KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Adrian- ja Joonianmeren aluetta koskevasta Euroopan unionin strategiasta /* COM/2014/0357 final */





Sisällysluettelo 1............ Johdanto.. 3 2............ Haasteet ja mahdollisuudet. 4 2.1......... Haasteet. 4 2.2......... Mahdollisuudet. 5 3............ Vastaus: toimintasuunnitelma. 6 3.1......... Sininen kasvu. 7 3.2......... Alueen yhteydet. 8 3.3......... Ympäristön laatu. 9 3.4......... Kestävä matkailu. 10 4............ Hallinto ja täytäntöönpano.. 10 5............ Yhteydet EU:n toimintapolitiikkoihin. 12 6............ Muut yhteydet. 12 7............ Päätelmät. 13 Liite.... Kartta Adrian- ja Joonianmeren aluetta koskevasta Euroopan unionin strategiasta 14 1. Johdanto Tässä tiedonannossa esitellään älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun liittyvät tarpeet ja mahdollisuudet Adrian- ja Joonianmeren alueella. Se tarjoaa kehyksen johdonmukaiselle makroaluestrategialle ja toimintasuunnitelmalle, joiden tarkoituksena on käsitellä alueeseen liittyviä haasteita ja mahdollisuuksia osallistuvien maiden yhteistyön avulla. Adrian- ja Joonianmerien alue tarkoittaa toiminnallista aluetta, johon kuuluu myös merkittävä maa-alue ja jonka piirissä käsitellään meri-, rannikko- ja maa-alueita toisiinsa yhteydessä olevina järjestelminä. Satamien lähialueet ovat nykyään tärkeässä asemassa, sillä Kroatian liityttyä Euroopan unioniin tavaroiden, palveluiden ja ihmisten liikkuminen on lisääntynyt, ja se lisääntyy entisestään, jos alueen muista valtioista tulee unionin jäseniä. Huomion kiinnittäminen maa- ja merialueiden välisiin yhteyksiin korostaa myös maalla harjoitettavien kestävän kehityksen periaatteiden vastaisten toimien vaikutusta rannikkoalueisiin ja meriekosysteemeihin. Alueella asuu yli 70 miljoonaa ihmistä, joten sillä on keskeinen osa maantieteellisen jatkuvuuden vahvistamisessa Euroopassa. Strategia perustuu Adrian- ja Joonianmeren aloitteeseen[1], joka koskee kahdeksaa valtiota. Kartta on liitteenä. Strategiaan voivat osallistua myös muut alueen valtiot. Kaupankäynnin ja yrittäjyyden tuoma vauraus auttaa aluetta selviämään talouskriisistä. Alueella asuvat ihmiset ansaitsevat parempia työllisyysnäkymiä, sujuvampaa liikkuvuutta, varmempia ja integroidumpia energian toimituksia ja paremman ympäristön laadun. Eurooppa-neuvosto pyysi joulukuussa 2012 pidetyssä kokouksessaan komissiota esittämään Adrian- ja Joonianmeren aluetta koskevan Euroopan unionin strategian (EUSAIR) vuoden 2014 loppuun mennessä. Strategian yleinen tavoite on edistää kestävää taloudellista ja sosiaalista vaurautta alueella luomalla talouskasvua ja työpaikkoja sekä parantamalla alueen houkuttelevuutta, kilpailukykyä ja yhteyksiä sekä suojella samalla ympäristöä ja turvata meri- ja rannikkoalueiden ekosysteemien terveys ja tasapaino. Tätä varten tarvitaan yhteistyötä näiden valtioiden kesken, joita yhdistää pitkä yhteinen historia ja maantiede. Strategia tarjoaa selvän EU:n tason lisäarvon tehostamalla jo olemassa olevien EU:n toimintapolitiikkojen toteuttamista alueella samalla, kun se tarjoaa kaikille osallistuville valtioille erinomaisen mahdollisuuden mukauttaa politiikkaansa Eurooppa 2020 ‑strategian kokonaisnäkemykseen. Se edistää myös Länsi-Balkanin valtioiden lähentymistä Euroopan unioniin tarjoamalla niille mahdollisuuksia käsitellä tiiviissä yhteistyössä unionin jäsenvaltioiden kanssa alueen yhteisiä haasteita ja mahdollisuuksia. Strategian yhteydessä voidaan hyödyntää seuraavia: - hallitustenvälisestä Adrian- ja Joonianmeren aloitteesta yli vuosikymmenen ajalta saatu kokemus. Onnistunut yhteistyö on jo luonut tiiviitä yhteyksiä osallistuvien valtioiden välille sekä rinnakkaista alueellista yhteistyötä kaupunkien, kauppakamarien ja korkeakoulujen välille, - komission 30. marraskuuta 2012 Adrianmerta ja Joonianmerta varten hyväksymä meristrategia[2], joka käsittelee merialueen sinisen kasvun mahdollisuuksia, - strategian käynnistäminen samaan aikaan, kun ohjelmakausi 2014‒2020 alkaa. Tämän ansiosta se voidaan sisällyttää järjestelmällisesti Euroopan unionin, jäsenvaltioiden ja alueiden ohjelmiin, ja kaikki toimintapolitiikat ja ohjelmat voidaan ottaa käyttöön sen lähestymistavan tukemiseksi, - jo täytäntöönpannuista makroaluestrategioista[3], esimerkiksi Itämeren aluetta varten laaditusta Euroopan unionin strategiasta ja Tonavan aluetta koskevasta Euroopan unionin strategiasta, saadut kokemukset, myös siltä osin kuin on kyse yhteistyöstä kolmansien maiden kanssa. Kokemukset osoittavat esimerkiksi, että on keskityttävä rajoitettuun määrään yhteisiä haasteita ja/tai mahdollisuuksia ja varmistettava osallistuvien maiden omavastuullisuus, sitoutuminen ja johtajuus. Ne osoittavat myös, että institutionaalisia ja hallinnollisia valmiuksia on vahvistettava. 2. Haasteet ja mahdollisuudet 2.1 Haasteet Adrian- ja Joonianmeren alueen valtioilla on vastassaan joukko niille kaikille yhteisiä haasteita. Alueen valtioista huomattavan osan historiaan ovat vaikuttaneet vaikeat poliittiset ja taloudelliset olosuhteet ja konfliktit. Slovenian ja Kroatian liittyminen Euroopan unioniin ja muiden valtioiden mahdollinen jäsenyys tarjoavat kuitenkin mahdollisuuden vahvistaa yhteyksiä ja päästä yli menneisyyden taakasta. Suurimmat haasteet ovat: - Sosioekonomiset erot: Sekä asukasta kohti lasketuissa bruttokansantuotteissa että työttömyysasteissa on huomattavia eroja valtioiden välillä. Joillakin alueilla asukasta kohti laskettu BKT on 20 prosenttia EU:n keskiarvoa suurempi ja työttömyysaste on neljä prosenttia, kun taas toisilla alueilla asukasta kohti laskettu BKT on 70 prosenttia EU:n keskiarvoa pienempi ja työttömyysaste on 30 prosenttia. Etenkään sinisen talouden alalla yrityksillä ei ole valmiuksia käyttää riittävästi hyväkseen ylikansallista ulottuvuutta markkinoinnissa, innovoinnissa tai tutkimuksessa. Yritysten, tutkimuslaitosten ja julkisen sektorin muodostamat klusterit ovat harvinaisia. - Liikenne: Alueen infrastruktuurissa on merkittäviä puutteita etenkin unionissa jo pitkään jäseninä olleiden valtioiden ja muiden valtioiden välillä, mikä vaikeuttaa joillekin alueille pääsyä. Erityisesti Länsi-Balkanin maantie- ja rautatieverkko tarvitsee kiireellisesti kunnostusta, pullonkaulojen poistamista, puuttuvien yhteyksien rakentamista, intermodaaliyhteyksiä, liikenteen hallintajärjestelmiä ja kapasiteetin lisäämistä. Myös meriliikenne ruuhkautuu yhä enemmän, ja sen valvonta- ja koordinaatiovalmiuksia on lisättävä. Liian pitkät odotusajat ja menettelyt rajoilla hankaloittavat liikkumista entisestään. Multimodaaliliikenne ei ole kovin kehittynyttä. - Energia: Sähköverkkojen yhdistäminen on edelleen puutteellista, mikä estää yhdentyneiden energiamarkkinoiden kehittämisen, rajoittaa kapasiteettia ja hankaloittaa uusiutuvien energialähteiden kannattavaa hyödyntämistä. Tehokkaiden ja monipuolisten toimitusten turvaamiseksi on lisäksi olennaisen tärkeää investoida kaasuverkkoihin, myös nesteytetyn maakaasun tuotanto- ja käsittelylaitoksiin. - Ympäristö: Ihmiset hyödyntävät yhä enemmän meri- ja rannikkoalueita, mikä uhkaa niiden ekosysteemejä. Ympäristön kannalta kestämätön matkailutoiminta rasittaa vesistöjä ja maa-alueita ja vähentää luonnon monimuotoisuutta. Adrianmeri on matala ja puolisuljettu[4], joten se on herkkä saastumaan. Liikakalastus, hylätyt kalastusvälineet ja ekologisesti vahingollinen vesiviljely ovat uhka merien biologiselle monimuotoisuudelle ja ihmisten terveydelle. Tilannetta pahentavat edelleen pääosin maalla sijaitsevista lähteistä peräisin olevat käsittelemättömät jätevedet ja kiinteä jäte, maanviljelyalueilta kulkeutuvat, rehevöitymistä aiheuttavat lannoitteet, laivojen painolastivesien mukana kulkeutuneet haitalliset vieraslajit sekä öljyn- ja kaasunetsinnän aiheuttama saastuminen. Ilmanlaatua huonontavat laivaliikenteen ja siihen liittyvien, maissa tapahtuvien toimintojen, kuten satamien ja teollisuuden, aiheuttamat päästöt, ja paikalliset ilmasto- ja maantieteelliset olosuhteet pahentavat tilannetta usein entisestään. Muuttolintujen laittomalla metsästyksellä on koko EU:n laajuisia vaikutuksia. Suojeltujen alueiden verkostot, kuten Natura 2000 ja Emerald, eivät ole vielä valmiita. - Ilmastonmuutokseen liittyvät luonnonuhat ja -riskit ja ihmisen toiminnan aiheuttamat uhat ja riskit: Paitsi että alue on seismisesti hyvin aktiivinen, se on myös herkkä ja altis ilmastonmuutoksen haitallisille vaikutuksille. Yhteisen riskien arvioinnin, katastrofiriskien hallinnan ja yhdennettyjen ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja siihen sopeutumista koskevien strategioiden puuttuminen on suuri haaste. Koska alueen valtioiden kokemus, resurssit ja taitotieto ovat eritasoisia, ne eivät voi selvitä yksin merenpinnan noususta, tulvista, kuivuudesta, maaperän eroosiosta ja metsäpaloista. - Hallinnolliset ja institutionaaliset ongelmat: Kansallisen, alueellisen ja paikallisen tason valmiuksia on parannettava sen varmistamiseksi, että rakenteet mahdollistavat työskentelyn toisten valtioiden vastaavien toimijoiden kanssa ja eri politiikka-alojen välisen koordinoinnin. Valtiot mukauttavat lainsäädäntöään EU:n lainsäädäntöön ja alkavat saada rahoitusta EU:n rahoitusvälineistä todennäköisesti eri tahdissa, mikä vaikeuttaa makroalueellisen lähestymistavan toteuttamista. Ongelmia aiheuttaa myös korruptio, joka heikentää kansalaisten luottamusta ja hidastaa kehitystä. Muuttopaineen ja rajatylittävän järjestäytyneen rikollisuuden takia tarvitaan koordinoituja rajaturvallisuustoimenpiteitä. 2.2 Mahdollisuudet Alue tarjoaa myös monia mahdollisuuksia, joilla voidaan edistää älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua: - Sinisellä taloudella voi olla merkittävä osa kasvussa. Sininen talous kattaa useita alueita meriteknologioiden kehittämisestä aina kestävän kehityksen mukaiseen kala- ja äyriäistuotteiden tuotantoon ja kulutukseen. Siihen kuuluvat pienet erikoismarkkinat, kuten virkistys- ja vapaa-ajan toiminnot sekä pienimuotoinen risteilytoiminta. Innovaatiot saattavat tarjota haavoittuvalle laivanrakennusalalle mahdollisuuden siirtyä valmistamaan matalapäästöisiä ja energiatehokkaita aluksia[5] ja tehdä yhteistyötä lähialojen kanssa, joita ovat muun muassa laivavarusteala ja robotiikka. - Yhteydet: Alue sijaitsee yhdessä Euroopan tärkeistä risteyskohdista. Adrian- ja Joonianmeren vesistöalue on luonnollinen vesiväylä, joka ulottuu syvälle Euroopan unionin alueelle. Se on osa Kaukoidästä Suezin kanavan kautta Keski-Euroopan markkinoille kulkevaa merireittiä, joka on 3 000 kilometriä lyhyempi kuin pohjoisten satamien kautta kulkeva reitti ja samalla myös edullisin. Maa- ja merialueiden välisiä yhteyksiä ja intermodaaliliikennettä on mahdollista parantaa, mikä lisää vesistöjen lähialueiden taloudellista kilpailukykyä. - Kulttuuri- ja luonnonperintö ja luonnon monimuotoisuus Alueen kulttuurinen, historiallinen ja arkeologinen perintö yhdistettynä sen erittäin kauniiseen luontoon on yksi sen suurimmista valteista. Alueella sijaitsee sekä nimekkäitä kaupunkeja, kuten Venetsia, Dubrovnik, Mostar ja Ateena, että luontokohteita, kuten Plitvicen ja Skadarin järvet. Alueen luonnon monimuotoisuus on myös merkittävää, sillä sen kasvisto on monimuotoista etenkin Dinaric Arcin ekologisella alueella. - Matkailu: Matkailu on jo nopeasti kasvava ja tärkein bruttokansantuotteeseen vaikuttava ala, mutta se voisi hyötyä paremmasta ja kestävästä yhteistyöstä markkinoiden kasvattamisessa ja matkailukauden pidentämisessä. Alueesta voi tulla esimerkki kestäviä, vastuullisia ja monimuotoisia tuotteita ja palveluita tarjoavasta matkailusta. Jo olemassa olevia kaupallisia mahdollisuuksia voidaan hyödyntää tehokkaammin tarjoamalla esimerkiksi paikallisia talouksia hyödyttäviä risteilyjä ja vapaa-ajan kalastusta. Kestävällä matkailuhallinnolla voidaan vähentää byrokratiaa, luoda parempi ympäristö liiketoiminnalle ja pienille ja keskisuurille yrityksille, luoda yhteiset standardit, säännöt ja tilastot sekä edistää julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia. 3. Vastaus: toimintasuunnitelma Komissio suositteli kertomuksessaan[6] makroaluestrategioiden lisäarvosta, että uudet makroaluestrategiat keskittyvät rajalliseen määrään hyvin määriteltyjä tavoitteita ja vastaavat paremman yhteistyön ja korkean tason yhteistyön erityistarpeisiin. Tämän takia käytettiin alhaalta ylöspäin suuntautuvaa lähestymistapaa, ja eri sidosryhmiä kuultiin laajamittaisesti alueelle ominaisten, selvien tavoitteiden määrittämiseksi. Tätä varten pannaan täytäntöön strategiaan liittyvä, säännöllisesti päivitettävä[7] toimintasuunnitelma, jossa laajennetaan merellinen ulottuvuus käsittämään myös merien lähialueet. Toimintasuunnitelma rakentuu neljän toisistaan riippuvaisen pilarin ympärille, ja siinä esitellään mahdollisia ja suuntaa-antavia toimia. Pilarit ovat: 1. Sininen kasvu 2. Alueen yhteydet (liikenne- ja energiaverkot) 3. Ympäristön laatu 4. Kestävä matkailu Toimintasuunnitelmassa määritetään myös kaksi horisontaalista osa-aluetta: - valmiuksien ja viestinnän parantaminen tehokkaan täytäntöönpanon takaamiseksi ja kansalaisten tietoisuuden ja tuen lisäämiseksi - tutkimus ja innovointi korkean osaamistason työpaikkojen, kasvun ja kilpailukyvyn edistämiseksi. Yhteistyö ylikansallisten verkostojen kanssa voi tuoda markkinoille uusia ideoita ja auttaa uusien tuotteiden ja palveluiden kehittämisessä. Lisäksi ilmastonmuutoksen hillitseminen ja siihen sopeutuminen sekä katastrofiriskien hallinta ovat kaikkia neljää pilaria yhdistävät horisontaaliset periaatteet. Kuulemisprosessissa määriteltiin myös toimintasuunnitelman jokaiselle pilarille rajoitettu määrä aiheita, jotka sekä vaativat kiireellisesti huomiota että hyötyvät eniten yhteisestä toiminnasta. Nämä aiheet ovat myös olennaisia EU:n toimintapolitiikkojen kannalta, erityisesti sellaisten, joilla on alueellinen ulottuvuus. Seuraavaksi esitellään nämä valitut aiheet kustakin pilarista. 3.1 Sininen kasvu Pilaria koordinoivat Kreikka ja Montenegro[8], ja sen tavoite on lisätä innovatiivista meritalouden ja merenkulkualan kasvua alueella edistämällä kestävää talouskehitystä sekä työpaikkojen luomista ja liiketoimintamahdollisuuksia sinisen talouden alalla, johon kuuluvat muun muassa kalastus ja vesiviljely. Tavoitteen saavuttamiseksi on edistettävä tutkimuslaitosten, julkisten elinten ja yksityisyritysten muodostamia klustereita. Koordinoitu kalastuksenhoito parantaa tiedon keruuta, seurantaa ja valvontaa. Toiminnan yhteinen suunnittelu sekä kasvaneet hallinnolliset valmiudet ja yhteistyövalmiudet parantavat jo olemassa olevien resurssien käyttöä ja meriasioiden hallintoa merialuetasolla. Meriteknologiat Luodaan korkean osaamistason työpaikkoja ja taloudellisia mahdollisuuksia keskittymällä tutkimukseen, innovointiin, klustereiden kehittämiseen ja osaamisen siirtoon aloilla, jotka liittyvät alueelle tyypillisiin meriteknologioihin ja ovat yhteydessä alueellisiin ja kansallisiin älykkäisiin erikoistumisstrategioihin (esimerkiksi ekologinen laivanrakennus, purjehdus, bioteknologiat ja vedenalainen robotiikka). Kalastus- ja vesiviljelyala Lisätään kalastuksen ja vesiviljelyn kannattavuutta ja ekologista kestävyyttä parantamalla tiedon keruuta, seurantaa ja valvontaa, ottamalla käyttöön monivuotisia kalastuksenhoitosuunnitelmia merialuetasolla, yhtenäistämällä standardeja, parantamalla taitoja ja valmiuksia noudattaa EU:n sääntöjä ja standardeja ja lisäämällä kala- ja äyriäistuotteiden paikallisten arvoketjujen lisäarvoa etenkin erityisten tutkimus- ja innovointifoorumien, markkinatietouden yhteisen kehittämisen sekä avoimemman markkinoinnin ja jalostuksen avulla. Meritalouden ja merenkulkualan hallinto ja palvelut Parannetaan hallinnollisia ja institutionaalisia valmiuksia sekä merenkulkupalveluita ja hallintoa, johon kuuluu myös tiedon jakaminen, yhteinen suunnittelu ja nykyisten resurssien koordinoitu hallinta (esimerkiksi merten aluesuunnittelu ja rannikkoalueiden yhdennetty käyttö ja hoito). Vuoteen 2020 mennessä toteutettaviin tavoitteisiin voisivat kuulua seuraavat: · kasvattaa investointeja meriteknologiaan liittyviin tutkimuksiin 20 prosentilla verrattuna lähtötilanteeseen; · hyväksyä ja ottaa käyttöön monivuotisia kalastuksenhoitosuunnitelmia merialueella; · saattaa kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvat vesialueet sataprosenttisesti merten aluesuunnittelun ja rannikkoalueet sataprosenttisesti rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon piiriin ja ottaa niiden täytäntöönpanomekanismit täysimääräisesti käyttöön. 3.2 Alueen yhteydet Pilaria koordinoivat Italia ja Serbia[9], ja sen tavoite on parantaa liikenne- ja energiayhteyksiä sekä alueen sisällä että muuhun Eurooppaan. Alueen kehittämiseksi tarvitaan toisiinsa yhdistettyjä ja kestäviä liikenne- ja energiaverkkoja. Pullonkaulojen poistamiseksi ja infrastruktuurin verkkojen ja sääntelypuitteiden kehittämiseksi tarvitaan yhteistyötä. Koordinoitu meriliikenteen ja multimodaaliliikenteen seuranta kasvattaa kilpailukykyä. Meriliikenne Meriliikenteen turvallisuus riippuu yhdenmukaistetuista valvontajärjestelmistä ja ryhmittyminä toimivien uudenaikaisten intermodaalisten satamien perustamisesta. Yhteistyö eri valtioiden ja satamien kesken on tarpeen, jotta ruuhkautuneen liikenteen hallintaa voidaan parantaa ja kilpailua käydä maailmanlaajuisesti, etenkin Pohjois-Euroopan satamien kanssa. Intermodaaliset yhteydet lähialueille Intermodaalisia yhteyksiä lähialueille on parannettava lisääntyneiden meriteitse tapahtuvien tavarakuljetusten tukemiseksi. Meri-, rautatie-, maantie-, lento- ja sisävesiliikenteen yhtymä- ja solmukohtien kehittämisen täytyy perustua kestäville liikennesuunnitelmille, jotka on yhdistetty muun muassa paikallisiin ja alueellisiin ilmanlaatusuunnitelmiin. Sekä fyysisten että muiden yhteisten toimien on tarkoitus vähentää rajojen pullonkauloja. Energiaverkot EU:n energiapolitiikan kolme tavoitetta eli kilpailukyky, toimitusvarmuus ja kestävyys saavutetaan sisäisesti hyvin yhdistettyjen energiamarkkinoiden avulla. Sähköverkkojen yhdistämiseen ja kaasuverkkojen täydentämiseen tarvitaan investointeja. Sääntelytoimenpiteitä otetaan käyttöön esteiden poistamiseksi rajat ylittäviltä investoinneilta. || Vuoteen 2020 mennessä toteutettaviin tavoitteisiin voisivat kuulua seuraavat: · kaksinkertaistaa Adrian- ja Joonianmeren nykyinen osuus konttiliikenteestä pitäen ympäristövaikutukset mahdollisimman pieninä; · vähentää rajanylitysaikaa alueen rajoilla 50 prosentilla. 3.3 Ympäristön laatu Pilaria koordinoivat Slovenia sekä Bosnia ja Hertsegovina[10], ja sen tavoitteena on käsitellä ympäristön laatua koko alueen laajuisen yhteistyön avulla. Se vaikuttaa osaltaan meri- ja rannikkoalueiden ekosysteemien ja ympäristön hyvään tilaan vähentämällä meren saastumista, rajoittamalla, lieventämällä ja kompensoimalla maaperän sulkemista[11], vähentämällä ilmansaasteita[12] sekä pysäyttämällä luonnon monimuotoisuuden väheneminen ja ekosysteemien köyhtyminen. Yhteinen toiminta useiden valtioiden alueelle ulottuvien ekologisten alueiden säilyttämiseksi on hyväksi Euroopan luonnonperinnölle, ja se varmistaa myös, että infrastruktuureihin tehtävät investoinnit eivät vahingoita ympäristöä tai maisemia eivätkä lisää saastumista. Meriympäristö - Uhkat rannikko- ja merialueiden luonnon monimuotoisuudelle: Meri- ja rannikkoalueiden ekosysteemeille aiheutuvaa rasitusta vähentää parempi tieto luonnon monimuotoisuudesta sekä merten aluesuunnittelun ja rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon, asiaa koskevan ympäristölainsäädännön[13] ja yhteisen kalastuspolitiikan koordinoitu täytäntöönpano. Suojeltujen merialueiden rajatylittävien avomeriverkostojen parantaminen ja tietojen vaihtaminen parhaista käytännöistä verkostoihin kuuluvien valtioiden hallintoviranomaisten kesken edesauttaa osaltaan luonnon monimuotoisuuden säilyttämistä. - Meren saastuminen: Merien eläimistölle ja kasvistolle sekä ihmisten terveydelle aiheutuvia uhkia vähentävät merkittävästi koordinoidut investoinnit jätevesien ja kiinteän jätteen käsittelylaitoksiin, yhteiset toimet merissä olevien roskien käsittelemiseksi niiden koko elinkaaren ajan, yhteinen valmius ehkäistä öljyvuotoja ja muuta laajamittaista saastumista ja reagoida niiden sattuessa, vedenalaisen melun rajoittaminen sekä maanviljelijöiden tietoisuuden kasvattaminen nitraattien liiallisen käytön vaikutuksista. Ylikansalliset luontotyypit maalla ja luonnon monimuotoisuus Ekologisten alueiden yhteistä hallintaa eri valtioiden välillä edistetään samoin kuin suurpetojen terveitä kantoja ja toimia muuttolintujen metsästystä koskevien sääntöjen noudattamisen edistämiseksi. Tavoitteisiin voisivat kuulua seuraavat: · perustaa kaikkien valtioiden yhteinen foorumi tiedon keruuta, tutkimista ja analyysia varten vuoden 2015 loppuun mennessä; · laajentaa Natura 2000- ja Emerald-verkostoja ja perustaa yhtenäinen suojeltujen merialueiden verkosto meristrategiadirektiivin mukaisesti vuoteen 2020 mennessä; · Adrian- ja Joonianmeristä kymmenen prosenttia kuuluu suojeltuihin merialueisiin vuoteen 2020 mennessä, kuten kansainvälisissä sitoumuksissa on sovittu. 3.4 Kestävä matkailu Pilaria koordinoivat Kroatia ja Albania[14], ja sen tavoite on kehittää alueen kaikkia mahdollisuuksia innovatiivisen, kestävän, vastuullisen ja laadukkaan matkailun alalla. Matkailutuotteiden ja -palveluiden kehittäminen monipuolisiksi ja kausiluontoisuuden vähentäminen kasvattavat liiketoimintaa ja luovat työpaikkoja. Adrian- ja Joonianmeren alueen matkailutuotteiden ja -palveluiden maailmanlaajuinen mainostaminen lisää kysyntää. Monipuolinen matkailutarjonta (tuotteet ja palvelut) Alueen monimuotoista perintöä ei ole vielä täysin hyödynnetty. Ilmastoa ja markkinoita voidaan käyttää hyödyksi luotaessa parhaille käytännöille perustuva vankka pohja yrityslähtöiselle toiminnalle. Vaihtoehtoista ja ympärivuotista matkailua voidaan edistää alueellisten kehitys- ja toimintasuunnitelmien puitteissa. Kestävien matkailutuotteiden ja ‑palveluiden kehittämisessä keskeisessä osassa on monipuolisempi ja laadukkaampi matkailutarjonta. Kestävä ja vastuullinen matkailuhallinto (innovointi ja laatu) Kestävän ja vastuullisen kehityksen tukemiseksi tarvitaan enemmän toimia matkailualan sidosryhmien keskuudessa. Tarvittavia toimia ovat yhteiset standardit ja säännöt, massaturismin ympäristövaikutusten vähentäminen, taitojen parantaminen ja kaikkien sidosryhmien, niin julkisen ja yksityisen sektorin kuin matkailijoidenkin, ottaminen mukaan kestävän ja vastuullisen matkailun käsitteen edistämiseen. Vuoteen 2020 mennessä toteutettaviin tavoitteisiin voisivat kuulua seuraavat: · lisätä 50 prosentilla matkailukauden ulkopuolella saapuvien matkailijoiden määrää; · luoda viisi uutta makroalueellista matkailureittiä. 4. Hallinto ja täytäntöönpano Jo olemassa olevista makroaluestrategioista saadut kokemukset ovat osoittaneet, että hyvät ja vakaat hallintomekanismit ovat olennaisen tärkeitä tehokkaan täytäntöönpanon takaamiseksi. Komission toukokuussa 2014 julkaisemassa kertomuksessa hallintotavasta[15] määritellään kolme pääasiallista tarvetta: vahvempi poliittinen johtajuus, tehokas päätöstenteko ja hyvä organisointi. Paremmassa hallinnossa ei ole kyse lisävaroista tai byrokratiasta, vaan siitä, miten ja kenen toimesta strategia pannaan täytäntöön ja yhteisiä toimia käynnistetään ja rahoitetaan. Hallintotavalla on oltava sekä poliittinen että toiminnallinen ulottuvuus. Vastuuministeriöt ja toteutuksesta huolehtivat elimet asettavat strategiset tavoitteet ja varmistavat, että ne toteutetaan. Näin saavutetaan selvempiä tuloksia ja suurempi vaikuttavuus. Koordinointi Koordinointia tarvitaan osallistuvien valtioiden välillä ja niiden sisällä eri ministeriöiden ja päätöksentekotasojen välille. Jokaista pilaria kohti kahta eri maata edustavat kaksi koordinaattoria asianomaisista ministeriöistä työskentelevät tiiviisti yhdessä toisten valtioiden vastaavien virkamiesten kanssa toimintasuunnitelman kehittämiseksi ja täytäntöönpanemiseksi. Komissio toimii itsenäisenä yhteyselimenä ja tuo mukaan EU:n näkökannan. Sitä tukee makroaluestrategioita käsittelevä korkean tason ryhmä, johon kuuluvat EU:n 28 jäsenvaltion sekä strategioihin osallistuvien EU:n ulkopuolisten valtioiden edustajat. Toteutus Hyvän toteutuksen perusedellytyksiä ovat seuraavat: - valtiot tunnustavat strategian eri alojen rajat ylittäväksi ja hallinnon jokaista tasoa koskevaksi; - EU:n ulkopuoliset maat osallistuvat täysimääräisesti ja tehokkaasti kaikilla tasoilla; - strategialla on korkean tason poliittinen tuki, jolloin ministerit päättävät strategian yleisen suunnan ja ottavat vastuun, varmistavat politiikkojen ja rahoituksen yhteensovittamisen ja tarjoavat sekä päätöksenteon tasolla että teknisellä tasolla vaadittavat resurssit ja aseman; - komissio toimii EU-ulottuvuuden takaajana ja varmistaa siten EU-tason strategisen lähestymistavan; - valtiot seuraavat ja arvioivat edistymistä ja tarjoavat ohjeita toteutuksen suhteen; - nykyisten alueellisten organisaatioiden työ hyödynnetään; - pilareiden koordinaattoreille tarjotaan luotettavaa tukea hyödyntäen erityisesti vuosia 2014‒2020 koskevan Adrian- ja Joonianmeren valtioiden välisen yhteistyöohjelman mahdollistamaa institutionaalista ja valmiuksien kehittämiseen tarkoitettua tukea; - strategiaan osallistuvat keskeiset kohdesidosryhmät eli kansalliset, alueelliset ja paikalliset viranomaiset, alueelliset ja kansalliset parlamentit sekä Euroopan parlamentti, talous- ja yhteiskuntaelämän toimijat, kansalaisyhteiskunta, yliopistomaailma ja kansalaisjärjestöt. Jotta strategialla olisi vakaa pohja, näiden asioiden suhteen täytyy tehdä päätöksiä aikaisessa vaiheessa. Rahoitus Strategia toteutetaan muun muassa hyödyntämällä ja yhteensovittamalla nykyistä EU:n ja kansallisen tason rahoitusta, joka liittyy asianomaisiin neljään pilariin ja niiden aihealueisiin. Hyväksyessään strategian osallistuvien valtioiden hallitukset sitoutuvat käyttämään tätä rahoitusta toimintasuunnitelman täytäntöönpanoon. Erityisesti Euroopan rakenne- ja investointirahastot ja liittymistä valmisteleva tukiväline vuosille 2014‒2020 tarjoavat merkittäviä resursseja ja laajan valikoiman työkaluja ja teknisiä vaihtoehtoja. Myös muita pilareiden kannalta merkityksellisiä rahastoja ja välineitä on käytettävissä, erityisesti kaikki pilareita koskeva Horisontti 2020, Verkkojen Eurooppa -väline pilaria 2 varten, ympäristö- ja ilmastotoimien ohjelma (Life) pilaria 3 ja ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja siihen sopeutumista varten ja yritysten kilpailukykyä ja pk-yrityksiä koskeva ohjelma (COSME) pilaria 4 varten. Muitakin resursseja on saatavilla, etenkin Länsi-Balkanin investointikehyksestä, Euroopan investointipankista ja muista kansainvälisistä rahoituslaitoksista. Mainitut rahastot ja välineet luovat merkittävän rahoituspohjan ja houkuttelevat näin rahoitusta yksityiseltä sektorilta. Strategialle on hyötyä myös kahden muun makroaluestrategian innovatiiviseksi rahoittamiseksi tehdystä työstä. Raportointi ja arviointi Arviointi perustuu pilareiden koordinaattoreiden raportteihin edistymisestä tavoitteiden saavuttamisessa. Tiedonkeruuta edistetään horisontaalisena valmiuksien lisäämisen keinona Adrian- ja Joonianmeren valtioiden välisen yhteistyöohjelman avulla, jotta kaikki lähtötilanteen toteamiseen tarvittavat tiedot saadaan kerättyä etenkin EU:n ulkopuolisissa valtioissa. Vaikka toimintasuunnitelman täytäntöönpano on ensisijainen menestyksen mittari, aluksi on kehitettävä tarkempia mittareita. Osallistuvat maat järjestävät vuosittaisen foorumin, jossa ne arvioivat tuloksia, keskustelevat toimiin tehdyistä muutoksista ja kehittävät uusia lähestymistapoja. 5. Yhteydet EU:n toimintapolitiikkoihin Strategia ei vaadi muutoksia unionin lainsäädäntöön, vaan sen tavoitteena on vahvistaa alueelle merkityksellisiä EU:n politiikkoja[16]. Se puuttuu myös erityisesti sisämarkkinoihin ja ympäristöasioihin[17] liittyviin puutteisiin ja käytännön vaikeuksiin, jotka johtavat viivästymisiin, ja tukee näin unionin oikeudellisten velvoitteiden parempaa noudattamista. Painopiste on yhdennetyssä lähestymistavassa, joka sitoo yhteen eri politiikan aloja EU:n toimintapolitiikkojen alueellisesti yhdenmukaisen toteuttamisen takaamiseksi. Tämä korostaa EU:n politiikkojen ja ohjelmien välisiä yhteyksiä, luonnon monimuotoisuutta koskeva EU:n strategia[18], EU:n strategia ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi[19] ja EU:n T&K-puiteohjelmat mukaan lukien. 6. Muut yhteydet Koordinointi rinnakkaisten Tonavan aluetta koskevan EU:n strategian sekä tulevan Alppien aluetta koskevan EU:n strategian kanssa on varmistettava. INTERACT-ohjelmalla saattaa olla tässä asiassa keskeinen osa. Strategiassa olisi pyrittävä synergiaetuihin tekemällä yhteistyötä sellaisten muiden hallitustenvälisten elinten kanssa, joiden toiminta kattaa saman maantieteellisen alueen, kuten Adrian- ja Joonianmeren aloite (AII), tai joilla on laajempi tai eri ulottuvuus, kuten alueellisella yhteistyöneuvostolla (RCC) tai Keski-Euroopan aloitteella (CEI). Koordinointi koko Välimeren laajuisten ohjelmien ja aloitteiden[20] kanssa ja johdonmukaisuus suhteessa nykyisiin oikeudellisiin kehyksiin[21] on tärkeää. 7. Päätelmät Adrian- ja Joonianmeren alueen vuosia kestäneet poliittiset ja taloudelliset vaikeudet alkavat olla takanapäin ja tulevaisuudennäkymät ovat nyt valoisammat. Strategia tarjoaa alueelle yleisen kehyksen politiikan koordinoinnille ja alueelliselle yhteistyölle ja tekee siitä siten paremman paikan asua, tehdä työtä ja nauttia elämästä. Alue voi toimia esimerkkinä kasvun, työpaikkojen ja uusien ideoiden luomisesta ja porttina maailman muihin osiin. Yhteiset toimet voivat auttaa aluetta kohtaamaan 2000-luvun haasteet ja mahdollisuudet. Komissio pyytääkin siksi neuvostoa antamaan tukensa tälle tiedonannolle. Myös Euroopan parlamenttia, alueiden komiteaa ja Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa pyydetään tarkastelemaan tätä tiedonantoa. Liite Kartta Adrian- ja Joonianmeren aluetta koskevasta Euroopan unionin strategiasta [1] Hallitustenvälinen Adrian- ja Joonianmeren aloite käynnistettiin vuonna 2000, ja sen tavoitteena on luoda alueellisen yhteistyön vahvistamisen ja poliittisen ja taloudellisen vakauden edistämisen avulla vakaa pohja Euroopan yhdentymisprosessille. [2] COM(2012) 713 [3] KOM(2011) 381; SEC(2011) 1071; COM(2012) 128, COM(2013) 181; COM(2013) 468; SWD(2013) 233. [4] Adrianmeren pohjoisosan syvyys on keskimäärin 50 metriä. Adrianmeren veden vaihtuminen Välimeren veden kanssa vie kolmesta neljään vuotta. [5] Rikkidioksidi- ja typpidioksidipäästöjen sekä pienhiukkasten osalta. [6] COM(2013) 468, 27.6.2013. [7] Toimintasuunnitelmaa tarkistetaan määräajoin ja sitä päivitetään, kun uusia tarpeita ilmenee. [8] Toimintasuunnitelman valmistelua koordinoi valitsemansa pilarin osalta kaksi valtiota, joista toinen oli unionin jäsen ja toinen ei. [9] Ks. alaviite 8. [10] Ks. alaviite 8. [11] SWD(2012) 101 – ”Parhaiden käytänteiden suuntaviivat maaperän sulkemisen rajoittamiseksi, lieventämiseksi ja kompensoimiseksi”. [12] Rikkidioksidi- ja typpidioksidipäästöjen, pienhiukkasten ja otsonin osalta. [13] Etenkin meristrategiadirektiivi, luontotyyppidirektiivi ja lintudirektiivi. [14] Ks. alaviite 8. [15] Komission kertomus makroaluestrategioiden hallintotavasta, COM(2014) 284, 20.5.2014. [16] Kuten direktiivi merten aluesuunnittelusta, yhteinen kalastuspolitiikka, EU:n katastrofiriskien hallintapolitiikka, Euroopan laajuiset verkot (liikenne ja energia), tulevat liikenneyhteisöt jne. [17] Etenkin lintu- ja luontotyyppidirektiivit, vesipolitiikan puitedirektiivi, meristrategiadirektiivi, nitraattidirektiivi, ilmanlaatudirektiivi, kansallisia päästörajoja koskeva direktiivi ja jätehuollon puitedirektiivi. [18] KOM(2011) 244 [19] COM(2013) 216 [20] Erityisesti Välimeren unioni ja Välimeren yleinen kalastuskomissio. [21] Etenkin Välimeren merellisen ympäristön ja rannikkoalueiden suojelemista koskeva Barcelonan yleissopimus.