FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 25.1.2007 
KOM(2007) 26 lopullinen 
  
Ehdotus 
NEUVOSTON ASETUS 
lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intias ta peräisin olevan polyeteenitereftalaatin 
tuonnissa asetuksen (EY) N:o 2026/97 18 artiklan mukaisen toimenpiteiden 
voimassaolon päättymistä kosk evan tarkastelun jälkeen 
(komission esittämä) 
 
FI 2   FI PERUSTELUT  
1) EHDOTUKSEN TAUSTA  
 • Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet  
Tämä ehdotus koskee polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista 
tapahtuvalta tuonnilta suoj autumisesta 6 päivänä loka kuuta 1997 annetun neuvoston 
asetuksen (EY) N:o 2026/97, sellaisena kui n se on viimeksi muutettuna 8 päivänä 
maaliskuuta 2004 annetulla neuvoston aset uksella (EY) N:o 461/2004, jäljempänä 
’perusasetus’, soveltamista Intiasta peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuontia koskevassa menettelyssä. 
 • Yleinen tausta  
Ehdotus perustuu perusasetuksen sovelta miseen ja tutkimukseen, joka tehtiin 
perusasetuksessa säädettyjen sisältöä ja menettelyä koskevien vaatimusten mukaisesti. 
 • Voimassa olevat aiemmat säännökset  
Ehdotuksen alalla ei ole voi massa olevia säännöksiä. 
 • Yhdenmukaisuus unionin muiden po litiikkojen ja tavoitteiden kanssa  
Ei sovelleta. 
2) ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI  
 • Intressitahojen kuuleminen  
 Menettelyn osapuolilla on perusasetuksen säännösten mukaisesti jo ollut tilaisuus 
puolustaa etujaan tämän tutkimuksen yhteydessä. 
 • Asiantuntijatiedon käyttö  
 Ulkopuolista asiantuntemusta ei tarvittu. 
 • Vaikutusten arviointi  
Ehdotus perustuu perusase tuksen täytäntöönpanoon. 
Perusasetuksessa ei säädetä yleisestä vai kutusten arvioinnista, mutta siinä on kattava 
luettelo arvioitavista olosuhteista. 
 
FI 3   FI 3) EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT  
 • Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus  
 
Komissio ilmoitti 1 päivänä joulukuuta 2005 Eu roopan unionin virallisessa lehdessä 
julkaistulla ilmoituksella1, jäljempänä ’tarkastelun vireillepanoa koskeva ilmoitus’, 
panevansa vireille Intiasta perä isin olevan tietynlaisen pol yeteenitereftal aatin tuontiin 
sovellettavien tasoitustoimenpiteiden voi massaolon päättymistä koskevan tarkastelun.  
Toimenpiteiden päättymistä koskeva tark astelu käynnistettii n sen jälkeen, kun 
Polyethylene Terephtalate (PET) Committee of  Plastics Europe, jäljempänä ’pyynnön 
esittäjä’, esitti 30 päivänä elokuuta 2005 pyynnön sellaisten tuottajien puolesta, joiden 
tuotanto muodostaa suurimman osan eli tässä tapauksessa yli 90 prosenttia tietynlaisen 
polyeteenitereftalaatin k okonaistuotannosta yhteisössä. 
Oheinen komission ehdotus neuvoston aset ukseksi sisältää tukea, vahinkoa, syy-
yhteyttä ja yhteisön etua koskevat lopulliset päätelmät.  
Jäsenvaltioita kuultiin tukien vastaisi ssa komiteoissa 16 päivänä tammikuuta. 
Ehdotettuja toimenpiteitä kannatti 26 jä senvaltiota ja vast usti 1 jäsenvaltio. 
Tästä syystä ehdotetaan, että neuvosto hyväksyy liitteenä olevan asetusehdotuksen, 
joka olisi julkaistava Euroopan unionin vira llisessa lehdessä v iimeistään 28 päivänä 
helmikuuta 2007. 
 • Oikeusperusta  
Neuvoston asetus (EY) N:o 2026/97, annett u 6 päivänä lokakuuta 1997, muista kuin 
Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuva lta tuetulta tuonnilt a suojautumisesta, 
sellaisena kuin se on viimeksi muutett una 8 päivänä maaliskuuta 2004 annetulla 
neuvoston asetuksella (EY) N:o 461/2004. 
 • Toissijaisuusperiaate  
Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Tämän vuoksi 
toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. 
 • Suhteellisuusperiaate  
Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen  mukainen seuraavista syistä: 
 Toimintatapa on kuvattu edellä mainitussa  perusasetuksessa, eikä mahdollisuutta 
kansallisiin päätöksiin anneta. 
 Vaatimusta, jonka mukaan yhteisölle, ka nsallisille viranomaisille, alue- ja 
paikallisviranomaisille, talouden toimijoille ja kansalaisille aiheutuvan taloudellisen ja 
                                                 
1 EUVL C 304, 1.12.2005, vireillepanoa koskeva ilmoitus (2005/C 304/03), s. 4. 
 
FI 4   FI hallinnollisen rasituksen olisi pysyttävä mahdollisimman pienenä ja oltava oikeassa 
suhteessa tavoitteeseen, ei sovelleta. 
 • Sääntelytavan valinta  
 Ehdotettu säädöslaji: asetus. 
 Muut sääntelytavat eivät tule kyseeseen seuraavasta syystä: 
Edellä mainitussa perusasetuksessa ei säädetä muista vaihtoehdoista. 
4) TALOUSARVIOVAIKUTUKSET  
 Ehdotus ei vaikuta yhteisön talousarvioon. 
 
 
FI 5   FI Ehdotus 
NEUVOSTON ASETUS  
lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intias ta peräisin olevan polyeteenitereftalaatin 
tuonnissa asetuksen (EY) N:o 2026/97 18 artiklan mukaisen toimenpiteiden 
voimassaolon päättymistä kosk evan tarkastelun jälkeen 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jä senvaltioista tapahtuva lta tuetulta tuonnilta 
suojautumisesta 6 päivänä lokakuuta 1997 a nnetun neuvoston asetuk sen (EY) N:o 2026/97
2, 
jäljempänä ’perusasetus’, ja  erityisesti sen 18 artiklan, 
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Eur oopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta 
tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuut a 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 
384/963 ja erityisesti se n 14 artiklan 1 kohdan, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa 
kuultuaan, 
sekä katsoo seuraavaa: 
A. MENETTELY 
1. Voimassa olevat toimenpiteet 
(1) Neuvosto otti 30 päivänä ma rraskuuta 2000 tehdyllä as etuksella (EY) N:o 2603/20004 
käyttöön lopullisen tasoitustullin Intiasta, Malesiasta ja Thaimaasta, jäljempänä 
’asianomaiset maat’, peräisin olevan ti etynlaisen polyeteenitereftalaatin (PET:n) 
tuonnissa, jäljempänä ’alkuperäinen tutk imus’. Käyttöön otetut toimenpiteet 
perustuivat tasoitustoimenpiteitä koskev aan tutkimukseen, joka oli käynnistetty 
perusasetuksen 10 artiklan mukaisesti. Samaan aikaan neuvosto otti käyttöön asetuksella (EY) N:o 2604/2000
5 lopullisen polkumyyntitullin samoista maista 
peräisin olevan saman tuotteen tuonnissa. Käyttöön otetut toimenpiteet perustuivat 
polkumyynnin vastaiseen tutkimukseen, jo ka käynnistettiin johdanto-osassa 
tarkoitetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 5 artiklan mukaisesti. 
                                                 
2 EYVL L 288, 21.10.1997, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella 
(EY) N:o 461/2004 (EUVL L 77, 13.3.2004, s. 12). 
3 EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella 
(EY) N:o 2117/2005 (EUVL L 340, 23.12.2005, s. 17). 
4 EYVL L 301, 30.11.2000, s. 1. 
5 EYVL L 301, 30.11.2000. s. 21. 
 
FI 6   FI (2) Johdanto-osan 1 kappaleessa tarkoitettu a neuvoston asetusta  (EY) N:o 2604/2000 on 
muutettu neuvoston asetuksilla (EY)  N:o 496/2002, 823/2004, 83/2005 ja 1646/2005.6 
Muutokset tehtiin 11 artikl an 3 ja 4 kohdan mukaisesti käynnistettyjen tarkastelua 
koskevien tutkimusten tulosten perusteell a tai johdanto-osassa  ja johdanto-osan 
1 kappaleessa tarkoitetun neuvoston aset uksen (EY) N:o 384/96 8 artiklan 1 kohdan 
mukaisesti hyväksyttyjen hi ntasitoumusten perusteella. 
(3) Neuvosto otti lisäksi 19 päivänä elokuuta 20047 käyttöön lopullisen polkumyyntitullin 
Australiasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin t uonnissa sekä päätti Pakist anista peräisin olevan 
polyeteenitereftalaatin tuontia  koskevan polkumyyntimenettelyn. 
(4) Neuvosto muutti 11 päivänä lokakuuta 2005
8 Intiasta peräisin olevan 
polyeteenitereftalaatin tuontiin sovellettavien  tasoitustoimenpiteiden tasoa. Muutokset 
tehtiin perusasetuksen 20 ar tiklan mukaisesti käynnistet yn nopeutetun tarkastelun 
seurauksena. 
2. Tarkastelua koskeva pyyntö (5) Toimenpiteiden voimassaolon lähestyvä ä päättymistä koskevan ilmoituksen 
julkaisemisen jälkeen komissio vastaanotti  30 päivänä elokuuta 2005 perusasetuksen 
18 artiklan mukaisen pyynnön ta rkastella voimassa olevia toimenpiteitä, jäljempänä 
’voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu’. 
(6) Tarkastelupyynnön esitti 30 päivänä elokuuta 2005 Polyethylene Terephtalate 
Committee of Plastics Europe, jäljempänä ’p yynnön esittäjä’, sell aisten tuottajien 
puolesta, joiden tuotanto muodostaa suur imman osan eli täss ä tapauksessa yli 
90 prosenttia polyeteenitereftala atin kokonaistuotannosta yhteisössä. 
(7) Pyyntöä perusteltiin sillä, että toimenp iteiden voimassaolon päättyminen johtaisi 
todennäköisesti tukien ja yht eisön tuotannonalalle aiheut uneen vahingon jatkumiseen 
tai toistumiseen.  
(8) Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio p äätti, että perusasetuksen 18 artiklan 
mukaisen tarkastelun vireillepanoon oli olema ssa riittävä näyttö, minkä vuoksi se pani 
tarkastelun vireille 1 päivänä joulukuuta 2005
9. 
(9) Ennen toimenpiteiden voimassaolon päättymi stä koskevan tarkastelun vireillepanoa 
komissio ilmoitti perusasetuksen 22 arti klan 1 kohdan ja 10 artiklan 9 kohdan 
mukaisesti Intian viranomaisille vastaanottaneensa asianmukaisesti asiakirjanäyttöön perustuvan tarkastelua koskevan pyynnön ja kut sui Intian viranomaiset neuvotteluihin 
tilanteen selkiyttämiseksi va lituksen sisällön osalta ja molempia tyydyttävän ratkaisun 
löytämiseksi. Intian viranomaiset eivät kuitenkaan vastanneet neuvottelutarjoukseen.  
3. Rinnakkaiset tutkimukset 
                                                
 
6 EYVL L 78, 21.3.2002, s. 4; EUVL L 127, 29.4.2004, s. 7; EUVL L 19, 21.1.2005, s. 1; EUVL L 266, 
11.10.2005, s. 10. 
7 Neuvoston asetus (EY) N:o 1467/2004 (EUVL L 271, 19.8.2004, s. 1). 
8 EUVL L 266, 11.10.2005, s. 1. 
9 EUVL C 304, 1.12.2005, s. 4. 
 
FI 7   FI (10) Komissio käynnisti 1 päivänä joulukuuta 2005 neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/9610 
11 artiklan 2 kohdan nojalla Intiasta, Indonesi asta, Korean tasavallasta, Malesiasta, 
Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan tietynlaisen polyeteeniter eftalaatin tuonnissa 
sovellettavien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolon päättymistä 
koskevan tarkastelun11. Samaan aikaan käynnistettiin neuvoston asetuksen (EY) N:o 
384/96 11 artiklan 3 kohdan nojalla Korean tasavallasta ja Ta iwanista peräisin olevan 
tietynlaisen polyeteeniterefta laatin tuonnissa so vellettavien polkumyynnin vastaisten 
toimenpiteiden osittainen välivaiheen tarkastelu12.  
4. Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso (11) Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso kos ki 1 päivän lokakuuta 2004 ja 30 päivän 
syyskuuta 2005 välistä ajanjaksoa, jä ljempänä ’tarkastelua koskeva 
tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttava kehityssuuntausten 
tarkastelu kattoi 1 päivän tamm ikuuta 2002 ja tarkastelua koskevan 
tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’. 
5. Tutkimuksen osapuolet (12) Komissio ilmoitti vientiä harjoittaville tuotta jille, viejämaan edus tajille, tuojille, 
yhteisön tuottajille, käyttä jille ja pyynnön esittäjälle virallisesti voimassaolon 
päättymistä koskevan tarkastelun vireillepano sta. Asianomaisille osapuolille annettiin 
tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti  ja pyytää tulla kuulluiksi vireillepanoa 
koskevassa ilmoituksessa asetetussa m ääräajassa. Mahdollisuus tulla kuulluiksi 
myönnettiin kaikille asianomaisille osapuolil le, jotka olivat sitä pyytäneet ja 
osoittaneet, että niiden kuulemis een oli olemassa erityisiä syitä. 
(13) Ottaen huomioon intialaisten vientiä harjoitt avien tuottajien samoin kuin tarkastelua 
koskevassa pyynnössä lueteltujen yhteisön tuo ttajien ja tuojien suuri määrä pidettiin 
asianmukaisena tarkastella perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti, olisiko syytä käyttää 
otantamenetelmää. Pystyäkseen päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa 
valitsemaan otoksen komissio pyysi edellä mainittuja osapuolia ilmoittautumaan perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti 15 päiv än kuluessa tarkastelujen vireillepanosta 
ja toimittamaan komissiolle vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa pyydetyt tiedot. 
(14) Toimitettujen tietojen tarkastelun perustee lla ja yhteistyöhal unsa julki tuoneiden 
intialaisten vientiä harjoitt avien tuottajien vähäisen m äärän vuoksi päätettiin, ettei 
otanta ollut intialaisten tuottajien osalta tarpeen. 
(15) Yhteisön tuottajien ja tuojien toimittamien tietojen tarkastelun perusteella ja 
vastausten vähäisen määrän vuoksi päätel tiin, ettei otantamenetelmän käyttö ole 
perusteltua näiden ryhmien osalta. 
(16) Näin ollen kyselylomakkeet lähetettiin kaik ille tiedossa olleille asianomaisen maan 
vientiä harjoittaville tuotta jille, tuojille, tavarantoimitta jille, yhteisön tuottajille ja 
käyttäjille. 
                                                
 
10 EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella 
(EY) N:o 2117/2005 (EUVL L 340, 23.12.2005, s. 17). 
11 EUVL C 304, 1.12.2005, s. 9. 
12 EUVL C 304, 1.12.2005, s. 9. 
 
FI 8   FI (17) Kyselyyn saatiin vastauksia kolmelta intialai selta tuottajalta, ka hdeltatoista yhteisön 
tuottajalta, yhdeltä tuojal ta, yhdeltä tavarantoimittajalta ja kymmeneltä 
jatkojalostajalta/käyttäjältä. 
(18) Komissio hankki ja tarkasti kaikki tutkim uksensa kannalta tarp eellisina pitämänsä 
tiedot ja teki tarkastuskäyntejä seuraavien yritysten toimitiloihin: 
1. Yhteisön tuottajat: Voridian BV (Alankomaat) M & G Polimeri Italia Spa (Italia) Equipolymers Srl (Italia) La Seda de Barcelona SA (Espanja) Novapet SA (Espanja) Selenis Industria de Po límeros SA (Portugali) 
Selenis Itália Spa (Italia) Yhteisön tavarantoimittajat: Interquisa SA (Espanja) Etuyhteydettömät yhteisön tuojat: Global Service International SRL (Italia) Yhteisössä toimivat käyttäjät: Coca Cola Enterprises Europe Ltd (Belgia) 2. Intian viranomaiset: Kauppaministeriö (Ministry of Commerce), New Delhi Government of Maharashtra  - Directorate of Industries, Mumbai 
3. Intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat: 
 SENPET Ltd, Kalkutta (aiemmin  Elque Polyesters Limited) 
 Futura Polyesters Limited, Chennai (aiemmin Futura Polymer Limited) 
 Pearl Engineering Polymers Limited, New Delhi 
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOT E JA SAMANKALTAINEN TUOTE 
1. Tarkasteltavana oleva tuote 
 
FI 9   FI (19) Tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin alkuperäisessä tutkimuksessa eli 
asianomaisesta maasta peräisin oleva polyet eenitereftalaatti, jonka viskositeettiluku on 
ISO-standardin 1628-5 mukaan vähintään 78 ml/g. Tuote luokitellaan tällä hetkellä 
CN-koodiin 3907 60 20. 
2. Samankaltainen tuote (20) Alkuperäisen tutkimuksen tavoin tässäkin ha vaittiin, että tarkas teltavana olevalla 
tuotteella, asianomaisen maan kotim arkkinoilla tuotetulla ja myydyllä 
polyeteenitereftalaatilla sekä yhteisön tuottajien tuottamalla ja myymällä polyeteenitereftalaattilla on samat fysikaal iset ja kemialliset perusominaisuudet ja 
käyttötarkoitukset. Sen vuoks i kaikkia polyeteenitereft alaatin lajeja, joiden 
viskositeetti on vähintään 78 ml/g, voidaan pitää perusasetuksen 1 artiklan 5 kohdan 
mukaisesti samankaltaisina. 
C. TUEN JATKUMISEN TAI TO ISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS 
I Tuen jatkuminen – Johdanto 
(21) Komissio tutki tarkaste lupyyntöön sisältyvien ti etojen ja komission 
kyselylomakkeeseen saatujen vastausten peru steella seuraavia järjestelmiä, joissa oli 
esitettyjen väitteiden muk aan myönnetty vientitukea. 
1. Alun perin tutkitut tukijärjestelmät Kansalliset järjestelmät 
a) Tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Dut y Entitlement Passbook Scheme, DEPBS) 
b) Tuloverosta vapauttamisen järjestelm ä (Income Tax Exemption Scheme, ITES) 
c) Tuotantohyödykkeiden tuontia etuust ullein koskeva järjestelmä (Export 
Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS) 
d) Vientiteollisuuden vapaa- alueiden järjestelmä (E xport Processing Zones, 
EPZ)/Erityistalous alueiden järjeste lmä (Special Economic Zones Scheme, 
SEZ)/Vientiin suuntautuneiden yksikköjen  järjestelmä (Export Oriented Units, 
EOU)   
2. Muut kuin alun perin tutkitut tukijärjestelmät 
Kansalliset järjestelmät  
e) Ennakkolisenssijärjestelmä (Advance Licence Scheme, ALS) 
f) Vientiluottojärjestelmä (ennen vienti ä ja viennin jälkeen sovellettava, ECS) 
Alueelliset järjestelmät 
g) Gujaratin osavaltion myyntiveroka nnustinjärjestelmä (Gujarat Sales Tax 
Incentive Scheme, GSTIS) 
 
FI 10   FI h) Gujaratin osavaltion sähköverosta va pauttamisen järjestelmä (Gujarat 
Electricity Duty Exemption Scheme, GEDES) 
i) Länsi-Bengalin kannustinj ärjestelmät (West Bengal In centive Schemes, WBIS) 
j) Maharashtran osavaltio n kannustinjärjestelmä (Packag e Scheme of Incentives 
of the Government of  Maharashtra, PSI). 
(22) Edellä a ja c–e alakohdassa  mainitut järjestelmät peru stuvat 7 päivänä elokuuta 1992 
voimaan tulleeseen ulkomaankaupan kehittä mistä ja sääntelyä koskevaan lakiin 
(Foreign Trade Act 1992) nro 22/1992, jäljempänä ’ulkomaankauppalaki’. Ulkomaankauppalailla Intian viranomais et valtuutetaan antamaan vienti- ja 
tuontipolitiikkaa koskevia tiedonantoja. Nämä tiedonannot esitetään tiivistelmänä vienti- ja tuontipolitiikkaa (1 päivästä syyskuuta 2004 lähtien ’ulkomaankauppapolitiikkaa’) koskevissa asiakirjoissa, joita kauppaministeriö 
julkaisee viiden vuoden välein ja joita pä ivitetään säännöllises ti. Tämän tapauksen 
tarkastelua koskevan tutkimus ajanjakson kannalta olennainen asiakirja on 1 päivän 
syyskuuta 2004 ja 31 päivän maalisku uta 2009 välistä aikaa koskeva 
viisivuotissuunnitelma, jäljempänä ’EXIM-policy 2004–2009’. Lisäksi Intian 
viranomaiset esittelevät kyseistä viisi vuotissuunnitelmaa koskevia menettelyjä 
käsikirjassa ”Handbook of Procedures – 1 September 2004 to 31 March 2009, Volume 
I”, jäljempänä ’HOP I 2004–2009’. Myös kysei nen menettelykäsikirj a saatetaan ajan 
tasalle säännöllisesti. 
(23) Edellä b alakohdassa mainittu tulovero järjestelmä perustuu vuonna 1961 annettuun 
tuloverolakiin (Income Tax Act), jota muut etaan vuosittain varai nhoitolailla (Finance 
Act). 
(24) Edellä f alakohdassa mainittu vientil uottojärjestelmä perustuu vuoden 1949 
pankkivalvontalain (Banking Regulation Act 1949) 21 ja 35A §:ään, joiden mukaan 
Intian keskuspankki (Reserve Bank of I ndia, RBI) voi ohjata kaupallisten pankkien 
vientiluottotoimintaa.  
(25) Edellä g alakohdassa esitettyä Gujaratin osavaltion myyntiverokannustinjärjestelmää 
hallinnoi Gujaratin osavaltion hall itus, ja se perustuu teollisuuden 
kannustinpolitiikkaan; h alakohdassa esitet ty Gujaratin osavaltion sähköverosta 
vapauttamisen järjestelmä perustuu Bo mbayn vuoden 1958 sähköverolakiin (Bombay 
Electricity Duty Act of 1958). 
(26) Edellä j alakohdassa esitettyä järjestelmää hallinnoi Mahara shtran osavaltio, ja se 
perustuu Maharashtran os avaltion teollisuus-, energi a- ja työministeriön 
päätöslauselmiin.  
(27) Edellä i alakohdassa esitetty järjestelmä on perustettu Länsi- Bengalin osavaltion 
kauppa- ja teollisuusministeriön 22 päiv änä kesäkuuta 1999 antamalla tiedonannolla 
nro 588-CI/H (WBIS 1999), joka on viimek si korvattu 24 päivänä maaliskuuta 2004 
annetulla tiedonannolla nro 134-CI /O/Incentive/17/03/I (WBIS 2004). 
(28) Väitettyä tukea koskevien päätelmien ilmoitta misen jälkeen Intian viranomaiset toivat 
esiin joitakin kysymyksiä, jotka liittyvät tasoitustoimenpiteiden käyttömahdollisuuksiin järjestelmissä ja tukisummien laskemiseen. Viranomaiset 
 
FI 11   FI myös väittivät, että tuen jatkuminen tässä tapauksessa ei ollut todennäköistä. Näissä 
väitteissä ei kuitenkaan ole mitään uusia ti etoja, jotka muuttaisivat tässä asetuksessa 
esitettyjä päätelmiä. 
II Valtakunnalliset järjestelmät 
1. Tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Dut y Entitlement Passbook Scheme, DEPBS) 
a) Oikeusperusta 
(29) DEPBS-järjestelmän yksityiskohtaine n kuvaus esitetään EXIM-policy 2004–2009 
-asiakirjan kohdassa 4.3 ja HOP I 2004–2009 -käsikirjan kohdissa 4.3 ja 4.4.  
(30) Mikään yhteistyöhön osallistun eista vientiä harj oittavista tuotta jista ei saanut 
tasoitustoimenpiteiden alai sta etua DEPBS-järjestelm ästä. Sen vuoksi ei pidetty 
tarpeellisena tutkia järjestelmää sen enempää tämän tutkimuksen puitteissa. 
2. Tuloverojärjestelmät 
(31) Mikään yhteistyöhön osallistun eista vientiä harj oittavista tuotta jista ei saanut 
tasoitustoimenpiteiden alai sta etua ITES-järjestelmästä. Sen vuoksi ei pidetty 
tarpeellisena tutkia järjestelmää sen enempää tämän tutkimuksen puitteissa. 
3. Tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein (E xport Promotion Capital Goods Scheme, 
EPCGS) 
a) Oikeusperusta 
(32) EPCGS-järjestelmän yksityiskohtainen kuva us on EXIM-policy 2004–2009 -asiakirjan 
luvussa 5 ja HOP I 2004–2009 -käsikirjan luvussa 5.  
b) Tukikelpoisuus 
(33) Valmistajaviejät ja kauppiasviejät, jo tka ovat ”sidoksissa” valmistajiin ja 
palveluntarjoajiin, voiva t hakea tämän järjestelmän mukaista tukea.  
c) Käytännön toteutus 
(34) Tiettyihin vientivelvoitteisiin sitoutunut yr itys voi tuoda (uusia ja huhtikuusta 2003 
myös käytettyjä, enintään kymmenen vuotta  vanhoja) tuotant ohyödykkeitä alennetulla 
tullilla tai ilman tullia. Intian viranomaiset  antavat tätä varten pyynnöstä maksullisen 
EPCG-lisenssin. Vientivelvoi tteen täyttämiseksi maahantuotuja tuotantohyödykkeitä 
on käytettävä tietyn vientituotteiden määrän tuottamiseen tiettynä aikana. 
(35) EPCGS-lisenssin haltija voi hankkia tuotan tohyödykkeet myös ko timaasta. Tällöin 
tuotantohyödykkeiden kotimarkki noilla toimiva valmistaja voi tuoda tullitta maahan 
kyseisten tuotantohyödykkeiden valmistuksessa  tarvittavia aineksia. Vaihtoehtoisesti 
kotimainen valmistaja voi saada samat edut  kuin yleensä saadaan viennin yhteydessä 
toimittaessaan tuotantohyödykkeitä  EPCGS-lisenssin haltijalle. 
d) EPCGS-järjestelmää koskevat päätelmät  
 
FI 12   FI (36) EPCGS-järjestelmästä annetaan perusa setuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan 
ii alakohdassa ja 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. Tullinalennus on Intian viranomaisten taloudellista tukea, koska kyseinen etu vähentää Intian valtion tuloja 
tulleista, jotka muutoin kanne ttaisiin. Lisäksi tullinalennuks esta koituu etua viejälle, 
koska tullien kantamatta jättäminen t uonnin yhteydessä lisää tämän maksuvalmiutta. 
(37) EPCGS-järjestelmä on myös oikeudellisesti vientituloksesta riippuva, koska lisenssejä 
ei voi saada ilman sitoumusta viedä tuot teita. Tämän vuoksi sen katsotaan olevan 
perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti erityistä ja 
tasoitustoimenpiteiden alaista.  
(38) Näin ollen tätä järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen  2 artiklan 1 kohdan 
a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sa llittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai 
korvaavien tuotantopanosten  palautusjärjestelmänä. Tuotantohyödykkeet eivät kuulu 
tällaisten sallittujen järjestelmien piiriin, kuten perusasetuksen liitteessä I olevassa i alakohdassa säädetään, koska niitä ei kuluteta vientituotteiden tuotannossa. 
e) Tuen määrän laskeminen  
(39) Yksikään yhteistyöhön osallistunut viejä ei ollut ostanut tuotantohyödykkeitä 
tutkimusajanjaksolla. Yksi yritys sai kuitenkin edelleen etua sellaisten tuotantohyödykkeiden verovapautuksista, jo tka oli hankittu ennen tutkimusajanjaksoa 
alkuperäisessä tutkimuksessa vahvistetun m äärän mukaisesti. Tarkastelua koskevalla 
tutkimusajanjaksolla saatu tu en määrä laskettiin perusase tuksen 7 artiklan 3 kohdan 
mukaisesti tuotantohyödykkeiden tuonnissa kantamattomien tullien perusteella 
jakamalla ne ajanjaksolle, joka vastaa vientiä harjoittavan tuottajan näiden 
tuotantohyödykkeiden todellista  poistoaikaa. Vakiintuneen  käytännön mukaisesti näin 
laskettua tarkastelua koskeva lle tutkimusajanjaksolle kohdennettua määrää on oikaistu 
lisäämällä siihen kyseisen ajanjakson korko, jotta määrä ilmentäisi ajan myötä 
saavutetun edun koko arvoa. Tuen saamisesta  välttämättä aihe utuvat kustannukset 
vähennettiin tästä määrästä perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, jolloin saatiin tuen määrä (osoittaja). Tuen määrä on suhteutettu 
perusasetuksen 7 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan 
tutkimusajanjakson viennin liikevaihtoon (n imittäjä), koska tuki on riippuvainen 
vientituloksesta eikä sitä  ole myönnetty suhteessa valm istettuihin, tuotettuihin, 
vietyihin tai kuljetettuihin m ääriin. Yrityksen saama tuki, johon järjestelmän mukainen 
etuus edelleen kohdistui, oli 0,38 prosenttia. 
4. Vientiluottojärjestelmä (Export Credit Scheme, ECS). 
a) Oikeusperusta 
(40) Järjestelmää kuvataan yksityiskohtaisesti Inti an keskuspankin (Reserve Bank of India, 
RBI) Master Circular IECD -yleiskirj eessä nro 5/04.02.01/2002-03 (valuuttamääräiset 
vientiluotot ulkomaanvaluuttana) ja  yleiskirjeessä nro 10/04.02.01/2003-04 
(rupiamääräiset vientiluotot), jo tka on osoitettu kaikille Inti an kaupallisille pankeille.  
b) Tukikelpoisuus 
(41) Valmistajaviejät ja kauppiasviejät voivat hakea tämän järjestelmän mukaista tukea. 
Yksi menettelyssä yhteistyössä toiminut  yritys sai etua ECS-järjestelmästä. 
 
FI 13   FI c) Käytännön toteutus 
(42) Intian keskuspankki asettaa tässä järjestelmässä sitova t enimmäistasot sekä Intian 
rupia- että valuuttamääräisten vientiluotto jen koroille, joita kaupalliset pankit voivat 
soveltaa viejiin, jotta viejät vo isivat saada luottoja kansai nvälisesti kilpailukykyisillä 
koroilla. ECS-järjestelmässä on kaksi alaj ärjestelmää: ennen vientiä sovellettava 
vientiluottojärjestelmä (Pre -Shipment Export Credit Scheme ), joka kattaa viejälle 
ennen vientiä tuotteiden os ton, käsittelyn, valmist uksen, pakkaamisen ja/tai 
kuljetuksen rahoittamista varten annetut luotot, ja viennin jälkeen sovellettava 
vientiluottojärjestelmä (Post-Shipment Export Credit Scheme ), josta voi saada 
käyttöpääomalainoja vientisaamisten ra hoittamiseen. Intian keskuspankki myös 
velvoittaa pankit osoittamaan tietyn määrän niiden nettopankkiluotoista 
vientirahoitukseen. 
(43) Mainittujen RBI:n yleiskirjeiden ansiosta viejät voivat saada vientiluottoja puhtaasti 
markkinaehtojen mukaan annettavien tavanomaisten kaupallisten luottojen (käteisluottojen) korkoa e dullisemmalla korolla.  
d) ECS-järjestelmää koskevat päätelmät 
(44) Ensinnäkin RBI:n yleiskirjei ssä vahvistetut ECS-luottoje n edulliset korot voivat 
vaikuttaa alentavasti viejän kor kokustannuksiin verrattuna puhtaasti 
markkinaolosuhteiden mukaan määräytyviin  korkokustannuksiin ja tässä tapauksessa 
antaa tällaiselle viejälle perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua etua. Edun 
koitumista koskeva päätelmä tehtiin ainoastaan  niiden vientiä harjoittavien tuottajien 
tapauksessa, joiden osalta tode ttiin tällaisia korkotasojen eroja. RBI:n yleiskirjeiden 
perusteella annettujen luottojen ja kaupallis ten käteisluottojen korkotasojen erot eivät 
selity pelkästään kaupallisen pa nkin markkinakäyttäytymisellä.  
(45) Toiseksi ja huolimatta siitä, että ECS-järjestelmässä näiden edullisten luottojen 
myöntäjinä ovat kaupalliset pankit, kyseessä on perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan 
iv alakohdassa tarkoitettu viranomaisten ta loudellinen tuki. RBI on julkinen elin ja 
kuuluu siis perusasetuksen 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin ”julkisiin 
viranomaisiin”. Se on täysin valtion omist uksessa, toteuttaa poliittisia tavoitteita eli 
esimerkiksi rahapolitiikkaa ja sen johdon ni mittää Intian valtio. RBI ohjaa yksityisiä 
elimiä siten, että kaupallisia pankkeja sitovat muun muassa RBI :n yleiskirjeissä 
vahvistetut vientiluottojen enimmäiskorot sekä RBI:n määräykset siitä, että 
kaupallisten pankkien on osoitettava tietty määrä nettopankkiluotoistaan 
vientirahoitukseen. RBI:n harjoittama ohjaus velvoittaa kaupalliset pankit 
toteuttamaan perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitettuja toimia eli tässä tapauksessa an tamaan edullisia vientiluottoja. Tällainen 
varojen suora siirto tiettyje n ehtojen mukaisten lainojen muodossa on yleensä valtiolle 
itselleen kuuluva tehtävä, eikä käytäntö tosiasiassa eroa valtioiden yleensä 
harjoittamasta toiminnasta (perusas etuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan 
iv alakohta). Tukea pidetään  erityisenä ja tasoitustoi menpiteiden alaisena, sillä 
edullisia korkoja myönnetään ainoastaan  vientirahoituksee n, joten ne ovat 
oikeudellisesti vientituloksesta riippuv ia perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan 
a alakohdan mukaisesti.  
e) Tuen määrän laskeminen 
 
FI 14   FI (46) Tuen määrä on laskettu tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona käytettyjen 
vientiluottojen korkojen ja sellaisten kor kojen, jotka asianomaisen yrityksen olisi 
pitänyt maksaa tavanomaisista ka upallisista luotoista, määrien erotuksen perusteella. 
Tuen määrä (osoittaja) on suhteutettu peru sasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti 
tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson viennin kokonaisliikevaihtoon (nimittäjä), 
koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin. Yritys, joka sai ECS-
järjestelmän mukaista etua, sai tukea 0,1 prosenttia. 
5. Vientiin suuntautuneiden yksikköjen järjes telmä (Export Oriented Units Scheme, EOUS) / 
Erityistalousalueiden järjestelmä (S pecial Economic Zones Scheme, SEZS) 
(47) Mikään yhteistyöhön osallistun eista vientiä harj oittavista tuotta jista ei saanut 
tasoitustoimenpiteiden alaista etua SEZS-järjestelmästä. Kahdella intialaisella yrityksellä oli kuite nkin vientiin suunt autuneen yksikön stat us, ja ne saivat 
tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton ma hdollistavaa tukea tarkastelua koskevalla 
tutkimusajanjaksolla. Jäljempänä oleva kuva us ja arviointi koskee siis vain EOU-
järjestelmää. 
a) Oikeusperusta 
(48) EOU-järjestelmän yksityiskohtainen kuva us on EXIM-policy 2004–2009 -asiakirjan 
luvussa 6 ja HOP I 2004–2009 -käsikirjassa.  
b) Tukikelpoisuus 
(49) Kaikki yritykset, jotka periaatteessa  sitoutuvat viemään koko tavara- tai 
palvelutuotantonsa – lukuun ottamatta yksin omaan kauppiaina toimivia yrityksiä – 
voidaan perustaa EOU-järjestelmän muka isesti. Teollisuusyritysten on kuitenkin 
tehtävä tietty vähimmäismäärä investointej a käyttöomaisuuteen (10 miljoonaa Intian 
rupiaa) voidakseen saada tukea EOU-järjestelmästä. 
c) Käytännön toteutus 
(50) Kuten alkuperäisessä tutkimuksessa todett iin, vientiin suuntautuneet yksiköt voivat 
sijaita eri puolilla ja niitä void aan perustaa eri puolille Intiaa.  
(51) Vientiin suuntautuneen yksikön asemaa koske vassa hakemuksessa on esitettävä tiedot 
muun muassa suunnitelluista tuotantomäär istä, viennin arvioidusta arvosta, 
tuontitarpeista ja kotimarkkinahankintojen ta rpeista seuraaviksi vi ideksi vuodeksi. Jos 
viranomaiset hyväksyvät yrityksen hakemukse n, yritykselle ilmoitetaan hyväksymisen 
edellytyksistä. Vientiin suuntautuneen yksikön asemaa koskeva sopimus on voimassa viisi vuotta. Sopimus voidaan uusia useammaksi kaudeksi. 
(52) Olennaista kyseisille yksiköille on EXIM -policy 2004–2009 -asiakirjan velvoite, jonka 
mukaan niiden on saavutettava niin sanotut nettovaluutta-ansiot, eli viennin kokonaisarvon on viiden vuoden viitekautena oltava suurempi kuin tuontituotteiden kokonaisarvo. 
(53) Vientiin suuntautuneet yksiköt voivat saada seuraavia etuja: 
 
FI 15   FI i) vapautus kaikenlaisten valmistukseen, t uotantoon tai käsittel yyn tarvittavien tai 
niiden yhteydessä käytettävien tavaro iden (myös tuotantohyödykkeiden, raaka-
aineiden ja kulutustavaroiden) tuontitulleista 
ii) vapautus kotimarkkinoilta hankitt ujen tavaroiden valmisteverosta 
iii) paikallisilla markkinoilta hankitu ista tavaroista maksetun valtion 
liikevaihtoveron palauttaminen 
iv) mahdollisuus myydä osa tuotannosta kotimarkkinoilla enintään 50 prosentilla 
viennin FOB-arvosta, edellyttäen että nettovaluutta-ansiot ovat positiiviset pehmeäehtoisten verojen, esim. lopputuotteen valmisteverojen, maksamisen jälkeen 
v) osittainen palautus kotimaisilta öljy -yrityksiltä hankitusta polttoaineesta 
maksetuista veroista 
vi) vapautus viennistä saadusta myyntivo itosta yleensä kannettavasta tuloverosta 
tuloverolain 10B §:n noja lla kymmenen vuoden ajan toiminnan alkamisesta, 
kuitenkin enintään vuoteen 2010 asti 
vii) osakepääoma voi olla 100-pros enttisesti ulkomaisessa omistuksessa. 
(54) Näiden järjestelmien mukaisesti toimivat yksiköt ovat tullivalvonnassa olevia 
yksikköjä tullilain 65 §:n mukaisesti.   
(55) Niillä on oikeudellinen velvoite pitää kirjaa  kaikesta tuonnista, kaikkien tuotujen 
ainesten kulutuksesta ja kä ytöstä sekä kaikesta tote utuneesta viennistä HOP 2004–
2009 -asiakirjan kohdan 6.11.1 mukaisesti. Nämä tiedot on toimitettava toimivaltaisille viranomaisille säännöl lisesti neljännesvuosittain tai vuosittain 
annettavilla toimintakertomuksilla. 
(56) Vientiin suuntautuneen yksikön ei kuitenk aan missään vaiheess a tarvitse osoittaa 
tuotujen lähetysten yhteyttä vientiin, mu ihin yksikköihin tehtäviin siirtoihin, 
kotimarkkinamyyntiin tai varastoihin (HOP I 2004–2009 -käsikirjan kohta 6.11.2.2).  
(57) Kotimarkkinamyynnin lähetysten ja niid en kirjaamisen varmistus perustuu 
omavastuisuuteen. Vientiin suuntautuneen yksikön vientilähetysmenettelyjä valvoo kyseisessä yksikössä pysyvästi toimiva tu lli- ja valmisteverovirkailija.  
(58) Tässä tapauksessa kaksi yhteistyössä toimi nutta viejää käytti EOU-järjestelmää. 
Kyseiset yhteistyössä toimineet viejät kä yttivät EOU-järjestelmää tuodakseen maahan 
raaka-aineita ja tuotantohyödykkeitä t uontitulleitta, hankkiakseen tuotteita 
kotimarkkinoilta valmisteveroitta ja saadakseen liikevaihtoveron palautuksen sekä voidakseen myydä osan tuotannostaan ko timarkkinoilla. Yksi viejäyritys käytti 
järjestelmää myös saadakseen osittaisen palautuksen kotimaisilta öljy-yrityksiltä hankitusta polttoaineesta maksetuista veroista. Ne saivat siis kaikki 52 kappaleen i–v kohdassa mainitut edut. Tutkimuksessa kävi ilmi , että asianomaiset viejät eivät saaneet 
etuja EOU-järjestelmän piiriin kuuluva sta tuloverosta vapauttamisesta.  
d) EOU-järjestelmää koskevat päätelmät 
 
FI 16   FI (59) Vientiin suuntautuneiden yksikköjen saama vapautus kahdesta eri tuontitullista 
(perustulli ja erityinen lisätulli) ja liike vaihtoveron palauttamine n ovat perusasetuksen 
2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohda ssa tarkoitettua Intian viranomaisten 
taloudellista tukea. Valtio luopuu tulosta, joka kannetta isiin, jos järjestelmää ei 
sovellettaisi, mistä vientiin  suuntautunut yksikkö saa etua  perusasetuksen 2 artiklan 
2 kohdassa tarkoitetulla tavalla,  koska sen maksuvalmius para nee, kun sen ei tarvitse 
maksaa yleensä maksettavia tulleja ja kun se saa liikevaihtoveron palautuksen.  
(60) Vapautus valmisteverosta ja sitä vastaavas ta tuontitullista (erityinen lisätulli) ei 
kuitenkaan merkitse sitä, että valtio luopuu tuloista, jotka muutoin kannettaisiin. Jos 
valmisteveroa ja erityistä lisätullia maksettaisiin, niitä voitaisiin käyttää hyvityksinä omia tulevia vero- ja tullimaksuja vastaan  nk. CENVAT-järjestelmässä. Kyseiset verot 
ja tullit eivät siis ole lo pullisia. CENVAT-hyvitysten vuoksi lopulliset verot ja tullit 
kannetaan ainoastaan lisäarvosta , ei tuotantopanoksista.  
(61) Näin ollen ainoastaan vapautus perustullista ja erityisestä lisätullista, osittainen 
palautus kotimaisilta öljy-yrityksiltä hankitusta polttoaineesta maksetuista veroista sekä liikevaihtoveron palautus ovat perusasetu ksen 2 artiklassa tarkoitettua tukea. Ne 
ovat oikeudellisesti vientituloksesta r iippuvia, joten perusasetuksen 3 artiklan 
4 kohdan a alakohdan mukaisesti ne ovat erit yistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista 
tukea. Vientiin suuntautun een yksikön vientitavoite, jost a säädetään EXIM-policy 02-
07 -asiakirjan kohdassa 6.1, on etujen s aamisen olennainen edellytys. 
(62) Yksi yhteistyössä toimineista viejistä väit ti, että komissio oli poikennut alkuperäisessä 
tutkimuksessa käytetyistä perusteista raaka-ai neen tullista vapauttamisen arvioinnissa 
ja että vain liiallinen tuontitullien palauttaminen, jos sekään, saisi johtaa 
tasoitustoimenpiteiden käy ttöönottoon. Olisi kuitenkin huom attava, että alkuperäisen 
tutkimuksen aikana tasoitustoimenpiteid en käyttöönoton mahdollistavien tukien 
määrän arvioinnissa päätös si itä, oliko EOU sallittava tul linpalautusjärjestelmä vai ei, 
tehtiin ”ottamatta kantaa kysymykseen siitä,  onko kyseinen järjestelmä perusasetuksen 
säädösten mukainen tullinpalautusjärjestelmä”
13. Tämän tarkastelun puitteissa koko 
järjestelmä sekä valvontajärjestelmä tutkittiin tarkoin. 
(63) Tutkimuksessa kävi ilmi, että näitä järjestelmiä ei voida pitää perusasetuksen 
2 artiklan 1 kohdan a alakohda n ii alakohdassa tark oitettuna sallittu na verojen ja 
maksujen palautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten 
palautusjärjestelmänä. Ne eivät ole perusase tuksen liitteessä I olevan h ja i alakohdan, 
liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä kos kevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien 
tuotantopanosten palautuksen määrittely ja  sitä koskevat säännöt ) tiukkojen sääntöjen 
mukaisia. Jos liikevaihtoveron palautusta ja  tuontitullista vapa uttamista hyödynnetään 
tuotantohyödykkeiden ostossa, tämä jo itsessään on sallittuja tullinpalautusjärjestelmiä koskevien sääntöjen vastaista, koska tuotantohyödykkeitä ei kuluteta 
tuotantoprosessissa, kuten liitteessä I olevassa h al akohdassa (liikevaihtoveron 
palautus) ja i alakohdassa (tuontitul lien peruuttaminen) edellytetään. 
(64) Ei ole myöskään vahvistettu, että Intian vi ranomaiset olisivat soveltaneet tehokasta 
tarkistusjärjestelmää tai -menettelyä varm istaakseen, käytettiinkö tulleitta tai 
liikevaihtoverotta hankittuja tuotantopanoksia  vientituotteen tuotannossa ja missä 
                                                
 
13 Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2603/2000 johdanto-osan 26 kappale (EYVL L 301, 30.11.2000, s. 1). 
 
FI 17   FI määrin niitä siinä käytettiin (perusasetuksen  liitteessä II olevan II kohdan 4 alakohta ja 
korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelyjen osalta perusasetuksen liitteessä III olevan II kohdan 2 alakohta). Käytössä ol evalla tarkistusjärjestelmällä valvotaan 
nettovaluutta-ansioita koskev aa velvoitetta eikä tuonnin ku lutusta suhteessa vietyjen 
tuotteiden tuotantoon. 
(65) Vientiin suuntautunut yksikkö voi myydä  huomattavia määriä tuotannostaan 
kotimarkkinoilla, jopa 50 prosenttia vuotuise sta liikevaihdostaan. La issa ei näin ollen 
ole velvoitetta viedä kaikki valmistuksen tuloksena olevat tuotteet. Lisäksi kotimaan 
liiketoimet tapahtuvat ilman viranomaisen ohjausta ja valvontaa ja niihin sovelletaan vain varmennuksen omavastuisuutta. Vien tiin suuntautuneen yksikön tullivalvonnassa 
olevat toimitilat ovat ainakin osittain In tian viranomaisten fyysisen valvonnan 
ulkopuolella. Tämä korostaa muiden valvonta an liittyvien tekijöiden merkitystä. 
Erityisesti tuotantopanosten ja tuloks ena olevien vientituotteiden yhteyden 
säilyttämisen valvonta on tärk eää tullinpalautusjä rjestelmän tarkastusjärjestelmässä. 
(66) Muista valvontatoimista on syytä muistaa, et tä vientiin suuntautuneella yksiköllä ei 
missään vaiheessa ole oikeudellis ta velvoitetta osoittaa kaikki en tuotujen lähetysten ja 
vastaavan tuloksena olevan tuo tteen välisiä yhteyk siä. Vain jos tälla inen valvonta olisi 
käytössä, Intian viranomaiset voisivat saada riittävästi tietoa tuotantopanosten lopullisista käyttötarko ituksista voidakseen varm istaa, että vapautus 
tullista/liikevaihtoverosta ei ole suurempi kuin vientituotannon tuotantopanosten arvo. 
Itsearviointiin perustuvat kuukausittaiset kot imarkkinamyynnin veroilmoitukset, joita 
Intian viranomaiset tietyin väliajoin arvioivat, eivät ol e riittäviä valvonnan kannalta. 
Kuukausittaisten veronpalautust en tarkoituksena on seurata va lmisteveroja eikä valvoa 
tuotantopanosten käyttötarkoitusta. Yritysten sisäiset järjestelmät, joita pidetään yllä 
ilman lakisääteistä velvollisuutta, eivät ri itä sellaisenaan, koska viranomaisten olisi 
suunniteltava ja pantava täytäntöön tullinpalaut usjärjestelmän tarkastusjärjestelmä eikä 
sitä pitäisi jättää yk sittäisten yritysten hoidettavaksi. Tämän vuoksi tutkimuksessa 
vahvistetaan, että vientiin suunt autuneelta yksiköltä ei Intia n vienti- ja tuontipolitiikan 
mukaisesti nimenomaisesti vaadita tuotant opanosten ja tuloksena olevien tuotteiden 
välisen yhteyden osoittamista eikä Intian viranomaisilla ole olemassa tehokasta valvontajärjestelmää, jonka perusteella olis i voitu määrittää, mitä tuotantopanoksia 
vientituotannossa käytettiin ja missä määrin.  
(67) Intian viranomaiset eivät myöskään te hneet tosiasiallisesti käytettyihin 
tuotantopanoksiin perustuvaa lisätutkimusta, vaikka sellaista tavallisesti olisi vaadittava, kun käytössä ei ole tehokasta tarkastusjärjestelmää (perusasetuksen 
liitteessä II olevan II kohda n 5 alakohta ja liitteessä I II olevan II kohdan 3 alakohta). 
Viranomaiset eivät myöskään osoittaneet, että  liiallista tuontitullie n palauttamista ei 
olisi tapahtunut. 
(68) Edellä esitetyn perusteella yrityksen vä ite siitä, että ko missio oli poikennut 
alkuperäisessä tutkimuksessa käytetyist ä perusteista raaka-aineen tullista 
vapauttamisen arvioinnissa ja  että vain liiallinen tuont itullien palauttaminen, jos 
sekään, saisi johtaa tasoitustoimenpi teiden käyttöönottoon, on hylättävä. 
e) Tuen määrän laskeminen 
(69) Koska sallittua verojen ja maksujen palautusjärjestelmää tai korvaavien 
tuotantopanosten palautusjärjestelmää ei s ovelleta, tasoitustoimenpiteiden alainen etu 
 
FI 18   FI on tarkastelua koskevana tutkimusajan jaksona tuonnista yleensä kannettavien 
tuontitullien (perustulli ja erityinen lisät ulli) koko peruutettu määrä sekä palautus 
kotimaisilta öljy-yrityksiltä hankitust a polttoaineesta maksetuista veroista. 
i) Vapautus tuontitulleista (perustulli ja erit yinen lisätulli), liikevaihtoveron palauttaminen 
raaka-aineiden osalta ja palautus kotimais ilta öljy-yrityksiltä hankitusta polttoaineesta 
maksetuista veroista 
(70) Viejien, jotka ovat vientiin s uuntautuneita yksikköjä, tuen m äärä laskettiin tarkastelua 
koskevana tutkimusajanjaksona vientiin s uuntautuneelle yksikölle kokonaisuudessaan 
tuotujen ainesten kantamatta jääneiden tu llien (perustulli ja erityinen lisätulli), 
palautetun liikevaihtoveron ja kotimaanmarkkinoilta ostetusta polttoaineesta maksettujen verojen palautuksen perusteella. Tuen saamisesta välttämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin tästä määrästä  perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan 
a alakohdan mukaisesti, jolloin saatiin tuen määrä (osoittaja). Tuen määrä on 
suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan 
tutkimusajanjakson viennin liikevaihtoon (n imittäjä), koska tuki on riippuvainen 
vientituloksesta eikä sitä  ole myönnetty suhteessa valm istettuihin, tuotettuihin, 
vietyihin tai kuljetettuihin määriin. Näil le kahdelle yritykselle näin lasketut 
tukimarginaalit olivat 0,9 pr osenttia ja 5,8 prosenttia.  
ii) Vapautus tuontitulleista (perustulli ja er ityinen lisätulli) tuotantohyödykkeiden osalta 
(71) Tuotantohyödykkeet eivät fyysisesti sisälly  valmiisiin tuotteis iin. Perusasetuksen 
7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tutkimuksen kohteena oleville yrityksille koitunut etu 
on laskettu tuotantohyödykkeid en tuonnissa kantamattomien tullien määrän 
perusteella jakamalla se ajanjaksolle, joka vastaa näiden tuotantohyödykkeiden 
tavanomaista poistoaikaa tutkimuksen kohtee na olleissa yrityksissä. Tavanomaisen 
poistoajan määrittämiseksi näiden kahden yhteistyössä toimineen viejän käyttämiä 
tosiasiallisia poistoaikoja (18 vuotta) on käytet ty viitteenä. Näin laskettua tarkastelua 
koskevalle tutkimusajanjaksolle kohdennettu a määrää on oikaistu lisäämällä siihen 
kyseisen ajanjakson korko, jotta määrä paremmin ilmentäisi ajan myötä saavutetun edun arvoa ja järjestelmästä edunsaajalle  koitunutta kokonaisetua. Tuen määrä on 
suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 ja 3 kohdan mukais esti tarkastelua koskevan 
tutkimusajanjakson viennin liikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä  ole myönnetty suhteessa valm istettuihin, tuotettuihin, 
vietyihin tai kuljetettuihin määriin. Näil le kahdelle yritykselle näin saadut 
tukimarginaalit olivat 1,8 pr osenttia ja 0,4 prosenttia. 
(72) EOU-järjestelmän mukaisesti asianomaisten yritysten saaman tuen 
kokonaistukimarginaalit olivat 2,7 pr osenttia ja 6,2 prosenttia. 
6. Ennakkolisenssijärjestelmä (Advance Licence Scheme, ALS) 
a) Oikeusperusta 
(73) Järjestelmän yksityisko htainen kuvaus on EXIM-policy 2004–2009 -asiakirjan 
kohdissa 4.1–4.1.14 ja HOP I 2004–2009 -k äsikirjan luvuissa 4.1–4.30.  
b) Tukikelpoisuus 
 
FI 19   FI (74) Ennakkolisenssijärjestelmään kuuluu kuusi alaj ärjestelmää, joita kuvataan tarkemmin 
jäljempänä. Ne eroavat toisistaan muun mu assa tukikelpoisuusvaatimusten suhteen. 
Valmistajaviejät ja kauppiasviejät, jotka ovat ”sidoksissa” valmis tajiin, voivat hakea 
tosiasiallisen maastaviennin ALS-tukea ja vuotuisten tarpeiden mukaista ALS-tukea. 
Lopulliselle viejälle tavaraa toimittavat valmistajaviejät voivat saada välituotetoimituksiin tarkoitettua ALS-tukea.  Pääurakoitsijat, jotka toimittavat tavaraa 
EXIM-policy 2004–2009 -asiakirjan kohdassa 8.2 ma inituille vientiin  rinnastettavaa 
toimintaa harjoittaville tahoille, kuten vienti in suuntautuneille yksiköille, voivat saada 
vientiin rinnastettavan toiminnan ALS-tuk ea. Valmistajaviejille tavaraa toimittajat 
välitoimittajat voivat myös saada vien tiin rinnastettavan toiminnan tukea 
ennakkoluovutusta sekä kotimaisia rembursse ja ja vastarembursseja koskevien ALS-
alajärjestelmien yhteydessä. 
c) Käytännön toteutus 
(75) Ennakkolisenssien myöntämisperus teita voivat olla seuraavat: 
i) Tosiasiallinen vienti:  Tämä on alajärjestelmistä tärkein. Siinä voidaan tuoda 
tuotantopanoksia tullitta tietyn vientit uotteen valmistukseen. Viennin on oltava 
”tosiasiallista” sikäli, että vientituotteen on lähdettävä Intian alueelta. Lisenssissä mainitaan tuonnin tullihelpot ukset ja vientivelvoitteet, myös 
vientituotteen tyyppi. 
ii) Vuotuiset tarpeet:  Vuotuisia tarpeita koskevia lise nssejä ei ole liitetty tiettyyn 
vientituotteeseen, vaan laajempaan tuoteryhmään (esimerkiksi kemialliset tuotteet ja jalosteet). Lisenssinhal tija voi (aiemman viennin mukaan 
määräytyvään tiettyyn enimmäisarvoon saa kka) tuoda tullitta tuotantopanoksia, 
joita käytetään minkä tahansa kyse iseen tuoteryhmään kuuluvan tuotteen 
valmistukseen. Se voi viedä mitä ta hansa kyseiseen tuoteryhmään kuuluvaa 
valmista tuotetta, jonka valmistukseen  on käytetty kyseisi ä tullitta tuotuja 
aineksia.  
iii) Välituotetoimitukset:  Tämä alajärjestelmä katt aa tapaukset, joissa kaksi 
valmistajaa aikoo tuottaa yhtä vienti tuotetta jakaen tuotantoprosessin 
keskenään. Valmistajaviejä tuottaa välituotetta. Se voi tuoda tuotantopanosmateriaaleja tullitt a ja saada tähän tarkoitukseen 
välituotetoimituksiin tarkoitettua AL S-tukea. Lopullinen viejä saattaa 
valmistuksen loppuun, ja sillä on velvollisuus viedä valmis tuote.  
iv) Vientiin rinnastettava toiminta:  Tässä alajärjestelmässä pääurakoitsija voi 
tuoda tullitta tuotantopa noksia, joita tarvitaan se llaisten tuotteiden 
valmistukseen, joita myydään vientitavaro ihin rinnastettavina tuotteina EXIM 
policy 2004–2009 -asiakirjan kohdan 8.2 alak ohdissa b–g, i ja j mainituille 
asiakasryhmille. Toisin sanoen valmiita tuotteita ei tarvitse viedä pois maasta vaan niitä pidetään vientitavaroihin  rinnastettavina tuotteina asiakkaan 
statuksen perusteella. Tähän sisältyvät toimitukset vientiin suuntautuneelle 
yksikölle tai lisenssin ha ltijalle tuotantohyödykkeiden  tuontia etuustullein 
koskevan järjestelmän mukaisesti. 
v) Ennakkoluovutusasiakirjat (Advance Release Orders, ARO):  Ennakkolisenssin 
haltija, joka aikoo suoran tuonni n sijasta hankkia tuotantopanokset 
 
FI 20   FI kotimarkkinoilta, voi halutessaan käyttää niiden hankkimiseen ARO-
asiakirjoja. Tällöin ennakkolisenssit vahvistetaan ARO-asiakirjoiksi ja 
siirretään kotimaiselle toimittajalle niissä eriteltyjen tuotantopanosten toimituksen yhteydessä. ARO-asiakirjat oikeuttavat kotimaisen toimittajan tiettyihin vientiin rinnastettavassa toiminnassa myönnettäviin etuihin, joita 
selostetaan EXIM-policy 02–07 -a siakirjan kohdassa 8.3, kuten 
välitoimituksia/vientiin rinnastettavaa toimintaa koskevan ALS-järjestelmän 
soveltaminen, vientiin rinnastettavan toiminnan palautusjärjestelyt ja lopullisen valmisteveron palautus. ARO-järjestelmässä verot ja tullit palautetaan tuotteen toimittajalle eikä lopulliselle viejälle tullinpalautusjärjes telmässä. Verot/tullit 
voidaan palauttaa sekä kotimarkkinoilta hankittuja että tuotuja tuotantopanoksia käytettäessä.  
vi) Kotimaiset remburssit ja vastaremburssit:  Myös tämä alajärjestelmä koskee 
kotimarkkinatoimituksia ennakkolisenssin haltijalle. Ennakkolisenssin haltija 
voi pyytää pankilta kotimaisen remburssin avaamista kotimaisen toimittajan hyväksi. Pankki kirjaa lisenssiin suor assa tuonnissa ainoastaan sellaisten 
tavaroiden arvon ja määrän, jotka on hankittu kotimarkkinoilta tuonnin sijaan. 
Kotimainen toimittaja voi saada tiettyjä vientiin rinnastettavassa toiminnassa 
myönnettäviä etuja, joita selostetaan  EXIM-policy 02–07 -asiakirjan kohdassa 
8.3, kuten välitoimituksia /vientiin rinnastettav aa toimintaa koskevan 
ALS-järjestelmän soveltaminen, vientiin rinnastettavan toiminnan palautusjärjestelyt ja lopullisen valmisteveron palautus.  
(76) Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson ai kana vain yksi yh teistyöhön osallistunut 
viejä sai etuja kolmesta alajärjestelmästä, jotka liittyivät tarkasteltavana olevaan 
tuotteeseen; nämä olivat i) tosiasiallisen maastaviennin ALS-tuki , v) ARO-järjestelmä 
ja iv) vientiin rinnastettavaa toimintaa kos keva ALS-järjestelmä. Tämän vuoksi ei ole 
tarpeen määrittää tasoitustoimenpiteiden  soveltamisen mahdollisuutta seuraavien 
järjestelmien suhteen: ii) vuotuiset tarpeet, ii i) välituotetoimitukset ja vi) kotimaiset 
remburssit ja vastaremburssit.  
(77) Intian viranomaisten suorittamien tarkastusten helpottamiseksi lisenssinhaltija on 
laissa velvoitettu tekem ään määrämuotoisen totuudenmukaisen ja asianmukaisen 
selvityksen lisenssien mukaisesti tuotujen tuo tteiden kulutuksesta ja käytöstä (HOP I 
2004–2009 -käsikirjan luku 4.30 ja lis äys 23) eli pitämään rekisteriä (nk. lisäyksen 23 
mukainen rekisteri) todellisesta kulut uksesta. Toukokuusta 2005 lähtien lisäys 23 on 
säilytettävä yrityksessä mutta sen lisäksi se on varmennettava laillistetun tilintarkastajan allekirjoituksella ja lähetettävä Intian viranomaisille. Lisäystä 23 koskevaa velvoitetta sovelletaan lise nsseihin, jotka on myönnetty toukokuun 2005 
jälkeen, kun uudet säännöt tulivat voim aan. Uuden järjestelmän käytännön 
täytäntöönpanoa ei tämän vuoksi voitu varm entaa, koska lisensseihin liittyviä 
raportteja ei ollut laadittu tutkimuksen aikana.  
(78) Edellä mainituista alajärjestelmistä i, iv  ja iv todettakoon, et tä Intian viranomaiset 
määräävät sekä tuonnin tullihelpotusten että vientivelvoitteiden (myös vientiin 
rinnastettavassa toiminnassa) määrästä ja arvos ta ja ne on kirjattu lisenssiin. Lisäksi 
vienti- ja tuontihetkellä viranomaiset kirjaav at vastaavat tapahtumat lisenssiin. Intian 
viranomaiset päättävät tämän järjestelmän mukaisesti tapahtuvan tuonnin määrän niin 
sanottujen SION-vakionormien perusteella. Useimmille tuotteille,  tarkasteltavana 
 
FI 21   FI oleva tuote mukaan luettuna, on olemassa  SION-vakionormit, ja ne on julkaistu 
menetelmäkäsikirjassa HOP II 2004–2009. 
(79) Tuodut tuotantopanokset eivät ole siirrettävi ssä, ja ne on käytettä vä tuloksena olevan 
vientituotteen valmistamiseen. Vientivelvoi te on täytettävä lisenssin antamisen jälkeen 
ennalta määrätyssä määräa jassa (18 kuukauden määräaika, jota voidaan pidentää 
kahdesti kuudella kuukaudella).  
(80) Ennakkolisenssin haltija, joka aikoo suoran  tuonnin sijasta hankkia tuotantopanokset 
kotimaisista lähteistä, voi halutessaan käyt tää niiden hankkimiseen niin sanottuja 
ennakkoluovutusasiakirjoja (Advance Releas e Orders, ARO). Tällöin ennakkolisenssit 
katsotaan ARO-asiakirjoiksi, ja ne a nnetaan toimittajalle niissä eriteltyjen 
tuotantopanosten toimittamisen yhteydessä.  
(81) Tarkastelua koskevassa tutkimuksessa todettiin, että yhteistyössä toiminut viejä oli 
tuonut eri alajärjestelmissä  SION-vakionormeihin perustuvien tuontihelpotusten 
mukaisesti tullitta enemmän tuotantopa noksia kuin se tarvits i tuloksena olevan 
vientituotteen viitemäärän tuottamiseen. Näin ollen SION-vakionormit tarkasteltavana 
olevalle tuotteelle ei vät olleet tarkkoja.  
d) Päätelmät 
(82) Vapautus tuontitulleista on perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan 
ii alakohdan ja 2 artiklan 2 kohdan muka ista tukea eli Intian viranomaisten 
taloudellista tukea, jo sta on koitunut etua tu tkituille viejille.  
(83) Lisäksi tosiasiallisen maastaviennin ennakkolisenssijärjestelmä on selkeästi 
oikeudellisesti vientitulokses ta riippuvaa, joten perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan 
a alakohdan mukaisesti se on erityistä ja taso itustoimenpiteiden alaista. Yritys ei voi 
saada tukia näistä järjestelmistä ilman vientisitoumusta. 
(84) Vientiin rinnastettava toiminta on tosiasialli sesti riippuvainen vi entituloksesta. Sitä 
käytti ainoastaan yksi yritys vähäisessä m äärin ja ainoastaan toimittaessaan tavaraa 
vientiin suuntautuneille yksiköille tai er ityistalousalueilla sijaitseville yksiköille; 
molemmat luokat mainitaan EXIM-policy 02–07 -asiakirjan kohdassa 8.2(b). Yritys 
ilmoitti, että sen asiakkaat veivät vuorostaan  tarkasteltavana olevan tuotteen. Vientiin 
suuntautuneiden yksikköjen ja erityistal ousalueiden tarkoitu s on EXIM-policy 02–07 
-asiakirjan kohdan 6.1 mukaisesti vienti. Kotim ainen toimittaja saa siis tukea vientiin 
rinnastettavan toiminnan ennakkolisenssijärj estelmästä, koska Intian viranomaiset 
ennakoivat vientitulot, jotka vient iin suuntautuneessa yksikössä tai 
erityistalousalueella toimiva viejä vuorostaan  saa. Perusasetuksen  3 artiklan 4 kohdan 
a alakohdan mukaan tuen katsotaan tosiasia llisesti riippuvan vi entituloksesta, jos 
tosiasiat osoittavat, et tä tuen myöntäminen, vaikkei sitä  olekaan tehty oikeudellisesti 
vientituloksesta riippuvaiseks i, on tosiasiassa kytketty todellisiin tai odotettuihin 
vientituloihin.  
(85) Tässä tapauksessa yhteistyössä toiminut yritys ei hyödyntänyt  ennakkolisenssiä 
tuodakseen maahan tuotteita t uontitulleitta. Yritys sai se n sijaan etua hankkiessaan 
raaka-aineita kotimaisilta toimittajilta muuntamalla lisenssejä ennakkoluovutusasiakirjoiksi. Tässä järjestelmässä vero- ja tullivapautta koskeva 
oikeus on tavaran toimittajalla eikä lopul lisella viejällä tullinpalautusjärjestelmän 
 
FI 22   FI muodossa. Verot/tullit voidaan palauttaa sekä kotimarkkinoilt a hankittuja että tuotuja 
tuotantopanoksia käytettä essä. Tutkimuksessa kävi ilmi, että kotimaisen 
etuyhteydettömän tavarantoimittajan kau tta ARO-järjestelmää käyttäen hankitun 
raaka-aineen ja ilman lisenssiä kotimaisen tavarantoimittajan kautta hankitun raaka-aineen hinnoissa oli merkittä vä ero. Tulli- ja verovapaut ta koskeva etu siirrettiin 
alempien hintojen kautta tavarantoimittajalt a yritykselle, joka käytti raaka-aineen ja 
joka on tämän menettelyn osapuolena. Yrit ys saattoi erottaa selvästi toisistaan 
lisenssiä käyttäen hankitun raaka-aineen os tohinnat ja samasta raaka-aineesta ilman 
lisenssiä maksetut hinnat. Yritys määritte li näin saadun edun ARO-järjestelmän 
mukaisesti hankittujen tuotteiden ja ilman  tällaista lisenssiä hankittujen tuotteiden 
välisen hinnan erotukseksi. 
(86) Yhtäkään tässä tapauksessa sovelletusta ko lmesta alajärjestelmästä ei voida pitää 
perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohda n ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna 
tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Kyseiset alajärjestelmät eivät ole perusa setuksen liitteessä I olevan i alakohdan, 
liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä kos kevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien 
tuotantopanosten palautuksen määrittely ja  sitä koskevat säännöt ) tiukkojen sääntöjen 
mukaisia. Vaikka Intian vi ranomaiset totesivat, että  järjestelmä on muuttunut 
toukokuusta 2005 alkaen, pitäisi olla selvää, et tä muutoksilla ei ole ollut vaikutusta 
järjestelmiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, koska uutta tarkastusjärjestelmää ei sovellettu täysimäär äisesti. Intian viranom aiset ovat saattaneet 
muuttaa tarkastusjärjestelm ää, mutta tutkimuksen mukaan ne eivät soveltaneet 
tarkastusjärjestelmää tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Viranomaiset eivät myöskään soveltaneen menettelyitä varm istaakseen, käytettiinkö tuotantopanoksia 
vientituotteen tuotannossa ja missä määr in niitä siinä käytettiin (perusasetuksen 
liitteessä II olevan II kohdan 4 alakoht a ja korvaavien tuotantopanosten 
palautusjärjestelyjen osalta perusasetuks en liitteessä III olevan II kohdan 2 alakohta). 
Tarkasteltavana olevan tuott een SION-vakionormit eivät olle et riittävän tarkkoja ja 
niissä arvioitiin raaka-aineen kulutus liian suureksi. Tutkimuksessa kävi ilmi, että SION-vakionormeja muutetaan, jotta ne os oittaisivat paremmin tuotantopanosten 
kulutusta, mutta uudet normit eivät oll eet käytössä tarkastelua koskevalla 
tutkimusajanjaksolla. Näin ollen vahvi stetaan, ettei SION-vakionormeja voida 
itsessään pitää todellisen kulutuksen arvioi ntiin soveltuvana tarkastusjärjestelmänä, 
koska Intian viranomaiset eivät voi riittävä n tarkkaan arvioida näiden edullisten 
vakionormien perusteella, millaisia tuotantopanosmääriä vientituotannossa on kulutettu. Intian viranomaiset  eivät myöskään toteuttane et asianmukaisesti pidettyyn 
todellista kulutusta koskevaan rekisterii n (nk. lisäyksen 23 mukainen rekisteri, 
aiemmin lisäys 18) perustuvaa tehokasta tarkastusta tarkastelua koskevalla 
tutkimusajanjaksolla käytetyille lisensseille . Intian viranomaiset eivät liioin tehneet 
tosiasiallisesti käyt ettyihin tuotantopanoksiin peru stuvaa lisätutkimusta, vaikka 
sellainen tavallisesti olisi tehtävä silloi n, kun tehokasta tarkastusjärjestelmää ei ole 
käytetty (perusasetuksen liittee ssä II olevan II kohda n 5 alakohta ja lii tteessä III olevan 
II kohdan 3 alakohta); viranomaiset eivät m yöskään osoittaneet, että liiallista 
tuontitullien palauttamist a ei olisi tapahtunut.  
(87) Kyseiset kolme alajärjestelmää mahdolli stavat siis tasoitustoimenpiteiden 
käyttöönoton.  
e) Tuen määrän laskeminen 
 
FI 23   FI (88) Sallittujen vero- ja maksupalautusjärjeste lmien tai korvaavien tuotantopanosten 
palautusjärjestelmien puuttuessa tuen määr ä on vahvistettu – yrityksen osoittamalla 
tavalla – lisenssillä ja ilman lisenssiä ostetun saman raaka-aineen hintaerojen perusteella.  
(89) Tuen määrä on suhteutettu perusasetuks en 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti viennin 
kokonaisliikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä 
ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, t uotettuihin, vietyihi n tai kuljetettuihin 
määriin.  
(90) Yksi yritys käytti tätä järjestelmää tarkas telua koskevan tutkimusajanjakson aikana ja 
sai tukea 20,9 prosenttia. 
III Alueelliset järjestelmät 
1. Gujaratin osavaltion myyntiver okannustinjärjestelmä (Gujarat Sales Tax Incentive Scheme, 
GSTIS) ja Gujaratin osavaltion sähköver osta vapauttamisen järjestelmä (Gujarat 
Electricity Duty Exemption Scheme, GEDES)  
(91) Mikään yhteistyöhön osallistun eista vientiä harj oittavista tuotta jista ei saanut 
tasoitustoimenpiteiden alaista etua GSTIS- tai GEDES-järjestelmästä.  Sen vuoksi ei 
pidetty tarpeellisena tutkia järjestelmää sen enempää tämän tutkimuksen puitteissa. 
2. Länsi-Bengalin kannustin järjestelmät (West Bengal Incentive Schemes, WBIS) 
(92) WBIS-järjestelmää koskeva yksityiskoht ainen kuvaus esitetään Länsi-Bengalin 
osavaltion kauppa- ja teollisuusministeriö n 22 päivänä kesäkuuta 1999 antamassa 
tiedonannossa nro 588-CI/H (WBIS 1999), joka on viimeksi korvattu 24 päivänä maaliskuuta 2004 annetulla tiedonannolla nro 134-CI/O/Incentive/17/03/I (WBIS 
2004). Järjestelmällä myönnetään vast aanottajalle useita etuuksia, kuten 
liikevaihtoveron maksamisen lykkäystä, tukea tuotantohyödykkeiden asennuksiin sekä kehittämistukia. Tutkimuksessa vahvistettii n, että yksi yritys oli saanut etua näistä 
järjestelmistä aiemmin. Etujen vaikutus tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 
kuitenkin vähäinen. Sen vuoksi ei  pidetty tarpeellisena tutk ia näitä järjestelmiä sen 
enempää tämän tutkimuksen puitteissa. 
3. Maharashtran osavaltion kannustinjärjestelmä  (Package Scheme of Incentives, PSI) 
a) Oikeusperusta 
(93) Kannustaakseen teollisuuden hajauttamista osavaltion vähän kehi ttyneille alueille 
Maharashtran osavaltio on vuodesta 1964 myöntänyt kannustimia osavaltion kehittyvillä alueilla sijait sevien yksiköiden laajennuksill e. Järjestelmää on muutettu 
monta kertaa sen käyttöönoton jälkeen, ja  vuoden 2001 järjestelm ä oli toiminnassa 
1 päivän huhtikuuta 2001 ja 31 päivän maaliskuuta 2006 välisenä aikana, jonka jälkeen sen voimassaoloa pidennettiin  vuodella 31 päivään maaliskuuta 2007. 
Maharashtran osavaltion PSI-järjestelmässä  on useita alajärjestelmiä, joista 
tärkeimmät ovat seuraavat: i) paikallisveron pa lautus, ii) vapautus sähköverosta ja iii) 
vapautus paikallisesta liik evaihtoverosta, joka päätty i 24.10.2004. Tutkimuksessa kävi 
ilmi, että ainoa alajärjest elmä, jota yksi yhteistyöhön osal listunut vientiä harjoittava 
tuottaja käytti, oli vapautus pa ikallisesta liikevaihtoverosta.  
 
FI 24   FI b) Tukikelpoisuus 
(94) Voidakseen hyötyä järjestelmästä yritysten on investoitava vähän ke hittyneille alueille 
joko perustamalla niille uusi tuotantolaito s tai tekemällä laajoja pääomasijoituksia 
olemassa olevan tuotantolaitoksen laajentamiseksi tai sen toiminnan 
monipuolistamiseksi. Kyseiset alueet luoki tellaan eri ryhmiin n iiden taloudellisen 
kehitysasteen mukaan (esimerkiksi vähän kehittynyt alue, vähemm än kehittynyt alue 
ja vähiten kehittynyt alue). Tärkein pe ruste kannustimen määrää vahvistettaessa on 
alue, jolla yritys sija itsee tai jolle se ai koo sijoittautua, sekä investointien suuruus. 
c) Käytännön toteutus 
(95) Lokakuussa 2004 päättyneen paikallisesta l iikevaihtoverosta vapauttamista koskevan 
järjestelmän mukaisesti määrättyjen yksikköj en ei tarvinnut kant aa liikevaihtoveroa 
myynnistään. Vastaavasti määr ätyt yksiköt oli vapa utettu paikallisesta 
liikevaihtoverosta saman järjestelmän mukais esti tukikelpoiselta to imittajalta tehtyjen 
tavarahankintojen osalta. Myynt iin liittyvästä vapautuksesta ei koidu etua määrätyille 
myyntiyksiköille, mutta hankintaan liittyväst ä vapautuksesta koituu etua määrätylle 
hankintayksikölle. Tutkimuksessa vahvist ettiin, että asianomaiseen yritykseen 
sovellettiin liikevaihtoverosta vapaut tamista 24 päivään lokakuuta 2006 asti. 
d) Päätelmät 
(96) Maharashtran osavaltion kannustinjärjestelmä stä annetaan perusasetuksen 2 artiklan 
1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 2 artikl an 2 kohdassa tarkoitettua tukea. Edellä 
esitelty alajärjestelmä on Maharashtran os avaltion viranomaisten taloudellista tukea, 
koska kyseinen etu vähentää Maharashtran os avaltion muutoin saamia tuloja. Lisäksi 
vapautuksesta/palautuksesta koituu etua yritykselle, koska se lisää yrityksen 
maksuvalmiutta. 
(97) Tätä alajärjestelmää voivat käyttää ainoa staan yritykset, jotka ovat investoineet 
tietyille määritetyille maantiet eellisille alueille, joilla Maharashtran osavaltiolla on 
lainkäyttövalta. Järjestelmää eivät voi  hyödyntää näiden alueiden ulkopuolella 
sijaitsevat yritykset. Edun suur uus vaihtelee alueittain. Järjestelmä on perusasetuksen 
3 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 3 artiklan 3 kohdan mukais esti erityinen ja siksi 
tasoitustoimenpiteet mahdollistava. 
e) Tuen määrän laskeminen 
(98) Liikevaihtoverosta vapauttamisen osal ta tuen määrä laskettiin sellaisen 
liikevaihtoveron määrän perusteella, joka tavanomaisesti olisi kertynyt tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana mutta jo ta ei järjestelmän mukaisesti kannettu. 
Koska liikevaihtoverosta vapauttamist a koskeva järjestelmä päättyi 24.10.2004, 
huomioon otettiin ainoastaan kaudella  1.10.–24.10.2004 myynnistä kantamattomat 
verot, koska vain tämä kausi osui tarkas telua koskevalle tutkimusajanjaksolle. Tukien 
määrä (osoittaja) on suhteutettu perusase tuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti 
tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson koko yrityksen liikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki ei ole riippuvainen vientitul oksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa 
valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla yksi yrity s hyötyi alajärjestelmästä; saadun tuen 
määrä oli kuitenkin alle 0,1 prosenttia eli vähäinen. 
 
FI 25   FI IV Tasoitustoimenpiteiden käyttöön oton mahdollistavien tukien määrä 
(99) Perusasetuksen säännösten mukaisten tasoitustullin käytt öönoton mahdollistavien 
tukien määrä arvo-osuutena ilmaistuna on tutkimuksen kohteena olevien vientiä 
harjoittavien tuottajien osalta 2,7–20,9 prosenttia. 
(100)  Vaikka yhteistyössä toimimisen aste ol i korkea suhteessa yht eisöön vientiin, on 
huomattava, että useat vientiä harjoittava t tuottajat eivät toimineet menettelyssä 
yhteistyössä, mukaan lukien vientiä harjoi ttava tuottaja, jonka tukimarginaali oli 
korkein alkuperäisessä tutkimuksessa. In tialaisten yhteistyöhön osallistumattomien 
tuottajien tuotantokapasiteetti ja tuotanto ovat merkittävät, ja on myös todennäköistä, 
että nämä vientiä harjoittavat tuottajat saavat edelleen etuja tutkimuksen kohteena 
olleista tukijärjes telmistä vähintään saman ta soisesti kuin alkuperäisessä 
tutkimuksessa vahvistettiin. 
JÄRJESTELMÄ
→ DEPB
S ITE
S EPG
S EO
U ALS  EC
S GSTI
S GEDE
S WBI
S PSI Yht. 
YRITYS↓  % %  %  %  %  %  %  %  %  %  %  
Senpet (aiemmin 
Elque)  - - - 2,7 -  - - - - - 2,7 
Futura  - - - 6,2 -  0,1 -  - - - 6,3 
Pearl  - - 0,3 -  20,
6 -  - - - negat.  20,9 
V PÄÄTELMÄT 
(101)  Perusasetuksen 18 artiklan 2 kohdan mukaises ti tutkittiin, johtaisiko toimenpiteiden 
voimassaolon päättyminen tuen jatkumiseen tai toistumiseen. 
(102)  Kuten 21–100 kappaleessa esitetään, intialais ten tarkasteltavana olevan tuotteen 
viejien todettiin tarkastelua koskevana tu tkimusajanjaksona edelleen saaneen etua 
Intian viranomaisten antamista tasoitustoimenpiteiden alaisista tuista. Tarkastelussa havaitut tukimarginaalit olivat korkeam mat kuin alkuperäisessä tutkimuksessa 
vahvistetut, yhtä vientiä harjoittavaa tu ottajaa lukuun ottama tta. Asianomaisista 
tukijärjestelmistä annetaan toistuvasti etuja, eikä ole merkkejä siitä, että ohjelmat poistettaisiin käytöstä lähituleva isuudessa. Koska ennakkolisenssien 
tarkastusjärjestelmän käytännön täytänt öönpanosta ei saatu tietoja, muutosten 
mahdollisista vaikutuksista ei voida tehdä päätelmiä. Näin ollen tarkasteltava olevan tuotteen viejät saavat sillä välin edelleenki n tasoitustoimenpiteet mahdollistavia tukia. 
Kukin viejä on tukikelpoinen us eassa eri tukiohjelmassa. Näi ssä olosuhteissa katsottiin 
kohtuulliseksi päätellä, että tuen antamine n jatkuisi todennäköi sesti tulevaisuudessa. 
(103)  Koska on osoitettu, että tuen antaminen jat kui tarkastelun aikana  ja todennäköisesti 
jatkuu myös tulevaisuudessa, tuen toistumi sen tarkastelulla ei ole merkitystä tässä 
yhteydessä. 
D. YHTEISÖN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ 
1. Yhteisön tuotanto 
 
FI 26   FI (104)  Polyeteenitereftalaattia (PET) valmistavat yhteisössä seuraavat yritykset: 
kaksitoista tuottajaa, jotk a pyysivät voimassaolon päättymi stä koskevaa tarkastelua ja 
tekivät tutkimuksessa yht eistyötä (ks. 107 kappale) 
kaksi tuottajaa, jotka pyysivät voimassaolon päättymistä koskevaa tarkastelua mutta 
eivät tehneet yhteistyötä tutkimuksessa 
yksi yhteisössä sijaitseva korealaisen tuo ttajan tytäryhtiö, joka teki yhteistyötä 
tutkimuksessa ja tuki pyyntöä. 
(105)  Kaikkien kyseisten yritysten PET-tuotan to muodostaa perusasetuksen 9 artiklan 
1 kohdassa tarkoitetun yhteisön kokonaistuotannon. 
2. Yhteisön tuotannonala 
(106)  Komissio tarkasteli, muodostaako yhteis työhön osallistuneiden, pyynnön esittäneiden 
tai sitä tukeneiden yhteisön tuottaji en tuotanto huoma ttavan osan PET:n 
kokonaistuotannosta yhteisössä. Kyseis ten yhteisön tuottajien osuus PET:n 
kokonaistuotannosta yhteisössä oli 88 prosenttia. Niitä yhteisön tuottajia, jotka eivät osallistuneet yhteistyöhön täysimittaisesti, ei sisällytetty yhteisön tuotannonalan 
määritelmään. Komissio katsoi tästä syystä, että kaksitoista yhteistyöhön 
täysimittaisesti osallistunutta yhteisön tuottajaa edustaa yhteisön tuotannonalaa 
perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdan ja 10 artiklan 8 kohdan mukais esti. Alkuperäisessä 
tutkimuksessa yhteisön tuotannonala edusti yl i 85:tä prosenttia polyeteenitereftalaatin 
tuolloisesta kokonaistuotannosta yhteisössä. 
(107)  Yhteisön tuotannonalan muodostavat seuraa vat kaksitoista yh teisön tuottajaa: 
Voridian BV (Alankomaat) M & G Polimeri Italia Spa (Italia) Equipolymers Srl (Italia) La Seda de Barcelona SA (Espanja) 
Novapet SA (Espanja) 
Selenis Industria de Po limeros SA (Portugali) 
Aussapol Spa (Italia) Advansa Ltd (Yhdistynyt kuningaskunta) Wellman BV (Alankomaat) Boryszew subsidiary Elana Wse (Puola) V.P.I. SA (Kreikka) SK Eurochem Sp.Z. o.o. (Puola) 
 
FI 27   FI E. YHTEISÖN MARKKINOIDEN TILANNE 
1. Kulutus yhteisön markkinoilla 
(108)  Yhteisön kulutus vahvistettiin yhteis ön tuotannonalan myyntimäärien, muiden 
yhteisön tuottajien yhteisön ma rkkinoilla valitusvaiheessa toimitettujen tietojen 
perusteella arvioidun myynnin sekä kolmansista maista  yhteisöön suuntautunutta 
kokonaistuontia koskevien Eurostatin tietojen perusteella. 
(109)  Vuoden 2002 ja tarkastelua koskevan tutkimu sajanjakson välillä tarkasteltavana 
olevan tuotteen kulutus yhteisössä lisääntyi jatkuvasti niin, että se oli 2 400 000 tonnia 
tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksol la. Lisääntyminen kaudella oli yhteensä 
18 prosenttia. Lisääntyminen johtui ositta in uusista sovelluksista (mm. olut- ja 
viinipullot) ja osittain kulutuksen lisää ntymisestä liittymässä olevissa maissa.  
Taulukko 1  2002 2003 2004 Tarkastelua 
koskeva 
tutkimus-ajanjakso
 
Yhteisön kulutus 
(tonnia) 
 
Indeksi  2 041 836
100 2 213 157
108 2 226 751
109 2 407 387 
 
118 
2. Tuonti Intiasta 
2.1 Tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinta 
(110)  Vuoden 2002 ja tarkastelua koskevan tutkimu sajanjakson välill ä tuonti Intiasta 
lisääntyi yhteensä 13 prosenttia. Vuosie n 2002–2003 välillä tuonti laski 17 prosenttia, 
mutta lisääntyi vuonna 2004 100 prosenttiyksikkö ä ja laski taas tarkastelua koskevalla 
tutkimusajanjaksolla noin 6 800 tonnia eli noin 70 prosenttiyksikköä. Tuontihinnat nousivat 5 prosenttiyksikköä vuonna 2003 ja  vielä 3 prosenttiyksikköä vuonna 2004 ja 
7 prosenttiyksikköä tarkastelua koske valla tutkimusajanjaksolla. Hintojen 
suuntauksessa näkyy vain os ittain raaka-ainekustannus ten voimakas nousu. Intiasta 
tapahtuneen tuonnin markkinaosuus pysyi s uhteellisen pienenä koko tarkastelujakson 
ajan; se oli 0,3 prosenttia vuonna 2002, 0,2 prosenttia vuonna 2003, 0,5 prosenttia 
vuonna 2004 ja 0,3 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkim usajanjaksolla. 
Taulukko 2  2002 2003 2004 Tarkastelua 
koskeva 
tutkimus-
ajanjakso  
Intia  
Määrä (tonnia) 
Indeksi 
Hinta (euroa tonnilta) 6 046
100
8834 999
83 
93011 079
183
955 
6 831 
113 
1 018 
 
FI 28   FI Indeksi 
Markkinaosuus  100
0,3 % 105
0,2 % 108
0,5 % 115 
0,3 % 
3. Tuonti muista maista 
(111)  Tuonnin määrä muista kolmansista ma ista lisääntyi 25 prosenttiyksikköä 
tarkastelujaksolla. Suurinta nousu o li vuonna 2003, jolloin tuonti lisääntyi 
41 prosenttiyksikköä. Kun Kiinasta tapaht uvaan vientiin ryhdyttiin soveltamaan 
polkumyynnin vastaisia toimenp iteitä vuonna 2004, tuonti väheni 
14 prosenttiyksikköä vuonna 2004 ja vielä 2 prosenttiyksikköä ta rkastelua koskevalla 
tutkimusajanjaksolla. Markkinaosuudet seur asivat samaa suuntausta ja muuttuivat 
15,9 prosentista (vuonna 2002) 20,6 prosen ttiin (vuonna 2003), 18,5 prosenttiin 
(vuonna 2004) ja 16,9 prosenttiin tarkastelu a koskevalla tutkimusajanjaksolla. Suuren 
kulutuksen vuoksi tuonnin markkinaosuude n kasvu oli alhais empi kuin tuonnin 
absoluuttinen kasvu. Tuontihinnat olivat keskimäärin jatkuvasti alhaisemmat kuin 
EU:n hinnat vuosina 2002–2004. Ainoast aan tarkastelua koskevalla 
tutkimusajanjaksolla ne olivat hieman  korkeammat kuin yhteisön tuotannonalan 
hinnat. 
Taulukko 3  2002 2003 2004 Tarkastelua 
koskeva 
tutkimus-ajanjakso
 
 
Määrä (tonnia) 
Indeksi 
Keskimääräinen hinta 
(euroa/tonni) 
Indeksi 
Markkinaosuus 
Tärkeimmät viejät 
Korea 
Pakistan 
Kiina 
Yhdysvallat 
Taiwan  324 749
100
869
100
15,9 %
113 685
28 558
47 875
20 570
42 136 456 499
141
821
94
20,6 %
129 188
83 208
131 343
16 105
36 986 411 020
127
907
104
18,5 %
139 296
55 125
49 678
49 763
16 796  
406 562 
125 
1 061 
122 
16,9 % 
 
127 734 
73 426 
72 814 
50 393 
29 382 
F. YHTEISÖN TUOTANNONALAN TALOUDELLINEN TILANNE 
1. Alustavat huomiot 
 
FI 29   FI (112)  Tarkastelun aluksi harkittiin otantaa yhteisö n tuottajista, mutta koska niiden lukumäärä 
ei ollut kovin suuri, ne kaikki päätettiin ottaa mukaan, ja vahinkoon liittyvät tekijät on 
arvioitu koko yhteisön tuot annonalan tasolla kerättyjen tietojen perusteella. 
(113)  Komissio tarkasteli perusase tuksen 8 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia 
olennaisia taloudellisia tek ijöitä ja osoittimia, jotka va ikuttavat yhteisön tuotannonalan 
tilanteeseen.  
2.1. Tuotanto 
(114)  Yhteisön tuotannonalan tuotanto nousi 20 prosenttia vuoden 2002 ja tarkastelua 
koskevan tutkimusajanjakson välisenä ai kana eli 1 465 000 tonnista (vuonna 2002) 
1 760 000 tonniin tarkastelua koskevalla tu tkimusajanjaksolla. Vuotuinen nousu oli 
4,8 prosenttia vuonna 2003 ja 4,6 prosent tia vuonna 2004. Lisää nousua tapahtui 
tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla , jolloin tuotanto lisääntyi voimakkaasti 
150 000 tonnilla eli 10,8 prosentilla. Tämä  johtui tuotannonalan toteuttamasta 
rakenneuudistuksesta, jolla pyrittiin val vomaan paremmin tuotantokustannuksia ja 
näin hyödyntämään kasvavaa kulutusta yhte isön markkinoilla; kulutushan kasvoi 
19 prosenttia vuoden 2002 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä 
(2 miljoonasta tonnista vuonna 2002 2,4 miljoonaan tonniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla).  
Taulukko 4  2002 2003 2004 Tarkastelua 
koskeva 
tutkimus-ajanjakso
 
Tuotanto (tonnia) 
Indeksi  1 464 522
100 1 534 480
105 1 602 086
109 1 760 828 
120 
2.2. Kapasiteetti ja kapasi teetin käyttökäyttöaste 
(115)  Tuotantokapasiteetti kasvoi 22 prosentt ia vuoden 2002 ja tarkastelua koskevan 
tutkimusajanjakson välillä eli 1 760 000 tonnista (vuonna 2002) 2 156 000 tonniin 
tutkimusajanjaksolla. Kasvu tapahtui pääasiassa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, jolloin tuotantoka pasiteetti verrattuna vuoteen 2004 kasvoi 
300 000 tonnia eli 16,7 prosenttia. Tuotantoka pasiteetin merkittävä kasvu tapahtui 
rinnakkain tuotannon kasvun kanssa samalla kaudella (ks. 114 kappale). 
Tuotantokapasiteetin kasvu oli tulosta tuot antolinjoihin tehdyistä lisäinvestoinneista, 
joiden tarkoituksena oli hyödynt ää kasvavia markkinoita.  Kapasiteetin käyttöaste 
kasvoi 4 prosenttiyksikköä vuonna 2003, pysyi samalla tasolla vuonna 2004 ja laski sitten tarkastelua koskevalla tutkimusajanja ksolla 5 prosenttiyksikköä 82 prosenttiin. 
Vuoden 2004 ja tarkastelua koskevan tutkim usajanjakson välinen lasku on seurausta 
tuotantokapasiteetin merkittävästä nousus ta samalla kaudella. Sen vuoksi suurempi 
tuotantomäärä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaks olla verrattuna  vuoteen 2004 
tapahtui samaan aikaan kun ka pasiteetin käyttöaste laski. 
Taulukko 5  2002 2003 2004 Tarkastelua 
koskeva 
tutkimus-
ajanjakso  
 
FI 30   FI Tuotantokapasiteetti (tonnia) 
Indeksi  1 760 332
100 1 762 378
100 1 848 315 
105 2 156 294
122 
Kapasiteetin käyttöaste 
Indeksi  83 %
100 87 %
105 87 % 
104 82 %
98 
2.3. Myynti ja markkinaosuus 
(116)  Yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla  myymä määrä kasvoi 21 prosenttia 
vuoden 2002 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjaks on välillä. Vuonna 2003 
tapahtuneen 2 prosentin kasvun jälkeen myyntimäärä kasvoi sekä vuonna 2004 (8 prosenttiyksikköä) että tarkaste lua koskevalla tutkimusajanjaksolla 
(11 prosenttiyksikköä). Myynnin kasvus ta huolimatta yhteisön tuotannonalan 
markkinaosuus laski suuremman kulut uksen vuoksi 4 prosenttiyksikköä vuonna 2003 
ja sitten nousi vä hitellen 5 prosentti yksikköä vuonna 2004 ja 1 prosenttiyksikön 
tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. 
Taulukko 6  2002 2003 2004 Tarkastelua 
koskeva 
tutkimus-
ajanjakso  
Myynti yhteisössä (tonnia) 
Indeksi  1 306 768
100 1 333 976
102 1 438 883 
110 1 586 902
121 
Markkinaosuus  64 % 60 % 65 % 66 % 
2.4. Kasvu 
(117)  Kaiken kaikkiaan yhteisön tuotannonalan ma rkkinaosuus kasvoi 2 prosenttiyksikön 
verran tarkastelujaksolla, mikä  osoittaa, että sen kasvu oli hitaampaa kuin kulutuksen 
kasvu markkinoilla kokonaisuudessaan. 
2.5. Työllisyys 
(118)  Yhteisön tuotannonalan työllisyystaso nousi 18 prosenttia tarkastelujaksolla. Suurinta 
nousu oli vuonna 2003 (11 prosenttiyksikköä) ja vuonna 2004 (vielä 6 prosenttiyksikköä). Nouseva suunt aus jatkui tarkastelua koskevalla 
tutkimusajanjaksolla, mutta tällöin nousua  oli vain 2 prosenttiyksikköä. Tämä 
18 prosentin nousu koko kaudella liittyy tuot antotasoon, joka kohosi 20 prosenttia.  
Taulukko 7  2002 2003 2004 Tarkastelua 
koskeva 
tutkimus-
ajanjakso  
Työntekijät 
Indeksi  1 010
100 1 124
111 1 170
116 1 190 
118 
2.6. Tuottavuus 
 
FI 31   FI (119)  Yhteisön tuotannonalan tuottavuus, mitattuna  tuotoksella (tonnia /työntekijä/vuosi), 
nousi kokonaisuudessaan tarkastelujaksolla. Tuottavuus putosi ensin 6 prosenttia 
vuonna 2003 verrattuna vuoteen 2002 ja vak iintui tälle taso lle vuonna 2004, jonka 
jälkeen se kohosi tarkastelua koskevalla tu tkimusajanjaksolla merkittävästi (yli 
8 prosenttia) vuoteen 2004 verrattuna, sa maan aikaan kun tuotanto lisääntyi 
merkittävästi. 
Taulukko 8  2002 2003 2004 Tarkastelua 
koskeva 
tutkimus-
ajanjakso  
Tuottavuus 
(tonnia/työntekijä)  
Indeksi  1 450
100 1 365
94 1 369
94 1 480 
102 
2.7. Palkat 
(120)  PET-granulaattien tuotanto on pääomava ltaista, minkä vuoksi työvoimakustannuksilla 
on rajallinen vaikutus koko tuotantokustannuks iin. Tarkastelujakso lla palkat nousivat 
12 prosenttia ja yleiset tuotantokustannukset 20 prosenttia. Toinen merkittävä indikaattori ovat palkkakusta nnukset tuotettua tonnia kohti. Tarkastelujaksolla nämä 
kustannukset laskivat 6 prosenttia. 
Taulukko 9  2002 2003 2004 Tarkastelua 
koskeva 
tutkimus-ajanjakso
 
Palkat (milj. euroa) 
Indeksi 
Palkat tuotettua tonnia kohti 
(euroa) 
Indeksi  62,3
100
44,4
 
100 63,0
101
42,9
96 66,3
106
43,6
98 69,5 
112 
41,9 
 
94 
2.8. Myyntihinnat ja yhteisön hintoihin vaikuttavat tekijät 
(121)  Yksikkömyyntihinta nousi 924 eurosta /tonni (vuonna 2002) 1 058 euroon/tonni 
tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Suuntaus oli kaiken kaikkiaan nouseva (15 prosenttia koko kaudella). Nousu oli suur eksi osaksi seurausta raaka-aineiden 
hintojen noususta, joka taas johtui öljyn hinnan noususta.  Vaikka yhteisön 
tuotannonala oli nostanut hintoja, se ei ollut sellaisessa asemassa, e ttä se olisi voinut 
siirtää hinnannousun jatkojalostusalan ma ksettavaksi ja ottaa raaka-aineiden 
hinnannousun täysimääräisesti huomioon myyntih innoissaan. Tämä johtui pääasiassa 
siitä, että raaka-aineiden hinnannousu oli suurempi kuin PET:n hintojen nousu. 
Pyrkiessään säilyttämään markkinaosuutensa  yhteisön tuotannonala pystyi nostamaan 
hintojaan vain kohtuullisesti eli sen hinnankorotukset estyivät. 
Taulukko 10  2002 2003 2004 Tarkastelua 
koskeva 
tutkimus-
 
FI 32   FI ajanjakso  
Painotettu keskihinta 
(euroa/tonni)  
Indeksi  924
100 902
98 1 006
109 1 058 
 
115 
2.9. Tärkeimpien raaka-aineiden tuotantokustannukset 
(122)  Yhden PET-tonnin tuottamiseen tarvitaan noin 850 kiloa puhdistettua tereftaalihappoa 
(PTA) ja 350 kiloa monoeteeniglykolia (MEG),  ja näiden raaka-aineiden kustannukset 
kohosivat merkittävästi (PTA:n 67 prosentt ia ja MEG:n 31 pros enttia) vuoden 2002 ja 
tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä  niin, että ne olivat 770 euroa/tonni 
(PTA) ja 721 euroa/tonni (MEG) (k eskiarvo tarkastelua koskevalla 
tutkimusajanjaksolla). PTA:n hinnoissa  havaittiin pieni lasku vuoden 2005 
kolmannella neljänneksellä, jolloin hinnat put osivat 700 euroon/tonni ja MEG:n hinta 
pysyi vakaana, mutta raaka-aineet ostetaan  etukäteen pitkän aikavälin sopimusten 
perusteella. Tämän vuoksi tarkastelua koske valla tutkimusajanjaksolla tapahtuneesta 
PTA:n hinnan pienestä laskusta huolimatta  yhteisön tuotannonala joutui kärsimään 
tarkastelujaksolla voimakkaasti kohonneid en kustannusten vaikut uksista. Lisäksi 
maailman öljymarkkinoiden tilanteen vuoks i PET:n tuotantoon tarvittavien raaka-
aineiden hinnat ovat alttiina ennakoimattom ille muutoksille, mutta todennäköisesti ne 
säilyvät korkealla tasolla. Kaikki nämä tekijä t yhdessä lisäävät yhteisön PET-tuottajien 
haavoittuvuutta. On kuitenkin huomattava, että  tärkeimmät raaka-aineet ovat tuotteita, 
joilla käydään kauppaa globaalisti, minkä vuok si vaikutusten pitäis i kohdistua samassa 
määrin myös intialaisiin vien tiä harjoittaviin tuottajiin.  
Taulukko 11 
Keskimääräiset 
kustannukset (euroa/tonni)  2002 2003 2004 Tarkastelua 
koskeva 
tutkimus-
ajanjakso  
-PTA 
Indeksi 
-MEG 
Indeksi  460
100
551
100 566
123
550
100 718
156
650
118 770 
167 
721 
131 
(123)  Yhteisön tuotannonalan tuottamien  PET-granulaattien keskimääräiset 
yksikkökustannukset tonnia kohti olivat seuraavat: 
Taulukko 12  2002 2003 2004 Tarkastelua 
koskeva 
tutkimus-ajanjakso
 
Painotetut keskimääräiset 
kustannukset (euroa/tonni)
  
Indeksi  899
100 918
102 1 013
113 1 092 
 
121 
 
FI 33   FI (124)  Kuten taulukossa 11 ja 12 esitetään, tärkeimp ien raaka-aineiden hinta nousi jatkuvasti 
tarkastelujaksolla (PTA:n 67 prosenttia ja MEG:n 31 prosenttia), mutta yleiset 
tuotantokustannukset nousivat vain 21 pros enttia. Kuten taulukossa 10 osoitetaan, 
hinnat kohosivat kuitenkin vain 15 prosenttia  sen vuoksi, että yhteisön tuotannonala ei 
ollut sellaisessa asemassa, että se olisi voi nut siirtää hintojen nousun jatkojalostusalan 
maksettavaksi ja ottaa raaka-aineid en hinnannousun täysimääräisesti huomioon 
myyntihinnoissaan. 
2.10. Varastot 
(125)  Varastot pienenivät 10 prosenttia koko ta rkastelujaksolla (vuoden 2002 ja tarkastelua 
koskevan tutkimusajanjakson välillä). Va rastoja ei kuitenkaan pitäisi pitää 
merkittävänä indikaattorina yhteisön tuotannonalan tuottaman PET:n osalta, kun otetaan huomioon PET-markkinoiden kausilu onteisuus läpi vuoden; näin toimittiin 
myös alkuperäisessä tutkimuksessa. Tuotan toon verrattuna varastojen osuus on noin 
5–6 prosenttia tuotoksesta. 
Taulukko 13  2002 2003 2004 Tarkastelua 
koskeva 
tutkimus-ajanjakso
 
Varastojen määrä (tonnia) 
Indeksi  101 554
100 110 695
109 90 422
89 91 123 
90 
2.11. Kannattavuus, sijoitetun pääoman tuotto ja kassavirta 
(126)  Myynnin kannattavuudella tarkoi tetaan voittoa, joka on sa atu asianomaisen tuotteen 
myynnistä yhteisön markkinoilla. Kokonaispä äoman tuotto ja kassavirta pystyttiin 
mittaamaan vain mahdollisimman rajoitetun, samankaltaisen tuotteen sisältävän tuoteryhmän tasolla perusasetuksen 8 artiklan 8 kohdan mukaisesti. Sijoitetun 
pääoman tuotto on lisäksi laskettu pääo man tuottoasteen pohjalta, koska pääoman 
tuottoastetta pidetään tärkeämpänä tekijä nä kehityssuuntien tarkastelun kannalta.  
Taulukko 14  2002 2003 2004 Tarkastelua 
koskeva 
tutkimus-
ajanjakso  
Voittomarginaali ennen 
veroja (myynti yhteisössä)  2,7 % -1,8 % -0,7 %  
-3,2 % 
Kokonaisvarallisuuden tuotot  2,0 % -1,4 % -0,6 % -2,4 % 
Kassavirta (% kokonais-
myynnistä)  18,1 % 5,5 % 10,1 % -2,6 % 
(127)  Vuonna 2002 alkanut hinnankorotusten estyminen ja samanaikainen polkumyynnillä 
Kiinasta, Taiwanista, Malesiasta, Koreas ta ja Australiasta tapahtuneen tuonnin 
voimakas lisääntyminen (vuoteen 2004 asti) sekä Intiasta tapahtuvan tuetun tuonnin 
voimakas lisääntyminen vaikuttivat siihen, että yhteisön tuotannonalan taloudellinen 
tilanne heikkeni ja kääntyi tappiolli seksi vuonna 2003. Vuonna 2004 esiintyi pientä 
elpymistä Kiinaan ja Australiaan kohdiste ttujen polkumyyntitoimenpiteiden ansiosta, 
 
FI 34   FI mutta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjak solla tappiot kasvoivat -3,2 prosenttiin. 
Sen vuoksi voidaan todeta, että suuntaus on selkeästi laskeva. 
(128)  Kokonaispääoman tuotto ja kassavirta kehitt yivät saman suuntaisesti, eli tilanne oli 
suhteellisen hyvä vuonna 2002, heikkeni jyrkästi vuonna 2003, elpyi hieman vuonna 2004 ja heikkeni edelleen tarkastelu a koskevalla tutkimusajanjaksolla. 
2.12. Investoinnit ja pääoman saanti 
Taulukko 15  2002 2003 2004 Tarkastelua 
koskeva 
tutkimus-
ajanjakso  
Investoinnit (tuhatta euroa) 
Indeksi  31 779
100 42 302
133 63 986
201 50 397 
159 
(129)  Investoinnit suunnattiin osittain kapasiteetin lisäämiseen ja osaksi tuotantoprosessin 
kehittämiseen. Suurin osa menoista aiheut ui vuonna 2004 ja tark astelua koskevalla 
tutkimusajanjaksolla eli samaan aikaan kuin kapasiteetin lisääntyminen, ja tarkoituksena oli säily ttää markkinaosuus kasvanut kul utus huomioon ottaen. Yhteisön 
tuotannonalan tilanne sekä PET-mar kkinoiden kehitys, jota leimasi 
kannattamattomuus yhteisössä ja muualla maailmassa, eivät kuitenkaan kannustaneet tekemään suuria investointeja. Joissakin ol osuhteissa yhteisön tuottajat ovat pystyneet 
hankkimaan pääomaa (erityisesti etuyhteydess ä olevilta yrityksiltä), mutta PET:n 
kannattamattomuus ei rohkaissut tekemään investointeja ja jo issakin tapauksissa 
päätöstä lykättiin. 
2.13. Tosiasiallisen tukima rginaalin merkittävyys 
(130)  Kun otetaan huomioon tuotteen markkinoiden hintaherkkyys, Intiast a tulleen tuonnin 
varsinaisen tukimarginaalin suuruuden vai kutusta yhteisön tuot annonalaan ei voida 
pitää vähäpätöisenä. Indikaattori on sitä kin relevantimpi, kun tarkastellaan vahingon 
toistumisen todennäköisyyttä. Jos toimenpiteet  päättyvät, on todennäköistä, että tuettu 
tuonti jatkuu sellaisessa määrin ja sellaisilla  hinnoilla, että tukimarginaalin vaikutus 
olisi merkittävä. 
2.14 Aiemman tuen vaikutuksista toipuminen 
(131)  Edellä tarkastellut indikaattorit osoitta vat jotakin parannusta yhteisön tuotannonalan 
joissakin taloudellisissa indikaattoreissa lopullisten tasoitustoimenpiteiden 
käyttöönoton jälkeen, mutta ne myös todistav at, että yhteisön tuot annonalan tilanne on 
edelleen vaikea ja riskialtis.  
3. Yhteisön tuotannonalan tilannetta koskevat päätelmät 
(132)  Kulutuksen jatkuva kasvu, joka johtuu ositta in uusista sovelluksista (mm. olut- ja 
viinipullot) ja osit tain kulutuksen kasvus ta liittymässä olevissa maissa, pakotti 
yhteisön tuotannonalan lisäämään kapasiteettia ja tuotantoa, jott a se ei menettäisi 
markkinaosuuttaan. Sen vuoksi vuonna 2004 ja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla toteutettiin merki ttäviä rakenneuudistuksia, joihin liittyi eri 
tuottajien omistajuuden useita muutoksia. Samanaikaisesti lisätt iin tuotantolinjojen 
 
FI 35   FI lukumäärää, jotta pystyttäisii n seuraamaan lisääntynyttä kulutusta ja saavuttamaan 
suurtuotannon edut. Jotkin taloudellis ista indikaattoreis ta, esim. kulutus, 
tuotantokapasiteetti, tuotanto, myynti EU:ssa  ja työllisyys, seurasivat positiivista 
suuntausta. Lisäksi myyntihinta nousi ta rkastelujaksolla. Edellä mainituilla 
rakenneuudistuksilla ei kuitenka an voitu tasapainottaa raaka-aineen hintojen jatkuvaa 
ja voimakasta nousua tarkastelujaksolla. Ko rkeampia raaka-ainekustannuksia ei voitu 
siirtää jatkojalostusalalle siinä määrin kuin olisi ollut tarpeen tietyn kannattavuustason säilyttämiseksi. Tämä heikensi voimakkaasti kannattavuutta, joka laski +2,7 prosentista (vuonna 2002) -3,2 pr osenttiin tarkas telua koskevalla 
tutkimusajanjaksolla. Samanlainen negatiiv inen suuntaus havaittiin investointien 
tuotossa ja kassavirrassa. 
(133)  Tähän liittyi kyseisestä maasta tuleva halpatuonti, joka selvästi vaikutti yhteisön 
tuotannonalan hintojen laskupaineisiin. Kun kuitenkin otetaan huomioon tuetun 
tuonnin pienet määrät tämän voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun puitteissa, keskeisempää on vahingon tois tumisen todennäköis yyden tarkastelu. 
Tuotannon, myynnin ja myyntihintojen ilmeisen positiivisesta kehityksestä huolimatta 
yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkeni yleisesti, mikä tulee esiin kannattavuuden (2,7 prosentin voitois ta vuonna 2002 3,2 prosentin tappioihin 
tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksol la), vientimyynnin, tuotantokustannusten, 
investointien tuoton ja kassavirran negatiivisessa kehityksessä.  
(134)  Jos edellä kuvattuja kehityssuuntauksia verr ataan niihin, jotka on kuvattu väliaikaisia 
ja lopullisia tasoitustoimenpiteitä koskevissa asetuksissa, saadaan edelleen vaihtelevia tuloksia. Vuoden 2002 ja tark astelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana 
yhteisön markkinaosuus pieneni 1 pr osenttiyksikön, kun se oli kasvanut 
5 prosenttiyksikköä nelivuotiskaudella, joka edelsi lopullisten ta soitustoimenpiteiden 
käyttöönottoa. Toisaalta yhteisön tuot annonalan kannattavuus  oli tarkastelua 
koskevalla tutkimusajanjaksolla vähemmän  negatiivinen kuin ennen lopullisten 
tasoitustoimenpiteiden käyttöönottoa. Tämä n vuoksi joistakin vahi nkoindikaa ttoreiden 
osoittamista positiivisista suuntauksista riippumatta yhteisön tuotannonalan tilanne on edelleen kaukana tasoista, joita voitaisiin odottaa, jo s se olisi toipunut täysin 
alkuperäisessä tutkimuksessa  havaituista vahingoista. 
(135)  Näin ollen päätellään, että  yhteisön tuotannonalan til anne on parantunut hieman 
verrattuna ajanjaksoon ennen toimenpiteiden käyttöönottoa mutta on edelleen erittäin 
vaikea ja riskialtis. Asianomaisesta maasta  tulevan tuonnin aihe uttamat hintapaineet 
eivät myöskään mahdollistaneet sitä, että  yhteisön tuotannonala olisi voinut ottaa 
raaka-aineen hinnannousun täysimääräi sesti huomioon myyn tihinnoissaan. 
G. VAHINGON TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS 
Kolmansiin maihin suuntautuvan  viennin ja yhteisöön suunt autuvan viennin määrien ja 
hintojen suhde 
(136)  Tutkimuksessa havaittiin, että keskimääräi nen vientihinta Intiasta EU:n ulkopuolisiin 
maihin oli huomattavasti alhaisempi kuin keskimääräinen vien tihinta yhteisöön ja 
samalla myös kotimarkkinahintoja alhaisem pi. Intialaisten viejien myynti EU:n 
ulkopuolisiin maihin oli huomattavaa, si llä sen osuus kokonaisviennistä oli yli 
95 prosenttia. Näin ollen arvioitiin, että jos toimenpiteiden annettaisiin raueta, 
intialaiset viejät saattaisivat siirt ää merkittäviä määriä kolmansiin maihin 
 
FI 36   FI suuntautuvasta viennistään aiempaa houkuttelevammille yhteisön markkinoille 
hinnoilla, jotka olisivat – siinäkin tapauks essa, että ne nousisivat – todennäköisesti 
yhteisöön suuntautuvan viennin nykyhintoja alhaisemmat.  
Tuotantokapasiteetti, käyttämätön kapasiteetti ja varastot 
(137)  Intialaisilla vientiä harjoittavilla tuo ttajilla on mahdollisuus lisätä vientimääriään 
yhteisön markkinoille (ks. 140 kappa le). Intia kasvatti merkittävästi 
tuotantokapasiteettiaan 330 000 tonnista (vuonna 2003)  600 000 tonniin (vuonna 
2005). Markkinaennusteiden mukaan sen tuot antokapasiteetin odotetaan kasvavan 
vielä 220 000 tonnilla vuonna 2008. Vuonna  2005 kotimarkkinamyynnin määrä oli 
220 000 tonnia ja viennin määrä 290 000 tonnia (josta 6 831 tonnia EU:hun). Käytössä 
olevien tietojen perusteella käyttämätön ka pasiteetti on tällä hetkellä keskimäärin 
90 000 tonnia, jota on pidettävä merkittävän ä, koska se on noin 4 prosenttia yhteisön 
nykyisestä kulutuksesta. Arvion va hvistivat yhteistyössä toimin eet intialaiset tuottajat, 
joilla oli merkittävää käy ttämätöntä kapasiteettia.  
(138)  Varastojen tasosta tutkimus osoitti, että yht eistyössä toimineiden intialaisten tuottajien 
varastot eivät olleet merkittävät. On kuite nkin huomattava, että vara stojen taso ei ole 
merkittävä tekijä, koska PET-markkinoilla on kausivaihteluita.  
(139)  Voidaan siis päätellä, että vaikka t uonti EU:hun oli vähäistä, riskinä on, että 
merkittävää vientiä voidaan suunnata EU:hun. 
Päätelmät 
(140)  Asianomaisen maan tuottajilla on siis ma hdollisuudet lisätä vientiään ja/tai suunnata 
vientiä muualta yhteisön markkinoille. Tutkimus osoitti, että yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat myivät tarkas teltavana olevaa tuotetta  alemmilla hinnoilla 
kuin yhteisön tuotannonala. On erittäin todennäköistä, että  viejät velo ittaisivat yhtä 
alhaisia tai jopa alhaisempia hintoja ku in kolmansissa maissa (ks. 137 kappale) 
kasvattaakseen markkinaosuutensa tasolle , jolla se oli ennen toimenpiteiden 
käyttöönottoa. Kun tällaist a hinnoittelupolitiikkaa sove lletaan tilanteessa, jossa 
asianomaisen maan viejillä on kapasi teettia toimittaa merkittäviä määriä 
tarkasteltavana olevaa tuot etta yhteisön markkinoille, se mitä todennäköisimmin 
voimistaisi hintojen laskevaa suuntausta markkinoilla ja vaikuttaisi kielteisesti 
yhteisön tuotannonalan tal oudelliseen tilanteeseen. 
(141)  Yhteisön tuotannonalan tilanne on  siis edelleen vaikea ja riskialtis. On todennäköistä, 
että jos tuettu tuonti asianomaisesta maas ta yhteisöön lisääntyisi, se vaikuttaisi 
kielteisesti yhteisön tuotannonalan myyntiin, markkinaosuuteen ja myyntihintoihin, ja 
tämän seurauksena taloudellinen tilanne hei kkenisi alkuperäisenä tutkimusajanjaksona 
vallinneelle tasolle. Näin ollen päätellään, että toime npiteiden kumoaminen erittäin 
todennäköisesti heikentäisi yhteisön tuotannon alan tilannetta entis estään ja johtaisi 
vahingon toistumiseen entistä suurempana. 
(142)  Edellä sanotun perusteella päätellään, että tuontihinnat olisivat erittäin todennäköisesti 
alemmat yhteisön markkinoilla,  jos tukien vastaisia toim enpiteitä ei olisi, koska 
intialaiset tuottaja t yrittäisivät mahdollisesti ka svattaa markkinaosuuttaan. Kun 
tällaista hinnoittelupolitiikkaa sovelletaan tilanteessa, jossa intialaisilla vientiä 
harjoittavilla tuo ttajilla on kapasiteettia myydä merkittäviä PET-määriä yhteisön 
 
FI 37   FI markkinoille, se mitä todennäköisimmin voimi staisi hintapaineita ja vaikuttaisi 
kielteisesti yhteisön tuotannonalan tilanteeseen. 
H. YHTEISÖN ETU 
1. Johdanto 
(143)  Perusasetuksen 31 artiklan m ukaisesti tarkasteltiin, olisiko nykyisten tuen vastaisten 
toimenpiteiden voimassaolon jatkaminen kokonaisuudessaan yhteis ön edun vastaista. 
Yhteisön etua arvioitaessa otettiin huo mioon kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat. 
Tässä tutkimuksessa tarkastellaan tilannetta, jossa tuen vastaiset toimenpiteet ovat jo 
olleet käytössä, joten siin ä voidaan arvioida, onko nykyis illä toimenpiteillä ollut 
kohtuuttoman kielteisiä vaikutuks ia asianomaisiin osapuoliin. 
(144)  Tällä perusteella tarkasteltiin, oliko vahinkoa  aiheuttavan tuetun tuonnin jatkumista tai 
toistumista koskevista päätelmistä huolima tta olemassa pakottavia syitä, joiden 
johdosta olisi pääteltävä, että tässä er ityistapauksessa toimenpiteiden voimassa 
pitäminen ei ole yhteisön edun mukaista. 
2. Yhteisön tuotannonalan etu 
(145)  Kuten edellä on esitetty, vahinkoa aiheutta van tuetun tuonnin jatkuminen on erittäin 
todennäköistä, jos toimenpite et kumotaan. Kaikki yhtei sön tuottajat kahta lukuun 
ottamatta osallistuivat täysimittaisesti yhteistyöhön ja ilmoittivat tukevansa voimassa olevia toimenpiteitä.  
(146)  Tuen vastaisten toimenpiteiden jatkaminen Intiasta tulevaa tuontia  kohtaan parantaisi 
yhteisön tuotannonalan mahdollisuuksia saavu ttaa kohtuullinen kannattavuus, koska se 
todennäköisesti kykenisi lyhyellä aikavä lillä lisäämään myyntimääriä ja näin 
hyödyntämään suurtuotannon etuja ja sama lla todennäköisesti kohtuullisesti 
nostamaan myyntihintojaan ja saamaan tyydy ttävät voitot. Vaikka  Intiasta peräisin 
olevan tuetun tuonnin määrä tarkastelua koske valla tutkimusajanjaks olla oli vähäinen 
eikä niin ollen voinut ai heuttaa vakavaa vahinkoa, se  kuitenkin todennäköisesti 
vaikuttaisi negatiivisesti yhteisön tuot annonalan tilanteeseen, jos tuen vastaiset 
toimenpiteet kumottaisiin. Nämä toimenpiteet ovat näin ollen keskeisen tärkeitä yhteisön tuotannonalan PET-granulaattit uotannon elinkelpoisuuden takaamiseksi; 
kyseinen ala on joutunut kilp ailemaan vuosien ajan Intiast a tulevaa tuettua tuontia 
vastaan.  
3. Tuojien etu 
(147)  Tuojat/kauppiaat osallistuivat heikosti yhteistyöhön, eikä yhtei styöhön osallistuvien 
tuojien joukossa ollut lainkaan sellaisi a, jotka ostivat Intiasta. Yhteistyöhön 
osallistuvia tuojia/kauppiai ta voitiin kuitenkin pitää edustavina, koska niiden 
myyntimäärän osuus oli noin 5 prosenttia  EU:n kulutuksesta. Ne kannattivat 
tullittomuutta, etenkin kun niiden ta loudellinen tulos on jatkuvasti hyvä.  
(148)  Tutkimus osoitti, että tarjolla on edelleen  vaihtoehtoisia hankintalähteitä, joihin ei 
sovelleta tuen tai polkumyynnin vastaisia toim enpiteitä, esimerkiks i Meksiko, Brasilia, 
Yhdysvallat, Turkki, Pakista n, Iran ja Saudi-Arabia. Tuoj illa/kauppiailla olisi näin 
ollen käytettävissä huomattavan monia vaihtoehtoisia hankintalähteitä. 
 
FI 38   FI (149)  Kun otetaan huomioon, että voimassa olev at toimenpiteet eivät merkittävästi 
vaikuttaneet tuojiin, voidaan päätellä, että  jos voimassa olevat tasoitustoimenpiteet 
pidetään edelleen voimassa Intiasta tulevaa tuontia vastaan, tällä ei ole merkittävää negatiivista vaikutusta tuo jien tilanteeseen yhteisössä. 
4. Jatkojalostajien/ käyttäjien etu 
(150)  Komissio lähetti kyselylomakkeet 47:lle tiedossa  olleelle jatkojalostajalle/käyttäjälle. 
Ainoastaan 10 jatkojalostajaa/käyttäjää, jo iden edustavuus oli yleisesti alhainen, 
vastasi lomakkeeseen. Vastauksissa annettu jen hankintoja koskevien tietojen mukaan 
yhteistyössä toimivien jatkojalostaji en/käyttäjien osuus yhteisön PET:n 
kokonaiskulutuksesta oli noin 20 pros enttia tarkastelua koskevalla 
tutkimusajanjaksolla. Ne hankkivat tutk imusajanjaksolla 95 prosenttia PET:stä 
yhteisön tuottajilta ja loput t uonnista, joka oli peräisin muista maista kuin siitä, johon 
tämä tarkastelu kohdistuu. Tullien käyttöönotto a vastaan esitettiin useita väitteitä. 
(151)  Viisi jatkojalostajaa (jotka muuttavat PET- granulaatteja esimuoteiksi ja pulloiksi ja 
joiden osuus on 10 prosenttia kulutuksesta ) vastasi lomakkeeseen. PET-granulaattien 
osuus lopputuotteen (enimmäkseen esimuo ttien) kustannuksista on 55 prosenttia. 
Tutkimuksessa todettiin, että ne tuovat Intiasta ja muista kolmansista maista vain vähäisiä määriä. Ne kuitenkin vastustivat tullien jatkamista ja väittivät, että toimenpiteet saattaisivat kohottaa ke inotekoisesti hintoja Euroopassa.  
(152)  Viisi käyttäjää, joiden osuus on noin 10 prosenttia kulutuksesta, toimitti varsin 
epätäydellisiä tietoja. Suurten käyttäjien vähäinen yhteistyöhön os allistuminen johtuu 
todennäköisesti siitä, että edellinen tutk imus, jossa tarkasteltiin PET:n tuontia 
Kiinasta, Australiasta ja Pakistanista, teht iin vain kaksi vuotta sitten. PET:n osuus 
kokonaiskustannuksista on noin 6–7 prosenttia eli siis melko vähäinen. Vaikka 
käyttäjät, samoin kuin jatkojalostajat, eivä t ilmoittaneet lainkaan tuontia Intiasta, ne 
myös vastustavat tullien käyttöönottoa sillä pe rusteella, että toime npiteet saattaisivat 
kohottaa keinotekoisesti hintoja Euroopassa. 
(153)  Kun otetaan huomioon jatkojalostusteollisuud en melko hyvä taloudellinen tilanne, 
toisin kuin yhteisön tuotannona lan, yksikään jatkojalostaja/k äyttäjä ei väittänyt, että 
nykyisten tullien sä ilyttäminen johtaisi t yöpaikkojen menetyksiin tai tuotantolaitosten 
siirtämiseen ulkomaille. 
(154)  Tuotoksen osalta tarkasteltuna yhteisön tuotannonala mukautti kokoaan kasvaneen 
kulutuksen mukaisesti, ja sen vuoksi on er ittäin todennäköistä,  että yhteisön 
tuotannonalan käyttämätön kapasiteetti  voisi täysin kattaa tuodun määrän. 
(155)  Kun otetaan huomioon, että edelle en on hankintalähteitä, joih in ei sovelleta tuen tai 
polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä (esim.  Meksiko, Brasilia, Yhdysvallat, Turkki, 
Pakistan, Iran ja Saudi-Arabia), yhtei sön käyttäjät voisivat lisäksi hyödyntää 
tarkasteltavana olevan tuotteen eri toimittajia. 
(156)  Käyttäjäteollisuuden tuloksen osalta tutkimus  osoitti, että yhteistyössä toimineiden 
käyttäjien liikevaihto parani, työllisyys sä ilyi vakaana ja yleinen kannattavuus parani 
tarkastelujaksolla. Sen vuoksi todettiin, et tä tuen vastaiset toimenpiteet eivät 
vaikuttaneet niihin negatiivisesti. 
 
FI 39   FI (157)  Edellä esitetyn perusteella p äätellään, että jos nykyiset tu en vastaiset toimenpiteet 
pidetään voimassa Intiasta pe räisin olevaa tuontia vastaan, tällä ei ole merkittävää 
negatiivista vaikutusta käy ttäjien tilanteeseen yhteisössä. 
5. Tavarantoimittajien etu 
(158)  Raaka-aineiden (monoeteeniglykolin ME G:n, puhdistetun tereftaalihapon PTA:n, 
dimetyylitereftalaatin DMT:n ja isopropyy lialkoholin IPA:n), jotka kaikki ovat 
teollisuusbensiinistä johdettuja petrokemian tuotteita, tuottajat antoivat selvästi 
tukensa toimenpiteille ja osallistu ivat hyvin yhteistyöhön. Ne hyötyisivät 
toimenpiteiden jatkamisesta, koska yht eisön tuotannonala pystyi todennäköisesti 
elpymään, mikä mahdollistaisi niiden tuloksen parantumisen.  
6. Yhteisön etua koskevat päätelmät 
(159)  Edellä mainitut tekijät huomioon ottaen päät ellään, ettei ole olemassa pakottavia syitä, 
jotka estäisivät voimassa olevien tuen vastaisten toimenpiteiden voimassa pitämisen Intiaa vastaan. 
I. TASOITUSTOIMENPITEET 
(160)  Kaikille asianomaisille osapuolille ilmoite ttiin niistä oleellisista seikoista ja 
huomioista, joiden perusteella voimassa  olevien toimenpiteiden soveltamisen 
jatkamista aiotaan suositella. Lisäksi aset ettiin määräaika, jonka  kuluessa osapuolilla 
oli mahdollisuus esittää huomautuksia ilmo itettujen tietojen johdosta. Intian 
viranomaiset kommentoivat vahinkoon liittyviä näkökohtia ja väittivät, ettei ollut osoitettu, että yhteisön tuota nnonala olisi kärsinyt jatkuv asta vahingosta ja että 
tuontipaine Intiasta ol isi ollut syynä siihe n, että yhteisön tuota nnonala ei voinut ottaa 
huomioon raaka-aineen hinnannousua myyntihi nnoissaan. On muistettava, että kuten 
yhteisön tuotannonalan tilannetta koskevassa  analyysissä todettiin, tuotannonalan 
taloudellinen tilanne heikke ni ja asianomaisesta maasta  tulevan tuonnin alhainen 
hintataso (ks. 127 kappale) selvästi vaik utti yhteisön tuota nnonalan hintojen 
laskupaineeseen. Kun ku itenkin otetaan huomioon tuetun tu onnin pienet määrät tämän 
voimassaolon päättymistä koskevan tarkastel un puitteissa, oli ta rkasteltava vahingon 
toistumisen todennäköisyyttä. Tämän suhteen pääteltiin (ks. 127 kappale), että jos 
toimenpiteet eivät olisi voimassa, Intiast a halvoilla hinnoilla tapahtuvan tuonnin 
lisääntyminen vaikuttaisi kielteisesti yhteisön t uotannonalan taloudelliseen 
tilanteeseen. Yksi intialainen vi ejä väitti lisäksi, että vaikka  toimenpiteet poistettaisiin, 
ei ole todennäköistä, että Intia suuntaa myyntiä yhteisöön.  Kyseinen viejä väitti, että 
kehittyvien talouksien markkinat ovat houkutte levammat kuin yhteisön markkinat, että 
Intian kysyntä kasvaa nopeasti ja että sen vuoksi käyttämätöntä ka pasiteettia ei ole 
käytettävissä. On kuitenkin otettava huom ioon, että Intian markkinoiden kysynnän 
kasvusta huolimatta yritystason tutkinta osoitti käyttämätöntä kapasiteettia, jonka 
myös markkinaseuranta vahvisti. Sen vuoksi päätellään, että mikään toimenpiteistä 
ilmoittamisen yhteydessä esitetyistä huomautuksista ei ollut sellainen, että se muuttaisi tähän asetukseen sisältyviä päätelmiä. 
(161)  Edellä selostetun perustee lla ja perusasetuksen 21 artiklan 2 kohdan mukaisesti 
voidaan todeta, että Intiasta peräisin olev ien PET-granulaattien tuontiin sovellettavat 
tasoitustoimenpiteet olisi pidettävä voimassa. Nämä toimenpiteet ovat siis erityistulleja. 
 
FI 40   FI (162)  Tässä asetuksessa eritellyt yksilölliset yrityskohtaiset tasoitustullit vastaavat 
tarkastelussa todettua tilannetta yhteistyössä toimineiden viejien osalta. Näin ollen niitä sovelletaan ainoastaan näiden yritysten eli erikseen mainittujen oikeushenkilöiden tuottaman tarkasteltavana  olevan tuotteen tuontiin. Jos yrityksen 
(erikseen mainittuihin yrit yksiin etuyhteydessä olevat yr itykset mukaan luettuina) 
nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa, sen valmistaman tarkasteltavana olevan tuotteen  tuontiin ei voida soveltaa näitä tulleja, 
vaan siihen on sovelletta va ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia. 
(163)  Kaikki näiden yksittäisten tasoitustullien sove ltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi 
yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotan to- tai myyntiyksiköi den perustamisen 
johdosta tehdyt) on toimitettava  viipymättä komissiolle
14 ja mukaan on liitettävä 
kaikki asian kannalta oleelliset tiedot ja erityisesti ne, jotka koskevat esimerkiksi 
kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin uusiin tuotanto- tai myyntiyksiköihin 
liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä  kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. 
Komissio muuttaa tarvittaessa tätä asetus ta vastaavasti kuultu aan neuvoa-antavaa 
komiteaa ja saattaa yksilöllisten tullien s oveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelon 
ajan tasalle. 
(164)  Tasoitustullin moitteettoman täytäntöönpanon  varmistamiseksi jäännöstullia olisi 
sovellettava sekä yhteistyöstä kieltäytyne isiin viejiin että yr ityksiin, jotka eivät 
harjoittaneet vientiä tarkastelua koskev an tutkimusajanjakson aikana. Viimeksi 
mainituilla yrityksillä, jotka täyttävät perusasetuksen 20 artiklassa säädetyt vaatimukset, on kuitenkin mainitun artiklan nojalla mahdollisuus esittää tarkastelua koskeva pyyntö, jotta niiden tilanne tta voidaan tutkia yksilöllisesti, 
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 
1 artikla 
1. Otetaan käyttöön lopullinen tasoitustulli tuotaessa Intiasta peräisin olevaa 
polyeteenitereftalaattia, jonka  viskositeettiluku on ISO-standa rdin 1628-5 mukaan vähintään 
78 ml/g ja joka kuuluu CN-koodiin 3907 60 20. 
2. Jollei 2 artiklasta muuta johdu, vapaasti yhtei sön rajalla tullaamattomana -nettohintaan 
sovellettava tasoitustulli on jäljempänä lueteltu jen yritysten valmistamien tuotteiden osalta 
seuraava: 
Maa Yritys Tasoitustulli 
(euroa/tonni) Taric-lisäkoodi 
Intia Reliance Industries Limited  41,3 A181 
Intia Pearl Engineering Polymers 
Ltd.  31,3 A182  
Intia Senpet Ltd   22,2 A183 
                                                 
14 European Commission, Directorate-General for Tr ade, Directorate H, J-79 5/17, B-1049 Brussels 
 
FI 41   FI Intia Futura Polymers Ltd.  0 A184 
Intia South Asian Petrochem Ltd  106,5 A585 
Intia Kaikki muut yritykset  41,3 A999 
 
3. Jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niid en luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä 
syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on suhteutettu tullausarvon määrittämiseksi komission asetuksen (ETY) 2454/93
15 145 artiklan mukaisesti, tasoitustullia, 
joka lasketaan edellä vahvistettujen kiin teiden määrien perusteella, alennetaan 
prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai ma ksettavan hinnan suhteutusta. 
4. Sen estämättä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, l opullista tasoitustullia ei sovelleta 2 artiklan 
mukaisesti vapaaseen liikkeeseen  luovutettuihin tuontituotteisiin. 
5. Jollei toisin säädetä, sovelle taan tulleja koskevia voimassa ol evia säännöksiä ja määräyksiä. 
2 artikla 
1. Tuonnissa ei kanneta 1 artiklalla käyttöön ote ttuja tasoitustulleja, jo s tuotavat tuotteet 
on tuottanut ja suoraan vienyt (toisin sanoen laskuttanut ja lähettänyt) yhteisössä tuojana 
toimivalle yritykselle jokin 3 kohdassa mainituista  yrityksistä, jos niitä tulliselvitettäviksi 
ilmoitettaessa on käytetty asianmukaista Ta ric-lisäkoodia ja jo s 2 kohdassa säädetyt 
edellytykset täyttyvät. 
2. Vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevaa pyyntöä tehtäessä on mahdollista saada 
vapautus tullista ainoastaan esittämällä asia nomaisen jäsenvaltion tulliviranomaisille jonkin 
3 kohdassa mainitun vientiyrityksen antama päte vä sitoumuslasku, joka sisältää liitteessä 
luetellut keskeiset tiedot. Tullista vapauttamise n edellytyksenä on lisäksi se, että tullille 
tulliselvitystä varten esitettävät tavarat vastaavat  tarkoin sitoumuslasku ssa esitettyä kuvausta. 
3. Sitoumuslaskulla tapahtuvaa tuontia tulliselvitettäväksi ilmoitettaessa on käytettävä 
seuraavia Tari c-lisäkoodeja: 
Maa Yritys Taric-lisäkoodi 
Intia Pearl Engineering Polymers 
Ltd. A182  
Intia Reliance Industries Ltd. A181 
Intia South Asian Petrochem Ltd A585 
                                                 
15 EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella 
(EY) N:o 2286/2003 (EUVL L 343, 31.12.2003, s. 1). 
 
FI 42   FI 3 artikla 
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan 
unionin virallisessa lehdessä . 
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa 
jäsenvaltioissa. 
Tehty Brysselissä 
 Neuvoston puolesta 
 Puheenjohtaja 
 
FI 43   FI LIITE  
Tämän päätöksen 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetu ssa sitoumuslaskussa ilmoitettavat tiedot: 
1. Sitoumuslaskun numero. 2. Taric-lisäkoodi, johon luokiteltuina laskussa tarkoitetut tavarat voidaan tullata yhteisön 
rajalla (tässä asetuksessa määritellyn mukaisesti). 
3. Tavaroiden tarkka kuvaus, jossa mainitaan - tuotteen ilmoituskoodi sellaisena kuin se ilmoitetaan asianomaisen vientiä harjoittavan 
tuottajan esittämässä sitoumuksessa, 
- CN-koodi - määrä (ilmoitetaan yksikköinä) 4. Myyntiehdot, joista ilmenee: - yksikköhinta, - sovellettavat maksuehdot, - sovellettavat toimitusehdot, - kaikki alennukset ja hyvitykset. 5. Tuojana toimiva yritys (yrityksen nimi), jolle  viejäyritys on suoraan  laatinut kauppalaskun. 
6. Yrityksen työntekijän, joka laatinut sitoum uslaskun, nimi ja seuraava allekirjoitettu 
vakuutus: 
”Allekirjoittanut vahvistaa, että tässä lasku ssa tarkoitettujen tava roiden myynti Euroopan 
yhteisöön suuntautuvaa suoraa vientiä varten tapahtuu ………. [yrityksen nimi] esittämän ja 
Euroopan komission päätöksellä 2000/745/EY hyväksymän sitoumuksen soveltamisalan ja 
ehtojen mukaisesti. Tässä laskussa ilmoitettuje n tietojen vakuutetaan ol evan täydelliset ja 
paikkansapitävät.”