Erään viinialan nimityksen tuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohta)

(2021/C 87/08)

Tämä tiedonanto julkaistaan komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 (1) 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

YHTENÄISEN ASIAKIRJAN MUUTTAMISTA KOSKEVAN VAKIOMUUTOKSEN TIEDOKSI ANTAMINEN

”VOUVRAY”

PDO-FR-A0146-AM01

Tiedonannon päivämäärä: 8.12.2020

HYVÄKSYTYN MUUTOKSEN KUVAUS JA PERUSTELUT

1. Maantieteellinen alue

Lisätään 1 luvun IV kohdan 1 alakohtaan, että kuntien luettelo on laadittu vuoden 2020 virallisen geokoodin mukaan.

Tämä aiheuttaa muutoksen kunnan nimeen ”Tours-Sainte-Radegonde”, joka korvataan nimellä ”Tours”.

Tämä on toimituksellinen muutos, joka ei muuta maantieteellistä aluetta.

Sama muutos on tehty yhtenäisen asiakirjan 1.6 kohtaan.

2. Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue

Lisätään 1 luvun IV kohdan 3 alakohtaan, että kuntien luettelo on laadittu vuoden 2020 virallisen geokoodin mukaan.

Tämä on toimituksellinen muutos, joka ei muuta välittömässä läheisyydessä sijaitsevaa aluetta.

Sama muutos on tehty yhtenäisen asiakirjan 1.9 kohtaan.

3. Maatalouden ympäristötoimenpiteet

Lisätään 1 luvun VI kohdan 2 alakohtaan seuraavat kaksi kappaletta:

”c) Rikkakasvien kokonaisvaltainen kemiallinen hävittäminen viljelylohkolta on kielletty.

d) Ruiskutuslaitteet, joissa ruiskutus ei kohdistu köynnösrivien sivuille ja joiden ruiskut ovat suuntaamattomat (korkeamaavaraiseen traktoriin asennetut puhallinturbiinit tai kääntyvät suuttimet), ovat kiellettyjä. Kun viljelylohkon kaltevuus on yli 20 prosenttia, korkeamaavaraiseen traktoriin asennettujen puhallinturbiinien tai kääntyvien suuttimien käyttö voidaan sallia.”

Näiden määräysten tarkoituksena on huomioida entistä paremmin kuluttajien kysyntä, vähentää kasvinsuojeluaineiden käyttöä ja siten vähentää ympäristövaikutusta.

Tämä muutos ei aiheuta muutoksia yhtenäiseen asiakirjaan.

4. Liikkuminen valtuutettujen varastonpitäjien välillä

Poistetaan IX kohdan 5 alakohdan b alakohta.

Tämä määräys poistetaan Conseil d’Etat’n (Ranskan ylin hallintotuomioistuin) 22. toukokuuta 2017 antaman tuomion seurauksena.

Tämä muutos ei aiheuta muutoksia yhtenäiseen asiakirjaan.

5. Siirtymätoimenpiteet

Poistetaan tuote-eritelmän 1 luvun XI kohdan 2 alakohta, koska kyseessä on siirtymätoimenpide, jonka voimassaolo on päättynyt.

Lisätään yksi alakohta seuraavasti:

”4) – Muut viljelykäytännöt

Ruiskutuslaitteet, joissa ruiskutus ei kohdistu köynnösrivien sivuille ja joiden ruiskut ovat suuntaamattomat (korkeamaavaraiseen traktoriin asennetut puhallinturbiinit tai kääntyvät suuttimet), ovat sallittuja 31. elokuuta 2024 saakka.”

Tämän määräyksen tarkoituksena on antaa alan toimijoille aikaa sopeutua tämän laitetyypin kieltämiseen.

Tämä muutos ei aiheuta muutoksia yhtenäiseen asiakirjaan.

Lisätään tuote-eritelmän 2 luvun I kohtaan seuraava kappale:

”10. Ilmoitus ruiskutuslaitteen hankinnasta

Kaikista ruiskutuslaitehankinnoista on tehtävä ilmoitus SAN:n suojelusta ja hallinnoinnista vastaavalle elimelle (organisme de défense et de gestion, ODG). Tässä ilmoituksessa on erityisesti esitettävä tarkka kuvaus hankitusta laitteesta. Ilmoitukseen on liitettävä lasku laitteen ostosta.”

Tämä muutos johtuu siitä, että ruiskutuslaitteet, joissa ruiskutus ei kohdistu köynnösrivien sivuille ja joiden ruiskut ovat suuntaamattomat, poistetaan käytöstä.

Tämä muutos ei aiheuta muutoksia yhtenäiseen asiakirjaan.

6. Tärkeimmät tarkastettavat kohdat

Tärkeimpiä tarkastettavia kohtia on tarkistettu valvontamenetelmien mukauttamiseksi.

Tämä muutos ei aiheuta muutoksia yhtenäiseen asiakirjaan.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Tuotteen nimi

Vouvray

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SAN – Suojattu alkuperänimitys

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

5. Laatukuohuviini

8. Helmeilevä viini

4. Viinin/viinien kuvaus

Kuohumattomat viinit

Kuohumattomien viinien luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 11 tilavuusprosenttia.

Kuohumattomien viinien kokonaisalkoholipitoisuus on väkevöinnin jälkeen enintään 15 tilavuusprosenttia.

Pakkaamisen jälkeen kuivissa kuohumattomissa viineissä — käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) pitoisuus on enintään 8 grammaa litrassa; — kokonaishappopitoisuus, joka ilmaistaan viinihappogrammoina litrassa, on enintään 2 grammaa litrassa käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) pitoisuutta pienempi.

Kuivissa kuohumattomissa viineissä on yleensä nuorena hedelmä- ja kukkaisaromeja, jotka voivat vanhemmissa viineissä väistyä ja antaa tilaa viinin kehittymisen myötä syntyville vivahteille, kuten hunajaisuudelle tai lehmuksen maulle. Silloin, kun viineissä on käymiskykyisiä sokereita, ne ovat yleensä moniulotteisempia ja niillä on tavanomaista parempi kypsytyspotentiaali. Eksoottisten hedelmien voimakkaat aromit tai kuivahedelmien miedommat vivahteet eivät siis ole harvinaisia, ja ajan kuluessa näistä viineistä tulee usein esiin paahdettujen manteleiden, hunajan tai kvittenin vivahteita.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Kuohuviinit ja helmeilevät viinit

Jos rypäleen puristemehua on väkevöity, kuohuviinien tai helmeilevien viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa pullokäymisen jälkeen olla enintään 13 tilavuusprosenttia.

Kuohuviinien ja helmeilevien viinien haihtuvien happojen pitoisuus, kokonaishappopitoisuus, kokonaisrikkidioksidipitoisuus ja hiilidioksidipitoisuus ovat unionin sääntelyn mukaisia.

Kuohuviineissä, joissa on hienojakoista ja kevyttä vaahtoa, tavataan usein hedelmien tai sitrushedelmien vivahteita ja leipäisää sävyä, joka voimistuu ajan kuluessa. Helmeileville viineille on luonteenomaista alhainen hiilidioksidipitoisuus ja hienovarainen kuplaisuus, joka tuntuu suussa vain hiukan. Nämä miellyttävät viinit ovat yleensä kuohuviinejä väkevämpiä.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

5. Viininvalmistusmenetelmät

a. Erityiset viininvalmistusmenetelmät

Erityinen viininvalmistusmenetelmä

Kuohuviinit tai helmeilevät viinit valmistetaan yksinomaan toisella alkoholikäymisellä pullossa. Silloin, kun rypäleen puristemehua väkevöidään, viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa olla pullokäymisen jälkeen enintään 13 tilavuusprosenttia.

Kuohumattomien viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa väkevöinnin jälkeen olla enintään 15 tilavuusprosenttia.

Edellä esitettyjen määräysten lisäksi viininvalmistusmenetelmien on oltava unionin tasolla ja Ranskan maatalous- ja merikalastuslaissa (Code rural et de la pêche maritime) asetettujen velvoitteiden mukaisia.

Viljelykäytäntö

— Kasvatustavat

a) Istutustiheys: Viiniköynnösten istutustiheys on vähintään 6 000 köynnöstä hehtaarilla, ja köynnösrivien välinen etäisyys on enintään 1,60 metriä. Samalla rivillä olevien köynnösten välinen etäisyys on vähintään 0,90 metriä.

b) Leikkaussäännöt: Viiniköynnökset leikataan kannusversollisella matalaleikkauksella niin, että kuhunkin oksaan jätetään yksi tai kaksi kannusversoa, joissa on enintään kaksi silmua. Kussakin köynnöksessä korkeintaan yksi kannusverso voidaan leikata niin, että siihen jätetään enintään kolme silmua. Kussakin köynnöksessä on keskimäärin 10 silmua, ja silmujen köynnöskohtainen enimmäismäärä on 13 silmua. Alle 10-vuotiaissa viiniköynnöksissä silmujen köynnöskohtainen enimmäismäärä on kuitenkin kahdeksan silmua. Silmulla tarkoitetaan tässä yhteydessä silmua, jonka pituus on yli viisi millimetriä latvuksesta.

b. Enimmäistuotokset

Kuohumattomat viinit

65 hehtolitraa hehtaaria kohden

Kuohuviinit tai helmeilevät viinit

78 hehtolitraa hehtaaria kohden

6. Rajattu maantieteellinen alue

Kuohumattomien viinien rypäleiden korjuu, viiniyttäminen, valmistaminen ja kypsyttäminen sekä kuohuviinien ja helmeilevien viinien rypäleiden korjuu, viiniyttäminen, valmistaminen, kypsyttäminen ja pakkaaminen suoritetaan seuraavien Indre-et-Loiren departementin kuntien alueella (vuoden 2020 virallisen geokoodin perusteella laadittu luettelo): Chançay, Noizay, Parçay-Meslay, Reugny, Rochecorbon, Tours, Vernou-sur-Brenne, Vouvray.

7. Pääasiallinen rypälelajike / pääasialliset rypälelajikkeet

Chenin B

Orbois B

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

a) Kuvaus yhteyden kannalta merkityksellisistä luontoon liittyvistä tekijöistä

Tarkistetun alkuperänimityksen ”Vouvray” maantieteellinen alue sijaitsee Toursin kaupungin läheisyydessä, kaupunkia korkeammalla sijaitsevalla tasangolla, jota halkovat useat kuivat laaksot tai notkot, jotka päättyvät usein äkkijyrkästi Loiren laaksoon.

Tasanko on melko kumpuilevaa ja kohoaa 85–110 metrin korkeuteen. Vierailija voi löytää tästä kukkulaisesta maastosta laaksojen kellertäviin tuffeau-kivijyrkänteisiin kaivettuja luolakellareita ja -asumuksia. Tasangon perustana on kerros pehmeää liitukiveä (Turonia-kauden tuffeau-kiveä). Tämän kerroksen päällä on Senon-kaudelta sekä eoseeni-, mioseeni- ja plioseenikausilta peräisin olevaa piipitoista saviainesta, ja päällimmäisenä on kvartäärikauden tuuliperäisiä savikerrostumia. Maantieteellinen alue käsittää kahdeksan kuntaa, jotka sijaitsevat joen varrella tai Loiren laakson ja sen sivulaaksojen välittömässä läheisyydessä.

Rypäleiden korjuuseen tarkasti rajattujen viljelylohkojen maaperä on tasangon muodostavan geologisen pohja-aineksen eroosion seurauksena muodostunutta maa-ainesta, jota tavataan Loireen viettävän jyrkännealueen reunamilla ja tasankoa halkovien laaksojen ja notkojen reunoilla. Mäenrinteillä sijaitsevilla viljelylohkoilla maaperä on kalkkipitoista savimaata, kun taas tasangon reunoilla sijaitsevilla viljelylohkoilla maaperä on piipitoista savimaata.

Maantieteellisellä alueella vallitsee sekoittunut valtamerellinen ilmasto, mikä johtuu sijainnista valtameren ja mantereen vaikutusten risteyskohdassa. Loirejoki toimii lämmönsäätelijänä, kuten myös laaksot, joihin kylmä ilma virtaa mäenrinteiltä. Kesäisin alueella on yleensä vuosittain vähintään yksi muutaman päivän helleaalto. Sademäärä on noin 680 millimetriä vuodessa.

b) Kuvaus yhteyden kannalta merkityksellisistä inhimillisistä tekijöistä

Legendan mukaan Pyhä Martinus olisi ottanut 300-luvulla käyttöön yhä edelleen istutettavat rypälelajikkeet ja vielä vuonna 2010 noudatetut viiniköynnösten leikkaustavat samassa yhteydessä, kun perustettiin Marmoutier’n luostari (372), joka sijaitsee nykyisin Toursin kaupunkiin kuuluvan Sainte-Radegonden kunnan alueella. Kerrotaan, että pyhimyksen aasin kyltymätön ruokahalu olisi tuonut esiin viiniköynnösten matalaleikkauksen hyödyt.

Valkoiset rypälelajikkeet on 1200-luvun alusta lähtien varattu viljelylohkoille, jotka sijaitsevat tasangon mäenrinteillä ja reunoilla, joilla maaperä on kivistä ja kalkkipitoista. Vanhoista teksteistä käy ilmi, että Chenin B -lajike, jota nimitetään paikallisesti Loiren alueen pineauksi (”pineau de la Loire”), on viininviljelyalueen arvostetuin rypälelajike. Rabelais kirjoitti 1500-luvulla Gargantua-teoksessaan seuraavaa: ”Se on – – rypäleviiniä [vin pineau]. Ah, mitä jaloa valkoviiniä! Ja kautta sieluni autuuden, se on kuin silkkiä.” (suom. Erkki Ahti) Tasangon pinta-aineksessa havaittavissa olevat ensimmäiset geologiset kerrokset koostuvat tuffeau-kivestä, joka on pehmeää liitukiviainesta. Siihen on roomalaisajalta 1900-luvulle saakka kaivettu laajoja kellareita. Näitä kellareita käytettiin viiniyttämiseen, kuohuviinien valmistukseen, viinien kypsytykseen ja varastointiin, ja näin ollen ne edesauttoivat osaltaan viininviljelyn kehittymistä ja viinikauppaa.

Ranskan kuninkaiden oleskelu Tourainen alueen linnoissa 1300- ja 1500-luvuilla edisti merkittävästi Tourangeaun viininviljelyalueen kehitystä ja kasvatti sen mainetta. ”Vouvrayn” nimellä varustetut maineikkaat laatuviinit kuuluivat Ranskan parhaimmistoon, ja niillä oli keskeinen sija kuninkaan ruokapöydässä. Loirejoki oli viineille ihanteellinen kuljetusväylä, ja Vouvray-viinejä kaupattiin hollantilaisten kauppiaiden ansiosta Pohjois-Euroopan maihin 1800-luvun loppuun asti.

Vouvray-viinien tuottajat järjestäytyivät nopeasti viinikirvakriisin jälkeen, ja 1900-luvun alkupuoliskolla toteutettiin useita toimia näiden viinien suojelemiseksi ja niiden menekin edistämiseksi. Vuonna 1906 perustettiin viinintuottajien etuja ajava ammattiyhdistys, jonka tarkoituksena oli torjua vilpillistä kilpailua, jota tietyt häikäilemättömät kauppiaat harjoittivat myymällä muilta alueilta peräisin olevia huonolaatuisia viinejä nimellä ”Vouvray”.

Vuonna 1929 annetussa tuomiossa todettiin, että alkuperänimitystä ”Vouvray” voitiin käyttää ainoastaan Vouvrayn, Vernoun, Chançayn, Noizayn, Reugnyn, Rochecorbonin ja Sainte-Radegonden kuntien alueella tuotetuista viineistä. Vuonna 1936 eri viiniluokille hyväksyttiin tarkistettu alkuperänimitys ”Vouvray”, jonka maantieteellinen alue vastasi vuonna 2010 määriteltyä maantieteellistä aluetta. Vuonna 1937 perustettu viiniveljeskunta tekee nimitystä tunnetuksi.

Tuotanto kehittyi jatkuvasti, ja vuonna 1953 tuottajat perustivat Vouvrayn tuottajien yhteisen viininvalmistamon. Tämä osuustoiminnallinen viininvalmistamo oli yhä vuonna 2010 merkittävä toimija. Vuonna 2009 istutettujen viiniköynnösten pinta-ala oli noin 2 200 hehtaaria ja tällä alueella toimi 165 viininviljelijää. Tuotanto jakautuu kuohumattomiin viineihin (noin 50 000 hehtolitraa) ja kuohuviineihin ja helmeileviin viineihin (lähes 70 000 hehtolitraa valmistettuja viinejä). Kuivissa kuohumattomissa viineissä on yleensä nuorena hedelmä- ja kukkaisaromeja, jotka voivat vanhemmissa viineissä väistyä ja antaa tilaa viinin kehittymisen myötä syntyville vivahteille, kuten hunajaisuudelle tai lehmuksen maulle. Silloin, kun viineissä on käymiskykyisiä sokereita, ne ovat yleensä moniulotteisempia ja niillä on tavanomaista paremmat kypsytysmahdollisuudet. Eksoottisten hedelmien voimakkaat aromit tai kuivahedelmien miedommat vivahteet eivät siis ole harvinaisia, ja ajan kuluessa näistä viineistä tulee usein esiin paahdettujen manteleiden, hunajan tai kvittenin vivahteita.

Kuohuviineissä, joissa on hienojakoista ja kevyttä vaahtoa, tavataan usein hedelmien tai sitrushedelmien vivahteita ja leipäisää sävyä, joka voimistuu ajan kuluessa. Helmeilevät viinit Helmeileville viineille on luonteenomaista alhainen hiilidioksidipitoisuus ja hienovarainen kuplaisuus, joka tuntuu suussa vain hiukan. Nämä miellyttävät viinit ovat yleensä kuohuviinejä väkevämpiä. Kuohuviinien tuotanto kehittyi samoissa puitteissa kuin kuohumattomien viinien tuotanto. Viininviljelijät havaitsivat, että kellareissa pullotetut viinit alkoivat toisinaan käydä luontaisesti uudestaan, ja he halusivat oppia hallitsemaan tätä ”luontaisten kuohuviinien” syntyilmiötä ja päästä samalla hyödyntämään sitä. Näin syntyivät 1800-luvulla viinit, joita tarjotaan kuluttajille nimityksellä ”helmeilevät viinit”. Ensimmäiset kuohuviinien valmistuskokeilut, joissa hyödynnettiin perinteistä menetelmää, käynnistettiin 1840-luvulla, jolloin myös viininvalmistustiede alkoi ottaa ensi askeleitaan. Tuffeau-kiveen kaivetut viinikellarit edesauttoivat näiden viinien valmistustaidon kehittymistä, sillä niiden valmistus edellyttää suurikokoisia ja sopivan viileitä varastointi- ja käsittelytiloja. Vuonna 2010 kuohuviinien valmistajat luottavat yli sadan vuoden ajalta karttuneeseen kokemukseen ja hallitsevat läpikotaisin cuvéen koostamiseen tarvittavan taitotiedon. Viinejä kypsytetään ritilöillä (sur lattes) vähintään 12 kuukautta, mikä edistää viinien aromien ja moniulotteisuuden kehittymistä.

Kuohumattomat viinit: Suojatun alkuperänimityksen ”Vouvray” viinien maantieteellinen alue sijaitsee ilmastoltaan Loiren laakson arvossa pidetyn mutta myöhäisen Chenin B -lajikkeen viljelyrajalla. Alueen erityiset luonnonolosuhteet antavat viineihin huomattavaa omintakeista aromaattisuutta ja tasapainoisuutta.

Viinien hienostuneisuus ja omintakeisuus edellyttävät viiniköynnösten kasvuvoiman ja niiden tuotantokyvyn optimaalista hallintaa, mikä näkyy kasvuvoimaltaan heikomman perusrungon käytössä, viiniköynnösten kurinalaisessa kasvatuksessa ja matalaleikkauksessa. Satokauden vaikutus on maantieteellisellä alueella erittäin voimakas, ja siksi toimijat ovat sukupolvien kuluessa opetelleet hallitsemaan rypäleiden kypsyysasteeseen vaikuttavia olosuhteita. Korjattujen rypäleiden sokeripitoisuus vaihtelee näin ollen satovuoden luonnonolosuhteiden ja sääolojen mukaan. Tämän luontaisen rikkauden vaaliminen on johtanut eri viinilajien tuotantoon. Kun sadonkorjuun sääolot ovat erityisen suotuisat, tuotetaan viinejä, joissa käymiskykyisten sokereiden pitoisuus on korkea, erittäin sokeripitoisista rypäleistä, joiden on ensin annettu kuivua viiniköynnöksessä, jolloin niiden sokeripitoisuus nousee, taikka joiden pinnalle on kasvanut Botrytis cinerean vaikutuksesta jalohometta.

Paikallisen perinteen mukaisesti rypäleiden korjuuseen rajattavaan viljelyalueeseen luetaan ainoastaan ne viljelylohkot, joiden maaperän vesi- ja lämpöominaisuudet ovat otolliset. Vouvray-viinien laadukkuutta ja omintakeisuutta selittävät valitut viininviljelylohkot sekä se, että alueen viininviljelijöiden yhteisö on sukupolvesta toiseen mukauttanut käyttöön otettuja tuotantomenetelmiä ja soveltanut niitä johdonmukaisesti.

Vouvray-viinien maine on ollut erittäin hyvä 1200-luvulta lähtien, ja munkit ovat osaltaan edistäneet viininviljelyalueen laajentumista ja alueen viinien leviämistä laivoilla Loirejokea pitkin. Hollantilaisten kauppiaiden toiminnan ansiosta tämä maine kasvoi 1500- ja 1600-luvuilla niin ulkomailla kuin Ranskan alueella, ja vuonna 2010 näitä viinejä pidetään kaupan kansallisten rajojen ulkopuolella ja viedään joka puolelle maailmaa.

9. Olennaiset lisäedellytykset (pakkaaminen, merkinnät, muut vaatimukset)

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät määräykset

Edellytyksen kuvaus:

— Kaikki vapaaehtoiset merkinnät kirjoitetaan etiketteihin kirjaimilla, joiden koko saa olla sekä korkeudeltaan että leveydeltään enintään kaksinkertainen verrattuna kirjainkokoon, jolla tarkistettu alkuperänimitys on kirjoitettu.

— Maantieteellinen nimitys ”Val de Loire” (Loiren laakso) kirjoitetaan kirjaimilla, joiden koko saa olla sekä korkeudeltaan että leveydeltään enintään kaksi kolmasosaa tarkistetun alkuperänimityksen kirjainten koosta.

— Ilmaisu ”sec” (kuiva) on mainittava sellaisten kuohumattomien viinien merkinnöissä, jotka vastaavat tuote-eritelmän IX kohdan 1 alakohdan b alakohdan määräyksiä.

— Tarkistetun alkuperänimityksen saaneiden viinien merkinnöissä voidaan täsmentää pienemmän maantieteellisen yksikön nimi seuraavin edellytyksin: — kyseessä on kiinteistörekisteriin kirjattu paikka; — paikka on mainittu sadonkorjuuilmoituksessa.

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Tuotantoa rajatulla maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Edellytyksen kuvaus:

Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue, joka määritellään kuohumattomien viinien viiniyttämistä, valmistamista ja kypsyttämistä sekä kuohuviinien ja helmeilevien viinien viiniyttämistä, valmistamista, kypsyttämistä ja pakkaamista koskevan poikkeuksen mukaisesti, käsittää osan seuraavan Indre-et-Loiren departementtiin kuuluvan kunnan alueesta (vuoden 2020 virallisen geokoodin perusteella): Nazelles-Négron (se osa alueesta, joka sijaitsee departementin tien nro 1 pohjoispuolella ja departementin tien nro 75 länsipuolella).

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Pakkaaminen rajatulla maantieteellisellä alueella

Edellytyksen kuvaus:

— Kuohuviinit ja helmeilevät viinit valmistetaan yksinomaan toisella alkoholikäymisellä pullossa.

— Kuohuviinit ja helmeilevät viinit saatetaan kuluttajamarkkinoille aikaisintaan silloin, kun niitä on kypsytetty pullotuspäivästä vähintään 12 kuukauden ajan.

Linkki eritelmään

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-c92ca6c9-395b-44ee-b1c9-ba8a143bb101

(1) EUVL L 9, 11.1.2019, s. 2.