Komission välikertomus neuvostolle ja Euroopan Parlamentille Ensimmäinen katsaus maitoa ja maitovalmisteita koskevien tilastotietojen keruusta annetun direktiivin 96/16/EY soveltamisesta (direktiivin 96/16/EY 8 artiklan mukainen) /* KOM/2000/0600 lopull. */





KOMISSION VÄLIKERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Ensimmäinen katsaus maitoa ja maitovalmisteita koskevien tilastotietojen keruusta annetun direktiivin 96/16/EY soveltamisesta (direktiivin 96/16/EY 8 artiklan mukainen) Alustava Tämä kertomus on laadittu maitoa ja maitovalmisteita koskevien tilastotietojen keruusta 19 päivänä maaliskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/16/EY 8 artiklan mukaisesti [1]. [1] EYVL L 78, 28.3.1996, s. 27. * Ensimmäinen osa: johdanto. * Toinen osa: maitoa ja maitovalmisteita koskevan lainsäädännön yleinen lähestymistapa. * Kolmas osa: kuvaus maidon ja tärkeimpien maitovalmisteiden valkuaispitoisuutta koskevien tilastotietojen keruusta (direktiivin 96/16/EY 4 artiklan 2 kohta); tähän sisältyvät aiheen tausta, saadut tulokset sekä havaitut ongelmat. * Neljäs osa: maitoa koskevan uuden lainsäädännön soveltamiseen liittyvät menetelmät ja tekniset kysymykset; tähän sisältyvät lainsäädännön soveltamiseen liittyvien teknisten ongelmien kuvaus ja ratkaisuehdotukset. * Viides osa: kertomuksen päätelmät. 1. Johdanto Yhteisön tasolla maitoa ja maitovalmisteita koskevia tilastoja säännellään maitoa ja maitovalmisteita koskevien tilastotietojen keruusta 19 päivänä maaliskuuta 1996 annetulla neuvoston direktiivillä 96/16/EY ja direktiivin 96/16/EY soveltamissäännöksistä 18 päivänä joulukuuta 1996 annetulla komission päätöksellä 97/80/EY [2]. [2] EYVL L 24, 25.1.1997, s. 26. Maaliskuun 19 päivänä 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/16/EY 8 artiklassa säädetään, että komissio antaa viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1999 neuvostolle tämän direktiivin soveltamisesta saatuja kokemuksia käsittelevän kertomuksen. Tällöin komissio esittää erityisesti 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun analyysin tulokset ja tarvittaessa tiettyä ajanjaksoa koskevat ehdotukset. On syytä korostaa, että kyseisen lainsäädännön soveltamisaika ei ole riittävän pitkä, jotta tähän mennessä saaduista kokemuksista voitaisiin tehdä lopullisia johtopäätöksiä. Tästä syystä komissio esittää tässä välikertomuksessa ainoastaan ensimmäisen katsauksen. Komissio arvioi, että voimassa olevan lainsäädännön soveltamisajan jatkaminen antaisi sille mahdollisuuden kerätä kaikki tarvittavat tiedot, jotta se voisi esittää 31 päivänä joulukuuta 2002 kattavamman kertomuksen saaduista kokemuksista. Tähän liittyisi tarvittaessa lopullista ajanjaksoa koskevia ehdotuksia. Neuvoston direktiivin 96/16/EY 4 artiklan 2 kohdassa säädetään tutkimuksista, joiden tarkoituksena on analysoida, voidaanko 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja vuosittain annettavia tilastotietoja tärkeimpien maitovalmisteiden valkuaispitoisuudesta laajentaa. Tässä tarkoituksessa jäsenvaltiot tekevät kolmen vuoden kuluessa neuvoston direktiivin 96/16/EY voimaantulosta kokeilututkimuksia tai tutkimuksia. Komissio vahvistaa direktiivin 96/16/EY 7 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen työohjelman jokaiselle näistä kolmesta vuodesta. Komission oli määrä antaa tämä kertomus neuvostolle viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1999. Kertomusta ei kuitenkaan voitu antaa mainittuna päivänä pääasiassa kahdesta syystä: * Komissiolla ei ollut mainittuun päivään mennessä kyseisen lainsäädännön kolmatta soveltamisvuotta koskevia tietoja, koska kyseisessä lainsäädännössä säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava Eurostatille kulunutta vuotta koskevat vuosittaiset tulokset 30 päivään kesäkuuta 1999 mennessä. * Lisäksi vuoden 1999 heinäkuussa järjestettiin maitotilastoja käsittelevän työryhmän erityiskokous, jonka tarkoituksena oli tutkia päätöksen 97/80/EY soveltamisessa havaittuja merkittävimpiä ongelmia, mikä saattoi vaikuttaa tiettyihin neuvostolle annettavassa kertomuksessa käsiteltäviin kysymyksiin. 2. Yleinen lähestymistapa 2.1. Maidon käyttöä koskevat tilastot (maitovalmisteiden raaka-aineet/sisältö) Aiemmassa maitotilastoja koskevassa lainsäädännössä [3] säädettiin tärkeimpien maitotuotteiden osalta jokaisen tuotteen tuotantomäärää koskevien lukujen lisäksi sellaisten tietojen toimittamisesta, jotka koskevat rasvapitoisuutta ja raaka-aineita jaoteltuna "täysmaitoon", "rasvattomaan maitoon" ja "heraan". Tätä säännöstä ei kuitenkaan käytännössä sovellettu asianmukaisesti. Vaikka eri maitovalmisteiden tuotantomääriä koskevat luvut olivat suhteellisen kattavia, jäsenvaltioista toimitettavissa raaka-aineita koskevissa tiedoissa esiintyi merkittäviä puutteita. Tilanne oli parempi täysmaidon ja rasvattoman maidon osalta, erityisesti muutama vuosi jäsenvaltioiden yhteisen ponnistuksen jälkeen. Sen sijaan tiedot rasvapitoisuudesta ja herasta olivat hyvin hajanaisia, ja niitä oli vaikea käyttää systemaattisesti. [3] Neuvoston direktiivi 72/280/ETY, EYVL L 179, 7.8.1972, s. 2 (annettu maitoa ja maitovalmisteita koskevien tilastotietojen keruusta jäsenvaltioissa); komission päätös 72/356/ETY, EYVL L 246, 30.10.1972, s. 1 (tehty määräysten antamisesta maitoa ja maitovalmisteita koskevien tilastotietojen keruun täytäntöönpanemiseksi) . 1990-luvun alussa, sen jälkeen kun komission yksiköiden ja jäsenvaltioiden välillä oli pidetty useita kokouksia, jäsenvaltioiden edustajat halusivat muuttaa lähestymistapaa "täysmaito/rasvaton maito", jota pidettiin vanhentuneena ja joka ei vastannut todellista tilannetta meijereissä ja eri maitovalmisteiden tuotantoprosessissa. Useita vaihtoehtoja ehdotettiin ja niistä keskusteltiin, esimerkiksi lähestymistavasta "rasva/valkuaisaine", jonka komissio voi hyväksyä vaihtoehdoksi. Yksikään käsitellyistä ehdotuksista ei kuitenkaan saanut jäsenvaltioiden enemmistön hyväksyntää. Eurostatin työryhmissä ja neuvostossa käytyjen pitkällisten keskustelujen jälkeen päästiin kompromissiin, jonka ansiosta maitoa ja maitovalmisteita koskevien tilastotietojen keruusta voitiin 19 päivänä maaliskuuta 1996 antaa neuvoston direktiivi 96/16/EY. Siinä säädetään edelleen rasvapitoisuutta ja raaka-aineita "täysmaito/rasvaton maito" koskevien tietojen toimittamisesta, sekä heraa koskevien tietojen poistamisesta. On kuitenkin sovittu siitä, että voidaan tutkia mahdollisuutta laajentaa vuosittaisia tilastotietoja koskemaan tärkeimpien maitovalmisteiden valkuaispitoisuutta kokeilututkimusten tai tutkimusten perusteella, joita jäsenvaltioiden on tehtävä kolmen vuoden kuluessa neuvoston direktiivin 96/16/EY voimaantulosta. Tilastotietojen keräämisellä tärkeimpien maitovalmisteiden eri raaka-aineista/sisällöstä on kahdenlaista merkitystä: Ensinnäkin niin meijerien kuin maatilojen tasolla on tuotettava katsauksia maidon saatavuudesta ja käytöstä. Lähestymistapa "täysmaito/rasvaton maito" tarkoittaa sitä, että näissä katsauksissa otetaan lähtökohdaksi raaka-aineen määrä, jota käytetään erilaisten maitovalmisteiden valmistamiseen. Vaihtoehtoisessa lähestymistavassa otettaisiin katsauksen laskentaperustaksi maidon käyttö muuttujien "rasva/valkuaisaine" perusteella. Tällöin etusijalla olisi tuotteiden rasvapitoisuus ja valkuaispitoisuus (tärkeimmät osat) joko lopputuotteissa tai raaka-aineissa. Jotta komissio voisi suorittaa sille perustamissopimuksen ja maito- ja maitovalmistealan yhteistä markkinajärjestelyä koskevien yhteisön säännösten mukaan kuuluvat tehtävät, se tarvitsee ajantasaisia tietoja, joiden avulla voidaan säännöllisesti seurata muutoksia maitovalmisteiden markkinoilla, erityisesti maidon eri osien hyödyntämistä ja rakennemuutoksia meijerien valmistusprosessissa. Rasvan merkitys maidon hyödyntämisessä vähenee, kun taas valkuaisaineen kasvaa. Tämä ei koske ainoastaan maidon keruuta ja tuottajille maksettuja hintoja, vaan se heijastaa myös muutoksia tuotettujen valmisteiden rakenteessa. Joko käytettyä raaka-ainetta tai maidon osia koskevat tilastotiedot antaisivat komissiolle mahdollisuuden seurata näitä suuntauksia ja sopeuttaa tapauskohtaisesti maito- ja maitovalmistemarkkinoiden ohjaamisessa tarvittavia päätöksiä. Valkuaisainetta koskevan tietojenkeruun tuloksia kuvataan yksityiskohtaisesti tämän kertomuksen kolmannessa osassa. Rasvapitoisuuden osalta komissio on todennut, että tietojen toimittaminen jäsenvaltioista on lisääntynyt merkittävästi, kun taas raaka-aineiden "täysmaito/rasvaton maito" tilannetta on edelleen parannettava. Alalla tähän mennessä saatujen kokemusten perusteella rasvapitoisuutta koskevat tulokset ovat olleet myönteisiä neuvoston direktiivin 96/16/EY toisesta soveltamisvuodesta lähtien. Vuonna 1998 suurin osa jäsenvaltioista pystyi toimittamaan rasvapitoisuutta koskevia lukuja eri maitovalmisteista. Edistyminen on sitäkin huomattavampaa, kun vuonna 1996 yksikään jäsenvaltio ei ollut toimittanut näitä tietoja. Sen sijaan vaikuttaa siltä, että jäsenvaltioiden välillä on edelleen merkittäviä menetelmäeroja, sillä jotkin jäsenvaltiot ilmoittavat rasvapitoisuuden lopputuotteittain, kun taas toiset näyttävät mittaavan raaka-aineiden rasvapitoisuuden (eri tuotteiden valmistamiseen käytetyn raaka-aineen rasvapitoisuus). Täysmaidon ja rasvattoman maidon osalta on todettava, että tietyt jäsenvaltiot eivät ole toimittaneet näitä tietoja maitotilastoja koskevan uuden lainsäädännön voimaantulon jälkeen, vaikka näiden tietojen keräämisestä säädetään nimenomaisesti direktiivissä, edellyttäen, että vertailu vaihtoehtoiseen lähestymistapaan "rasva/valkuaisaine" on mahdollinen. Tavoitteena oli nimenomaan tutkia tämän vaihtoehtoisen lähestymistavan toteutettavuutta kolmen vuoden siirtymäaikana. Joidenkin tilastokohtien tutkimus osoittaa, että tiettyjen jäsenvaltioiden toimittamat taulukot ovat yhtenäisiä, vaikka edelleen onkin tarkistettava yksityiskohtaisesti noudatettu menetelmä ja käytettyjen kertoimien asiaankuuluvuus. Riippumatta siitä, mikä lähestymistapa lopulta valitaan, tähän mennessä suoritettu analyysi osoittaa selvästi tarpeen syventää keskustelua menetelmistä, joiden tarkoituksena on parantaa tilastojen laatua ja yhtenäisyyttä maito- ja maitovalmistealalla, erityisesti koskien kysymystä lopputuotteiden raaka-aineista ja sisällöstä. 2.2. Brutto- ja nettovirtojen mittaaminen Yleisesti ottaen maitotilastot voidaan laatia kahdella tavalla: - Ensimmäisessä menetelmässä otetaan huomioon kaikki meijereissä tuotetut määrät riippumatta niiden loppukäytöstä (brutto-lähestymistapa). Tässä tapauksessa tiedot käsittävät paitsi loppukäyttöön tuotetut määrät, myös tuotteiden määrät, jotka on käytetty joko samassa tai toisessa meijerissä raaka-aineena muiden tuotteiden valmistukseen. Tästä aiheutuu tulosten päällekkäisyyttä, joka johtuu siitä, että ketjun sisällä käytetään uudelleen jo laskettuja määriä. - Netto-lähestymistavassa pyritään välttämään tulosten päällekkäisyyttä ottamalla huomioon ainoastaan loppukäyttöön tarkoitetut määrät eli käyttö maitoketjun ulkopuolella. Tämän lähestymistavan mukaan kaikkia maan meijereitä pidetään yhtenä meijerinä (kansallinen meijeri). Nykyisessä maitotilastomenetelmässä käytetään kansallisen meijerin käsitettä, eli kaikki uudelleenkäyttö jätetään huomioimatta. Direktiivin 96/16/EY 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti kansallisten tilastolaitosten on laadittava tilastotutkimuksiin liittyvät kyselylomakkeet niin, ettei tulosten päällekkäisyyttä synny. Neuvoston direktiivin 96/16/EY 5 artiklan 2 kohdassa kehotetaan jäsenvaltioita ilmoittamaan vuosittain komissiolle menetelmäkertomusten muodossa kaikki tiedot, joiden perusteella on mahdollista arvioida tulosten tarkkuus, erityisesti tulosten päällekkäisyyden välttämiseksi käytetyt menetelmät. Maataloustilastokomitean maitotilastoja käsittelevässä työryhmässä käytyjen, direktiivin 96/16/EY soveltamista koskevien teknisten keskustelujen kuluessa useat jäsenvaltioiden edustajat korostivat, kuinka vaikeaa tulosten päällekkäisyyden välttäminen on, mutta eivät kuitenkaan halunneet asettaa kyseenalaiseksi lähestymistapaa, joka perustuu kansalliseen meijeriin. Tietyt jäsenvaltiot arvioivat, että tulosten päällekkäisyyden ongelma on erityisen vaikea ratkaista lähestymistavassa "täysmaito/rasvaton maito", ja ajavat sen vuoksi lähestymistavan vaihtamista järjestelmään, joka perustuu maidon osiin (rasva/valkuaisaineet). Suurin osa jäsenvaltioista on tietoinen tämän problematiikan aiheuttamista vaikeuksista ja kannattaa lähestymistapaa "täysmaito/rasvaton maito". Ne korostavat kuitenkin, että on välttämätöntä voida työskennellä teknisten kertoimien ja estimointien avulla. Tulevaisuudessa kannattaisi tutkia nykyisin käytettävän nettovirtoihin perustuvan järjestelmän muuttamista kohti brutto-lähestymistapaa, jossa eroteltaisiin selvästi uudelleenkäyttö ketjun sisällä. Toisaalta olisi kysyttävä, missä määrin maidon osiin (rasva ja valkuaisaine) perustuva järjestelmä mahdollistaisi sen, että tulosten päällekkäisyyttä ja brutto- tai nettolähestymistapaa koskeviin ongelmiin voitaisiin vastata aiempaa paremmin. Vastaus tähän kysymykseen määräisi sen, muutetaanko nykyinen nettovirtoihin perustuva järjestelmä bruttolähestymistavaksi, jossa erotellaan selvästi uudelleenkäyttö. 2.3. Muita näkökohtia Aiempaan lainsäädäntöön verrattuna (neuvoston direktiivi 72/280/ETY, annettu 31 päivänä heinäkuuta 1972) on muitakin seikkoja, joita on muutettu uudella lainsäädännöllä: * Viikkotilastot on poistettu, millä pyrittiin keventämään alalle aiheutuvaa tilastotaakkaa ja antamaan jäsenvaltioille mahdollisuus noudattaa paremmin kuukausi-, vuosi- ja kolmivuotistilastojen toimitusaikoja. Lisäksi kuukausittaiset kaseiinien ja kaseinaattien tuotantotilastot sekä tuotteiden valmistuksessa käytettävää heraa koskevat tilastot on poistettu. * Tilastotutkimuksen alaa on myös muutettu sen sopeuttamiseksi paremmin maitokiintiöjärjestelmään. Tämän vuoksi meijereiden määritelmää on tarkistettu ja tilastoissa käytetään nyt käsitettä "tuotantopaikka" aiemmassa lainsäädännössä käytetyn käsitteen "meijerin kotipaikka" sijasta. * Luetteloa erilaisista maitovalmisteista ja niiden määritelmistä on mukautettu nykytilanteeseen ja uusiin tietotarpeisiin. * Velvoite toimittaa alueellisia maidontuotantotilastoja on poistettu. 3. Maidon ja tärkeimpien maitovalmisteiden valkuaispitoisuutta koskevien tilastotietojen keruu 3.1. Tausta Kuten tämän kertomuksen johdannossa jo todettiin, neuvoston direktiivin 96/16/EY 4 artiklan 2 kohdassa säädetään tutkimuksista, joiden tarkoituksena on analysoida, voidaanko vuosittain annettavia tilastotietoja tärkeimpien maitovalmisteiden valkuaispitoisuudesta laajentaa. Tässä tarkoituksessa jäsenvaltiot tekevät kolmen vuoden kuluessa direktiivin voimaantulosta kokeilututkimuksia tai tutkimuksia. Samassa artiklassa säädetään, että komissio vahvistaa työohjelman jokaiselle näistä kolmesta vuodesta. Komission päätöksen 97/80/EY [4] liitteessä III olleessa ensimmäisessä työohjelmassa (1997) oli muun muassa taulukko tärkeimmistä maitovalmisteista. Jäsenvaltioita kehotettiin toimittamaan kaikkien näiden valmisteiden osalta tietoja tuotetusta määrästä, kyseisen tuotteen valmistuksessa käytetyn lehmänmaidon valkuaismäärästä sekä tuotteen sisältämän lehmänmaidon valkuaismäärästä. Työohjelmassa säädettiin myös kertomuksesta, joka koskee raaka-aineiden ja maitotuotteiden sisältämän valkuaispitoisuuden välistä suhdetta. [4] Komission päätös 97/80/EY, tehty 18 päivänä joulukuuta 1996, neuvoston direktiivin 96/16/EY soveltamissäännöksistä maitoa ja maitovalmisteita koskevien tilastotietojen keruussa. Toisessa työohjelmassa (1998), joka esitettiin komission päätöksen 98/325/EY [5] liitteessä, oli taulukko maitovalmisteista, jotka oli vähennetty 13 valmisteeseen, ja jossa pyydettiin niin ikään tietoja tuotetuista määristä sekä raaka-aineista ja valkuaispitoisuudesta. Lisäksi siinä pyydettiin kuvaamaan taulukon tietojen keräämisessä käytettyjä menetelmiä, muun muassa kertoimien, estimointien ja erilaisten tietolähteiden käyttöä. [5] Komission päätös 98/325/EY, tehty 24 päivänä huhtikuuta 1998, tärkeimpien maitotuotteiden valkuaispitoisuuteen liittyvästä vuoden 1998 työohjelmasta, EYVL L 142, 14.5.1998, s. 39. Kolmas työohjelma (1999) esitettiin komission päätöksen 1999/309/EY [6] liitteessä. Pyydetyt tiedot eivät ole muuttuneet, mutta taulukon maitovalmisteiden määrä on noussut 15 valmisteeseen. [6] Komission päätös 1999/309/EY, tehty 23 päivänä huhtikuuta 1999, tärkeimpien maitotuotteiden valkuaispitoisuuteen liittyvästä vuoden 1999 työohjelmasta, EYVL L 119, 7.5.1999, s. 54. 3.2. Saadut tulokset Jäsenvaltioiden suuri enemmistö toimitti pyydetyn taulukon vuosilta 1996, 1997 ja 1998. Tätä kertomusta laadittaessa kaikkia vuoden 1999 työohjelman tuloksia ei ollut vielä saatu. Yleisesti ottaen tiedot on toimitettu Eurostatille enemmän tai vähemmän täydellisinä, mutta tietyt jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet kertomuksissaan, että niiden on mahdotonta toimittaa osaa pyydetyistä tiedoista teknisten välineiden tai henkilöresurssien puutteesta johtuen. Suurin osa jäsenvaltioista on käyttänyt estimointimenetelmiä, jotka perustuvat erilaisiin teoreettisiin hypoteeseihin. Toisaalta tietyt menetelmät antavat samankaltaisia tuloksia, mutta toisaalta on myös todettavissa suuria eroja jäsenvaltioiden välillä. Kun vuotta 1999 koskevan kolmannen työohjelman tulokset on saatu täydellisinä, valkuaisainetta koskevien työohjelmien analyysi suoritetaan seuraavasti: * laaditaan tiivistelmätaulukko, jossa esitetään kolmen vuoden aikana toimitetut tiedot sekä niiden suhteelliset erot [7]; [7] Ensimmäinen tämäntyyppinen taulukko laadittiin valkuaispitoisuuteen liittyvän työohjelman toisen soveltamisvuoden jälkeen. * laaditaan kattava tiivistelmä eri jäsenvaltioiden soveltamista estimointi- tai mittausmenetelmistä, jotka koskevat tärkeimpien maitovalmisteiden valkuaispitoisuutta [8]; [8] Eurostat on jo laatinut kuuden jäsenvaltion estimointi- ja mittausmenetelmistä ensimmäisen yhteenvedon, joka toimitettiin maitotilastoja käsittelevän työryhmän jäsenille 18.-19. joulukuuta 1998 pidetyssä kokouksessa. * laaditaan luettelo jäsenvaltioiden kohtaamista vaikeuksista, jotka koskevat valkuaispitoisuuden mittaamista ja mahdollista tärkeimpien maitovalmisteiden valkuaispitoisuutta koskevan tilastotietojen keruujärjestelmän täytäntöönpanoa. 3.3. Teknisten tutkimusten edistyminen Maitoteollisuuden tuotteiden sisältämää valkuaisainetta koskevan tilastollisen havaintojärjestelmän toteutettavuuden tutkimiseksi on vuosina 1997 ja 1998 toteutettu TAPAS-toimia (tekninen toimintasuunnitelma maataloustilastojen parantamiseksi). Lisäksi jäsenvaltiot ovat säännöllisesti toimittaneet komissiolle tietoja työnsä edistymisestä vuosittaisissa kertomuksissa. Myös maitotilastoja käsittelevän työryhmän vuosina 1997/1998/1999 pitämissä kokouksissa valtuuskunnat ovat voineet käsitellä tiettyjä menetelmiin liittyviä ongelmia. Yleisesti ottaen jäsenvaltioiden toteuttamien tilastotoimien avulla ei ole voitu poistaa kaikkia esteitä, jotka mainittiin tilastotietojen toimittamiseen sopivaa järjestelmää koskevissa valmistavissa keskusteluissa. Jäsenvaltioiden toimittamien kertomusten perusteella vaikuttaa siltä, että yrityksiä ei ole vielä riittävästi sopeutettu muutoksiin markkinoilla, joilla valkuaisaineella on tärkeä merkitys. Niiden kiinnostus kysymystä kohtaan on hyvin erilaista ja vaihtelee koon ja erikoistumisen mukaan. Tilastolaitosten toteamat tällaisen järjestelmän täytäntöönpanoon liittyvät esteet ovat pääasiassa kolmenlaisia: (a) tiettyjen maitovalmisteiden valkuaisainepitoisuuden mittaamiseen liittyvät tekniset vaikeudet, (b) tiettyjen yritysten kiinnostuksen puute lopputuotteiden täsmällisten pitoisuuksien mittaamiseen, kun tämä ei ole määräävä tekijä tuotteen sijoittumisessa markkinoilla ja (c) valkuaisainetta koskevien tietojen keräämiseen käytettävän erityisjärjestelmän toteuttamisen korkeat kustannukset. Nämä useimpien jäsenvaltioiden tilastolaitosten nykyisin esittämät vaikeudet näyttävät siis liittyvän mittausmenetelmien epätasaiseen jakautumiseen maitoteollisuudessa ja kustannustehokkuuteen liittyviin tekijöihin. "Valkuaisaine"-lähestymistapa on kuitenkin herättänyt suurta kiinnostusta sekä suuressa osassa maitoteollisuutta että useiden jäsenvaltioiden maatalousministeriöissä. 3.4. Säännöstön kehittyminen Codex Alimentarius -komissio on hyväksynyt kansainvälisiä standardeja, joilla annetaan lupa standardoida maitosäilykkeiden valkuaispitoisuus. Tämä päätös kannustaa jäsenvaltioita, erityisesti Ranskaa, Belgiaa, Alankomaita, Tanskaa, Saksaa ja Irlantia, puolustamaan voimakkaasti valkuaispitoisuuden standardointia koskevaa lainsäädännön laatimista. Komissio on jo antanut asetuksia, jotka koskevat asetuksen (EY) N:o 1255/1999 yksityiskohtaisia soveltamissääntöjä maidon ja maitovalmisteiden laadun analysointiin ja arviointiin käytettävien menetelmien osalta. Kyseessä ovat kansainvälisesti tunnustetut menetelmät, ja ne ovat laillisesti sovellettavissa. 4. Maitotilastoja koskevan lainsäädännön soveltamiseen liittyvät menetelmät ja tekniset kysymykset. 4.1. Johdanto Neuvoston direktiivin 96/16/EY mukaiset kuukausi-, vuosi- ja kolmivuotistaulukot on laadittava neuvoston direktiivin 96/16/EY soveltamissäännöksistä tehdyssä komission päätöksessä 97/80/EY määriteltyjen menetelmien mukaisesti. Komissio on pyytänyt jäsenvaltioita kertomaan, millä tavoin ne panevat täytäntöön nämä menetelmät kansallisella tasolla. Tässä tarkoituksessa maitotilastoja koskevan neuvoston direktiivin 96/16/EY 5 artiklassa säädetään, että jäsenvaltiot lähettävät vuosittain menetelmäkertomuksen sen soveltamisesta. Vuoden 1999 heinäkuussa pidettiin maataloustilastokomitean maitotilastoja käsittelevän työryhmän erityiskokous Luxemburgissa. Kokouksen pääasiallisena tavoitteena oli laatia luettelo menetelmiin liittyvistä ongelmista, joita oli havaittu neuvoston direktiiviä 96/16/EY ja komission päätöstä 97/80/EY sovellettaessa, sekä keskustella mahdollisista ratkaisuista. Lisäksi loppukesästä 1999 on otettu useita kahdenvälisiä yhteyksiä maitotilastoja käsittelevän työryhmän asiantuntijoihin, mikä on auttanut täsmentämään menetelmiin liittyviä vaikeuksia. 4.2. Päätöksen 97/80/EY soveltamiseen liittyvät vaikeudet Maitotilastoja koskevan lainsäädännön soveltamisessa on havaittu tiettyjä vaikeuksia, ja aiheen monimutkaisuuden vuoksi selvitettävänä on joukko teknisiä kysymyksiä. Esimerkkeinä voidaan mainita seuraavat konkreettiset tapaukset: * Voin määritelmää on muutettu uudessa lainsäädännössä lisäämällä aiempaan alatuotteiden luetteloon kohta "muut keltaisesta rasvasta valmistetut tuotteet". Aikasarjoissa on siten katkos, joka on käsiteltävä asianmukaisesti. * Sama ongelma koskee maitojauheita, joiden osalta tuotevalikoimaa on täydennetty kohdalla "muut maitojauheet". * Käytettyjen muuntokertoimien luotettavuus ei joissain tapauksissa ole riittävä. Tämä koskee esimerkiksi maitoa, voita ja heraa. * Osassa jäsenvaltioista täysmaidon ja rasvattoman maidon kertoimien välinen suhde on joissain tapauksissa epäjohdonmukainen ja vaihteleva. * Joissain tapauksissa, kun täydelliset tiedot rasvapitoisuudesta ja täysmaito- ja rasvaton maito -raaka-aineesta puuttuvat, on vaikeaa laskea käytetyn maidon määrää ja laatia vertailevaa arviointia toisaalta lähestymistavasta "rasva/valkuaisaine" ja toisaalta lähestymistavasta "täysmaito/rasvaton maito" [9]. [9] Komissio hyväksyisi myös jäsenvaltioiden toimittamat arviot. * Kolmivuosittaisten tulosten muutokset edellyttävät tiettyjen tilastotaulukoiden mukauttamista, jotta voidaan taata kahden lainsäädännön perusteella laadittujen sarjojen vertailtavuus. Maitotilastoja käsittelevän työryhmän heinäkuussa 1999 pitämän menetelmäkysymyksiä koskeneen kokouksen pöytäkirjassa [10] pyydettiin jäsenvaltioita toimittamaan Eurostatille luettelo muista menetelmiin liittyvistä ongelmista, joita on havaittu lainsäädäntöä sovellettaessa. [10] Ensimmäinen kokouspöytäkirjan tiivistelmä lähetettiin jäsenvaltioille 8.-9. heinäkuuta 1999 pidettyä kokousta seuraavalla viikolla. Lopullinen kokouspöytäkirja lähetettiin jäsenvaltioille 4. lokakuuta 1999. 4.3. Toimitusajat Maitotilastojen toimitusaikojen osalta lainsäädännössä säädetään, että kuukausittaiset tulokset on lähetettävä viimeistään 45 päivää tilastointikuukauden päättymisen jälkeen. Vuosittaiset ja kolmivuosittaiset tulokset on lähetettävä tilastointivuotta seuraavan vuoden kesäkuussa ja syyskuussa. Tarkoituksena on, että tietokannat voidaan saattaa nopeasti ajan tasalle ja että Eurooppaa koskevat yhdenmukaiset ja luotettavat tiedot voidaan toimittaa mahdollisimman nopeasti. Eurostat on suorittanut analyysin, jossa laskettiin jäsenmaiden ja EFTA-maiden vuosina 1997/1998 ja vuoden 1999 syyskuuhun mennessä toimittamien kuukausittaisten tulosten keskimääräinen toimitusaika päivinä. Tämän analyysin mukaan kolmasosa maista toimittaa tiedot säännöllisesti ja ajallaan. Joissakin maissa myöhästyminen on kuitenkin huomattavaa: 60-80 päivää yli säädetyn 45 päivän määräajan. On syytä muistuttaa, että lainsäädäntöä tarkistettaessa jäsenvaltiot suostuivat parantamaan kuukausittaisten ja vuosittaisten tulosten toimitusaikoja koskevaa epätyydyttävää tilannetta, jos viikkotilastot poistettaisiin. Kaiken kaikkiaan parannusta on kuitenkin tapahtunut vuodesta 1996 verrattuna aikaisempiin vuosiin. Osa jäsenvaltioista joutuu kuitenkin jatkamaan ponnistuksia. Vuosittaisia ja kolmivuosittaisia tuloksia koskevat viivästykset ovat suhteellisesti vähäisempiä. 4.4. Uudelleenkäyttö maitoteollisuudessa Kuukausi-, vuosi- ja kolmivuotistaulukoita laadittaessa menetelmäkertomukset ovat päteviä ainoastaan, jos ne sisältävät riittävästi tietoja ei ainoastaan käytetyistä kyselylomakkeista ja menetelmistä kyselylomakkeilla saatujen tietojen siirtämiseksi yhteisön taulukoihin, vaan myös tulosten päällekkäisyyden välttämiseksi käytetyistä menetelmistä ja sitä kautta tavasta, jolla uudelleenkäyttö otetaan huomioon. Uudelleenkäytön tuntemus ja oikea käsittely ovat ennakkoehto sille, että saatavuuden ja käytön välinen suhde voidaan laskea kansallisen meijerin käsitteen mukaisesti. Uudelleenkäytön tuntemus ketjun sisällä helpottaisi huomattavasti tulosten arviointia ja parantaisi niiden luotettavuutta ja vertailtavuutta. Nykyisin on todettava, että uudelleenkäytön huomioon ottaminen aiheuttaa merkittäviä ongelmia maitotilastojen alalla. Itse asiassa jäsenvaltioiden lähettämiä menetelmäkertomuksia tarkasteltaessa voidaan havaita eroja niiden käsittelyssä: joko tiedot saadaan suoraan meijereihin toimitettujen kyselylomakkeiden avulla, tai haetut tulokset saadaan teoreettisemmalla laskutoimituksella, jossa käytetään apuna kertoimia ja estimointia. Lisäksi uudelleenkäytön tuntemus antaisi mahdollisuuden parantaa huomattavasti maitovalmisteiden hankintakatsausten laatua. Yleisesti ottaen on kuitenkin niin, että jos halutaan päästä voimassa olevassa lainsäädännössä asetettuihin tavoitteisiin ja kartoittaa maidon saatavuutta ja käyttöä, periaatteena on tuottaa tilastoja kansallisen meijerin käsitteen mukaisesti eli välttäen uudelleenkäytöstä johtuvaa tulosten päällekkäisyyttä. Periaatteessa tämä on mahdollista noudattamalla suoraan netto-lähestymistapaa tai soveltamalla brutto-lähestymistapaa mutta vähentämällä siitä uudelleenkäytön. Maitotilastoja käsittelevän työryhmän kokouksissa tietyt jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet kannattavansa brutto-lähestymistapaa. Tällöin mitattaisiin kokonaistuotanto maitovalmisteina, uudelleenkäyttö mukaan luettuna, jonka jälkeen maitovalmisteet jaoteltaisiin käyttötarkoituksen mukaan, jotta voitaisiin välttää tulosten päällekkäisyys laskettaessa maidon käyttöä. Tästä lähestymistavasta olisi myös se etu, että maitotilastoja yhdenmukaistettaisiin entisestään neuvoston direktiivin 96/16/EY mukaisesti, eri maitovalmisteita koskevien hankintakatsausten ja maitovalmisteita koskevien ulkomaankauppatilastojen kanssa. Tätä kysymystä on tarkoitus pohtia perinpohjaisemmin seuraavissa maitotilastoja käsittelevän työryhmän kokouksissa. Nykyisen lainsäädännön soveltamiseen liittyvät menetelmiä koskevat vaikeudet on selvitettävä asteittain saatujen tulosten perusteella. 5. Päätelmät Yleisesti ottaen neuvoston direktiivin 96/16/EY täytäntöönpano komission päätöksessä 97/80/EY olevien soveltamissäännösten mukaisesti voi jatkua tämän kertomuksen alussa esitellyn yleisen lähestymistavan mukaan, kunhan menetelmien tasolla tehdään tarvittavat selvennykset tietojen asianmukaisen toimittamisen varmistamiseksi. Valkuaisainetta koskevien vuosittaisten tilastojen laajentamisen osalta jäsenvaltioissa tähän mennessä saadut kokemukset ja kokeilututkimukset eivät ole riittäviä, jotta komissio voisi esittää tiettyä ajanjaksoa koskevia ehdotuksia: * Toisaalta kerättyjen tietojen perusteella maidon käyttömäärien laskemista ei vielä voida perustaa valkuaisaineeseen. Mittaus- tai estimointimenetelmillä ei saada riittävän luotettavia tuloksia, eikä niillä voida toistaiseksi laatia yhdenmukaistettuja tilastoja. * Toisaalta komissio pahoittelee sitä, että lähestymistavan "täysmaito/rasvaton maito" mukaisesti saatujen tulosten avulla ei voida tehdä menetelmien tasolla tyydyttävää vertailua lähestymistavan "rasva/valkuaisaine" kanssa kolmen vuoden tarkkailuaikana. Näin on vuoden 1996 direktiivissä nimenomaisesti säädetyistä säännöksistä huolimatta. Jotta valkuaisaineen mittaamisesta saatuja kokemuksia voitaisiin käyttää hyödyksi ja jotta komissio voisi saada tarkempia ja täydellisempiä tietoja laatiakseen tarvittaessa tiettyä ajanjaksoa koskevan ehdotuksen, komissio pitää toivottavana, että jäsenvaltiot jatkavat ja syventävät kokemuksiaan tällä alalla läheisessä yhteistyössä sen kanssa. Maitotilastoja käsittelevässä työryhmässä aloitettua tietojenvaihtoa menetelmistä olisi jatkettava, jotta menetelmien yhdenmukaistamista voitaisiin parantaa ottamalla tässä työssä huomioon tiettyjen jäsenvaltioiden myönteiset kokemukset. Jos kehitys johtaa edelleen valkuaisaineen lisääntyvään hyödyntämiseen tuotevalikoimassa, lähestymistapa "rasva/valkuaisaine" vahvistuu tilastojen tasolla. Neuvoston direktiivin 96/16/EY soveltamista koskevien muiden seikkojen osalta komission suositukset ovat seuraavat: 1. On välttämätöntä syventää menetelmiin liittyvää työtä maitoa ja maitovalmisteita koskevien tilastojen alalla. Eurostat järjestää käytettävissä olevista varoista riippuen lisäkokouksia, jotta jäsenvaltioiden esille tuomia uuden lainsäädännön soveltamiseen liittyviä vaikeuksia voitaisiin kartoittaa paremmin. Lisäksi Eurostat lisää teknisissä kysymyksissä kahdenvälisiä kontakteja jäsenvaltioiden asiantuntijoihin. Nykyisen lainsäädännön soveltamisohjeiden laatiminen vaikuttaa hyödylliseltä paitsi kansallisissa tilastolaitoksissa ja Eurostatissa tilastoja tuottavien toimijoiden myös käyttäjien kannalta [11]. [11] Lisäksi soveltamisohjeista tulee arvokas väline käytettäväksi jäsenyyttä hakeneiden maiden kanssa suoritettavissa teknisissä töissä. 2. Eurostat voisi laatia, salassapidon asettamissa rajoissa, Euroopan tasolla yhteenvedon keskimääräisestä valkuaispitoisuudesta raaka-aineessa ja tärkeimmissä maitovalmisteissa. Sitä voitaisiin käyttää laskettaessa yleisesti valkuaisaineen saatavuutta ja käyttöä. Tämä yhteenveto toteutettaisiin jäsenvaltioiden vuosittain toimittamien tietojen perusteella valkuaisainetta koskevien asianomaisessa direktiivissä säädettyjen työohjelmien yhteydessä. 3. Muuntamalla maitotilastot brutto-lähestymistavan mukaisiksi ja erottamalla selvästi uudelleenkäyttö voitaisiin parantaa maidon saatavuutta ja käyttöä koskevia laskelmia, tarkoituksena välttää tulosten päällekkäisyyksiä ja toteuttaa laskelmat voimassa olevan lainsäädännön lähestymistavan eli kansallisen meijerin käsitteen mukaisesti. 4. Komissio painottaa, että on välttämätöntä noudattaa paremmin säädettyjä kuukausittaisten, vuosittaisten ja kolmivuosittaisten tulosten toimitusaikoja ottaen huomioon sen, että viikoittaisten tilastojen, kuukausittaisten kaseiinia ja kaseinaatteja koskevien tuotantotilastojen ja hera-raaka-ainetta koskevien tilastojen sekä aiemmassa lainsäädännössä säädettyjen alueellisten tilastojen poistamisella pyrittiin keventämään jäsenvaltioiden työtaakkaa ja edistämään toimitusaikojen noudattamista muiden maitotaulukoiden osalta. 5. Jos edellä olevia ehdotuksia 1-3 kehitetään, ne pannaan täytäntöön salassapitoa noudattaen, eli Eurostat ja jäsenvaltiot noudattavat tiukasti salassapitoa koskevia oikeuksia ja velvollisuuksia. On kuitenkin korostettava, että salassapidettävien tietojen määrän lisääntyminen saattaisi aikanaan aiheuttaa sen, että tietoja ei olisi käytettävissä eikä eurooppalaisia sarjoja voitaisi laatia. Jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota tähän kysymykseen, ja se otetaan asialistalle asiantuntijakokouksissa, joista komissio ja jäsenvaltiot sopivat.