Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston direktiiviksi orgaanisten liuottimien käytöstä aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta tietyissä prosesseissa ja teollisuuslaitoksissa" () (97/C 287/11)

Neuvosto päätti 17. maaliskuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130 s artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut ympäristönsuojelu-, kansanterveys- ja kuluttajajaosto antoi lausuntonsa 15. toukokuuta 1997. Esittelijänä oli José Gafo Fernández.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 346. täysistunnossaan (toukokuun 28. päivän 1997 kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 81 ääntä puolesta, 1 vastaan, ja 14 pidättyi äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Ehdotetulla direktiivillä on tarkoitus vähentää liuottimien teollisesta käytöstä aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden (VOC) päästöjä, jotka vuonna 1990 olivat Euroopan unionissa noin 20 % tällaisten yhdisteiden kokonaispäästöistä.

1.2. Haihtuvat orgaaniset yhdisteet ovat yksi troposfäärisen otsonin muodostumisen esiaste, mikä on vakava ongelma suuressa osassa Euroopan unionia, ja korkeat VOC-pitoisuudet saattavat olla haitaksi ihmisten terveydelle tietyillä teollisuusalueilla ja kaupungeissa.

1.3. Direktiivin soveltamisen kohteena ovat alat, jotka eivät suoranaisesti kuulu saasteiden integroidusta ennaltaehkäisystä ja valvonnasta annetun direktiivin 96/61/EY () soveltamisalaan, sekä näiden alojen pk-yritykset, joita direktiivi koskee. Niinpä sitä sovelletaan suurimmaksi osaksi pk-yrityksiin mutta myös alle kymmenen työntekijän mikroyrityksiin.

1.4. Komission ehdotuksen tarkoituksena on soveltaa parhaiden saatavissa olevien tekniikoiden (BAT) kriteerien käyttöön perustuvia päästöjen vähentämistavoitteita siten kuin ne on määritelty saasteiden integroidusta ennaltaehkäisystä ja valvonnasta annetussa direktiivissä. Päästöjä vähennettäisiin valmistettua tuoteyksikköä kohden arviolta keskimäärin 69 %, mikä vähentäisi vuoden 2007 nettopäästöjä 57 % kokonaistuotannon kasvu huomioon ottaen. Tavoitteen saavuttamisen vuosikustannusten odotetaan olevan yhteensä noin 4 mrd ecua (vuosikustannukset olisivat siis noin 10 ecua henkeä kohden tai 2 000 ecua tuotettua VOC-tonnia kohden, mikä on joka tapauksessa vähemmän kuin autoöljyohjelman mukainen päästöjen vähentäminen 3 000 ecuun tonnilta).

1.5. Komissio ehdottaa tavoitteen saavuttamiseksi kolmea vaihtoehtoista ratkaisua. Ensimmäisessä, 5 artiklassa ja liitteessä III A säädetyssä ratkaisussa rajoitetaan yksittäisten teollisuudenalojen päästöjä, rajoitus koskee kaikkia uusia laitoksia ja sitä sovelletaan olemassa oleviin laitoksiin progressiivisesti vuoteen 2007 asti. Toisen vaihtoehdon mukainen vähennysjärjestelmä on esitetty liitteessä III B. Kolmas vaihtoehto on esitetty 12 artiklassa, jonka mukaisesti jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus esittää kansallinen päästöjen vähennyssuunnitelma, jolla päästään kyseiseen tavoitteeseen soveltamalla eri alojen yksittäisiä päästövähennyksiä joustavammin, kunhan päästöjä vähennetään samassa määrin kuin edellä esitettyjen kriteerien soveltaminen edellyttää.

1.6. Direktiiviluonnoksessa esitettyjä muita lisätoimenpiteitä ovat: ehdotuksen 3 artiklassa esitetty uusien laitosten perustamisen saattaminen luvanvaraiseksi ja 4 artiklassa määritellyt olemassa olevien laitosten muutoskriteerit; 6 artiklassa säädetty jäsenvaltioiden keskinäinen tiedotusmenettely; 8 artiklassa säädetyt päästöjen mittaus- ja valvontakriteerit; 10 ja 11 artiklassa säädetty kansalaisten tiedonsaanti sekä 13 artiklassa säädetty alan neuvoa-antavan komitean perustaminen. Ehdotuksen jatkona on myös liite, jossa annetaan suuntaviivat liuotinten hallintasuunnitelman (solvents management) toteuttamisen varmistamiseen. Lopuksi eräille mahdollisesti vakavia terveyshaittoja aiheuttaville tuotteille määritellään tiukemmat päästörajat.

2. Yleistä

2.1. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa jäljempänä esitettävin poikkeuksin direktiiviehdotusta vaarallisten liuottimien asteittaiseksi korvaamiseksi vaarattomammilla tai vaihtoehtoisilla keinoilla. Direktiiviehdotuksen tarkoitus on täydentää muita toimia, varsinkin tieliikenteestä peräisin olevien troposfääristen otsonin esiasteiden päästöjen vähentämiseen tähtääviä toimia tai bensiinin varastoinnista ja jakelusta peräisin olevien VOC-päästöjen rajoittamisesta (Stage I) annetun direktiivin 94/63/EY () tarkoittamia toimia sekä saasteiden integroidusta ennaltaehkäisystä ja valvonnasta annetun direktiivin 96/61/EY mukaisia otsonin esiasteiden valvontatoimia. Viimeksimainittu direktiivi on erityisen merkittävä, sillä se säätelee monien tarkastelun kohteena olevan direktiiviehdotuksen soveltamisalaan kuuluvien laitosten VOC-päästöjä.

2.2. Koska varsinkin autoöljyohjelmaa koskevien direktiivien mukaiset toimet ovat täydentäviä, komitea haluaa kuitenkin muiden antamiensa samantapaisten lausuntojen () tavoin kiinnittää huomiota siihen, ettei komissio ole arvioinut toimien yhteisvaikutusta ilmanlaatuun troposfääristen otsonin esiasteiden muodostumisen osalta Euroopan unionin eri alueilla. Näin voidaan joko laatia kustannus-hyötysuhteeltaan perusteettomia ehdotuksia (sosiaalikulut mukaan lukien) tai joudutaan ehdottamaan nykyisiä toimenpiteitä täydentäviä toimia. Komitean mielestä on siis ehdottomasti arvioitava pikaisesti kaikkien ehdotettujen toimenpiteiden ja toimien yhteisvaikutus ilmanlaatuun.

2.3. Se, että direktiiviehdotuksen soveltamisala kattaa useita teollisuudenaloja ja yrityksiä (noin 400 000 yritystä, joista suurin osa on pk-yrityksiä ja mikroyrityksiä), on omiaan hankaloittamaan kyseisen direktiiviehdotuksen täytäntöönpanoa, koska jokaisella yrityksellä on omat ongelmansa ja päästöjen vähentämisestä koituu niille erisuuruisia kustannuksia. Tämän vuoksi on vaikea luoda yhdenmukainen päästöjen vähentämismenetelmä kullekin yksittäiselle teollisuudenalalle ja pyrkiä tasapainottamaan kunkin yksittäisen teollisuudenalan vähennystavoitteiden kustannus-hyötysuhde.

2.4. Kolmanneksi komitea haluaa huomauttaa, että tarkastelun kohteena oleva direktiiviehdotus on erittäin tekninen ja sanamuodoltaan monimutkainen. Vaikka sekä komission että teollisuuden edustajat pitävät koukeroisuutta perusteltuna, komitea haluaa kiinnittää huomiota siihen, että tämä saattaa vaikeuttaa direktiivin tehokasta siirtämistä jäsenvaltioiden kansalliseen lainsäädäntöön sekä direktiivin todellisen voimaansaattamisen todentamista jäsenvaltioissa. Siksi komitea ehdottaa, että varmistetaan direktiivin oikeanlainen siirtäminen kaikkien jäsenvaltioiden kansalliseen lainsäädäntöön. Niin ikään saattaisi olla hyödyllistä yksinkertaistaa direktiivin voimaansaattamisen valvontakriteerejä.

2.5. Komitean mielestä kunkin teollisuudenalan käyttämille liuottimille säädettyjen kynnysarvojen ja päästörajojen määrittelyssä käytetyt kriteerit eivät käy ehdotuksesta riittävän selvästi ilmi. Komitea suosittelee käytettäväksi niitä alakohtaisia raja-arvoja, joita kansalliset viranomaiset soveltaisivat 12 artiklassa määriteltyjen kansallisten suunnitelmien puitteissa ja ottamalla soveltamisessa huomioon paikallisen ilmanlaadun.

2.6. Useat teollisuudenalat uumoilevat direktiivistä koituvan paikoin suuria kustannuksia, joten on olemassa suuri vaara, että yritykset menettävät huomattavasti kilpailukykyään ja mahdollisesti työpaikkoja. Komissio ei myöskään ole pystynyt osoittamaan aiottujen toimien erilaisia alueellisia kustannusvaikutuksia eikä sitä, ovatko toimien yhtenäistämiskriteerit perusteltavissa yhteisön eri alueiden erilaisella ilmanlaadulla, varsinkin kun direktiiviehdotuksen soveltamisen oikeusperustana on perustamissopimuksen 130 s artikla.

2.6.1. Jos jokin ala kuuluu kokonaisuudessaan direktiivin 96/61/EY alaisuuteen ja sen päästöongelmat on todella integroitu, alan valvonta tulisi jättää tämän direktiivin varaan (esim. farmaseuttinen perustuotanto).

2.7. Ehdotuksen 12 artiklassa esitetty mahdollisuus määritellä ja panna täytäntöön kansallinen vähennyssuunnitelma vaihtoehtona yksittäisten teollisuudenalojen päästörajojen vähentämiselle tuntuu läheisyysperiaatteen mukaiselta, ja komitea olisi tyytyväinen, jos kaikki jäsenvaltiot päätyisivät käyttämään hyväkseen tätä mahdollisuutta. Komitea epäilee kuitenkin, onko mahdollisuus toteutettavissa. Epäilyksen kohteina ovat erityisesti seuraavat seikat:

2.7.1. Periaatteen liian jyrkkä soveltaminen saattaisi vääristää kilpailua, jos vähennykset saataisiin aikaan esimerkiksi sulkemalla isoja VOC-päästöjä aiheuttavia laitoksia eikä muiden laitosten päästöissä tapahtuisi muutoksia, tai jos päästövähennykset keskittyisivät tietyille teollisuudenaloille, joilla niiden suhteelliset toteuttamiskustannukset olisivat alhaisemmat.

2.7.2. Kyseisessä suunnitelmassa ei mainita maan eri alueiden ilmanlaatua peruskriteerinä määriteltäessä kunkin teollisuudenalan tai yrityksen konkreettisia päästöjen vähennystoimia.

2.8. Niinpä kansallisissa suunnitelmissa tulisikin asettaa alakohtaiset päästövähennysrajat ja verrata niitä yksittäisiin rajoihin sekä siihen, miten vähennys vaikuttaa maan eri osien ilmanlaatuun. Lisäksi olisi arvioitava maan kokonaispäästöjen vähennystä suhteessa yksittäisten päästörajojen asettamisen avulla saavutettavaan vähennykseen.

2.9. Direktiivin sisältämiä vähennystavoitteita ja -toimenpiteitä tulee käsitellä yhteistä etua koskevina asioina, niin että kaikki jäsenvaltiot, riippumatta niiden alueella syntyvien teollisuuspäästöjen määrästä, ryhtyvät vähentämään päästöjä.

3. Erityistä

3.1. Ehdotuksen 2 artiklassa esitetty käsite "olennainen muutos" sekä liitteessä II määritelty "pieni laitos" ovat sekavia, koska tässä direktiivissä muiksi kuin "pieniksi laitoksiksi" katsottujen yritysten tai direktiivin 96/61/EY tarkoittamien yritysten (suuret laitokset) kapasiteetti ei ole kuitenkaan merkittävästi korkeampi. On korostettava, että suurin osa direktiivin soveltamisalaan kuuluvista yrityksistä on mikroyrityksiä tai pk-yrityksiä ja että suuryritykset kuuluvat direktiivissä 96/61/EY erityisesti niitä varten säädetyn "olennaisen muutoksen" piiriin. Sen vuoksi kyseisen kapasiteetin lisäyksen tulisi olla yleisesti mikroyritysten osalta 25 % tai vaihtoehtoisesti perinteisen insinöörikäytänteen mukaisesti vähintään 20 % laitoksen nimellisestä suunnittelukapasiteetista.

3.2. Direktiivin 96/61/EY soveltamisalan ulkopuolelle jäävien laitosten lupamenettely tai rekisteröinti tulisi ottaa yleisesti käyttöön 30. lokakuuta 2007 mennessä, jolloin tällaiset laitokset rinnastetaan päästöarvojen osalta uusiin laitoksiin.

3.3. Ehdotuksen 5 artiklan 2 kohdan sanamuoto on monimutkainen, koska siinä puhutaan kolmesta eri käsitteestä. Kohdassa viitataan ensin eri teollisuudenalojen yksittäisten päästöjen raja-arvoihin, sitten vaihtoehtoisiin vähennysjärjestelmiin ja lopuksi ennen direktiivin voimaansaattamista asennettujen vähennyslaitteiden sopivuuteen. Tämä vaikeuttaa direktiivin siirtämistä kansalliseen lainsäädäntöön ja sen oikeaa todentamista, minkä vuoksi kutakin mainittua käsitettä olisi hyvä tarkastella erikseen.

3.4. Ehdotuksen 7 artiklassa säädettyjä seurantavaatimuksia, joiden ansiosta jäsenvaltiot voivat turvautua pitkälti läheisyysperiaatteeseen, olisi laajennettava ja jäsenvaltioille olisi annettava mahdollisuus päättää, milloin jatkuvien mittausten käyttöönotto on teknisesti ja taloudellisesti perusteltua, mikä tosin edellyttää kerättäviltä tiedoilta laatutaetta.

3.5. Ehdotuksen 2 artiklassa olevaa "haihtuvien päästöjen" määritelmää olisi muutettava siten, että säädetään yleinen poikkeus eikä tapauskohtaista poikkeusta, kuten liitteen III A erityismääräyksissä, jotka koskevat sellaisia valmistusvaiheessa tuotteeseen lisättäviä liuottimia, joiden käytöstä ei vapaudu haihtuvia päästöjä.

Bryssel, 28. toukokuuta 1997.

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Tom JENKINS

() EYVL C 99, 26.3.1997, s. 32

() EYVL L 257, 10.10.1996 TSK:n lausunto, EYVL C 195, 18.7.1994

() EYVL L 365, 31.12.1994 TSK:n lausunto, EYVL C 73, 15.3.1993

() Lausunnot yhteisön strategiasta parantaa yksityisautojen kulutustehoa ja autoöljyohjelmaa koskevat direktiiviehdotukset.

LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon

Hylätyt muutosehdotukset

Keskustelussa hylättiin seuraavat muutosehdotukset, jotka saivat yli 25 prosentin kannatuksen.

Kohta 2.3

Poistetaan.

Perustelu

Kustannus-hyöty -analyysi saattaa olla erinomainen väline, mutta siihen liittyy harvoin sosiaalisten kustannustekijöiden arviointia lainsäädännön pohjaksi, eikä tällaisia analyyseja voi vielä lähitulevaisuudessa suorittaakaan.

Äänestyksen tulos

Jaa-ääniä: 33, ei-ääniä: 47, tyhjiä: 10.

Kohta 3.2

Poistetaan.

Perustelu

Siirtymäkausia ei tulisi yleisesti ulottaa vuoteen 2007. On tärkeää pitää kiinni tiettyjä teollisuudenaloja ja teollisuuslaitoksia koskevista yhteisistä siirtymäajoista, jotta vältytään maiden välisiltä kilpailuvääristymiltä.

Äänestyksen tulos

Jaa-ääniä: 33, ei-ääniä: 49, tyhjiä: 10.