FI Euroopan unionin virallinen lehti C 181/21

P7_TA(2013)0400

Sukupuoleen perustuvat murhat: puuttuuko naisia?

Euroopan parlamentin päätöslauselma 8. lokakuuta 2013 sukupuoleen perustuvista murhista: puuttuuko naisia? (2012/2273(INI))

(2016/C 181/04)

Euroopan parlamentti, joka

— ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 3 artiklan, jossa korostetaan jäsenvaltioille yhteisiä arvoja, kuten moniarvoisuutta, syrjimättömyyttä, suvaitsevuutta, oikeudenmukaisuutta, yhteisvastuuta sekä naisten ja miesten tasa-arvoa, ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 8 artiklan, jossa vahvistetaan sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamisen periaate toteamalla, että unioni pyrkii kaikissa toimissaan poistamaan eriarvoisuutta miesten ja naisten välillä sekä edistämään miesten ja naisten välistä tasa-arvoa,

— ottaa huomioon SEUT:n 19 artiklan, jossa viitataan sukupuoleen perustuvan syrjinnän torjumiseen,

— ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 23 artiklan,

— ottaa huomioon 18. joulukuuta 1979 tehdyn kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen (CEDAW),

— ottaa huomioon neljännen naisten maailmankokouksen 15. syyskuuta 1995 hyväksymät Pekingin julistuksen ja toimintaohjelman sekä 18. toukokuuta 2000 (1), 10. maaliskuuta 2005 (Peking+10) (2) ja 25. helmikuuta 2010 (Peking+15) (3) antamansa päätöslauselmat,

— ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien vuosituhannen vaihteen huippukokouksessa syyskuussa 2000 hyväksytyt vuosituhannen kehitystavoitteet ja erityisesti tavoitteen, joka koskee sukupuolten tasa-arvon edistämistä ja naisten vaikutusvallan lisäämistä edellytyksenä nälän, köyhyyden ja sairauksien poistamiselle niin, että toteutetaan tasa-arvo kaikilla koulutuksen tasoilla ja kaikenlaisessa työssä sekä taataan yhtäläinen resurssien hallinta ja yhtäläinen edustus julkisessa elämässä ja politiikassa,

— ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 2011 hyväksymän Euroopan tasa-arvosopimuksen vuosiksi 2011–2020,

— ottaa huomioon kehityspolitiikkaa koskevan eurooppalaisen konsensuksen,

— ottaa huomioon yleissopimuksen ihmisoikeuksista ja biolääketieteestä,

— ottaa huomioon Euroopan unionin suuntaviivat kansainvälisen humanitaarisen oikeuden noudattamisen edistämiseksi, sekä kuolemanrangaistuksesta, kidutuksesta, muusta julmasta, epäinhimillisestä tai halventavasta kohtelusta tai rangaistuksesta, ihmisoikeuksien puolustamisesta, ihmisoikeusvuoropuhelusta EU:n ulkopuolisten maiden kanssa, lasten oikeuksien edistämisestä ja suojelusta sekä naisiin kohdistuvasta väkivallasta ja kaikkien naisiin kohdistuvien syrjinnän muotojen torjumisesta,

— ottaa huomioon 2. joulukuuta 1998 annetut neuvoston päätelmät, joissa vahvistetaan, että Pekingin toimintaohjelman täytäntöönpanon vuosiarviointi perustuu määrällisiin ja laadullisiin indikaattoreihin ja viitearvoihin,

— ottaa huomioon 2.–3. kesäkuuta 2005 annetut neuvoston päätelmät, joissa jäsenvaltioita ja komissiota kehotetaan vahvistamaan sukupuolten tasa-arvoa edistäviä institutionaalisia mekanismeja ja luomaan puitteet Pekingin toimintaohjelman täytäntöönpanon arvioinnille, jotta edistymistä voitaisiin seurata entistä johdonmukaisemmin ja järjestelmällisemmin,

— ottaa huomioon 5.–6. joulukuuta 2007 annetut neuvoston päätelmät jäsenvaltioiden ja EU:n toimielinten suorittaman Pekingin toimintaohjelman täytäntöönpanon tarkastelusta ja erityisesti niiden liitteenä olevan puheenjohtajavaltio Portugalin laatiman kertomuksen, joka sisälsi naisia ja köyhyyttä koskevia indikaattoreita,

— ottaa huomioon komission 21. syyskuuta 2010 esittelemän naisten ja miesten tasa-arvostrategian vuosiksi 2010–2015 sekä sen liitteenä olevan valmisteluasiakirjan strategian täytäntöönpanotoimenpiteistä,

— ottaa huomioon komission yksiköiden valmisteluasiakirjan, joka käsittelee sukupuolten tasa-arvoa ja naisten vaikutusvallan lisäämistä kehitysyhteistyössä koskevaa EU:n toimintasuunnitelmaa (2010–2015),

— ottaa huomioon Pekingin toimintaohjelman 10-vuotistarkistuksen yhteydessä 4. helmikuuta 2005 annetun sukupuolten tasa-arvoasioista vastaavien EU-ministerien yhteisen julkilausuman, jossa muun muassa vahvistetaan uudelleen vahva tuki ja sitoutuminen Pekingin julistuksen ja toimintaohjelman täysimittaiseen ja tehokkaaseen täytäntöönpanoon,

— ottaa huomioon naisten asemaa käsittelevän YK:n yleiskokouksen toimikunnan 57. istunnossaan 15. maaliskuuta 2013 hyväksymät päätelmät, joissa erityisesti tunnustetaan ensimmäistä kertaa kansainvälisessä tekstissä sukupuoleen liittyvät murhat eli ”naismurhat”,

— ottaa huomioon sukupuolen valitsemisen ehkäisemisestä vuonna 2011 annetun YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimiston, YK:n väestöohjelmarahaston (UNFPA), YK:n lastenrahaston (UNICEF), UN Women -naisjärjestön ja Maailman terveysjärjestön (WHO) yhteisen julkilausuman ”Preventing gender-biased sex selection”,

— ottaa huomioon vuonna 1994 pidetyn Kairon kansainvälisen väestö- ja kehityskonferenssin (ICPD) julistuksen ja toimintaohjelman, keskeiset toimet sen täytäntöönpanon jatkamiseksi sekä YK:n yleiskokouksen päätöslauselman 65/234 kansainvälisen väestö- ja kehityskonferenssin jatkotoimista vuoden 2014 jälkeen (joulukuu 2010),

— ottaa huomioon 13. maaliskuuta 2008 antamansa päätöslauselman sukupuolten tasa-arvosta ja naisten vaikutusvallan lisäämisestä kehitysyhteistyössä (4) ja erityisesti sen 37 kohdan,

— ottaa huomioon 16. joulukuuta 2010 antamansa päätöslauselman vuosittaisesta ihmisoikeusraportista 2009 sekä Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikasta (5) ja erityisesti sen 76 kohdan, jossa korostetaan, että on estettävä naisiin ja tyttöihin kohdistuva kaikkinainen syrjintä ja väkivalta, myös raskauksien keskeyttäminen lapsen sukupuolen perusteella,

— ottaa huomioon 13. joulukuuta 2012 antamansa päätöslauselman EU:n vuosikertomuksesta ihmisoikeuksista ja demokratiasta maailmassa 2011 ja Euroopan unionin toiminnasta tällä alalla (6),

— ottaa huomioon 11. lokakuuta 2007 antamansa päätöslauselman naisten murhista Meksikossa ja Keski-Amerikassa ja Euroopan unionin roolista murhien torjumisessa (7),

— ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan,

— ottaa huomioon naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietinnön sekä kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon (A7-0245/2013),

A. toteaa, että sukupuolineutraalilla termillä ”sukupuoleen perustuva murha” viitataan tietyn sukupuolen edustajien järjestelmälliseen, tarkoitukselliseen ja sukupuoleen perustuvaan joukkomurhaamiseen, joka on kasvava ongelma monissa maissa ja jonka seuraukset ovat kohtalokkaat, mutta josta kerrotaan liian harvoin; toteaa, että tässä mietinnössä tarkastellaan nimenomaan sukupuolen valitsemista koskevien käytäntöjen syitä, nykysuuntauksia, seurauksia ja keinoja torjua niitä; korostaa, että nämä käytännöt ilmenevät myös lapsenmurhina ja sukupuolen valintaa ilmentävänä väkivaltana (myös muita termejä, kuten ”naismurhat”, joista parlamentti on jo aikaisemmin laatinut erityisen mietinnön (8), on muissa yhteyksissä käytetty viitattaessa naisten ja tyttöjen tappamiseen naisiin kohdistuvan syrjinnän ja väkivallan äärimmäisenä ilmentymänä);

B. korostaa, että vaikka hiljattain on annettu lainsäädäntöä sukupuolen valitsemiseen liittyvien käytäntöjen estämiseksi, tyttöjä syrjitään edelleen suhteettoman paljon ja armotta sukupuolen perusteella ja syrjintä ulottuu usein jopa niiden tyttösikiöiden abortointiin, joiden sukupuoli on selvillä, ja tyttövauvojen hylkäämiseen tai surmaamiseen pelkästään sukupuolen vuoksi;

C. ottaa huomioon arviot, joiden mukaan maailman väestöstä ”puuttui” jo vuonna 1990 väestörakenteellisesti yli 100 miljoonaa naista sukupuoleen perustuvien murhien vuoksi (9); ottaa huomioon, että uusimpien arvioiden mukaan kyseinen luku on kasvanut lähes 200 miljoonaan maailman väestöstä ”puuttuvaan” naiseen (10);

D. ottaa huomioon, että sukupuoleen perustuvat murhat ovat maailmanlaajuinen huolenaihe ja niitä esiintyy Aasian ja Euroopan lisäksi myös Pohjois-Amerikassa, Afrikassa ja Latinalaisessa Amerikassa; katsoo, että sukupuoleen perustuvia murhia tapahtuu kaikkialla, missä raskaana olevat naiset joko tarkoituksellisesti tai painostuksesta päättävät olla synnyttämättä tyttövauvoja, koska näitä pidetään vain taakkana yhteiskunnalle;

E. ottaa huomioon, että sukupuolijakauma on erityisen vääristynyt Aasiassa ja etenkin Kiinassa, Intiassa ja Vietnamissa; toteaa, että vuonna 2012 Kiinassa syntyi 113 poikaa 100:aa tyttöä kohti ja Intiassa ja Vietnamissa 112 poikaa 100:aa tyttöä kohti (11);

F. ottaa huomioon, että joissakin Euroopan maissa sukupuolijakauma on erityisen vääristynyt, mistä ovat esimerkkinä Albania, Armenia, Azerbaidžan ja Georgia, joissa vuonna 2012 syntyi 112 poikaa 100 tyttöä kohti (12);

G. ottaa huomioon, että sukupuoleen perustuvien murhien käytäntö on yleisimmin juurtunut syvälle niihin kulttuureihin, joille on ominaista poikalasten suosiminen, sukupuolten välinen eriarvoisuus, tyttärien jatkuva syrjintä ja heitä vastaan käytettävät stereotypiat, ja joissain tapauksissa valtioihin, joissa sovelletaan pakkopolitiikkaa;

H. katsoo, että poikalasten suosiminen on syvälle juurtunutta ja kuuluu osana vanhoihin perinteisiin, joiden taustalla ovat esimerkiksi perimyskäytännöt, ikääntyvien vanhempien pojiltaan saama taloudellinen tuki ja turva, sukunimen siirtyminen seuraavalle sukupolvelle ja suvun jatkuminen sekä välttyminen talousahdingolta, jos tyttäriä ei ole eikä heistä tarvitse maksaa perinteiden mukaan suuria myötäjäisiä;

I. katsoo, että puutteellinen sosiaaliturva ja perheille tarjolla olevat vakuutusvaihtoehdot voivat monissa kulttuureissa johtaa harhaanjohtavasti poikien suosimiseen ja sukupuoleen perustuvien käytäntöjen soveltamiseen;

J. katsoo, että sukupuolen valitsemiseen liittyvät käytännöt heikentävät sukupuolten välistä tasapainoa yhteiskunnissa ja vinouttavat väestön sukupuolijakaumaa ja että niillä on taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia; toteaa, että sukupuolijakauman epätasapaino vaikuttaa pitkän aikavälin yhteiskunnalliseen vakauteen ja johtaa laajemmin rikollisuuden, turhautumisen, väkivallan, ihmiskaupan, seksiorjuuden ja raiskauksien lisääntymiseen;

K. toteaa, että jatkuva poikia suosiva patriarkaalinen kulttuuri pitää yllä stereotypioita, demokratiavajetta ja sukupuolten välistä eriarvoisuutta sekä syrjii naisia, mikä estää näitä saamasta kaikilta osin yhdenvertaista kohtelua ja yhtäläisiä mahdollisuuksia kaikilla elämänaloilla;

L. toteaa, että sukupuolen valintaa koskevien käytäntöjen esiintyminen, erittäin nuorten tyttöjen tavallista suurempi kuolleisuus ja se, että koulun aloittavia tyttöjä on vähemmän kuin poikia, voi olla merkkinä vallitsevasta poikien suosimisen kulttuurista joissakin yhteiskunnissa; katsoo, että on selvitettävä, liittyykö näihin ilmiöihin muitakin tyttöihin kohdistuvia demokratiavajeita ja onko tytöillä poikia huonommat mahdollisuudet saada ravintoa, koulutusta, terveydenhuoltoa, asianmukaiset saniteettitilat, puhdasta vettä, sairaanhoitoa ja sosiaaliturvaa, ja määritettävä ilmiöiden taustalla olevat syyt, jotta voidaan löytää tehokkaita keinoja niiden torjumiseen;

M. toteaa, että monissa maissa vallitsevaan naisten väestörakenteelliseen vajeeseen ei voida puuttua, koska niissä ei ole luotettavia syntyvyys- ja kuolevuustilastoja;

N. ottaa huomioon, että naisten vaikutusvallan lisäämisellä edesautetaan käyttäytymisen ja yhteiskunnan muutoksen edistämistä sukupuolen valitsemiseen liittyvien käytäntöjen lakkauttamiseksi pitkällä aikavälillä;

O. korostaa, että sukupuolen valitsemiseen liittyvien käytäntöjen lakkauttaminen on monimutkainen prosessi, joka edellyttää moninaisia toisiinsa liittyviä tarkastelutapoja ja menetelmiä, myös erityiskoulutusta terveydenhuoltohenkilöstölle, jotta tämä voi tarjota neuvontaa ja torjua sukupuolen valitsemiseen liittyviä käytäntöjä EU:ssa ja koko maailmassa;

P. toteaa, että neuvonta, poliittiset toimenpiteet ja hyvät käytänteet, kuten tyttöjen arvoa korostava Kiinan Care for Girls -tiedotuskampanja ja rahallisia kannustimia köyhien perheiden tyttöjen koulutukseen tarjoava Intian Balika Samriddhi Yojana -ohjelma ovat erittäin tärkeitä pyrittäessä muuttamaan tyttöihin ja naisiin liittyviä käyttäytymismalleja;

Q. toteaa, että Etelä-Korea on hyvä esimerkki maasta, jossa on pystytty korjaamaan sukupuolijakauman huomattavaa vääristymistä: 100:aa tyttöä kohti syntyi 114 poikaa vuonna 1994 ja vuonna 2010 vain 107 poikaa (13);

1. painottaa, että sukupuoleen perustuvat murhat ovat rikoksia ja vakavia ihmisoikeuksien loukkauksia ja että niihin puuttumiseen tarvitaan tehokkaita keinoja, joilla myös kitketään pois patriarkaalisen kulttuurin taustalla olevat perimmäiset syyt;

2. painottaa kaikkien valtioiden ja hallitusten velvoitetta edistää ja suojella ihmisoikeuksia ja torjua syrjintää, sillä se on lähtökohta kaikkinaisen naisiin kohdistuvan väkivallan poistamiseksi;

3. kehottaa hallituksia kehittämään ja soveltamaan toimenpiteitä, joilla edistetään perusteellista asennemuutosta naisiin suhtautumisessa, jotta voidaan torjua tuhoisia uskomuksia ja käyttäytymistapoja, joista seuraa naisiin kohdistuvaa väkivaltaa;

4. kehottaa hallituksia luokittelemaan naismurhat ja sukupuoleen perustuvat murhat nimenomaisesti rikoksiksi sekä laatimaan ja panemaan täytäntöön lainsäädäntötoimenpiteitä, jotta naistappotapaukset tutkitaan, niihin syyllistyvät tuomitaan ja varmistetaan, että eloonjääneet uhrit pääsevät helposti terveydenhuoltopalvelujen piiriin ja saavat pitkäaikaista tukea;

5. korostaa, että naisiin kohdistuvan väkivallan ja perheväkivallan ehkäisemistä ja torjumista koskevan Euroopan neuvoston yleissopimuksen sekä Pekingin julistuksen ja toimintaohjelman mukaisesti perheen tai yhteisön harjoittama naisten painostaminen sukupuoleen perustuvaan aborttiin katsotaan yhdeksi fyysisen ja henkisen väkivallan muodoksi;

6. toteaa, että sukupuolen valintaa koskevien käytäntöjen poistaminen on monimutkaista ja siihen tarvitaan monia toisiinsa kytkeytyviä linjauksia ja menetelmiä, jotka ulottuvat perimmäisten syiden ja niille maille tyypillisten kulttuurisidonnaisten ja sosioekonomisten tekijöiden selvittämisestä, joissa suositaan poikalapsia/miehiä, tyttöjen ja naisten oikeuksien ja aseman puolustamiseen sekä lakien ja säädösten käyttöön ottamiseen; toteaa yleisesti ottaen, että ainoa tapa estää pysyvästi sukupuolen valintaa koskevien käytäntöjen leviämistä on edistää sukupuolten tasa-arvoa kaikissa yhteiskunnissa;

7. korostaa tarvetta tutkia tieteellisesti ja selvittää perusteellisesti sukupuoleen perustuvien käytäntöjen perimmäisiä syitä sekä edistää sukupuolen valitsemiseen ja sen yhteiskunnallisiin pitkän aikavälin vaikutuksiin mahdollisesti johtavien maakohtaisten tapojen ja perinteiden tutkimusta, ja kehottaa komissiota tukemaan kyseistä tieteellistä tutkimusta;

8. vaatii yksityiskohtaista selvitystä sukupuolen valintaa koskevien käytäntöjen taustalla vaikuttavista taloudellisista syistä; kehottaa lisäksi hallituksia puuttumaan aktiivisesti sellaisiin rasitteisiin, jotka kohdistuvat perheisiin ja jotka voivat johtaa näin miesten ylijäämään;

9. korostaa, että on laadittava sukupuolen valinnan vastaista lainsäädäntöä, johon olisi sisällytettävä naisille suunnattuja sosiaalisen suojelun paketteja, voimassa olevan lainsäädännön täytäntöönpanon parempi valvonta sekä ilmiön kulttuuristen ja sosioekonomisten syiden nykyistä parempi huomioon ottaminen, jotta tähän ongelmaan voidaan puuttua pysyvästi ja kokonaisvaltaisesti siten, että ylläpidetään sukupuolten tasa-arvoa ja kannustetaan kansalaisyhteiskuntaa aktiiviseen osallistumiseen;

10. kehottaa hallituksia korjaamaan demokratiavajetta ja lainsäädännön puutteita, torjumaan pysyviä esteitä, joilla tyttölapsia syrjitään, takaamaan naisille perintöoikeuden, panemaan täytäntöön kansallista lainsäädäntöä, jolla naisille taataan yhdenvertaisuus miesten kanssa lain edessä kaikilla elämänaloilla, sekä lisäämään tyttöjen ja naisten taloudellista, koulutukseen liittyvää ja poliittista vaikutusvaltaa;

11. kehottaa komissiota tukemaan ja edistämään kaikentyyppisiä aloitteita, joilla pyritään lisäämään tietoa sukupuolisyrjinnästä ja sukupuoleen perustuvista murhista ja etsimään tehokkaita keinoja niiden torjumiseksi tarjoamalla ohjausta, apua, sopivia toimintamalleja ja rahoitusta osana komission toimia, jotka koskevat ulkosuhteita, humanitaarista apua ja sukupuolten tasa-arvon huomioon ottamista kaikissa yhteyksissä;

12. toteaa, että naisten ja tyttöjen vaikutusmahdollisuuksien edistämättä jättämisellä sekä sosiaalisten normien ja rakenteiden muuttamispyrkimysten puutteella on vakavia oikeudellisia ja eettisiä sekä terveyteen ja ihmisoikeuksiin liittyviä vaikutuksia sekä mahdollisesti vakavia pidemmän aikavälin seurauksia, jotka vahingoittavat kyseisiä yhteiskuntia;

13. korostaa, että useiden tutkimusten mukaan epätasapainoinen sukupuolijakauma voi johtaa avioliittotarkoituksessa tai seksuaalista hyväksikäyttöä varten harjoitettavan ihmiskaupan, naisiin kohdistuvan väkivallan, lapsi-, varhais- ja pakkoavioliittojen sekä HI-viruksen/AIDSin ja muiden sukupuolitautien lisääntymiseen ja uhata näin yhteiskunnan vakautta ja turvallisuutta; painottaa, että sukupuolijakauman epätasapaino on näin ollen uhka yhteiskunnan vakaudelle ja turvallisuudelle, ja kehottaa siksi tarkastelemaan perusteellisesti tämän yhä kasvavan miesten ylijäämän mahdollisia vaikutuksia terveyteen, talouteen ja turvallisuuteen;

14. kannattaa sukupuolten tasa-arvoa ja syrjimättömyyttä koskevan lainsäädännön asianmukaisia uudistuksia sekä niiden täytäntöönpanon jatkuvaa seurantaa erityisesti matala- ja keskituloisissa maissa ja siirtymätalousmaissa;

15. kehottaa komissiota työskentelemään aktiivisesti sukupuolta koskeviin ennakkoluuloihin perustuvan sukupuolen valitsemisen estämiseksi ja pyytää, että se ei tee tätä rajoittamalla lisääntymisterveyspalvelujen ja -tekniikan saatavuutta vaan edistämällä niiden vastuullista käyttöä; kehottaa komissiota ottamaan käyttöön ja vahvistamaan suuntaviivoja, tarjoamaan terveydenhuoltohenkilöstölle erityiskoulutusta neuvonnan antamiseen sukupuolen valintaan liittyvistä käytännöistä ja niiden estämiseen lukuun ottamatta niitä harvoja perusteltuja tapauksia, joissa kyse on sukupuolisidonnaisesta geneettisestä sairaudesta; kehottaa komissiota estämään sukupuolen valitsemiseen ja/tai voiton tavoitteluun liittyvän tekniikan käyttämisen ja edistämisen;

16. painottaa, että lainsäädännöllä sukupuolen valitsemisen hallitsemiseksi tai rajoittamiseksi on suojeltava naisten oikeutta seksuaali- ja lisääntymisterveyden tekniikkaan ja palveluihin ilman heidän aviomiestensä lupaa, että tällainen lainsäädäntö on pantava tehokkaasti täytäntöön ja että lain rikkomisesta on määrättävä asianmukaiset seuraamukset;

17. kehottaa soveltamaan klinikoiden ja sairaaloiden itsesääntelyä koskevia entistä tiukempia suuntaviivoja ja kannustaa hallituksia ja lääketieteellistä yhteisöä tekemään tiiviimmin yhteistyötä ja osallistumaan aktiivisemmin toimintaan, jolla pyritään estämään vaikuttavasti sukupuolen valitsemisen käyttäminen taloudellisen hyödyn saamiseksi;

18. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tunnistamaan ne eurooppalaiset klinikat, joissa tehdään sukupuoleen perustuvia abortteja, toimittamaan tätä toimintaa koskevia tilastotietoja sekä laatimaan luettelon niiden parhaista käytänteistä niiden ehkäisemiseksi;

19. toteaa, että naisten ja tyttöjen oikeuksien edistäminen tarjoamalla heille yhtäläiset mahdollisuudet erityisesti koulutuksessa ja työmarkkinoilla on olennaisen tärkeää seksismin torjumiseksi ja sellaisen yhteiskunnan rakentamiseksi, jossa miesten ja naisten tasa-arvon periaate toteutuu; korostaa, että koulutustason nostaminen, työmahdollisuuksien lisääminen ja yhtenäistettyjen terveydenhuoltopalvelujen, kuten naisille suunnattujen seksuaali- ja lisääntymisterveydenhuoltopalvelujen, parantaminen ovat ratkaisevia tekijöitä sukupuolen valintaa koskevien käytäntöjen, kuten aborttien ja lapsenmurhien, poistamisessa, yleisen talouskasvun saavuttamisessa kehitysmaissa ja köyhyyden vähentämisessä; korostaa, että naisten vaikutusmahdollisuuksien parantaminen ja miesten osallistuminen tähän pyrkimykseen ovat tärkeitä sukupuolten epätasa-arvon torjunnassa sekä toimintatapojen ja sosiaalisten käytäntöjen muuttamisen edistämisessä, sillä näin sukupuolen valintaa koskevat käytännöt voidaan pitkällä aikavälillä poistaa;

20. kehottaa sen vuoksi komissiota edistämään sellaista koulutus- ja yhteiskuntajärjestelmää, jossa kumpaakin sukupuolta kunnioitetaan ja kohdellaan yhdenvertaisesti ja jossa molempia sukupuolia arvostetaan kykyjensä ja potentiaalinsa vuoksi ilman stereotypioita ja syrjintää siten, että samalla edistetään sukupuolten tasa-arvon huomioon ottamista kaikissa yhteyksissä, yhtäläisiä mahdollisuuksia ja tasa-arvoista kumppanuutta;

21. kehottaa komissiota ja asianomaisia kansainvälisiä järjestöjä tukemaan naisten vaikutusvaltaa lisääviä koulutusohjelmia, joiden avulla naiset voivat oppia arvostamaan itseään, hankkia tietoa, tehdä päätöksiä ja ottaa vastuun omasta elämästään, terveydestään ja työn saamisesta ja jotka tarjoavat heille mahdollisuuden elää taloudellisesti riippumattomina;

22. kehottaa komissiota, Euroopan ulkosuhdehallintoa (EUH) ja kolmansien maiden hallituksia kehittämään tiedotuskampanjoita, joilla edistetään miesten ja naisten tasa-arvon periaatetta ja joilla pyritään lisäämään tietoa siitä, että pariskunnan molempien osapuolten on kunnioitettava toisen ihmisoikeuksia ja erityisesti omistusoikeutta, oikeutta tehdä työtä, oikeutta asianmukaiseen terveydenhuoltoon sekä oikeutta lainkäyttöön ja koulutukseen;

23. muistuttaa vuosituhannen kehitystavoitteista ja painottaa, että oikeus koulutukseen ja oikeus terveydenhuoltoon, myös seksuaali- ja lisääntymisterveyteen, kuuluvat ihmisen perusoikeuksiin; korostaa, että vuosituhannen kehitystavoitteita koskevissa vuoropuheluissa ja kertomuksissa sekä muilla kokemusten vaihtoon tarkoitetuilla kansainvälisillä foorumeilla on käsiteltävä erityisesti ja nimenomaisesti sukupuoleen perustuvia murhia ja sukupuolen valitsemista;

24. korostaa, että naisten mahdollisuus käyttää oikeuksiaan on väistämättä kytköksissä heidän valmiuteensa tehdä itsenäisiä päätöksiä puolisostaan riippumatta, minkä vuoksi on erittäin tärkeää taata naisille mahdollisuus koulutukseen, työhön ja terveydenhuoltoon sekä oikeus pankkitiliin ilman muiden lupaa tai suostumusta;

25. toteaa, että lapset ja etenkin tytöt menehtyvät joskus huonon tai riittämättömän hoidon takia, ja kehottaa kumppanimaiden hallituksia pienentämään lasten ja etenkin tyttöjen sairaanhoitoon liittyviä terveydenhuoltokustannuksia;

26. kehottaa hallituksia parantamaan naisten mahdollisuuksia saada erityisesti synnytystä edeltävää ja äideille suunnattua terveydenhuoltoa sekä koulutusta, mahdollisuuksia viljellä maata saada lainoja ja pienluottoja sekä mahdollisuuksia liiketoimintaan ja omistusoikeuksia;

27. kehottaa kiinnittämään erityistä huomiota yhteishenkeä edistävien olojen luomiseen kehitysmaissa muun muassa perustamalla eläkekassoja, joiden avulla vähennetään perheisiin ja yksittäisiin ihmisiin kohdistuvia taloudellisia rasitteita ja vastaavasti riippuvuutta poikalapsista ja näiden suosimista;

28. panee merkille, että sukupuolen valitsemiseen liittyviä käytäntöjä esiintyy edelleen myös vaurailla alueilla, joiden väestö on lukutaitoista;

29. kannustaa kehittämään naisille ja perheille tukijärjestelmiä, joiden avulla naisille voidaan antaa tietoa ja neuvontaa sukupuolen valitsemiseen liittyvien käytäntöjen vaaroista ja haitoista sekä tukea neuvonnan avulla naisia, joita saatetaan painostaa naispuolisten sikiöiden abortointiin;

30. kannustaa kansalaisyhteiskuntaa ja julkishallinnon virastoja toteuttamaan yhteisiä toimia, joilla edistetään tiedotus- ja valistuskampanjoita sukupuolen valitsemiseen liittyvien käytäntöjen haittavaikutuksista äidille;

31. kehottaa komissiota antamaan teknistä ja taloudellista tukea innovatiivisiin toimiin ja koulutusohjelmiin, joilla pyritään virittämään keskustelua ja lisäämään ymmärrystä tyttöjen ja poikien samanarvoisuudesta hyödyntämällä kaikkia käytössä olevia medioita ja sosiaalisia verkostoja ja joihin osallistuu ja joiden kohderyhmänä on nuoria ihmisiä sekä uskonnollisia ja hengellisiä johtajia, opettajia, yhteisöjen johtajia ja muita vaikutusvaltaisia henkilöitä, ja pyrkimään näin eri yhteiskuntien kulttuuriin perustuvien sukupuolten tasa-arvoa koskevien näkemysten muuttamiseen ja syrjimättömyyden korostamiseen;

32. kehottaa Euroopan unionia sisällyttämään sukupuolten tasa-arvon ja naisten vaikutusvallan lisäämisen keskeiseksi painopisteeksi kaikkiin kumppanuuksiinsa ja vuoropuheluihinsa kehitysmaiden kanssa ja kiinnittämään näihin asioihin huomiota kehityspolitiikkaa koskevaan eurooppalaiseen konsensukseen sisällytetyn kehotuksen mukaisesti; katsoo lisäksi, että sukupuolinäkökulma on otettava huomioon budjettituen kaikissa vaiheissa esimerkiksi siten, että edistetään vuoropuhelua kehitysmaiden naisjärjestöjen kanssa ja otetaan käyttöön sukupuolen mukaan eriteltyjä indikaattoreita;

33. kehottaa asianomaisten valtioiden viranomaisia parantamaan sukupuolijakauman seurantaa ja sitä koskevien tilastotietojen keräämistä sekä ryhtymään toimiin mahdollisen epätasapainon korjaamiseksi; kehottaa tässä yhteydessä unionia, YK:n virastoja ja muita kansainvälisiä kumppaneita ja kumppanimaiden hallituksia tiivistämään yhteistyötään;

34. kehottaa komissiota ja kaikkia asianomaisia sidosryhmiä toteuttamaan tarvittavat lainsäädäntötoimenpiteet tai muut toimenpiteet sen varmistamiseksi, että pakkoabortit ja sukupuolen valitsemisen vuoksi tehtävät raskauden keskeytykset, joille ei ole saatu raskaana olevan naisen tietoista ennakkosuostumusta tai joihin liittyvää menettelyä hän ei ymmärrä, määritellään rikokseksi;

35. kehottaa hallituksia ja kaikkia asianomaisia sidosryhmiä varmistamaan, että sukupuolen valitsemista koskeva lainsäädäntö pannaan tehokkaasti täytäntöön ja että lakia rikkoville määrätään asianmukaiset seuraamukset;

36. kehottaa komissiota edistämään yhteistyötä muiden kansainvälisten järjestöjen ja elinten, kuten YK:n, WHO:n, UNICEFin, OHCHR:n, UNFPA:n ja UN Womenin kanssa sukupuolen valitsemiseen liittyviin käytäntöihin puuttumiseksi ja niiden perimmäisten syiden torjumiseksi kaikissa maissa; kehottaa komissiota myös verkostoitumaan hallitusten, parlamenttien, eri sidosryhmien, tiedotusvälineiden, kansalaisjärjestöjen, naisjärjestöjen sekä muiden yhteiskunnallisten toimijoiden kanssa lisätäkseen tietoisuutta sukupuoleen perustuvista murhista ja niiden ehkäisemiskeinoista;

37. kehottaa komissiota ja EUH:ta tekemään yhteistyötä edellä mainittujen kansainvälisten järjestöjen kanssa, jotta voidaan puuttua sukupuolen valitsemiseen liittyviin käytäntöihin ja torjua niiden perimmäisiä syitä kaikissa maissa; kehottaa komissiota myös verkostoitumaan hallitusten, parlamenttien, eri sidosryhmien, tiedotusvälineiden, kansalaisjärjestöjen, naisjärjestöjen sekä muiden yhteiskunnallisten toimijoiden kanssa, sillä näin voidaan lisätä tietoa sukupuoleen perustuvista murhista ja niiden ehkäisemiskeinoista;

38. korostaa, että neuvoteltaessa kolmansien maiden kanssa humanitaarisen avun paketeista, komission ja EUH:n olisi asetettava sukupuoleen perustuvat murhat ensisijaisesti tarkasteltavaksi asiaksi, johon asianomaisten kolmansien maiden on puututtava, sillä näin niitä velvoitettaisiin ottamaan ensisijaiseksi tavoitteeksi sukupuoleen perustuvien murhien estämisen; kehottaa lisäksi EUH:ta ja komissiota lisäämään asiaa koskevaa tietoa ja painostamaan ehkäisevien toimien toteuttamiseen;

39. kehottaa unionia ja sen kumppanimaita parantamaan syntyneiden sukupuolijakauman seurantaa ja sitä koskevaa tiedonkeruuta kehitysyhteistyön kautta sekä ryhtymään viipymättä toimiin mahdolliseen epätasapainoon puuttumiseksi; painottaa, että sukupuoleen perustuvaa syrjintää koskevat ihmisoikeuslausekkeet olisi myös sisällytettävä kansainvälisiin kauppa- ja yhteistyösopimuksiin;

40. kehottaa Euroopan unionia varmistamaan oikeuksiin perustuvan toimintatavan, joka kattaa kaikki ihmisoikeudet, keskeisenä kysymyksenä vuoden 2015 jälkeistä aikaa koskevaan kehityspoliittiseen ohjelmaan sekä kiinnittämään erityistä huomiota naisten ja tyttöjen vaikutusvallan lisäämiseen ja oikeuksien, myös seksuaali- ja lisääntymisoikeuksien, sekä sukupuolten tasa-arvon edistämiseen, kunnioittamiseen ja toteutumiseen edellytyksinä sukupuoleen perustuvien murhien torjunnalle;

41. vahvistaa, että kun pannaan täytäntöön Kairon kansainvälisen väestö- ja kehityskonferenssin (ICPD) hyväksymiä erityislausekkeita seksuaali- tai lisääntymisterveyskysymyksissä tapahtuvan pakottamisen kieltämisestä sekä oikeudellisesti sitovia kansainvälisiä ihmisoikeussopimuksia ja asiaa koskevaa unionin säännöstöä ja unionin toimivaltaan kuuluvia toimia, unionin apua ei saa myöntää viranomaisille, järjestöille tai ohjelmille, jotka edistävät, tukevat tai ovat mukana toteuttamassa ihmisoikeuksia rikkovia toimia, kuten pakkoabortit, naisten ja miesten pakkosterilisaatiot tai sikiön sukupuolen määrittäminen, joka johtaa sukupuolen valintaan tai lastenmurhiin;

42. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille.

(1) EYVL C 59, 23.2.2001, s. 258.

(2) EUVL C 320 E, 15.12.2005, s. 247.

(3) EUVL C 348 E, 21.12.2010, s. 11.

(4) EUVL C 66 E, 20.3.2009, s. 57.

(5) EUVL C 169 E, 15.6.2012, s. 81.

(6) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0503.

(7) EUVL C 227 E, 4.9.2008, s. 140.

(8) Euroopan parlamentti hyväksyi 11. lokakuuta 2007 päätöslauselman naisten murhista Meksikossa ja Keski-Amerikassa ja Euroopan unionin roolista ilmiön torjumisessa. Parlamentti tuomitsi naismurhat jälleen joulukuussa 2010 hyväksytyssä vuosittaisessa ihmisoikeusraportissaan. Naismurhat mainitaan myös naisiin kohdistuvan väkivallan torjunnasta laadituissa EU:n suuntaviivoissa, jotka neuvosto hyväksyi joulukuussa 2008. Huhtikuussa 2009 EU:n puheenjohtajavaltio antoi lausunnon, jossa se ilmoitti suhtautuvansa myönteisesti Amerikan valtioiden ihmisoikeustuomioistuimen oikeudenkäynnin käynnistämiseen, ja kesäkuussa 2010 Euroopan unionin korkea edustaja Catherine Ashton esitti EU:n puolesta julkilausuman, jossa hän ilmaisi huolensa Latinalaisen Amerikan naismurhista, tuomitsi kaikki sukupuoleen perustuvan väkivallan muodot ja kammottavat naismurhiin liittyvät rikokset ja ilmoitti pitävänsä myönteisenä Amerikan valtioiden ihmisoikeustuomioistuimen tuomiota.

(9) Amartya Sen, More Than 100 Million Women Are Missing, The New York Review of Books, Vol. 37, No. 20, (20.12.1990), saatavilla osoitteessa: http://www.nybooks.com/articles/3408.

(10) YK:n tiedote ”International Women’s Day 2007”, saatavilla osoitteessa http://www.un.org/events/women/iwd/2007/factsfigures.shtml.

(11) Maailmankartta, johon on merkitty maakohtaiset sukupuolijakaumat: http://en.worldstat.info/World/List_of_countries_by_Sex_ratio_at_birth.

(12) http://en.worldstat.info/World/List_of_countries_by_Sex_ratio_at_birth.

(13) YK:n kehitysohjelma (UNFPA), Report of the International Workshop on Skewed Sex Ratios at Birth: Addressing the Issue and the Way Forward, lokakuu 2011.