EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 27.10.2016 COM(2016) 698 final 2016/0344(NLE) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2017



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Kaikilla kalastusmahdollisuuksista annettavilla asetuksilla on rajoitettava kalakantojen hyödyntäminen yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) yleisiä tavoitteita vastaaville tasoille. Yhteisestä kalastuspolitiikasta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013, jäljempänä ’YKP-perusasetus’, vahvistetaan tavoitteet saalis- ja pyyntiponnistusrajoituksista tehtäviä vuosittaisia ehdotuksia varten sen varmistamiseksi, että unionin kalastus on ekologisesti, taloudellisesti ja yhteiskunnallisesti kestävää. Kalastusmahdollisuudet vahvistetaan vuosittain toteutettavalla hallinnointimenettelyllä (syvänmeren lajien osalta joka toinen vuosi). Tämä ei kuitenkaan estä ottamasta käyttöön pidempään sovellettavia kalastuksenhoidon toimintamalleja. Unioni on edistynyt tässä suhteessa, ja kaupallisesti tärkeimpiin kantoihin sovelletaan nykyisin monivuotisia hoitosuunnitelmia, joita vuotuisten TACien ja pyyntiponnistuksen enimmäistasojen on noudatettava. Tämä ehdotus koskee kalastusmahdollisuuksia, joista unioni päättää itsenäisesti. Se käsittää myös monenvälisiin tai kahdenvälisiin neuvotteluihin perustuvia kalastusmahdollisuuksia. Lopputulos pannaan täytäntöön säätämällä jäsenvaltioiden kesken suhteellisen vakauden periaatteen pohjalta suoritettavasta sisäisestä jaosta. Näin ollen tämä ehdotus koskee unionin autonomisten kantojen lisäksi yhteisiä kalakantoja eli kantoja, joita hoidetaan yhdessä Norjan kanssa Pohjanmerellä ja Skagerrakissa tai jotka liittyvät Koillis-Atlantin kalastuskomission NEAFC:n puitteissa käytyihin rannikkovaltioiden neuvotteluihin, kalastusmahdollisuuksia, jotka perustuvat alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen puitteissa tehtyihin sopimuksiin. Joidenkin kalastusmahdollisuuksien yhteydessä on tässä ehdotuksessa merkintä ”pm” (pro memoria). Tämä johtuu siitä, että –joistakin kannoista lausuntoa ei ole saatavilla ehdotuksen hyväksymisajankohtana, tai –tietyistä saalisrajoituksista ja muista suosituksista päätetään asiaankuuluvien alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vuosikokouksissa, joita ei vielä ole pidetty, tai –Grönlannin vesien joidenkin kantojen sekä yhteisten kalakantojen ja Norjan ja muiden kolmansien maiden kanssa vaihdettujen kantojen osalta luvut vahvistetaan vasta, kun kyseisten maiden kanssa marras- ja joulukuussa 2016 käytävät neuvottelut on saatu päätökseen, tai –joistakin TACeista on saatu lausunnot, mutta arviointi on vielä kesken. Ehdotetaan, että komissio vahvistaa tiettyjen lyhytikäisten lajien (tuulenkalan, villakuoreen ja kilohailin) TACit täytäntöönpanosäädöksillä. Tämä on tarpeen, koska kyseisiä lajeja koskevat tieteelliset lausunnot annetaan vain vähän ennen kalastuksen alkamista, jolloin lainsäädäntömenettelyjä varten jää hyvin vähän aikaa. Täytäntöönpanosäädöksiä käytetään myös tarvittaviin pyyntiponnistusjärjestelmien mukautuksiin. Yleiskatsaus kalakantojen tilanteesta Komissio on tavanomaiseen tapaan vuotuisessa tiedonannossaan kalastusmahdollisuuksia koskevasta kuulemisesta (COM(2016) 396), jäljempänä ’tiedonanto’, tarkastellut tilannetta, johon kalastusmahdollisuuksia koskevilla ehdotuksilla on reagoitava. Tiedonannossa esitetään kantojen tilasta yleiskatsaus, joka perustuu käytettävissä olevissa tieteellisissä lausunnoissa esitettyihin havaintoihin. Kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) antoi komission pyynnöstä 30. kesäkuuta 2016 vuotuisen lausuntonsa, joka kattaa suurimman osan tämän ehdotuksen kohteena olevista kalakannoista. ICES on ottanut huomioon komission tiedonannossaan esittämät suuntaviivat. ICESin antamat tieteelliset lausunnot perustuvat ensisijaisesti tietoihin: ainoastaan kannat, joista on riittävästi luotettavaa tietoa, voidaan arvioida perusteellisesti siten, että laaditaan arviot kantojen koosta ja ennuste siitä, miten kannat reagoivat erilaisiin hyödyntämismalleihin (nk. saalisvaihtoehtoja koskevat taulukot). Jos käytettävissä on riittävästi tietoja, tieteelliset elimet pystyvät arvioimaan, mitä kalastusmahdollisuuksien mukautuksia tarvitaan, jotta asianomainen kanta tuottaisi kestävän enimmäistuoton, jäljempänä ’kestävää enimmäistuottoa koskevat lausunnot’. Muissa tapauksissa tieteelliset elimet käyttävät hyväkseen ennalta varautuvaa lähestymistapaa antaessaan suosituksia siitä, mikä kalastusmahdollisuuksien tason olisi oltava. ICESin tässä tarkoituksessa käyttämä menetelmä esitetään ICESin julkaisemassa aineistossa, joka koskee lausuntojen soveltamista niihin kantoihin, joista tietoja on saatavilla vain rajoitetusti.

Kaikki ehdotetut kalastusmahdollisuudet ovat komissiolle toimitettujen kantojen tilaa koskevien tieteellisten lausuntojen mukaisia, ja lausuntoja on käytetty komission tiedonannossa kuvaillulla tavalla. Asetuksella (EU) N:o 1380/2013 käyttöön otettu saaliin purkamista koskeva velvoite YKP-perusasetuksella käyttöön otettu purkamisvelvoite tulee sovellettavaksi asteittain vuosina 2015–2019. Vuonna 2019 purkamisvelvoite koskee kaikkia TACien alaisia kantoja. Tiettyihin Pohjanmeren sekä Luoteis- ja Lounais-Atlantin vesien pohjakalastuksiin purkamisvelvoitetta on sovellettu 1. tammikuuta 2016 alkaen. Komissio on antanut jäsenvaltioiden yhteisten suositusten perusteella ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti delegoituja asetuksia erityisistä poisheittämissuunnitelmista. Vuonna 2016 jäsenvaltiot ovat toimittaneet ajan tasalle saatetut yhteiset suositukset purkamisvelvoitteen laajentamiseksi asteittain 1. tammikuuta 2017 alkaen. Kun purkamisvelvoite otetaan käyttöön, ehdotetuissa kalastusmahdollisuuksissa on asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti oltava nähtävissä puretusta määrästä pyydettyyn määrään tapahtunut muutos ottaen huomioon, että poisheittämisiä ei enää sallita. Tässä käytetään perustana saatuja tieteellisiä lausuntoja, jotka koskevat kalakantoja YKP-perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa kalastuksissa. Kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava myös muiden asiaa koskevien säännösten eli 16 artiklan 1 kohdan (suhteellisen vakauden periaate) ja 16 artiklan 4 kohdan (yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet ja monivuotisissa suunnitelmissa vahvistetut säännöt) mukaisesti. Sen vuoksi komissio ehdottaa TACien korotuksia sellaisille kannoille, joihin sovelletaan purkamisvelvoitetta vuodesta 2017 alkaen. Silloin kun tietystä kannasta saatuja saaliita on purettava kalastuksessa, johon purkamisvelvoitetta aletaan soveltaa vuonna 2017, mutta muita samasta kannasta saatuja saaliita voidaan yhä heittää pois (pyydetty kalastuksissa, joista tulee purkamisvelvoitteen alaisia vuosien 2018–2019 aikana), komissio esittää parhaan saatavilla olevan tiedon perusteella TACien korotuksia, jotka vastaavat purkamisvelvoitteen mukaisia määriä. Joihinkin kantoihin on tarkoitus soveltaa lisä-TACeja sellaisten aikaisemmin poisheitettyjen määrien kompensoimiseksi, jotka jatkossa on purettava. Lisä-TACit lasketaan jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella. Koska tällaisia tietoja ei vielä ole toimitettu, komission ehdotuksessa päätettiin käyttää toistaiseksi lukuja, joihin ei sisälly lisä-TACeja. Ne lisätään heti, kun tiedot niiden laskemiseksi on toimitettu. On myös tarkasteltava YKP-perusasetuksen ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 välistä yhteyttä. Viimeksi mainitulla asetuksella otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, kuten 3 ja 4 artiklan mukaiset varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset. TACeja vahvistaessaan neuvosto päättää asetuksen 2 artiklan mukaisesti kannoista, joihin 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilannetta. Sittemmin on asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa otettu käyttöön toinen joustojärjestely. Jotta vältettäisiin liiallinen joustonvara, joka heikentäisi meren elollisten luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta ja haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista, olisi tehtävä selväksi, ettei asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa voida soveltaa asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädetyn vuosittaisen joustomahdollisuuden lisäksi. Meribassia koskevat toimenpiteet Englannin kanaalin, kelttienmeren, Irlanninmeren ja eteläisen Pohjanmeren meribassikantaa koskevan ICESin arvion mukaan kanta on edelleen vähenemässä. Tämä ei kuitenkaan ole yllättävää, sillä odotusten mukaan kestää neljästä seitsemään vuotta ennen kuin korjaavat toimet alkavat vaikuttaa ja näkyvät arviossa. Rekrytoinnin kasvusta on nähtävissä ensimmäisiä merkkejä. Hoitotoimenpiteiden välitön tavoite on sama kuin ennenkin eli kutevien yhdyskuntien suojelu ja muiden kuolevuutta aiheuttavien tekijöiden vähentäminen niin pitkälle kuin mahdollista. Purkamiset ovat vähentyneet merkittävästi vuosina 2015 ja 2016, mutta toimenpiteiden soveltamista on silti vielä jatkettava ja niitä on tehostettava. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Ehdotetut toimenpiteet on suunniteltu yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden ja sääntöjen mukaisesti, ja ne ovat yhdenmukaisia kestävää kehitystä koskevan unionin politiikan kanssa. •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Ehdotetut toimenpiteet ovat johdonmukaisia suhteessa unionin muuhun politiikkaan, erityisesti ympäristön alalla. 2.OIKEUSPERUSTA SEKÄ TOISSIJAISUUS- JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan 3 kohta. Elollisten vesiluonnonvarojen kestävää hyödyntämistä koskevat unionin velvollisuudet perustuvat YKP-perusasetuksen 2 artiklassa vahvistettuihin velvollisuuksiin. •Toissijaisuusperiaate (muun kuin yksinomaisen toimivallan osalta) Ehdotus kuuluu perussopimuksen 3 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuun unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. •Suhteellisuusperiaate

Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavasta syystä: yhteinen kalastuspolitiikka on yhteistä politiikkaa. Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdan mukaan neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamista ja jakamista koskevat toimenpiteet. Ehdotetussa neuvoston asetuksessa jaetaan kalastusmahdollisuudet jäsenvaltioille. Perusasetuksen (EU) N:o 1380/2003 16 ja 17 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat puolestaan jakaa mainitut mahdollisuudet parhaaksi katsomallaan tavalla eri alueiden tai toimijoiden kesken. Jäsenvaltioilla on täten laaja liikkumavara päätöksissä, jotka koskevat niiden valitsemaa sosiaalista/taloudellista mallia niille myönnettyjen kalastusmahdollisuuksien hyödyntämiseksi. Ehdotuksella ei ole uusia rahoitusvaikutuksia jäsenvaltioille. Neuvosto antaa tämän asetuksen vuosittain, ja sen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat julkiset ja yksityiset resurssit ovat jo olemassa. •Sääntelytavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: asetus. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMÄKUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Voimassa olevan lainsäädännön jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Kalastusmahdollisuuksia koskevaa asetusta tarkistetaan useita kertoja vuodessa, jotta voidaan tehdä tarvittavat muutokset uusimman tieteellisen tiedon ja muun kehityksen huomioon ottamiseksi. •Sidosryhmien kuuleminen a)Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Komissio on kuullut sidosryhmiä, erityisesti neuvoa-antavia toimikuntia, sekä jäsenvaltioita ehdotetusta lähestymistavastaan kalastusmahdollisuuksia koskeviin eri ehdotuksiinsa, vuoden 2017 kalastusmahdollisuuksia koskevan komission tiedonannon pohjalta. Lisäksi komissio on noudattanut yhteisön kalastuksenhoitoa koskevan kuulemismenettelyn parantamisesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille annetussa komission tiedonannossa (KOM(2006) 246 lopullinen) esitettyjä suuntaviivoja, joissa esitetään ns. aikaistamismenettelyn periaatteet. b)Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Edellä mainittuun kalastusmahdollisuuksia koskevaan komission tiedonantoon saadut vastaukset kuvastavat sidosryhmien näkemyksiä arviosta, jonka komissio on laatinut kalavarojen tilasta, sekä siitä, miten voidaan varmistaa niiden asianmukainen hoito. Komissio on ottanut nämä vastaukset huomioon ehdotusta laatiessaan. •Asiantuntijatiedon käyttö Metodologian osalta mainittakoon, että komissio kuuli, kuten edellä on todettu, Kansainvälistä merentutkimusneuvostoa (ICES). ICESiltä saatu lausunto perustuu sen asiantuntijaryhmien ja päätöksentekoelinten kehittämään lausuntojärjestelmään, ja se on annettu komission kanssa sovitun yhteisymmärryspöytäkirjan mukaisesti. Perimmäisenä tavoitteena on saattaa kalakannat tasoille, joilla niitä on mahdollista hyödyntää kestävän enimmäistuoton mukaisesti, ja säilyttää ne tällaisilla tasoilla. Tämä tavoite on sisällytetty YKP-perusasetukseen, erityisesti sen 2 artiklan 2 kohtaan, jossa todetaan, että tavoite ”on saavutettava mahdollisuuksien mukaan vuoteen 2015 mennessä ja [...] viimeistään vuoteen 2020 mennessä kaikkien kantojen osalta”. Unioni sitoutui tähän tavoitteeseen hyväksyessään Johannesburgissa vuonna 2002 pidetyn kestävän kehityksen huippukokouksen päätelmät ja kyseisen huippukokouksen toimeenpanosuunnitelman. Kuten edellä jo todettiin, joidenkin kantojen osalta kestävän enimmäistuoton tasoista on jo käytettävissä tietoa. Niihin kuuluu niin saalismäärien kuin kaupallisen arvon kannalta hyvin merkittäviä lajeja kuten kummeliturska, turska, merikrotti, meriantura, lasikampelat, kolja ja keisarihummeri. Kestävää enimmäistuottoa koskevan tavoitteen saavuttaminen saattaa joissakin tapauksissa edellyttää kalastuskuolevuuden ja/tai saalismäärien alentamista. Näin ollen tässä ehdotuksessa hyödynnetään kestävää enimmäistuottoa koskevaa lausuntoa, jos se on saatavilla. Yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaisesti silloin, kun TACeja ehdotetaan kestävää enimmäistuottoa koskevan lausunnon perusteella, TAC vastaa tasoa, jolla kyseisen lausunnon mukaan on mahdollista varmistaa kestävän enimmäistuoton tavoitteen saavuttaminen vuonna 2017. Tämä toimintatapa noudattaa vuoden 2017 kalastusmahdollisuuksia koskevassa tiedonannossa esitettyjä periaatteita. Kun kyseessä ovat kannat, joista ei ole saatavilla riittäviä tietoja, tieteelliset neuvoa-antavat elimet antavat suosituksia siitä, onko saalismääriä alennettava tai vakautettava tai voidaanko niitä lisätä. ICES:n lausuntoon sisältyy usein tällaisia vähennyksiä tai lisäyksiä varten määrälliset ohjeet, joiden mukaan saalismääriä voidaan muuttaa edellisestä vuodesta enintään noin 20 prosenttia ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti. Tätä ohjeistusta on käytetty TAC-ehdotuksia määritettäessä. Silloin, kun tieteellisiä lausuntoja ei ole käytettävissä lainkaan, noudatetaan ennalta varautuvaa lähestymistapaa eli TACeja vähennetään ennalta varautuvasti 20 prosenttia. Joidenkin kantojen tapauksessa (lähinnä laajasti vaeltavat kannat sekä hait ja rauskut) lausunto annetaan syksyn aikana. Tätä ehdotusta on lausunnon saamisen jälkeen tarvittaessa tarkistettava. Kuten edellä mainitaan, eräiden kantojen osalta lausuntoja käytetään apuna toteutettaessa hoitosuunnitelmia.

•Vaikutusten arviointi Kalastusmahdollisuuksia koskevan asetuksen soveltamisala rajataan perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa. Unioni on hyväksynyt joukon monivuotisia hoitosuunnitelmia taloudellisesti tärkeimmille kannoille, joihin kuuluvat esimerkiksi turska, meriantura ja punakampela sekä eräät muut kannat. Tällaisille suunnitelmille on tehtävä vaikutustenarviointi, ennen kuin ne voidaan hyväksyä. Kun suunnitelmat ovat voimassa, ne määräävät TACin ja pyyntiponnistuksen tasot, jotka kulloinkin kyseessä olevan vuoden osalta on vahvistettava, jotta pitkän aikavälin tavoitteet saavutettaisiin. Komission on tehtävä kalastusmahdollisuuksia koskeva ehdotuksensa näiden suunnitelmien mukaisesti niin kauan kuin ne ovat tieteellisesti päteviä ja voimassa. Huomattava osa ehdotukseen sisältyvistä tärkeistä kalastusmahdollisuuksista on näin ollen seurausta erityisestä vaikutustenarvioinnista, joka on tehty kalastusmahdollisuuksien perustana olevaa suunnitelmaa varten. Muiden kalastusmahdollisuuksien osalta ja huolimatta siitä, että monivuotisia suunnitelmia ei välttämättä ole, ehdotuksessa pyritään välttämään lyhyen aikavälin ratkaisuja ja perustamaan päätökset mieluummin pitkän aikavälin kestävyyteen. Sen vuoksi ehdotuksessa otetaan huomioon sidosryhmien ja alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien aloitteet, jos ICES ja/tai STECF on arvioinut ne myönteisiksi. Lisäksi YKP:n uudistusta koskeva komission ehdotus laadittiin asianmukaisesti vaikutustenarvioinnin (SEC(2011) 891) pohjalta, ja vaikutustenarvioinnin yhteydessä analysoitiin kestävän enimmäistuoton tavoite. Sen päätelmissä katsottiin, että tämä tavoite on tarpeellinen edellytys kestävyyden saavuttamiseksi ympäristön, talouden ja yhteiskunnallisten kysymysten osalta. Alueellisiin kalastuksenhoitojärjestöihin liittyvien kalastusmahdollisuuksien ja kolmansien maiden kanssa yhteisten kalakantojen osalta tällä ehdotuksella pääasiassa sisällytetään kansainvälisesti sovitut toimenpiteet unionin lainsäädäntöön. Kaikkia kalastusmahdollisuuksien mahdollisten vaikutusten arviointiin liittyviä näkökohtia käsitellään valmisteltaessa ja käytäessä kansainvälisiä neuvotteluja, joissa sovitaan unionin kalastusmahdollisuuksista kolmansien osapuolten kanssa. •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Ehdotuksella yksinkertaistetaan (unionin tai kansallisten) viranomaisten hallintomenettelyjä, erityisesti pyyntiponnistuksen hallinnointia koskevien vaatimusten osalta. •Perusoikeudet Ei sovelleta 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotetuilla toimenpiteillä ei ole vaikutuksia talousarvioon. 5.MUUT ASIAT •Täytäntöönpanosuunnitelmat sekä seuranta-, arviointi- ja raportointijärjestelyt Asetuksen säännökset pannaan täytäntöön ja sen noudattamista valvotaan voimassa olevan yhteisen kalastuspolitiikan mukaisesti. 2016/0344 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2017 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1)Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa määrätään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet. (2)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 edellytetään, että säilyttämistoimenpiteet hyväksytään ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) ja muiden neuvoa-antavien elinten laatimat kertomukset sekä neuvoa-antavien toimikuntien antamat lausunnot. (3)Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet sekä tarvittaessa tietyt niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi määriteltävä kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa esitettyjen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaisesti. Kyseisen asetuksen 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioille siten, että taataan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kalakannan tai kalastuksen osalta. (4)Suurimmat sallitut saaliit (total allowable catch, jäljempänä ’TAC’) olisi siten vahvistettava asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti ja saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu sekä ottaen huomioon myös ne näkemykset, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa. (5)Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa tarkoitettu purkamisvelvoite otetaan käyttöön kalastuskohtaisesti. Kun tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella harjoitettu kalastus on purkamisvelvoitteen alainen, kaikki kyseisessä kalastuksessa saadut saalisrajoitusten alaiset lajit olisi purettava aluksesta. Tammikuun 1 päivästä 2017 alkaen purkamisvelvoitetta sovelletaan kalastusta määrittäviin lajeihin. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kun tiettyä kalakantaa koskeva purkamisvelvoite otetaan käyttöön, kalastusmahdollisuudet määritellään ottaen huomioon muutos, jonka myötä siirrytään kalastusmahdollisuuksien määrittelystä saaliin purkamisen perusteella kalastusmahdollisuuksien määrittelyyn saaliiden perusteella. Komissio on antanut jäsenvaltioiden yhteisten suositusten perusteella ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti delegoituja asetuksia, joissa vahvistetaan väliaikaisena toimenpiteenä ja enintään kolmen vuoden ajaksi erityisiä poisheittämissuunnitelmia valmistauduttaessa purkamisvelvoitteen täysimittaiseen täytäntöönpanoon. (6)Purkamisvelvoitteen soveltamisalaan 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen kuuluvien lajien kantojen kalastusmahdollisuuksilla olisi korvattava aikaisemmat poisheitetyt saaliit, ja niiden olisi perustuttava tieteellisiin tietoihin ja lausuntoihin. Oikeudenmukaisen korvauksen varmistamiseksi niiden kalojen osalta, jotka aikaisemmin heitettiin pois ja jotka on 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen purettava aluksesta, olisi laskettava TACin lisäys seuraavan menetelmän mukaisesti: uusi purettujen saaliiden määrä lasketaan vähentämällä Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) kokonaissaaliiden määrästä ne määrät, jotka edelleen heitetään pois purkamisvelvoitteen ollessa käytössä; sen jälkeen TACiin sovelletaan lisäystä, joka vastaa uuden lasketun purettujen saaliiden määrän ja aikaisemman ICESin purettujen saaliiden määrän välistä eroa. (7)Tieteellisten lausuntojen mukaan meribassin (Dicentrarchus labrax) kanta Kelttienmerellä, Englannin kanaalissa, Irlanninmerellä ja eteläisellä Pohjanmerellä (ICES-alueet IVb, IVc, VIIa ja VIId–VIIh) on yhä vaarantunut, ja kanta pienenee entisestään. Sen vuoksi säilyttämistoimet, joilla kielletään meribassin kalastus, olisi pidettävä voimassa ICES-alueilla VIIa, VIIb, VIIc, VIIg, VIIj ja VIIk lukuun ottamatta vesiä, jotka sijaitsevat 12 meripeninkulman sisällä perusviivasta Yhdistyneen kuningaskunnan suvereniteettiin kuuluvalla alueella. Meribassin kutevia yhdyskuntia olisi suojeltava rajoittaen kaupallisia saaliita edelleen vuonna 2017. Kalastus koukkuja ja siimoja käyttäen olisi sosiaalisten ja taloudellisten vaikutusten perusteella sallittava vain rajoitetusti ja samalla olisi säädettävä kalastuskiellosta kutevien yhdyskuntien suojelemiseksi. Pohjatrooleja ja nuottia käyttävien alusten meribassin tahattomien sivusaaliiden, joita ei voida välttää, määrä olisi lisäksi rajoitettava 1 prosenttiin aluksella olevan meren eliöiden kokonaissaaliin painosta. Virkistyskalastajien saaliille olisi asetettava kuukausittainen yläraja. (8)Tiettyjen leveäsuisten rustokalojen (Elasmobranchii) eli haiden ja rauskujen TACit on viime vuosina vahvistettu nollatasolle, ja niiden yhteydessä on asetettu velvoite, jonka mukaan tahattomat saaliit on päästettävä välittömästi takaisin mereen. Erityiskohtelun syynä on kyseisten kantojen heikko suojelutilanne, ja koska niiden eloonjäämisaste on korkea, mereen takaisin päästäminen ei lisää kalastuskuolevuutta, vaan siitä katsotaan olevan hyötyä kyseisten lajien säilyttämiselle. Näiden lajien saaliit on pelagisessa kalastuksessa 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen kuitenkin aina purettava aluksesta, jollei niihin sovelleta jotakin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa säädettyä poikkeusta purkamisvelvoitteesta. Mainitun asetuksen 15 artiklan 4 kohdan a alakohdassa sallitaan tällaiset poikkeukset sellaisten lajien osalta, joiden kalastus on kielletty ja jotka on määritelty kielletyiksi lajeiksi yhteisen kalastuspolitiikan alalla hyväksytyllä unionin säädöksellä. Siksi on aiheellista kieltää näiden lajien kalastus kyseessä olevilla alueilla. (9)Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaan yksittäisten monivuotisten suunnitelmien alaisten kantojen TACit olisi vahvistettava kyseisissä suunnitelmissa määriteltyjen sääntöjen mukaisesti. Näin ollen Englannin kanaalin länsiosan merianturan, Pohjanmeren punakampelan ja merianturan sekä Itä-Atlantin ja Välimeren tonnikalan TACit olisi laadittava seuraavissa säädöksissä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti: neuvoston asetukset (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007 ja (EY) N:o 302/2009. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2166/2005 etelänkummeliturskalle vahvistettuna tavoitteena on elvyttää kyseisen kannan biomassa turvallisten biologisten rajojen sisälle säilyttäen samalla yhdenmukaisuus tieteellisten tietojen kanssa. Tieteellisen lausunnon mukaisesti, kutevan kannan biomassaa koskevan lopullisen tiedon puuttuessa ja ottaen huomioon biologisesti turvallisten rajojen muutokset TAC on aiheellista vahvistaa kestävää enimmäistuottoa koskevan ICESin lausunnon perusteella, jotta voidaan edistää asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 vahvistettujen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista. (10)Skotlannin länsipuolisen alueen sillikannan osalta ICES on äskettäin tehdyn vertailevan arvioinnin perusteella antanut lausunnon, joka koskee yhdistettyjä sillikantoja alueilla VIa, VIIb ja VIIc (Skotlannista länteen, Irlannista länteen). Lausunto kattaa kaksi erillistä TACia (toisen alueille VIaS, VIIb ja VIIc ja toisen alueille Vb, VIb ja VIaN). ICESin mukaan näille kannoille on laadittava elvytyssuunnitelma. Koska tieteellisen lausunnon mukaan pohjoisen kannan hoitosuunnitelmaa ei voida soveltaa yhdistettyihin kantoihin, TAC on aiheellista vahvistaa kestävää enimmäistuottoa koskevan lausunnon perusteella, jotta voidaan edistää asetuksessa (EU) 1380/2013 vahvistettujen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista. (11)Jos kannoista ei ole riittäviä tai luotettavia tietoja kokoarvioiden tekemiseksi, kantojen hoitotoimenpiteissä ja TAC-tasoissa olisi noudatettava kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa, ottaen samalla huomioon kantakohtaiset tekijät, erityisesti saatavilla olevat tiedot kantojen kehittymissuuntauksista sekä sekakalastukseen liittyvät näkökohdat. (12)Neuvoston asetuksella (EY) N:o 847/96 otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, mukaan lukien 3 ja 4 artiklan mukaiset varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset. Kyseisen asetuksen 2 artiklan mukaan neuvosto päättää TACeja vahvistettaessa kannoista, joihin 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilannetta. Sittemmin otettiin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdalla käyttöön kaikkia purkamisvelvoitteen alaisia kantoja koskeva vuotuinen joustomekanismi. Jotta vältettäisiin liiallinen jousto, joka heikentäisi meren elollisten luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta, haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista ja heikentäisi kantojen biologista tilannetta, olisi sen vuoksi vahvistettava, että asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa sovelletaan analyyttisiin TACeihin vain siinä tapauksessa, ettei asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta käytetä. (13)Lyhytikäisten lajien osalta tieteellinen lausunto annetaan vain vähän ennen kalastuksen alkamista. Sen varmistamiseksi, että asianomaiset saalisrajoitukset mukautetaan tieteellistä lausuntoa vastaaviksi, jotta kyseinen kalastus voitaisiin aloittaa, on aiheellista siirtää komissiolle valta hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan saalisrajoitukset tuulenkalalle ICES-alueilla IIa ja IIIa ja ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä, villakuoreelle ICES-suuralueilla V ja XIV sijaitsevilla Grönlannin vesillä ja kilohailille ICES-alueella IIa ja ICES-suuralueella IV. (14)Kun johonkin kantaan liittyvä TAC myönnetään ainoastaan yhdelle jäsenvaltiolle, on aiheellista valtuuttaa kyseinen jäsenvaltio perussopimuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrittelemään kyseisen TACin taso. Olisi annettava säännöksiä, joilla varmistetaan, että asianomainen jäsenvaltio toimii TACin tasoa vahvistaessaan tavalla, joka on täysin yhdenmukainen yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen kanssa. (15)On tarpeen vahvistaa vuoden 2017 pyyntiponnistuksen enimmäismäärät asetuksen (EY) N:o 509/2007 5 artiklan, asetuksen (EY) N:o 676/2007 9 artiklan, asetuksen (EY) N:o 1342/2008 11 ja 12 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 302/2009 5 ja 9 artiklan mukaisesti ottaen samalla huomioon neuvoston asetus (EY) N:o 754/2009. (16)Kalastusmahdollisuuksien täysimääräisen käytön takaamiseksi on aiheellista sallia joustavan järjestelyn soveltaminen joidenkin TAC-alueiden välillä, kun kyse on samasta biologisesta kannasta. (17)ICESin uusimpien tieteellisten lausuntojen nojalla ja Koillis-Atlantilla harjoitettavaa kalastusta koskevan yleissopimuksen (NEAFC) puitteissa tehtyjen kansainvälisten sitoumusten mukaisesti on tarpeen rajoittaa tiettyjen syvänmeren lajien pyyntiponnistusta. (18)Tiettyjen lajien, kuten tiettyjen hailajien, osalta jopa rajoitettu kalastustoiminta voisi vaarantaa vakavasti niiden säilymisen. Tällaisten lajien kalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi rajoitettava kattavasti asettamalla kyseisten lajien yleinen pyyntikielto.

(19)Quitossa 3–9 päivänä marraskuuta 2014 pidetyssä muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten yhdennessätoista kokouksessa useita lajeja lisättiin yleissopimuksen liitteiden I ja II suojeltujen lajien luetteloihin, ja lisäykset tulivat voimaan 8 päivänä helmikuuta 2015. Tästä syystä on aiheellista säätää kyseisten lajien suojelusta kaikilla vesillä pyytävien unionin kalastusalusten ja unionin vesillä pyytävien unionin ulkopuolisten alusten osalta. (20)Tässä asetuksessa vahvistettujen, unionin kalastusalusten käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 ja erityisesti sen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä lähettäessään komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista. (21)ICESin lausunnon mukaisesti on aiheellista säilyttää järjestelmä, joka koskee tuulenkalan hoitamista ICES-alueilla IIa ja IIIa ja ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä. Koska ICESin tieteellisen lausunnon odotetaan olevan saatavilla vasta helmikuussa 2017, on aiheellista vahvistaa tämän kannan TACit ja kiintiöt väliaikaisesti nollaksi, kunnes kyseinen lausunto on annettu. (22)Norjan ja Färsaarten kanssa tehdyissä kalastussuhteita koskevissa sopimuksissa tai pöytäkirjoissa määrätyn menettelyn mukaisesti unioni on neuvotellut kalastusoikeuksista näiden kumppanien kanssa. Grönlannin kanssa tehdyssä kalastussuhteita koskevassa sopimuksessa ja pöytäkirjassa määrätyn menettelyn mukaisesti sekakomitea on vahvistanut unionin käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien tason Grönlannin vesillä vuonna 2017. Sen vuoksi on tarpeen sisällyttää kyseiset kalastusmahdollisuudet tähän asetukseen. [Johdantokappaletta sekä asianomaisia säännöksiä muutetaan sen jälkeen, kun uudet neuvottelut on käyty.] (23)NEAFC hyväksyi vuoden 2015 vuosikokouksessaan Irmingerinmeren punasimppukantaa koskevan säilyttämistoimenpiteen, jolla vahvistetaan sopimuspuolten, myös unionin, TACit ja kiintiöt vuodeksi 2016. [Johdantokappaletta sekä asianomaisia säännöksiä muutetaan sen jälkeen, kun uudet neuvottelut on käyty.] (24)Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) hyväksyi vuoden 2015 vuosikokouksessaan kaudelle 2016–2018 isosilmätonnikalan TACin ja kiintiöiden vähennyksen sekä sinimarliinin ja valkomarliinin TACien ja kiintiöiden lisäyksen. Lisäksi se vahvisti vuodelle 2016 tonnikalan, Pohjois-Atlantin miekkakalan, Etelä-Atlantin miekkakalan, Etelä-Atlantin valkotonnikalan ja Pohjois-Atlantin valkotonnikalan aikaisemmin asetetut TACit ja kiintiöt. Kuten jo nyt on tilanne tonnikalakannan osalta, on aiheellista soveltaa myös kaikkien muiden liitteeseen I D sisältyvien ICCAT-kantojen virkistyskalastuksessa saataviin saaliisiin kyseisen järjestön hyväksymiä saalisrajoituksia sen takaamiseksi, että unioni ei ylitä kiintiöitään. Lisäksi isosilmätonnikalaa ICCAT-yleissopimusalueella kalastaviin unionin kalastusaluksiin, joiden suurin pituus on vähintään 20 metriä, olisi sovellettava kapasiteetin rajoituksia, jotka ICCAT on hyväksynyt ICCATin suosituksessa 15-01. Kaikki mainitut toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä. [Johdantokappaletta sekä asianomaisia säännöksiä muutetaan sen jälkeen, kun uudet neuvottelut on käyty.] (25)Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevän toimikunnan (CCAMLR) osapuolet hyväksyivät vuonna 2015 pidetyssä 34. vuosikokouksessaan saalisrajoitukset sekä kohde- että sivusaalislajeille kausiksi 2015–2016 ja 2016–2017. Kyseisen kiintiön käyttö vuonna 2015 olisi otettava huomioon vahvistettaessa kalastusmahdollisuuksia vuodeksi 2016. [Johdantokappaletta sekä asianomaisia säännöksiä muutetaan sen jälkeen, kun uudet neuvottelut on käyty.] (26)Intian valtameren tonnikalatoimikunta (IOTC) hyväksyi vuonna 2016 pidetyssä vuosikokouksessaan saalisrajoitukset keltaevätonnikalalle (Thunnus albacares). Se hyväksyi myös toimenpiteen, jolla vähennetään kalojen yhteenkokoamiseen käytettävien välineiden käyttöä ja rajoitetaan huoltoalusten käyttöä. Koska huoltoalusten toiminta ja kalojen yhteenkokoamiseen käytettävien välineiden käyttö ovat erottamaton osa kuorenuotta-alusten pyyntiponnistusta, toimenpide olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä. (27)Eteläisen Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön (SPRFMO) vuosikokous pidetään 18–22 päivänä tammikuuta 2017. On aiheellista, että SPRFMO-yleissopimusalueella tällä hetkellä sovellettavia toimenpiteitä jatketaan väliaikaisesti, kunnes vuosikokous on pidetty. Perunpiikkimakrillikantaa ei kuitenkaan pitäisi pyytää kohdennetusti ennen kuin sille on kyseisen vuosikokouksen tuloksena vahvistettu TAC. (28)Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (IATTC) jatkoi vuonna 2015 pidetyssä 89. vuosikokouksessaan keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin säilyttämistoimenpiteiden voimassaoloa. Lisäksi IATTC piti voimassa päätöslauselmansa valkopilkkahaiden suojelusta. Näiden toimenpiteiden täytäntöönpanoa osana unionin lainsäädäntöä olisi jatkettava. [Johdantokappaletta sekä asianomaisia säännöksiä muutetaan sen jälkeen, kun uudet neuvottelut on käyty.] (29)Kaakkois-Atlantin kalatalousjärjestö (SEAFO) hyväksyi vuoden 2015 vuosikokouksessaan säilyttämistoimenpiteenä hammaskalan ja syvänmerenpunataskuravun uudet kaksivuotiset TACit. Limapäiden, keltaroussin ja haarniskapäiden nykyiset TACit pysyivät ennallaan. Tällä hetkellä sovellettavat SEAFOn hyväksymät kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä. [Johdantokappaletta sekä asianomaisia säännöksiä muutetaan sen jälkeen, kun uudet neuvottelut on käyty.] (30)Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio (WCPFC) vahvisti 12. vuosikokouksessaan nyt voimassa olevat säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet. Näiden toimenpiteiden täytäntöönpanoa osana unionin lainsäädäntöä olisi jatkettava. [Johdantokappaletta sekä asianomaisia säännöksiä muutetaan sen jälkeen, kun uudet neuvottelut on käyty.] (31)Seitivarojen säilyttämistä ja hoitoa keskisellä Beringinmerellä koskevan yleissopimuksen osapuolet eivät muuttaneet vuoden 2013 vuosikokouksessaan kalastusmahdollisuuksia koskevia toimenpiteitään. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä. [Johdantokappaletta sekä asianomaisia säännöksiä muutetaan sen jälkeen, kun uudet neuvottelut on käyty.] (32)Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö (NAFO) hyväksyi vuonna 2016 pidetyssä 38. vuosikokouksessaan eräiden kantojen vuoden 2017 kalastusmahdollisuuksia NAFO-yleissopimusalueen osa-alueilla 1–4. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä. (33)Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM) hyväksyi vuonna 2016 pidetyssä 40. vuosikokouksessaan tietyille pienille pelagisille lajeille saalis- ja pyyntiponnistusrajoituksia vuosiksi 2017 ja 2018 GFCM-sopimusalueen osa-alueilla 17 ja 18 (Adrianmeri). Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä. (34)Asianomaiset alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt hyväksyvät vuoden lopussa joitakin kansainvälisiä toimenpiteitä, joilla annetaan unionille kalastusmahdollisuuksia tai rajoitetaan niitä ja joita aletaan soveltaa ennen tämän asetuksen voimaantuloa. Sen vuoksi on tarpeen, että säännöksiä, joilla kyseiset toimenpiteet saatetaan osaksi unionin lainsäädäntöä, sovelletaan taannehtivasti. Etenkin, koska CCAMLR-yleissopimusalueen kalastuskausi alkaa 1 päivänä joulukuuta ja päättyy 30 päivänä marraskuuta, ja niin ollen tietyt kalastusmahdollisuudet tai -kiellot CCAMLR-yleissopimusalueella vahvistetaan 1 päivänä joulukuuta 2016 alkavaksi ajanjaksoksi, on paikallaan, että tämän asetuksen asianomaisia säännöksiä sovelletaan kyseisestä päivästä alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei loukkaa luottamuksensuojan periaatetta, koska CCAMLR:n jäsenet eivät saa kalastaa CCAMLR-yleissopimusalueella ilman lupaa. (35)Venezuelan bolivariaaniselle tasavallalle osoitetun, kalastusmahdollisuuksien myöntämistä EU:n vesillä Venezuelan bolivariaanisen tasavallan lipun alla purjehtiville kalastusaluksille Ranskan Guayanan edustalla sijaitsevalla talousvyöhykkeellä koskevan unionin julkilausuman mukaisesti on tarpeen vahvistaa Venezuelan käytettävissä olevat napsijoiden kalastusmahdollisuudet unionin vesillä. (36)Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset myönnettäessä yksittäiselle jäsenvaltiolle lupa hallinnoida sille myönnettyä pyyntiponnistusta kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. (37)Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, joka koskee ylimääräisten merelläolopäivien myöntämistä kalastustoiminnan pysyvää lopettamista ja tieteellisen tarkkailijajärjestelmän kattavuuden parantamista varten sekä laskentataulukkojen vahvistamista jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten välistä merelläolopäivien siirtämistä koskevien tietojen keruuta ja toimittamista varten. (38)Kalastustoiminnan keskeytymisen välttämiseksi ja unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2017 lukuun ottamatta pyyntiponnistusrajoituksia koskevia säännöksiä, joita olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2017, ja joitakin tiettyihin alueisiin sovellettavia säännöksiä, joilla olisi oltava erityinen soveltamispäivä. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu.

(39)Kalastusmahdollisuuksia käytettäessä olisi kaikilta osin noudatettava sovellettavaa unionin lainsäädäntöä, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN: I OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 artikla

Kohde 1.Tässä asetuksessa vahvistetaan unionin vesillä ja tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä unionin kalastusalusten käytettävissä olevien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin kalastusmahdollisuuksiin kuuluvat seuraavat: a)saalisrajoitukset vuodeksi 2017 ja, jos tässä asetuksessa niin täsmennetään, vuodeksi 2018; b)pyyntiponnistusrajoitukset 1 päivän helmikuuta 2017 ja 31 päivän tammikuuta 2018 väliseksi ajaksi, jollei pyyntiponnistusrajoituksille vahvisteta 9, 26 tai 27 artiklassa tai liitteessä II E muita ajanjaksoja; c)tiettyjen CCAMLR-yleissopimusalueen kantojen kalastusmahdollisuudet 1 päivän joulukuuta 2016 ja 30 päivän marraskuuta 2017 väliseksi ajaksi; d)tiettyjen kantojen kalastusmahdollisuudet 28 artiklassa määritellyllä IATTC-yleissopimusalueella vuosiksi 2017 ja 2018 kyseisessä artiklassa vahvistettuina ajanjaksoina. 2 artikla

Soveltamisala 1.Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin aluksiin: a)unionin kalastusalukset; b)kolmansien maiden alukset unionin vesillä. 2.Tätä asetusta sovelletaan myös virkistyskalastukseen, jos se mainitaan nimenomaisesti asiaa koskevissa säännöksissä. 3 artikla

Määritelmät Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklassa tarkoitettuja määritelmiä. Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan a)’kolmannen maan aluksella’ kolmannen maan lipun alla purjehtivaa ja kolmannessa maassa rekisteröityä kalastusalusta; b)’virkistyskalastuksella’ muuta kuin kaupallista kalastustoimintaa, jossa meren elollisia vesiluonnonvaroja hyödynnetään virkistys-, matkailu- tai urheilutarkoituksiin; c)’kansainvälisillä vesillä’ vesialueita, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan;

d)’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC) i)asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa tarkoitetun purkamisvelvoitteen alaisissa kalastuksissa kalojen määrää, joka kustakin kannasta voidaan pyytää vuosittain; ii)kaikissa muissa kalastuksissa kalojen määrää, joka kustakin kannasta voidaan purkaa aluksesta vuosittain; e)’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle myönnettyä osuutta TACista; f)’analyyttisillä arvioinneilla’ kalakannan kehityssuunnan määrällisiä arviointeja sellaisten kalakannan biologista tilannetta ja hyödyntämistä koskevien tietojen perusteella, jotka tieteellinen tarkastelu on osoittanut riittävän laadukkaiksi, jotta tulevaisuuden saalismäärävaihtoehdoista voidaan antaa tieteellinen lausunto; g)’silmäkoolla’ komission asetuksen (EY) N:o 517/2008 mukaisesti määritettyä kalaverkkojen silmäkokoa; h)’unionin kalastusalusrekisterillä’ rekisteriä, jonka komissio on perustanut asetuksen (EU) N:o 1380/2013 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti; i)’kalastuspäiväkirjalla’ asetuksen (EY) N:o 1224/2009 14 artiklassa tarkoitettua päiväkirjaa. 4 artikla

Kalastusalueet Tässä asetuksessa tarkoitetaan a)’ICES-alueilla’ (Kansainvälinen merentutkimusneuvosto) asetuksen (EY) N:o 218/2009 liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; b)’Skagerrakilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja linjaan tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla; c)’Kattegatilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla sekä etelässä linjaan Hasenørestä Gnibens Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin; d)’ICES -suuralueen VII toiminnallisella yksiköllä 16’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: –53° 30' N 15° 00' W, –53° 30' N 11° 00' W, –51° 30' N 11° 00' W, –51° 30' N 13° 00' W, –51° 00' N 13° 00' W, –51° 00' N 15° 00' W,

–53° 30' N 15° 00' W; e)’ICES-alueen IXa toiminnallisella yksiköllä 26’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: –43° 00' N 8° 00' W, –43° 00' N 10° 00' W, –42° 00' N 10° 00' W, –42° 00' N 8° 00' W; f)’ICES-alueen IXa toiminnallisella yksiköllä 27’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: –42° 00' N 8° 00' W, –42° 00' N 10° 00' W, –38° 30' N 10° 00' W, –38° 30' N 9° 00' W, –40° 00' N 9° 00' W, –40° 00' N 8° 00' W; g)’Cádizinlahdella’ pituuspiirin 7° 23′ 48″ W itäpuolella sijaitsevaa osaa ICES-alueesta IXa; h)’CECAF-alueilla’ (Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2009 liitteessä II täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; i)’NAFO-alueilla’ (Koillis-Atlantin kalastuskomitea) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 217/2009 liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; j)’SEAFO-yleissopimusalueella’ (Kaakkois-Atlantin kalastusjärjestö) kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Kaakkois-Atlantilla tehdyssä yleissopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta; k)’ICCAT-yleissopimusalueella’ (Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio) Atlantin tonnikalojen suojelusta tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta; l)’CCAMLR-yleissopimusalueella’ (Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskeva toimikunta) asetuksen (EY) N:o 601/2004 2 artiklan a alakohdassa määriteltyä maantieteellistä aluetta; m)’IATTC-yleissopimusalueella’ (Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio) Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevassa yleissopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta;

n)’IOTC-yleissopimusalueella’ (Intian valtameren tonnikalatoimikunta) Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevassa sopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta; o)’SPRFMO-yleissopimusalueella’ (Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö) aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee etelään linjasta 10o N, CCAMLR-yleissopimusalueen pohjoispuolella, SIOFA-yleissopimusalueen, siten kuin se määritellään Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksessa, itäpuolella ja Etelä-Amerikan valtioiden lainkäyttövaltaan kuuluvien kalastusalueiden länsipuolella; p)’WCPFC-yleissopimusalueella’ (Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio) laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta; q)’GFCM-alueen (Välimeren yleinen kalastuskomissio) maantieteellisillä osa-alueilla’ asetuksen (EU) N:o 1343/2011 liitteessä I määriteltyjä alueita; r)’Beringinmeren aavalla merellä’ Beringinmerellä olevaa aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee yli 200 meripeninkulman etäisyydellä perusviivoista, joista Beringinmeren rannikkovaltioiden aluemeren leveys mitataan; s)’IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella’ seuraavien rajaamaa maantieteellistä aluetta: –pituuspiiri 150° W, –pituuspiiri 130° W, –leveyspiiri 4° S, –leveyspiiri 50° S. II OSASTO

UNIONIN KALASTUSALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET I luku

Yleiset säännökset 5 artikla

TACit ja niiden jakaminen 1.Unionin kalastusalusten TACit unionin vesillä tai tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä ja näiden TACien jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä tapauksen mukaan niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I. 2.Unionin kalastusaluksilla on oikeus kalastaa liitteessä I säädettyjen TACien rajoissa Färsaarten, Grönlannin, Islannin ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä sekä Jan Mayenin ympärillä sijaitsevalla kalastusalueella tämän asetuksen 15 artiklassa ja liitteessä III sekä asetuksessa (EY) N:o 1006/2008 ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin. 6 artikla

Komission ja jäsenvaltioiden määrittämät TACit 1.Komissio määrittää täytäntöönpanosäädöksillä TACit seuraaville kalakannoille: a)tuulenkala ICES-alueilla IIa ja IIIa ja ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä; b)villakuore ICES-suuralueilla V ja XIV sijaitsevilla Grönlannin vesillä; c)kilohaili ICES-alueella IIa ja ICES-suuralueella IV.

Komission määrittämien TACien on oltava yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen, erityisesti kalakannan kestävän hyödyntämisen periaatteen mukaisia. 2.Asianomaisten jäsenvaltioiden on määritettävä tiettyjen kalakantojen TACit. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I. Jäsenvaltioiden määrittämien TACien on a)oltava yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen, erityisesti kalakannan kestävän hyödyntämisen periaatteen mukaisia; ja b)johdettava i)suurimmalla mahdollisella todennäköisyydellä kannan hyödyntämiseen kestävän enimmäistuoton mukaisesti vuodesta 2017 alkaen, jos analyyttisia arvioita on saatavilla; ii)kannan hyödyntämiseen kalastuksenhoidon ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, jos analyyttisia arvioita ei ole saatavilla tai ne ovat puutteellisia. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2017 esitettävä komissiolle seuraavat tiedot: a)hyväksytyt TACit; b)asianomaisen jäsenvaltion keräämät ja arvioimat tiedot, joihin hyväksytyt TACit perustuvat; c)yksityiskohtaiset tiedot siitä, miten hyväksytyt TACit noudattavat toista alakohtaa. 7 artikla

Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset 1.Saaliit, joihin ei sovelleta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa vahvistettua purkamisvelvoitetta, saa pitää aluksella tai purkaa aluksesta ainoastaan, jos a)saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla, jolla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai b)saaliit ovat osa unionin kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä unionin kiintiö ole täyttynyt. 2.Muiden kuin kohdelajien kannat, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuissa turvallisissa biologisissa rajoissa, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä I, mainitussa artiklassa säädetyn, saaliiden lukemista asianomaisiin kiintiöihin koskevan poikkeuksen soveltamiseksi. 8 artikla

Pyyntiponnistusrajoitukset Tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen ajanjaksojen osalta on sovellettava seuraavia pyyntiponnistusta koskevia rajoituksia: a)Kattegatin, Skagerrakin ja ICES-alueen IIIa sen osan, joka ei kuulu Skagerrakiin eikä Kattegatiin, ICES-suuralueen IV ja ICES-alueiden VIa, VIIa ja VIId sekä ICES-alueilla IIa ja Vb sijaitsevien unionin vesien tiettyjen turska-, meriantura- ja punakampelakantojen hoidossa sovelletaan liitettä II A; b)ICES-alueiden VIIIc ja IXa, Cádizinlahtea lukuun ottamatta, kummeliturskan ja keisarihummerin elvyttämisessä sovelletaan liitettä II B;

c)ICES-alueen VIIe merianturakannan hoidossa sovelletaan liitettä II C. 9 artikla

Saalis- ja pyyntiponnistusrajoitukset syvänmerenkalastuksessa 1.Grönlanninpallakseen sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2347/2002 3 artiklan 1 kohtaa, jossa säädetään syvänmeren kalastuslupaa koskevasta vaatimuksesta. Grönlanninpallaksen pyyntiin, aluksella pitämiseen, jälleenlaivaukseen ja aluksesta purkamiseen sovelletaan mainitussa artiklassa tarkoitettuja vaatimuksia. 2.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että alusten, joilla on asetuksen (EY) N:o 2347/2002 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu syvänmeren kalastuslupa, pyyntiponnistus mitattuna kilowattipäivinä poissa satamasta ei vuoden 2017 osalta ole yli 65 prosenttia kyseisen jäsenvaltion alusten vuoden 2003 keskimääräisestä vuotuisesta pyyntiponnistuksesta kalastusmatkoilla, joilla oli käytössä syvänmeren kalastuslupa tai joilla pyydettiin kyseisen asetuksen liitteissä I ja II lueteltuja syvänmeren lajeja. 3.Edellä olevaa 2 kohtaa sovelletaan vain kalastusmatkoihin, joilla pyydetään yli 100 kilogrammaa muita syvänmeren lajeja kuin kultakuoretta. 10 artikla

Meribassin kalastusta koskevat toimenpiteet 1.Kielletään unionin kalastusaluksilta meribassin kalastus ICES-alueilla VIIb, VIIc, VIIj ja VIIk sekä niillä ICES-alueisiin VIIa ja VIIg kuuluvilla vesillä, jotka sijaitsevat yli 12 meripeninkulman etäisyydellä perusviivasta Yhdistyneen kuningaskunnan suvereniteettiin kuuluvalla alueella. Kielletään unionin kalastusaluksilta kyseisellä alueella pyydetyn meribassin pitäminen aluksella, jälleenlaivaus, siirtäminen ja aluksesta purkaminen. 2.Kielletään unionin kalastusaluksia pyytämästä meribassia seuraavilla alueilla sekä pitämästä aluksella, siirtämästä, jälleenlaivaamasta ja purkamasta kyseisillä alueilla pyydettyä meribassia: a) ICES-alueet IVb, IVc, VIId, VIIe, VIIf ja VIIh; b) vedet, jotka sijaitsevat 12 meripeninkulman sisällä perusviivasta Yhdistyneen kuningaskunnan suvereniteettiin kuuluvalla alueella ICES-alueilla VIIa ja VIIg. Ensimmäisestä alakohdasta poiketen siinä tarkoitetuilla alueilla sovelletaan seuraavia toimenpiteitä: a) pohjatrooleja ja nuottia käyttävä unionin kalastusalus saa pitää aluksella meribassisaaliita, joiden määrä on enintään 1 prosentti aluksella päivän aikana olevan meren eliöiden kokonaissaaliin painosta. Unionin kalastusaluksen tämän poikkeuksen nojalla aluksella pitämien meribassisaaliiden määrä saa olla enintään 1 tonni kuukaudessa; b) tammikuussa 2017 sekä 1 päivän huhtikuuta ja 31 päivän joulukuuta 2017 välisenä aikana koukkuja ja siimoja käyttävät unionin kalastusalukset voivat pyytää meribassia sekä pitää aluksella, siirtää, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta kyseisellä alueella pyydettyä meribassia enintään 10 tonnia alusta kohden vuodessa. Tätä poikkeusta sovelletaan ainoastaan niihin unionin kalastusaluksiin, jotka ovat kirjanneet koukuilla ja siimoilla saatuja meribassisaaliita 1 päivän heinäkuuta 2015 ja 30 päivän syyskuuta 2016 väliseltä ajalta. 4.Edellä 2 kohdassa asetettuja saalisrajoituksia ei saa siirtää alusten välillä. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle meribassisaaliit pyydystyypeittäin viimeistään 20 päivän kuluttua kunkin kuukauden päättymisestä. 5.Tammikuussa 2017 ja 1 päivästä huhtikuuta 31 päivään joulukuuta 2017 voidaan virkistyskalastuksessa ICES-alueilla IVb, IVc, VIIa ja VIId–VIIk pitää enintään 10 kalaa kalastajaa kohden kunakin kuukautena. 6.ICES-alueilla IVb, IVc, VIIa ja VIId–VIIh sallitaan meribassin virkistyskalastuksessa 1 päivästä helmikuuta 31 päivään maaliskuuta 2017 ainoastaan pyydystä ja päästä -kalastus, myös rannalta käsin. Tuona aikana kielletään kyseisellä alueella pyydetyn meribassin pitäminen aluksella, siirtäminen, jälleenlaivaus ja aluksesta purkaminen. 11 artikla

Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityiset säännökset 1.Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista: a)asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot; b)asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset ja uudelleen jakamiset;

c)asetuksen (EY) N:o 1006/2008 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävät uudelleen jakamiset; d)asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti sallittavat saaliiden lisäpurkamiset; e)asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti pidätettävät määrät; f)asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset; g)tämän asetuksen 16 artiklan mukaiset kiintiön siirrot ja vaihdot; 2.Kannat, joihin sovelletaan varo-TACeja tai analyyttisiä TACeja, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä I asetuksessa (EY) N:o 847/96 säädettyä TACien ja kiintiöiden vuosittaista hallinnoimista varten. 3.Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä. 4.Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa ei sovelleta silloin, kun jäsenvaltio käyttää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta. 12 artikla

Kalastuskieltokaudet 1.On kiellettyä kalastaa tai pitää aluksella Porcupinematalikolla 1 päivän toukokuuta ja 31 päivän toukokuuta 2017 välisenä aikana seuraavia lajeja: turska, lasikampelat, merikrotti, kolja, valkoturska, kummeliturska, keisarihummeri, punakampela, lyyraturska, seiti, rauskut, meriantura, keila, tylppäpyrstömolva, molva ja piikkihai. Tämän kohdan soveltamiseksi Porcupinematalikolla tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: Piste Leveyspiiri Pituuspiiri 1 52° 27' N 12° 19' W 2 52° 40' N 12° 30' W 3 52° 47' N 12° 39,600' W 4 52° 47' N 12° 56' W 5 52° 13,5' N 13° 53,830' W 6 51° 22' N 14° 24' W 7 51° 22' N 14° 03' W 8 52° 10' N 13° 25' W 9 52° 32' N 13° 07,500' W 10 52° 43' N 12° 55' W 11 52° 43' N 12° 43' W 12 52° 38,800' N 12° 37' W 13 52° 27' N 12° 23' W 14 52° 27' N 12° 19' W Ensimmäisestä alakohdasta poiketen kulku Porcupinematalikon kautta niin, että aluksella on kyseisessä kohdassa tarkoitettua lajia, on sallittua asetuksen (EY) N:o 1224/2009 50 artiklan 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti. 2.Pohjatroolilla, nuotalla tai vastaavalla vedettävällä pyydyksellä, jonka silmäkoko on alle 16 mm, harjoitettava tuulenkalan kaupallinen kalastus kielletään ICES-alueilla IIa ja IIIa ja ICES-suuralueella IV 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän maaliskuuta 2017 sekä 1 päivän elokuuta ja 31 päivän joulukuuta 2017 väliseksi ajaksi. Ensimmäisessä alakohdassa esitettyä kieltoa sovelletaan myös kolmansien maiden aluksiin, joilla on lupa pyytää tuulenkalaa ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä. 13 artikla

Kiellot 1.Kielletään unionin kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta seuraavia lajeja: 1)kynsirausku (Amblyraja radiata) ICES-alueilla IIa, IIIa ja VIId ja ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä; 2)valkohai (Carcharodon carcharias) kaikilla vesillä; 3)suomupistinhai (Centrophorus squamosus) ICES-alueella IIa ja -suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;

4)ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella IIa ja -suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; 5)jättiläishai (Cetorhinus maximus) kaikilla vesillä; 6)leijahai (Dalatias licha) ICES-alueella IIa ja -suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; 7)lattahai (Deania calcea) ICES-alueella IIa ja -suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; 8)silorausku (Dipturus batis) -kompleksi (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella IIa ja ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä; 9)isovalohai (Etmopterus princeps) ICES-alueella IIa ja -suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; 10)pehmovalohai (Etmopterus pusillus) ICES-alueella IIa ja -suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; 11)pitkälläsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella IIa ja -suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; 12)sillihai (Lamna nasus) kaikilla vesillä; 13)Manta alfredi (paholaisrauskulaji) kaikilla vesillä; 14)paholaisrausku (Manta birostris) kaikilla vesillä; 15)seuraavat Mobula-sukuun kuuluvat rauskulajit kaikilla vesillä: i)sarvirausku (Mobula mobular); ii)Guinean pikkupaholaisrausku (Mobula rochebrunei); iii)Japanin paholaisrausku (Mobula japanica); iv)silopaholaisrausku (Mobula thurstoni); v)pikkupaholaisrausku (Mobula eregoodootenkee); vi)kääpiöpaholaisrausku (Mobula munkiana); vii)tropiikinpaholaisrausku (Mobula tarapacana); viiilyhyteväpaholaisrausku (Mobula kuhlii);

ix)pikkupaholaisrausku (Mobula hypostoma); 16)seuraavat saharauskulajit (Pristidae) kaikilla vesillä: i)puukkosaharausku (Anoxypristis cuspidata); ii)pikkusaharausku (Pristis clavata); iii)saharausku (Pristis pectinata); iv)harmaasaharausku (Pristis pristis); v)kampasaharausku (Pristis zijsron); 17)okarausku (Raja clavata) ICES-alueella IIIa sijaitsevilla unionin vesillä; 18)mustavatsarausku (Raja (Dipturus) nidarosiensis) ICES-alueilla VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh ja VIIk sijaitsevilla unionin vesillä; 19)aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla VI ja X sijaitsevilla unionin vesillä; 20)pullonokkarausku (Raja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä; 21)kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla unionin vesillä; 22)merienkeli (Squatina squatina) unionin vesillä. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen. 14 artikla

Tietojen toimittaminen Kun jäsenvaltiot toimittavat asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti komissiolle tietoja pyydettyjen kantojen puretuista määristä, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I ilmoitettuja kantojen koodeja. II luku

Kalastusluvat kolmansien maiden vesillä 15 artikla

Kalastusluvat 1.Kolmannen maan vesillä kalastavien unionin kalastusalusten kalastuslupien enimmäismäärä esitetään liitteessä III. 2.Jos jäsenvaltio siirtää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan perusteella kiintiönsä toiselle jäsenvaltiolle, jäljempänä ’kiintiöiden vaihto’, tämän asetuksen liitteessä III mainituilla kalastusalueilla, siirtoon on sisällyttävä asianmukainen kalastuslupien siirto, ja siitä on ilmoitettava komissiolle. Kullekin kalastusalueelle liitteessä III ilmoitettua kalastuslupien kokonaismäärää ei saa kuitenkaan ylittää.

III luku

Kalastusmahdollisuudet alueellisten

kalastuksenhoitojärjestöjen vesillä 16 artikla

Kiintiöiden siirrot ja vaihdot 1.Jos alueellisen kalastuksenhoitojärjestön säännöissä sallitaan kiintiöiden siirrot ja vaihdot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolten välillä, jäsenvaltio, jäljempänä ’kyseinen jäsenvaltio’, voi keskustella kyseisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön jonkin sopimuspuolen kanssa ja tapauksen mukaan laatia luonnoksen aiotusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta. 2.Komissio voi kyseisen jäsenvaltion ilmoituksen saatuaan hyväksyä aiottua kiintiön siirtoa tai vaihtoa koskevan luonnoksen, josta kyseinen jäsenvaltio on keskustellut alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asianomaisen sopimuspuolen kanssa. Sen jälkeen komissio ilmaisee ilman aiheetonta viivytystä alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asianomaiselle sopimuspuolelle suostumuksensa siihen, että sitä sitoo tällainen kiintiön siirto tai vaihto. Komissio ilmoittaa sitten sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sihteeristölle kyseisen järjestön sääntöjen mukaisesti. 3.Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta. 4.Kiintiön siirron tai vaihdon perusteella alueellisen kalastusjärjestön sopimuspuolelta saatuja tai sille siirrettyjä kalastusmahdollisuuksia pidetään kyseiselle jäsenvaltiolle jaettuina taikka siltä vähennettyinä kalastusmahdollisuuksina siitä hetkestä alkaen, kun kiintiön siirto tai vaihto tulee voimaan alueellisen kalastusjärjestön kyseisen sopimuspuolen kanssa tehdyn sopimuksen ehtojen mukaisesti tai tapauksen mukaan asianomaisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntöjen mukaisesti. Tällainen kiintiön siirto tai vaihto ei saa kuitenkaan muuttaa kalastustoimintaa koskevan suhteellisen vakauden periaatteen mukaista nykyistä jakoperustetta kalastusmahdollisuuksien jakamiseksi jäsenvaltioiden välillä. 5.Tätä artiklaa sovelletaan 31 päivään tammikuuta 2018 asti, kun kyseessä ovat kiintiöiden siirrot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolelta unionille ja näiden kiintiöiden jakaminen jäsenvaltioille. 1 jakso

ICCAT-yleissopimusalue 17 artikla

Kalastus-, kasvatus- ja lihotuskapasiteetin rajoittaminen 1.Rajoitetaan sellaisten vapapyydyksiä käyttävien unionin alusten ja uisteluveneiden lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja Itä-Atlantilla, liitteessä IV olevan 1 kohdan mukaisesti. 2.Rajoitetaan sellaisten pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien unionin alusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja Välimerellä, liitteessä IV olevan 2 kohdan mukaisesti. 3.Rajoitetaan sellaisten tonnikalaa Adrianmerellä kasvatustarkoituksiin pyytävien unionin kalastusalusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja, liitteessä IV olevan 3 kohdan mukaisesti. 4.Rajoitetaan sellaisten kalastusalusten lukumäärää ja kokonaisbruttovetoisuutta, joilla on lupa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa tai purkaa aluksesta tonnikalaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä, liitteessä IV olevan 4 kohdan mukaisesti. 5.Rajoitetaan Itä-Atlantilla ja Välimerellä harjoitettavassa tonnikalan kalastuksessa käytettävien rysien lukumäärää liitteessä IV olevan 5 kohdan mukaisesti. 6.Rajoitetaan tonnikalan kasvatus- ja lihotuskapasiteettia sekä kasvatuslaitoksille myönnettävää pyydetyn luonnonvaraisen tonnikalan enimmäismäärää Itä-Atlantilla ja Välimerellä liitteessä IV olevan 6 kohdan mukaisesti. 7.Isosilmätonnikalaa ICCAT-yleissopimusalueella kalastavien vähintään 20 metrin pituisten unionin kalastusalusten enimmäismäärää rajoitetaan liitteessä IV olevan 7 kohdan mukaisesti. 18 artikla

Virkistyskalastus Jäsenvaltioiden on tarvittaessa osoitettava niille liitteessä I D jaetuista kiintiöistä tietty osuus virkistyskalastukseen. 19 artikla

Hait 1.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta isosilmäkettuhain (Alopias superciliosus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa.

2.Alopias-sukuun kuuluvien kettuhaiden kohdennettu kalastus on kielletty. 3.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta Sphyrnidae-heimoon kuuluvien vasarahaiden (nuijahaita (Sphyrna tiburo) lukuun ottamatta) osia tai kokonaisia ruhoja ICCAT-yleissopimusalueella harjoitetun kalastuksen yhteydessä. 4.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta missä tahansa kalastuksessa pyydetyn valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja. 5.On kiellettyä pitää aluksella missä tahansa kalastuksessa pyydettyä haukkahaita (Carcharhinus falciformis). 2 jakso

CCAMLR-yleissopimusalue 20 artikla

Kiellot ja saalisrajoitukset 1.Liitteessä V olevassa A osassa mainittujen lajien kohdennettu kalastus on kielletty samassa osassa ilmoitetuilla alueilla ja siinä ilmoitettuina ajanjaksoina. 2.Koekalastuksessa sovelletaan liitteessä V olevassa B osassa ilmoitettuja TACeja ja sivusaalisrajoituksia mainitussa osassa ilmoitetuilla alueilla. 21 artikla

Koekalastus 1.Vuonna 2017 jäsenvaltiot saavat osallistua Dissostichus-lajien pitkälläsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a niissä osissa, jotka eivät kuulu kansalliseen lainkäyttövaltaan. Jos jäsenvaltio aikoo osallistua tällaiseen kalastukseen, sen on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 7 ja 7 a artiklan mukaisesti ja joka tapauksessa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2017. 2.TACeja ja sivusaaliita koskevat rajoitukset FAO-suuralueiden 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a osalta sekä niiden jakaminen pienimuotoisille tutkimusalueille (small-scale research unit, SSRU) kullakin suuralueella ja alueella vahvistetaan liitteessä V olevassa B osassa. Kalastus SSRU-alueella on lopetettava, kun ilmoitetut saaliit saavuttavat määritellyn TACin, eikä SSRU-alueella saa enää kalastaa loppukauden aikana. 3.Kalastusta on harjoitettava maantieteellisesti ja syvyyssuunnassa niin laajalla alueella kuin mahdollista, jotta saataisiin kalastuspotentiaalin määrittämiseksi tarvittavat tiedot ja vältettäisiin saaliiden ja pyyntiponnistuksen liiallinen keskittyminen. FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä alueilla 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a kalastus on kuitenkin kielletty alle 550 metrin syvyydessä. 22 artikla

Etelänkrillin pyynti kalastuskaudella 2017/2018 1.Jos jäsenvaltio aikoo pyytää etelänkrilliä (Euphausia superba) CCAMLR-yleissopimusalueella kalastuskaudella 2017/2018, sen on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2017 aikomuksestaan pyytää etelänkrilliä käyttäen liitteessä V olevan C osan mukaista lomaketta. Komissio toimittaa jäsenvaltioiden toimittamien tietojen pohjalta ilmoitukset CCAMLR:n sihteeristölle viimeistään 30 päivänä toukokuuta 2017. 2.Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot kustakin aluksesta, jolle jäsenvaltio aikoo antaa luvan osallistua etelänkrillin pyyntiin. 3.Jäsenvaltion, joka aikoo pyytää etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, on ilmoitettava aikomuksestaan tehdä niin vain sellaisten luvan saaneiden alusten osalta, jotka joko purjehtivat sen lipun alla ilmoitusajankohtana tai purjehtivat toisen CCAMLR:n jäsenen lipun alla mutta pyynnin ajankohtana oletettavasti purjehtivat kyseisen jäsenvaltion lipun alla. 4.Jäsenvaltiot saavat antaa muille kuin tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti CCAMLR:n sihteeristölle ilmoitetuille aluksille luvan osallistua etelänkrillin pyyntiin, jos jokin luvan saanut alus on perustelluista toiminnallisista syistä tai ylivoimaisen esteen johdosta estynyt osallistumasta. Tällöin asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä välittömästi CCAMLR:n sihteeristölle ja komissiolle ja esitettävä a)yksityiskohtaiset tiedot suunnitellusta korvaavasta aluksesta, mukaan lukien asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot; b)täydellinen selvitys syistä, joilla aluksen korvaaminen perustellaan, sekä asianmukaiset tätä tukevat todisteet tai lisätiedot. 5.Jäsenvaltiot eivät saa antaa mihinkään CCAMLR:n laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta (LIS-kalastusta) harjoittavien alusten luetteloon kirjatulle alukselle lupaa osallistua etelänkrillin pyyntiin.

3 jakso

IOTC:n toimivaltaan kuuluva alue 23 artikla

IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella kalastavien alusten kalastuskapasiteetin rajoittaminen 1.Trooppisia tonnikaloja pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 1 kohdassa. 2.Miekkakalaa (Xiphias gladius) ja valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 2 kohdassa. 3.Jäsenvaltiot voivat jakaa uudelleen 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin kalastuksiin osoitettuja aluksia näiden kalastusten kesken, jos ne voivat osoittaa komissiolle, ettei tämä muutos johda asianomaisten kalakantojen pyyntiponnistuksen lisääntymiseen. 4.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos niiden laivastoon ehdotetaan kapasiteetin siirtoa, siirrettävät alukset sisältyvät IOTC:n alusrekisteriin tai muiden alueellisten tonnikalan kalastusjärjestöjen alusrekisteriin. Tämän lisäksi aluksia, jotka on merkitty alueellisen kalastusjärjestön laatimaan LIS-kalastusta harjoittavien alusten (LIS-alukset) luetteloon, ei saa siirtää. 5.Jäsenvaltiot voivat lisätä kalastuskapasiteettiaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista enimmäismääristä ainoastaan IOTC:lle toimitetuissa kehityssuunnitelmissa asetetuissa rajoissa. 24 artikla

Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet sekä huoltoalukset 1.Kurenuotta-alus saa käyttää kerralla enintään 425:tä aktiivista kalojen yhteenkokoamiseen käytettävää ajelehtivaa välinettä. 2.Jäsenvaltion lipun alla purjehtivien huoltoalusten määrä saa olla enintään puolet kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kurenuotta-alusten määrästä. Tämän kohdan soveltamiseksi huoltoalusten määrä ja kurenuotta-alusten määrä vahvistetaan aktiivisia aluksia koskevan IOTC:n rekisterin perusteella. 25 artikla

Hait 1.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta kaikkien Alopiidae-heimon lajien kettuhaiden osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa. 2.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa, lukuun ottamatta aluksia, joiden suurin pituus on alle 24 metriä ja jotka harjoittavat kalastustoimintaa yksinomaan oman lippujäsenvaltionsa talousvyöhykkeellä, ja edellyttäen, että niiden saalis on tarkoitettu ainoastaan paikalliseen kulutukseen. 3.Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen. 4 jakso

SPRFMO-yleissopimusalue 26 artikla

Pelagisten lajien kalastus 1.Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat aktiivisesti harjoittaneet pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella vuosina 2007, 2008 tai 2009, voivat pyytää pelagisia kantoja tällä alueella liitteessä I J vahvistettujen TACien mukaisesti. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on rajoitettava lippunsa alla purjehtivien pelagisia kantoja vuonna 2017 pyytävien alusten bruttotonneina ilmaistu kokonaisvetoisuus kyseisellä alueella unionin tasolla yhteensä 78 600 bruttotonniin. 3.Liitteessä I J vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia saa käyttää vain, jos jäsenvaltiot lähettävät luettelon aluksista, jotka harjoittavat aktiivisesti kalastusta tai saaliiden jälleenlaivausta SPRFMO-yleissopimusalueella, sekä alusten satelliittiseurantajärjestelmän (VMS) tietueet, kuukausittaiset saalisraportit ja käytettävissä olevat satamakäyntejä koskevat tiedot viimeistään seuraavan kuukauden viidentenä päivänä komissiolle, joka toimittaa tiedot SPRFMO:n sihteeristölle. 27 artikla

Pohjakalastus

1.Jäsenvaltioiden on rajoitettava pohjakalastuksessa saaliinsa tai pyyntiponnistuksensa vuonna 2017 niihin SPRFMO-yleissopimusalueen osiin, joilla on harjoitettu pohjakalastusta 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä aikana, ja sellaiseen määrään, joka ei ylitä saalistasoa tai pyyntiponnistusta kuvastavien muuttujien vuotuista keskitasoa kyseisenä aikana. Ne saavat kalastaa kirjatun kalastustoiminnan ulkopuolella ainoastaan, jos SPRFMO hyväksyy niiden suunnitelman kalastaa kirjatun toiminnan ulkopuolella. 2.Jäsenvaltiot, joilla ei ole pohjakalastusta koskevaa kirjattua saalista tai pyyntiponnistusta SPRFMO-yleissopimusalueella 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 väliseltä ajalta, eivät saa kalastaa, ellei SPRFMO hyväksy niiden suunnitelmaa kalastaa ilman kirjattua toimintaa. 5 jakso

IATTC-yleissopimusalue 28 artikla

Kurenuottakalastus 1.Kielletään kurenuotta-aluksilta keltaevätonnikalan (Thunnus albacares), isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) ja boniitin (Katsuwonus pelamis) kalastus a)29 päivästä heinäkuuta 28 päivään syyskuuta 2017 tai 18 päivästä marraskuuta 2017 18 päivään tammikuuta 2018 alueella, jota rajaavat –Amerikan Tyynenmerenpuoliset rannikot, –pituuspiiri 150° W, –leveyspiiri 40° N, –leveyspiiri 40° S; b)29 päivästä syyskuuta 29 päivään lokakuuta 2017 alueella, jota rajaavat –pituuspiiri 96º W, –pituuspiiri 110° W, –leveyspiiri 4° N, –leveyspiiri 3º S. 2.Asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava valitsemansa 1 kohdassa tarkoitettu kalastuskieltokausi komissiolle ennen 1 päivää huhtikuuta 2017. Asianomaisten jäsenvaltioiden kaikkien kurenuotta-alusten on valittuna kautena lopetettava kurenuotalla kalastaminen 1 kohdassa määritellyillä alueilla. 3.IATTC-yleissopimusalueella tonnikalaa pyytävien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja sen jälkeen purettava aluksesta tai jälleenlaivattava kaikki keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin saaliit. 4.Edellä olevaa 3 kohtaa ei sovelleta a)kun kala katsotaan ihmisravinnoksi soveltumattomaksi muun syyn kuin koon vuoksi; tai b)kalastusmatkan viimeisellä osuudella, kun aluksella voi olla riittämättömästi tilaa kaikkien kyseisellä kalastusmatkalla saaliiksi saatujen tonnikalojen sijoittamiseksi.

29 artikla

Valkopilkkahain kalastuksen kieltäminen 1.On kiellettyä pyytää valkopilkkahaita (Carcharhinus longimanus) IATTC-yleissopimusalueella ja pitää aluksella, jälleenlaivata, varastoida, tarjota myytäväksi, myydä tai purkaa aluksesta kyseisellä alueella pyydetyn valkopilkkahain osia tai kokonaisia ruhoja. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettua lajia ei saa vahingoittaa, jos sitä saadaan sattumalta saaliiksi. Aluksen käyttäjien on päästettävä kyseisen lajin yksilöt heti takaisin mereen. 3.Alusten käyttäjien on a)kirjattava takaisin päästettyjen yksilöiden lukumäärä ja tila (kuollut vai elävä); b)ilmoitettava a alakohdassa tarkoitetut tiedot sille jäsenvaltiolle, jonka kansalaisia he ovat. Jäsenvaltioiden on toimitettava edellisvuoden aikana keräämänsä tiedot komissiolle viimeistään 31 päivänä tammikuuta. 30 artikla

Paholaisrauskujen kalastuskielto Unionin kalastusaluksilta on IATTC-yleissopimusalueella kiellettyä pyytää, pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, tarjota myytäväksi tai myydä paholaisrauskujen (Mobulidae-heimo, joka käsittää Manta- ja Mobula-suvut) osia tai kokonaisia ruhoja. Heti kun unionin kalastusalukset toteavat, että paholaisrauskuja on pyydetty, unionin kalastusalusten on viipymättä vapautettava ne mahdollisuuksien mukaan elävinä ja vahingoittumattomina. 6 jakso

SEAFO-yleissopimusalue 31 artikla

Syvänmerenhaiden kalastuksen kieltäminen Kielletään seuraavien syvänmerenhaiden kohdennettu kalastus SEAFO-yleissopimusalueella: –kissahai (Apristurus manis), –Etmopterus bigelowi (pikkuhailaji), –Etmopterus brachyurus (pikkuhailaji), –isovalohai (Etmopterus princeps), –pehmovalohai (Etmopterus pusillus), –rauskut (Rajidae), –samettipiikkihai (Scymnodon squamulosus), –Selachimorpha-ylälahkon syvänmerenhait, –piikkihai (Squalus acanthias).

7 jakso

WCPFC-yleissopimusalue 32 artikla

Isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan, boniitin ja eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalan kalastusta koskevat edellytykset 1.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kurenuotta-aluksille, jotka pyytävät isosilmätonnikalaa (Thunnus obesus), keltaevätonnikalaa (Thunnus albacares) ja boniittia (Katsuwonus pelamis) siinä osassa WCPFC-yleissopimusaluetta, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välillä aavalla merellä, myönnettyjen kalastuspäivien lukumäärä on enintään 403 päivää. 2.Unionin kalastusalukset eivät saa pyytää eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) WCPFC-yleissopimusalueella leveyspiirin 20° S eteläpuolella. 3.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pitkäsiima-aluksilla kalastetut isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) saaliit ovat enintään 2 000 tonnia vuonna 2017. 33 artikla

Kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä harjoitettavaa kalastusta koskeva kalastuskieltoalue 1.WCPFC-yleissopimusalueen osassa, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella, kielletään 1 päivän heinäkuuta 2017 kello 00.00 ja 31 päivän lokakuuta 2017 kello 24.00 välisenä aikana kurenuotta-aluksilta kalastustoiminta kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä. Kyseisenä aikana kurenuotta-alus saa harjoittaa kalastustoimintaa mainitussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa vain, jos aluksella on tarkkailija, joka tarkkailee, ettei alus millään hetkellä a)käytä tai huolla kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettua välinettä tai siihen liittyvää elektronista laitetta; b)pyydä parvia kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa kalastavien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja purettava tai jälleenlaivattava kaikki isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan ja boniitin saaliit. 3.Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta a)kalastusmatkan viimeisellä osuudella, jos aluksella ei ole riittävästi tilaa kaikkien kalojen sijoittamiseksi; b)kun kala on ihmisravinnoksi soveltumaton muun syyn kuin koon takia; tai c)pakastuslaitteiston vakavan toimintahäiriön sattuessa. 34 artikla

Miekkakalan kalastukseen luvan saaneiden unionin kalastusalusten lukumäärän rajoittaminen WCPFC-yleissopimusalueella linjan 20° S eteläpuolella sijaitsevilla alueilla miekkakalan (Xiphias gladius) kalastukseen luvan saaneiden unionin kalastusalusten enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VII. 35 artikla

Haukkahait ja valkopilkkahait 1.WCPFC-yleissopimusalueella on kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata, varastoida tai purkaa aluksesta seuraavien lajien osia tai kokonaisia ruhoja: a)haukkahai (Carcharhinus falciformis), b)valkopilkkahai (Carcharhinus longimanus).

2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen. 36 artikla

IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalue 1.Alusten, jotka on merkitty ainoastaan WCPFC:n rekisteriin, on noudatettava tässä jaksossa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan s alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella. 2.Alusten, jotka on merkitty sekä WCPFC:n että IATTC:n rekisteriin, ja alusten, jotka on merkitty ainoastaan IATTC:n rekisteriin, on sovellettava 28 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 2, 3 ja 4 kohdassa sekä 29 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan s alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella. 8 jakso

GFCM-sopimusalue 37 artikla

Pienet pelagiset kannat maantieteellisillä osa-alueilla 17 ja 18 1.Unionin kalastusaluksilla maantieteellisillä osa-alueilla 17 ja 18 pyydetyt pienten pelagisten lajien saaliit eivät saa ylittää liitteessä I L vahvistettuja vuoden 2014 määriä. 2.Unionin kalastusaluksille pienten pelagisten lajien (sardiini ja sardelli) kalastukseen maantieteellisillä osa-alueilla 17 ja 18 myönnettävien päivien määrä saa olla enintään 180 päivää vuodessa. Sardiinia kalastaville aluksille voidaan myöntää enintään 144 päivää. Sardellia kalastaville aluksille voidaan myöntää enintään 144 päivää. 3.Jäsenvaltioiden on sovellettava lippunsa alla purjehtiviin aluksiin seuraavia väliaikaisia kalastuskieltoja: a)sardiinia pyytävien alusten osalta vähintään 15 mutta enintään 30 peräkkäistä päivää kestävät kiellot koko Adrianmerellä (GFCM:n maantieteelliset osa-alueet 17 ja 18) 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän maaliskuuta tai 1 päivän lokakuuta ja 31 päivän joulukuuta välisenä aikana; b) sardellia pyytävien alusten osalta vähintään 15 mutta enintään 30 peräkkäistä päivää kestävät kiellot koko Adrianmerellä (GFCM:n maantieteelliset osa-alueet 17 ja 18) 1 päivän huhtikuuta ja 30 päivän syyskuuta välisenä aikana; c) kaikkien pieniä pelagisia lajeja kalastavien yli 12 metrin pituisten alusten osalta vähintään kuusi kuukautta kestävät kiellot vähintään 30 prosentille niistä alueista, jotka jäsenvaltiot ovat määritelleet poikastuotantoalueiksi tai kalan varhaisten ikäryhmien suojelun kannalta erityisen tärkeiksi alueiksi (aluevesillä ja sisävesillä). 9 jakso

Beringinmeri 38 artikla

Kalastuskielto Beringinmeren aavalla merellä Kielletään alaskanseidin (Theragra chalcogramma) kalastus Beringinmeren aavalla merellä. III OSASTO

KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET UNIONIN VESILLÄ 39 artikla

TACit Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset saavat pyytää unionin vesillä saaliita tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa sekä tässä asetuksessa ja asetuksen (EY) N:o 1006/2008 III luvussa säädettyjen edellytysten mukaisesti. 40 artikla

Kalastusluvat Unionin vesillä kalastavien kolmansien maiden alusten kalastuslupien enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VIII.

41 artikla

Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset Edellä 40 artiklassa säädettyjen kalastuslupien nojalla kalastavien kolmansien maiden alusten saaliisiin ja sivusaaliisiin sovelletaan 7 artiklassa vahvistettuja edellytyksiä. 42 artikla

Kiellot 1.Kielletään kolmansien maiden kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta aluksesta seuraavia lajeja silloin, kun ne esiintyvät unionin vesillä: 1)kynsirausku (Amblyraja radiata) ICES-alueilla IIa, IIIa ja VIId ja ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä; 2)seuraavat saharauskulajit unionin vesillä: i)puukkosaharausku (Anoxypristis cuspidata); ii)pikkusaharausku (Pristis clavata); iii)saharausku (Pristis pectinata); iv)harmaasaharausku (Pristis pristis); v)kampasaharausku (Pristis zijsron); 3)jättiläishai (Cetorhinus maximus) ja valkohai (Carcharodon carcharias) unionin vesillä; 4)silorausku (Dipturus batis) -kompleksi (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella IIa ja ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä; 5)pitkälläsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella IIa sekä ICES-suuralueilla I, IV, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV sijaitsevilla unionin vesillä; 6)pehmovalohai (Etmopterus pusillus) ICES-alueella IIa ja ICES-suuralueilla I, IV, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV sijaitsevilla unionin vesillä; 7)leijahai (Dalatias licha), lattahai (Deania calcea), suomupistinhai (Centrophorus squamosus), isovalohai (Etmopterus princeps) ja ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella IIa ja ICES-suuralueilla I, IV ja XIV sijaitsevilla unionin vesillä; 8)sillihai (Lamna nasus) unionin vesillä; 9)Manta alfredi (paholaisrauskulaji) unionin vesillä; 10)paholaisrausku (Manta birostris) unionin vesillä; 11)seuraavat Mobula-suvun rauskulajit unionin vesillä:

i)sarvirausku (Mobula mobular); ii)Guinean pikkupaholaisrausku (Mobula rochebrunei); iii)Japanin paholaisrausku (Mobula japanica); iv)silopaholaisrausku (Mobula thurstoni); v)pikkupaholaisrausku (Mobula eregoodootenkee); vi)kääpiöpaholaisrausku (Mobula munkiana); vii)tropiikinpaholaisrausku (Mobula tarapacana); viiilyhyteväpaholaisrausku (Mobula kuhlii); ix)pikkupaholaisrausku (Mobula hypostoma); 12)okarausku (Raja clavata) ICES-alueella IIIa sijaitsevilla unionin vesillä; 13)mustavatsarausku (Raja (Dipturus) nidarosiensis) ICES-alueilla VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh ja VIIk sijaitsevilla unionin vesillä; 14)aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla VI, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä ja pullonokkarausku (Raja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä; 15)kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla unionin vesillä; 16)merienkeli (Squatina squatina) unionin vesillä. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen. IV OSASTO

LOPPUSÄÄNNÖKSET 43 artikla

Komiteamenettely 1.Komissiota avustaa asetuksella (EU) N:o 1380/2013 perustettu kalastus- ja vesiviljelyalan komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. 2.Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. 44 artikla

Siirtymäsäännös