Virallinen lehti nro C 279 , 01/10/1999 s. 0041



A4-0217/99 Päätöslauselma komission välitarkistuskertomuksesta tavoite 1 ja 6 -ohjelmista (1994 - 99) (KOM(98)0782 - C4-0032/99) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission välitarkistuskertomuksen (KOM(98)0782 - C4-0032/99), - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 158 artiklan, - ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 15/98 rakennerahastojen toimia ajanjaksoina 1989 - 1993 ja 1994 - 1999 koskevista arvioinneista ((EYVL C 347, 16.11.1998, s. 1.)), - on siirtänyt päätösvallan työjärjestyksensä 52 artiklan mukaisesti aluepoliittiselle valiokunnalle, - ottaa huomioon aluepoliittisen valiokunnan mietinnön (A4-0217/99), A. ottaa huomioon tehokkuutta koskevan vaatimuksen, jota taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoitteeseen pyrkiminen edellyttää, B. ottaa huomioon merkittävän tehtävän, joka arviointikäytännöllä on yhteisön rakennetukitoimien täytäntöönpanon kaikissa vaiheissa, C. ottaa huomioon rakennerahastojen moitteettoman toiminnan tarkalla demokraattisella valvonnalla olevan perusluonteen, D. katsoo, että arviointi voi olla myös kansalaisille tärkeä tiedonlähde yhteisön tukien käytön ja paikallisen vaikutuksen suhteen ja että tässä suhteessa on välttämätöntä lujittaa avoimuutta tällä alalla, E. ottaa huomioon, että väliarvioinnista määrätään täytäntöönpanomääräyksiä koskevassa luvussa, joka kuuluu jokaiseen yhteisön tukikehykseen ja yhtenäiseen ohjelma-asiakirjaan, tukitoimien seurannan tehostamiseksi, F. ottaa tyytyväisenä huomioon, että kaikista tavoite 1 ja 6 -ohjelmista ajanjaksoksi 1994 - 1999, toisin sanoen yli sadasta ohjelmasta, on tehty väliarviointi, G. ottaa huomioon, että näillä arvioinneilla, jotka ovat kokonaisuudessaan laadultaan parempia kuin edellisen ohjelmasuunnitteluvaiheen aikana suoritetut arvioinnit, on ollut mahdollista tunnistaa useissa tapauksissa täsmällisesti kiistämätön panos, joka rakennetukitoimista on koitunut taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen tähtäävälle työlle, sekä makro- että mikrotaloudelliselta kannalta, kehityksestä jälkeenjääneillä tavoitteisiin 1 ja 6 kuuluvilla alueilla, joihin merkittävin osa yhteisön määrärahoista keskittyy, H. katsoo, että arviointi ohjelmien täytäntöönpanon kolmessa vaiheessa, alussa, välivaiheessa ja lopussa, on ohjelmien tarkistuksen avainasia, joka perustuu voimakkaaseen tehokkuuden ja avoimuuden vaatimukseen, I. katsoo, että nämä arviointitoimet myötävaikuttavat hyödyllisesti kumppanuuden lujittumiseen seurantakomiteoissa, asianomaisten viranomaisten vastuuntunnon lisääntymiseen sekä yhteisön määrärahojen hallintokulttuurin lujittumiseen, J. ottaa huomioon, että arvioinnit ovat johtaneet lähes kaikissa tapauksissa välttämättömiksi katsottuihin, ohjelmiin välivaiheessa tehtäviin muutoksiin yhteisön rakennetukitoimien tehokkuuden parantamiseksi, K. ottaa huomioon, että komissio on tarjonnut arvioijille äärimmäisen joustavat puitteet perusteiden ja indikaattorien määrittelyä varten, L. ottaa huomioon näin ollen, että komissio tunnustaa tiettyjen arviointikertomusten rajallisen merkityksen, mikä vaikuttaa sen oman kertomuksen laatuun; Arviointiperusteiden ja -indikaattoreiden laatu 1. Pahoittelee tiettyjen arviointikertomusten rajallista merkitystä, joissa käsiteltiin ainoastaan ohjelmien toteuttamista ja hallintoa eikä tuloksia ja vaikutusta; 2. Pyytää komissiota ilmoittamaan aluepoliittiset näkökohdat, joita on aivan erityisesti arvioitava: täydentävä luonne, lähentyminen, kumppanuus, keskittyminen, työllisyys, endogeeninen taloudellinen kehitys tai yhteiskunnallinen hyvinvointi; vakuuttaa uudestaan tässä suhteessa, että rakennetukitoimien tehokkuuden arvioinnin ainoa vertailukohde ei saa olla BKT:n määrä henkeä kohti; 3. Pitää välttämättömänä kaikkiin tarpeellisiin toimiin ryhtymistä arviointiperusteiden laadun parantamiseksi kaikkialla, missä se osoittautuu nykyisin riittämättömäksi, käyttämällä enemmän simulaatiotekniikoita, joiden avulla on mahdollista mitata paremmin tukitoimien vaikutusta BKT:seen, investointeihin, työllisyyteen, hintoihin ja kulutukseen, talousarvion alijäämään tai jopa vientiin ja tuontiin; 4. Katsoo näin ollen, että olisi hyödyllistä päästä sopimukseen indikaattorivalikoimasta niiden määrän vähentämiseksi ja niiden yhdenmukaisuuden, luotettavuuden ja selkeyden vahvistamiseksi, jotta tukitoimien lisäarvoa voitaisiin arvioida ja verrata tarkemmin; 5. Kehottaa siten komissiota edistämään tässä tarkoituksessa menetelmällisiä ja tilastollisia tutkimuksia MEANS-ohjelman (Method of Evaluating Measures of a Structural Nature) puitteissa ja aluepolitiikkaa käsittelevässä teknisessä arviointiryhmässä; Arviointien merkitys 6. Korostaa tarvetta valvoa sitä, että arvioijat ovat ehdottoman riippumattomia ja että heille taataan tarvittavat tekniset ja rahoitukselliset välineet suoritustensa laadun parantamiseksi hanke-erittelyihin sisältyvien täsmällisten velvoitteiden mukaisesti; 7. Huomauttaa hieman huolestuneena, että kaikki arvioijat ovat yhtä mieltä siitä, että tukitoimet vaikuttavat aina heikommin työllisyyteen ja kestävään kehitykseen kuin kasvuun, ja pyytää, että kaikki ohjelmia hallinnoivat viranomaiset ottaisivat tämän tuloksen järjestelmällisesti huomioon ensisijaisena toiminta-alueena tarkistusten yhteydessä; 8. Katsoo, että ei ole soveliasta arvioida rakennerahastojen tukitoimien tehokkuutta keskittymällä ainoastaan aiheutuneisiin kustannuksiin ja että on pikemminkin mitattava sosiaalisten etujen vaikutusta, joita tukitoimilla aikaansaadaan talouteen ja aivan erityisesti työllisyyteen; 9. Panee tässä suhteessa merkille, että tukitoimien työllisyysvaikutusten arvioinnissa ei saa keskittyä ainoastaan käsitteeseen «nettotyöpaikkojen luominen», vaan siinä on otettava myös huomioon «säilytettyjen työpaikkojen määrä» ja «välillisesti luotujen työpaikkojen määrä»; 10. Rohkaisee arvioijia hienosäätämään erityisesti rakennetukitoimien tulos- ja vaikutusindikaattoreita niiden merkityksen ja tehokkuuden optimoimiseksi perusinfrastruktuurien, uusien teknologioiden ja tietoyhteiskunnan käytön sekä ympäristönsuojelun ja kestävän kehityksen edistämisen alalla ottaen huomioon muun muassa niiden merkityksen, kun pidetään mielessä syrjäiseen sijaintiin tai saaristoasemaan liittyvät pysyvät puutteet; 11. Pyytää komissiota vahvistamaan kokemusten vaihtoa arvioinnin suorittavien ammattilaisten ja rakennerahastojen hoitajien välillä, jotta saavutettaisiin tiivis synergia eri vaiheissa - ennen arviointeja, niiden aikana sekä niiden jälkeen; 12. Vaatii jäsenvaltioita, joissa esiintyy vielä puutteita, toteuttamaan rahoituksen vastaisuudessa parhaalla mahdollisella tavalla ohjelmasuunnittelussa ilmoitetuissa määräajoissa, muutoin väliarviointitoimet menettävät paljon merkitystään; Ohjelmien tarkistus 13. Pyytää komissiota yksinkertaistamaan mahdollisuuksien mukaan tarkistusmenettelyjä, jotta voitaisiin luoda kiinteämpi suhde luotettavien ja toiminnallisten tulosten aikaansaamisen ja niiden todellisen ohjelmiin sisällyttämisen välille; 14. Toteaa, että varojen uudelleen jakaminen on keskittynyt yleensä rahavarojen käyttöön ja aiheuttanut varojen siirron varoja hitaammin kuluttavista ohjelmista nopeammin kuluttaviin ohjelmiin; huomauttaa näin ollen, että tällaiset mukauttamiset saattavat vaikuttaa haitallisesti tiettyihin ohjelmiin, jotka ovat erittäin hyödyllisiä alueellisen ohjelmasuunnittelun yleisten puitteiden kannalta, vaikka niissä ei kulukaan helposti varoja; 15. Pyytää siis komissiota ryhtymään tarkistuksen aikana soveltamaan joustavammin säännöksiä tiettyjen ohjelmien tai alaohjelmien hyväksi, jotka eivät suinkaan ole merkityksettömämpiä tasapainoisen ja kestävän aluekehityksen kannalta, vaikka niissä kuluukin varoja hitaasti, myöntämällä niille poikkeuksellisesti suotuisampia yhteisrahoitusmahdollisuuksia; 16. Odottaa komission antavan parlamentille myös arvioijien yksityiskohtaiset arviointikertomukset; 17. Pahoittelee, että komission kertomuksessa ei tarkenneta lähemmin välitarkistuksen tiettyjä avainkohtia, etenkin kansallisia ja alueellisia poliittisia yhteyksiä sekä muuttuvia tarpeita, koska arviointeja ei voida pitää ainoina huomionarvoisina tietoina; Seuraava ohjelmakausi 18. Kiinnittää huomiota siihen, että strategisten analyysien tarkoituksena on valmistella rakennerahastojen tulevia toimia, sillä ne tuovat esiin pitemmän aikavälin ongelmia, joita ei voida käsitellä meneillään olevan ohjelmakauden aikana; kehottaa siksi komissiota hyödyntämään näitä tietoja mahdollisimman paljon tulevien ohjelmien valmistelussa; 19. Panee merkille joissakin arviointikertomuksissa korostetun huomattavan vaaran, että palataan hitaampaan kehitykseen joidenkin yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen tai yhteisön tukikehysten päätyttyä, ja kehottaa komissiota rakennerahastojen käynnissä olevaan uudistukseen liittyen ryhtymään kaikkiin toimiin tämän ilmiön mahdollisimman voimakkaaksi rajoittamiseksi etenkin «phasing-out»-tilanteessa olevia alueita koskevien toimien suunnittelussa; 20. Toivoo, että seuraavan ohjelmakauden (2000 - 2006) puolivälissä tehtävän arvioinnin yhteydessä määrärahojen käyttö ei ole välttämätön ehto vapauttamiselle komission ehdotusten mukaisesta suoritusvarauksesta ja että tämä päätös on riippuvainen etupäässä käynnissä olevien ohjelmien laadusta ja alkuperäisten tavoitteiden saavuttamisasteesta; 21. Korostaa lopuksi analyysien ja arviointikertomuksista saatujen tietojen suurta merkitystä yhteisön aluekehityssuunnitelman tulevassa toteutuksessa, jotta voitaisiin taata Euroopan alueen tasapainoinen kehitys, jossa toteutuu täysin taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden periaate; 22. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.