12. Yleishyödylliset palvelut
A5-0361/2001
Euroopan parlamentin päätöslauselma komission tiedonannosta yleishyödyllisistä palveluista
Euroopassa (KOM(2000) 580 /dash C5-0399/2001 /dash 2001/2157(COS))
Euroopan parlamentti, joka
Sdash ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(2000)580 Sdash C5-0399/2001),Sdash ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 36 artiklan, joka koskee mahdollisuutta käyttää
yleistä taloudellista etua koskevia palveluja,
Sdash ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 2, 5, 16 ja 73 artiklan, 81 artiklan 3 kohdan, 86, 87, 88
ja 295 artiklan,
Sdash ottaa huomioon aiemmat päätöslauselmansa ja erityisesti 17. joulukuuta 1997 antamansa päätös-
lauselman(
1) komission tiedonannosta yleishyödyllisistä palveluista Euroopassa (KOM(1996)443 Sdash
C4-0507/1996), sekä viimeksi 18. toukokuuta 2000 antamansa päätöslauselman komission tiedon-annosta: Luonnos komission direktiiviksi jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellistensuhteiden avoimuudesta annetun komission direktiivin 80/723/ETY muuttamisesta (SEC(1999)404 Sdash
C5-0102/2000 Sdash 2000/2065(COS))(
2),
Sdash ottaa huomioon Nizzan Eurooppa-neuvoston päätelmät yleishyödyllisistä palveluista ja 11. joulukuuta
2000 annetun julkilausuman yleishyödyllisistä palveluista,
Sdash ottaa huomioon talous- ja raha-asioiden valiokunnan tästä aiheesta 6. maaliskuuta 2001 pitämän
kuulemistilaisuuden,
Sdash ottaa huomioon työjärjestyksen 47 artiklan 1 kohdan,Sdash ottaa huomioon talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnön ja kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-,
tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan, työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan ja teollisuus-, ulkomaankauppa-,tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnot (A5-0361/2001),
A. katsoo, että yleishyödyllisiä palveluja on pidettävä eurooppalaisen yhteiskuntamallin osana,
B. katsoo, että eri yleishyödyllisten palvelujen vapauttamispolitiikalla voi olla sekä myönteisiä että kieltei-
siä vaikutuksia kansalaisille/käyttäjille ja että ennen kuin vapauttamisessa edetään pidemmälle, tämänpolitiikan yhteydessä on tehtävä tarkka ja verrattavissa oleva arvio tarjottujen palveluiden laadusta,
C. ottaa huomioon, että yleishyödyllisillä palveluilla Euroopassa on Euroopan unionista tehdyn sopimuk-
sen 16 artiklan mukaan tärkeä asema unionin yhteisten arvojen joukossa ja olennainen merkitys
sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden edistämisessä,
D. ottaa huomioon, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan 36 artiklan mukaan unioni tunnustaa mah-
dollisuuden käyttää kansallisten lainsäädäntöjen ja käytäntöjen mukaisia yleistä taloudellista etua kos-kevia palveluja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen mukaisesti sekä kunnioittaa tätä oikeutta edis-tääkseen unionin sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta,
E. ottaa huomioon, että EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan toisessa kohdassa määrätyn toissijaisuus-
periaatteen mukaisesti on yhteisön lainsäädännössä tarkoin määritellyin edellytyksin jäsenvaltioiden janiiden paikallisviranomaisten tehtävä määritellä, mitkä palvelut ovat yleisen taloudellisen edun mukai-sia palveluja ja mikä on sopiva hallintomalli,
F. ottaa huomioon, että sisämarkkinoiden kehitys on johtanut kilpailun kiristymiseen julkisten ja yksityis-
ten yritysten välillä, mistä syystä on tärkeää ja oikein, että kilpailusääntöjä sovelletaan oikeuden-mukaisesti ja tehokkaasti,
(1) EYVL C 14, 19.1.1998, s. 74.
(2) EYVL C 59, 23.2.2001, s. 238.13.6.2002 FI C140E/153 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Tiistai 13. marraskuuta 2001
G. katsoo, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asioissa ”Corbeau” (9. toukokuuta 1993) ja ”Almelon
kunta” (17. huhtikuuta 1994) antamissa tuomioissa tarkennetaan olosuhteet, joissa tietyt yleis-hyödyllisten palvelujen tarjoamista varten myönnetyt yksinoikeudet voidaan jättää kilpailusääntöjenulkopuolelle,
H. ottaa huomioon, että EY:n perustamissopimuksen 295 artiklan mukaisesti Euroopan unioni ei puutu
jäsenvaltioiden omistusoikeusjärjestelmiin,
I. ottaa huomioon, että julkiset yritykset ja yritykset, joille jäsenvaltiot myöntävät erityisoikeuksia tai
yksinoikeuksia EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 1 kohdan mukaisesti tai jotka tuottavat yleisiintaloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan mukai-sesti, ovat tärkeitä taloudellisia toimijoita yhteisössä ja jäsenvaltioissa,
J. ottaa huomioon, että yhtenäisvaluutan käyttöönotto ja lisääntyvä globalisaatio edellyttää myös tulevai-
suudessa yhtenäisen kilpailupolitiikan soveltamista Euroopan unionissa rajat ylittävän kilpailun vääris-tymisen ennaltaehkäisemiseksi ja torjumiseksi,
K. ottaa huomioon, että yleishyödyllisten palvelujen määritteleminen ja toteuttaminen jää periaatteessa
asianmukaisella tasolla viranomaisten vastuulle siten, että samalla huomioidaan valtion tukia koskeviensäännösten yhdenmukainen soveltaminen, minkä noudattamista komissio valvoo Euroopan yhteisöjentuomioistuimen valvonnassa,
L. ottaa huomioon, että yleishyödyllisten palvelujen kehittämisen sosiaalisen markkinatalouden mallin
pohjalta on oltava keskeinen tekijä Euroopan talous-, finanssi- ja sosiaalipolitiikassa,
M. katsoo, että yleishyödyllisiä palveluja koskevien määräysten noudattaminen ehdokasvaltioissa sekä
niiden kehitysprosessit ovat tärkeitä ja ne on otettava huomioon jäsenyysneuvotteluissa,
N. katsoo, että maaseudun erityistilanne (sosiaalisesti heikossa asemassa olevat alueet, syrjäiset alueet jne.)
on erityisesti otettava huomioon,
I. Yleishyödylliset palvelut Euroopan unionissa
1. panee merkille komission tiedonannon yleishyödyllisistä palveluista ja on samaa mieltä siitä, että se,
mitä palveluja pidetään yleishyödyllisinä ja miten niitä tuotetaan, ovat seikkoja, joista päätetään ensi-sijaisesti paikallistasolla; on samaa mieltä siitä, että Euroopan kansalaisten olisi saatava korkealaatuisiapalveluita kohtuullisin hinnoin ja maksutta, jos sosiaalinen tilanne sitä edellyttää;
2. pyytää komissiota tekemään välittömästi tarkan ja vertailtavissa olevan arvion yleishyödyllisiä palve-
luita koskevan vapauttamispolitiikan todellisista vaikutuksista, ennen kuin vapauttamisessa edetään pidem-mälle;
3. hyväksyy komission esittämän vaihtoehdon, jonka mukaan Cardiffin prosessi muodostaa yleisiin
taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen toimintaa yhtenäismarkkinoilla koskevat yleiset arviointi-puitteet;
4. toteaa, että on varmistettava yleistä taloudellista etua koskevien palveluiden tasa-arvoiset käyttö-
mahdollisuudet, toimittamisen varmuus, jatkuvuus, korkea laatu ja demokraattinen vastuuvelvollisuus;
5. tukee valtioiden ja hallitusten päämiesten sekä komission yhteistä tavoitetta varmistaa, että kilpailu-
lainsäädännön soveltaminen yleishyödyllisten palvelujen yhteydessä parantaa ennustettavuutta ja oikeus-varmuutta;
6. pyytää Laekenin Eurooppa-neuvostoa tukemaan komission edessä parlamentin ehdotusta puite-
direktiiviksi yleishyödyllisten palveluiden tavoitteista ja menettelytapasäännöistä EY:n perustamis-sopimuksen 95 artiklan mukaisesti; katsoo, että direktiivillä on tarkoitus luoda oikeudelliset puitteet, joillataataan kansalaisille yleistä taloudellista etua koskevien palvelujen tarjoaminen erityisesti EY:n perustamis-sopimuksen 16 artiklan mukaisesti;C140E/154 FI13.6.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Tiistai 13. marraskuuta 2001
7. odottaa siksi komissiolta, että puitedirektiivi asettaa asianmukaiset toissijaisuusperiaatteen mukaiset
yhteisön periaatteet, joille yleishyödylliset palvelut perustuvat, laatii ja määrittelee yhteisön periaatteetdemokraattiselle ja avoimelle sääntelylle, takaa kansalaisten ja käyttäjien aktiivisen osallistumisen prosessiinsopimusten määrittelemiseksi, arvioimiseksi ja arvostelemiseksi ja vakiinnuttaa yhteisen pluralistisenarviointimenetelmän;
8. kehottaa komissiota varmistamaan puitedirektiivissä mainittujen periaatteiden ja jo hyväksyttyjen ala-
kohtaisten välineiden keskinäisen johdonmukaisuuden;
9. toteaa, että ensimmäisen, edelleen kesken olevan vaiheen jälkeen, joka merkitsi sisämarkkinoiden
toteuttamista ja kansallisten verkkojen avaamista kilpailulle, unioni siirtyy toiseen vaiheeseen, jossa rajatylittävän kaupan kehitys sekä yleiseurooppalaisten toimijoiden ja verkkojen muodostuminen edellyttävät
yleishyödyllisiä palveluja koskevan toimivallan ja tehtävien määrittelyä Euroopan unionin tasolla;
10. palauttaa mieliin, että Lissabonin Eurooppa-neuvosto asetti tavoitteeksi sen, että Euroopan unionista
kehittyy maailman dynaamisin talousalue, ja toteaa, että tämä edellyttää kaikkien taloudellisten toimijoidenpalkitsemista innovaatioista ja ideoista;
11. huomauttaa, että valtiontukien tehokas valvonta on järkevää ja tarpeellista, jos se mukautetaan
yleishyödyllisten palveluiden tarpeisiin ja erityispiirteisiin;
12. toteaa, että Euroopan unionilla on mahdollisuus valvoa väärinkäytöksiä vain siltä osin, kuin kyse on
sen määrittämisestä, loukataanko vakavasti unionin kansalaisille taattua koko EU:n laajuista reilua kilpailuaja onko tällä samalla rajat ylittäviä vaikutuksia;
13. korostaa voittoa tavoittelemattomien organisaatioiden (vapaaehtoistyöskentely, ei-kaupallisuus,
kansalaisia lähellä oleva organisaatiomuoto, ei omistajia) merkitystä kansalaisyhteiskunnan organisaatioinakolmantena pilarina markkinoiden ja valtion ohella ja viittaa niiden merkitykseen kansalaisten kyvylle tullatoimeen itsenäisesti;
14. korostaa lisäksi, että ratkaisevaa ei ole se, kuka yleishyödyllisiä palveluja tarjoaa, vaan se, että laatua
parannetaan ja että vastuuvelvollisuutta, kannattavuutta ja kestävää kehitystä ylläpidetään ja että palvelujentoimittamisen tehokkuutta, varmuutta ja jatkuvuutta pidetään myöntämisperusteena, ja panee tyytyväisenämerkille komission ilmoituksen, jonka mukaan se ei aio asettaa ehtoja sille, olisiko yleishyödyllisten palve-lujen tarjoamisen kuuluttava julkisille vai yksityisille yrityksille;
15. toteaa, että perussopimuksilla pyritään kumpaankin tavoitteeseen, sillä ne velvoittavat sekä unionin
että jäsenvaltiot soveltamaan oikeudenmukaista kilpailupolitiikkaa, ja lisäksi niissä korostetaan tarvetta var-mistaa yleishyödyllisten palvelujen saatavuus;
16. toteaa, että yleishyödyllisillä palveluilla olisi yleisesti ottaen tarkoitettava sellaisia palveluja, jotka
ovat tärkeitä ihmisten päivittäisessä elämässä, kuten liikenne, posti, televiestintä, opetus, sairaalat, sosiaali-palvelut, viemäröinti ja jätehuolto sekä vesi- ja energiahuolto ja erityisesti sähkö;
17. pitää lähtökohtana sitä, että komission kilpailupolitiikka on EY:n perustamissopimuksen 151 artiklan
mukaista ja että Euroopan unioni tekee kaikkensa ottaakseen huomioon jäsenvaltioiden kulttuuriset tarpeet
ja kulttuurialan erityispiirteet sekä sen monimuotoisuuden toissijaisuusperiaatteen mukaisesti;
18. muistuttaa siitä, että EY:n perustamissopimuksen 16 artiklan nojalla yhteisöllä ja jäsenvaltioilla on
velvollisuus määritellä yleishyödyllisten palvelujen tehtävät ja niiden toteuttamistapa ja näin ollen myösasettaa palveluiden tarjoajille, olivatpa ne julkisia tai yksityisiä, velvoitteita tarjota tiettyjä palveluja olo-suhteissa, jotka mahdollistavat niille uskottujen tehtävien hoitamisen;
19. korostaa, että yleishyödyllisiä palveluja on tarjottava luotettavissa olosuhteissa (korkea laatu, laaja
saatavuus, optimaalinen hinta, sosiaalinen tasapaino ja kestävä toimitusvarmuus);
20. korostaa, että monet yleishyödyllisistä palveluista voidaan tarjota reilun kilpailun perusteella, ja
painottaa, että tässä yhteydessä yksityisiä ja julkisia yrityksiä on periaatteessa kohdeltava samalla tavalla;13.6.2002 FI C140E/155 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Tiistai 13. marraskuuta 2001
21. katsoo, että yleishyödyllisten palvelujen alan yksityisten ja julkisten toimijoiden yhteisvastuuta on
selvennettävä myös Nizzassa sovittuun sosiaaliseen toimintaohjelmaan sisältyvää yritysten sosiaalistavastuuta koskevan työskentelyn puitteissa;
22. toteaa, että tehokkain tapa tarjota yleishyödyllisiä palveluita kansalaisille on määritellä ne julkisesti
ja selkeästi ja noudattaa taloudellisuuskriteerejä; jos näihin yleishyödyllisiin palveluihin liittyy taloudellistatoimintaa, periaatteessa on annettava mahdollisimman monelle tarjoajalle mahdollisuus tarjota näitä palve-luita julkisen tarjouskilpailun perusteella;
23. toteaa, että jos jäsenvaltioiden viranomaiset asettavat yrityksille palveluvelvoitteita ja maksavat vero-
varoista taloudellisia korvauksia näiden velvoitteiden asettamisesta, ei tätä voida pitää tukena, mikäli kor-vaukset eivät mene pidemmälle kuin viranomaisten asettamien vaatimusten kattamiseen;
24. panee tyytyväisenä merkille, että komissio ymmärtää yleishyödylliset palvelut hyvin laajasti ja että
pyrkiessään tähän tavoitteeseen tunnustaa toissijaisuusperiaatteen ja jäsenvaltioiden vapauden määritellätietyin edellytyksin yleishyödylliset palvelut ja valvoa niiden tarjoamista;
25. palauttaa mieliin, että paikallisviranomaisten on säilytettävä vapaus päättää kansallisen lain-
säädännön nojalla niiden vastuulla olevien yleishyödyllisten palvelujen hallintomuodosta ja että tämävapaus pitää sisällään mahdollisuuden tuottaa palvelut suoraan tai toimeksiannolla; painottaa kuitenkinsitä, että tilanteessa, jossa paikallisviranomainen päättää antaa vastuullaan olevat yleishyödylliset palvelutmuun tahon hoidettavaksi, tämän on käytettävä systemaattisesti kilpailuttamista yhteisön lainsäädännönmukaisesti; painottaa lisäksi sitä, että yhteisöt, jotka tuottavat yleishyödyllisiä palveluja suoran hallinto-mallin mukaisesti, eivät voi vallata oman alueellisen toiminta-alansa ulkopuolisia markkinoita, mutta tämäei kuitenkaan saa olla kuntien välisen yhteistyön esteenä;
26. panee tyytyväisenä merkille komission kannan, jonka mukaan Euroopan unionissa olisi tarjottava
yleisiin taloudellisiin, sosiaalisiin ja alueellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja siitä huolimatta, että markki-noilla ei ole riittävästi kannusteita palvelujen tarjoamiseen;
27. jakaa komission näkemyksen, jonka mukaan yleishyödyllisten palvelujen velvoitteen täyttämiseen
voi kilpailulainsäädännön mukaan liittyä erityis- tai yksinoikeuksia ja erityisvelvoitteiden täyttämiseenerityisiä rahoitusjärjestelmiä;
28. on samaa mieltä komission kanssa siitä, että EU:n kilpailusääntöjä ei sovelleta nk. ei-taloudelliseen
toimintaan eli asioihin, jotka kuuluvat perimmältään valtion ja sen paikallisviranomaisten erikoisoikeuksiin,
kuten sisäinen ja ulkoinen turvallisuus, oikeushallinto ja ulkosuhteet;
29. tukee komission näkemystä, jonka mukaan koulutukseen, kansanterveyteen ja pakolliseen perus-
sosiaaliturvaan, julkisen vallan toiminnan piiriin kuuluviin aloihin, kuten ilmatilan valvontaan tai meri-alueiden valvontaan saastumisen varalta, liittyvät järjestelmät ja voittoa tavoittelemattomien organisaatioi-den, erityisesti sosiaalialan järjestöjen, hyväntekeväisyysjärjestöjen ja kulttuurialan järjestöjen toiminta eivätkuulu kilpailusääntöjen ja sisämarkkinoita koskevien määräysten soveltamisalaan;
30. korostaa, että samalla kun yleishyödyllisiä palveluita tarjottaessa vaaditaan kilpailun tasapuolisuutta,
merkittävänä palvelujen tarjoamiseen liittyvänä näkökohtana on pidettävä erityisesti palvelutarjonnan kan-salaisten, käyttäjien ja veronmaksajien hyödyksi koituvaa taloudellista, sosiaalista ja ympäristöön liittyvääkannattavuutta, laatua, rahoitusta, mukaan lukien sen avoimuus, luotettavuutta ja valvontaa;
31. pitää lähtökohtana sitä, että komissio tarkentaa jatkoneuvotteluissa kiistanalaisia kysymyksiä
esimerkkitapauksien, suuntaviivojen, tiedonantojen ja poikkeuksia koskevien asetusehdotusten avulla ottaenhuomioon EU:n kilpailulainsäädännön oikeudellisen selkeyden ja soveltamisalat;C140E/156 FI13.6.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Tiistai 13. marraskuuta 2001
32. katsoo, että WTO-neuvottelujen yhteydessä komission on pyydettävä selvennyksiä tiettyihin palvelu-
kaupan yleissopimuksen (GATS-sopimus) määräyksiin varmistaakseen, että WTO:n säännöt eivät estäjäsenvaltioita antamasta yleishyödyllisiä palveluja koskevia säännöksiä ja toteuttamasta näihin liittyviätoimia;
II. Euroopan tasolla tarvittavat toimet
33. tukee puolueettomuuden, määrittelyn vapauden ja suhteellisuuden periaatteita koskevaa komission
kantaa ja korostaa, että näiden periaatteiden perusteella jäsenvaltioilla on oikeus määritellä yleishyödyllisten
palvelujen tehtävät ja niiden toteuttaminen ja että komission tehtävä on huolehtia sisämarkkinoita
koskevien määräysten ja kilpailusääntöjen noudattamisesta;
34. kannattaa Nizzan Eurooppa-neuvoston esittämiä vaatimuksia, joiden mukaisesti sisämarkkinoita
koskevia määräyksiä ja kilpailusääntöjä olisi sovellettava siten, että julkisten palveluiden tarjoajien onmahdollista suorittaa tehtävänsä kannattavasti ja oikeusvarmuuden vallitessa;
35. pitää sisämarkkinaohjelmaan liittyvässä tärkeiden palvelualojen vapauttamisessa tähän mennessä
saavutettujen tulosten ja ongelmien perusteella välttämättömänä, että vaikutuksia sosiaaliseen ja alueelliseenyhteenkuuluvuuteen arvioidaan paremmin ennen kuin tarvittaessa päätetään, jatketaanko markkinoidenavaamista liikenteen, sähkön ja kaasun sekä postipalvelujen aloilla;
36. katsoo, että palvelualojen asteittainen vapauttaminen Euroopan unionissa on toteutettava rinta
rinnan yleispalvelujen säilyttämisen kanssa;
37. katsoo, että julkisille ja yksityisille yrityksille olisi annettava aina yhtäläiset mahdollisuudet yleis-
hyödyllisten palvelujen tarjoamiseen, mikäli tätä ei ole nimenomaisesti kielletty jäsenvaltioiden säädöksillä;korostaa kilpailun ja esikuva-analyysien kaltaisten taloudellisuustestien merkitystä optimaaliselle palvelujentarjoamiselle;
38. korostaa, että yleishyödyllisiä palveluja koskevien valintojen ja kriteereiden noudattaminen edellyttää
demokraattisempaa sääntelyä: lainsäädännön hyväksyminen yhteispäätösmenettelyllä siten, että komissiovastaa täytäntöönpanosta Euroopan parlamentin valvonnan alaisuudessa;
39. korostaa toissijaisuusperiaatteen mukaisesti, että jäsenvaltiot sekä alueelliset ja paikalliset viran-
omaiset voivat määritellä ja valita haluamansa palvelut vapaasti;
40. kehottaa komissiota paremman oikeudellisen selkeyden saavuttamiseksi selventämään, missä tapauk-
sissa kyse ei ole yhteisön sisäisestä kaupasta (paikallinen vaikutus) sekä parantamaan porrastetun tarkastus-menettelyn avulla päätöksentekorakenteen avoimuutta, ja kehottaa komissiota tekemään standardi-tapauksissa ja yksinkertaisissa valitustapauksissa päätökset nopeammin ja siten huolehtimaanavoimuudesta ja paremmasta oikeudellisesta selkeydestä;
41. panee erittäin tyytyväisenä merkille, että komissio on viime kuukausina tarkentanut ja kehittänyt
suuntaviivojaan asetuksin ja huolehtinut siten siitä, että muun muassa pienten ja keskisuurten yritystentukiin, vähämerkityksisiin tukiin ja koulutus- ja ympäristönsuojelutukiin on saatu lisää selvyyttä, ja koros-taa, että tuet yksityisille ja julkisille yrityksille voidaan hyväksyä vain tiukoin ehdoin;
42. kehottaa komissiota selventämään, miten taloudellinen ja muu kuin taloudellinen toiminta ovat
eroteltavissa ja mitä tarkoitetaan ”ilmeisyyden valvonnalla” käsitteellisellä tasolla suhteessa ”suhteellisuudentarkistamiseen” operatiivisella tasolla, ja korostaa, ettei kilpailusääntöjä voida missään tapauksessa soveltaaei-taloudellisen toiminnan yhteydessä;
43. toivoo, että komissio koordinoi säännöllistä ja pluralistista arviointia, joka kohdistuu yleis-
hyödyllisten palvelujen tehtäviin, etenkin mitä tulee unionin sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuudenedistämiseen, palvelujen laatuun ja tasa-arvoiseen saatavuuteen sekä kohtuulliseen ja avoimesti määriteltyynhintaan;
44. pitää välttämättömänä kehittää moniarvoisia ja vastakkaisia arviointimenettelyjä ja ehdottaa, että
Euroopan parlamentti järjestää keskustelun olemassaolevien eri valvontaelinten välillä (talous- ja sosiaali-komitea, alueiden komitea, työmarkkinaosapuolia edustavat järjestöt, yleishyödyllisiä palveluja koskevienhankkeiden parissa työskentelevät yhdistykset ja kuluttajayhdistykset), ja pyytää, että kyseinen prosessijohtaisi kuulemiseen ennen päätöstentekoa;13.6.2002 FI C140E/157 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Tiistai 13. marraskuuta 2001
45. kehottaa komissiota laatimaan arviointikertomuksen yleishyödyllisten palvelujen tilasta ja tarpeista
ehdokasmaissa;
III. Jäsenvaltioiden tasolla tarvittavat toimet
46. pitää välttämättömänä, että jäsenvaltioissa ja niiden osissa (osavaltiot, alueet, kunnat) otetaan tule-
vaisuudessa vakavammin huomioon mahdollisuudet määritellä itse yleishyödylliset palvelut Euroopanunionin kilpailulainsäädännön mukaisesti;
47. korostaa Euroopan unionin toimivaltaa kilpailupolitiikassa, josta on tullut yhä merkityksellisempi,
kun otetaan huomioon yhteisen valuutan, EU:n sisämarkkinoiden, talouden globalisaation ja teknisen kehi-tyksen asettamat vaatimukset; pitää kuitenkin tarpeellisena laajaa poliittista keskustelua kilpailupolitiikanrajoista tilanteessa, jossa se törmää muihin EU:n ja kansallisen, alueellisen tai paikallisen tason politiikanydinalueisiin;
48. katsoo, että komission on suoritettava täydentävää väärinkäytöksien valvontaa;49. katsoo, että parlamentaarisessa demokratiassa on tarpeen, että kansalaisille ja veronmaksajille esite-
tään seurattavasti ja avoimesti tarjottavien palvelujen rakenteet, kustannushyötyanalyysi ja palvelu-tarjontaan liittyvät kilpailumahdollisuudet, mukaan lukien pitkän tähtäimen vaikutukset kansalaistenelämänlaatuun;
50. pitää yleishyödyllisten palvelujen tarjoajien ristikkäistä tukemista perustavasti ongelmallisena, sillä
palveluja ei voida tällöin esittää asianmukaisesti kysynnän ja tarpeen mukaisesti;
51. pitää siksi juridisesti mahdollisena ja poliittisesti mielekkäänä sitä, että palvelujen, joita on tarjottava
kansalaisille erityisen edullisin ehdoin, lisäkustannuksia voidaan tasata tarvittaessa verovaroin, minkä yhtey-dessä on taattava tällaisen rahoituksen avoimuus;
52. katsoo, että pian voimaan tuleva vuonna 2000 annettu Euroopan unionin avoimuusdirektiivi on
sopiva väline tehdä ristikkäisen tukemisen ongelmasta yrityksissä, jotka tarjoavat palveluja sekä vapailla
markkinoilla että julkisten velvoitteiden perusteella, yleisesti ymmärrettävä ja tuoda näin verovarojen jamuiden tukien käyttöön lisää selvyyttä ja rehellisyyttä;
53. kannattaa komissiota siinä, että, sopimuksen tekeminen yksityisen kolmannen osapuolen kanssa
myös sellaisilla julkisilla aloilla, joita ei ole vielä vapautettu, edellyttää periaatteessa tarjouskilpailua;
54. katsoo, että aina kun yleishyödyllisiä palveluja voidaan tarjota kilpailun perusteella, julkisille ja yksi-
tyisille yrityksille on annettava yhtäläiset mahdollisuudet; korostaa tässä yhteydessä paikallisten talouksientoissijaisuusperiaatetta;
55. katsoo, että on perustavanlaatuisesti kilpailun tasapuolisuuden periaatteen vastaista, että aloilla, joilla
toimii sekä yksityisiä että julkisia yrityksiä, julkisille yrityksille annetaan jotakin toimintaa, esim. veden,kaasun, sähkön, maalämmön jakelua tai jätehuoltoa koskevia verohelpotuksia, ja katsoo, että yksipuolinenjulkisten yritysten verotuksellinen suosiminen ei ole yhteisön oikeuden mukaista ja verolainsäädännössäjulkisille ja yksityisille yrityksille on siten taattava periaatteessa samanlainen kohtelu;
56. muistuttaa siitä, että Kööpenhaminan kriteerien mukaisesti myöskään ehdokasvaltiot eivät saa suosia
yrityksiään mielivaltaisesti, vaan niiden olisi otettava käyttöön siirtymäsäännöksiä uudistaakseen yritystensäasemaa, jälleenrakentaakseen tehokkaat ja oikeudenmukaiset yleishyödylliset palvelut ja kehittääkseenkyvyn vastata yleiseen kilpailupaineeseen;
57. korostaa, että julkisten viranomaisten velvoite järjestää oikeudenmukaisia ja asianmukaisia tarjous-
kilpailuja EU:ssa ja jäsenvaltioissa voimassa olevien määräysten mukaisesti, voi olla tehokas väline, jollavoidaan estää kilpailun vääristyminen ja joka samalla antaa valtiolle mahdollisuuden määritellä itse laatua,saatavuutta ja ympäristönsuojelua koskevat ehdot ja valvoa niitä;C140E/158 FI13.6.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Tiistai 13. marraskuuta 2001
58. katsoo, että valtion monopolien purkaminen ei saa johtaa yksityisten monopolien syntymiseen;
59. katsoo, että kun kyse on oikeudesta määritellä yleishyödylliset palvelut, etenkin palvelujen kuvaa-
misen, tarjouskilpailumenettelyn ja palvelujen tarjoamista koskevan valvonnan yhteydessä, niin jäsen-
valtioilla kuin niiden alaisilla tahoillakin on oltava riittävät demokraattiset tarkastusoikeudet ja valtuudet,
jotta ne voivat taata kansalaisille parhaan mahdollisen tarjouksen myös kilpailujärjestelmässä;
IV. Alakohtaiset erityistapaukset
60. korostaa, että Euroopan unionin sisämarkkinapolitiikka on johtanut etenkin laadun paranemiseen,
hintojen laskuun ja parempaan tarjontaan korkealla teknologian tasolla, kuten on todistettavasti käynyt
esim. televiestinnän alalla;
61. valittaa sitä, etteivät komissio ja jäsenvaltiot kyenneet varautumaan UMTS-lupien myöntämiseen
eivätkä pystyneet hoitamaan sitä tavalla, joka noudattaisi yleishyödyllisten palvelujen ideaa;
62. toteaa, että komissio on sähkön ja maakaasun sisämarkkinoihin liittyvien direktiivien muuttamista
koskevassa direktiiviehdotuksessaan tehnyt selväksi, että jäsenvaltioilla on täysi oikeus määritellä, mitkäovat merkittäviä yleishyödyllisiä palveluita, mihin sisältyy esim. sosiaalisesti heikommassa asemassa olevienasiakkaiden suojelu epäoikeudenmukaiselta palvelujen loppumiselta, kuluttajille tarkoitettujen sopimus-ehtojen avoimuus, kohtuuhintaiset ja avoimet riitojenratkaisumekanismit, palvelujen saatavuus syrjä-seuduilla kohtuullisin hinnoin alueellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden mukaisesti, ympäristönsuojelunhuomioiminen sekä infrastruktuurin ylläpitäminen ja kehittäminen;
63. pyytää, että jäsenvaltioita vaadittaisiin noudattamaan komission määrittelemää avointa sopimusten
myöntämismenettelyä uuden palvelujen tarjontaa koskevan kapasiteetin luomiseksi, kun se osoittautuutarpeelliseksi tarjonnan ja kysynnän kehityksen ja palvelujen toimittamisen varmuuden turvaamisen vuoksi;
64. kehottaa komissiota esittämään selontekoja ja ehdotuksia tarkoituksena taata turvallinen loppu-
käsittely ja ekologisesti kestävä kierrätys jätehuollon alalla jopa ilman ilmoitus- tai kuljetusvelvollisuutta
ottamalla käyttöön markkinatalouteen perustuva kehys;
65. kehottaa jäsenvaltioita selvittämään yhdessä paikallisten ja alueellisten viranomaisten kanssa, auttai-
siko vesi- ja jätevesihuoltoa koskevien palvelujen avaaminen yksityisille yrityksille parantamaan kyseistenpalvelujen toimivuutta;
66. katsoo, että myös vesihuollon alalla on pyrittävä esikuva-analyyseihin, taloudellisuustutkimuksiin,
yhteistyöhön ja suorituskykyisiin yritysrakenteisiin ja että useilla vapauttamisen yhteydessä toteutettavillarajoitettua markkinoiden avaamista koskevilla erityistoimilla on myönteinen vaikutus toimitusvarmuuteen,hinnanmuodostukseen sekä pohjaveden että ympäristön suojeluun;
67. katsoo, että erityisolosuhteista huolimatta vesi- ja jätevesihuolto olisi yhä lisääntyvässä määrin hoi-
dettava taloudellisten kriteerien pohjalta, ja pyytää jäsenvaltioita kannustamaan tähän ja tutkimaan sovel-tuvilta osin, ovatko tähän mennessä toteutetut yksityistämiset auttaneet osaltaan saavuttamaan riittäviäparannuksia kyseisten vesihuoltopalvelujen toiminnassa;
68. korostaa, että tarvitaan julkisia pankkeja ja säästökassoja, jotka myötävaikuttavat yleishyödyllisiin
palveluihin tarjoamalla yleisesti saatavilla olevia tilejä ja järjestämällä väestölle kattavat rahoituspalvelutsekä helpottavat pienten ja keskisuurten yritysten mahdollisuutta saada lainoja ja tukevat monia muitayleishyödyllisiä toimintoja;
69. katsoo, että avoimuudesta annettua direktiiviä on sovellettava myös julkisten pankkien alalla, jotta
voitaisiin rajata tarkemmin julkiset toimeksiannot ja näistä toimeksiannoista syntyvät todelliset kustannuk-set, harjoittaa kilpailunäkökohtiin perustuvaa arviointia ja mahdollisesti sopia rahallisista korvauksista;13.6.2002 FI C140E/159 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Tiistai 13. marraskuuta 2001
70. katsoo, ettei yleishyödyllisistä palveluista annetussa komission tiedonannossa oteta riittävässä määrin
huomioon niiden vapaaehtois- ja hyväntekeväisyysjärjestöjen erityismerkitystä, jotka tarjoavat yksittäisissäjäsenvaltioissa yhteisvastuuseen, etiikkaan, uskontoon, hyväntekeväisyyteen tai kulttuurilliseen moni-muotoisuuteen pohjautuvia yleishyödyllisiä palveluja;
71. korostaa siksi, että on tarpeen myöntää ryhmäpoikkeus yhteiskunnallisesti merkittäville sosiaalisen
ja kulttuurisen alan palveluille, jotka antavat kansalaisille mahdollisuuden hyödyntää myös tulevaisuudessanäitä palveluja erityisehdoin ja kilpailukykyisin hinnoin, ja että tähän voidaan käyttää avoimesti ja seurat-tavasti myös verovaroja, kunhan kilpailu ei vääristy vakavasti;
72. kannattaa sitä, että kuten julkisyhteisöllinen toiminta myös voittoa tavoittelematon toiminta, joka
voi olla luonteeltaan esim. sosiaalista, kulttuurista tai hyväntekeväisyyteen liittyvää, poistettaisiin yleisestivaltiontukia koskevasta valvonnasta ja periaatteessa EY:n kilpailulainsäädännön piiristä ja että tätä varten
laadittaisiin tarvittavat suuntaviivat;
73. katsoo, että komission taloudellisen ja muun kuin taloudellisen toiminnan välillä tekemän jaon
mukaisesti on laadittava kriteeriluettelo, kun päätöksiä on tehtävä epäselvissä tapauksissa;
74. katsoo, etteivät yleisradiot, jotka ovat julkisen palvelun velvoitteen alaisia, kuulu perussopimusten
kilpailusääntöjen soveltamisalaan;
75. katsoo, että audiovisuaaliala Sdash riippumatta audiovisuaalisesta lähetystavasta, olipa se yleisradio-
lähetys, yksityinen tv-lähetys tai video streaming -lähetys jne. Sdash ja kulttuuri on huomioitava erityisestiyleishyödyllisissä palveluissa, jotta voidaan saavuttaa perusoikeuksien ja demokraattisten periaatteiden,
moniarvoisuuden, kulttuuritarjonnan ja teknologisen kehityksen kaikkien ulottuville saattamisen,
vastineenanto-oikeuden, kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden sekä käyttäjien, etenkin alaikäisten,suojelun tavoitteet;
76. pitää Lillessä 19. ja 20. heinäkuuta 2000 pidetyn, julkisen yleisradiotoiminnan tehtäviä käsitelleen
konferenssin päätelmiä myönteisinä ja kehottaa komissiota yhteistyöhön jäsenvaltioiden kanssa sen tutki-miseksi, miten Amsterdamin sopimukseen sisältyvän pöytäkirjan nro 32 periaatteita voidaan soveltaa;
77. vahvistaa, että jokaisen jäsenvaltion tulee yleishyödyllisiä palveluja säätelevän ja niihin liittyvien
tavoitteiden saavuttamisedellytykset takaavan yhteisökehyksen rajoissa määritellä julkisen palvelun yleis-radiolaitosten tehtävät ja rahoitus edellä mainitun pöytäkirjan mukaisesti;
78. kehottaa komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita luomaan audiovisuaali- ja kulttuurialan julkisille
palveluille oikeusvarmuuden kilpailuoikeuden täytäntöönpanossa;
79. kehottaa komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita yhteistyöhön, jotta audiovisuaalisten palveluiden ja
tiedotusvälineiden käyttäjille sekä näiden alojen toimijoille voitaisiin taata selkeillä ja ennakoivilla säännök-sillä oikeudenmukaiset ja syrjimättömät mahdollisuudet käyttää infrastruktuureja ja sisältöjä;
80. korostaa, että määräävän aseman käsite on mediamarkkinoiden ja audiovisuaalisen sisällön yhtey-
dessä määriteltävä objektiivisesti näiden markkinoiden nopean kehityksen ja siihen mahdollisesti liittyvänpalvelujen saamisen estymisen riskin huomioonottamiseksi;
81. korostaa, että on tarpeen ylläpitää yleishyödyllisiä palveluita, vaikka palveluiden tarjoajat toimisivat
vapailla markkinoilla yleisvaltuuksin eivätkä ainoastaan yksittäisillä toimiluvilla;
82. katsoo, että audiovisuaali- ja kulttuurialan yleishyödyllisiä palveluja olisi arvioitava unionissa
korkean tason poliittisissa neuvotteluissa kattavasti ja säännöllisesti;
83. korostaa, että kaikkien Euroopan unionin toimielinten, kuten komission, neuvoston ja Euroopan
parlamentin, tukeman markkinoiden avaamisen valtion monopolien aikaisemmin hallitsemilla aloilla pitäisiperiaatteessa noudattaa syrjimättömän ja sosiaalisesti vastuullisen kilpailun mallia, joka palvelee kansalais-ten etua ja jossa otetaan huomioon heidän muuttuvat tarpeensa;C140E/160 FI13.6.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Tiistai 13. marraskuuta 2001
84. on vakuuttunut, että sosiaalisen markkinatalouden malli on tuleva eurooppalainen malli ja että se
tulee hyvin todennäköisesti osoittautumaan vahvaksi ja kestäväksi kansainvälisessä kilpailussa;
85. katsoo, ettei EY:n perustamissopimuksen 16 artiklaa ole tarpeen muuttaa paremman oikeus-
varmuuden ja selkeyden saavuttamiseksi yleishyödyllisten palvelujen alalla, ja painottaa tässä yhteydessä
Nizzan Eurooppa-neuvoston päätelmiä, joiden mukaisesti yleishyödyllisten palvelujen alaa ei ole tarpeen
määritellä tarkasti; korostaa, että niin dynaamisella alalla kuin yleishyödylliset palvelut liiallinen sääntelyrajoittaisi lopulta toimijoiden edellytyksiä ja kehittämismahdollisuuksia, joista hyötyisivät ensisijaisestikansalaiset ja veronmaksajat;
*
**
86. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, talous- ja sosiaali-
komitealle sekä jäsenvaltioiden parlamenteille.13.6.2002 FI C140E/161 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Tiistai 13. marraskuuta 2001