Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisen, vähäisen muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen perusteella muutetun yhtenäisen asiakirjan julkaiseminen

(2020/C 73/10)

Euroopan komissio on hyväksynyt kyseisen vähäisen muutoksen annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 664/2014 6 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti (1).

Tämä vähäisen muutoksen hyväksymistä koskeva hakemus julkaistaan komission eAmbrosia-tietokannassa.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”WEST COUNTRY LAMB”

EU-nro: PGI-UK-0667-AM02 – 1. elokuuta 2018

SAN ( ) SMM (x)

1. Nimi/nimet

”West Country Lamb”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Yhdistynyt kuningaskunta

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1. Tuotelaji

Luokka 1.1 Tuore liha (ja muut eläimenosat)

3.2. Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Nimitystä ”West Country Lamb” käytetään ruhoista, puoliruhoista tai paloista, jotka ovat peräisin Englannissa West Countryn alueella syntyneistä ja kasvatetuista karitsoista. Karitsat on teurastettava hyväksytyissä teurastamoissa Meat South West ‐yhdistyksen tai vastaavien standardien mukaisesti.

Karitsat voivat olla teurastettaessa enintään 12 kuukauden ikäisiä. Jos eläin on i) syntynyt ennen jonkin vuoden 1. lokakuuta ja ii) teurastettu seuraavan vuoden 1. tammikuuta ja 30. huhtikuuta välisenä aikana, sen liha on raakakypsytettävä. Raakakypsytys voi tapahtua säilyttämällä ruhoja teurastuksen ja loppukuluttajalle myynnin välillä vähintään viisi päivää kylmäsäilytyslämpötilassa tai soveltamalla vuoden 1994 Meat & Livestock Commission (MLC) Lamb Blueprint -teoksessa kuvattua kypsytysprosessia (mukaan lukien sähköstimulointi ja lantioriiputus). Lopullisen teuraspainon on oltava 9–26 kg.

Nurmikasvivoittoisen ravinnon ansiosta karitsan lihasten kemiallinen koostumus (ks. jäljempänä taulukko 1) ja lihan aistinvaraiset ominaisuudet ovat paremmat kuin väkirehulla ruokituilla karitsoilla.

Taulukko 1.

Karitsan selkälihaksen rasvahappokoostumus (mg/100 g) ja e-vitamiinipitoisuus (mg/kg)

Nurmirehu Väkirehu 18:2 (2) 98 143 18:3 (3) 52 29 EPA (4) 23 15 DHA (5) 6,5 4,9 E-vitamiini 4,6 1,9 18:2 / 18:3 1,9 5

Liha onkin täyteläisemmän makuista eli ruokailukokemuksesta kehkeytyy loistava. Rasvan väri voi vaihdella valkoisesta kermaiseen, mutta erityisruokinta yleensä antaa kermaisen värin. Lihan väri vaihtelee vaaleanpunaisesta tummanpunaiseen, ja se tummenee raakakypsytyksessä. Ruhojen luokitus (EUROP-järjestelmään perustuva) optimaalisen syöntilaadun varmistamiseksi:

Lihakkuusluokkaan O tai parempaan luokitellut ruhot, rasvaisuus 2–3H. Ruhojen koko voi vaihdella markkinoiden mieltymysten ja lammastyypin mukaan.

Rasvaisuus kasvaa => Lihakkuusluokka paranee => 1 2 3L 3H 4L 4HL 5 E U R O P

West Country Lamb -lihaa myydään teurastuksen jälkeen kaupoille seuraavissa muodoissa:

— Koko ruho, ei kuitenkaan syötäväksi kelpaamattomat muut eläimen osat, nahka, pää ja sorkat. Munuaiset ja munuaisrasva voidaan jättää paikoilleen.

— Kokonainen puoliruho: puolikas ruho pituussuunnassa halkaistuna.

— Ruhonosat: ruhot/puoliruhot paloitellaan pienemmiksi paloiksi vakiintuneen tavan (kuluttajien mieltymysten) mukaisesti. Palat voivat olla luullisia tai luuttomia ja pakattuja suojapakkauksiin.

— Muut syötävät eläimenosat otetaan talteen ennen luokitusta.

West Country Lamb -lihaa voidaan myydä tuoreena (jäähdytettynä) tai jäädytettynä.

3.3. Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Karitsoille voidaan antaa täydennysrehua vieroitus- ja loppukasvatusvaiheissa. Tällöin kotieläintuottajan on kirjattava tiedot ainesosista ja hankinnoista, ja tarkastajien on tarkastettava tämä kirjanpito sen varmistamiseksi, että rehukasvien osuus ravinnosta on vähintään 70 prosenttia. Järjestelmässä vaaditaan laajaperäistä kasvatusta, jossa karitsat laiduntavat ennen teurastusta tietyn ajan, yleensä kaksi kuukautta.

3.4. Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Karitsoiden on synnyttävä ja ne on kasvatettava ja loppukasvatettava West Countryn alueella.

3.5. Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

–

3.6. Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

–

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maantieteelliseen alueeseen kuuluu West Countryn alueen Englannissa muodostavat kuusi kreivikuntaa: Cornwall, Devon, Dorset, Gloucestershire, Somerset ja Wiltshire.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Maantieteellisen alueen erityisyys:

West Country Lamb -lihan ja maantieteellisen alueen välinen yhteys perustuu tuotteen laatuun ja muihin ominaisuuksiin.

Englannissa sijaitsevaa West Countryn aluetta voidaan kuvailla nurmialueiden niemimaaksi. Se, harjoitetaanko nurmi- vai peltoviljelyä, riippuu osittain erityyppisistä maalajeista. West Countryn alueella on paljon pohjavesimaata ja ruskomaata, joilla nurmi kasvaa hyvin mutta jotka eivät sovellu kovin hyvin peltokasveille. Peltokasvien viljelyaloilla on enemmän läpäisevämpää savi- ja hiekkamaata. Lisäksi West Countryn alueella on Yhdistyneen kuningaskunnan korkein keskilämpötila ja korkeimmat alimmat ja ylimmät lämpötilat.

West Country on Englannin suurin ja maatalousvaltaisin alue. Alue on yksi Yhdistyneen kuningaskunnan viljavimmista. Siellä tuotetaan noin 21 prosenttia Englannin lampaanlihasta. Tämä yhdistyneenä nautatalouden 24 prosentin osuuteen on osaltaan muokannut ja säilyttänyt alueen maisemaa ja perinteitä. Suuri kotieläintiheys on edistänyt alueella tarvittavia työpaikkoja luovan lihanjalostusteollisuuden kehitystä.

West Countryn alueella yhdistyvät lämpimät ja leudot lämpötilat, koko vuodelle tasaisesti jakautuvat sateet ja syvä kosteutta pidättävä maaperä. Tämän vuoksi lähes koko vuoden ajan saadaan nurmi- ja rehukasvisatoa sekä eläimiä voidaan laiduntaa. Suurella osalla aluetta nurmi kasvaa yli 300 päivää vuodessa. Koska kasvukausi jatkuu West Countryn alueella läpi vuoden, yleisin tuotantosuunta on kotieläinkasvatus. Lisäksi yli 25 prosenttia West Countryn laitumista sijaitsee joko kansallispuistoissa tai poikkeuksellisen luonnonkauniilla alueilla. Alueella on myös yli 57 prosenttia Yhdistyneen kuningaskunnan kukkaniityistä. Bristolin yliopiston tekemän tutkimuksen mukaan nurmirehua syöneen karitsan lihan maku on täyteläisempi ja pidetympi kuin väkirehulla ruokitun karitsan.

Lisäksi ainutlaatuisen leudon ilmaston ja ympärivuotisen nurmenkasvun ansiosta karitsoja syntyy alueella läpi vuoden.

Tuotteen erityisyys:

West Countryn alueella käytetään yleisesti kotieläinten ruokinnassa tuoretta nurmea ja nurmisäilörehua. Tämä vaikuttaa karitsanlihan laatuun ja ravintoarvoon rasvahappokoostumuksen, e-vitamiinipitoisuuden ja aistinvaraisen laadun osalta. Nämä vaikutukset on osoitettu selvästi tieteellisissä kokeissa. Niissä näkyy viljavoittoisesti (väkirehulla) ruokittujen karitsojen ja nurmirehuvoittoisesti ruokittujen karitsojen rasvahappokoostumuksen ero (taulukko 1). Nurmirehulla ruokittujen karitsojen rasvahappoprofiili erosi varsin paljon väkirehulla ruokittujen karitsojen rasvahappoprofiilista. Väkirehua saaneiden karitsojen lihaksissa oli enemmän linolihappoa ja siitä muodostunutta arakidonihappoa sekä molempia n-6-rasvahappoja (omega-6). Nurmirehua saaneiden karitsojen lihaksissa oli suuremmat pitoisuudet linoleenihappoa ja siitä muodostunutta eikosapentaeenihappoa (EPA) ja dokosaheksaeenihappoa (DHA) sekä kaikkia n-3-rasvahappoja (omega-3). Väkirehulla ruokittujen eläinten lihaksissa n-6-rasvahappoja oli merkittävästi enemmän kuin n-3-rasvahappoja. Ihmisten ruokavaliossa suositeltava suhde on enintään 4, johon päästiin helposti nurmirehulla ruokittujen karitsojen lihassa, toisin kuin väkirehulla ruokittujen karitsojen lihassa. Yksinkertainen suhde, joka erottaa nurmirehulla ja väkirehulla ruokittujen karitsojen lihan, on 18:2 / 18:3. Taulukossa 1 tämä on nurmirehulla ruokittujen karitsojen osalta 1,9 ja väkirehulla ruokittujen karitsojen osalta 5.

Nurmikasveista – olivatpa ne tuoreena tai säilörehuna – eläin saa alfalinoleenihappoa, jonka se voi muuntaa pitkäketjuisiksi n-3-sarjan monityydyttymättömiksi rasvahapoiksi (PUFA), jotka ovat tärkeitä ravintoaineita ihmisten ruokavaliossa. Nurmikasveissa on myös e-vitamiinia, ja nurmirehuilla ruokittujen karitsojen lihassa on enemmän n-3-rasvahappoja ja e-vitamiinia. Nämä ravintoaineet vaikuttavat myös lihan makuun.

Nurmeen ja rehukasveihin perustuva ravinto tuottaa todistetusti tietyn rasvahappoprofiilin, joka eroaa väkirehuravinnosta. Nurmirehulla ruokitulla karitsalla linolihappoarvo on noin 1,5 prosenttia, EPA 0,7 prosenttia ja DHA > 0,2 prosenttia. Nämä arvot ovat lihan rasvahappojen prosentteja (rasvahappokoostumus kuvataan usein juuri näin). Tämä vaikutus on eduksi West Country Lamb -lihalle. Nurmikasvien luontaisesti sisältämä e-vitamiini varastoituu karitsojen lihas- ja rasvakudokseen. Nurmisäilörehua saaneilla karitsoilla lihasten e-vitamiinipitoisuus on vähintään kaksinkertainen verrattuna väkirehulla ruokittuihin karitsoihin. Sen ansiosta liha pysyy vähittäismyynnissä pidempään kirkkaanpunaisena.

Brittiläisissä tutkimuksissa on havaittu, että loppuruokintavaiheessa nurmirehulla ruokitun karitsan lihan maku on parempi kuin viljalla ruokitun karitsan. Karitsanlihan saamat pisteet olivat nurmirehulla ruokituilla karitsoilla korkeammat kuin väkirehulla ruokituilla karitsoilla. Epänormaalille maulle annetut pisteet olivat nurmirehuruokinnassa paljon alhaisemmat.

Erään riippumattoman raportin mukaan erityisominaisuuksia ovat n-6-rasvahappojen alhainen osuus suhteessa n-3-rasvahappoihin sekä korkea e-vitamiinipitoisuus.

— suhde 18:2 / 18:3 on alle 4

— e-vitamiini > 3 mg/kg selkälihasta.

Polled Dorset- ja Dorset Horn -lammasrodut ovat vain kaksi esimerkkiä alueellisista roduista, jotka ovat sopeutuneet hyödyntämään alueen lähes ympärivuotista nurmenkasvua. Monet viljelijät kasvattavat näitä rotuja, koska uuhet tiinehtyvät usein ja pystyvät karitsoimaan myös syksyllä. Näin tuottajilla on karitsoita myytäviksi tammikuun lopulta alkaen. Alavimmilla mailla kasvatettavat katraat karitsoivat tammi- ja helmikuussa, kun taas Bodmin Moorin, Dartmoorin ja Exmoorin ylängöillä sijaitsevilla tiloilla karitsointi tapahtuu yleensä huhti- ja toukokuussa, joten karitsantuotanto ja karitsojen saatavuus on luontaisesti ympärivuotista.

Englannin West Countryn alueella ilmasto, topografia ja geologia suosivat vehreän nurmen kasvua. Alueella kasvatettavat karitsat – ja sitä kautta myös niistä saatava liha – saavat tämän ansiosta erityisominaisuuksia. Valtaosa maatalousmaasta on nurmea, joka soveltuu ihanteellisesti lampaankasvatukseen ja myös lisäravinnoksi.

Siitä, että West Countryn alueella tuotetulla ja jalostetulla karitsanlihalla on ominaisuuksia, jotka liittyvät erottamattomasti kyseiseen maantieteelliseen alueeseen, on vankkaa ja objektiivista tieteellistä näyttöä. Koska nurmea on runsaasti saatavilla ja sitä hyödynnetään paljon, lihassa on korkeammat pitoisuudet n-3-sarjan monityydyttymättömiä rasvahappoja (PUFA) ja e-vitamiinia.

Nurmen kasvuun vaikuttavia tekijöitä ovat maalaji, lämpötila, sadanta ja auringonpaiste. Tärkeä lisätekijä on topografia, toisin sanoen korkeus merenpinnasta: nurmen kasvu heikkenee, mitä korkeammalle mennään. West Countryn alueella vallitsevan suotuisamman ilmaston ansiosta nurmen kasvupäiviä on enemmän kuin muilla alueilla. Toisin kuin missään muualla Britanniassa, nurmi kasvaa kaikkialla West Countryn alueella yli 220 päivää vuodessa ja joissain paikoin yli 300 päivää vuodessa.

Eritelmän julkaisutiedot

(tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

https://assets.publishing.service.gov.uk/government/uploads/system/uploads/attachment_data/file/762856/west-country-lamb-pgi-spec.pdf

(1) EYVL L 179, 19.6.2014, s. 17.

(2) linolihappo

(3) linoleenihappo

(4) eikosapentaeenihappo

(5) dokosaheksaeenihappo