/* KOM/2010/0641 lopull. - CNS 2007/0206 */ Muutettu ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI valmistettuun tupakkaan sovellettavan valmisteveron rakenteesta ja verokannoista





FI Bryssel 9.11.2010 KOM(2010) 641 lopullinen 2007/0206 (CNS) Muutettu ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI valmistettuun tupakkaan sovellettavan valmisteveron rakenteesta ja verokannoista (Kodifikaatio) PERUSTELUT 1. Komissio on 11 päivänä lokakuuta 2007 esittänyt ehdotuksen neuvoston direktiiviksi, savukkeiden verojen lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/79/ETY, muun valmistetun tupakan kuin savukkeiden verojen lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/80/ETY ja muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista 27 päivänä marraskuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/59/EY kodifioimiseksi [1]. 2. Nopeutetusta menetelmästä säädöstekstien viralliseksi kodifioimiseksi 20 päivänä joulukuuta 1994 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa [2] määrätty oikeudellisista yksiköistä koostuva neuvoa-antava ryhmä on todennut 21 päivänä marraskuuta 2007 antamassaan lausunnossa, että 1 kohdassa tarkoitetussa ehdotuksessa rajoitutaan puhtaaseen kodifiointiin muuttamatta niiden säädösten asiasisältöä, joita ehdotus koskee. 3. Huomioon ottaen 1 kohdassa tarkoitettuun ehdotukseen tehdyt muutokset [3] ja menettelyn aikana jo tehdyn kyseistä ehdotusta koskevan työn komissio on päättänyt SEUT-sopimuksen 293 artiklan 2 kohdan mukaisesti esittää muutetun ehdotuksen kyseisten direktiivien kodifioimiseksi. Tässä muutetussa ehdotuksessa on otettu huomioon oikeudellisista yksiköistä koostuvan neuvoa-antavan ryhmän ehdottamat pelkästään muodolliset tai sanontaa koskevat mukautukset, kun ne on katsottu perustelluiksi [4]. 4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun ehdotukseen on tässä muutetussa ehdotuksessa tehty seuraavat muutokset: 1) Korvataan ensimmäinen viite seuraavasti: ”ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan,”. 2) Lisätään toisessa viitteessä sana ”Euroopan” sanan ”komission” eteen. 3) Lisätään kolmas viite seuraavasti: ”sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,”. 4) Lisätään uusi viimeinen viite seuraavasti: ”noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,”. 5) Lisätään johdanto-osan 2 kappale seuraavasti: ”(2) Unionin tupakkatuotteita koskevaan verolainsäädäntöön on varmistettava sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja samalla Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 168 artiklassa edellytetty korkeatasoinen terveydensuojelu, ottaen huomioon, että tupakkatuotteista voi olla vakavaa haittaa terveydelle ja että unioni on Maailman terveysjärjestön tupakoinnin torjuntaa koskevan puitesopimuksen osapuoli. Olisi otettava huomioon vallitseva tilanne kunkin eri valmistetun tupakkalajin kohdalla.”. 6) Numeroidaan johdanto-osan 2 kappale johdanto-osan 3 kappaleeksi ja korvataan se seuraavasti: ”(3) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen tavoitteista yksi on ylläpitää taloudellinen liitto, joka ominaisuuksiltaan vastaa sisämarkkinoita, jossa harjoitetaan tervettä kilpailua. Valmistetun tupakan alalla tämän tavoitteen toteutuminen edellyttää, ettei jäsenvaltioiden tämän alan tuotteiden kulutukseen kohdistama verotus vääristä kilpailun edellytyksiä eikä estä näiden tuotteiden vapaata liikkuvuutta unionissa.”. 7) Numeroidaan johdanto-osan 3 kappale johdanto-osan 9 kappaleeksi. 8) Korvataan johdanto-osan 4 kappale seuraavasti: ”(4) Eri lajit valmistettua tupakkaa, jotka eroavat toisistaan ominaisuuksiltaan ja käyttötarkoituksiltaan, olisi määriteltävä.”. 9) Numeroidaan johdanto-osan 5 kappale johdanto-osan 6 kappaleeksi ja johdanto-osan 6 kappale 5 kappaleeksi. 10) Numeroidaan johdanto-osan 8 kappale johdanto-osan 11 kappaleeksi. 11) Lisätään johdanto-osan 8 kappale seuraavasti: ”(8) Yhtenäisen ja oikeudenmukaisen verotuksen varmistamiseksi savukkeiden, sikareiden ja pikkusikareiden sekä muun piippu- ja savuketupakan määritelmä olisi vahvistettava siten, että pituuden perusteella kahtena tai useampana savukkeena pidettäviä tupakkakääröjä pidetään valmisteverotuksessa kahtena tai useampana savukkeena, savuketta monin tavoin muistuttavaa sikaria pidetään valmisteverotuksessa savukkeena, savukkeiksi käärittävää hienoksi leikattua tupakkaa monin tavoin muistuttavaa piippu- ja savuketupakkaa pidetään valmisteverotuksessa hienoksi leikattuna tupakkana, ja tupakanjätteet määritellään selvästi. Ottaen huomioon ne taloudelliset vaikeudet, jotka tämän välittömästä täytäntöönpanosta voisi aiheutua Saksan ja Unkarin asiaankuuluville toimijoille, Saksalle ja Unkarille olisi annettava lupa lykätä sikareiden ja pikkusikareiden määritelmän soveltamista 1 päivään tammikuuta 2015.”. 12) Numeroidaan johdanto-osan 9 ja 10 kappale johdanto-osan 17 kappaleeksi seuraavasti: ”(17) Muiden tuotteiden kuin savukkeiden osalta, olisi saatava aikaan yhdenmukainen verotaso kaikille samaan valmistetun tupakan ryhmään kuuluville tuotteille. Sisämarkkinoiden toiminnan osalta olisi tarkoituksenmukaisinta vahvistaa yleinen vähimmäisvalmistevero, joka ilmoitetaan prosentteina tai määrinä kilogrammaa tai kappalemäärää kohti.”. 13) Poistetaan johdanto-osan 11, 13 ja 14 kappale. 14) Numeroidaan johdanto-osan 12 kappale johdanto-osan 20 kappaleeksi ja korvataan siinä ilmaisu ”Portugalin tasavallan” ilmaisulla ”Portugalin”. 15) Lisätään johdanto-osan 12–16, 18, 19, 21 ja 22 kappale seuraavasti: ”(12) Jäsenvaltioille olisi annettava tehokkaat keinot kantaa savukkeista erityis- tai vähimmäisvalmistevero, jotta varmistetaan, että ainakin tiettyä veron vähimmäismäärää sovelletaan koko unionissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta veron sekarakennetta ja valmisteveron erityisen osan suurinta sallittua prosentuaalista osuutta kokonaisveromäärästä. (13) Sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan edistämiseksi on vahvistettava valmistetun tupakan kaikille luokille vähimmäisvalmisteverot. (14) Savukkeiden hintaan liittyvän vähimmäisvaatimuksen osalta olisi varmistettava valmistajille tasavertaiset kilpailuolosuhteet, tupakkamarkkinoiden jakautumista olisi vähennettävä ja terveystavoitteita tulisi korostaa. Tämä vaatimus olisi täten viitattava vähittäismyyntihinnan painotettuun keskiarvoon, kun taas rahamääräistä vähimmäisvaatimusta pitäisi voida soveltaa kaikkiin savukkeisiin. Samoista syistä vähittäismyyntihinnan painotettua keskiarvoa olisi käytettävä viitearvona myös silloin, kun määritellään erityisvalmisteveron osuutta kokonaisveromäärästä. (15) Hintojen ja valmisteverotasojen osalta, koskien erityisesti savukkeita, jotka ovat selvästi suurin tupakkatuoteluokka, sekä savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan osalta, jäsenvaltioiden välillä on edelleen huomattavia eroja, jotka voivat haitata sisämarkkinoiden toimintaa. Jäsenvaltioissa sovellettavien verotasojen tietty lähentäminen auttaisi vähentämään petoksia ja salakuljetusta unionissa. (16) Lähentäminen auttaisi myös korkeatasoisen ihmisten terveyden suojelun varmistamisessa. Verotuksen taso on todellakin merkittävä tekijä tupakkatuotteiden hinnoissa, jotka puolestaan vaikuttavat kuluttajien tupakointitapoihin. Petokset ja salakuljetus vievät pohjaa erityisesti savukkeiden ja savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan verolliselta hintatasolta ja vaarantavat siten tupakoinnin torjunnan ja terveydensuojelun tavoitteiden saavuttamista. (18) Savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan osalta unionin hintaan liittyvä vähimmäisvaatimus olisi ilmaistava siten, että vaikutukset ovat samanlaiset kuin savukkeiden osalta, ja sen viitearvoksi olisi otettava vähittäismyyntihinnan painotettu keskiarvo. (19) On tarpeen saattaa savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähimmäisverotasot lähemmäksi savukkeisiin sovellettavia vähimmäisverotasoja, jotta näiden kahden tuotteen välinen kilpailu, joka on nähtävissä todetuissa kulutustottumuksissa, ja molempien yhtä haitalliset ominaisuudet voidaan ottaa paremmin huomioon. (21) Siirtymäkausien ansiosta jäsenvaltioiden pitäisi voida mukautua joustavasti yleisen valmisteveron tasoihin ja siten rajoittaa mahdollisia sivuvaikutuksia. (22) Korsikan taloudellisen ja sosiaalisen tasapainon järkkymisen estämiseksi on tarpeen ja perusteltua myöntää 31 päivään joulukuuta 2015 poikkeus, jonka nojalla Ranska voi soveltaa Korsikassa kulutukseen luovutettuihin savukkeisiin ja muuhun valmistettuun tupakkaan kansallista valmisteverokantaa alhaisempaa verokantaa. Mainittuun ajankohtaan mennessä Korsikassa kulutukseen luovutetun valmistetun tupakan verosäännöt olisi saatettava täysin yhdenmukaiseksi manner-Ranskassa sovellettavien sääntöjen kanssa. Liian jyrkkää muutosta olisi kuitenkin vältettävä, ja sen vuoksi olisi syytä toteuttaa nykyisin Korsikassa kannettavan savukkeiden ja savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan valmisteveron asteittainen korotus.”. 16) Numeroidaan johdanto-osan 15 kappale johdanto-osan 23 kappaleeksi. 17) Numeroidaan johdanto-osan 16 kappale numeroidaan johdanto-osan 24 kappaleeksi ja korvataan siinä ilmaisu ”luotava” ilmaisulla ”säädettävä”. 18) Numeroidaan johdanto-osan 17 kappale johdanto-osan 25 kappaleeksi. 19) Korvataan 2 artiklan 3 kohdassa ilmaisu ”yhteisön säännökset” ilmaisulla ”unionin säännökset”. 20) Korvataan 3 artiklan 2 kohta seuraavasti: ”2. Valmisteverotuksessa 1 kohdassa tarkoitettua tupakkakääröä on pidettävä kahtena savukkeena, jos se ilman suodatinta ja holkkia on pitempi kuin 8 senttimetriä mutta enintään 11 senttimetriä, kolmena savukkeena, jos se ilman suodatinta ja holkkia on pitempi kuin 11 senttimetriä mutta enintään 14 senttimetriä, ja niin edelleen.”. 21) Korvataan 4 artikla seuraavasti: ”4 artikla 1. Tässä direktiivissä seuraavia pidetään sikareina tai pikkusikareina silloin, jos niitä voidaan ja, ottaen huomioon niiden ominaisuudet ja kuluttajien tavanomaiset odotukset, niitä on yksinomaisesti tarkoitus polttaa siten kuin ne olisivat: a) tupakkakääröjä, joissa on luonnontupakasta valmistettu peitelehti; b) tupakkakääröjä, joiden täytteenä on riivitty sekoitus ja joissa on sikarin tavanomaista väriä oleva peitelehti, joka on valmistettu rekonstruoidusta tupakasta ja joka peittää koko tuotteen ja tapauksen mukaan myös suodattimen – ei kuitenkaan holkkia silloin kun kyseessä ovat holkilla varustetut sikarit – jos näiden tupakkakääröjen kappalepaino ilman suodatinta tai holkkia on vähintään 2,3 grammaa ja enintään 10 grammaa ja jos ympärysmitta vähintään kolmannekselta niiden pituutta on vähintään 34 millimetriä. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, Saksa ja Unkari saavat jatkaa direktiivin 95/59/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/10/EY, 3 artiklan soveltamista 31 päivään joulukuuta 2014. 3. Tuotteita, jotka koostuvat osittain muista aineksista kuin tupakasta mutta muuten täyttävät 3 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset, on pidettävä sikareina ja pikkusikareina.”. 22) Korvataan 5 artiklan 1 kohdan b alakohta seuraavasti: ”b) vähittäismyyntipakkauksiin pakattuja tupakanjätteitä, joita 3 ja 4 artikla eivät koske ja joita voidaan polttaa. Tässä artiklassa ”tupakanjätteillä” tarkoitetaan tupakanlehtien jäännöksiä ja tupakan jalostuksesta tai tupakkatuotteiden valmistuksesta syntyviä sivutuotteita.”. 23) Korvataan 5 artiklan 2 kohta seuraavasti: ”2. Savukkeiksi käärittävänä hienoksi leikattuna tupakkana on pidettävä piippu- ja savuketupakkaa, jonka leikkeistä enemmällä kuin 25 painoprosentilla on pienempi kuin 1,5 millimetrin poikkileikkaus. Lisäksi jäsenvaltiot voivat pitää savukkeiksi käärittävänä hienoksi leikattuna tupakkana piippu- ja savuketupakkaa, jonka leikkeistä enemmällä kuin 25 painoprosentilla on vähintään 1,5 millimetrin poikkileikkaus ja joka on myyty tai tarkoitettu myytäväksi savukkeiksi käärittäväksi.”. 24) Korvataan 6 artiklassa ja 14 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ilmaisu ”yhteisöön” ilmaisulla ”unioniin” sekä 13 artiklan johdantokappaleessa ja 15 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa ilmaisu ”yhteisössä” ilmaisulla ”unionissa”. 25) Numeroidaan 7 artikla 9 artiklaksi. 26) Numeroidaan 8 artikla 7 artiklaksi ja muutetaan artikla seuraavasti: i) korvataan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ilmaisu ”yhteisössä” ilmaisulla ”unionissa”; ii) korvataan 1 kohdan toisessa alakohdassa ilmaisu ”voi” ilmaisulla ”voivat”; iii) korvataan 4 kohta seuraavasti: ”4. Tarvittaessa savukkeiden valmistevero voi sisältää vähimmäisveron osuuden edellyttäen, että 8 artiklassa säädettyä verotuksen ja valmisteveron erityisen osan sekarakennetta noudatetaan tarkasti.”. 27) Numeroidaan 9 artikla 10 artiklaksi sekä korvataan se seuraavasti: ”10 artikla 1. Savukkeiden yleisen valmisteveron (paljouden perusteella kannettava erityisvalmistevero sekä arvon perusteella kannettava valmistevero ilman arvonlisäveroa) osuus on vähintään 57 prosenttia kulutukseen luovutettujen savukkeiden vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. Valmisteveron on oltava vähintään 64 euroa 1 000 savukkeelta riippumatta vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. Jäsenvaltioiden, jotka kantavat valmisteveroa vähintään 101 euroa 1 000 savukkeelta vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon perusteella, ei kuitenkaan tarvitse noudattaa ensimmäisessä alakohdassa säädettyä 57 prosentin vaatimusta. 2. Savukkeiden yleisen valmisteveron osuus on 1 päivästä tammikuuta 2014 vähintään 60 prosenttia kulutukseen luovutettujen savukkeiden vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. Valmisteveron on oltava vähintään 90 euroa 1 000 savukkeelta riippumatta vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. Jäsenvaltioiden, jotka kantavat valmisteveroa vähintään 115 euroa 1 000 savukkeelta vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon perusteella, ei kuitenkaan tarvitse noudattaa ensimmäisessä alakohdassa säädettyä 60 prosentin vaatimusta. Bulgarialle, Virolle, Kreikalle, Latvialle, Liettualle, Unkarille, Puolalle, ja Romanialle myönnetään siirtymäkausi 31 päivään joulukuuta 2017 ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa säädettyjen vaatimusten täyttämiseksi. 3. Jäsenvaltioiden on asteittain korotettava valmisteveroja siten, että 2 kohdassa tarkoitetut vaatimukset täyttyvät siinä asetettuina määräaikoina.”. 28) Numeroidaan 10 artikla 11 artiklaksi ja korvataan se seuraavasti: ”11 artikla 1. Jos savukkeiden vähittäismyyntihinnan painotettu keskiarvo muuttuu jossakin jäsenvaltiossa ja yleisen valmisteveron taso jää sen vuoksi 10 artiklan 1 ja 2 kohdan ensimmäisissä virkkeissä määritettyjä tasoja alhaisemmaksi, kyseinen jäsenvaltio voi olla mukauttamatta veroa enintään muutoksen tapahtumisvuotta seuraavan toisen vuoden tammikuun 1 päivään saakka. 2. Jos jäsenvaltio korottaa savukkeiden arvonlisäverokantaa, se voi alentaa yleistä valmisteveroa siihen määrään asti, joka vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon prosenttiosuutena ilmaistuna vastaa arvonlisäverokannan korotusta, niin ikään ilmaistuna vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon prosenttiosuutena, vaikka kyseinen mukautus alentaa yleisen valmisteveron 10 artiklan 1 ja 2 kohdan ensimmäisissä virkkeissä säädettyä alhaisemmille tasoille, ilmaistuina vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon prosenttiosuutena. Jäsenvaltion on kuitenkin jälleen korotettava kyseinen vero vähintään kyseisille tasoille viimeistään alentamisvuotta seuraavan toisen vuoden 1 päivänä tammikuuta.”. 29) Numeroidaan 11 artikla 8 artiklaksi ja korvataan se seuraavasti: ”8 artikla 1. Savukkeiden valmisteveron erityisen osan prosenttiosuus kokonaisveromäärästä vahvistetaan vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon perusteella. 2. Vähittäismyyntihinnan painotettu keskiarvo lasketaan ottamalla huomioon kaikkien kulutukseen luovutettujen savukkeiden kokonaisarvo, joka perustuu kaikki verot sisältävään vähittäismyyntihintaan, jaettuna kulutukseen luovutettujen savukkeiden kokonaismäärällä. Se on määritettävä viimeistään kunkin vuoden maaliskuun 1 päivänä kaikkia tällaisia edeltävänä kalenterivuonna tehtyjä kulutukseen luovutuksia koskevien tietojen perusteella. 3. Valmisteveron erityisen osan on oltava 31 päivään joulukuuta 2013 asti vähintään 5 prosenttia ja korkeintaan 76,5 prosenttia kokonaisveromäärästä, joka syntyy yhdistämällä seuraavat: a) erityisvalmistevero; b) suhteellinen valmistevero ja arvonlisävero, joka kannetaan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. 4. Savukkeiden valmisteveron on oltava 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen vähintään 7,5 prosenttia ja korkeintaan 76,5 prosenttia kokonaisveromäärästä, joka syntyy yhdistämällä seuraavat: a) erityisvalmistevero; b) suhteellinen valmistevero ja, joka kannetaan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. 5. Jos savukkeiden vähittäismyyntihinnan painotettu keskiarvo jäsenvaltiossa muuttuu tavalla, joka vaikuttaa kokonaisveromäärän prosenttiosuutena ilmaistuun valmisteveron erityiseen osaan siten, että se on alle 5 prosenttia tai 7,5 prosenttia kokonaisveromäärästä sen mukaan, kumpaa sovelletaan, tai yli 76,5 prosenttia kokonaisveromäärästä, kyseinen jäsenvaltio voi, poiketen siitä, mitä 3 ja 4 kohdassa säädetään, olla mukauttamatta erityisvalmisteveron määrää enintään muutoksen tapahtumisvuotta seuraavan toisen vuoden 1 päivään tammikuuta saakka. 6. Jollei 3, 4 ja 5 kohdasta muuta johdu, jäsenvaltiot voivat kantaa savukkeista vähimmäisvalmisteveron.”. 30) Korvataan 12 artikla seuraavasti: ”12 artikla 1. Portugal saa soveltaa alennettua valmisteveron määrää, joka on enintään 50 prosenttia alhaisempi kuin 10 artiklassa säädetty valmisteveron määrä, Azorien ja Madeiran äärimmäisillä reuna-alueilla kulutettaviin savukkeisiin, jos nämä ovat sellaisten pienten tuottajien valmistamia, joiden kunkin vuosituotanto on enintään 500 tonnia. 2. Poiketen siitä, mitä 10 artiklassa säädetään, Ranska voi jatkaa 1 päivän tammikuuta 2010 ja 31 päivän joulukuuta 2015 välisen ajan alennetun valmisteverokannan soveltamista Korsikan departementeissa kulutukseen luovutettuihin savukkeisiin 1 200 tonnin vuotuiseen kiintiöön saakka. Alennettu verokanta on seuraava: a) 31 päivään joulukuuta 2012 asti, vähintään 44 prosenttia kyseisissä departementeissa kysytyimmän hintaluokan savukkeiden hinnasta; b) 1 päivästä tammikuuta 2013 alkaen, vähintään 50 prosenttia kulutukseen luovutettujen savukkeiden vähimmäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. Valmisteveron on oltava vähintään 88 euroa 1 000 savukkeelta riippumatta vähimmäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta; c) 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen, vähintään 57 prosenttia kulutukseen luovutettujen savukkeiden vähimmäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. Valmisteveron on oltava vähintään 90 euroa 1 000 savukkeelta riippumatta vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta.”. 31) Korvataan 14 artiklan 2 kohta seuraavasti: ”2. Prosentteina taikka määrinä kilogrammaa tai tiettyä kappalemäärää kohti ilmoitettavan kokonaisvalmisteveron οn oltava vähintään yhtä suuri kuin verokannat tai vähimmäismäärät, jotka οn vahvistettu seuraaville tuotteille: a) sikarit tai pikkusikarit: 5 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina tai 12 euroa 1 000 kappaletta kohti tai kilogrammalta; b) savukkeiksi käärittävä hienoksi leikattu tupakka: 40 prosenttia kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta tai 40 euroa kilogrammalta; c) muu piippu- ja savuketupakka: 20 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina tai 22 euroa kilogrammalta. Savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan yleisen valmisteveron (erityisvalmistevero ja/tai arvon perusteella kannettava valmistevero ilman arvonlisäveroa) osuus on 1 päivästä tammikuuta 2013 vähintään 43 prosenttia kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta tai sen määrä on vähintään 47 euroa kilogrammalta. Savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan yleisen valmisteveron (erityisvalmistevero ja/tai arvon perusteella kannettava valmistevero ilman arvonlisäveroa) osuus on 1 päivästä tammikuuta 2015 vähintään 46 prosenttia kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta tai sen määrä on vähintään 54 euroa kilogrammalta. Savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan yleisen valmisteveron (erityisvalmistevero ja/tai arvon perusteella kannettava valmistevero ilman arvonlisäveroa) osuus on 1 päivästä tammikuuta 2018 vähintään 48 prosenttia kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta tai sen määrä on vähintään 60 euroa kilogrammalta. Savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan yleisen valmisteveron (erityisvalmistevero ja/tai arvon perusteella kannettava valmistevero ilman arvonlisäveroa) osuus on 1 päivästä tammikuuta 2020 vähintään 50 prosenttia kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta tai sen määrä on vähintään 60 euroa kilogrammalta. Vähittäismyyntihinnan painotettu keskiarvo lasketaan ottamalla huomioon kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan kokonaisarvo, joka perustuu kaikki verot sisältävään vähittäismyyntihintaan, jaettuna kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan kokonaismäärällä. Se on määritettävä viimeistään kunkin vuoden maaliskuun 1 päivänä kaikkia tällaisia edeltävänä kalenterivuonna tehtyjä kulutukseen luovutuksia koskevien tietojen perusteella.”. 32) Korvataan 14 artiklan 4 kohta seuraavasti: ”4. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, Ranska voi jatkaa 1 päivän tammikuuta 2010 ja 31 päivän joulukuuta 2015 välisen ajan alennetun valmisteverokannan soveltamista Korsikan departementeissa kulutukseen luovutettuun muuhun valmistettuun tupakkaan kuin savukkeisiin. Alennettu verokanta on seuraava: a) sikarit ja pikkusikarit: vähintään 10 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina; b) savukkeiksi käärittävä hienoksi leikattu piippu- ja savuke-tupakka: i) 31 päivään joulukuuta 2012 asti vähintään 27 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina, ii) 1 päivästä tammikuuta 2013 alkaen vähintään 30 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina, iii) 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen vähintään 35 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina; c) muu piippu- ja savuketupakka: vähintään 22 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina.”. 33) Korvataan 5 luvun otsikko seuraavasti: ”Valmistetun tupakan enimmäishinnan vahvistaminen vähittäismyynnissä, valmisteveron kantaminen, vapautukset ja palautukset”. 34) Korvataan 15 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa ilmaisu ”yhteisön säännösten” ilmaisulla ”Euroopan unionin säännösten”. 35) Korvataan 15 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ilmaisu ”yhteisön tuotteiden” ilmaisulla ”Euroopan unionista peräisin olevien tuotteiden”. 36) Korvataan 16 artiklan 2 kohta seuraavasti: ”2. Euroopan unioniin sijoittautuneiden valmistetun tupakan maahantuojiin ja valmistajiin on sovellettava 1 kohdassa vahvistettua valmisteveron kantamisessa ja maksamisessa noudatettavien yksityiskohtaisten sääntöjen järjestelmää.”. 37) Korvataan 18 artiklan 1 kohta seuraavasti: ”1. Komissio julkaisee kerran vuodessa sen euron arvon kansallisina valuuttoina, jota sovelletaan yleiseen valmisteveroon. Sovellettavina vaihtokursseina on käytettävä lokakuun ensimmäisen arkipäivän vaihtokursseja, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja joita sovelletaan seuraavan kalenterivuoden tammikuun ensimmäisestä päivästä.”. 38) Poistetaan 18 artiklan 2 kohta. 39) Numeroidaan 18 artiklan 3 kohta 18 artiklan 2 kohdaksi sekä korvataan se seuraavasti: ”2. Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa 1 kohdassa edellytetyn vuosittaisen tarkistuksen ajankohtana voimassa olevat valmisteverojen määrät, jos euroina ilmaistuja valmisteverojen määriä muunnettaessa kansallisena valuuttana ilmaistu valmistevero nousisi vähemmän kuin 5 prosenttia tai 5 euroa, joista kahdesta arvosta alhaisempi on otettava huomioon.”. 40) Korvataan 19 artikla seuraavasti: ”19 artikla 1. Komissio toimittaa neuvostolle joka neljäs vuosi kertomuksen ja tarvittaessa ehdotuksen tässä direktiivissä säädetyistä valmisteverojen verokannoista ja rakenteesta. Komission kertomuksessa otetaan huomioon sisämarkkinoiden moitteeton toiminta, valmisteverokantojen todellinen arvo ja perussopimuksen yleiset tavoitteet. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun kertomuksen on perustuttava erityisesti jäsenvaltioiden toimittamiin tietoihin. 3. Komissio laatii neuvoston direktiivin 2008/118/EY 43 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen luettelon kertomusta varten tarvittavista tilastotiedoista, lukuun ottamatta yksittäisiin luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin liittyviä tietoja. Helposti jäsenvaltioiden saatavilla olevia tietoja lukuun ottamatta luettelossa on oltava ainoastaan tietoja, joiden kerääminen ja kokoaminen eivät aiheuta jäsenvaltioille kohtuuttomia hallinnollisia rasitteita. 4. Komissio ei saa julkaista eikä muulla tavoin paljastaa tietoja, jos se johtaisi liike-, elinkeino- tai ammattisalaisuuden ilmaisemiseen.”. 41) Poistetaan 20 artikla. 42) Numeroidaan 21 artikla 20 artiklaksi. 43) Numeroidaan 22 artikla 21 artiklaksi. Korvataan tämän artiklan 1 kohdassa ilmaisu ”asiakirjoilla” ilmaisulla ”direktiiveillä”. 44) Numeroidaan 23 artikla 22 artiklaksi sekä korvataan se seuraavasti: ”Tämä direktiivi tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2011.”. 45) Numeroidaan 24 artikla 23 artiklaksi. 46) Liitteessä I: a) Korvataan A osa seuraavasti: ”A osa Kumotut direktiivit ja luettelo niiden muutoksista (21 artiklassa tarkoitetut) Neuvoston direktiivi 92/79/ETY (EYVL L 316, 31.10.1992, s. 8) | | Neuvoston direktiivi 1999/81/EY (EYVL L 211, 11.8.1999, s. 47) | ainoastaan 1 artikla | Neuvoston direktiivi 2002/10/EY (EYVL L 46, 16.2.2002, s. 26) | ainoastaan 1 artikla | Neuvoston direktiivi 2003/117/EY (EUVL L 333, 20.12.2003, s. 49) | ainoastaan 1 artikla | Neuvoston direktiivi 2010/12/EU (EUVL L 50, 27.2.2010, s. 1) | ainoastaan 1 artikla | Neuvoston direktiivi 92/80/ETY (EYVL L 316, 31.10.1992, s. 10) | | Neuvoston direktiivi 1999/81/EY (EYVL L 211, 11.8.1999, s. 47) | ainoastaan 2 artikla | Neuvoston direktiivi 2002/10/EY (EYVL L 46, 16.2.2002, s. 26) | ainoastaan 2 artikla | Neuvoston direktiivi 2003/117/EY (EUVL L 333, 20.12.2003, s. 49) | ainoastaan 2 artikla | Neuvoston direktiivi 2010/12/EU (EUVL L 50, 27.2.2010, s. 1) | ainoastaan 2 artikla | Neuvoston direktiivi 95/59/EY (EYVL L 291, 6.12.1995, s. 40) | | Neuvoston direktiivi 1999/81/EY (EYVL L 211, 11.8.1999, s. 47) | ainoastaan 3 artikla | Neuvoston direktiivi 2002/10/EY (EYVL L 46, 16.2.2002, s. 26) | ainoastaan 3 artikla | Neuvoston direktiivi 2010/12/EU (EUVL L 50, 27.2.2010, s. 1) | ainoastaan 3 artikla” | b) Lisätään B osaan seuraava rivi: ”2010/12/EU” / ”31 päivä joulukuuta 2010” / ”1 päivä tammikuuta 2011”. 5. Muutetaan liitteessä II oleva vastaavuustaulukko edellä esitetyn mukaisesti. 6. Lukemisen ja tarkastelun helpottamiseksi muutetun kodifiointiehdotuksen koko teksti esitetään tämän asiakirjan liitteenä. 92/79/ETY, 92/80/ETY, 95/59/EY (mukautettu) 2007/0206 (CNS) Muutettu ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI valmistettuun tupakkaan sovellettavan valmisteveron rakenteesta ja verokannoista EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [5], ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [6], noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä, sekä katsoo seuraavaa: (1) Savukkeiden verojen lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/79/ETY [7], muun valmistetun tupakan kuin savukkeiden verojen lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/80/ETY [8] ja muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista 27 päivänä marraskuuta 1995 annettua neuvoston direktiiviä 95/59/EY [9] on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osilta [10]. Sen vuoksi olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava mainitut direktiivit saattamalla ne yhtenäiseksi säädökseksi. 2010/12/EU johdanto-osan 2 kappale (mukautettu) (2) Unionin tupakkatuotteita koskevaan verolainsäädäntöön on varmistettava sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja samalla Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 168 artiklassa edellytetty korkeatasoinen terveydensuojelu, ottaen huomioon, että tupakkatuotteista voi olla vakavaa haittaa terveydelle ja että unioni on Maailman terveysjärjestön tupakoinnin torjuntaa koskevan puitesopimuksen osapuoli. Olisi otettava huomioon vallitseva tilanne kunkin eri valmistetun tupakka lajin kohdalla. 95/59/EY johdanto-osan 2 kappale (mukautettu) (3) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen tavoitteista yksi on ylläpitää taloudellinen liitto, joka ominaisuuksiltaan vastaa sisämarkkinoita , jossa harjoitetaan tervettä kilpailua . Valmistetun tupakan alalla tämän tavoitteen toteutuminen edellyttää, ettei jäsenvaltioiden tämän alan tuotteiden kulutukseen kohdistama verotus vääristä kilpailun edellytyksiä eikä estä näiden tuotteiden vapaata liikkuvuutta unionissa . 95/59/EY johdanto-osan 8 ja 9 kappale (mukautettu) (4) Eri lajit valmistettua tupakkaa, jotka eroavat toisistaan ominaisuuksiltaan ja käyttötarkoituksiltaan, olisi määriteltävä. 95/59/EY johdanto-osan 11 kappale (5) Savukkeiksi käärittävä hienoksi leikattu tupakka ja muu piippu- ja savuketupakka olisi erotettava toisistaan. 95/59/EY johdanto-osan 14 kappale (6) Näiden tuotteiden verotuksen yhtenäisyyden vuoksi olisi savukkeina pidettävä myös tupakkakääröjä, jotka yksinkertaisen käsin tapahtuvan käsittelyn jälkeen voidaan polttaa sellaisenaan. 95/59/EY johdanto-osan 12 kappale (7) Valmistajan käsitettä olisi täsmennettävä tarkoittamaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka tosiasiallisesti valmistaa tupakkatuotteita ja vahvistaa enimmäishinnan noudatettavaksi vähittäismyynnissä kussakin jäsenvaltiossa, jossa kyseiset tuotteet on tarkoitettu luovutettaviksi kulutukseen. 2010/12/EU johdanto-osan 14 kappale (mukautettu) (8) Yhtenäisen ja oikeudenmukaisen verotuksen varmistamiseksi savukkeiden, sikareiden ja pikkusikareiden sekä muun piippu- ja savuketupakan määritelmä olisi vahvistettava siten, että pituuden perusteella kahtena tai useampana savukkeena pidettäviä tupakkakääröjä pidetään valmisteverotuksessa kahtena tai useampana savukkeena, savuketta monin tavoin muistuttavaa sikaria pidetään valmisteverotuksessa savukkeena, savukkeiksi käärittävää hienoksi leikattua tupakkaa monin tavoin muistuttavaa piippu- ja savuketupakkaa pidetään valmisteverotuksessa hienoksi leikattuna tupakkana, ja tupakanjätteet määritellään selvästi. Ottaen huomioon ne taloudelliset vaikeudet, jotka tämän välittömästä täytäntöönpanosta voisi aiheutua Saksan ja Unkarin asiaankuuluville toimijoille, Saksalle ja Unkarille olisi annettava lupa lykätä sikareiden ja pikkusikareiden määritelmän soveltamista 1 päivään tammikuuta 2015. 95/59/EY johdanto-osan 3 kappale (9) Valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisella on erityisesti saatava estetyksi verotuksen vaikutuksia vääristämästä samaan ryhmään kuuluvilla valmistetun tupakan eri luokilla käytävää kilpailua ja siten saatava jäsenvaltioiden kansallisia markkinoita avatuksi. 95/59/EY johdanto-osan 7 kappale (10) Kilpailun asettamat vaatimukset edellyttävät järjestelmää, jossa hinnat vahvistetaan vapaasti kaikille valmistetun tupakan ryhmille. 95/59/EY johdanto-osan 4 kappale (11) Savukkeiden valmisteveron rakenteeseen on kuuluttava tuoteyksikkökohtaisesti lasketun erityisen osan lisäksi vähittäismyyntihintaan kaikkine veroineen perustuva suhteellinen osa. Savukkeisiin sovellettavalla liikevaihtoverolla on sama vaikutus kuin suhteellisella valmisteverolla, mikä pitäisi ottaa huomioon vahvistettaessa valmisteveron ja kokonaisverotason erityisen osan välinen suhde. 2010/12/EU johdanto-osan 4 kappale (12) Jäsenvaltioille olisi annettava tehokkaat keinot kantaa savukkeista erityis- tai vähimmäisvalmistevero, jotta varmistetaan, että ainakin tiettyä veron vähimmäismäärää sovelletaan koko unionissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta veron sekarakennetta ja valmisteveron erityisen osan suurinta sallittua prosentuaalista osuutta kokonaisveromäärästä. 92/80/ETY johdanto-osan 3 kappale (mukautettu) (13) Sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan edistämiseksi on vahvistettava valmistetun tupakan kaikille luokille vähimmäisvalmisteverot. 2010/12/EU johdanto-osan 3 kappale (mukautettu) (14) Savukkeiden hintaan liittyvän vähimmäisvaatimuksen osalta olisi varmistettava valmistajille tasavertaiset kilpailuolosuhteet, tupakkamarkkinoiden jakautumista olisi vähennettävä ja terveystavoitteita tulisi korostaa . Tämän vaatimuksen olisi täten viitattava vähittäismyyntihinnan painotettuun keskiarvoon, kun taas rahamääräistä vähimmäisvaatimusta pitäisi voida soveltaa kaikkiin savukkeisiin. Samoista syistä vähittäismyyntihinnan painotettua keskiarvoa olisi käytettävä viitearvona myös silloin, kun määritellään erityisvalmisteveron osuutta kokonaisveromäärästä. 2010/12/EU johdanto-osan 6 kappale (mukautettu) (15) Hintojen ja valmisteverotasojen osalta, koskien erityisesti savukkeita, jotka ovat selvästi suurin tupakkatuoteluokka, sekä savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan osalta , jäsenvaltioiden välillä on edelleen huomattavia eroja, jotka voivat haitata sisämarkkinoiden toimintaa. Jäsenvaltioissa sovellettavien verotasojen tietty lähentäminen auttaisi vähentämään petoksia ja salakuljetusta unionissa. 2010/12/EU johdanto-osan 7 kappale (mukautettu) (16) Lähentäminen auttaisi myös korkeatasoisen ihmisten terveyden suojelun varmistamisessa. Verotuksen taso on todellakin merkittävä tekijä tupakkatuotteiden hinnoissa, jotka puolestaan vaikuttavat kuluttajien tupakointitapoihin. Petokset ja salakuljetus vievät pohjaa erityisesti savukkeiden ja savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan verolliselta hintatasolta ja vaarantavat siten tupakoinnin torjunnan ja terveydensuojelun tavoitteiden saavuttamista. 92/80/ETY johdanto-osan 4 ja 5 kappale (mukautettu) (17) Muiden tuotteiden kuin savukkeiden osalta, olisi saatava aikaan yhdenmukainen verotaso kaikille samaan valmistetun tupakan ryhmään kuuluville tuotteille. Sisämarkkinoiden toiminnan osalta olisi tarkoituksenmukaisinta vahvistaa yleinen vähimmäisvalmistevero, joka ilmoitetaan prosentteina tai määrinä kilogrammaa tai kappalemäärää kohti. 2010/12/EU johdanto-osan 5 kappale (18) Savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan osalta unionin hintaan liittyvä vähimmäisvaatimus olisi ilmaistava siten, että vaikutukset ovat samanlaiset kuin savukkeiden osalta, ja sen viitearvoksi olisi otettava vähittäismyyntihinnan painotettu keskiarvo. 2010/12/EU johdanto-osan 9 kappale (19) On tarpeen saattaa savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähimmäisverotasot lähemmäksi savukkeisiin sovellettavia vähimmäisverotasoja, jotta näiden kahden tuotteen välinen kilpailu, joka on nähtävissä todetuissa kulutustottumuksissa, ja molempien yhtä haitalliset ominaisuudet voidaan ottaa paremmin huomioon. 92/79/ETY johdanto-osan 5 kappale (mukautettu) (20) Portugalin olisi annettava soveltaa alennettua valmisteveron määrää pienten tuottajien valmistamiin ja Azorien ja Madeiran äärimmäisillä reuna-alueilla kulutettaviin savukkeisiin. 2010/12/EU johdanto-osan 10 kappale (mukautettu) (21) Siirtymäkausien ansiosta jäsenvaltioiden pitäisi voida mukautua joustavasti yleisen valmisteveron tasoihin ja siten rajoittaa mahdollisia sivuvaikutuksia. 2010/12/EU johdanto-osan 11 kappale (mukautettu) (22) Korsikan taloudellisen ja sosiaalisen tasapainon järkkymisen estämiseksi on tarpeen ja perusteltua myöntää 31 päivään joulukuuta 2015 poikkeus, jonka nojalla Ranska voi soveltaa Korsikassa kulutukseen luovutettuihin savukkeisiin ja muuhun valmistettuun tupakkaan kansallista valmisteverokantaa alhaisempaa verokantaa. Mainittuun ajankohtaan mennessä Korsikassa kulutukseen luovutetun valmistetun tupakan verosäännöt olisi saatettava täysin yhdenmukaiseksi manner-Ranskassa sovellettavien sääntöjen kanssa. Liian jyrkkää muutosta olisi kuitenkin vältettävä, ja sen vuoksi olisi syytä toteuttaa nykyisin Korsikassa kannettavan savukkeiden ja savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan valmisteveron asteittainen korotus. 95/59/EY johdanto-osan 13 kappale (23) Useimmat jäsenvaltiot vapauttavat tietyn valmistetun tupakan valmisteverosta tai palauttavat siitä maksetun valmisteveron tupakan käyttötarkoituksen perusteella; tiettyjen käyttötarkoitusten perusteella myönnettävät valmisteverovapautukset tai valmisteveron palautukset olisi vahvistettava tässä direktiivissä. 92/80/ETY johdanto-osan 7 kappale (mukautettu) (24) Olisi säädettävä , jonka avulla voidaan määräajoin tarkistaa tässä direktiivissä säädetyt veron kannat tai määrät komission kertomuksen perusteella, ottaen huomioon kaikki asianmukaiset seikat. (25) Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä I olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä, 95/59/EY (mukautettu) ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 luku Kohde 1 artikla Tässä direktiivissä vahvistetaan jäsenvaltioiden valmistetun tupakan valmisteveron yhdenmukaistamisen yleiset periaatteet ja rakenteet . 2 luku Määritelmät 2 artikla 1. Tässä direktiivissä ’valmistetulla tupakalla’ tarkoitetaan : a) savukkeita; b) sikareita ja pikkusikareita; c) piippu- ja savuketupakkaa: i) savukkeiksi käärittävää hienoksi leikattua tupakkaa, ii) muuta piippu- ja savuketupakkaa. 95/59/EY 2. Savukkeisiin sekä piippu- ja savuketupakkaan on rinnastettava tuotteet, jotka koostuvat kokonaan tai osittain muista aineksista kuin tupakasta mutta täyttävät muut 3 artiklassa tai 5 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset. Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, tupakkaa sisältämättömiä tuotteita ei ole pidettävä valmistettuna tupakkana, jos niitä käytetään ainoastaan lääkintätarkoituksiin. 95/59/EY (mukautettu) 3. Tämän artiklan 2 kohdassa ja 3, 4 ja 5 artiklassa tarkoitetut määritelmät eivät rajoita niissä tarkoitettujen tuotteiden eri ryhmiin sovellettavien verotusjärjestelmien tai -tasojen määräämistä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta olemassa olevien unionin säännösten soveltamista. 3 artikla 1. Tässä direktiivissä ’savukkeilla’ tarkoitetaan: a) muita sellaisenaan poltettavia tupakkakääröjä kuin 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja sikareita ja pikkusikareita; b) tupakkakääröjä, jotka yksinkertaisen muun kuin teollisen käsittelyn avulla työnnetään savukeputkiin; c) tupakkakääröjä, jotka yksinkertaisen muun kuin teollisen käsittelyn avulla kääritään savukepapereihin. 2010/12/EU 3 artiklan 2 alakohta 2. Valmisteverotuksessa 1 kohdassa tarkoitettua tupakkakääröä on pidettävä kahtena savukkeena, jos se ilman suodatinta ja holkkia on pitempi kuin 8 senttimetriä mutta enintään 11 senttimetriä, kolmena savukkeena, jos se ilman suodatinta ja holkkia on pitempi kuin 11 senttimetriä mutta enintään 14 senttimetriä, ja niin edelleen. 2010/12/EU 3 artiklan 1 alakohta (mukautettu) 4 artikla 1. Tässä direktiivissä seuraavia pidetään sikareina tai pikkusikareina silloin, jos niitä voidaan ja, ottaen huomioon niiden ominaisuudet ja kuluttajien tavanomaiset odotukset, niitä on yksinomaisesti tarkoitus polttaa siten kuin ne olisivat: a) tupakkakääröjä, joissa on luonnontupakasta valmistettu peitelehti; b) tupakkakääröjä, joiden täytteenä on riivitty sekoitus ja joissa on sikarin tavanomaista väriä oleva peitelehti, joka on valmistettu rekonstruoidusta tupakasta ja joka peittää koko tuotteen ja tapauksen mukaan myös suodattimen – ei kuitenkaan holkkia silloin kun kyseessä ovat holkilla varustetut sikarit – jos näiden tupakkakääröjen kappalepaino ilman suodatinta tai holkkia on vähintään 2,3 grammaa ja enintään 10 grammaa ja jos ympärysmitta vähintään kolmannekselta niiden pituutta on vähintään 34 millimetriä. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, Saksa ja Unkari saavat jatkaa direktiivin 95/59/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2002/10/EY, 3 artiklan soveltamista 31 päivään joulukuuta 2014. 2010/12/EU 3 artiklan 5 alakohta 3. Tuotteita, jotka koostuvat osittain muista aineksista kuin tupakasta mutta muuten täyttävät 1 kohdassa säädetyt edellytykset, on pidettävä sikareina ja pikkusikareina. 95/59/EY (mukautettu) 5 artikla 1. Tässä direktiivissä ’piippu- ja savuketupakalla’ tarkoitetaan : a) leikattua tai muutoin paloiteltua, riivittyä tai laatoiksi puristettua tupakkaa, jota voidaan polttaa ilman teollista lisävalmistusta; 2010/12/EU 3 artiklan 3 alakohta b) vähittäismyyntipakkauksiin pakattuja tupakanjätteitä, joita 3 ja 4 artikla eivät koske ja joita voidaan polttaa. Tässä artiklassa ”tupakanjätteillä” tarkoitetaan tupakanlehtien jäännöksiä ja tupakan jalostuksesta tai tupakkatuotteiden valmistuksesta syntyviä sivutuotteita. 95/59/EY 6 artikla (mukautettu) 1 2010/12/EU 3 artiklan 4 alakohdan a alakohta 2 2010/12/EU 3 artiklan 4 alakohdan b alakohta 2. Savukkeiksi käärittävänä hienoksi leikattuna tupakkana on pidettävä piippu- ja savuketupakkaa, jonka leikkeistä enemmällä kuin 25 painoprosentilla on pienempi kuin 1 1,5 millimetrin poikkileikkaus. Lisäksi jäsenvaltiot voivat pitää savukkeiksi käärittävänä hienoksi leikattuna tupakkana piippu- ja savuketupakkaa, jonka leikkeistä enemmällä kuin 25 painoprosentilla on 2 vähintään 1,5 millimetrin poikkileikkaus ja joka on myyty tai tarkoitettu myytäväksi savukkeiksi käärittäväksi. 6 artikla Valmistajana on pidettävä Euroopan unioniin sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka valmistaa tupakkaa vähittäismyyntiä varten viimeistellyiksi valmiiksi tuotteiksi. 3 luku Savukkeisiin sovellettavat säännökset 95/59/EY (mukautettu) 7 artikla 1. Euroopan valmistetut savukkeet ja kolmansista maista maahan tuodut savukkeet ovat suhteellisen valmisteveron, joka on laskettava korkeimman vähittäismyyntihinnan perusteella tullit mukaan luettuina, sekä erityisvalmisteveron, joka on laskettava tuoteyksikköä kohti, alaisia . Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat jättää tullimaksut savukkeista kannettavan suhteellisen valmisteveron laskentaperusteen ulkopuolelle. 2. Suhteellisen valmisteveron kannan ja erityisvalmisteveron määrän on oltava samansuuruiset kaikille savukkeille. 3. Rakenteiden yhdenmukaistamisen loppuvaiheessa kaikkien jäsenvaltioiden on määrättävä savukkeille sama suhteellinen valmisteveron ja erityisvalmisteveron suhde siten, että vähimmäismyyntihintojen asteikko kuvastaa oikeudenmukaisesti valmistajien luovutushintojen välistä eroa. 2010/12/EU 3 artiklan 6 alakohta 4. Tarvittaessa savukkeiden valmistevero voi sisältää vähimmäisveron osuuden edellyttäen, että 8 artiklassa säädettyä verotuksen ja valmisteveron erityisen osan sekarakennetta noudatetaan tarkasti. 2010/12/EU 3 artiklan 7 alakohta (mukautettu) 8 artikla 1. Savukkeiden valmisteveron erityisen osan prosenttiosuus kokonaisveromäärästä vahvistetaan vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon perusteella. 2. Vähittäismyyntihinnan painotettu keskiarvo lasketaan ottamalla huomioon kaikkien kulutukseen luovutettujen savukkeiden kokonaisarvo, joka perustuu kaikki verot sisältävään vähittäismyyntihintaan, jaettuna kulutukseen luovutettujen savukkeiden kokonaismäärällä. Se on määritettävä viimeistään kunkin vuoden maaliskuun 1 päivänä kaikkia tällaisia edeltävänä kalenterivuonna tehtyjä kulutukseen luovutuksia koskevien tietojen perusteella. 3. Valmisteveron erityisen osan on oltava 31 päivään joulukuuta 2013 asti vähintään 5 prosenttia ja korkeintaan 76,5 prosenttia kokonaisveromäärästä, joka syntyy yhdistämällä seuraavat: a) erityisvalmistevero; b) suhteellinen valmistevero ja arvonlisävero, joka kannetaan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. 4. Savukkeiden valmisteveron on oltava 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen vähintään 7,5 prosenttia ja korkeintaan 76,5 prosenttia kokonaisveromäärästä, joka syntyy yhdistämällä seuraavat: a) erityisvalmistevero; b) suhteellinen valmistevero ja arvonlisävero, joka kannetaan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. 5. Jos savukkeiden vähittäismyyntihinnan painotettu keskiarvo jäsenvaltiossa muuttuu tavalla, joka vaikuttaa kokonaisveromäärän prosenttiosuutena ilmaistuun valmisteveron erityiseen osaan siten, että se on alle 5 prosenttia tai 7,5 prosenttia kokonaisveromäärästä sen mukaan, kumpaa sovelletaan, tai yli 76,5 prosenttia kokonaisveromäärästä, kyseinen jäsenvaltio voi, poiketen siitä, mitä 3 ja 4 kohdassa säädetään, olla mukauttamatta erityisvalmisteveron määrää enintään muutoksen tapahtumisvuotta seuraavan toisen vuoden 1 päivään tammikuuta saakka. 6. Jollei 3, 4 ja 5 kohdasta muuta johdu, jäsenvaltiot voivat kantaa savukkeista vähimmäisvalmisteveron. 92/79/ETY 9 artikla 1. Jäsenvaltioiden on ryhdyttävä soveltamaan savukkeisiin vähimmäiskulutusveroja tässä luvussa säädettyjen sääntöjen mukaisesti. 2. Edellä 1 kohtaa on sovellettava tämän luvun mukaisesti savukkeista kannettaviin veroihin, jotka ovat: a) tuoteyksikkökohtainen erityisvalmistevero; b) suurimpaan vähittäismyyntihintaan perustuva suhteellinen valmistevero; c) vähittäismyyntihintaan perustuva suhteellinen arvonlisävero. 2010/12/EU 1 artiklan 1 alakohta (mukautettu) 10 artikla 1. Savukkeiden yleisen valmisteveron (paljouden perusteella kannettava erityisvalmistevero sekä arvon perusteella kannettava valmistevero ilman arvonlisäveroa) osuus on vähintään 57 prosenttia kulutukseen luovutettujen savukkeiden vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. Valmisteveron on oltava vähintään 64 euroa 1 000 savukkeelta riippumatta vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. Jäsenvaltioiden, jotka kantavat valmisteveroa vähintään 101 euroa 1 000 savukkeelta vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon perusteella, ei kuitenkaan tarvitse noudattaa ensimmäisessä alakohdassa säädettyä 57 prosentin vaatimusta. 2. Savukkeiden yleisen valmisteveron osuus on 1 päivästä tammikuuta 2014 vähintään 60 prosenttia kulutukseen luovutettujen savukkeiden vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. Valmisteveron on oltava vähintään 90 euroa 1 000 savukkeelta riippumatta vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. Jäsenvaltioiden, jotka kantavat valmisteveroa vähintään 115 euroa 1 000 savukkeelta vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon perusteella, ei kuitenkaan tarvitse noudattaa ensimmäisessä alakohdassa säädettyä 60 prosentin vaatimusta. Bulgarialle, Virolle, Kreikalle, Latvialle, Liettualle, Unkarille, Puolalle, ja Romanialle myönnetään siirtymäkausi 31 päivään joulukuuta 2017 ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa säädettyjen vaatimusten täyttämiseksi. 3. Jäsenvaltioiden on asteittain korotettava valmisteveroja siten, että 2 kohdassa tarkoitetut vaatimukset täyttyvät siinä asetettuina määräaikoina. 2010/12/EU 1 artiklan 2 alakohta 11 artikla 1. Jos savukkeiden vähittäismyyntihinnan painotettu keskiarvo muuttuu jossakin jäsenvaltiossa ja yleisen valmisteveron taso jää sen vuoksi 10 artiklan 1 ja 2 kohdan ensimmäisissä virkkeissä määritettyjä tasoja alhaisemmaksi, kyseinen jäsenvaltio voi olla mukauttamatta veroa enintään muutoksen tapahtumisvuotta seuraavan toisen vuoden tammikuun 1 päivään saakka. 2. Jos jäsenvaltio korottaa savukkeiden arvonlisäverokantaa, se voi alentaa yleistä valmisteveroa siihen määrään asti, joka vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon prosenttiosuutena ilmaistuna vastaa arvonlisäverokannan korotusta, niin ikään ilmaistuna vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon prosenttiosuutena, vaikka kyseinen mukautus alentaa yleisen valmisteveron 10 artiklan 1 ja 2 kohdan ensimmäisissä virkkeissä säädettyä alhaisemmille tasoille, ilmaistuina vähittäismyyntihinnan painotetun keskiarvon prosenttiosuutena. Jäsenvaltion on kuitenkin jälleen korotettava kyseinen vero vähintään kyseisille tasoille viimeistään alentamisvuotta seuraavan toisen vuoden 1 päivänä tammikuuta. 92/79/ETY (mukautettu) 12 artikla 1. Portugal saa soveltaa alennettua valmisteveron määrää, joka on enintään 50 prosenttia alhaisempi kuin 10 artiklassa säädetty valmisteveron määrä, Azorien ja Madeiran äärimmäisillä reuna-alueilla kulutettaviin savukkeisiin, jos nämä ovat sellaisten pienten tuottajien valmistamia, joiden kunkin vuosituotanto on enintään 500 tonnia. 2010/12/EU 1 artiklan 3 kohta (mukautettu) 2. Poiketen siitä, mitä 10 artiklassa säädetään, Ranska voi jatkaa 1 päivän tammikuuta 2010 ja 31 päivän joulukuuta 2015 välisen ajan alennetun valmisteverokannan soveltamista Korsikan departementeissa kulutukseen luovutettuihin savukkeisiin 1 200 tonnin vuotuiseen kiintiöön saakka. Alennettu verokanta on seuraava: a) 31 päivään joulukuuta 2012 asti, vähintään 44 prosenttia kyseisissä departementeissa kysytyimmän hintaluokan savukkeiden hinnasta; b) 1 päivästä tammikuuta 2013 alkaen, vähintään 50 prosenttia kulutukseen luovutettujen savukkeiden vähimmäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. Valmisteveron on oltava vähintään 88 euroa 1 000 savukkeelta riippumatta vähimmäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta; c) 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen, vähintään 57 prosenttia kulutukseen luovutettujen savukkeiden vähimmäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. Valmisteveron on oltava vähintään 90 euroa 1 000 savukkeelta riippumatta vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta. 92/80/ETY 4 luku Muuhun valmistettuun tupakkaan kuin savukkeisiin sovellettavat säännökset 92/80/ETY (mukautettu) 13 artikla Seuraavista unionissa valmistetuista tai kolmansista maista maahantuoduista valmistetun tupakan ryhmistä on kussakin jäsenvaltiossa kannettava 14 artiklassa vahvistettua vähimmäisvalmisteveroa: a) sikarit ja pikkusikarit; b) savukkeiksi käärittävä hienoksi leikattu tupakka; c) muu piippu- ja savuketupakka. 14 artikla 1999/81/EY 2 artiklan 1 kohdan a alakohta (mukautettu) 1. Jäsenvaltioiden οn sovellettava valmisteveroa, joka voi οlla: a) joko arvoon perustuva valmistevero, joka lasketaan kunkin tuotteen sellaisten korkeimpien vähittäismyyntihintojen perusteella, jotka unioniin sijoittautuneet valmistajat ja kolmansista maista tuovat maahantuojat vahvistavat vapaasti 15 artiklan mukaisesti; b) tai erityisvalmistevero, joka ilmoitetaan kilogrammaa kohti kannettavana määränä tai sikareiden ja pikkusikareiden osalta vaihtoehtoisesti tiettyä kappalemäärää kohti kannettavana määränä; c) tai näiden yhdistelmä, johon kuuluvat valmisteveron arvoon perustuva osa ja valmisteveron erityisosa. Jos valmistevero on joko arvoon perustuva tai arvoon perustuvan valmisteveron ja erityisvalmisteveron yhdistelmä, jäsenvaltiot voivat säätää valmisteverolle vähimmäismäärän. 2. Prosentteina taikka määrinä kilogrammaa tai tiettyä kappalemäärää kohti ilmoitettavan kokonaisvalmisteveron οn oltava vähintään yhtä suuri kuin verokannat tai vähimmäismäärät, jotka οn vahvistettu seuraaville tuotteille: 2002/10/EY 2 artiklan 1 alakohta (mukautettu) a) sikarit tai pikkusikarit: 5 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina tai 12 euroa 1 000 kappaletta kohti tai kilogrammalta; b) savukkeiksi käärittävä hienoksi leikattu tupakka: 40 prosenttia kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta tai 40 euroa kilogrammalta; c) muu piippu- ja savuketupakka: 20 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina tai 22 euroa kilogrammalta. 2010/12/EU 2 artiklan 1 alakohta Savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan yleisen valmisteveron (erityisvalmistevero ja/tai arvon perusteella kannettava valmistevero ilman arvonlisäveroa) osuus on 1 päivästä tammikuuta 2013 vähintään 43 prosenttia kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta tai sen määrä on vähintään 47 euroa kilogrammalta. Savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan yleisen valmisteveron (erityisvalmistevero ja/tai arvon perusteella kannettava valmistevero ilman arvonlisäveroa) osuus on 1 päivästä tammikuuta 2015 vähintään 46 prosenttia kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta tai sen määrä on vähintään 54 euroa kilogrammalta. Savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan yleisen valmisteveron (erityisvalmistevero ja/tai arvon perusteella kannettava valmistevero ilman arvonlisäveroa) osuus on 1 päivästä tammikuuta 2018 vähintään 48 prosenttia kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta tai sen määrä on vähintään 60 euroa kilogrammalta. Savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan yleisen valmisteveron (erityisvalmistevero ja/tai arvon perusteella kannettava valmistevero ilman arvonlisäveroa) osuus on 1 päivästä tammikuuta 2020 vähintään 50 prosenttia kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan vähittäismyyntihinnan painotetusta keskiarvosta tai sen määrä on vähintään 60 euroa kilogrammalta. Vähittäismyyntihinnan painotettu keskiarvo lasketaan ottamalla huomioon kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan kokonaisarvo, joka perustuu kaikki verot sisältävään vähittäismyyntihintaan, jaettuna kulutukseen luovutetun savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan kokonaismäärällä. Se on määritettävä viimeistään kunkin vuoden maaliskuun 1 päivänä kaikkia tällaisia edeltävänä kalenterivuonna tehtyjä kulutukseen luovutuksia koskevien tietojen perusteella. 92/80/ETY 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja veron kantoja tai määriä on sovellettava kaikkiin kyseiseen valmistetun tupakan ryhmään kuuluviin tuotteisiin erottelematta niitä ryhmissä toisistaan laadun, esillepanon, tuotteiden alkuperän, käytettyjen materiaalien, kyseisten yritysten ominaisuuksien tai muiden perusteiden mukaan. 2010/12/EU 2 artiklan 2 alakohta 4. Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, Ranska voi jatkaa 1 päivän tammikuuta 2010 ja 31 päivän joulukuuta 2015 välisen ajan alennetun valmisteverokannan soveltamista Korsikan departementeissa kulutukseen luovutettuun muuhun valmistettuun tupakkaan kuin savukkeisiin. Alennettu verokanta on seuraava: a) sikarit ja pikkusikarit: vähintään 10 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina; b) savukkeiksi käärittävä hienoksi leikattu piippu- ja savuketupakka: i) 31 päivään joulukuuta 2012 asti vähintään 27 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina; ii) 1 päivästä tammikuuta 2013 alkaen vähintään 30 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina, iii) 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen vähintään 35 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina; c) muu piippu- ja savuketupakka: vähintään 22 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina. 95/59/EY (mukautettu) 5 luku Valmistetun tupakan enimmäishinnan vahvistaminen vähittäismyynnissä, valmisteveron kantaminen, vapautukset ja palautukset 15 artikla 1. Valmistajat tai tarvittaessa näiden edustajat tai asiamiehet unionissa sekä kolmansista maista tuovat maahantuojat saavat vapaasti vahvistaa kullekin tuotteelleen enimmäishinnan noudatettavaksi vähittäismyynnissä kussakin jäsenvaltiossa, jossa nämä tuotteet on tarkoitettu luovutettaviksi kulutukseen. Se mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, ei kuitenkaan estä hintatason valvontaa tai vahvistettujen hintojen noudattamista koskevan kansallisen lainsäädännön täytäntöönpanoa, jos se on unionin säännösten mukaista. 2. Valmisteveron kantamisen helpottamiseksi jäsenvaltiot voivat kuitenkin vahvistaa kullekin valmistetun tupakan ryhmälle vähittäismyyntihintojen asteikon, jos kukin asteikko on riittävän laaja ja vaihteleva vastatakseen tosiasiallisesti unionista peräisin olevien tuotteiden erilaisuutta. Kutakin asteikkoa on noudatettava kaikkiin kyseisen valmistetun tupakan ryhmän tuotteisiin erottelematta niitä toisistaan laadun, esillepanon, tuotteiden alkuperän tai käytettyjen materiaalien, kyseisten yritysten ominaisuuksien tai muiden perusteiden mukaan. 16 artikla 1. Valmisteveron kantamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt on yhdenmukaistettava viimeistään valmisteveron yhdenmukaistamisen loppuvaiheessa. Sitä edeltävän vaiheen aikana valmistevero on kannettava periaatteessa veromerkkien avulla. Jos jäsenvaltiot kantavat valmisteveron veromerkkien avulla, niiden on saatettava nämä merkit muiden jäsenvaltioiden valmistajien ja myyjien käyttöön. Jos jäsenvaltiot kantavat valmisteveron muilla keinoin, niiden on huolehdittava siitä, ettei tämän vuoksi mikään hallinnollinen eikä tekninen este vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. 2. Euroopan unioniin sijoittautuneiden valmistetun tupakan maahantuojiin ja valmistajiin on sovellettava 1 kohdassa vahvistettua valmisteveron kantamisessa ja maksamisessa noudatettavien yksityiskohtaisten sääntöjen järjestelmää. 17 artikla Valmistettu tupakka voidaan vapauttaa valmisteverosta tai siitä maksettu valmistevero voidaan palauttaa, jos a) valmistettu tupakka on denaturoitua ja teollisuus- tai puutarhatalouskäyttöön tarkoitettua; b) se hävitetään viranomaisten valvonnassa; c) se on tarkoitettu yksinomaan tieteellisiin kokeisiin sekä tuotteiden laatuun liittyviin kokeisiin; ja d) valmistaja käyttää sen uudestaan. Jäsenvaltioiden on määritettävä , millä edellytyksillä ja miten nämä vapautukset tai palautukset myönnetään. 6 luku Loppusäännökset 18 artikla 2010/12/EY 2 artiklan 4 alakohta 1. Komissio julkaisee kerran vuodessa sen euron arvon kansallisina valuuttoina, jota sovelletaan yleiseen valmisteveroon. Sovellettavina vaihtokursseina on käytettävä lokakuun ensimmäisen arkipäivän vaihtokursseja, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja joita sovelletaan seuraavan kalenterivuoden tammikuun ensimmäisestä päivästä. 2010/12/EY 1 artiklan 1 alakohta 2. Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa 1 kohdassa edellytetyn vuosittaisen tarkistuksen ajankohtana voimassa olevat valmisteverojen määrät, jos euroina ilmaistuja valmisteverojen määriä muunnettaessa kansallisena valuuttana ilmaistu valmistevero nousisi vähemmän kuin 5 prosenttia tai 5 euroa, joista kahdesta arvosta alhaisempi on otettava huomioon. 2010/12/EY 2 artiklan 3 alakohta (mukautettu) 19 artikla 1. Komissio toimittaa neuvostolle joka neljäs vuosi kertomuksen ja tarvittaessa ehdotuksen tässä direktiivissä säädetyistä valmisteverojen verokannoista ja rakenteesta. Komission kertomuksessa otetaan huomioon sisämarkkinoiden moitteeton toiminta, valmisteverokantojen todellinen arvo ja perussopimuksen yleiset tavoitteet. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun kertomuksen on perustuttava erityisesti jäsenvaltioiden toimittamiin tietoihin. 3. Komissio laatii neuvoston direktiivin 2008/118/EY 43 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen [11] luettelon kertomusta varten tarvittavista tilastotiedoista, lukuun ottamatta yksittäisiin luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin liittyviä tietoja. Helposti jäsenvaltioiden saatavilla olevia tietoja lukuun ottamatta luettelossa on oltava ainoastaan tietoja, joiden kerääminen ja kokoaminen eivät aiheuta jäsenvaltioille kohtuuttomia hallinnollisia rasitteita. 4. Komissio ei saa julkaista eikä muulla tavoin paljastaa tietoja, jos se johtaisi liike-, elinkeino- tai ammattisalaisuuden ilmaisemiseen. 95/59/EY 20 artikla Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 21 artikla Kumotaan direktiivi 92/79/ETY, direktiivi 92/80/ETY ja direktiivi 95/59/EY, sellaisina kuin ne ovat muutettuina liitteessä I olevassa A osassa luetelluilla direktiiveillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavia liitteessä I olevassa B osassa asetettuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä. Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä II olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 22 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2011. 92/79/ETY 23 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty […] Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE I A osa Kumotut direktiivit ja luettelo niiden muutoksista (21 artiklassa tarkoitetut) Neuvoston direktiivi 92/79/ETY (EYVL L 316, 31.10.1992, s. 8) | | Neuvoston direktiivi 1999/81/EY (EYVL L 211, 11.8.1999, s. 47) | ainoastaan 1 artikla | Neuvoston direktiivi 2002/10/EY (EYVL L 46, 16.2.2002, s. 26) | ainoastaan 1 artikla | Neuvoston direktiivi 2003/117/EY (EUVL L 333, 20.12.2003, s. 49) | ainoastaan 1 artikla | Neuvoston direktiivi 2010/12/EU (EUVL L 50, 27.2.2010, s. 1) | ainoastaan 1 artikla | Neuvoston direktiivi 92/80/ETY (EYVL L 316, 31.10.1992, s. 10) | | Neuvoston direktiivi 1999/81/EY (EYVL L 211, 11.8.1999, s. 47) | ainoastaan 2 artikla | Neuvoston direktiivi 2002/10/EY (EYVL L 46, 16.2.2002, s. 26) | ainoastaan 2 artikla | Neuvoston direktiivi 2003/117/EY (EUVL L 333, 20.12.2003, s. 49) | ainoastaan 2 artikla | Neuvoston direktiivi 2010/12/EU (EUVL L 50, 27.2.2010, s. 1) | ainoastaan 2 artikla | Neuvoston direktiivi 95/59/EY (EYVL L 291, 6.12.1995, s. 40) | | Neuvoston direktiivi 1999/81/EY (EYVL L 211, 11.8.1999, s. 47) | ainoastaan 3 artikla | Neuvoston direktiivi 2002/10/EY (EYVL L 46, 16.2.2002, s. 26) | ainoastaan 3 artikla | Neuvoston direktiivi 2010/12/EU (EUVL L 50, 27.2.2010, s. 1) | ainoastaan 3 artikla | B osa Määräajat kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle ja soveltamiselle (21 artiklassa tarkoitetut) Direktiivi | Määräaika kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle | Soveltamispäivä | 92/79/ETY | 31 päivä joulukuuta 1992 | – | 92/80/ETY | 31 päivä joulukuuta 1992 | – | 95/59/EY | – | – | 1999/81/EY | 1 päivä tammikuuta 1999 | 1 päivä tammikuuta 1999 | 2002/10/EY | 1 päivä heinäkuuta 2002 [12] | – | 2003/117/EY | 1 päivä tammikuuta 2004 | – | 2010/12/EU | 1 päivä joulukuuta 2010 | 1 päivä tammikuuta 2011 | ______________ LIITE II Vastaavuustaulukko Direktiivi 92/79/ETY | Direktiivi 92/80/ETY | Direktiivi 95/59/EY | Tämä direktiivi | – | – | 1 artiklan 1 ja 2 kohta | 1 artikla | – | – | 1 artiklan 3 kohta | – | – | – | 2 artiklan 1 kohdan johdantokappale | 2 artiklan 1 kohdan johdantokappale | – | – | 2 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta | 2 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta | – | – | 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan ensimmäinen luetelmakohta | 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohta | – | – | 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan toinen luetelmakohta | 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohta | – | – | 2 artiklan 1 kohdan loppukappale | – | – | – | 2 artiklan 2 kohta | – | – | – | 7 artiklan 2 kohta | 2 artiklan 2 kohta | – | – | 2 artiklan 3 kohta | 2 artiklan 3 kohta | – | – | 4 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta | 3 artiklan 1 kohta | – | – | 4 artiklan 1 kohdan toinen alakohta | – | – | – | 4 artiklan 2 kohta | 3 artiklan 2 kohta | – | – | 3 artiklan 1 kohta | 4 artiklan 1 kohta | – | – | 3 artiklan 2 kohta | 4 artiklan 2 kohta | – | – | 7 artiklan 1 kohta | 4 artiklan 3 kohta | – | – | 5 artiklan johdantokappale | 5 artiklan 1 kohdan johdantokappale | – | – | 5 artiklan 1 kohta | 5 artiklan 1 kohdan a alakohta | – | – | 5 artiklan 2 kohta | 5 artiklan 1 kohdan b alakohta | – | – | 6 artiklan ensimmäinen alakohta | 5 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta | – | – | 6 artiklan toinen alakohta | 5 artiklan 2 kohdan toinen alakohta | – | – | 9 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta | 6 artikla | – | – | 8 artiklan 1 kohta | 7 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta | – | – | 16 artiklan 6 kohta | 7 artiklan 1 kohdan toinen alakohta | – | – | 8 artiklan 2, 3 ja 4 kohta | 7 artiklan 2, 3 ja 4 kohta | 1 artikla | – | | 9 artikla | 2 artiklan 1 ja 2 kohta | – | – | 10 artiklan 1 ja 2 kohta | 2 artiklan 3 | – | – | – | 2 artiklan 4 | – | – | 10 artiklan 3 kohta | 2a artikla | – | – | 11 artikla | – | – | 16 artiklan 1–5 kohta | 8 artiklan 1–5 kohta | – | – | – | – | – | – | 16 artiklan 7 kohta | 8 artiklan 6 kohta | 3 artiklan 1 kohta | – | – | – | 3 artiklan 2 kohta | – | – | 12 artiklan 1 kohta | 3 artiklan 3 kohta | – | – | – | 3 artiklan 4 kohta | – | – | 12 artiklan 2 kohta | – | 1 artikla | – | 13 artikla | – | 2 artikla | – | – | – | 3 artiklan 1 kohdan ensimmäinen ja toinen alakohta | – | 14 artiklan 1 kohta | – | 3 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan johdantokappale | – | 14 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan johdantokappale | – | 3 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan ensimmäinen, toinen ja kolmas luetelmakohta | – | – | – | 3 artiklan 1 kohdan neljäs ja viides alakohta | – | – | – | 3 artiklan 1 kohdan kuudennen alakohdan johdantokappale | – | – | – | 3 artiklan 1 kohdan kuudennen alakohdan a, b ja c alakohta | – | 14 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a, b ja c alakohta | – | 3 artiklan 1 kohdan seitsemäs alakohta | – | – | – | 3 artiklan 1 kohdan kahdeksas alakohta | – | – | – | 3 artiklan 1 kohdan yhdeksäs alakohta | – | 14 artiklan 2 kohdan toinen alakohta | – | 3 artiklan 1 kohdan kymmenes alakohta | | 14 artiklan 2 kohdan kolmas alakohta | – | 3 artiklan 1 kohdan yhdestoista alakohta | – | 14 artiklan 2 kohdan neljäs alakohta | – | 3 artiklan 1 kohdan kahdestoista alakohta | – | 14 artiklan 2 kohdan viides alakohta | – | 3 artiklan 1 kohdan kolmastoista alakohta | – | 14 artiklan 2 kohdan kuudes alakohta | – | 3 artiklan 1 kohdan neljästoista alakohta | – | – | – | 3 artiklan 2 kohta | – | 14 artiklan 3 kohta | – | 3 artiklan 3 kohta | – | – | – | 3 artiklan 4 kohta | – | 14 artiklan 4 kohta | – | – | 9 artiklan 1 kohdan toinen alakohta | 15 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta | – | – | 9 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta | 15 artiklan 1 kohdan toinen alakohta | – | – | 9 artiklan 2 kohdan ensimmäinen virke | 15 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta | – | – | 9 artiklan 2 kohdan toinen virke | 15 artiklan 2 kohdan toinen alakohta | – | – | 10 artikla | 16 artikla | – | – | 11 artikla | 17 artikla | – | – | 12 artikla | – | – | – | 13 artikla | – | – | – | 14 artikla | – | – | – | 15 artikla | – | 2 artiklan 5 kohta | 5 artiklan 1 kohta | – | 18 artiklan 1 kohta | 2 artiklan 6 kohta | 5 artiklan 2 kohta | – | 18 artiklan 2 kohta | – | | – | | 4 artiklan | 4 artiklan | – | 19 artiklan | 5 artiklan 1 kohta | 6 artiklan 1 kohta | – | – | 5 artiklan 2 kohta | 6 artiklan 2 kohta | 18 artikla | 20 artikla | – | – | 19 artiklan 1 kohta | 21 artiklan ensimmäinen alakohta | – | – | 19 artiklan 2 kohta | 21 artiklan toinen alakohta | – | – | 20 artikla | 22 artikla | 6 artikla | 7 artikla | 21 artikla | 23 artikla | – | – | Liite I | – | – | – | Liite II | – | – | – | – | Liite I | – | – | – | Liite II | _____________ [1] KOM(2007) 587 lopullinen, annettu 11 päivänä lokakuuta 2007. [2] EYVL C 102, 4.4.1996, s. 2. [3] EUVL L 50, 27.2.2010, s. 11. [4] Katso neuvoa-antavan ryhmän 21.11.2007 antama lausunto. [5] EUVL C […], […], s. […]. [6] EUVL C […], […], s. […]. [7] EYVL L 316, 31.10.1992, s. 8. [8] EYVL L 316, 31.10.1992, s. 10. [9] EYVL L 291, 6.12.1995, s. 40. [10] Katso liitteessä I oleva A osa. [11] EUVL L 9, 14.1.2009, s. 12. [12] Poiketen siitä, mitä 4 artiklan 1 kohdassa säädetään: - a) Saksan liittotasavallalle annetaan lupa saattaa voimaan direktiivin 2002/10/EY 3 artiklan - 1 kohdan noudattamisen edellyttämät säännökset viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2008; - b) Espanjan kuningaskunnalle ja Kreikan tasavallalle annetaan lupa saattaa voimaan - (direktiivin 92/79/ETY 2 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen osalta) direktiivin 2002/10/EY - 1 artiklan 1 kohdan noudattamisen edellyttämät säännökset viimeistään 1 päivänä - tammikuuta 2008. --------------------------------------------------