Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ulkona käytettävien laitteiden melupäästöjä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä"



Virallinen lehti nro C 407 , 28/12/1998 s. 0018 - 0020



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ulkona käytettävien laitteiden melupäästöjä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä" () (98/C 407/03) Neuvosto päätti 9. maaliskuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 a artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut ympäristönsuojelu-, kansanterveys- ja kuluttajajaosto antoi lausuntonsa 7. heinäkuuta 1998. Esittelijä oli Klaus Boisserée, apulaisesittelijöinä toimivat Daniel De Norre ja Markku Lemmetty. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 9. 10. syyskuuta 1998 pitämässään 357. täysistunnossa (syyskuun 9. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 87 ääntä puolesta ja 1 vastaan 1:n pidättyessä äänestämästä. 1. Komission ehdotus 1.1. EY:n viidennessä ympäristötoimintaohjelmassa melua pidetään vakavana ja terveyden ja hyvinvoinnin kannalta kasvavana ongelmana. Tämä koskee sekä työpaikkamelua että ennen kaikkea ympäristöongelmiin lukeutuvaa ulkomelua. Tämän näkemyksen pohjalta komissio julkaisi vuonna 1996 vihreän kirjan tulevaisuuden melupolitiikasta (). Siinä käsitellään mm. ulkona käytettävien koneiden ja laitteiden (rakennus- ja puutarhakoneet yms.; ks. vihreän kirjan kohdat 3.2 ja 4.3 iv) aiheuttamaa melua. Vihreässä kirjassa sekä myöhemmin tehdyissä ehdotuksissa ei käsitellä työpaikkamelua koskevia erityiskysymyksiä. Koska altistumisen vaara työpaikoilla on suuri, työpaikkamelua koskevat suojamääräykset ovat säännönmukaisesti tiukemmat. Ne on laadittu EY:n sosiaalipoliittisen ohjelman puitteissa. 1.2. Vihreästä kirjasta 23. huhtikuuta 1997 antamassaan lausunnossa () TSK esitti mm. seuraavia näkemyksiä: Koneita ja laitteita koskevia raja-arvoja säädettäessä pitäytyminen jo säänneltyihin aloihin ei ole tyydyttävä ratkaisu, sillä niitä ei ole valittu ensisijaisesti asiallisesti perustellun tärkeysjärjestyksen pohjalta. Tämän vuoksi tarvitaan laajaa koneita (etenkin rakennus-, mutta myös maatalous- ja puutarhalaitteita) koskevaa meluntorjuntaohjelmaa. Meluntorjunnan teknistä kehitystä voidaan edistää ainoastaan tämänkaltaisella laajalla ohjelmalla. Vähämeluisten koneiden pikaista käyttöönottoa tulee kannustaa entistä voimakkaammin (myös verotuksellisin toimin). Suunniteltuja koneiden kulloisiakin melupäästötasomerkintöjä voitaisiin myöhemmin täydentää liittämällä ne osaksi ekomerkintäjärjestelmää. 1.3. Komission ehdotus on jatkoa vihreän kirjan pohdinnoille. Komissio pitää direktiiviluonnosta vihreän kirjan ohjelman ensimmäisenä vaiheena. Luonnoksen ensisijaisena lähtökohtana on kaupunkien keskusta-alueiden olosuhteet, vaikka direktiivin soveltamisalaa ei niihin rajoitetakaan. TSK:n lähtökohta oli tätä kattavampi. Direktiiviluonnos ei siten kata kokonaan TSK:n vihreästä kirjasta antamaa lausuntoa. 2. Yleistä 2.1. Kuten TSK jo vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa totesi, se on tyytyväinen, että komissio on tarttunut meluntorjunta-aiheeseen konkreettisilla säädösehdotuksilla. TSK on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että aihe on kansalaisten näkökulmasta Euroopassa monin paikoin tärkeä. Melusta voidaan kärsiä kaupunkien asuinalueilla ja niiden ulkopuolella. Vaikka asuinalueilla huomattava osa melusta onkin peräisin muualta kuin laitteista ja koneista (liikenne- ja lentomelu), on konkreettinen tarve suojautua direktiivissä mainitulta melulta todistettavasti suuri. Tämän vuoksi TSK pitääkin ehdotettua direktiiviä tarpeellisena ja kannattaa sitä jäljempänä esitetyin varauksin. 2.2. Komissio korostaa ehdotetun direktiivin tavoitteena ihmisten terveyden ja hyvinvoinnin suojelua ja pitää siksi ulkona käyttävien laitteiden melupäästörajoja koskevaa kattavaa "kehysdirektiiviä" tarpeellisena. Tämä on TSK:nkin kanta, jonka se ilmaisi vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa, ja se vastaa myös Euroopan parlamentin 10. kesäkuuta 1997 antaman päätöslauselman () 38 kohtaa. Direktiiviehdotuksella kuitenkin vain ajantasaistetaan ja mukautetaan jo olemassa olevia, enemmän tai vähemmän sattumanvaraisesti annettuja yksittäisiä direktiivejä ja sopeutetaan päästörajat tekniikan kehitykseen. Sopeutettuja päästörajoja on kuitenkin määrä ryhtyä soveltamaan vasta kuuden vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta (II vaihe direktiiviluonnoksen 19 artiklan 1 kohta kolmas alakohta). TSK epäilee tämän ja direktiiviluonnoksessa mainittujen muiden "keinojen" eli valmistussarjakohtaisten melumittausten, joiden tuloksia on käytettävä laitteiden pakollisessa hyväksymismerkinnässä ja valmistussarjaan kuuluvien, käyttöön otettavien laitteiden vaatimustenmukaisuutta osoittavien merkintöjen riittävyyttä tehokkaan meluntorjunnan kannalta. 2.3. Meluntorjuntatekniikan tasoon perustuva mittaustulosten arviointi vaikuttaa tarpeelliselta samoin kuin siihen liittyvä mahdollisuus yksittäistapauksissa vaatia meluntorjunnan kannalta edistyksellisten laitteiden ja koneiden käyttöä, mikäli kansalaisten terveyden suojelu tai huomattavan melurasitus sitä edellyttää. 2.4. TSK hyväksyy meluntorjuntaohjelman vaiheittaisen toteuttamisen. Se kuitenkin esittää, että lainsäädäntömenettelyn myöhemmissä vaiheissa varmistetaan, onko laajentaminen monilta osilta jo nyt mahdollista. 2.4.1. Direktiivin soveltamisala tulisi tarkastaa. Liitteen I osat B ja C eivät kata kaikkia laitteita ja koneita, joista aiheutuu vaikutusalueella asuville ihmisille huomattavaa haittaa. Tämä koskee esimerkiksi kaupunkien keskustoissa (esim. ankkuroitujen tukiseinien) rakentamisessa käytettäviä (höyry- ja moottorikäyttöisiä) paalutuskoneita, jotka eivät kuulu komission direktiiviehdotuksen piiriin. 2.4.2. Olisi tarkastettava, voitaisiinko tekniseen kehitykseen sopeutettujen päästörajojen (vaihe II direktiiviehdotuksen 19 artikla) soveltamiselle asetettua kuuden vuoden määräaikaa lyhentää, jotta kansalaiset hyötyisivät välittömästi parannetuista meluntorjuntamääräyksistä. Tässä yhteydessä on otettava huomioon, että uusien raja-arvojen on suunniteltu koskevan kuuden vuoden määräajan jälkeen käyttöön otettuja tai ensi kertaa käytettäviä laitteita, ei sitä vanhempia laitteita. Komission ehdotuksessa ei kuuden vuoden määräajalle esitetä konkreettisia perusteluja. 2.4.3. Kuuden vuoden määräaikaa tulisi tarkistaa myös luetteloiden ja raja-arvomääräysten ajantasaistamisen osalta (direktiiviehdotuksen 17 artikla). 2.5. Jäsenvaltioissa viime vuosina paljolti kansallisten ympäristömerkintäjärjestelmien ansiosta saavutettua meluntorjunnan teknistä edistystä ei ehdotuksessa ole otettu riittävästi huomioon. Koneita ja laitteita, jotka alittavat direktiiviehdotuksessa säädetyt raja-arvot, on yleisesti myytävänä. Tämän vuoksi TSK:sta on paikallaan hyödyntää ehdotuksen sisältämiä mittaus-, merkintä- ja vaatimustenmukaisuusmääräyksiä ostopäätösten ohjaamiseen muita hiljaisempiin laitteisiin ja koneisiin. Näin tulisi toimia riippumatta siitä, onko laitteelle tai koneelle määritelty raja-arvoja vai ei. On kuitenkin otettava huomioon, että direktiivin piiriin kuuluvien koneiden ja laitteiden ostajat eivät suinkaan aina ole ammattikäyttäjiä ja fysikaaliset merkinnät eivät välttämättä sisällä sellaista tietoa, jota he voisivat hyödyntää ostopäätöstä tehdessään. Sama koskee pk-yrityksiä, joilla ei ole mahdollisuutta käyttää meluasiantuntijoita koneita ja laitteita hankkiessaan tai tilatessaan. Tästä syystä tulisi TSK:n vihreästä kirjasta antaman lausunnon mukaisesti harkita seuraavaa: laitteiden ja koneiden merkintöihin tulisi liittää ostajan ja tilaajan kannalta ymmärrettävä vertailuluokitus, laitteiden ja koneiden valmistajat tulisi velvoittaa ilmoittamaan esitteissä ja ohjeissa teknisten tietojen (moottorin teho, koneen kapasiteetti, koko, leveys jne.) lisäksi myös melutaso. Alhainen melutaso on aina osoitus myös laadusta ja siihen tulisi kuluttajien ostopäätösten ohjaamiseksi myös viitata, jäsenvaltioiden tulisi voida myös verotuksellisin toimin kannustaa siirtymään mahdollisimman pikaisesti melutasoltaan alhaisempiin laitteisiin ja koneisiin, on muistettava, että direktiiviin piiriin kuuluville koneille ja laitteille suunnitellaan ympäristömerkkiä (melutasosta kertovaa merkintää), joka myöhemmin voidaan liittää osaksi unionin Ecolabel-ympäristömerkintäjärjestelmää (). 2.6. Direktiiviluonnoksen säännökset liittyvät sen kattamien laitteiden ja koneiden päästöihin, eikä luonnos sisällä raja-arvoja, jotka koskisivat niiden melun vaikutusta ihmiseen esim. muista lähteistä peräisin olevan melun kanssa. TSK pitää komission valitsemaa lähestymistapaa hyväksyttävänä. Melun osalta laitteiden ja koneiden käyttöympäristön laatuun liittyviä tavoitteita on nykyisellään tuskin mahdollista määritellä yhtenäisesti, etenkin koska paikalliset olot ja alueelliset vaatimukset vaihtelevat paljon eikä arviointiperusteita ole. Toistaiseksi ainoastaan jäsenvaltiot voivat asettaa tämänkaltaisia "käytön sääntelyä" (luonnoksen 14 artikla) ja työntekijän suojelun periaatetta pidemmälle meneviä melun laatuun liittyviä tavoitteita. Tässä yhteydessä läheisyysperiaate () koskee myös meluntorjuntaa. TSK panee mielenkiinnolla merkille, että "ympäristömelusta" valmistellaan parhaillaan kehysdirektiiviä, johon on tarkoitus sisällyttää mm. ympäristön laatuun liittyviä meluntorjuntatavoitteita. 2.7. Komissio perustaa esittämänsä säännökset Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 a artiklaan. TSK:n mielestä ja ehdotuksen taustaa hahmottavan perusteluosan mukaan kansalaisten terveyden ja hyvinvoinnin suojelu sekä sisämarkkinoiden toiminta ovat molemmat yhtä päteviä syitä direktiivin laatimiselle. Niinpä ainakin myös perustamissopimuksen 130 s artikla tulee oikeusperustana kysymykseen. 3. Erityistä 3.1. 4 artiklan 3 kohta Jäsenvaltioiden säätämien määräysten tulisi lisäksi sisältää mahdollisuus toimeenpanna tarvittaessa sanktioiden avulla kansalaisten suojelemiseksi myös vaatimustenmukaisuusmenettelyn tuloksia, mahdollisesti edellä kohdassa 2.2 ehdotetulla arvioinnilla täydennettyinä. 3.2. 8 artikla TSK ehdottaa, että kun mittaustulokset ovat saatavilla merkintää täydennettäisiin luokituksella, joka edistäisi kuluttajan ja ostajan ostopäätöksen kohdistumista muita hiljaisempiin laitteisiin (ks. kohta 2.5). 3.3. 9 artikla ja liite I 3.3.1. Suurelle osalle direktiivin kattamista koneista ja laitteista ei säädetä ehdotuksessa melurajoja, vaikka tämä olisi komission raja-arvojen asettamiselle mainitseman rajausperusteen nojalla mahdollista (). Siten myöskään asumusten tai vapaa-ajan tilojen läheisyydessä usein käytetyille laitteille, kuten moottorisahoille tai nurmikonelvyttimille, pensasleikkureille ja silppureille ei säädetä melurajoja. Tällaisia laitteita (liite I C) koskevat ehdotuksen mukaan vain määräykset melumittauksesta ja merkinnöistä. Olisi paikallaan selvittää olisiko raja-arvoja mahdollista laajentaa siten, että kaikkia puutarhalaitteita koskisivat tässä yhteydessä yhtenäiset raja-arvot. 3.3.2. Yksittäisten laitteiden jako liitteiden I B ja I C ryhmiin tulisi tarkistaa. Tämä koskee esim. "nurmikon reunaleikkureita" ja "reunaleikkureita"; vain ensin mainituille on säädetty meluraja. 3.3.3. Maataloudessa käytetyille laitteille kuten ruohonleikkureille myönnetty poikkeus ei ole looginen, sillä niitä käytetään maaseudulla usein asuintalojen läheisyydessä. Sama koskee myös tärkeitä tietoja, jotka koskevat koneiden ja laitteiden ympäristöystävällistä käyttöä tarpeettoman melun välttämiseksi. 3.4. 13 artikla TSK kannattaa ehdotusta melutietojen kokoamisesta. Direktiiviehdotuksen 13 artiklan mukaisesti kerättyjen tietojen tulisi olla asianomaisten laitosten (mukaanlukien kuluttaja- ja ympäristötiedotuksesta vastaavat laitokset) käytettävissä, jotta ne voivat mainostaa hiljaisia koneita ja laitteita. Komissio toteaakin aivan oikein, että hiljaisten koneiden käyttöä edistävä tiedotuskampanja on paikallaan (perustelut, kohta 4, viimeinen kappale). Jotta tähän päästäisiin tulee julkaistavien tietojen olla helposti ymmärrettävässä muodossa. 4. Muuta huomautettavaa Direktiiviluonnoksessa ei puututa seuraavaan ongelmaan, jonka TSK otti esille vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa. Direktiivin piirin kuuluvat laitteet ja koneet aiheuttavat melun lisäksi myös tärinää, jonka vaikutus ihmisten terveyteen ja rakenteisiin edellyttää suojamääräyksiä (esim. paalutuskoneet ja jyrät). Koska sekä tärinän- että meluntorjunnan tulee kohdistua itse laitteeseen, on osa jäsenvaltioista käsitellyt tärinäntorjuntaa lainsäädännössään meluntorjunnan yhteydessä. Samaa tulisi harkita myös nyt käsiteltävien direktiivien tai niiden laajentamisen yhteydessä. Bryssel 9. syyskuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () EYVL C 124, 22.4.1998, s. 1. () KOM(96) 540 lopull. () EYVL C 206, 7.7.1997, s. 1. () EYVL C 200. 30.6.1997, s. 28. () Asetus (EY) N:o 880/92 EYVL L 99, 11.4.1992. () Luonnoksen 4 artiklan 3 kohta ja komission perusteluosan 3.2 kohdassa esittämä näkemys ovat tältä osin liian tiukasti muotoiltuja. () Perusteluosa s. 13.