EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 13.5.2015 COM(2015) 250 final KOMISSION TIEDONANTO Talouspolitiikan EU-ohjausjakso 2015: maakohtaiset suositukset



1.Johdanto Kasvu on palaamassa EU:hun, ja EU:n taloudet hyötyvät useista suotuisista tekijöistä samaan aikaan. Öljyn hinta on suhteellisen alhainen, globaali kasvu on vakaata, euron heikentyminen on jatkunut ja talouspolitiikka on EU:n jäsenvaltioissa kasvua tukevaa. Komissio ennustaa tuoreimmissa, 5. toukokuuta 2015 julkaistuissa talousennusteissaan EU:n BKT:n kasvavan 1,8 prosenttia (euroalueella 1,5 prosenttia) vuonna 2015 ja odottaa kasvun kiihtyvän 2,1 prosenttiin (euroalueella 1,9 prosenttiin) vuonna 2016. Talouskasvua tukevat suotuisat tekijät ovat kuitenkin pitkälti lyhytaikaisia. EU:n haasteena ovat edelleen talouskriisin synnyttämät haittatekijät ja jo ennen kriisiä alhaiset pidemmän aikavälin kasvutrendit. Vaikka työmarkkinatilanne on vähitellen paranemassa – etenkin niiden uudistusten ansiosta, joita useat jäsenvaltiot ovat viime vuosina toteuttaneet – työttömyysaste on edelleen sietämättömän korkea (9,6 %). Köyhyys ja syrjäytyminen ovat lisääntyneet. Julkisen ja yksityisen velan suuri määrä hillitsee investointeja ja kasvua olosuhteissa, joissa kasvu ja inflaatio pysyttelevät jatkuvasti alhaisina. Joissakin jäsenvaltioissa järjestämättömien pankkilainojen osuus on suuri ja edelleen nousussa. Viimeisten kuuden vuoden aikana kertynyt mittava, arviolta yli 300 miljardin euron investointivaje on vaikuttanut lyhyellä aikavälillä negatiivisesti kotimaiseen kysyntään ja keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä potentiaaliseen kasvuun. Tuottavuuden kasvun laskusuuntaus ei ole vielä kääntynyt, ja väestön ikääntyminen vaikuttaa suuresti tulevaan työvoimaan. Tarvitaan suurempaa panostusta, jotta nämä haittatekijät voidaan selättää ja saada aikaan vankka ja tasapainoinen elpyminen, joka jatkuu lyhyttä aikaväliä pidempään. Aloitettuaan työnsä komissio on laatinut kohdennetun ja kunnianhimoisen talous- ja sosiaaliagendan ja virtaviivaistanut talouspolitiikan EU-ohjausjaksoa niin, että siinä keskitytään kaikkein tärkeimpiin painopisteisiin. Komissio esitti vuotuisessa kasvuselvityksessä 2015 EU:n tason talouspolitiikkaa varten kolme toisiinsa liittyvää painopistettä, jotka ovat koordinoitu investointien tukeminen, entistä vahvempi sitoutuminen rakenneuudistuksiin ja vastuullinen finanssipolitiikka. Vuoden 2015 maakohtaiset suositukset ja euroaluetta koskeva suositus on laadittu tätä taustaa vasten kohdentaen suositukset kasvutekijöihin, joiden avulla elpymisestä voidaan tehdä kestävää ja ehkäistä kasvun laimeneminen, kun tilapäiset myönteiset tekijät heikkenevät. Suositukset kohdennetaan seuraaviin: Investoinnit tulevan kasvun kestävyyden tukemiseksi. Tämä edellyttää rahoituksen esteiden poistamista ja investointihankkeiden käynnistämistä sekä Euroopan investointiohjelman ripeää toteuttamista. Kunnianhimoiset tuote-, palvelu- ja työmarkkinoiden rakenneuudistukset, jotka osaltaan lisäävät tuottavuutta, kilpailukykyä ja investointeja. Näillä uudistuksilla edistetään työpaikkojen luomista ja kasvua ja jaetaan näin vaurautta laajemmalle. Rahoitusmarkkinoiden toimintaa koskevilla uudistuksilla tuetaan talouden kestävää tasapainottamista, helpotetaan investointirahoituksen saantia ja lievennetään luotonannon vähenemisen kielteistä vaikutusta pankkitoimintaan, yksityiseen sektoriin ja julkiseen sektoriin. Tasapainon löytäminen lyhyen aikavälin vakauttamisen ja pitkän aikavälin kestävyyden välillä. Euroalueella nykyinen neutraali finanssipolitiikan viritys on pitkälti asianmukainen. Niiden jäsenvaltioiden, joilla alijäämä tai velka on suuri, on toteutettava lisätoimia julkisen talouden kestävyyden saavuttamiseksi, kun taas niiden jäsenvaltioiden, joilla on finanssipoliittista liikkumavaraa, olisi toteutettava toimia tuottavien investointien tukemiseksi. Julkisen talouden rakennetta muuttamalla ne voisivat tukea kasvua enemmän. Kestävän talouskasvun keskeisten osatekijöiden – työllisyyspolitiikan ja sosiaalisen suojelun – parantaminen ihmisten aktivoimiseksi, tukemiseksi ja suojelemiseksi ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vahvistamiseksi. 2.Uusi lähestymistapa: virtaviivaisempi talouspolitiikan EU-ohjausjakso Komissio on tehnyt joitakin muutoksia käynnissä olevaan vuoden 2015 talouspolitiikan EU-ohjausjaksoon. Niillä on tarkoitus keskittyä kunkin jäsenvaltion kohdalla kaikkein tärkeimpiin asioihin, jotta suositusten noudattamista voitaisiin parantaa ja lisätä omistajuutta kansallisella tasolla sekä työmarkkinaosapuolten ja sidosryhmien keskuudessa. Muutokset ovat seuraavanlaisia: Keskitytään vuotuisen kasvuselvityksen painopisteisiin. Jäsenvaltioita ja euroaluetta koskevat komission analyysit julkaistiin kolme kuukautta aiemmin kuin edellisinä vuosina, jotta keskeisistä asioista voitiin keskustella ennen kuin analyyseista tehtiin johtopäätökset. Niiden jäsenvaltioiden osalta, joista oli laadittava makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn edellyttämä perusteellinen tarkastelu, nämä kaksi yhdistettiin yhteen ja samaan maaraporttiin. Kenttätyötä tehostetaan poliittisella tasolla, ja komission jäsenten, jäsenvaltioiden viranomaisten ja työmarkkinaosapuolten välillä käydään perusteellisempia keskusteluja aiempien suositusten toteuttamisesta ja mahdollisista tulevista suositusten kohteista. Sidosryhmät ovat pitkälti kannattaneet näitä muutoksia. Jäsenvaltiot ovat erityisesti tukeneet sitä, että talousohjauksessa keskitytään vähäiseen määrään painopisteitä ja haasteita. Jäsenvaltiot pitivät hyvänä sitä, että yhdistetty maa-analyysi esitettiin varhaisessa vaiheessa ja niillä oli mahdollisuus käydä syvempää vuoropuhelua komission havainnoista. Euroryhmässä keskusteltiin huhtikuussa euroalueen haasteista, ja komission kertomus sai yleisen hyväksynnän. Euroopan parlamentti on hyväksynyt kolme oma-aloitteista mietintöä talouspolitiikan EU-ohjausjaksosta: mietintö vuotuisesta kasvuselvityksestä 2015, mietintö vuotuisen kasvuselvityksen 2015 työllisyys- ja sosiaalinäkökohdista ja mietintö sisämarkkinoiden hallinnoinnista eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa. Lisäksi Euroopan parlamentti on järjestänyt Brysselissä EU:n parlamentaarisen viikon, jonka aikana Euroopan parlamentti ja kansallisten parlamenttien jäsenet ovat keskustelleet talousaiheista, sosiaalikysymyksistä ja julkisesta taloudesta. Työmarkkinaosapuolet ovat keskustelleet maaraportteihin sisältyneistä jäsenvaltioiden taloustilanteen analyyseista sekä EU:n tasolla että kansallisella tasolla ja myös 9. maaliskuuta 2015 pidetyssä kolmikantaisessa sosiaalihuippukokouksessa, jossa käsiteltiin työllisyyttä, kasvua ja investointeja Eurooppaan. Komissio jatkaa prosessin virtaviivaistamista esittäessään vuoden 2015 maakohtaiset suositukset. Suositusten määrää on huomattavasti vähennetty, jotta ne voidaan kohdentaa makrotalouden ja yhteiskunnan kannalta keskeisiin painopisteisiin, jotka edellyttävät jäsenvaltioilta toimia lähiaikoina.

3.Uusi kohdennus Komissio on vuoden 2015 talouspolitiikan EU-ohjausjaksoa varten arvioinut jäsenvaltioiden suoriutumista viimevuotisten maakohtaisten suositusten toteuttamisessa ja keskittynyt vuoden 2015 suosituksissaan keskeisiin osa-alueisiin, joilla rakennetaan kestävää elpymistä. Kuten maaraporteissa todettiin, kaikki jäsenvaltiot ovat yleisesti ottaen edistyneet jonkin verran vuosia 2014 ja 2015 koskevissa maakohtaisissa suosituksissa määritettyjen ongelmien ratkaisemisessa (ks. liitteen taulukko). Kansalliset uudistusohjelmat yhdessä lähentymis- ja vakausohjelmien kanssa osoittavat kuitenkin, että jäsenvaltioiden sitoutuminen uudistusten edistämiseen jatkossa vaihtelee. On rohkaisevaa havaita edistymistä joillakin osa-alueilla mutta huolestuttavaa nähdä, että joillakin osa-alueilla, jotka ovat huomattavia pullonkauloja investoinneille – kuten tuote- ja palvelumarkkinoiden avaaminen kilpailulle ja sääntelykehykset – on edistytty vain vähän tai ei lainkaan. Rakenteellisilla uudistuksilla puututaan rakenteellisiin pullonkauloihin. Ne jo sinällään lisäävät potentiaalista kasvua ja työpaikkojen luomista, yleensä keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä, mutta ne voivat myös lisätä luottamusta ja uskottavuutta lyhyellä aikavälillä, mikä on erityisen tärkeää investointipäätösten kannalta. Tämä tarkoittaa, että rakenteelliset uudistukset voivat lisätä myös lyhyen aikavälin kysyntää ennen kuin niiden pitkän aikavälin vaikutukset näkyvät. Keskittyminen painopisteisiin Vuotuinen kasvuselvitys 2015, varoitusmekanismia koskeva kertomus, maaraportit ja sittemmin julkaistut talousennusteet kertovat, että monia makrotalouden epätasapainoja korjataan, mutta joissakin jäsenvaltioissa on edelleen suuria riskejä. Näitä ovat mittava ulkomainen julkinen ja yksityinen velka, vaikka vaihtotaseet ovatkin kohentuneet. Monille jäsenvaltioille vientipotentiaalin vahvistaminen on kiireellinen tehtävä. Samaan aikaan eräiden muiden jäsenvaltioiden ongelmana on finanssipolitiikan liikkumavarasta huolimatta investointien vähäisyys. Julkisen velan suuri määrä on edelleen haaste. Työllisyys on kohentunut suhteellisesti nopeammin ja vahvemmin kuin on odotettu. Tässä todennäköisesti näkyy palkkamaltin ja viimeaikaisten työmarkkinauudistusten myönteinen vaikutus. Uudistusten toteuttamisen jälkeen kuluu kuitenkin aikaa ennen kuin niiden vaikutus työpaikkojen luomiseen tulee kokonaisuudessaan näkyviin. Tämä selittää sitä, miksi työttömyys pysyy korkeana erityisesti nuorten ja pitkäaikaistyöttömien keskuudessa. Työttömyys ylläpitää kielteistä sosiaalista kehitystä ja on usein syynä köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen lisääntymiseen. EU ja sen jäsenvaltiot ovat todenneet tarpeen lisätä investointeja. Euroopan strategisten investointien rahastoa koskeva komission aloite on otettu vastaan myönteisesti, ja useat jäsenvaltiot (Saksa, Ranska, Espanja, Italia, Luxemburg, Puola) ovat ilmoittaneet täydentävänsä sitä mittavilla rahoitusosuuksilla. Samaan aikaan Euroopan investointipankki on jo määrittänyt ensimmäiset hankkeet, joita voitaisiin tukea uudesta investointiohjelmasta. Osana laajempaa työtään rakenneuudistusten, investointien ja vastuullisen finanssipolitiikan välisten yhteyksien vahvistamiseksi komissio on vähentänyt tulkinnanvaraa siitä, miten vakaus- ja kasvusopimukseen sisältyvää joustoa voidaan hyödyntää. Komissio on selventänyt kolmea asiaa: i) investoinnit, erityisesti uuden Euroopan strategisten investointien rahaston perustaminen osana Euroopan investointiohjelmaa, ii) rakenneuudistukset, ja iii) suhdannetilanne. Vuonna 2015 näitä suuntaviivoja sovelletaan ensimmäisen kerran arvioitaessa, noudattavatko jäsenvaltiot vakaus- ja kasvusopimusta. Kutakin maata koskevassa ehdotuksessa selitetään, miten tulkintaa on kulloinkin sovellettu. Makrotaloudellisen epätasapainon korjaaminen Maakohtaisissa suosituksissa on otettu huomioon vuotuisessa kasvuselvityksessä 2015 esitetyt painopisteet. Niissä on otettu huomioon myös se, että niiden 16 jäsenvaltion, joissa komissio on todennut epätasapainoja, on tarpeen korjata epätasapainot. Jotta epätasapainojen perimmäisiin syihin voitaisiin puuttua, maakohtaisten suositusten aihepiiri on laajempi erityisesti niiden maiden kohdalla, joilla epätasapaino on liiallinen. Kroatiassa ja Ranskassa tarvitaan vahvaa uudistamista liiallisten makrotalouden epätasapainojen korjaamiseksi. Komissio on analysoinut niiden kummankin politiikkasitoumukset ja todennut, että makrotalouden epätasapainoa koskevaa menettelyä ei ole tässä vaiheessa tarpeen laajentaa. Uudistusten toteuttaminen on erityisseurannan kohteena niiden viiden jäsenvaltion osalta, joiden epätasapaino on liiallinen.







Laatikko 1. Jäsenvaltioiden tilanne makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn perusteella Luokitus Jäsenvaltiot vuonna 2015* Ei epätasapainoja Itävalta, Latvia, Liettua, Luxemburg, Malta, Puola, Slovakia, Tanska, Tšekki, Viro Epätasapainoja, jotka edellyttävät politiikkatoimia ja seurantaa Alankomaat, Belgia, Romania**, Ruotsi, Suomi, Yhdistynyt kuningaskunta Epätasapainoja, jotka edellyttävät määrätietoisia politiikkatoimia ja seurantaa Saksa, Unkari Epätasapainoja, jotka edellyttävät määrätietoisia politiikkatoimia ja erityisseurantaa Espanja, Irlanti, Slovenia Liiallisia epätasapainoja, jotka edellyttävät määrätietoisia politiikkatoimia ja erityisseurantaa Bulgaria, Italia, Kroatia, Portugali, Ranska Liiallisia epätasapainoja, jotka edellyttävät määrätietoisia politiikkatoimia ja liiallista epätasapainoa koskevan menettelyn käynnistämistä - * Kypros ja Kreikka ovat makrotalouden sopeutusohjelman kohteena. ** Romania on ennalta varautuvan rahoitustukiohjelman kohteena. 4. Vuoden 2015 suositusten keskeiset tavoitteet Rahoituksen esteiden poistaminen ja investointien tukeminen Euroopan keskuspankin tuoreimman luotonantokyselyn mukaan yritysten luottoehtoja kevennettiin edelleen vuoden 2015 ensimmäisellä neljänneksellä tukien näin luotonannon kasvua. Pankit ilmoittivat luotonantokriteerien nettomääräisesti edelleen lieventyneen sekä suurten yritysten että pienten ja keskisuurten yritysten luotoissa. Tästä huolimatta luotonantokriteerien yleistaso pysyi kriisiä edeltävään tasoon verrattuna kireänä. Yrityksiä koskevat luotonantokriteerit lieventyivät nettomääräisesti erityisesti Italiassa, ja Alankomaissa nettomääräinen kiristyminen vaihtui nettomääräiseen lieventymiseen.

Monet jäsenvaltiot ovat vuonna 2014 annettujen suositusten seurauksena toteuttaneet toimia puuttuakseen rahoitussektorin haavoittuvuustekijöihin ja palauttaakseen talouden normaalin luototuksen. Edistyminen on kuitenkin edelleen epätasaista. Useat jäsenvaltiot (kuten Irlanti, Portugali, Espanja, Slovenia ja Yhdistynyt kuningaskunta) ovat jatkaneet rahoitussektorinsa rakenneuudistusta ja talouden – myös pk-yritysten – normaalin luototuksen palauttamista. Tänään antamissaan suosituksissaan komissio puuttuu joihinkin merkittäviin jäljellä oleviin haasteisiin. Esimerkiksi Bulgariassa olisi saatettava loppuun koko järjestelmää koskeva riippumaton omaisuuserien laadun tarkastelu ja alhaalta ylöspäin suuntautuvaan lähestymistapaan perustuva pankkisektorin stressitesti sekä vahvistettava edelleen pankkisektorin ja pankkien ulkopuolisen rahoitussektorin valvontaa. Espanjassa on tarpeen saattaa päätökseen säästöpankkisektorin uudistus sekä valtion omistamien säästöpankkien rakenneuudistus ja yksityistäminen. Kroatiassa olisi lisättävä rahoitusalan valmiuksia tukea elpymistä, jotta voidaan vastata haasteisiin, joita liittyy suuriin järjestämättömiin yrityslainoihin ja ulkomaan valuutan määräisiin asuntolainoihin sekä eräiden instituutioiden heikkoon hallintotapaan. Unkarin olisi toteutettava toimia reaalitalouden normaalin luototuksen palauttamiseksi ja poistettava esteet markkinalähtöiseltä lainasalkun siivoukselta. Lisäksi olisi huomattavasti pienennettävä ehdollisiin velkoihin liittyviä riskejä, jotka kytkeytyvät valtion omistusten lisääntymiseen pankkisektorilla. Irlannissa uudelleenjärjestelyratkaisut, jotka koskevat valtaosaa asuntolainojen maksurästeistä, olisi saatava valmiiksi vuoden 2015 loppuun mennessä ja Irlannin keskuspankin toteuttamia seurantajärjestelyjä olisi vahvistettava. Ongelmissa olevien pk-yritysten lainojen ja jäljellä olevien liikekiinteistölainojen uudelleenjärjestelyratkaisuista olisi tehtävä kestäviä tekemällä lisäarvioita siitä, miten pankit suoriutuvat omiin tavoitteisiinsa nähden. Italian olisi otettava vuoden 2015 loppuun mennessä käyttöön sitovia toimenpiteitä. joilla puututaan jäljellä oleviin pankkien hallinnointi- ja ohjausjärjestelmän heikkouksiin kiinnittäen erityistä huomiota säätiöiden rooliin, ja toteutettava toimia, joilla nopeutetaan järjestämättömien lainojen laajamittaista vähentämistä. Maltassa olisi parannettava pien- ja mikroyritysten rahoituksen saantia. Portugalin olisi toteutettava toimenpiteitä, joilla kevennetään yritysten velkataakkaa, puututaan pankkien järjestämättömien yrityslainojen osuuteen ja vähennetään yritysten velanoton suosimista verosäännöksissä. Slovenian olisi vähennettävä järjestämättömien lainojen osuutta pankeissa ottamalla käyttöön erityisiä tavoitteita, parannettava pankkien kapasiteettia seurata luottoriskejä ja toteutettava toimenpiteitä, joilla parannetaan pk-yritysten ja mikroyritysten rahoituksen saantia. Liiketoimintaympäristön ja tuottavuuden parantaminen Kriisillä on ollut vahva kielteinen vaikutus EU:n potentiaalisen tuotannon kasvuun, mutta potentiaalinen kasvu oli laskusuunnassa jo kauan ennen kriisiä. Suuri osa kriisin myötä menetetystä tuotannon kasvusta on luonteeltaan rakenteellista. Siksi rakenteellisiin esteisiin on puututtava ensin, jos EU:n talous halutaan kääntää kestävämmälle kasvu-uralle ja välttää pitkäaikainen pysähtyneisyys. Euroopan komission investointiohjelman ja uuden Euroopan strategisten investointien rahaston odotetaan yhdessä Euroopan rakenne- ja investointirahastojen kanssa edistävän investointeja EU:ssa. Jotta niiden vaikutus olisi mahdollisimman suuri, sääntely- ja hallintoympäristöä on nykyaikaistettava osana investointiympäristön parantamistoimia. Haasteena on edelleen hallinnon ja oikeudenkäytön tehokkuus, joka on keskeisellä sijalla, kun varmistetaan pienyritysten kasvua tukeva ympäristö. Joissakin jäsenvaltioissa on tarpeen nopeasti parantaa hallinnon tehokkuutta, lyhentää oikeudenkäyntien kestoa, vahvistaa oikeusjärjestelmän laatua ja tehokkuutta sekä miettiä uudelleen julkisten hankintojen järjestelmä. Esimerkiksi Bulgarian olisi valmisteltava investointiympäristön parantamiseksi maksukyvyttömyysmenettelykehyksen kattava uudistus ottaen huomioon kansainväliset hyvät toimintatavat ja kokemukset, jotta voidaan erityisesti tehostaa keinoja toteuttaa maksukyvyttömyyttä edeltävä sekä tuomioistuinten ulkopuolella tapahtuva rakenneuudistus. Tšekissä viime vuosien toimet korruptio-ongelman kitkemiseksi ovat viivästyneet vakavasti ja julkisten hankintojen läpinäkyvyys aiheuttaa edelleen huolta. Kroatiassa olisi parannettava oikeusjärjestelmän ja erityisesti kauppatuomioistuinten toiminnan tehokkuutta ja laatua. Italian olisi hyväksyttävä ja pantava täytäntöön esitetty lainsäädäntö, jolla on tarkoitus parantaa institutionaalista kehystä ja nykyaikaistaa julkishallintoa, ja varmistettava, että siviilioikeuden tehokkuuden parantamiseksi toteutetut uudistukset auttavat vähentämään oikeudenkäyntien kestoa. Latviassa liiketoimintaympäristön ja julkisten palvelujen laadun kannalta olisi hyödyllistä, että eturistiriitojen ja korruption suhteen toteutettaisiin tiukempia toimenpiteitä. Slovakian olisi parannettava ja yksinkertaistettava hallinnollisia menettelyjä maankäyttö- ja rakennuslupien saamiseksi, jotta infrastruktuuri-investointeja voidaan vauhdittaa, ja lisättävä kilpailua julkisissa tarjouskilpailumenettelyissä. Sloveniassa tuomioistuinten tehokkuus parani edelleen vuonna 2014, joskin aiempaa hitaammin. Oikeudenkäyntien kesto ja ratkaisemattomien tapausten määrä on kuitenkin edelleen huomattava. Monissa jäsenvaltioissa tarvitaan rakenneuudistusten kunnianhimoista toteuttamista, jotta tuote- ja palvelumarkkinat saadaan joustavammiksi ja kilpailukykyisemmiksi. Vuotuisessa kasvuselvityksessä 2015 otettiin esiin erityisesti seuraavat kuusi EU:n näkökulmasta merkittävää estettä: i) kohtuuttomat ja perusteettomat toimiluvan saamisedellytykset; tämä koskee erityisesti oikeudellista muotoa ja osakkuuksia koskevia vaatimuksia; ii) epäselvät kotimaiset säännökset, jotka koskevat valtioiden rajat ylittäviä palveluja tarjoaviin yrityksiin sovellettavia sääntöjä; iii) vastavuoroisen tunnustamisen puuttuminen; iv) raskaat hallinnolliset menettelyt; v) epätasainen edistyminen käynnissä olevassa ammattisääntöjen vastavuoroisessa arvioinnissa sekä säänneltyjä ammatteja koskevissa uudistuksissa; vi) tavaroiden vapaata liikkuvuutta vielä haittaavat esteet. Tätä taustaa vasten vuoden 2015 maakohtaisilla suosituksilla pyritään edelleen kilpailunvastaisen sääntelyn vähentämiseen, markkinoilletulon esteiden madaltamiseen sekä kotimaisen ja ulkomaisen kilpailun lisäämiseen. Esimerkiksi Saksa kuuluu niihin EU:n jäsenvaltioihin, joissa sääntely vähiten tukee asiantuntijapalvelujen kilpailua. Tanskassatuottavuuden kasvuun ovat vaikuttaneet markkinoillepääsyn esteet ja kotimaan markkinoille suuntautuneisiin palvelualoihin kohdistuva sääntelyrasitus, erityisesti rakennusalalla ja vähittäiskaupan alalla. Espanjassa on edelleen yritysten kasvun esteitä, kuten kokoon perustuvaa sääntelyä ja asiantuntijapalveluja, ja ammatillisia yhdistyksiä koskeva uudistus on vielä hyväksymättä. Ranskassa kilpailua on vielä mahdollista lisätä palvelualalla, erityisesti asiantuntijapalveluiden ja vähittäiskaupan aloilla sekä verkkotoimialoilla, ja useat säänneltyjä ammatteja koskevat rajoitukset ja tariffit rajoittavat talouden toimeliaisuutta. Kroatiassa liiketoimintaympäristö kärsii merkittävistä institutionaalisista puutteista, joihin kuuluvat palveluntarjoajiin sovellettavat liialliset esteet ja lukuisat veronluonteiset maksut. Unkarissa viime vuosina käyttöön otettuja palvelusektorille pääsyä vaikeuttavia esteitä ei ole poistettu, vaan vuonna 2014 otettiin käyttöön uusia esteitä, kuten kaikkia vähittäiskauppoja koskeva vaatimus hankkia toimilupa keskitetysti. Italiassa useat kilpailurajoitukset haittaavat edelleen tuote- ja palvelumarkkinoiden moitteetonta toimintaa. On edelleen merkittäviä esteitä, jotka haittaavat kilpailua paikallisissa julkisissa palveluissa, lentoasema- ja satamatoiminnassa, oikeudellisissa palveluissa, pankkisektorilla, apteekkialalla ja terveydenhuollossa. Myös julkisissa hankinnoissa on edelleen merkittäviä heikkouksia, vaikka keskitetty hankintojen toteuttaminen on aiempaa laajemmin käytössä, eikä paikallisissa julkisissa palveluissa ole edelleenkään kilpailua. Kasvun tukeminen paremmin julkisen talouden avulla Useimmat jäsenvaltiot ovat vuonna 2014 onnistuneet supistamaan alijäämiään vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti alle 3 prosentin suhteessa BKT:hen. Euroalueen alijäämä supistui edelleen, 2,4 prosenttiin, ja julkisen talouden velkasuhteen odotetaan supistuvan vuodesta 2015 lukien. Tämä antaa monille jäsenvaltioille finanssipoliittista liikkumavaraa ja mahdollisuuden vauhdittaa rakenneuudistusten hyödyntämistä. Niissä maissa, joiden velka ja alijäämä on suuri, vakaus- ja kasvusopimuksen noudattaminen edellyttää vielä lisävakautusta ja julkisen talouden tuloksellisuuden, laadun ja kasvuystävällisyyden vahvistamista. Myös joihinkin pitkäaikaisiin ongelmiin on kiinnitettävä huomiota. Eräät jäsenvaltiot, kuten Italia, Espanja ja Unkari, ovat ryhtyneet uudistamaan verojärjestelmäänsä ja parantamaan verosäännösten noudattamista. Vaikka monet jäsenvaltiot myöntävät, että on tarpeen siirtää verotuksen painopistettä pois työn verottamisesta ja poistaa verojärjestelmien vääristymät, edistyminen on ollut hidasta. Pitkän aikavälin haasteita liittyy myös terveydenhuolto- ja eläkejärjestelmiin, joiden menot muodostavat merkittävän osan julkisesta taloudesta. Samalla ne ovat keskeinen tekijä, kun huolehditaan sosiaalisesta oikeudenmukaisuudesta sukupolvien sisällä ja välillä. Monet jäsenvaltiot ovat toteuttaneet toimia terveydenhuolto- ja eläkejärjestelmiensä uudistamiseksi. Komissio suosittaa lisäuudistuksia näillä osa-alueilla esimerkiksi Bulgarialle, Tšekille, Suomelle, Ranskalle, Kroatialle, Latvialle, Luxemburgille, Maltalle, Romanialle, Slovenialle, Espanjalle ja Puolalle. Komissio suosittaa, että liiallisen alijäämän menettely lopetetaan Maltan ja Puolan osalta. Tämän ohjausjakson jälkeen liiallisen alijäämän menettelyyn jäisi näin yhdeksän jäsenvaltiota, mikä on selvästi vähemmän kuin vuonna 2011, jolloin menettelyssä oli 24 maata. Komissio on laatinut 126 artiklan 3 kohdan nojalla Suomea koskevan kertomuksen, jossa analysoidaan SEUT-sopimuksen velka- ja alijäämäkriteerin rikkomista. Tämä voi johtaa liiallisen alijäämän menettelyn aloittamiseen. Komissio suosittaa, että neuvosto tekee päätöksen, jonka mukaan Yhdistynyt kuningaskunta ei ole toteuttanut liiallisen alijäämän menettelyssä tuloksellisia toimia, koska on odotettavissa, että liiallinen alijäämä ei korjaannu määräaikaan 2014–2015 mennessä eikä maa ole saavuttanut suositettua keskimääräistä vuotuista sopeutusta. Komissio suosittaa myös, että neuvosto antaa 126 artiklan 7 kohdan nojalla uuden suosituksen, jossa uudeksi määräajaksi asetetaan budjettivuosi 2016–2017. Komissio arvioi 10. kesäkuuta jälkeen toimet, jotka Ranska on toteuttanut neuvoston 10. maaliskuuta 2015 antaman suosituksen perusteella. Komissio on havainnut myös muissa jäsenvaltioissa, jotka ovat liiallisen alijäämän menettelyssä, liiallisen alijäämän oikea-aikaiseen ja kestävään korjaamiseen liittyviä riskejä ja katsoo siksi tarvittavan lisätoimia. Tämä koskee erityisesti Kroatiaa ja Espanjaa, joiden määräaika on vuonna 2016, mutta myös Portugalia, jonka määräaika on 2015 (saavutettavissa). Komission kevään 2015 talousennusteen mukaan on vaarana, että Unkari poikkeaa merkittävästi tavoitteesta vuonna 2015. Jos oletetaan politiikan pysyvän muuttumattomana, vuonna 2016 joillakin mailla on joko merkittävän tai pienemmän poikkeaman vaara. Komissio katsoo, että kaikissa näissä tapauksissa tarvitaan lisätoimenpiteitä.

Se on antanut tiedonannon vakaus- ja kasvusopimukseen sisältyvästä joustosta, jota monet jäsenvaltiot voivat hyödyntää jo vuonna 2016. Liettua voi hyödyntää eläkeuudistuslauseketta, jos Eurostat vahvistaa uudistuksen systeemisen luonteen. Italia voi hyödyntää rakenneuudistuslauseketta edellyttäen, että hallitus toteuttaa tarvittavat toimenpiteet vuonna 2015 (lisätietoja maakohtaisessa suosituksessa). Komissio seuraa, miten Italian hallitus reagoi perustuslakituomioistuimen huhtikuussa 2015 antamaan eläkkeitä koskevaan ratkaisuun, nähdäkseen, onko myöhemmin tarpeen laatia SEUT-sopimuksen 126 artiklan 3 kohdan nojalla kertomus ja tarkistaa finanssipoliittisia tavoitteita. Komission esittämissä maakohtaisissa suosituksissa on ohjeita vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisista lisätoimista.



Laatikko 2. Jäsenvaltioiden tilanne vakaus- ja kasvusopimuksen perusteella

13. toukokuuta 2015 Ei liiallista alijäämää koskevaa menettelyä Alankomaat, Belgia, Bulgaria, Italia, Itävalta, Latvia, Liettua, Luxemburg, Romania, Ruotsi, Saksa, Slovakia, Tanska, Tšekki, Unkari, Viro Liiallista alijäämää koskeva menettely lopetetaan Malta, Puola Liiallista alijäämää koskevaa menettelyä jatketaan Uusi määräaika: 2016–2017 Uuden liiallista alijäämää koskevan menettelyn aloittamista harkitaan Espanja, Irlanti, Kreikka, Kroatia, Kypros, Portugali, Ranska, Slovenia Yhdistynyt kuningaskunta Suomi Työllisyyspolitiikan ja sosiaalisen suojelun parantaminen Komissio korosti vuotuisessa kasvuselvityksessä 2015 tarvetta parantaa työmarkkinoiden dynamiikkaa ja puuttua korkeisiin työttömyysasteisiin. Tämä on tärkeää, jotta voidaan edistää työpaikkojen luomista ja korjata vääristymiä, joita ovat pitkälle menevä segmentoituminen, pitkäaikaistyöttömyys ja nuorisotyöttömyys sekä ongelmat osaamisen kysynnän ja tarjonnan kohtaamisessa. Jäykät irtisanomissäännöt ja pitkäkestoiset työmarkkinakiistat voivat olla esteenä uusien työntekijöiden palkkaamiselle toistaiseksi voimassa olevin sopimuksin, rajoittaa ammatillista liikkuvuutta ja kannustaa liialliseen määräaikaisten sopimusten käyttöön. Korkea työn verotus, erityisesti pienituloisten kohdalla, voi estää työpaikkojen luomista ja osallistumista työmarkkinoille. Työpaikkojen luomisen edistäminen edellyttää myös sitä, että reaalipalkat seuraavat tuottavuuden kehitystä ja että alan sisäiset erot ja yrityskohtaiset erot näkyvät palkoissa. Erot kilpailukyvyn ja tuottavuuden kehittymisedellytyksissä eri alojen välillä ja alojen sisällä saattavat edellyttää jonkinasteista joustoa palkkakehityksen eriyttämiseksi. Työmarkkinaosapuolten olisi oltava mukana suunnittelussa kansallisten käytäntöjen mukaisesti. Jos palkat eivät palkanasetannan mekanismien tuloksena vastaa tuottavuuden tasoa ja trendejä, seurauksena voi olla työllisyyden heikkeneminen tai työmarkkinoiden segmentoituminen, etenkin jos työantajat turvautuvat vaihtoehtoisiin työllistämismuotoihin, joita nämä mekanismit eivät koske. Tehokkaat ja tulokselliset ammattikoulutus- ja harjoitteluohjelmat, kohdennettu aikuiskoulutus mukaan lukien, ovat keskeisiä työllistettävyyden parantamisessa. Joissakin jäsenvaltioissa myös julkisten työvoimapalvelujen roolia on tarpeen mukauttaa ja aktiivisia työmarkkinavälineitä voitaisiin kohdentaa tehokkaammin niiden osallistamiseksi, jotka ovat eniten etääntyneet työmarkkinoista. Pitkäaikaistyöttömyyteen on puututtava yhdistämällä tuloksellinen sosiaaliturva työllistettävyyden tukemiseen. Komissio toteaa joidenkin jäsenvaltioiden edistyneen työmarkkinauudistuksissa ja pitää uudistusten edistämistä tarpeellisena, koska työmarkkinatilanne on monissa jäsenvaltioissa akuutti. Ranskassa vähimmäispalkkaan liittyvät työvoimakustannukset ovat edelleen muihin jäsenvaltioihin verrattuna suuret, ja vähimmäispalkka kehittyy edelleen tavalla, joka ei tue kilpailukykyä eikä työpaikkojen luomista. Lisäksi vähimmäispalkan automaattinen indeksikorotusmekanismi saattaa matalan inflaation yhteydessä johtaa suurempiin palkankorotuksiin kuin on tarpeen ostovoiman säilyttämiseksi. Puolassa määräaikaisten työsopimusten osuus on EU:n korkein, siirtyminen määräaikaisista pysyviin työsuhteisiin on vähäistä ja palkkaero on EU:n suurimpia. Jäykät irtisanomissäännökset, pitkät oikeudenkäynnit sekä muut työnantajia rasittavat tekijät edistävät määräaikaisten ja epätyypillisten työsopimusten käyttöä. Lisäksi havaittu työlainsäädännön soveltamisalaan kuuluvien sopimusten kalleus johtaa yksityisoikeudellisten sopimusten liialliseen käyttöön (työnantajille edullisempia alhaisempien sosiaaliturvamaksujen vuoksi), mikä voi heikentää erityisesti nuorten työntekijöiden työpaikkojen laatua. Muut talouspolitiikan EU-ohjausjaksossa käsitellyt politiikanalat Vuoden 2015 maakohtaiset suositukset on kohdennettu uudelleen makrotalouden ja yhteiskunnan kannalta keskeisiin painopisteisiin, jotka edellyttävät jäsenvaltioilta toimia lähiaikoina, minkä seurauksena suositusten määrää on huomattavasti vähennetty. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että aiempina vuosina laaja-alaisemmissa maakohtaisissa suosituksissa käsitellyillä asioilla ei olisi enää merkitystä. Komissio jatkaa niiden seuraamista maaraporteissa ja kannustaa edelleen jäsenvaltioita kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan kansallisissa uudistusohjelmissaan. Monia näistä asioista käsitellään muissa politiikkaprosesseissa (esim. energiaunionin, digitaalisten sisämarkkinoiden, sisämarkkinoihin liittyvien seuranta- ja täytäntöönpanomekanismien ja ympäristöpolitiikan yhteydessä sekä eurooppalaisen tutkimusalueen ja innovaatiounionin yhteydessä) ja/tai keskusteluissa politiikan toteuttamisesta Euroopan parlamentin valiokunnissa, alakohtaisissa neuvostoissa ja sidosryhmien kanssa. Jos EU:n lainsäädännön täytäntöönpano ei ole asianmukaista, komissio ei anna asiasta suosituksia vaan käyttää jäsenyysvelvoitteiden rikkomusmenettelyä varmistaakseen lainsäädännön noudattamisen. Niissä tapauksissa, joissa komissio on todennut uudistusten olevan käynnissä, mutta niiden vaikutusta ei voida vielä arvioida, komissio ei anna tänä vuonna suositusta, mutta ilmoittaa seuraavansa tiiviisti sekä uudistusten toteutusta että tuloksia nähdäkseen, ovatko uudistusten tulokset odotetunlaisia. 5. Päätelmät Komissio katsoo, että keskittymällä olennaiseen sekä varaamalla enemmän aikaa keskusteluun ja enemmän mahdollisuuksia sisällölliseen käsittelyyn näytön ja EU:n painopisteiden valossa voidaan vahvistaa ja virtaviivaistaa talouspolitiikan EU-ohjausjaksoa kansallisella ja EU:n tasolla. EU-ohjausjakson virtaviivaistaminen kulkee käsi kädessä poliittisen omistajuuden ja vastuuvelvollisuuden lisäämisen kanssa. Yksinkertaistaminen on suunniteltu niin, että se auttaa parantamaan maakohtaisten suositusten noudattamista. Tällä uudella lähestymistavalla, joka pohjautuu jäsenvaltioiden näkemyksiin eurooppalaisesta ohjauksesta, on tarkoitus edistää uudistuksia niin, että yritykset ja kansalaiset voivat tuntea niiden myönteiset vaikutukset. Komissio kehottaa neuvostoa vahvistamaan ehdotetun, vuosien 2015 ja 2016 maakohtaisia suosituksia koskevan lähestymistavan ja jäsenvaltioita noudattamaan suosituksia tiukasti. Vuotuiset painopisteet on asetettava uudistetun pitkän aikavälin talousstrategian yhteydessä. Tästä syystä komissio valmistelee Eurooppa 2020 -strategian väliarviointia ja aikoo esittää sen tämän vuoden loppuun mennessä. Komissio aikoo myös jatkaa työtään talous- ja rahaliiton syventämiseksi, talouden ohjausjärjestelmän uudelleentarkastelu mukaan lukien.