FI Euroopan unionin virallinen lehti C 112/7

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu hakemuksen julkaiseminen

2010/C 112/05

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 (1) 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Vastaväitteet on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

”AGNEAU DU PÉRIGORD”

EY-N:o: FR-PGI-0005-0711-10.07.2008

SMM ( X ) SAN ( )

1. Nimi:

Agneau du Périgord

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa:

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus:

3.1 Tuotelaji:

Luokka 1.1 – Tuore liha (ja muut eläimenosat)

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta:

Agneau du Périgord on 80–180 päivän ikäisenä teurastettu karitsa. Sen ruho painaa 15–21 kg ja on teuraslaadultaan erinomainen, koska pässit valitaan liharotuun kuuluvista eläimistä ja uuhet maatiaisrotuisista tai puoliksi maatiaisrotuisista eläimistä.

Pässit kuuluvat seuraaviin liharotuihin: Berrichon, Charollais, Ile de France, Rouge de l’Ouest, Suffolk, Texel.

Uuhet kuuluvat joko puhtaisiin maatiaisrotuihin Lacaune viande, Blanche du Massif central ja INRA 401 tai ovat edellä mainittujen maatiais- ja liharotujen risteytyksiä.

Karitsojen lihakkuusluokka on E, U tai R. Hienorakenteisen luurangon ympärillä on hyvin kehittynyt lihaskudos, ja EUROP-taulukon mukainen rasvaisuusluokka on 2 tai 3.

Tuoreena myytävä karitsanliha on väriltään vaaleaa. Rasva on valkoista, kiinteää, tasaisesti saostunutta ja vailla öljyisyyttä. Agneau du Périgord -karitsanlihan maku on tasapainoinen, koska karitsat ruokitaan (vähintään 60 päivän ikäisiksi) emänmaidolla, ja täydennysruokinta perustuu kokonaiseen tai valssattuun viljaan ja rehuun.

3.3 Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet):

—

3.4 Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet):

3.4.1 Karitsojen ruokinta

— Karitsoja ruokitaan syntymästä lähtien vähintään 60 päivän ajan emänmaidolla. Ne viettävät aikansa emojen kanssa yleensä 80–90 päivän iässä tapahtuvaan vierotukseen saakka.

— 60:nnen päivän jälkeen sekä loppuruokintavaiheen aikana maitoruokintaa vähennetään vierotukseen saakka lisäämällä rehun ja täydennysruokinnan osuutta. Täydennysruokinta koostuu viljasta (ohra, vehnä, maissi jne.) sekä typpilisästä.

3.4.2 Uuhien ruokinta

Uuhien ruokinta perustuu laiduntamiseen luonnonniityillä tai kylvönurmilla vähintään 7 kuukauden ajan vuodessa.

Rehu on kokonaisuudessaan peräisin maantieteelliseltä alueelta ja pääasiassa tuotantotilalta.

3.5 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella:

Agneau du Périgord -karitsat syntyvät ja ne kasvatetaan maantieteellisellä alueella. Valvontaelin tunnistaa etukäteen kaikki kasvattajat ja toteaa, että tilat sijaitsevat kyseisellä alueella.

Karitsanlihan kaikkien laatuominaisuuksien säilymiseksi on syytä välttää liian pitkiä kuljetusaikoja ja teurastusta edeltävää stressiä. Kuljetus tilalta teurastamoon saa kestää enintään 8 tuntia. Käytännössä kuljetusaika on lyhyempi, koska tilat ja teurastuspaikat sijaitsevat lähellä toisiaan.

3.6 Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt:

—

3.7 Merkintöjä koskevat erityiset säännöt:

—

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus:

Maantieteellinen alue käsittää:

— Dordognen departementin kunnat, lukuun ottamatta La Forcen ja Sigoulèsin kantonien kuntia;

— seuraavien Corrèzen departementin kantonien kunnat: Ayen, Brive-la-Gaillarde (Sud-Ouest), Juillac ja Larche;

— seuraavien Lotin departementin kantonien kunnat: Cazals, Gourdon, Payrac, Puy-L’Évèque, Salviac ja Souillac;

— seuraavien Lot et Garonnen departementin kantonien kunnat: Cancon, Castillonnes, Fumel, Lauzun, Monflanquin ja Villeréal.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen:

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys:

Périgordin alueelle on ominaista maaperä- ja ilmasto-olosuhteiden suuri vaihtelu. Maaperä on köyhää ja pinnanmuodostus rikkonaista. Talvet ja kesät eroavat huomattavasti toisistaan, ja välivuodenajat ovat hyvin vaihtelevaisia.

Alueen erityisluonteesta johtuen sen maataloustuotanto on aina ollut hyvin monimuotoista, ja yleensä pienten tilojen erikoistumisaste on alhainen. Kaikilla tiloilla on viljelyyn huonosti soveltuvia alueita, joista Périgordissa käytetään perinteisesti nimitystä picadies. Näiden karujen laiduntamisalueiden maaperä on köyhää ja maasto kivikkoista tai kaltevaa, ja paikoin esiintyy pensaikkoa tai metsää. Koneiden käyttö on mahdotonta, joten alueiden hoidosta huolehtivat yksinomaan niillä laiduntavat lampaat.

5.2 Tuotteen erityisyys:

Agneau du Périgordin erityisyys liittyy pääasiassa perinteiseen kasvatusmenetelmään, joka jakaantuu imetysvaiheeseen ja sitä seuraavaan loppuruokintavaiheeseen lampolassa.

Agneau du Périgord -karitsanliha on vaaleaa (valkoisesta vaaleanpunaiseen), rasva on valkoista ja kiinteää, lihan maku on hienostuneen mieto, karitsanlihalle ominainen ja rakenne pehmeä ja suussa sulava. Lihan pehmeys johtuu pääasiassa eläimen iästä ja suussa sulavuus rasvan laadusta.

Vaalea väri liittyy kahteen toisiaan täydentävään tekijään kasvatusmenetelmässä. Ne ovat karitsan teurasikä (enintään 180 päivää) ja vähintään 60 päivää kestävä ruokinta emänmaidolla. Samat tekijät antavat lihalle myös sen hienostuneen miedon maun, joka eroaa perinteisen karitsanlihan kuluttajien mielestä toisinaan liian voimakkaasta mausta ja aromista.

Valkoinen ja kiinteä rasva johtuu loppuruokintavaiheessa käytetystä erityisravinnosta, joka perustuu rehuun ja yksinomaan kokonaisesta tai valssatusta viljasta koostuvaan täydennysruokintaan.

Loppuruokintavaiheen erityisen ravintolisän ansiosta Agneau du Périgordin sisältämä rasva on jakautunut tasapainoisesti, jolloin lihan rakenne on juuri sopivan mehevä ja suussa sulava. Agneau du Périgordin pintarasvakerros puolestaan on ohut, maultaan mieto ja suussa sulava.

Näiden tekijöiden seurauksena saadaan muista selvästi erottuvaa, maultaan ja aromiltaan hienostunutta karitsanlihaa, jonka tasapainoinen maku on arvostettu.

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM):

Agneau du Périgord on perinteinen tuote, joka liittyy Périgordin alueen arvostettuun talonpoikaiseen ruokakulttuuriin.

5.3.1 Ihmisen erityisosaaminen

Périgordin lampaankasvattajien keskuudessa on kehittynyt alan erityisosaamista, joka liittyy alueen asettamiin rajoituksiin.

He ovat sopeutuneet alueen epäsuotuisiin maaperä- ja ilmasto-olosuhteisiin, sademäärien ja lämpötilojen vaihteluihin sekä karuun maaperään ja kehittäneet monimuotoisia kasvatusmenetelmiä, joissa hyödynnetään kaikkia käytettävissä olevia resursseja.

Aikojen kuluessa lammaspaimenista on tullut lammastilallisia, ja he ovat kehittäneet käytänteitä, joille on ominaista toimenpiteiden mukauttaminen ja luonnonympäristön monipuolinen hyötykäyttö. Perinteinen lammastalous antaa maatiloille tilaisuuden hyödyntää myös viljelyyn huonosti soveltuvia alueita.

Olosuhteiden asettamien rajoitusten perusteella uuhiksi on valikoitu maatiaisrotuihin kuuluvia eläimiä. Näiden rotujen valintaperusteita olivat niiden kestävyys, yksinkertainen ruokavalio, kyky laiduntaa karuillakin alueilla sekä kyky lisääntyä luonnollisesti ja imettää karitsoja kaikkina vuodenaikoina. Liharotuisten pässien käyttö puolestaan lisää teurastettaviksi tarkoitettujen karitsojen lihakkuutta.

Samat rajoitukset vaikuttavat myös kasvattajien kehittämiin ruokintamenetelmiin. Karja on jaettu uuhien ja karitsojen fysiologisten tarpeiden mukaan yhtenäisiin katraisiin, jotka oleskelevat tilanteesta riippuen joko karuilla laitumilla, niityillä tai lampolassa.

5.3.2 Erityislaatu

Karitsojen erityislaatu liittyy taloudellisesti edulliseen kasvatusmenetelmään, joka perustuu karujen laidunten hyödyntämiseen ja on sopeutettu paikallisten olosuhteiden asettamiin rajoituksiin. Lisäksi Agneau du Périgord -karitsojen elämä käsittää kaksi vaihetta: imetysvaihe, jonka ajan karitsa on emonsa mukana, ja loppuruokintavaihe lampolassa, jossa siihen kiinnitetään erityistä huomiota. Kasvatus tapahtuu erillisissä tiloissa ensiluokkaisessa ruokinnassa.

Erityisen pitotavan ja loppuruokinnan ansiosta karitsanliha on vaaleaa (valkoisesta vaaleanpunertavaan), ja rasva on valkoista ja kiinteää. Maku on hienostunut ja melko mieto, ja lihan rakenne on mehevä ja suussa sulava. Agneau du Périgordin pintarasva on ohut, maultaan mieto ja rakenteeltaan suussa sulava.

5.3.3 Agneau du Périgordin maine

Agneau du Périgordin maine perustuu sekä Périgordin lampaanhoitoperinteeseen että lihan gastronomien keskuudessa nauttimaan arvostukseen.

Lampaanhoitoa harjoitettiin Périgordissa huomattavassa määrin jo 1800-luvulla, ja kasvatusmenetelmät ovat säilyneet lähes muuttumattomina. Vuonna 1809 lampaiden lukumäärän arvioitiin olevan yli 667 400. Vaikka villa onkin perinteisesti tärkein lampaista saatava tuote, on olemassa myös todisteita lihan hyödyntämisestä paikallisessa ruokakulttuurissa.

Kaupankäynti tapahtuu lukuisilla markkinoilla, joista suurimmilla voi olla myytävänä yli 1 000 eläintä. Useampien kirjallisten lähteiden mukaan lampaankasvatuksessa siirryttiin 1800-luvun loppupuoliskolla yhä enemmän lihantuotantoon, ja viljelijöitä kannustettiin jalostamaan paikallista rotua teuraskaritsojen tuotantoa varten. Vuoden 1897 tilastojen mukaan Périgueux'ssä teurastettiin huomattava määrä karitsoja.

Agneau du Périgord on juhlaruoka, jota nautitaan erityisesti jouluna ja pääsiäisenä. Sitä voidaan valmistaa monella tavalla, mutta sillä on aina merkittävä paikkansa ruokapöydässä.

Todisteena voidaan mainita, että jo 1900-luvun alussa tunnettu ja arvostettu périgordilainen kokki ”la Mazille” ylistää Agneau du Périgordia teoksessaan, joka käsittää yli 300 paikallista ruokaohjetta: ”Périgordissa on lammasrotu, josta saadaan joka suhteessa erinomaista lihaa …”.

Monissa ruokaohjeissa ja ravintoloiden ruokalistoissa mainitaan nimenomaisesti Agneau du Périgord.

Eritelmän julkaisutiedot:

https://www.inao.gouv.fr/fichier/referentiel-IGP-agneau-perigordnov-2009-version-scan.pdf

(1) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12.