FI    FI  
 EUROOPAN 
KOMISSIO  
Strasbourg 5.2.2013  
SWD(2013) 22 final 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi rahoitusjärjestelmän 
käytön estämisestä rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen 
 
ja 
 
ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi tietojen toimittamisesta 
varainsiirtojen mukana 
{COM(2013) 44 final} 
{COM(2013) 45 final} 
{SWD (2013 ) 21 final }  
 
2 
 JOHDANTO – TARVE SAATTAA NYKYINEN RAHANPESUN JA TERRORISMIN RAHOITUKSEN 
TORJUNTAKEHYS AJAN TASALLE  
EU:ssa on käytössä kehittynyt rahanpesun ja terro rismin rahoituksen torjuntakehitys. Vuosien 
myötä sääntöjä on kehitetty ja soveltamisalaa la ajennettu, ja jokaisella  muutoksella on pyritty 
sulkemaan pois uusia keinoja, joita rikolliset  ja terroristit voisivat käyttää hyväkseen. 
Järjestelmää käytettäessä saadaan kuitenkin toistuvasti muistutuksia siitä, että vankinkaan 
kehys ei ole immuuni rahanpesulle. HSBC:n hilj attain tunnustama rahanpesu on vain tuorein 
esimerkki siitä, mitä voi tapahtua, kun valppaus he rpaantuu ja tarkastukset  eivät ole riittäviä. 
Tällaisissa tilanteissa sääntelyviranomaiset ova t määränneet yhä ankarampia sakkoja, mikä on 
osoitus kansainvälisestä päättäväisyydestä va rmistaa sääntöjen noudattaminen sekä varoitus 
muille sidosryhmille siitä, millaisiin seurauksiin  niiden järjestelmissä esiintyvät puutteet 
voivat johtaa.  
Sääntelyviranomaiset ja päätöksentekijät eivät s aa suhtautua riskeihin yliolkaisesti. Rikolliset 
etsivät jatkuvasti uusia haavoi ttuvuuksia, joita he voivat hyödyntää. Rikollisia toimia, joissa 
pyritään pääsemään rahoitusjärjestelmään ja sa laamaan toimien laiton alkuperä, on todellakin 
hämmästyttävän paljon. Yhdistyneiden kansakun tien hiljattain tekemässä tutkimuksessa on 
arvioitu, että rahanpesussa vuosittain kierrä tettävien varojen määrä on noin 1,6 biljoonaa 
dollaria eli 2,7 prosenttia suhtee ssa koko maailman BKT:hen. Tu tkimuksessa arvioitiin myös, 
että lainvalvontaviranomaiset pysäyttävät alle 1 prosenttia pestyistä va roista ja todellisten 
takavarikointien määrä on alle 0,2 prosenttia. 
Näistä syistä on käynnistetty toimia, joiden tavoitteena on saattaa voimassa olevat 
kansainväliset normit ajan tasalle ja lujitt aa niitä. Rahanpesunvastainen toimintaryhmä 
(FATF) julkaisi uudet tark istetut normit helmikuussa 2 012, ja vuoden 2013 lopussa se 
käynnistää kansallisten lainkäyttövaltojen v aatimustenmukaisuuden arvioinnin. Uudet normit 
antavat kansallisille viranoma isille mahdollisuuden toteuttaa tehokkaampia toimia rahanpesua 
ja terrorismin rahoitusta vast aan kaikilla tasoilla – pankkitilejä avaavien asiakkaiden 
henkilöllisyyden toteamisesta tutkintaan, syytetoimiin ja varojen takavarikointiin saakka. Normien ansiosta on helpompi puuttua ra hanpesuun, jonka kohteena on lahjonnan ja 
verorikosten tuottama hyöty. Normeilla tiuke nnetaan suuririskisiä tilanteita koskevia 
vaatimuksia, ja ne antavat myös eri maille mahdollisuuden noudattaa kohdennetumpaa, riskiperusteista lähestymistapaa. 
Tämän prosessin rinnalla Euroopan komissi o on tarkastellut uudelleen  EU:n kehystä ja 
julkaissut huhtikuussa kertomuksen rahanpesu n torjunnasta annetun kolmannen direktiivin, 
jäljempänä ’kolmas rahanpesudirektiivi’
1, soveltamisesta. 
Komissio on todennut työssään, et tä EU:n kehystä on kehitettävä  ja mukautettava muutoksiin 
keskittymällä enemmän järjestelmien tehokkuut een rahanpesun ja terrorismin rahoituksen 
torjunnassa, selkeyttämällä ja johdonmukaista malla eri jäsenvaltioiden sääntöjä ja 
laajentamalla kehyksen soveltamisalaa, jotta voitaisiin puuttu a uusiin uhkiin ja 
haavoittuvuuksiin. 
                                                 
1 Rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen annettu 
direktiivi 2005/60/EY. 
 
3 
 1. O NGELMAN MÄÄRITTELY  
Rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liitty vät ongelmat – keitä ne koskevat ja millä 
tavoin 
Maailmanlaajuisesti ja kaikil la politiikan aloilla ollaan yleisesti sitä mieltä, että 
rahoitusjärjestelmien väärinkäy ttö rikos- ja terroritarkoituksiin voi aiheuttaa suunnatonta 
vahinkoa. Järjestelmät, joissa ra hanpesua ja terrorismin rahoitu sta ei pystytä torjumaan, ovat 
alttiita seuraaville vaaroille:  
• koko yhteiskuntaan kohdistuva riski, joka aiheutuu siitä, että rikollisesta ja 
terroritoiminnasta saatuja varoja ohjautuu takaisin rikolliseen ja terroritoimintaan  
• kielteiset taloudelliset vaikutukset, jotka johtuvat kansainvälisissä pääomavirroissa 
esiintyvistä häiriöistä, sijo itusten vähenemisestä ja talouskasvun heikkenemisestä  
• finanssimarkkinoiden epävakaus, joka johtuu muiden rahoituksen välittäjien 
haluttomuudesta osallistua liiketoimintaa n, sekä maineen menetys, luottamuksen 
puute ja toiminnan vakauteen liittyvät riskit.  
Rahanpesu ja terrorismin rahoitus vaikutta vat eri tavoin hyvin moniin sidosryhmiin: 
• ilmoitusvelvolliset , joiden oletetaan pitävän järjeste lmän turvallisena tarkastusten ja 
valvonnan avulla ja jotka joutuvat vastaamaan  seurauksista, jos n iiden järjestelmät 
osoittautuvat riittämättömiksi  
• viranomaiset , joiden on pantava säännöt täytän töön ja suojattava järjestelmää 
rikolliselta toiminnalta ja terroritoiminnalta.  
• ilmoitusvelvollisten asiakkaat , jotka joutuvat kärsimään tarkastusten lisääntymisestä 
ja mahdollisesti tiettyjen palvelujen rajoittamisesta  
• liikemaailma , joka joutuu tarkastusten ja rajo itusten kohteeksi mutta hyötyy vakaasta 
ja turvallisesta rahoitusjärjestelmästä  
• rahanpesijät ja terrorismin rahoittajat , jotka yrittävät jatkuvasti hyödyntää 
järjestelmän heikkouksia mutta jo ita on estettävä hyödyntämästä niitä  
• EU:n kansalaiset ja yhteiskunta , joita on suojeltava  terroriteoilta ja vahingoilta, joita 
lisääntynyt rikollisuus aiheut taa, kun rikollisuuden t uottama hyöty ruokkii uutta 
rikollisuutta, sekä hyvinvoinnin heikkenemise ltä, joka johtuu veronkierrosta sekä 
markkinoiden eheyden ja luottamuksen heikkenemisestä  
• yhteiskunta ja hallitukset  kolmansissa maissa, jos EU:n järjestelmää käytetään 
näissä maissa esiintyvän lahjonnan ja rikollisuuden tuottamaan hyödyn kanavoimiseen.  
 
EU:n ennaltaehkäisevä järjestelmä 
EU:ssa käytetyn kehyksen tavoitteena on suoj ata rahoitusjärjestelmää rahanpesulta ja 
terrorismin rahoitukselta. Kehys rakentuu pääa siassa FATF:n hyväksymille kansainvälisille 
normeille. Euroopan komissio on FATF:n perustajajäsen. EU:n kehykseen kuuluu sääntöjä, joiden mukaan finanssilaitosten ja muiden ilm oitusvelvollisten yhteisö jen ja henkilöiden on 
toteuttava toimenpiteitä estääkseen sen, että n iitä tai heitä käytetään hyväksi rahanpesussa ja 
terrorismin rahoituksessa.  
 
 
4 
 Ongelmien syyt 
Koska riskit, joita rahoitusjärjestelmään kohdist uu rahanpesijöiden ja terrorismin rahoittajien 
vuoksi, muuttuvat jatkuvasti, täll aista toimintaa ehkäisevän kehyks en on oltava luja, joustava 
ja ajantasainen. Komission yksiköt ovat yks ilöineet kolme keskeist ä alaa, joilla nykyistä 
kehystä on muutettava: 
1. Nykyiset säännöt eivät ole yhdenmukaisia hiljattain tarkistettujen rahanpesun ja 
terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien normien kanssa.  Jäsenvaltioiden 
keskinäiset arvioinnit (jotka rahanpesunvast ainen toimintaryhmä (F ATF) tai Moneyval 
on suorittanut) ovat osoittan eet, että kolmannen rahanpe sudirektiivin ja FATF:n 
suositusten välillä on joitakin epäj ohdonmukaisuuksia. Lisäksi FATF on tehnyt 
voimassa oleviin suosituksiin useita lisä yksiä, joiden vuoksi nykyine n kehys on osittain 
vanhentunut. Keskinäisissä arviointikertomuks issa on arvosteltu muun muassa sitä, että 
kolmannen rahanpesudirektiivin vaatimukset, jotka koskevat yksinkertaistettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta, eivät ole yhdenmukaisia FAFT:n suositusten kanssa. Lisäksi FATF on ulottanut suosituksensa koskemaan suurempaa ryhmää poliittisesti vaikutusvaltaisia henkilöitä. EU:n sääntö jen ja kansainvälisten normien väliset 
epäjohdonmukaisuudet vaikuttavat jäsenval tioiden ja koko EU:n maineeseen.  
2. Nykyisiä EU:n sääntöjä tulkitaan  eri jäsenvaltioi ssa eri tavoin.  Komission 
suorittama uudelleentarkastelu  on osoittanut, että nykyisiä sääntöjä tulkitaan monilla 
aloilla eri tavoin. Esimerkkeinä tästä ovat oikeushenkilön todell isen omistajan ja 
edunsaajan tunnistamista koskeva vaatimus sekä tilastotietojen yhdenmukaisuus. Tästä 
aiheutuu riskejä sisämarkkinoille ja va atimusten noudattamiseen liittyviä ongelmia 
rajatylittävää toimintaa ha rjoittaville yrityksille. 
3. Nykyisissä EU:n säännöissä on puutteita ja porsaanreikiä.  EU:n kehyksen on 
oltava luja mutta joustava, jotta sillä voidaan käsitellä muuttuvia rahanpesun ja 
terrorismin rahoituksen ri skejä. Komission suorittama  uudelleentarkastelu on 
osoittanut, että nykyisen direktiivin sovelt aminen rahapelipalveluihin ja arvokkaiden 
tavaroiden myyjiin on herättänyt huolta, ko ska niitä koskevia sä äntöjä ei pidetä 
riittävän tiukkoina. Sääntöjen tiukentaminen on edistysaskel näiden riskien käsittelyssä, 
ja se antaa EU:n lainsäädännölle etum atkaa kansainvälisiin normeihin nähden. 
 
Perusskenaario 
Koska rahanpesun ja terrorismin rahoituksen ai heuttamat uhkat muuttuvat jatkuvasti, niihin 
on vastattava toimilla, jotka ovat oikeassa suhteessa näihin uhkiin. Jos toimia ei toteuteta, siitä 
aiheutuu seuraavanlaisia seurauksia: 
1. EU:n kehys ei ole yhdenmukainen kansainvä listen normien kanssa. Koska vaarana on, 
että jäsenvaltiot saavat heikkoja keskinäisiä arviointikertomuksia, ne saattavat tuntea 
houkutusta mukauttaa omia kehyksiään, mikä johtaa pirstoutumiseen ja 
epäjohdonmukaisuuteen. 
2. Sääntöjen erilaisesta kansallisesta sovelta misesta johtuva epävarmuus jatkuu ja 
heikentää sisämarkkinoiden toimintaa. 
3. EU altistuu tuleville uhkille,  jollei se kohdenna resursseja an paremmin rahanpesun ja 
terrorismin rahoituksen riskeihin.  
 
5 
 2. T OISSIJAISUUDEN ANALYSOINTI  
Likaisen rahan virrat ja terrorismin rahoitu s voivat vahingoittaa finanssialan vakautta ja 
mainetta ja uhata sisämarkkinoita. Toimenpiteiden toteuttaminen ainoastaan jäsenvaltioiden tasolla voi vaikuttaa kielteisesti EU:n sisäma rkkinoihin ja johtaa pirstoutumiseen. EU:n 
toimet ovat aiheellisia, koska niillä voidaan puuttua yleiseen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen riskiin ja pit ää yllä tasapuolisia toimintaedellytyksiä koko EU:ssa.  
3. EU:
N ALOITTEEN TAVOITTEET  
Yleisenä tavoitteena rahanpesun torjuntake hyksen uudelleentarkastelussa on suojata 
rahoitusjärjestelmää ja sisämarkkinoita rikollis ilta, jotka yrittävät pe stä laittomasti saatuja 
voittoja, sekä terroristeilta, jotka yrittävät rahoittaa terroritoimintaa tai terroristiryhmiä. 
Komissio on määritellyt neljä yleistä tavoitet ta, jotka ovat sisämarkkinoiden lujittaminen 
vähentämällä rajatylittäviin tapauksiin liittyviä ongelmia, yht eiskunnan etujen  turvaaminen 
torjumalla rikollisuutta ja  terroritekoja, Euroopan unionin vaurauden turvaaminen 
varmistamalla tehokas liiketoimintaympäristö se kä rahoitusvakauden edistäminen suojaamalla 
rahoitusjärjestelmän moitteetonta ja asianmukais ta toimintaa ja eheyttä. Näiden yleisten 
tavoitteiden saavuttamista tuetaan  erityisillä toimintatavoitteilla , jotka liittyvät rahanpesun ja 
terrorismin rahoituksen torjuntaj ärjestelmien tehostamiseen se kä EU:n rahoitusjärjestelmän 
maineen säilyttämiseen. Ongelmatekijöihin liitt yvät toimintatavoitteet täydentävät puitteita, 
joissa on tarkasteltu vaihtoehtoisia tapoja muuttaa lainsäädäntöä. 
4. T OIMINTAVAIHTOEHDOT  
Toimintavaihtoehtojen osalta vaikutusten arvioinnissa arvioidaan erilaisia toimenpiteitä ja 
ulottuvuuksia, joilla pyrit ään saavuttamaan seuraavat kolme toimintatavoitetta:  
1. Ensimmäisenä tavoitteena on varmistaa yhdenmukais uus kansainvälisten 
normien kanssa . Tätä varten on pohdittu eri vaihtoehtoja ja seuraavia niihin liittyviä 
näkökohtia:  
• verorikosten ottaminen huomioon EU:n kehyksessä 
• riskiperusteisen lähestymistavan noudattaminen 
• lähestymistapa, jossa otetaan huom ioon, vastaavatko kolmansien maiden 
käyttämät rahanpesun torjuntajärjestelmät EU:n järjestelmiä 
• riskiperusteisen val vonnan käyttöönotto 
• sellaisten uusien vaatimusten asettaminen, jotka koskevat kotimaisia tai 
kansainvälisissä järjestöissä työskenteleviä  poliittisesti vaikutusvaltaisia henkilöitä 
• paras tapa parantaa todellisia omistajia ja edunsaajia koskevien tietojen saantia 
• varainsiirtoasetuksen mukauttaminen uusiin  kansainvälisiin normeihin (edunsaajia 
koskevien tietojen sisällyttäminen, poi kkeukset asetuksen soveltamisesta).  
 
6 
 2. Toisena tavoitteena on varmistaa, että kansallise t säännöt ovat keskenään 
yhdenmukaisia ja niiden täytäntöönpano tarvittaes sa riittävän joustavaa, 
lujittamalla ja selventämällä nykyisiä vaatimuksia . Tätä varten on pohdittu eri 
vaihtoehtoja ja seuraavia niihin liitty viä näkökohtia:  
• tilastotietojen keräämisen ja ilmoittamisen parantaminen 
• sen selventäminen, miten 25 prosentin kynnys arvoa pitäisi sove ltaa selvite ttäessä 
todellista omistajaa ja edunsaajaa 
• sellaisten uusien sääntöjen kä yttöönotto, joissa tarkennetaan, että sivuliikkeet ja 
tytäryritykset, jotka ovat sijoittaut uneet muuhun kuin yrityksen kotipaikkana 
olevaan jäsenvaltioon, soveltavat vastaan ottavan jäsenvaltion sääntöjä, sekä  
kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenva ltion viranomaisen vä lisen yhteistyön 
lujittaminen 
• hallinnollisten seuraamusten tiukentaminen. 
 
3. Kolmantena tavoitteena on varmistaa, että säännöt ovat risk ikeskeisiä ja että ne on 
mukautettu uusiin uhkiin . Tätä varten on pohdittu eri vaihtoehtoja ja seuraavia niihin 
liittyviä näkökohtia: 
• direktiivin ulottaminen koskemaan kasinoiden lisäksi myös rahapelialaa 
• rahanpesun torjunnan ja terrorismi n rahoituksen torjunnan välisen 
vuorovaikutuksen selventäminen 
• haavoittuvuuksien korjaaminen arvokkaiden tavaroiden myynnissä 
• rahanpesun selvittelykeskusten valtu uksien ja yhteistyön lujittaminen. 
5. V AIKUTUSTEN ARVIOINTI  
On mahdotonta antaa tarkkaa määr ällistä arviota siitä, mitä etuja  saavutetaan ottamalla 
käyttöön ajantasaiset säännöt, jotka ovat yhdenmukaisia kansainvä listen sääntöje n kanssa ja 
joita noudatetaan johdonmukaisesti koko sisämarkkinoilla. Maailmanpankki on kuitenkin kuvannut tällaisia etuja seuraavasti: ”… tehokas rahanpesun ja te rrorismin rahoituksen 
torjuntaan tarkoitettu kehys ta rjoaa maalle merkittäviä et uja sekä kotimaassa että 
kansainvälisesti. Näitä etuja ovat rikollisuuden ja lahjonnan väheneminen, finanssilaitosten 
ja -markkinoiden vakautuminen, myönteise t vaikutukset talouskehitykseen ja maan 
kansainväliseen maineeseen, paremmat riskienhallintatekniikat maan finanssilaitoksia varten 
ja markkinoiden eheytyminen. ”
2 
                                                 
2  ”Reference Guide to Anti-Money Laundering and Combating the Financing of Terrorism”, toinen 
painos, ja ”Supplement on Special Recommendation IX”, Maailmanpankki/IMF, 2006. 
 
7 
 Koko kehyksen odotetaan lujittu van merkittävästi, jos s itä mukautetaan tiukempiin 
kansainvälisiin normeihin ja jos komi ssion uudelleentarkastelussaan ehdottamat 
lisämuutokset toteutetaan. Suunnitelluilla muut oksilla pyritään seur aaviin tavoitteisiin: 
• laajentamaan soveltamisalaa, jolloin se kattaa uusia riskialttiita aloja  
• lujittamaan sääntöjen noudattamista rajatylittävässä toiminnassa  
• yhtenäistämään kansallisia sääntöjä  
• lisäämään tehokkuutta kohdennettujen ja riskia lttiuteen perustuvien  sääntöjen avulla.  
Vaikutusten arvioinni ssa todetaan, että kustannusvaikutukset  vaihtelisivat suuresti eri 
sidosryhmien tilanteen mukaan. Suurimmat kusta nnukset, joita aiheutuu rahanpesun torjuntaa 
koskevien sääntöjen noudattamisesta, ovat kert aluonteisia aloitusvaih een kustannuksia, jotka 
liittyvät muun muassa uusien järjestelmie n käyttöönottoon sekä koulutukseen ja 
konsultointiin. Komission aiemman te kemän selvityksen perusteella3 on jo selvää, että 
kustannusten suuruus riippuu hyvin paljon siitä,  millaisen strategian avulla sääntöjen 
noudattaminen aiotaan varmistaa (esimerkiksi automaattiset tai manuaaliset menettelyt). 
Kustannukset riippuvat myös siitä, kuinka suuri rahanpesun tai terrorismin rahoituksen riski 
kuhunkin liiketoimintaan liittyy. Suunnitelluilla muutoksilla ei odoteta olevan kohtuuttomia 
vaikutuksia nykyisiin ilmoitusvelvollisiin, koska nämä ovat jo invest oineet järjestelmiin, 
joiden mukauttaminen on luultavasti suhteellisen helppoa eikä vaadi raska ita lisäinvestointeja. 
Sama ei kuitenkaan koske yh teisöjä, jotka ovat tähän saakka olleet rahanpesun 
torjuntakehyksen ulkopuolella, mutta joiden on tulevaisuude ssa sovellettava rahanpesun ja 
terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia sääntöjä. Tämä pätee er ityisesti rahapelialaan, jolla 
toistaiseksi ainoastaan ”perinteiset” kasinot kuuluvat useissa jäsenvaltioissa kansallisten 
sääntöjen soveltamisalaan4. Niissä tapauksissa, joissa nykyi siä toimenpiteitä laajennetaan 
(esimerkiksi poliittisesti vaikutusvaltaisten henkilöiden osalta), tarvitaan lisäresursseja tarkastusten suorittamiseen. Soveltamisalan l aajentaminen aiheuttaa suurempia rasituksia 
myös valvontaviranomaisille.  
Riskipainoitteisemman lähestymistavan noudatt aminen vaikuttaa hallituksiin (joiden on 
järjestettävä riskinarvioinnit), toimivaltaisiin viranomaisiin sekä ilmoitusvelvollisiin henkilöihin ja yhteisöihin. Näiden kustannus ten vastapainona ovat kuitenkin kohdennetummat 
ja tehokkaammat toimenpiteet, joilla puututaan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen 
riskeihin. Tämä merkitsee si tä, että aikaa ja resursse ja ei käytetä tekniseen 
vaatimustenmukaisuuteen, jossa ei välttämättä keskitytä todellisiin riskeihin. Muutokset eivät todennäköisesti vaikuta suoraan asiakkaisiin, vaikka näiltä vaaditaankin enemmän tietoja 
(esimerkiksi poliittisesti vaikutusvaltaisilta henkilöiltä tai sellaisten yhteisöjen asiakkailta, 
joita direktiivi ulotetaan koskemaan). 
Vaikutusten arvioinnis sa käsitellään myös muita vaikutuksia  ja pohditaan tarkemmin, miten 
suunnitellut toimenpiteet vai kuttaisivat seuraaviin:  
• sidosryhmät eli ne, jotka kuuluvat nykyisen ke hyksen piiriin, sekä muut sidosryhmät, 
joihin muutetut säännöt vaikuttavat  
• perusoikeudet, joiden yhteydessä on erityisen tärkeää yhteensovittaa tehokkaat 
rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torj untatoimet tietojen ja yksityisyyden suojan 
kanssa  
                                                
 
3  ”Europe Economics: Study on the Cost of Complian ce with Selected FSAP Measures”, 5. tammikuuta 
2009. 
4  Tätä käsitellään tarkemmin liitteessä V. 
 
8 
 • pk-yritykset, joiden yhteydessä erotetaan tois istaan sellaisiin pk- yrityksiin kohdistuvat 
vaikutukset, jotka kuuluvat rahanpesun ja te rrorismin rahoituksen torjuntakehyksen 
piiriin, ja yleiset pk-yrit yksiin kohdistuvat vaikutukset  
• ympäristö, johon ei odoteta kohdist uvan merkittäviä vaikutuksia  
• kansainvälinen ulottuvuus, jossa on erit yisesti mukautettava nykyistä kolmansien 
maiden vastaavuuden tunnustamiseen sovelle ttua lähestymistapaa riskiperusteiseen 
lähestymistapaan; tämän pitäisi tulevaisuude ssa johtaa siihen, e ttä maantieteellinen 
sijainti on vain yksi tekijä laajemmassa ra hanpesun ja terro rismin rahoituksen riskien 
arvioinnissa.  
6. T OIMINTAVAIHTOEHTOJEN VERTAILU  
Vaikutusten arvioinnissa todetaan toimintava ihtoehtojen yhteydessä olevan asianmukaista 
soveltaa yhdenmukaista EU:n lähestymistap aa kansainvälisten normien  täytäntöönpanoon ja 
toteuttaa täydentäviä yhdenmukaistamistoimia yhtenäisyyden lisäämiseksi sisämarkkinoilla. 
Samalla olisi kuitenkin jätettävä riittävästi j oustovaraa, jotta jäsenva ltiot voisivat reagoida 
uusiin ja kehittymässä oleviin uhkiin.  
Vaikutusten arvioinnissa kuvataan tarkempia toimintavaihtoehtoja, ja niiden yhteydessä 
käsitellään useita politiikan erit yisaloja ongelmatek ijöiden kannalta: 
1. Nykyiset säännöt eivät ole yhdenmukaisia hiljattain tarkistettujen rahanpesun ja 
terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevien normien kanssa.  Kansainvälisten 
normien noudattamisessa on otettava huomi oon sisämarkkinoiden erityispiirteet. 
Tämän perusteella vaikutus ten arvioinnissa todetaan, että nykyistä kehystä olisi 
muutettava seuraavien tekijö iden huomioon ottamiseksi: 
 
• verorikokset, jotka on lisättävä esirikoksina  
• kansalliset riskinarvioinnit, joita aiotaan edellyttää ja joissa voisi olla mukana 
myös ylikansallisten arviointien näkökohtia  
• yksinkertaistettua ja tehostettua asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevat 
säännöt, joita on tarkistettava, jotta ne olisivat kansainvälisten normien 
mukaiset 
• kolmansien maiden järjestelmien va staavuus, jonka tarkastelussa on 
keskityttävä sellaisiin maihin, joilla ei ole vastaavia järjestelmiä kuin EU:ssa  
• riskialttiuteen perustuva valvonta, joka on tunnustettava erityisesti ja johon 
liittyy mahdollisuus antaa alakohtaista ohjeistusta  
• poliittisesti vaikutusvaltaiset henkilöt,  joiden osalta eh dotetaan direktiivin 
ulottamista koskemaan useampia ryhmiä  
• todellisia omistajia ja eduns aajia koskevat tiedot, jotk a annetaan toimivaltaisten 
viranomaisten ja ilmoitusvelvollisten saataville  
• sähköiset varainsiirrot, jo iden osalta muutetaan asetusta (EY) N:o 1781/2006 
FATF:n normin viimeaikaisten muutosten ja komission suorittaman 
uudelleentarkastelun perusteella.   
2. Nykyisiä EU:n sääntöjä tulkitaan eri jäsenvaltioissa eri tavoin:  Eri jäsenvaltiot 
soveltavat voimassa olevaan EU:n lainsäädänt öön erilaisia lähestymistapoja, mikä 
viittaa selvästi siihen, että kehystä on yhdenmukaistettava pidemmälle. Toisaalta 
täydellinen yhdenmukaistaminen ei olisi vältt ämättä paras tapa puuttua rahanpesun ja 
 
9 
 terrorismin rahoituksen risk eihin EU:ssa. Vaikutusten ar vioinnissa todetaan, että 
kehittymässä olevien riskien käsittely vaatii tiettyä joustavuutta, minkä vuoksi 
direktiiviehdotukseen olisi sisällytettävä seuraavat muutokset:  
• tilastotietojen ker äämistä on parannettava koko EU:ssa 
• todellisen omistajan ja edunsaajan määritelmää on selvennettävä 
• kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltion valvontaviranomaisten 
velvollisuuksia on tarkennettava 
• mahdollisia hallinnollisia seuraamuksia on jossain määrin yhdenmukaistettava. 
 
3. Nykyisillä säännöillä ei puututa asianm ukaisesti rahanpesun ja terrorismin 
rahoituksen riskeihin.  Kehittymässä oleviin riskeihin on reagoitava lujasti mutta 
joustavasti, minkä vuoksi vaik uttaa tarpeelliselta ottaa käyttöön toimenpiteitä, jotka 
ovat riskiperusteisempia mutta eivät liian yks ityiskohtaisia ja rajo ittavia. Vaikutusten 
arvioinnin mukaan lainsäädäntöön o lisi tehtävä seuraavat muutokset: 
 
• direktiivi olisi ulotettava koskem aan kaikentyyppisiä rahapelejä 
• tietosuojaa koskevia sääntöjä olisi selvennettävä, jotta rahanpesun ja terrorismin 
rahoituksen torjuntaa koskevia sääntö jä voitaisiin soveltaa asianmukaisesti 
• kynnysarvo, jonka ylittyessä direktiiviä ja asiakkaan tuntemisvaatimuksia 
aletaan soveltaa tavarakaupan harjoitta jiin, olisi alennettava 7 500 euroon 
• direktiivissä olisi lujitettava rahanpesun selvittelykeskusten välistä yhteistyötä. 
7. S
EURANTA JA ARVIOINTI  
Komission on perussopimusten valvojana seurat tava, millä tavoin jäsenvaltiot panevat 
kolmanteen rahanpesudirektiiviin ja varainsi irtoasetukseen tehdyt muutokset täytäntöön. 
Komission yksiköt tarjoavat tarvittaessa  ja pyynnöstä apua jäsenvaltioille koko 
täytäntöönpanon ajan järj estämällä muutosten täytäntöönpanoa käsitteleviä työpajoja kaikkien 
jäsenvaltioiden kanssa ta i kahdenvälisiä kokouksia. Ko missio noudattaa tarvittaessa 
perussopimuksen 258 artiklassa määrättyä menettel yä, jos jäsenvaltio ei täytä velvollisuuttaan 
panna unionin lainsäädäntö täytäntöön ja soveltaa sitä. 
Komissio tekee yhteistyötä rahanpesua käs ittelevän Euroopan va lvontaviranomaisten 
yhteiskomitean (AMLC) kanssa, joka laatii erityisiä raportteja kolmannen 
rahanpesudirektiivin täytänt öönpanosta joillakin erityisa loilla seuratakseen uuden 
lainsäädäntökehyksen soveltamista. Rahanpesun ja terrorismin rahoit uksen vastainen komitea 
(CPMLTF) voisi myös toimia foorumina, jo lla voitaisiin vaih taa tietoja kehyksen 
soveltamiseen liittyvistä kysymyksistä. Komission yksiköt voivat hyödyntää myös sidosryhmien ja jäsenvaltioiden tekemien selv itysten tuloksia sekä yksityisten osapuolten 
kanssa pidetyistä kokouksista saatua palautetta . Harkittavana on myös selvityksen teettäminen 
ulkopuolisella taholla. 
Rahanpesudirektiivin soveltamista seurataan myös välillisesti FATF:n keskinäisissä 
arvioinneissa (FATF:n jäsenistöön kuuluu 15 EU:n jäsenvaltiota) sekä Moneyvalissa (jonka jäseninä ovat loput 12 jäsenvaltiota). Nämä  vertaisarvioinnit ovat olennainen ja tiukka 
prosessi, jolla varmistetaan, että jäsenval tiot noudattavat sekä lain säädännössään että 
käytännössä FATF:n kansainvälisiä normeja , joista useimmat rahanpesudirektiivin 
 
10 
 vaatimukset on johdettu. Arviointeja tehdään kus takin maasta noin 5–7 vuoden välein, ja niitä 
voidaan täydentää seurantakertomuksilla yleen sä noin kahden vuoden vä lein (tai useammin, 
jos se on havaittujen puutte iden vuoksi aiheellista). 
 P ÄÄTELMÄT  
Komissio katsoo, että parhaiksi katsotut vaihtoehdot, joita kuva taan ja arvioidaan tässä 
vaikutusten arvioinnissa, ovat ta voitteisiin nähden oikeasuhteis ia. Joustavalla, räätälöidyllä 
lähestymistavalla ei rajoiteta jäsenvaltioiden mahdollisuuksia toteuttaa toimenpiteitä, joilla ne 
voivat reagoida kansallisella tasolla esiintyviin  huomattaviin uhkiin. Ottamalla EU:n tasolla 
käyttöön menettelyjä, joilla parannetaan koor dinointia, kehitetä än ylikansallisia 
lähestymistapoja ja toteutetaan uusia yhdenmuka istamistoimia tietyillä aloilla, pyritään 
varmistamaan myös EU:n tavoitteiden saav uttaminen. Vaikka tehokas rahanpesun ja 
terrorismin rahoituksen torjuntajärjestelmä  aiheuttaa ilmoitusvel vollisille huomattavia 
kustannuksia, komissio katsoo kuitenki n, että edut, jotka saavutetaan ehkäisemällä rahanpesua 
ja terrorismin rahoitusta, ovat suurempia kuin kustannukset, joita ai heutuu muun muassa 
kehykseen tehtävistä muutoksista, vaikka näitä etuja onkin vaikeampi määrittää.