Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi matkustajien kuljetuksessa käytettäviä, kuljettajan istuimen lisäksi enemmän kuin kahdeksan istuinta käsittäviä ajoneuvoja koskevista erityissäännöksistä sekä neuvoston direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta"



Virallinen lehti nro C 129 , 27/04/1998 s. 0005



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi matkustajien kuljetuksessa käytettäviä, kuljettajan istuimen lisäksi enemmän kuin kahdeksan istuinta käsittäviä ajoneuvoja koskevista erityissäännöksistä sekä neuvoston direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta" (98/C 129/02) Neuvosto päätti 13. marraskuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 a artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 6. helmikuuta 1998. Esittelijä oli Edoardo Bagliano. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 352. täysistunnossaan 25. helmikuuta 1998 seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 81 ääntä puolesta neljän pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Käsiteltävänä olevan direktiiviehdotuksen tavoitteena on antaa "linja-autoille" (M2 ja M3) () tyyppihyväksyntää koskevia erityssäännöksiä. Sillä täydennetään direktiiviä 70/156/ETY (liittämällä mukaan linja-autot), joka on Euroopan unionissa moottoriajoneuvojen tyyppihyväksyntää sääntelevä puitedirektiivi. Yhteisön tason tyyppihyväksynnän avulla vain yhdessä Euroopan unionin jäsenvaltiossa tyyppihyväksytty ajoneuvo voidaan myydä ja ottaa käyttöön kaikissa jäsenvaltioissa. Nykyään sitä sovelletaan vain autoihin (M1-luokan ajoneuvot), joita koskien on hyväksytty kaikki tarvittavat erillisdirektiivit (45 kpl). Linja-autojen rakenteen teknisistä ominaisuuksista sekä varustelusta on kuitenkin vielä hyväksyttävä direktiivi. Tämän lausunnon kohteena oleva direktiiviehdotus (tekniset ominaisuudet ja varustelu) perustuu eräissä jäsenvaltioissa sekä monissa muissa Euroopan ja sen ulkopuolissa valtioissa hyväksyttyihin Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission YK/ECE sääntöihin (N:o 36, N:o 52 ja N:o 66) () sekä YK/ECE:n parhaillaan valmistelemaan suuria kaksikerroksisia henkilöajoneuvoja koskevaan sääntöluonnokseen. 1.2. Komission ehdotuksen tavoitteena on laatia matkustajien turvallisuutta parantavia vähimmäismääräyksiä sekä helpottaa liikuntaesteisten matkustajien kuljetusta. Määräykset koskevat seuraavia seikkoja: jako ajoneuvoluokkiin; matalalattialinja-autojen määrittely; matkustajien ja matkatavaroiden kokonaispainon jakautuminen akseleille; seisoville matkustajille varattu vähimmäistila ja kuljetettavien matkustajien enimmäismäärä; vakaus; palotorjunta; uloskäynnit (käyttöovet, hätäovet, hätäikkunat ja kattoluukut): lukumäärä, sijoittaminen, pääsy, tekniset vaatimukset); ajoneuvojen sisäänkäyntiaskelmat; istuimet ja istuville matkustajille jäävä tila; matkustajille tarkoitetut kaiteet ja kädensijat; korirakenteen lujuus; liikuntaesteisten kuljettaminen ja apuvälineet ajoneuvoon pääsemiseksi; kaksikerroksiset ajoneuvot. 2. Huomiot 2.1. Ajoneuvoluokat 2.1.1. Johdanto Luokitus perustuu YK/ECE:n sääntöihin. Sen tavoitteena on antaa eri määräyksiä ja siten vaatia erilaista varustelua sen mukaan, kuljetetaanko ajoneuvossa pääasiassa istuvia vai seisovia matkustajia (luokat I ja II) vai onko se tarkoitettu vain istuvien matkustajien kuljettamiseen (luokka III). Sama pätee pieniin ajoneuvoihin, joiden matkustajamäärä on korkeintaan 22 (luokka A seisoville matkustajille ja luokka B yksinomaan istuville matkustajille). Erityisesti on määritelty (liite I): luokan I ja A ajoneuvot, jotka on tarkoitettu lähinnä seisoville matkustajille; niitä käytetään siten matkoilla, joilla on monia toisiaan lähellä olevia pysähdyksiä; luokan II ajoneuvot, jotka on tarkoitettu lähinnä istuville matkustajille; niitä käytetään siten pitkillä matkoilla, joilla myös pysähdysten väli on pitkä; luokan III ja B ajoneuvot, joita ei ole tarkoitettu seisovien matkustajien kuljettamiseen. 2.1.2. Kaikki tekniset liitteet perustuvat tähän luokkajakoon, joka on tehty ajoneuvojen käyttötarkoituksen mukaan kuitenkin niin, että se tarjoaa yhdenmukaisen turvallisuusasteen. Direktiivin päätavoitteena onkin "taata matkustajien turvallisuus", kuten sen yhdessä perustelukohdassa todetaan. Turvallisuustavoitteena on esimerkiksi kuljettaa mahdollisimman vähän seisovia matkustajia pitkän matkan ajoneuvoissa. Toinen tärkeä turvallisuustekijä on ajoneuvon evakuoiminen, joka edellyttää seisovalle ja istuvalle matkustajalle varatun vähimmäistilan määrittämistä ajoneuvoluokan mukaan. 2.1.3. Komitea kannattaa tätä näkemystä, jossa otetaan huomioon kulujen ja tavoitteiden välinen kohtuullinen suhde vaarantamatta kuitenkaan yhdenmukaisen turvallisuustason saavuttamista. Lisäksi se on sopusoinnussa koko ajan kehittyvien YK/ECE:n sääntöjen kanssa. 2.2. Paloturvallisuus Direktiiviehdotuksen määräykset (liite I, 7.5.) täydentävät palo-ominaisuuksista annettua erityisdirektiiviä (95/28/EY), ja tiukasti ottaen ne tulisi liittää tähän direktiiviin sisällön yhdenmukaistamiseksi. Tämä on jo toteutettu luokan II ja III ajoneuvojen turvavyöpakon ja istuinten lujuuden osalta. 2.3. Askelmat Direktiiviehdotuksessa (liite I, 7.7.7.1) määrätään luokan I, II ja A ajoneuvojen ensimmäisen askelman enimmäiskorkeudeksi maasta 320 mm. On kuitenkin huomattava, että minkä tahansa luokan ajoneuvoissa, joita käytetään korkeuseroiltaan vaihtelevilla (myös kaupunkialueiden) reiteillä ja erityisesti sellaisissa luokan II ajoneuvoissa, joita on tarkoitus käyttää pitkillä matkoilla (korkein nopeuksin), ensimmäisen askelman korkeutta ei ole mahdollista madaltaa yli tietyn rajan. Ajoneuvojen ensimmäisen askelman enimmäiskorkeus tulisikin määrätä YK/ECE sääntöjen N:o 36 ja 52 mukaisesti siten, että luokan I ja A ajoneuvoilla enimmäiskorkeus on 36 cm ja luokan II, III ja B ajoneuvoilla 40 cm. 2.4. Korirakenteen lujuus (liite IV) Direktiiviehdotuksessa määrätään matkustajaosaston "liikkumatilasta" (jäljelle jäävä tila), jonka on säilyttävä siltä varalta, että ajoneuvo ajaa katolleen. Olisi toivottavaa, että määräykset jäljelle jäävästä tilasta koskisivat myös kuljettajan osastoa ja että kuljettajien yleistä turvallisuuskysymystä käsiteltäisiin erillisessä direktiivissä. 2.5. Komitea toivoo, että direktiivissä määriteltäisiin yksityiskohtaisten toiminnallisten seikkojen kuten käyttöovien lukumäärän lisäksi asianmukaisten hätäuloskäyntien tarve. 2.6. Liikuntaesteisten matkustajien kuljetus (liite I, 7.12) ja ajoneuvoon pääsyä helpottavat laitteet (liite VII) Direktiiviehdotuksessa käsitellään yksityiskohtaisesti ja kokonaisvaltaisesti liikuntaesteisten, muun muassa pyörätuolien käyttäjien kuljetukseen liittyviä ongelmia. Komitea on asiasta samaa mieltä. Se on tyytyväinen, että komissio aikoo tehdä lisätutkimuksia löytääkseen yhä parempia ratkaisuja liikuntaesteisten ajoneuvoihin pääsyn helpottamiseksi. Komitea pyytääkin, että direktiivissä säädettäisiin myös komission sitoutumisesta jatkamaan ajoneuvoihin pääsyyn liittyvien ongelmien tutkimusta tiiviissä yhteistyössä vammaisjärjestöjen kanssa. Komitean mielestä ongelmaa tulisi kuitenkin käsitellä realistisesti ja pyrkiä saavuttamaan todellisia tuloksia kohtuullisessa ajassa. Jäsenvaltiot voisivat läheisyysperiaatetta noudattaen määrätä oman kansallisen ja paikallisen tilanteensa mukaisesti vähimmäiskiintiön linja-autoille, joissa on liikuntaesteisten ajoneuvoon pääsyä helpottavia laitteita. Komitea ottaa huomioon, että perusteluosassa luokkaan I kuulumattomien ajoneuvojen osalta varataan oikeus vielä arvioida "tarkoituksenmukaisia teknisiä ratkaisuja" tarpeen mukaan ja "komission kertomuksen perusteella". 2.7. Direktiiviehdotuksen 3 artikla perustyyppihyväksyntä ja poikkeustyyppihyväksyntä Direktiiviehdotuksessa määrätään kahdentasoisesta tyyppihyväksynnästä: perustyyppihyväksyntä ja poikkeustyyppihyväksyntä (3 artikla). Poikkeukset on esitetty liitteiden I ja VIII tiettyjen kohtien a-kohdissa. A-kohtien mukaisen tyyppihyväksynnän joka eroaa perustyyppihyväksynnästä myös perusmääräysten osalta avulla voidaan antaa yhteisön tyyppihyväksyntä tiettyjen jäsenvaltioiden erityisajoneuvoille. Muilla jäsenvaltioilla on kuitenkin mahdollisuus hylätä tyyppihyväksyntä. Komitea on tietoinen syistä, jotka ovat johtaneet tähän kahdentasoiseen tyyppihyväksyntään. Komitea on samaa mieltä järjestelmän väliaikaisuudesta, josta määrätään 3 artiklan 3 kohdassa. Sen mukaan säännöksiä voidaan tarvittaessa tarkastella uudelleen vuonna 2003. 2.8. Direktiiviehdotuksen 4 artiklan 1 kohta 2.8.1. 4 artiklan 1 kohdassa viitataan "säännölliseen kauko- ja paikallisliikenteeseen" suunniteltuihin luokan I ajoneuvoihin, a) joiden on oltava liitteen I B tai C osan teknisten määräysten mukaiset ja b) joissa on oltava vähintään yksi liitteessä VII tarkoitetuista laitteista (liikuntaesteisten ajoneuvoon pääsyä helpottavat laitteet). 2.8.1.1. Paikallisliikenteeseen suunniteltujen luokan I ajoneuvojen kohdalla on paikallaan viitata kohdassa a mainittuihin teknisiin vaatimuksiin, mutta sen sijaan vaikuttaa ristiriitaiselta, nimenomaan ajoneuvoluokkajaon perusteella, liittää mukaan kaukoliikenteeseen tarkoitetut luokan I ajoneuvot. Luokan I ajoneuvoilla on itse asiassa sellaiset turvallisuusmääräykset, jotka eivät sovellu kaukoliikenteeseen (ks. kohta 2.1.1). Luokan I ajoneuvoja ei siis voida käyttää säännöllisessä kaukoliikenteessä turvallisuussyistä (enemmän seisovia matkustajia ja vähemmän tilaa istuville matkustajille). 4 artiklan 1 kohtaa tulisikin muuttaa siten, että siitä poistetaan maininta "säännölliseen kaukoliikenteeseen". 2.8.1.2. Kohdassa b määrätään, että kaikissa luokan I ajoneuvoissa tulee olla liikuntaesteisten ajoneuvoon pääsyä helpottavat laitteet. Tässä yhteydessä viitataan kohdassa 2.5 tehtyihin huomioihin. Liitteen I kohdissa 7.12 ja 7.13 annetut määräykset tulee siirtää liitteeseen VII, jossa annetaan teknisiä määräyksiä nimenomaan ajoneuvoon pääsyn helpottamiseksi. Näin ne eivät olisi pakollisia kaikille ajoneuvoille. 2.9. 7 artikla teknisen mukauttamisen neuvoa-antava komitea Talous- ja sosiaalikomitea on ilmoittanut jo aiemmin olevansa sen kannalla, että tekniikan kehitykseen mukauttamista käsittelevän komitean päätösvalta tulisi säilyttää puitedirektiivin 70/156/ETY 12 ja 13 artiklan mukaisesti. Talous- ja sosiaalikomitea on kuitenkin tietoinen siitä, että direktiivien mukauttamista tekniseen kehitykseen tulisi nopeuttaa, eikä se voi hyväksyä 7 artiklassa esitettyä näkemystä, että tekniikan kehitykseen mukauttamista käsittelevä komitea vain "avustaa" komissiota. 3. Päätelmä Komitea on samaa mieltä direktiivin tavoitteista matkustajien turvallisuuden lisäämiseksi sekä liikuntaesteisten ajoneuvoon pääsyn helpottamiseksi. Komitea tukee näitä tavoitteita ja suosittaa lisäksi, että otetaan huomioon: liitteissä kehitellyn ajoneuvoluokkajakoon perustuvan ajatuskulun mukaisesti kohdissa 2.2 2.9 esitetyt kriittiset huomiot; ja erityisesti komission ehdotuksen perusteluosassa mainittujen joustavuuden ja konkreettisuuden kriteerien sekä läheisyysperiaatteen mukaisesti kohdassa 2.6 esitetyt rakentavat huomiot. Bryssel, 25. helmikuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () M2: henkilöiden kuljetukseen käytettävä ajoneuvo, jossa on enemmän kuin 8 istuinta kuljettajan istuimen lisäksi ja jonka kokonaismassa on enintään 5 tonnia. M3: henkilöiden kuljetukseen käytettävä ajoneuvo, jossa on enemmän kuin 8 istuinta kuljettajan istuimen lisäksi ja jonka kokonaismassa on suurempi kuin 5 tonnia. () Sääntö N:o 36 koskee suurikokoisia matkustaja-ajoneuvoja (yli 22 matkustajaa). Sääntö N:o 52 koskee pienoislinja-autoja (korkeintaan 22 matkustajaa). Sääntö N:o 66 koskee korirakenteen lujuutta.