EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 09.12.1998 
KOM(1998)596lopull. 
VIHREÄ KIRJA RADIÖTAAJUUSPOLITHKASTA 
Radiotaajuudet Euroopan yhteisön televiestintä-, yleisradiotoiminta-, liikenne-
ja t&k-politiikassa 
(komission esittämä) 

Radlotaajuuspolltlikkaa koskeva vihreä kirja Tiivistelmä 
TIIVISTELMÄ 
^ TAUSTA: RADIOTAAJUUKSIEN TALOUDELLINEN JA POLIITTINEN MERKITYS 
Radiotaajuudet muodostavat selkärangan monentyyppiselle teolliselle toiminnalle esimerkiksi 
televiestinnän, yleisradiotoiminnan, liikenteen, tutkimuksen ja kehityksen (t&k) ja yleistä etua 
koskevien palvelujen alalla. Siten ne ovat taloudellisesti huomattavan tärkeitä niin markkina-
arvojen kuin työllisyydenkin suhteen. Koska monet näistä aloista ovat osa yhteisön politiikkaa, 
Euroopan yhteisöllä on painavia syitä kehittää johdonmukaista radiotaajuuspolitiikkaa. 
Vaikka taajuuksien suora vaikutus edellä mainittuihin toiminnan aloihin saattaakin vaihdella, 
radiotaajuudet ovat keskeinen ja yhä niukemmaksi käyvä resurssi. Taloudellisesti 
katsoen radiotaajuuksien arvon määrittää niiden palvelujen arvo, jotka voidaan tarjota niiden 
avulla. Radiotaajuuksien arvo ei ole kuitenkaan hallitseva tekijä, joka otettaisiin yleensä 
huomioon nykyisessä taajuuksien hallinnassa. 
Radiotaajuuksien käyttöä ja käyttäjiä koskevien päätösten tekotavat ja prioriteettien 
määrittelytavat ovat Euroopan yhteisölle olennainen asia kolmesta tärkeästä syystä: 
• Useiden Euroopan yhteisön harjoittamien alakohtaisten politiikkojen (televiestintä, 
yleisradiotoiminta, liikenne, t&k jne.) onnistuminen riippuu radiotaajuuksien 
saatavuudesta ja asianmukaisesta suojaamisesta. 
• Radiotaajuuksien myöntämispäätösten on noudatettava useaa yhteisön tason 
horisontaalista politiikkaa: on tuettava sisämarkkinoiden kehittämistä, taattava 
kilpailu sekä kehitettävä ja vaalittava yhteiskunnallisia normeja ja yleistä etua 
yhteisön tasolla. 
• Radiotaajuuksia käytetään yhä enemmän kaupalliseen toimintaan, minkä vuoksi on 
otettava huomioon vastaavien tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä kauppaa 
ohjaavat säännöt ja sitoumukset. Nämä velvoitteet ovat merkityksellisiä Euroopan 
yhteisön ja sen jäsenvaltioiden kansainvälisille sitoumuksille. 
TAVOITTEET JA TÄRKEIMMÄT KYSYMYKSET: EUROOPAN YHTEISÖN HYÖTYNÄKÖKOHDAT 
RADIOTAAJUUKSIEN OSALTA 
Euroopan yhteisön näkökulmasta radiotaajuuksien saatavuuteen ja myöntämiseen 
liittyviä poliittisia tavoitteita ovat: 
• mahdollistaa uusien palvelujen kehittäminen kuluttajien ja hallitusten 
radiotaajuuksia käyttäville palveluille asettaman kysynnän täyttämiseksi; 
• kannustaa radioviestintälaitteiden ja -palvelujen sisämarkkinoiden ja kilpailun 
kehittämistä erityisesti yleiseurooppalaisten ja maailmanlaajuisten järjestelmien 
ja palvelujen käyttöönoton ja käytön yhteydessä; 
• toteuttaa julkispoliittisia tavoitteita ottaen huomioon turvallisuuteen liittyvät, 
kulttuuriset ja yhteiskunnalliset näkökohdat jne; 
• turvata yhteisön edut monen- ja kahdenvälisissä neuvotteluissa, joissa 
käsitellään radiotaajuuksia; 
• kannustaa teknisiä innovaatioita ja tukea Euroopan kilpailukykyä; 
i* 
Radlotaajuuapolltllkkaa koskeva vihreä kirja Tiivistelmä 
• kehittää yleisemmin talouden kasvua, luoda työpalkkoja ja edistää yleistä 
hyvinvointia. 
Näitä yleisiä tavoitteita silmällä pitäen on pohdittava eräitä keskeisiä seikkoja, jotka 
liittyvät radiotaajuuksien tarjoamistapaan: 
• radiotaajuuksien saatavuus yleiseurooppalaisille radiojärjestelmille, -palveluille ja 
-laitteille on turvattava; 
s kaupallisten ja julkisten etujen asianmukainen tasapainottaminen on turvattava 
radiotaajuuspolitiikassa; 
* radiotaajuuksien taloudellinen arvo on huomioitava niukkana hyödykkeenä; 
* radiopalvelujen ja -laitteiden kilpailun tukemisessa on turvattava avoimet, 
puolueettomat ja syrjimättömät menettelyt; 
S radiotaajuuksien tehokas käyttö on varmistettava; 
s on varmistettava, että radiotaajuuksien sääntely kannustaa kilpailua ja teknisiä 
innovaatioita; 
S on tuettava mittakaavaetujen syntymistä tuotaessa markkinoille käyttäjien tarpeita 
vastaavia uusia laitteita; 
y on varmistettava johdonmukaisuus radiotaajuus- ja standardointipolitiikan 
välillä. 
MUUTOSTEKIJÄT: 
RADIOTAAJUUSPOLITIIKAN KEHITTYVÄ TAUSTA 
Teknologian kehittymisellä, markkinatrendeillä sekä politiikan ja sääntelyn kehittymisellä -
jotka ovat kaikki sidoksissa toisiinsa - on huomattava merkitys radiotaajuuksien 
saatavuudelle, ja ne tekevät sekä radiotaajuuksien löytämisen uusille sovelluksille että niiden 
käytön yhdenmukaistamisen yhä monimutkaisemmaksi. Monet näistä trendeistä ovat vielä 
kehitysvaiheessa, mutta ne aiheuttavat jo seuraavia muutoksia: 
s Radiotaajuuksia käyttävien erilaisten palvelujen lähentyminen ja uusien järjestelmien 
kehittäminen, minkä ansiosta erilaisten palvelujen suuri määrä kyseenalaistaa taajuuksien 
käyttäjien perinteisen luokittelun ja siitä seuraavat taajuuksien saantiehdot. 
s Palvelujen ja markkinatoimijoiden maailmanlaajuistuminen on luonut 
radiotaajuuspolitiikalle uuden ulottuvuuden (yhteenliittymien tai maailmanlaajuisen 
liiketoiminnan harjoittamisen kautta). 
s Kun kaupallisten sovellusten osuus taajuuksien käytössä lisääntyy, osittain 
markkinoiden vapauttamisen takia, kaupallisten sovellusten on kilpailtava el-
kaupallisten sovellusten kanssa (mukaan lukien yleistä etua palvelevat sovellukset) 
radiotaajuuksien saamisesta; eri alojen sovellukset kilpailevat keskenään 
radiotaajuuksien käytöstä. 
• Radiotaajuuksia koskevilla päätöksillä on kauaskantoisia vaikutuksia 
markkinatoimijoiden suhteelliseen vahvuuteen sekä radiotaajuuksia käyttävien 
toimijoiden keskinäisessä suhteessa että radiotaajuuksiin perustuvien infrastruktuurien ja 
muiden infrastruktuurien käyttäjien välisessä suhteessa. Jälkimmäisessä tapauksessa 
-Z6 
Radiotaajuuspolitiikkaa koskeva vihreä kirja Tiivistelmä 
taajuuspäätösten vaikutus voi ulottua taajuuden saamisen lisäksi laajemmalle aiheuttaen 
suuria rakenteellisia muutoksia markkinoilla. 
s Radiotaajuuksien käyttöä koskevat päätökset vaikuttavat yhteisöjen toimintaan paitsi 
taloudellisesti myös yhä enemmän teollisuuden kilpailukyvyn ja innovaatiokyvyn osalta. 
1o 
Radiotaajuuspolitlikkaa koskeva vihreä kirja Tiivistelmä 
HAASTE: JOHDONMUKAINEN YHTEISÖN RADIOTAAJUUSPOLITIIKKA 
Yhteisön tasolla monet muutostekijät viittaavat siihen, että on aika tarkistaa, riittääkö nykyinen 
radiotaajuuksien sääntely-ympäristö turvaamaan Euroopan yhteisön edut ja ottamaan 
huomioon tarve omaksua yhteisön tason lähestymistapa radiotaajuuspolitiikkaan. Näitä 
tekijöitä ovat: 
s Yhdenmukaiset radiotaajuuksien myöntämisehdot samankaltaisille palveluille 
yhteisön tasolla: Erityisesti radioviestintäjärjestelmien maailmanlaajuistuminen eli 
radiotaajuuksista riippuvaisten yleiseurooppalaisten tai maailmanlaajuisten järjestelmien 
käyttöönotto edellyttää tehokasta taajuuksien hallintaa, jotta voitaisiin välttää viivästymiset 
tai tarpeettomat kynnykset, jotka johtuvat epäyhtenäisestä radiotaajuuksien allokoinnista 
yhteisössä. 
s Yhteisön nykyisen sääntely-ympäristön johdonmukaisuuden turvaaminen: Eräät 
tärkeimmistä radiotaajuuksia käyttävistä aloista ovat yhteisön sääntelyn alaisia, kuten 
televiestintä ja joiltakin osin myös yleisradiotoiminta. Radiotaajuuksien suunnittelun, 
myöntämisen ja käytön hajaantuminen hankaloittaa yhteisön tason johdonmukaisen 
sääntelyn turvaamista. Radiotaajuuksia käyttävien maailmanlaajuisten järjestelmien 
osalta yhteisön tason johdonmukainen lähestymistapa vahvistaisi Euroopan yhteisön 
asemaa kansainvälisessä koordinointi-ja neuvottelutoiminnassa. 
s Johdonmukainen ja tasapainoinen lähestymistapa kaikilla aloilla: Yhteisön tason 
radiotaajuuspolitiikka on tähän mennessä muotoutunut erillisten, alakohtaisten 
näkökantojen tuloksena ja televiestintää lukuun ottamatta kysymyksenä, joka ei 
välttämättä vaadi erityistä sääntelyä. Kaikkien alojen johdonmukaista ja tasapainoista 
lähestymistapaa on kehitettävä siten, että minimoidaan eri alakohtaisten toimintojen 
väliset vastakkainasettelut radiotaajuuksiin liittyvissä tarpeissa, varsinkin aloilla, joilla 
sovelletaan jotakin yhteisön politiikkaa. 
* Radiotaajuudet sisämarkkinoiden yhteydessä: Nykyistä radiotaajuuksien hallintaa on 
CEPT:ssä harjoitettu perinteisesti lähinnä teknisten näkökohtien perusteella. Kun otetaan 
huomioon kaupallisten sovellusten kasvava merkitys, on yhä enemmän kiinnitettävä 
huomiota markkinoihin liittyviin näkökohtiin. Markkinoiden yhdentyessä 
radiotaajuuspolitiikalla on esimerkiksi myöntämisehtojen osalta kiistämätön merkitys 
yhteisön kannalta varsinkin silloin, kun taajuuksien käyttäjät ovat maailmanlaajuisia 
markkinatoimijoita. Sisämarkkinanäkökohtien lisäksi kyseessä on esimerkiksi yhteisön 
teollisuuden kilpailukyky. 
s Radiotaajuudet maailmankaupan yhteydessä: Ulkoisen kaupan vastuualueisiinsa 
liittyen Euroopan yhteisö saa yhä useammin yhteydenottoja tärkeimmiltä 
kauppakumppaneiltaan radiotaajuusasioissa. Pystyäkseen vastaamaan yhteisöllä on 
oltava selkeä kanta radiotaajuuksiin, jotta se voisi puolustaa sitä niin kahdenvälisissä 
yhteyksissä kuin maailmanlaajuisissa organisaatioissakin. 
iv 
U 
RadlotaaJuuspoUtilkkaa koskeva vihreä kirja Tiivistelmä 
KOMMENTTIEN AIHEITA: TÄRKEIMMÄT KYSYMYKSET 
Asiat1, joihin tässä vihreässä kirjassa pyydetään kommentteja, on järjestetty eri kerroksiin, 
jotka on katsottu tärkeimmiksi taajuuspolitiikan yhteydessä: 
1. Radiotaajuuksien käytön strateginen suunnittelu 
Euroopan komissio haluaa kuulla mielipiteitä radiotaajuuksien käytön strategisesta 
suunnittelusta Euroopan yhteisössä erityisesti seuraavilta osin: suunnittelun laajuus ja sen 
edellyttämät tiedot; tarvitaanko poliittista ja oikeudellista sitoumusta yleiseurooppalaisten 
palvelujen radiotaajuuksien suunnittelua varten; ja kuinka yhdenmukainen yhteisön 
lähestymistapa tarvitaan taajuuksien uudelleensijoittamis- ("re-farming") ja 
korvaamispolitiikan ("substitution") kehittämiseksi ja toteuttamiseksi osana 
taajuussuunnittelua. 
2. Radiotaajuuksien allokoinnin yhdenmukaistaminen 
Euroopan komissio haluaa kuulla mielipiteitä radiotaajuuksien yhdenmukaistamisesta 
Euroopan yhteisössä ja laajemmassa yhteydessä; vaaditaanko yhteisön ennakkosopimus 
yhdenmukaistamistoimien tarpeesta ja mitkä ovat sen määritysperusteet; ja mikä on 
vaadittava oikeusvarmuuden taso jäsenvaltioiden toteuttaessa tällaisia toimia. 
3. Radiotaajuuksien antaminen ja toimiluvat 
Euroopan komissio haluaa kuulla mielipiteitä radiotaajuuksien antamisesta ja toimilupien 
myöntämisestä erityisesti sen suhteen, mikä menetelmä takaisi parhaiten 
radiotaajuuksien tehokkaan käytön ja yleiseurooppalaisten palvelujen yhdenmukaisen 
käyttöönoton; missä määrin tarvitaan yhteinen yhteisön lähestymistapa tarvitaan 
radiotaajuuksien arvottamiseen ja mahdolliseen kaupallistamiseen, ja mitkä ovat 
nykyisten radiotaajuuksien käyttäjien uudelleensijoittelun mahdolliset kustannukset; ja 
mikä on tarvittava oikeusvarmuuden taso yhteisön puitteissa. 
4. Radiolaitteet ja standardit 
Euroopan komissio haluaa kuulla mielipiteitä yhteisön radiolaite-, standardi- ja 
radiotaajuuspolitiikan välisistä yhteyksistä ja erityisesti standardi- ja 
radiotaajuushallintoelinten yhteistyöstä sekä radiotaajuushallinnon käytännön tason 
toimenpiteistä. 
5. Radiotaajuuksien koordinoinnin hallinnollinen kehys 
Euroopan komissio haluaa kuulla mielipiteitä siitä, pystytäänkö radiotaajuuksien 
koordinoinnin nykyisen hallinnollisen kehyksen avulla toteuttamaan yhteisön poliittisia 
tavoitteita, eli myötävaikuttamaan talouden kasvuun, työllisyyteen ja hyvinvointiin, 
kannustamaan teknisiä innovaatioita ja uusien palvelujen kehittämistä, edistämään 
kilpailua sisämarkkinoilla ja lujittamaan Euroopan kilpailukykyä luotaessa 
yleiseurooppalaisia ja maailmanlaajuisia radiojärjestelmiä. 
Näihin otsikoihin liittyvät yksityiskohtaiset kysymykset löytyvät vihreän kirjan luvusta 4. 
<e 
Radlotaajuuspolltlikkaa koskeva vihreä kirja Tiivistelmä 
VIHREÄN KIRJAN YLEINEN TAUSTA: AIHEESEEN LIITTYVÄ KESKUSTELU 
Ehdotetun vihreän kirjan tavoite on selvittää, kuinka voidaan parhaiten lähestyä ja 
toteuttaa taajuuspolitiikkaa yhteisön tasolla. Samalla vihreän kirjan tulokset antavat 
pohjaa useista erityisaiheista parhaillaan käytäville keskusteluille. 
Televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentymistä koskevassa vihreässä 
kirjassa käsiteltiin jo eräitä radiotaajuusasioita tiettyjen erityisalojen suhteen. Nämä seikat on 
asetettava omalle paikalleen radiotaajuuspolitiikan kokonaisvaltaisessa lähestymistavassa, 
jota käsitellään tässä vihreässä kirjassa. Taajuuspolitiikkakeskustelu puolestaan hyötyy 
lähentymiskeskustelusta esimerkiksi käsiteltäessä muuttuvia käyttö- ja käyttäjäluokkia tai 
yleisen edun määritelmää lähentyvillä aloilla. Nämä tulokset ovat tärkeitä, jotta pystyttäisiin 
suosittelemaan sopivia menettelyjä radiotaajuuksien myöntämiseen. 
Televiestinnän alalla on valmisteilla televiestinnän sääntelyn toimivuuden tarkistus ("vuoden 
1999 tarkistus"), jossa käytetään radiotaajuuskeskustelun antia sen selvittämiseksi, miltä 
osin nykyistä sääntelyä on täydennettävä tai tarkistettava yhteisön radiotaajuuspolitiikan 
toteuttamisen edistämiseksi. 
Liikenteen alalla yhteisö harkitsee parhaillaan Euroopan osallistumisen lisäämistä 
maailmanlaajuisten satelliittinavigointijärjestelmien (GNSS) alalla. Ne mahdollistavat 
yleishyödyllisten palvelujen tarjoamisen (navigointi, paikantaminen, ajanmääritys) ja tarjoavat 
huomattavan markkinapotentiaalin. Nämä järjestelmät voivat muodostaa myös pohjaa 
monenkaltaiselle teolliselle ja kaupalliselle toiminnalle. Radiotaajuuksien allokointi ja 
suojaaminen on varmistettava eurooppalaisissa ja kansainvälisissä neuvotteluissa, jotta 
tällainen hanke voidaan toteuttaa. Radiotaajuuspolitiikkaa käsittelevä vihreä kirja auttaa 
keskipitkällä aikavälillä selvittämään, kuinka tämän alan erityistarpeet - koordinointimenettelyt 
ja taajuuksien suojaaminen - sijoitetaan käytännöllisesti radiotaajuuspolitiikan yleiseen 
kokonaisuuteen eli siten, että se kattaa kaikki alat. 
Tämän vihreän kirjan herättämät ajatukset auttavat lisäksi valmistelemaan tehokkaasti 
radiotaajuuksista käytävät kansainväliset neuvottelut tulevassa maailman radiohallintojen 
konferenssissa (WRC-2000). Komissio on aikaisemmassa tiedonannossaan esitellyt 
konferenssin esityslistan tärkeimmät aiheet ja osoittanut yksityiskohtaisesti, mikä on niiden 
yhteys komission politiikkoihin. Tämän vihreän kirjan kuulemismenettelystä saatavia tuloksia 
käytetään apuna määritettäessä yhteisön kantoja konferenssin keskeisiin aiheisiin. 
vi 
1 4 
RadiotaaJuuspollWkkaa koskeva vihreä kirja Sisällysluettelo 
SISÄLLYSLUETTELO 
1. JOHDANTO 1 
2. RADIOTAAJUUKSIEN TALOUDELLINEN JA POLIITTINEN MERKITYS 4 
2.1 Radioviestintämarkkinat 4 
2.2 Euroopan yhteisön politiikat, joihin radiotaajuudet liittyvät 8 
2.3 Muutostekijät 10 
3. EU:N RADIOTAAJUUSPOLITIIKKA: NYKYTILANNE 12 
3.1 EU:n radiotaajuuspolitiikan määrittely 12 
3.2 Yhteisön nykyinen osallistuminen radiotaajuuspolitiikkaan 13 
4. EU:N RADIOTAAJUUSPOLITIIKKA: KOMMENTTIEN AIHEITA 17 
(1) Radiotaajuuksien käytön strateginen suunnittelu 17 
(2) Radiotaajuuksien allokoinnin yhdenmukaistaminen 18 
(3) Radiotaajuuksien antaminen ja toimiluvat 19 
(4) Radiolaitteet ja standardit 21 
(5) Radiotaajuuksien koordinoinnin hallinnollinen kehys 22 
5. PÄÄTELMÄT 24 
LIITE I: EUROOPAN YHTEISÖN POLITIIKAT, JOIHIN TAAJUUDET VAIKUTTAVAT I-V 
LIITE II: EU:N TAAJUUSPOLITIIKKA MX 
LIITE III: LYHENNELUETTELO MI 
-t 
* 
Luku I Johdanto 
1. JOHDANTO 
Eräiden Euroopan yhteisön politiikan alojen, kuten matka- ja satelliittiviestinnän, 
yleisradiotoiminnan, liikenteen ja t&k-toiminnan, kulmakivenä on radiotaajuusspektri. 
Nämä alat ovat viime vuosina kehittyneet keskeisiksi kasvualoiksi Euroopan yhteisössä. Kun 
otetaan huomioon tietoyhteiskunnan vaatimus tiedon välittömästä saannista ja levittämisestä 
ajasta tai paikasta riippumatta, radiotaajuudet ovat käymässä yhä tärkeämmiksi Euroopan 
talouden kehityksessä. 
Radiotaajuuksien kysyntä kasvaa tasaisesti teknologian, markkinoiden ja sääntelyn 
kehittyessä. Tätä kysyntää ei pystytä kattamaan lisätaajuuksilla, joita voidaan asettaa 
saataville uusien, entistä tehokkaampien tekniikoiden avulla (esimerkiksi digitaaliset 
radiojärjestelmät yleisradiotoiminnassa ja matka-ja henkilöviestinnässä). Tämän seurauksena 
radiotaajuudet ovat käymässä yhä niukemmaksi resurssiksi. Siltä osin kuin radiotaajuudet 
ovat ylikuormitettuja, on tehtävä valintoja radiotaajuuksien kysynnän ja tarjonnan 
tasapainottamiseksi. 
Radiotaajuuksien käyttöä säännellään. Koska radioaallot eivät pysähdy rajoilla, maat ovat 
koordinoineet radiotaajuuksien käyttöä kansainvälisessä teleliitossa (ITU), joka on YK:n 
erityiselin. ITU:n maailman radiohallintojen konferensseissa (WRC) 186 maata sopii joka 
toinen vuosi toimista radiotaajuuksien käytön kansainväliseksi yhdenmukaistamiseksi. Tämä 
on tarpeen, jotta radiolaitteiden tuotannossa saavutettaisiin mittakaavaetuja, helpotettaisiin 
palvelujen maailmanlaajuista saatavuutta ja vältettäisiin yhden käyttäjän lähetysten 
aiheuttama kohtuuton häiriö toiselle. Yksityiskohtaisempi koordinaatio tapahtuu alueellisella ja 
kansallisella tasolla. 
Euroopassa 43 maata, mukaan lukien EU:n jäsenvaltiot, koordinoivat radiotaajuuksien käyttöä 
Euroopan radio-, tele- ja postihallintojen yhteistyökonferenssissa (CEPT). Myös CEPT 
hyväksyy yhdenmukaistamistoimenpiteitä, joita sen jäsenmaat toteuttavat vapaaehtoiselta 
pohjalta. Sekä ITU:n WRC:ssä että CEPT:ssä käsitellään radiotaajuuksien kaikkea käyttöä, 
mukaan lukien televiestintä, yleisradiotoiminta, liikenne ja t&k. 
Lukuun ottamatta radiotaajuuksien saatavuutta matka- ja henkilöviestintään, jonka osalta on 
olemassa yhteisön lainsäädäntöä, Euroopan yhteisö nojaa pääosin ITU:n/WRC:n ja 
CEPT:n työhön radiotaajuuksien yhdenmukaistamisessa. Se on tarpeen palvelujen ja 
laitteiden yleiseurooppalaisessa ja maailmanlaajuisessa tarjonnassa. Taajuuksien 
antaminen yksittäisille käyttäjille tapahtuu kansallisella tasolla, ja siinä noudatetaan tiettyjä 
maailman kauppajärjestössä (WTO) ja Euroopan yhteisössä sovittuja ehtoja. 
Radiotaajuuksien kysynnän kasvaessa koordinointi ja hallinto ovat käyneet entistä 
monimutkaisemmiksi. Aikaisemmin maat koordinoivat radiotaajuuksien käyttöä suhteellisen 
pienen käyttäjämäärän puolesta ja teknisten näkökohtien perusteella. Käyttäjiä olivat 
maanpuolustusala ja julkiset televiestintä- ja yleisradiotoimintaorganisaatiot, jotka toimivat 
lähinnä kansallisella tasolla. 
Radiotaajuuspolitiikan toimintaympäristö on muuttunut huomattavasti. Radiolaitteita ja 
-palveluja kehitetään enemmän maailmanlaajuisille kuin kansallisille markkinoille. 
Kansallisen tason julkisia palveluja tarjoavat radiotaajuuksien perinteiset käyttäjät kilpailevat 
nyt radiotaajuuksien käytöstä yhä useamman maailmanlaajuisen kaupallisen toimijan 
kanssa erityisesti televiestinnän ja yleisradiotoiminnan alalla. Radiotaajuuksien saatavuus on 
nousemassa keskeiseksi tekijäksi kauppaneuvotteluissa. Kaikki kehitys viittaa siihen, että 
radiotaajuuspolitiikassa tarvitaan kansainvälistä yhteistyötä, jotta voitaisiin helpottaa 
palvelujen ja laitteiden käyttöönottoa ja tarjontaa. Siksi on olennaista varmistaa, että 
Euroopan yhteisön ja kaikkien sen jäsenvaltioiden edut otetaan täysimääräisesti huomioon 
keskusteltaessa radiotaajuuksien saatavuudesta. 
u 
Luku I Johdanto 
Radiotaajuuspolitiikan ympäristön muuttumisen johdosta Euroopan yhteisön tärkeimpiä 
haasteita ovat: 
> Radiotaajuuksien käytön strategisessa suunnittelussa on nyt otettava huomioon yhä 
useamman uuden järjestelmän sekä maailmanlaajuisesti toimivan kaupallisen ja ei-
kaupallisen toimijan erilaiset edut ja vaatimukset. 
> Maailmanlaajuistumisen seurauksena radiotaajuuksien allokointi ja 
yhdenmukaistaminen vaatii yhä enemmän kansainvälistä yhteistyötä, mutta maat ja 
radiotaajuuksien käyttäjät asettavat erilaisia prioriteetteja sen suhteen, mitä 
palveluita varten tulisi olla yhdenmukaiset kansainväliset radiotaajuudet. 
Kaupallisen ja ei-kaupallisen käytön välisten eri etunäkökohtien sekä eri maiden 
prioriteettien tasapainottaminen edellyttää muutakin kuin taajuuksien teknistä hallintaa. 
Viimeaikaiset kokemukset ITU/WRC-neuvotteluissa ovat osoittaneet, että jos Euroopan 
yhteisö ei ole yhtenäinen ja ehdotuksilla ei ole poliittista tukea, yhteisiä tavoitteita on 
vaikea ajaa. Radiotaajuuksien käytön strategisessa suunnittelussa on nyt otettava 
huomioon yhä useamman uuden järjestelmän sekä maailmanlaajuisesti toimivan 
kaupallisen ja ei-kaupallisen toimijan erilaiset edut ja vaatimukset. 
> Radiotaajuuksien antaminen yksittäisille käyttäjille tulisi toteuttaa kohtuullisin ehdoin. 
Radiotaajuuksien kysyntä on kuitenkin kasvanut niin paljon, että hallinnot vaativat yhä 
useammin käyttäjiä maksamaan radiotaajuuden käytöstä tarjottavan palvelun 
markkina-arvon ja todellisen tarpeen heijastamiseksi. Tätä menettelyä on arvosteltu, 
koska se voi haitata teknisiä innovaatioita ja kilpailua ja mahdollisesti johtaa 
kuluttajahintojen nousuun. Palvelujen käyttöönoton ja kansainvälisen tarjoamisen 
haittana voivat olla toimiluvat, joita vaaditaan kussakin maassa erikseen. Eri maissa 
voidaan lisäksi käyttää erilaisia radiotaajuuksien myöntämismenetelmiä ja -ehtoja. 
> Radiolaitteiden rajat ylittävä saatavuus ja käyttö riippuu siitä, missä määrin 
radiotaajuuksia on yhdenmukaistettu ja yhteisiä standardeja on käytettävissä, jotta 
voidaan varmistaa yhteentoimivuus. Radiolaitteiden käytön valvonnan sekä 
markkinoiden seurannan merkitys kasvaa, mikä tulee edellyttämään hallinnoilta 
huomattavaa panostusta yhteistyöhön teollisuuden ja radiotaajuuksien käyttäjien kanssa. 
> Radiotaajuuksien käytön koordinoinnin, suunnittelun ja yhdenmukaistamisen 
hallinnollinen kehys luotiin vastaamaan pienen käyttäjämäärän vaatimuksia. 
Radiomarkkinoiden vapautuessa ja maailmanlaajuistuessa tähän hallinnolliseen 
kehykseen on alkanut kohdistua paineita kaupallisista etupiireistä, joiden ajamat 
edut eivät välttämättä vastaa niiden hallintojen etuja, jotka edustavat niitä kyseisissä 
organisaatioissa. Lisäksi eri kansallisten etujen tasapainottaminen vaikeuttaa 
radiotaajuuksien yhdenmukaistamista ja voi aiheuttaa lainsäädännöllisesti epävarman 
tilanteen radiotaajuuksien saatavuuden ja yhdenmukaistamisen kannalta. 
Tämän vihreän kirjan tarkoitus on aloittaa julkinen keskustelu siitä, pystytäänkö nykyisellä 
radiotaajuuspolitiikalla vastaamaan kuvattuihin haasteisiin vai tarvitaanko muutos, jotta 
pystytään toteuttamaan Euroopan yhteisön poliittisia tavoitteita: 
> teknisiä innovaatioita ja kilpailua helpotetaan joustavan, mutta päättäväisen 
radiotaajuuksien käytön suunnittelun avulla sekä hallintojen asianmukaisen 
radiotaajuuksien antamisen avulla; 
> radiotaajuuksien käytön koordinointia varten luodaan ennakoitava ja oikeudellisesti 
varma sääntelyjärjestelmä, joka on avoin ja vastaa kaupallisten ja ei-kaupallisten 
etupiirien tarpeita kaikilla aloilla, mukaan lukien televiestintä, yleisradiotoiminta, 
liikenne ja t&k-toiminta; 
Luku I Johdanto 
> taataan yksittäisten jäsenvaltioiden ja Euroopan yhteisön asianmukainen edustus ja 
etujen tasapainottaminen radiotaajuuspäätöksissä; ja 
> vahvistetaan Euroopan yhteisön asemaa radiopalvelujen ja -laitteiden 
maailmanmarkkinoilla yhdistämällä tarvittavat jäsenvaltioiden ja Euroopan yhteisön 
tekniset ja poliittiset vahvuudet. 
Kaikkia asianosaisia - radiotaajuuksien käyttäjiä, radiotaajuuksia käyttäviä palveluntarjoajia, 
laitevalmistajia, viranomaisia, alakohtaisia organisaatioita, kuluttajia - pyydetään antamaan 
kommenttejaan ja näkemyksiään. Saadun palautteen perusteella komissio aikoo laatia 
tiedonannon raportoidakseen palautteesta ja tehdäkseen alustavat päätelmät. 
Kaikki kiinnostuneet voivat osallistua keskusteluun vastaamalla tässä vihreässä kirjassa 
käsiteltyihin asioihin 15. huhtikuuta 1999 mennessä. 
Vastaukset vastaanotetaan mieluiten sähköpostitse HTML-muodossa2 osoitteeseen: 
European Commission, DGXIIIA1 
Attn. Mr. R. Niepold 
Rue de la Loi 200 / VVetstraat 200, BU31 2/52 
B-1049 BRUXELLES/BRUSSEL 
Belgia 
Sähköposti: spectrum.greenpaper@bxl.dg13.cec.be 
Faksi: (+32 2) 296 8395 
Mikäli tekijät eivät nimenomaisesti muuta ilmoita, kaikki vastaukset katsotaan julkisiksi asiakirjoiksi ja ne 
julkistetaan taajuuksia käsittelevän vihreän kirjan web-sivulla 
(http:/Avww.ispo.cec.be/infosoc/telecompolicy/en/comm-en.htm). Vaikka HTML-muotoisia vastauksia 
suositellaan painokkaasti, myös faksitse tai tavallisessa postissa lähetyt vastaukset voidaan hyväksyä (lähetys 
neljänä kappaleena). 
Luku 2 Radiotaajuuksien taloudellinen Ja pollttinen merkitys 
2. RADIOTAAJUUKSIEN TALOUDELLINEN JA POLIITTINEN MERKITYS 
Luvun 2 tarkoitus on korostaa radiotaajuuksien taloudellista ja poliittista merkitystä ja 
kuvata peruselementit, jotka ohjaavat Euroopan yhteisön lähestymistapaa 
radiotaajuuspolitiikkaan. 
Tässä luvussa luodaan katsaus sovelluksiin ja aloihin, jotka yhä useammin riippuvat 
radiotaajuuksien saatavuudesta. Lisäksi siinä korostetaan radiotaajuustoiminnan taloudellista 
merkitystä (osa 2.1). Teknologian, markkinoiden ja sääntelyn kehittyminen ovat muuttamassa 
radiotaajuuksien käyttötapoja sekä radiotaajuuspolitiikan taustatekijöitä (osa 2.2). Monen 
alakohtaisen yhteisön politiikan toteuttaminen riippuu radiotaajuuksien saatavuudesta, mutta 
niiden radiotaajuusvaatimukset käsitellään erillisissä poliittisissa asiayhteyksissä; lisäksi 
sovelletaan Euroopan yhteisön horisontaalista lainsäädäntöä (osa 2.3). 
2.1. Radioviestintämarkkinat 
Radiotaajuudet3 ovat monen toimintamuodon langaton infrastruktuuri. Kullakin 
radiosovelluksella, kuten autotallin ovenavaajilla, vauvojen itkuhälyttimillä, matkapuhelimilla 
ja maailmanlaajuisilla paikannusjärjestelmillä, on oma taajuuskaista 
radiotaajuusspektrissä, vaikkakin sitä käytetään paljolti yhteisesti. Kullekin palvelulle 
allokoitujen radiotaajuuksien sijainti ja määrä voi vaihdella huomattavasti eri maissa 
sen mukaan, mikä on erilaisten radiotaajuuksiin perustuvien palvelujen kansallinen tarve ja 
niille annettu merkitys. Ainoastaan verrattain pieni määrä radiotaajuuksien käytöstä on 
yhdenmukaistettu eri maissa. Samojen palvelujen kansainvälinen saatavuus riippuu 
radiotaajuuksien käytön yhdenmukaistamisasteesta. 
Tietyt taajuusalueet soveltuvat muita paremmin tiettyihin radioviestintäpalveluihin ja niitä on 
melko helppo hyödyntää nykytekniikalla. Tiettyjen taajuusalueiden todellinen käyttö ja kysyntä 
on luonut tai on piakkoin luomassa ylikuormitustilanteen: taajuuksien kysyntä on tarjontaa 
suurempi. Siksi on tehtävä valintoja. 
Muiden taajuusalueiden merkitys on vähäisempi, koska ne soveltuvat harvemmille palveluille, 
niiden käyttö on kalliimpaa tai se edellyttää teknisiä innovaatioita. Näillä taajuusalueilla ei 
välttämättä esiinny ylikysyntää. 
Kuten kaikkien niukkojen resurssien suhteen, on tehtävä valintoja päätettäessä, mihin 
käyttöön ja kenelle radiotaajuuksia annetaan. Radiotaajuuspolitiikassa tällaiseen 
kompromissiin voi sisältyä seuraavaa: 
s Uusille tulokkaille myönnetään taajuuksia siliä ehdolla, että ne jakavat taajuuksia 
nykyisten käyttäjien kanssa. Yhteiskäyttö voi kuitenkin edellyttää kummallekin 
osapuolelle kalliimpien tekniikoiden käyttöönottoa verrattuna siihen, että taajuuksia 
annettaisiin käyttäjien yksityiskäyttöön. 
* Vakiintunut radiotaajuuden käyttäjä siirretään radiotaajuusspektrin vähemmän 
ruuhkautuneeseen osaan, jotta uusille käyttäjille voidaan tehdä tilaa. Tällöin voidaan 
puhua "uudelleensijoittamisesta" tai "taajuusjärjestelyistä" ("re-farming") eli 
vakiintuneen käyttäjän taajuuden muuttamisesta. Vakiintuneen käyttäjän on tässä 
tilanteessa tietenkin korvattava nykyinen laitteistonsa tai muokattava sitä voidakseen 
Radioaalto on elektromagneettinen aalto, joka kulkee lähetysantennista vastaanottoantenniin. Radioaalloilla on 
oma taajuus, ja virittämällä radiovastaanotin tietylle taajuudelle voidaan vastaanottaa tiettyä signaalia. 
Sääntelyviranomaiset päättävät, kuka voi käyttää mitäkin taajuusaluetta mihinkin tarkoitukseen, ja myöntävät 
toimilupia yksittäisille palveluille. Taajuuskaistat määrittävät palvelujen sijainnin radiotaajuusspektrissä. 
Luku 2 Radiotaajuuksien taloudellinen Ja polttanen merkitys 
noudattaa niiden taajuuskaistojen eri ominaispiirteitä, joihin hänet siirretään. Joissakin 
maissa uudelta tulokkaalta voidaan vaatia tästä maksu. 
* Vakiintuneen radiotaajuuksien käyttäjän on siirryttävä radiotaajuusspektristä 
kokonaan. Tässä tapauksessa vaihtoehtona voisi olla toinen lähetystapa (eli 
lähetystekniikan korvaaminen ("substitution")). Myös tässä tapauksessa 
vakiintuneen käyttäjän on investoitava vaihtoehtoiseen lähetyskalustoon. 
s Jos taajuuden yhteiskäyttö vakiintuneen käyttäjän kanssa tai vakiintuneen käyttäjän 
taajuuden uudelleensijoittaminen ja korvaaminen ei ole teknisesti mahdollista tai 
poliittisesti ei-toivottavaa, uusille tulokkaille ei voida myöntää taajuuksia. 
Seuraava taulukko ei ole tyhjentävä esitys radiotaajuuksien käytön laajuudesta, mutta se 
antaa yleiskuvan erityyppisistä radiosovelluksista, joilta pääosin edellytetään jonkinlainen lupa 
käyttää radiolaitteita tai tarjota radiotaajuuksiin perustuvia palveluja. 
Taulukko 1 : Radiotaajuuksiin perustuvat alat ja toiminnot4 
I I • Puhelinliikenne (GSM, DCS, DECT, S-PCS, IMT2000/UMTS, WLL, I 
CB) 
TeleviestintS ' Hakupalve.u (ERMES, Pocsag, FLEX) 
• Langaton multimedia/Internet (UMTS, satelliittivalitteinen 
laajakaistaviestinta, LMDS, MMDS) 
y Datasiirto (GSM, IMT2000/UMTS, satelliittivalitteinen 
laajakaistapalvelu, FS) 
• Yksltyinen erillisradio (PMR, TETRA) 
v MaanpSailinen televisio (analoginen/digitaalinen - ilmaislShetys, 
maksu-TV) 
%,. , -M, * s , J. * Satellllttitelevlsio (analoginen/digitaalinen - ilmaislShetys, maksu-TV, Yielsradiotoiminta NVOD) 
s Oheispalvelut (tekstitelevisio ja kotipankki, teleostokset 
digitaalitelevisiossa) 
s Radio (analoginen/digitaalinen) 
s Lentoiiikenne (liikenteen ohjaus, navigointi) 
• Meriliikenne (GMDSS, VTMIS) 
Liikenne * Maantieliikenne (RTT-jarjestelmat) 
s Rautatieliikenne ja sisavesivaylat (paikallistaminen) 
s Puolustus (tietoliikenne ja valvonta, tutkat) 
s Haiytyspalvelut (poliisi, palokunta) 
S LainsaSd£nn6n taytiintddnpano (TETRA; maan kaukokartoitus) 
s Avaruustiede (esim. maan kaukokartoitus, radioastronomia, 
„ ,„ „ radionavigointi) 
Hallinto 
s KansainvSlisten yleissopimusten sitoumuksista johtuvat 
sovellukset (navigointiapu, paikantaminen ja ajanmaaritys; ymparistO) 
s Kaukokartoitus 
7"&K • Radioastronomia 
eatammmwmmsmmtammmmaamaawmwsammaaaMB^tamw^ 
Liitteessä I on yksityiskohtainen kuvaus Euroopan yhteisön politiikoista näillä aloilla. 
Luku 2 Radiotaajuuksien taloudellinen Ja polittlnen merkitys 
Euroopan yhteisöstä ei ole saatavana kokonaisuutena tietoa siitä, mitkä radiopalvelut 
sijaitsevat radiotaajuusspektrin milläkin eri alueella ja kuinka paljon taajuuksia näillä 
palveluilla on käytettävissään. Sikäli kun tällaista tietoa on saatavana, sitä on saatavana vain 
kansallisella tasolla, kuten seuraavasta esimerkistä käy ilmi: 
Taulukko 2: Radiotaajuuksien allokointi palveluille (Yhdistynyt kuningaskunta)5 
TeleviestintS 
> Matkaviestinta 
> Kllnteat palvelut (telelaitos ja yksityiset 
kiinteMt palvelut) 
> KiinteMt linkit 
> Satelliittiviestinta 
Ylelsradlotolminta 
(mukaan lukien yleisradiotoimfnnan 
oheispalvelut) 
Lllkenne 
> Siviili-ja muu llmailu 
> Merenkulku 
Halllnto 
> Maanpuolustus 
> Halytyspalvelut 
> Avaruuden kaukokartoitus 
Muut 9 kHz — 1 
GHz 
23% 
— 
.. 
40% 
3% 
--
29% 
2% 
-
3% 
100% 1 GHz — 3 
GHz 
7% 
26% 
.. 
12% 
14% 
2% 
31% 
3% 
2% 
3% 
100% 3 GHz — 30 
GHz 
-
38% 
5% 
3% 
4% 
-
38% 
--
-
12% 
100% 
Radiotaajuuksiin perustuvien palvelujen ja -laitteiden taloudellista merkitystä EU.n talouteen 
on vaikea määritellä kattavalla tavalla. Esimerkiksi matkaviestin- ja audiovisuaaliset 
palvelut riippuvat kokonaan radiotaajuuksien saatavuudesta. Näiden alojen taloudellista 
tulosta voidaan siten käyttää indikaattorina radiotaajuuksien taloudellisesta merkityksestä 
euroopan- ja maailmanlaajuisilla markkinoille. Samalla on otettava huomioon yhteiskunnan 
saama muu kuin taloudellinen hyöty radiotaajuuksien strategisesta, julkisesta ja 
kulttuurisesta käytöstä ei-kaupallisissa tarkoituksissa kuten maanpuolustuksessa, 
hälytyspalveluissa sekä televiestinnän ja yleisradiotoiminnan yleispalveluissa. 
Lähde: Approaches to the allocation and asignment of the radio spectrum resource, Report for the European 
Commission, NERA, Smith System Engineering, KPMG, November 1997. 
Luku 2 Radiotaajuuksien taloudellinen Ja polltUnen merkitys 
Taulukko 3: Arvioidut markkinat ja markkinaennusteet (miljardia ecua): televiestintä, 
matka-ja satelliittiviestintä, yleisradiotoiminta (ja audiovisuaaliala) ja radionavigointi 
Arvloidut Markkinaennuste 
markkinat 
Televiestinta 1507 162,2(1998) 
(ETA. 1997)6,josta: 
172,3 (1999) 
_ Kjjnteat pa|ve||jt 98?i 101,0(1998) 
_> ' 103,9 (1999) 
> Matkaviestintapalvelut 24,7 29,7 (1998) 
_> 33,6(1999) 
"> Muut palvelut 27£ ~" 31,4(1998) 
34,8 (1999) 
Satellilttivlestlnta 62 
(maailma, 2005)7 
> Siirtyva satelliittiliikenne (MSS) (maailma)8 1 (2000) 
7,2 (2005) 
24,1 (2010) 
Audiovlsuaaliset palvelut 41,5 46,8(2000) 
(EU, 1995)9,josta: 
59,0 (2005) __ 
71,4(2010) 
> SisSHontuottajien tulot (EU, 1995)10 8,9 16,1(2005) 
> Vuositulot maksu-TV.sta (Eurooppa, 1997)11 5 22 (2005) 
> Tulot julkisesta yleisradiotoiminnasta (tulot TV- 14 
lupamaksuista, mainonnasta ja sponsoroinnista) (EU, 
1996)12 
> Radioala (lupamaksut ja mainostulot) 6 
Radionavigointipalvelut ja -laitteet13 4(2000, Eurooppa) 
40(2005, maailma) 
6 European Information Technology Observatory 98, Yearbook for the Information and Communications 
Technology (ICT) industry in Europe, 1998, sivu 350. 
7 Via Satellite, September 1998. Global Satellite Telecommunications Review. Joe N. Peiton and the Global 
Satellite Communications Review Panel, sivu 19. 
8 Global Mobile, Volume 5, Baskerville Communications Corporation, 9 July 1998, sivu 12. 
9 Market developments of telecommunications and integrated communications services to the year 2010, IDATE, 
December 1997, sivut 14 ja 175. 
10 Norcontel, Economic Implications of New Communication Technologies on the Audio-Visual Markets. April 
1997. sivu 6. 
11 N. Bertolotti for JP Morgan Securities Ltd, The European Pay-TV Industry, January 1998. Katso komission 
valmisteluasiakirja WRC-99:sta, sivu 7. 
12 Ulhdc: EUROSTAT 
13 Komission tiedonanto: Kohti Euroopan laajuista paikantamis- ja navigointi verkkoa: maailmanlaajuista 
satelliittinavigointijärjestelmää (GNSS) koskeva eurooppalainen strategia, KOM(98)29 lopullinen, 21.1.1998, 
sivu 15. 
Luku 2 Radiotaajuuksien taloudellinen Ja pollttinen merkitys 
2.2. Euroopan yhteisön politiikat, joihin radiotaajuudet liittyvät 
Moni alakohtainen yhteisön politiikka riippuu radiotaajuuksien saatavuudesta, 
erityisesti televiestinnän, yleisradiotoiminnan, liikenteen ja t&k-toiminnan alalla 
(liitteessä I on kuvattu tärkeimmät politiikat). Poliittinen asiayhteys, jossa näihin 
politiikkoihin liittyvää radiotaajuuksien saatavuutta käsitellään, vaihtelee kuitenkin 
huomattavasti eri aloilla. 
s Televiestinnän alalla ja erityisesti yleiseurooppalaisten tai maailmanlaajuisten 
järjestelmien (esimerkiksi matkaviestin- ja siirtyvä satelliittiliikenne) osalta on Euroopan 
yhteisössä tehty poliittinen ja lainsäädännöllinen sopimus radiotaajuuksien 
yhdenmukaisesta saatavuudesta.14 Lisäksi palvelujen tarjoamista säännellään yhteisön 
toimilupasäännöin, joiden tarkoitus on edistää teknisiä innovaatioita ja kilpailua. 
Radiotaajuuksien hakijoiden määrä televiestinnän alalla on lisääntynyt huomattavasti 
teknisten innovaatioiden ja televiestintämarkkinoiden maailmanlaajuisen vapauttamisen 
ansiosta. Tämä kehitys näkyy siinä, että taajuuksien yhdenmukaistamisesta käytävien 
kansainvälisten neuvottelujen merkitys on lisääntynyt.15 
s Sitä vastoin radiotaajuuksien saatavuutta yleisradiotoimintaan ei toistaiseksi ole 
käsitelty Euroopan yhteisössä poliittisia tai lainsäädännöllisiä toimia vaativana asiana, 
osittain siitä syystä, että jäsenvaltiot tarjosivat riittävästi radiotaajuuksia saataville ennen 
kuin yleisradiotoiminta alkoi saada yhä kaupallisempia ulottuvuuksia. Radiotaajuuksien 
saatavuuden ja radio- ja televisio-ohjelmien vapaata liikkuvuutta koskevan yhteisön 
politiikan sidonnaisuus on ollut selvä aina rajat ylittävän satelliittitelevision tulon jälkeen, 
jonka johdosta annettiin "Televisio ilman rajoja" -direktiivi. Yleisradiotoiminnan ja 
audiovisuaalisten markkinoiden yleisen kasvun lisäksi televiestinnän ja 
yleisradiotoiminnan rajat ovat lähentymässä toisiaan kyseenalaistaen radiotaajuuksien 
perinteisen saatavuuden näitä toimintoja varten.16 Kilpailu niukoista ja arvokkaista 
radiotaajuuksista yleisradiotoiminnan harjoittajien ja muiden mahdollisten käyttäjien 
kesken todennäköisesti vain kiihtyy. 
* Euroopan yhteisö ei ole toistaiseksi säätänyt erityistoimista radiotaajuuksien saatavuuden 
turvaamiseksi liikennepolitilkkojensa täytäntöönpanossa (ilmailu ja meriliikenne, 
14 Komission tiedonanto neuvostolle tiedoksi Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden 
komitealle matkaviestintaajuuksista annettujen direktiivien täytäntöönpanosta ja toiminnasta, KOM(1998)559, 
9.10.1998. 
15 Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle: Yhteisön toiminnan radiotaajuusvaatimukset ja 
vuoden 1999 maailman radiohallintojen konferenssi (WRC-99), KOM(1998)298, 13.5.1998. Komission 
yksiköiden valmisteluasiakirja: maailman radiohallintojen konferenssi 1999 (WRC-99) suhteessa yhteisön 
toimintapolitiikkoihin, SEC(1998)839, 12.5.1998. Huomautus: näiden asiakirjojen julkaisemisen jälkeen 
päätettiin pitää seuraava VVRC-konferenssi vuonna 2000; tällä ei ole kuitenkaan vaikutusta näiden asiakirjojen 
asiasisältöön. 
16 Vihreä kirja televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentymisestä ja sen vaikutuksista sääntelyyn -
Kohti tietoyhteiskunnan edellyttämää lähestymistapaa, KOM(97)623, 3.12.1997. Katso erityisesti: Tiivistelmä 
televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentymistä koskevaan vihreään kirjaan liittyneen julkisen 
kuulemisen tuloksista: lisäpohdintaa vaativat kysymykset (SEC(98)1284, 29.7.1998.). Kommentit osoittivat 
laajaa huolestuneisuutta taajuuksien mahdollisesta huutokauppaamisesta ja sisälsivät arveluja, että tämä 
korottaisi markkinoille tulon kynnystä ja nostaisi kuluttajahintoja. Eräissä kannanotoissa otettiin esille syrjinnän 
riski, joka syntyy joko suosimalla vakiintuneita yrityksiä tai kohtelemalla eri tavoin eri aloja. Kysymys siitä, 
pitäisikö yhteisön tasolla asettaa tai koordinoida määräaikoja analogisista lähetyksistä luopumiselle, kirvoitti 
huomattavan määrän lausuntoja yleisradiotoiminnan harjoittajilta, laitevalmistajilta, kuluttajajärjestöiltä ja 
jäsenvaltioilta. Mielipiteet jakautuivat niihin, joissa nähtiin mahdollinen siirtyminen analogisista digitaalisiin 
lähetyksiin markkinavetoisena prosessina, johon valtioiden tai EU:n ei tarvitse puuttua, ja niihin, joiden mukaan 
kansallisen tason määräajat edistäisivät hyödyllisellä tavalla digitaalisen lähetystoiminnan kehitystä EU:ssa. 
Lisää yksityiskohtia on tämän vihreän kirjan luvussa 4. 
Luku 2 Radiotaajuuksien taloudellinen Ja politttnen merkitys 
radionavigointi ja paikantaminen). Näillä politiikan aloilla radiotaajuuksia on saatavana 
lähes yksinoikeudella ja kansainvälisesti ihmishengen turvallisuuteen liittyvän viestinnän 
turvaamiseksi ilmailussa ja meriliikenteessä. Tätä tilannetta kohtaan on kuitenkin alkanut 
kehittyä paineita radiotaajuuksien kysynnän kasvaessa. Esimerkiksi kaupallisen siirtyvän 
satelliittiliikenteen tarjoajat ovat ehdottaneet navigointi- ja paikannussovelluksille 
varattujen radiotaajuuksien yhteiskäyttöä. On kuitenkin sovittu, että tällaisten sovellusten 
häiriöttömän toiminnan takaamiseen ei tulisi puuttua. Mahdollisuus kehittää 
eurooppalainen komponentti maailmanlaajuiseen satelliittinavigointijärjestelmään 
tarkoittaa, että radiotaajuuksien turvaamisen ja suojaamisen tarve on otettava 
ehdottomasti huomioon, minkä neuvosto on myös vahvistanut. 
s T&K-toiminnan alalla (esimerkiksi maan kaukokartoituksessa ja radioastronomiassa) 
radiotaajuuksia ei ole käsitelty asiana, joka vaatisi lainsäädännöllisiä tai poliittisia toimia. 
Perinteisesti tällaisten sovellusten käytettävissä olevia radiotaajuuksia kohtaan on alkanut 
kohdistua paineita joko siksi, että uudet tulokkaat haluavat käyttää t&k-toiminnalle 
annettuja taajuuksia, tai siksi, että muiden palvelujen aiheuttama häiriö on lisääntynyt niin 
paljon, että t&k-toimien onnistuminen on vaikeutunut teknisesti. 
Kun otetaan huomioon, että tiettyjen taajuuskaistojen kysyntä ylittää tarjonnan, edellä 
mainittujen EU:n politiikkojen toteuttamisessa ollaan siinä tilanteessa, että 
radiotaajuuksien saatavuutta ei enää voida pitää itsestäänselvänä. Siksi 
radiotaajuuksien saatavuutta on pidettävä keskeisenä aiheena EU:n 
päätöksentekoprosessissa. Lisäksi, kun tehdään kompromisseja siitä, mitkä palvelut 
tulisi asettaa etusijalle radiotaajuuksien myöntämisessä ja käyttämisessä, eri 
etunäkökohdat tulisi tasapainottaa huolellisesti ja johdonmukaisesti. 
Riippumatta itse radiotaajuuksien käytöstä tarvitaan horisontaalista EU:n politiikkaa ja 
lainsäädäntöä (esimerkiksi kilpailu, sisämarkkinat, radiolaitteiden standardointi/sertifiointi, 
kuluttajansuoja). 
s Yhteisön kilpailusääntöjen tavoite on varmistaa, että radiotaajuuksien antamisessa 
tehtävissä valinnoissa ei suosita teknisiä ratkaisuja sellaisten kilpailevien tekniikoiden 
kustannuksella, jotka voisivat vastata paremmin käyttäjien tarpeita, eikä rajoiteta 
tuotantoa, markkinoita tai teknistä kehitystä, kuten perustamissopimuksen 86 artiklassa 
säädetään. Kilpailusäännöt on otettava huomioon myös suhteessa radiotaajuuksien 
käyttöön erityisesti silloin, kun niihin liittyy 90 artiklan mukaisia yleisiä etuja. Esimerkiksi 
yleisradiotoiminnassa ja liikenteessä rajan vetäminen julkisten ja kaupallisten palvelujen 
välille on käymässä yhä vaikeammaksi. 
s Sisämarkkinoiden osalta radiotaajuuksien saatavuus vaikuttaa palvelujen ja laitteiden 
yleiseurooppalaisen tarjonnan ja vapaan liikkuvuuden laajuuteen. Radiotaajuuksien 
käytön yhdenmukaistaminen on tässä yhteydessä erityisen tärkeää yleiseurooppalaisten 
ja maailmanlaajuisten järjestelmien käyttöönoton helpottamiseksi ja niiden 
mittakaavaetujen toteuttamiseksi, joita tarvitaan, jotta eurooppalainen teollisuus olisi 
kilpailukykyinen maailmanmarkkinoilla. Jälkimmäisen kohdan osalta on otettava 
huomioon standardointi- ja tyyppihyväksyntäpolitiikat. 
s Yhteisön kuluttajapolitiikka tulisi nähdä sisämarkkinoiden toteuttamista tukevana 
politiikkana, jossa korostetaan suuremman valinnanvaran ja monipuolisuuden tuomaa 
etua kaikille kuluttajille, mukaan lukien kuluttajien kysyntää ja tarpeita vastaavien 
radiopalvelujen ja -tuotteiden saatavuus. Kuluttajien terveyden suojeleminen 
sähkömagneettiselta säteilyltä on myös tulossa tärkeäksi alaksi, jolla tehdään 
laajamittaista tutkimustyötä ja joka vaatii avoimen ja yhdenmukaistetun lähestymistavan, 
jotta voitaisiin turvata radiopalvelujen turvallinen käyttö ja välttää tältä osin ristiriitaisuudet 
kansallisten politiikkojen kanssa. Euroopan yhteisössä on alettu toimia myös 
terveydenhoito- ja t&k-politiikkojen alalla sen selvittämiseksi, liittyykö radiotaajuuksien 
Luku 2 Radiotaajuuksien taloudellinen Ja polittlnen merkitys 
käyttöön mahdollisia terveysvaikutuksia, jotta voitaisiin varmistaa kuluttajien luottamus 
radiopalveluihin ja -tuotteisiin. 
Radiotaajuuksia on pidetty tärkeänä asiana televiestintäalan kaupan vapauttamista 
koskevissa kansainvälisissä neuvotteluissa. 
s Maailman kauppajärjestön (WTO) kanssa tehtyjen sopimusten mukaan jäsenmaiden on 
hallittava radiotaajuuksia puolueettomalla, avoimella ja syrjimättömällä tavalla, joka ei ole 
kohtuuttoman raskas. Lisäksi ne ovat sitoutuneet julkistamaan taajuuskaistojen 
kulloisenkin allokointitilanteen. Tämän johdosta jokainen alueellinen tai kansallinen 
radiotaajuuksien hallintatoimenpide, joka tarkoituksellisesti tai tahattomasti tai 
syrjivällä tavalla estää muissa WTO:n jäsenmaissa toimivien operaattoreiden 
markkinoille pääsyn tai rajoittaa sitä kohtuuttomasti, rikkoo WTO:n kanssa tehtyä 
sopimusta, koska syrjivät, kilpailunvastaiset tai mielivaltaiset taajuushallintapäätökset 
ovat laittomia. Nämä kansainväliset sitoumukset on otettava huomioon, kun 
kolmansien maiden operaattorit pyrkivät Euroopan yhteisön markkinoille ja kun 
alan eurooppalaiset yritykset pyrkivät maailmanmarkkinoille. 
Kaiken kaikkiaan kun päätetään televiestinnän, yleisradiotoiminnan, liikenteen ja t&k-
toiminnan alalla harjoitettavista EU-politiikoista, taloudelliset, poliittiset, sosiaaliset ja 
kulttuuriset edut on tasapainotettava huolellisesti. Siksi on tärkeää varmistaa, että 
teknisen tason kompromisseissa otetaan tämä ehdottomasti huomioon. Tämä on 
erityisen tärkeää, kun otetaan huomioon, että radiotaajuuksien saatavuutta ei voi pitää 
itsestäänselvänä yhä useamman sovelluksen kilpaillessa niiden käytöstä. 
2.3. Muutostekijät 
Radiotaajuuspolitiikka on mutkistunut teknologian kehittyessä nopeasti, uusien palvelujen 
tullessa markkinoille (esimerkiksi langaton laajakaistainen multimedia ("broadband 
multimedia")), markkinoiden kehittyessä ja politiikan ja sääntelyn muuttuessa. Nämä 
kehityssuunnat ovat usein kytköksissä toisiinsa ja niiden suhteellinen painoarvo otetaan 
vaihtelevasti huomioon, kun tehdään kompromisseja päätettäessä, mihin käyttöön ja kenelle 
radiotaajuuksia tulisi antaa. 
Seuraavassa on kuvattu tärkeimmät tekijät, jotka ovat muovanneet käsityksiä 
radiotaajuuspolitiikasta. 
Teknologian kehitys 
s Taajuuksia käyttävät palvelut ovat monessa tapauksessa lähentymässä toisiaan 
(kiinteä viestintä ja matkaviestintä, yleisradiotoiminta ja televiestintä sekä tietotekniikka). 
Tällä on useita seurauksia: (a) perinteiset radiojärjestelmät tarjoavat uudentyyppisiä 
palveluja (esim. yleisradiotoiminnan harjoittajat tarjoavat Intemet-palveluja, 
teleoperaattorit tarjoavat videopalveluja, armeija käyttää radioviestintään 
siviilisovelluksia); (b) perinteiset määritelmät, joiden pohjalta radiotaajuuksia jaetaan, on 
kyseenalaistettu, kuten nykyinen radiotaajuuksien jakelu palvelukategorioiden ja 
käyttäjien kesken (esimerkiksi matkapuhelinpalvelu, jota perinteisesti on säännelty 
televiestintäpalveluna, on kehittymässä matkaviestintäpohjaiseksi multimediapalveluksi, 
jossa yhä keskeisempi merkitys on sisällöllä). 
• Teknologian kehittyminen johtaa sellaisten uusien palvelujen kehittämiseen, jotka 
edellyttävät radiotaajuuksien varmaa saatavuutta tulevaisuudessa, jotta voitaisiin tehdä 
investointipäätöksiä. Lisäksi esiintyy korvausilmiöitä (esimerkiksi kaapeli-
/satelliittivälitteinen yleisradiotoiminta tarjoaa laajemman palveluvalikoiman kuin 
maanpäällinen yleisradiotoiminta), jotka voivat johtaa siihen, että uudet tai taajuuksia 
tehokkaammin käyttävät järjestelmät ja palvelut käyttävät radiotaajuuksia eri tavalla. 
10 
Luku 2 Radiotaajuuksien taloudellinen Ja polttanen merkitys 
s Ehdolla on uusia järjestelmiä, joissa yhdistyy useita palveluja. Esimerkiksi matka- ja 
sateiliittiviestinnän laajakaistajärjestelmissä, joita on tarkoitus ottaa käyttöön 
lähitulevaisuudessa, yhdistyvät sellaiset perinteiset palvelut kuten puhelintoiminta, 
datasiirto, Intemet-jakelu ja paikantaminen. 
Markkinoiden kehittyminen 
s Radiotaajuuksien kasvavaa kysyntää ei pystytä kattamaan lisätaajuuksilla, joita 
vapautuu saataville uuden tekniikan pystyessä lisäämään käyttökelpoisten 
radiotaajuuksien saatavuutta. Jotta käytettävissä olevia rajallisia radiotaajuuksia 
pystyttäisiin jakamaan tietyille sovelluksille avoimesti ja puolueettomin perustein, eräät 
sääntelyviranomaiset käyttävät hinnoittelumekanismeja, joiden tarkoitus on heijastaa 
radiotaajuuksien markkina-arvoa. Radiotaajuuksien arvottaminen tulee siten tärkeäksi 
taajuuspäätöksissä, vaikka tällaisesta lähestymistavasta onkin saatu melko vähän 
kokemusta. 
• Kehitys kulkee kohti maailmanlaajuisia järjestelmiä, jotka edellyttävät 
maailmanlaajuisten yhteenliittymien perustamista, jotta huomattavat investointi- ja 
käyttökustannukset pystyttäisiin kattamaan (esimerkiksi taajuuksien saaminen ja 
kansalliset toimiluvat, palvelujen tarjoaminen). Radiotaajuuspolitiikassa on otettava 
huomioon tämä kehitys, ja sääntelyn keinoin tulisi tukea tällaisten järjestelmien 
käyttöönottoa ja varmistaa asianmukainen osallistuminen niiden kehittämiseen ja 
käyttöönottoon. 
Politiikan ja sääntelyn kehittyminen 
s Radiotaajuuksia käyttävien kaupallisten sovellusten osuus kasvaa erityisesti 
televiestintämarkkinoiden vapauttamisen johdosta. Radiotaajuuksien saatavuus muille 
yleishyödyllisille sovelluksille (hälytyspalvelut, liikenne) on siten kasvavien paineiden 
kohteena. Prioriteettien asettaminen sen ratkaisemiseksi, kenelle taajuuksia myönnetään, 
ei voi enää tapahtua pelkästään teknisten tietojen perusteella, vaan se vaatii huolellista 
etujen tasapainottamista, jossa taloudelliset ja poliittiset tekijät otetaan huomioon. 
* Radiotaajuuksien saatavuutta ja käyttöä koskevat päätökset voivat vaikuttaa 
markkinatoimijoiden suhteelliseen vahvuuteen ja kilpailun tasoon markkinoilla. 
Tämä ei koske ainoastaan radiopalveluja (samankaltaisia tai eriluonteisia tuotteita), jotka 
kilpailevat radiotaajuuksien saamisesta. Taajuuspäätökset voivat vaikuttaa merkittävästi 
myös sellaisten toimijoiden suhteelliseen markkinavahvuuteen, jotka tarjoavat 
vertailukelpoisia palveluja käyttäen kilpailevia radio- tai muita infrastruktuureja 
(esimerkiksi kuitu- ja satelliittivälitteinen viestintä; kiinteiden liityntäverkkojen 
radiojärjestelmät ja langattomien liityntäverkkojen radiojärjestelmät (WLL)). 
s Radiotaajuusspektrillä on merkitystä kaupankäynnille, koska taajuuksiin perustuvan 
toiminnan markkinoillepääsyä ei voida toteuttaa ilman taajuuksien saamista. 
Kaupankäyntiin liittyvät näkökohdat ovat radiotaajuuksien yhteydessä saamassa lisää 
painoarvoa, kun yleinen kehitys kulkee kohti tavaroiden ja palvelujen kansainvälisen 
kaupan vapauttamista, joka suurelta osin riippuu radiotaajuuksien saatavuudesta. 
s Huomattava osa taajuuksien käyttäjistä ei toimi kaupallisessa ympäristössä, mutta heidän 
on kilpailtava kaupallisten käyttäjien kanssa taajuuksien saamisesta. Olennainen 
sääntelytehtävä on löytää tasapaino tarkkaan määritellyn julkisen/ei-kaupallisen 
radiotaajuuksien käytön ja sen välillä, mikä on radiotaajuuksien tarve olennaisena 
liiketoiminnan resurssina. 
s Radiotaajuuksien käyttö edustaa huomattavaa ja kasvavaa taloudellista toimintaa. Niiden 
saatavuuden vaikutus yhteiskuntaan työllisyyden, teollisuuden kilpailukyvyn ja 
innovaatiokapasiteetin suhteen on kasvanut huomattavasti. 
11 
Luku3 EU:n radiotaajuuspolltllkka: nykytllanne 
3. EU:N RADIOTAAJUUSPQLITIIKKA: NYKYTILANNE 
Luvun 3 tarkoitus on kuvata Euroopan yhteisön radiotaajuuspolitiikan tavoitteita (osa 
3.1). Lisäksi siinä selitetään yhteisön nykyinen osallistuminen taajuusasioihin 
radiotaajuuksien saatavuuden strategisen suunnittelun, yhdenmukaistamisen, antamisen ja 
käytön sekä radiolaitteiden ja standardien ja radiotaajuuksien koordinoinnin hallinnollisen 
kehyksen osalta (osa 3.2). 
Yksityiskohtainen kuvaus EU:n nykyisestä radiotaajuuspolitiikasta sekä poliittiselta että 
lainsäädännölliseltä kannalta on liitteessä II. 
3.1 EU:n radiotaajuuspolitiikan määrittely 
Radiotaajuudet muodostavat pullonkaulan, ja niiden taloudellinen, yhteiskunnallinen 
tai poliittinen arvo riippuu tämän pullonkaulan todellisesta käytöstä ja hallintatavasta. 
EU:n radiotaajuuspolitiikka liittyy kumpaankin näkökulmaan. 
Riippumatta siitä, käytetäänkö radiotaajuuksia yhteisön televiestintä-, liikenne- tai t&k-
politiikkoja toteutettaessa, tärkeimmät radiotaajuuksiin liittyvät tavoitteet ovat seuraavat: 
• mahdollistetaan uusien palvelujen kehittäminen kuluttajien ja hallitusten 
radiopalveluille asettaman kysynnän täyttämiseksi; 
• edistetään radioviestintälaitteiden ja -palvelujen sisämarkkinoiden ja kilpailun 
kehittämistä erityisesti yleiseurooppalaisten ja maailmanlaajuisten järjestelmien 
ja palvelujen käyttöönoton ja käytön yhteydessä; 
• toteutetaan julkispoliittisia tavoitteita esimerkiksi turvallisuuteen liittyvien, 
kulttuuristen ja yhteiskunnallisten näkökohtien suhteen; 
• turvataan yhteisön edut monen- ja kahdenvälisissä neuvotteluissa, joissa 
käsitellään radiotaajuuksia; 
• edistetään teknisiä innovaatioita ja tuetaan Euroopan kilpailukykyä; 
• kehitetään kokonaisvaltaisemmin talouden kasvua, luodaan työpaikkoja ja 
edistetään yleistä hyvinvointia. 
Tässä yhteydessä Euroopan yhteisön erityisvastuuna on varmistaa, että 
radiotaajuuksien hallinta tapahtuu vakiintuneiden oikeudellisten periaatteiden, kuten 
avoimuuden, puolueettomuuden ja syrjimättömyyden sekä yhteisön kilpailusääntöjen 
mukaisesti. 
Näitä yleisiä tavoitteita silmällä pitäen on otettava huomioon eräitä keskeisiä seikkoja, 
jotka liittyvät taajuuksien tarjoamistapaan: 
v radiotaajuuksien saatavuuden turvaaminen yleiseurooppalaisille 
radiojärjestelmille, -palveluille ja -laitteille; 
s kaupallisten ja julkisten etujen asianmukaisen tasapainottamisen turvaaminen 
radiotaajuuspolitiikassa; 
s radiotaajuuksien taloudellisen arvon huomioon ottaminen; 
12 
Luku 3 EU:n radiotaajuuspolitiikka: nykytilanne 
s oikeusvarmuuden takaaminen radiotaajuuksien saatavuuden ja käytön suhteen; 
* avointen, puolueettomien ja syrjimättömien menettelyjen varmistaminen 
radiopalvelujen ja -laitteiden kilpailun tukemiseksi; 
* radiotaajuuksien tehokkaan käytön varmistaminen; 
v sen varmistaminen, että radiotaajuuspolitiikka edistää kilpailua ja teknisiä 
innovaatioita; 
s mittakaavaetujen syntymisen tukeminen tuotaessa markkinoille käyttäjien tarpeita 
vastaavia uusia laitteita; 
* johdonmukaisuuden varmistaminen radiotaajuus- ja standardointipolitlikan 
välillä. 
3.2 Yhteisön nykyinen osallistuminen radiotaajuuspolitiikkaan 
Vuonna 1987 Euroopan yhteisö tunnusti ensimmäisen kerran tarpeen yhdenmukaistaa 
radiotaajuuksia yleiseurooppalaisten matkaviestintäpalveiujen tarjoamisessa. Sen jälkeen on 
aloitettu joukko toimenpiteitä EU.n radiotaajuuspolitiikan täytäntöönpanemiseksi seuraavilla 
aloilla: 
1. Radiotaajuuksien käytön strateginen suunnittelu: milloin radiotaajuuksia on saatavana? 
2. Radiotaajuuksien saatavuus ja yhdenmukaistaminen: kuinka paljon radiotaajuuksia tulee 
saataville ja yhdenmukaistetaanko niiden käyttöä? 
3. Radiotaajuuksien antaminen: kuinka radiotaajuuksia annetaan, kuinka niitä voidaan saada 
ja millä ehdoilla? 
4. Radiolaitteet ja standardit: mitkä ovat radiolaitteiden markkinoinnin ja käytön säännöt ja 
ehdot, mukaan lukien standardit? 
5. Hallinnollinen kehys: missä päätökset tehdään ja mikä on Euroopan yhteisön rooli? 
Euroopan yhteisön osallistumisen poliittinen ja oikeudellinen perusta vaihtelee näillä alueilla, 
kuten seuraavasta taulukosta käy ilmi. Siinä on kuvattu nykyinen käytäntö yhteisön 
osallistumisessa näille alueille (liitteessä II on yksityiskohtainen kuvaus EU:n 
radiotaajuuspolitiikasta). 
13 
Luku 3 EU:n radiotaajuuspolitilkka: nykytilanne 
Taulukko 4: Poliittinen ja oikeudellinen perusta yhteisön osallistumiselle 
radiotaajuuspolitiikkaan 
Poliittinen perusta Oikeusperusta 
Radiotaajuuksien > Neuvoston paatoslauseima 90/C ~> Direktiivi 87/372/ETY (GSM) 
kayton suunnittelu 166/02 y Direktiivi 90/544/ETY (ERMES) 
V Komission direktiivi 96/2/EY 
Radiotaajuuksien > Neuvoston paatoslauseima 90/C > Direktiivi 87/372/ETY (GSM) 
allokoinnin 166/02 > Direktiivi 90/544/ETY (ERMES) 
yhdenmukaistaminen > NeUvoston paatoslauseima 92/C > Direktiivi 91/287/ETY (DECT) 
318/01 w _ , 
> Euroopan parlamentin ja 
neuvoston paatos 
satelliittivSlitteisesta 
henkiloviestinnasta (S-PCS) 
> Ehdotus Euroopan parlamentin 
ja neuvoston paatOkseksi 
matkaviestinnSsta ja 
langattomasta viestinnasta 
(UMTS) 
Radiotaajuuksien > - > Avoimen verkon tarjoamisen 
antaminen (ONP) puitedirektiivi 97/51 /EY 
> Komission direktiivi 96/2/EY 
> Toimilupadirektiivi97/13/EY 
Radiolaitteet ja > Neuvoston paatoslauseima 90/C > Ehdotus Euroopan parlamentin 
standardit 166/02 ja neuvoston direktiiviksi radio-ja 
telepaatelaitteista (RTTE) 
Radiotaajuuksien > Neuvoston paatoslauseima 90/C ~ -
koordinoinnin 166/02 
jarjestaminen y Neuvoston paatoslauseima 92/C 
318/01 
> Neuvoston paatelmat 3. 
tammikuuta 1992 
> Neuvoston paatelmat 7. 
joulukuuta 1993 
> Neuvoston paatelmat 22. 
syyskuuta 1997 
Radiotaajuuksien saatavuuden strateginen suunnittelu 
^ Yleiseurooppalaisten radiopalvelujen ja -tuotteiden pitemmän aikavälin suunnittelu, 
kehittäminen ja markkinointi riippuu radiotaajuuksien saatavuudesta. Euroopan yhteisön 
direktiivien mukaisesti jäsenvaltioiden on suunniteltava radiotaajuuksien saatavuus 
erityisesti matka- ja henkilöviestintäpalveluja varten ja julkaistava nämä 
suunnitelmat. Lisäksi neuvoston päätöslauselmissa Euroopan radio-, tele- ja 
postihallintojen yhteistyökonferenssia (CEPT) pyydetään antamaan 
sääntelyviranomaisille tai yhteisölle suosituksia radiotaajuuksien pitkän aikavälin 
vaatimuksista ja pyrkimään radiotaajuuksien tasapainoisempaan allokointiin niiden eri 
käyttötapojen kesken. 
Radiotaajuuksien saatavuuden strateginen suunnittelu yhteisön politiikoissa on erityisen 
tarpeen matka- ja satelliittiviestinnässä (matka- ja satelliittiviestinnän 
laajakaistajärjestelmät), yleisradiotoiminnassa (siirtyminen analogisesta 
14 
Luku 3 EU:n radiotaajuuspolltilkka: nykytilanne 
lähetystoiminnasta digitaaliseen) ja liikenteessä (maailmanlaajuisen 
satelliittinavigointijärjestelmän GNSS:n perustaminen). 
Radiotaajuuksien yhdenmukaisen saatavuuden turvaaminen 
< Radiotaajuuksien yhdenmukaistaminen saavutetaan allokointitoimenpitein eli 
toimenpitein, joissa yksilöidään taajuudet määrättyjen palvelujen tarjoamiseksi sekä 
huomioon otettavat tekniset ehdot. Taajuuksien yhdenmukaistaminen on Euroopan 
yhteisössä saavutettu GSM.stä, DECT.stä ja ERMESistä annetuilla direktiiveillä. 
Radiotaajuuksien yhdenmukainen saatavuus S-PC S-palveluja ja (tulevaisuudessa) 
UMTS-palveluja varten saavutetaan tekemällä neuvoston ja Euroopan parlamentin 
päätökset, joissa viitataan jäsenvaltioiden koordinointiin CEPT:n puitteissa. Jos CEPT:in 
tekemä työ tai jäsenvaltioiden täytäntöönpanotyö eivät ole tyydyttäviä, yhteisön tasolla 
toteutetaan lisätoimia. Muissa tapauksissa, neuvoston päätöslauselmien pyyntöjen 
mukaisesti, radiotaajuuksien yhdenmukaistamiseen tulisi päästä CEPT:n 
aloitteesta. Tällöin jäsenvaltiot eivät ole velvoitettuja toteuttamaan CEPT:ssä 
hyväksyttyjä yhdenmukaistamistoimia. 
Yhteisön säännösten luominen radiotaajuuksien antamista ja käyttöä varten 
s Taajuuksien antaminen ("assignment") on prosessi, jossa hallinnot antavat yksittäisille 
käyttäjille luvan käyttää radioasemia tai tarjota radiopalveluja yksilöidyillä taajuuskaistoilla. 
Tietyissä tapauksissa taajuuksien antaminen yhdistetään käyttäjien toimilupien 
myöntämiseen, kuten perittäessä radiotaajuuksien käyttömaksuja (hallinnolliset kulut ja 
maksut). Radiotaajuuksien antamista ohjataan Euroopan yhteisön direktiivein ja se 
on kilpailulainsäädännön alaista. Sääntelyn tarkoitus on luoda kaikille radiotaajuuksien 
käyttäjille yhtäläinen toimintakenttä, joka perustuu avoimuuteen, puolueettomuuteen ja 
syrjimättömyyteen. 
Radiolaitteita ja standardeja koskevan yhteisön säännöstön luominen 
s Yhteisiä taajuusalueita tarvitaan, jotta voidaan sallia radiolaitteiden käyttö eri maissa, 
minimoida koordinaatio-ongelmat rajoilla ja helpottaa laitteiden laajamittaista tuotantoa, 
joka on tarpeen, jotta Euroopan teollisuus olisi kilpailukykyinen maailmanmarkkinoilla. 
Radiolaitteiden markkinointia ja käyttöä säännellään eräällä Euroopan yhteisön 
direktiivillä (direktiiviehdotuksella). Yhteisön standardointipolitiikalla pyritään 
sallimaan syrjimätön ja teknologiasta riippumaton radiotaajuuksien saaminen ja 
turvaamaan samalla yhteentoimivuus ja palvelujen yleiseurooppalainen tarjoaminen. 
Radiotaajuuksien koordinoinnin hallinnollinen kehys 
s Kun otetaan huomioon, että radiotaajuudet eivät pysähdy yhteisön rajoille, 
televiestintäministerineuvosto katsoi asianmukaiseksi 1990-luvun alkupuolella 
toteuttaa yhteisön radiotaajuuspolitiikan tavoitteita kansainvälisin sopimuksin 
sisäisten välineiden asemesta. Tästä syystä annettiin joukko neuvoston 
päätöslauselmia ja päätelmiä, joissa viitataan kansainväliseen teleliittoon (ITU, 186 
jäsenmaata) ja sen maailman radiohallintojen konferensseihin (WRC) taajuuksien 
kansainvälisen yhdenmukaistamisen saavuttamiseksi sekä Euroopan radio-, tele- ja 
postihallintojen yhteistyökonferenssiin (CEPT, 43 jäsenmaata) radiotaajuusspektrin 
15 
Luku 3 EU:n radiotaajuuspolltllkka: nykytilanne 
yhdenmukaistamiseksi Euroopassa ja asiaa koskevien Euroopan kantojen kehittämiseksi 
ITU:n WRC:tä varten. 
Näiden neuvoston päätöslauselmien ja päätelmien mukaisesti Euroopan komissio ja 
CEPT loivat viralliset suhteet yhteistyöasiakirjan muodossa (1994). Euroopan 
komissiolla on ITU:n WRC:ssä tarkkailijan ja CEPT.ssä neuvonantajan rooli, ja näin 
pyrkii varmistamaan, että sen etuja ajetaan asianmukaisesti näissä elimissä. 
16 
Luku 4 EU:n radiotaajuuspolltlikka: kommenttien aiheita 
4. EU:N RADIOTAAJUUSPOLITIIKKA: KOMMENTTIEN AIHEITA 
Luvun 4 tarkoitus on pyytää kaikilta asianosaisilta osapuolilta kommentteja 
keskustelun käynnistämiseksi siitä, vaatiiko yhteisön radiotaajuuspolitiikan nykyinen 
poliittinen ja oikeudellinen perusta sekä täytäntöönpano muutoksia teknologian, 
markkinoiden ja sääntelyn kehittyessä. 
Esitetyt aiheet eivät ole tyhjentäviä vaan niiden tarkoitus on kohdistaa keskustelua siihen, 
mihin yhteisön politiikkoja nykyisin sovelletaan ja miltä osin muutoksia saatetaan tarvita. 
Kommentit muihin aiheisiin, jotka vaativat lisäkäsittelyä yhteisön tasolla, otetaan huomioon 
tulevassa tiedonannossa, jossa kerrotaan vihreän kirjan julkisen kuulemisen tuloksista. 
(1) Radiotaajuuksien käytön strateginen suunnittelu 
AIHE 1 
Euroopan komissio haluaa kuulla mielipiteitä radiotaajuuksien käytön strategisesta 
suunnittelusta Euroopan yhteisössä erityisesti seuraavilta osin: suunnittelun laajuus ja 
sen edellyttämät tiedot; tarvitaanko poliittista ja oikeudellista sitoumusta 
yleiseurooppalaisten palvelujen radiotaajuuksien suunnittelua varten; ja kuinka 
yhdenmukainen yhteisön lähestymistapa tarvitaan uudelleensijoittamls- ja 
korvaamispolitiikan kehittämiseksi ja toteuttamiseksi osana taajuussuunnittelua, 
mukaan lukien analogisten palvelujen lopettaminen yleisradiotoiminnassa Ja 
matkaviestinnässä. 
mamBamaamBmaBMmsBWBWBBawBwsmBwaaBBmassaiawBwwmaaam 
1 (a) Vastaako radiotaajuuksien käytön strateginen suunnittelu kaupallisen ja 
ei-kaupallisen käytön tarpeita erityisesti matka- ja henkilöviestinnässä, 
yleisradiotoiminnassa, liikenteessä ja t&k-toiminnassa? 
Muiden palvelujen kuin telepalvelujen radiotaajuuksien käytön suunnittelulle ei ole olemassa 
erityisiä yhteisön vaatimuksia, vaikka kansallisten taajuustaulukoiden j ui kai semis velvoitteen 
tulisikin kattaa tiedot radiotaajuuksien saatavuudesta yleisradiotoiminnalle, liikenteelle ja t&k-
toiminnalle. CEPT:n yksityiskohtaiset taajuustiedustelut ("detailed spectrum investigations") 
kattavat radiotaajuuksien kaiken käytön, mutta koska ne perustuvat vapaaehtoisuuteen, 
jäsenvaltioiden radiotaajuuksien suunnittelun välillä saattaa olla eroja. Tuloksena saattaa olla, 
että radiotaajuuksien saatavuudesta riippuvaisten yhteisön politiikkojen kehitys ja 
toteuttaminen sekä radioviestintänäkökohtien yleinen suunnittelu saattavat hidastua 
tiedonpuutteesta. 
1 (b) Mitä tietoja radiotaajuuksien allokoinnista ja antamisesta sekä toimilupien 
myöntämisestä tulisi julkistaa teollisuudelle ja päätöksentekijöille? Mihin 
nämä tiedot tulisi koota ja kuinka ne tulisi esittää Euroopan yhteisössä? 
Radioviestintäalan toimijat eivät tarvitse vain sääntelyn varmuutta radiotaajuuksien 
saatavuuden osalta palvelujen tarjoamiseksi, vaan niiden on myös saatava tietoa 
radiotaajuuksien käyttöön liittyvistä menettelyistä ja ehdoista. Tämänkaltaista tietoa ei yleensä 
sisälly taajuustaulukoihin eikä sitä ole saatavilla yhteisön tasolla. 
1 (c) Tulisiko uudelleensijoittamis- ja korvaamispolitiikkojen ("re-
farming/substitution") olla osa yleiseurooppalaisten palvelujen 
radiotaajuuksien suunnittelua, mitkä voisivat olla sen menettelyt 
(esimerkiksi asianosaiset toimijat, ajoitus) ja missä määrin tarvitaan 
yhteinen yhteisön lähestymistapa esimerkiksi analogisen 
yleisradiotoiminnan ja analogisten matkapuhelinpalvelujen lopettamiseen? 
Radiotaajuuksien käytön strateginen suunnittelu edellyttää myös sääntelyn varmuutta 
joidenkin ennakoitavien toimien osalta - joissa siirretään nykyisiä käyttäjiä vähemmän 
17 
Luku 4 EU:n radlotaajuuspolitiikka: kommenttien aihetta 
kuormitetuille taajuusalueille (uudelleensijoittelu radiotaajuusspektrin sisällä) - sekä heidän 
rohkaisemisekseen käyttää vaihtoehtoista lähetysinfrastruktuuria (korvaaminen). Samalla on 
otettava huomioon nykyiset kilpailusäännöt. Tämänkaltaista tietoa ei ole yleensä saatavilla. 
Erityiskysymys on se, tarvitaanko sääntelyä taajuuksia tehokkaammin käyttävien 
teknologioiden käyttöönoton tukemiseksi, eli tarvitaanko esimerkiksi yhteinen yhteisön 
lähestymistapa tukemaan matkapuhelujen ja yleisradiotoiminnan analogisen 
signaalilähettämisen muuttamista digitaaliseksi.17 
(2) Radiotaajuuksien allokoinnin yhdenmukaistaminen 
AIHE 2 
Euroopan komissio haluaa kuulla mielipiteitä radiotaajuuksien yhdenmukaistamisesta 
Euroopan yhteisössä ja laajemmassa yhteydessä; vaaditaanko yhteisön 
ennakkosopimus yhdenmukaistamistoimien tarpeesta ja mitkä ovat sen 
määräysperusteet; ja mikä on vaadittava oikeusvarmuuden taso tällaisten toimien 
toteuttamiseksi jäsenvaltioissa. 
2(a) Tarvitaanko erityisiä yhteisön toimia, jotta radiotaajuuksien saatavuus 
voidaan turvata yleiseurooppalaisille sovelluksille televiestinnän, 
yleisradiotoiminnan, liikenteen ja t&k-toiminnan alalla, tai tulisiko luoda 
perusteet sen määrittämiseksi, milloin radiotaajuuksien 
yhdenmukaistamista tarvitaan? 
Tällä hetkellä ei ole olemassa ennalta määritettyjä sääntelyperusteita sen määrittämiseksi, 
milloin radiotaajuuksien yhdenmukaistamista tarvitaan. Taajuuksien hakijat etsivät poliittista 
tukea Euroopan komissiolta voidakseen ajaa CEPT.ssä tehtäviä päätöksiä. Samalla 
kaupalliset ja poliittiset taustavaikuttajat vaikuttavat yhä enemmän CEPT.n ja ITU.n WRC:n 
teknisiin ehdotuksiin. Sellaiset ennalta määritetyt perusteet näyttäisivät puuttuvan, joissa 
tekniset ja sosiaalistaloudelliset tekijät yhdistyisivät. Näiden tekijöiden pohjalta voitaisiin tehdä 
puolueettomia ja avoimia päätöksiä radiotaajuuksien yhdenmukaistamisesta. 
2 (b) Milloin ja millä perustein tulisi asettaa prioriteetteja ja turvautua 
välitysmenettelyyn, jos radiotaajuusvaatimukset Euroopan yhteisön 
televiestintä-, yleisradiotoiminta-, liikenne- ja t&k-politiikassa ovat 
ristiriidassa? Kuinka voidaan varmistaa, että kaupalliset ja julkiset edut 
määritetään ja tasapainotetaan tässä prosessissa asianmukaisesti? 
Ennaltamääritetyt perusteet puuttuvat myös sen määrittämiseltä, mitkä palvelut tulisi asettaa 
etusijalle annettaessa (yhdenmukaistettuja) taajuusalueita. Tämä aiheuttaa ongelmia silloin 
kun radiotaajuusvaatimukset ovat ristiriitaiset, eli kun radiotoiminnan alat kilpailevat (saman) 
radiotaajuuden saamisesta erilaisin taloudellisin, poliittisin tai sosiaalisin perustein ja kun 
radiotaajuuksien käytössä on eroja naapurimaiden välillä. 
17 Kommentit, joita saatiin komission julkaisemasta lähentämistä koskevasta vihreästä kirjasta analogisten 
palvelujen lopettamisen osalta, eivät olleet yhtenäisiä ja niissä näkyi jakautuminen niihin, jotka näkivät 
siirtymisen analogisista digitaalisiin yleisradiolähetyksiin markkinavetoisena prosessina, johon valtioiden tai 
EU:n ei tarvitse puuttua, ja niihin, joiden mukaan kansallisen tason määräajat edistäisivät hyödyllisellä tavalla 
digitaalisen lähetystoiminnan kehitystä EU:ssa. Monissa kannanotoissa EU:n tehtävänä nähtiin lähinnä 
koordinoida siirtymispäivämääriä eikä asettaa kaikille jäsenvaltioille yhteistä määräaikaa. Monet 
matkaviestinoperaattorit ja laitevalmistajat näkivät jotain etua määräpäivien asettamisessa analogisten 
matkaviestinjärjestelmien lopettamiselle, jotta taajuuksia voitaisiin vapauttaa digitaaliseen viestintään. Monissa 
kommenteissa katsottiin taajuuksien olevan lähitulevaisuudessakin niukka resurssi digitaaliviestinnän 
paremmasta tehokkuudesta ja analogisilta järjestelmiltä vapautuvista taajuuksista huolimatta. Erityisesti 
yleisradiotoiminnan harjoittajat huomauttivat, että varsin pitkän aikaa yleisradiolähetyksiä välitettäisiin sekä 
digitaalisilla että analogisilla taajuuksilla, mikä siis edellyttää lisätaajuuksia. Katso lisätietoja KOM(98)1284, 
29.7.1998, S. 29, 30. 
18 
Luku 4 EU:n radlotaajuuspolltiikka: kommenttien aiheita 
2 (c) Voidaanko yleiseurooppalaisten palvelujen tarjoamiselle välttämättömät 
radiotaajuuksien yhdenmukaistamistoimet jättää jäsenvaltioiden 
vapaaehtoisten päätösten varaan vai tarvitaanko lakisääteinen velvoite? 
Tulisiko Euroopan yhteisön koota ja julkaista asiaankuuluvia tietoja 
kummassakin tapauksessa? 
Silloin kun taajuusalueiden yhdenmukaistamisesta ei ole olemassa yhteisön vaatimuksia, 
jäsenvaltiot toteuttavat CEPT:n toimenpiteitä vapaaehtoiselta pohjalta. Tällä hetkellä ei ole 
saatavana kattavia tietoja siitä, mitkä jäsenvaltiot ovat toteuttaneet CEPT:n 
yhdenmukaistamistoimia ja millä toimilla ne ovat siirtäneet niitä osaksi kansallista 
lainsäädäntöä.18 Tällaisten tietojen saatavuus on tärkeää tehtäville kaupallisille päätöksille. 
(3) Radiotaajuuksien antaminen ja toimiluvat 
AIHE 3 
Euroopan komissio haluaa kuulla mielipiteitä radiotaajuuksien antamisesta ja 
toimilupien myöntämisestä erityisesti sen suhteen, mikä menetelmä takaisi parhaiten 
radiotaajuuksien tehokkaan käytön ja yleiseurooppalaisten palvelujen yhdenmukaisen 
käyttöönoton; missä määrin tarvitaan yhteinen yhteisön lähestymistapa 
radiotaajuuksien arvioimiseen ja mahdolliseen kauppaan, ja mitkä ovat nykyisten 
radiotaajuuksien käyttäjien uudelleensijoittamisen muuttamisen mahdolliset 
kustannukset; ja mikä on tarvittava oikeusvarmuuden taso yhteisön puitteissa. 
3(a) Mitkä ovat erot jäsenvaltioiden välillä yleiseurooppalaisille palveluille 
tarkoitettujen radiotaajuuksien saatavuuden suhteen, ja mikä on niiden 
kokonaisvaikutus kilpailuun? 
Taajuusdirektiivien täytäntöönpanosta ja toiminnasta annetussa komission tiedonannossa 
todetaan, että annettujen taajuuksien määrässä on olemassa suuria eroja eri maissa ja jopa 
samassa maassa toimivien operaattoreiden välillä syistä, jotka eivät ole aina selkeitä. Erilaiset 
toimilupaehdot, mukaan lukien lupien eripituinen kesto, voivat hankaloittaa radiotaajuuksien 
allokoinnin ja antamisen yhteisönlaajuista yhdenmukaistamista. Sillä voi olla myös vaikutus 
kilpailuun erityisesti yleiseurooppalaisten palvelujen osalta. 
3(b) Onko Euroopan yhteisössä tarvetta sopia siitä, mitkä radiotaajuuksien 
antamismenetelmät johtavat tehokkaimpaan radiotaajuuksien käyttöön 
erityyppisille palveluille? 
Kun radiotaajuuksia on niukasti ja saatavilla olevien toimilupien määrä siten rajallinen, 
jäsenvaltioilla on käytettävissään useita radiotaajuuksien antamismenetelmiä (esimerkiksi 
hakujärjestyksessä, vertaileva tarjouskilpailu, huutokaupat). Samalla otetaan huomioon 
vaatimus radiotaajuuksien tehokkaan käytön varmistamisesta. Koska radiotaajuuksien 
18 Selkeiden sääntelyjärjestelyjen varmistamiseksi tältä osin komissio ehdotti CEPT:n toimien toteuttamista 
pakollisena tiettyyn määräpäivään mennessä ja jäsenvaltioiden velvoittamista ilmoittamaan komissiolle 
kansallisten toteuttamistoimien julkaisemisesta. Katso: A new approach to the co-ordination of radio frequencies 
in the Community, Communication from the Commission concerning a proposal for a Council Decision on the 
implementation by the Member States of measures concerning radio frequencies, COM(93)382, 10.09.93. 
Tässä asiakirjassa komissio ehdotti myös, että komissio varmistaisi yhteisön mukanaolon radioviestintää 
käsittelevissä organisaatioissa. Neuvosto laatii suuntaviivat jäsenvaltioiden hyväksyttäväksi Euroopan 
radiokomiteassa (ERC) ja Euroopan radiotoimistossa (ERO). Lisäksi perustetaan jäsenvaltioiden edustajista 
koostuva komitea, joka antaa lausuntoja toteutettavista toimenpiteistä. 
19 
Luku 4 EU:n radlotaajuuspolltilkka: kommenttien aiheita 
tehokkaasta käytöstä on kuitenkin erilaisia tulkintoja, yksimielisyyttä ei ole saavutettu siitä, 
mikä menetelmä on kulloinkin paras.19 
3(c) Mikä vaikutus erilaisilla kansallisilla taajuuksien antamismenetelmillä on 
yleiseurooppalaisiin palveluihin, mikä menetelmä sopii parhaiten 
yleiseurooppalaisille palveluille ja kuinka tarpeellinen yhteisön 
lähestymistapa on tässä yhteydessä? 
Koska radiotaajuuksien saatavuus yleiseurooppalaisille palveluille pysyy odotettavasti 
rajallisena, jotkin jäsenvaltiot ovat pohtimassa ja ottamassa käyttöön huutokauppoja saatavilla 
olevien toimilupien myöntämiseksi. Näin menetellään esimerkiksi UMTS:n osalta. Tältäkään 
osin ei ole päästy yhteisymmärrykseen siitä, mikä menetelmä tukisi parhaiten 
yleiseurooppalaisten palvelujen tarjoamista tai mikä vaikutus erilaisilla kansallisilla 
lähestymistavoilla on tässä suhteessa. 
3(d) Mikä vaikutus radiotaajuuksien käyttöön liittyvillä erilaisilla maksuilla, 
mukaan lukien uudelleensijoittelukustannukset, on palvelujen 
kehittämiseen ja kilpailutilanteeseen? 
Jäsenvaltiot voivat periä syrjimättömiä maksuja hallinnollisten kustannusten lisäksi 
varmistaakseen radiotaajuuksien mahdollisimman tehokkaan käytön ja edistääkseen 
innovatiivisten palvelujen ja kilpailun kehittämistä. Mielipiteet radiotaajuusmaksujen 
vaikutuksista vaihtelevat. Siellä missä lupia on jo myönnetty, on väitetty että huutokaupat 
tahtovat lujittaa vakiintuneiden toimijoiden hallitsevaa asemaa lisäämällä uusille tulokkaille 
aiheutuvia kustannuksia.20 Joidenkin teleoperaattoreiden mukaan huutokauppoihin liittyvät 
kustannukset alentavat valmiutta investoida verkkoihin ja johtavat kuluttajahintojen nousuun. 
Toisten mukaan potentiaaliset käyttäjät investoivat itse asiassa osan tulevista voitoistaan 
ilman mitään merkittävää vaikutusta kuluttajahintoihin. 
Jotkin operaattorit ovat myös suhtautuneet varauksella vaatimukseen maksaa olemassa 
olevien käyttäjien taajuusjärjestelykustannukset — silloin kun tätä sovelletaan — erityisesti 
silloin kuin niiden kilpailijoita eivät tällaiset velvoitteet sido. Esille on noussut myös osuus, joka 
saaduista tuloista käytetään radiotaajuuspolitiikan ja taajuuksien hallintaan esimerkiksi 
asettamalla lisää taajuuksia saataville (yleiseurooppalaisia palveluja varten). 
19 Lähentymistä koskevasta vihreästä kirjasta saadut kommentit osoittavat yksimielisyyttä taajuuksien käytön 
yleisestä tehostamistarpeesta, vaikkakin taajuuksien huutokauppaamisesta ollaan laajalti huolissaan. Joissain 
kommenteissa todettiin, että antamalla taajuuksille kaupallinen arvo voidaan edistää tehokkuutta ja 
mahdollisesti rohkaista taajuuksien siviilikäyttäjiä vapauttamaan osia taajuuksistaan.Toisaalta tuotiin esiin myös 
syrjinnän riski, koska uudet markkinoille tulijat joutuvat maksamaan markkina-arvon mukaisen hinnan, kun taas 
vanhemmat käyttäjät ovat maksaneet paljon alemman hinnan. Suuri enemmistö yleisradiotoiminnan 
harjoittajista, teleoperaattoreista ja laitevalmistajista oli kuitenkin sitä mieltä, että nykyiset mekanismit, kuten 
"kauneuskilpailut" eli vertailevat tarjouskilpailut, ovat tehokkain tapa suhteuttaa taajuuksien tehokkaan käytön 
tarve oikein pyrkimykseen välttää yrityksille aiheutuvat kohtuuttomat kustannukset, koska loppujen lopuksi 
tällaiset kustannukset koituisivat kuluttajien maksettaviksi. Tällaisten korkeiden maksujen nähtiin usein 
kuvastavan kansallisia budjettitarpeita pikemminkin kuin pyrkimystä tehokkaaseen taajuuksien käyttöön. 
Toisaalta useat yleisradiotoiminnan harjoittajat, joukossa myös eri yhteisöjen radioasemia ja paikallisradioita, 
painottivat, että taajuuksien hintojen kohotessa olisi varmistettava, että tietyt julkisen palvelun tavoitetta 
täyttävät yleisradiotoiminnan harjoittajat kuitenkin saisivat taajuuksia käyttöönsä kohtuulliseen hintaan. Katso 
lisätietoja KOM(98)1284, 29.7.1998, s. 29, 30. 
20 Komissio selvittelee parhaillaan huutokauppojen vaikutuksista tehtyjä valituksia. 
20 
Luku 4 EU:n radlotaaJuuspollWkka: kommenttien aiheita 
3 (e) Tulisiko radiotaajuuksien antaminen erottaa palvelu- tai toimilupien 
myöntämisestä? Mikä vaikutus on radiotaajuuksien 
sekundäärimarkkinoiden luomisella samankaltaisten tai erilaisten 
palvelujen tarjoamiseksi, ja mitkä turvatakeet tarvitaan tältä osin? 
On väitetty, että radiotaajuuksien tehokasta käyttöä auttaisi parhaiten palvelu- ja toimilupien 
erottaminen radiotaajuuksien antamisesta. Väitteiden mukaan taajuuskaupasta saatava etu 
olisi, että yksittäiset käyttöoikeudet voitaisiin siirtää (hintaa vastaan) yhdeltä käyttäjältä toiselle 
ilman muutosta taajuusspektrin käytössä. Vaihtoehtoisesti käyttöoikeuksia voidaan jakaa tai 
yhdistää tai tarvittaessa käyttää sellaisen erilaisen radiopalvelun tarjoamiseen, jolla on 
kysyntää. Koska radiotaajuudet muodostavat pullonkaulan, olisi pohdittava sekundäärisen 
kaupankäynnin mahdollista vaikutusta kilpailunvastaiseen käyttäytymiseen ja hallitsevan 
aseman hyväksikäyttöön. Lisäksi olisi otettava huomioon radiotaajuuksien käytön 
lisähajaantumisen mahdollinen riski. Euroopan yhteisön kannalta on tässä yhteydessä 
olennaista, vaikuttavatko erilaiset kansalliset lähestymistavat tai yhteisen yhteisön 
lähestymistavan puuttuminen tällaisissa asioissa yleiseurooppalaisten palvelujen 
tarjoamiseen ja radiotaajuuksien tehokkaaseen käyttöön. 
(4) Radiolaitteet ja standardit 
AIHE 4 
Euroopan komissio haluaa kuulla mielipiteitä yhteisön radiolaite-, standardi- ja 
radiotaajuuspolitiikan yhteyksistä ja erityisesti standardeista ja radiotaajuuksista 
vastaavien elinten yhteistyöstä sekä tarvittavista radiotaajuushallinnon käytännön 
tason toimenpiteistä. 
'SajamwBmmmwawaawamwMaMwawawwammwBwwaMawmBBBawmwaawaBwmmmsa^ 
4(a) Onko tarpeen parantaa yhteyttä, joka standardien kehittämisellä on 
yleiseurooppalaisten palvelujen radiotaajuuksien allokoinnin 
yhdenmukaistamiseen televiestinnän, yleisradiotoiminnan, liikenteen ja 
t&k-toiminnan alalla? 
Joidenkin yhteisön politiikkojen täytäntöönpano, esimerkiksi radionavigoinnin ja tieliikenteen 
telematiikan alalla, riippuu standardeista, joita kehitetään eri foorumeilla kuin ETSI:ssä, jolle 
kuuluu pääasiassa televiestintästandardien kehittäminen. 
4(b) Mitä käytännön järjestelyjä tarvitaan sen varmistamiseksi, että yhteisön 
radiolaitepolitiikan kaikkia mahdollisuuksia tuetaan asianmukaisin toimin 
radiotaajuuksien hallinnan tasolla? 
Radio- ja telepäätelaitteita koskeva (RTTE) direktiivi poistaa monia sääntelyesteitä uusien ja 
innovatiivisten radio- ja telepäätelaitteiden markkinoille saattamiselta ja käyttöönotolta 
yhteisössä. Se helpottaa tällaisten laitteiden markkinointia koko yhteisössä; näin vältetään 
tilapäisten vastavuoroisten tunnustamisten tarve jäsenvaltioiden välillä (esimerkiksi CEPT:n 
viime vuosina kehittämät järjestelyt). Jos kuitenkin halutaan, että kuluttajat ja teollisuus 
hyötyvät tästä, edellytyksenä on, että yhdenmukaiset taajuudet ovat saatavana ajoissa ja 
päätöksentekijät, laitevalmistajat ja käyttäjät toimivat tiiviissä yhteistyössä seuraavissa 
asioissa: radiotaajuuksien käytön kansallisten säännösten tietokannan perustaminen, 
kertaluonteiset ilmoitusmenettelyt ja markkinaseurantaa tukevat järjestelyt. 
21 
Luku 4 EU:n radlotaajuuspolltiikka: kommenttien aiheita 
(5) Radiotaajuuksien koordinoinnin hallinnollinen kehys 
AIHE 5 
Euroopan komissio haluaa kuulla mielipiteitä siitä, pystytäänkö radiotaajuuksien 
koordinoinnin nykyisen hallinnollisen kehyksen avulla toteuttamaan yhteisön poliittisia 
tavoitteita, eli myötävaikuttamaan talouden kasvuun, työllisyyteen ja hyvinvointiin, 
kannustamaan teknisiä innovaatiolta ja uusien palvelujen kehittämistä, edistämään 
kilpailua sisämarkkinoilla ja lujittamaan Euroopan kilpailukykyä luotaessa 
yleiseurooppalaisia ja maailmanlaajuisia radiojärjestelmiä. 
sgggmBmmmmggmaBgg^ 
5(a) Kun otetaan huomioon tarve saada Euroopan yhteisöön ennakoitava 
ympäristö radiotaajuuksien käytölle, onko radiotaajuuksien 
koordinointijärjestely riittävän avoin ja oikeudellisesti varma? Onko selvää 
milloin ja minkä periaatteiden pohjalta radiotaajuuksien 
yhdenmukaistamisen tai yhteisön kantojen tarve määritellään? 
Sekä radiotaajuuksien uudet että nykyiset käyttäjät hyötyvät todennäköisesti sääntelyn 
avoimuuden korkeasta tasosta, minkä vuoksi niiden tulisi osallistua enemmän 
päätöksentekoon. Radiotaajuusspektrin tietyt osat ovat ruuhkautuneet, ja jotta voitaisiin ottaa 
käyttöön uusia televiestintä-, yleisradiotoiminta-, liikenne- ja t&k-sovelluksia, radiotaajuuksia 
on ehkä jaettava tai nykyisten käyttäjien on tingittävä taajuusalueiden käytöstä tai rajoitettava 
kasvuaan. Tässä yhteydessä on sovellettava kaikkia yhteisön kilpailusääntöjä. Kaikki 
muutokset radiotaajuuksien käytössä vaikuttavat yhtä lailla uusiin ja nykyisiin käyttäjiin, joita 
on sen vuoksi kuultava, jotta voitaisiin arvioida tehtävien päätösten asianmukaisuus. 
Varsinkin silloin kuin radiotaajuuksien hakijat eri talouden aloilla kilpailevat eri taloudelliselta, 
poliittiselta tai sosiaaliselta pohjalta, radiotaajuuksien käytön prioriteetteja on vaikea asettaa, 
jos ei ole puolueettomia (teknisiä, taloudellisia tai sosiaalisia) periaatteita, joiden pohjalta 
taajuuksien myöntämisprioriteetteja voitaisiin asettaa. Tästä tilanteesta seuraa, että (sekä 
eurooppalaiset että kolmansien maiden) radiotaajuuksien hakijat vastaavat vaatimuksiin 
samaan aikaan jäsenvaltioiden, CEPT:n ja yhteisön tasolla. Tämä on tehotonta ja voi saada 
puolestaan eurooppalaiset operaattorit etsimään hallitusten tukea muualla maailmassa 
saadakseen ottaa käyttöön uusia järjestelmiä sekä radiotaajuuksien allokoinnin että 
antamisen osalta. 
5(b) Onko yhteisön ennakkosopimus tarpeen radiotaajuuksien 
yhdenmukaistamisen saavuttamiseksi vai riittääkö, että jäsenvaltioiden 
kantoja koordinoidaan CEPT:ssä tilapäiseltä ja tekniseltä pohjalta? 
Yhteiset yhteisön kannat CEPT:ssä voidaan varmistaa ainoastaan, kun niistä on saavutettu 
poliittinen ja oikeudellinen yksimielisyys yhteisössä. Kaikissa muissa tapauksissa kokemus on 
osoittanut, että on vaikeaa arvioida, turvataanko yhteisön taloudelliset ja yleiset edut niiden 
teknisten tietojen pohjalta, joita saadaan kehitettäessä yhdenmukaistamistoimia tai 
eurooppalaisia kantoja CEPT:ssä. Tämä viittaa siihen, että teknisiä tietoja on tarpeen 
täydentää taloudellisilla, poliittisilla ja sosiaalisilla elementeillä, jotta voidaan päätellä, 
tarvitaanko ja missä vaiheessa tarvitaan yhteisten yhteisön kantojen kehittämistä CEPT:ssä ja 
ITU:n WRC:ssä. 
5 (c) Millä foorumeilla tulisi yhteisön kannat kehittää, kun sellaisia tarvitaan 
keskusteltaessa radiotaajuuksista Euroopan yhteisön ja sen 
kauppakumppaneiden välillä? 
Radiotaajuudet nostetaan yhä useammin esille markkinoillepääsytekijänä Euroopan yhteisön 
ja sen kauppakumppaneiden välisissä keskusteluissa. Radiotaajuuksien saatavuus ja 
saaminen on avainehto organisaatioille radiopalvelujen ja -tuotteiden tarjoamiseksi ulkomailla 
ja sisäisessä ja ulkoisessa viestinnässä. Euroopan yhteisöllä ei ole kuitenkaan tietoja, joiden 
22 
/ 
Luku 4 EU:n radlotaaJuujspolWikka: kommenttien aiheita 
perusteella se voisi keskustella yhteisön nykyisestä tai tulevasta radiotaajuuksien 
saatavuudesta kokonaisuutena. Nykyisen sääntelyn mukaan CEPT:n tulisi kehittää 
tarvittaessa tällaiset yhteiset eurooppalaiset kannat. Tällaisten kantojen saavuttamiseksi 
vaadittava prosessi CEPT:ssä voi olla kuitenkin kestää kauan, eikä se aina heijasta yhteisön 
kantaa. 
5 (d) Olisiko otettava käyttöön menettelyjä sen turvaamiseksi, että jäsenvaltiot 
tukevat CEPT:n kantoja ITU:n WRC:tä varten, kun otetaan huomioon tarve 
puolustaa yhteisön etuja kansainvälisillä areenoilla? 
CEPT:n jäsenmaiden ei ole pakko noudattaa ITU:n WRC:tä varten kehitettyjä eurooppalaisia 
kantoja.21 Käytännössä Euroopan komissio ei kykene varmistamaan yhteistä yhteisön kantaa 
ITU:n WRC:ssä eikä se pysty toimimaan välittäjänä, jos jäsenvaltiot ovat eri mieltä CEPT:ssä 
otettavista kannoista. 
21 CEPT:n konferenssien valmisteluryhmä (CPG) hyväksyy ITU:n kokousten valmistelun yhteydessä 
yhteiseurooppalaiset ehdotukset (ECP). Ehdotukset heijastavat CEPT:n niiden jäsenten kantaa, jotka ovat 
ilmaisseet aikeensa allekirjoittaa ne. ECP:n hyväksyminen edellyttää ainakin kymmenen CEPT:n jäsenen tukea, 
ja sitä saa vastustaa enintään kuusi jäsentä. Ehdotusta vastustaneiden odotetaan työskentelevän yhteistyössä 
kaikkien CEPT:n jäsenten kanssa WRC:ssä yhteisymmärryspohjalta ja pidättäytyvän puolustamasta erillisiä 
yksittäisiä tai monenvälisiä ehdotuksia, mutta tähän heillä ei ole tiukkaa lakisääteistä velvoitetta. 
23 
Luku S Päätelmät 
PÄÄTELMÄT 
Tärkeillä teknologian, markkinoiden ja sääntelyn kehitysaskelilla on vaikutusta siihen, kuinka 
radiotaajuuspolitiikkaa harjoitetaan Euroopan yhteisössä ja kansainvälisellä tasolla. Lisäksi 
radiotaajuuksien saatavuus on tullut avaintekijäksi yhteisön televiestintä-, yleisradiotoiminta-, 
liikenne- ja t&k-politiikan täytäntöönpanossa. Kun tiedetään, että radiotaajuudet muodostavat 
pullonkaulan, näiden muutosten vuoksi on aiheellista keskustella radiotaajuuspolitiikasta 
kaikkien asianosaisten osapuolten kanssa, jotta voitaisiin varmistaa radiotaajuusresurssien 
paras mahdollinen käyttö. 
Yhteisöllä on omat radiotaajuuspoliittiset tavoitteensa sen osallistuessa euroopanlaajuiseen 
radiotaajuuksien koordinointiin, taajuuksien käytön suunnitteluun ja radiotaajuuksien 
allokoinnin, antamisen ja toimilupien sekä radiolaitteiden ja standardien 
yhdenmukaistamiseen. Osallistumisen taustalla olevan poliittisen ja oikeudellisen perustan 
sekä käytännön todellisuuden pohjalta tässä vihreässä kirjassa pyydetään kaikkia 
kiinnostuneita osapuolia antamaan mielipiteensä yhteisön kannalta olennaisissa asioissa. 
Nämä asiat vaativat laajan julkisen keskustelun sen määrittämiseksi, tarvitaanko lisää 
yhteisön toimia. 
Komissio raportoi kuulemisen tuloksista ja ehdottaa tarvittaessa yhteisön toimia Euroopan 
parlamentille ja neuvostolle. 
24 
Liite I Euroopan yhteisön politiikat Joihin taajuudet vaikuttavat 
LIITE I 
EUROOPAN YHTEISÖN POLITIIKAT, JOIHIN TAAJUUDET VAIKUTTAVAT 
Useiden yhteisön politiikan osa-alueiden toteuttaminen riippuu suuresti taajuuksien 
saatavuudesta. Tässä liitteessä22 luodaan katsaus näihin politiikan aloihin. Yhteisön 
horisontaalista toimintaa käsitellään vihreän kirjan varsinaisessa tekstiosassa. 
Televiestintäpolitiikka 
Taajuuksien käyttöä koordinoimalla ja sääntelyä vapauttamalla toteutetulla digitaalisten 
matkaviestintäjärjestelmien (GSM, DECT, ERMES) käyttöönotolla kahdeksankymmentäluvun 
lopulla Euroopan yhteisö auttoi luomaan yleiseurooppalaisen palveluvalikoiman, joka on nyt 
menestyksekkäästi toteutettu ja jonka katsotaan vastaavan käyttäjien tarpeita, mutta joka on 
myös itsessään merkittävä liiketoiminnan ala. Tulevaisuudessa matkaviestinnän sekä 
määrällinen että palvelujen laatuun ja monimuotoisuuteen liittyvä kysyntä kasvaa, joten 
yhteisö pyrkii jo nyt edistämään ja kehittämään Euroopan ehdotusta kolmannen sukupolven 
matkaviestintäjärjestelmäksi (IMT-2000). Tämän järjestelmän tarvitsemien taajuuksien 
saatavuus on keskeinen kysymys, jota on tarkasteltava tulevassa maailman radiohallintojen 
konferenssissa (WRC-2000:ssa). Langatonta viestintää on pohdittava myös matkaviestinnän 
ja kiinteän verkon lähentymiskehityksen yhteydessä. Tässä yhteydessä langattomien 
paikallisliittymien radiojärjestelmät (VVLL) saattavat olla tärkeä keino tuoda tarvittavaa kilpailua 
televiestintään. 
Maanpäällisen matkaviestinnän tutkimus on ollut tärkeällä sijalla Euroopan yhteisön t&k-
toiminnassa. RACE- ja ACTS-ohjelmissa. Vuosina 1986-1998 hankkeita on rahoitettu noin 
176 miljoonalla eculla. 
Myös satelliittiviestinnän merkitys tietoyhteiskunnan toteuttamisen tärkeänä osana on 
tunnustettu. Satelliittialaa on vapautettu yhteisön toimin yhdeksänkymmentäluvun alussa, 
minkä lisäksi toimijoiden yhteistyöstä pyritään saamaan synergiaetuja satelliittialan 
toimintasuunnitelman (Satellite Action Pian) avulla. Lisäksi Euroopan yhteisö pyrkii aktiivisesti 
edesauttamaan maailmanlaajuisten satelliittivälitteisten henkilöviestintäjärjestelmien (S-PCS) 
koordinoitua käyttöönottoa. Tähän sisältyy myös käytettävien taajuuksien 
yhdenmukaistaminen. 
Vuosina 1987-1997 Euroopan yhteisö on rahoittanut satelliittiviestintähankkeita TTK-
ohjelmistaan 85 miljoonalla eculla. Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viidennessä 
puiteohjelmassa on tietoyhteiskuntaan liittyvän teknologian tutkimukseen varattu 3,3 miljardia 
ecua vuosille 1998-2002. Satelliittiviestinnän vuotuiseksi osuudeksi tästä arvioidaan noin 15 
miljoonaa ecua.23 
Valmisteilla on myös Euroopan laajuisiin verkkoihin liittyviä alustavia hankkeita, joilla pyritään 
lisäämään satelliittiverkkojen käyttöä viestinnän perusrakenteina. 
22 Yksityiskohtainen kuvaus näihin politiikan aloihin liittyvistä taajuuskysymyksistä on komission yksiköiden 
valmisteluasiakirjassa "Maailman radiohallintojen konferenssi 1999 (WRC-99) suhteessa yhteisön 
toimintapolitiikkoihin". SEC(98) 839.12.5.1998. 
23 Avaruusasiain koordinointiryhmä. Viides puiteohjelma ja avaruussovellukset. SEC(98) 1055. 
X 
Liite I Euroopan yhteisön politiikat, joihin taajuudet vaikuttavat 
Yleisradiotoimintaa koskeva politiikka 
Rajattomia televisiolähetyksiä koskevassa direktiivissä säädetään televisiolähetysten 
vapaasta liikkuvuudesta Euroopan yhteisössä, joten se on lähinnä sisämarkkinoiden toimintaa 
koskeva säädös, jolla pyritään varmistamaan kyseisen palvelun vapaa liikkuvuus. Direktiiviä 
on äskettäin muutettu direktiivillä 97/36/EY lähinnä teknisestä kehityksestä johtuvien 
markkinamuutosten huomioon ottamiseksi. MEDIA-ohjelmalla (yhteisön talousarvio 310 
miljoonaa ecua vuosille 1996—2000) pyritään edistämään ja kehittämään Euroopan 
audiovisuaaliteollisuutta. 
Digitalisointi sekä erikoiskanavien ja tilausvideopalvelun kaltaisten uusien palvelujen 
kehittyminen lisää audiovisuaalisen sisällön kysyntää. Yhteisön tavoitteena on kulttuuri-, 
teollisuus- ja työllisyyspoliittisista syistä varmistaa, että eurooppalaisella 
audiovisuaalituotannolla pystytään vastaamaan tähän kysyntään. 
Euroopan yhteisö pyrkii kehittyneiden televisiopalvelujen ja digitaalilähetysten osalta 
helpottamaan digitaali- ja laajakuvatelevision markkinalähtöistä käyttöönottoa24. Yhteisön 
toiminnalla on sekä sääntelyllisiä että kehitystä edistäviä piirteitä. Televisiolähetysten 
standardeja koskevassa direktiivissä25 asetettiin kevyt sääntelykehys digitaalitelevision 
käyttöönoton tukemiseksi, toimintaympäristön vakauttamiseksi sijoittajia varten sekä yleistä 
etua koskevien vaatimusten täyttymisen varmistamiseksi. 
Kehityksen edistämiseksi komissio on tukenut digitaalisen kuvan lähetystekniikoita (DVB) 
käsittelevää työryhmää26. Työryhmä on määritellyt kaapeliverkoille, satelliittiverkoille ja 
maanpäällisille verkoille eurooppalaiset digitaalilähetysstandardit, joita käytetään yhä 
enemmän kaikkialla maailmassa. Lisäksi unioni käynnisti vuonna 1993 nelivuotisen 
toimintasuunnitelman27 korjatakseen epäonnistumisen, joka oli aikaisemmin estänyt 16:9-
laajakuvatelevision käyttöönoton. Laajakuvakäsite on nyt vakiintunut osa lähetyspalveluja ja 
televisiomarkkinoita ja sen merkitys tulee kasvamaan digitaalisessa televisiotoiminnassa. 
Komissio seuraa myös tarkasti Maailman digitaalisen radiolähetysforumin (World Digital 
Audio Broadcasting Forum, DAB) toimia. Kyseinen järjestö, johon kuuluu yli 100 
jäsenorganisaatiota kaikkialta maailmasta, pyrkii vauhdittamaan digitaalisten radiolähetysten 
käyttöönottoa Euroopassa. DAB:n perusti eurooppalaisten laitevalmistajien, tutkimuslaitosten, 
verkko-operaattorien ja lähetysyhtiöiden yhteenliittymä yhteisön tuella osana Eureka-
teknologiaohjelmaa. Järjestelmä on saanut ITU:n hyväksynnän maailmanstandardina. 
Maanpäälliset digitaalilähetykset on jo aloitettu yhdessä jäsenvaltiossa ja useissa muissa 
jäsenvaltioissa suunnitellaan niiden aloittamista. Se, miten analogisista maanpäällisistä 
lähetyksistä luopumiselle asetettu yleinen määräaika vaikuttaisi markkinoihin yleensä, on 
monisäikeinen kysymys, koska jäsenvaltioiden televisiotoiminnan markkinat poikkeavat hyvin 
24 Ks. neuvoston päätös 93/424/ETY kehittyneen televisio-ohjelmatoiminnan käyttöönottoa Euroopassa 
koskevasta toimintasuunnitelmasta, EYVL L 196, s. 48, 5.8.1993. Tämä toimintasuunnitelma on helpottanut 
digitaalilähetyksiin soveltuvan 16:9-kuvasuhteisen laajakuvatelevision markkinoilletuloa. 
25 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/47/EY, annettu 24 lokakuuta 1995, televisiosignaalien lähetystä 
koskevien standardien käytöstä. EYVL L 281, s. 51. 23.11.1995. 
26 DVB-työryhmä on yleisradiotoiminnan harjoittajien, siirtopalvelulta tarjoavien yritysten ja kuluttajien sekä 
ammattielektroniikan valmistajien yhteenliittymä. Ryhmään kuuluu jäseniä yli 200 organisaatiosta yli 30 maasta. 
DVB-ryhmä on kehittänyt täydellisen yhteensopivien televisiojärjestelmien valikoiman kaikkia siirtoteitä varten 
(maanpäälliset verkot, kaapeliverkot, satelliittiverkot) kaikille laatutasoille (vakiotarkkuudesta aina 
teräväpiirtokuvaan saakka). Järjestelmät mahdollistavat myös lähentymiskehityksen myötä syntyvien uusien 
televisiopalvelujen kuten Internet-llittymien tarjonnan. DVB-järjestelmät on standardoitu ETSI.ssä ja tunnustettu 
maailmanlaajuisesti ITU:ssa. 
27 Neuvoston päätös 93/424/ETY, tehty 22 heinäkuuta 1993, kehittyneen televisio-ohjelmatoiminnan käyttöönottoa 
Euroopassa koskevasta toimintasuunnitelmasta, EYVL L 196, s. 48, 5.8.1993. Neuvoston päätöksellä varattiin 
30. kesäkuuta 1997 päättyneelle nelivuotiskaudelle yhteensä 228 miljoonaa ecua. 
# 
Liite I Euroopan yhteisön politiikat, Joihin taajuudet vaikuttavat 
paljon toisistaan. Asiasta käydään parhaillaan poliittista keskustelua, joka sivuaa 
taajuuskysymysten lisäksi monia muitakin aihealueita. 
Maanpäällisten lähetysten digitalisointi vähentäisi nykyisten lähetyspalvelujen taajuustarvetta 
ja vapauttaisi näin taajuuksia uuteen käyttöön. On kuitenkin hyvin todennäköistä, että monissa 
maissa digitalisoituminen vaatii pitkän siirtymäkauden. Ensinnäkin kestää aikansa, ennen kuin 
kuluttajat vaihtavat radiovastaanottimensa. Käyttäjien on lisäksi hankittava kotipääte vanhan 
analogisen televisiovastaanottimen sovittamiseksi digitaalisiin lähetyksiin tai vaihtoehtoisesti 
hankittava uusi kummassakin järjestelmässä toimiva digitaalitelevisio. Tarvitaan siis (jopa 15 
vuoden mittainen) siirtymäkausi, jona lähetetään kummankin tyyppisiä lähetyksiä. Tämä 
kuormittaa taajuuksia itse asiassa entistä raskaammin. Tämän lisäksi lähetystarjonta laajenee 
nopeaa vauhtia uusien tilausvideopalvelun (NVOD), aihekohtaisten kanavien ja 
vuorovaikutteisten televisiopalvelujen myötä. Toisaalta, koska televisiotoiminta on 
kehittymässä alkuasetelmistaan (muutama maanpäällisiä lähetyksiä tarjoava kanava) kohti 
maksutelevisiota ja kertapalveluluonteista ja vähittäismyyntityyppistä tilauspohjaista 
ohjelmatarjontaa, ja koska langattoman viestinnän multimediaominaisuudet kehittyvät 
jatkuvasti, maanpäällistä yleisradiotoimintaa harjoittavien yhtiöiden käyttöoikeus nykyisiin 
taajuuksiin on yhä voimakkaammin kyseenalaistettu muilla aloilla. 28 
Digitaalisten radiolähetysten osalta voidaan todeta, että tällaiset lähetykset on jo käynnistetty 
useissa jäsenvaltioissa, esimerkiksi Ruotsissa (lähetykset tavoittavat lähes 80 prosenttia 
väestöstä), Yhdistyneessä kuningaskunnassa (toimilupa sekä julkisrahoitteisella että 
kaupallisella lähetysyhtiöllä), Ranskassa ja Italiassa. Muut jäsenvaltiot suunnittelevat 
digitaalilähetysten aloittamista lähiaikoina (esimerkiksi Saksa keväällä 1999). 
Liikennepolitiikka 
Euroopan yhteisö on tullut aktiivisesti mukaan monille liikenteeseen liittyville aloille. 
Esimerkkeinä voidaan mainita muun muassa ilmailun navigointi, satel I iitti n a vigointi ja -
paikantaminen, merenkulun navigointi ja tietoliikenne sekä yhdistettyihin kuljetuksiin liittyvien 
telemaattisten sovellusten kehittäminen. 
Koska on pyritty luomaan vapaaseen markkinoille pääsyyn perustuvat ilmaliikenteen 
yhtenäismarkkinat, ilmailualan toiminta on vilkastunut huomattavasti, mikä on luonut 
voimakasta kysyntää paremmille ja innovatiivisille ilmailun navigointi- ja 
viestintäjärjestelmille29. Tällaiset järjestelmät perustuvat yleensä radioviestintään ja tarvitsevat 
siksi käyttöönsä taajuuksia. Ilmaliikennepolitiikan menestyksekkään toteuttamisen ehdoton 
edellytys on siis, että taajuuksia on riittävästi käytettävissä. 
Merenkulun viestintä on edelleen tärkeä ala, varsinkin kun otetaan huomioon alan erityiset 
turvallisuus-ja toimintavarmuusvaatimukset30. Ala onkin asetettu tärkeälle sijalle Euroopan 
laajuisia liikenneverkkoja koskevissa suuntaviivoissa31. Euroopan yhteisö onkin tukenut 
meriliikenteen järjestelmien kehittämistä neljännen puiteohjelman TELEMATICS-ohjelmaan 
kuuluvissa tutkimushankkeissa. 
28 Komissio tutkii parhaillaan valituksia, jotka koskevat epäselviä ja mahdollisesti syrjiviä menettelyjä tämän alan 
taajuuksien jaossa. 
29 Komission tiedonanto lentoliikenteen ruuhka- ja kriisitilanteista, KOM(95) 318 lopullinen, 5.7.1995. 
30 Satamia ja meriliikenteen infrastruktuuria koskeva vihreä kirja, KOM(97) 678,10.12.1997. 
31 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N.o 1692/96/EY, tehty 23 päivänä heinäkuuta 1996, yhteisön 
suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi. Päätöksen mukaan Euroopan laajuinen 
meriliikenteen ohjaus- ja tiedotusverkko käsittää rannikko- tai satamaliikenteen ohjausjärjestelmät, alusten 
paikantamisjärjestelmät, vaarallisia tai ympäristöä pilaavia tavaroita kuljettavien alusten raportointijärjestelmät 
sekä viestintäjärjestelmät merihädässä olevia ja merenkulun turvallisuutta varten. 
III 
ZÏ 
Liite I Euroopan yhteisön politiikat, joihin taajuudet vaikuttavat 
GPS:n ja GLONASSin kaltaisten satelliittivälitteisten paikantamis-, navigointi- ja 
ajanmääritysjärjestelmien, jotka alunperin kehitettiin sotilassovelluksia varten, odotetaan 
soveltuvan hyvin monenlaisiin käyttötarkoituksiin. Tällaisia ovat esimerkiksi ilmailuun ja 
merenkulkuun liittyvä navigointi, alusten hallinta ja seuranta, tarkat ajanmääritykset sekä 
paikantaminen kuluttajille suunnatuissa sovelluksissa. Euroopan yhteisö arvioi parhaillaan 
asemaansa seuraavan sukupolven maailmanlaajuisen satelliittipaikantamis- ja -
navigointijärjestelmän (GNSS) kehittämisessä ja erityisesti yhteistyömahdollisuuksia 
Yhdysvaltojen ja Venäjän kanssa. GNSS:n tarvitsemien taajuuksien saatavuutta, suunnittelua 
ja suojaamista pidetään ensiarvoisen tärkeänä, ja neuvosto on todennut, että GNSS:n 
taajuuksien suojaaminen on vahvistettava kansainvälisesti asianmukaisissa 
yhteistyöelimissä.32 
GNSS:n kehittämisen kokonaisinvestoinnit Euroopassa arvioidaan 570—4000 miljoonaksi 
ecuksi valittavasta vaihtoehdosta riippuen. Euroopan yhteisö rahoittaa GNSS:ää vuonna 1998 
21 miljoonalla eculla, ja määrän odotetaan kasvavan huomattavasti vuoden 2000 jälkeen.33 
Syntymässä on yhä uusia liikenteen telematiikan järjestelmiä, joista monet ovat tulosta 
yhteisön tutkimusohjelmien, esimerkiksi TELEMATICS-ohjelman, t&k-hankkeista. 
TELEMATICS-ohjelmassa on käytetty vuosina 1984—1998 noin 220 miljoonaa ecua 
liikenteen t&k-toimiin. Kehitteillä on uusia järjestelmiä, kuten kokonaisvaltainen liikenteen 
tietojärjestelmä ja Euroopan laajuinen rautateiden GSM-järjestelmä. Tieliikenteessä DSRC-
järjestelmät (lyhyen kantaman viestintäjärjestelmät) ovat jo käytössä sähköisessä 
maksunkeruussa ja niitä tullaan yhä enemmän käyttämään kuljettajille suunnattua tietoa 
tarjoavissa järjestelmissä ja monissa muissa järjestelmissä, joissa käytetään ajoneuvojen 
välistä tai ajoneuvon ja kiinteän järjestelmän välistä tiedonsiirtoa. On odotettavissa, että nämä 
sovellukset lisäävät taajuuksien kokonaiskysyntää.34 
Kaukokartoitus 
Kaukokartoitus on tärkeässä asemassa monenlaisen toiminnan perustyökaluna. Esimerkkeinä 
voidaan mainita maailmanlaajuiset mittaukset35, ympäristön- ja väestönsuojelun 
toteuttaminen36 ja maatalouspolitiikka37Euroopassa on tämän johdosta kehitetty järjestelmälle 
teknologiaperusta jäsenvaltioiden yhteistyöllä Euroopan avaruusjärjestössä ESA:ssa sekä 
kansallisissa ohjelmissa. Sovellusesimerkkejä ovat EUMETSATin kautta käytettävät 
eurooppalaisten sääpalvelujen sääsatelliitit. Uusien ympäristönseurantapalvelujen kysyntä on 
kasvanut sitovien kansainvälisten sopimusten myötä, jollaisia ovat esimerkiksi Montrealin 
32 Komission tiedonanto: Kohti Euroopan laajuista paikantamis- ja navigointiverkkoa: maailmanlaajuista 
satelliittinavigointijärjestelmää (GNSS) koskeva eurooppalainen strategia, KOM(98) 29 lopullinen, 21.1.1998 
sekä neuvoston päätöslauselmat 17.3.1998. 
33 Komission tiedonanto: Kohti Euroopan laajuista paikantamis- ja navigointiverkkoa: maailmanlaajuista 
satelliittinavigointijärjestelmää (GNSS) koskeva eurooppalainen strategia, KOM(98) 29 lopullinen, 21.1.1998. 
34 Designation of further frequency bandwidth for road transport and traffic telematics within Dedicated Short 
Range Communication Systems, komission teettämä tutkimus, tammikuu 1998. 
35 Kaukokartoituksessa (Earth observation), jossa pyritään maailmanlaajuisiin mittauksiin esimerkiksi valtamerten 
värin, meren pintalämpötilan, sääennusteiden, mannerten pinnanmuodostuksen ja biomassan palamisen 
kaltaisten tekijöiden selvittämiseksi, käytetään laajamittaisesti satelliittijärjestelmiä. Se on tärkeällä sijalla 
luotaessa ja validoitaessa maailmanlaajuisten muutosten malleja. Maapallon muodostaman järjestelmän 
tutkiminen edellyttää maailmanlaajuista yhteistyötä, jossa Euroopalla on selkeät velvoitteet. 
36 Kaukokartoitus voi olla kustannustehokas tapa toteuttaa ympäristö- ja väestönsuojelupolitiikkaa. Järjestelmiä 
käytetään jo kokeiluluonteisesti maanpinnan muutosten seurantaan elinympäristödirektiiviin ja Natura 2000 -
verkostoon liittyen ja Bonnin yleissopimuksen puitteissa öljyvahinkojen paikantamiseen. Satelliiteilta saatava 
tieto on avuksi hallittaessa ja jopa ennakoitaessa luonnonilmiöitä, kuten tulvia, myrskyjä ja metsäpaloja. 
Varsinkin jos tällaisten ilmiöiden esiintymistiheys tai voimakkuus muuttuu ilmastonmuutosten tai El Nidon 
kaltaisten tapahtumien myötä, kaukokartoituksella saattaa olla suuri taloudellinen merkitys vaikutusten 
lieventämisessä. 
37 Kaukokartoitusta käytetään jo EU:ssa maataloustuklhakemuksiin liittyvien tietojen tarkastamiseen ja 
tilastotietojen keruuseen. Järjestelmillä tulee myös olemaan merkitystä yhteisön uudessa maatalouspolitiikassa, 
varsinkin ympäristövaikutusten kasvavan painotuksen myötä. 
IV n 
Uita I Euroopan yhteisön politiikat, joihin taajuudet vaikuttavat 
pöytäkirja, Kioton pöytäkirja, biologisen monimuotoisuuden suojelua koskeva yleissopimus ja 
ilmastonmuutosta koskeva yleissopimus. 
Euroopan komissio pyrkii edistämään kaukokartoitukseen liittyvää teknistä kehitystä t&k-
ohjelmien kautta. Neljännessä puiteohjelmassa (1995-1998) suunnattiin kaukokartoitukseen 
liittyviin hankkeisiin noin 275 miljoonaa ecua. Komission ehdotukseen Euroopan yhteisöjen 
viidenneksi tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevaksi puiteohjelmaksi (1998 — 
2002)38 sisältyy geneeristen kaukokartoitustekniikoiden kehittämistä koskevia tutkimustoimia, 
erityisesti ympäristön ja luonnonvarojen seurannan satelliittitekniikoita. Kaukokartoituksen 
TTK-toimia tarkastellaan myös tiedonannossa, joka koskee avaruussovelluksia ja niiden 
markkinanäkymiä39. 
Radioastronomia 
Radioastronomiaa pidetään toimintana, johon osallistuminen on Euroopan yhteisön yleisen 
edun mukaista. Toiminta edellyttää kuitenkin huomattavia infrastruktuuri-investointeja, ja 
suuria järjestelmiä hallinnoidaankin yhteisesti ja maailmanlaajuisesti. Tällä hetkellä yhteisön 
toimintaa kanavoidaan puiteohjelman neljännen toimintakokonaisuuden, erityisesti 
tutkimusverkostoja ja suurten laitosten käyttöä koskevien toimien, kautta.40 Toimintaa on 
tarkoitus jatkaa viidennessä puiteohjelmassa.41 
Yhteisö osallistuu toimintaan kansainvälisellä tasolla OECD:n Megascience-foorumin 
radioastronomian työryhmässä. Rahoituspanoksen arvioidaan vuosina 1994—1998 olevan 
7,3 miljoonaa ecua. T&k-toimien koordinoinnin lisäksi on radioastronomien mukaan ryhdyttävä 
maailmanlaajuisiin toimiin, jotta voitaisiin ratkaista taajuuksien ylikäytöstä johtuviin 
lähetyshäiriöihin ja niihin liittyviin ilmiöihin, esimerkiksi muita taajuuksia häiritseviin satelliittien 
virhelähetyksiin, liittyvät ongelmat. Koska radioastronomisissa mittauksissa käytettävät 
laitteet ovat erityisen herkkiä, tällaiset häiriöt saattaisivat estää useimmat maan pinnalta 
tehtävät mittaukset ja tutkimukset tulevaisuudessa. 
38 Komission ehdotus tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevaksi Euroopan yhteisön viidenneksi 
puiteohjelmaksi (1998—2002), KOM(97) 142 lopullinen, 30.4.1997. 
39 Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Euroopan unioni ja avaruus: Sovellusten, 
markkinoiden ja teollisuuden kilpailukyvyn edistäminen, KOM(96) 617 lopullinen, 4.12.1996. 
40 Neuvoston päätös 94/916/EY, tehty 15 päivänä joulukuuta 1994, tutkimusta, teknologista kehittämistä ja 
esittelyä koskevasta erityisohjelmasta tutkijoiden koulutuksen ja liikkuvuuden alalla (1994—1998), EYVL L 361, 
s. 90, 31.12.1994. 
41 Ehdotus neuvoston päätökseksi tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevasta 
erityisohjelmasta tutkijavoimavarojen lisäämisen ja sosiaalis-taloudellisen tietopohjan laajentamisen alalla 
(1998—2002), KOM(98) 305. 
<# 
Liite II EU:n taajuuspolitilkka 
LIITE II 
EU:N TAAJUUSPOLITIIKKA 
Tässä liitteessä pyritään esittämään yhteisön taajuuspolitiikan poliittiset ja oikeudelliset 
perusteet sekä kuvaamaan nykykäytäntöä seuraavilla aloilla: (1) taajuuksien käytön 
strateginen suunnittelu, (2) yhdenmukaistettujen taajuuksien allokointi yleiseurooppalaisten ja 
maailmanlaajuisten radioviestintäjärjestelmien käyttöön, (3) taajuuksien antamista ja käyttöä 
koskevien sääntöjen soveltaminen, (4) radiolaitteiden markkinoille saattaminen ja käyttö, ja (5) 
taajuuksien koordinoinnin hallinnollinen kehys. 
1. Taajuuksien käytön strateginen suunnittelu 
Päätavoite: Luodaan vakaa ympäristö taajuuksien käytölle nyt ja tulevaisuudessa 
Jotta taajuuksien osalta voitaisiin luoda toimintaympäristö, joka mahdollistaa 
yleiseurooppalaisten radioviestintäpalvelujen ja -tuotteiden pitkäjänteisen suunnittelun ja 
kehittämisen varsinkin telealalla, on taajuuksien käyttöä suunniteltava strategisista 
lähtökohdista. Muutoksia olisi tarvittaessa tehtävä silloin, kun tekniikan, markkinoiden tai 
sääntelyn kehityksen vuoksi on tarkistettava taajuuksien jakautumista eri 
käyttötarkoitusten kesken. 
Poliittinen ja oikeudellinen perusta 
Taajuuksien käytön strateginen suunnittelu 
Direktiivi 87/372/ETY 
(GSM) Jäsenvaltioiden on laadittava suunnitelmat siitä, miten GSM:n käyttöön saadaan 
kaikki sille varatut taajuudet markkinakysynnän mukaisesti. 
Direktiivi 90/544/ETY 
(ERMES) Jäsenvaltioiden on laadittava suunnitelmat siitä, miten ERMESin käyttöön 
saadaan kaikki sille varatut taajuudet markkinakysynnän mukaisesti. 
Neuvoston 
päätöslauselma 
90/C166/02 CEPT antaa sääntelyviranomaisille tai yhteisölle ehdotuksen pitkän aikavälin 
taajuusvaatimuksista. 
Neuvoston 
päätöslauselma 
95/C188/0242 CEPT:n pyrittävä allokoimaan taajuudet tasapainoisemmin eri 
käyttötarkoituksiin. 
ERC.ssä pyrittävä varmistamaan eurooppalaisten standardien mukaiselle 
matka- ja henkilöviestinnälle riittävät taajuudet. 
Komission 
96/2/EY43 Direktiivi Jäsenvaltioiden on julkistettava taajuussuunnitelmansa ja eri käyttöön 
tarkoitettujen taajuuksien jakomenettelyt. 
Jäsenvaltioiden on vuosittain julkaistava, pidettävä pyynnöstä saatavilla ja 
toimitettava komissiolle matka- ja henkilöviestinnän taajuuksien käyttöä koskeva 
taulukko sekä suunnitelma näiden taajuuksien laajentamisesta tulevaisuudessa. 
Taajuuksien allokointia on tarkasteltava uudelleen säännöllisin väliajoin. Lisäksi 
vaaditaan tarkkoja tietoja taajuuksien allokoinnin ja käytön todellisesta 
tilanteesta. 
Jos toimilupien määrää on rajoitettu taajuuksien puutteen vuoksi, 
jäsenvaltioiden on selvitettävä, mahdollistaako tekninen kehitys taajuudet 
uusien toimilupien myöntämiseksi. 
42 
43 Neuvoston päätöslauselma, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1995, matka- ja henkilökohtaisen viestinnän uusista 
kehitysnäkymistä Euroopan unionissa, EYVL C 188, s. 3, 22.7.1995. 
Komission direktiivi 96/2/EY, annettu 16 päivänä tammikuuta 1996, direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta 
matkaviestinnän ja henkilökohtaisen viestinnän osalta, EYVL L 20, s. 59, 26.1.1996. 
#> 
Liiteli j „ EU:n taajuuspolitllkka 
l 
i 
Nykykäytäntö \ 
Taajuuksien käyttöä suunnitellaan strategisesti yhteisössä seuraavilla tavoilla: 
a Matka- ja henkilöviestinnän taajuuksien käytön suunnittelua koskevien yhteisön 
vaatimusten noudattamista valvotaan 
Komission tiedonannossa matkaviestinnän taajuusdirektiivien44 täytäntöönpanosta ja 
toiminnasta todetaan, että vain harvat jäsenvaltiot ovat toistaiseksi toimittaneet 
komissiolle suunnitelman taajuuksien varaamisesta matka- ja henkilöviestinnälle. 
Markkinatoimijat haluaisivat kuitenkin varsinkin matka- ja satelliittiviestinnässä (GSM, 
UMTS, S-PCS) varmuuden taajuuksien saatavuudesta tulevaisuudessa tällaisia 
sovelluksia varten. Tämä pätee televiestinnän lisäksi myös muihin aloihin. Esimerkiksi 
liikennettä, yleisradiotoimintaa ja t&k:ta koskevan yhteisön toiminnan tukemiseksi 
tarvitaan yhteiset eurooppalaiset taajuusalueet. 
a Euroopan yhteisö kannattaa eurooppalaisen taajuustaulukon laatimista 
Yhteisö on mukana rahoittamassa CEPT:ssä suoritettavia yksityiskohtaisia 
taajuusselvityksiä (DSI), joiden odotetaan edesauttavan yhdenmukaistetun 
eurooppalaisen taajuuksien allokointia ja käyttöä koskevan taulukon laatimista (työ on 
tarkoitus saada CEPT:ssä valmiiksi vuoteen 2008 mennessä). Lisäksi CEPT.n käyttöön 
on annettu komission teettämiä ulkopuolisia tutkimuksia radioviestinnän 
markkinakehityksestä. 
o Jäsenvaltiot eivät ole velvoitettuja soveltamaan taajuussuunnittelussaan CEPT:ssä 
laadittua väliaikaista eurooppalaista taajuustaulukkoa 
Julkisesti ei ole saatavilla tietoa siitä, miten jäsenvaltioiden taajuussuunnitelmat vastaavat 
alustavaa versiota CEPT.n eurooppalaisesta taajuustaulukosta, koska sen noudattaminen 
on vapaaehtoista. Yhä useammat jäsenvaltiot ovat julkistaneet taajuustaulukkonsa. 
Tällaisten taulukoiden esitystavoissa ja julkaisumuodoissa on kuitenkin vielä huomattavia 
kansallisia eroja. Tietoja taajuuksien allokoinnista yhteisössä kokonaisuutena ei ole 
saatavilla. 
• Euroopan yhteisölle ei ole esitetty erityisiä suosituksia pitkän aikavälin 
taajuusvaatimuksista 
Komissiolle ei toistaiseksi ole ilmoitettu taajuuksien käytön uudelleen tarkastelemisesta 
kansallisella tasolla eikä siitä, mahdollistaisiko tekninen kehitys kenties uusien toimilupien 
myöntämisen. CEPT ei toistaiseksi ole esittänyt yhteisölle suositusta pitkän aikavälin 
taajuusvaatimuksista, eikä se ole toteuttanut käytännön toimenpiteitä taajuuksien 
allokoimiseksi tasapainoisemmin eri käyttötarkoituksiin. 
44 Ks. alaviite 17. 
3/ 
Llite II Et7.fi taajuuspolltllkka 
2. Taajuuksien allokoinnin yhdenmukaistaminen 
Päätavoite: Varmistetaan, että yleiseurooppalaisia palveluja varten on saatavilla 
yhdenmukaistetut taajuudet 
Yhteisten taajuuksien vahvistaminen EU:n tasolla ja maailmanlaajuisesti on erittäin 
tärkeää tavaroiden ja henkilöiden vapaan liikkuvuuden sekä palvelujen vapaan tarjonnan 
kannalta. Taajuuksien koordinointi kuuluu siis selvästi sisämarkkinoihin liittyvään 
Euroopan yhteisön toimivaltaan. Taajuuksia voidaan yhdenmukaistaa taajuuksien 
allokointiin liittyvillä toimilla eli toimenpiteillä, joilla osoitetaan taajuuksia tiettyjen 
määriteltyjen palvelujen tarjontaan sekä vahvistetaan huomioon otettavat tekniset 
vaatimukset. 
Poliittinen ja oikeudellinen perusta 
Taajuuksien allokoinnin yhdenmukaistaminen 
Direktiivi 87/372/ETY • Jasenvaltioiden on varattava tietyt taajuudet GSM:lle. 
(GSM)45 
Direktiivi 90/544/ETY • Jasenvaltioiden on varattava tietyt taajuudet ERMESille. 
(ERMES)46 
Direktiivi 91/287/ETY • Jasenvaltioiden on varattava tietyt taajuudet DECTille. 
(DECT)47 
Neuvoston • CEPT:n tehtava saantelyviranomaisille tai yhteisolle suositus 
paatdslauselma yleiseurooppalaisille palveluille sopivista taajuuksista. 
90/C166/02 
Neuvoston • Jasenvaltioiden olisi osallistuttava ERC:n paatosten tekoon. 
paatfislauselma • Jasenvaltioiden olisi sitouduttava toteuttamaan lentopuhelujarjestelmia 
92/C318/01 (TFTS) ja maantieliikenteen telemaattisia jarjestelmia koskevat ERC:n 
paatokset ERC:n menettelyja noudattaen. 
Parlamentin ja • CEPT:n tehtavaksi yhdenmukaistaa taajuudet ja valtuutusten ehdot S-PCS-
neuvoston paattts S-PCS- jarjestelmille. 
jarjestelmista48 • Ellei CEPT:ssa paasta tyydyttavaan tulokseen tai jos jasenvaltiot eivet 
noudata paatoksia riittavaila tavalla, ryhdytaan yhteisOn tasolla lisatoimiin. 
Ehdotus parlamentin ja • CEPT:n tehtavaksi yhdenmukaistaa taajuudet ja valtuutusten ehdot UMTS-
neuvoston paatdkseksi jarjestelmille. 
UMTS-jarjestelmasta49 • Ellei CEPT:ssa paasta tyydyttavaan tulokseen tai jos jasenvaltiot eivat 
noudata paatriksia riittavaiia tavalla, ryhdytaan yhteison tasolla lisatoimiin. 
45 
46 
47 
48 
49 Neuvoston direktiivi 87/372/ETY, annettu 25 päivänä kesäkuuta 1987, taajuusalueista, jotka varataan 
yleiseurooppalaisen yleisen solukkojärjestelmäisen digitaalisen maanpäällisen matkaviestinliikenteen yhteen 
sovitettuun käyttöönottoon yhteisössä, EYVL L 196, s. 85, 17.7.1987. Samanaikaisesti direktiivin kanssa 
hyväksyttiin neuvoston suositus 87/371/ETY, annettu 25 päivänä kesäkuuta 1987, yleiseurooppalaisen yleisen 
solukkojärjestelmäisen digitaalisen maanpäällisen matkaviestinliikenteen yhteen sovitetusta käyttöönotosta 
yhteisössä, EYVL L 196, s. 81,17.7.1987. 
Neuvoston direktiivi 90/544/ETY, annettu 9 päivänä lokakuuta 1990, taajuusalueista, jotka on tarkoitettu 
yleiseurooppalaisen maanpäällisen yleisen kaukohakujärjestelmän yhteen sovitettua käyttöönottoa varten 
yhteisössä, EYVL L L 310, s. 28, 9.11.1990. Samanaikaisesti direktiivin kanssa hyväksyttiin neuvoston suositus 
90/543/ETY, annettu 9 päivänä lokakuuta 1990 yleiseurooppalaisen maanpäällisen yleisen 
kaukohakujärjestelmän yhteen sovitetusta käyttöönotosta yhteisössä, EYVL L 310, s. 23, 9.11.1990. 
Neuvoston direktiivi 91/287/ETY, annettu 3 päivänä kesäkuuta 1991, taajuusalueesta, joka on tarkoitettu 
digitaalisen eurooppalaisen langattoman televiestinnän (DECT) yhteen sovitettua käyttöönottoa varten 
yhteisössä, EYVL L 144, s. 45, 8.6.1991. Samanaikaisesti direktiivin kanssa hyväksyttiin neuvoston suositus 
91/288/ETY, annettu 3 päivänä kesäkuuta 1991, digitaalisen eurooppalaisen langattoman televiestinnän (DECT) 
yhteen sovitetusta käyttöönotosta yhteisössä, EYVL L 144, s. 476, 8.6.1991. 
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 710/97/EY, tehty 24 päivänä maaliskuuta 1997, 
yhteensovitetusta valtuutusmenettelystä satelliittivälitteisten henkilökohtaisten viestintäpalvelujen alalla 
yhteisössä, EYVL L 105, s. 4, 23.4.1997. 
Komission ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi matkaviestinnän ja langattoman viestinnän 
(UMTS) koordinoidusta käyttöönotosta Euroopan yhteisössä, KOM(98) 58 lopullinen, EYVL C 131, s. 9, 
29.4.1998. 
VI 
Liiteli EU:n taajuuspolltllkka 
Nykykäytäntö 
Käytännön tasolla yhdenmukaisten taajuuksien saatavuus Euroopan yhteisössä 
varmistetaan jollakin seuraavista tavoista: 
• Euroopan yhteisö antaa erityisiä säädöksiä, joiden mukaan jäsenvaltioiden on 
vapautettava käyttöön yhdenmukaiset taajuudet 
Tätä menetelmää on käytetty aikaisemmin GSM:n, ERMESin ja DECTin kohdalla. Jos 
jäsenvaltiot eivät toimi säädösten edellyttämällä tavalla, yhteisön tasolla voidaan ryhtyä 
tarvittaviin menettelyihin. 
• Yhteisö antaa säädöksiä järjestelmien yhdenmukaistetusta käyttöönotosta ja viittaa 
tarvittavien taajuuksien yhdenmukaistamiseksi CEPT:n päätöksiin 
Tätä uutta menetelmää sovelletaan S-PCS- ja UMTS-järjestelmiin ja se mahdollistaa 
myös tarvittavat yhteisön toimet, elleivät jäsenvaltiot noudata annettuja säännöksiä. 
• Yhteisö on mukana rahoittamassa CEPT:n teknistä työtä, jota tarvitaan taajuuksien 
allokoinnin yhdenmukaistamiseksi 
CEPT:n alaisen Euroopan radioviestintäkomitean (ERC) ja sen radioviestintätoimiston 
(ERO) kanssa tehdyn yhteistyö- ja puitesopimuksen nojalla komissio voi antaa 
ERC:n/ERO:n suoritettavaksi taajuuksien allokointiin liittyviä teknisiä tehtäviä. Tässä 
toimintamallissa CEPT:n jäsenet, yhteisön jäsenvaltiot mukaan lukien, voivat kuitenkin 
päättää, toimivatko ne ERC:ssä/ERO:ssa tehtyjen päätösten mukaisesti, eli toteuttavatko 
ne toimia taajuuksien yhdenmukaistamiseksi. Tämän lisäksi CEPT:n yksittäiset jäsenmaat 
päättävät itsenäisesti, toteuttavatko ne CEPT:n hyväksymät toimet. 
• CEPT päättää omasta aloitteestaan yhdenmukaistamistoimien kehittämisestä, 
hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta 
Toisin kuin muissa edellä kuvatuissa malleissa, CEPT toimii oma-aloitteisesti taajuuksien 
yhdenmukaistamiseksi. CEPT:n suosituksista tehdään aina ehdotus kaikille 43:lle 
jäsenmaalle, ei nimenomaisesti Euroopan yhteisölle. Silloin kun CEPT laatii toimia, joita 
yhteisö ei ole virallisesti pyytänyt, niiden täytäntöönpano on yhteisön jäsenvaltioille 
vapaaehtoista. Myös silloin kun yhteisön rahoitusta käytetään taajuuksien saatavuuden 
selvittämiseen ja yleiseurooppalaisia palveluja koskevien taajuuksien 
yhdenmukaistamisen tutkimiseen, käytössä ei ole virallista tai oikeudellista menettelyä, 
jolla voitaisiin varmistaa, että CEPT toteuttaa tarvittavat toimenpiteet tai jäsenvaltiot 
panevat ne täytäntöön. 
3. Taajuuksien antaminen ja toimiluvat 
Päätavoite: Sovelletaan sääntöjä, joiden perusteella käyttäjät saavat käyttöönsä ja 
sääntelyviranomaiset antavat taajuuksia 
Taajuuksien antamisella tarkoitetaan prosessia, jossa viranomaiset valtuuttavat 
yksittäiset käyttäjät käyttämään lähetysasemia tai tarjoamaan lähetyspalveluja osoitetuilla 
taajuuksilla. Taajuuksien antaminen yksittäisille käyttäjille ja toimilupien myöntäminen 
radioviestinnän operaattoreille kuuluu Euroopan yhteisön oikeuden, esimerkiksi 
kilpailulainsäädännön, piiriin. Yhteisön oikeudella pyritään luomaan kaikille taajuuksien 
käyttäjille sääntelyllisesti tasavertainen toimintaympäristö, joka perustuu avoimuuteen, 
puolueettomuuteen ja syrjimättömyyteen ja joka tukee teknisiä innovaatioita ja kilpailua. 
iv 
%"> 
Liiteli EU:n taajuuspolititkka 
Oikeusperusta 
Taajuuksien antaminen ja toimiluvat 
Avoimen verkon ""• Taajuuksien kayttOoikeuksiin ja kayttrion liittyvien ehtojen on oltava 
tarjoamisen (ONP) puolueettomia, syrjimattOmia, avoimia ja tarkoituksenmukaisia tavoitteen 
puitedirektilvi50 saavuttamisen kannalta. 
• Jasenvaltiot voivat rajoittaa taajuuksien kayttoa niiden tehokkaan kayton 
varmistamiseksi ja haitallisten hairiOiden vaittamiseksi. 
Komission dlrektiivi "• Matka- ja henkilOviestinnan toimilupien maaraa voidaan rajoittaa vain 
96/2/EY taajuuksien puutteen vuoksi ja olennaisten vaatimusten (verkon toimintojen 
turvaaminen, verkon eheyden sailyttaminen, palveluiden yhteentoimivuus, 
tietosuoja, ympariston suojeleminen, kaupunki- ja maaseutusuunnittelu) 
tayttymisen varmistamiseksi. 
• Heti kun taajuuksia vapautuu kayttbon, jasenvaltioiden on myonnettava 
toimilupia ja annettava vapaat taajuudet avoimella ja syrjimattomaiia tavalla. 
• Taajuuksien tehokas kaytto ja todellinen kilpailu on varmistettava. 
• Jasenvaltiot eivat saa rajoittaa matkaviestintekniikoiden tai -jarjestelmien 
yhdistelmia, varsinkin jos saatavilla on monijarjestelmaiaitteita. Jasenvaltioiden 
on tarvittaessa toteutettava toimia todellisen kilpailun varmistamiseksi 
kilpailijoiden vaiilia. 
Toimilupadirektiivi51 * Paasy taajuuksille varmistettava tarkoin maariteltyjen menettelyjen ja 
maaraaikojen puitteissa. 
• Taajuustoimiluvat voidaan erottaa palveluntarjontaa koskevista valtuutuksista. 
• Toimilupien maaraa voidaan rajoittaa vain taajuuksien tehokkaan kayton 
varmistamiseksi seka kayttajien hyOtyjen maksimoimiseksi, kilpailun 
edistamiseksi, rajoituspaatoksen julkistamista ja uudelleen tarkastelua varten ja 
toimilupahakemusten pyytamista varten. 
• Yksittaiset toimilupaehdot on julkistettava ja toimiluvat on myonnettava 
avoimien, ja syrjimattomien menettelyjen avulla kohtuullisessa ajassa. 
• Yksittaisten toimilupien myontamiseen voidaan liittaa syrjimattomia maksuja, 
mutta ne eivat saa haitata palvelujen kehittymista ja kilpailua. 
Nykykäytäntö 
Taajuudet annetaan ja toimiluvat myönnetään nykyisellään Euroopan yhteisössä 
seuraavalla tavalla: 
Q Yksittäisten operaattorien toimiluvat myönnetään jäsenvaltioissa, mutta 
myöntämisessä on noudatettava Euroopan yhteisön oikeusperiaatteita, varsinkin 
kilpailusääntöjä ja toimilupadirektiivin säännöksiä 
Jäsenvaltioilla on periaatteessa vapaus valita, käyttävätkö ne yksittäisiä toimilupia vai 
yleisiä valtuutuksia. Käytännössä ne kuitenkin yleensä edellyttävät 
radioviestintäjärjestelmiltä ja niihin liittyviltä palveluilta yksittäistä toimilupaa. 
Toimilupaehdot ja taajuuksien antotavat saattavat vaihdella jäsenvaltioittain. Tämä pätee 
sekä varsinaisiin antomenettelyihin että hakijoille asetettaviin toimilupaehtoihin. Erot 
koskevat yhtä lailla yleiseurooppalaisia ja maailmanlaajuisia järjestelmiä. 
50 
51 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/51/EY, annettu 6 päivänä lokakuuta 1997, neuvoston 
direktiivien 90/387/ETY ja 92/44/ETY muuttamisesta niiden mukauttamiseksi kilpailuympäristöön televiestinnän 
alalla, EYVL L 295, s. 23, 29.10.1997. 
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/13/EY, annettu 10 päivänä huhtikuuta 1997, telepalvelualan 
yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista, EYVL L 117, s. 15, 5.5.1997. 
3*1 
Uita II EU:n taaJuuspolWlkka 
• Useimmissa tapauksissa lupa tarjota palvelua sisältyy taajuuksien käyttöön 
oikeuttavaan lupaan 
Palvelutoimiluvan ja taajuuksien käyttöoikeuden erottaminen toisistaan on harvinaista, 
joskin toimilupadirektiivin mukaan oikeudellisesti sallittua. 
• Jos taajuuksia on saatavilla, ne on pyynnöstä jaettava käyttöön 
Tämä merkitsee, että kun taajuuksien allokointiin liittyvät säännökset on hyväksytty ja 
pantu täytäntöön, jäsenvaltioiden on käsiteltävä taajuuksien käyttöoikeutta koskevat 
pyynnöt tehokkaasti ja viivyttelemättä. 
o Taajuuksien antamisen ja käytön olisi edistettävä kilpailun kehittymistä ja taattava 
käyttäjille mahdollisimman suuri hyöty 
Kun otetaan huomioon paikalliset kansalliset olot ja markkinoiden ja yhteiskunnan 
erityistarpeet, taajuuksien antomenetelmillä olisi päästävä mahdollisimman tehokkaaseen 
taajuuksien käyttöön takaamalla palvelujen välinen kilpailu käyttäjien hyötyjen 
maksimoimiseksi. 
4. Radioviestintälaitteet ja standardit 
Päätavoite: Sovelletaan sääntöjä, joiden perusteella radioviestintälaitteita voidaan 
saattaa markkinoille ja käyttää 
Tarvitaan yhdenmukaisia taajuuksia, jotta radioviestintälaitteita voidaan käyttää eri 
maissa, jotta koordinointiongelmia rajoilla voidaan vähentää ja jotta päästään laitteiden 
suuriin tuotantomääriin, mikä on tärkeää Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn 
turvaamiseksi maailmanmarkkinoilla. Yhteisön standardointipolitiikalla pyritään 
mahdollistamaan syrjimätön ja eri tekniikoihin sitoutumaton pääsy taajuuksille kuitenkin 
niin, että yhteentoimivuus ja palvelujen yleiseurooppalainen tarjonta voidaan varmistaa. 
Poliittinen ja oikeudellinen perusta 
Radioviestintaiaitteet ja standardit 
Neuvoston "• Tarvitaan yhdenmukaisia taajuuksia, jotta laitteita voidaan kayttaa eri 
paatdslauselma maissa, jotta koordinointiongelmia rajoilla voidaan vahentaa ja jotta 
90/C166/02 paastaan laitteiden suuriin tuotantomaariin, mika on tarkeaa Euroopan 
teollisuuden kilpailukyvyn turvaamiseksi maailmanmarkkinoilla. 
• CEPT:n on oltava tiiviisti yhteydessa ETSI:iin, jotta taajuussuunnittelun ja 
standardoinnin valiset tarkeat yhteydet voidaan ottaa asianmukaisesti 
huomioon. 
Ehdotus parlamentin ja • Taataan radioviestintaiaitteiden vapaa liikkuvuus Euroopan yhteisdssa. 
neuvoston direktiivlksi . otetaan kayttdrjn yleinen saantelykehys radioviestintaiaitteiden kayttoa 
radio- ja telepflatelaitteltta koskeville valtuutuksille. 
(KTTfc) # Luovutaan. Markkinoille paasyn ennakkovalvonnasta (riippumaton taho 
suorittaa laitehyvaksynnat). Yhdenmukaistamattomia taajuuksia kayttavista 
laitteista on tehtava ilmoitus 4 viikkoa ennen markkinoille saattamista. 
I • Jasenvaltioiden on suunniteltava taajuuksien kayttoa avoimella tavalla. I 
52 KOM(97) 257, EYVL C 248, s. 4, 14.8.1997. Yhteinen kanta on vahvistettu: neuvoston 8 päivänä kesäkuuta 
1998 vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 39/98, EYVL C 227, s. 37, 20.7.1998. Ehdotettu direktiivi korvaa 
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/13/EY, annettu 12 päivänä helmikuuta 1998, 
telepäätelaitteista ja satelliittimaa-asemalaitteista ja niiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroisesta 
tunnustamisesta, EYVL L 74, s. 1,12.3.1998. 
VI 
$( 
Liiteli EU:n taajuuspolltllkka 
Nykykäytäntö 
Taajuuksien yhdenmukaistamisen ja standardien välisiä yhteyksiä käsitellään seuraavilla 
tavoilla: 
• Yhteiset eurooppalaiset telestandardit laaditaan ETSIn puitteissa 
Yhteiset eurooppalaiset telealan standardit laaditaan ETSI:ssä (Euroopan telealan 
standardointilaitos). Tarvittaessa, esimerkiksi silloin, kun yhteisön säädös edellyttää 
yhteistä teknistä perustaa, Euroopan yhteisö voi auttaa ETSIä kehittämään tarvittavat 
standardit ja pyytää CEPT:ä yksilöimään ja yhdenmukaistamaan tarvittavat taajuudet. 
• CEPT:n ja ETSIn välille on luotu yhteistyöjärjestelyjä 
Taajuuksien ja standardien välisien yhteyksien osalta CEPT:n/ERC:n ja ETSIn välistä 
koordinaatiota on edistetty yhteistyöasiakirjalla. Asiaan liittyvissä työohjelmissa on 
mukana sekä ETSIn että CEPT:n edustajia. 
Radloviestintälaittelden vapaata liikkuvuutta ja käyttöönottoa säännellään yhteisön 
tasolla seuraavasti: 
a Radioviestintälaitteiden vapaata liikkuvuutta ja käyttöä säännellään yhteisön 
lainsäädännöllä 
Radioviestintälaitteita säännellään ehdotetulla päätelaitedirektiivillä, jolla poistetaan 
sääntelylliset esteet laitteiden vapaalta liikkuvuudelta ja käytöltä, mutta annetaan 
jäsenvaltioille mahdollisuus suojata taajuuksia. Direktiivillä poistetaan markkinoille pääsyä 
koskevat ennakkotarkastukset ja annetaan vastuu valmistajille ja laitetoimittajille. Lisäksi 
jäsenvaltioiden valvontavastuu kasvaa. Uudessa järjestelmässä luovutaan tällä hetkellä 
yleisesti käytetyistä pakollisista standardeista ja kansallisista laitevaatimuksista. 
5. Taajuuksien koordinoinnin hallinnollinen kehys 
Päätavoite: Varmistetaan, että taajuuksien koordinoinnin kehys on yhteisön etujen ja 
kansainvälisten velvoitteiden mukainen 
Yhteisön keskeisenä periaatteena tämän alan toimissa on ollut kiinnittää erityistä 
huomiota mahdollisuuteen saavuttaa yhteisön perustamissopimuksen tavoitteet tietyissä 
tapauksissa kansainvälisten sopimusten avulla pikemminkin kuin yhteisön säädösten 
kautta. Toisin sanoen, jos tarkoituksenmukaisia ja tehokkaita toimia, on jo toteutettu 
kansainvälisesti, yhteisön ei välttämättä tarvitse toteuttaa erityisiä yhteisön toimenpiteitä. 
1990-luvun alussa hyväksyttiin joukko neuvoston päätöslauselmia ja päätelmiä, joiden 
jälkeen Euroopan yhteisö on pyrkinyt varmistamaan, että taajuuksien käyttöä koskeva 
jäsenvaltioiden välinen koordinointi CEPT:ssä (Euroopan radio-, tele- ja postihallintojen 
yhteistyökonferenssi) ja ITU:n (kansainvälinen teleliitto) VVRC-konferensseissa (maailman 
radiohallintojen konferenssi) on yhteisön etujen mukaista. 
vii 
Ib 
Liiteli EU:n taajuuspotmtkka 
Poliittinen perusta 
Taajuuksien koordinoinnin kehys Euroopassa 
Neuvoston 
päätöslauselma 
90/C166/0253 Komission ja jäsenvaltioiden tuettava toimintaa CEPT:ssä ja ERO:n 
(Euroopan radioviestintätoimisto) perustamista. 
CEPT:n on otettava huomioon kansallisten taajuusasiantuntijoiden, 
teleorganisaatioiden ja muiden palveluntarjoajien, teollisuuden ja käyttäjien 
näkemykset. 
CEPT:n on tehtävä sääntelyviranomaisille tai yhteisölle suositus 
yleiseurooppalaisille palveluille sopivista taajuuksista. 
CEPT:n on tehtävä sääntelyviranomaisille tai yhteisölle suositus pitkän 
aikavälin taajuusvaatimuksista. 
Neuvoston 
päätöslauselma 
92/C318/0154 Komission otettava täysin huomioon ERC:n (Euroopan 
radioviestintäkomitea) päätöksentekomekanismi ensisijaisena 
menetelmänä varmistaa uusille Euroopan laajuisille radioviestintäpalveluille 
tarvittavat taajuudet. 
Neuvoston päätelmät 
7. joulukuuta 1993 Neuvoston päätöslauselman 92/C318/01 vahvistaminen. 
ERC.n päätöksentekomekanismi pantava täytäntöön. 
Komission tehtävä ERC:n/ERO:n kanssa tätä varten yhteistyö- ja 
puitesopimus. 
Eurooppalainen koordinaatio ITU:n WRC-konferensseja varten I 
Neuvoston p CEPT iaatii yhteiseurooppalaiset kannat ITU:n WRC-konferensseihin. 
pSat6slauselma 
90/C166/02 
Neuvoston paatelmat 3. "• YhteisO koordinoi toimia WRC-konferensseissa ainoastaan, jos CEPT:n 
Helmlkuuta 1992 koordinoinnilla ei paasta tarvittaviin sopimuksiin yhteison ja jasenvaltioiden 
etujen turvaamiseksi. 
• Ainoastaan yhteisO voi tehda ulkopuolisten suhteen sitoumuksia WRC-
konferensseissa taajuusdirektiivien (GSM, DECT, ERMES) alaan 
kuuluvissa asioissa. 
Neuvoston paatelmat 22. • Neuvoston 3. Helmikuuta 1992 tekemlen paatelmien vahvistaminen. 
swskuuta 1997 
• Komissio osallistuu tiiviisti CEPT:n alaisessa konferenssien 
valmisteluryhmassa (CPG) ja sen kanssa yhteistyossa myOs kahdenvaiisiin 
yhteyksiin kolmansien maiden ja alueellisten telealan organisaatioiden 
kanssa. 
• Komissio Iaatii toimintamallin teollisuuden kuulemiseksi. I 
53 Neuvoston 28. kesäkuuta 1990 antama päätöslauselma radiotaajuuksia koskevan Eijoopan laajuisen 
yhteistyön lujittamisesta erityisesti ulottuvuudeltaan yleiseurooppalaisten palvelujen yhteydesif, EYVL C 166, s 
4,7.7.1990. 
54 Neuvoston 19. marraskuuta 1992 antama päätöslauselma Euroopan radioviestintäkofitean päätösten 
täytäntöönpanosta yhteisössä, EYVL C 318, s. 1,4.12.1992. 
VIII 
3>> 
Liiteli EU:n taajuuspolltlikka 
Nykykäytäntö 
Eurooppalaisessa koordinoinnissa Euroopan yhteisö pyrkii seuraavin tavoin varmistamaan, 
että jäsenvaltioiden kannat CEPT:ssä ja ITU:n WRC-konferensseissa sopivat yhteen 
oikeudellisten velvoitteiden ja sovittujen toimintaperiaatteiden kanssa: 
• Euroopan yhteisön tietyt poliittiset ja oikeudelliset tavoitteet vaikuttavat 
jäsenvaltioiden kantoihin CEPT:ssä ja ITU:n WRC-konferensseissa 
Tämä pätee matka- ja satelliittiviestintään (GSM, DECT, ERMES, S-PCS ja UMTS). Ellei 
CEPT:ssä päästä tyydyttävään tulokseen tai jos jäsenvaltiot eivät toteuta 
yhdenmukaistamistoimia riittävällä tavalla, voidaan yhteisön tasolla ryhtyä tarvittaviin 
toimenpiteisiin. 
• Ellei erityisiä yhteisön tavoitteita ole, Euroopan komissio arvioi CEPT:stä ja ITU:n 
VVRC-konferensseista saatavan teknisen tiedon perusteella, otetaanko yhteisön 
poliittiset ja taloudelliset edut asianmukaisesti huomioon 
Komissio toimii CEPT:ssä neuvonantajana ja edustaa yhteisöä tarkkailijana ITU:n WRC-
konferensseissa. Näissä yhteyksissä tarkastellaan taajuuksien yhdenmukaistamistarvetta 
teknisten tietojen pohjalta. Tässä päätöksentekotavassa jäsenvaltioiden kantoja ei millään 
tavalla koordinoida yhteisössä, ja CEPT ja jäsenvaltiot voivat lopulta päättää, 
kannattavatko ne taajuuksien yhdenmukaistamistoimien hyväksymistä ja 
täytäntöönpanoa. Jäsenvaltioiden kantoja ei tässä prosessissa yleisesti ottaen 
koordinoida yhteisössä. 
• Yhteisö vaikuttaa osaltaan CEPT: n kehittämiin taajuuksien 
yhdenmukaistamistoimiin tai yhteiseurooppalaisiin kantoihin ITU: n WRC-
konferensseja varten 
ERC:n/ERO:n kanssa tehdyn yhteistyö- ja puitesopimuksen kautta yhteisö voi 
taloudellisesti osallistua tarvittavien toimien ja kantojen määrittelyyn, joskaan sillä ei ole 
oikeudellisia mahdollisuuksia edellyttää päätösten tekemistä tai täytäntöönpanoa. 
Jäsenvaltioiden kantoja ei tässä prosessissa yleisesti ottaen koordinoida yhteisössä. 
ix 
S? 
Liite III Lyhenneluettelo 
LIITE III 
LYHENNELUETTELO 
ACTS Kehittyneet viestintätekniikat ja -palvelut 
CEPT Euroopan radio-, tele- ja postihallintojen yhteistyökonferenssi 
CPG CEPT:n alainen konferenssien valmisteluryhmä 
DECT Digitaalinen eurooppalainen langaton televiestintä 
DSI Yksityiskohtainen taajuusselvitys (Detailed Spectrum Investigation) 
ÖVB Digitaaliset liikkuvan kuvan lähetykset 
EBU Euroopan yleisradioliitto 
ECP (CEPT:n) yhteiseurooppalainen ehdotus 
ECTRA (CEPT:n alainen) Euroopan telehallintojen yhteistyökomitea 
ETA Euroopan talousalue 
ERC (CEPT:n alainen) Euroopan radioviestintäkomitea 
ERMES Eurooppalainen henkilöhakujärjestelmä 
ERO (CEPT:n alainen) Euroopan radioviestintätoimisto 
ESA Euroopan avaruusvirasto 
ETSI Euroopan telealan standardointilaitos 
EU Euroopan unioni 
EUMETSAT Euroopan sääsatelliittijärjestö 
QATS (WTO:n) palvelukaupan yleissopimus 
QLONASS Venäjän federaation satelliittinavigointijärjestelmä 
GNSS Maailmanlaajuinen satelliittinavigointijärjestelmä 
%°\ 
Litta III Lyhenneluettelo 
GMPCS MoU Maailmanlaajuisia henkilöviestinnän matkaviestinpalveluja koskeva (ITU:n) 
yhteistyöasiakirja (Memorandum of Understanding) 
GSM Yleiseurooppalainen digitaalinen matkaviestinstandardi 
ICAO Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö 
IMT Kansainvälinen matkaviestintäjärjestelmä 
IMO Kansainvälinen merenkulkujärjestö 
IT tietotekniikka 
ITU Kansainvälinen teleliitto 
ITU RR ITUrn radio-ohjesääntö 
MSS Siirtyvä satelliittiliikenne 
ONP Avoimen verkon tarjonta 
RACE Euroopan yhteisön televiestintätekniikkaohjelma - kehittyneen 
televiestintätekniikan tutkimus ja kehitys Euroopassa 
TTK Tutkimus ja teknologinen kehittäminen 
RTTE Radio- ja telepäätelaitteet (direktiivi) 
S-PCS Satelliittivälitteiset henkilöviestintäpalvelut 
TEN Euroopan laajuiset verkot 
WLL Tilaajayhteydellä käytettävä langaton tekniikka, langaton paikallisliittymä 
(Wireless Local Loop) 
WRC (ITU:n järjestämä) Maailman radiohallintojen konferenssi 
WTO Maailman kauppajärjestö 
UMTS Yleismaailmallinen matkaviestinjärjestelmä 
K,b 
ISSN 1024-4492 
KOM(98) 596 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 15 10 16 
Luettelonumero : CB-CO-98-759-FI-C 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
Hl