A4-0350/97

Päätöslauselma komission kertomuksesta rakennusalan tuotedirektiivistä (KOM(96)0202 - C4-0636/96)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission kertomuksen (KOM(96)0202 - C4-0636/96),

- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 2 artiklan, joka velvoittaa yhteisöä edistämään kaikkialla yhteisössä ympäristön arvossa pitämistä sekä nostamaan elintasoa ja elämän laatua,

- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 3 artiklan c kohdan, joka velvoittaa luomaan sisämarkkinat niin, että tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaata liikkuvuutta rajoittavat esteet poistetaan jäsenvaltioiden väliltä,

- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 102 a artiklan, joka velvoittaa jäsenvaltioita ja yhteisöä noudattamaan vapaaseen kilpailuun perustuvan avoimen markkinatalouden periaatetta,

- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 130 artiklan ensimmäisen kohdan, jonka mukaan yhteisö ja jäsenvaltiot huolehtivat siitä, että yhteisön teollisuuden kilpailukyvyn kannalta tarpeelliset edellytykset turvataan,

- ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön (A4-0350/97),

A. katsoo, että neuvoston 21. joulukuuta 1988 rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä antaman direktiivin 89/106/ETY ((EYVL L 40, 11.2.1989, s. 12)) toteutus jättää paljon toivomisen varaa,

B. katsoo, että Euroopan sisämarkkinat ovat rakennusmarkkinoiden suhteen toteutuneet tähän mennessä vain riittämättömästi,

C. katsoo, että rakennusalan tuotedirektiivi koskee huomattavaa osaa yhteisön liiketoiminnasta ja että se vastaa lähes 10 prosenttia yhteisön koko bruttokansantuotteesta,

D. katsoo, että rakennusalan tuotedirektiivin 23 artiklan mukaan kertomus direktiivin toteutumisesta olisi pitänyt esittää jo 31. joulukuuta 1993 mennessä, mitä ei kuitenkaan tapahtunut,

E. katsoo, että Euroopan yhteisössä ei tähän mennessä ole ollut yhtenäistetyt standardit täyttäviä rakennusalan tuotteita, koska näitä standardeja ei ole vielä olemassa;

F. katsoo, että CENille ja CENELECille annetut tiettyjä rakennusalan direktiivin alaisia tuoteryhmiä koskevat standardointitehtävät eivät ole vielä tuottaneet ainuttakaan standardia,

G. katsoo, että rakennusalan tuotedirektiivin mukaan standardointi tulee rajoittaa vain kaikkein olennaisimpiin vaatimuksiin,

H. katsoo, että Euroopan kattava tekninen hyväksyntä on vaihtoehtona yhtenäiselle standardille uudentyyppisille rakennustuotteille,

I. katsoo, että toteutukseen liittyvät toimenpiteet ja Euroopan standardointielinten toimialueet on määritetty vain osittain,

J. katsoo, että oikeudellisesta ja hallinnollisesta yksinkertaistamisesta vastaava asiantuntijaryhmä (Molitor-ryhmä) on ilmaissut kannattavansa direktiivin pikaista toteutusta ja näin myös rakennusalan tuotteiden vapaan kaupan esteiden poistamista,

K. katsoo, että on varmistettava, että tässä prosessissa säilytetään hyvä terveyden suojelun ja turvallisuuden taso,

L. katsoo, että määrämaan suorittama rakennusalan tuotteiden palautus sen vuoksi, että alkuperämaan suorittamia tarkastuksia ei hyväksytä, on huomattava este rakennusalan tuotteiden vapaan kaupan toteuttamiselle,

M. katsoo, että tuotetta, jota valmistetaan ja markkinoidaan jossakin jäsenmaassa siellä voimassa olevien lakien mukaisesti, voidaan markkinoida Euroopan unionin kaikissa muissakin jäsenmaissa, jollei esitetä todisteita siitä, että tärkeät terveys-, turvallisuus- ja ympäristöseikat ovat uhattuina,

N. katsoo, että rakennusalan tuotteiden standardoinnissa on kyse monimutkaisesta teknisestä yhteensovittamisesta,

O. katsoo, että jäsenvaltiot eivät ole tähän mennessä olleet valmiita toimimaan aktiivisesti riittävän laajassa mittakaavassa rakennusalan tuotteiden yhtenäistämiseksi,

P. katsoo, että poliittinen panos rakennusalan tuotedirektiivin toteutuksen nopeuttamiseksi ja tehostamiseksi on välttämätön, jotta yhtenäisten standardien hyväksyminen ei viivästyisi entisestään,

Q. katsoo, että valtavat määrät rakennusmateriaalia menee hukkaan ja että tietyt Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat käynnistäneet ohjelmia rakennusmateriaalista muodostuvien jätteiden uudelleenkäyttöä ja kierrätystä varten,

R. katsoo, että rakennusten laatu ja turvallisuus ovat Euroopan kannalta tärkeitä päämääriä,

S. katsoo, että rakennusalan tuotteisiin sekä rakennuksiin liittyvä tekninen kehitys voi vaikuttaa huomattavasti paloturvallisuuteen, hygieniaan, ympäristönsuojeluun, meluntorjuntaan, lämpöeristykseen sekä energiansäästöön,

T. katsoo, että rakennusalan tuotteiden teknisten standardien laatiminen tapahtuu paremmin Euroopan riippumattomissa standardointielimissä kuin Euroopan unionin direktiivien avulla;

1. Toteaa, että komissio myöntää kertomuksessaan vuoden 1988 rakennusalan tuotedirektiivin toteutuksen viivästyneen huomattavasti;

2. Arvostelee sitä, että työ rakennusalan tuotedirektiivin toteuttamiseksi on tuottanut ensimmäisiä tuloksia vasta viisi vuotta direktiivin antamisen jälkeen;

3. Toteaa, että mietinnön esittämisen jälkeen on ollut havaittavissa huomattavaa kehitystä, ja pitää tervetulleena sitä, että erityisesti viime kuukausina Euroopan parlamentin jo käsitellessä komission kertomusta on jaettu lisää standardointitehtäviä;

4. Pyytää komissiota ryhtymään kaikkiin toimiin, jotta sen ennustamaa viiden vuoden vähimmäisaikaa, jonka kuluessa suurimmalle osalle rakennusalan tuotteista saadaan standardit, voitaisiin lyhentää huomattavasti ja jotta Euroopan standardointielinten kanssa saataisiin aikaan selvät aikataulut standardien laatimiselle;

5. Pyytää komissiota saattamaan loppuun rakennusalan tuotteilta vielä suurimmaksi osaksi puuttuvan standardoinnin sekä tekemään toteutusta koskevat päätökset viimeistään vuoden 1998 puoliväliin mennessä ja pyytää, että Euroopan standardointielinten tehtävien määritys ei saa kestää yhtä kauan kuin se kestäisi, jos jokaiselle tuoteryhmälle annettaisiin oma EY- direktiivi;

6. Kehottaa komissiota varmistamaan, että ympäristön ja kuluttajien edut otetaan tarvittaessa huomioon EU:n standardointielimissä;

7. Kehottaa kaikkia jäsenvaltioita toimimaan pysyvässä rakennusalan komiteassa entistä enemmän yhteistyön sekä kompromissien hengessä ja pitää jäsenvaltioiden jarrutusta olennaisena syynä rakennusalan tuotedirektiivin toteutuksen viivästymiseen;

8. Pyytää standardointielimiä nopeuttamaan standardien hyväksymistä ja pienentämään kunkin osapuolen omien painopisteiden ja standardointitehtävien välistä kuilua, ja katsoo, että Euroopan standardointielinten velvollisuutena tulee olla standardointitehtävien konkreettisten painopisteiden sekä toteutuksen konkreettisten aikataulujen määrittäminen;

9. Ehdottaa, että komissio tekee standardointitehtävän antamisen yhteydessä sopimuksen, joka sisältää päiväsakon siltä varalta, että standardi ei valmistu ajoissa; samoin on sopimukseen sisällytettävä palkkio, joka maksetaan siinä tapauksessa, että CEN saa standardin ajoissa valmiiksi;

10. Pyytää komissiolta erityiskertomusta jäsenvaltioiden ja Euroopan standardointielinten yhteistyöstä pysyvässä rakennusalan komiteassa;

11. On eri mieltä komission kanssa siitä, että tähän mennessä saadut työn tulokset olisivat «positiivisia ja rohkaisevia», ja vaatii sen direktiivien toteutukseen tähtäävän työn nopeuttamista sekä vielä avoinna olevien kysymysten selvittämistä;

12. Pyytää erityisesti, että asiantuntijoiden kaikinpuolinen jarrutus yhteisten tarkastusmenettelyjen hyväksymisessä rakennusalan tuotteiden paloturvallisuuden määrittämiseksi on viipymättä lopetettava;

13. Toteaa, että jokaiselle kuituista asbestia sisältävälle rakennusalan tuotteelle on monta vaihtoehtoa ja valittaa sitä, että joissakin jäsenvaltioissa kuituista asbestia käytetään edelleen rakennusalan tuotteissa ja toteaa, että kahden muunkin ja kielletyn asbestin muodon on tieteellisesti todistettu olevan yhtä vaarallisia, ja kehottaa komissiota noudattamaan seitsemän jäsenvaltion (joiden esimerkkiä muut ovat seuraamassa) esimerkkiä ja kieltämään kuituisen asbestin käytön rakennusalan tuotteissa ryhtymällä teknisiin toimiin kiellon toteuttamiseksi (teknisellä direktiivillä) ja kieltämään sen käytön myös muilla teollisuusaloilla kaikkialla EU:ssa;

14. Kehottaa komissiota laatimaan ennen vuoden 1999 loppua direktiiviehdotuksen, jolla tuetaan ja edistetään rakennusjätteiden uudelleenkäyttöä ja kierrätystä, sekä ehdotuksen rakennustuotteissa käytettävien komponenttien selkeistä merkinnöistä;

15. Pitää tervetulleena sitä, että nk. EUROCODES-standardien määrittäminen, joka annettiin CENille vuonna 1989 komissiossa kymmenen vuoden ajan tehdyn tuloksettoman työn jälkeen, on tuottanut ensimmäiset tulokset, standardit EC1 ja EC2, jotka on määritetty rakennusalan tuotedirektiivin ulkopuolella vapaaehtoiselta pohjalta;

16. Pyytää jäsenvaltioita ottamaan EUROCODES-standardit huomioon kansallisissa määräyksissään;

17. Valittaa erityisesti sitä, että rakennusalan tuotteiden tarkastusmenettelyjen vastavuoroinen tunnustaminen ei ole juuri edistynyt jäsenvaltioiden jarrutuksen vuoksi, ja kehottaa jäsenvaltioita järjestelmällisesti helpottamaan tarkastusmenettelyjen vastavuoroista tunnustamista aina silloin, kun tärkeät terveys-, turvallisuus- tai ympäristöseikat eivät ole uhattuina;

18. Tukee komission ehdotuksia direktiivien tilanteenmukaisesta käytöstä yksinkertaistamalla ratkaisumenettelyä niin, että direktiiviä sovellettaessa otetaan huomioon uudet tekijät ja työ keskitetään olennaisiin ja yhtenäisiin standardeihin;

19. Pyytää, että havaittavissa olevaa taipumusta liiallisten määräysten antamiseen ja rakennusalan tuotteiden valmistajien ja käyttäjien liialliseen kuormittamiseen on vältettävä ja että rakennusalan tuotteita koskevan direktiivin toteutusta valvotaan SLIMin alaisuudessa;

20. Pyytää, että jäsenvaltiot välttävät toteutusta koskevissa teksteissä yksityiskohtaisten määräysten suurta määrää;

21. Vaatii Euroopan standardointikomiteaa toimimaan entistä voimakkaammin turvallisuuden ja ympäristön suojelun korkean tason varmistavien yhtenäisten standardien määrittämistä koskevan ohjelman toteuttamiseksi;

22. Pyytää komissiota esittämään kertomuksen rakennusalan tuotedirektiivin toteutuksesta vuoden 1998 loppuun mennessä;

23. Pahoittelee, että rakennusalan tuotedirektiivin uusi näkökulma ei yli kahdeksanvuotisen toteutusajan jälkeen ole vieläkään antanut teollisuudelle mahdollisuutta käyttää CE-merkkiä rakennusalan tuotteissa;

24. Toteaa, että rakennusalan tuotteiden kauppa ei ole vapaata siitäkään syystä, että rakennusalan tuotedirektiivin 16 artiklaa tulkitaan väärin, ja katsoo, että ei ole olemassa mitään olennaista ristiriitaa rakennusalan tuotedirektiivin 16 artiklan ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisen vastavuoroista tunnustamista koskevan periaatteen soveltamisen välillä;

25. Toivoo edelleen, että myös rakennusalan tuotedirektiivi toteutuu vielä, jolloin samalla toteutuu sisämarkkinoiden tärkeä osa;

26. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioiden parlamenteille.