Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamisesta Euroopassa /* KOM/2000/0545 lopull. */





Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON SUOSITUS rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamisesta Euroopassa (komission esittämä) 2000/0227 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON SUOSITUS rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamisesta Euroopassa EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [1], [1] EYVL C [...], [...], s. [...]. ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [2], [2] EYVL C [...], [...], s. [...]. ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [3], [3] EYVL C [...], [...], s. [...]. ottavat huomioon Riossa kesäkuussa 1992 pidetyssä UNCED-huippukokouksessa hyväksytyn Agenda 21 -toimintaohjelman 17 luvun, noudattavat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Rannikkoalueilla on Euroopalle huomattavaa taloudellista, ympäristöön liittyvää, sosiaalista ja kulttuurillista merkitystä. (2) Euroopan ympäristökeskuksen tuoreimman raportin mukaan Euroopan rannikkoalueiden tila on jatkuvasti huonontunut. (3) On ehdottoman tärkeää, että rannikkoalueiden hoito ja käyttö on ympäristön kannalta kestävää, taloudellisesti oikeudenmukaista, sosiaalisesti vastuullista ja kulttuuriset tekijät huomioon ottavaa, jotta voidaan säilyttää tämä merkittävä resurssi vahingoittumattomana. (4) Komission tiedonannoissa KOM(97)744 ja KOM(2000)[...] todetaan, että rannikkoalueiden yhdennetty käyttö ja hoito edellyttää paikallisen ja alueellisen tason toimia, joita ohjataan ja tuetaan asianmukaisilla kansallisilla järjestelmillä. (5) On tarpeen varmistaa johdonmukainen toiminta ja yhteistyö Euroopan tasolla, erityisesti aluemerien tasolla, jotta voidaan ratkaista rannikkoalueiden rajat ylittävät ongelmat. (6) Rannikkoalueiden yhdennettyä hoitoa ja käyttöä koskevasta yhteisön strategiasta 6 päivänä toukokuuta 1994 annetussa neuvoston päätöslauselmassa 94/C 135/2 ja Euroopan rannikkoalueita koskevasta yhteisön tulevasta politiikasta 25 päivänä helmikuuta 1992 annetussa neuvoston suosituksessa 92/C 59/1 todetaan, että rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamiseksi tarvitaan yhteisiä eurooppalaisia toimia. (7) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklan mukaisten toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden ja Amsterdamin sopimukseen liitetyn toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamista koskevan pöytäkirjan 7 mukaisesti sekä rannikkoalueiden ja jäsenvaltioiden oikeudellisten ja institutionaalisten järjestelmien eroavaisuuksien vuoksi tämän toiminnan tavoitteet voidaan parhaiten saavuttaa yhteisön tasolla toteutettavan ohjauksen avulla, SUOSITTELEVAT SEURAAVAA: Yhteinen näkemys Jäsenvaltioiden olisi sitouduttava rannikkoalueidensa tulevaisuutta koskevaan yhteiseen näkemykseen, joka perustuu *kestäviin taloudellisiin mahdollisuuksiin ja työllistymismahdollisuuksiin *sosiaalisen ja kulttuurisen järjestelmän toimivuuteen paikallisyhteisöissä *riittävän laajojen rakentamattomien alueiden säilyttämiseen vapaa-ajan viettoa varten sekä esteettisistä syistä *ekosysteemin koskemattomuuteen sekä rannikoiden ja rannikkomerien elävien ja muiden luonnonvarojen kestävään käyttöön ja hoitoon sekä *syrjäisten rannikkoalueiden yhdistämiseen muun Euroopan elämään. Periaatteet Jäsenvaltioiden pitäisi hyväksyä rannikkoalueiden hyvän käytön ja hoidon periaatteet sellaisina kuin ne on määritetty rannikkoalueiden yhdennettyä käyttöä ja hoitoa koskevassa Euroopan unionin esittelyohjelmassa [4], jonka perusteella rannikoiden käytön ja hoidon pitäisi perustua seuraaviin periaatteisiin: [4] Komission tiedonanto 2000/[...], liite I. 1. Laaja-alainen näkökulma (sekä aihepiirin että maantieteellisten näkökohtien suhteen) 2. Pitkän aikavälin näkökulma 3. Joustava käyttö ja hoito (jota voidaan mukauttaa uusiin tietoihin ja olosuhteisiin) ja siihen siirtyminen vaiheittain 4. Paikalliset ominaispiirteet 5. Luonnon omien prosessien huomioon ottaminen 6. Osallistava suunnittelu 7. Kaikkien asiaankuuluvien hallintoelimien tuki ja osallistuminen 8. Eri välineiden yhdistäminen III Kansallinen arviointi 1. Jäsenvaltioiden olisi tehtävä kansallinen arviointi, jossa analysoidaan, mitkä toimijat, lait ja laitokset vaikuttavat kunkin maan rannikkoalueiden suunnitteluun sekä käyttöön ja hoitoon. 2. Arvioinnin olisi katettava kaikki hallinnolliset tasot, ja lisäksi siinä olisi kuvattava kansalaisten, kansalaisjärjestöjen sekä yksityisen sektorin roolit. 3. Arvioinnissa käsiteltäviä sektoreita ovat kalastus, liikenne, energia, luonnonvarojen hallinta, lajien ja luontotyyppien suojelu, työllisyys, aluekehitys, matkailu ja vapaa-ajan vietto, teollisuus ja kaivannaistoiminta, jätehuolto, maatalous ja koulutus (mutta arvioinnissa voidaan tarkastella myös muita sektoreita). Kansalliset strategiat 1. Jäsenvaltioiden olisi arvioinnin tulosten perusteella laadittava kansallinen strategia, jonka avulla voidaan panna täytäntöön rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon periaatteet. 2. Edellä mainittu strategia voidaan laatia nimenomaan rannikkoalueita varten tai se voi olla osa laajempaa kansallista strategiaa, jolla edistetään yhdennettyä suunnittelua sekä käyttöä ja hoitoa. 3. Tässä kansallisessa strategiassa olisi a) määriteltävä niiden kyseisessä maassa toimivien erilaisten hallinnollisten toimijoiden roolit, joiden tehtävät liittyvät rannikkoalueiden toimintaan tai luonnonvaroihin, sekä menettelyt tehtävien koordinoimiseksi. Määrittelemällä roolit varmistetaan sekä riittävä paikallinen valvonta että tarpeeksi laaja alueellinen näkemys ja johdonmukaisuus (erityisesti varmistamalla, että paikallisviranomaisten toiminta ei perustu liikaa paikallisten ja naapurialueiden asukkaiden lyhyen aikavälin taloudellisiin etuihin. b) määriteltävä periaatteiden täytäntöönpanoon käytettävien välineiden sopiva yhdistelmä, kun otetaan huomioon kansalliset oikeudelliset ja hallinnolliset olosuhteet. Tätä strategiaa kehittäessään jäsenvaltiot voivat harkita seuraavia vaihtoehtoja: laaditaan rannikkoalueita koskeva kansallinen strateginen suunnitelma, jossa hyödynnetään aluesuunnittelun tai maankäytön suunnittelun välineitä yhdennetyn suunnittelun sekä käytön ja hoidon edistämiseksi (mukaan luettuina välineet, joilla rannikkoalueista riippuvaiset käyttömuodot asetetaan ensisijalle vuoroveden vaikutuksen alaisella rantaosuudella); käytetään maanostojärjestelmiä ja alueiden nimeämistä yleisiksi alueiksi; tehdään muodollisia ja vapaaehtoisia sopimuksia rannikkoalueiden käyttäjien kanssa [5]; käytetään taloudellisia ja verotuksellisia kannustimia (jotka ovat yhdenmukaisia yhteisön lainsäädännön kanssa) sekä alueellisen kehityssuunnittelun järjestelmiä. [5] Teollisuuden kanssa tehtävät sopimukset mukaan luettuina - katso KOM(96)561, 27.11.1996. c) kehitettävä erityisesti välineitä, joilla poistetaan maa- ja merialueiden erilainen kohtelu kansallisessa lainsäädännössä, politiikassa ja ohjelmissa. d) yksilöitävä erityisesti toimenpiteitä, joilla edistetään alhaalta ylöspäin eteneviä aloitteita rannikkoalueiden ja sen luonnonvarojen yhdennetyssä käytössä ja hoidossa. e) yksilöitävä rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon pitkän aikavälin rahoituksen lähteet jäsenvaltioissa sekä määritettävä, miten voidaan parhaiten varmistaa, että hallinnon asianmukaisilla aloilla ja tasoilla on sopivaa henkilökuntaa. f) määritettävä menettelyt, joilla varmistetaan rannikkoalueita koskevan, voimassa olevan Euroopan unionin lainsäädännön koordinoitu täytäntöönpano ja soveltaminen kaikilta osin. g) luotava asianmukaiset, yhtäjaksoiset järjestelmät rannikkoalueidensa seuraamiseksi ja niitä koskevien tietojen levittämiseksi. Näissä järjestelmissä olisi kerättävä tietoa ja toimitettava sitä asianmukaisissa ja yhteensopivissa muodoissa kansallisen, alueellisen ja paikallisen tason päätöksentekijöille yhdennetyn käytön ja hoidon helpottamiseksi. Näiden tietojen olisi oltava yleisesti saatavilla kohtuulliseen hintaan. h) määritettävä, kuinka sopivilla kansallisilla koulutusohjelmilla voidaan tukea yhdennetyn käytön ja hoidon periaatteiden täytäntöönpanemista rannikkoalueilla. Yhteistyö 1. Jäsenvaltioiden olisi aloitettava vuoropuhelu naapurimaidensa kanssa, myös saman aluemeren alueella sijaitsevien Euroopan unioniin kuulumattomien maiden kanssa, jotta voidaan luoda menettelyt, joilla parannetaan koordinointia rajat ylittävien kysymysten ratkaisemisessa. 2. Jäsenvaltioiden olisi myös työskenneltävä aktiivisesti EU:n toimielinten ja muiden rannikkoalueiden sidosryhmien kanssa, jotta voidaan vähitellen muodostaa rannikkoalueita koskeva yhteinen näkemys osallistumalla eurooppalaisten rannikkoalueiden sidosryhmien foorumiin. Kertomukset 1. Jäsenvaltioiden olisi laadittava komissiolle kertomus tämän suosituksen täytäntöönpanosta saadusta kokemuksesta kahden vuoden kuluttua suosituksen antamisesta. 2. Näiden kertomusten olisi oltava yleisesti saatavilla, ja niiden olisi sisällettävä erityisesti seuraavat tiedot: a) kansallisten arviointien tulokset b) kansallisella tasolla ehdotettu strategia rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamiseksi c) tiivistelmä toimista, joita on toteutettu kansallisen strategian toteuttamiseksi d) arviointi strategian tämänhetkisistä ja odotetuista vaikutuksista rannikkoalueiden tilanteeseen. Tehty Brysselissä [...] Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja