KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan nojalla Euroopan parlamentin ehdottamista tarkistuksista neuvoston yhteiseen kantaan ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yhteisistä säännöistä siviili-ilmailun turvaamisen alalla KOMISSION EHDOTUSTA MUUTTAVA EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla

2001/0234 (COD)

KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan nojalla Euroopan parlamentin ehdottamista tarkistuksista neuvoston yhteiseen kantaan ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yhteisistä säännöistä siviili-ilmailun turvaamisen alalla

EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdassa määrätään, että komissio antaa lausunnon Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä tekemistä tarkistuksista.

Komissio antaa seuraavassa lausuntonsa parlamentin tarkistuksista.

1. Tausta

a) Komissio toimitti asetusehdotuksensa neuvostolle ja Euroopan parlamentille 11. lokakuuta 2001 (KOM(2001) 575 - 2001/0234(COD), 10. lokakuuta 2001) [1].

[1] EYVL C 51 E, 26.2.2002, s. 221.

b) Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 28. marraskuuta 2001 [2].

[2] EYVL C 48, 21.2.2002, s. 70.

c) Parlamentti antoi ensimmäisessä käsittelyssä 29. marraskuuta 2001 lausuntonsa [3], jossa se ehdotti tarkistuksia komission ehdotukseen.

[3] EYVL C 51 E, 26.2.2002, s. 221.

d) Neuvosto vahvisti yhteisen kantansa 28. tammikuuta 2002. [4]

[4] EYVL C 113 E, 14.5.2002, s. 17.

e) Neuvoston yhteinen kanta ja sitä koskeva komission tiedonanto [5] toimitettiin parlamentille 6. helmikuuta 2002.

[5] SEC(2002) 65, 30.1.2002.

f) Euroopan parlamentti äänesti asiasta 14. toukokuuta 2002 (toisessa käsittelyssä) ja hyväksyi yhteisen kannan ehdotettuaan siihen 32 tarkistusta.

2. Ehdotetun asetuksen tarkoitus

New Yorkissa ja Washingtonissa 11. syyskuuta 2001 tapahtuneiden terrori-iskujen jälkeen EU:n viranomaiset totesivat yksimielisesti, että EU:n olisi tehtävä pikaisesti päätöksiä vastatakseen sitä kohtaaviin uusiin haasteisiin.

Komission ehdotuksella pyritään vahvistamaan yhteiset säännöt, joilla ehkäistään terrori-iskut ja estetään siviili-ilmaisuun kohdistuvat laittomat teot sekä kansainvälisillä lennoilla että kotimaanlennoilla.

Ehdotus perustuu Euroopan siviili-ilmailukonferenssin (ECAC) rajoitetussa asiakirjassa 30 mainittuihin turvatoimenpiteisiin. ECAC:n asiakirja 30 perustuu siviili-ilmailun turvatoimia koskeviin yhteisiin normeihin eli kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen (ns. Chicagon yleissopimuksen) liitteeseen 17, jossa vahvistetaan kansainvälisiä normeja ja annetaan menettelysuosituksia. Näiden määräysten sisällyttäminen yhteisön lainsäädäntöön mahdollistaa niiden soveltamisen tehokkaasti ja yhdenmukaisesti sekä niiden jatkuvan valvonnan.

Ehdotuksen keskeiset kohdat ovat seuraavat:

- tärkeimmistä ECAC:n asiakirjan 30 mukaisista turvatoimenpiteistä tulee pakollisia; jäsenvaltioiden edustajista muodostuva sääntelykomitea vahvistaa yksityiskohtaisemmat tekniset normit;

- jäsenvaltiot hyväksyvät kansalliset siviili-ilmailun turvallisuusohjelmat (joihin kuuluvat turvatoimien toteuttaminen, kansallisen laadunvalvontaohjelman laatiminen, lentoasemien ja lentoyhtiöiden turvaohjelmien hyväksyminen ja seuranta sekä kansallisen turvakoulutusohjelman täytäntöönpano);

- kunkin jäsenvaltion asiasta vastaava viranomainen panee täytäntöön valvontamekanismit, ja komissio perustaa tarkastuselimen.

3. Komission lausunto Euroopan parlamentin tekemistä tarkistuksista

Euroopan parlamentti hyväksyi toisessa käsittelyssä 32 tarkistusta neuvoston yhteiseen kantaan. Tarkistukset koskevat pääasiassa sitä ehdotuksen osaa, jota neuvosto oli muuttanut vahvistaessaan yhteisen kannan.

Komissio hyväksyy näistä 32 tarkistuksesta 12, ja lisäksi se hyväksyy periaatteessa 4 tarkistusta uudelleen muotoiltuina. Loppuja 16 tarkistusta komissio ei voi hyväksyä.

3.1 Komission hyväksymät tarkistukset

Tarkistuksilla 16, 19, 21-26, 28, 29, 32 ja 33 pyritään joko lujittamaan ilmailun turvaamista koskevia sääntöjä tai parantamaan asetuksen tekstiä muuttamatta sen sisältöä. Ne ovat siksi tervetulleita parannuksia.

Tarkistuksessa 16 (liite, 2.3 kohdan a alakohta) vaaditaan, että kaikille henkilöstöön kuuluville tehdään säännöllisesti turvatarkastus ennen, kuin he pääsevät turvavalvotuille alueille (sataprosenttinen turvatarkastus). Komissio on samaa mieltä siitä, että henkilöstön turvatarkastusten olisi oltava yhtä tarkkoja kuin matkustajien.

Tarkistuksessa 19 (liite, 3.1 kohta) ehdotetaan, että otsikon olisi kuvastettava kohdan koko sisältöä, joka koskee ilma-alusten tutkimista ja tarkastamista.

Tarkistuksella 21 (liite, 3.2 kohdan 4 alakohta) halutaan poistaa neuvoston yhteisessä kannassa lisätty pysäköityjen ilma-alusten turvatoimia koskeva rajoitus.

Tarkistuksissa 22, 24 ja 25 (liite, 4.1 kohdan 1 alakohdan b alakohta sekä 5.3 kohdan 1 kohdan c ja d alakohta) parannetaan eri tavoin matkustajien turvatarkastusta ja ruumaan menevien matkatavaroiden valvontaa koskevien liitteen kohtien sanamuotoa.

Tarkistuksella 23 (liite, 4.2 kohta) varmistetaan, että riskien arvioinnin suorittavat riittävän vastuulliset viranomaiset.

Tarkistuksella 26 (liitteen 6.2 kohdan b alakohta) varmistetaan, että rahdin sekä kuriiri- ja pikalähetysten turvatarkastuksista vastaavien valvottujen edustajien velvollisuudet asettaa asianmukainen viranomainen.

Tarkistus 28 (liite, 8.3 kohdan 1 a ja uusi 1 b alakohta) parantaa lentoyhtiöiden posti- ja materiaalilähetysten turvallisuutta.

Tarkistuksessa 29 (liite, 9.2 kohdan 1 alakohta) täsmennetään, että jakso 9 ei koske siivoustarvikkeita.

Tarkistukset 32 ja 33 (liite, 13.1 kohdan 1 alakohdan a alakohdan i alakohta ja 13.1 kohdan 2 alakohdan a alakohta) eivät muodosta ongelmaa, sillä niissä muutetaan metallinilmaisimia koskevaa sanamuotoa.

3.2 Tarkistukset, jotka voidaan periaatteessa hyväksyä uudelleen muotoiltuina

Myös tarkistukset 8, 14, 15 ja 18 hyväksytään, jos ne muotoillaan uudestaan.

Tarkistus 8 (7 artiklan 3 kohta), jossa vaaditaan, että lentoasemien tarkastuksesta ei anneta ennakkoilmoitusta, voidaan periaatteessa hyväksyä. Tarkoituksena on, että lentoasemat eivät tietäisi tarkastuksista ennakolta. Toisaalta komissio toivoo, että kun lentoasemia tarkastetaan, kansalliset sääntelyviranomaiset tietäisivät asiasta ja tekisivät yhteistyötä samalla tavalla kuin komission kilpailu- tai maatalousyksiköiden tehdessä tarkastuksia. Näin ollen ehdotetaan seuraavaa sanamuotoa: "Lentoasemien tarkastuksista ei anneta ennakkoilmoitusta. Komissio ilmoittaa tarkastuksesta kyseiselle jäsenvaltiolle hyvissä ajoin ennen suunniteltua tarkastusta."

Tarkistukset 14, 15 ja 18 (liite, 2.2.2 kohta, 2.2.3 kohta ja 2.4 kohdan c alakohta), joissa vaaditaan jäsenvaltioiden olevan kokonaisvastuussa kaikkien sellaisten terminaalialueiden valvonnasta, joihin yleisöllä on pääsy, liikennealueen läheisyydessä sijaitsevien yleisten tilojen kulunvalvonnasta sekä lentoaseman aidan tuntumassa olevista alueista ja turvavalvottujen alueiden läheisyydessä sijaitsevista alueista, voidaan periaatteessa hyväksyä, sillä jäsenvaltioiden viranomaiset ovat jo kokonaan vastuussa ilmailun turvatoimien toiminnasta. Liitteen tarkoituksena ei ole määrittää, mitkä tahot ovat vastuussa minkäkin turvatoimen toteuttamisesta, vaan yksilöidä ne turvatoimet, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava.

3.3 Komission hylkäämät tarkistukset

Tarkistuksilla 1-5, 7, 9, 10-13, 17, 20, 27, 30 ja 31 pyritään joko heikentämään asetuksen vaikutuksia tai laajentamaan sen soveltamisalaa.

Tarkistuksissa 1-4, 7, 9, 10 ja 12 tuodaan esille uusien turvatoimenpiteiden rahoituskysymys.

Komissio ymmärtää näiden tarkistusten poliittisen tavoitteen ja muistuttaa, että 10. lokakuuta 2001 annetussa tiedonannossa terrori-iskujen taloudellisista vaikutuksista komissio totesi olevansa valmis tarkastelemaan myönteisesti julkisen rahoituksen myöntämistä korvaukseksi uusista turvaamistoimenpiteistä, jotka ovat selvästi lentoasemien ja lentoyhtiöiden huolenaiheena. Kuten komissio mainitsi neuvoston yhteisestä kannasta 30. tammikuuta 2002 antamassaan tiedonannossa, nämä säännökset eivät kuitenkaan suoraan liity ilmailun turvallisuuden parantamiseen. Näin ollen tässä asetuksessa olisi vain vahvistettava jäsenvaltioiden sitoumukset eikä annettava määräyksiä toimenpiteiden rahoittamisesta. Lisäksi vaikka tässä asetuksessa olisikin mahdollista säätää lisärahoituksesta, se ei poistaisi korkeamman tason EU:n valtiontukisääntöjä, joita olisi kuitenkin sovellettava ilmailun turvallisuuden rahoittamiseen.

Komissio on valmis tarkastelemaan rahoituskysymystä laajemmasta näkökulmasta. Tähän saattaisi kuulua pidemmälle viety yhdenmukaistaminen ilmailun turvallisuuskustannuksien rahoituksen alalla siten, että ehkäistään kilpailun vääristyminen, ja asiasta voidaan tehdä myös säädösehdotus, jos yksityiskohtaisista selvityksistä ilmenee, että tämä on tarpeen. Näiden toimien olisi kuitenkin oltava itsenäisiä eikä kuuluttava tähän asetukseen. Tämän työn tavoitteet voitaisiin yksilöidä toimielinten välisessä julistuksessa.

Tarkistusta 5 (4 artiklan 1 kohta) ei hyväksytä. Jos viitataan Euroopan siviili-ilmailukonferenssin (ECAC) asiakirjan 30 suosituksiin, otetaan riski, että yhteisö viittaa asiakirjaan, jota voidaan muuttaa ilman sen suostumusta.

Tarkistus 11 (uusi 9 a artikla) olisi ristiriidassa tämän asetuksen johdosta annettavan ja tätä kysymystä käsittelevän täytäntöönpanolainsäädännön kanssa. Lisäksi viittaus ECAC:hen on turha, sillä ECAC:lla ei ole valtuuksia laatia säädöksiä.

Tarkistus 13 (12 artikla) on virheellinen. Jäsenvaltiot ovat jo sitoutuneet ECAC:n kautta parantamaan turvallisuutta vuoden 2002 loppuun mennessä. Tämä tarkistus, jossa mainitaan voimaantulo 31. joulukuuta 2003, antaisi täysin väärän signaalin.

Tarkistuksen 20 (liite, 3.1 kohta) seurauksena olisi turvatoimien heikentyminen.

Tarkistusta 27 (liite, 8.3 kohdan a alakohta) ei voida hyväksyä. Matkustajakoneilla lähetettävät tavarat turvatarkastetaan aina, kun tämä on mahdollista.

Tarkistukset 30 ja 31 (liite, 12.3 kohdan johdantokappale ja viimeinen alakohta) liittyvät jäsenvaltioiden kokonaisvastuuseen lentoasemien turvallisuudesta. Ei kuitenkaan voida hyväksyä, että turvakoulutusta annettaisiin vain osalle lentoasemien henkilökunnasta. Koko henkilöstöllä on roolinsa korkean turvallisuustason säilyttämisessä.

4. Päätelmä

Komissio muuttaa ehdotustaan edellä selostetulla tavalla EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti.