KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

Laajentumisstrategia sekä vuosien 2012 ja 2013 tärkeimmät haasteet

1. Johdanto

EU on harjoittanut laajentumispolitiikkaansa yli neljän vuosikymmenen ajan. Toisiaan seuranneiden laajentumisten myötä jäsenmäärä on noussut vähitellen alkuperäisestä kuudesta 27:ään. Kroatiasta on määrä tulla unionin 28. jäsen 1. heinäkuuta 2013. EU on alusta asti vastannut laajentumispolitiikkansa avulla maanosamme kansojen oikeutettuun pyrkimykseen olla osa yhteistä eurooppalaista hanketta. Kansoja ja kulttuureja on tuotu yhteen, ja EU:sta on tullut monimuotoinen ja dynaaminen. EU:n jäsenvaltioista yli kolme neljäsosaa on entisiä ”laajentumismaita”.

Samalla kun EU painii mittavien haasteiden ja maailmanlaajuisen epävarmuuden kanssa ja saa niistä uutta pontta taloudelliselle, poliittiselle ja finanssimarkkinoiden yhdentymiselle, sen laajentumispolitiikka edistää edelleen maanosamme rauhaa, turvallisuutta ja vaurautta. Jäsenyydelle on asetettu tiukat, mutta tasapuoliset ehdot, joiden kautta avautuva liittymismahdollisuus kannustaa poliittisiin ja taloudellisiin uudistuksiin, muokkaa yhteiskuntia ja luo uusia mahdollisuuksia kansalaisille ja yrityksille. Laajentumispolitiikka myös tukee unionin poliittisia ja taloudellisia vahvuuksia. EU voi laajentumispolitiikkaansa harjoittamalla osoittaa johtajuutta ja sitä kautta hyötyä siitä, että Euroopasta tulee vahvempi ja yhtenäisempi. Samalla se voi osoittaa jatkuvan valmiutensa maailmanlaajuisena toimijana.

Viimeisin laajentuminen, jossa unioniin liittyi Keski- ja Itä-Euroopan maita, yhdisti Itä- ja Länsi-Euroopan vuosikymmeniä kestäneen keinotekoisen erilläänolon jälkeen. Sen ansioksi voidaan lukea myös kaupan syvemmästä yhdentymisestä seuraavat molemminpuoliset hyödyt, laajemmat sisämarkkinat, mittakaavaedut sekä investointien ja työllistymismahdollisuuksien lisääntyminen. EU:n vienti liittyviin maihin yli kolminkertaistui liittymisneuvottelujen alkamisesta varsinaiseen liittymisajankohtaan. Samaisella ajanjaksolla arviolta kolmasosa liittyvien maiden jo ennestäänkin voimakkaasta talouskasvusta oli laajentumisen vaikutusta.

Oikeusvaltion ja demokraattisen hallintotavan vahvistaminen on laajentumisprosessin keskiössä. Aiemmista laajentumisista saaduissa kokemuksissa korostuu se, miten tärkeää on panostaa niihin enemmän ja parantaa prosessin laatua entisestään. Näin tuetaan ja edistetään vakautta konfliktien vielä äskettäin repimällä alueella sekä autetaan luomaan Kaakkois-Eurooppaan toimintaympäristö, joka kasvattaa taloutta, houkuttelee investointeja, lisää alueellista yhteistyötä ja auttaa ratkomaan järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption torjunnan kaltaisia yhteisiä haasteita. Laajentumisprosessissa käsitellään sekä EU:n että laajentumismaiden kansalaisten välittömiä oikeuteen, turvallisuuteen ja perusoikeuksiin liittyviä huolenaiheita. Komissio on ehdottanut Montenegron neuvottelukehyksen osalta uutta lähestymistapaa oikeuslaitosta ja perusoikeuksia sekä oikeutta, vapautta ja turvallisuutta koskeviin asioihin. Neuvosto vahvisti lähestymistavan kesäkuussa, minkä myötä oikeusvaltioperiaate muodostaa liittymisprosessin ytimen ja luo perustan myös tuleville neuvotteluille.

Euroalueen ongelmat ovat hallinneet EU:n poliittista asialistaa kuluneena vuonna. Yhdessä globaalin finanssikriisin kanssa ne ovat korostaneet kansantalouksien keskinäistä riippuvuutta sekä EU:n sisällä että laajemmalti. Euroalueen ongelmat ovat korostaneet myös sitä, miten tärkeää on jatkaa talouden ja rahoitusjärjestelmän vakauttamista sekä uudistusten ja kasvun edistämistä, myös laajentumismaissa. Tästä seuraava taloudellisen, poliittisen ja rahoitusmarkkinoiden yhdentymisen tehostuminen EU:ssa on otettava huomioon myös laajentumisprosessissa. On yhteisen edun mukaista parantaa laajentumismaiden kykyä selviytyä kriisistä. Laajentumisprosessi on hyvä väline siihen tarkoitukseen. Vahvempi ja laajempi EU pystyy vastaamaan näihin haasteisiin paremmin. Esimerkiksi Turkin talouden dynaamisuus, Turkin geopoliittinen asema, maan panos energiavarmuuteen ja sen väestön nuoruus ovat liittymisen näkökulmasta valtteja sekä maalle itselleen että EU:lle.

Epävakautta aiheuttavien riskien torjuminen Länsi-Balkanilla on yhteinen etu, kun otetaan huomioon aluetta piinanneet sodat ja niihin liittyvä jakaantuneisuus. Laajentumisprosessi tukee uudistusta ajavia voimia alueella, mikä vahvistaa sodanjälkeistä demokratiaan siirtymistä entisestään. Se auttaa välttämään sen huomattavasti kovemman hinnan, joka epävakauden seurauksista jouduttaisiin maksamaan. Vakauden ja demokratian vahvistaminen Kaakkois-Euroopassa on samalla investointi syvään ja kestävään demokratiaan EU:n naapurustossa laajemmaltikin. Eurooppa-neuvostossa saavutettu uusi yksimielisyys laajentumisesta on edelleen EU:n laajentumispolitiikan perusta. Sen periaatteita ovat sitoumusten vahvistaminen, tasapuolinen ja tiukka ehdollisuus ja hyvä yleisöviestintä yhdistettynä EU:n kykyyn ottaa vastaan uusia jäseniä. Tällä hetkellä laajentumisprosessi kattaa Länsi-Balkanin, Turkin ja Islannin. EU on toistuvasti vakuuttanut, että sen Länsi-Balkanin politiikka on kattavaa, ja Eurooppa-neuvostot ovat kerta toisensa jälkeen vahvistaneet koko alueen tulevaisuuden olevan EU:ssa. Vakautus- ja assosiaatioprosessi muodostaa tarvittavien valmistelujen yhteisen kehyksen nyt ja jatkossa.

Laajentumisprosessin säilyttäminen uskottavana on sen menestyksen avaintekijä. Tämä tarkoittaa sen varmistamista, että laajentumismaat jatkavat kauaskantoisia uudistuksia täyttääkseen niille asetetut, ja varsinkin Kööpenhaminassa vahvistetut, jäsenyysehdot. Se tarkoittaa myös sen varmistamista, että prosessilla on jäsenvaltioiden ja niiden kansalaisten tuki. On erittäin tärkeää edistää ymmärrystä ja valistunutta keskustelua laajentumispolitiikan vaikutuksista varsinkin nyt, kun EU:lla on suuria haasteita ratkottavanaan. Tässä yhteydessä johtoperiaatteena on laajentumismaiden omat ansiot. Tahti, jossa maat etenevät kohti jäsenyyttä, riippuu kunkin maan edistymisestä asetettujen ehtojen täyttämisessä. Laajentuminen on siis asteittainen prosessi, joka perustuu uudistusten vakaaseen ja kestävään täytäntöönpanoon asianomaisissa maissa. Neuvotteluihin oikeusvaltioperiaatteen suhteen sovellettavan uuden lähestymistavan mukaan uudistusten täytäntöönpanossa on saavutettava konkreettisia tuloksia koko neuvotteluprosessin ajan. Uudistukset on juurrutettava niin, ettei paluuta entiseen ole.

Kroatian liittyminen piakkoin, liittymisneuvottelujen aloittaminen Montenegron kanssa kesäkuussa ja ehdokasaseman myöntäminen Serbialle maaliskuussa osoittavat, että EU lunastaa lupauksensa, kunhan asetetut ehdot täyttyvät. Nämä myönteiset tapahtumat ovat myös voimakas signaali laajentumisen muutosvoimasta ja siitä, mikä kaikki on mahdollista alueella, jolla vielä reilut kymmenen vuotta sitten käytiin sotaa. Tapahtumat kannustavat ja rohkaisevat alueen muita maita tehostamaan omia valmistelujaan mahdollista EU-jäsenyyttä silmällä pitäen.

Laajentumismaissa on kuluneen vuoden aikana tapahtunut myönteistä kehitystä. Kroatian, Montenegron ja Serbian lisäksi tuloksia on syntynyt entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa, jossa korkean tason liittymisvuoropuhelu on johtanut siihen, että maan viranomaiset panostavat uudistuksiin aiempaa määrätietoisemmin. Hallituksen ja opposition käymä vuoropuhelu Albaniassa on auttanut poliittisen pattitilanteen purkamisessa niin, että vaali- ja parlamenttiuudistukset on saatu hyväksytyiksi. Liittymisneuvottelut Islannin kanssa etenevät hyvin. Turkki on tukenut aktiivisesti uutta myönteistä asialistaa, josta ilmoitettiin viime vuonna ja jonka toteuttamisen komissio aloitti toukokuussa 2012.

Useimmissa maissa uudistuksia ei ole kuitenkaan vielä toteutettu. Ihmisoikeudet, hyvä hallintotapa, oikeusvaltioperiaate, mukaan lukien korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta, hallinnolliset valmiudet, työttömyys, talouden uudistaminen ja sosiaalinen osallisuus ovat edelleen suuria haasteita. Usein tilanne edellyttää suurempaa vastuunottoa uudistuksista ja vahvempaa poliittista tahtoa asioiden eteenpäin viemiseksi. Sananvapauden ja tiedotusvälineiden riippumattomuuden vahvistaminen on edelleen huomattava haaste. Aika ajoin kahdenväliset kysymykset vaikeuttavat edelleen liittymisprosessia.

Laajentumisprosessi on luonnostaan osallistava ja edellyttää sidosryhmien laaja-alaista osallistumista. Laaja poliittinen konsensus ja kansan tuki vaadituille uudistuksille laajentumismaissa edistää merkittävällä tavalla muutosta, joka on välttämätön EU:hun lähentymiseksi.

Tässä tiedonannossa arvioidaan EU:n laajentumisen tämänhetkistä tilaa. Yksityiskohtaisten maa-analyysien[1] pohjalta siinä luodaan katsaus siihen, mitä maat ovat saavuttaneet jäsenyysvalmisteluissaan ja mikä niiden tämänhetkinen tilanne on. Lisäksi esitetään arvio niiden tulevien vuosien näkymistä ja annetaan niihin liittyen suosituksia. Aiempien vuosien tapaan keskitytään muutamiin keskeisiin haasteisiin, esimerkiksi tukeen, jota EU antaa laajentumismaille muun muassa liittymistä valmistelevasta tukivälineestä (IPA).

2. Keskeiset haasteet 2.1. Oikeusvaltioperiaatteen asettaminen laajentumispolitiikan keskiöön

Viimeaikaisista laajentumisista saadut kokemukset ja laajentumismaiden haasteet osoittavat, että oikeusvaltioperiaatteen paikka laajentumispolitiikan ytimessä on entistäkin perustellumpi. Viimevuotisessa strategia-asiakirjassa neuvotteluihin ehdotettiin uutta lähestymistapaa oikeuslaitoksen ja perusoikeuksien sekä oikeuden, vapauden ja turvallisuuden aloilla. Neuvosto on vahvistanut sen. Lähestymistapa on huomioitu kesäkuussa 2012 hyväksytyssä Montenegron neuvottelukehyksessä. Se kytkee oikeusvaltioperiaatteen tiukasti liittymisprosessin ytimeen ja luo perustan tuleville neuvotteluille.

Unioniin pyrkivien maiden on liittymisprosessin kaikissa vaiheissa osoitettava, että ne pystyvät tehostamaan unionin perusarvojen toteuttamista käytännössä. Niiden on perustettava demokraattisen hallintotavan ja oikeusvaltioperiaatteen edellyttämät instituutiot ja edistettävä niiden moitteetonta toimintaa prosessin alusta alkaen. Näillä instituutioilla tarkoitetaan parlamenttia, hallitusta ja oikeuslaitosta, tuomioistuimet, julkinen syyttäjä ja lainvalvontaviranomaiset mukaan lukien.

Useimmilla laajentumismailla on joitakin keskeisiä haasteita näillä aloilla.

Maiden on varmistettava, että niiden oikeuslaitos on riippumaton, puolueeton ja vastuuvelvollinen ja että se pystyy takaamaan oikeudenkäyntien oikeudenmukaisuuden. Maiden on myös varmistettava, että niiden oikeusjärjestelmät toimivat tehokkaasti oikeudenkäyntejä tarpeettomasti pitkittämättä. Useimmissa maissa on laadittu strategia oikeuslaitoksen uudistamiseksi näiltä osin. Edistystä on tapahtunut oikeusneuvostojen riippumattomuuden lisäämisessä ja joissain tapauksissa tuomioistuinten henkilöstön uusien nimitysmenettelyjen osalta. Useita haasteita on kuitenkin jäljellä. Erityisesti on kehitettävä tuomareiden ja syyttäjien nimitysmenettelyjä, jotta saavutetaan oikea tasapaino oikeudellisen riippumattomuuden ja vastuuvelvollisuuden välillä, mukaan lukien kysymys oikeudellisesta koskemattomuudesta, ja voidaan purkaa käsittelyä odottavien tapausten kohtuutonta määrää. Tuomioistuinten päätösten täytäntöönpano on edelleen yksi haasteista. Lainsäädännöllisten ja hallinnollisten uudistusten lisäksi oikeudellista kulttuuria on monissa tapauksissa aiheellista muuttaa niin, että panostetaan enemmän palvelujen tarjoamiseen kansalaisille.

Korruptio on edelleen yleistä useimmissa laajentumismaissa. Se heikentää oikeusvaltiota, liiketoimintaympäristöä ja kansallisia talousarvioita ja näkyy kansalaisten jokapäiväisessä elämässä esimerkiksi terveydenhuollon ja koulutuksen aloilla. Korruption läpitunkevuus mahdollistaa järjestäytyneiden rikollisryhmien soluttautumisen julkiselle ja yksityiselle sektorille. Maiden on huolehdittava, että niillä on vahva korruptiontorjuntakehys. Erityisesti on lisättävä julkisten elinten ja julkisen varainkäytön läpinäkyvyyttä. Lainvalvontaviranomaisten on toimittava ennakoivasti, koordinoidusti ja tuloksellisesti, jotta voidaan varmistaa korruptiotapausten, myös korkean profiilin tapausten, asianmukainen tutkinta, syytetoimet ja seuraamukset. Monissa laajentumismaissa tarvitaan lisätoimia puolueiden ja vaalikampanjoiden rahoituksen, eturistiriitojen hallinnan, julkisten hankintojen läpinäkyvyyden, tiedonsaannin sekä omaisuuden takavarikoinnin ja menetetyksi tuomitsemisen suhteen. Joissain tapauksissa syyttäjälaitoksen alaisuuteen on perustettu erityisvirastoja, jotka toimivat hyvin. Tarvittavien täytäntöönpanotulosten eteen on tehtävä hartiavoimin töitä. Korruptiontorjuntapolitiikan onnistumisen seurantaan tarvitaan luotettavia tilastoja.

Monissa laajentumismaissa järjestäytyneen rikollisuuden torjunta on yksi tärkeimmistä painopisteistä – ja huomattava ongelma. Monien rikollisuuden muotojen rajatylittävä luonne edellyttää vahvaa yhteistyötä alueen lainvalvonta- ja muiden oikeusviranomaisten välillä, EU:n jäsenvaltioiden kanssa ja kansainvälisesti. Lainvalvontaviranomaisille on annettava tehokkaat oikeus- ja tutkintakeinot, jotta ne voivat torjua järjestäytynyttä rikollisuutta asianmukaisesti ja määrätä seuraamuksia. Erityisesti on parannettava niiden valmiuksia tutkia talousrikoksia. Edistystä tapahtuu, mutta useimmissa maissa on tehtävä paljon enemmän ennakoivan tutkinnan ja oikeudellisten jatkotoimien varmistamiseksi sekä kansallisen ja kansainvälisen yhteistyön tehostamiseksi. Komissio tukee edelleen alueellisten syyttäjien verkostoa, jota avustamaan jäsenvaltiot lähettävät asiantuntijoita. Operatiivista yhteistyötä asiaankuuluvien eurooppalaisten virastojen, varsinkin Europolin, kanssa olisi jatkettava.

Julkishallinnon uudistaminen on useimmissa laajentumismaissa edelleen yksi tärkeimmistä poliittisten jäsenyysehtojen painopisteistä. Se on olennainen osa demokraattista hallintotapaa ja oikeusvaltioperiaatetta. Tavoitteena on lisätä läpinäkyvyyttä, vastuuvelvollisuutta ja tuloksellisuutta sekä panostaa enemmän kansalaisten ja yritysten tarpeisiin. Tarkoituksenmukaiset hallinnolliset menettelyt, myös henkilöresurssien ja julkisen varainhoidon (veronkanto mukaan lukien) osalta, samoin kuin luotettavat ja riippumattomat tilastointijärjestelmät ovat avainasemassa valtion toiminnan ja EU:hun lähentymisen edellyttämien uudistusten täytäntöönpanon kannalta. Maiden on tehtävä enemmän julkishallintonsa kehittämiseksi kaikilla tasoilla kansallisten kokonaisstrategioiden pohjalta. Komissio aikoo laajentumismaiden haasteet huomioon ottaen vahvistaa arviointi- ja seurantavalmiuksiaan, kartoittaa suurimmat puutteet ja auttaa uudistusten suunnittelussa, priorisoinnissa ja täytäntöönpanossa.

Kansalaisoikeudet, poliittiset, sosiaaliset ja taloudelliset oikeudet sekä vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden oikeudet ovat keskeisiä kysymyksiä useimmissa laajentumismaissa. Nämä perusoikeudet on pääpiirteissään taattu laissa, mutta niiden toteutumisessa on usein ongelmia. Lainsäädännössä on joiltakin osin vielä aukkoja, esimerkkinä mainittakoon syrjinnän kieltävän lainsäädännön soveltamisala. Kansallisia ihmisoikeusinstituutioita, esimerkiksi oikeusasiamiestä, sekä viharikosten ja sukupuoleen perustuvan väkivallan kaltaisia asioita käsitteleviä lainvalvontaviranomaisia on useissa tapauksissa vahvistettava huomattavasti. Yhteiskunnassa vallitsevat asenteet haavoittuvassa asemassa olevia väestöryhmiä, kuten etnisiä vähemmistöjä, vammaisia sekä homo- ja biseksuaaleja sekä transihmisiä, kohtaan on edelleen yleinen ongelma.

Laajentumismaiden mediakenttä on kaiken kaikkiaan moniarvoinen. Joissain maissa on tapahtunut edistystä kunnianloukkauksen rangaistavuuden poistamisessa. Osassa maita sananvapauteen liittyy kuitenkin edelleen vakavia ongelmia, joiden ilmenemismuotoja ovat poliittinen väliintulo, taloudellinen painostus, itsesensuuri sekä häirinnän tai pahimmassa tapauksessa väkivallan kohteeksi joutuneiden toimittajien riittämätön suojelu. Varsinkaan Turkissa säädöskehys ei vielä riittävässä määrin takaa sananvapautta, ja toimittajia koskevien oikeudenkäyntien ja tutkimusten suuri määrä ja tiedotusvälineiden sopimaton painostus aiheuttavat vakavaa huolta.

Sananvapauteen liittyvien haasteiden vuoksi komissio aikoo järjestää toukokuussa 2011 pidetyn ’Speak Up’ -konferenssin jatkotilaisuuden vuoden 2013 alkupuoliskolla. Siihen halutaan tiedotusvälineiden ja kansalaisyhteiskunnan edustajia Länsi-Balkanilta ja Turkista. Tilaisuudessa on tarkoitus keskustella siitä, missä määrin hallitukset panostavat tärkeimpiin painopisteisiin, joilla pyritään täyttämään sananvapauden eurooppalaiset normit. Komissio tekee jatkossakin tiivistä yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa näissä asioissa, joilla on edelleen keskeinen sija liittymisprosessissa.

Vallitsevat haasteet ja uudistusten luonteen pitkäkestoisuus huomioon ottaen neuvottelulukuja, joista toinen koskee oikeuslaitosta ja perusoikeuksia ja toinen oikeutta, vapautta ja turvallisuutta, käsitellään neuvottelujen alkuvaiheessa, jotta maille jäisi mahdollisimman paljon aikaa tarvittavan lainsäädännön antamiseen, keskeisten instituutioiden perustamiseen ja vakuuttavien tulosten saavuttamiseen täytäntöönpanossa ennen kuin neuvottelut päätetään. Neuvotteluluvut avataan kansallisten viranomaisten hyväksymien toimintasuunnitelmien perusteella. Komissio antaa kansallista lainsäädäntöä analyyttisesti tarkastelevissa kertomuksissaan runsaasti ohjeistusta, jolla se tukee ehdokasmaita näiden toimintasuunnitelmien laatimisessa. Uutuutena on välitavoitteiden asettaminen neuvotteluja aloitettaessa. Neuvosto vahvistaa päättämisedellytykset vasta, kun välitavoitteet on saavutettu.

Näin neuvottelut käydään jäsennellyssä kehyksessä, jossa huomioidaan aika, joka tarvitaan uudistusten asianmukaiseen täytäntöönpanoon ja vakuuttavien tulosten saavuttamiseen. Prosessia täydennetään suojatoimilla ja korjaavilla toimenpiteillä, joilla mahdollistetaan esimerkiksi tavoitteiden päivittäminen ja varmistetaan kokonaistasapaino eri neuvottelulukujen edistymisen suhteen. Uudella lähestymistavalla pyritään myös lisäämään neuvottelujen ja uudistusprosessin läpinäkyvyyttä ja osallistavuutta, ja jäsenehdokkaita kannustetaan kehittämään uudistusten painopisteitä kuulemalla asianomaisia sidosryhmiä mahdollisimman suuren tuen varmistamiseksi uudistusten täytäntöönpanolle. Komissio keskittää seurantansa entistä enemmän näillä aloilla tapahtuvaan edistykseen. IPA-määrärahat kohdennetaan jatkossakin uudistusten täytäntöönpanon tukemiseen.

Laajentumismaiden on vahvistettava oikeusvaltiota ja julkishallintoa voidakseen lähentyä EU:ta ja lopulta vastata kaikista jäsenyysvelvoitteista. Uuden lähestymistavan mukaisesti oikeusvaltioperiaatetta korostetaan aiempaa enemmän jo ennen liittymisneuvottelujen aloittamista. Tärkeimpien oikeusvaltioperiaatetta koskevien neuvottelulukujen analyyttinen tarkastelu aloitettiin jo ennen kuin varsinaiset neuvottelut aloitettiin Montenegron kanssa. Myös muut ehdokasmaat eli entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia ja Serbia kutsuttiin analyyttisen tarkastelun esittelytilaisuuksiin. Albanian liittymisneuvottelujen aloitusehdoiksi asetetut tärkeimmät painopisteet keskittyvät voimakkaasti oikeusvaltioperiaatteeseen. Oikeusvaltioasiat ovat keskeisellä sijalla monissa komission viime vuonna lanseeraamissa maakohtaisissa aloitteissa, jotka esitellään tämän tiedonannon 3. kohdassa.

2.2. Alueellinen yhteistyö ja sovinnonteko Länsi-Balkanilla

Alueellinen yhteistyö ja hyvät naapuruussuhteet ovat olennainen osa vakautus- ja assosiaatioprosessia, ja komissio seuraakin niitä tarkkaan liittymisprosessin kaikissa vaiheissa. Niiden osalta saavutettiin viime vuonna lisäedistystä. Kahden- ja monenvälinen yhteydenpito alueen johtajien ja poliitikkojen välillä on jatkunut. Sen puitteissa on käsitelty myös arkoja aiheita, kuten sotarikoksia, rajoja, pakolaisten paluuta, järjestäytynyttä rikollisuutta ja poliisiyhteistyötä. Yhteydenpidon foorumeja ovat olleet muun muassa energiayhteisö, Euroopan yhteinen ilmailualue, Keski-Euroopan vapaakauppa-alue (CEFTA) ja julkishallinnon alueellinen koulu. Alueelliseen yhteistyöneuvostoon nimitettiin uusi pääsihteeri. Komissio odottaa yhteistyöneuvoston kehittävän rooliaan alueellisen yhteistyön toimijana, joka edistää koko alueen ja sen EU-perspektiivin kannalta tärkeitä asioita ja jatkaa siten alueellisen yhteistyön viemistä osaksi maiden poliittista asialistaa. Alueellisen yhteistyön pitäisi olla alueen itsensä omistuksessa ja johdossa.

Etniset riidat Bosnia ja Hertsegovinassa ja asemaan liittyvät kiistakysymykset Kosovossa* haittaavat edelleen instituutioiden toimintaa. Tämä hankaloittaa uudistusprosessia, mistä on joskus laajempiakin alueellisia seurauksia. EU-jäsenyyteen liittyvien uudistusten jatkaminen on maille paras tapa ratkoa näitä ongelmia. Entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa käynnissä oleva Ohridin puitesopimuksen täytäntöönpano on hyvä esimerkki siitä, miten vaikeat etniset kiistat on mahdollista ratkaista vuoropuhelun ja kompromissien avulla. Erimielisyydet Kosovon asemasta estävät edelleen suhteiden syventämisen EU:n kanssa. Pohjois-Kosovon tilanne on hyvin haasteellinen. Näissä asioissa edistyminen edellyttää, että kaikki asianomaiset tekevät yhteistyötä rakentavassa hengessä.

Belgradin ja Pristinan välisessä vuoropuhelussa saatiin uusia tuloksia alueellisesta yhteistyöstä ja edustuksesta sekä yhdennetystä rajaturvallisuudesta tehtyjen sopimusten myötä. Viimeksi mainittua sopimusta ei ole vielä pantu täytäntöön. Serbia on sittemmin selventänyt tulkintaansa alueellista yhteistyötä ja Kosovon alueellista edustusta koskevasta sopimuksesta, ja alustavan täytäntöönpanon perusteella se ei enää rajoita alueelliseen yhteistyöhön osallistumista. Liikkumisvapaudesta, kiinteistö- ja väestörekistereistä, tullileimoista ja tutkintotodistusten vastavuoroisesta hyväksymisestä tehtyjen sopimusten täytäntöönpano on ollut epätasaista, ja sopimusten käytännön vaikutukset ovat toistaiseksi olleet vähäisiä. Prosessissa on saavutettava kiireesti lisäedistystä.

Sovintoa ajavilla tahoilla on nykyään suurempi kannatus väestön keskuudessa, mikä luo vahvemman pohjan sodan perinnön eli sotarikosten, pakolaisten ja etnisten jännitteiden käsittelyyn. Valtiosta riippumattomien järjestöjen ja kansalaisyhteiskunnan aloitteilla, esimerkiksi nuorten ihmisoikeusaloitteella, totuus- ja sovintokomissiolla ja Igman-aloitteella, on tärkeä rooli sovinnon edistämisessä alueen kansalaisten keskuudessa, ja siksi niitä olisi tuettava. Tulevina vuosina on kuitenkin pysyttävä valppaana nationalististen suuntausten torjumiseksi. Varsinkin hallitusten ja poliittisten johtajien on tehtävä enemmän sellaisen ympäristön luomiseksi, joka edistää menneiden tapahtumien käsittelyä. Aiemmista konflikteista juontuvat kysymykset samoin kuin avoinna olevat kahdenväliset kysymykset ovat edelleen keskeisiä haasteita Länsi-Balkanin vakaudelle, mistä syystä ne pitäisi ratkaista nopeasti. Samalla poistuisi iso este Länsi-Balkanin lähentymiseltä EU:hun.

Pysyvän sovinnon kannalta on olennaista, että entisessä Jugoslaviassa tehtyjen sotarikosten oikeudellinen käsittely saatetaan päätökseen. Yhteistyö entisen Jugoslavian alueella tehtyjä rikoksia käsittelevän kansainvälisen sotarikostuomioistuimen (ICTY) kanssa on jatkunut. Se on jatkoa alueen maiden aiemmin toteuttamille määrätietoisille toimille, joilla on luotu hyvä pohja ICTY:n tehtävien loppuun saattamiselle, olkoonkin, että osa oikeudenkäynneistä saattaa jatkua aiemmin ilmoitetun takarajan eli joulukuun 2014 jälkeen. Samaan aikaan kun ICTY:n toimintaa ollaan lopettamassa, asianomaisilla hallituksilla on yhä runsaasti työsarkaa sotarikoksiin liittyvän rankaisemattomuuden torjumisessa omilla lainkäyttöalueillaan. Poliittinen tahto, resurssien tarkempi kohdentaminen, alueellisen yhteistyön lisääminen ja rikoksen johdosta tapahtuvaan omien kansalaisten luovuttamiseen liittyvien ongelmien ratkaiseminen ovat keinoja, joilla alueen maat voivat varmistaa, että tuhannet sodan uhrit saavat oikeutta. Kadonneiden henkilöiden kohtalo on vielä selvitettävä perin pohjin. Komissio tukee varauksetta EULEXin valvonnassa tehtävää, käynnissä olevaa tutkimusta rikoksista, muun muassa elinkaupasta, joiden väitetään tapahtuneen Kosovon konfliktin aikana ja sen jälkeen. Niitä käsitellään nk. Martyn raportissa, jonka Euroopan neuvoston parlamentaarinen yleiskokous on vahvistanut.

Pakolaisasioiden osalta Serbian, Kroatian, Bosnia ja Hertsegovinan ja Montenegron ministerit allekirjoittivat Belgradissa marraskuussa 2011 julistuksen, jossa toistetaan poliittinen sitoumus viedä Sarajevon prosessi päätökseen. Huhtikuussa 2012 järjestetyssä avunantajien kansainvälisessä konferenssissa esiteltiin alueellinen asunto-ohjelma. Ohjelma hyväksyttiin konferenssissa, ja EU ja kansainvälinen yhteisö lupasivat lisätä rahoitustuen määrää huomattavasti. Kansallisten viranomaisten on huolehdittava ohjelman täytäntöönpanosta. Sen tavoitteena on helpottaa kaikkein heikoimmassa asemassa olevien pakolaisten pysyvää paluuta kotiseudulleen tai heidän kotoutumistaan siellä, minne he ovat paenneet. Ohjelman täytäntöönpano mahdollistaisi maan sisäisten ja muiden pakolaisten viimeistenkin vastaanottokeskusten sulkemisen ja jäljellä olevien 74 000 pakolaisen poistamisen virallisesti rekistereistä. Komissio on tyytyväinen näihin toimiin ja kehottaa maita toimimaan määrätietoisesti jäljellä olevien pakolaiskysymysten ratkaisemiseksi.

Vähemmistökysymykset ovat edelleen yksi suurimmista haasteista Länsi-Balkanilla. Yleisesti ottaen mailla on järkevät ja yksityiskohtaiset säädöskehykset vähemmistöjen suojelemiseksi. Niiden täytäntöönpano on kuitenkin usein monimutkaista, varsinkin jos tilanne kytkeytyy viimeaikaisiin konflikteihin. Vähemmistöt hyväksyvää ilmapiiriä on tuettava koulutuksen, laajan julkisen keskustelun ja valistuksen avulla. Viharikoksiin ja syrjintään on puututtava ennakoivasti. Romanien asema on edelleen poikkeuksellisen huono koko alueella. Komissio jatkaa tukitoimenpiteiden toteuttamista tilanteen korjaamiseksi muun muassa romanien osallisuuden vuosikymmenen puitteissa. Maiden olisi pantava täytäntöön toimintaa koskevat päätelmät, jotka ne allekirjoittivat komission vuonna 2011 järjestämissä romaniseminaareissa.

Osapuolten on määrätietoisesti ja hyvän naapuruuden hengessä pyrittävä ratkaisemaan avoimet kahdenväliset kysymykset laajentumisprosessin mahdollisimman varhaisessa vaiheessa EU:n kokonaisedut huomioon ottaen. Kuluneena vuonna asiassa on tapahtunut vain vähän edistystä. Komissio kehottaa osapuolia tekemään kaikkensa jäljellä olevien riitojen ratkaisemiseksi sovittuja periaatteita ja keinoja noudattaen, mukaan lukien niiden vieminen tarvittaessa Kansainväliseen tuomioistuimeen tai muuhun riitojenratkaisuelimeen. Kahdenväliset kysymykset eivät saisi jarruttaa liittymisprosessia. Komissio on valmis edistämään ratkaisujen löytymiseen tarvittavien poliittisten edellytysten luomista ja tukemaan ratkaisuihin liittyviä aloitteita. Slovenian ja Kroatian välisen rajariidan sovittelusta tehdyn sopimuksen täytäntöönpano aloitettiin vuonna 2012. Sopimus tasoittaa tietä tämän kahdenvälisen riidan ratkaisemiseksi ja on hyvä esimerkki siitä, miten asioita pitäisi jatkossa hoitaa. Komissio pitää tärkeänä Kroatian antamaa julistusta eurooppalaisten arvojen edistämisestä Kaakkois-Euroopassa ja varsinkin maan sitoutumista siihen, etteivät kahdenväliset kysymykset saisi hankaloittaa ehdokasmaiden liittymisprosessia. Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian osalta komissio korostaa, että YK:n johdolla neuvoteltu ja molempien osapuolten hyväksyttävissä oleva ratkaisu maan nimikysymykseen on edelleen tärkeä tavoite. Ratkaisu on löydettävä ilman lisäviivytyksiä.

2.3. Taloudelliset ja sosiaaliset haasteet

Talouden elpymisen vauhdittaminen laajentumismaissa

Laajentumismaiden sosioekonominen tilanne vaihtelee suuresti. Niiden kaikkien makrotalous on pysynyt suhteellisen vakaana, mutta joissakin maissa julkisen talouden riskit ovat kasvaneet merkittävästi. Talouskriisin vaikutukset tuntuvat koko Länsi-Balkanilla. Huono kilpailukyky, alhainen tulotaso ja vähäiset investoinnit yhdessä korkean ja lisääntyvän työttömyyden kanssa ajavat alueen talouksia takaisin taantumaan.

Turkin talouskasvu selittyy pitkälti varovaisella makrotalouspolitiikalla ja ennen maailmanlaajuista kriisiä alulle pannuilla uudistuksilla. Kasvun tukemiseksi ja talouden edelleen vahvistamiseksi on kuitenkin tehtävä vielä paljon. Turkin talouden noste tarjoaa tilaisuuden toteuttaa uusia rakenneuudistuksia varsinkin koulutuksen, infrastruktuurin ja työmarkkinapolitiikan aloilla.

Islannin talous supistui pankkijärjestelmän romahdettua kaikkiaan 12 prosenttia. Vientiin ja vahvaan kotimaiseen kysyntää perustuva elpyminen alkoi vuonna 2011 ja on jatkunut tänä vuonna. Talous on saatu vakautettua toteuttamalla määrätietoisia uudelleenjärjestelyjä ja vahvistamalla pankkisektoria, tervehdyttämällä julkista taloutta ja harjoittamalla varovaista politiikkayhdistelmää. Pääomanliikkeitä on tosin rajoitettu, ja rajoitusten kumoaminen on oma haasteensa.

Vuosina 2010 ja 2011 tapahtuneen hienoisen elpymisen jälkeen valtaosa Länsi-Balkanin talouksista supistui uudestaan vuonna 2012 Euroopan unionissa tapahtuneen kielteisen kehityksen seurauksena. Kroatia, Bosnia ja Hertsegovina ja Serbia ovat uudestaan taantumassa. Albania, Kosovo ja entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia näyttävät selviytyvän epäsuotuisissa olosuhteissa paremmin. Niiden kasvu on jatkunut, koska ne ovat onnistuneet säilyttämään kotimaisen kysynnän ja kaupan supistuminen vaikuttaa niihin vähemmän. Finanssisektori on pysynyt vakaana kaikissa maissa, tosin luottokannan laatu on heikentynyt entisestään.

Pitkittynyt lama on pahentanut valmiiksi vaikeita sosiaalioloja. Työttömyys on jatkanut kasvuaan ja on Länsi-Balkanin alueella nyt keskimäärin 21 prosenttia, mutta huomattavasti sitä korkeampi Bosnia ja Hertsegovinassa, Serbiassa, entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa ja Kosovossa. Työttömyys koskettaa ensisijaisesti nuoria. Vieläkin huolestuttavampaa on se, että ennen kriisiä saavutetut tulokset köyhyyden vähentämisessä ovat mitätöitymässä. Varsinkin vahvistuvasta keskiluokasta on tullut haavoittuva kotitalouksien taloudellisten puskureiden ja säästöjen huvetessa. Useiden mielipidekyselyjen mukaan tyytymättömyys taloudelliseen ja sosiaaliseen tilanteeseen on lisääntymässä, koska monilla ei ole enää varaa perushyödykkeisiin ja -palveluihin. Nämä suuntaukset yhdessä tänä vuonna heikentyneen kasvun tai jopa uuden taantuman kanssa viittaavat siihen, että heikentyvien sosiaaliolojen, kuten työttömyyden ja köyhyyden, lievittämiseksi tarvitaan huomattavasti ennakoivampaa politiikkaa. Tällaista voisi olla kannustaminen investointeihin, mikä puolestaan tukee työpaikkojen syntymistä, ja sosiaalialan investointien parempi kohdentaminen.

Kasvua ja työllisyyttä lisäävien ensisijaisten uudistusten ja toimenpiteiden tarve tiedostetaan. Poliittinen sitoutuminen uudistusten täytäntöönpanoon on kuitenkin usein liian heikkoa. Verojen kantaminen sekä talousarvion suunnittelu ja toteutus eivät ole vuosien mittaan kehittyneet riittävästi. Budjettimäärärahojen siirrot ovat edelleen huonosti kohdennettuja, eivätkä ne tue sosiaalisen tilanteen kohenemista. Työmarkkinat ovat edelleen pääosin uudistamatta ja ammattikoulutusjärjestelmät eivät auta korjaamaan työvoiman kysynnän ja tarjonnan epätasapainoa. Tästä johtuen työtä haetaan usein ulkomailta, mikä lyhyellä aikavälillä hyödyttää lähtömaiden talouksia rahalähetysten ja työttömyyden helpottumisen ansiosta, mutta pitkällä aikavälillä kasvupotentiaali kärsii työvoiman supistumisen ja aivoviennin takia. Mikrotalouden tasolla monet maat ovat toteuttaneet uudistuksia yritysten perustamisen helpottamiseksi tai laatineet ohjelmia ulkomaisten sijoittajien houkuttelemiseksi. Oikeusvaltion kehittymättömyys ja laaja harmaa talous haittaavat kuitenkin edelleen liiketoimintaedellytyksiä.

EU on sitoutunut jatkamaan maiden auttamista poliittisen neuvonannon ja rahoitusavun muodossa. Lisäksi se tekee tiivistä yhteistyötä kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa edullisten lainojen ohjaamiseksi painopistealoille.

Komissio jatkaa laajentumismaiden assosioimista Eurooppa 2020 -strategiaan. Se aikoo selvittää, voitaisiinko vakautus- ja assosiaatiosopimuksen kokoukset valjastaa kilpailukyky- ja työllisyyskysymysten käsittelyyn. Sitä silmällä pitäen laajentumismaita kehotetaan Eurooppa 2020 -lähestymistavan mukaisesti harkitsemaan työllisyyttä, innovointia, ilmastonmuutosta, energiaa, koulutusta, köyhyyden vähentämistä ja sosiaalista osallisuutta koskevien kansallisten tavoitteiden asettamista. Lisäksi komissio aikoo aloittaa laajentumismaiden kanssa vuoropuhelun työllisyydestä ja sosiaalisten uudistusten ohjelmasta. Vuoropuhelu aloitetaan asteittain vuodesta 2013, ja se perustuu työllisyys- ja sosiaalipolitiikan kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan. Komissio aikoo myös edistää EU:n ohjelmiin osallistumista, jotta laajentumismaat voivat tehdä jäsenvaltioiden kanssa yhteistyötä Eurooppa 2020 -strategian lippulaiva-aloitteissa.

Alueelliset ryhmät ja alueellinen yhteistyöneuvosto ovat edistyneet hyvin Eurooppa 2020 ‑prosessin sovittamisessa alueellisiin tarpeisiin ja realiteetteihin. Kaupasta ja investoinneista vastaavat ministerit ovat tänä vuonna sitoutuneet siihen, että alueelliseen kauppaan, yksityissektorin tutkimukseen, yrittäjyyteen ja työpaikkojen luomiseen kohdistuville politiikoille asetetaan säännöllisesti vertailuarvoja. Komissio tukee näitä yhteisiä uudistuspyrkimyksiä ja alueellista seurantaa muun muassa IPA-varoin.

Aluetasolla tehtävän taloudellisen yhteistyön tehostaminen voi auttaa lievittämään kriisin vaikutuksia. Alueellisen kaupan osuus alueen kaikesta kaupasta on keskimäärin noin 17 prosenttia. CEFTA-maiden väliset kauppavirrat ovat kärsineet kriisistä vähemmän, ja ne ovat myös elpyneet viime aikoina nopeammin kuin EU:n kanssa käytävä kauppa. Kauppaa käydään kuitenkin pääasiassa elintarvikkeilla ja perushyödykkeillä, ja korkeamman jalostusarvon tuotteiden osuus kauppavirroista on pieni. CEFTA-maat ovat aloittaneet tiettyjen palvelujen vapauttamisprosessin, mistä voi olla kaikille osapuolille merkittävää hyötyä. Energia- ja kuljetusmarkkinoiden yhdentyminen tekee alueesta kilpailukykyisemmän ja luo edellytykset investoijien houkuttelemiseksi alueelle.

Länsi-Balkanin investointikehys on perustettu, jotta kansalliset avunantajat ja kansainväliset rahoituslaitokset voidaan saattaa yhteen kehittämään maiden hankesuunnittelua. Investointikehyksen puitteissa komissio, kahdenväliset avunantajat ja kansainväliset rahoituslaitokset rahoittavat 8 miljardilla eurolla investointeja liikenteeseen, energiaan, ympäristöön, ilmastonmuutokseen, sosiaalialalle ja yksityissektorille pk-yritysten kehittämiseen. Kyseiset investoinnit ovat ensisijaisia kasvun ja työpaikkojen luomisen kannalta, ja investointikehyksen rooli niiden valmistelussa ja tukemisessa tulee kasvamaan.

EU:n talouden ohjausjärjestelmä ja laajentumismaat

Ottaen huomioon ne kauaskantoiset muutokset, joita EU:n talouden ohjausjärjestelmään ollaan tekemässä, on tärkeää jatkaa prosessista tiedottamista ja laajentumismaiden assosioimista prosessiin myös siksi, että niiden talouksien yhdentyminen EU:n kanssa on jo pitkällä.

Euroopan komissiolla on käytössään välineitä, joiden avulla se voi pitää laajentumismaat ajan tasalla EU:n talouspolitiikan kehityksestä. Tällaisia välineitä ovat säännöllinen kahdenvälinen vuoropuhelu politiikasta ja taloudesta sekä liittymistä valmistelevan julkisen talouden seurantamenettelyn puitteissa käytävä monenvälinen taloudellinen vuoropuhelu komission, EU:n jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden kesken.

Komissio mukauttaa laajentumismaiden talouden seurannan asteittain EU:n talouden ohjausjärjestelmään. Tämän vuoksi maita pyydetään vahvistamaan keskipitkän aikavälin talousohjelmiaan niin, että niiden painopiste on Eurooppa 2020 -strategian mukaisesti ulkoisen rahoitusaseman kestävyydessä ja merkittävimmissä kasvun rakenteellisissa esteissä. Myös finanssipolitiikan kansallisten puitteiden vahvistamiseen panostetaan enemmän; puitteiden on täytettävä laatuvaatimukset. Ehdokasmailta pyydetään vahvoja poliittisia sitoumuksia toimista, joita niiden odotetaan toteuttavan vuosittain järjestettävässä yhteisessä ECOFIN-kokouksessa sovittujen suositusten johdosta. Yhteisessä ECOFIN-kokouksessa ja sen valmisteluissa sekä vakautus- ja assosiaatiosopimuksen eri foorumeilla keskitytään niissäkin talous- ja finanssipolitiikan seuraamiseen sekä tarvittaessa EU:n talouden ohjausjärjestelmää muokkaavista tapahtumista tiedottamiseen ehdokasmaille.

Myös tulevissa analyyttisen tarkastelun esittelytilaisuuksissa maille kerrotaan muutoksista talous- ja rahaliittoa koskevasta lainsäädännöstä johtuviin velvoitteisiin sekä uudesta finanssivalvonta-arkkitehtuurista. Komissio aikoo selvittää, voitaisiinko näihin tilaisuuksiin kutsua myös ne ehdokasmaat, joiden kanssa liittymisneuvotteluja ei ole vielä aloitettu. Komissio saattaa järjestää liittymisneuvottelujen kuluessa ylimääräisiä analyyttisen tarkastelun esittelytilaisuuksia, jos EU:ssa on hyväksytty keskeistä uutta säännöstöä.

3. Laajentumisen ja uudistusten nosteen ylläpitäminen

Laajentumismailla on monia haasteita varsinkin oikeusvaltioperiaatteen toteutumisen, korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan sekä talouden ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden suhteen. Talouden taantuessa on myös vaarana, että populismi nostaa päätään ja keskeisiin uudistuksiin suhtaudutaan torjuvasti. Varsinkin Länsi-Balkanilla on äärimmäisen tärkeää, että maat jatkavat uudistusten toteuttamista määrätietoisesti, irrottautuvat menneisyyden painolastista ja panostavat tulevaisuuteensa Euroopassa. Uudistusten onnistunut täytäntöönpano on myös EU:n etu. Laajentuminen on yhteinen hanke – laajentumisen ja uudistusten nosteen säilyttäminen ovat saman kolikon kaksi puolta.

Komissio etsii yhä useammin innovatiivisia lähestymistapoja liittymisprosessissa ja siinä, miten laajentumismaiden haasteisiin voitaisiin vastata. Jäsenyydelle asetetut ehdot ja edellytykset eivät ole muuttuneet. Monilla aloilla tarvitaan kuitenkin maakohtaisia ja muutenkin räätälöityjä tapoja toimia vaikeissa tilanteissa, esimerkiksi silloin kun liittymisprosessi polkee paikoillaan. Tämä pätee oikeusvaltion ja julkishallinnon uudistamisen lisäksi demokratian vahvistamiseen, hyvään hallintoon sekä talous- ja sosiaalikysymyksiin. Tällaisilla aloitteilla uudistuksille saadaan uutta pontta – ne eivät korvaa liittymisneuvotteluja mutta toimivat väylänä niihin.

EU:n ja Turkin suhteissa otettiin toukokuussa 2012 käyttöön myönteinen asialista, joka perustuu vuoden 2011 laajentumisstrategiaan ja neuvoston joulukuussa 2011 antamiin päätelmiin. Asialistalla halutaan tukea liittymisneuvotteluprosessia neuvottelukehystä ja asiaa koskevia neuvoston päätelmiä noudattaen. Asialista kattaa monenlaisia yhteisen edun mukaisia aihepiirejä, kuten poliittiset uudistukset, ulkopoliittisen vuoropuhelun, EU:n säännöstöön mukautumisen, viisumi-, liikkuvuus- ja maahanmuuttoasiat, kaupan, energian, terrorismin torjunnan ja Turkin osallistumisen EU:n ohjelmiin.

Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa aloitettiin korkean tason vuoropuhelu liittymisestä Skopjessa maaliskuussa 2012. Vuoropuhelussa EU:n yhdentyminen nostetaan kotimaisen asialistan kärkeen ja sille annetaan uutta pontta varmistamalla korkealla tasolla käytävä jäsennelty keskustelu tärkeimmistä uudistushaasteista ja mahdollisuuksista. Avainkysymyksiä ovat sananvapaus, oikeusvaltioperiaate ja etnisten ryhmien väliset suhteet, vaaliuudistus, julkishallinnon uudistus, markkinatalouden vahvistaminen ja hyvät naapuruussuhteet. Hallitus on edistynyt sen etenemissuunnitelmaan sisältyvien kunnianhimoisten uudistustavoitteiden saavuttamisessa määrittelemällä toimenpiteet ja aikataulun niiden täytäntöönpanemiseksi.

Albaniassa komissio on tehnyt tiivistä yhteistyötä hallituksen ja opposition kanssa auttaakseen maata raivaamaan poliittiset esteet vielä tarvittavien vaali- ja parlamenttiuudistusten tieltä ja luomaan edellytykset uusille edistysaskelille, joiden tarkoituksena on varsinkin tukea maan EU-ohjelmaa. Tämä johti toimintasuunnitelman tarkistamiseen läpinäkyvällä ja osallistavalla tavalla. Suunnitelma kattaa kaikki komission lausunnossaan esittämät tärkeimmät painopisteet. Nyt kun maan EU-ohjelma on hallituksen toiminnassa etusijalla, konkreettisia tuloksia on alettu saavuttaa muun muassa parlamentti- ja vaaliuudistuksen sekä oikeusvaltioperiaatteen ja ihmisoikeuksien suhteen.

Bosnia ja Hertsegovinan kanssa aloitettiin korkean tason vuoropuhelu liittymisprosessista Brysselissä kesäkuussa 2012. Vuoropuhelun tavoitteena on auttaa maata etenemään liittymisprosessissa selittämällä sille, mitkä ovat liittymisneuvotteluja koskevat vaatimukset ja menettelyt ja mitä maalta prosessissa edellytetään. Sen tarkoituksena on ylläpitää maan EU-ohjelman poliittista nostetta käynnissä olevasta poliittisesta kriisistä huolimatta. Kesäkuussa järjestetyssä kokouksessa hyväksyttiin yhteiset päätelmät ja EU:n yhdentymisen etenemissuunnitelma, jonka avulla pyritään täyttämään edellytykset toisaalta vakautus- ja assosiaatiosopimuksen voimaantulolle ja toisaalta EU-jäsenyyshakemukselle. Tämä edellytti kaikkien EU-asioissa toimivaltaisten viranomaistasojen välistä koordinointimekanismia, jotta maa voi esiintyä EU-yhteyksissä yhdellä äänellä. Komissio on pahoillaan siitä, että tähänastiset tulokset eivät vastaa odotuksia. Bosnia ja Hertsegovinan kanssa vuonna 2011 aloitettu jäsennelty vuoropuhelu oikeusasioista on edistänyt vuodet 2009–2013 kattavan oikeusalan uudistusstrategian täytäntöönpanoa.

Euroopan komissio ja Kosovo aloittivat toukokuussa 2012 jäsennellyn vuoropuhelun oikeusvaltioperiaatteesta. Vuoropuhelun tarkoituksena on auttaa Kosovoa vastaamaan oikeusvaltion haasteisiin, jotka ovat yksi suurimmista huolenaiheista koko Länsi-Balkanin alueella. Tässä vaiheessa komissio keskittyy oikeuslaitokseen sekä järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption torjuntaan.

Komissio jatkaa näiden ja muiden aloitteiden toteuttamista tavoitteenaan pitää yllä liittymisprosessin nostetta ja muutosvoimaa ja varmistaa laajentumispolitiikan reaktiivisuus.

4. Edistyminen laajentumismaissa ja toimintasuunnitelma vuosiksi 2012 ja 2013 4.1. Länsi-Balkan

Kroatia

Komissio antaa samanaikaisesti tämän laajentumisstrategian kanssa tiedonannon Kroatian EU-jäsenyysvalmistelujen tilaa koskevan kattavan seurantakertomuksen tärkeimmistä havainnoista. Komissio seuraa Kroatian liittymisneuvottelujen kuluessa antamia sitoumuksia liittymispäivään asti ja antaa tiedonannon lopullisesta seurantakertomuksesta, joka on määrä julkaista keväällä 2013.

Montenegro

Eurooppa-neuvosto vahvisti 29. kesäkuuta 2012 neuvoston tekemän, komission kertomukseen perustuvan päätöksen aloittaa liittymisneuvottelut Montenegron kanssa. Neuvottelut avattiin samana päivänä ensimmäisessä hallitusten välisessä konferenssissa. Liittymisneuvottelut käydään neuvoston hyväksymän neuvottelukehyksen mukaisesti. Siihen sisältyy uusi lähestymistapa oikeuslaitosta ja perusoikeuksia sekä oikeutta, vapautta ja turvallisuutta koskeviin lukuihin. Tällä tavoin neuvottelujen aikana keskitytään erityisesti oikeusvaltioperiaatteeseen.

Liittymisneuvottelut aloitettiin, koska Montenegro on jatkanut edistymistä keskeisissä uudistuksissa. Montenegro täyttää poliittiset jäsenyysehdot riittävässä määrin. Lainsäädäntöä, institutionaalista kehystä ja politiikkoja on parannettu, jotta voidaan vahvistaa parlamentin toimintaa, oikeuslaitosta, korruption torjuntaa, ihmisoikeuksia ja vähemmistöjen suojelua. Käynnissä olevissa perustuslakiuudistuksessa ja julkishallinnon uudistuksessa on edelleen edistytty. Montenegro on jatkanut vakautus- ja assosiaatiosopimuksen mukaisten velvoitteiden sujuvaa täytäntöönpanoa. Sen rooli alueella oli edelleen rakentava, ja se jatkoi kansainvälisten sitoumustensa noudattamista.

Montenegron on panostettava enemmän oikeusvaltion kehittämiseen. Sen on pantava uudistukset täytäntöön peruuttamattomasti ja saatava tuloksia erityisesti korruptiota ja järjestäytynyttä rikollisuutta koskevissa tapauksissa, myös ns. korkean tason tapauksissa. Montenegron on saatava perustuslain muutosprossi päätökseen oikeuslaitoksen riippumattomuuden turvaamiseksi. Oikeuslaitoksen vastuuvelvollisuus aiheuttaa yhä huolta. Montenegrolle tulee olemaan haasteellista löytää riittävästi hallinnollisia valmiuksia EU:n säännöstön täytäntöönpanemiseksi kaikilla aloilla maan hallinnon pienuuden vuoksi.

Uutta lähestymistapaa ja Eurooppa-neuvoston joulukuussa 2011 antamaa kehotusta noudattaen komissio on jo aloittanut oikeuslaitosta ja perusoikeuksia sekä oikeutta, vapautta ja turvallisuutta koskevien lukujen arvioinnin keväällä 2012. Muiden lukujen arviointi alkoi syyskuussa 2012, ja se on tarkoitus saada päätökseen kesällä 2013.

Komissio jatkaa Montenegron tukemista sen pannessa täytäntöön EU:hun liittyviä uudistuksia.

Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia

Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia sai ehdokasmaan aseman vuonna 2005. Komissio arvioi vuonna 2009, että maa täytti poliittiset arviointiperusteet riittävän hyvin ja ehdotti neuvottelujen aloittamista. Komissio toisti tämän suosituksen vuosina 2010 ja 2011 sekä nyt vuonna 2012. Komissio uskoo vahvasti, että siirtyminen maan liittymisprosessin seuraavaan vaiheeseen on tarpeen uudistusten vauhdin ja kestävyyden vakiinnuttamiseksi erityisesti oikeusvaltioperiaatteen noudattamisen osalta sekä etnisten ryhmien välisten suhteiden vahvistamiseksi. Koko alue hyötyisi tästä.

Maa on jatkanut vakautus- ja assosiaatiosopimuksen mukaisten sitoumustensa täyttämistä. Komissio pysyy ehdotuksessaan, jonka mukaan olisi siirryttävä assosiaation toiseen vaiheeseen, ja kehottaa neuvostoa toimimaan asiassa viipymättä vakautus- ja assosiaatiosopimuksen asianomaisten määräysten mukaisesti.

Maa täyttää poliittiset arviointiperusteet yhä riittävässä määrin. Hallitus on asettanut EU-asiat toiminnassaan ensisijaiseen asemaan. Komission kanssa käytävän, liittymistä koskevan korkean tason vuoropuhelun aloittaminen on vauhdittanut uudistuksia ja edistänyt osaltaan merkittävää kehitystä useilla tärkeillä politiikan aloilla. Hallitus on tehnyt parlamentille ehdotuksia vaaleja koskevien oikeudellisten puitteiden parantamisesta sekä sananvapauden osalta kunnianloukkausten rangaistavuuden poistamisesta. Hallituksen ensimmäinen katsaus Ohridin puitesopimuksen täytäntöönpanoon on hyödyllinen väline eri yhteisöjen välisen vuoropuhelun parantamisessa.

Uudistuksia on pidettävä yllä kaikilla poliittisten arviointiperusteet alueilla erityisesti täytäntöönpanosyistä. Varsinkin oikeusvaltioperiaatetta, myös sananvapautta, on vahvistettava. Hallituksen ja journalistiliiton välisen nk. pyöreän pöydän keskusteluprosessin olisi jatkuttava hyödyllisenä mediaan liittyvien suurimpien haasteiden ratkaisufoorumina. Yhteisöjen väliset jännitteet vuoden 2012 alkupuolen väkivaltaisuuksien seurauksena aiheuttivat huolta. Hallitus reagoi haasteeseen kypsästi. Sen on jatkettava samaan malliin etnisten ryhmien välisten suhteiden lujittamiseksi ja sovinnon hakemiseksi ja otettava huomioon tässä myös vuoden 2001 konfliktin uhrien asemaa koskeva keskustelu.

Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia on ollut Yhdistyneissä kansakunnissa jäsenenä kohta 20 vuotta, mutta nimikiista Kreikan kanssa on edelleen ratkaisematta. Vuoropuhelua on käyty YK:n johdolla 1990-luvulta lähtien, ja sitä on täydennetty vuodesta 2009 kahdenvälisillä kontakteilla esimerkiksi pääministeritasolla. Tuloksia ei kuitenkaan vielä ole saatu aikaan. Kansainvälinen tuomioistuin katsoi joulukuussa, että Kreikka on rikkonut maan kanssa tekemäänsä väliaikaista sopimusta vastustamalla sen liittymistä Natoon Bukarestin huippukokouksessa vuonna 2008. Olennaista on säilyttää hyvät naapuruussuhteet ja pyrkiä saavuttamaan YK:n johdolla molempien osapuolten hyväksyttävissä oleva neuvotteluratkaisu nimiongelmaan. Ratkaisun on löydyttävä viipymättä. Hyviä naapuruussuhteita vaarantavia toimia ja lausuntoja olisi vältettävä.

Serbia

Maaliskuussa 2012 kokoontunut Eurooppa-neuvosto myönsi Serbialle ehdokasmaan aseman.

Toimielinten vakaus ja toimintakyky varmistettiin ennen presidentin-, parlamentti- ja kunnallisvaaleja ja Vojvodinassa pidettyjä vaaleja sekä niiden jälkeen. Lainsäädäntötoiminta hidastui vaalien takia, mutta uudistusten täytäntöönpano edistyi jonkin verran useimmilla aloilla. Serbia jatkoi täysipainoista yhteistyötä entisen Jugoslavian alueella tehtyjä rikoksia käsittelevän kansainvälisen sotarikostuomioistuimen kanssa. Serbia panee hyvin täytäntöön vakautus- ja assosiaatiosopimusta koskevassa väliaikaisessa sopimuksessa määrättyjä velvoitteita. Pristinan kanssa käytävässä vuoropuhelussa on saavutettu tuloksia, mutta sopimusten täytäntöönpano on ollut epätasaista. Serbia on vastikään allekirjoittanut yhdennettyä rajaturvallisuutta koskevan teknisen pöytäkirjan ja selkiyttänyt tulkintaansa alueellista yhteistyötä ja Kosovon edustusta koskevasta sopimuksesta, joka ei alustavan täytäntöönpanon perusteella enää estä kaikille avointa alueellista yhteistyötä. Serbian uusi johto on korostanut, että se on sitoutunut panemaan täytäntöön kaikki sopimukset, jotka on jo tehty Pristinan kanssa käytävän vuoropuhelun perusteella, ja aloittamaan laajempien poliittisten kysymysten käsittelyn. Tämän sitoumuksen noudattaminen on keskeisessä asemassa Serbian pyrkiessä siirtymään EU:hun yhdentymisen seuraavaan vaiheeseen.

Serbia on edistynyt hyvin kohti poliittisten jäsenyysehtojen ja vakautus- ja assosiaatioprosessin edellytysten täyttämistä. Serbian on kuitenkin kiinnitettävä erityisesti huomiota oikeusvaltioperiaatteen noudattamiseen etenkin oikeuslaitoksen piirissä, koska viimeaikaiset takaiskut osoittavat, että uudistuksiin on sitouduttava tiukemmin ja varmistettava oikeuslaitoksen riippumattomuus, puolueettomuus ja tehokkuus. Lisäksi on otettava huomioon perustuslakituomioistuimen viimeaikaiset tuomiot ja tarve palauttaa kansalaisten luottamus, joka on vähentynyt tuomarien ja syyttäjien uudelleennimittämisprosessin puutteiden vuoksi. Viimeaikaisten tapahtumien vuoksi on kiinnitettävä erityisesti huomiota heikossa asemassa olevien väestöryhmien oikeuksiin ja keskuspankin kaltaisten tärkeiden toimielinten riippumattomuuteen. Serbian on myös jatkettava rakentavaa osallistumistaan alueelliseen yhteistyöhön ja kahdenvälisten suhteiden vahvistamista naapurivaltioiden kanssa. Uudistusvauhtia on jälleen nopeutettava, ja suhteita Kosovoon on parannettava näkyvällä ja kestävällä tavalla.

Komission on tarkoitus suosittaa, että Serbian kanssa aloitetaan neuvottelut Euroopan unioniin liittymisestä. Komissio antaa 5. joulukuuta 2011 kokoontuneen neuvoston päätelmien mukaisesti kertomuksen heti kun se on arvioinut, että Serbia on edennyt riittävästi jäsenyysehtojen ja vakautus- ja assosiaatioprosessin edellytysten täyttämisessä. Erityisesti on saavutettava Kosovoa koskeva tärkein painopiste, kuten neuvoston päätelmissä todetaan. Serbian ja Kosovon suhteiden näkyvä ja kestävä paraneminen on välttämätöntä, jotta maat voivat jatkaa EU-uudistusten toteuttamista. Samalla on varmistettava, että kumpikaan maa ei pysty estämään toisen uudistustoimia.

Albania

Valtaapitävä enemmistö ja oppositio pääsivät marraskuussa 2011 poliittiseen sopimukseen, mikä laukaisi vuoden 2009 parlamenttivaaleista alkunsa saaneen ja pitkään jatkuneen pattitilanteen. Ne ryhtyivät käsittelemään vaaliuudistusta ja parlamentin uudistamista sekä luomaan muille yhteisille uudistuksille suotuisaa poliittista ilmapiiriä. Poliittinen vuoropuhelu ja yhteistyö ovat näin parantuneet huomattavasti, mikä puolestaan on tehnyt mahdolliseksi edetä keskeisimmissä uudistuksissa. Presidentinvaalit järjestettiin perustuslain mukaisesti, mutta niihin liittyvä poliittinen prosessi ei ollut niin osallistava kuin odotettiin. Vaikka vaalien jälkeen uudistustahti hidastui väliaikaisesti, poliittisen sopimuksen täytäntöönpano jatkuu.

Albania on edistynyt hyvin EU:n jäsenyyden poliittisten arviointiperusteiden täyttämisessä sekä useiden uudistusten tekemisessä vastauksena komission vuoden 2010 lausunnossa mainittuihin 12 tärkeimpään painopisteeseen. Kaiken kaikkiaan Albania jatkoi sujuvasti vakautus- ja assosiaatiosopimuksen täytäntöönpanoa ja on toiminut rakentavasti alueella. Albania on täyttänyt neljä tärkeintä painopistettä, jotka ovat parlamentin asianmukainen toiminta, vahvistettua enemmistöä edellyttävien lakien hyväksyminen, oikeusasiamiehen nimittäminen ja tärkeimpien instituutioiden nimityksiin liittyvät kuulemis- ja äänestysmenettelyt sekä vaalilainsäädännön muuttaminen.

Albania on hyvää vauhtia täyttämässä kahta tärkeintä painopistettä, jotka ovat julkishallinnon uudistaminen ja vangittujen henkilöiden kohtelun parantaminen. Se, että hallitus on koordinoinut EU-yhdentymisprosessia hyvin ja yhteistyö opposition kanssa on ollut tehokasta, on mahdollistanut sen, että tärkeimmissä painopisteissä, jotka liittyvät oikeuslaitoksen uudistamiseen ja korruption torjuntaan, edistyttiin kohtuullisesti, esimerkiksi virkamiesten ja tuomareiden koskemattomuusjärjestelmän uudistamisessa ja hallintotuomioistuimia koskevan lain antamisessa. Edistystä tapahtui myös jäljellä olevissa tärkeimmissä painopisteissä, jotka koskevat järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa, omistusoikeuksien uudistamista ja syrjinnän vastaisia politiikkoja, varsinkin naisten oikeuksia. On huomattava erityisesti, että rikoksella saatujen varojen takavarikointi on lisääntynyt, omistusoikeuksien uudistamista koskeva kattava strategia on hyväksytty ja rikoslakia on muutettu tiukentamalla perheväkivaltaa koskevia rangaistuksia.

Albanian on hyödynnettävä saavutettua edistystä ja toteutettava konkreettisia toimia nopeuttaakseen korruption torjuntaa sekä oikeuslaitoksen uudistamista sen riippumattomuuden, tehokkuuden ja vastuuvelvollisuuden varmistamiseksi. Julkishallinnon ja oikeuslaitoksen uudistukset on saatava päätökseen ja parlamentin työjärjestys tarkistettava. On kiinnitettävä enemmän huomiota ihmisoikeuksien alalla annettujen, myös romaniyhteisön elinoloja koskevien sitoumusten täytäntöönpanoon. Uudistuksia koskevan poliittisen vuoropuhelun jatkuminen on yhä tarpeen maan demokraattisten instituutioiden vahvistamiseksi edelleen ja niiden sujuvan toiminnan varmistamiseksi. Kesällä 2013 järjestettävät parlamenttivaalit testaavat uutta vaalilainsäädäntöä ja sitä, että sitoutuminen uudistukseen yli puoluerajojen jatkuu. On tärkeää jatkaa uudistuksia. On erityisesti keskityttävä oikeusvaltioperiaatetta lujittavan lainsäädännön ja politiikan täytäntöönpanoon.

Bosnia ja Hertsegovina

Täytäntöönpano- ja lainsäädäntöviranomaisten perustaminen saatiin päätökseen valtiotason hallituksen hyväksynnällä lokakuussa 2010 pidettyjä vaaleja seuranneen 16 kuukauden poliittisen umpikujan jälkeen. Uuden ministerineuvoston muodostaminen ja kahden keskeisen EU-uudistuksiin liittyvän lain antaminen siirsivät aluksi painopisteen kohti EU:hun yhdentymistä. Uudistusten jatkaminen ei kuitenkaan onnistunut. Syntymässä ollut poliittinen yksimielisyys menetettiin ja EU-uudistussuunnitelman toteuttaminen pysähtyi. Valtion, federaation ja kantonien viranomaisten tehtävien uudelleenjärjestely on alkanut, mutta se ei ole edennyt poliittisten kiistojen ja lainsäädännöllisten haasteiden vuoksi. Bosnia ja Hertsegovina on edistynyt poliittisten jäsenyysehtojen täyttämisessä vain vähän. Toimivampien, paremmin koordinoitujen ja kestävämpien toimielinrakenteiden luomisessa on edistytty vain vähän. Oikeuslaitoksen toiminnan tehostaminen edellyttää merkittäviä toimia EU:n ja Bosnia ja Hertsegovinan välillä oikeusasioista käydyn jäsennellyn vuoropuhelun aikana nimettyjen painopisteiden mukaisesti. Järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption torjuntaa ja julkishallinnon uudistamista koskevia toimia on myös tehostettava.

Poliittisilla päättäjillä ei ole yhteistä näkemystä maan yleisestä suunnasta ja tulevaisuudesta eikä toimielinrakenteesta, jotka olisivat laadullinen edistysaskel Bosnia ja Hertsegovinan lähentymisessä EU:hun.

Ensisijaisesti tarvitaan hallinnon eri tasojen välinen tehokas koordinointimekanismi EU-lainsäädännön saattamiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä, täytäntöönpanoon ja soveltamisen valvontaan. Näin Bosnia ja Hertsegovina pystyy puhumaan yhdellä äänellä EU-asioista ja käyttämään liittymistä valmistelevaa tukea tehokkaasti. Tätä varten Brysselissä käynnistettiin 27. kesäkuuta 2012 liittymisprosessia koskeva korkean tason vuoropuhelu.

Vakautus- ja assosiaatiosopimuksen voimaantulon edellyttämien ehtojen täyttämistä ja uskottavaa jäsenyyshakemusta koskevasta EU:hun yhdentymisen sisäisestä toimintasuunnitelmasta päästiin sopimukseen, kuten asiaa koskevissa neuvoston päätelmissä edellytetään. Sitä vastoin perustuslain muuttamisesta Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen etnisestä syrjinnästä maan toimielinten edustajien valinnassa antaman tuomion (Sejdic–Finci-asia) mukaisesti ei päästy poliittiseen yhteisymmärrykseen määräajassa eli 31. elokuuta 2012 mennessä. Kolme poliittista puoluetta toimitti elokuussa parlamentaariselle yleiskokoukselle erilliset koordinoimattomat ehdotukset perustuslain muuttamisesta. Perustuslain yhdenmukaistaminen ihmisoikeustuomioistuimen Sejdic–Finci-tuomion kanssa on viivästynyt pahasti, mikä on vakava ongelma. Jotta Bosnia ja Hertsegovina pystyy täyttämään vakautus- ja assosiaatiosopimusta koskevasta väliaikaisesta sopimuksesta johtuvat velvoitteet, ihmisoikeustuomioistuimen tuomion edellyttämien toimien uskottava toteuttaminen on aloitettava. Lisäksi on pantava täytäntöön valtiontukiin liittyvät velvoitteet.

Bosnia ja Hertsegovinan hallintoon osallistuu edelleen kansainvälisiä toimijoita, joilla on täytäntöönpanovaltuuksia. Rauhan täytäntöönpanoneuvoston johtoryhmä vahvisti toukokuussa korkean edustajan päätöksen, jolla valvonta keskeytetään ja Brčkon toimisto suljetaan 31. elokuuta 2012, koska Brčkon asemaa koskevan lopullisen ratkaisun toteuttamisessa on edistytty huomattavasti. Brčkon toimisto suljettiin suunnitelman mukaisesti 31. elokuuta 2012. EU on avannut toimistot Brčkossa ja Mostarissa sekä lisännyt Banja Lukassa jo olevan toimiston resursseja.

Sen jälkeen kun EU:n erityisedustajan ja korkean edustajan toimiston tehtävät eriytettiin, EU on näkyvämmän läsnäolonsa myötä ottanut johtavan aseman useilla aloilla avustaessaan maan viranomaisia EU-uudistussuunnitelman tavoitteiden toteuttamisessa. EU lisää jatkossa tähän liittyvää tukeaan maan toimielimille.

Huomattavia lisätoimia tarvitaan jäljellä olevien tavoitteiden saavuttamiseksi ja jotta helpotetaan muuttumista maasta, jonka hallinto- ja turvallisuusjärjestelmä on kansainvälinen, maaksi, jonka instituutiot ovat kotimaisia ja vastaavat täysin poliittisesta ja lainsäädännöllisestä prosessista sen mukaisesti, mitä EU:n jäsenyyttä tavoittelevalta maalta edellytetään. Kaikkien näiden kysymysten osalta on tarpeen luoda maahan vakaa poliittinen ilmapiiri ja sijoittaa EU-uudistussuunnitelma poliittisen prosessin ytimeen. Poliittinen tahto kompromissiin perustuvan sopimuksen saavuttamiseksi on keskeisessä asemassa Bosnia ja Hertsegovinan ja sen kansalaisten tavoitellessa EU-jäsenyyttä.

Kosovo

Komissio antaa samanaikaisesti tämän tiedonannon kanssa tiedonannon Kosovon kanssa tehtävää vakautus- ja assosiaatiosopimusta koskevasta toteutettavuustutkimuksesta.

4.2. Turkki

Turkki on EU:n kannalta keskeisen tärkeä maa dynaamisen taloutensa, strategisen sijaintinsa sekä EU:n ulkopolitiikan ja energiavarmuuden kannalta tärkeän alueellisen roolinsa vuoksi. Turkki on jo suurelta osin mukana EU:ssa tulliliiton kautta, ja siitä on tullut arvokas osa Euroopan kilpailukykyä. EU puolestaan on edelleen Turkin taloudellisen ja poliittisen nykyaikaistamisen tärkein ankkuri. Molemmat osapuolet hyötyisivät näiden yhteyksien kehittämisestä.

EU:n ja Turkin suhteen potentiaali voidaan hyödyntää täysimääräisesti ainoastaan aktiivisen ja uskottavan liittymisprosessin puitteissa. Se on Turkille edelleen paras tapa edistää EU:hun liittyviä uudistuksia, kehittää ulko- ja turvallisuuspolitiikasta käytävää vuoropuhelua, vahvistaa talouden kilpailukykyä ja lisätä yhteistyötä energia-, oikeus- ja sisäasioissa. Tässä prosessissa on noudatettava EU:n sitoumuksia ja vahvistettuja ehtoja.

Komissio otti toukokuussa 2012 Turkki-suhteissaan käyttöön nk. myönteisen asialistan elvyttääkseen liittymisprosessia hiljaisen jakson jälkeen ja puhaltaakseen uutta henkeä EU:n ja Turkin suhteisiin. Myönteinen asialista ei ole liittymisneuvottelujen vaihtoehto vaan tuki. Se keskittyy molempia osapuolia kiinnostaviin aiheisiin: lainsäädännön yhdenmukaistamiseen, energia-alan yhteistyön lisäämiseen, viisumi-, liikkuvuus- ja maahanmuuttoasioihin, tulliliittoon, ulkopolitiikkaan, poliittisiin uudistuksiin, terrorismin torjuntaan ja ihmisten välisten yhteyksien edistämistä koskevien ohjelmien käytön lisäämiseen. Asialistan yhteydessä perustettiin kahdeksan työryhmää tukemaan yhdenmukaistamista unionin säännöstön kanssa, ja näistä kuusi on jo kokoontunut ensimmäisen kerran. Turkin aktiivinen tuki myönteiselle asialistalle ja sen Eurooppa-perspektiivi ovat edelleen keskeisellä sijalla. On sekä EU:n että Turkin intressin mukaista, että liittymisneuvottelut pääsevät taas vauhtiin – myös sen varmistamiseksi, että EU pysyy Turkin uudistusten kiintopisteenä.

Lisäksi neuvosto pyysi komissiota laatimaan EU:n ja Turkin välille laajemmat vuoropuhelu- ja yhteistyöpuitteet kaikkien oikeus- ja sisäasioiden politiikan alaan kuuluvien kysymysten käsittelyä varten. Neuvosto pyysi komissiota myös ottamaan ensimmäisiä askeleita kohti viisumivapautta asteittain ja pitkällä aikavälillä samaan aikaan kun EU allekirjoitti sen ja Turkin välisen takaisinottosopimuksen, joka parafoitiin kesäkuussa. Nyt on ensiarvoisen tärkeää, että Turkki allekirjoittaa sopimuksen, jotta viisumivapautta koskevan etenemissuunnitelman täytäntöönpano voidaan aloittaa.

Komissio ja Turkki päättivät myös lisätä yhteistyötään useissa tärkeissä energiakysymyksissä, koska Turkki saattaa kehittyä energiansiirron solmukohdaksi ja sillä on useita yhteisiä haasteita EU:n kanssa.

Ulko- ja turvallisuuspoliittinen vuoropuhelu EU:n kanssa lisääntyi merkittävästi. Tapahtumat Turkin ja EU:n yhteisillä naapurialueilla vahvistivat, että Turkilla on tärkeä rooli EU:n ulkopolitiikassa ja energiavarmuudessa, joihin se antaa arvokkaan panoksen. Turkki jatkoi myönteistä rooliaan Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän uudistusliikkeiden tukijana. Syyriaa koskeva yhteistyö on intensiivistä. Poliittiseen vuoropuheluun kuuluvissa, myös ministeritasolla pidetyissä kokouksissa käsiteltiin EU:n ja Turkin yhteiseen etuun liittyviä ulkopolitiikan kysymyksiä, esimerkiksi Pohjois-Afrikkaa, Lähi-itää, Länsi-Balkania, Afganistania/Pakistania sekä Etelä-Kaukasiaa.

Turkin talous jatkaa vahvaa kasvua, mutta makrotaloudellisen vakauden suurimmat uhkatekijät ovat edelleen mittava ulkoinen epätasapaino ja merkittävät inflaatiopaineet. Haasteita ovat myös pimeän työn yleisyys, segmentoituneet työmarkkinat ja ammattiyhdistyslainsäädännön uudistamisen loppuun saattaminen. Komissio tarkastelee parhaillaan, miten voitaisiin käsitellä Turkin ongelmallisina pitämiä tulliliittokysymyksiä, esimerkiksi EU:n kolmansien maiden kanssa tekemiä vapaakauppasopimuksia. Se korostaa, että tulliliittoa olisi nykyaikaistettava ja Turkin ja EU:n välistä kauppaa häiritsevät tekijät ratkaistava. Komissio on pyytänyt Maailmanpankkia esittämään arvion tulliliiton toiminnasta. Perimmäisenä tavoitteena on nykyaikaistaa sitä.

Komissio jatkaa työtään myönteisen asialistan toteuttamiseksi, jotta liittymisprosessiin saataisiin uutta pontta ja suhteesta saataisiin rakentavampi.

Turkissa ei ole edistytty merkittävästi poliittisten jäsenyysehtojen täyttämisessä, mikä on yhä suurempi huolenaihe. Perusoikeustilanne aiheuttaa edelleen vakavaa huolta huolimatta useisiin alan säännöksiin liittyvistä viimeaikaisista parannuksista Oikeutta vapauteen ja turvallisuuteen sekä oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin rikotaan jatkuvasti samoin kuin sananvapautta ja kokoontumis- ja yhdistymisvapautta soveltamalla terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevaa lainsäädäntöä suhteettomalla tavalla. Turkin on tärkeä puuttua kaikkiin oikeuslaitoksen riippumattomuutta, puolueettomuutta ja tehokkuutta koskeviin kysymyksiin. Vakavia kysymyksiä ovat edelleen myös joukkoviestinten vapauden rajoittaminen käytännössä ja jatkuvasti lisääntyvät oikeudenkäynnit kirjailijoita ja toimittajia vastaan. Niiden seurauksena myös itsesensuuri lisääntyy. Komissio on iloinen Turkin hallituksen sitoumuksesta esittää pikaisesti neljäs tuomioistuinjärjestelmän uudistamista koskeva paketti. Se kehottaa Turkkia puuttumaan kaikkiin avainkysymyksiin, jotka vaikuttavat sananvapauden toteutumiseen käytännössä.

Lisäksi kurdikysymys on Turkin demokratian tärkeimpiä haasteita, johon on löydettävä poliittinen ratkaisu kiireellisesti. Turkin on toteutettava vielä merkittäviä lisäponnisteluja saavuttaakseen demokratian ja ihmisoikeuksien tiukimmat vaatimukset. Tärkeän mahdollisuuden tähän tarjoaa meneillään oleva uuden perustuslain valmistelu.

EU:n terroristiorganisaatioiden luettelossa olevan Kurdistanin työväenpuolueen PKK:n terrori-iskut ovat voimistuneet merkittävästi varsinkin viime kuukausien aikana. EU on tuominnut iskut voimakkaasti ja toistuvasti. EU ja Turkki käyvät aktiivista vuoropuhelua terrorismin torjunnasta, joka on tärkeä osa myönteistä asialistaa.

Turkki on jäädyttänyt suhteensa neuvoston puheenjohtajana vuoden 2012 jälkipuoliskolla toimivaan Kyprokseen ja kieltäytynyt osallistumasta sen johdolla järjestettyihin kokouksiin. Komissio toistaa olevansa vakavasti huolissaan Turkin esittämistä lausunnoista ja uhkailuista ja kehottaa tätä kunnioittamaan neuvoston puheenjohtajavaltion roolia, joka on perussopimuksessa määrätty perustavanlaatuinen osa EU-instituutiota.

Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerin johdolla pidetyt neuvottelut kattavan ratkaisun löytämiseksi Kypros-kysymykseen päätyivät umpikujaan keväällä 2012. Ratkaisun löytyminen olisi kaikkien osapuolten etujen mukaista, koska se lisäisi vakautta kaakkoisella Välimeren alueella, tarjoaisi jäsenvaltioille ja Turkille uusia taloudellisia mahdollisuuksia ja antaisi voimakkaan piristysruiskeen Turkin EU-jäsenyysneuvotteluille. Tämän vuoksi Turkkia kehotetaan suhtautumaan myönteisesti kaikkiin osapuoliin, jotta prosessin menestyksekäs loppuun saattaminen helpottuisi.

EU on myös korostanut, että kaikilla sen jäsenvaltioilla on suvereniteettioikeudet, joita ovat oikeus tehdä kahdenvälisiä sopimuksia sekä tutkia ja hyödyntää luonnonvaroja EU:n säännöstön ja kansainvälisen oikeuden, kuten YK:n merioikeusyleissopimuksen, mukaisesti. Kuten neuvosto ja komissio ovat aikaisempina vuosina toistuvasti esittäneet kantanaan, komissio toistaa jälleen, että Turkin on kiireesti täytettävä velvollisuutensa ja pantava lisäpöytäkirja täysimääräisesti täytäntöön ja edistyttävä kahdenvälisten suhteidensa normalisoimisessa Kyproksen tasavallan kanssa. Se kehottaa myös välttämään kaikkia sellaisia uhkia, kiistanaiheita tai toimia, jotka voisivat vaikuttaa kielteisesti hyviin naapuruussuhteisiin ja riitojen rauhanomaiseen ratkaisuun. EU jatkaa edelleen näissä asioissa tapahtuvan edistymisen seuraamista ja tarkastelua asiaa koskevien neuvoston päätösten mukaisesti.

Turkin on tehostettava toimiaan kahdenvälisten kiistojen, myös rajariitojen, ratkaisemiseksi naapureidensa kanssa. Kreikka ja Kypros ovat tehneet huomattavan määrän virallisia valituksia siitä, että Turkki loukkaa niiden aluevesiä ja ilmatilaa.

4.3. Islanti

Islannin liittymisestä EU:hun olisi edelleen molemminpuolista hyötyä. EU:lla on yhä enemmän Islannin kanssa yhteisiä etuja, esimerkiksi uusiutuvan energian alalla ja ilmastonmuutoskysymyksissä sekä EU:n arktisen alueen politiikan strateginen merkitys huomioon ottaen. Islannin vahva demokratia rikastuttaa EU:ta.

Liittymisneuvottelut etenevät Islannin kanssa hyvin, ja lainsäädännön yhdenmukaistaminen EU:n säännöstön kanssa on kaiken kaikkiaan hyvällä tasolla, sillä Islanti on Euroopan talousalueen (ETA) jäsen ja on vuodesta 2001 osallistunut täysimääräisesti Schengenin säännöstön soveltamiseen. Yli puolet neuvotteluluvuista on nyt avattu, ja kymmenen niistä on suljettu toistaiseksi. EU:hun liittymisestä käydään Islannissa edelleen vilkasta julkista keskustelua. Komissio antaa edelleen tukea tähän liittyviin tiedotustoimiin ja ihmisten väliseen kanssakäymiseen. Komissio on vakuuttunut siitä, että EU pystyy esittämään neuvotteluihin paketin, jossa Islannin erityispiirteet ja odotukset otetaan liittymisneuvotteluille sovituissa puitteissa huomioon samalla kun unionin periaatteet ja säännöstö turvataan kaikilta osin. Tämä antaa myös islantilaisille aikanaan mahdollisuuden tehdä päätöksen tietoisina kaikista siihen liittyvistä näkökohdista.

Islanti täyttää edelleen poliittiset jäsenyysehdot. Islanti on hyvin toimiva demokratia, jossa on vahvat instituutiot ja jossa edustuksellisella demokratialla on syvälle juurtuneet perinteet. Maan tuomioistuinlaitos on korkeatasoinen, ja Islanti vahvistaa jatkuvasti jo korkeatasoista perusoikeuksien suojelua.

Pitkän ja syvän taantuman jälkeen talous on elpynyt. Kasvu on ollut hyvää vuosina 2011 ja 2012, ja makrotalouden olosuhteet ovat parantuneet.

Kaiken kaikkiaan ETA-sopimukseen liittyvien velvoitteiden täytäntöönpano on Islannissa edelleen pitkälti tyydyttävää. Joitakin puutteita voidaan havaita finanssipalvelujen, elintarviketurvallisuuden ja pääomien vapaan liikkuvuuden osa-alueilla. Vuoden 2008 finanssikriisin jälkimainingeissa asetetut tilapäiset pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitukset ovat edelleen voimassa. EFTAn valvontaviranomainen on aloittanut EFTAn tuomioistuimessa Icesave-asiassa menettelyn Islantia vastaan.

5. Laajentumismaiden tukeminen ja avustaminen 5.1. Rahoitustuki

Komissio tukee laajentumismaita niiden liittymisvalmisteluissa antamalla taloudellista ja teknistä apua liittymistä valmistelevasta tukivälineestä (IPA). Ajanjaksolla 2007–2013 IPA:n määrärahat olivat 11,6 miljardia euroa. Tärkeimpiä saavutuksia ovat olleet valmiuksien paraneminen ja uudistusten lisääntyminen edunsaajamaissa oikeusvaltioperiaatteen, oikeus- ja sisäasioiden, julkishallinnon uudistamisen, perusoikeuksien sekä kansalaisyhteiskunnan kehittämisen ja sen kanssa käytävän vuoropuhelun osalta. Nämä saavutukset ovat vaikuttaneet osaltaan siihen, että liittymisneuvottelut Kroatian kanssa saatiin onnistuneeseen päätökseen ja liittymisneuvottelut Montenegron kanssa voitiin aloittaa kesäkuussa 2012. Tukea annetaan talouden, yhteiskunnan ja maaseudun kehittämiseen tehtäviin investointeihin sekä alueelliseen yhteistyöhön Länsi-Balkanilla. Esimerkkejä tuetuista hankkeista ovat Montenegron poliisin kouluttaminen järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption torjuntaan, avustusohjelma naisten työllistämiseksi Turkissa ja Euroopan liikennekäytävään X kuuluvien rautateiden kunnostaminen Kroatiassa yhteyden muodostamiseksi Serbian rautatieverkkoon.

Komissio on ehdottanut, että uudelle IPA II -välineelle osoitetaan seuraavasta monivuotisesta rahoituskehyksestä (2014–2020) 14,1 miljardin euron määrärahat, jotka vastaavat nykyisen rahoituskehyksen määrärahoja kiinteinä hintoina.

Komissio antoi joulukuussa 2011 ehdotuksensa uudeksi IPA II -asetukseksi osana seuraavan monivuotisen rahoituskehyksen välinekokonaisuutta. IPA II:n tärkeimpiä uutuuksia ovat muun muassa liittymistä valmistelevan rahoitustuen strategisempi kohdentaminen luomalla vahvempi kytkös laajentumisstrategiassa vahvistettuihin painopisteisiin ja suunnittelun monivuotisuus. IPA-tuen strategisen suunnittelun tarkentuminen tulee näkymään yhteisessä strategiakehyksessä ja maakohtaisissa (tai monta maata käsittävissä) strategia-asiakirjoissa, jotka kattavat ajallisesti koko seuraavan rahoituskehyksen sekä aiempaa johdonmukaisemmin rajoitetun määrän politiikanaloja, joilla korvataan nykyiset tuen osa-alueet. Tätä tarkoitusta varten otetaan käyttöön tulosindikaattori, ja maakohtaisissa ja monta maata käsittävissä strategia-asiakirjoissa vahvistetaan selkeät tukeen liittyvät tavoitteet ja niille realistiset indikaattorit. Tulosindikaattori mahdollistaa maiden palkitsemisen hyvästä suorituksesta ja tekee varojen uudelleenkohdentamisesta joustavampaa myös siinä tapauksessa, että tulokset ovat epätyydyttäviä. IPA II -välineestä on tarjolla sekä ehdokasmaille että mahdollisille ehdokasmaille samantyyppistä tukea, joka määräytyy pääasiallisesti niiden tarpeiden ja valmiuksien sekä sen perusteella, millaisin tuloksin ne ovat käyttäneet liittymistä valmistelevaa tukea.

Toimintaohjelmatasolla lisätään edunsaajamaiden kanssa sovittujen alakohtaisten strategioiden yhteisrahoitusta sen sijaan, että rahoitettaisiin yksittäisiä hankkeita. Tämä koskee muitakin EU:n ulkoisia välineitä. Näin kasvatetaan sitä tukiosuutta, joka rahoitetaan alakohtaisen tuen määrärahoista (mukaan lukien alakohtainen budjettituki valituilla politiikanaloilla). Järjestelmällisempää monivuotista ohjelmointia sovelletaan myös siirtymävaiheen tukeen ja instituutioiden kehittämistukeen (esim. julkishallinnon ja oikeusjärjestelmien uudistaminen). Tämä tukee niihin liittyvien alakohtaisten strategioiden tehokasta täytäntöönpanoa. Tavoitteena on käyttää EU-varoja suurisuuntaisten uudistusten käynnistämiseen niin, että rahoille saadaan jäsenyyteen valmistautuvissa maissa parempaa vastinetta kuin mihin päästäisiin yksittäisillä hankkeilla.

IPA:n kaksi päätavoitetta ovat liittymisprosessin tukeminen ja edunsaajien sosioekonomisen kehityksen tukeminen.

Demokraattisten instituutioiden ja oikeusvaltion vahvistaminen, julkihallinnon uudistaminen ja hyvä hallinto ovat tulevaisuudessakin liittymistä valmistelevan tuen keskiössä kaikissa edunsaajamaissa. Muita painopisteitä ovat korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta, kansalaisyhteiskunnan kehittäminen sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien edistäminen ja suojelu. Neuvottelukuihin 23 ja 24 sovellettavan uuden lähestymistavan mukaisesti IPA II ‑tuella pyritään kattamaan edunsaajamaiden tarpeet näillä aloilla jo varhaisessa vaiheessa. Taustalla vaikuttavat toisaalta se, että kyseisten alojen uudistusten toteuttamiseen tarvitaan pidempi aika, ja toisaalta tarve saada täytäntöönpanotuloksia jo ennen liittymistä.

Tukea annetaan myös taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen sekä alueelliseen yhteistyöhön, joka voi olla muodoltaan valtioiden rajat ylittävää, valtioiden välistä tai alueiden välistä. Taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen tarkoitetun tuen kohteita ovat esimerkiksi aineellisen pääoman kehittäminen, yhteyksien parantaminen EU:hun ja alueelliset verkostot, työllisyyden edistäminen ja inhimillisen pääoman kehittäminen sekä sosiaalinen ja taloudellinen osallistaminen.

Rahoitustuen saaminen edellyttää, että laajentumismaat laativat kokonaisvaltaisia ja kestäviä politiikkoja ja strategioita painopistesektoreilla, joita ovat muun muassa oikeus- ja sisäasiat, julkishallinto, yksityissektorin kehittäminen, liikenne, energia, ympäristö ja ilmastonmuutos, sosiaalinen kehitys sekä maatalous ja maaseudun kehittäminen. Prosessilla pyritään varmistamaan vahva paikallistason vastuunotto ja laajaa konsensus näistä strategioista, mikä lisää IPA-tukea saavien maiden suunnittelu-, täytäntöönpano- ja seurantavalmiuksia. Lisäksi prosessilla pyritään viemään strategiat osaksi maiden laajempia EU-jäsenyysvalmisteluja.

5.2. Ennen liittymistä tapahtuvan tiiviimmän yhdentymisen hyödyt

Nykyisellään laajentumismaiden kansalaisille on tarjolla merkittäviä hyötyjä jo ennen liittymistä. EU:n ohjelmiin osallistuminen, kansalaisyhteiskunta- ja muut aloitteet, viisumivapaa matkustus ja vakautus- ja assosiaatiosopimuksiin perustuva kauppa ovat keinoja, joilla EU tuodaan lähemmäs kansalaisia.

Useimmat ehdokasmaat ja mahdolliset ehdokasmaat voivat osallistua EU:n ohjelmiin, ja komissio teki vuonna 2012 ehdotuksen tämän mahdollisuuden ulottamisesta myös Kosovoon. Osallistuminen tutustuttaa maat EU:n politiikkoihin ja työskentelymenetelmiin ja mahdollistaa asteittaisen yhdentymisen EU:n verkostoihin. Esimerkiksi yhä useammat opiskelijat hyödyntävät mahdollisuuden osallistua Erasmus- tai Erasmus Mundus -ohjelmiin, ja alueen tiedemiehet ja tutkijat tekevät EU-maiden kollegojensa kanssa yhteistyötä tutkimuksen seitsemännessä puiteohjelmassa.

Viisumivapaa matkustus EU:hun on yksi näkyvimmistä tiiviimmän yhdentymisen hyödyistä laajentumismaiden kansalaisille. Islanti on jo osa Schengen-aluetta. Länsi-Balkanin maista Kroatian kansalaiset ovat jo jonkin aikaa voineet matkustaa EU:hun viisumitta. Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Montenegron ja Serbian kansalaisille sallittiin viisumivapaa matkustus Schengen-alueelle joulukuussa 2009, ja vuotta myöhemmin sama oikeus myönnettiin Albanian sekä Bosnia ja Hertsegovinan kansalaisille.

Nämä viimeaikaiset päätökset perustuvat siihen, että asianomaiset maat täyttävät tietyt, komission johdolla käytävän viisumivuoropuhelun puitteissa asetetut vaatimukset. Vuoropuhelut ovat toimineet tehokkaana kannustimena uudistuksille, joilla pyritään täyttämään EU:n normit oikeus- ja sisäasioiden, oikeusvaltion lujittamisen sekä kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden, korruption ja laittoman maahanmuuton torjunnan osalta. Koska on olemassa viitteitä viisumivapauteen ja turvapaikkajärjestelmään liittyvistä väärinkäytöksistä, komissio perusti tammikuussa 2011 seurantamekanismin, jonka johdosta valvontaa on viisumivelvoitteesta luopumisen jälkeen kiristetty kentällä. Perusteettomien turvapaikkahakemusten määrä on joissakin EU:n jäsenvaltioissa edelleen korkea, joten kunkin alueen maan on jatkettava kohdennettujen toimenpiteiden toteuttamista. Lisäksi on hyväksytty uusia ehdotuksia, jotka mahdollistavat kolmannen maan kanssa sovitun viisumivapauden väliaikaisen keskeyttämisen tilanteessa, jossa maahanpyrkijöitä on äkillisesti joukoittain.

Komissio käynnisti tammikuussa 2012 Kosovon kanssa viisumipakosta luopumiseen tähtäävän vuoropuhelun.

EU ja Turkki ovat tehostaneet yhteistyötään viisumi- ja maahanmuuttoasioissa. EU:n ja Turkin välinen takaisinottosopimus on parafoitu. On äärimmäisen tärkeää, että sopimus allekirjoitetaan nopeasti ja pannaan tehokkaasti täytäntöön muun muassa siksi, että asteittaiseksi ja pitkän aikavälin tavoitteeksi asetetun viisumivapauden suhteen voitaisiin ottaa uusia edistysaskelia.

EU antaa edelleen mittavaa tukea laajentumismaissa toimiville kansalaisjärjestöille pääasiassa kansalaisyhteiskuntavälineestä. Näin kansalaisjärjestöjä autetaan kehittämään valmiuksiaan ja ammattimaisuuttaan ja verkostoitumaan kaikilla tasoilla (EU-, maa- ja aluetasolla), jotta ne voisivat käydä tuloksellista vuoropuhelua julkisen ja yksityisen sektorin toimijoiden kanssa ja seurata kehitystä esimerkiksi oikeusvaltioperiaatteen toteutumisen ja perusoikeuksien kunnioittamisen osalta.

Kansalaisyhteiskuntatoiminta on olennainen osa kehittynyttä demokratiaa, ihmisoikeuksien kunnioittamista ja oikeusvaltioperiaatteen toteutumista. Virkeä kansalaisyhteiskunta edistää poliittista vastuunottoa, jäsenyyteen liittyvien uudistusten ymmärtämistä, osallistavuutta ja kannatusta sekä tukee sovittelua konfliktin jakamissa yhteiskunnissa. Montenegro on ryhtynyt toimiin kansalaisjärjestöjen ottamiseksi mukaan liittymisneuvottelujen valmisteluihin. Useimmissa laajentumismaissa kansalaisyhteiskunta on kehittynyt edelleen. Joissain tapauksissa suhtautumista kansalaisjärjestöihin on kehitettävä, minkä lisäksi on luotava edellytykset niiden toiminnalle ja poliittisen vuoropuhelun tehostamiselle. Järjestöjen rahoitukseen liittyy edelleen ongelmia, myös valtion myöntämän tuen ja rahoituksen kestävyyden osalta. Samalla kun näiden ongelmien käsittelyä tuetaan IPA:n alaisella kansalaisyhteiskuntavälineellä, varainhoitoasetukseen suunnitteilla olevien muutosten ansiosta komissio voi tehdä yhteistyötä alueen suurempien kansalaisjärjestöjen kanssa pienempien avustusten myöntämiseksi edelleen ruohonjuuritason järjestöille. Tämä edistää demokraattista valvontaa ja kansalaisia välittömämmin koskettavien asioiden käsittelyä.

5.3. Tiedotus ja viestintä

Laajentumispolitiikan ja varsinkin uusien jäsenvaltioiden liittymisen onnistuminen ja kestävyys edellyttävät, että niillä on suuren yleisön ymmärrys ja tuki. Tämä on haasteellista juuri nyt, kun vallitseva finanssi- ja valtionvelkakriisi on johtanut siihen, että julkisten elinten rooli asetetaan yhä useammin kyseenalaiseksi, myös Euroopan unionissa. Komissio katsoo, että laajentumisprosessin läpinäkyvyyttä, johdonmukaisuutta ja uskottavuutta on lisättävä niin jäsenvaltioiden kuin laajentumismaidenkin kansalaisten ja tärkeimpien sidosryhmien näkökulmasta, jotta sillä voitaisiin vastata näihin haasteisiin. Kuten muillakin politiikan aloilla, yleisö odottaa konkreettista näyttöä EU:n laajentumisen ja sen muutosvoiman vaikutuksesta asianomaisissa maissa ja niiden koko EU:lle tuottamasta lisäarvosta.

Kaikkien EU:n toimielinten on siksi jaettava aiempaa enemmän tietoa laajentumisprosessista, siinä mukana olevista maista ja sen vaikutuksista EU:lle. Näin ne edistävät julkisuudessa käytävää valistunutta keskustelua laajentumisesta. Vailla totuuspohjaa olevat myytit ja pelot laajentumisprosessista on romutettava ja toisaalta vastattava kansalaisten oikeutettuihin huoliin.

Jäsenvaltioilla ja laajentumismailla on päävastuu kansalaisille suunnatuista tiedotus- ja viestintätoimista. Viestien, joilla niiden hallitukset ruokkivat kansallista keskustelua, on täydennettävä EU:n toimielinten viestintää. Jäsenvaltioiden on tiedotettava kansalaisilleen laajentumista koskevista päätöksistä, joita ne kollektiivisesti tekevät EU-elimissä. Laajentumismaiden poliittisten johtajien on kerrottava, miten niiden tekemät liittymisprosessiin liittyvät päätökset ovat hyödyllisiä myös valtion toiminnan tehostamisen kannalta. Näin laajentumiselle voidaan saada uudestaan kannatusta maissa, joissa hallituksen linjan ja kansalaisten näkemysten välillä vallitseva kuilu on syventynyt. Myös uudistusten suosio voi lisääntyä. Ne tarvitsevat laajan julkisen kannatuksen, jotta laajentumismaat pystyisivät täyttämään EU-jäsenyyden tiukat mutta tasapuoliset ehdot.

6. Päätelmät ja suositukset

Edellä esitetyn analyysin perusteella komissio esittää seuraavat päätelmät ja suositukset:

I

1. EU on alusta asti vastannut laajentumispolitiikkansa avulla maanosamme kansojen oikeutettuun pyrkimykseen olla osa yhteistä eurooppalaista hanketta. Kuuden perustajäsenen EU:n on määrä vastaanottaa Kroatia 28. jäsenekseen 1. heinäkuuta 2013.

2. Samalla kun EU painii mittavien haasteiden ja maailmanlaajuisen epävarmuuden kanssa ja saa niistä uutta pontta talouden, finanssimarkkinoiden ja politiikan yhdentymiselle, sen laajentumispolitiikka edistää edelleen maanosamme rauhaa, turvallisuutta ja vaurautta. Kroatian lähestyvä liittyminen, liittymisneuvottelujen aloittaminen Montenegron kanssa ja ehdokasaseman myöntäminen Serbialle ovat voimakkaita signaaleja laajentumisen muutosvoimasta ja siitä, mikä kaikki on mahdollista alueella, jolla vielä reilut kymmenen vuotta sitten käytiin sotaa. EU:n laajentuminen Kaakkois-Eurooppaan auttaa välttämään sen huomattavasti kovemman hinnan, joka epävakauden seurauksista jouduttaisiin maksamaan. Kyseessä on investointi kestävään demokratiaan ja osoitus EU:n jatkuvasta valmiudesta maailmanlaajuisena toimijana.

3. Euroalueen haasteet ovat yhdessä globaalin finanssikriisin kanssa korostaneet kansantalouksien keskinäistä riippuvuutta sekä EU:n sisällä että laajemmalti. Haasteiden myötä on tullut entistä tärkeämmäksi tukea talouden ja rahoitusjärjestelmän vakautta ja edistää uudistuksia ja kasvua, myös laajentumismaissa. Laajentumisprosessi on siihen tehokas väline.

4. Jäsenyydelle on asetettu tiukat, mutta tasapuoliset ehdot, joiden lähtökohtana on omien ansioiden periaate. Liittymismahdollisuus kannustaa poliittisiin ja taloudellisiin uudistuksiin, jotka muokkaavat yhteiskuntia, vakiinnuttavat oikeusvaltioperiaatteen ja luovat uusia mahdollisuuksia kansalaisille ja yrityksille. Taloudellisessa taantumassa liittymismahdollisuus vähentää välttämättömien uudistusten vastustamista.

5. Laajentumisprosessin uskottavuus on sen onnistumisen avaintekijä. Laajentumisen ja uudistusten nosteen säilyttäminen ovat saman kolikon kaksi puolta. Eurooppa-neuvostossa saavutettu uusi yksimielisyys laajentumisesta on edelleen EU:n laajentumispolitiikan perusta. Laajentuminen on lähtökohtaisesti asteittainen prosessi, joka perustuu uudistusten vakaaseen ja kestävään täytäntöönpanoon asianomaisissa maissa. Laajentumispolitiikkaa on mukautettu aiemmista liittymisistä saatujen kokemusten perusteella. Näin on haluttu varmistaa, että uusien jäsenvaltioiden yhdentyminen on kivutonta ja että siirtymämaiden tarpeet otetaan paremmin huomioon varsinkin oikeusvaltioperiaatteen osalta.

6. Oikeusvaltion ja demokraattisen hallintotavan vahvistaminen on laajentumisprosessin keskiössä. Nyt kun neuvosto on vahvistanut komission ehdottaman uuden lähestymistavan oikeuslaitosta ja perusoikeuksia sekä oikeutta, vapautta ja turvallisuutta koskeviin neuvotteluihin, oikeusvaltioperiaate siihen liittyvine yhteisine haasteineen (esim. järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption torjunta) muodostaa liittymisprosessin ytimen. Näitä lukuja koskevat neuvottelut aloitetaan prosessin alussa ja suljetaan sen lopussa, jotta maille jää mahdollisimman paljon aikaa tulosten saamiseen uudistusten täytäntöönpanossa ja jotta voitaisiin varmistaa uudistusten peruuttamattomuus. Komissio pitää oikeusvaltioasioita ensisijaisina myös hyvissä ajoin ennen neuvottelujen aloittamista, muun muassa jäsennellyn vuoropuhelun ja IPA II -välineen alakohtaisen tuen yhteydessä.

7. Sananvapaus on joissakin maissa edelleen vakava huolenaihe, mistä syystä komissio pitää sananvapautta yhtenä liittymisprosessin ensisijaisista kysymyksistä. Komissio aikoo järjestää toukokuussa 2011 pidetyn ’Speak Up’ -konferenssin jatkotilaisuuden vuoden 2013 alkupuoliskolla. Siihen halutaan tiedotusvälineiden ja kansalaisyhteiskunnan edustajia Länsi-Balkanilta ja Turkista. Tapahtuman tulokset ja jatkotoimet otetaan huomioon komission seurannassa ja raportoinnissa. Komissio tekee jatkossakin tiivistä yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa näissä asioissa.

8. Monilla aloilla tarvitaan maakohtaisia tapoja toimia vaikeissa tilanteissa, esimerkiksi silloin kun liittymisprosessi polkee paikoillaan. Komissio on ottanut Turkin-suhteissaan käyttöön myönteisen asialistan, ja Länsi-Balkanilla se käy korkean tason vuoropuhelua ja jäsenneltyä vuoropuhelua. Tällaiset aloitteet antavat uudistuksille jo nyt uutta pontta – ne eivät korvaa liittymisneuvotteluja mutta toimivat väylänä niihin. Komissio on sitoutunut tähän toimintamuotoon, ja se keskittyy jatkossakin avainaloille, joista esimerkkeinä mainittakoon oikeusvaltioperiaate, demokraattinen hallintotapa ja talousuudistukset.

9. Alueellinen yhteistyö ja hyvät naapuruussuhteet ovat vakautus- ja assosiaatiosopimuksen olennaisia osia. Aiemmista konflikteista periytyneet kysymykset, kuten sotarikokset, pakolaisten paluu, vähemmistöjen kohtelu ja yhtäläisten oikeuksien takaaminen kaikille kansalaisille, ovat edelleen Länsi-Balkanin vakauden keskeisiä uhkatekijöitä, joihin on puututtava kiireesti. Alueellisissa foorumeissa on tapahduttava edistystä ja alueellisen yhteistyön osallistavuutta on lisättävä. Etnisten ryhmien väliset riidat tai asemaa koskevat kiistakysymykset on mahdollista ratkaista käymällä vuoropuhelua ja hakemalla kompromisseja.

10. Osapuolten on määrätietoisesti ja hyvän naapuruuden hengessä pyrittävä ratkaisemaan kahdenväliset kysymykset laajentumisprosessin mahdollisimman varhaisessa vaiheessa koko EU:n edut huomioon ottaen. Kahdenväliset kysymykset eivät saisi jarruttaa liittymisprosessia. Komissio kehottaa osapuolia tekemään kaikkensa jäljellä olevien riitojen ratkaisemiseksi sovittuja periaatteita ja keinoja noudattaen, mukaan lukien niiden vieminen tarvittaessa Kansainväliseen tuomioistuimeen tai muuhun riitojenratkaisuelimeen. Liittymisneuvottelut saattavat luoda vahvemman poliittisen kimmokkeen riitojen ratkaisemiseen. Komissio on valmis edistämään ratkaisujen löytymistä.

11. Talouden elpymisen vahvistaminen laajentumismaissa on ensiarvoisen tärkeää. Työttömyys jatkoi kasvuaan, ja valtaosa Länsi-Balkanin talouksista on uudestaan taantumassa. Turkin talouskasvu jatkui, tosin hitaampana kuin aiemmin. Islannissa elpyminen alkoi vuonna 2011 ja on jatkunut tänä vuonna. EU on sitoutunut jatkamaan maiden avustamista antamalla niille poliittisia neuvoja ja rahoitustukea. Länsi-Balkanin investointikehystä on tarkoitus käyttää kasvun ja työllisyyden kannalta tärkeimpien investointien valmisteluun ja tukemiseen tiiviissä yhteistyössä kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa. Komissio jatkaa laajentumismaiden assosioimista Eurooppa 2020 -strategiaan.

12. Ottaen huomioon ne kauaskantoiset muutokset, joita EU:n talouden ohjausjärjestelmään ollaan tekemässä, komissio jatkaa prosessista tiedottamista ja laajentumismaiden assosioimista prosessiin. Se aikoo tältä osin mukauttaa laajentumismaiden talouden seurantaa asteittain ja selvittää, voitaisiinko vakautus- ja assosiaatiosopimuksen kokoukset valjastaa kilpailukyky- ja työllisyyskysymysten käsittelyyn.

13. Komissio teki joulukuussa 2011 ehdotuksensa uudeksi IPA II -asetukseksi, joka kattaa monivuotisen rahoituskehyksen soveltamisjakson eli vuodet 2014–2020. IPA II -välineellä pyritään varmistamaan tiiviimpi kytkös laajentumisstrategian painopisteisiin, esimerkiksi demokraattisten instituutioiden ja oikeusvaltion vahvistamiseen ja sosioekonomisen kehityksen korostamiseen. Välineestä myönnettävä tuki alakohtaisille strategioille on jouston lisääntymisen ja menettelyjen yksinkertaistamisen ansiosta aiempaa vahvempaa.

14. Nykyisellään laajentumismaiden kansalaisille on tarjolla merkittäviä hyötyjä: vakautus- ja assosiaatiosopimusten mukainen kauppa, viisumivapaa matkustus ja osallistuminen yhteisön ohjelmiin. Komissio käynnisti tammikuussa 2012 Kosovon kanssa viisumipakosta luopumiseen tähtäävän vuoropuhelun. EU:n ja Turkin välinen takaisinottosopimus on parafoitu. Se on allekirjoitettava ripeästi ja pantava täytäntöön tehokkaasti muun muassa siksi, että viisumivapauden suhteen voitaisiin ottaa uusia edistysaskelia. Samaan aikaan maiden olisi tehostettava toimenpiteitä, joilla puututaan viisumivapauden väärinkäytöksiin.

15. Laajentumispolitiikan onnistuminen ja kestävyys edellyttävät, että sillä on suuren yleisön ymmärrys ja tuki. Jäsenvaltioilla ja laajentumismailla on päävastuu kansalaisille suunnatuista tiedotus- ja viestintätoimista. On erittäin tärkeää edistää ymmärrystä ja valistunutta keskustelua laajentumispolitiikan vaikutuksista varsinkin nyt, kun EU:lla on suuria haasteita ratkottavanaan. Komissio jatkaa puolestaan laajentumisprosessista tiedottamista ja edistää siten julkisuudessa käytävää valistunutta keskustelua laajentumisesta.

16. Laajentumisprosessi on luonnostaan osallistava ja edellyttää sidosryhmien laaja-alaista osallistumista. Laaja poliittinen konsensus ja kansan tuki vaadituille uudistuksille laajentumismaissa edistää merkittävällä tavalla muutosta, joka on välttämätön EU:hun lähentymiseksi. Komissio jatkaa tuen antamista kansalaisyhteiskuntavälineen kautta. Siinä keskitytään aiempaa enemmän pienempien avustusten myöntämiseen ruohonjuuritason järjestöille.

II

17. Kroatia: Komissio antaa samanaikaisesti tämän laajentumisstrategian kanssa tiedonannon Kroatian EU-jäsenyysvalmistelujen tilaa koskevan kattavan seurantakertomuksen tärkeimmistä havainnoista. Komission päätelmä on, että Kroatia on edistynyt edelleen EU:n lainsäädännön käyttöönotossa ja täytäntöönpanossa ja että maa on saamassa valmiiksi kansallisen lainsäädäntönsä sovittamisen unionin säännöstöön. Komissio on kuitenkin nostanut esiin aloja, joilla tarvitaan edelleen lisätoimia, sekä joitakin kysymyksiä, joiden osalta tarvitaan lähikuukausina tehostettuja toimia. Tällaisia aloja ovat erityisesti kilpailupolitiikka, oikeuslaitos ja perusoikeudet (varsinkin tuomioistuinten toiminnan tehokkuus) sekä oikeus, vapaus ja turvallisuus. On olennaisen tärkeää, että Kroatia pyrkii määrätietoisemmin varmistamaan, että se saa valmistelut päätökseen ajoissa ja että asia voidaan todeta Kroatian liittymisvalmistelujen lopullisessa seurantakertomuksessa, jonka komissio esittää keväällä 2013.

18. Montenegro: Maa täyttää poliittiset arviointiperusteet edelleen riittävästi. Liittymisneuvottelut aloitettiin kesäkuussa 2012, koska maa on jatkanut edistymistä keskeisissä uudistuksissa. Lainsäädännön analyyttinen arviointi on alkanut, ja se on tarkoitus saada päätökseen kesällä 2013. Liittymisneuvotteluihin sisältyy uusi lähestymistapa oikeuslaitosta ja perusoikeuksia sekä oikeutta, vapautta ja turvallisuutta koskeviin lukuihin. Tällä tavoin keskitytään erityisesti oikeusvaltioperiaatteeseen. Neuvottelujen aikana Montenegron on jatkettava panostamista uudistusten peruuttamattomaan täytäntöönpanoon ja tuloksien saamiseen erityisesti korruptiota ja järjestäytynyttä rikollisuutta koskevissa tapauksissa, myös ns. korkean tason tapauksissa.

19. Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia: Poliittiset arviointiperusteet täyttyvät edelleen riittävän hyvin. Hallitus on asettanut EU-asiat ensisijaisiksi toiminnassaan. Liittymistä koskevan korkean tason vuoropuhelun aloittaminen komission kanssa on vauhdittanut uudistuksia ja johtanut merkittävään kehitykseen useilla tärkeillä politiikan aloilla. Uudistuksia on pidettävä yllä kaikilla alueilla erityisesti täytäntöönpanosyistä. Painopiste on oikeusvaltioperiaatteessa, myös sananvapaudessa, sekä etnisten ryhmien välisessä vuoropuhelussa ja sovinnossa, ja tätä on syytä jatkaa.

Komissio suosittelee neljännen kerran, että liittymisneuvottelut entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa aloitetaan. Komissio uskoo, että siirtyminen maan liittymisprosessin seuraavaan vaiheeseen on tarpeen uudistusten vauhdin ja kestävyyden vakiinnuttamiseksi, prosessissa tapahtuvien käänteiden riskin pienentämiseksi sekä etnisten ryhmien välisten suhteiden vahvistamiseksi. Se myös lisää EU:n uskottavuutta ja kannustaa uudistuksiin myös muissa osissa aluetta.

Komissio korostaa, että on olennaista säilyttää hyvät naapuruussuhteet ja pyrkiä saavuttamaan YK:n johdolla molempien osapuolten hyväksyttävissä oleva neuvotteluratkaisu nimiongelmaan.

Eurooppa-neuvoston päätös aloittaa liittymisneuvottelut edistäisi osaltaan sellaisten olosuhteiden luomista, joissa tällainen ratkaisu on mahdollista löytää. Komissio on valmis esittämään viipymättä neuvottelukehystä koskevan ehdotuksen, jossa otetaan huomioon myös tarve ratkaista nimikysymys liittymisneuvottelujen alkuvaiheessa. Tässä otetaan huomioon aiemmat kehykset ja erityisesti neuvoston joulukuussa 2011 vahvistaman uuden lähestymistavan periaatteet. Mainittu lähestymistapa edellyttää kaikilta osapuolilta vahvaa poliittista sitoutumista ennen Eurooppa-neuvoston kokousta.

20. Serbia: Maaliskuussa 2012 kokoontunut Eurooppa-neuvosto myönsi Serbialle ehdokasmaan aseman. Serbia on edistynyt hyvin kohti poliittisten jäsenyysehtojen ja vakautus- ja assosiaatioprosessin edellytysten täyttämistä. Serbian on kuitenkin kiinnitettävä erityisesti huomiota oikeusvaltioperiaatteen noudattamiseen etenkin oikeuslaitoksen piirissä, koska viimeaikaiset takaiskut osoittavat, että uudistuksiin on sitouduttava tiukemmin ja varmistettava oikeuslaitoksen riippumattomuus, puolueettomuus ja tehokkuus. Lisäksi on otettava huomioon perustuslakituomioistuimen viimeaikaiset tuomiot. Viimeaikaisten tapahtumien vuoksi on kiinnitettävä erityisesti huomiota heikossa asemassa olevien väestöryhmien oikeuksiin ja keskuspankin kaltaisten tärkeiden toimielinten riippumattomuuteen. Serbian on myös jatkettava rakentavaa osallistumistaan alueelliseen yhteistyöhön ja kahdenvälisten suhteiden vahvistamista naapurivaltioiden kanssa. Uudistusvauhtia on jälleen nopeutettava, ja suhteita Kosovoon on parannettava näkyvällä ja kestävällä tavalla. Serbia on vastikään allekirjoittanut yhdennettyä rajaturvallisuutta koskevan teknisen pöytäkirjan ja selkiyttänyt tulkintaansa alueellista yhteistyötä ja Kosovon edustusta koskevasta sopimuksesta, joka ei alustavan täytäntöönpanon perusteella enää estä kaikille avointa alueellista yhteistyötä.

Neuvosto antoi 5. joulukuuta 2011 päätelmät Serbian kanssa käytävien liittymisneuvottelujen aloitusedellytyksistä. Kyseisten, Eurooppa-neuvoston 9. joulukuuta 2011 vahvistamien päätelmien mukaisesti komissio esittää asiasta kertomuksen heti kun se katsoo, että Serbia täyttää riittävässä määrin jäsenyysehdot, joista yksi tärkeimmistä on Kosovon-suhteiden parantaminen näkyvällä ja kestävällä tavalla. Komissio kehottaa Serbiaa panemaan vilpittömässä mielessä täytäntöön kaikki tähän mennessä tehdyt sopimukset ja pyrkimään rakentavasti ratkaisemaan kaikki jäljellä olevat kysymykset EU:n tuella.

Serbian ja Kosovon suhteiden näkyvä ja kestävä paraneminen on välttämätöntä, jotta maat voivat jatkaa EU-uudistusten toteuttamista. Samalla on varmistettava, että kumpikaan maa ei pysty estämään toisen uudistustoimia. Prosessin pitäisi asteittain johtaa Serbian ja Kosovon välisten suhteiden täydelliseen normalisointiin, mikä puolestaan mahdollistaa sen, että molemmat voivat käyttää oikeuksiaan täysimääräisesti ja hoitaa velvollisuutensa EU:ssa. Pohjois-Kosovon ongelmien ratkaiseminen Kosovon alueellista koskemattomuutta ja paikallisväestön erityistarpeita kunnioittaen on olennainen osa tätä prosessia.

Komissio korostaa, että Belgradin ja Pristinan välisten suhteiden normalisointiin johtavia toimia olisi käsiteltävä myös Serbian tuleviin liittymisneuvotteluihin sovellettavan kehyksen puitteissa.

21. Komissio pitää tärkeänä, että molemmat osapuolet noudattavat tätä kokonaisvaltaista lähestymistapaa, jota EU:n tukee kaikin tavoin.

22. Albania: Hallituksen ja opposition välisen vuoropuhelun parantuminen erityisesti marraskuussa 2011 tehdyn sopimuksen jälkeen on tehnyt Albanialle mahdolliseksi edistyä hyvin EU:n jäsenyyden poliittisten arviointiperusteiden täyttämisessä. Albania on tehnyt useita merkittäviä uudistuksia vastauksena komission vuoden 2010 lausunnossa mainittuihin 12 tärkeimpään painopisteeseen, jotka on täytettävä, jotta voidaan aloittaa liittymisneuvottelut Euroopan unionin kanssa. Albania on täyttänyt neljä tärkeintä painopistettä, jotka ovat parlamentin asianmukainen toiminta, vahvistettua enemmistöä edellyttävien lakien hyväksyminen, oikeusasiamiehen nimittäminen ja tärkeimpien instituutioiden nimityksiin liittyvät kuulemis- ja äänestysmenettelyt sekä vaalilainsäädännön muuttaminen. Albania on hyvää vauhtia täyttämässä kahta tärkeintä painopistettä, jotka ovat julkishallinnon uudistaminen ja vangittujen henkilöiden kohtelun parantaminen. Merkittävää edistystä tapahtui myös jäljellä olevissa tärkeimmissä painopisteissä. On huomattava erityisesti, että hallintotuomioistuimia koskeva laki on hyväksytty, korkeassa asemassa olevien julkisten viranomaisten ja tuomareiden koskemattomuutta on rajoitettu, rikoksella saatujen varojen takavarikointi on lisääntynyt, omistusoikeuksien uudistamista koskeva kattava strategia on hyväksytty ja rikoslakia on muutettu tiukentamalla perheväkivaltaa koskevia rangaistuksia.

Komissio suosittaa tämän kehityksen perusteella, että neuvosto myöntää Albanialle ehdokasmaan aseman sen jälkeen, kun tärkeimmät oikeuslaitoksen ja julkishallinnon uudistamista koskevat toimenpiteet on toteutettu ja parlamentin työjärjestystä tarkistettu. Komissio raportoi neuvostolle heti, kun asiassa on tapahtunut tarvittavaa edistystä. Komissio ottaa raportissaan huomioon myös Albanian osoittaman sitoutumisen korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torju