B4-0801/98

Päätöslauselma komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä sovellettavan menettelyn tarkistamisesta - «komitologia» (13 päivänä heinäkuuta 1987 tehty neuvoston päätös)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon 2. lokakuuta 1997 allekirjoitetun Amsterdamin sopimuksen ja 13. heinäkuuta 1987 tehtyä neuvoston päätöstä koskevan julistuksen N:o 31 ((EYVL C 340, 10.11.1997, s. 137.)),

- ottaa huomioon menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 13 päivänä heinäkuuta 1987 tehdyn neuvoston päätöksen 87/373/ETY ((EYVL L 197, 18.7.1987, s. 33.)),

- ottaa huomioon 19. marraskuuta 1997 antamansa päätöslauselman Amsterdamin sopimuksesta (CONF 4007/97 - C4-0538/97) ((EYVL C 371, 8.12.1997, s. 99.)),

- ottaa huomioon 17. toukokuuta 1995 ((EYVL C 151, 19.6.1995, s. 56.)), 13. maaliskuuta 1996 ((EYVL C 96, 1.4.1996, s. 77.)), 16. tammikuuta 1997 ((EYVL C 33, 3.2.1997, s. 66.)), 13. maaliskuuta 1997 ((EYVL C 115, 14.4.1997, s. 165.)) ja 11. kesäkuuta 1997 ((EYVL C 200, 30.6.1997, s. 70.)) antamansa päätöslauselmat hallitusten välisestä konferenssista sekä 26. kesäkuuta 1997 antamansa päätöslauselman Eurooppa-neuvoston kokouksesta Amsterdamissa 16. ja 17. kesäkuuta 1997 ((EYVL C 222, 21.7.1997, s. 17.)),

- ottaa huomioon 16. joulukuuta 1993 antamansa päätöslauselman komiteamenettelyn ongelmista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen tullessa voimaan ((EYVL C 20, 24.1.1994, s. 176.)),

- ottaa huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 20 päivänä joulukuuta 1994 sopiman yhteistoimintatavan EY:n perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti annettavien säädösten täytäntöönpanomenettelyssä ((EYVL C 102, 4.4.1996, s. 1.)),

- ottaa huomioon vuonna 1988 tehdyn Plumbin*Delorsin sopimuksen tiedottamisesta Euroopan parlamentille ja 12. heinäkuuta 1993 annetut Klepschin*Millanin käytännesäännöt komission toteuttaessa rakennepolitiikkoja ((EYVL C 255, 20.9.1993, s. 19.)),

- ottaa huomioon 17. maaliskuuta ja 28. huhtikuuta 1998 järjestetyt kuulemistilaisuudet, joihin osallistuivat parlamentin valiokunnat, komissio sekä jäsenvaltioiden ja neuvoston edustajat,

- ottaa huomioon ne useat viralliset ja epäviralliset yhteydet ja tapaamiset, joita viimeisen puolen vuoden aikana on ollut parlamentin ja komission välillä,

A. on vakuuttunut siitä, että Euroopan parlamentin ja neuvoston tasavertaisuus annettaessa yhteisön säädöksiä yhteispäätösmenettelyn mukaisesti täsmentyy selvästi niiden yhteispäätösmenettelyä koskevien muutosten ansiosta, joita tehtiin Amsterdamin sopimuksella EY:n perustamissopimuksen 251 artiklaan (ent. 189 b artikla), etenkin siksi, että kolmas käsittely, jossa neuvosto saattoi esittää uudelleen yhteisen kantansa äänestettäväksi täysistunnossa, poistuu,

B. ottaa huomioon, että EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan (ent. 189 b artikla) mukaisen yhteispäätösmenettelyn soveltamisalaa on laajennettu Amsterdamin sopimuksella ja tästä seuraa * vaikka EY:n perustamissopimuksen 202 artikla (ent. 145 artikla, jossa mainitaan ainoastaan neuvoston hyväksymät säädökset, ei parlamentin ja neuvoston yhdessä hyväksymiä) on säilytetty ennallaan * että toimivalta täytäntöönpanovallan siirtämiseksi komissiolle ja komissioon kohdistuva valvonta sen hoitaessa täytäntöönpanoa on jaettava tasapuolisesti lakia säätävien toimielinten (Euroopan parlamentti ja neuvosto) kesken,

C. katsoo, että nykyinen komiteajärjestelmä, joka on luotu 13. heinäkuuta 1987 tehdyllä päätöksellä, voi johtaa yhteispäätösmenettelyn sisällön vähittäiseen katoamiseen ja rajoittaa menettelyn soveltamisalan sisällöltään hyvin yleisluontoisiin säädöksiin sekä muuttaa Euroopan unionin päätöksentekomenettelyt entistä epäselvemmiksi ja vaikeuttaa demokraattista valvontaa,

D. ottaa huomioon, että komissio on 205 ja 206 artiklan mukaisesti välittömästi toimivaltainen toteuttamaan talousarviota ja parlamentilla on vastuuvapauden myöntämismenettelyssä valta asettaa komissio vastuuseen tämän täytäntöönpanotehtävän hoitamisesta,

E. katsoo, että komiteoiden toimintaan kohdistuvat yksinkertaistamisvaatimukset ovat sopusoinnussa myöskin avoimuusperiaatteen noudattamisen kanssa; periaate on sisällytetty perustamissopimukseen 255 artiklaan (ent. 191 a artikla) ja siinä edellytetään lakiasäätävien toimielinten (Euroopan parlamentti ja neuvosto) noudattavan yhteispäätösmenettelyssä Euroopan unionin toimielinten asiakirjojen julkisuutta koskevia yleisiä periaatteita,

F. katsoo, että komiteamenettelyyn liittyvät panokset aiheuttavat osaltaan säädösten määrittelyä ja luokittelua koskevan ongelman; panee pahoitellen merkille, että tätä kysymystä ei ole vieläkään käsitelty tyydyttävästi ja että EY:n perustamissopimuksen liitteenä olevalla julistuksella N:o 16 yhteisön säädöshierarkiasta ei ole ollut käytännön merkitystä,

G. painottaa, että täytäntöönpanotoimiksi on katsottava muiden muassa myös kaikki toimet, joilla ei muuteta, täydennetä tai ajantasaisteta olennaisia osia perussäädöksistä (liitteet mukaan luettuina); perussäädöksiä ei voida muuttaa siinäkään tapauksessa, että neuvosto pidättää itselleen oikeuden käyttää täytäntöönpanovaltaa välittömästi,

H. on vakuuttunut siitä, että uusien menettelyjen on koskettava kaikkia ennen 13. heinäkuuta 1987 tehtyä päätöstä olemassa olleita komiteoita,

I. katsoo, että hallintokomiteoiden osallistuminen sellaisten ulkopoliittisten ohjelmien täytäntöönpanoon, joita toteutetaan jonkin oikeudellisen perustan pohjalta, aiheuttaa menettelyjen tarpeetonta mutkistumista, mikä vaikeuttaa merkittävästi komission vastuun selkeää määrittämistä ja parlamentin harjoittamaa ulkopoliittisten ohjelmien valvontaa,

J. on vakuuttunut siitä, että komission, neuvoston ja Euroopan parlamentin välillä on tarpeen päästä viralliseen sopimukseen täytäntöönpanosäännösten määrittelystä ja valvonnasta sellaisten periaatekeskustelujen ja -ristiriitojen välttämiseksi, joita aiemmin on ilmennyt EU:n toimielinten välillä ja jotka ovat hidastaneet merkittävällä tavalla lainsäädäntötyötä;

1. Katsoo, että muutettaessa nykyistä järjestelmää, joka koskee komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä sovellettavaa menettelyä, on ensisijaisen tärkeää:

a) varmistaa lainsäädäntömenettelyn noudattaminen sen kaikilta osin, jotta vältytään tilanteilta, joissa lainsäädännön luonteinen säädös (mukaan lukien yhteispäätösmenettelyä noudattaen annettujen säädösten sekä niiden liitteiden tarkistus ja ajantasaistaminen, jos nämä ovat yleisesti sovellettavia) annetaan täytäntöönpanotoimen tavoin, soveltamatta yhteispäätösmenettelyä; lainsäädäntömenettelyn kaikinpuolinen noudattaminen tulee sitä tärkeämmäksi, mitä enemmän yhteispäätösmenettelyn soveltamisala laajenee,

b) varmistaa toimielinten välinen tasapaino yhteispäätösmenettelyn muututtua, jotta varmistetaan neuvoston ja Euroopan parlamentin tosiasiallinen tasavertaisuus niin siirrettäessä täytäntöönpanovaltaa komissiolle kuin lakiasäätävien toimielinten (Euroopan parlamentti ja neuvosto) valvoessa täytäntöönpanotoimia,

c) määrittää komission toimivallan laajuus säännösten täytäntöönpanossa täsmentämällä sille siirretty toimivalta säädöksiin sisällytettävin täytääntöönpanotoimia koskevin määrittelyin ja varmistamalla, että lakiasäätävät toimielimet (Euroopan parlamentti ja neuvosto) eivät puutu täytäntöönpanotoimiin;

2. Katsoo edellä esitettyjen suuntaviivojen perusteella, että uudessa päätöksessä ja siihen liittyvässä toimielinten välisessä sopimuksessa:

a) on erotettava toisistaan varsinainen lainsäädäntö ja täytäntöönpanosäännökset määrittelemällä täytäntöönpanovalta entistä paremmin säädöksessä, jolla täytäntöönpanovaltaa siirretään; on selvää, että Euroopan parlamentti ei pidä täytäntöönpanotoimina säädöksiä, joilla muutetaan, ajantasaistetaan tai täydennetään säädösten keskeisiä osia,

b) on taattava, että Euroopan parlamentti voi todella valvoa täytäntöönpanosäännöksiä ja että Euroopan parlamentilla on määräajassa valta ottaa kantaa komission tekemään täytäntöönpanotointa koskevaan ehdotukseen, jotta Euroopan parlamentti voi tarvittaessa esittää vastalauseen sen laillisuuden osalta eli toimivallan siirron kanssa ristiriitaisen toiminnan vuoksi tai sen sisällön osalta eli siirretyn toimivallan väärinkäytön vuoksi; tällaisessa tapauksessa ja parlamentin hyväksyttyä asian äänestyksessä komission olisi vedettävä ehdotuksensa takaisin, muutettava täytäntöönpanotointa koskevaa ehdotusta tai tehtävä lainsäädäntöehdotus perustamissopimuksen mukaisesti; komission olisi toimittava samoin siinä tapauksessa, että neuvosto tai sen komitea vastustaa täytäntöönpanotointa,

c) komiteoita ja niihin liittyviä menettelyjä on yksinkertaistettava, erityisesti on poistettava sääntelykomiteat, ja toimielinten on yhdenmukaistettava järjestelmällisesti ja uusia säännöksiä noudattaen kaikki luonteeltaan täytäntöönpanon piirin kuuluvat käytössä olevat menettelyt (vuoden 1987 päätöstä edeltävät ja seuraavat); vaikka komiteoiden määrää ehdotettaisiin vähennettäväksi poistamalla eri vaihtoehtoja tai antamalla tietyt aihepiirit tietyntyyppiselle komitealle, ehdotus ei olisi riittävä, jos lakiasäätävillä toimielimillä (neuvosto ja Euroopan parlamentti) ei olisi mahdollisuutta esittää vastalausetta täytäntöönpanotointa koskevan ehdotuksen laillisuuden osalta,

d) täytäntöönpanomenettelyjen on oltava avoimia, mikä edellyttää, että

- annetaan kaikkiin komiteoihin sovellettavat sisäiset säännöt (erityisesti siltä osin kuin kyseessä on komiteoiden kokoonpano, yhteensopimattomuudet komitean jäsenyyden kanssa, komiteoiden toimintakulut sekä asian käsittelyn ja päätösten julkisuus ja erityisesti talousarvioasioissa tarkkojen määräaikojen asettaminen päätöksenteolle),

- EP:n tietojensaantioikeutta kunnioitetaan riippumatta sen tehtävästä perussäädöstä määriteltäessä, näin erityisesti talousarvioasioissa; tältä osin tietojensaantioikeus on järjestettävä yhteensopivaksi vastuuvapauden myöntämisvallan harjoittamisen kanssa,

e) on torjuttava menositoumuksia koskevan komission toimivallan rajoittaminen neuvoston yksinään tekemin yleispätevin tai yksittäistapauksia koskevin päätöksin, jotta komissio voi hoitaa tehtäviään talousarvion toteuttajana vastuuvapauden myöntämisestä vastaavan parlamentin valvonnassa; talousarvion toteuttamiseen liittyvien päätösten osalta onkin poissuljettava sellaiset komiteat, joissa lopullinen ratkaisuvalta on neuvostolla;

3. Tulee harkitsemaan, onko komiteamenettelyn määrärahat syytä siirtää varaukseen varainhoitovuoden 1999 talousarviossa, jos parlamentin kantoja ei oteta huomioon tyydyttävällä tavalla neuvoston päätöstä muutettaessa;

4. Varaa itselleen oikeuden esittää arvionsa komission ehdotuksesta edellä esitettyjen periaatteiden pohjalta; pyytää, että tarkistettaessa perussopimuksia seuraavan kerran 202 artiklan (ent. 145 artikla) sanamuoto muutetaan siten, että 251 artiklaan (ent. 189 b artikla) Amsterdamin sopimuksessa tehdyt muutokset otetaan huomioon, ja poistetaan tällä tavoin epäselvyys, joka saattaisi tulevaisuudessa aiheuttaa riita-asioita;

5. Kehottaa puhemiestään neuvottelemaan neuvoston ja komission kanssa toimielinten välisen sopimuksen, joka vastaa mahdollisimman suuressa määrin näitä suuntaviivoja; valtuuttaa institutionaalisten asioiden valiokunnan puheenjohtajan ja esittelijän osallistumaan neuvotteluihin;

6. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden parlamenteille ja hallituksille.