Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta vertikaalisten direktiivien yksinkertaistaminen elintarvikealalla: "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi elintarvikkeena käytettävistä kaakao- ja suklaatuotteista", "Ehdotus neuvoston direktiiviksi tietyistä elintarvikkeina käytettävistä sokereista", "Ehdotus neuvoston direktiiviksi hunajasta", "Ehdotus neuvoston direktiiviksi ihmisravinnoksi tarkoitetuista hedelmämehuista ja tietyistä vastaavista valmisteista", "Ehdotus neuvoston direktiiviksi tietyistä osittain tai kokonaan kuivatuista elintarvikkeena käytettävistä säilötyistä maidoista", "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kahviuutteista ja sikuriuutteista" ja "Ehdotus neuvoston direktiiviksi elintarvikkeena käytettävästä hedelmähillosta, hyytelöstä ja marmeladista sekä kastanjasoseesta"



Virallinen lehti nro C 056 , 24/02/1997 s. 0020



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta vertikaalisten direktiivien yksinkertaistaminen elintarvikealalla: "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi elintarvikkeena käytettävistä kaakao- ja suklaatuotteista", "Ehdotus neuvoston direktiiviksi tietyistä elintarvikkeina käytettävistä sokereista", "Ehdotus neuvoston direktiiviksi hunajasta", "Ehdotus neuvoston direktiiviksi ihmisravinnoksi tarkoitetuista hedelmämehuista ja tietyistä vastaavista valmisteista", "Ehdotus neuvoston direktiiviksi tietyistä osittain tai kokonaan kuivatuista elintarvikkeena käytettävistä säilötyistä maidoista", "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kahviuutteista ja sikuriuutteista", ja "Ehdotus neuvoston direktiiviksi elintarvikkeena käytettävästä hedelmähillosta, hyytelöstä ja marmeladista sekä kastanjasoseesta" () (97/C 56/06) Neuvosto päätti 15. heinäkuuta 1996 perustamissopimuksen 43 ja 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitealta lausunnon aiheesta edellä mainituista ehdotuksista. Asian valmistelusta vastannut maa- ja kalatalousjaosto hyväksyi lausuntonsa 3. lokakuuta 1996. Esittelijänä oli Kenneth J. Gardner. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 30. ja 31. lokakuuta 1996 pitämässään 339. täysistunnossa (lokakuun 31. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. Yleistä 1.1. Johdanto Ehdotuksen taustalla on Edinburghin huippukokouksessa 1992 tehty päätös yksinkertaistaa tai kumota joitain tuotedirektiivejä, jotka eivät vastaa elintarvikelainsäädännön uutta lähestymistapaa. "Uuden lähestymistavan" myötä neuvosto ja komissio päättivät välttää uusien pystytason tuotedirektiivien antamisen, koska niistä sopiminen on vaikeaa unionin piirissä vallitsevien kirjavien ruokailutottumusten takia ja koska kuluttajille halutaan antaa mahdollisimman suuri valinnanvapaus. Sovittiinkin seuraavanlaisiin vaakatason toimenpiteisiin keskittymisestä kuluttajansuojan ja ympäristönsuojelun nimissä: etiketit, lisäaineet, terveys- ym. määräykset. Asian valmisteluvaiheessa komissio keskusteli laajalti jäsenvaltioiden, eturyhmien ja taloudellisten toimijoiden kanssa ja katsoi lopulta, ettei seitsemästä direktiivistä voitaisi kumota yhtäkään. Ehdotuksessa direktiivejä kuitenkin yksinkertaistetaan ja niitä muutetaan yleisluontoisemmiksi. Komitea hyväksyy näin ollen ehdotuksen ensimmäisenä askelena oikeaan suuntaan, mutta esittää siitä kuitenkin eräitä yleisiä huomioita ja yksittäisiä elintarvikkeita koskevia huomautuksia. 1.2. Lisäaineet Lisäaineiden käyttöä säädellään nyt seuraavilla direktiiveillä: lisäaineet (95/2/EY), makeutusaineet (95/35/EY) ja väriaineet (94/35/EY). Näin ollen lisäaineita ei mainita yleisesti. Joskus niin kuitenkin tehdään, ja viitteet ovat toisinaan joko virheellisiä tai puutteellisia. Avoimuuden lisäämiseksi yksittäiset lisäaineet tulisi jättää kokonaan mainitsematta. Sen sijaan kussakin elintarvikedirektiivissä, jonka perusteella lisäaineiden käyttö sallitaan, tulisi olla erityinen artikla ristikkäisviittauksineen kolmeen lisäainedirektiiviin. 1.3. Pakolliset standardimitat Useassa voimassaolevassa direktiivissä mainitaan mitat. Pakollisten standardimittojen tilalle on nyt tullut kuluttajansuojan vuoksi toteutettu yhtenäinen yksikköhinnoittelu. Komitea kannattaa koko EU:ssa käytettävän skaalan säilyttämistä vapaaehtoisesti alan niin halutessa edellyttäen kuitenkin, että sen voidaan osoittaa olevan kuluttajan etu eikä se estä tuotteiden vapaata liikkumista. 1.4. Komitologiamenettely Komissio ehdottaa, että kaikki direktiivit hyväksytään komitologiamenettelyä noudattaen. Tämä tapa hyväksytään. Komitea korostaa tarvetta kuulla ja kuunnella useita neuvoa-antavia elimiä, joissa yhteiskunnallistaloudelliset edut ovat edustettuina. 1.5. Oikeusperusta ja ajoitus Komissio on päättänyt säilyttää oikeusperustana suklaan ja kahvin osalta 100 a artiklan ja muilta osin 43 artiklan. Tämä on tietenkin komission päätettävissä. Ehdotetut voimaantulopäivät ovat epärealistisia, koska ne ovat kauttaaltaan käsillä liian nopeasti. Kun otetaan huomioon aika, joka nykyisin kuluu direktiivien viimeistelyyn ja jäsenvaltioilta niiden täytäntöönpanoon, kaikkien direktiivien voimaantuloajankohtia pitäisi muuttaa seuraavalla tavalla: kaupan pitämisen salliminen direktiivin julkaisemisesta alkaen, direktiivin ehtoja täyttämättömän tuotteen valmistamisen kieltäminen (etiketeillä varustaminen mukaan lukien) kahden vuoden kuluttua julkaisemisesta, direktiivin ehtoja täyttämättömän tuotteen myynnin salliminen kunnes varastot ovat loppuneet, mikäli tuote on varustettu etiketillä ennen toista päivämäärää. 1.6. Kielet Ehdotuksessa on useita tuotenimiä, joita kaikki samaa kieltä puhuvat kuluttajat eivät käytä. Liittymissopimuksen saksankielisessä pöytäkirjassa n:o 10 vaaditut itävaltalaiset nimitykset on jätetty kauttaaltaan pois. Kuluttajien käyttämät nimitykset on sallittava (ks. kohta 6.7), ja itävaltalaiset termit lisättävä kaikkialle. 2. 96/0112 Ehdotus kaakao- ja suklaatuotteista 2.1. Yleisiä huomioita 2.1.1. Kasvirasvakiista Tämä ehdotus oli muita kiistellympi. Kiista keskittyi muiden kasvirasvojen kuin kaakaovoin käyttöön. Lyhyt selitys lienee siksi tarpeen. Voimassaolevassa EU:n direktiivissä säädetään yksityiskohtaisesti eri suklaalajien koostumuksesta ja asetetaan kaakaon ja tarvittaessa maidon kuiva-aineiden vähimmäismäärät. Standardit ovat samat kaikissa jäsenvaltioissa eikä niitä muuteta tässä ehdotuksessa. Seitsemässä jäsenvaltiossa (Irlanti, Itävalta, Portugali, Ruotsi, Suomi, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta) suklaaseen voidaan lisätä lähes kaikkia syötäväksi kelpaavia aineita. Kahdeksassa jäsenvaltiossa (Alankomaat, Belgia, Espanja, Italia, Kreikka, Luxemburg, Ranska ja Saksa) suklaaseen voidaan lisätä lähes kaikkia syötäväksi kelpaavia aineita kasvirasvoja lukuunottamatta. Kahdeksassa jäsenvaltiossa kasvirasvojen vastustus keskittyi pelkoon, että laatu heikkenee ja kaakaon kulutus vähenee. Seitsemässä jäsenvaltiossa kasvirasvaa lisätään suklaaseen kuluttajatyytyväisyyden parantamiseksi. Nämä jäsenvaltiot tukivat voimakkaasti lisäämisen sallimista jatkossakin. Laatua koskevat pelot johtuvat erilaisista kansallisista käsityksistä siitä, mitä kuluttajat haluavat. Kaakaon käytön osalta yksityiskohtainen selitys on paikallaan. Meidän on muistettava, ettei kaakaopapuja syödä sellaisenaan. Niistä valmistetaan ennen kulutusta suklaata tai muita kaakaotuotteita. Kaakaopavun käyttö on huipussaan, jos lopputuotteet vastaavat kuluttajien vaatimuksia parhaalla mahdollisella tavalla. EU:n alueella kuluttajat suosivat entistä enemmän maitosuklaata (85 90 % myynnistä), jossa on paljon vähemmän kaakaota kuin tummassa suklaassa. Maitosuklaan valmistus on kuitenkin kalliimpaa. Myös täytesuklaan ja suklaakuorrutteisten keksien kulutus on kasvanut viime vuosina voimakkaasti. Kekseissä suklaata on yleensä 25 50 %, ja useimmiten se on maitosuklaata. Näin ollen vähemmän kaakaota sisältävät tuotteet ovat merkittävästi kohentaneet asemiaan, sillä ne vastaavat parhaiten kuluttajien kysyntää. Nettovaikutuksena näistä kahdesta suuntauksesta suklaan kulutus on kasvanut, mutta kaakaopitoisuus on vähentynyt kaakaopavun kulutus on kaksinkertaistunut vuodesta 1980 Euroopan unionin alueella (12 jäsenvaltiota). 2.2. Yksityiskohtaisia huomioita 2.2.1. Erilaiset kasvirasvat Kuluttajien terveyden suojelemiseksi komission tulisi tarkentaa käytettävien kasvirasvojen alkuperän ilmaisevaa merkintää. 2.2.2. Johdannon seitsemäs kohta Direktiivissä on korostettava, että muut ravintoaineet (kasvirasvat mukaan lukien) ovat sallittuja vain lainmukaisten suklaaraaka-aineiden lisäksi eikä niiden korvaamiseksi. Kohta on näin ollen muutettava kuulumaan seuraavasti: "muun kasvirasvan kuin kaakaovoin lisääminen " 2.2.3. Johdannon kahdeksas kohta Muutetaan samoin perustein kuulumaan seuraavasti: "kasvirasvojen lisäämisestä suklaaseen kansallisessa tuotannossaan " 2.2.4. Johdannon yhdeksäs kohta Koska ehdotuksen kohteena ovat jäsenvaltioiden erilaiset säännöt, sijoittumisoikeutta on korostettava ja muutettava kohta kuulumaan seuraavasti: "sisämarkkinoiden yhtenäisyyden ja sijoittautumisoikeuden takaamiseksi " 2.2.5. Johdannon yhdestoista kohta Kohta on virheellinen, koska suklaata ei voida valmistaa ilman rasvaa. Kohdassa viitataan tiettyihin väittämiin, ja se muutetaan kuulumaan seuraavasti: "tämän direktiivin mukaisesti voidaan väittää, että muita kasvirasvoja kuin kaakaovoita ei ole käytetty, edellyttäen, ettei tämä erehdytä kuluttajaa." 2.2.6. Johdannon kahdestoista kohta Kohdan 2.2.2 perustelussa mainitusta syytä teksti on muutettava kuulumaan seuraavasti: "kuluttajille olisi taattava oikean, puolueettoman ja objektiivisen tiedon saanti sellaisen suklaatuotteen koostumuksesta, johon on lisätty kasvirasvoja, merkintöihin ainesluettelon ohella liitettävän lisätiedon avulla," 2.2.7. 2 artikla 2.2.7.1. Artiklan sanamuoto säilyttäisi ennallaan tämänhetkisen tilanteen, jossa lähes puolet jäsenvaltioista sallii kasvirasvojen lisäämisen maaperällään tehtyyn suklaaseen ja muut eivät. Yhdenmukainen ratkaisu olisi ollut parempi, mutta kohdassa 2.1 kuvatussa tilanteessa komitea voi hyväksyä ehdotuksen parhaana tällä hetkellä saavutettavana ratkaisuna. Komitea vaatii kuitenkin, että viiden vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta tutkitaan, onko yhdenmukaistaminen silloin mahdollista. 2.2.7.2. Sanat "sisältävät kasvirasvoja" on vaihdettava ilmaisuun "joihin on lisätty kasvirasvoja". 2.2.7.3. Komitea on tyytyväinen siihen, että tuoteselosteet ulotetaan koskemaan myös suklaata. Jos käytetään muita kasvirasvoja kuin kaakaovoita, se mainitaan tuoteselosteessa. Muut erilliset merkinnät olisivat liiallisia. Itse asiassa EU:n tuomioistuin on hiljattain päättänyt, että tämäntyyppiset kaksinkertaiset merkinnät ovat tarpeettomia (Béarnaise-tapaus, C-51/94). Jos neuvosto ja parlamentti kuitenkin päättävät vaatia merkintää, se tulee laittaa aina tuoteselosteen viereen. 2.2.8. 3 artiklan 4 kohta Tekstin pitäisi kuulua seuraavasti: " lisätyn sokerin ja/tai makeutusaineen määrä " 2.2.9. Lisätään uusi artikla "Lisäaineita voidaan käyttää ainoastaan direktiivien 94/36/EY, 95/2/EY ja 94/35/EY mukaisesti." 2.2.10. Liitteen A osan 3 ja 4 kohta Liitteen A osan 4 kohdassa tuotetta määritellään seuraavasti: "maitosuklaa, jossa on korkea maitopitoisuus" kolmessa kieliversiossa, "vaalea maitosuklaa" yhdessä kieliversiossa, "talousmaitosuklaa" viidessä kieliversiossa, "keittiösuklaa" yhdessä kieliversiossa. Kaksi viimeistä ovat hieman halventavia ja peräisin ajalta, jolloin kyseessä oli halpa tuote. Maidon hintakehityksen myötä kummankin maitosuklaan kustannukset ovat lähes yhtä suuret ja reilusti suklaan kustannuksia korkeammat. Ehdotuksessa olevien standardien mukaisesti laskettuna kolmen tärkeimmän suklaatyypin raaka-aineiden tonnihinnat () ovat: >TAULUKON PAIKKA> Koska nimikkeet monella kielellä hyljeksivät maidon, ravintoarvoltaan laadukkaan EU-tuotteen käyttämistä, komitea ehdottaa, että joko sallitaan nykyistä asianmukaisemmat nimikkeet A osan 4 kohdassa tarkoitetulle tuotteelle. Esimerkiksi "maitosuklaa, jossa on korkea maitopitoisuus" tai "vaalea maitosuklaa" tai käytetään nimeä "maitosuklaa" kummastakin laadusta, kuten Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti ovat ehdottaneet. Tässä tapauksessa edellytetään maitopitoisuuden ilmoittamista. 2.2.11. Ravitsemusneuvonta suosittelee tällä hetkellä vähärasvaista ruokavaliota (). Vaatimus vähintään 25 prosentin rasvapitoisuudesta on näin ollen vanhentunut ja estää rasvapitoisuudeltaan alhaisempien suklaiden kehittämisen. Vaatimus pitäisi poistaa. 2.2.12. Liitteen C osa Ensimmäinen virke muutetaan kuulumaan seuraavasti: "Edellä A osan 2, 3, 4, 5, 7, ja 8 kohdassa määritellyt vähimmäispitoisuudet lasketaan B osassa ja 2 artiklassa tarkoitettujen lisäysten painon vähentämisen jälkeen." Englanninkielisessä versiossa käytetty "additives" näyttäisi olevan virhe. Myös 2 artiklassa säädetyt lisäykset on otettava huomioon. 3. 96/0113 Ehdotus sokereista 3.1. Yleistä Suuri osa ehdotusta on tarpeeton kuluttajansuojan näkökulmasta. Ehdotuksessa on myös tuotteita, joita ei milloinkaan myydä loppukäyttäjälle. Osa ehdotuksesta on kirjoitettu vain sokerijärjestelyn tukemiseksi. Kun järjestelyä lopulta muutetaan, ehdotusta olisi yksinkertaistettava. 3.2. 2 artiklan 3 kohta Nestemäisten aineiden todelliset kuiva-ainepitoisuudet ovat ongelmallisia eräkohtaisten erojen vuoksi. Etiketti on tarkoitettu vain kauppaa varten. Jos tuotetta myydään loppukäyttäjälle, ilmoitetaan keski- tai vähimmäismäärät valmistusaineiden määräilmoituksessa (QUID) tuotemerkintädirektiivin mukaisesti. Samaa sääntöä on noudatettava kauttaaltaan. 3.3. Lisätään uusi artikla seuraavasti "Lisäaineiden käyttö sallitaan ainoastaan direktiivin 95/2/EY mukaisesti." 3.4. Liitteen A osa Poistetaan kaikki viittaukset rikkidioksidiin kohdan 1.2 mukaisesti. Joitakin mainituista sokereista voidaan valmistaa alhaisemmin rikkidioksidipitoisuuksin. Direktiiviä 92/2/EY on tarkistettava viivyttelemättä tämän huomioon ottamiseksi. 3.5. Liitteen B osa Jotkin menetelmistä ovat vanhentuneita. Ne on joko ajanmukaistettava, tai mieluummin koko osa B poistettava ohjailevana ja unionin lainsäädännön "uuden lähestymistavan" kanssa ristiriitaisena säännöksenä. Ajanmukaistetut standardit voitaisiin laatia lainsäädännön ulkopuolella, jolloin komissiota "kehotetaan rohkaisemaan" niitä, kuten hunajaehdotuksen 3 artiklassa. 4. 96/0114 Ehdotus hunajasta 4.1. 2 artiklan 1 kohta Englanninkielisessä versiossa oleva seuraava lause tulee muuttaa. "However except in the case..." (Suomenkielisessä versiossa ilmaus "lukuun ottamatta" on mukana.) 4.2. 2 artiklan 1 kohdan toinen kappale Muutetaan seuraavasti: "Kuitenkin lukuun ottamatta leivonta- ja teollisuushunajaa, näitä myyntinimityksiä tulee täydentää viittauksilla, jotka liittyvät..." 4.3. 2 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta Muutetaan seuraavasti: " niiden alkuperään, joka voi olla kukka- tai kasviperäinen, jos tuote on pääasiassa peräisin ilmoitetusta lähteestä..." 4.4. 3 artikla Lisätään loppuun: "Kun nämä menetelmät korvaavat tämänhetkiset kokeelliset menetelmät (ilmeinen sakkaroosipitoisuus, ilmeinen pelkistetty sokeripitoisuus) jouduttaneen muuttamaan myös koostumusta koskevia vaatimuksia." 4.5. Liite 2, 7 kohdan a alakohta Diastaasimenetelmä on vanhentunut, ja on korvattava 3 artiklassa tarkoitetulla nykyaikaisella menetelmällä. 4.6. Liite 2, 7 kohdan b alakohta Nykyisessä direktiivissä HMF-pitoisuuden enimmäismääräksi on asetettu 40 mg/kg. Siitä voidaan poiketa 80 mg/kg asti. Tätä lukua käytetään koodeksissa. 40 mg/kg:n rajalle ei ole terveydellisiä perusteita. Tuotantovaiheessa 40 mg/kg on sopiva määrä, mutta pitoisuus nousee varastoinnin aikana erityisesti lämpimissä maissa. Eteläisten jäsenvaltioiden kaupoissa tehdyissä kokeissa kävi ilmi hiljattain, että joidenkin näytteiden HMF-pitoisuudet olivat korkeampia kuin 40 mg/kg. Näin ollen 7 kohdan b alakohta on muutettava kuulumaan seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> Ehdotuksen kohdan 7 otsikko on muutettava vastaavasti. 5. 96/0115 Ehdotus hedelmämehuista 5.1. 2 artikla Monet jäsenvaltiot vastustavat edelleen vitaminoituja tuotteita. Komission tulisi nopeuttaa sopimusta esteiden poistamisesta. 5.2. 3 artikla 5.2.1. 3 artiklan 1 kohta (katso myös tämän asiakirjan kohtaa 6.8) Kuluttajien yleisesti käyttämät nimitykset voivat olla erilaisia. Eroja voi olla jopa samaa kieltä puhuvien, mutta eri valtiossa asuvien kuluttajien käyttämien nimitysten välillä. Vaikka "erityisillä määritelmillä" onkin tärkeä sijansa, ne eivät voi muodostua kaupan esteiksi. Näin ollen seuraava teksti on lisättävä 3 artiklan 1 kohdan loppuun: "Kuitenkin tuotteen valmistaneessa jäsenvaltiossa käytetyt kauppanimikkeet ja kuluttajien yleisesti käyttämät nimitykset on sallittava." 5.2.2. 3 artiklan 5 kohta Lisätään toisen luetelmakohdan loppuun seuraavasti: " ja hedelmälihaa tai -maltoa." Ne voivat myös vähetä tuotantoprosessin aikana. On myös epävarmaa, voivatko kivennäiset hävitä prosessissa. 5.3. Lisätään uusi artikla seuraavasti "Lisäaineiden käyttö sallitaan ainoastaan direktiivin 95/2/EY mukaisesti." 5.4. Liite 1 "Uuden lähestymistavan" myötä ei ole tarvetta määritellä yksityiskohtaisesti raaka-aineita ja välituotteita, joita ei myydä loppukäyttäjälle. Ehdotuksessa nämä määrittelyt poistetaan muista ehdotetuista direktiiveistä. Niin voitaneen toimia myös tämän direktiivin kohdalla. Mikäli se ei näytä olevan mahdollista hedelmämehujen suhteen, on tätä kohtaa täydennettävä ja korjattava seuraavassa esitettävällä tavalla: 5.4.1. Liite 1, I osan 1 kohdan b alakohta Mehuista poistetun veden määrää ei yleensä tiedetä tarkasti. Tästä syystä on käytännössä mahdotonta palauttaa mehun alkuperäinen koostumus vettä lisäämällä. Nykyisin mehutiivisteisiin lisätään teollisuuden toimintakoodeksissa hyväksytty määrä vettä, joka vastaa hyväksyttyjä laatuvaatimuksia. Mehun maun ja mineraalien on oltava lähtöisin saman lajin hedelmistä. Syötävä hedelmäliha ja/tai -malto pitäisi myös voida palauttaa. Ehdotuksessa pitäisi määrätä kaikesta tästä. "Uuden lähestymistavan" myötä tämä voidaan toteuttaa lainsäädännön ulkopuolella, pyytämällä komissiota tukemaan standardien laatimista. (Kuten hunajaa koskevan direktiiviehdotuksen 3 artiklassa säädetään.) 5.4.2. Liite 1, I osan 2 kohta Kuluttajien valinnanvaraa rajoitetaan liiaksi, jos kielletään tuotteet, joissa on alle 50 prosenttia tiivistettä. Selkeät tuoteselosteet (QUID) ovat parempi turvallisuustakuu. 5.4.3. Liite 1, I osan 4 kohdan a alakohta Hedelmänektariin voidaan tämänhetkisen direktiivin mukaan lisätä jopa 20 % sokeria ja hunajaa. Ehdotettu leikkaus poistaa kuluttajien saatavilta joitain vakiintuneita tuotteita, ja se olisi näin ollen poistettava ehdotuksesta. 5.5. Liite 1, II osan 1 kohta 5.5.1. Lisätään ensimmäisen luetelmakohdan loppuun: "Valmistuksessa käytettävän hedelmälihan ja/tai -mallon on oltava peräisin saman lajin hedelmistä." Kivennäisten palauttaminen haihtuvilla osilla näyttää virheeltä. 5.5.2. Kolmas luetelmakohta: Happopitoisuutta (pH-arvoa) ei voi säädellä sokerilla. 5.5.3. Lisätään kuudes luetelmakohta seuraavasti: " Hiilidioksidi valmistusaineena." Tämä on tarpeen hiilihappopitoisten juomien osalta, sillä kuten hiilihapollinen vesi se ei kuulu lisäainedirektiivin sovellusalaan. 5.6. Liite 1, II osan 2 kohta: Sallitut aineet ja käsittelyt Kohta on saatettava ajanmukaiseksi ja mukautettava nykyteknologiaan. Erityisesti: 5.6.1. Kolmas luetelmakohta Komitea haluaa tässä yhteydessä muistuttaa, ettei veden poistamista (diffuusiota) voida rypälemehun kohdalla hyväksyä, sillä viinin viljelyä ja tuotantoa koskevan, myös rypälemehun kattavan yhteisön lainsäädännön mukaan se ei ole sallittua. Itse asiassa tämän kaltaista mehua voidaan valmistaa käymättömästä rypälemehusta. 5.6.2. Korvataan viimeinen luetelmakohta seuraavalla tekstillä: "elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia materiaaleja koskevien unionin direktiivien mukaiset viimeistelyaineet, apuaineet ja kemiallisesti inertit absorbentit." 5.7. Liite 2, 4 kohdan a alakohta Jos luetteloa sokereista todella pidetään tarpeellisena, sitä on täydennettävä seuraavasti: " direktiivissä (73/437/ETY) määriteltyjä sokereita, fruktoosia, hedelmistä saatuja sokereita, hunajaa." 5.8. Liite 3 Lista on puutteellinen. Kohdassa 6.7 esitetyt huomiot ovat tältäkin osin päteviä. Hollannin kielessä on kaksi nimitystä hedelmänektarille, ja seuraavat nimitykset puuttuvat: f) (suomeksi) "...mehu" ja "makeutettu ...mehu", g) (ruotsiksi) "äppelmust". 5.9. Liite 4 5.9.1. Tällainen yksityiskohtainen määräysluettelo ei vastaa "uutta lähestymistapaa". Sitä on karsittava. 5.9.2. Muutetaan kolmannen palstan otsikko kuulumaan seuraavasti: "Mahdollinen soseen vähimmäispitoisuus ilmaistuna prosentteina lopullisen valmisteen tilavuudesta." Nesteitä mitataan yleensä tilavuus- eikä painoyksiköissä. 5.9.3. Itävaltalaiset nimikkeet on lisättävä saksankieliseen versioon. 6. 96/0116 Ehdotus säilötyistä maidoista 6.1. 3 artiklan 1 kohta (ks. myös tämän asiakirjan kohtaa 6.7) Kuluttajien käyttämä nimitys voi olla erilainen ja se voi vaihdella samassa kielessäkin eri maiden välillä. Vaikka erikoisnimitykset ovat tärkeitä, niistä ei saa muodostua estettä kaupankäynnille. Siksi seuraava maininta olisi liitettävä 3 artiklan 1 kohdan loppuun: "Kuitenkin sallitaan myös tuottajajäsenvaltiossa käytettävät myyntinimitykset tai kuluttajien yleisesti käyttämät nimitykset." 6.2. 3 artiklan 2 kohta Uuden lähestymistavan myötä tämä vaikuttaa liialliselta, koska nettomäärästä on jo säädetty horisontaalisesti. 6.3. 3 artiklan 4 kohta Suurin osa asiasta sisältyy jo tuotemerkintädirektiiviin. 6.4. Uusi artikla (lisätään) "Lisäaineiden käyttö sallitaan ainoastaan direktiivin 95/2/EY mukaisesti." 6.5. Liite 1, 1 kohdan c, e ja g alakohta Näiden tuotteiden kohdalla käytetään eri myyntisääntöjä loppukäyttäjää ja kauppaa varten. Niinpä joissakin tapauksissa luvut eriävät koodeksista, mikä edellyttää erillistä tuotantoa merkittävälle EU-viennille. Mikäli määräysluetteloita vielä tarvitaan, olisi järkevää laatia ne kaikki yhdenmukaisiksi koodeksin kanssa. 6.6. Liite 1, 4 kohdan ensimmäinen luetelmakohta Kohta olisi ajankohtaistettava kuulumaan seuraavasti: " asianmukaisella lämpökäsittelyllä (sterilointi, iskukuumennus tms.) 1 kohdan a d alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta," 6.7. Liite 2 Luettelo ei ole täydellinen, ja se pitäisi tarkistaa tuotemerkintädirektiivin "tavanomaiset nimitykset" huomioon ottaen. Tällä hetkellä saksankielellä on olemassa viisi kansallista muunnosta (mukaan lukien Luxemburgin kieliversio, jota käytetään yhä enemmän paikallisten maitotuotteiden merkinnöissä), kahdesta kolmeen ranskankielistä muunnosta sekä kaksi hollanninkielistä ja kaksi ruotsinkielistä muunnosta. Katalaanin kaltaisia paikalliskieliä käytetään myös nykyisin liikkeissä. Kulttuurien monipuolisuus huomioon ottaen on tuskin mahdollista säätää tärkeintä kuluttajatietoa direktiivillä. Siitä olisi päätettävä paikallistasolla ja päätös olisi tehtävä riittävän joustavaksi tulevia muutoksia ajatellen. Tämän lisäksi luettelosta puuttuu ruotsin kielen "gräddpulver", ja siihen on lisättävä saksan kielen "eingedicktes Kaffeeobers". 7. 96/0117 (COD) Ehdotus kahviuutteista ja sikuriuutteista 7.1. Ehdotus voidaan hyväksyä. 8. 96/0118 (CNS) Ehdotus hedelmähillosta, hyytelöstä, marmeladista ja kastanjasoseesta 8.1. 1 artikla Lisätään sanan "keksien" jälkeen sana "makeisten". 8.2. 2 artikla Komitea on tyytyväinen siihen, että tuotemerkintädirektiiviä 79/112/ETY sovelletaan ko. tuotteisiin. 8.3. 2 artiklan 3 ja 4 kohta Näissä kohdissa toistetaan vuoden 1979 direktiivin pitoisuuksien laskentaa koskevat säädökset. Vuoden 1979 jälkeen elintarvikemerkintöjä ja QUIDia ("Quantitative Ingredient Declaration") koskevia horisontaalisia toimenpiteitä on sovellettu tai aiotaan soveltaa ruokiin yleensä. QUIDin mukaan valmistusaineet mitataan valmistusvaiheessa, elintarvikemerkintöjä varten ne (esim. sokeri) taas mitataan prosenttiosuuksina myytävästä tuotteesta. Erityisissä hillosäädöksissä käytetään kuitenkin erilaista laskentamenetelmää. Kuluttajalle on hankalaa, mikäli tuotemerkinnöissä on eri laskentatavoista juontuvia kahdenlaisia lukuja. Komission olisi tarkistettava tilanne. 8.4. 2 artiklan 5 kohta Kohdassa on säädettävä tarkasti, että mikäli vaihtoehtoisesti käytetään elintarvikemerkintöjä, niitä ei voi usein tehdä tilasyistä samaan kenttään. 8.5. 4 artikla Tämä vaikuttaa rajoittavan kuluttajan valinnanvaraa ilman hyviä perusteita. Periaatteessa kaikki kasvispohjainen terveellinen ravinto täytyisi hyväksyä sopivin tuotemerkinnöin. 8.6. Uusi kohta (lisätään) "Lisäaineiden käyttö sallitaan ainoastaan direktiivien 95/2/EY, 94/35/EY ja 95/36/EY mukaisesti." 8.7. Liite 1 8.8. III (kohta 4) Kuluttajien vaadittua vähäsokerisia tuotteita ainakin kuudessa jäsenvaltiossa on kehitetty ja myydään paljon hilloja, joissa on alle 60 % sokeria. Muissa jäsenvaltioissa sellaisia hilloja ei sallita, eikä kuluttajilla ole siitä syystä valinnan mahdollisuutta. Ehdotus ei muuta tilannetta. Sitä olisi tarkistettava niin, että kuluttajilla olisi samat valinnan mahdollisuudet kaikkialla yhteisössä. 8.9. Liite 2 Kuten tämän asiakirjan kohdassa 8.5 todettiin, tästä tekstistä voitaisiin poistaa paljon hyväksymällä "kaikki terveellinen kasvispohjainen ravinto". Tämä koskee erityisesti viimeistä luetelmakohtaa. Luettelo on mielivaltainen ja se rajoittaa tarpeettomasti kuluttajan valinnanvaraa. Esimerkiksi saksanpähkinät sallitaan, mutta pekaani- tai maapähkinöitä ei. Viimeinen luetelmakohta pitäisi muuttaa kuulumaan seuraavasti: " kaikki terveelliset kasvispohjaiset alkoholit ja ravintotuotteet." 8.10. Liite 3, osa B, 1 kohdan b alakohta ja 4 kohta Poistetaan kaikki viittaukset yksittäisiin lisäaineisiin. Bryssel, 31. lokakuuta 1996. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () EYVL N:o C 231, 9.8.1996, s. 1-27 () Tonnihinnat muodostuvat seuraavasti: kaakaovoi: 3 500 ecua, kuivattu voi: 3 981 ecua, kaakaomassa: 1 833 ecua, kaakaojauhe: 648 ecua, täysmaitojauhe: 2 657 ecua, sokeri: 759 ecua. () "European Code Against Cancer" EY:n syöpäasiantuntijoiden kokous, Bonn, 28. 29.11.1994.