FI Euroopan unionin virallinen lehti C 35/150

P8_TA(2016)0032

Florian Philippot’n koskemattomuuden pidättämistä koskeva pyyntö

Euroopan parlamentin päätös 2. helmikuuta 2016 Florian Philippot’n koskemattomuuden pidättämistä koskevasta pyynnöstä (2015/2267(IMM))

(2018/C 035/28)

Euroopan parlamentti, joka

— ottaa huomioon Florian Philippot’n koskemattomuuden pidättämistä koskevan, Ranskan tasavallan ulkoasiainministeriön 2. syyskuuta 2015 välittämän pyynnön, joka liittyy Nanterren käräjäoikeudessa vireillä olevaan kunnianloukkaussyytteeseen (viitenumero JIJI215000010) ja josta ilmoitettiin täysistunnossa 16. syyskuuta 2015,

— on kuullut Florian Philippot’ta työjärjestyksen 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti,

— ottaa huomioon Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyssä pöytäkirjassa N:o 7 olevan 8 ja 9 artiklan sekä Euroopan parlamentin jäsenten valitsemisesta yleisillä välittömillä vaaleilla 20. syyskuuta 1976 annetun säädöksen 6 artiklan 2 kohdan,

— ottaa huomioon Euroopan unionin tuomioistuimen 12. toukokuuta 1964, 10. heinäkuuta 1986, 15. ja 21. lokakuuta 2008, 19. maaliskuuta 2010, 6. syyskuuta 2011 ja 17. tammikuuta 2013 antamat tuomiot (1),

— ottaa huomioon Ranskan tasavallan perustuslain 26 pykälän,

— ottaa huomioon työjärjestyksen 5 artiklan 2 kohdan, 6 artiklan 1 kohdan ja 9 artiklan,

— ottaa huomioon oikeudellisten asioiden valiokunnan mietinnön (A8-0014/2016),

A. ottaa huomioon, että Ranskan oikeusviranomaiset ovat pyytäneet Florian Philippot’n koskemattomuuden pidättämistä erään kolmannen valtion käynnistämän rikosoikeudellisen menettelyn yhteydessä;

B. ottaa huomioon, että Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyssä pöytäkirjassa N:o 7 olevassa 8 artiklassa määrätään, että Euroopan parlamentin jäseniä ei voida alistaa tutkittavaksi, pidättää tai haastaa oikeuteen heidän tehtäviään hoitaessaan ilmaisemiensa mielipiteiden tai äänestystensä perusteella;

C. ottaa lisäksi huomioon, että Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyssä pöytäkirjassa N:o 7 olevassa 9 artiklassa määrätään, että Euroopan parlamentin jäsenillä on oman valtionsa alueella kansanedustajille myönnetty koskemattomuus;

D. ottaa huomioon, että Ranskan tasavallan perustuslain 26 pykälässä määrätään, ettei parlamentin jäseniä voida haastaa oikeuteen, alistaa tutkittavaksi, vangita, pidättää tai tuomita heidän tehtäviään hoitaessaan ilmaisemiensa mielipiteiden tai äänestystensä perusteella ja ettei parlamentin jäseniä voida rikosta koskevassa asiassa vangita eikä heidän vapauttaan muuten riistää tai rajoittaa, ellei parlamentti ole siihen suostunut;

E. toteaa, että erään kolmannen valtion, tarkalleen ottaen Qatarin, hallitus syyttää Florian Philippot’ta kyseisen valtion kunnian loukkaamisesta radiolähetyksessä 9. tammikuuta 2015 ja televisiolähetyksessä 19. tammikuuta 2015 tämän vihjattua, että kyseinen valtio rahoittaa terrorismia;

F. ottaa huomioon, että sekä Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyssä pöytäkirjassa N:o 7 olevassa 8 artiklassa että Ranskan tasavallan perustuslain 26 pykälässä määrätään, ettei parlamentin jäseniä vastaan voida nostaa siviili- eikä rikoskanteita heidän tehtäviään hoitaessaan ilmaisemiensa mielipiteiden perusteella;

G. ottaa huomioon, että Ranskan järjestelmään sisältyvät säännökset, joilla suojellaan kansanedustajia näiden hoitaessa tehtäviään, ovat peräisin vuodelta 1789 ja perustuvat kansan tahdon ilmaisemisen kunnioittamisen periaatteeseen sekä siihen, että demokraattisessa valtiossa vaaleilla valittujen edustajien on voitava harjoittaa edustajantointaan vapaasti, ilman pelkoa oikeustoimista ja ilman, että toimeenpanovalta tai oikeuslaitos puuttuu edustajantoimen harjoittamiseen (2);

H. ottaa huomioon, että Euroopan parlamentin jäsenen tapauksessa kyseinen koskemattomuus kattaa jäsenen Euroopan parlamentin virallisissa kokouksissa ilmaisemien mielipiteiden lisäksi myös jäsenen muissa tilanteissa, esimerkiksi tiedotusvälineissä, ilmaisemat mielipiteet, kun ”ilmaistun mielipiteen ja parlamentaaristen tehtävien välillä on yhteys” (3);

I. ottaa huomioon, että Euroopan unionin ja kolmansien valtioiden ulkopolitiikkaa koskevien mielipiteiden ilmaiseminen julkisuudessa kuuluu Euroopan parlamentin jäsenen tehtäviin;

J. ottaa huomioon, että näin ollen Florian Philippot’n koskemattomuuden pidättämiselle ei ole perusteita;

K. ottaa huomioon, että jollei Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyssä pöytäkirjassa N:o 7 olevaa 8 artiklaa voitaisi soveltaa kyseiseen tapaukseen, Ranskan viranomaisten pyyntöä olisi käsiteltävä Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan N:o 7 olevan 9 artiklan ja Ranskan tasavallan perustuslain 26 pykälän 2 momentin mukaisena pyyntönä eli pyyntönä saada vangita Florian Philippot vakavaa rikosta koskevassa asiassa tai muuten riistää hänen vapautensa tai rajoittaa sitä;

L. ottaa huomioon, että yleisesti ottaen parlamentaarisen koskemattomuuden tarkoituksena on suoda lainsäädäntövallan käyttäjälle mahdollisuus suorittaa perustuslain mukaiset tehtävänsä ilman, että ulkopuoliset tahot, ja varsinkaan toimeenpanovalta, puuttuvat aiheettomasti sen toimintaan (4); pitää täysin selvänä, että kyseistä periaatetta sovelletaan myös silloin, kun jokin kolmas valtio on pannut vireille jotakuta parlamentin jäsentä koskevan kunnianloukkaussyytteen;

M. ottaa huomioon, että näin ollen ei ole tarpeellista käsitellä kysymystä fumus persecutionis -olettamuksesta eli siitä, onko rikosoikeudellisella menettelyllä tarkoitus haitata kyseisen Euroopan parlamentin jäsenen poliittista toimintaa;

1. päättää säilyttää Florian Philippot’n koskemattomuuden;

2. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen sekä asiasta vastaavan valiokunnan mietinnön viipymättä Ranskan tasavallan toimivaltaiselle viranomaiselle ja Florian Philippot’lle.

(1) Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 12.5.1964, Wagner v. Fohrmann ja Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28, yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 10.7.1986, Wybot v. Faure ym., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15.10.2008, Mote v. parlamentti, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440, yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 21.10.2008, Marra v. De Gregorio ja Clemente, C-200/07 ja C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579, unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 19.3.2010, Gollnisch v. parlamentti, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102, unionin tuomioistuimen tuomio 6.9.2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543 sekä unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 17.1.2013, Gollnisch v. parlamentti, T-346/11 ja T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

(2) Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen 17. joulukuuta 2002 antama tuomio asiassa A./Yhdistynyt kuningaskunta, 47 kohta.

(3) Euroopan unionin tuomioistuimen tuomio 6. syyskuuta 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543, 33 kohta.

(4) Parliamentary Immunity. A Comprehensive Study of the Systems of Parliamentary Immunity of the United Kingdom, France, and the Netherlands in a European Context, Sascha Hardt, Intersentia, Ius Commune Europaeum Series, nro 119, ISBN 978-1-78068-191-7, Maastricht, heinäkuu 2013.