ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Jotta varmistetaan, että tätä asetusta sovelletaan yhdenmukaisesti ja että finanssimarkkinatoimijat soveltavat tässä asetuksessa säädettyjä tiedonantovaatimuksia selvästi ja yhdenmukaisesti, on tarpeen vahvistaa yhdenmukainen ”kestävän sijoituksen” määritelmä.

Jotta varmistetaan, että tätä asetusta sovelletaan yhdenmukaisesti ja että finanssimarkkinatoimijat soveltavat tässä asetuksessa säädettyjä tiedonantovaatimuksia selvästi ja yhdenmukaisesti, on tarpeen vahvistaa selkeä ja yhdenmukainen ”kestävän sijoituksen” ja ”kestävyysriskin” määritelmä ja vältettävä sääntelyn päällekkäisyyttä silloin, kun se ei ole sopusoinnussa paremman sääntelyn ja suhteellisuuden periaatteiden kanssa . Kestävän sijoituksen määritelmä varmistaa rahoitustuotteiden ja -palvelujen yhdenmukaisuuden vähimmäistason ja myös sen, että tällaisilla sijoituksilla on positiivinen nettovaikutus kestävyystuloksiin. Koska kestävyys on luonteeltaan monitahoista – kun otetaan huomioon sen kolme ulottuvuutta eli ympäristöön, yhteiskuntaan ja hyvään hallintotapaan yhteydessä oleva kestävyys –, positiivinen vaikutus yhteen ulottuvuuteen ei välttämättä aina tarkoita positiivista vaikutusta muihin ulottuvuuksiin, mutta yhdenmukaistettujen kestävyysindikaattoreiden perusteella mitatun kestävyyden nettotuloksen tulee olla aina selvästi positiivinen. Kestävyysriskin määritelmää tarvitaan, jotta voidaan varmistaa sääntelyn tulosten yhdenmukaisuus, mutta sen on lisäksi tarkoitus toimia kehittyvänä ja dynaamisena välineenä, jolla voidaan ottaa huomioon myös kehittymässä olevat riskit. Määritelmä kattaa ympäristöön, yhteiskuntaan ja hyvään hallintotapaan liittyvien riskien huomioimatta jättämisen taloudelliset ja muut kuin taloudelliset vaikutukset. Kestävyystuloksia mitataan yhdenmukaistetuilla kestävyysindikaattoreilla, jotka Euroopan komission on laadittava viipymättä tukeutuen olemassa oleviin eurooppalaisiin ja kansainvälisiin sitoumuksiin.
Koska joissakin jäsenvaltioissa on talous- ja finanssikriisin jäljiltä mittava julkinen velka, jäsenvaltiokohtaisten numeeristen finanssipoliittisten sääntöjen kehys, jolla on tarkoitus vahvistaa vastuullisen finanssipolitiikan harjoittamista ja samalla tuloksellisesti edistää SEUT-sopimuksesta johtuvien julkisen talouden velvoitteiden noudattamista, on tärkeä tekijä varmistettaessa julkisten velkojen lähentäminen kohtuullisille tasoille. Tällaisessa kehyksessä olisi erityisesti vahvistettava rakenteellista rahoitusasemaa koskeva keskipitkän aikavälin tavoite, joka sitoo kansallisia talousarvioviranomaisia ja niiden vuotuisia päätöksiä. Julkisen talouden rahoitusasemaa koskevissa keskipitkän aikavälin tavoitteissa voidaan ottaa huomioon erot julkisen velan suhteessa bruttokansantuotteeseen sekä jäsenvaltioiden julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvissa riskeissä ja ankkuroida velan kehitys kohti Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjassa N:o 12 olevassa 1 artiklassa asetettua viitearvoa.

Koska joissakin jäsenvaltioissa on mittava julkinen velka ja myös matala julkisten investointien taso , jäsenvaltiokohtaisten numeeristen finanssipoliittisten sääntöjen kehys, jolla on tarkoitus vahvistaa vastuullisen finanssipolitiikan harjoittamista ja samalla tuloksellisesti edistää SEUT-sopimuksesta johtuvien julkisen talouden velvoitteiden noudattamista, on tärkeä tekijä varmistettaessa julkisten velkojen lähentäminen kohtuullisille tasoille. Tällaisessa kehyksessä olisi erityisesti vahvistettava kansallisen tason avoimella ja demokraattisella menettelyllä rakenteellista rahoitusasemaa koskeva keskipitkän aikavälin tavoite, joka sitoo kansallisia talousarvioviranomaisia ja niiden vuotuisia päätöksiä. Julkisen talouden rahoitusasemaa koskevissa keskipitkän aikavälin tavoitteissa voidaan ottaa huomioon erot julkisen velan suhteessa bruttokansantuotteeseen sekä jäsenvaltioiden julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvissa riskeissä ja myös mahdolliset jäsenvaltiotason rakenneuudistukset, joilla on eurooppalaista lisäarvoa ja jotka vastaavat unionin tasolla jaettua tai tukena olevaa toimivaltaa ja joilla on todennäköisesti merkittäviä sosioekonomisia vaikutuksia, sekä ankkuroida velan kehitys kohti Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjassa N:o 12 olevassa 1 artiklassa asetettua viitearvoa.
6.

korostaa, että juuri paikallis- ja alueyhteisöillä on merkittävä rooli lisääntyneiden pakolais- ja muuttajavirtojen vastaanotossa. Tämä johtuu siitä, että paikallis- ja alueyhteisöt ottavat vastaan pakolaisia ja muuttajia, joista niiden on huolehdittava ja joille niiden on tarjottava majoitus ja ihmisarvoiset olosuhteet usein määräämättömäksi ajaksi ja joita niiden on monissa tapauksissa autettava kotoutumaan. Tämä koskee etenkin EU:n ulkorajoilla olevia alueita (kuten lähellä Turkin rannikkoa sijaitsevia, Kreikalle kuuluvia Egeanmeren saaria, tiettyjä Italian saarialueita, Andalusian rannikkoa, erityisesti Cadizin, Granadan ja Almerian maakuntia ja Ceutan ja Melillan erityisalueita sekä Kanariansaaria), joiden kautta muuttajat saapuvat ensimmäistä kertaa EU:n alueelle.
27.

on vahvasti sitä mieltä, että tätä ohjelmaa on kehitettävä edelleen ja että siinä on keskityttävä itäisissä kumppanimaissa alue- ja paikallistasolla toimiviin pk-yrityksiin myös pääkaupunkien ulkopuolella. Tällaisilla ohjelmilla tuetaan pk-yrityksiä ja edistetään osaltaan kestäväpohjaista kasvua paikallis- ja aluetasolla.
vastustaa kaikenlaista lasten muuttajastatukseen perustuvaa säilöönottoa. Vapaudenriiston lapselle aiheuttamien haitallisten vaikutusten vuoksi sitä on käytettävä ainoastaan viimeisenä vaihtoehtona poikkeustilanteissa, esimerkiksi jos lapsen terveys tai henki on vaarassa. Lisäksi säilöönoton on oltava mahdollisimman lyhytaikaista, eikä lasta saa koskaan majoittaa vankilanomaisiin olosuhteisiin. Toimivaltaisten viranomaisten ja/tai lastensuojeluviranomaisten on joka tapauksessa valvottava sitä kaikissa vaiheissa. Säilöönottotilojen on oltava erityisesti lasten tarpeisiin mukautettuja, ja henkilöstöllä on oltava asianmukainen koulutus. Komitea panee tyytyväisenä merkille, että säilöönoton vaihtoehtojen edistäminen on keskeinen kysymys lapsen oikeuksia käsittelevässä eurooppalaisessa foorumissa, joka järjestetään 6.–8. marraskuuta 2017.
15.

toteaa, että EU:n tasolla tavoite on, että kaikkialla Euroopassa, myös maaseudulla ja eristyneillä alueilla, on vuoteen 2020 mennessä toiminnassa yhteydet, joiden nopeus on yli 30 Mb/s. Tämä on kuitenkin vain EU:n keskiarvo, ja maiden ja alueiden välillä on valtavia eroja, erityisesti maaseudulla ja syrjäisimmillä alueilla, joilla ei edes taloudellisesti vauraissa jäsenvaltioissa ole harvinaista, että nopeus on 10 Mb/s. Tämä on yleisin standardi, jonka tyypillinen kotitalous tarvitsee pystyäkseen hyödyntämään suosituimpia verkkopalveluja. Riittävän laajakaistayhteyden puuttuminen on tänä päivänä vakava haaste alueelliselle yhteenkuuluvuudelle. Komitea kehottaa Euroopan komissiota vauhdittamaan toimia suurinopeuksisen internetin kehittämiseksi maaseudulla sellaisten helposti hyödynnettävien rahoitusmallien avulla, jotka eivät rajoita tiettyjen jäsenvaltioiden mahdollisuuksia saada rahoitusta laajakaistaverkkoihin tehtäviä investointeja varten, ja tukemaan pienimuotoisten hankkeiden mahdollisuuksia saada rahoitusta laajakaistaverkkoihin tehtäviä investointeja varten. Komitea myös kehottaa kohdentamaan määrärahoja erityisesti laajakaistan kehittämiseen maaseudulla ja varmistamaan, ettei niitä voida käyttää muihin toimenpiteisiin.
9.

tähdentää, että erilaisista liikkuvuuteen liittyvistä lähteistä saatavaa liikenneaiheista tietoa on yhdenmukaistettava hinnoittelutarkoituksia silmällä pitäen. Yhdennetyn matkalippujärjestelmän laajemman käytön tiellä on edelleen esteitä, koska julkisen liikenteen eri muotojen kannattavuudessa on eroja. Yhdennetyn hinnoittelujärjestelmän käyttöönottokustannukset saattavat vähentää tiettyjen liikennemuotojen tuottamaa kokonaisvoittoa tai suistaa niiden toiminnan kokonaisuudessaan tappiolle.
16.

esittää, että päästäkseen hyödyntämään talouden vakauttamiseen tähtääviä EU:n välineitä jäsenvaltioiden on osoitettava harjoittavansa vastuullista talouspolitiikkaa. Näiden välineiden hyödyntämisen on kuljettava käsi kädessä rakenneuudistusten tinkimättömän toteutuksen kanssa lähentymisen, koordinoinnin ja yhdentymisen edistämiseksi, eikä tuki saa missään tilanteessa johtaa jatkuviin, yksisuuntaisiin virtoihin maiden välillä (4). Tuki on määriteltävä EU-tasolla, sen on oltava tilapäistä, ja sille on laadittava selkeä aikataulu.
28.

katsoo toimen 6 osalta, että on ehdottomasti pantava täytäntöön COP21-kokouksessa Pariisissa solmittu YK:n ilmastosopimus, jotta voidaan lieventää ilmastonmuutoksen haitallisia vaikutuksia valtameriin, rannikkoalueisiin ja ekosysteemeihin ja vaikuttaa maapallon lämpenemisestä ja valtamerten pinnan noususta aiheutuviin tuleviin kustannuksiin. Maailmanlaajuiset ilmastotavoitteet edellyttävät paikallisia mukauttamistoimenpiteitä, sillä valtaosa ilmaston vaikutuksista on luonteeltaan paikallisia. Alue- ja paikallisviranomaisilla onkin – kuten alueiden komitea on äskettäin todennut (10) – ratkaisevan tärkeä rooli valmisteltaessa ja pantaessa täytäntöön kansallisia, EU:n ja kansainvälisiä sopeutumiskehyksiä, joissa käsitellään ilmastonmuutoksen seurauksia maailman valtamerten kannalta. Tähän tarvitaan erityisvalmiuksia ja rahoitustukea kaikille alueille, mukaan lukien syrjäisimmät alueet, joilla on strateginen sijainti Atlantilla ja Intian valtamerellä sekä Karibianmerellä. Lisäksi Pariisin sopimuksen noudattamiseksi on ehdottomasti paitsi otettava käyttöön toimenpiteitä ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi merialueiden hallinnoinnissa myös luovuttava merkittävästä osasta maan alla sijaitsevista fossiilisista polttoaineista. Näin ollen komitea katsoo, että toimea 6 on johdonmukaisuuden vuoksi vahvistettava sisällyttämällä siihen toimenpiteitä uuden öljynetsintätoiminnan estämiseksi Euroopan herkillä merialueilla.
21.

esittää, että AK tekee jatkossakin tiivistä yhteistyötä erityisesti OECD:n kanssa aloitteissa, joista esimerkkinä mainittakoon How is life in your region? (Millaista on elämä alueellanne?) ja jotka ovat helposti ymmärrettävissä oleva väline ja käsittävät kokonaisvaltaisemman lähestymistavan edistymisen mittaamiseksi paikallis- ja aluetasolla. EU:lle laadittavan monivuotisen strategian osalta komitea kuitenkin vastustaa lähestymistapaa, jossa edistyksen mittaamisen lähtökohtana on yhteen ainoaan mittariin perustuva luokitus. Komitea muistuttaa tässä yhteydessä, että useat eri alueet ovat myös ilmaisseet olevansa kiinnostuneita OECD:n Better Life Indexistä ja ennen kaikkea siihen kuuluvista indikaattoreista, sillä vaikka sen avulla ei voidakaan mitata aluekehitystä, sen ilmaisemat tulokset antavat viitteitä väestön elämänlaadusta, mikä voi olla lähtökohta määriteltäessä tulevaisuudessa paikallis- ja aluetason tavoitteita ja strategioita.
50.

on tyytyväinen siihen, että Serbia on sitoutunut EU-jäsenyyden tavoitteluun, mikä on jo tuottanut tuloksia: arviointimenettely on saatu valmiiksi ajallaan ja ensimmäiset neuvotteluluvut on avattu. Komitea kannustaa Serbiaa jatkamaan näitä myönteisiä askeleita (esim. erilaisten strategia-asiakirjojen valmiiksi saattaminen) ja noudattamaan sitoumuksiaan. Komitea kehottaa viranomaisia erityisesti saattamaan korruption vastaisen toimintansa kestäväpohjaiselle, pysyvälle uralle;
5.

AK suhtautuu myönteisesti myös Euroopan komission näkemykseen, jonka mukaan sopimuksella ja siihen liittyvillä päätöksillä on luotava selkeät puitteet avoimuutta koskeville säännöille ja yhteinen, yhtenäinen järjestelmä, jotta voidaan säännöllisesti mitata, raportoida ja todentaa kunkin osapuolen edistymistä kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä koskevien tavoitteiden toteuttamisessa. Tällainen kehys on olennainen perusta maailmanlaajuiselle ja tarkoituksenmukaiselle yhteistyölle ilmastoasioissa, ja se on välttämätön, jotta voidaan edistää luottamusta sitoumuksien täyttämiseen. Sillä on myös ratkaiseva asema, jotta voidaan ymmärtää ilmastonmuutoksen lieventämisessä saavutettu taso ja kannustaa kunnianhimoisiin tavoitteisiin, ja se on siten kaikille eduksi.
5.

huomauttaa myös, että yksi tämänhetkisen muuttotilanteen keskeisistä piirteistä on ihmisten hätää ja siirtolaisten vaikeaa sosiaalista tilannetta hyväksi käyttävien ihmissalakuljettajien ja organisoitujen ryhmien toiminnan kukoistaminen. AK kannattaa Euroopan ja Afrikan valtion- ja hallitusten päämiesten Vallettan huippukokouksessa 11. ja 12. marraskuuta 2015 ehdottamia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on tehostaa salakuljettajien ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa. Komitea korostaa, että niin nopea toiminta kuin pitkän aikavälin kokonaisvaltaiset ja konkreettiset toimintasuunnitelmatkin on laadittava tiiviissä yhteistyössä EU:n ulkopuolisten maiden kanssa. Komitea muistuttaa, että tämän alan yhteistyön on oltava vastavuoroista ja että lähtö- ja kauttakulkumaiden on sitouduttava auttamaan ja toteuttamaan kaikki Vallettan toimintasuunnitelmassa sovitut toimenpiteet. Tästä syystä on välttämätöntä, että EU:n jäsenvaltioiden turvallisuusjoukot puuttuvat tilanteeseen nopeasti, että rikollisryhmiä valvotaan tarkasti ja että julkaistaan säännöllisesti tilannekatsauksia ja raportteja tuloksista, joita on saavutettu tämän EU:n jäsenvaltioiden väestön turvallisuutta ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta uhkaavan järjestäytyneen rikollisuuden muodon torjunnassa. Komitea korostaa myös, miten tärkeää on tulijoiden tarkka rekisteröiminen Schengen-alueen rajoilla ja EU:n ulkorajojen tehokas valvonta. Riittävästä rajavalvonnasta ja Schengen-alueen sisäisen turvallisuuden turvaamistoimenpiteistä on huolehdittava täysimääräisesti. Hyvän esimerkin yhteistyöstä tarjoavat V4-maat, jotka lähettävät henkilökuntaa toistensa avuksi Schengen-alueen ulkorajojen turvaamiseksi (Unkari, Kreikka).
15.

yhtyy käsitykseen, että demokratian rakentaminen kumppanuusmaissa on EU:n näkökulmasta keskeinen seikka. Demokratisointi ja desentralisaatio ovat välttämättömiä asioita yhteiskunnallis-taloudellisen kehityksen kannalta, ja niillä on perustava merkitys muutosprosesseille itäisen kumppanuuden kattamalla alueella ja Välimeren altaan alueella. ENP on mainio aloite kyseisten prosessien tukemiseen, ja CORLEAP ja ARLEM ovat tarkoituksenmukaiset foorumit kumppanuuden ja avoimuuden edistämiseen demokratisoitumisprosessissa ja kansalaisyhteiskuntaa rakennettaessa.
10.

korostaa tähän liittyen jälleen sitä, että kehitysyhteistyössä on tärkeää soveltaa alueellista lähestymistapaa. Toisiinsa liittyvien maantieteellis-hallinnollisten alueiden tasolla on monien tavoitteiden sekä niiden laatimisen perustana olevien ongelmien keskinäisen sidonnaisuuden takia noudatettava yhdennettyä lähestymistapaa. Tiedonannossa ei tuoda tätä riittävästi esille. EU voi hyödyntää edistäessään tätä prosessia myös aiempaa tiedonantoa ”Kumppanimaiden paikallisviranomaisten vaikutusvallan lisääminen hallinnon tehostamiseksi ja kehitystulosten vaikuttavuuden parantamiseksi” (COM (2013) 280 final), jossa kuvaillaan ansiokkaasti alueellista lähestymistapaa kehitysyhteistyöhön nähden. Se kuvataan alhaalta ylöspäin suuntautuvaksi pitkäjänteiseksi prosessiksi, jossa erilaiset paikalliset toimijat määrittävät yhdessä painopisteitä ja laativat ja toteuttavat kehitysstrategioita. Tällainen lähestymistapa on tärkeä yhteisöillä olevien tietojen, resurssien ja kapasiteetin hyödyntämiseksi ja yhteisöjen osallistamiseksi.
22.

panee merkille komission vertailuperusteena käyttämän markkinataloussijoittajaperiaatteen, mutta on huolissaan vaikutuksista, joita periaatteen soveltamisella on infrastruktuureihin, joissa valtion rooli on ollut perinteisesti ja institutionaalisesti korvaamaton. Koska tarvittavien investointien määrä on suuri eikä investointikustannusten jälleenrahoitusta voida kokonaan sälyttää infrastruktuureita käyttävien yhteisöjen hoidettavaksi, suuri osa infrastruktuuriin kohdistuvista investoinneista on yksityisille investoijille lähtökohtaisesti kestämättömiä. On epärealistista ja yleisen edun kannalta vaarallista olettaa, että valtio voidaan rinnastaa yksityiseen toimijaan ottamatta huomioon sosiaalisia, aluepoliittisia ja alakohtaisia olosuhteita, mikäli tätä periaatetta sovelletaan alueelliseen infrastruktuuriin kohdistuviin toimiin, jotka kuuluvat olennaisesti julkisen palvelun tehtäviin.
15.

huomauttaa, että paikallisyhteisöt ovat suorassa yhteydessä metsiin, ja että ne tuntevat ensimmäisinä metsäpolitiikan vaikutukset. Metsien suojelu ja siihen liittyvät kustannukset ovat niiden vastuulla; ne hyötyvät metsien olemassaolosta ja niiden pitämisestä hyvässä kunnossa, mutta ne tuntevat myös ensimmäisinä metsien tilan heikkenemisen vaikutukset. Lisäksi paikallisviranomaistahot ovat usein vastuussa tietojen keräämisestä ja niillä on mahdollisuus arvioida toteutettujen politiikkojen vaikutuksia suoraan. Sen vuoksi on selvää, että asianmukainen tiedottaminen paikallisyhteisöille on ensisijaisen tärkeää, mutta niille on myös annettava välineet velvollisuuksiensa täyttämiseen. On tärkeää luoda hajautettu ja kestäväpohjainen vuoropuhelu paikallisten toimijoiden kanssa sellaisen metsäalan toiminta-ajatuksen laatimiseksi, jonka tavoitteena on monenvälisten metsienkehittämispolitiikkojen omaksuminen ja soveltaminen paikallisella tasolla.
4.

toteaa, että Euroopan unionin kaikkien kansalaisten tulee pystyä hyötymään sähköisten terveydenhuoltopalvelujen kehityksestä, eikä se saa johtaa (enempään) eriarvoisuuteen terveydenhoitopalvelujen saatavuudessa ja niiden käyttämisessä. Potilaan edun on oltava etusijalla sähköisen terveydenhuollon aiheuttamassa mullistuksessa. Potilaalla on oikeus päättää, miten häntä koskeviin tietoihin voi päästä käsiksi. Potilaille on esitettävä selkeästi, millä tavoin se on mahdollista ja kenellä on siihen oikeus. Sähköisen terveydenhuollon täytyy varmistaa, että kansalaisilla ja potilailla on enemmän päätösvaltaa terveydestään.
18.

katsoo, että jos vihreän infrastruktuurin yhteydessä halutaan edistää kestäväpohjaista maa- ja metsätaloutta, rakentamisessa käytettävien biologista alkuperää olevien materiaalien kehittäminen on välttämätöntä maaseutu- ja kaupunkialueiden välisen yhteisvastuun kannalta, koska perinteisten materiaalien käyttö kaupunkirakentamiseen ja harmaisiin infrastruktuureihin aiheuttaa suuria paineita maaseutu- ja meriympäristölle. Tärkeää on myös edistää puun sekä muiden, maatalouden oheistuotteista peräisin olevien tai tavanomaisia tuotteita täydentävien materiaalien (olki, hamppu, pellava, villa jne.) käyttöä paikallisten sidosryhmien hyödyksi. AK on sitä mieltä, että paikallista yritteliäisyyttä on edistettävä erityisesti tuotannonalojen rakennejärjestelyjen avulla ja investoimalla jalostusteollisuuden välineisiin, mutta myös muuttamalla markkinoiden rakennetta julkisten hankintojen esimerkin avulla tai tukemalla yhteisöjä, jotka asettavat tällaiset materiaalit etusijalle. On myös kehitettävä tutkimusohjelmia, jotta saadaan tietoa näiden materiaalien teknisistä ominaisuuksista sekä niiden optimaalisista tuotanto-olosuhteista ekosysteemien säilyttämisen kannalta. Lisäksi käyttäjien on saatava tietoa materiaalien alkuperästä ja viljelyolosuhteista asianmukaisten merkintöjen avulla.
Turvallisuusvaatimukset ja turvapoikkeamien ilmoittaminen 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että julkishallinnot ja markkinatoimijat toteuttavat tarkoituksenmukaiset tekniset ja organisatoriset toimenpiteet valvonnassaan olevien ja toiminnoissaan käyttämiensä verkko- ja tietojärjestelmien turvallisuuteen kohdistuvien riskien hallitsemiseksi. Näillä toimenpiteillä on voitava varmistaa riskiin suhteutettu turvallisuustaso ottaen huomioon uusin tekniikka. Erityisesti on toteutettava toimenpiteet, joilla ehkäistään ja minimoidaan niiden verkko- ja tietojärjestelmään niiden tarjoamissa keskeisissä palveluissa vaikuttavien turvapoikkeamien vaikutukset ja näin taataan näiden verkko- ja tietojärjestelmien tukemien palvelujen jatkuvuus.

Turvallisuusvaatimukset ja turvapoikkeamien ilmoittaminen 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että julkishallinnot ja markkinatoimijat toteuttavat tarkoituksenmukaiset tekniset ja organisatoriset toimenpiteet valvonnassaan olevien ja toiminnoissaan käyttämiensä verkko- ja tietojärjestelmien turvallisuuteen kohdistuvien riskien hallitsemiseksi. Toimenpiteitä voivat paikallis- ja aluetasolla olla esimerkiksi riskien arviointi- ja hallinnointiprosessi, tietoturvapolitiikan täytäntöönpano, kyberturvallisuusongelmien tiedostamisen parantaminen ja digitaalisen lukutaidon ja osaamisen kehittäminen. Näillä toimenpiteillä on voitava varmistaa riskiin suhteutettu turvallisuustaso ottaen huomioon uusin tekniikka. Erityisesti on toteutettava toimenpiteet, joilla ehkäistään ja minimoidaan niiden verkko- ja tietojärjestelmään niiden tarjoamissa keskeisissä palveluissa vaikuttavien turvapoikkeamien vaikutukset ja näin taataan näiden verkko- ja tietojärjestelmien tukemien palvelujen jatkuvuus.
5.

toteaa, että paikalliskehitystä koskevaa toimintamallia voidaan toteuttaa käyttämällä erilaisia välineitä ja että yhtenä keskeisistä komission esittämistä vaihtoehdoista on paikallisyhteisöjen omia kehittämishankkeita koskeva uusi väline. Paikalliskehityksen käsitteellä on kuitenkin laajempi merkitys, ja sen yhteydessä on otettava huomioon EU:n kunkin jäsenvaltion institutionaalinen rakenne ja käytännöt.
75.

viittaa Alankomaiden kansanterveyden ja ympäristöasioiden kansallisen tutkimuslaitoksen (Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu) analyysiin (8), joka on osoittanut, että jäsenvaltiot eivät voi vaikuttaa alueensa otsonipitoisuuksien vuotuisiin keskiarvoihin juurikaan eivätkä tuskin lainkaan otsonin huippupitoisuuksiin. Samanaikaisesti otsonin laajamittaiset taustapitoisuudet näyttäisivät olevan hienoisessa kasvussa. Komitea katsoo, että tämä on otettava huomioon otsonin tavoitearvojen arvioinnissa (pitkän aikavälin tavoitteet) ja siinä, miten se vaikuttaa politiikan ja raportoinnin kehittämiseen. Otsonin tavoitearvojen (pitkän aikavälin tavoitteet) noudattaminen on vaikeaa varsinkin eteläisissä maissa, joissa aurinkoisia tunteja – ja siten auringon säteilyä – on enemmän ja keskilämpötila on korkeampi; kyse on tekijöistä, jotka edistävät troposfäärin otsonin muodostumista. AK kehottaa tutkimaan, voidaanko tämä ilmiö luokitella ”luontoperäisiin ilman epäpuhtauksiin”, jolloin siihen suhtauduttaisiin samaan tapaan kuin merisuolaan ja Saharan hiekkaan.
—

korostaa, että matkailua on kehitettävä kestävyysperiaatteen mukaisesti, jotta vältetään luonnonvarojen tuhlaaminen ja luonnonympäristön tuhoutuminen. Kohdealueen luonnonrikkauksia on kunnioitettava ja niitä on hyödynnettävä siten, että tavoitteena on matkailun kehittäminen pehmeällä ja kestävyysperiaatetta kunnioittavalla tavalla. Tavoitteena on oltava ympäristön suojeleminen ja arvostaminen, sen säilyttäminen tuleville sukupolville sekä suotuisten olosuhteiden luominen uusien työllistymismahdollisuuksien kehittämiselle.
5.

korostaa, että EU:n laajentuminen vaikuttaa Ukrainan suhteisiin paitsi unionin nykyisiin jäsenvaltioihin, myös sen suhteisiin muihin uusiin itsenäisiin valtioihin ja Venäjään. Sen vuoksi tämänhetkisten yhteistyörakenteiden ja muiden verkostojen asema on arvioitava uudestaan ja niitä on parannettava siten, etteivät ne aiheuta esteitä, vaan mahdollistavat nykyistä konkreettisemman etenemisen demokratian vakiinnuttamisen, hallinnon todellisen hajauttamisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden aloilla. Lisäksi on tärkeää huomata, että uusien ehdokasvaltioiden liittyessä EU:hun Mustanmeren alueen tulevaisuudennäkymät muuttuvat merkittävästi. Uusiin haasteisiin on kyettävä vastaamaan poliittisesti ja taloudellisesti.
22.

korostaa, että harkinta-ajan alusta asti on vallinnut yksimielisyys siitä, että Euroopasta on keskusteltava väestöä lähinnä olevalla tasolla; tiedotukselle on annettava alueellista ja paikallista sisältöä ja se on toteutettava kohdennetusti.