EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 27.02.1997 
KOM(97) 74 lopull. 
KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE 
esitetty 15 päivänä helmikuuta 1993 tehdyn neuvoston päätöksen 93/109/ETY 2 artiklan 
mukaisesti (jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun 
neuvoston kuudennen direktiivin 77/388/ETY 17 artiklasta poikkeavan toimenpiteen 
soveltaminen) 
Ehdotus 
NEUVOSTON PAATOKSEKSI 
luvan antamisesta Ranskan tasavallalle jatkaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön 
yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston kuudennen 
direktiivin 77/388/ETY 17 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista 
(komission esittämät) 

KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE 
esitetty 15 päivänä helmikuuta 1993 tehdyn neuvoston päätöksen 93/109/ETY 2 artiklan 
mukaisesti (jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun 
neuvoston kuudennen direktiivin 77/388/ETY 17 artiklasta poikkeavan toimenpiteen 
soveltaminen) 
Z 
1. JOHDANTO 
Neuvosto antoi 28 päivänä heinäkuuta 1989 tehdyllä päätöksellä 89/488/ETY1 
Ranskan tasavallalle kuudennen direktiivin 27 artiklan nojalla luvan toteuttaa 
kyseisen direktiivin 17 artiklan 2 kohdan säännöksistä poikkeavia toimenpiteitä. 
Tämä lupa oli voimassa 31 päivään joulukuuta 1992. 
Tämä poikkeus merkitsee, että evätään oikeus vähentää sellaisiin tavaroihin ja 
palveluihin liittyvien menojen arvonlisävero, joiden kaikesta käytöstä enemmän kuin 
90 prosenttia suuntautuu muihin kuin liiketoiminnan tarkoituksiin. 
Komission kyseisen poikkeuksen soveltamista koskevan kertomuksen perusteella 15 
päivänä helmikuuta 1993 tehdyllä neuvoston päätöksellä 93/109/ETY2 tätä lupaa 
jatkettiin 31 päivään joulukuuta 1996. Tämä lupa edellyttää, että mahdollisen luvan 
jatkamista koskevan ehdotuksen yhteydessä on toimitettava kertomus luvan 
soveltamisesta. 
Tämän kertomuksen tarkoituksena on antaa selvitys tästä poikkeusta koskevasta 
luvasta sen jatkamisajankohdasta tähän hetkeen asti sekä esittää Ranskan tasavallan 
19 päivänä marraskuuta 1996 pääsihteeristössä saapuneeksi kirjatussa kirjeessä 
esittämä pyyntö tämän luvan jatkamiseksi. 
2. POIKKEUKSEN SOVELTAMINEN 
Kuten edellä esitettiin poikkeavan toimenpiteen soveltamisesta on jo esitetty 
komission kertomus vuoden 1992 lopussa3, jossa kuvailtiin yksityiskohtaisesti 
poikkeavan toimenpiteen taustaa, tavoitteita ja toimintaa. Koska nämä seikat eivät 
ole sittemmin muuttuneet, tässä kertomuksessa keskitytään selvittämään niitä 
tekijöitä, jotka ovat ilmenneet edellisen kertomuksen laatimisen jälkeen. 
Ensiksi on huomattava, että komission edellisessä kertomuksessa esittämien 
huomioiden perusteella Ranskan tasavalta muutti poikkeuksellista toimenpidettä 
koskevia kansallisia säännöksiä, , jotta olisi selkeästi säädetty siitä, että 
erityistoimenpide koskee kaikkea sellaista tavaroiden ja palvelujen käyttöä, joiden 
kaikesta käytöstä enemmän kuin 90 prosenttia suuntautuu muihin kuin liiketoiminnan 
tarkoituksiin (alkuperäisessä poikkeusta koskeva säännös koski ainoastaan yksityistä 
käyttöä). 
1 EYVL N:o L 239, 16.8.1989, s.22 
2 EYVL N:oL 43, 20.2.1993, s.42 
3 KOM(92) 591, 22.12.1992 
3> 
Ranskan tasavalta ilmoitti pyynnössään luvan jatkamiseksi, että vuosina 1993-96 
Ranskan veroviranomaisten tietoon ei ole tullut yhtään soveltamista koskevaa 
erityistä ongelmaa. 
Sen sijaan käytäntö on varmistanut sen, että annettu säännös yksinkertaisti 
verohallintoa sekä veroviranomaisten että verovelvollisten näkökulmasta 
tarkasteltuna. 
Näin ollen Ranskan tasavalta pyytää luvan jatkamista, kunnes uusi yhteinen 
arvonlisäverojärjestelmä otetaan käyttöön. 
3. KOMISSION LAUSUNTO 
On huomattava, että yhteisöjen tuomioistuin on määrännyt, että verovelvollisella, 
joka käyttää tavaroita taloudellisen toiminnan harjoittamiseen, on oikeus näitä 
tavaroita hankittaessa vähentää niistä maksettu vero 17 artiklan säännösten 
mukaisesti riippumatta siitä, mikä osuus käytöstä suuntautuu ammatillisiin 
tarkoituksiin. Sellainen hallinnollinen määräys tai käytäntö, joka edellyttää 
vähennysoikeuden yleistä rajoittamista, jos ammatillisiin tarkoituksiin käyttö on 
rajallista, muodostaa poikkeuksen kuudennen direktiivin 17 artiklan säännöksistä ja 
on pätevä ainoastaan täyttäessään kuudennen direktiivin 27 artiklan vaatimukset 
(katso asia C-97/90, tuomio 11.7.1991). 
Kuudennen direktiivin 27 artiklassa säädetään mahdollisuudesta ottaa käyttöön tästä 
direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä verokannon yksinkertaistamiseksi tai 
tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi. 
Kuten edellisessä kertomuksessakin esitettiin komissio katsoo, että kyseisen 
erityistoimenpiteen käyttöönotto, jonka tarkoituksena on estää 'Verovapaa 
kuluttaminen", on oikeutettua kuudennen direktiivin 27 artiklan nojalla, koska 
toimenpide yksinkertaistaa verohallintoa vapauttamalla hallinto tarpeesta valvoa 
oikeutta vähentää tavaroihin ja palveluihin liittyvien menojen arvonlisävero, jos 
näiden kaikesta käytöstä enemmän kuin 90 prosenttia suuntautuu muihin kuin 
liiketoiminnan tarkoituksiin. 
Luvan voimassaolon osalta komissio huomauttaa, että se vahvisti 10 päivänä 
heinäkuuta 19964 työohjelman asteittaiseksi etenemiseksi kohti uutta yhteistä 
arvonlisäverojärjestelmää. 
Koska viimeinen ehdotuskokonaisuus on tarkoitus esittää vuoden 1999 puolivälissä, 
komissio arvioi, että poikkeuksellisen toimenpiteen jatkaminen on mahdollista 
ainoastaan 31 päivään joulukuuta 1999. 
Itse asiassa olisi hyödyllistä arvioida tällöin poikkeavan toimenpiteen 
yhdenmukaisuutta uuden arvonlisäverojärjestelmän osana kehitetyn lähestymistavan 
kanssa. 
KOM(96) 328, 22.7.1996 
(komission esittämä) 
Ehdotus: 
NEUVOSTON PÄÄTÖS 
luvan antamisesta Ranskan tasavallalle jatkaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön 
yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston kuudennen 
direktiivin 77/388/ETY 17 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista 
5" 
PERUSTELUT 
Ranskan tasavalta esitti 19 päivänä marraskuuta 1996 komission pääsihteeristössä 
saapuneeksi kirjatussa kirjeessä pyynnön saada jatkaa poikkeusta, joka myönnettiin 
sille alunperin 28 päivänä heinäkuuta 1989 tehdyllä neuvoston päätöksellä 
89/488/ETY1 31 päivään joulukuuta 1992, ja jota jatkettiin 15 päivänä helmikuuta 
1993 tehdyllä neuvoston päätöksellä 93/109/ETY2 31 päivään joulukuuta 1996. 
Tämä poikkeus kuudennen direktiivin 17 artiklan 2 kohdasta merkitsee sitä, että 
evätään oikeus vähentää sellpiiin tavaroihin ja palveluihin liittyvien menojen 
arvonlisävero, joiden kaikesta käytöstä enemmän kuin 90 prosenttia suuntautuu 
verovelvollisen yksityiseen tai verovelvollisen henkilökunnan käyttöön taikka 
yleisemmin muihin kuin liiketoiminnan tarkoituksiin. 
Edellä mainitun päätöksen 93/109/ETY 2 artiklassa täsmennetään, että neuvosto voi 
kyseisen päätöksen soveltamisesta Ranskassa laaditun komission kertomuksen 
perusteella ja komission ehdotuksesta, myöntää luvan jatkaa kyseisen päätöksen 
soveltamista. 
Komission kyseisen päätöksen soveltamisesta vuosina 1993-96 laatiman 
kertomuksen päätelmänä on, että on sopivaa jatkaa edellä mainitun päätöksen 
säännösten soveltamista 31 päivään joulukuuta 1999. 
Komissio on vahvistanut 10 päivänä heinäkuuta 1996 työohjelman asteittaiseksi 
etenemiseksi kohti uutta yhteistä arvonlisäverojärjestelmää3. Koska viimeinen 
ehdotuskokonaisuus on tarkoitus esittää vuoden 1999 puolivälissä, luvan 
voimassaolo on sopivaa rajoittaa 31 päivään joulukuuta 1999, sillä näin on 
mahdollista arvioida poikkeavan toimenpiteen yhdenmukaisuutta uuden 
arvonlisäverojärjestelmän osana kehitetyn yleisen lähestymistavan kanssa. 
Kuudennen direktiivin 27 artiklan 3 kohdan mukaisesti Ranskan pyynnöstä on 
ilmoitettu muille jäsenvaltioille 18 päivänä joulukuuta 1996 päivätyssä kirjeessä. 
1 EYVL N:o L 239, 16.8.1989, s.22 
2 EYVL N:o L 43, 20.2.1993, s.42 
3 KOM(96) 328, 22.7.1996 
(komission esittämä) 
Ehdotus: 
NEUVOSTON PÄÄTÖS 
luvan antamisesta Ranskan tasavallalle jatkaa jäsenvaltioiden 
liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 
1977 annetun neuvoston kuudennen direktiivin 77/388/ETY 17 artiklasta 
poikkeavan toimenpiteen soveltamista 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, 
ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta -
yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä 
toukokuuta 1977 annetun neuvoston kuudennen direktiivin1, ja erityisesti sen 27 
artiklan, 
ottaa huomioon aikaisemman 28 päivänä heinäkuuta 1989 tehdyn neuvoston 
päätöksen N:o 89/488/ETY2 ja 15 päivänä helmikuuta 1993 tehdyn neuvoston 
päätöksen N:o 93/109/ETY3, 
ottaa huomioon edellä mainitun päätöksen soveltamista vuosina 1993-96 koskevan 
komission kertomuksen, 
ottaa huomioon sen perusteella laaditun komission ehdotuksen, 
sekä katsoo, että 
kuudennen direktiivin 27 artiklan 1 kohdan mukaan neuvosto voi komission 
ehdotuksesta yksimielisesti päättää antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön tästä 
direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä tai jatkaa niiden soveltamista 
veronkannon yksinkertaistamiseksi taikka tietyntyyppisten veropetosten tai veron 
kiertämisen estämiseksi, 
Ranskan tasavalta on komission pääsihteeristössä 19 päivänä marraskuuta 1996 
saapuneeksi kirjatulta kirjeellä pyytänyt lupaa jatkaa sille aiemmin rajatuksi ajaksi 
neuvoston päätöksillä 89/488/ETY ja 93/109/ETY myönnetyn poikkeuksen 
soveltamista, 
1 EYVL N:o L 145, 13.6.1977, s.l sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 96/95/EY 
(EYVL N:o L 338, 28.12.1996, s.89) 
2 EYVL N:o L 239, 16.8.1989, s.22 
3 EYVL N:oL 43, 20.2.1993, s.42 
toisille jäsenvaltioille on ilmoitettu 18 päivänä joulukuuta 1996 Ranskan hallituksen 
esittämästä luvan jatkamista koskevasta pyynnöstä, 
kyseinen toimenpide merkitsee sitä, että evätään oikeus vähentää sellaisiin tavaroihin 
ja palveluihin liittyvien menojen arvonlisävero, joiden kaikesta käytöstä enemmän 
kuin 90 prosenttia suuntautuu verovelvollisen yksityiseen käyttöön tai verovelvollisen 
henkilökunnan käyttöön taikka yleisemmin muihin kuin liiketoiminnan tarkoituksiin, 
erityistoimenpiteellä ehkäistään tiettyjä verovapaan kulutuksen muotoja ja 
yksinkertaistetaan samanaikaisesti tiettyihin liiketoimiin liittyvän arvonlisäveron 
käsittelyä, 
kyseinen toimenpide muodostaa poikkeuksen kuudennen direktiivin 17 artiklan 2 
kohdasta, jonka nojalla verovelvollisella on oikeus vähentää arvonlisävero, joka on 
maksettava tavaroista ja palveluista, joita käytetään verovelvollisen verollisen 
liiketoiminnan tarpeisiin, 
komissio on vahvistanut 10 päivänä heinäkuuta 1996 työohjelman sekä aikataulun 
ehdotuksille, joissa säädetään asteittaisesta etenemisestä kohti yhtenäismarkkinoiden 
uutta yhteistä arvonlisäverojärjestelmää, 
koska viimeinen ehdotuskokonaisuus on tarkoitus esittää vuoden 1999 puolivälissä, 
lupa myönnetään 31 päivään joulukuuta 1999, sillä näin on mahdollista arvioida 
tämän poikkeuksen soveltuvuutta uuden arvonlisäverojärjestelmän osana kehitettyyn 
yleiseen lähestymistapaan, ja 
tämä poikkeus ei vaikuta kielteisesti arvonlisäverosta kertyviin Euroopan yhteisöjen 
omiin varoihin, 
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 
g 
1 artikla 
Poiketen siitä, mitä direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 2 kohdassa säädetään, 
Ranskan tasavallalle annetaan lupa evätä oikeus vähentää sellaisiin tavaroihin 
ja palveluihin liittyvien menojen arvonlisävero, joiden kaikesta käytöstä 
enemmän kuin 90 prosenttia suuntautuu verovelvollisen yksityiseen tai 
verovelvollisen henkilökunnan käyttöön taikka yleisemmin muihin kuin 
liiketoiminnan tarkoituksiin. 
2 artikla 
Tämä lupa myönnetään 31 päivään joulukuuta 1999. 
3 artikla 
Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle. 
Tehty Brysselissä 
Neuvoston puolesta 
Puheenjohtaja 
<\ 

ISSN 1024-4492 
KOM(97) 74 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 09 06 08 10 
Luettelonumero : CB-CO-97-066-FI-C 
ISBN 92-78-16235-3 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
KO