Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma ehdotuksesta neuvoston asetukseksi teollistuneiden ja muiden korkean tulotason maiden ja alueiden kanssa tehtävän yhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta (11877/2006 - C6-0265/2006 - 2006/0807(CNS))



Virallinen lehti nro 317 E , 23/12/2006 s. 0205 - 0212



20061223 P6_TA(2006)0549 Vammojen ehkäisy ja turvallisuuden edistäminen * Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma ehdotuksesta neuvoston suositukseksi vammojen ehkäisystä ja turvallisuuden edistämisestä (KOM(2006)0329 — C6-0238/2006 — 2006/0106(CNS)) (Kuulemismenettely) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission ehdotuksen neuvostolle (KOM(2006)0329) [1], - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 152 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C6-0238/2006), - ottaa huomioon työjärjestyksen 51 artiklan, - ottaa huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietinnön ja naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan lausunnon (A6-0398/2006); 1. hyväksyy komission ehdotuksen sellaisena kuin se on tarkistettuna; 2. pyytää komissiota muuttamaan ehdotustaan vastaavasti EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti; 3. pyytää neuvostoa ilmoittamaan parlamentille, jos se aikoo poiketa parlamentin hyväksymästä sanamuodosta; 4. pyytää tulla kuulluksi uudelleen, jos neuvosto aikoo tehdä huomattavia muutoksia komission ehdotukseen; 5. kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle. Tarkistus 1 Johdanto-osan 2 a kappale (uusi) (2 a) Yli 65-vuotiaiden osuus EU:n kokonaisväestöstä on 16 prosenttia, mutta kuolemaan johtaneista vammoista heihin kohdistuu suhteettomat 40 prosenttia; vanhuksilla on siten yli kaksinkertainen riski joutua kuolemaan johtavaan onnettomuuteen ja pitkien luiden murtumat ovat suurin syy ikääntyneiden sairaalahoidolle. Tarkistus 2 Johdanto-osan 5 a kappale (uusi) (5 a) Biologiset erot, ympäristö, informaation saatavuus ja sosioekonomiset olosuhteet vaikuttavat kansanterveyteen. Tarkistus 3 Johdanto-osan 5 b kappale (uusi) (5 b) Sukupuolinäkökulma olisi otettava mukaan kaikilla alueilla, myös terveydenhoitopolitiikassa. Olisi toteutettava toimia sukupuoleen perustuvien kvantitatiivisten tutkimusten tekemiseksi ja resurssien myöntämiseksi soveltaen sukupuolen huomioon ottavaa budjetointia. Tarkistus 4 Johdanto-osan 5 c kappale (uusi) (5 c) Kotiväkivalta on tärkein kuolinsyy ja vammautumisen syy 16–44-vuotiaiden naisten keskuudessa. Tarkistus 5 Johdanto-osan 6 kappale (6) Vammautumisriski jakautuu epätasaisesti jäsenvaltioittain ja sosiaaliryhmittäin. Jäsenvaltiossa, jossa vammautumisaste on korkein, riski kuolla vammoihin on viisinkertainen verrattuna jäsenvaltioon, jossa aste on alhaisin. (6) Vammautumisriski jakautuu epätasaisesti jäsenvaltioittain ja vaihtelee ympäristöllisten, työelämään liittyvien ja sosiaalisten olosuhteiden, iän ja sukupuolen mukaan. Jäsenvaltiossa, jossa vammautumisaste on korkein, riski kuolla vammoihin on viisinkertainen verrattuna jäsenvaltioon, jossa aste on alhaisin. Tarkistus 6 Johdanto-osan 7 kappale (7) Toisin kuin monia muita sairauksien tai ennenaikaisen kuoleman syitä vammoja voidaan torjua tekemällä elinympäristömme sekä käyttämämme tuotteet ja palvelut turvallisemmiksi. Onnettomuuksien ehkäisyyn liittyvien tiettyjen toimenpiteiden tehokkuudesta on runsaasti näyttöä, mutta ne eivät silti ole laajalti käytössä kaikkialla yhteisössä. (7) Toisin kuin monia muita sairauksien tai ennenaikaisen kuoleman syitä vammoja voidaan torjua tekemällä elinympäristömme sekä käyttämämme tuotteet ja palvelut turvallisemmiksi sekä valistamalla kansalaisia riskikäyttäytymisen seurauksista. Myös omaksumalla laajempi kansanterveyden lähestymistapa voidaan huomattavasti supistaa vammojen ja väkivallan uhrien lukumäärää. Onnettomuuksien ehkäisyyn liittyvien tiettyjen toimenpiteiden tehokkuudesta on runsaasti näyttöä, mutta ne eivät silti ole laajalti käytössä kaikkialla yhteisössä. Tarkistus 7 Johdanto-osan 8 kappale (8) Useimmat tällaisista toimenpiteistä ovat osoittautuneet kustannustehokkaiksi, koska terveydenhuoltojärjestelmille ennaltaehkäisystä koituvat edut ovat usein moninkertaisesti suuremmat kuin toiminnan kustannukset. (8) Useimmat tällaisista toimenpiteistä ovat osoittautuneet kustannustehokkaiksi pyrittäessä säilyttämään ihmisten loukkaamattomuutta ja elämää, koska sekä yksityiselle että julkiselle sektorille ja etenkin terveydenhuoltojärjestelmille ennaltaehkäisystä koituvat edut ovat usein moninkertaisesti suuremmat kuin toiminnan kustannukset. Ei tulisi aliarvioida terveydenhoidon kustannusten ja taloudellisten kustannusten ulkopuolisia inhimillisiä kustannuksia ja yhteiskunnan tosiasiassa maksamia kustannuksia, sillä taloudelliset kustannukset ja terveydenhoidon kustannukset eivät kata uhrien perheille ja sosiaalisille tukiverkostoille sekä yhteisöille, työpaikoille ja kouluille aiheutuvia kustannuksia. Tarkistus 8 Johdanto-osan 9 kappale (9) Vaikka monissa turvallisuuskysymyksissä, kuten liikenteen ja työpaikkojen turvallisuudessa, on saavutettu merkittävää edistystä, on edelleen aloja, joilla tilanne ei ole yhtä hyvä, kuten kotona, vapaa-aikana ja urheilun yhteydessä tapahtuvat onnettomuudet sekä lapsiin ja vanhuksiin kohdistuva ennaltaehkäisevä toiminta. (9) Vaikka monissa turvallisuuskysymyksissä, kuten liikenteen ja työpaikkojen turvallisuudessa, on saavutettu merkittävää edistystä, on edelleen aloja, joilla tilanne ei ole yhtä hyvä, kuten kotona, vapaa-aikana ja urheilun yhteydessä tapahtuvat onnettomuudet sekä lapsiin, naisiin ja vanhuksiin kohdistuva ennaltaehkäisevä toiminta. Tarkistus 9 Johdanto-osan 9 a kappale (uusi) (9 a) Viimeaikaisista tutkimuksista huolimatta perheväkivallan aiheuttamia vammoja aliarvioidaan edelleen sekä aiheutuneen fyysisen ja psyykkisen vahingon kannalta että siltä kannalta, miten suuri taloudellinen taakka tästä aiheutuu terveys- ja sosiaalijärjestelmille. Tarkistus 10 Johdanto-osan 9 b kappale (uusi) (9 b) Olisi kiinnitettävä huomiota alkoholin ja huumausaineiden saatavuuden ja kulutuksen sekä väkivallasta ja onnettomuuksista, erityisesti liikenneonnettomuuksista, aiheutuvien vammojen väliseen vastaavuussuhteeseen. Tarkistus 11 Johdanto-osan 10 kappale (10) Vaikuttaakin siltä, että on tarpeen luoda vammautumisten seuranta- ja raportointijärjestelmä, jotta voitaisiin varmistaa sellainen jäsenvaltioiden koordinoitu toiminta, jolla kehitetään ja luodaan kansallisia toimintalinjoja vammojen ehkäisemiseksi sekä parhaiden toimintatapojen vaihtamiseksi. Tällainen järjestelmä luodaan Euroopan parlamentin ja neuvoston 23 päivänä syyskuuta 2002 yhteisön kansanterveysalan toimintaohjelman (2003–2008) hyväksymisestä tekemän päätöksen N:o 1786/2002/EY sekä toimintaohjelman työtä mahdollisesti jatkavien ohjelmien nojalla, ja se pohjautuu kansallisiin vammojen seuranta- ja raportointijärjestelmiin, joita on määrä kehittää johdonmukaisesti ja yhtenäisesti. (10) Vaikuttaakin siltä, että on tarpeen luoda vammautumisten seuranta- ja raportointijärjestelmä, jotta voitaisiin varmistaa sellainen jäsenvaltioiden koordinoitu toiminta, jolla kehitetään ja luodaan kansallisia toimintalinjoja vammojen ehkäisemiseksi ja turvallisuuden edistämiseksi sekä parhaiden toimintatapojen vaihtamiseksi. Tällainen järjestelmä pohjautuu kansallisiin vammojen seuranta- ja raportointijärjestelmiin, joita on määrä kehittää johdonmukaisesti ja yhtenäisesti. Tarkistus 12 Johdanto-osan 10 a kappale (uusi) (10 a) Vammojen seurantajärjestelmään olisi sisällyttävä nykyiset vammoja koskevat ohjelmat ja vammatietokannat sekä verkostot, joita komissio on jo rahoittanut laajasti. Tämä toimenpide on ehdottoman välttämätön synergian saavuttamiseksi ja kustannusten supistamiseksi käyttäen jo toiminnassa olevia mekanismeja. Tarkistus 13 Johdanto-osan 10 b kappale (uusi) (10 b) Jos nykyiset vammojen seuranta- ja tarkkailujärjestelmät osoittautuvat joillekin jäsenvaltioille liian kalliiksi, on käytettävä vaihtoehtoista järjestelmää, esimerkiksi sellaista, joka perustuu helpommin saatavana olevaan sairaalatilastoihin pohjautuvaan vähimmäisdataan. Tarkistus 14 Johdanto-osan 10 c kappale (uusi) (10 c) Sen varmistamiseksi, että "parhailla toimintatavoilla" todellakin palvellaan jokaisen yksittäisen valtion tarpeita ja kapasiteettia, on tuettava instituutioiden ja inhimillisten voimavarojen kehittämistä erityisesti niissä maissa, joissa ehkäistävissä olevien vammojen osuus on suurin. Tarkistus 15 Johdanto-osan 11 kappale (11) Jotta yhteisön kansanterveysohjelman resursseja voitaisiin virtaviivaistaa ja vammojen ehkäiseminen voitaisiin toteuttaa mahdollisimman tehokkaasti, on nimetty seuraavat seitsemän painopistealaa: lasten ja nuorten turvallisuus, vanhusten turvallisuus, riskialttiiden tienkäyttäjien turvallisuus, urheiluvammojen ehkäisy, tuotteiden ja palveluiden aiheuttamien vammojen ehkäisy, tarkoituksellisen itsensä vahingoittamisen ehkäisy ja väkivallan ehkäisy. Nämä painopistealueet on määritelty ottaen huomioon vammojen yhteiskunnallinen vaikutus niiden määrän ja vakavuuden osalta, torjuntatoimien tehokkuutta koskeva näyttö sekä toimien onnistuneen toteuttamisen mahdollisuudet jäsenvaltioissa, (11) Jotta vammojen ehkäiseminen voitaisiin toteuttaa mahdollisimman tehokkaasti, on nimetty seuraavat kahdeksan painopistealaa: lasten ja nuorten turvallisuus, vanhusten turvallisuus, erityisesti riskialttiiden tienkäyttäjien turvallisuus, vammojen ehkäisy ja turvallisuus työpaikalla, urheiluvammojen ja vapaa-ajalla aiheutuvien vammojen ehkäisy, tuotteiden ja palveluiden aiheuttamien vammojen ehkäisy, tarkoituksellisen itsensä vahingoittamisen ehkäisy ja väkivallan, erityisesti naisiin ja lapsiin kohdistuvan väkivallan, ehkäisy. Nämä painopistealueet on määritelty ottaen huomioon vammojen yhteiskunnallinen vaikutus niiden määrän ja vakavuuden osalta, torjuntatoimien tehokkuutta koskeva näyttö sekä toimien onnistuneen toteuttamisen mahdollisuudet jäsenvaltioissa, Tarkistus 16 Suositus jäsenvaltioille, 1 kohta 1) perustettava kansallinen vammojen seuranta- ja raportointijärjestelmä, jolla tuotetaan vertailukelpoista tietoa, seurataan vammautumisriskien kehitystä ja ehkäisytoimenpiteiden vaikutusta ajan myötä sekä arvioidaan, ovatko lisäaloitteet tarpeen tuotteiden ja palveluiden turvallisuuden osalta; 1) perustettava kansallinen vammojen seuranta- ja raportointijärjestelmä, jonka avulla saadaan tietoja muista asiaa koskevista tietokannoista, jolla tuotetaan vertailukelpoista tietoa ja eritellään tiedot sukupuolen ja iän mukaan, seurataan vammautumisriskien kehitystä keskittymällä vammoja määrittäviin tekijöihin, seurataan ehkäisytoimenpiteiden vaikutusta ajan myötä sekä arvioidaan, ovatko lisäaloitteet tarpeen yhtäältä tuotteiden ja palveluiden turvallisuuden osalta ja toisaalta kansalaisille suunnattavan valistuksen osalta kiinnittäen erityistä huomiota riskialttiisiin ryhmiin, kuten nuoriin; 1 a) kehitettävä monialaista yhteistyötä, johon sisältyy ja jossa vahvistetaan kumppanuuksia paikalliselta, kansalliselta ja kansainväliseltä tasolta ja joka tarjoaa koordinaatiota ja integroituja vastauksia vammoihin ja turvattomuuteen; Tarkistus 17 Suositus jäsenvaltioille, 2 kohta 2) laadittava onnettomuuksien ja vammojen ehkäisemistä koskevat kansalliset suunnitelmat, joilla käynnistetään hallinnonalojen välinen yhteistyö ja lisätään kampanjatoiminnan rahoitusmahdollisuuksia, edistetään turvallisuutta ja pannaan tällaiset kansalliset suunnitelmat täytäntöön siten, että erityishuomiota kiinnitetään lapsiin, vanhuksiin, riskialttiisiin tienkäyttäjiin sekä toisaalta urheiluvammoihin, tuotteiden ja palveluiden aiheuttamiin vammoihin, väkivaltaan ja itsensä vahingoittamiseen; 2) laadittava onnettomuuksien ja vammojen ehkäisemistä koskevat kansalliset suunnitelmat, joilla käynnistetään hallinnonalojen välinen yhteistyö samoin kuin yhteistyö sidosryhmien kanssa, lisätään kampanjatoiminnan rahoitusmahdollisuuksia, asetetaan kannustimia turvallisuuden edistämiseksi ja pannaan tällaiset kansalliset suunnitelmat täytäntöön siten, että erityishuomiota kiinnitetään korkean riskin ryhmiin, kuten lapsiin, vanhuksiin, vammaisiin, naisiin ja tienkäyttäjiin, sekä toisaalta urheiluvammoihin ja vapaa-ajalla aiheutuviin vammoihin, naisten sukupuolielinten silpomisesta aiheutuneisiin vammoihin, tuotteiden ja palveluiden aiheuttamiin vammoihin, väkivaltaan, etenkin naisiin ja lapsiin kohdistuvaan perheväkivaltaan, ja itsensä vahingoittamiseen; Tarkistus 18 Suositus jäsenvaltioille, 2 a kohta (uusi) 2 a) toteutettava tieteellisiä tutkimuksia erityisesti itsensä vahingoittamisesta ja riskikäyttäytymisestä; Tarkistus 19 Suositus jäsenvaltioille, 2 b kohta (uusi) 2 b) Erityistä huomiota on kiinnitettävä sosiaalisiin tekijöihin, jotka aiheuttavat vammoja ja turvattomuutta: suurin ero vammojen määrässä, kuolleisuudessa ja sairastuvuudessa on köyhimpien ja vauraampien valtioiden välillä sekä sosiaaliryhmien välillä valtioiden sisällä. Kuilu on kasvamassa muun muassa seuraavista syistä: lisääntynyt tieliikenne, tuloilla mitatun eriarvoisuuden kasvu, korkeampi työttömyys, heikentyvä sosiaalinen tuki, markkinoiden vapauttaminen ja alkoholin suurempi saatavuus sekä heikot säädös- ja lainvalvontamekanismit. Työttömillä, etnisillä vähemmistöryhmillä, siirtotyöläisillä, pakolaisilla ja vammaisilla sekä kodittomilla riski on erityisen suuri; Tarkistus 20 Suositus jäsenvaltioille, 2 c kohta (uusi) 2 c) toteutettava toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että vammojen ehkäisyä koskevat hyvien toimintatapojen tietokannat perustuvat asianmukaisiin tietoihin, joissa otetaan huomioon paikalliset olosuhteet, ja että niiden tukena on tutkimusta, joka osoittaa erityiset sosiaaliset, taloudelliset, infrastruktuuriin liittyvät ja kulttuurilliset olosuhteet, joiden puitteissa toimia voidaan toteuttaa menestyksellisesti; Tarkistus 21 Suositus jäsenvaltioille, 3 kohta 3) varmistettava, että vammojen ehkäisy ja turvallisuuden edistäminen otetaan järjestelmällisesti mukaan terveydenhuoltoalan ammatilliseen koulutukseen, jotta terveydenhuollon työntekijät voivat toimia pätevinä neuvonantajina potilaisiinsa, asiakkaisiinsa ja kansalaisiin nähden. 3) varmistettava, että vammojen ehkäisy ja turvallisuuden edistäminen otetaan järjestelmällisesti mukaan parantamalla terveydenhuoltoalan koulutusta ja ammatillista koulutusta, jotta terveydenhuollon ja muiden alojen työntekijät voivat toimia pätevinä neuvonantajina potilaisiinsa, asiakkaisiinsa ja kansalaisiin nähden, ja lisättävä kansalaisten valistamista syistä ja seurauksista korostamalla sekä yksilöiden että yhteiskunnan vastuuta vammojen ehkäisyssä ja turvallisuuden edistämisessä; Tarkistus 22 Suositus jäsenvaltioille, 3 a kohta (uusi) 3 a) varmistettava, että vakuutusyhtiöt, joilla on käytettävissään vammoja koskevat tiedot, ovat mukana vammojen seurantaprosessissa ja tarjoavat merkityksellisiä tietoja jäsenvaltioille, jotta niitä voidaan auttaa määrittelemään mekanismit ja paikat, joissa onnettomuuksia useimmin tapahtuu ja käyttämään niitä tietoja ehkäisemisen tehostamiseen. Tarkistus 23 Suositus komissiolle, 1 kohta 1) tukemaan yhteisön laajuisen vammojen seurantajärjestelmän perustamista ja asettamaan sen etusijalle sekä yhteisön kansanterveysohjelman että sitä seuraavien ohjelmien puitteissa, jotta ne vammautumistiedot, joita jäsenvaltiot omien vammojen seurantajärjestelmiensä pohjalta toimittavat, voidaan kerätä ja jotta tietokantaan sisältyvät tiedot voidaan asettaa helposti kaikkien sidosryhmien saataville; 1) tukemaan yhteisön laajuisen vammojen seurantajärjestelmän perustamista ja asettamaan sen etusijalle, jotta ne vammautumistiedot, joita jäsenvaltiot omien vammojen seurantajärjestelmiensä pohjalta toimittavat, voidaan kerätä ja jotta tietokantaan sisältyvät tiedot voidaan asettaa helposti kaikkien sidosryhmien saataville; Tarkistus 24 Suositus komissiolle, 1 a kohta (uusi) 1 a) annettava lainsäädäntöaloite yhteisön laajuisen vammojen seurantajärjestelmän perustamisesta hyviä toimintatapoja koskevien tietojen jakamiseksi ja 1 kohdassa tarkoitetun tiedon toimittamiseksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle perustamissopimuksen 251 artiklan mukaisesti, mukaan luettuna tarkat yksityiskohdat rahoitusvaikutuksista; Tarkistus 25 Suositus komissiolle, 2 kohta 2) perustamaan yhteisön laajuisen järjestelyn, jolla vaihdetaan tietoa hyvistä toimintatavoista, ja levittämään tällaista tietoa relevanteille sidosryhmille; Tarkistus 26 Suositus komissiolle, 3 a kohta (uusi) 3 a) tukemaan koheesio- ja rakennerahastojen avulle toimia, jotka kattavat vammojen ehkäisyn ja paremman ja turvallisemman infrastruktuurin; Tarkistus 27 Suositus komissiolle, 4 kohta 4) tukemaan hyviä toimintatapoja ja politiikan suuntaviivoja, jotka liittyvät nimettyihin seitsemään painopistealaan, käyttäen yhteisön kansanterveysohjelman ja sitä seuraavien ohjelmien sekä kuluttajapolitiikkaa tukevien yhteisön toimien rahoitusta koskevien yleisten puitteiden ja tutkimuksen puiteohjelman tarjoamia voimavaroja; 4) kehittämään hyviä toimintatapoja ja politiikan suuntaviivoja, jotka liittyvät nimettyihin kahdeksaan painopistealaan; varmistamaan, että kaikissa tulevissa vammojen ehkäisyä ja turvallisuuden edistämistä koskevissa ohjelmissa otetaan huomioon terveydelliset eriarvoisuudet, ja pitämään mielessä, että sosiaalisen tuen heikko saatavuus, heikko yhteisöllinen yhteenkuuluvuus ja sosiaalinen syrjäytyminen heikentävät ihmisten kykyä kestää sosiaalisia ristiriitoja turvautumatta väkivaltaan, mukaan luettuna itsensä vahingoittaminen; Tarkistus 28 Suositus komissiolle, 5 kohta 5) laatimaan arviointikertomuksen neljä vuotta tämän suosituksen antamisen jälkeen, jotta voidaan selvittää, toimivatko ehdotetut toimenpiteet tehokkaasti, sekä arvioida lisätoimien tarvetta. 5) laatimaan arviointikertomuksen neljä vuotta tämän suosituksen antamisen jälkeen, jotta voidaan selvittää, toimivatko ehdotetut toimenpiteet tehokkaasti, arvioida lisätoimien tarvetta sekä suorittaa nykyisten ja tulevien toimien ja tekojen sukupuolivaikutusten arviointi. [1] Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä. --------------------------------------------------