FI Euroopan unionin virallinen lehti C 318/12

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Teollisuuden muutosten alueellinen hallinta: työmarkkinaosapuolten rooli ja kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman panos

(2006/C 318/02)

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 19. tammikuuta 2006 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla antaa lausunnon aiheesta Teollisuuden muutosten alueellinen hallinta: työmarkkinaosapuolten rooli ja kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman panos

Asian valmistelusta vastannut neuvoa-antava valiokunta ”teollisuuden muutokset” antoi lausuntonsa 31. elokuuta 2006. Esittelijä oli Antonello Pezzini ja apulaisesittelijä Enrico Gibellieri.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 13.–14. syyskuuta 2006 pitämässään 429. täysistunnossa (syyskuun 13. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 181 ääntä puolesta ja 2 vastaan 8:n pidättyessä äänestämästä.

1 Päätelmät ja suositukset

1.1 Maaliskuussa 2006 kokoontunut Eurooppa-neuvosto keskittyi Lissabonin strategian uudelleenelvyttämisessä yhtäältä kasvuun ja työllisyyteen ja toisaalta integroituun hallintotapaan vastatakseen maailmanlaajuistumisen uusiin haasteisiin.

1.2 Euroopan unionin on sitouduttava varmistamaan kansalaisilleen innovatiivinen, kilpailukykyinen ja kestävä kehitys sekä pyrittävä entistä suurempaan taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen aluetasolla kannustamalla uusien yritysten, uusien ammattiprofiilien sekä uusien ja entistä parempien työpaikkojen luomista ja kehittämistä, samalla kun säilytetään eurooppalainen yhteiskuntamalli ja suuntaudutaan osaamiseen perustuvaan talouteen.

1.2.1 Komitea on täysin vakuuttunut siitä, että ilman ”kumppanuuteen ja omistajuuteen perustuvaa uutta hallintosykliä” (1) kaikki Euroopan unionin pyrkimykset kilpailukyvyn ja työllisyyden edistämiseksi ovat turhia ja että uusia hallintotapoja on hyväksyttävä ja toteutettava nopeasti ja laaja-alaisesti.

1.2.2 Komitea katsoo, että sekä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin seitsemäs puiteohjelma että uusi kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma ovat edelleen suuntautuneet liikaa ylhäältä alaspäin, eikä niiden avulla voida vielä saavuttaa tarvittavaa paikallisen ja alueellisen tason yksityisten ja julkisten kehittämispolitiikkaan osallistuvien toimijoiden vastuullista osallistumis- ja integraatioastetta siten, että hyödynnettäisiin työmarkkinaosapuolten tärkeää roolia kestävien kasvunäkymien luomiseksi.

1.3 Euroopan unionin olisi myös kahden edellä mainitun välineen avulla kannustettava tämänkaltaista paikallistason kumppanuutta viranomaisten ja taloudellisten toimijoiden ja etenkin työmarkkinaosapuolien kesken, jotta edistettäisiin alueellisten kehityssopimusten uusia sukupolvia maailmanlaajuistumista ajatellen (2).

1.4 ETSK on vakuuttunut, ettei tiettyä kaikille sopivaa hallintotapaa ole olemassa. Kullakin alueellisella tai paikallisella tasolla on etsittävä paikallisen ja alueellisen hallinnon vaatimuksiin parhaiten sopiva malli, joka on yhteensopiva kansallisen, EU:n ja kansainvälisen viitekehyksen kanssa.

1.5 Komitea katsoo, että kyseisille malleille voidaan määritellä eräitä yhteisiä piirteitä: — kansalaisyhteiskunnan ja työmarkkinaosapuolten järjestelmällinen vuoropuhelu — toteutettujen toimien laadun ja vaikutusten säännöllinen ja julkinen arviointi — kehittämisestä ja integroimisesta vastaavien tahojen koulutus — järjestelmälliset yhteydet korkeakoulujen, teollisuuden ja hallituksen välillä — laadukkaat perus- ja ammattikoulutusrakenteet — yhteys teknologisen ja tieteellisen huippuosaamisen verkostoon — kehittyneiden ryhmittymien (esim. alueiden, teknologiapuistojen, tuotannon ja finanssiryhmittymien) luominen tai vahvistaminen — riittävästi varustettu, kestävä, houkutteleva ja tietotekniikalle myönteinen alue — kansalaisten osallistumiseen perustuvat tehokkaat ja hyväksytyt rakenteet yksimielisyyteen pääsemiseksi ja päätösten tekemiseksi.

1.5.1 On ensisijaisen tärkeää, että tällainen integroitu aluepolitiikka on kiinteä osa työmarkkinaosapuolten järjestelmällistä vuoropuhelua, joka on toteutettu hyödyntämällä paikallisia tai alueellisia talous- ja sosiaalineuvostoja, työmarkkinaosapuolia ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan edustajia sekä luomalla tehokkaita taloudellisen ja sosiaalisen kumppanuuden muotoja (3).

1.5.2 Tässä yhteydessä on seurattava ETSK:n viitoittamaa tietä, ja yksittäisten Euroopan maiden talous- ja sosiaalineuvostot tai vastaavat elimet on kutsuttava mukaan järjestelmälliseen vuoropuheluun ETSK:n kanssa.

1.6 Uuden hallintomuodon menestys riippuu yhä enemmän kyvystä määritellä se, millä hallinnontasolla voidaan tehokkaimmin käsitellä ongelmia ja löytää niihin ratkaisuja toissijaisuusperiaatetta noudattaen siten, että säilytetään samalla yhtenäiset puitteet ja yhteinen visio muiden toimintatasojen kanssa (4).

1.7 Komitea on vakuuttunut siitä, että käytäntö, jonka mukaan keskipitkän ja pitkän aikavälin näkymissä tutkitaan mahdollisia menettelytapoja ja toimenpiteitä ja joka on yhteinen osallistuvan ennakoinnin keinoin, voi osaltaan vaikuttaa tehokkaasti alhaalta ylöspäin yhteiskunnan kulttuuriseen kasvuun ja rikastuttaa poliittisten päättäjien ja hallintovirkamiesten päätöksiä. Ennen kaikkea sen avulla voidaan luoda ja vahvistaa paikallistasolla niiden teknologisten, taloudellisten, sosiaalisten, poliittisten ja kulttuuristen alojen vuorovaikutusta, jotka ovat keskeisiä kestävän ja kilpailukykyisen kehityksen hallinnoinnin kannalta.

1.8 Työmarkkinaosapuolten ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan edustajien on oltava mukana etenkin silloin, kun määritellään selviä vahvuuksia ja heikkouksia uusien asemien löytämiseksi sisämarkkinoilla ja kansainvälisillä markkinoilla.

1.9 Maailmanlaajuistuminen aiheuttaa kilpailupainetta arvoketjun uudistamiseen, innovoimiseen ja siirtämiseen ylöspäin. Maailmanlaajuistumisen ansiosta tavaroita ja palveluja voidaan tuottaa ja jakaa tehokkaammin ja halvemmalla. Toisaalta on kuitenkin olemassa vaara, että mikäli toimiin ei ryhdytä ajoissa, taloudellisiin ja sosiaalisiin rakenteisiin syntyy uusia jakolinjoja ja uutta hajanaisuutta varsinkin paikallis- ja aluetasolla.

1.9.1 Komitean mielestä tämä edellyttää uusien vastuualueiden muotoilemista mahdollisimman pian kansalaisten ohjaamiseksi muutosten keskellä. Aluejohtajille, yritysjohtajille sekä rahoitus- ja luottojärjestelmien vastuuhenkilöille on laadittava yhteisiä koulutustoimia. Toimet toteutetaan yhdessä poliittisten päättäjien, toimivaltaisten virkamiesten sekä johtavassa asemassa olevien paikallisten ja alueellisten virkamiesten kanssa.

1.10 Ainoastaan yhtenäisellä ja yhteisesti laaditulla alueellisella lähestymistavalla voidaan komitean mielestä varmistaa, että tutkimukseen ja kehittämiseen sekä innovaatioon ja koulutukseen tehtyjen investointien ansiosta kertynyt tieto voi tuottaa innovaatiokapasiteettia, joka luo Euroopan teollisuudelle kilpailuetua ja mahdollisuuden houkutella alueelle henkilöresursseja ja rahoitusta.

1.10.1 Tässä yhteydessä on ensisijaisen tärkeää tarkastella uusia tapoja houkutella alueelle henkilöresursseja myös edistämällä yksityis- ja työelämän välistä tasapainoa sekä ottamalla käyttöön etenkin valkokaulustyöntekijöille ja korkeasti koulutetulle henkilökunnalle, kuten johtajille, tutkijoille ja teollisuuden asiantuntijoille tarkoitettuja kannustimia ja varmistamalla heille näin riittävän houkuttelevat työsuhteen edut.

1.11 Komitea katsoo, että uutta kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaa (2007–2013) on tarkasteltava yhteisön muiden aluepolitiikkojen ja ohjelmien yhteydessä, sillä puiteohjelmassa tällaisiin kysymyksiin on tarkoitus soveltaa kolmivaiheista lähestymistapaa. Siihen kuuluu yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelma, tieto- ja viestintäteknologian tukiohjelma sekä älykäs energiahuolto -ohjelma.

1.12 Näin ollen komitea kannattaa vahvaa koordinointia kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman sekä alue- ja koheesiopoliittisten ja rajatylittävää, valtioidenvälistä ja alueiden välistä yhteistyötä koskevien politiikkojen sekä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin seitsemännen puiteohjelman välillä. Seitsemännen puiteohjelman ”Valmiudet”-ohjelman huomattava osa keskittyy myös T&K:n kehittämiseen pk-yrityksissä, ”osaaviin alueisiin”, yritysten innovoinnin ja niille tarjottavien innovointipalvelujen tukemiseen sekä tarvittavien yhteyksien luomiseen oppilaitosten ja yritysten välille.

1.13 Komitean mielestä on välttämätöntä koordinoida kyseiset aloitteet vahvasti yhteisvaikutuksen varmistamiseksi sekä päällekkäisyyksien tai epäjohdonmukaisuuksien välttämiseksi. Sen lisäksi aloitteet on ennen kaikkea muotoiltava uudelleen ja otettava asianmukaisesti huomioon paikallistasolla. Tässä yhteydessä olisi asetettava etusijalle yhteisesti suunniteltua paikalliskehitystä edistävä kumppanuus.

1.14 Komitea toistaa lopuksi muutamissa aiemmissa lausunnoissaan jo esittämänsä kannan ajanmukaisesta teollisuuspolitiikasta: ”puuttuu selkeä yhteys EU:n tasolla tehtävien ponnistelujen ja valtiollisen ja alueellisen julkisen vallan, teollisuuden ja sidosryhmien tarvittavan osallistumisen väliltä”.

2 Määritelmät

Lausunnossa viitataan käsitteisiin, jotka on määritelty seuraavassa.

2.1 Hallintotapa: Antropologisessa kirjallisuudessa erotetaan kolme hallintotapaa (5). Ruohonjuuritason hallinnossa kaikkia toimijoita koordinoidaan paikallistasolla, ja sille on ominaista voimakas suuntautuminen kaikenlaiseen teknologiaan liittyvään toimintaan. Verkostohallinnolle on ominaista vahva koordinointi kaikkien verkottuneiden toimijoiden, etenkin yritysten sekä tutkimus- ja rahoitusorganisaatioiden välillä. Keskitetty hallinto perustuu monien erityisen tärkeiden tekijöiden, kuten rahoituksen ja tutkimusosaamisen, vahvaan koordinointiin ja keskitettyyn johtamiseen.

2.2 Sosiaalisesti vastuullinen alue (6)

Alue voidaan määritellä sosiaalisesti vastuulliseksi, kun sen kehitystä ohjataan kestävään suuntaan eli taloudellinen, sosiaalinen ja ympäristöllinen ulottuvuus kytketään yhteen. Alue voidaan määritellä sosiaalisesti vastuulliseksi, kun sillä onnistutaan

— sisällyttämään sosiaali- ja ympäristönäkökohdat osaksi taloudellista päätöksentekoa

— käyttämään päätöksentekoprosessissa yhteisten arvojen mallia ja osallistumista

— kannustamaan innovoinnin ja kilpailukyvyn vahvistamiseksi hyviin toimintatapoihin ja sidosryhmien ideoiden jatkuvaan vertailuun.

Sosiaalisesti vastuullisen alueen suunnittelemiseksi on

— määriteltävä alueella asuva yhteisö

— tunnistettava sen toimintaa ohjaavat arvot.

2.3 Alueen sosiaalinen pääoma

Sosiaalinen pääoma ilmenee monissa muodoissa: yhteistyöhakuisina tai kilpailevina kulttuureina; yhdistävänä konsensuksena tai jakautumisena vastakkaisiin eturyhmiin ja erilaisina oppimistapoina. Kulttuuriperinteillä ja organisaatiotyypeillä voi olla huomattava vaikutus sosiaalisesti vastuullisen alueen luomista mahdollisesti hankaloittaviin esteisiin. Alueen sosiaalisten voimavarojen (sosiaalinen pääoma) syvällisempi tutkimus edellyttää, että erotetaan toisistaan institutionaalinen pääoma, kulttuuripääoma, symbolinen pääoma, psykososiaalinen pääoma ja kognitiivinen pääoma.

— Institutionaalinen pääoma: alueen virallisten instituutioiden valmiudet keskittyä ongelmanratkaisuun, toimintakyky, päätöksenteon nopeus, organisaatioiden tiedon taso ja joustavuus sekä organisaatioiden väliset suhteet.

— Kulttuuripääoma: alueen traditioihin, arvoihin, uskomuksiin, kielen rikkauteen, sosiaalisiin suhteisiin ja käytösmalleihin liittyvät perinteet (7).

— Symbolinen pääoma: alueen valmiudet saada liikkeelle alueen kehittämisen varmistamiseen sekä alueellisen yrityskuvan parantamiseen tarvittava energia.

— Psykososiaalinen pääoma: perustuu suurelta osin luottamukseen ja vakuuttuneisuuteen siitä, että yhteisö on olemassa ja että sillä on kehitysmahdollisuuksia, sekä ryhmien ja yhteisöjen kanssa tehtävän yhteistyön mahdollisuuden tiedostamiseen.

— Kognitiivinen pääoma: kollektiivinen taitotieto, jota ei pidä sekoittaa yksilöiden tietopääomaan. Kognitiivinen pääoma muodostuu korkeakoulujen, tutkimuskeskusten, kulttuuri- ja ammattialajärjestöjen, yritysten sekä työmarkkinaosapuolten välisestä vuoropuhelusta vastaavien elinten kaltaisten organisaatioiden tietoinfrastruktuurista (8).

2.4 Ennakoiminen (9) : tulevaisuus sosiaalisena rakenteena

Tulevaisuus on rakennettava. Juuri ihmiset rakentavat tulevaisuutta vapaaehtoisten toimiensa ja niistä aiheutuvien, toisinaan odottamattomien seurausten avulla. Kysymys ei ole pelkästä tulevaisuuden ennustamisesta vaan sen sosiaalisesta rakentamisesta. Mahdollisten tai todennäköisten tapahtumien järjestelmällinen tarkastelu voi antaa tähän prosessiin panoksensa. Tulevaisuuden järjestelmällinen tutkiminen on väline, jonka avulla pyritään luomaan toiveitamme vastaava tulevaisuus. Ennakoimisen tarkoitus ei näin ollen ole ennustaa tulevaisuutta, vaan kuvitella nykyhetkestä poikkeava tulevaisuus, jonka mahdollistavat erilaiset tekijät, kuten teknologian, elämäntavan, työskentelytapojen, säännösten ja maailman geopolitiikan muutokset.

2.4.1 Tukeakseen Lissabonissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston laatimia suuntaviivoja komissio loi edellytykset eurooppalaisen tutkimusalueen perustamiselle (10). Sen rahoitus sisällytettiin tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn kuudenteen puiteohjelmaan, ja erityistä huomiota kiinnitettiin alueelliseen ennakointiin (11). Vuonna 2001 komissio käynnisti ”Tieteen ja teknologian kehityksen ennakointi, yhteydet Tekniikan tulevaisuudentutkimuksen laitokseen”yksikkönsä (12), joka suunniteltiin edistämään ennakointia innovoinnin mallina.

2.5 Lähidemokratia

2.5.1 Viime vuosina on muiden käsitteiden, kuten toissijaisuuden, ohella tullut merkittäväksi lähidemokratian käsite. Se tarkoittaa kulttuuria, jossa kansalaiset osoittavat halunsa osallistua yhteiskunnallisiin päätöksiin. Uuden teknologian ansiosta tieto leviää sellaisella vauhdilla ja laajuudella, jota oli aiemmin mahdotonta kuvitella.

3 Perustelut

3.1 Kolmannen vuosituhannen alkaessa EU:ta koettelevat syvälliset rakennemuutokset. Ne ovat muutamassa vuodessa mullistaneet sen maailmanlaajuisen ympäristön, jossa Euroopan talous toimii ja kilpailee. Mainittakoon etenkin seuraavat muutokset: — Avoimilla markkinoilla oleva työvoima on kaksinkertaistunut yli kahden miljardin ihmisen tultua Maailman kauppajärjestön sääntelemän markkinatalousalueen piiriin. — Maailmanlaajuistumisen aiheuttama taloudellinen vallankumous on muuttanut juurtuneita talousmalleja sekä horjuttanut kysynnän ja tarjonnan tasapainoa. — Markkinoille on tullut uusia, keskenään ryhmittyneitä kilpailijoita, jotka ovat liittyneet perinteisten markkinaosapuolten joukkoon. — Yritykset nähdään yhä enemmän järjestelmään kiinteästi kuuluvina osina, jotka varmistavat integroidut tietoverkot. — Yritysten menestyminen riippuu yhä enemmän uudesta alueellisesta julkishallintotavasta, jonka on toimittava yhteisen strategisen vision mukaisesti. — Uuden julkisen ja yksityisen hallinnon muodot alueilla esiintyvät rinnakkain maailmanlaajuisessa kehyksessä, jolle on ominaista voimakas väestöä koskeva ja taloudellinen epätasapaino. — Uusia ja maailmanlaajuisia vapautuneita markkinoita hallitsevat uudet aggressiiviset taloudelliset ja kaupalliset markkinoillepääsystrategiat, joiden avulla pyritään etenkin selvittämään ulkomaanmarkkinoiden heikot kohdat kilpailuedun saavuttamiseksi.

3.2 Esko Ahon raportissa (13) painotetaan, että tarvitaan uusia hallintotapamalleja, jotta parannettaisiin unionin kilpailukykyä ja jotta unioni olisi tietoinen rakennemuutoksen järjestelmälle aiheuttamista haasteista.

3.2.1 Tämän uuden hallintotapamallin omaksuminen edellyttää — selkeää muutosta aidosti yhdentyneiden Euroopan markkinoiden toteuttamiseksi, jotta edistetään innovaatiota, saadaan markkinoille uusia tuotteita ja palveluja ja puututaan hajanaisuuteen, joka on investointien, liiketoiminnan ja työllisyyden suurin este. — EU:n työntekijöiden liikkuvuusjärjestelmien uudelleentarkastelua siten, että luodaan vaihto- ja liikkuvuuskanavia niin tieteen, teollisuuden ja hallinnon kuin eri valtioiden välille sekä uusia vuoropuheluvälineitä, jotta voidaan hyödyntää entistä tehokkaammin osaamiseen perustuvaa eurooppalaista yhteiskuntamallia sekä edistää osaamiseen perustuvien alueiden uusien sukupolvien, uusien teknologia- ja teollisuuspuistojen, huippuosaamiskeskusten, teknologiayhteisöjen ja klusterien perustamista. — uutta osallistumista edellyttäviä, ennakoimisen välineitä hyödyntävää yhteistä strategista visiota, jotta voidaan tarttua sisäisiin sosiaalisiin ja ulkoisiin taloudellisiin haasteisiin sekä kuroa umpeen kuilu, joka on poliittisten ideoiden ja sen käytännön tarpeen välillä, että kaikki halukkaat alueet saadaan mukaan osaamiseen perustuvaan talouteen. — ”kehityksen integroimisesta” vastaavien korkean tason ammattilaisten kouluttamista alueilla (14). — Euroopan teknologiainstituutin perustamisen (15) tukemista, jotta vältetään aivovuoto ja houkutellaan tutkijoita maailman muilta alueilta kehittämään unionissa tehtävää tutkimus- ja innovointitoimintaa sekä antamaan sille virikkeitä. — rohkeita unionitason toimia ammatillisen uudelleenkoulutuksen tukemiseksi ja asianmukaisten monipuolisten ammattiprofiilien muotoilemiseksi.

3.3 Tutkimus ja kehittäminen, suunnittelu, tuotantojärjestelmät, logistiikkajärjestelmät (16), markkinointi ja asiakaspalvelu integroituvat toimintoina yhä enemmän ja toimivat yhdessä yhtenä ainoana asiakkaita ja uusien tuotteiden kehittäjiä yhdistävänä kokonaisuutena.

3.4 Uusi yritysrakenne on yhä vähemmän sidoksissa fyysiseen infrastruktuuriin ja yhä enemmän aineettoman omaisuuden omistamiseen. Se edellyttää, että alueella on hallintorakenteet, joiden avulla alueen toimijat voivat pitää yllä kykyä tuottaa ja toimittaa tavaroita ja palveluita sekä varmistaa mahdollisimman hyvän myynnin jälkeisen palvelun.

3.5 Sosiaalisen pääoman heijastaman selkeän alueellisen ja paikallisen identiteetin kehittäminen on osoittautunut olennaisen tärkeäksi sekä toiminnan siirtämistä koskevan riskin välttämiseksi että siksi, että uuden liiketoiminnan kehittäminen edellyttää erityispiirteitä ja laadukkaita paikallisia palveluja. Nämä standardit voidaan saavuttaa ainoastaan hyvin koulutetun ja hyvin valmistautuneen henkilöstön avulla.

3.6 Kansalaisten, poliittisten päätöksentekijöiden ja työmarkkinaosapuolten tietoisuus alueellisesta tai paikallisesta identiteetistä mahdollistaa yhtenäisen lähestymistavan sosiaalisesti ja ympäristön kannalta kestävään kehitykseen, mikä tarjoaa lisäarvoa houkuteltaessa uusia investointeja.

3.7 Alueellisen identiteetin hyödyntäminen perustuu yhteisiä arvoja ja yhteistä tulevaisuudenvisiota koskevaan kuulumisen, tunnistamisen ja empatian yhdistelmään. Alueellisen identiteetin edistämiseen liittyvät seuraavat tekijät: — avoimet ja osallistavat hallintomallit, joissa valta on jaettu eri toimijoiden sekä julkisten ja yksityisten päätöksentekokeskusten välillä; toimintaedellytysten kehittäminen optimaalista organisointia, johtamista ja toimintaa varten sekä paikallisten resurssien kestävä käyttö, mukaan lukien liikenne, terveyspalvelut, aineelliset resurssit, infrastruktuuri sekä tieto- ja viestintäteknologiapalvelut — ”miellyttävän” imagon luominen alueelle — SWOT-analyysit (17) — osallistumista edellyttävät ennakointitoimet yhteistä visiota tai suuntaa koskevan tietoisuuden lisäämiseksi — verkottuminen ja parhaiden käytäntöjen vaihto alueiden välillä — vertailuanalyysit suhteellisten alueellisten etujen varmistamiseksi.

4 Paikallisen ja alueellisen tutkimuksen ja innovoinnin integroitu alueellinen lähestymistapa ja ennakointijärjestelmät

4.1 Integroitu alueellinen lähestymistapa ja paikalliset henkilöresurssit

4.1.1 Paikallisten henkilöresurssien hyödyntämiseksi parhaalla mahdollisella tavalla voidaan toimia useilla painopistealoilla: — yhteinen keskipitkän ja pitkän aikavälin tulevaisuudennäkymien strateginen visio (ennakointi) paikallisen ja alueellisen teknologian ja innovaation kehittämisestä — järjestelmällinen työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu paikallisella ja alueellisella tasolla; tässä yhteydessä on tärkeää noudattaa tiedottamista ja kuulemista koskevia nykyisiä lakisääteisiä vaatimuksia (18) — laadukkaisiin rakenteisiin nojautuva koulutus työntekijöiden ammattitaidon jatkuvaksi kehittämiseksi ja alueella tulevaisuudessa tarvittaviin ammattiprofiileihin varautumiseksi maailmanlaajuista kilpailua ajatellen — olemassa olevien monien sosiaalisten välineiden käyttö joko odottamattomia markkinoiden muutoksia kohdanneiden ja näin kehitysmahdollisuuksista osattomiksi jääneiden tai paikallisesta tai alueellisesta taantumasta kriisialueilla kärsivien työntekijöiden auttamiseksi — sosiaalista osallisuutta ja etnisten vähemmistöjen kunnioittamista edistävä politiikka — joustavuuden älykäs ja vastuullinen hallinnointi työelämän mahdollisuuksien laajentamiseksi (joustoturva (19)) — kansalaisten täysimittainen osallistuminen.

4.2 Integroitu alueellinen lähestymistapa ja uuden, entistä vahvemman yrittäjyyden kehittäminen

4.2.1 Integroitu alueellinen lähestymistapa voi kannustaa yritysten, etenkin pk-yritysten, perustamiseen ja kehittämiseen luomalla suotuisan toimintaympäristön. Tähän kuuluu — yritysten perustamista ja kehittämistä (esimerkiksi laajentamista) koskevan byrokratian yksinkertaistaminen ja byrokraattisten esteiden poistaminen — sellaisten perus-, ammatti- ja oppisopimuskoulutusta sekä elinikäistä oppimista koskevien rakenteiden tarjoaminen, joita työmarkkinaosapuolet hallinnoivat kahdenvälisten elinten avulla keskittyen tulevaisuuden haasteisiin — teknologian siirtoon tarkoitettujen, korkeakoulujen, yritysten ja tutkimuskeskusten välisten sellaisten integroitujen verkostojen perustaminen, joiden työohjelmat, menettelyt ja rakenteet ovat yhtenäisiä — sellaisten uusien teollisuusalueiden, teknologiseen osaamiseen perustuvien alueiden ja integroitujen teollisuuskeskusten perustaminen ja käynnistäminen, joilla teollisuuden toimijat laajenevat oman alueensa ulkopuolelle niveltyäkseen oppimisen ja sovelletun tutkimuksen keskuksiin sekä luodakseen tuotanto- ja jakelujärjestelmiä, jotka pohjautuvat ”oppimisyhteisöjen” yhteisiin arvoihin ja strategioihin — teollisuus- ja teknologiapuistojen verkottaminen myös alueellisten kehitystoimistojen avulla sellaisten alueiden kehittämiseksi, jotka ovat hyvin varustettuja ja pystyvät tarjoamaan uusien yritysten kehittämisen edellyttämiä tukipalveluita — rahoituksen ja luoton saannin helpottaminen toteuttamalla esimerkiksi Jeremie-aloitteen (Joint European Resources for Micro to Medium Enterprises) kaltaisia mekanismeja koko EU:n alueella pien- ja mikroyrityksiä varten — yritysten yhteiskuntavastuuta koskevien mekanismien kehittäminen ja levittäminen — työmarkkinaosapuolten sekä paikallisten taloudellisten ja yhteiskunnallisten toimijoiden yhteistyön edistäminen ja vahvistaminen tehostamalla niiden institutionaalisia valmiuksia ja vuoropuhelumahdollisuuksia — kaikkien alueen poliittisten, taloudellisten ja sosiaalisten toimijoiden sekä asianomaisten julkisten ja yksityisten elinten viranomaisten välisen paikallisen digitaalisen viestintäjärjestelmän uudistaminen; on keskityttävä etenkin sellaisiin välineisiin kuin sähköinen hallinto, sähköinen liiketoiminta, sähköinen kaupankäynti, etätyöskentely ja tehokkaat laajakaistaviestintäverkostot, kuten tiedonsiirtoon tarkoitettu Geant-verkko (20) ja Grid-järjestelmät (21) — taajamien reuna-alueiden integrointiin suunnitellun Jessica-ohjelman arvojen edistäminen — fyysisesti, taloudellisesti ja sosiaalisesti turvallisen elin-, yritys- ja työympäristön tarjoaminen kansalaisille — integroidun alueellisen lähestymistavan kestävyyden varmistaminen paikallisessa ja alueellisessa teollisuuspolitiikassa sekä ympäristönsuojelun optimointi taloudellisissa ja teollisissa muutosprosesseissa.

4.3 Integroitu alueellinen lähestymistapa, kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma ja seitsemäs puiteohjelma sekä yhtenäisyys muiden yhteisön politiikanalojen kanssa

Vuonna 2005 valtion- ja hallitusten päämiehet käynnistivät uudistetun Lissabonin strategian ja korostivat tässä yhteydessä etenkin sitä, miten eurooppalaiset arvot voivat tukea talouden ja yhteiskunnan ajanmukaistamista globalisoituneessa maailmassa.

4.3.1 Maaliskuussa 2006 kokoontunut Eurooppa-neuvosto määritteli uudistetun kasvun ja työllisyyden kumppanuuden ensisijaiset tavoitteet: — tieto- ja innovaatioinvestointien lisääminen — etenkin pk-yritysten potentiaalin hyödyntäminen — uusien ja kestävien työllisyysmahdollisuuksien lisääminen painopisteryhmiä, etenkin nuoria (22), naisia, ikääntyviä työntekijöitä, vammaisia, laillisia maahanmuuttajia ja vähemmistöjä ajatellen.

4.4 Etenkin kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmassa yhdistetään johdonmukaiseen viitekehykseen monia toimia, joilla on tarkoitus puuttua EU:n taloudellista ja sosiaalista rakennetta vaivaaviin olennaisimpiin ongelmiin suuntaamalla kehitystä kohti innovaatio- ja tuotantotoimia, suojelemalla ympäristöä sekä käyttämällä resursseja tehokkaalla ja sosiaalisesti hyväksyttävällä tavalla.

4.5 Seitsemännen puiteohjelman ”Valmiudet”-erityisohjelmalla on tarkoitus tehostaa tutkimus- ja innovaatiokapasiteettia etenkin siten, että — vastataan niiden pk-yritysten tarpeisiin, joille tutkimustoiminnan ulkoistaminen on tärkeää — kannustetaan ”osaavien alueiden” ylikansallisia verkostoja, jotta edistetään korkeakouluja, tutkimuskeskuksia, yrityksiä ja alueviranomaisia yhdistävien klustereiden, meta-alueiden sekä teknologia- ja yrityspuistojen perustamista — hyödynnetään lähentymistavoitteen piiriin kuuluvien alueiden ja syrjäisimpien alueiden tutkimus- ja innovaatiopotentiaalia yhdessä rakenne- ja koheesiorahastojen toiminnan kanssa.

4.5.1 Pk-yritysten tutkimus- ja innovaatiotoimintaan osallistumisen optimoiminen edellyttää myös muiden erityisohjelmien (eli ohjelmien ”Yhteistyö”, ”Ideat” ja ”Ihmiset”) hyödyntämistä.

4.5.2 Kaikille ohjelmille on yhteistä velvoite hyödyntää tutkimustuloksia täysimääräisesti. Tämä toteutetaan parhaiten aluetasolla. Näin ollen ETSK pitää välttämättömänä pitkälle menevää koordinointia, yhtenäisyyttä ja yhteisvaikutusta yhteisön alue- ja koheesiopoliittisten toimien sekä muiden alueellista yhteistyötä sekä perus- ja ammattikoulutusta koskevien yhteisön tukivälineiden kanssa.

4.5.3 Edellä mainitut toimet on lisäksi koordinoitava uudistettuihin rakennerahastoihin perustuvien aluepolitiikkojen kanssa.

4.6 Jotta edellä mainitut aloitteet toteutettaisiin alueella asianmukaisesti, ne on koordinoitava tehokkaasti yhteisvaikutuksen varmistamiseksi sekä päällekkäisyyksien ja epäjohdonmukaisuuksien välttämiseksi. Ensisijaisiksi tavoitteiksi on myös asetettava — vastaanottava, hyvin varustettu ympäristö, jossa voidaan luoda synergiavaikutuksia asianomaisten alueellisten ja paikallisten ohjelmien kanssa, jossa voidaan kehittää kansainvälisiä tutkimuskumppanuusverkostoja EU:n hankkeiden kansainvälisyysvaatimusten täyttämiseksi ja muuttaa tutkimustulokset kilpailukyvyn ja työllisyyden todelliseksi kasvuksi ja puuttumalla nykyisiin teollisuuden muutoksiin korkeakoulujen, teollisuuden ja tutkimuskeskusten vuorovaikutusta edistävien pysyvien alueellisten verkostojen avulla — kehittyneet perus- ja ammattikoulutusrakenteet, jotka on suunniteltu vastaamaan toimivasti taloudellisen ja teollisen kehityksen vaatimuksiin ja jotka perustuvat osaamiseen; kyseisten rakenteiden on pohjauduttava koulutusohjelmiin, jotka perustuvat uuden teknologian tuottamiseen, levittämiseen ja käyttämiseen soveltuviin malleihin, sekä sellaisiin elinikäisen oppimisen järjestelmiin, joiden avulla ennakoidaan teollisuuden ja markkinoiden muutoksia — institutionaalisten tahojen ja järjestöjen valmiuksien kehittämistä sekä työmarkkinaosapuolien vuoropuhelua koskevat aloitteet, joiden avulla mahdollistetaan tehokas suunnittelu sekä optimoidaan tutkimus ja teknologian siirto; tässä yhteydessä on suuntauduttava kaikkien alueella työskentelevien taloudellisten ja yhteiskunnallisten toimijoiden yhteisen vision mukaisesti sekä pyrittävä tarjoamaan uusia liiketoiminta- ja koulutusmahdollisuuksia, täydennyskoulutusta sekä uusia ammattiprofiileja ja toimenkuvia — sellainen integroitu aluepolitiikka, jonka avulla voidaan parhaiten hyödyntää paikallisia kehitysmahdollisuuksia ja joka edistää mukautumista ja innovatiivista ennakointia koskevia valmiuksia maailmanlaajuistumisen luomien uusien tuote- ja palveluvirtojen, henkilöresurssien ja pääoman tuottamien etujen hyödyntämiseksi — työmarkkinaosapuolten vahvistettu vuoropuhelu alueellisella ja paikallisella tasolla, sillä se on avaintekijä maksimoitaessa teollisuuden ja markkinoiden muutosten sekä koulutusvirtojen ennakoinnista saatavia hyötyjä; vuoropuhelun avulla voidaan varmistaa uudenlainen työsuhdeturva sekä tuotannon, jakelun ja palvelujen organisoinnin joustavoittaminen.

4.6.1 Komitea katsoo, että sekä seitsemäs puiteohjelma että uusi kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma, joista se on jo antanut lausuntonsa, ovat edelleen suuntautuneet liikaa ylhäältä alaspäin, eikä niiden avulla voida vielä saavuttaa niin korkeaa paikallisen ja alueellisen tason yksityisten ja julkisten kehittämispolitiikkaan osallistuvien toimijoiden vastuullista osallistumis- ja integraatioastetta kuin olisi tarpeellista ja suotavaa. Tällainen lähestymistapa epää paikallisilta toimijoilta niille kuuluvan tehtävän yhtenä eurooppalaisesta hallintotavasta vastaavista tahoista.

4.6.2 Euroopan unionin olisi etenkin kahden edellä mainitun välineen avulla kannustettava tämänkaltaista paikallistason kumppanuutta viranomaisten ja taloudellisten toimijoiden ja etenkin työmarkkinaosapuolien kesken alueellisten kehityssopimusten uusien sukupolvien edistämiseksi maailmanlaajuistumista ajatellen (23). Tässä yhteydessä olisi nivottava mukaan kaikki talouden ja työllisyyden kehittämispolitiikan sidosryhmät, jotta voitaisiin vastata asianmukaisesti markkinoiden ja kilpailukyvyn haasteisiin sekä omaksua laajempi kuin paikallisiin kysymyksiin keskittyvä ajattelutapa, sillä siitä on muodostumassa vaarallinen este verkottuneessa toimintaympäristössä.

4.7 Integroitu alueellinen lähestymistapa, osallistava hallinto, työmarkkinaosapuolet ja kansalaisyhteiskunta

4.7.1 Huomattava osa kestävään kilpailukykyyn liittyvistä toimista kuuluu paikallis- ja aluetason toimivaltaan, minkä vuoksi hallintojärjestelmät sekä alueella keskenään vuorovaikutuksessa olevien paikallisten ja alueellisten viranomaisten, eri elinten ja instituutioiden, työmarkkinaosapuolien, yritysten sekä kansalaisyhteiskunnan taloudellisten ja sosiaalisten toimijoiden yhteistyö ovat ensisijaisia.

4.7.2 Hallinnon käsitteestä viitataan komitean aiempaan kannanottoon: ”Yksityisten sidosryhmien tulisi toimia ja kantaa vastuunsa antamalla todellinen panoksensa ja ryhtymällä konkreettisiin toimenpiteisiin. Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu ja kansalaiskeskustelu ovat tärkeitä välineitä.” (24)

4.7.3 Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun vahvistamisesta komitea on todennut seuraavaa: ”Komitea on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että työmarkkinaosapuolilla voi niiden alakohtaisen asiantuntemuksen ansiosta olla erityinen rooli viranomaisten varoittamisessa.”

4.7.4 Komitean mielestä kyse on siitä, että otetaan käyttöön sujuvammat, ennakoivammat ja reaktiivisemmat yhteisesti laaditut sosiaalisen suunnittelun järjestelmät ja päätöksentekojärjestelmät. Niiden avulla säilytetään poliittisen, taloudellisen ja sosiaalisen demokratian korkea laatu kuormittamatta tai hillitsemättä toimien ja aloitteiden kehittämistä.

4.7.5 Olennaista tässä yhteydessä on yhteisen keskipitkän ja pitkän aikavälin vision kehittäminen, samoin kuin yhteisiin välitavoitteisiin liittyvän vastuun tunnistaminen ja jakaminen sekä kehittyneiden ja aluetasolla hyväksi havaittujen välineiden, kuten ennakoinnin, hyödyntäminen.

4.8 Integroitu alueellinen lähestymistapa on hallintostrategia sosiaalisesti vastuullisten alueiden kehittämiseksi.

4.8.1 Nykyisessä, maailmanlaajuiselle kilpailulle avoimessa toimintaympäristössä on sosiaalisesti vastuullisen paikallis- ja aluekehityksen hallintostrategiassa varmistettava kestävä suuntaus kohti taloudellista kehitystä ja korkeita sosiaalisia standardeja etenkin seuraavin keinoin: — paikallisen ja alueellisen tuotantojärjestelmän laadun jatkuva parantaminen sekä sen innovatiivisuuden ja tiedollisten valmiuksien kehittäminen toteuttamalla järjestelmällisiä analyysejä ja yhteisesti laadittuja sosiaalisen, taloudellisen ja teknologisen kehityksen ennusteita — maailmanlaajuisten referenssiverkkojen kehittäminen julkiselle ja yksityiselle sektorille jatkuvan ja selkeän kaksisuuntaisen vuorovaikutuksen takaamiseksi maailmanlaajuisten markkinoiden kanssa — sosiaalisesti ja ympäristön kannalta kestävän kehityksen korkea taso sekä tuotannon että kulutuksen yhteydessä — osaamisen, tiedon ja jatkuvan koulutuksen kehittämistä ja levittämistä koskevat tehokkaat ja vakiintuneet menetelmät teknologian parissa työskenteleviä, käyttäjiä ja loppukuluttajia varten — unionitason yhteisiin standardeihin ja menettelytapoihin perustuvien sellaisten ”alueellisten ja paikallisten sosiaalisten taseiden” laatiminen, joiden avulla voidaan mitata, seurata ja arvioida suuntauksia, jotka edistävät laadullisten ja määrällisten tavoitteiden saavuttamista.

Bryssel 13. syyskuuta 2006 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Anne Marie SIGMUND

(1) Ks. 23.-24. maaliskuuta 2006 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät, kohta 4.

(2) Ks. Pacte Industrial de la Regio Metropolitana de Barcelona ( http://www.pacteind.org/eng/activities/), jossa todetaan: ”Alueen kilpailukyky piilee siellä toimivien yritysten ja niiden työntekijöiden laadussa .”

(3) Ks. koheesiopolitiikkaa koskevat Euroopan komission suuntaviivat ”Aktiivinen horisontaalinen kumppanuus (työmarkkinaosapuolet, järjestäytynyt kansalaisyhteiskunta, hallintovirkamiehet); Tehokas vertikaalinen kumppanuus (Euroopan komissio, jäsenvaltioiden hallitukset, alue- ja paikallishallinto)”, asetus N:o 1260/1999/EY, 21.6.1999 ja KOM(2002) 598, 7.11.2002.

(4) Ks. ”lähidemokratia”.

(5) P. Cooke et al, 1998, Regional Innovation Systems — The role of governance in a globalised world (Alueellinen innovaatiojärjestelmä — hallinnon rooli globalisoituneessa maailmassa).

(6) Euroopan komission aluepolitiikan pääosaston käynnistämä ja Euroopan investointipankin rahoittama Jessica-ohjelma, joka kohdistuu erityisesti ränsistyneisiin kaupunkialueisiin, perustuu tähän käsitteeseen.

(7) Antropologian termein kulttuuri muodostuu käytösmalleista, jotka opitaan ja siirretään symbolien, toiminnan, merkkien ja ajattelun tulosten avulla (Alberoni, Consumi e società).

(8) F.Alburquerque et al, Learning to innovate (Innovoimaan oppiminen), OECD:n seminaari 30.9.–1.10.1999 Malaga, Espanja.

(9) Ennakoinnin määritelmä: Systemaattinen ja osallistumista edellyttävä prosessi, johon kuuluu tietojen hankinta ja visioiden kehittäminen tulevaisuutta varten keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä ja jonka tarkoituksena on ohjata päätöksentekoa ja saada liikkeelle yhteisen toiminnan keinoja.

(10) KOM(2002) 565 lopullinen, 16.10.2002.

(11) http://www.cordis.lu/rtd2002/foresight/main.htm.

http://www.cordis.lu/rtd2002/foresight/main.htm.

http//www.regional-foresight.de/.

http://prospectiva2002.jrc.es/

(12) Tekniikan tulevaisuudentutkimuksen laitos on yksi Yhteiseen tutkimuskeskukseen (YTK) kuuluvasta seitsemästä laitoksesta.

(13) ”Innovatiivisen Euroopan luominen” Esko Ahon johtaman riippumattoman asiantuntijaryhmän raportti tutkimuksesta, kehittämisestä ja innovaatiosta, tammikuu 2006.

(14) Henkilöt, joilla on sosiaalista ja teknologista kokemusta ja jotka pystyvät teknologiakeskusten avulla auttamaan mikro- ja pienyrityksiä innovointiprosessissa.

(15) Ks. 15.–16. kesäkuuta 2006 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät.

(16) Ks. ”Euroopan logistiikkapolitiikka”.

(17) SWOT: vahvuuksien, heikkouksien, mahdollisuuksien ja uhkien analyysi (Strengths and Weaknesses, Opportunities and Threats Analysis).

(18) Ks. EAY:n asiakirja ”Rakenneuudistukset — Rakenneuudistusten ennakointi ja tukeminen työllisyyden kehittämiseksi: Euroopan unionin tehtävät” (EAY:n hallitus, Bryssel 14.–15. kesäkuuta 2005).

(19) Joustoturvan käytäntö Tanskassa, ECO/167, esittelijä Anita Vium.

(20) Kyseinen hanke edellytti yhteistyötä 30 Euroopan valtiota edustavien 26 kansallisen tutkimus- ja koulutusverkoston, Euroopan komission ja Dante-järjestön (Delivery of Advanced Network Technology to Europe) välillä. Sen pääasiallisena tarkoituksena on kehittää Geant-verkko, joka on ainoastaan tutkimus- ja koulutustarkoitukseen varattu monen gigabitin tietoliikenneverkko.

(21) Grid on järjestelmä, johon sisältyy ja josta koordinoidaan eri verkkoalueella, esimerkiksi käyttäjän työpöydällä/keskusyksikössä, saman yrityksen eri hallinnollisessa yksikössä tai eri yrityksessä olevia resursseja ja käyttäjiä, ja jolla puututaan näissä ympäristöissä esiintyviin kysymyksiin, kuten turvallisuuspolitiikkaan, maksuihin, jäsenyyteen jne.

(22) Ks. esimerkiksi Ranskan hallituksen laatima ”nuorisosopimus” .

(23) Ks. Pacte Industrial de la Regio Metropolitana de Barcelona ( http://www.pacteind.org/eng/activities/), jossa todetaan: ”Alueen kilpailukyky piilee siellä toimivien yritysten ja niiden työntekijöiden laadussa .”

(24) Ks. ”Eteneminen kohti eurooppalaista osaamisyhteiskuntaa — Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan panos Lissabonin strategiaan” (valmisteleva lausunto), esittelijä Jan Olsson ja apulaisesittelijät Eva Belabed ja Joost van Iersel.