P7_TA(2014)0220

Yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttaminen ***I

Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 12. maaliskuuta 2014 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisesta (uudelleenlaadittu) (COM(2013)0410 – C7-0171/2013 – 2013/0186(COD))

(Tavallinen lainsäätämisjärjestys – uudelleenlaatiminen)

(2017/C 378/60)

Euroopan parlamentti, joka

(1) Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä.

(2) EYVL C 77, 28.3.2002, s. 1.

P7_TC1-COD(2013)0186

Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 12. maaliskuuta 2014, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o …/2014 antamiseksi yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisesta (uudelleenlaadittu)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

on kuullut alueiden komiteaa,

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisen puitteista 10 päivänä maaliskuuta 2004 annettua asetusta (EY) N:o 549/2004 (3) (puiteasetus), lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisesta yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa 10 päivänä maaliskuuta 2004 annettua asetusta (EY) N:o 550/2004 (4) (palveluntarjonta-asetus), yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan organisoinnista ja käytöstä 10 päivänä maaliskuuta 2004 annettua asetusta (EY) N:o 551/2004 (5) (ilmatila-asetus) ja eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon yhteentoimivuudesta 10 päivänä maaliskuuta 2004 annettua asetusta (EY) N:o 552/2004 (6) (yhteentoimivuusasetus) on muutettu huomattavilta osin. Koska niihin tehdään uusia muutoksia, ne olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.

(2) Yhteisen liikennepolitiikan toteuttaminen edellyttää toimintakykyistä ilmaliikennejärjestelmää, joka mahdollistaa lentoliikennepalvelujen varman ja säännöllisen toiminnan ja helpottaa tällä tavoin tavaroiden, henkilöiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta. [tark. 1]

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston yhtenäisestä eurooppalaisesta ilmatilasta antamalla ensimmäisellä säädöspaketilla eli asetuksella (EY) N:o 549/2004, asetuksella (EY) N:o 550/2004, asetuksella (EY) N:o 551/2004 ja asetuksella (EY) N:o 552/2004 luotiin vankka oikeusperusta saumattomalle, yhteentoimivalle ja varmalle ilmaliikenteen hallintajärjestelmälle. Yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevaa aloitetta lujitettiin edelleen toisella säädöspaketilla eli asetuksella (EY) N:o 1070/2009, jossa otettiin käyttöön suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän ja verkon hallinnoijan käsitteet, joilla voidaan edelleen parantaa Euroopan ilmaliikenteen hallintajärjestelmän suorituskykyä.

(4) Kansainvälisen siviili-ilmailun vuoden 1944 Chicagon yleissopimuksen 1 artiklan mukaan sopimusvaltiot tunnustavat, että ”jokaisella valtiolla on täydellinen ja yksinomainen herruus oman alueensa yläpuolella olevaan ilmatilaan”. Tämän suvereniteetin mukaisesti unionin jäsenvaltiot käyttävät julkisen viranomaisen toimivaltuuksia lentoliikennettä valvoessaan, ottaen kuitenkin huomioon sovellettavien kansainvälisten yleissopimusten määräykset.

(5) Yhteisen liikennepolitiikan toteuttaminen edellyttää toimintakykyistä lentoliikennejärjestelmää, joka mahdollistaa lentoliikennepalvelujen varman, säännöllisen ja kestävän toiminnan, optimoi kapasiteetin ja helpottaa tavaroiden, henkilöiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta.

(5 a) Jotta lentoliikenteen odotettu kasvu ei aiheuttaisi tai pahentaisi Euroopan ilmatilan ruuhkia eikä lisäisi talouteen, ympäristöön ja turvallisuuteen liittyviä kustannuksia, ilmatilan hajanaisuus olisi korjattava ja tämä asetus olisi pantava täytäntöön mahdollisimman pikaisesti. [tark. 2]

(5 b) Yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisella olisi myönteinen vaikutus kasvuun, työllisyyteen ja kilpailukykyyn Euroopassa erityisesti pitkää koulutusta edellyttävien työpaikkojen kysynnän lisäämisen kautta. [tark. 3]

(6) Jotta tavoitteet ilmaliikenteen turvallisuusnormien parantamisesta sekä ilmaliikenteen hallinnan ja lennonvarmistuspalvelujen yleisen suorituskyvyn tehostamisesta Euroopan yleisessä ilmaliikenteessä olisi mahdollista saavuttaa samanaikaisesti, inhimilliset tekijät on otettava huomioon. Jäsenvaltioiden olisi siksi harkittava Siksi luottamuksen ja oikeudenmukaisuuden ilmapiirin (”just culture”) periaatteiden käyttöönottoa käyttöönoton lisäksi yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan suorituskyyn kehittämisjärjestelmään olisi sisällytettävä asianomaista suorituskykyä mittaavia indikaattoreita . [tark. 4]

(7) Jäsenvaltiot ovat hyväksyneet yhteisen julkilausuman yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevista sotilaallisista näkökohdista (7). Tämän julkilausuman mukaan jäsenvaltioiden olisi erityisesti tehostettava siviili- ja sotilasalan yhteistyötä, ja jos ja siinä määrin kuin kaikki asianomaiset jäsenvaltiot pitävät sitä tarpeellisena, helpotettava asevoimiensa välistä yhteistyötä kaikissa ilmaliikenteen hallintaan liittyvissä asioissa ilmatilan joustavan käytön helpottamiseksi . [tark. 5]

(8) Sotilaallisten operaatioiden ja sotilaskoulutuksen sisältöön, laajuuteen tai niiden toteuttamiseen liittyvät päätökset eivät kuulu unionin toimivaltaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 100 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

(9) Jäsenvaltiot ovat uudistaneet kukin eriasteisesti kansallisten lennonvarmistuspalvelujen tarjoajiensa toimintaa lisäämällä niiden itsemääräämisoikeutta ja palvelujen tarjoamisen vapautta. On tärkeää varmistaa, että niille palveluille, joita voidaan tarjota markkinaehtoisesti, on olemassa hyvin toimivat yhteismarkkinat, ja että yhteistä etua koskevat vähimmäisvaatimukset täyttyvät niiden palvelujen osalta, joita pidetään luonnollisina monopoleina nykyisissä teknisissä olosuhteissa.

(10) Jotta palvelujen tarjonnan valvonta olisi yhtenäistä, ja hyvätasoista ja riippumatonta kaikkialla Euroopassa, kansallisille valvontaviranomaisille ilmailuviranomaisille olisi annettava riittävä riippumattomuus rahoitus ja riittävät resurssit henkilöresurssit . Riippumattomuus ei saisi estää näitä viranomaisia hoitamasta tehtäviään hallinnollisissa puitteissa. [tark. 6]

(11) Kansallisilla valvontaviranomaisilla ilmailuviranomaisilla on keskeinen asema yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisessa, ja. Komission ja Euroopan unionin ilmailuviraston (EAA) olisi siksi edistettävä niiden välistä yhteistyötä parhaiden käytäntöjen vaihtamisen mahdollistamiseksi ja yhteisen lähestymistavan kehittämiseksi, alueellisen tason tiiviimpi yhteistyö mukaan luettuna , luomalla foorumi mainittujen vaihtojen täytäntöön panemiseksi . Yhteistyön olisi oltava säännöllistä. [tark. 7]

(12) Yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan täytäntöönpanoa varten työmarkkinaosapuolille olisi tiedotettava paremmin kaikista sellaisista toimenpiteistä, joilla on huomattavia vaikutuksia työmarkkinoihin, ja niitä olisi kuultava näistä toimenpiteistä. Myös komission päätöksellä 98/500/EY (8) perustettua työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua edistävää neuvottelukomiteaa olisi kuultava unionin tasolla. [tark. 8]

(13) Lennonvarmistus-, viestintä-, suunnistus- ja valvontapalvelujen sekä sää- , ilmatilan suunnittelu- ja ilmailutiedotuspalvelujen sekä yleistä ilmaliikennettä koskevien tietojen formatointi- ja toimituspalvelujen tarjoaminen olisi järjestettävä voitaisiin järjestää markkinaehtoisesti siten, että samalla otetaan huomioon tällaisten palvelujen erityispiirteet ja säilytetään varmistetaan turvallisuuden korkea taso sekä vähennetään ilmastovaikutuksia . [tark. 9]

(14) Ilmatilan käyttäjiä ei saisi syrjiä samantasoisten lennonvarmistuspalvelujen tarjonnassa.

(15) Yhteiset hankkeet, joilla pyritään avustamaan ilmatilan käyttäjiä ja/tai lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia yhteisten lennonvarmistusinfrastruktuurien, lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisen sekä ilmatilan käytön parantamiseksi, erityisesti jos ne ovat tarpeen ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman toteuttamiseksi, sellaisena kuin se on vahvistettu neuvoston päätöksellä 2009/320/EY (9) neuvoston asetuksen (EY) N:o 219/2007 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti, eivät saisi rajoittaa yhden tai useamman jäsenvaltion olemassa olevia hankkeita, joilla pyritään vastaaviin tavoitteisiin. Yhteisten hankkeiden käyttöönoton rahoittamista koskevissa säännöksissä ei saisi rajoittaa yhteisten hankkeiden käynnistämistapaa. Komissio voi ehdottaa, että Euroopan laajuisten verkkojen Verkkojen Eurooppa -välineen, Horisontti 2020 -aloitteen tai Euroopan investointipankin rahoituksen kaltaista rahoitusta voidaan käyttää yhteisten hankkeiden tueksi, varsinkin SESAR-ohjelman käyttöönoton nopeuttamiseksi, monivuotisessa rahoituskehyksessä. Rajoittamatta edellä mainitun rahoituksen saatavuutta jäsenvaltioiden olisi voitava osaltaan vapaasti päättää, kuinka päästökauppajärjestelmän mukaisesti ilmailun päästöoikeuksien huutokaupasta saatavat tulot käytetään, ja harkita tässä yhteydessä, voitaisiinko osa näistä tuloista käyttää yhteisten hankkeiden rahoittamiseen toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla. Yhteisillä hankkeilla olisi tarvittaessa pyrittävä varmistamaan, että kaikissa jäsenvaltioissa on olemassa perustason yhteentoimivuusvalmiudet. [tark. 10]

(15 a) Jos erityisiä mekanismeja ei oteta käyttöön, ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelmaan liittyvät ilma- ja maatoimintaa koskevat investointihankkeet saattavat tapahtua ilman koordinointia, mikä saattaisi viivyttää SESAR-tekniikan tehokasta käyttöönottoa. [tark. 11]

(16) Verkon hallinnoijan käsite on keskeinen, kun ilmaliikenteen hallinnan suorituskykyä pyritään parantamaan verkon tasolla keskittämällä sellaisten palvelujen tarjonta, jotka voidaan parhaiten toteuttaa verkon tasolla. Jotta ilmaliikenteen kriisejä olisi helpompi käsitellä, tällaisten kriisien estämiseksi ja niihin vastaamiseksi hyväksyttävien toimien koordinointi olisi annettava verkon hallinnoijan tehtäväksi. Komission olisi tähän liittyen varmistettava, että keskitettyjen palvelujen toimittamisen ja suorituskyvyn tarkastuselimen roolien välillä ei ilmene eturistiriitaa. [tark. 12]

(17) Komissio on vakuuttunut siitä, että ilmatilan turvallinen ja tehokas käyttö voidaan taata ainoastaan ilmatilan siviili- ja sotilaskäyttäjien läheisellä yhteistyöllä, joka perustuu pääasiallisesti ilmatilan joustavan käytön käsitteeseen sekä ICAO:n määrittelemään tehokkaaseen siviili- ja sotilaskäytön koordinointiin, ja korostaa, että on tärkeää parantaa siviili- ja sotilasalan yhteistyötä ilmatilan siviili- ja sotilaskäyttäjien välillä ilmatilan joustavan käytön helpottamiseksi . [tark. 13]

(18) Ilmatilaa ja erityisiä ilmaliikenneolosuhteita koskevien tietojen tarkkuudella sekä näiden tietojen oikea-aikaisella välittämisellä siviili- ja sotilasilmailun alalla toimiville lennonjohtajille on välitön vaikutus toiminnan turvallisuuteen ja tehokkuuteen parantaen siten niiden ennustettavuutta . Ilmatilaa koskevien ajantasaisten tietojen oikea-aikainen saatavuus on tärkeää kaikille osapuolille, jotka haluavat lentosuunnitelmaansa laatiessaan tai muuttaessaan päästä hyötymään heidän ulottuvilleen saatetuista ilmatilan rakenteista. [tark. 14]

(19) Nykyaikaisella, täysin toimivalla, korkealaatuisella ja ajantasaisella ilmailutiedotuksella on merkittävä vaikutus turvallisuuteen ja mahdollisuuksiin helpottaa unionin ilmatilaan pääsyä ja liikkumista siinä. Ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelma huomioon ottaen unionin olisi tehtävä aloite tämän alan uudistamiseksi yhteistyössä verkon hallinnoijan kanssa ja varmistettava, että käyttäjillä on pääsy tietoihin yhden keskitetyn yhteyspisteen kautta, joka tarjoaa validoituja ja integroituja tietoja nykyaikaisesti ja käyttäjäystävällisesti.

(20) Asetuksilla (EY) N:o 1108/2009 ja (EY) N:o 1070/2009 tehtyjen muutosten huomioon ottamiseksi tämän asetuksen sisältö olisi yhdenmukaistettava yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamisesta 20 päivänä helmikuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 (10) kanssa viimeksi mainitun asetuksen 65 a artiklan mukaisesti.

(21) Lisäksi asetusten (EY) N:o 549/2004, (EY) N:o 550/2004, (EY) N:o 551/2004 ja (EY) N:o 552/2004 tekniset yksityiskohdat, joista on sovittu vuosina 2004 ja 2009, olisi saatettava ajan tasalle ja niihin olisi tehtävä teknisiä korjauksia tekniikan kehityksen huomioon ottamiseksi.

(22) Tämän asetuksen maantieteellistä soveltamisalaa ICAOn NAT-alueella olisi muutettava, jotta voidaan ottaa huomioon olemassa olevat ja suunnitellut palveluntarjontajärjestelyt ja tarve varmistaa sääntöjen yhdenmukainen soveltaminen mainitulla alueella toimiviin lennonvarmistuspalvelujen tarjoajiin ja ilmatilan käyttäjiin. [tark. 15]

(23) Kun otetaan huomioon verkon hallinnoijan asema operatiivisena organisaationa ja Eurocontrolin jatkuva uudistaminen, verkon hallinnoijan toimintatapaa olisi kehitettävä kohti toimialavetoista kumppanuutta.

(24) Toiminnallisten ilmatilan lohkojen käsite, jonka on tarkoitus parantaa ilmaliikennepalvelujen tarjoajien yhteistyötä, on tärkeä väline, kun pyritään parantamaan Euroopan ilmaliikenteen hallintajärjestelmän suorituskykyä. Jotta tätä välinettä voitaisiin edelleen parantaa, toiminnallisista ilmatilan lohkoista olisi tehtävä enemmän suorituskykysuuntautuneita, niiden olisi perustuttava toimialan kumppanuuksiin ja toimialan olisi voitava muuttaa niitä vapaammin, jotta suorituskykytavoitteet voidaan saavuttaa ja mahdollisuuksien mukaan ylittää. Tämän välineen täydentämiseksi lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien olisi voitava solmia vapaasti toimialan kumppanuuksia, jotka saattavat olla päällekkäisiä vakiintuneiden toiminnallisten ilmatilan lohkojen kanssa. [tark. 16]

(25) Toiminnallisten ilmatilan lohkojen olisi toimittava joustavasti ja tuotava yhteen palveluntarjoajia ympäri Eurooppaa, jotta ne voivat hyödyntää toistensa vahvuuksia. Tämän joustavuuden pitäisi mahdollistaa synergioiden hakeminen palveluntarjoajien välillä niiden maantieteellisestä sijainnista tai kansallisuudesta riippumatta ja sallia vaihtelevien palveluntarjonnan muotojen syntyminen suorituskyvyn parannuksia haettaessa.

(26) Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien asiakassuuntautuneisuuden parantamiseksi ja jotta voitaisiin lisätä ilmatilan käyttäjien mahdollisuuksia vaikuttaa heihin liittyviin päätöksiin, sidosryhmien kuulemista lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien suurista operatiivisista päätöksistä ja heidän osallistumistaan tällaisiin päätöksiin olisi tehostettava. [tark. 17]

(27) Suorituskyvyn kehittämisjärjestelmä on ilmaliikenteen hallinnan taloudellisen sääntelyn keskeinen väline, ja siihen liittyvien päätösten laatua ja riippumattomuutta olisi pidettävä yllä ja mahdollisuuksien mukaan parannettava.

(28) Jotta tekninen tai operatiivinen kehitys voidaan ottaa huomioon erityisesti muuttamalla liitteitä tai täydentämällä verkon hallintaa ja suorituskyvyn kehittämisjärjestelmää koskevia säännöksiä ja jotta voidaan valita yksikkö, joka vastaa ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman täytäntöönpanosta (käyttöönoton hallinnointielin) ja määrittää sen vastuu , komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä. Kunkin säädösvallan siirron sisältö ja soveltamisala esitetään yksityiskohtaisesti asianomaisissa artikloissa. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. [tark. 18]

(29) Kun verkonhallintapalvelujen luetteloon lisätään uusia palveluja, komission olisi järjestettävä toimialan sidosryhmien ja työmarkkinaosapuolien asianmukainen kuuleminen. [tark. 19]

(30) Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano erityisesti seuraavien näkökohtien osalta: kansallisten valvontaviranomaisten ilmailuviranomaisten toimivallan käyttö, tukipalvelujen tarjoaminen yksinoikeudella palveluntarjoajan tai palveluntarjoajien ryhmittymän toimesta, korjaavat toimenpiteet, joilla varmistetaan unionin laajuisten ja niihin liittyvien paikallisten suorituskykytavoitteiden saavuttaminen, maksujärjestelmään liittyvien vaatimusten noudattamisen arviointi, verkkoon liittyviä toimintoja koskevien yhteisten hankkeiden hallinnointi ja hyväksyminen, toiminnalliset ilmatilan lohkot, sidosryhmien osallistumista lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien merkittäviin operatiivisiin päätöksiin koskevat yksityiskohtaiset säännöt, tietojen saatavuus ja tietosuoja, elektroniset ilmailutiedot ja ilmaliikenteen hallinnan teknologian kehitys ja yhteentoimivuus. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (11) mukaisesti. [tark. 20]

(31) Asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti hyväksyttäessä täytäntöönpanosäädöksiä tämän asetuksen nojalla olisi noudatettava tarkastelumenettelyä, kun hyväksytään yleisluonteisia säädöksiä.

(32) Yksittäisluonteisia täytäntöönpanosäädöksiä hyväksyttäessä olisi sovellettava neuvoa-antavaa menettelyä.

(33) Tämän asetuksen rikkomisesta säädettävien seuraamusten olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia eivätkä ne saa heikentää turvallisuutta.

(34) Tukipalvelujen hankinta tulisi tarvittaessa toteuttaa julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (12) ja vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY (13) mukaisesti. Huomioon olisi otettava soveltuvin osin ohjeet, jotka on esitetty komission selittävässä tiedonannossa yhteisön lainsäädännöstä siltä osin kuin se koskee sopimuksia, jotka eivät kuulu tai kuuluvat vain osittain julkisia hankintoja koskevien direktiivien soveltamisalaan (14). [tark. 21]

(35) Lontoossa 2 päivänä joulukuuta 1987 annettu lentoasemia koskeva yhteinen julistus korvataan vuoropuhelua Gibraltarin kanssa käsittelevän foorumin ensimmäisessä ministerikokouksessa Córdobassa 18 päivänä syyskuuta 2006 annetulla Gibraltarin lentoasemaa koskevalla ministereiden julistuksella, jäljempänä ”ministereiden julistus”, jonka täyden noudattamisen katsotaan täyttävän vuoden 1987 julistuksen vaatimukset. Espanjan kuningaskunta ja Yhdistynyt kuningaskunta sopivat Lontoossa 2 päivänä joulukuuta 1987 annetussa ulkoministeriensä yhteisessä julkilausumassa järjestelyistä Gibraltarin lentoaseman käyttöä koskevan yhteistyön lisäämiseksi, mutta näitä järjestelyjä ei ole vielä sovellettu . [tark. 22]

(36) Tätä asetusta sovelletaan täysimääräisesti Gibraltarin lentoasemaan ministereiden julistuksen mukaisesti. Sanotun rajoittamatta ministereiden julistusta sen soveltamisessa Gibraltarin lentoasemaan ja kaikissa sen täytäntöönpanoon liittyvissä toimissa on noudatettava täysin ministereiden julistusta ja kaikkia sen sisältämiä määräyksiä. [tark. 23]

(37) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttaminen, vaan se voidaan toiminnan ylikansallisen luonteen vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamista ja asianmukaista toimintaa koskevat säännöt, jotta voidaan varmistaa ilmaliikenteen nykyiset turvallisuusstandardit, edistää lentoliikennejärjestelmän kestävää kehitystä esimerkiksi vähentämällä ilmastovaikutuksia ja parantaa ilmaliikenteen hallinnan ja lennonvarmistuspalvelujen järjestelmän suorituskykyä Euroopan yleisessä ilmaliikenteessä siten, että voidaan täyttää kaikkien ilmatilan käyttäjien vaatimukset. Yhtenäiseen eurooppalaiseen ilmatilaan sisältyvät yhteinen yleiseurooppalainen ja, edellyttäen, että naapurivaltioiden kanssa toteutetaan erityisjsärjestelyjä, kolmansien valtioiden reittiverkko, yhtenäinen toiminnallinen ilmatila, verkon hallinta ja ilmaliikenteen hallintajärjestelmät, jotka perustuvat pelkästään turvallisuuteen, tehokkuuteen ja yhteentoimivuuteen kaikkien ilmatilan käyttäjien hyväksi. [tark. 24]

2. Tämän asetuksen soveltaminen ei vaikuta jäsenvaltioiden omaa ilmatilaansa koskevaan suvereniteettiin eikä 38 artiklassa esitettyihin jäsenvaltioiden tarpeisiin, jotka liittyvät yleiseen järjestykseen, yleiseen turvallisuuteen ja puolustuskysymyksiin. Tämä asetus ei koske sotilasoperaatioita tai -koulutusta.

3. Tämän asetuksen soveltaminen ei vaikuta kansainvälisen siviili-ilmailun vuoden 1944 Chicagon yleissopimuksesta, jäljempänä ”Chicagon yleissopimus”, johtuviin jäsenvaltioiden oikeuksiin ja velvoitteisiin. Tähän liittyen tällä asetuksella pyritään avustamaan jäsenvaltioita asetuksen soveltamisalalla täyttämään Chicagon yleissopimuksesta johtuvat velvoitteensa tarjoamalla perusta sen määräysten yhteiselle tulkinnalle ja yhdenmukaiselle täytäntöönpanolle ja varmistamalla, että nämä määräykset otetaan asianmukaisesti huomioon tässä asetuksessa ja sen täytäntöönpanosäännöissä.

4. Tätä asetusta sovelletaan ilmatilaan ICAOn EUR-, ja AFI- ja NAT- alueilla, joiden ilmaliikennepalvelujen tarjoamisesta jäsenvaltiot vastaavat tämän asetuksen mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat myös soveltaa tätä asetusta sellaiseen jäsenvaltion vastuulla olevaan ilmatilaan, joka ei kuulu ICAOn EUR-, AFI- eikä NAT- alueisiin edellyttäen, että ne ilmoittavat siitä komissiolle ja muille jäsenvaltioille. [tark. 25]

5. Tämän asetuksen soveltaminen Gibraltarin lentoasemaan ei rajoita Espanjan kuningaskunnan ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen kuningaskunnan oikeudellista asemaa näiden maiden kiistassa erimielisyydessä sen alueen suvereniteetista, jolla lentoasema sijaitsee. [tark. 26]

5 a. Tätä asetusta ei sovelleta Gibraltarin lentoasemaan, ennen kuin Espanjan kuningaskunnan ja Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministerien yhteisellä julkilausumalla 2 päivänä joulukuuta 1987 sovitut järjestelyt on otettu käyttöön. Espanjan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset ilmoittavat neuvostolle järjestelyjen soveltamispäivästä. [tark. 27]

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

1. ”lennonjohtopalveluilla” palveluja, joita tarjotaan: a) ilma-alusten — välisten törmäysten välttämiseksi, — esteisiin törmäämisen välttämiseksi lentopaikan liikennealueella; ja b) ilmaliikennevirtojen sujuvuuden edistämiseksi ja ylläpitämiseksi;

2. ”lähilennonjohtopalveluilla” lähiliikenteelle tarjottavia lennonjohtopalveluja;

3. ”ilmailutiedotuspalveluilla” tarkoitetaan määritellylle alueelle sijoittautuneita palveluja, jotka vastaavat lennonvarmistuksen turvallisuuden, säännöllisyyden ja tehokkuuden mahdollistavien ilmailutietojen tarjoamisesta;

4. ”lennonvarmistuspalveluilla” ilmaliikennepalveluja, viestintä-, suunnistus- ja valvontapalveluja, lennonvarmistukseen tarkoitettuja sääpalveluja sekä ilmailutiedotuspalveluja;

5. ”lennonvarmistuspalvelujen tarjoajalla” julkista tai yksityistä organisaatiota, joka tarjoaa yleisen ilmaliikenteen lennonvarmistuspalveluja;

6. ”ilmatilan lohkolla” ulottuvuudeltaan paikallisesti ja ajallisesti määriteltyä ilmatilaa, jossa tarjotaan lennonvarmistuspalveluja;

7. ”ilmatilan hallinnalla” suunnittelupalvelua, jonka päätavoite on hyödyntää käytettävissä olevaa ilmatilaa mahdollisimman tehokkaasti jakamalla aikoja dynaamisesti ja erottelemalla joissakin tapauksissa eri ilmatilan käyttäjäluokille osoitettava ilmatila lyhytaikaisten tarpeiden perusteella , samoin kuin strategista toimintoa, joka liittyy ilmatilan suunnitteluun ; [tark. 28]

8. ”käyttäjillä” yleisessä ilmaliikenteessä käytettävien ilma-alusten käyttäjiä;

9. ”ilmaliikennevirtojen säätelyllä” palvelua, joka on perustettu edistämään ilmaliikennevirtojen turvallisuutta, täsmällisyyttä ja sujuvuutta varmistamalla, että lennonjohtokapasiteettia käytetään mahdollisimman tehokkaasti ja että liikenteen määrä on sopusoinnussa asianomaisten ilmaliikennepalvelujen tarjoajien ilmoittamien kapasiteettien kanssa;

10. ”ilmaliikenteen hallinnalla” ilmassa tai maassa suoritettavien palvelujen (ilmaliikennepalvelun, ilmatilan hallinnan ja ilmaliikennevirtojen säätelyn) yhdistelmää, jolla varmistetaan ilma-alusten turvallinen ja tehokas liikkuminen toiminnan kaikissa vaiheissa;

11. ”ilmaliikennepalveluilla” lentotiedotuspalveluja, hälytyspalveluja, ilmaliikenteen neuvontapalveluja ja lennonjohtopalveluja (aluelennonjohto-, lähestymislennonjohto- ja lähilennonjohtopalvelut);

12. ”aluelennonjohtopalveluilla” johdettujen lentojen lennonjohtopalveluja ilmatilan lohkoissa lennonjohtoalueilla ; [tark. 29]

13. ”lähestymislennonjohtopalveluilla” saapuville ja lähteville johdetuille lennoille tarjottavia lennonjohtopalveluja;

14. ”ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelmalla” suunnitelmaa, joka on hyväksytty neuvoston päätöksellä 2009/320/EY (15) yhteisyrityksen perustamisesta uuden sukupolven eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintajärjestelmän (SESAR) kehittämiseksi 27 päivänä helmikuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 219/2007 (16) 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti;

15. ”ilmaliikenteen kriisillä” olosuhteita, joissa ilmatilakapasiteetti on poikkeuksellisesti alentunut epäsuotuisien sääolosuhteiden takia tai siksi, että laajoja ilmatilan osia on suljettu liikenteeltä joko luonnollisten , terveyteen tai turvallisuuteen liittyvien, sotilaallisten tai poliittisten syiden takia; [tark. 30]

16. ”palvelukokonaisuudella” kahta tai useampaa lennonvarmistuspalvelua saman yksikön tarjoamaa palvelua ; [tark. 31]

17. ”todistuksella” tai ”hyväksyntätodistuksella” EAA:n tai kansallisen valvontaviranomaisen kansallisen ilmailuviranomaisen asiaankuuluvan lainsäädännön mukaisessa muodossa myöntämää asiakirjaa, jolla vahvistetaan, että lennonvarmistuspalvelujen tarjoaja täyttää tietyn palvelun tarjoamisen toiminnon toteuttamisen edellytykset; [tark. 32]

18. ”viestintäpalveluilla” kiinteän tai liikkuvan verkon ilmailuviestintäpalveluja, jotka mahdollistavat maa-asemien välisen, ilma-aluksen ja maa-aseman välisen sekä ilma-alusten välisen viestinnän lennonjohtotarkoituksessa;

18 a. ”eurooppalaisella ilmatilan hallintaverkolla” (EATMN) yleiseurooppalaista järjestelmien ja rakenneosien verkkoa sekä ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelmassa määriteltyjä olennaisia toiminnallisia ja teknisiä muutoksia koskevia etenemissuunnitelmia, minkä ansiosta on mahdollista tarjota unionissa täysin yhteentoimivia lennonvarmistuspalveluja, mukaan lukien kolmansien valtioiden rajoilla sijaitsevat rajapinnat, tässä asetuksessa vahvistettujen suorituskykytavoitteiden saavuttamiseksi; [tark. 33]

19. ”rakenneosilla” aineellisia hyödykkeitä, kuten laitteistoja, ja aineettomia hyödykkeitä, kuten ohjelmistoja, joista eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon EATMN:n yhteentoimivuus riippuu; [tark. 34]

19 a. ”käyttöönoton hallinnointielimellä” komission ehdotuspyynnöillä valitsemia operatiivisia sidosryhmiä, jotka ovat vastuussa ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman käyttöönoton hallinnoinnista; [tark. 35]

20. ”vakuutuksella” ilmaliikenteen hallinnan ja lennonvarmistuspalvelujen yhteydessä kirjallista ilmoitusta, joka koskee — järjestelmien ja rakenneosien vaatimustenmukaisuutta tai käyttöönsoveltuvuutta ja jonka on antanut ilmaliikenteen hallinnan ja lennonvarmistuspalvelujen järjestelmien ja rakenneosien suunnitteluun, valmistukseen ja huoltoon osallistuva organisaatio; — käyttöön otettavan palvelun tai järjestelmän sovellettavien vaatimusten mukaisuutta ja jonka on antanut palveluntarjoaja; — valmiuksia ja keinoja täyttää tiettyihin lentotiedotuspalveluihin liittyvät velvoitteet;

21. ”ilmatilan joustavalla käytöllä” Euroopan siviili-ilmailukonferenssin alueella sovellettavaa ilmatilan hallintaratkaisua, joka perustuu Euroopan lennonvarmistusjärjestön (Eurocontrol) (17) julkaisemaan oppaaseen ”Airspace Management Handbook for the Application of the Concept of the Flexible Use of Airspace;”

22. ”lentotiedotuspalvelulla” palvelua, jonka tarkoituksena on antaa lentojen turvallista ja tehokasta suorittamista varten hyödyllisiä neuvoja ja tietoja;

23. ”hälytyspalvelulla” palvelua, jonka tarkoituksena on ilmoittaa asianomaisille organisaatioille etsintä- ja pelastustarpeessa olevista ilma-aluksista ja auttaa näitä organisaatioita tarpeen mukaan;

24. ”toiminnallisella ilmatilan lohkolla”operatiivisiin vaatimuksiin perustuvaa ilmatilan lohkoa, joka on perustettu valtioiden rajoista riippumatta ja jossa lennonvarmistuspalvelujen ja niihin liittyvien toimintojen tarjonta on suorituspohjaista ja optimoitu, jotta jokaisella toiminnallisella ilmatilan lohkolla voitaisiin aloittaa lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien tiiviimpi yhteistyö tiiviimmällä yhteistyöllä tai, silloin kun se on tarkoituksenmukaista, käyttää käyttämällä yhtä tarjoajaa; [tark. 36]

25. ”yleisellä ilmaliikenteellä” siviili-ilma-alusten ja valtion ilma-alusten (kuten sotilas-, tulli- ja poliisikäytössä olevien ilma-alusten) toimintaa, kun kyseinen toiminta toteutetaan kansainvälisen siviili-ilmailun vuoden 1944 Chicagon yleissopimuksella perustetun Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) menettelyjen mukaisesti;

25 a. ”inhimillisellä tekijällä” lennonvarmistusalan sosiaalisia, kulttuurisia ja henkilöstöpoliittisia olosuhteita; [tark. 37]

26. ”yhteentoimivuudella” eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon järjestelmiltä ja rakenneosilta sekä sen toiminnassa tarvittavilta menetelmiltä vaadittavaa toiminnallisten, teknisten ja operatiivisten ominaisuuksien kokonaisuutta, joka mahdollistaa sen turvallisen, saumattoman ja tehokkaan toiminnan. Yhteentoimivuuteen päästään saattamalla järjestelmät ja rakenneosat olennaisten vaatimusten mukaisiksi;

27. ”sääpalveluilla” niitä järjestelyjä ja palveluja, joilla ilmailulle toimitetaan sääennusteita, -katsauksia ja -havaintoja sekä muita valtion ilmailua varten tuottamia säätietoja;

28. ”suunnistuspalveluilla” järjestelyjä ja palveluja, jotka tarjoavat ilma-alukselle paikantamis- ja ajoitustietoja;

29. ”operatiivisilla tiedoilla” lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien, ilmatilan käyttäjien, lentoasematoiminnan harjoittajien ja muiden asiaankuuluvien toimijoiden operatiivisten päätösten tekemiseen tarvitsemia tietoja kaikista lennon vaiheista;

30. ”käyttöönotolla” ensimmäistä operatiivista käyttöä järjestelmän alkuasennuksen tai parantamisen jälkeen;

31. ”reittiverkolla” määritettyjen reittien muodostamaa verkkoa, jossa yleisen ilmaliikenteen virrat ohjataan lennonjohtopalvelujen kaikkein tehokkaimman tarjoamisen edellyttämällä tavalla; [tark. 38]

32. ”valvontapalveluilla” järjestelyjä ja palveluja, joita käytetään kunkin ilma-aluksen aseman määrittämiseen turvallisen porrastuksen mahdollistamiseksi;

33. ”järjestelmällä” ilmassa ja /tai maassa toimivia rakenneosien yhdistelmiä sekä ja/tai avaruudessa toimivia laitteistoja, jotka tukevat lennonvarmistuspalvelua kaikissa lennon vaiheissa; [tark. 39]

34. ”parantamisella” muutostöitä, joilla muutetaan järjestelmän toiminnallisia ominaisuuksia;

35. ”rajat ylittävillä palveluilla” tilannetta, jossa jonkin jäsenvaltion lennonvarmistuspalvelut tarjoaa toisessa jäsenvaltiossa sertifioitu lennonvarmistuspalvelujen tarjoaja;

36. ”kansallisella valvontaviranomaisella ilmailuviranomaisella ” EAA:n akkreditoimaa kansallista elintä tai kansallisia elimiä, jo(i)lle jolle jäsenvaltio on antanut tämän asetuksen mukaiset valvontatehtävät, ja kansallisia toimivaltaisia viranomaisia, joille on annettu asetuksen tässä asetuksessa ja (EY) N:o 216/2008 8 b artiklassa säädetyt tehtävät; [tark. 40]

37. ”tukipalveluilla”muita lennonvarmistuspalveluja kuin ilmaliikennepalveluja CNS- (viestintä, lennonvarmistus ja seuranta), MET- (meteorologia) ja AIS-palveluja (ilmailutiedotus) sekä muita palveluja ja toimintoja, jotka liittyvät lennonvarmistuspalvelujen tarjontaan ja tukevat sitä; [tark. 41]

38. ”paikallisilla suorituskykytavoitteilla” suorituskykytavoitteita, joita jäsenvaltiot ovat asettaneet paikallisella tasolla eli toiminnallisen ilmatilan lohkon, jäsenvaltion, maksuvyöhykkeen tai lentoaseman tasolla.

38 a. ”toimialakumppanuudella” sellaiseen sopimukseen perustuvia yhteistyöjärjestelyjä, jonka tarkoituksena on parantaa ilmaliikenteen hallintaa eri lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien välillä, mukaan lukien verkon hallinnoija, ilmatilan käyttäjät, lentoasemat tai muut verrattavissa olevat taloudelliset toimijat; [tark. 42]

38 b. ”integroidulla toiminnallisella ilmatilalla” ulottuvuudeltaan määriteltyä valvottua ilmatilaa, joka kattaa unionin ja – edellyttäen, että toteutetaan asianmukaisia järjestelyjä – unioniin kuulumattomien naapurimaiden ilmatilan ja jossa jaetaan aikoja dynaamista rakennetta noudattaen, laajennetaan lennonjohtajien resursseja suorituspohjaisesti, hyödynnetään täysin yhteentoimivia lennonvarmistuspalveluja ja yhdistettyjä ratkaisuja, jotta olisi mahdollista taata ilmatilan optimaalinen, ennakoitavissa oleva ja turvallinen käyttö yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan täytäntöön panemiseksi; [tark. 43]

38 c. ”paikallisilla suorituskykysuunnitelmilla” suunnitelmia, joita yksi tai useampi kansallinen ilmailuviranomainen on asettanut paikallisella tasolla eli toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla, alueellisesti tai kansallisesti; [tark. 44]

38 d. ”pätevällä yksiköllä” elintä, jolle virasto tai kansallinen ilmailuviranomainen voivat antaa erityisiä sertifiointi- tai valvontatehtäviä, joita sen on hoidettava viraston tai kansallisen ilmailuviranomaisen valvonnassa ja vastuulla; [tark. 45]

II LUKU

KANSALLISET VIRANOMAISET

3 artikla

Kansalliset valvontaviranomaiset ilmailuviranomaiset [tark. 46]

1. Jäsenvaltioiden on joko yhdessä tai yksittäin joko nimettävä tai perustettava elin tai elimiä kansalliseksi valvontaviranomaisekseen ilmailuviranomaisekseen huolehtimaan tämän asetuksen ja asetuksen (EY) N:o 216/2008 mukaisesti kyseiselle viranomaiselle annetuista tehtävistä. [tark. 47]

2. Kansallisten valvontaviranomaisten ilmailuviranomaisten on oltava oikeudellisesti erillisiä ja erityisesti organisatorisesti, hierarkkisesti ja päätöksenteon kannalta riippumattomia lennonvarmistuspalvelujen tarjoajista tai kaikista yksityisistä tai julkisista elimistä, yrityksistä, organisaatioista, julkisista tai yksityisistä elimistä tai henkilöstöstä, jotka kuuluvat asetuksen (EY) N:o 216/2008 1 artiklassa tarkoitetun viranomaistoiminnan soveltamisalaan tai joilla on tällaisiin palveluntarjoajiin elimiin liittyviä etuja. [tark. 48]

3. Kansalliset valvontaviranomaiset ilmailuviranomaiset voivat olla organisatorisesti yhteydessä muihin sääntelyelimiin ja/tai turvallisuusviranomaisiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista. [tark. 49]

4. Kansallisten valvontaviranomaisten, jotka eivät ole oikeudellisesti erillisiä lennonvarmistuspalvelujen tarjoajista tai yksityisistä tai julkisista elimistä, joilla on tällaisiin palveluntarjoajiin liittyviä etuja, kuten 2 kohdassa säädetään, ilmailuviranomaisten on varmistettava, että tässä artiklassa määriteltyjä säädöksiä noudatetaan tämän asetuksen voimaantulopäivänä, on täytettävä tämä vaatimus tai viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2020 2017 . [tark. 50]

5. Kansalliset valvontaviranomaiset ilmailuviranomaiset käyttävät toimivaltuuksiaan puolueettomasti, riippumattomasti ja avoimesti. Ne on erityisesti organisoitava ja varustettava henkilöstöllä ja niitä on johdettava ja rahoitettava siten, että ne voivat käyttää toimivaltuuksiaan tällä tavalla. [tark. 51]

6. Kansallisten valvontaviranomaisten ilmailuviranomaisten henkilöstöä koskevat seuraavat vaatimukset: [tark. 52]

a) henkilöstö otetaan palvelukseen sellaisten selkeiden ja avointen sääntöjen ja vaatimusten mukaisesti, joilla voidaan taata henkilöstön riippumattomuus, ja henkilöt, jotka vastaavat strategisesta päätöksenteosta, nimittää jäsenvaltion hallitus tai ministerineuvosto tai muu julkinen viranomainen, joka ei käytä suoraa määräysvaltaa lennonvarmistuspalveluiden tarjoajiin tai saa niistä hyötyä; [tark. 53]

b) henkilöstö valitaan avoimella menettelyllä sen erityisen osaamisen perusteella, mukaan lukien asianmukainen pätevyys asianmukaiset pätevyydet ja merkityksellinen kokemus muun muassa tarkastusten, lennonvarmistuspalvelujen ja järjestelmien alalla; [tark. 54]

b a) henkilöstöä ei siirretä lennonvarmistuspalvelujen tarjoajilta tai niiden alaisuudessa toimivilta yrityksiltä; [tark. 55]

c) henkilöstön on toimittava riippumattomasti erityisesti suhteessa lennonvarmistuspalvelujen tarjoajiin liittyviin etuihin eikä se saa pyytää tai ottaa vastaan ohjeita miltään hallitukselta tai muulta julkisesta tai yksityiseltä elimeltä kansallisen valvontaviranomaisen ilmailuviranomaisen tehtäviä suorittaessaan , tämän kuitenkaan vaikuttamatta läheiseen yhteistyöhön muiden asianomaisten kansallisten viranomaisten kanssa ; [tark. 56]

d) strategisesta päätöksenteosta vastaavien henkilöiden on annettava sidonnaisuuksistaan ja etunäkökohdistaan vuosittain ilmoitukset, joista käyvät ilmi mahdolliset suorat tai epäsuorat etunäkökohdat, joiden voidaan katsoa haittaavan heidän riippumattomuuttaan ja jotka saattavat vaikuttaa heidän tehtäviensä suorittamiseen; ja

e) henkilöillä, jotka vastaavat ovat vastanneet yli kuuden kuukauden ajan strategisista päätöksistä, tarkastuksista tai muista toiminnoista, jotka liittyvät suoraan lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien valvontaan tai suorituskykyvaatimuksiin, ei saa olla ammatillista asemaa tai vastuuta missään lennonvarmistuspalvelujen tarjoajassa vähintään vuoden ajan sen jälkeen, kun heidän toimikautensa kansallisessa valvontaviranomaisessa ilmailuviranomaisessa on päättynyt seuraavasti: [tark. 57] i) vähintään 12 kuukauden ajan johtotehtävissä toimineen henkilöstön kohdalla [tark. 58] ii) vähintään kuuden kuukauden ajan muissa kuin johtotehtävissä toimineen henkilöstön kohdalla . [tark. 59]

e a) sääntelyviranomaisen ylin johto nimitetään kolmesta seitsemään vuotta kestäväksi toimikaudeksi, joka voidaan uusia kerran, ja heidät voidaan vapauttaa tehtävistään kesken toimikauden ainoastaan, jos he eivät enää täytä tässä artiklassa asetettuja vaatimuksia tai ovat syyllistyneet kansallisen lainsäädännön vastaiseen rikkomukseen. [tark. 60]

7. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisilla valvontaviranomaisilla ilmailuviranomaisilla on riittävät resurssit ja valmiudet suorittaa niille tämän asetuksen nojalla annetut tehtävät tehokkaasti ja oikea-aikaisesti. Kansallisilla valvontaviranomaisilla ilmailuviranomaisilla on oltava täydet valtuudet henkilöstönsä palvelukseen ottamisessa ja hallinnoinnissa omien määrärahojensa pohjalta, joita ne saavat muun muassa reittimaksuista, jotka vahvistetaan suhteessa niihin tehtäviin, jotka viranomaisen on toteutettava 4 artiklan mukaisesti. [tark. 61]

8. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kansallisten valvontaviranomaisten ilmailuviranomaisten nimet ja osoitteet ja niiden muutokset sekä toimenpiteet, jotka on toteutettu tämän artiklan noudattamiseksi. [tark. 62]

9. Komissio vahvistaa palvelukseenotto- ja valintamenettelyjä koskevat yksityiskohtaiset säännöt 6 kohdan a ja b alakohdan soveltamiseksi. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen ja niissä täsmennetään [tark. 63]

a) eriyttämisaste, jota nimittävä viranomainen edellyttää yrityksiltä, organisaatioilta, julkisilta tai yksityisiltä elimiltä tai henkilöstöltä, jotka kuuluvat asetuksen (EY) N:o 216/2008 1 artiklassa tarkoitetun viranomaistoiminnan soveltamisalaan tai joilla on tällaisiin elimiin liittyviä etuja; [tark. 64]

b) tarkastuksiin osallistuvalta henkilöstöltä edellytettävä asiaankuuluva tekninen pätevyys . [tark. 65]

4 artikla

Kansallisten valvontaviranomaisten ilmailuviranomaisten tehtävät [tark. 66]

1. Edellä 3 artiklassa tarkoitettujen Kansallisten valvontaviranomaisten ilmailuviranomaisten tehtävänä on erityisesti: [tark. 67]

a) varmistaa, että tämän asetuksen ja asetuksen (EY) N:o 216/2008 soveltamista ja erityisesti niiden lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien toiminnan turvallisuutta ja tehokkuutta, jotka tarjoavat palveluja asianomaisen viranomaisen nimenneen tai perustaneen jäsenvaltion vastuulla olevassa ilmatilassa, valvotaan; [tark. 68]

b) myöntää hyväksyntätodistuksia lennonvarmistuspalvelujen tarjoajille suorittaa tai delegoida kokonaisuudessaan tai osittain asetuksen (EY) N:o 216/2008 8 b artiklan b ja c kohdassa mukaisesti ja valvoa niiden myöntämisehtojen noudattamista ja 10 artiklassa luetellut tehtävät ja varmistaa tämän asetuksen täytäntöönpanon valvonta erityisesti niiden lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien toiminnan turvallisuuteen ja tehokkuuteen nähden, jotka tarjoavat palveluja jäsenvaltioiden vastuulla olevassa ilmatilassa ; [tark. 69]

c) myöntää lupakirjoja, kelpuutuksia, merkintöjä ja todistuksia lennonjohtajille asetuksen (EY) N:o 216/2008 8 c artiklan mukaisesti ja valvoa niiden myöntämisehtojen noudattamista; [tark. 70]

d) laatia suorituskykysuunnitelmia ja seurata niiden täytäntöönpanoa 11 artiklan mukaisesti;

e) seurata maksujärjestelmän täytäntöönpanoa 12 ja 13 artiklan mukaisesti , mukaan luettuna 13 artiklan 7 kohdassa mainittua ristikkäistukea koskevat säännökset ; [tark. 71]

f) hyväksyä operatiivisten tietojen saatavuutta koskevat edellytykset 22 artiklan mukaisesti; ja

g) valvoa vakuutuksia ja järjestelmien käyttöönottoa ; ja

g a) antaa vuosittain kertomus toiminnastaan ja tehtäviensä suorittamisesta jäsenvaltion asiaankuuluville viranomaisille, virastolle ja komissiolle. Kertomuksessa on esitettävä toteutetut toimenpiteet ja saavutetut tulokset kunkin tässä artiklassa luetellun tehtävän osalta. [tark. 72]

2. Kunkin kansallisen valvontaviranomaisen ilmailuviranomaisen on järjestettävä asianmukaisia tarkastuksia ja selvityksiä, joilla todennetaan tämän asetuksen vaatimusten noudattaminen. Asianomaisen lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan on helpotettava tällaisen työn suorittamista , ja asianomaisen jäsenvaltion on tarjottava kaikki mahdollinen apu, jolla varmistetaan vaatimusten noudattamisen valvonnan tehokkuus . [tark. 73]

5 artikla

Kansallisten valvontaviranomaisten ilmailuviranomaisten välinen yhteistyö [tark. 74]

1. Kansallisten valvontaviranomaisten ilmailuviranomaisten on vaihdettava tietoja työstään ja päätöksentekoonsa liittyvistä periaatteista, käytännöistä ja menettelyistä sekä unionin lainsäädännön täytäntöönpanosta. Niiden on tehtävä yhteistyötä päätöksentekonsa sovittamiseksi yhteen koko unionissa. Kansallisten valvontaviranomaisten ilmailuviranomaisten on osallistuttava ja toimittava yhdessä verkostossa, joka kokoontuu säännöllisin väliajoin ja vähintään kerran vuodessa . Komissio ja Euroopan unionin ilmailuvirasto, jäljempänä ”EAA”, ovat verkoston jäseniä, ja ne koordinoivat ja tukevat verkoston toimintaa ja antavat verkostolle tarvittaessa suosituksia. Komissio ja EAA edistävät kansallisten valvontaviranomaisten ilmailuviranomaisten aktiivista yhteistyötä ja henkilöstön vaihtoa ja käyttöä kansallisten valvontaviranomaisten ilmailuviranomaisten kesken asiantuntijapoolin pohjalta, jonka EAA perustaa asetuksen (EY) N:o 216/2008 17 artiklan 2 kohdan f alakohdan mukaisesti.

Kyseinen verkosto voi muun muassa:

a) tuottaa ja levittää yksinkertaistettuja menetelmiä ja ohjeita 4 artiklassa lueteltujen viranomaistehtävien täytäntöönpanosta;

b) auttaa yksittäisiä kansallisia ilmailuviranomaisia sääntelyyn liittyvissä kysymyksissä;

c) antaa lausuntoja komissiolle ja virastolle säännöistä ja sertifioinnista;

d) antaa lausuntoja, ohjeita ja suosituksia rajojen yli tapahtuvan palvelujen tarjoamisen helpottamisesta;

e) kehittää yhteisiä ratkaisuja pantavaksi täytäntöön kahdessa tai useammassa valtiossa ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman tai Chicagon yleissopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. [tark. 75]

Jollei tämän asetuksen 22 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisista tietosuojasäännöistä muuta johdu, komissio tukee tämän kohdan ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettua tietojenvaihtoa tarjoaa alustan kyseiselle tietojenvaihdolle verkoston jäsenten välillä mahdollisesti sähköisiä välineitä käyttäen ja siten, että kunnioitetaan lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien osallisina olevien yritysten, järjestöjen tai yksiköiden liikesalaisuuksien luottamuksellisuutta. [tark. 76]

2. Kansallisten sääntelyviranomaisten ilmailuviranomaisten on tehtävä tiivistä yhteistyötä, myös työjärjestelyjen avulla, avustaakseen toisiaan seurantatehtävissään sekä tarkastusten ja selvitysten toteuttamisessa. [tark. 77]

3. Jos toiminnalliset ilmatilan lohkot ulottuvat useamman kuin yhden jäsenvaltion vastuulla olevaan ilmatilaan, Kyseisten jäsenvaltioiden on toiminnallisiin ilmatilan lohkoihin liittyen tehtävä keskenään sopimus tässä 4 artiklassa säädetystä valvonnasta niiden lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien osalta, jotka tarjoavat näihin lohkoihin liittyviä palveluja. Asianomaisten kansallisten valvontaviranomaisten ilmailuviranomaisten on laadittava suunnitelma, jossa määritellään niiden yksityiskohtaiset yhteistyöjärjestelyt, joilla sopimus pannaan täytäntöön. [tark. 78]

4. Kansallisten valvontaviranomaisten ilmailuviranomaisten on toimittava tiiviissä yhteistyössä varmistaakseen sellaisten lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien asianmukaisen valvonnan, joilla on voimassa oleva hyväksyntätodistus yhdestä jäsenvaltiosta, mutta jotka tarjoavat palveluja myös toisen jäsenvaltion vastuulle kuuluvassa ilmatilassa. Tällaiseen yhteistyöhön on sisällyttävä järjestelyt sellaisten tapausten käsittelemiseksi, joissa tätä asetusta ja asetuksen (EY) N:o 216/2008 8 b artiklan 1 kohdan mukaisesti hyväksyttyjä sovellettavia yhteisiä vaatimuksia ei ole noudatettu. [tark. 79]

5. Kun lennonvarmistuspalveluja tarjotaan toisen jäsenvaltion vastuulla olevassa ilmatilassa, 2 , 3 ja 4 kohdassa tarkoitettuihin järjestelyihin on sisällyttävä sopimus 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen valvontatehtävien vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä kyseisten tehtävien tuloksista. Vastavuoroista tunnustamista sovelletaan myös silloin, kun kansallisten valvontaviranomaisten välillä kehitetään tunnustamista koskevia järjestelyjä palveluntarjoajien sertifiointia varten. [tark. 80]

6. Kansalliset valvontaviranomaiset ilmailuviranomaiset voivat kansallisen lainsäädännön sallimissa rajoissa ja alueellisen yhteistyön edistämiseksi tehdä myös sopimuksia valvontatehtäviä koskevien vastuiden jakamisesta. [tark. 81]

6 artikla

Pätevät yksiköt

1. EEA ja kansalliset valvontaviranomaiset ilmailuviranomaiset voivat päättää antaa 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tämän asetuksen nojalla osoitetut tarkastukset, ja selvitykset ja muut tehtävät osittain tai kokonaan liitteessä I säädetyt vaatimukset täyttävien pätevien yksiköiden tehtäväksi. [tark. 82]

2. Tällainen kansallisen valvontaviranomaisen myöntämä valtuutus on voimassa unionissa kolmen vuoden jakson ajan, joka on uusittavissa. EEA ja kansalliset valvontaviranomaiset ilmailuviranomaiset voivat teettää nämä tarkastukset ja selvitykset millä tahansa unioniin sijoittautuneella pätevällä yksiköllä. [tark. 83]

3. Jäsenvaltioiden EAAn ja kansallisten ilmailuviranomaisten on ilmoitettava komissiolle, EAAlle ja muille jäsenvaltioille ja tarvittaessa EAAlle pätevät yksiköt, joille ne ovat antaneet tehtäviä 1 kohdan mukaisesti, ja mainittava kunkin yksikön vastuualue ja tunnistenumero, ja ilmoitettava näihin tietoihin liittyvistä muutoksista. Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä luettelon pätevistä yksiköistä sekä niiden tunnistenumeroista ja vastuualueista ja pitää luettelon ajan tasalla. [tark. 84]

4. Jäsenvaltioiden EAAn ja kansallisten ilmailuviranomaisten on peruutettava tehtävien siirto sellaiselle pätevälle yksikölle, joka ei enää täytä liitteessä I asetettuja vaatimuksia. Sen on ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle, EAAlle ja muille jäsenvaltioille. [tark. 85]

5. Laitoksia, jotka on nimetty ilmoitetuiksi laitoksiksi asetuksen (EY) N:o 552/2004 8 artiklan mukaisesti ennen tämän asetuksen voimaantuloa, on pidettävä tässä artiklassa tarkoitettuina pätevinä yksikköinä.

7 artikla

Sidosryhmien kuuleminen

1. Kansallisten valvontaviranomaisten ilmailuviranomaisten , jotka toimivat kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti, on perustettava kuulemismenettelyt sen varmistamiseksi, että sidosryhmät, henkilökuntaa edustavat ammatilliset järjestöt mukaan luettuina henkilökunnan tehtävien osalta, osallistuvat asianmukaisesti yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamiseen. [tark. 86]

2. Sidosryhmiä voivat olla:

— lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat,

— lentoasemien pitäjät,

— asianomaiset ilmatilan käyttäjät tai ilmatilan käyttäjiä edustavat asianomaiset ryhmät,

— sotilasviranomaiset,

— laitteiden ja järjestelmien valmistajat, ja

— henkilökuntaa edustavat ammatilliset järjestöt.

III LUKU

PALVELUJEN TARJOAMINEN

8 artikla

Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien sertifiointi

1. Unionin alueella tapahtuva lennonvarmistuspalvelujen tarjoaminen edellyttää kansallisen valvontaviranomaisen ilmailuviranomaisen tai EAAn myöntämää hyväksyntätodistusta tai vakuutuksen antamista kansalliselle valvontaviranomaiselle tai EAAlle asetuksen (EY) N:o 216/2008 8 b artiklan mukaisesti. [tark. 87]

2. Sertifiointiprosessissa on myös varmistettava, että hakijat voivat osoittaa omaavansa riittävät taloudelliset valmiudet ja ne ovat hankkineet vastuu- ja vahinkovakuutuksen, jos asianomainen jäsenvaltio ei takaa tätä.

3. Hyväksyntätodistuksissa on vahvistettava ilmatilan käyttäjien syrjimätön oikeus käyttää palveluja erityisesti turvallisuuteen liittyen. Hyväksyntätodistuksiin sovelletaan liitteessä II säädettyjä ehtoja

4. Hyväksyntätodistusten myöntäminen antaa lennonvarmistuspalvelujen tarjoajille mahdollisuuden tarjota palvelujaan jäsenvaltioille mille tahansa jäsenvaltiolle , muille lennonvarmistuspalvelujen tarjoajille, ilmatilan käyttäjille ja lentoasemille unionin ja tarvittaessa samaan toiminnalliseen ilmatilan lohkoon kuuluvien unioniin kuulumattomien naapurimaiden alueella osapuolten välisellä molemminpuolisella sopimuksella . Tukipalvelujen osalta tähän mahdollisuus edellyttää 10 artiklan 2 kohdan noudattamista. [tark. 88]

9 artikla

Ilmaliikennepalvelujen tarjoajien nimeäminen

1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden vastuulla olevassa ilmatilassa ilmaliikennepalveluja tarjotaan yksinoikeudella tietyissä ilmatilan lohkoissa. Tätä varten jäsenvaltioiden on nimettävä ilmaliikennepalvelujen tarjoaja, jolla on unionin alueella voimassa oleva todistus tai vakuutus.

2. Rajat ylittävien palvelujen tarjoamiseksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden kansallinen lainsäädäntö ei estä tämän artiklan ja 18 artiklan 3 kohdan noudattamista, koska jäsenvaltion vastuulla olevassa ilmatilassa palveluja tarjoavilta ilmaliikennepalvelujen tarjoajilta vaaditaan, että ne täyttävät yhden seuraavista ehdoista:

a) niiden on oltava suoraan tai osake-enemmistön kautta kyseisen jäsenvaltion tai sen kansalaisten omistuksessa;

b) niillä on oltava pääasiallinen toimipaikka tai kotipaikka kyseisen jäsenvaltion alueella;

c) niiden on käytettävä ainoastaan kyseisessä jäsenvaltiossa olevia laitteita.

3. Jäsenvaltioiden on määriteltävä nimettyjen ilmaliikennepalvelujen tarjoajien oikeudet ja velvollisuudet. Näihin velvollisuuksiin voi sisältyä ehtoja, jotka koskevat asiaankuuluvien tietojen nopeaa toimittamista kaikkien ilma-alusten toiminnan tunnistamiseksi jäsenvaltioiden vastuulla olevassa ilmatilassa.

4. Jäsenvaltiot voivat harkintansa mukaan valita ilmaliikennepalvelujen tarjoajan edellyttäen, että se on saanut hyväksyntätodistuksen tai antanut vakuutuksen asetuksen (EY) N:o 216/2008 mukaisesti.

5. Jos 16 artiklan mukaisesti perustetut toiminnalliset perustettujen toiminnallisten ilmatilan lohkot ulottuvat useamman kuin yhden jäsenvaltion vastuulla olevaan ilmatilaan, lohkojen suhteen kyseisten jäsenvaltioiden on yhdessä nimettävä tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti yksi tai useampi ilmaliikennepalvelujen tarjoaja vähintään kuukausi ennen ilmatilan lohkon käyttöönottoa. [tark. 89]

6. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille välittömästi tämän artiklan puitteissa tehdyistä päätöksistä, jotka koskevat ilmaliikennepalvelujen tarjoajien nimeämistä tiettyjä ilmatilan lohkoja varten niiden vastuulla olevan ilmatilan osalta.

10 artikla

Tukipalvelujen tarjoaminen

1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tukipalvelujen tarjoajat voivat tämän artiklan mukaisesti kilpailla lentoasemien lennonvarmistuspalvelujen ja/tai tukipalvelujen tarjoajilla ei ole lainsäädännöllisiä esteitä, jotka estäisivät niitä kilpailemasta unionin alueella tasapuolisin, syrjimättömin ja läpinäkyvin ehdoin näiden palvelujen tarjoamisesta.

Tässä artiklassa vahvistetut vaatimukset on täytettävä viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2020.

2. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ilmaliikennepalvelujen tarjonta on eriytetty tukipalvelujen tarjonnasta. Tähän eriyttämiseen on sisällyttävä vaatimus, että ilmaliikennepalveluja ja tukipalveluja tarjoavat erilliset yritykset lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat pyytävät liiketoimintasuunnitelmaa laatiessaan tarjouksia monilta eri tukipalvelujen tarjoajilta, jotta ne voisivat valita taloudellisesti ja laadullisesti edullisimman palveluntarjoajan . Jäljempänä 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun suorituskyvyn tarkastuselimen on suorituskykysuunnitelmia arvioidessaan valvottava tämän kohdan noudattamisastetta .

3. Tukipalveluja hankkivan yksikön on Ulkoisten tukipalvelujen tarjoajaa valitessaan otettava valittaessa on noudatettava direktiivin 2004/18/EY säädöksiä. Erityisesti huomioon kustannustehokkuus kustannus- ja energiatehokkuus , yleinen palvelun laatu , yhteentoimivuus ja palvelujen turvallisuus sekä hankintamenettelyn avoimuus ovat sitovia valintaperusteita kyseisten palvelujen hankinnan yhteydessä .

4. Tukipalvelujen tarjoaja voidaan valita tarjoamaan palveluja jäsenvaltion ilmatilassa ainoastaan, jos

a) sille on annettu hyväksyntätodistus asetuksen (EY) N:o 216/2008 8 b artiklan mukaisesti;

b) sen pääasiallinen toimipaikka sijaitsee jonkin jäsenvaltion alueella;

c) jäsenvaltiot ja/tai jäsenvaltioiden kansalaiset omistavat yli 50 prosenttia palveluntarjoajasta ja palveluntarjoaja on tosiasiallisesti niiden määräysvallassa joko suoraan tai yhden tai useamman muun yrityksen välityksellä, jollei muuta määrätä sellaisessa kolmannen maan kanssa tehdyssä sopimuksessa, jonka sopimuspuoli unioni on; ja

d) palveluntarjoaja täyttää turvallisuuteen ja puolustukseen liittyvät kansalliset vaatimukset.

5. Verkon hallinnoija voi tarjota eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon toimintoihin liittyviä tukipalveluja keskitetysti lisäämällä kyseiset palvelut 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin palveluihin 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Niitä voi myös tarjota yksinoikeudella lennonvarmistuspalvelujen tarjoaja tai niiden ryhmittymä; tämä koskee erityisesti ilmaliikenteen hallinnan infrastruktuurien tarjontaan liittyviä palveluja. Komissio määrittelee palveluntarjoajien tai niiden ryhmittymien valintaa koskevat yksityiskohtaiset menettelyt, jotka perustuvat palveluntarjoajien ammatilliseen pätevyyteen ja valmiuksiin tarjota palveluja puolueettomasti ja kustannustehokkaasti, ja laatii yleisen arvioinnin tukipalvelujen keskitetyn tarjonnan arvioiduista kustannuksista ja hyödyistä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Komissio nimeää palveluntarjoajat tai niiden ryhmittymät näiden täytäntöönpanosäädösten mukaisesti.

5 a. Komissio ottaa käyttöön yksityiskohtaiset säännöt, joissa määritellään tässä artiklassa käsiteltäviä palveluja koskeva valintamenettely. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

5 b. Komissio tekee kattavan tutkimuksen markkinaperiaatteiden toiminnallisista, taloudellisista, turvallisuutta koskevista ja sosiaalisista vaikutuksista ja toimittaa sen Euroopan parlamentille ja neuvostolle 1 päivään tammikuuta 2016 mennessä. Tässä tutkimuksessa otetaan huomioon ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman täytäntöönpanon sekä SESAR-tekniikan vaikutukset tukipalvelualalle. [tark. 90]

11 artikla

Suorituskyvyn kehittämisjärjestelmä

1. Lennonvarmistuspalvelujen ja verkkopalvelujen suorituskyvyn parantamiseksi yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa on perustettava lennonvarmistuspalvelujen ja verkkopalvelujen n suorituskyvyn kehittämisjärjestelmä. Se käsittää seuraavat osat:

a) unionin laajuiset ja niihin liittyvät paikalliset suorituskykytavoitteet suorituskyvyn kannalta keskeisillä osa-alueilla, jotka ovat turvallisuus, ympäristö, kapasiteetti ja kustannustehokkuus koko ohjelmakaudeksi laaditun ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman korkealuokkaisten tavoitteiden mukaisesti ; [tark. 91]

b) kansalliset tai toiminnallisia ilmatilan lohkoja koskevat suunnitelmat paikalliset suorituskykysuunnitelmat , mukaan luettuina suorituskykytavoitteet, joilla varmistetaan unionin laajuisten ja niihin liittyvien paikallisten suorituskykytavoitteiden noudattaminen; ja [tark. 92]

c) lennonvarmistuspalvelujen ja verkkopalvelujen säännöllinen tarkastelu, seuranta ja vertailu.

2. Komissio nimeää riippumattoman, puolueettoman ja toimivaltaisen elimen toimimaan suorituskyvyn tarkastuselimenä. Suorituskyvyn tarkastuselin perustetaan Euroopan tason taloudelliseksi sääntelyviranomaiseksi komission alaisuuteen 1 päivästä heinäkuuta 2015 alkaen. Suorituskyvyn tarkastuselimen tehtävänä on yhteisymmärryksessä kansallisten valvontaviranomaisten ilmailuviranomaisten kanssa avustaa komissiota ja pyydettäessä avustaa sekä valvoa kansallisia valvontaviranomaisia ilmailuviranomaisia 1 kohdassa tarkoitetun suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän täytäntöönpanossa. Suorituskyvyn tarkastuselin on toiminnallisesti ja oikeudellisesti erillinen palveluntarjoajista sekä kansallisella että yleiseurooppalaisella tasolla. EAA , verkon hallinnoija ja Eurocontrol tai jokin muu toimivaltainen elin voi antaa teknistä apua suorituskyvyn tarkastuselimelle. [tark. 93]

3. Kansalliset valvontaviranomaiset ilmailuviranomaiset laativat ja jäsenvaltiot hyväksyvät 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut kansalliset tai toiminnallisia ilmatilan lohkoja koskevat suunnitelmat paikalliset suorituskykysuunnitelmat . Suunnitelmiin on sisällyttävä sitovat paikalliset tavoitteet ja asianmukainen yhden jäsenvaltion tai jäsenvaltioiden hyväksymä kannustinjärjestelmä. Suunnitelmien laatimisesta on kuultava komissiota, suorituskyvyn tarkastuselintä, lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia, ilmatilan käyttäjien edustajia ja tarvittaessa lentoaseman pitäjiä ja lentoasemien koordinaattoreita. [tark. 94]

4. Komissio arvioi yhteistyössä suorituskyvyn tarkastuselimen kanssa, ovatko kansalliset tai toiminnallisia ilmatilan lohkoja koskevat suunnitelmat paikalliset suorituskykysuunnitelmat ja paikalliset tavoitteet unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden mukaisia. [tark. 95]

Jos komissio toteaa määrittelee , että kansalliset tai toiminnallista ilmatilan lohkoa koskevat suunnitelmat paikalliset suorituskykysuunnitelmat tai paikalliset tavoitteet eivät ole unionin laajuisten tavoitteiden mukaisia, se voi vaatia, että asianomaiset jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat korjaavat toimenpiteet. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. [tark. 96]

5. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän viiteajanjakson on oltava kestoltaan vähintään kolme vuotta ja enintään viisi vuotta. Jos paikallisia tavoitteita ei saavuteta kyseisen ajanjakson aikana, asianomaisten jäsenvaltioiden on määriteltävä ja toteutettava tilanteen korjaamiseksi tarkoitetut toimenpiteet. Jos komissio toteaa, etteivät nämä toimenpiteet ole riittäviä tilanteen korjaamiseksi, se voi päättää, että kyseisten jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat korjaavat toimenpiteet tai seuraamukset. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.

6. Komissio arvioi ja EAA arvioivat yhdessä suorituskyvyn tarkastuselimen kanssa säännöllisesti unionin laajuisten ja niihin liittyvien paikallisten suorituskykytavoitteiden saavuttamista. [tark. 97]

7. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu suorituskyvyn kehittämisjärjestelmä perustuu seuraaviin osatekijöihin:

a) kaikilta asiaankuuluvilta osapuolilta, mukaan luettuina lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat, ilmatilan käyttäjät, lentoasemien pitäjät, EAA, kansalliset valvontaviranomaiset ilmailuviranomaiset , jäsenvaltiot ja Eurocontrol, saatavilla olevien, lennonvarmistuspalvelujen ja verkkopalvelujen suorituskykyä koskevien aiheellisten tietojen kerääminen, validoiminen, tutkiminen, arvioiminen ja levittäminen; [tark. 98]

b) tiettyjen ICAOn asiakirjan nro 9854 ”Global Air Traffic Management Operational Concept” perusteella aiheellisten suorituskyvyn kannalta keskeisten osa-alueiden valinta, yhdenmukaistettuina ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman suorituskykypuitteiden kanssa, mukaan luettuina turvallisuus, ympäristö, kapasiteetti, ja kustannustehokkuus ja inhimilliset tekijät , ja mukautettuina tarvittaessa yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan erityistarpeisiin, sekä kyseisten osa-alueiden tavoitteet ja joidenkin keskeisten suorituskykyindikaattoreiden määrittely suorituskyvyn mittaamiseksi; erityistä huomiota on kiinnitettävä turvallisuutta koskeviin suorituskykyindikaattoreihin; [tark. 99]

c) sellaisten unionin laajuisten ja niihin liittyvien paikallisten suorituskykytavoitteiden määrittely ja tarkistaminen, jotka määritellään ottaen huomioon kansallisella tasolla tai toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla yksilöidyt tiedot; Unionin laajuiset suorituskykytavoitteet on asetettava siten, että kullakin toiminnallisella ilmatilan lohkolla on riittävästi joustavuutta parhaiden tulosten saavuttamiseen; [tark. 100]

d) kansallisten valvontaviranomaisten kansallisten tai toiminnallisia ilmatilan lohkoja koskevien ilmailuviranomaisten paikallisten suorituskykysuunnitelmien valmistelua koskevat vaatimukset; suunnitelmiin on sisällyttävä paikalliset suorituskykytavoitteet ja kannustinjärjestelmä. Suorituskykysuunnitelmia koskevat seuraavat vaatimukset: [tark. 101] i) niiden on perustuttava lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien liiketoimintasuunnitelmiin , joissa on puolestaan otettava huomioon ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman toteuttaminen ; [tark. 102] ii) niissä on käsiteltävä kaikkia kansallisen tai toiminnallisen ilmatilan lohkon kustannusperustan osatekijöitä; iii) niihin on sisällyttävä sitovia paikallisia suorituskykytavoitteita, jotka ovat unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden mukaisia;

e) paikallisten suorituskykytavoitteiden arviointi kansallisen tai toiminnallisia ilmatilan lohkoja koskevan suunnitelman paikallisen suorituskykysuunnitelman perusteella; [tark. 103]

f) kansallisten tai toiminnallisia ilmatilan lohkoja koskevien paikallisten suorituskykysuunnitelmien seuranta, mukaan luettuina aiheelliset varoitusmekanismit; [tark. 104]

g) perusteet, joiden mukaisesti määrätään seuraamuksia ja korvausmenettelyjä , jos unionin laajuisia ja niihin liittyviä paikallisia suorituskykytavoitteita ei noudateta viiteajanjakson aikana, ja joilla tuetaan varoitusmekanismeja; [tark. 105]

h) yleiset periaatteet, joiden perusteella jäsenvaltiot perustavat kannustinjärjestelmiä;

i) soveltamisperiaatteet siirtymävaiheen mekanismille, jota tarvitaan suorituskyvyn kehittämisjärjestelmään sopeutumiseksi ja jonka kesto ei saa ylittää 12:ta kuukautta tässä kohdassa tarkoitetun delegoidun säädöksen hyväksymisestä;

j) suorituskykytavoitteiden saavuttamisen arvioinnin ja uusien tavoitteiden asettamisen asianmukaiset viiteajanjaksot ja tiheys;

k) asiaan liittyvät tarvittavat aikataulut.

Siirretään komissiolle valta antaa 26 artiklan nojalla delegoituja säädöksiä, joissa hyväksytään unionin laajuiset suorituskykytavoitteet ja vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän asianmukaista toimintaa varten. [tark. 106]

8. Suorituskyvyn kehittämisjärjestelmää perustettaessa on otettava huomioon, että reitillä annettavat palvelut, lentoasemalla annettavat palvelut ja verkkopalvelut ovat erilaiset ja että niitä on kohdeltava vastaavasti, tarvittaessa myös suorituskyvyn mittaamistarkoituksissa.

8 a. Komissio tekee tutkimuksen ilmaliikenteen hallintajärjestelmään kuuluvien muiden toimijoiden kuin lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien, kuten lentoasemien pitäjien, lentoasemien koordinaattorien tai lentoliikenteen harjoittajien käytöksen mahdollisista vaikutuksista Euroopan ilmaliikenteen hallintajärjestelmän tehokkaaseen toimintaan.

Tutkimuksen kohteena on oltava vähintään seuraavat asiat:

a) niiden ilmaliikenteen hallintajärjestelmään kuuluvien muiden toimijoiden kuin lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien yksilöiminen, jotka voivat vaikuttaa verkon suorituskykyyn;

b) näiden toimijoiden toiminnan vaikutus lennonvarmistuspalvelujen suorituskykyyn turvallisuuden, ympäristön ja kapasiteetin kaltaisilla, suorituskyvyn kannalta keskeisillä aloilla;

c) mahdollisuus kehittää suorituskykyindikaattoreita ja keskeisiä suorituskykyindikaattoreita näille toimijoille;

d) uusien suorituskykyindikaattorien ja keskeisten suorituskykyindikaattorien täytäntöönpanosta aiheutuvat mahdolliset hyödyt Euroopan ilmaliikenteen hallintaverkolle sekä optimaalisen suorituskyvyn esteet.

Tutkimus olisi käynnistettävä viimeistään 12 kuukautta tämän asetuksen julkaisemisen jälkeen ja saatettava päätökseen viimeistään 12 kuukautta sen jälkeen; komission ja jäsenvaltioiden olisi käsiteltävä tulokset, jotta suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän soveltamisalaa voitaisiin laajentaa kattamaan uusia suorituskykyindikaattoreita ja keskeisiä suorituskykyindikaattoreita tuleville viiteajanjaksoille tämän artiklan säännösten mukaisesti. [tark. 107]

12 artikla

Maksujärjestelmää koskevat yleiset säännökset

Lennonvarmistuspalvelujen maksujärjestelmän on 13 ja 14 artiklan vaatimusten mukaisesti lisättävä avoimuutta ilmatilan käyttäjiltä veloitettavien maksujen määräämisessä, asettamisessa ja perinnässä sekä edistettävä lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisen kustannustehokkuutta ja lentotoiminnan tehokkuutta siten, että samalla säilytetään optimaalinen turvallisuuden taso. Järjestelmän on oltava myös vuonna 1944 tehdyn kansainvälistä siviili-ilmailua koskevan Chicagon yleissopimuksen 15 artiklan ja lentoreittimaksujen perimistä koskevan Eurocontrolin järjestelmän mukainen.

13 artikla

Maksujärjestelmää koskevat periaatteet

1. Maksujärjestelmän on perustuttava lennonvarmistuspalvelujen kustannuksiin, jotka aiheutuvat palvelun tarjoajille näiden toimiessa ilmatilan käyttäjien hyväksi. Nämä kustannukset on järjestelmässä jaettava käyttäjäryhmien kesken.

2. Maksujen kustannusperustaa vahvistettaessa on noudatettava 3–8 kohdassa esitettyjä periaatteita.

3. Ilmatilan käyttäjien kesken jaettavien kustannusten on katettava lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisen määritetyt kustannukset, joihin sisältyvät asianmukaiset pääomainvestointien korkoja ja omaisuuden poistoja koskevat määrät sekä ylläpito-, toiminta- ja hallintokustannukset, mukaan lukien EAAlle asiaan liittyvistä viranomaistehtävistä aiheutuneet kustannukset. Määritetyt kustannukset ovat kustannuksia, jotka jäsenvaltio määrittää kansallisella tai toiminnallisen ilmatilan lohkon tasolla joko viiteajanjakson alussa 11 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun viiteajanjakson kunkin kalenterivuoden osalta tai viiteajanjakson aikana asianmukaisten mukautusten perusteella 11 artiklassa tarkoitettuja varoitusmekanismeja soveltaen.

4. Tässä yhteydessä huomioon otettavia kustannuksia ovat Euroopan aluetta koskevassa ICAOn alueellisessa lennonvarmistussuunnitelmassa (ICAO Regional Air Navigation Plan) määrättyjen ja sen mukaisesti käyttöön otettujen laitteiden ja palvelujen arvioidut kustannukset. Niihin kuuluu myös kansallisille valvontaviranomaisille ilmailuviranomaisille ja/tai päteville yksiköille aiheutuvia kustannuksia ja muita asianomaiselle jäsenvaltiolle ja palvelun tarjoajalle aiheutuvia kustannuksia, jotka liittyvät lennonvarmistuspalvelujen tarjoamiseen. Niihin eivät kuulu 33 artiklassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden määräämien seuraamusten kustannukset eivätkä 11 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen korjaavien toimenpiteiden tai seuraamusten kustannukset. [tark. 108]

5. Jäsenvaltioiden on toiminnallisten ilmatilan lohkojen osalta ja osana niiden puitesopimuksia kohtuullisessa määrin pyrittävä sopimaan maksupolitiikan yhteisistä periaatteista tavoitteena kertamaksu vastaavien suorituskykysuunnitelmiensa mukaisesti . [tark. 109]

6. Eri lennonvarmistuspalvelujen kustannukset on yksilöitävä erikseen 21 artiklan 3 kohdassa säädetyllä tavalla.

7. Reitillä annettavien palvelujen ja lentoasemalla annettavien palvelujen välinen ristikkäistuki ei ole sallittua. Kustannukset, jotka liittyvät sekä lentoasemalla annettaviin palveluihin että reitillä annettaviin palveluihin, on kohdennettava oikeasuhteisesti reitillä annettavien palvelujen ja lentoasemalla annettavien palvelujen välillä avoimen menetelmän mukaisesti. Ristikkäistuki on sallittua eri ilmaliikennepalvelujen välillä jommassakummassa näistä palvelutyypeistä vain, jos se on objektiivisista syistä perusteltua ja edellyttäen että se yksilöidään selkeästi. Ilmaliikennepalvelujen ja tukipalvelujen välinen ristikkäistuki ei ole sallittua.

8. Maksujen kustannusperustan avoimuus on taattava. On vahvistettava täytäntöönpanosäännöt, joita palveluntarjoajien on noudatettava tietojen antamisessa, jotta voidaan tarkastella palveluntarjoajien ennusteita, toteutuneita kustannuksia ja tuloja. Kansallisten valvontaviranomaisten, palvelun tarjoajien, ilmatilan käyttäjien, komission ja Eurocontrolin on vaihdettava säännöllisesti tietoja keskenään.

9. Jäsenvaltioiden on maksuja määrittäessään noudatettava seuraavia periaatteita 3–8 kohdan mukaisesti:

a) Lennonvarmistuspalveluista perittävät maksut on asetettava syrjimättömästi. Jos eri ilmatilan käyttäjiltä veloitetaan samasta palvelusta maksuja, ei eroa saa tehdä ilmatilan käyttäjän kansallisuuden tai käyttäjäryhmän perusteella.

b) Tiettyjen käyttäjien, erityisesti kevyiden ilma-alusten ja valtion ilma-alusten, osalta voidaan sallia vapautus maksuista edellyttäen, että vapautuksesta koituvia kustannuksia ei siirretä muiden käyttäjien maksettaviksi.

c) Maksut on asetettava kalenterivuosittain määritettyjen kustannusten perusteella.

d) Lennonvarmistuspalvelut saavat tuottaa tuloja siinä määrin, että antavat pääomalle kohtuullisen tuoton, joka osaltaan mahdollistaa tarvittavan pääoman karttumisen.

e) Maksujen on vastattava ilmatilan käyttäjille annettavien lennonvarmistuspalvelujen ja -laitteiden kustannuksia, mukaan lukien EAAlle asiaan liittyvistä viranomaistehtävistä aiheutuneet kustannukset, ottaen huomioon eri ilma-alustyyppien suhteellinen tuotto.

f) Maksujen on edistettävä turvallisten, tehokkaiden, toimivien ja kestävien lennonvarmistuspalvelujen tarjoamista siten, että tavoitteena on korkean turvallisuustason ja kustannustehokkuuden sekä suorituskykytavoitteiden saavuttaminen, sekä tuettava yhdennettyä palvelujen tarjoamista ja vähennettävä samalla ilmailun ympäristövaikutuksia. Tämän f alakohdan soveltamiseksi kansalliset valvontaviranomaiset ilmailuviranomaiset voivat kansallisten tai toiminnallisia ilmatilan lohkoja koskevien paikallisten suorituskykysuunnitelmien yhteydessä perustaa järjestelmiä, muun muassa taloudellisiin etuihin tai haittoihin perustuvia kannustimia, joilla kannustetaan lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia ja/tai ilmatilan käyttäjiä tukemaan lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisen parannuksia, kuten kapasiteetin lisäystä, myöhästymisten vähentämistä ja kestävää kehitystä siten, että samalla säilytetään optimaalinen turvallisuuden taso. [tark. 110]

10. Komissio hyväksyy toimenpiteitä, joissa määritellään 1–9 kohdan soveltamiseksi noudatettavan menettelyn yksityiskohdat. Komissio voi ehdottaa rahoitusmekanismeja parantamaan Sesar-tekniikan käyttöönoton lentoperustaisten ja lentoasemaperustaisten pääomamenojen välistä synkronointia. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. [tark. 111]

14 artikla

12 ja 13 artiklan noudattamisen seuranta

1. Komissio huolehtii yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa siitä, että 12 ja 13 artiklassa tarkoitettujen periaatteiden ja sääntöjen noudattamista seurataan jatkuvasti. Komissio pyrkii perustamaan tarvittavat mekanismit Eurocontrolin asiantuntemuksen hyödyntämiseksi sekä jakaa seurannan tulokset jäsenvaltioiden, Eurocontrolin ja ilmatilan käyttäjien edustajien kanssa.

2. Komissio tutkii kansallisten viranomaisten 12 ja 13 artiklan soveltamiseen liittyen hyväksymät kustannusten määrittämistä ja maksuja koskevat erityiset toimenpiteet omasta aloitteestaan tai silloin kun yksi tai useampi jäsenvaltio sitä pyytää. Komissio jakaa tutkinnan tulokset jäsenvaltioiden, Eurocontrolin ja ilmatilan käyttäjien edustajien kanssa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 32 artiklan 1 kohdan soveltamista. Komissio tekee kahden kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta ja kuultuaan asianomaista jäsenvaltiota päätöksen siitä, onko 12 ja 13 artiklaa noudatettu ja voidaanko toimenpiteen soveltamista jatkaa. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.

14 a artikla

Ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman täytäntöönpano

Komissio koordinoi ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman täytäntöönpanoa. Verkon hallinnoijan, suorituskyvyn tarkastuselimen ja käyttöönoton hallinnointielimen on myötävaikutettava ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman täytäntöönpanoon tämän asetuksen säännösten mukaisesti. [tark. 112]

14 b artikla

Komissio hyväksyy toimet ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman täytäntöönpanon hallinnoinnista, mukaan luettuna vastaavan hallintotason määrittely ja valinta (käyttöönoton hallinnointielin). Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. [tark. 113]

14 c artikla

Käyttöönoton hallinnointielimen on suositeltava komissiolle sitovia määräaikoja käyttöönotolle ja asianmukaisia korjaustoimia täytäntöönpanon viivästymisen varalta. [tark. 114]

15 artikla

Yhteiset hankkeet

1. Ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman toteuttamista voidaan tukea yhteisten hankkeiden avulla. Näiden hankkeiden on lisäksi tuettava tämän asetuksen tavoitteita, jotta voidaan ensisijaisia turvallisuustavoitteita noudattaen parantaa Euroopan ilmailujärjestelmän suorituskykyä keskeisen tärkeillä osa-alueilla, kuten kapasiteetti, toiminta- ja kustannustehokkuus sekä kestävyys ympäristön kannalta. Yhteisillä hankkeilla on pyrittävä saamaan ilmaliikenteen hallinnan toiminnot viipymättä ja koordinoidulla ja synkronoidulla tavalla käyttöön ne ilmaliikenteen hallinnan toiminnot, jotka tarvitaan tavoitteen ollessa ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelmassa määriteltyjen olennaisten toiminnallisten muutosten saavuttamiseksi aikaansaaminen, mukaan luettuina sopivimman maantieteellisen ulottuvuuden tunnistaminen, suorituspohjainen hankerakenne ja käyttöönoton hallinnointielimen soveltama palveluntoimitukseen perustuva lähestymistapa . Yhteisten hankkeiden suunnittelulla ja toteutuksella pyritään tarvittaessa varmistamaan, että kaikissa jäsenvaltioissa on olemassa perustason yhteentoimivuusvalmiudet. [tark. 115]

2. Komissio voi hyväksyä toimenpiteitä, joissa vahvistetaan yhteisten hankkeiden hallintoperiaatteet ja määritellään kannustimia niiden käyttöönotolle. Yhteisten hankkeiden käyttöönottoa hallinnoiva elin on sama elin, joka vastaa ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman peruslinjojen täytäntöönpanosta. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Näiden toimenpiteiden soveltaminen ei rajoita täydentää järjestelyjä, jotka koskevat tällaisten hankkeiden käyttöönottoa toiminnallisen ilmatilan lohkon osalta kyseisten lohkojen osapuolten sopimalla tavalla. [tark. 116]

3. Komissio voi hyväksyä yhteisiä hankkeita sellaisia verkkoihin liittyviä toimintoja varten, jotka ovat erityisen tärkeitä ilmaliikenteen hallinnan ja lennonvarmistuspalvelujen yleisen suorituskyvyn parantamiseksi Euroopassa, ja määritellä ne ilmaliikenteen hallinnan toiminnot, jotka ovat kypsiä käyttöönotettaviksi, sekä käyttöönoton aikataulun ja maantieteellisen laajuuden. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Yhteisiin hankkeisiin voidaan myöntää unionin rahoitusta monivuotisen rahoituskehyksen rajoissa. Tätä varten komissio toteuttaa riippumattoman kustannus-hyötyanalyysin ja kuulee asianmukaisesti jäsenvaltioita ja asianomaisia sidosryhmiä 28 artiklan mukaisesti sekä selvittää kaikki asianmukaiset keinot hankkeiden käyttöönoton rahoittamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden toimivaltaa päättää taloudellisten resurssiensa käytöstä. Yhteisten hankkeiden käyttöönoton tukikelpoiset kustannukset rahoitetaan avoimuus- ja syrjimättömyysperiaatteiden mukaisesti.

3 a. Yhteiset hankkeet ovat keino panna täytäntöön Sesar-hankkeessa kehitettyjä toiminnallisia parannuksia koordinoidulla ja oikea-aikaisella tavalla. Täten niillä on ratkaiseva vaikutus unionin laajuisten tavoitteiden saavuttamisessa. [tark. 117]

16 artikla

Toiminnalliset ilmatilan lohkot

1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että operatiiviset toiminnalliset ilmatilan lohkot perustetaan ja pannaan täytäntöön ilmaliikennepalvelujen lennonvarmistuspalvelujen yhtenäisen tarjonnan pohjalta, jotta saavutetaan vaadittu ilmaliikenteen hallintaverkon kapasiteetti ja tehokkuus yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa ja jotta voitaisiin säilyttää korkea turvallisuustaso sekä parantaa lentoliikennejärjestelmän yleistä suorituskykyä ja vähentää ympäristövaikutuksia. [tark. 118]

2. Toiminnalliset ilmatilan lohkot on, aina kun mahdollista, perustettava lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien yhteistyöhön perustuvan toimialakumppanuuden pohjalta, etenkin kun on kyse tukipalvelujen tarjoamisesta 10 artiklan mukaisesti. Toimialakumppanuudet voivat tukea yhtä tai useampaa toiminnallista ilmatilan lohkoa tai sen osaa suorituskyvyn maksimoimiseksi. [tark. 119]

3. Jäsenvaltioiden, kansallisten ilmailuviranomaisten ja ilmaliikennepalvelujen lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien on tehtävä kaikin mahdollisin tavoin yhteistyötä tämän artiklan noudattamisen turvaamiseksi. Yhteistyöhön voivat tarvittaessa osallistua myös kansalliset ilmailuviranomaiset ja toiminnallisiin ilmatilan lohkoihin osallistuvista kolmansista maista tulevat ilmaliikennepalvelujen lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat. [tark. 120]

4. Toiminnallisten ilmatilan lohkojen on erityisesti:

a) saatava tukea turvallisuusarviosta;

b) oltava suunniteltuja siten, että toimialakumppanuuksilla pyritään saavuttamaan mahdollisimman suuria synergiavaikutuksia, jotta 11 artiklan mukaisesti asetetut suorituskykytavoitteet voidaan saavuttaa ja mahdollisesti myös ylittää; [tark. 121]

c) mahdollistettava ilmatilan optimaalinen ja joustava käyttö ilmaliikennevirrat huomioon ottaen; [tark. 122]

d) varmistettava yhteensopivuus 17 artiklan mukaisesti perustetun Euroopan reittiverkoston kanssa;

e) oltava kustannus-hyötyanalyysien mukaan perusteltuja kokonaislisäarvonsa kannalta, mukaan lukien teknisten keinojen ja henkilöstön paras mahdollinen hyödyntäminen;

f) tarvittaessa varmistettava lennonjohtovastuun siirtäminen sujuvasti ja joustavasti ilmaliikennepalveluyksiköiden välillä;

g) varmistettava erilaisten ilmatilan rakenteiden yhteensopivuus;

h) noudatettava ICAOn puitteissa tehtyjen alueellisten sopimusten ehtoja;

i) oltava tämän asetuksen voimaantulopäivänä voimassa olevien, etenkin kolmansien Euroopan maiden kanssa tehtyjen alueellisten sopimusten mukaisia.

i a) konsolidoitava ilmaliikenteen hallintainfrastruktuurin hankinnat ja pyrittävä lisäämään nykyisten laitteiden yhteentoimivuutta; [tark. 123]

i b) edistettävä yhdenmukaisuutta unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa. [tark. 124]

Edellä 4 kohdan c, d ja g alakohdassa vahvistetut vaatimukset on täytettävä 17 artiklassa määritellyn verkon hallinnoijan toteuttaman ilmatilan suunnittelun optimoinnin mukaisesti.

5. Tässä artiklassa vahvistetut vaatimukset voidaan täyttää siten, että lennonvarmistuspalvelujen tarjoaja osallistuu yhteen tai useampaan toiminnalliseen ilmatilan lohkoon. [tark. ei koske kaikkia kieliversioita]

6. Operatiivinen toiminnallinen ilmatilan lohko, joka ulottuu useamman kuin yhden jäsenvaltion vastuulla olevaan ilmatilaan, voidaan perustaa kaikkien sellaisten jäsenvaltioiden ja tarvittaessa kolmansien maiden yhteisellä nimeämisellä, jotka ovat vastuussa mistä tahansa kyseiseen toiminnalliseen ilmatilan lohkoon sisältyvästä ilmatilan osasta. [tark. 126]

Yhteiseen nimeämiseen, jolla toiminnallinen ilmatilan lohko perustetaan, on sisällyttävä tarvittavat säännökset, jotka koskevat tapaa, jolla lohkoa voidaan muuttaa, ja tapaa, jolla jäsenvaltio tai tarvittaessa kolmas maa voi erota lohkosta, mukaan lukien siirtymäjärjestelyt.

7. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava toiminnallisen ilmatilan lohkon perustamisesta komissiolle. Ennen komissiolle tehtävää ilmoitusta, joka koskee toiminnallisen ilmatilan lohkon perustamista, asianomaisen jäsenvaltion tai asianomaisten jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle, muille jäsenvaltioille ja muille tahoille, joita asia koskee, riittävät tiedot, jotta kyseiset tahot voivat esittää huomautuksia.

8. Jos kahden tai useamman jäsenvaltion välillä ilmenee ongelmia niiden vastuulla olevaan ilmatilaan kuuluvan rajat ylittävän toiminnallisen ilmatilan lohkon suhteen, asianomaiset jäsenvaltiot yhdessä voivat pyytää asiasta yhtenäisen ilmatilan komitean lausuntoa. Lausunto osoitetaan asianomaisille jäsenvaltioille. Jäsenvaltioiden on otettava tämä lausunto huomioon ratkaisuun pääsemiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 kohdan säännösten soveltamista.

9. Kun komissio on saanut 6 ja 7 kohdassa tarkoitetut jäsenvaltioiden ilmoitukset, se arvioi, täyttääkö kukin toiminnallinen ilmatilan lohko 4 kohdassa säädetyt vaatimukset, ja esittää tulokset jäsenvaltioiden käsiteltäviksi. Jos komissio toteaa, että yksi tai useampi toiminnallinen ilmatilan lohko ei täytä vaatimuksia, se aloittaa vuoropuhelun asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa, jotta päästäisiin yhteisymmärrykseen tilanteen korjaamiseksi tarvittavista toimenpiteistä.

10. Komissio voi hyväksyä 6 kohdassa tarkoitettua ilmaliikennepalvelujen tarjoajan (tarjoajien) yhteistä nimeämistä koskevia yksityiskohtaisia toimenpiteitä, joissa määritellään palveluntarjoajan(-tarjoajien) valintaa koskevat menettelyt, nimeämisaika, valvontajärjestelyt, tarjottavien palvelujen saatavuus ja vastuujärjestelyt. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

11. Komissio voi hyväksyä toimenpiteitä tiedoista, jotka 6 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on toimitettava. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Tämän kohdan soveltaminen ei vaikuta tämän asetuksen voimaantulopäivänä olemassa olevien toiminnallisten ilmatilan lohkojen järjestelyihin, mikäli kyseiset järjestelyt täyttävät ja mahdollisesti ylittävät 11 artiklan mukaisesti asetetut suorituskykytavoitteet. [tark. 127]

16 a artikla

Toimialakumppanuudet

1. Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat voivat yhteistyössä perustaa toimialakumppanuuksia etenkin 10 artiklan mukaisten tukipalvelujen tarjoamiseksi. Toimialakumppanuudet voivat tukea yhtä tai useampaa toiminnallista ilmatilan lohkoa tai sen osaa suorituskyvyn maksimoimiseksi.

2. Komission ja jäsenvaltioiden on kaikin keinoin pyrittävä huolehtimaan lennonvarmistuspalvelun tarjoajien välisten kumppanuuksien edessä olevien esteiden poistamisesta erityisesti vastuuvelvollisuuskysymysten, maksatusmuotojen ja yhteentoimivuusesteiden osalta. [tark. 128]

17 artikla

Verkon hallinta ja suunnittelu

1. Ilmaliikenteen hallintaverkon palveluilla on mahdollistettava ilmatilan optimaalinen ja joustava käyttö ja varmistettava, että ilmatilan käyttäjät voivat valita halutun reitin siten, että ilmatila ja lennonvarmistuspalvelut ovat mahdollisimman tehokkaasti käytettävissä. Verkkopalveluilla on pyrittävä tukemaan aloitteita kansallisella tasolla ja toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla, ja ne on toteutettava tavalla, jossa otetaan huomioon sääntely- ja operatiivisten tehtävien erottaminen toisistaan. [tark. 129]

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi komissio varmistaa, että seuraavat palvelut toteutetaan verkon hallinnoijan vastuulla verkon hallinnoija koordinoi seuraavia toimintoja ja palveluja , sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisiin reitteihin ja ilmatilan rakenteisiin liittyviä jäsenvaltioiden vastuita: [tark. 130]

a) Euroopan reittiverkoston suunnittelu;

b) yleisen ilmaliikenteen käyttämien taajuuskaistojen niukkojen resurssien, erityisesti radiotaajuuksien, koordinointi sekä toisiotutkakoodien koordinointi;

c) ilmaliikennevirtojen säätelyn keskeinen tehtävä;

d) ilmailutiedotusportaalin tarjoaminen 23 artiklan mukaisesti;

e) ilmatilan suunnittelun optimointi, mukaan luettuna ilmatilasektorit ja -rakenteet lennon aikana ja lentoasemilla yhteistyössä lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien ja 16 artiklassa tarkoitettujen toiminnallisten ilmatilan lohkojen kanssa; [tark. 131]

f) ilmaliikenteen kriisin koordinoinnin keskeinen tehtävä.

Tässä kohdassa mainittuihin toimintoihin ja palveluihin ei liity laajakantoisista sitovista toimenpiteistä päättämistä tai poliittisen harkintavallan käyttöä. Niissä on otettava huomioon kansallisella tasolla ja toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla tehdyt ehdotukset. Ne on suoritettava yhteisymmärryksessä sotilasviranomaisten kanssa ilmatilan joustavaa käyttöä koskevien sovittujen menettelyjen mukaisesti. [tark. 132]

Komissio voi 4 kohdassa tarkoitettujen täytäntöönpanosääntöjen mukaisesti nimetä Eurocontrolin tai jonkin toisen puolueettoman ja toimivaltaisen elimen suorittamaan verkon hallinnoijan tehtävät. Nämä tehtävät on suoritettava puolueettomasti ja kustannustehokkaasti unionin, jäsenvaltioiden ja sidosryhmien puolesta. Niihin on sovellettava asianmukaista hallintotapaa, jossa tunnustetaan palveluntarjonnan ja sääntelytehtävien erilliset vastuualueet, koko ilmaliikenteen hallintaverkon tarpeet huomioon ottaen sekä siten, että turvataan ilmatilan käyttäjien ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien täysimittainen osallistuminen. Komissio nimeää 1 päivään tammikuuta 2020 2016 mennessä verkon hallinnoijan itsenäisenä palveluntarjoajana, joka on mahdollisuuksien mukaan perustettu toimialakumppanuutena. [tark. 133]

3. Siirretään komissiolle valta antaa 26 artiklan nojalla delegoituja säädöksiä uusien palvelujen lisäämiseksi 2 kohdassa esitettyyn luetteloon, jotta sitä voidaan mukauttaa tekniikan ja toiminnan kehitykseen tukipalvelujen keskitetyn tarjonnan osalta.

4. Komissio hyväksyy yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat seuraavia seikkoja:

a) prosessien ja menettelyjen koordinointi ja yhdenmukaistaminen ilmaliikenteen taajuuksien hallinnan tehostamiseksi, mukaan luettuna periaatteiden ja perusteiden kehittäminen;

b) keskeinen tehtävä, jossa koordinoidaan taajuustarpeiden varhaista tunnistamista ja ratkaisemista Euroopan yleiselle ilmaliikenteelle varatuilla kaistoilla Euroopan ilmailuverkoston suunnittelun ja toiminnan tukemiseksi;

c) ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelmassa määritellyt muut verkkopalvelut;

d) yksityiskohtaiset järjestelyt jäsenvaltioiden, lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien ja verkonhallintatoiminnon väliseen yhteistyöhön perustuvaa päätöksentekoa varten 2 kohdassa tarkoitetuissa tehtävissä;

e) verkon hallinnoijan hallintoa koskevat yksityiskohtaiset järjestelyt, joissa ovat osallisina kaikki asianomaiset operatiiviset sidosryhmät;

f) järjestelyt, joiden mukaisesti asianomaisia sidosryhmiä kuullaan päätöksentekoprosessissa sekä kansallisella että Euroopan tasolla; ja

g) verkonhallintatoiminnon ja kansallisten taajuuskoordinaattorien välinen tehtävien ja vastuiden jako Kansainvälisen televiestintäliiton yleiselle ilmaliikenteelle varaamien radiotaajuuksien puitteissa, jotta voidaan varmistaa, että kansalliset taajuuskoordinaattorit vastaavat edelleen taajuuksien myöntämisestä silloin, kun tällä ei ole vaikutusta verkkoon. Tapauksissa, jotka vaikuttavat verkkoon, kansallisten taajuuskoordinaattorien on tehtävä yhteistyötä verkonhallintatoiminnosta vastaavien tahojen kanssa, jotta taajuuksien käyttö voidaan optimoida.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

5. Muista kuin 2 kohdassa ja 4 kohdan c alakohdassa tarkoitetuista ilmatilan suunnitteluun liittyvistä asioista päätetään kansallisella tasolla tai toiminnallisten ilmatilan lohkojen tasolla. Suunnitteluprosessissa on otettava huomioon liikenteen tarpeet ja liikennejärjestelyjen vaativuustaso sekä kansalliset tai toiminnallisia ilmatilan lohkoja koskevat paikalliset suorituskykysuunnitelmat, ja siinä on kuultava laajasti asianomaisia ilmatilan käyttäjiä tai ilmatilan käyttäjiä edustavia ryhmiä sekä tarvittaessa sotilasviranomaisia. [tark. 134]

18 artikla

Palveluntarjoajien väliset suhteet

1. Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat voivat käyttää muiden sellaisten palveluntarjoajien palveluja, joilla on unionissa annettu hyväksyntätodistus tai vakuutus.

2. Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien on saatettava yhteistyösuhteensa kirjallisiksi sopimuksiksi tai vastaaviksi oikeudellisiksi järjestelyiksi, joissa eritellään kunkin palvelun tarjoajan täsmälliset velvoitteet ja niiden suorittamat tehtävät ja mahdollistetaan operatiivisten tietojen vaihto kaikkien palveluntarjoajien välillä yleisen ilmaliikenteen edellyttämässä laajuudessa. Tällaisista järjestelyistä on ilmoitettava asianomaiselle kansalliselle valvontaviranomaiselle.

3. Tapauksissa, joihin liittyy ilmaliikennepalvelujen tarjoaminen, edellytetään kyseisten jäsenvaltioiden hyväksyntää.

19 artikla

Suhteet sidosryhmiin

Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien on luotava mekanismit, joiden avulla ne kuulevat asianomaisia ilmatilan käyttäjien ja lentopaikkojen pitäjien ryhmiä kaikista tarjottuihin palveluihin liittyvistä merkittävistä kysymyksistä, strategisista investointisuunnitelmista, erityisesti ilmassa ja maassa olevien laitteistojen käyttöönoton synkronointiin liittyvien näkökohtien tai ilmatilan rakenteiden muutoksista. Komissio hyväksyy toimenpiteet, joissa vahvistetaan kuulemista ja ilmatilan käyttäjien osallistumista strategisten investointisuunnitelmien laatimiseen koskevat yksityiskohtaiset menettelyt , jotta varmistetaan niiden yhdenmukaisuus ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman ja 15 artiklassa tarkoitettujen yhteisten hankkeiden kanssa. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. [tark. 135]

Komissio perustaa inhimillisiä tekijöitä käsittelevän asiantuntijatyöryhmän, johon kuuluvat Euroopan ilmaliikenteen hallinnan työmarkkinaosapuolet ja muita asiantuntijoita henkilöstön edunvalvontaelimistä, tämän kuitenkaan rajoittamatta yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa käsittelevän komitean roolia. Tämän ryhmän roolina on neuvoa komissiota toimintojen ja inhimillisten tekijöiden välisestä vuorovaikutuksesta ilmaliikenteen hallinnan alalla. [tark. 136]

20 artikla

Suhteet sotilasviranomaisiin

Jäsenvaltioiden on yhteisen liikennepolitiikan yhteydessä toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että toimivaltaisten siviili- ja sotilasviranomaisten välillä laaditaan tai uusitaan kirjalliset sopimukset tai vastaavat oikeudelliset järjestelyt määriteltyjen ilmatilan lohkojen hallinnasta.

21 artikla

Kirjanpidon avoimuus

1. Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien on omistusjärjestelyistään ja oikeudellisesta muodostaan riippumatta laadittava ja julkaistava tilinpäätöksensä sekä suoritutettava niitä koskeva riippumaton tilintarkastus. Tilinpäätösten on oltava unionin käyttöön ottamien kansainvälisten tilinpäätösstandardien (IAS) mukaisia. Jos täydellinen vastaavuus kansainvälisten tilinpäätösstandardien kanssa ei palvelujen tarjoajan oikeudellisen aseman vuoksi ole mahdollista, palvelujen tarjoajan on pyrittävä mahdollisimman suureen vastaavuuteen.

Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimet sen varmistamiseksi, että lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat noudattavat tämän artiklan määräyksiä viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2017. [tark. 137]

2. Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien on joka tapauksessa julkaistava vuosikertomus ja niiden tilinpäätös on tarkastettava säännöllisesti.

3. Tarjotessaan palvelukokonaisuuksia lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien on yksilöitävä ja ilmoitettava lennonvarmistuspalveluista johtuvat kulut ja tuotot, jotka on eriteltävä 12 artiklassa tarkoitetun lennonvarmistuspalvelujen maksujärjestelmän mukaisesti, sekä laadittava tarvittaessa konsolidoitu tilinpäätös muista kuin lennonvarmistuspalveluista samalla tavalla kuin jos kyseisiä palveluja tarjoaisivat erilliset yritykset.

4. Jäsenvaltioiden on nimettävä toimivaltaiset viranomaiset, joilla on oikeus tutustua jäsenvaltioiden vastuualueeseen kuuluvassa ilmatilassa palveluja tarjoavien kirjanpitoaineistoon.

5. Jäsenvaltiot voivat soveltaa kansainvälisten tilinpäätösstandardien soveltamisesta 19 päivänä heinäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1606/2002 (18) 9 artiklan mukaisia siirtymäkauden säännöksiä tämän asetuksen soveltamisalan piiriin kuuluviin lennonvarmistuspalvelujen tarjoajiin. [tark. 138]

22 artikla

Tietojen saatavuus ja tietosuoja

1. Asiaankuuluvat operatiiviset tiedot on yleisen ilmaliikenteen edellyttämässä laajuudessa vaihdettava reaaliaikaisesti kaikkien lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien, ilmatilan käyttäjien ja lentoasemien välillä siten, että niiden operatiivisia tarpeita tuetaan. Tietoja voidaan käyttää ainoastaan operatiivisiin tarkoituksiin.

2. Asiaankuuluvien operatiivisten tietojen käyttöoikeus on myönnettävä syrjimättä asianmukaisille viranomaisille, lennonvarmistuspalvelujen tarjoamiseen oikeuttavan hyväksyntätodistuksen tai vakuutuksen haltijoille, ilmatilan käyttäjille ja lentokentille.

3. Sertifioitujen tai vakuutuksen antaneiden palvelujen tarjoajien, ilmatilan käyttäjien ja lentoasemien on vahvistettava muiden kuin 1 kohdassa tarkoitettujen asiaankuuluvien operatiivisten tietojensa käyttöä koskevat vakioehdot. Kansallisten valvontaviranomaisten on hyväksyttävä tällaiset vakioehdot. Komissio voi hyväksyä toimenpiteitä, jotka koskevat tietojenvaihdossa noudatettavia menettelyjä ja asiaankuuluvien tietojen tyyppiä näiden tietojen saatavuutta koskevien ehtojen ja niiden hyväksymisen yhteydessä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

IV LUKU

ILMATILA

23 artikla

Elektroniset ilmailutiedot

1. Komissio varmistaa yhteistyössä verkon hallinnoijan kanssa, rajoittamatta jäsenvaltioiden ilmailutietojen julkaisemista ja tällaisen julkaisemisen kanssa yhdenmukaisella tavalla, että saatavilla on yhtenäisesti esitettyjä korkealaatuisia elektronisia ilmailutietoja, joiden laatu ja ajanmukaisuus vastaavat kaikkien niitä tarvitsevien käyttäjien tarpeita.

2. Edellä olevan 1 kohdan soveltamiseksi komissio varmistaa, että unionin laajuiseksi jakelukanavaksi kehitetään yhteinen elektroninen lennonneuvontaportaali, johon asianomaisilla sidosryhmillä on rajoittamaton pääsy. Tämä portaali kokoaa yhteen esimerkiksi ilmailutiedotuksia, ilmaliikennepalvelutoimiston (ATS) tietoja, säätietoja ja ilmaliikennevirtojen säätelyä koskevia tietoja.

3. Komissio hyväksyy yhteisen elektronisen lennonneuvontaportaalin perustamista ja täytäntöönpanoa koskevia toimenpiteitä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

24 artikla

Ilmaliikenteen hallinnan tekninen kehitys ja yhteentoimivuus

1. Komissio hyväksyy yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman laatimiseen ja toteuttamiseen liittyvän ilmaliikenteen hallinnan teknisen kehityksen ja yhteentoimivuuden edistämistä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin sääntöihin sovelletaan asetuksen (EY) N:o 216/2008 17 artiklan 2 kohdan b alakohtaa. Komissio pyytää tarvittaessa EAAta sisällyttämään nämä säännöt mainitun asetuksen 56 artiklassa tarkoitettuun vuotuiseen työohjelmaan.

V LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

25 artikla

Liitteiden mukauttaminen

Siirretään komissiolle valta antaa 26 artiklan nojalla delegoituja säädöksiä liitteessä I lueteltujen päteviä yksiköitä koskevien vaatimusten ja liitteessä II lueteltujen lennonvarmistuspalvelujen tarjoajille myönnettäviin todistuksiin liitettävien ehtojen täydentämiseksi tai muuttamiseksi, jotta voidaan ottaa huomioon kansallisten valvontaviranomaisten näiden vaatimusten ja ehtojen soveltamisesta saamat kokemukset tai ilmaliikenteen hallintajärjestelmien kehitys lennonvarmistuspalvelujen yhteentoimivuuden ja yhtenäisen tarjonnan suhteen.

26 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen

1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.

2. Siirretään 11 artiklan 7 kohdassa, 17 artiklan 3 kohdassa ja 25 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle määräämättömäksi ajaksi seitsemäksi vuodeksi .

Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän seitsemän vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä. [tark. 139]

3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi koska tahansa peruuttaa 11 artiklan 7 kohdassa, 17 artiklan 3 kohdassa ja 25 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevie