FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 25.09.2006 
KOM(2006) 543 lopullinen 
2006/0170 (COD)   
Ehdotus 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 
ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen  ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 
 
 
(Kodifioitu toisinto) 
(komission esittämä) 
 
FI 2   FI PERUSTELUT  
1. Komissio pitää Kansalaisten Eurooppa -hankkeen kannalta tärkeänä yhteisön 
lainsäädännön yksinkertaistamista ja se lkeyttämistä, jotta siitä saataisiin 
yksiselitteisempää ja luettavampaa tavallisille  kansalaisille. Kansalaiset saisivat näin 
uusia mahdollisuuksia ja tilaisuuksia käytt ää lainsäädännön heille tarjoamia erityisiä 
oikeuksia. 
Tätä tavoitetta ei voida saavuttaa n iin kauan kuin useita kertoja ja usein 
huomattavilta osin muutettuja säännöksiä ei  ole koottu yhteen, vaan niitä on etsittävä 
sekä alkuperäisestä säädöksestä että siihen myöhemmin tehdyistä muutoksista. 
Voimassa olevien säännösten selvittämiseksi  on sen vuoksi tutkitta va ja vertailtava 
suuri määrä säädöksiä. 
Useita kertoja muutetut sää dökset on tästä syystä kodifioi tava, jotta yhteisön oikeus 
olisi selkeää ja luettavaa. 
2. Tämän vuoksi komissio on 1 päivänä huhtikuuta 1987 tekemällään päätöksellä1 
antanut henkilöstölleen ohjeet toteuttaa säädösten kodifiointi  viimeistään  sen jälkeen, 
kun niitä on muutettu kymmenen kertaa. Komi ssio on lisäksi korostanu t, että tämä on 
vähimmäissääntö, sillä yhteisön oike uden selkeyden ja ymmärrettävyyden 
edistämiseksi yksiköiden olisi pyrittävä kodifi oimaan niiden vastuu lla olevat tekstit 
mahdollisimman lyhyin väliajoin. 
3. Tämä vahvistettiin Eurooppa-ne uvoston puheenjohtajan Edinburghin 
huippukokouksessa joulukuussa 1992 esittämissä päätelmissä2, joissa korostettiin 
kodifioinnin  merkitystä, koska sillä taataan oikeusvarmuus tiettynä ajankohtana 
tiettyyn kysymykseen sovelletta vasta lainsäädännöstä. 
Kodifiointi on toteutettava noudattaen  kokonaisuudessaan yhteisön tavanomaista 
lainsäädäntömenettelyä. 
Koska kodifioinnissa  ei saa muuttaa kodifioitavien säädösten asiasisältöä, Euroopan 
parlamentti, neuvosto ja komissio ovat s opineet 20 päivänä joulukuuta 1994 tehdyllä 
toimielinten välisellä sopimuksella nopeut etusta käsittelymenettelystä, jonka 
mukaisesti kodifioidut säädöks et voidaan antaa nopeasti. 
4. Tällä ehdotuksella on tarkoitus kodifioida ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja 
vähentämisen yhtenäistämiseksi 24 päivänä syyskuuta 1996 annettu neuvoston 
direktiivi 96/61/EY3. Uudella direktiivillä korvataan  siihen sisällytetyt säädökset4. 
Kodifioitavien säädösten asia sisältöä ei ole muutettu täss ä ehdotuksessa, vaan niihin 
on yhdistettäessä tehty ainoastaan  kodifioinnin edellyttämät muodolliset muutokset . 
                                                 
1 KOM(87) 868 PV. 
2 Katso päätelmien A osan liite 3. 
3 Toteutettu Euroopan parlamentille ja neuvostolle annetun komission tiedonannon – Yhteisön 
säännöstön kodifiointi, KOM(2001)  645 lopullinen – mukaisesti. 
4 Katso tämän ehdotuksen liitteessä VI oleva A osa. 
 
FI 3   FI 5. Kodifiointiehdotus  on laadittu kaikilla virallisilla kielillä direktiivin 96/61/EY ja sen 
muuttamisesta annettujen s äädösten alustavan koonnelman  pohjalta. Koonnelman on 
laatinut Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto  tietojenkäsittely-  
järjestelmää  käyttäen. Siltä osin kuin artikloj a on numeroitu uudelleen, vanhojen ja 
uusien numeroiden vastaavuus esitetään kodi fioidun direktiivin liitteessä VII. 
 
FI 4   FI  
Ð 96/61/EY (mukautettu) 
2006/0170 (COD) 
Ehdotus 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 
ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen  ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka 
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perust amissopimuksen ja erityisesti sen 
⌦ 175 ⌫ artiklan 1 kohdan, 
ottavat huomioon komission ehdotuksen, ottavat huomioon Euroopan talous - ja sosiaalikomitean lausunnon
1, 
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon2, 
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä3, 
sekä katsovat seuraavaa: 
 
Ð  
(1) Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 
24 päivänä syyskuuta 1996 annettua  neuvoston direktiiviä 96/61/EY4 on muutettu 
useita kertoja ja huomattavilta osilta5. Sen vuoksi olisi selkeyde n ja järkeistämisen 
takia kodifioitava mainittu direktiivi. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
1 kappale 
(2) Yhteisön ympäristöpolitiikan tavoitteilla ja  periaatteilla, sellaisina kuin ne on 
määritellään perustamissopimuksen 174 artik lassa, pyritään erityis esti ehkäisemään, 
vähentämään ja mahdollisuuksien mukaan estä mään pilaantumista ensisijaisesti sen 
lähteellä sekä varmistamaan luonnonvaroje n harkittu hoito noudattaen periaatetta, 
                                                 
1 EUVL C […], […], s. […]. 
2 EUVL C […], […], s. […]. 
3 EUVL C […], […], s. […]. 
4 EYVL L 257, 10.10.1996, s. 26, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan 
parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 166/2006 (EUVL L 33, 4.2.2006, s. 1). 
5 Katso liitteessä VI oleva A osa. 
 
FI 5   FI jonka mukaan saastuttajan olisi maksetta va, ja periaatetta, jonka mukaan ennalta 
ehkäiseviin toimiin olisi ryhdyttävä. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
2 kappale (mukautettu) 
(3) Viidennessä ympäristöalan toimintaohj elmassa, jonka yleinen lähestymistapa 
hyväksyttiin ⌦ yhteisön ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevasta poliittisesta 
toimintaohjelmasta ⌫ 1 päivänä helmikuuta 1993 anne tussa neuvoston ja neuvostossa 
kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitu sten edustajien päätöslauselmassa6, 
⌦ asetettiin ⌫ etusijalle ympäristön pilaantumisen vähentämisen yhtenäistäminen 
tärkeänä osana kehitystä kohti entistä kestävämpää tasapainoa ihmisen toiminnan ja sosiaalis-taloudellisen kehityksen se kä luonnonvarojen ja luonnon uusiutumiskyvyn 
välillä. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
3 kappale 
(4) Ympäristön pilaantumisen vähentäminen  yhtenäistetyin toimenpitein edellyttää 
sellaista toimintaa yhteisön tasolla, jolla m uutetaan ja täydennet ään teollisuuslaitosten 
aiheuttaman saastumisen ehkäisyä ja vähe ntämistä koskevaa olemassa olevaa yhteisön 
lainsäädäntöä. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
4 kappale 
(5) Teollisuuslaitosten aiheuttaman ilmansaastumisen ehkäisemisestä 
28 päivänä kesäkuuta 1984 annetussa neuvoston direktiivissä 84/360/ETY7 luotiin 
yleiset puitteet, jotka edellyttävät ennakkolupaa ilmansaastumista mahdollisesti aiheuttavien teollisuuslaitosten toimintaa ja niihin tehtäviä oleelli sia muutoksia varten. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
5 kappale (mukautettu) 
(6) Tiettyjen yhteisön vesiym päristöön päästettyjen vaarallist en aineiden aiheuttamasta 
pilaantumisesta ⌦ 15 päivänä helmikuuta 2006 ⌫ annetussa ⌦ Euroopan 
parlamentin ja neuvoston ⌫ direktiivissä ⌦ 2006/11/EY ⌫8 edellytetään lupaa 
tällaisten aineiden päästöjä varten. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
6 kappale 
(7) Vaikka yhteisöllä on lainsäädäntöä, j oka koskee ilmansaastumisen torjumista ja 
vesistöihin päästettyjen vaarallisten aineiden päästöjen ehkäisemistä tai vähentämistä, 
                                                 
6 EYVL C 138, 17.5.1993, s. 1. 
7 EYVL L 188, 16.7.1984, s. 20, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/692/ETY 
(EYVL L 377, 31.12.1991, s. 48). 
8 EYVL L 64, 4.3.2006, s. 52. 
 
FI 6   FI yhteisöllä ei ole ollut vast aavaa lainsäädäntöä, jonka ta rkoitus olisi ehkäistä tai 
vähentää päästöjä maaperään. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
7 kappale 
(8) Ilmaan, veteen tai maaperään kohdistuvien päästöjen vähentämistä koskevat erilliset 
toimenpiteet ovat omiaan edistämään saasteiden siirtymistä ympäristön eri osista toiseen, sen sijaan että ne suoje lisivat ympäristöä kokonaisuudessaan. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
8 kappale 
(9) Ympäristön pilaantumisen vähentämiseen tähtäävien yhtenäistettyjen toimenpiteiden 
tavoitteena on ilmaan, veteen ja maaperään  kohdistuvien päästöjen ehkäiseminen 
kaikkialla, missä tämä voidaan toteuttaa, jätehallinto mukaan lukien, ja jos se 
osoittautuu mahdottomaksi, päästöjen su pistaminen mahdollisimman vähäisiksi, 
kokonaisuudessaan korkeatasoisen ympä ristönsuojelun saavuttamiseksi. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
9 kappale (mukautettu) 
(10) Tässä direktiivissä ⌦ olisi luotava ⌫ ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja 
vähentämisen yhtenäistämistä koskevat yleiset puitteet. Siinä ⌦ olisi säädettävä ⌫ 
tarpeellisista toimista ympäristön pil aantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen 
yhtenäistämiseksi, jotta koko ympäristön su ojelussa saavutettaisiin korkea taso. 
⌦ Kestävän kehityksen periaatteen sove ltamisella olisi edistettävä yhtenäistä 
lähestymistapaa ympäristön pilaantumisen vähentämiseen ⌫. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
10 kappale (mukautettu) 
(11) Tämän direktiivin ⌦ säännöksiä olisi sovell ettava rajoittamatta ⌫ tiettyjen julkisten 
ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutus ten arvioinnista 27 pä ivänä kesäkuuta 1985 
annetun neuvoston direktiivin 85/337/ETY9 ⌦ säännösten soveltamista ⌫. Jos luvan 
myöntämisessä on otettava huomioon viimek si mainitun direktiivin soveltamisen 
seurauksena saatuja tietoja tai päätelmiä,  tämän direktiivin ei pitäisi rajoittaa 
direktiivin 85/337/ETY täytäntöönpanoa. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
11 kappale (mukautettu) 
(12) Jäsenvaltioiden olisi ryhdyttävä tarpeel lisiin toimiin sen varmistamiseksi, että ⌦ tässä 
direktiivissä tarkoitettu ⌫ teollisia toimintoja harjoittava yrittäjä täyttää tiettyjen 
perusvelvoitteiden yleiset va atimukset. Tätä varten riittää, että toimivaltaiset 
viranomaiset ottavat nämä yleisperiaat teet huomioon laatie ssaan lupaehtoja. 
                                                 
9 EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40, direktiivi sellais ena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan 
parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/35/EY (EUVL L 156, 25.6.2003, s. 17). 
 
FI 7   FI  
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
12 kappale (mukautettu) 
(13) Tämän direktiivin mukaisesti annettuja ⌦ säännöksiä ⌫ on sovellettava olemassa 
oleviin laitoksiin joko ⌦ 30 päivä lokakuuta 2007 ⌫ jälkeen tiettyjen 
⌦ säännösten ⌫ osalta tai ⌦ 30 päivästä lokakuuta 1999 ⌫. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
13 kappale (mukautettu) 
(14) Jotta saasteongelmiin vo itaisiin puuttua entistä te hokkaammin ja kannattavammin, 
olisi toiminnasta vastaavan yrittäjän ot ettava huomioon ympäristönäkökohdat. Nämä 
on saatettava toimivaltaisen viranomaisen  tai viranomaisten tietoon, jotta he voivat 
ennen luvan myöntämistä varmistua siitä, et tä kaikki asianmukais et ehkäisevät tai 
ympäristön pilaantumisen vähentämiseen tä htäävät toimenpiteet on otettu huomioon. 
Hyvin erilaisista lupahakemusmenettelyistä voi olla seurauksena, että ympäristön-
suojelun ja yleisön tietämyksen taso on erilainen. ⌦ Sen vuoksi ⌫ tämän direktiivin 
mukaisissa lupahakemuksissa ⌦ olisi ⌫ oltava tietty vähimmäismäärä tietoja 
laitoksesta. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
14 kappale 
(15) Korkein mahdollinen taso koko ympäristön  suojelussa voitaisiin saavuttaa, jos 
toimivaltaisten viranomaisten lupamenettely t ja -ehdot sovitetaan täysin yhteen. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
15 kappale (mukautettu) 
(16) Toimivaltaisen viranomaisen tai viranoma isten olisi myönnettävä lupa tai muutettava 
sitä vain, kun ilman, veden ja maaperän yht enäistettyjä ympäristönsuojelutoimenpiteitä 
on ⌦ vahvistettu ⌫. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
16 kappale 
(17) Lupaan olisi sisällytettäv ä kaikki lupaehtojen täyttämise ksi tarvittavat toimenpiteet, 
jotta täten voitaisiin saavuttaa korkea koko ympäristön suojelun taso, ja nämä 
toimenpiteet voidaan myös määrätä ylei sesti velvoittaviksi sen rajoittamatta 
lupamenettelyä. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
17 kappale 
(18) Päästön raja-arvojen, parametrien ta i vastaavien teknisten toimenpiteiden on 
perustuttava parhaimpiin käytettävissä ol eviin tekniikkoihin, mikä ei kuitenkaan 
velvoita käyttämään tiettyä tekniikkaa tai teknologiaa, ja siihen, että otetaan huomioon 
kyseisen laitoksen tekniset piirteet, sen maantieteellinen sijainti ja paikalliset 
 
FI 8   FI ympäristöolot. Kaikissa tapauksissa l upaehdoissa olisi annettava määräyksiä 
kaukokulkeutuvan tai rajojen yli leviävän saasteen rajoittamiseksi mahdollisimman 
vähäiseksi, ja niissä on taattava kor kea ympäristönsuojelun taso kokonaisuudessaan. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
18 kappale 
(19) Jäsenvaltioiden on määritettävä, miten voidaan tarvittaessa ottaa huomioon kyseessä 
olevan laitoksen tekniset ominaisuudet, se n maantieteellinen sija inti ja paikalliset 
ympäristöolot. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
19 kappale 
(20) Jos jokin ympäristön l aatunormi edellyttää tiukempia vaatimuksia kuin ne, jotka 
voidaan täyttää parhailla käyt ettävissä olevilla tekniikoilla, luvassa olisi vaadittava 
lisäehtoja, tämän rajoittamatta muita toimia, joihin voidaan ryhtyä ympäristön laatunormien noudattamiseksi. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
20 kappale 
(21) Koska parhaat käytettävissä olevat tekniik at muuttuvat ajan myöt ä erityisesti tekniikan 
kehityksen vuoksi, toimivaltaisten viranomaist en olisi seurattava tätä kehitystä tai 
oltava tietoisia siitä. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
21 kappale (mukautettu) 
(22) Laitoksiin tehdyt muutokset voivat lisät ä ympäristön pilaantumista. Tämän vuoksi 
kaikista muutoksista, jotka voivat va ikuttaa ympäristöön, olisi ilmoitettava 
toimivaltaiselle viranomaiselle tai viranomaisille. Huomattavaan laitosmuutokseen on saatava ennakolta tämän direktiivin ⌦ säännösten ⌫ mukainen lupa. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
22 kappale 
(23) Lupaehtoja olisi säännöllisesti tarkistettav a ja tarvittaessa ajanmukaistettava. Tietyin 
edellytyksin ne olisi tarkistettava joka tapauksessa. 
 
Ð 2003/35/EY johdanto-osan 
3 kappale 
(24) Yleisön tehokkaan osallistumisen päät öksentekomenettelyyn olisi mahdollistettava se, 
että yleisö voi ilmaista ja päätöksentek ijät ottaa huomioon mielip iteet ja huolenaiheet, 
joilla voi olla merkitys tä itse päätöksiin, mikä puolestaan lisää päätöksenteon 
vastuullisuutta ja avoimuutta sekä yleisön tietoisuutta ympärist ökysymyksistä ja tukea 
tehdyille päätöksille. 
 
FI 9   FI  
Ð 2003/35/EY johdanto-osan 
4 kappale 
(25) Sen vuoksi olisi lisättävä yleisön osallistum ista, mukaan lukien yhdi stykset, järjestöt ja 
ryhmät, erityisesti valtioista riippumattomat järjestöt, jotka edistävät ympäristön-suojelua, myös edistämällä yleisö lle annettavaa ympäristökasvatusta. 
 
Ð 2003/35/EY johdanto-osan 
5 ja 6 kappale (mukautettu) 
(26) Yhteisö allekirjoitti 25 päivän ä kesäkuuta 1998 Yhdistyneiden Kansakuntien 
Euroopan talouskomission yleissopimuksen tiedon ⌦ saatavuudesta ⌫, yleisön 
⌦ osallistumisesta ⌫ päätöksentekoon sekä ⌦ oikeuden saatavuudesta ⌫ 
ympäristöasioissa, jäljempänä ’Århusin yleissopimus’. Århusin yleissopimuksen 
tavoitteisiin kuuluu pyrkimys taata, että yl eisö voi osallistua päätöksentekoon 
ympäristöasioissa tarkoituksena osaltaan s uojella oikeutta elää yksilön terveyden ja 
hyvinvoinnin kannalta riittävän laadukkaassa ympäristössä. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
24 kappale 
(27) Luettelon laatimista pääasiallisista päästö istä ja niiden lähteistä voidaan pitää tärkeänä 
erityisesti siksi, että sen avulla voidaan ve rtailla yhteisön alueen ympäristöä pilaavia 
toimintoja ja että komission olisi laadittava sääntelykomitean avustamana tämä luettelo. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
25 kappale 
(28) Parhaiden käytettävissä olevien tekniikoi den kehittäminen ja tietojen vaihtaminen 
niistä yhteisön tasolla voisi vähentää yhteis ön sisällä ilmeneviä eroja teknologioissa ja 
edistää yhteisössä käytettävien raja-arvojen ja tekniikkojen maailmanlaajuista levitystä 
sekä auttaa jäsenvaltioita panemaan tä mä direktiivi täytäntöön tehokkaasti. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
26 kappale 
(29) Tämän direktiivin täytäntöönpanosta ja  tehosta olisi laadittava säännöllisesti 
selvityksiä. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
27 kappale 
(30) Tämä direktiivi koskee laitoksia, joiden pi laamispotentiaali ja tästä johtuen rajojen yli 
ulottuva pilaaminen on merkittävä. Rajan toisella puolella olevaa valtiota olisi 
kuultava lupahakemuksista, jos uusilla laitoks illa tai tällaisiin laitoksiin tehtävillä 
olennaisilla muutoksilla voi olla haitallinen  ja huomattava vaikutus ympäristöön. Näitä 
 
FI 10   FI ehdotuksia tai huomattavia muutoksia koske vien hakemusten olisi oltava sen 
jäsenvaltion kansalaisten  saatavilla, johon vaikut us saattaa kohdistua. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
28 kappale (mukautettu) 
(31) Tiettyjen tässä direktiivi ssä tarkoitettujen laitostyyppien ja pilaavien aineiden osalta 
voi olla tarpeen toimia yhteisön tasolla päästöjen raja-arvojen asettamiseksi. 
⌦ Euroopan parlamentin ja neuvoston ⌫ olisi asetettava perustamissopimuksen 
määräysten mukaisesti nämä päästörajat. 
 
Ð 96/61/EY johdanto-osan 
29 kappale (mukautettu) 
(32) Tämän direktiivin ⌦ säännöksiä olisi sovell ettava rajoittamatta ⌫ työterveyden ja 
-turvallisuuden alalla anne ttujen yhteisön säännösten ja määräysten soveltamista. 
 
Ð  
(33) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi ta rvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä 
menettelystä komissiolle siirrettyä täyt äntöönpanovaltaa käytet täessä 28 päivänä 
kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY10 mukaisesti. 
(34) Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä VI  olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita 
velvoittaviin määräaikoihin, jo iden kuluessa jäsenvaltioiden  on saatettava direktiivit 
osaksi kansallista lainsäädäntöä, 
 
Ð 96/61/EY (mukautettu) 
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 
1 artikla 
Tarkoitus ja soveltamisala 
Tämän direktiivin tarkoituksena on liitteessä I mainitusta toiminnasta aiheutuvan 
pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistäminen. Siinä säädetään yllä tarkoitetusta toiminnasta aiheutuvia ilmaan, ve teen ja maaperään kulkeutuvia päästöjä 
ehkäisevistä, tai jos se ei ole mahdollista, päästö jä vähentävistä toimenpiteistä, mukaan lukien 
jätteitä koskevat toimenpiteet, koko ympärist ön suojelun korkean tas on saavuttamiseksi, 
tämän kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 85/ 337/ETY säännösten ja muiden yhteisön asiaa 
koskevien säännösten soveltamista. 
                                                
 
10 EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY 
(EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11). 
 
FI 11   FI 2 artikla 
Määritelmät 
Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 
1) ’aineella’ kaikkia alku aineita ja niiden yhdisteitä , lukuun ottamatta neuvoston 
direktiivin ⌦ 96/29/Euratom ⌫11 mukaisia radioaktiivisia aineita sekä [neuvoston 
direktiivin 90/219/ETY12] ja ⌦ Euroopan parlamentin ja neuvoston 
direktiivin 2001/18/EY ⌫13 mukaisia geneettisesti muunnettuja organismeja; 
2) ’pilaamisella’ aineiden, tärinän, lämmön tai melun päästämistä ihmisen toimesta 
suoraan tai epäsuorasti ilmaan, veteen tai m aaperään siten, että seuraukset voivat 
aiheuttaa haittaa ihmisten terveydelle tai ym päristön laadulle, tai että se vahingoittaa 
aineellista omaisuutta tai heikentää tai estää ympäristön virkistyskäyttöä tai ympäristön muuta oikeutettua käyttöä; 
3) ’laitoksella’ kiinteää te knistä kokonaisuutta, jossa suoritetaan yhtä tai useampaa 
liitteessä I mainittua toimintaa sekä mitä  tahansa niihin suoranaisesti liittyvää 
toimintaa, joka on teknisesti sidoksissa pa ikalla suoritettuun toimintaan ja joka 
mahdollisesti vaikuttaa päästöihin ja pilaantumiseen; 
 
Ð 96/61/EY (mukautettu) 
4) ’olemassa olevalla laitoksella’ toimivaa laitosta tai olemassa olevan lainsäädännön 
mukaisesti ennen ⌦ 30 päivää lokakuuta 1999 ⌫ luvan saanutta laitosta tai laitosta, 
joka on saanut toimivaltaisilta viranomaisilta täydellisen lupa-anomukseen liittyvän arvion, sillä edellytyksellä, että kyseinen laitos ⌦ otettiin ⌫ käyttöön viimeistään 
⌦ 30 päivänä lokakuuta 2000 ⌫; 
5) ’päästöllä’ laitoksesta yhdestä tai us eammasta lähteestä suoraan tai epäsuorasti 
ilmaan, veteen tai maaperään päästettyjä aineita, tärinää, lämpöä tai melua; 
6) ’päästön raja-arvolla’ tietyillä erityisi llä parametreillä ilmaistua päästön määrää, 
pitoisuutta ja/tai tasoa, jota tietyn ajanjaks on tai tiettyjen ajanjaksojen kuluessa ei saa 
ylittää. Päästöjen raja-arvot voidaan myös määritellä tietyille aineryhmille tai -luokille, erityisesti niille, jotk a luetellaan li itteessä III. 
Aineiden päästöjen raja-arvoja sovelletaan yleensä päästökohdassa päästöjen tullessa 
laitoksesta ulos, jolloin mahdollinen laim entuminen ei vaikuta määrittelyyn. Mitä 
tulee epäsuoriin päästöihin veteen, vedenpuhdistamon vaikutus voidaan ottaa 
huomioon päästöjen raja-arvoja määritettäes sä, edellyttäen että näin taataan koko 
ympäristön suojelun vastaav a taso ja ettei ympäristöön kohdisteta suurempaa 
epäpuhtausrasitetta, sanotun kuite nkaan rajoittamatta direktiivin ⌦ 2006/11/EY ⌫ 
ja sen soveltamiseksi säädettyjen direktiivien noudattamista; 
                                                
 
11 EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1. 
12 [EYVL L 117, 8.5.1990, s. 1]. 
13 EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1. 
 
FI 12   FI 7) ’ympäristölaatunormilla’ yhteisön lainsäädä nnössä eriteltyjä vaatimuksia, jotka tietyn 
ympäristön tai ympäristön tietyn osan  on tiettynä ajankohtana täytettävä; 
8) ’toimivaltaisella viranomaisella’ vira nomaista tai viranomaisia tai elintä, jonka 
vastuulla on jäsenvaltion lainsäädännön m ukaisesti tästä direktiivistä aiheutuvien 
tehtävien suorittaminen; 
9) ’luvalla’ yhden tai useamman kirjallise n päätöksen osaa tai kokonaisuutta, jolla 
myönnetään lupa käyttää lait oksen osaa tai koko laitosta tietyillä ehdoilla, joilla 
varmistetaan se, että laitos täyttää tämä n direktiivin vaatimukset. Lupa voi koskea 
yhtä tai useampaa laitosta tai laitoksen osaa, jo tka sijaitsevat samalla paikalla ja jotka 
ovat saman käyttäjän käytössä; 
10) ’käytön muutoksella’ muutosta laitoksen  ominaisuuksissa tai toiminnassa taikka 
laitoksen laajennusta, jolla saatta a olla vaikutuksia ympäristöön; 
 
Ð 96/61/EY 
Î1 2003/35/EY 4 artiklan 
1 alakohdan a alakohta 
11) ’olennaisella muutoksella ’ käytön muutosta, jossa toimivaltaisen viranomaisen 
mukaan saattaa aiheutua merkittäviä  ihmisiin tai ympäristöön kohdistuvia 
haittavaikutuksia; Î1 tämän määritelmän mukaisesti käytön muutoksia tai 
laajennuksia pidetään olennais ina, jos muutos tai laajennu s itsessään vastaa liitteessä 
I mahdollisesti vahvistettuja rajoja;  
 
Ð 96/61/EY (mukautettu) 
12) ’parhaalla käytettävissä olevalla tekniik alla’ tietyn toiminnan ja siinä käytettävien 
tapojen tehokkainta ja  edistyneintä astett a, jolla voidaan osoi ttaa olevan sellaiset 
tekniset ja käytännölliset ominaisuudet, jotka soveltuvat periaatteessa käytännön 
pohjaksi raja-arvoille, joiden tarkoitus on estää, ja milloin se ei ole mahdollista, 
vähentää yleisesti päästöjä ja  vaikutuksia koko ympäristöön: 
a) ’keinoilla’ sekä käytetty jä menetelmiä että laitoks en suunnittelua, rakennetta, 
ylläpitoa, käyttöä sekä tapaa, jolla sen toiminta pysäytetään; 
b) ’käytettävissä olevilla’ menetelmiä, jotka on kehitetty sellaisessa 
mittakaavassa, että niiden käyttö kyseise llä teollisuuden alalla  taloudellisesti ja 
teknisesti kannattavalla tavalla, kustannukset ja hyöty huomioon ottaen, on 
mahdollista; näitä keinoja joko void aan käyttää tai tuottaa kyseisen 
jäsenvaltion alueella, jos kyseinen to iminnanharjoittaja voi käyttää niitä 
kohtuullisin ehdoin; 
c) ’parhaalla’ menetelmää, jolla tehokkaim min saavutetaan ylei sesti korkea taso 
koko ympäristön suojelussa; 
parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa m ääritettäessä olisi otettava erityisesti 
huomioon liitteessä IV luetellut osatekijät; 
 
FI 13   FI 13) ’toiminnanharjoittajalla’ ketä tahansa ⌦ luonnollista henkilöä ⌫ tai oikeushenkilöä, 
joka käyttää tai jolla on hallinnassaan laitos tai, jos kansallisessa lainsäädännössä niin määrätään, kuka tahansa henkilö, joll e on luovutettu merkittävää taloudellista 
päätäntävaltaa laitoksen teknisen toiminnan suhteen; 
 
Ð 2003/35/EY 4 artiklan 
1 alakohdan b alakohta 
14) ’yleisöllä’ yhtä tai useampaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä taikka, 
kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisesti, näiden yhteenliittymiä, järjestöjä 
tai ryhmiä; 
15) ’yleisöllä, jota asia  koskee’ yleisöä, johon l upamenettely vaikuttaa tai 
todennäköisesti vaikuttaa, tai yleisöä, j onka etua päätös luvan myöntämisestä tai 
luvan tai lupaehtojen päivittämisestä koskee; tämän määritelmän mukaisesti katsotaan, että asia koskee ympäristöns uojelua edistävien ja kansallisen 
lainsäädännön vaatimukset täyttävien valt ioista riippumattomien järjestöjen etua. 
 
Ð 96/61/EY (mukautettu) 
3 artikla 
Toiminnanharjoittajan perusvelvollisuuksien yleiset periaatteet 
1. Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenp iteet, jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat 
varmistua siitä, että laitosta käytetään siten, että 
a) kaikkiin asiaankuuluviin pilaantumista estä viin toimenpiteisiin on ryhdytty käyttäen 
parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa; 
b) merkittävää pilaantumista ei aiheuteta; c) jätteiden syntymistä vältetään ⌦ Euroopan parlamentin ja neuvoston ⌫ 
direktiivin ⌦ 2006/12/EY
14 ⌫ mukaisesti; jos jättei tä syntyy, ne käytetään 
hyödyksi tai, jos uudelleenkäyttö on teknisest i ja taloudellisesti mahdotonta, ne 
hävitetään siten, että niillä ei ole ympäristövaikutuksia tai vaikutus on mahdollisimman vähäistä; 
d) energiankäyttö on tehokasta; e) tarvittaviin toimenpiteis iin ryhdytään onnettomuuksien ehkäisemiseksi ja niiden 
seurausten rajoittamiseksi; 
f) tarvittaviin toimenpiteisiin ryhdytään to iminnan lopullisen päättymisen jälkeen, jotta 
pilaantumisvaara vältettäisiin ja tuotanto alue saatettaisiin tyydyttävään tilaan. 
                                                
 
14 ⌦ EUVL L 114, 27.4.2006, s. 9. ⌫ 
 
FI 14   FI 2. Tämän artiklan noudattamiseksi ri ittää, että jäsenva liot varmistavat, e ttä toimivaltaiset 
viranomaiset ottavat huomioon 1 kohdassa määritet yt yleiset periaattee t päättäessään luvan 
myöntämisehdoista. 
4 artikla 
Luvan myöntäminen uusille laitoksille 
Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet , jotta uutta laitosta ei käytetä ilman tämän 
direktiivin mukaista lupaa, tämän rajoi ttamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston 
direktiivissä 2001/80/EY15 esitettyjä poikkeuksia. 
5 artikla 
Vaatimukset luvan myöntämiselle olemassa oleville laitoksille 
 
Ð 96/61/EY (mukautettu) 
1. Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että toimivaltaiset 
viranomaiset valvovat 6 ja 8 artiklan mukais esti annettujen lupien avulla tai ehtoja 
asianmukaisesti uudelleen tarkistamalla ja tarpeellisesti ajanmukaistamalla, että olemassa olevia laitoksia käytetään 3, 7, 9, 10 ja 13 artikl an sekä 14 artiklan a ja b alakohdan sekä 
15 artiklan 2 kohdassa esitet yllä tavalla viimeistään ⌦ 30 päivänä lokakuuta 2007 ⌫, 
sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden yht eisön erityissäännösten soveltamista. 
2. Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenp iteet 1, 2, 11 ja 12 artiklan sekä 14 artiklan 
c alakohdan, 15 artiklan 1 ja 3 kohdan, 16 ja 17 artiklan sekä 18 artiklan 2 kohdan säännösten 
soveltamiseksi olemassa oleviin laitoksiin ⌦ 30 päivästä lokakuuta 1999 ⌫. 
6 artikla 
Lupahakemukset 
1. Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet, jotta toimivaltaiselle viranomaiselle 
osoitettu lupahakemus sisältäisi tiedot 
a) laitoksesta ja sen ⌦ toiminnoista ⌫; 
b) raaka- ja lisäaineista sekä muista laitoksessa käytetyistä tai tuotetuista aineista tai 
energiasta; 
c) laitoksen päästölähteistä; d) laitoksen sijaintipaikan olosuhteista; e) laitoksen arvioitujen päästöjen laadusta ja määrästä kuhunkin ympäristöelementtiin 
sekä päästöjen merkittävien ympäristövaikutusten erittelyyn; 
                                                
 
15 EYVL L 309, 27.11.2001, s. 1. 
 
FI 15   FI f) teknisistä keinoista tai muista menetelmistä, joilla pyritään estämään laitoksen 
aiheuttamat päästöt, tai jos se ei ole mahdollista, vähentämään niitä; 
g) tarvittaessa toimenpiteistä  laitoksen jätteiden synnyn e hkäisemiseksi ja jätteiden 
hyödyntämiseksi; 
h) muista toimenpiteistä, jotta noudatettais iin 3 artiklassa tark oitettuja toiminnan-
harjoittajan perusvelvollis uuksien yleisiä periaatteita; 
i) ympäristöön joutuvien päästöjen tarkkailusta; 
 
Ð 2003/35/EY 4 artiklan 
2 alakohta 
j) tiivistelmä hakijan mahdollisesti tarkastelemista päävaihtoehdoista. 
 
Ð 96/61/EY (mukautettu) 
Lupahakemuksessa on myös oltava käytännönläheinen tiivistelmä ⌦ a–j alakohdassa 
tarkoitetuista tiedoista ⌫. 
2. Silloin kun direktiivissä 85/337/ETY16 säädettyjen vaatimusten mukaisesti hankitut tiedot 
tai neuvoston direktiivin 96/82/EY mukaisesti laadittu turvallisuuskertomus tai muut mitä 
tahansa muuta lainsäädäntöä soveltamalla hankitut tiedot mahdollistavat johonkin tämän 
artiklan säätämiin vaatimuksiin vastaamisen, voi daan nämä tiedot esittää lupahakemuksessa 
tai ne on liitettävä siihen. 
7 artikla 
Yhtenäinen menettely lupien myöntämiseksi 
Jäsenvaltiot toteuttavat tarvi ttavat toimenpiteet, jotta luva n myöntämismenettely ja -ehdot 
olisivat täysin yhteensovitettuja silloin, kun siihen osallistuu useita toimivaltaisia 
viranomaisia, jotta voidaan taata tehokas yhten äinen menettely kaikkien menettelyn osalta 
toimivaltaisten viranomaisten välillä. 
8 artikla  
Päätökset 
Toimivaltainen viranomainen myöntää luvan, j onka ehdot takaavat, e ttä laitos vastaa tässä 
direktiivissä säädettyjä vaatimuksia, tai päi nvastaisessa tapauksessa kieltäytyy myöntämästä 
lupaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ⌦ kansallisessa ⌫ tai yhteisön ⌦ lainsäädännössä 
asetettujen ⌫ vaatimusten soveltamista. 
Kaikkiin myönnettyihin tai muute ttuihin lupiin on sisällyttävä tä ssä direktiivissä tarkoitetut 
yksityiskohtaiset määräykset, joilla s uojellaan ilmaa, vesiä ja maaperää. 
                                                 
16 EYVL L 10, 14.1.1997, s. 13. 
 
FI 16   FI 9 artikla 
Luvan myöntämisehdot 
1. Jäsenvaltiot varmistavat, että lupa käsittää kaikki tarvittavat toimenpiteet 3 ja 10 artiklassa 
tarkoitettujen vaatimusten täyttämiseksi, jotta varmistetaan ilman, veden ja maaperän suojelu ja saavutetaan näin koko ympäristön suojelun korkea taso. 
2. Kun on kyse uudesta laitoksesta tai merk ittävästä muutoksesta , johon sovelletaan 
direktiivin 85/337/ETY 4 artiklaa, kaikki mainit un direktiivin 5, 6 ja 7 artiklaa soveltamalla 
saadut asiaankuuluvat tiedot  tai päätelmät on otettava huomioon lupaa myönnettäessä. 
3. Luvan tulee käsittää päästöjen raja-arvot pil aaville aineille, erityisesti liitteessä III 
luetelluille, joita voidaan päästä kyseisestä la itoksesta merkittäviä määriä suhteessa niiden 
ominaisuuksiin ja siirty miseen ympäristön osasta (vesi, ilma, maaperä) toiseen. Tarpeen 
vaatiessa lupa käsittää asiaankuuluvat maaper än ja pohjavesien suojelua sekä laitoksen 
jätehuoltoa koskevat määräykset. Tarvittaessa raja-arvoja void aan täydentää tai ne voidaan 
korvata vastaavilla parametreillä ja teknisillä toimenpiteillä. 
Liitteessä I olevassa 6.6 kohdassa tarkoitett ujen laitosten osalta  tämän kohdan mukaisesti 
määritetyissä päästöjen raja-arvoissa on ote ttava huomioon näihin laitosryhmiin soveltuvat 
käytännön näkökohdat. 
 
Ð 2003/87/EY 26 artikla 
Jos laitoksen kasvihuonekaasupäästöt nime tään Euroopan parlamentin ja neuvoston 
direktiivin 2003/87/EY17 liitteessä I kyseisessä laitoksessa harjoitettavaan toimintaan 
liittyviksi, luvassa ei saa asettaa kyseisen ka asun suoralle päästölle raja-arvoa, ellei ole 
tarpeen varmistaa, että merkittävää paikallista pilaantumista ei aiheudu. 
Jäsenvaltiot voivat päättää direktiivin 2003/87/EY  liitteessä I lueteltuje n toimintojen osalta, 
että energiatehokkuuteen liittyviä vaatimuksia ei  määrätä koskemaan polttolaitoksia tai muita 
laitoksia, joista aiheutuu hiilidioksidipäästöjä paikalla. 
Toimivaltaisten viranomaisten on tarvittaessa muutettava lupaa. 
Ensimmäistä, toista ja kolmatta alakohtaa ei sovelleta laitoksiin, jotka on jätetty väliaikaisesti 
yhteisön kasvihuonekaasujen päästöoikeuk sien kaupan järjestelmän ulkopuolelle 
direktiivin 2003/87/EY 27 artiklan mukaisesti. 
 
Ð 96/61/EY (mukautettu) 
4. Päästöjen raja-arvot, vastaav at parametrit ja 3 kohdassa tark oitetut tekniset toimenpiteet 
perustuvat parhaaseen käytettävi ssä olevaan tekniikkaan, ilman  määräystä käyttää tiettyä 
tekniikkaa tai tiettyä teknologiaa siten, että otetaan huomioon kyseisen laitoksen tekniset 
ominaisuudet, sen maantieteellin en sijainti sekä paikallise t ympäristöolosuhteet, sanotun 
kuitenkaan rajoittamatta 10 artiklan soveltamista. Kaikissa tapauksissa lupae hdot sisältävät 
                                                 
17 EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32. 
 
FI 17   FI määräyksiä epäpuhtauksien kaukokulkeutumisesta tai valtioiden rajat ylittävän ympäristön 
pilaantumisen minimoinnista sekä takaav at koko ympäristön korkean suojelun tason. 
5. Lupa käsittää asianmukaiset vaatimukset päästöjen tarkkailusta, ja siinä täsmennetään 
mittausmenetelmät, mittausten tiheys ja niiden arviointimenettely, ja se velvoittaa toimittamaan toimivaltaiselle viranomaiselle tarvittavat tiedot luvan ehtojen noudattamisen 
valvomiseksi. 
Liitteessä I olevassa 6.6 kohdassa  tarkoitettujen laitosten osalta  tässä kohdassa tarkoitetuissa 
toimenpiteissä voidaan ottaa huomioon kustannukset ja hyödyt. 
6. Lupa käsittää laitoksen muuhun kuin tavanomai seen käyttöön liittyvät toimenpiteet. Tällä 
tavoin otetaan asiaan kuuluvalla tava lla huomioon laitoksen  käynnistys, vuodot, 
virhetoiminnot, väliaikainen seisautus tai lopullinen toiminnan lakkauttaminen, jos on olemassa vaara, että kyseisillä toimilla on vaikutuksia ympäristöön. 
Lupaan voi myös sisältyä tila päisiä poikkeuksia 4 kohdassa tark oitettuihin vaa timuksiin, jos 
toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä kunnostu ssuunnitelma varmistaa näiden vaatimusten 
noudattamisen kuuden kuukauden kuluessa ja jo s suunnitelman toteuttaminen johtaa 
pilaantumisen vähentymiseen. 
7. Lupa voi käsittää muita tämän direktiivin toteutumista palvelevia erityisehtoja jäsenvaltion 
tai toimivaltaisen viranomaisen asianmukaiseksi katsomassa määrin. 
8. Jäsenvaltiot voivat asettaa tiettyjä vaatimuks ia tietyille laitosryhmille yleisesti sitovassa 
muodossa ilman, että niitä sisä llytetään yksittäis iin lupaehtoihin ja  edellyttäen, että 
varmistetaan yhtenäinen lähestymistapa ja vastaava korkea ympäristönsuojelun taso 
kokonaisuudessaan, sanotun kuitenkaan rajoitta matta tämän direktiivin lupamenettelyn 
täytäntöönpanovelvoitteen soveltamista. 
10 artikla 
Paras käytettävissä oleva teknii kka ja ympäristönlaatunormit 
Jos jokin ympäristönlaatunormi ed ellyttää ankarampia ehtoja kui n mitä parhaan käytettävissä 
olevan tekniikan avulla voidaan saavuttaa, l uvassa edellytetään lisäeh toja, sanotun kuitenkaan 
rajoittamatta muita toimenpiteitä, joihin  voidaan ryhtyä ympäristönlaatunormien 
noudattamiseksi. 
11 artikla 
Parhaan käytettävissä ol evan tekniikan kehitys 
Jäsenvaltiot huolehtivat, että to imivaltainen viranomainen seur aa parhaan käytettävissä olevan 
tekniikan kehitystä tai että si itä tiedotetaan viranomaiselle. 
 
FI 18   FI 12 artikla 
Toiminnanharjoittajien lait oksissa tekemät muutokset 
1. Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, e ttä toiminnanharjoittaja 
tiedottaa kaikista laitoksen toiminnassa s uunnitelluista muutoksist a toimivaltaisille 
viranomaisille. Tarpeen vaatiessa toimivaltais et viranomaiset ajanmukaistavat luvan tai sen 
ehdot. 
2. Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet, jottei mihinkään toiminnanharjoittajan 
suunnittelemaan olennaiseen muutokseen ryhdytä ilman tämän direktiivin mukaista lupaa. Lupahakemuksen ja toimivaltaisten viranomaist en päätöksen on käsitettävä laitoksen osat 
sekä 6 artiklassa luetellut se ikat, joita muutokset voivat kosk ea. Sovelletaan 3, 6–10 artiklan 
ja 15 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan tätä as iaa koskevia säännöksiä soveltuvin osin. 
13 artikla 
Toimivaltaisen viranomaisen suorittama lu paehtojen tarkistus ja ajanmukaistaminen 
1. Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet , jotta toimivaltaiset viranomaiset tarkastavat 
säännöllisesti ja ajanmukaistava t tarpeen vaatie ssa lupaehdot. 
2. Tarkastus suoritetaan joka tapauksessa, jos 
a) laitoksen aiheuttama pilaantuminen on n iin merkittävää, että luvan nojalla voimassa 
olevat päästöjen raja-arvot olisi arvioitava uudelleen tai uusia päästöjen raja-arvoja 
olisi lisättävä; 
b) olennaiset muutokset parhaissa käyt ettävissä olevissa teknisissä keinoissa 
mahdollistavat päästöihin merkittävän vähennyksen ilman kohtuuttomia 
kustannuksia; 
c) menetelmän käytön tai toiminnan turvallisuus  vaatii toisenlaisten keinojen käyttöä; 
d) uudet yhteisön tai kansallisen lain säädännön säännökset edellyttävät sitä. 
14 artikla 
Lupaehtojen noudattaminen 
Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toim enpiteet sen varmistamiseksi, että 
a) toiminnanharjoittaja täyttää laitoksessaan lupaehdot; b) toiminnanharjoittaja tiedottaa toimivaltais elle viranomaiselle säännöllisesti laitoksen 
päästöjen tarkkailun tuloksista ja pien immällä mahdollisella viiveellä kaikista 
tapahtumista tai onnettomuuksista, joill a on merkittäviä ympäristövaikutuksia; 
c) laitosten toiminnanharjoittajat antavat toimivaltaisen viranomaisen edustajille kaiken 
tarvittavan avun, jotta nämä pystyvät suoritt amaan tarkastukset laitoksessa, ottamaan 
 
FI 19   FI näytteitä ja keräämään kaiken tehtävänsä s uorittamiseen tämän direktiivin mukaisesti 
tarvittavan tiedon. 
15 artikla 
Tiedon saannin vapaus ja julkinen osallistuminen lupamenettelyyn 
 
Ð 2003/35/EY 4 artiklan 
3 alakohdan a alakohta 
(mukautettu) 
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yleisölle, jota asia koskee, annetaan mahdollisuus 
osallistua varhaisessa vaiheessa ja  tehokkaasti menettelyyn, joka koskee 
a) luvan myöntämistä uusia laitoksia varten; b) luvan myöntämistä olennaiseen muutokseen; c) laitoksen luvan tai lup aehtojen tarkistamista 13 artiklan 2 kohdan a alakohdan 
mukaisesti. 
Tällaisessa osallistumisessa sovelletaan  liitteessä V säädettyä menettelyä. 
 
Ð 96/61/EY 
2. Edellä 9 artiklassa tarkoi tettujen lupaehtojen mukaisesti saatujen, toimivaltaisen 
viranomaisen hallussa olevien päästöjä koskevien valvontatulosten on oltava julkisesti saatavilla. 
3. Sovelletaan 1 ja 2 kohtaa, jollei Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY
18 
4 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädet yistä rajoituksis ta muuta johdu. 
 
Ð 2003/35/EY 4 artiklan 
3 alakohdan b alakohta 
4. Kun päätös on tehty, toimivaltaisen vira nomaisen on tiedotettava asiasta yleisölle 
asianmukaisten menettelyjen mukaisesti ja saatet tava yleisön saatavil le seuraavat tiedot: 
a) päätöksen sisältö mukaan lukien jä ljennös luvasta sekä ehdot ja myöhemmät 
tarkistukset; ja 
b) tutkittuaan yleisön, jota asia koskee,  ilmaisemat huomautukset ja mielipiteet, 
päätöksen perusteena olevat seikat ja näkökohdat, mukaan lukien tiedot yleisön 
osallistumismenettelystä. 
                                                 
18 EUVL L 41, 14.2.2003, s. 26. 
 
FI 20   FI  
Ð 2003/35/EY 4 artiklan 
4 alakohta (mukautettu) 
16 artikla 
⌦ Oikeuden saatavuus  ⌫ 
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisen oikeusjärjestelmän mukaisesti siihen 
yleisöön kuuluvilla, jota asia koskee, ja ylei söllä: on mahdollisuus saattaa tuomioistuimessa 
tai muussa laillisesti perustetussa riippum attomassa ja puolueettomassa elimessä tähän 
direktiiviin sisältyvien yleisön osallistumista koskevien säännösten soveltamisalaan kuuluvien 
päätösten, toimien tai laiminlyöntien asiasisällön taikka niihin liittyvien menettelyjen laillisuus uudelleen tutkittavaksi ⌦ kun on kyse: ⌫ 
a) ⌦ niistä, ⌫ joiden etua asia riittäväs ti koskee, tai vaihtoehtoisesti 
b) ⌦ niistä, ⌫ jotka väittävät oikeuksiensa heikentyvän, jos jäsenvaltion 
hallintolainkäyttöä koskevassa säännöstössä niin edellytetään. 
2. Jäsenvaltioiden on määriteltävä, missä vaihee ssa muita päätöksiä, toimia tai laiminlyöntejä 
vastaan voidaan esittää huomautuksia. 
3. Jäsenvaltioiden on määriteltävä, mikä muodostaa riittävän edun ja mikä oikeuden 
heikentymisen tavoitteenaan antaa yleisölle, jota asia koskee, laaja muutoksenhaku- ja 
vireillepano-oikeus. ⌦ Ympäristönsuojelua edistävillä  ja kansallisen  lainsäädännön ⌫ 
vaatimukset täyttävien valtiois ta riippumattomien järjestöje n edun katsotaan olevan 1 kohdan 
a alakohdassa tarkoitetu lla tavalla riittävä. 
Tällaisilla järjestöillä katsot aan myös olevan oikeuksia, joita on mahdollista loukata 1 kohdan 
b alakohdassa tarkoitetulla tavalla. 
4. Tämän artiklan säännökset eivät estä mahdollis uutta, että hallinnol linen viranomainen 
alustavasti tutkii asian uudelleen, eivätk ä ne vaikuta vaatimukseen hallinnollisten 
muutoksenhakumenettelyjen loppuunsaatta misesta ennen kuin asia saatetaan 
tuomioistuimessa tutkittavaksi, silloin kun kansallisessa lainsäädännössä on tällainen 
vaatimus. 
Kyseisen menettelyn on oltava oikeudenmukainen, tasapuolinen ja nopea, eikä se saa olla niin 
kallis, että se olisi esteenä menettelyyn osallistumiselle. 
5. Tämän artiklan säännösten tehostamiseksi jäse nvaltioiden on varmistettava, että yleisölle 
annetaan käytännön tietoja mahdol lisuudesta turvautua hallinnolli siin ja tuomioistuimessa 
tapahtuviin muutoksenhakumenettelyihin. 
 
FI 21   FI  
Ð 96/61/EY (mukautettu) 
17 artikla 
Tietojen vaihtaminen 
1. Tietojen vaihtamiseksi jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet ilmoittaakseen 
komissiolle joka kolmas vuos i, ja ensimmäisen kerran ⌦ ennen 30 päivää huhtikuuta 2001 ⌫, 
saatavilla olevat edustavat tiedot liitteessä I ol evista toimintaluokittain sovituista raja-arvoista 
sekä tarvittaessa parhaista käytettävissä olev ista tekniikoista, joista arvot johdatetaan 
erityisesti 9 artiklan säännöste n mukaisesti. Myöhempiä ilmoit uksia varten kyseisiä tietoja 
ajanmukaistetaan tämän artiklan 3 kohda ssa säädettyjen menettelyjen mukaisesti. 
2. Komissio organisoi tietojen vaihtoa jäsenval tioiden ja parhaista kä ytettävissä olevista 
teknisistä keinoista, niihin liittyvästä tarkka ilusta ja niiden keh ityksestä kiinnostuneen 
teollisuuden välille. 
Komissio julkaisee tietojen vai hdon tulokset joka kolmas vuosi. 
3. Tämän direktiivin täytäntöönpanoon ja se n tehokkuuteen suhteessa yhteisön muihin 
ympäristönsuojelukeinoihin liittyvät kertomukset laaditaan neuvoston direktiivin 91/692/ETY19 
6 artiklan 2 kohdassa tarkoite tun menettelyn mukaisesti. Komissio antaa kertomuksen 
⌦ Euroopan parlamentille ja neuvostolle ⌫ tarvittaessa ehdot uksin varustettuna. 
4. Jäsenvaltiot perustavat tai nimeävät viranom aisen tai viranomaiset , jotka ovat vastuussa 
tietojen vaihdosta 1, 2 ja 3 kohdan mukais esti, ja ilmoittavat tästä komissiolle. 
18 artikla 
Valtioiden rajat yl ittävät vaikutukset 
 
Ð 2003/35/EY 4 artiklan 
5 alakohdan a alakohta 
1. Jos jäsenvaltio toteaa, että tietyn laitoksen käytöllä on todennäköisesti merkittäviä kielteisiä 
vaikutuksia toisen jäsenvalti on ympäristöön, tai jos jäsenva ltio, johon laitoksen käyttö 
todennäköisesti vaikuttaa merkittävästi, sitä pyyt ää, sen jäsenvaltion, jonka alueella 4 artiklan 
tai 12 artiklan 2 kohdan mukaista lupaa on h aettu, on toimitettava kyseiselle toiselle 
jäsenvaltiolle liitteen V mukaisesti toimite ttavat tai saataville annettavat tiedot 
samanaikaisesti kun ne annetaan oman maan kansalaisten saataville. Nämä tiedot ovat 
pohjana tarvittaville neuvottelui lle kahden jäsenvaltion välisi ssä keskinäisissä suhteissa 
vastavuoroisuus- ja yhdenvertais uusperiaatteiden mukaisesti. 
                                                 
19 EYVL L 377, 31.12.1991, s. 48. 
 
FI 22   FI  
Ð 96/61/EY 
2. Jäsenvaltiot valvovat keskinäisi ssä suhteissansa, että 1 kohdassa  tarkoitetuissa tapauksissa 
hakemukset annetaan asianmukaiseksi ajaksi yleisesti saataville mahdollisesti altistumisen kohteena olevassa jäsenvaltiossa, jotta tämä valtio voisi ottaa kantaa asiaan ennen 
toimivaltaisen viranomaisen päätöstä. 
 
Ð 2003/35/EY 4 artiklan 
5 alakohdan b alakohta  
3. Kun toimivaltainen viranomainen tekee päät öksen hakemuksesta, 1 ja 2 kohdan mukaisten 
kuulemisten tulokset on otettava huomioon. 
4. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettav a 1 kohdan mukaisesti kuulluille jäsenvaltioille 
hakemusta koskevasta päätöksestä ja toimitettava  niille 15 artiklan  4 kohdassa tarkoitetut 
tiedot. Näiden jäsenvaltioiden on varmistettava, e ttä tiedot annetaan ylei sön, jota asia koskee, 
saataville asianmukaisella tavalla niiden omalla alueella. 
 
Ð 96/61/EY (mukautettu) 
19 artikla 
Päästöjen raja-arvot yhteisössä 
1. ⌦ Kun ⌫ yhteisöllisten toimien tarve on yksilöity, erityisesti 17 artiklassa säädetyn 
tietojen vaihdon perusteella, ⌦ ja Euroopan parlamentti ja ⌫ neuvosto vahvistavat, 
komission ehdotuksesta, perustamissopimuksessa  määrätyn menettelyn mukaisesti päästöjen 
raja-arvot: 
a) liitteessä I tarkoitetu ille laitosluokille mainit un liitteen 5.1 ja  5.4 kohdassa 
tarkoitettuja kaatopaikko ja lukuun ottamatta ja 
b) liitteessä III tarkoitetuil le pilaaville aineille. 
2. Yhteisön yhteisten, tätä direktiiviä soveltamalla määriteltyjen päästöjen raja-arvojen 
puuttuessa sovelletaan liitteessä II tarkoitettujen direktiivien mukaisia asianmukaisia ja muiden yhteisön säädösten mukaisia päästöjen raja -arvoja liitteessä I tarkoitettuihin laitoksiin 
tämän direktiivin mukaisina päästöjen vähimmäisraja-arvoina. 
3. ⌦ Liitteessä ⌫ I olevissa 5.1 ja 5.4 kohdissa tark oitettujen kaatopaikkojen osalta 
sovellettavat tekniset määräykset ⌦ vahvistetaan neuvoston direktiivissä 1999/31/EY
20, ⌫ 
sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän direktiivin vaatimusten soveltamista. 
                                                 
20 EYVL L 182, 16.7.1999, s. 1. 
 
FI 23   FI  
Ð 1882/2003 3 artikla ja III liite 
61 alakohta (mukautettu) 
20 artikla 
Komitea 
1. Komissiota avustaa komitea. 
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelle taan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 ⌦ artiklaa ⌫ 
ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. 
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa ta rkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi 
kuukaudeksi. 
3. Komitea vahvistaa ty öjärjestyksensä. 
 
Ð 96/61/EY (mukautettu) 
21 artikla 
Siirtymävaiheen säännökset 
1. Direktiivin 84/360/ETY, direktii vin 2006/11/EY 4 ja 5 artiklan ja 6 artiklan 2 kohdan sekä 
liitteessä II tarkoi tettujen direktiivien lupajärjestelm iin liittyviä asi aankuuluvia säännöksiä 
sovelletaan olemassa oleviin ja liitteessä I tarko itetuilla aloilla toimiviin laitoksiin siihen asti, 
kunnes toimivaltaiset viranomaiset ovat toteuttan eet tämän direktiivin 5 artiklassa ta rkoitetut 
tarvittavat toimenpiteet, sanotun kuitenkaan rajo ittamatta direktiivillä 2001/80/EY säädettyjen 
poikkeuksien soveltamista. 
2. Kohdassa 1 tarkoitettujen direktiivien lupajä rjestelmiin liittyviä as iaa koskevia säännöksiä 
ei sovelleta ⌦ laitoksiin, jotka olivat uusia 30 päivänä lokakuuta 1999 ⌫, liitteessä I 
tarkoitettujen toimintojen osalta  
3. Kumotaan direktiivi 84/360/ETY ⌦ 30 päivänä lokakuuta 2007 ⌫. 
⌦ Euroopan parlamentti ja/tai ⌫ neuvosto muuttavat komi ssion ehdotuksesta tarpeen 
mukaan liitteessä II tarkoitettujen muiden direktiivien asiaa koskevia säännöksiä niiden 
mukauttamiseksi tämän direktiivin vaatimuksiin ennen ⌦ 30 päivää lokakuuta 2007 ⌫. 
22 artikla 
⌦ Toimittaminen  ⌫ 
Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa 
⌦ keskeiset ⌫ kansalliset säännökset ki rjallisina komissiolle. 
 
FI 24   FI  
Ð  
23 artikla 
Kumotaan direktiivi 96/61/EY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä VI olevassa 
A osassa mainituilla säädöksillä, sanotun kuitenk aan rajoittamatta jäsenva ltioita velvoittavia 
liitteessä VI olevassa B osassa asetettuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä. 
Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viitta uksina tähän direktiiviin  liitteessä VII olevan 
vastaavuustaulukon mukaisesti. 
 
Ð 96/61/EY 
24 artikla 
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenaky mmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on 
julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . 
25 artikla 
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 
Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […]. Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta 
Puheenjohtaja Puheenjohtaja […] […] 
 
FI 25   FI  
Ð 96/61/EY 
LIITE I  
TEOLLISEN TOIMINNAN 1 ARTIKL ASSA TARKOITETUT LUOKAT 
1. Tämä direktiivi ei koske laitoksia tai laitosten osia, joita käytetään uusien tuotteiden 
ja menetelmien tutkimukseen, kehittämiseen tai testaamiseen. 
2. Jäljempänä mainitut rajat koskevat yleensä tuotantokapasiteetteja tai tuotantoa. Jos 
sama toiminnanharjoittaja suorittaa us eampaa saman otsakkeen alle lukeutuvaa 
toimintaa samassa laitoksessa tai samalla paikalla, näiden toimintojen kapasiteetit lasketaan yhteen. 
1. E
NERGIA -ALAN TEOLLISUUS  
 
Ð 96/61/EY (mukautettu) 
1.1. Polttolaitokset, joiden lämmöntuotto on enemmän kuin 50 MW. 
1.2. Kaasun- ja öljynjalostamot. 1.3. Koksaamot. 1.4. Kivihiiltä kaasuttavat ja nesteyttävät laitokset. 
2. M
ETALLIEN TUOTANTO JA JALOSTUS  
2.1. Malmien, mukaan lukien sulfidimalm it, pasutus- ja sintrauslaitokset. 
2.2. Raakarautaa tai terästä tuottavat laitokset (primääri- tai sekundä ärisulatus), mukaan 
lukien jatkuva valu, joiden kapa siteetti ylittää 2,5  tonnia tunnissa. 
2.3. Laitokset, joissa raut ametalleja jalostetaan: 
a) kuumavalssausmenetelmällä kapasite etin ylittäessä 20 tonnia raakaterästä 
tunnissa; 
b) takomalla vasaroiden iskutyön ylittäe ssä 50 kilojoulea vasaraa kohti ja 
käytetyn lämmöntuoton ylittäessä 20 MW; 
c) suojakäsittelemällä sulalla metallilla käsittelykapasiteetin  ylittäessä 2 tonnia 
raakaterästä tunnissa. 
2.4. Rautametallivalimot, joiden tuotanto kapasiteetti ylittää 20 tonnia päivässä. 
 
FI 26   FI 2.5. Laitokset, 
a) joissa tuotetaan ei-rautametalleja malmista, rikasteista tai sekundaarisista 
raaka-aineista metallurgisilla, kemiallisilla tai elektrolyysimenetelmillä; 
b) joissa sulatetaan ei-rautametalleja, sisältäen metalliseokset, mukaan luettuna 
kierrätettävät tuotteet, (puhdistuksest a, sulattovalusta jne.) ja joiden 
sulatuskapasiteetti ylittää 4 tonnia päiv ässä lyijyn ja kadmiumin osalta tai 
20 tonnia päivässä kaikkien muiden metallien osalta. 
2.6. Metallien ja muovien pintakäsittelylaitoks et, joissa käytetään elektrolyyttistä tai 
kemiallista menetelmää käytettävien käsi ttelyaltaiden vetoisuuden ollessa enemmän 
kuin 30 m3. 
3. M INERAALITEOLLISUUS  
3.1. Laitokset, jotka tuottavat klinkkeri ä (sementti) kiertouuneissa, joiden 
tuotantokapasiteetti ylittää 500 tonnia päiv ässä, tai kalkkia ki ertouuneissa, joiden 
tuotantokapasiteetti ylittää 50 tonnia päivässä, tai muun tyyppisissä uuneissa, joiden 
tuotantokapasiteetti ylittää 50 tonnia päivässä. 
3.2. Asbestia ja asbestipohjaisia tuotteita valmistavat laitokset. 
3.3. Lasia valmistavat laitokset, mukaan lukien  lasikuituja valmistavat laitokset, joiden 
sulatuskapasiteetti ylitt ää 20 tonnia päivässä. 
3.4. Mineraaleja sulattavat laitokset, mukaan  lukien mineraalikuituja valmistavat 
laitokset, joiden sulatuskapasiteetti ylittää 20 tonnia päivässä. 
3.5. Laitokset, joissa valmistetaan  keraamisia tuotteita, polttam alla, erityisesti kattotiiliä, 
tiiliä, tulenkestäviä rakennuski viä, laattoja, hiekkakiveä tai posliinia, ja joiden 
tuotantokapasiteetti ylittää 75 tonnia pä ivässä ja/tai uunin tilavuus ylittää 4 m3 ja 
lastauskapasiteetti ylittää 300 kg/m3 uunia kohden. 
4. K EMIAN TEOLLISUUS  
 Tuotanto tämän kohdan toimintaluokissa ta rkoitetussa merkityksessä tarkoittaa 
teollisessa mittakaavassa tapahtuvaa 4.1—4.6 kohdassa mainittujen aineiden tai aineryhmien kemiallista jalostamista. 
4.1. Kemialliset laitokset, jotka valmistavat orgaanisen kemian perustuotteita, kuten: 
a) yksinkertaisia hiilivetyjä (suoraketjuisia tai rengasra kenteisia, tyydyttyneitä tai 
tyydyttämättömiä, alifaattisia tai aromaattisia), 
b) happea sisältäviä hiilivetyjä, ⌦ kuten ⌫ alkoholeja, aldehydejä, ketoneita, 
karboksyylihappoja, estereitä, asetaa tteja, eettereitä,  peroksideja, 
epoksihartseja, 
c) rikin hiilivetyjä, 
 
FI 27   FI d) ⌦ typpipitoisia ⌫ hiilivetyjä, ⌦ kuten ⌫ amiineja, amideja, 
⌦ typpiyhdisteitä, nitroyhdisteitä ⌫ tai ⌦ nitraattiyhdisteitä ⌫, nitriilejä, 
syanaatteja, isosyanaatteja, 
e) fosforia sisältäviä hiilivetyjä, f) halogenoituja hiilivetyjä, g) organometallisia yhdisteitä, h) perusmuoveja (polymeerejä, synteettisi ä kuituja, selluloosa pohjaisia kuituja), 
i) synteettisiä kumeja, i) väriaineita ja pigmenttejä, k) pinta-aktiivisia aineita. 
4.2. Kemialliset laitokset, joissa valmistetaan  epäorgaanisia kemiallisia perustuotteita, 
kuten 
a) kaasuja, kuten ammoniakkia, klooria tai kloorivetyä, fluo ria tai fluorivetyä, 
hiilen oksideja, rikkiyhdisteitä, type n oksideja, vetyä, rikkidioksidia, 
karbonyylikloridia; 
b) happoja, kuten kromihappoa, fluor ivetyhappoa, fosforih appoa, typpihappoa, 
kloorivetyhappoa, rikkihappoa, ol eiinihappoa, rikkihapokkeita; 
c) emäksiä, kuten ammoniumhydroksidia,  kaliumhydroksidia, natriumhydroksidia; 
d) suoloja, kuten ammoniumkloridia, kaliumkloraattia, kaliumkarbonaattia, 
natriumkarbonaattia, perbor aattia, hopeanitraattia; 
e) epämetalleja, metallioksideja tai muita epäorgaanisia yhdisteitä, kuten 
kalsiumkarbidia, piitä, piikarbidia. 
4.3. Kemialliset laitokset, jotka valmistavat fo sforiin, typpeen tai kaliumiin perustuvia 
lannoitteita (lannoitteet sisä ltävät joko yhtä ainetta tai niiden seosta). 
4.4. Kasvinsuojeluaineita lähtöaineita ja torj unta-aineita valmistavat kemialliset laitokset. 
4.5. Farmaseuttisten valmisteiden lähtöaineita kemiallisella tai biologisella menetelmällä 
valmistavat laitokset. 
4.6. Räjähteitä valmistavat kemialliset laitokset. 
 
FI 28   FI 5. J ÄTEHUOLTO  
 Rajoittamatta direk tiivin 2006/12/EY 11 arti klan tai neuvoston di rektiivin 91/689/ETY1 
3 artiklan soveltamista: 
5.1. Direktiivin 91/689/ETY 1 artiklan 4 kohdass a tarkoitettuja vaar allisia jätteitä 
hävittävät ja uudelleenkäyt ettävät laitokset, sellaisi na kuin ne määritellään 
direktiivin 2006/12/EY liittei ssä II A ja II B (toiminnat R1, R5, R6, R8 ja R9) ja 
direktiivillä 75/439/ETY2, ja joiden kapasiteetti ylittää 10 tonnia päivässä. 
5.2. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/76/EY3 ja määritellyn kaltaiset 
⌦ sekalaisen ⌫ yhdyskuntajätteen polttolaitokset, joiden kapasiteetti ylittää 
3 tonnia tunnissa. 
5.3. Direktiivin 2006/12/EY liitteen II A otsakkeid en D8, D9 alla m ääritellyn kaltaiset 
vaarattomien jätteiden hävityslaitokset, jo iden kapasiteetti ylittää 50 tonnia päivässä. 
5.4. Kaatopaikat, joihin tuodaan enemmän kui n 10 tonnia jätettä pä ivässä tai joiden 
kokonaiskapasiteetti on enemmän kuin 25 000 t onnia, lukuun ottamatta inerttijätteen 
kaatopaikkoja. 
6. M UU TOIMINTA  
6.1. Teollisuuslaitokset, joissa valmistetaan: 
a) massaa puusta tai muista kuitumateriaaleista; 
b) paperia tai kartonkia kapasit eetin ylittäessä 20 tonnia päivässä. 
6.2. Kuitujen tai tekstiilien esikäsittely- (pesu, valkaisu, merserointi) tai värjäyslaitokset, 
joiden käsittelykapasiteetti ylittää 10 tonnia päivässä. 
6.3. Nahanparkituslaitokset, joiden käsitt elykapasiteetti on enemmän kuin 12 tonnia 
valmiita tuotteita päivässä. 
6.4. a) Teurastamot, jotka tuottavat en emmän kuin 50 tonnia ruhoja päivässä, 
b) Sellaisten elintarvikkeiden käsitte ly ja jalostus, jotka valmistetaan 
– eläinperäisistä raaka-aineista (paitsi maidosta) ja jossa valmiiden 
tuotteiden tuotanto ylittää 75 t/päivä, 
– kasviperäisistä raaka-aineista ja jossa valmiiden tuotteiden tuotanto on 
enemmän kuin 300 t/päivä (neljännes vuosittain laskettavan keskiarvon 
perusteella). 
                                                 
1 [EYVL L 377, 31.12.1991, s. 20]. 
2 EYVL L 194, 25.7.1975, s. 23. 
3 EYVL L 332, 28.12.2000, s. 91. 
 
FI 29   FI c) Maidon käsittely ja jalostus va staanotetun maidon määrän ylittäessä 
200 t/päivä (vuosittain lasketta van keskiarvon perusteella). 
6.5 Ruhoja ja eläinperäistä jätettä hävittäv ät ja jälleenkäyttävä t laitokset, joiden 
käsittelykapasiteetti ylittää 10 t/päivä. 
6.6. Siipikarjan tai sikojen tehokasvat uslaitokset, joissa on enemmän kuin 
a) 40 000 siipikarjapaikkaa b) 2 000 paikkaa tuotantosioille (yli 30 kg:n painoisille) tai 
c) 750 emakkopaikkaa. 
6.7. Aineiden, esineiden ja tuotteiden pintak äsittelylaitokset, erity isesti kiillotusta, 
painatusta, pinnoittamista, rasvanpoistoa, vedenpitäviksi käsite ltyjä, liimausta, 
maalausta, puhdistamista tai kyllästystä suori ttavat laitokset, joissa käytetään 
orgaanisia liuottimia liuottimen kulutuska pasiteetin ylittäe ssä 150 kg tunnissa tai 
200 t vuodessa. 
6.8. Hiiliä (kivihiiltä) tai elek trografiittia polttamalla tai hiilettämällä valmistavat 
laitokset. 
_____________ 
 
FI 30   FI  
Ð 96/61/EY (mukautettu) 
LIITE II  
LUETTELO 19 ARTIKLAN 2 ⌦ JA 3  ⌫ KOHDASSA JA 21 ARTIKLASSA 
TARKOITETUISTA DIREKTIIVEISTÄ 
 
Ð 96/61/EY 
1. Asbestin aiheuttaman ympäri stön pilaantumisen ehkäisemisestä ja vähentämisestä 
19 päivänä maaliskuuta 1987 annettu neuvoston direktiivi 87/217/ETY 
2. Kloorialkalielektrolyysiteollisuuden elohopeapääst öjen raja-arvoista ja laatutavoitteista 
22 päivänä maaliskuuta 1982 annettu neuvoston direktiivi 82/176/ETY 
3. Kadmiumpäästöjen raja-arvoista ja l aatutavoitteista 26 päivänä syyskuuta 1983 
neuvoston direktiivi 83/513/ETY 
4. muiden alojen kuin kloorialkalielekt rolyysiteollisuuden elohopeapäästöjen raja-
arvoista ja laatutavoitteista 8 pä ivänä maaliskuuta 1984 annettu neuvoston 
direktiivi 84/156/ETY 
5. heksakloorisykloheksaanipääs töjen raja-arvoista ja laatutavoitteista 9 päivänä 
lokakuuta 1984 annettu neuvoston direktiivi 84/491/ETY 
6. Direktiivin 76/464/ETY liitteen luetteloon I si sältyvien tiettyjen va arallisten aineiden 
päästöjen raja-arvoista ja laatutavo itteista 12 päivänä kesäkuuta 1986 annettu 
neuvoston direktiivi 86/280/ETY 
7. Jätteenpoltosta 4 päivän ä joulukuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja 
neuvoston direktiivi 2000/76/EY 
8. Menettelytavoista titaanidioksiditeollisuud en jätteiden aiheuttaman pilaantumisen 
vähentämistä ja mahdollista poistamista koskevien ohjelmien yhdenmukaistamiseksi 
15 päivänä joulukuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/112/ETY 
9. Tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen 
rajoittamisesta 23 päivän ä lokakuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja 
neuvoston direktiivi 2001/80/ETY 
10. Tiettyjen yhteisön vesiympä ristöön päästettyjen vaarallist en aineiden aiheuttamasta 
pilaantumisesta 15 päivänä helmikuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/11/EY 
11. Direktiivi [75/442/ETY] Jätteistä 5 päivänä huhtikuuta 2006 annettu Euroopan 
parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/12/EY 
12. Jäteö ljyhuollosta 16 päivänä kesäkuuta 1975 annettu neuvoston direktiivi 75/439/ETY 
13. Vaarallisista jä tteistä 12 päivänä jouluku uta 1991 annettu neuvoston 
direktiivi 91/689/ETY 
 
FI 31   FI  
Ð 96/61/EY (mukautettu) 
14. ⌦ Kaatopaikoista 26 päivänä huht ikuuta 1999 annettu neuvoston 
direktiivi 1999/31/EY ⌫ 
_____________ 
 
FI 32   FI LIITE III  
LUETTELO TÄRKEIMMISTÄ PILAANTUMISTA AIHEUTTAVISTA AINEISTA, 
JOS NE OVAT MERKITYKSELLISI Ä, KUN ASETETAAN PÄÄSTÖJEN 
RAJA-ARVOJA 
ILMA 
1. Rikin oksidit ja muut rikkiyhdisteet 
2. Typen oksidit ja muut typpiyhdisteet 3. Hiilimonoksidi 4. Helposti haihtuvat orgaaniset yhdisteet 5. Metallit ja niiden yhdisteet 6. Hiukkaset 7. Asbesti (suspendoitun eet hiukkaset, kuidut) 
8. Kloori ja sen yhdisteet 9. Fluori ja sen yhdisteet 10. Arseeni ja sen yhdisteet 11. Syanidit 12. Aineet ja valmisteet, joilla osoitetaan olevan ilman välityksellä karsinogeenisia, 
mutageenisia tai lisääntymiseen  vaikuttavia ominaisuuksia. 
13. Polyklooratut dibentsodioksiinit ja  polyklooratut dibentsofuraanit. 
VESI 
1. Organohalogeeniyhdisteet ja aineet, jo tka vesiympäristössä voivat muodostaa 
sellaisia yhdisteitä. 
2. Organofosforiyhdisteet. 3. Orgaaniset tinayhdisteet. 4. Aineet ja valmisteet, joilla osoitetaan  olevan karsinogeenisia, mutageenisia tai 
lisääntymiseen vaikuttavia ominaisuuksia vesiympäristössä ta i sen välityksellä. 
5. Pysyvät hiilivedyt ja pysyvät ja biokertyvät myrkylliset orgaaniset aineet. 6. Syanidit. 
 
FI 33   FI 7. Metallit ja niiden yhdisteet. 
8. Arseeni ja sen yhdisteet. 9. Biosidit ja kasvinsuojeluaineet. 10. Suspendoituneet aineet. 11. Rehevöitymistä aiheuttavat aineet (e rityisesti nitraatit  ja fosfaatit). 
12 Happitasapainoon epäedullisesti vaikutta vat aineet (jotka ovat mitattavissa 
parametreillä kuten BHK, KHK). 
_____________ 
 
FI 34   FI LIITE IV  
Seikkoja, jotka tulee ottaa huomioon yleisesti ta i yksittäistapauksissa 2 artiklan 12 alakohdassa 
määritellyistä parhaista käytettävissä olevista teknisistä keinoista päät ettäessä, kun otetaan 
huomioon toimenpiteestä mahdollisesti aiheutuvat kustannukset ja edut sekä varovaisuus- ja 
ennaltaehkäisyn periaatteet: 
1. vähän jätteitä tuottavien teknisten keinojen käyttö; 
2. mahdollisimman vaarattomien aineiden käyttö; 3. prosessissa käytettyjen ja tuotettujen aineiden ja jätteiden talteenotto- ja 
kierrätyskeinojen kehittäm inen kun se on tarpeellista; 
4. vertailukelpoiset prosess it, laitteet ja toimintame netelmät, joita on kokeiltu 
menestyksekkäästi teollisessa mittakaavassa; 
5. tekniikan kehitys ja muutokset tieteel lisessä tiedossa ja ymmärtämyksessä; 
6. kyseessä olevien päästöjen l uonne, vaikutukset ja laajuus; 
7. uusien tai olemassa olevien laitosten käyttöönottopäivä; 
8. parhaan käytettävissä olevan teknisen  keinon käyttöönottoon vaadittava aika; 
9. prosessissa käytettävien r aaka-aineiden (mukaan lukien vesi) kulutus ja ominaisuudet 
sekä energiankäytön tehokkuus; 
10. päästöjen kokonaisvaikutuksen ja ympäristör iskien ehkäisyn ja minimoimisen tarve; 
11. onnettomuuksien ehkäisyn ja niiden ympä ristöseurausten minimoimisen tarve; 
 
Ð 96/61/EY (mukautettu) 
12. komission 17 artiklan 2 kohdan ⌦ toisen alakohdan ⌫ mukaisesti julkaisemat 
tiedot tai kansainvälisten järjestöjen julkaisemat tiedot. 
_____________ 
 
FI 35   FI  
Ð 2003/35/EY 4 artiklan 
6 alakohta ja II liite 
LIITE V  
YLEISÖN OSALLISTUMINEN PÄÄTÖKSENTEKOON 
1. Yleisölle on ilmoitettava (j ulkisin ilmoituksin tai muin  asianmukaisin tavoin, kuten 
mahdollisuuksien mukaan sähköisin viestimin) seuraavat seikat päätöksenteon varhaisessa vaiheessa ja viimeistään heti, kun tiedot voidaan kohtuudella antaa: 
a) lupahakemus tai tilanteen mukaan ehdot us luvan tai lupaehto jen tarkistamiseksi 
15 artiklan 1 kohdan mukaisesti, mukaan  lukien 6 artiklan 1 kohdassa 
lueteltujen seikkojen kuvaus; 
b) tarvittaessa tieto, että päätökseen sovelletaan kansallista tai valtiosta toiseen 
ulottuvien ympäristövaikutusten arvioint imenettelyä taikka että siitä käydään 
18 artiklan mukaisia jäsenvaltioiden välisiä neuvotteluja; 
c) yksityiskohtaiset tiedot toimivaltaisista viranomaisista, jotka vastaavat 
päätöksenteosta, joilta saa asiaan liitty viä tietoja, joille huomautukset (tai 
kysymykset) voidaan esittää, sekä yksity iskohtaiset tiedot huomautusten tai 
kysymysten esittämistä koskevasta aikataulusta; 
d) mahdollisten päätösten luonne tai päätösluonnos, jos sellainen on; e) tilanteen mukaan yksityiskohtaiset tie dot ehdotuksesta luvan tai lupaehtojen 
tarkistamiseksi; 
f) milloin, missä ja miten asianomaiset tiedot annetaan saataville; g) yksityiskohtaiset tiedot menettelyistä 5 kohdan mukaista yleisön osallistumista 
ja kuulemista varten. 
2. Jäsenvaltioiden on varmistetta va, että asianmukaisen ajan kuluessa yleisön, jota asia 
koskee, saataville saatetaan: 
a) kansallisen lainsäädännön mukaisesti tä rkeimmät selvitykset ja ohjeet, joita 
toimivaltaiselle viranomaiselle tai toimivaltaisille viranomaisille on annettu ajankohtana, jona yleisölle, jota asia koskee, annet aan 1 kohdassa tarkoitetut 
tiedot; 
b) Euroopan parlamentin ja neuvost on direktiivin 2003/4/EY säännösten 
mukaisesti muut kuin 1 kohdassa tarkoitetu t tiedot, jotka ovat merkityksellisiä 
päätöksen kannalta 8 artiklan mukaisesti ja  jotka annetaan saataville vasta, kun 
yleisölle, jota asia koskee, on ilmoitettu 1 kohdan mukaisesti. 
3. Yleisöllä, jota asia koskee, on oikeus ilmaista toimivaltaiselle viranomaiselle tai 
huomautuksensa ja mielipiteensä enne n kuin lupahakemuksesta päätetään. 
 
FI 36   FI 4. Päätöstä tehdessä tämän liitteen mukaisen kuulemisen  tulokset on otettava 
asianmukaisesti huomioon. 
5. Jäsenvaltiot päättävät yksityiskohtaisista järjestelyistä yleisölle tiedottamiseksi 
(esimerkiksi jakamalla ilmoituksia tietyllä alueella tai ilmoittamalla asiasta paikallisissa sanomalehdissä) sekä ylei sön, jota asia koskee, kuulemiseksi 
(esimerkiksi kirjallisten lausuntojen tai ju lkisen kuulemisen avu lla). On asetettava 
kohtuulliset määräajat, joilla mahdollistetaan, e ttä yleisölle tiedottamiseen ja yleisön, 
jota asia koskee, valmistautumiseen sekä tehokkaaseen osallistumiseen ympäristöä koskevaan päätöksentekoon tämän liitteen mukaisesti jää riittävästi aikaa. 
_____________ 
 
FI 37   FI  
Ï 
LIITE VI  
A osa 
Kumottu direktiivi ja sen muutokset  
(23 artiklassa tarkoitetut) 
Neuvoston direktiivi 96/61/EY 
(EYVL L 257, 10.10.1996, s. 26)  
Euroopan parlamentin ja neuvoston 
direktiivi 2003/35/EY (EUVL L 156, 25.6.2003, s. 17) ainoastaan 4 artikla ja II liite 
Euroopan parlamentin ja neuvoston 
direktiivi 2003/87/EY (EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32) ainoastaan 26 artikla 
Euroopan parlamentin ja neuvoston 
asetus (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1) 
Euroopan parlamentin ja neuvoston 
asetus (EY) N:o 166/2006 (EUVL L 33, 4.2.2006, s. 1) ainoastaan liitteessä III oleva 
61 alakohta 
ainoastaan 21 artiklan 2 kohta 
B osa 
Määräajat kansallisen lainsääd ännön osaksi saattamiselle  
(23 artiklassa tarkoitetut) 
Direktiivi Määräaika kansallis en lainsäädännön osaksi 
saattamiselle 
96/61/EY 30 päivä lokakuuta 1999 
2003/35/EY 25 päivä kesäkuuta 2005 
2003/87/EY 31 päivä joulukuuta 2003 
_____________ 
 
FI 38   FI LIITE VII  
VASTAAVUUSTAULUKKO  
Direktiivi 96/61/EY Tämä direktiivi 
1 artikla 1 artikla 
2 artiklan johdantokappale 2 artiklan johdantokappale 
2 artiklan 1–9 alakohta 2 artiklan 1–9 alakohta 
2 artiklan 10 alakohdan a ala kohta 2 artiklan 10 alakohta 
2 artiklan 10 alakohdan b ala kohta 2 artiklan 11 alakohta 
2 artiklan 11 alakohdan 
ensimmäisen alakohdan johdantokappale 2 artiklan 12 alakohdan 
ensimmäisen alakohdan johdantokappale 
2 artiklan 11 alakohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäinen luetelmakohta 2 artiklan 12 alakohdan 
ensimmäisen alakohdan a alakohta 
2 artiklan 11 alakohdan ensimmäisen alakohdan toinen luetelmakohta 2 artiklan 12 alakohdan 
ensimmäisen alakohdan b alakohta 
2 artiklan 11 alakohdan ensimmäisen alakohdan kolmas luetelmakohta 2 artiklan 12 alakohdan 
ensimmäisen alakohdan c alakohta 
2 artiklan 11 alakohdan toinen alakohta 2 artiklan 12 alakohdan toinen alakohta 
2 artiklan 12 alakohta 2 artiklan 13 alakohta 
2 artiklan 13 alakohta 2 artiklan 14 alakohta 
2 artiklan 14 alakohta 2 artiklan 15 alakohta 
3 artiklan ensimmäinen kohta 3 artiklan 1 kohta 
3 artiklan toinen koht a 3 artiklan 2 kohta 
4 artikla 4 artikla 
5 artikla 5 artikla 
6 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan 
johdantokappale 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan 
johdantokappale 
6 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäinen – kymmenes luetelmakohta 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan 
a–j alakohta 
 
FI 39   FI 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta 
6 artiklan 2 kohta 6 artiklan 2 kohta 
7–12 artikla 7–12 artikla 
13 artiklan 1 kohta 13 artiklan 1 kohta 
13 artiklan 2 kohdan johdantokappale 13 artiklan 2 kohdan johdantokappale 
13 artiklan 2 kohdan 
ensimmäinen - neljäs luetelmakohta 13 artiklan 2 kohdan a–d alakohta 
14 artiklan johdantokappale 14 artiklan johdantokappale 
14 artiklan 
ensimmäinen - kolmas luetelmakohta 14 artiklan a–c alakohta 
15 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan 
johdantokappale 15 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan 
johdantokappale 
15 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäinen – kolmas luetelmakohta 15 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan 
a–c alakohta 
15 artiklan 1 kohdan toinen alakohta 15 artiklan 1 kohdan toinen alakohta 
15 artiklan 2 kohta 15 artiklan 2 kohta 
15 artiklan 4 kohta 15 artiklan 3 kohta 
15 artiklan 5 kohta 15 artiklan 4 kohta 
15 a artiklan ensimmäisen kohdan 
johdantokappale ja loppukappale 16 artiklan 1 kohta 
15 a artiklan ensimmäisen kohdan 
a ja b alakohta 16 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta 
15 a artiklan toinen kohta 16 artiklan 2 kohta 
15 a artiklan kolmannen kohdan 
ensimmäinen ja toinen virke 16 artiklan 3 kolmannen kohdan 
ensimmäinen alakohta 
15 a artiklan kolmannen kohdan kolmas vi rke 16 artiklan kolmannen kohdan 
toinen alakohta 
15 a artiklan neljäs kohta 16 artikl an 4 kohdan ensimmäinen alakohta 
15 a artiklan kuudes kohta 16 artiklan 5 kohta 
16 artikla 17 artikla 
 
FI 40   FI 17 artikla 18 artikla 
18 artiklan 1 kohdan johdantokappale ja 
loppukappale 19 artiklan 1 kohta 
18 artiklan 1 kohdan ensimmäinen ja 
toinen luetelmakohta 19 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta 
18 artiklan 2 kohdan ensimmäinen  alakohta 19 artiklan 2 kohta 
18 artiklan 2 kohdan toinen al akohta 19 artiklan 3 kohta 
19 artikla 20 artikla 
20 artikla 21 artikla 
21 artiklan 1 kohta – 
21 artiklan 2 kohta 22 artikla 
– 23 artikla 
22 artikla 24 artikla 
23 artikla 25 artikla 
Liite I Liite I 
Liite II Liite II 
Liite III Liite III 
Liite IV Liite IV 
Liite V Liite V 
– Liite VI 
– Liite VII 
_____________