EUROOPAN KOMISSIO Strasbourg 19.5.2015 COM(2015) 215 final KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE EU-agenda: paremmalla sääntelyllä parempiin tuloksiin {SWD(2015) 110 final}

{SWD(2015) 111 final}



KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE EU-agenda: paremmalla sääntelyllä parempiin tuloksiin 1.Parempiin tuloksiin EU:n työskentelytapoja muuttamalla Euroopan komissio on päättänyt muuttaa sekä sitä, mitä Euroopan unioni (EU) tekee, että tekotavan. EU:n, sen toimielinten ja EU-lainsäädännön tehtävänä on palvella kansalaisia ja yrityksiä, joiden on voitava tuntea se arjessaan. Meidän on palautettava luottamus kykyymme saada aikaan tuloksia. Junckerin komissio edustaa uutta alkua. Sen ensisijaisena tavoitteena on ratkaista isot kysymykset, joista jäsenvaltiot eivät selviydy yksin. Tällaisia ratkaisuja ovat 315 miljardin euron investointisuunnitelma työpaikkojen ja kasvun edistämiseksi, energiaunioni varman, kohtuuhintaisen ja kestävän energiansaannin varmistamiseksi, sisäisen turvallisuuden agenda yhteisten uhkien, kuten terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden, torjumiseksi, digitaaliset sisämarkkinat verkon tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämiseksi sekä muuttoliikeagenda. Nämä uudet aloitteet perustuvat todellisiin politiikan painopisteisiin. Komissio ei voi eikä sen pidä osallistua joka ikisen ongelman ratkaisuun EU:ssa. Tämä lähestymistavan muutos näkyy uuden komission ensimmäisessä työohjelmassa. Se sisältää vain 23 uutta merkittävää aloitetta, jotka on huolellisesti linjattu sovittujen poliittisten painopisteiden mukaisesti. Vuoden mittaan toteutettavissa täydentävissä ja rutiininomaisissa toimissa on sama keskittämisen ja tarkoituksenmukaisuuden pyrkimys. Myös ”tuloksiin keskittyvä EU:n talousarvio” -aloitteessa pyritään osoittamaan EU:n talousarvion lisäarvo EU:n kansalaisille. Poliittiset painopisteet ovat komission toimien pontimena sen pyrkiessä ratkomaan EU:n nykyhaasteita. Parempi sääntely toimii oikein ajoitetun ja järkevän päätöksenteon perustana, vaikka se ei voi koskaan korvata poliittisia päätöksiä. Tässä tiedonannossa esitetään lisätoimenpiteitä, joiden avulla sääntöjä – ja tuloksia – voidaan parantaa. Politiikanteosta tehdään avoimempaa: tavoitteena on kuunnella paremmin niitä, jotka panevat EU:n lainsäädäntöä täytäntöön ja jotka ovat sen edunsaajia, sekä lisätä vuorovaikutusta näiden ryhmien kanssa. Aiomme myös tarkastella kaikkia politiikanaloja uudesta näkökulmasta sen selvittämiseksi, mitä voimassa olevia toimenpiteitä on syytä parantaa. Aiomme jatkaa aloittamallamme tiellä eli keskittyä asioihin, jotka todellakin on syytä hoitaa EU:n tasolla, ja varmistaa, että ne hoidetaan hyvin. Paremman sääntelyn periaatteita noudattamalla voidaan varmistaa, että toimenpiteet perustuvat näyttöön ja ovat hyvin suunniteluja ja että niistä on konkreettista ja pysyvää hyötyä kansalaisille, yrityksille ja koko yhteiskunnalle. Tämä pätee sekä uusiin säädöksiin että jo voimassa olevaan EU:n lainsäädäntöön, jota on runsaasti. Lainsäädäntö on välttämätöntä kestävän kehityksen, EU:n taloutta pyörittävien sisämarkkinoiden sekä kasvun ja työpaikkojen lisäämiseen tarvittavien investointien kannalta. Se tukee eurooppalaista yhteiskuntamallia ja antaa merkityksen eurooppalaisten arvostamille oikeuksille ja vapauksille, kuten turvallisuudelle ja oikeussuojalle. Se myös auttaa meitä vastaamaan energiavarmuuden, ympäristönsuojelun ja ilmastonmuutoksen kaltaisiin yhteisiin haasteisiin. Usein yksi EU:n säännöstö korvaa 28 kansallista sääntöä, mikä helpottaa kansalaisten ja yritysten elämää yksinkertaistamalla säädöskehystä, vähentämällä sääntelytaakkaa sisämarkkinoilla ja parantamalla sääntelyn ennustettavuutta. EU:n lainsäädäntö ei ole pelkkä välttämättömyys vaan myös vahvuus: sen ansiosta unioni erottuu laadullisesti maailman muista kollektiivisista hallintomalleista. Siksi on tärkeää, että joka ikinen EU:n säännöstön toimenpide on tarkoituksenmukainen, nykyaikainen, tuloksellinen, oikeasuhteinen, toimiva ja mahdollisimman yksinkertainen. Lainsäädännön on täytettävä tehtävänsä, oltava helposti täytäntöönpantava ja luotava varmuutta ja ennustettavuutta. Siitä ei saisi aiheutua kohtuutonta rasitusta. Tarvitsemme järkeviä ja realistisia sääntöjä, jotka pannaan asianmukaisesti täytäntöön ja joiden noudattamista valvotaan koko EU:n alueella – sääntöjä, jotka täyttävät tehtävänsä eli yhteisesti asetetut tavoitteet. Sääntelyn parantamisessa ei ole kyse sääntelyn määrän lisäämisestä tai vähentämisestä. Siinä ei ole kyse tiettyjen politiikanalojen sääntelyn purkamisesta tai niiden painoarvon vähentämisestä eikä meille tärkeiden arvojen, kuten sosiaalisen suojelun, ympäristönsuojelun ja perusoikeuksien, joihin kuuluu myös terveys, kyseenalaistamisesta. Paremman sääntelyn tarkoituksena on varmistaa, että itse asettamistamme kunnianhimoisista tavoitteista tulee totta. Tämän varmistamiseksi EU on ottanut kuluneen vuosikymmenen aikana käyttöön kattavan valikoiman paremman sääntelyn välineitä ja menettelyjä. Ne tuottavat jo tulosta, mutta komissio on päättänyt mennä pidemmälle. Paremman sääntelyn periaatetta on noudatettava kaikilla aloilla, ja työn on perustuttava vaikutusten arvioimisessa ja sääntelyn toimivuutta ja tuloksellisuutta koskevassa ohjelmassa (REFIT) jo saavutettuun edistykseen. EU:n politiikkojen ei pitäisi olla ylhäältä annettuja, vaan niiden valmistelun pitäisi perustua avoimuuteen ja osallistumiseen. Täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi otettava huomioon niiden näkemykset, joihin lainsäädännön vaikutukset kohdistuvat. EU on avoin ulkoa tulevalle palautteelle ja valvonnalle, koska ne auttavat varmistamaan, että se toimii oikein. EU:n olisi tarkasteltava politiikkojaan säännöllisesti. Sen on oltava avoin ja tehtävä selkoa siitä, onko poliittiset tavoitteet saavutettu – siitä, mikä on toiminut hyvin ja minkä on muututtava. Sääntelyn parantaminen ei ole byrokraattista askartelua. Yleinen mielipide unionista perustuu sen toimien vaikutuksiin, eivätkä kansalaiset, yritykset ja muut sidosryhmät sitä muodostaessaan ajattele niinkään uusia aloitteita vaan jo voimassa olevia sääntöjä. Euroopan komissio sitoutuu poliittisella tasolla noudattamaan työssään paremman sääntelyn periaatteita ja menettelyjä ja kehottaa muita EU:n toimielimiä ja jäsenvaltioita tekemään samoin. 2.Avoimuus ja läpinäkyvyys 2.1.Lisää kuulemisia, parempaa kuuntelua Avoimempi politiikanteko voi lisätä EU:n läpinäkyvyyttä ja vastuuvelvollisuutta. Lisäksi sillä varmistetaan, että politiikat perustuvat parhaimpaan saatavilla olevaan näyttöön, ja lisätään niiden tuloksellisuutta. Kaikilla tasoilla – paikallisella, alueellisella ja unionin tasolla – lainsäädännön vaikutukset ymmärtävät parhaiten tahot, joihin vaikutukset kohdistuvat, ja niiltä voidaan saada myös lainsäädännön kehittämistyössä tarvittava näyttö. Komissio aikoo kuunnella kansalaisia ja sidosryhmiä tarkemmin ja suhtautua avoimesti heiltä/niiltä saatuun palautteeseen prosessin kaikissa vaiheissa (alkuperäinen idea, komission säädösehdotus, säädöksen hyväksyminen ja arviointi). Komissio aikoo luoda verkkoportaalin, jossa kunkin aloitteen etenemistä voi seurata. Parempaa sääntelyä koskevissa komission uusissa suuntaviivoissa sitoutumista kuulemiseen vahvistetaan voimassa olevien vähimmäisvaatimusten pohjalta. Kuulemisten halutaan olevan korkealaatuisia ja läpinäkyviä, kattavan kaikki asiaankuuluvat sidosryhmät ja kohdistuvan näyttöön, jotta tehtävät päätökset olisivat järkeviä. Pääasiallisia toteutustapoja on kaksi.

Ensinnäkin sidosryhmien on voitava ilmaista näkemyksensä politiikan koko elinkaaren ajan. Etenemissuunnitelmien ja alustavien vaikutustenarviointien ansiosta sidosryhmät voivat esittää huomioita ja antaa tietoja heti, kun työ uuden aloitteen ympärillä aloitetaan. Julkinen 12 viikkoa kestävä kuuleminen järjestetään uusia ehdotuksia valmisteltaessa sekä tehtäessä voimassa olevasta lainsäädännöstä arviointeja ja toimivuustarkastuksia. Sen jälkeen kun komissio on antanut ehdotuksen, kansalliset parlamentit voivat antaa perusteltuja lausuntoja toissijaisuusperiaatteen toteutumisesta. Lisäksi komissio pyytää kansalaisilta ja sidosryhmiltä palautetta kahdeksan viikon kuluessa. Komissio kokoaa esitetyt huomautukset ja toimittaa ne Euroopan parlamentille ja neuvostolle säädösehdotuksesta käytäviä keskusteluja varten. Toiseksi kaikki sidosryhmät voivat antaa palautetta säädöksistä, joissa vahvistetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston hyväksymän lainsäädännön täytäntöönpanossa tarvittavat tekniset tai erityiset osat. Ensimmäistä kertaa suuri yleisö voi tutustua delegoitujen säädösten luonnoksiin, jotka ovat luettavissa komission verkkosivuilla neljän viikon ajan samanaikaisesti järjestettävän jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kuulemisen kanssa. Tärkeät täytäntöönpanosäädökset , joista vaaditaan komitean lausunto, ovat nekin julkisia neljän viikon ajan. Näin sidosryhmät voivat esittää huomautuksia ennen kuin jäsenvaltiot äänestävät säädöksestä asiaankuuluvassa komiteassa. Komissio julkaisee verkossa alustavan luettelon tällaisista valmisteilla olevista säädöksistä, jotta sidosryhmät voivat suunnitella toimintaansa etukäteen. Lisäksi on tehtävä suhteutettu vaikutustenarviointi, jos on odotettavissa, että vaikutukset ovat huomattavia. Työmarkkinaosapuolten asema ja riippumattomuus huomioon ottaen sovelletaan erityisjärjestelyjä SEUT-sopimuksen 154 artiklan nojalla järjestettäviin komission kuulemisiin ja SEUT-sopimuksen 155 artiklan nojalla laadittaviin ehdotuksiin. 2.2.Toiminnan ja sen motiivien selittäminen paremmin Komission on kaikessa toiminnassaan kerrottava paremmin, miksi se toimii, millaisia tuloksia se tavoittelee ja mitä vaikutuksia toiminnalla saattaa olla. Jokaiseen komission ehdotukseen sisältyviä perusteluja aiotaan parantaa. Ehdotetun toimenpiteen tarkoituksen lisäksi perusteluissa selitetään, miten paremman sääntelyn periaatteita on sovellettu: miksi aloitetta tarvitaan, miksi se on paras EU:n käytettävissä oleva väline, mitä sidosryhmät asiasta ajattelevat ja mitkä ovat aloitteen todennäköiset ympäristö-, sosiaaliset ja taloudelliset vaikutukset varsinkin kilpailukykyyn sekä pieniin ja keskisuuriin (pk) yrityksiin. Perusteluissa selitetään myös tarkemmin, miten aloite täyttää toissijaisuuden (jäsenvaltiot eivät voi yksin saavuttaa tavoitetta) ja suhteellisuuden (ehdotettu toimenpide ei mene pidemmälle kuin mitä tavoitteen saavuttaminen edellyttää) kaksoisvaatimuksen. Tämä on vastuuvelvollisuuden lisäämisen kannalta välttämätöntä. 2.3.Kaikille mahdollisuus sanoa, miten EU:n lainsäädäntö vaikuttaa ihmisiin, yrityksiin ja koko yhteiskuntaan Komissio haluaa, että sidosryhmät voivat antaa palautetta mistä tahansa EU:n politiikan ja lainsäädännön näkökohdasta milloin vain, ei pelkästään määrätyissä politiikantekoprosessin vaiheissa. Komissio haluaa tietää, miten EU:n lainsäädäntö vaikuttaa ihmisiin ja yrityksiin ja miten sen toimintaa voidaan parantaa. Parempaa sääntelyä koskevilla komission verkkosivuilla on uusi ”Kevennä sääntelyä – ota kantaa” -toiminto (Lighten the Load – Have Your Say), jonka avulla kuka tahansa voi esittää näkemyksensä ja huomautuksia voimassa olevista EU:n säädöksistä tai aloitteista komission asiasta järjestämien muodollisten kuulemisten ohella. Haluamme tietää, mikä ärsyttää, mikä on vaivalloista tai mikä kaipaa parannusta. Komissio reagoi esitettyyn huomautukseen välittömästi tai lähettää sen jäljempänä kuvatun uuden sidosryhmäfoorumin tarkasteltavaksi. Tämä tarjoaa EU:n kansalaisille, työmarkkinaosapuolille ja yksittäisille yrityksille keinon ymmärtää EU:n politiikkaa ja vaikuttaa siihen digitaaliajan interaktiivisia välineitä käyttäen. 3.Paremmilla välineillä parempaa politiikkaa 3.1.Tasapainoinen agenda: tavoitteista totta sääntelyä parantamalla Paremmassa sääntelyssä ei ole kyse tiettyjen politiikanalojen tai tavoitteiden suosimisesta toisten kustannuksella, vaan selkeästä tavoitteenasettelusta. Sillä varmistetaan, että valittu politiikkaratkaisu on paras ja vähiten rasitusta aiheuttava tapa saavuttaa asetetut tavoitteet. Siihen kuuluu myös rehellinen arvio siitä, miten hyvin ratkaisut toimivat. Kaikkia merkittäviä vaikutuksia olisi tarkasteltava ja analysoitava riippumatta siitä, ovatko ne positiivisia vai negatiivisia ja ovatko ne kvantifioitavissa. Komissio aikoo noudattaa paremman sääntelyn uusia ja yhdennettyjä suuntaviivoja tästä eteenpäin. Niillä varmistetaan, että komissio tarkastelee edelleen taloudellisia, sosiaalisia ja ympäristövaikutuksia sekä perusoikeuksia kaikessa analyyttisessä työssään. Suuntaviivoissa komissio sitoutuu edelleen käyttämään parasta saatavilla olevaa näyttöä, myös tieteellistä näyttöä, ja laatimaan selkeät seuranta- ja täytäntöönpanosuunnitelmat ennen kuin toimenpiteet hyväksytään. Suuntaviivoilla varmistetaan myös, että EU:n kilpailukyky ja kestävä kehitys pysyvät kaiken toiminnan painopisteenä. Politiikkaratkaisuja tarkasteltaessa otetaan huomioon sekä sääntelykeinot että hyvin suunnitellut muut keinot samoin kuin parannukset voimassa olevan lainsäädännön täytäntöönpanoon ja soveltamiseen. Huolehdimme siitä, että ratkaisuissa hyödynnetään kaikki digitaaliteknologian ja muiden tekniikkojen tarjoamat nykyiset ja huomispäivän mahdollisuudet innovointia rajoittamatta ja että toimintamme on tehokasta sekä digitaalisessa että fyysisessä maailmassa. Komissio kiinnittää erityistä huomiota sääntöihin, joilla on vaikutusta pk-yrityksiin, jotka aivan liian usein kokevat byrokratian haittaavan toimintaansa. Kaikki säännöt eivät kuitenkaan tule Brysselistä, ja monet EU:nkin säännöistä koskevat yhtä lailla pieniä ja suuria yrityksiä: käsiteollisuustuotteita pienessä yrityksessä valmistavalla työntekijällä ja ison tehtaan liukuhihnatyöntekijällä on samat työterveyttä ja -suojelua koskevat oikeudet. Mutta jos lainsäädäntö on liian monimutkainen, raskas tai byrokraattinen, riskinä on, etteivät pienemmät yritykset yksinkertaisesti pysty noudattamaan sitä. Tällöin joudutaan tilanteeseen, jossa työntekijöiltä puuttuu suojelu tai yrityksen vähäiset varat kuluvat sääntöjen noudattamiseen sen sijaan, että ne laajentaisivat toimintaa tai loisivat työpaikkoja. Komissio aikoo soveltaa aloitteita valmistellessaan ”pienet ensin” -periaatetta aiempaa huolellisemmin. Sen mukaan pk-yritysten edut otetaan huomioon politiikkojen suunnittelussa ja arvioinnissa ja niille laaditaan kevyempi järjestely, josta mikroyritykset vapautetaan kokonaan aina, kun se on mahdollista ja järkevää. Jos kumpikaan ei ole mahdollista esimerkiksi siksi, että ehdotetun säädöksen sosiaalisia, taloudellisia ja ympäristötavoitteita ei muuten saavutettaisi, komissio perustelee asian. 3.2.Tarkastelulle avoin komissio Edellä esitetyt sitoumukset edustavat kunnianhimoista muutosta toimintatapoihimme. Tarkastelu voi auttaa meitä pitäytymään paremman sääntelyn periaatteissa ja varmistaa siten, että ehdotukset perustuvat parhaaseen saatavilla olevaan näyttöön ja analyysiin. Tämäntyyppisestä tarkastelusta on vuodesta 2006 lähtien vastannut vaikutustenarviointilautakunta. Se on varmistanut, että komission ennen päätöksen tekemistä uudesta aloitteesta laatimat vaikutustenarvioinnit ovat laadultaan hyviä. Kuten joulukuussa 2014 ilmoitettiin, uusi sääntelyntarkastelulautakunta korvaa vaikutustenarviointilautakunnan, ja sen asemaa vahvistetaan. Uusi lautakunta arvioi poliittisen päätöksenteon pohjana käytettävien vaikutustenarviointien laatua. Jos komissio päättää ryhtyä toimiin, vaikkei asianmukaista vaikutustenarviointia ole tehty, se perustelee päätöksensä julkisesti. Aiemmasta käytännöstä poiketen lautakunta tarkastelee myös voimassa olevan lainsäädännön keskeisiä arviointeja ja toimivuustarkastuksia. Lautakunnan kokoonpano on sellainen, että se hallitsee hyvin asiaankuuluvien analyyttisten menetelmien käytön ja voi siksi antaa puolueettoman lausunnon. Lautakunta muodostuu puheenjohtajasta ja kuudesta jäsenestä, jotka ensimmäistä kertaa työskentelevät täysipäiväisesti ja joilla ei ole politiikkaan liittyviä tehtäviä komissiossa. Jäsenistä kolme rekrytoidaan EU:n toimielinten ulkopuolelta määrärajaksi, jota ei voi uusia. Kaikki jäsenet valitaan heidän asiantuntemuksensa perusteella tiukkaa ja objektiivista menettelyä noudattaen.

3.3.EU:n toimielinten yhteinen sitoumus Komission ehdotukset ovat... ehdotuksia. Ne esitetään lainsäätäjien tarkasteltaviksi ja hyväksyttäviksi. Useimmiten Euroopan parlamentti ja neuvosto tekevät niihin muutoksia lainsäädäntömenettelyn aikana. Kun ehdotettu säädös on hyväksytty, jäsenvaltiot panevat sen täytäntöön kansallisella tai alueellisella tasolla. Tämä voi vaikuttaa säädöksestä aiheutuviin etuihin ja kustannuksiin – joko hyvässä tai pahassa. Vaikka komissiolla on keskeinen rooli sääntelyn parantamisessa, se ei pääse tavoitteeseen yksin. Demokraattiseen päätöksentekoon kuuluu Euroopan parlamentin ja neuvoston oikeus muuttaa lainsäädäntöä, mutta niillä on myös velvollisuus ottaa huomioon tekemiensä muutosten vaikutukset. Siksi Euroopan parlamentin ja neuvoston pitäisi komission tavoin sitoutua sääntelyn parantamiseen. Sama pätee jäsenvaltioihin, kun ne saattavat EU-säädöksiä osaksi kansallista lainsäädäntöä ja panevat niitä täytäntöön. Paremmasta lainsäädännöstä vuonna 2003 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa esitetään, miten Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission pitäisi tehdä yhteistyötä, jotta voidaan varmistaa EU:n lainsäädännön valmistelu parhaalla mahdollisella tavalla. Näitä hyviä aikomuksia ei ole toteutettu johdonmukaisesti. Esimerkiksi vuosina 2007–2014 komissio laati yli 700 vaikutustenarviointia. Samalla ajanjaksolla Euroopan parlamentti arvioi vaikutukset noin 20 tekemänsä muutoksen osalta ja neuvosto ei yhdenkään. Vain harvoissa tapauksissa lainsäätäjät aloittavat ehdotuksen käsittelyn sillä, että ne perehtyvät kunnolla komission tekemään vaikutustenarviointiin. Varsinkin käsittelyn loppuvaiheessa asioista sovitaan ilman, että otetaan huomioon välittömät tai välilliset vaikutukset, joita kompromissina syntyneillä muutoksilla voi olla. Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat aika ajoin epäröineet hyväksyä toimenpiteitä, joilla vähennettäisiin hallinnollista rasitusta. Neuvostossa kokoontuneet jäsenvaltiot ovat esimerkiksi vesittäneet ja tyrmänneet ehdotuksen vakiomuotoisesta alv-ilmoituksesta ja siten vaarantaneet 15 miljardin euron säästöjen syntymisen. Usein jäsenvaltiot myös menevät EU-säädöksen kansallisessa täytäntöönpanossa pidemmälle kuin mitä kyseisessä säädöksessä edellytetään (nk. ylisääntely). Se voi kasvattaa hyötyjä mutta myös lisätä yrityksille ja viranomaisille aiheutuvia tarpeettomia kuluja, joiden sitten virheellisesti luullaan johtuvan EU:n lainsäädännöstä. Komissio kuitenkin katsoo, että Euroopan parlamentissa ja neuvostossa vallitseva uusi poliittinen ilmapiiri luo kaikille osapuolille tilaisuuden omaksua paremman sääntelyn periaatteet ja ennen kaikkea sitoutua niiden noudattamiseen. Todellinen muutos on mahdollinen vain, jos kaikki EU:n toimielimet ja jäsenvaltiot sitoutuvat siihen. Komissio ehdottaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle uutta sopimusta. Tavoitteena on, että kaikki osapuolet sitoutuvat parempaan lainlaadintaan ja yhteistyöhön niin, että kansalaiset, yritykset ja koko yhteiskunta voivat kokea EU:n hyödyt arjessaan. Komissiolle sääntelyn parantaminen – oli sitten kyse uusista ehdotuksista tai voimassa olevasta lainsäädännöstä – on merkittävä poliittinen painopiste. Koska olemme yhdessä vastuussa EU:n kansalaisille, komissio vetoaa muihin toimielimiin, jotta ne seuraisivat sen esimerkkiä ja tekisivät komission kanssa yhteistyötä tavoitteen saavuttamiseksi. Erityisesti komissio kehottaa Euroopan parlamenttia ja neuvostoa priorisoimaan aloitteet, joilla voimassa olevia säädöksiä yksinkertaistetaan tai parannetaan, jotta tavoitellut hyödyt toteutuisivat nopeammin. Tällaisia aloitteita ovat esimerkiksi komission REFIT-ohjelman aloitteet; laatimaan vaikutustenarvioinnin kaikista merkittävistä muutoksista, joita ne ehdottavat lainsäädäntöprosessin aikana. Jos Euroopan parlamentti ja neuvosto sopivat ratkaisusta, joka poikkeaa merkittävästi komission alkuperäisestä ehdotuksesta, niiden olisi arvioitava sen todennäköisiä taloudellisia, sosiaalisia ja ympäristövaikutuksia ja siitä aiheutuvaa sääntelytaakkaa ennen lopullisen päätöksen tekemistä; tunnustamaan, että lainsäädännön olisi oltava ymmärrettävää ja selkeää, esitettävä osapuolten oikeudet ja velvollisuudet yksiselitteisesti, sisällettävä asiaankuuluvat raportointi-, seuranta- ja arviointivaatimukset, vältettävä aiheuttamasta suhteettomia kustannuksia ja oltava vaivattomasti täytäntöönpantavissa; suostumaan siihen, että mikä tahansa toimielimistä voi pyytää riippumatonta paneelia arvioimaan edellä mainittuja tekijöitä tilanteessa, jossa komission ehdotukseen on tehty merkittävä muutos. Tällainen arvio olisi saatava valmiiksi ja julkaistava kohtuullisessa ajassa, ja siinä olisi huomioitava vaikutusten arvioimiseksi mahdollisesti jo tehty työ. Kukin toimielin nimittäisi paneeliin jäsenen, jolla olisi näyttöä tarvittavasta erityisasiantuntemuksesta, joka ei olisi eturistiriitatilanteessa ja joka olisi riippumaton hänet nimittäneestä toimielimestä; myöntämään, että jo voimassa olevaa lainsäädäntöä olisi pitänyt arvioida kunnolla sen selvittämiseksi, voitaisiinko tavoite saavuttaa jo käytössä olevilla välineillä uusien aloitteiden sijaan; sisällyttämään jokaiseen uuteen säännökseen systemaattisesti säännöksiä, jotka mahdollistavat seurannan ja jatkoarvioinnin; kehottamaan jäsenvaltioita välttämään tarpeetonta ylisääntelyä EU-säädösten kansallisen täytäntöönpanon yhteydessä. Vaikka ylisääntely voi auttaa saavuttamaan lainsäädännön tavoitteet paikallisoloissa tai sillä voidaan pyrkiä suurempiin hyötyihin, se voi myös aiheuttaa huomattavaa lisärasitetta. Jäsenvaltioita olisi pyydettävä selittämään syyt mahdolliselle ylisääntelylle; hyväksymään delegoituja säädöksiä koskeva tarkistettu yhteisymmärrysasiakirja sekä delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten erottelukriteerit; tekemään toiminnastaan läpinäkyvää ja osallistavaa; sitoutumaan parempaan lainvalmisteluun, jotta EU:n säädökset olisivat moitteettomia, ymmärrettäviä, selkeitä ja johdonmukaisia niin, että jokainen ymmärtää oikeutensa ja velvollisuutensa helposti ja varmuudella; edistämään säädösten uudelleenlaadintaa, jotta ne olisivat selkeitä ja hyvin jäsenneltyjä senkin jälkeen kun niitä on muutettu; ja tekemään EU:n lainsäädäntöön tutustumisesta mahdollisimman helppoa julkaisemalla sen verkossa ja huolehtimalla sen ajantasaisuudesta, luotettavuudesta, täydellisyydestä ja konsolidoinnista.

Uutta toimielinten välistä sopimusta koskeva komission ehdotus on hyvä pohja sopimusneuvotteluille, ja komissio toivoo, että toimielimet saavat sopimuksen valmiiksi vuoden loppuun mennessä. 4.Voimassa olevan lainsäädännön saattaminen ajan tasalle Hyötyjen ja kustannusten tarkastelu ei saisi olla politiikan syntymetreillä tehtävä nopea harjoitus, vaan arviointia pitäisi harjoittaa politiikan koko elinkaaren ajan sen varmistamiseksi, että se säilyy tarkoituksenmukaisena. Tämä tarkoittaa, että politiikan täytäntöönpanon jälkeen tarkastellaan vaikutuksia, joita sillä on ollut eri aloilla, ja ehdotetaan tapoja keventää sääntelyä politiikan tavoitteista tinkimättä. Tällaiseen arviointiin kuuluu yleensä julkinen kuuleminen. Komission on tiedettävä tarkkaan, missä tapauksessa tulokset ovat olleet epätoivottuja ja vaikutukset tahattomia, olipa sitten kyse taloudellisista, sosiaalisista tai ympäristövaikutuksista. Meidän on oltava valmiita tarkastelemaan säädöksiä uudelleen ja parantamaan niitä tarvittaessa. Meidän on myös löydettävä uusia tapoja keskustella ja sopia Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa siitä, mikä on toiminut ja mikä ei. Ilman näitä toimenpiteitä ei ole mieltä yrittää karsia byrokratiaa tai tehdä tarvittavia muutoksia lainsäädäntöön. Poliitikoilla on luontainen taipumus keskittyä uusiin aloitteisiin. Mielipidettä EU:sta ei kuitenkaan muodosteta vain uusien poliittisten aloitteiden perusteella vaan siihen vaikuttavat myös voimassa olevan EU:n lainsäädännön hyödyt ja rasitteet. Voimassa olevan EU:n lainsäädännön aktiivinen hallinnointi onkin poliittisesti yhtä tärkeää kuin uusien aloitteiden laatiminen. Ajan mittaan käy niin, että hyvinkin laadittu lainsäädäntö vanhenee, muuttuu tarpeettoman hankalaksi tai lakkaa täyttämästä sille asetetut tavoitteet. Esimerkiksi muutokset markkinoilla voivat johtaa siihen, ettei laki ole enää hyödyllinen, merkityksellinen tai tarkoituksenmukainen. Muuttuva teknologia saattaa tarjota paremman keinon saavuttaa politiikan tavoite (esim. sähköiset lomakkeet). Politiikan täytäntöönpanosta seurantaa ja arviointia kehittämällä saadut kokemukset voivat nekin tarjota uutta näyttöä siitä, mikä politiikkaratkaisu on paras. 4.1.REFIT-ohjelma: EU:n lainsäädännön säilyttäminen tarkoituksenmukaisena Sääntelyn toimivuutta ja tuloksellisuutta koskevalla komission REFIT-ohjelmalla varmistetaan, että EU:n lainsäädäntö säilyy tarkoituksenmukaisena ja että sillä saavutetaan lainsäätäjien tavoittelemat tulokset. Ohjelmassa ei ole kyse sääntelyn purkamisesta vaan sen parantamisesta. Sen tavoitteena on, että kansalaiset, yritykset ja koko yhteiskunta hyötyisivät EU:n säädöksistä mahdollisimman tehokkaalla ja tuloksellisella tavalla. Samanaikaisesti pyritään karsimaan byrokratiaa ja alentamaan kustannuksia politiikan tavoitteista tinkimättä. REFIT ei ole kertaluonteinen tarkastelu vaan pysyvä mekanismi EU:n lainsäädännön pitämiseksi terveenä ja hyväkuntoisena. REFIT ja kunnianhimoinen politiikanteko täydentävät toisiaan. Voimassa olevan lainsäädännön vilpitön arviointi auttaa usein näkemään tapoja, joilla sääntelytaakkaa voidaan keventää ja sen myötä tehostaa täytäntöönpanoa ja nostaa vaatimustasoa. Arviointi auttaa myös tunnistamaan politiikan uudet, nopeasti muuttuvassa maailmassa syntyvät haasteet, joihin vanhemmalla lainsäädännöllä on vaikea vastata. Vuonna 2012 käyttöön otettu REFIT on jo kirkastanut kuvaa siitä, millaisia ongelmia voimassa oleva lainsäädäntö aiheuttaa kansalaisille ja yrityksille niiden arjessa. Edistymistä mitataan REFIT-tulostaulun avulla: sen viimeisin versio julkaistaan tänään. Komissio aikoo vahvistaa ohjelmaa tähänastisten kokemusten pohjalta, jotta siitä saataisiin entistä parempia ja konkreettisempia tuloksia. REFIT-ohjelmasta tehdään kohdennetumpi keskittymällä tehottomuuden ja tarpeettoman rasituksen vakavimpiin aiheuttajiin; kvantitatiivisempi – jokaiseen REFIT-ehdotukseen liitetään arvio mahdollisista hyödyistä ja kustannussäästöistä. Arvio päivitetään ja julkaistaan sen jälkeen, kun asianomainen säädös on hyväksytty. Komissio tekee jäsenvaltioiden ja sidosryhmien kanssa yhteistyötä sen varmistamiseksi, että tämä potentiaali valjastetaan käyttöön ja näkyy käytännön vaikutuksina; osallistavampi – uusi REFIT-foorumi tulee tarjoamaan hyödyllisiä ehdotuksia EU:n lainsäädännön parantamiseksi; entistä kiinteämpi osa poliittista päätöksentekoa – REFIT nousee keskeiseen asemaan kunkin vuoden työohjelmassa ja poliittisessa vuoropuhelussa, jota komissio käy muiden EU:n toimielinten kanssa ennen ja jälkeen työohjelman hyväksymisen. Vastuu REFIT-ohjelmasta on yhteinen. Komissio kehottaakin Euroopan parlamenttia ja neuvostoa tukemaan voimakkaasti aloitteita, joiden tarkoituksena on parantaa voimassa olevan lainsäädännön tuloksellisuutta ja tehokkuutta. 4.2.REFIT käytännössä Kaikissa tulevissa REFIT-aloitteissa tulee näkymään uusi määrätietoisempi lähestymistapa, jossa otetaan huomioon uuden REFIT-foorumin työ ja käynnissä olevien arviointien, varsinkin REFIT-ohjelman painopisteiksi nostettujen arviointien ja toimivuustarkastusten, tulokset.

Näistä toimista saaduista kokemuksista on apua suunniteltaessa säädösehdotuksia tulevaisuudessa. Jos sääntelystä aiheutuvat kustannukset katsotaan tavoitteisiin nähden suhteettomiksi, samojen tavoitteiden saavuttamiseksi etsitään vaihtoehtoisia lähestymistapoja. Pienten yritysten alv-erityisjärjestelmä, yhden luukun palvelu tullialalla ja ekologiset alat ovat esimerkkejä aloitteista, joita koskevien sääntöjen uudelleentarkastelulla voitaisiin saada aikaan merkittäviä kustannussäästöjä. Uudet ja käynnissä olevat aloitteet taakan keventämiseksi Myöhemmin tänä vuonna on tarkoitus ilmoittaa uusista aloitteista osana komission työohjelmaa. Komissio tekee kuitenkin jo nyt aktiivisesti työtä taakan keventämiseksi esimerkiksi seuraavilla aloilla: –Julkiset hankinnat: komissio ehdottaa pk-yrityksille tietolomakkeen käyttöä ratkaisuksi vaikeuksiin, joita aiheutuu julkisia hankintoja koskevien pitkien ja monimutkaisten asiakirjojen jatkuvasta täyttämisestä. –Yritystilastot: komissio mittaa mahdollisia kustannussäästöjä ja auttaa yrityksiä niiden toteuttamisessa yritystilastot yhteen kokoavan puiteasetuksen (FRIBS) ja sisämarkkinoiden tilastohankkeen (SIMSTAT) avulla. –Kemikaalilainsäädäntö: EU:n kemikaalilainsäädäntö on tuonut sisämarkkinoilla toimiville yrityksille huomattavia kustannussäästöjä. Pienille yrityksille siihen liittyvien hallinnollisen vaatimusten noudattaminen on kuitenkin hankalaa ja kallista. Komissio aikoo parantaa tilannetta yksinkertaistamalla pieninä määrinä käytettäviä aineita koskevia sääntöjä ja laatimalla toimintasuunnitelman, jolla pk-yrityksiä autetaan rekisteröimään kyseiset määrät 1. kesäkuuta 2018 mennessä. Vuonna 2015 tehdään ehdotuksia lupamenettelyn yksinkertaistamiseksi, vaadittujen tietojen määrän vähentämiseksi ja prosessin ennustettavuuden parantamiseksi. Vanhentuneen lainsäädännön kumoaminen Komissio jatkaa alakohtaisen lainsäädännön analysointia löytääkseen vanhentuneet säädökset, jotka eivät enää palvele tarkoitustaan tai ovat liian vaivalloisia, ja ehdottaa niiden kumoamista. Eri politiikan aloilta on löytynyt 23 säädöstä, joita ehdotetaan kumottaviksi. Maatalouden ja kalastuksen aloilla vanhentuneita säädöksiä etsitään vuosittain. Nämä parhaat toimintatavat aiotaan ottaa käyttöön koko komissiossa. Arvioinnit ja toimivuustarkastukset Käynnissä on tarkasteluja ja kokonaisvaltaisia arviointeja, joiden pohjalta tulevaisuudessa voidaan toteuttaa toimia mitä erilaisimmilla politiikan aloilla. Esimerkkeinä voidaan mainita maksuviivästykset, torjunta-aineet, ravitsemus- ja terveysväitteet, ajoneuvovakuutukset, johdannaiset ja vakavaraisuus. REFIT-ohjelmassa on tarkoitus käynnistää piakkoin muitakin arviointeja, erityisesti seuraavat: –Yleisen elintarvikelainsäädännön (asetus (EY) N:o 178/2002) toimivuustarkastuksessa arvioidaan, onko asetuksen perusperiaatteet ja määritelmät pantu tosiasiallisesti täytäntöön ja ovatko toimijoiden uudet vastuut tarkoituksenmukaisia, kun otetaan huomioon myöhemmin annetussa lainsäädännössä vahvistetut säännöt ja vaatimukset, niiden täytäntöönpano ja siitä johtuvat kumulatiiviset vaikutukset ja mahdolliset päällekkäisyydet. –Jatkotoimena työterveyttä ja -turvallisuutta koskevan lainsäädännön kattavalle arvioinnille, joka on määrä saada valmiiksi vuonna 2015, komissio yksilöi lainsäädännön puutteet, jotka on korjattava, ja laatii erityistoimenpiteitä pk-yritysten taakan helpottamiseksi ja niiden auttamiseksi täyttämään EU:n vaatimukset. Lisäksi harkitaan toimia, joilla voidaan lisätä yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta työterveyttä ja -turvallisuutta koskevan lainsäädännön ja kemikaalilainsäädännön (REACH) välillä. –Myös REACH-lainsäädäntöön kuulumattomien kemikaalisäädösten toimivuustarkastuksen, joka on määrä saada valmiiksi vuonna 2016, perusteella määritellään mahdollisia lisätoimia rasituksen keventämiseksi. Täytäntöönpanon tehostaminen Hallinnollista rasitetta ei vähennetä pelkästään lainsäädäntöä muuttamalla, vaan on monia muitakin tapoja, joilla EU:n lainsäädännön täytäntöönpanoa voidaan parantaa. Komissio aikoo esimerkiksi –käynnistää raportointivaatimusten kattavan tarkastelun selvittääkseen, miten rasitusta voidaan keventää. Tarkastelussa keskitytään aivan erityisesti aloihin, joiden sidosryhmät ovat hiljattain ilmaisseet huolestuneisuutensa. Tällaisia aloja ovat muun muassa maatalous, energia, ympäristö ja rahoituspalvelut; –tehdä jäsenvaltioiden kanssa yhteistyötä sen selvittämiseksi, miten EU:n lainsäädännön noudattaminen voidaan parhaiten varmistaa kansallisella tasolla. Yhteistyöhön osallistuvat myös jäsenvaltiot, jotka ovat aloittaneet tarkastelun siitä, miten hyvin EU:n ja jäsenvaltioiden sääntely täydentävät toisiaan ympäristönsuojelun alalla (Make It Work aloitteen tapaan). Tavoitteena on löytää ratkaisuja, joiden avulla EU:n lainsäädännön soveltamista kansallisella ja paikallisella tasolla voidaan tehostaa vähentämällä lainsäädännön monimutkaisuutta suojelun tasosta tinkimättä; –viimeistellä tietokannan, jonka avulla saadaan kattava ja luotettava kuva elintarvikemerkintöjä koskevista EU:n ja jäsenvaltioiden vaatimuksista. Tietokanta on erityisen hyödyllinen pk-yrityksille; –seurata edelleen tarkkaan, että EU:n direktiivit saatetaan selkeästi, moitteettomasti ja määräajassa osaksi kansallista lainsäädäntöä ja että kaikki jäsenvaltiot soveltavat EU:n sääntöjä asianmukaisesti ja valvovat niiden noudattamista. Tämä lisää oikeusvarmuutta ja mahdollista sen, että kansalaiset ja yritykset pääsevät osallisiksi sisämarkkinoiden tarjoamista mahdollisuuksista.