Virallinen lehti nro C 198 , 08/07/1996 s. 0049



A4-0181/96 Päätöslauselma komission tiedonannosta valuuttakurssivaihtelujen vaikutuksesta sisämarkkinoihin (KOM(95)0503 - C4-0011/96) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon «Valuuttakurssivaihtelujen vaikutus sisämarkkinoihin» KOM(95)0503 - C4-0011/96, - ottaa huomioon Euroopan komission tutkimuksen, joka koskee valuuttakurssivaihtelujen vaikutusta yhtenäismarkkinoilla käytävään kauppaan ((Nro 4 1995 - ISSN 0379-0991)), - ottaa huomioon raha-asiain alivaliokunnan 26. maaliskuuta 1996 Euroopan autoteollisuuden edustajien kanssa pitämän, valuuttakurssivaihteluja koskeneen kuulemistilaisuuden, - ottaa huomioon 6. toukokuuta 1994 antamansa päätöslauselman valuuttakurssien vaihtelun vaikutuksesta yhteisön sisäiseen ja ulkoiseen kauppaan ((EYVL C 205, 25.7.1994, s. 456)), - ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön (A4-0181/96), A. katsoo, että syyskuussa 1992 tapahtuneen ensimmäisen valuuttakurssimekanismin kriisin jälkeen useat valuutat (Italian liira, Ruotsin kruunu, Espanjan peseta, Kreikan drakma, Englannin punta ja Portugalin escudo) ovat Saksan markkaan nähden devalvoituneet 15 prosentilla tai enemmän, B. ottaa huomioon, että vuotta 1992 edeltävinä vuosina (1987-1992) Euroopan eri valuuttojen (erityisesti EMS:ään kuuluvien valuuttojen) nimelliset vaihtokurssit pysyivät varsin vakaina huolimatta eri maiden talouspolitiikkojen selvistä eroavuuksista ja niiden vaikutuksista perustavaan makrotaloudelliseen tasapainoon («fundamentals»), C. ottaa huomioon, että nämä eri maiden talouspolitiikkojen toiminnan selvät eroavuudet vaikuttivat merkittävästi todellisiin vaihtokursseihin, jotka erosivat vakaista nimelliskursseista, ja että tämä oli pääasiallinen syy valuuttakurssikeinottelulle, joka johti edellä mainittuihin devalvaatioihin, D. ottaa huomioon, että näiden devalvaatioiden seurauksena nimelliskurssit mukautuivat todellisiin vaihtokursseihin, vaikka eräissä tapauksissa (erityisesti Italiassa) devalvaatio oli niin suuri, että siitä aiheutui huomattavaa etua kilpailukyvyn ja maan viennin kustannusten suhteen, E. ottaa huomioon, että huolimatta vuonna 1995 ilmenneistä uusista jännitteistä, tähän mennessä tapahtunut kehitys ja erityisesti eräiden maiden lähentymiskehitys on tasapainottanut todellisia vaihtokursseja ja taannut vankemman pohjan valuuttakurssien vakaudelle, F. panee merkille, että väheksymättä niitä vaikutuksia, joita dollarin kurssivaihteluilla on yhtenäismarkkinoihin ja joita analysoidaan komission vuosittaisessa taloudellisessa kertomuksessa vuodelle 1996 (KOM(96)0086-C4- 0193/96) , yhteisön sisäiset valuuttaliikkeet ovat erityisen tärkeitä, kun otetaan huomioon, että vienti muihin EU-maihin muodostaa 62 % niiden kokonaisviennistä osuuden ollessa alimmillaan 53 % (Yhdistynyt kuningaskunta) ja ylimmillään 80 % (Portugali), G. panee merkille, että valuuttakurssivaihtelut ovat vain hetkellisesti eduksi maille, joiden valuutta devalvoituu, ja että tämä etu on lyhytaikainen ja siihen liittyy inflaatio, ja samanaikaisesti aiheutuu vakavia häiriöitä sisämarkkinoiden toiminnalle, H. katsoo, että unionin sisäisten valuuttakurssivaihtelujen merkittävä syy on puutteellinen makrotalouspolitiikan yhteensovittaminen, I. katsoo, että rahamarkkinoiden muuttuminen maailmanlaajuisiksi ja keinottelun lisääntyminen ovat lyhyen aikavälin valuuttakurssivaihtelujen mahdollisia lähteitä, J. katsoo, että valuuttakurssien vakaus on tarpeellinen ennakkoedellytys siirtymiselle yhtenäisvaluuttaan, K. toteaa, että huolimatta siitä, että vuonna 1993 asetettiin vaihteluväliksi +/- 15 %, useimpien EMS:ään kuuluvien jäsenvaltioiden valuutat ovat tällä hetkellä huomattavasti kapeammalla vaihteluvälillä, joka on lähempänä ennen vuoden 1993 uudistusta voimassa ollutta vaihteluväliä, L. katsoo, että valuuttakurssien vaihtelu voi mikrotalouden tasolla johtaa joidenkin yritysten voittomarginaalien huomattavaan alenemiseen ja tuoda korkeita suojautumiskustannuksia erityisesti vientiin suuntautuneille PK- yrityksille, M. katsoo, että jotkut tekstiili- ja vaatetusteollisuuden kaltaiset alat, autot ja tietyt maataloustuotteet ovat erityisen herkkiä valuuttakurssien vaihteluille, N. katsoo, että komission taloudellisessa vuosikertomuksessa vuodelle 1996 tuetaan komission tiedonannon johtopäätöksiä, 1. Vahvistaa, että sisämarkkinoiden loppuun saattaminen talous- ja rahaliiton kautta ja erityisesti Euroopan yhtenäisvaluutan käyttöönotto ovat pitkällä aikavälillä ainoa todellinen vastaus Euroopan unionin valuuttakurssivaihteluista aiheutuviin ongelmiin; 2. Kehottaa Euroopan komissiota esittämään alakohtaisia tutkimuksia ja arvioita valuuttakurssivaihteluiden vaikutuksista; 3. Painottaa, että tarvitaan uskottavaa vakauteen pyrkivää politiikkaa ja että lähentymisprosessissa on saavutettava huomattavaa edistystä valuuttahäiriöiden välttämiseksi; 4. Tukee komission asiakirjan pääjohtopäätöstä siitä, että valuuttakurssivaihteluiden lisäksi myös muilla tekijöillä, esimerkiksi rakenteellisilla tekijöillä, poliittisilla tekijöillä ja investoinneilla «inhimilliseen pääomaan» on keskeinen asema sisämarkkinoiden onnistumisessa maailmantalouden tasolla; 5. Kehottaa jäsenvaltioita, jotka eivät vielä ole parantaneet rahatilannettaan, tehostamaan julkisen vajeen vähentämispyrkimyksiä ja noudattamaan johdonmukaista ja vakaata finanssipolitiikkaa vaarantamatta kuitenkaan yhteisen edun mukaisten palvelujen toimintaa ja eurooppalaista sosiaalista mallia kokonaisuudessaan; 6. Korostaa, että pitkällä aikavälillä valuuttakurssien epävakaus on vahingollista yhtenäismarkkinoiden toiminnalle, koska se tekee olosuhteista ennakoimattomat, mikä on vahingollista liiketoiminnan varmuudelle ja vähentää halua investointeihin; 7. Katsoo, että kaikkien jäsenvaltioiden finanssi- ja valuuttapolitiikkojen tehokas yhteensovittaminen on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi; 8. Pitää tarpeellisena talous- ja rahapolitiikkojen yhteensovittamista ja valvontaa kansainvälisellä tasolla, mitä talous- ja rahaliitto merkittävästi täydentää; 9. Katsoo, että EMUn kolmannen vaiheen valuuttakurssivaihtelujen minimoimiseksi, niiden jäsenvaltioiden, joita koskee poikkeus, kilpailudevalvaatioiden estämiseksi ja yhtenäismarkkinoiden toiminnan takaamiseksi välttämättömät poliittiset aloitteet ja päätökset, joilla määritellään euron ja niiden jäsenvaltioiden, joita koskee poikkeus, valuuttojen väliset suhteet, on tehtävä mahdollisimman pian; 10. Katsoo, että poliittisista ja käytännön syistä yhteisen valuuttakurssijärjestelmän, joka säätelee niiden jäsenvaltioiden, joita koskee poikkeus, ja niiden jäsenvaltioiden, joita ei koske poikkeus, välisiä suhteita, olisi perustuttava vaihteluväliltään laajaan euroon, sulkematta kuitenkaan pois sitä mahdollisuutta, että jäsenvaltiot voivat halutessaan määrätä kapeammasta vaihteluvälistä ja ottaa käyttöön interventiomekanismeja keinottelupaineiden vastapainoksi; 11. Pitää toivottavana, että ERM:n ulkopuolella tällä hetkellä kelluvia valuuttoja nimenomaisesti kehotetaan pikaisesti osallistumaan valuuttakurssijärjestelmään; 12. Tuo julki huolestuneisuutensa siitä, että valuuttakurssihäiriöihin on reagoitu esittämällä sellaisten korjausten soveltamista, jotka ulottuvat niinkin pitkälle kuin joidenkin suojautumistoimenpiteiden uudelleen käyttöön ottamiseen, ja vastustaa tällaisia toimenpiteitä jyrkästi, koska ne merkitsisivät vakavaa takaiskua yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamiselle; 13. Pitää sopimattomana ehdotusta, joka koskee asiasta kärsivien alueiden ja alojen rahallista tukemista rakennerahastoista, koska rakennerahastot on luotu helpottamaan rakenteellisista vaikeuksista kärsivien alojen tai alueiden mukautumisessa; 14. Katsoo kuitenkin, että olisi ryhdyttävä tarvittaviin toimiin (erityisesti palvelualan) pienten ja keskisuurten yritysten tukemiseksi raja-alueilla, joihin on vaikuttanut naapurimaan valuutan jyrkkä devalvaatio; 15. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja ERIlle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.