Virallinen lehti nro C 341 , 09/11/1998 s. 0041



A4-0347/98 Päätöslauselma komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille biologista monimuotoisuutta koskevasta Euroopan yhteisön strategiasta (KOM(98)0042 - C4-0140/98 - SEC(98)0348 - C4-0155/98) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(98)0042 - C4-0140/98), - ottaa huomioon ensimmäisen kertomuksen biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen soveltamisesta Euroopan yhteisössä (SEC(98)0348 - C4-0155/98), - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 130 r artiklan 2 kohdan, - ottaa huomioon biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen, - ottaa huomioon Euroopan ympäristökeskuksen antaman Dobrisin selonteon, - ottaa huomioon neuvoston päätöksen 93/626/ETY biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen allekirjoittamisesta ((EYVL L 309, 13.12.1993, s. 1.)), - ottaa huomioon 25. kesäkuuta 1993 antamansa lausunnon komission ehdotuksesta neuvoston päätökseksi biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen allekirjoittamisesta ((EYVL C 194, 19.7.1993, s. 401.)), - ottaa huomioon neuvoston päätelmät biologista monimuotoisuutta koskevaan yleissopimukseen liittyvästä neljännestä osakokouksesta ((Pöytäkirja 23. maaliskuuta1998 neuvoston 2076. kokouksesta.)), - ottaa huomioon YK:n Agenda 21:n, - ottaa huomioon yleiseurooppalaisen biologista ja maiseman monimuotoisuutta käsittelevän strategian, - ottaa huomioon muutetun ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevan poliittisen toimintaohjelman «Kohti kestävää kehitystä» tarkistuksesta ((EYVL C 28, 29.1.1997, s. 18.)), - ottaa huomioon neuvoston direktiivin 79/409/ETY luonnonvaraisten lintujen suojelusta («lintudirektiivi») ((EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1.)), - ottaa huomioon neuvoston direktiivin 92/43/ETY luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta («elinympäristödirektiivi») ((EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.)), - ottaa huomioon neuvoston direktiivin 85/337/ETY tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista («YVA-direktiivi») ((EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40.)), - ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston direktiiviksi tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista («SEA-direktiivi») ((EYVL C 129, 25.4.1997, s. 14.)), - ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön strategiasta happamoitumisen estämiseksi (KOM(97)0088), - ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 722/97 kestävän kehityksen mukaisesti kehitysmaissa toteutetuista ympäristöalan toimista ((EYVL L 108, 25.4.1997, s. 1.)), - ottaa huomioon ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietinnön sekä maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan, kalatalousvaliokunnan, liikenne- ja matkailuvaliokunnan sekä tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan lausunnon (A4-0347/98), A. ottaa huomioon, että Amsterdamin sopimuksella lisätyn EY:n perustamissopimuksen uuden 3 c artiklan mukaan «ympäristönsuojelua koskevat vaatimukset on sisällytettävä 3 artiklassa tarkoitetun yhteisön politiikan ja toiminnan määrittelyyn ja toteuttamiseen, erityisesti kestävän kehityksen edistämiseksi», B. ottaa huomioon, että yhteisön ympäristönsuojelulainsäädäntö ei ole vielä täysin toimiva; katsoo myös, että monilla jäsenvaltioilla on puutteita lainsäädännön toteuttamisessa, C. ottaa huomioon, että kaikki EU:n jäsenvaltiot laativat biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen seurauksena kansallisia toimenpideohjelmia; ottaa huomioon, että kaikki jäsenvaltiot eivät ole vielä laatineet toimenpideohjelmiaan ja että valmiiden ohjelmien laatu ja laajuus vaihtelevat, D. katsoo myös, ettei biologinen monimuotoisuus tarkoita pelkästään biologista ja taloudellista hyötyä, vaan että se on korvaamaton osa kulttuuriperintöämme ja historiaamme sekä tuleville sukupolville kuuluvaa perintöä, E. on tietoinen kalakantojen vähentymisestä ajoittain hälyttävän pieniksi, niin Euroopan vesillä kuin maailmanlaajuisesti, kuten Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö (FAO) on todennut, F. katsoo, että geneettisesti muunnettujen organismien käyttöönotto voi syrjäyttää nykyisiä alkuperäisiä organismeja, G. ottaa huomioon, että EU:n maataloustuesta vain 1 % käytetään biologisen monimuotoisuuden säilyttämiseen ja edistämiseen ja noin 4 % muihin ympäristötoimiin, H. ottaa huomioon, että tällä hetkellä arvioidaan uhanalaisiksi 16 % maailman ja 42 % Euroopan nisäkäslajeista ((Lähde: IUCN- The World Conservation Union.)), I. katsoo, että biologisen monimuotoisuuden yhä nopeampi väheneminen ei osoita laantumisen merkkejä; katsoo myös, että yksi tärkeimmistä syistä tähän kehitykseen on maaperän erittäin pitkälle viety hyödyntäminen maanviljelyksessä ja metsätaloudessa, luonnollisten elinympäristöjen pilkkominen infrastruktuurilla ja kaupungistumisella sekä elinympäristöjen saastuminen, J. katsoo, että EU:n on korvattava täysin yhteisestä maatalouspolitiikasta, Euroopan laajuisista verkoista ja aluepolitiikasta aiheutuvat vahingot perustamalla uusia luonnonsuojelualueita tai toteuttamalla muunlaisia, yhteisön talousarviosta rahoitettavia toimia, K. katsoo, ettei lajien monimuotoisuuden, ekosysteemien ja geneettisen luonnonperinnön häviämistä voi korjata, toisin kuin monia muita ympäristöongelmia, L. katsoo, että lajien kuoleminen sukupuuttoon ja elinympäristöjen häviäminen ovat kaksi suurinta ympäristön tasapainoa ja ihmisen hyvinvointia uhkaavaa vaaratekijää, M. huomauttaa, että komission tiedonanto on yleisluontoinen ja korostaa tarvetta konkreettisiin ehdotuksiin seuraavana vaiheena yhteisön politiikassa biologisen monimuotoisuuden puolesta, N. toteaa, että suurin osa luonnon perintöaineksesta esiintyy maailman kehittymättömissä osissa, erityisesti tropiikin metsissä ja alavilla rannikkoalueilla sekä mangrove-metsissä, ja että perinteiset elämänmuodot ja perinnäistieto edistävät merkittävästi biologisen monimuotoisuuden säilyttämistä maailmanlaajuisesti, O. katsoo, että erilaiset prosessit ja toimet, kuten metsänraivaus, kestämättömien maanviljelymenetelmien käyttöönotto, perintöaineksen käytöstä saatavan hyödyn epäoikeudenmukainen jakautuminen ja köyhyys sekä myös EU:n rahoittamat kestämättömät kehityshankkeet vaikuttavat kielteisesti biologiseen monimuotoisuuteen kehittymättömissä maissa; 1. Ilmaisee tyytyväisyytensä komission tiedonantoon biologista monimuotoisuutta koskevasta Euroopan yhteisön strategiasta, koska tämä tiedonanto on ensimmäinen askel biologisen monimuotoisuuden sisällyttämisessä yhteisön muuhun politiikkaan ja luonnonvarojen häviämisen ehkäisemisessä; 2. Pitää tervetulleena komission tiedonantoa ja on yhtä mieltä siitä perusnäkemyksestä, että ehdotetussa strategiassa on sisällytettävä biologisen monimuotoisuuden suojelu yhteisön muihin politiikan aloihin samalla, kun strategia muodostaa kehyksen yhteisön politiikalle, joka pyrkii täyttämään EU:n sekä jäsenvaltioiden velvoitteet biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen mukaisesti; pyytää myös komissiota edistämään politiikan eri alojen välistä integrointia; 3. Katsoo, että tiedonannossa esitetyt tavoitteet ovat perusteltuja, mutta aivan liian yleisiä ja että tiedonannossa sivuutetaan kaksi avainkysymystä, nimittäin kysymykset siitä, miten liikennettä ja matkailua voidaan lisätä rajoittamattomasti ja miten voidaan samalla edistää kestävää ja tervettä kehitystä; 4. Korostaa, että biologinen monimuotoisuus on tärkeää ekosysteemeille, sillä se takaa veden ja ilman laadun, ilmaston vakauden, maaperän laadun ja turvaa niiden luonnonvarojen saannin, jotka ovat välttämättömiä ihmisen elämälle maapallolla; 5. Korostaa, että tarvitaan erityisiä koordinoituja aloitteita, toimia ja ohjelmia biologista monimuotoisuutta koskevan tutkimuksen edistämiseksi yhteisössä ja jäsenvaltioissa sekä kansainvälisesti; 6. Huomauttaa, että säännöllisesti tehtävä, kattava ja vertailukelpoinen lajien, ekosysteemien ja luonnon geneettisen perinnön kartoitus («luonnon tila») on tarpeen näitä koskevien uhkien selvittämiseksi ja arvioimiseksi; kehottaa siksi komissiota esittämään mahdollisimman pian yleiskatsauksen yhteisön aloittamista toimista ja ehdotuksen säännöllisesti tehtävästä biologisen monimuotoisuuden kartoituksesta, jonka suorittaisivat esim. Euroopan ympäristökeskus ja Eurostat; 7. Vaatii, että komission asiasta vastaavat yksiköt seuraavat indikaattoreita, jotka ensi sijassa Euroopan ympäristökeskuksen ja Eurostatin on määrä vahvistaa; katsoo, että tällaiset indikaattorit ovat tärkeitä alakohtaisia politiikkoja koskevan tiedonannon eri osien kehittämiseksi ja arvioimiseksi, ja painottaa avoimuuden tärkeyttä indikaattoreita koskevassa päätöksenteossa; 8. Pyytää komissiota sisällyttämään ehdotettuihin politiikan aloihin myös tavoitteen «perustietojen hankkiminen biologisesta monimuotoisuudesta ja ekosysteemien toiminnasta», jotta voidaan edistää biologisen monimuotoisuuden indikaattoreita koskevaa tutkimusta, sellaisia menetelmiä, joilla voidaan tehokkaasti valvoa ja arvioida lajien ja ekosysteemien tilannetta, kaikkien elämänmuotojen tutkimista ja järjestelmällistä kirjaamista, eri elämänmuotojen geneettisten voimavarojen järjestelmällistä tutkimista sekä eri lajien välisen vuorovaikutuksen tutkimista; 9. Katsoo, että suojatut alueet eivät tarjoa riittävää suojaa biologiselle monimuotoisuudelle, ja korostaa, että biologisen monimuotoisuuden suojelu on integroitava yhteisön muihin politiikan aloihin; riittämätön on erityisesti yhteys yhteisön luonnonsuojelu- ja maatalouspolitiikan välillä; 10. Kehottaa komissiota toimimaan siten, että elinympäristö- ja lintudirektiivit pannaan kaikilta osin täytäntöön jäsenvaltioissa käyttämällä sopivaa sääntelykehystä, joka pyrkii takaamaan näiden direktiivien tehokkaan toteutuksen ja valvonnan; 11. Kehottaa komissiota toteuttamaan tarvittavat toimet, jotta jäsenvaltiot saadaan täysimääräisesti noudattamaan ympäristöä ja ympäristönsuojelua koskevaa yhteisön lainsäädäntöä; 12. Pyytää komissiota ja jäsenvaltioita lisäämään seurantaa ja ympäristövalvontaa herkillä alueilla; 13. Painottaa EU:n jäljellä olevien aarniometsien säilyttämisen tärkeyttä; 14. Kehottaa komissiota varmistamaan, että tiedonannossa ehdotetut toimintasuunnitelmat on viimeistelty ja saatu valmiiksi kahden vuoden kuluessa siitä, kun komissio on hyväksynyt tiedonannon, sekä antamaan aikarajat yksittäisille näissä suunnitelmissa ehdotetuille toimille; kehottaa lisäksi komissiota laatimaan toimintasuunnitelmia osana kaikenkattavaa suunnitelmaa, joka Euroopan parlamentin ja neuvoston on hyväksyttävä; kehottaa lisäksi komissiota laatimaan kunkin yksittäisen toimintasuunnitelman ja niiden arviot läheisessä yhteistyössä kansallisten asiantuntijoiden sekä eri järjestöjen edustajien kanssa; 15. Kehottaa luomaan avoimen valvontajärjestelmän ja perustamaan komissioon asiasta vastaavan yksikön; pyytää lisäksi antamaan määräajoin selvityksen tiedonannossa esitettyjen tavoitteiden saavuttamisesta kaikilla aloilla; 16. Pitää riittämättömänä sitä, että vaikka komissio viittaa perusteluissaan happamoitumista ja ilmastonmuutoksia koskevaan strategiaan, kuljetus- ja energia-alalle ei esitetä mitään toimintasuunnitelmia biologisen monimuotoisuuden hyväksi; vaatii siksi, että komissio esittää toimintasuunnitelmia myös näille aloille; katsoo, ettei komissio ota lainkaan huomioon kemikaalien ja teollisten prosessien vaikutusta biologiseen monimuotoisuuteen; 17. Katsoo, että tulevan EU-jäsenyyden vuoksi hakijavaltioiden maatalouden on käytävä läpi perusteellinen muutos ja että yhtenä tämän muutoksen tärkeimmistä tavoitteista tulee olla biologisen monimuotoisuuden säilyttäminen niin, ettei vaarana ole sen laaja ja pysyvä köyhtyminen; 18. Kehottaa siksi komissiota ottamaan hakijavaltioiden kansalliset toimintasuunnitelmat mukaan EU:n jatkuvaan biologisen monimuotoisuuden arviointiin; kehottaa komissiota myös asettamaan näille maille myönnettävän tuen ehdoksi biologista monimuotoisuutta koskevat kriteerit ja kehottaa olemaan poikkeamatta yhteisön ympäristönsuojelua koskevasta lainsäädännöstä; 19. Korostaa, että EU:n tulee lopettaa yhteiseen maatalouspolitiikkaan, Euroopan laajuisiin verkkoihin tai rakennerahastoihin liittyvä tuki hankkeille, jotka vaikuttavat suoraan kielteisesti biologiseen monimuotoisuuteen, ja kehottaa samalla komissiota tehostamaan työtään ympäristönäkökohtien ottamiseksi huomioon EU:n talousarviossa; 20. Katsoo, että yhteisellä maatalouspolitiikalla on usein suoranaisesti kielteinen vaikutus yhteisön biologiseen monimuotoisuuteen, ja kehottaa siksi komissiota meneillään olevan uudistuksen yhteydessä pyrkimään kohti kestävää maataloutta, joka kunnioittaa biologista monimuotoisuutta, ja kehottaa varaamaan entistä suuremman osan maatalouden tuesta ympäristötoimille ja ekologiselle viljelylle; 21. Yhtyy periaatteessa tilanneanalyysiin, jonka komissio on esittänyt ehdotuksessaan yhteisön strategiaksi lajien monimuotoisuuden säilyttämiseksi, mutta pitää tarpeellisena, että siitä johdettujen tavoitteiden lisäksi tehdään konkreettisempia ehdotuksia suojelu- ja hyödyntämistoimenpiteiden integroimiseksi yhteiseen maatalous- ja metsäpolitiikkaan, ja viittaa tässä yhteydessä pääosaston XII perustaman biologisen monimuotoisuuden tutkimusta käsittelevän eurooppalaisen työryhmän (EWGRB) ehdotuksiin; 22. Toteaa, että Agenda 2000 -asiakirjassa esitetty kestävä maaseudun kehityspolitiikka ja ympäristö- ja maatalouspolitiikan integrointi ovat erityisen riippuvaisia geneettisten voimavarojen monimuotoisuuden suojelusta ja käytöstä; 23. Kehottaa tässä yhteydessä osoittamaan enemmän määrärahoja ja henkilökuntaa asetusten (EY) N:o 1467/94, (ETY) N:o 2078/92, (ETY) N:o 2080/92, (ETY) N:o 2029/91 (maatalouteen liittyvät ympäristötoimet) ja (ETY) N:o 2092/93 (maaseudun kehittäminen) täytäntöönpanoon ja tarkastelemaan yhteisen maatalouspolitiikan ja sen lukuisten täytäntöönpanoasetusten vaikutusta geneettisten voimavarojen hyödyntämiseen ja säilyttämiseen maa- ja metsätaloudessa; 24. Pitää tässä yhteydessä kielteisenä sitä, jos komissio maatalouspolitiikan uudistamisen yhteydessä yhä enenevässä määrin vetäytyy yhteisöaloitteista ja Euroopan laajuisista koordinointitehtävistä eikä enää määrätietoisesti tue hankkeita geneettisen monimuotoisuuden suojelun ja luonnonvarojen maatalouskäytön integroimiseksi tai jättää tämän jäsenvaltioiden tehtäväksi; 25. On pettynyt siihen, että komissio ei ole käyttänyt asetuksen (EY) N:o 1467/94 työohjelman mukaisia tukitoimia, joiden avulla oli tarkoitus edistää kokemusten vaihtoa ja kokoelmien (julkiset ja yksityiset geenipankit), tutkijoiden ja käyttäjien (maanviljelijät, puutarhurit, eläinten kasvattajat) välistä välttämätöntä yhteistyötä; 26. Korostaa tarvetta parantaa asetuksen (EY) N:o 1467/94 mukaisesti jo kerätyistä voimavaroista tehdyn luettelon laatua, jotta voidaan luetteloida ja kuvata paremmin erityisesti alkuperäisillä sijaintipaikoilla olevia kasvi-, eläin- ja puulajikokoelmia ja kuvailla paremmin niiden erityisominaisuuksia (viljely- ja kasvatusolosuhteet, merkitys maisemansuojelulle, jalostukseen, säilyvyyteen, makuun, väriin jne. liittyvät erityispiirteet); 27. Katsoo, ottaen huomioon jäsenyyttä hakeneet valtiot ja niiden geneettisten voimavarojen säilyttämiseen liittyvät taloudelliset ongelmat ja henkilöstöongelmat, että on ehdottoman välttämätöntä ulottaa ohjelma jo liittymistä edeltävässä vaiheessa kattamaan nämä valtiot; 28. Kehottaa komissiota muuttamaan kustannusten jakoperiaatteella toimivien hankkeiden edistämiseen ja toimenpiteiden keskittämiseen liittyviä vaatimuksia siten, että niissä otetaan huomioon yksittäisten lajien lisäksi myös toisiinsa liittyvät lajiryhmät ja niiden erityisympäristö ja voidaan tukea erityisesti integroituja «in situ» -suojelu- ja -käyttötoimia; 29. Kehottaa komissiota koordinoimaan asetuksen (EY) N:o 1467/94 nojalla toteutetut hankkeet ja niiden tulokset ympäristöä säästävän tuotannon ja metsittämisen edistämiseksi tarkoitettujen liitännäistoimenpiteiden kanssa (asetukset (ETY) N:o 2078/92 ja (ETY) N:o 2080/92), edistämään harvinaisista eläinroduista maksettavien palkkioiden ohella myös tietylle alueelle sopeutuneiden hyötykasvien ja puiden suojelua ja vaikuttamaan asetuksessa (EY) N:o 1467/94 säädettyjen liitännäistoimenpiteiden avulla siihen, että saadaan aikaan rakentava yhteistyö tutkijoiden, geenipankkien, in situ -suojelijoiden, maanviljelijöiden, puutarhureiden ja karjankasvattajien välillä; 30. Korostaa, että moitteettoman omaisuudenhoidon periaatteiden mukaisesti on tärkeää säilyttää ja kehittää maanviljelysmenetelmiä, jotka säilyttävät ja vahvistavat biologista monimuotoisuutta - tällainen on esimerkiksi kesannoinnin laaja käyttö - ja kehottaa komissiota myöntämään perinteisille keittiöpuutarha- ja koristekasveille, joilla ei juuri ole kaupallista arvoa, poikkeuksen direktiivien 70/457/ETY ja 70/458/ETY mukaisesta sertifiointipakosta; 31. Pyytää komissiota perustamaan riippumattoman foorumin geneettisen monimuotoisuuden suojelemiseksi maa- ja metsätalouden tuotannossa sekä kalataloudessa; tällä foorumilla kaikki geneettisen monimuotoisuuden käytön ja suojelun alan toimijat voivat vaihtaa kokemuksiaan, koordinoida toimintaansa ja antaa komission asiasta vastaaville yksiköille neuvoja lajien monimuotoisuuden suojelua koskevan yhteisön strategian kehittämisessä; 32. Ehdottaa, että komissio ottaisi tehtävien jaossa paremmin huomioon geneettisiä voimavaroja koskevan eurooppalaisen yhteistyöohjelman (ECP/GR:n) ja keskittyisi geneettisen monimuotoisuuden suojeluun hyödyntämällä sitä käytännön maataloudessa ja puutarhanhoidossa ja valmistautuisi paremmin vastaamaan niihin haasteisiin, joita taloudellisten, ekologisten ja sosiaalisten näkökohtien integrointi YMP:n uudistamisen yhteydessä tulee tuomaan mukanaan; 33. Korostaa FAO:n kesäkuussa 1996 Leipzigissa (Saksassa) järjestämän, geneettisiä voimavaroja käsitelleen kansainvälisen teknisen konferenssin selonteon merkitystä; 34. Katsoo, että EU:n kalastuspolitiikalla on ollut hyvin kielteinen vaikutus tiettyihin kalakantoihin, merinisäkkäisiin ja kilpikonniin, ja korostaa, että pyyntitavat ja -välineet on mukautettava niin, että vähennetään tietyistä pyyntimenetelmistä aiheutuvaa elinympäristöjen huononemista ja vältetään muiden kuin haluttujen lajien joutuminen saaliiksi; kehottaa myös komissiota toimimaan niin, että Pohjanmeren konferenssin ((Viides kansainvälinen Pohjanmeren konferenssi, ministerikokous kalastus- ja ympäristökysymysten yhdistämisestä, 13. - 14. maaliskuuta 1997 Bergenissa Norjassa, päätelmät.)) periaatteet kalastuksen ja ympäristönäkökohtien yhdistämisestä saatetaan osaksi yhteisön kalastuspolitiikkaa; 35. Kehottaa komissiota huolehtimaan siitä, että vastuullista kalastusta koskeviin menettelysääntöihin sisältyvät periaatteet ja sitoumukset sisällytetään täysimääräisesti yhteisen kalastuspolitiikan eri lohkoihin; 36. Kehottaa komissiota asettamaan tutkijoista koostuvan työryhmän, jonka tehtävänä on laatia kalastuksen ja meriekosysteemin välistä vuorovaikutusta koskeva tutkimussuunnitelma ja yksinkertaistaa sen täytäntöönpanoa; 37. Pitää tärkeänä, että komissio käsittelee kalastukseen liittyvää biologisen monimuotoisuuden suunnitelmaa koordinoidusti alakohtaisten etujen suosimisen välttämiseksi ja sen takaamiseksi, että kalastuksessa otetaan huomioon kaikki ympäristönäkökohdat; 38. Kehottaa komissiota soveltamaan kalakantojen ylläpidossa varovaisuusperiaatetta hajallaan olevia ja laajasti vaeltavia kalakantoja koskevan YK:n sopimuksen määrittämällä tavalla ja kehottamaan myös kaikkia alueellisia kalastushallintoelimiä, joihin yhteisö kuuluu, omaksumaan tämän periaatteen; 39. Kannustaa komissiota laatimaan johdonmukaisen suunnitelman kansainvälisiin sopimuksiin perustuvista sitoumuksista, erityisesti sitoumuksista, jotka perustuvat kalastusta koskeviin sopimuksiin, jotka komissio on allekirjoittanut kalakantojen suojelun tehostamiseksi; 40. Kehottaa komissiota vahvistamaan, miten biologista monimuotoisuutta koskevaan strategiaan kuuluvat toimet toteutetaan, jotta kalakantoja voitaisiin hoitaa kestävällä tavalla, ja kehottaa komissiota mahdollisesti muuttamaan tavoitteita niin, että ekosysteemit voitaisiin ottaa huomioon laaja-alaisemmin; 41. Pyytää komissiota sisällyttämään kalastuspolitiikan tavoitteisiin sellaisten menetelmien kehittämisen, joilla voidaan uudistaa merien kalakantoja - erityisesti sellaisten lajien kantoja, joita kalastetaan paljon - sekä tukemaan perinteistä kalastusta harjoittavia alueita; 42. Kehottaa komissiota arvioimaan, miten kaukaisilla vesillä kalastavat EU:n alukset, jotka toimivat kansainvälisillä vesillä kansainvälisten kalastussopimusten mukaisesti, vaikuttavat maailman merien biologiseen monimuotoisuuteen, ja tarvittaessa rajoittamaan tällaisten alusten toimintaa; vaatii lisäksi tällaisten alusten alistamista samankaltaiseen valvontaan ja rajoituksiin kuin Euroopan vesillä kalastavat EU:n alukset; 43. Tukee komissiota tämän valinnassa painottaa koulutusta ja suuren yleisön tietämyksen parantamista; kehottaa komissiota kuitenkin käyttämään voimavaroja kansalaisten keskuudessa jo olemassa olevien alueellisten ympäristöaloitteiden vahvistamiseen esimerkiksi Agenda 21:een liittyen sen sijaan, että rahaa käytettäisiin EU:n kampanjaan komission ehdottamalla tavalla; 44. Korostaa yleissopimuksen periaatetta kaikkien valtioiden suvereenista oikeudesta omiin geneettisiin voimavaroihinsa ja painottaa, että tämän periaatteen tulee olla kaikkia muita periaatteita tärkeämpi kansainvälisissä sopimuksissa, joita yhteisössä tehdään esimerkiksi patentteihin liittyen; tähdentää, että muiden valtioiden suvereenit oikeudet on tunnustettava myös kaikessa EU:n lainsäädännössä; 45. Katsoo, että vieraiden lajien ja geneettisesti muunnettujen organismien käyttöönottoa ja viljelyä koskevan lainsäädännön tulee perustua ennalta varautumisen periaatteeseen, ja painottaa, että bioturvallisuutta koskevasta pöytäkirjasta käytävissä jatkoneuvotteluissa on lähtökohtana pidettävä ihmisen terveyden ja biologisen monimuotoisuuden suojelun korkeaa tasoa; 46. Katsoo, että on välttämätöntä luoda oikeudellinen kehys, joka takaa biologisen monimuotoisuuden tarjoamien etujen oikeudenmukaisen hyödyntämisen ja jakamisen, myös panemalla konkreettisesti täytäntöön biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen 8 j artiklan määräykset; 47. Kehottaa komissiota sitoutumaan bioturvallisuutta koskevaan sitovaan pöytäkirjaan, joka sisällytetään yleissopimukseen ja jolla on tarkoitus suojella ihmisten ja eläinten terveyttä, ympäristöä ja biologista monimuotoisuutta sekä yhteiskuntien sosiaalis-taloudellista hyvinvointia; 48. Painottaa kehitysyhteistyössä aloitettujen toimien tärkeyttä esimerkiksi geeniperinnön tutkimuksessa, teknologiansiirrossa, voimavarojen kehittämisessä, alkuperäiskansoja koskevan politiikan luomisessa ja trooppisten metsien ottamisessa erityishuomion kohteeksi; pyytää, että komissio sekä omassa politiikassaan että asiaa koskevissa kansainvälisissä neuvotteluissa ja biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssissa pyrkii edistämään erityisesti geeniaineksen käytöstä saatavan hyödyn oikeudenmukaista ja tasapuolista jakamista; tällöin voidaan yhdeksi lähtökohdaksi ottaa käsite luonnon monimuotoisuuden taloudellisesta arvosta; 49. Kehottaa komissiota tukemaan kehitysmaita luonnon monimuotoisuutta (lajit, ekosysteemit ja elinympäristöt) koskevan tutkimuksen kartoituksessa sekä tieto- ja geenipankkien perustamisessa näihin maihin; 50. Painottaa, että on tärkeää ottaa huomioon biologisen monimuotoisuuden käytöstä koituvat kustannukset kaikissa tuotantoprosessin vaiheissa; 51. Kehottaa komissiota ottamaan käyttöön seuraavat, geneettisesti muunnettujen organismien vientiä koskevat määräykset: vietäessä geneettisesti muunnettuja organismeja tai niitä sisältäviä tuotteita muihin maihin kuin jäsenvaltioihin, on viejän tai maahantuojan hankittava: - maahantuontilupa määrämaalta - vientilupa toimivaltaisen jäsenvaltion viranomaisilta. Toimivaltaisen jäsenvaltion viranomaisilta saatavan luvan myöntäminen edellyttää määrämaan maahantuontiluvan esittämistä; 52. Kehottaa komissiota ottamaan käyttöön selkeän ja kattavan järjestelmän geneettisesti muunnetuista organismeista valmistettujen tai niitä sisältävien tuotteiden merkitsemiseksi; 53. Pyytää komissiota tutkimaan mahdollisuutta ottaa käyttöön positiivisia taloudellisia kannustimia, joilla pyritään biologisen monimuotoisuuden säilyttämiseen, sekä ehkäiseviä taloudellisia toimia (seuraamuksia tai veroja), jotka kohdistetaan biologista monimuotoisuutta vahingoittaviin käytäntöihin ja käyttöihin; 54. Kehottaa komissiota vaatimaan, että yhteisön aluepolitiikkaan kuuluvien hankkeiden ympäristövaikutuksista tehdään yksityiskohtaiset kuvaukset ja että alueellinen tuki voidaan peruuttaa, jos hanke ei täytä asetettuja ympäristövaatimuksia tai jos se vaikuttaa suoraan haitallisesti biologiseen monimuotoisuuteen; kehottaa komissiota lisäksi ottamaan erityisesti huomioon biologista monimuotoisuutta koskevan strategian tulevassa asetuksessa EU:n rakennerahastoista vuosina 2000 - 2006; 55. Kehottaa Euroopan investointipankkia (EIP) parantamaan ympäristöön liittyvää työtään sekä tekemään yksityiskohtaisia ja julkisesti saatavissa olevia kuvauksia hakijavaltioiden hankkeiden ympäristövaikutuksista ennen hankkeiden hyväksymistä; 56. Pitää myönteisenä tietoisuutta siitä, että biologisen monimuotoisuuden häviäminen johtuu merkittävältä osin infrastruktuurien ja kaupungistumisen aiheuttamasta jäljellä olevien luonnollisten elinympäristöjen lisääntyneestä pirstoutumisesta ja massaturismista; 57. Vaatii, että strategista ympäristöarviointimenettelyä sovelletaan Euroopan laajuisia verkkoja koskeviin Euroopan investointipankin päätöksiin; 58. Korostaa tarvetta tehdä strategisia ympäristövaikutusten kuvauksia infrastruktuurihankkeissa ja vaatii, ettei yhteisö rahoita Euroopan laajuisia verkkoja, jotka tuhoavat arvokkaita ympäristöjä; 59. Pyytää komissiota ja jäsenvaltioita huolehtimaan siitä, ettei uuden liikenneinfrastruktuurin rakentaminen suojelualueille (ks. lintudirektiivi, elinympäristödirektiivi ja Natura 2000 -verkko) vähennä biologista monimuotoisuutta ja ettei hankkeille, jotka eivät noudata tätä sääntöä, myönnetä yhteisön rahoitustukea; 60. Pitää liikenneinfrastruktuurien vaikutusta biologiseen monimuotoisuuteen merkittävänä ja vaatii, että kaikkien liikenneinfrastruktuureja koskevien hankkeiden ympäristövaikutukset arvioidaan ja että niihin sovelletaan strategista ympäristöarviointimenettelyä; 61. Pyytää komissiota sisällyttämään lainsäädäntöön, jonka perusteella Euroopan laajuisia verkkoja ja aluepolitiikkaa toteutetaan, säännöksiä, joiden nojalla voidaan laajoja perusrakennehankkeita toteutettaessa ryhtyä erityisiin varotoimiin luonnollisten elinympäristöjen tuhoutumisen vähentämiseksi tai korvaamiseksi (esimerkiksi kokoamalla yhteen perusrakenteita ja rakentamalla eläimille ylikulkusiltoja tai tunneleita); 62. Katsoo, että Euroopan parlamentin ja neuvoston 1996 hyväksymät Euroopan laajuisia verkkoja koskevat suuntaviivat eivät ole osoittautuneet riittäviksi strategisten päätösten tekemistä varten ja että edistyminen liikenneinfrastruktuurin rakentamisessa on usein tuhonnut tai pirstonut merkittäviä eurooppalaisia elinympäristöjä; pyytää siksi, että Euroopan laajuisia verkkoja koskevia suuntaviivoja tarkistetaan heinäkuuhun 1999 mennessä; 63. Toteaa, että on tarpeen siirtää liikennevirtoja biologiseen monimuotoisuuteen vähemmän vaikuttaviin liikennemuotoihin, esimerkiksi maanteiltä rautateille, kuten kansainvälisessä Alppeja koskevassa yleissopimuksessa kehotetaan; 64. Toteaa, että komission ehdottama ulkoisten kustannusten muuttaminen sisäisiksi olisi hyvin tärkeää biologista monimuotoisuutta koskevan sopimuksen mukaisen kestävän liikennepolitiikan täytäntöönpanemiseksi; 65. Kehottaa komissiota energiapolitiikan alalla edistämään ympäristöä säästävien uusiutuvien energialähteiden käyttöä ilmastomuutosta käsitelleessä Kioton kokouksessa asetettujen tavoitteiden pohjalta; 66. Kehottaa komissiota soveltamaan parasta käytäntöä julkisissa ja yksityisissä matkailuhankkeissa sekä palveluissa, kestävän matkailun edistämiseksi; 67. Kehottaa komissiota kestävän matkailun kansainvälisten suuntaviivojen kehittämisen lisäksi suuntaamaan kaikki EU:n olemassaolevat tai tulevat matkailuohjelmat kestävän matkailun kehittämiseen; 68. Ehdottaa komissiolle ekotuotemerkin kehittämistä kestävälle matkailulle; 69. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.