Virallinen lehti nro C 210 , 06/07/1998 s. 0292



A4-0204/98 Päätöslauselma komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille kalastustuotteiden markkinoiden tulevaisuudesta Euroopan unionissa: vastuu, kumppanuus, kilpailukyky (KOM(97)0719 - C4-0029/98) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(97)0719 - C4-0029/98), - ottaa huomioon neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3759/92 kalastustuotteiden yhteisestä markkinointijärjestelmästä ((EYVL L 388, 31.12.1992, s. 1.)), - ottaa huomioon kalatalousvaliokunnan mietinnön (A4-0204/98), A. ottaa huomioon, että kalakannat ovat rajallinen luonnonvara sekä yhteisön vesillä että maailmanlaajuisesti ja että kalavarojen hoitoa ja hyödyntämistä on huomattavasti parannettava ja että se on tehtävä vastuullisella tavalla, B. katsoo, että kalastustuotteiden vastuullinen kaupanpitäminen, jolla korostetaan kalavarojenhallintaan liittyvien toimenpiteiden merkitystä ja vahvistetaan alan kansainvälistä kehitystä, on tärkeää, C. katsoo, että tuhlaavaisia käytäntöjä ei voida hyväksyä ja että markkinointipolitiikan samoin kuin yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) muiden osien on vahvasti pyrittävä näiden käytäntöjen poistamiseen, D. katsoo, että komissio on vastuussa siitä, että kalastusta harjoitetaan vastuullisesti, ja siksi sen tulee kiinnittää huomiota kalastustuotteiden kauppaan sen varmistamiseksi, että koko tässä kaupassa, sekä tuonnissa että viennissä, noudatetaan yhä tarkemmin kalastuksen kestävän kehityksen ehtoja; komissio ei saa unohtaa velvollisuuttaan lisätä kuluttajien tietoisuutta kaikin käytettävissä olevin keinoin, mm. tiedotuskampanjoiden, tunnisteiden jne. avulla, E. ottaa huomioon, että kalastustuotteiden ja vesiviljelytuotteiden kysyntä kasvaa tasaiseen tahtiin, mikä puolestaan on johtanut tuonnin jatkuvaan kasvuun ja yhteisön kalastustuotteiden osuuden vähenemiseen siten, että niiden osuus on tällä hetkellä vain 40 % tarjonnasta, F. ottaa huomioon, että riippuvuus tuonnista, kuten myös yhteisön kansainväliset sitoumukset, rajoittavat kaikentyyppistä protektionismia; ottaa huomioon, että edellä mainittu riippuvuus tuonnista aiheuttaa sen, että suuri määrä kalastustuotteita pääsee EU:hun ilman tullia; tämä määrä on nykyään noin 65 % kalastustuotteiden kokonaistuonnista, G. katsoo, että nykyisessä kansainvälisessä kilpailutilanteessa on välttämätöntä pyrkiä edistämään mahdollisimman paljon yhteisön tuoretavaramarkkinoita, varsinkin tuotteiden tunnistamisen avulla ja pyrkimällä asianmukaisin toimin laadun parantamiseen, H. katsoo, että yhteisön on siitä huolimatta lisättävä ja vahvistettava oikeutettuja mekanismeja yhteisön tuottajien ja teollisuuden suojelemiseksi epälojaalia kilpailua vastaan ja tuettava näiden pyrkimyksiä parantaa kilpailukykyään; katsoo, että yhteisön velvollisuus on varmistaa myös tuottajien ja teollisuuden välinen tasapaino, I. katsoo, että yhteisön täytyy rohkaista kalastustuotealan vahvistamista, J. ottaa huomioon, että vesiviljelyala muodostaa jo yli 25 % yhteisön kalatuotteiden tarjonnan arvosta, että vesiviljelyalalla on suuret laajentumismahdollisuudet ja että tämän alan ongelmien voittaminen ja sen mahdollisuuksien kehittäminen vaatii lisäresursseja; katsoo, että jo nyt on kiinnitettävä erityisen suurta huomiota alan kehityksestä mahdollisesti aiheutuviin ympäristövahinkoihin varautumiseen, K. katsoo, että markkinointipolitiikan tuloksia ei tähän saakka ole riittävästi analysoitu eikä käsitelty, L. katsoo, että ei ole itsestään selvää, että nykyisen markkinointipolitiikan muuttaminen antaa paremman tuloksen kuin sen täydellinen uudistaminen, M. ottaa huomioon, että yhteisen kalastuspolitiikan muihin osiin, erityisesti suojeluun, valvontaan ja rakenteellisiin toimiin, liittyvät tavoitteet ja tulokset vaikuttavat selvästi kalastusalan ja vesiviljelytuotteiden markkinoihin, N. katsoo, että yhteisen kalastuspolitiikan muiden osien epäonnistumisen aiheuttamat markkinointiongelmat on mieluummin hoidettava ongelmien lähteellä; 1. Pyytää komissiota arvioimaan säännöllisesti EU:n kalastusalan ja vesiviljelytuotteiden markkinoiden toimintaa siten, että se arvioi myös nykyisten toimien sopivuutta suhteessa tavoitteisiin, joita ovat laadun edistäminen, kysynnän ja tarjonnan tasapaino, kalastajien tulotason tukeminen sekä osallistuminen kalavarojen asianmukaiseen hoitoon; 2. Pyytää komissiota tekemään tutkimuksen sen selvittämiseksi, mikä on kaupanpitämiseen, resursseihin ja valvontaan liittyvien toimenpiteiden yhteys niihin seurauksiin, joiden on todettu johtuvan toimenpiteiden välisen koordinoinnin puuttumisesta, sekä esittämään asiaa koskevia konkreettisia ehdotuksia; 3. Katsoo, että alan järjestäytymistä on lisättävä tuottajajärjestöjen asemaa vahvistamalla ja tunnustamalla alojen välisiä järjestöjä; 4. Katsoo, että tuottajajärjestöjä olisi tuettava, jotta keskitettäisiin tarjontaa, parannettaisiin tuottajahintoja, edistettäisiin neuvotteluja jalostusteollisuuden ja jakeluverkoston kanssa tehtävistä sopimuksista tavoitteena saavuttaa parempi tarjonnan ja kysynnän välinen tasapaino; niitä olisi myös tuettava taloudellisesti, jotta niiden jäsenet saisivat teknistä apua; 5. Uskoo, että olisi tutkittava mahdollisuutta jättää kysynnän ja tarjonnan tasapainottaminen hintojen ohjauksen ja intervention sijasta markkinavoimien tehtäväksi; 6. Korostaa sitä, että markkinointipolitiikka on kaikissa olosuhteissa nähtävä sen oikeassa YKP-yhteydessä ja että eri osa-alueiden väliset ristiriidat on poistettava; 7. Pyytää komissiota tutkimaan myös sitä, olisiko kalastuksen vapaaehtoisen vähentämisen taloudellinen tukeminen hyvä tapa maksaa korvausta kalastusalusten omistajille ja kalastajille kalavarojen paremman hallinnan kannalta; 8. Pyytää komissiota tässä yhteydessä kiinnittämään huomiota tarpeeseen tukea edellä mainittuja tasaushyvitysmekanismeja luopumistukien lisäksi; on samaa mieltä komission kanssa siitä, että tuotteiden vetämistä pois markkinoilta ja niiden tuhoamista pitäisi vähentää ja suunnata muille kuin tuoreiden kalatuotteiden markkinoille; 9. Katsoo, että on tuettava näkemystä, jonka mukaan paikallisten tuottajien on taattava mahdollisimman hyvin tuoreen kalan saanti paikallisilla markkinoilla, ja muistuttaa tässä yhteydessä pienimuotoisen kalastuksen tärkeydestä; 10. Pitää siitä huolimatta myönteisenä sitä, että komissio tiedonannossaan varsin selvästi tunnustaa, että markkinointipolitiikka on sovitettava yhteen suojelupolitiikan kanssa; pyytää komissiota antamaan näiltä osin tarkempia ehdotuksia; 11. Kehottaa komissiota esittämään uusia ideoita, joilla pyritään vähentämään tuotteiden vetämistä pois markkinoilta, ja pyytää sitä esittämään määrällisen tavoitteen; 12. Toteaa mielenkiinnolla aikomuksen käyttää pyyntisuunnitelmia keinona, jolla vakautetaan tarjontaa ja vastustetaan tietyillä alueilla esiintyvää «kilpailukalastusta»; 13. Katsoo, että pyyntisuunnitelmiin liittyvien tukien lisäksi tuottajajärjestöjen on saatava rahoitustukea, jolla ne voivat avustaa tuottajia teknisesti (valikoivien kalastusmenetelmien tutkiminen ja edistäminen, laadunparantamiskeinojen ja -välineiden kehittäminen aluksia varten, viestitysvälineiden parantaminen osuusennusteiden helpottamiseksi jne.); 14. On samaa mieltä komission kanssa siitä, että on välttämätöntä tukea tasaushyvitysmekanismeja, joiden merkitys tarjonnan sääntelyssä on tärkeä, sillä näin voidaan välttää yhtäkkisiä hinnanlaskuja kun markkinoilla on hetkellisesti tiettyjen lajien liikatarjontaa; 15. Korostaa sitä, että valvontaa on kiireellisesti tehostettava, ja uskoo, että kalastustuotteiden maihintuonnin salliminen vain määrätyissä satamissa, joissa on tarvittava valvontakapasiteetti, saattaa merkittävästi helpottaa näitä pyrkimyksiä; tunnustaa kuitenkin, että jos tällainen järjestelmä otetaan käyttöön, se on suunniteltava huolellisesti sellaiseksi, että se ei tarpeettomasti vaikeuta kalastajien elämää; 16. On huolissaan komission lausunnosta siitä, että kansainvälisten markkinoiden todennäköinen suuntaus on vähentää ja poistaa nykyinen tullisuoja; katsoo päinvastoin, että komission velvollisuus on suojella yhteisön tuottajia niin paljon kuin mahdollista noudattaen tiukasti kansainvälisiä sitoumuksiaan; katsoo, että näin ollen kolmansien maiden kalastustuotteiden tullien vähentämistä tai poistamista koskevat uudet toimenpiteet eivät ole toivottavia; jos tällaisia toimenpiteitä jälleen toteutettaisiin, olisi noudatettava mahdollisuuksien mukaan vastavuoroisuuden periaatetta; 17. Katsoo vielä, että jakeluverkostolla olisi oltava enemmän keskinäisiä yhteyksiä, jotta olisi mahdollista parantaa yhteisön kalastustuotteiden laatua ja edistää niiden sertifiointia; 18. Pyytää komissiota säilyttämään viitehinnat ja suojalausekkeet siltä varalta, että niihin joudutaan turvautumaan hätäkeinona mahdollisissa markkinoiden vakavissa häiriötapauksissa; 19. Toivoo kuitenkin, että yhteisön kalastajia ja yhteisön jalostusteollisuutta suojellaan kaikilta epälojaalin kilpailun muodoilta; tähän täytyy sisältyä myös kolmansien maiden kalatuotteiden tarjoajat, jotka pystyvät halpoihin hintoihin työntekijöiden äärimmäisen alhaisen palkkatason tai äärimmäisen kovien työolojen vuoksi tai jotka harjoittavat riistokalastusta taikka tuovat myyntiin laadultaan ja hygieniatasoltaan epäilyttäviä kalatuotteita; pyytää sen vuoksi komissiota tutkimaan, mihin toimiin yhteisö voi ryhtyä edellä mainitun suhteen; 20. Pyytää, että kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan puitteissa kiinnitetään huomiota ongelmiin, jotka koskevat mukavuuslipun alla purjehtivia aluksia ja niiden pyyntiä kansainvälisillä vesillä ja sitä, että ne eivät noudata vastuullisen kalastuksen saatikka vastuullisen kaupankäynnin periaatetta ja täten vääristävät pahoin markkinoilla vallitsevia kilpailuolosuhteita; 21. Kehottaa komissiota varmistamaan myös sen, että yhteisön tuottajat voivat kilpailla keskenään tasapuolisin ehdoin, toisin sanoen että yhteisön eräille ryhmille antama tuki ei vahingoita muiden ryhmien kilpailuedellytyksiä vakavalla tavalla; 22. Pyytää komissiota, että se tulevassa lainsäädäntöehdotuksessaan kalastusalan yhteisen markkinajärjestelyn uudistamisesta ottaa huomioon kalastustuotteiden suuret tarpeet yhteisön markkinoilla ja pitää yllä ja kehittää siksi kaikkia menettelyjä, joilla edistetään yhteisön oman tarjonnan tasoa; tähän kuuluvat kansainväliset kalastussopimukset, vesiviljelyn tukeminen rakennerahastoista sekä komission aktiivinen vaikuttaminen kalastusalan kansainvälisissä organisaatioissa, jonka ansiosta on mahdollista saada suuremmat kalastuskiintiöt EU:lle; 23. Pyytää vielä, että kyseisessä lainsäädäntöehdotuksessa otetaan huomioon seuraavat viisi olennaista näkökohtaa: - tarvitaan sisäinen tiedotusjärjestelmä, joka helpottaa markkinoiden seuraamista ja josta voidaan saada tarvittaessa luettelo hintahäiriöille alttiimmista lajeista; tarvitaan myös parempi järjestelmä mahdollisten hintakriisien ennakoimiseksi, - tarvitaan soveltuva tekninen terveydenvalvonta, jotta olisi mahdollista todistaa yhteisön tuotteiden laatu tarvittaessa sitä osoittavilla merkeillä ja jotta taattaisiin, että tuontitavarat täyttävät ne samat hygienia- ja terveysvaatimukset, joita yhteisön tuotteilta vaaditaan; tätä tarkoitusta varten luodaan välittömästi yhteisön viitelaboratorio, - kunnioitetaan kalastustuotteiden lakisääteisiä vähimmäismerkintöjä, jotta kuluttajat saisivat paremmin tietoa - tuetaan kalastuksesta saatavien, alueellisiksi tunnistettujen tuotteiden hyödyntämistä julkisista varoista, vaikka niissä ei olisikaan yhteisön suojaa osoittavaa virallista laatumerkkiä (AOP, IGP), silloin kun riippumaton elin on tehnyt niille laatutarkastuksen - yhteisön tuotteiden tukitoimet on nykyisistä markkinaolosuhteista johtuen erotettava sen mukaan, ovatko tuotteet tuoreita, jäädytettyjä vai jalostettavia tuotteita; 24. Katsoo, että ottaen huomioon yhteisön alijäämän kalastustuotteissa on erittäin tärkeää ja kiireellistä ottaa käyttöön järjestelmä, joka mahdollistaa erilaisen kohtelun yhteisön pääoman varassa toimivien yhteisyritysten tuotteille ja kolmansista maista tuoduille tuotteille; on syytä muistaa, että yhteisö käynnisti kyseiset yhteisyritykset erityisesti tuotannon takaamiseksi ensisijaisesti yhteisön markkinoilla ja että niiden pääoma, tuotantovälineet ja työntekijät ovat lähtöisin etupäässä yhteisöstä; 25. Pitää suotavana, että yhteisö ryhtyy jatkotoimiin sen varmistamiseksi, että yhteinen kalastuspolitiikka noudattaa vastuullisen kalastuksen normeja jo ennen minkäänlaisen yhteisön tukeman ympäristömerkin käyttöönottoa; 26. On samaa mieltä komission kanssa siitä, että jos vastuullista kalastusta tai vesiviljelyä koskevat sertifiointijärjestelmät otetaan käyttöön, on välttämätöntä määritellä etukäteen tarpeellinen oikeudellinen kehys yhteisön tasolla; tässä yhteydessä on myös kuultava koko kalastusalaa ja muita asianomaisia sen varmistamiseksi, ettei vastuullisen kalastuksen ja vesiviljelyn sertifiointijärjestelmien huono toteuttamien tai valvonta vaaranna pahoin kilpailuolosuhteita markkinoilla; 27. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle ja neuvostolle.