Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kumppanuusvälineen perustamisesta kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten /* KOM/2011/0843 lopullinen - 2011/0411 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Tällä kumppanuusväline-ehdotuksella korvataan vuonna 2007 voimaan tullut rahoitusväline teollisuusmaiden ja muiden korkean tulotason maiden ja alueiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten (ICI), joka on ollut EU:n pääväline yhteistyössä pisimmälle kehittyneiden maiden[1] kanssa. ICI on ollut tehokas väline, jolla on voitu eriytetyllä ja soveltuvalla tavalla laajentaa ja syventää yhteistyötä 17 maan kanssa (teollisuusmaat ja korkean tulotason alueet Pohjois-Amerikassa, Tyynenmeren alueella Aasiassa sekä Persianlahden alueella). Sen soveltamisalaa on hiljattain laajennettu kehitysmaihin ICI+ -ehdotuksen hyväksymisen myötä. Sen voimassaolo kuitenkin päättyy vuoden 2013 lopussa, joten tarvitaan uusi rahoitusväline. ICI-asetuksen voimaantulon jälkeen Intian, Kiinan ja Brasilian taloudet ovat kehittyneet voimakkaasti, ja niillä on yhä tärkeämpi asema maailmantaloudessa ja -kaupassa, monenvälisillä foorumeilla (YK ja G20) ja maailmanlaajuisten haasteiden ratkaisemisessa. Vaikka kehitys ja köyhyyden vähentäminen ovat näissä maissa edelleen keskeinen kysymys, ne eivät pian enää ole kehitysmaita. Oman taloutensa elvyttämiseksi EU:n on strategisesti hyödyllistä saada nämä maat vakuuttaviin toimiin, jotta maailmanlaajuisiin haasteisiin, kuten ilmastonmuutokseen, voidaan puuttua asianmukaisesti. EU on myös kehittänyt laaja-alaisia sopimuksia keskeisten kumppaneiden ja kehittyvien talousalueiden kanssa sekä kahdenvälisiä että maailmanlaajuisia kysymyksiä varten. Näiden välineiden (sopimukset, julistukset, toimintasuunnitelmat jne.) täytäntöönpano edellyttää niihin tarkoitettua rahoitusvälinettä, jotta EU:lla olisi resurssit tehokkaasti edistää etujaan maailmalla ja vastata tarpeen vaatiessa maailmanlaajuisiin ongelmiin. Huomioon on myös otettava Venäjän-suhteiden kehitys, maailmantaloudelle ja sen talousjärjestelmälle uusia haasteita aiheuttanut finanssikriisi, EU:n ja sen keskeisten kumppaneiden keskinäisen riippuvuuden kasvu, kaupan rakenteiden muutos, kansalaisyhteiskunnan ja liike-elämän / kaupan alan kasvava rooli sekä Euroopassa että sen kumppanimaissa ja tästä johtuva tarve lisätä vuoropuhelua, integraatiota ja kanssakäymistä. Sosiaaliset haasteet (globalisaation hyödyt jakautuvat epätasaisesti, talouden taantuman voimakas vaikutus kulutukseen, tuloihin ja työpaikkojen luomiseen) sekä ympäristöön ja ilmastonmuutokseen liittyvät haasteet ovat suurentuneet. Samalla kehittyvien talousalueiden rooli muun muassa etelän maiden keskinäisessä kaupassa ja yhteistyössä on kasvanut. On myös voitava yhdistellä kehitysapua, kaupan välineistöä, liike-elämän vuoropuhelua, infrastruktuurin ja tekniikan kehitystä ja investointeja älykkään ja osallistavan kasvun, kaupan integroitumisen, yksityissektorin kehittämisen, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja uudistusohjelmien tueksi. Uusi väline on tarpeen kaikkien näiden tekijöiden vuoksi. EU:lla ei tällä hetkellä ole todellista välinettä, jonka avulla se voisi tehdä yhteistyötä uusien kehittyvien talousalueiden kanssa EU:n keskeisiin etuihin ja yhteisiin maailmanlaajuisiin haasteisiin liittyvissä asioissa, joita ovat esimerkiksi ilmastonmuutos tai tarve edistää kestävää kehitystä kaikilla tasoilla. Vaikka ICI:n soveltamisalaa laajennettiin 1. joulukuuta 2011 hyväksytyllä ICI+ -ehdotuksella kehitysmaihin, sen soveltamisala on ahdas. Ehdotettu kumppanuusväline on suunniteltu sellaiseksi, että nämä rajoitukset EU:n tehokkaille kansainvälisille toimille poistuvat. Se täyttäisi edellä mainitun aukon. Sen ansiosta EU voisi ensinnäkin tehdä maailmanlaajuisten toimijoiden kanssa muutakin kuin kehitysyhteistyötä mutta myös tarvittaessa puolustaa EU:n keskeisiä etuja minkä tahansa kumppanimaan kanssa. Se muodostaisi myös perustan uudenlaisille suhteille niihin maihin, jotka eivät enää tarvitse kahdenvälistä kehitysapua. Välineellä pyritään erityisesti seuraaviin tavoitteisiin: (a) Toteutetaan Eurooppa 2020 -strategian kansainvälistä ulottuvuutta tukemalla EU:n kahdenvälisen, alueellisen ja alueidenvälisen yhteistyön kumppanuusstrategioita, edistämällä eri politiikanaloja koskevaa vuoropuhelua ja kehittämällä yhteisiä lähestymistapoja ja vastauksia maailmanlaajuisiin haasteisiin, kuten energian toimitusvarmuuteen, ilmastonmuutokseen ja ympäristöongelmiin. (b) Parannetaan markkinoille pääsyä ja kehitetään eurooppalaisten yritysten, etenkin pk-yritysten, mahdollisuuksia kaupankäyntiin, investointiin ja liiketoimintaan talouskumppanuuksien sekä liikealan ja lainsäädännöllisen yhteistyön avulla. (c) Lisätään unionia ja sen roolia maailmassa koskevaa ymmärrystä ja näkyvyyttä julkisuusdiplomatialla, koulutuksella / akateemisella yhteistyöllä ja ulkopuolisiin maihin kohdistuvilla toimilla unionin arvojen ja etujen edistämiseksi. Kumppanuusvälineellä (PI) edistetään EU:n sekä sen ja sen kumppaneiden yhteisiä etuja ja annetaan Eurooppa 2020 -strategialle maailmanlaajuista ulottuvuutta toteuttamalla EU:n ja kumppanimaiden suhteisiin liittyviä yhteistyötavoitteita tehokkaasti ja joustavasti ja käsittelemällä maailmanlaajuisia haasteita. Se kattaa koko maailman, mutta painopiste on strategisissa kumppaneissa ja kehittyvissä talousalueissa. Menoja ei ole pakko luokitella viralliseksi kehitysavuksi, vaikka se on edelleen mahdollista etenkin kauppaa tukevan avun yhteydessä. Rahoituksen määrä vuosina 2014–2020 on 1 131 miljoonaa euroa. Kumppanuusväline on olennainen osa ulkoisten toimien rahoitusvälineiden muodostamassa kokonaisuudessa, joka muodostuu neljästä keskeisestä osasta: politiikkaperusteinen osa pääasiassa yhteistyöhön kumppanimaiden kanssa kaikilla tasoilla, toiminta monialaisten tavoitteiden ja arvojen, kuten ihmisoikeuksien ja demokratian, edistämiseksi, humanitaarinen apu ja pelastuspalvelu sekä kriisinhallinta ja kriisien ehkäisy. Yksi Eurooppa 2020 -strategian keskeisistä tavoitteista on sellaisen kasvun elvyttäminen, joka vastaa EU:n vähähiilisen tulevaisuuden ja kestävän kehityksen tavoitteita. Strategiassa todetaan, että kehittyvillä talousalueilla ja niiden kasvavalla keskiluokalla on ratkaiseva rooli sellaisten eurooppalaisten tavaroiden ja palveluiden viennin ylläpitämisessä, joissa EU voi tarjota suhteellista etua. Tulevaisuudessa esimerkiksi Kiinan, Intian, Brasilian ja Yhdysvaltojen ilmastopolitiikoilla (tai niiden puutteella) on huomattava vaikutus kilpailukykyyn, tutkimus- ja kehitystyöhön, alueiden väliseen tieteelliseen yhteistyöhön sekä kansainväliseen kauppaan. On EU:n etujen mukaista pyrkiä mahdollisimman suureen yhdenmukaisuuteen ja yhteistyöhön. Kumppanuusväline on tärkeä väline kauppapolitiikan tukemisessa etenkin suhteissa strategisiin talouskumppaneihin[2]. Eurooppalaisten yritysten markkinoillepääsyä tuetaan, mikä täydentää toimia, joita rahoitetaan kilpailukykyä ja pk-yrityksiä koskevasta ohjelmasta. Kehittyvillä talousalueilla on kasvava rooli vastuunkantajina maailmanlaajuisista haasteista tämänhetkisen talouskriisin yhteydessä. EU katsoo, että on tärkeää lisätä niiden vastuuta vähiten kehittyneistä maista ja muista kehitysmaista. Keskeisiä ongelmia (jotka liittyvät esimerkiksi köyhyyteen, kilpailukykyyn ja kaupan vapauttamiseen, ympäristöön, ilmastonmuutokseen, energiaan, kestävään kehitykseen, ihmisarvoiseen työhön työelämän perusnormit ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu mukaan luettuina, digitaaliseen lukutaitoon ja sosiaaliseen osallisuuteen, pandemioihin, tietoverkkoturvallisuuteen, terrorismiin ja järjestäytyneeseen rikollisuuteen piratismi mukaan luettuna) voidaan ratkaista ainoastaan kansainvälisellä tasolla. Globalisaation kiihtyessä on olennaista, että EU:n sisäisiä kestävän kasvun ja eurooppalaisten työpaikkojen turvaamisen ohjelmia sekä EU:n sisäisiä politiikkoja ylipäätään täydennetään soveltuvalla ulkoisella rahoitustuella. Tämän sisäisten politiikkojen ulkoisen ulottuvuuden pitäisi parantaa EU:n ulkoisten toimien johdonmukaisuutta ja yhtenäisyyttä ja täydentää niitä turhaa päällekkäisyyttä välttäen. Tämän vuoksi kumppanuusvälineessä asetetaan etusijalle EU:n muiden ulkopolitiikan alojen, kuten kauppapolitiikan, sekä ilmastonmuutokseen, ympäristöön, energiaan, liikenteeseen, työllisyyteen ja sosiaalipolitiikkaan sekä tieto- ja viestintäteknologiaan liittyvien EU:n politiikkojen ulkoisen ulottuvuuden tukeminen. Ilmastotoimiin liittyvällä valtavirtaistamisella ja ilmastotavoitteilla on kumppanuusvälineessä erityinen merkitys toimille, joilla edistetään eri alojen vuoropuhelua teollisuusmaiden ja kehittyvien talousalueiden kanssa. Luonnonvarojen käytön tehokkuus on keskeistä, jotta talouskasvu voidaan pitää kestävänä ympäristöön nähden. EU on hyväksymässä yhtenä Eurooppa 2020 ‑strategian lippulaivahankkeena resurssitehokkuutta koskevan strategian. Se vaikuttaa EU:n normeihin, mutta siitä tulee todella tehokas ainoastaan, jos kaikki merkittävät taloudet omaksuvat resurssitehokkaita käytäntöjä. Kehittyvien talousalueiden on mahdollista hypätä niiden kestämättömien kulutus- ja tuotantotapojen yli, jotka olivat yleisiä EU:n ja muiden kehittyneiden talouksien teollistumisvaiheessa, ja EU:lla on hyvät syyt auttaa niitä siinä. Kehittyvillä talouksilla ja etenkin Intialla ja Kiinalla on kuitenkin mittava absoluuttisen köyhä väestönosa, joka on riippuvainen terveistä ekosysteemeistä ja esimerkiksi puhtaasta vedestä. Osa tästä väestöstä saa elantonsa meristä ja metsistä. Brasilian, Etelä-Afrikan, Intian ja Kiinan biologinen monimuotoisuus on valtava. Nämä taloudet myös vaikuttavat muiden, varsinkin köyhimpien kehitysmaiden resurssien käyttöön. Näiden ekosysteemien suojelemiseen ja kestävään käyttöön tähtäävä yhteistyö on sekä EU:n että sen kumppaneiden etu. Vuoropuhelu ja käytännön yhteistyö maailman keskeisten energiantuottajien ja -kuluttajien kanssa on erittäin tärkeää pyrittäessä turvaamaan EU:n energiavarmuus etenkin kun EU:sta on tulossa entistä riippuvaisempi tuonnista. Yhtä tärkeää on edistää maailmanlaajuista hiilidioksidipäästöjen vähentämistä, kestäviä energiapolitiikkoja, energian maailmanmarkkinoiden avoimuutta ja ennakoitavuutta sekä teknologiayhteistyötä. Kun tietyt maat eivät enää tarvitse kahdenvälistä kehitysapua, ne pyrkivät uudenlaiseen yhteistyöhön. Jotta EU voi pysyä niiden strategisena kumppanina tekniikan ja innovoinnin aloilla ja jatkaa suunnannäyttäjänä maailmanlaajuisten normien edistämiseksi, sen on kyettävä solmimaan näihin aloihin liittyviä ja yhteisiin etuihin perustuvia kumppanuuksia. Sisäisten politiikkojen ulkoinen ulottuvuus siis integroidaan täysin kumppanuusvälineen ohjelmointiin. Kumppanuusvälineellä voidaan sen määrärahojen sallimissa rajoissa täydentää sisäisten politiikkojen ulkoista ulottuvuutta muissa EU:n ohjelmissa (esimerkiksi toimia, jotka liittyvät tutkimusta ja innovointia koskevaan Horizon 2020 -puiteohjelmaan, kilpailukyky- ja pk-yritysohjelmaan matkailualan yhteistyö mukaan luettuna, maahanmuuttorahastoon ja sisäisen turvallisuuden rahastoon sekä Yhteinen Erasmus -ohjelmaan) päällekkäisyyttä välttäen. Sillä voidaan myös tukea EU:n muita ulkopolitiikan aloja, kuten kauppapolitiikkaa. Johdonmukaisuuteen ja täydentävyyteen muiden ulkoisten toimien maantieteellisten välineiden, varsinkin kehitysyhteistyön rahoitusvälineen, kanssa kiinnitetään huomiota kaikissa ohjelmoinnin vaiheissa eriyttämisen ja keskittämisen periaatteita noudattaen. 2. INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET Euroopan komissio järjesti 26. marraskuuta 2010 ja 31. tammikuuta 2011 välisenä aikana julkisen kuulemisen EU:n ulkoisten toimien rahoituksesta tulevaisuudessa. Kuuleminen toteutettiin verkkokyselynä, jonka taustamateriaalina oli komission ja Euroopan ulkosuhdehallinnon virkamiesten laatima asiakirja EU:n ulkoisen toiminnan rahoituksesta vuoden 2013 jälkeen. Suurin osa vastaajista (noin 70 prosenttia) vahvisti, että EU:n taloudellinen tuki tarjoaa merkittävää lisäarvoa tärkeimmillä politiikan aloilla[3], joita tuetaan EU:n ulkoisen toiminnan rahoitusvälineillä. Monet mainitsivat EU:n tuoman lisäarvon ratkaisevana tulevaisuudessakin. Niiden mielestä EU:n pitäisi hyödyntää tätä suhteellista etua, joka liittyy sen läsnäoloon kaikkialla maailmassa, laajaan asiantuntemukseen, ylikansalliseen luonteeseen sekä sen rooliin koordinoinnin helpottajana. Lisäksi sen olisi hyödynnettävä mittakaavaetua. Lähes kaikki vastaajat (92 prosenttia) tukivat eriyttämistä ja mukautumista kohdemaan tilanteeseen käyttäen perustana selkeitä kriteerejä ja tehokasta tiedonkeruuta, jotta EU:n rahoitusvälineillä saataisiin aikaan suurempi vaikutus. Mielipiteet välineiden yksinkertaistamisesta ja maantieteellisten ja temaattisten välineiden tasapainosta vaihtelivat. Monet pelkäsivät, että EU:n temaattisten ohjelmien karsiminen saattaisi merkitä kaikkiin temaattisiin toimiin käytettävissä olevan rahamäärän vähenemistä, ja toivoivat sen sijaan, että yksinkertaistettaisiin temaattisen rahoituksen saantia ja käyttöä koskevia sääntöjä. Huomattava enemmistö kannatti EU:n välineiden maantieteellisen jouston lisäämistä vastauksena alueiden välisiin haasteisiin. Kun sidosryhmiä pyydettiin asettamaan toiminnan eri aloja tärkeysjärjestykseen, niistä useimmat nostivat kärkeen ”makrotalouden vakauden, rahoitusvakauden ja talouskasvun” sekä ”kaupan ja investointien edistämisen”. Seuraavaksi tärkeimpiä olivat ”energia, resurssitehokkuus ja ilmastonmuutos” sekä ”työllisyys ja sosiaalikysymykset (osallistava kasvu ja ihmisarvoinen työ)”. Suuri enemmistö vastaajista oli myös sitä mieltä, että yksityissektori on talouskehityksen pääveturi ja sillä on merkittävä vaikutus kestävään kasvuun. Tästä syystä ne toivoivat EU:lta voimakkaampaa sitoutumista liike-elämään kumppanina sekä EU:ssa että sen ulkopuolella, jotta yksityissektorin osallistumismahdollisuudet kestävään kehitykseen sen veturina kasvaisivat sekä taloudellisesti että asiantuntemuksen kokoamiseksi. Monet vastaajat olivat sitä mieltä, että yhteisohjelmointi ja -rahoitus jäsenvaltioiden kanssa voi parantaa EU:n ulkoisten toimien vaikutusta ja johdonmukaisuutta, yksinkertaistaa avun toimittamista ja vähentää kokonaiskustannuksia. Tulosten arvioinnin suhteen valvonnan painottaminen hankkeiden ja ohjelmien toteutusvaiheessa sekä ulkopuolista rahoitusta koskevien sääntöjen yksinkertaistaminen edelleen saivat vastaajilta laajan kannatuksen keinoina varmistaa, että EU:n ulkoisen toiminnan välineillä on odotettu vaikutus. Monet sidosryhmät tukivat tiedotustoiminnan lisäämistä etenkin avunsaajamaissa EU:n antaman rahoituksen näkyvyyden lisäämiseksi. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että EU:n näkyvyys lisääntyy paremmin tehokkailla politiikoilla ja strategioilla sekä läsnäololla EU:n ulkopuolisissa maissa kuin lisäämällä tiedotusmenoja. Voimakasta tukea sai myös ajatus, että EU:n roolia koordinaattorina eri avunantajien keskuudessa lujitetaan ja että huolehditaan siitä, että täytäntöönpanokumppanit tuovat EU:n rahoitusta näkyvämmin esiin. Ennen tämän kumppanuusvälinettä koskevan ehdotuksen tekemistä komissio punnitsi neljää eri vaihtoehtoa, jotka olivat ICI:n lakkauttaminen, tilanteen säilyttäminen ennallaan, DCI:n muuttaminen siten, että siitä voidaan rahoittaa myös muuta kuin virallista kehitysapua, tai uuden rahoitusvälineen perustamista ICI/ICI+:n pohjalta. Huolellisen arvioinnin perusteella ICI:n lakkauttamista tai tilanteen säilyttämistä ennallaan ei pidetty poliittisesti kestävänä ratkaisuna. Jos varojen käyttö rajattaisiin ainoastaan köyhyyden vähentämiseen liittyviin toimiin tai jos köyhyyden vähentämistä pidettäisiin ainoana yhteistyön päämääränä kehittyvien talousalueiden kanssa, se rajoittaisi EU:n ulkoista toimintaa ja EU:n keskeiset edut jäisivät huomiotta. Se vaihtoehto, että muutettaisiin kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä siten, että sitä olisi mahdollista käyttää muuhunkin kuin viralliseen kehitysapuun, olisi maantieteellisesti johdonmukainen ratkaisu (yksi rahoitusväline kutakin maata varten), mutta sen vakava puute on se, että välineen hallinnointi kahdella hyvin erilaisella tavoitteella on vaikeaa. Vaikutusten arviointi Taloudelliset vaikutukset Uuden kumppanuusvälineen käyttöönotto antaisi EU:lle uuden kanavan parantaa (etenkin pk-) yritystensä ja tuotteidensa mahdollisuuksia. Sillä voitaisiin tukea EU:n yritysten toimintaa EU:n ulkopuolella, ja se tarjoaisi EU:n kilpailukykyyn ja innovointiin liittyviä kannustimia täydennyksenä toimille, joita rahoitetaan kilpailukykyä ja pk-yrityksiä koskevassa ohjelmassa ja tutkimusta ja innovointia koskevassa Horizon 2020 –ohjelmassa. Sillä voitaisiin myös tukea EU:n kansainvälistä kauppaa ja investointia, mikä voisi helpottaa ulkomaisten sijoitusten saantia EU:hun. Sillä voi olla merkitystä myös etelän maiden keskinäisessä kaupassa ja yhteistyössä, koska sillä voidaan edistää sitä, että EU:n kumppanit kolmansissa maissa ja etenkin köyhemmät kehitysmaat noudattavat vastuullisia liiketoimintakäytäntöjä. Välinettä voitaisiin käyttää lukuisilla yhteistyöaloilla, kuten ilmastonmuutos, energia[4], ympäristö, teknisten määräysten ja normien lähentäminen, yritysten sosiaalinen vastuu, teollis- ja tekijänoikeudet, henkilötietojen suoja, parhaat käytänteet talous-, kauppa-, sijoitus, vero- ja finanssiasioissa sekä matkailu. Tämä voisi parantaa EU:n taloudellista turvallisuutta ja luoda työpaikkoja, mikä viime kädessä edistäisi talouskasvua. Uusi väline lujittaisi kehittyneimpiä taloudellisen yhteistyön muotoja EU:n ja kumppanimaiden välillä. EU voisi sen avulla varmistaa, että yhteistyöhön liittyvässä toimintapolitiikkojen ja ohjelmien suunnittelussa ja toteutuksessa otetaan asianmukaisella tavalla huomioon ympäristöön, kestävään energiaan, sosiaalikysymyksiin, työllisyyteen ja muuhun hyvinvointiin liittyvät arvot. Sosiaaliset vaikutukset Uudella rahoitusvälineellä lähennettäisiin EU:n ja sen jäsenvaltioiden rahoitusvälineitä ja tuettaisiin yhteisiä toimia muiden kahden- ja monenvälisten avunantajien kanssa, jolloin sillä voisi olla merkittävä vaikutus kehittyvien talousalueiden yhteiskuntarakenteeseen. Sillä voitaisiin tukea sosiaaliturvajärjestelmien uudistuksia, kansallisia työllisyyspolitiikkoja, ammatilliseen koulutukseen ja ammattitaidon kehittämiseen liittyviä kansallisia politiikkoja, yleissivistävää koulutusta, tutkimus- ja innovointivalmiuksien kehittämisohjelmia sekä toimenpiteitä kansallisten turvaverkkojen vahvistamiseksi. Uusien vihreiden työpaikkojen luominen lisäisi tuloja sekä lujittaisi sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja köyhyyden vähentämisen strategioita kansallisella tasolla. Sillä voitaisiin edistää YK:n Kansainvälisen työjärjestön (ILO) sekä G8- ja G20- ryhmien tukeman kansainvälisen sosiaalipoliittisen ohjelman menestyksekästä täytäntöönpanoa. Ympäristövaikutukset Uudella välineellä rahoitettavissa EU:n kumppanuuksissa pyritään edistämään ja tukemaan kasvua ja ympäristön pitkän aikavälin kestävyyttä. Uudella välineellä odotetaan olevan keskeinen rooli, kun tuetaan ympäristöön ja ilmastonmuutokseen liittyviä EU:n ja kumppanimaiden toimia ja toimintalinjoja koskevaa vuoropuhelua. Välineellä voitaisiin tukea vähähiilistä liiketoimintamallia tarjoamalla kannustimia eurooppalaiselle yksityissektorille. Sitä voitaisiin käyttää EU:ssa toimivien yritysten auttamiseen tehokkaiden ja edullisten toimintapolitiikkojen kehittämisessä ympäristöystävällisten tavoitteiden saavuttamiseksi kumppanimaissa, ja tässä voitaisiin hyödyntää Cancúnissa järjestetyn YK:n ilmastonmuutoskonferenssin 16. osapuolikokouksen hyviä tuloksia. Sillä autettaisiin myös kumppanimaita hyödyntämään täysimääräisesti innovaatioiden ympäristöllisiä, ekologisia ja energiaasäästäviä parannuksia. Sillä voitaisiin edistää siirtymää vihreään ja resurssitehokkaaseen talouteen. Hyödykkeiden kasvava kysyntä kehittyvillä talousalueilla merkitsee sitä, että tarvitaan yksityissektorin parhaiden käytäntöjen jakamista ja hankintamenettelyjen muuttamista ekologisemmiksi. Väline voisi mahdollistaa yhteistyön, jolla pyritään ymmärtämään paremmin, mitä taloudellisia ja sosiaalisia seurauksia on biologisen monimuotoisuuden häviämisestä ja ekosysteemien pilaantumisesta näiltä osin maapallolle merkittävimmissä maissa. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ Lainsäädäntövallan käyttäjän keskusteluissa komission ICI+ -ehdotuksesta (KOM/2009/197) ja Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen on saavutettu yhteisymmärrys siitä, että kehitysmaissa toteutettaviin muihin kuin kehitysyhteistyötoimiin sovelletaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 207 artiklan 2 kohtaa ja 209 artiklan 1 kohtaa. Muissa kuin kehitysmaissa toteutettaviin toimiin sovelletaan saman sopimuksen 212 artiklan 2 kohtaa. Tämän perusteella ehdotettu kumppanuusväline perustuisi seuraavien SEUT-sopimuksen kohtien yhdistelmään: 212 artiklan 2 kohta, 207 artiklan 2 kohta ja 209 artiklan 1 kohta. Toisin kuin yksittäisillä jäsenvaltioilla, EU:lla on lukuisia kansainvälisiä sopimuksia kumppanimaiden kanssa kaikkialla maailmassa. Niiden avulla unioni voi vaikuttaa lähes kaikkiin mahdollisiin kansainvälisten suhteiden aloihin. Jos 27 jäsenvaltiota toimii yhteisten politiikkojen ja strategioiden mukaisesti, EU:lla on maailmanlaajuisten haasteiden ratkaisun edellyttämä kriittinen massa. EU:lla on myös ainutlaatuinen tilaisuus tuoda esiin EU:n normeja ja standardeja ja saada niistä kansainvälisellä yhteistyöllä maailmanlaajuisia. Ehdotettu kumppanuusväline tarjoaa enemmän lisäarvoa kuin nykytilanne, sillä se pitää sisällään Eurooppa 2020 -strategian, joka perustuu vihreään kasvuun suuntautuvaan yhteistyöhön, painottaa enemmän EU:n etuja yhteistyössä kehittyvien talousalueiden ja teollisuusmaiden kanssa sekä pyrkii voimakkaammin parantamaan liike- ja sijoitustoiminnan, kaupan sekä tutkimuksen ja innovoinnin olosuhteita. Sillä pitäisi saada aikaan EU:n ja kumppanimaiden yhteisille intresseille perustuva ennakoiva agenda, jossa keskitytään erityisesti strategisiin kumppaneihin. Uusi kumppanuusväline myös auttaisi EU:ta toteuttamaan sitoumuksiaan niitä EU:n ulkopuolisia maita kohtaan, joiden kanssa on tehty kumppanuus- ja yhteistyö- tai puitesopimuksia. Se parantaisi EU:n ulkopolitiikan uskottavuutta ja johdonmukaisuutta, kun EU pyrkii kytkemään arvojensa ja etujensa edistämisen käytännön yhteistyötoimiin. Kumppanuusväline voisi sopimusten puitteissa myös helpottaa EU:n ja jäsenvaltioiden yhteisiä hankkeita, koska kumppanuusvälinettä koskevat säännökset sitovat sekä EU:ta että sen jäsenvaltioita. Se tukisi EU:n alueellisia ja kahdenvälisiä toimintapolitiikkoja sekä EU:n sitoutumista alueellisiin ja kansainvälisiin yhteistyöprosesseihin ja -elimiin. EU:n taloudellisen yhteistyön toiminta, liike-elämän vuoropuhelut ja muut ulkoiset toimet talouden alalla voivat olla tehokas ulkopolitiikan väline. Niillä on vaikutusta EU:n näkyvyyteen ja vaikutukseen muualla maailmassa. Ne voivat auttaa EU:ta nousemaan kansainvälisesti keskeiseksi talouden ja politiikan vaikuttajaksi sekä kahden- että monenvälisissä elimissä, kuten G20-ryhmässä. Kumppanuusvälineen ansiosta yhteiset toimet jäsenvaltioiden kanssa sekä innovatiiviset varainhankintamenettelyt voisivat tulla yleisemmiksi ja helpommiksi toteuttaa kuin nykytilanteessa ICI:n nojalla. Jäsenvaltioiden kahdenvälisen avun tai rahoituslaitosten kanssa yhteisrahoitettavien toimien rahoitukseen on käytettävissä enemmän rahaa. Monivuotinen ohjelmointi mahdollistaa järjestelmällisemmän ja integroidumman toiminnan. Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia on helpompi toteuttaa ja niihin voi osallistua monenlaisia sidosryhmiä eurooppalaisesta liike-elämästä. Sopivissa yhteyksissä voidaan suosia avun ja lainojen yhdistelmiä. Sääntelytavan valinta Komissio katsoo, että kehitysyhteistyön rahoitusvälineen soveltamisalan laajentaminen siten, että sitä voitaisiin soveltaa myös muuhun kuin kehitysyhteistyöhön, saattaisi luoda jännitteitä erilaisten tavoitteiden välille ja johtaa päätöksenteon ja toteutuksen merkittävään hidastumiseen. Komissio suosittelee, että luodaan uusi koko maailman kattava väline, jolla keskitytään puolustamaan EU:n keskeisiä etuja ja ratkaisemaan maailmanlaajuisia haasteita ja jonka kattama toiminta on selkeästi määritelty. Tämän vuoksi komissio suosittelee uutta välinettä. Parhaana vaihtoehtona pidetään uuden välineen perustamista. Nykyisten rahoitusvälineiden käyttämisestä perustana vallitsee laaja yksimielisyys, vaikkakin on otettava huomioon Lissabonin sopimuksen tuomat institutionaaliset muutokset. Tässä vaihtoehdossa välineiden rakenne säilyisi pitkälti nykyisellään, koska sekä sidosryhmät että jäsenvaltiot pitävät niitä sopivina ja riittävinä. Tällä uudella kumppanuusvälineellä, joka ulottuisi koko maailmaan ja jolla olisi tarkat tavoitteet, voitaisiin kuitenkin perusteellisesti mukauttaa nykyisiä tapoja määritellä toimintapolitiikkaa, ohjelmoida toimia ja tuottaa tuloksia. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Kumppanuusvälineelle ehdotetaan käypinä hintoina 1 131 miljoonan euron rahoitusta kaudeksi 2014–2020. Määrä on sama kuin vuosiksi 2014–2020 ehdotetun rahoituskehyksen otsakkeessa 4 "Globaali Eurooppa". Korkea-asteen koulutukseen kolmansissa maissa liittyvien toimien rahoituksen ennakoitavuuden turvaamiseksi Yhteinen Erasmus -ohjelmaa rahoitetaan EU:n ulkoisen toiminnan tavoitteiden mukaisesti kahdella monivuotisella määrärahalla, joista ensimmäinen kattaa ohjelman neljä ensimmäistä vuotta ja toinen loput kolme vuotta. Tämä rahoitus näkyy kumppanuusvälineen monivuotisessa ohjelmoinnissa kyseisten maiden osalta määriteltyjen tarpeiden ja ensisijaisten tavoitteiden mukaisesti. Määrärahoja voidaan tarkistaa EU:n ulkoisten prioriteettien mukaisesti, jos olosuhteet muuttuvat ennakoimattomasti ja huomattavasti tai jos tapahtuu merkittäviä poliittisia muutoksia. Varojen käyttöön sovelletaan Yhteinen Erasmus -ohjelman perustamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o …[5] säännöksiä. 5. LISÄTIETOJA Yksinkertaistaminen Komission yhtenä tavoitteena tässä uudessa asetuksessa, kuten muissakin monivuotisen rahoituskehyksen ohjelmissa, on yksinkertaistaa sääntelyä ja tehdä unionin avun saanti helpommaksi muun muassa kumppanimaille ja -alueille sekä kansalaisjärjestöille, kunhan nämä noudattavat asetuksen tavoitteita. Uusi kumppanuusvälineasetus nopeuttaisi täytäntöönpanotoimien hyväksymistä ja antaisi yhteistyölle enemmän pelivaraa. Lisäksi varainhoitoasetuksen tarkistus, jossa tehtiin erityisen paljon muutoksia ulkoisia toimia koskeviin erityismääräyksiin, helpottaa kansalaisjärjestöjen ja pk-yritysten osallistumista ohjelmien rahoitukseen sääntöjen yksinkertaistamisen, osallistumiskulujen vähentämisen ja valintamenettelyjen nopeuttamisen myötä. Komissio aikoo soveltaa kumppanuusvälineasetusta tarkistetussa varainhoitoasetuksessa säädettyjen uusien joustavien menettelyjen mukaisesti. Täytäntöönpanosäännöt sisältyvät unionin ulkoisen toiminnan välineiden täytäntöönpanoa koskevista yhteisistä säännöistä ja menettelyistä [... päivänä …kuuta … annettuun] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o …. 2011/0411 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kumppanuusvälineen perustamisesta kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 2 kohdan, 209 artiklan 1 kohdan ja 212 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Tämä asetus kuuluu Euroopan unionin ulkoisia politiikkoja suoraan tukeviin välineisiin. Sillä korvataan teollistuneiden ja muiden korkean tulotason maiden ja alueiden kanssa tehtävän yhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta 21 päivänä joulukuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 1934/2006[6]. (2) Unioni on kuluneen vuosikymmenen aikana vahvistanut johdonmukaisesti kahdenvälisiä suhteitaan useisiin eri teollisuusmaihin ja muihin korkean tulotason maihin ja alueisiin eri puolilla maailmaa, ensisijaisesti Pohjois-Amerikassa, Itä-Aasiassa ja Australaasiassa, mutta myös Kaakkois-Aasiassa ja Persianlahden alueella. (3) Lisäksi unioni on vuodesta 2007 lujittanut ja syventänyt yhteistyötä ja kumppanuuksia Aasian, Keski-Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaiden ja siirtymätalousmaiden sekä Irakin, Iranin, Jemenin ja Etelä-Afrikan kanssa kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1905/2006 nojalla. (4) Kehitysmaiden ja -alueiden kanssa kehitysyhteistyön rahoitusvälineen maantieteellisten ohjelmien puitteissa harjoitettavan yhteistyön soveltamisala rajoittuu sellaisten toimenpiteiden rahoittamiseen, jotka on suunniteltu siten, että ne täyttävät Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) kehitysapukomitean (DAC) virallisen kehitysavun määritelmän. (5) Yhteistyön lujittamiseksi ja syventämiseksi Intian ja Kiinan sekä Aasian ja Latinalaisen Amerikan keskitulotason maiden kanssa kehitysyhteistyön rahoitusvälineen ulkopuolisilla aloilla toteutettiin valmistelevia toimia, kuten liike-elämän vuoropuhelua, kaupan edistämistoimia ja tiedealan vaihtoa. (6) Lisäksi unioni on lujittanut kahdenvälisiä suhteitaan muiden entistä merkittävämpien keskitulotason kehitysmaiden kanssa Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa laajentamalla yhteistyökumppanuutta ja politiikanaloja koskevaa vuoropuhelua kehitysyhteistyön ulkopuolelle. Suhteet Venäjään ovat myös kehittyneet muun muassa unionin ja Venäjän modernisaatiokumppanuuden myötä, mikä on korostanut Venäjän merkitystä unionin strategisena kumppanina kahdenvälisissä suhteissa ja maailmanlaajuisissa asioissa. (7) On unionin edun mukaista syventää suhteita kumppaneihin, joilla on yhä tärkeämpi rooli kansainvälisessä taloudessa ja kaupassa, etelän maiden keskinäisessä kaupassa ja yhteistyössä, monenvälisillä foorumeilla, kuten G20-ryhmän valtiovarainministerien ja keskuspankkien pääjohtajien kokouksissa, globaalissa hallinnassa sekä maailmanlaajuisten haasteiden ratkaisemisessa. Unionin on rakennettava kokonaisvaltaisia kumppanuuksia uusien kansainvälisten vaikuttajien kanssa vakaan ja osallistavan kansainvälisen järjestelmän tukemiseksi, globaalien julkishyödykkeiden tavoittelemiseksi, unionin keskeisten arvojen puolustamiseksi sekä unionin tuntemuksen lisäämiseksi näissä maissa. (8) EU tarvitsee koko maailman kattavan rahoitusvälineen, jolla se voi rahoittaa toimenpiteitä, joita ei välttämättä voida luokitella viralliseksi kehitysavuksi mutta joilla on keskeinen merkitys suhteiden syventämisessä ja lujittamisessa kyseisten kumppanimaiden kanssa erityisesti politiikanaloja koskevan vuoropuhelun ja kumppanuuksien kehittämisen avulla. (9) Huolimatta kansainvälisten vaikuttajien erityisestä painotuksesta, tämän asetuksen olisi katettava koko maailma, jotta sillä voidaan tukea tämän asetuksen tavoitteiden mukaisia yhteistyötoimia sellaisten kehitysmaiden kanssa, joihin liittyy unionin merkittäviä etuja. (10) Unioni on toistanut Eurooppa 2020 -strategiassa[7] jatkuvan sitoumuksensa edistää sisäisissä ja ulkoisissa politiikoissaan älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua, jossa yhdistyvät talous sekä sosiaali- ja ympäristönäkökohdat. (11) Unioni on sitoutunut suhteissaan kumppaneihinsa kaikkialla maailmassa edistämään ihmisarvoista työtä kaikille sekä kansainvälisesti tunnustettujen työnormien ja monenvälisten ympäristösopimusten ratifiointia ja tosiasiallista täytäntöönpanoa. (12) Erityisesti ilmastonmuutoksen torjuminen on tunnustettu yhdeksi unionin suureksi haasteeksi ja alaksi, jolla kiireelliset kansainväliset toimet ovat välttämättömiä. Komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio”[8] todetaan, että ilmastoon liittyvää osuutta unionin talousarviosta on tarkoitus kasvattaa vähintään 20 prosenttiin, ja tämän asetuksen olisi edistettävä kyseistä tavoitetta. (13) Unioni on sitoutunut auttamaan maailmanlaajuisten vuoteen 2020 asetettujen biodiversiteettitavoitteiden saavuttamisessa ja edistämään niihin liittyvää resurssien käyttöönottoa koskevaa strategiaa. (14) Unionin olisi tuettava tähän asetukseen perustuvilla toimilla Eurooppa 2020 ‑strategian toteuttamista ja etenkin tavoitteita, jotka liittyvät ilmastonmuutokseen, siirtymään vihreämpään talouteen, resurssitehokkuuteen, kauppaan ja investointeihin sekä liike-elämään ja sääntelyyn liittyvään yhteistyöhön kolmansien maiden kanssa, ja edistettävä julkisuusdiplomatiaa, koulutukseen liittyvää / akateemista yhteistyötä ja ulkopuolisiin maihin kohdistuvia toimia. (15) Kun yhdellä välineellä voidaan edistää monenlaista yhteistyötä ja erilaisia kumppanuusaloitteita, voidaan lisäksi saavuttaa säästöjä, synergiaa ja enemmän tuloksia sekä keventää päätöksentekoa ja hallintoa ja lisätä unionin ulkoisten toimien näkyvyyttä. (16) Tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi tarvitaan eriytettyä ja joustavaa lähestymistapaa kehittämällä keskeisten kumppanimaiden kanssa sellaisia yhteistyömalleja, joissa otetaan huomioon niiden taloudellinen, yhteiskunnallinen ja poliittinen tilanne sekä unionin erityisedut, toimintapoliittiset painotukset ja strategiat, mutta samalla on säilytettävä mahdollisuus toimiin tarpeen mukaan missä tahansa maailmalla. (17) Unionin olisi kyettävä vastaamaan muuttuviin ja/tai ennakoimattomiin tarpeisiin joustavasti ja nopeasti hyväksymällä monivuotisiin ohjelmiin kuulumattomia toimenpiteitä, jotta voitaisiin tehostaa sen sitoutumista edistämään sen etuja sen suhteissa kolmansiin maihin. (18) Koska jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita vaan tavoitteet voidaan toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistettujen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen esitettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi. (19) Jotta tämän asetuksen soveltamisalaa voitaisiin mukauttaa tilanteen nopeisiin muutoksiin kolmansissa maissa, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat liitteessä tarkasti määriteltyjä yhteistyöaloja. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. (20) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä toimivaltaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun asetuksen (EU) N:o 182/2011[9] mukaisesti. Täytäntöönpanosäädösten etenkin politiikkaa ohjaava luonne tai niiden rahoitusvaikutukset huomioon ottaen niitä annettaessa olisi pääsääntöisesti noudatettava tarkastelumenettelyä lukuun ottamatta teknistä täytäntöönpanoa koskevia toimenpiteitä, joilla on vähäinen rahoitusvaikutus. (21) Unionin ulkoisen toiminnan välineiden täytäntöönpanoa koskevista yhteisistä säännöistä ja menettelyistä säädetään … päivänä …kuuta … annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o …/…, jäljempänä ’yhteinen täytäntöönpanoasetus’. (22) Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiota ja toimintaa kuvataan neuvoston päätöksessä 2010/427/EU, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Kohde ja tavoitteet (1) Tällä asetuksella perustetaan kumppanuusväline kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten sekä EU:n että EU:n ja kumppanimaiden yhteisten etujen edistämiseksi. Kumppanuusvälineellä tuetaan toimenpiteitä, jotka vastaavat tehokkaalla ja joustavalla tavalla tavoitteisiin, joita nousee esiin unionin kahdenvälisissä, alueellisissa ja monenvälisissä suhteissa kolmansien maiden kanssa, sekä maailmanlaajuisiin haasteisiin. (2) Tästä välineestä rahoitettavat toimenpiteet liittyvät seuraaviin unionin erityistavoitteisiin: a) Eurooppa 2020 -strategian kansainvälisen ulottuvuuden toteuttaminen tukemalla EU:n kahdenvälisen, alueellisen ja alueidenvälisen yhteistyön kumppanuusstrategioita, edistämällä eri politiikanaloja koskevaa vuoropuhelua ja kehittämällä yhteisiä lähestymistapoja ja vastauksia maailmanlaajuisiin haasteisiin, kuten energian toimitusvarmuuteen, ilmastonmuutokseen ja ympäristöongelmiin. Tämän tavoitteen toteutumista mitataan sen perusteella, miten keskeiset kumppanimaat omaksuvat Eurooppa 2020 -strategian mukaisia toimintapolitiikkoja ja tavoitteita; b) markkinoille pääsyn parantaminen ja eurooppalaisten yritysten mahdollisuuksien kehittäminen kaupankäynnin, investoinnin ja liiketoiminnan aloilla talouskumppanuuksien sekä liikealan ja lainsäädännöllisen yhteistyön avulla. Tämän tavoitteen toteutumista mitataan sen perusteella, mikä on unionin osuus ulkomaankaupasta keskeisten kumppanimaiden kanssa, sekä niihin kumppanimaihin suuntautuvien kauppa- ja sijoitusvirtojen perusteella, jotka ovat erityisesti kohteena tämän asetuksen mukaisissa toimissa, ohjelmissa ja toimenpiteissä; c) unionia ja sen roolia maailmassa koskevan ymmärryksen ja näkyvyyden lisääminen julkisuusdiplomatialla, koulutuksella / akateemisella yhteistyöllä ja ulkopuolisiin maihin kohdistuvilla toimilla unionin arvojen ja etujen edistämiseksi. Tämän tavoitteen toteutumista mitataan muun muassa mielipidekyselyin ja arvioinnein. 2 artikla Soveltamisala (1) Tämän asetuksen mukaista yhteistyötä voidaan tehdä kaikkien kolmansien maiden ja alueiden kanssa. (2) Ensisijaisesti tällä asetuksella tuetaan kuitenkin yhteistyötä sellaisten kehittyneiden ja kehittyvien maiden kanssa, joilla on yhä näkyvämpi rooli kansainvälisessä taloudessa ja kaupassa, monenvälisillä foorumeilla, globaalissa hallinnassa ja maailmanlaajuisten haasteiden ratkaisemisessa ja joissa unionilla on merkittäviä etuja. 3 artikla Yleiset periaatteet (1) Unioni pyrkii edistämään, kehittämään ja lujittamaan sen perustana olevien vapauden, kansanvallan, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen ja oikeusvaltion periaatteita vuoropuhelulla ja yhteistyöllä kolmansien maiden kanssa. (2) Unionin avun vaikutuksen tehostamiseksi kumppanimaiden kanssa tehtävää yhteistyötä suunniteltaessa noudatetaan tarvittaessa eriytettyä ja joustavaa lähestymistapaa kumppanimaiden taloudellisten, yhteiskunnallisten ja poliittisten olosuhteiden sekä yhteisön erityisten etujen, toimintapoliittisten painopisteiden ja strategioiden huomioon ottamiseksi. (3) Unioni ja jäsenvaltiot edistävät kukin toimivaltansa puitteissa monenvälistä lähestymistapaa maailmanlaajuisiin haasteisiin ja tehostavat yhteistyötä kansainvälisten ja alueellisten järjestöjen ja elinten kanssa, joita ovat esimerkiksi kansainväliset rahoituslaitokset, Yhdistyneiden Kansakuntien erityisjärjestöt, rahastot ja ohjelmat, Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö, G20-ryhmän valtiovarainministerien ja keskuspankkien pääjohtajien ryhmä sekä muut kahdenväliset avunantajat. (4) Unioni pyrkii tämän asetuksen täytäntöönpanossa yhtenäisyyteen ja johdonmukaisuuteen muiden ulkoisten toimien alojensa, etenkin kehitysyhteistyön rahoitusvälineen, sekä unionin muiden samaa asiaa koskevien politiikkojen kanssa toimintapolitiikan laatimisen, strategisen suunnittelun ja ohjelmoinnin sekä täytäntöönpanotoimien yhteydessä. (5) Tämän asetuksen perusteella rahoitettavat toimenpiteet perustuvat soveltuvissa tapauksissa yhteistyömalleihin, jotka on määritelty unionin ja kyseisten kolmansien maiden ja alueiden välisissä asiakirjoissa, kuten sopimuksissa, julistuksissa ja toimintasuunnitelmissa, ja ne ovat yhteydessä unionin erityisetuihin, toimintapoliittisiin painopisteisiin ja strategioihin liittyviin aloihin. (6) Tämän asetuksen nojalla rahoitettava unionin tuki toteutetaan yhteisen täytäntöönpanoasetuksen mukaisesti. 4 artikla Yhteistyöalat Tarkka luettelo yhteistyöaloista, joita unioni voi tukea tämän asetuksen nojalla, on liitteessä. Komissiolle siirretään valta antaa liitteen muuttamisesta tai täydentämisestä delegoituja säädöksiä 7 artiklan mukaisesti. 5 artikla Ohjelmointi ja varojen alustava kohdentaminen (1) Komissio hyväksyy suuntaa antavat monivuotiset ohjelmat yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Tätä menettelyä sovelletaan myös sisällöllisiin tarkistuksiin, joilla tehdään merkittäviä muutoksia strategiaan tai sen ohjelmointiin. (2) Suuntaa antavissa monivuotisissa ohjelmissa määritellään unionin strategiset ja/tai molemminpuoliset edut ja ensisijaiset tavoitteet, erityistavoitteet ja odotetut tulokset. Jos maasta tai alueesta on laadittu yhteinen puiteasiakirja, jossa määritellään kattava unionin strategia, suuntaa antava monivuotinen ohjelma perustuu tähän asiakirjaan. (3) Suuntaa antavissa monivuotisissa ohjelmissa määritellään myös unionin rahoitusta saavat ensisijaiset alat ja esitetään pääpiirteissään varojen alustava jakautuminen kyseisenä ajanjaksona kokonaisuudessaan, ensisijaisten alojen osalta sekä kumppanimaiden tai kumppanimaiden ryhmien osalta mukaan luettuna osallistuminen maailmanlaajuisiin aloitteisiin; tarvittaessa nämä määrät voidaan ilmaista vaihteluvälinä. (4) Suuntaa antavia monivuotisia ohjelmia mukautetaan ottamalla tarvittaessa huomioon niiden perustana olevien asiakirjojen puolivälitarkistus tai muu tarkistus. (5) Kohdentamattomista varoista voidaan tehdä varaus suuntaa antaviin monivuotisiin ohjelmiin. Näiden varojen kohdentamisesta päätetään yhteisen täytäntöönpanoasetuksen mukaisesti. (6) Edellä 1 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä ei sovelleta vähäisiin suuntaa antavien monivuotisten ohjelmien muutoksiin, teknisiin mukautuksiin, varojen uudelleenkohdentamiseen ensisijaisen alan alustavan määrärahan sisällä tai alustavan kokonaismäärärahan kasvattamiseen tai supistamiseen alle 20 prosentilla, jos muutokset eivät vaikuta suuntaa antavissa monivuotisissa ohjelmissa määriteltyihin ensisijaisiin aloihin ja tavoitteisiin. Tällaisista mukautuksista on ilmoitettava kuukauden kuluessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle. (7) Yhteisen täytäntöönpanoasetuksen 15 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua menettelyä voidaan soveltaa suuntaa antavien monivuotisten ohjelmien muuttamiseen, jos unionilta edellytetään nopeita toimia. 6 artikla Komitea Komissiota avustaa kumppanuusvälinekomitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. 7 artikla Siirretyn säädösvallan käyttäminen (1) Siirretään 4 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle tämän asetuksen voimassaoloajaksi. (2) Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. (3) Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. (4) Annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella. 8 artikla Rahoitusohje 1. Rahoitusohje tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi kaudella 2014–2020 on 1 131 000 000 euroa. Budjettivallan käyttäjä päättää vuotuisista määrärahoista monivuotisessa rahoituskehyksessä määritellyissä rajoissa vuotuisen talousarviomenettelyn yhteydessä. 2. Jotta voidaan edistää korkea-asteen koulutuksen kansainvälistä ulottuvuutta, ulkoisista välineistä (kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä, Euroopan naapuruuspolitiikan välineestä, liittymistä valmistelevasta tukivälineestä, kumppanuusvälineestä ja Euroopan kehitysrahastosta) osoitetaan 1 812 100 000 euron ohjeellinen määrä toimiin, jotka koskevat oppimiseen liittyvää liikkuvuutta EU:n ulkopuolisiin maihin tai maista, sekä yhteistyöhön tai poliittiseen vuoropuheluun näiden maiden viranomaisten/laitosten/organisaatioiden kanssa, kuten Yhteinen Erasmus ‑ohjelmasta annetun asetuksen 13 artiklan 2 kohdassa säädetään. Näiden varojen käyttöön sovelletaan Yhteinen Erasmus ‑ohjelmasta annetun asetuksen säännöksiä. Rahoitus asetetaan käyttöön kahtena monivuotisena määrärahakokonaisuutena, joista ensimmäinen kattaa ensimmäiset neljä vuotta ja toinen loput kolme vuotta. Rahoitus otetaan huomioon näiden välineiden monivuotisessa ohjeellisessa ohjelmoinnissa kyseisten maiden osalta kartoitettujen tarpeiden ja prioriteettien mukaan. Määrärahoja voidaan tarkistaa merkittävien ennakoimattomien olosuhteiden tai merkittävien poliittisten muutosten mukaan EU:n ulkoisen toiminnan prioriteettien mukaisesti. 9 artikla Euroopan ulkosuhdehallinto Tätä asetusta sovellettaessa noudatetaan Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta annettua neuvoston päätöstä 2010/427/EU. 10 artikla Voimaantulo 1. Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014. 2. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE KUMPPANUUSVÄLINEEN SOVELTAMISALAAN KUULUVAT YHTEISTYÖALAT Unioni voi antaa apua 1 artiklassa säädettyjen tavoitteiden tukemiseksi seuraavilla yhteistyöaloilla: a) tuki erityisaloitteille ja muun muassa tutkimustyölle, selvityksille, pilotti- tai yhteishankkeille, joilla pyritään vastaamaan tehokkaasti ja joustavasti yhteistyötavoitteisiin, joita nousee esiin unionin suhteissa kyseisten kolmansien maiden kanssa; b) yhteistyön, kumppanuuksien ja yhteisyritysten edistäminen taloudellisten, sosiaalisten, kulttuuristen, valtiollisten ja tieteellisten toimijoiden välillä unionissa ja kumppanimaissa; c) kauppasuhteiden ja kaupan yhdentymisprosessien helpottaminen (ja tukeminen), myös etelän maiden keskuudessa, unionin investointivirtojen ja talouskumppanuuksien tukeminen kiinnittäen huomiota muun muassa pieniin ja keskisuuriin yrityksiin; d) sellaisen eri politiikkoja ja aloja koskevan vuoropuhelun edistäminen, johon osallistuu politiikan, talouden, sääntelyn, ympäristöalan, sosiaalialan, tutkimuksen ja kulttuurin toimijoita ja valtiosta riippumattomia järjestöjä unionista ja sen ulkopuolelta; e) ulkopuolisiin maihin kohdistuvien toimien, akateemisen vaihdon ja kulttuurienvälisen vuoropuhelun edistäminen; f) unionin tai molemminpuolisiin etuihin liittyvien aloitteiden ja toimien edistäminen seuraavilla aloilla: ilmastonmuutos, ympäristöasiat biodiversiteetti mukaan luettuna, resurssitehokkuus, raaka-aineet, energia, liikenne, tiede, tutkimus ja innovointi, työllisyys- ja sosiaalipolitiikka, kestävä kehitys mukaan luettuna ihmisarvoisen työn edistäminen, yritysten sosiaalinen vastuu, etelän maiden keskinäinen kauppa ja yhteistyö, koulutus, kulttuuri, matkailu, tieto- ja viestintäteknologia, terveys, oikeus, tulli, verotus, finanssiasiat, tilastointi ja muut unionin erityisiin etuihin tai unionin ja kolmansien maiden molemminpuolisiin etuihin liittyvät asiat; g) unionia koskevan tietämyksen ja ymmärryksen sekä unionin näkyvyyden lisääminen kolmansissa maissa. SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1. PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1. Ehdotuksen/aloitteen nimi 1.2. Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB) 1.3. Ehdotuksen/aloitteen luonne 1.4. Tavoitteet 1.5. Ehdotuksen/aloitteen perustelut 1.6. Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto 1.7. Hallinnointitapa (hallinnointitavat) 2. HALLINNOINTI 2.1. Seuranta- ja raportointisäännöt 2.2. Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä 2.3. Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi 3. EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1. Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat 3.2. Arvioidut vaikutukset menoihin 3.2.1. Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin 3.2.2. Arvioidut vaikutukset toimintamäärärahoihin 3.2.3. Arvioidut vaikutukset hallintomäärärahoihin 3.2.4. Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa 3.2.5. Ulkopuolisten tahojen osallistuminen rahoitukseen 3.3. Arvioidut vaikutukset tuloihin SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1. PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1. Ehdotuksen/aloitteen nimi Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi (EY) N:o … kumppanuusvälineen perustamisesta kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten 1.2. Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)[10] Osasto 19: Ulkosuhteet Toimi 19 05: Suhteet kolmansiin teollisuusmaihin ja yhteistyö niiden kanssa Toimen 19 05 nimi vastaa vuosien 2007–2013 rahoitusvälineiden rakennetta. Ehdotetaan, että toimen sisältö 19 05 säilytetään entisellään mutta sen nimi muutetaan vuosiksi 2014–2020 seuraavasti: 19 05 : Kumppanuusvälineen mukainen yhteistyö kolmansien maiden kanssa 1.3. Ehdotuksen/aloitteen luonne x Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen. ¨ Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai valmistelutoimeen[11]. ¨ Ehdotus/aloite liittyy käynnissä olevan toimen jatkamiseen. ¨ Ehdotus/aloite liittyy toimeen, joka on suunnattu uudelleen. 1.4. Tavoitteet 1.4.1. Komission monivuotinen strateginen tavoite (monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden) saavuttamista ehdotus/aloite tukee Rahoitusvälineellä on tarkoitus tukea seuraavaa strategista tavoitetta, joka on mainittu 29. kesäkuuta 2011 annetussa komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio – osa II” (KOM/2011/500, Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio, osa II: politiikan alat, Ulkoiset toimet, s. 46): ”EU:n toimintalinjoja olisi käytettävä entistä enemmän merkittävien maailmanlaajuisten haasteiden ratkaisemisen tukena; näitä haasteita ovat esimerkiksi ilmastonmuutoksen torjunta, luonnon monimuotoisuuden heikkenemissuuntauksen kääntäminen ja globaalien julkishyödykkeiden ja resurssien suojaaminen. Komissio ehdottaa, että EU:lle ja sen ulkopuolisten maiden kanssa yhteisille intresseille laaditaan ennakoiva agenda, jossa keskitytään erityisesti strategisiin kumppaneihin.” 1.4.2. Erityistavoite (erityistavoitteet) sekä toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä Toimella 19 05 pyritään seuraaviin kolmeen erityistavoitteeseen: 1) Eurooppa 2020 -strategian kansainvälisen ulottuvuuden toteuttaminen tukemalla EU:n kahdenvälisen, alueellisen ja alueidenvälisen yhteistyön kumppanuusstrategioita, edistämällä eri politiikanaloja koskevaa vuoropuhelua ja kehittämällä yhteisiä lähestymistapoja ja vastauksia maailmanlaajuisiin haasteisiin; 2) markkinoille pääsyn parantaminen ja eurooppalaisten yritysten mahdollisuuksien kehittäminen kaupankäynnin, investoinnin ja liiketoiminnan aloilla talouskumppanuuksien sekä liikealan ja lainsäädännöllisen yhteistyön avulla; 3) unionin merkityksen lujittaminen maailmantaloudessa ja -politiikassa julkisuusdiplomatialla, koulutuksella / akateemisella yhteistyöllä sekä ulkopuolisiin maihin kohdistuvilla toimilla ja verkostoitumisella unionin arvojen ja etujen edistämiseksi. Toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä Muutetaan toimen 19 05 nimi seuraavaksi: Kumppanuusvälineen mukainen yhteistyö kolmansien maiden kanssa 1.4.3. Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset EU kykenee innovatiivisen kumppanuusvälineen avulla edistämään toimintapolitiikkojaan koko maailmassa. Vaikutukset EU:n talouteen ja taloutta koskevaan vuoropuheluun kumppanimaiden kanssa Uuden kumppanuusvälineen täytäntöönpano antaisi EU:lle uuden kanavan parantaa (etenkin pk-) yritystensä ja tuotteidensa mahdollisuuksia. Se antaisi mahdollisuuden tukea rahallisesti EU:n yritysten toimintaa EU:n ulkopuolella ja tarjoaisi EU:n kilpailukykyyn ja innovointiin liittyviä kannustimia täydennyksenä toimille, joita rahoitetaan kilpailukykyä ja pk-yrityksiä koskevassa ohjelmassa ja tutkimusta ja innovointia koskevassa Horizon 2020 –ohjelmassa. Sillä voitaisiin myös tukea EU:n kansainvälistä kauppaa ja investointia, mikä voisi helpottaa ulkomaisten sijoitusten saantia EU:hun. Välinettä voitaisiin käyttää lukuisilla yhteistyöaloilla, kuten ilmastonmuutos, ympäristö, teknisten määräysten ja normien lähentäminen, yritysten sosiaalinen vastuu, teollis- ja tekijänoikeudet, henkilötietojen suoja, parhaat käytänteet talous-, kauppa-, vero- ja finanssiasioissa, etelän maiden keskinäisessä kaupassa sekä yhteistyössä. Tämä voisi parantaa EU:n taloudellista turvallisuutta ja luoda työpaikkoja, mikä viime kädessä edistäisi talouskasvua. Väline saattaa vahvistaa EU:n kauppasuhteita kumppanimaihin, jolloin sillä olisi myönteinen vaikutus EU:n maksutaseeseen sekä talous- ja kauppasuhteisiin muun maailman kanssa, ja se olisi markkinoille pääsyä ja markkinoiden avoimuutta koskevien periaatteiden mukainen. Se saattaisi myös vähentää protektionismin riskiä ja tukea kansainvälistä kilpailukykyä ja meneillään olevaa globalisaatioprosessia varmistaen, että kaikki maat hyötyvät Eurooppa 2020 ‑strategian periaatteiden mukaisesti. Uudella kumppanuusvälineellä voitaisiin myös osittain tukea EU:n kilpailukykyä kohdennetulla henkilöresurssien kehittämisellä. Taloudellinen vauraus edellyttää ammattitaitoisen työvoiman saatavuutta ja kykyä innovoida ja tehdä tieteellistä ja teknistä kehittämistyötä. Taloudellinen vaikutus kumppanimaihin Uusi väline lujittaisi kehittyneimpiä taloudellisen yhteistyön muotoja EU:n ja kumppanimaiden välillä. EU voisi sen avulla varmistaa, että toimintapolitiikkojen ja ohjelmien suunnittelussa ja toteutuksessa otetaan asianmukaisella tavalla huomioon ympäristöön, kestävään energiaan, sosiaalikysymyksiin, työllisyyteen ja muuhun hyvinvointiin liittyvät arvot. EU:n yritysten investointien kasvu edistäisi myös talouskasvua kohdemaassa. Yritysten sosiaalista vastuuta edistävillä toimilla parannetaan sekä sosiaalisia että työtä ja ympäristöä koskevia sääntöjä ja niiden noudattamista kumppanimaassa. Teknistä apua tukemalla välineen avulla voitaisiin määrittää kestäviä tapoja vakauttaa julkista taloutta ja edistää kasvua, mikä auttaisi kumppanimaita niiden pyrkiessä saamaan taloutensa hallintaan. Sillä voidaan myös tukea aloitteita, joilla parannetaan hallinnon tehokkuutta, maastamuuttaneiden rahalähetysten tuottavaa käyttöä ja edistetään uusia investointeja ja teknologian siirtoa kansallisiin teollistamisohjelmiin tai infrastruktuurin kehittämistä resurssitehokkuuden ja kestävyyden edistämiseksi mukaan luettuna energian tuotanto ja käyttö. Vaikutus talouden hallintoon Kumppanuusvälineen odotetaan vaikuttavan talouden hallintoon. Tämänhetkinen kriisi on antanut ankaran opetuksen markkinoiden rajoista. Se on tuonut esiin tarpeen määritellä valtion rooli ja valtion ja markkinoiden työnjako uudelleen ja etsiä tapoja parantaa kansalaisten luottamusta niihin kumpaankin. Kriisi on osoittanut, että julkisen sektorin politiikoilla on kriittinen merkitys kansallisille talouksille epävakaina aikoina, kun hallitukset pysäyttivät rahamarkkinoiden putoamisen ja estivät finanssikatastrofin. Tästä seuranneet julkisen talouden paineet johtivat kuitenkin monissa maissa tarpeeseen leikata julkisia menoja, mikä useimmissa tapauksissa merkitsee valtion virtaviivaistamista. Tällöin on arvioitava uudelleen valtion toiminnan tehtävää, jotta hallintoa voidaan parantaa ja tehostaa, toimielinten vakaus turvataan ja säännöt ja menettelyt tehostuvat. Toinen merkittävä hallintoon liittyvä asia koskee korruption torjumista, avoimuutta ja eheyttä. Uudella välineellä voitaisiin parantaa korruption torjunnan välineitä ja niiden käyttöä. Uusilla aloitteilla voidaan lujittaa korruption torjuntaan ja avoimuuteen liittyvien toimien maailmanlaajuista koordinointia sekä niihin liittyvien kansainvälisten yleissopimusten, parhaiden käytäntöjen ja suuntaviivojen noudattamista. Kestävän taloudellisen muutoksen edistämiseksi on ratkaisevan tärkeää edistää strategisten kumppaneiden täysimääräistä osallistumista maailmanlaajuiseen ympäristöpolitiikan määrittelyyn ja hoitoon etenkin monenvälisten ympäristösopimusten osalta. Sosiaaliset vaikutukset EU:n talouteen EU pyrkii ratkaisemaan toisiinsa kytkeytyviä sosiaalipoliittisia kysymyksiä ja esittämään kasvua laaja-alaisempia strategisia suuntauksia. Tätä voidaan lujittaa taloudellisella yhteistyöllä kumppanimaiden kanssa, lujittamalla kansallisia ja kansainvälisiä sääntelykehyksiä ja edistämällä kansallisen, alueellisen tai maailmanlaajuisen taloushallinnon parannuksia. Näillä strategioilla ja lähestymistavoilla voi olla myönteinen vaikutus muun muassa EU:n työllisyyteen ja sosiaalipolitiikkoihin, kuten hyvinvointiin perustuvaan EU:n sosiaaliturvamalliin, vihreiden työpaikkojen luomiseen ja ”EU 2020” -sosiaaliohjelmaan. Kehittyvien talousalueiden myötä kasvava kilpailu saattaa myös strategisesti kannustaa Eurooppaa lisäämään koulutukseen ja uudelleenkoulutukseen myönnettäviä resursseja, parantamaan opetuksen ja tutkimuksen laatua ja uudistamaan kansallisia hyvinvointijärjestelmiä. Sosiaalinen vaikutus kumppanimaihin Uudella rahoitusvälineellä yhdenmukaistettaisiin EU:n ja sen jäsenvaltioiden rahoitusvälineitä ja tuettaisiin yhteisiä toimia muiden kahden- ja monenvälisten avunantajien kanssa, jolloin sillä voisi olla merkittävä vaikutus kehittyvien talousalueiden yhteiskuntarakenteeseen. Sillä voitaisiin tukea sosiaaliturvajärjestelmien uudistuksia, kansallisia työllisyyspolitiikkoja, ammatilliseen koulutukseen ja ammattitaidon kehittämiseen liittyviä kansallisia politiikkoja, yleissivistävää koulutusta, tutkimus- ja innovointivalmiuksien kehittämisohjelmia sekä toimenpiteitä kansallisten turvaverkkojen vahvistamiseksi. Sen vaikutus uusien vihreiden työpaikkojen luomiseen, henkilöä kohti laskettujen tulojen kasvuun ja tehokkaisiin sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja köyhyyden vähentämisen strategioihin kansallisella tasolla on tärkeä. Sillä voitaisiin edistää YK:n Kansainvälisen työjärjestön (ILO) sekä G8- ja G20- ryhmien tukeman kansainvälisen sosiaalipoliittisen ohjelman menestyksekästä täytäntöönpanoa. Ympäristövaikutukset EU:ssa ja kumppanimaissa Uuden välineen ensisijaisia strategisia tavoitteita lähivuosina ovat vihreän kasvun saaminen toimimaan, strategian täytäntöönpano ja kumppanimaiden tukeminen niiden politiikoissa, joilla pyritään ekologisempaan kasvumalliin. Uudella välineellä rahoitettavissa EU:n kumppanuuksissa pyritään edistämään ja tukemaan kasvua ja ympäristön pitkän aikavälin kestävyyttä. Uudella välineellä odotetaan olevan keskeinen rooli, kun tuetaan ympäristöön ja ilmastonmuutokseen liittyviä EU:n ja kumppanimaiden toimia ja toimintalinjoja koskevaa vuoropuhelua. Välineellä voitaisiin tukea vähähiilistä liiketoimintamallia tarjoamalla kannustimia eurooppalaiselle yksityissektorille. Sitä voitaisiin käyttää EU:ssa toimivien yritysten auttamiseen tehokkaiden ja edullisten toimintapolitiikkojen kehittämisessä ympäristöystävällisten tavoitteiden saavuttamiseksi kumppanimaissa, ja tässä voitaisiin hyödyntää Cancúnissa järjestetyn YK:n ilmastonmuutoskonferenssin 16. osapuolikokouksen hyviä tuloksia. Sillä autetaan myös kumppanimaiden talouksia hyödyntämään täysimääräisesti innovaatioiden ympäristöllisiä, ekologisia ja energiaasäästäviä parannuksia. Väline voisi mahdollistaa yhteistyön, jolla pyritään ymmärtämään paremmin, mitä taloudellisia ja sosiaalisia seurauksia on biologisen monimuotoisuuden häviämisestä ja ekosysteemien pilaantumisesta näiltä osin maapallolle merkittävimmissä maissa. 1.4.4. Tulos- ja vaikutusindikaattorit Edellä esiteltyjen kolmen erityistavoitteen toteutumista seurataan seuraavien indikaattoreiden avulla: 1) miten keskeiset kumppanimaat omaksuvat Eurooppa 2020 -strategian mukaisia toimintapolitiikkoja ja tavoitteita; 2) mikä on unionin osuus ulkomaankaupasta keskeisten kumppanimaiden kanssa sekä niihin kumppanimaihin suuntautuvista kauppa- ja sijoitusvirroista, jotka ovat erityisesti kohteena tämän asetuksen mukaisissa toimissa, ohjelmissa ja toimenpiteissä; 3) miten muun muassa selvityksissä ja/tai arvioinneissa näkyy EU:ta koskevien käsitysten muuttuminen myönteisemmiksi ja molemminpuolisen ymmärtämyksen paraneminen suhteissa keskeisiin kumppanimaihin. 1.5. Ehdotuksen/aloitteen perustelut 1.5.1. Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä Ks. säädösehdotuksen perustelut ja vaikutusten arviointi. Ehdotettu kumppanuusväline on suunniteltu sellaiseksi, että rajoitukset EU:n kansainvälisille toimille poistuvat tehokkaasti. Sen ansiosta EU voisi tehdä uusien vaikuttajamaiden kanssa muutakin kuin kehitysyhteistyötä ja tarvittaessa puolustaa EU:n keskeisiä päämääriä maailmalla minkä tahansa kumppanimaan kanssa. Ehdotetun kumppanuusvälineen keskeiset erot sitä edeltäneeseen teollisuusmaiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten perustettuun välineeseen ovat seuraavat: Maantieteellinen kattavuus: maailmanlaajuinen ulottuvuus painottaen erityisesti strategisia kumppaneita (teollisuusmaat, kehittyvät talousalueet, Venäjä). Tavoite: Keskitytään edistämään EU:n etuja ja Eurooppa 2020 -strategiaa toteuttamalla EU:n ja kumppanimaiden kahdenvälisiin/alueellisiin suhteisiin liittyviä yhteistyötavoitteita tehokkaasti ja joustavasti ja käsittelemällä maailmanlaajuisia haasteita. Painopistealat: Eurooppa 2020 -strategian kansainvälinen ulottuvuus, eri politiikanaloja koskeva vuoropuhelu, maailmanlaajuiset haasteet, liike-elämän ja sääntelyalan yhteistyö, kahden- / kolmenvälinen / alueellinen yhteistyö, julkisuusdiplomatia, koulutusalan / akateeminen yhteistyö sekä ulkopuolisiin maihin kohdistuvat toimet. Ohjelmointi: ei sidottu virallista kehitysapua koskeviin vaatimuksiin, monivuotiset ohjelmat pitkäaikaisille investoinneille, ohjelmoinnin ulkopuolelle jätettävät varat nopeaa toimintaa varten muuttuvissa olosuhteissa ja yksittäisissä tilanteissa. 1.5.2. EU:n osallistumisesta saatava lisäarvo Toisin kuin yksittäisillä jäsenvaltioilla, EU:lla on lukuisia kansainvälisiä sopimuksia kumppanimaiden kanssa kaikkialla maailmassa. Ne kattavat lähes kaikkia mahdollisia kansainvälisten suhteiden aloja. Jos 27 jäsenvaltiota toimii yhteisten politiikkojen ja strategioiden mukaisesti, EU:lla on maailmanlaajuisten haasteiden ratkaisun edellyttämä kriittinen massa. EU:lla on globaalina toimijana uskottavuutta ja puolueettomuutta, jota yksittäiset jäsenvaltiot eivät voi saavuttaa. EU:lla on myös ainutlaatuinen tilaisuus tuoda esiin EU:n normeja ja saada niistä kansainvälisellä yhteistyöllä maailmanlaajuisia. Ehdotettu kumppanuusväline tarjoaa enemmän lisäarvoa kuin nykytilanne, sillä se pitää sisällään Eurooppa 2020 -strategian, joka perustuu vihreään kasvuun suuntautuvaan yhteistyöhön, painottaa enemmän EU:n etuja yhteistyössä kehittyvien talousalueiden ja teollisuusmaiden kanssa sekä pyrkii voimakkaammin parantamaan liike- ja sijoitustoiminnan, kaupan sekä tutkimuksen ja innovoinnin olosuhteita. Sillä pitäisi saada aikaan EU:n ja kumppanimaiden yhteisille intresseille perustuva ennakoiva agenda, jossa keskitytään erityisesti strategisiin kumppaneihin. Uusi kumppanuusväline myös auttaisi EU:ta toteuttamaan sitoumuksiaan niitä EU:n ulkopuolisia maita kohtaan, joiden kanssa on tehty kumppanuus- ja yhteistyö- tai puitesopimuksia. Se parantaa EU:n ulkopolitiikan uskottavuutta ja johdonmukaisuutta, kun EU pyrkii kytkemään arvojensa ja etujensa edistämisen käytännön yhteistyötoimiin. Kumppanuusväline voisi sopimusten puitteissa myös helpottaa EU:n ja jäsenvaltioiden yhteisiä hankkeita, koska kumppanuusvälinettä koskevat säännökset sitovat sekä EU:ta että sen jäsenvaltioita. Se tukisi EU:n alueellisia ja kahdenvälisiä toimintapolitiikkoja sekä EU:n sitoutumista alueellisiin ja kansainvälisiin yhteistyöprosesseihin ja -elimiin. 1.5.3. Vastaavista toimista saadut kokemukset Vuonna 2009 toteutetussa ulkoisten toimien rahoitusvälineiden väliarvioinnissa (KOM/2009/196) todettiin, että kehitysyhteistyön rahoitusvälineen (DCI) soveltamisalan rajat estivät sellaiset toimet, jotka eivät olleet yhtä kumppanikeskeisiä kuin virallinen kehitysapu vaan olisivat tarjonneet molemminpuolista hyötyä globalisaation yhteydessä. DCI:n ei katsottu soveltuvan ongelman ratkaisemiseen, koska sen päätavoitteena on edistää talouskehitystä ja hyvinvointia kehitysmaissa etenkin vähentämällä köyhyyttä kumppanimaissa ja -alueilla kestävän kehityksen avulla ja muun muassa edistää vuosituhattavoitteiden saavuttamista. Tämä rajoitus koski maailman dynaamisimpia alueita (eli Latinalaista Amerikkaa, Aasiaa, Etelä-Afrikkaa), eikä EU:lla ollut rahoitusvälinettä, jolla se olisi voinut tukea globalisaatioon liittyvien kansainvälisten suhteiden kehittymistä ennen kaikkea kehittyvien talousalueiden kanssa. Budjettivallan käyttäjä paikkasi tämän lainsäädännöllisen aukon tilapäisesti Latinalaista Amerikkaa ja Aasiaa koskevilla valmistelutoimilla. Euroopan komissio ehdotti huhtikuussa 2009 lainsäädännöllistä jatkotoimenpidettä (KOM/2009/197), jotta toimenpiteitä voitaisiin rahoittaa DCI-asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa maissa ja nykyisen ICI-asetuksen maantieteellisen soveltamisalan laajentamiseksi Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaihin (myös kehittyviin talouksiin) sekä Iraniin, Irakiin, Jemeniin ja Etelä-Afrikkaan. Väliarvioinnissa todettiin myös, että tämän uutta välinettä koskevan ehdotuksen perustana oleva ICI on tarjonnut joustavan perustan yhteistyölle useampien teollisuusmaiden ja korkean tulotason maiden kanssa, vaikkakin sen määrärahat ovat olleet melko vähäiset. Väliarvioinnin lisäksi viime vuosina on toteutettu ICI-välineen Japania ja Etelä-Koreaa koskevilla Gateway-ohjelmilla rahoitettujen lippulaivaohjelmien (EU:n messupaviljongit) ja EU-keskusten (korkeakoulujen yhteenliittymiä, jotka tarjoavat EU-opinto-ohjelmia ja jakavat keskeistä tietoa EU:sta hyvin laajalle yleisölle) arviointeja, ja niiden päätelmät ovat olleet erittäin positiivisia. Johdon koulutusohjelmasta (ETP – kieli- ja muuta koulutusta johtajille) tehtiin arviointi[12] vuonna 2010, ja siinä havaittiin, että ETP:n ohjelmarakenne (japanilaisen ja korealaisen liikekulttuurin tuntemus tuo siihen huomattavaa lisäarvoa) ja kohderyhmä (sekä suuryritykset että pk-yritykset arvostavat ohjelmaa) ovat ainutlaatuiset. Se tarjoaa mahdollisuuksia osallistujille jäsenvaltioista, jotka eivät tarjoa vastaavanlaista koulutusta. Lisäksi se tekee EU:ta näkyvämmäksi. ETP:llä on ollut myönteinen vaikutus eurooppalaisiin yrityksiin, jotka ovat sitoutuneita perustamaan tai laajentamaan liiketoimintaa Japanin ja Korean kanssa. Se on auttanut niitä pääsemään Japanin/Korean markkinoille ja vaikuttanut niiden liiketoimintaan pysyvästi eikä vain tilapäisesti sekä laajentanut eurooppalaisten yritysten liiketoimintamahdollisuuksia muissakin Aasian maissa. EU-keskuksista (jotka keskittyvät julkisuusdiplomatiaan) vuonna 2010 tehdyn arvioinnin[13] mukaan keskukset tarjoavat lisäarvoa ja komissio hyötyy aloitteesta merkittävästi. Lisäksi siinä todetaan, että keskusten tekemän työn arvo ylittää suuresti komission kulut ohjelmasta. Ohjelma on vankalla pohjalla niissä maissa, jotka ovat olleet aloitteen edelläkävijöitä (Yhdysvallat ja Kanada), ja se on saavuttamassa korkeamman kypsyysasteen myös Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. EU:n rahoitus voi toimia alkupanoksena, jolla aloitteeseen houkutellaan muuta rahoitusta sen pitkän aikavälin kestävyyden varmistamiseksi. 1.5.4. Yhteensopivuus muiden kyseeseen tulevien välineiden kanssa ja mahdolliset synergiaedut Lissabonin sopimuksessa vahvistetaan yleiset periaatteet ja tavoitteet ja määritellään uusi institutionaalinen kehys unionin ulkoiselle toiminnalle (etenkin EEAS). Tämä on nostanut ulkoiseen toimintaan kohdistuvia odotuksia sekä EU:n sisällä että kumppanimaissa kansallisella ja alueellisella tasolla ja myös monenvälisissä yhteyksissä. Kumppanuusväline on integroiva elementti ulkoisten toimien rahoitusvälineiden muodostamassa kokonaisuudessa, joka muodostuu neljästä keskeisestä osasta: politiikkaperusteinen osa pääasiassa yhteistyöhön kumppanimaiden kanssa kahdenvälisellä, alueellisella ja kansainvälisellä tasolla, toiminta monialaisten tavoitteiden ja arvojen, kuten ihmisoikeuksien ja demokratian, edistämiseksi, humanitaarinen apu ja pelastuspalvelu sekä kriisinhallinta ja kriisien ehkäisy. Kumppanuusväline sijoittuu näistä ensimmäiseen osioon eli yhteistyöhön kumppanimaiden kanssa. Sen päätavoite on edistää EU:n toimintapolitiikkoja Eurooppa 2020 -strategian tueksi ja siten edistää keskeisten maailmanlaajuisten haasteiden ratkaisemista ja laatia EU:lle, teollisuusmaille ja kehittyville talousalueille proaktiivinen agenda sekä EU:n että yhteisten etujen turvaamiseksi, painottaen erityisesti strategisia kumppaneita. Yksi Eurooppa 2020 -strategian keskeisistä tavoitteista on kasvun elvyttäminen. Strategiassa todetaan, että kehittyvillä talousalueilla ja niiden kasvavalla keskiluokalla on ratkaiseva rooli sellaisten eurooppalaisten tavaroiden ja palveluiden viennin ylläpitämisessä, joissa EU voi tarjota suhteellista etua. Kumppanuusväline on tärkeä väline kauppapolitiikan tukemisessa etenkin suhteissa strategisiin talouskumppaneihin[14]. Eurooppalaisten yritysten markkinoillepääsyä tuetaan, mikä täydentää toimia kilpailukyvyn ja pk-yritysohjelman hyväksi. Kehittyvien talousalueiden merkitys vastuullisina kumppaneina maailmanlaajuisissa haasteissa kasvaa myös. Tiettyjä ongelmia (jotka liittyvät esimerkiksi köyhyyteen, muuttoliikkeeseen, kilpailukykyyn ja kaupan vapauttamiseen, ympäristöön, ilmastonmuutokseen, energiaan, digitaaliseen lukutaitoon ja sosiaaliseen osallisuuteen, pandemioihin, tietoverkkoturvallisuuteen, terrorismiin ja järjestäytyneeseen rikollisuuteen) voidaan ratkaista ainoastaan kansainvälisellä tasolla. Globalisaation kiihtyessä on olennaista, että EU:n sisäisiä kestävän kasvun ja eurooppalaisten työpaikkojen turvaamisen ohjelmia sekä EU:n sisäisiä politiikkoja ylipäätään täydennetään ulkoisella ulottuvuudella. Tämän sisäisten politiikkojen ulkoisen ulottuvuuden pitäisi parantaa EU:n ulkoisten toimien johdonmukaisuutta ja yhtenäisyyttä ja täydentää niitä turhaa päällekkäisyyttä välttäen. Tämän vuoksi kumppanuusvälineessä asetetaan etusijalle ilmastonmuutokseen, ympäristöön, energiaan, kauppaan ja kestävään kehitykseen sekä tieto- ja viestintäteknologiaan liittyvien EU:n politiikkojen ulkoisen ulottuvuuden tukeminen. EU on jo suunnitellut pitkälle kehitetyn paketin aloitteita, sääntöjä ja säännöksiä, joilla helpotetaan sen omaa siirtymää vähähiiliseen talouteen, ja asettanut itselleen vaativat tavoitteet. Tämä kehys tarjoaa kattavaa ja konkreettista toimintapoliittista näkemystä, jota voidaan ja jota pitäisi käyttää helpottamaan keskeisten strategisten kumppaneiden samansuuntaisia pyrkimyksiä. Tällainen toiminta olisi selkeästi hyväksi ympäristölle samalla kun se edistäisi laajempaa investointia tutkimukseen ja innovointiin, valmiuksien kehittämisen ohjelmiin ja ympäristöystävällisempään teknologiaan sekä tarjoaisi kaupallisia mahdollisuuksia EU:n teollisuudelle. Ilmastotoimiin liittyvällä valtavirtaistamisella ja ilmastotavoitteilla on kumppanuusvälineessä erityinen merkitys toimille, joilla edistetään eri alojen vuoropuhelua teollisuusmaiden ja kehittyvien talousalueiden kanssa. Luonnonvarojen käytön tehokkuus on keskeistä, jotta voidaan varmistaa, että talouskasvu on kestävää maapallon ympäristöön nähden. EU on hyväksymässä yhtenä Eurooppa 2020 ‑strategian lippulaivahankkeena resurssitehokkuutta koskevan strategian. Se vaikuttaa muun muassa EU:n normeihin, ja siitä tulee todella tehokas ainoastaan, jos kaikki merkittävät taloudet omaksuvat resurssitehokkaita käytäntöjä. Kehittyvien talousalueiden on mahdollista hypätä niiden saastuttavien ja kestämättömien kulutus- ja tuotantotapojen yli, jotka olivat yleisiä EU:n ja muiden kehittyneiden talouksien teollistumisvaiheessa, ja EU:lla on hyvät syyt auttaa niitä siinä. Kehittyvillä talouksilla ja etenkin Intialla ja Kiinalla on kuitenkin suuri, absoluuttisen köyhä väestönosa, joka on riippuvainen terveistä ekosysteemeistä ja esimerkiksi puhtaasta vedestä. Osa tästä väestöstä saa elantonsa meristä ja metsistä. Brasilian, Etelä-Afrikan, Intian ja Kiinan biologinen monimuotoisuus on valtava. Vuoropuhelu näiden ekosysteemien suojelun ja kestävän käytön taloudellisista näkökohdista ja alan yhteistyö on sekä EU:n että sen kumppaneiden etu. Vuoropuhelu ja käytännön yhteistyö maailman keskeisten energiantuottajien ja -kuluttajien kanssa on erittäin tärkeää pyrittäessä turvaamaan EU:n energiavarmuus etenkin kun EU:sta on tulossa entistä riippuvaisempi tuonnista. Yhtä tärkeää on edistää hiilidioksidipäästöjen vähentämistä maailmanlaajuisesti, kestäviä energiapolitiikkoja, energian maailmanmarkkinoiden avoimuutta ja ennakoitavuutta sekä teknologiayhteistyötä. Kehittyvät maat tarvitsevat uudenlaista yhteistyötä teknologian ja innovaatioiden alalla. Jotta EU voi pysyä niiden strategisena kumppanina näillä aloilla ja jatkaa suunnannäyttäjänä maailmanlaajuisten normien edistämisessä, sen on kyettävä solmimaan näihin aloihin liittyviä yhteistyökumppanuuksia. Sisäisten politiikkojen ulkoinen ulottuvuus siis integroidaan täysin kumppanuusvälineen ohjelmointiin, ja kumppanuusvälineellä täydennetään sen määrärahojen sallimissa rajoissa sisäisten politiikkojen ulkoista ulottuvuutta muissa EU:n ohjelmissa (esimerkiksi toimia, jotka liittyvät tutkimusta ja innovointia koskevaan Horizon 2020 -puiteohjelmaan, kilpailukyky- ja pk-yritysohjelmaan matkailualan yhteistyö mukaan luettuna, Yhteinen Erasmus -ohjelmaan, maahanmuuttorahastoon sekä sisäisen turvallisuuden rahastoon) päällekkäisyyttä välttäen. Johdonmukaisuuteen ja täydentävyyteen muiden ulkoisten toimien maantieteellisten välineiden, varsinkin kehitysyhteistyön rahoitusvälineen, kanssa kiinnitetään huomiota kaikissa ohjelmoinnin vaiheissa eriyttämisen ja keskittämisen periaatteita noudattaen. 1.6. Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto x Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kesto on rajattu. – x Ehdotuksen/aloitteen mukainen toiminta alkaa 1.1.2014 ja päättyy 31.12.2020 – x Rahoitusvaikutukset alkavat 1.1.2014 ja päättyvät 31.12.2020. – ¨ Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kestoa ei ole rajattu. – Käynnistysvaihe alkaa vuonna VVVV ja päättyy vuonna VVVV, – minkä jälkeen toteutus täydessä laajuudessa. 1.7. Hallinnointitapa (hallinnointitavat)[15] x komissio hallinnoi suoraan keskitetysti x välillinen keskitetty hallinnointi, jossa täytäntöönpanotehtäviä on siirretty – ¨ toimeenpanovirastoille – ¨ yhteisöjen perustamille elimille[16] – ¨ kansallisille julkisoikeudellisille elimille tai julkisen palvelun tehtäviä hoitaville elimille – ¨ henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston mukaisia erityistoimia ja jotka nimetään varainhoitoasetuksen 49 artiklan mukaisessa perussäädöksessä ¨ hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ¨ hajautettu hallinnointi yhteistyössä kolmansien maiden kanssa ¨ hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa (tarkennettava) Jos käytetään useampaa kuin yhtä hallinnointitapaa, huomautuksille varatussa kohdassa olisi annettava lisätietoja. Huomautukset: 2. HALLINNOINTI 2.1. Seuranta- ja raportointisäännöt Euroopan komission seuranta- ja arviointijärjestelmissä keskitytään entistä enemmän tuloksiin, ja seurantaan ja arviointiin osallistuu komission henkilöstöä ja ulkopuolisia asiantuntijoita. Edustustojen ja päätoimipaikan vastuuhenkilöt seuraavat jatkuvasti hankkeiden ja ohjelmien täytäntöönpanoa eri tavoin, mahdollisuuksien mukaan myös menemällä paikan päälle. Seurannan avulla saadaan arvokasta tietoa edistymisestä, ja vastuuhenkilöt voivat havaita todelliset ja potentiaaliset pullonkaulat ja tehdä tarvittavia korjauksia. Riippumattomille ulkopuolisille asiantuntijoille annetaan tehtäväksi arvioida EU:n ulkoisia toimia kolmella eri tavalla. Arviointien avulla voidaan lisätä vastuuvelvollisuutta ja parantaa käynnissä olevia toimia. Niissä otetaan myös huomioon aiemmat kokemukset, joiden pohjalta tulevia politiikkoja ja toimia voidaan kehittää. Kaikissa välineissä käytetään kansainvälisesti tunnustettuja OECD:n kehitysapukomitean arviointikriteerejä, mukaan lukien (mahdolliset) vaikutukset. Hanketasolla päätoimipaikan hallinnoima tulospainotteinen seurantajärjestelmä (ROM) tuottaa lyhyen laatukatsauksen otoksesta toimia. Riippumattomat ROM-asiantuntijat arvioivat jäsenneltyä ja vakiomuotoista menettelyä käyttäen hankkeen vahvuuksia ja heikkouksia ja antavat suosituksia siitä, miten tuloksellisuutta voidaan lisätä. Hankkeesta vastaava EU:n edustusto hallinnoi hanketason arviointeja, joissa laaditaan yksityiskohtaisempi analyysi ja joiden pohjalta vastuuhenkilöt voivat kehittää käynnissä olevia toimia ja valmistella uusia. Riippumattomille ulkopuolisille asiantuntijoille, joilla on temaattista ja maantieteellistä asiantuntemusta, annetaan tehtäväksi laatia kyseinen analyysi sekä kerätä palautetta ja näyttöä kaikilta sidosryhmiltä, luonnollisestikin myös lopullisilta edunsaajilta. Myös komissio laatii strategisia arviointeja politiikoistaan alkaen ohjelmoinnista ja strategiasta ja päätyen toimien täytäntöönpanoon tietyllä sektorilla (esim. terveys tai koulutus), tietyssä maassa tai tietyllä alueella taikka tietyn välineen osalta. Näistä arvioinneista on suurta apua muotoiltaessa politiikkoja ja suunniteltaessa välineitä ja hankkeita. Arvioinnit julkaistaan komission verkkosivuilla, ja neuvostolle ja Euroopan parlamentille esitettävään vuosikertomukseen sisällytetään tiivistelmät niiden päätelmistä. 2.2. Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä 2.2.1. Todetut riskit Kumppanuusvälineen toimintaympäristö on sellainen, että välineen tavoitteiden saavuttamiseen liittyvät seuraavat riskit: - maantieteellisesti hajallaan olevat hankkeet ja ohjelmat: kumppanuusväline kattaa koko maailman, mutta siinä painotetaan strategisia kumppaneita. Sillä jatketaan entisenlaista yhteistyötä teollisuusmaiden kanssa (jotka kuuluivat nykyisen ICI-asetuksen soveltamisalaan), mutta lisäksi toteutetaan uusia hankkeita/ohjelmia sellaisten maiden kanssa, joiden kanssa yhteistyö painottui ennen viralliseen kehitysapuun. Maailmanlaajuinen kattavuus voi aiheuttaa logistisia / resursseihin liittyviä valvonnan haasteita etenkin kohdepaikassa toteutettavassa seurannassa; - uusien ohjelmien/hankkeiden käynnistäminen yhdistettynä riskiin, että joidenkin kumppanimaiden institutionaaliset ja hallinnolliset valmiudet ovat puutteelliset, saattaa johtaa vaikeuksiin ja viivytyksiin toimien suunnittelussa ja toteutuksessa; - vaikeudet seurata ja määrittää tällaisen yhteistyön vaikutuksen määrää EU:ssa ja kumppanimaissa voivat heikentää komission kykyä raportoida ja vastata tuloksista; - taloudelliset/poliittiset agendat voivat aiheuttaa vaikeuksia ja viivytyksiä toimien suunnittelussa ja toteutuksessa; - koska kumppanuusväline on uusi väline, sen täytäntöönpanon tukemiseen edustustoissa ja päätoimipaikassa tarvittavien henkilöresurssien ja hallinnollisten määrärahojen puute voi aiheuttaa hankaluuksia välineen hallinnoinnissa. 2.2.2. Valvontamenetelmä(t) Komission sisäinen valvonta-/hallinnointiprosessi on suunniteltu niin, että sillä voidaan kohtuudella varmistaa niiden tavoitteiden saavuttaminen, jotka liittyvät toimintojen tuloksellisuuteen ja tehokkuuteen, tilinpäätösraportoinnin luotettavuuteen sekä lainsäädännön ja menettelyjen noudattamiseen. Operaatioiden tuloksellisuuden ja tehokkuuden varmistamiseksi ja ulkoisen avun toimintaympäristölle ominaisen korkean riskitason alentamiseksi sovelletaan kaikkien muiden komission strategiseen politiikanteko- ja suunnitteluprosessiin, sisäiseen tarkastukseen ja sisäisen valvonnan normeihin liittyvien vaatimusten lisäksi seuraavia: – milloin mahdollista, EU:n edustustot hallinnoivat yhteistyötä hajautetusti; – taloudellisen vastuun selvä delegointi edelleenvaltuutetulta tulojen ja menojen hyväksyjältä (johtaja/toimialajohtaja) päätoimipaikassa edustuston päällikölle edelleenvaltuutuksen välityksellä; – säännöllinen raportointi EU:n edustustoista päätoimipaikkaan, mukaan lukien edustuston päällikön vuosittain laatima tarkastuslausuma; – perusteellinen koulutusohjelma sekä päätoimipaikan että edustustojen henkilöstölle; – merkittävää tukea ja ohjausta päätoimipaikalta edustustoille (myös internetin välityksellä); – säännölliset jälkitarkastukset; – hanke- ja ohjelmasyklin hallintamenetelmä, joka sisältää – laatua tukevia välineitä muun muassa toimen suunnittelua, sen toteutustavan, rahoitusmekanismin ja hallinnointijärjestelmän määrittelyä sekä mahdollisten täytäntöönpanokumppaneiden arviointia ja valintaa varten – tehokkaan täytäntöönpanon mahdollistavat välineet ohjelman/hankkeen hallinnointiin, seurantaan ja raportointiin, mukaan lukien hankkeiden säännöllinen ulkopuolinen seuranta paikalla – järkevät arviointi- ja tarkastusosiot. 2.3. Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi Ottaen huomioon ulkoisten toimien riskialttiin toimintaympäristön, järjestelmissä on varauduttava noudattamiseen liittyvien virheiden (sääntöjenvastaisuuksien) mahdollisesti suureen määrään transaktioissa ja kehitettävä tehokkaat menetelmät virheiden ehkäisemiseksi, havaitsemiseksi ja korjaamiseksi maksuprosessin mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että noudattamista koskevassa valvonnassa pidetään tärkeimpänä sekä ulkopuolisten tarkastajien että komission henkilöstön paikalla ennen lopullisten hankemaksujen suorittamista tekemiä ennakkotarkastuksia, joita tehdään usean vuoden ajan (samanaikaisesti joidenkin jälkitarkastusten kanssa), mikä menee huomattavasti pidemmälle kuin mitä varainhoitoasetuksessa vaaditaan. Noudattamista koskeva valvonta muodostuu muun muassa seuraavista tekijöistä: · ehkäisevät toimenpiteet · yhteistyötä hallinnoivalle henkilöstölle annettava pakollinen peruskoulutus petoksiin liittyen · ennakkoarviointi sen varmistamiseksi, että kaikilla täytäntöönpanokumppaneilla on käytössään asianmukaiset keinot EU:n varojen käyttöön liittyvien petosten ehkäisemiseksi ja havaitsemiseksi · komissio allekirjoitti Accrassa vuonna 2008 kansainvälisen avun avoimuutta koskevan IATI-aloitteen, jonka ansiosta apua koskevista tiedoista ja asiakirjoista tulee ajankohtaisempia, yksityiskohtaisempia ja säännöllisempiä · Havaitsemista helpottavat ja korjaavat toimenpiteet · komission henkilöstö tarkastaa ennakkoon kaikki sopimus- ja maksutoimenpiteet · ulkoiset, myös Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tekemät (sekä pakolliset että riskiperusteiset) tarkastukset · jälkitarkastukset (riskiperusteiset) ja takaisinperintä. Lisäksi jos sääntöjenvastaisuuden epäillään olevan tarkoituksellista (petos), voidaan soveltaa seuraavia toimenpiteitä: · maksujen eräpäivän lykkäys ja huomautus · erityistarkastukset (tapauskohtainen tai rikostekninen tarkastus) · varhaisvaroitusjärjestelmä ja sopimusten tehostettu valvonta · sopimuksen soveltamisen keskeyttäminen tai päättäminen · poissulkemismenettely. Komission yksiköt toimivat OLAFin kumppaneina kollegion vuonna 2011 hyväksymän komission petostentorjuntastrategian toimintasuunnitelman toteuttamiseksi varmistaakseen muun muassa, että – petostentorjuntaan liittyvä sisäinen valvonta on täysin kyseisen strategian mukaista; – petosriskien hallintaan sovellettavassa lähestymistavassa suuntaudutaan petoksille alttiiden osa-alueiden ja asianmukaisten vastatoimien kartoittamiseen; – EU:n varojen käyttöön suunnitellut kolmansien maiden järjestelmät tuottavat merkityksellistä tietoa, jota voidaan hyödyntää petosriskien hallinnassa (esim. päällekkäisrahoitus); – tarvittaessa luodaan verkostoja ja tarkoituksenmukaisia IT-välineitä ulkoiseen apuun liittyvien petosten analysoimiseen. 2.4 Arvio valvonnan kustannuksista ja hyödyistä Kumppanuusvälineen sisäisestä valvonnasta / hallinnoinnista aiheutuvien kustannusten pitäisi olla samaa luokkaa kuin EuropeAidin laskemat kustannukset sen ulkoisten toimien välineiden hallinnoinnista (eli 6 prosenttia määrärahoista). Vuosien 2014–2020 talousarviosuunnittelussa sisäisen valvonnan / hallinnoinnin kustannukset ovat koko EuropeAidin osalta vuositasolla keskimäärin 658 miljoonaa euroa maksusitoumuksina. Määrä sisältää EKR:n hallinnointikulut. EKR toimii EuropeAidin hallinnointirakenteen puitteissa. Nämä ”ei-operatiiviset” kustannukset ovat noin 6,4 prosenttia arviolta 10,2 miljardin euron vuotuisesta keskimäärästä, joka on varattu EuropeAidin kaikkiin (operatiivisiin ja hallinnollisiin) sitoumuksiin, jotka rahoitetaan EU:n yleisestä talousarviosta ja Euroopan kehitysrahastosta vuosina 2014–2020. Näissä hallinnointikuluissa on huomioitu EuropeAidin koko henkilöstöstä (päätoimipaikka ja edustustot), infrastruktuurista, matkoista, koulutuksesta, seurannasta, arvioinnista ja (myös edunsaajien tekemistä) tarkastussopimuksista aiheutuvat menot. EuropeAid aikoo ajan mittaan vähentää hallinnoinnin ja operatiivisen toiminnan osuutta uusien välineiden mukaisten parempien ja yksinkertaisempien järjestelyjen ansiosta hyödyntäen muutoksia, joita on odotettavissa varainhoitoasetuksen tarkistuksen myötä. Nämä hallinnointikulut mahdollistavat toimintapoliittisten tavoitteiden saavuttamisen, resurssien tehokkaan ja tuloksellisen käytön sekä selkeiden ja kustannustehokkaiden ehkäisevien toimenpiteiden ja tarkastusten käytön varainkäytön laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden varmistamiseksi. Vaikka hallinnoinnin luonnetta ja kohdentamista sekä noudattamisen valvontaa on tarkoitus kehittää edelleen, nämä kustannukset ovat kokonaisuudessaan välttämättömiä välineen tavoitteiden saavuttamiseksi tuloksellisesti ja tehokkaasti niin, että noudattamatta jättämisen riski jää mahdollisimman pieneksi (alle 2 prosentin jäännösvirheaste). Kustannukset ovat huomattavasti alhaisemmat kuin riskit, joita sisältyy sisäisen valvonnan lopettamiseen tai vähentämiseen tällä riskialttiilla osa-alueella. 3. EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1. Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat · Talousarviossa jo olevat budjettikohdat Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä Moniv. rahoitus-kehyksen otsake || Budjettikohta || Menolaji || Rahoitusosuudet Numero [Nimike…...….] || JM/EI-JM ([17]) || EFTA-mailta[18] || ehdokas-mailta[19] || kolmansilta mailta || varainhoito-asetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet Otsake 4 – Globaali Eurooppa || 19 01 04 08 – Väline teollisuusmaiden kanssa tehtävää yhteistyötä (ICI) varten - Hallintomenot 19 05 01 –Yhteistyö kolmansien teollisuusmaiden kanssa 19 05 02 - KEDO 19 05 03 – Pilottihanke – Maailmanlaajuisten haasteiden ratkaisemiseen tarkoitetut transatlanttiset menetelmät 19 09 03 - Muu yhteistyö kuin virallinen kehitysapu (Latinalainen Amerikka) 19 09 02 Valmistelutoimi – Yhteistyö keskitason tuloryhmään kuuluvien Latinalaisen Amerikan maiden kanssa 19 10 04 - Muu yhteistyö kuin virallinen kehitysapu (Aasia, Keski-Aasia, Irak, Iran ja Jemen) 19 10 01 03 Valmistelutoimi – Liiketoimintaa ja tiedettä koskeva vaihto Intian kanssa 19 10 01 04 Valmistelutoimi – Liiketoimintaa ja tiedettä koskeva vaihto Kiinan kanssa 19 10 01 05 Valmistelutoimi – Yhteistyö keskitason tuloryhmään kuuluvien Aasian maiden kanssa || JM || EI || EI || EI || EI · Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat Moniv. rahoitus-kehyksen otsake || Budjettikohta || Menolaji || Rahoitusosuudet Numero [Nimike…...….] || JM/EI-JM || EFTA-mailta || ehdokas-mailta || kolmansilta mailta || varainhoito-asetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet Otsake 4 – Globaali Eurooppa || 19 01 04 08 – Kumppanuusväline (PI) - Hallintomenot 19 05 01 - Kumppanuusvälineen mukainen yhteistyö kolmansien maiden kanssa 19 05 02 - Yhteistyö kolmansien teollisuusmaiden kanssa – vuosien 2007–2013 ohjelman päätökseen saattaminen (entinen budjettikohta 19 05 01) Huom. Muut lukujen 19 09 ja 19 10 budjettikohdat säilytetään toimien päättämistä varten (jolloin maksusitoumusten kohdalle tehdään pro memoria -merkintä). || JM || EI || EI || EI || EI 3.2. Arvioidut vaikutukset menoihin 3.2.1. Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || Numero || Otsake 4 – Globaali Eurooppa || || Pääosasto: FPI || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || YHTEENSÄ ||  Toimintamäärärahat (käypinä hintoina 2 % vuoden 2011 hinnoista) || || || || || || || || || 19 05 01 - Kumppanuusvälineen mukainen yhteistyö kolmansien maiden kanssa || Sitoumukset || (1) || 128,853 || 135,586 || 143,670 || 153,001 || 163,782 || 176,106 || 188,812 || 1.089,710 || Maksut (a) || (2) || 27,753 || 68,486 || 110,870 || 143,201 || 152,182 || 162,506 || 174,112 || 839,110 || Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat[20] || || || || || || || || || 19 01 04 08 – Kumppanuusväline (PI) – Hallintomenot (b) || || (3) || 4,847 || 5,114 || 5,430 || 5,799 || 6,218 || 6,694 || 7,188 || 41,290 || PO FPI:n määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =1+1a +3 || 133,700 || 140,700 || 149,100 || 158,800 || 170,000 || 182,800 || 196,000 || 1.131,000 || Maksut || =2+2a +3 || 32,600 || 73,600 || 116,300 || 149,000 || 158,400 || 169,200 || 181,300 || 880,400 a) Toimintamenojen maksujen laskennassa on käytetty neljän vuoden vakiohankesykliä 20%-30%-30%-20%. b) Määrärahaan on tehty 4 %:n varaus hallinnollisia tukimenoja varten. Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || 5 || ”Hallintomenot” || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || YHTEENSÄ || Pääosasto: FPI || ||  Henkilöresurssit || 3,227 || 3,195 || 3,163 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 22,111 ||  Muut hallintomenot || 0,150 || 0,153 || 0,156 || 0,159 || 0,163 || 0,166 || 0,169 || 1,116 || PO FPI YHTEENSÄ || Määrärahat || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227 milj. euroa || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018-2020 || YHTEENSÄ Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || 137,077 || 144,048 || 152,419 || 162,091 || 173,294 || 186,097 || 199,301 || 1.154,227 Maksut || 35,977 || 76,948 || 119,619 || 152,291 || 161,694 || 172,497 || 184,601 || 903,627 3.2.2. Arvioidut vaikutukset toimintamäärärahoihin – ¨ Ehdotus/aloite ei edellytä toimintamäärärahoja. – ý Ehdotus/aloite edellyttää toimintamäärärahoja seuraavasti: Maksusitoumusmäärärahat, milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) || Tavoitteet ja tuotokset ò || || || Vuosi N || Vuosi N+1 || Vuosi N+2 || Vuosi N+3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || YHTEENSÄ || TUOTOKSET || Tyyppi[21] || Keskimäär. kustannukset || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Lukumäärä || Kustannus || Luku-määrä yhteensä || Kustannukset yhteensä || ERITYISTAVOITE 1: Eurooppa 2020 -strategian ulkoinen ulottuvuus, toimintapolitiikkoja koskeva vuoropuhelu, maailmanlaajuiset haasteet || || || || || || || || || || || || || || || || || tuotos || || || || || || || || || || || || || || || || || || || tuotos || || || || || || || || || || || || || || || || || || || Välisumma erityistavoite 1 || || 70,861 || || 74,571 || || 79,023 || || 84,164 || || 90,100 || || 96,884 || || 103,880 || || 599,483 || ERITYISTAVOITE 2: Talouskumppanuudet, liike-elämän ja sääntelyalan yhteistyö || || || || || || || || || || || || || || || || || tuotos || || || || || || || || || || || || || || || || || || || Välisumma erityistavoite 2 || || 26,740 || || 28,140 || || 29,820 || || 31,760 || || 34,000 || || 36,560 || || 39,200 || || 226,220 || ERITYISTAVOITE 3: Julkisuusdiplomatia, koulutusalan / akateeminen yhteistyö sekä ulkopuolisiin maihin kohdistuvat toimet || || || || || || || || || || || || || || || || || tuotos || || || || || || || || || || || || || || || || || || || Välisumma erityistavoite 3 || || 24,567 || || 25,840 || || 27,372 || || 29,137 || || 31,182 || || 33,522 || || 35,932 || || 207,452 || Kohdentamaton varaus || || 6,685 || || 7,035 || || 7,455 || || 7,940 || || 8,500 || || 9,140 || || 9,800 || || 56,555 || KUSTANNUKSET YHTEENSÄ || || 128,853 || || 135,586 || || 143,670 || || 153,001 || || 163,782 || || 176,106 || || 188,812 || || 1.089,710 Huom. 1 131 miljoonan euron määräraha jakautuu erityistavoitteittain seuraavasti: Tavoite 1: 53% Tavoite 2: 20% Tavoite 3: 18% Kohdentamaton varaus: 5 %, joka ohjelmoidaan kolmelle tavoitteelle tarpeiden mukaisesti. Kohdentaminen tuotoksiin ei sovellu välineen luonteeseen (ei vakiomäärää tuotoksia eikä keskimääräisiä kustannuksia). 3.2.3. Arvioidut vaikutukset hallintomäärärahoihin 3.2.3.1. Yhteenveto – ¨ Ehdotus/aloite ei edellytä hallintomäärärahoja. – ý Ehdotus/aloite edellyttää hallintomäärärahoja seuraavasti: milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5 || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || YHTEENSÄ Henkilöresurssit || 3,227 || 3,195 || 3,163 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 22,111 Muut hallintomenot || 0,150 || 0,153 || 0,156 || 0,159 || 0,163 || 0,166 || 0,169 || 1,116 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5Välisumma || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät[22] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || YHTEENSÄ Henkilöresurssit || 3,565 || 3,658 || 3,778 || 3,925 || 4,139 || 4,384 || 4,631 || 28,080 Muut hallintomenot || 1,282 || 1,456 || 1,652 || 1,875 || 2,079 || 2,310 || 2,557 || 13,210 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät Välisumma || 4,847 || 5,114 || 5,430 || 5,799 || 6,218 || 6,694 || 7,188 || 41,290 YHTEENSÄ || 8,224 || 8,462 || 8,750 || 9,090 || 9,512 || 9,991 || 10,489 || 64,517 3.2.3.2. Henkilöresurssien arvioitu tarve – ¨ Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja. – ý Ehdotus/aloite edellyttää henkilöresursseja seuraavasti: arvio kokonaislukuina (tai enintään yhden desimaalin tarkkuudella) || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020  Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt) || || XX 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot EU:ssa) || 17,4 || 17,3 || 17,1 || 16,9 || 16,9 || 16,9 || 16,9 || XX 01 01 02 (edustustot EU:n ulkopuolella) || || || || || || || || XX 01 05 01 (epäsuora tutkimustoiminta) || || || || || || || || 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) || || || || || || || ||  Ulkopuolinen henkilöstö (kokoaikaiseksi muutettuna)[23] || || XX 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || 13,0 || 12,9 || 12,8 || 12,6 || 12,6 || 12,6 || 12,6 || 12,6XX 01 02 02 (sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat ja kansalliset asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa) || 2,0 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 19 01 04 08 [24] || päätoimipaikassa || || || || || || || || lähetystöissä || 39,4 || 40,4 || 41,8 || 43,4 || 45,7 || 48,4 || 51,2 || XX 01 05 02 (epäsuora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || || || || || || || || 10 01 05 02 (suora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) || || || || || || || || Muu budjettikohta (mikä?) || || || || || || || || YHTEENSÄ || 71,8 || 72,5 || 73,5 || 74,9 || 77,2 || 79,9 || 82,7 Otsakkeen 5 henkilöresurssit vastaavat uuden kumppanuusvälineen hallinnointiin tarvittavaa henkilöstöä. Siihen kuuluu nykyistä ICI:tä hallinnoiva FPI:n henkilöstö eli 3,6 AD; 7 AST; 4,3 AC, 2 AL (Washington) = 17 FTE, ja pyyntö henkilöstön lisäämisestä seuraavan arvion mukaisesti: 4 AD, 3 AST, 9 AC = 16 FTE. 19 viittaa kyseessä olevaan toimintalohkoon eli talousarvion osastoon. Henkilöresurssien tarve katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai pääosastossa toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena saadulla henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen jakomenettelyssä talousarvion puitteissa. Kuvaus henkilöstön tehtävistä: Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt || Ohjelma- ja hankesyklin hallinnointi Ulkopuolinen henkilöstö || Ohjelma- ja hankesyklin hallinnointi 3.2.4. Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa – xEhdotus/aloite on vuosien 2014–2020 monivuotisen rahoituskehyksen mukainen. – ¨ Ehdotus/aloite edellyttää rahoituskehyksen asianomaisen otsakkeen rahoitussuunnitelman muuttamista. Selvitys rahoitussuunnitelmaan tarvittavista muutoksista, mainittava myös kyseeseen tulevat budjettikohdat ja määrät – ¨ Ehdotus/aloite edellyttää joustovälineen varojen käyttöön ottamista tai monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamista[25]. Selvitys tarvittavista toimenpiteistä, mainittava myös kyseeseen tulevat rahoituskehyksen otsakkeet, budjettikohdat ja määrät 3.2.5. Ulkopuolisten tahojen osallistuminen rahoitukseen – Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen ei osallistu ulkopuolisia tahoja. – Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen osallistuu ulkopuolisia tahoja seuraavasti (arvio): määrärahat, milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) || Vuosi N || Vuosi N+1 || Vuosi N+2 || Vuosi N+3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) || Yhteensä Rahoitukseen osallistuva taho || || || || || || || || Yhteisrahoituksella katettavat määrärahat YHTEENSÄ || || || || || || || || 3.3. Arvioidut vaikutukset tuloihin – ý Ehdotuksella/aloitteella ei ole vaikutuksia tuloihin. – ¨ Ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia tuloihin seuraavasti: – ¨ vaikutukset omiin varoihin – ¨ vaikutukset sekalaisiin tuloihin milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Tulopuolen budjettikohta || Käytettävissä olevat määrärahat kuluvana varainhoitovuonna || Ehdotuksen/aloitteen vaikutus[26] Vuosi N || Vuosi N+1 || Vuosi N+2 || Vuosi N+3 || …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) …. momentti || || || || || || || || Vastaava(t) menopuolen budjettikohta (budjettikohdat) käyttötarkoitukseensa sidottujen sekalaisten tulojen tapauksessa: Selvitys tuloihin kohdistuvan vaikutuksen laskentamenetelmästä [1] Yhdysvallat, Japani, Kanada, Korean tasavalta, Australia ja Uusi-Seelanti; tietyt Aasian teollisuusmaat ja alueet, jotka eivät sisälly OECD:n kehitysapukomitean luetteloon kehitysavun vastaanottajista (Singapore, Hongkong, Macao, Taiwan ja Brunei