PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Joukkotuhoaseiden leviämisen estämistä koskevan politiikan yleisenä tavoitteena on estää ja havaita joukkotuhoaseiden levittämistoimia ja reagoida niihin. Joukkotuhoaseiden levittämistä koskeviin haasteisiin vastataan monenvälisillä sopimuksilla ja todentamismekanismeilla, kahdenvälisillä ja kansallisilla sääntelykehyksillä, suojatoimilla, seuraamuksilla, vientivalvontatoimilla, uhkien vähentämiseen liittyvällä yhteistyöllä sekä hätä- ja toimintasuunnitelmilla.

Toinen osa tätä politiikkaa ovat joukko toimenpiteitä, jotka koskevat joukkotuhoaseisiin liittyvää taitotietoa sekä sellaisia korkean riskin materiaaleja ja teknologioita, joita voidaan käyttää epäasianmukaisesti ja luvattomasti niin, että se saattaa aiheuttaa suurta vahinkoa.

Kansainvälinen tiede- ja teknologiakeskus (ISTC) perustettiin tätä taustaa vasten vuonna 1994 Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen. Sitä rahoitettiin yhdessä muiden osapuolten (Yhdysvallat, Kanada, Japani) kanssa kansainvälisellä monenvälisellä sopimuksella, jolla tähdätään joukkotuhoaseisiin liittyvän tieteellisen ja teknisen asiantuntemuksen leviämisen estämiseen. Ajan mittaan sopimukseen liittyi muita osapuolia eli Armenia, Valko-Venäjä, Georgia, Kazakstan, Kirgisia, Korean tasavalta, Norja, Venäjän federaatio ja Tadžikistan.

ISTC toimii tieteellisen tutkimuksen ja joukkotuhoaseiden leviämisen estämisen risteyskohdassa, ja sen puitteissa on rahoitettu lähes 3 000 hanketta, joiden kokonaisarvo on yli 550 miljoonaa euroa. EU:n rahoitusosuus on noin 270 miljoonaa euroa. Viime vuosina ISTC:n toiminta-ajatus ja toiminta tieteellisenä keskuksena on muuttunut, jotta voidaan ottaa huomioon joukkotuhoaseiden leviämiseen liittyvät muutokset, uhka-analyysien tulokset ja osapuolten muuttuvat tarpeet. Keskus on keskittynyt entistä enemmän tukemaan hankkeita, joilla pyritään vähentämään laajempia kemiallisia, biologisia, säteily- ja ydinriskejä. Sen toiminta ei ole välttämättä keskittynyt tutkijoiden uudelleensuuntaamiseen, vaan bioturvallisuuteen ja biouhkilta suojautumiseen, laboratorioiden fyysisen infrastruktuurin parantamiseen sekä asiaankuuluvien tieteellisten yhteisöjen verkostoitumisen edistämiseen.

Venäjän federaatio ilmoitti vuonna 2010 irtisanovansa sopimuksen omalta osaltaan, ja irtisanominen tuli voimaan 15. heinäkuuta 2015. Tämän seurauksena osapuolet sopivat, että on laadittava uusi sopimus, jotta keskus voi hoitaa toimeksiantonsa tehokkaasti muuttuneissa olosuhteissa.

Neuvosto valtuutti 21. lokakuuta 2013 komission aloittamaan Euroopan unionin ja Euratomin puolesta neuvottelut yhtenä osapuolena toimivien Euroopan unionin ja Euratomin sekä Amerikan yhdysvaltojen, Armenian tasavallan, Georgian, Japanin, Kazakstanin tasavallan, Kirgisian tasavallan, Korean tasavallan, Norjan kuningaskunnan ja Tadžikistanin tasavallan välisestä sopimuksesta kansainvälisen tiede- ja teknologiakeskuksen toiminnan jatkamiseksi, jäljempänä ’sopimus’, ja antoi vastaavat neuvotteluohjeet (asiakirja 14137/13 R – UE).

Neuvotteluohjeissa asetetut tavoitteet on saavutettu kokonaan, ja jäsenvaltioiden huomautukset on otettu huomioon neuvotteluissa. Toiminnan jatkamista koskevan sopimuksen luonnos esitettiin neuvoston asesulkutyöryhmälle (CONOP) 24. helmikuuta 2014 ja ydinalatyöryhmälle 5. helmikuuta 2014.

Tämän jälkeen Euroopan komissio parafoi luonnoksen toiminnan jatkamista koskevaksi sopimukseksi. Kesäkuussa 2014 kaikki osapuolet parafoivat sopimuksen lukuun ottamatta Kazakstania, Norjaa ja Tadžikistania. Tässä vaiheessa odotettiin, että parafointi saatetaan päätökseen hyvin lyhyen ajan kuluessa.

Komissio ja korkea edustaja laativat sen vuoksi tämän yhteisen ehdotuksen neuvoston päätökseksi hyväksyä sopimuksen allekirjoittaminen Euroopan unionin puolesta, mukaan lukien asiaankuuluvan (asiaankuuluvien) henkilön (henkilöiden) nimittäminen.

Sopimuksen parafointi Kazakstanin toimesta kesti odotettua kauemmin. Kazakstan pyysi alun perin lisäaikaa saattaakseen päätökseen sisäiset selvitysmenettelyt sopimuksen parafoimiseksi. Myöhemmin esitettiin joitakin vastalauseita sopimusluonnoksen venäjänkielisestä käännöksestä. Sisäisen menettelyn aikana ja hallituksen elokuussa 2014 toteutetun uudelleenjärjestelyn jälkeen Kazakstan esitti myös teknisen oikeudellisen vastalauseen, joka koski sopimuksessa olevaa viittausta Wienin yleissopimukseen. Tänä aikana myös Valko-Venäjä irtisanoi ISTC-sopimuksen, joten keskuksen toiminnan jatkamista koskevasta uudesta sopimuksesta oli poistettava viittaus Valko-Venäjään. Kaikkien näiden pyyntöjen käsittelemiseksi sovittiin, että sopimuksesta olisi laadittava uusi toisinto. Tässä uudessa toisinnossa ei ollut merkittäviä sisällöllisiä muutoksia edelliseen verrattuna, ja se on täysin sopusoinnussa neuvoston vahvistamien neuvotteluohjeiden kanssa. Kielelliset kysymykset saatiin ratkaistua, viittaus Valko-Venäjään poistettiin ja viittaus Wienin yleissopimukseen korvattiin asiaa koskevalla yleissopimuksen tekstillä, minkä Kazakstan hyväksyi. Näiden muutosten jälkeen kaikki osapuolet parafoivat sopimuksen uuden toisinnon Astanassa 22. kesäkuuta 2015.

Tämä ehdotus on seuraava vaihe kansainvälisen tiede- ja teknologiakeskuksen toiminnan jatkamista koskevan sopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, allekirjoittamisprosessissa. Ehdotetaan kahta rinnakkaista menettelyä, joista toinen koskee sopimuksen allekirjoittamista SEU-/SEUT-oikeusperustan nojalla ja toinen sopimuksen tekemistä Euratomin perustamissopimuksen nojalla.

Johdonmukaisuus suhteessa tällä politiikan alalla voimassa oleviin politiikkaa koskeviin säännöksiin

Kuten vakautta ja rauhaa edistävään välineeseen liittyvässä vuosien 2014–2020 temaattisessa strategia-asiakirjassa todetaan, kaksikäyttötietojen leviämisen vuoksi on keskityttävä tukemaan ”tutkijoiden sitoutumista” koskevan käsitteen kehittämistä ”tutkijoiden uudelleensuuntautumisen” sijaan. EU:n lähestymistapaa on tämän jälkeen mukautettu vastaavasti, ottaen huomioon myös uudet tiedotus- ja viestintävälineet, joiden avulla on helpompi päästä mahdollisten joukkotuhoaseiden levittäjien arkaluonteisiin tietoihin ja taitotietoon.

Vuosien kuluessa ”inhimillisen ulottuvuuden” merkitys kasvoi asteittain yleisessä turvallisuuspolitiikassa ja keskittyi sekä uudelleensuuntautumistoimiin että tarpeeseen hillitä kaksikäyttötietojen ja -asiantuntemuksen leviämistä maailmanlaajuisesti. Näistä näkökohdista tuli entistä tärkeämpiä syyskuun 2001 terrori-iskujen jälkeen, ja niiden johdosta vuonna 2004 hyväksyttiin lopulta YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1540. Tästä kehityksestä keskusteltiin myös G8-ryhmän maailmanlaajuisen kumppanuusohjelman puitteissa. Vuonna 2009 G8-maiden työryhmä antoi huippukokouksen tukemana suosituksia koordinoidusta lähestymistavasta maailmanlaajuisen joukkotuhoaseisiin liittyvän tietämyksen leviämisen ja tutkijoiden sitoutumisen alalla. Siinä katsottiin, että joukkotuhoaseisiin liittyvän asiantuntemuksen tai CBRN-aloihin liittyvien arkaluonteisten tietojen leviäminen on vakava huolenaihe. Suosituksissa viitattiin ISTC:stä saatuihin kokemuksiin, joiden perusteella voitaisiin muotoilla asianmukaisia G8-maiden ulkopuolisia hankkeita keinona edistää joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisia toimia maailmanlaajuisesti. Deauvillessa järjestetyssä G8-ryhmän huippukokouksessa annetussa julistuksessa jatkettiin yleismaailmallista kumppanuusohjelmaa vuoden 2012 jälkeiselle ajalle ja todettiin, että tutkijoiden sitoutuminen on keskeinen osa-alue.

Eri suositukset otettiin huomioon neuvotteluissa ISTC:n toiminnan jatkamista koskevasta uudesta sopimuksesta. Sen sisältö on YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1540 tavoitteiden mukainen.

Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan