EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 14.12.2021 COM(2021) 790 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE torjunta-aineita koskevista tilastoista 25 päivänä marraskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1185/2009 täytäntöönpanosta



1.Johdanto 1.1.Tausta Asetuksessa (EY) N:o 1185/2009, jäljempänä ’asetus’, luodaan yhteiset puitteet torjunta-aineita koskeville eurooppalaisille tilastoille. Se kattaa torjunta-aineiden markkinoille saattamista koskevat tilastot, jäljempänä ’torjunta-aineiden myyntiä koskevat tilastot’, ja torjunta-aineiden maatalouskäyttöä koskevat tilastot. Asetuksen 7 artiklan mukaan komission on annettava joka viides vuosi kertomus sen täytäntöönpanosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Kertomuksessa arvioidaan erityisesti toimitettujen tietojen laatua, tiedonkeruumenetelmiä ja tietojen keruusta yrityksille, maatiloille ja kansallisille viranomaisille aiheutuvaa hallinnollista rasitetta. Siinä tarkastellaan myös, missä määrin näistä tilastoista on hyötyä torjunta-aineiden kestävän käytön strategian toteutuksessa erityisesti asetuksen 1 artiklassa asetettujen tavoitteiden kannalta. Kertomukseen sisältyy ehdotuksia tietojen laadun ja tiedonkeruumenetelmien edelleen parantamiseksi, minkä avulla voidaan parantaa tietojen kattavuutta ja vertailtavuutta sekä vähentää yrityksille, maatiloille ja kansallisille viranomaisille aiheutuvaa rasitetta. Torjunta-aineita koskevien eurooppalaisten tilastojen tarkoituksena on olla hyödyksi erityisesti direktiivin 2009/128/EY 4 ja 15 artiklan säännösten noudattamisessa. Lisäksi asetuksella on vahva yhteys asetukseen (EY) N:o 1107/2009 ja erityisesti sen 67 artiklaan, jossa säädetään tietyistä torjunta-aineiden markkinoille saattamiseen ja käyttöön liittyvää raportointia ja tietojen kirjaamista koskevista velvollisuuksista. Tämä on toinen kertomus asetuksen täytäntöönpanosta, ja se kattaa viitevuodet 2015–2019 torjunta-aineiden myynnin ja maatalouskäytön osalta. Vuonna 2017 hyväksytty ensimmäinen kertomus kattoi torjunta-aineiden myynnin viitevuodet 2011–2014 ja torjunta-aineiden maatalouskäytön viitejakson 2010–2014. 1.2.EU:n tason kehitys edellisen kertomuksen jälkeen Toukokuussa 2019 annettiin komission direktiivi (EU) 2019/782 yhdenmukaistetuista riski-indikaattoreista torjunta-aineiden käytöstä aiheutuvien riskien suuntauksien arvioimiseksi. Tässä direktiivissä vahvistetaan direktiivin 2009/128/EY 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut yhdenmukaistetut riski-indikaattorit. Eurostat laskee torjunta-aineiden käyttöä ja riskiä mittaavan yhdenmukaistetun riski-indikaattorin 1 (HRI 1) käyttämällä asetuksen mukaisesti kerättyjä torjunta-aineiden myyntitilastoja sekä komission direktiivissä säädettyjä ryhmäluokittelua ja vaaroihin perustuvia painokertoimia. Komissio hyväksyi toukokuussa 2020 Pellolta pöytään -strategian oikeudenmukaista, terveyttä edistävää ja ympäristöä säästävää elintarvikejärjestelmää varten. Strategialla pyritään nopeuttamaan siirtymistä kestävään elintarvikejärjestelmään. Siihen sisältyy tavoite vähentää kemiallisten torjunta-aineiden kokonaiskäyttöä ja -riskiä 50 prosenttia ja haitallisempien torjunta-aineiden käyttöä 50 prosenttia vuoteen 2030 mennessä. Strategian toimintasuunnitelmassa komissio ehdotti asetuksen tarkistamista tietojen puutteiden korjaamiseksi ja näyttöön perustuvan päätöksenteon vahvistamiseksi. Tilintarkastustuomioistuin julkaisi helmikuussa 2020 kasvinsuojeluaineiden kestävää käyttöä koskevan kertomuksen ”Sustainable use of plant protection products”, jossa arvioitiin, ovatko komission ja jäsenvaltioiden toimet vähentäneet kasvinsuojeluaineiden käyttöön liittyviä riskejä ja tarjoaako asiaa koskeva lainsäädäntö tehokkaita kannustimia kasvinsuojeluaineriippuvuuden vähentämiseksi. Kertomuksessa annettiin komissiolle torjunta-aineita koskevista tilastoista useita suosituksia: ·parantaa kasvinsuojeluaineita koskevien tilastotietojen saatavuutta ·poistaa kasvinsuojeluaineisiin liittyvien tilastojen koostamista koskevat rajoittavat vaatimukset (3 artiklan 4 kohta), jotta voidaan julkaista hyödyllisempiä tilastotietoja (esimerkiksi vähäriskiset kasvinsuojeluaineet ja tehoaineet, joilla on erityisominaisuuksia) ·selkeyttää, parantaa ja yhdenmukaistaa vaatimuksia kasvinsuojeluaineiden maatalouskäyttöä koskevien EU:n tilastotietojen (asetuksen liite II) osalta, jotta parannetaan tietojen saatavuutta, vertailukelpoisuutta ja hyödyllisyyttä (vuoteen 2023 mennessä). Tarvittavien parannusten toteuttamiseksi valittu oikeudellinen väline on ehdotus asetukseksi maatalouden tuotantopanoksia ja tuotoksia koskevista tilastoista, jonka komissio hyväksyi 2. helmikuuta 2021. Ehdotus kattaa viljelykasveja, eläimiä ja maataloushintoja, ravinteita ja luonnonmukaista tuotantoa sekä kasvinsuojeluaineiden myyntiä ja maatalouskäyttöä koskevat maataloustilastot. Se kumoaa voimaan tullessaan asetuksen. 2.Kattavuus ja sisältö Kuten asetuksen 2 artiklan a alakohdassa on määritelty, ’torjunta-aineilla’ tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 1107/2009 2 artiklan 1 kohdassa määriteltyä kasvinsuojeluainetta (PPP) tai kasvinsuojeluaineena käytettyä biosidituotetta, sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 98/8/EY 2 artiklan 1 kohdassa. Ne on ryhmitelty seuraaviin luokkiin: ·Sienitautien torjunta-aineet (fungisidit) ja bakteeritautien torjunta-aineet (bakterisidit) ·Rikkakasvien torjunta-aineet (herbisidit), varsiston hävittämisaineet ja sammaleen torjunta-aineet ·Hyönteisten ja punkkien torjunta-aineet (insektisidit ja akarisidit) ·Nilviäistentorjunta-aineet (molluskisidit)

·Kasvien kasvunsääteet ·Muut kasvinsuojeluaineet. Tehoaineiden luetteloa päivitettiin viitevuodeksi 2016 komission asetuksella (EU) 2017/269. Tiedonkeruuseen sisällytettiin vuosina 2011–2016 hyväksytyt aineet, mutta jotkin aineet luokiteltiin eri tavalla (esimerkiksi siirtämällä pääryhmästä ”Hyönteisten ja punkkien torjunta-aineet” pääryhmään ”Muut kasvinsuojelutuotteet” tai jälkimmäisestä pääryhmästä pääryhmään ”Sienitautien torjunta-aineet (fungisidit) ja bakteeritautien torjunta-aineet (bakterisidit)”). Tämä aiheutti tauon aikasarjassa. Komissio (Eurostat) ja jäsenvaltiot pyrkivät ajan mittaan luomaan yhdenmukaistetun tietokokonaisuuden. Asetuksessa säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle (Eurostatille) vuosittain tilastotietonsa markkinoille kunakin vuonna saatetuista torjunta-aineista (torjunta-aineiden myyntiä koskevat tilastot). Lisäksi niiden on toimitettava tilastot maataloudessa käytetyistä torjunta-aineista viisivuotiskausittain. Tässä kertomuksessa viitataan viitevuosilta 2015–2019 toimitettuihin tietoihin ja laatuselvityksiin. Asetuksen säännöksistä aiheutuu kaksi merkittävää ongelmaa. Asetuksen tietojen aggregointia koskevien vaatimusten (3 artiklan 4 kohta) vuoksi ei voida julkaista mitään tehoaineen tietoja. Tämä vaikuttaa merkittävästi tietojen saatavuuteen. Toinen merkittävä ongelma nykyisessä tiedonkeruussa on se, ettei torjunta-aineiden käyttöä koskevia tietoja ole yhdenmukaistettu, vaan jäsenvaltiot voivat vapaasti valita viitevuoden viisivuotiskaudelta (2015–2019) ja luettelon viljelykasveista, joiden ne katsovat edustavan niiden kansallisia olosuhteita. 2.1.Kattavuus 2.1.1.Torjunta-aineiden myyntiä koskevat tilastot Asetuksen mukaan EU:n jäsenvaltioiden, Islannin ja Norjan on lähetettävä torjunta-aineiden myyntiä koskevat tilastot ennen vuoden N + 1 joulukuun 30 päivää ja kansalliset laatuselvitykset ennen vuoden N + 2 maaliskuun 31 päivää. Sveitsi, Montenegro ja Turkki toimittavat tiedot ja laatuselvitykset vapaaehtoisesti. 2.1.2.Torjunta-aineiden maatalouskäyttöä koskevat tilastot Asetuksen mukaan EU:n jäsenvaltioiden, Islannin ja Norjan (jäljempänä yhdessä ”jäsenvaltiot”) on lähetettävä tiedot ja laatuselvitykset torjunta-aineiden maatalouskäytöstä valittuja viljelykasveja varten 12 kuukauden kuluessa kunkin viisivuotiskauden päättymisestä. Toinen viisivuotiskausi päättyi 30. joulukuuta 2019, ja maiden oli toimitettava tietoja ja laatuselvityksiä 30. joulukuuta 2020 asti. Viljelykasvien valikoiman on oltava edustava jäsenvaltiossa viljeltyihin viljelykasveihin ja käytettyihin aineisiin nähden. Viitejakso on korkeintaan 12 kuukauden pituinen ja kattaa kaikki viljelykasviin suoraan tai välillisesti liittyvät kasvinsuojelukäsittelyt. 2.2.Tiedonkeruumenetelmät ja lähteet Asetuksen mukaan jäsenvaltiot voivat kerätä tarvittavat tiedot eri menetelmillä. Jäsenvaltiot voivat käyttää kyselytutkimuksia, asetuksen (EY) N:o 1107/2009 67 artiklan mukaisista velvoitteista johtuvia torjunta-aineiden markkinoille saattamista ja käyttöä koskevia tietoja, hallinnollisia lähteitä, tai näiden menetelmien yhdistelmiä, mukaan luettuna tilastollinen estimointi asiantuntija-arvioiden tai mallien perusteella. 2.2.1.Torjunta-aineiden myyntiä koskevat tilastot Valtaosa jäsenvaltioista saa kaikki pakollisesti ilmoitettavaa torjunta-aineiden myyntiä koskevat perustietonsa hallinnollisista lähteistä. Asetuksen (EY) N:o 1107/2009 67 artiklan 3 kohdassa säädetään, että luvanhaltijoiden on annettava jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille kaikki tiedot, jotka koskevat kasvinsuojeluaineiden myyntimääriä kasvinsuojeluaineita koskevista tilastotiedoista annetun yhteisön lainsäädännön mukaisesti. Useat maat käyttävät muita tietolähteitä, kuten laskentatutkimuksia ja (otanta)tutkimuksia, tai hallinnollisten ja muiden lähteiden yhdistelmää. Lisätietoja kansallisista käytännöistä on kansallisissa laatuselvityksissä. 2.2.2.Torjunta-aineiden maatalouskäyttöä koskevat tilastot Torjunta-aineiden maatalouskäyttöä koskevat tilastot perustuvat yleensä maanviljelijöitä koskeviin tilastollisiin kyselytutkimuksiin. Joissakin maissa laskentatutkimus tehdään tiloilla, jotka ylittävät tietyn asetetun hehtaarimäärän rajan, tai tutkimus perustuu tilan odotettuun liikevaihtoon. Vain poikkeustapauksissa käytetään muita tiedonkeruumenetelmiä: kaksi maata käyttää olemassa olevia hallinnollisia tietoja torjunta-aineiden käytöstä, kaksi maata käyttää maatalouden kirjanpidon tietoverkon tietoja, kaksi maata ekstrapoloi torjunta-aineiden myyntitietojen käytön ja yksi maa käyttää tieteellistä tutkimusta, joka perustuu torjunta-ainejäämien määriin pohjavesiasemilla. Joissakin tapauksissa tiedot kerätään sähköisin keinoin, kuten verkkokyselyjen tai maatilojen hallinnossa käytettävien ohjelmistojen avulla. Useat maat kuitenkin huomauttivat, ettei sähköisiä menetelmiä voitu käyttää. Tiedonkeruussa käytettäviä tärkeimpiä menetelmiä ovat paperikyselylomakkeet (7 maata), henkilökohtaiset haastattelut (6 maata), puhelinhaastattelut ja sähköiset kyselylomakkeet (4 maata) tai menetelmien yhdistelmä. Muita menetelmiä ovat käyttäjien digitaaliset tallenteet verkkosivujen kautta, suora ja jatkuva pääsy tietokantojen tietoihin, tietokoneavusteiset puhelinhaastattelut ja tietokoneavusteiset verkkohaastattelut. Lisätietoja kansallisista käytännöistä on kansallisissa laatuselvityksissä. 2.3.Toimitettujen tietojen laatu Vaikka jäsenvaltiot ovat vastuussa torjunta-aineita koskevien tilastojen laadusta, komissio (Eurostat) toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet saamissaan tiedoissa olevien virheiden havaitsemiseksi. Jäsenvaltiot toimittavat tiedot kaikista tehoaineista ja koodiluettelon kaikista aggregaateista, mukaan lukien luottamukselliset tiedot, keskitetyn vastaanottopisteen (EDAMIS-portaali) kautta käyttäen pyydettyä tiedostorakennetta ja tietuemuotoa. Tietojen toimittamista koskevat tekniset järjestelyt ovat pitkälle standardoituja. Komissio (Eurostat) ylläpitää luotettavaa tietojärjestelmää tietojen vastaanottamista, validointia ja käsittelyä varten ja tekee monentyyppisiä tietojen tarkastuksia: kunkin maan kyselylomakkeen täydellisyyden ja johdonmukaisuuden tarkastus, torjunta-ainemäärien aggregointien todentaminen ja ajan mittaan tapahtuvaa kehitystä koskeva aikasarjojen tarkastus. Komissio (Eurostat) tekee myös manuaalisia tarkastuksia toissijaisesta luottamuksellisuudesta ennen tilastojen levittämistä ja pyytää maita lähettämään tarkistetut tiedot havaituista virheistä.

2.3.1.Torjunta-aineiden myyntiä koskevat tilastot Valtaosa jäsenvaltioita toimitti tietokokonaisuutensa ajoissa ja toimi yhteistyöhaluisesti, mikäli lisätarkastukset tai korjaukset olivat tarpeen. Valtaosa maista totesi tarkkuuden, luotettavuuden ja vertailtavuuden osalta, että niiden torjunta-aineiden myyntiä koskevat perustiedot on kerätty luvanhaltijoilta. Ne katsoivat, että näistä lähteistä toimitetut tiedot olivat yleisesti ottaen hyvälaatuisia. Jäsenvaltiot ilmoittivat toteuttavansa toimenpiteitä varmistaakseen tietojensa tilastollisen laadun: määrää koskevien tietojen vertailu edellisen vuoden tietoihin, vertailu ulkoisten tietolähteiden kanssa, ilmoitettujen määrien ja tuotteiden luotettavuuden valvonta, poikkeavien ja puuttuvien määrien valvonta ja satunnaistarkastukset. Ne ilmoittivat myös soveltavansa Euroopan tilastoja koskevia käytännesääntöjä. 2.3.2.Torjunta-aineiden maatalouskäyttöä koskevat tilastot Valtaosa maista toimitti tietokokonaisuutensa ajoissa ja reagoi nopeasti lisätarkastuksia ja/tai korjauksia koskeviin pyyntöihin. Yksi maa toimitti tiedot useita kuukausia myöhässä. Valtaosa maista totesi tarkkuuden, luotettavuuden ja vertailtavuuden osalta, että toimitetut tiedot olivat asianmukaiset. Useimmat maat katsoivat, että tietojen laatu on ollut vakaa vuonna 2017 julkaistun ensimmäisen kertomuksen jälkeen. Kuusi maata ilmoitti tilastojen laadun yleisestä paranemisesta. Vain yksi maa ilmoitti, että tietojen vertailtavuus oli heikentynyt. Torjunta-aineilla käsitellystä alasta ei ole helppo tehdä päätelmiä tehoaineiden aggregointia kemiallisiin luokkiin koskevan vaatimuksen vuoksi. Jos samaan kemialliseen luokkaan tai ryhmään kuuluvia tehoaineita käytetään samalla fyysisellä alueella, alueesta voidaan tehdä oikea päätelmä ilman kaksinkertaista laskentaa ainoastaan, jos tutkimus on suunniteltu niin, että tämä on otettu huomioon. Yli puolet maista ei voi taata, että torjunta-aineilla käsiteltyjen viljelyalueiden kaksinkertainen laskenta saadaan suljettua pois, mikä rajoittaa mahdollisuuksia jakaa käsiteltyä aluetta koskevia tietoja. Vain kansalliset tilastoviranomaiset voivat tehdä aluekohtaisen aggregoinnin, koska siihen tarvitaan yksityiskohtaisia lohkotason tietoja. 3.Relevanssi – Tilastotietojen hyödyllisyys ja jakelu Eurostat julkaisee tietojen levittämiseen tarkoitetussa tietokannassaan kaksi torjunta-ainetilastoja koskevaa tietokokonaisuutta: torjunta-aineiden maatalouskäytöstä ja niiden myynnistä. Tietojen aggregointia koskevien asetuksen vaatimuksien (3 artiklan 4 kohta) vuoksi komissio (Eurostat) ei voi julkaista tietoja tehoaineista. Tietojen aggregointia koskevien vaatimusten ja monimutkaisten luottamuksellisuutta koskevien kysymysten vuoksi komissio (Eurostat) jakoi aluksi ainoastaan torjunta-aineiden myyntiä koskevia tilastoja asetuksen liitteessä III määritellyltä ylimmältä hierarkkiselta tasolta: ”pääryhmä” (levitetty vuodesta 2013). Seuraava hierarkkinen taso, ”tuoteluokka”, lisättiin vuonna 2018 ja ”kemiallinen luokka” vuonna 2021. Tietojen saatavuus on tästä syystä parantunut edellisen raportointikauden jälkeen. Salassapitoon liittyvät rajoitukset vaikuttavat edelleen julkaistuihin torjunta-aineita koskeviin tilastoihin. Ne liittyvät asetuksessa (EY) N:o 223/2009 määriteltyyn tilastosalaisuuteen ja viittaavat tietoihin, joiden avulla tilastoyksiköt voidaan tunnistaa joko suoraan tai välillisesti, jolloin yksittäiset tiedot voidaan julkistaa. Tilastosalaisuuden vaikutus vaihtelee jäsenvaltion, torjunta-aineen tyypin ja vuoden mukaan. Tämä on yhteydessä kyseisen valtion torjunta-aineteollisuuden ja maatalouden rakenteeseen. Vuosina 2011–2019 myytyä kokonaismäärää koskevista tiedoista alle prosentti oli luottamuksellisia. Useat jäsenvaltiot levittävät torjunta-aineiden myyntiä koskevia tilastoja kansallisesti ilman, että ne soveltavat luottamuksellisuutta koskevia vaatimuksia. Komissio (Eurostat) helpottaa pääsyä kansallisiin tilastoihin tarjoamalla internetlinkin Euroopan metatietotiedoston liitteessä oleviin kansallisiin torjunta-ainetilastoihin. Torjunta-aineiden maatalouskäytöstä on erittäin vaikeaa julkaista tilastoja tietojen aggregointia koskevien vaatimusten, viitevuosien ja viljelykasvien yhdenmukaistamisen puutteen ja ”käsiteltyä alaa” koskevan käsitteen vuoksi. ·Asetuksessa säädetään, että kunkin maan on katettava maataloutensa edustavat valitut viljelykasvit ja asiaan liittyvät vaikuttavat aineet, mutta ei kaikkia maassa käytettäviä viljelykasveja ja torjunta-aineita. Yhden viitevuoden osalta yksi maa ilmoittaa 2–51 viljelykasvin tiedot. Yhteensä on katettu noin 150 eri viljelykasvia . Komissio (Eurostat) on antanut viljelykasvien yhdenmukaistamista koskevan ehdotuksen, jotta viitejaksoa 2020–2024 koskevien tietojen vertailtavuutta parannettaisiin. Valtioiden on kuitenkin päätettävä, haluavatko ne noudattaa ehdotusta. ·Maat voivat valita viitevuodeksi jonkun asetuksessa säädetyn viiden vuoden ajanjakson vuosista. Jotkin maat raportoivat tiedot yhdeltä viitevuodelta viidestä ja jotkin kaikilta viideltä viitevuodelta (eri viljelykasveista).

·Torjunta-aineilla käsitellystä alasta ei ole helppo tehdä päätelmää, kun otetaan huomioon vaatimus, jonka perusteella tehoaineet aggregoidaan kemiallisiin luokkiin, kuten 2.3.2 kohdassa todetaan. Kaikki nämä tekijät rajoittavat merkittävästi torjunta-aineiden maatalouskäyttöä koskevien tietojen vertailukelpoisuutta ja käytettävyyttä. Komissio (Eurostat) julkaisi vuonna 2019 tutkimusasiakirjan torjunta-aineiden maatalouskäyttöä koskevista tiedoista. Siinä esitettiin yhteenveto tiedonkeruun tärkeimmistä tuloksista ja haasteista. Viisivuotiskauden 2010–2014 tietokokonaisuus julkaistiin vuonna 2020 ja kausi 2015–2019 lisättiin vuonna 2021. Tämä tietokokonaisuus sisälsi alusta alkaen kaikki kolme hierarkkista tasoa: pääryhmän, tuoteluokan ja kemiallisen luokan. Käsiteltyjä alueita (hehtaareja) koskevia tietoja ei voitu jakaa lainkaan ensimmäisellä viisivuotiskaudella, koska kaksinkertaista laskentaa ei voitu sulkea pois. Käsiteltyjä alueita koskevia tietoja voitiin jakaa toisen viisivuotiskauden aikana vain sellaisista maista, jotka pystyivät takaamaan, että alue on laskettu vain kerran (11 maata). Kaikkien muiden maiden osalta jaetaan ainoastaan torjunta-aineiden määrä (kilogrammoina). Raportointiyksikkö (kilogramma tehoainetta) vaikeuttaa mikrobiologisia torjunta-aineita koskevien tietojen julkaisemista, koska ei ole olemassa yhdenmukaistettua tapaa muuntaa mikrobiologisille torjunta-aineille soveltuvampia yksiköitä (pesäkkeitä muodostava yksikkö tai kansainvälinen yksikkö) kilogrammoiksi. Tällaisten muuntamiseen liittyvien ongelmien vuoksi mikrobiologiset aineet eivät sisälly jaettuun tietoon (myynti tai maatalouskäyttö). Tämä rajoittaa mahdollisuuksia valvoa näiden tehoaineiden käyttöä. Komissio laski ja julkaisi yhdenmukaistetun riski-indikaattorin 1 torjunta-aineiden myyntitilastojen perusteella direktiivin 2009/128/EY 15 artiklan 1 kohdassa ja komission direktiivissä (EU) 2019/782 säädettyjen velvoitteiden mukaisesti. Näiden tilastojen avulla seurataan myös Pellolta pöytään -strategian tavoitteita kemiallisten torjunta-aineiden kokonaiskäytön ja riskien vähentämiseksi sekä haitallisempien torjunta-aineiden käytön vähentämiseksi. Torjunta-aineita koskevien tilastojen pääasiallisia käyttäjiä Euroopan komissiossa ovat terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto, maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto, ympäristöasioiden pääosasto ja yhteinen tutkimuskeskus. Muita torjunta-aineita koskevien tilastojen käyttäjiä ovat kansalliset viranomaiset, tutkijat, elinkeinoelämä, kansalaisjärjestöt, opiskelijat ja suuri yleisö. Tilastojen avulla mitataan kasvinsuojeluaineiden käytön aiheuttaman riskin vähentämisen edistymistä yhdessä muiden asiaan liittyvien tietojen kanssa. Tietojen käyttäjät ovat toistuvasti korostaneet tarvetta saada paremmin käyttöönsä seuraavia tietoja: ·myynti- ja maatalouskäyttöön tarkoitettujen torjunta-aineiden tehoaineita koskevat tiedot ·yhdenmukaiset ja useammin toimitettavat tiedot torjunta-aineiden maatalouskäytöstä: samat viljelykasvit ja vuosittainen tiedonkeruu, ja ·yksityiskohtaisemmat (alueelliset) paikkatiedot maatalouskäyttöä varten. Komissio pyrkii parantamaan tietojen saatavuutta ja laatua (lisätietoja 5 kohdassa). 4.Kustannukset ja rasite 4.1.Kustannukset Kansalliset tilastolaitokset ja muut tilastoviranomaiset ovat arvioineet torjunta-aineiden myyntiä ja maatalouskäyttöä koskevien tietojen keräämisen vuotuisiksi kokonaiskustannuksiksi noin 4,7 miljoonaa euroa 23 EU-jäsenvaltiossa ja Norjassa. Lisäksi keräämiseen tarvitaan noin 43 henkilön työpanos (kokopäivätyötä vastaava). Maakohtainen mediaaniluku on 53 000 euroa ja yksi työntekijä kokoaikaiseksi muutettuna. Raportoitu kustannus ja työvoima ovat melko rajallisia useimmissa maissa. 4.2.Hallinnollinen rasite Vastaajille (luvanhaltijat torjunta-aineiden myynnin osalta sekä maatilat ja muut maatalousalalla toimivat ammattimaiset käyttäjät torjunta-aineiden maatalouskäytön osalta) ja kansallisille hallinnoille aiheutuva hallinnollinen rasite vaihtelee valitun tiedonkeruumenetelmän perusteella. Maat ilmoittivat, että viranomaisille ja vastaajille aiheutuu torjunta-aineiden myyntitietojen keräämisestä suhteellisen vähän rasitetta, koska luvanhaltijoilla on hallinnollinen vastuu ilmoittaa toimivaltaisille viranomaisille kaikkien markkinoille saatettujen tehoaineiden myynnistä. Tilastot ovat useimmiten tämän hallinnollisen menettelyn sivutuote. Torjunta-aineiden maatalouskäytön suhteen tilanne on kuitenkin erilainen: asetuksen (EY) N:o 1107/2009 mukaan kaikkien ammattikäyttäjien on pidettävä kirjaa torjunta-aineiden käytöstään. Näiden tietojen olisi periaatteessa oltava pyynnöstä saatavilla. Tietojen hyödyntäminen tilastoja varten on kuitenkin useiden seikkojen vuoksi erittäin hankalaa: tiedot säilytetään maatiloilla, niitä on harvoin yhdenmukaistettu, ja ne voidaan säilyttää missä tahansa muodossa (paperilla tai sähköisesti). Tästä syystä useimmat kansalliset tilastoviranomaiset ovat päättäneet järjestää tilastollisen kyselytutkimuksen. Tilastollisia kyselytutkimuksia tekevät maat ilmoittivat, että vastaajille aiheutuu eritasoisia rasitteita, koska tutkimuksen kesto vaihtelee muutamasta minuutista (sähköistä raportointia käyttävät pienet maatilat) kolmeen tuntiin (paperisia kyselylomakkeita käyttävät suuremmat maatilat). Jopa tilastollisia kyselytutkimuksia tekevien maiden kohdalla vastaajille aiheutuva lisärasite on kohtuullinen, sillä ammattikäyttäjien on joka tapauksessa pidettävä kirjaa torjunta-aineiden käytöstä. Niiden seitsemän maan osalta, jotka käyttävät torjunta-aineiden käyttöä koskevia hallinnollisia tietoja, maatalouden kirjanpidon tietoverkon tietoja, asiantuntija-arvioita tai tieteellistä mallinnusta, vastaajille ei aiheudu lisärasitetta. Ensimmäiseen viisivuotiskauteen verrattuna useat maat vähensivät hallinnollista rasitetta eri toimenpiteillä: käyttäjäystävällisemmät kyselylomakkeet (6), helpompi tiedonsiirto (5), vähemmän tutkittavia muuttujia (3), kerättyjen tietojen käyttö useamman kerran (3), muu toimenpide (3). Kahdeksan maata ilmoitti, etteivät ne ole toteuttaneet toimenpiteitä rasitteen vähentämiseksi (viisi vuotta sitten tehdyn) edellisen laatuselvityksen jälkeen.