(2007) 791 lopullinen, 13.12.2007, Valtiontukien tulostaulu, syksyn 2007 päivitys. [21] http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/regional_aid/regional_aid.cfm. [22] Näihin sisältyivät kahden kemian alan tuotantolaitoksen perustaminen (asiat N 898/2006, Repsol Polimeros ; N 899/2006, Artensa ); kolme erillistä mass6, Artensa); kolme erillistä massan- ja paperintuotannon investointihanketta Portugalissa (asiat N 900/2006, CELBI ; N 838/2006, Soporcel ; N 564/2006, About the future ); sähköntuotantolaitoksen laajennus Unkarissa (asia N 907/2006, Mátrai Erőmű); aurinkopaneelien tuotantolaitos Saksassa (asia N 863/2006, Avansis ); autotehtaan laajennus Slovakiassa (asia N 857, Kia Motors Slovakia ) ja autoalan investointihanke Tšekissä (asia N 661/2006, Hyundai Motor Manufacturing Czech ). Komissio hyväksyi myös Saksan tuen AMD:lle sen Dresdenissä sijaitsevien mikroprosessorilevyjä valmistavien tehtaiden muutos- ja laajennustöihin. [23] EUVL C 323, 30.12.2006, s. 1. [24] Kaksi näistä hankkeista koski T&K-tukea (NanoSmart ja HOMES), jonka määrä oli 119 miljoonaa euroa (asiat N 185/2007, EUVL C 284, 27.11.2007, s. 3 ja N 89/2007, EUVL C 275, 16.11.2007, s. 3). Muita hyväksyttyjä hankkeita olivat seuraavat: NeoVal-tutkimus- ja kehitysohjelma, tuen määrä 26,5 miljoonaa euroa (asia N 674/2006, EUVL C 120, 31.5.2007, s. 2); Télévision Mobile Sans Limite -tutkimus- ja kehityshanke, tuen määrä 37,6 miljoonaa euroa (asia N 854/2006, EUVL C 182, 4.8.2007, s. 5); OSIRIS-tutkimus- ja kehitysohjelma, tuen määrä 31 miljoonaa euroa (asia N 349/2007, EUVL C 304, 15.12.2007, s. 5). [25] EUVL C 194, 18.8.2006, s. 2–22. [26] Komission asetus (EY) N:o 68/2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta koulutustukeen (EYVL L 10, 13.1.2001, s. 20). [27] Asia C 14/2006, Koulutustuki General Motors Antwerpille (EUVL L 243, 18.9.2007, s. 71). [28] Asia N 541/2006, Fiat Auto S.p.A . (EUVL C 220, 20.9.2007, s. 2). [29] Asia N 206/2007, Koulutustuki Club Med Guadeloupelle (EUVL C 284, 27.11.2007, s. 5). [30] Asia C 18/2007, Koulutustuki DHL Leipzigille (EUVL C 213, 12.9.2007, s. 28). [31] EUVL C 311, 21.12.2007, s. 21. [32] Ks. Ottana (asia C 11/2007, Aiuto alla ristrutturazione di Ottana Energia Srl (EUVL C 122, 2.6.2007, s. 22)); Ixfin (asia C 59/2007, Aiuto al salvataggio alla Ixfin SpA (päätös 11.12.2007, ei vielä julkaistu)) ja New Interline (asia C 13/2007, Aiuto al salvataggio della New Interline SpA (EUVL C 120, 31.5.2007, s. 12)). [33] Ks. esim. Javor Pivka (asia C 19/2006, Rakenneuudistustuki Javor Pivkalle, komission päätös 10.7.2007 (ei vielä julkaistu)) ja Novoles Straza (asia C 20/2006, Rakenneuudistustuki Novoles Strazalle, komission päätös 10.7.2007 (ei vielä julkaistu)) (molemmat hyväksytty vuonna 1999 annettujen pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskevien suuntaviivojen perusteella), Techmatrans (asia C 6/2007, Rakenneuudistustuki Techmatransille , komission päätös 28.11.2007 (ei vielä julkaistu) ja Bison-Bial (asia C 54/2006, Rakenneuudistustuki Bison-Bialille , komission päätös 12.9.2007 (ei vielä julkaistu)). [34] Ks. esim. Nuova Mineraria Silius (asia C 16/2006, Rakenneuudistustuki Nuova Mineraria Siliusille (EUVL L 185, 17.7.2007, s. 18)) ja Biria (asia C 38/2005, Biria Gruppe (EUVL L 183, 13.7.2007, s. 27)). [35] Ks. esim. Legler (asia C 39/2007, Aiuto di stato per la ristrutturazione del gruppo Legler (EUVL C 289, 1.12.2007, s. 22)), FagorBrandt (asia C 44/2007, Rakenneuudistustuki FagorBrandtille (EUVL C 275, 16.11.2007, s. 18)) tai Fluorite di Silius (asia C 60/2007, Tuki Fluorite di Silius S.p.A:lle , komission päätös 11.12.2007 (ei vielä julkaistu)). [36] Sääntöjenvastaisen ja yhteismarkkinoille soveltumattoman valtiontuen takaisinperintää edellyttävien komission päätösten tehokas täytäntöönpano jäsenvaltioissa (EUVL C 272, 15.11.2007). [37] Komission tiedonannossa ”Strategiset tavoitteet vuosiksi 2005–2009” todetaan, että ” tämän päivän tärkeimpänä tavoitteena on palauttaa Euroopan kestävä dynaaminen kasvu Lissabonin strategian mukaisesti ” (KOM(2005) 12 lopullinen, s. 3). [38] Komission tiedonanto Eurooppa-neuvostolle – Strategiaraportti uudistetusta Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategiasta: uuden kauden (2008–2010) käynnistäminen – Uudistamista jatkettava (KOM(2007) 803 lopullinen, I osa). [39] Ehdotus yhteisön Lissabon-ohjelmaksi 2008–2010 (KOM(2007) 804 lopullinen). Ks. erityisesti tavoite 5: Yhteisö lujittaa yhtenäismarkkinoita, lisää kilpailua palvelusektorilla ja jatkaa rahoituspalvelumarkkinoiden yhdentämistä. [40] Ks. komission suositus, annettu 11. joulukuuta, neuvoston suositukseksi jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen tarkistamisesta vuonna 2008 (KOM(2007) 803 lopullinen). [41] Ks. edellä mainittu tavoite 5 sekä energiaa ja ilmastonmuutosta koskeva tavoite 8. Ks. myös liite, jossa luetellaan näitä tavoitteita koskevat EY-tason toimenpiteet. [42] Ks. edellä mainitun strategiaraportin 3.4. jakso. [43] Komission tiedonanto – Asetuksen (EY) N:o 1/2003 17 artiklaan perustuva Euroopan kaasu- ja sähköalan tutkinta (Loppuraportti), KOM(2006) 851 lopullinen, ja kilpailun pääosaston raportti energia-alan tutkinnasta, SEC(2006) 1724. [44] Tähän pakettiin kuuluvat seuraavat ehdotukset: ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä annetun direktiivin 2003/54/EY muuttamisesta, KOM (2007) 528; ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä annetun direktiivin 2003/55/EY muuttamisesta, KOM(2007) 529; ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston perustamisesta, KOM(2007) 530; ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi verkkoon pääsyä koskevista edellytyksistä rajat ylittävässä sähkön kaupassa annetun asetuksen (EY) N:o 1228/2003 muuttamisesta, KOM(2007) 531; ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi maakaasunsiirtoverkkoihin pääsyä koskevista edellytyksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1775/2005 muuttamisesta, KOM(2007) 532. [45] Osana Euroopan kilpailuviranomaisten verkostossa tehtävää yhteistyötä on perustettu energia-alan työryhmä. Vuonna 2007 työryhmä tarkasteli kilpailuasioissa korjaustoimenpiteistä saatuja kansallisia kokemuksia. [46] Tasapainotusjärjestelmällä varmistetaan, että verkkoon panot ja siitä otot ovat samansuuruiset, jolloin järjestelmä on tasapainossa. [47] Komission 20. marraskuuta tekemä päätös valtiontukiasiassa C 36/A/2006, ei vielä julkaistu EUVL:ssä, mutta saatavilla internet-osoitteessa http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/. [48] Ranskan osalta ks. 13.6.2007 tehty päätös valtiontukiasiassa C17/2007, EUVL C 164, 18.7.2007, s. 9, ja Espanjan osalta ks. 24.1.2007 tehty päätös valtiontukiasiassa C3/2007, EUVL C 43, 27.2.2007, s. 9. [49] IP/07/114, 31.1.2007, ja MEMO/07/40, 31.1.2007. [50] Asia COMP/37.860. [51] http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/decisions/38606/dec_en.pdf [52] IP/07/1959, 19.12.2007, ja MEMO/07/590, 19.12.2007. [53] IP/07/1390, 25.9.2007. [54] EUVL C 4, 9.1.2008, s. 1. Testissä arvioidaan, olisiko tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa toimiva yksityinen sijoittaja tehnyt kyseisen liiketoimen samoissa olosuhteissa (ts. myöntänyt lainoja tai rahoitusta pankille) ja olisiko se toiminut samoin ehdoin. [55] IP/07/1859, 5.12.2007. [56] IP/07/154, 7.2.2007. [57] IP/07/375, 21.3.2007. [58] Asia COMP/M.4843, RBS / ABN AMRO assets, komission päätös 19.9.2007; asia COMP/M.4845, Santander /ABN AMRO assets, komission päätös 19.9.2007, ja asia COMP/M.4844, Fortis / ABN AMRO assets, komission päätös 3.10.2007. [59] Komission suositus, annettu 17 päivänä joulukuuta 2007, sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY mukaisesti ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla (EUVL L 344, 28.12.2007, s. 65). Merkityksellisiä markkinoita koskeva suositus on tärkeä osa sääntelypuitteita. Suosituksessa luetellaan markkinat, joilla komission näkemyksen mukaan ennakkosääntely on asianmukainen väline kilpailun, investointien ja kuluttajien valinnanvaran lisäämiseksi. Kilpailupolitiikan näkökulmasta tarkistuksen tärkeimpänä tavoitteena on ollut arvioida, missä ennakkosääntelyä vielä tarvitaan ja mistä se voidaan poistaa. [60] Komission suositus K(2003) 497, annettu 11.2.2003 (EUVL L 114, 8.5.2003, s. 45). [61] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY, annettu 7.3.2003 (EYVL L 108, 24.4.2002, s. 33). [62] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun direktiivin 2002/21/EY, sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä annetun direktiivin 2002/19/EY sekä sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista annetun direktiivin 2002/20/EY muuttamisesta (KOM(2007) 697), ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla annetun direktiivin 2002/22/EY, henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla annetun direktiivin 2002/58/EY ja kuluttajansuojaa koskevasta yhteistyöstä annetun asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta (KOM(2007) 698) ja ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan sähköisen viestinnän markkinaviranomaisen perustamisesta (KOM(2007) 699); ehdotuksia koskeva yleiskatsaus on tietoyhteiskunnan pääosaston internetsivuilla osoitteessa http://www.ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/proposals/index_en.htm [63] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 717/2007, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2007, verkkovierailuista yleisissä matkapuhelinverkoissa yhteisön alueella ja direktiivin 2002/21/EY muuttamisesta (EUVL L 171, 29.6.2007, s. 32). [64] Soitettujen puhelujen vähittäishinta (ilman alv:tä) saa olla enintään 0,49 euroa minuutilta ja vastaanotettujen puhelujen hinta (ilman alv:tä) 0,24 euroa minuutilta. Näitä hintoja alennetaan edelleen vuosina 2008 ja 2009. [65] Asiat N 475/2007, National Broadband Scheme Ireland , komission päätös 25.9.2007; N 473/2007, Broadband connections for Alto Adige , komission päätös 11.10.2007; N 570/2007, Broadband in rural areas of Baden-Württemberg , komission päätös 23.10.2007; N 442/2007, Aid in favour of broadband in remote areas of Veneto , komission päätös 23.10.2007. [66] Asiat N 746/2006, North Yorkshire NYNET Project United Kingdom , komission päätös 21.2.2007; N 890/2006, Aide du Sicoval pour un réseau de très haut debit , komission päätös 10.7.2007. [67] Asia NN 24/2007, Prague Municipal Wireless Network , komission päätös 30.5.2007. [68] Asia COMP/M.4662, Syniverse/BSG , komission päätös 4.12.2007. [69] Komission päätös, tehty 24 päivänä toukokuuta 2004, EY:n perustamissopimuksen 82 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan mukaisesta menettelystä Microsoft Corporationia vastaan, asia COMP/37.792, Microsoft (EUVL L 32, 6.2.2007, s. 23). [70] http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/decisions/37792/art24_2_decision.pdf [71] http://ec.europa.eu/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=MEMO/07/90 [72] http://ec.europa.eu/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=IP/07/1567 Komissio määräsi 27. helmikuuta 2008 Microsoftille 899 miljoonan euron sakon, koska yritys ei ollut noudattanut vuoden 2004 päätöstä ennen 22. lokakuuta 2007. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 24 artiklan 2 kohdan nojalla tehdyssä päätöksessä todetaan, että ennen 22. lokakuuta 2007 Microsoft oli veloittanut kohtuuttomia hintoja pääsystä työryhmäpalvelinten rajapintoja koskevaan dokumentaatioon (ks. IP/08/318, 27.2.2008). [73] DRAM-muistit ovat tietokoneen ”työmuisteja”. [74] Ks. http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/index/by_nr_77.html#i38_636 [75] Ks. http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/decisions/39247/proceedings.pdf [76] Asia C 47/2006, Verohyvitys, jota Ranska aikoo myöntää videopelien suunnitteluun , komission päätös 11.12.2007. [77] Määräyksen mukaan tuki ”kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin ja kilpailun edellytyksiä yhteisössä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla”, voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi. [78] EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan mukaisen rikkomusmenettelyn toinen vaihe. [79] IP/07/1114, 18.7.2007. [80] Erityisesti komission direktiivi 2002/77/EY, annettu 16 päivänä syyskuuta 2002, kilpailusta sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen markkinoilla (EYVL L 249, 17.9.2002, s. 21). [81] Asiat N 270/2006, Tuki digitaalisovittimien hankkimiseen (EUVL C 80, 13.4.2007), ja N 107/2007, Tuki idTV:lle – Italia (EUVL C 246, 20.10.2007). [82] Asia N 103/2007, Tuki digitaalisovittimien hankintaan ja antennien mukauttamiseen Soriassa , komission päätös 25.9.2007 (EUVL C 262, 1.11.2007). [83] ”Avoin sovellusrajapinta” (open API) on käsite, jota käytetään edistyneistä sovellusrajapinnoista (advanced program interface, API). Ne lisäävät yhteentoimivuutta, ts. vuorovaikutteisen sisällön siirrettävyyttä siirtomekanismien välillä niin, että sisällön kaikki vuorovaikutteisuusominaisuudet säilyvät. [84] Asia C 52/2005 (ex NN 88/2005), Tuki digitaalisovittimien hankkimiseen Italiassa (EUVL L 147, 8.6.2007). [85] Asia C 34/2006 (ex N 29/2005), Maanpäällisten digitaalitelevisiolähetysten (DVB-T) aloittaminen Nordrhein-Westfalenissa , komission päätös 23.10.2007, ei vielä julkaistu. [86] Asiassa Altmark annetussa tuomiossa vahvistettujen edellytysten mukaisesti: asia C-280/00 (Bundesverwaltungsgericht saattanut asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ennakkoratkaisun), Altmark Trans GmbH, Regierungspräsidium Magdeburg v. Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH (Kok . 2003, s. I-7747). [87] Valtiontukisääntöjen soveltamisesta julkiseen yleisradiotoimintaan annettu komission tiedonanto (EYVL C 320, 15.11.2001, s. 5). [88] Päätöksen koko teksti on saatavilla englanniksi internet-osoitteessa http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/NN-8-2007-WLWL-07.03.2007.pdf. [89] Päätöksen koko teksti on saatavilla englanniksi internet-osoitteessahttp://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/E-3-2005-WLWL-en-24.04.2007.pdf. [90] Asia COMP/M.4504, SFR/Tele2 , komission päätös 18.7.2007. [91] Asia COMP/M.3333, Sony/BMG-II , komission päätös 3.10.2007. [92] Viimeisin autonhintaraportti julkaistiin 27. heinäkuuta 2007:http://ec.europa.eu/comm/competition/sectors/motor_vehicles/prices/2007_05_full.pdf. [93] Komission asetus (EY) N:o 1400/2002, annettu 31 päivänä heinäkuuta 2002, perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoalalla (EYVL L 203, 1.8.2002, s. 30). [94] Ks. esim. komission päätös, tehty 13 päivänä syyskuuta 2007, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/39.140 – DaimlerChrysler ) (EUVL L 317, 5.12.2007, s. 76). [95] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 715/2007, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2007, moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta (EUVL L 171, 29.6.2007, s. 1). [96] Asia COMP/M.4878, Continental / Siemens VDO , komission päätös 29.11.2007. [97] Ks. edellä 1.4.2 jakso. [98] Asia C 46/2007, Automobile Craiovan yksityistäminen, Romania (EUVL C 248, 23.10.2007, s. 25). [99] Neuvoston asetus (ETY) N:o 3118/93, annettu 25 päivänä lokakuuta 1993, edellytyksistä, joilla muut kuin jäsenvaltiosta olevat liikenteenharjoittajat voivat harjoittaa kansallista maanteiden tavaraliikennettä jäsenvaltiossa (EYVL L 279, 12.11.1993, s. 1–16). [100] Komission päätös N 649/2006, EUVL C 139, 23.6.2007, s. 13. [101] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1370/2007, annettu 23 päivänä lokakuuta 2007, rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta (EUVL L 315, 3.12.2007, s. 1). [102] Ks. komission kertomus Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle ensimmäisen rautatiepaketin täytäntöönpanosta (KOM(2006) 189 lopullinen, 3. toukokuuta 2006). Ks. komission suositus, annettu 11. joulukuuta, neuvoston suositukseksi jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen tarkistamisesta vuonna 2008 (KOM(2007) 803 lopullinen). Ks. erityisesti suositusta Ranskan ja Saksan osalta. [103] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/58/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2007, yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä annetun direktiivin 2001/14/EY muuttamisesta (EUVL L 315, 3.12.2007, s. 44); Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/59/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2007, vetureita ja junia rautateillä yhteisössä ajavien veturinkuljettajien hyväksymisestä (EUVL L 315, 3.12.2007, s. 51); Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1371/2007, annettu 23 päivänä lokakuuta 2007, rautatieliikenteen matkustajien oikeuksista ja velvollisuuksista (EUVL L 315, 3.12.2007, s. 14). [104] http://ec.europa.eu/dgs/energy_transport/state_aid/consultation_ms_en.htm [105] N 93/2006, EUVL C 300, 12.12.2007, s. 22. [106] EUVL C 215, 14.9.2007, s. 3; ks. myös lehdistötiedote IP/07/1325, 13.9.2007 . [107] IP/07/1558, 19.10.2007. [108] MEMO/06/243, 19.6.2006. [109] C 10/06, ei vielä raportoitu. [110] C 61/07, ei vielä raportoitu. [111] EUVL L 134, 25.5.2007, s. 4. [112] Komissio esitti 18. lokakuuta 2006 ehdotuksen EU:n postimarkkinoiden avaamisesta täysimääräisesti kilpailulle vuoteen 2009 mennessä voimassa olevassa postidirektiivissä asetetun ohjeellisen tavoiteajankohdan mukaisesti. [113] Asia C-280/00, Altmark Trans GmbH (Kok. 2003, s. I-7747). [114] Perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan perusteella yritykset, joille on annettu tehtäväksi tarjota yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, eivät kuulu kilpailusääntöjen soveltamisalaan, jos sääntöjen soveltaminen estäisi oikeudellisesti tai tosiasiallisesti niiden tehtäväksi annettujen tehtävien suorittamisen. [115] Julkisen palvelun velvoitteesta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevat yhteisön puitteet (EUVL C 297, 29.11.2005, s. 4). [116] Asia N 822/2006, Velkojen maksun rahoitus Post Office Limitedille (EUVL C 80, 13.4.2007, s. 5). [117] Asia N 388/2007, Post Office Limited: Muutosohjelma . Päätös on saatavilla kilpailun pääosaston internetsivuilla osoitteessa http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/. Ei vielä julkaistu EUVL:ssä. [118] Asia C 36/2007, Kantelu Saksan valtiota vastaan Deutsche Postille myönnetystä sääntöjenvastaisesta valtiontuesta (EUVL C 245, 19.10.2007, s. 21). Tukea oli myönnetty sellaisen toisen tuen lisäksi, jonka komissio oli katsonut yhteismarkkinoille soveltumattomaksi 19. kesäkuuta 2002 tekemässään päätöksessä toimenpiteistä, jotka Saksa oli toteuttanut Deutsche Post AG:n hyväksi (EYVL L 247, 14.9.2002, s. 27). [119] Asia E12/2005, Poczta Polskan hyväksi myönnetty rajoittamaton valtiontakaus (EUVL C 284, 27.11.2007). [120] Asia C 56/2007 (ex E15/2005), Rajoittamaton valtiontakaus La Poste -yhtiölle. Päätös on saatavilla kilpailun pääosaston internetsivuilla osoitteessa http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/. Ei vielä julkaistu EUVL:ssä. [121] Asia C 43/2006, Ranskan postissa työskentelevien valtion virkamiesten eläkkeiden rahoitusta koskeva uudistus. Päätös on saatavilla kilpailun pääosaston internetsivuilla osoitteessa http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/ Ei vielä julkaistu EUVL:ssä. [122] Asia C-198/01, Consorzio Industrie Fiammiferi (CIF) ja Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Kok. 2003, s. I-8055). [123] Malliohjelma ja luettelo usein esitetyistä kysymyksistä (MEMO/06/356) on saatavilla internet-osoitteessa http://ec.europa.eu/comm/competition/ecn/index_en.html [124] Näistä noin 45 prosenttia koski perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamista, 31,5 prosenttia 82 artiklan soveltamista ja 23,5 prosenttia sekä 81 artiklan että 82 artiklan soveltamista. [125] http://ec.europa.eu/comm/competition/elojade/antitrust/nationalcourts/ [126] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1149/2007/EY, tehty 25 päivänä syyskuuta 2007, yksityisoikeutta koskevan erityisohjelman perustamisesta vuosiksi 2007–2013 osana perusoikeuksien ja oikeusasioiden yleisohjelmaa (EUVL L 257, 3.10.2007, s. 16). [127] Näihin toimiin myönnettävien avustusten talousarvio on 800 000 euroa vuonna 2007. [128] Euroopan parlamentin ja komission välisiä suhteita koskeva puitesopimus, tehty 26. toukokuuta 2005; Euroopan komission ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitean välistä yhteistyötä koskeva pöytäkirja, tehty 7. marraskuuta 2005; Euroopan komission ja alueiden komitean välisiä yhteistyöjärjestelyjä koskeva pöytäkirja, tehty 17. marraskuuta 2005.