Virallinen lehti nro C 104 , 06/04/1998 s. 0143



A4-0073/98 Päätöslauselma monenvälisestä sijoitussopimuksesta (MAI) OECD:ssä käytävistä neuvotteluista ja niitä koskevat Euroopan parlamentin suositukset komissiolle Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon 14. joulukuuta 1995 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta, joka koskee suoria sijoituksia koskevien määräysten maailmanlaajuista yhdenmukaistamista ((EYVL C 17, 22.1.1996, s. 175.)), - ottaa huomioon 15. tammikuuta 1998 antamansa päätöslauselman yritysten siirtymisestä ja ulkomaisista suorista investoinneista kolmansiin maihin ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 8.)), - ottaa huomioon ehdotuksen monenväliseksi sijoitussopimukseksi 6. lokakuuta 1997 annetussa muodossa, - ottaa huomioon työjärjestyksensä 90 artiklan 5 kohdan, - ottaa huomioon taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan mietinnön ja talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan, oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan, kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan, kehitys- ja yhteistyövaliokunnan sekä kalatalousvaliokunnan lausunnot (A4-0073/98), A. katsoo, että ulkomaisten suorien sijoitusten voimakas lisääntyminen talouden maailmanlaajuistumisen yhteydessä edellyttää tämän alan monenvälistä sääntelyä, B. katsoo, että vaikka ulkomaisia suoria sijoituksia varten on olemassa yli 1 800 kahdenvälistä sopimusta, joissa yritetään eri tavoin luoda kehyksiä ulkomaisille suorille sijoituksille, sitovien oikeudellisten säännösten muodostama monenvälinen kehys ei ehkä anna täydellisiä takuita nykyistä suuremmasta selkeydestä ja turvallisuudesta, mutta lisää varmasti kuitenkin yleisestiturvallisuutta ja antaa mahdollisuuden luoda kansainväliselle kaupalle yleiset toimintakehykset, C. ottaa huomioon sen vaaran, että toisaalta ilman tällaista monenvälistä säännöstöä ulkomaisiin suoriin sijoituksiin kohdistuu mitä erilaisimpia rajoituksia ja toisaalta seurauksena saattaa olla myös hallitsematon yritysten siirtyminen, D. pitää huolestuttavana, että monenvälisen sijoitussopimuksen (MAI) luonnoksessa sijoittajien oikeuksien ja velvollisuuksien välillä vallitsee epätasapaino, sillä heille taataan täydet oikeudet ja turva, kun taas allekirjoittavat valtiot joutuvat alistumaan raskaisiin velvoitteisiin, jotka jättävät kyseisten maiden väestön suojattomaksi, E. katsoo, ettei MAI-sopimuksen tule pelkästään tuoda etuja yrityksille ja alkuperämaille, vaan sen pitäisi myös osaltaan edistää investointien kohdemaiden vastuullista kehitystä edistämällä tekniikan kehitystä, kestävää talouskasvua, työllisyyttä, terveitä sosiaalisia suhteita ja ympäristönsuojelua, F. katsoo, että MAI:lla olisi pyrittävä ehkäisemään sijoittajien välinen, asianomaisille väestöille vahingollinen ja tuhoisa kilpailu, jotta tuettaisiin maailmanlaajuisessa mitassa ekologisesti ja sosiaalisesti kestävää ja alueellisesti tasapainoista talouskehitystä, G. pitää valitettavana, että neuvotteluja on käyty toistaiseksi täysin julkisuudelta ja eräiltä kansallisilta parlamenteilta salassa, vaikka maailmantalouden yleiskysymyksissä juuri avoimuus ja parlamentaarinen valvonta ovat ratkaisevan tärkeitä niitä koskevien kansainvälisten sopimusten legitiimiyden kannalta, H. katsoo, että EU ei ole toistaiseksi teettänyt minkäänlaisia tutkimuksia MAI:n vaikutuksista liikenteeseen, kauppaan ja työmarkkinoihin tai henkiseen omaisuuteen ja että tämän sopimuksen yhteensopivuus EU:n ympäristö-, sosiaali- ja kulttuurilainsäädännön ja henkistä omaisuutta koskevan lainsäädännön sekä EU:n ja AKT-maiden suhteiden ja EU:n kehityspolitiikan kanssa sekä sen suhde kansainvälisiin ympäristösopimuksiin (MEA), henkistä omaisuutta koskeviin kansainvälisiin yleissopimuksiin ja alueellisiin sopimuksiin (REIO) on edelleen selvittämättä, I. antaa komissiolle seuraavat suositukset: 1. Korostaa, että OECD-neuvotteluista on käytävä laaja julkinen keskustelu ja parlamenttien on seurattava niitä säännöllisesti, koska neuvotteluissa tehtävät päätökset kuuluvat liittovaltioparlamenttien ja kansallisten parlamenttien, Euroopan parlamentin ja neuvoston toimivaltaan; 2. Pyytää komissiota teettämään kohtuullisen ajan sisällä riippumattoman ja perusteellisen arvion sopimuksen vaikutuksista sosiaalialaan, ympäristöön ja kehitykseen ja selvittämään tässä yhteydessä, missä määrin MAI-sopimus on ristiriidassa a) asiaa koskevien kansainvälisten sopimusten kanssa, esimerkiksi Rion julistus, Agenda 21, kuluttajansuojaa koskevat YK:n yleislinjat (1985), UNCTADin monenvälisesti sovitut rajoittavien liiketoimintakäytäntöjen valvontaa koskevat periaatteet (Set of Multilaterally Agreed Principles for the Control of restrictive business practices) (1981) ja HABITATin yleinen toimintasuunnitelma (Global Plan of Action) sekä OECD:ssä jo tehdyt kansainväliset sitoumukset, b) aiemmin OECD:ssä sovittujen politiikan yleislinjojen kanssa, kuten vakuutus talous-, sosiaali- ja ympäristöpolitiikan yhdistämisestä toisiinsa (toukokuu 1997), monikansallisten yritysten vastuuta koskevat, OECD:n vuoden 1992 menettelytapakoodeksiin kirjatut sopimukset ja OECD:n kehitysyhteistyöpolitiikka sellaisena kuin se on esitetty julkaisussa «Shaping the 21st Century: The Contribution of Development Cooperation» (1997), c) kestävän kehityksen edistämiseen pyrkivän alueellisen, kansallisen ja Euroopan unionin lainsäädännön kanssa; 3. Toteaa, että neuvoteltava sopimus on avoin myös OECD:n ulkopuolisille valtioille ja siten erityisesti kehitysmaille, mutta pitää MAI:n vakavana puutteena sitä, että kyseiset maat eivät voi vaikuttaa sopimuksen sisältöön, ja edellyttää, että MAI:n tekemiseen osallistuvat maat eivät millään tavoin painosta kehitysmaita liittymään tähän sopimukseen; 4. Pitää keskeisen tärkeänä sitä, että sopimuksen laajentamisesta kattamaan alue, jonka kansainväliset suhteet ovat yhden sopimuspuolen vastuulla, olisi ilmoitettava sopimuksen tallettajalle ja muille sopimuspuolille, minkä jälkeen mikä tahansa sopimukseen jo liittynyt maa voi päättää olla soveltamatta sopimuksen ehtoja kyseiseen alueeseen; 5. Pyytää, että investointien suojaa käsitellään monenvälisessä kehyksessä, jossa kaikki kehitysmaat ovat mukana, jolloin UNCTAD ja WTO olisivat tarkoituksenmukaisia foorumeja näille neuvotteluille; aiheen käsittelyssä WTO:ssa on otettava täysimääräisesti huomioon YK:n konferenssien tulokset erityisesti ympäristö- ja sosiaaliulottuvuuden suhteen; 6. Korostaa, että joka tapauksessa on keskeisen tärkeää noudattaa kumppanuuden periaatetta, jonka sekä OECD että G8-maat katsovat teollisuus- ja kehitysmaiden välisten suhteiden perusominaisuudeksi, jotta kehitysmaiden edut ja niiden kansalliset politiikat otetaan huomioon sijoittajien etujen ohella; 7. Pitää myönteisenä, että komissio osallistuu EU:n jäsenvaltioiden ohella aktiivisesti neuvotteluihin, vaikkei EU ole OECD:n jäsen; 8. Vaatii, että ulkomaisiin suoriin sijoituksiin liittyvät kysymykset siirretään lähitulevaisuudessa yhteisen kauppapolitiikan osana EU:n toimivallan piiriin sillä ehdolla, että vastaavasti varmistetaan Euroopan parlamentin osallistuminen päätöksentekoon sekä sen toteuttama valvonta; 9. Pitää syrjimättömyyttä, sijoittautumisvapautta, avoimuutta sekä mielivaltaiselta pakkolunastukselta suojelemista MAI:n tärkeimpinä periaatteina; 10. Pitää suosituimmuuskohtelua, avoimuutta ja kansallista kohtelua MAI-sopimuksen keskeisinä perusehtoina; viittaa kuitenkin siihen, ettei ulkomaisia sijoittajia saa asettaa kotimaisia sijoittajia parempaan asemaan; 11. Pitää välttämättömänä antaa maksutaseen tasapainoa koskeva poikkeusmääräys, jota on täydennettävä määräyksellä, jolla ehkäistään maksutaseen häiriöihin vetoamiseen perustuvat väärinkäytökset; 12. Pitää huolestuttavana, että suoritusta koskevat vaatimukset («performance requirements») voivat rajoittaa valtioiden oikeutta harjoittaa tulevaisuudessa ja kehittää tarvittaessa nykyistä teollisuuspolitiikkaa erityisesti sosiaali-, ympäristö- ja kulttuurilainsäädännön ja henkistä omaisuutta koskevan lainsäädännön alalla, ja pelkää, että EU:n jäsenvaltioihin kohdistuu lähivuosina painetta näillä aloilla; 13. Kehottaa tästä syystä komissiota kiinnittämään tiettyjen suoritusvaatimusten kieltoja laatiessaan huomiota siihen, että ne eivät ole ristiriidassa EU:n ja sen jäsenvaltioiden ympäristö-, sosiaali-, rakenne- tai kulttuuripolitiikan kanssa; 14. Edellyttää lisäksi, että kansainvälisten ihmisoikeussopimusten kunnioittamiseen sekä ympäristö- ja sosiaalialan normien noudattamiseen viitataan muuallakin kuin pelkästään MAI:n johdanto-osan kappaleessa ja että MAI:hin on sisällytettävä yksiselitteisiä määräyksiä, joilla estetään nykyisten ympäristö- ja sosiaalialan normien heikentäminen kyseisen sopimuksen avulla ja jotka mahdollistavat uusien normien käyttöön ottamisen; 15. Pitää myönteisenä monikansallisia yrityksiä koskevien OECD-suuntaviivojen mukaan ottamista liitteeksi MAI:hin; suosittelee kuitenkin, että niistä tehtäisiin kiinteä osa MAI:ta ja pyytää joka tapauksessa tässä yhteydessä jäsenvaltioiden hallituksia kannustamaan kansainvälisiä yrityksiä laatimaan omia menettelytapoja, jotka sisältävät määräyksiä ympäristönsuojelusta, ihmisoikeuksista ja sosiaalisista toimenpiteistä; 16. Pitää myönteisenä käsitteen 'sijoittajat' laajaa määritelmää, johon sisältyvät yksityiset ja julkiset sijoittajat; edellyttää kuitenkin täsmällisempää määritelmää sijoituksille kasvien, eläinten tai ihmisten geenejä koskevien patenttien alalla; vaatii lisäksi, että henkistä omaisuuttasekätekijänoikeuksia ja lähioikeuksia koskevat säännökset rajataan MAI-sopimuksen ulkopuolelle, koska on jo olemassa niitä koskevia kansainvälisiä sopimuksia; 17. Katsoo, että on oikeutettua epäillä investointien laajan määritelmän saattavan aiheuttaa vaikeuksia tulevaisuudessa; kehottaa siksi komissiota tarkkailemaan huolellisesti «jälkimäärittelyprosessia» ja tiedottamaan muutoksista Euroopan parlamentille; 18. Katsoo, ettei se voi tukea sopimusta, joka rajoittaa EU-säädösten soveltamista ja estää EU:n lainsäädännön harmonisoinnin jatkamisen; vaatii siksi, että sopimukseen sisällytetään alueellisia talousintegraatiojärjestöjä (REIO) koskevan lausekkeen erillinen osa, jolla sallitaan tällaisten järjestöjen hyväksymät uudet - esimerkiksi ympäristölainsäädäntöä koskevat - yhdenmukaiset toimet, jotka korvaavat näiden valtioiden aiemmin toteuttamat toimenpiteet; katsoo, että REIO:ihin kuuluvat maat eivät ole velvollisia ulottamaan jäsenmaita koskevaa suosituimmuuskohtelua kyseiseen järjestöön kuulumattomiin maihin; 19. Vaatii, että ehdotusten on oltava yhteensopivia EY:n jo ratifioimien kansainvälisten sopimusten kanssa; 20. On tietoinen siitä, että sopimuspuolet joutuvat aluksi esittämään rajoitetusti poikkeuksia monenkeskisen sijoitussopimuksen perusmääräyksiin, mutta vaatii samalla selvitystä siitä, saattavatko «standstill»- ja «roll-back» -velvoitteet olla ristiriidassa EU:n jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen yhdenmukaistamisen kanssa; 21. Edellyttää, että kansallisen turvallisuuden intressien käyttöönottamiselle vahvistetaan objektiiviset kriteerit, joita voidaan tarkastella riitojen sovittelumenettelyn yhteydessä; kannattaa lisäksi tässä yhteydessä väärinkäytösten vastaisen lausekkeen mukaan ottamista; 22. Pitää valitettavana, että MAI:ssa ei juurikaan käsitellä kansainvälisesti toimivien yritysten verottamista, mutta pitää samalla myönteisenä, että sijoituskannustimien alalla sovitaan säännöistä, joilla vältetään kilpailua vääristävä kansainvälinen tukikilvoittelu yritysten toimipaikkojen siirtämisen avulla; kehottaa sopimuspuolia ottamaan verotuksen ja kansainvälisen kilpailupolitiikan mukaan «built-in agendaan»; 23. Pitää esitettyjä määräyksiä investointisuojasta erityisesti pakkolunastusten, vahingonkorvausten sekä pääoman ja voittojen siirtojen suhteen liian pitkälle menevinä; katsoo, että hallitusten on huolehdittava siitä, ettei niitä voida tuomita maksamaan vahingonkorvauksia, jos ne asettavat ympäristöä, työtä, terveyttä ja turvallisuutta koskevia normeja; 24. Edellyttää lisäksi, että on annettava määräyksiä sekundaarisista sijoituksiin liittyvistä boikottitoimista, joilla sopimuspuolia kielletään asettamasta toisen sopimuspuolen sijoittajille tai sijoituksille velvoitteita tai kieltoja kolmansiin maihin tehtyjen investointien johdosta, kuten Helmsin-Burtonin lailla tai d'Amaton lailla on tehty; 25. Muistuttaa, että suunniteltu riitojensovittelumenettely on uudenlainen ja mahdollistaa sen, että myös yksityiset yritykset voivat käynnistää tämän menettelyn sopimuspuolen hallitusta vastaan; pitää tällaista oikeusturvan edelleen kehittämistä kyseenalaisena ja pyytää, että pohdittaisiin, eivätkö nykyiset kansalliset ja kansainväliset riitojensovittelumenettelyt ole riittäviä; vaatii joka tapauksessa tasapainoista oikeussuojajärjestelmää, joka sallii sijoittajan huolehtia sopimuksen tuomien oikeuksiensa toteutumisesta ja sopimuksen liittyneen valtion varmistaa ehdottomien sosiaali- ja ympäristönsuojelumääräystensä noudattamisen; Kulttuuriala 26. Muistuttaa lisäksi, että MAI ei saa asettaa allekirjoittaneiden maiden kulttuurin autonomiaa ja monimuotoisuutta kyseenalaiseksi ja että kulttuuripoliittisia tavoitteita ja eurooppalaista kulttuuripolitiikkaa tukevia EU-aloitteita ei saa vaarantaa; vaatii siksi MAI-sopimuksen soveltamiseen poikkeusta kulttuurialan, erityisesti audiovisuaalisen sektorin, osalta, jonka sanamuoto voisi olla seuraava: «Mitään sopimuksen määräystä ei saa tulkita niin, että jokin sopimuspuoli ei voisi kulttuurin ja kielen monimuotoisuuden säilyttämis- ja edistämispolitiikkansa yhteydessä ryhtyä toimiin ulkomaisten yritysten investointien säätelemiseksi ja ehtojen asettamiseksi näiden yritysten toiminnalle.»; 27. Katsoo, että MAI-sopimuksen noudattaminen kulttuurialalla estäisi Euroopan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon perustamissopimuksen 128 artiklan mukaisella tavalla, koska MAI-sopimuksen perusperiaatteet, so. «kansallisen kohtelun» periaate ja «suosituimmuusasemassa olevan valtion» periaate, mikäli niitä sovelletaan kulttuurialaan, heikentävät suoranaisesti EU:n kulttuuri- ja audiovisuaalisen alan eri aloitteiden toimivuutta; 28. Katsoo, että MAI-sopimuksen pitää sisältää ainakin audiovisuaalista alaa koskeva poikkeus; tämä olisi toteutettava kansallista kohtelua, suosituimmuusasemassa olevaa valtiota ja suoritusperusteisia velvollisuuksia koskevan varauman muodossa ottaen huomioon nykyiset ja tulevat toimintalinjat ja riippumatta siitä, mitä tekniikkaa käytetään; 29. Toteaa, että jo voimassa olevat henkistä omaisuutta sääntelevät monenväliset sopimukset ovat oikeudellisesti sitovia kansainvälisiä sopimuksia; siksi ei tarvita tätä asiaa koskevia uusia monenvälisiä sopimuksia MAI-sopimuksen alaisuudessa; olemassa olevia sopimuksia ovat EU:n omat sopimukset, WIPO:n sopimukset ja Maailman kauppajärjestön TRIPS-sopimus; 30. Vaatii henkisen omaisuuden jättämistä MAI-sopimuksen ulkopuolelle, jotta voidaan säilyttää useissa Euroopan maissa olemassa oleviin tekijänoikeuksiin ja moraalisiin oikeuksiin liittyvä perinne; henkistä omaisuutta koskevat taloudelliset määritelmät, joissa ei viitata tekijänoikeuteen tai moraaliseen oikeuteen, olisivat ristiriidassa tällä alalla voimassa olevien monenvälisten sopimusten kanssa; 31. Pahoittelee painostusta, jota eräät OECD:n jäsenvaltiot ovat kohdistaneet hakijamaihin, jotta ne eivät soveltaisi EU:n audiovisuaalisen alan säännöstöä; tällainen painostus on täysin epäeettistä ja EU:n laajentumismenettelyjen vastaista; 32. Korostaa, ettei mikään saa nyt eikä tulevaisuudessa vaarantaa Euroopan unionin tai sen jäsenvaltioiden vapautta ryhtyä toimenpiteisiin kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden edistämiseksi ja tukemiseksi; 33. Katsoo, että ehdoitta tapahtuva kulttuurialan vapauttaminen tekee tyhjäksi kulttuuripolitiikan oikeutetut tavoitteet ja että MAI-sopimuksen perusperiaatteet, so. «kansallisen kohtelun» periaate ja «suosituimmuusasemassa olevan valtion» periaate, mikäli niitä sovelletaan kulttuurialaan, heikentävät suoranaisesti EU:n kulttuuri- ja audiovisuaalisen alan eri aloitteiden toimivuutta; toteaa, että nämä aloitteet ovat EU:n kannalta olennaisia, jotta se pystyy jatkossakin täyttämään EY:n perustamissopimuksen 128 artiklan mukaiset oikeudelliset velvoitteensa; MAI-sopimuksen noudattaminen kulttuurin alalla estäisi yhteisön oikeuden moitteettoman täytäntöönpanon; katsoo, että EU:ssa ja yksittäisissä jäsenvaltioissa olemassa olevat tukijärjestelmät on tarkoitettu erityisesti Euroopan kulttuurisen moniarvoisuuden ja monimuotoisuuden vahvistamiseen ja että näiden järjestelmien avaaminen automaattisesti kolmansille maille sotii selvästi tätä vastaan; Kalastusala 34. Pyytää, että Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot eivät allekirjoittaisi eivätkä ratifioisi monenvälistä sijoitussopimusta ennen kuin voidaan olla varmoja seuraavista seikoista: - kalastusyhteisöjä kaikkialla EU:ssa on kuultu ja niille on annettu riittävät mahdollisuudet keskustella MAI-sopimuksen vaikutuksesta niiden elinkeinoon, - Euroopan unionin kyky luoda kalakantojen säilyttämiseen ja yhteisön kalastuksen hoitoon tähtääviä politiikkoja ja toteuttaa niitä ei vaarannu, - komissio ja jäsenvaltiot pystyvät edelleen harjoittamaan alue- ja rakennepolitiikkojaan haluamallaan tavalla, jolloin näistä on hyötyä alueille, joiden toimeentulo on huomattavalta osalta riippuvainen kalastuksesta, - Euroopan unioni voi hoitaa kalastustuotteiden sisämarkkinoitaan kestävällä tavalla omien politiikkojensa mukaisesti, - yhteisö pystyy edelleen neuvottelemaan kolmansien maiden kanssa sellaisista kalastussopimuksista, joissa otetaan huomioon kalakantojen suojelu ja noudatetaan yhteisön kehityspolitiikkaa, - Euroopan parlamenttia on täysin kuultu hyväksyntämenettelyn mukaisesti; Oikeudelliset näkökohdat 35. Ehdottaa, että luodaan rakenteet kaikkien WTO:ssa tai OECD:ssä tehtävien sopimusten demokraattista ratifiointia varten ja että kansainvälisten järjestöjen, EU:n ja jäsenvaltioiden säädösten keskinäistä suhdetta tutkitaan; 36. Kehottaa oikeudellista yksikköään tiiviiseen yhteistyöhön asiasta vastaavien komission yksikköjen kanssa ja tutkimaan MAI-sopimusluonnosta ja asiaan liittyvää yhteisön oikeutta sen selvittämiseksi, vaikuttaisiko MAI-sopimus nykyisiin 189 b artiklaan perustuviin säädöksiin; kehottaa oikeudellista yksikköään lisäksi raportoimaan arviointiensa tuloksista säännöllisesti; 37. Pyytää komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita antamaan EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan 6 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti MAI-sopimuksen lopullisen luonnoksen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tutkittavaksi kaikilta osiltaan; II. Pyytää OECD:tä reagoimaan nimenomaan edellä esitettyihin MAI-sopimusluonnosta koskeviin huomautuksiin yksityiskohtaisesti; III. Katsoo, että MAI-prosessiin tulee sisällyttää avoin vuoropuhelu ja neuvottelut näistä asioista, ja että neuvotteluissa olisi sitouduttava nimenomaisesti avoimuuteen; katsoo, että Euroopan parlamentin lausunnon on oltava perustana sille kannalle, jonka komissio ottaa Euroopan unionin puolesta käymissään neuvotteluissa; odottaa asiasta vastaavilta valiokunniltaan toista lausuntoa sitten, kun lopullinen sopimusteksti on tullut Euroopan parlamenttiin hyväksyttäväksi; IV. Kehottaa jäsenvaltioiden parlamentteja ja hallituksia olemaan hyväksymättä MAI:ta nykyisessä muodossa; V. Kehottaa neuvostoa kuulemaan parlamenttia mahdollisesta monenvälisen sijoitussopimuksen tekemisestä Euroopan unionin puolesta EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun hyväksyntämenettelyn mukaisesti; VI. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille sekä OECD:n pääsihteeristölle.