Virallinen lehti nro C 167 , 02/06/1997 s. 0130



A4-0149/97 Päätöslauselma kansainvälisistä kalastussopimuksista Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille «Kalastussopimukset - nykyinen tilanne ja tulevaisuudennäkymät» (KOM(96)0488 - C4-0590/96), - ottaa huomioon Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön (NAFO), Koillis-Atlantin kalastusyleissopimuksen (NEAFC), Pohjois-Atlantin lohensuojelujärjestön ja Kansainvälisen Itämeren kalastuskomission (IBSFC) Euroopan unionille tarjoamat kalastusmahdollisuudet kansainvälisillä alueilla, - ottaa huomioon komission muistion, joka koskee yhteisön kalastussopimusten tekemättä jättämisen seurauksia (5. kesäkuuta 1996), - ottaa huomioon 13. maaliskuuta 1996 antamansa päätöslauselman ((EYVL C 96, 1.4.1996, s. 77)) (i) Euroopan parlamentin lausunnosta hallitusten välisen konferenssin koollekutsumisesta ja (ii) mietintäryhmän työn arvioinista ja Euroopan parlamentin poliittisten tavoitteiden täsmentämisestä hallitusten välistä konferenssia silmällä pitäen ja erityisesti sen 17 kohdan, - ottaa huomioon kalastusta AKT:n ja ETY:n välisessä yhteistyössä koskevan päätöslauselman, jonka AKT:n ja ETY:n yhteinen edustajakokous hyväksyi 1. huhtikuuta 1993 Gaboronessa ((EYVL C 234, 30.8.1993, s. 42)), - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan ja erityisesti sen 3 kohdan, - ottaa huomioon Fernández-Alborin päätöslauselmaesityksen uusista säännöistä, jotka helpottavat yhteisön kalastusalusten pääsyä käyttämään kolmansien maiden kalavaroja (B4-0126/96), - ottaa huomioon parlamentin ja komission 31. maaliskuuta 1995 allekirjoittamat käytännesäännöt ((EYVL C 89, 10.4.1995, s. 69)) ja erityisesti niiden 1 ja 3.10 kohdan, - ottaa huomioon parlamentin, komission ja neuvoston 12. joulukuuta 1996 allekirjoittaman yhteisen julistuksen kalastussopimuksia koskevan, budjettivallan käyttäjälle suunnatun tiedotuksen parantamisesta ((EYVL C 20, 20.1.1997, s. 109)), - ottaa huomioon kalatalousvaliokunnan mietinnön ja budjettivaliokunnan, taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan ja kehitys- ja yhteistyövaliokunnan lausunnot (A4-0149/97), A. ottaa huomioon, että kansainväliset kalastussopimukset ovat yhä tärkeämpiä yhteisön laivastojen kalastustoiminnalle ja sen olennainen osa, ja että kalastusta on harjoitettava järkevästi ja vastuuntuntoisesti niin, että sen vaikutukset meren ekosysteemiin otetaan huomioon, B. katsoo, että yhteisessä kalastuspolitiikassa on myös pyrittävä yhteen Euroopan unionin nykyisistä ensisijaisista tavoitteista säilyttää olemassa olevat työpaikat sekä merellä että jalostusteollisuudessa, joka pääosin sijaitsee kalastuksesta erittäin riippuvaisilla syrjäseuduilla, C. ottaa huomioon, että moniin maailman merien elollisiin luonnonvaroihin kohdistuu kohtuuton paine ja että ne ovat huomattavassa määrin ylihyödynnettyjä tai niitä ollaan kuluttamassa loppuun; ottaa huomioon, että kalatuotteiden kasvava kysyntä johtaa aivan varmasti näistä varoista käytävän kilpailun lisääntyvään kiristymiseen tulevina vuosina ja että tämä tilanne tuo esiin joukon haasteita, joihin kaikkien osapuolten on vastattava, D. katsoo, että on tärkeää määritellä maailmanlaajuisesti, mihin maailman merien elollisiin luonnonvaroihin ja kalastuspaikkoihin kohdistuu kohtuuton paine, jotta näitä lajeja suojeltaisiin laajemmin kalastustoiminnan yhteydessä, E. ottaa huomioon, että merkittävä osa EU:n kansainvälisistä kalastussopimuksista on tehty AKT-maiden kanssa ja että näillä sopimuksilla, vaikka ne ovatkin kaupallisia sopimuksia, on kehityksen kannalta myönteisiä vaikutuksia (työllisyys, elintarvikkeiden hankinta, jne.), ja näissä tapauksissa yhteisön kalastus- ja kehityspolitiikan yhteensovittaminen on väistämättä tarpeellista, F. ottaa huomioon, että maailman kasvavien väestöjen ravinnonsaannin varmuus on usein heikko ja sitä voidaan parantaa merten luonnonvarojen huolellisella käytöllä; ottaa huomioon, että tämän vuoksi rannikkoalueilla - erityisesti köyhissä ja alikehittyneissä maissa - on tarve käyttää merten luonnonvaroja työpaikkojen luomiseksi ja taloudellisen kehityksen edistämiseksi, G. ottaa huomioon, että yhteisöllä on tärkeä rooli kansainvälisessä kalastuksessa, eikä tämän roolin mukanaan tuomien vastuiden pakoilu voi tulla kysymykseen, H. ottaa huomioon, että Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS) 62 artiklassa määrätään, että rannikkovaltio on vastuussa kalavarojen pyyntikiintiöiden vahvistamisesta yksinoikeutetulla talousvyöhykkeellään (EEZ) ja että kun asianomainen valtio ei kykene kokonaan hyödyntämään sallittua pyyntikiintiötään, on se velvollinen sallimaan kalastussopimuksin tai muilla keinoin muiden valtioiden pääsyn tätä jäljelle jäävää osuutta kalastamaan, I. ottaa huomioon, että yhteisö on allekirjoittanut Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen sekä risteytyviä kalalajeja ja paljon vaeltavia kalalajeja koskevan sopimuksen ja on hyväksynyt FAO:n vastuullisen kalastuksen ohjesäännöt, J. katsoo, että kalakantojen levinneisyys ulottuu usein kahden tai useamman valtion yksinoikeutetuille talousalueille, joten kyseisten kantojen liialliseen kalastamiseen on sovellettava alueellista lähestymistapaa, K. ottaa huomioon, että Lomén sopimuksen 64 artiklassa AKT-maat tunnustavat, että EU:n jäsenvaltioiden kalastuslaivastot, jotka toimivat laillisesti AKT- valtioiden lainkäyttövallan piiriin kuuluvilla vesillä, voivat osaltaan edistää AKT-valtioiden kalastusmahdollisuuksien taloudellista kehittämistä sekä AKT- rantavaltioiden yleistä taloudellista kehitystä ja tuovat julki halunsa neuvotella yhteisön kanssa kalastussopimuksista, joilla pyritään takaamaan molemmin puolin tyydyttävät edellytykset yhteisön jäsenvaltion lipun alla purjehtivien alusten kalastustoiminnalle, L. ottaa huomioon, että Lomén sopimuksen samassa 64 artiklassa todetaan myös, että AKT-valtiot eivät saa kalastussopimukset tehtyään tai täytäntöön pantuaan millään tavoin harjoittaa yhteisöön kohdistuvaa tai jäsenvaltioiden välistä syrjintää, M. ottaa huomioon, että Lomén sopimuksen 68 artiklassa todetaan, että korvausten, jotka yhteisö on kalastussopimuksissa sitoutunut suorittamaan, on oltava suhteessa kyseisten AKT-valtioiden yksinoikeutetun talousvyöhykkeen tarjoamien kalastusmahdollisuuksien laajuuteen ja arvoon, N. ottaa huomioon, että EY:n perustamissopimuksen 130 v artikla velvoittaa yhteisön ottamaan huomioon kehitysyhteistyölle asettamansa tavoitteet «sellaisessa toteuttamassaan politiikassa, joka on omiaan vaikuttamaan kehitysmaihin» ja että ei voida ajatella, että hylättäisiin vaatimukset yhteisön eri politiikkojen yhteenkuuluvuudesta, O. ottaa huomioon, että EY:n perustamissopimuksen 130 b artiklassa todetaan, että yhteisön politiikan ja toiminnan suunnittelussa ja täytäntöönpanossa otetaan huomioon 130 a artiklassa tarkoitetut tavoitteet epäsuotuisten alueiden jälkeenjääneisyyden vähentämiseksi sekä yhteisön taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi, P. ottaa huomioon, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J.1 artiklassa todetaan, että yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tavoitteena on edistää kansainvälistä yhteistyötä, ja että kesäkuussa 1992 Lissabonin Eurooppa- neuvosto korosti poliittisen ja taloudellisen vakauden tärkeyttä maailman alueilla, Q. ottaa huomioon, että nykyisten kehitysmaiden kanssa tehtyjen kalastussopimusten perustavoitteena ei ole myötävaikuttaa paikallisten talouksien kehittämiseen, mikä on tehtävä, joka huomioidaan kehityspolitiikkaan kuuluvissa yhteisön muissa rahoitusmekanismeissa, R. katsoo, että kehityspolitiikassa on puolestaan keskityttävä pääasiassa kokonaiskehitykseen liittyviin asioihin, mikä edellyttää kalastuspolitiikan tärkeän aseman tunnustamista useiden kolmansien maiden alakohtaisessa kehityksessä, S. katsoo, että joissakin valtioissa esiintyvä laajamittainen kalastus yhdessä riittämättömien seuranta- ja valvontatoimenpiteiden kanssa synnyttää vaaran siitä, että kyseisten valtioiden yksinoikeutettujen talousvyöhykkeiden tietyt kannat pienenevät kestämättömälle tasolle, T. katsoo, että on välttämätöntä, että maat, joiden kanssa EU on tehnyt kalastussopimuksia, vaativat EU:n lisäksi myös kolmansilta mailta toimenpiteitä kalavarojensa säilyttämiseksi yksinoikeutetuilla talousvyöhykkeillään, U. ottaa huomioon, että EU:n jäsenvaltioiden on EU:n laivastojen osalta noudatettava kalastussopimuksissa vahvistettujen väliaikaisten valvontatoimenpiteiden lisäksi yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä annettua asetusta (ETY) N:o 2847/93 ((EYVL L 261, 20.10.1993, s. 1)), jota on myös sovellettava kolmansien maiden yksinoikeutetuilla ja oikeudenkäyttövallan alaisilla vesillä toimiviin, yhteisön lipun alla purjehtiviin kalastusaluksiin, V. ottaa huomioon, että yhteisön talousarviosta on myönnetty yksinomaan kalastusoikeuksien rahoittamiseen 280 miljoonaa ecua, mikä vastaa 0,31 prosenttia yhteisön talousarviosta ja 29,99 prosenttia kalatalousalalle varatuista yhteisön kokonaisvaroista, W. ottaa huomioon, että yhteisön laivastoa on supistettu huomattavasti viime vuosikymmenellä, X. ottaa huomioon, että YKP:lle varatussa talousarviossa kansainvälisiä kalastussopimuksia koskeva alamomentti on pienentynyt vuoden 1996 278,5 miljoonasta ecusta 273,3 miljoonaan ecuun vuonna 1997 ja että alamomenttiin varattavia määrärahoja ei lisätä vuonna 1998; vastaavasti vaikka yhteisön talousarvio kasvaa, YKP:n talousarvio on pysynyt lähes samansuuruisena, minkä seurauksena YKP:n taloudellinen painoarvo yhteisön talousarviossa pienenee, Y. ottaa huomioon, että Euroopan unioni tuo paljon kolmansista maista peräisin olevia kalastustuotteita markkinoilleen ja että yhteisön kalastuslaivaston saaliit ovat EU:n kulutusta paljon pienemmät, Z. ottaa huomioon, että vaikka sopimukset, joiden mukaan kalavaroja saa käyttää taloudellista korvausta vastaan, ovat tärkeä osa yhteistä politiikkaa ja ne olisi kokonaan rahoitettava yhteisön talousarviosta, laivanvarustajat osallistuvat kokonaiskustannuksiin keskimäärin kolmanneksella, ja että tätä ei tapahdu muunlaisissa sopimuksissa, kuten Grönlannin tai Norjan kanssa tehdyissä sopimuksissa, joiden mukaan laivanomistajille ei aiheudu mitään kustannuksia, AA. ottaa huomioon, että kolmansien maiden kalatalousalan kehittämiseksi tehtävä yhteistyö ja yhteisön kalastustoimet niiden vesillä eivät ole keskenään ristiriitaisia, koska yhteisön kalastuslaivastolla on lupa kalastaa ainoastaan saaliskiintiön ylijäämää ja kun päinvastoin yhteisön kalastus piristää selvästi näiden maiden kalastukseen liittyviä toiminnanaloja ja perusrakenteita, mikä johtaa toisaalta siihen, että aina, kun nämä maat kehittävät edelleen kalastustaan, yhteisön kalastuslaivastolle jäävät mahdollisuudet ylijäämien kalastukseen pienenevät, kuten Marokon tapaus selvästi osoittaa, AB. katsoo, että kolmansien maiden yksinoikeutetuilla talousvyöhykkeillä tapahtuva kalastustoiminta ei ole riittävä ratkaisu, kun pyritään ratkaisemaan yhteisön kalastuslaivaston ylikapasiteettia, AC. katsoo, että kolmansien maiden yksinoikeutetuilla talousvyöhykkeillä tapahtuva ylihyödyntäminen on osittain seurausta yhteisön ulkopuolisten kalastuslaivastojen toiminnasta; niiden kalastusponnisteluihin ja kalastustapojen valvontaan kohdistuvaa tiedotusta olisi lisättävä ja parantaa; samoin tulisi käydä johdonmukaista keskustelua mahdollisesti toimivaltaisissa kansainvälisissä elimissä, jotta vahvistetaan monenvälistä vuoropuhelua, johon osallistuvat kaikki osapuolet, AD. ottaa huomioon, että lupa hyödyntää kalakantoja kolmansien maiden vesillä voidaan saada vain rajoitetuiksi ajanjaksoiksi ja että mahdollisuus uudistaa sopimukset tulee aina olemaan suuresti riippuvainen poliittisesta, taloudellisesta ja biologisesta kehityksestä, AE. ottaa huomioon, että tehtävän vaikeudesta huolimatta näiden kolmansien maiden kanssa tehtyjen sopimusten uusimisella on ratkaiseva taloudellinen merkitys niiden Euroopan unionin syrjäisten kalastusalueiden toiminnan ylläpitämiseksi, jotka sijaitsevat tavoitealueella 1 ja joilla ei ole muuta työllisyysvaihtoehtoja kuin kalastus, AF. katsoo, että tämä kalanhankinta on välttämätön Euroopan jalostusteollisuudelle, joka on yhä riippuvaisempi tästä raaka-aineesta, koska yhteisön vesiltä peräisin oleva pyyntimäärä ei riitä, AG. katsoo, että yhteisö ei ole määritellyt kansainvälisiä kalastussopimuksia koskevaa politiikkaa, eikä tilapäisten ratkaisujen etsiminen tuota tyydyttävää vastausta sen kohtaamiin haasteisiin, AH. ottaa huomioon, että kansainväliset kalastussopimukset laaditaan unionin ja kolmansien maiden virkamiesten välisissä neuvotteluissa ilman mitään parlamentin kanssa ennalta käytävää keskustelua näiden sopimusten päämääristä ja tavoitteista, AI. katsoo, että parlamenttia kuullaan aina liian myöhään, kun aikaa on vähän eikä sopimuksen arvioimiseen tarvittavia tietoja ole, ja että sopimusten seurantaa varten perustettu asianmukainen järjestelmä lisäisi avoimuutta ja demokratiaa sekä edistäisi myös järkevää hallinnointia ja tehokkuutta, AJ. ottaa huomioon, että on olemassa erityyppisiä kansainvälisiä sopimuksia, joissa EU on tällä hetkellä mukana sopimuspuolena, ja että näiden sopimusten erilaisuus johtuu sekä yhteisön laivastojen ja teollisuudenalojen että kolmansien maiden taloudellisten, sosiaalisten ja poliittisten ominaispiirteiden erilaisuudesta, niiden vesien biologisesta monimuotoisuudesta ja kyseisten maiden hyvin erilaisesta kehitysasteesta ja niiden hyötyjen moninaisuudesta, joita EU voi vastapalveluksina niille tarjota, sekä joissakin tapauksissa niiden kyvystä riittävästi hyödyntää ja hallita vastapalveluksia, joita joidenkin näiden sopimusten puitteissa niille tarjotaan, AK. ottaa huomioon, että on EU:n oman edun mukaista edistää oikeudenmukaisia ja molempia osapuolia hyödyttäviä kalastussopimuksia, AL. ottaa huomioon, että kansainväliset ja monenväliset sopimukset ovat yhteisen kalastuspolitiikan tärkeä osatekijä; 1. Kiinnittää huomiota kalastusalan yhteiskunnallis-taloudelliseen merkitykseen Euroopan unionissa ja vaatii sen vuoksi, että on pidettävä yllä, parannettava ja monipuolistettava yhteisön kalastajien pääsyä käsiksi varoihin, mikä on olennainen edellytys yritettäessä tasapainottaa kauppavajetta ja säilyttää välittömät ja välilliset työpaikat kalastuksessa ja siihen liittyvillä teollisuuden aloilla; 2. Vahvistaa sen, että EU:n on löydettävä oikea tasapaino omien välittömien etujensa ja laivastonsa tulevaisuuden turvaamisen välillä samalla kun se tunnustaa, että pitkän aikavälin kestävä kehitys on olennaisen tärkeää sekä EU:lle että kolmansien maiden rannikkovaltioille; 3. Tukee yhteisön kalastuslaivastoa ja vaatii sen vuoksi sen toiminnan ja työpaikkojen ylläpitämistä sekä merellä että maissa, mitä varten kansainväliset sopimukset ovat erittäin tärkeitä; 4. Pitää edellä mainittua komission tiedonantoa «Kalastussopimukset - nykyinen tila ja tulevaisuudennäkymät» myönteisenä alkuna sen lähestymistavan uudelleenarvioinnille ja kehottaa komissiota muotoilemaan yhteisön kalastussopimuksia koskevia ehdotuksia; 5. Korostaa kuitenkin, että tällaisten kalastussopimusten on oltava täysin sopusoinnussa yhteisön kansainvälisten velvoitteiden ja perustavoitteiden kanssa sekä heijastettava koko yhteisön valistunutta oman edun tavoittelua; 6. Uskoo, että EU:n vaikutusvalta yhtenä tärkeimmistä toimijoista kalastuksen alalla maailmanlaajuisesti voidaan ottaa myönteiseen käyttöön pyrittäessä vaikuttamaan maailman kalastuksen kehitykseen; 7. Kehottaa komissiota aloittamaan neuvottelut muiden maiden kanssa, joilla on kaukotoimintalaivastoja, sen varmistamiseksi, että kaikki kehittyvien maiden kanssa kalastussopimuksista neuvottelevat maat noudattavat monenkeskisissä sopimuksissa olevia määräyksiä; 8. Uskoo, että yhteisön tulisi olla esimerkki terveistä periaatteista ja hyvistä käytännöistä, jotka auttaisivat edistämään yhteisön kansainvälistä asemaa ja joista tulisi arvokkaita valtteja pyrittäessä maailman merien elollisten luonnonvarojen järkevään käyttöön sekä konfliktien ennaltaehkäisemiseen; 9. Pyytää komissiota ja jäsenvaltioita pitämään mielessään sitoumuksen, jonka ne ovat ottaneet kantaakseen FAO:n vastuullisen kalastuksen ohjesääntöjen hyväksyjinä ja joka velvoittaa ne työskentelemään yhdessä kaikkien muiden asianomaisten toimijoiden kanssa edellä mainittujen sääntöjen sisältämien tavoitteiden ja periaatteiden täyttämiseksi ja toimeenpanemiseksi; 10. Uskoo, että vaikka pääsy kolmansien maiden yksinoikeutetuille talousvyöhykkeille tulee edelleen olemaan vaikeaa, niille pääsyn mahdollistavia järjestelyjä voitaisiin laajentaa lyhyellä aikavälillä neuvottelemalla toisen ja nk. kolmannen sukupolven sopimuksia; kehottaa komissiota tutkimaan vaihtoehtoja rahalliseen korvaukseen perustuvien sopimusten korvaamiseksi tämäntyyppisillä sopimuksilla, silloin kun tällainen on mahdollista; 11. Uskoo, että kun otetaan huomioon kilpailuolosuhteiden moninaisuus ja sanotun kuitenkaan rajoittamatta EU:n tehtäväkseen ottamaa kehitysyhteistyötä kolmansien maiden kanssa, on välttämätöntä säilyttää hyvin monenlaisia sopimustyyppejä, jolloin molempien sopimuspuolten todellisia mahdollisuuksia voidaan hyödyntää hedelmällisellä ja edistyksellisellä tavalla; 12. Huomauttaa, että juuri rannikkovaltioilla on täysi vastuu pyyntikiintiöiden vahvistamisesta omilla vesillään ja että tästä johtuen yhteisön laivastolla on lupa kalastaa ainoastaan pyyntikiintiön ylijäämää; 13. Korostaa tässä kohdin, että useimmilta niiltä AKT-mailta, jotka ovat allekirjoittaneet kalastussopimukset yhteisön kanssa, puuttuu teollisia aluksia, minkä vuoksi yhteisön laivasto kalastaa katoavia kalavaroja, jotka jäisivät muuten hyödyntämättä tai muut laivastot kalastaisivat niitä laittomasti, tai parhaimmassa tapauksessa ne luovuttaisiin maille, joiden kalastuslainsäädäntö eroaa merkittävästi yhteisön määräyksistä kalastajille asetettujen kalavarojen valvontaa, hallintaa ja säilyttämistä koskevien vaatimusten osalta, jolloin kalastajat eivät ole mitenkään sitoutuneet kehitysyhteistyöhön, mikä ei hyödytä AKT-maita ja muita kehitysmaita vähäisimmässäkään määrin; 14. Korostaa, että kun yhteisö vähentää kalastuslaivastonsa ylikapasiteettia niillä alueilla, joilla tätä ei vielä ole toteutettu, sen on samanaikaisesti vahvistettava entisestään alueellista tukeaan niille alueille, jotka tästä erityisesti kärsivät ja ohjattava toimensa edistämään pysyviä taloudellisen hyvinvoinnin mahdollistavia olosuhteita; 15. Katsoo myös, että kalastusalusten omistajien ja kalastajien sosiaaliset ja taloudelliset edut on turvattava asianmukaisesti siltä varalta, että tapahtuu odottamattomia sopimusrikkomuksia; PERIAATTEET 16. Kehottaa komissiota laatimaan ehdotuksen asetukseksi, joka tarjoaa kehyksen yhteisön kansainvälisille kalastussopimuksille seuraavien periaatteiden pohjalta: i) merien elollisten luonnonvarojen kestävä käyttö sekä sen estäminen, että kohdelajit tai muut kuin kohdelajit ehtyvät tai että merellinen ympäristö vahingoittuu, ii) yhteisön laivaston kalastamaan pääsyn takaaminen, iii) yhteistyö kaikkien asiaankuuluvien toimijoiden kanssa mm. seuraavissa asioissa: kantojen arviointi, tieteellinen tutkimus, suojelutoimet, seuranta ja valvonta, teollisen ja ei-teollisen kalastuksen rinnakkaiselo, alueellisten toimien luominen ja toteuttaminen, iv) täydellinen yhdenmukaisuus kalastussopimusten ja yhteisön muiden alojen politiikkojen välillä, erityisesti mitä tulee työllisyysvaikutuksiin kalastuksesta riippuvaisilla alueilla; 17. Panee merkille EY:n perustamissopimuksen 130 r artiklaan sisältyvän viittauksen ennalta varautumisen periaatteeseen, FAO:n vastuullisen kalastuksen ohjesääntöjen 7 artiklan 5 kohdan ja YK:n risteytyviä kalalajeja ja paljon vaeltavia kalalajeja koskevan sopimuksen 6 artiklan ja kehottaa komissiota noudattamaan näihin teksteihin sisältyviä ehtoja, erityisesti ennalta varautumisen osalta; 18. Kehottaa komissiota ottamaan huomioon kansainvälisten kalastussopimusten vaikutukset EY:n perustamissopimuksen 130 a ja 130 b artiklan noudattamiseen; 19. Uskoo, että suojelun teknisiin näkökohtiin olisi kiinnitettävä enemmän huomiota kolmansien maiden kanssa tehtävissä sopimuksissa, ja kehottaa komissiota pitämään ne mielessä kalastussopimuksista neuvoteltaessa ja puhumaan niiden selvän tunnustamisen puolesta; 20. Kehottaa komissiota harjoittamaan politiikkaa, jonka puitteissa toteutetaan kolmansien maiden kanssa tehtyjä sopimuksia koskevaa säännöllistä tiedottamista, seurantaa ja valvontaa, ja ryhtymään toimiin näiden sopimusten parantamiseksi, jotta voitaisiin, aina kun olosuhteet antavat myöden, laajentaa sellaisten maiden kuin Marokon ja Mauritanian sopimuksissa olevia seurantajärjestelmiä koskemaan muita sopimuksia; 21. Vaatii yhteisöä varmistamaan, että kalastussopimukset ovat täysin yhdenmukaiset kansainvälisen oikeuden ja kalastustoiminnan menettelysääntöjen kanssa; 22. Korostaa, että koska monissa sellaisissa maissa, joiden kanssa yhteisö solmii kalastussopimuksia, on vakava pula voimavaroista, joilla riittävä kalavarojen hallinta voitaisiin hoitaa, ei usein ole mitenkään mahdollista toteuttaa tunnustettuja tavoitteita, ellei yhteistyön periaatetta noudateta ja toteuteta varauksetta; 23. Kehottaa komissiota kehittämään yhteisön suhteita kehitysmaihin kalastuksen alalla koskevan yhtenäisen toimintasuunnitelman; OHJEET 24. Kehottaa komissiota laatimaan ohjeet yhdenmukaisen menettelyn mahdollistamiseksi arvioitaessa sellaisten kalastusmahdollisuuksia koskevien pöytäkirjojen toimeenpanoa, joiden voimassaoloaika on päättymässä, tai valmistauduttaessa uusia pöytäkirjoja tai sopimuksia koskeviin neuvotteluihin. Ohjeisiin olisi sisällytettävä: i) mahdollisimman luotettavien tietojen hankkiminen kantojen tilasta ennen pöytäkirjan allekirjoittamista ja mahdollisuuksien mukaan ajoittainen kantojen arviointi sopimuksen voimassaoloaikana, ii) kolmannessa maassa saatavilla olevien tieteellisen tutkimuksen, seurannan ja valvonnan sekä koulutuksen resurssien ja tämän maan avustustarpeiden arviointi, iii) paikallisten kalastusyhteisöjen edustajien kuuleminen ja heidän oikeutettujen etujensa ottaminen huomioon, iv) yhteensovittaminen muiden yhteisön toimintojen kanssa, jotka vaikuttavat kalastusteollisuuteen asianomaisella alueella, v) sopimusta koskevan, kaikki osatekijät eikä vain taloudelliset tekijät huomioon ottavan, kustannus-hyöty -analyysin laatiminen, vi) tarvittaessa määräyksiä, joilla varmistetaan, ettei kalastustuotteiden maihin tuonti heikennä paikallisten kalamarkkinoiden toimivuutta vaan edistää paikallisen talouden kehittymistä, vii) mekanismi, jonka kautta kolmas maa tiedottaa EU:lle yhteisön rahoittamien tutkimus- ja koulutusohjelmien tuloksista, viii) yhteisön laivaston saaminen mahdollisimman kannattavaksi, yhteisön markkinoiden vajeen laadullinen ja määrällinen täydentäminen; ix) julkisen rekisterin kokoaminen yhtiöistä ja yrityksistä, jotka hyötyvät sopimuksista, sekä kunkin sopimuksen kattamille kolmansien maiden vesille pääsyä rajoittavien vaatimusten julkistaminen; BUDJETTINÄKÖKOHDAT 25. Muistuttaa, että on tärkeää soveltaa oikein edellä mainittua kolmen toimielimen, Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission, yhteistä julistusta kalastussopimuksia koskevan, budjettivallan käyttäjälle suunnatun tiedotuksen parantamisesta, joka on allekirjoitettu 12. joulukuuta 1996 ja liitetty Euroopan parlamentin kyseisenä päivänä antamaan päätöslauselmaan neuvoston tarkistamasta esityksestä Euroopan unionin yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 1997 ((EYVL C 20, 20.1.1997, s. 101)); 26. Vahvistaa uudelleen, että tässä julistuksessa kolme toimielintä tunnustavat parlamentin esittämät kriteerit kansainvälisiin kalastussopimuksiin liittyvien määrärahojen (B7-800) ottamiselle tarvittaessa varaukseen (B0-40) ja että tämä sopimus estää neuvostoa ja komissiota turvautumasta järjestelmällisesti kalastussopimusten ja rahoituspöytäkirjojen väliaikaiseen soveltamiseen; 27. Vaatii, että talousarvion momentin B7-800 on katettava myös ei-pakolliset menot sen harkintavallan perusteella, joka komissiolle on jätetty näiden menojen hoidossa, ja tiettyjen kalastussopimuksiin liitettyjen pöytäkirjojen rahoituksellisen luonteen perusteella; 28. Palauttaa mieliin, että budjettivallan käyttäjä päättää vuotuisen talousarviomenettelyn ja nykyisten rahoitusnäkymien (1998/99) puitteissa kansainvälisiin kalastussopimuksiin varatuista määrärahoista; muistuttaa näin ollen, että monivuotinen rahoitusselvitys on vain menoarvio eikä sen perusteella voida toteuttaa mitään sitoumuksia tai maksuja; PARLAMENTIN ROOLI 29. Pyytää komissiota toimittamaan parlamentin kalatalousvaliokunnalle säännöllisesti ja ajallaan tietoja eri sopimusten täytäntöönpanovaiheista ja toiminnasta ja siten noudattamaan velvollisuuttaan vastata parlamentille toimistaan ja taatakseen laadukkaat taustatiedot parlamentin lausunnoille; 30. Vahvistaa kriteerinsä käsitteen «huomionarvoiset vaikutukset yhteisön talousarvioon» määrityksestä EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan perusteella ja odottaa, että HVK:n tulokset mahdollistavat sen, että tulevaisuudessa Euroopan parlamenttia kuullaan kaikkien kalastussopimusten ja rahoituspöytäkirjojen osalta tapahtuu hyväksyntämenettelyä käyttäen; 31. Kehottaa komissiota kuulemaan parlamenttia neuvotteluvaltuuksista, jotka neuvosto antaa komissiolle; 32. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle, AKT:n ja EU:n yhteiskokouksen puheenjohtajille, kaikkien niiden maiden hallituksille, joiden kanssa EU on tehnyt kalastussopimuksia, jäsenvaltioiden parlamenteille ja hallituksille sekä jäsenvaltioiden kansallisille kalastusjärjestöille.