EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 06.05.1998 
KOM(1998) 276 lopull. 
YHTEISÖJEN TALOUDELLISTEN ETUJEN 
SUOJAAMINEN 
PETOSTENTORJUNTA 
Vuosikertomus 1997 
(komission esittämä) 

LUETTELO VIHJEPUHELIMEN NUMEROISTA JASENVALTIOISSA 
"Siksa 0130820595 I Kreikka 008003212595 
Itavalta 06605845 Irlanti 1800553295 
Belgia 080012426 Italia 167878495 
Tanska 80018495 Luxemburg 08003595 
Espanja 900993295 Alankomaat 060224595 
Suomi 0800112595 Portugali 0505329595 
Ranska 0800917295 Yhdistynyt 
kuningaskunta 0800963595 
Ruotsi 020791695 
SISÄLLYS 
1. ANALYYSIT JA TILASTOT 8 
1.1 Tilanne vuonna 1997 8 
1.2 Suuntaukset 9 
1.2.1 Perinteiset omat varat 9 
1.2.2 Menot 10 
1.3 Rahoituksen seuranta H 
1.3.1 Perintätilanne 11 
1.3.2 UCLAF:n yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa suorittamien tutkimusten seuranta 12 
2. TUTKIMUKSET 14 
2.1 Järjestäytynyt rikollisuus 14 
2.1.1 Savuketyöryhmän toim intä 15 
2.1.1.1 Salakuljetus meritse ja ilmateitse 15 
2.1.1.2 Savukkeiden salakuljetus TIR-carnet'iden avulla 16 
2.1.1.3 Savukkeiden salakuljetus Montenegrosta 17 
2.1.1.4 Savukkeiden salakuljetus rautateitse 17 
2.1.1.5 Salakuljetus Andorrasta 18 
2.1.2 Järjestäytyneen rikollisuuden osuus maatalouspetoksissa 18 
2.1.2.1 Alkoholi 19 
2.1.2.2 Oliiviöljy 20 
2.1.2.3 Voi 22 
2.1.2.4 Brittiläistä naudanlihaa koskevan kauppasaarron rikkominen 22 
2.2 Petos: hyökkäys yhteisön politiikkoja vastaan 24 
2.2.1 Omat varat; hyökkäykset yhteisön kauppapolitiikkaa vastaan 24 
2.2.1.1 Kalastusala 25 
2.2.1.2 Tekstiiliala 26 
2.2.1.3 Polkumyynnin vastaiset toimenpiteet 26 
2.2.1.4 Ympäristöpolitiikka 27 
2.2.2 Petokset yhteisen maatalouspolitiikan alalla 27 
2.2.2.1 Tupakkakiintiöt 27 
2.2.2.2 Tutkimukset sitrushedelmäalalla 28 
2.2.2.3 Georgialle myönnetty laina 29 
2.2.3 Rakennepolitiikkoihin kohdistuvat petokset 29 
2.2.3.1 ESR:n varojen väärinkäyttö 29 
2.2.3.2 EMOTR:n ohjausrahastoon kohdistuvat petosverkostot 30 
2.2.4 Välittömiin menoihin kohdistuvat petokset 30 
2.3 Alv-petokset: tutkimusten kehittämisen edellytykset 31 
3. YHTEISTYÖN VAHVISTAMINEN JÄSENVALTIOIDEN KANSSA 33 
3.1 Jäsenvaltioiden aloitteet yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi 33 
3.2 Keskinäisen avunannon välineet hallinnon alalla tulli- ja maatalousasioissa 34 
3.3 Muita yhteistyömuotoja tulli-, maatalous- ja omien varojen aloilla 34 
3.4 Esimerkkejä yhteistyöstä kansallisten poliisi- ja oikeusviranomaisten kanssa 36 
3.4.1 Euron väärentämisen vaara 37 
3.4.2 Komission rikosoikeudellinen asiantuntijaryhmä 37 
3.5 Yhteistyö välillisen verotuksen alalla (valmisteverot ja ALV) 38 
3.5.1 Valmisteverot 38 
3.5.2 ALV 39 
3.5.2.1 Uusia hallinnollisen yhteistyön sääntöjä 40 
3.5.2.2 Samanaikaisesti toteutettavat tarkastukset ALV-tapahtumien tehostamiseksi 40 
3.5.2.3 Petosriskien analyysi ALV:n alalla 40 
3.5.3 Fiscalis-ohjelma 41 
3.6 Koulutustoimet 41 
4. YHTEISTYÖ YHTEISÖN ULKOPUOLISTEN MAIDEN KANSSA 45 
4.1 Petostentorjuntaan liittyvän yhteisön säännöstön täytäntöönpano jäsenyyteen 
valmistautuvissa maissa (valmistautuminen laajentumiseen) 45 
4.2 Yhteisön ja yhteisön ulkopuolisten maiden keskinäistä avunantoa koskevat sopimukset 45 
5. SEURAAMUSPOLITIIKKA JA YHTEISÖJEN TALOUDELLISTEN ETUJEN 
RIKOSOIKEUDELLISEN SUOJAN MONIALAISET OIKEUDELLISET 
PUITTEET 47 
5.1 Komission paikalla suorittamista tarkastuksista ja todentamisista annetun neuvoston 
asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 täytäntöönpano 47 
5.2 Seuraamuspolitiikan toteuttaminen 48 
5.3 Yhteisön suojaaminen varainhoidon väärinkäytöksiltä 48 
5.4 Yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellinen suojaaminen 48 
5.4.1 Hyväksyttyjen asiakirjojen ratifioinnin tila 48 
5.4.2 Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen liittyvä 
toinen pöytäkirja 49 
5.4.3 Lahjonnan torjunta ja julkisia hankintoja koskeva politiikka 50 
5.4.3.1 Lahjontaa koskeva pöytäkirja ja yleissopimus 50 
5.4.3.2 Lahjontaa koskeva komission tiedonanto 50 
5.5 Amsterdamin sopimus 51 
5.5.1 EY:n perustamissopimuksen uusi 280 artikla 51 
5.5.2 Lähestyvät määräajat 51 
5.6 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston piiriin kuuluvan työn näkymät 52 
LIITTEET 53 
SANASTO 62 
JOHDANTO 
Komissio esittää yhteenvedon petostentorjuntaa koskevista toimistaan yhteisön 
taloudellisten etujen suojaamista käsittelevässä vuosikertomuksessa. Eurooppalaiset 
veronmaksajat vaativat julkisten varojen moitteetonta käyttöä ja petoksilta suojaavaa 
politiikkaa. Tämä pätee niin kansallisella kuin unioninkin tasolla. 
Yhteisön talousarvio vuodelle 1997 on yli 82 miljardia ecua. 
Talousarvio rahoitetaan osittain perinteisistä omista varoista. Yhteisöön sen 
ulkopuolisista maista tuoduista tavaroista perityistä tulli- ja maatalousmaksuista saatavat 
tulot ovat 14 miljardia ecua (17 % kokonaistuloista). ALV:n osuus on 35 miljardia ecua 
(42 % kokonaistuloista), ja jäljelle jäävä osuus katetaan neljännestä varainlähteestä, jonka 
jäsenvaltiot suorittavat suoraan yhteisön talousarvioon (32,9 miljardia ecua eli 40 % 
kokonaistuloista). 
Yhteisön menot perustuvat suurelta osin maatalouden rahoittamiseen (41 miljardia ecua 
eli 50 % kokonaismenoista). Rakenteellisten toimien rahoittamiseen tarvitaan 
26,6 miljardia ecua eli 32 % kokonaismenoista. Komission suoraan hallinnoimien 
menojen, kuten yhteisön ulkopuolelle suuntautuvan tuen, tutkimuksesta ja teknologisesta 
kehittämisestä aiheutuvien menojen, sosiaalirahastojen, jne. osuus kokonaismenoista on 
9,7 miljardia ecua (12 %). Yhteisöjen talousarvion jäljelle jäävä osuus eli 4,7 miljardia 
ecua (alle 6 %) koskee hallinnollisia menoja ja muiden toimielinten (Euroopan yhteisöjen 
tuomioistuin, Euroopan parlamentti, jne.) menoja. 
Havaittuja petoksia ja sääntöjenvastaisuuksia koskevien lukujen tulkinnassa on 
noudatettava suurta varovaisuutta. Nämä käsitteet eivät merkitse samaa. Kumpikin on 
tarkasti määritelty yhteisön lainsäädännössä1. Tapauksen alkuvaiheessa on vaikea erottaa, 
kummasta on kyse. Tarvitaan usein vuosia kestävää rikostutkimusta ennen kuin voidaan 
todeta, että kyseessä on petostapaus sanan varsinaisessa merkityksessä. 
Lisäksi havaittujen petosten ja sääntöjenvastaisuuksien korkea lukumäärä on toisinaan 
osoitus siitä, että sääntöjenvastaisuuksia havaitaan entistä paremmin, toisinaan taas siitä, 
että niistä ilmoitetaan aiempaa tunnollisemmin; kyse voi olla myös kummankin tekijän 
yhteisvaikutuksesta. Luvut voivat kertoa epärehellisen toiminnan lisääntymisestä tai 
tutkimusten tehostumisesta tietyillä kohdealoilla. Jo muutama suuri petostapaus voi 
muuttaa tilastoja huomattavasti vuodesta toiseen. Lisäksi rikostutkimuksessa paljastuu 
silloin tällöin jo useita vuosia jatkunut petostoiminta, kun taas kavalletut määrät otetaan 
huomioon vain sen vuoden osalta, jolloin ne voidaan laskea. 
Edellä esitetty huomioon ottaen tilanne näyttää vuonna 1997 pääpiirteittäin seuraavalta. 
Perinteisten omien varojen alalla komission tietoon tulleisiin petostapauksiin liittyvät 
rahamäärät nousivat 796 miljoonasta ecusta vuonna 1996 miljardiin ecuun vuonna 1997. 
Petostapausten määrän osalta tämä merkitsee nousua 5,8 prosentista vuonna 1996 
6,5 prosenttiin vuonna 1997. Kansalliset talousarviot menettävät aina kuitenkin kolme 
Ks. liitteenä oleva sanasto. 
kertaa suuremman rahamäärän samojen petostapausten yhteydessä valmisteveroihin ja 
ALVioon liittyen. 
On syytä muistaa, että yhteisön lainsäädännön ilmoittamista koskevia velvollisuuksia 
vahvistettiin vuoden 1996 puolivälissä. Tämä varmasti lisäsi todellisten petosten 
havaitsemista. Sittemmin komissio onkin saanut aiempaa useammin käsiteltäväkseen 
pitkälle suunniteltuja kansainvälisiä petostapauksia, joiden käsittelyssä se onkin 
saavuttanut hyviä tuloksia. 
Valtaosa talousarviomenoista on varattu yhteiseen maatalouspolitiikkaan ja 
rakennepolitiikkoihin, joiden varojen hallinnointi kuuluu jäsenvaltioille. Kummallakin 
alalla on todettu aiempaa vähemmän petoksia ja sääntöjenvastaisuuksia. 
EMOTR:n tukiosastoa koskevat petostapaukset vähenivät määrällisesti 13 prosenttia 
vuoteen 1996 verrattuna (318 miljoonaa ecua vuonna 1997, kun vastaava luku 
vuonna 1996 oli 365 miljoonaa ecua). Rakennerahastoja koskevat petostapaukset 
vähenivät puolella (77 miljoonaa ecua vuonna 1997, kun edellisen vuoden luku oli 
152 miljoonaa ecua). 
Järjestäytynyt rikollisuus kohdistuu yleisesti sekä tuloihin että menoihin. Kansainvälisten 
rikollisverkostojen kohteena ovat korkeasti verotetut tuotteet (savukkeet ja alkoholi), 
sellaiset maataloustuotteet, jotka ovat arvokkaita tai joiden hinta poikkeaa tuntuvasti 
maailmanmarkkinahinnoista (naudanliha, oliiviöljy ja voi), sekä unionin ulkopuolisten 
maiden tuotteet, joihin sovelletaan tullietuuskohtelua (kalastus-, tekstiili- ja 
elektroniikkatuotteet sekä auton moottorit). 
Kokemus on osoittanut, että tiivis yhteistyö komission ja jäsenvaltioiden 
petostentorjunnasta vastaavien yksiköiden välillä mahdollistaa tehokkaat tutkimukset 
tällaisissa järjestäytyneen rikollisuuden suunnittelemissa kansainvälisissä 
petostapauksissa. Yhteistyö on välttämätöntä näiden monimutkaisten tapausten 
taloudellisen merkityksen takia. Kun kavallettujen varojen määrä on yksittäisten 
jäsenvaltioiden havaitsemissa tapauksissa keskimäärin 120 000 ecua, on se komission ja 
jäsenvaltioiden yhdessä käsittelemissä tapauksissa keskimäärin 3,7 miljoonaa ecua. 
Yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa käsiteltävien tapausten osuus kaikista tapauksista on 
vain 3 prosenttia, mutta niihin liittyy yli puolet kaikissa petoksissa yhteensä kavalletuista 
rahamääristä. 
Kertomuksen toinen pääasiallinen havainto koskee epäselvyyttä kavallettujen määrien 
takaisin perinnässä. Maatalouden alalla ennen vuotta 1994 havaituista kavalletuista 
määristä 65 prosenttia on yhä takaisin perimättä. Asiassa edistyttiin jonkin verran 
vuonna 1997. Menettelyjä parannettiin sen määrittämiseksi, mitä ei saada perityksi 
takaisin, mitkä summat sen sijaan on mahdollista periä ja mitkä tulisi veloittaa 
jäsenvaltioilta. Rakennepolitiikassa nettomääräisiä rahoituskorjauksia koskevat uudet 
direktiivit vahvistavat jäsenvaltioiden hallinnoimia menojen tilintarkastusvälineitä. 
Perintätilannetta voidaan kuitenkin parantaa muutenkin. 
Kertomuksessa mainitaan joitakin Euroopan yhteisöjen talousarvioon kohdistuvien 
petosten torjunnassa saavutettuja edistysaskeleita. Tutkimuksia on tehostettu, ja ne ovat 
koskeneet pääasiassa järjestäytynyttä rikollisuutta. Tutkimusten koordinoinnista 
erityisaloilla vastaava työryhmä on nyt perustettu myös alkoholikysymyksiä varten, ja se 
onkin onnistunut ratkaisemaan useita monimutkaisia kansainvälisiä tapauksia. Komissio 
on tehnyt yhdessä jäsenvaltioiden kanssa ensimmäisen kerran tarkastuksia paikan päällä 
tutkiakseen taloudellisten toimijoiden sääntöjenvastaisuuksia. Yleisesti ottaen voidaan 
sanoa, että komission ja jäsenvaltioiden yhteistyö tutkimusten alalla on parantunut. 
Vuotta 1997 koskevassa kertomuksessa esitetään useita esimerkkitapauksia 
petostentorjunnan alalta. Kertomuksessa esitellään erilaisia tapoja toimia yhteistyössä 
jäsenvaltioiden kanssa ja teknisen avun eri muotoja. Yhteisön ulkopuolisten maiden 
kanssa harjoitettavaa yhteistyötä käsitellään erillisessä luvussa. Tässä yhteydessä 
korostetaan Keski- ja Itä-Euroopan jäsenehdokasmaiden liittymistä valmistelevaa 
strategiaa. Tarkoituksena on varmistaa, että niiden kyky torjua petoksia ja lahjontaa 
kehittyy samalla, kun ne valmistautuvat osallistumaan yhteisön politiikkoihin. 
Lainsäädäntötoimista voidaan todeta, että vuonna 1997 hyväksyttiin asetus N:o 515/97 
keskinäisestä avunannosta tulli- ja maatalousasioissa, ja ministerit allekirjoittivat 
taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen liittyvän toisen 
pöytäkirjan, joka koskee rahanpesua ja oikeudellista yhteistyötä. Komissio ei kuitenkaan 
tehnyt vuonna 1997 uusia merkittäviä lainsäädäntöaloitteita, vaan odotti aiempina 
vuosina hyväksyttyjen välineiden ratifiointia jäsenvaltioissa ja niiden saattamista osaksi 
kansallista lainsäädäntöä. 
Kertomuksen perusteella voidaan tehdä kaksi johtopäätöstä: ensimmäisen pilarin välineet 
(asetus yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta ja asetus paikan päällä suoritettavista 
tarkastuksista ja todentamisista) ovat tehokkaassa käytössä. Euroopan unionista tehdyn 
sopimuksen VI osaston välineitä (yleissopimukset ja pöytäkirjat), joiden tarkoituksena on 
luoda yhtenäinen rikosoikeudellinen suoja unionissa, ei ole vielä ratifioitu yhdessäkään 
jäsenvaltiossa. Eurooppa-neuvosto muistutti tästä Amsterdamin-kokouksessaan ja 
vahvisti ratifioinnin takarajaksi vuoden 1998 puolivälin. 
1. ANALYYSIT JA TILASTOT 
Tässä luvussa on tarkoitus esittää 
kokonaiskatsaus yhteisöjen talousarvioon 
kohdistuvista petoksista ja käytettävissä 
olevien tietojen yksityiskohtaisia analyysejä 
ja antaa mahdollisimman selkeä kuva 
tilanteesta paikan päällä. 
1.1 Tilanne vuonna 1997 
Vuonna 1997 havaitut sääntöjenvastaisuus-
ja petostapaukset ja niiden taloudellinen 
vaikutus lisääntyivät jälleen edelliseen 
vuoteen verrattuna. Jäsenvaltiot olivat 
vuonna 1997 havainneet kaikkiaan 4 995 
tapausta, jotka annettiin tiedoksi 
komissiolle. Näiden tapausten vaikutus 
talousarvioon on yhteensä 589 miljoonaa 
ecua. Lisäksi komissio aloitti 223 uutta 
tutkimusta yhteistyössä jäsenvaltioiden 
kanssa. Komission tutkittavina olevien 
tapausten vaikutukseksi vuonna 1997 
arvioidaan yhteensä 827 miljoonaa ecua2. 
Kehitys osoittaa 
petostentorjuntajärjestelmien tehostuvan 
jatkuvasti (tämä pätee ennen kaikkea 
tietojen toimittamiseen). Siitä käy myös 
ilmi, että järjestäytyneen rikollisuuden 
monimutkaisten verkkojen purkaminen 
vaatii pitkäjännitteistä työtä, johon 
toimivaltaiset viranomaiset voivat joutua 
sitoutumaan joskus moneksikin vuodeksi. 
Tästä syystä tapauksiin liittyvät rahamäärät 
vaihtelevat kausittain vuodesta toiseen. 
Heti kun tosiseikat on ensi kerran havaittu, 
jäsenvaltiot ilmoittavat 
sääntöjenvastaisuustapaukset alakohtaisen 
säännöstön mukaisesti3. Näissä ilmoituksissa vaikutukset yhteisön talousarvioon esitetään 
lukuina, joiden perusteella voidaan aloittaa 
perintämenettelyt. 
Kun komissio tutkii tapauksia yhteistyössä 
jäsenvaltioiden kanssa, lukuja ei todeta 
välittömästi, joten kyseiset jäsenvaltiot eivät 
tee virallista ilmoitusta. Komission ja 
jäsenvaltioiden yhteistyössä tutkimien 
tapausten taloudellisia vaikutuksia ei 
useinkaan voida arvioida alustavasti ennen 
kuin tutkinnassa on edetty merkittävästi. 
Jäsenvaltiot vahvistavat näiden tutkimusten 
tulokset tekemällä virallisen ilmoituksen 
seuraavana varainhoitovuonna4. Vaikutukset 
yhteisön talousarvioon esitetään näiden 
tutkimusten osalta lukuina, jotka perustuvat 
arvioon tai jo aiemmin käsittelyyn otettuihin 
tapauksiin. 
Perinteisten omien varojen alalla 
jäsenvaltiot ilmoittivat 2 628 tapausta, jotka 
vastasivat yhteensä 367 miljoonaa ecua. 
Komissio aloitti 76 uutta tutkimusta 
yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa; 
vaikutuksen (vuonna 1997 tehtyihin uusiin 
tai vanhoihin tutkimuksiin liittyvistä 
tarkastuskäynneistä saatu tulos) arvioidaan 
vastaavan 642 miljoonaa ecua (ks. kaavio 
1). Jäsenvaltioiden ilmoittamat tapaukset 
esitetään eriteltyinä taulukossa 1. 
EMOTR:n tukiosaston menojen alalla 
havaitut tapaukset lisääntyivät hieman. 
Niiden taloudelliset vaikutukset vähenivät 
(13 prosentin lasku). Jäsenvaltiot ilmoittivat 
2 058 tapausta, jotka vastasivat 165 
miljoonaa ecua. Komissio aloitti 48 uutta 
tutkimusta, joiden arvioidaan (vuoden 1997 
osalta) vastaavan 153 miljoonaa ecua (ks. 
Tähän lukuun sisältyvät myös ennen vuotta 1997 
aloitetut tutkimukset, joiden vaikutuksesta 
talousarvioon voitiin toimittaa ainoastaan vuoden 1997 
tuloksiin perustuva alustava arvio. 
J Huom: omia varoja koskee neuvoston asetus (ETY, 
Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, 7.6.1989) 
sellaisena kuin se on muutettu neuvoston asetuksella 
(Euratom, EY) N:o 1355/96 (EYVL L 175, 13.7.1996); 
EMOTR:n tukiosastoa neuvoston asetus (ETY) N:o 
595/91 (EYVL L 67, 14.3.1991); komission asetukset 
(ETY) N:o 4253/88 (EYVL L 374, 31.12.1988), (EY) N:o 1681/94 (rakennerahastot, EYVL L 178. 
12 7.1994) ja 1831/94 (koheesiorahasto, EYVL 191. 
27.7.1994); neuvoston asetus (EY) N:o 515/97 
(keskinäinen apu, EYVL L 82, 22.3.1997, aikaisempi 
neuvoston asetus (ETY) N:o 1468/81 (EYVL L 144, 
2.6.1981). 
4 Tämä pätee kaikkiin, myös keskinäisen avun 
yhteydessä ja erityisesti järjestäytyneestä 
rikollisuudesta tehtyihin tutkimuksiin. 
kaavio 2). Jäsenvaltioiden ilmoittamat 
tapaukset esitetään eriteltyinä taulukossa 2. 
Rakenteellisten toimien alalla 
(rakennerahastot ja koheesiorahasto) 
jäsenvaltioiden havaitsemien tai komission 
yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa 
havaitsemien tapausten määrä pysyi 
suhteellisen vakaana, ja niihin liittyneet 
rahamäärät puolestaan vähenivät 
huomattavasti. Vuonna 1997 jäsenvaltiot 
ilmoittivat 309 tapausta, jotka vastasivat 57 
miljoonaa ecua; komissio aloitti 57 
tutkimusta, joiden vaikutus vastasi 20 
miljoonaa ecua (ks. kaavio 3). Rahasto- ja 
jäsenvaltiokohtainen erittely esitetään 
taulukossa 3. 
Välittömien menojen alalla (komission 
hallinnoimat ja valvomat sopimukset ilman 
jäsenvaltioiden välittäjäviranomaisia, ks. 
kaavio 4) uusien tutkimusten määrä pysyi 
vakaana (42 tapausta), mutta niiden vaikutus 
talousarvioon väheni (11 miljoonaa ecua). 
1.2 Suuntaukset 
Jos havaittuja tapauksia ja niiden vaikutusta 
talousarvioon halutaan verrata usean 
peräkkäisen vuoden osalta, on oltava hyvin 
varovainen. Jos tapaukset ovat 
monimutkaisia, niiden vaikutus voi 
vaihdella paljon varainhoitovuodesta 
toiseen, mikä voi vaikuttaa merkittävästi 
tietyn vuoden tilastoihin. Vaihtelua tapahtuu 
väistämättä5. Petosten kehityssuuntia 
tulkittaessa on niin ikään oltava varovainen, 
sillä vaikka havaitut tapaukset ja niiden 
taloudelliset vaikutukset lisääntyvät 
merkittävästi edellisiin vuosiin verrattuna, se 
ei välttämättä merkitse petosten tosiasiallista 
lisääntymistä, vaan suuntaus voi olla merkki 
valvontajärjestelmien tehostumisesta. 
Vuonna 1997 havaittujen tapausten määrä ja 
niistä aiheutuvat taloudelliset vaikutukset 
vahvistavat suuntauksen, jonka mukaan 
sääntöjenvastaisuudet ja petokset 
vaikuttavat omiin varoihin enemmän kuin 
menoihin. Vuonna 1997 havaittujen tapausten 
vaikutukset talousarvioon kasvoivat selvästi 
verrattuna edellisiin kausiin. Jäsenvaltioiden 
ilmoittamissa tapauksissa keskimääräinen 
vaikutus pysyi suhteellisen vakaana (noin 
120 000 ecua, kun vastaava luku vuonna 
1996 oli 140 000). Komission yhteistyössä 
jäsenvaltioiden kanssa tutkimien tapausten 
vastaava vaikutus on arvion mukaan 3,7 
miljoonaa ecua vuonna 1997 (2,3 miljoonaa 
ecua vuonna 1996). Komission yhteistyössä 
jäsenvaltioiden kanssa tutkimien tapausten 
keskimääräistä vaikutusta talousarvioon ei 
kuitenkaan voida verrata siihen 
vaikutukseen, joka jäsenvaltioiden 
ilmoittamilla tapauksilla on talousarvioon 
keskimäärin. Jo yhdessäkin UCLAF:n 
koordinoimassa tutkimuksessa voi olla kyse 
sellaisesta ylikansallisesta tapauksesta, 
johon voi liittyä useissa jäsenvaltioissa 
tehtyjä petoksia. Lisäksi UCLAF keskittyy 
tärkeimpiin tapauksiin ja etenkin niihin, 
joihin liittyy järjestäytynyttä rikollisuutta. 
Nämä tapaukset ovat monimutkaisia ja 
vaikuttavat talousarvioon selvästi enemmän 
kuin ns. tavalliset tapaukset joilla ei ole 
ylikansallista ulottuvuutta. 
1.2.1 Perinteiset omat varat 
Jäsenvaltioiden ilmoittamat tapaukset sekä 
niistä yhteensä aiheutuneet taloudelliset 
vaikutukset lisääntyivät vuosiin 1996 ja 
1995 verrattuna. 
Neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 
1552/89 muuttamisesta annetun asetuksen6 
vaikutukset ovat alkaneet tuntua. Kyseisessä 
asetuksessa säädetään jäsenvaltioiden 
tarkemmista ilmoituksista sekä uuden 
sähköpostitse toteutettavan 
tiedonvälitysjärjestelmän käyttöönotosta. 
Näin on helpompi verrata eri lähteistä 
saatuja tietoja ja analysoida havaittuja 
tapauksia. 
Vaikka komission yhteistyössä 
jäsenvaltioiden kanssa vuonna 1997 
aloittamien uusien tutkimusten määrä väheni 
edelliseen kauteen verrattuna, niiden 
Ks. petostentorjunnan vuosikertomus 1995, 7 luku, 2 
jakso. Edellä mainittu neuvoston asetus (Euratom, EY) N.o 
1355/96. 
vaikutukset talousarvioon (vuoden 1997 
lopussa tehdyn arvion mukaan) kasvoivat 
merkittävästi. Tämä on osoitus siitä, että 
käsiteltävänä olevissa tapauksissa on lähes 
yksinomaan kyse järjestäytyneen 
rikollisuuden verkoista. 
Jäsenvaltioiden vuonna 1997 ilmoittamat 
tapaukset ja komission yhteistyössä 
jäsenvaltioiden kanssa tutkimat tapaukset 
koskevat suurimmaksi osaksi 
savukekauppaa. Luvuista käy ilmi 
ainoastaan yhteisön talousarvioon 
kohdistuvat vaikutukset eikä savukkeisiin 
liittyvien petosten (saati alkoholijuomiin 
liittyvien petosten) tosiasiallinen laajuus. 
Petosten vaikutukset kansallisiin 
talousarvioihin ovat paljon suuremmat kuin 
yhteisön talousarvioon kohdistuvat 
menetykset7. 
Maitotuotteet (voi, maitojauhe, juustot) ovat 
toinen suuri tuoteryhmä, johon perinteisiin 
omiin varoihin kohdistuvat petokset 
vaikuttavat erityisen paljon. Luvuista käy 
selvästi ilmi muutamien erittäin tärkeiden 
tapausten vaikutus ja kehittyminen8. 
osalta todetut 
pääasiallisesti 
kuuluvia 1.2.2 Menot 
EMOTR:n tukiosaston 
tapaukset koskevat 
"markkinatukiryhmään"9 
toimenpiteitä ja kaikista jäsenvaltioiden 
ilmoittamista tapauksista juuri ne vaikuttavat 
eniten talousarvioon. Vuonna 1997 
kyseisten tapausten osuus oli 50 prosenttia 
kaikkien ilmoitettujen tapausten 
vaikutuksista (71 prosenttia vuonna 1996). 
UCLAF:n johtamien tutkimusten 
' Omien varojen osalta (tullimaksut ja yhteisön osuus 
alv:sta) vaikutukset yhteisön talousarvioon ovat 
keskimäärin ainoastaan 25 prosenttia kaikista 
talousarvioon kohdistuvista vaikutuksista (tullimaksut, 
alv ja valmisteverot). 
o 
° Tilintarkastustuomioistuimen aloittaman, voita 
koskevan tutkimuksen vaikutus talousarvioon on 
yhteensä jo noin 118 miljoonaa ecua (arvio perustuu 
tutkimustuloksiin vuodelta 1997), josta kyseinen 
jäsenvaltio on vuonna 1996 ilmoittanut virallisesti 24 
miljoonaa ecua. 
9 Tämä koskee erityisesti menoja, jotka liittyvät 
yhteiseen markkinajärjestelyyn, jossa määrätään 
kiintiöistä ja interventiotoimenpiteistä. vaikutusten osalta kyseisten tapausten 
vastaava osuus kasvoi vuoden 1996 25 
prosentista yhteensä 47 prosenttiin vuonna 
1997. 
Vientituet ovat edelleen erittäin tärkeässä 
asemassa. Niiden osuus jäsenvaltioiden 
ilmoittamien tapausten vaikutuksista oli 32 
prosenttia vuonna 1997 (vastaava luku 
vuonna 1996 oli 21 prosenttia). Kehitys on 
ristiriidassa sen kanssa, että todellisuudessa 
vientituet vähenivät hyvin paljon. Tämä 
ristiriita voi selittyä sillä, että komission 
yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tekemät 
tutkimukset koskevat pääasiallisesti tämän 
ryhmän maksuja (joiden osuus oli enemmän 
kuin 50 prosenttia kaikista vuonna 1997 
tehtyjen tutkimusten vaikutuksista, kun taas 
vastaava luku vuonna 1996 oli 75 
prosenttia). Vientitukiin kohdistuvat 
petokset liittyvät varsin usein 
järjestäytyneen rikollisuuden verkkoihin, 
joiden purkamiseen pelkästään yhden 
jäsenvaltion resurssit eivät riitä. 
"Välittömiin tukiin"10 liittyvien tapausten 
vaikutukset lisääntyvät jatkuvasti. 
Jäsenvaltioiden vuonna 1996 ilmoittamien 
tapausten vaikutus oli yhteensä viisi 
prosenttia, ja määrä kohosi 17 prosenttiin 
vuonna 1997. Näistä luvuista näkyy yhteisen 
maatalouspolitiikan uudistuksen 
vaikutukset. Uudistuksella pyritään 
kohdistamaan välitön tuki ensisijaisesti 
maanviljelijöille. Välittömään tukeen 
liittyvien tapausten osuus komission 
yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa 
tekemistä tutkimuksista on hyvin pieni, sillä 
jäsenvaltiot valvovat kyseisiä toimenpiteitä. 
Lisäksi tällä alalla vain hyvin harvat 
tapaukset liittyvät useisiin jäsenvaltioihin 
(esimerkiksi siten, että samalla edunsaajalla 
olisi toimintaa useissa jäsenvaltioissa). 
Jäsenvaltioiden ilmoittamien tapausten 
määrä ja taloudelliset vaikutukset ovat 
kasvaneet rakenteellisiin toimiin liittyvien 
menojen alalla huomattavasti vuosina 1994-
1996. Vuotta 1996 koskevat luvut eivät 
muuttuneet vuonna 1997. Jäsenvaltioiden 
10 Erityisesti tuotantotuet ja tuotannosta luopumista 
koskevat tuet. 
10 
ilmoittamat tapaukset vaikuttivat edelleen 
eniten Euroopan sosiaalirahastoon (40 
prosenttia tapauksista). Korkeimmat luvut 
koskevat EAKR:a (lähes 50 prosenttia 
kokonaismäärästä). 
1.3 Rahoituksen seuranta 
1.3.1 Perintätilanne 
Kun rikkominen koskee yhteisön 
talousarviota, mahdollisuudet periä takaisin 
sääntöjenvastaisuus- ja petostapauksiin 
liittyvät rahamäärät määräytyvät useiden 
tekijöiden, erityisesti 
sääntöjenvastaisuustyypin, taloudellisten ja 
oikeudellisten olosuhteiden sekä 
talousarvion alan mukaan. Toisin kuin 
välittömien menojen alalla 
perintämenettelyt kuuluvat jäsenvaltioiden 
toimivaltaan. 
Perinteisten omien varojen alalla 
ratkaisevana tekijänä on tullivelan 
syntyminen. Jos yhteisön tullialueelle 
yritetään salakuljettaa tavaroita ja yritys 
havaitaan ajoissa, takavarikoidut tuote-erät 
useimmiten tuhotaan tai jälleenviedään, kun 
velallinen kieltäytyy maksamasta tullia. 
Salakuljetuksen erityisluonteesta johtuu, että 
kadonneisiin (laittomilla markkinoilla 
myyntiin saatettuihin) tavaroihin liittyvään 
perintään tarvittavia todisteita on melkein 
mahdotonta hankkia. 
Erityisen hankalaa rahamäärien 
takaisinperintä on tapauksissa, jotka liittyvät 
järjestäytyneeseen rikollisuuteen tai muihin 
pitkälle kehitettyjen petosten muotoihin. 
Vaikka järjestäytyneen rikollisuuden verkko 
saatetaan onnistua purkamaan ja sen 
ansiosta päästään laskemaan jälkikäteen jo 
salakuljetettujen ja laittomilla markkinoilla 
myytyjen tavaroiden määrä, velallista ja 
tullivelan määrää on kuitenkin melkein aina 
mahdoton tunnistaa. Näissä tapauksissa 
takaisinperintä sanan varsinaisessa 
merkityksessä on mahdottomuus. Pitkälle 
kehitetyistä petoksista on kyse myös 
tapauksissa, joissa taloudelliset toimijat ovat 
järjestäytyneet niin, että perintätilanteessa 
voidaan tunnistaa ainoastaan 
pöytälaatikkoyritykset tai henkilöt, joilla ei 
ole varoja maksaa velkamääriä. Sen vuoksi on ensiarvoisen tärkeää puuttua 
järjestäytyneen rikollisuuden verkkojen 
toimintaan ja pyrkiä pysäyttämään niiden 
harjoittama salakauppa jo alkuvaiheessa ja 
asettamaan rikolliset syytteeseen. 
Jäsenvaltioiden vuonna 1997 ilmoittamien 
tapausten perintätilanne perinteisten omien 
varojen alalla esitetään taulukossa 1. Tässä 
vaiheessa on mahdotonta esittää 
täsmällisesti aikaisempien 
varainhoitovuosien osalta ilmoitetuissa 
sääntöjenvastaisuus- ja petostapauksissa 
vielä perimättä olevia määriä. Tämä johtuu 
siitä, että ennen heinäkuuta 1996, jolloin 
neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 
1355/96 tuli voimaan, jäsenvaltioiden 
toimivaltaiset viranomaiset, joille 
perintämenettelyt perinteisten omien varojen 
osalta kuuluvat, eivät olleet velvollisia 
toimittamaan komissiolle yksityiskohtaisia 
tietoja rahoituksen seurannasta. 
Komissio ehdotti heinäkuussa 1997 
neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 
1552/89 muuttamista. Kyseisessä 
asetuksessa pyritään erityisesti selvittämään 
jäsenvaltioiden rahoitusvastuuseen kuuluvat 
tilanteet11. Selvityksen perusteella yhteisön 
taloudellisia etuja voidaan suojata 
tehokkaammin, kun perustetaan 
muodollinen ja avoin menettely; sen 
tarkoituksena on määrittää ne perimättä 
olevat määrät, joille voidaan myöntää 
vapautus käyttöön asettamisesta, ja ne 
määrät, joita ei ole voitu periä jäsenvaltioon 
liittyvistä syistä, jolloin rahoitusvastuu 
kuuluu kiistatta kyseiselle valtiolle itselleen. 
Tilintarkastustuomioistuin antoi lokakuussa 
lausuntonsa tästä komission ehdotuksesta12. 
Euroopan parlamentti hyväksyi luonnoksen 
muutoksin helmikuussa 1998. 
EMOTR:n tukiosaston menojen osalta 
vuonna 1997 ilmoitettujen tapausten 
perintätilanne esitetään taulukossa 2. Näitä 
koskevista määristä on perimättä kolme 
neljännestä (122 miljoonaan ecua 165 
miljoonasta ecusta). Suurimpana ongelmana 
1 * Edellä mainittu KOM(97) 343 lopullinen. 
12 EYVLC 15, 19.1.1998 
11 
on edelleen perintämenettelyn kesto. 
Komission mielestä neljässä vuodessa 
ehditään määrittämään se, voidaanko 
saatavat periä takaisin, ja aloittamaan 
tarvittavat menettelyt. Määräajan osalta on 
otettu huomioon vanhenemisaika sekä tilien 
tarkastamista ja hyväksymistä koskeva uusi 
nopeutettu menettely13. Määräajan 
päättyessä komission on kyseisen 
jäsenvaltion toimittamien selvitysten 
perusteella kyettävä antamaan ratkaisunsa 
osana tilien tarkastani is- ja 
hyväksymismenettelyä14. Taulukossa 4 
esitetään ennen vuotta 1994 ilmoitettuja 
tapauksia koskeva perintätilanne. 
Tarkastus- ja hyväksymismenettelyn 
yhteydessä komissio voi soveltaa myös 
"kiinteitä korjauksia" jäsenvaltioihin, jotka 
eivät ole toteuttaneet asianmukaisia 
tarkastustoimenpiteitä ja varoneet 
sääntöjenvastaisuuksia. Kyse ei ole 
perinnästä sanan varsinaisessa 
merkityksessä vaan keinosta suojata 
yhteisön taloudellisia etuja. Kyseisillä 
korjauksilla jäsenvaltioita kannustetaan 
tehostamaan valvontajärjestelmiään. 
Varainhoitovuoden 1993 osalta kiinteät 
korjaukset olivat 520 miljoonaa ecua. 
Rakenteelliset toimet rahoitetaan erillisinä 
erinä monivuotisten ohjelmien yhteydessä. 
Kun sääntöjenvastaisuus liittyy yksittäisiin 
hankeisiin, jotka jäsenvaltion viranomaiset 
ovat valinneet ja jotka saavat yhteisön tukea, 
ja se havaitaan ennen kyseisen monivuotisen 
ohjelman päättymistä, hanke voidaan 
yleensä keskeyttää ja korvata toisella 
hankeella , joka vastaa asetettuja tavoitteita. 
Yhteisön rahoitusosuus voidaan siis 
"ohjelmoida uudelleen". Lisäksi maksujen suorittaminen erissä 
tarjoaa keinon reagoida heti havaittuihin 
sääntöjenvastaisuuksiin rahoituksessa ja 
ennenkuin lopullinen maksu on suoritettu. 
Muuten takaisinperittävä osuus voidaan 
laskea tarkoin vasta kun monivuotinen 
ohjelma on päättynyt. 
Madridin Eurooppa-neuvosto pyysi 
joulukuussa 1995 komissiota ja 
ministerineuvostoa harkitsemaan 
maataloustukimenojen osalta käytetyn tilien 
tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn 
laajentamista muille aloille, etenkin 
rakennerahastoihin. Lokakuun 27. päivänä 
1997 komissio toimitti jäsenvaltioiden 
pysyville edustajille asetuksen (ETY) N:o 
4253/88 24 artiklan soveltamisalaan 
kuuluvia nettomääräisiä rahoituskorjauksia 
koskevat sisäiset ohjeet ja velvoitti 
toimivaltaiset yksikkönsä soveltamaan niitä. 
Kyseisissä ohjeissa täsmennetään, missä 
yhteydessä nettomääräisiä 
rahoituskorjauksia voidaan toteuttaa. 
Pääperiaatteena on, että korjaus on tehtävä, 
jos jäsenvaltiot eivät ole soveltaneet 
asianmukaista varainhoidon valvontaa. 
Kolmella edellä mainitulla talousarvion 
alalla perintä on jäsenvaltioiden vastuulla, 
mutta välittömien menojen osalta perinnästä 
vastaa komissio, joka perii saatavat määrät 
lopulliselta edunsaajalta tutkimuksensa 
perusteella. Toimeksiannosta vastaava 
toimivaltainen yksikkö esittää 
perintämääräyksen, jonka komission 
tilinpitäjä tekee. On kuitenkin todettava, että 
kyseisten määrien perintään liittyy usein 
konkreettisia tai oikeudellisia ongelmia 
(kuten edunsaajan konkurssi, menettelyjen 
pitkittyminen kansallisissa toimielimissä...). 
13 Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 (EYVL L 94, 
28.4.1970) soveltamista koskevista yksityiskohtaisista 
säännöistä tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 
annettu komission asetus (EY) N:o 1663/9*5 (EYVL L 
158,7.7.1995). 
14 Vrt. jäsenvaltioiden EMOTR:n tukiosastosta 
varainhoitovuonna 1993 rahoitettujen menojen 
perusteella tehtävästä jäsenvaltioiden tilintarkastus- ja 
hyväksymismenettelystä 23 päivänä huhtikuuta 1997 
tehty komission päätös 97/333/EY (EYVL L 139, 
30.5.1997). 1.3.2 UCLAF.n 
jäsenvaltioiden 
suorittamien 
seuranta yhteistyössä 
kanssa 
tutkimusten 
Rahoituksen osalta perintämenettelyjen 
järjestelmällinen seuranta perustuu suoraan 
jäsenvaltioiden virallisiin ilmoituksiin. On 
selvää, että pitkälle kehitettyjen 
ylikansallisten petosten yhteydessä 
jäsenvaltioiden on vaikea toimia pelkästään 
omin avuin ja periä saatavat takaisin edes 
12 
osittain (tämä pätee erityisesti perinteisiin 
omiin varoihin ja maatalousmenoihin, joissa 
kauppaa käydään tavaroilla ja saatavia on 
vaikea tunnistaa). 
Vaikka komission tekemä tutkimus auttaa 
määrittämään vaikutukset yhteisön 
talousarvioon tarkoin luvuin (väärinkäytetyt 
omat varat tai sääntöjenvastaiset menot) ja 
tunnistamaan velallisen tai lopullisen 
edunsaajan, UCLAF:n on toimitettava 
kaikki asiaan liittyvät asiakirjat kyseiselle 
jäsenvaltiolle ja kehotettava sitä ryhtymään 
kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin perinnän 
suorittamiseksi, mukaan lukien virallisen 
ilmoituksen tekeminen, jos takaisinperintää 
ei ole vielä suoritettu. 
Neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 
1552/89 muuttamisesta annetussa neuvoston 
asetuksessa (Euratom, EY) N:o 1355/96 
otetaan omien varojen osalta käyttöön 
jäsenvaltioita koskeva velvoite viitata "omia 
varoja" koskevissa ilmoituksissa selvästi 
kaikkiin aiempiin ilmoituksiin, jotka 
kyseinen jäsenvaltio on asiasta tehnyt osana 
tulli- ja maatalousasioita koskevaa 
keskinäistä hallinnollista apua. Koska juuri 
UCLAF on kyseisen yhteistyön järjestäjä, 
viittaukset auttavat toteuttamaan entistä 
järjestelmällisempää seurantaa. 
13 
2. TUTKIMUKSET 
Tutkimuksia koskeva luku osoittaa, kuinka 
tärkeän sijan unioni antaa operatiiviselle 
läsnäololleen kentällä, mikä juuri onkin yksi 
komission petostentorjuntastrategian15 
keskeisistä toimintalinjoista. Tätä strategiaa 
Euroopan parlamentti ja neuvosto tukevat. 
Tavoitteet ovat selvät: yhtäältä 
järjestäytyneen rikollisuuden torjunta ja 
toisaalta yhteisön keskeisten politiikkojen 
uskottavuuden takaaminen ja yhteisön 
taloudellisten etujen suojeleminen. 
Järjestäytyneen rikollisuuden16 osalta on 
todettava, että yhteisön talousarvio on 
todellakin joutunut talousrikoksiin 
erikoistuneiden järjestöjen maalitauluksi. 
Aina kun tutkitaan monitahoisia, 
useimmiten kansainvälisiä petoksia, joissa 
on kyse merkittävistä summista, taustalta 
löytyy pitkälle kehitettyjä menetelmiä 
käyttäviä rikollisverkostoja. Petostentekijät, 
jotka käyttävät sekä lahjontaa että 
väärentämistä, ovat asiantuntijoita 
tavaroiden salakuljettamisessa tai toisilla 
tavaroilla korvaamisessa, väärennettyjen 
laskujen monivaiheisten virtojen ohjailussa, 
pääomien siirtämisessä peiteyhtiöille ja 
väärennettyjen hallinnollisten asiakirjojen 
käyttämisessä. Komissiolla ja jäsenvaltioilla 
on täysi syy toteuttaa kentällä laajoja 
tutkimuksia, joiden on johdettava 
petoksentekijöihin kohdistuviin pelotteena 
toimiviin rangaistuksiin. 
Komission on myös määrätietoisesti 
suojeltava yhteisön suuria politiikkoja. Olipa 
kyse maatalouspolitiikasta, 
rakennepolitiikasta tai kauppapolitiikasta, 
pelissä on koko unionin uskottavuus. 
Etuuskohtelujärjestelmien toimintaongelmat 
on kuvaava esimerkki riskeistä, joita 
järjestelmälliset petokset saattavat aiheuttaa 
dynaamiselle ja koko maailmaan avautuvalle kauppapolitiikalle. Tullietuudet 
kattavat puolet unionin tuonnista17. 
Huomattavia riskejä on edelleen erityisesti 
eräillä aloilla, kuten kalastuksessa, 
tekstiiliteollisuudessa ja 
elektroniikkateollisuudessa tai tuotteissa, 
joita koskevat sellaiset kaupalliset 
suojatoimet kuin polkumyyntitullit. 
Unionin sisällä on huolehdittava siitä, ettei 
petoksilla horjuteta sellaisia 
perustavanlaatuisia toimia kuin maatalous-
tai rakennepolitiikkaa. Komission tehtävänä 
on johtaa kenttätutkimuksia usein 
monimutkaisissa jutuissa, jotka koskevat 
useita jäsenvaltioita tai yhteisön 
ulkopuolisia maita. Sen tehtävänä on myös 
koordinoida petosten torjuntaan 
osallistuvien kansallisten oikeus- ja 
poliisiviranomaisten toimintaa. 
Alv-petoksiin liittyvät myös useat 
kysymykset korkean riskin alaisten 
tuotteiden verotuksesta. Myös tällä alalla on 
ryhdyttävä lisätoimenpiteisiin, jotta 
varmistetaan kordinoitujen tutkimusten 
jatkokehitys. 
2.1 Järjestäytynyt rikollisuus 
On voitu varmuudella osoittaa, että 
kansainväliset rikollisjärjestöt ovat ottaneet 
yhteisön talousarvion kohteekseen. 
Laajoissa yhteisön tuloihin ja menoihin 
kohdistuneita petoksia koskevissa 
tutkimuksissa on voitu tunnistaa yli 
viisikymmentä rikollisjärjestöä. Nämä 
järjestöt toimivat yhteistyössä keskenään ja 
harjoittavat muutakin kuin vain yhteisön 
varoihin kohdistuvaa rikollista toimintaa. 
Järjestäytynyt rikollisuus on valinnut 
kohteikseen sellaiset riskialttiit tuotteet kuin 
alkoholi ja tupakka, joiden salakuljetus on 
erittäin kannattavaa. Tällöin tullien 
kiertäminen koituu yhteisön varojen 
15 Asiak. KOM (94) 92 lopull. 
Ks. liittenä oleva sanasto. 17 Tämän on tilintarkastustuomioistuin todennut 
varainhoitovuotta 1996 koskevassa 
vuosikertomuksessaan (EYVL C 348, 18.11.1997). 
14 
vahingoksi, kun taas valmisteverojen ja 
arvonlisäveron kiertäminen koituu lähinnä 
kansallisten varojen vahingoksi. 
Maatalousalalla kansallisten 
erikoisosastojen ja komission tutkimuksissa 
paljastuu yhä useammin järjestäytyneiden ja 
kansainvälisten rikollisverkostojen 
osallisuus. 
Kuten neuvoston vuonna 1997 asettama 
korkean tason työryhmä korosti, 
järjestäytynyt rikollisuus käyttää hyväkseen 
kansallisten järjestelmien kirjavuutta 
välttyäkseen rangaistuksilta ja tukeutuu 
tarvittaessa yhteisön ulkopuolisiin maihin 
(Sveitsiin tai veroparatiiseihin), jotka 
suojelevat näiden verkostojen todellisia 
järjestelijöitä ja takaavat yhteisön 
talousarviosta kavallettujen rahojen pesun. 
Huomattavia tuloksia voidaan kuitenkin 
saavuttaa, edellyttäen että ponnistukset 
kansallisella ja yhteisötasolla yhdistetään 
tutkimusten ensimmäisestä vaiheesta alkaen 
mahdollisiin oikeudellisiin seuraamuksiin 
saakka. Komission ja jäsenvaltioiden 
erityisesti arkaluonteisimpien asioiden 
seuraamiseksi perustamien työryhmien 
(erityisryhmät alkoholia, savukkeita ja 
oliiviöljyä varten) toimintaa on tehostettu. 
2.1.1 Savuketyöryhmän toiminta 
Tutkimukset, joita komissio on koordinoinut 
UCLAFin ja jäsenvaltioiden 
erikoisosastojen edustajista muodostuvassa 
työryhmässä, ovat osoittaneet 
järjestäytyneiden rikollisryhmien olevan 
vahvasti mukana niin eurooppalaisella kuin 
maailmanlaajuisellakin tasolla. 
Rikollisryhmät mukautuvat nopeasti niiden 
toiminnan estämiseksi annettuihin 
säädöksiin ja osoittavat suurta alueellista ja 
operatiivista joustavuutta eri 
liikennevälineiden käytössä ja erilaisten 
jakelu- ja rahanpesuverkostojen 
hyödyntämisessä. Niiden toiminta voidaan 
estää vain komission avulla tapahtuvalla 
jäsenvaltioiden aukottomalla operatiivisella 
yhteistyöllä kiinteässä yhteistyössä 
oikeusviranomaisten kanssa. 
Yhteisen toiminnan ja joidenkin yhteisön 
ulkopuolisten maiden avulla on vuonna 1997 pystytty paljastamaan ja estämään 
tiettyjä salakuljetustapauksia, joiden 
tärkeimmät reitit esitetään kertomuksen 
tässä osassa. Alalla havaittujen petosten 
taloudellinen kokonaisvaikutus arvioidaan 
1,6 miljardiksi ecuksi, mihin sisältyvät sekä 
yhteisön omat varat että kansalliset varat 
(tullit, valmisteverot ja arvonlisäverot). 
Yhteisön tulojen menetyksen arvioidaan 
olevan 423 miljoonaa ecua. Välillisen 
verotuksen ja erityisesti valmisteverojen 
raskaudesta johtuen ilmiötä esiintyy koko 
unionin alueella, vaikkakin se perinteisesti 
ilmenee kärjistyneeni pänä Etelä-
Euroopassa. 
2.1.1.1 Salakuljetus 
ilmateitse meritse ja 
Komissio ja savuketyöryhmä toteuttivat 
Espanjan ja Portugalin edustalla operaation 
savukkeiden meritse tapahtuvan 
salakuljetuksen estämiseksi18. 
Savukkeet kuljetettiin aluksi Benelux-
maiden satamavarastoista laivoilla, joiden 
määränpääksi oli ilmoitettu Länsi-Afrikka. 
Merellä ne siirrettiin toiseen alukseen. 
Komission koordinoima operaatio johti 
tammikuussa 1997 ensimmäistä kertaa 
kahden aluksen kiinnisaamiseen. 
Operaatiota jatkettiin pitkin vuotta 1997, ja 
Espanjan ja Portugalin viranomaiset saivat 
yhteistyössä Ranskan ja Belgian 
viranomaisten kanssa kiinni useita 
salakuljetukseen sekaantuneita aluksia. 
Yksi näiden pidätysten seurauksista oli, että 
rikollisjärjestöt siirsivät savukkeiden 
varastoinnin ' Benelux-maiden satamista 
muihin satamiin, erityisesti Kyprokseen. 
Petoksen tekotapaa muutettiin niin, että se 
perustuu tavaroita koskevaan väärään 
ilmoitukseen sekä tavaroiden laadun että 
niiden todellisen alkuperän (Marokko) 
osalta. Savukkeet kulkevat nyt Kyproksen 
tai muiden Välimeren alueella sijaitsevien 
yhteisön ulkopuolisten maiden satamien 
kautta. Siellä ne lastataan muiden, 
vähemmän arkaluonteisten tavaroiden 
18 Ks. petoksentorjuntaa koskeva vuosikertomus vuodelta 
1996, luku 3, kohta 1.1. 
15 
kanssa kontteihin, jotka ilmoituksen mukaan 
sisältävät Euroopan unionin alueelle 
saapuessaan ainoastaan näitä vähemmän 
arkaluonteisia tuotteita, jottei herätettäisi 
valvontaviranomaisten huomiota. 
Komissio on seurannut tällaisten 
epäilyttävien konttien liikkeitä, minkä 
ansiosta jäsenvaltioiden viranomaiset 
takavarikoivat vuonna 1997 yli 93 000 
laatikkoa savukkeita19. Kyproksen 
tulliviranomaisten yhteisölle antama 
oivallinen apu on ollut hyvin arvokasta. 
Espanjaan ja Portugaliin meritse 
suuntautuvaa savukkeiden salakuljetusta on 
onnistuttu tehokkaasti estämään. Espanjassa, 
Ranskassa ja Belgiassa on tehty pidätyksiä, 
joiden avulla rikollisverkostoja on voitu 
purkaa ja niiden jäseniä saattaa vastaamaan 
teoistaan oikeudessa. 
Tässä tilanteessa rikollisjärjestöt ovat 
kehittäneet uusia menetelmiä voidakseen 
jatkaa toimituksia Euroopan pimeille 
markkinoille. Huhtikuussa 1997 Espanjan ja 
Kreikan viranomaisten kanssa yhteydessä 
ollut tupakkatyöryhmä sai tietää, että 
Ukrainan armeijan omistama, Kreikasta 
tuleva rahtilentokone laskeutui lentokentälle 
Pohjois-Espanjassa ja purki lastinsa väärän 
ilmoituksen turvin (Kreikasta lähetettyjä 
sähkölaitteiden varaosia). 
Operaation seurauksena Espanjan 
viranomaiset takavarikoivat IljuSin 76 
-tyyppisen lentokoneen ja pidättivät sen 
miehistön. Myöhemmin miehistön jäsenet 
tuomittiin rangaistuksiin. Koneen rahtina oli 
yli 1 700 laatikkoa savukkeita 
puu laatikoihin kätkettynä. Lisätutkimuksissa 
kävi ilmi, että kyseessä oli jo seitsemäs 
samanlainen lento helmikuusta alkaen ja että 
kuusi muuta oli vielä suunnitteilla ennen 
huhtikuun loppua. Alankomaissa 
sijaitsevasta suuresta varastosta lähtöisin 
olleet savukkeet oli lastattu koneeseen 
Ostenden lentokentällä Belgiassa 
määräpaikkana ensin Belgrad ja sen jälkeen 
jotkin lentokentät Kreikassa, missä kone 
todellisuudessa teki vain 
polttoainetäydennyksen. 
19 Laatikko sisältää 50 kartonkia eli 10 000 savuketta. Kävi ilmi, että yli 17 760 laatikkoa 
savukkeita tuotiin tällä tavalla laittomasti 
Espanjaan. Menetys tullimaksuina, alv-
maksuina ja välillisinä veroina on arvioitu 
15 miljoonaksi ecuksi. Ukrainan hallituksen 
mukaan takavarikoitu lentokone oli 
vuokrattu ukrainalaiselle yhtiölle. 
Viranomaiset kuitenkin kieltäytyivät 
antamasta lisätietoja, vaikka yhteisön ja 
Ukrainan välillä on sopimus (voimassa 1. 
päivästä helmikuuta 1996), joka tarjoaa 
oikeusperustan viranomaisten keskinäiselle 
avunannolle tulliasioissa. 
2.1.1.2 Savukkeiden salakuljetus TIR-
carnet'iden avulla 
Sveitsissä päämajaansa pitävä 
rikollisjärjestö, jota pidetään pääasiallisena 
hankkijana yhteisön alueella toimivissa 
savukkeiden salakuljetusverkostoissa, yritti 
salakuljettaa 175 000 laatikkoa 
merkkisavukkeita Romaniasta Euroopan 
yhteisön alueelle. Petostoiminta alkoi 
vuoden 1996 alussa. 
Alkujaan Alankomaissa sijaitsevasta 
tullivarastosta maanteitse Belgian kautta 
kohti Romaniaa (Bukarestia) lähetetyt 
savukkeet ohjattiin takaisin yhteisöön sen 
jälkeen, kun ne oli kuljetettu Romanian 
passitusmenetelmän mukaisesti Bukarestista 
Unkarin rajalle. Rikolliset ilmoittivat 
tuolloin savukkeet vähäisen riskin tavaroiksi 
(pöytäastioita) ja siirsivät ne sitten TIR-
järjestelmään20, jonka alaisuudessa ne 
kuljetettiin takaisin yhteisöön. TIR-
carnet'iden tarkastus ja hyväksyminen 
väärennettiin ja savukkeet laskettiin 
yhteisön markkinoille. 
Salakuljetus keskeytyi marraskuussa 19%. 
kun kaksi edellä mainituista TIR-carnefista 
löydettiin erään tämän petoksen 
pääorganisaattorin hallusta erästä toista 
juttua (huumeiden salakuljetus ja Sveitsin 
valtion viranomaisten lahjonta) koskevan 
rikostutkimuksen yhteydessä Sveitsissä. 
20 TIR-järjestelmä on kansainvälinen 
maantiekuljetusjärjestelmä, joka on määritelty vuoden 
1975 TIR-sopimuksessa. 
16 
Kolmen jäsenvaltion tutkimusyksiköt saivat 
tiedon, joka saattoi epäilyksenalaisiksi useita 
kuljetusyhtiöitä, mutta niiden tutkimukset 
eivät voineet johtaa tulokseen ilman 
todisteita laittomien toimien laajuudesta ja 
asianomaisten yhtiöiden ja henkilöiden 
vastuullisuudesta. Kyseisten jäsenvaltioiden 
pyynnöstä komission 
petostentorjuntayksikkö ryhtyi 
koordinoimaan tutkimuksia. 
Yhteisön valtuuskunta lähetettiin tutkimaan 
asiaa yhdessä Romanian tulliviranomaisten 
kanssa. Se sai kerättyä riittävästi todisteita 
niin jäsenvaltioiden kuin Romaniankin 
kansallisille tutkintaviranomaisille 
syytetoimien aloittamiseksi. Ne johtivat 
useiden rikollisten vangitsemiseen ja 
takaisinperinnän aloittamiseen tuontitulleja 
kiertäneiltä. Suunnitellusta 175 000:sta 
laatikosta 35 000 oli jo tuotu laittomasti 
yhteisöön, mikä aiheutti arviolta 38 
miljoonan ecun tulojen menetyksen 
(tulleina, valmisteveroina ja alv-maksuina). 
2.1.1.3 Savukkeiden 
Montenegrosta salakuljetus 
Yksi tärkeimmistä rikollisjärjestöjen 
käyttämistä reiteistä savukkeiden 
salakuljettamiseksi yhteisöön kulkee 
Jugoslavian liittotasavallan kautta, minne 
lähetetään yhteisössä tai Sveitsissä 
sijaitsevista tullivarastoista huomattavia 
määriä savukkeita passituksena ilmateitse, 
maanteitse tai meritse. Sen jälkeen 
savukkeet lastataan pikaveneisiin, joiden 
määräpaikaksi ilmoitetaan Italia, ja 
salakuljettajat purkavat savukelastin 
Adrianmeren rannikolla. 
Kyseessä on laajamittainen salakuljetus, 
jonka puitteissa on havaittu tehdyn toista 
sataa rahtilentoa Montenegroon vuoden 
1997 aikana. Samana vuonna tehdyt 
selvitykset vahvistivat ensimmäisen, vuonna 
1996 suoritetun tarkastuskäynnin tulokset, 
joiden mukaan kyseessä on erittäin laaja 
salakuljetus, suunnilleen 800 000 laatikkoa 
vuodessa, mikä merkitsee vähintään 700 
miljoonan ecun menetystä kansallisista ja 
yhteisön varoista. Tutkimuksissa on saatu selville, että 
678 250 laatikkoa savukkeita on kuljetettu 
Euroopan unionista ja yhteisön 
ulkopuolisista maista Montenegroon vuoden 
1997 yhdeksän ensimmäisen kuukauden 
aikana. Savukkeiden kuljettamisella 
Montenegron kautta on vain yksi tavoite: 
ohjata ne yhteisön pimeille markkinoille. 
Kun arvioidaan, että 10 % savukkeista on 
tarkoitettu paikalliseen käyttöön, voidaan 
päätellä, että noin 610 000 laatikkoa 
savukkeita on tarkoitettu yhteisön pimeille 
markkinoille, mikä merkitsee noin 610 
miljoonan ecun menetystä tulleina, alv-
maksuina ja valmisteveroina. 
UCLAFin ja Guardia di Finanzan yhdessä 
Italian oikeusviranomaisten kanssa 
toteuttama tarkastustehtävä tuotti tulokseksi 
asiakirjoja ja muuta aineistoa, jonka mukaan 
31665 laatikkoa savukkeita oli tuotu 
sääntöjenvastaisesi Euroopan unioniin. 
Myöhemmän tarkastuskäynnin aikana 
saatujen asiakirjojen perusteella Italian 
poliisiviranomaiset ovat voineet haastaa 
oikeuteen 42 rikollisjärjestöihin kytkeytyvää 
ja savukkeiden salakuljetukseen 
sekaantunutta henkilöä. 
2.1.1.4 Savukkeiden 
rautateitse salakuljetus 
Yhteisön/yhteisen passitusjärjestelmän2 • 
alalla suunnitellut toimet, erityisesti 
maanteitse kuljetettavia savukkeita koskeva 
pakollinen yksilöity vakuus, ovat saaneet 
rikollisjärjestöt käyttämään hyväkseen 
muiden kuljetusmuotojen heikkouksia. 
Niinpä helmikuun 1995 ja huhtikuun 1997 
välisenä aikana Sveitsistä Portugaliin 
rautateitse kuljetetut 77 410 laatikkoa 
savukkeita tuotiin laittomasti yhteisöön, 
mistä aiheutui yhteisön omien varojen ja 
kansallisten tulojen menetystä noin 65 
miljoonaa ecua. 
21 Tavaroiden liikkuvuutta koskeva menettely, jossa 
sellaiset tavarat, joita koskevat tullit ja maksut on 
suspendoitu, liikkuvat lähtötoimipaikasta 
määrätoimipaikkaan, ja johon kuuluu asiakirjojen 
tarkastaminen (yhteinen passitusjärjestelmä on yhteisön 
passitusjärjestelmän laajennus, joka kattaa lisäksi 
EFTA-maat sekä Visegrad-maat - Puolan, Unkarin 
TSekin ja Slovakian). Ks. luku 3, kohta 3.3. 
17 
Mainitut amerikkalaista alkuperää olevat 
savukkeet kuljetettiin Alankomaissa, 
Saksassa ja Belgiassa sijaitsevista 
varastoista Baselissa ja Buchsissa Sveitsissä 
sijaitseviin varastoihin. Sveitsissä savukkeet 
ilmoitettiin vietäviksi yhteisön ulkopuolelle 
Angolaan, Senegaliin, Gambiaan ja 
Guineaan, Portugalin kautta, missä ne 
laittomasti purettiin vaunuista ja vältettiin 
näin soveltamasta niihin yhteisön/yhteistä 
passitusjärjestelmää. Tämä salakuljetus 
onnistuttiin lopettamaan huhtikuussa, kun 
Portugalin viranomaiset takavarikoivat 
sarjan seitsemännenkymmenennen vaunun. 
Portugalin oikeuslaitos tutkii tapahtunutta 
saadakseen selville petoksesta vastuussa 
olevat rikolliset. UCLAF on järjestänyt 
käynnin Sveitsiin keskinäisen 
avunantosopimuksen pohjalta. Vaikka 
sopimuksen soveltamisessa onkin tullut 
esiin puutteita erityisesti Sveitsin 
viranomaisten toimivallan osalta, käynnin 
tulokset ovat jo tässä vaiheessa osoittaneet, 
että petokseen osallistuneet järjestöt ovat 
tuttuja muista savukkeiden 
salakuljetusjutuista. 
2.1.1.5 Salakuljetus Andorrasta 
Andorra on ollut jo vuosia yksi Euroopan 
unioniin ja erityisesti Espanjaan 
suuntautuvan savukkeiden salakuljetuksen 
lähtöpisteistä. Savukkeet on joko valmistettu 
lisenssillä Andorrassa tai yhteisön 
ulkopuolisissa maissa, mistä ne on sitten 
tuotu Andorraan. 
Vuosina 1995-1997 toiminta sai kuitenkin 
hyvin laajat mittasuhteet. Espanjan, 
Ranskan, Yhdistyneen kuningaskunnan ja 
Irlannin viranomaiset takavarikoivat suuria 
määriä Andorrasta salakuljetettuja 
savukkeita. 
Tutkittaessa Andorraan tuotujen ja siellä 
valmistettujen tupakkavalmisteiden määrää 
voitiin todeta, että se ylitti selvästi 
paikallisen kulutuksen ja matkailijoille 
tapahtuvan verovapaan myynnin tarpeet. 
Andorra ei kuitenkaan virallisesti vie 
savukkeita. Andorraan tuotujen savukkeiden määrän 
havaittiin kaksinkertaistuneen vuodesta 
1996 vuoteen 1997, kun edeltävinä viitenä 
vuotena Andorrassa valmistettujen 
savukkeiden määrä kasvoi hiukan 
vuosittain. Andorraan tuotujen savukkeiden 
merkkien perusteella voitiin epäillä, että 
merkittävä osa savukkeista oli tarkoitettu 
salakuljetettavaksi rikollisjärjestöjen 
kontrolloimille Yhdistyneen 
kuningaskunnan ja Irlannin markkinoille. 
Tutkimusten perusteella 
kokonaisverotulojen menetykset on arvioitu 
noin 200 miljoonaksi ecuksi vuoden 1996 
osalta ja noin 400 miljoonaksi ecuksi 
vuoden 1997 osalta. On ainetta olettaa, että 
salakuljettajat ovat Euroopan unionin eri 
maihin ja sen ulkopuolisiin maihin 
sijoittuneita järjestäytyneitä rikollisjoukkoja. 
Espanjan viranomaiset (Guardia civil) ovat 
toteuttaneet erilaisia toimenpiteitä; poliisi- ja 
tulliviranomaisten tiukennettu valvonta 
todennäköisesti vähentää toimintaa. 
Komission toimivaltaiset yksiköt 
neuvottelevat Andorran viranomaisten 
kanssa toteutettavista toimenpiteistä. 
2.1.2 Järjestäytyneen rikollisuuden 
osuus maatalouspetoksissa 
Maatalouden alalla toteutetut tutkimukset 
ovat useasti tuoneet esiin hyvin 
järjestäytyneitä rikollisverkostoja. 
Järjestäytynyt rikollisuus on läsnä erityisesti 
yhteisöön kuulumattomien maiden kanssa 
käytävässä maataloustuotteiden kaupassa 
tuottajien, tukkukauppiaitten, kuljettajien. 
laskuttajien, salakuljettajien, väärentäjien 
ym. muodostamien monimutkaisten 
verkostojen välityksellä. 
Alkoholia, oliiviöljyä, voita ja naudanlihaa 
koskevat jäljempänä esitetyt tapaukset 
osoittavat hyvin, minkätyyppisen 
rikollisuuden kanssa yhteisö on tekemisissä. 
Brittiläisen naudanlihan tapaus osoittaa, että 
taloudellisiin etuihin kohdistuvien 
loukkausten lisäksi voidaan kiertää 
kansanterveyden suojelemiseksi tarkoitettuja 
yhteisön säännöksiä. 
18 
2.1.2.1 Alkoholi 
Vuoden 1996 lopussa alkoholia ja muita 
alkoholipitoisia juomia kuin viiniä koskevat 
UCLAFin22 tutkimukset koottiin alkoholia 
koskevan erityistyöryhmän alaisuuteen ja 
työryhmälle annettiin tehtäväksi tietojen 
kerääminen ja luonteeltaan kansainvälisten 
petostentorjuntatoimien koordinoiminen. 
Siihen sisältyy toimivalta aloittaa 
tutkimuksia ja huolehtia niiden käytännön 
seurannasta. Ennakko varo itusj ärj este lmä 
(passitusmenettely) ja erityisryhmän 
suorittama tutkimusten koordinointi ovat 
osoittaneet hyödyllisyytensä petosten 
selvittämisessä. Kokemus on myös 
osoittanut, että on kaikkien jäsenvaltioiden 
edun mukaista tehdä yhteistyötä sekä 
keskenään että komission kanssa; vuonna 
1997 havaitut ongelmat tuskin rajoittuvat 
vain komission kanssa yhteistyötä tehneisiin 
jäsenvaltioihin. 
Useimmista petoksista ovat vastuussa 
järjestäytyneet rikolliset, joiden toiminta 
voidaan estää vain parantamalla jatkuvasti 
tiedonvälitystä ja yhteistyötä jäsenvaltioiden 
ja komission välillä. 
Erityisryhmä aloitti vuonna 1997 
tutkimuksia alkoholin ja alkoholipitoisten 
juomien liikkeistä joko yhteisön ulkoisen 
passitusmenettelyn23 tai 
valmisteverottomuusjärjestelmän24 
alaisuudessa. Tutkimukset osoittivat, että 
kumpaakin järjestelmää oli käytetty 
petollisessa tarkoituksessa. Huomattavia 
määriä alkoholia ja alkoholipitoisia juomia 
2 Ks. petoksentorjuntaa koskeva vuosikertomus vuodelta 
1996, luku 3, kohta 3.1.1, missä mainitaan 
jäsenvaltioiden ilmoittaneen komissiolle useaan 
otteeseen alkoholia koskevien salakuljetustapausten 
määrän kiihtyvästä kasvusta. 
23 Lähetykset, joihin liittyy Tl-asiakirja. 
24 Lähetykset joihin liittyy hallinnollinen saateasiakirja. 
Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä 
järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, 
liikkumisesta ja valvonnasta 25. päivänä helmikuuta 
1992 annettu neuvoston direktiivi 92/12/ETY (EYVL L 
76, 23.3.1992) sekä väliaikaisessa 
valmisteverottomuusjärjestelmässä liikkuvien 
valmisteveron alaisten tuotteiden hallinnollisesta 
saateasiakirjasta 11. päivänä syyskuuta 1992 annettu 
komission asetus (ETY) N:o 2719/92 (EYVL L 276, 
19.9.1992). katosi näin yhteisön alueen läpi tapahtuneen 
kuljetuksen aikana. Petosten tekotapoja 
olivat väärennettyjen asiakirjojen ja 
leimamerkkien käyttö, tavaroita ja 
vastaanottajayhtiöitä koskevat väärät 
ilmoitukset sekä sellaisten peiteyhtiöiden 
perustaminen, jotka tekevät konkurssin 
ennen kuin tullit erääntyvät. 
Useimmissa tapauksissa on hyvin vaikeaa 
saada selville alkoholin lopullista 
määräpaikkaa. Sitä joko ei ole viety 
lainkaan lähtöpaikkana olevasta 
jäsenvaltiosta, tai se on viety kyseisestä 
jäsenvaltiosta mutta ei yhteisön alueelta 
(vaan se on yksinkertaisesti ohjattu jonkun 
toisen jäsenvaltion markkinoille, tai vaikka 
olisi vietykin, se on salakuljetettu takaisin 
yhteisön alueelle), tai se on voitu viedä 
yhteisöstä ja kuljettaa laittomasti yhteisön 
ulkopuolisten maiden markkinoille, 
erityisesti Keski- ja Itä-Eurooppaan. 
Unionin sisällä alkoholin salakuljetusta 
esiintyy erityisesti Euroopan pohjoisosassa, 
missä valmisteverot ovat korkeammat. On 
selvää, että on yhteisön ja yhteisön 
ulkopuolisten maiden, erityisesti Keski- ja 
Itä-Euroopan maiden, yhteisen edun 
mukaista pyrkiä estämään petokset 
markkinoillaan ja rajoittamaan 
järjestäytyneen rikollisuuden osuutta. 
• Yhteisön passitusmenettelyssä tehdyt 
lähetykset 
Jäsenvaltioiden toimittamien, 
arkaluonteisten tuotteiden vientiä koskevien 
tietojen perusteella tutkimukset voitiin 
vuonna 1997 kohdistaa kahteen 
jäsenvaltioon, jotka vievät suuria määriä 
entisen Neuvostoliiton alueella sijaitseviin 
määräpaikkoihin (varsinkin Venäjälle, 
Ukrainaan ja Liettuaan). 
On voitu osoittaa, että vähintään 1,4 
miljoonaa litraa toisesta näistä 
jäsenvaltioista viedyksi ilmoitettua alkoholia 
ei koskaan saapunut ilmoitettuun 
määräpaikkaan. Tulliasiakirjoja ei ollut 
esitetty yhteisön lähtötoimipaikoissa tai ne 
oli leimattu väärennetyillä leimasimilla. 
Siinä todennäköiseltä näyttävässä 
tapauksessa, ettei tämä määrä olisi lähtenyt 
19 
yhteisön tullialueelta, sen taloudellinen 
vaikutus Euroopan unionin keskimääräisen 
verotuksen perusteella arvioituna ja tullit 
mukaan laskien olisi 15,7 miljoonaa ecua. 
Tutkimuksissa pyritään selvittämään sekä 
tuotteiden todellinen määräpaikka että muita 
epäilyttäviä tapauksia, jotka koskevat 4,4 
miljoonan litran vientiä entisen 
Neuvostoliiton maihin (mahdollinen 
vaikutus suunnilleen 49 miljoonaa ecua). 
• Lähetykset 
valmisteverottomuusjärjestelmässä 
Erään jäsenvaltion oivallisen yhteistyön 
ansiosta on ollut mahdollista tutkia 
valm isteverottomuusjärjestelmää käyttäen 
tapahtuvia alkoholin liikkeitä. Tutkimus 
paljasti, että runsaan vuoden aikana 
yhdeksän yhtiötä kiersi valmisteveron 
maksamista väittämällä vieneensä 6,7 
miljoonaa litraa alkoholia. 
Lisäksi tulliviranomaiset havaitsivat 
kahdeksan muun yhtiön tehneen 14,3 
miljoonaa litraa sääntöjenvastaisia 
lähetyksiä vajaan kolmen vuoden aikana. 
Mahdollinen kansallisten tulojen menetys 
olisi tällöin (Euroopan unionin 
keskimääräisen verotuksen perusteella) 
suunnilleen 563 miljoonaa ecua 
2.1.2.2 Oliiviöljy 
Tätä alaa koskevat tutkimukset ovat 
osoittaneet miten kehittyneisiin menetelmiin 
rikollisjärjestöt turvautuvat. Tavoitteisiinsa 
päästäkseen ne rakentavat mekanismeja, 
jotka vääristävät tietyn alan taloutta. 
Käsitys, jonka mukaan petos hyödyttäisi 
jotakin alaa, on väärä; tässä tapauksessa niin 
tuottajat, jalostajat kuin kuluttajat ovat 
tämän suunnitelmallisen operaation uhreja. 
Oliiviöljyalalla on tehty huomattavia 
petoksia niin kulutus- kuin tuotantotuenkin 
osalta. Petokset ovat kohdistuneet myös 
vienti- ja tuontitoimiin. Komissio on ottanut 
ongelman huomioon ehdotuksissaan alan 
yhteiseksi markkinajärjestelyksi25. Oliiviöljyä koskevat tapaukset osittavat 
selvästi tietyille aloille erikoistuneiden 
työryhmien hyödyllisyyden. Kysymys ei ole 
yksittäisistä tutkimuksista vaan 
tutkintayksikköjen toiminnan jatkuvasta 
koordinoinnista niiden taistelussa useissa 
maissa tapahtuvaa ja eri toimintamuotoja 
käyttävää järjestäytynyttä talousrikollisuutta 
vastaan. 
Hasselpähkinäöljyllä 
oliiviöljy jatkettu 
Vuonna 1995 kävi ilmi, että merkittäviä 
määriä auringonkukkaöljynä tullattua öljyä 
oli kuljetettu meriteitse Turkista Belgiaan, 
Alankomaihin, Saksaan ja Portugaliin. 
Epäiltiin petosta: kyseessä saattoi olla 
hasselpähkinäöljy, joka oli tarkoitettu 
sekoitettavaksi oliiviöljyyn, mistä syntyvää 
sekoitusta on erittäin vaikea havaita, ellei 
hasselpähkinäöljyn osuus ylitä 18-20 
prosenttia. Tällä tavalla jatkettu öljy ei 
kuitenkaan enää ole puhdasta oliiviöljyä 
eikä sillä ole oikeutta yhteisön tukiin. 
Hajauttamalla öljyn tullaus useisiin Pohjois-
Euroopan tai Portugalin satamiin ja 
ilmoittamalla sen olevan 
auringonkukkaöljyä voitiin välttää 
tulliviranomaisten huomion kiinnittyminen 
kuljetuksiin. Lisäksi vältettiin 
hasselpähkinäöljyn tuonnille säädetyn 
vakuuden antaminen26. 
Veroparatiiseihin (mm. Panamaan) 
sijoittuneiden ja Sveitsissä pankkitilin 
omaavien yhtiöiden kautta tapahtuneiden 
moninaisten jälleen laskutusten jälkeen öljy 
kuljetettiin useimmiten ranskalaisilla 
kuorma-autoilla Italiaan ja Espanjaan. 
Komission Turkissa vuoden 1995 lopulla 
suorittamalla tutkimuksella, johon osallistui 
asianomaisten jäsenvaltioiden 
tulliviranomaisia, voitiin osoittaa, että 
aluksiin todella oli lastattu 
hasselpähkinäöljyä. Asiakirjat, jotka 
25 KOM (97) 57 lopull. 26 Asetuksessa säädetty, tietyillä käyttöehdoilla 
vapautettava 80 ecun vakuus I00:aa kiloa kohti 
hasselpähkinäöljyyn kohdistuvan petosriskin 
rajoittamiseksi. Komission asetus (ETY) N:o 2828/93 
(EYVLL 258, 16.10.1993). 
20 
esitettiin öljyä yhteisöön tuotaessa, olivat 
kuljetuksen aikana tehtyjä väärennöksiä. 
Lajinimikkeitä ja tavaran arvoa koskevat 
väärät ilmoitukset kohdistuivat 20 680 
tonniin hasselpähkinäöljyä. 
Ranskan, Belgian ja Alankomaiden 
tulliviranomaisten suorittamissa 
tutkimuksissa saatiin selvitettyä tavaran 
lopulliset vastaanottajat. UCLAF koordinoi 
tutkimuksen kaikissa vaiheissa 
asianomaisten jäsenvaltioiden 
erikoisyksikköjen työtä oliiviöljytyöryhmän 
kautta. 
Vahinko, jonka eurooppalaiset kuluttajat 
kärsivät ostaessaan hasselpähkinäöljyllä 
jatkettua oliiviöljyä, voidaan arvioida 40 
miljoonaksi ecuksi, kun otetaan huomioon, 
että hasselpähkinäöljyn hinta oli tuolloin 
maailmanmarkkinoilla vain kolmasosa 
oliiviöljyn hinnasta. Yhteisön varojen 
kärsimä vahinko kohoaa 30 miljoonaan 
ecuun hasselpähkinäöljylle säädettyjen ja 
asettamatta jääneiden vakuuksien osalta 
(16 145 tonnia), mihin on lisättävä 
huomattava summa aiheettomasti saatuina 
kulutustukina, noin 43 miljoonaa ecua, jos 
otetaan huomioon että mainitut 20 680 
tonnia hasselpähkinäöljyä sekoitettiin 
oliiviöljyyn 20-prosenttisen seoksen aikaan 
saamiseksi, minkä seurauksena markkinoille 
saatettiin 103 400 tonnia jatkettua 
oliiviöljyä. Tapauksia koskevat 
perintämenettelyt ja oikeustoimet ovat 
käynnissä. 
• Petosta käyttäen tapahtuva oliiviöljyn 
tuonti 
Selvitettäessä Italiassa tapahtunutta 
oliiviöljyn tuontiin liittyvää petosjuttua27 
löydettiin samanaikaisesti Kreikassa 
tehdyissä tutkimuksissa erään aluksen 
asiakirjoista sitovia todisteita saman 
rikollisjärjestön toteuttamasta toisesta 
petosoperaatiosta. UCLAFin yhdessä Italian 
Guardia di Finanzan ja Ranskan 
27 Ks. petoksentorjuntaa koskeva vuosikertomus vuodelta 
1993. Asiassa on äskettäin annettu tuomio. Yhteisön 
varojen vahingoksi tapahtuneen petoksen 
kokonaismäärä oli 27,6 miljoonaa ecua. tulliviranomaisten kanssa suorittamissa 
tutkimuksissa paljastui monimutkainen 
petosvyyhti, joka koski oliiviöljyn tuontia 
tulleja maksamatta. 
Yhteisön ulkopuolisesta maasta peräisin 
olevan oliiviöljyn väitettiin olevan 
passitusmenettelyn alaisena Israeliin ja 
Turkkiin. Todellisuudessa se kuitenkin 
purettiin yhteisön tullialueella kekseliästä 
hämäystä käyttäen. Kahdella Marseillesta ja 
Setestä (Ranskasta) lähteneellä aluksella oli 
kummallakin lastinaan 1 700 tonnia 
oliiviöljyä passituksena sekä 1 700 tonnia 
ranskalaista auringonkukkaöljyä. Ne 
poikkesivat välisatamassa Monopolissa 
(Italiassa), purkaakseen muka siellä 
auringonkukkaöljyn. Sen jälkeen ne 
jatkoivat matkaansa oliiviöljylastissa kohti 
Turkkia ja Israelia (tämä* kävi ilmi myös 
manifesteista ja konossementeista). 
Tutkimuksessa voitiin osoittaa, että 
todellisuudessa Italiassa olikin purettu 
oliiviöljy, ja auringonkukkaöljy oli tullattu 
Turkissa ja Israelissa matkan aikana 
muutettuja asiakirjoja käyttäen. 
Seuraavaksi italialaisen vastaanottajan 
kirjanpitoon auringonkukkaöljynä kirjatut 
3 400 tonnia öljyä muutettiin takaisin 
oliiviöljyksi: rikoskumppaneina toimineiden 
yhtiöiden kanssa tehtailluilla väärennetyillä 
laskuilla osoitettiin niiden myyneen 
auringonkukkaöljyn ja ostaneen vastaavan 
määrän oliiviöljyä. Tarinan huipennukseksi 
kuorma-autojen liikkeistä kirjoitettiin 
kuljetuslaskuja, ja autot todella ajoivat 
(mikä teki polttoaineostoista perusteltuja) -
tyhjinä! 
Tutkimus osoitti, että kaikki laskut olivat 
tekaistuja ja ettei kauppatavaraa ollut 
missään vaiheessa todellisuudessa liikuteltu. 
Koko lavastuksen tarkoituksena oli vain 
osoittaa vastaanottajalla oleva, luvatta 
purettu oliiviöljy luvalliseksi, kun virallisesti 
kumpikin alus oli ilmoittanut purkaneensa 
auringonkukkaöljyä. 
Tässä jutussa kierrettyjen tullien ja 
maksamattomien vakuuksien yhteissumma 
nousee 5,1 miljoonaan ecuun. Aiheettomasti 
21 
saatu kulutustuki on 1,83 miljoonaa ecua. 
Oikeustoimet on käynnistetty. 
Petoksen rakenteiden paljastamiseen kului 
vuosia, sillä rikollisverkostossa oli mukana 
hyvin suuri määrä toimijoita: kolme yhtiötä 
(ranskalainen, sveitsiläinen ja 
englantilainen), joita kaikkia ohjasi 
kansainvälinen Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa asemapaikkaansa pitävä 
tukkukauppias ja tuottaja, minkä lisäksi 
rikoskumppaneina oli alusten päällikkö ja 
kapteenit sekä järjestäytynyt italialainen 
verkosto, johon kuului suuri joukko 
tukkukaupan ja kuljetusalan yhtiöitä. 
2.1.2.3 Voi 
Komissio sai lokakuussa 1996 Belgian 
viranomaisilta tietää, että erästä 
maitotuotteita valmistavaa yritystä epäiltiin 
sekaantumisesta tekaistuun voinvientiin 
Albaniaan, italialaisen toimijan välityksellä. 
Kyseinen belgialainen yhtiö sai vientitukea. 
Italialainen toimija puolestaan asetti tuotteen 
passitukseen, minkä jälkeen se oli määrä 
viedä Barin satamasta Albaniaan. 
Komission ja kansallisten viranomaisten 
välinen läheinen yhteistyö johti 
voi lähetysten takavarikointiin Italiassa, kun 
kuljettajat saatiin kiinni itse teosta 
purkamasta kuorma-autojen lastia 
yksityisiin varastoihin. 
Belgian ja Italian toimivaltaisten 
viranomaisten tutkimus osoitti, että 15 
Albaniaan tarkoitettua lähetystä oli yhteisön 
passitusasiakirjoja väärentämällä ohjattu 
sääntöjenvastaisesti Italian markkinoille 
heinäkuun ja marraskuun välisenä aikana 
vuonna 1996. Petoksen paljastuttua 
italialainen toimija haastettiin Italiassa 
oikeuteen yhteisön talousarvioon 
kohdistuneesta petoksesta. 
Vähän sen jälkeen komission yksiköt 
havaitsivat, että sama italialainen toimija oli 
ostanut tammikuun ja huhtikuun välisenä 
aikana vuonna 1997 ranskalaiselta viejältä 
13 voilähetystä, jotka oli tarkoitettu 
vietäväksi Albaniaan. Uusi tutkimus johti 
italialaisen toimijan pidättämiseen 
syytettynä salakuljetuksesta ja osallisuudesta yhteisön talousarvioon 
kohdistuneeseen petokseen yhdessä 
ranskalaisen viejän kanssa. 
Tämän tapauksen seurauksena paljastui 
kolmaskin petostapaus, jossa sama 
italialainen toimija oli ensin vienyt voin 
Kroatiaan ja tuonut sen sitten petoksella 
takaisin yhteisöön ilmoittaen sen 
margariiniksi. 
Nämä kolme tapausta, joissa perittävä 
summa on miljoona ecua, toivat 
päivänvaloon belgialaisten, ranskalaisten ja 
italialaisten toimijoiden ja viejien 
muodostaman rikollisjärjestön, jonka 
petosten kohteena yhteisön talousarvio oli. 
Komission yksiköt ohjasivat ja koordinoivat 
tutkimuksia ja osallistuivat siten tämän 
rikollisjärjestön hajottamiseen varhaisessa 
vaiheessa ennen kuin se ehti hyötyä 
enempää yhteisön tukivaroista. Kansalliset 
toimivaltaiset yksiköt (Italian Guardia Di 
Finanza, Belgian tulliviranomaiset, Ranskan 
tutkinnasta vastaavat tulliviranomaiset) 
auttoivat tässä asiassa esimerkillisellä 
tavalla komissiota, samoin kuin 
toimivaltaiset oikeusviranomaiset 
rikosoikeudellisissa menettelyissä. 
2.1.2.4 Brittiläistä 
koskevan 
rikkominen naudanlihaa 
kauppasaarron 
Komissio teki 27. maaliskuuta 1996 BSE-
taudilta suojautumiseksi päätöksen kieltää 
kaiken Yhdistyneestä kuningaskunnasta 
peräisin olevien nautaeläinten sekä 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa 
teurastetuista nautaeläimistä saatujen 
tuotteiden viennin jäsenvaltioihin ja 
yhteisön ulkopuolisiin maihin28. Komissio 
on työskennellyt jäsenvaltioiden kanssa 
saadakseen tietoja tämän kiellon 
mahdollisista rikkomisista. Epäilykset ovat 
kohdistuneet belgialaiseen rikollisjärjestöön, 
joka on vanhastaan tuttu osallisuudestaan 
laittomaan hormoni kauppaan tai muihin 
maatalouspetoksiin. 
28 Komission päätös 96/239/EY (EYVL L 78, 28.3.1996), 
sellaisena kuin se on muutettuna komission päätöksellä 
96/362/EY (JO L 139, 12.6.1996). 
22 
Hollannin tulli löysi huhtikuussa 1997 
brittiläisen terveysmerkin erästä jäädytettyä 
naudanlihaa, jonka piti olla peräisin 
kahdesta belgialaisesta laitoksesta. 
Perusteellisemmissa tutkimuksissa löytyi 
useita brittiläisiä tarkastusleimoja. Petoksen 
oli pääasiallisesti järjestänyt belgialainen 
yhtiö, joka osti ja jalosti yhdessä brittiläisen 
yrityksen kanssa brittiläistä naudanlihaa 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa 
sijainneessa kylmävarastossa. 
Petos tehtiin niin, että Yhdistyneen 
kuningaskunnan eläinlääkintäviranomaisten 
tarkastusleimat poistettiin ja liha pakattiin 
pahvilaatikoihin, joissa oli väärennetyt 
belgialaiset terveysmerkit. Kuorma-autolla 
ja autolautalla tapahtunut kuljetus 
mantereelle tehtiin väärennetyin asiakirjoin, 
joilla osoitettiin kyseessä olevan 
Yhdistyneeseen kuningaskuntaan viedyn ja 
sieltä takaisin palautetun belgialaisen lihan 
kuljetus. 
Seuraavaksi liha varastoitiin Alankomaissa, 
minkä jälkeen petosjärjestelyistä vastannut 
belgialainen yhtiö myi sen belgialaista 
alkuperää olevana lihana ranskalaiselle 
yhtiölle. Ranskalaisyhtiö vei sitten lihan 
ulos yhteisön alueelta saaden vientitukea 
Alankomaista yhteensä 1 074 000 ecua. 
Myöhemmin jo mainitusta Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa sijaitsevasta 
kylmävarastosta löydettiin myös 
ranskalaisia ja irlantilaisia terveysmerkkejä, 
jolloin paljastui uusi edellä kuvatun 
kaltainen petostapaus. Ranskan tulli tarkasti 
heinäkuun lopussa Pohjois-Irlannista 
tulevan kuorma-auton lastin (20 tonnia 
naudanlihaa), jolloin lihasta löytyi 
Yhdistyneen kuningaskunnan 
tarkastusleima. Lasti, joka oli osoitettu 
eräälle saksalaiselle yhtiölle, takavarikoitiin. 
Komissiolle tiedotettiin asiasta elokuun 
puolivälissä. Tiedot välitettiin Saksan, 
Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan 
viranomaisille. 
Saksan viranomaiset osoittivat, että 
kyseinen saksalainen yhtiö oli ostanut 
elokuun 1996 ja elokuun 1997 välisenä 
aikana 1 277 tonnia naudanlihaa, jonka 
alkuperämaaksi oli ilmoitettu Irlanti ja joka oli varustettu väärennetyillä irlantilaisilla 
terveystodistuksilla ja kuljetusasiakirjoilla. 
Sen jälkeen saksalainen ostaja joko vei lihan 
maasta irlantilaisena lihana, jolloin siitä 
maksettiin vientitukia, tai myi sen toiselle 
saksalaisyhtiölle saksalaisilla 
terveystodistuksilla varustettuna (minkä 
jälkeen se vietiin vientitukien avulla tai 
myytiin Saksan omilla markkinoilla). 
Saksassa perittävä kokonaissumma on 1,3 
miljoonaa ecua. 
Saksassa tehdyissä tutkimuksissa paljastui 
myös toinen samankaltainen verkosto 
(brittiläistä lihaa, jonka 
terveystarkastusleimat Pohjois-Irlannissa 
sijaitseva yhtiö oli leikannut pois). Siihen oli 
osallisina neljä alankomaalaista ja 
belgialaista yhtiötä, joiden kautta oli 
kulkenut noin 2 000 tonnia naudanlihaa. 
Lihan salakuljetusta koskevissa 
tutkimuksissaan komissio on soveltanut 
kahdesti neuvoston asetusta (Euratom, EY) 
N:o 2185/96 komission paikan päällä 
suorittamista tarkastuksista ja todentamisista 
Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin 
kohdistuvien petosten ja muiden 
väärinkäytösten estämiseksi29. 
Naudanliha-alalla tehdyt tutkimukset ovat 
toisaalta osoittaneet, että myös 
maatalousalalla on välttämätöntä ilmoittaa 
petosepäilyistä niin keskinäistä avunantoa 
koskevien asetusten kuin maatalouden 
"mustaan listaan" kirjaamista varten 
annettujen neuvoston ja komission asetusten 
nojalla30. 
Kaikissa mainituissa tapauksissa, jotka ovat 
parhaillaan oikeusviranomaisten 
käsiteltävinä, UCLAF on koordinoinut 
tutkimuksia ja järjestänyt tarvittavat 
kokoukset asianomaisten jäsenvaltioiden 
toimivaltaisten viranomaisten kesken. Kun 
selvitettävänä on edellä kuvatun kaltaisia 
petoksia, joissa on osallisina järjestäytyneitä 
rikollisjärjestöjä, tällainen koordinaatio on 
välttämätöntä, myös talouselämän 
29 EYVLL292, 15.11.1996. Ks. luku 5, kohta5.1. 
30 Ks. luku 3, kohta 3.2. 
23 
toimijoiden luona paikalla tehtävien 
tarkastuskäyntien osalta. 
2.2 Petos: hyökkäys yhteisön 
politiikkoja vastaan 
Yhteisön talousarvioon kohdistuvilla 
petoksilla ei ole ainoastaan taloudellisia, 
vaan myös poliittisia vaikutuksia. 
Tilinpidollisten menetysten lisäksi niistä 
aiheutuu suoraa haittaa yhteisön 
politiikkojen uskottavuudelle, onpa kyseessä 
sitten ulkomaankauppa- tai maatalous- ja 
rakennepolitiikka taikka välittömistä 
menoista rahoitetut sisäiset tai ulkoiset 
toimet. 
2.2.7 Omat varat; hyökkäykset 
yhteisön kauppapolitiikkaa 
vastaan 
Vuonna 1997 tehdyt tutkimukset tuovat 
merkittävää lisävalaistusta keskusteluun 
tullietuusjärjestelmien hallinnoinnista. 
Kyseiset järjestelmät ovat yksi yhteisön 
tärkeimmistä toimintakeinoista 
ulkopolitiikan alalla. Komission aiheesta 
antamasta tiedonannosta31 käyvät ilmi 
niiden ongelma-alueet, jotka ovat tulleet 
esiin kentällä tehdyistä kyselyistä. Siinä 
esitellään myös toimintaohjelma 
tarkoituksenaan vähentää todettujen 
petosten määrää, mikä muodostaa uhkan 
näiden järjestelmien olemassaololle. 
Todettujen ongelmien ei tulisi kuitenkaan 
hämärtää järjestelmän ensisijaisia tavoitteita, 
joita ovat tukea saavien maiden 
kehittäminen, kumppanuusmaiden kanssa 
tehtävän yhteistyön rohkaiseminen sekä 
jäsenehdokkaiden yhdentymisen valmistelu. 
Edellä mainitun tiedonannon tarkoituksena 
on sovittaa yhteen kaksi tavoitetta, jotka 
eivät ole suinkaan ristiriitaisia. Näitä ovat 
toisaalta kaupan helpottaminen siten, että 
vain kumppanuus- tai tuensaajamaiden 
tuotteet hyötyvät etuuksista, ja toisaalta 
taistelu näiden järjestelmien vilpillistä 
hyödyntämistä vastaan siten, ettei tullietuuksia myönnettäisi kuin nimettyjen 
tuensaajamaiden tuotteille. 
Etuuskäsittelystä voivat hyötyä vain sellaiset 
tuensaajamaiden tuotteet, jotka ovat joko 
kokonaan kyseisestä maasta peräisin tai joita 
on riittävästi jalostettu siellä. Nämä tuotteet 
on täytynyt tuoda yhteisöön suoraan, ja 
niiden mukana tulee olla erityistodistus32, 
jonka mukaan kyseiset tuotteet on 
valmistettu vaadituin edellytyksin. On myös 
kasautumista koskevia sääntöjä, joita 
sovelletaan kahdesta, kolmesta (tai 
useammasta) kumppanuusmaasta (tai 
useammasta alueellisen ryhmittymän 
jäsenmaasta) peräisin olevista tuotteista 
tehtyihin tuotteisiin. 
Ongelma-alueita on useita, vaikka yhteisön 
ja kunkin sen kumppanuusmaan väliseen 
hallinnolliseen yhteistyöhön on oma 
välineensä. Herkimpiin tuotteisiin, jotka 
heijastavat tuensaajamaiden 
vientiteollisuuden erikoisosaamista 
(pääasiassa elektroniikka-, kalastus- ja 
tekstiilituotteet), kohdistuvat 
sääntöjenvastaisuudet ja petokset tapahtuvat 
esittämällä joko sääntöjen vastaisia 
todistuksia tai autenttisia todistuksia, jotka 
kuitenkin koskevat sopimuksen tai 
järjestelmän piiriin kuulumatonta tuotetta, 
mikä onkin helpointa todeta. Todistus 
voidaan myös esittää tuotteista, joita ei ole 
saatu tuensaajamaista tai jotka on saatu 
tuensaajamaista mutta alkuperäsääntöjen 
vastaisella tavalla. 
Yhteisön ulkopuolisten toimijoiden vastuu 
on ilmeinen. Heillä on keinot saada 
tietoonsa, ovatko heidän valmistamansa 
tuotteet alkuperäsääntöjen mukaisia vai 
eivät. Toimittamalla yhteisön tuojille 
alkuperätodistukset tukeen 
oikeuttamattomista tuotteista he auttavat 
näitä välttämään normaalit tullimaksut. 
Kyseisten yhteisön tuojien on myös 
tunnettava alkuperäsäännöt. Esittäessään 
tuonti-ilmoituksen yhteydessä 
alkuperätodistuksen he ovat vastuussa myös 
31 KOM(97) 402 lopulf, 23.7.1997. 32 Tuensaajamaat vastaavat alkuperätodistusten 
myöntämisestä (yhteistyöhön ja luottamukseen 
perustuva järjestelmä). 
24 
tuonnin yhteydessä maksettavasta 
maksusta33. 
Toisella suurella alkuperäsääntöihin 
kohdistuvalla petostyypillä pyritään 
tullietuuksien lisäksi kiertämään 
markkinoita suojaavia toimenpiteitä, kuten 
polkumyyntisäännöksiä tai ehdotonta 
kieltoa, joita sovelletaan unionissa 
ympäristöpolitiikan alalla. 
Kaikissa näissä tapauksissa yhteisön etuja, 
jotka ovat samalla kertaa taloudellisia, 
kaupallisia ja joskus vieläkin laajempia, 
kuten käy ilmi otsonikerrosta tuhoavien 
tuotteiden tapauksessa, voidaan suojella 
ainoastaan koordinoimalla jäsenvaltioiden ja 
tuensaajamaiden ponnisteluja komission 
tuella. 
Tämä pätee niin ehkäisevään vaiheeseen, 
jolloin kaupallisten etujen myöntämisehtoja 
tarkastellaan, kuin rankaisevaan vaiheeseen, 
jolloin vilpilliset toimijat pyritään saamaan 
rangaistaviksi. Nämä eivät nimittäin 
ainoastaan vahingoita yhteisön taloudellisia 
etuja, vaan aiheuttavat kilpailun 
vääristymisen kestämättömällä tavalla 
rankaisemalla toisaalta rehellisesti 
toimineita tahoja ja toisaalta kolmansia 
maita, jotka noudattavat velvollisuuksiaan ja 
tekevät yhteistyötä yhteisön kanssa 
etuusjärjestelmien asianmukaisesti 
soveltamiseksi. 
2.2.1.1 Kalastusala 
Etuusjärjestelmien soveltaminen on edelleen 
ongelmallista kalastusalalla, jolla 
tullimaksut ovat suhteellisen korkeita ja 
alkuperäsäännöt vaikeasti valvottavissa. 
Esimerkki hyvin suunnitellusta petoksesta 
on Surinamista peräisin olevia katkarapuja 
koskeva tapaus. 
33 Bangladeshin tekstiilialaa koskevassa asiassa (ks. 
petoksentorjuntakertomus vuodelle 1996, luku 3, jakso 
2.3, s. 34) komissio on antanut tiedotuksen (EYVL C 
107, 5.4.1997) tuojille epäilyksistä yhteisössä 
tammikuusta 1994 lähtien tietyille Bangladeshista 
lähtöisin oleville tekstiilituotteille esitettyjen 
alkuperätodistusten \-lomakkeen 
sääntöjenmukaisuudesta ja ehdottanut, että nämä 
ryhtyisivät asian vaatimiin varotoimiin. Komission sai tietää jo 1995 petosepäilyistä 
tullietuuksien alalla. Japanilaisilla aluksilla 
pakastettuja katkarapuja epäiltiin tuotavan 
Alankomaista surinamilaisilla 
alkuperätodistuksilla. 
Tutkimuksista on käynyt ilmi, että eri 
maiden (Korean, Hondurasin, Japanin, 
Vanuatun jne.) lippujen alla purjehtivat 
kalastusalukset toimivat Surinamin vesillä. 
Saadut katkaravut jalostettiin pintapuolisesti 
ennen niiden vientiä yhteisöön. 
Jäsenvaltioille ilmoitettiin epäilyksistä, 
joiden mukaan etuusalkuperää koskevat 
ilmoitukset saattoivat olla vääriä. Vanuatu Ile 
elokuussa 1996 tehdyn tarkastuskäynnin 
yhteydessä kävi ilmi, että kyseisen maan 
lipun alla purjehtivat ja Surinamista käsin 
toimivat alukset kuuluivat todellisuudessa 
korealaisille ja japanilaisille yhtiöille, mikä 
vahvisti alun perin esitetyt epäilyt. 
Surinamin viranomaisten avustuksella 
paikan päälle tehtiin helmikuussa 
hallinnolliseen yhteistyöhön liittyvä 
tarkastuskäynti, jolle osallistuivat komission 
ja niiden jäsenmaiden (Ranska ja 
Alankomaat) edustajat, joita asia 
pääasiallisesti koskee. Kun oli käyty läpi 
miltei kaikki vienti vuodesta 1992 lähtien, 
eli 2 920 tonnia, kävi ilmi, että katkarapuja 
pyydystää satakunta alusta, jotka neljää 
lukuun ottamatta kuuluvat pääasiassa 
korealaisille ja japanilaisille yhtiöille (eri 
lippujen alla) tai jotka eivät noudata 
miehistön koostumusta koskevia sääntöjä. 
Kyseisten alusten pyydystämät katkaravut 
(yhteensä 2 900 tonnia) eivät näin ollen 
täytä etuuskäsittelyyn oikeuttavia 
kerääntymisperusteita. 
Viejät olivat saaneet virheellisten 
ilmoitusten avulla Surinamin viranomaisilta 
todistuksia, jotka mahdollistivat tuonnin 
yhteisöön ilman tullia. Tarkastuskäynnin 
yhteydessä kävi ilmi, että jotkut viejät 
tiesivät kyseisten tuotteiden väärästä, 
alkuperästä jo alusta lähtien ja neuvoivat 
paikoin myös toimittajilleen keinoja välttää 
mahdolliset tarkastukset. 
Vältettyjen tullimaksujen määrä nousee 4 
miljoonaan ecuun. Komissio on saattanut 
asian Ranskan ja Alankomaiden 
25 
toimivaltaisten viranomaisten tietoon, jotta 
ne ryhtyisivät tarvittaviin toimiin varojen 
takaisin perimiseksi ja vilpillisten tuojien 
rankaisemiseksi. 
2.2.1.2 Tekstiiliala 
Kyseessä on toinen petoksille herkkä ala, 
jolla kyseeseen tulevat määrät ja 
tullietuuksien merkitys ovat huomattavia. 
Jäljempänä esitettävä tapaus, joka koskee 
indonesialaisia tekstiilituotteita, kuvaa alan 
herkkyyttä petoksiin ja tarvetta yhteistyöhön 
sekä unionin tasolla että yhteisön 
ulkopuolella. 
Kyseisessä tapauksessa hallinnollisen 
yhteistyön piiriin kuuluva tarkastuskäynti 
tehtiin kesäkuussa 1997 Indonesiaan, ja 
siihen osallistuivat komission ja 
Yhdistyneen kuningaskunnan edustajat. 
Epäilykset kohdistuivat tiettyihin 
tekstiilituotteisiin, joiden oli ilmoitettu 
olevan yhteisön yleisen 
tullietuusjärjestelmän (GSP) piiriin kuuluvaa 
indonesialaista alkuperää niitä 
Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tuotaessa. 
Väitettiin, että tuotteet oli valmistettu 
Indonesiassa tu on ti kankaasta, joka oli 
lähtöisin Taivvanista, Hongkongista ja 
Koreasta. Tutkimusten perusteella paljastui 
järjestäytynyt verkosto, joka toimi 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa, 
Hongkongissa ja Indonesiassa. 
Paikan päällä paikallisten toimivaltaisten 
viranomaisten kanssa tehdyt tutkimukset 
kohdistettiin tuottajina ja viejinä toimiviin 
yhtiöihin epäiltyjen asiankirjojen 
tarkistamiseksi. Niiden perusteella todettiin, 
että merkittävin asianomaisista yhtiöistä 
käytti muualta peräisin olevaa raaka-ainetta 
(kankaita), ja valmiit tekstiilituotteet vietiin 
yhteisöön indonesialaisilla 
etuustodistuksilla. 
Tullimaksuja menetettiin noin 2 miljoonan 
ecun arvosta. Yhdistynyt kuningaskunta 
aikoo ryhtyä perintätoimiin matkan aikana 
saatujen tulosten pohjalta. Se on myös 
ryhtynyt oikeustoimiin asiassa. 2.2.1.3 Polkumyynnin 
toimenpiteet vastaiset 
Nämä toimet, joilla eräille yhteisön 
ulkopuolisista maista peräisin oleville 
tuotteille asetetaan etuuksien alalla 
noudatettuja valmistuskriteereitä lievempien 
valmistuskriteereiden perusteella korkeampi 
vero, ovat luonteeltaan erittäin alttiita 
petoksille, ja niitä uhkaa jatkuvasti 
polkumyyntimaksujen kiertäminen. 
Tätä kuvaa hyvin kiinalaisia 
kertakäyttösytyttimiä koskeva tapaus. 
Vuoden 1995 puolivälissä tarkistettiin 
kiinalaisiin sytyttiin iin kohdistuvia 
polkumyyntitoimenpiteitä muuttamalla 
polkumyyntimaksu, joka oli 16,9 prosenttia 
arvosta, erityismaksuksi, joka oli 0,065 ecua 
kappaleelta, eli 100 prosenttia koko 
määrästä. 
Eräältä jäsenvaltioilta saatujen tietojen 
perusteella komissio tutki erään Macaoon 
sijoittuneen tuojan kertakäyttöisten 
sytyttimien koko tuonnin. Macaosta vietyjen 
sytyttimien määrän havaittiin kasvaneen 
huomattavasti vuoden 1995 puolivälistä 
lähtien, jolloin uudet 
polkumyyntitoimenpiteet astuivat voimaan. 
Sytyttimet oli tuotu yhteisöön GSP-
alkuperätodistusten kanssa. jotka 
mahdollistivat tavaroiden tuonnin ilman 
tullimaksuja. Jäsenvaltioiden ja komission 
tekemissä tarkastuksissa ilmeni, että 
sytyttimien valmistukseen oli käytetty 
muualta peräisin olevia osasia. Näin ollen 
todistukset oli toimitettu väärin perustein. 
Niinpä paikan päälle tehtiin tarkastuskäynti, 
johon osallistuivat komissio ja asianomaiset 
jäsenmaat yhteistoiminnassa Macaon 
viranomaisten kanssa, tarkoituksenaan tutkia 
sytyttimien tuotantoa Macaossa. 
Tammikuussa 1997 tehdyn matkan aikana 
varmistui, että kaikki toimitetut GSP-
todistukset olivat vääriä. 
Sytyttimiä tuotiin vuonna 1995 kaiken 
kaikkiaan 110 miljoonaa, joista 35:ttä 
miljoonaa koski etuusjärjestelmä. Viimeksi 
mainitun osalta takaisin perittävä määrä 
nousee 200 000 ecuun. Petoksen 
perimmäinen syy oli polkumyyntimaksujen 
26 
kiertäminen, jonka kokonaisvaikutus 
tuontiin oli noin 7 miljoonaa ecua. 
Yksi jäsenvaltio ryhtyi rikosoikeudellisiin 
toimenpiteisiin pääasiallista tuojaa vastaan, 
joka toi yhteisöön 61 miljoonaa sytytintä 
ajanjaksolla 1995 - 1997. 
2.2.1.4 Ympäristöpolitiikka 
Silloin kun unionin ympäristöpolitiikka 
edellyttää kauppaa rajoittavia toimia, kuten 
tiettyjen tuotteiden kieltämistä, on petoksia 
torjuttaessa valvottava näitä kieltoja, joiden 
rikkomisesta on taloudellisten vaikutusten 
lisäksi haittaa joillekin unionin tärkeille 
poliittisille linjauksille. Tämä käy ilmi 
tapauksesta, jonka yhteydessä yhteisöön 
tuotiin vilpillisesti CFC-yhdisteitä sisältäviä 
tuotteita. 
Saksan, Belgian, Yhdistyneen 
kuningaskunnan ja Alankomaiden tulli ja 
UCLAF ovat yhdistäneet voimansa 
lopettaakseen otsonikerrosta tuhoavien 
kiinalaisten tuotteiden tuonnin. Saksalainen 
toimija oli tulliselvittänyt perättäin Saksassa, 
Belgiassa ja Alankomaissa tuhat tonnia 
myrkyllisiä kemiallisia tuotteita ( joiden 
tuonti on kiellettyä34) väärällä nimikkeellä 
"cooling agent R227" (laillinen ja vaaraton 
tuote, jonka tuonti on sallittua). 
Kyseiset tuotteet tuotiin yhteisöön 
ehdottoman kiellon vastaisesti ja 
maksamatta tullimaksuja kiinalaisiin 
tuotteisiin sovellettavia 
etuusalkuperätodistuksia vilpillisesti 
käyttäen. CFC:tä sisältävät tuotteet pantiin 
myöhemmin myyntiin useassa 
jäsenvaltiossa (Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa, Italiassa, Ranskassa, 
Belgiassa, Saksassa, Itävallassa ja 
Kreikassa). 
Laittomasti tuodun tavaran määrä ylitti 
merkittävästi yhteisön vuosittaisen 
kierrätyskapasiteetin. Koska sen ostohinta 
oli erittäin alhainen, oli sen vilpillisesti 
34 365 tonnia haloneita R12B1 ja RI3B1, joita käytetään 
tulipalojen torjumisessa, ja yli 630 tonnia CFF 
"R12":ta, jota käytetään kylmälaitteistoissa saavutettu kilpailuasema parempi suhteessa 
säädöksiä noudattaviin toimijoihin. Sen 
käyttö saattoi myös johtaa huomattaviin 
laittomiin voittoihin. 
Laiton tuonti keskeytyi, kun petoksesta 
epäilty pidätettiin ja toimitusvaiheessa oleva 
150 tonnin tavaraerä takavarikointiin. 
Oikeustoimet ovat tällä hetkellä käynnissä 
tuontiyhtiötä ja siitä vastuussa olevaa 
henkilöä vastaan Saksassa. Belgiassa ja 
Alankomaissa tulliviranomaiset ovat 
ryhtyneet toimiin niitä kauttakulkumaanaan 
käyttäneitä yhtiöitä vastaan 0,2 miljoonan 
ecun maksujen perimiseksi. 
Tämä uudella alalla käynnistetty koordinoitu 
toiminta todistaa, että yhteistyö kansallisten 
tullilaitosten välillä on erittäin toimivaa ja 
että jäsenvaltiot ja komissio ovat yhä 
halukkaampia valvomaan ympäristön 
suojeluun tähtäävien keinojen soveltamista. 
Se kertoo myös kiinnostuksesta sellaisten 
tavaroiden fyysisiin tarkastuksiin, jotka 
eivät ole taloudellisesti niin merkittäviä 
mutta jotka voivat vahingoittaa muulla 
tavalla yhteisön etuja. 
2.2.2 Petokset yhteisen 
maatalouspolitiikan alalla 
Edellä tarkasteltiin maatalouteen 
kohdistuvia petoksia, joissa ovat osallisina 
mahtavat rikollisjärjestöt. Joskus petokseen 
kuitenkin osallistuu useita pienempiä 
yhteisön talousarviota vastaan rikkovia 
toimijoita. Kuten seuraavasta käy ilmi, 
niiden kokonaisvaikutus on kuitenkin 
huomattava. Niiden yleistyminen saattaa 
myös nakertaa tämän olennaisen 
yhteisöpolitiikan uskottavuutta. 
2.2.2.1 Tupakkakiintiöt 
Portugalin viranomaiset ovat ilmoittaneet 
komissiolle petostapauksesta, joka koskee 
tuotantotuen maksamista portugalilaisille 
viljelijöille. Petokseen liittyi Espanjan 
kiintiön kiertäminen Portugalin kautta 
markkinavuonna, jona Espanjan tuotanto 
ylitti kansallisen kiintiön, samalla kun 
Portugalin tuotanto jäi kiintiötä 
27 
alhaisemmaksi. Jotkut espanjalaiset tuottajat 
myivät välittäjän kautta ylijäämätupakkansa 
portugalilaisille tuottajille. Nämä puolestaan 
ilmoittivat sen omaksi tavarakseen, jolle he 
saivat Portugalille varattua tuotantotukea. 
Petoksen havaitsi Portugalin 
maksajaviranomainen (INGA), joka oli 
todennut tietokannastaan, että jotkut 
tuottajat olivat ilmoittaneet tuottaneensa yli 
3 tonnia tupakkaa hehtaaria kohti. Epäilyt 
heräsivät, sillä määrä tuntui liialliselta 
kyseisenä markkinavuonna Portugalissa. 
Tuottajat olivatkin jatkaneet oma 
tuotantoaan Espanjasta ostetulla tupakalla. 
Esiin nousi myös välikäden, portugalilaisen 
kuljetusyhtiön rooli. Toimet koskivat 422:ta 
tonnia tupakkaa. 
Portugalin maksajaviranomaiselta ja 
Lissabonin rikospoliisilta saamansa tiedon 
perusteella komissio päätti tehdä 
marraskuussa 1997 tarkastuskäynnin 
Espanjaan tutkiakseen mahdollista 
ylijäämätupakan myyntiä muihin 
jäsenvaltioihin ja saadakseen selville 
kauppaan sekaantuneet espanjalaiset 
tuottajat. Kyseinen tarkastus tehtiin 
asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 
pohjalta ("komission paikalla tekemät 
tarkastukset"). Se mahdollistaa perusteelliset 
talouden toimijoihin kohdistuvat 
tutkimukset. Tarkastus tehtiin yhdessä-
Espanjan viranomaisten (FEGA) kanssa, ja 
se kohdistui kahteen espanjalaiseen 
tavarantoimittajaan, jotka edustivat kolmea 
neljäsosaa Portugaliin toimitetuista määristä. 
Portugalin viranomaisille tullaan 
tiedottamaan Espanjassa tehtyjen 
tarkastusten tuloksista. Vääriä ilmoituksia 
esittäneiden tuottajien on palautettava 
markkinavuoden aikana saamansa 
tuotantotuki kokonaisuudessaan (noin 2,3 
miljoonaa ecua). Tähän päivään mennessä 
takaisin on saatu 1,3 miljoonaa ecua 
perumalla seuraavan markkinavuoden 
maksuja. Portugalin interventioelin vastaa 
vielä saamatta jääneiden määrien 
perimisestä (noin miljoona ecua). 
Portugalissa on käynnissä myös 
toimivaltaisen syyttäjäviranomaisen 
toimesta oikeuskäsittely asianomaisia 
tuottajia ja välittäjiä vastaan. 2.2.2.2 Tutkimukset sitrushedelmäalalla 
Komissio on käynnistänyt sille toimitettujen 
tietojen perusteella helmikuussa 1997 
tutkimukset, jotka koskevat petosepäilyjä 
sitrushedelmien jalostustuen alalla 
Kreikassa. Tarkastuskäynti järjestetään 
samanaikaisesti useammalla alueella 
(Peloponnesos, Kreeta ja Arta), ja sitä 
koordinoi UCLAF yhdessä PO VI :n 
(tilintarkastus) ja Kreikan viranomaisten 
kanssa (valtiovarain- ja 
maatalousministeriön tarkastusyksikkö). 
Tällöin tarkastettiin useita sitrustuottajien 
ammattijärjestöjä, jotta tutkittaisiin yhtäältä, 
ovatko jalostavat yritykset maksaneet 
vähimmäishinnan tuottajille 
(tuottajajärjestöjen kautta) ja toisaalta, onko 
jalostukseen tarkoitetut tuotteet toimitettu 
tavanomaisissa olosuhteissa. 
Paikalla tehdyistä tarkastuksista on käynyt 
ilmi tiettyjä epäselvyyksiä. Erityisesti 
tarkastajat ovat havainneet, että on 
toimitettu tukikelvottomia (pilaantuneita tai 
liian pieniä) hedelmiä. He ovat havainneet 
myös, että markkinoilta vetäminen ja 
jalostus on tapahtunut laitoksissa, joissa ei 
voida varmistaa riittävällä tavalla, ettei 
toimituksia manipuloida tai muuteta 
(laitokset eivät ole valvottuja tai tuotteet oli 
purettu ilman laadullista tai määrällistä 
fyysistä valvontaa...). 
Tutkittaessa laajan asiakirja-aineiston 
pohjalta markkinoilta vedettäväksi, 
jalostettavaksi tai ilmaisjakeluun 
tarkoitettujen tuotteiden toimittamista ja 
maksua on havaittu merkkejä mahdollisista 
sääntöjenvastaisuuksista (vajanaisia 
sopimuksia, lähetysasiakirjoja ja 
maksutositteita allekirjoittamattomista 
maksuista,....). 
Asian monitahoisuuden ja tarkastuksen 
mittavuuden vuoksi päätökset 
jatkotoimenpiteistä selvityksiin ja 
rangaistuksiin liittyen ovat edelleen 
harkittavina. Useat tapaukset on saatettu 
Kreikan oikeusviranomaisten tietoon. 
28 
2.2.2.3 Georgialle myönnetty laina 
Vuonna 1997 komission 
petostentorjuntayksikössä heräsi epäily 7 
miljoonan litran bulgarialaisen 
auringonkukkaöljyn toimituksesta 
Georgiaan yhteisöltä saadun lainan turvin35 
. Lainan tarkoituksena oli mahdollistaa 
yhteisöstä, Bulgariasta ja muista Itä-
Euroopan maista peräisin olevien 
maataloustuotteiden,, elintarvikkeiden ja 
lääketoimitusten tuonti Georgiaan. 
Belgialainen tuonti- ja vientikauppaa 
harjoittava yhtiö sai Georgian 
valtionpankilta Tbilisistä 4,625 miljoonan 
ecun remburssin, jonka asettajana oli 
Georgian tasavallan hallitus. 
Kyseinen remburssi kattoi 7 miljoonan litran 
auringonkukkaöljylähetyksen Bulgariasta. 
Osa määrästä ei kuitenkaan koskaan 
saapunut Georgiaan väärien 
konossementtien takia. Sofiassa tehtiin 
huhtikuussa 1997 tarkastus, joka liittyi 
Bulgarian kanssa tehdyn 
assosiaatiosopimuksen keskinäiseen 
tulliapuun. Sen avulla voitiin tutkia 
belgialaisen tuonti- ja vientiyhtiön ja 
bulgarialaisen öljyn toimittamissopimuksen 
toimeenpanevan yhtiön väliset kaupalliset ja 
taloudelliset suhteet. Tutkimuksesta kävi 
myös ilmi, että 792 160 litraa öljyä oli 
jäänyt toimittamatta. 
Bulgarialainen yhtiö palautti tämän vuoksi 
belgialaisen kumppaninsa pyynnöstä tätä 
vastaavan summan lainasta eli 546 352 ecua 
belgialaisen yhtiön edustajan 
henkilökohtaiselle pankkitilille. 
Näiden Bulgariassa saatujen todisteiden 
perusteella, joiden mukaan yhteisön 
taloudellisia etuja vastaan oli rikottu, 
komissio lähetti ilmiannon Brysselin 
syyttäjänvirastolle ja Belgian santarmin 
35 Neuvoston lainapäätös (EYVL L 362, 31.12.1991), 
joka liittyy entisen Neuvostoliiton ja sen tasavaltojen 
hyväksi myönnetyn keskipitkän , aikavälin lainan 
tietyistä soveltamissäännöistä annettuun neuvoston 
asetukseen (ETY) N:o 1897/92 (EYVL L 191, 
10.7.1992). Neuvoston lainapäätös 91/658/ETY (EYVL 
L 362, 31.12.1991). tutkimuskeskukselle, jotta kyseinen edustaja 
saataisiin syytteeseen. 
Tutkimusten johdosta Georgian 
viranomaiset korostivat, että heille on 
tärkeää tuoda asia päivänvaloon ja lopettaa 
laiton toiminta. 
2.2.3 Rakennepolitiikkoihin 
kohdistuvat petokset 
Vuonna 1997 rakennerahastot edustivat 
noin 32:ta prosenttia yhteisön 
budjettimenoista. Näiden menojen 
hallinnoinnin erikoisluonteen takia 
jäsenvaltiot ovat vastuussa näiden varojen 
käytön valvonnasta. 
Komissio vahvisti 15. lokakuuta edellä 
mainitun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 
4253/88 yksityiskohtaiset 
soveltamissäännöt36 selventämällä 
valvontaa, joka jäsenvaltioiden tulee 
suorittaa yhdessä rakennerahastojen kanssa 
rahoitetuissa toimissa. Ne ovat myös 
velvollisia tiedottamaan komissiolle 
havaituista sääntöjenvastaisuuksista ja niistä 
johtuvista hallinnollisista ja oikeudellisista 
jatkotoimista. 
2.2.3.1 ESR:n varojen väärinkäyttö 
Kun rikostutkimuksen perusteella voitiin 
osoittaa alihankkijan väärentäneen 260 000 
ecun arvosta laskuja portugalilaiselle 
julkiselle elimelle osoitettuun Euroopan 
sosiaalirahaston tukeen liittyen, komissio 
käynnisti asianomaista ohjelmaa 
kokonaisuudessaan koskevan tutkimuksen. 
Kyseisessä ohjelmassa yhteisön hyväksytty 
osuus oli 4,4 miljoonaa ecua. Koska 
myönnetyn tuen määrä oli näinkin suuri, 
komission tekemää tutkimusta ei ole saatu 
vielä täysin päätökseen, mutta tiettyjä 
päätelmiä voidaan jo tehdä. 
Jäsenvaltion suorittama osittainen valvonta 
ei johtanut riittävään seurantaan. Menoja, 
jotka eivät ole tukikelpoisia, on kuitenkin 
36 Komission asetus (EY) N:o 2064/97, EYVL L 290. 
23.10.1997. 
29 
ilmoitettu merkittävien summien arvosta. 
Havaintoja tehtiin myös olemattomien tai 
perusteettomien menojen kirjaamisesta ja 
tiettyjen menojen perusteettomasta 
suurentelusta. Yhteisön osuus kyseisestä 
ohjelmasta on 4,4 miljoonaa ecua. 
Käynnissä olevan tutkimuksen avulla 
määritellään, miten suuri osa tästä määrästä 
on kavallettu. Lisäksi syytteessä oleva 
alihankkija on laatinut myös muita 
väärennettyjä laskuja muihin ohjelmiin, 
mikä on johtanut samoin tutkimuksiin. 
Kyseisen julkisen elimen kaksi edustajaa 
sekä alihankkijan pääjohtaja ovat 
tutkintovankeudessa rikostutkinnan ajan. 
Sekä julkisen elimen että alihankkijan 
varapääjohtajille on julistettu ehdoton 
vankeustuomio. 
Komissio on tehnyt tämän ilmiannetun ja 
syytetoimiin johtaneen petoksen perusteella 
kokonaisanalyysin, joka tuo esiin havaitut 
sääntöjenvastaisuudet. Jäsenvaltion 
toteuttamat seuranta- ja valvontatoimet ovat 
osoittautuneet riittämättömiksi. 
2.2.3.2 EMOTR:n ohjausrahastoon 
kohdistuvat petosverkostot 
Komissio hoitaa suoraan pientä määrää 
rakennemenoista. EMOTRin ohjausrahaston 
alalla kyse on neuvoston asetuksen (ETY) 
N:o 4256/8837 8 artiklassa säädetyistä 
menoista. Sen jälkeen, kun 
rahoitusvalvonnan pääosaston 
tarkastuskertomuksessa ja 
tilintarkastustuomioistuimen huomioita 
sisältävässä kirjeessä tuotiin esiin epäilyksiä 
alalla tapahtuneista petoksista, komission 
toimeksiantavat yksiköt, rahoitusvalvonta 
sekä UCLAF ovat tutkineet vuodesta 1997 
yhteistyössä tilintarkastustuomioistuimen 
kanssa kohdennetusti kaikkia 
rahoitushankkeita, jotka perustuvat edellä 
mainitun asetuksen 8 artiklaan. Näille 
hankkeille hyväksytty rahoitus nousee 18 
miljoonaan ecuun, ja sitä on maksettu 
espanjalaisille, ranskalaisille, irlantilaisille, 
italialaisille ja portugalilaisille yhtiöille. Tutkittuaan toimintaa ja rahoitusjärjestelyjä 
komissio on todennut, että samaan verkkoon 
kuuluvien yritysten välillä on esiintynyt 
systemaattista väärien ja perusteettomien 
laskujen käyttöä ja ylilaskuttamista 
olemattomista palveluista. Verkkoihin 
kuului eri veroparatiisien 
pöytälaatikkoyhtiöitä, jotka toimivat sekä 
tuensaajina että alihankkijoina. Komission 
yksiköiden toiminnassa esiintyvät 
heikkoudet helpottivat myös petosten 
tekemistä. 
Komissio jätti asian vuonna 1997 Espanjan, 
Italian ja Portugalin oikeusviranomaisten 
käsittelyyn. Verkostojen vaikeaselkoisuuden 
vuoksi koordinointi syyttäjäviranomaisten 
välillä ja yhteistyö komission yksiköiden 
kanssa on olennaisen tärkeää tutkimusten 
loppuun saattamiseksi. Tähän suuntaan 
onkin edetty merkittävästi, kun komissio on 
ottanut käyttöön kaikki keinonsa yhteistyön 
edistämiseksi. 
Samaan aikaan ovat olleet käynnissä 
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4253/88 24 
artiklassa säädetyt menettelyt päätösten 
purkamiseksi ja aiheettomasti maksettujen 
summien takaisinperimiseksi38. 
2.2.4 Välittömiin menoihin kohdistuvat 
petokset 
Välittömillä menoilla tarkoitetaan menoja, 
jotka hyödyttävät tuensaajia komission 
yksiköiden suoraan hoitamien ja valvomien 
sopimusten kautta. Ne edustivat vuonna 
1997 noin 12:ta prosenttia yhteisön 
menoista tutkimuksen, koulutuksen ja 
energian alalla. Myös niihin voi kohdistua 
petoksia, kuten seuraavasta käy ilmi. 
Saksalaista yhtiötä, joka oli saanut 
komissiolta huomattavaa tukea eri 
tutkimushankkeille uusiutuvien 
energiamuotojen alalla, epäiltiin petoksesta. 
Komissio käynnisti sitä koskevat alustavat 
tutkimukset. Loppujen lopuksi tutkimukset 
johtivat toimivaltaisen tuomioistuimen 
(Amstgericht Duisburg) konkursseja 
käsittelevään osastoon, jossa oli 
37 EYVLL 374, 31.12.1988. 38 Katso tähän liittyen 1 luvun 1.3.1 jakso. 
30 
käynnistynyt kyseiseen yhtiöön kohdistuva 
konkurssimenettely. Nopeasti kerätyistä 
tiedoista kävi ilmi, että yhtiö oli kavaltanut 
huomattavia rahasummia. 
Komissio jätti asian sekä pääasialliset 
todisteet toimivaltaiselle 
syyttäjäviranomaiselle, joka ryhtyi 
syytetoimiin yhtiön vastuuhenkilöitä vastaan 
konkurssirikkomusten ja tuen kavaltamisen 
vuoksi. 
Tutkimuksista ilmeni, ettei yhtiö ollut tehnyt 
konkurssi-ilmoitusta lakisääteisestä 
velvoitteestaan huolimatta. Se kavalsi 
komissiolta saamansa maksut muihin 
tarkoituksiin tutkimussopimuksia varten 
saamansa maksut, kuten saatavien 
maksamiseen velkojilleen. Rahallisen 
menetyksen määräksi arvoitiin 2,1 
miljoonaa ecua, ja asiaan liittyvät 
oikeustoimet on käynnistetty. 
2.3 Alv-petokset: tutkimusten 
kehittämisen edellytykset 
Alv:hen kohdistuviin petoksiin liittyvä 
problematiikka vastaa veropetoksiin 
alttiiden tuotteiden (alkoholin ja tupakan) 
tilannetta. Niillä on huomattavaa 
taloudellista merkitystä, joka kohdistuu 
ensisijaisesti kansalliseen talouteen mutta 
jonka mittasuhteet edellyttävät myös 
yhteisön tasolla tehtyjä ratkaisuja. 
Tehokkuuden parantamiseksi UCLAFin 
yhteyteen on perustettu vuonna 1995 alv-
petoksia käsittelevä yksikkö. Siitä lähtien 
jäsenvaltioiden kanssa on järjestetty 
säännöllisiä tapaamisia, joissa on valmisteltu 
kansallisia hallintoja työskentelemään 
yhdessä. 
Alv-yksikön toiminta perustuu 
jäsenvaltioiden sille toimittamaan tietoon 
epäillyistä petoksista. Se osallistui vuonna 
1997 kahdeksaantoista tutkintaan, joihin 
liittyvien verojen kokonaisarvo oli yli 300 
miljoonaa ecua39. 
39 Kyseiset tapaukset koskivat rahan, metallin, nahan, 
muiden kuin rautaa sisältävien metallien, elektronisten 
komponenttien, videoiden, autojen yms. kauppaa. Yhteistyö jäsenvaltioiden ja komission 
välillä ei ole kuitenkaan niin tehokasta, kuin 
se voisi olla40, mikä käy myös ilmi 
seuraavassa tapauksessa. 
Tanska pyysi yhteisöltä apua selvittääkseen 
tilanteen, jossa yhtiöt näyttivät 
systemaattisesti laiminlyövän alv-
järjestelmää romumetallin alalla toimivissa 
yhtiöissä. Oli luotu hankintaverkostoja, 
joiden puitteissa nämä pöytälaatikkoyhtiöt 
ostivat suuria määriä metallia Lontoon 
metallipörssiä korkeammin hinnoin. Sen 
jälkeen nämä yhtiöt myivät metallin suoraan 
suurille tanskalaisille yhtiöille tai muihin 
jäsenvaltioihin, mutta tällä kertaa virallista 
hintaa halvemmalla. 
Pöytälaatikkoyhtiöiden olisi ollut 
mahdotonta jatkaa tällaista liiketoimintaa, 
elleivät ne olisi järjestelmällisesti 
pimittäneet liiketoimiin liittyvää alv:tä. 
Niinpä oli tarpeen ryhtyä tutkimuksiin 
petoksen laajuuden ja eri jäsenvaltioissa 
toimivien asiakasyhtiöiden 
osallistumisasteen määrittämiseksi. 
Erään jäsenvaltion toimivaltainen yksikkö ei 
voinut kuitenkaan tehdä yhteistyötä 
juridisten vaikeuksien vuoksi. Kyseinen 
jäsenvaltio ei ole voinut vieläkään ratkaista 
ratkaista verosalaisuuteen liittyvää 
ongelmaa voidakseen osallistua 
täysimääräisesti yhteisiin kansainvälisiin 
alv-petosten vastaisiin toimiin, kuten suurin 
osa muista jäsenvaltioista tekee 
merkittävissä tapauksissa. 
Lisäksi samaisen jäsenvaltion valtiolliset 
tilintarkastajat eivät saaneet valtuuksiensa 
perusteella nähdä suoraan yhtiöön liittyviä 
asiakirjoja ja tilejä. Tarvittavien valtuuksien 
puuttuminen ja erot eri jäsenvaltioiden 
valtuuksien välillä rajoittavat merkittävästi 
tehokkaita tutkimuksia monimutkaisissa 
kansainvälisissä petostapauksissa. 
Nämä tapaukset osoittavat, että 
jäsenvaltioiden on ryhdyttävä pikaisesti 
tarpeellisiin toimiin yhteistyöhön liittyvien 
järjestelyjen, menettelyjen ja toimivallan 
40 Katso myös luvun 3 jakso 3.5.2. 
31 
hoitamiseksi siten, että varmistetaan tehokas 
yhteistyö alv-petosten torjunnan kaikilla 
tasoilla. Eroavaisuudet yhteisöoikeuden41 
täytäntöönpanossa eri jäsenvaltioissa 
synnyttävät verukkeita ja mahdollisuuksia 
veronkiertoon. Yhdenmukaistaminen on 
tarpeen, jotta estettäisiin petokseen 
syyllistyviä hyödyntämästä verosalaisuutta 
koskevien sääntöjen ja kansallisten 
veroviranomaisten valtuuksien välillä 
esiintyviä eroja. 
Yhteistyön tehostamiseksi olisi myös 
selvennettävä yhteisön lainsäädäntöä ja 
annettava komissiolle mahdollisuus puuttua 
arvonlisäverotukseen kohdistuviin petoksiin, 
jotka ovat yhteisön kannalta merkittäviä, ja 
koordinoida tarvittaessa näitä toimia. Tulli-
ja maatalousalalla olemassa olevia 
säännöksiä vastaavia säännöksiä olisi syytä 
luoda myös tälle alalle. 
Kuudes neuvoston alv-direktiivi 77/388/ETY, annettu 
17 päivänä toukokuuta 1977, jäsenvaltioiden 
liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta -
yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen 
määräytymisperuste (EYVL L 145, 13.6.1977). 
32 
3. YHTEISTYÖN VAHVISTAMINEN JÄSENVALTIOIDEN KANSSA 
Tässä luvussa käsitellään yhteistyön 
vahvistamista jäsenvaltioiden kanssa 
yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi, 
joka on petostentorjuntaa koskevan 
työohjelman 1997-1998 keskeinen aihe. 
Ensin tarkastellaan eräitä merkittäviä 
jäsenvaltioiden aloitteita, joilla pyritään 
suojaamaan yhteisön etua. Tämän jälkeen 
käsitellään jäsenvaltioiden kanssa tehtävää 
käytännön poliisi- ja oikeudellista 
yhteistyötä, joka on tehty mahdolliseksi 
saattamalla voimaan uusia oikeudellisia 
säännöksiä, kuten 5 luvussa 
yksityiskohtaisemmin esitetään ja paikan 
päällä suoritettujen tarkastusten yhteydessä 
solmittujen epävirallisten yhteyksien avulla. 
Luvussa käsitellään kuitenkin ennen kaikkea 
välillistä verotusta. Tarkoituksena on 
osoittaa, että komissio ja jäsenvaltiot ovat 
hyvin tietoisia siitä, että olemassaolevia 
järjestelmiä on vahvistettava, jotta niin 
kansalliset kuin yhteisönkin edut 
vaarantavaa talousrikollisuutta voidaan 
torjua entistä tehokkaammin. 
3.1 Jäsenvaltioiden aloitteet 
yhteisön taloudellisten etujen 
suojaamiseksi 
Kuten aikaisempinakin vuosina, erityisesti 
vuosina 1995 ja 199642, jäsenvaltiot 
pyrkivät myös vuonna 1997 organisoimaan 
yksikkönsä siten, että ne pystyisivät 
erityisten toimivaltuuksiensa ansiosta 
tehokkaammin torjumaan petoksia ja 
talousrikollisuutta, joka kohdistuu yhteisön 
talousarvioon ja vaarantaa yhteisön 
taloudelliset ja kaupalliset edut. 
Niinpä Tanskassa yksikkö 
(petostentorjuntaan erikoistunut toimisto)43, 
jonka tehtävänä on käsitellä yhteisön talousarvioon liittyviä petoksia tullialalla 
(tulot ja menot) sijoitettiin kansallisten 
petostentorjuntayksiköiden yhteyteen.. 
Samoin kansallisten poliisiviranomaisten 
yhteydessä on valtiollinen 
talousrikollisuuden torjuntaan erikoistunut 
yksikkö44 , joka on vastuussa yhteisön 
taloudellisia etuja vahingoittaviin petoksiin 
liittyvien monimutkaisten tutkimusten 
koordinoinnista. 
Kreikassa on annettu 
valtiovarainministeriöön perustetulle 
SDOE:lle (talousrikollisuuden torjuntaan 
erikoistunut toimisto) erityistehtäväksi 
yhteisön etujen suojaaminen. Se aloitti 
toimintansa vuonna 1997, mutta on tehnyt 
komission kanssa yhteistyötä jo useaan 
otteeseen. 
Portugali ilmoitti (26. marraskuuta) 
perustavansa yksikön, jonka tehtävänä on 
koordinoida tutkimuksia tulli- ja 
veroasioissa (UCLEFFA45). Yksikön 
toimivaltuudet kansallisella tasolla 
muistuttavat UCLAF.n toimivaltuuksia 
yhteisön tasolla, ja siitä tulee yhteisön 
yhteistyökumppani samalla tavalla kuin 
ICL AF Ranskassa ja Guardia di Finanza 
Italiassa. 
Ranskan kansalliset poliisiviranomaiset, 
jotka osallistuvat kaikkien rikollisuuden 
muotojen torjuntaan ja jotka tekevät 
parhaillaan laajaa kansainvälistä tutkimusta 
(erityisesti brittiläiseen lihaan kohdistuvan 
maahantuontikiellon rikkomisesta), ovat 
kutsuneet UCLAFin edustajia esittelemään 
tutkimusosastojensa päälliköille46 
vuonna 1998 järjestettävässä seminaarissa 
44 Afd. for Saerltg okonomisk Kriminalitet. 
45 Unidade de Coordenaçflo da Luta contra a Evasäo e a 
Fraude Fiscal e Aduaneira. 
42 
43 Ks. vastaavat petostentorjuntaa koskevat 
vuosikertomukset: vuodelle 1995 5 luku ja vuodelle 
1996 4 luku. 
Svigsbekaempelsekontoret. 46 Tutkimusosastoilla on rikosten torjuntaan liittyviä 
toiminnallisia ja alueellisia toimivaltuuksia. Niiden 
toiminta-alue vastaa hovioikeuksien toiminta-aluetta 
(minkä vuoksi tutkimusosastot ja yleiset syyttäjät ovat 
yhteydessä toisiinsa säännöllisesti). 
33 
komission taloudellisten etujen suojaamista 
koskevaa yhteisön politiikkaa ja 
petostentorjuntastrategiaa sekä sen 
merkitystä liittyen niiden omaan asemaan 
petostentorj unnan keskusyksikkönä. 
3.2 Keskinäisen avunannon 
välineet hallinnon alalla tulli-
ja maatalousasioissa 
Tavaroiden, henkilöiden, palveluiden ja 
pääomien liikkuvuuden kaikista esteistä 
vapautuneessa Euroopassa on välttämätöntä 
kehittää tutkintaa, jota kansalliset 
erityisyksiköt suorittavat yhteistyössä 
komission tukemana erityisesti silloin, kun 
kyseessä ovat niin sanotut petoksille alttiit 
alat tai tavarat ja kun tutkimuksiin liittyy 
kansainvälisiä näkökohtia. 
Klassinen yhteistyöväline jäsenvaltioiden ja 
komission välillä sääntöjenvastaisuuksien ja 
petosten tehokkaaksi torjumiseksi tulli- ja 
maatalousasioissa on keskinäinen avunanto, 
jonka merkitys on edelleen suuri. 
Uusi neuvoston asetus (EY) N:o515/9747 
keskinäisestä avunannosta tulli- ja 
maatalousasioissa hyväksyttiin 13 päivänä 
maaliskuuta komission vuonna 1992 
tekemän ehdotuksen perusteella. Tämä 
asetus jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten 
keskinäisestä avunannosta sekä 
jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten ja 
komission yhteistyöstä tulli- ja 
maatalousasioita koskevan lainsäädännön 
moitteettoman soveltamisen 
varmistamiseksi kumosi tullessaan voimaan 
13 päivänä maaliskuuta 1998 neuvoston 
asetuksen (ETY) N :o 1468/81. Siinä 
vahvistetaan yhteisön järjestelmää 
sääntöjenvastaisuuksien torjumiseksi 
kyseisillä aloilla. Lisäksi se muodostaa 
oikeudellisen kehyksen, jonka perusteella 
tulli- tai maatalousalan 
sääntöjenvastaisuuksia koskevia 
erityistietoja voidaan koota 
keskustietokantaan (TTJ: 
tullitietojärjestelmä), joka on jäsenvaltioiden 
ja komission toimivaltaisten yksiköiden käytettävissä; tässä yhteydessä on 
varmistettava tietojen luottamuksellisuus ja 
henkilötietosuoja. 
Vuodesta 1992 lähtien käytössä on ollut 
sähköpostijärjestelmä (SCENT48/™), 
jonka piirissä on tällä hetkellä noin 
400 päätettä lähinnä jäsenvaltioiden 
tulliasioiden tutkimisesta vastaavissa 
yksiköissä sekä yhteisön tärkeimmissä 
satamissa ja lentokentillä. Ne muodostavat 
tietojenvaihtojärjestelmän, eivät tietojen 
talletusjärjestelmää. 
Nämä luonteeltaan hallinnolliset tiedot49 
säilytetään TTJ:ssä vain niin kauan kuin 
niitä tarvitaan sääntöjenvastaisuuksien 
ehkäisemiseen, tutkimiseen ja 
oikeuskäsittelyyn. Yhteisön tasolla ne ovat 
ainoastaan jäsenvaltioiden ja komission 
erikseen valtuuttamien yksiköiden (kuten 
UCLAF:n) käytössä. 
Tämä toimintamalli on ensimmäinen askel 
Euroopan parlamentin toivomaan 
suuntaan50 luoda komission yhteyteen 
keskitetty EU:n tullitietojärjestelmä, johon 
jäsenvaltiot toimittaisivat kaikki hallussaan 
olevat tulli- ja maatalousalan petosten 
torjuntaa koskevat strategiset ja käytännön 
tutkimustiedot. 
3.3 Muita yhteistyömuotoja tulli-, 
maatalous- ja omien varojen 
aloilla 
• Tavaroiden liikkuvuutta koskevaan 
menettelyyn (passitusmenettelyyn) liittyy 
paljon väärinkäytöksiä. 
Yhteisön/yhteiseen passitusmenettelyyn 
47 EYVLL82, 22.3.1997. Ks. myös petostentorjuntaa 
koskeva vuosikertomus 1995,2 luku. 48 Tullivalvonnan tietoverkko (System for a Customs 
Enforcement NeTwork). 
49 Tämän tietokannan perustamiseksi yhteisön 
ulkopuolisia tulliasioita (huumeet jne.) koskevan 
petosten torjunnan alalla oikeusperusta löytyy 
tietotekniikan käyttöä tullialalla koskevasta 
yleissopimuksesta (EYVLC316, 27.11.1995), jota ei 
ole vielä ratifioitu. 
50 Euroopan parlamentin yhteisön passitusjärjestelmää 
käsittelevän tutkintavaliokunnan antaman loppuraportin 
kolmas suositus (asiak. A4-0053/97,20.2.1997). 
34 
parhaillaan tehtävien uudistusten51 
tarkoituksena on selkiyttää ja 
yksinkertaistaa yhteisön säännöksiä sekä 
käytännön toimien yhteensovittamista, 
jotta voidaan varmistaa tasapaino 
luotettaville toimijoille annettavien 
helpotusten ja passituksen turvallisuuden 
välillä. 
Peruspassitusmenettely, jossa vakuus 
asetetaan kattamaan täysimäärisesti 
yksittäinen kuljetus ja koskee vain yhtä 
passitusta, sovelletaan kaikkiin 
toimijoihin, toisin kuin yksinkertaistettua 
menettelyä, jossa toimija voi 
luotettavuutensa ja riskien mukaan 
hyötyä erilaisista helpotuksista, muun 
muassa vakuuden tason muuttamisesta. 
Turvallisuuden ja valvonnan osalta 
kaavaillaan myös torjuntatoimien 
vahvistamista perusmenettelyssä ja 
helpotusten myöntämistä vasta sen 
jälkeen, kun riskit on analysoitu ja 
toimijoiden luotettavuus on tutkittu, 
samalla kun otetaan huomioon 
toimijoiden itsensä soveltamat 
turval 1 i suustoimenpiteet. 
Komission asetuksessa (EY) N:o 75/9852 
tietyistä yhteisön tullikoodeksin 
soveltamista koskevista säännöksistä 
annetun komission asetuksen (ETY) 
N:o 2454/9353 muuttamisesta on lisäksi 
otettu käyttöön uusia, meritse 
kuljetettavien tavaroiden 
tullioikeudellista asemaa ja passitusta 
koskevia säännöksiä sekä laadittu uudet 
luettelot petoksille alttiista tavaroista. 
Parlamentille ja neuvostolle esitettiin 
lisäksi 28 päivänä syyskuuta ehdotus 
yhteisön tullikoodeksin muuttamisesta54 yhteisön passituksen ja vakuuksien 
soveltamisen alalla. 
Lisäksi kaikkiin asianomaisiin maihin 
(EY, EFTA - lukuun ottamatta Islantia ja 
Visegrad-maita) on perustettu 
eurooppalainen verkosto, joka koostuu 
21 kansallisesta koordinaattorista ja 
330 paikallisesta, passituksesta 
vastaavasta yhteyshenkilöstä. Heidän 
välilleen ollaan luomassa 
sähköpostiyhteys vuoden 1998 aikana. 
Tämän lisäksi on kaavailtu yhteisiä, 
koordinoituja valvontaoperaatioita 
erityisesti seuraavilla aloilla: 
- tulliasiakirjojen leimojen ja 
vakuustodistusten aitouden 
tarkastaminen (yhteisön sähköisen 
hakemiston avulla55), 
niin sanottujen arkojen tai 
riskialttiiksi arvioitujen tavaroiden 
tarkastaminen, 
meritse ja ilmateitse toteutettavien, 
yksinkertaistetun menettelyn piiriin 
kuuluvien passitusten 
jälkitarkastukset, sekä 
- riskialttiiksi luokiteltujen 
matkareittien ja muiden seikkojen 
selvittäminen. 
Uutta tietokoneistettua 
passitusjärjestelmää (NCTS) koskeva 
hanke siirtyi tänä vuonna toiseen 
vaiheeseensa, jossa järjestelmä 
rakennetaan ja sitä aletaan toteuttaa56. 
Jotta voitaisiin paikata 
tietotekniikkainfrastruktuurin käyttöön 
ottoon liittyvä viivästyminen 18-
24 kuukaudella, toiseen vaiheeseen 
osallistuvien maiden kanssa ollaan 
kehittämässä uutta strategiaa. 
Crf 
91 Euroopan passitusta koskeva toimintasuunnitelma -
uusi tullipolitiikka, jonka komissio esitti 30 päivänä 
huhtikuuta, asiak. KOM(97) 188 lopullinen, 
EYVLC176, 10.6.1997. 
52 EYVLL 7, 13.1.1998. 
53 EYVLL 253, 11.10.1993. 
54 KOM(97) 472 lopullinen (EYVL C 337, 7.11.1997). 55 Komission (PO XXI) vuonna 1997 perustamalla TCT-
järjestelmällä (passitusta koskevien leimojen 
lähettämisjärjestelmä) voidaan kaikkien niiden maiden 
tulliviranomaisille, joissa yhteisön/yhteinen 
passitusmenettely on käytössä, lähettää sähköisessä 
muodossa kuvia ja tietoja leimoista ja tullisineteistä, 
joita tulliviranomaiset käyttävät passitustoiminnassa. 
56 Ks. petostentorjuntaa koskeva vuosikertomus 1996, 
5 luku. 
35 
Tarkoituksena on noudattaa alkuperäistä 
aikataulua näistä arvaamattomista 
tekijöistä huolimatta rajaamalla 
käynnistämisvaiheessa muun muassa 
järjestelmän toiminnot 
passitusoperaatioiden seurannan kannalta 
välttämättömimpiin viesteihin ja 
koskemaan vain rajattua määrää 
passituksia valvovia tullitoimipaikkoja. 
Tietojenvaihto ennakkovaroitus­
järjestelmässä ("Early Warning System -
EWS") on osoittautunut jälleen 
merkittäväksi ja hyödylliseksi 
tietolähteeksi. Vuonna 1997 
järjestelmässä mukana olevien 
tulliyksiköiden välillä lähetettiin yli 
43 000 viestiä57. 
Komissio sai vuonna 1997 valmiiksi 
yhdessä jäsenvaltioiden kanssa uuden 
tullialaa koskevan tarkistetun oppaan 
riskien analysoinnista, jolla pyritään 
edistämään tullivalvonnassa käytettävien, 
valvontaan liityvien tekniikoiden 
soveltamista. 
Sen sijaan "mustan listan" muodostama 
ennakkoiIlmoitusjärjestelmä maatalouden 
alalla ei ole vielä täyttänyt tarkoitustaan. 
Järjestelmä otettiin käyttöön neuvoston 
asetuksella (EY) N:o 1469/95, ja se 
pantiin täytäntöön komission asetuksella 
(EY) N:o 745/9658. Järjestelmä on otettu 
käyttöön kaikissa jäsenvaltioissa, mutta 
ne olivat ilmoittaneet vuoden 1997 
loppuun mennessä ainoastaan noin 
kahdestatoista "epäluotettavaksi" 
luokitellusta taloudellisesta toimijasta. 
Vuonna 1995 käyttöön otettu ilmainen 
palvelunumero on jälleen osoittautunut 
hyödylliseksi puolueettomien lisätietojen 
lähteeksi. UCLAF sai vuonna 1997 lähes 
1 500 puhelua, joista noin 10 % tutkitaan 
tarkemmin. 
57 Viestit koskevat kuljetuksia, joista vain osan on 
tarkastuksessa todettu liittyvän epäselviin liiketoimiin. 3.4 Esimerkkejä yhteistyöstä 
kansallisten poliisi- ja 
oikeusviranomaisten kanssa 
Komission (UCLAF) ja jäsenvaltioiden 
poliisiviranomaisten välisille suhteille 
luodaan perusta erityisesti EY:n 
perustamissopimuksen 5 ja 209 a artiklassa 
sekä yhteisöjen taloudellisten etujen 
suojaamista koskevissa sopimuksissa, jotka 
on kuitenkin vielä ratifioitava 
jäsenvaltioissa59. 
Lisäksi yhteisön petostentorjuntastrategian 
neljännessä pääkohdassa mainitaan 
kansallisen tason lainsäädännön 
yhteensopivuuden parantaminen, jotta 
rikosoikeudellista rangaistuspolitiikkaa 
voitaisiin soveltaa yhteisön talousarvioon 
kohdistuvissa rikoksissa. Alkuna tälle ovat 
ensimmäisen pilarin piirissä hyväksytyt 
johdetun oikeuden säännökset ja Euroopan 
unionista tehdyn sopimuksen VI osastossa 
mainitut keinot. 
Tekemiensä tarkastusten ja tutkimusten tai 
jäsenvaltioista, Euroopan parlamentilta, 
tilintarkastustuomioistuimelta tai muista 
tietolähteistä, kuten ilmaisesta 
palvelunumerosta, saamiensa tietojen 
yhteydessä UCLAF voi saada tietoonsa 
asioita, jotka sen on ilmoitettava kansallisille 
oikeusviranomaisille tutkintaa varten. 
Samoin, jos jäsenvaltiot toteavat 
sääntöjenvastaisuuden, niiden on samoin 
mahdollisesti ilmoitettava 
oikeusviranomaisille tähän liittyviä tietoja 
voimassa olevien kansallisten menettelyjen 
mukaisesti. Tapaukset tulisi kuitenkin 
ilmoittaa yhteisön alueella 
oikeusviranomaisille aina samojen 
menettelytapojen mukaisesti. Komission 
asema tässä asiassa on olennainen. 
Yhteistyötä oikeusviranomaisten kanssa 
kuvaa yhtäältä se suora todistusvoima, joka 
annetaan yhteisön tarkastajien 
tarkastuskäyntien perusteella laatimille 
kertomuksille (komission aktiivinen asema 
tiedon suorana välittäjänä), ja toisaalta 
rikosoikeudellisen asiantuntijaryhmän 
58 I-YVLL102, 25.4.1996, asetus neuvoston asetuksen 
(EY) N:o 1469/95 soveltamista koskevista 
yksityiskohtaisista säännöistä (EYVLL145, 
29.6.1995). 59 Ks. 5 luku, kohta 5.4.1. 
36 
perustaminen UCLAF:n yhteyteen 
valmistelemaan muun muassa 
oikeuskäsittelyyn vaadittavia asiakirjoja 
rajatylittävissä petostapauksissa. Tämän 
koordinointiroolin tarkoituksena on tehdä 
tällaiset rajatylittävät yhteydet helpommiksi. 
3.4.1 Euron väärentämisen vaara 
Euroopan rahapoliittisen instituutin60 ja 
komission välisen yhteydenpidon 
seurauksena komissio alkoi yhdessä 
kansallisten asiantuntijoiden kanssa pohtia 
rahan väärentämiseen liittyviä ongelmia. 
Toiminnan tarpeen määrittelyssä lähdetään 
yhteisen valuutan uskottavuuden ja aitouden 
määrätietoisesta puolustamisesta unionissa. 
Yleisesti voidaan todeta väärentämisuhan 
kasvavan, kun uusi yhteinen valuutta otetaan 
käyttöön, joten euron suojaamiseen 
soveltuvia toimenpiteitä tutkitaan 
parhaillaan. 
EMU:n ja euron puolustamista varten 
laadittava oikeudellinen kehys sekä 
tarpeelliset suojavälineet ja -keinot 
edellyttävät uuden tilanteen 
ennakkoarviointia ja yhteistä pohdintaa 
väärentämiseen perehtyneiden 
asiantuntijoiden kanssa. Komissio on 
ehdottanutkin neuvoston poliisiyhteistyötä 
koskevan työryhmän puheenjohtajamaa 
Luxemburgille kaikkien väärentämiseen 
perehtyneiden poliisin asiantuntijoiden 
koolle kutsumista yhdessä UCLAF:n kanssa 
välikertomuksen laatimiseksi 
suuntaviivoista; puheenjohtajamaa hyväksyi 
ehdotuksen. 
Kun kansalliset valuutat korvataan yhteisellä 
rahalla tilanteessa, jossa kullakin 
jäsenvaltiolla on omat keinonsa ehkäistä ja 
torjua rahan väärentämistä, on kaikkien sekä 
kansallisella että yhteisön tasolla toimivien 
erityisyksiköiden, toimielinten ja muiden tahojen välille luotava tarvittavat vaihto- ja 
yhteistyöjärjestelyt sekä laadittava rahan 
väärentämistä koskeva yhteinen määritelmä 
ja tarvittavat järjestelyt rahanväärentämisen 
torjumiseksi keskitetysti. Neuvoston 
28 päivänä huhtikuuta 1997 hyväksymässä 
järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa 
koskevassa toimintasuunnitelmassa 
mainitaan lisäksi komission velvollisuus 
tutkia tarvetta luoda yhteisiä määräyksiä 
seteleiden ja kolikoiden väärentämiseen 
liittyvän järjestäytyneen rikollisuuden 
torjumiseksi ottaen huomioon 
yhtenäisvaluutan käyttöönotto 
(26 suositus)61. 
3.4.2 Komission rikosoikeudellinen 
asiantuntijaryhmä 
Petostentorjuntaa koskevassa työohjelmassa 
1997-1998 mainitaan välitys- ja 
rikosoikeudellisen asiantuntijayhteyden 
perustaminen yhteyksien lisäämiseksi 
kansallisiin oikeusviranomaisiin. Myös 
Euroopan parlamentti on suositellut 
voimakkaasti tämän rikosoikeudellisen 
asiantuntijayhteyden perustamista62, joka 
UCLAF:n yhteyteen sijoitettuna kokoaa 
yhteen rikos- ja rahoitusoikeuden 
asiantuntijoita jäsenvaltioista yhteyksien 
parantamiseksi rikosoikeudellisista 
menettelyistä vastaaviin kansallisen tason 
poliisi- ja oikeusviranomaisiin. 
Tämän asiantuntijaryhmän tehtävänä on 
antaa teknistä ja käytännön apua 
viranomaisille ja helpottaa kansainvälistä 
koordinaatiota. Kansallisten 
oikeusjärjestysten tuntemus helpottaa 
rikostutkijoiden tehtävää erityisesti paikan 
päällä tapahtuvan tutkimusten valmistelun ja 
paikan päällä tehtävien tarkastusten osalta. 
Ryhmän on kyettävä takaamaan asian 
saattaminen pikaisesti toimivaltaisten 
syyttäjien ja tuomarien käsiteltäväksi ja 
tunnistamaan oikeustoimen kansainvälisestä 
60 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen mukaisesti ERI 
perustettiin talous-ja rahaliiton valmistelua varten. Sen 
pääasiallisena tehtävänä on luoda toimintakehys, joka 
on välttämätön Euroopan keskuspankista ja 
kansallisista keskuspankeista muodostettavan Euroopan 
keskuspankkijärjestelmän moitteettoman toiminnan 
kannalta. 61 
62 EYVLC 251, 15.8.1997. 
Edellä mainitun Euroopan parlamentin yhteisön 
passitusjärjestelmää käsittelevän tutkintavaliokunnan 
antaman loppuraportin 18 suositus. 
37 
ulottuvuudesta johtuvat sisällölliset ja 
oikeudelliset näkökohdat, jotta 
oikeudellisten yhteistyömenettelyjen 
koordinointi reaaliajassa on mahdollista. 
Oikeudellinen yhteistyö yhteisön 
ulkopuolisten valtioiden kanssa on niin 
ikään välttämätöntä. Se tulisi myös järjestää 
käytännöllisellä tavalla rikosoikeudellisiin 
menettelyihin perehtyneiden 
asiantuntijoiden kanssa, jotta voitaisiin 
ratkaista esiin tulevat ongelmat, jotka ovat 
sitäkin huolestuttavampia, kun 
rikollisverkostot toimivat yhteisön 
ulkopuolisista valtioista käsin (Sveitsi, 
Liechtenstein, Neitsytsaaret, Panama)63. 
Uudet keinot, jotka UCLAF:n tarkastajille 
annetaan neuvoston uudessa asetuksessa 
(Euratom, EY) N:o 2185/96 komission 
paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja 
todentamisista, lisäävät entistä enemmän 
tarvetta oikeudelliseen valvontaan. Myös 
yhteisön taloudellisten etujen suojaamista 
koskevan sopimuksen toisessa pöytäkirjassa 
viitataan komission velvollisuuteen antaa 
apua petoksia, lahjontaa ja rahanpesua 
koskevissa tutkimuksissa64. Komission 
rikosoikeudellinen ryhmä on perustettu 
tämän avun antamiseksi, ja sen 
toimintakyky nähdään sen jälkeen, kun 
jäsenvaltiot ovat ratifioineet toisen 
pöytäkirjan. 
3.5 Yhteistyö välillisen verotuksen 
alalla (valmisteverot ja ALV) 
Yhteisön taloudellisia etuja vahingoittavat 
petokset vaikuttavat suuruusluokasta 
riippumatta myös jäsenvaltioiden 
kansantalouteen. Tässä suhteessa on 
välttämätöntä käyttää olemassa olevia 
yhteistyövälineitä välillisen verotuksen 
alalla ja tarvittaessa parantaa niiden sisältöä 
toiminnan arvioinnin jälkeen. 
63 
64 Vaikka esimerkiksi Sveitsin kanssa on solmittu 
hallintoviranomaisten keskinäistä avunantoa 
tulliasioissa koskeva sopimus, oikeudellinen seuranta ei 
suju sen takia, että tulli- ja veroalan rikoksiin 
sovellettavaa keskinäistä avunantoa koskevaa 
yleissopimusta ei ole tehty. 
Ks. 6 luku, kohdat 5.1, s. 47 ja 5.4.2, s.49. Jäsenvaltiot ja komissio ovat vuonna 1997 
syventäneet vuoropuheluaan välillisen 
verotuksen alalla yhteistyön lisäämiseksi, 
jotta petostapauksia voitaisiin analysoida 
paremmin ja torjuntakeinoja voitaisiin 
vahvistaa. Tässä tarkoituksessa komissio ja 
välillisestä verotuksesta (valmisteverot ja 
ALV) vastuussa olevat kansalliset 
hallintoyksiköt ovat olleet lähes päivittäissä 
yhteydessä. 
3.5.1 Valmisteverot 
Tupakan ja alkoholin valmisteverojen alalla 
havaitut petostapaukset ovat saavuttaneet 
hälyttävän tason. Komission oli pakko 
perustaa maaliskuussa yhdessä 
jäsenvaltioiden kanssa korkean tason 
työryhmä65 pohtimaan ratkaisuja tupakan ja 
alkoholin valmisteveroja koskeviin 
petoksiin. Ryhmän tehtävänä on myös 
varmistaa, että ennalta ehkäiseviä 
toimenpiteitä otetaan käyttöön niiden 
toimenpiteiden lisäksi, joilla petokset 
pyritään havaitsemaan ja saattamaan ne 
oikeuskäsittelyyn66. 
Korkean tason työryhmä kokoontui 
vuonna 1997 kolme kertaa. Sen työskentely 
kattoi eri aloja, kuten tullit, ALV.n ja 
valmisteverot. Ryhmässä määriteltiin 
petoksen luonne ja laajuus. Ryhmässä 
otettiin esiin puutteita niin valmisteveroja 
koskevien verotusjärjestelmien toiminnan, 
jäsenvaltioiden suorittamien tarkastusten 
tehokkuuden kuin itse lainsäädännönkin 
osalta. 
65 Ryhmä laatii toimintakertomuksen tullista ja 
välillisestä verotuksesta vastaaville pääjohtajille 
huhtikuussa 1998. 
66 Vähän aikaa korkean tason työryhmän ensimmäisen 
kokoontumisen jälkeen pidettiin Matthaeus-Tax-
seminaari (yhteisön toimintaohjelma, jonka 
tarkoituksena on muun muassa kehittää jäsenvaltioiden 
keskinäistä ymmärtämystä sisämarkkinoiden 
toteuttamisesta välillisen verotuksen alalla), jonka 
aiheena olivat sääntöjenvastaisuudet yhteisön sisällä 
liikkuvien tavaroiden valmisteveroissa. Ks. myös 
ALV.a koskeva kohta 3.5.2, jäljempänä s. 39. 
38 
Yhteisön passitusjärjestelmän viimeaikaisen 
tehostamisen seurauksena67 rikollisjärjestöt 
ovat nyt tarttuneet 
valmisteverojärjestelmään, jossa on 
vastaavia heikkouksia niin tarkastuksissa 
kuin itse lainsäädännössäkin68. Niinpä 
komissio aikoo keskittyä 
valmisteverojärjestelmän vahvistamiseen ja 
erityisesti näistä veroista vapautettujen 
tuotteiden liikkumisen valvontaan. 
3.5.2 ALV 
Komissio jatkoi vuonna 1997 
yhteistyöpolitiikkaansa jäsenvaltioiden 
kanssa tarkoituksenaan kansainvälisten 
petosten torjunta ALV:n alalla. 
Matthaeus-Tax -ohjelman piirissä (joka 
korvattiin vuonna 1998 Fiscalis-
ohjelmalla69) vuonna 1997 järjestetyissä 
seminaareissa käsiteltiin petostentorjuntaa, 
erityisesti arvonlisäverovelvolliseksi 
rekisteröitymistä koskevia tarkastuksia, 
verovalvonnan valmistelua ja suunnittelua 
sekä sähköiseen laskutukseen ja sähköiseen 
kaupankäyntiin liittyviä kysymyksiä. 
Komissio osallistui vuonna 1997 
rahoittamalla ja organisoimalla kaksi 
konferenssia ALV-tapauksiin erikoistuneille 
kansallisille rikostutkijoille. Nämä Italian la 
Guardia di Finanzan aloitteesta järjestetyt 
konferenssit johtivat käytännön 
yhteysverkoston vahvistamiseen koko 
yhteisön alueella, ja niissä voitiin myös 
vaihtaa näkemyksiä eri jäsenvaltioissa 
vallitsevista petosten tunnistamistekniikoista 
ja tutkintavaltuuksista. Komissio järjesti 
useita koordinaatiokokouksia samojen 
kansainvälisten petosten kohteena olleiden 
jäsenvaltioiden kesken ja toimi yhteystahona 
kansallisella tasolla tutkittavina olevien 
tapausten seurannan järjestämisessä. Jäsenvaltiot ovat osallistuneet Matthaeus-
Tax -ohjelman virkamiesvaihtoon, jolloin 
virkamiehet saivat tilaisuuden tutustua 
muiden maiden valtionhallintojen 
työskentelyyn. Tämä lisää tulevaisuudessa 
yhteyksiä eri valtionhallintojen välillä ja 
tehostaa siten petostentorjuntaa. Vaihto-
ohjelmaan osallistui vuonna 1997 lähes 
300 virkamiestä. 
Jäsenvaltioiden ja komission välistä 
yhteistyötä vaikeuttavat poliittisen tason 
ongelmat, sillä jotkut jäsenvaltiot 
kieltäytyvät edelleen tunnustamasta, että 
keskinäistä hallinnollista apua koskeva 
yhteisön lainsäädäntö70 muodostaa 
oikeusperustan, jonka avulla komissio voi 
koota ALV-petostapauksia koskevaa tietoa 
tai osallistua niitä koskeviin keskusteluihin. 
On selvää, ettei tilanne voi jatkua, koska se 
vahingoittaa niin kansallisia kuin 
yhteisönkin taloudellisia etuja. Edes 
tietojenvaihto jäsenvaltioiden välillä ei ole 
niin tehokasta kuin sen kuuluisi olla. Sen 
sijaan rikosoikeudellinen yhteistyö 
kansallisten viranomaisten kanssa sujuu 
hyvin silloin, kun on välttämätöntä saada 
kokoon mahdollisimman laaja 
todistusaineisto. 
Petostentorjunnan alakomitea (SCAF), joka 
on välillisen verotuksen alan hallinnollisen 
yhteistyön pysyvän komitean alaryhmä 
petostentorjunnan alalla, on kannustanut 
jäsenvaltioita käyttämään tehokkaammin 
tällä hetkellä käytössä olevaa 
tietokonejärjestelmää ALV:a koskevien 
tietojen vaihtamiseksi (verotusta koskeva 
tullivalvonnan tietoverkko (SCENT)71). 
Tätä varten se on tarkistanut 
tietojenvaihdossa käytettävät 
mallilomakkeet ja ehdottanut niin sanotun 
käyttöohjeen hyväksymistä, jolla 
67 
69 Ks. erityisesti edellä jo mainittu asiakirja "Euroopan 
passitusta koskeva toimintasuunnitelma - uusi 
tullipolitiikka". 
66 Tässä yhteydessä on mielenkiintoista todeta, että 
kivennäisöljyjen alalla eivät jäsenvaltiot ole saattaneet 
UCLAF:n tietoon ensimmäistäkään yhteisön rajojen 
sisäpuolella tapahtunutta petostapausta. 
Ks. jäljempänä kohta 3.5.3, s. 41. 70 Direktiivi N:o77/799/EY jäsenvaltioiden 
toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta 
välittömien verojen alalla (EYVL L336,27.12.1977) ja 
neuvoston asetus (ETY) No218/92 hallinnollisesta 
yhteistyöstä välillisen verotuksen alalla (EYVL L 24. 
1.2.1992). 
71 Välillistä verotusta koskeva järjestelmä, joka käyttää 
tullivalvonnan tietoverkkoa (SCENT) (ks. kohta 3.2, 
s. 34). 
39 
järjestelmästä tehtäisiin 
käyttäjäystävällisempi. Tästä huolimatta 
järjestelmän käyttöaste on edelleen erittäin 
alhainen, ja jäsenvaltiot ovat jopa 
yksimielisesti tunnustaneet, että 
tietojenvaihto on vähäistä ja että seuranta on 
puutteellista erityisesti konkreettisten 
toimien osalta. 
Kyseessä tuntuu kuitenkin olevan 
toisenlainen ongelma. Tietyt jäsenvaltiot 
ovat nimittäin taipuvaisia toimittamaan 
hyödyllistä tietoa vain niille jäsenvaltioille, 
joita kyseessä oleva petostapaus välittömästi 
koskee. Pääasiallisena vaikeutena tietojen 
toimittamisessa etenkin komissiolle 
mainitaan säännöllisesti verotietojen 
luottamuksellisuuteen ja tietosuojaan 
liittyvät kysymykset. On selvää, että 
tällainen rajallinen tietojenvaihto, varsinkin 
jos komissio ei pääse siitä osalliseksi, voi 
ainoastaan vähentää paikallisten toimien 
tehokkuutta. Jos tilanne säilyy samanlaisena, 
yhteisön petostentorjuntastrategian 
määrittely välillisen verotuksen alalla 
vaikuttaa käytännöllisesti katsoen 
mahdottomalta. 
3.5.2.1 Uusia hallinnollisen yhteistyön 
sääntöjä 
Välillisen verotuksen alalla saavutettu 
edistys petostentorjunnassa perustuu 
pääasiassa hallinnollisen yhteistyön ja 
keskinäisen avun aloilla käytettävissä 
olevien välineiden, erityisesti neuvoston 
asetuksen (ETY) N:o 218/92 ja direktiivin 
N:o 77/799/EY, aktiiviseen ja tehokkaaseen 
käyttöön. Komission toisesta 14 artiklan 
mukaisesta kertomuksesta72, jossa 
käsitellään erityisesti tätä aihetta, käy ilmi, 
että monet jäsenvaltiot eivät käytä riittävästi 
näitä välineitä. Välillisestä verotuksesta 
vastaavat pääjohtajat hyväksyivät 
vuonna 1997 tiukkasanaisia suosituksia 
yhteistyön lisäämiseksi. Tällä hetkellä 
jäsenvaltiot ovat vahvistamassa 
yhteistyötään, jotta käytettävissä olevia 
mahdollisuuksia voitaisiin hyödyntää paremmin ja tehostaa siten yhteisvoimin 
petostentorjuntaa. 
3.5.2.2 Samanaikaisesti toteutettavat 
tarkastukset ALV-tapahtumien 
tehostamiseksi 
Kun useat jäsenvaltiot suorittavat 
tarkastuksia yhteisön sisällä samanaikaisesti, 
petostentorjunta paranee merkittävästi73. 
Komissio tuki vuonna 1997 neljää tällaista 
tarkastusta, jotka koskivat 13 jäsenvaltiota. 
Päätavoitteena oli kehittää tapoja 
koordinoida ja toteuttaa tällaisia 
tarkastuksia. Jäsenvaltiot voivat siten 
parantaa sovittua käytäntöä, ja ne ovat 
paremmin valmistautuneita tämäntyyppisten 
tarkastusten suorittamiseen. Lisäksi 
komissio järjesti vuonna 1997 aiheesta 
erityisseminaarin, jonka tulisi lisätä 
tämäntyyppisten tarkastusten suunnittelua 
tulevaisuudessa. Komissio jatkaa 
politiikkaansa, jolla se pyrkii saamaan yhä 
useampia virkamiehiä osallistumaan 
monenvälisiin tarkastuksiin varmistuakseen 
siitä, että sovittu tarkastuskäytäntö ei 
poikkea kaikille jäsenvaltioille yhteisestä 
tarkastusstrategiasta. 
3.5.2.3 Petosriskien analyysi ALV:n 
alalla 
Vuodesta 1996 lähtien petostentorjunnan 
alakomitea on tutkinut ALVioon liittyviä 
petoksia yhteisössä oppiakseen 
tunnistamaan tavallisimmat petostyypit sekä 
tutkiakseen käytettyjä menetelmiä ja niiden 
suorittamista edesauttavia tekijöitä. 
Ensimmäiset tutkimustulokset esitettiin 
jäsenvaltioille vuonna 1997 (alakomiteassa), 
jotta ne voisivat keskittää voimavaransa 
kaikkein riskialtteimmille aloille 
petostapausten havaitsemiseksi ja 
käsittelemiseksi mahdollisimman 
varhaisessa vaiheessa. 
Petostentorjunnan alakomitean (SCAF) 
suorittamat tutkimukset, jotka koskivat lähes 
500 petostapausta (jotka jäsenvaltiot olivat 
72 Asiak. KOM(96) 681. Komission toinen 14 artiklan 
mukainen kertomus neuvoston asetuksen (ETY) 
N:o 218/92 soveltamisesta. 73 Toisessa luvussa esitetty tutkimus, kohta 2.3, s. 31, on 
hyvä osoitus jäsenvaltioiden toimintavaikcuksista 
tällaisissa asioissa. 
40 
valinneet), osoittivat selvästi, että petoksilla 
on vakava vaikutus yhteisön ALV-
järjestelmään ja että useimpiin liiketoimiin 
liittyy nykyisin petoksellista toimintaa. 
Kavallettujen tulojen määrä lähentelee 
573 miljoonaa ecua, ja 30 prosentissa 
tapauksista kavallettu määrä nousee yli 
yhden miljoonan ecun. On syytä uskoa, että 
nämä määrät edustavat vain pientä osaa 
harjoitetusta petostoiminnasta. ALV-
petokset liiketoimissa yhteisön sisällä ja 
yhteisön ulkopuolella toimivien välillä 
muodostavat yhdessä lähes puolet edellä 
mainituista määristä. Petostentorjunnan 
alakomitean selvitysten tulisi herättää 
jäsenvaltiot huomaamaan tilanteen vakavuus 
ja tarve keskittää voimavaransa 
rajanylittäviin liiketoimiin yhteistyötä 
lisäämällä, sillä petollista toimintaa 
harjoittavat käyttävät hyväkseen 
rajavalvonnan puuttumista. 
Tutkimuksessa osoitettiin myös, että tietoja 
ei ole keskitetty riittävästi, mikä tekee 
ilmiön kokonaisvaltaisen arvioinnin 
mahdottomaksi. Tämä tieto on erittäin 
tärkeä jäsenvaltioille, jotta ne kykenisivät 
laatimaan todelliset toimintalinjat huomioon 
ottavan valvontastrategian. Koska komissio 
työskentelee tiiviissä yhteistyössä 
jäsenvaltioiden kanssa, petoksia koskeva 
tieto on parasta koota juuri komissioon, 
missä sitä voidaan analysoida ja mistä se 
voidaan toimittaa eteenpäin, jotta 
petostentorjuntaa voitaisiin tehostaa 
kansainvälisellä tasolla. 
3.5.3 Fiscalis-ohjelma 
Neuvosto käsitteli komission Fiscalis-
ohjelmaa koskevaa ehdotusta 
13. toukokuuta ja 26. marraskuuta74. 
Ohjelma kattaa ajanjakson 
1. tammikuuta 1998-31. joulukuuta 2002. 
Se perustuu mahdollisimman paljon unionin 
tämänhetkiseen toimintaan sekä tarvittavien 
välineiden käyttöön (viestintä- ja 
tietojenvaihtojärjestelmät) yhteistyön 
jatkamiseksi ALV:a ja valmisteveroja 
74 KOM (97) 175 lopullinen (EYVL C 177, 11.6.1997) ja 
KOM (97) 621 lopullinen (EYVL C 1, 3.1.1998). koskevassa petostentorjunnassa. Yhteistyön 
edistämiseksi Fiscalis tarjoaa myös keinot 
kansallisten virkamiesten kutsumiseksi 
yhteen tutkimaan todellisia petostapauksia, 
jotta he saisivat tehtävissään tarvitsemansa 
pätevyyden. Ohjelma kattaa sekä Keski- ja 
Itä-Euroopan maat että Kyproksen ja 
sisältää kolme vaihetta: 
• viestintä- ja tietojenvaihtojärjestelmiä, 
muun muassa VIES-järjestelmää75, 
koskevien opas- ja käsikirjojen 
valmistelu, 
ja • virkamiesvaihto, seminaarit 
monenväliset tarkastukset, 
• kaikkien kansallisten virkamiesten 
yhteinen koulutus. 
3.6 Koulutustoimet 
Kuten vuonna 1996, komissio on 
painottanut kohdennetun 
koulutustoiminnan järjestämistä niille 
yksiköille sekä oikeusviranomaisille 
(tuomarit, viralliset syyttäjät, 
rikospoliisi), jotka ovat erikoistuneet 
kansallisten hallintoelinten kautta 
siirtyvien yhteisön varojen hallinnointiin 
ja valvontaan ja joiden välinen yhteistyö 
on välttämätöntä kentällä suoritettavan 
petostentorjunnan onnistumiseksi76. 
Laajentaakseen koulutusmahdollisuuksia 
komissio on jäsenvaltioiden pyynnöstä 
myöntänyt niille edelleen taloudellista 
tukea sellaisia ohjelmia varten, joilla 
lisätään petostentorjunnasta vastuussa 
olevien kansallisten toimihenkilöiden 
asiantuntemusta. 
Jäsenvaltiot yhdessä komission kanssa 
tai komissio yksin ovat toteuttaneet 
vuonna 1997 seuraavat 
75 VAT Information Exchange System (ALV:n 
tiedonvaihtojärjestelmä). 
76 Ks. kohta 3.5 koulutustoiminnasta välillisen verotuksen 
alalla (kohdat 3.5.2 ja 3.5.3 alkaen sivulta 39). 
41 
koulutustapahtumat77, jotka ovat yleensä 
kestäneet kaksi päivää: 
77 Toimet oli tarkoitettu lähes 1500 kansalliselle 
virkamiehelle ja toimihenkilölle. Taulukossa esitetyt 
maat vastaavat jäsenvaltioita, joissa koulutustoiminta 
tapahtui. Muiden jäsenvaltioiden virkamiehet 
osallistuivat tähän toimintaan järjestäjän aloitteesta 
(kyseinen jäsenvaltio tai komissio). 
42 
MAA VIRANOMAISET AIHEET 
SAKSA - Saksin yleinen syyttajaviranomainen Euroopan yhteisOihin liittyvat petokset 
Saksan yleiset syyttajat, tullin ja poliisin ja yhteistyO 
rikostutkijat (Puolan, Unkarin ja 
TSekin tasavallan osallistuminen) 
- Zollkriminalamt78 Maatalousmenoihin liittyvat petokset 
Tullin rikostutkijat (seitsemasta jasenvaltiosta) 
- Zollkriminalamt Tekstiilituotteiden laiton 
Tullin rikostutkijat (kaikista jasenvaltioista) maahantuonti 
- Saksan liittotasavallan valtiovarainministeriO Petosten tunnistaminen 
ja osavaltioiden maataloushallintoelimet maatalousmenojen alalia 
(neljan jasenvaltion osallistuminen) 
- Landeskriminalamt (Sachsen-Anhalt)7^ Euroopan yhteisOihin liittyvat petokset 
ja yhteistyO 
- Zollkriminalamt Euroopan yhteisoihin liittyvat petokset 
Saksan yleiset syyttajat (osallistujia ja yhteistyO 
Itavallasta ja Ruotsista) 
- Saksan liittotasavallan valtiovarainministerio YhteistyO ja petosten 
ja Told-og Skattevaesenet6^ (yhteinen toimi) tunnistamistekniikat vientitukien 
alalia 
BELGIA - TulliyksikOt (kaikki jasenvaltiot) Ennakkovaroitusjarjestclman (F. WS)81 
(Bryssel) laajentaminen 
- TulliyksikOt ja muut asiantuntijat AFIS^-jarjestelman soveltaminen 
(kaikki jasenvaltiot) 
-Fiscal General del Estado6^ YhteistyO rikostutkijoiden ja 
Espanjalaiset (ja muiden jasenvaltioiden) oikeusviranomaisten valilla 
yleiset syyttajat 
- Unkarin, Slovenian, Bulgarian ja TSekin Euroopan yhteisOihin liittyvat petokset 
tasavallan oikeus- ja tulliviranomaiset ja yhteistyO 
SUOMI -Tullin rikostutkijat (muiden jasenvaltioiden Tekstiilituotteiden laiton 
rikostutkijoiden kanssa) maahantuonti 
- Keskusrikospoliisi Euroopan yhteisOihin liittyvat petokset 
ja yhteistyO 
- Tullihallitus (muiden jasenvaltioiden Savukkcidcn salakuljetus 
rikostutkijoiden kanssa) 
RANSKA - Ranskan (ja muiden jasenvaltioiden) Teollisen omaisuuden 
rikospoliisi rikosoikeudellinen suoja 
76 Saksan liittotasavallan tullin keskusvirasto. 
7® Sachsen-Anhaltin keskusrikospoliisi. 
80 • Fanska tulli-ja veroyksikkö. 
°* Edellä mainittu Early Warning System. 
°^ Anti Fraud Information System. Aii 
tullivalvonnan tietoverkkojärjestelmän 
*" Valtion yleinen syyttäjäviranomainen. °2 Anti Fraud Information System. Ainutlaatuinen sähköinen tietojenvaihto-ohjelma jäsenvaltioiden välillä, joka kattaa 
tullivalvonnan tietoverkkojärjestelmän (SCENT). 
43 
- Ranskan (ja kahdentoista muun jasenvaltion) Tekninen apu salakuljetettavien 
tulli kuormien paikantamisessa 
ITALIA - Poliisin taydennyskoulutus Euroopan yhteisOihin liittyvat petokset 
- Guardia di Finanzan akatemia (upseerikoulu) YhteisOn taloudellisten etujen 
suojelu 
- Guardia di Finanza (muiden jasenvaltioiden Petokset ALV:n alalia 
rikostutkijoiden kanssa) 
- Consiglio Superiore della Magistratura84 Oikeudellinen yhteistyO 
Italialaiset (ja muiden jasenvaltioiden) yleiset petostapausten saattamiseksi 
syyttajat oikeuskasittelyyh 
- Guardia di Finanza (muiden jasenvaltioiden Petokset ALV:n alalia 
rikostutkijoiden kanssa) 
PORTUGALI - Inspeccao Geral da. Administracao EAKR:a ja koheesiorahastoa koskevat 
do Territ6rio (IGAT)85 saantojenvastaisuudet 
YHDISTYNYT - The Scottish Office86 Rakennerahastoja koskevat petokset 
KUNINGASKUNTA 
- Intervention Board for Agriculture87 Maatalousmenoja koskevat petokset 
- National Audit Office (NAO)88 Rakennerahastoja koskevat petokset 
RUOTS1 - MaatalousministeriO Maatalousmenoja koskevat petokset 
- Riksrevisionsverket (RRV)89 Rakennerahastoja koskevat petokset 
84 Tuomarikunnan ja syyttäjien toimintaa käsittelevä virasto. 
85 Aluesuunnittelun ja -kehityksen tarkastusvirasto. 
Rakennerahastovarojen maksamisesta vastaava yksikkö. 86 
87 EMOTR-tukirahaston menojen maksamisesta vastaava yksikkö. 
88 Valtiontalouden tarkastusvirasto. 
89 Kansallinen tilintarkastusvirasto. 
44 
4. YHTEISTYÖ YHTEISÖN ULKOPUOLISTEN MAIDEN KANSSA 
4.1 Petostentorjuntaan liittyvän 
yhteisön säännöstön 
täytäntöönpano jäsenyyteen 
valmistautuvissa maissa 
(valmistautuminen 
laajentumiseen) 
Komissio hyväksyi 15. heinäkuuta Agenda 
2000-tiedonannon90, johon on koottu 
unionin yleiset kehityslinjat ja seuraavalle 
vuosisadalle ulottuvan politiikan päälinjat, 
laajentumiseen liittyvät kysymykset sekä 
vuoden 2000 jälkeiset rahoitusnäkymät 
laajentuvassa unionissa. 
Petostentorjunnan työohjelmassa vuosiksi 
1997/1998 liitettiin toisiinsa yhteisöjen 
taloudellisten etujen suojaaminen ja KIE-
maiden valmistelu unionin jäsenyyteen91. 
Jäsenyyden valmistelu etenee 
kumppanuuden yhteydessä, jonka komissio 
laati kutakin jäsenyyteen valmistautuvaa 
maata varten. Siinä esitetään 
painopistealueet, joilla näitä maita autetaan 
täyttämään Kööpenhaminan Eurooppa-
neuvoston kesäkuussa 1993 ilmoittamat 
poliittiset ja taloudelliset valintakriteerit. 
Yhä jatkuvan PHARE-ohjelman lisäksi on 
myös rakennepolitiikan alalla suunniteltu 
liittymisen valmistelun rahoitustukea 
vuodesta 2000 lähtien. 
Tähän liittyy myös yhteisön taloudellisten 
etujen suojaamista koskevan komission 
työohjelman toteuttaminen. Työohjelmassa 
painotetaan tulliyhteistyön laajentamista 
yhteisön omien varojen suojaamiseksi. Siinä 
esitetään, että jäsenyyteen valmistautuvat 
maat panevat täytäntöön 
petostentorjuntapolitiikkaa koskevan 
yhteisön säännöstön erityisesti petosten 
valvonnan ja torjunnan osalta. Tähän kuuluu 
sekä yhteisön säännöstö, joka koskee 
valvontaa, petos- ja väärinkäytöstapauksista ilmoittamista ja hallinnollisia seuraamuksia 
mutta myös yleissopimusta yhteisöjen 
taloudellisten etujen suojaamisesta ja sen 
pöytäkirjoja samoin kuin EY:n 
perustamissopimuksen 209 a artiklan 
(yhteistyö komission ja kaikkien 
toimivaltaisten viranomaisten kanssa, 
vastaavuusperiaate) täytäntöönpanoa. Tätä 
varten komissio on jo useita vuosia 
järjestänyt koulutustilaisuuksia92. 
Menettelyn onnistumisen takaamiseksi 
komissio aikoo lisäksi perustaa teknisten 
neuvonantajien verkoston eräisiin yhteisön 
ulkopuolisiin valtioihin. Heidän tehtävänään 
on saattaa näiden valtioiden viranomaiset 
yhteyteen toimielinten yksiköiden kanssa 
sekä tehdä yhteistyötä kentällä paikallisten 
valvontaelinten kanssa. Lopullisena 
tavoitteena on taata, että yhteisön varat ja 
politiikat nauttivat heti liittymisestä lähtien 
yhtäläistä suojaa koko laajentuneessa 
yhteisössä. 
4.2 Yhteisön ja yhteisön 
ulkopuolisten maiden 
keskinäistä avunantoa 
koskevat sopimukset 
Yhteisön ulkopuolisia vain yhtätoista maata 
koskevan liittymistä valmistelevan prosessin 
lisäksi yhteisö teki vuonna 1997 27 maan 
kanssa sopimuksia, joihin sisältyy 
erityismääräyksiä keskinäisestä 
hallinnollisesta avunannosta tulliasioissa. 
Joka kolmas näistä maista on ns. KIE maa. 
Yhdeksän maata on allekirjoittanut tai 
parafoinut sopimuksen, joka ei ole vielä 
kuitenkaan tullut voimaan, ja neuvottelut 
ovat käynnissä tai suunnitteilla 22 muun 
yhteisön ulkopuolisen maan kanssa. 
Näissä erityismääräyksissä annetaan tullin 
rikostutkinnasta vastaaville sopimuspuolten 
yksiköille oikeusperusta pyytää ja antaa 
hallinnollista apua, jotta yhteisön tai 
kumppanuusmaan tullisäännösten 
90 KOM(97) 2000 lopullinen. Vuodet 2000-2006 kattava 
ohjelma. 
9' Jäsenyyteen valmistautuvat KIE-maat ovat Unkari, 
Puola, Viro, TSekki, Slovenia, Bulgaria, Latvia, 
Liettua, Romania ja Slovakia. 92 Ks. etenkin vuosien 199S (luku 5) ja 1996 (luku 4) 
petostentorjunnan vuosikertomukset. 
45 
moitteeton soveltaminen turvattaisiin 
tutkimusten jatkuessa. 
Tällaiset sopimukset tulivat voimaan vuonna 
1997 kahdeksan yhteisön ulkopuolisen 
maan kanssa. Kyseiset maat ovat Färsaaret 
(1. tammikuuta), Kazakstan (1. huhtikuuta), 
Korean tasavalta (1. toukokuuta), Sveitsin 
liittovaltio (1. heinäkuuta), Yhdysvallat (1. 
elokuuta), Georgia (1. syyskuuta), Armenia 
ja Venäjän federaatio93 (1. joulukuuta) 
kanssa. yhteydessä annetun) avun perustavoite on 
edistää aikanaan yhteisön lainsäädännön ja 
erityisesti petostentorjuntaan ja laajentuneen 
unionin taloudellisten etujen suojaamiseen 
liittyvien yhteisön säännösten95 tehokasta 
soveltamista näissä maissa. 
Seuraavien maiden kanssa on allekirjoitettu 
vuonna 1997 vastaavansisältöisiä yhteisön 
sopimuksia: Azerbaidzan (8. lokakuuta, ei 
vielä voimassa), Jordania (25. marraskuuta, 
ei vielä voimassa) ja Kanada (4. joulukuuta, 
tuli voimaan 1. tammikuuta 1998). 
Vuoden 1997 loppuun mennessä yhteisö oli 
tehnyt tällaiset sopimukset 36 yhteisön 
ulkopuolisen maan kanssa (sopimukset ovat 
voimassa 28 maan osalta). Näistä melkein 
kaikki ovat yhteisön naapurivaltioita 
Euroopan mantereella ja sen tärkeimpiä 
kauppakumppaneita. Yleisen sopimuksen 
(johon sisältyy keskinäistä avunantoa 
koskeva pöytäkirja) tai erityissopimuksen 
(rajoittuu tullialaan, esimerkiksi 
keskinäiseen hallinnolliseen yhteistyöhön) 
tekemiseen tähtäävät neuvottelut jatkuvat tai 
niitä suunnitellaan noin kahdenkymmenen 
yhteisön ulkopuolisen maan, mm. Albanian, 
Etelä-Afrikan, Egyptin, Libanonin, 
Kyproksen, Hongkongin, Kiinan, Chilen 
sekä Mercosurin ja eräiden ASEANin94 
jäsenmaiden kanssa. 
Yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa 
tehdyissä sopimuksissa esiintyvät 
tulliyhteistyöhön liittyvät määräykset 
kattavat myös teknisen avun tullialalla. 
Laajentumisen osalta (PHARE-ohjelman 
93 
94 Venäjän federaation osalta on muistettava, että 
kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen voimaantulo, 
jonka sopimuspuolena jäsenvaltiot niin ikään ovat, ci 
muuta yhteisön tasolla mitään suhteessa I päivästä 
helmikuuta 1996 voimassa olleeseen väliaikaiseen 
sopimukseen, jonka keskinäistä hallinnollista 
avunantoa tulliasioissa koskeva pöytäkirja kattaa jo 
kaikki yhteisön toimivaltaan kuuluvat tulliasiat. 
Kaakkois-Aasian maiden liitto. 95 Ks. osasto 4.1 edellä. 
46 
5. SEURAAMUSPOLITIIKKA JA YHTEISÖJEN TALOUDELLISTEN ETUJEN 
RIKOSOIKEUDELLISEN SUOJAN MONIALAISET OIKEUDELLISET PUITTEET 
Tässä luvussa esitellään yhteisön 
taloudellisten etujen suojaamista koskevat 
monialaiset kehityssuuntaukset 
lainsäädännössä vuonna 1997. 
Ensimmäisessä jaksossa esitellään 
komission paikan päällä suorittamista 
tarkastuksista ja todentamisista annetun 
asetuksen varsinainen täytäntöönpano, ja 
toisessa jaksossa arvioidaan yhteisön 
hallinnollisen seuraamuspolitiikan 
soveltamisen merkittäviä edistysaskeleita. 
Seuraavassa jaksossa käsitellään 
rikosoikeudellista suojaa sinänsä. Vuonna 
1995 ja 1996 hyväksyttyjä oikeudellisia 
välineitä on täydennetty, mutta jäsenvaltiot 
eivät ole vielä ratifioineet niitä, mikä estää 
niiden tehokkaan käytön, vaikka tänä 
vuonna tällä alalla onkin saavutettu 
edistystä. Luku päättyy Amsterdamin 
sopimuksen hyväksymiseen ja yhteisölle 
tässä yhteydessä avautuviin uusiin 
näköaloihin. Päämääränä on sellainen 
oikeudellinen toimintaympäristö, jonka 
avulla voidaan puolustaa kaikkia yhteisön 
etuja. 
5.1 Komission paikalla 
suorittamista tarkastuksista ja 
todentamisista annetun 
neuvoston asetuksen (Euratom, 
EY) N:o 2185/96 
täytäntöönpano 
Tammikuun 1. päivänä 1997 tuli voimaan 
11 päivänä marraskuuta 1996 annettu 
neuvoston asetus (Euratom, EY) komission 
paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja 
todentamisista Euroopan yhteisöjen 
taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten 
ja muiden väärinkäytösten estämiseksi. 
Asetusta komission paikalla suorittamista 
tarkastuksista sovellettiin vuonna 1997 
kahdeksan kertaa toiselta 
vuosineljännekseltä lähtien. Komission ja 
kansallisten tarkastajien tehtävistä ei 
syntynyt merkittävää kiistaa. Vuonna 1997 komission oli ensiksi 
laadittava luettelo virkailijoista, joilla on 
valtuus tehdä tarkastuskäyntejä, sekä 
vahvistettava sen valtuutusasiakirjan muoto, 
joka tarkastajilla on oltava mukanaan 
asetuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti. 
Lisäksi komissio on vahvisti toisen 
asiakirjan, ns. tarkastusmääräyksen, 
muodon. Tarkastusmääräyksessä on 
ilmoitettava paikalla suoritettavan 
tarkastuksen tai todentamisen kohde ja 
tarkoitus. 
Tämän lisäksi komissio laati myös asetusta 
hyväksyttäessä neuvostolle antamansa 
sitoumuksen mukaisesti käsikirjan tavasta, 
jolla yksiköt soveltavat uutta asetusta. 
Kumppanuustoiminta jäsenvaltioiden 
kanssa, joka on paikalla suoritettavien 
tarkastusten perusperiaate, on toiminut 
tyydyttävästi. Kaikki tarkastukset on 
suoritettu yhdessä asetuksen 4 artiklassa 
annetun mahdollisuuden mukaisesti. 
Yhteistyö on tapahtunut tarkastusten eri 
vaiheissa. 
Jäsenvaltioiden ja komission 
kumppanuustoiminta jatkuu tulosten 
hyödyntämisvaiheessa heti alkaen paikalla 
suoritettavaa tarkastusta koskevan 
kertomuksen laatimisesta. Asetuksen 
mukaisesti tämä tehtävä kuuluu komissiolle, 
mutta kansalliset tarkastajat voivat 
varmentaa sen allekirjoituksellaan yhteisen 
tarkastuksen aikana. 
Paikalla suoritetuissa tarkastuksissa tehdyt 
havainnot kirjataan komission laatimaan 
tarkastuskertomukseen, jota voidaan käyttää 
sellaisenaan kansallisissa menettelyissä. 
Tämä on petostentorjuntastrategian tärkeä 
näkökohta, jonka avulla toimivaltaiset 
viranomaiset ja tuomioistuimet saavat 
käyttöönsä sitovia todisteita. 
Kumppanuustoimintaa on sovellettava yhtä 
rakentavasti asioiden seurannan aikana 
seuraamusten ja hallinnollisten 
toimenpiteiden sekä oikeustoimien osalta. 
47 
Oikeustoimet on kohdistettava 
toteennäytettyihin petostapauksiin. 
Asetukseen perustuvia komission 
tutkimusvaltuuksia sovellettiin vuonna 1997 
kuudessa jäsenvaltiossa (Saksassa, 
Belgiassa, Espanjassa, Ranskassa, Kreikassa 
ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa) 
maatalous-, tulli-ja kalastusalalla. 
Vuoden 1998 aikana asetusta sovellettaneen 
useammin ja se koskenee kaikkia 
jäsenvaltioita ja yhteisön toiminta-aloja. 
Näin vahvistuu asetuksen monialainen 
tehtävä etsiä vakavia tai kansainvälisiä 
petostapauksia yhdessä jäsenvaltioiden 
kanssa. 
5.2 Seuraamuspolitiikan 
toteuttaminen 
Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 
2988/9596 koskee kaikkia yhteisön 
määräämiä seuraamuksia, mukaan lukien 
alakohtaisia seuraamuksia, jotka olivat 
olemassa asetuksen voimaantulohetkellä. 
Seuraamusten lisäksi asetuksessa 
määriteltyä yhteistä oikeudellista kehystä on 
arvioitava myös suhteessa jäsenvaltioiden 
velvollisuuteen ilmoittaa petoksista ja 
väärinkäytöksistä komissiolle alakohtaisen 
sääntelyn nojalla97. Jotta jäsenvaltiot 
soveltaisivat ilmoittamista koskevia 
velvoitteitaan yhdenmukaisesti ja 
monialaisesti, niiden on noudatettava 
väärinkäytöksen (sääntöjenvastaisuuden), 
lainsäädännön väärinkäytön ja taloudellisen 
toimijan98 käsitteen määritelmää. 
Neuvoston asetuksella (EY, Euratom) N:o 
2988/95 vahvistetun oikeudellisen kehyksen 
mukaisesti komissio jatkaa hallinnollisten 
seuraamusten laajentamista omien varojen ja 
välittömien menojen alalle. Vuosien 
1997/1998 petostentorjunnan työohjelmansa 
96 EYVLL 312,23.12.1995. 
97 Ks. luku I, osasto 1.1. 
98 mukaisesti komissio valmistelee alustavaa 
luonnosta Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetukseksi tullialan 
hallinnollisten seuraamusten laatimisesta. 
Lisäksi komissio selvittää, missä määrin 
välittömien menojen järjestelmiä on 
uudistettava yhteisön hallinnollisten 
toimenpiteiden sisällyttämiseksi niihin. 
5.3 Yhteisön 
varainhoidon 
väärinkäytöksiltä suojaammen 
Etenkin sisäisen lahjonnan riskiä silmällä 
pitäen Euroopan parlamentti pyysi 
komissiota99 esittämään sille toimielinten 
välisen sopimuksen pohjalta ehdotuksia 
keinoista varmistaa UCLAFin itsenäisyys. 
Komissio esitti asiaa koskevan 
tiedonannon100 19. marraskuuta. 
Tiedonannossa ehdotetaan useita toiminta-
alueita ja etenkin UCLAFin tehtävän 
lujittamista komissiossa, jotta komissio voisi 
torjua tehokkaasti kaikki toimielimen 
sisäiset petos- ja lahjontatapaukset. 
5.4 Yhteisön taloudellisten etujen 
rikosoikeudellinen 
suojaaminen 
5.4.1 Hyväksyttyjen 
ratifioinnin tila asiakirjojen 
Amsterdamin Eurooppa-neuvosto teki 
poliittisen sitoumuksen, jonka mukaan 
hyväksytyt asiakirjat (yleissopimus yhteisön 
taloudellisten etujen suojaamisesta ja sen 
ensimmäinen ja toinen pöytäkirja ja 
lahjontaa koskeva yleissopimus101) 
ratifioidaan viimeistään vuoden 1998 
puolivälissä. 
99 
100 
101 
Asetuksen (Euratom, EY) N:o 2988/95 1 artikla, 4 
artiklan 3 kohta ja 7 artikla. Näkemysten vaihtoa näistä 
kohdista jatketaan CoCoLAFin yhteydessä. Euroopan parlamentin 22.10.1997 annettu 
päätöslauselma yhteisön taloudellisten etujen 
suojaamisesta ja petostentorjuntaa koskevasta 
komission vuoden 1996 vuosikertomuksesta ja vuoden 
1997/98 työohjelmasta (EYVL C 339, 10.11.1997). 
SEC(97)2198. 
Ensimmäinen lahjontaa koskeva pöytäkirja, ks. 
petostentorjuntaa koskeva vuosikertomus vuodelta 
1996 sekä jakso 5.4.3. Toisen pöytäkirjan osalta ks. 
jakso 5.4.2 jäljempänä. 
48 
Etenkin ratifioinnissa kohdatut vaikeudet 
(menettelyn hitaus) eivät voi olla 
vaikuttamatta siihen edistymiseen, jota 
odotetaan turvauduttaessa tällaiseen 
asiakirjaan taloudellisten etujen 
suojaamiseksi. 
On selvää, että myös Euroopan parlamentti 
pitää edelleen tarkasti silmällä tulosten 
siirtämistä kansalliseen lainsäädäntöön. 
5.4.2 Euroopan yhteisöjen 
taloudellisten etujen suojaamista 
koskevaan yleissopimukseen 
liittyvä toinen pöytäkirja 
Neuvosto hyväksyi 19. kesäkuuta Euroopan 
yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista 
koskevaan yleissopimukseen liittyvän toisen 
lisäpöytäkirjan102. Tämä tulos saavutettiin 
neuvoston puheenjohtajamaiden Italian, 
Irlannin (1996) ja Alankomaiden (1997) 
käymien neuvottelujen johdosta. 
Neuvottelut perustuivat komission 
pöytäkirj aehdotukseen ' °3. 
Pöytäkirjaan sisältyy lisäsäännöksiä, jotka 
liittyvät seuraaviin seikkoihin104: 
- petoksista saatuun hyötyyn liittyvä 
rahanpesu ja lahjonnasta saatujen 
rahojen pesu105 
Näihin säännöksiin, jotka koskevat 
rahanpesun tekemistä rangaistavaksi, on 
liitettävä rahoitusjärjestelmän (luotto- ja 
rahoituslaitosten) rahanpesutarkoituksiin 
käyttämisen estämisestä annetun 
direktiivin muuttaminen106 yhteisöä 
koskevista petoksista saatuun hyötyyn 
liittyvän rahanpesun sisällyttämiseksi 
tunnistamis- ja 
ilmoittamisvelvollisuuteen. 
102 EYVLC 221,19.7.1997. 
103 EYVLC 83,20.3.1996. 
104 Neuvoston 26.7.1995 antamassa säädöksessä ilmoitetut 
lisäsäännökset EYVL C 316, 27.11.1995. 
105 Pöytäkirjan I ja 2 artikla. 
106 Rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin 
käyttämisen estämisestä 10.6.1991 annettu neuvoston 
direktiivi 91/308/ETY, EYVL L 166, 28.6.1991. oikeushenkilöiden vastuu101 
Nämä säännökset koskevat 
oikeushenkilöiden vastuuta tahallisista 
petoksista, lahjonnasta ja rahanpesusta 
sekä huolimattomuudesta johtuvasta 
valvonnan ja tarkastusten puutteesta. 
Oikeushenkilö voidaan saattaa 
vastuuseen petoksesta, lahjuksen 
antamisesta ja rahanpesusta, joka on 
tehty joko yksin tai oikeushenkilön 
toimielimen osana toimien. 
Vastuussa olevien oikeushenkilöiden 
rankaisemiseksi toteutettavien 
rangaistusseuraamusten on oltava 
tehokkaita, suhteutettuja ja varoittavia. 
Niihin on kuuluttava rikosoikeudellisia 
tai muita sakkoja ja mahdollisesti muita 
pöytäkirjassa lueteltuja seuraamuksia. 
petoksen hyödyn menetetyksi 
tuomitseminen ja takavarikointi10* 
Tämä säädös on muutettava neuvoston 
hyväksymän järjestäytyneen 
rikollisuuden torjuntaa koskevan 
toimintasuunnitelman suositusten 26 ja 
28 mukaisesti. Säädös on pantava 
täytäntöön kyseisen poliittisen 
suuntaviivan mukaisesti. 
yhteistyö vero-ja tullirikosten alalla109 
Toisessa pöytäkirjassa täydennetään 
yleissopimuksen oikeudellista kehystä 
veroja ja julkisia maksuja sekä tulleja 
koskevan rikoksen johdosta tapahtuvan 
luovuttamisen osalta110. 
yhteistyö komission kanssa petosten, 
lahjusten antamisen ja ottamisen sekä 
rahanpesun torjunnassa1 ' ' 
Niiden yleissopimuksen määräysten 
täydentämiseksi, joissa viitataan 
oikeudelliseen yhteistyöhön petosten 
alalla, toisessa pöytäkirjassa annetaan 
komissiolle (UCLAFille) tehtävä toimia 
107 Pöytäkirjan 3 ja 4 artikla. 
108 Pöytäkirjan 5 artikla. 
109 Pöytäkirjan 6 artikla. 
110 Yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohta. 
111 Pöytäkirjan 7 artikla. 
49 
yhteistyössä oikeusviranomaisten kanssa 
petosten, lahjusten antamisen ja 
ottamisen sekä rahanpesun torjunnassa. 
Säädöksessä vahvistetaan komission 
tehtävä antaa oikeusviranomaisille 
teknistä ja toiminnallista apua yhteisön 
etujen suojaamiseksi. Siinä täsmennetään 
ja täydennetään Maastrichtin sopimuksen 
osaston VI osalta EY:n 
perustamissopimuksen 5 ja 209 a artiklan 
mukaista velvollisuutta toimia 
yhteistyössä. Näiden artiklojen pohjalta 
jo vakiintunut käytäntö, jonka mukaan 
syytetoimissa noudatetaan kenttätyön 
tarpeita112. 
5.4.3 Lahjonnan torjunta ja julkisia 
hankintoja koskeva politiikka 
Lahjonnan torjunta on saanut uuden 
käänteen, kun marraskuussa 1996 julkaistiin 
vihreä kirja julkisista hankinnoista Euroopan 
unionissa. Komissio analysoi 
avaintoimijoiden (jäsenvaltioiden, 
toimielinten, taloudellisten toimijoiden) 
vihreästä kirjasta antaman palautteen 
vuoden 1997 kuluessa. Analyysin tuloksissa 
ennakoidaan vuonna 1998 julkaistavassa 
tiedonannossa esitettäviä toimenpiteitä, 
joiden tavoitteena on yhdessä lahjontaa 
koskevan komission tiedonannon kanssa 
parantaa tarjouspyyntömenettelyjen 
avoimuutta. 
Tiedonannossa korostetaan 
hankintamenettelyjen mukauttamista 
unionin tehokkaampaan lahjonnan torjuntaa 
koskevaan politiikkaan. 
5.4.3.1 Lahjontaa koskeva pöytäkirja ja 
yleissopimus 
Jäsenvaltioissa Euroopan yhteisöjen 
virkamiesten tai ulkomaisten virkamiesten 
lahjontaa ei aina pidetä rikoksena. Tämä 
aiheuttaa ongelmia erityisesti yhteisöjen 
talousarvioon kohdistuvien rikkomisten 
osalta. Tämän vuoksi neuvoston 
puheenjohtajavaltio Espanja teki vuonna 
1995 ehdotuksen Euroopan yhteisöjen 
112 Ks. 3 luku, 3.4.2 jakso. taloudellisten etujen suojaamista koskevaan 
yleissopimukseen liittyvästä ensimmäisestä 
pöytäkirjasta, joka koskee erityisesti 
Euroopan yhteisöjen taloudellisia etuja 
vahingoittavaa lahjontaa. Pöytäkirjassa 
saatetaan lahjuksen antaminen tai ottaminen 
yhteisöjen tai jäsenvaltioiden virkamiesten 
osalta rikolliseksi kaikissa jäsenvaltioissa 
silloin, kun yhteisöt kärsivät taloudellista 
vahinkoa.113 
Tämän mallin mukaisesti laadittiin 
yleissopimus, jossa säädetään lahjuksen 
antaminen tai ottaminen yhteisöjen tai 
jäsenvaltioiden virkamiesten osalta 
rikolliseksi teoksi, vaikka yhteisön 
taloudelliset edut eivät olisi kyseessä. 
Yleissopimus hyväksyttiin 26. 
toukokuuta114. Sen seurauksena hyväksyttiin 
jäsenvaltioiden kaksi yhteistä kantaa 
Euroopan neuvoston ja taloudellisen 
yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) 
puitteissa lahjonnan torjunnasta käytäviä 
neuvotteluja vartenns. 
5.4.3.2 Lahjontaa koskeva komission 
tiedonanto 
Komissio painotti unionin 
lahjonnantorjuntapolitiikasta 21. toukokuuta 
antamassaan tiedonannossa116, että lahjonta 
vahingoittaa unionin taloudellisia etuja. 
Tiedonannossa puolustetaan yhteisön 
johdonmukaista strategiaa lahjontariskien 
välttämiseksi. Tiedonannon soveltamisala 
kattaa lahjusten verovähennyskelpoisuuden 
poistamisen, julkiset hankinnat, 
rahoitustoimenpiteet, mustien listojen 
laatimisen, hallinnolliset sakot, ulkoisen 
avun ja yhteistyön. 
13 EYVL C 313, 23.10.1996. Ks. petostentorjuntaa 
koskeva vuosikertomus vuodelta 1995 ja vuodelta 
1996. 
114 BYVLC 195,25.6.1997. 
115 6.10.1997 (EYVL L 279, 13.10.1997) ja 13.11.1997 
hyväksytty yhteinen kanta (EYVL L 320, 21.11.1997). 
116 KOM(97) 192 lopull. 
60 
Julkisia hankintoja koskevissa neuvoston 
direktiiveissä117 ja EMOTR:n tukiosaston 
järjestelmässä on myös mahdollisuus 
huomiotta jättämiseen. Parhaillaan tutkitaan 
myös sitä, millä edellytyksin musta lista 
voisi kattaa kaikki yhteisön varainkäytön 
alueet. 
Myös ulkoista apua koskevan 
johdonmukaisen ja koordinoidun 
petostenvastaisen strategian käyttöönotto on 
tärkeää. Äskettäisessä komission 
tiedonannossa118 esitetään ehkäisevät 
toimenpiteet ja tarvittavat seuraamukset 
moitteettoman varainhoidon tavoitetta 
vahingoittavien petosten ja lahjonnan 
tehokkaaksi torjumiseksi. 
Amsterdamin Eurooppa-neuvoston 
hyväksymässä järjestäytyneen rikollisuuden 
torjumista koskevassa 
toimintasuunnitelmassa puolustetaan 
suurisuuntaista lahjonnantorjuntapolitiikkaa. 
Komissio laatii samansuuntaisen 
kertomuksen tiedonantonsa 
täytäntöönpanosta. 
5.5 Amsterdamin sopimus 
Komission työ oikeusperustan luomiseksi 
yhteisöjen taloudellisten etujen 
rikosoikeudelliseksi suojaamiseksi johti 
EY:n perustamissopimuksen 209 a artiklan 
hyväksymiseen. Siinä esitetään periaate, 
jonka mukaan jäsenvaltioiden on suojattava 
yhteisön taloudellisia etuja samanlaisin 
toimenpitein kuin omia taloudellisia etujaan. 
Jäsenvaltiot järjestävät yhteistoimintansa 
komission avulla. Jäsenvaltioilta kerätään 
laajasti tietoja kyseisen artiklan 
soveltamisesta. Tämän pohjalta komissio 
laatii vuonna 1998 tilannearvion. 
Lausunnossaan hallitusten välisestä 
konferenssista (HVK)119 komissio asetti 
tavoitteiksi yhteisön taloudellisiin etuihin 
117 Direktiivit 92/50/ETY (EYVL L 209, 24.7.1992), 
93/36/ETY, 93/37/ETY ja 93/38/ETY (EYVL L 199, 
9.8.1993). 
118 KOM (98) 146 lopullinen. 
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen perusteella 
annettu lausunto. Ks. asiak. KOM(96) 90. kohdistuvan rikollisuuden ja erilaisten 
petosten torjunnan sekä jäsenvaltioiden 
hallintojen tehokkaan yhteistyön 
edistämisen. 
Tämän vuoksi komissio tuki ehdotusta EY:n 
perustamissopimuksen 209 a artiklan 
muuttamisesta. Muutoksen tavoitteena on 
laajentaa ja johdonmukaistaa yhteisöjen 
taloudellisten etujen suojaamisen alalla 
käytettävissä olevat oikeusperustat. 
5.5.1 EY:n perustamissopimuksen uusi 
280 artikla 
Kun EY:n perustamissopimuksen 209 a 
artiklassa korostettiin jäsenvaltioiden 
erityisvastuuta yhteisön taloudellisten etujen 
suojaamisessa kansallisten hallintojen 
tasolla, EY:n perustamissopimuksen 280 
artiklassa säädetään yhteisöjen ja 
jäsenvaltioiden jaetusta vastuusta120. 
5.5.2 Lähestyvät määräajat 
Amsterdamin sopimus ja EY:n 
perustamissopimuksen 280 artikla ovat 
parhaillaan jäsenvaltioiden ratifioitavina. 
120 280 artikla: 
"1. Yhteisö ja jäsenvaltiot suojaavat yhteisön 
taloudellisia etuja petolliselta menettelyltä ja muulta 
laittomalta toiminnalta tämän artiklan mukaisesti 
toteutettavilla toimenpiteillä, joilla on ennaltaehkäisevä 
vaikutus ja jotka tarjoavat tehokkaan suojan 
jäsenvaltioissa. 
2. Jäsenvaltiot toteuttavat samat toimenpiteet 
suojatakseen yhteisön taloudellisia etuja petolliselta 
menettelyltä kuin ne toteuttavat suojatakseen omia 
taloudellisia etujaan petolliselta menettelyltä. 
3. Jäsenvaltiot sovittavat yhteen toimintansa, jonka 
tarkoituksena on suojata yhteisön taloudellisia etuja 
petolliselta menettelyltä, sanotun kuitenkaan 
rajoittamatta tämän sopimuksen muiden määräysten 
soveltamista. Tätä varten ne yhdessä komission kanssa 
järjestävät toimivaltaisten viranomaistensa kiinteän ja 
säännöllisen yhteistoiminnan. 
4. Neuvosto toteuttaa tämän sopimuksen 251 artiklassa 
määrättyä menettelyä noudattaen ja 
tilintarkastustuomioistuinta kuultuaan tarvittavat 
toimenpiteet yhteisön taloudellisten etujen 
suojaamiseksi petolliselta menettelyltä ja tällaisen 
menettelyn torjumiseksi tarkoituksena tehokkaan ja 
yhtäläisen suojelun tarjoaminen jäsenvaltioissa. Nämä 
toimenpiteet eivät koske kansallisen rikosoikeuden 
soveltamista tai kansallista oikeudenhoitoa. 
5. Komissio yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa antaa 
vuosittain Euroopan parlamentille ja neuvostolle 
selvityksen tämän artiklan täytäntöönpanemiseksi 
toteutetuista toimenpiteistä." 
51 
Sopimus tulee 
ratifiointimenettelyjen päätyttyä. voimaan 
Komissio ehdottaa tarvittaessa 
lainsäädäntötoimia perussopimuksen 
käytännön toteutuksessa ilmenevien 
tarpeiden pohjalta, joiden tavoitteena on 
edelleen parantaa yhteisöjen taloudellisten 
etujen suojaamista. 
5.6 Euroopan unionista tehdyn 
sopimuksen VI osaston piiriin 
kuuluvan työn näkymät 
Euroopan parlamentti kehotti 12. kesäkuuta 
ja 22. lokakuuta hyväksytyissä 
komissiota 
unionin 
suojaavia 
sisältävää 
koskevan 
Corpus juris 
eurooppalaisten päätöslauselmissaan121 
käynnistämään Euroopan 
taloudellisia etuja 
rikosoikeudellisia määräyksiä 
Corpus juris -hanketta 
toteutettavuustutkimuksen 
perustuu 
lakimiesyhdistysten tutkijoiden Euroopan 
parlamentin pyynnöstä toteuttamaan 
tutkimukseen122. Kansallisten järjestelmien erot olivat 
suurimmillaan tuomiota edeltävässä 
valmisteluvaiheessa. 
Tämän vuoksi corpus jurisissa ehdotetaan 
rikoksista syyttämistä koskevia sääntöjä, 
joiden tavoitteena on yksinkertaistaa ja 
tehostaa rankaisutoimia Euroopan 
oikeudellisella alueella123. 
Komission suorittaman tutkimuksen 
tavoitteena on mitata corpus jurism 
vaikutusta kansallisen lainsäädännön 
nykytilanteen kannalta. EY:n 
perustamissopimuksen velvoitteiden 
mukaisesti ja ottaen huomioon Amsterdamin 
sopimuksen uudet mahdollisuudet on 
toteutettava yhteisön etujen tehokas, 
suhteutettuja varoittava suojaaminen. 
Corpus jurism yhteydessä suoritettu 
tutkimus osoitti, että yhteensovittaminen ei 
taannut tehokkuutta. Tämä koskee myös 
yhteistyöhön ja yhdenmukaistamiseen 
perustuvaa lähestymistapaa, joka 
monimutkaistaa rikosoikeudellista 
suojajärjestelmää. 
121 Euroopan parlamentin 12.6.1997 hyväksytty 
päätöslauselma Euroopan oikeus- ja 
oikeudenkäyttöalueen luomisesta Euroopan unionin 
taloudellisten etujen suojelemiseksi kansainväliseltä 
rikollisuudelta (EYVL C 200, 30.6.1997) sekä edellä 
mainittu, 22.10.1997 hyväksytty päätöslauselma. 
122 Tällaisia lakimiesyhdistyksiä on jokaisessa 
jäsenvaltiossa, ja ne on perustettu komission aloitteesta. 123 Tämän vuoksi corpus jurisissa ehdotetaan Euroopan 
yleisen syyttäjäviraston perustamista. 
52 
KUVIOI 
PERINTEISET OMAT 
VARAT 
1994-1997 
JÄSENVALTIOIDEN KOMISSION JÄSEN­
VALTIOIDEN kanssa virallisesti* ilmoittamat 
SÄÄNTÖJENVASTAISUUDET suorittamat tutkimukset 
TAPAUSTEN LUKUMÄÄRÄ 
ill! 
289 11199511 
296 1996 
320 MAARAT MIUOONINA ECUINA 
\ 1997 
367 750 
700 
650 
600 
550 
500 
' 475 
" 450 
425 
400 
375 
350 
325 
300 
250 
200 
150 
100 «994i!rt99S' • 
288 *L\ mimmt 
475 643 
1 555 
(V asetus (CEE) 1552/89 
53 
KUVIO 2 
EMOTR - TUKIOSASTO 
1994 -1997 
JÄSENVALTIOIDEN 
virallisesti* ilmoittamat 
SÄÄNTÖJENVASTAISUUDET KOMISSION JÄSEN­
VALTIOIDEN kanssa 
suorittamat tutkimukset 
111194 
417 199S 
214 MAARAT MIUOONINA ECUINA 
1996 I 1997 
500 IliHillllliiil 
450 I 
400 
350 
300 • < 
. 
223 
165 250 
200 
' 
ISO 
100 
• 
so 72 102 lllillllliiili 
142 
-153 
(*) asetuksen (ETY) 595/91 pohjalta 
54 
KUVIO 3 
RAKENTEELLISET TOIMET 
1994-1997 
JÄSENVALTIOIDEN viral- KOMISSION JÄSEN-
lisesti* ilmoittamat VALTIOIDEN kanssa 
SÄÄNTÖJENVASTAISUUDET suorittamat tutkimukset 
I TAPAUSTEN LUKUMÄÄRÄ I 
64 
44 57 
(*) asetusten (ETY) 1681/94 ja 1831/94 pohjalta 100 
95 
90 
85 
»O 
78 
70 
65 
60 
55 
50 
45 
40 
35 
30 
25 
20 
15 
10 
5 
55 88 
23 
16 20 
m 
KUVIO 4 
VÄLITTÖMÄT MENOT 
1994-1997 
KOMISSION jäsenvaltioiden yksiköiden avustuksella 
suorittamat TUTKIMUKSET 
TAPAUSTEN LUKUMÄÄRÄ 
42 
31 
16 
L L 42 so 
45 
40 
36 
30 
25 
20 
15 
10 
5 
MAARATMILJOONINA ECUINA 
56 
PERINTEISET OMAT VARAT 
JÄSENVALTIOIDEN VUONNA 1997 ASETUKSEN N:0 1552/89 
NOJALLA ILMOITTAMAT SÄANTÖJENVASTAISUUSTAPAUKSET TAULUKKO 1 
UI 
^3 ILMOITETTUJEN 
TAPAUSTEN 
LUKUMAARA 
a 
BELGIA 405 
TANSKA 82 
SAKSA 384 
KREIKKA 5 
ESPANJA 75 
RANSKA 233 
IRLANTI 54 
ITALIA 298 
LUXEMBURG 1 
ALANKOMAAT 453 
ITAVALTA 73 
PORTUGALI (2) 5 
SUOMI 47 
RUOTSI 58 
YHDISTYNYT 455 
KUNINGASKUNTA 
YHTEENSA 2.628 MAARAT x 1 000 ECUA (joulukuun 1997 maarat) 
KOKONAIS- I JO PERIJYT I ~ 
MAARAT MAARAT JAANNOSm 
45.593 T937 3056 
8.244 5.359 2.885 
28.624 2.914 25.710 
3.980 11 3.970 
3.522 1.362 2.160 
32.332 8.722 23.610 
3.990 2.480 1.510 
88.398 155 88.243 
12 12 0 
39.178 
5.966 611 5.355 
6.037 
2.085 1.828 257 
3.505 2.348 1.157 
95.380 23.240 72.140 
366.846 5&978#| 270.653 * ~ BE 
DK 
DE 
EL 
ES 
FR 
m 
IT 
LU 
NL 
ÖS 
PO 
SU 
SV 
UK 
(1) Jäännös koostuu a) parittavista määrista, b) korjauksista, jotka on tahtàvi tuomioistuimissa odottamassa olevien paitasten pohjatta 
c) kansallisten viranomaisten péâttàmistà peruutuksista/korjauksista sekä d) määristä, joita on mahdoton periä ja jotka on siksi 
poistettava kirjanpidosta- r—— 
(2) Jo perityt määrät, joita ai oh vietä ttmottettu |# Kokonaismäärä koskee ainoastaan 13:ajÈ*anvaHMa. 
TAULUKKO 2 
EMOTR:N TUKIOSASTO 
JÄSENVALTIOIDEN VUONNA 1997 ASETUKSEN N:0 
595/91 NOJALLA ILMOITTAMAT SÄÄNTÖJENVASTAISUUSTAPAUKSET 
en 00 TAPAUSTEN LUKUMAARA 
ILMOITETUT JOISTA HAVAITTU 
TAPAUKSET ENNEN 
MAKSAMISTA 
a b 
BELGIA 27 8 
TANSKA 24 3 
SAKSA 501 95 
KREIKKA 160 66 
ESPANJA 261 2 
RANSKA 91 12 
IRLANTI 79 63 
ITALIA 249 2 
ALANKOMAAT 130 58 
rrAvALTA 36 f4 
PORTUGALI 81 2 
SUOMI 7 6 
RuoTsi 66 59 
YHDISTYNYT 246 32 
KUNWGASKUHTA __ ____________ 
YHTEENSA 2.058 422 KOKONAIS-
MAARAT 
c 
1.672 
419 
26.865 
36.931 
43.449 
3.801 
693 
31.352 
7.666 
628 
4.378 
75 
735 
6.221 
164.884 MAARAT x 1 000 ECUA (JOULUKUUN 1997 MAARAT) 
JOISTA El OLE 
VÄLTTÄMÄTÖNTÄ PERIÄ 
(HAVAITTU ENNEN MAKSUN 
SUORITTAMISTA) 
d 
379 
42 
2.204 
3.793 
16.402 
1.046 
472 
20 
4.542 
115 
41 
43 
585 
1.003 
30.686 - ^'^mm™**^^ 
PERITTÄVÄ 
KOKONAISMÄÄRÄ 
e 
1.294 
377 
24.662 
33.138 
27.047 
2.755 
221 
31.331 
3.124 
513 
4.337 
32 
150 
5.218 
134.199 JO PERITYT 
MÄÄRÄT 
f 
267 
343 
5.801 
164 
1.568 
828 
69 
606 
582 
247 
287 
32 
104 
1.166 
12.064 PERITTAVA 
JAANNOS 
fl = e-f 
1.026 
33 
18.861 
32.975 
25.479 
1.927 
152 
30.726 
2.542 
266 
4.051 
0 
46 
4.052 
122.135 BE 
DK 
DE 
EL 
ES 
FR 
IR 
IT 
NL 
ÖS 
PO 
SU 
SV 
UK 
HUCMHUaramburyataMttmt iifctfjwi»iifiliuurtip«i*»to, kotka yt 4 OOP »am ttpmttii ^ oOut htvtlttu 
TAULUKKO 3 
RAKENTEELLISET TUKITOIMET 
JÄSENVALTIOIDEN VUONNA 1997 ASETUKSEN N:01681/94 JA 
N:0 1831/94 NOJALLA ILMOITTAMAT SÄÄNTÖJENVASTAISUUSTAPAUKSET 
MÄÄRÄT X1 000 ECUA 
on 
'"' BELGIA 
TANSKA 
SAKSA 
KREIKKA 
ESPANJA 
RANSKA 
IRLANTI 
ITALIA 
LUXEMBURG 
ALANKOMAAT 
ITÄVALTA 
PORTUGALI 
SUOMI 
RUOTSI 
YHDISTYNYT 
KUNINGASKUNTA 
YHTEENSÄ EMOTR:N OHJAUSOSASTO 
tapausten 
lukumäärä 
5 
0 
27 
4 
5 
0 
1 
4 
0 
0 
0 
44 
1 
6 
3 
100 ilmoitetut 
maarSt 
271 
0 
1251 
1.419 
231 
0 
6 
538 
0 
0 
0 
1.143 
9 
19 
751 
5.636 tapausten 
lukumaSra 
2 
0 
10 
48 
5 
6 
0 
26 
0 
0 
0 
9 
0 
10 
7 
123 ESR 
Itmottetut 
maarat 
27 
0 
4.072 
2.387 
151 
111 
0 
3,583 
0 
0 
0 
5.056 
0 
482 
5.388 
21.237 tspausten 
lukumSara 
5 
0 
10 
1 
20 
*> 
11 
%? 
0 
0 
0 
15 
0 
1 
10 
78 EAKR 
iimorteiut 
maarat 
247 
0 
6.347 
0 
3,669 
227 
1123 
709 
0 
0 
0 
12.219 
0 
63 
3.734 
28.337 sapa listen 
iukumiSra 
Q 
0 
0 
0 
1 
0 
3 
0 
p 
0 
0 
1 
0 
0 
0 
5 KOR 
ilmoKetut 
maarSt 
0 
0 
0 
0 
64 
0 
187 
0 
0 
0 
0 
363 
0 
0 
0 
614 KOHEESIORAHASTO 
tapausten 
iukumaSra 
0 
0 
0 
0 
2 
1 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
3 ilmoitetut 
maarat 
0 
o| 
0! 
ol 
210| 
0 
1036 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
1.246 j YHTEENSA 
| tapausten ilmoitetut 
j iukumaara maarat 
j it I 545 
| # j 0 
& •. 4$k 
8 337 
1§ 2.351 
33 450? 
o f 
0 0 
0 \ 0 
69 | 18.781 
1 ? 
17 \ 564 
369 \ 57.0yo" 
TAULUKKO4 
EMOTR:N TUKIOSASTO 
ENNEN VUOTTA 1994 ilmoitettujen sääntöjenvastaisuuksien 
PERINTÄTILANNE: asetus (ETY) 595/91 
O) 
o BELG1A 
TANSKA 
SAKSA 
KREIKKA 
ESPANJA 
RANSKA 
1RLANTI 
rTALlA 
ALANKOMAAT 
PORTUGAU 
YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA 
YHTEENSA TAPAUSTEN LUKUMAARA 
ilmoitetut miiriK 
yhteensä 
1 
176 
482 
1.928 
303 
439 
1.002 
167 
1.180 
723 
218 
1.525 
8.144 peritty 
yhteensä 
2 
130 
371 
1.564 
249 
309 
851 
129 
292 
681 
105 
1.319 
1000 
m EMOTR:n 
tukiosaston 
maksettava (*) 
3 
7 
89 
94 
40 
1 
2 
72 
305 jasenvaltion 
maksettava 
4 
1 
5 
9 
2 
4 
1 
4 
17 
43 peritttva 
jaannos 
5>/f-2-3<4) 
39 
21 
265 
45 
130 
109 
33 
888 
39 
109 
117 
*m 
, JEB josta 
tuomioistuimessa 
• 
10 
8 
112 
7 
16 
17 
3 
239 
2 
8 
10 
432 jasenvaltion 
pyytama 
mahdoton peria 
7 
10 
13 
50 
1 
1 
18 
14 
1 
10 
93 
211 JAANNOS 
a«(M-7) 
19 
0 
103 
37 
ff3 
74 
16 
648 
27 
101 
14 
1452 
m 
BELGIA 
TANSKA 
SAKSA 
KRE8XKA 
ESPANJA 
RANSKA 
RLANTI 
ITALIA 
ALANKOMAAT 
PORTUGAU 
YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA 
YHTEENSA llWftATTUHANSINAECUINA <**4^ ***«•*« 
ilmoitetut määrit 
yhteensä 
1 
23385 
28586 
170923 
78154 
9355 
72174 
18188 
577638 
36481 
9189 
45777 
1069890 peritty 
yhteensä 
2 
9SI7 
13872 
51701 
35» 
3274 
31191 
12464 
41310 
25915 
20» 
22101 
Sffi EMOTR:n 
tukiosaston 
maksettavan 
3 
6 f 69 
1331 
52233 
0 
0 
1102 
17 
0 
36 
0 
3357 
§4245 jasenvaltion 
maksettava 
4 
0 
2 
27645 
53961 
0 
12 
23 
0 
216 
496 
1941 
84 Off perittlvi 
iUfmos 
5-(1-t-U) 
7820 
13312 
39337 
20592 
eon 
30401 
SIM 
520278 
10312 
6M4 
11171 josta 
tuomioistuimessa 
• 
7 593 
10815 
22900 
15279 
594 
14097 
2909 
207970 
1433 
3596 
1756 
J62SM jasenvaltion 
pyytama 
mahdoton peria 
7 
3211 
2567 
11566 
0 
0 
2493 
0 
0 
159 
0 
7009 
28993 JAANNOS 
• «(«*7) 
2826 
0 
4971 
5312 
5497 
22858 
3075 
321308 
1720 
3088 
0414 
mm 
tajTYntoTam 
Taulukko 5 
Vuosina 1996 ja 1997 ilmoitettujen, 
YHTEISÖN TALOUSARVIOON liittyvien 
SÄÄNTÖJENVASTAISUUKSIEN 
KOKONAISVAIKUTUS 
TALOUSARVIO 
Jäsenvaltioiden ilmoittamat sääntöjenvastaisuudet 
Komission jäsenvaltioiden kanssa havaitsemat 
sääntöjenvastaisuudet 14 942 
320 
476 2,14 
3,19 367 
643 A^> 
4j'JM 
sm 6.48 \ Sääntöjenvastaisuuksien kokonaisvaikutus 796 5,33 1.010 
TALOUSARVIO 
Jäsenvaltioiden ilmoittamat sääntöjenvastaisuudet 
Komission jäsenvaltioiden kanssa havaitsemat 
sääntöjenvastaisuudet 24 320 
64 
88 0,26 
0,36 26 048 
57 
20 0,2$ 
OM Sääntöjenvastaisuuksien kokonaisvaikutus 152 0,62 77 
** :i i:i:7IMOfRm tukiosasto ' - ^ -* 
TALOUSARVIO 
Jäsenvaltioiden ilmoittamat sääntöjenvastaisuudet 
Komission jäsenvaltioiden kanssa havaitsemat 
sääntöjenvastaisuudet 1996 
mttl. ecua % 
42 799 
223 
142 0,52 
0,33 nmt 
m///ecua 
40 423 
165 
153 
Sääntöjenvastaisuuksien kokonaisvaikutus 365 0,85 318 HM 
Milj. Bcua • määrät MILJOONINA ECUINA: joulukuun 1997 määrät 
Yleinen huomautus : vuosina 1996 ja 1997 havaitut ja ilmoitetut sääntöjenvastaisuustapaukset 
koskavat usain edellisiä varainhoitovuosia 
61 
SANASTO 
Sääntöjenvastaisuuden käsitteen määritelmä 
Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 
2988/95 määritellään sääntöjenvastaisuuden (eli väärinkäytöksen) käsite hyvin väljästi. Käsite kattaa 
virheestä tai huolimattomuudesta tapahtuneen laiminlyönnin, jonka tuloksena voi olla vahinko yhteisöjen 
yleiselle talousarviolle, sekä tarkoituksellisen tai tahallisen toiminnan, joka puolestaan vastaa rajallisempaa 
petoksen määritelmää sellaisena kuin se on määritelty yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista 
koskevassa yleissopimuksessa. 
Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2988/95 
(EYVL N:o L 312, 23.12.1995): 
2 artiklan 1 kohta: 
"Väärinkäytösten tunnusmerkit toteuttaa jokainen yhteisön oikeuden säännöksen tai määräyksen 
rikkominen, joka johtuu taloudellisen toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja jonka tuloksena on tai voisi olla 
vahinko yhteisöjen yleiselle talousarviolle tai yhteisöjen hoidossa oleville talousarvioille, joko suoraan 
yhteisöjen puolesta kannettujen omien varojen vähenemisen tai lakkaamisen taikka perusteettoman menon 
takia." 
Yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen tekemisestä 26 päivänä heinäkuuta 
1995 annettu neuvoston säädös (EYVL C 316,27.11.1995, s. 48): 
1 artiklan 1 kohta: 
"Tässä yleissopimuksessa tarkoitetaan Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvalla petoksella 
a) menojen osalta tahallista tekoa tai laiminlyöntiä, joka koskee 
- väärien, virheellisten tai puutteellisten ilmoitusten tai asiakirjojen käyttämistä tai esittämistä, josta seuraa, 
että Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon tai Euroopan yhteisöjen hoidossa oleviin tai sen puolesta 
hoidettuihin budjetteihin sisältyviä varoja nostetaan tai pidätetään oikeudettomasti; 
- erityistä velvoitetta rikkoen tapahtuvaa tietojen ilmoittamatta jättämistä, jolla on sama seuraus kuin 
edellä; 
- tällaista varojen väärinkäyttöä muihin tarkoituksiin kuin ne on alun perin myönnetty 
b) tulojen osalta, tahallista tekoa tai laiminlyöntiä, joka koskee 
- väärien, virheellisten tai puutteellisten ilmoitusten tai asiakirjojen käyttämistä tai esittämistä, josta seuraa, 
että Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon tai Euroopan yhteisöjen hoidossa oleviin tai sen puolesta 
hoidettuihin budjetteihin sisältyvät varat vähenevät oikeudettomasti; 
- erityistä velvoitetta rikkoen tapahtuvaa tietojen ilmoittamatta jättämistä, jolla on sama seuraus kuin 
edellä; 
- laillisesti saadun edun väärinkäyttämistä, jolla on sama seuraus kuin edellä." 
Jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle ne sääntöjenvastaisuudet, joista on tehty alustava hallinnollinen 
tutkinta. Komissio puolestaan tutkii yhteistyössä erikoistuneiden kansallisten yksiköiden kanssa ne 
sääntöjenvastaisuustapaukset, joita jäsenvaltiot eivät ole alustavasti tutkineet mutta joihin eri tietolähteiden 
mukaan saattaa liittyä petos. 
62 
Järjestäytyneen rikollisuuden määritelmä 
Neuvosto on määritellyt seuraavat arviointiperusteet järjestäytyneen rikollisuuden verkkojen 
tunnistamiseksi (Lähde: Neuvoston tilanneselvitys järjestäytyneestä rikollisuudesta Euroopan unionissa 
vuonna 1995): 
- Kyse on useamman kuin kahden henkilön yhteistyöstä. 
- Tehtävät on jaettu henkilöille käyttämällä jotain kurinpidon tai valvonnan muotoa. 
- Toimitaan kansainvälisellä tasolla. 
- Käytetään väkivaltaa tai muita uhkailuun soveltuvia keinoja. 
- Harjoitetaan rahanpesua. 
- Käytetään kaupallisia tai yritysmäisiä rakenteita. 
- Tavoitellaan hyötyä. 
- Käytetään vaikutusvaltaa politiikkoja, talouselämää, julkista hallintoa, tiedotusvälineitä tai 
oikeusviranomaisia kohtaan. 
EY: 
EFTA: 
SEU: 
UCLAF: 
IRENE: 
SEM 2000: 
Agenda 2000: 
EYVL: 
TIR: 
COCOLAF: 
CPCA: 
SCAF: Euroopan yhteisö (nimitystä käytetty Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 
voimaantulosta alkaen) 
Euroopan vapaakauppaliitto (jäsenvaltiot Islanti, Liechtenstein, Norja ja Sveitsi) 
sopimus Euroopan unionista 
petostentorjunnan yhteensovittamisesta vastaava yksikkö (Unité de Coordination de la 
Lutte Anti-Fraude); toimii komission pääsihteeristön yhteydessä 
lyhenne sanoista IRrégularités, ENquêtes, Exploitation (UCLAFin hallinnoima, 
väärinkäytöksiä, tutkimuksia ja hyödyntämistä koskeva komission tietokanta) 
komission ohjelma yhteisön varojen hallinnoinnin kehittämiseksi vuoteen 2000 saakka 
(Sound and Efficient Management) 
komission tiedonanto unionin laajenemisesta vuoteen 2000 saakka 
Euroopan yhteisöjen virallinen lehti (EYVL L: L-sarja, EYVL C: C-sarja) 
kansainvälinen maantiekuljetus (Transport International Routier) 
petostentorjunnan yhteensovittamista käsittelevä neuvoa-antava komitea 
välillisen verotuksen alan hallinnollisen yhteistyön pysyvä komitea. Puhetta komiteassa 
johtaa komission edustaja tulliliittoa ja välillistä verotusta käsittelevästä pääosastosta (PO 
XXI), joka huolehtii yhteisön sisäisen väliaikaisen arvonlisäverojärjestelmän 
toteuttamiseen liittyvistä kysymyksistä. 
petostentorjunnan alakomitea (välillisen verotuksen alalla) 
63 
SCENT: tullivalvonnan tietoverkko (System for a Customs Enforcement NeTwork) 
SID: tullitietojärjestelmä (Système d'Information Douanier) 
EWS: ennakkovaroitusjärjestelmä (Early Warning System) 
ALV: arvonlisävero 
VIES: VAT Information Exchange System (arvonlisäveroa koskeva tietojenvaihtojärjestelmä) 
KIE-maat: Keski- ja Itä-Euroopan maat 
EMU: talous- ja rahaliitto 
ASEAN: Kaakkois-Aasian maiden liitto 
GSP: yleinen tullietuusjärjestelmä (Generalized System of Preferences) 
ESR: Euroopan sosiaalirahasto 
EAKR: Euroopan aluekehitysrahasto 
EKR: Euroopan kehitysrahasto 
YMP: yhteinen maatalouspolitiikka 
EMOTR: Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto (tukiosasto: EMOTR-tuki, ohjausosasto: 
EMOTR-ohjaus) 
PHARE: Keski- ja Itä-Euroopan maiden kansantalouksien jälleenrakentamisen tukiohjelma 
OECD: taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö 
64 
ISSN 1024-4492 
KOM(98) 276 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FT 09 06 01 17 
Luettelonumero : CB-CO-98-309-F1-C 
ISBN 92-78-36037-6 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg