PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Euroopan yhteisön ja Marokon kuningaskunnan välinen kalastuskumppanuussopimus tuli voimaan 28. helmikuuta 2007. Viimeisin sopimuksen täytäntöönpanoa koskeva pöytäkirja tuli voimaan 15. heinäkuuta 2014, ja sen voimassaolo päättyi 14. heinäkuuta 2018. Nykyinen kumppanuussopimus niveltyy laajemmin tarkasteltuna unionin ja Marokon välisiin suhteisiin, sellaisina kuin ne esitetään Euro–Välimeri-sopimuksessa, jossa vahvistetaan 26. helmikuuta 1996 tehty Euroopan unionin ja niiden jäsenvaltioiden sekä Marokon kuningaskunnan välinen EU–Marokko-assosiaatiosopimus, joka tuli voimaan vuonna 2000. Sopimuksen tavoitteena on varmistaa kalavarojen hyvä hoito ja kestävyys ekologiselta, taloudelliselta ja sosiaaliselta kannalta.

Komissio on neuvoston hyväksymien neuvotteluohjeiden mukaan neuvottelut Marokon kuningaskunnan kanssa Euroopan yhteisön ja Marokon kuningaskunnan välisen kalastuskumppanuussopimuksen muuttamisesta ja sopimuksen uuden täytäntöönpanopöytäkirjan tekemisestä.

Näissä neuvotteluissa ja niihin perustuvissa teksteissä otetaan kaikilta osin huomioon Euroopan unionin tuomioistuimen 27. helmikuuta 2018 asiassa C-266/16 antama tuomio, jonka mukaan kalastussopimusta ja sen pöytäkirjaa ei sovelleta Länsi-Saharan alueen lähivesiin. Ottaen huomioon unionin tuomioistuimen tuomiossa esitetyt seikat kyseinen alue ja sen lähivedet on molempien osapuolten toiveiden mukaisesti kuitenkin neuvotteluissa voitu sisällyttää kalastuskumppanuuteen useista eri syistä. Taloudellisesta näkökulmasta on ensinnäkin tärkeää, että unionin laivasto harjoittaa kalastusta oikeudellisesti varmassa kehyksessä, jonka maantieteellinen soveltamisala määritellään tarkasti, ja tämä koskee myös mainittuja vesiä. Lisäksi on tarkoitus, että kyseinen alue ja sen väestö hyötyvät sopimuksesta seuraavista taloudellisista ja sosiaalisista vaikutuksista kalastustoiminnan mukaan suhteutetusti, erityisesti EU:n laivaston saaliiden purkamisten, merimiesten työllistämisen, investointien ja sellaisen alalle annettavan muun tuen kautta, joka on mahdollista kalastussopimuksen liitteenä olevassa pöytäkirjassa määrätyn rahoitusosuuden avulla. On myös huomattava, että Marokon kuningaskunta, joka vastaa tämän alueen (ainakin sen isoimman osan) hallinnosta, on ainoa taho, jonka kanssa tällainen sopimus voidaan tehdä, koska mikään muu taho ei voi taata kyseisten kalavarojen hyödyntämisen kestävyyttä sekä Länsi-Saharan aluetta ja sen väestöä hyödyttävän alakohtaisen tuen varojen hallinnointia ja seurantaa.

Uutta sopimusta ja pöytäkirjaa koskeva ehdotus on lisäksi kaikilta osin kansainvälisen ja unionin oikeuden mukainen. Unioni on johdonmukaisesti sitoutunut riidanratkaisuun Länsi-Saharassa ja tukee YK:n pääsihteerin ja hänen henkilökohtaisen edustajansa pyrkimyksiä auttaa osapuolia pääsemään oikeudenmukaiseen, pysyvään ja molempia osapuolia tyydyttävään poliittiseen ratkaisuun. Tähän ehdotukseen liittyvässä kirjeenvaihdossa mainitaan tältä osin Länsi-Saharaa koskeva unionin kanta.

Tekstit, joista neuvottelijoiden välillä on päästy yhteisymmärrykseen useiden neuvotteluistuntojen jälkeen, sisältävät itse sopimuksen, jolla perustetaan vuoden 2007 sopimuksen korvaava Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välinen kestävää kalastusta koskeva kumppanuus, jäljempänä ’kalastussopimus’, uuden täytäntöönpanopöytäkirjan, sen liitteen ja lisäykset sekä kirjeenvaihdon. Nämä tekstit parafoitiin 24. heinäkuuta 2018.

Pöytäkirja on voimassa neljä vuotta sen 16 artiklassa määritellystä soveltamisen alkamispäivästä. Uusi kalastussopimus kumoaa Euroopan yhteisön ja Marokon kuningaskunnan välisen kalastuskumppanuussopimuksen, joka tuli voimaan 28. helmikuuta 2007. Siinä määrätään mahdollisuudesta soveltaa sopimusta väliaikaisesti ennen sen tekemistä, mutta väliaikaista soveltamista ei kuitenkaan pidetty välttämättömänä. Uudessa sopimuksessa pyritään ottamaan huomioon vuoden 2009 uudistuksen periaatteet: hyvä hallintotapa kalastuksen ja kestävän kehityksen alalla, ihmisoikeuksien kunnioittaminen, avoimuus ja syrjimättömyys. Sopimusta on myös muutettava, jotta voidaan noudattaa tuomioistuimen 27. helmikuuta 2018 antamaa tuomiota ja luoda oikeusperusta Länsi-Saharan alueen lähivesiä koskevan sopimuksen soveltamiselle.

Neuvotteluohjeiden mukaisesti kalastussopimuksella taataan sosiaalis-taloudellisten hyötyjen kalastustoimintaan suhteutetusti tasapuolinen maantieteellinen jakautuminen, joka perustuu sopimuksen mukaisen kokonaisrahoitusosuuden käyttöön (joka siis kattaa taloudellisen korvauksen vesille pääsystä, alakohtaiseen tukeen varatun osuuden ja laivanvarustajien maksamat maksut). Näihin takeisiin kuuluu etenkin tällaisten varojen kohdentamisen ja käytön seuranta, josta vastaa erityisesti sopimuksella perustettu sekakomitea, jossa molemmat osapuolet ovat edustettuina. Lisäksi sopimuksessa määrätään, että Marokolle raportoidaan säännöllisesti tämän sopimuksen nojalla toteutetuista toimista.

Ehdotuksen mukana seuraa komission yksiköiden valmisteluasiakirja, jossa arvioidaan Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan välisen kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja sen täytäntöönpanopöytäkirjan hyötyjä Länsi-Saharan väestölle ja esitellään Länsi-Saharan väestön kuulemisen tulokset. Asiakirjassa arvioidaan sopimuksen ja sen pöytäkirjan mahdollista vaikutusta kestävään kehitykseen erityisesti Länsi-Saharan väestön ja alueen luonnonvarojen hyödyntämisen kannalta. Lisäksi siinä esitetään tiivistelmä kuulemisista, joita näiden väestöryhmien kanssa järjestettiin neuvotteluohjeiden mukaisesti, koska ohjeissa näiden väestöryhmien mukaanotto katsottiin ratkaisevan tärkeäksi osaksi kalastussopimuksen uusimisprosessia. Pöytäkirjassa määrätään 128 aluksen kalastusmahdollisuuksista 6 luokassa seuraavasti: – kaksi pohjoisen alueen perinteisen pienimuotoisen kalastuksen luokkaa: pelagiset nuotat (luokka 1, 22 alusta) ja pohjasiimat (kategoria 2, 35 alusta) – eteläisen alueen perinteinen pienimuotoinen vapa- ja siimakalastus (luokka 3, 10 alusta) – pohjatrooli- ja pohjasiimakalastus (kategoria 4, 16 alusta) – tonnikalan perinteinen pienimuotoinen vapakalastus (luokka 5, 27 alusta) – teollinen pelaginen kalastus pelagisella tai semipelagisella troolilla ja kurenuotalla (luokka 6, 18 alusta). Tässä luokassa unionin alusten sallitut saaliit rajoitetaan määrään, joka vaihtelee pöytäkirjan soveltamisvuoden mukaan.

Nämä kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden kesken.