FI Euroopan unionin virallinen lehti C 81/28

Alueiden komitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille EU:n kestävän kehityksen strategian uudelleentarkastelu Vuoden 2005 tilannekatsaus ja suuntaviivat tulevalle”

(2006/C 81/08)

Alueiden komitea, joka

ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille aiheesta ”EU:n kestävän kehityksen strategian uudelleentarkastelu — Vuoden 2005 tilannekatsaus ja suuntaviivat tulevalle”, KOM(2005) 37 lopullinen,

ottaa huomioon Euroopan komission 9. helmikuuta 2005 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto,

ottaa huomioon työvaliokuntansa 12. huhtikuuta 2005 tekemän päätöksen antaa ”kestävä kehitys” -valiokunnan tehtäväksi laatia aiheesta lausunto,

ottaa huomioon komission tiedonannon ”Kestävä kehitys Euroopassa paremman maailman vuoksi: Kestävää kehitystä koskeva Euroopan unionin strategia” (komission ehdotus Göteborgin Eurooppa-neuvostolle), KOM(2001) 264 lopullinen,

ottaa huomioon komission tiedonannon Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle aiheesta ”Kestävään kehitykseen tähtäävä maailmanlaajuinen yhteistyö” KOM(2002) 82 lopullinen,

ottaa huomioon komission 15. tammikuuta 2002 antaman tiedonannon (KOM(2002) 14 lopullinen) Barcelonassa 15.–16. maaliskuuta 2002 kokoontuneelle Eurooppa-neuvostolle, jossa annettiin uutta pontta Lissabonin huippukokouksessa kahta vuotta aiemmin hyväksytylle Lissabonin strategialle tavoitteena kehittää unionista maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin kestävään kehitykseen perustuva osaamistalous,

ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 28. huhtikuuta 2004 antaman valmistelevan lausunnon, NAT/229 — CESE 661/2204,

ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston 16.–17. kesäkuuta 2005 antaman julkilausuman kestävän kehityksen pääperiaatteista,

ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille — Kohti luonnonvarojen kestävän käytön teemakohtaista strategiaa”, KOM(2003) 572 lopullinen, CdR 11/2004 fin (1),

ottaa huomioon14. marraskuuta 2001 antamansa lausunnon aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille — Kymmenen vuotta Rion konferenssin jälkeen: Valmistautuminen kestävän kehityksen huippukokoukseen vuonna 2002”, KOM(2001) 53 lopullinen, CdR 37/2001 fin (2),

ottaa huomioon15. kesäkuuta 2000 antamansa lausunnon aiheesta ”Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös kaupunkien kestävää kehitystä edistävästä yhteisön yhteistyöjärjestelmästä”, KOM(1999) 557 lopullinen — 1999/0233 COD, CdR 134/2000 fin (3),

ottaa huomioon17. helmikuuta 2000 antamansa lausunnon aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle — Kohti kestävää maataloutta”, KOM(1999) 22 lopullinen, CdR 183/1999 fin (4),

ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille — Kauppapolitiikka ja kehitys — Kehitysmaiden auttaminen hyötymään kaupasta”, KOM(2002) 513 lopullinen, CdR 100/2003 fin (5),

ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi palveluista sisämarkkinoilla”, KOM(2004) 2 lopullinen — 2004/0001 COD, CdR 154/2004 fin (6),

ottaa huomioon”kestävä kehitys” -valiokunnan 28. kesäkuuta 2005 hyväksymän lausuntoluonnoksen (CdR 66/2005 rev. 1), jonka esittelijä oli Mona-Lisa Norrman, Jämtlandin maakäräjävaltuutettu (SE/PSE),

sekä katsoo seuraavaa:

1) Paikallis- ja alueviranomaiset ovat EU:n kansalaisia lähinnä oleva päätöksenteko- ja toimeenpanotaso. Kestävän kehityksen edellyttämät toimet on suunniteltava, hyväksyttävä ja toteutettava ja niitä on seurattava käyden vuoropuhelua Euroopan unionin kansalaisten kanssa.

2) EU:n 25 jäsenvaltiossa eri politiikanaloja on käytännössä koordinoitava paikallis- ja aluetasolla. Myös EU:n koheesiopolitiikka on pantava täytäntöön paikallis- ja aluetasolla.

3) Nykyiset kestävän kehityksen vastaiset suuntaukset voidaan kääntää sekä EU:ssa että koko maailmassa toteutettujen paikallisten ja alueellisten toimien yhteisvaikutuksella. Asiaa ilmentää tunnuslause, jonka mukaan tulee ajatella maailmanlaajuisesti ja toimia paikallisesti (think globally, act locally).

hyväksyi yksimielisesti 12.–13. lokakuuta 2005 pitämässään 61. täysistunnossa (lokakuun 12. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon.

1. Alueiden komitean näkemykset

Yleistä

Alueiden komitea

1.1 on tyytyväinen komission tiedonantoon EU:n kestävän kehityksen strategian uudelleentarkastelusta. Tiedonannossa arvioidaan saavutettua edistystä alustavasti ja hahmotellaan tulevia suuntaviivoja.

1.2 painottaa, että Göteborgissa vuonna 2001 hyväksytyn kestävän kehityksen strategian jälkeinen edistys ei ole ollut riittävää. Komitea on samaa mieltä komission kanssa siitä, että nyt on keskityttävä aloitteelliseen lähestymistapaan, jolla edistetään kestävään kehitykseen tähtäävää muutosta sekä paikallistasolla toteutettavia konkreettisia toimia.

1.3 korostaa, että kestävän kehityksen kolmitahoinen lähestymistapa, johon sisältyy taloudellisia, ekologisia ja sosiaalisia näkökohtia, on kasvun, entistä useampien ja parempien työpaikkojen, hyvinvoinnin lisääntymisen sekä nykyistä puhtaamman ja terveellisemmän ympäristön edellytys.

1.4 tuo voimakkaasti esiin, että on tärkeää integroida kestävä kehitys kaikkiin EU:n politiikanaloihin ja että kestävää kehitystä on tähdennettävä kaikilla politiikanaloilla. On tärkeää, että koheesiopolitiikka tukee taloutta sekä ekologista ja sosiaalista ulottuvuutta ja että politiikan pitkän aikavälin vaikutuksiin kiinnitetään asianmukaista huomiota. Vastaavasti EU:n tulevan kehityspolitiikan ja Afrikka-politiikan olisi oltava sellaista, että kestävän kehityksen johdonmukainen tukeminen kansainvälisessä toiminnassa voidaan varmistaa.

Kansainvälinen kauppa

1.5 korostaa, että Lissabonin strategia on perusta sille, miten EU reagoi globalisaation vaikutuksiin Euroopan kilpailu-, talous- ja työllisyystilanteeseen. Tässä yhteydessä olisi kuitenkin otettava huomioon myös globalisaation vaikutukset kestävään kehitykseen Euroopassa ja muualla maailmassa. Kansainvälisiin sopimuksiin perustuvaa menetelmää, jota nyt käytetään kestävän kehityksen saavuttamiseksi, on kehitettävä, jotta voidaan reagoida paremmin globalisaation vaikutuksiin julkisiin palveluihin ja kestävään kehitykseen alue- ja paikallistasolla.

Vuoropuhelu ja yhteistyö

1.6 korostaa kansalaisyhteiskunnan kanssa käytävän tehokkaan vuoropuhelun merkitystä. Komission viestien on vuoropuhelua ajatellen oltava johdonmukaisia ja hyvin koordinoituja, ja strategiaa tulisi seurata, ja se tulisi muuntaa konkreettisiksi toimiksi.

Paikallinen ja alueellinen ulottuvuus

1.7 painottaa erityisesti paikallis- ja alueviranomaisten roolia ja vastuuta pyrittäessä kestävään kehitykseen. Kaikkien hallintotasojen tulisi tehdä yhteistyötä niiden muutosten määrittelemiseksi ja toteuttamiseksi, joita tarvitaan kestävän kehityksen periaatteiden mukaisen yhteiskunnan saavuttamiseksi vahvan johtajuuden avulla.

Kansalaiset huomion keskipisteessä

1.8 korostaa, että on tärkeää varmistaa, että kestävän kehityksen edistämistoimet suunnataan EU:n kansalaisten tarpeiden ja olosuhteiden mukaisesti heidän tukensa saamiseksi. Paikallis- ja alueviranomaisilla on merkittävä rooli tässä vuoropuhelussa. Komission tulisi tukea kyseisiä toimia hallinnollisesti ja rahoituksellisesti — kehittämällä kuulemismenettelyjä ja perustamalla luontaisia foorumeja vuoropuhelua ja kokemustenvaihtoa varten. — tukemalla paikallisia ja alueellisia kehityshankkeita niin EU:ssa kuin koko maailmassa. — lisäämällä kestävän kehityksen periaatteiden mukaisen yhteiskunnan saavuttamiseksi tarvittavia yhteisiä toimia koskevaa tietoa ja valveutuneisuutta EU:ssa.

Kansanterveys, turvallisuus ja tasa-arvoisuus

1.9 painottaa, että kansanterveys on laajassa mielessä kestävän kehityksen saavuttamisen perusedellytys.

1.10 tähdentää, että turvallisuus on hyvän elämänlaadun edellytys ja yhdessä laaja-alaisen kansanterveydellisen ulottuvuuden kanssa keskeisellä sijalla kestävän kehityksen edistämisessä.

1.11 korostaa myös tarvetta sisällyttää yhtäläiset mahdollisuudet kestävän kehityksen edistämisaloitteisiin.

Ympäristönäkökohdat huomioon ottavat yritykset ja ”vihreät työpaikat”

1.12 kannattaa komission näkemystä siitä, että tuleva elämänlaatumme riippuu tuotanto- ja kulutustavoistamme. Talouskasvun ja ympäristön heikkenemisen välinen yhteys on katkaistava tavaroiden ja palvelujen terveys- ja ympäristövaikutuksia koskevan koulutuksen ja tiedotuksen avulla. Julkisten hankintamenettelyjen ympäristövaatimuksilla on myös merkittävä osuus tuotanto- ja kulutustapojen muuttamisessa.

1.13 korostaa, että ympäristönäkökohdat huomioon ottavien yritysten, etenkin pk-yritysten, kehityksen tukemiseksi on luotava välineitä. Tuki tulisi kohdentaa etenkin ympäristöteknologian alalla toimiville tutkimusintensiivisille yrityksille tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevasta seitsemännestä puiteohjelmasta annetun nykyisen ehdotuksen yhteydessä.

Tavoitteet, toimet ja seuranta

1.14 kannattaa komission suunnitelmaa asettaa selkeät tavoitteet ja niihin liittyvät määräajat. Saavutettua edistystä voidaan näin seurata, ja mitata ja siitä voidaan raportoida.

1.15 painottaa aktiivisten ja konkreettisten toimien tarvetta kestävän kehityksen edistämiseksi. Tulevaan toimintaohjelmaan on sisällyttävä myös erilaisten toimien toteuttamis- ja valvontavälineitä. Paikallis- ja alueviranomaisten on oltava keskeisiä kumppaneita toimintaohjelmaa suunniteltaessa.

Kestävän kehityksen toteuttamisvälineet

1.16 korostaa, että on tärkeää suunnitella uusia välineitä ja parantaa nykyisiä. Näin kestävän kehityksen edistämisvälineitä voidaan soveltaa, arvioida ja seurata. Seuraavassa esitettyjä välineitä tulisi kehittää ja mukauttaa siten, että niiden avulla voidaan edistää tehokkaasti kestävän kehityksen saavuttamista.

— Ympäristöasioiden hallintajärjestelmät

EU:n ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmää (EMAS-järjestelmä) tulisi parantaa ja mukauttaa kestävän kehityksen asiakokonaisuuksiin ja tarpeisiin. Tulisi kehittää ympäristöasioiden hallintajärjestelmä, johon sisältyy taloudellisia, ekologisia ja sosiaalisia näkökohtia.

— Julkiset hankinnat

Ympäristövaatimusten sisällyttäminen julkisiin hankintasopimuksiin on voimakas väline, jolla voidaan kannustaa muuttamaan tuotanto- ja kulutustapoja yhteiskunnassa. Sitä tulisi edelleen vahvistaa esimerkiksi korostamalla mahdollisuutta ottaa huomioon paikallisesti tuotettujen tavaroiden ja palvelujen ympäristöhyödyt. Julkisten hankintojen osuus on tätä nykyä 15 prosenttia EU:n BKT:stä eli noin 1 000 miljardia euroa.

— Tekniset hankinnat

Teknisten hankintojen menettelyjä tulisi kehittää etenkin jäte- ja energiahuollon, kuljetusten, vesi- ja jätevesihuollon, tiestön ja muiden perusrakenteiden aloilla. Ne ovat aloja, joilla julkisen sektorin vastuu kannetaan paikallis- ja aluetasolla.

Tutkimus ja kehittäminen

On kehitettävä pikaisesti uusia ja entistä ympäristöystävällisempiä teknologioita. Komission aloite tutkijoiden ja yksityisyritysten yhteistyölle rakentuvien teknologiayhteisöjen perustamisesta on tämänsuuntainen askel. Lisäksi esimerkiksi Euroopan parlamentti käy keskusteluja ”sosiaalisesti perusteltujen tutkimusyhteisöjen” perustamisesta. Niillä pyrittäisiin nimenomaan tukemaan ja edistämään kestävään kehitykseen suuntautunutta tutkimus- ja kehittämistoimintaa. Alueiden komitea kannattaa aloitetta ja painottaa, että aloitetta on laajennettava sisällyttämällä siihen sosiaali- ja käyttäytymistieteiden alalla tehtävä tutkimus- ja kehittämistoiminta. Lisäksi tarvitaan erityisaloitteita, joilla varmistetaan, että tutkimustulokset voidaan muuntaa käytännön toimiksi edistämään kestävää kehitystä paikallis- ja aluetasolla.

— Tiedotus ja yleinen valveutuneisuus

Komissio on muun muassa hyväksynyt vähimmäisvaatimukset, joita sovelletaan ennen ympäristöalalla tehtävää päätöksentekoa järjestettäviin sidosryhmien kuulemisiin. Lisäksi on toteutettu erilaisia aloitteita, joilla on kannustettu yksityisyrityksiä osallistumaan kestävään kehitykseen tähtääviin pyrkimyksiin. Komissio ei tässä yhteydessä ole aina paras viestinviejä.

— Yhteistyö ja kokemustenvaihto

Mahdollisuus vaihtaa kokemuksia ja kerätä uutta tietoa eri toimijoiden yhteistyön ja vuorovaikutuksen avulla on merkittävä osatekijä pyrittäessä kestävään kehitykseen. Lukuisat EU:ssa vaikuttavat organisaatiot ja verkostot toimivat kestävän kehityksen edistämiseksi.

— Seuranta ja arviointi

Seurannan ja valvonnan välineitä tarvitaan, jotta voidaan toteuttaa tehokkaita ja kohdennettuja toimia kestävän kehityksen edistämiseksi. Terveys- ja ympäristövaikutusten arvioinnit ovat kaksi esimerkkiä, mutta kyseisten välineiden kehittämiseksi tarvitaan lisätoimia.

— Markkinaehtoiset välineet

EU:ssa sovelletaan parhaillaan useita markkinaehtoisia välineitä, kuten ympäristöön liittyvät verot, päästökauppaohjelmat ja tuet. Kyseisiä välineitä on kehitettävä edelleen, jotta varmistettaisiin, että kaikkien taloudellisten toimien hinnat kuvastavat niiden todellisia kustannuksia yhteiskunnalle.

— Aluesuunnittelu

Monet kestävän kehityksen edistämiseen tarvittavat välineet liittyvät maan ja vesivarojen käyttöön paikallis- ja aluetasolla ja nivoutuvat aluesuunnitteluun. Tästä ovat esimerkkinä EU:n vesidirektiivin tai kaupunkiympäristöä ja jätteitä koskevien teemakohtaisten strategioiden täytäntöönpano.

— Lainsäädäntö

Myös lainsäädäntö on tärkeä väline kestävän kehityksen edistämisessä. Yhteisön laajuinen ja kansallinen lainsäädäntö ei kuitenkaan aina täysin tue pyrkimyksiä edistää kestävää kehitystä. Ensisijaisesti olisi parannettava ja kehitettävä nykyistä lainsäädäntöä. Lisäksi tulisi tutkia ja parantaa lakien yhtenäisyyttä, jotta muun muassa luotaisiin nykyistä yksinkertaisempi sääntelykehys. Lainsäädäntöä tulisi tukea uusilla välineillä ja menetelmillä, jotka perustuvat työmarkkinaosapuolten välisiin sopimuksiin. Esimerkkejä tällaisesta lähestymistavasta ovat avoimen koordinointimenetelmän yhteydessä tehdyt sopimukset, Ålborgin peruskirja ja kolmikantasopimukset.

2. Alueiden komitean suositukset

Alueiden komitea

2.1 painottaa, että kestävän kehityksen saavuttamiseen tähtäävissä toimissa on tärkeää asettaa etusijalle EU:n kansalaiset. Konkreettisia ja taloudellisia toimia sekä kulutus- ja käyttäytymistottumusten muutoksia koskevassa keskustelussa on otettava huomioon paikallis- ja aluetason olosuhteet.

2.2 uskoo, että kestävän kehityksen edistämistyössä tarvittavat tavoitteet ja toimenpiteet on perustettava ja mukautettava paikallis- ja aluetason olosuhteisiin.

2.3 korostaa, että on tärkeää luoda uusia välineitä ja parantaa nykyisiä. Näin voidaan panna toimeen, arvioida ja seurata kestävän kehityksen saavuttamiseen tarvittavia toimia.

2.4 luottaa siihen, että komissio kehittää ja syventää parhaillaan tarkistettavan kestävän kehityksen strategian ja toimintaohjelman laatimisen yhteydessä paikallis- ja aluetason kanssa käytävää vuoropuhelua, ja haluaa olla aktiivisesti mukana nykyisissä toimissa, joilla pyritään saavuttamaan kestävä kehitys sekä EU:ssa että koko maailmassa.

Bryssel 12. lokakuuta 2005 Alueiden komitean puheenjohtaja Peter STRAUB

(1) EUVL C 121, 30.4.2004, s. 47.

(2) EYVL C 107, 3.5.2002, s. 9.

(3) EYVL C 317, 6.11.2000, s. 33.

(4) EYVL C 156, 6.6.2000, s. 40.

(5) EUVL C 23, 27.1.2004, s. 8.

(6) EUVL C 43, 18.2.2005, s. 18.