Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS päätöksen N:o 573/2007/EY, päätöksen N:o 575/2007/EY ja neuvoston päätöksen 2007/435/EY muuttamisesta Euroopan pakolaisrahaston, Euroopan paluurahaston ja kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista varten perustetun eurooppalaisen rahaston yhteisrahoitusosuuden korottamiseksi tiettyjen varainhoitoa koskevien säännösten osalta, joita sovelletaan rahoitusvakautensa kanssa vakavissa vaikeuksissa oleviin tai tällaisten vaikeuksien uhan alaisiin jäsenvaltioihin /* COM/2012/0526 final - 2012/0252 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA · Perustelut ja tavoitteet Finanssi- ja talouskriisin jatkuminen lisää kansallisiin rahoitusvaroihin kohdistuvia paineita jäsenvaltioiden supistaessa talousarvioitaan. Tässä tilanteessa on olennaisen tärkeää varmistaa, että osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa perustettujen neljän rahaston, jäljempänä ’rahastot’, puitteissa hyväksytyt ohjelmat pannaan sujuvasti täytäntöön. Näin saadaan ohjatuksi varoja talouselämään. Ohjelmien täytäntöönpano on kuitenkin usein ongelmallista budjettirajoituksista johtuvien likviditeettiongelmien takia. Rajoitukset johtavat usein huomattaviin menoleikkauksiin, mikä puolestaan lisää ongelmia kriisitilanteen jatkuessa. Tämä koskee erityisesti niitä jäsenvaltioita, joihin kriisi on vaikuttanut eniten ja jotka ovat saaneet rahoitustukea Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin alaisesta ohjelmasta, Euroopan rahoitusvakausvälineestä (ERVV) tai euroalueen ulkopuolisille maille tarkoitetusta maksutasemekanismista tai joille on myönnetty euroalueen maille tarkoitettuja kahdenvälisiä lainoja. Tähän mennessä kuusi maata – mukaan lukien Kreikka, joka on saanut rahoitustukea ennen Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin perustamista kahdenvälisinä lainoina – on pyytänyt rahoitustukea eri tukimekanismeista ja sopinut komission kanssa makrotalouden sopeutusohjelmasta. Kyseiset kuusi maata ovat Unkari, Romania, Latvia (maksutasemekanismista), Portugali, Kreikka ja Irlanti (Euroopan rahoituksenvakautusmekanismista / ERVV:stä / kahdenvälisesti). Mainittakoon, että Unkarin ohjelma päättyi vuonna 2010 ja Latvian ohjelma vuoden 2012 alussa. Sen varmistamiseksi, että rahoitustukimekanismista hyötyvät jäsenvaltiot (tai jäsenvaltiot, jotka saattavat tulevaisuudessa tarvita tällaista apua) jatkavat rahastojen puitteissa hyväksyttyjen ohjelmien täytäntöönpanoa ja jakavat varoja hankkeisiin, tämä ehdotus sisältää säännöksiä, joiden nojalla komissio voi korottaa näille maille tarkoitettua unionin rahoitusosuutta kaudella, jonka aikana ne saavat rahoitustukea jonkin rahoitusvälineen alaisesta tukimekanismista. Näin jäsenvaltiot saavat uusia rahoitusvaroja ja niiden on helpompi jatkaa ohjelmien täytäntöönpanoa. · Yleinen tausta Ei ole epäilystäkään siitä, etteikö rahoituskriisin syvenemisellä olisi joissakin jäsenvaltioissa huomattava vaikutus reaalitalouteen, kun otetaan huomioon muun muassa kertynyt velkamäärä ja vaikeudet, joita hallituksilla on rahan lainaamisessa markkinoilta kohtuullisin kustannuksin. Komissio on aktiivisesti tehnyt ehdotuksia siitä, mikä olisi paras tapa reagoida nykyiseen finanssikriisiin ja sen sosioekonomisiin seurauksiin. Sen kolme asiasta antamaa ehdotusta on hyväksytty. Ensimmäisellä ehdotuksella tarkistetaan Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annettua asetusta (EY) N:o 1083/2006. Tavoitteena on lisätä väli- ja loppumaksuina suoritettavan unionin rahoitusosuuden määrää enintään 10 prosenttiyksikköä nykyisistä enimmäismääristä (13. joulukuuta 2011 annettu asetus (EU) N:o 1311/2011). Toisella ehdotuksella tarkistetaan Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston tuesta maaseudun kehittämiseen annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1698/2005. Tarkistuksella rahaston rahoitusosuus halutaan nostaa enintään 95 prosenttiin lähentymistavoitteiden perusteella tukikelpoisilla alueilla, syrjäisimmillä alueilla ja Egeanmeren pienillä saarilla sekä enintään 85 prosenttiin muilla alueilla (19. joulukuuta 2011 annettu asetus (EU) N:o 1312/2011). Kolmannella ehdotuksella tarkistetaan Euroopan kalatalousrahastosta annettua asetusta (EY) N:o 1198/2006. Tarkistuksen myötä väli- ja loppumaksuina suoritettavan unionin rahoitusosuuden määrää korotetaan enintään 10 prosenttiyksikköä nykyisistä enimmäismääristä (19. huhtikuuta 2012 annettu asetus (EU) N:o 387/2012). · Voimassa olevat aiemmat säännökset Euroopan pakolaisrahaston perustamisesta vuosiksi 2008–2013 osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa 23 päivänä toukokuuta 2007 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 573/2007/EY 14 artiklan mukaan unionin yhteisrahoitusosuus tuetuista toimista on periaatteessa enintään 50 prosenttia. Samaisessa 14 artiklassa säädetään myös, että unionin yhteisrahoitusosuus voidaan nostaa 75 prosenttiin, jos asianomainen jäsenvaltio saa tukea koheesiorahastosta tai jos toimi koskee strategisissa suuntaviivoissa määriteltyjä painopisteitä. Euroopan paluurahaston perustamisesta vuosiksi 2008–2013 osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa 23 päivänä toukokuuta 2007 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 575/2007/EY 15 artikla ja eurooppalaisen rahaston perustamisesta vuosiksi 2007–2013 kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista varten osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa 25 päivänä kesäkuuta 2007 tehdyn neuvoston päätöksen 2007/435/EY 13 artikla ovat sisällöltään identtiset päätöksen N:o 573/2007/EY 14 artiklan kanssa. Päätöksen N:o 573/2007/EY 21 artiklan 3 kohdan mukaan Euroopan pakolaisrahastosta hätätoimenpiteille myönnettävä rahoitustuki voi olla enintään 80 prosenttia kunkin toimenpiteen kustannuksista. · Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ehdotus on johdonmukainen muiden ehdotusten ja aloitteiden kanssa, jotka Euroopan komissio on hyväksynyt vastauksena finanssikriisiin. 2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET · Intressitahojen kuuleminen Ulkoisia sidosryhmiä ei kuultu. · Asiantuntijatiedon käyttö Ulkopuolisten asiantuntijoiden käyttö ei ollut tarpeen. · Vaikutusten arviointi Ehdotuksen ansiosta komissio voi soveltaa korkeampia yhteisrahoitusosuuksia niiden maiden osalta, jotka saavat tukea jostakin tukimekanismista. Lisätalousarviota ei tarvita, koska rahastoista maille ja ohjelmille ohjelmakaudella 2007–2013 maksettavat vuotuiset kansalliset määrärahat eivät muutu. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT · Ehdotuksen lyhyt kuvaus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 573/2007/EY 14 artiklaa ja 21 artiklan 3 kohtaa ehdotetaan muutettaviksi, jotta unionin yhteisrahoitusosuutta, jota sovelletaan asianomaisten jäsenvaltioiden Euroopan pakolaisrahaston puitteissa hyväksyttyihin ohjelmiin, voidaan korottaa 20 prosenttiyksikköä edellyttäen, että kyseiset maat saavat tukea jostakin tukimekanismista. Vastaavasti ehdotetaan, että Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 575/2007/EY 15 artiklaa ja neuvoston päätöksen 2007/435/EY 13 artiklaa muutetaan. Kun päätös rahoitustuen myöntämisestä jostakin tukimekanismista jäsenvaltiolle on tehty, asianomainen jäsenvaltio voi toimittaa komissiolle joko vuosittaisen ohjelmansa luonnoksen tai tarkistetun luonnoksen, jossa sovelletaan unionin korotettua yhteisrahoitusosuutta. Voidakseen soveltaa unionin korotettua yhteisrahoitusosuutta jäsenvaltion on vuotuisen ohjelmansa luonnosta tai tarkistettua luonnosta jättäessään saatava tukea jostakin tukimekanismista. Jos kuitenkin määrätyn vuotuisen ohjelman jollekin toimelle on myönnetty unionin korotettua yhteisrahoitusta, rahoitus pysyy samansuuruisena asianomaisen vuosittaisen ohjelman tukikelpoisuusajan loppuun asti riippumatta siitä, saako kyseinen jäsenvaltio edelleen tukea jostakin tukimekanismista. · Oikeusperusta Euroopan pakolaisrahaston perustamisesta vuosiksi 2008–2013 osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa 23 päivänä toukokuuta 2007 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 573/2007/EY. Euroopan paluurahaston perustamisesta vuosiksi 2008–2013 osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa 23 päivänä toukokuuta 2007 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 575/2007/EY. Eurooppalaisen rahaston perustamisesta vuosiksi 2007–2013 kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista varten osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa 25 päivänä kesäkuuta 2007 tehty neuvoston päätös 2007/435/EY. Komission ja jäsenvaltioiden yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin periaatteen mukaisesti päätöksiin sisältyy säännöksiä ohjelmasuunnittelusta, ohjelmien hallinnoinnista (myös varainhoidosta) sekä hankkeiden seurannasta, varainhoidon valvonnasta ja arvioinnista. · Toissijaisuusperiaate Ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen sikäli, että sillä pyritään lisäämään rahastoista sellaisille jäsenvaltioille myönnettävän tuen määrää, joilla on erityisesti talouskasvuun ja rahoitusvakauteen liittyviä vakavia vaikeuksia ja joiden talouksien alijäämä ja velkaantuneisuus ovat lisääntyneet tai talouskasvu heikentynyt kotimaisten rakenneongelmien ja kansainvälisen talous- ja finanssitilanteen seurauksena. Tässä yhteydessä on tarpeen perustaa Euroopan unionin tasolla väliaikainen mekanismi, jonka avulla Euroopan unioni voi yhteisrahoittaa rahastojen todennetut menot korotettua yhteisrahoitusosuutta soveltaen. · Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen. Ehdotus on oikeasuhtainen, koska se menee varsin pitkälle rahastoista sellaisille jäsenvaltioille myönnettävän tuen korottamisessa, joilla on poikkeuksellisten, niiden vaikutusvaltaan kuulumattomien ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010 (Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin perustamisesta) edellytykset täyttävien tapahtumien aiheuttamia vaikeuksia tai joihin kohdistuu tällaisten vaikeuksien vakava uhka tai jotka saavat samoista syistä rahoitustukea Euroopan rahoitusvakausvälineestä (ERVV) tai Euroopan vakausmekanismista (EVM) tai joilla on maksutaseensa kanssa vaikeuksia tai joihin kohdistuu tällaisten vaikeuksien vakava uhka ja jotka täyttävät neuvoston asetuksessa (EY) N:o 332/2002 vahvistetut edellytykset. Tämä koskisi myös Kreikkaa, joka on saanut rahoitustukea tukimekanismien ulkopuolisen sopimuksen, lanainantajien välisen sopimuksen ja euroalueen lainajärjestelysopimuksen nojalla. · Sääntelytavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: päätökset. Muut sääntelytavat eivät soveltuisi seuraavista syistä: Komissio on tarkastellut oikeudellisen kehyksen sallimaa liikkumavaraa ja pitää tähänastisten kokemusten valossa tarpeellisena ehdottaa muutosten tekemistä päätöksiin. Tarkistuksen tavoitteena on helpottaa toimien yhteisrahoitusta, mikä puolestaan nopeuttaa niin toimien täytäntöönpanoa kuin asianomaisten investointien vaikutusta reaalitalouteen. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotus ei vaikuta maksusitoumusmäärärahoihin, koska rahastoista vuotuisille ohjelmille ohjelmakaudella 2007–2013 myönnettävän rahoituksen enimmäismääriin ei ehdoteta muutoksia. Ehdotus osoittaa, että Euroopan komissio on halukas auttamaan jäsenvaltioita rahoituskriisistä selviytymisessä. Muutosten ansiosta asianomaiset jäsenvaltiot saavat hankkeiden tukemiseen ja talouden elpymiseen tarvitsemansa varat. 2012/0252 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS päätöksen N:o 573/2007/EY, päätöksen N:o 575/2007/EY ja neuvoston päätöksen 2007/435/EY muuttamisesta Euroopan pakolaisrahaston, Euroopan paluurahaston ja kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista varten perustetun eurooppalaisen rahaston yhteisrahoitusosuuden korottamiseksi tiettyjen varainhoitoa koskevien säännösten osalta, joita sovelletaan rahoitusvakautensa kanssa vakavissa vaikeuksissa oleviin tai tällaisten vaikeuksien uhan alaisiin jäsenvaltioihin EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 78 artiklan 2 kohdan sekä 79 artiklan 2 ja 4 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa perustettiin 23 päivänä toukokuuta 2007 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 573/2007/EY[1] Euroopan pakolaisrahasto, 23 päivänä toukokuuta 2007 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 575/2007/EY[2] Euroopan paluurahasto ja 25 päivänä kesäkuuta 2007 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2007/435/EY[3]eurooppalainen rahasto kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista varten. Niissä säädetään unionin yhteisrahoitusosuuksista rahastoista tuettaville toimille. (2) Ennennäkemätön maailmanlaajuinen finanssikriisi ja talouden laskusuhdanne ovat vahingoittaneet vakavalla tavalla talouskasvua ja rahoitusvakautta sekä heikentäneet huomattavasti useiden jäsenvaltioiden rahoituksellisia, taloudellisia ja sosiaalisia olosuhteita. Joillakin jäsenvaltioilla on tai uhkaa olla erityisesti rahoitusvakauteen ja talouden vakauteen liittyviä vakavia vaikeuksia, mikä kasvattaa niiden talouksien alijäämää ja velkaantuneisuutta ja on uhka kansainvälisen talous- ja rahoitustilanteen valmiiksi heikentämälle talouskasvulle. (3) Vaikka merkittäviä toimia kriisin kielteisten vaikutusten korjaamiseksi on jo toteutettu, finanssikriisin vaikutukset näkyvät reaalitaloudessa, työmarkkinoilla ja koko yhteiskunnassa. Kansallisiin rahoitusvaroihin kohdistuu entistä suuremmat paineet, joiden lievittämiseksi olisi toteutettava nopeasti lisätoimia käyttämällä unionin rahoitusta mahdollisimman paljon ja hyvin. (4) Järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille 18 päivänä helmikuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002[4] mukaan neuvosto myöntää keskipitkän ajan rahoitustukea jäsenvaltioille, jotka eivät ole ottanut euroa käyttöön ja joilla on maksutasevaikeuksia tai joihin kohdistuu tällaisten vaikeuksien vakava uhka. (5) Romanialle myönnettiin tällaista rahoitustukea neuvoston päätöksellä 2009/459/EY[5]. (6) Neuvosto hyväksyi 9 päivänä toukokuuta 2010 kattavan toimenpidepaketin, johon kuuluvat a) neuvoston asetus Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin perustamisesta[6] perussopimuksen 122 artiklan 2 kohdan nojalla ja b) Euroopan rahoitusvakausväline, josta myönnetään rahoitustukea euroalueen jäsenvaltioille, joille on aiheutunut vaikeuksia poikkeuksellisista olosuhteista, joihin ne eivät pysty vaikuttamaan, ja jolla pyritään turvaamaan rahoitusvakaus koko euroalueella ja sen jäsenvaltioissa. (7) Irlannille ja Portugalille myönnettiin rahoitustukea Euroopan rahoituksenvakautusmekanismista neuvoston täytäntöönpanopäätöksillä N:o 2011/77/EU[7] ja N:o 2011/344/EU[8]. Ne ovat saaneet varoja myös Euroopan rahoitusvakausvälineestä. (8) Kreikan kanssa 8 päivänä toukokuuta 2010 tehdyt lainanantajien välinen sopimus ja lainajärjestelysopimus tulivat voimaan 11 päivänä toukokuuta 2010. Euroalueen 17 jäsenvaltion valtiovarainministerit keskeyttivät 12 päivänä maaliskuuta 2012 tämän ensimmäisen Kreikan rahoitustukiohjelman ja hyväksyivät järjestyksessä toisen ohjelman. Päätettiin, että toinen ohjelma rahoitettaisiin Euroopan rahoitusvakausvälineellä, jonka varoista maksettaisiin myös jäljellä oleva euroalueen rahoitusosuus ensimmäisestä ohjelmasta. (9) Euroalueen 17 jäsenvaltion valtiovarainministerit allekirjoittivat 2 päivänä helmikuuta 2012 sopimuksen Euroopan vakausmekanismin perustamisesta. Sopimus on jatkoa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklan muuttamisesta niitä jäsenvaltioita koskevaa vakausmekanismia varten, joiden rahayksikkö on euro, 25 päivänä maaliskuuta 2011 annetulle Eurooppa-neuvoston päätökselle 2011/199/EU[9], ja sen mukaan Euroopan vakausmekanismista tulee euroalueen jäsenvaltioiden ensisijainen rahoitustuen lähde heti, kun sopimus tulee voimaan vuoden 2012 puolivälissä. Näin ollen tässä päätöksessä pitäisi jo huomioida Euroopan vakausmekanismi. (10) Eurooppa-neuvosto suhtautui 23 ja 24 päivänä kesäkuuta 2011 antamissaan päätelmissä myönteisesti komission aikomukseen tehostaa Kreikan lainaohjelman ja unionin varojen välistä yhteisvaikutusta ja tuki pyrkimyksiä parantaa Kreikan valmiuksia hyödyntää unionin varoja kasvun ja työllisyyden lisäämiseen panostamalla kilpailukyvyn parantamiseen ja uusien työpaikkojen luomiseen. Se piti myönteisenä ja tuki myös sitä, että komissio on yhdessä jäsenvaltioiden kanssa valmistellut Kreikalle annettavan teknisen avun kokonaisvaltaista ohjelmaa. Päätöksiin N:o 573/2007/EY ja N:o 575/2007/EY ja neuvoston päätökseen N:o 2007/435/EY nyt tehtävät muutokset tukevat näitä yhteisvaikutuksen tehostamispyrkimyksiä. (11) Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annettua asetusta (EU) N:o 1083/2006/EU muutettiin poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi asetuksella (EU) N:o 1311/2011[10], jotta rakennerahastojen ja koheesiorahaston puitteissa sovellettavaa yhteisrahoitusosuutta voitaisiin nostaa niiden jäsenvaltioiden osalta, joilla on vakavia vaikeuksia rahoitusvakautensa kanssa. Vastaavaa lähestymistapaa on sovellettu samoihin jäsenvaltioihin Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston puitteissa (asetusta (EY) N:o 1698/2005 muuttava asetus (EU) N:o 1312/2011[11]) ja Euroopan kalatalousrahaston puitteissa (neuvoston asetusta (EY) N:o 1198/2006 muuttava asetus (EU) N:o 387/2012[12]). Samoja jäsenvaltioita olisi tuettava myös osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa vuosiksi 2007–2013 perustetuista neljästä rahastosta eli ulkorajarahastosta, Euroopan paluurahastosta, Euroopan pakolaisrahastosta ja eurooppalaisesta rahastosta kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista varten, jäljempänä ’rahastot’. (12) Rahastot ovat tärkeitä välineitä, kun jäsenvaltioita autetaan selviämään maahanmuuttoa, turvapaikkaa ja ulkorajoja koskevista merkittävistä haasteista, kuten unionin kokonaisvaltaisen maahanmuuttopolitiikan kehittämisestä niin, että parannetaan unionin kilpailukykyä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, ja Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän luomisesta. (13) Jotta Euroopan unionin rahoituksen hallinnointi maahanmuutto-, turvapaikka- ja ulkoraja-asioissa olisi helpompaa ja jotta rahoitusta olisi paremmin saatavilla rahastojen puitteissa sovittujen jäsenvaltioiden vuotuisten ohjelmien täytäntöönpanoon, unionin yhteisrahoitusosuutta rahastoista on väliaikaisesti ja vuosien 2014–2020 ohjelmakauteen puuttumatta syytä korottaa vakavista rahoitusvakausvaikeuksista kärsivien jäsenvaltioiden osalta määrällä, joka ylittää tällä hetkellä sovellettavat yhteisrahoitusosuudet 20 prosenttiyksiköllä. Tämä tarkoittaa, että rahastoista vuosittain myönnettävät perussäädösten mukaiset kansalliset määrärahat eivät muutu, mutta kansallista yhteisrahoitusosuutta pienennetään vastaavasti. Käynnissä olevia vuotuisia ohjelmia on tarkistettava unionin korotetun yhteisrahoitusosuuden soveltamisesta johtuvien muutosten huomioon ottamiseksi. (14) Jäsenvaltioiden, jotka haluavat hyötyä korotetusta rahoitusosuudesta, olisi toimitettava komissiolle vuotuisen ohjelmansa luonnoksen tai tarkistetun luonnoksen mukana kirjallinen lausunto. Lausunnossaan jäsenvaltion olisi viitattava asianomaiseen neuvoston päätökseen tai muuhun päätökseen, jonka nojalla se voi päästä osalliseksi unionin korotetusta yhteisrahoitusosuudesta. (15) Kansainvälisiin rahoitusmarkkinoihin vaikuttava ennennäkemätön kriisi ja talouden laskusuhdanne ovat vakavasti vahingoittaneet useiden jäsenvaltioiden rahoitusvakautta. Koska koko talouteen kohdistuvien vaikutusten torjumiseksi on ryhdyttävä nopeasti toimiin, tämän päätöksen olisi tultava voimaan mahdollisimman pian. (16) Päätöksiä N:o 573/2007/EY ja N:o 575/2007/EY sekä neuvoston päätöstä 2007/435/EY olisi sen vuoksi muutettava. Viitattaessa päätöksen N:o 573/2007/EY 14 artiklaan tai 21 artiklan 3 kohtaan, päätöksen N:o 575/2007/EY 15 artiklaan, neuvoston päätöksen 2007/435/EY 13 artiklaan tai niissä vahvistettuihin unionin rahoitusosuuden prosenttimääriin, viittauksia olisi pidettävä viittauksina tarkistettuihin 14 artiklaan, 21 artiklan 3 kohtaan, 15 artiklaan, 13 artiklaan ja – mahdollisesti korotettuun – unionin rahoitusosuuden prosenttimäärään. (17) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa olevan 3 artiklan mukaisesti Irlanti [ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin / on ilmoittanut haluavansa osallistua tämän päätöksen antamiseen ja soveltamiseen], sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista. (18) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa olevan 3 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta [ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan / on ilmoittanut haluavansa osallistua tämän päätöksen antamiseen ja soveltamiseen], sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista. (19) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Muutetaan päätös N:o 573/2007/EY seuraavasti: 1) Korvataan 14 artiklan 4 kohta seuraavasti: ”4. Unionin rahoitusosuus 3 artiklassa tarkoitettujen jäsenvaltioissa toteutettavien hankkeiden osalta voi olla enintään 50 prosenttia yksittäisen toimen kokonaiskustannuksista. Unionin rahoitusosuutta voidaan korottaa 75 prosenttiin, jos hankkeet koskevat 17 artiklassa tarkoitetuissa strategisissa suuntaviivoissa määriteltyjä painopisteitä. Unionin rahoitusosuus korotetaan 75 prosenttiin koheesiorahastosta tukea saavissa jäsenvaltioissa. Unionin rahoitusosuutta voidaan korottaa 20 prosenttiyksikköä edellyttäen, että jäsenvaltio siinä vaiheessa, kun se esittää vuosittaisen ohjelmansa luonnoksen tämän päätöksen 20 artiklan 3 kohdan mukaisesti tai vuosittaisen ohjelmansa tarkistetun luonnoksen komission päätöksen 2008/22/EY* 23 artiklan mukaisesti, täyttää jonkin seuraavista edellytyksistä: a) sen saataville on asetettu keskipitkän ajan rahoitustukea neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002** mukaisesti; b) sen saataville on asetettu rahoitustukea neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010*** mukaisesti tai euroalueen toiset jäsenvaltiot ovat asettaneet sen saataville rahoitustukea ennen kyseisen asetuksen voimaantuloa; c) sen saataville on asetettu rahoitustukea Euroopan rahoitusvakausvälineen perustamisesta tehdyn hallitustenvälisen sopimuksen tai Euroopan vakausmekanismin perustamisesta tehdyn sopimuksen mukaisesti. Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle vuosittaisen ohjelmansa luonnoksen tai tarkistetun luonnoksen mukana kirjallinen lausunto, jossa se vahvistaa täyttävänsä jonkin neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista edellytyksistä. Hankkeen yhteisrahoitusta voidaan jatkaa korotetulla tasolla riippumatta siitä, täyttyykö mikään neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista edellytyksistä vielä kyseisen vuosittaisen ohjelman täytäntöönpanon aikana. _______ * EUVL L 167, 27.6.2008, s. 1. ** EUVL L 53, 12.5.2010, s. 1. *** EUVL L 118, 12.5.2010, s. 1.” 2) Korvataan 21 artiklan 3 kohta seuraavasti: ”3. Rahastosta voidaan myöntää rahoitustukea 5 artiklassa tarkoitettuihin hätätoimenpiteisiin enintään kuuden kuukauden ajan, ja tuki voi olla enintään 80 prosenttia kunkin toimenpiteen kustannuksista. Rahoitustukea voidaan korottaa 20 prosenttiyksikköä edellyttäen, että jäsenvaltio täyttää jonkin tämän päätöksen 14 artiklan 4 kohdan neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista edellytyksistä siinä vaiheessa, kun se toimittaa tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hätätoimenpiteitä koskevan hakemuksen tai esittää päätöksen 2008/22/EY 23 artiklan mukaisesti vuosittaisen ohjelmansa tarkistetun luonnoksen. Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle hätätoimenpiteitä koskevan hakemuksen tai vuosittaisen ohjelmansa tarkistetun luonnoksen mukana kirjallinen lausunto, jossa se vahvistaa täyttävänsä jonkin 14 artiklan 4 kohdan neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista edellytyksistä. Hankkeen yhteisrahoitusta voidaan jatkaa korotetulla tasolla riippumatta siitä, täyttyykö mikään 14 artiklan 4 kohdan neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista edellytyksistä vielä kyseisten hätätoimenpiteiden täytäntöönpanon aikana.” 2 artikla Korvataan päätöksen N:o 575/2007/EY 15 artiklan 4 kohta seuraavasti: “4. Unionin rahoitusosuus 3 artiklassa tarkoitettujen jäsenvaltioissa toteutettavien hankkeiden osalta voi olla enintään 50 prosenttia yksittäisen toimen kokonaiskustannuksista. Unionin rahoitusosuutta voidaan korottaa 75 prosenttiin, jos hankkeet koskevat 18 artiklassa tarkoitetuissa strategisissa suuntaviivoissa määriteltyjä painopisteitä. Unionin rahoitusosuus korotetaan 75 prosenttiin jäsenvaltioissa, jotka saavat tukea koheesiorahastosta. Unionin rahoitusosuutta voidaan korottaa 20 prosenttiyksikköä edellyttäen, että jäsenvaltio siinä vaiheessa, kun se esittää vuosittaisen ohjelmansa luonnoksen tämän päätöksen 21 artiklan 3 kohdan mukaisesti tai vuosittaisen ohjelmansa tarkistetun luonnoksen komission päätöksen 2008/458/EY* 23 artiklan mukaisesti, täyttää jonkin seuraavista edellytyksistä: a) sen saataville on asetettu keskipitkän ajan rahoitustukea neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002** mukaisesti; b) sen saataville on asetettu rahoitustukea neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010*** mukaisesti tai euroalueen toiset jäsenvaltiot ovat asettaneet sen saataville rahoitustukea ennen kyseisen asetuksen voimaantuloa; c) sen saataville on asetettu rahoitustukea Euroopan rahoitusvakausvälineen perustamisesta tehdyn hallitustenvälisen sopimuksen tai Euroopan vakausmekanismin perustamisesta tehdyn sopimuksen mukaisesti. Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle vuosittaisen ohjelmansa luonnoksen tai tarkistetun luonnoksen mukana kirjallinen lausunto, jossa se vahvistaa täyttävänsä jonkin neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista edellytyksistä. Hankkeen yhteisrahoitusta voidaan jatkaa korotetulla tasolla riippumatta siitä, täyttyykö mikään neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista edellytyksistä vielä kyseisen vuosittaisen ohjelman täytäntöönpanon aikana. _______ * EUVL L 167, 27.6.2008, s. 135. ** EUVL L 53, 12.5.2010, s. 1. *** EUVL L 118, 12.5.2010, s. 1.” 3 artikla Korvataan päätöksen 2007/435/EY 13 artiklan 4 kohta seuraavasti: ”4. Unionin rahoitusosuus 4 artiklassa tarkoitettujen jäsenvaltioissa toteutettavien hankkeiden osalta voi olla enintään 50 prosenttia yksittäisen toimen kokonaiskustannuksista. Unionin rahoitusosuus voidaan korottaa 75 prosenttiin, jos hankkeet koskevat 16 artiklassa tarkoitetuissa strategisissa suuntaviivoissa määriteltyjä painopisteitä. Unionin rahoitusosuus korotetaan 75 prosenttiin jäsenvaltioissa, jotka saavat tukea koheesiorahastosta. Unionin rahoitusosuutta voidaan korottaa 20 prosenttiyksikköä edellyttäen, että jäsenvaltio siinä vaiheessa, kun se esittää vuosittaisen ohjelmansa luonnoksen tämän päätöksen 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti tai vuosittaisen ohjelmansa tarkistetun luonnoksen komission päätöksen 2008/457/EY* 23 artiklan mukaisesti, täyttää jonkin seuraavista edellytyksistä: a) sen saataville on asetettu keskipitkän ajan rahoitustukea neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002** mukaisesti; b) sen saataville on asetettu rahoitustukea neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010*** mukaisesti tai euroalueen toiset jäsenvaltiot ovat asettaneet sen saataville rahoitustukea ennen kyseisen asetuksen voimaantuloa; c) sen saataville on asetettu rahoitustukea Euroopan rahoitusvakausvälineen perustamisesta tehdyn hallitustenvälisen sopimuksen tai Euroopan vakausmekanismin perustamisesta tehdyn sopimuksen mukaisesti. Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle vuosittaisen ohjelmansa luonnoksen tai tarkistetun luonnoksen mukana kirjallinen lausunto, jossa se vahvistaa täyttävänsä jonkin neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista edellytyksistä. Hankkeen yhteisrahoitusta voidaan jatkaa korotetulla tasolla riippumatta siitä, täyttyykö mikään neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista edellytyksistä vielä kyseisen vuosittaisen ohjelman täytäntöönpanon aikana. _______ * EUVL L 167, 27.6.2008, s. 69. ** EUVL L 53, 12.5.2010, s. 1. *** EUVL L 118, 12.5.2010, s. 1.” 4 artikla Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 5 artikla Tämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja [1] EUVL L 144, 6.6.2007, s. 1. [2] EUVL L 144, 6.6.2007, s. 45. [3] EUVL L 168, 28.6.2007, s. 18. [4] EYVL L 53, 23.2.2002, s. 1. [5] EUVL L 150, 13.6.2009, s. 8, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston päätöksellä 2010/183/EU (EUVL L 83, 30.3.2010, s. 19). [6] EUVL L 118, 12.5.2010, s. 1. [7] EUVL L 30, 4.2.2011, s. 34. [8] EUVL L 159, 17.6.2011, s. 88. [9] EUVL L 91, 6.4.2011, s. 1. [10] EUVL L 337, 20.12.2011, s. 5. [11] EUVL L 339, 21.12.2011, s. 1. [12] EUVL L 129, 16.5.2012, s. 7.