[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 30.7.2009

KOM(2009) 398 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS

budjettivallan käyttäjälle yleisestä talousarviosta katettavien takauksien käytöstä – tilanne 31. joulukuuta 2008 {SEK(2009) 1063}

SISÄLLYSLUETTELO

1. Johdanto ja katettujen toimien luonne 3

2. Tapahtumat viimeisimmän, 30.6.2008 annetun kertomuksen jälkeen 3

3. Unionin talousarviosta katettavat riskit 4

3.1. Riskin määrittely 4

3.2. Jäsenvaltioihin liittyvät riskit 5

3.3. Yhteisön ulkopuolisiin maihin liittyvät riskit 7

3.4. Unionin talousarviosta katettu yleinen riski 8

3.5. Riskien kehitys 8

4. Maksujen laiminlyönti, talousarviotakaustoimet ja maksurästit 10

4.1. Maksut kassavaroista 10

4.2. Unionin talousarviosta suoritetut maksut 10

4.3. Maksut ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustetusta takuurahastosta 10

5. Ulkosuhteisiin liittyvien hankkeiden takuurahasto 10

5.1. Takaisinperityt määrät 10

5.2. Varat 10

5.3. Tavoitesumma 11

6. Riskien arviointi: riskialtteimpien yhteisön ulkopuolisten maiden talouksien tila 11

6.1. Tavoitteet 11

6.2. Riskinarviointimenetelmät 11

1. JOHDANTO JA KATETTUJEN TOIMIEN LUONNE

Tämä kertomus esitetään varainhoitoasetuksen 130 artiklan nojalla. Mainitun artiklan mukaan komissio laatii Euroopan parlamentille ja neuvostolle kaksi kertaa vuodessa kertomuksen talousarviosta tehdyistä takauksista ja niihin liittyvistä riskeistä [1]. Sitä täydennetään komission yksiköiden valmisteluasiakirjalla[2], jossa esitetään yksityiskohtaiset taulukot ja selitykset.

Euroopan unionin talousarviosta, jäljempänä ’unionin talousarvio’, katettavat riskit liittyvät erityyppisiin lainananto- ja takaustoimiin, jotka voidaan jakaa kahteen ryhmään:

- makrotaloudellisiin tarkoituksiin myönnetyt Euroopan yhteisöjen lainat (yhteisön ulkopuolisille maille myönnetty makrotaloudellinen rahoitusapu[3]) ja yhdessä Bretton Woods -instituutioiden kanssa maksutaseiden tukemiseen tarkoitetut lainat muille kuin EMUun kuuluville jäsenvaltioille, joilla on siirtymävaiheen ongelmia; ja

- mikrotaloudellisiin tarkoituksiin myönnetyt lainat (Euratom-lainat ja ennen kaikkea Euroopan investointipankin EIP:n myöntämä ulkoinen rahoitus[4]). Ulkosuhteisiin liittyvien hankkeiden takuurahasto, jäljempänä ’rahasto’[5], on kattanut nämä toimet vuodesta 1994 lähtien. Rahasto perustettiin muun muassa rajoittamaan talousarviovaikutuksia, joita syntyy unionin talousarviosta yhteisön ulkopuolisissa maissa taattujen lainanantotoimien takaussuorituksista (jos ulkopuolisesta maasta on tullut jäsenvaltio, riski katetaan kokonaisuudessaan unionin talousarviosta). Jos rahaston varat eivät riitä, turvaudutaan unionin talousarvioon.

Takuurahaston perustamisesta vuonna 1994 annettua neuvoston asetusta, jäljempänä ’rahastoasetus’[6], muutettiin ensimmäisen kerran vuonna 1999. Neuvoston asetusta muutettiin toistamiseen vuonna 2004. Muutoksen seurauksena toimia ei enää kateta rahastosta, jos yhteisön ulkopuolisesta maasta tulee jäsenvaltio. Kyseistä neuvoston asetusta muutettiin vielä vuonna 2007[7] perustamalla uusi rahoitusjärjestelmä. Yhteisön jäsenvaltioille myöntämät tai takaamat lainat katetaan suoraan unionin talousarviosta.

2. TAPAHTUMAT VIIMEISIMMÄN, 30.6.2008 ANNETUN KERTOMUKSEN JÄLKEEN

Makrotaloudellista rahoitusapua ei nostettu vuoden 2008 jälkipuoliskolla.

Uusi 22 miljoonan Yhdysvaltain dollarin suuruinen summa Euratom-lainaa varten nostettiin lokakuussa 2008.

Unkarille myönnetyn maksutaselainan ensimmäinen 2 000 miljoonan euron erä nostettiin joulukuussa 2008 (katso 3.5 kohta jäljempänä).

EIP oli sopinut yhteensä 5 943 miljoonan euron suuruisista, vuosia 2007–2013 koskevan yleisen valtuuden mukaisista rahoitustoimista (neuvoston päätös 2006/1016/EY). Maksuja suoritettiin vuoden 2008 jälkipuoliskolla yhteensä 2 052 miljoonaa euroa, josta 643 miljoonaa euroa vuosien 2007–2013 uuden yleisen valtuuden mukaisesti.

On huomattava, että parlamentin nostaman kanteen vuoksi yhteisöjen tuomioistuin kumosi 6. marraskuuta 2008 neuvoston päätöksen 2006/1016/EY sillä perusteella, että päätös olisi kuulunut tehdä kaksinkertaisen oikeusperustan nojalla. Kumotessaan päätöksen tuomioistuin määräsi, että ” päätöksen vaikutukset pysytetään Euroopan investointipankin sellaisen rahoituksen osalta, joka on toteutettu, kunnes kahdentoista kuukauden kuluessa tämän tuomion julistamispäivästä on tullut voimaan uusi päätös, joka on tehty asianmukaisen oikeusperustan eli sekä perustamissopimuksen 179 että 181 a artiklan nojalla ”. Komissio hyväksyi 14. tammikuuta 2009 Euroopan parlamentille ja neuvostolle esitettävän ehdotuksen KOM(2008) 910 kumotun päätöksen korvaamiseksi.

3. UNIONIN TALOUSARVIOSTA KATETTAVAT RISKIT

3.1. Riskin määrittely

Unionin talousarviosta katettavat riskit perustuvat arvioon riskialttiudesta ja johtuvat taattujen toimien jäljellä olevasta pääomasta ja koroista.

Jos maksuvelvollisuus laiminlyödään, toimet katetaan rahastosta silloin, kun ne liittyvät yhteisön ulkopuolisiin maihin (68 % takuiden kokonaismäärästä 31. joulukuuta 2008), ja suoraan unionin talousarviosta, jos mukana on jäsenvaltioita (loput 32 % takuiden kokonaismäärästä liittyy lainoihin, jotka myönnetään jäsenvaltioiden hankkeisiin tai hyödyttävät tällaisia hankkeita). Se, että huomattava osuus taatuista lainoista liittyy jäsenvaltioihin, johtuu viimeaikaisista laajentumiskierroksista[8] ja yhteisön keskipitkän ajan rahoitustukea koskevan järjestelyn panemisesta täytäntöön niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön euroa.

Unionin talousarviosta (joko suoraan tai rahaston kautta) katettavia riskejä on tässä kertomuksessa arvioitu kahdella eri menetelmällä:

- Lasketaan kyseisiin toimiin liittyvä jäljellä olevan pääoman kokonaismäärä tiettynä päivänä, kertynyt korko mukaan luettuna. Tällä menetelmällä voidaan arvioida unionin talousarviosta katettavan riskin suuruus tiettynä päivänä.

- Lasketaan enimmäismäärä, jonka yhteisö joutuisi maksamaan varainhoitovuonna, jos maksujen laiminlyönnit koskisivat kaikkia taattuja lainoja. Tämä on niin sanottu talousarvioon liittyvä lähestymistapa, jolloin lasketaan unionin talousarviosta katettava vuotuinen riski[9].

Taulukko 1: Katettu kokonaislainakanta 31. joulukuuta 2008 (miljoonaa euroa) |

Jäljellä oleva pääoma | Kertynyt korko | Yhteensä | % |

Jäsenvaltiot* |

Makrotaloudellinen rahoitusapu | 140 | 2 | 142 | 1 % |

Euratom | 433 | 8 | 440 | 2 % |

Maksutaselainat | 2 000 | 4 | 2 004 | 10 % |

EIP | 3 921 | 36 | 3 957 | 19 % |

Jäsenvaltiot yhteensä | 6 494 | 50 | 6 544 | 32 % |

Yhteisön ulkopuoliset maat |

Makrotaloudellinen rahoitusapu | 514 | 1 | 515 | 2 % |

Euratom | 53 | 7 | 60 | <1 % |

EIP | 13 480 | 129 | 13 609 | 66 % |

Yhteisön ulkopuoliset maat yhteensä | 14 047 | 137 | 14 184 | 68 % |

Yhteensä | 20 541 | 187 | 20 728 | 100 % |

* Tämä riski katetaan suoraan unionin talousarviosta, ja se kattaa Bulgarian ja Romanian, jotka liittyivät EU:hun 1. tammikuuta 2007. |

Komission yksiköiden valmisteluasiakirjan taulukoista A1–A4 löytyy tarkempia tietoja kyseisistä jäljellä olevista määristä, erityisesti enimmäismääristä, maksetuista määristä ja takuuasteista.

Unionin talousarviosta katettava jäljellä olevan pääoman ja korkojen kokonaismäärä kasvoi 3 627 miljoonalla eurolla 20 728 miljoonaan euroon verrattuna tilanteeseen 30. kesäkuuta 2008 (katso 3.5 kohta jäljempänä).

3.2. Jäsenvaltioihin liittyvät riskit

Jäsenvaltioihin liittyvät nykyiset riskit johtuvat ennen jäseneksi liittymistä myönnetyistä lainoista ja maksutasejärjestelyn ottamisesta käyttöön vuoden 2008 lopulla.

Vuonna 2009 jäsenvaltioihin liittyvä, unionin talousarviosta katettava enimmäisriski on 802 miljoonaa euroa. Taulukosta 2 käy ilmi, että jäljellä olevassa määrässä ensimmäisellä ja toisella sijalla ovat Romania ja Tšekki.

Taulukko 2: Jäsenvaltioiden sijoittuminen unionin talousarviosta katettavan enimmäisriskin suhteen vuonna 2009 (miljoonaa euroa) |

Sijoittuminen | Maa | 2009 | % |

1 | Romania | 264,5 | 33,0 % |

2 | Tšekki | 144,3 | 18,0 % |

3 | Bulgaria | 96,1 | 12,0 % |

4 | Unkari | 93,7 | 11,7 % |

5 | Puola | 85,8 | 10,7 % |

6 | Slovakia | 66,2 | 8,3 % |

7 | Slovenia | 26,2 | 3,3 % |

8 | Kypros | 9,5 | 1,2 % |

9 | Latvia | 7,3 | 0,9 % |

10 | Liettua | 6,4 | 0,8 % |

11 | Viro | 1,0 | 0,1 % |

12 | Malta | 0,7 | 0,1 % |

Yhteensä | 801,8 | 100,0 % |

Jäsenvaltioihin liittyvät riskit koskevat kaikkia ennen kahta viimeisintä laajentumiskierrosta myönnettyjä lainoja, joista viimeinen erääntyy vuonna 2038.

3.3. Yhteisön ulkopuolisiin maihin liittyvät riskit

Vuonna 2009 rahastosta katetaan yhteisön ulkopuolisiin maihin liittyvä, 1 494 miljoonan euron enimmäisriski. Jäljempänä on lueteltu kymmenen maata, joiden kokonaislainakanta on suurin. Niiden osuus oli 79 prosenttia rahastosta katetusta riskistä vuonna 2009. Kyseisten maiden sekä Montenegron, Georgian ja Ukrainan taloudellista tilannetta arvioidaan ja kommentoidaan komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa.

Taulukko 3: Kymmenen yhteisön ulkopuolista maata, jotka ovat merkittävimmät rahastosta katettavan enimmäisriskin suhteen vuonna 2009 (miljoonaa euroa) |

Sijoittuminen | Maa | 2009 | % enimmäisriskistä |

1 | Turkki | 293,4 | 19,6 % |

2 | Egypti | 208,7 | 14,0 % |

3 | Marokko | 137,1 | 9,2 % |

4 | Tunisia | 131,2 | 8,8 % |

5 | Etelä-Afrikka | 115,2 | 7,7 % |

6 | Brasilia | 80,8 | 5,4 % |

7 | Libanon | 70,6 | 4,7 % |

8 | Serbia | 57,0 | 3,8 % |

9 | Jordania | 45,8 | 3,1 % |

10 | Syyria | 46,6 | 2,4 % |

Nämä 10 maata yhteensä | 1 175,3 | 78,7 % |

Rahastosta katetaan 57 maan taatut lainat, joiden juoksuajat ulottuvat vuoteen 2038 saakka. Maakohtaiset tiedot esitetään komission yksiköiden valmisteluasiakirjan taulukossa A2.

3.4. Unionin talousarviosta katettu yleinen riski

Unionin talousarviosta katetaan vuonna 2009 yhteensä 2 296 miljoonaa euroa eli kyseisellä ajanjaksolla erääntyvät määrät. Jäsenvaltioiden osuus on 35 prosenttia (ks. komission yksiköiden valmisteluasiakirjan taulukko A2).

3.5. Riskien kehitys

- Maksutasejärjestely

Jäsenvaltioihin liittyvä kokonaisriski kasvoi vuonna 2008, kun keskipitkän ajan rahoitustukea koskevaa yhteisön järjestelyä alettiin hyödyntää. Kyseisen rahoitusjärjestelyn avulla voidaan myöntää lainoja yhdelle tai useammalla jäsenvaltiolle, jotka eivät ole vielä ottaneet käyttöön euroa ja joilla on vaikeuksia vaihtotaseensa kanssa tai joita sellaiset vaikeudet uhkaavat vakavasti.

Euroalueeseen kuulumattomille jäsenvaltioille maksutasejärjestelyn nojalla myönnettävien lainojen enimmäismäärää nostettiin 12 miljardista eurosta 25 miljardiin euroon 2. joulukuuta 2008[10].

Vuoden 2008 jälkipuoliskolla myönnettiin Unkarille ensimmäinen, 6 500 miljoonan euron laina ja sopimus allekirjoitettiin[11]. Ensimmäinen 2 000 miljoonan euron erä nostettiin joulukuussa 2008 ja seuraava samansuuruinen erä maaliskuussa 2009. Vuoden 2009 aikana on suunniteltu nostettaviksi vielä kaksi erää, joiden yhteissumma on 2 500 miljoonaa euroa

Vuoden 2009 alkupuolella myönnettiin Latvialle toinen laina[12], jonka arvo on enintään 3 100 miljoonaa euroa. Se nostetaan useana eränä vuonna 2009.

Euroalueeseen kuulumattomille jäsenvaltioille myönnettävien jäljellä olevien määrien rajaa nostettiin 18. toukokuuta 2009[13] 25 miljardista eurosta 50 miljardiin euroon.

- Makrotaloudellisen rahoitusavun lainat

Neuvosto tekee erillisen päätöksen kustakin yhteisön ulkopuolisille maille myönnettävästä makrotaloudellisen rahoitusavun lainasta. Makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisestä Libanonille 10 päivänä joulukuuta 2007 tehdyn neuvoston päätöksen 2007/860/EY mukaisesti myönnettävä rahoitusapu koostuu 50 miljoonan euron lainoista ja enintään 30 miljoonan euron avustuksista. Laina nostetaan kahtena yhtä suurena eränä vuonna 2009.

- Euratom-lainat

Euratomin lainanannolle jäsenvaltioille tai tietyille lainakelpoisille yhteisön ulkopuolisille maille (Venäjän federaatiolle, Armenialle ja Ukrainalle) on asetettu 4 miljardin euron enimmäismäärä, josta on jo käytetty noin 85 prosenttia. Jäljellä on noin 600 miljoonaa euroa. Lainanantoa Ukrainan Energoatomille koskevan nykyisen, vuonna 2004 allekirjoitetun lainasopimuksen mukaisesti (83 miljoonan Yhdysvaltain dollarin suuruista lainanjärjestelysopimusta vastaava euromäärä) nostettiin 10. lokakuuta 2008 uusi 22 miljoonan Yhdysvaltain dollarin erä.

- EIP-lainat

Edellinen EIP:n yleinen valtuus päättyi 31. heinäkuuta 2007. Kyseiseen päivään mennessä oli sovittu määristä, jotka vastaavat yhteensä 98 prosenttia valtuuden mukaisesta enimmäismäärästä (20 060 miljoonaa euroa – ks. komission yksiköiden valmisteluasiakirjan taulukko A5). Nostamatta oli 31. joulukuuta 2008 yhteensä 5 307 miljoonaa euroa, ja summa pitäisi nostaa 10 vuoden kuluessa kyseisen valtuuden päättymisestä, sillä yhteisön takuu ei ole enää voimassa tämän jälkeen[14].

Tärkein unionin talousarviosta tulevaisuudessa katettavaan riskiin vaikuttava tekijä on vuosia 2007–2013 koskevan yleisen valtuuden perusteella EIP:lle myönnetty yhteisön takuu. Yhteisön takuun enimmäismäärä on 65 prosenttia EIP:n rahoitustoimien puitteissa maksettujen lainojen ja myönnettyjen takausten kokonaismäärästä, josta on vähennetty takaisin maksetut määrät ja johon on lisätty kaikki lainoihin ja takauksiin liittyvät määrät. Enimmäismäärä on 27 800 miljoonaa euroa[15]. Tämän valtuuden nojalla oli sovittu 31. joulukuuta 2008 mennessä yhteensä 5 943 miljoonan euron määrästä, josta 5 053 miljoonaa euroa oli tuona ajankohtana vielä nostamatta (ks. komission yksiköiden valmisteluasiakirjan taulukko A6).

4. MAKSUJEN LAIMINLYÖNTI, TALOUSARVIOTAKAUSTOIMET JA MAKSURÄSTIT

4.1. Maksut kassavaroista

Komissio käyttää kassavarojaan välttääkseen maksujen myöhästymisen ja siitä aiheutuvat varainhankinnan kustannukset silloin, kun velallisen maksu komissiolle myöhästyy[16].

4.2. Unionin talousarviosta suoritetut maksut

Talousarvion momentilta 01 04 01 ”Lainanannon yhteydessä annetut Euroopan yhteisön takaukset” ei pyydetty määrärahoja, sillä vuoden 2008 jälkipuoliskolla ei tapahtunut maksujen laiminlyöntejä.

4.3. Maksut ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustetusta takuurahastosta

Jos yhteisön myöntämän tai takaaman lainan saajan (yhteisön ulkopuolisen maan) maksut myöhästyvät, suorittamatta jäänyt maksu katetaan rahastosta kolmen kuukauden kuluessa eräpäivästä.[17]

Rahastosta ei suoritettu maksuja vuoden 2008 jälkipuoliskolla.

5. ULKOSUHTEISIIN LIITTYVIEN HANKKEIDEN TAKUURAHASTO

5.1. Takaisinperityt määrät

Argentiinan tasavallalta perittiin takaisin 1 448 433,44 Yhdysvaltain dollaria sakkokorkoa 12. joulukuuta 2008.

Rahastolla ei ollut maksurästejä perittävinään 31. joulukuuta 2008.

5.2. Varat

Rahaston nettovarat[18] olivat 1 182 717 413 euroa 31. joulukuuta 2008.

5.3. Tavoitesumma

Rahaston on saavutettava tarkoituksenmukainen taso (tavoitesumma), joksi on vahvistettu 9 prosenttia kustakin toimesta aiheutuvien jäljellä olevien pääomasitoumusten (kertyneillä koroilla lisätystä) kokonaismäärästä. Rahastoasetuksen mukainen rahaston varojen (1 182 717 413 euroa) ja jäljellä olevien pääomasitoumusten[19] (14 183 712 379 euroa) suhde on kasvanut hieman 8,29 prosentista 30. kesäkuuta 2008 aina 8,34 prosenttiin 31. joulukuuta 2008.

Vuoden 2008 lopussa rahaston varat alittivat tavoitesumman. Neuvoston 30. tammikuuta 2007 hyväksymien, rahoitusjärjestelmää koskevien uusien sääntöjen[20] mukaisesti vuoden 2010 alustavaan talousarvioesitykseen sisällytettiin 93 100 000 euroa. Summa siirretään talousarviosta rahastolle tammikuussa 2010.

6. RISKIEN ARVIOINTI: RISKIALTTEIMPIEN YHTEISÖN ULKOPUOLISTEN MAIDEN TALOUKSIEN TILA

6.1. Tavoitteet

Tässä kertomuksessa on tähän mennessä esitetty tietoja unionin talousarviosta katettavien riskien määrällisestä puolesta. Olisi kuitenkin myös arvioitava riskien laatu, joka riippuu toimen lajista ja lainansaajien tilanteesta (ks. edellä oleva 3.3 kohta).

6.2. Riskinarviointimenetelmät

Tässä kertomuksessa esitetty riskiarvio perustuu tietoihin takuulainoja saaneiden maiden taloustilanteesta, keskinäisestä sijoittumisesta enimmäisriskin suhteen ja muista tiedossa olevista tunnusluvuista. Arviointi ei sisällä arvioita ennakoiduista tappioista ja takaisin perityistä määristä, sillä ne ovat väistämättä erittäin epävarmoja.

Komission yksiköiden valmisteluasiakirjan taulukoissa esitetyt maariski-indikaattorit osoittavat laiminlyötyjen maksujen riskien kehityksen. Analyysi löytyy kyseisen valmisteluasiakirjan 2 osasta, ja se koskee maita, joista aiheutuu vuonna 2009 suurin riski unionin talousarviolle, sekä maita, joiden osalta vaikutus kohdistuu suoraan yhteisön talousarvioon (makrotaloudellinen rahoitusapu ja Euratom-lainat).

[1] Edellinen kertomus unionin talousarviosta katettavien takauksien käytöstä 30. kesäkuuta 2008 löytyy viitteillä KOM(2009) 68 ja SEC(2009) 159.

[2] SEC(2009) 1063.

[3] Makrotaloudellista rahoitusapua voidaan myös antaa yhteisön ulkopuolisille maille myönnettävinä avustuksina. Lisätietoja makrotaloudellisesta rahoitusavusta on komission kertomuksissa KOM(2008) 590 ja SEC(2008) 2504.

[4] EIP:n valtuuksia koskevat tiedot ovat komission yksiköiden valmisteluasiakirjan taulukossa A1, ja viittaukset oikeusperustoihin luetellaan saman valmisteluasiakirjan taulukossa A4.

[5] Viimeisin rahaston toimintaa koskeva kertomus, ks. KOM(2006) 695 ”Kertomus takuurahaston toiminnasta” ja liitteenä oleva komission yksiköiden valmisteluasiakirja (SEC(2006) 1460).

[6] Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2728/94, annettu 31 päivänä lokakuuta 1994, takuurahaston perustamisesta ulkosuhteisiin liittyville hankkeille (EYVL L 293, 12.11.1994, s. 1).

[7] Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 89/2007, annettu 30 päivänä tammikuuta 2007 (EUVL L 22, 31.1.2007, s.1).

[8] Lainoista johtuvat riskit siirretään rahastoasetuksen 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti rahastolta unionin talousarvioon, kun maasta tulee jäsenvaltio.

[9] Tässä laskentamenetelmässä otetaan huomioon ainoastaan erääntyneet maksut, ei koko lainakantaa, jota maksujen laiminlyönnit koskevat (ks. myös komission yksiköiden valmisteluasiakirjan 1 kohta).

[10] Neuvoston asetus (EY) N:o 1360/2008, annettu 2 päivänä joulukuuta 2008, järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille annetun asetuksen (EY) N:o 332/2002 muuttamisesta.

[11] Neuvoston päätös 09/102/EY, tehty 4 päivänä marraskuuta 2008.

[12] Neuvoston päätös 09/290/EY, tehty 20 päivänä tammikuuta 2009.

[13] Neuvoston asetus (EY) N:o 431/2009, annettu 18 päivänä toukokuuta 2009, järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille annetun asetuksen (EY) N:o 332/2002 muuttamisesta.

[14] Ks. EY:n ja EIP:n välillä 30. elokuuta / 2. syyskuuta 2005 allekirjoitetun, oikaistun ja muutetun takaussopimuksen 1.06 artikla.

[15] Jaettu perusmäärään, jonka kiinteä enimmäismäärä on 25 800 miljoonaa euroa, ja valinnaiseen 2 000 miljoonan euron valtuuteen, josta neuvosto päättää.

[16] Ks. yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 12 artikla.

[17] Tarkempia tietoja komission yksiköiden valmisteluasiakirjan 1.4.3 kohdassa.

[18] Rahaston kokonaisvarat, joista on vähennetty menojäämät (EIP-maksut ja tilintarkastajien palkkiot).

[19] Kertyneet korot mukaan luettuina.

[20] Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 89/2007, annettu 30 päivänä tammikuuta 2007 (EUVL L 22, 31.1.2007, s. 1).