Alkuperänimityksen ja maantieteellisten merkintöjen suojasta annetun asetuksen (ETY) N:o 2081/92 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

(2002/C 76/04)

Tämä julkaiseminen sisältää oikeuden vastustaa rekisteröintiä mainitun asetuksen 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Väitteet hakemusta vastaan on tehtävä jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen välityksellä kuuden kuukauden kuluessa julkaisemisesta. Julkaiseminen perustellaan seuraavilla tekijöillä ja erityisesti 4 kohdan 6 alakohdalla, joiden mukaan hakemus katsotaan perustelluksi asetuksessa (ETY) N:o 2081/92 tarkoitetulla tavalla.

NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2081/92

REKISTERÖINTIHAKEMUS: 5 ARTIKLA

SAN ( ) SMM (x)

Kansallisen asiakirjan nro: EL-07/00-5

1. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen Nimi: Directorate for Production and Exploitation of Orchard Crops, Citrus Fruit and Subtropicals Division

Osoite: Akharnon 2, GR-10176 Athens

Puhelin (30-1) 529 12 74

Faksi (30-1) 523 38 66.

2. Hakijaryhmittymä 2.1 Nimi: Union of Agricultural Cooperatives of Pieria

2.2 Osoite: Solomou 10, GR-60100 Katerini

2.3 Kokoonpano: tuottaja/jalostaja (x) muu ( ).

3. Tuotelaji: 1.6.

4. Eritelmä (Yhteenveto 4 artiklan 2 kohdan mukaisista vaatimuksista)

4.1 Nimi: Ακτινίδιο πιερίας (Aktinidio Pierias).

4.2 Kuvaus: Nykyisin kansainvälisesti kiivinä tunnettu hedelmä on peräisin Ericales-lahkoon kuuluvan Actinidiaceae-heimon subtrooppisesta monivuotisesta köynnöskasvista, joka vaatii tukemista. Hedelmä on maultaan tasapainoinen ja hapanimelä, tuoksultaan hienostunut, ja sen hedelmäliha on kauniin vihreää. Houkuttelevien aistinvaraisten ominaisuuksiensa lisäksi kiivi on ravintoarvoltaan poikkeuksellisen kiinnostava. Sen C-vitamiinipitoisuus on korkeampi kuin minkään muun hedelmän, ja se sisältää lisäksi runsaasti epäorgaanisia suoloja, pääasiassa kaliumia, fosforia ja kalsiumia, mutta myös magnesiumia ja rautaa. Koko hedelmä, lukuun ottamatta helposti irroitettavaa kuorta, kelpaa kypsyttyään syötäväksi joko sellaisenaan tai hedelmäsalaattiin pilkottuna, ja siitä voidaan myös valmistaa erinomaista hilloa tai hyytelöä. Sitä voidaan myös pakata tölkkeihin tai pulloihin pakastettuna, kuivattuna ja mehuksi puristettuna. Pierian tasangon viljelyolosuhteisiin soveltuu monista kiivilajikkeista parhaiten Hayward. Sen tasaisen leveät hedelmät painavat keskimäärin 90-100 grammaa. Ohutta punertavan vihreää kuorta peittää hento nukka. Hedelmäliha on vaaleanvihreää, kirkasta, mehukasta, tuoksuvaa, hieman hapokasta ja runsaasti C-vitamiinia sisältävää. Ravitsemusasiantuntijoiden mukaan yksi kiivi päivässä riittää täyttämään ihmisen C-vitamiinitarpeen. Hayward on varhainen lajike, jonka kypsyminen alkaa lokakuun lopussa tai marraskuun alussa. Viileässä varastoituna hedelmä säilyy jopa yhdeksän kuukautta menettämättä aistinvaraisia ominaisuuksiaan, ja se kestää hyvin kuljetusta ja muita käsittelytoimenpiteitä.

4.3 Maantieteellinen alue: Lajin viljely aloitettiin Kreikassa Pierian tasangolla vuonna 1973 alueen maaperä- ja ilmasto-olosuhteiden soveltuvuustutkimusten jälkeen. Sen jälkeen sen viljelyala Pierian nomoksessa on nopeasti kasvanut nykyiseen 18000 hehtaariin. Keskimääräinen vuosisato on 13 tonnia hehtaaria kohti. Alueella tuotetaan vuosittain 23000 tonnia, mikä vastaa 60:tä prosenttia Kreikan kokonaistuotannosta. Maantieteellinen tuotantoalue käsittää Pierian tasangon pohjoisosassa Eginion, Methonin ja Pidnan kunnat, eteläosassa Dio Litokhorion, Anin ja Olympoksen kunnat ja keskiosassa Korinin, Katerinin ja Paralian kunnat.

Alueen mikroilmasto muodostuu kahden vuorijonon (Olympos lounaassa ja Pieria luoteessa) sekä läheisen meren vaikutuksesta (alueen rantaviiva on 60 kilometriä pitkä). Yhdessä auringonpaisteen ja hedelmällisen, vettä läpäisevän ja ph-arvoltaan neutraalin maaperän kanssa se muodostaa ihanteelliset olosuhteet aistinvaraisilta ominaisuuksiltaan erinomaisia ja tuoksultaan hienostuneen eksoottisia laatuhedelmiä tuottavan kasvilajin viljelylle. Soveltuvuutensa ja alueen olosuhteista johtuvien erityisominaisuuksiensa vuoksi Pierian kiivi tunnetaan nykyisin kaikkialla vertauskuvallisella nimellä "Olympoksen hedelmä".

4.4 Alkuperätodisteet: Kiivi on peräisin Lounais-Kiinasta, missä se esiintyy nykyisin alkuperäisessä itsekylväytyvässä muodossa. Aluksi se tunnettiin nimellä kiinalainen karviainen. Nimitys kiwi otettiin käyttöön vasta paljon myöhemmin Uudessa-Seelannissa, jossa sen kaupallinen viljely aloitettiin, saaren tunnetun erikoisuuden, lentokyvyttömän kiwi-linnun mukaan. Kreikassa kiivin viljely aloitettiin vuonna 1973 Pierian tasangolla, jonne se on kotiutunut ja sopeutunut. Erityisten laadullisten ominaisuuksiensa ansiosta sitä kutsutaan Olympoksen hedelmäksi, ja "Olymp Kiwi" -tunnus on yleisesti hyväksytty. Määritellyn maantieteellisen alueen koko tuotannosta vastaa Pierian maatalousosuuskuntien liitto, joka on virallisesti tunnustettu tuottajaryhmittymä ja joka pitää täydellistä kirjanpitoa (kiivin viljelyyn käytetty ala, tuotanto, markkinointi) kaikkien jäsentensä toiminnasta. Kaikki kiiviviljelmät on rekisteröity (liiton jäsenviljelijöiden mukaan), ja sekä tuotannon määrää että laatua tarkkaillaan. Kiivit kerätään, varastoidaan, luokitellaan ja pakataan Korinissa sijaitsevissa liiton kylmävarastoissa ja pakkaamoissa. Kuljetus ulkomaille tapahtuu kylmäkuljetusrekoissa. Nomoksen maatalousviraston valtuuttamat virkamiehet, jotka toimivat valvontaelimenä, valvovat kiivien tuotantoa, pakkaamista ja kuljetusta ministeriön asiaa koskevien säännösten mukaisesti.

4.5 Tuotantomenetelmä: Sadonkorjuu tapahtuu lokakuun lopusta joulukuun puoliväliin, kun kiivien sokeripitoisuus on 6,5-7,0 Brixin asteikolla mitattuna. Hedelmät poimitaan hellävaraisesti käsin, sijoitetaan 20 kilogramman muovilaatikoihin ja viedään Pierian maatalousosuuskuntien liiton kylmärarastoihin/pakkaamoihin, missä niitä säilytetään esijäähdytyksen jälkeen kylmähuoneissa varastointiajan mukaan joko tavanomaisessa tai valvotussa ilmanalassa.

Elektronisen punnituksen ja painoluokituksen jälkeen kiivit pakataan yksi-, kaksi- tai monikerroksisiin pahvilaatikoihin, joista kustakin näkyy niiden sisältämien hedelmien lukumäärä.

Kaikkien rajatulla maantieteellisellä alueella tuotettujen kiivien kaupasta vastaa tuottajajäsentensä puolesta Pierian maatalousosuuskuntien liitto.

Kuljetus ulkomaille tapahtuu kylmäkuljetusrekoissa ja pienten määrien kohdalla lentoteitse. Maan sisäisissä kuljetuksissa käytetään tavanomaisia kuorma-autoja.

Noin 70 prosenttia tuotannosta menee vientiin, pääasiassa Saksaan, Alankomaihin, Itävaltaan ja Venäjälle. Pienempiä määriä viedään muun muassa Turkkiin ja Saudi-Arabiaan.

Pierian maatalousosuuskuntien liitolla on ollut merkittävä osuus kreikkalaisten kiivien menekinedistämisessä ulkomaiden markkinoilla. Se on pyrkinyt jatkuvasti parantamaan luokitus-, pakkaus- ja markkinointimenetelmiä sekä varmistamaan tuottajajäsenten toiminnan jatkuvan ohjaamisen ja tarkastamisen tuotteen niiden erityisominaisuuksien varmistamiseksi, joihin sen korkealaatuinen ja luotettava maine perustuu.

4.6 Yhteys maantieteelliseen alkuperään: Alueen mikroilmasto muodostuu kahden vuorijonon (Olympos lounaassa ja Pieria luoteessa) sekä läheisen meren vaikutuksesta (alueen rantaviiva on 60 kilometriä pitkä). Nämä tekijät suojaavat tuulelta ja pakkasilta, jotka varsinkin varhain keväällä ja myöhään syksyllä saattaisivat haitata kasvien ja hedelmien kehittymistä. Nämä maantieteelliset erityispiirteet takaavat myös tarvittavat suhteellisen kosteuden ja lämpötilan vaihtelut sellaisissa rajoissa, jotka vaaditaan a) lepotilan keskeytymisen edellyttämän viileyden ja b) luonnollisen kukinta- ja hedelmöintipotentiaalin täydellisen kehittymisen varmistamiseksi. Myös auringonpaisteen määrä Pieriassa on tekijä, jolla on suotuisa vaikutus hedelmien kehittymiseen ja niiden kemialliseen koostumukseen (happo/sokeritasapaino), joka saa aikaan erinomaiset aistinvaraiset ominaisuudet. Lisäksi rajatun maantieteellisen alueen maaperän ominaisuudet, kuten myrkyllisen boorin ja aktivoidun kalsiumin puute sekä tarvittava rautapitoisuus, edistävät osaltaan korkealaatuisten (hedelmälihaltaan kiinteiden) hedelmien kehittymistä, jotka säilyvät jopa yhdeksän kuukautta sadonkorjuusta ilman että niiden laatu kärsii. Myös käytetyt viljelymenetelmät, jotka perustuvat pitkään kokemukseen ja tietämykseen, edistävät hyvin muodostuneiden, sopivankokoisten ja tasalaatuisten hedelmien kehittymistä.

Vilejlymenetelmiin kuuluvat

- onnistunut hedelmöitys, joka varmistetaan hedekasvien valinnalla ja sopivalla istutustiheydellä,

- mehiläispesien sijoittaminen viljelmille hyönteispölytyksen varmistamiseksi,

- itsekylväytyvän kasvuston hävittäminen ja käyttö muun kasvijätteen kanssa viherlannoitteena ja maaperän emäksisyyden tasoittajana,

- karsiminen kasvien muovaamiseksi pergolamaiseen tai osittain pergolamaiseen muotoon; tämä auttaa hedelmiä saamaan enemmän valoa ja ilmaa sekä niiden suojaamista korkeiden kesälämpötilojen aiheuttamilta vaurioilta,

- harventaminen, jonka avulla saadaan kehittymään hyvälaatuisia tasakokoisia hedelmiä,

- lannoitus käyttäen maatunutta eläinten lantaa, rypäleiden puristusjätettä ja muita orgaanisia jätteitä, mikä lisää maaperän hedelmällisyyttä ja parantaa sen ravinteiden- ja kosteudenpidätyskykyä,

- kasvitautien torjunta integroidun tai biologisen valvonnan avulla, jolloin voidaan välttää haitalliset jäämät hedelmissä ja edistää ympäristön tasapainon säilymistä.

4.7 Valvontaelin: Agricultural Directorate of Prefectural Administration of Pieria.

4.8 Merkintä: Kaikissa pakkauksissa on oltava merkintä Ακτινίδιο Πιερίας (Aktinidio Pierias) - SMM - sekä asetuksen 81/93 4 artiklan 7 kohdassa ja 5 artiklassa vaaditut tiedot.

4.9 Kansalliset vaatimukset: Sovelletaan asetuksen 81/93 suojattuja alkuperänimityksiä ja suojattuja maantieteellisiä merkintöjä koskevia yleisiä vaatimuksia.

EY-nro: G/EL/00129/00.05.16.

Täydellisen asiakirjan vastaanottopäivä: 26. tammikuuta 2001.