Komission kertomus tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 täytäntöönpanosta vuosina 1999-2000 (Komission 21. kertomus tieliikenteen sosiaalilainsäädännön täytäntöönpanosta) /* KOM/2004/0360 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 täytäntöönpanosta vuosina 1999-2000 (Komission 21. kertomus tieliikenteen sosiaalilainsäädännön täytäntöönpanosta) Sisällys TIIVISTELMÄ 1. JOHDANTO 2. KANSALLISET TOIMET 2.1. Sääntelytoimenpiteet 2.2 Hallinnolliset toimenpiteet 3. SEURAAMUKSET 3.1 Rangaistusasteikot 3.2 Muutokset 4. JÄSENVALTIOIDEN SUHTEET JA KESKINÄINEN YHTEISTYÖ 4.1 Yhdenmukaistetut tarkastukset 5. YHTEENVETOTAULUKOT 5.1 Tarkastukset: yhteenveto 5.2 Rikkomukset: yhteenveto 6. PÄÄTELMÄT JA HUOMAUTUKSET 6.1 Jäsenvaltioiden päätelmät ja huomautukset 6.2 Komission päätelmät ja huomautukset Liite A Liite B 1. Tarkastelujakso 2. Suoritettavien tarkastusten vähimmäismäärää koskeva laskelma 3. Tarkastukset 3.1 Tiellä suoritetut tarkastukset 3.2 Yritysten tiloissa tarkastetut kuljettajat 3.3 Tiellä tarkastetut työpäivät 3.4 Yritysten tiloissa tarkastetut työpäivät 4. Rikkomukset 4.1 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 6 artikla: ajoajat 4.2 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 7 artikla: tauot 4.3 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 8 artikla: lepoajat 4.4 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 14 artikla: liikenteen aikataulu ja työvuorolista TIIVISTELMÄ Tässä raportissa tarkastellaan kehityssuuntauksia ja tilastotietoja, jotka liittyvät jäsenvaltioiden vuosina 1999-2000 suorittamiin tarkastus- ja täytäntöönpanotoimiin asetuksen (ETY) N:o 3820/85 ajo- ja lepoaikoja sekä taukoja koskevien säännösten osalta. Raportti perustuu jäsenvaltioilta saatuihin tilastotietoihin ja sisältää myös jäsenvaltioiden näkemyksiä asetuksen täytäntöönpanosta. Miltei kaikki jäsenvaltiot toimittivat komissiolle kyseistä ajanjaksoa koskevia tietoja. Yhdistynyt kuningaskunta ja Itävalta tosin lähettivät tietonsa vasta sen jälkeen kun komissio oli muistuttanut niitä asiasta kirjallisesti. Kreikka ei alun perin toimittanut lainkaan tietoja, vaikka sitä uhkasi rikkomisesta johtuva menettely. Sittemmin se toimitti tietoja, jotka eivät olleet vertailukelpoisia muiden kanssa. Yleisesti ottaen tietoja annettaessa noudatettiin kuitenkin hieman entistä paremmin tähän tarkoitukseen laaditun vakiolomakkeen muotoa, ja tiedot olivat hieman aiempaa yksityiskohtaisia. Jotkin jäsenvaltiot ilmoittivat tosin edelleen pelkästään yhteenlaskettuja määriä, eivätkä niiden vastaukset näin ollen olleet yhdenmukaisia muiden kanssa. Tämä viivästytti raportin laadintaa ja haittasi lisäksi tilastotietojen nopeaa ja asianmukaista vertailua. Saadut tiedot osoittavat, että täytäntöönpanoon liittyvien tarkastusten kokonaismäärä EU:ssa väheni tarkastelujakson aikana aiemmasta. Tarkastuksia tehtiin aiempaa enemmän Belgiassa, Suomessa, Irlannissa, Italiassa, Luxemburgissa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, mutta muissa jäsenvaltioissa tarkastettujen työpäivien määrä pieneni. Lisäksi sekä yritysten tiloissa tehtyjen tarkastusten että tiellä tehtyjen tarkastusten määrät laskivat vuosina 1999-2000. Valvontatoimien määrä ylitti enimmäkseen vaadittavan vähimmäismäärän. Ainoa maa, jossa ei päästy vaadittavaan 1 prosentin tarkastusasteeseen, oli Portugali. Portugalissa tehtyjen tarkastusten määrä on annettujen tietojen perusteella lisääntynyt, mutta maan tarkastusaste on jo vuodesta 1995 lähtien ollut alle vähimmäistason. Sen vuoksi komissio on käynnistänyt rikkomisesta johtuvan menettelyn Portugalia vastaan. Kaiken kaikkiaan useimmat jäsenvaltiot ylittivät vaivatta 1 prosentin vähimmäisvaatimuksen. Espanjassa ja Ranskassa tarkastusaste oli yli 2 prosenttia, ja kaikkein tiheimmin tarkastuksia tehtiin jälleen Saksassa, jonka tarkastusaste oli 3,45 prosenttia. Valvonnan vähentyminen on yleisesti ottaen johtanut siihen, että myös havaittujen rikkomusten määrä on vähentynyt. Kirjattujen rikkomusten määrä kuitenkin kasvoi seuraavissa jäsenvaltioissa: Belgia, Tanska, Suomi, Ranska, Irlanti, Italia, Portugali, Espanja, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta. Eniten rikotaan edelleen ajoaikasäännöksiä. Niitä koskevia rikkomuksia tehdään enemmän kuin lepoaikoihin ja taukoihin liittyviä rikkomuksia, vaikka havaittujen rikkomusten määrä onkin vähentynyt kaikkien kolmen rikkomustyypin kohdalla. Toisaalta liikenteen aikatauluihin ja työvuorolistoihin liittyvien rikkomusten määrä kasvoi tarkastelujakson aikana. Jäsenvaltiot selostivat antamissaan tiedoissa myös joitakin toimia, joita ne ovat toteuttaneet raportointijakson aikana ja sen jälkeen. Tanska kovensi rangaistuksiaan vuonna 2001. Lisäksi Suomi, Ruotsi, Tanska ja Norja toteuttivat yhdenmukaistettuja tarkastuksia tarkastelujakson aikana. Komissio panee kuitenkin merkille, että yhteistyö on edelleen melko harvinaista ja että jäsenvaltiot näyttävät toimivan yhdessä vain satunnaisesti. Vuonna 2002 annettu työaikadirektiivi 2002/15/EC [1] täydentää edellä mainittua asetusta. Jatkossa on tärkeää, että säädökset tulkitaan ja pannaan täytäntöön yhdenmukaisesti koko unionissa. Lähitulevaisuudessa tapahtuva digitaalisen ajopiirturin käyttöönotto luo perustan kattavammalle täytäntöönpanon valvonnalle. [1] EYVL L 80, 23.3.2002, s. 35-39. Komission ehdotus asetuksen (ETY) N:o 3820/85 muuttamisesta oli Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä 14. tammikuuta 2003, ja komissio antoi 11. elokuuta 2003 muutetun ehdotuksen, johon sisällytettiin suurin osa parlamentin esittämistä tarkistuksista. Muutetussa ehdotuksessa on palattu käytäntöön, jossa enimmäisajoajat ja vähimmäislepoajat lasketaan kalenteriviikoittain. Lisäksi siihen on kuljetusalan vaatimuksesta sisällytetty uudelleen mukaan joitakin joustomahdollisuuksia, kuten jaetut tauot, jaetut vuorokautiset lepoajat sekä korvattavat viikoittaisen lepoajan lyhennykset. Muutetussa ehdotuksessa on kuitenkin säilytetty ne osatekijät, jotka tehostavat sääntöjen täytäntöönpanoa. Julkaisemassaan liikennettä koskevassa valkoisessa kirjassa [2] komissio toteaa, että tieliikennettä koskevaa yhteisön lainsäädäntöä pannaan varsinkin työolosuhteiden osalta erittäin heikosti täytäntöön. Tämän johdosta komissio antoi 21. lokakuuta 2003 ehdotuksen direktiiviksi [3], jossa osana laajempaa ehdotettua täytäntöönpanotoimien kokonaisuutta lujitetaan ja täsmennetään neuvoston direktiivissä 88/599/ETY [4] säädettyjä yhdenmukaisia tarkastusten perusmenettelyjä. Ehdotuksessa on otettu huomioon yksittäisiä tarkistuksia, joita Euroopan parlamentti vaati asetuksen (ETY) N:o 3820/85 muuttamisesta annetun ehdotuksen ensimmäisessä käsittelyssä. Näin ollen siinä ehdotetaan tarkastettavien työpäivien vähimmäisosuuden nostamista 1 prosentista 3 prosenttiin siten, että vähintään 50 prosenttia tarkastuksista suoritetaan yritysten tiloissa ja 25 prosenttia tienvarsitarkastuksina. [2] Valkoinen kirja Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika, KOM(2001) 370, s. 26. [3] KOM(2003) 628 lopullinen, 21.10.2003. [4] EYVL L 325, 29.11.1988, s. 55. Jotta voitaisiin tehostaa valvontaviranomaisten keskinäistä koordinointia sekä jäsenvaltioiden sisällä että niiden välillä, kussakin maassa olisi edellä mainitun ehdotuksen mukaan nimettävä koordinoiva valvontaelin, jonka tehtävänä on laatia ja toteuttaa kansallinen valvontastrategia yhteistyössä muiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Valvontahenkilöstöllä on oltava tehtäväänsä riittävän hyvä koulutus ja välineet, ja lisäksi sekä olemassa että suunnitteilla olevaan tieinfrastruktuuriin on sisällytettävä riittävästi pysähdyspaikkoja tai huoltoasemia kuljettajien lepäämistä ja tarkastusten tekemistä varten. Valvontaviranomaisten välisen yhteistyön sujuvoittamiseksi suositellaan perustettavaksi pysyvä komitea, jonka tehtävänä on edistää parhaiden käytänteiden ja yhdenmukaisten toimintamallien soveltamista valvonta-asioissa. Lisäksi on määrä ottaa käyttöön sähköinen tiedonvaihtojärjestelmä, jonka avulla voidaan vaihtaa tietoja sääntöjen rikkojista, joiden rikkomus on havaittu muualla kuin niiden sijoittautumisjäsenvaltiossa. 1. JOHDANTO Tämä ajanjaksoa 1999-2000 koskeva raportti on järjestyksessä viides neuvoston asetukseen (ETY) N:o 3820/85 [5] liittyvien komission raporttien sarjassa. Se perustuu tietoihin, jotka yhteisön jäsenvaltiot ovat toimittaneet käyttäen 22. helmikuuta 1993 tehdyn komission päätöksen [6] mukaista vakiolomaketta. [5] EYVL L 370, 31.12.1985, s. 1. [6] EYVL L 72, 25.3.1993, s. 33. Kaikki jäsenvaltiot toimittivat tietonsa komissiolle vakiolomaketta käyttäen. Jäsenvaltioiden vastaukset kattoivat kaikki osa-alueet, mutta ne eivät vieläkään olleet kaikilta osin yhdenmukaisia. Lisäksi annetut tiedot olivat osittain hajanaisia tai epätäydellisiä. Itävallan ja Yhdistyneen kuningaskunnan vastaukset myöhästyivät. Yhdistynyt kuningaskunta toimitti tiedot vasta saatuaan kirjallisen muistutuksen komissiolta. Itävalta puolestaan lähetti ensin ainoastaan vuotta 2000 koskevat tiedot ja toimitti vuoden 1999 tiedot vasta kirjallisen muistutuksen jälkeen. Kreikka ei toimittanut tietoja ajoissa, vaikka komissio lähetti sille muistutuksia ja uhkasi sitä rikkomisesta johtuvalla menettelyllä. Komissio on sittemmin käynnistänyt kyseisen menettelyn. Vakiolomakkeen käyttö on helpottanut komission suorittamaa tilastotietojen analysointia ja niiden vertailua edellisen tarkastelujakson tietojen kanssa. Tilastotietojen ohella tässä raportissa tarkastellaan erilaisia kansallisia toimia, joista jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet, ja lisäksi siinä selostetaan viimeaikaista kehitystä yhteisön tasolla. 2. KANSALLISET TOIMET 2.1. Sääntelytoimenpiteet Yhdistyneessä kuningaskunnassa hyväksyttiin joulukuussa 2000 uusi täytäntöönpanotoimenpide, jota soveltaen täytäntöönpanoviranomaiset voivat estää Yhdistyneessä kuningaskunnassa rekisteröityjen ajoneuvojen kuljettajia jatkamasta matkaansa, jos nämä ovat ylittäneet sallitun ajoaikansa. Matka voi jatkua vasta asetuksessa (ETY) N:o 3820/85 säädetyn tauon tai lepoajan jälkeen. Ulkomailla rekisteröityjen ajoneuvojen kuljettajia koskeva vastaava täytäntöönpanotoimenpide on jo käytössä. 2.2 Hallinnolliset toimenpiteet Ranskassa hallinnollisia seuraamuksia käsittelevät komiteat ehdottivat, että alueellisten poliisipäällikköjen olisi määrättävä rangaistuksista paikallisille yrityksille, jotka vakavasti tai toistuvasti rikkovat voimassa olevia sääntöjä. Tällaisia rangaistuksia voivat olla muun muassa yhteisön luvan oikeaksi todistetun jäljennöksen tai liikenneluvan tilapäinen tai pysyvä peruuttaminen. Tätä rangaistusjärjestelmää soveltaen Ranskassa on peruutettu pysyvästi 408 jäljennöstä yhteisön luvasta ja 207 liikennelupaa. Väliaikaisesti on peruutettu 1 109 jäljennöstä yhteisön luvasta ja 272 liikennelupaa. 30. elokuuta 1999 alkaen Ranskassa on myös ollut mahdollista asettaa yksi tai useampia ajoneuvoja liikennöintikieltoon. Ranska lisäsi vuonna 2000 valvontaviranomaisten resursseja: virkailijoiden määrää lisättiin 405:stä 440:een ja tarkastustyössä käytettävien ajoneuvojen määrää 102:sta 137:ään. Alankomaissa sovelletaan täytäntöönpanossa lähestymistapaa, joka mahdollistaa ennalta ehkäisevät toimenpiteet ja yritysten kanssa tehtävät sopimukset, joilla tehostetaan täytäntöönpanoa. Vuonna 2000 maassa alettiin järjestelmällisesti selvittää työaikalainsäädännön noudattamista. Maan ajokorttitietokannasta valitaan kolmen kuukauden välein tarkastettavaksi tietty määrä ajokortin haltijoita, jotka edustavat läpileikkausta erilaisista yrityksistä. Valtaosa tarkastettavista on toimittanut vaatimusten noudattamisen osoittamiseksi viranomaisille ajopiirturilevynsä, osan luokse on pitänyt tehdä tarkastuskäynti. Yhdistyneessä kuningaskunnassa liikenteenharjoittajilta, jotka toistuvasti pakottavat kuljettajia rikkomaan ajoaikasääntöjä ja/tai jotka eivät suorita riittäviä tarkastuksia vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi, voidaan peruuttaa toimilupa tilapäisesti tai pysyvästi tai lupaa voidaan rajoittaa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on ajoaikojen rutiinitarkastusten lisäksi jatkettu valvontatoimia, jotka kohdennetaan tiettyihin paikkoihin sekä epäilyksenalaisiin kuljettajiin ja liikenteenharjoittajiin. Nämä valvontatoimet perustuvat kerättyyn tietoon, jota saadaan tienvarsitarkastusten tuloksista, ilmoituksista ja valituksista tai nk. "hiljaisista tarkastuksista", joissa ajoneuvon käyttö ja sijainti rekisteröityvät ilman, että kuljettaja tietää asiasta, minkä jälkeen kuljettajan piirturilevy tarkastetaan huolellisesti sen toteamiseksi, onko kaikki tiedot kirjattu. Tavoitteena on paljastaa tapaukset, joissa kuljettajien ajoaikasääntöjä rikotaan järjestelmällisesti. Kohdennetun valvonnan tulokset näkyvät kirjattujen rikkomusten määrän kasvuna. Tarkastelujakson aikana tehtiin yhteensä kahdeksan tarkastusta Euro Control Route -yhteistyöorganisaation puitteissa, neljä talvella ja neljä kesällä. Niissä keskityttiin erityisesti henkilöliikenteeseen. 3. SEURAAMUKSET 3.1 Rangaistusasteikot Itävalta, Tanska, Suomi, Saksa, Irlanti, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta antoivat tiedot asetuksen (ETY) N:o 3820/85 rikkomiseen liittyvistä rangaistusasteikoista. Sakkorangaistusten suuruuden voidaan todeta vaihtelevan edelleen huomattavasti jäsenvaltioiden välillä (ks. liite A). Itävallassa sakkojen määrä vaihtelee 36 eurosta 2 180 euroon. Tanskassa puolestaan määrätään kuljettajalle vähintään 54 euron ja kuljetusyritykselle vähintään 134 euron sakko jokaisesta neuvoston asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 säännösten rikkomisesta. Sakon suuruus riippuu rikkomuksen luonteesta ja vakavuudesta. Suomessa kuljettajan ja tämän työnantajan rangaistukset määräytyvät sen mukaan, millaisesta rikkomuksesta on kysymys. Rikkomuksista määrätään päiväsakkoja, joiden suuruus määräytyy rikkomuksen tyypin ja vakavuuden mukaan. Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 rikkomuksista määrätään 4-12 päiväsakkoa yhtä rikkomusta kohti. Esimerkiksi ajopiirturin käyttämättömyydestä on rangaistuksena 8 päiväsakkoa, ajopiirturien käytöstä annetun asetuksen rikkomisesta 6 päiväsakkoa jne. Yksittäisen päiväsakon suuruus riippuu rikkomuksen tekijän tuloista ja tämän huollettavina olevien henkilöiden määrästä. Saksa viittasi rangaistusten osalta edellistä tarkastelujaksoa koskeneeseen raporttiinsa, jossa annettiin yksityiskohtaiset tiedot rangaistuksista ja paikan päällä annettavista sakoista. Rikkomisista rangaistaan rikkomuksen tyypin ja siihen syyllistyneiden henkilöiden mukaan. Ajo- ja lepoaikoja sekä taukoja koskevien säännösten rikkomisesta määrättävät sakot vaihtelevat kuljetushenkilöstön osalta 15 eurosta 31 euroon. Työnantajan vähimmäissakko on 61 euroa. Sakot kuljettajille, jotka eivät noudata työaikojen tallentamista koskevaa säännöstä, vaihtelevat 15 eurosta 153 euroon. Työnantajille sakko samasta rikkomuksesta on 153-1 534 euroa. Liikenteen aikataulua ja miehistön työvuorolistaa koskevien säännösten rikkomisesta määrätään sakkoa 51-128 euroa kuljettajalle ja vähintään 511 euroa työnantajalle. Irlannissa enimmäisrangaistus on 1 270 euroa sakkoa ja/tai kuusi kuukautta vankeutta. Ruotsissa sovelletaan yleistä 132 euron sakkoa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa sakot sekä kuljettajille että niille, jotka aiheuttivat tai sallivat kuljettajan ajoaikaan ja piirturin käyttöön liittyvän rikkomuksen, vaihtelivat 200 eurosta 5 000 euroon. Sakon lisäksi piirturilevyn väärentämisestä ja piirturin sinetin muuttamisesta tai väärentämisestä on säädetty enintään kahden vuoden vankeusrangaistus. 3.2 Muutokset Yksikään jäsenvaltio ei ilmoittanut rangaistusten tason muutoksista ajanjakson 1999-2000 aikana. Tanska kuitenkin ilmoitti, että kuljettajien rangaistuksia tarkistettaisiin vuonna 2001. Kuljettajien sakko oli määrä korottaa 1. syyskuuta 2001 alkaen 54 eurosta 67 euroon. 4. JÄSENVALTIOIDEN SUHTEET JA KESKINÄINEN YHTEISTYÖ Vaikka vakiolomakkeeseen, jota käytetään tietojen toimittamisessa, ei sisällykään tällaista kohtaa, jotkin jäsenvaltiot esittivät yhdenmukaistettuja tarkastuksia koskevia huomautuksia. 4.1 Yhdenmukaistetut tarkastukset Jäsenvaltioita kehotetaan 23. marraskuuta 1988 annetussa neuvoston direktiivissä 88/599/ETY vaihtamaan tietoja ja antamaan keskinäistä apua täytäntöönpanotoimenpiteiden soveltamista koskevissa asioissa. Tanska ilmoitti suorittaneensa raportointijakson aikana kaksi yhteensovitettua tarkastusta Ruotsin kanssa. Tarkastuksissa kirjattiin 11 rikkomusta, joista seitsemän oli asetuksen (ETY) N:o 3820/85 ja neljä asetuksen (ETY) N:o 3821/85 rikkomisia. Ruotsi ilmoitti tehneensä yhdenmukaistettuja tarkastuksia yhdessä Suomen, Norjan ja Tanskan kanssa. 5. YHTEENVETOTAULUKOT 5.1 Tarkastukset: yhteenveto Tosiasiallisesti tarkastettujen työpäivien määrä suhteessa vaadittuun tarkastettavien työpäivien vähimmäismäärään >TAULUKON PAIKKA> Huomautus: (1) Kreikan lukuja ei ole sisällytetty taulukkoon, koska ne eivät olleet vertailukelpoisia. 5.2 Rikkomukset: yhteenveto Kirjattujen rikkomusten määrä: Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 6, 7, 8 ja 14 artikla Katsaus jäsenvaltioittain >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset: (1) Seuraavia viranomaisten kirjaamien rikkomusten määriä ei ole sisällytetty edellä olevaan taulukkoon eikä liitteen B taulukoihin 4.1-4.4, koska niitä ei ole eritelty asianmukaisesti: Santarmit: 11 790 Työministeriö: 4 127 Yhteensä: 15 917 (2) Ranskan tiedoissa erottelu kotimaasta ja ulkomailta oleviin on tehty asuinpaikan eikä kansalaisuuden mukaan. Ranska ei toimittanut eriteltyjä lukuja henkilöliikenteessä ja tavaraliikenteessä todetuista rikkomuksista, vaan se antoi tiedot yritysten tiloissa tehdyissä tarkastuksissa todettujen rikkomusten (83 285) ja tiellä tehdyissä tarkastuksissa todettujen rikkomusten (97 683) määristä. (3) Kreikan tiedot puuttuvat. (4) Irlanti ei eritellyt ETY-maiden ja kolmansien maiden määriä. Kirjattujen rikkomusten määrä: Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 6, 7, 8 ja 14 artikla Katsaus rikkomustyypeittäin (sis. kotimaisen sekä ETY-maista ja kolmansista maista tulevan henkilö- ja tavaraliikenteen). >TAULUKON PAIKKA> * Näihin lukuihin sisältyvät myös Yhdistyneen kuningaskunnan 8 artiklan alle kirjaamat rikkomukset, joissa oli kyse kuuden vuorokautisen ajoajan ylityksistä (6 artikla). ** Belgian toimittamat tiedot sisälsivät 5 603 rikkomusta, jotka oli kirjattu asetuksen (ETY) N:o 3821/85 perusteella. Tätä määrää ei ole sisällytetty tähän taulukkoon. 6. PÄÄTELMÄT JA HUOMAUTUKSET 6.1 Jäsenvaltioiden päätelmät ja huomautukset Belgia panosti vuonna 1999 erityisesti valvontaviranomaisten koulutukseen ja valvontaviraston toiminnan tietokoneistamiseen. Teillä ja yritysten tiloissa tehtäviä tarkastuksia varten on nykyisin käytettävissä kannettava tietokone, jonka avulla valvojat voivat käyttää vakiolomakkeita yksittäisten tietojen käsittelyssä ja tehdä muutoksia. Euro Control Route -yhteistyössä kiinnitettiin erityistä huomiota henkilöliikenteen tarkastuksiin (kesä- ja talvikauden sukkulaliikenne kauttakulkupaikkoihin). Lisäksi Belgia pyrki vuonna 2000 tiivistämään yhteistyötä eri valvontaviranomaisten välillä sekä kansallisesti että kansainvälisesti (Euro Control Route). Tärkeällä sijalla oli täytäntöönpanon valvonta nimenomaan henkilöliikenteen alalla. Tämä selittää tarkastusten määrän lisääntymisen. Suomi ilmoitti, että tehtyjen tarkastusten määrä ylitti vuosina 1999-2000 selvästi direktiivissä 88/599/ETY säädetyn vähimmäistason. Suomessa on tehostettu tilastotietojen keruuta, ja työsuojelutarkastajien keräämiin tarkastustilastoihin on mahdollista päästä suoraan tietokonepäätteeltä. Saksa ilmoitti, että se ylitti vuosina 1999-2000 selvästi tarkastusten vähimmäistason (1 %). Saksassa tarkastetuista ajoneuvoista ja kuljettajista huomattavan suuri määrä oli ulkomaisia. Tämä selittyy Saksan mukaan sillä, että kauttakulkuliikenteen määrä on Saksassa on ylivoimaisesti EU:n suurin. Tarkastusten kokonaismäärä kuitenkin väheni vuosina 1999-2000 verrattuna vuosien 1997-1998 määrään. On merkille pantavaa, että edellisessä raportissa todettu kehitys jatkui myös vuosina 1999-2000: kotimaisten ajoneuvojen tarkastusten määrä laski 22 prosenttia ja muista EU:n jäsenvaltioista lähtöisin olevien ajoneuvojen tarkastusten määrä 34,8 prosenttia, kun taas EU:n ulkopuolelta tulleille ajoneuvoille tehtiin lähes yhtä paljon tarkastuksia kuin aiemminkin. Tarkastettujen ajoneuvojen määrä ei muuttunut edellisestä raportointijaksosta. Saksa toi myös esille, että henkilöliikenteen yritysten tiloissa tarkastettujen työpäivien määrä väheni edelleen 22,2 prosenttia. Tavaraliikenteen ja omaan lukuun tapahtuvan kuljetustoiminnan vastaavat tarkastusmäärät puolestaan pienenivät ensin mainitun osalta 9,2 prosenttia ja jälkimmäisen osalta 0,6 prosenttia. Saksassa todettujen asetuksen (ETY) N:o 3820/85 rikkomisten määrä väheni verrattuna 1997-1998 kirjattujen rikkomisten määrään (lasku 4-20 % rikkomustyypistä riippuen). Poikkeuksina tästä suuntauksesta olivat EU:n ulkopuolisista maista tullut henkilöliikenne sekä saksalaisten kuljettajien hoitama tavaraliikenne. Kaiken kaikkiaan ajo- ja lepoaikojen noudattamisessa ei tapahtunut merkittävää muutosta. Toisin sanoen rikkomuksia tehdään edelleen suuri määrä, mikä heikentää huomattavasti Saksan tieliikenteen turvallisuutta. Saksa peräänkuulutti lisäksi EU:n tason ratkaisua ongelmaan, joka liittyy työnantajien/rahtaajien toimintaa koskevaan todistustaakkaan, jotta työsuhteessa olevia kuljettajia voitaisiin suojella paremmin. Niin ikään Saksa suosittelee tietojen antamiseen käytettävän vakiolomakkeen muuttamista, jotta tuleviin kertomuksiin voitaisiin saada tarkempia tietoja muun muassa neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 rikkomisista ja jäsenvaltioiden välisestä tiedonvaihtoon liittyvästä yhteistyöstä. Alankomaat ilmoitti, että maan kansallinen liikennetarkastusvirasto RVI kehitti raportointijakson aikana edelleen ennalta ehkäiseviä keinoja, joilla voidaan edistää neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 noudattamista. Lähtökohtana on, että liikenteenharjoittajien kanssa tehdään sopimus siitä, miten nämä huolehtivat yrityksissään sääntöjen noudattamisesta. Tämän sopimuksen noudattamatta jättäminen katsotaan rangaistavaksi teoksi. Tässä järjestelmässä jokainen yritys tarkastetaan vähintään kerran tietyn sovitun ajanjakson aikana. Jos tarkastuksissa havaitaan vakavia rikkomuksia, seurauksena on välittömästi rikosoikeudellinen menettely. Samoin jos tiellä suoritettavissa tarkastuksissa havaitaan rikkomuksia, joista on laadittava virallinen raportti, käynnistetään välittömästi rikosoikeudellinen menettely. Tietoja tällaisista rikkomuksista käytetään kohdennettujen tarkastusten tekemiseksi yrityksissä. Ruotsi toi esille tarpeen yhdenmukaistaa rangaistuksia EU:n sisällä ja ehdotti, että rikosoikeudellinen menettely olisi rikkomistapauksissa käynnistettävä kuljettajan kotimaassa. Lisäksi se esitti, että olisi laadittava luettelo kunkin jäsenvaltion yhteyshenkilöistä. Yhdistynyt kuningaskunta sisällytti ensimmäistä kertaa tietoihinsa poliisin tiellä suorittamia tarkastuksia koskevat luvut (Yhdistyneessä kuningaskunnassa poliisi tekee tienvarsitarkastuksia ja ajoneuvotarkastusvirasto (Vehicle Inspectorate) sekä tienvarsitarkastuksia että tarkastuksia yritysten tiloissa). Tämä on saanut aikaan sen, että tarkastettujen työpäivien osuus on hieman kasvanut edellisen raportointijakson tietoihin verrattuna. Yhdistynyt kuningaskunta ehdottaa, että vakiolomakkeen taulukkoa 4 muutettaisiin, jotta vältettäisiin sekaannukset, joita voi aiheutua samojen rikkomusten laskemisesta kahteen kertaan. Se toteaa, että kuuden vuorokautisen ajoajan ylittäminen on yhtä kuin viikoittaisen lepoajan rikkominen. Välttääkseen samojen rikkomusten laskemisen kahteen kertaan taulukossa 4 Yhdistynyt kuningaskunta on sisällyttänyt kirjatut kuuden vuorokautisen ajoajan ylitykset viikoittaista lepoaikaa koskevien rikkomusten kokonaismäärään ja liian lyhyistä tauoista aiheutuneet rikkomukset yli 4,5 tunnin tauottomia ajoaikoja koskeviin lukuihin. Lisäksi Yhdistynyt kuningaskunta pitää merkittävänä vastauksiin liittyvänä puutteena sitä, ettei piirturilevyistä, niiden virheellisestä täyttämisestä (piirturilevyn keskiöön merkittävät tiedot, väärä toimintatilan valinta) eikä ajopiirturien puutteellisesta tai vilpillisestä käytöstä edellytetä mitään tietoja. Näiden rikkomusten ja itse sääntöjen rikkomisen välillä on selvä yhteys, koska ajopiirturirikkomuksia tehdään, jotta voitaisiin peittää kuljettajan ajoaikoja koskevat rikkomukset. Yhdistyneessä kuningaskunnassa todettiin vuosina 1999-2000 yhteensä 16 214 tavaraliikenteen ajoneuvojen ja 1 361 henkilöliikenteen ajoneuvojen ajopiirtureihin liittynyttä rikkomusta. 6.2 Komission päätelmät ja huomautukset Neuvoston asetus (ETY) N:o 3820/85 muodostaa edelleen yhteisen perustan tieliikenteen harjoittajien enimmäisajoaikojen ja lepoaikojen määräämiselle yhteisössä. Sen täytäntöönpano jäsenvaltioissa on keskeisen tärkeää pyrittäessä lisäämään tieliikenteen turvallisuutta, kuljetusten tehokkuutta ja tasapuolista kilpailua Euroopan unionissa. Komissio on kuitenkin tietoinen siitä, että jäsenvaltioilla on eriäviä käsityksiä tämän lainsäädännön täytäntöönpanon valvonnasta. Tarkastusten tehokkuus ja tiheys vaihtelevat jäsenvaltioittain, ja niitä suorittavat usein eri viranomaiset eri kansallisia sääntöjä noudattaen. Myös rikkomuksista aiheutuvissa seuraamuksissa on eroja. Jäsenvaltioiden toimittamat tiedot ovat kuitenkin monissa tapauksissa osittain epäyhdenmukaisia, ja sen vuoksi on varsin vaikeaa tehdä täsmällisiä vertailuja. Komissio katsookin, että on tarpeen tehostaa yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä, jotta voidaan varmistaa neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 yhdenmukainen täytäntöönpano. Komissio aikoo myös jatkaa jäsenvaltioiden tilanteen seuraamista. Yhteistyön tehostamiseksi komissio esittää asetuksen (ETY) N:o 3820/85 muuttamista koskevassa ehdotuksessaan perustettavaksi pysyvää komiteaa, joka koostuu jäsenvaltioiden täytäntöönpanoviranomaisten edustajista. Komitean on määrä muodostaa foorumi, jonka avulla voidaan edistää keskinäistä yhteisymmärrystä, yhteistyötä ja tietyn keskinäisen vastuullisuuden muodostumista. Myös digitaalisen ajopiirturin käyttöönotto vuonna 2004 tarjoaa keinon tehostaa täytäntöönpanon valvontaa tällä alalla. Lisäksi se luo tilaisuuden yhdenmukaistaa lähestymistapoja. 6.2.1 Tiedot ovat entistä seikkaperäisempiä, mutta puuttuvien tai puutteellisten tietojen ongelma ei ole kokonaan poistunut Kaikki jäsenvaltiot (Kreikkaa lukuun ottamatta), jotka toimittivat tietoja tätä raporttia varten, käyttivät tähän tarkoitukseen laadittua vakiolomaketta, ja useimpien tiedot olivat aiempaa seikkaperäisempiä. Itävalta toimitti ensin ainoastaan vuotta 2000 koskevat tiedot ja lähetti vuoden 1999 tiedot vasta saatuaan asiasta kirjallisen muistutuksen komissiolta. Myös Yhdistynyttä kuningaskuntaa muistutettiin kirjallisesti tietojen toimittamisesta. Komissiolle toimitettavien tietojen myöhästyminen oli esteenä kattavan vertailun tekemiselle ja viivästytti komission raportin laatimista. Kreikka ei useista muistutuksista ja rikkomista koskevasta menettelystä huolimatta toimittanut mitään tilastotietoja. Se, että Kreikalta ei saatu tietoja ajoissa ja että sen lopulta lähettämät luvut eivät olleet vakioidussa muodossa, esti osaltaan jäsenvaltioiden välisen kattavan vertailun. Ranskan tiedoissa erotellaan edelleen kotimaasta ja ulkomailta olevat asuinpaikan eikä kansalaisuuden mukaan. Tämä vaikeuttaa vertailua muiden jäsenvaltioiden tilastojen kanssa. 6.2.2 Lähes kaikki jäsenvaltiot saavuttivat vaaditun tarkastusten vähimmäismäärän Edelliseen raportointijaksoon (1997-1998, KOM(2001) 767 lopullinen) verrattuna tarkastusten määrä kasvoi kaikkiaan seitsemässä jäsenvaltiossa: Itävallassa, Belgiassa, Ranskassa, Italiassa, Luxemburgissa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Sen sijaan Tanskassa, Suomessa, Irlannissa, Saksassa, Alankomaissa, Espanjassa ja Ruotsissa tarkastuksia tehtiin aiempaa vähemmän. Toisaalta vaikka Saksassa tehtyjen tarkastusten määrä vähenikin edellisestä raportointijaksosta, maassa suoritettiin edelleen huomattavasti vähimmäisvaatimusta enemmän valvontatoimia. Saksan tarkastusprosentti on yhä unionin korkein, 3,45 prosenttia. Portugalissa lisättiin tarkastuksia, mutta tarkastettujen työpäivien määrä ei vieläkään yltänyt vähimmäisvaatimuksena olevalle 1 prosentin tasolle. Komissio onkin käynnistänyt rikkomisesta johtuvan menettelyn Portugalia vastaan tämän asian korjaamiseksi. Luxemburgissa ja Alankomaissa on kummassakin vähennetty tarkastuksia, ja ne ylittivät vaaditun tarkastusten vähimmäismäärän vain erittäin niukasti (Luxemburgin tarkastusaste oli 1,01 % ja Alankomaiden 1,03 %). Yleisesti ottaen useimmat jäsenvaltiot ylittivät kuitenkin reilusti 1 prosentin vähimmäisvaatimuksen. Ranskassa ja Espanjassa tarkastusaste oli edelleen yli 2 prosenttia. 6.2.3 Liikenteen aikatauluja ja työvuorolistaa koskevien säännösten rikkomiset lisääntyivät, mutta kaikkien muiden säännösten rikkomiset vähenivät Rikkomusten osalta on tapahtunut merkittävä muutos vuosien 1997-1998 raporttiin verrattuna. Asetuksen 6 artiklan (ajoajat), 7 artiklan (tauot) ja 8 artiklan (lepoajat) säännösten rikkomiset vähenivät, kun taas 14 artiklan säännösten rikkomiset lisääntyivät. Ajoaikarikkomusten osuus kaikista rekisteröidyistä rikkomuksista oli edelleen suuri, vaikka se laskikin 39,5 prosentista (1997-1998) 35,3 prosenttiin (1999-2000). Ajoaikarikkomuksia oli tänäkin raportointijaksona enemmän kuin lepoaikoja koskevia rikkomuksia, ja ne olivat aiempaan tapaan määrällisesti suurin rikkomusten luokka. Taukosäännösten rikkomisten kokonaismäärä väheni edellisestä raportointijaksosta. Niiden osuus kaikista rikkomuksista kasvoi kuitenkin 27,8 prosentista 29,6 prosenttiin. Lepoaikarikkomusten yhteenlaskettu määrä väheni edellisestä raportointijaksosta, mutta niiden prosentuaalinen osuus kasvoi 32,1 prosentista 32,6 prosenttiin. Asetuksen 7 ja 8 artiklan säännösten rikkomisten osuuden kasvu heijastaa 6 artiklan säännösten rikkomisten osuuden pienenemistä. Se, että liikenteen aikatauluja ja työvuorolistaa koskevan 14 artiklan rikkomisten osuus kasvoi 0,6 prosentista (1997-1998) 2 prosenttiin (1999-2000), saattaa olla seurausta lisähuomion kiinnittämisestä henkilöliikenteeseen. Useimmat jäsenvaltiot toimittivat riittävät tiedot tarkasteluajanjaksona havaituista rikkomuksista. Yhdistyneen kuningaskunnan toimittamiin tietoihin liittyi kuitenkin entiseen tapaan epäselvyyttä sikäli, että niissä jotkin ajoaikarikkomukset oli katsottu lepoaikoja tai taukoja koskeviksi rikkomuksiksi. 6.2.4 Kirjattujen rikkomusten määrä on lisääntynyt useissa jäsenvaltioissa Havaittujen rikkomusten kokonaismäärä lisääntyi tarkastelujakson aikana useissa jäsenvaltioissa. Lisäystä oli Belgiassa, Tanskassa, Suomessa, Ranskassa, Irlannissa, Italiassa, Portugalissa, Espanjassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Havaittujen rikkomusten määrän lisääntyminen näissä jäsenvaltioissa voi johtua monista eri syistä: tehtyjen rikkomusten määrän reaalisesta kasvusta, valvontaviranomaisten tehokkaammin kohdennetuista toimista tai parannuksista tilastojen keruussa. Tarkasteltaessa lähemmin edellä mainittujen jäsenvaltioiden toimittamia lukuja käy ilmi seuraavia seikkoja: Belgiassa, Suomessa, Ranskassa, Irlannissa, Italiassa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa myös tarkastettujen työpäivien kokonaismäärä kasvoi. Kolmessa maassa (Tanskassa, Espanjassa ja Ruotsissa) kirjattujen rikkomusten määrä lisääntyi siitä huolimatta, että tarkastuksia tehtiin aiempaa vähemmän. Näiden maiden kohdalla havaittujen rikkomusten määrän lisääntyminen näyttääkin johtuvan ensisijaisesti rikkomusten yleistymisestä. Itävallan, Saksan ja Alankomaiden tiedot osoittavat sekä tarkastusten että rikkomusten määrän vähentyneen. Sen sijaan Luxemburgissa kirjattujen rikkomusten määrä väheni, vaikka tarkastettujen työpäivien kokonaismäärä lisääntyi. Kaiken kaikkiaan voidaan todeta, että vaikka useat jäsenvaltiot raportoivat rikkomusten määrän lisääntyneen, havaittujen rikkomusten määrä koko EU:ssa näyttäisi olevan laskussa. Vuosina 1997-1998 kirjattiin yhteensä 1 344 388 rikkomusta, kun vuosien 1999-2000 vastaava luku on 1 173 122. Tarkastusten lisääminen tai vähentäminen ei ilman muuta johda havaittujen rikkomusten määrän vastaavaan kasvuun tai pienenemiseen. Vaikka rikkomusten määrän väheneminen voikin joissakin tapauksissa johtua valvontatoimien tihentämisen aiheuttamasta pelotevaikutuksesta, on ilmeistä, että suuressa osassa jäsenvaltioista valvontatoimien lisääminen nostaa esille kasvavan ongelman. Tarve tehostaa ja yhdenmukaistaa täytäntöönpanoa koko unionissa on kysymys, jota komissio on pyrkinyt ratkaisemaan äskettäin antamassaan säädösehdotuksessa, joka koskee tieliikenteen sosiaalilainsäädännöstä annettujen yhteisön säädösten täytäntöönpanon vähimmäisedellytyksiä [7]. [7] KOM(2003) 628 lopullinen, 21.10.2003. 6.2.5 Rikkomusten havaitsemisaste vaihtelee suuresti Havaittujen rikkomusten kokonaismäärän ja tarkastettujen työpäivien kokonaismäärän välinen suhde paljastaa suuria eroja siinä, miten onnistuneesti jäsenvaltiot kohdistavat tarkastuksensa potentiaalisiin säännösten rikkojiin. Raportointijakson 1999-2000 aikana tässä onnistuivat parhaiten Belgia, Luxemburg, Irlanti ja Saksa. Belgiassa havaittiin 8,6, Luxemburgissa 8,1, Irlannissa 7,8 ja Saksassa 6,1 rikkomusta tiettyä tarkastettujen työpäivien määrää kohti. Muissa jäsenvaltioissa vastaava rikkomusten havaitsemisten suhdeluku vaihteli raportointijakson aikana keskimäärin runsaan kahden (Itävalta, Suomi, Ranska, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta) ja runsaan yhden rekisteröidyn rikkomuksen (Tanska, Italia, Alankomaat, Espanja, Ruotsi) välillä. Havaitsemista koskeva suhdeluku ei jäänyt yhdessäkään jäsenvaltiossa alle 1:n, mikä merkitsi parannusta edelliseen raporttiin verrattuna. Eroavuudet suhdelukujen välillä antavat viitteitä siitä, minkälaisia hyötyjä voitaisiin saada vaihtamalla kokemuksia ja parhaita toimintatapoja jäsenvaltioiden välillä ja ottamalla koko unionissa käyttöön tehokkaimmat sekä kansallisiin oloihin parhaiten soveltuvat toimintatavat. 6.2.6 Neuvoston asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja 3821/85 tulkintaa tarkentavat Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiot (2001-2002) Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ei ole antanut neuvoston asetuksia (ETY) N:o 3820/85 ja 3821/85 koskevia tuomioita 1. tammikuuta 2001 ja 31. joulukuuta 2002 välisenä aikana. Tuomioita, jotka annettiin tämän raportin tarkastelujakson aikana, selostettiin edellisessä raportissa. 6.2.7 Digitaalisen ajopiirturin käyttöönotto Komissio antoi 13. kesäkuuta 2002 asetuksen (EY) N:o 1360/2002 tieliikenteen valvontalaitteista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 mukauttamisesta tekniikan kehitykseen seitsemännen kerran. Komission asetuksen liite 1 B sisältää digitaalisen ajopiirturin tekniset eritelmät. Teknisen ajopiirturin käyttöönotto tuli mahdolliseksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 2135/98 myötä. Voimassa olevien säännösten mukaan digitaalinen ajopiirturi tulee pakolliseksi kaikissa uusissa ajoneuvoissa 5. elokuuta 2004 alkaen. Tämä koskee kaikkia jäsenvaltioita. Koska ajoneuvovalmistajien käytettävissä ei kuitenkaan ollut tyyppihyväksyttyjä digitaalisia ajopiirtureita asetettuun tavoiteajankohtaan, 5. elokuuta 2003, mennessä, komissio tarkastelee parhaillaan vielä uudelleen digitaalisten ajopiirturien käyttöönoton määräpäivää. Valmistajille halutaan antaa riittävästi aikaa, jotta ne pystyvät integroimaan piirturit ajoneuvoihinsa ja hankkimaan ajoneuvoille asianmukaisen tyyppihyväksynnän.Digitaalisten ajopiirturien käyttöönoton päätavoitteena on tehostaa säädösten täytäntöönpanoa ja sen valvontaa. Käyttöönotto edesauttaa merkittävällä tavalla tasapuolisten toimintaedellytysten luomista, koska se edistää asetuksen yhdenmukaista tulkintaa ja yhteisten toimintamallien soveltamista käytännön valvonnassa. Digitaalisen ajopiirturin käyttöönoton myötä valvontaviranomaiset joutuvat monilta osin tarkistamaan niitä käytänteitä, joita ne soveltavat pannessaan sääntöjä täytäntöön ja saattaessaan rikkomusten tekijöitä vastuuseen. Tähän liittyen on käynnistetty komission tukema hanke, jossa selvitetään, miten digitaalinen ajopiirturi voitaisiin ottaa käyttöön yhdenmukaisesti. Jäsenvaltiot voivat hankkeen puitteissa työstää yhteisiä täytäntöönpanosuunnitelmia, luoda tiedonvaihtomahdollisuuksia sekä kehittää yhdenmukaisia ja tehokkaita ratkaisuja. Digitaalisen ajopiirturin mahdollistama tehokkaampi kuljettajien ajoaikojen valvonta parantaa merkittävällä tavalla liikenneturvallisuutta ja kuljettajien työoloja sekä edistää tervettä kilpailua. Hankkeesta on määrä esittää loppuraportti vuoden 2004 lopussa. 6.2.8 Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 tarkistaminen Komissio antoi 12. lokakuuta 2001 ehdotuksen uudeksi asetukseksi (KOM(2001) 573 lopullinen), jonka päätavoitteena on yksinkertaistaa ja selkeyttää asetusta (ETY) N:o 3820/85 sekä saattaa se ajan tasalle. Ehdotetussa asetuksessa vankennetaan työnantajan vastuuta koskevia säännöksiä ja otetaan käyttöön ekstraterritoriaalisuuden periaate tiellä tehtävien tarkastusten osalta sekä yleisenä seuraamuksena mahdollisuus takavarikoida ajoneuvo vakavissa rikkomistapauksissa. Lisäksi perustetaan neuvoa-antava komitea, joka koostuu kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten edustajista ja jonka tehtävänä on edistää jäsenvaltioiden jatkuvaa osallistumista ja sitoutumista asetuksen täytäntöönpanoon. Ehdotus oli Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä 14. tammikuuta 2003, ja komissio antoi 11. elokuuta 2003 muutetun ehdotuksen, johon on sisällytetty suurin osa parlamentin esittämistä tarkistuksista. Koska esillä on ollut muita tärkeitä kysymyksiä, Tanska, Kreikka ja Italia eivät, toisin kuin Espanja, ole vieneet puheenjohtajakausiensa aikana ehdotusta eteenpäin neuvostossa. 6.2.9 Komissio aikoo tehostaa täytäntöönpanon valvontaa, lisätä tehokkuutta ja yhdenmukaistaa tarkastuksia ja seuraamuksia myös terävöittämällä direktiiviä 88/599/ETY Komissio toteaa valkoisessa kirjassaan Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika (KOM(2001) 370) seuraavaa: "Tieliikennettä koskeva yhteisön lainsäädäntö on varsinkin työolosuhteiden osalta puutteellista. Ongelmaa pahentaa vielä se, että nykyistenkin sääntöjen soveltamisessa on vakavia puutteita. Säännöstön soveltamista vaikeuttavat omalta osaltaan sen tulkinnassa esiintyvät vaihtelut." Edelleen valkoisessa kirjan mukaan "sekä yhteisön että kansallisen lainsäädännön tehokkuus riippuu sen asianmukaisesta ja puolueettomasta soveltamisesta yhteisön koko alueella". Komissio aikoo tilanteen parantamiseksi edistää tieliikennettä koskevan lainsäädännön tehokasta ja yhdenmukaista tulkintaa, täytäntöönpanoa ja seurantaa. Tulkintaa pyritään yhdenmukaistamaan komission ehdotuksella, joka koskee asetuksen (ETY) N:o 3820/85 muuttamista. Komissio antoi lisäksi 21. lokakuuta 2003 ehdotuksen direktiivin 88/599/ETY [8] tarkistamiseksi. Ehdotuksella on kolme tavoitetta: lisätä tarkastusten määrää ja parantaa niiden laatua, lisätä yhteistyötä valvontaviranomaisten välillä sekä yhdenmukaistaa seuraamuksia. [8] KOM(2003) 628 lopullinen, 21.10.2003. Tarkastusten määrää lisätään siten, että vaadittava tarkastusten vähimmäisosuus ammattikuljettajien työpäivien kokonaismäärästä nostetaan 1 prosentista 3 prosenttiin. Tämän prosenttiosuuden sisällä kasvatetaan vaadittavaa tiellä tehtävien tarkastusten vähimmäisosuutta 15 prosentista 25 prosenttiin ja yritysten tiloissa tehtävien tarkastusten vähimmäisosuutta 25 prosentista 50 prosenttiin. Tarkastusten laadun parantamiseksi ehdotuksessa esitetään ensinnäkin, että kussakin jäsenvaltiossa nimetään yksi koordinoiva valvontaelin, joka laatii, julkaisee ja toteuttaa kansallisen valvontastrategian. Toiseksi valvontahenkilöstölle on ehdotuksen mukaan annettava käyttöön riittävät ja yhteentoimivat perusvälineet ja heille on annettava koulutusta yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa. Kolmanneksi tieinfrastruktuuriin on sisällytettävä riittävästi pysähdyspaikkoja tai huoltoasemia tarkastusten tekemistä varten. Sekä pistotarkastuksissa että kohdennetuissa tarkastuksissa on käytettävä yhteistä riskiluokitusjärjestelmää. Jäsenvaltioiden yhteistyötä tehostetaan lisäämällä yhdenmukaistettuja toimia, parantamalla tiedonvaihtoa sähköisen verkon avulla sekä perustamalla valvontaviranomaisten pysyvä komitea, jonka tehtävänä on selventää direktiivin täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä, pyrkiä luomaan yhtenäisiä toimintamalleja sekä edistää vuoropuhelua kuljetusalan ja viranomaisten välillä. Seuraamusten osalta ehdotetussa direktiivissä säädetään, että jäsenvaltioiden on sisällytettävä soveltamiinsa seuraamuksiin ajoneuvon väliaikainen ajokielto sekä yrityksen toimiluvan tai kuljettajan ajoluvan pysyvä tai tilapäinen peruutus tai rajoittaminen. Kaikkien seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Lisäksi jäsenvaltioilla olisi ehdotuksen mukaan oltava käytössä oikeasuhteisia taloudellisia seuraamuksia, joita voidaan soveltaa koko kuljetusketjuun, jos rikkomuksista koituu taloudellista hyötyä. Niin ikään ehdotuksessa on luettelo rikkomuksista, joita on pidettävä vakavina rikkomuksina ja joista on sen vuoksi määrättävä asianmukainen rangaistus. 6.2.10 Maantieliikenteen työajat (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/15/EY) Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat 11. maaliskuuta 2002 direktiivin 2002/15/EY maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivien henkilöiden työajan järjestämisestä. Jäsenvaltiot valmistelevat parhaillaan tämän direktiivin sekä yleisen työaikadirektiivin 93/104/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2000/34/EY, täytäntöönpanoa tieliikennealan osalta. Kaksi jäsenvaltiota, Suomi ja Espanja, on kuitenkin nostanut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen, jossa vaaditaan alakohtaisen direktiivin peruuttamista osittain tai kokonaan. Komissio uskoo, että direktiivi - sen jälkeen kun se on pantu täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa - kohentaa maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä työskentelevien henkilöiden sosiaalisia oloja ja parantaa myös liikenneturvallisuutta. 6.2.11 Loppuhuomautukset Ajo- ja lepoaikoja koskevien sääntöjen asianmukainen soveltaminen on kaikkien edun mukaista. Komissio pyrkii siihen, että kaikissa jäsenvaltioissa lisättäisiin tarkastuksia ja parannettaisiin niiden laatua sekä jämäköitettäisiin täytäntöönpanon valvontaa. Niin ikään se kannustaa jäsenvaltioita yhteisiin toimiin sekä yhteistyöaloitteisiin, joilla edistetään tietojen ja henkilöstön vaihtoa. Näiden avulla voidaan tehostaa valvontatoimia sekä lisätä yhteisymmärrystä siitä, miten asiaa koskeva asetus on pantava täytäntöön. Komissio jatkaa liikenteen alan kehityksen seuraamista kaikissa jäsenvaltioissa, jotta se voi varmistaa sosiaalilainsäädännön yhdenmukaisen täytäntöönpanon, edistää hyvien toimintatapojen käyttöä sekä parantaa täytäntöönpanon valvonnan tasoa ja tehokkuutta kaikissa jäsenvaltioissa. Liite A >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset: (1) Jäsenvaltio ei toimittanut näitä tietoja. (2) Belgian, Italian ja Espanjan tiedot perustuvat näistä maista lähtöisin olleiden kansallisten asiantuntijoiden vuonna 1995 antamiin lukuihin sekä edellisen raportin tietoihin. (3) Kuljettajien sakon määrä nostettiin 67 euroon syyskuussa 2001 (4) Ranskan ja Alankomaiden luvut ovat samat kuin edellisessä raportissa, koska näistä maista ei tullut ilmoituksia niiden lainsäädännön muutoksista. Liite B Tilastotiedot 1. Tarkastelujakso 1. tammikuuta 1999 - 31. joulukuuta 2000. 2. Suoritettavien tarkastusten vähimmäismäärää koskeva laskelma (direktiivin 88/599/ETY 2 artikla) >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset: (1) Kreikan lukuja ei ole sisällytetty taulukkoon, koska ne eivät olleet vertailukelpoisia. (2) Luvut koskevat valtiossa rekisteröityjen yli 1 524 kiloa painavien tavarankuljetusajoneuvojen ja julkisiin palveluihin käytettävien suurten ajoneuvojen kokonaismäärää. Osa tällaisista ajoneuvoista ei kuuluisi neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 säännösten soveltamisalaan. Luvuista ei ole kuitenkaan käytettävissä erittelyä. 3. Tarkastukset 3.1 Tiellä suoritetut tarkastukset >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset: (1) Niiden ajoneuvojen kokonaismäärä, joita ei ole eritelty tavaraliikenteen tai henkilöliikenteen ajoneuvoiksi. (2) Ranskan tiedoissa erottelu kotimaasta ja ulkomailta oleviin on tehty asuinpaikan eikä kansalaisuuden mukaan. (3) Kreikan lukuja ei ole sisällytetty taulukkoon, koska ne eivät olleet vertailukelpoisia. 3.2 Yritysten tiloissa tarkastetut kuljettajat >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset: (1) Tanska ei toimittanut näitä tietoja. (2) Kreikan lukuja ei ole sisällytetty taulukkoon, koska ne eivät olleet vertailukelpoisia. (3) Ei eritelty, onko kysymys liikenteestä omaan lukuun vai toisen lukuun. (4) Tavaraliikenteen luku on omaan lukuun ja toisen lukuun suoritetun liikenteen summa. 3.3 Tiellä tarkastetut työpäivät >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset: (1) Niiden ajoneuvojen kokonaismäärä, joita ei ole toimitetuissa tiedoissa (kokonaan tai osittain) eritelty tavaraliikenteen tai henkilöliikenteen ajoneuvoiksi. (2) Ranskan tiedoissa erottelu kotimaasta ja ulkomailta oleviin on tehty asuinpaikan eikä kansalaisuuden mukaan. (3) Kreikan lukuja ei ole sisällytetty taulukkoon, koska ne eivät olleet vertailukelpoisia. 3.4 Yritysten tiloissa tarkastetut työpäivät >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset: (1) Kreikan lukuja ei ole sisällytetty taulukkoon, koska ne eivät olleet vertailukelpoisia. (2) Ei eritelty, onko kysymys liikenteestä omaan lukuun vai toisen lukuun. (3) Tavaraliikenteen luku on omaan lukuun ja toisen lukuun suoritetun liikenteen summa. 4. Rikkomukset Kirjattujen rikkomusten määrä 4.1 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 6 artikla: ajoajat >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset: (1) Itävalta ei toimittanut eriteltyjä tietoja vuodelta 1999. (2) Jäsenvaltio ei toimittanut eriteltyjä tietoja kirjatuista rikkomuksista. (3) Ranskan tiedoissa erottelu kotimaasta ja ulkomailta oleviin on tehty asuinpaikan eikä kansalaisuuden mukaan. Tavara- ja henkilöliikenteestä ei toimitettu eriteltyjä tietoja. (4) Kreikka ei toimittanut tietoja. (5) Irlanti ei toimittanut eriteltyjä tietoja ETY-maista ja kolmansista maista. (6) Nämä rikkomukset on kirjattu lepoaikarikkomuksia koskevaan taulukkoon, kohtaan 'viikko'. 4.2 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 7 artikla: tauot >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset: (1) Itävalta ei toimittanut eriteltyjä tietoja vuodelta 1999. (2) Jäsenvaltio ei toimittanut eriteltyjä tietoja kirjatuista rikkomuksista. (3) Ranskan tiedoissa erottelu kotimaasta ja ulkomailta oleviin on tehty asuinpaikan eikä kansalaisuuden mukaan. Tavara- ja henkilöliikenteessä kirjatuista rikkomuksista ei toimitettu eriteltyjä tietoja. (4) Kreikka ei toimittanut tietoja. (5) Määrät sisällytetty rikkomustyypin 'yli 4,5 tunnin ajo ilman taukoa' lukuihin. 4.3 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 8 artikla: lepoajat >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset: (1) Itävalta ei toimittanut eriteltyjä tietoja vuodelta 1999. (2) Jäsenvaltio ei toimittanut eriteltyjä tietoja kirjatuista rikkomuksista. (3) Ranskan tiedoissa erottelu kotimaasta ja ulkomailta oleviin on tehty asuinpaikan eikä kansalaisuuden mukaan. (4) Nämä luvut sisältävät myös rikkomukset, jotka koskevat kuuden vuorokautisen ajoajan ylittämistä. 4.4 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 14 artikla: liikenteen aikataulu ja työvuorolista >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset: (1) Itävalta ei toimittanut eriteltyjä tietoja vuodelta 1999. Vuodelta 2000 se toimitti seuraavat eritellyt tiedot: >TAULUKON PAIKKA> (2) Belgian toimittamat tiedot koskivat kirjattuja asetuksen (ETY) N:o 3821/85 rikkomisia. Sen vuoksi Belgian lukuja (5 603 rikkomusta) ei ole sisällytetty tähän taulukkoon. (3) Yhtään rikkomusta ei kirjattu. (4) Tietoja ei toimitettu. (5) Ranskan tiedoissa erottelu kotimaasta ja ulkomailta oleviin on tehty asuinpaikan eikä kansalaisuuden mukaan. Ranska ei myöskään toimittanut rikkomustyypin mukaan eriteltyjä lukuja. (6) Toimitetut luvut eivät ole täydellisiä, koska 3 370:ntä vuoden 1999 rikkomusta ja 5 822:ta vuoden 2000 rikkomusta ei kyetty sijoittamaan taulukon luokkiin. Nämä luvut on kuitenkin sisällytetty kirjattujen rikkomusten kokonaismäärään (ks. taulukko 5.2, s. 9).