Neuvoston 11 päivänä maaliskuuta 1996 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 15/96 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/.../EY antamiseksi kotitalouksien sähkökäyttöisten jääkaappien, pakastimien ja näiden yhdistelmien energiatehokkuusvaatimuksista



Virallinen lehti nro C 120 , 24/04/1996 s. 0010



Neuvoston 11 päivänä maaliskuuta 1996 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 15/96 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/. . ./EY antamiseksi kotitalouksien sähkökäyttöisten jääkaappien, pakastimien ja näiden yhdistelmien energiatehokkuusvaatimuksista (96/C 120/02) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen (1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (3), sekä katsovat, että on tärkeää edistää toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on varmistaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta, jäsenvaltioiden energiansäästöohjelmien parantamisesta 15 päivänä tammikuuta 1985 annetussa päätöslauselmassa (4) neuvosto kehotti jäsenvaltioita jatkamaan ja tarvittaessa lisäämään ponnistelujaan energian järkevämmän käytön edistämiseksi kehittämällä yhtenäistä energiansäästöpolitiikkaa, kotitalouksien kylmälaitteiden sähkönkulutus muodostaa merkittävän osan kotitalouksien sähkönkulutuksesta yhteisössä ja siten myös kokonaissähkönkulutuksesta; yhteisön markkinoilla tarjolla olevien tilavuudeltaan ja ominaisuuksiltaan samankaltaisten kylmälaitemallien sähkönkulutuksessa on huomattavia eroja, eli niiden energiatehokkuus vaihtelee erittäin paljon, tietyt jäsenvaltiot aikovat antaa kotitalouksien jääkaappien ja pakastimien tehokkuudesta säännöksiä, jotka muodostavat esteitä näiden tuotteiden kaupalle yhteisössä, terveydestä, turvallisuudesta, ympäristönsuojelusta ja kuluttajansuojasta jäsenvaltioissa annettujen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämistä koskevien ehdotusten on perustuttava suojan korkeaan tasoon; tällä direktiivillä varmistetaan ympäristön- ja kuluttajansuojan korkea taso pyrkimällä parantamaan huomattavasti kyseisten laitteiden energiatehokkuutta, tämänkaltaisten toimenpiteiden toteuttaminen kuuluu yhteisön toimivaltaan; perustamissopimuksen 3 b artiklan määräysten mukaisesti tässä direktiivissä esitetyt vaatimukset ovat yhteisölle asetettujen tavoitteiden rajoissa, perustamissopimuksen 130 r artiklassa määrätään lisäksi ympäristön suojelusta ja parantamisesta sekä luonnonvarojen harkitusta ja järkevästä käytöstä yhteisön ympäristöpolitiikan tavoitteina; sähköntuotanto ja -kulutus aiheuttavat noin 30 prosenttia ihmisten aiheuttamista hiilidioksidipäästöistä (CO2) ja muodostavat noin 35 prosenttia yhteisön primaarienergian kulutuksesta, ja nämä prosenttiosuudet kasvavat yhä, yhteisön sähkön käytön tehostamiseen tähtäävän toimintaohjelman hyväksymisestä 5 päivänä kesäkuuta 1989 tehdyn neuvoston päätöksen 89/364/ETY (5) tavoitteena on sekä kannustaa kuluttajia suosimaan tehokkaiden sähkölaitteiden ja -välineiden käyttöä että parantaa niiden energiatehokkuutta, neuvosto asetti päätelmissään 29 päivänä lokakuuta 1990 tavoitteeksi vakiinnuttaa vuoteen 2000 mennessä yhteisön hiilidioksidipäästöt (CO2) vuoden 1990 tasolle, ja tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarvitaan tehokkaampia toimenpiteitä yhteisön hiilidioksidipäästöjen tason vakiinnuttamiseksi, neuvoston päätöksellä 91/565/ETY (6) luotiin ohjelma, jolla pyritään edistämään energiatehokkuuden parantamista yhteisössä (SAVE-ohjelma), uusimpiin tarjolla oleviin kylmälaitemalleihin tehdyt energiatehokkuuden parantamistoimenpiteet eivät kohota tuotantokustannuksia kohtuuttomasti, ja lisäksi ne maksavat itsensä takaisin muutamassa vuodessa niiden ansiosta säästettävänä sähkönä; tämän lisäksi vältetään sähköntuotantoon liittyvät ulkoiset kustannukset, jotka aiheutuvat esimerkiksi hiilidioksidipäästöistä (CO2) ja muista saasteista, markkinapaineista ja tuotantoprosessien kehittymisestä "luonnollisesti" johtuva energiatehokkuuden kasvu, joka on arviolta noin 2 prosenttia vuodessa, edistää pyrkimyksiä ottaa käyttöön tiukempia energiankulutusta koskevia standardeja, direktiivi 92/75/ETY (7) (puitedirektiivi) ja komission direktiivi 94/2/EY (8) (direktiivin 92/75/ETY soveltamisdirektiivi), joissa säädetään laitteiden pakollisista merkinnöistä ja muista sähkönkulutusta koskevista tiedoista, auttavat kuluttajia paremmin tiedostamaan kotitalouksien kylmälaitteiden energiatehokkuuteen liittyvät kysymykset; tämä toimenpide kannustaa myös kilpailevia valmistajia tarjoamaan laitteita, joiden energiatehokkuus ylittää tässä direktiivissä annetut standardit; jotta kuluttajille annetuista tiedoista olisi todellista hyötyä ja jotta myytävien laitteiden keskimääräinen kokonaistehokkuus paranisi olennaisesti, tiedoissa on mainittava myös standardit, tällä direktiivillä pyritään poistamaan teknisiä esteitä kotitalouksien kylmälaitteiden energiatehokkuuden parantamisen tieltä, ja siinä on noudatettava teknistä yhdenmukaistamista ja standardointia koskevasta uudesta lähestymistavasta 7 päivänä toukokuuta 1985 annetussa julkilausumassa (9) luotua "uutta lähestymistapaa"; kyseisessä julkilausumassa nimenomaisesti rajataan lainsäädännön yhdenmukaistaminen olennaisiin vaatimuksiin, jotka määritellään direktiiveissä ja jotka markkinoille saatettujen tuotteiden on täytettävä, on tärkeää ottaa käyttöön tehokas täytäntöönpanojärjestelmä, jolla varmistetaan direktiivin moitteeton täytäntöönpano, taataan valmistajille tasapuoliset kilpailuedellytykset ja suojellaan kuluttajien oikeuksia, olisi otettava huomioon teknistä yhdenmukaistamista koskevissa direktiiveissä käytettävistä vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyistä tehty päätös 93/465/ETY (10), kansainvälisen kaupan etujen vuoksi olisi hyödynnettävä tarpeen mukaan kansainvälisiä standardeja; kylmälaitteiden sähkönkulutus määritellään kansainväliseen standardiin perustuvassa Euroopan standardointikomitean toukokuussa 1990 laatimassa standardissa EN 153, tämän direktiivin energiatehokkuusvaatimusten mukaisissa kotitalouksien kylmälaitteissa on niiden vapaan liikkuvuuden mahdollistamiseksi oltava CE-merkintä oheistietoineen, ja tämä direktiivi koskee ainoastaan elintarvikkeille tarkoitettuja kotitalouksien kylmälaitteita, jotka toimivat verkkovirralla, lukuun ottamatta erikoisvalmisteisia laitteita; kaupallisesti käytettävät kylmälaitteet ovat niin erilaisia, ettei niitä voi sen vuoksi sisällyttää tähän direktiiviin, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tätä direktiiviä sovelletaan uusiin, verkkosähköä käyttäviin kotitalouskäyttöön tarkoitettuihin jääkaappeihin, pakastekaappeihin ja pakastimiin sekä niiden yhdistelmiin, jäljempänä 'kylmälaitteet', jotka määritellään liitteessä I. Tätä direktiiviä ei sovelleta laitteisiin, jotka voivat käyttää muita virtalähteitä, erityisesti akkuja, ei myöskään absorptiomenetelmällä toimiviin kotitalouskäyttöön tarkoitettuihin kylmälaitteisiin eikä erikoisvalmisteisiin laitteisiin. 2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia kylmälaitteita voidaan saattaa yhteisön markkinoille vain siinä tapauksessa, että laitteen sähkönkulutus ei ylitä kyseessä olevalle laiteluokalle vahvistettua sähkönkulutuksen enimmäisarvoa, joka lasketaan liitteessä I määriteltyjen menettelyjen mukaisesti. 2. Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien kylmälaitteiden valmistajien, heidän valtuuttamiensa yhteisöön sijoittautuneiden edustajien tai laitteen yhteisön markkinoille saattamisesta vastaavan henkilön on varmistettava, että jokainen markkinoille saatettu laite täyttää 1 kohdassa tarkoitetun vaatimuksen. 3 artikla 1. Jäsenvaltiot eivät voi kieltää, rajoittaa tai estää tämän direktiivin kaikkien säännösten mukaisuutta osoittavalla CE-merkinnällä varustettujen kylmälaitteiden markkinoille saattamista alueellaan. 2. Kunnes toisin osoitetaan, jäsenvaltioiden on oletettava, että 5 artiklan mukaisesti CE-merkinnällä varustetut kylmälaitteet ovat kaikkien tämän direktiivin säännösten mukaisia. 3. a) Jos kylmälaitteet kuuluvat myös sellaisten muiden direktiivien soveltamisalaan, joissa käsitellään muita näkökohtia ja säädetään CE-merkinnästä, niiden oletetaan CE-merkinnän perusteella olevan myös näiden muiden direktiivien säännösten mukaiset, kunnes toisin osoitetaan. b) Jos kuitenkin yhdessä tai useammassa näistä direktiiveistä annetaan valmistajalle siirtymäkaudeksi mahdollisuus valita soveltamansa sääntely, CE-merkintä osoittaa ainoastaan valmistajan soveltamien direktiivien säännösten mukaisuutta. Kylmälaitteiden mukana olevissa asiakirjoissa, tiedoissa ja ohjeissa on tällaisessa tapauksessa mainittava kyseessä olevien direktiivien numerot siten kuin ne on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 4 artikla Vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt ja kylmälaitteiden CE-merkintää koskevat vaatimukset ovat liitteessä II. 5 artikla 1. Saatettaessa laitteita markkinoille niissä on oltava CE-merkintä. CE-merkintä koostuu kirjaimista 'CE'. Se on kuvattu liitteessä III, ja se on kiinnitettävä selvästi, näkyvästi ja pysyvästi kylmälaitteeseen ja tarvittaessa pakkaukseen. 2. On kiellettyä kiinnittää kylmälaitteisiin merkkejä, jotka voivat johtaa kolmansia osapuolia harhaan CE-merkinnän tarkoituksen tai typografisen esitystavan suhteen. Laitteisiin, niiden pakkauksiin, käyttöohjeisiin tai muihin asiakirjoihin voidaan kiinnittää muitakin merkintöjä, kuitenkin niin, että CE-merkintä on edelleen näkyvissä ja luettavissa. 6 artikla 1. Jos jäsenvaltio toteaa, että CE-merkintää on käytetty säännösten vastaisesti, yhteisöön sijoittautuneen valmistajan tai tämän valtuuttaman edustajan on muutettava tuote vaatimusten mukaisesti ja lopetettava säännösten vastainen käyttö jäsenvaltion edellyttämällä tavalla. Jollei valmistajasta tai tämän valtuuttamasta edustajasta kumpikaan ole sijoittautunut yhteisöön, tämä velvollisuus kuuluu kylmälaitteen yhteisön markkinoille saattamisesta vastaavalle henkilölle. 2. Jos tuote ei edelleenkään ole vaatimusten mukainen, jäsenvaltion on toteutettava 7 artiklaa soveltaen tarvittavat toimenpiteet laitteen markkinoille saattamisen rajoittamiseksi tai keiltämiseksi taikka sen vetämiseksi markkinoilta. 7 artikla 1. Kaikki tämän direktiivin mukaisesti tehdyt päätökset, joilla rajoitetaan kylmälaitteiden markkinnoille saattamista on perusteltava yksityiskohtaisesti. Asianomaiselle osapuolelle on välittömästi ilmoitettava päätöksestä ja samalla muutoksenhakumahdollisuuksista määräaikoineen kyseisen jäsenvaltion voimassa olevan lainsäändännön nojalla. 2. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viipymättä tällaisista toimenpiteistä ja perusteltava päätöksensä. Komissio ilmoittaa nämä tiedot muille jäsenvaltioille. 8 artikla Komissio arvioi saadut tulokset neljän vuoden kuluessa tämän direktiivin antamisesta verraten niitä ennakkoon odotettuihin tuloksiin. Komissio tutkii sen jälkeen yhdessä asianomaisten osapuolten kanssa, onko energiatehokkuuden parantamisen toiseen vaiheeseen siirtymiseksi tarpeen vahvistaa toinen sarja toimenpiteitä kotitalouskäyttöön tarkoitettujen kylmälaitteiden energiatehokkuuden parantamiseksi. Siinä tapauksessa, että ne katsotaan tarpeellisiksi, kyseisten energiatehokkuutta koskevien toimenpiteiden samoin kuin niiden voimaantulopäivän on perustuttava energiatehokkuustasoihin, jotka ovat taloudellisesti ja teknisesti perusteltuja ehdotuksentekohetkellä vallitsevissa olosuhteissa. Myös muut asianmukaisiksi katsotut toimenpiteet kotitalouskäyttöön tarkoitettujen kylmälaitteiden energiatehokkuuden parantamiseksi on otettava huomioon. 9 artikla 1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset yhden vuoden kuluessa tämän direktiivin antamisesta. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava niistä komissiolle. Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä kolmen vuoden kuluttua tämän direktiivin antamisesta. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle toimenpiteistä, jotka ne toteuttavat tämän direktiivin soveltamisalalla. 3. Jäsenvaltioiden on sallittava kolmen vuoden ajan tämän direktiivin antamisesta sellaisten kylmälaitteiden markkinoille saattaminen, jotka täyttävät niiden alueella tämän direktiivin antamishetkellä sovellettavat vaatimukset. 10 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 11 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty . . . Euroopan parlamentin puolesta Puhemies Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL N:o C 390, 31.12.1994, s. 30 (2) EYVL N:o C 155, 21.6.1995, s. 18 (3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 26 päivänä lokakuuta 1995 (EYVL N:o C 308, 20.11.1995), neuvoston yhteinen kanta annettu 11 päivänä maaliskuuta 1996 (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja Euroopan parlamentin päätös tehty . . . (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (4) EYVL N:o C 20, 22.1.1985, s. 1 (5) EYVL N:o L 157, 9.6.1989, s. 32 (6) EYVL N:o L 307, 8.11.1991, s. 34 (7) EYVL N:o L 297, 13.10.1992, s. 16 (8) EYVL N:o L 45, 17.2.1994, s. 1 (9) EYVL N:o C 136, 4.6.1985, s. 1 (10) EYVL N:o L 220, 30.8.1993, s. 23 LIITE I Suurimman sallitun sähkönkulutuksen laskemistapa tietylle kylmälaitetyypille sekä vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenettely Kylmälaitteen sähkönkulutus (joka voidaan ilmaista kilowattitunteina vuorokaudessa) riippuu laiteluokasta (esimerkiksi jääkaappi, jossa on yhden tähden pakasteosasto *, säiliöpakastin jne.), sen tilavuudesta ja sen rakenteen energiatehokkuudesta (eristyksen paksuudesta tai kompressorin tehokkuudesta) sekä laitteen ulko- ja sisälämpötilan välisestä erosta. Energiatehokkuutta koskevissa standardeissa on sen vuoksi otettava huomioon tärkeimmät sisäiset tekijät, jotka vaikuttavat sähkönkulutukseen (eli laitteen luokka ja tilavuus). Tämän vuoksi suurin sallittu sähkönkulutus tietylle kylmälaitetyypille määritellään laitteen tilavuudesta riippuvalla lineaarisella yhtälöllä, siten että kullekin laiteluokalle on määritelty omat yhtälönsä. Tietyn laitetyypin suurimman sallitun sähkönkulutuksen laskeminen on aloitettava luokittelemalla laite johonkin seuraavassa luettelossa olevista luokista: >TAULUKON PAIKKA> Koska kylmälaitteissa on lämpötilaltaan toisistaan poikkeavia osastoja (mikä vaikuttaa selvästi sähkönkulutukseen), suurin sallittu sähkönkulutus määritellään todellisuudessa sovelletun tilavuuden mukaan eli eri osastojen tilavuuksien painotetun summan mukaan. Tämän direktiivin soveltamiseksi laitteen sovellettu tilavuus (Vadj) lasketaan seuraavalla kaavalla: Vadj = Ó Vc × Wc × Fc × Cc Wc = >NUM>(25 - Tc)/ >DEN>20 jossa Tc on kunkin osaston nimellislämpötila (C°). Vc on laitteessa olevan tietyn osastotyypin käyttötilavuus, ja Fc on kerroin, jonka arvo on 1,2 automaattisulatteisille osastoille ja 1 muille osastoille. Cc = 1normaaleihin (N) ja normaalia kylmempiin (SN) ilmastotyyppeihin kuuluville kylmälaitteille Cc = Xc subtrooppiseen (ST) ilmastotyyppin kuuluville kylmälaitteille Cc = Yc trooppiseen ilmastotyyppiin (T) kuuluville kylmälaitteille Painotuskertoimet Xc ja Yc eri osastotyypeille ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> Sovellettu tilavuus ja käyttötilavuus ilmaistaan litroina. Suurin sallittu sähkönkulutus (Emax, joka ilmaistaan kilowattitunteina/24 h kahden desimaalin tarkkuudella) laitetyypille, jonka sovellettu tilavuus on Vadj, lasketaan seuraavilla yhtälöillä kullekin laiteluokalle: >TAULUKON PAIKKA> Niiden jääkkaappi-pakastimien, joissa on enemmän kuin kaksi ovea, ja muiden tässä mainitsemattomien laitteiden suurin sallittu sähkönkulutus (Emax) määritetään lämpötilaltaan alhaisimman osaston lämpötilan ja tähtiluokituksen perusteella, seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> Testausmenetelmät, joilla tarkastetaan, onko laite tämän direktiivin sähkönkulutusvaatimusten mukainen Jos tarkastettavan kylmälaitteen sähkönkulutus on enintään Emax (edellä määritelty luokkakohtainen suurin sallittu sähkönkulutus) korotettuna 15 prosentilla, kyseinen laite varmennetaan tämän direktiivin sähkönkulutusvaatimusten mukaiseksi. Jos kulutus on suurempi kuin Emax korotettuna 15 prosentilla, on mitattava kolmen muun laitteen kulutus. Jos näiden kolmen laitteen kulutusten aritmeettinen keskiarvo on enintään Emax korotettuna 10 prosentilla, laite varmennetaan mainittujen vaatimusten mukaiseksi. Jos aritmeettinen keskiarvo on suurempi kuin Emax korotettuna 10 prosentilla, laitteen ei katsota täyttävän kyseisiä vaatimuksia. Määritelmät Tässä liitteessä käytetyt määritelmät vastaavat Euroopan standardointikomitean toukokuussa 1990 laatimaa eurooppalaista standardia EN 153. LIITE II Vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt (moduuli A) 1. Tässä moduulissa kuvataan menettelyä, jolla 2 kohdassa esitetyt vaatimukset täyttävä valmistaja tai tämän valtuuttama yhteisöön sijoittautunut edustaja varmistaa ja vakuuttaa, että kylmälaite on tämän direktiivin vaatimusten mukainen. Valmistajan on kiinnitettävä CE-merkintä kaikkiin valmistamiinsa kylmälaitteisiin ja laadittava kirjallinen vaatimustenmukaisuusvakuutus. 2. Valmistajan on laadittava 3 kohdassa kuvatut tekniset asiakirjat, ja valmistajan tai tämän valtuuttaman yhteisöön sijoittautuneen edustajan on säilytettävä niitä siten, että ne ovat asianomaisten kansallisten viranomaisten saatavilla tarkastusta varten vähintään 3 vuotta laitteen viimeisimmästä valmistuspäivämäärästä. Jos sekä valmistaja että tämän valtuuttama edustaja ovat sijoittautuneet yhteisön ulkopuolelle, kylmälaitteen yhteisön markkinoille saattaneen henkilön on vastattava teknisten asiakirjojen saatavuudesta. 3. Teknisten asiakirjojen avulla on voitava arvioida, onko kylmälaite tämän direktiivin vaatimusten mukainen. Niissä on annettava kylmälaitteen rakenne-, valmistus- ja toimintatiedot ja seuraavat tiedot siltä osin kuin arvioinnin kannalta on tarpeen: (i) valmistajan nimi ja osoite, (ii) mallin yleiskuvaus, josta se voidaan yksiselitteisesti tunnistaa, (iii) tiedot, tarvittaessa piirustuksineen, mallin tärkeimmistä rakenneominaisuuksista, etenkin niistä seikoista, jotka vaikuttavat merkittävästi sen sähkönkulutukseen, kuten mitoista, tilavuudesta/tilavuuksista, kompressorin ominaisuuksista, erikoispiirteistä jne., (iv) käyttöohjet, jos sellaiset on, (v) tulokset 5 kohdan mukaisesti tehdyistä sähkönkulutusmittausista, (vi) yksityiskohtaiset tiedot, joista ilmenee, että nämä mittaukset ovat liitteessä I asetettujen energiankulutusta koskevien vaatimusten mukaiset. 4. Muuta yhteisön sääntelyä soveltaen laadittuja teknisiä asiakirjoja voidaan käyttää, jos ne täyttävät tässä liitteessä esitetyt vaatimukset. 5. Kylmälaitteiden valmistajat ovat velvollisia määrittämään kunkin tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvan kylmälaitteen sähkönkulutuksen standardissa EN 153 esitettyjen menettelyjen mukaisesti sekä vahvistamaan, että laite on 2 artiklan vaatimusten mukainen. 6. Valmistajan tai tämän valtuutetun edustajan on liitettävä teknisiin asiakirjoihin jäljennös vaatimustenmukaisuusvakuutuksesta. 7. Valmistajan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta valmistusprosessilla voidaan varmistaa, että valmistetut kylmälaitteet ovat 2 kohdassa tarkoitettujen teknisten asiakirjojen ja direktiivin niihin sovellettavien vaatimusten mukaisia. LIITE III CE-vaatimustenmukaisuusmerkintä Vaatimustenmukaisuusmerkintä koostuu kirjaimista "CE" seuraavalla tavalla esitettyinä: >VIITTAUS KAAVIOON> Jos merkintää pienennetään tai suurennetaan, edellä esitetyn asteikon mukaiset suhteet on säilytettävä. CE-merkinnän eri osien on oltava jokseenkin saman korkuiset ja vähintään 5 mm:n korkuiset. NEUVOSTON PERUSTELUT I. JOHDANTO 1. Komissio antoi neuvostolle 18 päivänä tammikuuta 1995 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 a artiklaan perustuvan ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kotitalouksien sähkökäyttöisten jääkaappien, pakastimien ja näiden yhdistelmien energiatehokkuusvaatimuksista. 2. Euroopan parlamentti antoi ensimmäisessä käsittelyssä lausuntonsa 26 päivänä lokakuuta 1995. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 27 päivänä huhtikuuta 1995. Komissio antoi 8 päivänä joulukuuta 1995 neuvostolle muutetun ehdotuksen. 3. Neuvosto vahvisti 11 päivänä maaliskuuta 1996 pidetyssä istunnossaan yhteisen kantansa perustamissopimuksen 189 b artiklan mukaisesti. II. TAVOITE 4. Direktiiviehdotuksen tarkoituksena on laatia kotitalouksien kylmäsäilytyslaitteiden energiatehokkuuden vähimmäisstandardit ja siten edistää hiilidioksidipäästöjen vähentämispyrkimyksiä. Tämä ehdotus kuuluu SAVE-ohjelman piiriin. III. YHTEISEN KANNAN ERITTELY 5. Neuvosto hyväksyi suurimman osan Euroopan parlamentin ehdottamista tarkistuksista, jotka oli otettu huomioon komission muutetussa ehdotuksessa. Neuvosto otti huomioon seuraavat tarkistukset joko kirjaimellisesti tai niiden sisällön osalta: - tarkistus 2 Neuvosto otti huomioon Euroopan parlamentin ehdottaman tarkistuksen sen sisällön osalta. - tarkistus 3 Neuvosto otti kirjaimellisesti huomioon Euroopan parlamentin ehdottaman tarkistuksen. - tarkistus 4 Neuvosto otti kirjaimellisesti huomioon Euroopan parlamentin ehdottaman tarkistuksen. 6. Neuvosto hyväksyi seuraavan tarkistuksen, jota ei ollut otettu huomioon komission muutetussa ehdotuksessa: - tarkistus 5 Ottaen huomioon Euroopan parlamentin tarkistuksen neuvosto poisti 3 artiklan 3 kohdan tekstin. Neuvosto lisäsi sen sijaan suojalausekkeen sellaisena kuin se esitetään 7 päivänä toukokuuta 1985 annetussa neuvoston päätöslauselmassa (1) vahvistetussa "uudessa lähestymistavassa". 7. Neuvosto ei hyväksynyt seuraavaa tarkistusta, joka oli otettu huomioon komission muutetussa ehdotuksessa: - tarkistus 10 Neuvosto ei hyväksynyt kyseistä Euroopan parlamentin tarkistusta, koska se katsoi, että yhteisessä kannassa mainittu (3 vuoden) siirtymäkausi ennen direktiivin soveltamista on jäsenvaltioille välttämätön. 8. Ottaen huomioon komission muutetun ehdotuksen neuvosto ei hyväksynyt tarkistuksia 1, 6, 7, 8, 9, 12, 13 ja 14. 9. Ottaen huomioon Euroopan parlamentin kannan neuvosto katsoo tarkistuksen 11 osalta, että komission muutetussa ehdotuksessa tehdyillä teknisiä kertoimia koskevilla muutoksilla, jotka merkitsevät huomattavaa parannusta kylmäsäilytyslaitteiden energiatehokkuuteen verrattuna komission alkuperäiseen ehdotukseen, voitaisiin ottaa huomioon Euroopan parlamentin asiaa koskevat tavoitteet. Lisäksi neuvosto katsoo, että painotuskerrointen käyttöönotolle ilmastotyypiltään subtrooppiseen ja trooppiseen ilmastotyyppiin kuuluvia kylmäsäilytyslaitteita varten on tekniset perusteet ja ettei siitä aiheudu kilpailun vääristymiä. (1) EYVL N:o C 136, 4.6.1985, s. 1