Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston direktiiviksi geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käytöstä suljetuissa oloissa annetun neuvoston direktiivin 90/219/ETY muuttamisesta"



Virallinen lehti nro C 295 , 07/10/1996 s. 0052



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston direktiiviksi geneettisesti muunnettujen mikro-organismien käytöstä suljetuissa oloissa annetun neuvoston direktiivin 90/219/ETY muuttamisesta" (96/C 295/12) Neuvosto päätti 30. huhtikuuta 1996 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130 s artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut ympäristönsuojelu-, kansanterveys- ja kuluttajajaosto antoi lausuntonsa 11. kesäkuuta 1996. Esittelijänä oli Sergio Colombo. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 10. heinäkuuta 1996 pitämässään 337. täysistunnossa seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 92 ääntä puolesta, 2 vastaan, ja 3 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Komitea seuraa erittäin kiinnostuneena käynnissä olevaa keskustelua biotekniikan kehitysmahdollisuuksista ja aikoo osallistua aktiivisesti laajaan, ei pelkästään toimielinten väliseen keskusteluun, joka alkoi Borschette-keskuksessa 11. tammikuuta pidetyssä biotekniikkakonferenssissa. 1.2. TSK:n edustajat korostivat tällöin alan tarjoamia mahdollisuuksia työllisyyskehitykselle ja pyrkimystä yleiseen yksimielisyyteen, joka on saatavissa aikaan tiedotuksen ja laajan keskustelun avulla sekä todellisten vaarojen torjumiseksi annetuun säännöksin. 1.3. Komission ehdotusta neuvoston direktiivin muuttamiseksi tarkastellaan tätä taustaa vasten. 2. Direktiivin tarkistuksen tarpeellisuus 2.1. Komissio perustelee johdannossa tarvetta muuttaa direktiiviä 90/219/ETY kokemuksen sekä eurooppalaisella ja kansainvälisellä tasolla saatujen, geneettisesti muunnettujen mikro-organismien suljettua käyttöä koskevien uusien tietojen perusteella. Komissio katsoo, että direktiiviä on mielekästä ja tarpeellista muokata liittämällä siihen kansainvälisen käytännön mukainen luokittelujärjestelmä ja vaaratekijöiden edellyttämä hallintomenettely. Niiden myötä myös avoimuus lisääntyisi. 2.2. Komitea kannattaa alkuperäisen direktiivin normatiivista lähestymistapaa () ja pyrkii saamaan kokemukseen perustuvia arvioita direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa, varsinkin kun 18 artiklassa määrätään komissio valmistelemaan vuodesta 1993 lähtien kolmen vuoden välein yhteenveto jäsenvaltioiden antamista raporteista. 2.3. Koska oikeusperustassa (130 s artikla), jossa määrätään yhdenmukaistamisen vähimmäisstandardeista, annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus tiukempiin säännöksiin terveyden ja ympäristön suojelemiseksi, komitea pitää lisäksi tärkeänä arvioida jäsenvaltioiden nykyisten säännösten välisiä eroja sekä niistä aiheutuvia etuja ja haittoja. Tarkoituksena on selvittää, onko voimassa olevaa direktiiviä syytä muuttaa. 2.4. Tätä tarkoitusta varten komitea on tutkinut ensimmäistä selontekoa direktiivin soveltamisesta vuodelta 1994. Tuolloin Espanja oli kuitenkin vasta hyväksynyt muutoslain, kun taas joissakin jäsenvaltioissa lakia ei vielä ollut. Se kokemus, johon muutaman vuoden takaisessa selonteossa viitataan, rajoittuu siis muutamiin valtioihin, ja suurin osa toimivaltaisille viranomaisille ilmoitetuista toimista ovat tyyppiä A (suoritettu tutkimuksen ja kehityksen perusteella ja vähäisessä mitassa). 2.5. Selonteosta ilmenee myös asiasta tiedottamisen ja yleisön kuulemisen erilainen laajuus eri jäsenvaltioissa. Näihin keinoihin turvaudutaan erityisesti Tanskassa ja Alankomaissa. Tämä avoin lähestymistapa ei näytä juuri vaikuttavan luvallisten toimien lukumäärään. 2.6. Komitea toteaa, että nykyisen direktiivin muuttamista ei voi perustella yksinomaan kyseisen selonteon rajoittuneella sisällöllä. Komissio on ilmeisesti saanut muutakin tietoa asianomaisten tahojen kanssa käymissään neuvotteluissa ja käyttänyt hyväkseen eurooppalaisten tutkimuskeskusten ja yritysten kokoamaa tieteellistä kokemusta sekä lisäksi ottanut huomioon asianomaiset kansainväliset suuntaukset. Nämä perusteet olisi pitänyt esittää vakuuttavammin direktiiviehdotuksen johdannossa. Myös alalla toimivien tutkimuskeskusten ja yritysten kohtaamat vaikeudet olisi pitänyt selvittää paremmin hallintomenettelyiden helpottamiseksi. 2.7. Komitea on lisäksi ottanut huomioon ehdotuksen aikaansaaman kiinnostuksen ja keskustelun ja pitää tärkeänä täysin avointa päätöksentekoa perusteettoman levottomuuden välttämiseksi. 2.8. Vaarojen arviointi on usein ennakoimatonta ja kansalaisten yhteisymmärrys erittäin tärkeää tällaisella teknisen kehityksen alalla. Säännösten tarkistamista koskevat päätökset on tehtävä hyvin varovasti ja kaikkiin mahdollisiin turvatoimiin on ryhdyttävä vaarojen ennalta ehkäisemiseksi. Vain tällä tavoin ala, joka tarjoaa suuria mahdollisuuksia tuotannon ja työllisyyden lisäämiseksi, voi saavuttaa käyttäjien ja kuluttajien luottamuksen ja houkutella sijoituksiin. Kuluttajien epäluulo paljastuu tuotteiden markkinointivaiheessa, mitä osoittaa sekasortoinen suhtautuminen elintarvikkeisiin, jotka on tuotettu geenimuunnosten tekniikalla tai jotka ovat peräisin geneettisesti muunnetuista kasveista. 2.9. Huoli menetelmien vaarallisuudesta ei luonnollisesti niinkään koske käyttöä suljetuissa aloissa kuin seuraavaa, ympäristöön kohdistuvaa vaihetta, josta säädetään toisella säännöksellä. Direktiivien 90/219 ja 90/220 välinen selvä ero on niin ikään säilytettävä varmistamalla, ettei tiettyjen geneettisesti muunnettujen mikro-organismien luokittelulla turvallisiksi suljetussa käytössä ole automaattisia vaikutuksia direktiivin 90/220 soveltamiseen. 2.10. TSK tietää, että komissio julkaisee arviointiraportin direktiivin 90/220 soveltamisesta. Komitea antaa siitä aikanaan asianmukaisen lausunnon. 3. Yleistä 3.1. Komitea kannattaa direktiivin 219/90 ajanmukaistamista teknisen ja tieteellisen edistyksen edellyttämällä tavalla, jotta vaarat voidaan määritellä ja luokitella entistä paremmin. Tästä seuraa menettelytapojen yksinkertaistuminen sekä entistä parempi tekninen suoja, vaikka vuonna 1990 hyväksyttyjen direktiivien perusteet ja ajattelutapa säilyvät muuttumattomina. Komitea katsoo, että kysymys on säännöksen tarkistuksesta yhteisön ja kansainvälisen tason kokemusten valossa, ei siis uudesta säännöksestä. 3.2. Geneettisesti muunnettuja mikro-organismeja koskevien erityisdirektiivien hyväksymisperusteena on, ettei kyseisten mikro-organismien vaaroja tunneta täysin, sillä vaara saattaa aiheutua ennakoimattomista vaikutuksista, jotka syntyvät muuten vaarattomien ainesosien uusista yhdistelmistä. Tämä tarkoittaa, että geneettisesti muunnetun mikro-organismin vaarattomuusvakuutuksen tulee perustua kyseisen mikro-organismin tuntemiseen sellaisenaan eikä vain geenin vaikutuksen toteamiseen luovuttajaorganismissa ja vastaanottajaorganismissa erikseen tarkasteltuina. 3.3. Rajoitukset voidaan poistaa vain jos valvontaelin ottaa vastuun tarkastetun geneettisesti muunnetun mikro-organismin liittämisestä vaarattomien mikro-organismien luetteloon (liite II B). Tämän johdannon jälkeen tarkastellaan seuraavia kohtia erikseen. 4. Erityistä () 4.1. 1 artikla Soveltamiskysymyksissä olisi erityisesti mainittava "geneettisesti muunnettujen mikro-organismien hävittäminen", joka kuuluu 2 artiklan c kohdassa lueteltuihin ongelmiin, sillä huomiota on kiinnitettävä myös suljetuissa oloissa tapahtuneesta käytöstä tuleviin jätteisiin. Vaara ympäristöön leviämisestä ilmenee tässä vaiheessa. 4.2. 3 artikla Tämä artikla on harhaanjohtaja, ristiriitainen ja tarpeeton. Direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle ei voi ensin jättää tiettyjä menetelmiä tai tekniikoita ja sitten antaa niitä koskevia yksityiskohtaisia määräyksiä. Näin on tehty seuraavissa artikloissa: 5.1, 5.4, 6, 7, 8, 12.1, 19.4 sekä liitteissä II A, II B, III, IV ja liitteen V A osassa. 4.3. 5 artikla 4.3.1. Komitea on samaa mieltä vaaraluokkiin perustuvasta uudesta järjestelmästä, joka takaa entistä paremman turvallisuuden. Komitea kannattaa uutta jakoa neljään luokkaan, mikä vastaa kansainvälistä käytäntöä ja soveltuu nykyistä paremmin asianmukaiseen suljettuun käyttöön. Nykyinen eriytetty menettely, joka perustuu määrään ja toiminnan teolliseen luonteeseen, soveltuu tähän huonosti. 4.3.2. Vaarattomien (liite II A) vähäisessä määrin vaarallisten (liite II B) menetelmien tiivistäminen vaaraluokkaan 1 tuntuu kylläkin ymmärrettävältä, mutta asian arviointi ja hyväksyminen on mahdollista vasta kun liitteessä II B mainittujen geneettisesti muunnettujen mikro-organismityyppien määrittelymenetelmä on selvitetty. 4.3.3. Liite II B on muotoiltava erityisen tarkkaan, koska arviointi ja vaaraluokkaryhmittely on tarkoitus jättää käyttäjän määriteltäväksi. 4.3.4. Komitea kannattaa luokkaa 1 koskevaa ehdotusta, että käyttäjille annetaan arviointiasiakirja, joka on pyydettäessä esitettävä toimivaltaiselle viranomaiselle (8 artikla) ja että käyttäjillä on 12 artiklassa määrätty velvollisuus tiedottaa toimivaltaiselle viranomaiselle kaikesta uudesta kehityksestä. 4.4. 8 artikla Johdonmukaisena seurauksena edellä mainitusta komitea kehottaa harkitsemaan automaattisen vuotuisen esittämisvelvollisuuden säätämistä myös arviointiasiakirjoille, jotka koskevat vähäisessä määrin vaaralliseksi toiminnaksi määriteltyä luokkaa 1. 4.5. 13 artikla 4.5.1. Yleisön kuulemista, joka on jäsenvaltioiden perustavanlaatuisia etuoikeuksia kansalaisten luottamuksen varmistamiseksi, rajoitetaan kuulemisperusteita koskevalla uudella muotoilulla (sanan "kaikki" poistaminen). Kuuleminen sisältyy myös luottamuslausekkeisiin. 4.5.2. Komitea muistuttaa korostaneensa alkuperäisestä ehdotuksesta antamassaan lausunnossa laajan kuulemisen tärkeyttä ja arvostaneensa sitä, että lopullisessa direktiivitekstissä tämä otettiin huomioon. Kaikkien asianosaisten aktiivinen osallistuminen ja avoimuus kansalaisia kohtaan ovat viidennen ympäristöohjelman kantavia teemoja. Periksi antaminen tässä asiassa ei ole ymmärrettävää, etenkin kun uudet tekniikat ovat osoittautuneet vaarattomiksi sekä ihmiselle että ympäristölle. Komitea muistuttaa lisäksi ympäristöalan tiedotusvapautta koskevasta lausunnostaan (), jossa se vaati "aktiivista tiedotusta" kansalaisille. 4.6. 14 artikla Tässä artiklassa onnettomuustapauksista tiedottaminen rajoitetaan koskemaan toimielimiä ja viranomaisia, ja viittaus kansalaisiin poistetaan. Kansalaisille tiedottaminen on kuitenkin oleellista ennen kaikkea käyttäytymisen ohjaamiseksi hätätilanteissa, kuten eräiden jäsenvaltioiden kokemukset osoittavat. Voimassaolevan direktiivin 14 artiklan muotoilu on kansalaisten ja työntekijöiden turvallisuuden kannalta parempi kuin uusi ehdotus. 4.7. 20 artikla Komitea huomauttaa, että uuden direktiivin kaikki liitteet voitaisiin muuttaa 21 artiklassa kuvatun menettelytavan mukaan. Kahden ensimmäisen liitteen osalta, joissa määritellään geneettisen muuntamisen tekniikat ja poikkeukset, komitea toivoo nykyistä laajempaa kuulemismenettelyä, erityisesti kääntymistä tieteellistä tunnustusta saaneiden asiantuntijoiden puoleen. 4.8. Liite II Komitea pyytää selventämään B-osan määrittelymenettelyn. Koska menettelyä ei ole tarkoin määritelty, komitea ei voi ottaa asiaan lopullista kantaa. Kantaa ei näin ollen voida ottaa myöskään vaaraluokka 1:n määrittelyyn. 4.9. Liite III Komitean mielestä on tärkeää mainita erityisesti arviointivelvoitteen poistamisesta. Bryssel, 10. heinäkuuta 1996. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Carlos FERRER () EYVL N:o C 23, 30. 1. 1989. () Yksinkertaisuuden vuoksi viitataan liitteenä olevaan hyväksyttyyn versioon direktiivin uutta numerointia seuraten. () EYVL N:o C 139, 5. 6. 1989.