Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Välimeren ympäristöstrategia {SEC(2006)1082} /* KOM/2006/0475 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 5.9.2006 KOM(2006) 475 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Välimeren ympäristöstrategia {SEC(2006)1082} KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Välimeren ympäristöstrategia 1. JOHDANTO Välimeri, Euroopan suurin merialue, on yhdistävä tekijä sen rannikkovaltioiden väestölle, jonka hyvinvointi on riippuvainen Välimeren ympäristön tilasta. Vaikka tämän ainutlaatuisen ekosysteemin suojelemiseksi on jo lähes kolmenkymmenen vuoden ajan ollut toteutteilla kansainvälisiä toimia, Välimeri on edelleen uhattuna ja sen tila heikkenee ympäristöpaineiden kasvaessa. Nykyennusteiden mukaan 50 prosenttia Välimeren rantaviivasta olisi rakennettua vuoteen 2025 mennessä[1], mikä on vain yksi esimerkki näiden ympäristöpaineiden laajuudesta. Viimeaikaisissa selvityksissä[2] on alettu määrittää ympäristön pilaantumisen aiheuttamia kustannuksia eri maissa[3]. Egyptissä nämä kustannukset ovat arviolta 2,7–5,1 miljardia euroa vuodessa (3,2–6,4 % suhteessa BKT:hen), Algeriassa 1,5 miljardia (3,6 % suhteessa BKT:hen) ja Marokossa 1,2 miljardia (3,7 % suhteessa BKT:hen)[4]. On selvää, ettei toimettomaksi voida jäädä, mikäli alueen väestön terveyttä ja taloudellista ja sosiaalista kehitystä on aikomus suojata. Välimeren maiden on ryhdyttävä toimiin heti, jotta ne voisivat suojata ympäristöään ja hoitaa luonnonvarojaan mahdollisimman hyvin. Viimeksi kuluneiden kolmenkymmenen vuoden aikana lukuisat jo pitkään toiminnassa olleet tahot ja organisaatiot ovat selvittäneet ongelmien syitä ja kehittäneet strategioita ja toimenpiteitä niiden ratkaisemiseksi. Nämä strategiat ovat kuitenkin suureksi osaksi jääneet toteuttamatta. Usein mainittuna syynä tähän on varojen puute, mutta yhtenä pääsyynä on myös ympäristöpolitiikan alhainen asema poliittisessa tärkeysjärjestyksessä. Tämä näkyy muun muassa siinä, ettei kestävään kehitykseen liittyviä ympäristö-, talous- ja sosiaaliulottuvuuksia liitetä riittävästi yhteen. Kattavan ympäristöhallinnon puuttuminen ja yleisön vähäinen tietoisuus ympäristökysymyksistä pahentavat tilannetta. Lisäksi eri toimijoiden välinen heikko yhteistyö eri tasoilla (paikalliselta aina kansainväliselle tasolle) on heikentänyt kansainvälisen avun toimivuutta. Koska minkään yksittäisen maan ei voida katsoa olevan vastuussa Välimeren ympäristön tilan heikentymisestä, yksikään maa ei voi suojella sitä omatoimisesti. Merkittävänä alueellisena toimijana Euroopan unionin (EU) on kannettava vastuunsa tämän yhteisen perinnön suojelemisesta, mutta se ei voi rajallisten voimavarojensa vuoksi toimia yksin. Koska käytettävissä olevat valmiudet ja varat eivät läheskään riitä Välimeren alueen tarpeisiin, komission on keskitettävä toimintansa ja rajalliset resurssinsa sellaisiin toimintalohkoihin, joilla niistä saadaan selvää lisäarvoa, ja sitä kautta kehitettävä realistinen strategia Välimeren alueen ympäristöyhteistyötä varten. EU:n järjestökumppanien, avunantajayhteisön ja ennen muuta kyseisten maiden ja toimijoiden Välimeren molemmin puolin on lisättävä tuntuvasti ja koordinoidusti ponnistelujaan, mikäli puhtaamman ja terveellisemmän Välimeren tavoite on aikomus saavuttaa. Menestys riippuu viime kädessä laajasta poliittisesta tuesta, joka johtaa vakaaseen aikeeseen käyttää tarvittavat resurssit tehtävään. Välimeren rantavaltiot voidaan jakaa ryhmiin sen mukaan, millaiset suhteet niillä on EU:hun. EU:n nykyiset ja mahdolliset tulevat jäsenvaltiot edistävät Välimeren suojelua ensisijaisesti mukauttamalla politiikkaansa ja lainsäädäntöään EU:n normien mukaisiksi ja panemalla ne tehokkaasti täytäntöön. EU:lla on jo selkeä strategia näitä maita varten. Tämän vuoksi tässä asiakirjassa kuvattu strategia on suunnattu ensisijaisesti Euroopan naapuruuspolitiikan[5] piiriin kuuluville kumppanimaille[6]. Euro–Välimeri–yhteistyökumppanuuden 10. vuosipäivänä marraskuussa 2005 kumppanuuden johtajat vahvistivat sitoumuksensa tähän prosessiin ja hyväksyivät sen toimintasuuntaviivojen tarkennukset seuraavan viisivuotiskauden työohjelman yhteydessä[7]. Kaikki Välimeren alueen maat sitoutuivat lisäämään toimiaan, jotta alueen pilaantumista voitaisiin vähentää merkittävästi vuoteen 2020 mennessä (sitoumus tunnetaan Horizon 2020 -aloitteena). Ne myös kehottivat laatimaan toteuttamiskelpoisen aikataulun tätä varten. Kuultuaan asianosaisia[8] Horizon 2020 -aloitteesta komissio on laatinut tämän tiedonannon, jossa: - esitellään Horizon 2020 -aloite ja tehdään ensimmäinen ehdotus toteuttamiskelpoiseksi puhdistustöiden aikatauluksi, josta keskustellaan myöhemmin kumppanien kanssa ja joka on merkittävä askel Barcelonassa annetun poliittisen sitoumuksen täyttämiseksi, ja - selostetaan, miten komissio voi samanaikaisesti Horizon 2020 -aloitteen kanssa edistää Välimeren ympäristön suojelua ja kunnostamista laajemman yhteistyönsä puitteissa ja parantaa koordinointia kumppanimaiden ja muiden toimijoiden kanssa. Toimet tukevat parhaillaan kehitteillä olevaa EU:n laajempaa meripolitiikkaa[9] (ja sen ympäristöosiota eli EU:n meriympäristöstrategiaa[10]). 2. VÄLIMEREN YMPÄRISTÖYHTEISTYÖN TAVOITTEET Koska saasteet leviävät rajoista välittämättä koko Välimeren alueella, sen rantavaltiot ovat keskinäisessä riippuvuussuhteessa. EU:n ulkopuolelta tulevat saasteet vaikuttavat suoraan EU:n ympäristöön, ja samoin EU:sta lähtöisin oleva saastuminen on haitaksi naapurimaille. Myös luonnonvarat, kuten vesi, ilma, maaperä ja biodiversiteetti, ovat toisiinsa sidoksissa monimutkaisissa ekosysteemeissä sekä tavaroiden, ihmisten ja palvelujen liikkumisen kautta. Ne ovat lukemattomin tavoin keskinäisessä riippuvuussuhteessa, mikä edellyttää integroitua ja koordinoitua toimintaa. Välimerta voidaan suojella vain johdonmukaisella ja toimivalla, koko alueen kattavalla ympäristönsuojelu- ja kunnostamistoimenpiteiden kokonaisuudella. Euroopan komissio aikoo pyrkiä tähän tavoitteeseen kumppanimaiden kanssa harjoittamansa yhteistyön kautta. Komission Välimeren maiden kanssa harjoittaman ympäristöyhteistyön perustavoitteisiin kuuluvat seuraavat: - Autetaan kumppanimaita kehittämään toimivia ympäristöalan instituutioita ja järkevää, käytännössä sovellettavaa ympäristöpolitiikka ja lainsäädäntöä, jonka avulla ympäristökysymykset voidaan ottaa huomioon yksittäisten alojen politiikassa. - Pyritään mitattavasti alempaan pilaantumisasteeseen koko alueella, mikä johtaa vastaaviin terveyshyötyihin, ja vähennetään valvomattomasta toiminnasta luonnonympäristölle aiheutuvia vaikutuksia. - Tuetaan ympäristöviranomaisten valmiuksia puuttua hätätilanteisiin ja muihin, sekä äkillisiin että kroonisiin ympäristöongelmiin. - Edistetään kestävämpää (taloudellisesti tehokasta, sosiaalisesti tarkoituksenmukaista ja ympäristön kannalta elinkelpoista) maan ja merialueiden käyttöä Välimeren alueella. - Lujitetaan kansalaisyhteiskuntaa, jotta yleisöllä olisi mahdollisuus saada ympäristötietoa, jotta yleisö voisi osallistua ympäristöpoliittiseen päätöksentekoon ja jotta yleisön ympäristötietoisuutta voitaisiin lisätä. - Edesautetaan kumppanimaiden keskinäistä alueellista koordinointia näiden tavoitteiden tukemiseksi. Tavoitteet eivät ole yksinomaisesti ympäristöpäämääriä, vaan ne tukevat pitkällä aikavälillä myös talouskasvua alueella. 3. KEINOT TAVOITTEIDEN SAAVUTTAMISEKSI Komissiolla on käytettävissään seuraavat keinot Välimeren alueella harjoitettavaa ympäristöyhteistyötä varten: 3.1 Rahoitustuki Eurooppalaisen naapuruuspolitiikan piiriin kuuluville maille myönnettävä Euroopan yhteisön rahoitustuki tulee eurooppalaisesta naapuruuden ja kumppanuuden välineestä (ENPI). Tämän vuoksi kaikissa rahoitettavissa hankkeissa on osoitettava selkeä yhteys Euroopan naapuruuspolitiikkaan (ENP), Euro-Välimeri-yhteistyökumppanuuteen (EMP) sekä ENP-toimintasuunnitelmiin, jos niitä on. Kokonaisvaltaisiin hankkeisiin voidaan myöntää yhteisön rahoitusta myös tulevasta ympäristön ja luonnonvarojen (energia mukaan luettuna) kestävää hoitoa koskevasta temaattisesta ohjelmasta. EU:n rahoitustuki jää kuitenkin väistämättä vähäiseksi suhteessa alueen investointitarpeisiin. Suurin osa puhdistushankkeiden rahoituksesta tuleekin edelleen kansainvälisten rahoituslaitosten lainoina, muiden avunantajien rahoituksena, kansallisista lähteistä sekä muista rahoituslähteistä. Tulevassa EY:n rahoituksessa pyritään maksimoimaan sen vipuvaikutus. Tätä varten aiotaan esimerkiksi kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa käyttää kohdennetusti teknisen tuen ja korkotuen kaltaisia välineitä, koska niiden avulla voidaan lisätä lainarahoituksen laajuutta. Lisäksi kiinnitetään huomiota yleisten toimintaedellytysten kehittämiseen. Tutkimustulosten laajempi käyttö voisi parantaa kustannustehokkuutta. 3.2 Vuoropuhelun ja omavastuullisuuden lujittaminen Euroopan unioni käy poliittista vuoropuhelua Euro-Välimeri-yhteistyökumppanuuden ja Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvien maiden kanssa. Viime vuosina tätä vuoropuhelua on helpotettu luomalla kahdenvälisten assosiaatiosopimusten pohjalta viralliset puitteet alakomiteakokouksille. Komissio aikoo varmistaa, että näitä toimintapuitteita hyödynnetään ympäristökysymysten painoarvon nostamiseksi – myös ympäristöministeriöiden ulkopuolella (erityisesti suunnittelusta ja rahoituksesta vastaavilla tahoilla) – sekä ympäristökysymysten sisällyttämiseksi muiden alojen politiikkaan, myös talouspolitiikkaan. Välimeren alueen kolmansille maille suunnattujen komission toimien on oltava linjassa Euroopan naapuruuspolitiikan tavoitteiden sekä EU:n oikeuteen (yhteisön säännöstöön) perustuvien kolmansille maille annettujen oikeudellisten sitoumusten kanssa. Näihin kuuluvat kansainväliset sitoumukset, kuten kestävän kehityksen huippukokouksessa vuonna 2002 hyväksytty Johannesburgin toimintasuunnitelma. Euroopan naapuruuspolitiikkaan kuuluvissa toimintasuunnitelmissa määritellään painopisteet, joihin EU:n ja kumppanimaiden on määrä keskittyä. Toimintasuunnitelmiin sisältyy useita ympäristötoimia, joiden tarkoituksena on parantaa ympäristöhallintoa, puuttua erityisiin ympäristökysymyksiin sekä edistää kansainvälistä ja alueellista ympäristöalan yhteistyötä. EU:lla ja kumppanimailla on yhteisvastuu näistä suunnitelmista, jotka hyväksytään ja pannaan täytäntöön yhdessä kunkin maan ja EU:n painopisteiden pohjalta. Välimeren alueen ympäristötoimilla tuetaan osaltaan myös Afrikan kumppanuusohjelman NEPADin ( New Partnership for African Development ) ja Afrikan unionin (AU) kehittämään ympäristöaloitteeseen liittyvän tomintasuunnitelman täytäntöönpanoa. EU on käynyt NEPADin ja AU:n kanssa jatkuvaa vuoropuhelua viimeksi kuluneina vuosina. Kansalaisjärjestöt ovat avaintoimijoita ympäristöpolitiikan kehittämisessä ja toimeenpanossa. Ne toimivat usein asioissa, joihin julkisen vallan elimet eivät halua tai voi puuttua. Välimeren alueella niiden vaikutus on kuitenkin ollut heikko, ja niiden valmiuksia osallistua poliittiseen vuoropuheluun onkin tehostettava. Komissio aikoo tukea kansalaisjärjestöjen alueellisten verkostojen ja yhteyksien kehittämistä ja toimintaa. Tavoitteena on lujittaa kansalaisyhteiskuntaa kehittämällä johdonmukainen alueellinen lähestymistapa ja levittämällä hyviä toimintatapoja. Myös kansallisia kansalaisjärjestöfoorumeja aiotaan tukea, muun muassa tutkimustulosten käytön tehostamiseksi ja tulevan tutkimusyhteistyön painopisteiden määrittämiseksi. Komissio aikoo jatkossakin kiinnittää suurta huomiota avoimuuteen ja läpinäkyvyyteen ja varmistaa, etteivät sen toimet rajoitu pelkästään valtiollisen tason yhteyksiin vaan saavuttavat kaikki ympäristöpolitiikan kehittämisessä ja täytäntöönpanossa mukana olevat sidosryhmät, kuten paikallis- ja alueviranomaiset, kansalaisyhteiskunnan ja liike-elämän edustajat. 3.3 Koordinoinnin parantaminen Komissio työskentelee tiiviisti eri kumppanien kanssa varmistaakseen, että sen toimet kohdistetaan sellaisiin toimintalohkoihin, joilla niistä saadaan selvää lisäarvoa. Ympäristökysymyksissä toimii Välimeren alueella tällä hetkellä useita organisaatioita, erityisesti Barcelonan yleissopimuksen[11] puitteissa. Barcelonan yleissopimus (jonka osapuoli yhteisö on) on alueella toteutettavien yhteistyötoimien kulmakivi. MAPin[12] ja Euroopan komission vuonna 2005 yhdessä allekirjoittama työohjelma johdonmukaistaa kyseisten kahden organisaation toimintaa useilla painopistealueilla, joihin kuuluvat: - EU:n meriympäristöstrategian täytäntöönpano, - rannikkoalueiden yhdennettyyn käyttöön ja hoitoon liittyvän eurooppalaisen strategian täytäntöönpano sekä johdonmukaisuuden varmistaminen työssä, jolla valmistellaan Barcelonan yleissopimukseen liitettävää, rannikkoalueiden yhdennettyyn käyttöön ja hoitoon liittyvää pöytäkirjaa, - pilaantumisen ehkäisemiseen ja biodiversiteetin suojelemiseen kytkeytyvien tavoitteiden saavuttaminen. Maailmanpankin ja Euroopan investointipankin kanssa on tarkoitus jatkaa yhteistyötä Välimeren ympäristöä koskevan teknisen avustusohjelman (METAP) puitteissa. Kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa aiotaan hyödyntää aiesopimuksia, jotta voidaan parantaa ympäristötoimien koordinointia Välimeren alueella. Lisäksi vahvistetaan kytköstä Maailmanlaajuisen ympäristörahaston (GEF) strategiseen investointirahastoon. Yhteydet edellä mainittuihin toimijoihin sekä kahdenvälisiin avunantajiin tehostuvat Horizon 2020-ohjausryhmän kehittämisen myötä (ks. jäljempänä). Tarkoituksena on varmistaa seitsemännessä tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelmassa ja EU:n ulkopolitiikan puitteissa tuettavien toimien keskinäinen koordinointi. Kyse muun muassa toimintaedellytysten kehittämiseen liittyvistä tarpeista, tutkimusinfrastruktuureista sekä tutkimustulosten käytöstä. 3.4 EU:ssa saatujen kokemusten siirto, mukauttaminen ja soveltaminen EU:lla on runsaasti kokemusta Välimeren alueen ympäristöongelmiin liittyvästä työstä, muun muassa kestävän kehityksen ja kulutustottumusten edistämisessä ja ympäristöongelmien sisällyttämisessä muiden alojen politiikkaan. EU voi levittää eri puolilla Eurooppaa hyviksi havaittuja toimintatapoja kaikkiin Välimeren maihin mukautettuina niiden sosioekonomisiin olosuhteisiin. TAIEX-ohjelma[13] on nyt Euroopan naapuruuspolitiikan käytössä. Niinpä sen lisäksi, että TAIEX-ohjelmalla kehitetään toimintaedellytyksiä Kaakkois-Euroopan ehdokasmaissa ja muissa Kaakkois-Euroopan maissa, sillä voidaan myös levittää EU:ssa hankittua ympäristöalan kokemusta ja osaamista Välimeren kumppanimaihin kohdennetusti ja maiden tarpeisiin mitoitettuna. Tämä toteutetaan työryhmien, opintokäyntien ja asiantuntijavierailujen muodossa. TAIEX-tuesta on erityistä hyötyä tapauksissa, joissa EU:n jäsenvaltioiden saamaa kokemusta siirretään Välimeren maihin Euroopan naapuruuspolitiikkaan liittyvien toimintasuunnitelmien sisältämien sitoumusten täyttämiseksi. LIFE-ohjelmassa ja lyhyen ja keskipitkän aikavälin ensisijaisessa ympäristöohjelmassa (SMAP) on menestyksekkäästi tuettu useita ympäristöhankkeita. Näiden ohjelmien puitteissa on sekä kumppanimaissa että EU:ssa saatu kokemusta Välimeren alueen kannalta merkittävistä kysymyksistä. Tämä kokemus annetaan kumppanimaiden ja asianosaisten käyttöön. Tutkimusalalla on meneillään tai vastikään saatettu päätökseen viidenteen ja kuudenteen tutkimuspuiteohjelmaan kuuluvia hankkeita, joilla on erityistä merkitystä Välimeren alueen kannalta. Esimerkkeinä voidaan mainita hankkeet, jotka liittyvät vesialan EU-aloitteen Välimerta koskevaan osioon, ja hankkeet, jotka liittyvät merten onnettomuusperäiseen pilaantumiseen, meriympäristön ja rannikkoalueiden tutkimukseen sekä ilmastonmuutoksen vaikutuksiin. Hankkeiden tulokset ovat yleensä vapaasti saatavilla, ja komissio antaa ne kumppanimaiden käyttöön vakiintuneiden tiedonlevitysverkkojen ja -kanavien kautta, myös Internetissä. Komissio on ottanut huomioon Välimeren alueen kestävään matkailuun liittyvät haasteet[14] ja perustanut matkailun kestävää kehitystä käsittelevän asiantuntijaryhmän (TSG), jossa kokoontuvat toimialajärjestöjen, ammattiyhdistysten ja kansalaisyhteiskunnan edustajat, matkakohteiden edustajat sekä jäsenvaltioiden ja kansainvälisten järjestöjen edustajat. TSG:n on tarkoitus antaa ehdotuksensa ja suosituksensa vuoden 2006 loppuun mennessä. Välimeren kumppanimaita koskevat suositukset annetaan niiden käyttöön. Kokemuksia vaihdetaan myös Itämerta, Mustaa merta ja Välimerta koskevien yleissopimusten puitteissa. 4. HORIZON 2020 Euro–Välimeri–yhteistyökumppanuuden 10. vuosipäivänä osapuolet antoivat poliittisen mandaatin kehittää aloite ympäristön pilaantumisen vähentämiseksi Välimeren alueella. Komissio on keinovarojensa puitteissa selvittänyt, millä toimintalohkoilla se voi edistää edellä kuvattujen yhteistyötavoitteiden saavuttamista ja luoda selkeää lisäarvoa. Eri toimijoiden välistä koordinointia on parannettava, jotta voidaan tehostaa toteutettavien ympäristötoimien (joihin sisältyvät myös rahoitustuki ja tekninen tuki) toimivuutta ja vaikuttavuutta. Komissiolla on hyvät valmiudet viedä tätä eteenpäin. Komissio esittää näin ollen Barcelonan kokouksen jatkotoimena Horizon 2020 -aloitteen sekä osapuolten pyytämän toteuttamiskelpoisen aikataulun (tämän tiedonannon liitteenä). Ehdotuksen on tarkoitus toimia kumppanimaiden kanssa käytävän keskustelun pohjana, ja se on määrä hyväksyä Euro-Välimeri-alueen ympäristöministerien kolmannessa kokouksessa Kairossa marraskuussa 2006. Horizon 2020 -aloite rakentuu jo olemassa olevien instituutioiden ja tulosten pohjalle, ja se kattaa niissä olevia aukkoja siltä osin kuin se voi tuoda lisäarvoa. Ehdotutut toimenpiteet sijoittuvat jo käytössä tai kehitteillä olevien ympäristötoimien puitteisiin. Ne tukevat Barcelonan yleissopimuksen yhteydessä annettujen ympäristön pilaantumisen vähentämistä koskevien sitoumusten täytäntöönpanoa. Eri kumppanien kanssa käymiensä keskustelujen pohjalta komissio ehdottaa seuraavia Horizon 2020 -toimia: - Hankkeet ympäristön pilaantumisen vähentämiseksi Yhteistyössä saajamaiden, kansainvälisten rahoituslaitosten, MAPin ja muiden osapuolten kanssa kehitetään sarja hankkeita, joiden kohteena ovat ensi vaiheessa Euro–Välimeri–yhteistyökumppanuuden 10. vuosipäivän yhteydessä määritellyt ensisijaiset toimintalohkot eli yhdyskuntajäte, yhdyskuntajätevedet ja teollisuuden päästöt. - Toimenpiteet toimintaedellytysten kehittämiseksi Jo meneillään olevien toimien ja aloitteiden pohjalle pyritään luomaan tarvittavat toimintaedellytykset kestävälle ympäristönsuojelulle Välimeren alueella. Kyse on lainsäädännön ja instituutioiden kehittämisestä sekä paikallisviranomaisten ja kansalaisyhteiskunnan tukemisesta. Erityistä huomiota kiinnitetään paikallistason toimintaedellytysten kehittämiseen. Tähän liittyvät toimet eivät rajoitu pelkästään ympäristön pilaantumisen vähentämisen kolmeen ensisijaiseen toimintalohkoon. - Tutkimus Toimia jatketaan Horizon 2020 -tavoitteita tukevan tutkimustiedon tuottamiseksi ja levittämiseksi. Tähän sisältyvät hiljattaisessa tutkimuksessa ja LIFE-ohjelmissa tuotetun tietämyksen levittäminen, tieteellinen yhteistyö tulevassa seitsemännessä tutkimuspuiteohjelmassa, komission Yhteisen tutkimuskeskuksen toteuttamat suorat tutkimustoimet sekä tutkijavoimavaroihin liittyvät kansainväliset toimet. - Seuranta, ohjaus ja arviointi Euroopan ympäristökeskus tulee kehittämään yhdessä Euroopan komission tilastotoimiston Eurostatin, Barcelonan yleissopimuksen alaisen Välimeren saastumisen seuranta- ja tutkimusohjelman (MEDPOL), Euro-Välimeri-alueen vesitietojärjestelmän (EMWIS), Euroopan komission ja muiden asianomaisten elinten kanssa erityisen ”tulostaulun”, jonka avulla mitataan edistymistä Välimeren ympäristön pilaantumistasoissa. Työssä hyödynnetään meneillään olevia EU-hankkeita. Jäsenpohjaltaan laaja neuvoa-antava ohjauskomitea valvoo aloitteen toteutusta sen kaikissa osissa. 5. HORIZON 2020 -ALOITETTA LAAJEMPI YHTEISTYÖ Horizon 2020 -toimien kohteena ovat Välimeren pilaantumiseen liittyvät keskeiset ongelmat, mutta niillä yksin ei voida saavuttaa kaikkia jaksossa 2 mainittuja päämääriä. Samanaikaisesti tarvitaan muita toimia ja aloitteita. Euroopan naapuruuspolitiikan ja siihen kuuluvien toimintasuunnitelmien sekä Euro-Välimeri-yhteistyökumppanuuden mukaisesti komission ja Välimeren kumppanimaiden ympäristöalan yhteistyö kohdistetaan tulevina vuosina seuraaviin aiheisiin (jotka eivät rajoitu Horizon 2020 -aloitteeseen): - Euroopan naapuruuspolitiikkaan kuuluvat toimintasuunnitelmat (ympäristöhallinnon edistäminen, kansainvälisen ja alueellisen yhteistyön tehostaminen, ympäristö- ja terveyskysymysten sisällyttäminen yksittäisten alojen politiikkaan sekä erityiset ympäristö- ja terveyskysymykset, kuten aavikoituminen, veden- ja ilmanlaatu, matkailu jne.) pannaan täytäntöön. - Ympäristökysymysten sisällyttämistä talouden eri sektoreille jatketaan. Erityistä huomiota kiinnitetään sellaisiin talouden sektoreihin, joilla on merkittäviä mahdollisuuksia luoda talouskasvua ja työpaikkoja. - Maailmanlaajuiset ympäristöuhat, kuten ilmastonmuutos ja biodiversiteetin häviäminen. Nämä uhat yksilöidään komission äskettäisessä tiedonannossa, jossa ehdotetaan temaattista ohjelmaa luonnonvarojen kestävää hoitoa varten[15]. Samoin komissio jatkaa vesialan EU-aloitteen Välimeri-osion tukemista (myös tutkimukseen liittyen) osana EU:n toimia Horizon 2020 -tavoitteita laajempien vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi. - Huomiota kiinnitetään edelleen alueellisesti tärkeisiin painopistekysymyksiin, kuten ympäristöön ja terveyteen kohdistuviin vaaroihin ja onnettomuuksiin, maaperän huononemiseen sekä rannikkoalueiden yhdennettyyn käyttöön ja hoitoon. - Ympäristövaikutusten arviointia ja strategista ympäristöarviointia edistetään järjestelmällisesti koko alueella. - Tarvittavien indikaattoreiden kehittämistä edistetään ja pidetään yllä jo käytössä olevien alueellisten tilastoalan yhteistyöjärjestelyjen avulla (esim. MEDSTAT Environment). - Metsäpaloja koskevaa eurooppalaista tietojärjestelmää laajennetaan siten, että se kattaa koko Välimeren altaan. Tämä toteutetaan yhteistyössä FAO:n Silva Mediterranean -verkon kanssa. - EU:n jäsenvaltioita kannustetaan yhteistyöhön naapurimaiden kanssa, pyrkimyksenä panna täytäntöön EU:n ympäristölainsäädäntö siltä osin kuin se koskee yhteistyötä kolmansien maiden kanssa. Esimerkkinä mainittakoon ehdotus meristrategiadirektiiviksi[16], jonka tavoitteet ulottuvat Horizon 2020 -erityistavoitteita laajemmalle ja jonka osalta voidaan jo hyödyntää joko päätökseen saatettua tai meneillään olevaa tutkimusta. - Ympäristökysymysten sisällyttämistä muiden alojen politiikkaan edistetään yhteistyön kautta. Komissio saattaa päätökseen kaupan kestävän kehityksen vaikutusten arvioinnin ( Trade Sustainability Impact Assessment ) Euro-Välimeri-vapaakauppa-alueen (EMFTA) osalta. Päätelmät ja suositukset sisällytetään kumppanimaiden kanssa käytäviin kaupan alan neuvotteluihin. - Työtä jatketaan tarpeiden mukaan esille nousevissa tärkeissä kysymyksissä (esim. kuivuus, vedenpuute ja tulvat). - Muita ympäristöyhteistyön kohteita mainitaan EU:n ja Välimeren kumppanimaiden välisissä kahdenvälisissä assosiaatiosopimuksissa. - Toimet, joilla tuetaan hätävalmiutta esimerkiksi alueella sattuvien ympäristöonnettomuuksien varalta. 6. PÄÄTELMÄT Välimeren riittävä suojelu on mahdollista vain, jos kaikki Välimeren rannikkovaltiot kantavat mahdollisimman täysimääräisesti vastuunsa sen suojelusta ja ekosysteemien ennallistamisesta. Ympäristönsuojelutarpeet ylittävät usein Välimeren maiden omat voimavarat. Avunantajayhteisön rahoitus ei liioin yksinään riitä takaamaan kestävää tulevaisuutta. ”Välimeren puhdistamisen” tavoite näyttäisi olevan saavuttamattomissa sen mittavien taloudellisten kustannusten vuoksi, mutta keskittymällä pahimpiin kohteisiin ja pahimpiin saastuttajiin ja koordinoimalla voimavaroja yhteistyössä on mahdollista parantaa tilannetta. Koska käytettävissä olevat resurssit ovat rajalliset, Euroopan komission ja muiden avunantajayhteisön jäsenten on ehdottomasti koordinoitava toimintaansa. Näin voidaan varmistaa, että apu kohdennetaan asianmukaisesti ja käytetään tehokkaasti ilman päällekkäisyyttä. Euroopan komissio pyrkii tässä asiakirjassa esitetyn strategian mukaisesti maksimoimaan EY:n yhteistyön vaikutuksen sekä omien että kumppaniensa painopisteiden suhteen. Komissio pyrkii Euroopan naapuruuspolitiikan ja Euro-Välimeri-yhteistyökumppanuuden puitteissa lisäämään ympäristönsuojelun poliittista painoarvoa koko alueella. Erityisesti on tarkoitus kannustaa kumppaneita toteuttamaan ympäristötoimenpiteet, joihin ne ovat sitoutuneet, ja sitä kautta varmistaa, että strategiset suunnitelmat muutetaan kenttätason toiminnaksi. Komissio aikoo lähteä toiminnassa liikkeelle niiden kumppanimaiden kanssa, jotka ovat osoittaneet suurinta valmiutta työskennellä EU:n kanssa ympäristöasioissa. Komissio ei voi ottaa vastuulleen kumppaneidensa ympäristövelvoitteita, mutta se voi auttaa niitä täyttämään nämä velvoitteet. Vain työskentelemällä yhdessä voimme suojata yhteistä välimerellistä perintöämme. [1] A sustainable future for the Mediterranean – The Blue Plan's Environment and Development outlook . [2] http://www.metap.org/main.php?id_menu=12 [3] Algeria, Egypti, Jordania, Libanon, Marokko, Syyria ja Tunisia. [4] Toinen esimerkki ympäristön huonontumisen aiheuttamista kustannuksista ovat metsäpaloja koskevasta eurooppalaisesta tietojärjestelmästä EFFISistä saadut luvut, joiden mukaan Välimeren alueen EU-maissa menetetään keskimäärin 600 000 hehtaaria metsää joka vuosi, minkä kustannukset ovat arviolta lähes 2 miljardia euroa/vuosi. [5] http://ec.europa.eu/world/enp/index_en.htm [6] Algeria, Egypti, Israel, Jordania, Libanon, Libya , Marokko, palestiinalaishallinto, Syyria ja Tunisia. [7] Kymmenen vuotta Euro-Välimeri-kumppanuusyhteistyötä: Työohjelma tulevan viisivuotiskauden haasteisiin vastaamiseksi , KOM(2005) 139 lopullinen. [8] Esimerkkinä mainittakoon Barcelonassa 19. joulukuuta 2005 järjestetty korkean tason kokous, johon osallistui kansallisia viranomaisia, paikallis- ja alueviranomaisia, kansainvälisiä järjestöjä, kansainvälisiä rahoituslaitoksia sekä kansalaisjärjestöjen ja liike-elämän edustajia. Lisäksi sidosryhmiä kuultiin komission Internet-sivulla http://ec.europa.eu/environment/enlarg/med/horizon_2020_en.htm [9] Komission tiedonanto Euroopan unionin tuleva meripolitiikka: Meriä ja valtameriä koskeva eurooppalainen näkemys , 7.6.2006, KOM(2006) 275 lopullinen. [10] Komission tiedonanto Meriympäristön suojelua ja säilyttämistä koskeva teemakohtainen strategia , 24.10.2005. KOM(2005) 504 lopullinen. [11] Yleissopimus Välimeren merellisen ympäristön ja rannikkoalueiden suojelemisesta. [12] Mediterranean Action Plan , Barcelonan yleissopimuksen sihteeristö. [13] TAIEX = teknisen avun tiedonvaihtotoimisto. [14] KOM(2003) 716, Euroopan matkailun kestävyyden suuntaviivat . [15] Ulkoinen toimi: Temaattinen ohjelma ympäristöalan ja luonnonvarojen, energia mukaan luettuna, kestävää hoitoa varten , KOM(2006) 20. [16] Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista (meristrategiadirektiivi) , KOM(2005) 505.