KOMISSION KERTOMUS vuoden 2001 talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanosta

SISÄLLYSLUETTELO

Tiivistelmä

1. Johdanto

2. Yleiskatsaus politiikan keskeisiin alueisiin

2.1. Kasvuun ja vakauteen tähtäävän talouspolitiikan varmistaminen.

2.2. Julkisen talouden laadun ja kestävyyden parantaminen

2.3. Työmarkkinoiden elvyttäminen

2.4. Hyödykemarkkinoiden (tavarat ja palvelut) tehokkaan toiminnan varmistaminen

2.5. EU:n rahoituspalvelumarkkinoiden tehokkuuden ja yhdentymisen edistäminen

2.6. Yrittäjyyden kannustaminen

2.7. Osaamistalouden edistäminen

2.8. Kestävän kehityksen vahvistaminen

3. Suuntaviivojen toteuttaminen jäsenvaltioissa

3.1. Belgia

3.2. Tanska

3.3. Saksa

3.4. Kreikka

3.5. Espanja

3.6. Ranska

3.7. Irlanti

3.8. Italia

3.9. Luxemburg

3.10. Alankomaat

3.11. Itävalta

3.12. Portugali

3.13. Suomi

3.14. Ruotsi

3.15. Yhdistynyt kuningaskunta

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

1.

1. Johdanto

Euroopan unionilla on tarkkaan määritelty talouspolitiikan strategia, jossa pyritään vakaaseen makrotalouteen ja kattavaan rakenneuudistukseen, kuten talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa todetaan. Näin voidaan sopeutua joustavasti talouden muuttuviin olosuhteisiin lyhyellä aikavälillä ja samalla vahvistaa talouden tuotantokapasiteettia keskipitkällä aikavälillä.

Talouspolitiikan strategia on kehittynyt vähitellen. Se sai merkittävän sysäyksen Lissabonin Eurooppa-neuvostossa kaksi vuotta sitten. Siellä käynnistettiin kunnianhimoinen talouden uudistusohjelma osana kattavaa strategiaa, jonka tavoitteena on parantaa EU:n dynaamisuutta ja kilpailukykyä. Tukholmassa viime vuonna kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti Lissabonin strategian, ja Göteborgissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto yhdisti siihen kestävän kehityksen osana talouspolitiikan strategiaa.

Vuoden 2001 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa noudatetaan ja uudistetaan olemassa olevaa politiikan strategiaa. Painopisteitä ovat rakenneuudistus, jolla vahvistetaan EU:n kasvupotentiaalia, Lissabonin ja Tukholman strategioiden yhdistäminen ja toiminnallisen sisällön antaminen kunnianhimoisille tavoitteille. Vuoden 2001 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa määritetään lisäksi kasvuun ja vakauteen perustuvan makrotalouden ja terveen julkisen talouden yleiset painopisteet. Niiden avulla pitäisi paitsi selvitä nykyisestä talouden taantumasta myös pystyä paremmin valmistautumaan väestön ikääntymisen asettamaan pitkän aikavälin haasteeseen.

Tässä kertomuksessa arvioidaan vuoden 2001 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa asetettujen suositusten täytäntöönpanossa saavutettua edistystä. Näin se tukee jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan monenvälistä valvontaa, kuten perustamissopimuksen 99 artiklan 3 kohdassa määrätään. Lisäksi kertomus tuottaa arvokasta tietoa, jota voidaan hyödyntää laadittaessa tulevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja.

Tämän kertomuksen liitteenä on talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen rakenteen mukaisesti komission yksiköiden työasiakirja, jossa tarkastellaan yksityiskohtaisesti suositusten täytäntöönpanoa kussakin jäsenvaltiossa. Arvioinnissa yhdistellään muiden koordinointimenettelyjen tuottamia havaintoja ja hyödynnetään rakenneindikaattoreita, jotka kehitettiin Lissabonin strategian edistymisen seurantaa varten.

Esitettyjä päätelmiä on kuitenkin tulkittava varovasti. Suurin osa tiedoista on alustavia. [1] Lisäksi talouspolitiikan laajoihin suuntaviivoihin sisältyy keskipitkän ja pitkän aikavälin suosituksia, joista ei ole vielä mahdollista tehdä lopullisia arvioita. Tämä koskee erityisesti rakenneuudistusta, koska rakennepolitiikan toimien vaikutusten toteutuminen kestää suhteellisen kauan.

[1] Kertomus perustuu 8. helmikuuta 2002 käytettävissä olleisiin tietoihin.

Talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen talouspoliittiset suositukset

1. Kasvuun ja vakauteen tähtäävän talouspolitiikan varmistaminen.

2. Julkisen talouden laadun ja kestävyyden parantaminen.

3. Työmarkkinoiden elvyttäminen.

4. Hyödykemarkkinoiden (tavarat ja palvelut) tehokkaan toiminnan varmistaminen.

5. EU:n rahoituspalvelumarkkinoiden tehokkuuden ja yhdentymisen edistäminen.

6. Yrittäjyyden kannustaminen.

7. Osaamistalouden edistäminen.

8. Kestävän kehityksen vahvistaminen.

2. Yleiskatsaus politiikan keskeisiin alueisiin

2.1. Kasvuun ja vakauteen tähtäävän talouspolitiikan varmistaminen.

2.1.1. Talouden tilanne

Hidastuvan kasvun aikana ...

Vuoden 2001 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa varauduttiin vuoden 2000 erittäin nopean kasvun jälkeen lievään hidastumiseen, mutta talouskasvu hidastui paljon odotettua nopeammin ja talouden toimeliaisuus seisahtui vuoden jälkipuoliskolla. Talouskasvu oli vuonna 2001 hieman yli 1½ prosenttia eli yli prosenttiyksikön odotettua vähemmän. Odotettua jyrkempi talouskasvun hidastuminen johtui useista taloutta kohdanneista sokeista sekä kotimaisen kysynnän odotettua heikommasta joustosta. Talouskasvun hidastumista jyrkensivät myös syyskuun 11. päivän tapahtumat, joiden seurauksena talouselämä ja toiveet kasvun elpymisestä kokivat uuden kolauksen.

Työmarkkinoiden kehitys seuraa yleensä talouden tilaa viiveellä ja vaikutukset ovat tulleet ilmi vasta vuoden 2001 aikana. Työllisyyden kasvu on hidastunut, mutta se jatkui pitkälle vuoteen 2001, koska yritystoiminnan supistumisesta ja lopettamisesta johtuvat työpaikkojen menetykset ovat lisääntyneet hitaasti, koska yritykset ovat olleet vastahakoisia irtisanomaan työntekijöitä erityisesti jos työmarkkinatilanne on edelleen suhteellisen kireä. Vaikka työttömyysaste on alkoi vuoden loppua lähestyttäessä nousta joissakin maissa, EU:n ja euroalueen työttömyyden odotetaan edelleen alentuneen vuonna 2001. Talouskasvun hidastumisen odotetaan vaikuttavan voimakkaimmin työmarkkinoihin viiveellä vuonna 2002, jolloin työttömyyden ennustetaan lisääntyvän EU:n alueella ensimmäistä kertaa vuoden 1994 jälkeen.

Kuluttajahintainflaatio heilahteli vuonna 2001, mikä johtui öljyn ja elintarvikkeiden hintojen noususta ja niitä seuranneesta öljyn hinnan laskusta. YKHI-

kuluttajahintainflaatio saavutti huippunsa eli 3,4 prosenttia toukokuussa 2001 ja hidastui 2 prosenttiin vuoden loppuun mennessä. Pohjainflaatio, joka on YKHI, josta on poistettu energian hinnan ja jalostamattomien elintarvikkeiden vaikutus, kiihtyi lähes koko vuoden 2001 ajanenergian ja elintarvikkeiden hintojen nousun välillisten ja kerrannaisvaikutusten vuoksi ja oli kenties huipussaan lokakuussa 2001.

... kasvua on tuettu makrotalouspolitiikan avulla käyttämällä liikkumavaraa järkevästi

Vuoden 2001 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa suositettiin sopivaa ja jännitteistä vapaata talouspolitiikkaa, johon kuuluisivat: rahapolitiikka, jolla sitoudutaan säilyttämään hintavakaus ja, unohtamatta pääasiallista tavoitetta, tuetaan yleistä talouspolitiikkaa; finanssipolitiikka, jonka tavoitteena on terve julkisen talouden rahoitusasema, ja jossa vältetään myötäsyklistä viritystä. Suuntaviivoissa korostettiin myös johdonmukaista palkkakehitystä, jossa otetaan huomioon hintavakaus ja työpaikkojen syntyminen.

Makrotalouspolitiikkaa on, käyttäen harkitusti hyväksi liikkumavaraa ja vaarantamatta vakauden tavoitetta, mukautettu asianmukaisesti ottaen huomioon talouden sokkien symmetrinen luonne ja kasvun yleinen hidastuminen.

Saatuaan yhä enemmän tietoja talouden toimeliaisuuden hidastumisen laajuudesta ja hintavakauteen kohdistuvien riskien asteittaisesta vähentymisestä Euroopan keskuspankki on hyödyntänyt syntynyttä liikkumavaraa laskemalla keskeistä ohjauskorkoaan neljään otteeseen eli 4,75 prosentista 3,25 prosenttiin. Myös Tanskan, Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan keskuspankit laskivat korkoa. Nämä toimenpiteet vaikuttivat lyhyisiin ja keskipitkiin markkinakorkoihin ja helpottivat erityisesti vuoden loppua kohti rahatalouden tilaa. Euron nimellinen efektiivinen kurssi vahvistui vuoden 2001 aikana, mikä johtui pääasiassa euron vahvistumisesta suhteessa Japanin jeniin. Euro heikentyi selvästi suhteessa Yhdysvaltain dollariin vuosina 1999 ja 2000, mutta vakiintui noin 0,90 dollariin vuoden 2001 jälkipuoliskolla.

Finanssipolitiikan viritys oli pääosin neutraali, ja automaattisten vakauttajien toiminta merkitsi julkisen talouden rahoitusaseman lievää heikentymistä. Palkkakehitys pysyi yleisesti ottaen maltillisena ja johdonmukaisena suhteessa hintavakauden ja työpaikkojen syntymisen tavoitteeseen.

>VIITTAUS KAAVIOON>

>VIITTAUS KAAVIOON>

2.1.2. Finanssipolitiikka ja vakaus- ja kasvusopimuksen noudattaminen

Vuoden 2001 suuntaviivoissa suositettiin, että jäsenvaltiot: (i) saavuttaisivat lähes tasapainoisen tai ylijäämäisen julkisen talouden rahoitusaseman pääsääntöisesti vuonna 2001, (ii) laativat vuoden 2002 talousarvion siten, että tasapainoinen tai ylijäämäinen julkisen talouden rahoitusasema voidaan säilyttää tai saavuttaa ja vältetään myötäsyklistä finanssipolitiikkaa, ja (iii) kiristäisivät finanssipolitiikkaa, mikäli ylikuumenemisen riskiä esiintyy.

Julkisen talouden kehitys vuonna 2001

Kuten vuoden 2001 suuntaviivoissa todettiin, julkistaloutta koskevat suositukset perustuvat kansallisiin vakaus- tai lähentymisohjelmiin, niiden taustalla oleviin taloudellisiin oletuksiin ja neuvoston lausuntoihin ohjelmista. Talouskasvu oli kuitenkin vuonna 2001 paljon hitaampaa kuin mitä suuntaviivoissa oletettiin. Automaattisten vakauttajien toiminta merkitsi julkisen talouden rahoitusaseman merkittävää heikentymistä, minkä lisäksi sitä heikensi joissakin maissa toteutettujen verouudistusten vaikutus. Tämän seurauksena julkisen talouden varsinainen rahoitusasema heikkeni EU:n alueella vuonna 2001 suhteessa vuoteen 2000. Koko EU:n julkisen talouden alijäämä kasvoi vuoden 2000 0,1 prosentista 0,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2001 (ilman UMTS-tuloja). Alijäämä kasvoi ensimmäisen kerran vuoden 1993 jälkeen. Euroalueen julkisen talouden alijäämä kasvoi vuoden 2000 0,8 prosentista 1,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2001. Jäsenvaltioiden julkisen talouden rakenteellinen rahoitusasema ei yleisesti ottaen heikentynyt.

Verrattaessa vuoden 2001 maakohtaisia tietoja vuoden 2000 vastaaviin tietoihin voidaan havaita, että julkisen talouden rahoitusasema heikentyi selvästi vuonna 2001 Saksassa, Irlannissa, Luxemburgissa sekä Suomessa, ja lievemmin Tanskassa, Belgiassa, Ranskassa, Alankomaissa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kreikassa, Espanjassa, Italiassa ja erityisesti Itävallassa tilanne parantui vuoteen 2000 verrattuna. Verrattuna nimellisiin julkisen talouden tavoitteisiin, jotka asetettiin syksyllä 2000 tarkistetuissa vakaus- ja lähentymisohjelmissa, puutteita tavoitteiden toteutumisessa ilmeni erityisesti Tanskassa, Saksassa, Kreikassa, Ranskassa, Irlannissa ja Portugalissa ja lievemmin Belgiassa ja Italiassa. Tavoitteet saavutettiin tai ylitettiin Espanjassa, Luxemburgissa, Alankomaissa, Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa. Varsinainen ja rakenteellinen alijäämä on edelleen melko suuri Saksassa, Ranskassa, Italiassa ja Portugalissa, eivätkä nämä maat vielä täytä vakaus- ja kasvusopimuksessa asetettua "lähellä tasapainoa olevan tai ylijäämäisen julkisen talouden rahoitusaseman" vaatimusta.

Talousarviot vuodelle 2002

Jäsenvaltioiden (erityisesti niiden, joilla on edelleen suuri julkisen talouden alijäämä) oli vuoden 2002 talousarvioita laatiessaan sekä pyrittävä jatkamaan julkisen talouden vakauttamista että vältettävä finanssipolitiikan myötäsyklistä kiristämistä. Vuoden 2002 talousarviotavoitteet heijastavat vaisuja kasvunäkymiä. Uusien vakaus- ja kasvuohjelmien mukaan useimmat maat aikovat säilyttää aikovat pitää julkisen talouden varsinaisen rahoitusaseman ennallaan vuoteen 2001 verrattuna tai parantaa sitä. Tämä merkitsisi finanssipolitiikan virityksen hienoista kiristystä joissakin maissa, mutta useimmiisa maissa politiikka on melko neutraalia.

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>VIITTAUS KAAVIOON>

2.1.3. Palkkakehitys

Vuoden 2001 suuntaviivoissa suositettiin, että: (i) nimelliset palkankorotukset mitoitetaan niin, että ne sopivat yhteen hintavakauden kanssa, (ii) reaaliset palkankorotukset eivät ylitä työvoiman tuottavuuden kasvua, ja (iii) sovelletaan palkanmuodostusprosesseja, joissa otetaan huomioon tuottavuuserot.

Kokonaispalkkakehitys

Yleinen palkkakehitys pysyi maltillisena vuonna 2001, vaikka työvoimakustannusten nousun työntekijää kohti arvioidaan euroalueella kiihtyneen puolella prosenttiyksiköllä noin 3 prosenttiin. Vaikka työmarkkinatilanne kiristyi alkuvuoteen 2001 saakka, kuluttajahintainflaation tilapäisellä kiihtymisellä ei ollut voimakasta vaikutusta työehtosopimuksiin. Palkankorotukset olivat suhteellisen suuret Espanjassa, Irlannissa, Luxemburgissa, Alankomaissa, Portugalissa ja Suomessa eli maissa, joiden työmarkkinat ovat verrattain kireät. Kustannusten kasvu tuntia kohti on vähitellen hidastunut Ranskassa, kun 35-tuntiseen työviikkoon siirtymisestä aiheutuneet mekaaniset vaikutukset ovat poistumassa.

Vaikka nimellisten työvoimakustannusten kehitys säilyi maltillisena vuonna 2001, euroalueen talouskasvun hidastumisen ja siihen liittyvän työvoiman tuottavuuden syklisen taantumisen vuoksi yksikkötyökustannusten kasvu kiihtyi 2 ½ prosenttiin. Myös reaaliset yksikkötyökustannukset nousivat, ja reaalipalkkojen korotukset ylittivät hieman työn tuottavuuden kasvun. Reaaliset yksikkötyökustannukset pysyivät kuitenkin jokseenkin muuttumattomina ja olivat suurin piirtein yhteensopivia luotujen työpaikkojen määrän kanssa.

Palkkaerot

Vuonna 2001 esiintyi vain vähän pyrkimyksiä kehittää palkkarakenteita, jotka ovat paremmin suhteessa tuottavuuden eroihin. Joissakin valtioissa (Belgia, Saksa, Itävalta) pantiin täytäntöön toimenpiteitä, jotka sallivat tietyin edellytyksin poikkeamisen alakohtaisissa työehtosopimuksissa määritellyistä normipalkoista.

>TAULUKON PAIKKA>

2.2. Julkisen talouden laadun ja kestävyyden parantaminen

Vuoden 2001 suuntaviivoissa suositettiin, että jäsenvaltiot: (i) muuttavat vero- ja etuusjärjestelmät työllisyyttä suosivammiksi; (ii) edistävät julkisten menojen laatua; (iii) parantavat julkisten varojen käytön tehokkuutta institutionaalisilla ja rakenteellisilla uudistuksilla, jotta voidaan erityisesti valvoa menoja; (iv) parantavat julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä; ja (v) jatkavat verotuksen koordinointia ja panevat täytäntöön neuvoston marraskuussa 2000 veropaketista tekemän päätöksen.

Vero- ja etuusjärjestelmät

Jonkin edistystä on saavutettu vero- ja etuusjärjestelmien muuttamisessa työllisyyttä suosivammiksi (ks. kohta 2.3).

Julkisten menojen laatu ja uudelleen kohdentaminen

Julkisilla menoilla voidaan paitsi poistaa vääristymät etuusjärjestelmistä myös vahvistaa kasvua ja työllisyyttä vähentämällä kannattamattmia menoja. Etuja saadaan myös tuottavien tekijöiden eli fyysisen pääoman (julkiset investoinnit infrastruktuuriin), inhimillisen pääoman (koulutus ja jossain määrin myös terveys) ja taitotiedon (tutkimus ja kehitys, innovaatiot) kasautumisesta.

Julkiset menot

Yhä useammat jäsenvaltiot ovat toteuttaneet instituutionalisia uudistuksia talousarviosääntöihin ja -menettelyihin lisätäkseen tehokkuutta ja parantaakseen valvontaa. Uudistuksia on monenlaisia, mm. mekanismeja, joilla määritetään ja hallitaan menoja, monivuotisia talousarvio-ohjelmia sekä hallinnon eri tasojen välisiä sopimuksia. Talousarviomenettelyjen ja valvonnan tiukentaminen onkin tarpeen. Talousarviomenettelyjen ja erityisesti menoja koskevien suuntaviivojen sitovuus kuitenkin vaihtelevat. Erityisesti terveydenhoidon menojen hallintamekanismeja on vahvistettava.

Pitkän aikavälin kestävyys

Talouspoliittisen komitean raportissa korostetaan tarvetta parantaa julkisen talouden kestävyyttä väestön ikääntymisen vuoksi. Komitea ennusti eläkkeistä, terveydenhoidosta ja vanhustenhoidosta aiheutuvien julkisten menojen kasvavan vuoteen 2040 mennessä 4-8 prosenttia suhteessa BKT:hen useimmissa jäsenvaltioissa. Eläkejärjestelmien tehokkuuden ja rahoituksellisen kestävyyden turvaamisessa sosiaalisten tavoitteiden saavuttamiseksi on saavutettu vaihtelevia tuloksia. Useat jäsenvaltiot ovat saavuttaneet tai säilyttäneet vakaan julkisen talouden rahoitusaseman ja suuren perusylijäämän ja pystyneet vähentämään julkista velkaa nopeasti. Useat jäsenvaltiot (Saksa, Ranska, Italia ja Portugali) eivät kuitenkaan ole onnistuneet saavuttamaan vakaus- ja kasvusopimuksessa asetettua vaatimusta "lähellä tasapainoa olevasta tai ylijäämäisestä julkisen talouden rahoitusasemasta", millä voi olla pitkäaikaisia vaikutuksia, koska valmistautumisaika väestörakenteen muutoksen aiheuttamiin vaikutuksiin ei ole kovin pitkä.

Useissa jäsenvaltioissa edistyttiin eläkejärjestelmien uudistamisessa, vaikka joissakin maissa (Saksa, Itävalta, Portugali) tarvitaan kenties tulevaisuudessa lisätoimia, jotta rahoitusaseman kestävyys voidaan varmistaa. Useiden jäsenvaltioiden (Belgia, Espanja, Ranska) suunnittelemien uudistusten täytäntöönpanon on edistyttävä nopeasti erityisesti niissä maissa, joiden suunnitelmat ovat viivästyneet tai lykkääntyneet. Muutamat jäsenvaltiot (Belgia, Espanja, Irlanti ja Ranska) ovat keränneet vararahastoja, jotka ovat kuitenkin niin pieniä, että niillä voidaan kattaa vain pieni osa eläkemenojen kasvusta eräissä maissa.

Veropaketti

Komissio on esittänyt marraskuussa 2000 pidetyn Ecofin-neuvoston päätelmien pohjalta muutetun ehdotuksen direktiiviksi [2], jolla varmistetaan yksityishenkilöiden saamien rajatylittävien korkojen tehokas verotus Euroopan unionissa. Jäsenvaltiot jatkavat tällä välin vertaisarviota 66:n yritysverotusta koskevan toimenpiteen, jotka on todettu haitallisiksi menettelysääntöjä käsittelevän työryhmän marraskuussa 1999 julkaistussa raportissa, jäädyttämisestä ja purkamisesta. Neuvostossa on vuodesta 1998 lähtien keskusteltu ehdotuksesta direktiiviksi osakkuusyhtiöiden välisistä korko- ja rojaltimaksuista perittävän lähdeveron poistamisesta. Komissio ja jäsenvaltiot työskentelevät tiiviisti, jotta näiden kolmen osa-alueen muodostamasta veropaketista päästään sopimukseen aikataulun mukaisesti joulukuussa 2002.

[2] KOM(2001) 400. Direktiivin hyväksyminen riippuu siitä, toteuttavatko useat kolmannet maat vastaavat toimenpiteet kuin jäsenvaltiot, ja toteuttavatko assosioituneet ja riippuvaiset alueet samat toimenpiteet kuin jäsenvaltiot.

2.3. Työmarkkinoiden elvyttäminen

Vuoden 2001 suuntaviivoissa suositettiin, että: (i) edistetään osallistumista työmarkkinoille, (ii) varmistetaan se, että vero- ja etuusjärjestelmät tekevät työnteon kannattavaksi, (iii) poistetaan työvoiman liikkuvuuden esteet jäsenvaltioiden sisällä ja välillä, (iv) edistetään työvoiman ammatillista liikkuvuutta, (v) parannetaan edelleen aktiivisten työmarkkinapolitiikkojen tehokkuutta, (vi) edistetään joustavampaa työn organisointia, ja (vii) pyritään vähentämään sukupuolten välisiä palkkaeroja, jotka johtuvat tosiasiassa syrjinnästä.

Työmarkkinat kärsivät vuonna 2001 laskusuhdanteesta, joten edellisvuoden hyvin positiivinen kehitys ei jatkunut. Työllisyyden kasvu hidastui 1,1 prosenttiin ja työttömyys alentui vain vähän eli 7,8 prosenttiin vuoden lopussa. Keskimääräinen työttömyysaste oli 7,7 % eli 0,5 prosenttiyksikköä alle vuoden 2000 keskiarvon. Lissabonin työllisyystavoitteita lähestyttiin myös hitaammin kuin vuonna 2000. Yleinen työllisyysaste nousi 0,7 prosenttiyksikköä 63,9 prosenttiin. Naisten työllisyysaste oli 54,7 prosenttia, mikä on 0,7 prosenttiyksikköä korkeampi kuin vuonna 2000. Ikääntyneiden (55-64 -vuotiaiden) työntekijöiden työllisyysaste oli nousi vuonna 2001 0,5 prosenttiyksikköä 38,3 prosenttiin. Jäsenvaltioiden työmarkkinakehitys oli kuitenkin edelleen varsinkin vaihtelevaa sekä työllisyys- ja työttömyysasteen että tilanteen parantumisen osalta. Rakenneuudistusten hidastuminen on erityisen huolestuttavaa, kun otetaan huomioon nykyinen laskusuhdanne ja kasvupotentiaalin riittämättömyys.

Vero- ja etuusjärjestelmät

Osallistumista työmarkkinoille haittaavat useimmissa jäsenvaltioissa vakavasti työttömyys ja köyhyysloukut, jotka vähentävät ihmisten halua työllistyä, pitää työpaikka tai lisätä työaikaa. Loukut saattavat vaikuttaa erityisesti matalapalkkaisiin tai heikon ammattitaidon omaaviin työntekijöihin. Useat jäsenvaltiot ovat aloittaneet tai jatkavat verouudistuksia, joilla alennetaan erityisesti matalapalkkaisten

työntekijöiden työn verotusta. Matalapalkkaisten työntekijöiden verotaakka laski alustavien tietojen mukaan EU:ssa vuonna 2001 yli ¾ prosenttiyksiköllä hieman alle 39 prosenttiin.

Jotkut jäsenvaltiot (Espanja, Ranska, Irlanti, Alankomaat ja Suomi) onnistuivat aiempina vuosina merkittävästi parantamaan veroihin ja muihin etuuksiin sisältyviä kannustimia työn vastaanottamiselle, mutta toimenpiteet olivat yleisesti ottaen vuonna 2001 melko hajanaisia. Jonkin verran vastustusta näyttää aiheuttavan etenkin verouudistusten täydentäminen kattavilla etuusjärjestelmän muutoksilla, jolloin voitaisiin varmistaa, että työnteko kannattaa. Useimmat jäsenvaltiot valitsivat vuonna 2001 osittaisen lähestymistavan eli tarkastelivat vain erityisten kohderyhmien etuusjärjestelmiä. Nykyisiä uudistuksia ei ole suunnattu riittävän hyvin työntekoon kannustamiseen ja aktivointiin.

>TAULUKON PAIKKA>

Maantieteellinen ja ammatillinen liikkuvuus

Työntekijöiden taitojen ja työnantajien vaatimusten epäsuhta on useissa jäsenvaltioissa suuri este työllistymiselle. Työvoiman tarjonnan ja kysynnän eroille ja pullonkauloille on jäsenvaltioissa eri syitä: kireät työmarkkinat (Tanska, Irlanti, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta, Portugali ja Ruotsi), suuret alueelliset työttömyyserot (Belgia, Saksa, Espanja, Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta) ja korkea rakennetyöttömyys (Kreikka, Espanja, Ranska, Italia ja Suomi). Useimpien jäsenvaltioiden kattavaan strategiaan kuuluu elinikäinen oppiminen, jolla parannetaan työvoiman sopeutumiskykyä rakennemuutokseen. Jotkut valtiot ovat uudistaneet koko koulutusjärjestelmän (esim. Espanja, Kreikka ja Portugali). Maantieteellisen

liikkuvuuden esteille (jäsenvaltioiden sisällä tai välillä) ei kuitenkaan ole tehty juuri mitään, ja eikä koko EU:n työmarkkinoiden potentiaaliin ole kiinnitetty huomiota.

Aktiivinen työmarkkinapolitiikka

Edellisinä vuosina edistyttiin hyvin työttömien varhaisessa aktivoinnissa, mutta jotkut ohjelmat ovat onnistuneet toisia paremmin ja aktivointi on vaikuttanut eri tavoin työvoiman alaryhmiin. Kuten vuoden 2001 yhteisessä työllisyysraportissa todetaan, useimmilla jäsenvaltioilla on edelleen ongelmia ohjelmien kohdentamisessa ja niiden tehokkuuden valvonnassa. Vain harvat jäsenvaltiot ovat ryhtyneet toimenpiteisiin (Suomi, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta) tai ilmoittaneet toimenpiteistä (Saksa), joilla arvioidaan ja kehitetään aktiivista työmarkkinapolitiikkaa.

Joustavuus ja nykyaikaistaminen

Työajan organisointi on tullut joissakin jäsenvaltioissa joustavammaksi, ja joustavat työjärjestelyt, kuten osa-aikatyö, määräaikaiset työsopimukset, työvoiman vuokraus ja (vähäisemmässä määrin) etätyö, ovat jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten painopisteitä työn organisointia uudistettaessa. Väestörakenteen muutoksesta ja ammattitaitoisen työvoiman vähyydestä aiheutuvien ongelman ratkaisemisella arvellaan olevan suuri merkitys tulevina vuosina. Useiden jäsenvaltioiden (Saksa, Espanja, Ranska, Italia ja Portugali) on tehtävä pidemmälle meneviä uudistuksia sääntelypuitteisiinsa, jotta rakennetyöttömyyttä voidaan vähentää yhdistämällä parempi joustavuus turvallisuuteen. Vain Espanja on lisännyt joustavuutta merkittävästi vuoden 2001 aikana.

Sukupuolten väliset syrjivät palkkaerot

Naiset ansaitsevat keskimäärin miehiä vähemmän. Vuonna 1997 toteutetun Euroopan yhteisön kotitalouksien kyselytutkimuksen mukaan naisten keskimääräinen nettotuntiansio (työntekijöillä, jotka työskentelevät 15 tuntia tai enemmän viikossa) oli noin 86 prosenttia miesten ansiosta (Ruotsin tietoja ei ollut käytettävissä). Tämä ero johtuu sekä eroista työmarkkinoiden erityispiirteissä (työvoiman ikärakenne, ammatti, työkokemus ja koulutustaso) että palkkaeroista. Tavoite sukupuolten paremmasta tasa-arvosta työmarkkinoilla kuuluu kuitenkin useimpien jäsenvaltioiden poliittisiin tavoitteisiin. Komissio tekee vuonna 2002 kokonaisarvion sukupuolesta johtuvien erojen (muun muassa palkkaerot) syiden selvittämiseksi.

2.1.

>VIITTAUS KAAVIOON>

2.4. Hyödykemarkkinoiden (tavarat ja palvelut) tehokkaan toiminnan varmistaminen

Vuoden 2001 suuntaviivoissa suositettiin, että: (i) sisämarkkinat pannaan kokonaisuudessaan täytäntöön (siirretään yhteisön säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä, poistetaan kaupan tekniset esteet, luodaan tehokkaat palvelujen sisämarkkinat ja avataan edelleen julkisten hankintojen markkinoita), ja (ii) vahvistetaan kilpailua (yhteysverkkoja tarvitsevien toimialojen vapauttaminen, tehokas kilpailu ja valvontaviranomaiset, valtiontuki).

Pyrkimykset luoda täysin yhdentyneet, tehokkaat sisämarkkinat ovat onnistuneet vaihtelevasti. EU:n tavaramarkkinoiden yhdentyminen on edennyt koko ajan, vaikka standardien ja säännösten erot haittaavat edelleen rajatylittäviä toimia. Palvelujen sisämarkkinoiden luominen on kuitenkin edennyt hitaasti. Sisämarkkinadirektiivien siirtämisessä osaksi kansallista lainsäädäntöä on kuitenkin edistytty, samoin kuin julkisten hankintojen vapautumisessa, kilpailuviranomaisten toimivallan vahvistamisessa ja valtiontukien vähentämisessä. Teleliikenne- ja sähkömarkkinoiden vapauttaminen on alkanut näkyä hinnanalennuksina, mutta jatkossa hinnanalennusten todennäköisyyttä saattavat alentaa fyysiset pullonkaulat ja liian vähäinen kotimaisen sääntelyn poistaminen sekänäillä aloilla toimivien yritysten suuret markkinaosuudet. Liikenne- ja postipalvelumarkkinoiden avautuminen on edistynyt vähemmän.

Sisämarkkinoiden toteuttamisen loppuunsaattaminen

Jäsenvaltioiden välisen kaupan ja sijoitusvirtojen kasvu on osoitus taloudellisen yhdentymisen edistymisestä Euroopan unionissa, vaikka hintatasojen lähentyminen näyttää hidastuneen. Sisämarkkinadirektiiveistä oli lokakuussa 2001 keskimäärin 2 prosenttia siirtämättä osaksi kansallista lainsäädäntöä, mikä merkitsee yhden prosenttiyksikön laskua edellisvuoteen verrattuna. Kreikassa, Ranskassa, Itävallassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Saksassa osuus kuitenkin ylitti yli yhdellä prosenttiyksiköllä 1,5 prosentin tavoitteen, joka asetettiin keväällä 2002 pidettävää Eurooppa-neuvoston kokousta varten. Kansalliseen lainsäädäntöön siirtämisen sijaan huomio on keskittymässä enemmän direktiivien tehokkaaseen täytäntöönpanoon. Ranskan ja Italian osuus väitetyistä sisämarkkinasäädösten rikkomisista on lähes 30 prosenttia.

Tutkimusten mukaan yritysten tyytyväisyys sisämarkkinoiden toimintaan lisääntyy. Rajatylittävän kaupan tekniset esteet ovat edelleen ongelma. Ongelma on suurin teknisesti monimutkaisissa tuotteissa ja tuotteissa, joihin sisältyvät terveysriskit ovat suuret (esim. elintarvikkeet). Joillakin aloilla on päästy sopimukseen standardeista (esim. rakennusalan tuotteet), mutta ongelmia esiintyy edelleen. Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamista pidetään edelleen liian riskialttiina ja aikaa vievänä menettelynä.

Yrityspalvelujen tarjoajista tehdyn tutkimuksen mukaan 40 prosenttia vastaajista uskoi, että rajatylittävän kaupan esteiden poistaminen lisäisi myyntiä jopa 20 prosenttia, mikä osoittaa selvästi, kuinka suuri merkitys tehokkaasti toimivilla sisämarkkinoilla on palvelualalla. Asiassa ei ole kuitenkaan juuri tapahtunut edistystä ja komissio asettaakin vuonna 2002 jäsenvaltioille tarkan aikataulun, jonka aikana tietyt esteet on poistettava, esittää muita kuin lainsäädännöllisiä tukitoimia ja saattaa tehdä ehdotusksen yhdenmukaisista säännöistä eräille palvelualoille. Komissio tekee myös ehdotuksen järjestelmästä, jolla varmistetaan, että jäsenvaltioit noudattavat vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta palvelujen tarjonnassa.

>VIITTAUS KAAVIOON>

Julkisten hankintojen avoimuutta on onnistuttu edistämään, ja Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (EYVL) julkaistujen tarjouskilpailujen osuus julkisten hankintojen kokonaisarvosta lähes kaksinkertaistui 1990-luvun jälkipuoliskolla (ks. kuvio 4). Kyseinen osuus nousi vuosina 1999 ja 2000 yli kolmanneksella Itävallassa, Alankomaissa, Tanskassa, Espanjassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Ruotsissa ja Italiassa. Kuitenkin vain 15 prosenttia julkisista hankinnoista julkaistiin EYVL:ssä. Interaktiiviset online-järjestelmät julkisille hankinnoille ovat käytössä ainoastaan Portugalissa, Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, mutta useat muut jäsenvaltiot kehittävät niitä parhaillaan.

Kilpailun vahvistaminen

Uudistukset ovat jatkuneet yhteysverkkoja tarvitsevilla toimialoilla ja tuloksia on alkanut näkyä hinnanalennusten muodossa. Vaikka paikallispuhelujen hintojen alennukset eivät ole olleet kovin suuria, kaikilla eurooppalaisilla on tulotasosta riippumatta paremmin varaa teleliikennepalveluihin. Sekä teollisuuden että kotitalouksien sähkönhinnat alenivat useimmissa jäsenvaltioissa 1997-2001. Hinnat ovat kuitenkin edelleen korkeat Belgiassa, Saksassa, Italiassa ja Portugalissa. Tehokkaan kilpailun edellytykset eivät täyty eräissä jäsenvaltioissa, koska markkinoita on avattu vain lainsäädännön edellyttämässä laajuudessa (Kreikka, Ranska, Irlanti ja Portugali) tai koska entisillä monopolinhaltijoilla on edelleen korkea markkinaosuus (Kreikka, Ranska ja Irlanti). Vapautetuilla markkinasektoreillakin vain alle viisi prosenttia suurista teollisuusasiakkaista (Espanja, Italia, Portugali) ja pienasiakkaista (Saksa) on vaihtanut toimittajaa. Muilla yhteysverkkomarkkinoilla, kuten rautateillä, lentoliikenteessä ja postipalveluissa, vapauttamisprosessi ei ole edennyt yhtä nopeasti.

Muutamat jäsenvaltiot (Kreikka, Ranska, Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta) ryhtyivät toimenpiteisiin lisätäkseen kilpailuviranomaistensa toimivaltuuksia ja toimintakykyä. Kilpailu- ja sääntelyviranomaisten välinen yhteystyö lisääntyy koko ajan. Edistyminen oli heikompaa pyrkimyksissä parantaa institutionaalisia puitteita

jolloin voitaisiin parantaa kilpailuviranomaisten riippumattomuutta ja välttää päätösten tekeminen muilla kuin kilpailuperusteilla. Irlannissa, Luxemburgissa, Itävallassa, Suomessa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa kilpailuviranomaiset eivät voi vielä soveltaa EY:n kilpailuoikeutta.

>VIITTAUS KAAVIOON>

Valtiontukia koskevat tiedot julkistetaan viiveellä, ja käytettävissä on vuosien 1997-1999 tiedot, jotka osoittavat, että valtiontukien kokonaismäärä suhteessa BKT:hen on edelleen laskenut lähes kaikissa jäsenvaltioissa. EU:n keskiarvo laski 1,4 prosentista (1995-1997) 1,2 prosenttiin (1997-1999) suhteessa BKT:hen. Kyseisenä ajanjaksona ala- ja tapauskohtaisten valtiontukien määrä laski 1,1 prosentista 0,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Nämä tuet ovat edelleen varsin korkeita Belgiassa, Saksassa, Ranskassa, Suomessa, Espanjassa, Luxemburgissa ja Portugalissa [3] (ks. kuvio 5). Jäsenvaltioiden valtiontukipolitiikan avoimuus on lisääntynyt joidenkin jäsenvaltioiden julkistettua tietoja ja toisaalta komission avattua Internetiin valtiontukirekisterin ja julkistettua valtiontukien tulostaulun. Tulostaulu antaa jäsenvaltioille myös mahdollisuuden vaihtaa tietoja tukipolitiikastaan ja arvioita myönnetyistä tuista.

[3] Kyseisen tuen suuri osuus Portugalissa johtuu suurelta osin yhdestä Madeiran aluetukiohjelmasta, joka muistuttaa monelta osin alakohtaista järjestelmää. Tammikuusta 2001 lähtien tähän ohjelmaan ei ole otettu uusia hakemuksia ja komissio tutkii parhaillaan mahdollisuuksia ohjelman jatkamiseksi. Portugalin viranomaiset ovat tilanneet tutkimuksen, jossa arvioidaan ohjelman kustannustehokkuutta.

2.5. EU:n rahoituspalvelumarkkinoiden tehokkuuden ja yhdentymisen edistäminen

Vuoden 2001 suuntaviivoissa suositettiin että: (i) varmistetaan viisaiden ryhmän EU:n arvopaperimarkkinoiden sääntelyä koskevien suositusten täytäntöönpano, (ii) varmistetaan yhteisön rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman täysimääräinen täytäntöönpano vuoteen 2005 mennessä ja viisaiden ryhmän raportissa määritettyjenpainopistealueiden osalta vuoteen 2003 mennessä, (iii) nopeutetaan riskipääomaa koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa erityisesti yhteisösijoittajien määrällisten rajoitusten, konkurssilakien ja verotuksen osalta, (iv) kehitetään edelleen valvontaviranomaisten ja muiden toimivaltaisten viranomaisten välistä rajatylittävää ja alojen välistä yhteistyötä.

EU:n arvopaperimarkkinoiden sääntely

EU:n rahoitusjärjestelmän rakenteiden rakenteiden muuttuessa nopeasti sääntelymenettelyjen on edettävä samaa vauhtia ja otettava huomioon markkinoiden kehittyminen. Lamfalussyn johtamaa viisaiden komiteaa pyydettiin vuoden 2000 puolivälissä EU:n arvopaperimarkkinoiden sääntelyjärjestelmää ja tekemään ehdotuksia sen parantamiseksi. Komitea ehdotti vuoden 2001 alussa nelivaiheista lähestymistapaa, joka muodostuu seuraavista osista: (i) pääperiaatteet sisältävät lainsäädännölliset puitteet, (ii) yksityiskohtaisemmat toimenpiteet sisältävät täytäntöönpanosäännökset, (iii) EU:n lainsäädännön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja (iv) soveltamisen valvonta. Tukholmassa 23.-24. maaliskuuta 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto piti raporttia tervetulleena ja kehotti panemaan täytäntöön ehdotetun nelitasoisen lähestymistavan. Viisaiden komitea ehdotti kahden komitean perustamista avustamaan Euroopan komissiota lainsäädännön laatimisessa ja täytäntöönpanossa (Euroopan arvopaperikomitea ja Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitea). Nämä komiteat on perustettu ja niillä on vain neuvoa-antava asema. Komiteoille annetaan sääntelyvaltuudet kun tarjousesitteitä ja markkinoiden väärinkäyttöä koskevat direktiivit on annettu. Euroopan parlamentin hyväksyttyä nelitasoisen lähestymistavan helmikuun alussa 2002 viisaiden komitean suositusten täytäntöönpanon täysimääräisen täytäntöönpanon tiellä ei ole enää esteitä.

Rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman (Financial Services Action Plan, FSAP) täytäntöönpano

Rahoituspalvelujen toimintasuunnitelmaan sisältyvillä 42 toimenpiteellä pyritään saamaan valmiiksi rahoituspalvelujen yhtenäismarkkinoiden lainsäädännölliset puitteet ja varmistamaan, että ne säilyvät asianmukaisina koko ajan muuttuvilla markkinoilla. Toimintasuunnitelman täytäntöönpanossa on edistytty merkittävästi vuoden 2001 aikana, ja alkuperäisistä 42 toimenpiteestä 25 on saatettu päätökseen. Kuten toimintasuunnitelman edistymisestä annetussa 5. kertomuksessa korostetaan [4], täytäntöönpanon edistyminen herättää vakavia epäilyksiä. Useat tärkeät direktiivit ja asetukset (erityisesti eläkerahastoista, tarjousesitteistä, finanssiryhmittymistä ja kansainvälisistä tilinpäätösstandardeista (IAS) annettavat säädökset) odottavat neuvoston ja Euroopan parlamentin hyväksyntää, ja ne on hyväksyttävä pian, mikäli rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman täysimääräisen täytäntöönpanon aikataulua (2005) aiotaan noudattaa.

[4] "Yhdentyneet Euroopan rahoitusmarkkinat - Euroopan on toimittava nopeasti", KOM(2001)712.

Riskipääomaa koskevan toimintasuunnitelman (Risk Capital Action Plan, RCAP) täytäntöönpano

Riskipääomamarkkinoiden kehittämisessä tarvittavien asianmukaisten sääntelypuitteiden kehittämisessä on koko ajan edistytty. Rahoituspalvelujen toimintasuunnitelmaan sisältyy toimia, jotka vaikuttavat riskipääomaa koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanoon. RCAP -toimet toteutetaan yhteisön tasolla, mutta jäsenvaltiot ovat toteuttaneet lukuisia kansallisen tason uudistuksia. Yhteisösijoitusten lainsäädännölliset ja muut sääntelyyn liittyvät rajoitteet ovat keskeinen ongelma-alue, ja joitakin rajoitteita on poistettu tai aiotaan poistaa Belgiassa, Itävallassa, Italiassa ja Tanskassa. Määrällisiä rajoituksia on kuitenkin edelleen useimmissa jäsenvaltioissa (paitsi Irlannissa, Alankomaissa, Suomessa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, joissa ei ole rajoituksia yleisten toiminnan vakautta koskevien vaatimusten lisäksi). Useat jäsenvaltiot ovat toteuttaneet yleisiä tai rajoitettuja verotoimenpiteitä, jotka suosivat muun muassa riskipääomamarkkinoita. Näiden toimenpiteiden yhteydessä jäsenvaltioiden on noudatettava tinkimättä perustamissopimuksen velvoitteita - erityisesti valtiontukisääntöjä - sekä muita verotusta EU:n alueella koskevia sitoumuksia. Esimerkiksi Portugali on ottanut käyttöön useita uudistuksia, joilla pyritään välttämään pääomasijoittajien kaksinkertaista verotusta, suosimaan säästämistä ja lisäämään tutkimus- ja kehitysinvestointeja. Italia ja Espanja ovat tehneet yksityisen eläkesäästämisen kannattavammaksi, ja Yhdistynyt kuningaskunta on aloittanut uudenlaisen lisäeläkejärjestelmän (stakeholder pensions). Espanjassa riskipääomayrityksillä ja -rahastoilla on edullinen verokohtelu, ja Espanja on myös lisännyt veroetuuksia. Belgia suunnittelee osittaista verovapautta edelleen sijoitetuille voitoille. Toisaalta konkurssi- ja maksukyvyttömyysmenettelyjen synnyttämien haittojen poistamiseksi on tehty varsin vähän. Ehdotettuja uudistuksia on lykätty (esim. Italia) tai ne ovat vasta alustavassa valmistelu/neuvotteluvaiheessa (esim. Belgia, Ruotsi, Yhdistynyt kuningaskunta).

Rahoitusmarkkinoiden vakauden varmistaminen

Talous- ja rahoituskomitea on laatinut raportin rahoituksen vakaudesta (huhtikuussa 2000) ja talouskriisien hallinnasta (huhtikuussa 2001). Raporteissa arvioidaan EU:n toimielinjärjestelmän riittävyyttä rahoitusmarkkinoiden todennäköisen kehityksen valossa. Raporttien mukaan nykyiset järjestelyt ovat asianmukaiset, mutta niiden toimintaa on edelleen tehostettava erityisesti tiivistämällä viranomaisten rajatylittävää ja alojen välistä yhteistyötä (valvontaviranomaiset, keskuspankit ja ministeriöt). Useat jäsenvaltiot ovat aloittaneet tai aikovat aloittaa valvontajärjestelmiensä uudistamisen (Portugali, Belgia, Ranska, Saksa, Irlanti, Itävalta). Jäsenvaltiot soveltavat erilaisia rahoituslaitosten konsolidoidun valvonnan malleja riippuen kansallisista erityispiirteistä. Mallien erilaisuus lisää tarvetta rajatylittävän yhteistyön tiivistämiseen. Edistystä on kuitenkin tapahtunut myös tällä alalla: Brysselin, Pariisin ja Amsterdamin pörssien yhdistyttyä Euronextiksi kyseisten kolmen maan rahoitusalan valvontaviranomaiset ovat päättäneet koordinoida toimivaltaansa.

2.6. Yrittäjyyden kannustaminen

Vuoden 2001 suuntaviivoissa suositettiin, että jäsenvaltiot: (i) luovat yrityksille suotuisan toimintaympäristön (keventämällä hallinnollista taakkaa ja esteitä, lisäämällä julkisten palvelujen tehokkuutta ja yksinkertaistamalla alv-järjestelmiä) ja (ii) rohkaisevat riskinottoon parantamalla erityisesti alkuvaiheessa olevien pk-yritysten mahdollisuuksia saada rahoitusta.

Lukuisia toimenpiteitä on toteutettu yritystoiminnan sääntelytaakan keventämiseksi, yritystoiminnan aloittamisen helpottamiseksi ja pk-yritysten rahoitusmahdollisuuksien parantamiseksi. Vertailuanalyysin (benchmarking) lisääntyneestä käytöstä huolimatta yritystoiminnan olosuhteet vaihtelevat edelleen suuresti jäsenvaltioiden välillä. Näin on erityisesti verotuksen alalla.

Liiketoimintaympäristö

Yritysten sääntelytaakan keventämistä pidetään koko ajan tärkeämpänä talouspoliittisena tavoitteena. Vastikään julkaistun tutkimuksen mukaan paremmin suunniteltu lainsäädäntö alentaisi EU:n alueella toimivissa yrityksissä sääntöjen noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia jopa 15 prosenttia. Lähes kaikki jäsenvaltiot ovat pyrkineet keventämään sääntelytaakkaa, mutta yritykset ovat edelleen erityisen tyytymättömiä sääntely-ympäristöönsä Saksassa, Ranskassa ja Kreikassa.

Belgia, Tanska, Kreikka, Espanja, Ranska, Italia, Alankomaat, Itävalta, Ruotsi, Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta käynnistivät vuonna 2001 uusia toimia alkuvaiheessa olevien yritysten ja pk-yritysten toiminnan edistämiseksi. Merkittävästä edistyksestä huolimatta yksityisen osakeyhtiön rekisteröiminen kestää yhä kauan Belgiassa, Italiassa, Luxemburgissa, Alankomaissa ja Suomessa. Perustaminen on hyvin kallista Kreikassa, Espanjassa, Italiassa ja Itävallassa (ks. kuvio 6).

Kuvio 6: Yksityisen osakeyhtiön perustamisen viemä aika ja aiheutuneet kustannukset

>VIITTAUS KAAVIOON>

Lähde: Ongoing Best Procedure Benchmarking Exercise on the Administration of Start-ups. Huomautus: Viitearvo viittaa alempaan kvartiiliin.

Mitä suurempi julkinen sektori on, sitä enemmän kansantalous hyötyy julkisten varojen tehokkaasta käytöstä. Pohjoismaat ovat edistyneet merkittävästi tässä suhteessa, ja ne altistavat julkiset palvelut koko ajan enemmän kilpailulle. Belgia, Italia ja Portugali keskittyvät myös julkishallinnon tehokkuuden parantamiseen.

Belgia, Ranska, Kreikka, Irlanti, Luxemburg, Alankomaat ja Portugali ovat tehneet aloitteita yritysverotuksen yksinkertaistamiseksi ja yritysten verotaakan keventämiseksi. Rajatylittävien toimien verotus aiheuttaa edelleen vääristymiä sisämarkkinoilla, mistä ovat osoituksena efektiivisen yritysveroasteen suuret vaihtelut jäsenvaltioiden välillä ja kyseistä toimintaa haittaavien verotuksellisten esteiden suuri määrä. Komission äskettäin julkistamassa tiedonannossa [5] ehdotetaan useita ratkaisuja näiden esteiden poistamiseksi. Arvonlisäverotuksen osalta komissio on ehdottanut strategiaa, jolla pyritään vähentämään rajatylittävän toiminnan verotuksellisia esteitä yksinkertaistamalla ja ajanmukaistamalla alv-järjestelmää.

[5] "Kohti sisämarkkinoita ilman veroesteitä: strategia osakkuusyhtiöille joilla on yhteinen yhtiöveropohja EU-laajuisille toiminnoille (KOM (2001) 582)"

Rahoituksen saatavuus

Useissa jäsenvaltioissa on helpotettu pk-yritysten rahoituksen saantia. Nämä toimenpiteet täydentävät kohdassa 2.5 käsiteltyjä rahoituspalvelumarkkinoiden rakenneuudistuksia. Yleensä investoinnin riskit jaetaan julkisten tukijoiden ja yksityisten sijoittajien kesken ja pienille yrityksille tarjotaan lisärahoitusta. Tanska, Saksa, Kreikka, Espanja, Ranska, Irlanti, Alankomaat ja Portugali ovat perustaneet tai kehittäneet olemassa olevia julkisen tuen alaisia pääomasijoitusjärjestelmiä (venture capital), joilla parannetaan erityisesti alkuvaiheessa olevien pk-yritysten rahoituksen saantia. Alkuvaiheen pääomasijoitusten saatavuus kuitenkin vaihtelee suuresti jäsenvaltioiden välillä (peränpitäjinä ovat Kreikka, Espanja, Itävalta ja Portugali) ja sitä myönnetään pääasiassa huipputekniikalle ja innovatiivisille yrityksille. Muun muassa Italiassa ja Alankomaissa on perustettu järjestelmiä, joilla annetaan tietoa ja tuetaan tulevia yrittäjiä.

2.7. Osaamistalouden edistäminen

Vuoden 2001 suuntaviivoissa suositettiin, että: (i) kannustetaan T&K -toimintaa ja innovaatioita (riittävät puitteet, paremmat yhteydet yliopistojen ja liike-elämän välille, tutkimuksen ja innovaatioiden välisen yhteistyön parantaminen Euroopassa, riittävä rahoitus tutkimukselle ja kehitykselle ja selkeät painopisteet julkiselle tutkimukselle), (ii) edistetään tieto- ja viestintätekniikan (TVT) käyttöä ja saatavuutta (tilaajaliittymien eriyttäminen, Internetin käyttö kouluissa, sähköisen kaupan sääntelypuitteet, Internetin käyttö julkishallinnossa, TVT:n turvallisuus) ja (iii) vahvistamaan koulutusta (TVT-taidot, koulutusjärjestelmät, jotka sopeutuvat vaatimustason muutoksiin).

Euroopan unionin siirtyminen osaamisyhteiskuntaan edistyy, ja tutkimus- ja kehitystoiminnalle on luotu uusia kannustimia. Huolta aiheuttavat kuitenkin jäsenvaltioiden väliset suuret erot T&K -menoissa tai Euroopan patenttivirastoon jätetyissä patenttihakemuksissa (ks. kuvio 7). EU on edelleen jäljessä Yhdysvaltoja mm. yritysten T&K -menoihin käyttämissä varoissa, Internetin käytössä ja koulutuksessa.

>VIITTAUS KAAVIOON>

Tutkimus ja kehitys (T&K)

EU:n T&K -menot suhteessa BKT:hen olivat koko 1990-luvun noin 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on merkittävästi vähemmän kuin Yhdysvaltojen 2,6 prosenttia. Ero johtuu EU:n yritysten alhaisista T&K -menoista. Keväällä Barcelonassa kokoontuvaa Eurooppa-neuvoston kokousta varten laatimassaan tiedonannossa komissio ehdottaa tavoitetta, jonka mukaan koko EU:n tutkimus- ja kehitysmenojen tulisi olla vuosikymmenen loppuun mennessä kolme prosenttia suhteessa BKT:hen. Yrityssektorin osuuden tulisi olla kaksi kolmasosaa kokonaissummasta, kun se on nykyään 55 prosenttia. Kannustaakseen yrityksiä investoimaan T&K -toimintaan mm. Yhdistynyt kuningaskunta ja Portugali ottivat käyttöön yksityissektorin T&K -toiminnan verokannustimia. Itävalta käynnisti uuden ohjelman, joka tarjoaa rahoitustukea T&K -toiminnalle, ja jotkut jäsenvaltiot perustivat T&K -hautomoja. Yhteisön patentista ei kuitenkaan päästy määräaikaan (vuoden 2001 loppu) mennessä sopimukseen.

Tieteen ja teollisuuden yhteistyötä on tehostettava, jotta T&K- tulokset saadaan kaupalliseen käyttöön. Tälle yhteistyölle kohdennettavien julkisten varojen määrää on lisätty. Kaikkien jäsenvaltioiden julkisia tutkimuslaitoksia kannustetaan ohjaamaan tukimustaan yksityisiä yrityksiä kiinnostaville aloille.

Eurooppalaisen tutkimusalueen kehittyminen jatkui vuonna 2001, ja kansallisten tutkimusyhteisöjen väliset yhteydet laajenivat. Joulukuussa päästiin sopimukseen tulevan kuudennen tutkimuksen puiteohjelman suurista linjoista.

Perustutkimuksen riittävä rahoitus on keskeinen edellytys tietopohjan laajentamiselle ja innovaatioiden lisäämiselle. Vuonna 2001 käynnistettiin useita toimenpiteitä tai laajennettiin entisiä. Ruotsissa perustettiin uusi organisaatio tutkimuksen rahoitusta

varten ja Ranskassa päätettiin lisätä julkisen tutkimuksen parissa työskentelevien henkilöiden määrää.

Tieto- ja viestintätekniikka (TVT)

TVT-markkinoiden maailmanlaajuinen laskusuhdanne johti siihen, että TVT:n yleistyminen oli vaatimatonta edellisvuosiin verrattuna. Lisäksi tilaajaliittymien eriyttäminen edistyi käytännössä hitaasti, vaikka se on keskeinen tekijä nopeiden Internet-yhteyksien yleistymisessä. Tämän vuoksi laajakaistayhteyksien saatavuus vaihtelee yhä. Positiivista on sen sijaan Internet-yhteyksien hintojen jatkuva aleneminen. Internet-yhteydellä varustettujen kotien osuus EU:n kotitalouksista kasvoi koko ajan lähes prosenttiyksiköllä kuukaudessa. Edistyksestä huolimatta TVT laajenee EU:ssa Yhdysvaltoja hitaammin. Joissakin EU-maissa Internet on yhtä yleinen tai jopa yleisempi kuin Yhdysvalloissa, mutta jotkut jäsenvaltiot ovat merkittävästi jäljessä.

Internet-yhteys on yli 70 prosentilla kouluista kaikissa jäsenvaltioissa paitsi Kreikassa (44 %), Portugalissa (52 %) ja Itävallassa (64 %). Seuraava haaste on alentaa oppilasmäärää online-PC:tä kohti. Tämä luku on jo nyt alle 10 Tanskassa, Luxemburgissa, Suomessa ja Ruotsissa. Lisäksi on käynnistetty lukuisia uusia projekteja TVT-taidoissa esiintyvien puutteiden vähentämiseksi.

Sähköisen kaupankäynnin turvallisen, ennustettavan ympäristön luominen on erittäin tärkeää. Verkkokauppa kehittyy odotettua hitaammin. Tekijänoikeuksista annettu direktiivi tulee voimaan joulukuussa 2002, mutta ehdotus direktiiviksi rahoituspalvelujen etämarkkinoinnista odottaa edelleen neuvoston hyväksyntää. Direktiivit sähköisen kaupan alv-säännöistä ja sähköisestä laskutuksesta ovat vielä työn alla.

Kansalliset viranomaiset laajentavat palveluja, joissa ne voivat olla online-yhteydessä kansalaisten kanssa. Uutta teknologiaa käytetään myös julkisen sektorin tuotantopuolella. Esimerkiksi Tanska on avannut julkisten tarjousten portaalin, jolla pyritään rationalisoimaan hankintaprosesseja ja saamaan suurtuotannon etuja.

Komissio on antanut tiedonannot turvallisemman tietoyhteiskunnan luomisesta ja sähköisten verkkojen turvallisuudesta. Se on myös avannut eConfidence Internet-sivuston.

Osaamisyhteiskuntaan liittyvät koulutusnäkökohdat

Tutkijoiden lukumäärä tuhatta työntekijää kohti kasvaa kaikissa jäsenvaltioissa, mutta koko EU:n kasvunopeus on hitaampaa kuin Yhdysvalloissa, mikä johtuu eräiden suurten jäsenvaltioiden keskivertoa hitaammasta kehityksestä (Saksa, Ranska, Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta). Saksa, Ranska, Espanja, Suomi, Irlanti, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat muodostaneet järjestelmiä, joilla houkutellaan maahan ulkomaisia opiskelijoita ja tutkijoita tai kannustetaan omia tiedemiehiä palaamana kotimaahan. Tämä osoittaa jäsenvaltioiden huomanneen, että inhimillisistä voimavaroista tulee pulaa tulevaisuudessa. Useat jäsenvaltiot ovat ryhtyneet toimiin TVT-taitojen kehittämiseksi ja kiinnittäneet erityistä huomiota vähäosaisiin. Yhteisen työllisyysraportin mukaan Tanska, Alankomaat, Ruotsi, Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat tässä suhteessa yleisesti ottaen edistyneimmät jäsenvaltiot. Perustaitojen osalta voidaan todeta, että 70 prosentilla EU:n nuoresta väestöstä (25-34 -vuotiaat) oli vuonna 2000 vähintään keskiasteen koulutus. Osuus vaihteli yli 80 prosentista (Itävalta, Tanska, Suomi, Saksa, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta) alle 60 prosenttiin (Italia, Portugali ja Espanja).

Julkiset koulutusmenot ovat säilyneet noin 5 prosentissa suhteessa BKT:hen vuosina 1995-1999. OECD:n tuoreen tutkimuksen tulokset kuitenkin osoittavat, että 15-vuotiaiden lukutaito sekä matemaattinen ja luonnontieteellinen osaaminen korreloivat heikosti koulutusmenoihin (ks. kuvio 8). Jäsenvaltioiden on tämän vuoksi parannettava koulutusjärjestelmiensä tehokkuutta. Tämä näyttää koskevan erityisesti Tanskaa ja Portugalia, koska niillä oli sekä keskimääräistä suuremmat koulutusmenot että keskimääräistä huonompi menestys OECD:n tutkimuksessa.

>VIITTAUS KAAVIOON>

2.8. Kestävän kehityksen vahvistaminen

Vuoden 2001 suuntaviivoissa ei tehty tältä alalta maakohtaisia suosituksia vaan useita kaikkia jäsenvaltioita koskevia horisontaalisia suosituksia. Suuntaviivoissa suositettiin: (i) sitoutumaan Göteborgin Eurooppa-neuvostossa sovitun EU:n kestävän kehityksen strategian tehokkaaseen täytäntöönpanoon, (ii) ottamaan käyttöön ja vahvistamaan markkinaperusteisia politiikkoja kuten käyttäjä- ja saastuttajamaksuja, vakuutus/vastuujärjestelmiä ja markkinaehtoisesti kaupattavia päästölupia, (iii) vähentämään alakohtaisia tukia, verovapautuksia ja muita toimenpiteitä, joilla on kielteisiä ympäristövaikutuksia, (iv) tehostamaan taloudellisten välineiden käyttöä kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi, täyttämään Kioton pöytäkirjan vaatimukset ja irrottamaan talouskasvu ympäristöpaineista ja (v) sopimaan asianmukaisesta energiaverotusjärjestelmästä Euroopan tasolla ja energia-alan yhtenäismarkkinoista.

Komissio on tehnyt kestävän kehityksen strategian täytäntöönpanoon liittyen useita

ehdotuksia, joista tärkeimpiä ovat direktiiviluonnos päästökaupasta ja valkoinen kirja eurooppalaisesta liikennepolitiikasta. [6]

[6] KOM(2001) 370 lopullinen, 12.9.2001. Valkoinen Kirja - Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika

Kestävän kehityksen edistäminen on ensimmäistä kertaa sisällytetty suuntaviivoihin, ja komission käytössä olevien rajallisten tietojen perusteella jäsenvaltiot ovat edistyneet seuraavasti:

Ilmastonmuutospolitiikan täytäntöönpanon valmistelu kiihtyi. Ilmastonmuutosmaksu tuli voimaan 1. huhtikuuta Yhdistyneessa kuningaskunnassa. Yhdistynyt kuningaskunta ja Tanska ottivat käyttöön markkinaehtoisesti kaupattavien päästölupien järjestelmän. Useat muut maat, kuten Ruotsi, Alankomaat, Irlanti ja Suomi, harkitsevat samanlaista järjestelmää. Alankomaat perusti järjestelmän, jossa siirtokelpoisilla todistuksilla saadaan uusiutuvilla luonnonvaroilla tuotettua sähköä. Samankaltaisia järjestelmiä suunnitellaan Itävallassa, Belgiassa, Tanskassa, Italiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

Veroja tai maksuja alettiin periä sähkölaitteiden (Belgia, Portugali) ja muovikassien (Irlanti) kaltaisista tuotteista. Ranska laajensi saastuttavasta toiminnasta kannettavan veron (TGAP) soveltamisalaa kattamaan pesujauheiden fosfaatit, maatalouden torjunta-aineet ja luonnonmineraalien kertymät. Irlanti alkoi periä maksua kaatopaikoille tuotavasta jätteestä. Suomi antoi vedenjakelusta uuden lain, jossa käyttäjät velvoitetaan maksamaan vesimaksuja, joilla katetaan ainakin vedenjakelusta ja jätevesien käsittelystä aiheutuvat kustannukset. Espanjan kansallisen vesistösuunnitelman puitteissa on alettu periä "siirtomaksua" siirretyn veden käyttäjiltä.

Useat toimenpiteet koskivat energian käyttöä erityisesti liikenteessä. Belgia, Saksa ja Irlanti suosivat polttoaineiden valmisteverotuksessa vähärikkisiä polttoaineita. Yhdistynyt kuningaskunta laajensi verokantojen eroja. Ajoneuvojen valmisteverotusta uudistettiin Belgiassa, Ranskassa, Irlannissa, Espanjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa ottamaan huomioon ympäristötekijät. Saksa ja Ruotsi jatkoivat siirtymistä työn verotuksesta energiaverotukseen. Tanska otti vuoden 1998 veropaketin mukaisesti käyttöön veronkorotuksia kotitalouksien ja teollisuuden energiankulutukselle. Ranska määritti tuulivoimalla tuotetulle sähkölle kiinteät hinnat seuraaviksi kahdeksikymmeneksi vuodeksi. Luxemburg alkoi kantaa sähköveroa. Neuvostossa ei saavutettu juurikaan edistystä neuvoteltaessa energiaverotuksesta. Neuvottelut kuitenkin jatkuvat nykyisen puheenjohtajavaltion johdolla. Energia-alan sisämarkkinoiden toteuttamisesta käytiin myös neuvotteluja.

3. Suuntaviivojen toteuttaminen jäsenvaltioissa

3.1. Belgia

Talouskasvu hidastui jyrkästi vuonna 2001 ja kokonaistuotanto kasvoi noin 1,1 prosenttia. Kasvua hidasti lähinnä yksityisen kulutuksen ja investointitoiminnan heikentyminen. Hidastumista pahensi nettoviennin negatiivinen vaikutus, joka johtui ulkoisen ympäristön heikkenemisestä. Työttömyyden väheneminen pysähtyi syyskuussa. Työllisyys kasvoi huomattavasti hitaammin kuin vuonna 2000. Inflaatio kiihtyi nopeimmilleen toukokuussa, jonka jälkeen YKHI-inflaatio alkoi hidastua ja oli vuonna 2001 keskimäärin 2,4 prosenttia.

Yleisesti ottaen Belgia edistyi jonkin verran vuoden 2001 talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen julkista taloutta koskevien suositusten täytäntöönpanossa. Talouskasvun hidastumisesta huolimatta julkinen talous pidettiin hallinnassa ja julkisyhteisöjen rahoitusasema oli tasapainossa toisena peräkkäisenä vuonna. Velkasuhde on laskenut vuodesta 1993 lähtien, mutta oli vuoden 2001 lopussa edelleen 106,9 prosenttia suhteessa BKT:hen. Luku on huomattavasti viitearvoa (60 prosenttia suhteessa BKT:hen) suurempi.

Vuoden 2001 työmarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Vero- ja etuusjärjestelmien uudistamista jatkettiin, jotta työnteko saataisiin kannattavammaksi. Joistakin työmarkkinoiden joustavuutta parantavista toimista on sovittu. Niiden kokonaisvaikutus työvoiman tarjontaan on epäselvä. Toisaalta ne voivat vähentää jo työssäkäyvien työn tarjontaa; toisaalta ne voivat nostaa nyt työttömänä olevien työvoimaosuutta ja kannustaa ikääntyviä työntekijöitä pysymään pitempään työssä. Palkkojen joustavuuden lisäämiseksi ei ole ryhdytty merkittäviin toimiin, vaikka viimeisessä eri toimialojen välisessä sopimuksessa mahdollistetaan palkkojen suurempi toimialakohtainen eriyttäminen.

Vuoden 2001 hyödykemarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Energiasektorin vapauttamista jatkettiin joillakin toimenpiteillä, mutta todellinen kilpailu on tällä alalla edelleen vähäistä ja hinnat ovat edelleen korkeat. Julkisten ja yksityisten toimijoiden väliset muodolliset yhteydet talouden eri sektoreilla, energiasektori mukaan luettuna, eivät vieläkään ole läpinäkyviä. Rautateiden, julkisen hallinnon, hallinnon yksinkertaistamisen ja henkilö- ja yritysverotuksen uudistukset on aloitettu vasta äskettäin eikä niistä ole vielä saatu konkreettisia tuloksia.

Vuoden 2001 pääomamarkkinasuositusten toteuttamisessa on edistytty hyvin, ja riskipääomamarkkinoiden uudistamiseksi tehtiin useita ehdotuksia: eläkerahastojen sijoitusten määrällisiä rajoituksia poistetaan, verotusta uudistetaan investointeja ja yrittäjyyttä suosivammaksi ja konkurssimenettelyn uudistus on suunnitteilla.

3.2. Tanska

Talouden toimeliaisuus hidastui vuonna 2001 noin 1,3 prosenttiin, mikä johtui haitallisten taloudellisten sokkien jatkuvasta vaikutuksesta. Työttömyys vakautui vuonna 2000 ja väheni hieman vuoden 2001 aikana. Työmarkkinoiden tiukkuus johti myös suuriin palkankorotuksiin vuoden 2001 toisella ja kolmannella neljänneksellä. Inflaatio hidastui koko vuoden 2001 ajan oltuaan korkeimmalla tasollaan vuoden 2000 puolivälissä, ja koko vuoden YKHI-inflaatio oli keskimäärin 2,3 prosenttia.

Kaiken kaikkiaan Tanska edistyi hyvin vuoden 2001 talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen julkista taloutta koskevien suositusten täytäntöönpanossa. Julkisyhteisöjen rahoitusasema oli suositusten mukaisesti runsaasti ylijäämäinen. Muut vuoden 2001 julkisen talouden suositukset täytettiin myös, ja julkinen talous näyttää olevan riittävän hyvässä kunnossa vastaamaan keskipitkän aikavälin haasteisiin.

Vuoden 2001 työmarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin vähän. Uusia toimia ei toteutettu vuonna 2001. Aikaisemmat verouudistukset johtavat kuitenkin työn verotuksen kevenemiseen. Aiemmat varhaiseläkejärjestelmän uudistukset tulevat vähentämään niihin siirtyvien määrää.

Vuoden 2001 hyödykemarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Julkisten hankintojen kilpailua ja julkisten palveluiden tarjontaa paikallistasolla pyrittiin parantamaan käyttämällä esikuvavertailua (benchmarking) ja lisäämällä julkisten tarjouskilpailujen käyttöä. Tällä alueella on kuitenkin vielä runsaasti parantamisen varaa. Joillakin aloilla, esimerkiksi rakennusalalla, ryhdyttiin osittaisiin kilpailua vahvistaviin toimiin.

Vuoden 2001 pääomamarkkinasuositusten osalta edistyttiin jonkin verran verolainsäädännön muokkaamisessa investointeja ja yrittäjyyttä tukevaan suuntaan. Konkurssilakien mukauttamisessa edistyttiin vain vähän.

3.3. Saksa

Talouskasvu hidastui huomattavasti vuonna 2001 ja kokonaistuotannon kasvu oli 0,6 prosenttia. Laskusuhdanne johtui ostovoiman heikentymisestä vuoden 1999-2000 öljyn hinnan nousun vuoksi, kansainvälisen ympäristön heikentymisestä ja rakennustoiminnan merkittävästä vähentymisestä. Tammikuusta 2001 lähtien laskusuhdanne on lisännyt työttömyyttä, joka todennäköisesti ylittää 4 miljoonan rajan vuonna 2002 ja uhkaa tehdä tyhjäksi suuren osan viime vuosina aikaansaadusta työllisyyden lisäyksestä. Keskimääräinen YKHI-inflaatio vuonna 2001 oli 2,4 prosenttia. Se oli korkeimmillaan toukokuussa, jolloin se oli 3,5 prosenttia, ja sen jälkeen se hidastui 1,7 prosenttiin joulukuuhun mennessä.

Saksa edistyi kaiken kaikkiaan jonkin verran vuoden 2001 talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen julkista taloutta koskevien suositusten täytäntöönpanossa. Julkisen talouden alijäämä kasvoi merkittävästi, vuoden 2000 1,3 prosentista 2,6 prosenttiin vuonna 2001 talouden laskusuhdanteen ja verouudistusten vuoksi. Koska vuoden 2002 kokonaiskasvun odotetaan jäävän vuoden 2001 tasolle, on olemassa vaara, että vuoden 2002 alijäämä nousee hyvin lähelle perustamissopimuksessa määrättyä 3 prosentin viitearvoa.

Vuoden 2001 työmarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Vaikka Job Aqtiv -niminen lakiehdotus onkin alkua oikeansuuntaiselle toiminnalle, tarvitaan vielä kattavampi etuusjärjestelmän uudistus eikä suurimittaisen aktiivisen työmarkkinapolitiikan tehottomuutta ole vielä ryhdytty korjaamaan. Vaikka jonkin verran on edistytty, vielä on tehtävää, jotta palkankorotukset saadaan mukautettua niin, että tuottavuuserot ilmenevät paremmin palkkarakenteessa. Työmarkkinaosapuolten sopiman työaikatilien käytön avulla pystyttiin lisäämään työn organisaation joustavuutta, mutta työmarkkinasäännösten joustavuuden lisäämisessä ei edistytty.On huolehdittava siitä, että yritysneuvostouudistus ei vähennä työmarkkinoiden joustavuutta.

Vuoden 2001 hyödykemarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin hyvin. Korkeakouluasteen koulutusjärjestelmän uudistus tuli voimaan 1. tammikuuta 2002 ja IT-henkilöstön puute väheni. Valtiontuen asteittainen väheneminen jatkui ja käsityöaloille pääsyä helpotettiin, mutta virallisessa lehdessä julkaistujen julkisten tarjouskilpailujen arvo ei noussut merkittävästi. Kilpailuviranomaiset tekivät lukuisia tutkimuksia sähkönjakeluverkkojen käyttömaksujen oikeutuksesta, mutta maksut vaihtelevat edelleen merkittävästi alueittain. Verkkojen pääsymaksut näyttävät suuremmilta kuin useimmissa muissa jäsenvaltioissa.

Vuoden 2001 pääomamarkkinasuositusten osalta edistyttiin jonkin verran. Omistusosuuksien siirtojen verotuksen uudistuksesta on luultavasti hyötyä myös Saksan riskipääomamarkkinoille. Riskipääomarahastojen verotuksen yhdenmukaistaminen lisää sijoittajien varmuutta oikeudellisesta asemastaan ja siten suunnittelupäätöksistä.

3.4. Kreikka

Haitallisista talouden häiriöistä huolimatta talouden toimeliaisuus oli voimakasta vuonna 2001 ja kokonaistuotanto kasvoi yli 4 prosenttia. Talouden veturina oli investointitoiminta Kreikan valmistautuessa vuoden 2004 olympiakisoihin. Työllisyyden lisääntyminen ja työttömyyden väheneminen viittaavat työmarkkinatilanteen hienoiseen paranemiseen, vaikka työttömyys on edelleen yli 10 prosenttia. Inflaatiopaineet jatkuivat kesään 2001, ja koko vuoden inflaatio samoin kuin YKHI-inflaatio olivat keskimäärin 3,6 prosenttia.

Yleisesti ottaen Kreikka edistyi jonkin verran vuoden 2001 talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen julkista taloutta koskevien suositusten täytäntöönpanossa. Viime vuosien julkisen talouden sopeuttamisen ansiosta julkisen talouden epätasapainoja on saatu merkittävästi korjattua. Vuonna 2001 julkisyhteisöjen rahoitusasema olikin tasapainossa ensimmäisen kerran sitten 1970-luvun alun. Velka suhteessa BKT:hen, joka on supistunut vuodesta 1996, aleni hieman 100 prosentin alapuolelle suhteessa BKT:hen, mutta on edelleen huomattavasti viitearvoa (60 prosenttia suhteessa BKT:hen) suurempi. Useiden julkisten yritysten osittainen yksityistäminen jatkui vaikkakin hitaasti. Ensimmäisessä vakausohjelmassa esitettyä sosiaaliturvasektorin uudistusta ei aloitettu vuonna 2001.

Vuoden 2001 työmarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Maassa tehtiin useita muutoksia vero- ja etuusjärjestelmiin ja työmarkkinauudistuksia. Lisäksi jatkettiin koulutusjärjestelmän uudistusta. Toteutetuilla toimilla ei kuitenkaan ole riittävästi vaikutettu työmarkkinoiden keskeisiin rakenneongelmiin. Aikaisempia uudistuksia ovat lisäksi edelleen häirinneet täytäntöönpano-ongelmat.

Vuoden 2001 hyödykemarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Sisämarkkinadirektiivien siirtäminen osaksi kansallista lainsäädäntöä parani merkittävästi, vaikka useita direktiivejä on vielä siirtämättä. Tieto- ja viestintätekniikan leviämistä pyrittiin edistämään ja yritysten hallinnollisia rasitteita vähentämään. Yrityksen perustamiskustannukset ovat kuitenkin edelleen korkeat. Yritysverotusjärjestelmä ei edelleenkään kannusta yrityksiä kasvamaan. Tutkimus- ja kehitystoiminta ja innovaatiotoiminta ovat suhteellisen heikkoja, ja kilpailu vapautetuilla verkostoja käyttävillä toimialoilla etenee hitaasti.

Vuoden 2001 pääomamarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Parlamentille annetussa lakiehdotuksessa hallitus on ehdottanut täyttä verotuksen läpinäkyvyyttä riskipääomarahastojen verokohtelussa, uutta lainsäädäntöä riskipääomarahastojen perustamiselle ja T&K-menojen suotuisaa verokohtelua. Yhteisösijoittamisen määrällisten rajoitusten keventämiseksi tai konkurssilainsäädännön parantamiseksi ei kuitenkaan ole ryhdytty toimiin.

3.5. Espanja

Talouden toimeliaisuus hidastui vuonna 2001 ja kokonaistuotanto kasvoi noin 2,7 prosenttia. Tämän johtui öljyn ja jalostamattomien elintarvikkeiden hintojen noususta alkuvuonna ja sittemmin kansainvälisen talouden laskusuhdanteesta. Tässä tilanteessa työpaikkojen luominen hidastui, vaikka työttömyysaste laski edelleen 13 prosenttiin. YKHI-inflaatio kiihtyi hieman ja oli keskimäärin 3,6 prosenttia vuonna 2001, mikä johtui sekä hintavaihteluille alttiimpien erien haitallisesta vaikutuksesta että pohjainflaation kiihtymisestä.

Espanja edistyi kaiken kaikkiaan hyvin vuoden 2001 talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen julkista taloutta koskevien suositusten täytäntöönpanossa. Julkisen talouden vakauttamisessa edistyttiin jälleen vuonna 2001. Julkisen talouden rahoitusaseman tasapaino on suositusten mukaisesti todennäköisesti saavutettu.

Vuoden 2001 työmarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Työsopimusuudistuksella tehdään pysyvistä ja osa-aikaisista sopimuksista joustavampia, vaikka määräaikaisten sopimusten määrä on edelleen erittäin korkea. Hallitus on alustavasti pyrkinyt kannustamaan työmarkkinaosapuolia sopimaan keskitettyjen työehtosopimusten uudistuksesta; äskettäisessä ammattiliittojen ja työnantajien välisessä sopimuksessa ei kuitenkaan vaikutettu keskitettyyn työehtosopimusjärjestelmään eikä palkkojen indeksiehtoihin. Työvoiman liikkuvuuden lisäämiseksi on tehty varsin vähän.

Vuoden 2001 hyödykemarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin hyvin. Osaamisyhteiskuntaa pyrittiin levittämään laajemmalle ja pk-yritysten sääntelyrasitteita yksinkertaistamaan. Kesäkuussa 2000 hyväksyttyä markkinoiden vapauttamisohjelmaa jatkettiin vuonna 2001.

Vuoden 2001 pääomamarkkinasuositusten osalta edistyttiin jonkin verran. Rahoituslakiehdotuksessa esitetään verokannustimia riskipääomarahastoille ja sijoitusten kanavoimiseksi pk-yrityksiin luotiin uusi säännelty rahastotyyppi, joka on

erikoistunut pörssin ulkopuolella oleviin arvopapereihin. Konkurssilakien mukauttamisessa yrittäjyyttä kannustaviksi ei kuitenkaan ole edistytty.

3.6. Ranska

Talouden toimeliaisuus hidastui vuonna 2001 ja kokonaistuotanto kasvoi noin 2 prosenttia. Haitallisten taloudellisten sokkien jatkuva vaikutus ei kuitenkaan johtanut yksityisen kulutuksen kovin voimakkaaseen laskuun. Talouden toimeliaisuuden hidastuminen hidasti myös työllisyyden kasvua, ja työttömyys ollut kasvussa keväästä 2001. Tällaisessa tilanteessa inflaatiopaineet pysyivät alhaisina. Toukokuun huippulukeman jälkeen YKHI-inflaatio hidastui arviolta noin 1,8 prosenttiin vuoden loppuun mennessä.

Yleisesti ottaen Ranska edistyi jonkin verran vuoden 2001 talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen julkista taloutta koskevien suositusten täytäntöönpanossa. Vuosien 1996-1999 kehitykseen verrattuna julkisen talouden sopeuttaminen kuitenkin laantui selkeästi vuosina 2000-2001. Julkisen talouden alijäämän arvioidaan supistuneen ainoastaan 0,2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuosina 1999-2001 (vuoden 1999 1,6 prosentista 1,54 prosenttiin vuonna 2001 suhteessa BKT:hen).

Vuoden 2001 työmarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Vero- ja etuusjärjestelmän uudistukset ovat olleet käynnissä jonkin aikaa, mutta lisätoimia tarvitaan vielä erityisesti etuusjärjestelmissä. Poliittiset päättäjät seurasivat edelleen työajan lyhentämisen toteutumista ja antoivat pk-yrityksille mahdollisuuden työaikalainsäädännön joustavaan soveltamiseen. Työsuhdeturvalainsäädäntöä koskevassa suosituksessa kehotettiin muuttamaan säännöksiä siten, että suurempi joustavuus ja turvallisuus olisivat paremmassa tasapainossa, mutta tämän suosituksen täytäntöönpanossa ei edistytty. Työsuhdeturvan parantamiseksi annettiin uusia säännöksiä, mutta joustavuuden lisäämiseksi ei toteutettu toimenpiteitä.

Vuoden 2001 hyödykemarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Sisämarkkinadirektiivien saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä edettiin, mutta maan tilanne on silti EU:n toiseksi huonoin. Valtiontuen määrä suhteessa BKT:hen supistui lähemmäksi EU:n keskiarvoa. Vuonna 2000 aloitettuja pyrkimyksiä raskaiden hallintomenettelyjen keventämiseksi jatkettiin, mutta yritykset pitävät niitä edelleen merkittävänä haittana. Sähkö- ja kaasumarkkinoiden vapautuminen jatkui edelleen, mutta hitaasti.

Vuoden 2001 pääomamarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Erityisesti verosäännöstöä kehittämällä pyrittiin edistämään investointeja ja yrittäjyyttä.

3.7. Irlanti

Tarjontarajoitteiden vaikutus, johon yhdistyi useita ulkoisia häiriöitä, johti lähinnä kerrannaisvaikutusten vuoksi talouskasvun jyrkkään hidastumiseen vuoden 2000 kaksinumeroisista kasvuluvuista noin 6,5 prosenttiin vuonna 2001. Työmarkkinat ovat olleet huomattavan aktiiviset, ja työllisyys parani tuntuvasti vuoden 2001 kolmena ensimmäisenä neljänneksenä. Työttömyysaste kuitenkin kohosi hieman, lähelle 4:ä prosenttia joulukuussa 2001. Vuoden 2000 lopun huippulukeman jälkeen YKHI-inflaatio hidastui marraskuussa 2001 vuositasolla 3,4 prosenttiin, joka on alhaisin luku kahteen vuoteen. Pohjainflaatio kuitenkin kiihtyi, mikä näyttäisi johtuvan laantumattomista kotoperäisistä hintapaineista.

Kaiken kaikkiaan Irlanti edistyi hyvin vuoden 2001 talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen julkista taloutta koskevien suositusten täytäntöönpanossa. Pääasiassa talouskasvun odotettua jyrkemmästä hidastumisesta johtui, että verotulot supistuivat 8 prosenttia alle tavoitteen. Tämän vuoksi julkisen talouden ylijäämä oli ainoastaan 1,7 prosenttia suhteessa BKT:hen eli lähes 2½ prosenttiyksikköä tavoitetta pienempi.

Vuoden 2001 työmarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Työvoiman tarjontaa pyrittiin parantamaan muun muassa tuloverojärjestelmän uusilla muutoksilla ja myöntämällä varoja lastenhoitopalvelujen tarjonnan edistämiseksi. Tulotietojen mukaan palkat nousivat vuonna 2001 enemmän kuin uudelleen neuvotellussa kansallisessa sopimuksessa edellytettiin. Kireiden työmarkkinoiden haasteet liittyvät edelleen työvoiman liikkuvuuteen ja tuleviin palkkaneuvotteluihin.

Vuoden 2001 hyödykemarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin hyvin. Kilpailun tehostamistoimenpiteitä toteutettiin yhteysverkkoja tarvitsevilla toimialoilla, taksi- ja apteekkipalveluissa sekä alkoholijuomien myynnissä. Entisillä monopolin haltijoilla on kuitenkin edelleen suuri markkinaosuus yhteysverkkoja tarvitsevilla toimialoilla. Tutkimuksen ja kehittämisen edistämiseksi laadittiin tarvittavat ohjelmat.

Alkuvaiheen rahoituksen saatavuuden parantamisessa edistyttiin jonkin verran. Esimerkkinä voidaan mainita valtion rahoittaman kohdennetun pääomasijoitusjärjestelmän perustaminen.

3.8. Italia

Talouden toimeliaisuus hidastui vuonna 2001 ja kokonaistuotanto kasvoi keskimäärin 1,8 prosenttia. Hidastuminen johtui viennin heikkenemisestä ja yksityisten sijoitusmenojen supistumisesta. Myös työmarkkinakehitys heikkeni, mutta oli edelleen myönteistä, sillä työttömyysaste laski yli yhdellä prosenttiyksiköllä vuoden 2000 luvusta. Työttömyysaste on silti edelleen suhteellisen korkea, 9,5 prosenttia työvoimasta. Alueelliset erot ovat kuitenkin suuria ja työttömyys on ikäluokittain ja sukupuolen mukaan merkittävästi segmentoitunutta. YKHI-inflaatio oli vuonna 2001 2,7 prosenttia, mikä kuvasti lähinnä vuoden alun inflaatiopaineita.

Yleisesti ottaen Italia edistyi jonkin verran vuoden 2001 talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen julkista taloutta koskevien suositusten täytäntöönpanossa. Julkisen talouden vakauttaminen jatkui vuonna 2001. Julkisen talouden todellisen alijäämän on nyt virallisesti arvioitu olleen 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2001. Alkuperäinen tavoite oli 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen, mutta siitä jääminen selittyy odotettua pienemmällä talouskasvulla. Velkasuhde on ollut laskussa vuodesta 1995, mutta velka on edelleen noin 108 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on huomattavasti enemmän kuin viitearvo 60 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vaikka hallitus on vahvistanut julkisen talouden vakauttamisstrategian, julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä antaa aihetta huoleen erityisesti, kun otetaan huomioon väestön ikääntymisestä aiheutuvat paineet.

Vuoden 2001 työmarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Vaikka työmarkkinoilla toteutettiinkin vuonna 2001 ainoastaan joitakin vähäisiä toimenpiteitä, työmarkkinoiden uudistamiseksi tehtiin monenlaisia ehdotuksia, jotka näyttävät edistävän suurimpien rakenneongelmien ratkaisemista. Viimeaikainen taantuma on vaikuttanut myös julkiseen talouteen, minkä vuoksi verojärjestelmän yleinen uudistus on lykätty vuoteen 2003.

Vuoden 2001 hyödykemarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Osaamistaloutta pyrittiin edistämään sekä byrokratiaa ja sääntelystä aiheutuvia rajoituksia vähentämään. Energia-alan ja julkisten paikallispalvelujen kilpailun lisäämisessä edistyttiin. Asiantuntijapalvelujen kilpailun lisäämiseksi ei kuitenkaan toteutettu konkreettisia toimenpiteitä.

Vuoden 2001 pääomamarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Joitakin yhteisösijoitusten määrällisiä rajoituksia poistettiin. Hallituksen odotetaan ehdottavan konkurssilakien lisäuudistusta alkuvuodesta 2002.

3.9. Luxemburg

Vuosien 1999 ja 2000 ennätyksellisen kasvun jälkeen talouskasvu hidastui hieman vuonna 2001. Kasvu oli todennäköisesti noin 5 prosentin luokkaa ja siten tuntuvasti dynaamisempaa kuin naapurimaissa, mikä oli jatkuneen voimakkaan yksityisen ja julkisen kulutuksen kasvun sekä kiinteän pääoman bruttomuodostuksen ansiota. Työllisyys kasvoi edelleen nopeasti, vaikka kasvu hieman hidastuikin. Tästä syystä työttömyys alkoi jälleen kohota hiljalleen. Inflaatio hidastui merkittävästi vuoden 2001 alusta, ja YKHI-inflaation vuosikasvu hidastui 2,4 prosenttiin vuonna 2001. Palkat jatkoivat kuitenkin nopeaa nousuaan ja pohjainflaatio kiihtyi edelleen.

Yleisesti ottaen Luxemburg edistyi jonkin verran vuoden 2001 talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen julkista taloutta koskevien suositusten täytäntöönpanossa. Julkisen talouden ylijäämä supistui vuoden 2000 ennätysluvusta, mutta pysyi edelleen varsin tyydyttävänä.

Vuoden 2001 työmarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Hallitus esitti parlamentille lakiehdotuksen työkyvyttömyyseläkekelpoisuuden määritelmän tarkistamisesta siten, että se ei kuitenkaan vaikuttaisi eläkkeen määrään. Aiemmat pyrkimykset naisten työelämään osallistumisen lisäämiseksi tuottivat selkeitä tuloksia 1990-luvun jälkipuoliskolla.

Talouden avoimuuden ansiosta Luxemburgin hyödykemarkkinoilla on kilpailua. Lainsäädäntö on kuitenkin riittämätöntä, ja vuoden 2001 hyödykemarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin vain vähän. Kiinteiden ja säänneltyjen hintojen poistamiseen, toimivaltuuksien myöntämiseen kilpailuviranomaiselle ja julkisia

hankintoja koskevan yhtenäisen lainsäädännön laatimiseen liittyvien uudistusten viivästyminen saattaa rajoittaa kilpailua.

3.10. Alankomaat

Seitsemän vuoden voimakas talouskasvu päättyi vuoden 2001 alussa kotimaisen kysynnän heikkenemisen vuoksi. Kotimaisen kysynnän heikkeneminen johtui yksityisten investointien supistumisesta, alhaisesta yksityisestä kulutuksesta ja ulkomaankaupan heikkenemisestä. Kokonaistuotanto kuitenkin kasvoi vuonna 2001 runsaan 1 prosentin. Työllisyys kasvoi edelleen melko nopeasti eikä työttömyys, joka kävi vuoden aikana ennätysmäisen alhaalla, ole alkanut vielä kasvaa. Viime vuosina tuntuvasti kiihtynyt palkkojen nousu jatkui edelleen nopeana. Inflaatio kasvoi jyrkästi 4½-5 prosenttiin vuoden 2001 alusta, ja YKHI-inflaatio kiihtyi vuositasolla 5 prosenttiin työ- ja hyödykemarkkinoiden kasautuneiden paineiden ja välillisen verotuksen kiristymisen vuoksi.

Kaiken kaikkiaan Alankomaat edistyi hyvin vuoden 2001 talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen julkista taloutta koskevien suositusten täytäntöönpanossa. Julkisen talouden ylijäämä kuitenkin supistui hieman.

Vuoden 2001 työmarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Etuuksien saajien sekä ikääntyneiden ja matalapalkkaisten työntekijöiden työmarkkinoille osallistumisen edistämiseksi otettiin käyttöön uusia taloudellisia kannusteita, mutta työkyvyttömyyseläkejärjestelmän uudistamista koskevissa keskusteluissa ei vielä päästy näkyviin tuloksiin.

Vuoden 2001 hyödykemarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin hyvin. Virallisessa lehdessä julkaistujen avoimien tarjouskilpailujen arvo on kasvanut, ja energia- ja liikennealan vapauttamisessa on edistytty. Tieto- ja viestintätekniikan käyttöä on pyritty edistämään, ja alan asiantuntijapulaa on pyritty helpottamaan. Tutkimuksen ja innovaatioiden kannustamiseksi toteutetuista toimenpiteistä huolimatta yritysten tutkimus- ja kehitysmenot suhteessa BKT:hen ovat supistuneet entistä selvemmin alle EU:n keskiarvon, ja tämä on vaikuttanut työn tuottavuuden suhteellisen hitaaseen kasvuun.

Vuoden 2001 pääomamarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Osakeoptioiden verotusta on uudistettu myöntämisajankohdan verotuksen kielteisten vaikutusten lieventämiseksi, ja konkurssilain uudistamista harkitaan.

3.11. Itävalta

Talouden toimeliaisuus heikentyi selvästi vuonna 2001 ja kokonaistuotanto kasvoi noin 1 prosentin. Kasvun laantuminen johtui ostovoiman heikentymisestä ja rakennustoiminnan hidastuneesta kasvusta, mikä vähensi kotimaista kysyntää. Vienti puolestaan kärsi tärkeimpien kauppakumppanien hitaasta talouskasvusta. Työttömyyden väheneminen pysähtyi alkuvuonna. Inflaatio alkoi hidastua kesällä, ja YKHI-inflaation arvioidaan olleen vuonna 2001 keskimäärin noin 2,3 prosenttia.

Itävalta edistyi yleisesti ottaen hyvin vuoden 2001 laajoihin suuntaviivoihin sisältyneiden suositusten täytäntöönpanossa. Menopuolen rajoitukset ja tulopuolen merkittävät toimenpiteet, jotka laajensivat veropohjaa, johtivat julkisen talouden merkittävään paranemiseen. Rahoitusasema oli vuonna 2001 tasapainossa.

Vuoden 2001 suuntaviivoihin sisältyneiden työmarkkinoita koskevien suositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Vanhempien työntekijöiden osallistumista työmarkkinoille lisäävien toimenpiteiden täytäntöönpanoa jatketaan ja varhaiseläkkeelle siirtyminen on alkanut vähentyä. IHS:n tutkimuksen mukaan varsinkaan matalapalkkaisilla työntekijöillä ei ole kannustimia pysytellä työelämässä yli vähimmäiseläkeiän, ja työkyvyttömyyseläkettä voidaan hyödyntää rajoitetun varhaiseläkejärjestelmän kiertämiseen.

Vuoden 2001 suuntaviivoihin sisältyneiden hyödykemarkkinoita koskevien suositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Julkisia hankintoja koskevaa liittovaltion ja alueellista lainsäädäntöä ei ole vielä yhdenmukaistettu, mutta julkisista hankinnoista näytetään ilmoitettavan entistä avoimemmin. Liittovaltion hankintayhtiön on ensiaskel kohti yhdenmukaisempia toimintapuitteita. Tutkimusta ja kehitystä on pyritty vahvistamaan eri tasoilla. Niin ikään on pyritty levittämään tieto- ja viestintätekniikkaa ja saamaan lisää TVT-asiantuntijoita.

Pääomamarkkinoita koskevien vuoden 2001 suositusten täytäntöönpanossa Itävalta edistyi hyvin. Eläkerahastot voivat sijoittaa enintään viisi prosenttia varoistaan muihin kuin sallittujen sijoitusten listalla oleviin kohteisiin. Itävalta on poistanut aloittavien yritysten rekisteröintimaksun ja aikoo laajentaa "uusien" aloittavien yritysten verokannustimet koskemaan myös olemassa olevien aloittavien yritysten ostoja.

3.12. Portugali

Talouden toimeliaisuus heikkeni vuosien 1999 ja 2000 voimakkaan kasvun jälkeen noin 1 ¾ prosenttiin vuonna 2001. Kotimainen kysyntä ei edistänyt kasvua yhtä voimakkaasti kuin edellisvuosina pääasiassa sen vuoksi, että yksityisen sektorin toimijat pyrkivät vähentämään velkaantuneisuuttaan. Viennin kasvu tasapainotti tilannetta vain osittain. Työmarkkinat kehittyivät edelleen positiivisesti, ja työttömyys pysyi alle 4 ½ prosentissa kokonaistyöllisyyden kasvaessa noin 1 ½ prosenttia. Henkeä kohti lasketut palkkatulot kasvoivat, mikä on osoitus työmarkkinoiden kiristymisestä ja julkisen sektorin suurista palkankorotuksista. YKHI-inflaatio kiihtyi 4,4 prosenttiin vuonna 2001.

Portugali edistyi jonkin verran vuoden 2001 suuntaviivoihin sisältyneiden julkista taloutta koskevien suositusten täytäntöönpanossa. Julkisen talouden vakauttaminen takelteli vuonna 2001 pääasiassa odotettua alhaisempien verotulojen vuoksi. Verotulojen lasku taas johtui suurelta osin talouden toimeliaisuuden hidastumisesta ja verouudistuksen täytäntöönpanoa seuranneista odottamattomista vajeista. Väestön ikääntymisen vaikutuksia julkiseen talouteen pystyttiin hallitsemaan hieman entistä paremmin erityisesti muuttamalla eläke-etuuksien laskennassa käytettävää kaavaa, mutta uudistuksia on jatkettava.

Vuoden 2001 suuntaviivojen työmarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Koulutusjärjestelmää pyrittiin tehostamaan, mutta lukutaito ja muut tiedot ja taidot ovat selvästi useimpia muita jäsenvaltioita alemmalla tasolla. Portugali ei käynnistänyt merkittäviä toimia tiukan työsuhdeturvalainsäädännön väljentämiseksi.

Vuoden 2001 suuntaviivoihin sisältyneiden hyödykemarkkinoita koskevien suositusten täytäntöönpanossa edistyttiin hyvin. Useita toimia käynnistettiin tutkimus- ja kehitystoiminnan lisäämiseksi ja kansantalouden innovaatiopohjan laajentamiseksi sekä tieto- ja viestintätekniikan leviämisen edistämiseksi. Sisämarkkinadirektiivien siirtämisessä osaksi kansallista lainsäädäntöä edistyttiin merkittävästi, ja liiketoimintaympäristöä pyrittiin kehittämään. Kilpailun käynnistäminen tärkeimmissä julkisissa palveluissa edistyy kuitenkin hitaasti. Entisillä monopolin haltijoilla on suuri vaikutusvalta ja hinnat pysyvät suhteellisen korkeina. Tapauskohtaisten alakohtaisten valtiontukien määrä suhteessa BKT:hen on EU:n korkeimpia ja se vähenee hitaasti. Investointien ja yrittäjyyden elvyttämiseksi toteutettiin lukuisia verouudistuksia.

Portugali edistyi jonkin verran vuoden 2001 pääomamarkkinasuositusten täytäntöönpanossa. Investointien ja yrittäjyyden elvyttämiseksi toteutettiin lukuisia verouudistuksia. Yhteisösijoitusten määrällisten rajoitusten tai konkurssilainsäädännön mukauttamisen osalta ei saavutettu todellista edistystä.

3.13. Suomi

Talouskasvu hidastui merkittävästi vuonna 2001, ja kokonaistuotannon kasvu jäi alle 1 prosenttiin, mikä merkitsi seitsemän vuoden vilkkaan talouden toimeliaisuuden päättymistä. Tämä johtui pääasiassa viennin jyrkästä laskusta erityisesti tieto- ja viestintätekniikan alalla, mutta myös heikentyneestä kotimaisesta kysynnästä, jonka aiheutti rakennusala ja vähäisemmässä määrin yksityisen kulutuksen vähentyminen. Työllisyystilanne kuitenkin parantui suurimman osan vuotta ja työttömyys väheni, joskin hidastuvalla vauhdilla. Joulukuussa työttömyysaste oli 9,1 prosenttia. YKHI-inflaatio hidastui merkittävästi vuoden loppua kohti: nopeimmillaan se oli toukokuussa 3,3 prosenttia, ja vuoden 2001 keskiarvo 2,7 prosenttia.

Suomi edistyi jonkin verran vuoden 2001 suuntaviivoihin sisältyneiden julkista taloutta koskevien suositusten täytäntöönpanossa. Julkisen talouden rahoitusasema pysyi vakaana, mutta ylijäämä aleni ennätysluvuista, koska vuoden 2000 kaltaisia poikkeuksellisen suuria verotuloja ei enää saatu.

Vuoden 2001 suuntaviivojen työmarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin hyvin. Korkeaa rakennetyöttömyyttä pyrittiin alentamaan, ja vanhempia työntekijöitä yritettiin kannustaa pysymään kauemmin työelämässä. Vaikka työn verotusta keventämällä on yleisesti ottaen lisätty työnteon kannustimia, matalapalkkaisten työntekijöiden korkeita marginaaliveroja ei ole juurikaan onnistuttu alentamaan. Aktiivisten työmarkkinaohjelmien teho ja kohdistaminen ovat parantumassa, ja työmarkkinoilta syrjäytymistä on pyritty estämään uusilla toimilla. Vuonna 2002 aiotaan työttömyyskorvauksia kuitenkin korottaa.

Vuoden 2001 suuntaviivoihin sisältyneiden hyödykemarkkinoita koskevien suositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Joitakin toimia käynnistettiin kilpailun parantamiseksi vähittäiskaupassa, rakentamisessa ja viestinnässä. Joitakin toimia pantiin täytäntöön kilpailun lisäämiseksi julkisissa hankinnoissa ja läpinäkyvyyden lisäämiseksi julkisten palveluiden tarjonnassa, mutta julkisista hankinnoista ilmoittaminen on suhteellisen vähäistä.

Suomi edistyi jonkin verran vuoden 2001 pääomamarkkinasuositusten täytäntöönpanossa. Suomi kehitti Finnveran tarjoamia pääomatakuita, joilla suojataan pääomasijoittajia pääomasijoitusten aiheuttamilta tappioilta. Myös pääoma-, tulo- ja yritysverotusta uudistettiin.

3.14. Ruotsi

Talous kehittyi vuonna 2001 heikosti, ja tuotannon kasvu hidastui alle 1,5 prosenttiin. Tämä johtui suurelta osin taloutta kohdanneista sokeista ja erityisesti telealan maailmanlaajuisesta romahduksesta. Työttömyys on laskenut koko ajan vuodesta 1997, ja työttömyysaste oli vuonna 2001 edelleen suhteellisen alhainen eli 5,2 prosenttia. YKHI-inflaatio oli vuonna 2001 keskimäärin 2,7 prosenttia. Inflaatiovauhti kiihtyi selvästi keväällä ja on pysynyt sen jälkeen korkealla tasolla, mikä johtuu osittain tilapäisistä tekijöistä.

Ruotsi edistyi vuoden 2001 suuntaviivoihin sisältyneiden julkista taloutta koskevien suositusten täytäntöönpanossa yleisesti ottaen hyvin. Käytettävissä olevien tietojen perusteella suositukset on pantu täytäntöön. Tiukka menokuri on auttanut pitämään julkisen talouden rahoitusaseman ylijäämäisenä joka vuosi vuodesta 1998, ja tilanteen oletetaan jatkuvan samanlaisena lähivuosina.

Vuoden 2001 suuntaviivojen työmarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin hyvin. Aktiivisten työmarkkinaohjelmien koostumusta ja laajuutta mukautettiin ja tuloverotusta kevennettiin. Verorasitus on kuitenkin yhä EU:n suurin, ja käynnistetyt lukuisat toimet eivät näytä kohdistuvan matalapalkkaisiin työntekijöihin.

Vuoden 2001 suuntaviivoihin sisältyneiden hyödykemarkkinoita koskevien suositusten täytäntöönpanossa edistyttiin varsin vähän. Hallitus käynnisti lukuisia toimia julkisia hankintoja koskevien säännösten yksinkertaistamiseksi. Uusiin toimiin ei kuitenkaan ryhdytty kilpailun lisäämiseksi lentoliikenteessä ja lääkealalla.

Ruotsi edistyi jonkin verran vuoden 2001 pääomamarkkinasuositusten täytäntöönpanossa. Konkurssilainsäädäntöä kehitettiin, jotta vaikeuksissa olevien yritysten saneeraaminen helpottuisi. Yritysverotusta ehdotettiin edelleen kevennettäväksi, jotta kasvu elpyisi ja investoinnit lisääntyisivät.

3.15. Yhdistynyt kuningaskunta

Vaikka talouskasvu hidastui vuonna 2001 yhtä aikaa maailmantalouden taantuman kanssa, se pysyi hyvällä tasolla (yli 2 prosenttia) kotitalouksien kulutusmenojen ansiosta. Työttömyysaste laski vuoden loppua kohti 5 prosenttiin. YKHI-inflaatio oli joulukuussa EU:n hitaimpia eli 1,0 prosenttia.

Yhdistynyt kuningaskunta edistyi vuoden 2001 suuntaviivoihin sisältyneiden julkista taloutta koskevien suositusten täytäntöönpanossa jonkin verran. Julkisen talouden ylijäämä oli vuonna 2001 noin 1 prosentti suhteessa BKT:hen, ja näyttää siltä, että budjettikauden 2001-2002 julkista taloutta koskevat suositukset on täytetty. Valtion investoinnit kasvavat voimakkaasti, kuten suosituksissa kehotettiin, mutta vuonna 2002-2003 syntyy 1 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen, ja se säilyy keskipitkällä

aikavälillä viimeisimmän lähentymisohjelman mukaan, mikä johtuu muun muassa hyvin varovaisesta potentiaalisen kasvun oletuksesta.

Vuoden 2001 suuntaviivojen työmarkkinasuositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Hallitus jatkoi pyrkimyksiään vähentää keskittynyttä ja pitkäaikaistyöttömyyttä sekä taloudellista toimettomuutta aktiivisilla työmarkkinatoimenpiteillä. Toimenpiteitä on joiltakin osin tehostettu, mutta nähtäväksi jää, onko kokonaisstrategia riittävän tehokas. Sairaus- ja työkyvyttömyysetuuksien jakelujärjestelmän uudistus on käynnissä.

Vuoden 2001 suuntaviivoihin sisältyneiden hyödykemarkkinoita koskevien suositusten täytäntöönpanossa edistyttiin jonkin verran. Hallitus on toteuttanut tai harkitsee useita tuottavuutta parantavia toimia, kuten kilpailun edistämistä vähittäispankkitoiminnan, autokaupan ja postipalvelujen kaltaisilla aloilla. Kuluneen vuoden tapahtumat ovat kuitenkin vaikeuttaneet rautatiekuljetuksia koskevan 10-vuotissuunnitelman täytäntöönpanoa.

Yhdistynyt kuningaskunta edistyi jonkin verran vuoden 2001 pääomamarkkinasuositusten täytäntöönpanossa. Hallitus on jo alkanut toteuttaa tai harkitsee vakavasti Myners Review on institutional investment -julkaisussa esitettyjä suosituksia.