P6_TA(2007)0180

Afrikan sarvi: EU:n aluepoliittinen kumppanuus rauhan, turvallisuuden ja kehityksen edistämiseksi

Euroopan parlamentin päätöslauselma 10. toukokuuta 2007 Afrikan sarvesta: EU:n aluepoliittinen kumppanuus rauhan, turvallisuuden ja kehityksen edistämiseksi (2006/2291(INI))

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon EU:n strategian "EU ja Afrikka: kohti strategista kumppanuutta" (EU:n Afrikka-strategia), jonka Eurooppa-neuvosto hyväksyi 15. ja 16. joulukuuta 2005,

- ottaa huomioon neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien, Euroopan parlamentin ja komission yhteisen julkilausuman Euroopan unionin kehityspolitiikasta: Eurooppalainen konsensus (kehityspolitiikkaa koskeva eurooppalainen konsensus), joka allekirjoitettiin 20. joulukuuta 2005 [1],

- ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän (AKT) jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen (Cotonoun sopimus), joka allekirjoitettiin Cotonoussa 23. kesäkuuta 2000 [2], sellaisena kuin se on muutettuna Luxemburgissa 25. kesäkuuta 2005 allekirjoitetulla sopimuksella [3], ja erityisesti sen 8 artiklan,

- ottaa huomioon EU:n strategian pienaseiden ja kevyiden aseiden sekä niissä käytettävien ampumatarvikkeiden laittoman keskittymisen ja kaupan torjumiseksi, jonka Eurooppa-neuvosto hyväksyi 15. ja 16. joulukuuta 2005,

- ottaa huomioon komission tiedonannon "Afrikka-strategia: EU:n aluepoliittinen kumppanuus rauhan, turvallisuuden ja kehityksen edistämiseksi Afrikan sarvessa" (KOM(2006)0601),

- ottaa huomioon päätöslauselmansa Darfurista, erityisesti ne, jotka on annettu 15. helmikuuta 2007 [4], 28. syyskuuta 2006 [5], 6. huhtikuuta 2006 [6], 23. kesäkuuta 2005 [7] ja 16. syyskuuta 2004 [8],

- ottaa huomioon YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1706(2006), jossa ehdotetaan 22000 henkilön vahvuisia rauhanturvajoukkoja Darfuriin,

- ottaa huomioon Abujassa (Nigeria) 5. toukokuuta 2006 allekirjoitetun Darfurin rauhansopimuksen,

- ottaa huomioon YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1325 (2000) naisista, rauhasta ja turvallisuudesta, jossa käsitellään sodan vaikutusta naisiin, ja 26. lokakuuta 2005 tehdyn Maputon pöytäkirjan naisten oikeuksista Afrikassa,

- ottaa huomioon lapsen oikeuksia koskevan YK:n yleissopimuksen, joka on sitova ja jota sovelletaan ilman poikkeuksia,

- ottaa huomioon 12. ja 13. helmikuuta 2007 pidetyn yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston kokouksen tulokset,

- ottaa huomioon Somaliasta 6. heinäkuuta 2006 antamansa päätöslauselman [9],

- ottaa huomioon 14. ja 15. joulukuuta 2006 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät,

- ottaa huomioon 5. maaliskuuta 2007 pidetyn yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston kokouksen päätelmät Sudanista/Darfurista,

- ottaa huomioon kehitysavun tehokkuudesta ja korruptiosta kehitysmaissa 6. huhtikuuta 2006 antamansa päätöslauselman [10],

- ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,

- ottaa huomioon kehitysyhteistyövaliokunnan mietinnön ja ulkoasiainvaliokunnan lausunnon (A6-0146/2007),

A. ottaa huomioon, että vuonna 2007 Lissabonissa pidettävässä toisessa EU:n ja Afrikan huippukokouksessa valtion ja hallituksen päämiehet hyväksyvät EU:n ja Afrikan yhteisen strategian, joka edustaa EU:n sitoumusta tehdä EU:n Afrikka-strategiasta EU:n ja Afrikan yhteinen strategia; ottaa huomioon, että Euroopan parlamenttia ei ole tähän mennessä otettu mukaan kuulemiseen,

B. ottaa huomioon, että edellä mainittu komission tiedonanto Afrikka-strategiasta rakentuu toisiinsa liittyvien turvallisuus- ja kehityskysymysten käsitteeseen ja että siinä todetaan, ettei ole olemassa kehitystä ilman kestävää rauhaa eikä kestävää rauhaa ilman kehitystä, ja että sillä pyritään antamaan suuntaviivoja maa- ja aluekohtaisille strategia-asiakirjoille,

C. ottaa huomioon, että EU:n Afrikka-strategialla pyritään laatimaan kattavat pitkäaikaiset puitteet EU:n suhteille Afrikan mantereen kanssa ja että ensisijaisena tavoitteena on saavuttaa vuosituhannen kehitystavoitteet ja edistää kestävää kehitystä, turvallisuutta ja hyvää hallintotapaa Afrikassa,

D. ottaa huomioon, että Cotonoun sopimuksen 8 artiklassa määrätään poliittisen vuoropuhelun puitteista erityisille poliittisille kysymyksille, jotka koskevat molempia osapuolia tai ovat yleisesti merkittäviä, ja että siinä määrätään, että laaja-alainen politiikka rauhan edistämiseksi ja väkivaltaisten selkkausten ehkäisemiseksi, hallitsemiseksi ja ratkaisemiseksi on keskeisessä asemassa tässä vuoropuhelussa,

E. ottaa huomioon, että Cotonoun sopimuksen 11 artiklassa rauhaa rakentavista politiikoista sekä selkkausten ehkäisemisestä ja ratkaisemisesta todetaan, että osapuolten on jatkettava kattavaa ja kokonaisvaltaista politiikkaa rauhan rakentamiseksi sekä selkkausten ehkäisemiseksi ja ratkaisemiseksi ja keskityttävä erityisesti alueiden, tätä pienempien yksiköiden ja kansallisten toimintaedellytysten kehittämiseen,

Turvallisuusulottuvuus

F. ottaa huomioon, että Afrikan sarvi on yksi maailman konflikteille altteimmista alueista ja myös yksiköyhimmistä alueista ja että siellä vallitsee ainainen epävarmuus, jossa selkkaukset ja poliittiset kriisit ruokkivat toisiaan, ja että valtioiden väliset suhteet ovat vaikeat ja rajat epävakaat, kiistellyt, alikehittyneet ja turvattomat, ja että valtiot antavat turvapaikkoja, tukikohtia, sotilastukea ja diplomaattista tunnustusta ryhmille, jotka käyvät sotaa naapurivaltiossa,

G. ottaa huomioon, että konfliktien perimmäisenä syynä ovat yleensä ihmisoikeusloukkaukset, demokratian ja oikeusvaltion puute, huono hallintotapa ja korruptio, etniset jännitteet, tehoton hallinto, järjestäytynyt rikollisuus sekä laiton huume- ja asekauppa, pienaseiden ja kevyiden aseiden hallitsematon ja laiton leviäminen, köyhyys, työttömyys sekä sosiaalinen, taloudellinen ja poliittinen epäoikeudenmukaisuus ja epätasa-arvo, nopea väestönkasvu ja luonnonvarojen huono hallinta ja/tai hyödyntäminen,

H. ottaa huomioon, että Afrikan sarven selkkauksista on tullut alueellisia, kun naapurimaat ja muut maat ovat osallistuneet niihin ja niillä on myös yhä laajeneva kansainvälinen ulottuvuus,

Alueelliset puitteet ja ulkoiset tekijät

I. ottaa huomioon, että Afrikan sarven alueen maiden yhteistyöjärjestö (IGAD) on keskeinen osa Afrikan sarven poliittista rakennetta ja turvallisuusrakennetta ja ratkaisevan tärkeä konfliktien ehkäisemisessä Afrikan sarvessa ja että se on alueen ainoa järjestö, jonka jäseneksi Somalia on liittynyt,

J. ottaa huomioon, että Afrikan unioni (AU) kehittää valmiuksia osallistua konfliktien sovitteluun ja rauhanturvaamiseen ja että Afrikan rauhanrahasto on yksi EU:n ja AU:n yhteistyön konkreettisimpia osia,

Kehitysyhteistyöulottuvuudet

K. ottaa huomioon, että alueen krooninen epävakaus heikentää sen poliittista, sosiaalista ja taloudellista kehitystä ja on yksi suurimmista esteistä vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiselle,

L. ottaa huomioon, että Afrikan sarven maat kuuluvat eri alueellisiin talousjärjestöihin ja -aloitteisiin, kuten Itä-Afrikan yhteisöön (EAC) [11], itäisen ja eteläisen Afrikan yhteismarkkinajärjestöön (COMESA) [12] ja Niili-hankkeeseen (Nile Basin Initiative) [13],

M. ottaa huomioon, että alueen ongelmia kärjistävät väestönkasvun, ilmastonmuutoksen ja niihin liittyvien luonnonvaroihin kohdistuvien paineiden, erityisesti öljyn, alueellinen vaikutus sekä Niilin vesivaroista käytävän kilpailun aiheuttama jännite sekä alueen syrjäytyneimmän ryhmän, paimentolaisten, suuri osuus, joita yhdistävät lähinnä etniset ja kielelliset siteet pikemmin kuin poliittiset rajat,

N. ottaa huomioon, että köyhyyteen liittyvät taudit, erityisesti HIV/AIDS, tuberkuloosi ja malaria ovat alueen huomattavan köyhyyden suuria syitä ja seurauksia,

O. ottaa huomioon, että useimmissa alueen maissa alle 50 prosenttia lapsista käy peruskoulua,

P. ottaa huomioon, että naiset ja lapset ovat kaikkein haavoittuvimmassa asemassa konflikteissa ja että heihin kohdistuu perusihmisoikeuksien rikkomuksia, kuten väkivaltaa, etnisiä raiskauksia, kidutusta ja sukuelinten silpomista, ja että he kärsivät sairauksista miehiä enemmän eikä heillä ole mahdollisuutta koulutukseen ja luonnonvaroihin;

1. pahoittelee, ettei Euroopan parlamenttia eikä Afrikan maiden parlamentteja eikä AKT:n ja EU:n yhteistä parlamentaarista edustajakokousta eikä kansalaisyhteiskunnan edustajia ole kuultu asianmukaisesti missään vaiheessa EU:n Afrikka-strategiaa laadittaessa, mikä asettaa kyseenalaiseksi yhteisen sitoumuksen demokraattisen oikeutuksen;

2. muistuttaa, että kestävä lähestymistapa kestävän rauhan saavuttamiseksi Afrikan sarvessa vaatii kaikkien EU:n välineiden ja Afrikkaa koskevien oikeudellisten puitteiden yhdistämistä; kehottaa panemaan täysimääräisesti täytäntöön Cotonoun sopimuksen 8-11artiklat;

Turvallisuusulottuvuus

3. korostaa, että Afrikan sarven selkkauksia on käsiteltävä kattavalla, konfliktit huomioon ottavalla alueellisella lähestymistavalla, jonka avulla voidaan muotoilla kattava vastaus alueen dynamiikkaan ja konfliktijärjestelmiin;

4. katsoo, että Afrikan sarvea koskevissa EU:n toimissa on käsiteltävä turvallisuuskysymysten lisäksi myös selkkausten rakenteellisia syitä, jotka liittyvät sosiaaliseen, poliittiseen ja taloudelliseen syrjäytymiseen, sekä vahvistettava turvallisuutta ja oikeudenmukaisuutta;

5. korostaa, että ratkaistessaan turvallisuusongelmia ja harjoittaessaan terrorismin torjuntaa EU ei saa laiminlyödä ihmisoikeuskysymyksiä ja humanitaarista oikeutta; kehottaa painokkaasti jäsenvaltioita tuomaan päivänvaloon ja paljastamaan kaikki alueella pidätettyjen terrorismista epäiltyjen kansainväliset luovutukset;

6. kehottaa neuvostoa ja komissiota ryhtymään päättäväisiin toimiin rankaisematta jättämisen, aseiden laittoman kaupan, ihmisoikeusloukkausten, aseleporikkomusten ja siviileihin, rauhanturvaajiin ja humanitaarisiin työntekijöihin kohdistuvien hyökkäysten torjumiseksi alueella sekä kansainvälisen rikostuomioistuimen aseman tukemiseksi;

7. korostaa, että Afrikan sarven kestävä rauha riippuu myös Euroopan unionin sitoutumisesta demokratiaan ja ihmisoikeuksiin alueella; kehottaa Euroopan unionia tuomitsemaan julkisesti alueen sortohallinnot; ilmaisee syvän huolestuneisuutensa uudesta sortoaallosta Etiopiassa - jossa sijaitsee AU:n päämaja - oppositiojohtajia, journalisteja, ihmisoikeusaktivisteja ja tavallisia ihmisiä vastaan vuoden 2005 vilpillisten vaalien jälkeen;

Rauhanrakentamisen alueellinen ulottuvuus

8. kehottaa vahvistamaan EU:n läsnäoloa alueella ja nimittämään Afrikan sarvesta vastaavan EU:n edustajan, jolle uskotaan aluetta koskevien EU:n aloitteiden koordinointi ja joka toimii EU:n tärkeimpänä neuvottelijana kaikkien Afrikan sarven valtioiden osalta ja raportoi säännöllisesti Euroopan parlamentille;

9. kannustaa komissiota ja neuvostoa edistämään EU:n valtuuskunnan perustamista Etiopiassa toimivaan AU:hun komission Etiopian edustuston lisäksi;

10. kehottaa komissiota ja neuvostoa käynnistämään kuulemisprosessin muiden alueella toimivien sidosryhmien eli YK:n, AU:n, IGAD:n, Arabivaltioiden liiton, Yhdysvaltojen ja Kiinan kanssa, jotta voidaan toteuttaa aloite laajasta turvallisuus-, rauhan- ja kehityskongressista turvallisuuskokouksesta, jossa käsitellään kaikkien Afrikan sarven valtioiden turvallisuuskysymyksiä yhtä aikaa; muistuttaa, että tällaisen aloitteen olisi oltava lähtökohtana luottamuksen rakentamista koskeville toimille alueen kansoille ja valtioissa;

11. uskoo vahvasti, että toimiessaan Afrikan sarven alueen kriisin ratkaisemiseksi EU:n olisi ennen kaikkea haettava afrikkalaisia ratkaisuja eli ratkaisuja, jotka saadaan aikaan alueellisten järjestöjen, AU:n ja IGAD:n, osallistumisen avulla; korostaa kuitenkin, että on tarpeen vahvistaa kyseisiä järjestöjä kehittämällä valmiuksia ja instituutioita ja erityisesti käyttämällä Afrikan rauhanrahastoa selkkausten ehkäisemiseen ja ratkaisemiseen;

12. muistuttaa, että Afrikan valmiuksien kehittäminen mantereen selkkausten ehkäisemiseksi, hallitsemiseksi ja ratkaisemiseksi vaatii konkreettisia toimia AU:n rauhaa ja turvallisuutta koskevan ohjelman täytäntöönpanon tukemiseksi, ja että sitä voidaan tukea tarjoamalla teknistä tukea, asiantuntemusta ja apua yhteiskunnan rakenteiden kehittämiseen Afrikan valmiusjoukoille ja rauhasta ja turvallisuudesta vastaavalle AU:n komission osastolle;

13. muistuttaa alueellisten aloitteiden, kuten Afrikan vertaisarviointimekanismin tärkeästä asemasta korruption torjumisessa ja hyvän hallintotavan edistämisessä; korostaa, että Afrikan maiden on pantava kyseiset aloitteet täytäntöön ja että komission ja jäsenvaltioiden on tarjottava teknistä ja taloudellista apua tähän tarkoitukseen;

14. kehottaa jäsenvaltioita edistämään oikeudellisesti sitovaa kansainvälistä välinettä pienaseiden ja kevyiden aseiden ja ammusten jäljittämiseksi ja merkitsemiseksi sekä tukemaan alueellisia aloitteita pienaseiden ja kevyiden aseiden ja ammusten laittoman kaupan torjumiseksi kehitysmaissa;

15. panee tyytyväisenä merkille UNICEFin aloitteen järjestää Pariisissa ( 5. ja 6. helmikuuta 2007) kansainvälinen lapsisotilaita koskeva konferenssi ja korostaa tarvetta lopettaa lasten laiton ja tuomittava käyttö aseistetuissa konflikteissa;

16. korostaa tarvetta kitkeä pois laiton kauppa ja valvoa entistä paremmin pienaseiden kevyiden aseiden kulkua; pitää myönteisenä YK:n yleiskokouksen 6. joulukuuta 2006 hyväksymää päätöslauselmaa "Kohti asekauppasopimusta: tavanomaisten aseiden tuontia, vientiä ja siirtoa koskevien yhteisten kansainvälisten normien vahvistaminen";

17. kehottaa komissiota ja neuvostoa tehostamaan ja laajentamaan muihin maihin ja muille alueille nykyisiä aseistariisuntaa, demobilisaatiota ja yhteiskuntaan sopeuttamista sekä turvallisuusalan uudistusta koskevia aloitteita;

18. korostaa tarvetta edistää asemaa, jossa kansalliset ja kansainväliset kansalaisjärjestöt, yhteisöperustaiset järjestöt, ruohonjuuritason liikkeet ja muut valtiosta riippumattomat toimijat voivat toimia rauhan rakentamisessa ja konfliktien ehkäisemisessä;

Kehitysulottuvuus/Alueellisen yhdentymisen akselit

19. korostaa, että on asetettava etusijalle köyhyyden vähentämistä koskeva tavoite, joka toteutetaan saavuttamalla vuosituhannen kehitystavoitteet ja panemalla vuosituhannen julistus täytäntöön, ja että sen on näyttävä selkeästi kaikissa keskeisissä aluetta koskevissa EU:n politiikoissa, mutta katsoo, että vuosituhannen kehitystavoitteita ei pitäisi nähdä teknisenä kysymyksenä, joka ratkaistaan vain antamalla lisää rahaa tunnistamatta ja käsittelemättä köyhyyden taustalla olevia syitä;

20. uskoo vahvasti, että Afrikan sarven valtioilla on yhteisten turvallisuusongelmien lisäksi yhteinen kehitysohjelma, joka vaatii yhteisiä toimia ja kyseisten maiden poliittisten johtajien ja yhteisöjen osallistumista; korostaa, että kyseiset ongelmat voidaan ratkaista vain konfliktit huomioon ottavilla, yhteisillä toimilla, joilla pyritään löytämään yhteiset ratkaisut;

21. korostaa, että aloitteiden ja alueellisen yhteistyön organisointi selkeästi määritellyissä yhteisissä asioissa, kuten pakolaisvirrat, rajavalvonta, elintarvikevarmuus, luonnonvarat, energia, ympäristö, koulutus, infrastruktuuri, asevalvonta ja sukupuolten välinen tasa-arvo, toimisi vakaana pohjana Afrikan sarven valtioiden väliselle myönteiselle poliittiselle vuoropuhelulle;

22. kehottaa painokkaasti komissiota kiinnittämään asianmukaisesti huomiota alueen tarpeisiin laatiessaan niin alue- ja maakohtaisia strategia-asiakirjoja AKT-maille kuin teemakohtaisia strategia-asiakirjoja ja vuosittaisia toimintaohjelmia kehitysyhteistyön rahoitusvälineen [14] puitteissa;

23. kehottaa komissiota edistämään parempaa koordinaatiota yksiköidensä ja jäsenvaltioiden välillä interventioiden yhdenmukaistamiseksi EU:n ja Afrikan infrastruktuurikumppanuuden ja EU:n hallintotavan parantamista koskevan aloitteen kaltaisilla aloilla ja yhteistyön varmistamiseksi kyseisillä aloilla YK:n, Yhdysvaltojen, Kiinan ja muiden kansainvälisten toimijoiden kanssa;

24. on huolestunut asiantuntijoiden ennusteista, joiden mukaan Afrikka, vaikka se myötävaikuttaa vähiten kasvihuonekaasujen syntyyn, tulee kärsimään pahimmin maapallon lämpenemisestä alikehittyneisyyden ja köyhyyden takia; korostaa, että kansainvälisen yhteisön on tuettava aluetta, jotta se voi paremmin mukautua ilmastonmuutoksen vakaviin seurauksiin;

25. muistuttaa, että luonnonvarojen kestävän hallinnan, mukaan luettuna veden hyödyntäminen ja energialähteiden saatavuus ja käyttö, on oltava kiinteä osa kehityssuunnitelmia ja strategioita köyhyyden torjumiseksi ja konfliktien ehkäisemiseksi Afrikan sarven alueella;

26. katsoo, että EU:n tukea tarvitaan kestävän maankäytön suunnittelua ja aavikoitumista koskevaan ohjelmaan ympäristön ja luonnonvarojen kestävän hoidon teemakohtaisen ohjelman kautta sekä AKT:n ja EU:n vesivälineeseen vesivarojen ympäristönsuojelun tehostamiseksi;

27. pyytää neuvostoa ja komissiota pyrkimään vuoropuheluun Kiinan kanssa ja ottamaan huomioon, että Kiina on lisännyt poliittista ja taloudellista osallistumistaan Afrikassa ja investoinut voimakkaasti infrastruktuuri-ja kehityshankkeisiin esimerkiksi Sudanissa;

28. kehottaa neuvostoa ja komissiota kannustamaan EAC:tä, COMESAa ja Niili-hanketta jakamaan tietoa asemastaan ja toimistaan toisilleen ja Afrikan sarven maille sekä alueen keskeisille toimijoille; korostaa EAC:n, COMESAn ja Niili-hankkeen myönteisiä kokemuksia aloilla kuten rajavalvonta, pienaseiden ja kevyiden aseiden laittoman kaupan ja leviämisen torjuminen, EAC:n tulliliitto, kaupan ja investointien edistäminen (COMESA) ja Niilin altaan veden kestävää käyttöä koskeva yhteistyö;

29. on tyytyväinen EU:n aikeeseen toimia eri kumppaneiden kanssa, jotta voidaan käsitellä maahanmuuttoa, pakolaisia ja maansisäisiä pakolaisia, ja on tyytyväinen ehdotukseen lisätuen tarjoamisesta isäntäyhteisöille, valtioille ja alan järjestöille, jotka toimivat etelä-etelä-maahanmuuton ja pakolaiskriisien ennaltaehkäisemiseksi;

30. pitää erittäin tärkeänä paikallisyhteisöjen osallistumista taloudellisiin toimiin sekä maaseudulla että kaupungeissa, jotta tuetaan niiden sosiaalis-taloudellista asemaa konfliktin jälkeisissä yhteiskunnissa;

31. korostaa, että HIV/aidsin, tuberkuloosin ja malarian sekä huomiotta jätettyjen sairauksien ja naisten sukuelinten silpomisen torjumisen on oltava yksi keskeisistä strategioista köyhyyden torjumiseksi ja talouskasvun edistämiseksi Afrikan sarven valtioissa; korostaa, että EU:n toimet on suunniteltava siten, että ne kohdistetaan heikossa asemassa oleviin ja riskialttiisiin ryhmiin;

Valtiotaso

Sudan

32. kehottaa neuvostoa, komissiota ja jäsenvaltioita kantamaan täyden vastuunsa ja tekemään kaikkensa Darfurin asukkaiden suojelemiseksi humanitaariselta katastrofilta, joka johtuu siitä, että kaikki osapuolet rikkovat tulitaukoa jatkuvasti, ja erityisesti väkivallalta, joka kohdistuu siviiliväestöön ja siviiliavustajiin;

33. on erittäin huolissaan Darfurin tilanteen kehityksestä ja vetoaa Sudanin hallitukseen, jotta se estäisi aseellisten Janjaweed-joukkojen julmuudet; kehottaa painokkaasti Sudanin viranomaisia hyväksymään viipymättä AU:n ja YK:n yhteisten kansainvälisten joukkojen saattamisen toimintavalmiuteen alueella ja pyytää vahvistamaan tämän aloittamiselle määräajan;

34. pitää valitettavana, että YK:n lähteiden mukaan aseistautuneet joukot ovat hyökänneet kansalaisjärjestöjen ja YK:n tiloihin 30 kertaa ja että viimeksi kuluneen puolen vuoden aikana 12 avustustyöntekijää on saanut surmansa;

35. kehottaa kaikkia selkkauksen osapuolia noudattamaan velvollisuuttaan noudattaa humanitaarista lainsäädäntöä ja varmistamaan avustushenkilökunnan täyden, turvallisen ja esteettömän pääsyn kaikkien avuntarvitsijoiden luokse Darfurissa ja varmistamaan humanitaarisen avun toimittamisen erityisesti maansisäisille pakolaisille;

36. kehottaa panemaan täytäntöön YK:n turvallisuusneuvoston sanktiot kohdennetuilla talouspakotteilla, joihin kuuluvat matkustuskielto, saatavien jäädyttäminen ja öljysaarron uhka; kehottaa asettamaan valmiiksi välineet YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmalla 1591 (2005) perustetun Darfurin lentokieltoalueen valvomista varten;

37. korostaa tarvetta panna täytäntöön nopeasti Sudanin hallituksen ja YK:n päätöksen AU:n ja YK:n yhteisten joukkojen saattamisesta toimintavalmiuteen ja kehottaa toimimaan näin, jotta voidaan lisätä turvallisuutta ja parantaa siviilien suojelemista;

38. kehottaa painokkaasti kansainvälistä yhteisöä, erityisesti YK:ta, Euroopan unionia ja sen jäsenvaltioita, Yhdysvaltoja, Kiinaa, Intiaa, Arabiliittoa ja AU:ta käynnistämään rauhanneuvottelut Darfurin rauhansopimuksen sisällön kehittämiseksi ja tekemään sopimuksesta kaikkien osapuolten kannalta hyväksyttävän ja siten saamaan osapuolet sitoutumaan tiiviimmin sopimukseen;

39. korostaa, että Darfurin konfliktin ratkaisun epäonnistumisella olisi vakavia seurauksia Itä-Afrikan alueelle ja myös muille suhteellisen vakaille Afrikan alueille, eli Keski-Afrikalle ja Suurten järvien alueelle;

40. kehottaa painokkaasti kansainvälistä yhteisöä ottamaan huomioon, että Darfurin konfliktiin keskittyminen ei saa johtaa muiden Sudanin konfliktien unohtamiseen ja erityisesti tunnustamaan Etelä-Sudanin rauhan haurauden, joka johtuu hitaasta edistyksestä kattavan rauhansopimuksen täytäntöönpanossa ja suuren epävakauden vaaran, joka johtuu Pohjois- ja Etelä-Sudanin jännitteistä, heimojen välisistä konflikteista ja aseiden suuresta levinneisyydestä yhteiskunnassa;

Somalia

41. tuomitsee ulkomaisten tahojen väliintulot Somaliassa ja kehottaa Etiopian hallitusta vetämään armeijansa pois Somaliasta; kannattaa AU:n rauhanturvajoukkojen lähettämistä alueelle konfliktin osapuolten kattavan poliittisen sopimuksen mukaisesti, jotta saataisiin muodostettua kansallisesti yhtenäinen hallitus, johon saadaan mukaan rauhanprosessille ja sovittelulle avoin osa islamilaisten tuomioistuinten liittoa (Union of Islamic Courts) sekä nykyiseen hallitukseen kuulumattomat klaanijohtajat;

42. katsoo, että AU:n rauhanturvaoperaatioon Somaliassa (AMISOM) olisi liitettävä laajempi poliittinen prosessi, jota väestö tukee ja jolla on selkeä mandaatti, hyvät valmiudet, selkeät tavoitteet ja poistumisstrategia;

43. on tyytyväinen EU:n AMISOMille antamaan tukeen, mutta korostaa, että EU:n panoksen on oltava riippuvainen siitä, että Somalian viranomaiset käynnistävät laajan poliittisen vuoropuhelun ja sovitteluprosessin, jossa on käsiteltävä asianmukaisesti haasteita, jotka liittyvät sovitteluun, yhteiskunnan rakenteiden kehittämiseen ja rauhan tarjoamiseen Somalian asukkaille;

44. korostaa keskeisessä asemassa olevaa kaiken kattavaa poliittista vuoropuhelua, joka johtaa sovintoon ja maan jälleenrakennukseen; on tyytyväinen Somalian väliaikaisen liittohallituksen sitoumukseen kutsua koolle laaja sovittelukonferenssi (kansallinen sovittelukongressi), johon kuuluu klaaneja, uskonnollisia yhteisöjä, kansalaisyhteiskunta, kaupallisia yhteisöjä ja poliittisia johtajia; huomauttaa, että seuraavan askeleen on oltava uskottavan, laajapohjaisen hallituksen perustaminen;

45. kehottaa arvioimaan uudelleen EU:sta, Italiasta, Ruotsista, Yhdistyneestä kuningaskunnasta, YK:sta, AU:sta, IGADista, Arabivaltioiden liitosta, Norjasta, Yhdysvalloista, Keniasta ja Tansaniasta koostuvan kansainvälisen Somalia-kontaktiryhmän roolia, joka perustettiin toukokuussa 2006 koordinoimaan kansainvälisen yhteisön toimintaa Somaliassa, jotta toimintaa voitaisiin kohdentaa hallinnon ja toimielinten rakentamiseen, asuinseudultaan siirtymään joutuneille henkilöille ja apua tarvitseville väestöryhmille tarkoitettuun humanitaariseen apuun sekä alueellisen vakauden ja turvallisuuden parantamiseen;

46. kehottaa Somalian väliaikaista liittohallitusta kumoamaan hätätilan ja palauttamaan parlamentin puhemiehen tehtävät ennakkoedellytyksenä kansallisen sovintoprosessin toteuttamiselle;

47. korostaa, että väliaikaisen liittohallituksen on pikaisesti vakiinnutettava edustukselliset viranomaiset keskeisille alueille, mukaan lukien Mogadishu ja Kismayo, jotta voidaan varmistaa poliittisesti vakaat olot ja paikallinen turvallisuus lyhyellä aikavälillä, ja luovuttava pakotetun aseistariisunnan periaatteesta etenkin Mogadishussa ja neuvoteltava sen sijasta vapaaehtoista aseistariisuntaa koskevasta suunnitelmasta;

48. katsoo, että Somalimaan itsenäisyysvaatimusta olisi käsiteltävä osana koko Somalian turvallisuutta koskevaa suunnitelmaa;

Etiopia

49. kehottaa neuvostoa ja komissiota painostamaan Etiopian hallitusta paljastamaan niiden ihmisten kokonaismäärän, jotka ovat vangittuna koko maassa, ja sallimaan Punaisen Ristin kansainvälisen komitean vierailut ja antamaan kaikille vangeille oikeuden pitää yhteyttä perheisiinsä ja saada oikeusapua ja antaa heille heidän terveydentilansa vaatimia terveydenhuoltopalveluja ja päästämään myös välittömästi ja ehdoitta vapaaksi kaikki poliittiset vangit, eli toimittajat, ammattiyhdistysaktivistit, ihmisoikeuksien puolustajat ja tavalliset kansalaiset, ja täyttämään ihmisoikeuksia, demokraattisia periaatteita ja oikeusvaltioperiaatetta koskevat velvollisuutensa;

50. kehottaa Etiopiaa hyväksymään rajansa sellaisena kuin YK:n rajakomissio on ne määrännyt;

Eritrea

51. kehottaa painokkaasti neuvostoa ja komissiota ryhtymään toimenpiteisiin Eritrean hallitukseen nähden, jotta se vapauttaa kaikki poliittiset vangit, antaa erityiset syytteet saaneille vangeille nopean ja oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin ja paljastaa kaikkien salaisiin vankiloihin vangittujen olinpaikan;

52. kannustaa Eritrean presidenttiä ylläpitämään säännöllisiä yhteyksiä EU:n edustajiin ja eri jäsenvaltioiden Eritrean suurlähettiläisiin;

Uganda

53. kehottaa neuvostoa ja komissiota helpottamaan Pohjois-Ugandan rauhanprosessia, jossa kaikkia konfliktin osapuolia kehotetaan osoittamaan aitoa ja jatkuvaa sitoumusta rauhanprosessiin, noudattamaan vihollisuuksien lopettamista koskevaa sopimusta sekä lopettamaan vihamielisen ja yllyttävän propagandan;

54. kehottaa käynnistämään todellisen sovitteluprosessin, jossa sotarikoksiin syyllistyneet tunnustetaan sotarikollisiksi; korostaa kansainvälisen rikostuomioistuimen keskeistä asemaa sotarikoksista syytettyjen saamiseksi oikeuden eteen; kehottaa neuvostoa ja komissiota tukemaan Pohjois-Ugandan sisäisiä sekä pohjoisugandalaisten ja maan muiden osien asukkaiden välisiä paikallisia vaihtoehtoisen oikeuden ja sovittelun prosesseja;

*

* *

55. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja Euroopan unionin jäsenvaltioille, Yhdistyneille Kansakunnille, Afrikan unionille ja Afrikan sarven maiden hallitustenväliselle kehitysviranomaiselle (IGAD).

[1] EUVL C 46, 24.2.2006, s. 1.

[2] EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.

[3] EUVL L 209, 11.8.2005, s. 27.

[4] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0052.

[5] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2006)0387.

[6] EUVL C 293 E, 2.12.2006, s. 320.

[7] EUVL C 133 E, 8.6.2006, s. 96.

[8] EUVL C 140 E, 9.6.2005, s. 153.

[9] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2006)0322.

[10] EUVL C 293 E, 2.12.2006, s. 316.

[11] EAC:n jäseniä ovat Uganda, Kenia ja Tansania.

[12] COMESAn jäseniä ovat kaikki Afrikan sarven valtiot Somaliaa lukuun ottamatta.

[13] Niili-hankkeen jäseniä ovat Burundi, Kongon demokraattinen tasavalta, Egypti, Eritrea, Etiopia, Kenia, Ruanda, Sudan, Tansania ja Uganda.

[14] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1905/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta (EUVL L 378, 27.12.2006, s. 41).

--------------------------------------------------