Ehdotus: neuvoston asetus yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä maataloustuottajien tukijärjestelmistä annetun asetuksen (EY) N:o 1782/2003 muuttamisesta puuvillan tukijärjestelmän osalta {SEK(2007) 1481} {SEK(2007) 1482} /* KOM/2007/0701 lopull. - CNS 2007/0242 */





FI Bryssel 9.11.2007 KOM(2007) 701 lopullinen 2007/0242 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä maataloustuottajien tukijärjestelmistä annetun asetuksen (EY) N:o 1782/2003 muuttamisesta puuvillan tukijärjestelmän osalta (komission esittämä) {SEK(2007) 1481} {SEK(2007) 1482} PERUSTELUT 1) Ehdotuksen tausta · Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Euroopan yhteisöjen tuomioistuin mitätöi 7. syyskuuta 2006 vuoden 2004 puuvillauudistuksen todettuaan, ettei suhteellisuusperiaatetta ollut noudatettu, koska – EY ei ollut tehnyt vaikutustutkimusta; – EY ei ottanut huomioon välittömiä työvoimakustannuksia arvioissa ja päätöksenteossa; – EY ei ollut ottanut huomioon uuden järjestelmän vaikutuksia siementenpoistoteollisuuteen, joka liittyy suoraan puuvillantuotantoon vaikkei sisällykään pöytäkirjaan. Tästä syystä näihin seikkoihin kiinnitettiin erityistä huomiota komission yksikön tekemien vaikutusanalyysien eri vaiheissa. Tämä ehdotus sisältää uuden puuvillajärjestelmän, jonka tavoitteena on kannustaa kilpailukykyistä, kestävää ja markkinavetoista puuvilla-alaa pöytäkirjan sitoumukset säilyttäen. · Yleinen tausta Vaikka puuvilla-ala, jonka osuus maatalouden lopullisesta tuotoksesta on vain 0,15 prosenttia, ei olekaan koko EU:n kannalta kovin tärkeä, se on alueellisesti varsin merkittävä kahdessa tärkeimmässä tuottajajäsenvaltiossa. EU:n kokonaistuotoksesta viljellään noin 76 prosenttia (noin 1,45 miljoonaa tonnia raakapuuvillaa) Kreikassa. Vuonna 2005 puuvillan osuus Kreikan maatalouden kokonaistuotannosta oli 9,0 prosenttia, kun vastaava luku Espanjassa, toisessa EU:n päätuottajamaassa, oli 1,3 prosenttia. Myös Bulgariassa viljellään jonkin verran puuvillaa. Portugalissa sitä ei enää viljellä. Suurin osa Kreikassa puuvillan viljelyyn varatuista 380 000 hehtaarista sijaitsee kolmella alueella, jotka ovat Thessalia, Makedonia-Traakia ja Sterea Hellas. Espanjassa tuotanto on keskittynyt Andalusiaan, pääasiassa Sevillan ja Cordoban provinsseihin. Espanjassa puuvillan viljelyala oli 65 000 hehtaaria vuonna 2007. Puuvillanviljelytiloille on EU:ssa tyypillistä pieni koko (Kreikassa 4,5 hehtaaria ja Espanjassa 11,0 hehtaaria) ja runsas lukumäärä (79 700 Kreikassa ja 9 500 Espanjassa). Kreikassa puuvillatilojen erikoistumisaste on suuri: Thessaliassa on keskitytty lähes kokonaan puuvillan tuotantoon. Puuvillan ympäristövaikutuksiin on viime vuosina kiinnitetty huomiota. Puuvillantuotanto on suuresti riippuvainen keinokastelusta ja lannoitteista, ja tuotantoalueet yhdistetään laajalti biologisen monimuotoisuuden ja maaperän köyhtymiseen. Lisäksi huolestumista aiheuttavat kasvinsuojeluaineiden, erityisesti hyönteisten torjunta-aineiden, voimaperäinen käyttö sekä kasvilakasteiden (defoliantit) käyttö sadonkorjuun helpottamiseksi. Jalostuksessa toimii sekä yksityisiä yrityksiä että osuuskuntia, jotka käsittelevät raakapuuvillaa menetelmällä, jossa puuvillakuidut erotetaan siemenistä. Espanjan 29 siementenpoistolaitoksesta lähes puolet on osuuskuntia, ja niiden kapasiteetti on selvästi tuotantoa suurempi. Kreikassa siementenpoisto on tuotannon kanssa paremmassa tasapainossa, ja osuuskuntien osuus toiminnasta on pienempi (20 laitosta 73:sta). EU on kansainvälisesti pieni tuottaja; sen osuus koko maailman tuotannosta on vain noin 2 prosenttia. Päätuottajamaat ovat Kiina (24 prosenttia), Yhdysvallat (20 prosenttia) ja Intia (14 prosenttia). EU kuuluu puuvillan nettotuojiin maailmassa. Maailmanlaajuista vientiä johtaa Yhdysvallat, joka vie noin 2,75 miljoonaa tonnia eli 36,5 prosenttia maailmankaupasta. Puuvillan suurimpia kuluttajia ovat maat, joissa on puuvillaa käyttävää teollisuustuotantoa. Kiina käyttää maailman puuvillatuotannosta 32 prosenttia, ja seuraavina tulevat Yhdysvallat (14 prosenttia) ja Intia (7 prosenttia). EU:n kulutus, noin 0,6 miljoonaa tonnia vuodessa siemenistä puhdistettua puuvillaa (maailmanlaajuisesti 2,7 prosenttia), keskittyy Italiaan, Portugaliin ja Saksaan. Koska EU ei ole merkittävä puuvillantuottaja, EU:n tuotannon vaikutus maailmanmarkkinahintojen kehitykseen on ollut vähäistä. Vaikutusta vähentää myös se, ettei EU myönnä vientitukea ja tarjoaa tullittoman pääsyn markkinoille. Vaikka sekä muiden teollisuusmaiden että kehitysmaiden politiikalla on ollut huomattava vaikutus puuvillan maailmanhintoihin, pääasiallinen syy hintojen laskuun on kasvanut kilpailu synteettisten kuitujen kanssa. Ensimmäinen puuvillan tukijärjestelmä otettiin Euroopassa käyttöön Kreikan liityttyä Euroopan yhteisöön vuonna 1980, ja sitä laajennettiin Espanjaan ja Portugaliin vuonna 1986. Liittymissopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa yhteisö lupaa tukea puuvillan tuotantoa niillä yhteisön alueilla, joilla tällä tuotannolla on tärkeä merkitys maataloudelle. Tukijärjestelmän olisi mahdollistettava tuottajille kohtuulliset tulot, ja siihen sisältyy tuotantotuen myöntäminen. Alkuperäinen järjestelmä perustui hinnanerokorvaukseen, jota maksettiin jalostajille, jotka maksoivat puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, tuottajille vähimmäishinnan. Tuki ja vähimmäishinta perustuivat sisäisen tavoitehinnan ja maailmanmarkkinahinnan väliseen eroon. Järjestelmän myötä koko EU:n puuvilla-ala kasvoi suuresti. Viime vuosina yhteinen maatalouspolitiikka (YMP) on käynyt läpi perusteellisen uudistuksen, jolla pyritään lisäämään kilpailukykyä, elintarvikkeiden turvallisuutta ja laatua, vakauttamaan viljelijöiden tuloja, ottamaan ympäristönäkökohdat huomioon maataloudessa, elävöittämään maaseutualueita sekä yksinkertaistamaan ja hajauttamaan menettelyjä. YMP:n vuoden 2003 uudistuksen johtavana periaatteena on siirtyä hinta- ja tuotantotuesta tuotannosta irrotettuun tulotukeen. Puuvillatuen yhdenmukaistamiseksi muiden alojen kanssa neuvosto hyväksyi huhtikuussa 2004 uuden puuvillajärjestelmän, joka perustuu tuotannosta irrotettuun tulotukeen ja lajikohtaiseen (pinta-ala)tukeen, jotka maksetaan suoraan puuvillan viljelijöille. Järjestelmä tuli voimaan tammikuussa 2006. · Voimassa olevat aiemmat säännökset Yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä 29. syyskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 10 A luvussa vahvistetaan puuvillan lajikohtaista tukea koskevat säännöt. Tämän luvun säännökset on kumottu tuomioistuimen asiassa C-310/04 7. syyskuuta 2006 antamalla tuomiolla. Kumoamisen vaikutukset on lykätty kohtuullisen ajan kuluessa tapahtuvaan uuden asetuksen antamiseen asti. · Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ei sovelleta. 2) Kuulemiset ja vaikutusten arviointi · Intressitahojen kuuleminen Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Ehdotuksen ja sen vaikutustenarvioinnin valmistelua varten tilattiin kaksi riippumatonta tutkimusta, joista toinen koski puuvillaan liittyviä sosioekonomisia näkökohtia ja toinen järjestelmän ympäristövaikutusten arvioimista. Näissä kahdessa tutkimuksessa tiedonkeruu ja vaikutusten arviointi perustuivat sidosryhmille osoitettuihin erityiskyselyihin ja asiantuntijoiden haastatteluihin. Komission yksiköt järjestivät kiinnostuneille osapuolille myös työpajoja ja seminaareja. Tämä kuuleminen täydensi alan ammattilaisten säännöllisiä tapaamisia puuvillan neuvoa-antavassa komiteassa ja luonnonkuitujen hallintokomiteassa. Tapaamisia järjestettiin myös työvoiman edustajien sekä kehitys- ja ympäristönsuojelupolitiikassa toimivien kansalaisjärjestöjen kanssa, samoin kuin puuvilla-alaa erityisesti tuntevien akateemisten asiantuntijoiden ja puuvillan viljelyn kannalta erityisen merkittävien alueiden viranomaisten kanssa. Avoin kuuleminen Internetissä järjestettiin 8. toukokuuta 2007 ja 22. kesäkuuta 2007 välisenä aikana. Komissio sai 320 vastausta. Näin saatiin lisäpalautetta laajemmalta yleisöltä. · Asiantuntijatiedon käyttö Asianomaiset tieteenalat/erikoisalat Maatalouden taloustiedot ja tilastot Käytetty menettely Riippumattomat tutkimukset ja sidosryhmien kuuleminen Tärkeimmät organisaatiot ja asiantuntijat, joita on kuultu Ks. edellä Asiantuntijalausuntojen julkistaminen Kuulemisen tulokset ovat saatavissa osoitteesta: http://ec.europa.eu/agriculture/consultations/cotton/index_en.htm. · Vaikutusten arviointi Komissio teki komission vuoden 2007 työjärjestykseen sisältyneen vaikutustenarvioinnin. 3) Ehdotukseen liittyvät oikeudelliset näkökohdat · Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Uuden puuvillajärjestelmän tavoitteiden olisi oltava seuraavat: o maataloustoiminnan jatkuminen puuvillaa tuottavien alueiden kestävän kehityksen osana; o puuvillantuottajien tukivaihtoehtojen yhteensopivuus uudistetun YMP:n periaatteiden kanssa; o puuvillantuottajien tukivaihtoehtojen yhteensopivuus EU:n WTO-sitoumusten kanssa ja kehitysmaille aiheutuvien kielteisten vaikutusten rajoittaminen; o EU:n talousarvion vakaus ja valvonta; o EU:n puuvilla-alan kilpailukyky ja markkinasuuntautuneisuus; o puuvillantuotannon ympäristövaikutusten vähentäminen; o puuvillantuottajien tukijärjestelmän hallinnoinnin yksinkertaistaminen. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi ehdotuksessa suositellaan, että 65 prosenttia varoista, jotka on varattu puuvilla-alan tukemiseen ennen vuoden 2004 uudistusta, sisällytetään tilatukijärjestelmään. Muiden tuotannosta irrotettua tukea saavien viljelijöiden tavoin puuvillan kasvattajien tulot vakiintuvat, mutta vapaus sopeutua markkinakehitykseen säilyy. Loput 35 prosenttia varoista on määrä jättää puuvillantuotantoon sidottuun pinta-alatukeen. Tuotantoon sidotulla tuella on tarkoitus varmistaa, että puuvillan viljely jatkuu alueilla, joilla se on merkittävä elinkeino, siementenpoistoteollisuuden tarpeisiin riittävänä. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin kyseenalaisti erityisesti valitun tuotannosta irrotettavan tuen osuuden. Ongelmana on, miten puuvillajärjestelmä saadaan mukautettua YMP:n uudistukseen siten, että samalla noudatetaan Kreikan sekä Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjoissa olevan puuvillapöytäkirjan tavoitteita. Vaikutustenarvioinnin yhteydessä tehdyistä analyyseistä ja lisäkyselyistä kävi ilmi erilaiset tuotantorakenteet ja tekijät, jotka vaikuttavat viljelijöiden päätöksenteossa. Määrällisillä mallintamisvälineillä ei pystytä tarkasti määrittämään tarjonnan ja tuotannosta irrotetun tuen suhdetta. Simulaatioissa on kuitenkin päästy yksimielisyyteen siitä, että tuotantoon sidotun tuen noin 35 prosentin osuus suosisi puuvillantuotannon jatkamista – pöytäkirjan mukaisesti – ja olisi samalla YMP:n uudistuksen periaatteiden mukaista. Neuvosto päätti vuonna 2004 asettaa sidotun tuen osuuden 35 prosenttiin, vaikka komissio oli ehdottanut 40:tä prosenttia. Korkeampaan sidotun tuen osuuteen palaaminen aiheuttaisi suuren työtaakan jäsenvaltioiden hallinnoille ja alentaisi puuvillan viljelijöille maksettavaa tilatukea. Hallinnollisesti katsottuna tuotantoon sidotun tuen osuuden nostaminen merkitsisi tuotannosta irrotetun tuen osuuden laskua, jolloin kaikki kyseisten jäsenvaltioiden aiemmille puuvillantuottajille vuonna 2006 myönnetyt tukioikeudet olisi laskettava uudelleen. Tuotantoon sidotun tuen osuuden säilyttäminen 35 prosentissa ei sen sijaan lisäisi hallinnollista taakkaa. Jos tuotannosta irrotetun tuen osuudeksi asetettaisiin enemmän kuin 65 prosenttia, puuvilla-alalla saattaisi esiintyä laajoja häiriöitä. Tästä syystä komissio on vaikutustenarvioinnissa kuvattuja mahdollisia skenaarioita tarkasteltuaan päätynyt siihen, että nykyinen tuotantoon sidotun ja siitä irrotetun tuen suhde olisi asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi säilytettävä ja järjestelmään olisi tehtävä pieniä lisämuutoksia. Enimmäispinta-ala ehdotetaan säilytettävän ennallaan 450 597 hehtaarissa (370 000 hehtaaria Kreikassa, 70 000 hehtaaria Espanjassa, 360 hehtaaria Portugalissa ja 10 237 hehtaaria Bulgariassa). Pinta-alatuen taso säilyisi myös ennallaan, ja siihen tehdään suhteellinen vähennys, jos jonkin jäsenvaltion maksuhakemukset ylittävät enimmäispinta-alan. Sekä tuotannosta irrotettuun tukeen että lajikohtaiseen pinta-alatukeen sovelletaan täydentäviä ehtoja, mikä johtaa ympäristöystävällisempään puuvillantuotantoon tuloihin vaikuttamatta. Lajikohtainen tuki myönnettäisiin tukikelpoiselta puuvillahehtaarilta sillä edellytyksellä, että viljelyalalla jatketaan viljelyä vähintään sadonkorjuuseen ilman puuvillan toimittamis- tai myymisvelvoitetta. Puuvillaa koskevat vähimmäisvaatimukset ovat virheettömyys, kunnollisuus ja myyntikelpoisuus. Toimialakohtaisia organisaatioita ehdotetaan tuettavan, jotta voidaan parantaa puuvillan kaupan pitämisen koordinointia, tehdä viljelijöiden ja jalostajien välisiä sopimuksia ja edistää laatua. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 143 d artiklassa säädetty määräraha puuvillanviljelyalueiden uudelleenjärjestelyihin (22 miljoonaa euroa vuodessa varainhoitovuodesta 2007 alkaen) on jo siirretty EAKR:lle ja sisällytetty maaseudun kehittämiseen annettavan yhteisön tuen jäsenvaltiokohtaiseen jakoon komission päätöksillä 2006/410/EY ja 2006/636/EY. Kaudella 2007–2013 on näin käytössä ylimääräiset 154 miljoonaa euroa yhteisön lisätukeen puuvillan tuotantoalueilla toteutettaviin toimenpiteisiin. Jäsenvaltiot pystyvät näin mahdollisesti antamaan avustusta esimerkiksi puuvillatilojen ja siementenpoistoteollisuuden uudelleenjärjestelyissä. EU:n puuvillan myynnin edistämiseksi suositellaan "alkuperämerkin" käyttöönottoa. Sidosryhmät pyysivät tätä kuulemisessa. Maaliskuussa 2006 komissio sitoutui tarkastelemaan uudelleen maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun asetuksen (EY) N:o 510/2006 toimivuutta. Komissio tarkastelee tässä yhteydessä mahdollisuutta sisällyttää puuvilla asetuksen soveltamisalaan. Yhteisön puuvillaa koskevan mielikuvan kehittämiseksi ja sen myynnin edistämiseksi komissio tarkastelee, kuinka aiheellista, tehokasta ja toimivaa olisi sisällyttää jotkut EU:ssa kokonaan tuotetut ja valmistetut puuvillatuotteet niiden tuotteiden luetteloon, joihin voidaan kohdistaa tiedotus- ja myynninedistämistoimia. · Oikeusperusta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 37 artiklan 2 kohta ja puuvillaa koskeva pöytäkirja N:o 4 (vuoden 1979 liittymisasiakirjan liitteenä). · Toissijaisuusperiaate Ehdotuksessa jätetään seuraavat merkittävät tekijät jäsenvaltioiden vastuulle: – puuvillan tuotantoalojen hyväksyminen, – lajikkeiden hyväksyminen, – toimialakohtaisten organisaatioiden hyväksyminen, – tukioikeuksien jakaminen, – ympäristösääntöjen määrittäminen. · Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska se vastaa yhteisen maatalouspolitiikan yleisiä tavoitteita ja täyttää samalla pöytäkirjassa N:o 4 asetetut velvoitteet. · Sääntelytavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: neuvoston asetus uudesta puuvillan tukijärjestelmästä, joka korvaa tuomioistuimen asiassa C-310/04 7. syyskuuta 2006 antamalla tuomiolla kumotun järjestelmän. 4) Talousarviovaikutukset Kansallinen perusala ja tuen määrä tukikelpoista hehtaaria kohden säilyy ennallaan nykytilanteeseen nähden. Kun tuotantosidonnaista tukea kuitenkin lasketaan hyväksyttyyn toimialakohtaiseen organisaatioon kuuluvien viljelijöiden osalta 10 eurosta hehtaarilta kolmeen euroon hehtaarilta, näille viljelijöille myönnettävän tuen määrä laskee 4,4 miljoonasta eurosta 1,4 miljoonaan euroon, mikä kattaa tiedottamisesta ja myynninedistämisestä mahdollisesti aiheutuvat lisäkulut. 2007/0242 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä maataloustuottajien tukijärjestelmistä annetun asetuksen (EY) N:o 1782/2003 muuttamisesta puuvillan tukijärjestelmän osalta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan, ottaa huomioon Kreikan liittymisasiakirjan ja erityisesti sen puuvillaa koskevan pöytäkirjan N:o 4 [1] 6 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [2], ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [3], sekä katsoo seuraavaa: (1) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 [4] 10 A luvussa, sellaisena kuin se on sisällytettynä siihen neuvoston asetuksen (EY) N:o 864/2004 [5] 1 artiklan 20 kohdalla, vahvistetaan puuvillan lajikohtaista tukea koskevat säännöt. (2) Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 10 A luku kumottiin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-310/04 7 päivänä syyskuuta 2006 antamalla tuomiolla [6] suhteellisuusperiaatteen vastaisena; perusteluna oli erityisesti se, että "neuvosto asetuksen N:o 864/2004 antajana ei ole osoittanut yhteisöjen tuomioistuimessa, että tällä asetuksella käyttöön otettu puuvillan uusi tukijärjestelmä toteutettiin tosiasiallisesti sen harkintavallan rajoissa, mikä merkitsee kaikkien käsiteltävänä olevan asian kannalta merkityksellisten seikkojen ja olosuhteiden huomioon ottamista, ja näihin kuuluvat muun muassa kaikki puuvillan viljelyyn liittyvät palkkakustannukset ja siementenpoistoyritysten toimintakyky, joiden huomioon ottaminen oli tarpeen kyseisen viljelyn kannattavuuden arvioinnissa" ja se ettei yhteisöjen tuomioistuin voi "tutkia, onko yhteisön lainsäätäjä voinut ilman, että se on ylittänyt sille tässä asiassa myönnetyn laajan harkintavallan rajoja, päätyä siihen, että puuvillan lajikohtaisen tuen määrän vahvistaminen 35 prosentiksi aikaisemmassa tukijärjestelmässä voimassa olleiden tukien määrästä riittää takaamaan asetuksen N:o 864/2004 johdanto-osan viidennessä perustelukappaleessa esitetyn ja pöytäkirjassa N:o 4 olevassa 2 kohdassa määrättyä tavoitetta heijastavan tavoitteen, joka koskee kannattavuuden ja siten kyseisen lajin viljelyn jatkumisen turvaamista". Tuomioistuin määräsi myös, että kumoamisen vaikutukset on lykättävä kohtuullisen ajan kuluessa tapahtuvaan uuden asetuksen antamiseen asti. (3) Tuomioistuimen asiassa C-310/04 antaman tuomion mukaisesti on tarpeen hyväksyä uusi puuvillan lajikohtainen tukijärjestelmä. (4) Uuden järjestelmän olisi vastattava Kreikan liittymisasiakirjan liitteenä olevan puuvillaa koskevan pöytäkirjan N:o 4, jäljempänä 'pöytäkirja N:o 4', 2 kohdassa asetettuja tavoitteita tukea puuvillan tuotantoa niillä yhteisön alueilla, joilla tällä tuotannolla on tärkeä merkitys maataloudelle, mahdollistaa kyseisille tuottajille kohtuulliset tulot ja vakauttaa markkinat parantamalla rakenteita tarjonnan ja markkinoille saattamisen kannalta. (5) Kaikki puuvilla-alan erityistilanteeseen liittyvät seikat ja olosuhteet, myös kyseisen viljelyn kannattavuuden arvioimiseen tarvittavat seikat, olisi otettava huomioon. Tätä varten käynnistettiin arviointi- ja kuulemismenettely: laadittavan puuvillan tukijärjestelmän sosioekonomisista ja ympäristövaikutuksista yhteisön puuvilla-alalla tehtiin kaksi tutkimusta ja sidosryhmille järjestettiin erityisiä seminaareja ja Internet-kuuleminen. (6) Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistuksen keskeisiä tekijöitä ovat suoran tuottajatuen irrottaminen tuotannosta sekä tilatukijärjestelmän käyttöönotto pyrittäessä siirtymään hintojen ja tuotannon tukemiseen perustuvasta järjestelmästä maataloustuottajan tulotukeen. Asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 on nämä toimenpiteet otettu käyttöön useiden maataloustuotteiden osalta. (7) YMP:n uudistuksen perusteena olevien tavoitteiden saavuttamiseksi puuvillatuki olisi irrotettava pitkälti tuotannosta ja sisällytettävä tilatukijärjestelmään. (8) Jos puuvilla-alan tukijärjestelmä sisällytettäisiin kokonaan tilatukijärjestelmään, yhteisön puuvillan tuotantoalueille muodostuisi merkittävä tuotannon keskeyttämisriski. Tämän vuoksi osa tuesta olisi edelleen sidottava puuvillan viljelyyn maksamalla tukikelpoisille hehtaareille lajikohtaista tukea. Sen määrä olisi laskettava siten, että pöytäkirjan N:o 4 2 kohdassa asetetut tavoitteet saavutetaan, mutta puuvillajärjestelmä liitetään samalla YMP:n yleiseen uudistukseen ja yksinkertaistukseen. Tämän vuoksi on tehdyn arvioinnin mukaan perusteltua, että kunkin jäsenvaltion käytettävissä oleva kokonaistuki hehtaaria kohti vahvistetaan 35 prosentiksi suoraan tuottajille menevästä tuen kansallisesta osuudesta. Tällaisella tukiosuudella puuvilla-alasta tulee pitkällä aikavälillä kannattavaa, ja se edistää puuvillan tuotantoalueiden kestävää kehitystä ja varmistaa viljelijöiden kohtuulliset tulot. (9) Suoraan tuottajille menevän, tuen kansallisen osuuden jäljellä olevan 65 prosentin osuuden olisi oltava käytettävissä tilatukijärjestelmässä. (10) Ympäristöön liittyvistä syistä olisi vahvistettava jäsenvaltiokohtainen perusala puuvillan kylvöalojen rajoittamiseksi. Lisäksi vain jäsenvaltioiden hyväksymien alojen olisi oltava tukikelpoisia aloja. (11) Siementenpoistoteollisuuden tarpeiden tyydyttämiseksi tukikelpoisuuteen olisi liitettävä tosiasiallisesti korjatun puuvillan laadun vähimmäisvaatimusten noudattaminen. (12) Jotta tuottajat ja siementenpoistajat voisivat parantaa puuvillan laatua, olisi edistettävä jäsenvaltioiden hyväksymien toimialakohtaisten organisaatioiden perustamista. Yhteisön olisi osallistuttava kyseisten organisaatioiden toiminnan rahoitukseen välillisesti korottamalla organisaatioiden jäseninä oleville viljelijöille maksettavaa tukea. (13) Tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2008, jotta uutta puuvillan tukijärjestelmää voitaisiin soveltaa kalenterivuoden alusta. (14) Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1782/2003 olisi muutettava, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetus (EY) N:o 1782/2003 seuraavasti: (1) Korvataan IV osaston 10 A luku seuraavasti: "10 a luku Puuvillan lajikohtainen tuki 110 a artikla – Kohde CN-koodiin 5201 00 kuuluvan puuvillan tuottajille myönnetään tukea tässä luvussa vahvistetuin edellytyksin. 110 b artikla – Tukikelpoisuus 1. Tukea myönnetään puuvillan tukikelpoiselle viljelyalalle hehtaaria kohden. Jotta viljelyalalle voidaan myöntää tukea, sen on sijaittava jäsenvaltion puuvillan tuotantoon hyväksymällä maatalousmaalla ja sille on pitänyt kylvää hyväksyttyjä lajikkeita, jotka tosiasiallisesti korjataan tavanomaisissa kasvuolosuhteissa. Edellä 110 a artiklassa tarkoitettu tuki maksetaan virheettömästä, kunnollisesta ja myyntikelpoisesta puuvillasta. 2. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä 1 kohdassa tarkoitettu maa ja lajikkeet 144 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistettavien yksityiskohtaisten sääntöjen ja edellytysten mukaisesti. 110 c artikla – Perusalat ja määrät 1. Vahvistetaan kansalliset perusalat seuraavasti: – Bulgaria: 10 237 ha, – Kreikka: 370 000 ha, – Espanja: 70 000 ha, – Portugali: 360 ha. 2. Tuen määrät tukikelpoista hehtaaria kohden ovat seuraavat: – Bulgaria: 263 euroa, – Kreikka: 594 euroa 300 000 hehtaarille ja 342,85 euroa lopuille 70 000 hehtaarille, – Espanja: 1 039 euroa, – Portugali: 556 euroa. 3. Jos puuvillan tukikelpoinen viljelyala ylittää jossain jäsenvaltiossa jonakin vuonna 1 kohdassa vahvistetun perusalan, kyseisen jäsenvaltion 2 kohdassa tarkoitettua tukea vähennetään suhteessa perusalan ylitykseen. Kreikan osalta sovelletaan kuitenkin suhteellista vähennystä siihen tuen määrään, joka on vahvistettu kansallisen perusalan 70 000 hehtaarin suuruiselle osalle, jotta noudatettaisiin 202,2 miljoonan euron kokonaismäärää. 4. Tämän artiklan täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 144 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 110 d artikla – Hyväksytyt toimialakohtaiset organisaatiot 1. Tässä luvussa 'hyväksytyllä toimialakohtaisella organisaatiolla' tarkoitetaan oikeussubjektia, jonka muodostavat puuvillaa tuottavat viljelijät ja vähintään yksi siementenpoistaja ja joka hoitaa seuraavanlaisia tehtäviä: – avustaminen puuvillan markkinoille saattamisen koordinoinnin parantamisessa erityisesti selvitysten ja markkinatutkimusten avulla; – yhteisön sääntöjen mukaisten vakiosopimusten laatiminen; – tuotannon suuntaaminen tuotteisiin, jotka vastaavat paremmin markkinoiden tarpeita ja kuluttajien kysyntää erityisesti laadun ja kuluttajansuojan suhteen; – tuotteen laadun parantamiseen tähtäävien menettelyjen ja keinojen uudistaminen; – markkinointistrategioiden kehittäminen laatusertifiointijärjestelmillä tapahtuvaan puuvillan myynninedistämiseen. 2. Jäsenvaltion, jonka alueelle siementenpoistajat ovat sijoittautuneet, on hyväksyttävä 144 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistettavia perusteita noudattavat toimialakohtaiset organisaatiot. 110 e artikla – Tuen maksaminen 1. Viljelijöille myönnetään tukea tukikelpoista hehtaaria kohden 110 c artiklan mukaisesti. 2. Hyväksytyn toimialakohtaisen organisaation jäseninä oleville viljelijöille myönnetään 110 c artiklan 1 kohdassa säädetyn perusalan rajoissa tukea tukikelpoista hehtaaria kohden korotettuna kolmella eurolla." (2) Korvataan 156 artiklan 2 kohdan g alakohta seuraavasti: "g) IV osaston 10 A lukua sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2008 kyseisestä päivämäärästä alkaen kylvettyyn puuvillaan." 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2008. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja RAHOITUSSELVITYS | | | | 1. | BUDJETTIKOHTA: (vuoden 2007 nimikkeistö)05 03 01 0205 03 02 40 | MÄÄRÄRAHAT:Talousarvio 2007 2 111 milj. euroa 261 milj. euroa | 2. | TOIMENPITEEN NIMI:Neuvoston asetus yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä maataloustuottajien tukijärjestelmistä annetun asetuksen (EY) N:o 1782/2003 muuttamisesta puuvillan tukijärjestelmän osalta | 3. | OIKEUSPERUSTA:Perustamissopimuksen 37 artiklan 2 kohta | 4. | TAVOITTEET:Ehdotuksen tarkoituksena on ottaa käyttöön uudet säännökset puuvillan lajikohtaisesta tuesta sen jälkeen, kun puuvilla-ala uudistettiin neuvoston asetuksella (EY) N:o 864/2004 ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuin antoi asiassa C-310/04 7. syyskuuta 2006 tuomionsa, jolla neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 IV osaston 10 A luku kumottiin. | 5. | VAIKUTUKSET TALOUSARVIOON | 12 KUUKAUDEN JAKSO (milj. euroa) | VARAINHOITOVUOSI 2007 (milj. euroa) | VARAINHOITOVUOSI 2008 (milj. euroa) | 5.0 | MENOT – EY:N TALOUSARVIOSTA (TUET/INTERVENTIOT) – KANSALLISISTA TALOUSARVIOISTA – – MUUT | – | – | 277,1 | 5.1 | TULOT – EY:N OMAT VARAT (MAKSUT/TULLIT) – KANSALLISISTA TALOUSARVIOISTA | – | – | – | | | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 5.0.1 | MENOARVIO | 277,3 | 277,4 | 277,5 | 277,8 | 278,1 | 5.1.1 | TULOARVIO | – | – | – | – | – | | | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 alkaen | 5.0.2 | MENOARVIO | 278,3 | 278,6 | 278,9 | 279,1 | 5.1.2 | TULOARVIO | – | – | – | – | 5.2 | LASKUTAPA: Ks. liite. | 6.0 | MAHDOLLISUUS RAHOITUKSEEN TOTEUTETTAVANA OLEVAN TALOUSARVION KYSEISEEN LUKUUN OTETUISTA MÄÄRÄRAHOISTA | KYLLÄ EI | 6.1 | MAHDOLLISUUS RAHOITUKSEEN TOTEUTETTAVANA OLEVAN TALOUSARVION LUKUJEN VÄLISILLÄ SIIRROILLA | KYLLÄ EI | 6.2 | LISÄTALOUSARVION TARVE | KYLLÄ EI | 6.3 | MYÖHEMPIIN TALOUSARVIOIHIN OTETTAVAT MÄÄRÄRAHAT | KYLLÄ EI | HUOMAUTUKSIA:Ehdotuksessa ei muuteta tuotantoon sidotun ja siitä irrotetun tuen nykyisiä osuuksia, eikä siinä muuteta tuotannosta irrotettua tukea koskevia säännöksiä. Tuotantoon sidotun tuen osalta ehdotukseen ei liity lisämenoja nykyiseen järjestelmään verrattuna, sillä perusalat ja tuen taso säilyvät ennallaan. Toimialakohtaisten organisaatioiden jäseninä oleville viljelijöille maksettavan tuotantosidonnaisen tuen laskusta saadaan kuitenkin säästöä kolme miljoonaa euroa. | Liite 1 – Puuvillan lajikohtainen tuki (Kreikka, Portugali, Espanja) – budjettikohta 05 03 02 40 | | Kreikka | Espanja | Portugali | Perusala | 300 000 ha | 70 000 ha | 360 ha | Tuen taso | 594 €/ha | 1 039 €/ha | 556 €/ha | sekä | | | | Perusala | 70 000 ha | | | Tuen taso | 342,85 €/ha | | | | | | | välisumma 1 | 202 199 500 € | 72 730 000 € | 200 160 € | Tuen tason korotus hyväksytyn toimialakohtaisen organisaation jäseninä oleville tuottajille | | | | Perusala | 370 000 ha | 70 000 ha | 360 ha | Tuen taso | 3 €/ha | 3 €/ha | 3 €/ha | välisumma 2 | 1 110 000 € | 210 000 € | 1 080 € | | | | | Yhteensä | 203 309 500 € | 72 940 000 € | 201 240 € | EU-15 yhteensä kunakin varainhoitovuonna | 276 450 740 € | | | 2 – Bulgaria: Sisällyttäminen yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmään – budjettikohta 05 03 01 02 | | Perusala | 10 237 ha | | | Tuen taso | 263 €/ha | | | Yhteensä | 2 692 331 € | | | Varainhoitovuosi | | Käyttöönottoaste Bulgariassa | | 2008 | 673 083 € | 25 % | | 2009 | 807 699 € | 30 % | | 2010 | 942 316 € | 35 % | | 2011 | 1 076 932 € | 40 % | | 2012 | 1 346 166 € | 50 % | | 2013 | 1 615 399 € | 60 % | | 2014 | 1 884 632 € | 70 % | | 2015 | 2 153 865 € | 80 % | | 2016 | 2 423 098 € | 90 % | | 2017 alkaen | 2 692 331 € | 100 % | | | | | | | | | | Kokonaismenot: 1 + 2 | | | Varainhoitovuosi | Yhteensä | | | 2008 | 277 123 823 € | | | 2009 | 277 258 439 € | | | 2010 | 277 393 056 € | | | 2011 | 277 527 672 € | | | 2012 | 277 796 906 € | | | 2013 | 278 066 139 € | | | 2014 | 278 335 372 € | | | 2015 | 278 604 605 € | | | 2016 | 278 873 838 € | | | 2017 alkaen | 279 143 071 € | | | [1] EYVL 291, 19.11.1979, s. 174, pöytäkirja sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1050/2001 (EYVL L 148, 1.6.2001, s. 1). [2] EUVL C […], […], s. […]. [3] EUVL C […], […], s. […]. [4] EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 552/2007 (EUVL L 131, 23.5.2007, s. 10). [5] EUVL 161, 30.4.2004, s. 48. [6] Kok. 2006, s. I-7285. --------------------------------------------------