Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Liittymistä edeltävän strategian lujittaminen"

(98/C 157/14)

Talous- ja sosiaalikomitea päätti täysistunnossaan 11. joulukuuta 1997 antaa työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti lausunnon aiheesta "Liittymistä edeltävän strategian lujittaminen".

Asian valmistelusta vastannut ulkosuhteiden, kauppapolitiikan ja kehitysyhteistyön jaosto antoi lausuntonsa 13. maaliskuuta 1998. Esittelijä oli Filip Hamro-Drotz.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 25. 26. maaliskuuta 1998 (25. päivän istunto) pitämässään 353. täysistunnossa seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 98 ääntä puolesta, 1 vastaan ja 1 pidättyi äänestyksestä.

1. Johdanto

Luxemburgin Eurooppa-neuvosto teki joulukuussa 1997 tarpeelliset päätökset laajentumisprosessin yleiseksi käynnistämiseksi. Päätökset perustuvat komission asianomaisiin lausuntoihin (), ministerineuvoston 27.11.1997 ja 8.12.1997 tekemiin päätöksiin sekä puheenjohtajiston Eurooppa-neuvostolle antamaan kertomukseen. Taustalla on myös komission tekemät raportit hakijamaiden taloudellisesta tilasta ja kehitysnäkymistä ().

Eurooppa-neuvoston päätelmissä korostetaan aiheen suurimpia haasteita: "Tulevina vuosina tulee valmistaa hakijamaat unioniin liittymistä varten ja varmistaa, että unioni on kunnolla valmistautunut laajentumiseen " ().

Komissio on ryhtynyt asiaankuuluviin valmisteluihin ja valmistelustrategiaa ryhdyttiin saattamaan voimaan maaliskuussa 1998.

Liitteessä on esitetty lujitetun valmistelustrategian ydinkohdat ja ajankohtainen tilanne.

2. TSK:n aiempi aiheeseen liittyvä toiminta

Yhdentyvä Eurooppa, jossa tulevien sukupolvien elin- ja toimintaolosuhteet paranevat, on aina kuulunut talous- ja sosiaalikomitean toiminnan perustavoitteisiin.

Komitea on tällä perusteella viime vuosina osallistunut tiiviisti EU:n toimintaan suhteiden tiivistämiseksi KIE-maihin. Tämä on saanut etusijan komitean toiminnassa. Komitea on valmistellut ja hyväksynyt lukuisia lausuntoja ja kertomuksia antaakseen rakentavia neuvoja niille EU:n viranomaisille, jotka ovat tämän haasteen edessä.

Talous- ja sosiaalikomitea on viime vuosina osallistunut KIE-maiden kanssa tehtävän yhteistyön tiivistämiseen myös mm. kuulemalla useita kertoja (Brysselissä, Varsovassa, Tallinnassa jne.) hakijamaiden talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoiden edustajia. Komitea on tavannut näitä edustajia muissakin toimintaansa liittyvissä yhteyksissä valmistellakseen lausuntoja. Se järjesti tapaamisen esimerkiksi Wienin ja Helsingin "Kansalaisten Eurooppa" -konferenssien aikana. Komitea on lisäksi luonut ja voimistanut kahdenkeskisiä yhteyksiä näistä maista tulevien ryhmittymien kanssa muun muassa perustamalla yhteisiä neuvoa-antavia komiteoita eräiden maiden toimijoiden kanssa. Tehdyt havainnot ja päätelmät on rekisteröity erikseen ja ne on otettu asianmukaisesti huomioon komitean em. lausunnoissa ja kertomuksissa.

3. Päätelmät ja suositukset

Tämän lausunnon tarkoituksena on antaa neuvoja, ehdottaa toimenpiteitä ja painopisteitä Euroopan unionin aloittaessa liittymistä edeltävän strategian lujittamisen maaliskuussa 1998.

Lausunto tukeutuu TSK:n aikaisemmissa asiaa koskevissa lausunnoissa esittämiin päätelmiin toistamatta niitä tai viittaamatta suoraan niihin. Koska komitean tarkoituksena on jatkaa osallistumistaan unionin laajentumisen valmisteluprosessiin, keskitytään tässä lausunnossa komitean mielestä prosessin aloittamisvaiheen kannalta keskeisimpiin kysymyksiin.

3.1. TSK yhtyy Eurooppa-neuvoston esittämiin liittymisprosessin keskeisimpiin periaatteisiin, mm.: hakijamaat osallistuvat liittymisprosessiin yhtäläisin edellytyksin ja kriteerein, kukin hakijamaa etenee omaa tahtiaan valmistautumistasonsa mukaisesti, liittymisneuvottelujen käynnistäminen edellyttää, että hakijamaa täyttää Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston päättämät kriteerit, ja että hakijamaa on siirtänyt unionin säännöstön osaksi kansallista lainsäädäntöään ja että sitä tosiasiallisesti myös sovelletaan liittymisen ajankohtana.

Kaikkien osapuolten tavoitteena tulee olla, että liittymisen yhteydessä voidaan ainoastaan poikkeustapauksissa hyväksyä tilapäisiä siirtymätoimenpiteitä.

Nämä periaatteet korostavat liittymistä edeltävän strategian lujittamisen merkitystä ja TSK:n mielestä tuleva laajentuminen tulee pääosiltaan riippumaan siitä, miten hyvin tämän strategian voimaansaattamisessa onnistutaan alusta alkaen.

3.2. TSK kannattaa myös liittymistä edeltävän lujitetun strategian rakennetta, mutta haluaa kiinnittää huomiota seuraaviin kohtiin:

liittymistä valmistelevan maakohtaisen kumppanuuden mahdollisimman konkreettinen ja realistinen määrittely tulee olemaan avainasemassa ja sen valmistelujen ja voimaansaattamisen merkitystä tulee tämän vuoksi painottaa. Tätä varten tulee hakijamaakohtaisesti asettaa selkeitä poliittisia, taloudellisia, sosiaalisia (mm. työllisyyden huomioonottavia) ja sektorikohtaisia (mm. maatalouden ja ympäristön osalta) sekä alueelliseen yhteistyöhön tähtääviä tavoitteita. TSK toteaa tyydytyksellä, että komission 4.2.1998 ehdottamat maakohtaiset kumppanuuslinjaukset seuraavat näitä periaatteita. Keskeistä huomiota tulee kiinnittää kumppanuuksien seurantaan, raportointiin niiden toteutumisesta ja toimintaohjelmien tarkistamiseen, mistä todennäköisesti kehittyy jatkuva prosessi;

kumppanuusprosessissa, joka useassa tapauksessa todennäköisesti kestää kauan, tulee kiinnittää huomiota myös siihen tosiasiaan, että unionin acquis muuttuu jatkuvasti mm. unionin sisäisen koheesion, sisämarkkinoiden toimivuuden lujittamisen ja rahaliiton toteutumisen mukaan. Hakijamaissa on aikaansaatava yhteistyössä riittävästi sopeutumiskykyä myös näihin muutoksiin. Samalla tulee varmistaa, ettei unionissa saavutettua acquis'ta vaaranneta ja ettei unionin sisäinen koheesio heikkene laajentumisvalmistelujen ja aikanaan toteutettavan laajentumisen yhteydessä tai näiden seurauksena;

on syytä äärimmäisen tarkasti jatkuvasti arvioida ja seurata laajentumisvalmistelujen rahoitusedellytyksiä sekä välttää päätöksiä jotka johtaisivat kestämättömiin rahoituksellisiin seuraamuksiin sekä valmistelujen aikana että liittymisten jälkeen. Toimintasuunnitelmien tulee rakentua realistiseen rahoituskehykseen ja olemassaoleviin tai tiedossaoleviin varoihin. Uusia rahoituslähteitä tulee pyrkiä ottamaan käyttöön, mm. vakiinnuttamalla pankkijärjestelmiä ja vahvistamalla pörssimarkkinoita, joiden avulla voidaan houkutella sekä koti- että ulkomaista yksityistä pääomaa. Mutta samalla tulee sopia tällaisen rahoituksen tarkoista ehdoista, hakijamaiden takaisinmaksusuunnitelmista, yksityisten investointien turvasta jne. Vakaan omistusoikeuden aikaansaaminen on edellytys viimeksimainitulle asialle. On oikein, että rahoitustarve ja -kohteet (mm. ympäristöparannukset) määritellään maakohtaisesti jatkuvasti tarkoin, pääasiallisten tarpeiden ja tilannekohtaisen edistymisen pohjalta. Rahoituksen tulee perustua siihen, miten maa on edistynyt prosessissa. Pharen ja eri rahastojen uusia instrumentteja tulee myös jatkuvasti kehittää tuen tehokkuuden parantamiseksi ja hyvin toimiva koordinaatio eri rahoitusvälineiden kesken on varmistettava alusta alkaen. Euroopan Investointipankin laina- ja Euroopan Investointirahaston takausmahdollisuuksia tulee lisätä ja jo aloitettua yhteistyötä tulee kehittää EBRD:n ja Maailmanpankin kanssa;

koska on todennäköistä, että laajentumisen valmisteluprosessi tulee olemaan hyvin monivivahteinen ja raskas sekä etenemään eritahtisesti, on unionin hallinnointi tehtävä alusta alkaen mahdollisimman kestäväksi, ja siihen tulee varata riittävästi resursseja. Valmistelu- ja päätöksentekoprosessi on tehtävä avoimeksi ja yhdenmukaiseksi prosessiin osallistuvien eri yksiköiden kesken.

3.3. Komitea kannattaa varauksetta myös Kyprosta koskevaa liittymistä edeltävää strategiaa siinä muodossa kuin se Luxemburgissa määriteltiin. TSK kannustaa kaikkia osapuolia edesauttamaan Kyproksen kahden väestöryhmän suhteiden saamista toimiviksi. Se auttaisi luomaan uudelleen väestöryhmien välisen luottamuksen.

3.4. TSK kehottaa EU:ta ja Turkkia voimistamaan määrätietoisesti ja aktiivisesti yhteistyötään. Tavoitteena on edistää olosuhteita siten, että Turkkia koskevaa liittymistä edeltävää strategiaa voidaan mahdollisimman pian vahvistaa.

Komitea aikoo avustaa tätä prosessia mm. TSK:n ja Turkin eri etupiirien edustajien välisen neuvoa-antavan sekakomitean toiminnan kautta.

3.5. Euroopan unionin tulee myös kiinnittää yleisemmin laajentumisvalmistelujen edetessä enenevästi huomiota rajatylittävän ja alueyhteistyön kehittämiseen sekä hakijamaiden kesken että näiden lähinaapureihin, jotka pysyvät EU:n ulkopuolella.

On vaikutettava siihen, että hakijamaiden keskinäiset taloudelliset, yhteiskunnalliset, kulttuuriset ja poliittiset yhteydet eivät pääse katkeamaan, vaan vahvistuvat. Komitea ehdottaa, että Euroopan unioni jatkaa toimintasuunnitelmien muodossa antamaansa vahvaa tukea hakijamaiden välisen kauppavaihdon ja yhteistyön kehittämiselle etenkin raja-alueilla ja naapurivaltioiden kesken.

3.6. TSK yhtyy Eurooppa-neuvoston toteamukseen, että laajentuminen riippuu myös unionin omasta valmiudesta ottaa uusia jäseniä ja sen toimielinten toiminnan parantamisesta Amsterdamin sopimuksen määräysten mukaisesti. Tätä asiaa koskevaa hallitusten välistä konferenssia nykyisten jäsenten kesken tulee valmistella liittymistä edeltävän strategian voimaansaattamisen rinnalla siten, että myös hakijamaat tuntevat ajoissa nämä järjestelyt.

Tämän ohella on huolehdittava siitä, että laajentuminen hyödyntää mahdollisimman hyvin ja tasapainoisesti Unionin kaikkia osia, ja että jäsenmaissa on hyvää tietoa ja aktiivista julkista keskustelua laajentumisen eduista ja seuraamuksista.

Tuleva laajentuminen on syytä ottaa asianmukaisesti huomioon myös EU:n toiminnassa suhteiden kehittämiseksi ulkopuolisten tahojen kanssa sekä sen osallistumisessa vireilläoleviin neuvotteluihin eri kansainvälisillä foorumeilla, mm. WTO:ssa.

Myös laajentumisen vaikutus TSK:hon, sen kokoonpanoon, toimintaan ja sisäisiin menettelytapoihin on tässä yhteydessä otettava käsittelyyn; komitea on valmis esittämään asiasta oman näkemyksensä.

3.7. Liittymistä edeltävä lujitettu strategia tulee keskittymään kahteen pääasialliseen kohteeseen:

a) hallinto- ja oikeusjärjestelmien toimintakyvyn tehostamiseen ja

b) unionin säännöstön siirtämiseen kansalliseen lainsäädäntöön ja sen täytäntöönpanoon liittyvien investointien tehostamiseen. Viimeksi mainitun kohdan tavoitteena on parantaa hakijamaan sekä taloudellisiin että sosiaalisiin arvoihin perustuvaa kansainvälistä kilpailukykyä ja sen valmiutta ottaa menestyksellisesti vastaan EU-jäsenyyden mukanaan tuoma yhteismarkkinoiden koveneva kilpailu myös omilla kotimarkkinoillaan. Se edellyttää myös hakijamaiden infrastruktuurien vahvistamista laajalla rintamalla ja näiden maiden sisällyttämistä toimiviin euroopanlaajuisiin kuljetusverkostoihin. Näin vaikutetaan myös työllisyyteen, hyvinvointiin ja työelämän olosuhteisiin.

Strategian pääasiallisina haasteina on valmistaa hakijamaita jäsenyyteen unionissa sekä valmistaa unionia itseään ja sen nykyisiä jäsenmaita laajentumiseen. Sekä unionin jäsenmaiden että hakijamaiden kansalaisten, elinkeinoelämän ja muiden toimijoiden hyvä tietämys tulevasta laajentumisesta, EU-jäsenyydestä ja näiden seurauksista on tässä mielessä avainasemassa.

Tämän johdosta TSK kehottaa Unionia saattamaan lujitettu liittymistä edeltävä strategia voimaan laajalla rintamalla sisällyttämällä myös sen taloudellisia ja sosiaalisia toimijoita tähän prosessiin sekä kannustamalla hakijamaita samanlaisiin järjestelyihin. Elinkeinoelämän, palkansaajien, maatalouspiirien, kuluttajien ja muiden varteenotettavien yhteiskunnallisten eturyhmien näkemykset on syytä ottaa huomioon olosuhteisiin sopivan yhteiskunnallisen vuoropuhelun avulla ja näitä piirejä tulisi kytkeä laajentumisvalmisteluihin sekä kansallisella että kansainvälisellä tasolla. TSK on vakuuttunut siitä, että alkuun pannun laajentumisprosessin onnistumisen mahdollisuudet kasvavat merkittävästi, kun näiden piirien näkemyksiä kuullaan liittymistä edeltävästä strategiasta, liittymistä valmistelevien kumppanuusohjelmien sisällöstä, toteuttamisesta ja seurannasta sekä tähän liittyvästä Phare-hallinnosta kyseisten piirien tietoa, kokemusta, yhteyksiä ja näkemyksiä hyödyntäen.

EU:n jäsenmaissa käytävien yhteiskunnallisten vuoropuhelujen mukaisten järjestelyjen voimistaminen hakijamaissa kestävällä tavalla, kumppanuuksien sisällön sekä EU-jäsenyyden mukanaan tuomien ehtojen selittäminen hakijamaiden eri piireille edellyttää näiden toimijoiden osallistumista prosessiin. Toimivaan talouteen kuuluvat myös toimivat työmarkkinat ja toimiva yhteiskunnallinen vuoropuhelu vakaiden ja itsenäisesti toimivien etupiirien, kuten elinkeinoelämän, palkansaajien, maatalouspiirien sekä näiden ja valtiovallan kesken. Toimivan talouden, kansalaisyhteiskunnan, demokratian ja oikeusvaltion periaatteisiin perustuvien uudistusprosessien tulee siten muodostaa keskeinen osa valmistelustrategiassa, ja näitä koskevia rakenteita, tietotaitoa ja muita järjestelyjä tulee luoda ja kehittää hakijamaissa. EU-maiden yhteiskunnallisten toimijoiden panostus ja tuki tähän on korvaamaton. Samalla osallistuminen valmistaa EU:n ja sen nykyisten jäsenmaiden ao. toimijoita unionin laajentamiseen. TSK:n mielestä EU:n ja sen jäsenmaiden ao. toimijoilta tulee edellyttää vastuuta niiden osallistuessa prosessiin asetettujen laajentumistavoitteiden saavuttamiseksi. TSK:lla voi olla keskeinen rooli laajentumista valmistelevassa strategiassa ja edellämainituissa kysymyksissä. Komitea esittää, että EU tätä varten tukee sen jatkopyrkimyksiä solmia valmisteluprosessin puitteissa nykyistä läheisempiä ja toimivia, sekä monen- että kahdenkeskisiä suhteita hakijamaiden yhteiskunnallisiin toimijoihin.

TSK aikoo tässä mielessä saamiensa kokemusten ja yhteyksien perusteella antaa aiheesta lisälausuntoja ja vahvistaa strukturoitua vuoropuheluaan mm. järjestämällä vuotuisia kuulemistilaisuuksia ehdokasmaiden toimijoiden kanssa ja myös tiivistämällä eri tavalla kahdenvälisiä säännöllisiä yhteyksiään ao. toimijoihin yksittäisissä hakijamaissa.

Tarkoituksena on kuulla hakijamaiden yhteiskunnallisten toimijoiden näkemyksiä valmistelustrategiasta ja kumppanuuksista sekä näiden toimivuudesta ja parantamistarpeista, selittää valmisteluprosessin eri tekijöiden tavoitteita ja ehtoja, parantaa vuorovaikutusta, tukea tarpeellisten yhteiskunnallisten rakenteiden luomista hakijamaissa sekä kanavoida tästä toiminnasta syntyviä näkemyksiä EU:n asiaa hoitaville elimille. Tavoitteena on tukea näin EU:n vireillä olevia laajentumisvalmisteluja.

TSK esittää, että EU hyväksyy tämän toiminnan liittymistä edeltävän strategian lujittamisen institutionaaliseksi osaksi.

Bryssel, 25. maaliskuuta 1998.

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Tom JENKINS

() Agenda 2000, vol I ja II sekä yhteenvedot ja päätelmät jäsenyyshakemuksista. Komission ehdotus Neuvoston asetukseksi (EY/Euratom) avusta EU:n jäsenyyttä hakeneille KIE-maille osana liittymistä valmistelevaa strategiaa.

() European Economy, Supplement C N 3 and 4 (ISSN 1027-2097).

() C/97/400.

LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon

EU:n uusien jäsenvaltioiden mukaantulon valmistelu sovitun viitekehyksen keskeinen sisältö

1. EU:n laajentumisen valmisteluohjelman kolme tärkeintä toimenpidettä

Luxemburgin Eurooppa-neuvosto sopi joulukuussa 1997 seuraavista kolmesta tärkeimmästä toimenpiteestä laajentumisen valmisteluja varten:

1) Järjestetään vuotuinen Eurooppa-konferenssi [ensimmäinen pidettiin 12.3.1998], johon osallistuvat EU:n jäsenvaltiot ja ne Euroopan maat, jotka haluavat liittyä siihen ja joilla on samat arvot ja sisä- ja ulkopoliittiset tavoitteet. Aluksi EU kutsui konferenssiin jäsenyyttä hakeneet KIE-maat, Turkin ja Kyproksen.

Konferenssista tulee monenvälinen poliittisen neuvottelun foorumi, jossa käsitellään osanottajia yleisesti kiinnostavia kysymyksiä sekä laajentaa ja syventää heidän yhteistyötään ulko- ja turvallisuuspolitiikassa, oikeus- ja sisäasioissa ja muilla yhteistä etua koskevilla aloilla, erityisesti taloudellisissa kysymyksissä ja alueyhteistyössä.

2) Käynnistetään [30.3.1998] Euroopan unionin perustamissopimuksen O artiklaan perustuva liittymis- ja neuvotteluprosessi, johon osallistuvat 10 jäsenyyttä hakenutta KIE-maata ja Kypros ("15+11 -suunnitelma"). Tämä prosessi koostuu seuraavista osista:

a) Hakijamaille vahvistetaan yhtenäinen puitejärjestelmä, ja unionin jäsenvaltiot ovat aina tarvittaessa yhteydessä hakijamaihin. [Neuvosto hyväksyi 26.1.1998 yleistä puitejärjestelmää koskevan asetuksen.]

b) Toteutetaan liittymistä edeltävän strategian lujittaminen, jonka avulla 10 hakijamaata voivat tulla unionin jäseniksi. Strategian päätekijät ovat liittymiskumppanuudet ja liittymistä edeltävän tuen lisääminen (ks. luku 2). Kyprokselle esitettiin erityistä, hieman erilaista liittymistä edeltävää strategiaa. [Vuonna 1999 suoritetaan strategian ensimmäinen yleistarkistus.]

c) Komission lausunnot (Agenda 2000 liitteineen) muodostavat lähtökohdan, ja liittymisneuvottelut järjestetään seuraavasti:

EU järjestää [30.3.1998] kahdenvälisiä hallitustenvälisiä konferensseja aloittaakseen liittymisneuvottelut Kyproksen, Unkarin, Puolan, Viron, T Osekin tasavallan ja Slovenian kanssa jäsenyyden ehdoista.

Jäsenvaltiot päättävät Coreperin ehdotuksesta viipymättä yleisistä neuvottelupuitteista, joissa määritellään yksityiskohtaiset menettelylliset järjestelyt tulevia neuvotteluja varten. [Neuvosto päätti näistä lähtökohdista kokouksessaan 13. 14.3.1998.]

EU nopeuttaa (samanaikaisesti edellisessä kohdassa mainittujen toimien kanssa), erityisesti unionin säännöstön analyyttisen tarkastelun ("screening") avulla, neuvottelujen valmistelua Romanian, Slovakian, Latvian, Liettuan ja Bulgarian kanssa. [3.4.1998 alkaen.]

d) Otetaan käyttöön komission säännöllisesti antamiin raportteihin perustuva seurantamenettely, jonka avulla tarkastellaan jäsenyyttä hakeneiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden edistymistä. Tällöin voidaan antaa suositus kahdenkeskisten hallitustenvälisten konferenssien aloittamiseksi. [Ensimmäinen raportti tehdään vuoden 1998 lopussa.]

3) Tarjotaan Turkille erityisstrategiaa, jolla vahvistetaan, että Turkin liittyminen unioniin on mahdollista. EU:n ja Turkin assosiaationeuvosto tarkistaa strategian erityisesti assosiaatiosopimuksen 28 artiklan pohjalta. [Komissio on maaliskuussa täydentänyt tätä strategiaa tekemällä ehdotuksia yhteistyön tiivistämiseksi useissa erityiskysymyksissä.]

2. Liittymistä edeltävän strategian lujittamisen keskeinen sisältö

Vuoden 1995 Essenin Eurooppa-neuvosto laati Eurooppa-sopimuksiin perustuvan liittymistä valmistelevan strategian ja aloitti suunnitelmallisen vuoropuhelun ja tuen jakamisen Phare-ohjelman kautta. Dublinin Eurooppa-neuvosto päätti vuonna 1996, että strategiaa tulee vahvistaa ja laajentaa koskemaan kaikkia hakijamaita.

Luxemburgin Eurooppa-neuvostossa tehtyjen päätösten perusteella Eurooppa-sopimukset ovat unionin ja jäsenyyttä hakeneiden 10 KIE-maan välisten suhteiden pohjana. [Myös kolmea Baltian maata koskevat sopimukset tulivat voimaan 1.2.1998.] Liittymistä edeltävää strategiaa kuvataan yksityiskohtaisemmin komission Agenda 2000-asiakirjassa ().

Lujitetun liittymistä valmistelevan strategian tarkoitus on mahdollistaa kaikkien jäsenyyttä hakeneiden KIE-maiden valmistautuminen jäsenyysneuvotteluihin ja jäsenyyteen sekä yhteisön säännöstön omaksuminen mahdollisimman suurelta osin jo ennen jäsenyyttä.

Strategia keskittyy a) liittymistä valmistelevaan kumppanuuteen ja b) liittymistä valmistelevan tuen lisäämiseen.

Liittymistä valmisteleva (maakohtainen) kumppanuus on lujitetun liittymistä valmistelevan strategian keskeinen tekijä. Päämääränä on avustaa yksittäistä hakijamaata käyttämällä kaikkia avun muotoja, jotka perustuvat yksityiskohtaisesti muotoiltuun tärkeysjärjestykseen ja komission valmistelemiin sekä EU:n ja asianomaisen hakijamaan vuosittain hyväksymiin toimintaohjelmiin. Taloudellinen apu, jota annetaan erityisesti Phare-ohjelman kautta, kytketään hakijamaan edistymiseen ja tarkemmin sanoen sen edistymiseen yhteisön säännöstön voimaan saattamisessa.

Neuvosto päättää viipymättä kumppanuussuunnitelman luomisesta, ja tämän pohjalta se päättää viimeistään 15. maaliskuuta 1998 kunkin kumppanuuden yksityiskohdista. [Ehdotukset maakohtaisiksi kumppanuuksiksi esitettiin 4.2.1998. Niissä esitetään lyhyen tähtäimen (v. 1998 toteutettavat) tavoitteet sekä pidemmän tähtäimen sekä yleiset että sektorikohtaiset tavoitteet. Neuvosto ja Parlamentti hyväksyivät ne artiklan 235 perusteella 23.2.1998 ja 10.3.1998.]

[Neuvottelujen aloittamiseksi on pyydetty myös yksittäisiä hakijamaita esittämään maaliskuussa toimintasuunnitelmansa siitä, miten maa aikoo saattaa voimaan acquis'n. Valmistelujen muut tekijät ovat: ohjelma keskipitkän tähtäimen taloudellisista painopisteistä, yhteismarkkinoiden toteuttamisen suuntaviivat sekä yhteistyö järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi.]

Olennaisesti laajennettu liittymistä valmisteleva tuki jaetaan ennen kaikkea Phare-ohjelman kautta, jonka painopiste on siirretty yhteisöön liittymiseen asettamalla kaksi ensisijaista tavoitetta: hallinnon ja oikeusjärjestyksen kehittäminen (noin 30 %) sekä yhteisön säännöstön voimaansaattamiseksi ja täytäntöönpanemiseksi tehtyjen investointien rahoitus (noin 70 %). Phare on merkittävin KIE-maita koskeva ohjelma, sen talousarvio on 10,5 miljardia ecua vuosiksi 1990 1999. Myös Pharen osuutta ajanjaksoksi 2000 2006 valmistellaan. [Komissio esitti 18.3.1998 laajentumisvalmistelujen rahoitusinstrumenttia koskevan asetusehdotuksensa, ISPAn.]

Liittymistä valmisteleva tuki on vuodesta 2000 alkaen sekä maataloustukea että rakennepoliittinen väline, jossa painotukset ovat samantapaisia kuin koheesiorahaston toimissa. Rakennerahastosta on jo varattu 7 miljardia ecua ja YMP:sta 4 miljardia ecua liittymistä valmistelevaan tukeen. Euroopan investointipankki (EIP) päätti äskettäin kaksinkertaistaa tukensa KIE-maille 3,5 miljardiin ecuun seuraavien kahden vuoden aikana.

Valmistelevan tuen tärkeänä osana on myös eräiden yhteisön ohjelmien ja tiettyjen komiteoiden hallinnoinnin avaaminen hakijamaille. Päätökset tehdään tapauskohtaisesti.

() Agenda 2000 vol. II DOC/97/7.