Neuvoston lausunto,

annettu 14 päivänä helmikuuta 2002,

joka koskee ehdotukseen neuvoston päätökseksi jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodeksi 2002 sisältyviä koulutuskysymyksiä

(2002/C 47/01)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

katsoo seuraavaa:

(1) Lissabonissa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto tunnusti tietoon perustuvassa yhteiskunnassa elämistä ja työskentelyä varten tarvittavan koulutuksen tärkeän aseman ja että neuvoston (koulutus) olisi edistettävä Luxemburgin ja Cardiffin prosesseja keskustelemalla koulutusjärjestelmien konkreettisista tulevaisuuden tavoitteista.

(2) Tukholmassa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti tämän aseman ja pyysi neuvostoa ja komissiota esittämään kevään 2002 Eurooppa-neuvostolle yhteisen selvityksen, johon sisältyy koulutusjärjestelmien tavoitteiden seurantaa koskeva yksityiskohtainen työohjelma.

(3) Neuvosto (koulutus) antoi 9 päivänä marraskuuta 2000 puoltavan lausunnon ehdotuksesta neuvoston päätökseksi jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodeksi 2001, joissa elinikäinen oppiminen on horisontaalinen tavoite.

(4) 13 päivänä heinäkuuta 2001 annetussa neuvoston päätöslauselmassa yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen asemasta työllisyyteen liittyvissä politiikoissa(1) kehotettiin komissiota ja jäsenvaltioita muun muassa varmistamaan, että neuvosto (koulutus) käsittelee osaltaan aktiivisesti komission ehdotusta työllisyyspolitiikan suuntaviivoiksi ja osallistuu politiikan kannalta olennaisten ja vertailukelpoisten indikaattorien tunnistamiseen voidakseen hyvissä ajoin antaa oman panoksensa suuntaviivojen valmistelussa sekä merkityksellisillä koulutukseen liittyvillä aloilla myös elinikäisen oppimisen näkökulmasta,

PALAUTTAA MIELEEN, että yleissivistävää ja ammatillista koulutusta koskevan politiikan asema työllisyyttä tukevana tekijänä tunnustetaan työllisyyden suuntaviivojen nykyisen rakenteen neljässä pilarissa, jotka ovat työllistyvyys, yrittäjyys, sopeutumiskyky ja yhtäläiset mahdollisuudet. Elinikäistä oppimista koskevan horisontaalisen tavoitteen sisällyttäminen vuonna 2000 vuoden 2001 työllisyyden suuntaviivoihin on tärkeä askel kohti suurempaa yhdenmukaisuutta ja tämän aseman ymmärtämistä. Olisi kuitenkin pyrittävä siihen, että koulutuspolitiikka olisi paremmin edustettuna.

KOROSTAA, että elinikäinen oppiminen, joka on jo saanut (koulutuksen alalla) keskeisen aseman jäsenvaltioissa ja yhteisön tasolla, on asetettu jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikassa selkeäksi tavoitteeksi.

PANEE MERKILLE, että elinikäinen oppiminen on vielä hajallaan eri suuntaviivoissa ja pilareissa ja että työllisyyden suuntaviivoihin on lisätty uusi työn laatua koskeva horisontaalinen tavoite, joka perustuu komission tiedonantoon "Työllisyys- ja sosiaalipolitiikat: investoiminen laatuun" ja joka kattaa ammattitaidon ja elinikäisen oppimisen. Vaikka tähän tavoitteeseen suhtaudutaankin myönteisesti, olisi hyvä määritellä elinikäisen oppimisen erityispiirteet.

PANEE TYYTYVÄISENÄ MERKILLE, että koulutuksesta vastaavat tahot osallistuvat yhä tiiviimmin Euroopan työllisyysstrategian toteuttamisen eri vaiheisiin.

KOROSTAA, että neuvosto omien prosessiensa ja välineidensä avulla edistää enenevässä määrin Lissabonin tavoitteiden saavuttamista ja Luxemburgin prosessin toteutumista sekä menestyksekästä siirtymistä tietoon perustuvaan talouteen ja yhteiskuntaan.

Tältä osin olisi tehostettava yhteistyötä sekä erilaisten ja toisiaan täydentävien prosessien ja hankkeiden, kuten koulutusjärjestelmien konkreettisia tulevaisuuden tavoitteita koskevan selvityksen perusteella toteutettavien toimien, elinikäistä oppimista koskevan komission valmisteluasiakirjan perusteella toteutettavien toimien ja e-Learning-toimintasuunnitelman, välistä yhteisvaikutusta.

TOTEAA, että jäsenvaltiot ja komissio arvioivat parhaillaan Euroopan työllisyysstrategian vaikutuksia ja että arvioinnin tulokset otetaan huomioon työllisyyden suuntaviivoissa vuodeksi 2003. On tärkeää, että neuvosto ja koulutuksesta vastaavat tahot osallistuvat tiiviisti arviointiprosessiin sekä kansallisella että Euroopan tasolla ja osallistuvat siten tehokkaammin arviointiin ennen poliittisten johtopäätösten tekemistä.

(1) EYVL C 204, 20.7.2001, s. 1.