ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.5.1

Loput vuosittain käytettävissä olevista määrärahoista jaetaan jäsenvaltioiden kesken seuraavasti: 35 prosenttia määrärahoista suhteutettuna niiden henkilöiden määrään, joilla on kolmen edeltävän vuoden aikana ollut pakolaisasema, joiden on uudelleensijoittamisohjelman perusteella todettu olevan kansainvälisen suojelun tarpeessa tai jotka saavat toissijaista suojelua, ja 65 prosenttia määrärahoista suhteutettuna kolmen edeltävän vuoden aikana turvapaikkaa hakeneiden tai tilapäistä suojelua saaneiden henkilöiden määrään. Osa vuosittain myönnettävästä rahoituksesta voidaan käyttää teknisen ja hallinnollisen tuen menoihin. Rahastosta myönnetään rahoitusta avustuksina, joita ei tarvitse maksaa takaisin. Jos kuitenkin todetaan, että varoja on käytetty väärin, ne on palautettava, ja maksettaviin määriin lisätään Euroopan keskuspankin soveltaman korkokannan mukainen viivästyskorko korotettuna 3,5 prosenttiyksiköllä. Voidakseen saada ohjelmakauden alussa maksettua summaa seuraavat yhteisrahoituserät jäsenvaltioiden on toimitettava täytäntöönpanoa koskeva kertomus sekä vastuuviranomaisesta toiminnallisesti riippumattoman yksikön varmentamat menoilmoitukset.
C 80/46 FI 30.3.2004 Euroopan unionin virallinen lehti
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea lausunto aiheesta ”Ehdotus Neuvoston asetus humala-alan
yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 1696/71 muuttamisesta”
(KOM(2003) 562 lopullinen – 2003/0216 CNS)
(2004/C 80/13)
Neuvosto päätti 7. lokakuuta 2003 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 37 artiklan 2 kohdan
kolmannen alakohdan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitustaehdotuksesta.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean työvaliokunta päätti 28. lokakuuta 2003 antaa asian valmistelun
”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaoston tehtäväksi.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea nimesi 10. ja 11. joulukuuta 2003 pitämässään 404. täysistunnossa
(joulukuun 11. päivän kokouksessa) asian kiireellisyyden vuoksi yleisesittelijäksi Adalbert Kienlen jahyväksyi seuraavan lausunnon yksimielisesti.
1. Johdanto
1.1. Humalaa viljellään nykyisin kahdeksassa Euroopan
unionin jäsenvaltiossa, ja sen viljely on perinteisesti voimak-
kaasti vientiin ja maailmanmarkkinoille suuntautunut tuotan-
toala. Humalan kokonaisviljelyala on noin 22 700 hehtaaria,joilla tuotetaan noin 35 000 tonnia humalan tähkiä.
1.2. Koko maailman humalatuotannosta (92 000 tonnia)
tuotetaan siis Euroopan unionissa lähes 40 prosenttia. Muitamerkittäviä humalan tuottajia ovat Yhdysvallat, Kiina ja Tšekki.
2. Komission asiakirjan pääsisältö
2.1. Komissio ehdottaa sekä humala-alan yhteistä markki-
najärjestelyä että erityistoimenpiteitä (viljelyalojen kesannoin-tia tai lopullista raivausta) koskevien säännösten soveltamisen
jatkamista satovuonna 2004. Lisäksi komissio ilmoittaa aiko-
muksestaan esittää kaikkia yhteisen markkinajärjestelyn sään-nöksiä koskevan arviointikertomuksen sekä asetusehdotuksia,
Bryssel 11. joulukuuta 2003.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean
puheenjohtaja
Roger BRIESCHjoihin sisältyy humala-alaa koskevia uudistusehdotuksia, joi-
den on tarkoitus tulla voimaan vuodesta 2005 alkaen.
3. Yleistä
3.1. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea suhtautuu myön-
teisesti komission 25. syyskuuta 2003 hyväksymään ehdotuk-
seen humala-alan yhteisen markkinajärjestelyn ja erityistoi-
menpiteiden jatkamisesta satovuonna 2004.
4. Muita huomioita
4.1. Komissio julkaisi 30. syyskuuta 2003 humala-alan
markkinajärjestelyä ja suuntaviivoja koskevan arviointikerto-
muksensa. Kertomuksessaan komissio arvioi voimassa olevaa
humala-alan yhteistä markkinajärjestelyä myönteisesti. Euroo-pan talous- ja sosiaalikomitea katsoo, että tämä tukee komitean
aikaisempia lausuntoja. ETSK edellyttää, että 26. kesäkuuta
2003 Luxemburgissa päätetyn maatalousuudistuksen mukai-sesti humala-alan yhteisen markkinajärjestelyn uudistus perus-
tuu ensisijaisesti osittaiseen tukien eriyttämiseen tuotannosta.
Tuet tulisi kuitenkin säilyttää, ja tuottajaryhmittymiin tulisikiinnittää erityistä huomiota.
2.2.4

Samalla on otettava huomioon, että ympäristömerkkijärjestelmä on suhteellisen uusi käytäntö, ja se on voimassa pääasiassa OECD-maissa. (4) Asiaa työstetään myös Maailman kauppajärjestössä. Kansainvälinen standardisoimisjärjestö ISO on laatinut omat metodologiset ja käsitteelliset kriteerinsä ympäristön laadun hallinnoinnista ISO 14000 -normisarjan avulla. Komission on kaikin tavoin pyrittävä sovittamaan hyväksymänsä normit nykyisiin kansainvälisiin suuntaviivoihin ja normeihin.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston direktiivi direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta mahdollisuuden antaa jäsenvaltioille lupa soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa tiettyihin erityisen työvaltaisiin palveluihin jatkamiseksi" (KOM(2002) 525 lopullinen – 2002/0230 CNS)



Virallinen lehti nro C 061 , 14/03/2003 s. 0193 - 0193



Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston direktiivi direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta mahdollisuuden antaa jäsenvaltioille lupa soveltaa alennettua arvonlisäverokantaa tiettyihin erityisen työvaltaisiin palveluihin jatkamiseksi" (KOM(2002) 525 lopullinen - 2002/0230 CNS) (2003/C 61/32) Neuvosto päätti 7. lokakuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian kiireellisestä luonteesta johtuen Euroopan talous- ja sosiaalikomitea nimesi 23. ja 24. lokakuuta 2002 pitämässään 394. täysistunnossa (lokakuun 24. päivän kokouksessa) yleisesittelijäksi Arthur Ladrillen ja hyväksyi seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 68 ääntä puolesta ja 2 vastaan. 1. Komitea kannattaa komission ehdottamaa direktiiviä, jolla on tarkoitus jatkaa vuodella sen luvan voimassaoloa, jonka perusteella jäsenvaltiot voivat soveltaa tiettyihin erityisen työvaltaisiin palveluihin alennettua arvonlisäverokantaa. Pidennys koskee alennetun alv-kannan jo käyttöön ottaneita jäsenvaltioita. 2. Komitea toistaa 26. toukokuuta 1999 antamassaan lausunnossa(1) esittämänsä näkemyksen siitä, että direktiivillä 1999/85/EY(2) kuudennen alv-direktiivin 77/388/ETY(3) muuttamisesta säädetyn toimenpiteen avulla voidaan luoda työpaikkoja ja myös torjua pimeää työtä entistä tehokkaammin. 3. Komitea kehottaa jäsenvaltioita laatimaan hyvissä ajoin arviointikertomuksensa alennetun arvonlisäverokannan soveltamisesta, jotta Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tehdä lopullisen päätöksen erityisen työvaltaisiin palveluihin sovellettavasta alv-kannasta. Bryssel, 24. lokakuuta 2002. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Roger Briesch (1) EYVL C 209, 22.7.1999, s. 20. (2) EYVL L 277, 28.10.1999, s. 34. (3) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 308/1

EUROOPAN KESKUSPANKIN SUOSITUS,

annettu 14 päivänä joulukuuta 2009,

Euroopan unionin neuvostolle Central Bank and Financial Services Authority of Irelandin ulkopuolisista tilintarkastajista

(EKP/2009/26)

2009/C 308/01

EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja kansallisten keskuspankkien tilit.

(2) Central Bank and Financial Services Authority of Irelandin nykyisten ulkopuolisten tilintarkastajien toimikausi päättyi tilikauden 2008 tilintarkastuksen jälkeen. Sen vuoksi on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat tilikaudesta 2009 alkaen.

(3) Central Bank and Financial Services Authority of Ireland on valinnut Deloitte & Touchen ulkopuolisiksi tilintarkastajikseen tilikausiksi 2009–2011.

SUOSITTELEE

että Deloitte & Touche nimitetään Central Bank and Financial Services Authority of Irelandin ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi tilikausiksi 2009–2011.
FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 31.10.2000 L 278/39
OIKAISUJA
Oikaistaan Euroopan keskuspankin suositus EKP/2000/10, annettu 5 päivänä lokakuuta 2000, kansallisten keskus-
pankkien ulkopuolisista tilintarkastajista
(Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 259, 13. lokakuuta 2000)
Sivulla 65, johdanto-osan 2 kappaleessa:
korvataan: ”…perustamissopimuksen 109 j artiklan 4 kohdan mukaisesti neuvoston päätöksen 98/317/EY(2)…”
seuraavasti: ”…perustamissopimuksen 109 j artiklan 4 kohdan mukaisesti 3 päivänä toukokuuta 1998 tehdyn neuvoston
päätöksen 98/317/EY(2)…”.
EKP:n Suositus Neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan keskuspankin pääoman korottamisen rajojen ja ehtojen asettamisesta (EKP/1998/11)



Virallinen lehti nro C 411 , 31/12/1998 s. 0010 - 0010



EKP:n SUOSITUS Neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan keskuspankin pääoman korottamisen rajojen ja ehtojen asettamisesta (EKP/1998/11) (98/C 411/07) (Euroopan keskuspankin 3. marraskuuta 1998 antama) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä "perussääntö") ja erityisesti sen 28.1 artiklan, Euroopan keskuspankin (EKP) suosituksen, Euroopan parlamentin lausunnon ja komission lausunnon sekä noudattaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen (jäljempänä "sopimus") 106 artiklan 6 kohdassa ja perussäännön 42 artiklassa määrättyä menettelyä ottaa huomioon, että perussäännön 28.1 ja 28.2 artiklassa edellytetään, että kansalliset keskuspankit toimittavat EKP:lle sen aloittaessa toimintansa 5 miljardia euroa pääomaksi; perussäännön 28.1 artiklassa edellytetään, että neuvosto määrää, missä rajoissa ja millaisin ehdoin EKP voi lisätä pääomaansa mainitussa artiklassa määrätyn rajan yli ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla EKP:n pääoman korottaminen EKP:n neuvosto voi korottaa EKP:n pääomaa perussäännön 28.1 artiklan ensimmäisessä virkkeessä mainitun määrän yli enintään 5 miljardilla eurolla. 2 artikla Loppusäännös Tämä asetus tulee voimaan 1. tammikuuta 1999. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
5.3.

EKP suhtautuu myönteisesti myös siihen, että rahanpesun selvittelykeskusten kokoonpanossa rahanpesuntorjuntaviranomaisen hallintoneuvostoon kuuluvat myös Euroopan petostentorjuntavirasto, Europol, Eurojust ja Euroopan syyttäjänvirasto ja että rahanpesuntorjuntaviranomaista koskevassa asetuksessa edellytetään, että rahanpesuntorjuntaviranomainen tekee yhteistyötä näiden unionin elinten kanssa ( 60 ) . Rahanpesun selvittelykeskusten ja sellaisten unionin elinten, joilla on rikosoikeudellisia valtuuksia, välinen tehostettu yhteistyö, joka rahanpesuntorjuntaviranomaisella on tarkoitus saada aikaan, on tärkeä edistysaskel erityisesti järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa. Niiltä osin kuin EKP suosittaa ehdotettua asetusta muutettavaksi, tarkat muutosehdotukset perusteluineen on esitetty teknisessä työasiakirjassa, johon on liitetty selvitys. Tekninen työasiakirja on luettavissa englanninkielisenä EUR-Lex-verkkosivustolla.
2.1

Ehdotetun asetuksen mukaisena yleissääntönä on, että saatavien siirroista kolmansille osapuolille aiheutuviin vaikutuksiin on sovellettava siirtäjän ”asuinpaikan” maan lakia. EKP huomauttaa, että asetuksen (EY) N:o 593/2008 14 artiklassa viitataan tiettyjen seikkojen osalta siirtosopimukseen sovellettavaan lakiin ja muiden seikkojen osalta siirrettyyn saatavaan sovellettavaan lakiin. Ehdotetun asetuksen mukaisena yleissääntönä on kolmas oikeusjärjestys eli siirtäjän asuinpaikan oikeusjärjestys. Vaikka ehdotettu sääntö on oikeudellisesti mahdollinen, se on ongelmallinen erityisesti niissä tilanteissa, joissa lainasaatavia käytetään direktiivin 2002/47/EY 1 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitettuna rahoitusvakuutena. Tämä johtuu siitä, että viittaus kolmannen lainkäyttövallan lainsäädäntöön lisää oikeudellista due diligence -rasitetta vakuuden vastaanottajille, jos lainasaatavia eli pankkilainoja annetaan vakuudeksi maasta toiseen.
1.2

Laadullisten mukautusten menetelmiä koskevien tuotekohtaisten vaatimusten kehittäminen enteilee tärkeitä parannuksia. EKP kannattaa ehdotetussa asetuksessa omaksuttua lähestymistapaa, jonka mukaan laadullisia mukautuksia koskevat vaatimukset määritellään tapauskohtaisesti ja vaihtoehtoiset menetelmät luokitellaan niiden soveltuvuuden mukaan. Tällaiset vaatimukset voivat kuitenkin edelleen johtaa siihen, että yhdenmukaistettuja kuluttajahintaindeksejä koskevissa käytännöissä esiintyy kansallisia eroja, joten perimmäisenä tavoitteena tulisi pitää laadullisia mukautuksia koskevien menettelyjen täydellistä yhtenäistämistä. Yhteisten ja tehokkaiden vaatimusten käyttöönottaminen on olennaisen tärkeää, minkä vuoksi EKP myös suosittelee painokkaasti, että ehdotetun asetuksen täytäntöönpanon lisäksi jäsenvaltiot raportoivat asetuksen täytäntöönpanon edistymisestä säännöllisesti ja Euroopan komissio seuraa tarkasti asetuksen noudattamista. Tämän seurannan tavoitteena on kannustaa jäsenvaltioita soveltamaan laadullisissa mukautuksissa A-menetelmiä tehokkaalla tavalla, sillä se on paras keino parantaa YKHI:en tarkkuutta ja vertailukelpoisuutta jäsenvaltioiden kesken. Siinä tapauksessa, että nämä toimet osoittautuvat riittämättömiksi vaaditun vertailukelpoisuusasteen saavuttamiseksi, EKP pitäisi myönteisenä sellaisten ehdotetun asetuksen 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen toimien käyttöönottoa, joiden avulla laadullisia mukautuksia koskevat tuotekohtaiset vaatimukset tulevat oikeudellisesti velvoittaviksi.
2.5

Viidenneksi luettelo Euroopan elintärkeistä infrastruktuureista on direktiiviehdotuksen mukaan hyväksyttävä direktiiviehdotuksessa käyttöön otetulla komiteamenettelyllä (5). Kaikki EEI:t kattava luettelo hyväksyttäisiin siis ennen kuin luetteloitujen EEI:den suojelemiseksi laadittuja turvallisuusratkaisuja sisältävät turvallisuussuunnitelmat on laadittu tai otettu käyttöön, koska ylläpitäjillä on nimeämisen jälkeen vuosi aikaa laatia turvallisuussuunnitelma. Tässä yhteydessä maksujärjestelmiä sekä arvopapereiden selvitys- ja toimitusinfrastruktuureja ja -järjestelmiä ei pitäisi vetää julkisuuteen. Koska direktiivin tarkoituksena on myös varautua erityisesti rahoitusmarkkinoihin vaikuttaviin uhkiin, ei olisi järkevää tuoda julkisuuteen luetteloa elintärkeistä infrastruktuureista, jotka vaikuttavat merkittävästi rahoitusmarkkinoiden sujuvaan toimintaan. Yksikään maa ei nykyisin toisi julkisuuteen tällaista luetteloa samanlaisten näkökohtien perusteella. Sen vuoksi EKP suosittaa voimakkaasti EEI:tä koskevan luettelon pitämistä luottamuksellisena.
Euroopan keskuspankin neuvoston lausunto, annettu 1 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan unionin neuvoston suosituksesta, joka koskee Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenen nimittämistä (CON/2004/11)



Virallinen lehti nro C 087 , 07/04/2004 s. 0037 - 0037



Euroopan keskuspankin neuvoston lausunto, annettu 1 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan unionin neuvoston suosituksesta, joka koskee Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenen nimittämistä (CON/2004/11) (2004/C 87/11) 1. Euroopan keskuspankin (EKP) neuvosto vastaanotti Euroopan unionin neuvoston 30.3.2004 päivätyssä kirjeessä pyynnön antaa lausunto 30 päivänä maaliskuuta 2004 päivätystä neuvoston suosituksesta 2004/296/EY, joka koskee Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenen nimittämistä(1). 2. Edellä mainittu suositus annetaan euron käyttöönottaneiden jäsenvaltioiden tai niiden hallitusten päämiehille sen jälkeen kun EKP:n neuvostoa ja Euroopan parlamenttia on kuultu asiassa, ja siinä suositellaan José Manuel González-Páramon nimittämistä EKP:n johtokunnan jäseneksi kahdeksan vuoden toimikaudeksi 1.6.2004 alkaen. 3. EKP:n neuvosto toteaa, että esitetty ehdokas on henkilö, jolla on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 112 artiklan 2 kohdan b alakohdassa edellytetty arvostettu asema ja ammattikokemus rahatalouden tai pankkitoiminnan alalla. 4. EKP:n neuvosto ei vastusta neuvoston suositusta nimittää esitetty ehdokas EKP:n johtokunnan jäseneksi. 5. EKP:n neuvosto on antanut tämän lausunnon perustamissopimuksen 112 artiklan 2 kohdan b alakohdan sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön 11.2 ja 43.3 artiklan mukaisesti. Annettu Frankfurt am Mainissa 1 päivänä huhtikuuta 2004. EKP:n neuvoston puolesta Jean-Claude Trichet EKP:n puheenjohtaja (1) EUVL L 97, 1.4.2004, s. 65.
II –

Toimiva johto vastaa SEUT:n 310–325 artiklan ja kahdeksanteen, yhdeksänteen ja kymmenenteen EKR:oon sovellettavien varainhoitoasetusten mukaisesti EKR:jen tilinpäätöksen laatimisesta ja esittämisestä kansainvälisesti hyväksyttyjen julkisen sektorin tilinpäätösstandardien (2) pohjalta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta. Tähän velvollisuuteen kuuluu suunnitella, ottaa käyttöön ja ylläpitää sisäisen valvonnan järjestelmä, jonka pohjalta on mahdollista laatia ja esittää tilinpäätös, jossa ei ole petoksesta tai virheestä johtuvaa olennaista virheellisyyttä. Toimivan johdon vastuulla on lisäksi varmistaa, että tilinpäätöksissä tarkoitetut toiminnot, rahoitustoimet ja tiedot ovat niitä velvoittavien normien mukaisia. Komissio on viime kädessä vastuussa EKR:jen tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (SEUT, 317 artikla).
XI.

Tilintarkastustuomioistuin toteaa, että muilla aloilla maksuihin liittyi olennaisessa määrin virheitä ja että komission, jäsenvaltioiden ja muiden edunsaajavaltioiden on panostettava entistä enemmän asianmukaisten valvontajärjestelmien toteuttamiseen, jotta asianomaiset riskit saadaan paremmin hallintaan. Kyseiset alat ovat yhteinen maatalouspolitiikka, rakennetoimet, sisäiset politiikat ja ulkoiset toimet. a) YMP-menojen osalta tilintarkastustuomioistuin sai näyttöä siitä, että sellaisiin menoihin, jotka eivät kuulu yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän piiriin, liittyy suurempi riski, koska valvontajärjestelmät eivät ole yhtä tehokkaita. Tilanne on sama myös siinä tapauksessa, että kyseistä järjestelmää ei sovelleta asianmukaisesti tai että sitä on vasta alettu soveltaa. Lisäksi todettiin, että riippumaton elin on varmentanut ja validoinut yhdennetyn hallinta- ja valvontajärjestelmän tarkastusten tulokset riittämättömällä tavalla ja että se ei yleensä tarkasta EU-tukihakemuksia paikan päällä. Tilien tarkastamis- ja hyväksymisjärjestelmien ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän ulkopuolelle jäävän YMP-tuen maksun suorittamisen jälkeen toimitettavien tarkastusten perusteella ei saada kohtuullista varmuutta yhteisön lainsäädännön noudattamisesta. Tilintarkastustuomioistuin totesi, että kaiken kaikkiaan YMP-menoihin liittyi edelleen olennaisessa määrin virheitä. b) Rakennetoimien kohdalla tilintarkastustuomioistuin havaitsi jälleen, että komission valvonta ei ole niin vaikuttavaa, että sen avulla pienennettäisiin riskiä, joka liittyy siihen, että jäsenvaltioiden vastuulle annettujen tarkastusten avulla ei pystytä estämään liian suurina ilmoitettujen tai tukeen oikeuttamattomien menojen korvaamista. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että kummallakin ohjelmakaudella (1994—1999 ja 2000—2006) menoihin liittyi olennaisia säännönvastaisuuksia. Joitakin kauden 1994—1999 ohjelmia päätettiin ilman asianmukaista perustaa. c) Sisäisten politiikkojen alalla on tapahtunut edistystä, mutta siitä huolimatta tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa kävi ilmi puutteita valvontajärjestelmissä, minkä seurauksena virheiden esiintyvyys edunsaajille suoritetuissa maksuissa oli olennainen. Virheet johtuivat pääasiassa siitä, että menojen korvaamisjärjestelmät ovat monimutkaisia ja eri ohjelmia koskevat menettelyt ja ohjeet epäselviä. d) Ulkoisten toimien osalta komission valvontajärjestelmiin kohdistuvien parannusten vaikutus ei vielä näy täytäntöönpanosta vastaavien elinten tasolla, jolla esiintyy yhä olennainen määrä virheitä, jotka johtuvat siitä, että kyseisten elinten valvontaan ja tarkastamiseen ei sovelleta kattavaa lähestymistapaa.
Erityiskertomus nro 1/2009 MEDA-ohjelmaan ja aiempiin pöytäkirjoihin liittyvä pankkitoiminta Välimeren alueella



Virallinen lehti nro C 091 , 21/04/2009 s. 0007 - 0007



Erityiskertomus nro 1/2009 "MEDA-ohjelmaan ja aiempiin pöytäkirjoihin liittyvä pankkitoiminta Välimeren alueella" 2009/C 91/03 Euroopan tilintarkastustuomioistuin tiedottaa, että sen laatima erityiskertomus nro 1/2009 "MEDA-ohjelmaan ja aiempiin pöytäkirjoihin liittyvä pankkitoiminta Välimeren alueella" on juuri julkaistu. Kertomus on luettavissa ja ladattavissa Euroopan tilintarkastustuomioistuimen internet-sivustolla: www.eca.europa.eu Kertomus on saatavilla maksutta paperiversiona ja CD-ROM-levynä. Ne voi pyytää tilintarkastus-tuomioistuimelta osoitteesta: Cour des comptes européennes Unité "Communication et Rapports" 12 rue Alcide De Gasperi 1615 Luxembourg LUXEMBOURG Puh. +352 4398-1 Sähköposti: euraud@eca.europa.eu Kertomuksen saa myös täyttämällä sähköisen tilauslomakkeen EU-Bookshop-sivustolla. --------------------------------------------------
III

STT-järjestelmä on osoittautunut onnistuneeksi: tästä on osoituksena sitovien tariffitietojen määrän vuotuinen kasvu. Komissio ja jäsenvaltiot pyrkivät jatkuvasti kehittämään järjestelmää. a) Niin kauan kuin luokitteluun liittyvä tapaus on tullikoodeksikomitean käsiteltävänä, jäsenvaltioiden on hallinnollisten suuntaviivojen mukaan pidättäydyttävä antamasta kyseisille tavaroille muita STT-tariffiluokituksia. Tapausten pitkä käsittelyaika komiteassa johtuu komiteapäätökseen liittyvistä menettelyistä (neuvoston päätös 1999/468/EY, tehty 28 päivänä kesäkuuta 1999 (EYVL L 184, 17.7.1999). b) Komissio käsittelee kaikki tapaukset, joissa perinteisiä omia varoja on jäänyt saamatta väärän STT-luokituksen takia. Tapaukset tulevat komission tietoon sen omien tarkastusten, tutkimusten ja asiakirjatarkastusten kautta. Mahdollisesti saamatta jääneiden perinteisten omien varojen määrät vaihtelevat suuresti ja kyseisiä tapauksia on rajoitettu määrä, joten luotettavia arvioita on vaikea tehdä. c) Koska käytettävissä olevat henkilöresurssit ovat rajalliset, tarkastuksia EBTI-3-tietokantaan tehdään riskianalyysin pohjalta. Komissio käynnisti kesäkuussa 2007 EBTI-seurantatoimen ensimmäisen vaiheen tarkastellakseen, miten jäsenvaltiot antavat sitovia tariffitietoja. Tähän mennessä komissio on tehnyt 6 valvontakäyntiä, ja vuodeksi 2008 on suunnitteilla 8 käyntiä. d) Komissio on toistuvasti kehottanut jäsenvaltioita tarkistamaan EBTI-3-tietokannasta, onko samoista tavaroista tehty muita STT-hakemuksia tai onko niistä annettu ristiriitaisia sitovia tariffitietoja. Koska tariffiin luokittelu on hyvin monimutkaista ja käsittää useita teknisiä osatekijöitä, saattavat viipeet sitovien tariffitietojen antamisessa johtua useista syistä. e) Lainsäädännössä ei nykyisin velvoiteta kaupan alan toimijaa esittämään sitovia tariffitietojaan siinä vaiheessa, kun tavarat ilmoitetaan tulliselvitykseen. Sen sijaan uudistetussa tullikoodeksissa, joka hyväksyttäneen vuonna 2008, kaupan alan toimijat velvoitetaan esittämään sitovat tariffitiedot. Uudistetun tullikoodeksin soveltamissäännöksissä määrätään sitovien tariffitietojen ilmoittamisen edellytyksistä. Kun on kyse kaupankäynnin sujuvuudesta, ei sitovien tariffitietojen kattamien tavaroiden arvolla ole vaikutusta itse mekanismin tehokkuuteen. f) Kuten tilintarkastustuomioistuin toteaa, lisäaikaa myönnetään vain harvoissa tapauksissa. Komissio pohtii jäsenvaltioiden kanssa tullikoodeksikomiteassa sitä, miten lisäajan valvontaa voitaisiin parhaiten tehostaa.