EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 11.03.1998 
KOM(1998)1431opull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
JULKISET HANKINNAT 
EUROOPAN UNIONISSA 

1 JOHDANTO 4 
2 LAINSÄÄDÄNNÖLLISEN KEHYKSEN MUKAUTTAMINEN MARKKINOIDEN 
MUUTOKSIIN 8 
2.1 Pääperiaatteet : Yksinkertaistaminen ja joustava vastaaminen markkinoiden 
kehitykseen 8 
2.1.1 Tavoite 8 
2.1.2 Lainsäädäntöpaketin antaminen 9 
2.1.2.1 Direktiivin 93/38/ETY soveltamisalan mukauttaminen 
sen kattamilla aloilla tapahtuvaan muutokseen 9 
2. f .2.2 Vuoropuhelumahdollisuuksien kehittäminen 10 
2.1.2.3 Puitesopimusten asema 11 
2.1.2.4 Toimiluvat ja muut julkisen ja yksityisen sektorin 
yhteistyömuodot 12 
2.1.3 Selventäminen ja konsolidointi 13 
2.2 Julkisia hankintoja koskevan politiikan täytäntöönpanon parantaminen : 
jäsenvaltioiden, komission ja talouselämän toimijoiden yhteinen tehtävä 15 
2.2.1 Tavoite 15 
2.2.2 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisen 
menettelyn parantaminen 15 
2.2.3 Riippumattomat viranomaiset 17 
2.2.4 Markkinoiden seuranta 17 
2.2.5 Tarkastusmenettely (attestaatio): takuu syrjimättömien 
hankintamenettelyjen noudattamisesta 19 
2.2.6 Lahjonnan estäminen 19 
2.2.7 Komission tekemät sopimukset 19 
3 YRITYSTOIMINNALLE JA ERITYISESTI PK-YRITYKSILLE MYÖNTEISEN 
TOIMINTA-YMPÄRISTÖN KEHITTÄMINEN 21 
3.1 Koulutus, tiedottaminen ja pk-yritysten toimintaa edistävät toimenpiteet 21 
3.1.1 Tavoite 21 
3.1.2 Tiedotus 21 
3.1.3 Koulutus ja oikeat toimintatavat 22 
3.1.4 Pk-yritysten toimintaa edistävät toimenpiteet 22 
3.1.5 Tarjoajien kelpuuttamismenetelmät 23 
3.2 Tavoitteena tehokas sähköinen hankintajärjestelmä 24 
3.2.1 EU:n valmistaminen uusiin sähköisen kaupankäynnin asettamiin 
haasteisiin 24 
3.2.2 Edessä yleiseurooppalainen järjestelmä, jossa sovelletaan 
sähköisiä hankintamenettelyjä 25 
3.2.3 Ehdotetut toimenpiteet 26 
4 YHTEENSOPIVUUS MUIDEN YHTEISÖN POLITIIKKOJEN KANSSA SEKÄ 
NIIDEN TÄYDENTÄMINEN 28 
4.1 Tavoite 28 
4.2 Puolustusala 28 
4.3 Ympäristönäkökohdat 29 
4.4 Sosiaaliset näkökohdat 31 
4.5 Kuluttajansuojelu 32 
4.6 Kansainvälisyys 32 
4.6.1 Kolmansien maiden julkisten hankintamarkkinoiden avaaminen 
eurooppalaisille yrityksille 32 
4.6.2 Läheisten talouden alojen integroiminen julkisia hankintoja 
koskevaan unionin politiikkaan 33 
4.6.3 Tehokkuuden varmistaminen ulkoiseen apuun liittyvien EU:n 
rahoittamien sopimusten tekemisessä 34 
LIITE 1 35 
LIITE 2 36 
1 JOHDANTO 
Sisämarkkinoiden toiminnan optimointi on oleellisen tärkeää Euroopan unionille. 
Komission laatiman ja Amsterdamin Eurooppa-neuvoston ja Euroopan parlamentin 
vahvistaman Yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelman* tarkoituksena on taata 
yhtenäismarkkinoiden tavoitteiden toteutuminen. Marraskuussa 1997 komissio julkaisi 
osana toimintasuunnitelmaa ensimmäisen painoksen Scoreôoar^-julkaisusta, joka 
sisältää yksityiskohtaisia tietoja yhtenäismarkkinoita koskevan lainsäädännön 
voimaansaattamis- ja täytäntöönpanotilanteesta. 
Scoreboardin tiedot vahvistivat, että julkiset hankinnat ovat yksi yhtenäismarkkinoiden 
avainalueista, joilla tulokset eivät vielä vastaa odotuksia. Tämä on erityisen tärkeä seikka 
julkisten hankintojen markkinoiden taloudellisen merkittävyyden vuoksi: ne ovat yli 720 
mrd. ecua eli noin 11 prosenttia unionin BKT:sta, mikä vastaa puolta Saksan 
liittotasavallan BKT:sta. 
Nykyisen politiikan tavoitteena on avata kansalliset julkisten hankintojen markkinat 
muista jäsenvaltioista tulevalle kilpailulle tarjoamalla kilpailukykyisille tarjoajille 
merkittäviä mahdollisuuksia. Nykyään markkinat on avattu myös ETA-maille ja 
Euroopan pääasiallisille kauppakumppaneille kuten Yhdysvalloille, Kanadalle ja 
Japanille. ETA-maiden osalta tämä on seurausta yhteisön julkisia hankintoja koskevan 
oikeuden sisällyttämisestä ETA-sopimuksen allekirjoittaneiden EFTA-maiden 
kansalliseen oikeuteen. Sopimuksen perusteella ko. EFTA-maiden ja yhteisön yrityksillä 
on vastavuoroinen oikeus päästä osallisiksi toistensa hankinnoista. Politiikan 
pyrkimyksenä on edistää avoimia ja kilpailuun perustuvia hankintakäytäntöjä, joiden 
avulla rahalle saadaan paras vastine. Yhteisön laajuinen kilpailu julkisista hankinnoista 
johtaa varojen tehokkaaseen jakamiseen ja siten tehostaa julkisten palvelujen laatua sekä 
parantaa talouden kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä. Tehokas hankintatoiminta on 
erityisen tärkeää yhtenäisvaluuttan käyttöönottoa edeltävänä aikana ja vallitsevissa 
taloudellisen vakauden ja tiukan talousarvion olosuhteissa, jotta perustava muutos voisi 
tapahtua ongelmitta. Estämällä julkisten varojen tehottoman käytön ja tarjoamalla 
merkittävän keinon lahjonnan estämiseen tehokas julkinen hankintapolitiikka voi lisätä 
yleisön ja veronmaksajien luottamusta varojen käyttöön ja julkiseen hallintoon. Vaikka 
lahjonnan torjunta ei ole julkisia hankintoja koskevan politiikan ensisijainen tavoite, 
hankintamenettelyjen kehittäminen voi helpottaa myös tämän tavoitteen saavuttamista.3 
Tähän tiedonantoon sisältyvät ehdotukset, jotka koskevat julkisuutta, itsenäisten 
viranomaisten nimittämistä sekä läpinäkyvyyden ja selkeyden lisäämistä hankinnoissa 
vähentänevät toteutuessaan myös osaltaan lahjonnan mahdollisuuksia. 
1 CSE (97) 1 lopullinen, 4.6.1997. 
2 Single Market Scoreboard, No 1, November 1997, SEC 97/2196. 
3 Ks. Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille; A Union Policy against Corruption 
(COM(97)0192 - C4-0273/97) 
Perustamissopimukseen sisältyvistä periaatteista ja määräyksistä koostuva oikeudellinen 
kehys, jota on edelleen kehitetty kuuden direktiivin avulla, saatiin valmiiksi lähes neljä 
vuotta sitten. Ensimmäiset asiaa koskevat direktiivit ovat yli kaksikymmentä vuotta 
vanhoja. Useat jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole saattaneet voimaan kaikkia direktiivejä. 
Kuten marraskuun 1997 Scoreboard osoittaa, julkiset hankinnat on yksi alueista, joilla 
yhteisön säädösten saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on ollut hitainta: 
ainoastaan 55,64 prosenttia direktiiveistä on saatettu moitteettomasti voimaan kaikissa 
jäsenvaltioissa. Lisäksi komission tiedonannosta Yhtenäismarkkinoiden vaikutus ja 
tehokkuus5 käy selvästi ilmi, että toistaiseksi saavutetut taloudelliset tulokset eivät vastaa 
odotuksia. Vaikka viranomaissektorilla tuonti ulkomailta onkin kasvanut vuodesta 1987 
6%:sta 10%:iin, voidaan todeta peruspalvelusektorin hankintojen jääneen yhä suljetuiksi 
standardien, sertifiointi- ja laatujärjestelmien soveltamisen johdosta. Tämän lisäksi 
jäsenvaltioiden väliset hintaerot eivät näytä tasoittuneen kyseisenä aikana. 
Huolestuneena jäsenvaltioiden epäonnistumisesta direktiivien voimaansaattamisessa ja 
vähäisistä taloudellisista tuloksista komissio julkaisi marraskuussa 1996 vihreän kirjan 
Julkiset hankinnat Euroopan unionissa: Tulevaisuuden kysymyksiä6. Vihreää kirjaa 
koskevien lausuntojen suuri määrä on ilahduttava. Komissio on saanut lähes 300 
vastausta laajalta joukolta keskeisiä toimijoita ja se haluaa kiittää kaikkia vastaajia -
toimielimiä, jäsenvaltioita, yrityksiä ja hankintaviranomaisia, kysyntä- ja tarjontapuolia 
edustavia järjestöjä ja muita asianomaisia osapuolia - niiden merkittävästä 
osallistumisesta. Neuvostossa, Euroopan parlamentissa ja julkisia hankintoja 
käsittelevässä neuvoa-antavassa komiteassa käydyt keskustelut ovat myös olleet erittäin 
antoisia ja hyödyllisiä. 
Komissio on huolellisesti tutkinut kaikki saamansa vastaukset ja ottaa ne huomioon 
kaikissa tässä tiedonannossa ehdottamissaan toimenpiteissä. Komissio tunnustaa tarpeen 
elvyttää hankintapolitiikka täyden hyödyn saamiseksi ja määrittelee julkisia hankintoja 
koskevan politiikan suunnan Euroopan unionissa seuraavien viiden vuoden ajalle. 
Komission päätelmät ovat kahdenlaisia: ensinnäkin unionin on ryhdyttävä toimiin 
varmistaakseen, että nykyisellä julkisia hankintoja koskevalla järjestelmällä saadaan 
luvattu taloudellinen hyöty, ja toiseksi tämä järjestelmä on mukautettava muuttuvaan 
taloudelliseen ympäristöön. Tavoitteen saavuttaminen vaatii suunnattomia ponnistuksia 
kaikilta asianomaisilta: komissiolta, jäsenvaltioilta ja yksityiseltä sektorilta. Vaikka 
sisämarkkinoita koskevan politiikan tavoitteet ovat pysyneet samoina Rooman 
sopimuksesta saakka, Eurooppa on muuttunut valtavasti sen jälkeen, kun ensimmäiset 
julkisia hankintoja koskevat direktiivit annettiin 1970-luvulla. Tietovallankumous, 
valtion talousroolia koskevien asenteiden muuttuminen (yksityistäminen, julkisten 
palvelujen vapauttaminen, julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyökumppanuudet), 
kireiden talousarvioiden käyttöönotto ja sisämarkkinoiden tuoma tavaroiden ja 
palveluiden rajat ylittävän kaupan kasvu ovat johtaneet erittäin kilpailuhenkiseen 
4 Ks. Liite I 
5 KOM (96) 520 lopull., 30.10.1996. 
6 KOM (96) 583 lopull. 27.11.1996 
kaupalliseen ympäristöön. Tämä on lisännyt myös yleistä tietoisuutta tarpeesta torjua 
korruptio ja estää julkisten varojen väärinkäytökset. 
Vihreän kirjan perusteella käydyn keskustelun pääasiallinen johtopäätös on, että 
oikeudellista kehystä tulee yksinkertaistaa ja se tulee mukauttaa uuteen sähköiseen 
aikakauteen. Tämän tulee kuitenkin tapahtua siten, että samalla säilytetään 
perusrakenteen muuttumattomuus ja vältetään tarpeettomia, uutta lainsäädäntöä 
edellyttäviä muutoksia. 
Yhteisön vastaus ja tässä tiedonannossa ehdotetut toimenpiteet sisältävät seuraavat 
pääperiaatteet: 
• Komissio myöntää, että pysyvällä oikeudellisella kehyksellä on olennaisen tärkeä 
merkitys hankintamarkkinoiden toiminnan sujuvuuden ja markkinavoimien 
luottamuksen säilymisen kannalta. Nykyinen oikeudellinen kehys ei kuitenkaan ole 
olemassa itsensä tähden, vaan sen vuoksi, että julkisten hankintojen markkinat 
hyötyisivät yhtenäismarkkinoista. Sääntöjen, politiikan ja niiden noudattamisen tulisi 
seurata todellisuutta eikä toisinpäin. Ottaen huomioon muutokset, jotka ovat 
tapahtuneet sen jälkeen kun ensimmäiset direktiivit julkaistiin 1970-luvulla, komissio 
tunnustaa tarpeen tarkistaa politiikkansa suuntaaja uudistaa sääntöjään. 
• Komissio myöntää nykyisen oikeudellisen kehyksen monimutkaisuuden «ja 
menettelytapojen jäykkyyden. Sen vuoksi komissio aikoo yksinkertaistaa oikeudellista 
kehystä ja joustavoittaa menettelytapoja. Yksinkertaistamisella tarkoitetaan tässä 
yhteydessä toisaalta nykyisten sääntöjen selventämistä ja toisaalta kyseisten sääntöjen 
muuttamista. Vakauden säilyttämiseksi etusija annetaan nykyisten sääntöjen 
selventämiselle monimutkaisimpien kohtien ratkaisemisessa. Mikäli selventäminen ei 
riitä tai jos nykyistä kehystä ei pidetä riittävän joustavana uusien toimintatapojen tai 
markkinatodellisuuden huomioonottamiseksi, komissio aikoo ehdottaa 
lainsäädäntöpaketilla toteutettavia muutoksia. 
• Tieto- ja viestintätekniikoiden (ICT) käyttö julkisissa hankinnoissa tulee ratkaisemaan 
kykymme mukautua tulevaisuuteen ja säilyttää kilpailukykyinen eurooppalainen 
teollisuus. Täysin kehittynyt sähköinen hankintatoiminta tekee hankintaprosessin 
nopeammaksi ja pienentää huomattavasti kaupankäynnistä aiheutuneita kuluja 
hankittujen tavaroiden tai palvelujen koko elinkaaren ajan. 
• Pelkkä oikeudellisten sääntöjen antaminen ja täytäntöönpaneminen ei sinänsä takaa 
taloudellista hyötyä. Sen vuoksi muut markkinoille pääsyn parantamiseen tähtäävät 
toimenpiteet ovat yhtä tärkeitä ja tarpeellisia: 
- Ammattimaiseen hankintatoimeen tähtäävä koulutus on olennaista toiminnan 
tehostamisen kannalta. Koulutuksessa ei pitäisi keskittyä oikeudellisiin 
säädöksiin sinänsä, vaan niiden käyttämiseen tehokkaalla tavalla jokapäiväisessä 
hankintatoimessa ja uusien työtapojen kehittämiseen muuttuvassa 
markkinaympäristössä. 
- Tietojen saatavuutta ja avoimuutta on lisättävä ottaen huomioon tarjoajien 
suhteellisen vähäisen aktiivisuuden valtaviin mahdollisuuksiin nähden. 
-6-
- Euroopan parlamentti on esittänyt erityisiä pk-yritysten osallistumista tukevia 
toimenpiteitä. Toimenpiteisiin ryhdytään samalla kun puututaan muihin 
tarjoajien osallistumiseen liittyviin yleisiin ongelmiin. 
Jäsenvaltioilla ja Euroopan teollisuudella on avainrooli hankintoja koskevien 
yhtenäismarkkinoiden kehittämisessä. Täytäntöönpanemalla oikeudellisen kehyksen ja 
näyttämällä esimerkkiä hallitukset auttavat lisäämään luottamusta hankintamarkkinoiden 
avoimuuteen. Eurooppalaisen teollisuuden pitäisi osaltaan aktiivisesti etsiä uusia 
markkinamahdollisuuksia ja puolustaa oikeuksiaan rohkeammin. Julkiset hankinnat ovat 
liian merkittävä osa Euroopan taloutta jätettäviksi rajalliselle määrälle asiantuntijoita: 
ainoastaan todellisen yhteistyökumppanuuden aikaansaaminen yhteisön, jäsenvaltioiden 
ja teollisuuden kesken mahdollistaa hyötyjen saavuttamisen. 
-7-
2 LAINSÄÄDÄNNÖLLISEN KEHYKSEN 
MUKAUTTAMINEN MARKKINOIDEN MUUTOKSIIN 
2.1 Pääperiaatteet: Yksinkertaistaminen ja joustava 
vastaaminen markkinoiden kehitykseen 
2.1.1 Tavoite 
Komission vihreää kirjaa seuranneen keskustelun lopputuloksena tuli esille tarve 
yksinkertaistaa nykyistä oikeudellista kehystä7 ja siihen sisältyviä menettelytapoja. 
Komissio hyväksyy tämän aloitteen, joka on yhdenmukainen myös komission 
toimintasuunnitelmaan sisältyvän strategisen tavoitteen kanssa: nykyistä oikeudellista 
kehystä tulee tehostaa kansallisia ja yhteisön sääntöjä yksinkertaistamalla ja parantamalla 
(ensimmäinen strateginen tavoite, neljäs osatavoite). 
Komissiolla on joka tapauksessa velvollisuus tutkia direktiivien soveltamista niissä 
säädettyjen määräaikojen kuluessa, kuten parlamentti vihreää kirjaa koskevassa 
lausunnossaan huomautti. Tämä tiedonanto on siis vastaus sekä parlamentin esittämään 
vaatimukseen että direktiiveissä säädettyyn velvoitteeseen. 
« Yksinkertaistamisella » tarkoitetaan tässä yhteydessä toisaalta epäselvien tai 
monimutkaisten säädösten « selventämistä » ja toisaalta voimassa olevan järjestelmän 
« muuttamista », mikäli siihen liittyviä ongelmia ei voida ratkaista tulkinnalla. 
Itse asiassa komissio katsoo, että eräitä tärkeitä kysymyksiä ei voida käsitellä pelkkien 
tulkintaa koskevien asiakirjojen nojalla, vaan ne vaativat lainsäädännöllisiä muutoksia. 
Näillä muutoksilla ei tarkoiteta lisäsääntelyä, vaan tarkoituksena on päinvastoin 
selkeyttää ja joustavoittaa sääntöjä ja menetelmiä. Oikeudellisen kehyksen muuttaminen 
tapahtuu kohdennetulla tavalla sen rakennetta ja perusteita kunnioittaen. 
Edellä tarkoitetut muutokset vastaavat komission Yhtenäismarkkinoiden 
toimintasuunnitelmassa esittämiä toimenpiteitä. Toimintasuunnitelmassa tuotiin esille 
tarve korjata nykyisessä julkisia hankintoja koskevassa oikeudellisessa kehyksessä olevat 
puutteet sisämarkkinoiden toimivuuden takaamiseksi (ensimmäisen strategisen tavoitteen 
viides osatavoite). 
Julkisia tavarahankintoja, julkisia rakennusurakoita ja julkisia palveluhankintoja koskevat direktiivit 93/36/ETY, 
93/37/ETY ja 92/50/ETY (ns. « viranomaissektorin tai perinteisten alojen » direktiivit) kuten muutettu 
direktiivillä 97/52/EY; vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten 
tekomenettelyjä koskeva direktiivi 93/38/ETY (« peruspalvelusektorin direktiivi») kuten muutettu direktiivillä 
98/04/EY; muutoksenhakumenettelyjä koskevat direktiivit 89/665/ETY ja 92/13/ETY 
(« muutoksenhakudirektiivit »). 
2.1.2 Lainsäädäntöpaketin antaminen 
Vaikka komissio arvioi, että nykyistä oikeudellista kehystä on eräiltä osin syytä muuttaa, 
on kuitenkin huomioitava, että viimeksi annettujen hankintadirektiivien kansallista 
voimaan saattamista koskeva määräaika on päättynyt kolme vuotta sitten. Tästä 
huolimatta direktiivejä ei ole vielä täydellisesti saatettu voimaan kaikissa jäsenvaltioissa. 
Lukuisissa vihreää kirjaa koskevissa lausunnoissa ja erityisesti Euroopan parlamentin 
kannanotoissa kiinnitetään huomiota voimaan saattamisen huonoon tilaan ja kehotetaan 
komissiota ryhtymään kiireellisiin toimenpiteisiin. 
Komissio kehottaa jäsenvaltioita osoittamaan poliittista tahtoaan ja saattamaan 
lainsäädäntönsä viipymättä Yhteisön oikeuden mukaiseksi. Koska direktiivien voimaan 
saattaminen oikealla tavalla osaksi kansallista lainsäädäntöä on julkisia hankintoja 
koskevan politiikan toimivuuden edellytys, komissio on valmis ryhtymään kaikkiin 
tarvittaviin toimenpiteisiin, jotta jäsenvaltiot noudattaisivat velvollisuuksiaan. Tästä 
syystä komissio ehdottaa eräitä toimenpiteitä (ks. kohta 2.2 jäljempänä). 
Komissio aikoo ehdottaa nykyiseen oikeudelliseen järjestelmään seuraaviin aiheisiin 
liittyviä muutoksia : 
• Peruspalvelusektorin hankintadirektiivin 93/38/ETY soveltamisalan (vesi, energia, 
kuljetusala ja televiestintä) muuttamista koskevien ehdotusten tekeminen. Ehdotuksia 
voidaan tehdä kussakin jäsenvaltiossa tehokkaassa kilpailuympäristössä toimivien 
alojen sulkemiseksi pois direktiivin soveltamisalasta. 
Joustavampien menettelyjen kehittäminen. Lähinnä tällä tarkoitetaan « kilpailevan 
vuoropuhelumenettelyn » ja puitesopimusten soveltamista vastauksena kritiikkiin 
menettelytapojen liiallisesta jäykkyydestä, muodollisuudesta ja niiden tiukan 
noudattamisen aiheuttamista häiriöistä sopimusten tekemisessä. 
Esimerkiksi toimilupia (konsessio) ja muita julkisen ja yksityisten sektorin välisiä 
yhteistyömuotoja sekä yksityistämistä koskevien sääntöjen laatiminen 
toimintamuotojen yhteensovittamiseksi sisämarkkinoiden toimintaan. 
• Sopimusten tekomenettelyjen mahdollistaminen kokonaan sähköisesti (ks. kohta 3.2 
jäljempänä). • 
Komissio tulee ehdottamaan edellä määriteltyjä toimenpiteitä 
lainsäädäntöpaketissa, jonka tarkoituksena on toteuttaa erältä muutoksia 
nykyiseen oikeudelliseen kehykseen niillä aloilla, joilla sääntöjen tulkinta 
ei riitä ratkaisemaan ongelmia. 
2.1.2.1 Direktiivin 93/38/ETY soveltamisalan mukauttaminen sen kattamilla 
aloilla tapahtuvaan muutokseen 
Eräillä direktiivin 93/38/ETY kattamilla aloilla tapahtuneen kilpailun vapautumisen 
johdosta on tarpeen tarkistaa, ovatko direktiivin soveltamisesta hankintayksiköille 
aiheutuvat rajoitukset vielä perusteltuja. Rajoitukset ovat perustuneet kilpailutilanteen 
-9-
puuttumiseen, joka on ollut seurausta valtion myöntämistä monopoli- tai etuoikeuksista. 
Valtion takaamien etuoikeuksien vastapainona on velvollisuus noudattaa tiettyjä 
menettelytapoja hankintojen tekemisessä. 
Direktiivin 93/38/ETY kattamien alojen liberalisoinnin alkuunpanijana (ks. 3. 
Televiestintäalan sääntelypaketin voimaansaattamista koskeva raportti8) komission on 
otettava huomioon tapahtunut kehitys ja markkinoiden uudet suuntaukset siten, että 
todellisissa kilpailuolosuhteissa toimivat yksiköt voidaan poistaa direktiivin 
soveltamisalasta. Tällaisia ovat yksiköt, jotka yksityisten yritysten tapaan noudattavat 
toiminnassaan yksinomaan taloudellisia periaatteita. 
Komissio aikoo tehdä esityksiä direktiivin 93/38/ETY soveltamisalan 
muuttamisesta vuoden 1998 loppuun mennessä. Direktiivin nykyisestä 
soveltamisalasta (vesi-, energia-, liikenne- ja televiestintäalat) suljettaisiin 
pois ne alat, joilla kussakin jäsenvaltiossa vallitsee todellinen 
kilpailutilanne. 
Lähitulevaisuudessa komissio on päättänyt käyttää, EY :n tuomioistuimen 
oikeuskäytännön mukaisesti, direktiivin 93/38/ETY 8 artiklassa annettuja 
lollisuuksia vapauttaa tapauskohtaisesti täydellisessä 
tautitilanteessa toimivat televiestintäalan yksiköt drektiMn 
soveltamisesta. Tämän aloitteen mukaisesti komissio pyytää 
hankintayksiköltä ilmoittamaan ne yksiköt, joiden voidaan katsoa 
kuuluvan direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. 
Kilpailun toimivuutta tutkiessaan komissio tulee kiinnittämään erityistä 
huomiota asiaan kuuluvan Yhteisön oikeuden 
voimaansaattamistilanteeseen 
2.1.2.2 Vuoropuhelumahdollisuuksien kehittäminen 
Erityisesti monitahoisilla ja jatkuvasti kehittyvillä markkinoilla toimivat ostajat tuntevat 
hankintojen tavoitteet ja tarkoituksen, mutta eivät pysty etukäteen määrittelemään parasta 
teknistä ratkaisua niiden toteuttamiseksi. Tämä on tilanne esimerkiksi korkean 
teknologian aloilla. Kyseisen kaltaisissa hankinnoissa on tarpeen keskustella hankinnasta 
ja neuvotella ostajien ja toimittajien kesken. Viranomaissektorin direktiiveissä säädetyt 
menettelytavat eivät kuitenkaan salli riittäviä keskustelumahdollisuuksia tarjouskilpailun 
aikana, minkä vuoksi direktiivejä pidetään liian jäykkinä. Ongelmiin on kiinnitetty 
huomiota lukuisissa vihreää kirjaa koskevissa lausunnoissa. 
KOM(98)80, 19.2.1998 
-10-
Komissio ehdottaa nykyisten direktiivien muuttamista 
hankintamenettelyjen joustovoittamiseksi ja keskustelun (vuoropuhelun) 
mahdollistamiseksi hankintamenettelyissä. Komissio ehdottaa «avoimen » 
ja « rajoitetun » menettelyn . ohelle uuden hankintamenettelyn 
hyväksymistä. Tämä «kilpaileva vuoropuhelumenettely », korvaisi 
nykyisen neuvottelumenettelyn, josta julkaistaan ilmoitus. Uuden 
hankintamenettelyn soveltamisedellytykset Ja sen soveltamista koskevat 
säAnnöt tulee täsmentää erityisesti avoimuuden ja yhdenvertaisuuden 
periaatteet huomioonottaen. Poikkeuksellisena menettelytapana jälsi 
jäljelle ainoastaan «suora neuvottelumenettely» jonka 
soveltamisedellytyksiä on yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön 
mukaisesti tulkittava suppeasti. 
Tämän aloitteen tarkoituksena ei ole ottaa käyttöön uusia lainsäädännöllisiä rajoituksia, 
vaan päinvastoin yksinkertaistaa ja joustavoittaa menettelyjä, mitä on toivottu vihreää 
kirjaa seuranneessa keskustelussa sekä julkisella että yksityisellä sektorilla. Aloite 
mahdollistaa toteutuessaan enemmän liikkumavaraa, millä on myönteisiä vaikutuksia 
hankintojen laatuun ja tehokkuuteen. 
2.1.2.3 Puitesopimusten asema 
Jatkuvasti kehittyvillä markkinoilla, kuten informaatioteknologian alan tuotteiden ja 
palvelujen markkinoilla, on vaikea perustella taloudelliselta kannalta, miksi julkisen 
sektorin hankintayksiköiden pitäisi sitoutua kiinteisiin hintoihin ja ehtoihin. Esiintyy yhä 
enemmän tarvetta suunnitella hankintoja pidemmällä aikavälillä. Sopimusten tulee olla 
riittävän joustavia olennaisilta kohdiltaan. Joustavuuden yhteensopivuus 
viranomaissektorin hankintadirektiivien kanssa on tullut esille useissa lausunnoissa. 
Menettelyjen yksinkertaistamiseksi ja tilanteen selventämiseksi komissio 
aikoo ehdottaa nykyisten säädösten muuttamista siten, että voitaisiin 
lisätä joustavien hankintasopimusten käyttöä. Tämä mahdollistaisi 
tuotteissa ja niiden hinnoissa tapahtuvan kehityksen huomioonottamisen. 
Pitkäaikaisten sopimusten käyttö voi kuitenkin rajoittaa kilpailua Ja johtaa 
joidenkin yritysten syrjäytymiseen. Sen vuoksi on tärkeää laatia tarkat 
säännöt niiden käytölle. Haluamatta rajoittaa tätä kysymystä koskevaa 
tulevaa keskustelua komissio katsoo, että puitesopimuksia koskevaa 
objektiivista ja avointa tietoa tulisi Julkaista. Osallistumishakemusten 
esittämisen jälkeen olisi mahdollista laatia luettelo mahdollisista 
tarjoajista. Markkinoiden lokeroinnin estämiseksi luetteloiden 
voimassaoloaikaa tulisi rajoittaa tai ne tulisi pitää pysyvästi avoinna 
uusille yrityksille. 
-11-
2.1.2.4 Toimiluvat ja muut julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyömuodot 
« Julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöllä » tarkoitetaan eri tapoja, joilla 
perusrakenteiden ja julkisten palvelujen rahoittamiseen ja hallintaan osallistutaan 
yksityisen pääoman avulla. Julkisten viranomaisten näissä yhteistyömuodoissa 
omaksuma rooli vaihtelee suuresti tilanteen mukaan. Komissio ei aio puuttua 
jäsenvaltioiden päätöksiin kyseisten perusrakenteiden ja palvelujen julkisesta tai 
yksityisestä rahoittamisesta ja hallinnoinnista, koska nämä päätökset kuuluvat 
jäsenvaltioiden vastuualueeseen. Toisaalta, komission on määriteltävä oikeudellinen 
kehys, joka takaa kilpailusääntöjen ja perustamissopimuksen perusperiaatteiden 
noudattamisen jarruttamatta kuitenkaan kyseisten yhteistyömuotojen kehittymistä. 
Nykyään direktiivit sisältävät erityismääräyksiä ainoastaan rakennusurakoita koskevista 
toimiluvista. Palveluja koskevista toimiluvista tai muista palveluja koskevan yhteistyön 
muodoista ei ole annettu säännöksiä.9 Perustamissopimuksen määräyksiä ja periaatteita, 
jotka koskevat esimerkiksi tasavertaista kohtelua ja syrjinnän kieltämistä, on sovellettava. 
Näitä tapauksia varten tarvitaan sääntöjä, jotka selventävät ja yksinkertaistavat 
yhteistyömuotojen käytön edellytyksiä ja luovat siten parempaa oikeusturvaa. 
Yksinkertaistamiseen ja selkeyttämiseen pyrkiessään komissio tulee 
ryhtymään tolminpiteisiln kaikkia toimilupamuotoja koskevien yhteisten 
periaatesääntöjen laatimiseksi. 
Ensimmäisessä vaiheessa komissio tulee laatimaan tulkinta-asiakirjan, 
jossa tarkennetaan sääntöjä ja periaatteita, jolta komission kokemusten 
perusteella voidaan soveltaa toimilupiin. Tässä yhteydessä komissio 
tulee tutkimaan myös muita Julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyön 
muotoja määritelläkseen luovatko julkisia hankintoja koskevat säännöt 
sopivan oikeudellisen kehyksen perustamissopimuksen noudattamisen 
varmistamiseksi estämättä toisaalta yhteistyömuotojen kehittymistä. 
Tämä selvitystyö saattaa johtaa sääntöjen selventämiseen tai jopa niiden 
muuttamiseen. Samalla tavoin komission tarkoituksena on puuttua 
joihinkin kiireellisiin tulkintaongelmiin, joita on tullut esille Euroopan 
taajuiset verkot (TEN)- hankkeiden yhteydesä. Komissio on jo ilmoittanut 
herra Kinnockin johtamalle korkean tason työryhmälle sekä muille 
toimielimille aikomuksestaan julkaista opas, joka sisältää käytännön 
ratkaisuja joihinkin tällä alalla esiintyviin kysymyksiin nykyisten 
sääntöjen mukaisesti. 
Toisessa vaiheessa komissio aikoo ehdottaa direktiiveihin muutoksia, 
Joilla direktiivien soveltamisalaa laajennettaisiin kattamaan kalkki 
toimliupamuodot. Tarkoituksena on varmistaa, että yhteistyökumppanin 
valinta tapahtuu Yhteisön tasolla käydyn kilpailun perusteella siten, että 
julkaistaan ennakkoilmoitus ja noudatetaan vähimmäis-
menettelysääntöjä, jotka mahdollistavat osapuolten välisen 
vuoropuhelun, mutta samanaikaisesti varmistavat yhdenvertaisuuden 
periaatteen noudattamisen. Joidenkin tahojen ilmaisemasta huolesta 
johtuen muutoksiin on tarkoitus sisällyttää säännöksiä, joilla taataan, 
että valittu yhteenliittymä voi tehdä sopimuksia 
yhteistyökumppaneittensa kanssa, kunhan kyseisten sopimusten 
olemassaolosta on ilmoitettu hankintamenettelyn aikana. 
Lukuunottamatta hankintamenettelyjä tapauksissa, joissa yleisestä edusta johtuvasta syystä jäsenvaltiot rajoittavat 
pääsyä sisämarkkinoiden lentoväylille tai lentokenttien huolintapalvelujen markkinoille. 
-12-
Yksi julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhön liittyvistä ilmiöistä on yksityistäminen, 
millä tarkoitetaan julkisten viranomaisten aikaisemmin itse hoitamien tehtävien 
siirtämistä yksityiselle sektorille. Tähän ilmiöön voi sisältyä useita muotoja, jotka 
vaihtelevat yksinkertaisesta omaisuuden siirrosta monimutkaisiin järjestelyihin, joihin 
voi sisältyä yhtäältä julkisyhteisön pääoman siirto yksityiselle sektorille ja toisaalta 
sopimussuhteen perustaminen julkisen viranomaisen ja yksityistetyn yhteisön välille 
(tavaroiden tai palvelujen hankinta, toimiluvat jne.). 
Yksityistämistä koskeva päätöksenteko kuuluu yksinomaisesti jäsenvaltioiden 
toimivaltaan. Komission tulee kuitenkin poistaa esteet, jotka voisivat tarpeettomasti 
vaikeuttaa yksityistämisjärjestelyjä. 
On selvää, että perustamissopimuksen määräykset ja periaatteet ja erityisesti sen 34 
artikla tavaroiden vapaasta liikkuvuudesta, 52 artikla sijoittautumisoikeudesta, 59 artikla 
palveluiden tarjoamisen vapaudesta ja 67 artikla pääomanliikkeistä soveltuvat 
omaisuuden luovuttamiseen yksityiselle ostajalle. 
Komissio aikoo tutkia tällä alalla esiintyviä ongelmia julkisia hankintoja 
koskevien direktiivien kannalta ja julkaista tulkinta-asiakirjan aiheen 
selkeyttämiseksi. 
2.1.3 Selventäminen ja konsolidointi 
Kuten johdannossa on korostettu, komission mielestä vakaa ja avoin oikeudellinen kehys 
on tärkeä suotuisan taloudellisen toimintaympäristön varmistamiseksi. Sen vuoksi 
komissio pyrkii, aina kuin se on mahdollista, välttämään jatkuvia sääntömuutoksia. 
Komissio pyrkii sen sijaan ratkaisemaan ongelmat tulkinnalla yhteisön tuomioistuimen 
kehittämien periaatteiden mukaisesti. Tuomioistuin on ainoa Yhteisön oikeutta pätevästi 
tulkitsemaan oikeutettu toimielin. 
Komissio tulee ottamaan kantaa vaikeisiin, julkisia hankintoja koskevan 
Yhteisön oikeuden soveltamiseen liittyviin kysymyksiin, joita on esitetty 
vihreää kirjaa koskevissa lausunnoissa.10. 
' 0 Komissio aikoo selventää tulkitsevissa asiakirjoissa erityisesti seuraavia kysymyksiä: 
• peruskäsitteiden, kuten « julkisoikeudellinen laitos », « urakka », « erityis- ja yksinoikeudet », 
« hankintaviranomainen » ja « hankintayksikkö », määritteleminen sekä rajan vetäminen 
rakennusurakkasopimusten ja palveluhankintasopimusten välille; 
• direktiivin kattamat palveluhankinnat, erityisesti rahoituspalvelujen ja tutkimus- ja kehityspalvelujen tilanne; 
• « in-house-hankinnat » eli julkisten viranomaisten kesken tehdyt hankinnat, esimerkiksi keskus- ja 
paikallisviranomaisen välillä tai viranomaisen ja sen kokonaan omistaman yhtiön välillä; 
• «tekninen vuoropuhelu», jonka puitteissa hankintaviranomainen aloittaa tekniset keskustelut mahdollisten 
tarjoajien kanssa hankinnan kohteen määrittelyvaiheessa ennen sopimusten tekemistä tasavertaisen kohtelun ja 
kilpailun periaatteita noudattaen 
• hankinnan arvon määrittelemisessä käytettävät menetelmät 
• toiminnallinen ero tarjoajien valintaperusteiden ja sopimuksen tekemisen perusteiden välillä; 
• direktiiveissä tarkoitetun « poikkeuksellisen alhaisen tarjouksen » määritteleminen; 
-13-
Näitä kysymyksiä koskevan komission kannan julkistaminen lisää oikeusturvaa, mikä 
osaltaan edistää yritysten osallistumista hankintamarkkinoilla. 
Useat tahot ovat lisäksi katsoneet, että viranomaissektoria koskevat hankintadirektiivit 
(tavaroita, rakennusurakoita ja palveluja koskevat) olisi yhdistettävä niiden välisten 
epäjohdonmukaisuuksien poistamiseksi ja ymmärtämisen helpottamiseksi. 
Komissio aikoo, saatuaan tulkinnalliset korjaukset ja lainsäädännölliset 
muutokset tehdyksi, konsolidoida kolme viranomaissektorin 
hankintadlrektliviä ja yhdistää ne yhdeksi tekstiksi. Konsolidointi 
rajoittuisi direktiivien hyväksymisen jälkeen tehtyihin korjauksiin ja 
selvennyksiin ja mahdollisten epäjohdonmukaisuuksien poistamiseen. 
Tässä yhteydessä ei kuitenkaan pidä unohtaa, että edellä määriteltyä tehtävää tulee tukea 
vastaavasti kansallista lainsäädäntöä yhdistämällä ja selventämällä, jotta tuloksia todella 
saavutettaisiin. 
• direktiiveissä tarkoitettujen « sääntöjä vastaamattoman », « ei hyväksyttävän » ja « epäsopivan » tarjouksen 
käsitteiden määrittely ; 
• edellytykset « vaihtoehtoisten tarjousten » hyväksymiseksi 
Komissio aikoo julkaista myös tulkitsevia tiedonantoja erityisesti seuraavista kysymyksistä : 
- perustamissopimuksen määräykset, jotka soveltuvat direktiivien soveltamisalan ulkopuolelle jääviin 
hankintoihin sekä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä täsmentyneet periaatteet, kuten tasavertaisen 
kohtelun, syrjimättömyyden, avoimuuden, vastavuoroisen tunnustamisen ja suhteellisuuden periaatteet sekä 
periaatteet, jotka koskevat hankintasopimuksen tekemisen jälkeistä vaihetta; 
- periaatteet, jotka koskevat ympäristönäkökohtien huomioonottamista julkisissa hankinnoissa (mm. 
ympäristömerkintöjen ja ympäristöseurantajärjestelmien soveltaminen hankinnoissa ottaen huomioon standardien 
laatiminen ja noudattaminen eri tasoilla) 
- periaatteet, jotka koskevat sosiaalisten näkökohtien huomioonottamista julkisissa hankinnoissa 
-14-
2.2 Julkisia hankintoja koskevan politiikan täytäntöönpanon 
parantaminen : jäsenvaltioiden, komission ja talouselämän 
toimijoiden yhteinen tehtävä 
2.2. f Tavoite 
Sisämarkkinoiden tehokkaan toiminnan varmistamiseksi on olennaista, että sääntöjä 
sovelletaan ja noudatetaan yhtenäisellä tavalla kaikissa jäsenvaltioissa, mikä on kaukana 
nykyisestä tilanteesta, kuten eri tutkimuksissa ja lukuisissa lausunnoissa korostetaan. 
Tästä syystä myös jäsenvaltioiden on otettava vastuuta nykyisen lainsäädännön 
noudattamisesta. Talouden alan toimijoiden vastuulla taas on hyödyntää niiden 
käytettävissä olevia keinoja, jotta sisämarkkinat saadaan toimimaan julkisten hankintojen 
alalla. Kyseinen tehtävien jako on toissijaisuusperiaatteen mukainen ja soveltuu yhteen 
myös Euroopan yhteisön toimielinten, jäsenvaltioiden ja talouden alan toimijoiden 
välisen yhteistyöperiaatteen kanssa. 
Komissio myöntää tarpeen parantaa edelleen perustamissopimuksen 169 artiklan 
mukaista rikkomusmenettelyä ja sen omia sisäisiä menettelytapoja. Komission on 
kuitenkin kehitettävä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa, sillä useissa julkisia hankintoja 
koskevissa tapauksissa ongelmien nopea ratkaiseminen on välttämätöntä. 
Edellä mainitusta syystä komissio suosittelee jäsenvaltioille riippumattomien 
viranomaisten perustamista suorittamaan julkisiin hankintoihin liittyvien ongelmien ja 
riitojen ratkaisutehtäviä. Esitys on toissijaisuusperiaatteen mukainen. Komissio sen sijaan 
keskittyisi käsittelemään sellaisia valitustapauksia, joiden vaikutus ulottuu Yhteisön 
alueelle laajemmin, tai jotka liittyvät vaikeisiin tulkintakysymyksiin. Tavoitteena on 
ongelmien ratkaiseminen oikealla tasolla. 
Komissio aikoo kiinnittää erityistä huomiota myös kahteen seuraavassa mainittuun 
ongelma-alueeseen, jotka liittyvät julkisiin hankintoihin : 
- hankintamenettelyn aikana tapahtuva lahjonta 
- hankintasopimuksen tekemisen jälkeen sopimuksen täytäntöönpanossa 
esiintyvät ongelmat 
Ongelmia on esiintynyt erityisesti komission tekemissä hankinnoissa 
(hankintasopimukset, jotka komissio tekee välittömästi) ja komission rahoittamissa 
hankinnoissa (hankinnat, joissa komissio toimii rahoittajana, mutta ei tee sopimusta), 
jolloin on kysymyksessä Yhteisön taloudellinen etu. 
2.2.2 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisen 
menettelyn parantaminen 
Tärkein väline, jolla komissio pyrkii valvomaan yhteisön lainsäädännön noudattamista, 
on perustamissopimuksen 169 artiklan mukainen rikkomusmenettely. Menettely ei yksin 
takaa kiistojen nopeaa ja tehokasta ratkaisemista, mikä olisi tarpeen julkisten hankintojen 
-15-
alalla. Siihen mennessä kun riita-asia saadaan ratkaistua, hankintasopimukset on yleensä 
jo tehtyjä ehkä jopa pantu täytäntöön. 
Oikeudellisen kehyksen tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi Euroopan 
parlamentti ehdottaa komission tutkimus- ja rankaisuvaltuuksien vahvistamista samaan 
tapaan kuin kilpailuoikeuden alalla on tehty. Tämän lisäksi Amsterdamin Eurooppa­
neuvosto on vaatinut komissiota tekemään ehdotuksia tehokkaan järjestelmän luomiseksi 
tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen liittyvien vakavien Yhteisön oikeuden rikkomusten 
torjuntaa varten. 
Komissio tutkii mikäli tällaisen järjestelmän kehittäminen olisi tarpeen julkisia 
hankintoja koskevien rikkomusten käsittelyä varten. Komissio saattaa sopivissa 
tapauksissa harkita vetoamista myös perustamissopimuksen 90 artiklan 3 kohtaan. 
Komissio aikoo kaikin tavoin nopeuttaa rikkomusmenettelyjen sisäistä 
käsittelyä. 
Tämä edellyttää kuitenkin myös jäsenvaltioiden yhteistoimintaa, joiden on vastattava 
komission esittämiin kysymyksiin annetussa määräajassa. Komissio on aina tarvittaessa 
valmis noudattamaan myös perustamissopimuksen 171 artiklan mukaista menettelyä. 171 
artiklan perusteella komissio voi vaatia Yhteisön tuomioistuinta määräämään 
jäsenvaltion suoritettavaksi hyvitysmaksun, mikäli se ei ole noudattanut tuomioistuimen 
tuomiota rikkomusasiassa. 
Epäkohtana on pidetty myös sitä, että komissio ei järjestelmällisesti puutu 
hankintasääntöjen mukaisten velvollisuuksien laiminlyönteihin, vaan toimii satunnaisesti 
sille esitettyjen valitusten mukaan. 
Esitetyn kritiikin johdosta komissio tulee noudattamaan aktiivisempaa, 
vähemmän reaktiivista lähestymistapaa. Komissio pyrkii siten 
ensisijaisesti estämään rikkomustapaukset edistämällä yhteistyötä 
jäsenvaltioiden kanssa esim. suurten hankkeiden valmistelun tai laajojen 
infrastruktuurihankkeiden suunnittelun yhteydessä, mikäli ne ovat 
hankintasääntöjen soveltamisen kannalta erityisen merkittäviä. 
Toissijaisesti, komissio tulee kiinnittämään erityistä huomiota erittäin 
vakaviin rikkomuksiin, joista se on saanut tiedon esim. tiedotusvälineiden 
välityksellä. Näissä tapauksissa komissio tulee käynnistämään 
rikkomusmenettelyjä perustamissopimuksen 169 artiklan perusteella. 
Lopuksi, mikäli jokin komission tietoon tullut rikkomus liittyy yleisiin 
täytäntöönpano-ongelmiin, komissio tulee tarkistamaan tilanteen kaikkien 
jäsenvaltioiden osalta ja vie kaikkia samassa tilanteessa olevia valtioita 
koskevat rikkomukset tuomioistuimen käsittelyyn. 
-16-
2.2.3 Riippumattomat viranomaiset 
Vihreässä kirjassaan komissio kehotti jäsenvaltioita nimeämistä julkisiin hankintoihin 
erikoistuneita riippumattomia viranomaisia. 
Komissio ei ehdota täysin uusien organisaatioiden perustamista, vaan ennenminkin 
olemassaolevien elinten, kuten tilintarkastusvirastojen tai kilpailuviranomaisten 
käyttämistä. Haluamatta laiminlyödä yhteisön oikeuden vartijan tehtäväänsä komissio 
katsoo, ettei se voi ryhtyä "supervalvontaviranomaiseksi", kaikkien julkisia hankintoja 
koskevien riita-asioiden osalta. Komissiolla ei ole riittävästi aineellisia tai 
henkilövoimavaroja kaikkien rikkomusasioiden ratkaisemiseksi. Tavoitteena on 
vapauttaa komissio joidenkin sille nykyään esitettyjen riita-asioiden käsittelystä 
hajauttamalla tapausten käsittelyä kansalliselle tasolle. Komissio voisi siten keskittyä 
sääntöjen laatimiseen ja merkittävien tulkintakysymysten tai Euroopan laajuisesti 
vaikuttavien tapausten käsittelyyn, kun taas kantajat voivat löytää ratkaisun riita-asioihin 
kansallisella tasolla. 
Komissio kehottaa jäsenvaltioita perustamaan tai nimittämään 
riippumattomia viranomaisia, Joiden tehtävä olisi yksilöidä tulkintaa 
koskevat ongelmat ja keskustella yksittäisten rikkomustapausten 
käsittelystä. Nämä viranomaiset voisivat toimia kontaktipisteinä 
markkinoille pääsyyn liittyvien ongelmien epämuodollisena ja nopeana 
ratkaisijana. Viranomaiset voisivat tehdä yhteistyötä keskenään ja 
komission kanssa. Viranomaiset voisivat tuottaa myös tilastotietoja 
komissiolle. 
Edellä määritellyt myönteiset vaikutukset lisääntynevät vielä lähitulevaisuudessa 
toteutettavan, Tanskan aloitteen mukaisen viranomaisten yhteensovittamista ja 
yhteistyötä koskevan koehankkeen seurauksena11. Hankkeen mukaisesti toisessa 
jäsenvaltiossa julkisiin hankintoihin liittyviä ongelmia kohtaava yritys voi ottaa yhteyttä 
kyseisen maan riippumattomaan viranomaiseen. Se voi kuitenkin kääntyä myös oman 
maansa viranomaisen puoleen, joka puolestaan ottaa yhteyttä toisen jäsenvaltion 
viranomaiseen. Yhteistoiminnan pitäisi mahdollistaa tapausten nopea, epävirallinen ja 
asianmukainen ratkaiseminen. Tämä voisi vaikuttaa todella avointen eurooppalaisten 
hankintamarkkinoiden luomiseen pakottamatta yrityksiä tuomioistuinkäsittelyihin. 
2.2.4 Markkinoiden seuranta 
Julkisia hankintoja koskeva politiikka on tehokasta vain, jos kaikilla asianomaisilla 
toimijoilla (hankkijoilla, tavarantoimittajilla ja julkisilla viranomaisilla) on riittävästi 
' ' Komissio tukee Tanskan hallituksen esittämää koehanketta. Se on ensimmäinen käytännön hanke, joka seuraa 
Yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelman ensimmäisen strategisen tavoitteen toisessa osatavoitteessa 
kehitettyjä ajatuksia (täytäntöönpanon ja ongelmanratkaisun puitteiden luominen). Hanke seuraa myös julkisia 
hankintoja käsittelevän neuvoa-antavan komitean välityksellä vuonna 1994 aloitetun nk. seurantakeskuksen 
aloittamaa linjaa. 
-17-
tietoa markkinoiden todellisesta toiminnasta sekä täytäntöönpantu!en politiikoiden -
erityisesti taloudellisista- vaikutuksista. 
Tällä hetkellä on käytettävissä hyvin vähän tietoja. Tiedot eivät ole riittäviä nykyisen 
politiikan tehokkuuden ja taloudellisten seuraamusten arviointivälineeksi. Nykyisellään 
jäsenvaltiot ja hankintayksiköt toimittavat riittämättömästi ja myöhässä direktiivien ja 
julkisia hankintoja koskevan sopimuksen (GPA) edellyttämiä tilastoja. Vaadittujen 
tietojen maaraja moninaisuus selittävät tilannetta osittain. 
Komissio ehdottaa tilastovaatimusten vähentämistä pienimpään 
välttämättömään määrään siten, että markkinoiden tehokkas seuranta olisi 
kuitenkin mahdollista, komissio tulee varmistamaan, että tilastotietojen 
ilmoitusvelvollisuutta noudatetaan. 
Tulevaisuudessa tilastotietojen kerääminen voisi perustua hankintailmoitusten 
julkaisemiseen SIMAP-järjestelmän puitteissa. Tarpeelliset tiedot voitaisiin kerätä näistä 
ilmoituksista, mikäli niiden muotoon tehtäisiin muutoksia ja ilmoitusvelvollisuutta aina 
todella noudatettaisiin. Voitaisiin ajatella, että hintoja koskevia tietoja kysyttäisiin 
luottamuksellisesti, jotta komissio saisi kerättyä tarvittavia tietoja. 
Komissio vaatii hankintoilmoitusten julkaisuvelvollisuuden noudattamista ja 
valvoo kaikin mahdollisin keinoin tämän velvollisuuden täytäntöönpanoa. 
Mikäli tätä velvollisuutta noudatetaan, komissio voi mahdollisesti poistaa 
tilastotietojen toimittamisvelvollisuuden. 
SIMAP-järjestelmän puitteissa tullaan kehittämään menetelmä markkinatutkimusta 
varten, jonka avulla voidaan esittää markkinoita koskevia tietoja käyttäjäystävällisessä 
muodossa. Kyseisten tietojen avulla yritykset ja hankintayksiköt voivat ymmärtää 
paremmin niitä markkinoita, joilla toimivat. Tällainen järjestelmä parantaisi 
huomattavasti hankintamarkkinoiden avoimuutta. 
Kreikan, Portugalin ja Saksan kansalliset tilastolaitokset ovat tehneet 
tilastotutkimuksia, joita komissio suosittelisi tehtävän myös muissa 
jäsenvaltioissa. Komissio kehottaa muita jäsenvaltioita tekemään kyseisiä 
tutkimuksia. 
Komissio tulee keräämään yhteen kaiken saatavilla olevan tiedon ja määrittää osdlttimet, 
joiden avulla voidaan mitata markkinasuuntauksia ja hankintapolitiikan vaikutuksia 
pitkällä tähtäimellä. 
Näiden suunniteltujen toimenpiteiden lisäksi komissio tulee toteuttamaan 
tarvittaessa ylimääräisiä taloustutkimuksia. 
-18-
2.2.5 Tarkastusmenettely (attestaatio): takuu syrjimättömien 
hankintamenettelyjen noudattamisesta 
Ottaen huomioon rikkomusten ennaltaehkäisyn tärkeyden, hankintayksiköitä varten on 
luotu tarkastusmenettely. Kuten vihreän kirjan perusteella annetuista lausunnoista 
kuitenkin käy ilmi, menetelmän käytön edellytyksenä pidetään, että tarkastuksen 
kohteena oleva hankintayksikkö myös hyötyy hankintamenettelyjensä tarkastamisesta. 
Tarkastusmenettelyn suorittamisesta seuraavana hyötynä komissio harkitsee 
erityisesti vapautusta eräistä direktiiveissä nykyään asetetuista rajoituksista. 
Tietyistä vapautuksista huolimatta perusperiaatteita (kuten avoimuus, 
syrjimättömyys ja tasavertainen kohtelu) tulisi aina noudattaa. 
2.2.6 Lahjonnan estäminen 
Komission lahjontaa koskevassa tiedonannossa12 korostetaan julkisten hankintojen 
tärkeää asemaa unionin lahjonnan vastaista taistelua koskevassa politiikassa. 
Komissio selvittää mahdollisuuksia velvoittaa hankintayksiköitä lahjonnan 
käytön vastaisten sitoumusten antamiseen. Komissio selvittää myös 
voitaisiinko tarjoajia velvoittaa antamaan vastaavia sitoumuksia. 
Tarve kehittää mustien listojen menetelmä on tullut esiin Euroopan unionissa kahdella 
rintamalla. Ensinnäkin, komission edellä mainittu lahjontaa koskeva tiedonanto 
velvoittaa komission kehittämään mustalistausjärjestelmä, jota voidaan soveltaa Yhteisön 
rahoitukseen liittyvillä aloilla. Euroopan neuvosto on vastaavasti hyväksynyt kesäkuussa 
1997 organisoidun rikollisuuden torjumista koskevan toimintasuunnitelman.13 
Toimintasuunnitelmaan sisältyy jäsenvaltioille ja komissiolle osoitettu suositus, jonka 
mukaan julkisten hankintojen tarjousmenettelyistä tulisi sulkea pois sellaiset yritykset, 
jotka ovat syyllistyneet tai jotka ovat syytteessä organisoidusta rikollisuudesta. 
Komissio tutkii mahdollisuuksia mustalistaus^ärjestelmän käyttämiseksi 
välineenä lahjonnan torjunnassa. 
2.2.7 Komission tekemät sopimukset 
Muut Yhteisön toimielimet (sisämarkkinaministerineuvosto, talous-ja sosiaalikomitea) ja 
talouden alan toimijat ovat arvostelleet komissiota sen soveltamista menettelyistä omien 
12 Ks. Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille unionin lahjonnan vastaisesta politiikasta (A 
Union Policy against Corruption) KOM(97) 0192 - C4-0273/97. 
13 (Action Plan for Combating Organised Crime) EYVL C 251, 15.8.97, 1. sivu 
-19-
hankintasopimustansa ja yhteisön ulkopuolisissa maissa rahoittamien sopimusten osalta 
(ks. kohta 4.6.3 jäljempänä). 
Tämän lisäksi on kiinnitetty huomiota mm. sopimusosapuolten maksuissa tapahtuneisiin 
myöhästymisiin ja sopimuksia koskevien ennakko- ja hankintailmoitusten julkaisemisen 
laiminlyömiseen. 
Komissio on kuitenkin vakuuttunut siitä, että viime vuosina on tapahtunut huomattavaa 
edistymistä, erityisesti ostotoiminnan rationalisointia ja ammattimaisuutta tavoitteena 
pitävän SEM2000 -ohjelman (« Sound and Efficient Management 2000 ») seurauksena. 
Lahjonnan estämisen ja taloushallintoon liittyvien ongelmien osalta on olennaista mainita 
marraskuussa 1997 hyväksytty komission tiedonanto rationaalisesta taloushallinnosta, 
jonka tavoitteena on parantaa toimenpiteitä pätemättömyyttä, epäsäännöllistä 
taloushallintoa, petoksia ja lahjontaa vastaan14. Tiedonannossa puututaan erityisesti 
julkisia hankintoja koskeviin kysymyksiin ja ehdotetaan toimenpiteitä 
hankintamenettelyjen kehittämiseksi. Komissio on kehittänyt erityisesti sisäistä 
hallintoaan hankintamenettelyjen osalta ja perustanut sisäisen valvontajärjestelmän. 
Komissio vakuuttaa pyrkivänsä noudattamaan kansallisten viranomaisten 
kanssa samoja sääntöjä. Yhteisön hankintamenettelyissä noudatetaan jo nyt 
neuvoston direktiivejä rakennusurakoiden, tavaroiden ja palvelujen julkisista 
hankinnoista. Komissio ehdottaa myös WTO:n puitteissa hyväksyttyyn 
monenväliseen sopimukseen viittaavan lausekkeen lisäämistä 
hankintasääntöihinsä. Komissio sitoutuu noudattamaan direktiivejä 
tarkemmin ja suorittamaan maksunsa kurinalaisemmin. Komissio tulee 
sisällyttämään kaikkiin sopimuksiinsa lausekkeen, joka velvoittaa maksun 
suorittamiseen 60 päivän kuluessa vaatimuksen vastaanottamisesta ja koron 
maksamiseen viivästystilanteessa. Komissio aikoo kunnioittaa avoimuuden, 
syrjimättömyyden ja tasavertaisen kohtelun periaatteita myös direktiivien 
kynnysarvot alittavien sopimusten osalta. 
Komissio aikoo myös tutkia mahdollisia keinoja parantaa hankintasääntöjen 
noudattamisen valvontaa. Komissio aikoo mm. nimittää riippumattoman 
tahon, jonka tehtäviä ovat valvonta sekä sovittelu ja avustus. Ko. elin auttaisi 
tarvittaessa myös hankintamenettelyihin osallistuvia yrityksiä. 
Avoimuuden varmistamiseksi komission yksiköt siirtyvät laajempaan 
sähköisten välineiden, erityisesti Internetin, käyttöön. Tämä parantaa tietojen 
saatavuutta nykyisiin mahdollisuuksiin (virallinen lehti ja TED-tietokanta) 
verrattuna. Erityisesti tulee olemaan mahdollista nähdä ja jopa tulostaa 
Sopimusasiakirjat Internetistä, jolloin komission hankinnoista kiinnostuneet 
yritykset voivat saada tarvittavat asiakirjat käyttöönsä välittömästi. 
14 SEC (97) 8198 18/11/97 
-20-
3 YRITYSTOIMINNALLE JA ERITYISESTI 
PK-YRITYKSILLE MYÖNTEISEN TOIMINTA­
YMPÄRISTÖN KEHITTÄMINEN 
3.1 Koulutus, tiedottaminen ja pk-yritysten toimintaa edistävät 
toimenpiteet 
3.1.1 Tavoite 
Julkisten hankintamarkkinoiden avaaminen kilpailulle on tärkeä prosessi yritysten 
kannalta. Hallinnollisten esteiden poistaminen on taloudellisesti erittäin merkittävää ja 
tarjoaa kilpailukykyisille eurooppalaisille tavarantoimittajille ja palvelujen tarjoajille 
mahdollisuuksia liiketoimintaan lähes kaikilla talouden aloilla. 
Kilpailun avaamiseen tähtäävän Yhteisön järjestelmän vaikutus on kuitenkin todettu 
vähäiseksi. Osana "The Single Market Review"15 -tarkastelua tehdyssä julkisia hankintoja 
koskevassa raportissa keskeiseksi syyksi tähän todetaan se, että vain harva yritys vastaa 
tarjouspyyntöihin. Tämä vahvistetaan todeksi myös jokin aika sitten tehdyssä 
tutkimuksessa, jonka mukaan vain 10 % yrityksistä vastaa tarjouspyyntöihin. Näin siitä 
huolimatta, että julkisten hankintamarkkinoiden tarjoamat mahdollisuudet ovat todella 
laajat ja kilpailu lisääntyy kaikilla aloilla jatkuvasti. Sen vuoksi vihreää kirjaa koskevissa 
lausunnoissa useat tahot, erityisesti Euroopan parlamentti, korostivat pk-yritysten 
vähäistä osallistumista ja niiden erityisongelmia. 
Jotta julkisia hankintoja koskeva politiikka olisi tehokasta, yritysten aktiivisuuden on 
lisäännyttävä. Komissio ehdottaa tätä varten useita toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on 
parantaa tilannetta usealta eri kannalta. Toimenpiteisiin kuuluu muun muassa tiedotuksen 
lisääminen markkinoiden avoimuuden parantamiseksi ja ammattitaitoon ja kaupallisiin 
käytäntöihin liittyvän koulutuksen lisääminen, jotta luottamus hankintamenettelyihin 
paranisi. Toimenpiteisiin kuuluvat myös erityistoimet niiden kaupan esteiden 
poistamiseksi, joita julkiselle sektorille myyvät pk-yritykset kohtaavat sekä 
hankintayksiköiden soveltamien kelpuuttamismenettelyjen vastavuoroisen tunnustamisen 
edistäminen, jotta yrityksille aiheutuvat kustannukset pienenisivät. 
3.1.2 Tiedotus 
Julkisista hankinnoista annettava tieto on avainasemassa pyrittäessä luomaan 
liiketoiminnalle myönteistä ilmapiiriä. Toimittajien vähäinen osallistuminen voi olla 
osoitus siitä, että hankintailmoitusten tulisi sisältää enemmän tietoa ja tiedon tulisi olla 
helpommin saatavilla. 
15 The Single Market Review, Subseries III: Dismantling of Barriers, Volume 2: Public Procurement (OPOCE 
1996) 
-21-
Komissio aikoo muuttaa nykyisen Ilmoitusten Julkaisujärjestelmän Internet­
pohjaiseksi, jolloin mahdolliset tarjoajat saisivat helposti tarvittavat tiedot, 
muun muassa ostajaprofiilin mukaisesti (ks. 3.2 kohta) ja tietoja 
markkinoiden seurannasta (ks. 2.2.4 kohta). Komission ja jäsenvaltioiden on 
tehtävä yhteistyötä, jotta tiedot jäsenvaltioissa noudatettavasta 
lainsäädännöstä ja hallinnollisisista menettelyistä olisivat myös saatavilla. 
Komissio aikoo lisäksi laatia tulkintaa koskevia asiakirjoja, (ks. 2.1.3). 
3.1.3 Koulutus ja oikeat toimintatavat 
Sekä ostajien että toimittajien ammattitaidon lisääminen julkisten hankintojen alalla voisi 
parantaa huomattavasti julkisten hankintojen toimintaympäristöä. Asiaankuuluvalla 
koulutuksella on suuri merkitys markkinoiden avaamisessa ja koulutukseen liittyvillä 
Yhteisön aloitteilla on suuri kannatus. Alue on kuitenkin hyvin laaja, hallinnolliset 
kulttuurit erilaisia ja tarjonta on hyvin eritasoista. Koulutuspolitiikka voi siten olla 
tehokasta vain, jos siihen osallistuvat kaikki jäsenvaltiot ja sekä kansallisen, alueellisen 
että paikallisen tason taloudelliset toimijat ja koulutuksen asiantuntijat. Komissio tulee 
laatimaan kehyksen tehokkaalle julkisia hankintoja koskevalle koulutuspolitiikalle. 
Politiikassa tullaan ottamaan huomioon myös ympäristönsuojelun, sosiaalipolitiikkaan ja 
kuluttajansuojapolitiikan tavoitteet. 
Komissio kartoittaa jäsenvaltioiden ja muiden asianosaisten lausuntojen 
perusteella alan koulutustarpeet, sovellettavat kaupalliset käytännöt, alalla 
suoritettavat toimenpiteet ja nykyiset ohjelmat. 
Komissio tarkastelee kartoituksen tuloksia laatiakseen suuntaviivat julkisia 
hankintoja koskevalle koulutuspolitiikalle. Tässä politiikassa tullaan 
käyttämään kaikkia informaatioteknologian suomia mahdollisuuksia. 
3.1.4 Pk-yritysten toimintaa edistävät toimenpiteet 
Pk-yrityksillä on tarjottavaan julkisten hankintamarkkinoiden avautumiselle tarvittava 
kilpailukyky, joustavuus ja innovaatiokapasiteetti. Yritysten osallistumista julkisille 
hankintamarkkinoille olisi pyrittävä helpottamaan pk-yritysten tarpeista käsin. Pk-
yritykset ovat Yhteisön järjestelmän ansiosta onnistuneet jossain määrin pääsemään 
alueellisille ja kansallisille hankintamarkkinoille, mutta kansalliset rajat ylittävissä 
hankkeissa pk-yritysten suora osallistuminen on jäänyt vähäiseksi. 
Vihreää kirjaa koskevissa lausunnoissa esitetään useita syitä pk-yritysten huonoon 
menestykseen. Pk-yritykset törmäävät esteisiin hankintaprosessin kaikissa vaiheissa. Pk-
yrityksillä on ongelmia perusvalmiuksien kanssa jo suunnittelu- ja organisointivaiheessa, 
jolloin tarjouskilpailua ei ole vielä edes käynnistetty. Niillä ei ole tietoa potentiaalisista 
markkinoista, ne eivät osaa laatia liiketoimintasuunnitelmia, yritysten pieni koko ei 
useimmissa tapauksissa riitä laajojen sopimusten toteuttamiseen, valuuttakurssien 
heilahtelut aiheuttavat epävarmuutta ja standardien, todistusten ja kelpoisuusvaatimusten 
-22-
selvittäminen on työlästä. Sopimuksen tekemisen jälkeen voi ilmetä muita ongelmia, 
kuten maksuviiveitä. 
Komissio tulee tarkastelemaan tilannetta laaja-alaisesti ja johdonmukaisesti 
yrityksiä ja julkisia hankintoja koskevassa tiedonannossaan. Talla 
strategialla kehitetään pk-yritykaille tärkeää tiedonsaantia mm. teknologian 
avulla. 
Tämä lähtökohta perustuu erityisesti sähköisten menettelyjen soveltamiseen, Euroopan 
laajuisten pk-yrityksiin keskittyvien verkostojen tarjoamiin palveluihin, julkisissa 
hankinnoissa käytettävien kelpoisuusjärjestelmien vastavuoroisen tunnustamisen 
edistämiseen, kynnysarvon alittavia hankintoja koskevien sääntöjen ja pk-yritysten 
hankeyhteistyötä koskevien sääntöjen selventämiseen.16 
3.1.5 Tarjoajien kelpuuttamismenetelmät 
Ostajat on saatava luottamaan uusiin ja aiemmin tuntemattomiin tavarantoimittajiin ja 
palvelujen suorittajiin. Useat jäsenvaltiot ovat laatineet kansallisia 
kelpuuttamisjärjestelmiä, kun taas joissain jäsenvaltioissa hankintayksiköt ovat 
perustaneet omia kelpuuttamisjärjestelmiä. 
Komissio pitää kelpuuttamisjärjestelmiä tärkeinä, edellyttäen etteivät ne johda 
uusiin kaupan esteisiin. Periaatetta vastavuoroisesta tunnustamisesta tulee 
noudattaa siten, että yhdessä jäsenvaltioissa kelpuutetulla tarjoajalla olisi oikeus 
käyttää tätä kelpuutusta toisessa jäsenvaltioissa ilman, tarvetta uudistaa 
menettelyä toisessa jäsenvaltioissa. Komissio aikoo sen käytettävissä olevien 
menettelyjen ja erityisesti sille 169 artiklan nojalla annettujen valtuuksien avulla 
varmistaa, että kelpuuttamisjärjestelmiä käytetään markkinoiden avaamiseen, 
etkä uusien esteiden luomiseen. 
Komissio on antanut CEN- ja CENELEC- standardisointielimille tehtävän 
rakennusyritysten kelpuuttamista koskevan eurooppalaisen standardin laatimiseksi 
direktiivin 93/37/ETY kattamia sopimuksia varten. Standardin tarkoituksena on tehdä 
kansallisista kelpuutusjärjestelmistä vertailukykyisiä keskenään. Standardin avulla 
voidaan varmistaa myös tasapaino hankintayksiköiden vaatimusten ja yritysten 
toivomusten välillä. 
Komissio selvittää myös, millä muilla alueilla kelpuuttamisjärjestelmiä 
voitaisiin vastaavasti yhdenmukaistaa. 
16 Ks. Myös tämän tiedonannon kohdat 2.1.3, 3.1.2., 3.1.3., 3.1.5., 3.2. sekä EYVL C 285, 20.9.1997, sivu 17 
(European Economic Interest Grouping, E.E.I.G.) 
-23-
3.2 Tavoitteena tehokas sähköinen hankintajärjestelmä 
3.2.1 EU:n valmistaminen uusiin sähköisen kaupankäynnin asettamiin 
haasteisiin 
Uusien tieto- ja viestintätekniikoiden kehittyminen on yksi julkisten hankintojen 
jännittävimmistä ja haastavimmista tulevaisuuden mahdollisuuksista. Uusien 
tekniikoiden avulla nykyisiä menettelyjä ja ostoprosesseja voidaan joustavoittaa ja 
tehostaa vähentämällä samalla yksityiskohtaisen sääntelyn tarvetta. Niiden avulla 
voidaan lisätä tarkoituksenmukaisella tavalla myös pk-yritysten osallistumista 
hankintamenettelyihin. Komissio ja jäsenvaltiot toimivat yhteistyössä tässä suhteessa 
SIMAP-hankkeen puitteissa, jota rahoitetaan komission IDA-hankkeesta17. 
Komissio teki 12. joulukuuta 1997 Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen 
IDA-projektin toisesta vaiheesta. Tässä toisessa vaiheessa komissio ehdottaa, että 
SIMAP-järjestelmä vahvistettaisiin ja laajennettaisiin kattamaan koko hankintamenettely. 
Komissio varmistaa, että SIMAP-hankkeessa sovelletut menetelmät vastaavat 
yksityisellä sektorilla jo kehitettyjä menetelmiä. Myös jo kehitettyjen 
ratkaisujen toistaminen vältetään. Komissio varmistaa myös kaikkien 
jäsenvaltioiden asettamien vaatimusten huomioonottamisen SIMAP-
hankkeessa. 
SIMAP-järjestelmää, jossa hankintailmoitukset laaditaan ja lähetetään sähköisessä 
muodossa, on testattu kokeiluhankkeessa. Rajoitettu määrä yrityksiä ja hankintayksiköitä 
Yhteisön ja ETA-alueelta ovat osallistuneet hankkeen toteuttamiseen. Hankkeeseen 
osallistuminen on nyt tehty mahdolliseksi kaikille hankintayksiköille. 
Komissio varmistaa kaikille hankintayksiköille mahdollisuuden laatia ja 
lähettää hankintailmoitukset sähköisesti EU:n toimielinten johtaman 
järjestelmän avulla. Hankintayksiköille tullaan tarjoamaan useita vaihtoehtoja, 
kuten sähköposti ja Internet- yhteys. 
SIMAP-hankkeen puitteissa kehitetyn ohjelmiston on todettu johtavan merkittäviin 
säästöihin ja paremman tiedon tarjontaan tarkempien hankintailmoitusten välityksellä. 
Kustannukset pysyvät kuitenkin korkeina niin kauan kuin hankintailmoitusten laatu 
pysyy huonona. Lisäksi on kiinnitetty huomiota TED-tietokannan korkeisiin 
kustannuksiin ja virallisen lehden S- liitteen paperiversion epäkäytännöllisyyteen. 
17 Hallintojen välinen tietojensiirto 
-24-
Komissio pohtii keinoja kannustaa hankintayksiköltä sähköisten menetelmien 
käyttämiseen hankintailmoitusten lähettämisessä. Nykyään hankintailmoitus 
pitää julkaista kahdentoista päivän kuluessa lähettämisestä. Mikäli 
sähköpostia ja Internetiä käytetään, komissio aikoo ehdottaa 
hankintamenettelyssä sovellettavien määräaikojen lyhentämistä (esim. 52 
päivästä 40-45 päivään avoimessa menettelyssä). 
Komissio tulee jatkamaan hankintailmoitusten julkaisemista maksutta 
ainoastaan niissä tapauksissa, joissa hankintayksikkö toimittaa direktiiveissä 
asetettuja vaatimuksia vastaavan hankintailmoituksen, jossa viitataan CPV-
nimlkkeistöön, ja joka on laadittu hankintailmoKusmallien mukaisesti. Muissa 
tapauksissa hankintayksikön tulee vastata julkaisemisesta aiheutuvista 
kustannuksista. 
Komissio on päättänyt lopettaa virallisen lehden S- liiteosan paperiversion 
julkaisemisen heinäkuusta 1998 lukien. Se korvataan CD-ROM- versiolla, joka 
on jo nyt saatavilla. Lisäksi TED- tietokanta tullaan sijoittamaan Internetiin 
kalkkien käyttäjien saataville. 
Yritysten tiedonsaannin helpottamiseksi hankintailmoitukset olisivat saatavilla 
keskitetysti. Tarjouksen laatimista varten tarvitaan kuitenkin enemmän tietoja kuin mitä 
hankintailmoituksesta käy ilmi. Ensisijaisesti tarvitaan tarjouspyyntöasiakirjat. Uudet 
välineet ja eriyisesti Internet tarjoavat kuitenkin merkittäviä uusia mahdollisuuksia tässä 
suhteessa. Toinen perustavanlaatuinen tekijä tässä kehityksessä on hankintailmoitusten 
julkaisemisen helpottaminen kaikilla Yhteisön kielillä. 
Komissio kannustaa kalkkien tarjouspyyntöasiakirjojen julkaisemiseen 
Internetissä erityisesti avoimessa hankintamenettelyssä. Niille 
hankintayksiköille, joilla jo on kotisivu, komissio suosittelee 
tarjouspyyntöasiakirjojen julkaisemista Internet- kotisivuilla jo tässä 
valheessa "ostajaprofiilin" mukaisesti. Ostajaprofiilien laatimista 
kannustaakseen komissio tulee asettamaan malliohjelmistoja saataville 
SIMAP-kotlsivulleen. 
3.2.2 Edessä yleiseurooppalainen järjestelmä, jossa sovelletaan sähköisiä 
hankintamenettelyjä 
Vaikka komissiolla on selkeä rooli julkisten hankintailmoitusten keruussa ja 
levittämisessä, toimivan sähköisen hankintajärjestelmän kehittäminen ei kuulu suoraan 
komission vastuualueeseen. 
Komissio kehottaa asiasta kiinnostuneita hankintayksiköltä, toimittajia sekä 
tieto- ja viestintätekniikan alalla toimivia yrityksiä, kuten informaation 
välittäjiä ja ohjelmistosuunnittelijoita, ottamaan aktiivisesti osaa sellaisen 
yleiseurooppalaisen sähköisen hankintaympäristön kehittämiseen, jossa 
huomattava osa, esimerkiksi 25%, kaikista hankintatoimista tehtäisiin 
sähköisessä muodossa vuoteen 2003 mennessä. 
-25-
Myös jäsenvaltioilla on sähköisen hankintajärjestelmän edistämisessä tärkeä tehtävä. 
Suurimmat säästöt saadaan todennäköisesti "suoraan hyllyltä" valmiina toimitettavista 
varsin pienistä hankinnoista. Tällaiset hankinnat jäävät usein direktiiveissä säädettyjen 
kynnysarvojen alapuolelle. 
Komissio pyrkii saamaan jäsenvaltioiden sitoumuksen kynnysarvot alittavien 
hankintojen sähköisten hankintajärjestelmien yhdenmukalsta-miseksl muiden 
järjestelmien kanssa. Yhteensopivuuden edistämiseksi komissio julkaisee 
tarvittavat määrittelyt SIMAP-hankkeen kotisivulla. 
Komissio tulee yksilöimään sähköpostia, sähköistä tiedonsiirtoa ja Internet-tekniikkaa 
hyödyntäviä hankintatoimintaa koskevia kokeiluhankkeita. Hankkeissa on luonnollisesti 
noudatettava avoimuuden ja syrjimättömyyden periaatetteita. Erityistä huomiota 
kiinnitetään sähköisessä muodossa oleviin tuoteluetteloihin, virtuaalisiin 
hankintaverkkoihin ja oikeiden menettelytapojen edistämiseen erilaisten 
hankintayhdistysten avulla. 
Komissio aikoo antaa suosituksia toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on 
muuttaa lainsäädäntöä, laatia standardeja tai määrittelyjä tai luoda uutta 
sääntelyä. Komissio huolehtii siitä, että standardeja, lainsäädäntöä tai 
digitaalisia allekirjoituksia koskevissa ehdotuksissa otetaan huomioon 
sähköisen hankintajärjestelmän edellyttämät vaatimukset. 
Komissio yhtyy siihen näkemykseen, että sähköistä hankintajärjestelmää on tarkasteltava 
maailmanlaajuisen toiminnan kannalta. Sillä tulee olemaan yhä tärkeämpi rooli 
markkinoiden avaamisessa EU:n ulkopuolella (ks. myös kohta 4.4). Joidenkin 
tärkeimpien kauppakumppaneiden kanssa on jo luotu kahdenvälisiä suhteita. 
Komissio pyrkii sopimaan kansainvälisten kumppaneidensa kanssa 
WTO:ssa tavoitteesta pyrkiä yksinkertaistamaan ja yhdenmukaistamaan 
tietojenvaihtoa sekä julkisista hankintamahdollisuuksista että tilastoista 
sähköisen hankintajärjestelmän puitteissa. 
3.2.3 Ehdotetut toimenpiteet 
Suurimmassa osassa lausuntoja painotettiin tarvetta hyväksyä tieto- ja 
viestintätekniikoiden laaja-alainen käyttö. Sähköpostin käyttö on jo hyväksytty joissakin 
hankintamenettelyissä viimeisimpien direktiivimuutosten seurauksena. Jotta sähköpostia 
voitaisiin käyttää kaikessa direktiivien mukaisessa tietojenvaihdossa, tarvitaan kuitenkin 
lisää muutoksia (ks. myös kohta 2.1.2). 
-26-
Komissio aikoo ehdottaa muutoksia direktiiveihin saadakseen sähköisin 
menetelmin tapahtuvan tietojenvaihdon samalle lähtöviivalle muiden 
menetelmien kanssa. 
Sähköisten hankintajärjestelmien heikosti ennustettavissa oleva kehitys vaikeuttaa 
ajanmukaisten direktiivimuutosten tekemistä. Komissio aikoo kannustaa sähköisten 
hankintamenettelyjen soveltamista kokeiluhankkeiden avulla ennen 
lainsäädäntömuutoksia koskevien ehdotusten tekemistä. Tietyistä direktiivien 
säännöksistä saatetaan kokeiluhankkeen ajaksi joutua luopumaan. Jos kokeiluhankkeet 
osoittautuvat toimiviksi, direktiiveihin voidaan suunnitella muutoksia, jotka 
mahdollistavat hankkeiden pysyvämmän soveltamisen. Yleisten periaatteiden (kuten 
syrjimättömyys/tasavertainen kohtelu, avoimuus jne.) soveltamista ei luonnollisesti 
kuitenkaan saa vaarantaa, vaikka säännöksiä ei väliaikaisesti noudatettaisikaan. 
Komissio aikoo hyväksyä niin pian kuin mahdollista kokeiluhankkeiden 
käynnistämisen tiettyjen sähköisten hankintamenettelyjen testaamista varten. 
Komissio tekee sitä varten tarvittavat lainsäädäntöaloitteet, jotta hankkeet 
voidaan käynnistää mahdollisimman pian. Aloitteita koskevista 
yksityiskohdista päätetään sen jälkeen, kun asiasta kiinnostuneiden 
osapuolten, mukaan lukien erityisesti jäsenvaltiot, kanssa on keskusteltu. 
Jäsenvaltioiden tulisi hyväksyä vastaavien hankkeiden käynnistäminen myös 
kynnysarvoja pinemplen hankintojen osalta. Komissio osallistuu edelleen 
aktiivisesti aiheeseen liittyviin keskusteluihin, joita parhaillaan käydään 
WTOn komiteoissa julkisia hankintoja koskevan GPA-sopimuksen 
muuttamiseksi (ks. 4.6.2) 
-27-
4 YHTEENSOPIVUUS MUIDEN YHTEISÖN 
POLITIIKKOJEN KANSSA SEKÄ NIIDEN 
TÄYDENTÄMINEN 
» 
4.1 Tavoite 
Yhteisön julkisia hankintoja koskevan politiikan avulla jäsenvaltioiden julkiset 
hankintamarkkinat integroidaan yhdeksi markkina-alueeksi, jolloin niihin sovelletaan 
markkinatalouden sääntöjä ja vapaan kilpailun periaatteita. Myös puolustusalan 
hankinnoissa päätetään yhä useammin tavoitella parasta mahdollista vastinetta rahalle. 
Budjettipaineet ja puolustusalan hankintapuolen vakava uudistamistarve ovat 
kiihdyttäneet keskustelua siitä, miten kilpailuun perustuvan hankintapolitiikan 
periaatteita voitaisiin soveltaa puolustusalan hankinnoissa. 
Tavoite saavuttaa rahalle paras mahdollinen vastine ei estä ottamasta huomioon 
ympäristö- ja sosiaalinäkökohtia tai kuluttajansuojaa hankinnoissa. Tämä mahdollisuus ei 
edellytä muutoksia nykyiseen lainsäädäntöön. On kuitenkin tarpeen luoda selkeitä ohjeita 
hankintayksiköltä varten, jotta nämä voivat Yhteisön oikeuden mukaisesti kiinnittää 
huomiota ympäristö- ja sosiaalinäkökohtiin hankintamenettelyissään. Erityisesti tulee 
kiinnittää huomiota avoimuutta ja syrjimättömyyttä koskeviin sääntöihin ja julkisia 
hankintoja koskeviin direktiiveihin. Ohjeet ovat tarpeellisia Eurooppalaisten yritysten 
saattamiseksi tasa-arvoiseen asemaan. 
Julkiset hankintasopimukset kolmansissa maissa ovat erittäin merkittäviä eurooppalaisille 
yrityksille, varsinkin kun on kyse infrastruktuuriin liittyvistä hankkeista. Näiden 
markkinoiden avaaminen eurooppalaisille toimittajille on sen vuoksi tärkeä osa julkisia 
hankintoja koskevaa Yhteisön politiikkaa. Unionin ja ETA-alueen ulkopuolisten 
kauppakumppaneiden kanssa harjoitettavalle kaupalle on asetettava samat tavoitteet kuin 
unionin sisäiselle kaupalle, jotta eurooppalaiset yritykset saisivat hankintasopimuksia 
myös unionin ja ETA-alueen ulkopuolelta. 
4.2 Puolustusala 
Äskettäin ilmestyneessä neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja 
sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle osoitetussa tiedonannossa: Puolustukseen 
liittyviä teollisuudenaloja koskevan Euroopan unionin strategian täytäntöönpano1*, 
komissio esitti puolustushankintojen alaa koskevien sitovien periaatteiden, sääntöjen ja 
järjestelmien laatimista. Näiden avulla voitaisiin taata hankintojen avoimuus ja 
syrjimättömyys. Toimenpiteissä noudatetaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen M-
18 KOM(97) 583 lopullinen, 4.12.1997 
-28-
artiklaa ja niissä pidetään lähtökohtana julkisista hankinnoista annettuja voimassa olevia 
Yhteisön sääntöjä. 
Puolustuskaluston hankintaan sovellettavat säännöt vaikuttavat olennaisesti 
kilpailukykyisen puolustusteknologisen ja -teollisen perustan luomiseen. 
Järjestelmän tulisi perustua tarjouskilpailumenettelyyn aina kun se on mahdollista. 
Lisäksi järjestelmän on edistettävä teollisuuden peruskapasiteetin ja avainteknologioiden 
säilyttämistä ja kehittämistä Euroopan tasolla. Sääntöjen on myös taattava 
toimitusvarmuus ja mahdollistettava ylikapasiteetin asteittainen poistaminen. 
On otettava huomioon, että hankkeelle tarvitaan laaja tuki ja että 
puolustusalan hankinnoille on luotava periaatteet, säännöt ja järjestelmät. 
Tarvittaessa on noudatettava tiettyä joustavuutta, jotta puolustusalan 
erityispiirteet, erityisesti luottamuksellisuus ja toimitusvarmuus voidaan ottaa 
huomioon. 
Puolustusalan hankinnat voidaan tässä suhteessa jakaa kolmeen ryhmään: 
• 
• Asevoimille muuhun kuin sotilaalliseen käyttöön tarkoitetut tuotteet, jotka eivät siten 
kuulu perustamissopimuksen 223 artiklan eivätkä direktiivin 93/36/ETY 2 artiklan 
soveltamisalaan (hankinnat julistettu salaisiksi, tärkeiden etujen suojeleminen, 
kansallinen turvallisuus jne.) Koska näihin tuotteisiin jo sovelletaan julkisia 
hankintoja koskevia yhteisön sääntöjä, komissio tulee tarvittaessa sopivimmalla 
tavalla tarkentamaan näiden sääntöjen soveltamista koskevia ehtoja. 
Asevoimille sotilaalliseen käyttöön tarkoitetut tuotteet, jotka eivät kuitenkaan ole 
"erittäin arkaluontoisia puolustustarvikkeita". Komissio voisi nykyisten julkisia 
hankintoja koskevien yhteisön sääntöjen pohjalta laatia suhteellisen joustavia sääntöjä 
noudattaen kuitenkin samalla avoimuus-ja syrjimättömyysperiaatteita. 
Erittäin arkaluontoiset puolustustarvikkeet, jotka sisältyvät 223 artiklan 
soveltamisalaan. Nämä tuotteet voitaisiin vapauttaa edellä mainituista säännöistä, jos 
kyseisen maan turvallisuus tai elintärkeiden kansallisten etujen suojeleminen sitä 
edellyttää. Tätä tarkoitusta varten olisi laadittava ilmoitusjärjestelmä, jotta taattaisiin 
tietty valvonnan ja avoimuuden taso. 
4.3 Ympäristönäkökohdat 
Ympäristöstä on tulossa yhä tärkeämpi nykyaikaisen talouspolitiikan osa-alue. Tämä 
näkyy selvästi Amsterdamin sopimuksessa, jossa ympäristötavoitteet on nostettu yhdeksi 
unionin tärkeimmistä tavoitteista. Vihreää kirjaa koskevien lausuntojen perusteella yhä 
useampi julkinen hankintayksikkö ostaa mieluiten ympäristöystävällisiä tavaroita ja 
palveluita. Monissa jäsenvaltioissa pyritäänkin aktiiviseen politiikkaan tällä sektorilla. 
-29-
OECD on hyväksynyt vihreitä julkisia hankintoja koskevan suosituksen19. Omalta 
osaltaan komissio toteuttaa ympäristönsuojelusuunnitelmaa, joka koskee erityisesti 
hankintatoimintaa. 
Komissio korostaa jälleen kerran, että Yhteisön julkisia hankintoja koskeva nykyinen 
säännöstö sallii ympäristönäkökohtien huomioon ottamisen julkisissa hankinnoissa. 
Komissio haluaa tuoda esiin seuraavia mahdollisuuksia: 
• 
• 
• Yleensä ottaen minkä tahansa hankintayksikön on mahdollista hankinnan kohdetta 
määritellessään valita sellainen tavara tai palvelu, joka vastaa sen ympäristön suojelua 
koskevia tavoitteita. Menettelyssä on kuitenkin noudatettava perustamissopimukseen 
perustuvia sääntöjä ja periaatteita, erityisesti syrjimättömyyden preiaatetta. 
Hankintadirektiivit mahdollistavat joissakin tapauksissa sellaisten ehdokkaiden 
poissulkemisen, jotka toimivat kansallisen ympäristölainsäädännön vastaisesti. 
Hankintayksiköt voivat laatia teknisiä eritelmiä hankinnan kohteena olevan urakan, 
tavaran tai palvelun määrittelemiseksi siten, että ympäristönäkökohdat otetaan 
huomioon. Ne voivat tästä lähtien kannustaa yritysten positiivista suhtautumista 
ympäristöön hyväksymällä tarjoukset, jotka vastaavat eritelmissä asetettuja 
vaatimuksia. 
Direktiivit mahdollistavat ympäristönsuojelua koskevan tavoitteen sisällyttämisen 
tarjoajien valintaperusteisiin, mikäli tarkoituksena on mitata tarjoajien taloudellista tai 
teknistä suorituskykyä. 
• Tarjouksen valintavaiheessa ympäristönäkökohdat voidaan ottaa huomioon 
"kokonaistaloudellisesti edullisimman" tarjouksen määrittelemiseksi, mikäli 
hankintayksikkö hyötyy välittömästi itse tuotteeseen sisältyvästä 
ympäristöystävällisestä ominaisuudesta. Hankintayksikkö voi kiinnittää huomiota 
mm. huoltokustannuksiin, jätehuoltoon ja kierrätykseen tarjousten valinnassa. 
• Hankintayksikkö voi vaatia tarjouskilpailun voittanutta tavarantoimittajaa tai 
palvelunsuorittajaa varustamaan hankinnan kohteena oleva tuote 
ympäristönsuojelutavoitteiden mukaisesti. Nämä suoritusehdot tulee saattaa kaikkien 
tarjoajien tietoon edeltä käsin. 
Komissio katsoo tarpeelliseksi toistaa, että julkisten hankintojen tavoite on taloudellinen, 
ja että on erittäin tärkeää määritellä jokaisen hankinnan osalta ne hankinnan kohteena 
olevaan tavaraan tai palveluun liittyvät ympäristönsuojeluun liittyvät kriteerit, joihin 
tarjousvertailussa tullaan kiinnittämään huomiota. 
19 Neuvoston suositus; "Recommendation of the Council on Improving the Environmental Performance of 
Governments", hyväksytty 20.2.1996 
-30-
Nykyisen oikeudellisen kehyksen tarjoamia mahdollisuuksia, joita edellä on 
tuotu esille, tullaan kehittämään ja selkeyttämään tulkitsevassa asiakirjassa 
(les. kohta 2.1.3). Tässä hankkeessa komissio tulee tutkimaan erityisesti millä 
tavoin teknisissä eritelmissä on mahdollista viitata eurooppalaisiin tai jopa 
kansallisiin ympäristömerkkeihin. Samalla tavoin komissio tulee tutkimaan, 
mikäli hankintayksiköt voivat edellyttää tarjoajilta ympäristö-
seurantajärjestelmien, kuten EMAS:n tai ISO 14001- standardin 
noudattamista. 
Tulkitsevassa asiakirjassa komissio ei kuitenkaan voi esittää nykyisestä 
oikeudellisesta kehyksestä poikkeavia ratkaisuja, jotka edellyttäisivät 
lainsäädäntömuutoksia. 
Edistääkseen menettelytapoja, joilla päästään parhaisiin tuloksiin edellä 
määriteltyjä periaatteita noudattaen, komissio tulee kehittämään asiasta 
kiliinostuneiden jäsenvaltioiden ja yksityisen sektorin kanssa aloitteita, 
Jokien tuloksena ympäristönäkökohtien huomioiminen hankinta-asiakirjoissa 
olM mahdollista tasa-painoisella tavalla. 
4.4 Sosiaaliset näkökohdat 
Sosiaalipolitiikalla on suuri merkitys Euroopan unionissa. Sen tavoitteena on mm. edistää 
korkeaa työllisyyttä ja sosiaaliturvaa. Lisäksi Amsterdamin sopimuksessa aetetaan 
tavoitteeksi epätasa-arvon poistaminen ja tasa-arvon edistäminen naisten ja miesten 
välillä kaikissa unionin politiikoissa. 
Komissio on jo julkaissut vihreässä kirjassaan tulkintansa niistä edellytyksistä, joiden 
mukaisesti sosiaalisia kriteereitä voidaan käyttää julkisissa hankinnoissa. Vihreässä 
kirjassa on käsitelty erityisesti velvoitetta noudattaa voimassa olevaa 
sosiaalilainsäädäntöä, varsinkin Yhteisön lainsäädäntöä ja kansainvälisen työjärjestön 
ILOn antamia säännöksiä. 
Julkisia hankintoja koskeva säännöstö sallii sosiaalinäkökohtien huomioon ottamisen 
hankinnoissa monissa tilanteissa: 
• Direktiivit mahdollistavat sellaisten tarjoajien poissulkemisen tarjousmenettelystä, 
jotka toimivat kansallisen sosiaalisia tavoitteita edistävän lainsäädännön vastaisesti, 
mukaanlukien tasa-arvon edistämistä koskevat säännökset. 
• Toinen mahdollisuus toteuttaa sosiaalisia tavoitteita julkisissa hankinnoissa on asettaa 
sosiaalipoliittisten velvoitteiden noudattaminen tehtyjen hankintasopimusten 
täytäntöönpanon ehdoksi. Esimerkkinä voidaan mainita naisten työllisyyden 
edistämiseen tai tiettyjen epäsuotuisassa asemassa olevien ryhmien suojaamiseen 
tähtäävä lainsäädäntö. 
-31-
Hankintaviranomaiset ja yksiköt voivat siten saattaa voimaan sosiaalisia tavoitteita 
hankintoja tehdessään. Julkiset hankinnat vaikuttavat käytännössä merkittävällä tavalla 
taloudellisten toimijoiden käyttäytymiseen. Esimerkkinä tällaisesta tilanteesta voidaan 
mainita ympäristönsuojelua ja työsuojelua koskevien oikeudellisten velvoitteiden 
noudattaminen rakennusurakan toteuttamisen yhteydessä. Lisäksi tässä yhteydessä 
voidaan mainita ns. "positiiviset toimenpiteet", jolloin hankintasopimuksia käytetään 
keinona tietyn tavoitteen saavuttamiseksi. Tämänkaltainen tilanne on kysymyksessä 
esim. silloin kun tehdään hankintasopimus suojatyöpajan kanssa. 
Kuten ympäristönäkökohtienkin osalta, komissio aikoo selkeyttää niitä 
periaatteita, joiden mukaisesti sosiaalisia näkökohtia voidaan ottaa huomioon 
julkisissa hankinnoisssa. 
Julkisten hankintojen välityksellä voidaan vaikuttaa taloudellisten toimijoiden 
noudattamiin toimintatapoihin Yhteisön oikeuden asettamissa rajoissa. Tässä 
yhteydessä komissio kehottaa jäsenvaltioita käyttämään 
hanklntamenettelyjään edellä määritellyllä tavalla sosiaalisten tavoitteiden 
saavuttamiseksi. Komissio tulee toimimaan vastaavasti omissa 
hankintamenettelyissään. 
4.5 Kuluttajansuojelu 
Markkinoillepääsyn parantaminen ja avoimuuden lisääminen tehokkaan 
hankintapolitiikan avulla tuo merkittäviä etuja kuluttajille. Kuluttajat hyötyvät mm. 
paremmasta laadusta, taloudellisesti tehokkaammista palveluista ja infrastruktuurista. 
Tästä syystä kuluttajapolitiikka tulisi ottaa paremmin huomioon unionin 
hankintapolitiikassa, erityisesti avoimuutta lisäämällä ja keskustelemalla 
kuluttajajärjestöjen kanssa. 
4.6 Kansainvälisyys 
4.6.1 Kolmansien maiden julkisten hankintamarkkinoiden avaaminen 
eurooppalaisille yrityksille 
Julkisia hankintoja koskeva sopimus (GPA-sopimus), jota viimeksi muutettiin vuonna 
1994, sisältää tiettyjen maiden välillä sovellettavia määräyksiä. Näihin maihin kuuluvat 
muun muassa maailmankaupan tärkeimmät ryhmittymät. Sopimuksessa noudatetaan 
perinteistä kansallista kohtelua ja suosituimmuusasemassa olevaa maata koskevia 
periaatteita ja se sisältäää julkisia hankintamenettelyltä koskevia tarkkoja, 
direktiivinkaltaisia määräyksiä. GPA-sopimus vaikuttaa sen vuoksi kauaskantoisella 
tavalla sekä hakijamaiden että EU:n sääntelyjärjestelmiin. 
Komissio ryhtyy edelleen kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin varmistaakseen, että EU:n 
yrityksille mahdollisuuksia antavia oikeudellisia välineitä noudatetaan tehokkaasti. 
Lisäksi se pyrkii avaamaan julkisia hankintoja maailmanlaajuisesti poistaakseen 
Euroopan kannalta haitallisia kaupan esteitä. Lopullisena tavoitteena on, että hankintoja 
koskeva säännöstö sisällytettäisiin monenväliseen, WTO:n yhteiseen sitoumukseen. 
-32-
WTO:ssa tehty työ, kuten GPA-sopimuksen tarkistaminen, GATSin yhteydessä käydyt, 
julkisia palveluhankintoja koskevat neuvottelut ja julkisten hankintojen avoimuutta 
koskevia sääntöjä käsittelevän työryhmän työskentely, ovat omiaan edistämään tähän 
tavoitteeseen pääsyä. Asian parissa työskennellään myös muilla tahoilla, kuten 
OECD:ssä ja Yhdistyneiden kansakuntien kansainvälistä kauppalainsäädäntöä 
käsittelevässä komissiossa UNICITRALissa. 
Hankintamenettelyjen sähköistyminen yleistyy jatkuvasti ja se tulee olemaan yksi 
hankintaa koskevan unionin ulkopolitiikan tärkeimmistä kysymyksistä. Jo nyt siitä on 
tullut yksi monenvälisten neuvottelujen avainaiheista, erityisesti WTO:n GPA-
neuvotteluissa ja avoimuutta käsittelevissä työryhmissä. Tieto- ja viestintätekniikan 
käytöllä voi todellakin olla keskeinen tehtävä pyrittäessä maailmanlaajuisesti aitoon ja 
tarkoituksenmukaiseen avoimuuteen hankinnoissa. Komissio näkee kuitenkin ensisijaisen 
tehtävänsä monenvälisellä tasolla, sillä se haluaa varmistaa, että EU:n kansainväliset 
sitoumukset ovat johdonmukaisia sähköisiä hankintoja koskevan EU:n sisäisen politiikan 
kanssa, jotta sisäisen politiikan kehitys ei vaikeutuisi. Lisäksi komissio aikoo 3.2 kohdan 
mukaisesti työskennellä näiden kysymysten parissa tärkeimpien kauppakumppaniensa 
kanssa myös kahdenvälisesti. 
Komissio aikoo ottaa aktiivisesti osaa näiden kysymysten käsittelyyn 
luodakseen oikeat olosuhteet Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn 
kasvamiselle ja uusien kaupallisten mahdollisuuksien syntymiselle. 
Komissio aikoo lisäksi varmistaa, että tietotekniikan käyttöä julkisissa 
hankinnoissa koskevat kansainväliset säännöt Ja käytännöt ovat 
yhdenmukaisia EU:n sisäisen politiikan kanssa. 
4.6.2 Läheisten talouden alojen integroiminen julkisia hankintoja 
koskevaan unionin politiikkaan 
Jossakin määrin EU:n ja kolmansien maiden välisissä julkisia hankintoja koskevissa 
suhteissa tulee ottaa huomioon myös näkökohtia, jotka eivät liity kaupankäyntiin tai 
sääntelyyn. Tämä koskee varsinkin Keski- ja Itä-Euroopan (jäsenyyden valmistelu) ja 
Välimeren alueen maita. Markkinoiden avaaminen ei ole tässä suhteessa ensisijainen 
tavoite, vaan keino, jolla näiden maiden taloudellista tilannetta pyritään parantamaan. 
EU:n politiikan olisi näissä maissa jatkossa pyrittävä vaihtelevassa määrin vapauttamaan 
hankintoja ja edistämään laaja-alaisia teknistä apua tarjoavia ohjelmia. 
Komissio valmistelee kunkin hakijamaan omaan tilanteeseen mukautettuja 
"yleisiä ohjeita" ("road maps"), joissa määritellään ensisijaiset toimet, 
joihin hakijamaiden tulee ryhtyä pyrkiessään voimaansaattamaan yhteisön 
säännöstöä. Komissio aikoo käsitellä tätä asiaa jatkona Barcelonan 
julistukselle antamassaan yhtenäismarkkinoita ja Välimeren aluetta 
koskevassa tiedonannossa, jonka tavoitteena on vapaakauppa-alueen 
perustaminen. 
-33-
4.6.3 Tehokkuuden varmistaminen ulkoiseen apuun liittyvien, EU:n 
rahoittamien sopimusten tekemisessä 
Komissio pyrkii tehokkuuteen varainhoidossaan ja siinä mahdollisesti saavutettaviin 
säästöihin. Komission vastuualueeseen kuuluu tältä osin sekä komission itsensä tekemät 
sopimukset (ks. edellä 2.2.6 kohta) että ulkoiseen apuun liittyvät, EU:n varoista rahoitetut 
hankinnat. 
Ulkoiseen apuun liittyvien, EU:n varoista rahoitettujen hankintojen osalta on perusteltua 
vaatia jossain määrin eurooppalaista läsnäoloa. Toisaalta komissio katsoo, että EU:n 
varoja vastaanottavien maiden on lisättävä tehokkuutta ja saatava aikaan säästöjä omissa 
julkisen sektorin operaatioissaan. Niiden pitäisi lisäksi noudattaa julkisessa hallinnossaan 
avoimuutta ja tilivelvollisuutta. 
Tavoitteisiin voidaan päästä noudattamalla kilpailuttamiseen perustuvia 
hankintamenettelyitä ja hyvän hallinnon periaatteita. Vakaan hankintapolitiikan ja 
hankintakäytännön ansiosta vastaanottajamaat saavat taloudellista hyötyä (rahalle 
vastinetta, entistä kilpailukykyisempi paikallisteollisuus ja tehokkaampi julkishallinto, 
enemmän ulkomaisia sijoituksia jne.). 
Liittyminen julkisia hankintoja koskevaan WTO:n sopimukseen, joka muodostaa 
oikeudellisen perustan avoimille ja kilpailuun perustuville kansainvälisen tason julkisille 
hankinnoille, voisi tässä mielessä olla tavoite, johon kannattaisi pyrkiä. Komissiossa 
tiedetään kuitenkin, että useimmille EU:n rahoitusta saaville maille olisi vaikeaa liittyä 
tähän sopimukseen tai antaa tässä vaiheessa edes kansallisia hankintasäännöksiä, jotka 
perustuisivat kilpailuttamiseen, sillä kyse on siirtymävaiheessa olevista talouksista, 
kehitysmaista ja jopa vähiten kehittyneistä maista. 
Komissio noudattaa edellä määriteltyjä periaatteita huolehtimalla siitä, että 
EU:n ulkoisesta tuesta rahoitetut sopimukset myönnetään 
vastaanottavissa maissa kilpailumenettelyn mukaisesti asiaa koskevia 
EU:n sääntöjä noudattaen, kuten muissa tärkeissä lainaa tai avustusta 
myöntävissä rahoituslaitoksissa (Maailmanpankki, EAKR jne.) tehdään. 
Komissio aikoo myös tehdä ehdotuksia EU:n varoista rahoitettavien 
sopimusten ratkaisemista koskevien sääntöjen ja menettelyjen 
yhdenmukaistamiseksi. 
Yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi komissio on kehittänyt rakennerahastoihin 
liittyvää oikeudellista säännöstöään hyväksymällä asetuksen n:o 2064/9720. Tämä asetus 
mahdollistaa myös kansallisten viranomaisten tekemien, Yhteisön osittain rahoittamien 
hankintasopimusten valvonnan. Tämä tukee osaltaan lahjonnan ja muiden 
sääntörikkomusten vastaista taistelua. 
20 EYVL L n:o 290, 23.10.1997 
-34-
LIITE 1 
JULKISIA HANKINTOJA KOSKEVIEN DIREKTIIVIEN 
VOIMAANSAATTAMISTANNE 
DIREKTIIVIT 
89/440/ETY 
Rakennusurakat (18.7.1989) 
Voimassa 19.7.1990 
GR, E. P: 1.3.1992 
AT, FI, SE: 1.1.1994 
Korvattu 93/37/ETY 
887295/ETY 
Tavarahankinnat (2.3.1988) 
Voimassa 1.1.1989 
GR. E, P: 1.3.1992 
AT. Fl. SE: 1.1.1994 
89/6Ä5/ETY 
Oikeusturvakeinot 
(21.12.1989) 
Voimassa 21.12.1991 
AT, O, SE: 1.1.1994 
90/531/ETY 
Peruspalvelusektori 
(17.9.1990) 
Voimassa 1.1.1993 
E: 1.1.1996 
GR, P: 1.1.1998 
AT, FI, SE: 1.1.1994 
92/13/ETY 
Peruspalvelusektorin 
oikeusturvakeinot 
(25.2.1992) 
Voimassa 1.1.1993 
AT, FI, SE: 1.7.1994 
E: 30.6.1995 
GR, P: 30.6.1997 
92/50/ETY 
Palveluhankinnat 
(18.6.1992) 
Voimassa 1.7.1993 
AT, FI, SE: 1.7.1994 
93/36/ETY 
Tavarahankinnat 
(14.6.1993) 
Voimassa 14.6.1994 
AT, FI. SE: 1.7.1994 
93/38/ETY 
Peruspalvelusektori 
Voimassal.7.1994 
AT, FI.SE: 1.7.1994 
E: 1.1.1997 
GR, P: 1.1.1998 
Merkit: 
Kansallisia voimaansaattamista koskevia toimenpiteitä ei ole ilmoitettu komissiolle tai 
ilmoittaminen on suoritettu vain osittain 
Kansalliset voimaan saattamista koskevat toimenpiteet on ilmoitettu komissiolleja komissio on 
suorittanut voimaan saattamisen tarkastamisen; komissio on käynnistänyt rikkomusmenettelyn 
Kansalliset voimaan saattamista koskevat toimenpiteet on ilmoitettu komissiolle 
-35-
LIITE 2 
AIKATAULU 
TOIMENPITEET I KOMISSION 
HYVAKSYMINEN 
Direktiivia 93/38/ETY, kilpailevaa 1998 
vuoropuhelumenettelya, puitesopimuksia ja toimilupia 
koskevan lainsaadantopaketin antaminen 
(ks.kohta 2.1.2.) 
Direktiivin 93/38/ETY 8 artiklan voimaan saattaminen Valitt^masti 
Tiedonantoja ja tulkitsevia asiakirjoja Vuoden 1998 toisesta 
lukukaudesta vuoden 1999 
(ks. 2.1.3.) toiseen lukukauteen saakka 
Toimilupia koskevan tiedonannon antaminen ja TEN- Vuoden 1988 
verkostohankkeisiin liittyvien ongelmien kasittely (ks. 
2.1.2.4.) toinen neljannes 
Julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyohankkeisiin 
liittyvien kysymysten kasittely (ks. 2.1.2.4.) 
Viranomaissektoria koskevien direktiivien Vuonna 2001 
yhdistaminen (ks. 2.1.3.) 
Yhteisfln tason valvontamenettelyjen parantaminen Valittomasti 
(ks. 2.2.2.) 
Toimenpiteet riippumattomien viranomaisten ValittQmasti 
nimittamiseksi (ks. 2.2.3.) 
Komission hankintamenettelyjen parantaminen (ei VSlittom&sti 
edellyta* lainsaadantomuutoksia) (ks. 2.2.7.) 
Julkisia hankintoja koskevan koulutuspolitiikan Vuoden 1998 
kehittaminen (ks. 3.1.3.) 
toinen lukukausi 
Pk- yrityksia ja julkisia hankintoja koskevan Vuoden 1998 
tiedonannon antaminen (ks. 3.1.4.) 
toinen lukukausi 
Sahkoisten menettelyjen soveltamista koskevien Vuoden 1998 
pilottiprojektien tukeminen (ks. 3.2.2.) 
toinen lukukausi 
-36-
Sopivien periaatteiden, s&antojen ja menettelytapojen 
luominen puolustusalan hankintoja varten (ks. 4.2) Vuonna 1998 
-37-

ISSN 1024-4492 
KOM(98) 143 lopullinen 
/\.(3X/\. J\-X J\J r\ X 
FI 10 09 08 02 
Luettelonumero : CB-CO-98-162-FI-C 
ISBN 92-78-32059-5 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
3