Virallinen lehti nro C 104 , 14/04/1999 s. 0180



A4-0508/98 Päätöslauselma EU:n normeista eurooppalaisille kehitysmaissa toimiville yrityksille: kohti eurooppalaisia menettelysääntöjä Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon 9. helmikuuta 1994 antamansa päätöslauselman sosiaalilausekkeen käyttöönotosta yksipuolisessa ja monenkeskisessä kauppajärjestelmässä ((EYVL C 61, 28.2.1994, s. 89.)), - ottaa huomioon 12. joulukuuta 1996 antamansa päätöslauselman ihmisoikeuksista maailmassa vuosina 1995 - 1996 ja unionin ihmisoikeuspolitiikasta ((EYVL C 20, 20.1.1997, s. 161.)), - ottaa huomioon 15. tammikuuta 1998 antamansa päätöslauselman yritysten siirtymisestä ja ulkomaisista suorista investoinneista kolmansiin maihin ((EYVL C 34, 2.2.1998, s. 156.)), - ottaa huomioon alkuperäiskansoista antamansa päätöslauselmat ((EYVL C 61, 28.2.1994, s. 69; EYVL C 43, 20.2.1995, s. 85; EYVL C 323, 4.12.1995, s. 117; EYVL C 141, 13.5.1996, s. 212.)), - ottaa huomioon 11. maaliskuuta 1998 antamansa päätöslauselman, joka sisälsi parlamentin suositukset komissiolle OECD:ssä monenvälisestä sijoitussopimuksesta (MAI) käytäviä neuvotteluja varten ((EYVL C 104, 6.4.1998, s. 143.)), - ottaa huomioon 2. heinäkuuta 1998 antamansa päätöslauselman oikeudenmukaisesta kaupasta ((EYVL C 226, 20.7.1998, s. 73.)), - ottaa huomioon 17. joulukuuta 1998 antamansa päätöslauselman ihmisoikeuksista maailmassa vuosina 1997 - 1998 ja Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikasta ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 9 b.)), - ottaa huomioon kaksi arvovaltaisinta ILO:n hyväksymää kansainvälisesti sovittua yritystoiminnan standardia eli vuoden 1977 kolmenkeskisen julistuksen monikansallisten yritysten ja sosiaalipolitiikan periaatteista ja OECD:n vuoden 1976 yleiset ohjeet monikansallisia yrityksiä varten sekä kansainvälisten organisaatioiden, kuten FAO:n, WHO:n ja Maailmanpankin alaisuudessa sovitut menettelysäännöt ja UNCTAD:in alaisuudessa tehdyn työn, joka liittyy yritysten toimintaan kehitysmaissa, - ottaa huomioon 18. kesäkuuta 1998 annetun ILO:n julistuksen työhön liittyvistä perusperiaatteista ja oikeuksista ja ILO:n yleissopimukset yleisistä työntekijöitä koskevista perusnormeista: pakkotyön poistaminen (yleissopimukset nro 29 ja 105), järjestäytymisvapaus ja oikeus kollektiivisiin neuvotteluihin (yleissopimukset nro 87 ja 98), lapsityövoiman poistaminen (yleissopimus nro 138) ja syrjimättömyys työssä (yleissopimukset nro 100 ja 111), - ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen ja erityisesti sen artiklan, jossa jokaista henkilöä ja yhteiskunnan elintä kehotetaan osallistumaan ihmisoikeuksien yleismaailmallisen noudattamisen takaamiseen, vuoden 1966 kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, vuoden 1966 taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan yleissopimuksen, vuoden 1979 yleissopimuksen kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamisesta ja vuoden 1994 luonnoksen Yhdistyneiden kansakuntien julistukseksi alkuperäiskansojen oikeuksista, - ottaa huomioon Euroopan työmarkkinaosapuolten päätöksen osallistua lapsityövoiman kaikenlaisen hyväksikäytön poistamiseen tähtäävien toimien täytäntöönpanoon ja edistää näiden lasten oikeuksia kaikkialla maailmassa, - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 220 artiklan tuomioistuinten päätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta, vuoden 1968 yleissopimuksen tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityis- ja kauppaoikeuden alalla ((EYVL L 299, 31.12.1972, s. 32.)), joka tunnetaan yleisesti Brysselin sopimuksen nimellä, ja neuvoston Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 24. helmikuuta 1997 vahvistaman yhteisen toiminnan ihmiskaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön vastaisesta toiminnasta ((EYVL L 63, 4.3.1997, s. 2.)), - ottaa huomioon vuoden 1997 OECD:n yleissopimuksen ulkomaisten virkamiesten kansainvälisten liiketoimien yhteydessä tapahtuvan lahjonnan torjumisesta, - ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 1154/98, annettu 25 päivänä toukokuuta 1998, monivuotisten yleisten tullietuusjärjestelmien soveltamisesta tiettyihin kehitysmaista peräisin oleviin teollisuus- ja maataloustuotteisiin annettujen asetusten (EY) N:o 3281/94 ja (EY) N:o 1256/96 7 ja 8 artiklassa säädettyjen työntekijöiden oikeuksia ja ympäristönsuojelua kannustavien erityismenettelyjen täytäntöönpanosta ((EYVL L 160, 4.6.1998, s. 1.)) ja parlamentin 14. toukokuuta 1998 antaman päätöslauselman asevientiä koskevista menettelysäännöistä ((EYVL C 167, 1.6.1998, s. 226.)), - ottaa huomioon monet yksittäisten yritysten ja niiden muodostamien yhdistysten, ammattiliittojen ja kansalaisjärjestöjen tekemät aloitteet sekä Social Accountability 8000 -normin kaltaiset kansainväliset vapaaehtoiset normit, - ottaa huomioon 2. syyskuuta 1998 pidetyn kehitys- ja yhteistyövaliokunnan kuulemistilaisuuden EU:n normeista eurooppalaisille kehitysmaissa toimiville yrityksille, - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon kehitys- ja yhteistyövaliokunnan mietinnön ja taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan lausunnon (A4-0508/98), A. ottaa huomioon, että EU, joka myöntää eniten kehitysapua, ja eurooppalaiset yritykset, jotka tekevät eniten suoria investointeja kehitysmaihin, voivat olla ratkaisevassa asemassa maailmanlaajuisen kestävän sosiaalisen ja taloudellisen kehityksen yhteydessä, B. pitää erittäin huolestuttavana, että investoinneista ja markkinoista käytävä kiivas kilpailu sekä kansainvälisten normien ja kansallisten lakien soveltamisen laiminlyöminen ovat useissa tapauksissa johtaneet yritysten väärinkäytöksiin erityisesti sellaisissa maissa, joissa ei kunnioiteta ihmisoikeuksia, C. korostaa, että yhdenkään yhtiön ei pitäisi saada kilpailuetua, joka perustuu keskeisen työlainsäädännön sekä sosiaali- ja ympäristöalan normien laiminlyömiseen; toteaa näytön lisääntyneen siitä, että yritysten tuntema sosiaalinen vastuu kytkeytyy hyvään taloudelliseen suorituskykyyn, D. pitää mielessä, että sekä kehitysmaiden että teollisuusmaiden liike-elämän ja teollisuuden, ammattiyhdistysten, kansalaisjärjestöjen ja hallitusten edustajat ovat enenevässä määrin yksimielisiä liike-elämän menettelytapojen kehittämisestä vapaaehtoisten menettelysääntöjen avulla, E. ottaa tässä yhteydessä huomioon OECD:ssä yhdessä yritysten, työntekijöiden ja muiden yhteiskunnallisten edustajien kanssa parhaillaan tehtävän uudelleenarvioinnin järjestön asettamien monikansallisia yrityksiä koskevien suuntaviivojen lujittamiseksi, F. tähdentää, että vapaaehtoiset ja sitovat lähestymistavat yritysten toiminnan sääntelemiseksi eivät sulje pois toisiaan ja hyväksyy jatkuvaan kehittämiseen perustuvan lähestymistavan asetettaessa normeja eurooppalaisille yrityksille; Vapaaehtoiset menettelysäännöt 1. Pitää myönteisenä ja kannustaa yritysten ja teollisuuden, ammattiyhdistysten ja kansalaisjärjestöjen yhteenliittymien vapaaehtoisia aloitteita edistää menettelysääntöjä, joihin sisältyy tehokas ja itsenäinen seuranta ja valvonta sekä osakkaiden osallistuminen menettelysääntöjä kehitettäessä, pantaessa täytäntöön ja seurattaessa; korostaa samalla, että menettelysäännöt eivät voi korvata tai sivuuttaa kansainvälisiä tai kansallisia säännöstöjä tai hallitusten toimivaltaa; katsoo, että menettelysääntöjä ei saa käyttää välineenä, jonka avulla monikansalliset yritykset pidetään viranomaisten ja oikeudellisen valvonnan ulottumattomissa; 2. Toistaa neuvostolle esittämänsä pyynnön laatia vapaaehtoisia menettelysääntöjä koskeva yhteinen kanta aseviejiä koskevien menettelysääntöjen tavoin ottaen asianmukaisesti huomioon, että 'itsesääntely' ei aina ole ratkaisu; 3. Korostaa, että siihen prosessiin, jolla sääntöjen sisältö määritellään ja pannaan täytäntöön, on otettava mukaan ne, joihin säännöt kehitysmaissa kohdistuvat; 4. Katsoo, että sääntöjen täytäntöönpanossa on kiinnitettävä erityistä huomiota epävirallisen sektorin työntekijöihin, alihankkijoihin ja vapaakauppa-alueisiin ja erityisesti siihen, että tunnustetaan oikeus muodostaa riippumattomia ammattiyhdistyksiä, ja on vastustettava yritysten välisiä salaisia sopimuksia, jotka johtavat ihmisoikeuksien loukkaamiseen; 5. Uskoo, että säännöissä olisi tunnustettava konfliktitilanteissa toimivien yhtiöiden vastuu varmistamalla, että säännöt kattavat Amnesty Internationalin yrityksiä varten laatimat ihmisoikeusperiaatteet, yrityksiä koskevat Human Rights Watch -järjestön suositukset ja lain noudattamista valvovia viranomaisia koskevat YK:n säännöt; 6. Uskoo, että osana vapaaehtoisia menettelysääntöjä eurooppalaisten yritysten tulisi täyttää EU:n ympäristöä, eläinten hyvinvointia ja terveyttä koskevat normit; 7. Korostaa, että alkuperäiskansojen ja heidän yhteisöjensä olisi hyödyttävä tällaisista menettelysäännöistä, joissa tunnustetaan heidän merkittävä asemansa kestävän kehityksen kannalta; 8. Pitää myönteisenä, että kauppavirtojen ja viestinnän nykyisin globaalistuessa sekä kansalaisjärjestöjen ja kuluttajajärjestöjen valppauden lisääntyessä vaikuttaa enenevässä määrin olevan monikansallisten yhtiöiden omien etujen mukaista hyväksyä ja panna täytäntöön vapaaehtoiset menettelysäännöt, jos yhtiöt haluavat välttää kielteisen julkisuuden kampanjat, jotka joskus johtavat boikotteihin, kustannuksia aiheuttavaan suhdetoimintaan ja kuluttajien valituksiin; 9. Katsoo, että yritysten olisi tuettava taloudellisesti ja sosiaalisesti toimintansa rasittamien alueiden kehitystä asianomaisten viranomaisten määrittelemiä suuntaviivoja noudattaen; 10. Suosittelee painottamaan jatkuvaan kehittämiseen perustuvaa lähestymistapaa siten, että normeja parannetaan jatkuvasti ja vähitellen; katsoo, että tämän on heijastettava yritysten omaa sitoutumista parannuksien toteuttamiseen; Voimaansaattaminen Euroopassa 11. Toistaa komissiolle ja neuvostolle esittämänsä pyynnön ehdotusten tekemiseksi pikaisesti asianmukaisen oikeusperustan luomiseksi yritysten kaikkialla maailmassa tapahtuvan toiminnan sääntelyn eurooppalaisia monenkeskisiä puitteita varten ja kuulemistilaisuuksien järjestämiseksi tätä varten yritysten edustajille, työmarkkinaosapuolille ja yhteiskuntaryhmille, jotka kuuluvat kyseisten sääntöjen piiriin; 12. Suosittelee, että eurooppalaisten yritysten menettelysääntöjen mallin tulisi koostua nykyisistä kansainvälisistä vähimmäisnormeista: - ILO:n kolmenkeskinen julistus monikansallisten yritysten ja sosiaalipolitiikan periaatteista sekä monikansallisia yrityksiä koskevat OECD:n suuntaviivat; - työntekijöiden oikeudet: ILO:n keskeiset yleissopimukset; - ihmisoikeudet: YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus ja ihmisoikeussopimukset; - vähemmistöjen ja alkuperäiskansojen oikeudet: ILO:n yleissopimus nro 169, Agenda 21:n luku 26, YK:n vuoden 1994 julistusluonnos alkuperäisväestön oikeuksista; YK:n kaikkinaisen rotusyrjinnän poistamista koskeva yleissopimus; - ympäristönormit: YK:n yleissopimus biologisesta monimuotoisuudesta, Rion julistus sekä komission ehdotus eurooppalaisia metsäyhtiöitä koskevien menettelysääntöjen kehittämiseksi (KOM(89)0410) sekä asiaan liittyvät YK:n ympäristönsuojelun, eläinten hyvinvoinnin ja kansanterveyden alaan kuuluvat yleissopimukset; - turvallisuuspalvelut: Geneven sopimusten yhteinen 3 artikla ja pöytäkirja nro II sekä lain noudattamista valvovia viranomaisia koskevat YK:n säännöt; - lahjonnan torjuminen: lahjonnan vastainen OECD:n yleissopimus ja komission tiedonanto unionin lahjonnantorjuntapolitiikasta (KOM(97)0192); mutta niihin olisi sisällyttävä myös näkemyksiä tällä hetkellä kehitteillä olevista uusista kansainvälisistä normeista; 13. Toistaa kannattavansa sosiaalisten normien noudattamisesta todistavan merkinnän käyttöönottoa; 14. Kehottaa komissiota tutkimaan mahdollisuutta perustaa tiiviissä yhteistyössä työmarkkinaosapuolten, pohjoisen ja etelän kansalaisjärjestöjen sekä alkuperäiskansojen ja paikallisyhteisöjen edustajien kanssa muutamien kaupan alan yhdistysten jo aikaisemmin ehdottama eurooppalainen seurantafoorumi (European Monitoring Platform - EMP); 15. Kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään koordinoituihin toimiin OECD:n, ILO:n ja muiden kansainvälisten organisaatioiden piirissä, jotta voidaan edistää sellaisen todella riippumattoman ja puolueettoman seurantamekanismin perustamista, joka on kansainvälisesti hyväksytty; 16. Katsoo, että tällainen elin voi olla hyödyksi ainoastaan, jos sillä on erityistä asiantuntemusta, sen menettelyt ovat asianmukaisia ja ennen kaikkea jos sen objektiivisuus ja puolueettomuus on laajalti tunnustettua; 17. Suosittelee, että liike-elämä ja teollisuus antaisivat seurantamekanismille tietoja vapaaehtoisista aloitteista ja menettelyistä, jotta se voisi arvioida asianmukaisesti niiden yhdenmukaisuuden eurooppalaisten menettelysääntöjen, kansainvälisten normien ja (mahdollisesti hyväksyttyjen) yksityisten vapaaehtoisten käytännesääntöjen kanssa; 18. Suosittelee, että seurantamekanismi edistäisi vuoropuhelua eurooppalaisten yritysten noudattamista normeista ja parhaiden käytänteiden yksilöimisestä sekä ottaisi vastaan yritysten menettelyjä koskevia valituksia yhteisöjen ja/tai työntekijöiden edustajilta, isäntämaan yksityiseltä sektorilta, kansalais- tai kuluttajajärjestöiltä, yksittäisiltä uhreilta tai muista lähteistä; Euroopan parlamentin toimet 19. Ehdottaa, että uuden lainsäädäntökauden aikana nimitetään vuoden ajaksi erityisesittelijöitä ja Euroopan parlamentissa pidetään vuosittain kuulemistilaisuuksia, joihin työmarkkinaosapuolet ja pohjoisten ja eteläisten maiden kansalaisjärjestöt osallistuvat, kunnes komissio on perustanut eurooppalaisen seurantafoorumin; 20. Suosittelee, että Euroopan parlamentissa järjestetään säännöllisesti julkisia kuulemistilaisuuksia, joihin kutsutaan kaikki asianosaiset (yritykset mukaan lukien) ja joissa keskustellaan sekä myönteisistä että kielteisistä todellisista tapauksista; Euroopan kehitysyhteistyön merkitys 21. Katsoo, että vastuu kansainvälisesti hyväksyttyjen normien noudattamisesta kuuluu itse kehitysmaiden hallituksille; pitää tästä syystä myönteisinä äskettäisiä EU:n aloitteita lujittaa ja laajentaa kehitysmaiden kanssa käytävän poliittisen vuoropuhelun kattavuutta sekä tehdä 'hyvästä hallinnosta' olennainen osa kaikkea EU:n kehitysyhteistyötä; 22. Katsoo, että on varattava määrärahoja kehitysmaiden hallitusten tukemiseksi, jotta voidaan varmistaa kansainvälisten normien saattaminen osaksi näiden maiden lainsäädäntöä; katsoo edelleen, että isäntämaissa toimiville valvontaryhmille on annettava teknistä ja taloudellista apua; 23. Pyytää komissiota saattamaan voimaan vaatimuksen siitä, että kaikki unionin edustajina kolmansissa maissa toimivat yksityiset yhtiöt, joita rahoitetaan komission talousarviosta tai Euroopan kehitysrahastosta, toimivat Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja sen perusoikeuksien mukaisesti niin, että noudattamatta jättämisen seurauksena nämä yritykset eivät enää voisi saada rahoitusta Euroopan unionilta ja erityisesti niistä rahoitusvälineistä, jotka on tarkoitettu kolmansissa maissa tehtäviin sijoituksiin; pyytää komissiota laatimaan kertomuksen siitä, missä määrin yksityiset yhtiöt, joille komissio on myöntänyt sopimuksia, ovat tietoisia näistä velvoitteista; toteaa, että kehitysyhteistyön alalla komission puolesta toimivat yksityisen sektorin yritykset ovat jo nyt velvollisia noudattamaan parhaan mahdollisen avun käytänteitä koskevia OECD:n normeja, ihmisoikeuksia ja Lomén sopimukseen kirjattuja kestävän kehityksen periaatteita; 24. Kehottaa komissiota varmistamaan, että kehitysmaiden yksityisen sektorin toimintaympäristön vahvistamiseen tähtääviin kehitysstrategioihin sisällytetään erityisesti Eurooppaan sijoittuneiden monikansallisten yritysten tehtävät, ja edistymään sijoitussopimuksen tekemisessä AKT-maiden kanssa taloudellisen kasvun edistämiseksi ja köyhyyden vähentämiseksi; Muut Euroopan laajuiset toimet 25. Kehottaa komissiota parantamaan eurooppalaisten yritysten kolmansissa maissa tapahtuvaa toimintaa koskevia neuvotteluja ja seurantaa Euroopan sosiaalisen vuoropuhelun järjestelyjen kautta ja Euroopan ulkopuolisten kolmansien maiden kanssa tehtyjen kauppasopimusten demokratia- ja ihmisoikeuslausekkeiden soveltamista; 26. Suosittelee, että ainakin 18. kesäkuuta 1998 annetusta ILO:n julistuksesta työhön liittyvistä perusperiaatteista ja -oikeuksista olisi pikaisesti tehtävä selkeä osa kaikkia EU:n tulevaisuudessa kolmansien maiden kanssa neuvottelemia sopimuksia; 27. Kehottaa komissiota varmistamaan, että tarkistettaessa eurooppalaista yrityslainsäädäntöä, EU:n uusi eurooppalaista osakeyhtiötä koskeva EY-direktiivi mukaan lukien, harkitaan asianmukaista oikeusperustaa soveltaen työntekijöiden oikeuksia, ympäristönsuojelua ja ihmisoikeuksia koskevien kansainvälisten perusnormien sisällyttämistä siihen; 28. Kehottaa komissiota tekemään ehdotuksia julkisia hankintoja, verotusta, EU:n taloudellisen avun saamista ja virallisessa lehdessä julkaisemista koskevan kannustusjärjestelmän luomiseksi yrityksille, jotka noudattavat kuluttajien eturyhmien sekä ihmisoikeus- ja ympäristöalan kansalaisjärjestöjen kanssa yhteistyössä ja kyseisiä ryhmiä ja järjestöjä kuullen kehitettyjä kansainvälisiä normeja; Toimet kansainvälisissä järjestöissä 29. Suosittelee, että Euroopan unioni pyrkisi toimimaan yksimielisesti nykyisten ILO:ssa ja OECD:ssä sovittujen sopimusten tehostamiseksi, erityisesti OECD:ssä parhaillaan toteutettavan tarkistuksen yhteydessä ja YK:ssa, varmistaakseen voimakkaammat ja tehokkaammat seuranta- ja täytäntöönpanomenettelyt ja että EU pyrkisi nimenomaisesti luomaan uudelleen monikansallisia yhtiöitä koskevan YK:n komission, jotta sille voitaisiin antaa yhdessä OECD:n kansainvälisiä sijoituksia ja monikansallisia yrityksiä koskevan komitean ja monikansallisia yrityksiä koskevan ILO:n osaston kanssa konkreettisia tehtäviä sääntöjä seurattaessa ja täytäntöön pantaessa; 30. Pitää erittäin suositeltavana, että EU ei edistäisi OECD:ssä tai WTO:ssa tehtävistä investointisopimuksista käytävien neuvottelujen yhteydessä ainoastaan legitimoitujen oikeuksien myöntämistä monikansallisille eurooppalaisille yrityksille vaan myös niiden velvollisuuksien - nykyiset kansainväliset vähimmäisstandardit huomioon ottaen - määrittelemistä ympäristön sekä työntekijöiden oikeuksien ja ihmisoikeuksien alalla, ja suosittelee täyden puolueettomuuden ja riippumattomuuden takaavan menetelmän sisällyttämistä tällaiseen sopimukseen; 31. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, ILO:lle, WTO:lle, OECD:lle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.