Suositus

NEUVOSTON SUOSITUS

euroalueen talouspolitiikasta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 136 artiklan 1 kohdan yhdessä sen 121 artiklan 2 kohdan kanssa,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011 ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,

ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

on kuullut talouspoliittista komiteaa,

sekä katsoo seuraavaa:

(1)Useat ulkoiset häiriöt ovat keskeyttäneet euroalueen talouden elpymisen covid-19-pandemian jälkeen. Erityisesti sekä kansallisella että EU:n tasolla toteutettujen määrätietoisten talouspoliittisten toimien ansiosta ja rajoittamistoimenpiteiden purkamisen myötä euroalueen BKT kasvoi vakaasti 5,3 prosenttia vuonna 2021 ja 3,2 prosenttia vuonna 2022. Myös työmarkkinat osoittautuivat joustaviksi, sillä työttömyysasteen odotetaan saavuttavan ennätyksellisen alhaisen 6,8 prosentin tason vuonna 2022. Energian maailmanmarkkinahintojen nousu, lisääntynyt epävarmuus ja Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyssodan aiheuttamat toimitusketjun häiriöt johtivat kuitenkin talouden toimeliaisuuden selvään hidastumiseen vuoden 2022 jälkipuoliskolla. Lisäksi energiakriisi on johtanut vuotta 2023 koskevien ennusteiden uudelleenarviointiin alaspäin. Kaiken kaikkiaan euroalueen BKT:n kasvun odotetaan hidastuvan vaatimattomaan 0,3 prosenttiin vuonna 2023 ja elpyvän 1,5 prosenttiin vuonna 2024. Energiamarkkinat ja muut perushyödykemarkkinat ovat kiihdyttäneet inflaatiota, mikä on ajan mittaan nostanut muidenkin hyödykkeiden hintoja. Inflaatiovauhti on 8,5 prosenttia vuonna 2022. Inflaation odotetaan pysyvän nopeana tulevina kuukausina, asettuvan 6,1 prosenttiin vuonna 2023 ja hidastuvan vuonna 2024. Työmarkkinoiden kehityksen odotetaan pysyvän vakaana, sillä työvoiman kysyntä on edelleen suurta. Koska suuri osa yrityksistä ilmoittaa kärsivänsä vieläkin työvoimapulasta, työttömyyden odotetaan kasvavan vain hieman ensi vuonna, minkä jälkeen se supistuu jälleen vuonna 2024. Nimellispalkkojen nousun odotetaan nopeutuvan vuonna 2023 mutta pysyvän inflaatiota hitaampana, mikä johtaa kotitalouksien ostovoiman heikkenemiseen. Tässä yhteydessä euroalueen vaihtotaseen ylijäämä on supistunut voimakkaasti heikentyneen energiataseen myötä. Tulevaisuudessa euron nimellinen heikkeneminen Yhdysvaltain dollariin ja joihinkin muihin valuuttoihin nähden vuoden 2021 jälkipuoliskosta lähtien johtaa todennäköisesti vain vähäiseen kilpailukyvyn paranemiseen korkeiden energiakustannusten vuoksi.

(2)Makrotaloudellisten olosuhteiden heikkeneminen ja jäsenvaltioiden väliset suuret hintaerot haittaavat tulotasojen ja suhdannekierron lähentymistä euroalueella. Covid-19-pandemia johti syviin, vaikkakin pitkälti tilapäisiin makrotalouden suorituskyvyn eroihin. Tästä huolimatta sillä oli vähäinen ja tilapäinen vaikutus suhdannekehityksen samanaikaisuuteen. Energiakriisi tuo mukanaan uusia heterogeenisiä makrotaloudellisia vaikutuksia euroalueelle. Koska eri maiden energiapaletit ja energiasokin vaikutuksia lieventävät politiikkatoimet vaihtelevat, euroalueen maiden kuluttajahintainflaatiossa ja pohjainflaatiossa on ilmennyt suuria eroja. Energian hintojen nousu ja toimitusketjuun kohdistuvat paineet ovat vaikuttaneet epätasaisesti valmistusteollisuuteen ja palveluihin euroalueen jäsenvaltioissa. Ne saattavat myös johtaa erojen kasvuun suhteellisessa kilpailukyvyssä. Vaikka käytettävissä olevat indikaattorit viittaavat siihen, että kilpailukykyerot euroalueella ovat tähän mennessä olleet vähäisiä, euroalueen vaihtotaseen erot ovat kasvaneet viime aikoina lähinnä energiataseen heikkenemisen vuoksi.

(3)Jotta heikkeneviin talousnäkymiin ja nopeaan inflaatioon voidaan reagoida asianmukaisesti, raha- ja finanssipolitiikan on oltava asianmukaisesti mitoitettua ja johdonmukaista. Rahapolitiikan normalisoinnissa on puututtava nopeaan ja vaihtelevaan inflaatioon. Samaan aikaan on torjuttava perusteettomasta ja hallitsemattomasta markkinadynamiikasta mahdollisesti syntyviä riskejä, jotka uhkaavat vakavasti rahapolitiikan välittymistä koko euroalueella. Nykyisessä tilanteessa kysyntää tukeva laajapohjainen finanssipoliittinen elvytys lisäisi inflaatiopaineita aikana, jona julkinen velka on suuri useissa euroalueen jäsenvaltioissa. Tämä edellyttää finanssipolitiikkaa, joka on asianmukaisesti eriytetty jäsenvaltioittain talous- ja finanssipoliittisen tilanteen mukaan, kuten neuvosto suositteli heinäkuussa 2022. Niin ikään on tarpeen, että jäsenvaltiot ovat valmiita mukauttamaan juoksevat menot muuttuvaan tilanteeseen. Tarvitaan myös kohdennettuja tilapäisiä finanssipoliittisia toimenpiteitä haavoittuvassa asemassa olevien ihmisten ja yritysten tukemiseksi, myös työpaikkojen ja inhimillisen pääoman säilyttämiseksi. Samalla on säilytettävä hintasignaalit ja tarjottava kannustimia energiankulutuksen vähentämiseksi. Politiikkatoimien tiivis koordinointi jäsenvaltioiden välillä on edelleen keskeisen tärkeää. Työmarkkina- ja sosiaalipolitiikalla on myös ratkaiseva merkitys pyrittäessä puuttumaan nopean inflaatiovauhdin sosiaalisiin vaikutuksiin. Keskimääräiset palkat eivät pysy inflaation vauhdissa vuonna 2022. Jatkossa palkkakehitys edellyttää huolellista tasapainottamista palkansaajien ostovoiman suojelemiseksi – painopisteenä matalapalkkaiset – samalla kun vältetään riski siitä, että palkat ruokkivat inflaatiota ja syventävät kehittyviä kilpailukykyeroja euroalueella ja maailmanlaajuisesti. Työmarkkinaosapuolten aktiivinen osallistuminen auttaa tunnistamaan haasteita (myös rahaliiton erityishaasteita), parantaa poliittisia ratkaisuja ja varmistaa laajemman sitoutumisen talous- ja sosiaalipoliittiseen toimintaohjelmaan. Tarjontapuolen politiikkatoimilla voidaan myös osaltaan hidastaa inflaatiota nopeuttamalla vaihtoehtoisten energialähteiden löytymistä, lisäämällä kilpailua, parantamalla resurssien kohdentamista ja tukemalla tuottavuuden kasvua. Myös rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä on seurattava jatkuvasti.

(4)Elpymis- ja palautumistukiväline ja koheesiopolitiikan rahastot ovat keskeisiä välineitä euroalueen selviytymiskyvyn vahvistamiseksi ja lähentymisen tukemiseksi. Elpymis- ja palautumistukivälineen täytäntöönpano euroalueen jäsenvaltioissa etenee hyvin, sillä ennakkomaksuja on suoritettu yli 128 miljardia euroa välitavoitteiden ja tavoitteiden saavuttamisen jälkeen. Pandemian puhkeamisen jälkeen koheesiopolitiikan ohjelmista on maksettu euroalueen jäsenvaltioille yli 82 miljardia euroa. Elpymis- ja palautumistukivälineellä ja koheesiopolitiikan rahastoilla edistetään euroalueen politiikan painopisteitä useiden kanavien kautta: molemmat tukevat talouden toimeliaisuutta lisäinvestoinnein, ja pidemmällä aikavälillä suunnitelluilla investoinneilla ja rakenneuudistuksilla tuetaan vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta ja edistetään tuottavuuden ja potentiaalisen tuotannon kasvua. Suuri osa elpymis- ja palautumistukivälineen puitteissa toteutetuista investoinneista ja uudistuksista on merkityksellisiä aiemmissa euroaluetta koskevissa suosituksissa yksilöityjen euroalueen poliittisten painopisteiden täytäntöönpanon kannalta. Näin ollen suunniteltujen uudistusten ja suunnitellun aikataulun mukaisten investointien jatkaminen on keskeisen tärkeää uudistusvauhdin ylläpitämiseksi.

(5)Jotta varmistettaisiin johdonmukaiset talouspoliittiset toimet EU:n tasolla, vuotuisessa selvityksessä kestävästä kasvusta esitetään tulevan vuoden keskeiset poliittiset painopisteet ja suuntaviivat. Vuotuinen selvitys kestävästä kasvusta on linjassa kestävän kehityksen tavoitteiden kanssa. Se rakentuu kilpailukykyisen kestävyyden neljän ulottuvuuden ympärille: ympäristön kestävyys, oikeudenmukaisuus, tuottavuus ja makrotalouden vakaus. Varoitusmekanismia koskevassa kertomuksessa esitetään komission analyysi potentiaalisista makrotalouden epätasapainoista, jotka voivat haitata jäsenvaltioiden talouksien, talous- ja rahaliiton ja koko unionin moitteetonta toimintaa.

(6)Inflaation nopea kiihtyminen viime vuoden aikana on johtanut rahapolitiikan virityksen nopeaan mukauttamiseen maailmanlaajuisesti. Euroopan keskuspankki (EKP) on alkanut normalisoida rahapolitiikkaa varmistaakseen, että inflaatio palautuu oikea-aikaisesti 2 prosentin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen. Se on myös ilmoittanut, että korkojen normalisointi jatkuu, ja samalla otetaan huomioon taloustietojen kehitys. Tarjontarajoituksilla on merkittävä rooli viimeaikaisessa inflaation kiihtymisessä. Inflaatioerot tekevät rahapolitiikan harjoittamisesta haastavampaa. Rahapolitiikan virityksen tasainen välittyminen koko euroalueella on edellytys sille, että rahapolitiikka voi täyttää tehtävänsä.

(7)Euroalueen finanssipolitiikan virityksen, jota mitataan nettomääräisten perusmenojen muutoksena suhteessa keskimääräiseen potentiaaliseen kasvuun, ennustetaan olevan elvyttävä vuonna 2022 ja pitkälti neutraali vuonna 2023 edellyttäen, että energiaan liittyviä toimenpiteitä puretaan suunnitellusti. Finanssipolitiikassa olisi vuonna 2023 vältettävä nykyisten tarjontahäiriöiden inflaatiovaikutusten voimistamista. Laajapohjainen finanssipoliittinen elvytys ei ole perusteltu kansallisella tasolla eikä koko euroalueella. Haaste on erityisen akuutti niissä jäsenvaltioissa, joissa pohjainflaatio on korkea, myös kun otetaan huomioon vakavat taloudelliset ja sosiaaliset vaikeudet, joita palkansaajien ostovoiman heikkeneminen aiheuttaa erityisesti matalapalkkaisille. Lisäksi finanssipolitiikan olisi pysyttävä varovaisena ja siinä olisi yhdistettävä suuremmat investoinnit nettomääräisten juoksevien perusmenojen kasvun hillitsemiseen. Tässä yhteydessä elpymis- ja palautumistukivälineen käyttöasteen ja kansallisesti rahoitettujen investointien odotettu kasvu kaikissa jäsenvaltioissa vastaa tarvetta lisätä julkisia investointeja vihreään siirtymään ja digitaaliseen muutokseen sekä energiavarmuuteen. Samalla finanssipolitiikan ketteryys auttaisi reagoimaan talousnäkymiin kohdistuviin suuriin epävarmuustekijöihin ja voimakkaisiin heikkenemisriskeihin heikentämättä kuitenkaan energiakäänteen kannustimia. Covid-19-pandemia on jättänyt jälkeensä ennätyksellisen suuren velkatason euroalueella, ja julkisen velan odotetaan pysyvän paljon pandemiaa edeltänyttä tasoa suurempana useimmissa euroalueen jäsenvaltioissa. Vaikka lyhyen aikavälin kestävyysriskit ovat suurelta osin vähentyneet, keskipitkän ja pitkän aikavälin riskit ovat edelleen suuria useissa jäsenvaltioissa, ja korkojen nousu lisää ajan mittaan velkataakkaa.