FI Euroopan unionin virallinen lehti C 68/65

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös energian alalla tehtyjä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden hallitustenvälisiä sopimuksia koskevan tietojenvaihtomekanismin perustamisesta”

KOM(2011) 540 lopullinen – 2011/0238 COD

2012/C 68/12

Esittelijä: Jonathan PEEL

Euroopan unionin neuvosto päätti 27. syyskuuta 2011 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 194 artiklan 2 kohdan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös energian alalla tehtyjä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden hallitustenvälisiä sopimuksia koskevan tietojenvaihtomekanismin perustamisesta

KOM(2011) 540 lopullinen – 2011/0238 COD.

Asian valmistelusta vastannut ”liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 20. joulukuuta 2011.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 18.–19. tammikuuta 2012 pitämässään 477. täysistunnossa (tammikuun 18. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 177 ääntä puolesta ja 1 vastaan 10:n pidättyessä äänestämästä.

1. Suositukset ja päätelmät

1.1 Energia on oleellisen tärkeää elintasomme ja elämänlaatumme kannalta. (1) ETSK suhtautuu myönteisesti komission julkaisemaan ehdotukseen päätökseksi energian alalla tehtyjä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden hallitustenvälisiä sopimuksia koskevan tietojenvaihtomekanismin perustamisesta. Komitea pitää tätä asianmukaisena askeleena kohti EU:n yhteisen ulkoisen energiapolitiikan tehokasta toteuttamista Lissabonin sopimuksen (SEUT:n (2) 194 artiklan) ja EU:n Energia 2020 -strategian (3) sekä Eurooppa-neuvoston 4. helmikuuta 2011 energia-asioista antamien päätelmien mukaisesti. Ehdotettua tehokasta ja pakollista tietojenvaihtojärjestelmää, jossa komissiolla on aktiivinen rooli, kun jäsenvaltiot neuvottelevat hallitustenvälisiä energiasopimuksia kumppanimaiden kanssa, on odotettu kauan.

1.2 Komitea pitää tähän liittyen tervetulleena myös sitä, että ehdotetun päätöksen mukaan jäsenvaltioiden tulee ilmoittaa komissiolle kaikista voimassa olevista kahdenvälisistä sopimuksistaan. Komissio arvioi, että jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä on tehty noin 30 öljysopimusta ja noin 60 kaasusopimusta mutta vähemmän sähkösopimuksia.

1.2.1 Komitea pitää yllättävänä, ettei tällaista tietojenvaihtomekanismia vielä ole komission ja jäsenvaltioiden välillä tai jäsenvaltioiden kesken, mutta ottaa täysin huomioon luottamuksellisuuskysymykset. Komitea huomauttaa, että vaikka komissiolla ja yksittäisillä jäsenvaltioilla ei voi olla kokonaiskuvaa minkään tietyn kauppakumppanin tilanteesta, avainkumppaneilla varmasti on! On ensiarvoisen tärkeää, että Eurooppa toimii yhtenäisesti pyrkiessään varmistamaan riittävän, vakaan ja varman energiansaannin lähitulevaisuudessa ja jatkaa tehokkaiden energiasisämarkkinoiden rakentamista. Arvioiden mukaan maailman energiankysyntä – joka kohdistuu rajallisiin varantoihin – saattaa kasvaa 20 lähivuoden aikana noin 40 prosenttia lähinnä nousevan talouden maista johtuvan kasvavan kilpailupaineen takia. Vielä määrittelemättömät ilmastonmuutoksen seurausten torjumiseksi toteutettavat toimenpiteet saattavat kuitenkin tehdä asioista vielä monimutkaisempia.

1.3 Komitea suhtautuu myönteisesti myös siihen, että ehdotettuun päätökseen on sisällytetty 5 artikla, jonka mukaan komissio voisi antaa neuvoteltavana olevasta sopimuksesta virallisen lausunnon, jossa vahvistetaan, ettei hanke ole sisämarkkinasääntöjen vastainen. Edellytyksenä on, että lausunto annetaan kohtuullisessa ajassa ja kaavaillussa aikataulussa. Kuten komitea korostaa kattavasta kansainvälisiä sijoituksia koskevasta eurooppalaisesta politiikasta antamassaan lausunnossa (4), jossa käsitellään jo monia tässä asiakirjassa esille otettuja seikkoja, oikeusvarmuus investoijien kannalta on oleellinen seikka.

1.3.1 Komitea pitää kuitenkin huolestuttavana ehdotusta siitä, että komission katsottaisiin hyväksyvän hankkeen, jos se ei ole neljän kuukauden kuluessa esittänyt kantaansa. Komitea ymmärtää, että menettelysyistä komission ei ole järkevää tai helppoa antaa virallista hyväksyntää jokaisessa tapauksessa, mutta selvyyden vuoksi, ja koska yhteensopivuuden tarkastamista edellytetään nimenomaisesti, komitea suosittaa, että aina kun mahdollista esitetään myönteinen kanta – vaikka vain epävirallisesti – tai varoitetaan riittävän ajoissa mahdollisesta ongelmasta, jonka takia on tehtävä lisäselvityksiä.

1.4 Sekä strategisten että kaupallisten seikkojen tulee ohjata energiasopimuksia. Komitea ottaa huomioon suhteellisuus- ja avoimuusperiaatteiden säilyttämisen tarpeen mutta pitää kuitenkin valitettavana, etteivät kaupallisten toimijoiden kanssa solmitut sopimukset kuulu ehdotuksen piiriin. Tämä näkemys pohjautuu erityisesti ehdotuksen perusteluissa (1. luku) esitettyyn vahvaan viestiin tiettyjen tavarantoimittajien monopoli- tai lähes monopoliasemasta, jollaisen muodostuminen olisi EU:n lainsäädännön vastaista. Komitea kehottaa komissiota vähintäänkin ryhtymään aktiivisiin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että se saa nopeasti kaikki tiedot kauppasopimusten niistä osista, joihin EU:n sääntelyn uskotaan mahdollisesti vaikuttavan – erityisesti silloin kun nämä voivat olla hallitustenvälisten sopimusten liitteinä. Komitea on erityisen huolissaan mahdollisista vaaroista, joita voi aiheutua, jos strategiset kumppanuudet voivat johtaa EU:n ulkopuolisten intressien sanelemien toimintatapojen pakolliseen käyttöönottoon yhteyksissä, joissa ne voivat osoittautua vahingollisiksi.

1.4.1 Lisäksi komitea korostaa, että eurooppalaisten kuluttajien on hankala käsittää hallitustenvälisten ja yksityisten ulkoisten energiasopimusten eroa, sillä vaikutukset hintoihin, energiantoimittajan valintaan, käytettäviin energialähteisiin ja muihin asiaankuuluviin seikkoihin ovat samanlaiset.

1.4.2 Komitea kehottaa toteuttamaan oikeudenmukaisia mutta lujia toimia siltä osin kuin eräillä unionin ulkopuolisilla energiantoimittajilla on väistämättä erilaiset strategiset ja kaupalliset intressit kuin EU:lla. Komitea epäilee, miten hyvin komission ajatus siitä, että näiden toimittajatahojen olisi edistettävä yhteensopivuuttaan EU:n sisämarkkinasääntöjen kanssa, voi toteutua. Komitea katsoo kuitenkin, että neuvottelujen johtotähtenä pitäisi aina kun mahdollista olla kumppanuushenki, avoimuus ja keskinäinen luottamus.

1.5 Komitea pahoittelee kuitenkin erityisesti täyden vaikutusarvioinnin puutetta, koska sellaisen avulla olisi voitu parantaa ennakointia ja tehdä siitä avointa sekä saada tarkempi käsitys siitä, miten jäsenvaltiot todennäköisesti suhtautuvat asiaan. Energia on tietenkin komission ja jäsenvaltioiden jaettuun toimivaltaan kuuluva ala, ja monien mielessä se liittyy tiiviisti käsitykseen suvereniteetista. Tämä vaikuttaa kahdensuuntaisesti: toiset haluavat lisää tukea, kun taas toiset saattavat nähdä toimissa tarpeetonta asioihin puuttumista, etenkin liittyen hallinnan menettämiseen omasta neuvottelumandaatista ja autonomiasta, ja uusi mekanismi nähdään peiteltynä yrityksenä siirtää toimivaltaa energiapolitiikan alalla EU:lle. Komissiolla ei ole tässä yhteydessä samanlaisia valtuuksia kuin investointeihin liittyvissä kysymyksissä, joissa ehdotetaan samanlaisia toimia kahdenvälisten sijoitussopimusten osalta (tällaisia on paljon enemmän) mutta varovaisuus olisi niin ikään kaikkien osapuolten etujen mukaista.

1.5.1 Komission tulee osoittaa, että se kiinnittää huomiota tällaisiin, olonsa mahdollisesti hyvin uhatuksi tuntevien jäsenvaltioiden varaumiin. Sen on hoidettava kaikki siirtymävaiheet huolellisesti, jotta saadaan yhä vahvempi hyväksyntä sille, että ehdotetun tiedonvaihdon päätarkoituksena on vahvistaa jäsenvaltioiden neuvotteluasemaa unionin ulkopuolisiin maihin nähden. Tässä yhteydessä on erittäin tärkeää toimia täydessä yhteistyössä jäsenvaltioiden sääntelyviranomaisten kanssa. Komitea suhtautuu myönteisesti sen painottamiseen, että jäsenvaltioita tuetaan neuvotteluissa. On erittäin tärkeää, että ensimmäisissä tapauksissa, joissa komissio osallistuu aktiivisesti neuvotteluihin, toimet osoitetaan tehokkaiksi ja tulokset ovat riittävät, jotta väistämättä esiintyvät huolet hälvenisivät.

1.5.2 Komitea haluaa lisäselvityksiä siitä, miten luottamuksellisuutta koskevaa 7 artiklaa aiotaan soveltaa käytännössä, sillä kauppasopimusten oleelliset osatekijät (mm. hinnat ja ehdot) ovat liikesalaisuuksina aina luottamuksellisia. Tämä on ratkaiseva seikka, jotta päätökselle saadaan hyväksyntä. Koska EU:lla ei vielä ole vakiintunutta yhteistä energiapolitiikkaa, jäsenvaltioiden ja komission on jatkettava toimia, jotka tähtäävät kaikkien osapuolten keskinäisen luottamuksen tarvittavaan lujittamiseen. Tarkasteltava ehdotus voi antaa prosessille vain lähtölaukauksen.

1.6 Komitea epäilee väittämää siitä, ettei ehdotuksella olisi vaikutusta unionin talousarvioon. Kun otetaan huomioon eurooppalaisesta energiapolitiikasta johtuvat lisääntyvät vaatimukset, komitea ei usko, että ehdotukseen sisältyvät tiheään toistuvat valvonta- ja neuvontatehtävät voitaisiin hoitaa ilman lisäresursseja.

1.7 Komitea kehottaa tekemään ensimmäisen väliarvioinnin kahden eikä neljän vuoden jälkeen, koska tässä ajassa ehtii kertyä runsaasti kokemusta ja tietoja sen arvioimiseksi, toimiiko mekanismi tehokkaasti.

1.8 Mitä tulee ehdotuksen laajempiin vaikutuksiin, joista kerrotaan lähinnä päätösehdotukseen liittyvässä paljon laajemmassa tiedonannossa, komitea suhtautuu myönteisesti komission yleistavoitteeseen vahvistaa EU:n yleisen energiapolitiikan ulkoista ulottuvuutta. Energiatehokkuus, turvallisuus ja vakaus liittyvät selvästi toisiinsa, mutta komitea pitää valitettavana, että sitä vastoin sellaisten kolmen jo vakiintuneemman tavoitteen kuin kilpailukykyisen, kestäväpohjaisen ja varman energian välistä yhteyttä ei esitetä kristallinkirkkaasti – etenkin kun kilpailukykyinen energia ja kestäväpohjainen energia eivät aina ole yhteensovitettavissa.

1.8.1 Komitea pahoittelee myös sitä, että lähinnä teknisiä ja menettelykysymyksiä käsittelevässä ehdotuksessa ei käsitellä erityisesti (ja tiedonannossakin käsitellään varsin suppeasti) asiaan tiiviisti liittyviä näkökohtia, kuten diplomaattisia ja sosioekonomisia suhteita toimittaja- ja kauttakulkumaihin.

1.8.2 Selväksi ei käy myöskään se, että tarkasteltava ehdotus liittyy kiinteästi laajempiin energiaa koskeviin kauppanäkökohtiin ja perustuu niiden kanssa samoihin tietoihin. Kauppaneuvottelut ovat tietenkin kuuluneet EU:n toimivaltaan jo vuosikymmeniä. Energialla on tiettävästi merkittävä osuus EU:n ensimmäisestä ja uraauurtavasta pitkälle menevästä ja laaja-alaisesta vapaakauppasopimuksesta Ukrainan – energia-alalla EU:n kannalta keskeisen kauttakulkumaan – kanssa käytävissä neuvotteluissa, jotka saadaan lähiaikoina päätökseen. Vastaavia neuvotteluja harkitaan aktiivisesti myös EU:n muiden naapurivaltioiden – sekä itäisen kumppanuuden maiden että Euromed-maiden – kanssa; myös niissä energian odotetaan olevan keskeisessä asemassa.

1.8.3 Komitea kehottaa komissiota nimenomaisesti kiinnittämään EU:n ja Venäjän ehdotetun uuden sopimuksen keskeisistä ja kattavista energianäkökohdista käytävissä neuvotteluissa erityishuomiota kolmeen Baltian maahan ja niiden ainutlaatuiseen asemaan, sillä niiden sähköverkot on synkronoitu Venäjän eikä unionin järjestelmien kanssa.

1.9 Lisäksi komitea pitää erittäin valitettavana, ettei ehdotuksessa tai tiedonannossa viitata minkäänlaisiin järjestelyihin kansalaisyhteiskunnan osallistumismahdollisuuksien varmistamiseksi. Puute on korjattava. EU:n hiljattain esimerkiksi Etelä-Korean kanssa solmimien vapaakauppasopimusten täytäntöönpanon seurantaa varten luodaan jo nyt tai piakkoin virallisia mekanismeja, ja lisäksi itäisen kumppanuuden piirissä toimii aktiivisesti kansalaisyhteiskuntafoorumi.

1.9.1 Komitea on kuitenkin hyvillään siitä, että se on vihdoin kutsuttu mukaan itäisen kumppanuuden piirissä toimivan energiakysymyksiä käsittelevän aihekohtaisen foorumin työskentelyyn. Tämä on erityisen tervetullutta, koska kolmessa muussa foorumissa kansalaisyhteiskunnan osallistuminen kokouksiin on jo vakiintunutta.

2. Taustaa

2.1 Helmikuun 4. päivänä 2011 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa todettiin, että unionin ja jäsenvaltioiden tulee parantaa ulkoisten energia-alan toimiensa koordinointia, ja pyydettiin jäsenvaltioita ilmoittamaan 1. tammikuuta 2012 alkaen komissiolle kaikki uudet ja jo voimassa olevat kahdenväliset energiasopimuksensa kolmansien maiden kanssa.

2.2 Euroopan komissio julkaisikin syyskuussa kaksi asiakirjaa, jotka käsittelevät ulkoisen energiapolitiikan muodostamista EU:lle: ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi energian alalla tehtyjä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden hallitustenvälisiä sopimuksia koskevan tietojenvaihtomekanismin perustamisesta (5) ja tiedonannon energian toimitusvarmuudesta ja kansainvälisestä yhteistyöstä – ”EU:n energiapolitiikka: yhteistyö rajanaapureiden kanssa” (6).

2.3 Komitealta on pyydetty lausunto vain säädösehdotuksesta, jolla luodaan mekanismi Eurooppa-neuvoston helmikuussa 2011 esittämien päätelmien toimeenpanemiseksi. Tiedonanto on sisällöltään paljon laajempi, ja siinä käsitellään ehdotusta vain lyhyesti. Komitea pahoittelee lausuntopyynnön suppeutta, koska tiedonannossa käsitellään monia tärkeitä näkökohtia, joita komitea haluaisi kommentoida, kuten uusiutuvaa energiaa, energiatehokkuutta ja muita kestävän kehityksen kysymyksiä sekä EU:n suhteita Venäjään, Kiinaan, muihin nopeasti kasvaviin talouksiin ja yleensä kehitysmaihin.

2.3.1 Komissio on ilmaissut selvästi, että tiedonannon johdosta tehdään useita ehdotuksia, joista nyt ehdotettu päätös on ensimmäinen ja tärkeimmästä päästä.

2.4 Maailmanlaajuinen energiankysyntä ja EU:n riippuvuus fossiilisista tuontipolttoaineista ovat molemmat kasvussa. Kuten tiedonannossa todetaan, EU tuo yli 60 prosenttia kaasustaan ja yli 80 prosenttia öljystään, ja samalla kilpailu muilta tahoilta – etenkin nousevan talouden maista – tulevan kysynnän kanssa kiihtyy kiihtymistään. Maailman energiankysyntä saattaa kasvaa 20 lähivuoden aikana 40 prosenttia, ja vielä määrittelemättömät ilmastonmuutokseen liittyvät toimenpiteet saattavat tehdä asioista vielä monimutkaisempia. Monet jäsenvaltiot voivat tukeutua vain muutamiin energiantoimittajiin ja ovat siksi alttiita pullonkaulailmiöille ja hintaheilahteluille erityisesti kaasu- ja öljytoimituksissa. Näin ollen olisi todella kiireellisesti lujitettava selvästi EU:n ulkoisen energiapolitiikan perustaa. On ensiarvoisen tärkeää, että Eurooppa toimii yhtenäisesti pyrkiessään varmistamaan riittävän, vakaan ja varman energiansaannin lähitulevaisuudessa ja jatkaa tehokkaiden energiasisämarkkinoiden rakentamista.

2.5 Tätä varten ei ole toistaiseksi käytettävissä monia tehokkaita välineitä. Energialla ennakoidaan olevan merkittävä osuus EU:n ja Ukrainan pitkälle menevässä ja laaja-alaisessa vapaakauppasopimuksessa, jonka uskotaan valmistuvan lähiaikoina. EU:n energiasuhteita yhdeksään itä- ja kaakkoiseurooppalaiseen kumppanimaahan (7) sääntelee puolestaan energiayhteisö. Pitkäjänteinen strateginen kansainvälinen toimintatapa edellyttää paljon jäsennellympiä ja johdonmukaisempia institutionaalisia järjestelyjä. EU:n Energia 2020 -strategiassa nimettiin perustellusti EU:n energiapolitiikan ulkoinen ulottuvuus yhdeksi tulevien vuosien keskeisistä painopisteistä. Tämä kysymys pyritään ratkaisemaan nyt ehdotetulla päätöksellä.

2.6 Ehdotetun päätöksen mukaan jäsenvaltioiden on vaihdettava Euroopan komission kanssa tietoja aikeistaan solmia hallitustenvälisiä energiasopimuksia kolmansien maiden kanssa. Komissio haluaa varmistaa yhteensopivuuden tarkastusmekanismin (5 artikla) avulla, että tällaiset sopimukset ovat sisämarkkinasääntöjen mukaisia. Yhtenä suurena hyötynä olisi oikeusvarmuus investointien kannalta. (8) Komissio korostaa, että uusi mekanismi on koordinointitoimenpide, jonka avulla on tarkoitus tukea jäsenvaltioita ja kasvattaa niiden neuvotteluvoimaa eikä tulla niiden sijaan tai rajoittaa niiden mahdollisuuksia solmia kyseisiä sopimuksia. Ehdotetun päätöksen 7 artiklassa korostetaan, että tietojen luottamuksellisuuden – joka on äärimmäisen arkaluonteinen asia – varmistamiseksi on säännöksiä.

2.7 Komitea pitää kuitenkin valitettavana, etteivät kaupallisten toimijoiden kanssa solmitut sopimukset kuulu ehdotuksen piiriin. Tämä näkemys pohjautuu erityisesti komission esittämään selvään varoitukseen tiettyjen tavarantoimittajien monopoli- tai lähes monopoliasemasta, jollaisen muodostuminen olisi EU:n lainsäädännön vastaista. (9) Komitea kehottaa komissiota vähintäänkin ryhtymään aktiivisiin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että se saa nopeasti kaikki tiedot kauppasopimusten niistä osista, joihin EU:n sääntelyn uskotaan mahdollisesti vaikuttavan – erityisesti silloin kun nämä voivat olla hallitustenvälisten sopimusten liitteinä.

3. ETSK:lta vankkumaton tuki vahvalle, toimitusvarmuuteen perustuvalle Euroopan ulkoiselle energiapolitiikalle

3.1 Komitea vetosi (10) maaliskuussa 2011 selvästi sen puolesta, että EU:n tulee ryhtyä viipymättä vahvistamaan vaiheittain yhteistä ulkopolitiikkaansa energiaan liittyvissä asioissa. Komitea vastasi lausunnollaan silloisen puheenjohtajavaltion Unkarin pyyntöön ja patisteli ryhtymään konkreettisiin toimiin, joiden avulla sisä- ja ulkopolitiikat sovitetaan entistä paremmin yhteen, sekä soveltamaan yhdennettyä ja johdonmukaista lähestymistapaa. Lisäksi se suositti energia-asioiden ankkuroimista uudella tavalla institutionaaliseen kehykseen, strategista monenvälistä politiikan suuntaamista ja etusijaisten energiakumppanuuksien tehokasta toteuttamista EU:n naapurivaltioiden kanssa.

3.2 Vuonna 2009 komitea oli kehottanut (11) laatimaan EU:lle kattavan ulkoisen energiastrategian ja keinot sen tehokkaaksi täytäntöönpanemiseksi. Komitea määritteli EU:n kansainvälisten energiasuhteiden kahdeksi pitkän aikavälin pilariksi energiavarmuuden ja ilmastopolitiikan. Se korosti kolmannen energiapaketin merkitystä pyrittäessä vähentämään EU:n riippuvuutta ulkopuolisista energiantoimittajista, mutta myös tarvetta kannustaa kestäväpohjaiseen energian tuottamiseen ja käyttöön kolmansissa maissa. Lausunnossa korostettiin energiapolitiikan ja asiaan liittyvien kauppapolitiikan osa-alueiden vahvaa keskinäistä sidosta sekä kumppanimaiden velvoitetta noudattaa tiettyjä markkinasääntöjä, jotka voivat koskea esimerkiksi vastavuoroisuutta, tasapuolista kohtelua, avoimuutta, investointien suojelua ja oikeusvaltioperiaatteen ja ihmisoikeuksien kunnioittamista. Koska energia todennäköisesti nousee kansainvälisissä kiistoissa yhä keskeisemmälle sijalle, komitea korostaa jälleen, että jäsenvaltioiden kansallisten intressien vastapainoksi tarvitaan ehdottomasti yhtenäistä eurooppalaista näkemystä.

3.3 Komitea on lisäksi korostanut (12), että uusiutuvien energiamuotojen edistämistä ja energialähteiden monipuolistamista ei voida erottaa EU:n ulkoisista toimista etenkään Euromed-alueella. EU:n ilmastopolitiikan noudattamisen varmistamiseksi tulee kumppanimaissa asteittain poistaa fossiilisille energialähteille suunnatut haitalliset tuet, lisätä uusiutuvan energian hankkeisiin liittyvää t&k-rahoitusta ja edistää energianäkökulmasta suotuisten tavaroiden ja palvelujen kauppaa.

4. Kansalaisyhteiskunnan rooli

4.1 Laiminlyönnit, jotka johtivat vuonna 2011 laajoihin kansannousuihin arabimaailmassa, ovat jälleen osoittaneet, että kansalaisyhteiskunnalla on olennaisen tärkeä rooli siirryttäessä demokratiaan, tehtäessä perustuslaillisia uudistuksia ja kehitettäessä yhteiskunnan rakenteita. Kansalaisyhteiskunnan ja etenkin työmarkkinaosapuolten panos tällä alueella ja itäisen kumppanuuden maissa (13) on otettava kaikin puolin huomioon avointen ja osallistumismahdollisuuksia tarjoavien päätöksentekoprosessien ja väestön hyväksynnän takaamiseksi. Komitea pitää erittäin valitettavana, ettei ehdotuksessa tai tiedonannossa viitata minkäänlaisiin järjestelyihin kansalaisyhteiskunnan osallistumismahdollisuuksien varmistamiseksi, vaikka työmarkkinaosapuolet ovat vahvasti mukana ruohonjuuritason toimissa ja niitä tarvitaan tärkeän palautteen antajina etenkin silloin, kun ongelmia syntyy, ja tiedonannossa viitataan erityisesti ”yhteisiin teollisuusjohtoisiin hankkeisiin” (14). Komitea on kuitenkin hyvillään siitä, että se on vihdoin kutsuttu mukaan itäisen kumppanuuden piirissä toimivan energiakysymyksiä käsittelevän aihekohtaisen foorumin työskentelyyn. Tämä on erityisen tervetullutta, koska kolmessa muussa foorumissa kansalaisyhteiskunnan osallistuminen kokouksiin on jo vakiintunutta.

4.2 EU:n hiljattain esimerkiksi Etelä-Korean kanssa solmimien vapaakauppasopimusten täytäntöönpanon seurantaa varten luodaan jo nyt tai piakkoin virallisia mekanismeja, ja lisäksi itäisen kumppanuuden piirissä toimii aktiivisesti kansalaisyhteiskuntafoorumi. Kansalaisyhteiskunnan näkemysten kuuleminen on energia-asioissa aivan yhtä tärkeää. Tässä yhteydessä on konsultoitava etenkin avoimuuden ja vaikuttavuuden lisäämiseksi sekä yleisön valistusta ajatellen itse kuluttajia, jotka joutuvat usein kärsimään kohtuuttomasti markkinoiden toimimattomuudesta.

5. Laajempia strategisia huomioita

5.1 Komitea tukee komissiota varauksettomasti sen aikeissa ottaa johtava rooli EU:n kattavan ja koordinoidun ulkoisen energiastrategian laatimisessa. Komitea kehottaa jäsenvaltioita tukemaan komission ponnisteluja yhteisvastuun ja keskinäisen luottamuksen hengessä.

5.2 ETSK pitää yhteisvastuuta EU:n yhteisen energiapolitiikan kulmakivenä etenkin niiden jäsenvaltioiden auttamiseksi, joilla ei ole riittävää neuvotteluvoimaa, jotta ne voisivat turvata energian saannin kohtuulliseen ja oikeudenmukaiseen hintaan.

5.3 EU:n todetaan olevan paitsi merkittävä energian kuluttaja myös merkittävä teknologian tuottaja. Lisäksi sen markkinoiden avoimuutta ja sääntelyä koskevat säännöt kuuluvat maailman tiukimpiin, mukaan luettuna ydinturvallisuus ja muiden energiantuotantomuotojen turvallisuus.

5.4 Komitea panee merkille tiedonannossa (15) esitetyt luvut, joiden mukaan Venäjän, Norjan ja Algerian osuus EU:n maakaasun tuonnista on 85 prosenttia ja EU:n raakaöljyn tuonnista lähes 50 prosenttia. (Opec-maiden osuus EU:n raakaöljyn tuonnista on 36 prosenttia.) Venäjällä on johtava asema myös hiilen ja uraanin toimittamisessa EU:hun.

5.5 Raaka-aineiden saannin ohella myös energian saanti on EU:lle strateginen peruskysymys, kun ajatellaan, että maailman energiankysyntä kasvaa jyrkästi 20 lähivuoden aikana. Komitea kannattaa strategisten kumppanuuksien solmimista maailman keskeisten energia-alan toimijoiden (energiantoimittajien, kauttakulkumaiden ja muiden kuluttajien) kanssa. Kumppanuuksien olisi kohdistuttava yhteistyöhön vähähiilisen tekniikan kannattavuuden parantamiseksi ja käyttöönoton edistämiseksi sekä energiatehokkuuden ja -uudistusten edistämiseksi ja toimitusvarmuuden korostamiseksi (16). Komitea odottaa erityisen kiinnostuneena Ukrainan kanssa lähiaikoina solmittavaa sopimusta, jonka on määrä koskea katkeamatonta toimitusvarmuutta, hinnoittelua ja muita avainkysymyksiä.

5.6 Tämä on erityisen tärkeää EU:n tulevan kauppapolitiikan kannalta. Komitea pitää kuitenkin tervetulleena myös tiedonannon viittausta energiapolitiikan nivoutumiseen yhä tiiviimmin EU:n kehitysyhteistyö-, laajentumis- ja investointipolitiikkaan sekä yleensä kansainvälisiin suhteisiin. Yhtenä Lissabonin sopimuksen päätavoitteena oli näiden EU:n politiikan eri alojen hallinnon lähentäminen. EU:n energiapolitiikka on nyt oleellisen tärkeää myös sovittaa saumattomasti yhteen näiden politiikkojen kanssa, varsinkin kehitysmaiden kestävää talous- ja sosiaalista kehitystä ajatellen.

5.7 Komitea odottaa EU:n kaikkien energiakauppakumppanien pyrkivän noudattamaan EU:n energiasisämarkkinoilla sovellettavia sääntöjä. Sitä huolettaa kuitenkin komission viime maaliskuussa energiayhteisön saavutuksista esittämä kriittinen arvio (17). Energiayhteisön jäsenten poliittisten sitoumusten ja energia-alan säännöstön täytäntöönpanemiseksi käytännössä toteutettujen toimien välillä on edelleen suuri ero. Komissio on arvostellut näitä maita myös vanhentuneiden markkinarakenteiden ylläpitämisestä, investointien hankaloittamisesta ja kilpailun vääristämisestä, koska ne suosivat edelleen julkisia energiantoimittajia hintasääntelyn avulla. Komitea pohtiikin, millaisten välineiden avulla EU voisi parhaiten hoitaa suhteitaan kaukaisempiin kumppaneihinsa ja pitäisikö unionin luopua toimittaja–ostaja-suhteista ja siirtyä kohti energiamarkkinoiden entistä tehokkaampaa lähentämistä.

5.8 Koska Venäjä on nykyään EU:n tärkein energiantoimittaja, komitea kehottaa komissiota jatkamaan tarmokkaasti työtä EU:n ja Venäjän välisen uuden sopimuksen aikaansaamiseksi. Sen on sisällettävä kattava energiasopimus. Venäjä on yhtä lailla riippuvainen EU:n tarjoamista laajoista markkinoista. Tällainen sopimus olisi suuri läpimurto ja virstanpylväs matkalla kohti EU:n yhteistä toimintaa energia-alan ulkosuhteissa.

5.8.1 Sopimusneuvotteluissa tulee kiinnittää erityishuomiota Baltian maiden ainutlaatuisiin oloihin, sillä niiden sähköverkot on synkronoitu Venäjän eikä unionin järjestelmien kanssa. Tämän johdosta kolme Baltian maata ovat täysin riippuvaisia Venäjästä sähköverkkojärjestelmiensä vakauteen ja taajuuden säätelyyn liittyvissä kysymyksissä.

5.9 Myös Algeria, Libya ja koko Euromed-alue ovat erittäin tärkeitä ulkoisen energiayhteistyön kannalta.

5.10 Komitea on myös todennut, että Keski-Aasiassa (18) on ”huomattavia potentiaalisia energiavaroja, jotka tarjoavat Euroopalle täydentäviä (pikemmin kuin vaihtoehtoisia) lisäenergialähteitä”, ja kehottanut harkitsemaan tällaisten yhteyksien toteutettavuutta käytännöllisten ja taloudellisten syiden perusteella. Lisäksi komitea on korostanut, että EU:n ja kyseisen alueen yhteyksien kehittämisessä on edettävä ”tiiviisti ja vastavuoroisesti Venäjän, Kiinan ja Turkin kanssa toteutettavien EU:n toimien mukaisesti”. Kiina on erityisen tärkeä, sillä se on toinen keskeinen energiankuluttaja, minkä johdosta myös siihen liittyen tulee painottaa erityisesti tiivistä energia-, teknologia- ja ilmastonmuutoskysymyksiin liittyvää yhteistyötä.

Bryssel 18. tammikuuta 2012 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Staffan NILSSON

(1) Euroopan parlamentin jäsen Giles Chichester, entinen EP:n valiokunnan puheenjohtaja, lokakuu 2011.

(2) Sopimus Euroopan unionin toiminnasta.

(3) KOM(2010) 639 lopullinen.

(4) EUVL C 318, 29.10.2011, s. 150–154.

(5) KOM(2011) 540 lopullinen.

(6) KOM(2011) 539 lopullinen.

(7) Albania, Bosnia ja Hertsegovina, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, Kroatia, Kosovo, Moldova, Montenegro, Serbia ja Ukraina.

(8) Toimet on tietysti sovitettava yhteen EU:n uusien, Lissabonin sopimukseen perustuvien kattavien investointivaltuuksien ja -politiikan kanssa – ks. komitean lausunto, EUVL C 318, 29.10.2011, s. 150–154.

(9) Perustelut, KOM(2011) 540 lopullinen, 1. luku.

(10) EUVL C 132, 3.5.2011, s. 15–21.

(11) EUVL C 182, 4.8.2009, s. 8–12.

(12) EUVL C 376, 22.12.2011, s. 1.

(13) Ukraina, Moldova, Georgia, Armenia, Azerbaidžan ja Valko-Venäjä.

(14) Kohta 1.3, s. 7.

(15) KOM(2011) 539 lopullinen, s. 10 (alaviite 20).

(16) EUVL C 318, 29.10.2011, s. 150–154.

(17) KOM(2011) 105 lopullinen.

(18) EUVL C 248, 25.8.2011, s. 49–54.