FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 13.10.2004 
KOM(2004) 675 lopullinen 
  
VALKOINEN KIRJA 
EY:n kilpailusääntöjen sovelt amisesta meriliikenteeseen annetun asetuksen (ETY) N:o 
4056/86 tarkastelusta 
(komission esittämä) 
     
{SEΚ(2004) 1254}
 
FI 2   FI 1. JOHDANTO  
1.1. Valkoisen kirjan tarkoitus 
1. Tässä asiakirjassa pyritään hahmottamaan meriliikenteen alan tulevaa 
kilpailuoikeudellista kehystä. Erityisesti asia kirjassa analysoidaan sitä, olisiko tällä 
hetkellä sovellettavat asetuksen (ETY) N:o 4056/86 säännökset pidettävä voimassa, 
kumottava vai olisiko niitä muutettava. Li säksi asiakirjassa pohd itaan sitä , olisiko 
asianmukaista korvata nykyinen linjakonfer ensseja koskeva ryhmäpoikkeus, josta 
säädetään asetuksessa N:o 4056/86, muilla yhte isön välineillä (esimerkiksi toisella 
ryhmäpoikkeuksella tai suuntaviivoilla), jotk a kattavat linjaliikennettä harjoittavien 
yhtiöiden väliset uudet yhteistyömuodot (j o olemassa olevien yhteistyömuotojen 
kuten konsortioiden ja liittoutumien lisäksi) reit eillä, joiden määrä- tai lähtöpaikka on 
EU:ssa.  
1.2. Neuvoston asetus N:o 4056/86 
2. Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan s oveltamisesta meriliikenteeseen annetulla 
neuvoston asetuksella (ETY) N:o 4056/86 (jäljempänä ’asetus N:o 4056/86’)1 oli 
alun perin kaksi tehtävää. Ensinnäkin se si sälsi menettelysäännökset , joissa annettiin 
komissiolle käytännön välineet tehoka sta tietojen hankintaa ja EY:n 
kilpailusääntöjen täytäntöönpanoa varten me riliikenteen alalla. Toiseksi se sisälsi 
eräitä meriliikennettä koskevia aineellisi a säännöksiä. Tärkein näistä aineellisista 
säännöksistä on ryhmäpoikkeus perust amissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan 
sisältämästä kiellosta tietyille linja konferenssien sopimusten, päätösten tai 
yhdenmukaistettujen menettelytapoj en ryhmille. Asetuksen N:o 4056/86 
ensimmäinen tehtävä muuttui tarpee ttomaksi 1. toukokuuta 2004 alkaen, jolloin 
alettiin soveltaa neuvoston asetusta N: o 1/2003. Kyseisellä asetuksella kumottiin 
asetuksen N:o 4056/86 menettelysäännökset ja  luotiin yhteiset kilpailusääntöjen 
täytäntöönpanoa koskevat säännöt periaatteessa kaikille aloille meriliikenne mukaan 
luettuna (joitakin poikk euksia lukuun ottamatta).2 Asetuksen N:o 4056/86 aineellisia 
säännöksiä ei kuitenkaan ole muutettu tähän päivään mennessä. Meriliikennettä 
koskevien erityisten kilpailuoikeudellisten  menettelysääntöjen kumoamisen jälkeen 
on loogista tarkastella seuraavaksi sitä, ovatko jäljellä olev at meriliikennettä 
koskevat aineelliset kilpailusäännöt  vielä perusteltuja nykyisissä 
markkinaolosuhteissa.  
1.3. Tarkastelu 
3. Tarkastelun kokonaisvaltainen yhteys EU :ssa on syytä huomioida. Lissabonissa 
maaliskuussa 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto3 pyysi komissiota 
”nopeuttamaan markkinoiden vapauttamista se llaisilla aloilla kuin kaasu, sähkö, 
postipalvelut ja liikenne ”. Tarkasteluun on kannustanut myös OECD:n sihteeristön 
huhtikuussa 2002 julkaistu ra portti, jossa esitetyn su osituksen mukaan olisi 
harkittava hintojen vahvistamista  ja tariffineuvotteluja koskevan 
kilpailuoikeudellisen poikkeuksen poistamista.4 
4. Tarkastelussa käsitellään p ääasiassa nykyistä ryhmäpoikkeus ta, joka koskee tiettyjä 
linjakonferenssien kilpailua rajoittavia menettelytapoja, erityisesti hintojen 
vahvistamista ja tarjonnan sääntelyä. Tarkastelu koskee kuitenkin myös joitakin 
 
FI 3   FI muita asetuksen N:o 4056/86 säännöksiä, nim ittäin tiettyjen meri kuljetuspalvelujen 
(kabotaasin eli kansallist en merikuljetuspalveluje n ja (ei-säännöllisten) 
hakurahtipalvelujen) jättämistä kilp ailusääntöjen täyt äntöönpanosääntöjen 
soveltamisen ulkopuolelle, teknisiä sopimuksia koskevaa säännöstä ja 
lainvalintasäännöstä. 
5. Linjaliikennemarkkinat ovat muu ttuneet asetuksen N:o 4056/86 
18 voimassaolovuoden aikana. Erityisesti linjaliikennepalveluja konferenssin 
ulkopuolella tarjoavien varustamojen (its enäisten toiminnanharjoittajien) rooli 
reiteillä, joiden määrä- tai lähtöpaikka  on EU:ssa, on muuttunut tärkeämmäksi. 
Lisäksi on kehittynyt enemmä n varustamojen välisiä yh teistyömuotoja (joihin ei 
sisälly hintojen vahvista mista), kuten konsortioita ja liittoutumia. Vielä 
merkittävämpää on se, että varustamojen ja rahdinantajien väliset yksittäiset luottamukselliset sopimukset, kuten yksitt äiset palvelusopimukset, ovat lisääntyneet 
tuntuvasti. Tämän kehityksen perustee lla voidaan kysyä, onko linjakonferenssien 
harjoittamaa hintojen vahvistamista ja kapa siteetin sääntelyä koskeva ryhmäpoikkeus 
edelleen perusteltu perustamissopi muksen 81 artiklan 3 kohdan nojalla. 
6. Jäsenvaltioiden
5 kanssa on sovittu, että tarkastelu  on kolmivaiheinen prosessi, joka 
muodostuu 1) tietojen hankinnasta, 2) komi ssion laatimasta asiakirjasta ja 3) 
lainsäädäntöehdotuksesta. Tarkastelupros essi aloitettiin maaliskuussa 2003 
julkaisemalla neuvotteluasiakirja (jälje mpänä ’vuoden 2003 neuvotteluasiakirja’), 
joka on saatavilla Internet-osoitteessa  http://europa.eu.int/comm/competition/ antitrust/legislation/maritime/en.pdf
. 
Huomautuksia saatiin yhteensä 36 asianomaiselta, joihin kuului linjaliikennepalvelujen tarjoajia (varustamoita), liikennepalvelujen käyttäjiä (rahdinantajia ja huolitsijoita), jäsenva ltioita, kuluttajayhdi styksiä ja muita. 
Rotterdamissa sijaitsevan Erasmus-ylio piston ekonomisteista muodostuva ryhmä 
avusti vastausten käsittelyssä. Neuvotteluas iakirjaan saadut vastaukset ja lopullinen 
Erasmus-raportti on julkaistu komission Internet-sivuilla. Joulukuussa 2003 
järjestetyn julkisen kuulemisen jälkee n kilpailun pääosasto on selvittänyt 
kuulemismenettelyn tuloksia ja esittänyt alus tavan analyysinsa keskusteluasiakirjassa 
(jäljempänä ’keskusteluasiakirja’). Keskus teluasiakirjan pohjalta käytiin toukokuussa 
2004 neuvotteluja jäsenvaltioiden  kanssa, ja se on julkaistu Internet-osoitteessa 
http://europa.eu.int/comm/co mpetition/antitrust/others/
. 
1.4. Kysymykset 
7. Asetuksen N:o 4056/86 tarkastelussa nou sevat pääasiassa esille seuraavat 
kysymykset: 
(a) Onko linjakonferenssien harjoittamaa rahtimaksujen vahvistamista sekä 
tarjonnan ja markkinoiden sääntelyä koskeva ryhmäpoikkeus nykyisissä 
markkinaolosuhteissa vielä perusteltu  perustamissopimuksen 81 artiklan 
3 kohdan nojalla? 
(b) Jos näin ei ole, olisiko välttämät öntä ja asianmukaista säätää muita yhteisön 
välineitä (kuten toinen  ryhmäpoikkeus tai suunt aviivoja), jotka kattavat 
linjaliikennettä harjoittavien yhtiöid en väliset uudet yht eistyöjärjestelyt 
reiteillä, joiden määrä- tai lähtöpai kka on EU:ssa (jo olemassa olevien 
yhteistyömuotojen kuten konsortioiden  ja liittoutumien lisäksi)? 
 
FI 4   FI (c) Onko edelleen perusteltua jättää hakurah tipalvelut ja kabo taasi asetuksen N:o 
1/2003 sisältämien kilpailusääntöjen tä ytäntöönpanosääntöjen soveltamisalan 
ulkopuolelle? 
(d) Onko olemassa pätevää syytä säilyttää pelkästään teknisiä sopimuksia koskeva 
asetuksen N:o 4056/86 erityispoikkeus? 
(e) Onko olemassa pätevää syytä säil yttää asetuksen N:o 4056/86 sisältämä 
lainvalintasäännös? 
2. LINJAKONFERENSSIEN RYHMÄPOIKKEUS  
8. Asetuksessa N:o 4056/86 säädetään tietyin ehdoin ja velvoittei n niin sanotusta 
ryhmäpoikkeuksesta, joka koskee yhden tai useamman asetuksen N:o 4056/86 
1 artiklan 3 kohdan b alakohdan määritelmä n mukaisen linjakonferenssin kaikkien 
jäsenten tai joidenkin jäsenten sopimuksia, päätöksiä ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja, joiden tavoi tteena on hintojen ja kuljetu sehtojen vahvistaminen ja 
jotka koskevat lisäksi yhtä tai useam paa seuraavista yhteistyömuodoista: 
– kuljetusaikataulujen, lähtöjen tai satamassakäyntien yhteensovittaminen; 
– lähtö- tai satamassakäyntikerroista päättäminen; 
– lähtöjen tai satamassakäyntien yhteensovittaminen tai jakaminen 
konferenssin jäsenten kesken; 
– kunkin jäsenen tarjoaman kulje tuskapasiteetin sääntely; 
– lastin tai tulojen jakaminen jäsenten kesken. 
9. Asetuksesta itsestään, komission päätöks entekokäytännöstä ja tuomioistuimen 
oikeuskäytännöstä ilmenee, että  asetus N:o 4056/86 sisältää ” erittäin 
poikkeuksellisen ” ryhmäpoikkeuksen
6, koska sillä myönnetään hintojen 
vahvistamiselle ja kapasiteetin sääntelylle, joita tavallisesti pidetään vakavimpina kilpailunrajoituksina
7, poikkeus ilman määräaikaa ja ilman markkinaosuutta 
koskevia rajoja. Asetus onkin mahdollista ymmärtää ainoastaan sen antamisajankohtana vallinn een tilanteen valossa. 
10. Linjakonferenssit ovat pyrkineet tulkitsemaan  ryhmäpoikkeusta l aajasti. Erityisesti 
linjakonferenssit katsoivat kapasiteetin kä yttämättä jättämistä koskevien sopimusten
8 
ja sisämaan kuljetusten  hintojen vahvistamisen9 kuuluvan ryhmäpoikkeuksen 
soveltamisalaan. Komissio ei ole hyväks ynyt tätä kantaa kuten ei myöskään 
yhteisöjen tuomioistuin. Koska ryhm äpoikkeuksella myönnetään poikkeus 
perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohda sta, sitä olisi tulkittava suppeasti10. 
Perustamissopimuksen muiden määräysten  tavoitteet voidaan ottaa huomioon vain 
siltä osin kuin ne voidaan sisällyttää perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan 
neljään edellytykseen.11 
 
FI 5   FI 2.1. Arviointi 
11. EU:n kilpailusäännöt perustuvat siihen oletukseen, että kilpailu takaa parhaat 
palvelut kuluttajille edullisimpaan hintaan. Tästä syystä perustamissopimuksessa lähdetään siitä, että kilpailua ei saa väär istää ja että kaikkien poikkeusten tästä 
säännöstä on oltava perusteltuja. Sopi muksille, jotka rajo ittavat kilpailua 
perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla (kuten hintojen 
vahvistamista ja kapasiteetin sääntely ä koskevat sopimukset), voidaan myöntää 
poikkeus ainoastaan silloin, kun ne täyttä vät perustamissopimuksen 81 artiklan 
3 kohdassa määrätyt neljä kum ulatiivista edellytystä
. Nämä edellytykset ovat 
seuraavat: 
1) sopimuksen on tehostettava tuotantoa tai tuotteiden jakelua taikka 
edistettävä teknistä tai taloude llista kehitystä (tehokkuus), 
2) kuluttajille on jäät ävä kohtuullinen osuus näin saatavasta hyödystä 
(hyödyn välittyminen), 
3) rajoitusten on oltava välttämättömiä mainittujen tavoitteiden 
toteuttamiseksi (välttämättömyys), ja lopuksi 
4) sopimus ei saa antaa sopimuspuolille mahdollisuutta poistaa kilpailua 
merkittävältä osalta kyseessä olevia t uotteita (ei kilpailun poistamista).  
12. Perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohda n soveltaminen sopimusten ryhmiin 
ryhmäpoikkeusasetuksella perustuu olet ukseen, että sen soveltamisalaan kuuluvat 
kilpailua rajoittavat sopimukset täyttävät kaikki perustamissopi muksen 81 artiklan 3 
kohdan neljä edellytystä. 
13. Linjakonferensseille myönnetyn ryhmäpoikke uksen perustelut esitetään asetuksen 
N:o 4056/86 johdanto-osan 8 kappaleessa, jossa pohjimmiltaan lähdetään siitä oletuksesta, että konferenssit lisää vät vakautta ja takaavat lu otettavat palvelut, mitä ei 
voitaisi saavuttaa vähemmän rajoittavilla keinoilla. Tältä osin yhteisöjen 
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut, että ”neuvosto ei nimittäin ole 
todennut (eikä se olisi voinut sitä tehdäkään) , että vakauden käsite olisi tärkeämpi 
kuin kysymys kilpailusta” .
12 
14. On syytä huomata, että asetuksen N:o 4056/86 johdanto-osan 8 kappaleessa esitetyt 
perustelut eivät perustu komission kokemukseen 81 artik lan 3 kohdan soveltamisesta 
linjakonferensseihin13. Tältä osin tarkastelun olennainen kysymys koskee sitä, 
pätevätkö asetuksessa N:o 4056/86 esit etyt perustelut linjakonferenssien 
harjoittamalle hintojen va hvistamiselle ja tarjonnan s ääntelylle (vielä) nykyisten 
markkinaolosuhteiden ja EY:n perustami ssopimuksen 81 artiklan 3 kohdan neljän 
kumulatiivisen edellytyksen perusteella. Jos näin ei ole, ryhmäpoikkeukselle ei enää 
ole oikeudellista perustelua, minkä vuoksi se  olisi joko poistettava tai sitä olisi 
tarkistettava. Tämän vuoksi osapuolia on pyydetty toimittamaan tosiseikkoihin 
perustuvaa näyttöä. 
15. Kuten liitteessä tarkemmin selitetään, kuulemisen perusteella näyttää siltä, että 
linjakonferenssien harjoittamalle hintoj en vahvistamiselle sekä tarjonnan ja 
markkinoiden sääntelylle myönnettyyn r yhmäpoikkeukseen oikeuttavat neljä 
 
FI 6   FI kumulatiivista edellytystä eivät enää täyty. Ei ole pitävää taloude llista näyttöä siitä, 
että oletukset, joiden perusteella ryhmäpoikkeus oli perusteltu sen myöntämisajankohtana vuonna 1986, pitäisivät nykyisissä ma rkkinaolosuhteissa ja 
perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan neljän kumulatiivisen edellytyksen perusteella edelleen paikkansa.  
3. M
UUT LINJALIIKENTEEN YHTEISTYÖMUODOT  
3.1. Johdanto 
16. Konferenssit eivät ole ainoa muoto linjaliikenteen harjoittamiseksi. 
Linjaliikennepalveluja voivat  tarjota myös konsortiot ja liittoutumat. Konsortioiden 
toiminnoille on myönnetty perustamiss opimuksen 81 artiklan 3 kohdan nojalla 
ryhmäpoikkeus tietyin ehdoin ja velvoitt ein, joista säädetään asetuksessa N:o 
823/2000. Varustamot voivat myös yhdistää toimintonsa, jolloin arviointi on 
suoritettava sovellettavien  (kansallisten tai EY:n) yr ityskeskittymien valvontaa 
koskevien sääntöjen perusteella.  
3.2. Neuvottelusopimukset (” Discussion agreements ”) 
17. Muita linjaliikenteen yhteistyömuotoja n iiden lisäksi, joita jo on käytettävissä 
EU:hun suuntautuvilla ja EU:sta  lähtevillä reiteillä, olisiv at esimerkiksi niin sanotut 
neuvottelusopimukset. Neuvottelusopimuksia käytetään erityisest i Yhdysvaltojen ja 
Australian reiteillä14. Neuvottelusopimus on eräänlainen  puitesopimus, jonka nojalla 
konferensseihin kuuluvat ja niiden ulkopuolis et varustamot pystyvät koordinoimaan 
joustavasti kilpailukäyttäytymisensä markkinoilla rahtimaksujen ja muiden palveluehtojen osalta. Tällaisten sopimusten soveltamisala ja sisältö voivat vaihdella. 
Neuvottelusopimuksiin sisältyy tavallises ti luottamuksellisten liiketoimintaa 
koskevien tietojen vaihtoa kilpailijoid en välillä ja sen vuoksi niiden olisi 
noudatettava tietojenvaihtoa koskevaa yhtei söjen tuomioistuimen vakiintunutta 
oikeuskäytäntöä. Kuten Yhdysvaltojen tila nne on osoittanut, neuvottelusopimukset 
houkuttelevat joustavuutensa vuoksi ennen kaikkea perinteisesti riippumattomia 
varustamoja. Tässä suhtee ssa neuvottelusopimukset voi sivat kilpailupolitiikan 
kannalta olla konferensseja huonompi va ihtoehto, sillä ne voivat poistaa 
konferensseihin kohdistuvan tehokkaan ulkoisen kilpailun.  
18. On kuitenkin olemassa muita varustamoiden välisiä yhteistyömuotoja, jotka olisivat 
EY:n kilpailulainsäädännön mukaisia. 
3.3. ELAA:n ehdotus 
19. European Liners Affairs Association  (ELAA) on esittänyt komissiolle ehdotuksen 
EU:hun suuntautuvia ja EU:sta lä hteviä linjaliikennepalveluja
15 koskevaksi uudeksi 
sääntelyrakenteeksi, joka sen mieles tä voisi korvata asetuksen N:o 4056/86.16 
Komissio on ottanut tämän ehdotuksen huomioon ja korostaa, ettei se ole tulos neuvotteluista tai sopimuksesta komission kanssa. Ehdotus sisältää ainoastaan ELAA:n mielipiteen siitä, mitkä olisivat asianmukaiset puitteet linjaliikenteen 
yhteistyölle. ELAA:n ehdotuksen  pääkohdat ovat seuraavat
17: 
 
FI 7   FI – varustamoiden välinen tietojenvaihto ja neuvottelut, jotka koskevat 
yhteenlaskettua kapasiteetin käyttöä ja markkinoiden kokoa  eri reiteillä ja kahden 
alueen välillä (tiedot  kuukauden viiveellä); 
– lastikehitystä koskevien tietojen vaihto, niistä keskustelu ja niiden arviointi 
reiteittäin (yhteenlaskettujen tietoj en perusteella kuukauden viiveellä); 
– yhteenlaskettua tarjontaa ja  kysyntää koskevista reitti-/la stikohtaisista tiedoista 
keskustelu ja niiden arviointi; kysynt ää koskevien reitti- ja lastikohtaisten 
ennusteiden julkaisu;  
– varustamot saavat tietoonsa oman markkina osuutensa kullakin rei tillä, alueella ja 
kussakin satamassa (yhteenlasket ut tiedot kuukauden viiveellä); 
– hintaindeksi eriteltynä alus tyypin (esim. kylmäkuljetusalu s, kuivalastialus) ja/tai 
reitin mukaan (yhteenlasketut tiedot kolmen kuukauden viiveellä). Nämä tiedot 
julkaistaan; 
– julkisiin ja läpinäkyviin laskentakaavoi hin perustuvat maksujen korotukset ja 
lisämaksut, joiden yksityiskohdista ke skustellaan rahdinantajien kanssa. 
3.4. ELAA:n ehdotusta koskevat  alustavat huomautukset 
20. Komissio suhtautuu myönteisesti varustam oiden halukkuuteen miettiä sitä, kuinka 
linjaliikenne voitaisiin tulevaisuudessa  järjestää muulla tavoin kuin nykyistä 
konferenssijärjestelmää käyttäen. Alan toimijat ovat itse tode nneet, että tietyt 
varustamot eivät nykyisin ole aina erityi sen kiinnostuneita toiminnoista, joille 
asetuksella N:o 4056/86 myönnetään poi kkeuslupa (erityisesti hintojen 
vahvistaminen sekä tarjonnan ja markkinoiden sääntely), vaan ennemminkin niihin 
liittyvästä ”keskusteluprosessista”. On kuitenkin selvää, e ttä ehdotetut uudet 
linjavarustamoiden väliset yht eistyöjärjestelyt on arvio itava huolellisesti, jotta 
voidaan määrittää niiden yhdenmukaisuus  EY:n kilpailusääntöjen kanssa. 
21. Komissio on tietoinen siitä, että konferensse issa toimivat varustamot ovat tottuneet 
toimintoihin, jotka muilla toimialoilla  olisi tavallises ti kielletty EY:n 
kilpailusääntöjen nojalla. Tämän konfer ensseissa toimivien varustamoiden 
etuoikeutetun aseman vuoksi niistä joidenkin voisi olla vaikea sopeutua tilanteeseen, 
jossa niiden on noudatettava ta vanomaisia EY:n kilpailusä äntöjä muiden toimialojen 
tavoin. Tämän perusteella on ymmärrettävää,  että liiketoiminnalliselta kannalta 
tarkasteltuna varustamot mahdollisesti pyrk ivät nykyisen järjestelmän asteittaiseen 
käytöstä poistamiseen tai vähintään löytämään  vaihtoehtoisen järjestelmän, joka on 
lähellä nykyistä järjestelmää ja jossa otet aan parhaiten huomioon erityisasema, jossa 
ne mielestään ovat. On kuitenkin pidettävä mielessä, että linjaliikennealan erityiskohtelun jatkaminen EY:n kilpa ilusääntöjen nojalla verrattuna muihin 
pääomavaltaisiin toimialoihin, joilla kiin teät kustannukset ja kysynnän heilahtelut 
ovat suuria (kuten esim. lentoliikenne), on  perusteltava vakuutta vasti. Lisäksi on 
otettava huomioon vaihtoehtoisen järj estelmän vaikutus linjaliikennealaan 
kokonaisuudessaan ; konferensseissa toimivien varustamojen etujen lisäksi on 
otettava huomioon myös niiden  kilpailijoiden (riippumattomat toimijat), asiakkaiden 
(rahdinantajat) ja loppukulutta jien edut. ELAA on korostanut, että sen ehdotuksesta 
hyötyy koko linjaliikenneala, eivät pelkästään varustamot vaan myös niiden 
 
FI 8   FI asiakkaat. Tämän perusteella  komissio toivoo saavansa kaikilta asianomaisilta, 
erityisesti rahdinantajilta, Euroopan ra hdinantajien neuvoston (ESC) kaltaisilta 
yhdistyksiltä ja yksittäisil tä rahdinantajilta huomautuksia ehdotuksen eri 
osatekijöistä. 
3.5. Päätelmä 
22. Jos nykyinen linjakonferenssien harjoitta malle hintojen vahvistamiselle ja 
kapasiteetin sääntelylle myönnetty ryhm äpoikkeus kumotaan, EU:hun suuntautuvilla 
tai EU:sta lähtevil lä reiteillä toimivat linjakonf erenssit, sella isina kuin ne 
määritellään asetuksessa N:o 4056/86, eivät periaatteessa enää ole sopusoinnussa 
perustamissopimuksen 81 artiklan kanssa.18 Onkin kysyttävä, millaisilla yhteisön 
oikeudellisilla välinei llä olisi annettava ohjeita siitä, sovelletaanko 81 artiklaa muihin 
linjaliikennevarustamojen välisiin yhteist yömuotoihin. Tällai sten oikeudellisten 
välineiden tarve ja muoto riippuu  luonnollisesti pitkälti ehdotetun 
yhteistyöjärjestelyn sisällöst ä. Ennen kaikkea on tärkeää tietää, rajoittaako se 
kilpailua perustamissopimuksen 81 artiklan  1 kohdassa tarkoitetu lla tavalla ja jos 
rajoittaa, täyttyvätkö ede llytykset perustamissopi muksen 81 artiklan 3 kohdan 
mukaiselle poikkeukselle.  
23. Komissio toivoo kolmansien osapuolten ottavan kantaa siihen, onko varustamoiden 
välistä mahdollista uutta yhteistyöjärjestelyä koskeva oikeudellinen väline tarpeellinen ja minkä muotoinen se voisi olla. 
4. K
ABOTAASI - JA HAKURAHTIPALVELUT  
24. Asetuksen N:o 4056/86 1 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määrite llyt kansainväliset 
hakurahtipalvelut ja merikuljetuspalvelu t, jotka suoritetaan yksinomaan yhden ja 
saman jäsenvaltion satamien välillä (k abotaasi), kuten asetuksen N:o 4056/86 
1 artiklan 2 kohdassa säädetään, eivät tällä hetkellä kuulu yhteis ön kilpailusääntöjen 
täytäntöönpanosääntöjen sove ltamisalaan asetuksen N:o 1/2003 32 artiklan a ja b 
alakohdan mukaisesti.19 , 20 
25. Kuten liitteessä tarkemmin selvitetään, ei ol e esitetty uskottavia perusteluja, miksi 
näihin palveluihin olisi sovellettava eril aisia täytäntöönpanosäänt öjä kuin ne säännöt, 
joita neuvoston päätöksen mukaan  olisi sovellettava kaikkiin  muihin toimialoihin. Ei 
ole myöskään selitetty, mitä kielteisiä va ikutuksia tällä menettelyn muutoksella voisi 
olla alalla. Edellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että meriliikenteen kabotaasi- ja hakurahtipalvelut saatetaan as etuksen N:o 1/2003 si sältämien yleisten 
täytäntöönpanosääntöjen sove ltamisalaan. Jotta hakurahtip alvelujen alalla toimijat 
voisivat asianmukaisesti arvioida erityi sesti ”poolisopimuksiaan”, komission 
aikomuksena on kuitenkin antaa jonkinlai sta ohjeistusta, jonka muoto on vielä 
määritettävä.  
5. T
EKNISET SOPIMUKSET  
26. Asetuksen N:o 4056/86 2 artiklassa annet aan meriliikenneyhtiöille lupa tehdä 
sopimuksia, joiden ainoana tarkoituksena tai seurauksen a ovat tekniset parannukset 
tai tekninen yhteistyö. Tällais et sopimukset eivät kuulu perustamissopimuksen 81 
 
FI 9   FI artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Artiklassa  esitetään joitakin esimerkkejä, kuten 
aluksia ja laitteita koskevat standardit ja tyypit sekä kuljetusaikataulujen yhteensovittaminen jatkoyhteyksien osalta.  
27. Tämä teknisten sopimusten erityispoikkeus  on luonteeltaan puhtaasti toteava, kuten 
yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut (ks.  tarkempi selvitys liitteessä). Sen vuoksi 
asiakirjassa ehdotetaan tämän säännöksen kumoamista. Neuvosto kumosi vastaavan säännöksen lentoliikenteen alalla aikaisemmin tänä vuonna. 
6. L
AINVALINTA  
28. Asetuksen N:o 4056/86 9 artiklassa säädet ään menettelystä, jota on noudatettava 
siinä tapauksessa, että asetuksen soveltami nen johtaisi ristiriitaan kolmannen maan 
lakien kanssa. Tässä tapauksessa komi ssion on kuultava asianmukaisia kolmannen 
maan viranomaisia ja pyydettävä tarvittae ssa neuvostoa valtuuttamaan neuvottelujen 
aloittaminen. Tämä säännös sisälly tettiin asetukseen N:o 4056/86 sen 
antamisajankohtana siitä syystä, että aset uksen N:o 4056/86 katsot tiin kansainvälisen 
meriliikenteen ominaispiirteiden vuoksi mahdo llisesti johtavan rist iriitaan tiettyjen 
kolmansien maiden lakien ja sääntöjen ka nssa ja haittaavan  yhteisön tärkeitä 
kaupankäyntiin ja meriliikenteeseen l iittyviä etuja (ase tuksen N:o 4056/86 johdanto-
osan 15 kappale ).  
29. Kuten liitteessä tarkemmin selitetään, lainvalintatilanteeseen ei ole tähän mennessä 
jouduttu eikä sellaiseen joutumin en ole todennäköistä, vaikka 
linjaliikennekonferensseja koskeva ryhm äpoikkeus kumottaisiin kokonaisuudessaan. 
Sen vuoksi ei näytä olevan perustel uja tämän säännöksen säilyttämiselle. 
7. PÄÄTELMÄT  
30. Edellä esitetyn perusteella voidaan tarkaste ltujen kysymysten osalta esittää seuraavat 
päätelmät: 
(a) Onko linjakonferenssien harjoittamaa hintojen vahvistamista sekä 
tarjonnan ja markkinoiden sääntelyä koskeva ryhmäpoikkeus nykyisissä 
markkinaolosuhteissa vielä perusteltu  perustamissopimuksen 81 artiklan 
3 kohdan nojalla?  Ei ole pitävää taloudellista näyttöä siitä, että oletukset, 
joiden perusteella ryhmäpoikkeus oli perusteltu sen myöntämisajankohtana vuonna 1986, pitäisivät nykyisissä 
markkinaolosuhteissa ja perustam issopimuksen 81 artiklan 3 kohdan 
neljän kumulatiivisen edellytyksen perusteella edelle en paikkansa. 
Tämän vuoksi komissio aikoo ehdott aa nykyisen linjakonferensseja 
koskevan ryhmäpoikkeuksen kumoamista. 
(b) Jollei näin ole, aikooko komissio ehdottaa ryhmäpoikkeuksen 
korvaamista erilaisella oikeudellisella välineellä, joka koskee 
linjaliikennepalveluja reiteillä, jo iden määrä- tai lähtöpaikka on 
EU:ssa?  Komissio arvioi alan toimijoiden esittämät ehdotukset ja 
sidosryhmien esittämät huomautukset ottaakseen asianmukaisella oikeudellisella välineellä kantaa vaihtoehtoiseen varustamoiden väliseen 
 
FI 10   FI yhteistyöjärjestelyyn. ELAA on jo esittänyt tällaista  järjestelyä koskevia 
konkreettisia ehdotuksia. Ennen kuin komissio ottaa kantaa näihin 
ehdotuksiin, se pyytää asianoma isia kolmansia esittämään 
huomautuksensa ja mahdollisia vaihtoehtoja.  
(c) Onko edelleen perusteltua jättää hakurahtipalvelut ja kabotaasi (eli 
kansalliset merikuljetuspalvelut) asetuksen N:o 1/2003 sisältämien 
kilpailusääntöjen täytäntöönpanosääntöj en soveltamisalan ulkopuolelle?  
Ei ole esitetty uskottavi a perusteluja sille, miksi näihin palveluihin 
täytyisi soveltaa erilaisia täytänt öönpanosääntöjä kuin ne säännöt, joita 
neuvoston päätöksen mukaan olisi sovell ettava kaikkiin toimialoihin. Ei 
myöskään ole selitetty, mitä kielteisiä vaikutuksia tällä menettelyn muutoksella voisi olla alalla. Tämän vuoksi komissio aikoo saattaa 
meriliikenteen kabotaasi- ja hakurahtipalvelut asetuksen N:o 1/2003 soveltamisalaan. Komissio antaa hakura htialalle ohjeita kilpailusääntöjen 
soveltamisesta tällä alalla.  
(d) Onko olemassa pätevää syytä säilytt ää pelkästään teknisiä sopimuksia 
koskeva erityispoikkeus?  Asetuksen N:o 4056/86 2 artiklan sisältämä 
teknisiä sopimuksia koskeva säännö s on luonteeltaan puhtaasti toteava, 
kuten yhteisöjen tuomioistuin on va hvistanut. Komissio aikoo ehdottaa 
tämän säännöksen kumoamista, kuten neuvosto kumosi vastaavan säännöksen lentoliikenteen alalla aikaisemmin tänä vuonna.  
(e) Onko olemassa pätevää syytä säily ttää asetuksen N:o 4056/86 sisältämä 
lainvalintasäännös?  Tähän mennessä ei ole ilmennyt lainvalintatilanteita 
eikä asetuksen N:o 4056/86 9 artiklan  säilyttäminen näytä perustellulta. 
Ennen kuin komissio ottaa kant aa tähän seikkaan, se pyytää 
asianomaisia, erityisesti kansainvälisiä vastapuoliaan, esittämään 
mielipiteensä lainvalintasää nnöksen tarpeellisuudesta.  
8. E
HDOTETUT TOIMET  
31. Edellä esitettyjen päätelmien peru steella komissio ehdottaa seuraavaa: 
– Harkitaan tällä hetkellä sovellettavien asetuksen N:o 4056/86 aineellisten 
säännösten, erityisesti linjakonferensseja  koskevan ryhmäpoikkeuksen ja teknisiä 
sopimuksia koskevan poikkeuksen, kumoamista.  
– Tarkastellaan, millaisella välineellä asetus N:o 4056/86 olisi korvattava, ja 
laaditaan sitä koskeva ehdotus ottaen  huomioon myös EU:n linjaliikennealan 
kilpailuasema maailmanlaajuisesti. 
– Tarkastellaan huolellisesti tässä asia kirjassa mainittua ELAA:n ehdotusta 
asianomaisilta kolmansilta saatujen huomautusten perusteella samoin kuin kaikkia muitakin ehdotuksia, joita alan toimijat tai muut asianomaiset mahdollisesti esittävät. 
– Ehdotetaan asetukseen N:o 1/2003 muutos ta, jolla saatetaan  hakurahti- ja 
kabotaasipalvelut sen soveltamisalaan. 
 
FI 11   FI – Tarkastellaan huolellisesti, onko syyt ä säilyttää lainvalintasäännös. 
9. KEHOTUS HUOMAUTUSTEN ESITTÄMISEEN  
32. Komissio kehottaa jäsenvaltioita, kaikkia muita toimielimiä ja asianomaisia 
toimittamaan tätä valkoista kirjaa koskevat huomautuksensa kahden kuukauden 
kuluessa sen julkaisemisesta seuraavaan osoitteeseen: 
Kirjeitse seuraavaan osoitteeseen: 
Kilpailun pääosasto 
Euroopan komissio Yksikkö D2 (liikenne) ”White Paper on Maritime Review” Rue Joseph II 70, 2/237  1049 Bryssel 
Sähköpostitse seuraavaan osoitteeseen: 
COMP-D2-REVIEW4056@cec.eu.int  
Liite : Tausta-asiakirja 
 
FI 12   FI  
                                                 
1 Neuvoston asetus (ETY) N:o 4056/86, annettu 22 päivänä joulukuuta 1986, perustamissopimuksen 
85 ja 86 artiklan soveltamista me riliikenteeseen koskevista  yksityiskohtaisista säännöistä (EYVL L 378, 
31.12.1986, s. 24), sellaisena kuin se on muutettuna 16 päivänä joulukuuta 2002 annetulla neuvoston 
asetuksella (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, 4.1.2003, s. 1).  
2 Neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002 (EYVL L 1, 4.1.2003, s. 1). 
3 SN 100/1/100. 
4 OECD:n sihteeristön raportti huhtikuulta 2002, Competition policy in liner shipping , s. 74–80, 
saatavilla Internet-osoitteessa http://www.oecd.org/dataoecd/13/46/2553902.pdf.  
5 Tilapäinen neuvoa-antava komitea 25. maaliskuuta 2002. 
6 Ks. esimerkiksi asia T-86/95, Compagnie Générale Maritime, Kok. 2002, s. II–1011, 254, 393 ja 
484 kohta.  
7 Vakavimpina kilpailunrajoituksina pidetään yleensä rajoituksia, jotka luonteensa vuoksi kuuluvat 
perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan ja jotka eivät tavallisesti täytä edellytyksiä poikkeuksen myöntämiseksi perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan nojalla. 
8 Ks. päätökset asioissa TAA, EATA ja tarkistettu TACA-päätös 14 päivältä marraskuuta 2002 
(EYVL L 26, 31.1.2003, s. 53) sekä komission lehdistötiedote IP/02/1677, 14.11.2002. 
9 Ks. päätökset asioissa TAA, FEFC, TACA ja tarkistettu TACA-päätös 14 päivältä marraskuuta 2002 
(EYVL L 26, 31.1.2003, s. 53) sekä komission lehdistötiedote IP/02/1677, 14.11.2002. 
10 Yhdistetyt asiat T-191/98 ja T-212/98–T-214/98, TACA , Kok 2003, ei vielä julkaistu 
oikeustapauskokoelmassa, 568 kohta. 
11 Ks. asia T-17/93, Matra, Kok. 1994, s. II-595, 139 kohta, ja asia 26/76, Metro (I), Kok. 1977, s. 1875, 
43 kohta. 
12 Asia T-395/94, TAA, Kok 2002, s. II-00875, 261 kohta. 
13 Vertailun vuoksi ks. esimerkiksi konsortioista annettu asetus N:o 823/2000 (EYVL L 100, 20.4.2000, 
s. 24), moottoriajoneuvoista annettu asetus N:o 1400/2002 (EYVL L 203, 1.8.2002, s. 30) ja vertikaalisista sopimuksista annettu asetus N:o 2790/1999 (EYVL L 336, 29.12.1999, s. 21), joissa 
komissio nimenomaan viittasi kyseisellä alalla hankittuun kokemukseen, jonka ansiosta komissio pystyi 
määrittelemään ne sopimusten ryhmät, joiden voita isiin tavallisesti katsoa täyttävän 81 artiklan 3 
kohdassa vahvistetut edellytykset.  
14 Ks. tämän asiakirjan liitteenä oleva näitä alueita koskeva tarkempi kuvaus. 
15 ELAA määrittelee ehdotuksessaan linjaliikennepalvelut ”tavaroiden kuljetukseksi, joka tapahtuu 
säännöllisellä tavalla tietyllä reitillä tai tietyillä reiteillä satamien välillä etukäteen ilmoitetuin 
aikatauluin ja päivämäärin ja joka on myös tilapäisluontoisesti jokaisen kuljetuksen käyttäjän käytettävissä maksua vastaan, ja siihen liittyviksi toiminnoiksi” (vrt. asetuks en N:o 823/2000 2 artiklan 
2 kohta). 
16 ELAA:n lopullinen ehdotus, päivätty 6. elokuuta 2004, on saatavilla osoitteessa 
http://europa.eu.int/comm/competition/antitrust/others/ maritime/elaa_proposal/elaa_proposal_6_august
_2004_en.pdf. 
17 ELAA:n ehdotusta kuvaillaan tarkemmin liitteessä. 
 
FI 13   FI                                                                                                                                                          
18 Tämä koskee ainakin linjakonferensseja, jotka muodost uvat kahden tai useamman aluksia käyttävän ja 
linjaliikennepalveluja yhdenmukaisin tai yhteisin rahtimaksuin tarjoavien varustamojen ryhmästä (vrt. 
linjakonferenssien määritelmä asetuksen N:o 4056/86 1 artiklan 3 kohdan b alakohdassa).  
19 Asetus N:o 1/2003 korvasi 1. toukokuuta 2004 alkaen asetuksen N:o 4056/86 menettelysäännöt. 
Käytännössä kabotaasi- ja hakurahtipalvelujen jä ttämisellä asetuksen N:o 4056/86 soveltamisalan 
ulkopuolelle ei ole enää ollut merkitystä 1. toukokuuta 2004 jälkeen.  
20 Väärinkäsitysten välttämiseksi on syytä todeta, että aineellisia kilpailusääntöjä (EY:n 
perustamissopimuksen 81 ja 82 artikla) sovelletaan myös näihin palveluihin. Ne on jätetty ainoastaan 
kilpailusääntöjen täytäntöönpanosääntöjen  soveltamisalan ulkopuolelle, toisin sanoen asetusta 
N:o 1/2003 ei sovelleta hakurahti- ja kabotaasipalveluihin.