Neuvoston 15 päivänä kesäkuuta 1995 vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 7/95 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/. . ./EY antamiseksi kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 79/112/ETY muuttamisesta



Virallinen lehti nro C 182 , 15/07/1995 s. 0001



YHTEINEN KANTA (EY) N:o 7/95 Neuvoston 15 päivänä kesäkuuta 1995 vahvistama Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/. . ./EY antamiseksi kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 79/112/ETY muuttamisesta (95/C 182/01) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan, ottavat huomioon kuluttajalle myytäviksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1979 annetun neuvoston direktiivn 79/112/ETY (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan c alakohdan ja 3 artiklan sekä 7 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen (2), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3), toimivat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen (4), sekä katsovat, että osana yhteismarkkinoiden tavoitteiden toteuttamista olisi sallittava tuottajajäsenvaltiossa käyttöön vakiintuneen myytäväksi tarkoitettujen tuotteiden nimityksen käyttö myös sellaisten tuotteiden nimityksenä, jotka on tarkoitettu myytäväksi toisessa jäsenvaltiossa, näiden kahden tavoitteen, kuluttajille annettavan tiedon parantamisen ja liiketoimien vilpittömyyden noudattamisen toteuttamiseksi olisi edelleen parannettava sääntöjä tuotteiden täsmällistä laatua ja niiden ominaispiirteitä koskevista merkinnöistä, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on antanut useita tuomioita, joilla se suosittelee yksityiskohtaisia merkintöjä ja ennenkaikkea myytävän tuotteen luonnetta koskevien riittävien merkintöjen pakollista liittämistä; tällä keinoin tarjotaan kuluttajalle mahdollisuus tehdä valintansa tietoisesti, ja se on sopivin tapa, koska se on vähiten kaupankäynnin vapauden esteenä, ja yhteisön lainsäätäjän tehtävänä olisi antaa tästä oikeuskäytännöstä johtuvat toimenpiteet, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiivi 79/112/ETY seuraavasta: 1) Lisätään johdanto-osaan kuudennen kohdan jälkeen kohta seuraavasti: "tämä vaatimus merkitsee, että jäsenvaltioiden olisi voitava, ottaen huomioon perustamissopimusten määräykset, asettaa kielellisiä vaatimuksia;" 2) Lisätään 3 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti: "2a) tiettyjen ainesosien tai ainesosien ryhmien määrät 7 artiklassa tarkoitettujen säännösten mukaisesti;". 3) Korvataan 5 artiklan 1 kohta seuraavasti: "1. Elintarvikkeiden myyntinimitys on siinä jäsenvaltiossa, jossa tuote myydään kuluttajalle tai yhteisölle, sovellettavissa laissa, asetuksessa tai hallinnollisessa määräyksessä säädetty nimitys. Jollei tällaista nimitystä ole, myyntinimitys muodostetaan käyttöön vakiintuneesta nimityksestä siinä jäsenvaltiossa, jossa tuote myydään kuluttajalla tai yhteisölle, tai elintarvikkeen ja tarvittaessa sen käytön kuvaus, joka on riittävän täsmällinen ilmaisemaan ostajalle elintarvikkeen todellisen laadun ja mahdollistaa sen erottamisen tuotteista, joihin se voitaisiin sekoittaa. 1a a) Siinä jäsenvaltiossa, jossa tuotetta pidetään kaupan, on myös sallittua käyttää sitä myyntinimitystä, jolla tuotetta laillisesti valmistetaan ja pidetään kaupan tuottajajäsenvaltiossa. Tuottajajäsenvaltion myyntinimitystä on kuitenkin täydennettävä kuvailevilla maininnoilla, jos tämä on tarpeen elintarvikkeen todellisen luonteen tuntemisen mahdollistamiseksi sen jäsenvaltion kuluttajalla, jossa tuotetta pidetään kaupan, ja jotta tällä olisi mahdollisuus erottaa elinarvike niistä elintarvikkeista, joihin hän on tottunut ja joihin kyseinen tuote voitaisiin sekoittaa. b) Tuottajajäsenvaltion myyntinimitystä ei saa käyttää, jos a alakohdassa tarkoitetut säännökset eivät siinä jäsenvaltiossa, jossa tuotetta pidetään kaupan, ole riittäviä kuluttajille annettavan oikean tiedon varmistamiseksi sen vuoksi, että elintarvike, jota tuottajajäsenvaltion myyntinimitys tarkoittaa, eroaa olennaisesti tällä nimityksellä tunnetusta tuotteesta;". 4) Lisätään 6 artiklan 2 kohdan c alakohtaan virke seuraavasti: "Kuitenkin voidaan päättää 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, että tätä poikkeusta ei sovelleta tiettyihin elintarvikkeisiin." 5) Korvataan 7 artikla seuraavasti: "7 artikla 1. Elintarvikkeiden tuotannossa tai valmistamisessa käytettävän ainesosan tai ainesosien ryhmän määrä on ilmoitettava tämän artiklan mukaisesti. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu maininta on pakollinen: a) jos kyseinen ainesosa tai kyseisten ainesosien ryhmä on elintarvikkeiden myyntinimityksessä tai kuluttaja tavallisesti liittää sen myyntinimitykseen, tai b) jos kyseinen ainesosa tai ainesosien ryhmä tuodaan esille merkinnässä joko sanoin tai kuvin tai graafisen esityksen avulla, tai c) jos kyseinen ainesosa tai ainesosien ryhmä on olennainen elintarvikkeen luonnehtimiseksi ja sen erottamiseksi tuotteista, joihin se voidaan sekoittaa sen nimen tai ulkomuodon vuoksi, taikka d) jos kyse on 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määrätyistä tapauksista. 3. Mitä 2 kohdassa säädetään ei koske: a) ainesosaa tai ainesosien ryhmää: - joiden valutettu nettopaino ilmoitetaan 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti, tai - joiden määrä on jo ilmoitettu merkinnöissä yhteisön säännösten mukaisesti, - joita käytetään pieninä määrinä aromiaineina, - jotka ovat tuotteen myyntinimityksessä ja joiden määrän vaihtelu ei ole sellainen, että se eroaisi samanlaisista elintarvikkeista tai vaikuttaisi sen maan, jossa tuotetta pidetään kaupan, kuluttajan valintaan; b) jos erityisissä yhteisön säänöksissä määritellään tarkasti ainesosan tai ainesosien ryhmän määrä ilman että siitä on ilmoitettava merkinnöissä; c) edellä 6 artiklan 5 kohdan a alakohdan neljännessä ja viidennessä luetelmakohdassa tarkoitettuja tapauksia; d) jäljempänä 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määrättyjä tapauksia. 4. Prosentteina maininnassa ilmaistun määrän on vastattava ainesosan tai ainesosien määrää sen/niiden käytön hetkellä. Kuitenkin voidaan yhteisön säännöksissä säätää poikkeus tähän periaatteeseen tiettyjen elintarvikkeiden osalta. Nämä säännökset on annettava 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 5. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun merkinnän on oltava joko elintarvikkeen myyntinimityksessä tai aivan sitä lähellä taikka ainesosaluettelossa sen ainesosan tai ainesosien ryhmän yhteydessä, johon kyseinen merkintä liittyy. 6. Mitä tässä artiklassa säädetään, sovelletaan rajoittamatta elintarvikkeiden ravintoarvojen merkitsemistä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamista." 6) Lisätään artikla seuraavasti: "13 a artikla 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden alueella kielletään sellaisten elintarvikkeiden pitäminen kaupan, joiden osalta 3 artiklassa ja 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja mainintoja ei ole esitetty kuluttajan helposti ymmärtämällä kielellä, paitsi jos kuluttajalle tarkoitettu tieto on yhden tai useamman merkinnöissä olevan maininnan osalta tosiasiallisesti varmistettu muilla toimenpiteillä, jotka määrätään 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 2. Jäsenvaltio, jossa tuotetta pidetään kaupan, saa ottaen huomioon perustamissopimuksen määräykset, säätää, että kyseiset erikoismerkinnät tehdään yhdellä tai useammalla yhteisön virallisista kielistä määräämällään kielellä. 3. Mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään ei ole esteenä eri kielillä ilmaistaville erityismerkinnöille." 7) Kumotaan 14 artiklan toinen kohta. 2 artikla Jäsenvaltioiden on tarvittaessa muutettava lakejaan, säädöksiään ja hallinnollisia määräyksiään siten, että: - tämän direktiivin mukaisten tuotteiden pitäminen kaupan sallitaan viimeistään [. . .] (5*); - tuotteiden, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, pitäminen kaupan kielletään viimeistään [. . .] (6**). Kuitenkin niiden tuotteiden pitäminen kaupan, jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia ja joiden merkinnät on tehty ennen tätä päivämäärää, sallitaan kunnes varastot ovat tyhjentyneet. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava säädöksistään viipymättä komissiolle. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty . . . Euroopan parlamentin puolesta Puheenjohtaja Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL N:o L 33, 8.2.1979, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 93/102/EY (EYVL N:o L 291, 25.11.1993, s. 14). (2) EYVL N:o L 122, 14.5.1992, s. 12 ja EYVL N:o C 118, 29.4.1994, s. 6 (3) EYVL N:o C 332, 16.12.1992, s. 3 (4) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 27 päivänä lokakuuta 1993 (EYVL N:o C 315, 22.11.1993, s. 102), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu . . . (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja Euroopan parlamentin päätös, tehty . . . (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (5*) 18 kuukautta direktiivin voimaantulon jälkeen (6**) 36 kuukautta direktiivin voimaantulon jälkeen NEUVOSTON PERUSTELUT 1. Komissio toimitti kyseisen perustamissopimuksen 100 a artiklaan perustuvan ehdotuksen neuvostolle 9. huhtikuuta 1992 (1). 2. Komissio on julkistanut ehdotuksen tarkoittamat muutokset tiedonannossaan elintarvikkeiden vapaasta liikkumisesta yhteisön sisällä vuodelta 1989 (2). Yhteisön tuomioistuimen oikeuskäytäntöön sekä sisämarkkinoiden toiminnan asettamiin vaatimuksiin nojautuen ehdotuksen tarkoituksena oli muuttaa perusdirektiivin (79/112/ETY) neljää kohtaa: - täydentämällä elintarvikkeiden myyntinimikkeitä koskevia, jo olemassaolevia säännöksiä; - ottamalla uudelleen käsiteltäväksi alkoholijuomien merkinnät; - edellyttämällä tiettyjen elintarvikkeiden ainesosien määrän ilmoittamista; - poistamalla teknisen aukon vain yhtä ainesosaa sisältävien tuotteiden osalta. 3. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 22. lokakuuta 1992 (3). Vastauksena Euroopan parlamentin 27. lokakuuta 1993 (4) antamaan lausuntoon komissio jätti muutetun ehdotuksen neuvostolle 13. huhtikuuta 1994 (5). Ottaakseen huomioon parlamentin lausunnon komissio teki useita täsmennyksiä muutettuun ehdotukseen ja lisäsi erityisesti kaksi lisäkohtaa: - pienten pakkausten määrittelyyn teknisistä syistä tehtävä laajennus, - lisäys elintarvikkeiden merkinnässä käytettävää kieltä koskevan direktiivin säännöksiin. 4. Neuvosto hyväksyi 15 päivänä kesäkuuta 1995 muutettua ehdotusta koskevan yhteisen kannan. 5. Myyntinimikkeiden osalta neuvosto on uusinut 5 artiklan tekstin rakenteen selventääkseen sitä ja ottaakseen huomioon yhteisön tuomioistuimen oikeuskäytännön tällä alalla. Tästä syystä ei ole ollut tarpeen käsitellä muutettua ehdotusta yksityiskohtaisesti uudelleen tältä osin, sillä artiklan uusi versio ottaa huomioon parlamentin esittämät tarkistukset. 6. Neuvosto suhtautui myönteisesti muutettuun ehdotukseen ainesosien määrän ilmoittamisen osalta. Neuvosto hyväksyi ehdotuksen perusperiaatteet, mutta joutui kuitenkin vielä tarkentamaan useita ehdotuksen kohtia tietoisena siitä, että on välttämätöntä ottaa käyttöön selkeitä sääntöjä kuluttajien, valmistajien sekä valvontaviranomaisten tarpeiden huomioon ottamiseksi. 7. Neuvosto hyväksyi ehdotuksen yhtä ainesosaa sisätävien tuotteiden teknisen kysymyksen osalta sillä varauksella, että siihen lisätään tehtäviä päätöksiä koskeva menettelytapa. 8. Merkintäkielen osalta neuvosto totesi tämän kohdan tärkeyden parlamentille ja hyväksyi 13 a artiklan, joka oli uudelleen sisällytetty muutettuun ehdotukseen tehden siihen kuitenkin eräitä ulkoasua koskevia muutoksia. 9. Neuvosto vahvisti 36 kuukauden määräajan direktiivin täytäntöönpanolle sen voimaantulosta alkaen noudattaen parlamentin esittämiä tarkistuksia määräajan pidentämisestä niiden tuottteiden kieltämiseksi, jotka eivät ole yhdenmukaisia direktiivin säännösten kanssa. 10. Neuvosto joutuu valittaen toteamaan, että alkoholijuomien merkintöjen osalta se ei ole toistaiseksi kyennyt löytämään ratkaisua, jolle sen olisi mahdollista saada komission ja valtuuskuntien määräenemmistön kannatus. Neuvosto toteaa, että komissio säilyttää ehdotuksensa edelleen neuvoston käsiteltävänä ja myöntäen tämän asian tärkeyden pyrkii saavuttamaan tyydyttävän ratkaisun mahdollisimman nopeasti. 11. Neuvosto ei ole hyväksynyt muutettua ehdotusta pienten pakkausten määrittelyn osalta. Neuvoston mielestä tällainen muutos ei ole aiheellinen ja se saattaisi olla haitallinen kuluttajien tiedonsaannin kannalta. 12. Neuvosto katsoo, että sen yhteinen kanta, joka on ollut tiiviiden keskustelujen kohteena vuodesta 1992 saakka ja jota komissio tukee, on pääpiirteissään realistinen ja käytännöllinen ratkaisu tässä vaiheessa direktiivin 79/112/ETY saattamiseksi ajan tasalle. (1) EYVL N:o C 122, 14.5.1992, s. 12 (2) EYVL N:o C 271, 24.10.1989 (3) EYVL N:o C 332, 16.12.1992, s. 3 (4) EYVL N:o C 315, 22.11.1993, s. 102 (5) EYVL N:o C 118, 29.4.1994, s. 6