Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS EU–ICAO-sekakomiteassa esitettävästä Euroopan unionin kannasta Euroopan unionin ja Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön väliseen tiiviimpää yhteistyötä koskevasta kehyksestä tehtyyn yhteistyöpöytäkirjaan oheistettavan ilmailun turvaamista koskevan liitteen hyväksymisestä annettavasta päätöksestä /* COM/2012/0457 final - 2012/0222 (NLE) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA 1.1. Yhteistyöpöytäkirjaan oheistettavan ilmailun turvaamista koskevan liitteen tavoitteet Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö (ICAO) on Yhdistyneiden Kansakuntien erityisjärjestö, joka toimii siviili-ilmailualan maailmanlaajuisena foorumina. ICAOn visiona on kehittää siviili-ilmailua turvallisesti, vaarattomasti ja kestävästi yhteistyössä sen jäsenmaiden kanssa. ICAOn oikeusperusta on vuonna 1944 tehty kansainvälistä siviili-ilmailua koskeva Chicagon yleissopimus. ICAOssa on tällä hetkellä 191 jäsenmaata. Euroopan unioni tekee tiivistä yhteistyötä ICAOn kanssa. Ensinnäkin useimmat Chicagon yleissopimuksen kohdista kuuluvat unionin toimivaltaan. ICAOn toiminta-alaan kuuluvat ilmailun turvallisuus ja turvaaminen sekä ilmaliikenteen ympäristökysymykset ja hallinta. Toisekseen ICAOn normit ja vaatimukset muodostavat perustan EU:n lainsäädännölle. Lisäksi EU:n lainsäädäntöön on otettu esim. ilmailun turvaamisesta annettuja kansainvälisiä standardeja. EU:n on tärkeää osallistua ICAOn toimintaan ja päätöksentekoon, jotta se voi osaltaan parantaa maailmanlaajuisia ilmailualan toimintatapoja. Kyseessä on myös Euroopan siviili-ilmailualan kilpailukyky. Siksi ICAOn toimintaan osallistuu aktiivisesti myös muita maailmanlaajuisia toimijoita. EU ja ICAO ovat tehneet yhteistyöpöytäkirjan tiiviimpää yhteistyötä koskevasta kehyksestä[1]. Yhteistyöpöytäkirjassa mainitaan ilmailun turvaaminen yhtenä alana, jolla osapuolten on tehtävä yhteistyötä ja josta on laadittava erityinen yhteistyöpöytäkirjaan oheistettava ilmailun turvaamista koskeva liite. Liitteen tarkoituksena on kehittää kansainvälisen ilmailun turvaamista. Siinä vahvistetaan, että yhteistyötä tehdään mm. asiaankuuluvia turvaamistietoja vaihtamalla, asiantuntijavaihdolla ja erityisiä turvaamistoimia rahoittamalla. Lentoturvallisuutta koskeva liite on jo laadittu. Myös ympäristöä ja ilmaliikenteen hallintaa koskevat liikkeet on tarkoitus laatia. Näin ollen ilmailun turvaamista koskevasta liitteestä tulee yhteistyöpöytäkirjan toinen liite. Ilmailun turvaamista koskevan liitteen hyväksyminen ei rajoita Chicagon yleissopimuksesta johtuvia EU:n jäsenvaltioiden oikeuksia ja velvoitteita eikä EU:n jäsenvaltioiden ICAO-jäsenyyteen pohjautuvia EU:n jäsenvaltioiden ja ICAOn välisiä suhteita. 1.2. Menettelyihin liittyvät näkökohdat Komissio sai neuvostolta 17. joulukuuta 2009 valtuuden neuvotella yhteistyöpöytäkirja. Kun EU oli allekirjoittanut[2] yhteistyöpöytäkirjan ja tehnyt sen lopullisesti[3], se tuli voimaan 29. maaliskuuta 2012 osapuolten annettua ilmoituksen siitä, että voimaantulon edellyttämät sisäiset menettelyt oli saatettu niissä päätökseen. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 9 kohdassa määrätään, että neuvosto tekee komission ehdotuksesta päätöksen sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia. Euroopan unionin ja Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön välisen tiiviimpää yhteistyötä koskevasta kehyksestä tehdyn yhteistyöpöytäkirjan tekemisestä ja siihen liittyvien menettelytapojen vahvistamisesta annetun neuvoston päätöksen 2012/243/EU[4] 3 artiklassa säädetään, että neuvosto määrittää 7 artiklan 7.1 kohdalla perustetussa sekakomiteassa esitettävän unionin kannan hyväksyttäessä uusia liitteitä pöytäkirjaan ja muutoksia pöytäkirjan liitteisiin pöytäkirjan 7 artiklan 7.3 kohdan c alakohdan mukaisesti. Näin ollen tarvitaan neuvoston päätös sekakomiteassa esitettävästä EU:n kannasta, joka koskee ilmailun turvaamista koskevan liitteen hyväksymisestä tehtävää päätöstä. 1.3. Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ilmailun turvaamista koskeva liite virallistaa ICAOn ja EU:n välisen yhteistyön tällä alalla ja palvelee siten Euroopan ulkoisen ilmailupolitiikan perustavoitteita. 2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET Jäsenvaltioille annettiin säännöllisin väliajoin tietoja koko neuvotteluprosessin ajan. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ 3.1. Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Ilmailun turvaamista koskeva liite parantaa ICAOn kanssa tehtävää yhteistyötä, ja sen tarkoituksena on perustaa ilmailun turvaamista koskeva keskustelufoorumi, vaihtaa asiaankuuluvia turvaamistietoja, edistää turvaamistoimia ja alueellista yhteistyötä sekä vaihtaa asiantuntijoita. 3.2. Oikeusperusta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 100 artiklan 2 kohta yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa. 3.3. Toissijaisuusperiaate Sopimus kattaa kysymyksiä, joissa EU on toimivaltainen ja joissa EU:n on pidettävä yllä suhteita ICAOon. 3.4. Suhteellisuusperiaate Vain tällaisella sopimuksella voidaan yhdistää EU:n pyrkimykset ja parantaa koordinointia jäsenvaltioiden välillä. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ilmailun turvaamista koskevalla liitteellä ei ole talousarviovaikutuksia[5]. 2012/0222 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS EU–ICAO-sekakomiteassa esitettävästä Euroopan unionin kannasta Euroopan unionin ja Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön väliseen tiiviimpää yhteistyötä koskevasta kehyksestä tehtyyn yhteistyöpöytäkirjaan oheistettavan ilmailun turvaamista koskevan liitteen hyväksymisestä annettavasta päätöksestä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) Euroopan unionin ja Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön välisen tiiviimpää yhteistyötä koskevasta kehyksestä tehdyn yhteistyöpöytäkirjan tekemisestä ja siihen liittyvien menettelytapojen vahvistamisesta 8 päivänä maaliskuuta 2012 annettu neuvoston päätös 2012/243/EU[6] tuli voimaan 29 päivänä maaliskuuta 2012. (2) Mainitun yhteistyöpöytäkirjan, jäljempänä ’yhteistyöpöytäkirja’, 7 artiklan 7.3 kohdan c alakohdan mukaan yhteistyöpöytäkirjan 7 artiklan 1 kohdalla perustettu sekakomitea voi hyväksyä yhteistyöpöytäkirjan liitteitä. (3) On aiheellista muodostaa sekakomiteassa esitettävä Euroopan unionin kanta yhteistyöpöytäkirjaan lisättävän ilmailun turvaamista koskevan liitteen hyväksymisestä, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Euroopan unionin ja Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön välisen tiiviimpää yhteistyötä koskevasta kehyksestä tehdyn yhteistyöpöytäkirjan 7 artiklan 7.3 kohdan c alakohdassa tarkoitetussa EU–ICAO-sekakomiteassa esitettävä Euroopan unionin kanta yhteistyöpöytäkirjaan oheistettavan ilmailun turvaamista koskevan liitteen hyväksymisestä perustuu tähän päätökseen liitettyyn EU–ICAO-sekakomitean päätösluonnokseen. 2 artikla Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE 1 LUONNOS EU–ICAO-SEKAKOMITEAN PÄÄTÖS annettu …, Euroopan unionin ja Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön väliseen tiiviimpää yhteistyötä koskevasta kehyksestä tehtyyn yhteistyöpöytäkirjaan oheistettavan ilmailun turvaamista koskevan liitteen hyväksymisestä EU–ICAO-SEKAKOMITEA, joka ottaa huomioon Euroopan unionin ja Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön välisen tiiviimpää yhteistyötä koskevasta kehyksestä tehdyn yhteistyöpöytäkirjan, jäljempänä ’ICAO-yhteistyöpöytäkirja’, ja erityisesti sen 7 artiklan 7.3 kohdan c alakohdan, sekä katsoo seuraavaa: on aiheellista lisätä ICAO-yhteistyöpöytäkirjaan ilmailun turvaamista koskeva liite, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Hyväksytään tämän päätöksen liite, josta tulee erottamaton osa ICAO-yhteistyöpöytäkirjaa. 2 artikla Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan. Tehty EU–ICAO-sekakomitean puolesta Puheenjohtajat LIITE 2 ”LIITE II – ILMAILUN TURVAAMINEN 1. Tavoitteet 1.1 Osapuolet sopivat tekevänsä ilmailun turvaamisen alalla yhteistyötä Montrealissa 28 päivänä huhtikuuta 2011 ja Brysselissä 4 päivänä toukokuuta 2011 allekirjoitetun Euroopan unionin ja Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) välisen yhteistyöpöytäkirjan mukaisesti. 1.2 Osapuolet, jotka ovat sitoutuneet saavuttamaan maailmanlaajuisesti asianmukaisen ja kestävän ilmailun turvaamisen tason erityisesti ICAOn normeja ja suositeltuja käytäntöjä noudattaen, sopivat tekevänsä tiivistä yhteistyötä ilmailun turvaamista koskevia toimia toteuttaessaan. 2. Soveltamisala 2.1 Pyrkiessään 1 kohdassa eriteltyihin tavoitteisiin osapuolet sopivat tekevänsä yhteistyötä a) käymällä säännöllisesti vuoropuhelua yhteistä etua koskevista turvaamiskysymyksistä; b) vaihtamalla säännöllisesti asiaankuuluvia ilmailun turvaamista koskevia tietoja sovellettavien sääntöjen mukaisesti; c) osallistumalla ilmailun turvaamista koskeviin toimiin; d) analysoimalla tarvittaessa, miten valtiot noudattavat ICAOn normeja ja suositeltuja käytäntöjä ja miten ne panevat tosiasiallisesti täytäntöön ilmailun turvaamisen valvontajärjestelmän; e) seuraamalla, miten EU-valtiot noudattavat ICAOn normeja ja suositeltuja käytäntöjä ja miten ne panevat tosiasiallisesti täytäntöön ilmailun turvaamisen valvontajärjestelmän; f) jatkamalla yhteistyötä sääntelyyn ja normien vahvistamiseen liittyvissä kysymyksissä; g) kehittämällä ja antamalla teknistä apua; h) edistämällä alueellista yhteistyötä; i) vaihtamalla asiantuntijoita; ja j) antamalla ilmailun turvaamiseen liittyvää koulutusta. 3. Täytäntöönpano 3.1 Osapuolet voivat laatia työjärjestelyjä, joissa eritellään yhteisesti sovitut mekanismit ja menettelyt, joiden avulla yhteistyö voidaan toteuttaa tosiasiallisesti 2 artiklan 2.1 kohdassa tarkoitetuilla aloilla. Sekakomitea hyväksyy nämä työjärjestelyt. 4. Vuoropuhelu 4.1 Osapuolet järjestävät säännöllisesti kokouksia ja/tai teleneuvotteluja keskustellakseen yhteiseen etuun liittyvistä ilmailun turvaamista koskevista kysymyksistä ja tarvittaessa koordinoivat toimintoja. 5. Ilmailun turvaamista koskevien tietojen, tutkimusten, selvitysten ja analyysien jakaminen 5.1 Osapuolet laativat työjärjestelyt, joissa eritellään, mitä tietoja ja analyyseja ne voivat jakaa toisilleen tarkastus- ja valvontaohjelmista keräämiensä tietojen perusteella, sekä vahvistavat jakomekanismin, jolla varmistetaan toisesta osapuolesta saatujen tietojen salassapito yhteistyöpöytäkirjan 6 artiklan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta osapuolten omien sääntöjen soveltamista. 5.2 Osapuolet tekevät yhteistyötä ilmailun turvaamista koskevissa toimissa vaihtamalla asiaankuuluvia ja asianmukaisia tietoja, tutkimuksia, selvityksiä ja asiakirjoja ja helpottamalla keskinäistä osallistumista kokouksiin. 6. Osallistuminen ilmailun turvaamista koskeviin toimiin 6.1 Tämän liitteen täytäntöön panemiseksi kummankin osapuolen on tarvittaessa pyydettävä toista osapuolta osallistumaan vahvistetun työjärjestyksen mukaisesti ilmailun turvaamista koskeviin toimiin ja kokouksiin, jotta tiivis yhteistyö ja koordinointi voidaan varmistaa. Tällaisen osallistumisen yksityiskohdat vahvistetaan osapuolten sopimissa työjärjestelyissä. 7. Sääntelyyn liittyvät kysymykset 7.1 Kumpikin osapuoli varmistaa, että toinen osapuoli pidetään ajan tasalla kaikista niistä sen asiaankuuluvista laeista, määräyksistä, normeista, vaatimuksista ja suositelluista käytännöistä, jotka voivat vaikuttaa tämän liitteen täytäntöönpanoon, sekä niiden kaikista muutoksista. 7.2 Osapuolet ilmoittavat toisilleen hyvissä ajoin kaikista muutoksista, joita niiden asiaankuuluviin lakeihin, määräyksiin, normeihin, vaatimuksiin ja suositeltuihin käytäntöihin on ehdotettu tehtäväksi, jos näillä muutoksilla voi olla vaikutusta tähän liitteeseen. 7.3 Ilmailun turvaamista koskevien määräysten ja normien maailmanlaajuisen yhdenmukaistamisen aikaan saamiseksi osapuolet ilmoittavat toisilleen sääntelyyn liittyvistä teknisistä kysymyksistä ilmailun turvaamisen alalla sääntöjen laatimisen tai normien ja suositeltujen käytäntöjen kehittämisen eri vaiheissa, ja ne voidaan tarvittaessa kutsua osallistumaan asiaan liittyvien teknisten elinten toimintaan. 7.4 Osapuolet antavat toisilleen hyvissä ajoin tiedot ilmailun turvaamiseen vaikuttavista päätöksistä ja suosituksista. 7.5 EU käy tarvittaessa vuoropuhelua ICAOn kanssa antaakseen teknisiä tietoja tilanteissa, joissa EU:n lainsäädännön soveltaminen aiheuttaa ongelmia ICAOn normien ja suositeltujen käytäntöjen noudattamiselle. 8. Tekninen apu 8.1 Osapuolet koordinoivat valtioille annettavaa apua, jotta voidaan varmistaa resurssien tosiasiallinen käyttö ja estää työn päällekkäisyys, ja vaihtavat tietoja ilmailun turvaamiseen liittyvistä teknisen avun hankkeista ja ohjelmista. 8.2 Osapuolet tekevät tiivistä yhteistyötä auttaakseen tarvittaessa EU-valtioita ja muita valtioita tehostamaan turvallisuusvalvontajärjestelmiensä kriittisten osien tosiasiallista täytäntöönpanoa sekä ICAOn normien ja suositeltujen käytäntöjen noudattamista. Tällaiseen yhteistyöhön on sisällyttävä ainakin tietojenvaihto, vuoropuhelun helpottaminen asianomaisten osapuolten välillä ja mahdollisen teknisen avun koordinointi. 9. Alueellinen yhteistyö 9.1 Osapuolet asettavat etusijalle toiminnot, joilla pyritään vauhdittamaan normien ja suositeltujen käytäntöjen täytäntöönpanoa tapauksissa, joissa alueellinen lähestymistapa tarjoaa mahdollisuuksia parantaa kustannustehokkuutta, valvontaa ja/tai standardointiprosesseja. 10. Asiantuntija-apu 10.1 Osapuolet pyrkivät antamaan pyynnöstä toistensa käyttöön teknistä asiantuntemusta ilmailun turvaamiseen liittyviltä aloilta omaavia asiantuntijoita, jotka suorittavat tämän liitteen soveltamisalaan kuuluvia tehtäviä ja osallistuvat tällaisiin toimiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän liitteen soveltamisalan ulkopuolella kehitettyjen asiantuntija-apujärjestelmien soveltamista. Tällaisen asiantuntija-avun edellytykset eritellään osapuolten välisessä työjärjestelyssä. 11. Koulutus 11.1 Kumpikin osapuoli helpottaa tarvittaessa toisen osapuolen henkilöstön osallistumista tarjoamiinsa ilmailun turvaamista koskeviin koulutusohjelmiin. 11.2 Osapuolet vaihtavat ilmailun turvaamista koskevien koulutusohjelmien aineistoon liittyviä tietoja ja tarvittaessa koordinoivat toimintaa ja tekevät yhteistyötä koulutusohjelmien kehittämiseksi. 11.3 Tämän liitteen 9 artiklan soveltamisalaan kuuluvissa toiminnoissa osapuolet tekevät yhteistyötä helpottaakseen ja koordinoidakseen sellaisten harjoittelijoiden osallistumista koulutusohjelmiin, jotka tulevat valtioista tai alueilta, joille jompikumpi osapuoli antaa teknistä apua. 12. Uudelleentarkastelu 12.1 Osapuolet tarkastelevat uudelleen tämän liitteen täytäntöönpanoa säännöllisesti ja ottavat tarvittaessa huomioon asiaankuuluvan toimintalinjan tai sääntelyn osalta mahdollisesti tapahtuneen kehityksen. 12.2 Tämän yhteistyöpöytäkirjan 7 artiklalla perustettu sekakomitea suorittaa tämän liitteen uudelleentarkastelun. 13. Voimaantulo, muutokset ja voimassaolon päättäminen 13.1 Tämä liite tulee voimaan päivänä, jona sekakomitea hyväksyy sen, ja se on voimassa, kunnes sen voimassaolo päätetään. 13.2 Tämän liitteen nojalla sovitut työskentelyjärjestelyt tulevat voimaan päivänä, jona sekakomitea on ne hyväksynyt. 13.3 Tämän liitteen nojalla hyväksyttyjen työskentelyjärjestelyjen muuttamisesta tai voimassaolon päättymisestä päätetään sekakomiteassa. 13.4 Kumpikin osapuoli voi päättää tämän liitteen voimassaolon milloin tahansa. Tämä edellyttää, että osapuoli antaa toiselle osapuolelle asiasta kirjallisen ilmoituksen kuusi kuukautta etukäteen. Voimassaolo päättyy, jollei kyseistä voimassaolon päättämisilmoitusta peruuteta osapuolten yhteisellä suostumuksella ennen kyseisen kuuden kuukauden määräajan päättymistä. 13.5 Jos tämän yhteistyöpöytäkirjan voimassaolo päätetään, myös tämän liitteen ja sen nojalla mahdollisesti hyväksyttyjen työjärjestelyjen voimassaolo päättyy samanaikaisesti, sen estämättä, mitä tämän artiklan muissa kohdissa määrätään. [1] EUVL L 232, 9.9.2011, s. 2, ja EUVL L 121, 8.5.2012, s. 16. [2] EUVL L 232, 9.9.2011, s. 1. [3] EUVL L 121, 8.5.2012, s. 16. [4] EUVL L 121, 8.5.2012, s. 16. [5] Yhteistyöpöytäkirjaa varten myönnettiin rahoitusta 500 000 euroa vuodessa vuosiksi 2011, 2012 ja 2013. [6] EUVL L 121, 8.5.2012, s. 16.