EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 9.11.2011 
SEK(2011) 1323 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
Tiivistelmä vaikutusten arvioinnista 
Oheisasiakirja asiakirjaan 
EU:n terveysalan toimintaohjelma Kansanterveys kasvun tukena 2014–2020 
 
{KOM(2011) 709 lopullinen} 
{SEK(2011) 1322 lopullinen}  
 
 1Vastuuvapauslauseke 
Tämä raportti edustaa ainoastaan sen laadintaan  osallistuneiden komission yksiköiden kantaa. 
Teksti on laadittu keskustelun pohjaksi, eikä  se rajoita komission myöhemmin tekemien 
päätösten lopullista muotoa. 
 
 21. ONGELMAN  MÄÄRITTELY 
Kansanterveys kasvun tukena -ohjelma on EU:n kolmas terveysalan ohjelma (jäljempänä 
”ohjelma”). Se toteutetaan vuosina 2014–2020, ja sen ta rkoituksena on rakentua tuloksiin, 
joita on saatu ensimmäisestä kansanterveyso hjelmasta (2003–2007) ja nykyisestä toisesta 
terveysalan ohjelmasta (2008–2013).  
Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun Eurooppa 2020 -strategian1 tavoitteiden mukaisesti 
ja aiemmista ohjelmista tehdyissä arvioinneissa ja tarkastuksi ssa esitettyjen päätelmien ja 
suositusten pohjalta uudessa ohjelmassa otetaan kuitenkin käyttöön uusi tapa lähestyä tiettyjä 
seikkoja. Ohjelmasta tulee entisiä kohdennetump i, ja siinä keskitytään  pienempään määrään 
keskeisiä tavoitteita ja toimia, joilla saadaan aikaan kriittinen massa . Siihen pyritään muun 
muassa saamalla aikaan vipuvaikutusta, tä ydentämällä jäsenvaltioiden politiikkaa ja 
edistämällä terveyteen liittyvää yhteistyötä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
168 artiklan mukaisesti. 
Aiemmista ohjelmista saadut kokemukset ja ni iden arvioinnit olivat yksiselitteisiä: 
a) Uudessa ohjelmassa pitäisi olla vähemmän ja kohdennetumpia tavoitteita , ja sen 
tulisi keskittää rahoitustuki vähempään määrään toimia , jotka toteutetaan keskeisillä 
prioriteettialoilla ja  jotka tuovat eniten EU:n tason lisäarvoa . Näin pitäisi voida tehostaa 
toimintaa ja maksimoida ohjelman vaikutus. 
b) Ohjelmaan pitäisi saada paremmin mukaan kaikki osallistujamaat  ja erityisesti ne 
EU:n jäsenvaltiot, joiden bruttokansantulo on su hteellisen pieni. Painopis teeksi olisi otettava 
alat, joilla jäsenvaltio t eivät voi toimia yksin  kustannustehokkaalla tavalla , joilla esiintyy 
selkeitä rajatylittäviä tai sisämarkkinoihin liittyviä kysymyksiä tai joilla EU:n tason 
yhteistyöstä on luvassa merkittäviä etuja ja tehokkuuden lisääntymistä. 
c) Tuloksista on raportoitava sää nnöllisellä raportointijärjestelmällä , ja niitä on 
jaettava tehokkaammin komission yksiköiden välillä ja sidosryhmille ja kansallisille 
poliittisille päättäjille. 
Euroopan komission 29. kesäkuut a 2011 antamassa tiedonannossa Eurooppa 2020 -strategiaa 
tukeva talousarvio2 todetaan seuraavaa: ”Hyvän terveyden edistäminen on tärkeä osa 
älykkään ja osallistavan kasvun tavoitteita Eu rooppa 2020  strategiassa. Väestön pitäminen 
terveenä ja aktiivisena pidempään vaikutt aa myönteisesti tuottavuu teen ja kilpailukykyyn. 
Väestönmuutos aiheuttaa alan kestävyydelle haas teita, joihin vastaamisessa terveydenhuollon 
innovaatiot voivat auttaa. Terveyteen liittyvän er iarvoisuuden vähentäminen on tärkeää, jotta 
voidaan saada aikaan ’osallistavaa kasvua’.”  
Monivuotisesta rahoituskehyksestä annetun tiedonannon terveyttä koskevassa luvussa 
todetaan tarkemmin seuraavaa: 
                                                 
1 Komission tiedonanto Eurooppa 2020 –Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia , KOM(2010) 2020 
lopullinen. 
2 Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden 
komitealle – Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio , KOM(2011) 500 lopullinen. 
 
 
 3”Uusi Kansanterveys kasvun tukena (Health for Growth) -ohjelma suunnataan Eurooppa 2020 
-strategian tavoitteiden ja uus ien oikeudellisten velvoitteiden  mukaisesti toimiin, joilla on 
selkeästi EU-lisäarvoa . Pääasiallisena tavoitteena on   
• suojella  yhdessä jäsenvaltioiden kanssa kansalaisia rajatylitt äviltä terveysriskeiltä  
• lisätä terveyspalvelujen kestävyyttä  
• parantaa väestön terveydentilaa sekä kannustaa terveyteen  liittyvää innovointia  
Ohjelmalla tuetaan terveyspolitiikkaa esimerki ksi kehittämällä harvinaisten sairauksien 
diagnosoinnin ja hoidon parh aita käytänteitä ja ohjeita , tukemalla tauteja käsitteleviä 
eurooppalaisia osaamisverkostoja , kehittämällä syöpäseulonnan pa rhaita käytänteitä ja ohjeita  
sekä laatimalla EU:n yhteinen  lähestymistapa terveysteknologi an arviointiin ja sähköisiin 
terveyspalveluihin . 
[Samalla] terveysalan tutkimusta ja innovointitoimia tuetaan tutkimus- ja 
innovointirahoituksen yhteises tä strategiakehyksestä.” 
Tiedonannossa komissio ehdotti 369 miljoonan eu ron määrärahoja (vuoden 2011 hintoina eli 
446 miljoonaa euroa käypinä hintoina) osoitettavaksi vuosina 2014–2020 toteutettavaan terveysalan meno-ohjelmaan. Ta lousarviovaikutuksiltaan kyse on eittämättä pienestä tai 
keskisuuresta ohjelmasta, varsinkin kun otetaan  huomioon, että terveydenhuollon menot ovat 
lähes 10 prosenttia EU:n bruttokansantuotte esta ja että terveydenhuolto kuuluu EU:n 
suurimpiin toimialoihin.  
Terveys ei ole vain arvo itsessään vaan myös  voimakas kasvua tukeva  taloudellinen tekijä. 
Terveydenhuoltoala työllistää t yöntekijöistä joka kymmenenne n, ja nämä työntekijät kuuluvat 
kaikkein pätevimpiin, sillä keskimääräistä s uuremmalla osalla heistä on korkea-asteen 
koulutus. Painoarvonsa ansiosta terveydenhuoltoal alla on tärkeä rooli taloudessa yleensä ja 
Eurooppa 2020 -strategian edistämisessä. Terv eyden ja talouden suorituskyvyn välisestä 
yhteydestä on vahvaa näyttöä: terve väestö on ede llytys sille, että saadaan aikaan älykästä, 
kestävää ja osallistavaa kasvua. 
Hyvä terveys on yksi tärkeimmistä yksilön tuottavuutta ja kansalaisten 
vaikutusmahdollisuuksia lisäävistä tekijöistä. Se  myös lisää tuottavien elinvuosien määrää, 
millä on välitön myönteinen vaikutus kollektiivi seen tuottavuuteen ja kilpailukykyyn. Terveys 
on voimakas kasvua tukeva taloudel linen tekijä: se paitsi pitää yllä kotitalouksien kysyntää ja 
lisää säästöjä myös luo laadukkaita työpaikkoja , edistää innovaatioita ja tarjoaa perustan 
vahvalle teollisuudelle Euroopassa.  
Terveyteen investoimalla voida an sitä paitsi auttaa vastaamaan ikääntyvän yhteiskunnan 
esittämiin haasteisiin ja hyödyntämään sen tarj oamia mahdollisuuksia paremmin (seuraavien 
20 vuoden aikana yli 65-vuotiaiden  eurooppalaisten määrän odotetaan kasvavan 45 prosentilla 
– kun määrä vuonna 2008 oli 85 miljoonaa, vuonna 2030 se olisi jo 123 miljoonaa). Tässä yhteydessä kyse on paitsi iäkkäiden  terveyden suojelemisesta, edis tämisestä ja parantamisesta 
myös kasvavien terveydenhuoltokustannusten raho ittamisesta ja tarjottavan terveydenhuollon 
parantamisesta lisääntyvien erilaisten  odotusten vuoksi. Lisäksi on huolehdittava 
terveydenhuollon saatavuudesta. 
Terveyden alalla jäsenvaltiot joutuvat etsim ään oikeaa tasapainoa siinä, miten tarjotaan 
kaikille mahdollisuus saada laadukkaita terv eydenhuoltopalveluja ja samalla otetaan 
huomioon julkiseen varainkäyttöön liittyvät rajoitteet. Ongelmat eivät ole välttämättä uusia, 
mutta niiden ratkaisemisesta on tullut yhä kiireellisempää – etenkin nykyisessä taloustilanteessa. Rahoituskriisi on entisestään  korostanut tarvetta parantaa kansallisten 
terveydenhuoltojärjestelmien kustannustehokkuutta . Ensisijaisesti on jä senvaltioiden asia 
 
 4toteuttaa suoria toimia. EU:n  terveyspolitiikan tavoitteen a on, kuten perussopimuksessa 
todetaan, täydentää ja tukea jäsenvaltioiden politiikkaa ja kannust aa niitä yhteistyöhön.  
Nyt on rakennettava sellainen EU:n terveysalan ohjelma, joka parhaiten palvelee 
jäsenvaltioiden ja muiden sidosryhmien etuj a rajallisilla määrär ahoilla. Sen vuoksi on 
priorisoitava tarpeita siten, että ohjelman tu loksia ja niiden aikaansaamaa vipuvaikutusta 
käytetään terveyspolitiikan tukemiseen ja  kehittämiseen Euroopan, kansallisella ja 
paikallisella tasolla.  
Ohjelman pitäisi tarjota mahdollisuuksia rakentaa ja vahvistaa jäsenvaltioiden 
yhteistyöjärjestelyjä ja koordinointiprosesseja. Tarkoituksena on kartoittaa yhteisiä välineitä 
ja parhaita toimintamalleja, joista saadaan  synergiaetuja. Sen pitäisi saada aikaan 
mahdollisimman paljon EU:n tason lisäarvoa ja mittakaavaetuja ja tukea siten uudistuksia haastavissa olosuhteissa. Jäsenvaltioilla ja koko  EU:lla on edessään lukuisia haasteita vuoteen 
2020 mennessä ja sen jälkeen: 
A. Terveydenhuoltojärjestel mien rahoituksen kestävyys 
 B. Terveydenhuoltoalan työvoimapula 
  C. Potilasturvallisuuden parantaminen 
  D. Jatkuvan edistymisen puuttuminen kr oonisten sairauksien vähentämisessä ja 
ehkäisemisessä 
  E. Tuottavimpien vuosien menettämine n suuressa osassa väestöä, kun terveiden 
elinvuosien määrä kasvaa hitaasti  F. Terveyteen liittyvän eriarvoisuude n lisääntyminen Euroopassa ja sen 
naapurustossa 
 G. Globaalit ja rajatylittävät uhkat. 
Ohjelma voi edesauttaa edellä mainittuihin haasteisiin vastaamista vain siinä määrin, että se 
tarjoaa taloudellisia mahdollisuuksia ra kentaa ja vahvistaa jäsenvaltioiden 
yhteistyöjärjestelyjä ja koordinointiprosesseja, jotta voidaan kartoittaa yhteisiä välineitä ja 
parhaita toimintamalleja, joista saadaan synergiaet uja, ja saada aikaan EU:n tason lisäarvoa ja 
mittakaavaetuja. Samalla noudatetaan täysimääräisesti toissijaisuusperiaatetta ja tunnustetaan jäsenvaltioilla olevan viime kädessä vastuu te hdä omaan erityiseen tilanteeseensa sopivimpia 
päätöksiä. 
Ohjelmalla toimitaan siksi vain silloin, kun jä senvaltiot eivät voi toim ia itsenäisesti tai kun 
koordinointi on selvästi paras etenemistapa . Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden 
mukaisesti ohjelman puitteissa toteutettavien toimien on tuotettava todellista EU:n tason 
lisäarvoa ja mitattavissa olevia vaikutuksia.  
Myös muut, suuremmilla määrärahoilla varu stetut EU:n rahoitusohjelmat osallistuvat 
kansanterveyden parantamiseen EU:ssa. Tukea tarjotaan etenkin tutk imuksen puiteohjelman 
ja rakennerahastojen kansante rveysosioista. Terveysohjel ma on kuitenkin ainoa, joka 
nimenomaan pyrkii vastaamaan terveyspolit iikan haasteisiin ja huolenaiheisiin ja 
mahdollistamaan edistymisen alan poliittisten tavoitteiden saavuttamisessa. Ohjelmalla voidaan sen vuoksi puuttua kysymyksiin, jotka eivät kuulu muiden rahoitusohjelmien alaan. Sen onnistumista voidaan kuitenkin tukea luoma lla tarvittavat linkit ja synergiat muiden 
meno-ohjelmien kanssa. 
 
 52. TOISSIJAISUUSTESTI  – EUROOPAN  UNIONIN  TOIMIEN  
PERUSTELTAVUUS 
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuks en (SEUT-sopimuksen) 168 artiklassa 
korostetaan voimakkaasti toissijaisuusperiaatteen noudattamista kansanterveysalalla . 
Artiklan mukaan Unionin toiminta täydentää  kansallista politiikka a ja jäsenvaltioiden 
toimintaa. Unioni voi myös tukea  niiden toimintaa. 
Lisäksi mainitaan ne keskeiset alat, joil la täydentäviä toimia on toteutettava: 
• kansanterveyden parantaminen 
• ihmisten fyysisten ja mielisairauksien ehkäiseminen 
• fyysistä ja mielenterveyttä vaarantavien tekijöiden torjunta 
• laajalle levinneiden vaaral listen sairauksien torjunta 
• huumausaineiden aiheuttamien terveyshaittoj en vähentäminen, johon kuuluu tiedotus- ja 
ehkäisemistoimia 
• jäsenvaltioiden tervey spalvelujen täydentävyyde n parantamista jäse nvaltioiden välisen 
rajan molemmin puolin sijaitsevilla alueilla. 
Samassa artiklassa mainitaan kei noja laajalle levinneiden vaaral listen sairauksien torjumiseen: 
• niiden syiden, leviämisen ja ehkäisemisen tutkimuksen edistäminen 
• terveysvalistuksen ja -kasvatuksen edistäminen 
• rajatylittävien vakavien terveysuhkien seuranta , niistä hälyttäminen ja niiden torjuminen 
• jäsenvaltioiden yhteistyön edistäminen. 168 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa 
todetaan seuraavaa: ”Komissio voi kiinteässä yhteydessä jäsenvaltioihin tehdä aiheellisia 
aloitteita tämän yhteensovittamisen edistämiseks i, erityisesti aloitteita, joilla on tarkoitus 
vahvistaa suuntaviivoja ja indikaattoreita, järj estää parhaiden käytän töjen vaihtoa sekä 
valmistella tarvittavat tekijät säännöllistä seurantaa ja arviointia varten”. 
Saman artiklan 3 kohdassa puolestaan todetaa n, että ”Unioni ja jäsenvaltiot edistävät 
yhteistyötä kolmansien maiden sekä kansanterv eyden alalla toimivaltaisten kansainvälisten 
järjestöjen kanssa”. 
Tätä taustaa vasten SEUT-sopimuksen 168 ar tiklan 5 kohdan nojalla Euroopan parlamentti ja 
neuvosto voivat säätää edistämistoimista, jo iden tarkoituksena on ihmisten terveyden 
suojeleminen ja parantaminen. 
 
Tarpeellisuustesti 
Vaikka edellä mainittujen ongelmien ratkaise minen ja kansallisesta  terveyspolitiikasta 
päättäminen kuuluu jäsenvaltioiden määräysvaltaa n, eräissä tapauksissa ne  voivat toimia vasta 
EU:n tasolla tapahtuvan koordinoinnin jälkeen. Jäsenvaltioiden yhteistyö on monille maille 
erittäin hyödyllistä ja selvästi kustannustehokka ampaa. Lisäksi on paremmat mahdollisuudet 
ratkaista globaaleja kysymyksiä ja yhteisiä huolenaiheita, kun toimintaa mobilisoidaan EU:n tasolla ja päätetään yhteisistä arvoista ja periaatteista. 
Sen vuoksi ohjelmasta rahoitetaan ensisijaisesti sellaisia toimia, joita jäsenvaltiot eivät voi 
toteuttaa yhtä tehokkaasti yksin ään vaan jotka ovat suuresti  riippuvaisia EU:n tason 
yhteistyöstä.  
 
 63. EU:N  TASON  LISÄARVO 
Aiemmista ohjelmista on saatu erinäisiä esimerkke jä siitä, miten EU:n tason toimilla voidaan 
saada aikaan selkeää lisäarvoa, jonka  jäsenvaltiot ovat tunnustaneet (vrt. 
vaikutustenarvioinnin liitteenä olevat tapaustutkimukset).  
H1N1-influenssan puhkeaminen vuonna 2009 osoitti selvästi EU:n tason investointien arvon, 
kun kohteena on valmistautuminen terveysuhkiin ja tartuntatauteihin, niiden ehkäisy ja 
toimenpiteiden koordinointi. Huomattavaa EU:n tason lisäarvoa voidaan saada myös, kun 
vahvistetaan valmiuksia hallita vakavia raja tylittäviä terveysuhkia ja hankkia pandemioiden 
vastaisia rokotteita yhteishankintoina. Yksitt äiset jäsenvaltiot eivät pysty tekemään H1N1-
influenssan kaltaisiin rajatylittäviin sairauksiin liittyvää yhteistyötä, vaan se edellyttää EU:n 
tason aloitteita ja rahoitusta.  Terveysuhkien tapauksessa EU:n  tehtävänä on paitsi koordinoida 
uhkiin reagoimista myös lisätä jäsenvaltioiden ja EU:n ul kopuolisten maiden valmiuksia 
reagoida niihin. EU:n tehtävänä on myös ta rjota nopea ja koordinoitu  vastaus globaaleihin 
terveysuhkiin. 
EU voi saada aikaan merkittävää hyötyä myös esimerkiksi rajatylittävässä terveydenhuollossa 
ja terveyserojen tasoittamisessa samoin kuin kehittämällä strategioita lisääntyvän mikrobilääkeresistenssin torjumiseksi. Mu ihin aloihin lukeut uvat kustannustehokkaat 
terveysteknologiat ja innovatiivinen terveyde nhuolto sekä terveenä ikääntymisen edistäminen 
eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden avulla. Terveysohjelman puitteissa toteutettavat toimet täydentävät jäsenvaltio iden toimia (ja tuovat niih in lisäarvoa), jotka koskevat 
terveyden edistämistä ja sairauksien ehkäisemistä (esim. ravitsemukseen, tupakointiin ja terveydenhuollossa esiintyvän eriarvoisuuden vä hentämiseen liittyvä työ), kansalaisten 
suojelemista terveysuhkilta (etenkin pa ndemiavalmiudet), lääkkeiden, veren, kudosten, 
solujen ja elinten turvallisuutta sekä terveyde nhuoltojärjestelmien keskinäistä yhteistyötä. 
Harvinaisia tauteja koskevan tietämyksen hankkiminen ja innovatiivisten hoitojen kehittäminen niihin edellyttää, että eri Eu roopan maiden rekister ien potilaskannat kootaan 
yhteen. Monien tällaisten toimenpiteiden toteuttaminen edellyttää ratkaisevasti 
terveysohjelmaa.  
Terveysalan ohjelma on kehittänyt ja vahvi stanut verkostoitumista eurooppalaisten 
terveysalan erikoisasiantuntijoiden, kansallisten ja alueellisten terveysviranomaisten ja muiden osaamisen jakamiseen ja terveyteen liittyvien valmiuksien kehittämiseen voimakkaasti vaikuttavien sidosryhmien välillä. Oh jelman avulla on lisäksi  luotu konsortioita, 
kumppanuuksia ja muita keinoj a tietojen ja käytäntöjen vaihtoon Euroopassa, mikä on 
edistänyt yhteistyötä ja vauhdittanut tutkim usta. Terveysalan ohjelmasta rahoitettujen 
hankkeiden ja toimien tulokset ovat tehokkain, ehkä ainoa tapa  rakentaa tietopohjaa selvästi 
laajempia sääntelytoimia varten (aiheina esim. syöpä, Alzheimerin tauti, harvinaiset sairaudet 
ja terveyserot). 
Toisen terveysalan ohjelman väliarvioinnin yhteydessä kehitettiin käyttäen perustana 
tapaustutkimusten syvällisiä analyyseja seur aavat EU:n tason lisäarvoon liittyvät kriteerit, 
joita testattiin konkreettisten rahoitettujen to imien suhteen: 
• jäsenvaltioiden välisen  parhaiden toimintamallien vaihdon  edistäminen 
• osaamisen jakamiseen tai keskinäiseen oppimiseen tähtäävien verkostojen  tukeminen 
• rajatylittävien uhkien  torjuminen riskien vähentämis eksi ja niiden seurausten 
lieventämiseksi 
 
 7• puuttuminen tiettyihin sisämarkkina kysymyksiin, joiden osalta EU:n toimet ovat 
selvästi oikeutettuja, jotta voidaan varmis taa, että jäsenvaltioissa toteutetaan 
laadukkaita ratkaisuja 
• terveyteen liittyvän innovointipotentiaalin  hyödyntäminen 
• toimet, joiden tuloksena voitaisiin luoda vertailuarvojärjestelmä  päätöksentekoa 
varten 
• mittakaavaetujen  lisääminen välttämällä päällekkäisyyksiä ja optimoimalla 
taloudellisten resurssien käyttöä. 
4. OHJELMAN  TAVOITTEET 
Kun otetaan huomioon edellä kuvatut ongelmat ja as iayhteydet sekä tulevi en vuosien rajalliset 
rahoitusvarat, Kansanterveys kasvun tukena  -ohjelman yleistavoi tteena on, että yhdessä 
jäsenvaltioiden kanssa edistetään terveyde nhuoltoon liittyvää innovointia ja kohennetaan 
terveydenhuoltojärjestelmien kestävyyttä, jo tta voidaan parantaa EU:n kansalaisten 
terveydentilaa ja suojella heit ä rajatylittävilt ä terveysuhkilta. 
.  Ohjelman tukena olevat erityistavoitteet ovat ka ikki tulossuuntautuneita, ja niissä painotetaan 
käytännön tuloksia ja niiden si sällyttämistä jäse nvaltioiden ohjelmiin ja terveyspolitiikkaan, 
jotta voidaan edistää terveysalan toimia ja  myötävaikuttaa muuhun po litiikkaan ja EU:n 
muihin rahoitusohjelmiin.  
1. Kehitetään yhteisiä välinei tä ja mekanismeja EU:n taso lla, jotta voidaan vastata sekä 
henkilö- että taloudellisten resurssien pulaan , ja helpotetaan terv eydenhuoltoon liittyvien 
innovaatioiden käyttöönottoa tarkoituksen a edistää innovatiivisia ja kestäviä 
terveydenhuoltojärjestelmiä 
Tukemalla jäsenvaltioiden toimia terveydenhuollon tehostamiseksi ja sen taloudellisen 
kestävyyden parantamiseksi EU:n terveysala n ohjelmalla pyritään siihen, että alalla 
osoitettaisiin merkittävän suuruiset resurssit ka ikkein innovatiivisimpiin ja arvokkaimpiin 
tuotteisiin ja palveluihin, jotka ovat markki napotentiaaliltaan parhaita ja tarjoavat 
kustannussäästöjä pitemmän päälle. On selvää, että terveydenhuoltojärjestelmän uudistuksen 
on tarjottava välittömiä tehohyötyjä, ja samalla  siihen on sisällyttäv ä pitkän aikavälin 
strategisia toimia, joilla puututaan keskeisiin kustannustekijöihin. Tämä on ainoa vaihtoehto, jotta maat pystyvät tarjoamaan terveyspalvelut, terveydenhuollon rahoituksen ja järjestelmän käytön kaikkien ulottuv ille tasapuolisesti. Esimer kkinä voidaan mainita terveysteknologian 
arviointiin  liittyvä eurooppalainen yht eistyö, joka paitsi vähentää  päällekkäisyyksiä ja kerää 
yhteen asiantuntemusta myös voi auttaa vapau ttamaan potentiaalia terveystuotteisiin ja 
-palveluihin liittyvään kestävään innovointiin. 
On äärimmäisen tärkeää, että EU:n tasolla kehite tään yhteisiä välineitä ja mekanismeja, joilla 
autetaan kansallisia terveydenhuoltojärjeste lmiä tarjoamaan enemmän hoitoa vähemmillä 
resursseilla. Tarvitaan innovatiiv isia ratkaisuja, joilla puutut aan työvoimapulaan ja tehdään 
terveydenhuoltojärjestelmistä mahdollisim man tehokkaita innovatiiv isten tuotteiden, 
palveluiden ja välineiden avulla. 
Innovointi on EU 2020 -strategian mukaan av ain älykkään kasvun aikaansaamiseen. 
Terveysalalla on valtavasti älykkään kasvun potentiaalia, joka voi johtaa toiminnan 
tehostumiseen ja yhteiskuntaamme sopivien uusien terveystoimi en ja -tuotteiden luomiseen. 
Innovointi vastaa tervey denhuoltojärjestelmien kestävyyshaast eeseen sekä edistämällä täysin 
uusia ratkaisuja täyttämättömiin tarpeisiin että tehostamalla jo käytettävissä olevien 
 
 8ratkaisujen käyttöä ja luomalla oikeat edellytykset tuleville innovaatioille. Jotta innovoinnista 
saataisiin aitoa hyötyä kustannustehokkaasti,  sitä ei pitäisi nähdä pelkästään 
teknologiaperusteisena vaan myös  organisatorisena ja sosiaalis ena toimintana, jossa ihminen 
on keskiössä. 
Hiljattainen talouskriisi on lisännyt pain eita parantaa terveydenhuoltojärjestelmien 
kustannustehokkuutta ja nostanut se n tärkeäksi poliittiseksi pr ioriteetiksi, joka pysynee 
asialistalla vielä monta vuotta. Jäsenvaltioiden on löydettävä oikea ratkai su siihen, miten ne 
sovittavat yhteen tarpeen tarj ota terveydenhuoltopalvelut kaikkien ulottuville ja toisaalta 
laadukkaiden palvelujen kysynnän kasvam isen niukkojen resurssien aikoina. 
Lääketieteellisen teknologian, myös genomitutkimukseen pohjautuvien uusien hoitomuotojen, 
kustannustehokas käyttö, terveydenhuollon amma ttilaisten riittävä saatavuus, päätöksenteon 
parantamiseen tarvittava asiantuntemus sekä t uki aktiivisena ja terveenä ikääntymistä 
käsittelevälle eurooppalaiselle innovaatiokum ppanuudelle ovat kaikki se llaisia aloja, joilla 
ohjelmalla voisi olla merkittävä rooli tämän toimintatavoitteen toteuttamisessa erittäin 
pragmaattista lähestymistapaa noudattaen. 
2. Lisätään lääketieteellisen asiantuntemuksen ja  eri tauteja ja tiloja koskevien tietojen 
saatavuutta – myös kansallisten rajojen yli –, ja kehitetään yhteisiä ratkaisuja ja ohjeita, 
joilla parannetaan terveydenhuollon laatua ja potilasturvallisuutta, jotta voidaan parantaa 
EU:n kansalaisten mahdollisuuksia saada par empaa ja turvallisempaa terveydenhuoltoa 
 
Nykyisen huomattavan terveyteen liittyvän eria rvoisuuden tasoittamiseksi on parannettava 
terveydenhuollon saatavuutta kai kkien kansalaisten kannalta tuloista, sosiaalisesta asemasta, 
paikasta ja kansallisuudesta riippumatta. Kaiki lla EU:n kansalaisilla pitäisi olla mahdollisuus 
saada turvallista ja laadukast a terveydenhoitoa olosuhteistaan riippumatta.  Todellisuudessa 
terveydenhoidon saatavuus kuitenkin vaihtel ee EU:ssa edelleen huomattavasti. Onkin 
tunnustettua, että terveys on keskeinen eriarvois uuteen vaikuttava tekijä , sillä heikko terveys 
vaikuttaa usein merkittävästi tehokkaan tervey denhoidon saantiin ja yksittäisen kansalaisen 
mahdollisuuteen toimia kansallisella ja Euroop an tasolla levitettävän terveystiedon pohjalta. 
Ohjelman kaikkiin tavoitteisiin liittyvillä toimilla pitäisi auttaa kuromaan eriarvoisuuksia 
umpeen siten, että puututaan niitä aiheuttav iin ja lisääviin eri te rveystekijöihin ja 
täydennetään muiden ohjelmien yhteydessä to teutettavia toimia, joilla nimenomaisesti 
puututaan sosiaalisiin ja alue ellisiin eroihin EU:ssa.  
Kun pyritään parantamaan terveydenhuollon saata vuutta erityisesti sellaisten tautien osalta, 
joihin liittyvä kansallinen kapasiteetti on vä häistä, saadaan selvää lisäarvoa siitä, että 
edistetään kaikkien kansalaist en eri puolilla EU:ta käytettä vissä olevien eurooppalaisten 
osaamiskeskusten verkostoitumista.  
Niukkaa osaamista voidaan jakaa ja resursseja yhdistellä te hokkaasti koko EU:ssa, kuten on 
nähty esimerkiksi harvinai sten sairauksien kohdalla.3 Erityistavoitteen 2 mukaisesti tätä 
resurssienjakoa laajennetaan muille terveydenhuo llon osa-alueille, joilla  tarvitaan erityistä 
resurssien tai asiantuntemuksen keskittämistä  eri kliinisiä tiloja varten. Päätavoitteena on 
koota lääketieteellis tä asiantuntemusta ja osaamista, jotta kaikilla tie ttyyn tautiin tai 
tautiryhmään liittyvää erikoissairaanhoitoa tarv itsevilla olisi parempi mahdollisuus saada 
diagnoosi. 
                                                 
3 Ks. liitteessä 7 olevat harvinaisten sairauksien eurooppalaisia osaamisverkostoja ja Orphanetia käsittelevät 
tapaustutkimukset. 
 
 9Tällaiset verkostot toisiv at lisänsä osallistujakesk usten jo nyt huomattavaan 
asiantuntemukseen ja valmiuteen tarjota erityisiä monimutkaisia tai huipputeknisiä diagnosointi- tai hoitopalveluja. Tällöin saatai siin merkittävää lisäarvoa, joka näkyisi laadun 
ja kustannustehokkuuden paranemisena koko hoidon ajan. 
Lopullisena päämääränä olisi parantaa potilaiden terveyttä lisäämällä mahdollisuuksia 
rajatylittävään hoitoon. Se myös auttais i jäsenvaltioita lisäämään potilaiden 
vaikutusmahdollisuuksia, kun hoitoon liittyvä tieto olisi paremmin saatavilla ja avoimempaa, mikä puolestaan auttaisi saavuttamaan parempia tuloksia terveydenhuollossa. 
Tähän toimintatavoitteeseen liittyviä toimia  olisivat esimerkiksi eurooppalaisten 
osaamisverkostojen akkreditointi ja tukeminen, potilasturvallisuuteen ja hoidon laatuun liittyvän yhteistyön vahvistaminen sekä mikrobilääkkeiden maltillisen käytön parantaminen ihmislääketieteessä. 
3. Kartoitetaan ja levitetään kustannusteh okkaisiin ennaltaehkäisyto imiin liittyviä parhaita 
toimintamalleja ja edistetään niiden käyttööno ttoa puuttumalla keskeisiin riskitekijöihin eli 
tupakointiin, alkoholin väärinkäyttöön ja li havuuteen sekä hiv/AIDSiin, rajatylittävää 
elementtiä painottaen, jotta  voidaan ehkäistä sairauksia  ja edistää hyvää terveyttä  
Sairauksien torjunta ja terveyden edistämine n auttavat lisäämään terveitä elinvuosia. Sen 
lisäksi, että terveys on arvokkain omaisuutemme ja päämäärä jo itsessään, terveet kansalaiset 
antavat suuremmalla työvoimaosuudellaan ja paremmalla tuottavuudellaan panoksensa 
taloudellisen hyvinvoinnin hyväksi.  Hyvin suunnatut terveyden ed istämiseen ja sairauksien 
ehkäisemiseen tehtävät investoinnit ova t yksi kustannuksiinsa nähden tehokkaimmista 
keinoista edistää bruttokansantuotteen kas vua. Tästä on tulossa äärimmäisen tärkeää, kun 
yhteiskunta ikääntyy ja työelämä pitenee.  
Oikein suunnatuilla investoinn eilla paitsi parannetaan tervey stilannetta myös pidennetään 
elinikää, lisätään tuottavuutta ja helpotet aan työvoimapulaa. Jos eurooppalaiset elävät 
terveempinä, he voivat antaa ikääntyessää nkin panoksensa talouteen – työntekijöinä, 
vapaaehtoisina ja kuluttajina. Sitä paitsi iäkkäiden asiantuntemusta tarvitaan yhä enemmän, kun syntyvyys on vähäistä ja ammattitaitoisesta työvoimasta on pulaa. 
Ohjelmassa kaavaillaan toimia, joilla tuetaan jä senvaltioiden toimia terveiden ja tuottavien 
elinvuosien lisäämiseksi. Toteutetaan  kustannustehokkaita edistämis- ja 
ennaltaehkäisytoimenpiteitä, jotka kohdistuvat risk itekijöihin ja terveyden taustatekijöihin, 
kroonisiin sairauksiin ja syöpään. 
4. Laaditaan yhteisiä lähest ymistapoja ja osoitetaan n iiden arvo valmiuksien ja 
koordinoinnin parantamisessa terv eyttä uhkaavissa hätätilantei ssa, jotta voidaan suojella 
kansalaisia rajatylittäviltä terveysuhkilta 
EU on hiljattain kohdannut lukuisia vakavia raja tylittäviä terveysuhki a, joista mainittakoon 
influenssapandemia ja SARS. Perussopimukse ssa annetaan EU:lle toimivalta koordinoida 
vakaviin rajatylittäviin terveysuhkiin  valmistautumista ja reagoimista.  Tällaiset terveysuhkat 
ovat luonteeltaan sellaisi a, etteivät ne kunnioita valtioiden rajoja eikä mikään  jäsenvaltio voi 
reagoida niihin tehokkaasti yksin. EU:n täytyy  olla hyvin valmistautunut tällaisiin uhkiin, 
jotka voivat vaikuttaa voimakkaasti paitsi kansalai sten terveyteen ja elämään, myös talouteen.  
Jotta voitaisiin minimoida ne kansanterveysvaikut ukset, joita rajatylittävät terveysuhkat, jotka 
vaihtelevat kemiallisten onnettomuuksien  aiheuttamasta joukkoaltistuksesta E. colin , H1N1:n 
tai SARSin (vakava äkillinen hengitystieoireyhty mä) hiljattain aiheuttamiin epidemioihin ja 
pandemioihin, saavat aikaan, on kehitettävä tai vahvistettava toimivia mekanismeja ja 
välineitä, joilla voidaan havaita, arvioida ja hallita vakavia rajatylittäviä terveysuhkia. Nämä 
 
 10uhkat ovat luonteeltaan sellaisia, että  tarvitaan koordinoituja EU:n tason 
kansanterveystoimenpiteitä, joilla voidaan pu uttua eri osatekijöihin ja jotka perustuvat 
valmistautumiseen ja reagoinnin suunnitteluun, to imivaan ja luotettav aan riskinarviointiin 
sekä vahvoihin riskin- ja kr iisinhallintajärjestelyihin.  
Päätavoitteena on tehostaa seurantaa, varhaisvaro itusjärjestelmää ja vakavien rajatylittävien 
terveysuhkien torjuntaa – myös nk. One health -lähestymistavan mukaisesti – tarkoituksena 
tukea kehitteillä olevaa kattav aa terveysturvajärjestelyä. 
Tähän liittyvästi tulevalla Kansanterveys kasvun  tukena -ohjelmalla tuettaisiin terveysuhkiin 
liittyvän EU-lainsäädännön täytäntöönpanoa ja kansanterveydellisten kriisien hallintaan liittyviä EU:n toimia. Kohteena ovat kaikki krii sinhallinnan osa-alueet: valmistautuminen ja 
reagoinnin suunnittelu, riski- ja kriisiviestin tä, valmiuksien luominen riskinarviointiin ja 
koulutukseen sekä terveydellisten hätätilant eiden käsittelyyn liittyvien kokemusten ja 
parhaiden toimintamallien vaihto. Toimien aiheet vaihtelevat jäsenvaltioiden perusvalmiuksien ja valmiusstandardien kehi ttämisen tukemisesta reagointisuunnitteluun.  
Valmiuksien kehittämiseen kuuluu laajalle levi nneisiin vaarallisiin sairauksiin liittyvä 
seuranta, havaitseminen ja riskinarviointi parhaillaan tarkistettavan ja kehitettävän 
lainsäädännön pohjalta samoin kuin monikans alliset ja monialaise t koulutustoimet sekä 
toimet, joilla pyritään ehkäisemään ja valvomaan tartuntatauteja, mikrobilääkeresistenssiä ja 
sairaalainfektioita, ja lisäksi rokotuspolitiikan ja -strategioiden parantaminen EU:n tasolla. 
5. TOIMINTAVAIHTOEHDOT 
Vaihtoehto 1  edustaa ehdotonta vähimmäismäärää toim ia, jotka perustuvat oikeudellisiin 
velvoitteisiin, joista määrätään ja säädetään perussopimuksessa ja EU:n voimassaolevassa 
lainsäädännössä, joka liittyy lääkkeisiin, lääki nnällisiin laitteisiin, ihmisperäisiin aineisiin, 
potilaiden oikeuksiin rajatylitt ävässä terveydenhuollossa, terv eysturvaan (rajatylittävät 
terveysuhkat) ja tupakkaan. 
Vaihtoehto 2  vastaa perusskenaariota. Sen mukaan ohjelmaa jatketaan nykymuodossa ilman 
muutoksia arviointien tulosten mukaisesti vä littömien oikeudellisten velvoitteiden lisäksi. 
Vaihtoehto 3 A  edustaa hyvin jäsenneltyä ohjelmaa,  jolla on täsmälliset, mitattavat, 
saavutettavat, realistiset ja aikasidonnaiset tavo itteet (SMART-periaate) ja priorisoidut toimet, 
joka luo EU:n tason lisäarvoa ja jonka tuloks ia ja vaikutuksia seurataan entistä paremmin. 
Siinä keskitytään seuraaviin:  
• EU:n nykyisessä terveys- ja sisämarkki nalainsäädännössä vaadittujen toimien 
tukeminen 
• sellaisten innovatiivisten ra tkaisujen käyttöönoton tukemi nen, joilla voidaan parantaa 
terveydenhuoltojärjestelmien laatuun, tehokkuuteen ja kestävyyteen liittyviä eri 
seikkoja 
• tautien ehkäisy EU:n tasolla auttamalla ja täydentämällä jäsenvaltioiden toimia 
kansalaistensa terveiden elinvuosien lis äämiseksi terveyserojen tasoittaminen 
mukaan luettuna. Tämä toteutettaisiin  pääosin muilla keinoilla kuin ohjelman 
resursseilla, ja se rajattaisiin työskentelymenetelmien ja politiikan arvioinnin kehittämiseen 
• jäsenvaltioiden niiden toimien tukemine n ja täydentäminen, joilla suojellaan 
kansalaisia rajatylittäviltä terveysuhkilta. 
 
 11Vaihtoehto 3 B  edustaa hyvin jäsenneltyä ohjelmaa, mu tta siinä käsiteltäisiin vain yhtä 
yleisistä tavoitteista. Tällaisessa oh jelmassa keskityttäisiin seuraaviin: 
• EU:n nykyisessä terveys- ja sisämarkki nalainsäädännössä vaadittujen toimien 
tukeminen 
• sellaisten innovatiivis ten ratkaisujen käyttöönoton tuke minen, joilla voidaan parantaa 
terveydenhuoltojärjestelmien laatuun, tehokkuuteen ja kestävyyteen liittyviä eri 
seikkoja 
• jäsenvaltioiden niiden toimien tukemine n ja täydentäminen, joilla suojellaan 
kansalaisia rajatylittäviltä terveysuhkilta. 
Vaihtoehto 3 C  edustaa ohjelmaa, jossa rajoitutaan tuke maan voimassa olevassa terveyteen ja 
sisämarkkinoihin liittyvässä EU-lainsäädännössä edellytettyjä  toimia ja tukemaan ja 
täydentämään jäsenvaltioiden toimia, joilla suojellaan kansalaisia rajatylittäviltä 
terveysuhkilta. Aiempien arviointien päätelmien  huomioon ottamiseksi levitettäisiin lisäksi 
nykyisen terveysalan ohjelman tuloksia. 
Vaihtoehto 4  edustaa hyvin jäsenneltyä ohjelmaa, jossa  keskitytään samoihin seikkoihin kuin 
vaihtoehdossa 3 A mutta jossa olisi lisänä erit yistavoite, jonka mukaan puututaan laajempiin, 
sosiaalisiin ja taloudellis iin terveyserojen syihin asianmukai silla taloudellisilla resursseilla. 
Tämä vaihtoehto kasvattaisi ohjelman määrärahoja huomattavasti.  
6. VAIHTOEHTOJEN VERTAILU  
Vaihtoehtoa, johon ei sisälly lainkaan resursseja , ei harkittu. Ilman määrärahoja komissio ei 
yksinkertaisesti pystyisi täyttämään voi massa olevaan lainsäädäntöön perustuvia 
velvollisuuksiaan. 
Vaihtoehto 1  vähentäisi EU:n tukea kansanterveyspolit iikalle ja olisi ristiriidassa nykyisestä 
terveysalan ohjelmasta tehdyssä arvioinnissa esitetty jen päätelmien samoin kuin sen kanssa, 
että EU:n terveysministerit ja muut sidos ryhmät ovat toivoneet ohjelman jatkamista. 
Vaihtoehdolla ei taattaisi riittävää tukea tulevalle kansanterveyspolitiikalle. 
Vaihtoehdolla 2  voitaisiin ottaa jossai n määrin huomioon jäsenvalt ioiden ja sidosryhmien 
huolenaiheet ja saataisi in aikaan kansalliseen terveys politiikkaan kohdistuvaa vipuvaikutusta. 
Jos ohjelmalla ei olisi toimintalogiikkaa ja real istisia SMART-periaatteen  mukaisia tavoitteita 
mutta runsaasti priorisoimattomia tavoitteita eikä täsmällisiä indika attoreita saavutusten 
mittaamiseen, minkäänlaisten vaikutusten arvioi minen olisi kuitenkin aluksi hyvin vaikeaa ja 
sitten erittäin vähäistä, koska ne eivät olisi osa toimintalogiikkaa. Tällaisella ohjelmalla ei 
voitaisi toteuttaa asetettuja tavoi tteita, eikä siinä otettaisi hu omioon tehtyjen arviointien ja 
tarkastusten yhteydessä esitettyjä suosituksia. 
Vaihtoehdolla 3 A  voidaan saavuttaa erityistavoitt eet tässä vaikutustenarvioinnissa 
määritettyjen ja priorisoitujen toimien kautta. Ko mission oikeudelliset velvoitteet täyttyisivät. 
Ehdotetulla ohjelmalla vastattais iin niihin pääseikkoihin, joita ulkoisissa arvioinneissa ja 
tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa krit isoitiin. Ohjelmalla olisi toimintalogiikka, 
hyvin määritellyt toimintatavoitteet, SMAR T-periaatteen mukaiset, realistiset, 
tulossuuntautuneet ja pragmaattiset erityistav oitteet, toteutettavat toimet priorisoitaisiin 
erityisten EU:n tason lisäarvoa koskevien kriteerien avulla, ja tulosten ja niiden käyttöönoton 
jäsenvaltioissa mittaamiseen kehitettäisiin jouk ko indikaattoreita. Tällöin voitaisiin mitata 
 
 12saavutuksia ja ryhtyä toimiin, jo s ne eivät vastaa asetettuja vä litavoitteita, ja viime kädessä 
selvittää ohjelman vaikutukset. 
Vaihtoehdon 3 B  mukaan ohjelmalla olisi pienemmät m äärärahat kuin nykyisellä ohjelmalla 
ja mitä monivuotisesta rahoituskehyksestä annetussa tiedonannossa esitetään. Vaihtoehdolla ei pystyttäisi vastaamaan tyydyttävästi kansan terveyden kohtaamiin haasteisiin, kun terveyden 
edistämisen ja kroonisten sairauksien torjumisen  väliset synergiaedut jäisivät toteutumatta 
etenkin sen suhteen, miten kansal aiset altistuvat kroonisi lle sairauksille. Ohjelma ei vastaisi 
jäsenvaltioiden ja muiden sidosryhmien odotuksia. 
Vaihtoehto 3 C  vastaa vaihtoehtoa 1 sillä erolla, et tä siinä olisi terveysuhkia koskeva 
erityistavoite. Komission oikeudelliset velvoitteet täyttyisivät ja terveysuhkiin liittyviä toimia 
toteutettaisiin, mutta kaikki muut EU:n tason to imet päättyisivät. Tämä vähentäisi EU:n tukea 
kansanterveyspolitiikalle ja olisi ristirii dassa nykyisestä terveysa lan ohjelmasta tehdyssä 
arvioinnissa esitettyjen päätelmi en samoin kuin sen kanssa, että  sidosryhmät ja jäsenvaltiot 
ovat toivoneet ohjelman jatkamista. Vaihtoehdo lla ei taattaisi riittävää tukea parhaillaan 
valmisteltavalle tulevalle kansanterveyspolitiikalle. 
Vaihtoehto 4  merkitsee kansanterveysmäärärahojen huomattavaa lisäystä, joka ei ole 
realistista. 
Vaihtoehtojen vertailun tulos oli yksiselitt einen: vaihtoehto 3 A on selvästi paras.  
7. SEURANTA JA ARVIOINTI  
Ohjelmaa seurataan vuosittain, jotta voidaan arvi oida edistymistä ohjel man erityistavoitteiden 
suhteen tulos- ja vaikutusindika attorien perusteella ja tarvi ttaessa mukauttaa politiikkaa ja 
rahoitusprioriteetteja. 
Jäsenvaltioiden olisi komission, jo ka välttää jäsenvaltioiden hal linnollisen taakan  suhteetonta 
lisäämistä, pyynnöstä toimitettava saatavilla olev at tiedot tämän ohjelman täytäntöönpanosta 
ja vaikutuksista. 
Tarkoituksena on laatia suuntaa-antava sisäin en monivuotinen työohjelma, joka antaa 
osviittaa vuotuisten ty öohjelmien laatimiseen. 
Ohjelmassa käytetään monia erilaisia rahoitu sjärjestelyjä: ehdotu spyyntöjä, avustuksia 
jäsenvaltioiden kanssa toteutettaviin toimiin, avustuksia kansainvälisille järjestöille, toiminta-avustuksia ja julkisia hankintoja koskevia sopi muksia. Kuten arvioinnei ssa todettiin, näiden 
järjestelyjen käyttöönotosta nykyisessä terv eysalan ohjelmassa on saatu myönteisiä 
kokemuksia, ja niitä pidettiin parannuksena edeltäneessä kansanterveysohjelmassa sovellettuun järjestelmään verrattuna. 
Ohjelmasta tehdään väli- ja jälkia rviointi. Väliarvio intia hyödynnetään 
vaikutustenarvioinnissa, joka tehdään terveysalan seuraavasta, vuoden 2020 jälkeen 
toteutettavasta ohjelmasta.