Komission lausunto EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan c) alahkodan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta, komission ehdotusta muuttava EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan nojalla esittämä /* KOM/2000/0572 lopull. - COD 98/0267 */





KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 (2) (c) artiklan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta KOMISSION EHDOTUSTA MUUTTAVA EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla 1. Ehdotuksen taustaa Komissio antoi 22. heinäkuuta 1998 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi rautatieinfrastruktuurin kapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautatieinfrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta [1]. [1] KOM(1998) 480 lopullinen, 22.07.1998. Komissio toimitti ehdotuksen neuvostolle 29. syyskuuta 1998 [1998/0267 (COD)]. Euroopan parlamentti hyväksyi ehdotuksen 10. maaliskuuta 1999 pitämässään täysistunnossa tehtyään siihen tarkistuksia. Amsterdamin sopimuksen tultua voimaan 1. toukokuuta 1999 parlamentin oli hyväksyttävä ehdotuksen ensimmäinen käsittely uudelleen. Se hyväksyi lopulta komission ehdotuksen 15. syyskuuta 1999 pitämässään täysistunnossa. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa [2] 26. toukokuuta 1999. [2] EYVL C 209, 22.07.1999, s. 22. Komissio antoi muutetun ehdotuksen 25. marraskuuta 1999 ottaen huomioon ehdotuksen ensimmäisen käsittelyn parlamentissa [3]. [3] KOM (1999) 616 lopullinen Neuvosto pääsi ehdotusta koskevan yhteisen kannan vahvistamisesta poliittiseen yksimielisyyteen 9. ja 10. joulukuuta 1999 pitämässään kokouksessa. Neuvosto vahvisti 28. maaliskuuta 2000 pitämässään kokouksessa yhteisen kannan [4], joka esiteltiin Euroopan parlamentille sen täysistunnossa 13. huhtikuuta 2000. [4] EYVL C 178, 27.06.2000, s. 29. Euroopan parlamentti hyväksyi yhteisen kannan 5. heinäkuuta 2000 pitämässään täysistunnossa tehtyään siihen tarkistuksia. 2. Komission ehdotusten taustaa Huomautus: Tässä tiedonannossa käsitelty ehdotus kuuluu infrastruktuuripakettiin, joka koostuu seuraavista ehdotuksista [5]: ehdotus neuvoston direktiiviksi yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun direktiivin 91/440/ETY [6] muuttamisesta, ehdotus neuvoston direktiiviksi rautatieyritysten toimiluvista annetun direktiivin 95/18/EY [7] muuttamisesta ja ehdotus neuvoston direktiiviksi rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta. [5] KOM(1998) 480 lopullinen, 22.07.1998. [6] Neuvoston direktiivi 91/440/ETY, annettu 29. heinäkuuta 1991 (EYVL L 237, 24.08.1991, s. 25). [7] EYVL L 143, 27.06.1995, s. 70. Antaessaan tämän ehdotuksen komission tarkoituksena on määritellä periaatteet, joita sovelletaan rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämiseen ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimiseen, jotta voitaisiin taata markkinoiden avoimuus ja infrastruktuurin tarjoamisen tehokkuus. Ehdotus täydentää markkinoiden avaamista koskevia ehdotuksia, jotka sisältyvät yhteisön rautateiden kehittämisestä annettuun direktiiviin 91/440/ETY ehdotettuihin muutoksiin. 3. Tekstiin tehdyt muutokset neuvoston vahvistamaan yhteiseen kantaan [8] nähden [8] Numerointi ja tarkistusten järjestys ovat samat kuin dokumentissa A5-171/2000 (Euroopan parlamentin 05.07.2000 pitämän istunnon pöytäkirja, väliaikainen painos). 3.1. Hylätyt tarkistukset 3.1.1. Käyttömaksujen perimiseen sovellettavat periaatteet Tarkistukset 6 (7 artiklan 1 kohta), 8 (7 artiklan 5 kohta), 10 (8 artiklan 1 kohta) Komissio on aina korostanut, että yksi sen liikennepolitiikan perimmäisistä tarkoituksista on tukea oikeudenmukaista ja tehokasta infrastruktuurin hinnoittelua. Tavoitteena on kannustaa käyttämään mahdollisimman optimaalisesti olemassa olevaa infrastruktuuria ja investoimaan tarpeen mukaan uuteen infrastruktuuriin. Lisäksi käyttömaksujen perimisjärjestelmien pitäisi taata tasapuoliset toimintaedellytykset kaikille liikennemuodoille. Systemaattisella poikkeamisella rajakustannushinnoittelun periaatteesta olisi kielteisiä vaikutuksia tehokkuutta edistäviin kannustimiin, joita infrastruktuurin käyttömaksujen perimisjärjestelmä tarjoaa markkinatoimijoille. Lisäksi monet eurooppalaiset rautatieyritykset eivät todennäköisesti pysty saamaan takaisin kaikkia liiketoiminnasta ja olemassa olevien rakenteiden ylläpidosta aiheutuneita kustannuksiaan. Jos jäsenvaltio haluaa, että kaikki infrastruktuurin hallinnolle aiheutuneet kustannukset saadaan takaisin, sallitut voittomarginaalit olisi määriteltävä selkeästi, jotta voidaan estää suuret hintaerot, jotka uhkaavat rautatieliikenteen ja erityisesti rautateiden kansainvälisen tavaraliikenteen kilpailukykyä. Komissio katsoo, että neuvoston yhteisessä kannassa esittämässä kompromississa otetaan tasapuolisesti huomioon käyttömaksujen perimistä koskevat eriävät kannat, ja haluaa tästä syystä pitää tekstin ennallaan. Tämän vuoksi komissio hylkää kyseisen tarkistuksen. 3.1.2. Eri jäsenvaltioita koskevat poikkeukset Tarkistukset 3 (johdanto-osan kappale 46) ja 18 (33 artikla) Komissio on Euroopan parlamentin kanssa samaa mieltä siitä, että "sama laki kaikille" -periaatetta olisi sovellettava aina kun se on mahdollista, mutta katsoo, että ehdotetut poikkeukset ovat tarkoin punnittuja ja oikein suhteutettuja. Komissio haluaa korostaa, että poikkeukset ovat voimassa rajoitetun ajan. Tämän vuoksi komissio hylkää kyseiset tarkistukset. 3.1.3. Yritykset, jotka voivat hakea infrastruktuurin käyttöoikeutta Tarkistus 15 (16 artiklan 1 kohta) Viittaus 2 artiklan b kohtaan aiheuttaisi epäselvyyttä sen suhteen, mitkä yritykset voivat hakea rautatieinfrastruktuurin käyttöoikeutta. Se voitaisiin tulkita niin, että myös muilla hakijoilla on oikeus tehdä hakemuksia kaikissa yhteisön jäsenmaissa. Tämän vuoksi komissio hylkää kyseisen tarkistuksen. 3.1.4. Etusijan antaminen yleishyödyllisille liikennepalveluille rautatiekapasiteettia myönnettäessä Tarkistus 12 (14 artiklan uusi 1 a kohta) Tarkistus antaa ymmärtää, että rautatieliikenteen harjoittajille voitaisiin myöntää korvausta taloudellisista menetyksistä, jotka aiheutuvat siitä, että joissakin jäsenvaltioissa tietty infrastruktuurikapasiteetti on varattava julkisiin liikennepalveluihin. Tällainen säännös ei kuitenkaan olisi direktiivin yleistavoitteen mukainen. Direktiivin nimenomaisena tavoitteena on luoda tasapuoliset toimintaedellytykset kaikille liikennemuodoille ja erityyppisille rautatiepalveluille. Julkisen palvelun velvoitteita olisi pikemminkin käsiteltävä erillisessä maaliikenteen julkista palvelua koskevassa lainsäädäntöaloitteessa. On myös syytä muistaa, että käsiteltävänä olevan direktiivin 22 artiklan mukaan infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisessä voidaan soveltaa ensisijaisuusperusteita, kun on kyse ylikuormitetusta infrastruktuurista. Tämän vuoksi komissio hylkää kyseisen tarkistuksen. 3.1.5. Tarve lisätä rautatieinfrastruktuurikapasiteettiin tehtäviä investointeja Tarkistus 2 (johdanto-osan uusi 40 a kappale) Komissio ei näe selvää yhteyttä tämän tarkistuksen ja direktiivin tavoitteiden välillä, vaikka tarkistuksessa on esitetty asia voikin pitää paikkansa. Tämän vuoksi komissio hylkää tämän vuoksi kyseisen tarkistuksen. 3.1.6. Ajantasainen rekisteri yrityksistä ja julkisyhteisöistä, joille kapasiteettia on myönnetty Tarkistus 11 (12 artikla) Vaikka mainittu rekisteri lisäisikin myöntämismenettelyn avoimuutta, julkaistavat tiedot saattavat olla kaupallisesti arkaluonteisia. Valitustapauksessa tiedot voitaisiin joka tapauksessa toimittaa valitusta käsitteleville julkisviranomaisille. Tämän vuoksi komissio hylkää kyseisen tarkistuksen. 3.2. Hyväksytyt tarkistukset Komissio hyväksyy tarkistuksen 22 (2 artiklan b kohta), jos voidaan sopia toisesta sanamuodosta ja tarkistus voidaan sijoittaa sopivampaan paikkaan direktiivissä. Ilmaisu "käyttöoikeudet" olisi korvattava ilmaisulla "junareitit". Komissio hyväksyy tarkistuksen 9 (7 artiklan uusi 6 a kohta), jos ilmaisu "infrastruktuurin hallinto" korvataan ilmaisulla "asianmukainen elin". Lisäksi komissio hyväksyy tarkistukset 5 (4 artiklan 2 kohta), 7 (7 artiklan 3 kohta), 13 (14 artiklan 2 kohta), 14 (15 artiklan 4 kohta), 16 (17 artiklan 5 kohta) ja 17 (31 artikla). 4. Yhteenveto EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan mukaisesti komissio tarkistaa ehdotuksensa ylläolevan mukaisesti.