Ehdotus NEUVOSTON ASETUS yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 1259/1999 muuttamisesta

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Komissio on useaan otteeseen tuonut esille haluavansa yksinkertaistaa yhteistä maatalouspolitiikkaa (YMP).

Vuoden 1992 YMP:n uudistuksella otettiin laajalti käyttöön viljelijöille maksettavat suorat tuet vähentyneiden hintatukien korvaamiseksi. Tämä kehitys jatkui Agenda 2000:ssa. Se merkitsee sitä, että useimmat viljelijät saavat nykyään suoria tukia maksajina toimivilta virastoilta. Järjestelmällä varmistetaan se, että viljelijät hyötyvät tästä tuesta, mutta se myös vääjäämättä aiheuttaa lisää hallinnollista työtä viljelijöille, jäsenvaltioiden viranomaisille ja komissiolle.

Vaikka useimmat viljelijät saavat suoraa tukea, monet viljelijät saavat sitä hyvin vähän. Maatalouden kirjanpidon tietoverkon (FADN) mukaan 576 400 viljelijää eli 23,2 prosenttia kaikista FADN:iin sisältyvistä suoraa tukea saavista viljelijöistä sai alle 1 000 euroa vuonna 1996/97, ja 42,8 prosenttia sai alle 2 500 euroa. Eri jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja. Esimerkiksi Portugalissa 63,2 prosenttia viljelijöistä sai alle 1 000 euroa ja 86,3 prosenttia alle 2 500 euroa vuodessa, kun taas Tanskassa vastaavat luvut ovat 0,4 prosenttia ja 6 prosenttia. Yhdistyneen kuningaskunnan vastaavat luvut ovat 3,8 prosenttia ja 8,6 prosenttia. Alle 1 000 euroa saavien tilojen osuus oli yli 20 prosenttia Kreikassa, Espanjassa, Italiassa, Alankomaissa, Itävallassa ja Portugalissa.

Näitä lukuja tarkasteltaessa on muistettava, että FADN kattaa vain 58 prosenttia Eurostatin vuoden 1995 maatilojen rakennetta koskevasta katsauksesta (Farms Structure Survey). Näistä tiloista 21 prosenttia ei saanut vuonna 1996/97 yhtäkään yksinkertaistetun järjestelmän mukaista suoraa tukea. FADN tutkimusalueen ulkopuolelle jäävistä 42 prosentista tiloja monien voidaan olettaa olevan hyvin pieniä tiloja.

Alle 1 000 euroa saavien viljelijöiden tuet olivat yhteensä 286,9 miljoonaa euroa eli 1,4 prosenttia suorien tukien kokonaismäärästä.

Vaikka joitakin yksinkertaistettuja järjestelmiä on olemassa (esim. viljelijöille, jotka tuottavat alle 92 tonnia viljaa pinta-alatukijärjestelmässä, ja kotieläintuottajille, joilla on alle 15 nautayksikköä), niissä ei yleensä tehdä eroa pieniä ja suuria tukimääriä saavien viljelijöiden välillä. Tukikelpoisuuden edellytykset, täytettävät lomakkeet, edellytettävät tiedot ja valvontasäännökset ovat samoja.

Hallinnollisen työn vähentämiseksi erityisesti vähäisiä suoria tukia saavien viljelijöiden osalta komissio ehdottaa kyseisten tukien maksamiseksi yksinkertaistetun järjestelmän käyttöönottoa koeajaksi. Järjestelmä yksinkertaistaa huomattavasti myös tukien maksusta ja valvonnasta vastaavien kansallisten viranomaisten työtä. Hakemuksen käsittelyn, maksun suorittamisen ja tarvittavien tarkastusten hallinnolliset kustannukset voivat olla merkittäviä suhteessa maksettaviin määriin, erityisesti kun määrät ovat pieniä. Toisaalta järjestelmän avulla on voitava välttää merkittävien ylimääräisten menojen sekä petosten tai väärinkäytösten riski.

Tämän järjestelmän mukaan viljelijöille voidaan maksaa koeaikana enintään 1 000 euroa vuodessa. Järjestelmään liittyvä viljelijä voi olla mukana järjestelmässä siitä vuodesta, jona hän hakee järjestelmään osallistumista, koeajan loppuun vuoteen 2005 asti.

Komissio arvioi järjestelmän vaikutukset koeajan kolmantena vuotena, ja se voi tehdä soveltuvia ehdotuksia.

1. yksinkertaistetun järjestelmän malli

Ehdotetun yksinkertaistetun järjestelmän, jäljempänä 'pienviljelijöiden järjestelmä', olisi oltava avoin viljelijöille, jotka ovat jo saaneet suoraa tukea viitejaksona, jonka kestoksi ehdotetaan kolmea vuotta. Järjestelmään osallisiksi haluavien viljelijöiden olisi tehtävä yksi ainoa hakemus järjestelmään liittyessään ja saatava yksi kertamaksu vuodessa. Maksu kattaisi kaikki järjestelmään kuuluvat suorat tuet.

Vuosittainen kertamaksu perustuu suorien tukien määrään, jonka viljelijä on saanut viitejaksona eli kolmena hakemustaan edeltävänä vuotena. Maksun enimmäismäärä on 1 000 euroa. Maksun olisi oltava viimeksi kuluneiden kolmen vuoden aikana saatujen tukien korkein keskiarvo tai viimeisimpänä vuonna saadun tuen suuruinen. Kun tuki on vahvistettu, määrä maksetaan koeajan loppuun, edellyttäen että viljelijä täyttää edelleen yksinkertaistetun järjestelmän edellytykset.

Edellytysten olisi oltava mahdollisimman yksinkertaisia. Ennakkoedellytyksenä on se, että viljelijä on aiemmin hakenut ja saanut suoraa tukea, jottei järjestelmään houkutella viljelijöitä, jotka eivät ole vielä hakeneet suoria tukia. Hakijoiden on täytynyt saada tukea vähintään yhdestä pienviljelijöiden järjestelmään kuuluvasta tukijärjestelmästä kunakin hakemusvuotta edeltäneenä kolmena vuonna. Tällä yleensä suljetaan äskettäin aloittaneet viljelijät järjestelmän ulkopuolelle. Ollakseen oikeutettuja osallistumaan järjestelmään heidän olisi haettava tukea tavanomaisista tukijärjestelmistä edellytetyn vuosimäärän ajan, jotta he täyttäisivät viitejaksoa koskevat edellytykset. Järjestelmään osallistumisen olisi oltava vapaaehtoista. Viljelijöiden, joiden viitejakson tuet ylittävät sallitun enimmäismäärän, olisi sallittava osallistua, jos he hyväksyvät sen, että he saavat enintään kyseisen määrän.

Järjestelmään liittymällä viljelijä jäisi suorat tuet korvaavan järjestelmän ulkopuolelle, mutta hän voisi hakea muita järjestelmään kuulumattomia suoria tukia. Koska suorat tuet on tarkoitettu ammatissaan toimiville viljelijöille, varhaiseläketukea saavat viljelijät olisi jätettävä pienviljelijöiden järjestelmän ulkopuolelle.

2. pienviljelijöiden järjestelmään kuuluvat tuet

Pienviljelijöiden järjestelmään kuuluvat vain viljelijälle suoraan maksettavat tuet, ja sen vuoksi välillinen maataloustuki, kuten vientituet tai interventio, jotka maksetaan tuotteiden viejälle tai myyjälle ja jotka perustuvat tarkkoihin määriin, eivät voi kuulua järjestelmään. Parhaimmillaan siihen sisältyisi mahdollisimman monta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1259/1999 liitteessä mainittua suoraa tukea. Käytännön syistä se olisi rajoitettava kuitenkin vain tiettyihin tukiin.

Sen vuoksi ehdotetaan, että järjestelmään kuuluisivat peltokasvien pinta-alatuet (kesantokorvaukset, durumvehnän lisäkorvaus ja erityistuki, sekä äskettäisen uudistuksen vuoksi pellava ja hamppu mukaan luettuina), palkoviljojen pinta-alatuki sekä riisi. Kotieläintuotannon alalla järjestelmään ehdotetaan kuuluvaksi naudanliha-alan erityispalkkio ja emolehmäpalkkio sekä lammas- ja vuohialan uuhi- ja vuohipalkkio epäsuotuisten alueiden palkkio mukaan luettuna. Komissiolla olisi mahdollisuus muuttaa tätä luetteloa järjestelmän toiminnan parantamiseksi sitä täytäntöönpantaessa.

Tästä syystä järjestelmään ei saisi kuulua muita suoria tukia, joissa tuen määrä riippuu täysin tuotannon laadusta tai määrästä. Sen vuoksi perunatärkkelyksen, oliiviöljyn, banaanien, tupakan ja siementen tuen ei pitäisi kuulua järjestelmään.

Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 11 artiklassa säädetty teurastuspalkkio olisi jätettävä yksinkertaistetun järjestelmän ulkopuolelle, koska se ei ole ollut voimassa riittävän kauan ollakseen perustana kolmen vuoden keskiarvolle. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 mukaisesti jäsenvaltiot voivat maksaa uuden teurastuspalkkion viljelijälle suoraan ilman viljelijän tekemää hakemusta. Tätä mahdollisuutta ovat käyttäneet kaikki jäsenvaltiot neljää lukuun ottamatta (Kreikka, Espanja, Ranska ja Italia). Teurastuspalkkio olisi maksettava pienviljelijöiden järjestelmään osallistuville viljelijöille vuosittaisen kertamaksun lisäksi. Siihen olisi sovellettava samoja edellytyksiä ja yksityiskohtaisia sääntöjä kuin muihin viljelijöihin.

Kausiporrastus- ja laajaperäistämispalkkiot olisi myös jätettävä pienviljelijöiden järjestelmän ulkopuolelle. Näiden palkkioiden tukikelpoisuusedellytykset ovat liian monimutkaisia yksinkertaistettuun järjestelmään. Niiden maksamista olisi jatkettava pienviljelijöiden järjestelmään osallistuville tukikelpoisille viljelijöille heidän tämän järjestelmän mukaisesti saamansa vuosittaisen kertamaksun lisäksi.

Ehdotus merkitsisi sitä, että pienviljelijöiden järjestelmään kuuluisivat kaikki taloudellisesti merkittävät suorat tuet.

Silloin kun se on viljelijöiden tai kansallisten viranomaisten kannalta edullisempaa, muista kuin pienviljelijöiden järjestelmästä maksettavat tuet voidaan maksaa pienviljelijöiden järjestelmään kuuluville viljelijöille samaan aikaan vuosittaisen kertamaksun kanssa, jotta vähennettäisiin erityisesti hallinto- ja pankkikuluja. Tähän voi kuulua tukia, kuten laajaperäistämispalkkio ja epäsuotuisia alueita ja maatalouden ympäristönsuojelujärjestelmiä koskevien järjestelmien tukia.

Koska yksinkertaistettu järjestelmä toimii koeajalla, näyttää olevan aiheellista, että neuvosto valtuuttaa komission säätämään tarvittavista täytäntöönpanosäännöistä, myös mahdollisuudesta poiketa tarvittaessa ja siinä määrin kuin on tarpeen sen varmistamiseksi, että yksinkertaistaminen saavutetaan, asiaa koskevista neuvoston asetuksista, jotka koskevat tukikelpoisuusedellytyksiä, soveltamis- ja maksupäivämääriä sekä valvontasäännöksiä. Poikkeukset eivät koske eläinlääkintään liittyviä velvollisuuksia. Myös täytäntöönpanosäännöissä olisi otettava huomioon pyrkimys yksinkertaistamiseen.

2000/0335 (CNS)

Ehdotus

NEUVOSTON ASETUS

yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 1259/1999 muuttamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen [1],

[1] EYVL C..., ..., s. ...

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [2],

[2] EYVL C..., ..., s. ...

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Tilastot osoittavat useiden yhteisen maatalouspolitiikan tulotukijärjestelmien suorien tukien osalta, että monet viljelijät saavat hyvin pieniä tukimääriä. Tukijärjestelmissä ei tehdä eroa pieniä ja suuria määriä saavien viljelijöiden välillä, ja tukikelpoisuusedellytykset sekä hallintoa ja valvontaa koskevat säännökset ovat samoja.

(2) Yksinkertaistetun tukijärjestelmän käyttöönotto pieniä tukimääriä saaville viljelijöille voi vähentää viljelijöiden, kansallisten viranomaisten ja komission hallinnollisen työn määrää. On aiheellista testata tällaisen järjestelmän tehokkuus koeajalla. Pieniin määriin oikeutettujen tai pienemmän määrän hyväksyvien viljelijöiden olisi saatava vähimmäisajan kuluessa yksi vuosittainen kertamaksu yksinkertaistettujen edellytysten mukaisesti. Järjestelmän väliaikaisuudesta johtuen siihen osallistuminen on vapaaehtoista jäsenvaltioille ja niiden jäsenvaltioiden viljelijöille, jotka päättävät soveltaa järjestelmää.

(3) Hallinnollisten menettelyjen yksinkertaistamiseksi jäsenvaltioiden olisi sallittava suorittaa järjestelmään osallistuville viljelijöille yhdistettyjä kertamaksuja, jotka kattavat tästä yksinkertaistetusta järjestelmästä ja muista järjestelmistä myönnettävät tuet.

(4) Koska järjestelmä toimii koeajalla, on tarpeen antaa komissiolle tarvittaessa mahdollisuus joustaa järjestelmän täytäntöönpanossa ja muuttaa tai laajentaa järjestelmään kuuluvia tukijärjestelmiä. Yksinkertaistamisen saavuttamiseksi saattaa joissain tarkkaan määritellyissä ja perustelluissa tapauksissa lisäksi olla tarpeen poiketa tukia koskevissa asetuksissa säädetyistä voimassa olevista säännöistä.

(5) Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1259/1999 [3] vahvistetaan yhteisen maatalous politiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevat yhteiset säännöt. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa kyseistä asetusta yksinkertaistetun järjestelmän sisällyttämiseksi siihen.

[3] EYVL L 160, 26.6.1999, s. 113.

(6) Koska tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [4] 2 artiklassa tarkoitettuja hallintotoimenpiteitä, ne olisi toteutettava kyseisen päätöksen 4 artiklassa säädettyä hallintomenettelyä noudattaen,

[4] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetus (EY) N:o 1259/1999 seuraavasti:

1. Lisätään 2a artikla seuraavasti:

"2a artikla

1. Vuosiksi 2000-2005 otetaan käyttöön yksinkertaistettu järjestelmä, jossa jäsenvaltiot voivat päättää, että seuraavien tukijärjestelmien maksut suoritetaan tämä artiklan edellytysten ja sen täytäntöönpanoa varten hyväksyttyjen sääntöjen mukaisesti:

-asetuksen (EY) N:o 1251/1999 [5] 2 ja 5 artiklassa säädetyt peltokasvien pinta-alatuet kesantopalkkio sekä durumvehnän lisäpalkkio ja erityistuki mukaan luettuina,

[5] EYVL L 160, 26.6.1999, s. 1.

-asetuksen (EY) N:o 1577/96 [6] 1 artiklassa säädetty palkoviljojen pinta-alatuki,

[6] EYVL L 206, 16.8.1996, s. 4.

-asetuksen (EY) N:o 3072/95 [7] 6 artiklassa säädetty riisin pinta-alatuki,

[7] EYVL L 329, 30.12.1995, s. 18.

-asetuksen (EY) N:o 1254/1999 [8] 4, 6 ja 10 artiklassa säädetty erityispalkkio, emolehmäpalkkio, hiehoille maksettava emolehmäpalkkio ja yhteisrahoitettu kansallinen emolehmäpalkkion lisäpalkkio mukaan luettuina sekä lisätuet,

[8] EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21.

-asetuksen (EY) N:o 2467/98 [9] 5 artiklassa säädetty uuhi- ja vuohipalkkio sekä epäsuotuisien alueiden tuki.

[9] EYVL L 312, 20.11.1998, s. 1.

Ensimmäisessä alakohdassa mainittuihin asetuksiin viitataan jäljempänä ilmaisulla 'asiaa koskevat asetukset'.

2. Yksinkertaistettuun järjestelmään osallistuminen on vapaaehtoista. Hakijat voivat osallistua järjestelmään, jos he ovat saaneet tukea vähintään yhdestä siihen kuuluvasta tukijärjestelmästä kunakin hakemusvuotta edeltäneenä kolmena vuonna. Viljelijät, jotka saavat asetuksen (EY) N:o 1257/1999 mukaista varhaiseläketukea, eivät voi osallistua järjestelmään.

3. Määrä, jonka viljelijä voi saada järjestelmästä, on:

a) asiaa koskevien asetusten mukaisesti hakemusvuotta edeltäneiden kolmen vuoden aikana saatujen määrien korkein keskiarvo,

b) asiaa koskevien asetusten mukaisesti hakemusvuotta edeltävänä vuonna saatu korkein kokonaismäärä.

Asetuksen (ETY) N:o 1308/70 [10] 4 artiklassa säädetyt pellavan ja hampun pinta-alatuet otetaan huomioon tuen laskemisessa.

[10] EYVL L 146, 4.7.1970, s. 1.

4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettu määrä on 1 000 EUR. Hakijat, jotka voisivat saada suurempia määriä asiaa koskevien asetusten mukaisesti, voivat liittyä yksinkertaistettuun järjestelmään, jos he hyväksyvät saavansa enintään 1 000 EUR. Yksinkertaistetun järjestelmän tuki maksetaan kerran vuodessa alkaen siitä vuodesta, jona hakemus järjestelmään liittymiseksi jätetään, vuoteen 2005 asti.

5. Jäsenvaltiot voivat päättää, että yksinkertaistetun järjestelmän maksut suoritetaan yhdessä jonkin muun tukijärjestelmän maksujen kanssa."

2. Korvataan 11 artikla seuraavasti:

"11 artikla

Yksityiskohtaiset säännöt

1. Komissiota avustavat neuvoston asetuksen (EY) N:o 1766/92 [11] 23 artiklassa perustettu viljojen hallintokomitea, tai tarvittaessa muut asiaankuuluvat muissa maatalouden yhteistä markkinajärjestelyä koskevissa asetuksissa perustetut hallintokomiteat.

[11] EYVL L 181, 1.7.1992, s. 21.

2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 artiklassa säädettyä hallintomenettelyä mainitun päätöksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

3. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa säädetyksi määräajaksi vahvistetaan yksi kuukausi.

4. Komissio hyväksyy 2 kohdan mukaisesti:

-edellä olevan 2a artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, yksinkertaistettuun järjestelmään kuuluvien tukijärjestelmien luettelon muutokset sekä yksinkertaistamisen saavuttamiseksi tarpeelliset poikkeukset asiaa koskevista asetuksista, erityisesti tukikelpoisuusedellytyksiä, soveltamispäivämääriä sekä maksua ja valvontaa koskevien säännösten poikkeukset,

-tarvittaessa liitteen muutokset, ottaen huomioon 1 artiklassa esitetyt perusteet, ja

-tarvittaessa tämän asetuksen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joihin sisältyvät erityisesti ne toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää 3 ja 4 artiklan säännösten kiertäminen sekä ne, jotka koskevat 7 artiklaa".

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

>TAULUKON PAIKKA>