P6_TA(2006)0320
Reilu kauppa ja kehitys
Euroopan parlamentin päätöslauselma reilusta kaupasta ja kehityksestä (2005/2245(INI))
Euroopan parlamentti, joka
—ottaa huomioon 2. heinäkuuta 1998 antamansa päätöslauselman oikeudenmukaisesta kaupasta (1),
—ottaa huomioon 10. huhtikuuta 2003 antamansa päätöslauselman kansainvälisten kahvimarkkinoiden
kriisistä (2),
—ottaa huomioon 12. helmikuuta 2004 annetun Euroopan komission tiedonannon neuvostolle ja
Euroopan parlamentille aiheesta ”Maatalousalan perushyödykeketjut, riippuvuus ja köyhyys —Ehdotus
EU:n toimintasuunnitelmaksi” (KOM(2004)0089),
—ottaa huomioon komission 29. marraskuuta 1999 neuvostolle antaman tiedonannon reilusta kaupasta
(KOM(1999)0619),
—ottaa huomioon 27. lokakuuta 2005 annetun Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon ”Eettinen
kauppa ja takeet kuluttajille antavat ohjelmat” (3),
—ottaa huomioon Afrikan unionin kauppaministerikokouksen Arushassa 21.-23. marraskuuta 2005
hyväksymän julistuksen ja toimintasuunnitelman afrikkalaisista hyödykkeistä,
—ottaa huomioon São Paulossa 13.-18. kesäkuuta 2004 pidetyssä YK:n kauppa- ja kehityskonferenssin
(UNCTAD) yhdennessätoista kokouksessa saavutetun yhteisymmärryksen,
—ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 177-181 artiklan,
—ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön
ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen, joka allekirjoitettiin Cotonoussa 23. kesäkuuta
2000 (Cotonoun sopimus) (4) ja jota tarkistettiin Luxemburgissa 25. kesäkuuta 2005 (5), sekä erityisesti
sen 23 artiklan g kohdan,
—ottaa huomioon Cotonoun sopimuksen yhteistyöstrategioiden yhteenvedon, jonka komissio antoi
vuonna 2001,
—ottaa huomioon vuonna 2004 julkaistun ympäristöä säästäviä julkisia hankintoja koskevan komission
käsikirjan nimeltään ”Buying Green”,
—ottaa huomioon 9. joulukuuta 2005 käynnistetyn AFNOR-hankkeen (Agence française de normalisation),
joka koskee reilun kaupan menettelytapoihin sovellettavia perusteita,
—ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,
—ottaa huomioon kehitysyhteistyövaliokunnan mietinnön ja kansainvälisen kaupan valiokunnan
lausunnon (A6-0207/2006),
A. ottaa huomioon, että reilu kauppa on osoittautunut tehokkaaksi tavaksi edistää kestävää kehitystä,
B. ottaa huomioon, että reilu kauppa ja muut riippumattoman seurannan alaiset, yhteiskunnallisia standar-
deja ja ympäristöstandardeja edistävät kaupan alan aloitteet pyrkivät markkinoimaan ja myymään tiet-tyjen yhteiskunta-, ympäristö- ja kehityskriteereiden mukaisia tuotteita ja edistämään niiden kauppaa,
C. katsoo, että reilu kauppa ja muut riippumattoman seurannan alaiset, yhteiskunnallisia standardeja ja
ympäristöstandardeja edistävät kaupan alan aloitteet ovat tärkeitä välineitä vuosituhannen kehitystavoit-
teiden saavuttamiseksi erityisesti köyhyyden poistamisen ja kehityksen edistämistä koskevan maailman-
laajuisen kumppanuuden osalta,13.12.2006 C 303 E/865 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai, 6. heinäkuuta 2006FI
(1) EYVL C 226, 20.7.1998, s. 73.
(2) EUVL C 64 E, 12.3.2004, s. 607.
(3) EUVL C 28, 3.2.2006, s. 72.
(4) EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.
(5) EUVL L 287, 28.10.2005, s. 4.
D. ottaa huomioon, että monien kehitysmaiden maatalouden tärkeimpien vientituotteiden, kuten sokerin,
puuvillan, kaakaon ja kahvin, hinnat putosivat 30-60 prosenttia vuosina 1970-2000, mikä pakotti pien-
viljelijät myymään tuotteitaan alle tuotantohintojen ja kavensi monien maailman köyhimpien maidentuottoja, ja katsoo, että reilu kauppa voi tarjota ratkaisuja,
E. ottaa huomioon, että Maailman kauppajärjestön WTO:n jäsenet velvoitetaan tullitariffeja ja kauppaa
koskevan yleissopimuksen (GATT) XXXVI-XXXVIII artiklassa tarvittaessa ryhtymään yhteisiin toimiinperushyödykkeiden hintojen vakauttamiseksi; ottaa huomioon, että Afrikan unioni vaatii perushyödyke-kysymystä osaksi käynnissä olevia WTO-neuvotteluja,
F. ottaa huomioon, että Cotonoun sopimuksen 23 artiklan g kohdassa määrätään tuesta reilun kaupan
edistämiseksi ja Cotonoun sopimuksen yhteistyöstrategioiden yhteenvedon 2.6.3 jakson 64 kohdassatodetaan, että ”yhteistyöllä tuetaan sekä kehitysmaiden tuottajaryhmittymiä että EU:ssa toimivia kansa-
laisjärjestöjä yhteisön talousarvion ja Euroopan kehitysrahaston turvin. Tukea käytetään uusien tuotteiden
lanseeraukseen, kuluttajien valistuskampanjoihin, opetustoimintaan ja toimintaedellytysten kehittämi-
seen”,
G. ottaa huomioon, että reilulla kaupalla pyritään kahteen erottamattomaan tavoitteeseen: toisaalta tarjoa-
maan mahdollisuuksia kehitysmaiden pienen mittakaavan tuottajien ja työntekijöiden kehittymiseen sekä
toisaalta vaikuttamaan kansainväliseen kauppajärjestelmään ja yksityisyrityksiin, jotta niistä tulisi oikeu-denmukaisempia ja ne edistäisivät kestävää kehitystä; ottaa huomioon, että kansainvälinen reilun kaupanliike tavoittelee jälkimmäistä tavoitetta olemalla esimerkkinä ja painostamalla hallituksia, kansainvälisiäjärjestöjä ja yrityksiä,
H. ottaa huomioon, että monet muut riippumattoman seurannan alaiset, yhteiskunnallisia standardeja ja
ympäristöstandardeja edistävät kaupan alan aloitteet pyrkivät sekä tukemaan kehitysmaiden tuottajien jatyöntekijöiden kestävää kehitystä että mahdollistamaan sen, että yksityiset yritykset voivat osallistua aktii-visesti ja tehokkaasti kestävän kehityksen tukemiseen,
I. ottaa huomioon, että reilun kaupan järjestöt ovat tärkeitä lisättäessä tietoisuutta pohjois-etelä -suhteista,
erityisesti julkisten kampanjoiden, kansalaisten keskinäisen yhteistyön sekä reilun kaupan kaupunkien jayliopistojen avulla,
J. ottaa huomioon, että reilun kaupan myynti on kasvanut Euroopassa vuosittain keskimäärin 20 prosenttia
vuodesta 2000 lähtien ja että yli miljoona tuottajaa perheineen hyötyy siitä, mikä osoittaa, että euroop-palaiset kuluttajat ovat entistä kiinnostuneempia vastuullisesta ostamisesta; ottaa huomioon, että tällaisen
kaupan kasvu on erilaista EU:n eri jäsenvaltioissa ja että reilun kaupan osuus koko markkinoista on edel-
leen pieni, mutta osuus kasvaa nopeasti, ja myös kansainväliset suuntaukset ovat yhtä rohkaisevia,
K. ottaa huomioon, että yhä useammat eurooppalaiset vähittäismyyjät tukevat merkittävästi reilua kauppaa
ja muita riippumattoman seurannan alaisia, yhteiskunnallisia standardeja ja ympäristöstandardeja edis-
täviä kaupan alan aloitteita välittämällä sen arvoja ja tarjoamalla reilun kaupan tuotteita myymälöissään,
L. ottaa huomioon, että miljoonat tuottajat haluavat liittyä reilun kaupan järjestelmään ja muihin riippu-
mattoman seurannan alaisiin, yhteiskunnallisia standardeja ja ympäristöstandardeja edistäviin kaupan
alan aloitteisiin, ja ottaa huomioon, että vaikka lisäkasvulle on valtavat mahdollisuudet; ottaa huomioon,että kansainvälinen kauppa- ja maatalouspolitiikka aiheuttaa hankaluuksia erityisesti kehitysmaidenpienille ja keskisuurille yrityksille, mukaan luettuna reilun kaupan tuottajat,
M. katsoo, että Euroopan kuluttajia on valistettava reilun kaupan myönteisistä vaikutuksista tuottajien ja
paikallisyhteisöjen sosioekonomiseen tilanteeseen,
N. ottaa huomioon, että tuottajat ja kuluttajat hyötyvät yhtenäisestä ja tunnistettavasta reilun kaupan
merkistä, joka on jo käytössä,13.12.2006 C 303 E/866 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai, 6. heinäkuuta 2006FI
O. ottaa huomioon, että reilun kaupan yhteydessä olisi kiinnitettävä erityistä huomiota naisten asemaan,
sillä he ovat kestävän kehityksen tärkeimpiä taloudellisia toimijoita,
P. ottaa huomioon, että reilu kauppa on osoittautunut tehokkaaksi välineeksi tukea alkuperäiskansoja, sillä
se antaa heille mahdollisuuden myydä tuotteita suoraan Euroopan markkinoille ja noudattaa samalla pe-rinteisiä elämän- ja tuotantotapoja,
Q. ottaa huomioon, että reilun kaupan tuotteita markkinoidaan kahta eri reittiä: yhdennettyä reittiä, jossa
reilun kaupan järjestöt tuovat tuotteet (pääasiassa käsityötuotteet) maahan ja levittävät ne reilun kaupan
erikoisliikkeisiin (maailmankauppoihin), ja merkintäreitti, jossa erityiset reilun kaupan sertifiointitoi-
mistot merkitsevät tuotteet, ja merkinnät osoittavat, että tuotantoketjussa noudatetaan reilun kaupanperiaatteita,
R. ottaa huomioon, että kansainvälinen reilun kaupan liike —erityisesti seuraavat järjestöt: FLO (Fairtrade
Labelling Organizations International), IFAT (International Fair Trade Association), NEWS (Network of
European Worldshops) ja Euroopan vapaakauppaliitto EFTA —on kehittänyt viiden viime vuosikym-
menen aikana kansainvälisesti yhdenmukaistetut vapaaehtoiset standardit merkityille ja muille kuinmerkityille reilun kaupan tuotteille ja järjestöille,
S. ottaa huomioon, että reilun kaupan menestyksen ja oikeudellisen suojan puutteen vuoksi on vaarana,
että yritykset voivat käyttää käsitettä väärin tulemalla reilun kaupan markkinoille noudattamatta asian-mukaisia perusteita; katsoo, että tämä voi vähentää kehitysmaiden köyhien ja syrjäytyneiden tuottajien
etuja ja myös vähentää avoimuutta kuluttajia kohtaan ja että tämä voi loukata heidän oikeuttaan asian-
mukaisiin tuotetietoihin,
T. ottaa huomioon, että jotkut jäsenvaltiot ovat käynnistäneet lainsäädäntöprosesseja reilun kaupan termin
ja reilun kaupan järjestöjen perusteiden säätelemiseksi,
U. ottaa huomioon, ettei komissiolla ole selkeää politiikkaa reilusta kaupasta tai muusta riippumattoman
seurannan alaisesta, yhteiskunnallisia standardeja ja ympäristöstandardeja edistävästä kaupasta eikä eri
pääosastojen toimintaa ole sovitettu yhteen jäsennellysti tältä osin,
V. ottaa huomioon, että reilun kaupan ja sen järjestöjen sekä muiden riippumattoman seurannan alaisen,
yhteiskunnallisia standardeja ja ympäristöstandardeja edistävän kaupan alan aloitteiden Euroopassanykyisin saama tuki on suppeaa ja hajanaista,
W. ottaa huomioon, että reilun kaupan tuotteita on entistä enemmän tarjolla Euroopan yhteisön toimieli-
missä,
X. ottaa huomioon, että on olemassa WTO:n sääntöjen kanssa yhdenmukaisia keinoja, joilla hallitukset
voivat tukea reilua kauppaa, jos ne eivät aiheuta syrjintää WTO:n jäsenmaiden välillä,
1. kehottaa komissiota antamaan reilua kauppaa koskevan suosituksen, jossa tunnustetaan, että ei-sitova
säädös on tällä hetkellä asianmukainen keino, joka ei aiheuta liikasääntelyn uhkaa, ja harkitsemaan suosi-tuksen antamista muista riippumattoman seurannan alaisen, yhteiskunnallisia standardeja ja ympäristöstan-
dardeja edistävän kaupan alan aloitteista;
2. katsoo, että reilun kaupan on väärinkäytön riskin torjumiseksi täytettävä erinäisiä kriteereitä, jotka
Euroopassa toimiva reilun kaupan liike on määritellyt seuraavasti:
a) reilu tuottajahinta, joka takaa reilun palkan ja joka kattaa kestävän tuotannon ja elämisen kustannukset.
Tämän hinnan on oltava ainakin yhtä korkea kuin reilun kaupan vähimmäishinnan ja palkkion, niiltä
osin kuin reilun kaupan järjestöt ovat ne määritelleet,
b) maksujen maksaminen osittain etukäteen, jos tuottaja niin pyytää,13.12.2006 C 303 E/867 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai, 6. heinäkuuta 2006FI
c) pitkäaikaiset, vakaat suhteet tuottajiin ja tuottajien osallistuminen reilun kaupan standardien määrittelemi-
seen,
d) avoimuus ja jäljitettävyys koko tuotantoketjun ajan asianmukaisen tiedon takaamiseksi kuluttajille,
e) tuotanto-olosuhteet, jotka noudattavat Kansainvälisen työjärjestön (ILO) kahdeksaa keskeistä yleissopi-
musta,
f) ympäristön kunnioittaminen, ihmisoikeuksien ja erityisesti naisten ja lasten oikeuksien suojelu ja sellais-
ten perinteisten valmistusmenetelmien kunnioittaminen, jotka edistävät taloudellista ja sosiaalista kehi-
tystä,
g) toimintaedellytysten kehittäminen ja vaikutusmahdollisuuksien antaminen tuottajille, erityisesti kehitys-
maiden pienen mittakaavan tuottajille ja syrjäytyneille tuottajille sekä työntekijöille, heidän järjestöilleen javastaaville yhteisöille, jotta reilun kaupan kestävyys varmistetaan,
h) tuottajajärjestöjen tuotannon ja markkinoillepääsyn tukeminen,i) tiedotustoimien lisääminen reilun kaupan tuotannosta ja kauppasuhteista, reilun kaupan tehtävästä ja
tavoitteista sekä kansainvälisissä kauppasuhteissa vallitsevasta epäoikeudenmukaisuudesta,
j) kyseisten ehtojen valvonta ja vahvistaminen tavalla, joka antaa suuremman roolin etelän järjestöille,
johtaa kustannusten alenemiseen ja paikallisten tahojen keskeisempään osallistumiseen sertifiointiproses-sissa,
k) säännöllinen reilun kaupan toimien vaikutusten arviointi;3. korostaa, että merkittävin lisäys reilun kaupan tuotteiden myynnissä on saatu aikaan merkittyjen tuot-
teiden avulla ja että useimmat Euroopan maat ovat kehittäneet reilun kaupan merkintää koskevia aloitteita;
4. toteaa, että Eurooppa on reilun kaupan tuotteiden suurin markkina-alue, jolla tapahtuu arvioiden mu-
kaan 60-70 prosenttia koko maailman myynnistä ja joka tarjoaa potentiaalia lisäkasvuun;
5. palauttaa mieliin, että vapaan ja reilun monenvälisen kaupan järjestelmän perustaminen on paras keino
saavuttaa tehokas ja kaikkien eduksi koituva globalisaation hallinnointi; toteaa lisäksi, että reilun kaupan
järjestelmä on osoittautunut tehokkaaksi köyhyyden vähentämisessä ja kestävän kehityksen edistämisessä, ja
uskoo, että se pitkällä aikavälillä voisi helpottaa kehitysmaiden tasavertaista osallistumista monenväliseenkauppaan, taata niille vakaan ja kestävän pääsyn Euroopan markkinoille ja lisätä kuluttajien tietoisuutta;
6. palauttaa mieliin, että kansainvälisillä kauppasopimuksilla ei ole onnistuttu ajamaan köyhien maiden
asiaa, kun taas reilun kaupan järjestelmä on osoittautunut tehokkaaksi köyhyyden vähentämisessä ja kestävänkehityksen edistämisessä; katsoo, että tällä järjestelmällä voidaan pitkällä aikavälillä onnistua saamaan kehi-tysmaat täysin mukaan monenväliseen kauppajärjestelmään;
7. pyytää komissiota ja neuvostoa edistämään reilua kauppaa sekä muita riippumattoman seurannan
alaisen, yhteiskunnallisia standardeja ja ympäristöstandardeja edistävän kaupan alan aloitteita tehokkaina väli-
neinä vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi ja tunnustamaan reilun kaupan järjestöjen jamuiden riippumattoman seurannan alaisen, yhteiskunnallisia standardeja ja ympäristöstandardeja edistävänkaupan alan aloitteiden tärkeän aseman kehitysmaiden pienten ja syrjäytyneiden tuottajien tukemisessa sekäeurooppalaisten kuluttajien erityisesti reilua kauppaa sekä yleisesti kestäviä ja eettisiä pohjois-etelä-kauppa-suhteita koskevan tiedon lisäämisessä;
8. palauttaa mieliin, että unionin kauppapolitiikalla on parannettava etelän pientuottajien pääsyä markki-
noille;
9. kehottaa komissiota teettämään tutkimuksen siitä, miten reilusta kaupasta voitaisiin tehdä kestävän
kauppapolitiikan malli, jolla voitaisiin myös edistää etelän ja pohjoisen välistä tasapuolista kauppavaihtoa ja
tunnistaa ne kaupan esteet, joista on eniten haittaa maailman köyhille;13.12.2006 C 303 E/868 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai, 6. heinäkuuta 2006FI
10. kehottaa komissiota tunnustamaan, että reilun kaupan ohella on olemassa muitakin uskottavia järjes-
telmiä, jotka ovat kansainvälisen ympäristömerkintäorganisaation ISEAL:n alaisina mukana määrittelemässä
sosiaali- ja ympäristönormeja kolmansien osapuolten sertifiointien yhteydessä;
11. pyytää komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään asianmukaisiin toimiin sen varmistamiseksi, että kulut-
tajat saavat kaiken tarvitsemansa informaation tietoon perustuvien valintojen tekemiseksi; uskoo, että kulut-
tajilla on oltava oikeus saada tuotetietoa nopeasti, ja sen on oltava ymmärrettävää ja avoimesti esitettyä;
12. kehottaa komissiota tekemään yhteistyötä kansainvälisen reilun kaupan liikkeen kanssa sellaisten sel-
keiden ja yleisesti sovellettavien kriteerien löytämiseksi, joita voitaisiin käyttää kuluttajille suunnattujen
takuujärjestelmien arviointiin; näin voitaisiin vahvistaa kuluttajien luottamusta tällaisiin järjestelmiin javahvistaa reilun kaupan tuotteiden tuotantoaloja;
13. kehottaa komissiota julkaisemaan reilua kauppaa koskevia ”ehdotuspyyntöjä”, joiden tavoitteena olisi
kuluttajien tietoisuuden lisääminen, kuluttajille suunnattujen takuujärjestelmien ja pakkausmerkintöjen
käytön tukeminen sekä järjestelmällisen tietojenkeruun ja vaikutusten arvioinnin varmistaminen kokoEU:ssa;
14. pyytää komissiota parantamaan reilua kauppaa ja muita riippumattoman seurannan alaisen, yhteiskun-
nallisia standardeja ja ympäristöstandardeja edistävän kaupan alan aloitteita koskevien toimiensa koordi-nointia kehitysyhteistyöstä, kaupasta, työllisyydestä ja sosiaaliasioista, kuluttajansuojasta, sisämarkkinoista jamaataloudesta vastaavien pääosastojen välillä ja tekemään reilusta kaupasta ja muista riippumattoman seu-rannan alaisen, yhteiskunnallisia standardeja ja ympäristöstandardeja edistävän kaupan alan aloitteista
keskeisen osan kyseisten alojen politiikkaa;
15. pyytää komissiota ja neuvostoa tutkimaan ja harkitsemaan alhaisen alv-asteen soveltamista reilun
kaupan tuotteisiin ja poistamaan tuontitullit kehitysmaiden reilun kaupan tuotteilta; korostaa, että alhaisenalv-asteen tuotteita olisi tarkkailtava tiiviisti väärinkäytösten välttämiseksi;
16. kehottaa jäsenvaltioita, jotka parhaillaan kehittävät reilun kaupan lainsäädäntöä tai reilun kaupan
järjestöihin ja muihin riippumattoman seurannan alaisen, yhteiskunnallisia standardeja ja ympäristöstandar-deja edistävän kaupan alan aloitteisiin vaikuttavaa lainsäädäntöä, pohjaamaan aiheelliset perusteet asiano-
saisten tahojen, kuten kansainvälisen reilun kaupan liikkeen tietoihin ja kokemuksiin sekä arvioimaan ensim-
mäisenä huolellisesti liikasääntelyn riskin sekä tällaisen sääntelyn mahdollisen vaikutuksen pieniin ja syrjäyty-neisiin tuottajiin;
17. kehottaa komissiota panemaan täytäntöön Cotonoun sopimuksen 23 artiklan g kohdan sekä sopi-
muksen yhteistyöstrategioita koskevan yhteenvedon määräykset, erityisesti sen 61-64 kohdan;
18. kehottaa komissiota perustamaan sisäisen yhteyspisteen, jolla varmistettaisiin reilua kauppaa koskevien
asioiden koordinointi eri yksiköiden välillä;
19. pyytää komissiota antamaan apua reilulle kaupalle:
a) kehitysmaissa: muun muassa toimet uusien reilun kaupan tuotteiden kehittämiseksi, tekninen apu ja
toimintaedellytysten kehittäminen (esimerkiksi eurooppalaisten terveys- ja kasvinsuojelustandardien, alku-peräsääntöjen sekä lisääntyvien yritysstandardien täyttäminen), tuotantoon siirtymisen kannustaminen(arvon lisääminen), toimintaedellytysten kehittämistä ja vaikutusmahdollisuuksien parantamista koskevienohjelmien tukeminen, reilun kaupan tuottajien ennakkorahoituksen tukeminen ja reilun kaupan tuot-
teiden jakelun avustaminen paikallisilla markkinoilla ja erityisesti naisten toteuttamien hankkeiden koros-
taminen,
b) EU:ssa: muun muassa reilua kauppaa koskevia tiedotusohjelmia tukevat toimet, julkiset kampanjat ja
kannatustoimet, vaikutustutkimukset ja parhaat käytännöt, tuotantoketjun analyysit, jäljitettävyyden ja
luotettavuuden arviointi, reilun kaupan markkinointituki ja maailmankauppojen käytännön tuki,13.12.2006 C 303 E/869 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai, 6. heinäkuuta 2006FI
c) EU:ssa ja kehitysmaissa: reilun kaupan järjestöjen toiminnan ja aseman edistäminen;
20. pyytää komissiota asianosaisten tahojen kuulemisen jälkeen esittämään parlamentille ehdotuksen asian-
mukaisista toimista ja rahoituksesta reilun kaupan ja muiden riippumattoman seurannan alaisen, yhteiskun-nallisia standardeja ja ympäristöstandardeja edistävän kaupan alan aloitteiden yhteydessä;
21. pyytää komissiota etsimään keinoja reilua kauppaa ja muita riippumattoman seurannan alaisen, yhteis-
kunnallisia standardeja ja ympäristöstandardeja edistävän kaupan alan aloitteita koskevan tiedotuksen kehittä-miseksi;
22. pyytää Euroopan julkisia viranomaisia sisällyttämään reilun kaupan perusteet julkisiin tarjouskilpailui-
hinsa ja hankintapolitiikkaansa, ja pyytää komissiota edistämään tätä esimerkiksi laatimalla suuntaviivojareilun kaupan hankintoja varten;
23. muistuttaa, että erityisesti julkisoikeudelliset alueelliset elimet tekevät suuria investointeja tavaramarkki-
noihin; kehottaa niitä siksi kiinnittämään tarjouskilpailuissaan erityistä huomiota reilun kaupan tuotteisiin;
24. on tyytyväinen erityisesti Euroopan parlamentin lisääntyneisiin ponnisteluihin tarjota reilun kaupan
tuotteita ja korostaa, että kaikkien EU:n toimielinten olisi käytettävä reilun kaupan tuotteita sisäisissä palve-luissaan;
25. tähdentää, että reilu kauppa ja muut riippumattoman seurannan alaisen, yhteiskunnallisia standardeja
ja ympäristöstandardeja edistävän kaupan alan aloitteet voivat olla tehokas väline yritysten sosiaalisen tietoi-suuden lisäämiseksi ja niiden yhteiskunnallisen vastuun kasvattamiseksi;
26. korostaa, että yritysten sosiaalista vastuuta koskevasta EU:n politiikasta on tehtävä paremmin osalli-
suutta edistävä jatkamalla ja tehostamalla eri sidosryhmien foorumeja, joihin osallistuvat myös reilun kaupanjärjestöt;
27. kehottaa komissiota tukemaan järjestelmiä, joissa tuottajat osallistuvat hinnoitteluun mahdollisuuksien
mukaan, kuten Cotonoun sopimuksen yhteistyöstrategioiden yhteenvedon 63 kohdassa määrätään;
28. kehottaa komissiota tukemaan Afrikan unionia perushyödykkeiden hintojen sisällyttämisessä ensisijai-
sena aiheena käynnissä oleviin kauppaneuvotteluihin WTO:ta koskevien sitoumustensa, erityisesti GATT:inXXXVI-XXXVIII artiklan, mukaisesti;
29. kehottaa komissiota GATT-sopimuksen XXXVIII artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti suunnitte-
lemaan erityisesti vähemmän kehittyneiden maiden kannalta kiinnostavien tuotteiden ”maailmanmarkkinoin-
tiedellytysten vakaannuttamiseksi ja kehittämiseksi toimenpiteitä, joihin sisältyisi tällaisten tuotteidenvakaiden, kohtuullisten ja kannattavien vientihintojen saavuttaminen”;
30. on tyytyväinen erityisten yhteiskuntaa ja ympäristöä koskevien lausekkeiden sisällyttämiseen yleiseen
tullietuusjärjestelmään (GSP+), mutta pitää valvontajärjestelmän vahvistamista tarpeellisena;
31. kehottaa komissiota kehittämään johdonmukaisen politiikan pienten ja syrjäytyneiden tuottajien, reilun
kaupan tuottajat mukaan lukien, edistämiseksi ja suojelemiseksi ja ottamaan heidän näkemyksensä sekä
muihin riippumattoman seurannan alaisen, yhteiskunnallisia standardeja ja ympäristöstandardeja edistävänkaupan alan aloitteisiin kuuluvien tuottajien näkemykset huomioon kahdenvälisissä, alueellisissa ja monenvä-lisissä kauppaneuvotteluissa, kuten talouskumppanuussopimuksissa;
32. pyytää komissiota ottamaan huomioon reilua kauppaa ja muuta yhteiskunnallista ja ympäristöystäväl-
listä kaupankäyntiä koskevan lähestymistavan EU:n kauppapolitiikkaa laadittaessa;
33. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä ILO:lle,
Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristöohjelmalle, UNCTADille ja WTO:lle.13.12.2006 C 303 E/870 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai, 6. heinäkuuta 2006FI