EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 05.11.1997 
KOM(97) 560 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
EURON KÄYTTÖÖNOTON VAIKUTUKSET 
YHTEISÖN TOIMINTAAN, TOIMIELIMIIN JA LAINSÄÄDÄNTÖÖN 

EURON KÄYTTÖÖNOTON VAIKUTUKSET 
YHTEISÖN TOIMINTAAN, TOIMIELIMIIN JA LAINSÄÄDÄNTÖÖN 
A. JOHDANTO 4 
B. EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMISEN VAIKUTUKSET TIETYILLÄ LOHKOILLA 4 
B.1 YHTEISÖN TALOUSARVIO 4 
B.2 MAATALOUSPOLITIIKKA 6 
B.3 HALLINTOMENOT 7 
C. YHTEISÖN LAINSÄÄDÄNNÖN SIIRTYMINEN EUROON 9 
Cl EURON KÄYTTÖÖNOTON OIKEUSPERUSTA 9 
C.2 TÄRKEIMMÄT EURON VAIKUTUKSET EUN LAINSÄÄDÄNTÖÖN 9 
D. EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUKSET TOIMINTOIHIN 13 
D.1 VARAINHOITO JA RAHOITUSTOIMINTA 13 
D.2 TILASTOT 14 
D.3 TIETOJÄRJESTELMÄT 15 
D.4MUUT 16 
E. PÄÄTELMÄT 16 
Liitteet: 
1. Maksut vuoden 1996 talousarviosta 
2. Euroon siirtymisen vaikutus yhteisön talousarviosta erillään hoidetuilla politiikan 
aloilla 
3. Vuoden 1997 arvioidut maatalouden kurssierot 01/10/1997 vallinneen tilanteen 
mukaan 
4. Euroon siirtyminen palkoissa: asiaan liittyviä seikkoja 
5. Euron käyttöönotto yhteisön johdetussa oikeudessa 
6. Erilaisia raja-arvoja ja enimmäismääriä koskevia säännöksiä, joihin euro vaikuttaa 
7. Ohjeita rahamääriä sisältävien säännösten euroksi muuttamisesta 
8. Yhteenvero euroon siirtymisen vaikutuksista yhteisön lainsäädäntöön 
TULLI 
Tullikoodeksi 
YHTEINEN MAATALOUSPOLITIIKKA 
Maatalouden valuuttajärjestelmä 
TYÖNTEKIJÖIDEN VAPAA LIIKKUMINEN 
Siirtotyöläisten sosiaaliturva 
SISÄMARKKINAT 
Kulttuuriesineiden palauttamisesta annettu direktiivi 
Hankintadirektiivit 
Pankkilainsäädäntö 
Vakuutus 
Arvopaperimarkkinadirektiivit 
Yhtiölainsäädäntö 
Tilinpäätös 
Tuotevastuudirektiivi 
Henkistä omaisuutta koskeva lainsäädäntö 
VÄLILLINEN VEROTUS 
Arvonlisä- ja valmisteverolainsäädäntö 
YHTEINEN KAUPPAPOLITIIKKA 
Vientiluotot 
ULKOSUHTEET 
Kansainväliset sopimukset 
KULUTTAJANSUOJA 
Kulutusluotot ja eräät muut sopimukset 
TALOUSARVIO 
Varainhoitoasetus 
HALLINNOLLISET MENOT 
Palkat ja eläkkeet 
EURON KÄYTTÖÖNOTON VAIKUTUKSET 
YHTEISÖN TOIMINTAAN, TOIMIELIMIIN JA LAINSÄÄDÄNTÖÖN 
A. JOHDANTO 
1. Tällä tiedonannolla on tarkoitus arvioida kokonaisvaltaisesti euron käyttöönoton 
vaikutuksia yhteisön tasolla ja siitä seuraavia vaikutuksia jäsenvaltioihin. Se 
perustuu komission eri yksiköissä tehtyyn valmisteluun ja muiden yhteisön 
toimielinten kanssa käytyihin keskusteluihin. 
Valmistelussa on käsitelty erityisesti seuraavia kysymyksiä: 
- käytännön vaikutukset yhteisön politiikan eri osa-alueiden kannalta 
- yhteisön lainsäädännön soveltuminen euron käyttöön 
- vaikutukset yhteisön toiminnan kannalta (tietotekniikka, hallinnolliset 
muutokset, tiedottaminen ja henkilöstön koulutus jne). 
2. Yhteiseen rahaan siirtymisen vaikutusten arvioinnin lisäksi tiedonannossa 
luodaan katsaus tarvittaviin toimiin (lainsäädäntöön ja muuhun), joita tarvitaan 
ennen EMUn kolmannen vaiheen alkua ja sen jälkeen. Toimenpideohjelma 
esitetään yksityiskohtaisesti liitteessä 8. 
Osa valmisteluista koskee muita yhteisön toimielimiä. Näin on esimerkiksi 
silloin, kun tarvitaan lainsäädännöllisiä muutoksia. Lisäksi yhteisön tasolla 
syntyneellä lainsäädännöllä on suoria tai epäsuoria vaikutuksia jäsenvaltioiden 
tasolla. Tämän vuoksi tiedonannosta on hyötyä sekä jäsenvaltioille että yhteisön 
toimielimille yleensä näiden viimeistellessä omia sisäisiä valmisteluhankkeitaan. 
B. EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMISEN VAIKUTUKSET TIETYILLÄ LOHKOILLA 
B.1 YHTEISÖN TALOUSARVIO 
3. Nykyisen oikeusperustan (varainhoitoasetuksen 11 artiklan) mukaan talousarvio 
laaditaan ecuina, mutta sekä tulot että menot syntyvät joko kokonaan tai osaksi 
kansallisen rahan määräisinä. 
- Tuloista jäsenvaltioiden maksamat rahoitusosuudet ovat kansallisena rahana. 
Perinteiset omat varat maksetaan siten kuin ne on kannettu (jäsenvaltiot 
pidättävät kantamisesta 10 %:n maksun). Sen sijaan arvonlisäveroon ja 
bruttokansantuotteeseen perustuvien väliaikaisten osuuksien määräytyminen 
ja maksaminen tapahtuu käyttäen kaavaa, jossa käytetään kahta ecun 
kurssia (helmikuun ensimmäisen päivän ja vuoden viimeisen työpäivän 
kurssia)1. 
- Menojen osalta merkittävä osa kaikista määrärahoista on sellaisia, joihin 
sitoudutaan ja jotka maksetaan ecuina (esim. rakennerahastot, tutkimus, 
i Korjausmekanismilla korjataan kaikki väliaikaiset osuudet vuonna "n+1" siten, että lopulliset osuudet vastaavat 
kansallisen rahan määräistä, vuonna "n" efektiivisesti toteutunutta veropohjaa. 
muut operatiiviset tehtävät jne). Kaikki menot maksetaan yleisesti ecuina 
paitsi EMOTR:n tukiosaston maksusitoumukset ja hallinnolliset menot (joista 
henkilöstön palkat ja eläkkeet muodostavat valtaosan). Maatalouspolitiikan 
osuus yhteisön talousarvion menoista on kuitenkin yli puolet (lähes 52 % 
vuonna 1996), minkä lisäksi hallinnollisten menojen osuus on 3.5 %, ks. 
liitteen 1A taulukko). Molempia tarkastellaan yksityiskohtaisemmin osissa B.2 
ja B.3. 
4. Toisin kuin ecusta, kansallisen rahan määräisistä tapahtumista aiheutuu 
yhteisön talousarviolle kansallisten valuuttojen kurssimuutoksiin liittyvä 
kurssiriski. Tämä koskee nykyään tuloja sekä jonkin verran myös menoja. 
Euron käyttöönoton jälkeen rahaliittoon osallistuvissa jäsenvaltioissa ja yhteisön 
talousarviossa käytetään samaa valuuttaa. Kurssimuutosten vaikutukset 
häviävät näiden maiden osalta ja jatkuvat muiden osalta. Yleisesti voidaan 
todeta, että kurssiriskit pienenevät näin huomattavasti sekä tulojen että menojen 
osalta. 
Tammikuun alusta 1999 alkaen komissio aikoo käyttää yleisesti osallistuville 
jäsenvaltioille talousarviosta maksettavissa menoissa velalliselle annettua 
mahdollisuutta suorittaa velkansa euroyksikkönä2. Tämä koskee erityisesti 
talousarvion menoeriin, jotka maksetaan osallistuvissa jäsenvaltioissa. 
5. Rahaliiton välittömiä etuja voitaisiin tukea ja jopa vahvistaa täydentävin 
toimenpitein. Tästä olisi kyse esimerkiksi silloin, jos euron käyttö laajennettaisiin 
- aina kun se olisi tarkoituksenmukaista - kaikissa jäsenvaltioissa niihin 
talousarviosta maksettaviin menoihin, jotka nykyään maksetaan yhä 
kansallisena rahana (EMOTR:n tukiosasto, hallintomenot jne). Rahaliiton 
ulkopuolelle alkuvaiheessa jäävissä maissa menojen perustana olevat 
maksusitoumukset olisivat kuitenkin edelleen kansallisen rahan määräisiä, joten 
talousarvioon kohdistuisi edelleen kurssiriski3. Lisätietoja annetaan liitteessä 8 
(ks. varainhoitoasetusta koskevaa osaa). 
6. Euron käyttöönotosta on lisäksi seurauksia yhteisön talousarvion toteutuksen 
kannalta, erityisesti varainhoidon ja -hallinnan kannalta. Operatiivisen 
luonteensa vuoksi näitä käsitellään D-osassa. 
EHTY:n ja EKR:n talousarvioiden tuloista ja menoista on säädetty erityisin 
säännöksin (ks. liite 2). Molemmissa tapauksissa rahoitusosuudet ja maksut 
ilmaistaan ecuina, ja siirtymisen odotetaan tästä syystä tapahtuvan ongelmitta. 
2 Euron käyttöön ottamisesta annettavan neuvoston asetuksen ..798 8 artiklan 3 kohdan mukaan. 
Perustamissopimuksen 109 1 artiklan 4 kohtaan perustuva asetus annetaan vuoden 1998 puolivälissä sitten, kun 
osallistuvista jäsenvaltioista on päätetty. Katso myös: neuvoston päätöslauselma, annettu 7 päivänä heinäkuuta 
1997, euron käyttöön ottamisen oikeudellisista puitteista (EYVL N:o C 236, 2.8.1997, s. 7-12). 
3 Jo vuoden 1994 aikana komissio teki vastaavan ehdotuksen, jolla varainhoitoasetuksen 11 artiklaa muutettaisiin 
siten, että sen lisäksi, että talousarvio laaditaan ecuina, se myös toteutettaisiin ecuina paitsi silloin, kun alaa 
koskevassa asetuksessa toisin säädetään. Muutama jäsenvaltio oli tuolloin esittänyt varauksia tähän ecun yleiseen 
käyttöön, vaikka esitetyt perustelut eivät suoraan päde tähän tilanteeseen. 
B.2 MAATALOUSPOLITIIKKA 
7. Nykyisten maatalouden valuuttasäännösten mukaan hinnat ja muut määrät 
vahvistetaan ecuina, vaikka jäsenvaltiot maksavat tai keräävät ne kansallisena 
rahana. Muunnossa käytetään maatalouden muuntokursseja siten, että 
tapahtumapäivä4 on muunnossa viitepäivänä. Maatalouden muuntokurssit 
seuraavat päivittäistä kurssikehitystä tietyllä viiveellä, joka on pidempi silloin, 
kun kansallinen valuutta vahvistuu ecuun nähden, kuin päinvastaisessa 
tapauksessa. Jos valuutan revalvoitumisen seurauksena maatalouden 
muuntokurssi ja samalla kansallisen rahan määräiset hinnat ja määrät laskevat 
huomattavasti, voidaan myöntää väliaikaista rahoitustukea maanviljelijöiden 
tulonmenetysten korvaamiseksi. 
8. Kunakin kuukautena EMOTR:n tukiosasto korvaa jäsenvaltioille niiden 
kansallisena rahana menot, jotka ovat aiheutuneet yhteisestä 
maatalouspolitiikasta. Kirjaustarkoituksia varten maksut muunnetaan ecuiksi 
käyttäen kirjanpitokurssia5. Järjestelmä aiheuttaa näin ollen systemaattisia 
poikkeamia yhteisen maatalouspolitiikan ecumääräisten hintojen ja muiden 
määrien sekä todellisuudessa tilinpitoon kirjattujen määrien välillä. Liitteen 3 
taulukko osoittaa, että maatalouden muuntokurssien ja markkinakurssien erot 
ovat yleensä alle 3-4 prosenttia useimmissa tukijärjestelyissä, vaikka jopa yli 10 
prosentin eroja voidaan havaita joidenkin maiden ja tietyntyyppisten määrien 
osalta. Yleensä voidaan katsoa, että kaikkiaan 1 prosentin ero muuntokurssien 
ja markkinakurssien välillä merkitsee suurinpiirtein 400 miljoonan ecun 
menoerää. 
9. Euron käyttöönotto 1.1.1999 vaikuttaa maatalouden valuuttajärjestelmään 
seuraavin eri tavoin: 
- Periaatteessa yhteisön talousarviosta korvataan osallistuville jäsenvaltioille 
aikaisemmin koituneet menot euroina ilman lisämuutoksia tai muunnoksia 
(kurssiriskin häviäminen). 
- Toistaiseksi euroalueen ulkopuolelle jäävissä jäsenvaltioissa muuntokurssia 
tarvitaan edelleen näiden varojen käyttämiseksi. Tämä ei kuitenkaan merkitse 
sitä, että nykyistä järjestelmää olisi välttämättä jatkettava nykymuodossaan. 
Esimerkiksi joitakin tai kaikkia keskeisiä osatekijöitä (maatalouden 
muuntokursseja, niiden määräytymisperusteita, kirjanpitokursseja jne) 
voitaisiin tarkistaa. 
10. Siirtyminen uuteen maatalouden valuuttajärjestelmään edellyttää seuraavien 
teknisten ongelmien ratkaisemista: 
- Maatalouden valuuttajärjestelmän (ecujen ja kansallisten valuuttojen väliset 
suhteet) ja peruuttamattomasti kiinnitettyjen muuntokurssien (euron ja 
osallistujamaiden kansallisten rahojen suhteet) välillä vuoden 1998 lopussa 
4 Päivä, jona tapahtuman taloudellinen tarkoitus on saavutettu yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevan 
lainsäädännön mukaisesti. 
5 Kirjanpitokurssi on menoilmoituksen toimittamista seuraavan kuukauden kymmenennen päivän ecun kurssi. 
oleva ero on saatava poistumaan tavalla, josta ei vielä ole päätetty. Tämä 
koskee osallistuvia jäsenvaltioita. 
- Vastaava siirtyminen saattaa osoittautua tarpeelliseksi toistaiseksi 
ulkopuolelle jääville jäsenvaltioille, jos maatalouden muuntokurssien 
määräytymistapaa muutetaan 1.1.1999 alkaen. 
- Tekniset muutokset ovat välttämättömiä, jotta siirtyminen vanhasta 
järjestelmästä uuteen onnistuu. Esimerkiksi vuoden 1998 tai sitä aikaisempiin 
määräytymisperusteisiin pohjautuvat tapahtumat on toteutettava vanhojen 
sääntöjen mukaisesti. 
11. Joka tapauksessa komission ehdotusten olisi perustuttava suhteellisen 
luotettaviin arvioihin kokonaiseroista, joista on päästävä eroon, ja samalla ottaa 
erityisesti huomioon osallistuvien jäsenvaltioiden valinta ja markkinakehitys 
rahaliiton lähestyessä. Erityisiä ehdotuksia annetaan vuoden 1998 puolivälin 
paikkeilla, jolloin voimaantulo tapahtuisi 1.1.1999 (ks. myös liite 8). 
Maatalouden valuuttajärjestelmään tehtävät muutokset koskevat myös 
kalastusalaa ja siinä nimenomaan kaikkia perustamissopimuksen 43 artiklan 
perusteella suoraan tai epäsuorasti määräytyneitä rahamääriä. 
B.3 HALLINTOMENOT 
12. Kaikkien yhteisön toimielinten hallintomenot ovat kokonaisuudessaan noin 2,7 
miljardia ecua (vuonna 1996) ja ne vastaavat noin 3,5 prosenttia koko 
talousarviosta (vuoden 1996 maksumäärärahat). Palkka- ja eläkemaksujen 
osuus tästä menoluokasta on selvästi suurin, ja ne maksetaan kansallisena 
rahana (katso liite 1B). Näin on myös toimistotilojen vuokrien ja 
ylläpitokustannusten laita. 
13. Henkilöstön palkan laskeminen ja maksaminen perustuu henkilöstösääntöihin 
(63-65 artikla)6. Tämä menetelmä perustuu seuraaviin periaatteisiin: 
- Palkat lasketaan ja maksetaan sen maan kansallisena rahana, jossa 
virkamiehen toimipaikka on7. 
- Kansallisena rahana maksettavan kuukausipalkan taso on kiinteä (vuosittain 
tehdään yksi tai kaksi mukautusta hintojen ja kansallisten virkamiesten 
ostovoiman kehityksen huomioonottamiseksi). Tämän vuoksi ecumääräiset 
budjettikulut vaihtelevat kuukaudesta toiseen. Euron käyttöön siirtymisen 
ansiosta osallistujamaissa toimivien virkamiesten palkkoja tai eläkkeitä 
koskeva vaihtokurssiriski tietenkin häviää. 
- Ostovoiman vastaavuus varmistetaan mukauttamalla Brysselin/Luxemburgin 
ulkopuolella toimessa olevien virkamiesten palkkoja. Mukauttamisessa 
käytetään korjauskerrointa, joka yhdessä kiinteän vaihtokurssin kanssa 
huolehtii siitä, että yleinen hintataso verrattuna Brysseliin/Luxemburgiin tulee 
otetuksi huomioon. 
7 Yleensä ottaen samoja sääntöjä sovelletaan myös eläkkeisiin, jotka lasketaan vastaavalla tavalla. 
EU:n ulkopuolella toimessa oleville yhteisön työntekijöille maksetaan palkka yleensä Belgian frangeina; osa 
palkasta voidaan vaihtaa paikalliseksi valuutaksi. 
14. Suurin osa yhteisön työntekijöistä on keskittynyt vain muutamaan jäsenvaltioon. 
Näin ollen joidenkin kansallisten rahojen painoarvo on niiden suhteellista 
osuutta suurempi. Esimerkiksi yhteisön eri toimielinten 29 650 virkamiehestä 
noin 90 prosenttia on Brysselissä tai Luxemburgissa. Myös suurin osa 
eläkkeensaajista (55 prosenttia 8 350 eläkkeensaajasta) asuu Belgiassa tai 
Luxemburgissa. Euroon siirtymisen vaikutus riippuu siis ensisijassa Belgian ja 
Luxemburgin osallistumisesta talous- ja rahaliittoon. Eräät muut menoluokat 
liittyvät läheisesti palkkajärjestelmään (katso liite 4) ja euroon siirtymisen 
vaikutus niihin on samantapainen. 
15. Nykyisin palkkataulukko samoin kuin muut rahamäärät (vähimmäis- ja 
enimmäismäärät) ilmaistaan henkilöstösäännöissä Belgian frangeina. Siinä 
tapauksessa, että Belgia liittyy euroalueeseen, nämä määrät muunnettaisiin 
euroiksi virallisia muuntokursseja käyttäen vasta siirtymäkauden lopussa 
(31.12.2001), ellei asiasta muuta säädettäisi, euron käyttöönotosta annetun 
neuvoston asetuksen säännösten mukaisesti8. 
Yhteisön työntekijöiden palkkojen symboliarvon ja poliittisen merkityksen vuoksi 
olisi varmistettava, että kaikissa henkilöstöä koskevissa säädöksissä 
käytettäisiin euroa jo EMUn kolmannen vaiheen alkaessa (1.1.1999). Tämä 
välitön siirtyminen euroon perustuisi horisontaaliseen siirtymälausekkeeseen 
(katso palkkoja ja eläkkeitä koskevaa selvitystä liitteessä 8) eikä siirtymäkautta 
olisi tällä alalla lainkaan. Se ennakoisi kaikkien nykyisin Belgian frangeina 
ilmaistujen määrien muuntamista euroiksi. Lauseke varmistaisi, että 
rahayksikkö, jonka mukaan henkilöstön palkkoihin ja eläkkeisiin liittyvät lailliset 
oikeudet on vahvistettu ja jossa ne on ilmaistu (erotuksena rahayksiköstä, jossa 
nämä palkat itse asiassa maksetaan), vaihtuisi heti vuoden 1999 alussa. Lisäksi 
olisi huomattava, että vaikka tämä toimenpide ei muuttaisi varsinaista sisältöä 
(eli henkilöstön saamaa lopullista määrää), kaikissa palkkakuiteissa käytettäisiin 
euroja, ja palkat ja eläkkeet maksettaisiin osallistujamaissa euroina ja 
euroalueen ulkopuolella olevissa maissa kansallisena rahana. 
16. Lopuksi toteutetaan laaja ja hyvin valmisteltu tiedotuskampanja, jotta yhteisön 
henkilöstö saa kaikki tarvittavat tiedot eurosta yleensä ja varsinkin sen 
käyttöönoton vaikutuksista palkkoihin ja eläkkeisiin. Kampanja olisi toteutettava 
hyvissä ajoin ennen vuoden 1999 alkua ja valmisteltava yhdessä ammattiliittojen 
kanssa. Euroon siirtymisestä olisi tiedotettava erityisesti yhteisön eläkeläisille, 
koska heidän olisi mahdollisesti hankalaa saada muuten tietoa asiasta. 
Kampanja valmistellaan ja toteutetaan kaikissa yhteisön toimielimissä yhtä 
aikaa. 
Euron käyttöönotosta annetun neuvoston asetuksen .../98 14 artikla, joka perustuu EY:n perustamissopimuksen 
109.1 artiklan 4 kohtaan; asetus hyväksytään vuoden 1998 puolessavälissä, kun osallistujamaista on päätetty. 
Katso myös; heinäkuun 7 päivänä 1997 annettu neuvoston päätöslauselma euron käyttöönoton oikeusperustasta 
(EYVL N:o C 236, 2.8.1997, s. 7-12). 
C. YHTEISÖN LAINSÄÄDÄNNÖN SIIRTYMINEN EUROON 
C.1 EURON KÄYTTÖÖNOTON OIKEUSPERUSTA 
17. Euron käyttöön siirtymisestä säädetään kahdessa euroasetuksessa9 (ks. lyhyt 
kuvaus liitteessä 5). Nämä asetukset takaavat kitkattoman siirtymisen, joka 
perustuu oikeudellisen jatkuvuuden periaatteeseen. Asetuksissa ratkaistaan 
tiettyjä käytännön kysymyksiä (esim. muuntamista ja pyöristystä koskevat 
säännöt) ja määritellään euron käyttöön ottavien jäsenvaltioiden perustava 
rahalainsäädäntö. 
Oikeudellisissa asiakirjoissa (ts. laissa, sopimuksissa jne) esiintyvistä 
viittauksista rahayksikköihin säädetään asetuksissa seuraavaa: 
- Viittauksia ecuun pidetään 1.1.1999 alkaen viittauksina euroon siten, että 
yksi ecu vastaa yhtä euroa. 
- Viittauksia kansallisiin rahayksikköihin pidetään 1.1.2002 alkaen viittauksina 
muuntokurssin mukaiseen euroon. 
18. Nämä kaksi euroasetusta vaikuttavat suoraan yhteisön lainsäädäntöön. Kaikki 
yhteisön säädökset (ml. kansainväliset sopimukset) sisältävä Celex-tietokannan 
haun avulla on etsitty säädökset, joita siirtyminen koskee (kaikkiaan noin 4000). 
Kyse on säädöksistä, joissa on jossakin muodossa viittauksia rahaan (ecuina tai 
kansallisena rahayksikkönä ilmaistuja määriä, viittauksia korkoihin tai 
valuuttakursseihin, muuntamista tai pyöristämistä koskevia säännöksiä jne). 
Komissiossa on tarkkaan käyty läpi nämä säädökset, jotta kaikki saadaan täysin 
"euroyhteensopiviksi" 1.1.1999 mennessä. Näyttää siltä, että useimmissa näistä 
on yksinkertaisia viittauksia ecumääriin. Hallinnon puolella on myös käyty läpi 
erilaiset sopimukset, joita on tehty kolmansien osapuolten (mm. tavaran- tai 
palvelutoimittajien ja asiantuntijoiden) kanssa. 
C.2 TÄRKEIMMÄT EURON VAIKUTUKSET EU:N LAINSÄÄDÄNTÖÖN 
a) Viittaukset ecuina ilmaistuihin rahamääriin sekä enimmäismääriin ia raja-
arvoihin 
19. Ensimmäinen ja ilmeisin muutos EU-lainsäädännön kannalta johtuu siitä, että 
ecu korvataan eurolla 1.1.1999. Teknisesti tähän on suhteellisen helppo 
sopeutua, koska kansallisista rahoista poiketen ecun ja euron vastaavuus 1:1 
tiedetään jo varmasti. 
Yksinkertaisten viittausten osalta (esimerkkinä voidaan mainita yhteisön tasolla 
luottolaitoksen vähimmäispääomaksi sovittu 5 miljoonaa ecua) on selvää, että 
1.1.1999 alkaen direktiivissä oleva luku on oikeudellisesti katsottuna muuttunut 
1. Perustamissopimuksen 235 artiklaan perustuva neuvoston asetus 1103/97, 17.6.1997, tietyistä euron käyttöön 
ottamiseen liittyvistä säännöksistä (EYVL N:o L 162, 19.6.1997, s. 1-3) 
2. Neuvoston asetus ..798 euron käyttöön ottamisesta. Asetus perustuu perustamissopimuksen 109 1 artiklan 4 
kohtaan ja annetaan vuoden 1998 puolivälissä, kun osallistuvat jäsenvaltiot ovat tiedossa. Katso myös: neuvoston 
päätöslauselma, annettu 7 päivänä heinäkuuta 1997, euron käyttöön ottamisen oikeudellisista puitteista (EYVL 
N:o C 236, s. 7-12). 
5 miljoonaksi euroksi euroasetusten perusteella ilman muita toimenpiteitä EU:n 
tai kansallisella tasolla edellyttäen, että kansallinen lainsäädäntö vastaa 
yhteisön lainsäädäntöä. Yksinkertaiset viittaukset ovat sellaisia viittauksia 
nykyarvoihin, joissa ecuarvoa vastaavaa kansallisen rahan määrää on 
noudatettava aina (esim. kun kyse on asetuksesta tai direktiivistä, jota 
sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa). 
20. Asia on monitahoisempi, jos yhteisön säädöksessä mainittuun yhteiseen 
ecumäärään liittyy (varsin tavallinen) säännös, joka koskee muuntamista 
vastaaviin kansallisiin rahayksikköihin. Yleensä tällaisissa säännöksissä on 
viitepäivä (tai laskukaava), jonka perusteella ecumäärät muunnetaan 
kansallisen rahan määräisiksi siten, että kansallisilla viranomaisilla on jonkin 
verran pyöristämismahdollisuuksia (esim. enintään 10 %), jotta päästään 
sopiviin kansallisen rahayksikön määriin. Muunnetut määrät jäädytetään sen 
jälkeen, kunnes niitä seuraavan kerran tarkistetaan vuoden, kahden, kolmen tai 
toisinaan useammankin vuoden kuluttua (tarkistussäännös). Joissakin 
tapauksissa jäsenvaltioiden on säännöksen perusteella muutettava määrää, jos 
maan rahan arvo on muuttunut hyväksyttyä vaihtelua enemmän. Tästä syystä 
muutoksia tehdään epäsäännöllisin välein ja itse asiassa eri aikaan ja tahtiin eri 
jäsenvaltioissa. On myös säädöksiä, joissa käytetään tietyn päivän mukaista 
muuntokurssia ilman mitään tarkistusmahdollisuutta. Liitteen 6 taulukossa 
esitetään yhteisön lainsäädännön tavallisimmat muuntoa koskevat säännökset. 
21. Seuraavat kaksi periaatetta on pidettävä mielessä tulkittaessa asiaa koskevia 
säädöksiä: 
- Lainsäädännön jatkuvuusperiaatteen mukaisesti määriä, jotka on jo direktiivin 
perusteella määritelty kansallisella tasolla tietyksi ajaksi, ei perustellusti olisi 
muutettava välittömästi euron käyttöönoton seurauksena. Tämän periaatteen 
mukaan eri kansallisina rahayksikköinä ilmoitetut määrät voitaisiin säilyttää 
jonkin aikaa ennallaan siirtymävaiheessa, koska kansallisiin rahayksiköihin 
viitataan edelleen vuoden 2001 loppuun asti "ei pakkoa, ei estettä" -
periaatteen pohjalta. 
- Lainsäädännön yhdenmukaisuuden (ja osallistujamaiden tasapuolisen 
kohtelun) periaatteen mukaan voidaan katsoa, että kaikki tällaiset 
yhdenmukaistetut yhteisön rahamäärät olisi laskettava uudelta pohjalta 
1.1.1999 alkaen, jotta ne olisivat samat kaikissa osallistuvissa 
jäsenvaltioissa. Siten näitä maita kohdeltaisiin tasapuolisesti. 
Pyöristysmahdollisuus katoaisi näin ollen osallistujamailta, koska 
muuntaminen olisi enää mahdollista vain käyttäen peruuttamattomia 
muuntokursseja. 
22. Edellä mainitut oikeudelliset periaatteet ohjaavat suositeltavaa toimintalinjaa. 
Käytännössä ratkaisu riippuu usein kunkin säädöksen tarkasta sanamuodosta. 
Koska tällaisia rahamäärien muuntoa koskevia säännöksiä on useita ja 
useanlaisia, komissio on laatinut päätösten tueksi joitakin seuraavassa esitettyjä 
ohjeita, joilla on tarkoitus taata yhdenmukaisuus politiikan eri osa-alueiden 
välillä ja välttää tarpeetonta lainsäädäntöä. Joidenkin osa-alueiden osalta tästä 
on jo keskusteltu jäsenvaltioiden kanssa käytännön vaikutusten selvittämiseksi. 
Silloin kun yhteisön lainsäädännössä mainitut rahamäärät aiheuttavat 
maksuvelvoitteita (esim. yhteisön talousarvion osalta), on erittäin perusteltua 
10 
taata yhdenvertaisuus lainsäädännön yhdenmukaisuusperiaatteen mukaisesti ja 
muuttaa rahamäärät samoiksi mahdollisimman varhaisessa vaiheessa (ts. 
1.1.1999). 
Kun on kyse rahamääristä, joihin säädöksissä viitataan (esim. raja-arvot ja 
enimmäismäärät), ratkaisu riippuu siitä, onko säädöksessä automaattista 
tarkistusta tai valuuttakurssivaihteluja koskeva säännös (jota ei aina ole) ja 
sallitaanko siinä pyöristäminen. 
- Jos tarkistusta koskevaa säännöstä (esim. "määräpäivää" koskevaa 
säännöstä) ei ole, jatkuvuusperiaate saattaisi johtaa tilanteeseen, jossa eri 
osallistujavaltioiden kansallisessa lainsäädännössä mainitut rahamäärät eivät 
koskaan olisi euroina laskettuna samoja edes 1.1.2002 jälkeen. Tällöin 
saattaisi olla syytä erityisin lainsäädännöllisin keinoin (esim. muuttamalla 
muuntosäännöstä ja mahdollisesti samanaikaisesti säätämällä 
automaattisesta tarkistussäännöksestä euroalueen ulkopuolelle jäävien 
jäsenvaltioiden osalta) taata yhteneväiset euroarvot ainakin 1.1.2002 alkaen. 
- Jos tarkistuksia tehdään määrätyin väliajoin (esim. tarkistukset, joiden 
ajankohta on säännöksessä määrätty ennalta), olisi suositeltavaa soveltaa 
jatkuvuusperiaatetta 1.1.1999 ensimmäiseen tätä seuraavaan tarkistukseen 
saakka. Tämän yhteydessä tarkistussäännöstä ei yleensä enää sovelleta 
osallistujamaissa siltä osin kuin se on menettänyt tarkoituksensa 
(valuuttakurssivaihteluiden ottaminen huomioon). Tämän seurauksena 
ryhdytään soveltamaan suoraan muuntokursseja. Tarkistukset jatkuvat 
kuitenkin entiseen tapaan euroalueen ulkopuolelle alkuvaiheessa jäävissä 
jäsenvaltioissa. 
- Jos tarkistuksia tehdään vaihtelevin väliajoin (esim. valuuttakurssivaihteluja 
koskevat säännökset), säännöksen tarkoitus on huolehtia siitä, että 
kansalliset rahamäärät vastaavat käytännön näkökulmat huomioon ottaen 
mahdollisimman tarkasti yhteisön lainsäädännössä mainittua rahamäärää. 
Näin ollen nämä säännökset menettävät merkityksensä osallistujamaissa 
1.1.1999, joten näiden maiden olisi muutettava kansallisia rahamääriään 
siten, että ne vastaisivat yhteisön lainsäädännössä mainittua rahamäärää. 
- Jäsenvaltiot voivat kuitenkin halutessaan edelleen soveltaa pyöristystä 
koskevia säännöksiä, koska tällaisten säännösten perusta (määritellä sopiva 
määrä kansallisena rahayksikkönä) soveltuu yhä siirtymäaikana. Tällaiset 
säännökset eivät kuitenkaan päde osallistujamaissa enää siirtymäkauden 
jälkeen, ja niitä käyttäneiden jäsenvaltioiden olisi huolehdittava siitä, että 
yhteisön lainsäädäntöön sisältyvät euromäärät ovat myös kansallisen 
lainsäädännön mukaan voimassa viimeistään 1.1.2002. Yhdenmukaisuuden 
vuoksi on kuitenkin toivottavaa, että jäsenvaltiot eivät käyttäisi 
pyöristysmahdollisuutta. 
23. Edellä mainittuja ohjeita yhdenmukaisesti noudattamalla taataan yhteisön 
lainsäädännön yleinen yhdenmukaisuus. Silloin, kun tämä johtaisi 
epätarkoituksenmukaisuuteen politiikan tavoitteiden kannalta, esitetään 
erityistoimia (esim. tarkistus- tai jopa uusia säädösehdotuksia). Ohjeita 
selvitetään laajemmin liitteessä 7. Komission toteuttaman yhteisön 
lainsäädännön yksityiskohtaisen tarkastelun ja tarvittavien täydentävien toimien 
arviot esitetään teknisinä selvityksinä liitteessä 8. Niissä käsitellään yhteisön 
politiikan eri osa-alueita ja annetaan esimerkkejä ohjeiden soveltamisesta. 
Useimmissa liitteen 8 selvityksistä selvennetään eri säännösten merkityksen ja 
vaikutuksen oikeudellista tulkintaa euron käyttöönoton näkökulmasta. Joissakin 
selvitetään miksi ja milloin komissio aikoo tehdä säädösehdotuksia. Monista lain 
tulkinnoista komissio on jo keskustellut jäsenvaltioiden kanssa mm. komiteoiden 
kokousten yhteydessä. Kaikki näihin liittyvät asiakirjat ovat nyt saatavilla10. 
Lisäksi jäsenvaltioiden on täytäntöönpantava monia yhteisön säädöksiä (esim. 
direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja direktiivien "käypiä 
arvoja" koskevien säännösten säännölliset tarkistukset tarpeen mukaan). 
Näiden säädösten yhdenmukaisuutta eri jäsenvaltioissa olisi seurattava 
jatkuvasti. 
24. EU:n lainsäädännössä on useita säännöksiä, joissa viitataan "kansallisiin 
rahoihin". Nämä viittaukset eivät kuitenkaan käy tarpeettomiksi osallistujamaissa 
siitä yksinkertaisesta syystä, että useilla jäsenvaltioilla on 1.1.1999 alkaen 
yhteinen raha. Viittaukset pysyvät täysin voimassa euroalueen ulkopuolelle 
jäävissä maissa. Osallistujamaiden kannalta ne viittaavat selvästi euroon 
kyseisenä rahana, ja yleensä niiden tulkitaan viittaavan euron "kansalliseen 
rahayksikköön" vuoteen 2002 asti. 
b) Erikseen ratkaistavat tapaukset 
25. Pienessä osassa tarkasteltuja tapauksia jatkuvuusperiaatteen noudattaminen 
johtaisi epätyydyttävään tulokseen joko siksi, että siten ei voitaisi ratkaista 
teknistä ongelmaa, tai siksi, että se johtaisi oikeudelliseen tai taloudelliseen 
poikkeukseen. Tällaisia tapauksia on suhteellisen vähän. Ne on käsiteltävä 
kukin erikseen, ja ne edellyttävät usein erityislainsäädäntöä. Myös näitä 
käsitellään liitteessä 8. 
Esimerkkinä tästä on ongelma, joka voi syntyä silloin, kun viitataan tiettyyn 
korkoon (esim. rangaistussäännöksessä). Kaikkia näitä korkoja ei voida enää 
käyttää sitten, kun euro on otettu käyttöön. Joissakin tapauksissa saattaa suuri 
muutos osoittautua tarpeelliseksi. Tämä koskee esimerkiksi vähimmäiskorkojen 
nykyjärjestelmää (ns. CIRR), jota käytetään OECD:n virallisesti tuettujen 
vientiluottojen järjestelyissä viitattuihin eri valuuttoihin. Euron käyttöönotto 
edellyttää, että näiden vähimmäiskorkojen nykyisiä määräytymismenetelmiä 
harkitaan uudelleen rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden osalta (ks. liitteen 
8 vientiluottoja koskevaa osaa). 
c) Vaikutukset kolmansien maiden kanssa tehtyihin sopimuksiin 
26. Yhteisön ja kolmansien maiden välillä on tehty useita kahdenvälisiä sopimuksia, 
jotka koskevat eri aloja (esim. vakuutuksia ja kalastusta). Yleensä näissä 
sopimuksissa esiintyy rahamääriä, ja tästä syystä euron käyttöönotto vaikuttaa 
niihin. Koska ne vuoden 1998 loppuun asti perustuvat ecumääräisiin 
taloudellisiin velvoitteisiin ja viittauksiin, ne muunnetaan automaattisesti ilman 
10 Vakuutuskomitea (XV/2049/97), pankkialan neuvoa-antava komitea (XV/1057/97), julkiset hankinnat (CC/97/11 
ja CC/97/26), tilinpäätöslainsäädäntöä selvittävä neuvoa-antava komitea (XV/7002/97). 
12 
kenenkään osapuolen erityisiä toimenpiteitä euromääräisiksi euroasetusten 
perusteella. Kansainvälisellä tasolla hyväksytyn valuuttoja koskevan 
oikeusperiaatteen mukaan, jonka yleisesti katsotaan koskevan myös ecua, 
mikään ei velvoita neuvottelemaan euroon siirtymisestä sopimuspuolten kanssa. 
Tämä on hyvä asia, koska tällaisten sopimusten virallinen muuttaminen olisi 
hankalaa ja aikaavievää. Käytännön syistä olisi suositeltavaa, että osapuolille 
ilmoitettaisiin asiasta tavalla tai toisella ennen 1.1.1999 (ks. liitteen 8 
kansainvälisiä sopimuksia koskevaa osaa). 
D. EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUKSET TOIMINTOIHIN 
D.1 VARAINHOITO JA RAHOITUSTOIMINTA 
27. Osassa B.1 kuvatun tilanteen johdosta, jonka mukaan käytännöllisesti katsoen 
kaikki tulot maksetaan kansallisen rahan määräisinä, kun taas noin puolet 
menoista maksetaan ecuina, komission varainhoitoyksiköllä on tällä hetkellä 
huomattava rakenteellinen ecuvaje. Tämän vajeen vuoksi varainhoitoyksikön on 
ostettava 33-35 miljardia ecua vuosittain avoimilta markkinoilta, tavallisesti 
käyttäen nettomaksajina olevien jäsenvaltioiden kansallista rahaa. Euroon 
siirtyminen ja sen myötä maksujen suorittaminen euroina korjaa tämän tilanteen 
ja vähentää näiden valtavien valuuttaostojen tarvetta erittäin merkittävästi. 
EMUn kolmannen vaiheen alusta alkaen komission valuuttamääräiset 
tapahtumat muodostavat näin ollen huomattavasti pienemmän osan 
talousarvion tuloista ja maksuista kuin nykyisin. Tämän vähentymisen 
merkittävyys riippuu huomattavasti euroalueen ja sen ulkopuolella olevien 
jäsenvaltioiden muodostaman alueen suuruudesta. 
28. Toinen tekijä vaikuttaa valuuttamääräisten tapahtumien vähenemiseen. 
Jäsenvaltiot maksavat rahoitusosuutensa yhteisön talousarvioon "omien 
varojen" tilejä käyttäen, joita pidetään joko kyseisen valtion 
valtiovarainministeriössä tai keskuspankissa. Komission varainhoitoyksikkö 
nostaa rahaa näiltä tileiltä kattaakseen yhteisön maksuvelvoitteet. Kerran tai 
kaksi kertaa kuukaudessa komissio antaa näiden tilien välisiä siirtomääräyksiä 
varmistaakseen, että näillä 15 tilillä jäljellä olevat varat vastaavat kutakuinkin 
kunkin jäsenvaltion osuutta talousarviosta. Tästä kuukausittaisesta 
tasapainottamisesta (joka nykyisin on keskimäärin 1,5 miljardia ecua 
kuukaudessa) johtuvat valuuttatoimet vähenevät merkittävästi 1. tammikuuta 
1999 alkaen, koska monet siirroista tehdään euroina ilman 
valuutanvaihtotarvetta11. 
29. Euron käyttöön siirtymisestä johtuva valuuttojen lukumäärän väheneminen 
vaikuttaa muillakin tavoin myönteisesti valuuttojen ja tilien hoitoon. Komissiolla 
on nykyisin vähintään kaksi liikepankkiin avattua pankkitiliä kussakin 
jäsenvaltiossa; yksi kansallisen rahan määräisiä ja yksi ecumääräisiä 
tapahtumia varten. Osallistujamaissa molemmat tilit yhdistetään myöhemmin 
yhdeksi (viimeistään 1.1.2002). Yhdistämisen ajankohdaksi on harkittu 
siirtymäkauden alkuvaihetta. Rahoituslaitosten kanssa käydään keskusteluja 
11 Tasapainottamisvaatimus johtuu yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen soveltamisesta 29 päivänä 
toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen 89/1552 12 artiklan 4 kohdasta. 
13 
siirtymäkauden aikaisista ja myöhemmistä maksusuoritusten käytännön 
seikoista. 
30. EY:n, EHTY:n ja Euratomin perustamissopimusten mukaisena lainanottajana 
komissio määrittää kantansa liikkeeseen laskemiensa velkakirjojen 
nimellisarvon euroksi muuttamiseen sen mukaan, mitä osallistujamaat päättävät 
nimellisarvon muuttamisesta. Tämänhetkisen tilanteen mukaan suurin osa EY:n, 
EHTY:n ja Euratomin velkakirjoista lunastetaan ennen vuotta 1999. Suurin osa 
jäljellä olevasta velasta on ecumääräistä eikä vaadi mitään erityisiä toimia 
euroon siirryttäessä. Muu jäljellä oleva velka muodostuu pienistä emissioista ja 
siten nimellisarvon muuttamista ei katsota ensisijaiseksi asiaksi. 
Luotonannon kohdalla velalliset saattavat suostua velkojensa nimellisarvon 
muuttamiseen euroksi. Velallisia aiotaan muistuttaa myös heidän oikeudestaan 
suorittaa euroina kaikki osallistujamaiden valuuttojen määräisiin lainoihin 
liittyvät maksut. 
31. Komissio aikoo luoda varainhoitoyksikkönsä kautta rahoitustoimiaan koskevat 
yhteistyösuhteet Euroopan keskuspankin kanssa erityisesti rahaliikenteen 
yksinkertaistamiseksi ja rationalisoimiseksi entisestään silloin, kun se on 
mahdollista ja tarkoituksenmukaista. Komissio käy parhaillaan keskusteluja 
Euroopan rahapoliittisen instituutin kanssa siitä, kuinka se voisi osallistua 
vapaaehtoispohjalla Euroopan keskuspankin tulevaan järjestelmään, joka 
koskee suurten valuuttamääräisten tapahtumien ilmoittamista. Tämä on eräs 
Euroopan keskuspankin käyttöön tulevista rahapolitiikan valvontavälineistä. 
D2 TILASTOT 
32. Huomattava osa Euroopan tilastotoimiston (Eurostat) tilastollisista aikasarjoista 
ilmaistaan rahayksikköinä ja siten euroon siirtymisellä on niihin välitön vaikutus. 
Eräät näistä sarjoista ilmaistaan kansallisen rahan määräisenä (perussarjat), 
kun taas toiset ovat ecuina (yhteiseen valuuttaan perustuvat sarjat). Ensin 
mainitut ovat yleensä perussarjoja, kun taas jälkimmäisiä käytetään 
enimmäkseen vertailuja ja/tai aggregaatteja varten (esim. yhteisön bkt:n 
laskemisessa). Euroon siirtyminen vaikuttaa myös muihin, kuten hintaindeksejä 
koskeviin sarjoihin, vaikkakin välillisesti. 
33. Euroon siirtymisen käytännön seurauksia koskeva tilastotoimiston valmistelutyö 
on tehty Euroopan rahapoliittisen instituutin tilastotyöryhmässä (johon myös 
Kansainvälinen valuuttarahasto ja Kansainvälinen järjestelypankki ottivat osaa). 
Myös jäsenvaltiot ovat olleet mukana yhteistyössä raha-, rahoitus- ja 
maksutasekomitean kautta. Tilastotoimisto on myös ehdottanut erityisen euroa 
käsittelevän johtoryhmän perustamista (LEG, Leadership Group, joka on 
komission ja jäsenvaltioiden uusi yhteistyömuoto). LEG tekee valmistelutyötä, 
joka auttaa jäsenvaltioita kansallisten tilastojen siirtyessä euromääräisiksi. 
Ranskan INSEE johtaa ryhmää, jossa on edustajat myös Suomesta, Saksasta, 
Italiasta, Luxemburgista, Alankomaista ja Espanjasta. 
34. Euroopan tilastotoimiston tärkeimmät tähänastiset toimintaa koskevat 
johtopäätökset voidaan tiivistää seuraavasti: 
- Osallistujamaiden (kansallisen rahan määräisten) perusaikasarjojen 
asteikkoa muutetaan jakamalla perusaikasarjat muuntokurssilla ennen 
14 
1.1.1999 koskevien tietojen ollessa kyseessä (tiedot, jotka on ilmaistu 
euroalueen ulkopuolella olevien jäsenvaltioiden valuutoissa, eivät muutu). 
Näin varmistetaan tilastollisten lukujen jatkuvuus ja sarjan kaikki tilastolliset 
ominaisuudet jäävät ennalleen (esim. kasvuvauhti jne.). Kolmesta muusta 
ratkaisusta keskustellaan edelleen (erilaisten sarjojen säilyttäminen, tietojen 
julkaiseminen vain ecuina, erityisratkaisun kehittäminen kullekin sarjalle). 
- Yhteiseen valuuttaan perustuvat sarjat (ilmaistaan ecuina EYVL:ssä 
julkaistun vaihtokurssin mukaan) eivät muutu vuotta 1999 edeltävien lukujen 
kohdalla. Myöhemmät tiedot ilmaistaan euroina. 
- Uudet tilastolliset aggregaatit tuotetaan euroalueelle yhdessä euroalueen 
ulkopuolella olevien jäsenvaltioiden vastaavien tilastojen kanssa. 
Nämä suositukset koskevat ainoastaan tietojen julkaisemista. Yhteistä 
muuntopolitiikkaa suositellaan koko Euroopan tilastojärjestelmälle. 
35. Muuntokurssien kiinnittämisestä ja niiden julkaisemisesta on huolehdittava eri 
tarkoituksia varten ja erityisesti säädösten soveltamisen kannalta. Koska 
markkinatoimijat ovat pyytäneet, että jokin virallinen ja toimivaltainen elin 
julkaisisi euroviitekorot päivittäin, Euroopan rahapoliittinen instituutti on 
ilmoittanut aikovansa ehdottaa, että Euroopan keskuspankkijärjestelmä vastaisi 
näiden korkojen julkaisemisesta (vrt. Euroopan rahapoliittisen instituutin 
tiedonanto, 1.7.1997). Tämä varmistaa myös oikeudellisen jatkuvuuden 
komission nykyisin päivittäin julkaisemien ecun vaihtokurssien osalta, joihin 
viitataan usein yhteisön lainsäädännössä. 
Euromääräisten viitekorkojen tarpeeseen on myös kiinnitettävä huomiota, 
erityisesti koska niitä käytetään tietyillä aloilla (esim. vientiluotot) ja koska 
ulkopuoliset käyttäjät tarvitsevat niitä. Tämä varmistaisi lisäksi nykyisen ecun 
tuottokäyrämallin jatkuvuuden. Erilaisia teknisiä ja metodologisia kysymyksiä 
tutkitaan paraikaa. 
D.3 TIETOJÄRJESTELMÄT 
36. Euron käyttöön siirtyminen vaikuttaa yhteisön eri toimielinten nykyisiin 
tietojärjestelmiin, samoin kuin vuosituhannen vaihtumiseen liittyvät ongelmat, 
jotka ovat suurelta osin samanaikaisia. Tietokoneohjelmiin tehtävät tarvittavat 
muutokset valmistellaan ja toteutetaan yleensä hajautetusti. 
Komissiossa on luotu erityinen työryhmä nimeltä "Euro/vuosi 2000" eri 
yksiköiden tukemiseksi niiden valmistellessa järjestelmiä kumpaakin 
tapahtumaa varten. Ryhmä laatii luettelon kaikista tärkeistä järjestelmistä ja 
ohjelmista, joita nämä kaksi kysymystä koskevat. Ensimmäisestä selvityksestä 
käy ilmi, että tietojärjestelmien eurovalmisteluissa keskitytään seuraaviin 
kysymyksiin: tilastolliset tietokannat, varainhoitotoimet (talousarvioon ja 
talousarviosta suoritettavat maksut), sopimusten seuranta ja maatalouden 
valuuttakurssijärjestelmä. Kullakin alueella työt valmistunevat ajoissa ennen 
EMUn kolmannen vaiheen alkamista. 
Komissio valmistelee oarhaillaan myös euroa osoittavan tunnuksen liittämistä 
komission vakiomuotoisiin tietojenkäsittelyn toiminta-asetusten määrityksiin. 
15 
D.4 MUUT 
37. EMUn kolmannen vaiheen lähestyessä komissio lisää tiedotustoimintaansa, 
jonka avulla on tarkoitus selventää euroon siirtymiseen liittyviä käytännön 
kysymyksiä ja valmistella aktiivisesti yrityksiä ja kansalaisia muutokseen. 
Oikeudellisia tai rahoitusalan asioita koskevat tekniset asiakirjat, jotka alun 
perin laadittiin komission sisäiseen käyttöön, kiinnostavat usein myös 
ulkopuolisia. Tämän vuoksi kyseisiä asiakirjoja on enenevästi saatavilla 
komission ulkopuolella erityisesti silloin, kun ne auttavat kolmansia heidän 
valmistautuessaan euron käyttöönottoon. Eräät sisäiset selvitykset ovat itse 
asiassa tulosta komissiolle osoitetuista erityisistä kyselyistä tai 
selvennyspyynnöistä. 
Jokin aika sitten ryhdyttiin julkaisemaan erityistä euroon liittyvää julkaisusarjaa12 
(EURO PAPERS), jossa käsitellään teknisiä tai käytännön kysymyksiä. Uuden 
julkaisusarjan tavoitteena on auttaa taloudellisia toimijoita ja muita osapuolia 
heidän valmistautuessaan euron käyttöönottoon. Lisäksi EUROPAa, komission 
virallista Internet-palvelinta, ja varsinkin EURO-sivuja (http://euro.eu.int) 
käytetään entistä enemmän näiden julkaisujen ja muun aineiston saattamiseksi 
yleisön saataville. 
38. Koska euroon siirtyminen vaikuttaa enemmän tai vähemmän kaikkiin yhteisön 
toimielimiin, tietojen vaihtoa ja levitystä varten on perustettu toimielinten 
epävirallinen yhteyspaikkojen verkosto. Verkosto takaa myös kaikkia 
kiinnostavien toimenpiteiden yhteensovittamisen (esim. henkilöstölle 
järjestettävä eurotiedotuskampanja). Muita toimielinten yhteistyömuotoja ovat 
"Collège des chefs d'administration" (joka käsittelee erityisesti 
palkkakysymyksiä) ja "Comité Interinstitutionnel de l'Informatique". 
E. PÄÄTELMÄT 
39. Komission yleisarvio euroon siirtymisen vaikutuksista ja käytännön seurauksista 
on suurelta osin myönteinen sekä yhteisön eri politiikan alojen että komission ja 
yhteisön muiden toimielinten sisäisen toiminnan kannalta: 
- Vaikutus yhteisön talousarvioon on myönteinen sekä tulo- että menopuolella: 
esimerkiksi yhteisön talousarvioon kohdistuva valuuttakurssiriski vähenee 
merkittävästi, valuuttahuolto helpottuu jne. 
- Tietyt politiikan osa-alueet yksinkertaistuvat huomattavasti; maatalouden 
valuuttajärjestelmä on luultavasti merkittävin esimerkki. 
- Vaikka tiettyjä toimenpiteitä on tehtävä siirtymisen sujumisen 
varmistamiseksi, siirtymään liittyvä panostus näyttää hyvin kohtuulliselta 
saavutettavaan hyötyyn verrattuna. Esimerkiksi euroon siirtymistä koskevaa 
erityistä lainsäädäntöä on erittäin vähän, ja siirtymisen ei odoteta aiheuttavan 
häiriöitä toimintaan edellyttäen, että meneillään olevat valmistelut jatkuvat 
aikataulun mukaan. 
12 N:o 1 Talous- ja rahaliiton ulkoiset näkökohdat. No 2 Euron käyttöönoton vaikutus tilinpäätöksen laadintaan, 
N:o 3 Euron käyttöönoton vaikutukset pääomamarkkinoilla, N:o 4 Euron käyttöönoton oikeusperusta, N:o 5 
Euron käyttöön siirtymisen käytännön näkökohtia käsittelevä pyöreän pöydän kokous, N:o 6 Muistilista euron 
käyttöönotosta yrityksille ja tilintarkastajille. 
16 
Lainsäädännön kannalta jäsenvaltioiden osuus siirtymisessä on suurempi. 
Tehtävä on osa kansallisen lainsäädännön kokonaistarkistusta, joka joissain 
tapauksissa tulee voimaan 1.1.1999 alkaen, useimmissa tapauksissa vuonna 
2002 tai sitä ennen. 
40. Yhteisön euroon siirtymistä koskeva panostus keskittyy suurelta osin aikaan 
ennen 1.1.1999, päinvastoin kuin kansallisella/alueellisella/paikallisella tasolla, 
jossa euron käyttöön siirtyminen jakautuu koko siirtymäkaudelle ja muutamassa 
tapauksessa toimenpiteiden pääpaino on kauden lopussa (1.1.2002), jolloin 
kansalliset rahayksiköt alkavat poistua. Koska yhteisön rahoitustoimet ovat 
suurelta osin europerusteisia, siirtyminen euroon tapahtuu lähes yksinomaan 
1.1.1999, eli ilman siirtymäkautta. Huolimatta siitä, että useimmat muutokset 
painottuvat näin ollen siirtymäkauden alkuun, euron käyttöön siirtyminen 
tapahtuu sujuvasti ja kitkattomasti yhteisön politiikan alojen ja lainsäädännön 
kannalta. Sama koskee myös yhteisön eri toimielinten sisäistä organisaatiota ja 
toimintaa. 
17 
MAKSUT VUODEN 1996 TALOUSARVIOSTA LHTE IA 
Alaluokat 
Osa A 
OsaB 
BO 
Bl 
B2 
B3 
B4 
B5 
B6 
B7 
B8 Nimike Maksut ecuina Maksut kansallisena rahana Yhteensä 
Milj. ecua Jl|ll|l|i|||l;ili Milj. ecua I % | Milj. ecua T % I 
Hallintomäärärahat 
Toimintamäärärahat 639,80 llllliiiiii 2023,10 1S$7% 2662,90 l$fyfà% 
Takuut, varaukset 936,40 iiiiiiiiifiDiiiiiiiii 0 0% 936,40 100,«Ô% 
Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto, tukiosasto 40,10 0,10% 39041.80 &,$&% 39081,90 W>M% 
Rakenteelliset toimet, rakenne- ja koheesiomenot, 
rahoitusmekanismi, muut maatalous- ja aluetoimet, liikenne ja 
kalastus 24142,30 $»,$Q% 493,60 2$9% 24635,90 Î0CU&% 
Koulutus, nuoret, kulttuuri, audiovisuaalinen ala, tiedottaminen ja 
muut sosiaalitoimet 654,30 95,55% 30,50 4,45% 684,80 m,m% 
Energia, Euratomin ydinenergian turvallisuuden valvonta ja 
ympäristö 163,80 94,35% 9,80 5J&% 173,60 IMJ&% 
Kuluttajansuoja, sisämarkkinat, teollisuus ja Euroopan laajuiset 
verkot 538,20 n,m% 18,50 xn%i 556,70 imm% 
•llfMMMIIH' 
..Kb* i Teknologinen tutkimus ja kehittäminen 2615,90 90,27% 281,90 2897,80 tmm % 
Ulkoiset toimet 3642,20 | nm% 110,10 %>n% 3752,30 \mm% Yhteinen uiko-ja turvallisuuspolitiikka 51,40 IWM% n 0% 51,40 iMM% 
Osa B yhteensä 
Osat A + B yhteensä 32784,60 
33424,40 45*05 % 
44,31% 39986,20 
42009,30 ••Mii 
IIliiiiiB 72770,80 
75433,70 mm% 
1«Ô,O0% 
^ 
MAKSUT VUODEN 1996 TALOUSARVION OSASTA A LIITE IB 
Nimike Maksut ecuina Maksut kansallisena rahana Yhteensä 
Alaluokat Milj. ecua m Milj. ecua m | Milj. ecua 
AI 
A2 
A3 
A4 
A5 
A6 Toimielimien henkilöstöä koskevat menot 
Kiinteistöt, tarvikkeet ja erilaiset hallinnosta johtuvat menot 
Toimielimien käyttämistä erityispalveluista aiheutuvat menot 
Toimielinten välinen yhteistyö, toimielinten yhteiset yksiköt ja 
toiminnot 
Tietotekniikka 
EY:n edustustojen henkilöstöä koskevat ja hallinnosta johtuvat 
menot 
Julkaisutoimisto 94,20 
165,80 
193,80 
50,40 
95,20 
14,60 
25,80 5,54% 
47,59%: 
9?,Ö5% 
U£Z% 
97,64% 
S,59% 
38,17% 1606,90 
183,20 
5,90 
27,70 
2,30 
155,30 
41,80 9446% 
52,49% 
L-„,„ 2?*5% 
35,47% 
2,36% 
91*41 % 
61,83% 1701,10 
349,00 
199,70 
78,10 
97,50 
169,90 
67,60 100,00% 
lQO,OÖ% 
ÏOO?ÛO% 
xaoyoo% 
iôOsOÔ% 
100,08% 
100,00% 
Osa A yhteensä 639,80[ 34,03 %] 2023,10[ 75,97%] 2662,901 100,00 % 
19 
LIITE 2 
Euroon siirtymisen vaikutus yhteisön talousarviosta 
erillään hoidetuilla politiikan aloilla 
A. EHTY 
A.1. Tulot ia menot 
Budjettituloja on kahdenlaisia: 
- alan yritysten maksamat hiilen ja teräksen tuotantomaksut; on kuitenkin 
odotettavissa, että niiden periminen loppuu vuoden 1998 alussa 
- EHTY:n varausten (ensisijassa lainanoton takuurahaston) sijoittamisesta 
saatavat rahoitustulot. 
Menot koostuvat seuraavista eristä: 
- sosiaaliset toimet (uudelleenkoulutus, yhteiskunnan tukemat asunnot 
hiili- ja terästyöläisille) 
- hiili- ja teräsalan tutkimusohjelmat 
- työpaikkoja luovien muutoslainojen korkotuet. 
EHTY: n talousarviossa kaikki menoerät kirjataan ainoastaan 
maksusitoumuksina. Toteuttamattomat sitoumukset kirjataan EHTY: n 
taseen passiivaan ja maksetaan myöhemmin (tai perutaan joko kokonaan 
tai osittain). 
A.2. Oikeusperusta 
EHTY:n talousarviota koskevassa oikeusperustassa13 määrätään, että 
EHTY:n tuotteiden maksut on ilmoitettava Euroopan laskentayksiköissä 
(jotka myöhemmin korvattiin ecuilla päätöksen 3334/80/EHTY nojalla), 
samoin menot (nykyisin ecuina). Tämän johdosta kaikki EHTY:n budjettiin 
maksuja suorittavat ja siitä suorituksia saavat kantavat kaikki 
vaihtokurssiriskit. Vaikka maksupyyntö olisikin ilmaistu kansallisena rahana, 
maksu rajoittuu alun perin sovittuun ecun vasta-arvoon huolimatta kyseisen 
valuutan ja ecun välisistä vaihtokurssimuutoksista. Koska euroasetukset 
muuntavat viittaukset ecuun ilman eri toimenpiteitä viittauksiksi euroon, ei 
erityisiä toimenpiteitä tarvita euroon siirtymisen häiriöttömän sujumisen 
varmistamiseksi. 
13 EHTY:n perustamissopimuksen 49 ja 50 artikla, joita täydentävät päätökset 2/5/EHTY ja 3/52/EHTY 
(EHTY:n tulot) ja päätös 3289/75/EHTY (menot). 
20 
B. Euroopan kehitysrahasto (EKR) 
B.1. Tulot 
Jäsenvaltiot suorittavat maksuosuutensa ecuina paitsi Saksa, joka maksaa 
ne kansallisena rahana. Myös kaikki Lomén sopimuksen viittaukset määriin 
ovat ecuina. Euroon siirtyminen tapahtuu siten ilman eri toimenpiteitä eikä 
vaikeuksia ole odotettavissa. 
B.2. Maksut 
Kaikki pankkitilit samoin kuin useimmat varainhoitotoimet ilmaistaan ecuina. 
Eräät toimet suoritetaan yhteisön jäsenvaltioiden kansallisena rahana ja 
toisinaan myös muiden maiden valuuttoina (Yhdysvaltain dollari, Japanin 
jeni jne.). 
Paikalliset hankkeet maksetaan usein vastaanottavan AKT-maan 
valuutassa. Paikallisten pankkien käytäntöjen vuoksi EKR.n näissä maissa 
pitämissä tileissä käytetään kuitenkin aina eurooppalaisia valuuttoja ja 
näiden tilien vaihtaminen euromääräisiksi sujunee vaikeuksitta. 
21 
LIITE 3 
VUODEN 1997 ARVIOIDUT MAATALOUDEN KURSSIEROT 01/10/1997 VALLINNEEN TILANTEEN MUKAAN 
: BLF DRK DM ; DRA ESC m IMK | HFt WÛL Ltt ÛS » | SKK W3L 
A. Edustavien markkinahintojen ja maatalouden muuntokurssien väliset erot (% maatalouden muuntokursseista) 
1) markkinahinnat ja määrät 
2) peltokasvien hehtaarituki 
3) eläinkohtainen tuki ja rakennetuki 0,82 
0,58 
0,58 0,79 
3,25 
3,25 0,77 
-0,90 
-0,90 0,37 
0,37 
0,37 0,10 
0,10 
0,10 1,19 
1,19 
1,19 2,54 
2,54 
2,54 0,78 
-0,85 
-0,85 0,09 
8,56 
8,56 2,67 
11,23 
5,37 0,75 
-0,91 
-0,91 0,67 
0,67 
0,67 5,25 
8,91 
15,02 1,09 
15,03 
14,38 
B. 1 %:n poikkeaman vuosittaiset kustannukset14 (miljoonaa ecua / %) 
1 ) markkinahinnat ja määrät 
2) peltokasvien hehtaarituki 
3) eläinkohtainen tukija rakennetuki 11,33 
1,56 
1,34 6,83 
6,11 
0,64 22,84 
30,88 
6,61 19,21 
5,44 
1,07 3,00 
1,86 
2,20 32,59 
46,47 
11,53 1,16 
2,12 
2,05 14,98 
1,39 
0,38 10,05 
1,09 
7,25 27,83 
18,28 
5,06 1,74 
3,35 
3,61 19,07 
16,65 
6,45 1,26 
4,31 
1,61 11,41 
16,20 
7,11 
C. Vuosittaiset kokonaiskustannukset (miljoonaa ecua)15 
maatalouden valuuttapoikkeamat 
EU-15 yhteensä (milj. ecua) 10,90 
993,72 27,32 -16,1 9,57 0,68 108,06 13,50 10,20 72,27 306,67 -5,05 28,34 69,21 358,15 
14 Arvioitu vuoden 1997 talousarvion mukaan 
15 Osa C on laskettu kertomalla taulukon osien A ja B vastaavat luvut ja laskemalla näin saadut tulot yhteen. 
£ 
LIITE 4 
Euroon siirtyminen palkoissa: asiaan liittyviä seikkoja 
1. Yhteisön ulkopuolella maksettavat palkat 
Nämä palkat maksetaan Belgian frangeina ja niihin sovelletaan Belgian 
osalta vahvistettua korjauskerrointa. Pyynnöstä osa palkasta voidaan 
maksaa paikallisena valuuttana käyttäen palkan siirtoon sovellettavaa 
vaihtokurssia ja paikallista korjauskerrointa. 
2. Virkamatkakulut 
Yhteisön alueella: kaikki kiinteämääräiset korvaukset ja enimmäismäärät 
ilmaistaan Belgian frangeina ja maksetaan käyttäen kuukausittaista 
vaihtokurssia. 
Yhteisön ulkopuolella: kaikki määrät ilmaistaan ecuina ja muunnetaan ilman 
eri toimenpiteitä euroiksi 1.1.1999 lähtien. 
3. Freelancetulkit 
Nykyinen sopimus on voimassa vuoden 1998 loppuun asti ja uudesta 
sopimuksesta neuvotellaan vuoden 1998 aikana. Korotukset painotetaan 
nykyisin ecukorin eri valuuttojen suhteellisen painon mukaan. Maksut 
suoritetaan ecuina ja muunnetaan näin ollen euroiksi. 
4. Sairausvakuutus 
Kaikki enimmäismäärät ilmaistaan Belgian frangeina. Maksut suoritetaan 
käyttäen kirjanpitokurssia. 
23 
LIITE 5 
Euron käyttöönotto yhteisön johdetussa oikeudessa 
Madridin yhteiseen rahaan siirtymistä koskevassa suunnitelmassa16 päätettiin, 
että 1.1.1999 voimaan tulevalla neuvoston asetuksella säädettäisiin euron 
käytön oikeusperustasta. Vaikutuksia nykyiseen yhteisön lainsäädäntöön on 
arvioitava Madridin siirtymäsuunnitelman ja kahden neuvoston asetuksen17 
kannalta. 
Euroasetuksilla on kolme keskeistä seurausta EU:n lainsäädännön kannalta: 
(1) Lainsäädännön jatkuvuuden periaate 
Tietyistä euron käyttöön ottamiseen liittyvistä säännöksistä annetussa 
asetuksessa 1103/97 säädetään, että "oikeudelliset asiakirjat" jatkuvat 
ennallaan riippumatta euron käyttöönotosta lukuun ottamatta tietenkin sitä, että 
nykyinen rahayksikkö (kansallinen tai EU-lainsäädännössä tavallisempi ecu) 
korvataan eurolla. Näin tehdään, ellei lainsäädäntöön tehdä muutoksia. Tämä 
mahdollisuus on tietenkin rajallinen: esim. jatkuvuusperiaatteen kanssa 
ristiriitainen muutos ei olisi hyväksyttävä. 
(2) "Ei pakkoa, ei estettä" - periaate 
Valtion- ja hallitusten päämiehet esittivät tämän periaatteen Madridin 
suunnitelmassa, jotta taloustoimijoilla olisi mahdollisimman suuri vapaus 
määrätä siirtymisvauhtinsa ja jotta samalla taataan, että ne, jotka haluavat 
ajoittaa siirtymisensä aivan C-jakson loppuun, voisivat edelleen käyttää tuttua 
kansallista rahayksikköään jakson loppuun asti. Euroasetuksessa vapauden 
periaate, jonka mukaan euroyksikköä voidaan käyttää sopimussuhteissa, 
edellyttää vastapuolen hyväksyntää. 
Lainsäädännön kannalta euroasetuksissa säädetään selvästi, että sekä 
kansallista rahayksikköä että euroyksikköä voidaan käyttää siirtymäkaudella 
uusien oikeudellisten asiakirjojen laadinnassa. Euroyksikön käyttöön ei voida 
kuitenkaan velvoittaa tänä aikana lukuun ottamatta euroasetuksissa selvästi 
määriteltyjä ja rajattuja tilanteita. Julkinen hallinto voi kuitenkin päättää tarjota 
euroyksikön käyttöä (tai sallia sen käytön) mahdollisena vaihtoehtona 
kansalaisille, yrityksille jne. 
16 Valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät suunnitelman Madridin huippukokouksessa 
joulukuussa 1995. 
17 Neuvoston asetus 1103/97, 17.6.1997 (EYVL N:o L 162, 19.6.1997, s. 1-3) ja neuvoston 
asetusluonnos .798 (ks. neuvoston päätöslauselma, annettu 7 päivänä heinäkuuta 1997, euron 
käyttöön ottamisen oikeudellisista puitteista, EYVL N:o C 236, 2.8.1997, s. 7-12). 
24 
(3) Poikkeukset ei pakkoa - periaatteeseen ia euroyksikön käyttöön 
velvoittavien säädösten voimaantulon lykkääminen 
Perustamissopimuksen 109 I artiklan 4 kohtaan perustuvassa 
euroasetusluonnoksessa säädetään, että jäsenvaltiot eivät saa säätää euron 
käyttöön velvoittavia säädöksiä paitsi yhteensovitetulla, samassa aikataulussa 
toteutettavalla menettelyllä. Tämä ei kuitenkaan koske tiettyjä poikkeuksia, jotka 
nimenomaisesti mainitaan toisessa asetuksessa (mm. tilisiirtona maksettavat 
maksut, nykyisen velan nimellisarvon muuttaminen sekä järjestyneiden 
markkinoiden ja maksujärjestelmien siirtyminen euron käyttöön). 
25 
Ajanjakso: ennen 
ecu & kansallisen rahan vasta-arvot EMUa Ajankohta: 1.1.1999 
ecu = euro 
kansallinen raha euroksi Ajanjakso: 
kansallinen rahayksikkö 
mukainen euron ilmentymä siirtymäkausi Ajankohta: 1.1.2002 
muuntokurssien kansallisten rahayksikköjen käyttö lakkaa 
1. Nykyarvosäännökset 
(mm. pankkidirektiiveissä) Jatkuvuus toteutuu selvästi. Nämä säännökset ovat selkeitä, ja niitä sovelletaan edelleen sekä euroalueeseen osallistuviin että sen 
ulkopuolelle alkuvaiheessa jääviin jäsenvaltioihin. 
2. M ääräaikasäännökset" 
(mm. vakuutus 76/580 ja kulttuuriesineet) Jatkuvuus toteutuu selvästi. Tällaiset säännökset säilyttävät erot (hyvin suuria esim. tässä vuoden 1976 vakuutusdirektiivissä) arvojen välillä 
kansallisessa täytäntöönpanolainsäädännössä.. 
3A. Automaattiset tarkistussäännökset, 
joihin sisältyy aikataulu ja täydellinen 
kansalliseen rahaan muuntamismekanismi 
(esim. julkisia hankintoja koskevat direktiivit 
ja useimmat vakuutusdirektiivit) Esim. hankinnat: tarkistus 2 
vuoden välein 2 edellisen vuoden 
kurssimuutosten perusteella.. 
Esim. vakuutukset: vuotuinen 
tarkistus 1.1. tietyn määräpäivän 
perusteella Kun ensimmäinen tarkistus tehdään 1.1.1999 tai sen jälkeen, katsotaan, että muuntosäännökset eivät 
koske osallistujamaita. Perustelut, joita on esitetty säännöksen soveltamiseksi edelleen 
osallistujamaihin, kumoaa direktiivin tärkein tavoite eli raja-arvojen yhdenmukaistaminen. 
Ulkopuolelle jääviin jäsenvaltioihin säännöstä sovelletaan jatkossakin. 
3B. Kurssimuutossäännökset 
(esim. arvopaperit, toinen yhtiölaki ) Säännökset velvoittavat 
jäsenvaltiot ryhtymään 
toimenpiteisiin enimmäismäärien 
tai raja-arvojen muuttamiseksi, jos 
maan rahan arvon muutos on 
ylittänyt tietyn raja-arvon. Kurssimuutosta koskevien säännösten peruste poistuu osallistujamaiden osalta 1.1.1999 alkaen. 
Kansallisen rahan määräisten määrien peruste osallistujamaiden kansallisissa säädöksissä katoaa myös 
(jos eri kuin direktiivissä mainittu ecu/euromäärä). Osallistujamaiden olisi käytettävä euroasetuksen 
muuntokurssia 1.1.1999 alkaen. 
4. Pyöristyssäännökset, joiden avulla 
päästään kätevään kansallisen rahan 
määrään, (esim, kirjanpito). Säännösten tarkoitus on auttaa kansallista lainsäätäjää muuttamaan pyöreä ecumäärä 
kansallisen rahan määräiseksi. Sellaisenaan niitä voidaan käyttää 1.1.1999 ja 
31.12.2001 välisenä aikana.. Säännöksiä ei sovelleta 1.1.2002 jälkeen, 
(säännöksen soveltaminen olisi vain ristiriidassa 
direktiivin tavoitteen kanssa). 
Joissakin näistä on myös säännös, jonka mukaan neuvosto voi komission ehdotuksesta tarkistaa raja-arvoja. 
26 
LIITE 7 
Ohjeita rahamääriä sisältävien säännösten euroksi muuttamisesta 
A. JOHDANTO 
Koska yhteisön lainsäädännössä on hyvin monenlaisia rahamääriä sisältäviä 
säännöksiä (esim. raja-arvoista, vähimmäis- ja enimmäismääristä, maksu- ja 
raportointivelvoitteista), jotka on ilmaistu joko ecua ja/tai kansallista 
rahayksikköä käyttäen, komissio on laatinut joitakin ohjeita, joilla pyritään 
takaamaan tällaisten säännösten yhdenmukaisuus eri aloilla. 
Euron käyttöönotto näyttää vaikuttavan useiden rahamääriä sisältävien 
säännösten tulkintaan. Erityistä lainsäädäntöä ei asiasta yleensä ole kuitenkaan 
tarpeen ehdottaa, koska tällaisen säännöksen tarkoitus voidaan tulkita selvästi 
ja oikeudellisesti yhdenmukaisella tavalla. Tällaisten säännösten yksittäisiä 
tulkintoja esitetään liitteessä 8. Sen sijaan tässä liitteessä käsitellään ohjeita 
yleisemmin. 
B. RAHAMÄÄRIÄ SISÄLTÄVÄT SÄÄNNÖKSET 
Yhteisön lainsäädännössä rahamäärät on yleensä ilmaistu ecuina ja ne 
muuttuvat näin ollen automaattisesti euroiksi 1.1.1999 ilman ilmeisiä ongelmia. 
Lainsäädäntöön liittyviä vaikeuksia saattaa kuitenkin ilmetä myöhemmin, koska 
osa rahamääristä on muunnettava kansallisen rahan määräisiksi. 
B.1. Ecumääriä sisältävät yksinkertaiset säännökset 
Ecumääriä sisältävistä yksinkertaisista säännöksistä on kyse silloin, kun 
lainsäädännössä ei erikseen säädetä siitä, miten ecumäärät muunnetaan 
kansallisen rahan määräisiksi. Yksinkertaisia säännöksiä on kahdenlaisia: 
- Yksinkertaisimmillaan ecumääriä sovelletaan sellaisenaan (esim. yhteisön 
talousarviossa sekä ecuina määritetty että maksettu määrä). On selvää, että 
tällaisissa tapauksissa euron käyttöönotto ei edellytä erityisiä toimenpiteitä 
yhteisön tasolla. 
- Muissa tapauksissa kansalliseen rahaan muunto ilmenee lainsäädännön 
luonteesta, vaikka sitä ei olisi nimenomaisesti määritetty EU: n 
lainsäädännössä. Tästä on kyse esimerkiksi silloin, kun yhteisön 
säädöksessä määritellään enimmäis- tai raja-arvo, jota on aina noudatettava, 
mutta ei muuntojärjestelyä (esim. kaikista tietyn ecumääräisen raja-arvon 
ylittävistä tapahtumista on ilmoitettava). Kuten edellä todettiin, yhteisön 
tasolla ei ole tarpeen ryhtyä erityisiin toimenpiteisiin, koska jäsenvaltioiden ja 
asianomaisten tehtävänä on huolehtia siitä, että yhteisön lainsäädännön 
kyseistä säännöstä sovelletaan ja että kansallisena rahana ilmaistut määrät 
vastaavat ecumääriä. Tämä jatkuu 1.1.1999 jälkeen siten, että ecumäärät 
yksinkertaisesti korvataan euromäärillä. Kansallisia viranomaisia kehotetaan 
kuitenkin tarkistamaan, että kansalliset täytäntöönpanomääräykset ovat ajan 
tasalla 1.1.1999. Tässä yhteydessä on myös syytä todeta, että 
27 
valuuttakurssivaihteluista aiheutuneet käytännön ongelmat katoavat 
osallistujamaiden osalta, koska eurosta tulee niiden kansallinen raha 
1.1.1999 alkaen. Ulkopuolelle jäävien jäsenvaltioiden osalta tilanne pysyy 
ennallaan. 
B.2. Ecumääriä sisältävät säännökset, joihin liittyy kansalliseen rahaan 
muuntamista koskevia säännöksiä 
Yhteisön lainsäädännössä on monia edellisistä eroavia ecumääriä sisältäviä 
säännöksiä, joihin liittyy yhteisön säännöksiä ecumäärien muuntamisesta 
kansalliseen rahaan. Tällaisia ovat mm. sisämarkkinoita, tullikoodeksia ja 
välillistä verotusta koskevan lainsäädännön monet säännökset. Yleensä 
säännökset kuuluvat yhteen tai useampaan seuraavista ryhmistä: 
- Säännökset liittyvät valuuttakurssiin (ja joskus sen laskentamenetelmään), 
jota käytetään ecumäärien muuntamisessa kansallisen rahan määräisiksi 
määriksi. 
- Säännöksissä säädetään käytettävien valuuttakurssien (ja samalla 
kansallisen rahan määräisten määrien) säännöllisestä tarkistuksesta 
kurssimuutosten huomioon ottamiseksi. Nämä tarkistukset tehdään joko 
ennalta määritellyin välein (esim. kahden vuoden välein) tai aina, kun tietty 
vaihteluväli on ylitetty. 
- Rajoitetut pyöristysmahdollisuudet (esim. enintään 10 % ylös- tai alaspäin), 
joiden avulla on tarkoitus päästä kansallisena rahana ilmoitettuna käteviin 
rahamääriin. 
Vaikuttaisi loogiselta, että osallistujamaissa huolehdittaisiin siitä, että yhteisön ja 
kansallisessa lainsäädännössä esiintyvien rahamääriä sisältävien säännösten 
väliset erot, jotka yksinkertaisesti johtuvat menneistä valuuttakurssimuutoksista 
tai pyöristyksestä, katoaisivat kohtuullisen ajan kuluessa. 
Tässä olisi ainakin kaksi yleistä ratkaisuvaihtoehtoa: 
- Rahamääriä sisältävät säännökset yhteisön ja kansallisessa lainsäädännössä 
voitaisiin esimerkiksi yhdenmukaistaa aikaisessa vaiheessa eli 1.1.1999 
alkaen. Se edellyttäisi erityislainsäädäntöä EU:n tasolla tähän liittyvien 
säännösten muuttamiseksi. Tämä synnyttäisi todennäköisesti vähemmän 
ongelmia silloin, kun säännöllisestä tarkistuksesta ei ole säädetty. Tässäkään 
tapauksessa euron vasta-arvoa osallistujamaiden kansallisina rahayksikköinä 
ei tiedettäisi ennen 1.1.1999, koska muuntokurssit määritellään vasta silloin. 
- Toisena vaihtoehtona olisi jättää asia täysin euroasetuksissa vahvistetun 
jatkuvuuden periaatteen varaan. Vaikka tämä voisi toimia hyvin silloin, kun 
siirtymäaikana säännöllisesti tehtävästä tarkistuksesta on säädetty, 
tarkistussäännöksen puuttuminen lainsäädännöstä saattaisi merkitä sitä, että 
osallistujamaissa näitä säännöksiä ei koskaan yhdenmukaistettaisi yhteisön 
lainsäädännön kanssa. 
On selvää, että kumpikaan vaihtoehto ei kaikissa tapauksissa johda täysin 
tyydyttävään tulokseen. Tästä syystä tarvitaan pragmaattista lähestymistapaa, 
28 
jossa säännösten erityisluonne otetaan huomioon. Tähän liittyen on syytä 
selventää seuraavat käsitteet: 
- Maksuvelvoitteita sisältävät säännökset (esim. maksut, joita maksetaan 
yhteisön talousarviosta maatalouden valuuttasäännösten perusteella) olisi 
erittäin perustellusti yhdenmukaistettava mahdollisimman pian eli 1.1.1999. 
- Oikeudellisiin tarkoituksiin laadittuja säännöksiä (mm. raja-arvoja koskevia 
säännöksiä) ei yleensä ole tarpeen yhdenmukaistaa yhtä kiireellisesti 
erityisesti kun muistetaan, että kansallisena rahana ilmaistua arvoa käytetään 
siirtymäaikana edelleen raja-arvona kussakin jäsenvaltiossa "ei pakkoa, ei 
estettä" -periaatteen mukaisesti. 
Tällaisten oikeudellisia tarkoituksia varten tehtyjen säännösten osalta voitaisiin 
noudattaa seuraavia ohjeita: 
- Kun tarkistuksesta ei ole erikseen säädetty (tai kun seuraava 
tarkistusajankohta on siirtymäajan loputtua), olisi tehtävä säädösehdotus 
tarkistuksen tekemisestä viimeistään siirtymäajan loppuun mennessä 
(1.1.2002). Siirtymäajan jälkeen sovellettaisiin siten yhtenäisiä euromääriä. 
Käytännössä on vain muutamia tämänkaltaisia tapauksia. 
- Kun tarkistuksesta on erikseen säädetty, euron käyttöönotto toteutuisi 
tarkistuksen suunniteltuna ajankohtana (ellei tarkistus ajoittuisi siirtymäajan 
jälkeiseen ajankohtaan). Tarkistuksen yhteydessä muuntokursseja 
ryhdyttäisiin suoraan soveltamaan osallistujamaihin, jolloin lainsäädännössä 
määrätty menettely jäisi pois käytöstä. Jos lainsäädännössä on 
pyöristysmahdollisuuden antava säännös, osallistuvat jäsenvaltiot saisivat 
soveltaa sitä edelleen. Siirtymäkauden päätyttyä tällainen pyöristyksen salliva 
säännös ei olisi enää voimassa näissäkään maissa, ja direktiivissä mainittuun 
euroarvoon palaamiseksi olisi toteutettava erityistoimia sen mukaan, kuinka 
laajalti säännöstä on kyseisissä maissa sovellettu. 
Näiden ohjeiden avulla varmistetaan, että osallistuvien jäsenvaltioiden 
säännökset vastaavat toisiaan viimeistään siirtymäkauden päätyttyä. Uutta 
lainsäädäntöä ei tarvita paljon (koska suurin osa lainsäädännöstä on riittävän 
joustavaa muutoksiin vastaamiseksi), mikä vähentää riita-asioiden 
todennäköisyyttä kiistanalaisissa asioissa. Erityisesti jäsenvaltiot, jotka 
alkuvaiheessa jäävät rahaliiton ulkopuolelle, ovat halukkaita pitämään 
"ylimääräisen" lainsäädännön mahdollisimman vähäisenä, koska siitä ei ole 
niille mitään etua. 
Yleisesti olisi sallittava riittävästi joustavuutta ehdotetun linjan toteuttamisessa 
erityisesti sen vuoksi, että voitaisiin ottaa huomioon alakohtaiset erityispiirteet, 
täytäntöönpanossa ilmenevät mahdolliset ongelmat, yleinen lainsäädännön 
yhdenmukaisuus kyseisellä alalla jne. 
O TULKINTA 
Yhteisön lainsäädännön yksityiskohtainen tarkastelu viittaa siihen, että 
erityislainsäädäntöä vaativia tapauksia on melko vähän. Komission tulkintaa 
(johon sisältyy tässä esitetyn näkemyksen yksityiskohtia) joistakin säännöksistä 
29 
tarvitaan kuitenkin, jotta kaikki asianomaiset soveltaisivat ja tulkitsisivat 
säännöksiä yhdenmukaisesti, jolloin oikeusvarmuus kasvaisi. Tästä syystä 
liitteessä 8 on esitetty tulkinnaksi tai selvennykseksi kaikki säädökset, jotka eivät 
edellytä lakimuutosta, vaan joita on syytä tulkita ja soveltaa yhdenmukaisesti 1. 
tammikuuta 1999 jälkeen. Nämä tulkinnat perustuvat edellä B-osassa 
esitettyihin ohjeisiin. 
Vastaavasti lukuisat EU-lainsäädännössä olevat kansallisia rahamääriä 
sisältävät säännökset eivät käy tarpeettomiksi siitä yksinkertaisesta syystä, että 
jatkossa useiden jäsenvaltioiden kansallinen raha on yksi ja sama. On selvää, 
että nämä säännökset pysyvät voimassa rahaliiton ulkopuolelle jäävissä maissa. 
Siihen osallistuvien maiden osalta nämä säännökset viittaavat selkeästi euroon, 
ja niiden tulkitaan viittaavan euron "kansallisen rahan ilmentymään" vuoteen 
2002 saakka. 
30 
Liite 8 
YHTEENVETO EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUKSISTA YHTEISÖN 
LAINSÄÄDÄNTÖÖN 
TULLI 
Tullikoodeksi 
YHTEINEN MAATALOUSPOLITIIKKA 
Maatalouden valuuttajärjestelmä 
TYÖNTEKIJÖIDEN VAPAA LIIKKUMINEN 
Siirtotyöläisten sosiaaliturva 
SISÄMARKKINAT 
Kulttuuriesineiden palauttamisesta annettu direktiivi 
Hankintadirektiivit 
Pankkilainsäädäntö 
Vakuutus 
Arvopaperimarkkinadirektiivit 
Yhtiölainsäädäntö 
Tilinpäätös 
Tuotevastuudirektiivi 
Henkistä omaisuutta koskeva lainsäädäntö 
VÄLILLINEN VEROTUS 
Arvonlisä- ja valmisteverolainsäädäntö 
YHTEINEN KAUPPAPOLITIIKKA 
Vientiluotot 
ULKOSUHTEET 
Kansainväliset sopimukset 
KULUTTAJANSUOJA 
Kulutusluotot ja eräät muut sopimukset 
TALOUSARVIO 
Varainhoitoasetus 
HALLINNOLLISET MENOT 
Palkat ja eläkkeet 
31 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisön lainsäädäntö 
POLITIIKAN OSA-ALUE TULLI 
TOIMENPITEET Tullikoodeksi 
A. JOHDANTO 
1. Neuvoston asetus 291/92 sellaisena kuin se on asetuksella 82/97 
muutettuna muodostaa yhteisön tullikoodeksin. Sen soveltamisesta on 
säädetty komission asetuksessa 2454/93, jota on viimeksi muutettu 
asetuksella 1427/97. 
Neuvoston asetuksella 918/83, jota viimeksi on muutettu asetuksella 
355/94, luodaan yhteisön tullittomuusjärjestelmä. 
Neuvoston asetuksella 3911/92 sellaisena kuin se on muutettuna 
asetuksella 2469/96 luodaan kulttuuriesineiden vientiä koskeva järjestelmä. 
B. EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUKSET 
2. Yhteisön tullikoodeksin 18 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään, että "...ecun 
vasta-arvo kansallisina valuuttoina vahvistetaan kerran kuukaudessa. 
Tässä muuntamisessa on käytettävä Euroopan yhteisöjen virallisessa 
lehdessä kunkin kuukauden viimeistä edellisenä työpäivänä julkaistavia 
kursseja" tai "...muissa kuin 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa 
sovellettava ecun vasta-arvo kansallisina valuuttoina vahvistetaan kerran 
vuodessa. Kyseisessä muuntamisessa on käytettävä Euroopan yhteisöjen 
virallisessa lehdessä lokakuun ensimmäisenä työpäivänä julkaistavia 
kursseja". Nämä muuntoa koskevat säännökset menettävät merkityksensä 
1.1.1999 alkaen kaikkien rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden osalta, 
eikä niitä näin ollen voi niihin soveltaa. Säännöksen tarkoituksena on saada 
selville asetuksessa ecuina ilmoitettujen eri arvojen vasta-arvo kansallisena 
rahana. Koska tämä vasta-arvo tiedetään täsmällisesti 1.1.1999 alkaen, ei 
näitä säännöksiä tarvitse enää soveltaa osallistujamaihin19. Muuntoa 
koskevia säännöksiä sovelletaan kuitenkin edelleen euroalueen 
ulkopuolelle jäävien jäsenvaltioiden valuuttoihin. 
Artiklan 3 kohdassa pyöristämisestä annettujen säännösten mukaan 
tulliviranomaiset voivat pyöristää alas- tai ylöspäin lukua, joka saadaan 
muunnettaessa ecuina vahvistettu määrä kansalliseksi valuutaksi, jos 
pyöristyksen tuloksena saatu määrä poikkeaa alkuperäisestä määrästä 
enintään viisi prosenttia. Näitä säännöksiä sovelletaan edelleen, koska 
19 18 artiklan säännösten kaltaisia säännöksiä sovelletaan polkumyyntimenettelyissä komission ja 
joidenkin viejien välisten ecumääräisten hintasitoumusten muuntamisessa kansallisen rahan 
määräiseksi. Samat perustelut pätevät näin ollen näiden hintasitoumusten muuntamiseen 1.1.1999 
alkaen. 
32 
tarkoitus, jota varten ne on säädetty (eli tarve saada kansallisen rahan 
määräisiä pyöreitä lukuja), säilyy siirtymäkaudella. Siirtymäkauden jälkeen 
osallistuvat jäsenvaltiot käyttävät suoraan euromääriä. 
3. Yhtenäisen hallinnollisen asiakirjan avulla tehtävissä tullausilmoituksissa 
voidaan siirtymäkaudella käyttää joko euroa tai kansallista valuuttaa. 
Lomakkeen ruutuihin ilmoitetaan arvot tällä hetkellä säännönmukaisesti 
kansallisina rahayksikköinä, eikä käytettyä rahayksikköä voi näin ollen 
erikseen mainita. Euron käytöstä tässä yhteydessä on tarkoitus säätää 
erikseen. 
4. Myös neuvoston asetuksen 918/83 132 artiklassa säädetään 
pyöristämisestä ja muuntamisesta. Edellä esitetyistä syistä osallistujamaihin 
ei enää sovelleta muuntoa koskevia säännöksiä toisin kuin pyöristämistä 
koskevia säännöksiä, joita sovelletaan siirtymäkauden loppuun asti. 
Siirtymäkauden loputtua ainoastaan asetuksessa mainitut euromäärät 
koskevat osallistujamaita. 
5. Neuvoston asetuksen 3911/92 liitteessä mainittujen rahamäärien muunnon 
säädetään tapahtuvan tietyn päivän (1. tammikuuta 1993) kursseja käyttäen 
ilman pyöristämismahdollisuutta. Asetuksessa säädetään kuitenkin, että 
neuvosto tarkistaa kolmen vuoden välein komission ehdotuksesta liitteen 
luvut ja tarvittaessa korjaa niitä yhteisön reaali- ja rahataloutta kuvaavien 
indeksien perusteella. Jos lukuja ei korjata ajan tasalle eikä muuntopäivää 
muuteta, osallistujamaat käyttävät 1.1.2002 jälkeen lukuja, jotka voivat 
merkittävästi poiketa aiemmista kansallisen rahan määräisistä luvuista. 
Lainsäädännön yhdenmukaisuuteen liittyvistä ilmeisistä syistä tilanne olisi 
korjattava muuttamalla asetusta 3911/92 (kulttuuriesineiden vienti) samalla 
tavalla kuin jäsenvaltion alueelta laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden 
palauttamisesta annettua direktiiviä 93/7, jonka säännöksiä arvioidaan 
uudelleen vuonna 1999 julkaistavassa selvityksessä (oletettua 
lähestymistapaa on selvitetty kulttuuriesineiden palauttamista koskevassa 
osassa). 
C. TOIMENPITEET JA AJOITUS 
6. Yhteisön lainsäädännön muuttaminen ei ole tarpeen tullikoodeksin 18 
artiklassa ja asetuksessa 918/83 säädettyjen muuntamista ja pyöristämistä 
koskevien säännösten vuoksi. 
7. Yhtenäisen hallinnollisen asiakirjan kannalta siirtyminen euron käyttöön 
edellyttää asetuksen 2454/93 (jossa säädetään 2913/92 soveltamisesta) 
muuttamista, jotta jäsenvaltiot saavat vaadittavan oikeusperustan 
voidakseen käyttää tätä vaihtoehtoa. Asiasta laaditussa alustavasta 
luonnoksesta on jo keskusteltu tullikoodeksia käsittelevässä komiteassa. 
Komitean odotetaan hyväksyvän luonnos vuoden 1997 loppuun mennessä. 
33 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisön lainsäädäntö 
POLITIIKAN OSA-ALUE: YHTEINEN MAATALOUSPOLITIIKKA 
TOIMENPITEET: Maatalouden valuuttajärjestelmä 
A. JOHDANTO 
1. Euron käyttöön siirtymisellä 1. tammikuuta 1999 on useita erityisiä 
seurauksia maatalouden kannalta. Esimerkiksi yhteisön talousarviosta 
korvataan osallistujamaille aikaisemmin koituneita kuluja euroina eivätkä 
lisämuutokset tai -muunnokset ole näin ollen tarpeellisia. Muiden 
jäsenvaltioiden kohdalla muuntokurssia tarvitaan periaatteessa yhä 
edelleen, vaikka tämä ei välttämättä tarkoita, että nykyinen järjestelmä on 
säilytettävä ennallaan. 
B. EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUKSET 
2. Tuen saajille suoritettavien maksujen osalta voidaan todeta, että yhteistä 
maatalouspolitiikkaa koskeva lainsäädäntö perustuu EY:n 
perustamissopimuksen 43 artiklaan ja on yleensä asetuksessa (ETY) N:o 
3813/92 perustetun maatalouden valuuttajärjestelmän alainen. Euron 
käyttöä koskevan oikeusperustan muodostavan kahden neuvoston 
asetuksen valossa tällä alalla mahdollisesti syntyvät pääasialliset vaikeudet 
liittyvät seuraaviin seikkoihin: 
- euroalueen ulkopuolella oleviin jäsenvaltioihin sovellettava muuntokurssi 
(tuleva maatalouden valuuttajärjestelmä) 
- toimenpiteet osallistujamaiden valuuttoja koskevien maatalouden 
valuuttajärjestelmään ja rahaliittoon liittyvien kurssierojen poistamiseksi. 
Kaikki edellä mainitut ongelmat voitaisiin ratkaista oikeudellisesti 
perustamissopimuksen 43 artiklaan perustuvalla neuvoston 
asetusehdotuksella. 
3. Jäsenvaltioiden kustannusten peittämiseksi Euroopan maatalouden ohjaus-
ja tukirahaston tukiosastosta korvataan joka kuukausi yhteisen 
maatalouspolitiikan kustannuksia kansallisen rahan määräisenä. 
Osallistujamaille korvaukset maksetaan euroina 1.1.1999 alkaen. 
Euroalueen ulkopuolella olevien jäsenvaltioiden osalta komissio katsoo, 
että euroa olisi yleensä käytettävä tällä alalla, vaikka perustana olevat 
rahoitussitoumukset ilmaistaan edelleen kansallisen rahan määräisinä 
(yhteisön talousarviossa tulee siis olemaan yhä vaihtokurssiriski). 
O TOIMENPITEET JA AJOITUS 
4. Komission ehdotusta tulevasta maatalouden valuuttajärjestelmästä ja 
siirtymätoimenpiteistä ei pitäisi esittää ennen kuin tiedetään, mitkä 
jäsenvaltiot osallistuvat EMUun, ja on saatu luotettavia ennusteita 1.1.1999 
poistuvista todennäköisistä kurssieroista. Periaatteessa olisi oltava 
34 
mahdollista toimittaa tällainen ehdotus neuvostolle vuoden 1998 
ensimmäisen puoliskon loppupuolella niin, että se tulisi voimaan 1.1.1999. 
Ehdotuksessa olisi käsiteltävä kaikkia perustamissopimuksen 43 artiklaan 
perustuvaan lainsäädäntöön liittyviä vaikeuksia. 
Euron yleinen käyttö euroalueen ulkopuolella olevien jäsenvaltioiden 
kustannusten kattamiseksi edellyttää asetuksen (ETY) N:o 729/70 
muuttamista. Tätä koskeva ehdotus esitetään samaan aikaan kuin 
maatalouden valuuttajärjestelmän tarkistus. 
35 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisön lainsäädäntö 
POLITIIKAN OSA-ALUE TYÖNTEKIJÖIDEN VAPAA LIIKKUMINEN 
TOIMENPITEET Siirtotyöläisten sosiaaliturva 
A. JOHDANTO 
1. Maaliskuun 21. päivänä 1972 annetulla neuvoston asetuksella 574/72 
(ETY) säädetään asetuksen 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä. 
Asetuksessa 1408/71 säädetään sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta 
yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja yksityisyrittäjiin sekä 
heidän perheenjäseniinsä. 
B. EURON KÄYTTÖÖNOTON VAIKUTUKSET 
2. Asetuksen 574/72 107 artiklassa säädetään käytännön menettelyistä 
muunnettaessa kansallisen rahan määräisiä määriä toisen kansallisen 
rahan määräisiksi. Muuntokurssina käytetään viitekuukauden 
valuuttakurssien kuukausikeskiarvoa. Neljästi vuodessa lasketaan 
keskimääräinen kuukausikurssi, jota käytetään seuraavan kolmen 
kuukauden ajan. Näin ollen tammikuun keskikurssia käytetään toisella 
vuosineljänneksellä, huhtikuun keskikurssia kolmannella neljänneksellä jne. 
3. Asetuksen 107 artiklassa säädettyä valuuttakurssien muuntomenetelmää ei 
enää 1.1.1999 alkaen käytetä osallistuvien jäsenvaltioiden valuuttojen 
väliseen muuntamiseen, ja se korvataan asetuksen 1103/97 4 artiklan 
säännöksillä. Järjestelmää käytetään kuitenkin jatkossakin silloin, kun 
vähintään yksi muunnettavista valuutoista on euroalueen ulkopuolelle 
jäävän jäsenvaltion valuutta. 
Muuntoa koskevan säännöksen tarkoituksena on määritellä 
mahdollisimman tarkka vasta-arvo viitejakson valuuttakurssien perusteella. 
1.1.1999 alkaen osallistujamaiden valuuttojen välisiä kurssivaihteluita ei 
kuitenkaan enää ole, ja tämän ajankohdan jälkeen muuntosäännöksen 
soveltaminen voisi olla ristiriidassa varsinaisen tarkoituksensa kanssa. 
Säännöstä sovelletaan kuitenkin täysimääräisesti euroalueen ulkopuolisten 
jäsenvaltioiden valuuttojen muunnoksiin. 
4. Rahaliittomaan ja rahaliiton ulkopuolella olevan jäsenvaltion välisissä 
muunnoissa euroa käytetään keskusvaluuttana 1.1.1999 alkaen. Nykyinen 
järjestelmä säilyy rahaliiton ulkopuolelle jäävien jäsenvaltioiden välisiä 
maksuja varten. 
36 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisön lainsäädäntö 
POLITIIKAN OSA-ALUE: SISÄMARKKINAT 
TOIMENPITEET: Kulttuuriesineiden palauttamisesta annettu direktiivi 
A. JOHDANTO 
1. Euron käyttöönotolla on välitön vaikutus kulttuuriesineiden palauttamisesta 
annettuun direktiiviin 93/7 samoin kuin kulttuuriesineiden vientiä koskevaan 
asetukseen 93/ . Käyttöönotto koskee säännöksiä, joissa säädetään 
sovellettavista raja-arvoista (liite, kohta B) tai raja-arvojen muuntamisesta 
kansallisen rahan määräisiksi. Joka kolmas vuosi (helmikuusta 1996 
lähtien) neuvosto tutkii raja-arvot ja tarvittaessa saattaa ne ajan tasalle. 
Lisäksi neuvosto voi komission ehdotuksesta (joka yleensä tehdään sen 
kolmivuotiskertomuksessa) muuttaa direktiiviä. 
B. EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUKSET 
2. Ellei direktiivin muuttamiseksi ryhdytä toimenpiteisiin (toisin sanoen 
1.1.1993 mukaista kiinteää vaihtokurssia ei muuteta), osallistujamaat 
soveltavat edelleen toisistaan eroavia määriä (eroavuudet perustuvat 
vuoden 1993 vaihtokursseihin, eivätkä vuoden 1999 peruuttamattomasti 
kiinnitettyihin euron muuntokursseihin). Tilanne jatkuu muuttumattomana 
niin kauan kuin kyseinen säännös on direktiivissä. 
C. TOIMENPITEET JA AJOITUS 
3. On ehdotettu, että komissio tekisi ehdotuksen direktiivin muuttamiseksi niin, 
että 1.1.2002 lähtien osallistujamaat soveltavat yhtenäisiä euromääräisiä 
raja-arvoja suoraan direktiivin pohjalta. Euroalueen ulkopuolella olevat 
jäsenvaltiot muuntavat määrät edelleen kansallisen rahan määräisiksi; 
muuntaminen perustuu kansallisen valuutan arvoon euroon nähden tiettynä 
(sovittavana) päivänä ennen uusien raja-arvojen voimaantuloa eli ennen 
1.1.2002 (uusi päivä korvaa ecun vuoden 1993 muuntopäivän). Komissio 
laatii kolmivuotiskertomuksensa direktiivistä vuonna 1999. Tämä olisi 
sopiva ajankohta ehdottaa kyseistä muutosta ja kansalliselle 
täytäntöönpanolle olisi riittävästi aikaa ennen 1.1.2002 (viimeistään). 
37 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisön lainsäädäntö 
POLITIIKAN OSA-ALUE: SISÄMARKKINAT 
TOIMENPITEET. Hankintadirektiivit 
A. JOHDANTO 
1. Direktiivit 93/36 (julkiset tavaranhankinnat), 93/37 (julkiset rakennusurakat), 
92/50 Qulkiset palveluhankinnat), joita kaikkia kolmea on muutettu 
13.10.1997 annetulla direktiivillä 97/..., sekä direktiivi 93/38 (vesi- ja 
energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankinnat) muodostavat 
EY.n julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön, johon euroon siirtyminen 
vaikuttaa. Käyttöönotto koskee säännöksiä, joissa säädetään käytettävistä 
raja-arvoista20 tai raja-arvojen muuttamisesta21. 
B. EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUKSET 
2. Raja-arvot ilmaistaan euroina 1.1.1999 alkaen eräistä euron käyttöönottoon 
liittyvistä säännöksistä annetun asetuksen 1103/97 mukaisesti. Kansalliset 
määrät, jotka on muunnettu direktiivin mukaisesti nykyisin voimassa olevan 
muuntomekanismin ecu-vaihtokurssin mukaan, eivät muutu ennen 
seuraavaa tarkistuspäivää. 
3. Kaikissa neljässä julkisia hankintoja koskevassa direktiivissä on säännöksiä 
kansallisen rahan määräisten raja-arvojen tarkistamisesta kahden vuoden 
välein. Lisäksi niissä säädetään, että kansallisen rahan määräiset arvot 
perustuvat valuuttojen ecuina ilmaistuihin päiväkeskiarvoihin 24 kuukauden 
ajan; kyseinen aika päättyy 1. tammikuuta tapahtuvaa tarkistusta edeltävän 
elokuun viimeisenä päivänä. 
Menetelmän, jolla kansallisen rahan määräiset raja-arvot sopeutetaan 
vaihtokurssien muutoksiin, soveltuvuus tulee lakkaamaan, ja sen 
soveltaminen osallistujamaihin päättyy euron 1.1.1999 tapahtunutta 
käyttöönottoa seuraavaan tarkistuspäivään mennessä (seuraava tarkistus 
on 1.1.2000), mutta se on edelleen voimassa euroalueen ulkopuolella 
oleviin jäsenvaltioihin nähden. Tämä johtuu siitä, että säännöksen 
tarkoituksena on kiinnittää raja-arvojen ilmaiseminen jäsenvaltioiden rahan 
määräisenä mahdollisimman tarkasti menneiden lukujen, eli viimeisen 
kahden vuoden keskiarvon perusteella. Koska tarkistuspäivään mennessä 
osallistujamailla ei ole erillisiä kansallisia rahoja, direktiivissä ilmoitettuihin 
euromääriin kohdistuva valuuttojen arvon vaihtelu on loppunut. Näin ollen 
olisi selvästi säännöksen merkityksen vastaista soveltaa sitä 
20 Direktiivin 93/36 5 artiklan 1 kohdan a alakohta, direktiivin 93/37 6 artiklan 1 kohta, direktiivin 
92/50 7 artiklan 1 kohta, direktiivin 93/38 14 artikla. 
21 Direktiivin 93/36 5 artiklan 1 kohdan c alakohta, direktiivin 93/37 6 artiklan 2 kohdan a alakohta, 
direktiivin 92/50 7 artiklan 8 kohta, direktiivin 93/38 38 artikla. 
38 
osallistujamaihin. Euroalueen ulkopuolella olevien jäsenvaltioiden kohdalla 
raja-arvot lasketaan kuten ennenkin. Osallistujamaita koskevat luvut 
ilmaistaan kansallisina rahayksikköinä käyttäen muuntokurssia, jota 
sovelletaan direktiivissä ilmoitettuihin euromääräisiin raja-arvoihin. 
Viitearvolaskelmien tulokset (ja osallistujamaiden kohdalla euromääräisten 
lukujen muuntokurssit kansallisiin rahayksiköihin nähden) julkaistaan 
edelleen Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä jäsenvaltioiden käyttöä 
varten. 
4. Euron käyttöönottoa seuraava ensimmäinen tarkistus tehdään 1.1.2000. 
Oikeudellisen jatkuvuuden periaatteen mukaan kaikki jäsenvaltiot panevat 
täytäntöön julkisia hankintoja koskevat direktiivit kyseistä ajankohtaa 
edeltävien kahden vuoden aikana (1.1.1998 ja 1.1.2000 välisenä aikana) 
kansallisina rahayksikköinä ilmaistujen raja-arvojen perusteella, jotka 
perustuvat edelliseen, 1.1.1998 tehtyyn tarkistukseen. Tammikuun 1. 
päivänä 2000 tehtävässä tarkistuksessa direktiiveissä säädettyä 
menetelmää ei sovelleta osallistujamaihin, mutta sitä sovelletaan edelleen 
euroalueen ulkopuolella oleviin jäsenvaltioihin direktiiveissä olevien raja-
arvojen laskemiseksi kansallisena rahana. Laskenta perustuu näiden 
jäsenvaltioiden valuuttojen ecuun nähden laskettavaan päiväkeskiarvoon 
16 kuukauden ajan ennen 1. tammikuuta 1999 (1. syyskuuta 1997 - 31. 
joulukuuta 1998) samoin niiden euroon nähden laskettavaan 
päiväkeskiarvoon 24 kuukauden tarkistusajasta jäljellä olevan kahdeksan 
kuukauden ajan (1. tammikuuta 1999 - 31. elokuuta 1999). 
Osallistujamaiden osalta raja-arvojen euromääriä sovelletaan välittömästi. 
C. TOIMENPITEET JA AJOITUS 
5. Jäsenvaltioiden edustajat keskustelivat asiasta 30. syyskuuta selventävän 
tiedonannon perusteella. Jäsenvaltiot pystyivät yleisesti sopimaan 
tulkinnasta. Lainsäädännöllisiä toimenpiteitä ei edellytetä (olettaen, että 
kaikki jäsenvaltiot hyväksyvät tulkinnan). 
39 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisön lainsäädäntö 
POLITIIKAN OSA-ALUE: SISÄMARKKINAT 
TOIMENPITEET: Pankkilainsäädäntö 
A. JOHDANTO 
1. Direktiivit 77/780/ETY ja 89/646/ETY, 92/30/ETY, 92/121/ETY, 94/19/ETY, 
91/308/ETY, 93/6/ETY 93/6/ETY, 93/6/ETY, 89/647/ETY ja 96/1 O/EY, 
89/647/ETY, 92/121/ETY, 93/22/ETY, 77/780/ETY, 92/30/ETY, 95/26/EC, 
86/635/ETY muodostavat yhteisön pankkilainsäädännön, johon euroon 
siirtyminen vaikuttaa. 
B. YHTEENVETO EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUKSISTA 
Viittaukset ecuun 
2. Yhteisen rahan käyttöönoton vaikutuksista pankkivalvontadirektiivien 
ecumääriä sisältäviin säännöksiin ja näihin direktiiveihin muutoin on tehty 
selvitys. Selvityksessä todettiin, että euroa koskevat kaksi asetusta 
ratkaisevat jo sinänsä hyvin suuren osan mahdollisista ongelmista ilman 
muita lisätoimia. Erityisesti mainittakoon, että neuvoston asetuksen 1103/97 
2 artiklan nojalla on selvää, että kaikki ecumääräiset viittaukset muuttuvat 
automaattisesti viittauksiksi euroon. 
3. Koska pankkitoiminnan raja-arvot ovat yksinkertaisia raja-arvoja eli ne 
muutetaan aina kansallisen valuutan määräisiksi vasta-arvoiksi, niistä ei 
aiheudu ongelmia tarkistusjaksojen, pyöristyssääntöjen eikä valuutan arvon 
vaihtelua koskevien säännösten osalta. Siirtymävaiheessa ei näin ollen ole 
hankaluuksia, ja sekä rahaliittoon siirtyvät maat että toistaiseksi sen 
ulkopuolelle jäävät maat soveltavat direktiivejä täsmälleen samalla tavalla ja 
samoilla määrillä. Niinpä yhteisön pankkivalvontalainsäädäntöön sisältyviä 
raja-arvoja, ylärajoja ja muita yksinkertaisia ecumääräisiä viittauksia22 ei 
tarvitse selventää tarkemmin. 
Seuraavat lisäselitykset, saattavat olla avuksi eräiden muiden kysymysten 
osalta: 
Valuuttakurssiriski 
4. Yhteinen raha otetaan käyttöön rahaliittoon osallistuvissa jäsenmaissa 
euroa koskevien asetusten nojalla perustamissopimuksen mukaisesti ja se 
korvaa näiden maiden kansallisen valuutan 1. tammikuuta 1999 lähtien. 
22 Direktiivin 77/780/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 89/646/ETY, 4 artiklan 1 kohta 
ja 2 kohdan a alakohta, direktiivin 92/30/ETY 3 artiklan 3 kohta, direktiivin 92/12 l/ETY 6 artiklan 
6 kohta, direktiivin 94/19/ETY 7 artiklan 1 kohta, direktiivin 91/308/ETY 3 artiklan 2 ja 3 kohta, 
direktiivin 93/6/ETY 3 artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohta ja 4 artiklan 6 kohdan ii ja iii alakohta. 
40 
Näin ollen valuuttakurssiriskiä ei enää ole euron ja osallistujamaiden 
kansallisen rahayksikön välillä eikä osallistuvien maiden kansallisten 
rahayksiköiden välillä tämän päivämäärän jälkeen.23 
Velkapositioriski 
5. Yhteinen raha otetaan käyttöön rahaliittoon osallistuvissa jäsenmaissa 
euroasetusten nojalla perustamissopimuksen mukaisesti ja se korvaa näiden 
maiden kansallisen rahan 1. tammikuuta 1999 lähtien. Näin ollen 
euromääräiset ja rahaliittoon osallistuvien maiden valuuttojen määräiset 
velkapositiot ovat saman valuutan määräisiä positioita markkinariskin 
vakavaraisuuslaskelmissa.24 
Johdannaissopimukset 
6. Ecumääräiset ja osallistuvan jäsenvaltion kansallisen valuutan määräiset 
johdannaissopimukset lakkaavat toimimasta johdannaissopimuksina sen 
jälkeen kun yhteinen raha on otettu käyttöön rahaliittoon osallistuvissa 
jäsenvaltioissa ja se on korvannut kansalliset rahat. Samoin voi käydä 
joillekin korkojohdannaisille, joiden viitekorot on johdettu ecusta ja 
osallistuvien maiden kansallisista valuutoista. Periaatteessa tällaisia 
sopimuksia olisi käsiteltävä käteisvaateina tai -sitoumuksina 1. tammikuuta 
1999 lähtien. Joitakin siirtymävaiheen ongelmia voi kuitenkin ilmaantua, ja 
toimivaltaisten viranomaisten pitäisikin päättää tapauskohtaisesti, kuinka 
niitä käsitellään.25 
Euroopan keskuspankki (EKP) 
7. Kun EKP perustetaan vuonna 1998, sitä on pidettävä "keskuspankkina" tai 
"alueen A keskuspankkina" EU:n pankkitoimintaa koskevien ja siihen 
liittyvien direktiivien kaikkien näkökohtien kannalta.26 
C. TOIMENPITEET JA AJOITUS 
8. Siirtymävaiheen mahdollisia ongelmia on seurattava (ks. kohta 6). 
23 Direktiivi 93/6/ETY, liite III, kohta 3.1 
24 Direktiivi 93/6/ETY, liite I, kohdat 3, 9.1 ja 13. 
25 Direktiivi 89/647/ETY sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 96/10/ETY (liite II), 93/6/ETY 
(liite III, kohta 3.1) 
26 89/647/ETY (2 artiklan 1 kohta ja 6 artiklan 1 kohta), 92/121/ETY (4 artiklan 7 kohta), 93/22/ETY 
(2 artiklan 4 kohta), 77/780/ETY (2 artiklan 2 kohta), 92/30/ETY, 95/26/EY (4 artikla), 86/635/ETY 
(8 artiklan 2 kohta ja 14 artiklan 1 ja 2 kohta). 
41 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisön lainsäädäntö 
POLITIIKAN OSA-ALUE: SISÄMARKKINAT 
TOIMENPITEET: Vakuutus 
A. JOHDANTO 
1. Direktiivit 73/239/ETY, 76/580/ETY, 88/357/ETY, 84/5/ETY, 79/267/ETY, 
92/96/ETY, 91/674/ETY ja 91/370/ETY (Sveitsin sopimus) muodostavat 
yhteisön vakuutuslainsäädännön, johon euron käyttöön siirtyminen 
vaikuttaa. Siirtyminen vaikuttaa eniten säännöksiin, joissa säädetään 
sovellettavista raja-arvoista, ja vastaaviin säännöksiin, joiden mukaan raja-
arvot muunnetaan ecuista/euroista kansallisen rahan määräisiksi. Muut 
säännökset koskevat valuuttojen vastaavuutta, raja-arvojen tarkistusta ja 
ecun ja/tai laskentayksikön määritelmää. Lisäksi korkotakuusta on yksi 
säännös ja ecun ja Sveitsin frangin välisestä suhteesta kolme säännöstä. 
B. EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUKSET 
Viittaukset ecuun ja muuntolausekkeet 
2. Kaikki EY:n lainsäädännössä olevat raja-arvot ilmaistaan euroina 1.1.1999 
lähtien asetuksen 1103/97 mukaisesti. 
3. Säännöksiä, jotka koskevat ecu- (tai euro-)määräisten raja-arvojen 
muuntamista kansallisen rahan määräisiksi, sovelletaan edelleen 
euroalueen ulkopuolella oleviin jäsenvaltioihin 1.1.1999 lähtien, jolloin 
sovelletaan edellisen lokakuun viimeisen päivän kurssia. Nämä säännökset 
eivät enää koske osallistujamaita 1.1.1999 jälkeen tehtävien tarkistusten 
osalta, koska säännös on menettänyt merkityksensä kyseisenä ajankohtana 
eikä sitä voi enää soveltaa, koska osallistujamaiden kansalliset rahat ovat 
lakanneet. Tammikuun 1. päivänä 1999 ecumääräiset summat ilmaistaan 
euroina; niiden vastaava määrä kansallisena rahana siirtymäkauden aikana 
lasketaan käyttämällä peruuttamattomasti kiinnitettyjä muuntokursseja. 
Koska direktiivin 73/239/ETY raja-arvoja ei ole muutettu, direktiivin 
76/580/ETY 2 artiklan mukaisen siirtymätoimenpiteen osalta tätä säännöstä 
sovelletaan edelleen siirtymäkauden ajan ja myöhemminkin, ellei sitä 
muuteta. Yhteisön lainsäädännöllisiä toimenpiteitä edellytetään, jos raja-
arvojen on oltava samanlaiset koko euroalueella esimerkiksi 1.1.2002 
alkaen. 
Valuuttojen vastaavuutta koskevat säännökset 
4. Tammikuun 1. päivästä 1999 alkaen ja siirtymäkauden aikana 
osallistujamaiden kansalliset rahayksiköt ovat euron ja muiden 
osallistujamaiden rahayksikköjen kanssa yksi ja sama valuutta 
vastaavuussääntöjen mukaisesti. 
42 
Korkotakuusäännökset 
5. Korkotakuun sisältävissä henkivakuutuksissa direktiivin 79/267/ETY 17 
artiklan 1 kohdan B alakohdan a alakohdan i alakohtaa (muutettu) 
sovelletaan edelleen kuten nykyisin sopimuksiin, joissa käytetään 
euroalueen ulkopuolella olevien jäsenvaltioiden valuuttoja. Kun 
sopimuksessa käytetään osallistujamaiden valuuttoja tai euroa, 
kotijäsenvaltion on käytettävä yhtä seuraavista kursseista: (i) 
kotijäsenvaltion euromääräisten joukkolainojen korkoa, kun kyseinen valtio 
on osallistujamaa, tai (ii) jonkin muun osallistujamaan euromääräisten 
joukkolainojen korkoa, tai (iii) kaikkien osallistujamaiden euromääräisten 
joukkolainojen korkojen keskiarvoa (edellyttäen, että kyseiset tiedot 
toimittaa jokin virallinen taho), tai (iv) yhteisön toimielinten euromääräisten 
joukkolainojen korkoa. Kaikki kyseiset vaihtoehdot ovat yhteensopivia 
korkotakuusäännöksen kanssa, sillä osallistujamaiden kansalliset rahat 
sekä ecu korvataan eurolla. Tämän säännöksen tulkinta neuvoston 
asetusten valossa ei salli minkään edellä mainitun vaihtoehdon sulkemista 
pois. Jotta säännöksen tulkinta olisi kuitenkin yhtenäisempi, komissio 
ehdottaa, että jäsenvaltiot voivat valintansa mukaan soveltaa ainoastaan 
(iii) tai (i) vaihtoehtoa, joista jälkimmäistä olisi sovellettava silloin, kun 
virallisen tahon toimittamia tietoja ei ole saatavilla. Tämä ei kuitenkaan sulje 
pois mahdollisuutta tehdä myöhemmin päätöstä lainsäädännöllisestä 
muutoksesta tämän säännöksen soveltamisesta euroon siirtymisen jälkeen 
saatujen kokemusten perusteella. 
Sveitsin sopimus 
6. Tammikuun 1. päivästä 1999 alkaen jatkuvuuden periaate tarkoittaa sitä, 
että ecun ja Sveitsin frangin välinen muuntokurssi on edelleen 
sopimuksenmukainen, toisin sanoen sovittu kurssi, jota tarkistetaan 
pöytäkirjan N:o 3 3.1 artiklan mukaisesti. Kyseisen artiklan mukaan tarkistus 
tehdään vain, jos sovittu kurssi eroaa yli 10 prosenttia Sveitsin 
keskuspankin vahvistamasta kurssista kunkin vuoden lokakuun viimeisenä 
päivänä. Tämä määräys on voimassa myös 1.1.1999 jälkeen; ainoa muutos 
on ecun korvaaminen eurolla. 
Vaikutukset muihin säännöksiin 
7. Euroon siirtymisen ainut vaikutus muihin säännöksiin samoin kuin raja-
arvojen tarkistuksiin ja ecun määritelmään on ecun korvaaminen eurolla. 
C. TOIMENPITEET JA AJOITUS 
8. Direktiiviin 73/239/ETY ja direktiiviin 76/580/ETY on tehtävä 
lainsäädännöllinen muutos, jonka on tultava voimaan viimeistään 1.1.2002. 
(Katso kohta 2 edellä.) Myös direktiiviä 79/267/ETY (katso kohta 5 edellä) 
olisi mahdollisesti muutettava; tätä asiaa on tutkittava edelleen. 
43 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisön lainsäädäntö 
POLITIIKAN OSA-ALUE: SISÄMARKKINAT 
TOIMENPITEET. Arvopaperimarkkinadirektiivit 
A. JOHDANTO 
1. Direktiivi 79/279 (listalleottodirektiivi), direktiivi 89/298 (tarjousesitedirektiivi), 
direktiivi 93/6 (vakavaraisuusdirektiivi), direktiivi 94/18 
(listalleottoesitedirektiivin muttamista koskeva direktiivi) ja direktiivi 97/9 
(sijoittajien korvausjärjestelmä) muodostavat yhteisön 
arvopaperilainsäädännön, johon euroon siirtyminen vaikuttaa välittömästi. 
Euroon siirtyminen koskee direktiivien soveltamisessa käytettäviä raja-
arvoja sekä säännöksiä, joissa määritellään raja-arvojen tarkistamisen 
yksityiskohdat. 
B. EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUS 
2. Raja-arvot ilmaistaan euroina 1.1.1999 alkaen neuvoston asetuksen 
1103/97 nojalla. 
3. Direktiivin 79/279 (listalleottodirektiivi) A luettelon 1 kohdan 2 alakohdassa 
säädetään, että (ecu) raja-arvon kansallisen valuutan määräisenä ilmaistu 
vasta-arvo "on aluksi määrä, jota sovelletaan tämän direktiivin 
antamispäivänä". Direktiivi annettiin 5. maaliskuuta 1979. Sitä seuraa 
kuitenkin tarkistussäännös, jonka mukaan jäsenvaltion on tarkistettava 
kansallisen valuutan määräinen luku (takaisin ecumääräisiksi luvuiksi), jos 
se poikkeaa yli 10 % direktiivissä säädetystä. 
4. Koska säännöksen tarkoituksena on säilyttää kansalliset luvut 
mahdollisimman lähellä direktiivin lukua miljoona ecua/euroa (eikä 
yksinkertaistaa ecumääräisten raja-arvojen siirtämistä kansalliseen 
lainsäädäntöön sallimalla hankalien lukujen pyöristäminen), säännös 
muuttuu tarpeettomaksi rahaliittoon siirtyvien maiden osalta 1. tammikuuta 
1999 lähtien. Direktiiviä tulisi tulkita niin, että jäsenvaltion edellytetään 
muuttavan kansallista lukuaan 1.1.1999 niin, että kansallisen rahayksikön 
määräinen luku vastaa miljoonaa ecua muuntokurssilla laskettuna. Niiden 
jäsenmaiden osalta, jotka jäävät toistaiseksi rahaliiton ulkopuolelle, säännös 
pätee sellaisenaan. 
Sama tarkistusmekanismi on direktiivin 79/279 B luettelon III kohdan 1 
alakohdassa ja samaa tulosta tulisi soveltaa kuin A luettelossa. 
5. Direktiivissä 89/298 (tarjousesitedirektiivi), direktiivissä 96/6 
(vakavaraisuusdirektiivi) ja sijoittajien korvausjärjestelmää koskevassa 
direktiivissä 97/9 on viittauksia kiinteisiin ecumääräisiin raja-arvoihin (raja-
arvoja ja yksi yläraja) ilman vaihteluväliä tai muuta tarkistusmekanismia. 
Direktiivejä, sellaisina kuin ne ovat euroa koskevilla asetuksilla muutettuina, 
44 
tulisi tulkita niin, että rahaliittoon osallistuvan jäsenvaltion edellytetään 
säilyttävän raja-arvot vähintään direktiiveissä mainittuja euromääräisiä 
arvoja vastaavina määrinä kansallisessa rahayksikössä 1.1.1999 alkaen. 
Jos jäsenvaltio noudattaa direktiivejä vuoden 1998 lopussa, siltä ei 
todennäköisesti edellytetä mitään toimia. Kansalliset luvut voivat 
luonnollisesti olla suurempia jäsenmaan niin halutessa. Sama pätee yhtä 
lailla ylärajaan (joka voi olla alempi kuin direktiivin euromääräinen luku). 
C. TOIMENPITEET JA AJOITUS 
6. Edellä esitettyjen tulkintojen perusteella ei tarvita toimenpiteitä. 
45 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisölainsäädäntö 
POLITIIKAN ALA: SISÄMARKKINAT 
TOIMENPITEET: Yhtiölainsäädäntö 
A. JOHDANTO 
1. Direktiivi 77/91/ETY on ainoa yhteisön yhtiölainsäädännön osa, johon euron 
käyttöön siirtyminen vaikuttaa. Kyseisessä direktiivissä säädetään 
yhteensovittamissäännöistä, jotka koskevat julkisten osakeyhtiöiden 
perustamista ja niiden pääoman säilyttämistä ja muuttamista. Direktiivin 
ainoat säännökset, joihin euroon siirtyminen vaikuttaa suoraan, koskevat 
yhtiön perustamiseksi vaadittavan osakepääoman 25 000 ecun 
vähimmäisrajaa ja kansallisissa rahoissa ilmoitetun vastaavan rajan 
muuttamista tarvittaessa. 
Näiden säännösten lisäksi, joihin euroon siirtymisellä on välitön vaikutus, on 
olemassa muita direktiivistä johtuvia seurauksia, erityisesti mitä tulee 
osakepääoman ilmoittamiseen euroina; tätä on selvennettävä kohdassa 5. 
B. TIIVISTELMÄ EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUKSISTA 
Ecu-kynnysarvo ja kansallisissa rahoissa ilmoitetut vastaavat rajat 
2. Direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa säädetty ecumääräinen kynnysarvo 
ilmoitetaan ilman eri toimenpiteitä euroina 1.1.1999 alkaen neuvoston 
asetuksen 1103/97 mukaisesti. 
Direktiiviä ei tarvitse muuttaa euron käyttöönoton johdosta. 
3. Direktiivin säännöksiä sovelletaan edelleen euroalueen ulkopuolisiin 
jäsenvaltioihin ja kynnysarvo ilmoitetaan euroina. Jos tämän kynnysarvon 
vastaava määrä kansallisissa rahayksiköissä on yli 10 prosenttia alle 
euromääräisen kynnysarvon, joka on direktiivin 6 artiklan 2 kohdan 
mukainen marginaali, komissio ilmoittaa kyseiselle jäsenvaltiolle tämän 
artiklan säännösten mukaisesti, että sen on muutettava lainsäädäntöään 
euroina ilmoitetun vähimmäismäärän noudattamiseksi. 
Osakepääoman denominaation muuttaminen 
4. Yhtiöiden osakepääomaan on mahdollisesti sovellettava pyöristyssääntöjä, 
kun pääoma on muutettu ilman eri toimenpiteitä euromääräiseksi. 
Pyöristämistä tarvitaan, jotta osakkeiden nimellisarvo ei olisi desimaaliluku, 
jonka käyttö markkinoilla olisi hankalaa. Jäsenvaltioiden on mahdollisesti 
määrättävä kansallisista säännöistä, jotta yhtiöt voivat soveltaa 
kustannuksiltaan tehokkaita pyöristysmenetelmiä. Jäsenvaltiot voivat 
esimerkiksi ottaa käyttöön yksinkertaisia menetelmiä pääoman 
korottamiseksi tai alentamiseksi, jos tämä on välttämätöntä pyöristämisen 
vuoksi, tai otettava käyttöön osakkeita, joilla ei ole nimellisarvoa. Toista 
46 
yhtiöoikeudellista direktiiviä ei pitäisi tulkita estävän tällaisten 
yksinkertaistettujen menetelmien käyttöönottoa pelkästään siirtymisen 
vuoksi. Osakkeet, joilla ei ole nimellisarvoa, ovat jo mahdollisia direktiivin 3 
artiklan c kohdan mukaisesti. 
C. TOIMENPIDE JA AJOITUS 
5. Yhteisön tasolla ei ole tarvetta lainsäädännöllisiin toimenpiteisiin. 
47 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisön lainsäädäntö 
POLITIIKAN OSA-ALUE: SISÄMARKKINAT 
TOIMENPITEET: Tilinpäätös 
A. JOHDANTO 
1. Direktiivi 78/660, sellaisena kuin se on muutettuna, ja direktiivi 83/349/ETY, 
sellaisena kuin se on muutettuna, muodostavat yhteisön 
tilinpäätöslainsäädännön, johon euroon siirtyminen vaikuttaa. Edellisessä on 
erillistilinpäätöksen ja jälkimmäisessä konsernitilinpäätöksen laatimista ja 
esittämistä koskevat tilinpäätössäännökset. Euroon siirtyminen vaikuttaa 
eniten niihin säännöksiin, jotka liittyvät tiettyjen tilien laatimisen ja 
esittämisen raja-arvoihin, muuntokursseihin, joilla raja-arvot muunnetaan 
kansalliseksi rahayksiköksi, ja mahdollisuuteen pyöristää muunnosta saatua 
kansallisen rahayksikön määräistä tulosta enintään 10 prosenttia. 
Euroon siirtyminen ei edellytä muutoksia direktiiveihin lukuun ottamatta em. 
viimeistä säädöstä, jota käsitellään tarkemmin jäljempänä B osan 4 
kohdassa. Tämäkin muutos voidaan tehdä tavanomaisen 
tarkistuskorjauksen yhteydessä, joka on tehtävä joka viides vuosi. 
Siirtyminen vaikuttaa myös säädöksiin, jotka mahdollistavat ecumääräisen 
lisäkirjanpidon. 
2. Näiden säädösten lisäksi, joihin euroon siirtyminen vaikuttaa kaikkein 
suorimmin, on useita säädöksiä, joita selvennetään tai selitetään komission 
yksiköiden julkaisemassa asiakirjassa Euron käyttöönoton vaikutus 
tilinpäätöksen laadintaan (XV/7002/97). Se on laadittu tilinpäätösdirektiivien 
yhteyskomiteassa, ja siinä on tietoa ja ohjeita siitä, kuinka euroon 
siirtyminen tapahtuu nykyisen eurooppalaisen tilinpäätöslainsäädännön 
puitteissa. 
B. YHTEENVETO EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUKSISTA 
Ecumääräiset raja-arvot, muuntokurssit ja pyöristystä koskevat 
säännökset 
3. Nykyisiä säännöksiä, jotka koskevat raja-arvojen muuntamista kansalliseksi 
rahayksiköksi ja jotka ovat olleet voimassa 21. maaliskuuta 1994 lähtien, 
tarkistetaan joka tapauksessa viiden vuoden välein, yleensä 
lainsäädännöllisen muutoksen avulla. Seuraava tarkistus tehdään 
(komission aloitteesta) vuonna 1999 ja siinä määrätään uudet raja-arvot 
rahaliiton ulkopuolelle toistaiseksi jääville jäsenmaille niiden kansallisessa 
rahayksikössä. Vuonna 1999 määrättävää uutta raja-arvoa sovelletaan 
euromääräisenä osallistujamaihin (euromääräinen luku voidaan siirtää 
kansalliseen lakiin kansallisena rahayksikkönä ilmaistuna 1.1.1999 sovitulla 
muuntokurssilla). 
48 
4. Siirtymäkauden jälkeen osallistujamaan kansallista rahayksikköä ei voi enää 
käyttää. Neljännen direktiivin euromääräisiä raja-arvoja ei tarvitse enää 
muuntaa osallistujamaan kansalliseksi valuutaksi. Rahaliiton ulkopuoliset 
jäsenmaat voivat edelleen käyttää 10 prosentin pyöristyssääntöä. Jotta 
jäsenvaltiot eivät joutuisi eriarvoiseen asemaan, on vuoden 1999 5-
vuotistarkistuksen yhteydessä varmistettava, että direktiiviin sisällytetään 
järjestely, joka takaa pk-yritysten tasavertaisen kohtelun niin rahaliittomaissa 
kuin rahaliiton ulkopuolisissa jäsenmaissakin. 
C. TOIMENPITEET JA AJOITUS 
5. Direktiiviin 78/660/ETY on tehtävä lainsäädännöllinen muutos normaalin 5-
vuotistarkastuksen yhteydessä niin, että se on voimassa vuoden 1999 
alusta. Se sisältyy muutospakettiin, jonka komissio julkistaa keväällä 1998. 
49 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisön lainsäädäntö 
POLITIIKAN OSA-ALUE: SISÄMARKKINAT 
TOIMENPITEET. Tuotevastuudirektiivi 
A. JOHDANTO 
1. Euron käyttöön siirtyminen vaikuttaa direktiiviin 85/374, mutta vaikutus 
näkyy viipeellä, koska direktiivin mukaan sovelletaan 500 ecun 
omavastuumäärää ja 70 miljoonan ecun kokonaisvastuuta. Jäsenvaltioiden 
kansallisessa lainsäädännössään soveltamat määrät ovat edelleen ne, jotka 
on säädetty 25. heinäkuuta 1985 (direktiivin antamispäivänä) voimassa 
olleen muuntokurssin mukaisesti. Nämä kansalliset määrät eivät muutu, 
ennen kuin direktiivissä olevan omavastuun (raja-arvo) tai kokonaisvastuun 
määrää muutetaan komission ehdotuksesta. 
B. EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUKSET 
Ecu-raja-arvot, muuntokurssit ja pyöristyssäännökset 
2. Kaikki EY-lainsäädännössä olevat raja-arvot ilmaistaan ilman eri 
toimenpiteitä euroina 1.1.1999 lähtien neuvoston asetuksen 1103/97 
mukaisesti. Kansallisessa lainsäädännössä direktiivin soveltamiseksi 
määriteltyihin kansallisen rahan määriin siirtymisellä ei ole vaikutusta siihen 
asti, kunnes komissio tekee ehdotuksen direktiivissä ilmoitettujen määrien 
muuttamiseksi (ja ehdotus hyväksytään). 
3. Nykyisiä, 25. heinäkuuta 1985 lähtien voimassa olleita säännöksiä, jotka 
koskevat raja-arvojen muuntamista kansalliseksi rahaksi, tarkistetaan viiden 
vuoden välein ja tarkistukset saatetaan voimaan lainsäädännöllisinä 
muutoksina. Seuraavassa tarkistuksessa määrätään uudet euromääräiset 
raja-arvot ja määritetään päivä näiden määrien muuntamiseksi euroalueen 
ulkopuolella olevien jäsenvaltioiden kansallisiksi rahoiksi ja 
osallistujamaiden kansallisiksi rahayksiköiksi (muuntamisessa käytetään 
1.1.1999 peruuttamattomasti kiinnitettyjä muuntokursseja). 
4. Siirtymäkauden jälkeen osallistujamaiden kansallisia rahayksiköltä ei voi 
enää käyttää. Direktiivissä ilmoitettuja euromääriä ei tarvitse enää muuntaa 
osallistujamaiden kansallisiksi rahayksiköiksi. 
C. TOIMENPITEET JA AJOITUS 
5. Direktiiviin 85/374/ETY ehdotetaan tehtäväksi normaalissa tarkistuksessa 
lainsäädännöllinen muutos. Muutoksen olisi tultava voimaan 
mahdollisimman pian 1.1.1999 jälkeen, jolloin osallistujamaat soveltavat 
uusia euromääriä vastaavia kansallisia rahayksikkömääriä (käyttäen 
muuntokurssia), kun taas euroalueen ulkopuolella olevat jäsenvaltiot 
muuntavat uudet euromäärät kansalliseksi rahaksi tarkistuspäivän kurssiin 
uuden viisivuotiskauden ajan. 
50 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisön lainsäädäntö 
POLITIIKAN OSA-ALUE: SISÄMARKKINAT 
TOIMENPITEET: Henkistä omaisuutta koskeva lainsäädäntö 
A. JOHDANTO 
1. Euron käyttöön siirtyminen vaikuttaa suoraan maksuista sisämarkkinoilla 
toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle (tavaramerkit ja mallit) annettuun 
asetukseen 2869/95. 
B. EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUKSET 
Viittaukset ecuun 
2. Neuvoston asetuksen 1103/97 2 artiklan mukaan kaikista viittauksista 
ecuun tulee ilman eri toimenpiteitä viittauksia euroon. Viittauksista ei 
aiheudu tulkintaongelmia. 
3. Asetuksen 6 artiklan 2 kohdassa on hieman epätavallinen säännös, jossa 
viitataan komission päivittäin määrittämään pesetan ja ecun väliseen 
muuntokurssiin. Tämän säännöksen voimassaolo päättyy tietenkin silloin, 
kun Espanja siirtyy euron käyttöön, sillä päivittäinen muuntokurssi on 
tarpeeton peruuttamattomasti kiinnitetyn muuntokurssin tullessa voimaan 
1.1.1999. Jos Espanja ei siirry euron käyttöön 1.1.1999, tätä käteisen 
muuntolauseketta tarvitaan, sillä sen perusteella määritetään asetuksessa 
olevien euromäärien ja pesetassa maksettavien määrien virallinen kurssi 
asetuksessa asetettujen edellytysten täyttämiseksi. 
C. TOIMENPITEET JA AJOITUS 
4. Mitään toimenpiteitä ei tarvita. 
51 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisön lainsäädäntö 
POLITIIKAN OSA-ALUE VÄLILLINEN VEROTUS 
TOIMENPITEET Arvonlisä- ja valmisteverolainsäädäntö 
A. JOHDANTO 
1. Kuudennessa direktiivissä 77/388/ETY (muutettu direktiiveillä 91/680/ETY, 
92/111/ETY ja 95/7/EY) säädetään yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä. 
Direktiivissä 69/169/ETY (viimeksi muutettu direktiivillä 94/4/EY) säädetään 
matkustajien verovapaudesta. 
Direktiivissä 78/1035/ETY (viimeksi muutettu direktiivillä 85/576/ETY) 
säädetään tavaroiden maahantuonnissa pieninä muina kuin kaupallisina 
lähetyksinä kolmansista maista sovellettavista verovapautuksista ja 
direktiivissä 83/181/ETY (viimeksi muutettu direktiivillä 88/331/ETY) tiettyjen 
tuontitavaroiden vapauttamisesta arvonlisäverosta. 
Direktiivissä 79/1072/ETY säädetään maan alueelle sijoittautumattomille 
verovelvollisille suoritettavan arvonlisäveron palautusta koskevista 
yksityiskohtaisista säännöistä. 
Direktiiveissä 92/80/ETY, 92/82/ETY ja 92/84/ETY säädetään veroista, joita 
määrätään muulle valmistetulle tupakalle kuin savukkeille, kivennäisöljyille 
ja alkoholille ja alkoholijuomille. 
B. EURON KÄYTTÖÖNOTON VAIKUTUKSET 
2. Direktiivin 77/388/ETY 31 artiklassa säädetään pyöristämissäännöstä, jota 
sovelletaan direktiivissä säädettyjen arvojen kansallisen rahan määräisten 
vasta-arvojen laskemisessa (mahdollisuus pyöristää tästä muunnosta 
saatavia lukuja enintään 10% ylös- tai alaspäin). Näitä sääntöjä sovelletaan 
jatkossakin, koska niiden tarkoitus (ts. tarve päästä kansallisen rahan 
määräisiin tasalukuihin) säilyy ennallaan siirtymäkaudella. Siirtymäkauden 
päätyttyä osallistuvien jäsenvaltioiden on lisättävä kansalliseen 
lainsäädäntöönsä säännökset euromääräisistä arvoista, joista direktiivissä 
säädetään, koska kansalliset rahat ovat lakanneet olemasta rahayksikköjä ja 
koska pyöristystä koskevat säännökset ovat tällöin menettäneet 
merkityksensä. 
Sen sijaan saman direktiivin 28 m artiklassa säädetään päivä (16. joulukuuta 
1991), jonka kurssia olisi käytettävä joidenkin määrien muuntamisessa. 
Nämä ovat vähimmäismääriä (yhteisöhankintojen verotus 
määränpäämaassa, yksinkertaistetut yhteenvetoilmoitukset) tai yhteisöä 
koskevia määriä (kaukomyynnin verotus). Koska 28 m artiklassa ei säädetä 
tarkistusmahdollisuudesta, kansallisen rahan määräisiä arvoja sovelletaan 
edelleen siirtymäkaudella. Erityisten lainsäädäntötoimien puuttuessa tämä 
52 
koskee myös jatkossa osallistujamaita näiden siirryttyä täysin euron 
käyttöön 1.1.2002. Tästä seuraisi erisuuruisia (euromääräisiä) määriä 
euroalueeseen kuuluvissa maissa. Näin ollen tilanne on korjattava 
lainsäädännössä ja huolehdittava siitä, että osallistujamaat käyttävät 
direktiiveissä säädettyjä euromääriä. Tässä yhteydessä olisi hyvä myös 
tarkistaa 28 m artiklan muuntoa koskeva kohta, jota sovelletaan 
osallistumattomiin maihin näiden raja-arvojen käytön yhdenmukaistamiseksi 
yhteisön alueella. 
3. Direktiivin 69/169/ETY .7 artiklassa ja direktiivin 78/1035/ETY 4 artiklassa 
säädetään muuntamisesta ja sen tuloksena saatavien lukujen 
pyöristämisestä. Muuntokurssina käytetään lokakuun ensimmäisen 
arkipäivän kurssia siten, että sitä aletaan käyttää seuraavan vuoden 
tammikuun ensimmäisestä päivästä alkaen. Kansallisen rahan määräiset 
luvut voidaan pyöristää edellyttäen, että ero ei ole 2 ecua suurempi. 
Edellisen vuoden arvoa voidaan käyttää edelleen, jos muunto aiheuttaisi alle 
5 %:n muutoksen tai verovapaus pienenisi. Nämä muuntoa koskevat 
säännökset menettävät merkityksensä 1.1.1999 kaikkien osallistujamaiden 
osalta kurssien kiinnittämisen vuoksi, eikä niitä näin ollen enää sovelleta 
näihin maihin. Näitä säännöksiä sovelletaan edelleen kuitenkin täysin 
euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden valuuttoihin. Direktiivin 
77/388/ETY 31 artiklaa varten esitettyjen perustelujen mukaisesti 
pyöristämissääntöjä sovelletaan edelleen siirtymäkaudella osallistujamaihin. 
Sen loputtua sääntöjä ei enää sovelleta näihin maihin. 
4. Direktiivin 79/1072/ETY 7 artiklassa säädetään muuntamisesta (kyseisen 
ajanjakson tammikuun 1. päivä) ja pyöristämisestä samalla tavalla kuin 
direktiivin 77/388/ETY 31 artiklassa. Tarvittavat toimet ovat siis vastaavat 
kuin edellä on esitetty. 
5. Sama koskee direktiivien 92/80/ETY, 92/82/ETY ja 92/84/ETY muuntamista 
koskevia säännöksiä, joten niitä käsitellään samalla tavalla. 
C. TOIMENPITEET JA AJOITUS 
6. Siirtymäkauden aikana on syytä selvittää, tarvitaanko lainsäädäntöä 
varmistamaan, että 1. tammikuuta 2002 alkaen osallistujamaat ottavat 
käyttöön direktiivin 77/388/ETY mukaiset euromäärät, joihin sovelletaan 28 
m artiklaa. Yhteisön tasolla ei tarvita toimenpiteitä, jotka koskisivat 
pyöristämismahdollisuutta, josta säädetään direktiivin 77/388/ETY 31 
artiklassa ja muissa verotuksesta annetuissa direktiiveissä. Kansallisella 
tasolla on säädettävä siitä, että arvonlisäverosta ja valmisteveroista 
annetuissa direktiiveissä esiintyvät eri euroarvot ovat voimassa 1.1.2002 
alkaen. 
7. Verodirektiivien muut muuntamista koskevat säännökset eivät edellytä 
toimenpiteitä, ja niitä sovelletaan edelleen euroalueen ulkopuolelle jääviin 
jäsenvaltioihin. 
53 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisön lainsäädäntö 
POLITIIKAN OSA-ALUE: YHTEINEN KAUPPAPOLITIIKKA 
TOIMENPITEET: Vientiluotot 
A. JOHDANTO 
1. Tasavertaisten kilpailuedellytysten luomiseksi julkisella tuella myönnettyjen 
vientiluottojen osalta kaikki OECD:n jäsenmaat noudattavat julkisesti 
tuettujen vientiluottojen suuntaviivoja koskevaa järjestelyä (jota kutsutaan 
myös "konsensukseksi"). Järjestelyn ensimmäisestä toisinnosta sovittiin 
vuonna 1978. Sen jälkeen tekstistä on neuvoteltu säännöllisesti ehtojen 
vahvistamiseksi. Jokaisen neuvottelukierroksen jälkeen vastasovitusta 
tekstistä tulee osa yhteisön lainsäädäntöä neuvoston päätöksellä (viimeisin 
muutos: päätös 97/530/EY; EYVL N.o L 216, 8.8.1997; järjestelyn koko 
teksti liitettiin neuvoston päätökseen 93/112/EY; EYVL N:o L 44, 
22.2.1993). 
2. Konsensuksen yksi tärkeimmistä piirteistä on suhteellisen monimutkainen 
vähimmäiskorkojärjestelmä. Näiden kaupallisten viitekorkojen (CIRR-
viitekorot) tarkoituksena on lähentää samantapaisissa toimenpiteissä 
käytettyjä markkinakorkoja. Ne lasketaan valuuttakohtaisesti ja niitä 
tarkistetaan kerran kuukaudessa markkinaolosuhteiden mukaisesti 
(lentokoneiden rahoituskorkoja kaksi kertaa kuukaudessa), kun kukin maa 
on tehnyt omaa valuuttaansa koskevan ilmoituksen. Useimpien valuuttojen 
kohdalla CIRR-korot lasketaan kyseisessä maassa liikkeeseen laskettujen 
valtion joukkolainojen tuoton perusteella siten, että niihin lisätään 100 
peruspisteen marginaali. 
Tällä hetkellä OECD.n sihteeristölle ilmoitetaan 20 valuutan CIRR-
viitekorot. Yhteisön valuutoista 12:lla on CIRR-viitekorko (CIRR-korkoa ei 
ole Kreikan drakmalle, Portugalin escudolle eikä Luxemburgin frangille). 
Komissio puolestaan ilmoittaa ecun CIRR-koron. 
3. Hallituksilla on oikeus myöntää joko kyseisen maan rahan tai minkä 
tahansa muun valuutan määräisiä vientiluottoja edellyttäen, että edellä 
mainitun järjestelyn ehtoja noudatetaan varsinkin siltä osin kun ne koskevat 
vähimmäiskorkoja. 
B. EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUKSET 
4. Koska EMUn alkamisen johdosta erityisiä toimenpiteitä ei tarvita, 
osallistujamaat voisivat teoriassa ilmoittaa edelleen kansalliset korot kunkin 
maan valtion joukkolainojen tuoton perusteella. Tämä johtaisi 
monimutkaiseen "kansallisten" eurokorkojen järjestelmään, joka ei vaihtelisi 
ainoastaan tasoltaan (riippuen vastaavien valtion joukkolainojen tuotoista), 
vaan myös rakenteeltaan (useimmissa maissa lainat ovat asemaltaan 
samanlaisia, mutta joissakin ne on luokiteltu kolmeen ryhmään). 
54 
Tällaisen järjestelmän johdonmukaisuutta olisi vaikea ymmärtää ja on 
epäselvää, kuinka järjestelyä olisi sitten tulkittava ja sovellettava euron 
suhteen. Esimerkiksi euroalueen ulkopuolisten maiden viejien olisi 
käsiteltävä monia eurokorkoja tarjotessaan euromääräistä 
vientiluottorahoitusta. Periaatteessa viejillä olisi oltava oikeus valita CIRR-
viitekorko, jolloin ne luultavasti valitsisivat matalimman koron. Sama järkeily 
soveltuisi kaiken todennäköisyyden mukaan myös euroalueeseen kuuluvien 
maiden viejiin, jotka saattaisivat odottaa saavansa rahoitusta samalla 
korolla kuin kilpailijansa euroalueen ulkopuolella, toisin sanoen eurokorolla, 
joka eroaisi niiden kansalliseen hallitukseen sovelletusta eurokorosta. 
5. Erilaisiin "kansallisiin" euromääräisiin CIRR-korkoihin perustuva 
lähestymistapa mitätöisi euron yhteisenä rahana ja johtaisi toteutuksessa 
lukemattomiin vaikeuksiin ja epäjohdonmukaisuuksiin. Se olisi myös CIRR-
järjestelmän perusperiaatteen vastaista; järjestelmä on valuuttaperusteinen, 
ei maakohtainen. 
EMUn kolmannen vaiheen alkaessa (1.1.1999) euromääräisen CIRR-
viitekoron on määrä korvata osallistujamaiden valuuttojen CIRR-viitekorot 
sekä ecumääräinen CIRR. Tämän koron pitäisi olla järjestelyn VIII liitteen 
määräysten mukainen ja vastata läheisesti ensiluokkaiseen kotimaiseen 
lainanottajaan sovellettavaa korkoa. 
C. TOIMENPITEET JA AJOITUS 
6. Yhteisön pääasiallinen tavoite on varmistaa, että siirtyminen uuteen 
järjestelmään sujuu vaikeuksitta ja että vältetään häiriöitä ja katkoksia, jotka 
voisivat olla haitallisia yhteisön viejille/tuojille tai jotka voisivat vaikuttaa 
kielteisesti euron kansainväliseen imagoon. Koska valmisteluja käsitellään 
usealla eri tasolla (keskustelut OECD:n tasolla, neuvoston päätös jne.), ne 
on aloitettava riittävän ajoissa. 
Neuvoston vientiluottoja käsittelevässä työryhmässä on jo aloitettu 
epäviralliset keskustelut. Niiden tarkoituksena on muodostaa asiassa 
yhteinen kanta, jotta voidaan aloittaa keskustelut OECD:ssä. 
55 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisön lainsäädäntö 
POLITIIKAN OSA-ALUE: ULKOSUHTEET 
TOIMENPITEET: Kansainväliset sopimukset 
A. JOHDANTO 
1. Yhteisö on tehnyt lukemattomia kansainvälisiä sopimuksia, joissa on 
viittauksia kansallisiin rahoihin tai ecuun. 
B. EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUKSET 
2. Yksityisoikeudellisiin sopimuksiin sovellettava, valuuttoja koskeva 
keskeinen oikeusperiaate (lex monetae) pätee myös kansainvälisiin 
sopimuksiin: kolmansien maiden oikeusistuimet tunnustavat euron 
kansallisen rahan seuraajana. Sopimuksissa olevat viittaukset 
osallistujamaan valuuttaan on tulkittava yhteisön rahalainsäädäntöä 
soveltaen, joka on muuttunut ja josta on tullut osallistujamaiden 
rahalainsäädännön olennainen osa. 
3. Sama pätee sopimuksissa oleviin viittauksiin ecuun yhteisölainsäädännön 
määritelmän mukaisesti. EY:n perustamissopimuksen 109 I artiklan 4 
kohdan ja neuvoston asetuksen 1103/97 2 artiklan mukaan viittaukset 
ecuun korvataan viittauksilla euroon suhteessa 1:1. 
4. Tästä syystä yhteisön kansainvälisiä sopimuksia ei tarvitse neuvotella 
uudelleen riippumatta siitä, onko niissä viittauksia kansallisiin rahoihin tai 
ecuun. Sopimuksissa olevia vastaavia valuuttaviittauksia ei myöskään 
tarvitse korjata, sillä kyseiset viittaukset on luettava viittauksina euroon. 
C. TOIMENPITEET JA AJOITUS 
5. Yhteisön kansainvälisiä sopimuksia koskevia lainsäädännöllisiä 
toimenpiteitä ei ole suunnitteilla. 
6. Euroopan yhteisön kolmansissa maissa olevat edustustot saavat tietoja 
edellä mainituista seikoista tiedottamista varten. Erityiset toimenpiteet eivät 
ole tarpeen, mutta edustustoille annetaan ohjeeksi ottaa asia esille EMUa ja 
euroon liittymistä koskevissa säännönmukaisissa yhteydenpidoissa. 
Kansainvälisissä sopimuksissa olevat viittaukset kansallisiin valuuttoihin tai 
ecuun olisi myös otettava esille yhteistyömaiden kanssa käydyissä 
kahdenvälisissä keskusteluissa. 
56 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisön lainsäädäntö 
POLITIIKAN OSA-ALUE: KULUTTAJANSUOJA 
TOIMENPITEET: Kulutusluotot ja eräät muut sopimukset 
A. JOHDANTO 
1. Neuvoston direktiivi 85/577 käsittelee kuluttajansuojaa sellaisten 
sopimusten osalta, jotka on tehty muualla kuin yrityksen toimitiloissa, 
esimerkiksi myyjän järjestämällä matkalla tai kotimyynnissä. 
Neuvoston direktiivin 87/102 (sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 
neuvoston direktiivillä 90/88) tavoitteena on jäsenmaiden kulutusluottoja 
koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentäminen. 
Direktiiviä sovelletaan luottosopimuksiin. 
B. HUOMAUTUKSET 
2. Direktiivissä 85/577 mainitaan nimenomaisesti, että se koskee vain tietyn 
arvon ylittäviä sopimuksia (tällä hetkellä 60 ecua; "käypä arvo"). 
Direktiivi 87/102 ei koske luottosopimuksia, joissa luoton määrä on alle 200 
ecua tai yli 20 000 ecua (2 artiklan 1 kohta). Direktiivissä on säännös, joka 
käsittelee muuntoa kansalliseen rahayksikköön. Käytettävä valuuttakurssi 
on alussa direktiivin antamispäivän kurssi ja pyöristäminen sallitaan 10 
ecuun saakka (13 artiklan 1 kohta). Koska tämä on kiinteän päivämäärän 
sisältävä säännös, se aiheuttaa jatkuvasti arvojen välisiä eroja kansallisessa 
toimeenpanevassa lainsäädännössä. Direktiivin 13 artiklan 2 kohdassa 
edellytetään, että määriä tarkistetaan 5 vuoden välein vuodesta 1995 
alkaen. Tarkistukset koskevat kuitenkin vain direktiivissä mainittuja määriä 
eivätkä niiden kansallisen rahayksikön määräisiä vasta-arvoja. 
Molemmissa direktiiveissä on vähimmäismääriä koskeva lauseke, jonka 
perusteella jäsenvaltio voi ryhtyä suojaaviin lisätoimenpiteisiin. Esimerkiksi 
joissakin maissa vähimmäismäärä on alennettu nollaan ecuun. 
C. TOIMENPITEET JA AJOITUS 
3. Komissio on jo ilmoittanut, että molempia direktiivejä tarkistetaan. Direktiivin 
87/102 tarkistuksella varmistetaan lisäksi se, että rahaliittomaihin 
sovellettavat ylärajat ja raja-arvot vastaavat direktiivissä ilmoitettuja määriä 
viimeistään 1.1.2002 alkaen (lukuun ottamatta jäsenvaltioita, jotka haluavat 
ryhtyä tätä rajoittavampiin toimenpiteisiin). 
57 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisön lainsäädäntö 
POLITIIKAN OSA-ALUE: TALOUSARVIOT 
TOIMENPITEET: Varainhoitoasetus 
A. JOHDANTO 
1. Joulukuun 21. päivänä 1977 annettu varainhoitoasetus, jota sovelletaan 
Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon27, on yhteisöjen talousarvion 
laadintaa ja täytäntöönpanoa koskeva perussäädös, joka panee täytäntöön 
EY: n perustamissopimuksen 209 artiklan. Sitä täydentää 
täytäntöönpanosäännökset sisältävä komission asetus28. 
B. EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUKSET 
2. Varainhoitoasetuksen 11 artiklassa säädetään talousarvion laatimisesta 
ecuina ja viitataan ecun määrittelemiseksi 22. joulukuuta 1994 annettuun 
neuvoston asetukseen (EY) N:o 3320/94. Se määrittelee ecun arvon ja 
säätää ecun ja kansallisen rahan välisen muuntamisen säännöistä. Muut 
viittaukset ecuun ovat varainhoitoasetuksessa yleisiä (kirjanpito jne.). 
3. Vaikka 11 artikla tekeekin kaikista neuvoston päättämistä ecun 
muodostukseen vaikuttavista muutoksista varainhoitoasetukseen 
sovellettavia, tätä artiklaa olisi muutettava euron käyttöönoton 
huomioimiseksi ja varsinkin sen periaatteen luomiseksi, ettei pelkästään 
talousarviota laadita euroissa, vaan että yhteisön oikeudet ja velvollisuudet 
ilmaistaan ja toteutetaan euroina (tuloja ja menoja koskevista 
erityissäännöksistä huolimatta). Myös muut viittaukset ecuun on korvattava 
viittauksilla euroon. 
C. TOIMENPITEET JA AJOITUS 
4. Komissio aikoo antaa varainhoitoasetuksen muutosehdotuksen EY:n 
perustamissopimuksen 209 artiklan mukaisesti huhtikuun 1998 tietämissä. 
Kun neuvosto on hyväksynyt ehdotuksen, komissio muuttaa omaa 
asetustaan N:o 3418/93/ETY eräiden varainhoitoasetuksen 
täytäntöönpanoa koskevien säännösten yksityiskohtaisista säännöistä. 
27 EYVL N:o L 356, 31.12.1977, s.l. Asetusta on muutettu viimeksi 18 päivänä syyskuuta 1995 
annetulla neuvoston asetuksella (EY, Euratom, EHTY) N:o 2335, (EYVL No L 240, 7.10.1995, s. 
12). 
28 Joulukuun 9 päivänä 1993 annettu komission asetus (Euratom, EHTY, EY), N:o 3418/93, 21 
joulukuuta 1977 annetun varainhoitoasetuksen eräiden säännösten täytäntöönpanoa koskevista 
yksityiskohtaisista säännöistä (EYVL No L 315, 16.12.1993, s.l). 
58 
EURON KÄYTTÖÖN SIIRTYMINEN 
Yhteisön lainsäädäntö 
POLITIIKAN OSA-ALUE: HALLINTOMENOT 
TOIMENPITEET: Palkat ja eläkkeet 
A. JOHDANTO 
1. Henkilöstösäännöt, Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavat 
palvelussuhteen ehdot ja veroasetus muodostavat lainsäädännöllisen 
perustan virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen, eläkkeiden ja muiden 
taloudellisten oikeuksien määrittämiseksi ja maksamiseksi. 
Palkan osatekijät (taulukon mukainen peruspalkka, korvaukset, maksut, 
verot jne.) ilmaistaan tällä hetkellä Belgian frangeina. Nettomäärä 
muunnetaan asemapaikan (eläkkeellä olevien virkamiesten tapauksessa 
asuinpaikan) kansalliseksi rahaksi käyttäen kiinteää vaihtokurssia, joka 
yhdessä korjauskertoimen kanssa huolehtii siitä, että yleinen hintataso 
verrattuna Brysseliin tulee otetuksi huomioon. 
2. Euron käyttöönotosta annetun neuvoston asetuksen .../9829 8 artiklan 3 
kohdan mukaan 1. tammikuuta 1999 lähtien maksut voidaan suorittaa 
euroina niissä maissa, jotka ovat ottaneet euron käyttöön kansallisena 
rahana; henkilöstösääntöjä ei tarvitse muuttaa tämän johdosta. Nykyisin 
kansallisissa rahayksiköissä määritellyt palkat tarvitsee vain muuntaa 
euroiksi käyttämällä kiinteää muuntokurssia. 
Siirtymäkauden lopussa (31.12.2001) euron käyttöönotosta annetun 
neuvoston asetuksen ..798 14 artiklan mukaisesti ja olettaen, että Belgia on 
mukana euroalueessa, kaikki palkan muodostavat määrät (jotka nykyisin 
ilmaistaan Belgian frangeina) sekä kaikki siihen liittyvät vaihtokurssit ja 
korjauskertoimet korvataan vastaavilla euroina ilmaistuilla määrillä käyttäen 
kiinteää muuntokurssia. 
B. EUROON SIIRTYMISEN VAIKUTUKSET 
3. Ottaen huomioon näiden palkkojen poliittisen merkityksen ja symboliarvon 
komissio ehdottaa, että ne ilmaistaan euroina mahdollisimman varhaisessa 
vaiheessa olettaen, että Belgia siirtyy euroon. 
Näin ollen 1.1.1999 lähtien kaikki viittaukset Belgian frangiin ja kaikki 
Belgian frangeina ilmoitetut määrät korvataan henkilöstösäännöissä 
viittauksilla euroon ja euroina ilmaistuilla määrillä. Palkkakuiteissa ilmoitetut 
määrät (peruspalkka, korvaukset, maksut, verot jne.) ilmaistaan euroina ja 
29 Katso 7.7.1997 annettu neuvoston päätöslauselma euron käyttöönoton oikeusperustasta (EYVL N.o C 
236, 2.8.1997, s. 7-12). 
59 
eurosta tulee palkkojen ja eläkkeiden määrittämisessä käytetty viitevaluutta 
kaikissa maissa. 
4. Vuoden 1999 alusta palkat ja eläkkeet maksetaan euroina maissa, jotka 
ovat ottaneet euron käyttöön kansallisena rahana. Euroalueen ulkopuolella 
olevissa maissa palkat ja eläkkeet maksetaan edelleen kansallisena 
rahana. 
5. Koska kansallisen rahayksikön ja euron muuntokurssi on kiinteä, 
virkamiehille maksettujen nettopalkkojen tai eläkkeiden määrä pysyy 
samana asemapaikasta riippumatta. Henkilöstösääntöihin tarvitsee tämän 
vuoksi tehdä vain muodollinen muutos, joka noudattaa palkkojen 
mukautuksessa käytettyä menetelmää. Tämä lähestymistapa edeltää 
täydellistä euron käyttöön siirtymistä, joka muutoin tapahtuisi vasta 
1.1.2002. 
C. TOIMENPITEET JA AJOITUS 
6. Komission säädösehdotusten vaikutuksesta ilmaisu "Belgian frangi" 
korvataan vuoden 1999 alusta lähtien henkilöstösäännöissä ja muissa 
asetuksissa, joihin euroon siirtyminen vaikuttaa, ilmaisulla "euro" ja Belgian 
frangeina ilmaistut määrät korvataan euromäärillä soveltuvaa 
muuntokurssia käyttäen. Komissio tulee ehdottamaan seuraavaa: 
- Henkilöstösääntöjä ja muuhun henkilöstöön sovellettavia 
palvelussuhteen ehtoja ehdotetaan muutettavaksi asetuksella palkkojen, 
eläkkeiden ja muiden taloudellisten oikeuksien määrittämiseksi euroina. 
- Ehdotetaan neuvoston asetusta, jolla muutetaan Euroopan yhteisöille 
suoritettavaan veroon sovellettavien edellytysten ja menettelyn 
vahvistamisesta annettua asetusta N:o 260/68/ETY. 
- Ehdotetaan neuvoston asetusta, jolla muutetaan neuvostojen asetusta 
N:o 122/66/ETY, jossa säädetään niitä paikkoja koskevan luettelon 
vahvistamisesta, joiden osalta voidaan myöntää matkakorvaus, sekä 
tämän korvauksen enimmäismäärän ja sen myöntämiseen sovellettavien 
yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta, sekä neuvoston asetusta 
N:o 300/76 edunsaajaryhmien, korvausten antamista koskevien 
edellytysten ja sellaisten korvausmäärien määrittämisestä, jotka voidaan 
myöntää keskeytyksettä tai vuorotyössä tehtäviään hoitaville 
virkamiehille. 
7. Neuvoston päätöksiin vaaditaan määräenemmistö kaikissa tapauksissa. 
Näiden päätösten hyväksyminen vie noin 14 kuukautta ottaen huomioon, 
että henkilöstösäännösten muuttamiseksi vaaditaan 
henkilöstösääntökomitean ja muiden toimielinten lausunnot. 
Toimielinten välisen tiiviin yhteistyön ansiosta voidaan toimielinten 
yhteisellä sopimuksella vahvistettuja määräyksiä ja palkkasovellusta 
muuttaa parhaissa mahdollisissa oloissa ja tiedottaa asiasta henkilöstölle 
yhteistyössä henkilöstön edustajien kautta. 
60 
8. Komission luonnosehdotukset ovat valmiita vuoden 1998 alussa. Komissio 
käy parhaillaan alustavia neuvotteluja. Ehdotukset on periaatteessa 
hyväksyttävä ennen 1. tammikuuta 1999. 
61 

ISSN 1024-4492 
KOM(97) 560 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 09 01 06 
Luettelonumero : CB-CO-97-596-FI-C 
ISBN 92-78-27357-0 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
(PZ