KOMISSION TEKSTI TARKISTUS

Tarkistus 1 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 1 a kappale (uusi)

(1 a) Maatalousalan byrokratian vähentämistä olisi jatkettava avoimilla, yksinkertaisemmilla ja kevyemmillä säädöksillä. Yhteinen maatalouspolitiikka voi ainoastaan alhaisempien kustannusten ja vähäisemmän hallintotaakan avulla edistää sitä, että maatalousyrittäjät voivat säilyä kilpailukykyisinä globalisoituvilla markkinoilla.

Tarkistus 3 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 2 a kappale (uusi)

(2 a) Täydentävien ehtojen järjestelmää olisi jatkuvasti yksinkertaistettava, parannettava ja yhdenmukaistettava. Komission olisi siksi esitettävä kertomus täydentävien ehtojen järjestelmän soveltamisesta kahden vuoden välein.

Tarkistus 4 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 2 b kappale (uusi)

(2 b) Täydentäviä ehtoja koskeva järjestelmä saisi viljelijöiden keskuudessa kaiken kaikkiaan enemmän tukea ja politiikka tehostuisi, jos hallintorasitetta vähennetään, tarkastuksia yhdenmukaistetaan, tarkastuksia yhdistetään myös unionin toimielimissä ja tuet maksetaan ajallaan.

Tarkistus 5 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 2 c kappale (uusi)

(2 c) Viljelijöiden rasitteen rajoittamiseksi jäsenvaltioita ja unionin toimielimiä olisi kannustettava pitämään paikalla tehtävien tarkastusten ja valvontavirastojen määrä mahdollisimman pienenä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 säädettyjen täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 796/2004 ( 1 ) soveltamista. Jäsenvaltioiden olisi siksi annettava toteuttaa vähimmäismäärä tarkastuksia maksajaviraston tasolla. Lisäksi jäsenvaltioita ja unionin toimielimiä olisi kannustettava toteuttamaan lisätoimenpiteitä tarkastuksia suorittavien henkilöiden määrän rajoittamiseksi ja huolehtimaan siitä, että nämä henkilöt ovat saaneet asianmukaisen koulutuksen, sekä rajaamaan enintään yhteen päivään ajanjakson, jonka kuluessa tietyllä tilalla voidaan suorittaa paikalla tehtävä tarkastus. Komission olisi tuettava jäsenvaltioita otosten yhdennettyä valintaa koskevien vaatimusten täyttämisessä. Paikalla tehtävien tarkastusten otosten valinnassa ei pitäisi ottaa huomioon erityisiä tarkastusten vähimmäismääriä, kuten täydentäviä ehtoja koskevaan järjestelmään liittyvissä erityisissä säännöksissä säädetään.

Tarkistus 6 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 2 d kappale (uusi)

(2 d) Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että viljelijöitä ei rangaista kahteen kertaan (tukien vähentäminen tai poistaminen ja asiaa koskevan kansallisen lainsäädännön noudattamatta jättämisestä aiheutuva sakko) samasta noudattamatta jättämistä koskevasta tapauksesta.

Tarkistus 7 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 3 kappale

(3) Koska asetuksella (EY) N:o 1782/2003 pyritään estämään maatalousmaan käytöstäpoisto ja varmistamaan, että se pidetään viljelyn ja ympäristön kannalta hyvässä kunnossa, siinä vahvistetaan yhteisön puitteet, joiden mukaisesti jäsenvaltiot vahvistavat vaatimuksia ottaen huomioon asianomaisten alueiden erityispiirteet, mukaan luettuina maaperä ja ilmasto-olosuhteet, viljelyjärjestelmät (maankäyttö, viljelykierto, viljelykäytännöt) sekä tilarakenteet. Pakollisen kesannoinnin jättäminen pois tilatukijärjestelmästä on joissakin tapauksissa saattanut vaikuttaa haitallisesti ympäristöön erityisesti joidenkin maiseman ominaispiirteiden osalta. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa yhteisön nykyisiä säännöksiä, joilla pyritään suojelemaan tiettyjä maiseman ominaispiirteitä. (3) Koska asetuksella (EY) N:o 1782/2003 pyritään estämään maatalousmaan käytöstäpoisto ja varmistamaan, että se pidetään viljelyn ja ympäristön kannalta hyvässä kunnossa, siinä vahvistetaan yhteisön puitteet, joiden mukaisesti jäsenvaltiot vahvistavat vaatimuksia ottaen huomioon asianomaisten alueiden erityispiirteet, mukaan luettuina maaperä ja ilmasto-olosuhteet, viljelyjärjestelmät (maankäyttö, viljelykierto, viljelykäytännöt) sekä tilarakenteet. Pakollisen kesannoinnin jättäminen pois tilatukijärjestelmästä on joissakin tapauksissa saattanut vaikuttaa haitallisesti ympäristöön erityisesti tavallisen biologisen monimuotoisuuden sekä joidenkin maiseman ominaispiirteiden osalta. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa yhteisön nykyisiä säännöksiä, joilla pyritään suojelemaan biologista monimuotoisuutta sekä tiettyjä maiseman ominaispiirteitä. Samalla kun otetaan huomioon tarve varmistaa yhteisön lainsäädännön mukaiset veden korkeat laatuvaatimukset, sellaisia lisärajoituksia ei saa asettaa, jotka haittaavat toivottavaa maaseudun kehittämistä .

Tarkistus 8 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 4 kappale

(4) Vesien suojelu ja vesihuolto maataloustoiminnassa ovat yhä suurempi ongelma eräillä alueilla . Sen vuoksi olisi vahvistettava myös hyvän viljelykunnon ja ympäristön vaatimukseen liittyviä yhteisön puitteita vesien suojelemiseksi saastumiselta ja valumilta sekä vedenkäytön hallinnoimiseksi. (4) Vesien suojelusta ja vesihuollosta maataloustoiminnassa on tulossa yhä suurempi ongelma yhä suuremmassa osassa yhteisöä . Sen vuoksi olisi vahvistettava myös hyvän viljelykunnon ja ympäristön vaatimukseen liittyviä yhteisön puitteita vesien suojelemiseksi saastumiselta ja valumilta sekä vedenkäytön hallinnoimiseksi, erityisesti vähentämällä valtavaa vuosittaista vedentuhlausta parempien maatalous- ja vesihuoltojärjestelmien avulla .

Tarkistukset 190 ja 226 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 6 kappale

(6) Asetuksella (EY) N:o 1782/2003 otettiin käyttöön pakollinen järjestelmä suorien tukien vähentämiseksi asteittain (tukien mukauttaminen) tavoitteena saavuttaa parempi tasapaino kestävän maatalouden edistämiseen ja maaseudun kehittämiseen tähtäävien toimintavälineiden välillä. Kyseinen järjestelmä olisi säilytettävä, kuten myös siinä ensimmäisiä 5 000 euron suuruisia tukiosuuksia koskeva poikkeus. (6) Asetuksella (EY) N:o 1782/2003 otettiin käyttöön pakollinen järjestelmä suorien tukien vähentämiseksi asteittain (tukien mukauttaminen) tavoitteena saavuttaa parempi tasapaino kestävän maatalouden edistämiseen ja maaseudun kehittämiseen tähtäävien toimintavälineiden välillä. Kyseinen järjestelmä olisi säilytettävä, kuten myös siinä ensimmäisiä 10 000 euron suuruisia tukiosuuksia koskeva poikkeus.

Tarkistus 10 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 7 kappale

(7) Asetuksella (EY) N:o 1782/2003 käyttöön otetulla tuen mukauttamismekanismilla saadut määrät käytetään maaseudun kehittämistoimenpiteiden rahoittamiseen. Kyseisen asetuksen antamisen jälkeen maatalousala on joutunut kohtaamaan lukuisia uusia ja vaikeita haasteita, kuten ilmastonmuutos, bioenergia, paremman vesihuollon tarve ja biologisen monimuotoisuuden tehokkaampi suojeleminen. Euroopan yhteisön on Kioton pöytäkirjan sopimuspuolena mukautettava politiikkojansa ilmastonmuutokseen liittyvien näkökohtien perusteella. Lisäksi vesihuoltoon liittyviin kysymyksiin olisi kiinnitettävä yhä enemmän huomiota vedenniukkuuteen ja kuivuuteen liittyvien vakavien ongelmien vuoksi. Biologisen monimuotoisuuden suojeleminen on merkittävä haaste, ja vaikka huomattavaa kehitystä on tapahtunut, Euroopan yhteisön biologiseen monimuotoisuuteen liittyvän tavoitteen saavuttaminen vuonna 2010 vaatii lisäponnisteluja. Yhteisö ymmärtää, että näihin uusiin haasteisiin on tarpeen pyrkiä vastaamaan yhteisön politiikoilla. Maatalousalalla sopiva väline tähän ovat maaseudun kehittämisohjelmat, jotka laaditaan Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 mukaisesti. Jotta jäsenvaltiot voivat tarkistaa maaseudun kehittämisohjelmiaan joutumatta supistamaan nykyisiä maaseudun kehittämistoimia muilla aloilla, lisärahoitus on tarpeen. Vuosien 2007–2013 rahoituskehyksissä ei kuitenkaan ole varoja yhteisön maaseudun kehittämispolitiikan vahvistamiseksi tarvittavalla tavalla. Tässä tilanteessa on asianmukaista hankkia valtaosa tarvittavista varoista siten, että suoriin tukiin tuen mukauttamismekanismilla tehtävän vähennyksen osuutta korotetaan asteittain. (7) Asetuksella (EY) N:o 1782/2003 käyttöön otetulla tuen mukauttamismekanismilla saadut määrät käytetään maaseudun kehittämistoimenpiteiden rahoittamiseen. Kyseisen asetuksen antamisen jälkeen maatalousala on joutunut kohtaamaan lukuisia uusia ja vaikeita haasteita, kuten ilmastonmuutos, bioenergia, paremman vesihuollon tarve ja biologisen monimuotoisuuden tehokkaampi suojeleminen. Euroopan yhteisön on Kioton pöytäkirjan sopimuspuolena mukautettava politiikkojansa ilmastonmuutokseen liittyvien näkökohtien perusteella. Lisäksi vesihuoltoon liittyviin kysymyksiin olisi kiinnitettävä yhä enemmän huomiota vedenniukkuuteen ja kuivuuteen liittyvien vakavien ongelmien vuoksi. Biologisen monimuotoisuuden suojeleminen on merkittävä haaste, ja vaikka huomattavaa kehitystä on tapahtunut, Euroopan yhteisön biologiseen monimuotoisuuteen liittyvän tavoitteen saavuttaminen vuonna 2010 vaatii lisäponnisteluja. Yhteisö ymmärtää, että näihin uusiin haasteisiin on tarpeen pyrkiä vastaamaan yhteisön politiikoilla. Maatalousalalla sopiva väline tähän ovat maaseudun kehittämisohjelmat, jotka laaditaan Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 mukaisesti. Joissakin jäsenvaltioissa on jo maaseudun kehittämistä koskevia ohjelmia, joissa uusiin haasteisiin vastataan . Jotta kaikki jäsenvaltiot voivat toteuttaa maaseudun kehittämisohjelmiaan joutumatta supistamaan nykyisiä maaseudun kehittämistoimia muilla aloilla, lisärahoitus on kuitenkin tarpeen. Vuosien 2007–2013 rahoituskehyksissä ei kuitenkaan ole varoja yhteisön maaseudun kehittämispolitiikan vahvistamiseksi tarvittavalla tavalla. Tässä tilanteessa on asianmukaista hankkia valtaosa tarvittavista varoista siten, että suoriin tukiin tuen mukauttamismekanismilla tehtävän vähennyksen osuutta korotetaan asteittain.

Tarkistukset 11, 197 ja 210 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 8 kappale

(8) Suorien tukien jakautumiselle on ominaista, että suuri osa tuista myönnetään varsin rajalliselle määrälle suurtuensaajia. On selvää , että suuremmat tuensaajat eivät tarvitse samaa yksikkötuen tasoa, jotta tulotukeen liittyvä tavoite saavutettaisiin tehokkaasti. Lisäksi suurempien tuensaajien mahdollisuudet tehdä mukautuksia auttavat niitä toimimaan, vaikka tukitaso olisi alhaisempikin. Korkeita tukimääriä saavien viljelijöiden olisi tasapuolisuuden vuoksi osallistuttava uusiin haasteisiin vastaavien maaseudun tukitoimenpiteiden rahoitukseen erityisellä tavalla. Sen vuoksi näyttäisi olevan asianmukaista vahvistaa mekanismi, jolla suurimpia tukia alennetaan enemmän, ja näin saatavat varat olisi myös käytettävä uusiin haasteisiin vastaamiseksi maaseudun kehittämisen puitteissa. Mekanismin oikeasuhteisuuden varmistamiseksi lisävähennyksiä olisi korotettava asteittain asianomaisten tukimäärien mukaan. (8) Suorien tukien jakautumiselle on ominaista, että suuri osa tuista myönnetään varsin rajalliselle määrälle suurtuensaajia. Tilarakenteesta riippumatta on mahdollista , että suuremmat tuensaajat eivät tarvitse samaa yksikkötuen tasoa, jotta tulotukeen liittyvä tavoite saavutettaisiin tehokkaasti. Lisäksi suurempien tuensaajien mahdollisuudet tehdä mukautuksia auttavat niitä toimimaan, vaikka tukitaso olisi alhaisempikin. Korkeita tukimääriä saavien viljelijöiden olisi – kyseisen tilan kokonaispalkkasumma huomioon ottaen – tasapuolisuuden vuoksi osallistuttava uusiin haasteisiin vastaavien maaseudun tukitoimenpiteiden rahoitukseen erityisellä tavalla. Sen vuoksi näyttäisi olevan asianmukaista vahvistaa mekanismi, jolla suurimpia tukia alennetaan enemmän, ja näin saatavat varat olisi myös käytettävä uusiin haasteisiin vastaamiseksi maaseudun kehittämisen puitteissa. Mekanismin oikeasuhteisuuden varmistamiseksi lisävähennyksiä olisi korotettava asteittain asianomaisten tukimäärien mukaan. On kuitenkin vältettävä pitämästä suurtuensaajina sellaisia yhdistyksiä, joihin kuuluu suuri määrä viljelijöitä tiloineen, kuten maatalousosuuskuntia, ja jotka ovat tämän asetuksen 2 artiklassa tarkoitetun ”viljelijän” määritelmän mukaisia, sillä tämä johtaisi tuen vastaavaan vähentämiseen. Tätä varten on selvitettävä, mitkä yhteisöt täyttävät kyseiset edellytykset, jotta nämä voidaan vapauttaa mahdollisesta porrastuksesta .

Suoraa tukea kanavoivia tuottajaliittoja ei kuitenkaan saisi pitää suurtuensaajina tuen mukauttamismekanismia sovellettaessa, jotta voidaan välttää maatalousalan pirstoutuminen entisestään.

Tarkistus 12 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 8 a kappale (uusi)

(8 a) Lisäksi jäsenvaltioilla olisi oltava käytettävissään erityinen tuki, jotta voidaan riittävällä tavalla vastata yhteisen maatalouspolitiikan terveystarkastuksesta mahdollisesti aiheutuviin uusiin haasteisiin.

Tarkistus 13 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 16 kappale

(16) Jotta viljelijät voisivat noudattaa nykyaikaista korkealaatuista maataloutta koskevia vaatimuksia, jäsenvaltioilla on tarpeen olla kattava järjestelmä, jossa kaupallisille tiloille tarjotaan neuvontapalveluja. Maatilojen neuvontajärjestelmän olisi lisättävä viljelijöiden tietämystä materiaalivirroista ja maatilan toiminnoista, jotka liittyvät ympäristöä, elintarvikkeiden turvallisuutta sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskeviin vaatimuksiin. Järjestelmä ei kuitenkaan saa mitenkään vaikuttaa viljelijöiden velvollisuuksiin ja vastuuseen noudattaa näitä vaatimuksia. (16) Jotta viljelijät voisivat noudattaa nykyaikaista korkealaatuista maataloutta koskevia vaatimuksia, jäsenvaltioilla on tarpeen olla kattava järjestelmä, jossa kaikille tiloille tarjotaan neuvontapalveluja. Maatilojen neuvontajärjestelmän olisi autettava viljelijöitä tuottamaan tehokkaasti ja kustannuksia säästäen ja lisättävä viljelijöiden tietämystä materiaalivirroista ja maatilan toiminnoista, jotka liittyvät ympäristöä, elintarvikkeiden turvallisuutta sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskeviin vaatimuksiin. Järjestelmä ei kuitenkaan saa mitenkään vaikuttaa viljelijöiden velvollisuuksiin ja vastuuseen noudattaa näitä vaatimuksia.

Tarkistus 14 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 19 kappale

(19) Pienten määrien hallinnointi on vaivalloista jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. Liiallisen hallinnollisen taakan hillitsemiseksi jäsenvaltioiden ei pitäisi myöntää suoria tukia, jos tuki olisi pienempi kuin yhteisön keskimääräinen tuki yhdelle hehtaarille tai jos tilan tukikelpoinen ala, jolle tukea haetaan, on vähemmän kuin yksi hehtaari. Olisi säädettävä erityissäännöksestä, joka koskee jäsenvaltioita, joiden tilarakenne poikkeaa merkittävästi yhteisön keskimääräisestä tilarakenteesta. Jäsenvaltion olisi maatalousalansa rakenteiden perusteella voitava valita, kumpaako vaihtoehtoa se soveltaa. Koska viljelijöille, joiden tiloihin ei liity maatalousmaata, on jaettu erityistukioikeuksia, hehtaariperustaisen kynnyksen soveltaminen olisi tehotonta. Tällaisiin viljelijöihin olisi siksi sovellettava vähimmäismäärää, joka perustuu keskimääräiseen vähimmäistukeen . (19) Pienten määrien hallinnointi on vaivalloista jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. Jäsenvaltiot voivat päättää olla myöntämättä suoria tukia vahvistettavasta vähimmäisalasta alkaen .

Tarkistus 15 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 21 kappale

(21) Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten olisi maksettava yhteisön tukijärjestelmien mukaiset tuet täysimääräisesti edunsaajille säädettyjen maksuaikojen kuluessa, jollei tässä asetuksessa säädetyistä tuen vähennyksistä muuta johdu. Suorien tukien hallinnoinnin joustavoittamiseksi jäsenvaltioiden olisi sallittava maksaa suorat tuet kahdessa vuosierässä. (21) Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten olisi maksettava yhteisön tukijärjestelmien mukaiset tuet täysimääräisesti edunsaajille säädettyjen maksuaikojen kuluessa, jollei tässä asetuksessa säädetyistä tuen vähennyksistä muuta johdu. Suorien tukien hallinnoinnin joustavoittamiseksi jäsenvaltioiden olisi sallittava maksaa suorat tuet kahdessa vuosierässä, jotta maksetaan markkinatasoista korkoa, jos maksu on myöhässä, ja jotta alan tarpeista riippuen voidaan antaa jäsenvaltioille tiettyä joustoa maksupäivistä päättämiseen .

Tarkistus 16 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 23 kappale

(23) Yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi yhteisiä tukijärjestelmiä on muutettava muuttuvien tilanteiden vuoksi lyhyessäkin määräajassa. Edunsaajat eivät näin ollen voi olettaa tukiedellytysten pysyvän muuttumattomina, vaan heidän olisi oltava valmiita siihen, että järjestelmiä saatetaan tarkistaa talouskehityksen tai talousarviotilanteen perusteella. Poistetaan.

Tarkistus 17 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 23 a kappale (uusi)

(23 a) Yhteisen maatalouspolitiikan ensimmäinen pilari olisi säilytettävä tulevaisuudessa, jotta turvataan viljelijöiden keskeinen asema talouden kantavina voimina monilla maaseutualueilla, maiseman suojelijoina ja Euroopan unionin edellyttämien korkeiden elintarviketurvallisuusnormien takaajina.

Tarkistus 18 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 24 kappale

(24) Asetuksella (EY) N:o 1782/2003 otettiin käyttöön tilatukijärjestelmä, jossa silloiset eri tukimekanismit yhdistettiin yhdeksi järjestelmäksi, jossa suorat tuet ovat tuotannosta riippumattomia. Tilatukijärjestelmän soveltamisesta saatujen kokemusten mukaan eräitä sen osia voidaan yksinkertaistaa viljelijöiden ja hallinnon kannalta. Koska tilatukijärjestelmä on nyttemmin pantu täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa, joiden velvollisuus on ollut niin tehdä, eräät sen täytäntöönpanon alkuun liittyvät säännökset ovat vanhentuneet ja niitä olisi sen vuoksi tarkistettava. Tässä yhteydessä on eräissä tapauksissa havaittu tukioikeuksien merkittävää alikäyttöä. Tällaisten tilanteiden välttämiseksi ja ottaen huomioon, että viljelijät jo tuntevat tilatukijärjestelmän toiminnan, alun perin vahvistettua määräaikaa käyttämättömien tukioikeuksien palauttamiseksi kansalliseen varantoon olisi lyhennettävä kahdeksi vuodeksi. (24) Asetuksella (EY) N:o 1782/2003 otettiin käyttöön tilatukijärjestelmä, jossa silloiset eri tukimekanismit yhdistettiin yhdeksi järjestelmäksi, jossa suorat tuet ovat tuotannosta riippumattomia. Tilatukijärjestelmän soveltamisesta saatujen kokemusten mukaan eräitä sen osia voidaan yksinkertaistaa viljelijöiden ja hallinnon kannalta. Koska tilatukijärjestelmä on nyttemmin pantu täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa, joiden velvollisuus on ollut niin tehdä, eräät sen täytäntöönpanon alkuun liittyvät säännökset ovat vanhentuneet ja niitä olisi sen vuoksi tarkistettava. Tässä yhteydessä on eräissä tapauksissa havaittu tukioikeuksien merkittävää alikäyttöä. Tällaisten tilanteiden välttämiseksi määräaika käyttämättömien tukioikeuksien palauttamiseksi kansalliseen varantoon olisi vahvistettava kolmeksi vuodeksi.

Tarkistus 19 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 27 kappale

(27) Kesannointivelvoite otettiin käyttöön tarjonnan sääntelymekanismiksi. Kun otetaan huomioon peltokasvien markkinatilanteen kehitys yhdessä tuotannosta irrotettujen tukien kanssa, kyseinen mekanismi ei ole enää tarpeen, ja se olisi sen vuoksi poistettava. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 53 artiklan ja 63 artiklan 2 kohdan mukaisesti vahvistetut kesannointioikeudet olisi sen vuoksi aktivoitava hehtaarien perusteella soveltaen samoja tukikelpoisuusedellytyksiä kuin muihinkin oikeuksiin . (27) Kesannointivelvoite otettiin käyttöön tarjonnan sääntelymekanismiksi. Kun otetaan huomioon peltokasvien markkinatilanteen kehitys yhdessä tuotannosta irrotettujen tukien kanssa, kyseinen mekanismi ei ole enää tarpeen, ja se olisi sen vuoksi poistettava. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 53 artiklan ja 63 artiklan 2 kohdan mukaisesti vahvistetuista kesannointioikeuksista olisi sen vuoksi tultava normaaleja oikeuksia .

Tarkistus 20 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 28 kappale

(28) Kun aiemmin tuotantoon sidotut markkinatuet sisällytettiin tilatukijärjestelmään, tukioikeuksien arvo perustui historiallisen mallin valinneissa jäsenvaltioissa aiempiin tilakohtaisiin tukiin. Koska tilatukijärjestelmän käyttöönotosta on jo vuosia ja siihen on onnistuneesti sisällytetty muita aloja, on yhä vaikeampi perustella, miksi aiempaan tukeen perustuvien tukitasojen välillä voi olla merkittäviä tilakohtaisia eroja. Sen vuoksi historiallisen mallin valinneiden jäsenvaltioiden olisi sallittava eräin edellytyksin tarkistaa jaettuja tukioikeuksia niiden yksikköarvon yhdenmukaistamiseksi yhteisön oikeuden yleisperiaatteita ja yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteita noudattaen. Jäsenvaltiot voivat yhdenmukaisempia arvoja vahvistaessaan ottaa huomioon maantieteellisten alueiden ominaispiirteet. Jotta viljelijät voisivat mukautua muuttuviin tukitasoihin, tukioikeuksien arvon yhdenmukaistaminen olisi tehtävä riittävän siirtymäkauden kuluessa ja vain muutamia vähennyksiä soveltaen. (28) Kun aiemmin tuotantoon sidotut markkinatuet sisällytettiin tilatukijärjestelmään, tukioikeuksien arvo perustui historiallisen mallin valinneissa jäsenvaltioissa aiempiin tilakohtaisiin tukiin. Koska tilatukijärjestelmän käyttöönotosta on jo vuosia ja siihen on onnistuneesti sisällytetty muita aloja, on yhä vaikeampi perustella, miksi aiempaan tukeen perustuvien tukitasojen välillä voi olla merkittäviä tilakohtaisia eroja. Sen vuoksi historiallisen mallin valinneiden jäsenvaltioiden olisi sallittava eräin edellytyksin tarkistaa jaettuja tukioikeuksia niiden yksikköarvon yhdenmukaistamiseksi yhteisön oikeuden yleisperiaatteita ja yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteita noudattaen. Jäsenvaltiot voivat yhdenmukaisempia arvoja vahvistaessaan ottaa huomioon maantieteellisten alueiden ominaispiirteet. Jotta viljelijät voisivat mukautua muuttuviin tukitasoihin, tukioikeuksien arvon yhdenmukaistaminen olisi tehtävä riittävän siirtymäkauden kuluessa kunkin jäsenvaltion valitsemassa tahdissa ja vain muutamia vähennyksiä soveltaen.

Tarkistus 21 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 29 a kappale (uusi)

(29 a) Täydentävien ehtojen järjestelmää ja yhteistä maatalouspolitiikkaa on todennäköisesti mukautettava lisää tulevaisuudessa, koska tällä hetkellä tukien määrä ei aina vaikuta olevan oikeassa suhteessa asianomaisten viljelijöiden määräysten noudattamista koskeviin pyrkimyksiin siitä syystä, että tuet riippuvat yhä suuressa määrin aikaisemmista maksuperusteista. Erityisesti eläinten hyvinvointia koskeva lainsäädäntö on selvästi kaikkein raskain karjankasvattajille, mikä ei kuitenkaan heijastu heidän tukitasostaan. Mikäli tuotujen tuotteiden olisi täytettävä samat eläinten hyvinvointia koskevat vaatimukset, ei olisi tarvetta maksaa viljelijöille korvausta siitä, että he noudattavat yhteisön lainsäädäntöä tällä alalla. Komission on siksi pyrittävä siihen, että myös muut kuin kaupalliset huolenaiheet otetaan huomioon maahantuonnin kriteereinä Maailman kauppajärjestössä käytävien neuvotteluiden yhteydessä.

Tarkistus 22 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 30 kappale

(30) Vaikka asetuksella (EY) N:o 1782/2003 otettiin käyttöön tuotannosta irrotettu tilatukijärjestelmä, siinä myös sallittiin jäsenvaltioiden jättää eräät tuet järjestelmän ulkopuolelle. Kyseisen asetuksen 64 artiklan 3 kohdassa säädetään, että kyseisen asetuksen III osaston 5 luvun 2 ja 3 jaksoissa säädettyjä vaihtoehtoja tarkistetaan markkinoiden ja rakenteiden kehityksen perusteella. Kokemusten perusteella tuen irrottaminen tuotantomääristä lisää tuottajien valinnanmahdollisuuksia, sillä he voivat tehdä tuotantopäätöksensä kannattavuuden ja markkinoiden palautteen perusteella. Tämä pätee erityisesti peltokasveihin, humalaan ja siemeniin ja jossain määrin myös naudanliha-alaan. Sen vuoksi näiden alojen osittain tuotantoon sidotut tuet olisi sisällytettävä tilatukijärjestelmään. Jotta naudanliha-alan tuottajat voisivat vähitellen mukautua uusiin tukijärjestelyihin, olisi säädettävä, että urospuolisista nautaeläimistä myönnettävä erityispalkkio ja teurastuspalkkio sisällytetään tilatukijärjestelmään asteittain . Koska hedelmä- ja vihannesalan tuotantomääriin osittain sidotut tuet on otettu käyttöön vasta hiljattain siirtymävaiheen toimenpiteenä, näiden järjestelmien tarkistaminen ei ole tarpeen. (30) Vaikka asetuksella (EY) N:o 1782/2003 otettiin käyttöön tuotannosta irrotettu tilatukijärjestelmä, siinä myös sallittiin jäsenvaltioiden jättää eräät tuet järjestelmän ulkopuolelle. Kyseisen asetuksen 64 artiklan 3 kohdassa säädetään, että kyseisen asetuksen III osaston 5 luvun 2 ja 3 jaksoissa säädettyjä vaihtoehtoja tarkistetaan markkinoiden ja rakenteiden kehityksen perusteella. Kokemusten perusteella tuen irrottaminen tuotantomääristä voisi lisätä tuottajien valinnanmahdollisuuksia, sillä he voivat tehdä tuotantopäätöksensä kannattavuuden ja markkinoiden palautteen perusteella. Siksi jäsenvaltioille olisi annettava lupa jatkaa omalla päätöksellään suorien tukien irrottamista tuotannosta . Koska hedelmä- ja vihannesalan tuotantomääriin osittain sidotut tuet on otettu käyttöön vasta hiljattain siirtymävaiheen toimenpiteenä, näiden järjestelmien tarkistaminen ei ole tarpeen.

Tarkistus 23 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 31 a kappale (uusi)

(31 a) Tarvitaan erityisiä toimenpiteitä, joilla tuetaan unionin lammasalaa, joka on vakavissa vaikeuksissa. Olisi pantava täytäntöön suositukset, jotka sisältyvät Euroopan parlamentin 19 päivänä kesäkuuta 2008 antamaan päätöslauselmaan lammas- ja vuohialan tulevaisuudesta Euroopassa ( 2 )

Tarkistus 24 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 32 kappale

(32) Jäsenvaltioiden olisi sallittava käyttää enintään 10 prosenttia enimmäismääristään erityistuen myöntämiseksi tarkoin määritellyissä tapauksissa. Jäsenvaltion pitäisi kohdistaa tällainen tuki ympäristönhoitoon sekä maataloustuotteiden laadun ja kaupan pitämisen parantamiseen. Erityistukea pitäisi olla käytettävissä myös maitokiintiöiden asteittaisen lakkauttamisen vaikutusten vähentämiseksi ja tuen irrottamiseksi tuotantomääristä erityisen herkillä aloilla. Koska riskienhallinnan merkitys kasvaa, jäsenvaltioille olisi annettava mahdollisuus osallistua viljelijöiden satovakuutusten kustannuksiin sekä eräiden eläin- tai kasvitaudeista johtuvien taloudellisten tappioiden korvaamiseen . Yhteisön kansainvälisten velvollisuuksien noudattamiseksi tuotantoon sidottuihin tukitoimenpiteisiin käytettävissä olevat varat olisi rajoitettava asianmukaiselle tasolle. Olisi vahvistettava edellytykset, jotka koskevat satovakuutusten kustannuksiin osallistumista ja eläin- tai kasvitaudeista johtuvia korvauksia . (32) Jäsenvaltioiden olisi sallittava käyttää enintään 10 prosenttia enimmäismääristään erityistuen myöntämiseen tarkoin määritellyissä tapauksissa. Jäsenvaltion pitäisi kohdistaa tällainen tuki ympäristönhoitoon sekä maataloustuotteiden laadun ja kaupan pitämisen parantamiseen. Erityistukea pitäisi olla käytettävissä myös maitokiintiöiden asteittaisen lakkauttamisen vaikutusten vähentämiseksi ja tuen irrottamiseksi tuotantomääristä erityisen herkillä aloilla. Yhteisön kansainvälisten velvollisuuksien noudattamiseksi tuotantoon sidottuihin tukitoimenpiteisiin käytettävissä olevat varat olisi rajoitettava asianmukaiselle tasolle.

Tarkistus 25 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 32 a kappale (uusi)

(32 a) Koska tehokkaan riskienhallinnan merkitys kasvaa, jäsenvaltioiden olisi sallittava käyttää lisäksi enintään 5 prosenttia enimmäismääristään myöntääkseen tukea viljelijöille tai tuottajajärjestöille tai -ryhmittymille vakuutusmaksuihin ja sijoitusrahastoihin liittyviä menoja koskevan taloudellisen tuen muodossa.

Tarkistus 26 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 36 kappale

(36) Suorien tukien tuotannosta irrottaminen ja tilatukijärjestelmän käyttöönotto olivat yhteisen maatalouspolitiikan uudistusprosessin olennaisia osatekijöitä. Vuonna 2003 oli kuitenkin useita syitä säilyttää eräiden viljelykasvien erityistuki. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 täytäntöönpanosta saadut kokemukset yhdessä markkinatilanteen kehityksen kanssa osoittavat, että tilatukijärjestelmän ulkopuolelle vuonna 2003 jätetyt järjestelmät voidaan nyt sisällyttää siihen markkinasuuntautuneemman ja kestävän maatalouden edistämiseksi. Tämä koskee erityisesti oliiviöljyalaa, jolla tuet sidottiin tuotantomääriin vain vähäisessä määrin. Myös durumvehnän, valkuaiskasvien , riisin, perunatärkkelyksen ja pähkinöiden osalta jäljellä olevien tuotantoon sidottujen tukien lisääntyvä tehottomuus puoltaa tuen irrottamista tuotantomääristä. Pellava-alalla jalostustuki on syytä poistaa ja sisällyttää asianomaiset määrät tilatukijärjestelmään . Riisi-, kuivarehu -, perunatärkkelys- ja pellava-aloilla olisi säädettävä siirtymäkaudesta, jotta niiden siirtyminen tuotannosta irrotettuun tukeen olisi mahdollisimman joustavaa. Pähkinöiden osalta jäsenvaltioiden olisi sallittava edelleen säilyttää tuen kansallinen osa tuotantoon sidottuna, jotta tuotannosta irrottamisen vaikutukset vaimenisivat. (36) Suorien tukien tuotannosta irrottaminen ja tilatukijärjestelmän käyttöönotto olivat yhteisen maatalouspolitiikan uudistusprosessin olennaisia osatekijöitä. Vuonna 2003 oli kuitenkin useita syitä säilyttää eräiden viljelykasvien erityistuki. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 täytäntöönpanosta saadut kokemukset yhdessä markkinatilanteen kehityksen kanssa osoittavat, että tilatukijärjestelmän ulkopuolelle vuonna 2003 jätetyt järjestelmät voitaisiin nyt sisällyttää jäsenvaltioiden valinnan mukaan siihen markkinasuuntautuneemman ja kestävän maatalouden edistämiseksi. Tämä koskee erityisesti oliiviöljyalaa, jolla tuet sidottiin tuotantomääriin vain vähäisessä määrin. Myös durumvehnän, riisin, perunatärkkelyksen ja pähkinöiden osalta jäljellä olevien tuotantoon sidottujen tukien lisääntyvä tehottomuus puoltaa tuen irrottamista tuotantomääristä. Riisi-, perunatärkkelys- ja pellava-aloilla olisi säädettävä siirtymäkaudesta, jotta niiden siirtyminen tuotannosta irrotettuun tukeen olisi mahdollisimman joustavaa. Pähkinöiden osalta jäsenvaltioiden olisi sallittava edelleen säilyttää tuen kansallinen osa tuotantoon sidottuna, jotta tuotannosta irrottamisen vaikutukset vaimenisivat.

Tarkistus 27 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 37 kappale

(37) Kun tilatukijärjestelmään sisällytetään uusia järjestelmiä, olisi säädettävä tilatukijärjestelmässä myönnettävien tuottajakohtaisten uusien tulotukien laskennasta. Pähkinä-, perunatärkkelys-, pellava- jakuivarehualoilla lisätuki olisi myönnettävä viljelijän viimeksi kuluneina vuosina saaman tuen perusteella. Kun kyseessä on sellaisten tukien sisällyttäminen tilatukijärjestelmään, jotka oli jätetty sen ulkopuolelle vain osittain, jäsenvaltioiden olisi kuitenkin voitava käyttää alkuperäisiä viitekausia. (37) Kun tilatukijärjestelmään sisällytetään uusia järjestelmiä, olisi säädettävä tilatukijärjestelmässä myönnettävien tuottajakohtaisten uusien tulotukien laskennasta. Pähkinä-, perunatärkkelys- ja pellava-aloilla lisätuki olisi myönnettävä viljelijän viimeksi kuluneina vuosina saaman tuen tai viljelijällä viimeksi kuluneina vuosina olleiden tuotantokiintiöiden perusteella. Kun kyseessä on sellaisten tukien sisällyttäminen tilatukijärjestelmään, jotka oli jätetty sen ulkopuolelle vain osittain, jäsenvaltioiden olisi kuitenkin voitava käyttää alkuperäisiä viitekausia.

Tarkistus 28 Ehdotus asetukseksi Johdanto-osan 38 kappale

(38) Asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 otetaan käyttöön erityistuki energiakasveille alan kehityksen edistämiseksi. Energiakasvien erityistuen myöntämiselle ei ole enää riittävästi perusteita ottaen huomioon bioenergia-alan viimeaikainen kehitys, tällaisten tuotteiden suuri kysyntä kansainvälisillä markkinoilla ja sitovat tavoitteet, jotka on asetettu bioenergian osuudelle kaikista polttoaineista vuoteen 2020 mennessä. (38) Asetuksessa (EY) N:o 1782/2003 otetaan käyttöön erityistuki energiakasveille alan kehityksen edistämiseksi. Energiakasvien tuotantosidonnaisen tuen myöntämiselle ei ole enää riittävästi perusteita ottaen huomioon bioenergia-alan viimeaikainen kehitys, tällaisten tuotteiden suuri kysyntä kansainvälisillä markkinoilla ja sitovat tavoitteet, jotka on asetettu bioenergian osuudelle kaikista polttoaineista vuoteen 2020 mennessä. Näin ollen sitä koskevat rahamäärät olisi tulevaisuudessa siirrettävä tilatukijärjestelmään .

Tarkistus 29 Ehdotus asetukseksi 1 artikla — d alakohta

d) tukijärjestelmät riisiä, tärkkelysperunaa, puuvillaa , sokeria, hedelmiä ja vihanneksia, lampaan- ja vuohenlihaa sekä naudanlihaa tuottaville viljelijöille; d) tukijärjestelmät riisiä, valkuaiskasveja , tärkkelysperunaa, sokeria, hedelmiä ja vihanneksia, tupakkaa , lampaan- ja vuohenlihaa sekä naudanlihaa tuottaville viljelijöille;

Tarkistus 30 Ehdotus asetukseksi 2 artikla — a kohta

a) ”viljelijällä” tarkoitetaan sellaista luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä taikka luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden ryhmää riippumatta ryhmän ja sen jäsenten oikeudellisesta asemasta kansallisessa lainsäädännössä, jonka tila sijaitsee yhteisön alueella, siten kuin perustamissopimuksen 299 artiklassa tarkoitetaan ja joka harjoittaa maataloustoimintaa; a) ”viljelijällä” tarkoitetaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä taikka luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden ryhmää riippumatta ryhmän ja sen jäsenten oikeudellisesta asemasta kansallisessa lainsäädännössä ja jonka tila sijaitsee yhteisön alueella, siten kuin perustamissopimuksen 299 artiklassa tarkoitetaan, ja joka harjoittaa maataloustoimintaa, joka on hänen pääasiallinen tulonlähteensä ;

Tarkistus 31 Ehdotus asetukseksi 2 artikla — a a alakohta (uusi)

a a) ”viljelijällä, jolla on tukioikeuksia” tarkoitetaan viljelijää, jolle on jaettu tai lopullisesti siirretty tukioikeuksia;

Tarkistus 32 Ehdotus asetukseksi 2 artikla — f a alakohta (uusi)

f a) ”alueella” tarkoitetaan asianomaisen jäsenvaltion valinnan mukaan joko jäsenvaltiota tai sen osaa taikka jäsenvaltiossa olevaa maantieteellistä aluetta, jolla on erityispiirteitä ja/tai rakenteellisia erityishaittoja;

Tarkistus 33 Ehdotus asetukseksi 4 artikla — 1 kohta

1. Suoria tukia saavan viljelijän on noudatettava liitteessä II lueteltuja lakisääteisiä hoitovaatimuksia sekä 6 artiklan mukaisesti vahvistettua hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimusta. 1. Suoria tukia saavan viljelijän on noudatettava liitteessä II lueteltuja lakisääteisiä hoitovaatimuksia sekä 6 artiklan mukaisesti vahvistettua hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimusta, paitsi jos se on käytännössä mahdotonta tai suhteetonta .

Tarkistus 34 Ehdotus asetukseksi 4 artikla — 1 a kohta (uusi)

1 a. Suoria tukia saavan viljelijän on noudatettava työturvallisuussäännöksiä sekä asianomaisen jäsenvaltion säätämiä sopimusoikeudellisia säännöksiä.

Tarkistus 35 Ehdotus asetukseksi 5 artikla — 1 kohta — a a alakohta (uusi)

a a) työturvallisuus;

Tarkistus 36 Ehdotus asetukseksi 6 artikla — 1 kohta

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että maatalousmaa, erityisesti maa, jota ei enää käytetä tuotantoon, säilytetään viljelyn ja ympäristön kannalta hyvässä kunnossa. Jäsenvaltioiden on määriteltävä kansallisella tai alueellisella tasolla hyvää viljelykuntoa ja ympäristöä koskevat vähimmäisvaatimukset liitteessä III esitetyn kehyksen perusteella ottaen huomioon kyseisten alueiden erityispiirteet, mukaan luettuina maaperä ja ilmasto-olosuhteet, olemassa olevat viljelyjärjestelmät, maankäyttö, viljelykierto, viljelykäytännöt ja tilarakenteet. 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että maatalousmaa, erityisesti maa, jota ei enää käytetä tuotantoon, säilytetään viljelyn ja ympäristön kannalta hyvässä kunnossa. Jäsenvaltioiden on määriteltävä kansallisella tai alueellisella tasolla hyvää viljelykuntoa ja ympäristöä koskevat vähimmäisvaatimukset ottaen huomioon liitteessä III esitetyt aiheet, komission laatimat suuntaviivat ja/tai muut ominaispiirteiden mukaiset standardit , kyseisten alueiden erityispiirteet, mukaan luettuina maaperä ja ilmasto-olosuhteet, ekosysteemit , olemassa olevat viljelyjärjestelmät, maankäyttö, viljelykierto, viljelykäytännöt ja tilarakenteet. Kyseiset vähimmäisvaatimukset on mukautettava kuhunkin tilanteeseen, ja ne on hyväksyttävä maatalouden ja ympäristön näkökulmasta tieteellisen tutkimuksen ja sovelletun käytännön osoittaman optimaalisen tehokkuuden mukaisesti .

Liitteen III toinen sarake sisältää vapaaehtoiset normit, ja jäsenvaltioiden on itse päätettävä, soveltavatko ne niitä. Lisäksi toteutettujen toimenpiteiden on perustuttava yhteisön voimassa olevaan lainsäädäntöön, eivätkä ne saa aiheuttaa lisävelvoitteita.

Tarkistus 37 Ehdotus asetukseksi 6 a artikla (uusi)

6 a artikla Bonuspisteet

Kukin jäsenvaltio voi ottaa käyttöön täydentävän bonusehdon, joka merkitsee bonuspisteiden myöntämistä maanviljelijöille silloin, kun nämä ovat toteuttaneet biologista monimuotoisuutta edistäviä toimia ympäristötoimenpiteitä koskevien hyvien täydentävien ehtojen lisäksi. Kunkin jäsenvaltion on määriteltävä, mitkä toimet ovat hyväksyttäviä kyseisten pisteiden saamiseksi. Bonuspisteitä voidaan käyttää 6 artiklassa tarkoitetun hyvän viljelykunnon ja ympäristön vaatimuksen seurauksena annettujen rangaistuspisteiden hyvittämiseen. Jäsenvaltioiden on määriteltävä korvausmekanismit.

Tarkistus 38 Ehdotus asetukseksi 6 b artikla (uusi)

6 b artikla

Elintarviketurva

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tasapainoista ja kestävää maankäyttöä tavoiteltaessa kansallista tai alueellista elintarviketurvaa pidetään ensisijaisena tavoitteena. Koska suunnitteilla on energiantuotannon lisääminen maatalousraaka-aineista, jäsenvaltioiden on toteutettava elintarviketurvaa koskevia tarkastuksia, joiden avulla suljetaan pois elintarvikehuollon vaarantuminen.

Tarkistukset 186, 229 ja 39 Ehdotus asetukseksi 7 artikla — 1 kohta

1. Kaikkia viljelijälle tiettynä kalenterivuonna myönnettäviä suoria tukia, joiden määrä ylittää 5 000 euroa , vähennetään kunakin vuonna vuoteen 2012 saakka seuraavien prosenttimäärien mukaisesti : 1. Kaikkia viljelijälle tiettynä kalenterivuonna myönnettäviä suoria tukia, joiden määrä ylittää 10 000 euroa , vähennetään kunakin vuonna vuoteen 2012 saakka seuraavasti :

a) 2009: 7 prosenttia , a) 2009: 6 prosenttia ,

b) 2010: 9 prosenttia , b) 2010: 6 prosenttia ,

c) 2011: 11 prosenttia , c) 2011: 7 prosenttia ,

d) 2012: 13 prosenttia . d) 2012: 7 prosenttia .

Tarkistus 40 Ehdotus asetukseksi 7 artikla — 1 kohta — 1 a alakohta (uusi)

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pakolliseen mukauttamiseen tehtäviin lisäyksiin liittyy vapaaehtoiseen mukauttamiseen tehtäviä vähennyksiä.

Tarkistus 41 Ehdotus asetukseksi 7 artikla — 2 kohta

2. Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitettuja vähennyksiä korotetaan 2. Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitettuja vähennyksiä korotetaan

a) 3 prosenttiyksiköllä , jos määrä on 100 000–199 999 euroa; a) 1 prosenttiyksiköllä , jos määrä on 100 000–199 999 euroa;

b) 6 prosenttiyksiköllä , jos määrä on 200 000–299 999 euroa; b) 2 prosenttiyksiköllä , jos määrä on 200 000–299 999 euroa;

c) 9 prosenttiyksiköllä , jos määrä on vähintään 300 000 euroa. c) 3 prosenttiyksiköllä , jos määrä on vähintään 300 000 euroa.

Tarkistus 42 Ehdotus asetukseksi 7 artikla — 2 a kohta (uusi)

2 a. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja säännöksiä sovelletaan ainoastaan tukiin, jotka kaikilta osin kuuluvat tilatukijärjestelmään.

Tarkistus 43 Ehdotus asetukseksi 7 artikla — 3 kohta

3. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta Ranskan merentakaisten departementtien, Azorien ja Madeiran, Kanariansaarten sekä Egeanmeren saarten viljelijöille myönnettävään suoraan tukeen. 3. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta Ranskan merentakaisten departementtien, Azorien ja Madeiran, Kanariansaarten, Egeanmeren sekä Joonianmeren saarten viljelijöille myönnettävään suoraan tukeen.

Tarkistus 211 Ehdotus asetukseksi 7 artikla — 3 a kohta (uusi)

3 a. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta osuuskuntiin eikä muihin oikeushenkilöihin, jotka muodostuvat useista suoraa tukea saavista viljelijöistä ja jotka kanavoivat tuet jakaakseen ne jäsenten kesken. Tätä poikkeusta ei sovelleta vähintään 100 000 euroa saaviin suuriin tuensaajiin, jotka ovat tällaisten oikeushenkilöiden jäseniä.

Tarkistus 240 Ehdotus asetukseksi 7 artikla — 3 b kohta (uusi)

3 b. Edellä 2 kohtaa voidaan päättää olla soveltamatta, kun yhtenäistä tukea saavien viljelijöiden muodostama yhdistys pelkästään vastaanottaa tai kanavoi tuet jakaakseen ne kokonaisuudessaan jäsentensä kesken.

Tarkistus 44 Ehdotus asetukseksi 8 artikla — 1 kohta

1. Suorien tukien kokonaisnettomäärät, jotka voidaan myöntää jäsenvaltiossa tiettynä kalenterivuonna tämän asetuksen 7 ja 10 artiklan sekä asetuksen (EY) N:o 378/2007 1 artiklan soveltamisen jälkeen, eivät saa ylittää tämän asetuksen liitteessä IV esitettyjä enimmäismääriä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 11 artiklan soveltamista. Jäsenvaltion on liitteessä IV esitettyjen enimmäismäärien noudattamiseksi tarvittaessa vähennettävä suoria tukia lineaarisesti. 1. Suorien tukien kokonaisnettomäärät, jotka voidaan myöntää jäsenvaltiossa tiettynä kalenterivuonna tämän asetuksen 7 ja 10 artiklan sekä asetuksen (EY) N:o 378/2007 1 artiklan soveltamisen jälkeen, eivät saa ylittää tämän asetuksen liitteessä IV esitettyjä enimmäismääriä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 11 artiklan soveltamista. Jäsenvaltion on liitteessä IV esitettyjen enimmäismäärien noudattamiseksi tarvittaessa vähennettävä lineaarisesti sellaisia suoran tuen määriä, joihin sovelletaan mukautusvähennyksiä .

Tarkistus 45 Ehdotus asetukseksi 8 artikla — 2 kohta

2. Komissio tarkistaa liitteessä IV esitetyt kansalliset enimmäismäärät 128 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ottaakseen huomioon 2. Komissio tarkastaa vuosittain liitteessä IV esitetyt kansalliset enimmäismäärät 128 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ottaakseen huomioon

a) muutokset enimmäismääriin, jotka voidaan myöntää suorien tukien yhteydessä; a) muutokset enimmäismääriin, jotka voidaan myöntää suorien tukien yhteydessä;

b) muutokset asetuksessa (EY) N:o 378/2007 tarkoitettuun vapaaehtoiseen tuen mukauttamiseen;

c) muutokset tilojen rakenteissa. c) muutokset tilojen rakenteissa,

ja ilmoittaa asiasta Euroopan parlamentille.

Tarkistus 46 Ehdotus asetukseksi 9 artikla — 1 kohta

1. Määrät, jotka saadaan 7 artiklassa säädettyjen vähennysten soveltamisesta muissa kuin uusissa jäsenvaltioissa, ovat käytettävissä yhteisön lisätukena Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) toimenpiteisiin asetuksen (EY) N:o 1698/2005 ja seuraavissa kohdissa esitettyjen edellytysten mukaisesti. 1. Määrät, jotka saadaan 7 artiklassa säädettyjen vähennysten soveltamisesta muissa kuin uusissa jäsenvaltioissa, ovat käytettävissä yhteisön tukena Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) toimenpiteisiin asetuksen (EY) N:o 1698/2005 ja seuraavissa kohdissa esitettyjen edellytysten mukaisesti.

Tarkistus 47 Ehdotus asetukseksi 10 artikla — 1 kohta

1. Edellä 7 artiklaa sovelletaan viljelijöihin uudessa jäsenvaltiossa minä tahansa kalenterivuonna vain, jos kyseisessä jäsenvaltiossa kyseisenä kalenterivuonna 110 artiklan mukaisesti sovellettava suorien tukien taso on vähintään yhtä suuri kuin muissa kuin uusissa jäsenvaltioissa, kun otetaan huomioon 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti sovellettavat vähennykset. 1. Mukautus on pakollinen uusissa jäsenvaltioissa vasta sitten, kun ne saavat täysimääräisiä suoria tukia.

Tarkistus 48 Ehdotus asetukseksi 10 artikla — 4 kohta

4. Edellä 7 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamisesta saadut määrät jaetaan 128 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen sille uudelle jäsenvaltiolle, jossa vastaavat määrät ovat kertyneet. Ne on käytettävä asetuksen (EY) N:o 1698/2005 69 artiklan 5 a kohdan mukaisesti . 4. Edellä 7 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamisesta saadut määrät jaetaan 128 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen sille uudelle jäsenvaltiolle, jossa vastaavat määrät ovat kertyneet.

Tarkistus 49 Ehdotus asetukseksi 12 artikla — otsikko

Maatilojen neuvontajärjestelmä Maatilojen neuvonta- ja tutkimusjärjestelmä

Tarkistus 50 Ehdotus asetukseksi 12 artikla — 2 kohta

2. Neuvontapalvelujen on katettava vähintään 1 luvussa tarkoitetut lakisääteiset hoitovaatimukset sekä hyvän viljelykunnon ja ympäristön vaatimus. 2. Neuvonta- ja tutkimuspalvelujen on katettava vähintään 1 luvussa tarkoitetut lakisääteiset hoitovaatimukset sekä hyvän viljelykunnon ja ympäristön vaatimus ja sellaisten tuotantotapojen levittäminen, jotka ovat taloudellisesti tehokkaita, ekologisesti kestäviä ja taloudellisempia luonnonvarojen ja tuotantokustannusten kannalta (energia, panokset jne.) .

Tarkistus 51 Ehdotus asetukseksi 13 artikla — 2 kohta

2. Jäsenvaltioiden on annettava etusija viljelijöille, jotka saavat enemmän kuin 15 000 euroa suoraa tukea vuosittain . 2. Jäsenvaltioiden on valvottava, että maanviljelijät voivat osallistua vapaaehtoisesti tähän neuvontajärjestelmään .

Tarkistus 52 Ehdotus asetukseksi 18 artikla — 1 kohta — 2 alakohta

Tämän tietokannan on mahdollistettava erityisesti se, että jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen saa suoraan ja viipymättä käyttöönsä kalenterivuotta ja/tai markkinointivuotta koskevat tiedot vuodesta 2000 alkaen. Tämän tietokannan on mahdollistettava erityisesti se, että jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen saa suoraan ja viipymättä käyttöönsä kalenterivuotta ja/tai markkinointivuotta koskevat tiedot vuodesta 2000 alkaen ja uusien jäsenvaltioiden osalta niiden unioniin liittymisen jälkeisestä vuodesta alkaen .

Tarkistus 53 Ehdotus asetukseksi 22 artikla — 1 kohta

1. Jäsenvaltioiden on tehtävä tukihakemuksille hallinnollisia tarkastuksia tukikelpoisuusedellytysten tarkistamiseksi. 1. Jäsenvaltioiden on tehtävä tukihakemuksille hallinnollisia tarkastuksia tukikelpoisuusedellytysten tarkistamiseksi. Nämä hallinnolliset tarkastukset eivät saa olla liian raskaita maanviljelijöille, etenkään kustannusten ja paperityön osalta .

Tarkistus 54 Ehdotus asetukseksi 24 artikla — 1 kohta

1. Jäsenvaltioiden on tehtävä tarkastuksia paikalla todetakseen, noudattavatko viljelijät 1 luvussa tarkoitettuja velvoitteita. 1. Jäsenvaltioiden on tehtävä tarkastuksia paikalla todetakseen, noudattavatko viljelijät 1 luvussa tarkoitettuja velvoitteita. Tällaiset tarkastukset on suoritettava tietyllä tilalla enintään yhden päivän kuluessa, eivätkä ne saa olla liian työläitä maanviljelijöille .

Tarkistus 55 Ehdotus asetukseksi 24 artikla — 2 kohta — 1 alakohta

2. Jäsenvaltiot voivat käyttää nykyisiä hallinto- ja valvontajärjestelmiään varmistaakseen 1 luvussa tarkoitettujen lakisääteisten hoitovaatimusten sekä hyvän viljelykunnon ja ympäristön vaatimuksen noudattamisen. 2. Jäsenvaltiot voivat käyttää nykyisiä hallinto- ja valvontajärjestelmiään varmistaakseen 1 luvussa tarkoitettujen lakisääteisten hoitovaatimusten sekä hyvän viljelykunnon ja ympäristön vaatimuksen noudattamisen. Jäsenvaltioiden on kuitenkin pyrittävä rajoittamaan tietyllä tilalla paikalla tehtäviä tarkastuksia suorittavien tarkastuslaitosten ja henkilöiden määrää .

Tarkistus 56 Ehdotus asetukseksi 24 artikla — 2 a kohta (uusi)

2 a. Jäsenvaltiot voivat käyttää yksityisiä hallinto- ja valvontajärjestelmiä, jos ne ovat kansallisten viranomaisten virallisesti hyväksymiä.

Tarkistus 57 Ehdotus asetukseksi 24 artikla — 2 b kohta (uusi)

2 b. Jäsenvaltioiden on pyrittävä suunnittelemaan tarkastukset siten, että tilat, joilla voidaan parhaiten suorittaa tarkastuksia tiettynä aikana vuodesta, todellakin tarkastetaan kyseisenä ajanjaksona. Jos tarkastuslaitos ei kuitenkaan kausiluonteisista syistä pysty tarkastamaan kokonaan tai osittain tiettyä lakisääteistä hoitovaatimusta tai hyvän viljelykunnon ja ympäristön vaatimusta paikalla tehtävän tarkastuksen aikana, vaatimukset katsotaan täytetyiksi.

Tarkistus 58 Ehdotus asetukseksi 25 artikla — 1 kohta — 2 alakohta

Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan myös, jos kyseinen noudattamatta jättäminen johtuu suoraan sellaisen henkilön toiminnasta tai laiminlyönnistä, jolle tai jolta maatalousmaa on siirtynyt. Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan myös, jos kyseinen noudattamatta jättäminen johtuu suoraan sellaisen henkilön toiminnasta tai laiminlyönnistä, jolle tai jolta maatalousmaa on siirtynyt, paitsi jos laiminlyönnistä vastuussa oleva henkilö on myös jättänyt tukihakemuksen kyseiselle vuodelle. Jälkimmäisessä tapauksessa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu seuraamus kohdennetaan laiminlyönnistä vastuussa olevalle henkilölle maksettavien suorien tukien määrään .

Tarkistus 59 Ehdotus asetukseksi 25 artikla — 1 kohta — 3 alakohta

Tässä kohdassa ”siirtymisellä” tarkoitetaan minkä tahansa tyyppistä toimea, jolla maatalousmaa lakkaa olemasta siirtäjän käytössä. Tässä kohdassa ”siirtymisellä” tarkoitetaan minkä tahansa tyyppistä toimea, jolla maatalousmaa lakkaa olemasta siirtäjän käytössä, lukuun ottamatta toimia, joita kyseinen tilan haltija ei voi estää .

Tarkistus 60 Ehdotus asetukseksi 25 artikla — 3 kohta — 2 alakohta

Jos jäsenvaltio päättää käyttää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua vaihtoehtoa, toimivaltaisen viranomaisen on seuraavana vuonna toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että viljelijä oikaisee havaitun noudattamatta jättämisen. Havainnot ja tilanteen korjaamiseksi toteutettavat toimet on ilmoitettava viljelijälle . Jos jäsenvaltio päättää käyttää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua vaihtoehtoa, toimivaltainen viranomainen ilmoittaa havaitun noudattamatta jättämisen viljelijälle, jonka on puolestaan ilmoitettava tilanteen korjaamiseksi toteutetut toimet. Valvoakseen, onko viljelijä toteuttanut kyseiset toimet, toimivaltaisen viranomaisen on tarkastettava kyseiset maatalousyritykset seuraavana vuonna itse paikalla tehtäviin tarkastuksiin liittyvän riskinarvioinnin yhteydessä .

Tarkistus 61 Ehdotus asetukseksi 26 a artikla (uusi)

26 a artikla

Tarkistaminen

Komissio antaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2007 ja sen jälkeen kahden vuoden välein kertomuksen täydentäviä ehtoja koskevan järjestelmän soveltamisesta ja liittää siihen tarvittaessa asianmukaisia ehdotuksia, joiden tarkoituksena on erityisesti

— tarkistaa liitteessä III tarkoitettuja hoitovaatimuksia,

— yksinkertaistaa ja parantaa hoitovaatimuksia koskevan luettelon mukaista lainsäädäntöä ja purkaa sen sääntelyä kiinnittämällä erityistä huomiota nitraatteja koskevaan lainsäädäntöön,

— yksinkertaistaa, parantaa ja yhdenmukaistaa voimassa olevia valvontajärjestelmiä ottaen huomioon mahdollisuudet, joita tarjoutuu indikaattoreiden laatimisesta, pullonkauloihin perustuvasta valvonnasta, yksityisten sertifiointijärjestelmien jo tekemästä valvonnasta, lakisääteisten hoitovaatimusten kansallisten soveltamissäännösten nojalla jo tehdystä valvonnasta sekä tieto- ja viestintätekniikasta.

Kertomuksiin on myös sisällyttävä täydentävien ehtojen järjestelmän kokonaiskustannuksia koskeva arvio kertomuksen julkaisemista edeltäneeltä vuodelta.

Tarkistus 63 Ehdotus asetukseksi 30 artikla — 1 kohta

1. Jäsenvaltio ei saa myöntää suoria tukia viljelijälle seuraavissa tapauksissa : 1. Jäsenvaltio voi päättää olla myöntämättä suoria tukia sovittavasta vähimmäisalasta alkaen .

a) jos sellaisten suorien tukien kokonaismäärä, joita on haettu tai jotka aiotaan myöntää, ei tiettynä kalenterivuonna ole enempää kuin 250 euroa; tai

b) jos tilan tukikelpoinen ala, josta haetaan suoria tukia tai joista aiotaan myöntää suoria tukia, on enintään yksi hehtaari. Kypros voi kuitenkin vahvistaa tukikelpoiseksi vähimmäisalaksi 0,3 hehtaaria ja Malta 0,1 hehtaaria.

Viljelijöihin, joilla on 45 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja erityistukioikeuksia, sovelletaan kuitenkin a alakohdassa tarkoitettua edellytystä.

Ensimmäisen alakohdan mukaisesti mahdollisesti säästetyt määrät jäävät sen jäsenvaltion kansalliseen varantoon, josta ne ovat peräisin.

Tarkistus 64 Ehdotus asetukseksi 30 artikla — 2 kohta

2. Jäsenvaltio voi puolueettomalla ja syrjimättömällä tavalla olla myöntämättä suoria tukia perustamissopimuksen 48 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetuille yhtiöille, joiden pääasiallisena tarkoituksena ei ole maataloustoiminnan harjoittaminen . 2. Jäsenvaltio voi puolueettomalla ja syrjimättömällä tavalla olla myöntämättä suoria tukia perustamissopimuksen 48 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetuille yhtiöille, joiden pääasiallisena tarkoituksena ei ole maataloustuotteiden tuotanto, kasvatus tai viljely, myös sadonkorjuu, lypsäminen ja tuotantoeläinten kasvatus ja pito .

Tarkistus 65 Ehdotus asetukseksi 31 artikla — 2 kohta

2. Tuet maksetaan enintään kaksi kertaa vuodessa 1 päivän joulukuuta ja seuraavan kalenterivuoden 30 päivän kesäkuuta välisenä aikana. 2. Tuet maksetaan enintään kaksi kertaa vuodessa 1 päivän joulukuuta ja seuraavan kalenterivuoden 30 päivän kesäkuuta välisenä aikana, ja maksettavalle määrälle maksetaan markkinaperusteista korkoa seuraavan kalenterivuoden kesäkuun 30 päivästä alkaen .

Tarkistus 66 Ehdotus asetukseksi 31 artikla — 2 a kohta (uusi)

2 a. Viljelijän on saatava markkinakorkoon perustuva korvaus, jos maksut ovat myöhästyneet toimivaltaisen viranomaisen kanssa syntyneen riidan vuoksi ja jos riita on ratkennut viljelijän eduksi.

Tarkistus 67 Ehdotus asetukseksi 31 artikla — 3 kohta

3. Liitteessä I lueteltujen tukijärjestelmien mukaisia tukia ei saa maksaa ennen kuin tukikelpoisuusedellytyksiä koskevat tarkastukset, jotka tekee jäsenvaltio 22 artiklan mukaisesti, on saatu päätökseen. 3. Liitteessä I lueteltujen tukijärjestelmien mukaisia tukia ei saa maksaa hakemukseen liittyen ennen kuin tukikelpoisuusedellytyksiä koskevat tarkastukset, jotka tekee jäsenvaltio 22 artiklan mukaisesti, on kyseisen hakemuksen osalta saatu päätökseen.

Tarkistus 68 Ehdotus asetukseksi 31 artikla — 3 kohta — 1 a alakohta (uusi)

Jos maksut maksetaan ennakkoon tai kahdessa erässä, ensimmäinen erä kuitenkin määritellään niiden hallinnollisten ja paikalla tehtyjen tarkastusten tulosten perusteella, jotka ovat käytettävissä maksupäivänä, ja sen suuruisena, että maksun lopullinen summa ei ole pienempi kuin ensimmäinen erä.

Tarkistus 69 Ehdotus asetukseksi 33 artikla

33 artikla Tarkistaminen Poistetaan.

Liitteessä I lueteltujen tukijärjestelmien soveltaminen ei rajoita niiden mahdollista tarkistamista milloin tahansa talouskehityksen tai talousarviotilanteen perusteella.

Tarkistus 70 Ehdotus asetukseksi 34 artikla — 2 kohta

2. Tämän osaston soveltamiseksi viljelijällä, jolla on tukioikeuksia, tarkoitetaan viljelijää, jolle on jaettu tai lopullisesti siirretty tukioikeuksia. Poistetaan.

Tarkistus 71 Ehdotus asetukseksi 34 artikla — 2 a kohta (uusi)

2 a. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 53 artiklan ja 63 artiklan 2 kohdan mukaisesti vahvistetuista kesannointioikeuksista tulee tässä asetuksessa tarkoitettuja normaaleja oikeuksia.

Tarkistus 72 Ehdotus asetukseksi 37 artikla — 1 kohta

Hehtaarikohtaisia tukioikeuksia ei saa muuttaa, jollei toisin säädetä. 1. Hehtaarikohtaisia tukioikeuksia ei saa muuttaa, jollei toisin säädetä.

Tarkistus 73 Ehdotus asetukseksi 37 artikla — 2 kohta

Komissio vahvistaa tämän asetuksen 128 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat tukioikeuksien muuttamista erityisesti tukioikeuksien osien osalta. 2. Jos viljelijän, jolle on myönnetty suoraa tukea viitekaudella, oikeudellinen asema tai nimitys muuttuu kyseisenä aikana tai viimeistään tilatukijärjestelmän soveltamisvuotta edeltävän vuoden joulukuun 31 päivänä, hän voi päästä tilatukijärjestelmän piiriin samoin edellytyksin kuin tilaa alun perin hoitanut viljelijä.

3. Kun on kyse viitekaudella tai viimeistään tilatukijärjestelmän soveltamisvuotta edeltävän vuoden joulukuun 31 päivänä tapahtuneista sulautumisista, uutta tilaa hoitava viljelijä pääsee tilatukijärjestelmän piiriin samoin edellytyksin kuin alkuperäisiä tiloja hoitaneet viljelijät.

Kun on kyse viitekaudella tai viimeistään tilatukijärjestelmän soveltamisvuotta edeltävän vuoden joulukuun 31 päivänä tapahtuneista tilojen jakamisista, tiloja hoitavat viljelijät pääsevät suhteutetusti tilatukijärjestelmän piiriin samoin edellytyksin kuin alkuperäistä tilaa hoitanut viljelijä.

Tarkistus 75 Ehdotus asetukseksi 42 artikla — 1 kohta — 1 a alakohta (uusi)

Jos jäsenvaltiossa todetaan asianomaisen varainhoitovuoden lopussa, että tosiasiassa suoritettujen tukioikeuksien kokonaismäärä on alempi kuin liitteessä VIII säädetty kansallinen enimmäismäärä, erotus suoritetaan kansalliseen varantoon.

Tarkistus 76 Ehdotus asetukseksi 42 artikla — 2 kohta

2. Jäsenvaltiot voivat käyttää kansallista varantoa jakaakseen tukioikeuksia ensisijaisesti viljelijöille, jotka aloittavat maataloustoimintansa , puolueettomin perustein ja tavalla, jolla taataan viljelijöiden tasapuolinen kohtelu ja ehkäistään markkinoiden ja kilpailun vääristyminen. 2. Jäsenvaltiot voivat käyttää kansallista varantoa jakaakseen tukioikeuksia viljelijöille, jotka harjoittavat maataloustoimintaa , puolueettomin perustein ja tavalla, jolla taataan viljelijöiden tasapuolinen kohtelu ja ehkäistään markkinoiden ja kilpailun vääristyminen. Jäsenvaltiot voivat asettaa etusijalle erityisesti uudet viljelijät, alle 35-vuotiaat viljelijät, perhetilat tai muut ensisijaisessa asemassa olevat viljelijät .

Tarkistus 77 Ehdotus asetukseksi 42 artikla — 3 kohta

3. Jäsenvaltiot, jotka eivät sovella 68 artiklan 1 kohdan c alakohtaa , voivat käyttää kansallista varantoaan puolueettomin perustein ja siten, että varmistetaan viljelijöiden yhtäläinen kohtelu sekä ehkäistään markkinoiden ja kilpailun vääristyminen, vahvistaakseen sellaisilla alueilla oleville viljelijöille tarkoitettuja tukioikeuksia, joihin sovelletaan johonkin julkisen interventioon liittyviä rakenneuudistus- ja/tai kehittämisohjelmia, jotta vältetään maan viljelemättä jättäminen ja/tai korvataan näillä alueilla oleville viljelijöille aiheutuvat erityiset haitat. 3. Jäsenvaltiot voivat käyttää tämän asetuksen tultua voimaan vuonna 2009 kansallista varantoaan puolueettomin perustein ja siten, että varmistetaan viljelijöiden yhtäläinen kohtelu sekä ehkäistään markkinoiden ja kilpailun vääristyminen, vahvistaakseen sellaisilla alueilla oleville viljelijöille tarkoitettuja tukioikeuksia ja tukitoimia , joihin sovelletaan johonkin julkisen interventioon liittyviä rakenneuudistus- ja/tai kehittämisohjelmia vaikeuksissa oleville aloille, jotka ovat keskittyneet epäsuotuisimmille alueille, kuten lammas- ja vuohiala , jotta vältetään maan viljelemättä jättäminen ja tuotannosta luopuminen ja/tai korvataan näillä alueilla oleville viljelijöille aiheutuvat erityiset haitat.

Tarkistus 78 Ehdotus asetukseksi 42 artikla — 3 a kohta (uusi)

3 a. Jäsenvaltiot voivat käyttää kansallista varantoa tukioikeuksien jakamiseen viljelijöille, jotka ovat tehneet jäsenvaltioiden sääntelemiä erityissopimuksia.

Tarkistus 79 Ehdotus asetukseksi 43 artikla

Tukioikeudet, joita ei ole aktivoitu kahteen vuoteen, on luovutettava kansalliseen varantoon, jolleivät kyseessä ole 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut ylivoimaiset esteet tai poikkeukselliset olosuhteet. Tukioikeudet, joita ei ole aktivoitu kolmeen vuoteen, on luovutettava kansalliseen varantoon, jolleivät kyseessä ole 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut ylivoimaiset esteet tai poikkeukselliset olosuhteet. Näitä varoja on käytettävä ensisijaisesti helpottamaan nuorten maataloustoiminnan aloittamista sukupolvenvaihdoksen turvaamiseksi .

Tarkistus 80 Ehdotus asetukseksi 44 artikla — 2 kohta

2. Tukioikeudet voidaan siirtää myymällä tai muutoin lopullisesti siirtämällä ne maa-alan kanssa tai ilman. Tukioikeuksien vuokraus tai muu samantyyppinen liiketoimi sallitaan sitä vastoin ainoastaan, jos siirrettyihin tukioikeuksiin liittyy vastaavan tukikelpoisen hehtaarimäärän siirto. Poistetaan.

Tarkistus 81 Ehdotus asetukseksi 44 artikla — 3 kohta — 1 a alakohta (uusi)

Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltiot voivat myös päättää, että tukioikeuksien vuokraus tai muu samantyyppinen liiketoimi sallitaan ainoastaan, jos siirrettyihin tukioikeuksiin liittyy vastaavan tukikelpoisen hehtaarimäärän siirto.

Tarkistus 82 Ehdotus asetukseksi 45 artikla — 2 kohta — 1 alakohta

2. Poiketen siitä, mitä 35 artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltion on sallittava viljelijän, jolla on erityistukioikeuksia, poiketa velvollisuudesta aktivoida tukioikeudet vastaavalla määrällä tukikelpoisia hehtaareita, sillä edellytyksellä, että viljelijä säilyttää vähintään 50 prosenttia kalenterivuosina 2000, 2001 ja 2002 harjoitetusta maataloustoiminnasta nautayksikköinä ilmaistuna. 2. Poiketen siitä, mitä 35 artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltion on sallittava viljelijän, jolla on erityistukioikeuksia, poiketa velvollisuudesta aktivoida tukioikeudet vastaavalla määrällä tukikelpoisia hehtaareita, sillä edellytyksellä, että viljelijä säilyttää vähintään 50 prosenttia kalenterivuosina 2000, 2001 ja 2002 harjoitetusta maataloustoiminnasta nautayksikköinä ilmaistuna. Romaniaa ja Bulgariaa koskevat kalenterivuodet ovat vuodet 2006, 2007 ja 2008 .

Tarkistus 83 Ehdotus asetukseksi 45 artikla — 2 kohta — 2 a alakohta (uusi)

Kyseistä velvollisuutta voidaan sitä vastoin soveltaa jäsenvaltioihin, jotka eivät ole vielä ottaneet käyttöön tilatukijärjestelmää mutta jotka aikovat sen tehdä.

Tarkistus 84 Ehdotus asetukseksi 45 artikla — 3 kohta

3. Jos erityistukioikeuksia siirretään, siirronsaaja voi hyötyä 2 kohdassa säädetystä poikkeuksesta ainoastaan , jos kyse on perinnöstä tai ennakkoperinnöstä. 3. Jos erityistukioikeuksia siirretään, siirronsaaja voi hyötyä 2 kohdassa säädetystä poikkeuksesta, jos kaikki poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvat tukioikeudet on siirretty tai jos kyse on perinnöstä tai ennakkoperinnöstä tai jos siirronsaajalla ei ole käytettävissään tarvittavaa maa-alaa erityistukioikeuksien aktivoimiseksi .

Tarkistukset 85, 86, 87 ja 88 Ehdotus asetukseksi 46 artikla

Jäsenvaltio voi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa yhteisön oikeuden yleisperiaatteita noudattaen päättää viimeistään 1 päivänä elokuuta 2009 , että se ryhtyy vuodesta 2010 alkaen yhdenmukaistamaan asetuksen (EY) N:o 1782/2003 III osaston 1–4 luvun mukaisesti vahvistettujen tukioikeuksien arvoa. Tätä varten tukioikeuksia voidaan muuttaa asteittain vähintään kolmella etukäteen vahvistetulla vuosittaisella menettelyllä puolueettomin ja syrjimättömin perustein. 1. Jäsenvaltio voi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa yhteisön oikeuden yleisperiaatteita noudattaen päättää, että se ryhtyy vuodesta 2010 alkaen yhdenmukaistamaan asetuksen (EY) N:o 1782/2003 III osaston 1–4 luvun mukaisesti vahvistettujen tukioikeuksien arvoa. Tätä varten tukioikeuksia voidaan muuttaa asteittain puolueettomin ja syrjimättömin perustein.

Tukioikeuden arvoa voidaan minä tahansa näistä vuosittaisista menettelyistä alentaa enintään 50 prosenttia tukioikeuden alkuarvon ja viimeisen vuosittaisen menettelyn täytäntöönpanon hetkellä sovellettavan arvon erotuksesta. Tukioikeuden arvoa voidaan alentaa enintään 50 prosenttia tukioikeuden alkuarvon ja lopullisen arvon erotuksesta.

Jäsenvaltio voi päättää soveltaa edeltäviä alakohtia asianmukaisella maantieteellisellä tasolla, joka on määriteltävä puolueettomin ja syrjimättömin perustein, jollaisia ovat esimerkiksi sen toimielin- tai hallintorakenne ja/tai alueelliset maatalouden harjoittamismahdollisuudet. 2. Jäsenvaltio voi päättää tarkistaa tukioikeuksia asianmukaisella maantieteellisellä tasolla, joka on määriteltävä puolueettomin ja syrjimättömin perustein, jollaisia ovat esimerkiksi sen toimielin- tai hallintorakenne, alueelliset maatalouden harjoittamismahdollisuudet ja/tai tietyn maantieteellisen alueen rakenteelliset erityishaitat .

Alueilla, joihin sovelletaan yhteiskäyttöoikeutta tai muita yhteisiä maanhallintaoikeuksia, tukioikeuksien arvoa voidaan muuttaa viljelypinta-alan perusteella, edellyttäen, että ympäristövaikutusten enimmäismäärää koskevia parametreja noudatetaan.

Tarkistus 89 Ehdotus asetukseksi 47 artikla — 1 kohta

1. Jäsenvaltio, joka on ottanut tilatukijärjestelmän käyttöön asetuksen (EY) N:o 1782/2003 III osaston 1–4 luvun mukaisesti, voi päättää viimeistään 1 päivänä elokuuta 2009 soveltaa tilatukijärjestelmää alueellisesti vuodesta 2010 alkaen tässä jaksossa vahvistetuin edellytyksin. 1. Jäsenvaltio, joka on ottanut tilatukijärjestelmän käyttöön asetuksen (EY) N:o 1782/2003 III osaston 1–4 luvun mukaisesti, voi päättää viimeistään kunkin vuoden 1 päivänä elokuuta soveltaa tilatukijärjestelmää alueellisesti seuraavasta vuodesta alkaen tässä jaksossa vahvistetuin edellytyksin.

Tarkistus 90 Ehdotus asetukseksi 47 artikla — 2 kohta — 1 alakohta

2. Jäsenvaltion on määriteltävä alueet puolueettomin ja syrjimättömin perustein, jollaisia ovat esimerkiksi sen toimielin- tai hallintorakenne ja/tai alueelliset maatalouden harjoittamismahdollisuudet. 2. Jäsenvaltion on määriteltävä alueet puolueettomin ja syrjimättömin perustein, jollaisia ovat esimerkiksi sen toimielin- tai hallintorakenne, alueelliset maatalouden harjoittamismahdollisuudet ja/tai tietyn maantieteellisen alueen rakenteelliset erityishaitat .

Tarkistus 91 Ehdotus asetukseksi 48 artikla — 1 kohta

1. Jäsenvaltio voi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa päättää jakaa enintään 50 prosenttia 47 artiklan mukaisesti vahvistetusta alueellisesta enimmäismäärästä sellaisten viljelijöiden kesken, joiden tila sijaitsee asianomaisella alueella, mukaan luettuina viljelijät, joilla ei ole tukioikeuksia. 1. Jäsenvaltio voi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa päättää jakaa enintään 50 prosenttia 47 artiklan mukaisesti vahvistetusta alueellisesta enimmäismäärästä sellaisten viljelijöiden kesken, joiden tila sijaitsee asianomaisella alueella, mukaan luettuina viljelijät, joilla ei ole tukioikeuksia. Käytetyt alueet ovat viljelijän 15 päivänä toukokuuta 2008 ilmoittamat alueet .

Tarkistus 92 Ehdotus asetukseksi 48 artikla — 2 kohta — 1 a alakohta (uusi)

Jäsenvaltiot voivat kuitenkin ottaa käyttöön muita tarkoin määriteltyjä kriteerejä, kuten tuottajan laatu tai maatalouden ja/tai maaseudun työllisyys, alueellisen yhteenkuuluvuuden, maaseudun monimuotoisuuden ja dynaamisuuden sekä perinteisten tuotantomallien, jotka eivät ole sidoksissa maa-alaan, säilyttämisen varmistamiseksi.

Tarkistus 93 Ehdotus asetukseksi 49 artikla — 1 kohta

1. Tämän asetuksen 48 artiklaa soveltava jäsenvaltio voi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa yhteisön oikeuden yleisperiaatteita noudattaen päättää viimeistään 1 päivänä elokuuta 2009, että se ryhtyy vuodesta 2011 alkaen yhdenmukaistamaan tämän jakson tai asetuksen (EY) N:o 1782/2003 III osaston 5 luvun 1 jakson mukaisesti vahvistettujen tukioikeuksien arvoa. Tätä varten jäsenvaltion on muutettava tällaisia tukioikeuksia asteittain vähintään kahdella etukäteen vahvistetulla vuosittaisella menettelyllä puolueettomin ja syrjimättömin perustein. 1. Tämän asetuksen 48 artiklaa soveltava jäsenvaltio voi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa yhteisön oikeuden yleisperiaatteita noudattaen päättää viimeistään 1 päivänä elokuuta 2009, että se ryhtyy vuodesta 2011 alkaen yhdenmukaistamaan tämän jakson tai asetuksen (EY) N:o 1782/2003 III osaston 5 luvun 1 jakson mukaisesti vahvistettujen tukioikeuksien arvoa. Tätä varten jäsenvaltion on muutettava tällaisia tukioikeuksia asteittain puolueettomin ja syrjimättömin perustein.

Tarkistus 94 Ehdotus asetukseksi 49 artikla — 2 kohta — 1 alakohta

2. Jäsenvaltio, joka on ottanut tilatukijärjestelmän käyttöön asetuksen (EY) N:o 1782/2003 III osaston 5 luvun 1 jakson mukaisesti, voi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa yhteisön oikeuden yleisperiaatteita noudattaen päättää viimeistään 1 päivänä elokuuta 2009, että se ryhtyy vuodesta 2010 alkaen yhdenmukaistamaan kyseisen jakson mukaisesti vahvistettujen tukioikeuksien arvoa siten, että se muuttaa tukioikeuksia asteittain vähintään kolmella etukäteen vahvistetulla vuosittaisella menettelyllä puolueettomin ja syrjimättömin perustein. 2. Jäsenvaltio, joka on ottanut tilatukijärjestelmän käyttöön asetuksen (EY) N:o 1782/2003 III osaston 5 luvun 1 jakson mukaisesti, voi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa yhteisön oikeuden yleisperiaatteita noudattaen päättää viimeistään 1 päivänä elokuuta 2009, että se ryhtyy vuodesta 2010 alkaen yhdenmukaistamaan kyseisen jakson mukaisesti vahvistettujen tukioikeuksien arvoa siten, että se muuttaa tukioikeuksia asteittain puolueettomin ja syrjimättömin perustein.

Tarkistus 95 Ehdotus asetukseksi 49 artikla — 3 kohta

3. Minkään tukioikeuden arvon alennus ei voi missään 1 ja 2 kohdassa tarkoitetussa vuosittaisessa menettelyssä olla yli 50 prosenttia tukioikeuden alkuarvon ja viimeisen vuosittaisen menettelyn täytäntöönpanon hetkellä sovellettavan arvon välisestä erotuksesta. 3. Minkään tukioikeuden arvon 1 ja 2 kohdassa säädetty alennus ei voi olla yli 50 prosenttia tukioikeuden alkuarvon ja lopullisen arvon välisestä erotuksesta.

Tarkistus 96 Ehdotus asetukseksi 49 artikla — 4 kohta

4. Jäsenvaltio voi päättää soveltaa 1, 2 ja 3 kohtaa asianmukaisella maantieteellisellä tasolla, joka on määriteltävä puolueettomin ja syrjimättömin perustein, jollaisia ovat esimerkiksi sen toimielin- tai hallintorakenne ja/tai alueelliset maatalouden harjoittamismahdollisuudet. 4. Jäsenvaltio voi päättää tarkistaa tukioikeuksia asianmukaisella maantieteellisellä tasolla, joka on määriteltävä puolueettomin ja syrjimättömin perustein, jollaisia ovat esimerkiksi sen toimielin- tai hallintorakenne, alueelliset maatalouden harjoittamismahdollisuudet ja/tai tietyn maantieteellisen alueen rakenteelliset erityishaitat .

Tarkistus 98 Ehdotus asetukseksi 53 artikla — 1 kohta — 1 alakohta

1. Jäsenvaltio , joka ei ole sisällyttänyt lampaan-, vuohen- ja naudanlihapalkkioita tilatukijärjestelmään asetuksen (EY) N:o 1782/2003 67 ja 68 artiklan edellytysten mukaisesti, voi päättää viimeistään 1 päivänä elokuuta 2009 jatkaa tilatukijärjestelmän soveltamista vuodesta 2010 alkaen tässä jaksossa vahvistetuin edellytyksin ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 64 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehdyn päätöksen mukaisesti. Jäsenvaltio voi kuitenkin päättää vahvistaa kansallisen enimmäismäärän osan, joka käytetään lisätuen maksamiseksi viljelijöille tämän asetuksen 55 artiklan 1 kohdan mukaisesti, alhaisemmalle tasolle kuin asetuksen (EY) N:o 1782/2003 64 artiklan 1 kohdan mukaisesti on päätetty . 1. Jäsenvaltion , joka ei ole sisällyttänyt lampaan-, vuohen- ja naudanlihapalkkioita tilatukijärjestelmään asetuksen (EY) N:o 1782/2003 67 ja 68 artiklan edellytysten mukaisesti, on sovellettava tilatukijärjestelmää vuodesta 2010 alkaen asetuksen (EY) N:o 1782/2003 64 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehdyn päätöksen mukaisesti.

Tarkistus 99 Ehdotus asetukseksi 53 artikla — 2 kohta — 1 alakohta

2. Komissio vahvistaa kunkin jäsenvaltion tekemän valinnan mukaan enimmäismäärän kullekin 54, 55 ja 56 artiklassa tarkoitetulle suoralle tuelle 128 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 2. Komissio vahvistaa kunkin jäsenvaltion tekemän valinnan mukaan enimmäismäärän kullekin 54 ja 55 artiklassa tarkoitetulle suoralle tuelle 128 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

Tarkistus 100 Ehdotus asetukseksi 53 artikla — 2 kohta — 2 alakohta

Enimmäismäärän on oltava yhtä suuri kuin kunkin suoran tuen osa 41 artiklassa tarkoitetusta kansallisesta enimmäismäärästä kerrottuna vähennysprosenteilla, joita jäsenvaltiot soveltavat 54, 55 ja 56 artiklan mukaisesti. Enimmäismäärän on oltava yhtä suuri kuin kunkin suoran tuen osa 41 artiklassa tarkoitetusta kansallisesta enimmäismäärästä kerrottuna vähennysprosenteilla, joita jäsenvaltiot soveltavat 54 ja 55 artiklan mukaisesti.

Tarkistus 101 Ehdotus asetukseksi 55 artikla — 1 kohta — 1 alakohta

1. Jäsenvaltion, joka on pidättänyt asetuksen (EY) N:o 1782/2003 68 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti kokonaan tai osittain tämän asetuksen 41 artiklassa tarkoitetun kansallisen enimmäismäärän osan, joka vastaa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 liitteessä VI tarkoitettua emolehmäpalkkiota, on maksettava vuosittain viljelijöille lisätukea. 1. Jäsenvaltion, joka on pidättänyt asetuksen (EY) N:o 1782/2003 68 artiklan mukaisesti kokonaan tai osittain tämän asetuksen 41 artiklassa tarkoitetun kansallisen enimmäismäärän osan, joka vastaa asetuksen (EY) N:o 1782/2003 liitteessä VI tarkoitettua emolehmäpalkkiota tai erityispalkkiota , on maksettava vuosittain viljelijöille lisätukea.

Tarkistus 102 Ehdotus asetukseksi 56 artikla — 3 a kohta (uusi)

3 a. Kaikki jäsenvaltioiden tämän asetuksen 53–56 artiklan mukaisesti tekemät päätökset on tehtävä yhteisymmärryksessä valtion alueviranomaisia edustavien toimielinten kanssa ja päätöksen vaikutuksia aluetasolla koskevan tutkimuksen perusteella.

Tarkistus 103 Ehdotus asetukseksi 59 artikla — 3 kohta

3. Tilatukijärjestelmän ensimmäisenä soveltamisvuonna uusi jäsenvaltio voi puolueettomin ja syrjimättömin perustein ja tavalla, jolla taataan viljelijöiden tasapuolinen kohtelu ja vältetään markkinoiden ja kilpailun vääristyminen, käyttää kansallista varantoa tukioikeuksien jakamiseksi tilatukijärjestelmään siirtymisen vuoksi erityistilanteessa oleville erityisalojen viljelijöille. 3. Tilatukijärjestelmän ensimmäisenä soveltamisvuonna uusi jäsenvaltio voi puolueettomin ja syrjimättömin perustein ja tavalla, jolla taataan viljelijöiden tasapuolinen kohtelu ja vältetään markkinoiden ja kilpailun vääristyminen, käyttää kansallista varantoa tukioikeuksien jakamiseksi tilatukijärjestelmään siirtymisen vuoksi erityistilanteessa oleville erityisalojen viljelijöille. Jäsenvaltiot voivat asettaa etusijalle erityisesti uudet tai nuoret viljelijät, perhetilat tai muut ensisijaisessa asemassa olevat viljelijät .

Tarkistus 104 Ehdotus asetukseksi 59 artikla — 5 kohta

5. Uusi jäsenvaltio voi puolueettomin perustein ja tavalla, jolla taataan viljelijöiden tasapuolinen kohtelu ja ehkäistään markkinoiden ja kilpailun vääristyminen, käyttää kansallista varantoaan jakaakseen viljelijöille tukioikeuksia alueilla, joihin sovelletaan johonkin julkisen interventioon liittyviä rakenneuudistus- ja/tai kehittämisohjelmia, jotta vältetään maan viljelemättä jättäminen ja/tai korvataan näillä alueilla oleville viljelijöille aiheutuvat erityiset haitat. 5. Uusi jäsenvaltio voi puolueettomin perustein ja tavalla, jolla taataan viljelijöiden tasapuolinen kohtelu ja ehkäistään markkinoiden ja kilpailun vääristyminen, käyttää kansallista varantoaan jakaakseen viljelijöille tukioikeuksia alueilla, joihin sovelletaan johonkin julkisen interventioon liittyviä rakenneuudistus- ja/tai kehittämisohjelmia, jotta vältetään maan viljelemättä jättäminen ja/tai korvataan näillä alueilla oleville viljelijöille aiheutuvat erityiset haitat. Jäsenvaltiot voivat asettaa etusijalle erityisesti uudet tai nuoret viljelijät, perhetilat tai muut ensisijaisessa asemassa olevat viljelijät .

Tarkistus 105 Ehdotus asetukseksi 63 artikla — 3 kohta

3 Jolleivät kyseessä ole 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut ylivoimaiset esteet tai poikkeukselliset olosuhteet, viljelijä voi siirtää tukioikeutensa ilman maa-alaa vasta sitten, kun hän on aktivoinut 35 artiklan mukaisesti vähintään 80 prosenttia tukioikeuksistaan vähintään yhden kalenterivuoden aikana, tai kun hän on luovuttanut vapaaehtoisesti kansalliseen varantoon kaikki tukioikeudet, joita hän ei ole käyttänyt tilatukijärjestelmän ensimmäisenä soveltamisvuonna. 3 Jolleivät kyseessä ole 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut ylivoimaiset esteet tai poikkeukselliset olosuhteet, viljelijä voi siirtää tukioikeutensa ilman maa-alaa vasta sitten, kun hän on aktivoinut 35 artiklan mukaisesti vähintään 70 prosenttia tukioikeuksistaan vähintään yhden kalenterivuoden aikana, tai kun hän on luovuttanut vapaaehtoisesti kansalliseen varantoon kaikki tukioikeudet, joita hän ei ole käyttänyt tilatukijärjestelmän ensimmäisenä soveltamisvuonna.

Tarkistus 106 Ehdotus asetukseksi 64 artikla — – 1 alakohta (uusi)

Vuodesta 2010 alkaen jäsenvaltiot voivat halutessaan irrottaa tuotannosta riisin, valkuaiskasvien, kuivatun rehun ja pähkinöiden tuottajille maksettavat erityistuet.

Tarkistus 107 Ehdotus asetukseksi 64 artikla

Jäsenvaltioiden on sisällytettävä liitteessä X olevassa I, II ja III kohdassa tarkoitetuissa tuotantoon sidottujen tukien järjestelmissä käytettävissä olevat tuet vuodesta 2010 alkaen tilatukijärjestelmään tässä luvussa vahvistettuja sääntöjä noudattaen. Jäsenvaltiot voivat sisällyttää liitteessä X olevassa I, II ja III kohdassa tarkoitetuissa tuotantoon sidottujen tukien järjestelmissä käytettävissä olevat tuet vuodesta 2010 alkaen tilatukijärjestelmään tässä luvussa vahvistettuja sääntöjä noudattaen.

Tarkistus 108 Ehdotus asetukseksi 65 artikla — 1 kohta

1. Jäsenvaltion on jaettava liitteessä XI tarkoitetut määrät, jotka olivat käytettävissä tuotantoon sidottuun tukeen liitteessä X olevassa I kohdassa tarkoitetuissa järjestelmissä, asianomaisten alojen viljelijöiden kesken puolueettomin ja syrjimättömin perustein ottaen huomioon erityisesti tuet, joita kyseiset viljelijät saivat suoraan tai välillisesti asianomaisissa tukijärjestelmissä yhtenä tai useampana vuonna vuosina 2005–2008 . 1. Jäsenvaltion on jaettava liitteessä XI tarkoitetut määrät, jotka olivat käytettävissä tuotantoon sidottuun tukeen liitteessä X olevassa I kohdassa tarkoitetuissa järjestelmissä, ensisijaisesti asianomaisten alojen viljelijöiden kesken puolueettomin ja syrjimättömin perustein ottaen huomioon erityisesti tuet, joita kyseiset viljelijät saivat suoraan tai välillisesti asianomaisissa tukijärjestelmissä tai tuotantokiintiöiden perusteella yhtenä tai useampana vuonna vuosina 2005–2011 .

Tarkistus 109 Ehdotus asetukseksi 65 artikla — 1 a kohta (uusi)

1 a. Jäsenvaltiot voivat perustelluissa tapauksissa jakaa edellä 1 kohdassa tarkoitetut määrät puolueettomin perustein kokonaan tai osittain kaikkien niiden viljelijöiden kesken, joiden tilat sijaitsevat asianomaisella alueella.

Tarkistus 110 Ehdotus asetukseksi 65 artikla — 2 kohta

2. Jäsenvaltioiden on korotettava asianomaisten viljelijöiden tukioikeuksien arvoa 1 kohdan soveltamisesta saatujen määrien perusteella. 2. Jäsenvaltiot voivat korottaa asianomaisten viljelijöiden tukioikeuksien arvoa 1 kohdan soveltamisesta saatujen määrien perusteella.

Tarkistus 111 Ehdotus asetukseksi 66 artikla — 1 kohta

Jäsenvaltion on jaettava määrät, jotka olivat käytettävissä tuotantoon sidottuun tukeen liitteessä X olevassa II kohdassa tarkoitetuissa järjestelmissä, asianomaisten alojen viljelijöiden kesken suhteessa tukeen, jota nämä saivat suoraan tai välillisesti asianomaisissa tukijärjestelmissä vuosina 2000–2002. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin puolueettomin ja syrjimättömin perustein valita edustavamman ajanjakson, joka on edellä mainittua äskettäisempi. Jäsenvaltion on jaettava määrät, jotka olivat käytettävissä tuotantoon sidottuun tukeen liitteessä X olevassa II kohdassa tarkoitetuissa järjestelmissä, ensisijaisesti asianomaisten alojen viljelijöiden kesken suhteessa tukeen, jota nämä saivat suoraan tai välillisesti asianomaisissa tukijärjestelmissä vuosina 2000–2002. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin puolueettomin ja syrjimättömin perustein valita edustavamman ajanjakson, joka on edellä mainittua äskettäisempi.

Tarkistus 112 Ehdotus asetukseksi 5 luku — otsikko

ERITYISTUKI ERITYISTUET

Tarkistus 113 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — otsikko

Yleissäännöt Lisätuet

Tarkistus 114 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — – 1 kohta (uusi)

– 1. Jäsenvaltio voi viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2010 ja sen jälkeen 1 päivän lokakuuta 2011 ja 1 päivän tammikuuta 2012 välisenä aikana päättää käyttää vuodesta 2010 ja/tai 2012 alkaen enintään 15 prosenttia 41 artiklassa tarkoitetusta kansallisesta enimmäismäärästään myöntääkseen tukea viljelijöille.

Tarkistus 115 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 1 kohta — johdantokappale

1. Jäsenvaltio voi viimeistään 1 päivänä elokuuta 2009 päättää käyttää vuodesta 2010 alkaen enintään 10 prosenttia 41 artiklassa tarkoitetusta kansallisesta enimmäismäärästään myöntääkseen tukea viljelijöille 1. Jäsenvaltio voi – 1 kohdan mukaisesti päättää käyttää enintään 10 prosenttia 41 artiklassa tarkoitetusta kansallisesta enimmäismäärästään myöntääkseen viljelijöille tai tuottajajärjestöille tai -ryhmittymille integroitua tukea kestävien tuotantomuotojen edistämiseksi

Tarkistus 116 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 1 kohta — a alakohta — i alakohta

i) tietyt maatalouden muodot, jotka ovat tärkeitä ympäristönsuojelun tai ympäristön tilan parantamisen kannalta; i) tietyt maatalouden muodot, jotka ovat tärkeitä ympäristönsuojelun tai ympäristön tilan parantamisen sekä ilmaston, biologisen monimuotoisuuden ja veden laadun kannalta, erityisesti luonnonmukainen viljely ja laiduntaminen ;

Tarkistus 117 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 1 kohta — a alakohta — iii alakohta

iii) maataloustuotteiden kaupan pitämisen parantaminen; iii) maataloustuotteiden kaupan pitämisen parantaminen erityisesti alueellisella tasolla ja kilpailukyvyn parantaminen ;

Tarkistus 118 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 1 kohta — b alakohta

b) korvauksena erityishaitoista, joita viljelijöille aiheutuu maito-, naudanliha-, lampaanliha-, vuohenliha - ja riisialoilla taloudellisesti haavoittuvaisilla tai ympäristöllisesti herkillä alueilla; b) korvauksena erityishaitoista, joita viljelijöille aiheutuu maito- ja riisialoilla taloudellisesti haavoittuvaisilla tai ympäristöllisesti herkillä alueilla, sekä naudan-, vasikan-, lampaan- ja vuohenlihan tuottajille aiheutuvista erityishaitoista ;

Tarkistus 119 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 1 kohta — c alakohta

c) alueilla, joihin sovelletaan rakenneuudistus- ja/tai kehittämisohjelmia, jotta vältetään maan viljelemättä jättäminen ja/tai korvataan näillä alueilla oleville viljelijöille aiheutuvat erityiset haitat; c) alueilla, joihin sovelletaan rakenneuudistus- ja/tai kehittämisohjelmia, jotta vältetään maan viljelemättä jättäminen ja/tai korvataan näillä alueilla oleville viljelijöille aiheutuvat erityiset haitat; etusijalle asetetaan erityisesti uudet viljelijät, nuoret viljelijät, perhetilat tai muut ensisijaisessa asemassa olevat viljelijät, kuten tuottajat, jotka ovat tuottajajärjestön tai maatalousosuuskunnan jäseniä .

Tarkistukset 120 ja 191 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 1 kohta — d alakohta

d) satovakuutusmaksuihin 69 artiklassa vahvistetuin edellytyksin; Poistetaan.

Tarkistukset 121 ja 191 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 1 kohta — e alakohta

e) eläin- ja kasvitauteihin liittyviin sijoitusrahastoihin 70 artiklassa vahvistetuin edellytyksin. Poistetaan.

Tarkistus 122 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 1 a kohta (uusi)

1 a. Jäsenvaltio voi – 1 kohdan mukaisesti päättää käyttää seuraavasta kalenterivuodesta alkaen enintään 5 prosenttia 41 artiklassa tarkoitetusta kansallisesta enimmäismäärästään myöntääkseen tukea viljelijöille tai tuottajajärjestöille tai -ryhmittymille seuraavasti:

a) vakuutusmaksuihin 69 artiklassa säädetyin edellytyksin;

b) sijoitusrahastoihin 70 artiklassa säädetyin edellytyksin.

Tarkistus 123 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 3 kohta

3. Tukea 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin voidaan myöntää vain 3. Tukea 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin voidaan myöntää vain siinä määrin kuin on tarpeen kannustimen luomiseksi työllisyyden ja tuotannon nykytasojen säilyttämiseksi.

a) jos alalla on pantu tilatukijärjestelmä täysin täytäntöön 54, 55 ja 71 artiklan mukaisesti;

b) siinä määrin kuin on tarpeen kannustimen luomiseksi tuotannon nykytasojen säilyttämiseksi.

Tarkistus 124 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 4 kohta

4. Edellä 1 kohdan a, b ja e alakohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin liittyvän tuen enimmäismäärä on 2,5 prosenttia 41 artiklassa tarkoitetusta kansallisesta enimmäismäärästä . Jäsenvaltiot voivat vahvistaa toimenpidekohtaisia rajoja. 4. Edellä 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin liittyvän tuen enimmäismäärä on Uruguayn kierroksen monenvälisissä kauppaneuvotteluissa (1986–1994) laadittujen sopimusten tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa 22 päivänä joulukuuta 1994 tehdyn neuvoston päätöksen 94/800/EY (3) mukainen prosenttiosuus. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa toimenpidekohtaisia rajoja.

Tarkistus 125 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 5 kohta — a alakohta

a) 1 kohdan a ja d alakohdassa , myönnetään vuotuisina lisätukina; a) 1 kohdan a alakohdassa ja 1 a kohdan a alakohdassa , myönnetään vuotuisina lisätukina;

Tarkistus 126 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 5 kohta — d alakohta

d) 1 kohdan e alakohdassa , myönnetään 70 artiklassa tarkoitettuna taloudellisena tukena. d) 1 a kohdan b alakohdassa , myönnetään 70 artiklassa tarkoitettuna taloudellisena tukena.

Tarkistus 127 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 6 kohta

6. Edellä 5 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen tukioikeuksien, joiden yksikköarvoa on korotettu, ja lisätukioikeuksien siirto sallitaan vain, jos siirrettyjen tukioikeuksien kanssa siirretään vastaava määrä hehtaareita. Poistetaan.

Tarkistus 128 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 7 kohta

7. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuille toimenpiteille myönnettävän tuen on oltava johdonmukainen yhteisön muiden toimenpiteiden ja politiikkojen kanssa. 7. Komissio määrittelee 128 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tässä jaksossa tarkoitetun tuen myöntämistä koskevat edellytykset erityisesti varmistaakseen johdonmukaisuuden yhteisön muiden toimenpiteiden ja politiikkojen kanssa.

Tarkistus 129 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 7 a kohta (uusi)

7 a. Jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle vuosittain toteutetuista toimenpiteistä, julkaisevat määrärahojen jakamista koskevat määräykset ja perusteet sekä yksilöivät edunsaajat ja heille jaetut määrät.

Tarkistus 130 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 8 kohta — a alakohta

a) 1 kohdan a, b, c ja d alakohdassa , soveltamalla viljelijöille jaettaviin ja/tai kansallisesta varannosta peräisin oleviin tukioikeuksiin lineaarista vähennystä; a) 1 kohdan a, b ja c alakohdassa ja 1 a kohdan a alakohdassa , soveltamalla viljelijöille jaettaviin ja/tai kansallisesta varannosta peräisin oleviin tukioikeuksiin lineaarista vähennystä;

Tarkistus 131 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 8 kohta — b alakohta

b) 1 kohdan e alakohdassa , soveltamalla tarvittaessa lineaarista vähennystä yhteen tai useampaan asianmukaisia tukia saavien edunsaajien tukeen tämän osaston mukaisesti ja 1 ja 3 kohdassa säädetyissä rajoissa . b) 1 a kohdan b alakohdassa , soveltamalla tarvittaessa lineaarista vähennystä yhteen tai useampaan asianmukaisia tukia saavien edunsaajien tukeen tämän osaston mukaisesti.

Tarkistus 132 Ehdotus asetukseksi 68 artikla — 9 kohta

9. Komission on 128 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen määriteltävä tässä jaksossa tarkoitetun tuen myöntämistä koskevat edellytykset erityisesti varmistaakseen johdonmukaisuuden muiden yhteisön toimenpiteiden ja politiikkojen kanssa sekä estääkseen tuen kasautumisen. Poistetaan.

Tarkistus 133 Ehdotus asetukseksi 69 artikla — otsikko

Satovakuutus Vakuutukset

Tarkistus 134 Ehdotus asetukseksi 69 artikla — 1 kohta — 1 alakohta

1. Jäsenvaltiot voivat myöntää taloudellista tukea vakuutusmaksuihin, kun satovakuutus otetaan epäsuotuisten sääolojen aiheuttamien menetysten varalta . 1. Jäsenvaltiot voivat myöntää taloudellista tukea vakuutusmaksuihin, joilla korvataan, edellyttäen, että tunnettuihin riskeihin on varauduttu asianmukaisilla varotoimilla

a) luonnonkatastrofien kaltaisten epäsuotuisten sääolojen aiheuttamia menetyksiä

b) muita sääolojen aiheuttamia menetyksiä

c) eläin- tai kasvitaudeista tai loisinfektioista aiheutuvia taloudellisia menetyksiä.

Kukin jäsenvaltio tai alue tekee erityisselvitykset laatiakseen vertailukelpoiset tilasto- tai vakuutustiedot.

Tarkistus 135 Ehdotus asetukseksi 69 artikla — 1 kohta — 2 a alakohta (uusi)

Tässä artiklassa ”taloudellisilla menetyksillä” tarkoitetaan kaikkia ylimääräisiä kustannuksia, joita viljelijälle aiheutuu hänen kyseisten markkinoiden tuotantoa vähentämiseksi toteuttamistaan poikkeuksellisista toimista tai kaikkia merkittäviä tuotantomenetyksiä. Taloudellisiksi menetyksiksi ei katsota kustannuksia, joista voidaan myöntää korvauksia yhteisön muiden säännösten nojalla, eikä kustannuksia, jotka aiheutuvat minkä tahansa muun henkilöiden, eläinten tai kasvien terveyttä koskevan toimenpiteen toteuttamisesta.

Tarkistus 136 Ehdotus asetukseksi 69 artikla — 2 ja 3 kohta

2. Viljelijälle voidaan myöntää taloudellista tukea enintään 60 prosenttia vakuutusmaksuista . Jäsenvaltio voi päättää korottaa taloudellisen tuen 70 prosenttiin sääolojen tai asianomaisen alan tilanteen perusteella. 2. Viljelijälle voidaan myöntää taloudellista tukea 60 prosenttia viljelijäkohtaisesta vakuutusmaksusta tai tarvittaessa kollektiivisen vakuutuksen vakuutusmaksusta, jos vakuutussopimuksen on tehnyt tuottajaorganisaatio . Jäsenvaltio voi päättää korottaa taloudellisen tuen 70 prosenttiin sääolojen tai asianomaisen alan tilanteen perusteella.

Jäsenvaltio voi asettaa enimmäismäärän vakuutusmaksulle, jolle voi saada taloudellista tukea. Jäsenvaltio voi asettaa enimmäismäärän vakuutusmaksulle, jolle voi saada taloudellista tukea.

3. Satovakuutus voi korvata vahingot vain, jos asianomaisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on epäsuotuisat sääolot virallisesti sellaisiksi todennut.

Tarkistus 137 Ehdotus asetukseksi 69 artikla — 5 kohta

5. Taloudellinen tuki on maksettava suoraan asianomaiselle viljelijälle. 5. Taloudellinen tuki on maksettava suoraan asianomaiselle viljelijälle tai tarvittaessa sopimuksen allekirjoittaneelle tuottajaorganisaatiolle sen jäsenten määrän mukaan .

Tarkistus 138 Ehdotus asetukseksi 69 artikla — 6 kohta — 1 alakohta

6. Taloudellisen tuen myöntämiseen liittyviä jäsenvaltioiden menoja rahoitetaan 68 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista varoista siten, että yhteisön rahoitusosuus on 40 prosenttia tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti vahvistetuista tukikelpoisista vakuutusmaksuista. 6. Taloudellisen tuen myöntämiseen liittyviä jäsenvaltioiden menoja rahoitetaan 68 artiklan 1 a kohdassa tarkoitetuista varoista siten, että yhteisön rahoitusosuus on 50 prosenttia tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti vahvistetuista tukikelpoisista vakuutusmaksuista.

Uusien jäsenvaltioiden osalta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu rahoitusosuus korotetaan kuitenkin 70 prosenttiin.

Tarkistus 139 Ehdotus asetukseksi 70 artikla — otsikko

Eläin- ja kasvitauteihin liittyvät sijoitusrahastot Sijoitusrahastot

Tarkistus 140 Ehdotus asetukseksi 70 artikla — 1 kohta

1. Jäsenvaltiot voivat sijoitusrahastoille myönnettävän taloudellisen tuen avulla varmistaa, että viljelijöille maksetaan taloudellista korvausta eläin- tai kasvitaudista johtuvien taloudellisten tappioiden johdosta. 1. Jäsenvaltiot voivat sijoitusrahastoille myönnettävän taloudellisen tuen avulla varmistaa, että viljelijöille maksetaan taloudellista korvausta luonnonmullistuksista, epäsuotuisista sääoloista tai eläin- tai kasvitaudista johtuvien taloudellisten tappioiden johdosta, jos asianmukaiset varotoimet on toteutettu. Rahastoja voivat hallinnoida tuottajaorganisaatiot ja/tai toimialakohtaiset organisaatiot asetuksen (EY) N:o 1234/2 007 122 ja 123 artiklassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti .

Tällainen rahasto täydentää maanviljelijöiden kansallisia vakuutusjärjestelmiä.

Tarkistukset 141 ja 205 Ehdotus asetukseksi 70 artikla — 2 kohta — a alakohta

a) ”sijoitusrahastolla” tarkoitetaan jäsenvaltion kansallisen lain mukaisesti hyväksymää järjestelmää, jossa siihen kuuluvat viljelijät voivat vakuuttaa itsensä sellaisia taloudellisia tappioita vastaan, jotka aiheutuvat eläin- tai kasvitaudeista, ja jossa tällaisille viljelijöille myönnetään korvauksia; a) ”sijoitusrahastolla” tarkoitetaan jäsenvaltion kansallisen lain ja yhteisön lainsäädännön mukaisesti hyväksymää järjestelmää, jossa siihen kuuluvat viljelijät voivat vakuuttaa itsensä sellaisia taloudellisia tappioita vastaan, jotka aiheutuvat heidän tiloillaan luonnonmullistuksista, epäsuotuisista sääoloista tai karanteeniin johtavista eläin- tai kasvitaudeista, ja jossa tällaisille viljelijöille myönnetään korvauksia tai jossa siihen kuuluvat viljelijät voivat vakuuttaa itsensä sellaisia suoria tappioita vastaan, jotka aiheutuvat karanteeniin johtavista eläin- tai kasvitaudeista, ja jossa tällaisille viljelijöille myönnetään korvauksia ;

Tarkistus 142 Ehdotus asetukseksi 70 artikla — 2 kohta — b alakohta

b) ”taloudellisilla tappioilla” tarkoitetaan lisäkustannuksia, joita viljelijälle aiheutuu tämän toteuttamista poikkeuksellisista toimenpiteistä, joilla pyritään vähentämään markkinatarjontaa tai merkittävää tuotannonmenetystä. Kustannuksia, joihin voidaan myöntää korvausta yhteisön muiden säännösten mukaisesti ja jotka johtuvat muiden terveys-, eläinlääkintä- tai kasvinsuojelutoimenpiteiden soveltamisesta, ei pidetä taloudellisina tappioina. b) ”taloudellisilla tappioilla” tarkoitetaan lisäkustannuksia, joita viljelijälle aiheutuu tämän toteuttamista poikkeuksellisista toimenpiteistä, joilla pyritään vähentämään markkinatarjontaa, hätärokotuksista aiheutuvia kustannuksia tai merkittävää tuotannonmenetystä. Kustannuksia, joihin voidaan myöntää korvausta yhteisön muiden säännösten mukaisesti ja jotka johtuvat muiden terveys-, eläinlääkintä- tai kasvinsuojelutoimenpiteiden soveltamisesta, ei pidetä taloudellisina tappioina;

Tarkistus 143 Ehdotus asetukseksi 70 artikla — 2 kohta — b a alakohta (uusi)

b a) ”luonnonmullistukseen rinnastettavissa olevilla epäsuotuisilla sääoloilla” tarkoitetaan sellaisia sääoloja kuin hallaa, rakeita, jäätä, sadetta, metsäpaloa tai kuivuutta, jotka tuhoavat yli 30 prosenttia viljelijän edellisen kolmivuotiskauden tai edelliseen viisivuotiskauteen perustuvan kolmen vuoden keskimääräisestä vuosituotannosta, lukuun ottamatta korkeinta ja alinta määrää;

Tarkistus 144 Ehdotus asetukseksi 70 artikla — 2 kohta — b b alakohta (uusi)

b b) ”asianmukaisilla varotoimilla” tarkoitetaan toimia, joiden ansiosta eläinten ja kasvien terveys saatetaan mahdollisimman hyvätasoiseksi.

Tarkistukset 206 ja 145 Ehdotus asetukseksi 70 artikla — 3 kohta — 1 alakohta

3. Sijoitusrahastosta maksetaan taloudellista korvausta suoraan sen jäseninä oleville viljelijöille, joille on aiheutunut taloudellisia tappioita. 3. Sijoitusrahastosta maksetaan taloudellista korvausta suoraan sen jäseninä oleville viljelijöille, joille on aiheutunut taloudellisia tai suoria tappioita, edellyttäen, että asianmukaiset varotoimet on toteutettu .

Tarkistus 146 Ehdotus asetukseksi 70 artikla — 6 kohta — 1 alakohta

6. Yhteisö osallistuu jäsenvaltioiden taloudelliseen tukeen liittyvien menojen rahoitukseen 68 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista varoista siten, että sen rahoitusosuus on 40 prosenttia 4 kohdan mukaisesti tukikelpoisista määristä. 6. Yhteisö osallistuu jäsenvaltioiden taloudelliseen tukeen liittyvien menojen rahoitukseen 68 artiklan 1 a kohdassa tarkoitetuista varoista siten, että sen rahoitusosuus on 50 prosenttia 4 kohdan mukaisesti tukikelpoisista määristä.

Uusien jäsenvaltioiden osalta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu rahoitusosuus korotetaan kuitenkin 70 prosenttiin.

Tarkistus 147 Ehdotus asetukseksi 70 a artikla (uusi)

70 a artikla Maidontuottajien erityistuki

1. Jos asetuksen (EY) N:o 1290/2005 mukaisen varojärjestelmän menoennusteen perusteella rahoituskehysten otsakkeeseen 2 jää varainhoitovuonna vähintään 600 000 000 euroa liikkumavaraa, liikkumavarasta kohdennetaan tämä määrä maidontuottajien erityistukeen.

2. Komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kyseisen varainhoitovuoden alustavan talousarvioesityksen yhteydessä arvion keskimääräisestä maidontuottajien erityistukeen kohdennettavasta määrästä.

3. Maidontuottajien erityistukea voidaan ottaa käyttöön seuraavanlaisten toimenpiteiden yhteydessä:

a) tämän asetuksen 68 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu erityistuki;

b) asetuksen (EY) N:o 1698/2005 20 artiklassa ja 36 artiklan a alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet, edellyttäen, että niillä edistetään suoraan maatilojen asemaa.

4. Jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle 2 kohdan mukaisen alustavan talousarvioesityksen perusteella kyseessä olevan vuoden 15 päivään lokakuuta mennessä, millaisia toimenpiteitä sovelletaan 43 kohdan nojalla.

5. Maidontuottajien erityistuen määrärahat jaetaan jäsenvaltioiden kesken maito- ja maitotuotealan maksun vahvistamisesta 29 päivänä syyskuuta 2003 annetun asetuksen (EY) N:o 1788/2003 ( 4 ) liitteessä I tarkoitettujen kansallisten maidon viitemäärien mukaisesti.

Tarkistus 148 Ehdotus asetukseksi 71 artikla

CN-koodiin 1006 10 kuuluvaa riisiä tuottaville viljelijöille myönnetään satovuosina 2009, 2010 ja 2011 tukea tässä jaksossa vahvistetuin edellytyksin. CN-koodiin 1006 10 kuuluvaa riisiä tuottaville viljelijöille myönnetään tukea tässä jaksossa vahvistetuin edellytyksin.

Tarkistus 149 Ehdotus asetukseksi 72 artikla — 2 kohta — taulukko

(euroa/ha) 2009 2010 ja 2011 Bulgaria 345,255 172,627 Kreikka 561,00 280,5 Espanja 476,25 238,125 Ranska 411,75 205,875 Italia 453,00 226,5 Unkari 232,50 116,25 Portugali 453,75 226,875 Romania 126,075 63,037 (euroa/ha) 2009–2013 Bulgaria 345,255 Kreikka 561,00 Espanja 476,25 Ranska 411,75 Italia 453,00 Unkari 232,50 Portugali 453,75 Romania 126,075

Tarkistus 150 Ehdotus asetukseksi 1 a luku (uusi)

1 A JAKSO

VALKUAISKASVIPALKKIO

74 a artikla

Soveltamisala

Tukea myönnetään valkuaiskasvien tuottajille tässä jaksossa säädetyin edellytyksin.

Valkuaiskasveilla tarkoitetaan:

a) CN-koodiin 0713 10 kuuluvia herneitä;

b) CN-koodiin 0713 50 kuuluvia härkäpapuja;

c) CN-koodiin ex 1209 29 50 kuuluvia makeita lupiineja.

74 b artikla

Määrä ja tukikelpoisuus

Tuki on 55,57 euroa hehtaarilta valkuaiskasveja, joiden sato on korjattu maitotuleentumisasteen saavuttamisen jälkeen.

Kasvit, jotka on kasvatettu täysimääräisesti kylvetyillä ja paikallisten vaatimusten mukaisesti viljellyillä aloilla mutta jotka eivät saavuta maitotuleentumisastetta asianomaisen jäsenvaltion tunnustamien poikkeuksellisten sääolojen vuoksi, ovat kuitenkin tukikelpoisia edellyttäen, että kyseisiä aloja ei käytetä mihinkään muuhun tarkoitukseen ennen kyseistä kasvuvaihetta.

74 c artikla

Pinta-ala

1. Käyttöön otetaan 1 400 000 hehtaarin taattu enimmäispinta-ala, josta tukea voidaan maksaa.

2. Jos pinta-ala, jolle tukea haetaan, ylittää taatun enimmäispinta-alan, viljelijäkohtaista alaa, jolle tukea haetaan, vähennetään suhteessa kyseisenä vuonna 128 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

Tarkistus 151 Ehdotus asetukseksi 75 artikla — a alakohta

a) 66,32 euroa markkinointivuosina 2009/2010 ja 2010/2011; — 66,32 euroa markkinointivuosina 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012 ja 2012/2013 ;

Tarkistus 152 Ehdotus asetukseksi 75 artikla — b alakohta

b) 33,16 euroa markkinointivuosina 2011/2012 ja 2012/2013. Poistetaan.

Tarkistus 153 Ehdotus asetukseksi 3 luku — 77–81 artikla

3 luku poistetaan.

Tarkistus 154 Ehdotus asetukseksi 82 artikla — 2 kohta

2. Tukea myönnetään enintään viitenä peräkkäisenä vuotena siitä markkinointivuodesta lähtien, jonka aikana saavutetaan 1 kohdassa tarkoitettu 50 prosentin kynnys, mutta ei markkinointivuoden 2013/2014 jälkeen . 2. Tukea myönnetään markkinointivuoteen 2013/2014 asti .

Tarkistukset 187, 198 ja 209 Ehdotus asetukseksi 6 a jakso (uusi) — 87 a–d artikla (uusi)

6 A JAKSO

TUPAKKATUKI

87 a artikla

Soveltamisala

CN-koodiin 2401 kuuluvaa raakatupakkaa tuottaville viljelijöille voidaan myöntää satovuosina 2010, 2011 ja 2012 tukea tässä jaksossa vahvistetuin edellytyksin.

87 b artikla

Tukikelpoisuus

Tuki myönnetään viljelijöille, jotka ovat saaneet tupakkapalkkion raakatupakka-alan yhteisestä markki