Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta: - tiedonanto sisävesiliikenteen markkinoita ja tukitoimenpiteitä koskevasta yhteisestä politiikasta, - ehdotus neuvoston direktiiviksi rahtausta ja maksujen määräämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tavaroiden kansallisissa tai kansainvälisissä sisävesikuljetuksissa yhteisössä, - ehdotus neuvoston asetukseksi sisävesiliikenteen rakenteellisista parannuksista annetun asetuksen (ETY) N:o 1101/89 muuttamisesta, sekä - ehdotus neuvoston asetukseksi tuen myöntämisestä rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteeseen annetun asetuksen (ETY) N:o 1107/70 muuttamisesta



Virallinen lehti nro C 039 , 12/02/1996 s. 0096



Lausunto aiheesta: tiedonanto sisävesiliikenteen markkinoita ja tukitoimenpiteitä koskevasta yhteisestä politiikasta, ehdotus neuvoston direktiiviksi rahtausta ja maksujen määräämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tavaroiden kansallisissa tai kansainvälisissä sisävesikuljetuksissa yhteisössä, ehdotus neuvoston asetukseksi sisävesiliikenteen rakenteellisista parannuksista annetun asetuksen (ETY) N:o 1101/89 muuttamisesta, sekä ehdotus neuvoston asetukseksi tuen myöntämisestä rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteeseen annetun asetuksen (ETY) N:o 1107/70 muuttamisesta (96/C 39/18) Neuvosto päätti 20. lokakuuta Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 75 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean edellä mainitusta ehdotuksista. Lausunnon valmistelutyö annettiin liikenne- ja tietoliikennejaoston tehtäväksi. Jaosto antoi lausuntonsa 8. marraskuuta 1995. Esittelijänä toimi Bernardus Pompen. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi seuraavan lausunnon 330. täysistunnossaan 23. marraskuuta 1995 pidetyssä kokouksessa enemmistöäänin kuuden äänestäessä vastaan ja yhden pidättyessä äänestyksestä. 1. Johdanto 1.1. Komissio on jättänyt harkittavaksi joukon sisävesiliikennettä koskevia toimia. Nämä toimet liittyvät rahtauksen ja maksujen määräämisen vapauttamiseen (tapauksissa, joissa niitä ei ole vielä vapautettu), ylikapasiteetin poistamiseen sekä tuen myöntämiseen terminaalien rakentamiselle. 1.2. Nämä ehdotukset liittyvät läheisesti toisiinsa ja niillä pyritään sisävesiliikenteen rakenteellisiin parannuksiin. Tavoitteena on, että sisävesiliikenne voisi ylläpitää vapailla markkinoilla omin avuin osuutensa eurooppalaisista liikennemarkkinoista, mahdollisuuksien mukaan jopa kasvattaa sitä, sekä täyttää tulevaisuudessa tärkeän tehtävänsä liikenteen (yhdistelmäkuljetusten) alalla. 1.3. Näkymät ovat hyvät tällaiselle lähestymistavalle. Sisävesiliikenteen osuus yhteisön sisäisestä liikenteestä oli 36 % vuonna 1993 ja kapasiteettia on vielä käyttämättä. Sisävesiliikenne tarjoaa myös paljon muita etuja, jotka voivat tehokkaalla tavalla myötävaikuttaa Euroopan liikennettä koskevien keskeisten ongelmien ratkaisemiseen. Näitä ongelmia ovat mm. lisääntyvät ruuhkat, energiankulutus, saastuminen (myrkkypäästöt ja meluhaitat), riittämätön turvallisuus ja vaikutukset yhdyskuntasuunnitteluun (tieverkostojen tihentyminen). Ehdotettu lähestymistapa on sekä sisävesiliikenteen että koko EU:n liikenteen etujen mukainen. 2. Tiivistelmä ehdotetuista toimista a) Ehdotus neuvoston direktiiviksi rahtausta ja maksujen määräämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tavaroiden kansallisissa tai kansainvälisissä sisävesikuljetuksissa yhteisössä (95/0121 SYN) Tämän direktiivin 2 artiklassa säädetään, että yhteisön sisävesiväylillä tapahtuvissa tavaroiden kansallisissa tai kansainvälisissä kuljetuksissa asianomaiset osapuolet tekevät sopimukset vapaasti, ja hinnoista neuvotellaan vapaasti tarvittaessa rahtausmarkkinoilla. Direktiivillä pyritään sisävesiliikenteen vapauttamiseen yhdenmukaistamalla kyseessä olevien valtioiden lainsäädännöt. Vapauttaminen tulee tapahtumaan asteittain. Vuororahtausjärjestelmät ja joillekin liikennemuodoille Belgiassa, Alankomaissa ja Ranskassa sekä näiden valtioiden välille ("pohjoinen-etelä" -yhteys) asetettujen kiinteiden hintojen tulee poistua tammikuun 1. päivään 2000 mennessä. Tammikuun 1. päiväksi 2000 asetettu määräaika on yhteydessä mm. Ranskassa, Belgiassa ja Alankomaissa käynnissä olevaan lainsäädäntömenettelyyn. Vuororahtausjärjestelmä ja kiinteät maksut tullaan poistamaan näistä maista viimeistään vuoteen 2000 mennessä. Direktiivissä säädetään myös mekanismi vakavien markkinahäiriöiden varalle. Komissio voi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä ryhtyä asianmukaisiin toimiin ehkäistäkseen kuljetuskapasiteetin kasvun lisääntymisen. Direktiivin täytääntöönpanossa komissiota tulee avustamaan neuvoa-antava komitea. Ehdotusten vaikutuksista laaditaan välikertomus vuoden 1997 lopussa. Ehdotuksia voidaan tarvittaessa muuttaa asetetun tavoitteen eli vapauttamisen saavuttamiseksi. b) Ehdotus neuvoston asetukseksi sisävesiliikenteen rakenteellisista parannuksista annetun asetuksen (ETY) N:o 1101/89 muuttamisesta (95/0122 SYN) Asetus (ETY) N:o 1101/89 luo pohjan kansallisten lainsäädäntöjen yhdenmukaistamiselle, jolla pyritään sisävesiliikenteen aluskannan ylikapasiteetin pienentämiseen. Tutkittavana oleva muutosehdotus tarjoaa mahdollisuuden yhteisön romutuspreemioiden myöntämiselle vuosille 1996, 1997 ja 1998. Tammikuun 1. päivän 1990 ja heinäkuun 1. päivän 1994 välisenä aikana romutuspreemiot maksoi sisävesiliikennesektori mahdollisen jäsenmaan suorittaman ennakkomaksun turvin. Jäsenvaltiot maksoivat vielä heinäkuun 1. päivänä 1994 jonotuslistalla olleiden laivojen romutuspreemiot. Vuoden 1995 ylikapasiteetin on arvioitu olevan 15 % ja sen poistamiseksi tarvittavan vähimmäissumman n. 192 miljoonaa ecua. Yhteisön osuus, johon komissio on jo varannut 5 miljoonaa ecua vuonna 1995, saa olla korkeintaan 200 % alan toimijoiden maksujen määrästä. Jäsenvaltioiden avustusosuus on suurin piirtein samansuuruinen kuin yhteisön, ja se on laskettu kunkin jäsenvaltion käytössä olevan aluskannan koon perusteella. Rahoituksesta tulee siis lankeamaan 20 % vesiliikenteelle, 40 % jäsenvaltioille ja 40 % Euroopan unionille. c) Ehdotus neuvoston asetukseksi tuen myöntämisestä rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteeseen annetun asetuksen (ETY) N:o 1107/70 muuttamisesta (95/0123 SYN) Asetus tarjoaa jäsenvaltioille mahdollisuuden joulukuun 31. päivään 1999 asti myöntää tukia terminaalien rakentamiselle ja/tai jälleenlaivauslaitteistojen hankkimiselle vesiliikennereittien varrelle. Tukien määrä ei saa ylittää 50 prosenttia investoinnin kokonaismäärästä. Tukien suuruudelle ei ole asetettu ehdottomia rajoja. Komissio tulee julkaisemaan kahden vuoden välein kertomuksen asetuksen soveltamisesta ja sen vaikutuksista. 3. Yleistä 3.1. Komitea hyväksyy komission ehdotuksen pääpiirteissään. Komitea hyväksyy myös komission lähestymistavan, jossa pyritään paitsi ylikapasiteetin rajoittamiseen, myös sisävesiliikenteen perusrakenteiden parantamiseen ja markkinoiden vapauttamiseen. Näin voidaan kehittää vapaita markkinoita, vahvistaa kilpailukykyä (ei pelkästään sisävesiliikenteen laivureiden välillä vaan myös sisävesiliikenteen ja muun liikenteen välillä) ja kehittää yhdistelmäkuljetuksia. Komitea viittaa tässä suhteessa oma-aloitteeseen lausuntoon (CES 1006/94), jonka se hyväksyi yksimielisesti 14. syyskuuta 1994. Asiakirjassa tuettiin etenkin seuraavia seikkoja: sisävesiliikenteen tärkeyden tunnustaminen Euroopan liikenteessä ja tämän liikennemuodon tarjoamien erityisetujen hyödyntäminen mm. ympäristön, energiankulutuksen, maankäytön, liikenneturvallisuuden ja ruuhkien näkökulmasta, uuden romutusohjelman käyttöönotto, jotta ylikapasiteetti voitaisiin poistaa, markkinoiden vapauttaminen etenkin poistamalla vähimmäismaksut ja vuororahtausjärjestelmät mikäli niitä vielä esiintyy. Komitean mielestä 2 a ja 2 b kohdassa esitetyt ehdotukset direktiiviksi ja asetukseksi muodostavat jatkon tälle lausunnolle. Lisäksi komitea on ilmaissut useaan otteeseen kannattavansa yhdistelmäkuljetuksia. Komitean mielestä 2 c kohdassa esitetty asetusehdotus vaikuttaa osaltaan monivälineliikenteen kehittämiseen ja etenkin sisävesiliikenteen aiempaa parempaan liittämiseen osaksi yhdistelmäkuljetuksia. 3.2. TSK tekee kuitenkin seuraavat muistutukset. 3.2.1. Kaikille osapuolille on oltava selvää, että sisävesiliikenteen uudelleenjärjestelyn laaja suunnittelu päättyy 1. tammikuuta 2000. On vältettävä puhumasta "jatkuvasta ja piilevästä kriisistä", joka vaatii ajoittain taloudellista tukea jäsenvaltioilta ja EU:lta. 3.2.2. Kun erityistoimiin on ryhdytty, on vapaan, nykyaikaisen ja kannattavan sisävesiliikenteen hyvä toiminta ensi sijassa alan itsensä ja siihen osallistuvien yritysten vastuulla. TSK:n mielestä ei ole kuitenkaan mahdollista lähteä oletuksesta, että pelkästään komission ehdotukset toteuttamalla päästään pysyvästi tasapainoiseen tilanteeseen. On ryhdyttävä täydentäviin toimiin. 3.2.2.1. TSK tunnustaa, että sisävesiliikenteellä on monia erityispiirteitä, kuten esimerkiksi lastikapasiteetin säilyminen nykyisenä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä (alusten ikä voi olla yli 70 vuotta), vedenkorkeuden huomattavat vaihtelut, jotka voivat kaksinkertaistaa kysynnän tilapäisesti, ja pienten yritysten suuri prosenttiosuus. Nämä erityispiirteet voivat yhtä hyvin hidastaa kuljetuskapasiteetin suoraa sopeuttamista kysynnän ja tarjonnan vaihteluihin kuin aiheuttaa rahtimaksujen äkillisiä muutoksia. Jotta voitaisiin reagoida ajoissa ja tehokkaasti häiriötilanteisiin, joita sisävesiliikenteessä saattaa esiintyä vuoden 2000 jälkeen, on TSK:n mielestä säilytettävä säännöstöt, joiden tavoitteena on: a) täsmentää komission esittämän markkinoiden tarkkailujärjestelmän ehdot, b) muodostaa alan kustannuksella vararahasto hätätoimia varten, c) soveltaa odottamattomien kriisien yhteydessä tähänastisia välineitä (alusten romuttaminen, "vanhasta uutta" -säännöstöt) ja d) mahdollistaa (pienten) liikenteenharjoittajien aseman vahvistuminen yhteistyösopimuksin. 3.2.2.2. On tarpeen tutkia tapaa, jolla alan suojelu- ja nykyaikaistamisohjelmia voidaan kehittää alan itsensä, jäsenvaltioiden ja yhteisön välisellä yhteistyöllä. Tässä tapauksessa on tarkasteltava ohjelmia, jotka koskevat etenkin seuraavia aiheita: a) tutkimus ja kehittäminen, b) koulutus, c) laadun parantaminen ja tiedotus sekä, d) markkinoiden tarkkailu ja tietotekniikan sovellukset. 3.2.2.3. Perusrakenne- ja ulkoisten kulujen jakaminen eri kuljetusmuodoille on myös erittäin tärkeää sisävesiliikenteen kilpailukyvylle. TSK korostaa, että on välttämätöntä kehittää alaa koskevaa politiikkaa. 3.2.3. On tärkeää huolehtia sisävesiliikenteeseen ehdotettujen toimien ja siinä noudatetun politiikan hyvästä yhteistoiminnasta Keski- ja Itä-Euroopan maihin (KIE-maat) nähden. TSK:n mielestä on huolehdittava siitä, ettei ehdotettujen toimien vaikutus muutu suurelta osin tehottomaksi rajojen avauduttua kokonaan. Toisaalta ei saa estää EU:n ja KIE-maiden välisten vapaiden markkinoiden kehitystä keskipitkällä aikavälillä, sisävesiliikenne mukaan lukien. 3.2.4. Koska Sveitsi ei kuulu EU:hun, on pidettävä huolta siitä, että ehdotetut toimet ovat Reinin liikenteen keskuskomission ohjaaman yhteistoiminnan kohteena ja että samansuuntaisesta asetuksesta päätetään EU:n ja Sveitsin välillä. 3.2.5. On tutkittava missä määrin asianomaisissa jäsenvaltioissa on mahdollista ryhtyä itsenäisten yrittäjien ja työntekijöiden jatkuvaa koulutusta, uudelleenkoulutusta ja täydennyskoulutusta sekä asumista että verotusta työelämästä eläkkeelle siirryttäessä koskeviin erityistoimiin. 4. Erityistä 4.1. Ehdotus neuvoston direktiiviksi rahtausta ja maksujen määräämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tavaroiden kansallisissa tai kansainvälisissä sisävesikuljetuksissa yhteisössä (95/0121 SYN) 4.1.1. Johdannon viides perustelu koskee liikenteenharjoittajille annettua mahdollisuutta muodostaa kaupallisia ryhmittymiä. Tätä ajatusta ei konkretisoida yhdessäkään direktiivin artiklassa. Vaikuttaa toivottavalta tarkentaa täsmällisemmin näiden kaupallisten ryhmittymien päämäärät yhtäältä pienten yritysten aseman vahvistamiseksi perustamissopimuksen 78 artiklan mukaisesti ja toisaalta mahdollisen yhteensopimattomuuden välttämiseksi sopimuksen 85 artiklan kanssa. 4.1.2. TSK epäilee, että 5 artiklassa annetut määritelmät vuororahtausjärjestelmään kuulumattomista kuljetuksista eivät ole riittävän selvät. Koska asia on arkaluontoinen, voidaan vain suositella selvien rajojen määräämistä. Näiden poikkeusten vakuuttava perusteleminen olisi myös toivottavaa. 4.1.3. Ehdotuksen 7 artiklassa kuvataan kolme sopimustyyppiä. Kahdesta ensimmäisestä sanotaan, että osapuolet voivat sopia niistä vapaasti kahden vuoden kuluessa direktiivin voimaantulosta. TSK päättelee, etteivät ne näin ollen kuulu vuororahtausjärjestelmään ja suosittaa asian tarkentamista. 4.1.4. Ehdotuksen 8 artikla mainitsee toimenpiteistä, joita komissio voi toteuttaa vakavien häiriöiden esiintyessä sisävesiliikenteen markkinoilla. TSK suosittaa, että nämä toimet kuvataan selvästi ja että asetukseen otetaan mukaan ehkäiseviä toimia tämän lausunnon 3.2.2.1 kohdan suositusten mukaisesti. 4.1.5. TSK pyytää komissiota huolehtimaan siitä, etteivät tammikuun 1. päivään 2000 voimassa olevat kansalliset asetukset häiritse kilpailusuhteita kyseessä olevien jäsenvaltioiden (Alankomaat, Belgia ja Ranska) välillä. 4.2. Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) sisävesiliikenteen rakenteellisista parannuksista annetun asetuksen (ETY) N:o 1101/89 muuttamisesta (95/0122 SYN) 4.2.1. Komission ehdotus pyrkii tervehdyttämään sisävesiliikenteen alaa tekemällä siitä täysivaltaisen eurooppalaisen kuljetusverkon ja yhdistelmäkuljetusten tehokkaan renkaan. Tämä päämäärä on EU:n yhteisön alueella noudattaman ja taloudellisesti tukeman kuljetuspolitiikan avainelementti. Kun ilmenee, että liikenteenharjoittajat eivät itse pysty rahoittamaan tällaista tervehdyttämistä, TSK hyväksyy yhteisrahoitusperiaatteen, kunhan pysytään EU:n vuoteen 1999 asti tehdyssä talousarviossa. Komitea kannattaa myös muita ehdotuksen pohjana olevia solidaarisuustavoitteita. Rahoitusta koskeva huoli ilmenee jäsenvaltioiden ja liikenteenharjoittajien osuuksissa, jotka on suhteutettu jäsenvaltion ja/tai liikenteenharjoittajien kuljetuskapasiteettiin. Solidaarisuus ilmenee uusjaossa siinä, että varat päätyvät lopulta niille, jotka kansallisuudestaan riippumatta vaikuttavat kapasiteetin pienentämiseen. Komitean mielestä tällainen toimintatapa voidaan perustella hyödyllä, jota ala kokonaisuutena saa romuttamisesta kansallisuudesta riippumatta. 4.2.2. Jotta tämä toimikokonaisuus onnistuisi, sen rahoitus on taattava vuosiksi 1996, 1997 ja 1998. Tätä takuuta ei mainita lainkaan asetusehdotuksen johdannossa. Mikäli jäsenvaltioiden vuonna 1990 antamasta ennakkomaksusta vähennetään takaisinmaksu (12 miljoonaa ecua), alalle budjetoitu osuus (42 miljoonaa ecua) jää alle 20 %:iin kokonaissummasta. Yleisjohdannon 2.2 kohdassa mainitaan, että ellei EU:lla ole riittävästi varoja, jäsenvaltioiden on avustettava enintään 122 miljoonalla eculla. Tämä osuus on yli 40 % kokonaissummasta, joka on määrätty asetusehdotuksen 1 artiklassa. Alan tukemisen uudelleenjaon yhteydessä on otettava huomioon, että osa sisävesiliikenteestä eli tankkilaivasto on jo maksanut ennakkomaksun takaisin. 4.2.3. TSK:n mielipidettä ei kysytty toteuttamistoimia käsittelevää asetusta (ETY) N:o 1102/89 hyväksyttäessä. Komitea suosittaa tämän asetuksen uudelleentarkastelua jakson 1990 1994 aikana kertyneiden kokemusten ja vuosiksi 1996 1998 ehdotettujen perusoletusten valossa. Tässä yhteydessä komitea viittaa myös 14. syyskuuta 1994 antamaansa lausuntoon. 4.3. Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) tuen myöntämisestä rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteeseen annetun asetuksen (ETY) N:o 1107/70 muuttamisesta (95/0123 SYN) 4.3.1. TSK on samaa mieltä sisävesiliikenteen hyvästä toiminnasta sellaisenaan ja siitä, että yhteiskuljetusjärjestelmä on riippuvainen terminaaleista ja vastaavista jälleenlaivauslaitteistoista. On totta, että maantie- tai rautatiekuljetuksista tulevien tai niihin suuntaavien tuotteiden jälleenrahtaus aiheuttaa edelleen runsaasti kuluja sisävesiliikenteelle ja se on järjestettävä selvästi nykyistä tehokkaammalla tavalla. 4.3.2. TSK:n tulkinnan mukaan asetusta sovelletaan myös terminaalien varastointikapasiteetin lisäämiseen. 4.3.3. TSK otaksuu, että tuen myöntäminen terminaalien ja laivauslaitteistojen (joista käytetään myös nimitystä "ylärakenteet") rakentamiseen ja varustamiseen ei vapauta mitenkään jäsenvaltioita vastuusta suunnitella riittävästi yhteisiä perusrakenteita maanteiden ja rautateiden kanssa ja varmistaa vesiliikenneväylien, rantatörmien ja julkisten satamien uudistaminen ja ylläpito. Ottaen huomioon sisävesiliikenteen merkitys Euroopan kuljetuksille on taattava, ettei sisävesiliikenteen perusrakenteiden yleistaso ole maantie- tai rautatiekuljetuksia huonompi. 4.3.4. TSK suosittaa painokkaasti, että asetusehdotuksen tuen myöntämiseen sisällytettäisiin tarvittaessa rannikko- ja sisävesiliikenteen väliseen jälleenlaivaukseen käytettävien terminaalien parantaminen. 4.3.5. TSK on täysin samaa mieltä vaatimuksesta, jonka mukaan vain hankkeet, joilla on myönteiset näkymät synnyttää tai lisätä vesiliikennettä, ansaitsevat tuen. Myönnetyn tuen takaisinmaksuperuste on muotoiltu eri lailla 27 kohdassa (toteutuneen rahdin määrä) kuin asetusehdotuksen 1 artiklassa (tonnisto/kantavuus). TSK ehdottaa, että kirjoitusasua muutetaan väärinkäsitysten välttämiseksi. Lisäksi TSK tuo esiin, että tuen takaisinmaksu ei vaikuta perustellulta, kun tuottavuusnäkymien toteutumattomuudella ei ole lainkaan sidettä hyödyn vastaanottajien vastuuseen. Bryssel, 23. marraskuuta 1995. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Carlos FERRER