Yhteinen ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Kanadan välisen strategisen kumppanuussopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja kyseisen sopimuksen väliaikaisesta soveltamisesta /* JOIN/2015/0010 final - NLE /2015/0073 */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Oheinen ehdotus koskee Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Kanadan välisen strategisen kumppanuussopimuksen, jäljempänä 'sopimus', allekirjoittamista ja väliaikaista soveltamista. Neuvosto teki 8. joulukuuta 2010 päätöksen, jolla Euroopan komissio ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja valtuutettiin neuvottelemaan puitesopimus EU:n ja sen jäsenvaltioiden sekä Kanadan välillä. Sopimusneuvottelut aloitettiin syyskuussa 2011. EU ja Kanada ovat tehneet jo pitkään laaja-alaista poliittista ja taloudellista yhteistyötä. Tämä yhteistyö alkoi virallisesti vuonna 1976 EU:n allekirjoittaessa Kanadan kanssa puitesopimuksen, joka oli ensimmäinen OECD-valtion kanssa tehty EU-sopimus. Tämä sopimus on pitkään toiminut perustana sopimuspuolten suhteiden syventämiselle, poliittiselle lähentymiselle ja yhteistyölle. Transatlanttisista suhteista vuonna 1990 annetulla Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä Kanadan julistuksella lujitettiin osapuolten kumppanuutta kahden- ja monenvälisellä tasolla useilla aloilla, kuten talous-, tiede- ja kulttuuriyhteistyön aloilla. Vuonna 1996 annettiin EU:n ja Kanadan yhteinen poliittinen julistus ja toimintasuunnitelma, jotka perustuivat tärkeinä pidettyihin yhteisiin periaatteisiin ja joilla pyrittiin tehostamaan yhteisten tavoitteiden saavuttamiseksi tehtävää yhteistyötä. Vuonna 2004 sopimuspuolet hyväksyivät kumppanuusohjelman, jonka tavoitteena on edistää kansainvälistä turvallisuutta, maailmanlaajuista taloudellista vaurautta ja oikeus- ja sisäasioissa tehtävää yhteistyötä sekä vastata maailmanlaajuisiin ja alueellisiin haasteisiin ja luoda entistä läheisempiä yhteyksiä EU:n ja Kanadan kansalaisten välille. Kumppanuusohjelman myötä aloitettiin tehostettu vuoropuhelu, joka mahdollisti entistä strategisemman, pitkäjänteisemmän ja yhtenäisemmän lähestymistavan Kanadaan ja EU:hun vaikuttaviin kysymyksiin yhä useammilla aloilla. EU:n ja Kanadan välinen yhteistyö on kehittynyt ajan myötä, ja se kattaa nykyään lukuisia eri aloja, joihin kuuluvat muun muassa ympäristö, oikeusasiat, turvallisuus, muuttoliike ja kotoutuminen, kalastus, koulutus, kulttuuri, ihmisoikeudet, pohjoisten alueiden kehitys ja alkuperäiskansat, nuorisovaihto ja liikenneturvallisuus. Sopimuksella on kaksi tavoitetta: i) parantaa EU:n ja Kanadan poliittisia siteitä ja niiden yhteistyötä ulkosuhde- ja turvallisuusasioiden alalla nostamalla niiden suhde strategisen kumppanuuden tasolle ja ii) kehittää niiden yhteistyötä useilla kaupan ja talouden ulkopuolisilla osa-alueilla. Sopimuksella kehitetään osaltaan merkittävästi kumppanuutta, joka perustuu EU:n ja Kanadan yhteisiin arvoihin, kuten demokratian periaatteiden, ihmisoikeuksien, perusvapauksien ja oikeusvaltioperiaatteen kunnioittamiseen sekä kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden edistämiseen. Sopimuksessa määrätään, että tietyissä erityistapauksissa, joissa on kyse sopimuksen olennaisten osien rikkomisesta, sen soveltaminen voidaan poliittisten lausekkeiden käyttöä koskevan yhteisen lähestymistavan mukaisesti keskeyttää tai tällaisissa tapauksissa voidaan toteuttaa muita sopimuspuolten kahdenvälisiin suhteisiin vaikuttavia aiheellisia toimenpiteitä. Sopimuksessa määrätään lisäksi, että tällaisissa ääritilanteissa kumpi tahansa sopimuspuolista voi aloittaa menettelyn EU:n ja Kanadan välisen laaja-alaisen talous- ja kauppasopimuksen purkamiseksi. Strategisen kumppanuussopimuksen ja kattavan talous- ja kauppasopimuksen odotetaan yhdessä tarjoavan konkreettisia hyötyjä ja mahdollisuuksia unionin ja Kanadan kansalaisille. 2. INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI EUH ja komission yksiköt ovat olleet mukana ja niitä on kuultu neuvotteluprosessissa. Myös jäsenvaltioita on kuultu neuvottelujen kaikissa vaiheissa asianomaisten neuvoston työryhmien kokouksissa. Pysyvien edustajien komitea hyväksyi strategisen kumppanuussopimuksen tekstin 18. kesäkuuta 2014, minkä jälkeen pääneuvottelijoiden oli mahdollista parafoida sopimus 8. syyskuuta 2014. Euroopan parlamentille on tiedotettu neuvotteluista säännöllisesti ja viipymättä koko neuvottelujen ajan. EUH ja komissio katsovat, että neuvoston antamissa neuvotteluohjeissa asetetut tavoitteet on saavutettu ja että sopimusluonnos voidaan toimittaa allekirjoitettavaksi. 3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT Unionin osalta sopimuksen oikeusperustana on SEU-sopimuksen 37 artikla ja SEUT-sopimuksen 212 artikla. Oheinen yhteinen ehdotus on säädös sopimuksen allekirjoittamista ja väliaikaista soveltamista varten. Sopimus perustuu kahden pilarin rakenteeseen: toinen pilareista muodostuu poliittisesta yhteistyöstä yhteistä etua koskevissa ulko- ja turvallisuuspoliittisissa kysymyksissä (joukkotuhoaseet, pienaseet ja kevyet aseet, terrorismin torjunta, kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden edistäminen, yhteistyö monenvälisillä foorumeilla) ja toinen laajasta alakohtaisesta yhteistyöstä (talouskehitys ja kestävä kehitys, vapaan kaupan ja investointien edistäminen, oikeudellinen yhteistyö, verotus jne.). Sopimus muodostuu määräyksistä, jotka koskevat yhteistyön perustaa (I osasto), ihmisoikeuksia, perusvapauksia, demokratiaa ja oikeusvaltioperiaatetta (II osasto), kansainvälistä rauhaa ja turvallisuutta sekä tehokasta monenvälisyyttä (III osasto), taloudellista ja kestävää kehitystä (IV osasto), oikeusasioita sekä vapautta ja turvallisuutta (V osasto), poliittista vuoropuhelua ja kuulemismekanismia (VI osasto), sekä loppumääräyksistä (VII osasto). Sopimuksella tehostetaan EU:n ja Kanadan yhteistyötä monissa erilaisissa kahdenvälisissä, alueellisissa ja monenvälisissä kysymyksissä. Sopimuksen ansiosta sopimuspuolet voivat yhdessä tuoda esiin yhteisiä arvojaan suhteessa kolmansiin maihin keskeisissä kysymyksissä, joihin kuuluvat muun muassa kansainvälinen rauha ja turvallisuus, demokratia ja oikeusvaltioperiaate, oikeusasiat sekä vapaus ja turvallisuus. Sopimus muodostaa yhteistyön perustan, johon sisältyvät Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjassa vahvistetut periaatteet ja kansainvälisen oikeuden noudattaminen. Sopimus myös vahvistaa sopimuspuolten sitoutumista demokratian, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien vaalimiseen ja edistämiseen. Sopimuksella lujitetaan poliittista, taloudellista ja alakohtaista yhteistyötä useilla aloilla, joihin kuuluvat muun muassa kestävä kehitys, tutkimus ja innovointi, koulutus ja kulttuuri, muuttoliike sekä terrorismin, järjestäytyneen rikollisuuden ja tietoverkkorikollisuuden torjunta. Siinä vahvistetaan, että sopimuspuolet ovat sitoutuneet kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden varmistamiseen ehkäisemällä joukkotuhoaseiden leviämistä ja toteuttamalla toimenpiteitä pienaseiden ja kevyiden aseiden laittomaan kauppaan puuttumiseksi. Sopimuksessa määrätään myös poliittisesta vuoropuhelusta, jonka käymiseksi järjestetään vuosittain huippukokouksia johtajien tasolla ja kuulemisia ministeritasolla. Sopimuksessa perustetaan ministeritason sekakomitea, joka korvaa aikaisemman transatlanttisen vuoropuhelun, sekä yhteistyösekakomitea, jonka tarkoituksena on seurata sopimuspuolten välisen strategisen suhteen kehitystä. Sopimuksessa määrätään mahdollisuudesta keskeyttää sen soveltaminen tapauksissa, joissa sen olennaisia osia on rikottu. Lisäksi sopimuspuolet katsovat, että tällaiset tapaukset voivat olla perusteena myös laaja-alaisen talous- ja kauppasopimuksen purkamiselle. Loppumääräyksissä asetetaan ehdot, joiden täyttyessä tiettyjä sopimuksen osia voidaan soveltaa väliaikaisesti ennen sopimuksen voimaantuloa. 2015/0073 (NLE) Yhteinen ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Kanadan välisen strategisen kumppanuussopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta ja kyseisen sopimuksen väliaikaisesta soveltamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 212 artiklan 1 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 5 kohdan ja 218 artiklan 8 kohdan toisen alakohdan kanssa,[1] ottaa huomioon Euroopan komission ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan yhteisen ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) Neuvosto valtuutti 8 päivänä joulukuuta 2010 komission ja korkean edustajan aloittamaan neuvottelut Kanadan kanssa puitesopimuksesta, jolla on tarkoitus korvata EU:n ja Kanadan suhteista vuonna 1996 annettu yhteinen poliittinen julistus. (2) Ottaen huomioon sopimuspuolten läheiset historialliset siteet ja vähitellen tiivistyvät yhteydet sekä niiden halu lujittaa ja laajentaa suhteitaan kunnianhimoisesti ja innovatiivisesti strategista kumppanuussopimusta, jäljempänä ʼsopimusʼ, koskevat neuvottelut saatettiin menestyksekkäästi päätökseen, ja sopimus parafoitiin 8 päivänä syyskuuta 2014 Ottawassa. (3) Sopimuksen 30 artiklassa määrätään sopimuksen väliaikaisesta soveltamisesta ennen sen voimaantuloa. (4) Sen vuoksi sopimus olisi allekirjoitettava Euroopan unionin puolesta, ja sitä olisi sovellettava väliaikaisesti sen 30 artiklan mukaisesti, kunnes sen tekeminen saatetaan myöhemmin päätökseen, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla 1. Annetaan valtuutus allekirjoittaa unionin puolesta Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Kanadan strateginen kumppanuussopimus sillä varauksella, että mainitun sopimuksen tekeminen saatetaan päätökseen. 2. Sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen. 2 artikla Neuvoston pääsihteeristö laatii valtakirjan, jossa sopimuksen neuvottelijoiden nimeämä henkilö (nimeämät henkilöt) valtuutetaan allekirjoittamaan sopimus sillä varauksella, että sen tekeminen saatetaan päätökseen. 3 artikla 1. Ennen sopimuksen voimaantuloa seuraavia sen osia sovelletaan unionin ja Kanadan välillä väliaikaisesti sopimuksen 30 artiklan mukaisesti edellyttäen, että kyseisessä artiklassa tarkoitetut ilmoitukset on annettu: - I osasto; - II osasto; - III osasto: - IV osasto; - V osasto lukuun ottamatta 24 artiklaa; - VI osasto ja VII osasto, siinä määrin kuin on tarpeen sopimuksen väliaikaisen soveltamisen varmistamiseksi. 2. Neuvoston pääsihteeristö julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä päivämäärän, josta alkaen sopimusta sovelletaan väliaikaisesti. 4 artikla Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se tehdään. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] EUVL L […], […], s. […]. LIITE Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Kanadan välinen strateginen kumppanuussopimus JOHDANTO EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’, ja BELGIAN KUNINGASKUNTA, BULGARIAN TASAVALTA, TŠEKIN TASAVALTA, TANSKAN KUNINGASKUNTA, SAKSAN LIITTOTASAVALTA, VIRON TASAVALTA, IRLANTI, HELLEENIEN TASAVALTA, ESPANJAN KUNINGASKUNTA, RANSKAN TASAVALTA, KROATIAN TASAVALTA, ITALIAN TASAVALTA, KYPROKSEN TASAVALTA, LATVIAN TASAVALTA, LIETTUAN TASAVALTA, LUXEMBURGIN SUURHERTTUAKUNTA, UNKARI, MALTAN TASAVALTA, ALANKOMAIDEN KUNINGASKUNTA, ITÄVALLAN TASAVALTA, PUOLAN TASAVALTA, PORTUGALIN TASAVALTA, ROMANIA, SLOVENIAN TASAVALTA, SLOVAKIAN TASAVALTA, SUOMEN TASAVALTA, RUOTSIN KUNINGASKUNTA, ISON-BRITANNIAN JA POHJOIS-IRLANNIN YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen sopimuspuolet, jäljempänä ’jäsenvaltiot’, sekä KANADA, jäljempänä yhdessä ’sopimuspuolet’, jotka ottavat lähtökohdakseen Euroopan ja Kanadan kansojen pitkäaikaisen ystävyyden, joka perustuu laajoihin historiallisiin, kulttuurisiin, poliittisiin ja taloudellisiin yhteyksiin, panevat merkille toimet, jotka on toteutettu Euroopan yhteisöjen ja Kanadan kaupallisesta ja taloudellisesta yhteistyöstä vuonna 1976 tehdyn puitesopimuksen, Euroopan yhteisöjen ja sen jäsenvaltioiden sekä Kanadan välisistä transatlanttisista suhteista vuonna 1990 annetun julistuksen, vuonna 1996 EU:n ja Kanadan suhteista annetun yhteisen poliittisen julistuksen ja EU:n ja Kanadan yhteisen toimintasuunnitelman, vuonna 2004 hyväksytyn EU:n ja Kanadan kumppanuusohjelman ja Euroopan unionin ja Kanadan välillä puitteiden luomisesta Kanadan osallistumiselle Euroopan unionin kriisinhallintaoperaatioihin vuonna 2005 tehdyn sopimuksen jälkeen, vahvistavat olevansa lujasti sitoutuneita demokratian periaatteisiin ja ihmisoikeuksiin, sellaisina kuin ne on vahvistettu Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa, ovat yhtä mieltä siitä, että joukkotuhoaseiden leviäminen on merkittävä uhka kansainväliselle turvallisuudelle, ottavat perustaksi rauhaa, turvallisuutta ja oikeusvaltiota koskevien kansainvälisten periaatteiden edistämiseksi tekemänsä yhteistyön pitkät perinteet, vahvistavat pyrkivänsä päättäväisesti torjumaan terrorismia ja järjestäytynyttä rikollisuutta kahden- ja monenvälisten kanavien kautta, ovat yhdessä sitoutuneet vähentämään köyhyyttä ja edistämään osallistavaa talouskasvua sekä auttamaan kehitysmaita niiden pyrkiessä toteuttamaan poliittisia ja taloudellisia uudistuksia, tunnustavat haluavansa edistää kestävää kehitystä talouden, sosiaaliasioiden ja ympäristön aloilla, ilmaisevat olevansa ylpeitä kansalaistensa kattavista henkilötason yhteyksistä ja sitoutuvansa suojelemaan ja edistämään kulttuuri-ilmaisujen moninaisuutta, tunnustavat sen tärkeän aseman, joka tehokkailla monenvälisillä järjestöillä voi olla yhteistyön edistämisessä ja maailmanlaajuisiin kysymyksiin ja haasteisiin liittyvien myönteisten tulosten saavuttamisessa, ottavat huomioon dynaamiset kauppa- ja investointisuhteensa, joita kehitetään edelleen laaja-alaisen talous- ja kauppasopimuksen tehokkaalla täytäntöönpanolla, palauttavat mieliin, että tämän sopimuksen määräykset, jotka kuuluvat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston soveltamisalaan, sitovat Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia erillisinä sopimuspuolina eivätkä osana Euroopan unionia, ellei Euroopan unioni yhdessä Yhdistyneen kuningaskunnan ja/tai Irlannin kanssa ole ilmoittanut Kanadalle, että määräykset sitovat Yhdistynyttä kuningaskuntaa tai Irlantia osana Euroopan unionia Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan N:o 21 mukaisesti; jos määräykset eivät enää sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja/tai Irlantia osana Euroopan unionia pöytäkirjassa N:o 21 olevan 4 a artiklan mukaisesti, Euroopan unionin on yhdessä Yhdistyneen kuningaskunnan ja/tai Irlannin kanssa välittömästi ilmoitettava Kanadalle niiden asemaa koskevasta muutoksesta, jonka jälkeen sopimuksen määräykset sitovat niitä erillisinä osapuolina; sama koskee Tanskaa mainittuihin perussopimuksiin liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan mukaisesti, ottavat huomioon Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen Euroopan unionissa tapahtuneet institutionaaliset muutokset, vahvistavat olevansa strategisia kumppaneita ja aikovansa määrätietoisesti kehittää suhteitaan ja kansainvälistä yhteistyötään keskinäisen kunnioituksen ja vuoropuhelun pohjalta edistääkseen yhteisiä etujaan ja arvojaan, ovat vakuuttuneita siitä, että tällaista yhteistyötä olisi kehitettävä asteittain ja käytännönläheisesti sitä mukaa kuin niiden politiikat kehittyvät, OVAT SOPINEET SEURAAVAA: I OSASTO YHTEISTYÖN PERUSTA 1 artikla Yleiset periaatteet 1. Sopimuspuolet ilmaisevat tukevansa Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjaan sisältyviä yhteisiä periaatteita. 2. Sopimuspuolet ottavat huomioon strategisen suhteensa ja pyrkivät kehittämään yhteistyötään kahdenvälisellä, alueellisella ja monenvälisellä tasolla entistä johdonmukaisemmin. 3. Sopimuspuolet panevat tämän sopimuksen täytäntöön tavalla, joka perustuu yhteisiin arvoihin sekä vuoropuhelun, keskinäisen kunnioituksen, tasavertaisen kumppanuuden, monenvälisyyden, yhteisymmärryksen ja kansainvälisen oikeuden noudattamisen periaatteisiin. II OSASTO IHMISOIKEUDET, PERUSVAPAUDET, DEMOKRATIA JA OIKEUSVALTIOPERIAATE 2 artikla Demokratian periaatteiden, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien vaaliminen ja edistäminen 1. Ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa, nykyisissä kansainvälisissä ihmisoikeussopimuksissa ja muissa oikeudellisesti sitovissa välineissä, joiden osapuolia EU tai EU:n jäsenvaltiot ja Kanada ovat, määriteltyjen demokratian periaatteiden, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittaminen muodostaa perustan kummankin sopimuspuolen kansalliselle ja kansainväliselle politiikalle ja on olennainen osa tätä sopimusta. 2. Sopimuspuolet pyrkivät tekemään yhteistyötä ja vaalimaan näitä oikeuksia ja periaatteita omassa politiikassaan ja kannustavat muita valtioita noudattamaan näitä kansainvälisiä ihmisoikeussopimuksia ja oikeudellisesti sitovia välineitä ja täyttämään ihmisoikeuksiin liittyvät velvoitteensa. 3. Sopimuspuolet ovat sitoutuneet edistämään demokratiaa, myös vapaita ja rehellisiä vaaleja, kansainvälisten normien mukaisesti. Sopimuspuolet ilmoittavat toisilleen vaalitarkkailuvaltuuskunnistaan ja pyytävät toista sopimuspuolta osallistumaan näiden valtuuskuntien toimintaan tarpeen mukaan. 4. Sopimuspuolet tunnustavat, että oikeusvaltioperiaatteen noudattaminen on tärkeää ihmisoikeuksien suojaamiseksi ja hallintoelinten tehokkaan toiminnan varmistamiseksi demokraattisessa valtiossa. Tämä kattaa myös riippumattoman oikeusjärjestelmän, yhdenvertaisuuden lain edessä, oikeuden oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin sekä yksityishenkilöiden saatavilla olevat tehokkaat oikeussuojakeinot. III OSASTO KANSAINVÄLINEN RAUHA JA TURVALLISUUS JA TEHOKAS MONENVÄLISYYS 3 artikla Joukkotuhoaseet 1. Sopimuspuolet katsovat, että joukkotuhoaseiden ja niiden maaliinsaattamisjärjestelmien leviäminen niin valtiollisille kuin valtioista riippumattomille toimijoille on yksi vakavimmista kansainvälistä vakautta ja turvallisuutta uhkaavista tekijöistä. 2. Tämän vuoksi sopimuspuolet sopivat tekevänsä yhteistyötä ja osallistuvansa joukkotuhoaseiden ja niiden maaliinsaattamisjärjestelmien leviämisen estämiseen noudattamalla kansainvälisten aseistariisunta- ja asesulkusopimusten ja Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmien mukaisia velvoitteitaan kaikilta osin ja panemalla ne täysimääräisesti täytäntöön. Lisäksi sopimuspuolet jatkavat tarvittaessa yhteistyötään, jonka tarkoituksena on tukea joukkotuhoaseiden leviämisen estämiseksi toteutettavia toimia, osallistumalla sellaisten vientivalvontajärjestelmien toimintaan, joissa molemmat ovat osapuolina. Sopimuspuolet ovat yhtä mieltä siitä, että tämä määräys on olennainen osa tätä sopimusta. 3. Lisäksi sopimuspuolet sopivat tekevänsä yhteistyötä ja osallistuvansa joukkotuhoaseiden ja niiden maaliinsaattamisjärjestelmien leviämisen estämiseen a) tapauksen mukaan toteuttamalla toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on kaikkien asiaan kuuluvien kansainvälisten aseistariisunta- ja asesulkusopimusten allekirjoittaminen tai ratifioiminen tai niihin liittyminen, kaikkien niihin sopimuksiin, joiden osapuolia ne ovat, sisältyvien velvoitteiden täysimääräinen täytäntöönpano tai muiden valtioiden kannustaminen näiden sopimusten noudattamiseen; b) ylläpitämällä tehokasta kansallista vientivalvontajärjestelmää, jolla valvotaan joukkotuhoaseisiin liittyvien tavaroiden vientiä ja ehkäistään niiden laitonta välitystä ja kauttakulkua, mukaan luettuna kaksikäyttöteknologian loppukäytön valvonta, ja johon sisältyy tehokkaita seuraamuksia vientivalvonnan laiminlyömisestä; c) torjumalla kemiallisten, biologisten ja toksiiniaseiden leviämistä. Sopimuspuolet sopivat tekevänsä yhteistyötä asiaankuuluvilla foorumeilla edistääkseen yleismaailmallista sitoutumista kansainvälisiin yleissopimuksiin, kuten kemiallisten aseiden kieltosopimukseen (kemiallisten aseiden kehittämisen, tuotannon, varastoinnin ja käytön kieltämistä sekä niiden hävittämistä koskeva yleissopimus) ja biologisia ja toksiiniaseita koskevaan yleissopimukseen (yleissopimus bakteriologisten (biologisten) ja toksiiniaseiden kehittämisen, tuottamisen ja varastoimisen kieltämiseksi ja niiden hävittämiseksi). 4. Sopimuspuolet sopivat järjestävänsä säännöllisesti EU:n ja Kanadan välisen korkean tason kokouksen vaihtaakseen näkemyksiä siitä, miten ne voisivat edistää yhteistyötään erilaisissa joukkotuhoaseiden leviämisen estämiseen ja aseistariisuntaan liittyvissä kysymyksissä. 4 artikla Pienaseet ja kevyet aseet 1. Sopimuspuolet tunnustavat, että pienaseiden ja kevyiden aseiden ja niissä käytettävien ampumatarvikkeiden laiton tuotanto, siirto ja liikkuminen sekä niiden liiallinen keskittyminen, huono hallinnointi, riittämättömästi turvatut varastot ja valvomaton leviäminen ovat edelleenkin vakava uhka rauhalle ja kansainväliselle turvallisuudelle. 2. Sopimuspuolet sopivat täyttävänsä pienaseiden ja kevyiden aseiden sekä niissä käytettävien ampumatarvikkeiden laittomaan kauppaan puuttumista koskevat sitoumuksensa asiaankuuluvien kansainvälisten välineiden puitteissa, pienaseiden ja kevyiden aseiden laittoman kaupan kaikkien osa-alueiden ehkäisemistä, torjumista ja poistamista koskeva Yhdistyneiden kansakuntien toimintaohjelma ja YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmista johtuvat velvoitteet mukaan luettuina. 3. Sopimuspuolet pyrkivät toteuttamaan toimenpiteitä puuttuakseen pienaseiden ja kevyiden aseiden laittomaan kauppaan, ja ne pyrkivät yhteistyöhön sekä koordinoinnin, täydentävyyden ja yhteisvaikutuksen varmistamiseen toteuttaessaan yhteisiä toimia, joiden tarkoituksena on auttaa muita valtioita puuttumaan pienaseiden ja kevyiden aseiden sekä niissä käytettävien ampumatarvikkeiden laittomaan kauppaan tapauksen mukaan maailmanlaajuisella, alueellisella ja kansallisella tasolla. 5 artikla Kansainvälinen rikostuomioistuin 1. Sopimuspuolet vahvistavat, etteivät vakavimmat kansainvälistä yhteisöä koskettavat rikokset saa jäädä rankaisematta ja että niiden osalta on varmistettava tehokas syytteeseenpano toteuttamalla toimenpiteitä kansallisella tasolla ja kehittämällä kansainvälistä yhteistyötä, kuten Kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa tehtävää yhteistyötä. 2. Sopimuspuolet ovat yhdessä sitoutuneet edistämään Kansainvälisen rikostuomioistuimen Rooman perussäännön yleismaailmallista ratifiointia tai siihen liittymistä ja pyrkimään siihen, että perussääntö pannaan tehokkaasti täytäntöön kansainvälisen rikostuomioistuimen sopimusvaltioissa. 6 artikla Yhteistyö terrorismin torjunnassa 1. Sopimuspuolet pitävät terrorismin torjuntaa yhteisenä painopisteenään ja korostavat, että terrorismin torjunnassa on noudatettava oikeusvaltioperiaatetta, kansainvälistä oikeutta, etenkin Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjaa ja asiaa koskevia Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmia, sekä ihmisoikeuksia, kansainvälistä pakolaislainsäädäntöä, humanitaarista oikeutta ja perusvapauksia. 2. Sopimuspuolet käyvät terrorismin torjuntaa koskevaa korkean tason keskustelua ja ovat tapauskohtaisesti yhteydessä toisiinsa edistääkseen tehokkaita yhteisiä terrorisminvastaisia operatiivisia toimia ja yhteistyömekanismeja aina kun tämä on mahdollista. Tämä kattaa terroristeista laadittuja luetteloita koskevan säännöllisen tietojenvaihdon, väkivaltaisten ääriliikkeiden strategioiden torjunnan ja terrorismin torjuntaa koskeviin uusiin kysymyksiin liittyvät lähestymistavat. 3. Sopimuspuolet ovat yhdessä sitoutuneet edistämään laaja-alaista kansainvälistä lähestymistapaa terrorismin torjumiseksi Yhdistyneiden kansakuntien johdolla. Sopimuspuolet pyrkivät erityisesti tekemään yhteistyötä syventääkseen kansainvälistä yhteisymmärrystä tällä osa-alueella ja edistääkseen näin YK:n maailmanlaajuisen terrorisminvastaisen strategian ja asiaa koskevien YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien täysimääräistä täytäntöönpanoa. 4. Sopimuspuolet jatkavat tiivistä yhteistyötään maailmanlaajuisella terrorisminvastaisella foorumilla ja sen työryhmissä. 5. Sopimuspuolet noudattavat kansainvälisiä suosituksia, jotka rahanpesunvastainen toimintaryhmä on antanut terrorismin rahoituksen torjumiseksi. 6. Sopimuspuolet tekevät tarpeen mukaan edelleen yhteistyötä parantaakseen muiden valtioiden terrorismin torjuntavalmiuksia terroristien toiminnan ehkäisemiseksi ja havaitsemiseksi ja siihen vastaamiseksi. 7 artikla Yhteistyö kansainvälisen rauhan ja vakauden edistämisessä Edistääkseen yhteisiä etujaan, jotka liittyvät kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden sekä tehokkaiden monenvälisten instituutioiden ja politiikkojen tukemiseen, sopimuspuolet a) jatkavat toimiaan transatlanttisen turvallisuuden parantamiseksi ja ottavat tässä yhteydessä huomioon Euroopan ja Pohjois-Amerikan välisten transatlanttista turvallisuutta koskevien nykyisten rakenteiden keskeisen merkityksen; b) tehostavat yhteisiä toimiaan, joilla tuetaan kriisinhallintaa ja valmiuksien kehittämistä, ja parantavat tähän liittyvää yhteistyötään, EU:n operaatiot mukaan luettuina. Sopimuspuolet pyrkivät helpottamaan näihin toimiin osallistumista muun muassa käymällä varhaisvaiheen neuvotteluja ja jakamalla suunnittelutietoa silloin, kun ne katsovat sen tarkoituksenmukaiseksi. 8 artikla Yhteistyö monenvälisillä, alueellisilla ja kansainvälisillä foorumeilla ja monenvälisissä, alueellisissa ja kansainvälisissä organisaatioissa 1. Sopimuspuolet ovat yhdessä sitoutuneet monenvälisyyteen ja pyrkimyksiin tehostaa alueellisia ja kansainvälisiä foorumeita ja organisaatioita, joihin kuuluvat muun muassa Yhdistyneet kansakunnat ja sen erityisjärjestöt, taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (OECD), Pohjois-Atlantin liitto (Nato) ja Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö (Etyj), sekä muita monenvälisiä foorumeita. 2. Sopimuspuolet pitävät yllä tehokkaita kuulemismekanismeja monenvälisten foorumien yhteydessä. Sopimuspuolet ottavat sopimansa mukaisesti tarvittaessa käyttöön YK:ssa nykyisen ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan vuoropuhelunsa lisäksi pysyviä neuvottelumekanismeja ihmisoikeusneuvostossa, YK:n yleiskokouksessa ja Wienissä sijaitsevissa ja muissa YK:n erityisjärjestöissä. 3. Sopimuspuolet pyrkivät neuvottelemaan myös vaaleista varmistaakseen tehokkaan edustuksen monenvälisissä järjestöissä. IV OSASTO TALOUSKEHITYS JA KESTÄVÄ KEHITYS 9 artikla Vuoropuhelu ja maailmanlaajuinen johtoasema talousasioiden alalla Sopimuspuolet katsovat, että kestävä globalisaatio ja vaurauden lisääntyminen voidaan saavuttaa vain avoimessa maailmantaloudessa, joka perustuu markkinaperiaatteisiin, tehokkaaseen sääntelyyn ja vahvoihin kansainvälisiin instituutioihin, ja ne pyrkivät tämän vuoksi a) osoittamaan johtajuutta edistäessään tervettä talouspolitiikkaa ja varovaisuuteen perustuvaa varainhoitoa sekä omalla alueellaan että osana alueellista ja kansainvälistä toimintaansa; b) käymään säännöllistä korkean tason poliittista vuoropuhelua makrotaloudellisista kysymyksistä, tarvittaessa myös keskuspankkien edustajien kanssa, tehdäkseen yhteistyötä yhteistä etua koskevissa asioissa; c) tarvittaessa edistämään yhteistä etua koskeviin maailmanlaajuisiin talouskysymyksiin liittyvää oikea-aikaista ja tehokasta vuoropuhelua ja yhteistyötä sellaisissa monenvälisissä organisaatioissa ja sellaisilla monenvälisillä foorumeilla, joiden toimintaan sopimuspuolet osallistuvat, kuten OECD:ssä, G7-ryhmässä, G20-ryhmässä, Kansainvälisessä valuuttarahastossa (IMF), Maailmanpankissa ja Maailman kauppajärjestössä (WTO). 10 artikla Vapaan kaupan ja investointien edistäminen 1. Sopimuspuolet tekevät yhteistyötä edistääkseen keskinäisen kauppansa ja keskinäisten investointiensa kestävää kasvua ja kehitystä yhteisen etunsa mukaisesti, kuten laaja-alaisessa talous- ja kauppasopimuksessa määrätään. 2. Sopimuspuolet pyrkivät tekemään yhteistyötä vahvistaakseen edelleen WTO:ta vahvan, osallistavan ja sääntöihin perustuvan maailmanlaajuisen kauppajärjestelmän tehokkaimpana kehyksenä. 3. Sopimuspuolet jatkavat tulliyhteistyötään. 11 artikla Verotusta koskeva yhteistyö Vahvistaakseen ja kehittääkseen taloudellista yhteistyötään sopimuspuolet noudattavat ja soveltavat verotuksen alalla hyvän hallintotavan periaatteita, jotka ovat avoimuus, tietojen vaihto ja haitallisten verokäytänteiden välttäminen haitallisia verokäytänteitä käsittelevän OECD:n foorumin ja yritysverotusta koskevien EU:n käytännesääntöjen puitteissa. Sopimuspuolet pyrkivät tekemään yhteistyötä edistääkseen ja parantaakseen näiden periaatteiden kansainvälistä noudattamista. 12 artikla Kestävä kehitys 1. Osapuolet vahvistavat sitoumuksensa vastata nykypäivän tarpeisiin vaarantamatta mahdollisuuksia vastata tulevien sukupolvien tarpeisiin. Ne tunnustavat, että talouskasvun olisi oltava kestävän kehityksen periaatteiden mukaista, jotta se voisi olla kestävää pitkällä aikavälillä. 2. Sopimuspuolet edistävät myös vastaisuudessa vastuullista ja tehokasta resurssien käyttöä ja tiedottavat ympäristövahinkojen taloudellisista ja yhteiskunnallisista kustannuksista ja niiden vaikutuksista ihmisten hyvinvointiin. 3. Sopimuspuolet tukevat edelleen pyrkimyksiä, joiden tavoitteena on edistää kestävää kehitystä vuoropuhelun, parhaiden käytänteiden jakamisen, hyvän hallintotavan ja moitteettoman varainhoidon avulla. 4. Sopimuspuolten yhteisenä tavoitteena on köyhyyden vähentäminen ja osallistavan talouskehityksen tukeminen kaikkialla maailmassa, ja ne pyrkivät aina mahdollisuuksien mukaan tekemään yhteistyötä tämän tavoitteen saavuttamiseksi. 5. Sopimuspuolet aloittavat tässä tarkoituksessa säännöllisen poliittisen vuoropuhelun kehitysyhteistyöstä parantaakseen yhteistä etua koskeviin asioihin liittyvien politiikkojensa koordinointia ja kehitysyhteistyönsä laatua ja vaikuttavuutta avun tuloksellisuutta koskevien kansainvälisesti hyväksyttyjen periaatteiden mukaisesti. Sopimuspuolet tekevät yhteistyötä lisätäkseen vastuullisuutta ja avoimuutta keskittyen parantamaan kehitysyhteistyön tuloksia, ja ne katsovat, että kehitysyhteistyössä on tärkeää saada mukaan useita toimijoita, myös yksityistä sektoria ja kansalaisyhteiskuntaa edustavia toimijoita. 6. Sopimuspuolet tunnustavat energia-alan tärkeyden taloudelliselle vauraudelle ja kansainväliselle rauhalle ja vakaudelle. Ne ovat yhtä mieltä tarpeesta kehittää ja monipuolistaa energiatoimituksia, edistää innovointia ja parantaa energiatehokkuutta energiaan liittyvien mahdollisuuksien, energiaturvallisuuden sekä kestävän ja kohtuuhintaisen energian saannin lisäämiseksi. Sopimuspuolet käyvät korkean tason vuoropuhelua energiasta ja jatkavat kahden‑ ja monenvälistä yhteistyötään tukeakseen avoimia ja kilpailuun perustuvia markkinoita, jakaakseen parhaita käytänteitä, edistääkseen tieteeseen perustuvaa läpinäkyvää sääntelyä ja keskustellakseen energiakysymyksiin liittyvän yhteistyön osa-alueista. 7. Sopimuspuolet pitävät hyvin tärkeänä ympäristönsuojelua ja katsovat, että tarvitaan korkeatasoista ympäristönsuojelua, jotta ympäristö voitaisiin säilyttää tulevia sukupolvia varten. 8. Sopimuspuolet tunnustavat ilmastonmuutoksesta aiheutuvan maailmanlaajuisen uhan ja tarpeen toteuttaa viipymättä lisätoimenpiteitä päästöjen vähentämiseksi, jotta kasvihuonekaasujen pitoisuudet ilmakehässä vakiinnutetaan tasolle, jolla vältetään ihmisen toiminnasta aiheutuvat vaaralliset vaikutukset ilmastojärjestelmään. Erityisesti ne pyrkivät yhdessä löytämään innovatiivisia ratkaisuja ilmastonmuutoksesta aiheutuvien vaikutusten hillitsemiseksi ja niihin sopeutumiseksi. Sopimuspuolet katsovat, että kyseessä on maailmanlaajuinen haaste, ja ne tukevat myös vastaisuudessa kansainvälisiä pyrkimyksiä oikeudenmukaisen, tehokkaan, kattavan ja sääntöihin perustuvan järjestelmän luomiseksi osana ilmastonmuutosta koskevaa Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimusta, jota sovelletaan kaikkiin sen sopimuspuoliin; tämä kattaa myös uuden kunnianhimoisen pöytäkirjan, oikeudellisen välineen tai oikeudellisesti sitovan sopimusratkaisun aikaan saamiseksi tehtävän yhteistyön. 9. Sopimuspuolet käyvät korkean tason vuoropuhelua ympäristöstä ja ilmastonmuutoksesta jakaakseen parhaita käytänteitä ja edistääkseen ilmastonmuutokseen ja muihin ympäristönsuojelukysymyksiin liittyvää tuloksellista ja osallistavaa yhteistyötä. 10. Sopimuspuolet katsovat, että on tärkeää käydä vuoropuhelua ja tehdä yhteistyötä kahden- tai monenvälisellä tasolla työllisyyteen, sosiaaliasioihin ja ihmisarvoiseen työhön liittyvillä osa-alueilla erityisesti kun otetaan huomioon globalisaatio ja väestömuutokset. Sopimuspuolet pyrkivät edistämään yhteistyötä sekä tietojen ja kokemusten vaihtoa työllisyys- ja sosiaaliasioissa. Sopimuspuolet vahvistavat lisäksi noudattavansa, edistävänsä ja soveltavansa kansainvälisesti tunnustettuja työelämän normeja, joihin ne ovat sitoutuneet, kuten normeja, joihin viitataan työelämän perusperiaatteista ja -oikeuksista vuonna 1998 annetussa Kansainvälisen työjärjestön (ILO) julistuksessa ja sen seurantamekanismissa. 13 artikla Vuoropuhelu muilla yhteisen edun mukaisilla osa-alueilla Sopimuspuolet, jotka toteavat olevansa sitoutuneita syventämään ja laajentamaan pitkäaikaisia suhteitaan ja ottavat huomioon nykyisen yhteistyön, pyrkivät asianmukaisilla kahden- ja monenvälisillä foorumeilla edistämään asiantuntijoiden vuoropuhelua ja parhaiden käytänteiden vaihtoa yhteisen edun mukaisilla politiikan aloilla. Tämä koskee muun muassa seuraavia osa-alueita: maatalous, kalastus, kansainvälinen valtameri- ja meripolitiikka, maaseudun kehittäminen, kansainvälinen liikenne, työllisyys ja napa-alueisiin liittyvät kysymykset, tiede ja teknologia mukaan luettuina. Tähän voi tarvittaessa sisältyä myös tietojen vaihto lainsäädäntö-, sääntely- ja hallintokäytänteistä sekä päätöksentekoprosesseista. 14 artikla Kansalaisten hyvinvointi 1. Sopimuspuolet, jotka katsovat, että niiden on tärkeää laajentaa ja syventää vuoropuheluaan ja yhteistyötään useilla, kansalaistensa ja laajemman maailmanlaajuisen yhteisön hyvinvointiin vaikuttavilla osa-alueilla, edistävät ja helpottavat vuoropuhelua, kuulemista ja mahdollisuuksien mukaan yhteistyötä kansalaisten hyvinvointiin vaikuttavissa nykyisissä ja uusissa yhteistä etua koskevissa kysymyksissä. 2. Sopimuspuolet tunnustavat kuluttajansuojan tärkeyden ja edistävät tietojen ja parhaiden käytänteiden vaihtoa tällä osa-alueella. 3. Sopimuspuolet edistävät keskinäistä yhteistyötä ja tietojenvaihtoa, joka liittyy maailmanlaajuisiin terveyskysymyksiin sekä kansainvälisiä kansanterveysuhkia koskeviin valmius- ja torjuntatoimiin. 15 artikla Yhteistyö tietämyksen, tutkimuksen, innovoinnin ja viestintätekniikan aloilla 1. Koska uudella tietämyksellä on tärkeä merkitys pyrittäessä vastaamaan maailmanlaajuisiin haasteisiin, sopimuspuolet pyrkivät myös vastaisuudessa edistämään yhteistyötä tieteen, teknologian, tutkimuksen ja innovoinnin aloilla. 2. Sopimuspuolet katsovat, että tieto- ja viestintätekniikalla on nykyelämässä ja sosioekonomisessa kehityksessä keskeinen merkitys, ja ne pyrkivät tämän vuoksi tekemään alan kansallista, alueellista ja kansainvälistä politiikkaa koskevaa yhteistyötä ja vaihtamaan sitä koskevia näkemyksiä. 3. Sopimuspuolet katsovat, että internetin turvallisuuden ja vakauden varmistaminen siten, että samalla noudatetaan täysimääräisesti perusoikeuksia ja -vapauksia, on maailmanlaajuinen haaste, ja ne pyrkivät tämän vuoksi tekemään kahden- ja monenvälistä yhteistyötä vuoropuhelun ja asiantuntemuksen vaihdon avulla. 4. Sopimuspuolet katsovat, että avaruusjärjestelmien käytöllä on sopimuspuolten sosioekonomisten, ympäristöön liittyvien ja kansainvälisten politiikkatavoitteiden saavuttamisen kannalta yhä tärkeämpi merkitys. Sopimuspuolet edistävät myös vastaisuudessa yhteistyötään avaruusresurssien kehittämisessä ja käytössä kansalaisten, yritysten ja valtion organisaatioiden tueksi. 5. Sopimuspuolet pyrkivät jatkamaan yhteistyötään tilastojen alalla keskittyen erityisesti hyvien käytänteiden ja toimintalinjojen aktiiviseen edistämiseen. 16 artikla Kulttuuri-ilmaisujen moninaisuuden, koulutuksen ja nuorisoasioiden sekä henkilötason yhteyksien edistäminen 1. Sopimuspuolet ovat ylpeitä pitkäaikaisista kulttuuri-, kieli- ja perinnesiteistään, jotka ovat luoneet pohjaa niiden väliselle ymmärtämykselle. Transatlanttisia siteitä on hallinnon ja yhteiskunnan kaikilla tasoilla, ja niillä on merkittävä vaikutus kaikkialla Kanadan ja Euroopan yhteiskunnissa. Sopimuspuolet pyrkivät edistämään näitä siteitä ja etsimään uusia tapoja kehittää suhteitaan henkilötason yhteyksien avulla. Sopimuspuolet pyrkivät hyödyntämään näkemystenvaihtoa, jota käydään nuoria ja talous- ja yhteiskuntaelämän osapuolia yhteen kokoavissa valtiosta riippumattomissa järjestöissä ja pohdintaryhmissä, laajentaakseen ja syventääkseen suhteitaan ja rikastuttaakseen ideoiden vaihtoa yhteisten haasteiden ratkaisemiseksi. 2. Sopimuspuolet ottavat huomioon vuosien kuluessa kehittyneet laajat akateemiset sekä koulutukseen, urheiluun, kulttuuriin, matkailuun ja nuorten liikkuvuuteen liittyvät suhteensa ja suhtautuvat myönteisesti ja kannustavat näiden yhteyksien laajentamiseksi tehtävän yhteistyön jatkamiseen. 3. Sopimuspuolet pyrkivät tukemaan kulttuuri-ilmaisujen moninaisuutta muun muassa edistämällä kulttuuri-ilmaisujen moninaisuuden suojelemisesta ja edistämisestä vuonna 2005 tehtyyn Unescon yleissopimukseen sisältyviä periaatteita ja tavoitteita. 4. Sopimuspuolet pyrkivät edistämään ja helpottamaan näkemystenvaihtoa, yhteistyötä ja vuoropuhelua kulttuurilaitostensa ja alan ammattilaisten välillä. 17 artikla Katastrofivalmius ja palautuvuus sekä hätätilanteiden hallinta Luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien vaikutusten minimoimiseksi ja infrastruktuurin sietokyvyn ja yhteiskunnan selviytymiskyvyn parantamiseksi sopimuspuolet vahvistavat yhteisen sitoumuksensa edistää katastrofien torjuntaan, katastrofeihin varautumiseen ja reagointiin ja katastrofeista palautumiseen liittyviä toimenpiteitä, myös tekemällä tarvittaessa yhteistyötä kahdenvälisellä ja monenvälisellä tasolla. V OSASTO OIKEUSASIAT, VAPAUS JA TURVALLISUUS 18 artikla Oikeudellinen yhteistyö 1. Rikosasioita koskevan oikeudellisen yhteistyön osalta sopimuspuolet pyrkivät kehittämään keskinäiseen oikeusapuun ja luovuttamiseen liittyvää nykyistä yhteistyötään, joka perustuu asiaan kuuluviin kansainvälisiin sopimuksiin. Lisäksi sopimuspuolet pyrkivät toimivaltansa rajoissa lujittamaan nykyisiä mekanismeja ja harkitsemaan tarvittaessa uusien mekanismien kehittämistä helpottaakseen tämän alan kansainvälistä yhteistyötä. Tämä kattaa tarpeen mukaan liittymisen asiaa koskeviin kansainvälisiin välineisiin ja niiden täytäntöönpanon sekä läheisemmän yhteistyön Eurojustin kanssa. 2. Sopimuspuolet kehittävät toimivaltuuksiensa rajoissa tarvittaessa siviili- ja kauppaoikeuden alan oikeudellista yhteistyötä erityisesti siviilioikeudellista yhteistyötä koskevien monenvälisten yleissopimusten neuvottelemisen, ratifioinnin ja täytäntöönpanon osalta, mukaan luettuina kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevän Haagin konferenssin yleissopimukset kansainvälisen oikeudellisen yhteistyön ja kansainvälisten oikeudenkäyntien alalla sekä lastensuojelun alalla. 19 artikla Laittomia huumausaineita koskeva yhteistyö 1. Sopimuspuolet tekevät toimivaltansa ja -valtuuksiensa rajoissa yhteistyötä varmistaakseen, että niiden huumausaineita koskeva lähestymistapa on tasapainoinen ja yhtenäistetty. Sopimuspuolet pyrkivät tässä yhteydessä etenkin – vahvistamaan laittomien huumausaineiden torjuntaan liittyviä rakenteita, – vähentämään laittomien huumausaineiden tarjontaa, kauppaa ja kysyntää, – puuttumaan laittomien huumausaineiden käytön terveydellisiin ja yhteiskunnallisiin seurauksiin sekä – tehostamaan mahdollisimman paljon rakenteita, joilla pyritään vähentämään huumausaineiden kemiallisten lähtöaineiden kulkeutumista huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laittomaan valmistukseen. 2. Sopimuspuolet tekevät yhteistyötä näiden tavoitteiden saavuttamiseksi, myös koordinoimalla teknisen avun ohjelmansa, kun tämä on mahdollista, ja kannustamalla maita, jotka eivät ole sitä vielä tehneet, ratifioimaan ja panemaan täytäntöön nykyiset huumausaineiden valvontaa koskevat kansainväliset sopimukset, joissa unioni tai sen jäsenvaltiot ja Kanada ovat osapuolina. Sopimuspuolet ottavat toimiensa perustaksi huumausaineiden valvontaa koskevien asiaan kuuluvien kansainvälisten sopimusten mukaiset yleisesti hyväksytyt periaatteet ja noudattavat yleisiä tavoitteita, jotka on asetettu vuonna 2009 annetussa YK:n poliittisessa julistuksessa kansainvälisestä yhteistyöstä maailman huumeongelman vastaisen yhtenäisen ja tasapainoisen strategian määrittelemiseksi ja asiaa koskevassa toimintasuunnitelmassa. 20 artikla Lainvalvontayhteistyö sekä järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption torjunta 1. Sopimuspuolet ovat sitoutuneet tekemään yhteistyötä järjestäytyneen rikollisuuden, talousrikollisuuden, korruption, väärentämisen, salakuljetuksen ja laittoman liiketoiminnan torjumiseksi täyttämällä tähän liittyvät keskinäiset kansainväliset velvoitteensa myös siltä osin kuin on kyse tehokkaasta yhteistyöstä korruption avulla saatujen omaisuuserien tai varojen takaisinsaamiseksi. 2. Sopimuspuolet vahvistavat olevansa sitoutuneita kehittämään lainvalvontayhteistyötä, myös jatkamalla Europolin kanssa tehtävää yhteistyötä. 3. Lisäksi sopimuspuolet pyrkivät tekemään yhteistyötä kansainvälisillä foorumeilla edistääkseen liittymistä kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaiseen YK:n yleissopimukseen ja sitä täydentäviin pöytäkirjoihin, joissa ne ovat molemmat osapuolina, ja kyseisen sopimuksen ja sitä täydentävien pöytäkirjojen täytäntöönpanoa. 4. Sopimuspuolet pyrkivät myös tarvittaessa edistämään korruption vastaisen YK:n yleissopimuksen täytäntöönpanoa, myös käyttämällä tehokasta arviointimekanismia, ja ne ottavat tässä yhteydessä huomioon avoimuuden ja kansalaisyhteiskunnan osallistumisen periaatteet. 21 artikla Rahanpesu ja terrorismin rahoitus 1. Sopimuspuolet tunnustavat, että niiden on tarpeen tehdä yhteistyötä estääkseen rahoitusjärjestelmiensä käyttämisen kaikenlaisesta rikollisesta toiminnasta, kuten huumausaineiden kaupasta ja korruptiosta, saatavaan tuottoon liittyvään rahanpesuun, ja torjuakseen terrorismin rahoittamista. Tällainen yhteistyö kattaa myös rikoksella hankittujen omaisuuserien ja varojen takavarikoinnin sopimuspuolten oikeudellisten kehysten ja lakien mukaisesti. 2. Sopimuspuolet vaihtavat tarvittaessa asiaankuuluvia tietoja oikeudellisten kehystensä ja lakiensa puitteissa ja toteuttavat asianmukaisia toimenpiteitä torjuakseen rahanpesua ja terrorismin rahoitusta; ne noudattavat tässä yhteydessä rahanpesunvastaisen toimintaryhmän suosituksia ja muiden alalla toimivien kansainvälisten elinten hyväksymiä normeja. 22 artikla Tietoverkkorikollisuus 1. Sopimuspuolet tunnustavat, että tietoverkkorikollisuus on maailmanlaajuinen ongelma, joka edellyttää maailmanlaajuisia ratkaisuja. Sopimuspuolet tehostavat sen vuoksi yhteistyötään, jonka avulla ne pyrkivät oikeudellisten kehystensä ja lakiensa puitteissa ehkäisemään ja torjumaan tietoverkkorikollisuutta vaihtamalla tietoja ja käytännön tietämystä. Sopimuspuolet pyrkivät tarvittaessa tekemään yhteistyötä tarjotakseen apua ja tukea muille valtioille, jotta nämä voisivat laatia tehokkaita lakeja, politiikkoja ja käytänteitä tietoverkkorikollisuuden ehkäisemiseksi ja torjumiseksi. 2. Sopimuspuolet vaihtavat oikeudellisten kehystensä ja lakiensa puitteissa tietoja muun muassa tietoverkkorikollisuustutkijoiden koulutuksen, tietoverkkorikollisuustutkinnan ja digitaalisen forensiikan aloilla. 23 artikla Muuttoliike- ja turvapaikka-asiat sekä rajaturvallisuus 1. Sopimuspuolet vahvistavat olevansa sitoutuneita tekemään yhteistyötä ja vaihtamaan näkemyksiä lakiensa ja asetustensa puitteissa muuttoliikkeen (laillinen ja laiton muuttoliike, ihmiskauppa ja muuttoliike ja kehitys mukaan luettuina) sekä turvapaikka-asioiden, kotoutumisen, viisumeiden ja rajaturvallisuuden aloilla. 2. Sopimuspuolten yhteisenä tavoitteena on kaikkien kansalaistensa viisumivapaa matkustus unionin ja Kanadan välillä. Sopimuspuolet tekevät yhteistyötä ja pyrkivät kaikin tavoin saavuttamaan mahdollisimman pian tilanteen, jossa kaikki niiden kansalaiset, joilla on voimassa oleva passi, voivat matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle. 3. Osapuolet sopivat tekevänsä yhteistyötä laittoman muuttoliikkeen estämiseksi ja valvomiseksi. Tätä varten: a) Kanada ottaa takaisin kaikki jonkin jäsenvaltion alueella laittomasti oleskelevat kansalaisensa asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä ja, ellei erityisellä sopimuksella ole toisin määrätty, ilman muita muodollisuuksia; b) jokainen jäsenvaltio ottaa takaisin kaikki Kanadan alueella laittomasti oleskelevat kansalaisensa Kanadan pyynnöstä ja, ellei erityisellä sopimuksella ole toisin määrätty, ilman muita muodollisuuksia; c) jäsenvaltioiden ja Kanadan on annettava kansalaisilleen asianmukaiset matkustusasiakirjat tätä tarkoitusta varten; d) sopimuspuolet pyrkivät aloittamaan neuvottelut erityisestä sopimuksesta, jossa määrätään takaisinottoa koskevista velvollisuuksista, myös kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden osalta. 24 artikla Konsuliviranomaisten antama suojelu 1. Kanada antaa unionin kansalaisille Kanadassa, jos jäsenvaltiolla, jonka kansalaisia he ovat, ei ole siellä pysyvää, käytettävissä olevaa edustustoa, mahdollisuuden saada suojelua minkä tahansa jäsenvaltion diplomaatti- ja konsuliviranomaisilta. 2. Jäsenvaltiot antavat Kanadan kansalaisille minkä tahansa jäsenvaltion alueella, jos Kanadalla ei ole siellä pysyvää, käytettävissä olevaa edustustoa, mahdollisuuden saada suojelua minkä tahansa muun Kanadan nimeämän valtion diplomaatti- ja konsuliviranomaisilta. 3. Edellä olevan 1 ja 2 kohdan tarkoituksena on poistaa sellaiset ilmoittamis- ja hyväksymisvaatimukset, joita olisi muutoin sovellettava, jotta unionin tai Kanadan kansalaisia voisi edustaa muu kuin se valtio, jonka kansalaisia he ovat. 4. Sopimuspuolet tarkastelevat 1 ja 2 kohdan toimintaa hallinnon näkökulmasta vuosittain. 25 artikla Henkilötietojen suoja 1. Sopimuspuolet tunnustavat, että on tarpeen suojata henkilötietoja, ja pyrkivät tekemään yhteistyötä edistääkseen korkeatasoisia kansainvälisiä normeja. 2. Sopimuspuolet tunnustavat, että on tärkeää suojata perusoikeuksia ja -vapauksia, kuten henkilötietojen suojaan liittyvää oikeutta yksityisyyteen. Tätä varten sopimuspuolet sitoutuvat omien lakiensa ja asetustensa asettamissa puitteissa noudattamaan näistä oikeuksista antamiaan sitoumuksia, myös silloin, kun on kyse terrorismin ja muun vakavan kansainvälisen rikollisuuden, myös järjestäytyneen rikollisuuden, ehkäisemisestä ja torjumisesta. 3. Sopimuspuolet jatkavat henkilötietojen suojaan liittyvää yhteistyötään sekä kahden- että monenvälisellä tasolla lakiensa ja asetustensa asettamissa puitteissa käymällä vuoropuhelua ja vaihtamalla asiantuntemusta tarpeen mukaan. VI OSASTO POLIITTINEN VUOROPUHELU JA NEUVOTTELUMEKANISMIT 26 artikla Poliittinen vuoropuhelu Sopimuspuolet pyrkivät lisäämään vuoropuheluaan ja toistensa kuulemista tehokkaalla ja käytännönläheisellä tavalla tukeakseen kehittyviä suhteitaan ja kehittääkseen keskinäisiä yhteyksiään sekä edistääkseen yhteisiä etujaan ja arvojaan monenvälisten toimiensa avulla. 27 artikla Kuulemismekanismit 1. Sopimuspuolet käyvät vuoropuhelua hyödyntämällä nykyistä yhteydenpitoa ja näkemystenvaihtoa ja nykyisiä kuulemisia, joihin kuuluvat muun muassa seuraavat: a) johtajien tasolla vuosittain tai yhdessä sovittuina ajankohtina pidettävät huippukokoukset, jotka järjestetään vuorotellen unionissa ja Kanadassa; b) ulkoministeritasolla järjestettävät kokoukset; c) ministeritason kuulemiset yhteistä etua koskevista politiikkakysymyksistä; d) korkeiden virkamiesten ja valmistelusta vastaavien virkamiesten kuuleminen yhteistä etua koskevista kysymyksistä tai tärkeitä sisäisiä tai kansainvälisiä kehityssuuntauksia koskeva tiedotus ja yhteistyö; e) valtuuskuntavaihtojen edistäminen Euroopan parlamentin ja Kanadan parlamentin välillä. 2. Ministeritason sekakomitea a) Perustetaan ministeritason sekakomitea. b) Ministeritason sekakomiteaan sovelletaan seuraavia määräyksiä: i) se korvaa transatlanttisen vuoropuhelun; ii) sen puheenjohtajina toimivat yhdessä Kanadan ulkoasiainministeri ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja; iii) se kokoontuu vuosittain tai yhteisesti sovittuina ajankohtina olosuhteiden vaatiessa; iv) se hyväksyy oman esityslistansa ja omat sääntönsä ja menettelynsä; v) se tekee päätöksensä molempien sopimuspuolten suostumuksella; vi) se saa suhteiden tilaa koskevan vuotuisen kertomuksen yhteistyösekakomitealta ja antaa yhteistyösekakomitean työhön liittyviä suosituksia, kuten suosituksia tulevaisuuden yhteistyöaloista ja tämän sopimuksen täytäntöönpanoon mahdollisesti liittyvien erimielisyyksien ratkaisemisesta; vii) se muodostuu sopimuspuolten edustajista. 3. Yhteistyösekakomitea a) Sopimuspuolet perustavat yhteistyösekakomitean. b) Sopimuspuolet varmistavat, että yhteistyösekakomitea: i) suosittelee painopistealoja sopimuspuolten yhteistyötä varten; ii) seuraa sopimuspuolten välisten strategisten suhteiden kehittymistä; iii) vaihtaa näkemyksiä ja tekee ehdotuksia yhteistä etua koskevista asioista; iv) antaa suosituksia tehokkuusetujen, paremman vaikuttavuuden ja synergiaetujen saavuttamiseksi osapuolten välillä; v) varmistaa tämän sopimuksen moitteettoman toiminnan; vi) antaa ministeritason sekakomitealle tämän artiklan 2 kohdan b alakohdan vi alakohdassa tarkoitetun suhteiden tilaa koskevan vuotuisen kertomuksen, jonka sopimuspuolet julkaisevat; vii) käsittelee asianmukaisesti kaikki sopimuspuolten tämän sopimuksen mukaisesti sen käsiteltäväksi siirtämät asiat; viii) perustaa alakomiteoita avustamaan sitä tehtävien hoitamisessa; nämä alakomiteat eivät kuitenkaan saisi olla päällekkäisiä sopimuspuolten välisten muiden sopimusten mukaisesti perustettujen elinten kanssa; ix) arvioi tilanteita, joissa jompikumpi sopimuspuoli katsoo, että päätöksentekoprosessit yhteistyöaloilla, joista ei ole tehty erityistä sopimusta, ovat vaikuttaneet tai voisivat vaikuttaa kielteisesti sen etuihin. c) Sopimuspuolet varmistavat, että yhteistyösekakomitea kokoontuu kerran vuodessa vuorotellen unionissa ja Kanadassa; että yhteistyösekakomitean erityiskokouksia järjestetään, jos jompikumpi sopimuspuoli sitä pyytää; että yhteistyösekakomitean puheenjohtajina toimivat yksi Kanadaa edustava korkea virkamies ja yksi unionia edustava korkea virkamies; ja että yhteistyösekakomitea päättää omasta työjärjestyksestään, myös tarkkailijoiden osallistumisesta. d) Yhteistyösekakomitea muodostuu sopimuspuolten edustajista siten, että osallistumisastetta määritettäessä kiinnitetään asianmukaisesti huomiota tehokkuuden ja taloudellisuuden edistämiseen. e) Sopimuspuolet sopivat, että yhteistyösekakomitea voi pyytää sopimuspuolten nykyisten kahdenvälisten sopimusten nojalla perustettuja komiteoita ja vastaavia elimiä tiedottamaan sille toimistaan säännöllisesti osana osapuolten välisten suhteiden jatkuvaa kattavaa seurantaa. 28 artikla Velvoitteiden täyttäminen 1. Tämän sopimuksen mukaisessa keskinäisen kunnioituksen ja yhteistyön hengessä sopimuspuolet toteuttavat yleisiä tai erityisiä toimenpiteitä täyttääkseen tämän sopimuksen mukaiset velvoitteensa. 2. Jos esiin tulee tämän sopimuksen täytäntöönpanoon tai tulkintaan liittyviä kysymyksiä tai eroavuuksia, sopimuspuolet tehostavat kuulemis- ja yhteistyöpyrkimyksiään voidakseen ratkaista tällaiset asiat nopeasti ja sovinnollisesti. Kysymykset tai eroavuudet siirretään kumman tahansa sopimuspuolen pyynnöstä yhteistyösekakomitealle jatkokeskusteluja ja -tarkastelua varten. Sopimuspuolet voivat myös yhdessä päättää siirtää tällaiset asiat yhteistyösekakomitean alaisuudessa toimivien erityisten alakomiteoiden käsiteltäviksi. Sopimuspuolet varmistavat, että yhteistyösekakomitea tai nimitetty alakomitea kokoontuu kohtuullisen ajan kuluessa pyrkiäkseen ratkaisemaan tämän sopimuksen täytäntöönpanoon tai tulkintaan liittyvät eroavuudet hyödyntämällä varhaisvaiheen viestintää, tosiseikkojen perusteellista analyysia, johon kuuluu tarvittaessa myös asiantuntija-apu ja tieteellinen näyttö, sekä tehokasta vuoropuhelua. 3. Sopimuspuolet vahvistavat määrätietoisen yhteisen sitoutumisensa ihmisoikeuksien kunnioittamiseen ja asesulkuun ja katsovat, että 2 artiklan 1 kohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa määrättyjen velvoitteiden erityisen vakavaan ja huomattavaan rikkomiseen voidaan puuttua erityisen kiireellisenä tapauksena. Sopimuspuolet katsovat, että 2 artiklan 1 kohdan rikkomista voidaan pitää ”erityisen vakavana ja huomattavana” vain silloin, kun on kyse luonteeltaan ja vakavuudeltaan poikkeuksellisesta rikkomisesta, kuten vallankaappauksesta tai vakavista rikoksista, jotka uhkaavat kansainvälisen yhteisön rauhaa, turvallisuutta ja hyvinvointia. 4. Jos kolmannessa maassa syntynyttä tilannetta voidaan pitää vakavuudeltaan ja luonteeltaan sellaisena, että se vastaa erityisen kiireellistä tapausta, sopimuspuolet pyrkivät järjestämään pikaisesti neuvottelut jommankumman sopimuspuolen pyynnöstä vaihtaakseen näkemyksiä tilanteesta ja harkitakseen mahdollisia tilanteen johdosta toteutettavia toimia. 5. Siinä epätodennäköisessä ja odottamattomassa tapauksessa, että jommankumman sopimuspuolen alueella ilmenee erityisen kiireellinen tapaus, kumpikin sopimuspuoli voi saattaa asian ministeritason sekakomitean käsiteltäväksi. Ministeritason sekakomitea voi pyytää yhteistyösekakomiteaa järjestämään kiireelliset neuvottelut 15 päivän kuluessa. Sopimuspuolet toimittavat asiaankuuluvat tiedot ja todisteet, jotka tarvitaan tilanteen perusteelliseksi tutkimiseksi ja sen nopeaksi ja tehokkaaksi ratkaisemiseksi. Jos yhteistyösekakomitea ei pysty ratkaisemaan tilannetta, se voi saattaa asian ministeritason sekakomiteaan kiireellistä käsittelyä varten. 6. a) Jos ministeritason sekakomitea ei erityisen kiireellisessä tapauksessa pysty ratkaisemaan tilannetta, kumpikin sopimuspuoli voi keskeyttää tämän sopimuksen määräysten soveltamisen. Unionissa keskeyttämispäätös edellyttää yksimielistä päätöstä. Kanadassa keskeyttämispäätöksen tekee Kanadan hallitus Kanadan lakien ja asetusten mukaisesti. Sopimuspuolen on välittömästi ilmoitettava toiselle sopimuspuolelle kirjallisesti päätöksestään, ja se soveltaa päätöstä sen vähimmäisajan, joka tarvitaan, jotta asia voidaan ratkaista sopimuspuolille hyväksyttävällä tavalla. b) Sopimuspuolet seuraavat jatkuvasti kehitystä tilanteessa, joka on keskeyttämispäätöksen taustalla ja joka saattaa muodostaa perustan muille tämän sopimuksen muodostaman kehyksen ulkopuolella toteutettaville asianmukaisille toimenpiteille. Keskeyttämiseen tai muihin toimenpiteisiin turvautunut sopimuspuoli peruuttaa ne heti, kun se on perusteltua. 7. Lisäksi sopimuspuolet katsovat, että 3 kohdassa määritellyn mukainen erityisen vakava ja huomattava ihmisoikeuksien tai asesulun rikkominen voi muodostaa perusteen myös EU:n ja Kanadan välisen laaja-alaisen talous- ja kauppasopimuksen purkamiselle kyseisen sopimuksen X.08 artiklan mukaisesti. 8. Tämä sopimus ei vaikuta sopimuspuolten välisten muiden sopimusten tulkintaan tai soveltamiseen eikä rajoita tällaisten sopimusten tulkintaa tai soveltamista. Etenkään tämän sopimuksen riitojenratkaisumääräykset eivät korvaa sopimuspuolten välisiin muihin sopimuksiin sisältyviä riitojenratkaisumääräyksiä eivätkä vaikuta niihin millään tavoin. VII OSASTO LOPPUMÄÄRÄYKSET 29 artikla Turvallisuus ja tietojen luovuttaminen 1. Tämän sopimuksen määräyksiä ei saa tulkita siten, että ne rajoittavat virallisten asiakirjojen julkisuusperiaatetta koskevia unionin, jäsenvaltioiden tai Kanadan lakeja ja asetuksia. 2. Tätä sopimusta ei saa tulkita siten, että siinä vaaditaan sopimuspuolta toimittamaan sellaisia tietoja, joiden luovuttamista kyseinen sopimuspuoli pitää olennaisten turvallisuusetujensa vastaisena. 30 artikla Voimaantulo ja irtisanominen 1. Sopimuspuolet ilmoittavat toisilleen, kun ne ovat saaneet päätökseen tämän sopimuksen voimaantulon edellytyksenä olevat sisäiset menettelynsä. Tämä sopimus tulee voimaan viimeisen ilmoituksen antamispäivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä. 2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa määrätään, unioni ja Kanada soveltavat sisäisten menettelyjensä ja lainsäädäntönsä mukaisesti eräitä tämän sopimuksen osia väliaikaisesti tämän sopimuksen voimaantuloon asti tässä kohdassa määrätyn mukaisesti. Väliaikainen soveltaminen alkaa sitä päivää seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona unioni ja Kanada antavat toisilleen seuraavat ilmoitukset: a) tätä varten tarvittavien sisäisten menettelyjen päätökseen saattamista koskeva unionin ilmoitus, jossa määritetään sopimuksen väliaikaisesti sovellettavat osat; ja b) tätä varten tarvittavien sisäisten menettelyjen päätökseen saattamista koskeva Kanadan ilmoitus, jossa se hyväksyy sopimuksen väliaikaisesti sovellettavat osat. 3. Kumpi tahansa sopimuspuoli voi ilmoittaa toiselle sopimuspuolelle kirjallisesti aikomuksestaan irtisanoa tämä sopimus. Irtisanominen tulee voimaan kuuden kuukauden kuluttua ilmoituksesta. 31 artikla Muuttaminen Tätä sopimusta voidaan muuttaa sopimuspuolten kirjallisella sopimuksella. Muutos tulee voimaan sellaisen viimeisen ilmoituksen antamispäivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jolla sopimuspuolet ilmoittavat toisilleen, että muutoksen voimaantulon edellyttämät sisäiset menettelyt on saatettu päätökseen. 32 artikla Ilmoitukset Sopimuspuolten on toimitettava kaikki 30 ja 31 artiklan mukaisesti tehdyt ilmoitukset Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristölle ja Kanadan ulkoasiain-, kauppa- ja kehitysministeriölle tai niiden seuraajille. 33 artikla Alueellinen soveltaminen Tätä sopimusta sovelletaan alueisiin, joihin sovelletaan Euroopan unionin perustana olevia sopimuksia niissä määrätyin edellytyksin, sekä Kanadaan. 34 artikla Sopimuspuolten määrittely Tässä sopimuksessa ’sopimuspuolilla’ tarkoitetaan Euroopan unionia tai sen jäsenvaltioita taikka Euroopan unionia ja sen jäsenvaltioita niillä kulloinkin olevan toimivallan mukaisesti sekä Kanadaa. TÄMÄN VAKUUDEKSI tätä varten asianmukaisesti valtuutetut edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen. Tehty ssa päivänä kuuta 20 kahtena kappaleena bulgarian, espanjan, tšekin, tanskan, saksan, viron, kreikan, englannin, ranskan, kroaatin, italian, latvian, liettuan, unkarin, maltan, hollannin, puolan, portugalin, romanian, slovakin, sloveenin, suomen ja ruotsin kielellä, ja kukin teksti on yhtä todistusvoimainen.