2.2.1. Asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 arviointi

3.1.1.1. Asetuksen (EY) N:o 515/97 43 b artiklan täytäntöönpano

Näiden säädösten myötä nykyistä petostentorjunnan välineistöä on mukautettava, jotta varmistetaan tehokas koordinointi toimivaltaisten elinten ja viranomaisten välillä.

Lisäksi siinä esitettiin havaitsemismenetelmiä, joista on ollut apua sellaisten petosten ja muiden sääntöjenvastaisuuksien tunnistamisessa ja torjumisessa, joihin liittyvä taloudellinen arvo on suuri. Näitä ovat muun muassa riskianalyysi, ilmiantajien vihjeet, väärinkäytösten paljastaminen ja tiedotusvälineistä saadut tiedot.

Koontiasetuksella edistetään varainhoitosääntöjen yksinkertaistamista ja selkeyttämistä. Vuonna 2017 hyväksyttiin maataloutta koskevat säännökset, ja jäljellä olevia menoaloja koskevat ehdotetut muutokset on määrä hyväksyä vuonna 2018.

Työn ensimmäinen vaihe oli OLAFin toimeksiantoa ja toimivaltaa koskevan asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 arviointi, jossa korostettiin asetuksella saavutettuja tuloksia mutta myös sen puutteita, jotka liittyivät EPPOn perustamiseen.

EU ja jäsenvaltiot ovat yhdessä vastuussa EU:n taloudellisten etujen suojaamisesta ja petostentorjunnasta. Jäsenvaltioiden viranomaiset hallinnoivat noin 74:ää prosenttia EU:n menoista ja keräävät perinteiset omat varat. Komissio valvoo toimintaa kummallakin alalla, asettaa vaatimuksia ja todentaa vaatimustenmukaisuuden. Komission ja jäsenvaltioiden on tehtävä tiivistä yhteistyötä, jotta EU:n taloudellisia etuja suojataan tehokkaasti.

Komissio toimittaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa SEUT-sopimuksen 325 artiklan 5 kohdan mukaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain kertomuksen toimenpiteistä, jotka on toteutettu petosten ja muun EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan torjumiseksi.

Sääntöjenvastaisuuden havaitseminen tarkoittaa sitä, että korjaavia toimenpiteitä on toteutettu sääntöjenvastaisten rahamäärien takaisinperimiseksi ja että rikosoikeudellinen menettely on aloitettu, mikäli epäillään petosta.

Vuonna 2017 komissiolle ilmoitettiin 15 213 petosta ja muuta sääntöjenvastaisuutta, mikä on 20,8 prosenttia vähemmän kuin vuonna 2016. Niihin liittyvät rahamäärät olivat noin 2,58 miljardia euroa, mikä on 8,6 prosenttia vähemmän kuin edellisvuonna.

Suurin osa jäsenvaltioista ilmoitti vuoden 2016 suositusten perusteella toteuttamiensa toimenpiteiden lukumäärän ja luonteen. Tätä voidaan pitää myönteisenä, vaikka parantamisen varaa on edelleen.

Analyysista kävi myös ilmi, että oikeus- ja hallintoviranomaisten aiempaa tiiviimmästä yhteistyöstä on saatu myönteisiä tuloksia.

2.2.1.Asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 arviointi

Uusien säädösten myötä nykyistä petostentorjunnan välineistöä on mukautettava vastaamaan viimeisintä kehitystä, jotta varmistetaan tarvittava koordinointi toimivaltaisten elinten ja viranomaisten välillä. Tämä työ jatkuu tulevina vuosina erityisesti sen oikeudellisen kehyksen valmistelun yhteydessä, jolla säännellään vuosia 2021–2027 koskevaa monivuotista rahoituskehystä.

Komissio on korostanut viime vuosina eroja kansallisten viranomaisten lähestymistavoissa EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavien petosten ja sääntöjenvastaisuuksien torjuntaan. Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimukset ovat osoittaneet, että kansainväliset petokset ovat yleistyneet.

Painopiste on aloilla, joilla OLAFin toiminnassa on asetuksen vuoksi tällä hetkellä merkittäviä eroja jäsenvaltioiden välillä, kuten paikalla tehtävissä tarkastuksissa, pankkitilitietojen käyttöön saamisessa ja kansallisten viranomaisten antamassa avussa.

EPPOn perustamisasetus sisältää jo joitakin säännöksiä, joilla säännellään EPPOn ja OLAFin suhdetta. Ne perustuvat tiiviin yhteistyön, tiedonvaihdon ja täydentävyyden sekä päällekkäisyyksien välttämisen periaatteisiin. Säännöt on yhdistettävä asetukseen (EU, Euratom) N:o 883/2013 tehtyihin muutoksiin, ja niitä on täydennettävä näillä muutoksilla. Sääntöjen kokonaistavoitteena on vahvistaa unionin talousarvioon vaikuttavien petosten torjuntaa sellaisen yhdennetyn politiikan avulla, jossa vahva ja täysin toimintakykyinen OLAF tekee hallinnollisia tutkimuksia EPPOn rikoslakiin pohjautuvan toimintatavan täydentämiseksi.

Arvioinnissa todetaan, että asetuksen ansiosta OLAF on pystynyt käyttämään toimivaltuuksiaan ja saavuttamaan konkreettisia tuloksia ja että asetus on parantanut selvästi tutkimusten tekemistä, yhteistyötä kumppanien kanssa ja asianomaisten henkilöiden oikeuksia. Arvioinnissa kuitenkin myös korostetaan joitakin puutteita, jotka heikentävät OLAFin tutkimusten vaikuttavuutta ja tehokkuutta. Puutteet liittyvät muun muassa

Asetus (EU, Euratom) N:o 883/2013 on keskeinen osa lainsäädäntökehystä, jossa säädetään OLAFin toimivaltuuksista suorittaa hallinnollisia tutkimuksia petosten, lahjonnan ja muun EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan torjumiseksi.

Komissio arvioi vuonna 2017 petostentorjuntastrategian täytäntöönpanoa yleisesti. Arvioinnissa mitataan edistymistä vahvistettujen tavoitteiden osalta strategian hyväksymisestä lähtien vuonna 2011 ja otetaan huomioon EU:n toimintapolitiikkojen kehitys petostentorjunnan puitteiden, petosriskien ja uusien petosmuotojen saralla. Arvioinnin tuloksia on määrä käyttää perustana päätettäessä petostentorjuntastrategian ajantasaistamisen laajuudesta. Arviointi kattaa strategian hyväksymisen jälkeisen ajan, ja siinä arvioidaan strategian merkityksellisyyttä, vaikuttavuutta, tehokkuutta ja johdonmukaisuutta.

Useimmat strategiaan kuuluvat toimet on jo saatettu loppuun tai ne ovat meneillään. Kaikki komission 49 osastoa ovat laatineet alakohtaisia petostentorjuntastrategioita omille politiikan aloilleen.

Komissio harkitsee 24. kesäkuuta 2011 hyväksytyn petostentorjuntastrategian ajantasaistamista. Strategian tavoitteena on parantaa petosten ehkäisemistä, havaitsemista ja tutkimista ja varmistaa, että komissio pitää erittäin tärkeä määrätä petoksista asianmukaisia rangaistuksia, periä petoksella saadut varata takaisin ja huolehtia riittävistä pelotteista.

Ehdotuksella pyritään nykyaikaistamaan ja yksinkertaistamaan EU:n varainhoitoa koskevia sääntöjä ja lujittamaan käytössä olevia järjestelmiä EU:n talousarvion suojaamiseksi petoksilta ja taloudellisilta sääntöjenvastaisuuksilta. Ehdotuksella muun muassa vahvistetaan EU:n toteutuskumppaneita velvoittavia sääntöjä, joiden tarkoituksena on estää veronkierto. Lisäksi ehdotuksessa säädetään erikseen, että velvollisuus välttää eturistiriitoja koskee kaikkia EU:n talousarvion toteutustapoja (myös jäsenvaltioiden tasolla). Yksinkertaistamisella pyritään jo sinällään vähentämään virheiden määrä, ja samalla on tarkoitus tehostaa toimintapolitiikkojen vaikutusta ja niiden tuloksia käytännön tasolla.

Yhteenvedossa arvioidaan jäsenvaltioiden toteuttamia toimenpiteitä petosten torjumiseksi ja niiden painopisteitä, mutta se ei ole tyhjentävä. Jäsenvaltioita pyydettiin ilmoittamaan enintään kolme petostentorjuntatoimenpidettä, mutta osa niistä on voinut toteuttaa enemmän toimenpiteitä.

Asiassa M.A.S. annetun tuomion seurauksena jäsenvaltioiden on SEUT-sopimuksen 325 artiklan 1 ja 2 kohdassa määrättyjä velvollisuuksiaan noudattaakseen huolehdittava siitä, että unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvista törkeistä arvonlisäveropetoksista voidaan rangaista rikosoikeudellisilla seuraamuksilla, jotka ovat tehokkaita ja ennaltaehkäiseviä.

Asiassa Glencore tuomioistuin selvensi edelleen neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 3 artiklan 1 ja 4 kohdan säännösten tulkintaa etuuden takaisin perimisen osalta.

·Slovenia toteutti toimenpiteitä sellaisten rikosten havaitsemis- ja selvitysasteen parantamiseksi, joilla on kielteisiä vaikutuksia EU:n talousarvion kannalta.

Sääntöjenvastaisuuden havaitseminen tarkoittaa sitä, että korjaavia toimenpiteitä on toteutettu sääntöjenvastaisten rahamäärien takaisin perimiseksi ja että rikosoikeudellinen menettely on aloitettu, mikäli epäillään petosta.

Vuonna 2017 komissiolle ilmoitettiin 15 213 petosta ja muuta sääntöjenvastaisuutta, mikä on 20,8 prosenttia vähemmän kuin vuonna 2016. Niihin liittyvät rahamäärät olivat noin 2,58 miljardia euroa, mikä on 8,6 prosenttia vähemmän kuin edellisvuonna.

Parantamisen varaa kuitenkin on esimerkiksi uusien tulliarvon aliarvottamista koskevien sääntöjen täytäntöönpanossa ja tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamisen estämisessä epäilytapauksissa. Lisäksi voitaisiin harkita ns. puhtaisiin keskihintoihin perustuvien EU:n laajuisten riskiprofiilien käytön laajentamista. Lisätoimia voitaisiin toteuttaa täysin digitaalisten julkisten hankintamenettelyjen varmistamiseksi. Osa jäsenvaltioista tarjoaa tai järjestää raportointiin tarkoitettujen tietoteknisten järjestelmien käyttöä koskevaa koulutusta ja seminaareja parantaakseen tietojen laatua ja ajantasaistaakseen aiemmin ilmoitettuja sääntöjenvastaisuuksia, mutta muut jäsenvaltiot voisivat vielä tehostaa toimiaan. Myös jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä voitaisiin parantaa kansainvälisten petosten kasvaneen uhan ja Euroopan alueellisen yhteistyön ohjelmien osalta.

3.1.1.1.Asetuksen (EY) N:o 515/97 43 b artiklan täytäntöönpano

Torjuttaessa tulopuolen petoksia keskeistä on ripeä, oikea-aikainen ja täsmällinen tietojenvaihto. Tällä varmistetaan tarvittava koordinointi luonteeltaan kansainvälisten petostapausten estämiseksi. EU torjuu petoksia ja muita sääntöjenvastaisuuksia näillä aloilla vahvistamalla lainsäädäntökehystä ja kansainvälisiä yhteistyösopimuksia, joilla varmistetaan operatiivinen yhteistyö yhteisten tullioperaatioiden kautta ja helpotetaan arvonlisäveropetoksiin liittyvää tiedonvaihtoa.

Asetuksella (EU) 2015/1525, jolla muutettiin keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta tulliasioissa annettua asetusta (EY) N:o 515/97, lisättiin uusi 43 b artikla, minkä vuoksi komission on arvioitava tarvetta laajentaa konttien liikkeistä saatujen tietojen (CSM) rekisteriä ja tuonti-, vienti- ja passitusrekisteriä sisällyttämällä niihin vientitiedot, rajoittumatta kuitenkaan valmisteveron alaisiin tavaroihin. Komission on myös arvioitava mahdollisuutta laajentaa kuljetusrekisterissä olevia tietoja sisällyttämällä niihin tiedot tavaroiden tuonnista, viennistä ja passituksesta maa- ja ilmateitse.

Komissio esitti alustavat päätelmänsä vuotta 2016 koskevassa PIF-kertomuksessa. Sen jälkeen komissio on jatkanut työtään ja saanut arvioinnin valmiiksi.

3.1.1.2.Petostentorjunnan tietojärjestelmä (AFIS)

Petostentorjunnan tietojärjestelmä on yläkäsite joukolle OLAFin hallinnoimia, yhteisen teknisen infrastruktuurin alla toimivia petostentorjuntasovelluksia. Se on tärkeä tietotekninen väline monille viranomaisille ja muille käyttäjille, jotka ovat mukana EU:n taloudellisten etujen suojaamisessa. AFIS-järjestelmällä voidaan saavuttaa merkittäviä mittakaava- ja synergiaetuja monenlaisten tietoteknisten palvelujen ja välineiden kehittämisessä, ylläpidossa ja käytössä. Sen tavoitteena on

·auttaa jäsenvaltioiden ja EU:n toimivaltaisia viranomaisia vaihtamaan petoksiin liittyvää tietoa nopeasti ja turvallisesti

·tallentaa ja analysoida aihetta koskevia tietoja.

Petostentorjunnan tietojärjestelmä käsittää seuraavat kaksi pääaluetta:

·keskinäinen avunanto tulliasioissa

·sääntöjenvastaisuusasioiden hallinnointi.

Vuoden 2017 lopussa AFIS-järjestelmässä oli 8 600 rekisteröityä loppukäyttäjää, jotka edustivat yli 1 800:aa toimivaltaista jäsenvaltioiden viranomaista, EU:n ulkopuolisia kumppanimaita, kansainvälisiä järjestöjä, komission yksiköitä sekä muita EU:n elimiä. AFIS-järjestelmän keskinäisen avunannon tietokannassa ja moduuleissa oli vuonna 2017 kirjattuna yhteensä 16 324 tapausta.

Sääntöjenvastaisuuksien hallinnointijärjestelmään (IMS), joka käyttää AFIS-järjestelmää, tuli 88 347 uutta sääntöjenvastaisuuksia koskevaa ilmoitusta jäsenvaltioilta ja ehdokasmailta.

Muutetulla asetuksella (EY) N:o 515/97 perustetut kaksi uutta tietoteknistä järjestelmää, CSM-rekisteri ja tuonti-, vienti- ja passitusrekisteri, otettiin käyttöön 1. syyskuuta 2016.

AFIS-järjestelmään vietiin 637 miljoonaa CSM-tietoa vuonna 2017. Tuonti-, vienti- ja passitusrekisteri sisältää tiedot tavaroiden maahantuonnista ja passituksesta sekä valmisteveron alaisten tavaroiden viennistä. Järjestelmässä käsiteltiin noin 5,3 miljoonaa vienti-ilmoitusta ja niihin liittyvää viestiä.

AFIS-järjestelmän kautta varmistettiin suojattu pääsy tietoihin ja tietojenvaihto 11 yhteisessä tullioperaatiossa (ks. seuraava kohta).

Passitustietoja koskevaan tietokantaan (ATIS) tuli tiedot 22,5 miljoonasta uudesta passitusmenettelyssä olevasta lähetyksestä. Tiedot ovat saatavilla myös tuonti-, vienti- ja passitusrekisterissä.

3.1.1.3.Yhteiset tullioperaatiot

Yhteiset tullioperaatiot ovat jäsenvaltioiden ja EU:n ulkopuolisten maiden tulliviranomaisten toteuttamia koordinoituja, kohdennettuja ja kestoltaan rajattuja operatiivisia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on tavaroiden laittoman rajat ylittävän kaupan torjuminen.

Vuonna 2017 OLAF koordinoi ja tuki 11:tä yhteistä tullioperaatiota yhdessä jäsenvaltioiden kanssa sekä auttoi tiedon hankinnassa ja antoi teknistä, taloudellista ja logistista tukea.

Yhteiset tullioperaatiot oli kohdennettu erilaisiin uhkiin, kuten savukkeiden salakuljetukseen, tuloihin liittyviin petoksiin, väärennettyihin tuotteisiin, laittomaan rahaliikenteeseen ja huumausaineisiin. Kaavio 8 sisältöön yhteenvedon useimmista operaatioista.