Virallinen lehti nro C 175 , 21/06/1999 s. 0286



A4-0095/99 Euroopan parlamentin suositus neuvostolle unionin Välimeren-politiikasta Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon Spencerin ja muiden jäsenten laatiman ehdotuksen suositukseksi neuvostolle unionin Välimeren-politiikasta (B4-0282/98), - ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J.7 artiklan, - ottaa huomioon työjärjestyksensä 46 artiklan 3 kohdan, - ottaa huomioon 11. lokakuuta 1995 antamansa päätöslauselman Euroopan unionin Välimeren politiikasta ja Barcelonan konferenssista ((EYVL C 287, 30.10.1995, s. 121.)), - ottaa huomioon 14. joulukuuta 1995 antamansa päätöslauselman Euro-Välimeri-konferenssista Barcelonassa ((EYVL C 17, 22.1.1996, s. 178.)), - ottaa huomioon 13. maaliskuuta 1997 antamansa päätöslauselman neuvoston puheenjohtajavaltion ja komission yhteisestä kertomuksesta Välimeren-politiikka: Barcelonan konferenssin seuranta ((EYVL C 115, 14.4.1997, s. 159.)), - ottaa huomioon 28. marraskuuta 1995 annetun Barcelonan julistuksen sekä konferenssissa hyväksytyn työohjelman, - ottaa huomioon Maltassa 15. ja 16. huhtikuuta 1997 järjestetyn konferenssin johtopäätökset, - ottaa huomioon ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietinnön (A4-0095/99), A. katsoo, että rauhanprosessin uudelleen käynnistämisellä olisi myönteinen vaikutus Euro-Välimeri-kumppanuuteen, B. painottaa, että jollei Lähi-idän rauhanprosessin nykyistä lukkiutunutta tilannetta onnistuta ratkaisemaan, allekirjoittajien keskinäiseen yhteistoimintaan nojautuvassa Barcelonan prosessissa ei voida edistyä, C. ottaa huomioon Euroopan unionin ponnistukset ja pitää välttämättömänä, että Euroopan unionin on otettava Lähi-idän rauhanprosessissa huomattavasti merkittävämpi rooli, joka on suhteessa sen poliittisiin ja taloudellisiin sitoumuksiin, D. toteaa pahoitellen, että huolimatta siitä, että kaikki Barcelonan julistuksen allekirjoittaneet valtiot ovat sitoutuneet noudattamaan ihmisoikeuksien yleismaailmallista julistusta, ihmisoikeustilanne ei ole parantunut, vaan jopa heikentynyt joissakin valtioissa, E. on syvästi pahoillaan siitä, että monet osallistujat, joista osa toistuvasti, laiminlyövät täysin Barcelonan julistukseen kirjattua periaatetta, jonka mukaan kumppaneiden väliset konfliktit ratkaistaan täysin rauhanomaisin keinoin ja uhkailusta pidättäytyen sekä käyttämättä voimatoimia muiden konferenssiin osallistuneiden maiden alueellista koskemattomuutta vastaan, F. toteaa pahoitellen, että lähes kolme vuotta Barcelonan konferenssin jälkeen kaikkia Välimeren maita ei ole vieläkään kutsuttu mukaan Barcelonan prosessiin, G. tunnustaa, että tähän mennessä on saavutettu menestystä, sillä viisi assosiointisopimusta on allekirjoitettu, mutta on kuitenkin huolissaan sopimusten voimaantuloa viivyttävästä, jäsenvaltioissa suoritettavaan ratifiointiin kuluvasta ajasta, esille tulleista vaikeuksista muita sopimuksia koskevissa neuvotteluissa sekä neuvoston joustamattomuudesta sen komissiolle antamien neuvotteluvaltuuksien suhteen, H. huomauttaa, että huolimatta sitovan demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan lausekkeen sisältävien assosiointisopimusten allekirjoittamisesta tilanne on joissakin puheena olevista maista yhä heikkenemässä, I. ihmettelee, ettei komissio ole tähän mennessä vielä tuonut keskusteluun minkäänlaista monenvälisen sopimuksen mallia, J. panee tyytyväisenä merkille monenlaisen toiminnan, johon siviiliväestö tällä alueella on ryhtynyt ja joka tuo ilahduttavaa vastapainoa poliittiselle seisahtumiselle, ja toivoo hajautetun yhteistyön alkavan pikaisesti uudelleen Välimeren alueella, K. on tyytyväinen myös virallisten ministeritason kokoontumisten rinnalla säännöllisesti kokoontuvan kansalaisjärjestöjen foorumin rakentavaan suhtautumiseen, L. ottaa huomioon parlamentaarisen Euro-Välimeri-foorumin ensimmäisen kokouksen, joka pidettiin Brysselissä 27. ja 28. lokakuuta 1998 ja sen hyväksymän julkilausuman ja erityisesti Euroopan unionin jäsenvaltioille esitetyn kehotuksen yhdistää ponnistukset oikeudenmukaisen ja pysyvän ratkaisun etsimiseksi Lähi-idän ongelmaan, M. on vakuuttunut siitä, että parlamentaarinen Euro-Välimeri-foorumi tarjoaa Euroopan unionin ja Välimeren maiden kansanedustajille mahdollisuuden hyödylliseen ajatustenvaihtoon Euro-Välimeri-kumppanuuden uudelleen käynnistämiseksi ja edelleen kehittämiseksi, N. Tunnustaa kaikkien Välimeren alueen kolmansien maiden oikeuden osallistua Barcelonan prosessiin; 1. Suosittelee neuvostolle seuraavaa: a) neuvoston koko Lähi-idän politiikan täydentämistä siten, että EU, tietoisena elintärkeistä poliittisista eduistaan alueella, ottaa yhteistyössä Amerikan yhdysvaltojen kanssa täyden vastuun ja osallistuu täysipainoisesti päätöksentekoon Lähi-idän rauhanprosessissa ja ottaa oman välittäjänsä kautta osaa tähän prosessiin; b) poliittisen yhteistyön ja turvallisuuspolitiikan elvyttämistä konkreettisin ehdotuksin esimerkiksi luottamusta rakentavista toimista, vakaussopimuksesta, asevarustelun rajoittamista koskevista sopimuksista sekä aseidenriisuntasopimuksista; c) komission tehtäväksi annettavaa vuosikertomusten laatimista ihmisoikeustilanteesta Barcelonan julistuksen allekirjoittajamaissa, eritoten niissä valtioissa, joiden kanssa on jo tehty assosiaatiosopimus; d) sellaisten keinojen etsimistä, joilla tuetaan rinnakkaisen kansalaisjärjestöjen foorumin kokoontumisen järjestämistä Stuttgartissa, tarkoituksena kannustaa asianomaisten maiden kansalaisyhteiskuntaa osallistumaan aktiivisesti Barcelonan prosessiin; e) Libyan kutsumista seuraavaan, Stuttgartissa pidettävään konferenssiin sillä ehdolla, että Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri Kofi Annan vahvistaa, että Libya on konferenssiin mennessä täyttänyt asianomaisiin turvallisuusneuvoston päätöslauselmiin sisältyvät velvoitteensa ja että se tunnustaa etenkin Barcelonan konferenssin periaatteet, joiden mukaan kaikilla osapuolilla on oikeus osallistua vuoropuheluun; f) niiden Välimeren kolmansien maiden, jotka eivät tällä hetkellä osallistu Barcelonan prosessiin (Albania, Jugoslavian liittotasavalta, Kroatia, Bosnia ja Hertsegovina ja Slovenia) pitäisi voida osallistua prosessiin ensi vaiheessa tarkkailijoina, ottaen huomion niiden edut alueella; harkitsemaan näistä samoista geopoliittisista syistä samanlaisen statuksen antamista Jugoslavian entiselle tasavallalle Makedonialle kuin Mauritanialla jo on; g) Euro-Välimeri-sopimuksiin liittyvien komission neuvotteluvaltuuksien muotoilemista huomattavasti joustavammiksi, demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevia lausekkeita lukuun ottamatta, jotta voidaan ottaa paremmin huomioon kunkin kumppanin erityistarpeet; h) assosioituneiden Välimeren maiden kanssa ja nykyisen rahoitusavun puitteissa suunnitelman laatimista, joka antaa kaikkein suurimmassa tarpeessa oleville assosioituneille maille mahdollisuuden asteittain vähentää ulkoisen velkansa taakkaa; tähän suunnitelmaan sisältyy velkahelpotusstrategia, jossa velallinen valtio sitoutuu sijoittamaan saamansa avun talouden elvytyshankkeisiin ja uudistustoimiin, kuten neuvoston puheenjohtajana toimiva liittokansleri Schröder ehdotti G8-maiden tapaamisen yhteydessä; i) päätöksen tekemistä kaikkia siirtolaisongelmia koskevasta yhteisestä sääntelystä, johon on sisällytettävä siirtolaisen oikeuksien peruskirja, Euroopan komission laadittua asiaa koskevan ehdotuksen Amsterdamin sopimuksen mukaisesti; aloitteen tekemistä yhteistyöstä Välimeren maiden kesken siirtolaiskysymyksen hallintaa varten; 2. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän suosituksen neuvostolle ja tiedoksi komissiolle.