Komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle - Kasvua ja työllisyyttä koskeva aloite : Innovatiivisille ja työpaikkoja luoville pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille) tarkoitetut rahoitustukitoimenpiteet - Tilanne 29. toukokuuta 2002 /* KOM/2003/0758 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE - Kasvua ja työllisyyttä koskeva aloite : Innovatiivisille ja työpaikkoja luoville pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille) tarkoitetut rahoitustukitoimenpiteet - Tilanne 29. toukokuuta 2002 SISÄLLYSLUETTELO 1. Tiivistelmä 1.1. Kuvaus 1.2. Kokonaiskäyttö 1.3. Välittömät vaikutukset työpaikkojen syntymiseen 1.4. Pitkän aikavälin työllistämisnäkymät 1.5. Keskeiset päätelmät 2. Johdanto: keskeiset tulokset ja suositukset 2.1. Johdanto 2.2. Keskeiset tulokset ja suositukset 2.2.1. ETF-käynnistysjärjestelmä 2.2.2. Pk-yritysten takausjärjestelmä 2.2.3. JEV 3. Arvioinnissa sovellettu metodologia 3.1. Arvioinnin tarkoitus ja laajuus 3.2. Arvioinnin kannalta keskeiset kysymykset 3.3. Tiedon keruussa ja analysoinnissa sovelletut metodologiat 4. ETF-käynnistysjärjestelmä 4.1. Keskeiset päätelmät ja suositukset 4.2. Järjestelmän yleispiirteet 4.3. Toimintaympäristö 4.4. Järjestelmän kehitys 4.5. Markkinakehitys 4.6. Kyselylomakkeissa sovellettu metodologia 4.7. Tiedon keruussa ja analysoinnissa sovelletut metodologiat 4.8. Kyselytutkimuksen tulokset 4.9. Päätelmät ja suositukset 5. JEV-ohjelma (eurooppalainen yhteisyritys) 5.1. Keskeiset päätelmät ja suositukset 5.2. Ohjelman yleispiirteet 5.3. Toimintaympäristö 5.4. Yleiskatsaus ohjelman kehitykseen 5.5. Kyselylomakkeissa sovellettu metodologia 5.6. Tiedon keruussa ja analysoinnissa sovelletut metodologiat 5.7. Kyselytutkimuksen tulokset 5.8. Päätelmät ja suositukset 6. Pk-yritysten takausjärjestelmä 6.1. Keskeiset päätelmät ja suositukset 6.2. Järjestelmän yleispiirteet 6.3. Toimintaympäristö 6.4. Yleiskatsaus ohjelman kehitykseen 6.5. Kyselylomakkeissa sovellettu metodologia 6.6. Tiedon keruussa ja analysoinnissa sovelletut metodologiat 6.7. Kyselytutkimuksen tulokset 6.8. Päätelmät ja suositukset 1. TIIVISTELMÄ 1.1. Kuvaus Kasvua ja työllisyyttä koskevalla aloitteella [1] pyritään edistämään pk-yritysten perustamista ja kasvua, jolloin niiden on helpompi luoda uusia työpaikkoja. Tässä tarkoituksessa onkin otettu käyttöön kolme ohjelmaa - ETF-käynnistysjärjestelmä, eurooppalainen yhteisyritys (JEV) ja pk-yritysten takausjärjestelmä. Niillä pyritään yhdessä tavoittamaan mahdollisimman monia erilaisia pk-yrityksiä. ETF-käynnistysjärjestelmän ja pk-yritysten takausjärjestelmän toiminnasta vastaa Euroopan investointirahasto (EIR), kun taas JEV-ohjelman toiminnasta vastaavat komission yksiköt. [1] Neuvoston päätös 98/347/EY, innovatiivisille ja työpaikkoja luoville pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille) tarkoitetuista rahoitustukitoimenpiteistä - Kasvua ja työllisyyttä koskeva aloite, EYVL L 155, 29.5.1998. ETF-käynnistysjärjestelmä tarjoaa rahoitusta riskipääomarahastoille, jotka sijoittavat erityisesti kehityksensä varhaisvaiheessa oleviin korkean teknologian aloilla nopeasti kasvaviin pk-yrityksiin. Useimmilla ETF-käynnistysjärjestelmästä tuetuilla riskipääomarahastoilla on kansallinen tai alueellinen toimintakohde. JEV-ohjelman tavoitteena on edistää kansalliset rajat ylittävien pk-yhteisyritysten luomista Euroopan talousalueella (ETA) auttamalla niitä toimintojen kansainvälistämisessä ja yhtenäismarkkinoiden täysimääräisessä hyödyntämisessä. Pk-yritysten takausjärjestelmän päämääränä on lisätä lainatarjontaa perinteisten alojen pienille yrityksille lainatakausten muodossa. Pk-yritysten rahoitus hoidetaan jäsenvaltioiden julkisella tai yksityisellä sektorilla toimivien rahoituksen välittäjien verkoston avulla. Neuvoston päätöksen 7 artiklan 2 kohdan mukaan: "Komissio esittää neljänkymmenenkahdeksan kuukauden kuluttua ohjelman hyväksymisestä arvion ohjelmasta, erityisesti sen kokonaiskäytöstä, sen välittömistä vaikutuksista työpaikkojen syntymiseen ja mahdollisista vaikutuksista työpaikkojen luomiseen pitkällä aikavälillä." EIR:n hallinnoimien rahoitusvälineiden budjettisitoumusjakso päättyi 29. toukokuuta 2002, jolloin oli kulunut neljä vuotta neuvoston päätöksen hyväksymisestä. Arviokertomus ajoitettiinkin esitettäväksi mainitun päivämäärän jälkeen, jotta koko 48 kuukauden sitoumusjakso voitiin ottaa huomioon. Arvioinnin yhteydessä suoritettiin kunkin ohjelman tuensaajat kattava kyselytutkimus, jossa käytettiin kuhunkin rahoitusvälineeseen sovitettua kyselylomaketta. 1.2. Kokonaiskäyttö ETF-käynnistysjärjestelmän ja pk-yritysten takausjärjestelmän toiminta kehittyi yleisesti hyvin, vaikka siihen vaikutti riskipääomamarkkinoiden yleinen maailmanlaajuinen laskusuuntaus vuonna 2001 ja pankkien lisääntyvä haluttomuus luotottaa pk-yrityksiä yleisesti heikentyvässä makrotaloudellisessa ympäristössä. Takausten kysyntä piristyi kuitenkin vuonna 2002 huomattavasti pankkien vaatiessa lisävakuuksia. JEV:n osalta markkinoiden vastaanotto oli paljon odotettua vähäisempää. Aloitteen alkuperäiset budjettimäärärahat olivat 423,56 miljoonaa euroa, josta ETF-käynnistysjärjestelmän osuus oli 168 miljoonaa euroa, JEV:n 57 miljoonaa euroa [2] ja pk-yritysten takausjärjestelmän 198,56 miljoonaa euroa. Koska pk-yritysten takausjärjestelmän käyttöaste oli korkea, JEV:stä siirrettiin 30,56 miljoonaa euroa pk-yritysten takausjärjestelmään. Sitoumusjakson päättyessä 29. toukokuuta 2002 EIR oli sitonut kokonaisuudessaan ETF-käynnistysjärjestelmään ja pk-yritysten takausjärjestelmään käytettävissä olevat alkuperäiset budjettimäärärahat. JEV-hankkeisiin on sidottu yhteensä 14,5 miljoonaa euroa eli 25 prosenttia sen budjettimäärärahoista. [2] Määrään sisältyy viisi miljoonaa euroa, joka kohdistettiin vuonna 1997 JEV-kokeiluhankkeeseen kolmannesta monivuotisesta ohjelmasta pk-yritysten hyväksi 1997-2000. Neuvoston päätöksen mukaisesti ETF-käynnistysjärjestelmän ja pk-yritysten takausjärjestelmän sijoitustileille kertyneet korot ja ETF-järjestelmän osalta realisoiduista sijoituksista saadut suoritukset lisättiin järjestelmien varoihin. Toukokuun 29. päivänä 2002 nämä lisävarat olivat 29,52 miljoonaa euroa, joista EIR sitoi 21,54 miljoonaa euroa. ETF-käynnistysjärjestelmästä oli kesäkuuhun 2002 mennessä tuettu noin 206:ta korkean teknologian pk-yritystä. Luku vaikuttaa kohtuullisesta, kun otetaan huomioon, että eräät riskipääomarahastot ovat vasta aloittamassa sijoitustoimintojaan ja että riskipääoma-alan ominaispiirteiden mukaisesti näiden rahastojen sijoitusajat ulottuvat viiteen vuoteen. Pk-yritysten takausjärjestelmästä oli samana ajankohtana tuettu yli 112 000 pientä yritystä edistämällä lainarahoituksen saantia. Ylivoimainen valtaosa näistä tuensaajista on mikroyrityksiä, joilla on alle kymmenen työntekijää, koska noin 45 prosenttia yrityksistä on toimintaansa käynnistäviä yrityksiä. JEV:stä tuettiin ainoastaan 137 yhteisyrityshanketta, mikä on paljon vähemmän kuin alun perin otaksuttiin. 1.3. Välittömät vaikutukset työpaikkojen syntymiseen Korkean teknologian pk-yritysten omaan pääomaan sijoittavan ETF-käynnistysjärjestelmän osalta kyselytutkimuksen tulokset (vastauksia saatiin 57 pk-yritykseltä) osoittavat, että työllistämisvaikutus oli merkittävä. Sijoitushetkellä kussakin yrityksessä oli keskimäärin 15 työntekijää ja niissä luotiin keskimäärin 20 uutta työpaikkaa, mikä on enemmän kuin kaksinkertainen määrä työpaikkoja. Vaikutus oli suurin (muita palveluja lukuun ottamatta) yrityksissä, jotka toimivat bioteknologian/biotieteiden ja tietotekniikan aloilla. JEV:stä pyritään tukemaan pk-yrityksiä, jotka aikovat investoida ulkomaille yhteisyrityksen muodossa. JEV:stä tuettujen pk-yritysten palauttamat kyselylomakkeet osoittavat, että yhteisyrityksiä luotiin 31 ja niihin uusia työpaikkoja 252 (keskimäärin kahdeksan työpaikkaa), mikä on pettymys. Pk-yritykset ovat lisänneet myös oman yrityksensä työllisyyttä JEV-hakemuksen teon jälkeen, vaikkakaan ei ole mahdollista näyttää, että JEV:llä olisi ollut osuutta asiassa. Pienten yritysten (alle 100 työntekijää) ja pääasiassa perinteisillä aloilla toimintaansa aloittavien yritysten tukemiseen tähtäävästä pk-yritysten takausjärjestelmästä saadut kyselytulokset (vastauksia saatiin 405 pk-yritykseltä) osoittavat merkittävää työllistämisvaikutusta. Lainahakemuksen tekohetkellä kullakin yrityksellä oli keskimäärin kahdeksan työntekijää, ja niissä luotiin keskimäärin 2,5 uutta työpaikkaa, mikä vastaa yli 30 prosentin kasvua. Alle kymmenen työntekijän mikroyritykset muodostavat noin 76 prosenttia koko tuensaajajoukosta, ja ne ilmoittivat työpaikkojen kasvuksi vaikuttavan 86 prosenttia. Merkittävä kasvu, noin 50 prosenttia, saavutettiin kuljetusalalla, mukaan luettuna matkatoimistot, varastointi ja televiestintä, sekä koulutuksen ja terveyden aloilla. 1.4. Pitkän aikavälin työllistämisnäkymät ETF-käynnistysjärjestelmän työllistämisennusteet ovat merkittävät: 18 prosenttia vuoden 2002 loppuun mennessä ja sen lisäksi 26 prosenttia vuoden 2003 loppuun mennessä. Työllistämisennusteet ovat parhaat tietotekniikan ja jälleen kerran bioteknologian/biotieteiden alalla. Koska nämä kaksi ovat ETF-käynnistysjärjestelmästä eniten tuetut alat, järjestelmä on selvästikin suunnannut toimintansa oikeaan kohdejoukkoon. JEV:n osalta kyselyn palauttaneet pk-yritykset olettavat yhteisyritystensä työllisyyden kasvavan 252:sta 787:än viidessä vuodessa. Tiedossa ei ole kuitenkaan, missä määrin kasvuun sisältyy työntekijöiden siirtoja yhteisyritykseen osallistuvista yrityksistä. Pk-yritysten takausjärjestelmän kyselyyn perustuvat työllistämisnäkymät olivat noin yksi uusi työpaikka yritystä kohti sekä vuonna 2002 että vuonna 2003. Näitä lukuja on verrattava työllistämiseen, jonka vaikutus näkyi jo vuoden 2001 lopussa, ja on otettava huomioon pk-yritysten koko, eli alle kymmenen työntekijän mikroyritykset. Tulokset näyttävät oikeilta, kun otetaan huomioon, että kyseessä ovat pääasiassa perinteisten alojen yritykset, joiden kasvumahdollisuudet ovat pienemmät kuin ETF-käynnistysjärjestelmästä tuettujen korkean teknologian yritysten kasvumahdollisuudet. 1.5. Keskeiset päätelmät Kasvua ja työllisyyttä koskevalla aloitteella paikataan pk-yrityssektorin markkina-aukkoja, joita esiintyy etenkin oman pääoman hankinnassa, lainarahoituksessa ja pk-yritysten kansainvälistymisen tukemisessa. Kaikkien kolmen järjestelmän kohdalla on muistettava, että välineiden täysimääräinen vaikutus on mitattavissa ainoastaan huomattavalla aikaviiveellä. Tämä pitää paikkansa erityisesti ETF-järjestelmän kohdalla, koska sijoituspolitiikka on varovaista ja koska taloudellinen tilanne kehittyy hitaasti. Hitaasta talouskasvusta johtuen pankit ovat toisaalta tulleet erittäin haluttomiksi myöntämään vakuudettomia lainoja pk-yrityksille, mikä on huomattavasti lisännyt lainatakausten markkinakysyntää. Toisaalta taas tämä makrotaloudellisen tilanteen heikentyminen on laskenut riskipääoman kysyntää. ETF-käynnistysjärjestelmä on lisännyt riskipääoman tarjontaa erityisesti toimintansa alkuvaiheessa oleville pk-yrityksille korkean teknologian aloilla, joilla markkinoiden on havaittu toimivan puutteellisesti. Väline on tehokas, sen vaikutus saavutetussa kasvussa on ollut merkittävä, ja sen työllistämisvaikutus on ollut erittäin myönteinen. MAP-ohjelmaan (yritysten ja yrittäjyyden ja erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi perustettu monivuotinen ohjelma (2001-2005)) tehdyt muutokset ovat tehneet siitä vielä tehokkaammin markkinoiden selvästi todettuihin toimintapuutteisiin suunnatun välineen. Pk-yritysten takausjärjestelmä on osoittautunut erittäin tehokkaaksi välineeksi, jolla tavoitetaan huomattava joukko 12 jäsenvaltiossa eri aloilla toimivia pk-yrityksiä. Erityisesti (alle kymmenen työntekijän) mikroyritykset ovat pystyneet kasvattamaan merkittävästi uusien työpaikkojen määrää. Kuten ETF-käynnistysjärjestelmän kohdalla MAP-ohjelmaa koskevalla neuvoston päätöksellä toteutetut laajennukset ovat suunnanneet sen tehokkaammin markkinoiden selvästi todettuihin toimintapuutteisiin, etenkin mikroluottotakausten alalla. JEV ei ole täyttänyt tavoitteitaan. Se on kallis, hidas ja sen hallinto on monimutkaista, sen kysyntä on ollut vähäistä ja sen kiinnostavuuden ja tehokkuuden parantamiseksi vaadittavat huomattavat yksinkertaistamistoimet söisivät kaikki käyttämättömät sidotut budjettimäärärahat noin 42 miljoonaa euroa. Tämänhetkisiä sidottuja budjettivaroja ei voida myöskään käyttää ehdokasmaita koskeviin hankkeisiin. Näin ollen suositellaan, että ohjelmasta luovutaan niin pian kuin mahdollista huonon kustannustehokkuuden ja kysynnän puutteen vuoksi. Ohjelmalle ei katsota aiheelliseksi suunnitella seuraajaa. Yleisenä johtopäätöksenä voidaan todeta, että kolmesta välineestä kahdessa (ETF-käynnistysjärjestelmä ja pk-yritysten takausjärjestelmä) on onnistuttu ja niiden jatkaminen on paikallaan. Kumpikin sai huomattavia lisäbudjettivaroja MAP-ohjelmasta, ja kumpaakin on mukautettu paremmin markkinakysyntää vastaaviksi. 2. JOHDANTO: KESKEISET TULOKSET JA SUOSITUKSET 2.1. Johdanto Kasvua ja työllisyyttä koskeva aloite on seurausta kesäkuussa 1997 Amsterdamissa pidetystä neuvoston kokouksesta ja marraskuussa 1997 Luxemburgissa pidetystä työllisyyttä käsitelleestä erityishuippukokouksesta. Siinä asetetaan etusijalle kasvukykyiset pk-yritykset, sillä nämä yritykset eivät useinkaan pysty hankkimaan rahoitusta juuri niiden kehitysvaiheeseen liittyvän riskin vuoksi. Ohjelmalla pyritäänkin edistämään pk-yritysten perustamista ja kasvua, jolloin ne voivat luoda työpaikkoja. Tähän tarkoitukseen on kolme ohjelmaa - ETF-käynnistysjärjestelmä, eurooppalainen yhteisyritys (JEV) ja pk-yritysten takausjärjestelmä - joilla pyritään auttamaan mahdollisimman monta pk-yritystä vaikeissa kasvuvaiheissa. Neuvosto hyväksyi kasvua ja työllisyyttä koskevan aloitteen rahoitustukitoimenpiteiksi (päätös 98/347/EY) 19. toukokuuta 1998, ja se tuli voimaan julkaisupäivänään eli 29. toukokuuta 1998. ETF-käynnistysjärjestelmän ja pk-yritysten takausjärjestelmän toiminnasta vastaa Euroopan investointirahasto (EIR), kun taas JEV-ohjelman toiminnasta vastaavat komission yksiköt. Neuvosto päätti 20. joulukuuta 2000 tehdyllä päätöksellä 2000/819/EY jatkaa kasvua ja työllisyyttä koskevan aloitteen mukaisia ohjelmia uudella oikeusperustalla, yritysten ja yrittäjyyden ja erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi perustetulla monivuotisella ohjelmalla (2001-2005). Ohjelmiin lisättiin myös uusi rahoitusväline, siemenpääomatoimi. Neuvoston päätöksen 7 artiklan 2 kohdan mukaan komission on annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle arviokertomus kolmen kasvua ja työllisyyttä koskevan aloitteen mukaisen rahoitusvälineen (ETF-käynnistysjärjestelmä, JEV ja pk-yritysten takausjärjestelmä) käyttöönotossa saavutetusta edistymisestä: "Komissio esittää neljänkymmenenkahdeksan kuukauden kuluttua ohjelman hyväksymisestä arvion ohjelmasta, erityisesti sen kokonaiskäytöstä, sen välittömistä vaikutuksista työpaikkojen syntymiseen ja mahdollisista vaikutuksista työpaikkojen luomiseen pitkällä aikavälillä." EIR:n hallinnoimien rahoitusvälineiden toiminnallinen vaihe päättyi neljän vuoden kuluttua aloitteen tekemisestä eli 29. toukokuuta 2002. Näin ollen arviokertomus ajoitettiin esitettäväksi mainitun päivämäärän jälkeen, jotta koko 48 kuukauden sitoumusjakso voitiin ottaa huomioon. Tätä arviokertomusta olisi luettava yhdessä vuoden 2001 vuosikertomuksen KOM (2002)345 kanssa, jonka komissio esitti Euroopan parlamentille ja neuvostolle kolmen rahoitusvälineen käyttöönotossa saavutetusta edistymisestä. Arviokertomuksessa on useita osia, joissa käsitellään kutakin rahoitusvälinettä. Pk-yritystilastot perustuvat kyselylomakkeisiin ja komissiolle näiden kyselyjen yhteydessä annettuihin tietoihin. ETF-käynnistysjärjestelmää ja pk-yritysten takausjärjestelmää koskeva EIR:n toiminta kehittyi suunnitelmien mukaisesti, ja takausjärjestelmässä saavutetut tulokset olivat yli odotusten. JEV:stä siirrettiin sen vuoksi 30,56 miljoonaa euroa pk-yritysten takausjärjestelmään. Molempiin ohjelmiin vaikutti vuoden 2001 lopun taloudellinen kehitys, joka johti riskipääoman laskuun Euroopassa ja pankkien lisääntyvään haluttomuuteen luotottaa pk-yrityksiä. Vuonna 2002 takausten kysyntä nousi huomattavasti pankkien vaatiessa lisävakuuksia. Tässä suhteessa näyttääkin siltä, että pankit ovat saattaneet ennakoida vakavaraisuusvaatimusta koskevan uuden Baselin sopimuksen mahdollisia vaikutuksia. Uusien liikeyritysten oli myös erittäin vaikeaa hankkia pääomaa siemen- ja varhaisvaiheen investointeihin useiden riskipääomarahastojen keskittyessä nyttemmin jatko- ja myöhemmän vaiheen sijoituksiin. JEV:n vastaanotto markkinoilla oli odotettua vähäisempää verrattuna komission aiemmin hallinnoimiin ja sittemmin lopetettuihin vastaaviin yhteisyritysvälineisiin. Aloitteen alkuperäiset budjettimäärärahat olivat 423,56 miljoonaa euroa, joista ETF-käynnistysjärjestelmän osuus oli 168 miljoonaa euroa, JEV:n osuus 57 miljoonaa euroa [3] ja pk-yritysten takausjärjestelmän osuus 198,56 miljoonaa euroa. Sitoumusjakson päättyessä 29. toukokuuta 2002 EIR oli sitonut kokonaisuudessaan ETF-käynnistysjärjestelmään ja pk-yritysten takausjärjestelmään käytettävissä olevat alkuperäiset budjettimäärärahat. JEV-hankkeisiin on sidottu yhteensä 14,5 miljoonaa euroa eli 25 prosenttia sen budjettimäärärahoista. [3] Määrään sisältyy viisi miljoonaa euroa, joka kohdistettiin vuonna 1997 JEV-kokeiluhankkeeseen kolmannesta monivuotisesta ohjelmasta pk-yritysten hyväksi 1997-2000. Neuvoston päätöksen mukaisesti ETF-käynnistysjärjestelmän ja pk-yritysten takausjärjestelmän sijoitustileille kertyneet korot ja ETF-järjestelmän osalta realisoiduista sijoituksista saadut suoritukset lisättiin järjestelmien varoihin. Toukokuun 29. päivänä 2002 nämä lisävarat olivat 29,52 miljoonaa euroa, joista EIR sitoi 21,54 miljoonaa euroa. Seuraavasta yleiskatsauksesta selviää tukihankkeiden lukumäärä maittain kasvua ja työllisyyttä koskevan aloitteen mukaisten kolmen välineen osalta 31. joulukuuta 2001. >TAULUKON PAIKKA> * Norja ei voi saada tukea ETF-käynnistysjärjestelmästä eikä pk-yritysten takausjärjestelmästä. Seuraavassa taulukossa esitetään tuensaajille sidottujen kokonaisbudjettivarojen määrä 31. joulukuuta 2001. >TAULUKON PAIKKA> Koska kolme välinettä ovat perusominaisuuksiltaan erilaiset, ei ole mahdollista suorittaa järkeviä vertailuja välineiden kustannuksista työpaikkaa tai tuensaajaa kohti. ETF-käynnistysjärjestelmä tarjoaa sijoitusrahoitusta riskipääomarahastoille, jotka sijoittavat edelleen pk-yrityksiin. Sijoituksen rahana tai työpaikkoina lasketut kokonaistulokset näkyvät yleensä vasta 5-10 vuoden kuluttua, varsinkin kun tänä aikana esiintyy riskipääomatoiminnan huomattavaa laskua, kuten tilanne on tällä hetkellä. Teoriassa on mahdollista, että kaikki ETF-järjestelmään sidotut varat tulevat aikanaan takaisinmaksetuiksi, jolloin komission talousarviokustannus pk-yritystuensaajaa ja syntynyttä työpaikkaa kohti olisi nolla (voittokin olisi mahdollista). On myös todennäköistä, että työpaikkoja syntyy eniten myöhempinä vuosina olettaen, että on tehty ainakin yhdestä kahteen huippusijoitusta, jotka kasvavat vahvasti varhaisvaiheesta selvittyään. Pk-yritysten takausjärjestelmä tarjoaa puolestaan rahoitusta, jolla katetaan takauslainasalkkujen tappioita. Varat pannaan Euroopan investointirahastossa pidettävälle sijoitustilille, ja niitä käytetään luottotappioiden realisoituessa. Kaikki järjestelmään sidotut varat olisi viime kädessä käytettävä luottotappioiden kattamiseen, jolloin järjestelmän lopulliset kustannukset ovat tiedossa. Työpaikkojen syntymisessä on kuitenkin ajallisia eroja, ja työpaikkojen luomisesta aiheutuneet ja siihen liittyvät kustannukset vaihtelevat sen mukaan maksetaanko lainat takaisin vai kirjataanko ne tappioiksi. Tämän vuoksi ei ole mahdollista arvioida järkevällä tavalla luotua työpaikkaa kohti aiheutunutta kustannusta. Järjestelmästä tukea saaneiden pk-yritysten määrä on paljon suurempi kuin ETF-käynnistysjärjestelmässä, jolloin takausvälineen vipuvaikutuskin on huomattavasti suurempi, sillä riskit ovat merkittävästi pienemmät. Takausvälineellä luodaan myös alussa enemmän työpaikkoja, vaikkakin ETF-järjestelmän pitkän aikavälin vaikutus saattaa ylittää sen. JEV-ohjelmasta myönnetään pk-yrityksille suoria avustuksia, jotka maksetaan sen jälkeen kun kustannusten/investoinnin tukikelpoisuus on näytetty toteen. Hanketta alun perin hyväksyttäessä on kuitenkin joka tapauksessa tehtävä 100 000 euron enimmäissitoumus (koska pk-yritykset voivat viime kädessä anoa tätä määrää). Kustakin hakemuksesta komission talousarviolle koituva lopullinen reaalikustannus on kuitenkin tavallisesti tiedossa vasta 18-36 kuukauden kuluttua hankkeen hyväksymisestä. Tätä aikaisemmin ei voida olla varmoja tuensaajaa tai luotua työpaikkaa kohti lasketuista kustannuksista. 2.2. Keskeiset tulokset ja suositukset 2.2.1. ETF-käynnistysjärjestelmä - ETF-käynnistysjärjestelmä on lisännyt riskipääoman tarjontaa etenkin kehityksensä alkuvaiheessa oleville pk-yrityksille korkean teknologian aloilla, joilla markkinoiden on todettu toimivan puutteellisesti. - Väline on tehokas ja sillä on jo ollut merkittävää kasvuvaikutusta. Työllistämisvaikutus on ollut erittäin myönteinen. - Yleisesti otaksutaan, että myönteinen työllistämisvaikutus jatkuu edelleen seuraavien vuoden tai kahden aikana, etenkin tietotekniikan alalla ja bioteknologiassa/biotieteissä. - Rakenne, jossa EIR yhteisrahoittaa riskipääomarahastoja, on tehokas tapa asettaa suurehkoja rahamääriä lopullisten tuensaajien käyttöön ja käyttää yhteisön varoja. - ETF-käynnistysjärjestelmä saattaa olla kiinnostava rahoitusväline ehdokasmaille. - Välineen tulevan käytön rajoittamisen siemen- ja varhaisvaiheen sijoituksiin (kuten jo tehtiin yritysten ja yrittäjyyden hyväksi perustetussa monivuotisessa ohjelmassa (2001-2005)) pitäisi tehdä siitä vielä tehokkaammin markkinoiden selvästi todettuihin toimintapuutteisiin suunnatun välineen. 2.2.2. Pk-yritysten takausjärjestelmä - Pk-yritysten takausjärjestelmä osoittautui erittäin tehokkaaksi välineeksi osana kasvukykyisten pk-yritysten käytössä olevaa toimenpidekokonaisuutta. - Sillä on tavoitettu huomattava useilla eri aloilla toimivien pk-yritysten joukko. - Yli 90 prosentilla lainatakauksen muodossa tuetuista yrityksistä oli alle kymmenen työntekijää, ja näiden mikroyritysten luomien työpaikkojen lukumäärä on kasvanut merkittävästi. Tämä kehitys on odotusten mukainen, sillä osalla takausohjelmista tähdätään toimintaansa aloittaviin yrityksiin, jotka edustavat noin 45 prosenttia takauksen saaneista pk-yrityksistä. - Valtaosa tuensaajista toimii perinteisillä aloilla. - Sen käyttöä olisi jatkettava rahoituksen välittäjien ja näiden yhteistyöpankkien verkoston avulla ja Euroopan investointirahaston hallinnassa. - Järjestelmän laajentaminen EU:n jäsenehdokasmaihin, joissa rahoituksen saanti on erityisen vaikeaa, lienee erittäin hyödyllistä. 2.2.3. JEV - JEV ei ole yleisesti täyttänyt tavoitteitaan. - Se on kallis, hidas ja sen hallinto on monimutkaista, sen kysyntä on ollut vähäistä ja sen kiinnostavuuden ja tehokkuuden parantamiseksi vaadittavat huomattavat yksinkertaistamistoimet söisivät kaikki käyttämättömät sidotut budjettimäärärahat noin 42 miljoonaa euroa. Tämänhetkisiä sidottuja budjettivaroja ei voida myöskään käyttää ehdokasmaita koskeviin hankkeisiin. - Näin ollen suositellaan, että ohjelmasta luovutaan niin pian kuin mahdollista huonon kustannustehokkuuden ja kysynnän puutteen vuoksi. - Ohjelmalle ei katsota aiheelliseksi suunnitella seuraajaa. 3. ARVIOINNISSA SOVELLETTU METODOLOGIA 3.1. Arvioinnin tarkoitus ja laajuus Neuvoston päätöksen 98/347/EY 7 artiklassa edellytetään, että ohjelmaa arvioitaessa on kartoitettava muun muassa: - ohjelman kokonaiskäyttö - ohjelman välittömät vaikutukset työpaikkojen syntymiseen - ohjelman vaikutukset työpaikkojen luomiseen pitkällä aikavälillä. Arvio perustuu tuensaajien piirissä suoritettuun kyselytutkimukseen, jossa käytettiin kuhunkin välineeseen sovitettua kyselylomaketta. 3.2. Arvioinnin kannalta keskeiset kysymykset Arvionnin keskeiset kysymykset suunniteltiin niin, että niillä katetaan seuraavat näkökohdat: - ohjelman tavoitteiden asiallisuus - ohjelman vaikuttavuus - sen tehokkuus - yhteisön toimenpiteiden lisäarvo/hyöty - ohjelman toimenpidelogiikan asianmukaisuus tavoitteiden edistämisen kannalta - sen määritteleminen, mitä kokemuksista voidaan oppia samantapaisia tulevia toimenpiteitä varten. Kutakin välinettä tarkasteltiin erikseen sen ominaispiirteet huomioon ottaen edellä mainittujen suuntaviivojen mukaisesti. Näin päädyttiin joukkoon kysymyksiä, jotka sovitettiin kullekin eri välineelle seuraavassa esitetyllä tavalla. 3.3. Tiedon keruussa ja analysoinnissa sovelletut metodologiat Kyselylomakkeet jaettiin jäljempänä selostetulla tavalla. Kaikille järjestelmille avattiin sähköinen postiosoite vastauksia varten. Näin voitiin vastaanottaa joko sähköpostiviestejä (ja niihin liitettyjä taulukoita) tai faksiviestejä. 4. ETF-KÄYNNISTYSJÄRJESTELMÄ Tätä osaa olisi luettava yhdessä kasvua ja työllisyyttä koskevan aloitteen vuoden 2001 kertomuksen (1998-2000) KOM(2002)345, 1. heinäkuuta 2002, kanssa, jossa järjestelmä kuvataan. 4.1. Keskeiset päätelmät ja suositukset ETF-käynnistysjärjestelmä on lisännyt riskipääoman tarjontaa erityisesti toimintansa alkuvaiheessa oleville pk-yrityksille korkean teknologian aloilla, joilla markkinoiden on havaittu toimivan puutteellisesti, ja siten sillä edistetään kasvua ja työllisyyttä koskevan aloitteen tavoitteita. Kyselytutkimus osoittaa selvästi, että väline on tehokas ja että sillä on ollut merkittävä vaikutus saavutetussa kasvussa. Sen vaikutus yksittäisten tuensaajayritysten työllisyyteen on ollut todella positiivinen. Osallistujien palaute on ollut erittäin myönteistä, ja ne odottavat yleisesti, että positiivinen työllistämisvaikutus jatkuu seuraavien vuoden tai kahden aikana, etenkin tietotekniikan alalla ja bioteknologiassa/biotieteissä. Toteutettu rakenne, jossa ETF-käynnistysjärjestelmän sijoituksia riskipääomarahastoihin on täydennettävä muilla sijoitusvaroilla, on tehokas tapa asettaa suurehkoja rahamääriä lopullisten tuensaajien käyttöön. Tämä järjestely ja EIR:n käyttö valtuutettuna sijoitusten hoitajana on niin ikään tehokasta yhteisön varojen käyttöä. Välineen avulla on lisätty riskipääoman saatavuutta riskipääomarahastojen arvokkaalla rahallisella ja reaalisella tuella. ETF-käynnistysjärjestelmällä on selvästi oma merkityksensä komission pk-yrityksille suuntaamassa tuessa, ja sillä odotetaan olevan jatkossakin vaikutusta niiden kasvuun ja työllistämiseen monen vuoden ajan. Laajennettuna sillä on mahdollisuuksia olla erityisen kiinnostava ehdokasmaiden kannalta. 4.2. Järjestelmän yleispiirteet ETF-käynnistysjärjestelmän tavoitteena on lisätä innovatiivisten pk-yritysten riskipääoman saantia erityisesti perustamis- ja varhaisvaiheen kehityksessä. Toimivat innovatiiviset pk-yritykset ovat myös oikeutettuja tukeen. ETF-käynnistysjärjestelmä perustettiin vahvistamaan pk-yritysten siemen- ja varhaisvaiheen rahoituksen saantia erikoistuneiden riskipääomarahastojen sijoitusten muodossa. Mainitut riskipääomarahastot perustettiin erityisesti tarjoamaan omaa pääomaa tai muunlaista riskipääomaa pk-yrityksille. Järjestelmään soveltuvat rahastot ovat pieniä tai vasta perustettuja rahastoja, jotka toimivat etupäässä alueellisesti, jotka keskittyvät määrätyille toimialoille tai määrättyyn teknologiaan ja jotka rahoittavat T&K -tulosten hyödyntämistä. 4.3. Toimintaympäristö Useimmilla riskipääomarahastoilla, joilla on sopimus EIR:n kanssa, on kansallinen tai alueellinen toimintakohde, vaikkakin jotkut niistä voivat sijoittaa yleiseurooppalaisella tasolla. Ne suuntautuvat pääasiassa korkean teknologian alan varhaisvaiheen sijoituksiin, kuten tieto- ja viestintätekniikkaan, Internetiin, terveydenhoitoon ja biotieteisiin. EIR:n analysoitua sijoituskohteet (due diligence -tarkastus) 29. toukokuuta 2002 mennessä oli tehty 29 riskipääomarahastoja koskevaa sijoitusehdotusta, joista EIR ja komission yksiköt hyväksyivät 28. EIR:n kanssa on allekirjoitettu 16 sopimusta ja kuusi on vireillä (yhteensä 22). Muiden kuuden osalta neuvottelut päättyivät tuloksetta. Seuraavassa esitetään 22:n (16 allekirjoittu ja kuusi vireillä) riskipääomarahaston erittely maittain: Ranska // 20,9 % Saksa // 14,4 % Yhd.kun.kunta // 11,0 % Espanja // 10,4 % Suomi // 6,8 % Tanska // 6,1 % Portugali // 6,0 % Luxemburg // 6,0 % Itävalta // 6,0 % Italia // 6,0 % Ruotsi // 3,4 % Belgia // 3,0 % Näihin 22 riskipääomarahastoon korvamerkittiin yhteensä 166,1 miljoonaa euroa. Mainittuihin 16 riskipääomarahastoon, joiden kanssa EIR on allekirjoittanut sopimuksen, ETF-käynnistysjärjestelmästä suunnatut varat ovat 105,4 miljoonaa euroa. Kun otetaan huomioon kaikkien sijoittajien sitoumukset, näiden 16 riskipääomarahaston hankkiman rahoituksen enimmäismäärä on yhteensä 602,3 miljoonaa euroa. On todettava, että tiedottamalla sijoitushalukkuudestaan EIR toimii toisinaan katalyyttina yksityisen rahoituksen hankkimiselle, jolloin viime kädessä vältetään yhteisön varojen sijoittaminen, ja ne voidaan näin ollen varata riskialttiimpiin sijoituksiin, joille yhteisön rahoitus edustaa suurempaa lisäarvoa. On paikallaan mainita, että 29. toukokuuta 2002 - edellyttäen, että niiden kuuden transaktion sopimusneuvotteluissa, joita ei ole vielä allekirjoitettu, onnistutaan hyvin - oli ainoastaan kolme EU-maata, joissa ETF-järjestelmä ei toimi, nimittäin Alankomaat, Irlanti ja Kreikka. Viime kuukausina on arvioitu yhä enemmän ehdotuksia näistä maista ja EIR on ryhtynyt erityisponnisteluihin kehittääkseen transaktioita maissa, joissa ETF-käynnistysjärjestelmää ei ole tähän mennessä käytetty [4]. [4] Kreikassa, Irlannissa ja Alankomaissa on luotu kontakteja käsittelyyn otettavia operaatioita varten. Parhaillaan neuvoteltavat kuusi riskipääomarahastoa heijastavat jossain määrin EIR:n vuoden 2001 lopussa ja vuoden 2002 alussa suorittamaa työtä, jolla pyritään maksimoimaan järjestelmän tehokkuus. Neuvottelujen päättämisen viiveet ovat osoitus yksityisen sijoitusrahoituksen hankinnan erityisen vaikeista olosuhteista. Neuvottelujen tyydyttävä päättäminen lisää järjestelmän katalyyttiarvoa. EIR on myös lisännyt voimakkaasti ponnistelujaan niiden transaktioiden päättämiseksi viivytyksettä, jotka on hyväksytty mutta joita ei ole vielä allekirjoitettu, sekä suunnannut erityisresursseja riskipääomarahastojen johdon avustamiseen rahaston dokumentaation valmistelemisessa parhaan markkinakäytännön mukaisesti, jotta luotaisiin optimaalinen kehys muiden yksityissektorin sijoittajien kiinnostuksen herättämiseksi kyseisiä transaktioita kohtaan. Ponnistuksista huolimatta ETF-käynnistysjärjestelmän mukaista investointivaihetta koskeva rahoituksen hankintailmasto on nykyisin erittäin vaikea ja sisältää ilmeisen riskin, että yksittäiset operaatiot eivät saavuta vaadittuja rahoituksen hankintatavoitteita. 4.4. Järjestelmän kehitys Alkuvuosina vastaanotto oli hidasta, mutta piristyi vuosina 2001 ja 2002. Lisäksi ensimmäiset riskipääomarahastot olivat pääasiassa Ranskassa ja Saksassa, ja maantieteellinen ulottuvuus laajeni vasta vuonna 2001 siten, että vuonna 2002 saavutettiin laaja kattavuus. Vaikka Ranska ja Saksa ovat edelleen johtavassa asemassa pk-yritysten rahoittamisessa aikaisen liikkeellelähtönsä ansiosta tilanne on kehittymässä tasapainoisempaan suuntaan. Taloudellisen ilmaston huononemisella oli merkittävä vaikutus riskipääomarahastojen tuotto-odotuksiin. Vuoden 2000 lopun osakemarkkinaolosuhteiden heikkeneminen, jota pahensivat syyskuun 11. päivän 2001 tapahtumat, on alentanut arvioita. Eräät sijoituksista irtaantumiset ovatkin viivästyneet, koska ostotarjoukset ovat vähentyneet merkittävästi, ja valikoivampi varhaisvaiheen yrityssijoituspolitiikka on johtanut eräiden jo salkuissa olevien toimintaansa käynnistävien yritysten rahoitusvaikeuksiin. Tämä on johtanut tappiokirjausten huippusykliin. Niihin 16 riskipääomarahastoon, joiden kanssa EIR on allekirjoittanut sopimuksen, kohdistetuista ETF-järjestelmävaroista määrältään 105,4 miljoonaa euroa, EIR oli käyttänyt 30. kesäkuuta 2002 mennessä yhteensä 55,4 miljoonaa euroa. Nämä rahastot ovat jo maksaneet takaisin EIR:lle 15,8 miljoonaa euroa, joka muodostuu joko osingoista, koroista tai niiden hallussa olleiden osakkeiden myynnistä kertyneistä varoista. EIR:n riskipääomarahastoihin tekemien sijoitusten nettoarvo on 39,6 miljoonaa euroa, mikä perustuu kesäkuun lopussa 2002 käytettävissä olleeseen tuoreimpaan tietoon. Tämä vastaa 55,4 miljoonan euron kokonaismäärää eli tarkalleen varojen saman ajankohdan kokonaiskäyttöä. Tästä ei kuitenkaan paljastu se tosiseikka, että yhtä lukuun ottamatta kaikki rahastot ovat salkkuyritysten nykyarvioinnin perusteella mahdollisesti menettäneet rahaa yleisten markkinaolosuhteiden mukaisesti. Tästä huolimatta ainoan tällä hetkellä positiivista tulosta tehneen rahaston tuotto on korvannut muiden tappiot, sillä kyseinen rahasto (ensimmäinen ETF-järjestelmästä tuettu rahasto) pystyi toteuttamaan useita onnistuneita ja erittäin tuottoisia irtaantumisia, ennen kuin markkinaolosuhteet heikkenivät voimakkaasti. Se seikka, että riskipääomarahastot ovat sijoittaneet ja EIR käyttänyt vain puolet sovituista määristä, heijastaa kuitenkin erittäin varovaista sijoituspolitiikkaa vaikeilla markkinoilla. 4.5. Markkinakehitys [5] [5] Lisätietoja saa riskipääomaa koskevan toimintasuunnitelman (RCAP) täytäntöönpanoa koskevasta tuoreesta tiedonannosta, KOM(2002) 563 lopullinen. Ohjelman kehitystä on tarkasteltava Euroopan riskipääoma-alan kokonaistilanteen kannalta. Euroopan riskipääomayhdistyksen EVCA:n [6] katsauksen Annual Survey of Pan-European Private Equity and Venture Capital Activity for 2001 mukaan, Euroopan yksityinen pääomasijoittaminen osoitti laajalti odotettua toiminnan supistumista verrattuna vuoteen 2000 ja laski vuoden 1999 tasolle. [6] EVCA: European Venture Capital Association. Katsauksessa todetaan, että rahanhankinta oli 38,2 miljardia euroa, mikä vastaa 9,8 miljardin euron laskua vuoteen 2000 verrattuna (48 miljardia euroa) eli 20 prosentin pudotusta. Esimerkiksi kyseisenä vuonna 8 104 yritykseen sijoitettiin 24,3 miljardia euroa, mikä merkitsi sijoitusten laskua 31 prosentilla vuodesta 2000. Yksityisellä pääomalla rahoitettujen yritysten lukumäärästä yli 45 prosenttia oli alkusijoituksia. Katsaus osoittaa, että riskipääomaan sijoitettiin 12,2 miljardia euroa, mikä merkitsee 38 prosentin laskua vuodesta 2000. On kiinnostavaa huomata, että 3 306 varhaisvaiheen yritykseen sijoitettiin 4,2 miljardia euroa. Tämä on vähemmän kuin 2000, jolloin 4 676 yritykseen sijoitettiin 6,7 miljardia euroa. Laajentumisvaiheessa 3 708 yritykseen sijoitettiin kahdeksan miljardia euroa vuonna 2001. Tämäkin on vähemmän kuin vuonna 2000, jolloin 4 506 yritykseen sijoitettiin 13 miljardia euroa. Buyout-järjestelyjen osuus sijoituksista nousi 41 prosentista 45 prosenttiin vuoden 2001 kokonaismäärästä eli 10,9 miljardiin euroon. Katsauksessa todetaan eri alojen osalta, että teknologia-alan yleisten vaikeuksien vuoksi sijoitukset korkeaan teknologiaan vähenivät vuonna 2001 verrattuna vuoteen 2000. Korkean teknologian aloilla toimiviin yrityksiin sijoitettiin 6,9 miljardia euroa, eli 38 prosenttia vähemmän kuin vuonna 2000. Vuoden 2001 maakohtaisissa sijoituksissa Yhdistyneestä kuningaskunnasta käsin toimivien yksityisten pääomayhteisöjen sijoitusmäärät olivat edelleen suurimmat: 6,9 miljardia euroa eli 29 prosenttia Euroopassa sijoitetusta kokonaismäärästä. Saksa on nyt toisena 18 prosentilla kokonaismäärästä (4,4 miljardia euroa) ja Ranska kolmantena (3,3 miljardia euroa). Yritysten määrässä Saksa johtaa nyt Euroopassa 1 969 yrityksellä, ja toisena on Ranska, jossa on sijoitettu 1 546 yritykseen. Yhdistynyt kuningaskunta oli jälleen paras rahoituksen hankinnassa vuonna 2001 kaikki aikaisemmat saavutukset ylittävällä 20,5 miljardilla eurolla, mikä vastaa yli puolta eli 54 prosenttia Euroopassa hankitun rahoituksen yhteismäärästä. Toisena oli Ranska 5,5 miljardilla eurolla ja kolmantena Saksa 3,7 miljardilla eurolla. Toisaalta disinvestointien kustannusperusteinen määrä kasvoi 9,1 miljardista eurosta 12,5 miljardiin euroon vuonna 2001. Ensimmäistä yleisöantiaan suunnittelevien yritysten määrä laski myös jyrkästi vuoden 2000 249:stä 47:än vuonna 2001. Tappiokirjaukset olivat 23 prosenttia kaikista disinvestoinneista, ja niiden määrä kasvoi huomattavasti vuoden 2000 0,7 miljardista eurosta 2,8 miljardiin euroon vuonna 2001. 4.6. Kyselylomakkeissa sovellettu metodologia Järjestelmään osallistuneiden yritysten kyselylomake suunniteltiin määrittämään: - investointityyppi ja järjestelmän mielletty vaikutus - vaikutus työllisyystilanteeseen vuoden 2001 lopussa - riskipääomarahastoa kohtaan tunnetun tyytyväisyyden aste ja lähitulevaisuuden työllisyysnäkymät. 4.7. Tiedon keruussa ja analysoinnissa sovelletut metodologiat Kyselylomake lähetettiin kaikille 158 yritykselle, jotka olivat tutkimuksen tekoajankohtana EIR:n ylläpitämässä tietokannassa. Niille, jotka eivät vastanneet kolmen viikon kuluessa, lähetettiin muistutus. Riskipääomarahastoille ilmoitettiin tutkimuksen suorittamisesta, ja rahastoille toimitettiin luettelo tutkimuksen piiriin kuuluvista asiakasyrityksistä. Niiltä ei muutoin edellytetty suoraa osallistumista. 4.8. Kyselytutkimuksen tulokset Potentiaalisista 158 yrityksestä 125 oli edelleen riskipääomarahastojen aktiivisia sijoituskohteita. Muista 14 on myyty, 12 kirjattu tappioksi ja seitsemän sijoitusta jäänyt toteutumatta. Kaikkiaan 59 yritystä vastasi kyselyyn. Kaksi yritystä vastasi täyttämättä lomaketta. Seuraava analyysi perustuu 57 palautettuun kyselylomakkeeseen. Alkuperäisen sijoituksen ja vuoden 2001 lopun välisellä ajalla vaikutus työllistämiseen oli merkittävä. Työntekijöiden määrä nousi alun perin ilmoitetuista 880:stä yli 2 060:en vuoden 2001 lopussa eli kasvu oli hieman yli 130 prosenttia. Yli puolet työntekijöistä (55 prosenttia) oli iältään 25-34-vuotiaita, ja heistä 95 prosenttia oli kokopäivätyössä. Miesten ja naisten välinen suhde oli arviolta 2:1. Viisi yritystä ilmoitti työntekijöiden määrän vähentyneen yhteensä 31 henkilöllä. On paikallaan todeta, että eräs saksalainen yritys oli ylitse muiden luotuaan 360 työpaikkaa hakemuksessa ilmoitettujen 40:n lisäksi. Vaikka tätä lukua ei otettaisi kokonaismäärässä huomioon, kasvu olisi silti 95 prosenttia. Työllisyysennusteiden analyysissa oletettiin, että työntekijöiden määrä yrityksissä, jotka eivät ryhtyneet arvioimaan sitä vuosien 2002 ja 2003 lopussa, olisi ainakin vuoden 2001 lopussa ilmoitettu määrä. Vaikka tulevaa työllistämistä koskevat ennusteet olivat jonkin verran konservatiivisemmat, ne olivat silti merkittävät: 18 prosenttia vuoden 2002 lopussa ja vielä 26 prosenttia vuoden 2003 lopussa. On selvää, että vastaajien piirissä työllistämisvaikutus oli erittäin myönteinen ja tilanne jatkuu todennäköisesti samana. Yrityksiä tutkittiin toimialakohtaisesti (käyttämällä Euroopan riskipääomayhdistyksen luokittelua). Analyysi osoittaa, että suurin vaikutus saavutettiin (muita palveluja lukuun ottamatta) yrityksissä, jotka kuuluivat bioteknologian/biotieteiden ja tietotekniikan luokkiin, joihin 57 vastaajasta 40 ilmoitti kuuluvansa. Molemmilla aloilla työllistämisprosentiksi oli ilmoitettu yli 200. Vaikka laskelmia oikaistaan edellä mainitun saksalaisen yrityksen osalta, ilmoitettu kasvu oli 95 prosenttia bioteknologian/biotieteiden alalla. Tulevaa työllistämistä koskevat ennusteet olivat merkittävimmät tietotekniikan ja jälleen kerran bioteknologian/biotieteiden alalla, laskelmien oikaisusta riippumatta. Koska ETF-käynnistysjärjestelmästä on tuettu eniten näitä kahta alaa, on selvää, että järjestelmällä tähdätään oikeaan kohderyhmään. Alkupääomaruisketta tarjottiin muun muassa toiminnan käynnistämiseen (40 prosenttia), siemenpääomaksi (26 prosenttia) ja laajentumiseen (25 prosenttia). Rahoitus tarkoitettiin ensisijassa tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen (70 prosenttia), markkinointiin ja jakeluun (46 prosenttia) sekä uusien tuotteiden ja palvelujen kehittämiseen (42 prosenttia) 19 prosentin suunnitellessa maantieteellistä laajentumista. [7] [7] Kyselyssä oli mahdollista valita useampi vastaus. Suuri enemmistö (79 prosenttia) ei ollut tuottanut voittoa vuoden 2001 lopussa, ja merkittävä osa (19 prosenttia) otaksui tuottavansa voittoa vasta vuonna 2005 tai sitä myöhemmin. Useimmat vastaajat odottavat myönteistä vaikutusta pitkällä aikavälillä. Ensimmäisen sijoitusvuoden ilmoitetut myyntituotot olivat keskimäärin 1,3 miljoonaa euroa, ja vuoden 2001 lopussa luku oli noussut 3,5 miljoonaan euroon, joten lisäys oli karkeasti arvioiden 170 prosenttia. Melkein kaikki tuensaajat (96 prosenttia) katsoivat, että ilman riskipääomarahaston sijoitusta, ne eivät olisi voineet toimia (49 prosenttia) tai niiden kasvu olisi ollut hitaampaa (47 prosenttia). Riskipääomarahastojen tarjoaman tuen osalta käy ilmi, että ne ovat osallistuneet hankkeisiin muutoinkin kuin pelkästään rahallisesti. Ainoastaan 18 prosenttia vastaajista totesi, etteivät rahastot olleet tarjonneet muuta liikkeenjohdon neuvontaa, ja 93 prosenttia totesi olevansa tyytyväinen tai erittäin tyytyväinen rahaston osallistumiseen. 4.9. Päätelmät ja suositukset Asiallisuus ja asianmukaisuus ETF-käynnistysjärjestelmällä on todella merkitystä kasvua ja työllisyyttä koskevan aloitteen tavoitteiden saavuttamisessa, koska siitä myönnetään taloudellista tukea varsinkin kehityksensä varhaisvaiheessa oleville pk-yrityksille korkean teknologian aloilla, joilla kasvumahdollisuuksia pidetään suurina. Tämä väline auttaa selvästikin markkinoilla todetun toimintapuutteen vähentämisessä. Lokakuussa 2002 annetussa komission tiedonannossa riskipääomaa koskevasta toimintasuunnitelmasta korostettiin, että Euroopan varhaisvaiheen ja teknologiasijoitukset vähenivät merkittävästi vuonna 2001. Tämä laskusuuntaus on ollut Euroopassa loivempi kuin Yhdysvalloissa. Euroopan varhaisvaiheen sijoitukset edustavat kuitenkin yhä noin kolmasosaa Yhdysvaltojen vastaavantyyppisistä sijoituksista. Vaikuttavuus Yritykset mielsivät riskipääomasijoitusten tärkeimmäksi vaikutukseksi jo saavutetun kasvun. On kuitenkin selvää, että kasvun täysimääräisen vaikutuksen odotetaan näkyvän vasta useiden vuosien aikavälillä. Vaikka välineen liikkeellelähtö on ollut hidasta, sen pitäisi ajan myötä näyttää kaikki mahdollisuutensa. Kyselytutkimus osoittaa selvästi välineen vaikuttavuuden. Työllistämisvaikutus on ollut todella positiivista, vaikkakin osallistujamäärä on ollut melko pieni. Osallistujien palaute on ollut erittäin myönteistä, ja ne odottavat yleisesti positiivisen työllistämisvaikutuksen jatkuvan seuraavien kahden vuoden aikana, etenkin tietotekniikan alalla ja bioteknologiassa/biotieteissä. Vaikka valtaenemmistö yrityksistä ei ollutkaan vielä voitollisia ja vaikka eräät odottivat voittoa vasta vuonna 2005 tai sitä myöhemmin, liikevaihdon kasvuodotukset olivat erittäin optimistiset. Vaikutus myyntituottoihin on ollutkin (vuoteen 2001 mennessä) erittäin positiivinen, ja ilmoitetut myyntiluvut ovat jo kaksinkertaistuneet. Olisi kuitenkin muistettava, että näiden odotusten toteutuminen saattaa riippua pääomarahoituksen lisäsaatavuudesta tulevaisuudessa. Tehokkuus ETF-käynnistysjärjestelmä toimii riskipääomarahastojen kautta, jotka voivat tavoittaa useita potentiaalisia tuensaajia. Toteutettu rakenne, jossa ETF-järjestelmän rahastosijoituksia on täydennettävä muiden sijoittajien varoilla, on tehokas tapa asettaa suurehkoja rahamääriä lopullisten tuensaajien käyttöön. Etenkin yksityisen sektorin osallistuminen rahastoihin (tasavertaisena ETF-järjestelmän kanssa) tuo lisäluotettavuutta näiden rahastojen taloudellisia mahdollisuuksia kohtaan. Järjestely, jossa EIR valtuutetaan hoitamaan välinettä, on myös yhteisön resurssien tehokasta käyttöä, sillä se edellyttää komissiolta vain vähän henkilöresursseja. Lisäarvo On ilmeisen selvää, että tämä väline on tuonut lisäarvoa kasvattamalla riskipääoman saantia. Melkein kaikki tuensaajat olivat sitä mieltä, että ne eivät olisi voineet toimia tai niiden kasvu olisi ollut hitaampaa ilman riskipääomaruisketta. Kyselytutkimus vahvisti, että riskipääomarahastot tarjosivat arvokasta tukea rahallisen osallistumisensa ohella. Kokemuksista opittua On paikallaan todeta - edellyttäen, että niiden kuuden transaktion sopimuksia, joita ei ole allekirjoitettu 29. toukokuuta 2002 mennesä, koskevat neuvottelut päätetään menestyksekkäästi - on ainoastaan kolme EU-maata, joissa ETF-järjestelmä ei toimi, nimittäin Alankomaat, Irlanti ja Kreikka. Viime kuukausina on arvioitu yhä enemmän hakemuksia näistä maista ja yritetty kehittää toimintaa siellä, missä ETF-käynnistysjärjestelmää ei ole vielä käytetty. Muiden jäsenvaltioiden osallistumisen tehostamiseen olisi niin ikään pyrittävä. Järjestelmän menestymisen ja EIR:n toistuvan esiintymisen riskipääomamarkkinoilla luulisi helpottavan sen markkinoimista. ETF-käynnistysjärjestelmällä on selvästikin merkityksensä komission pk-yritystuissa ja sen odottaisi vaikuttavan niiden kasvuun ja työllistämiseen monen vuoden ajan. Laajennettuna sillä on mahdollisuuksia olla erityisen kiinnostava EU:hun liittyvien maiden kannalta. Rajaamalla välineen tuleva käyttö siemen- ja varhaisvaiheen sijoituksiin siitä pitäisi tulla vielä tehokkaammin markkinoiden selvästi todettuihin toimintapuutteisiin vaikuttava rahoitusmuoto. Tämä on jo sisällytetty monivuotiseen ohjelmaan yritysten ja yrittäjyyden ja erityisesti pk-yritysten hyväksi (2001-2005). Välineen jatkuva onnistuminen olisi varmistettava säännöllisellä seurannalla. 5. JEV-OHJELMA (EUROOPPALAINEN YHTEISYRITYS) Tätä osaa olisi luettava yhdessä kasvua ja työllisyyttä koskevan aloitteen vuoden 2001 kertomuksen (1998-2000) KOM(2002)345, 1. heinäkuuta 2002, kanssa, johon sisältyy ohjelman kuvaus. 5.1. Keskeiset päätelmät ja suositukset JEV ei ole yleisesti täyttänyt tavoitteitaan. Se on kallis, hidas ja sen hallinto on monimutkaista, sen kysyntä on ollut vähäistä ja sen kiinnostavuuden ja tehokkuuden parantamiseksi vaadittavat huomattavat yksinkertaistamistoimet söisivät kaikki käyttämättömät sidotut budjettimäärärahat noin 42 miljoonaa euroa. Tämänhetkisiä sidottuja budjettivaroja ei voida myöskään käyttää ehdokasmaita koskeviin hankkeisiin. Näin ollen suositellaan, että ohjelmasta luovutaan niin pian kuin mahdollista huonon kustannustehokkuuden ja kysynnän puutteen vuoksi. Ohjelmalle ei katsota aiheelliseksi suunnitella seuraajaa. 5.2. Ohjelman yleispiirteet Ohjelman tavoitteena on edistää pk-yritysten kansalliset rajat ylittävien yhteishankkeiden luomista Euroopan talousalueella (ETA) niiden toimintojen kansainvälistämiseksi ja yhtenäismarkkinoiden täysimääräiseksi hyödyntämiseksi. Se on avoin ETA-valtioiden pk-yrityksille. Yhteisyritys on perustettava ainakin kahden eri valtiosta olevan pk-yrityksen välillä. EU:n tuki käsittää: 1. avustuksen, jolla katetaan 50 prosenttia yhteisyrityksen suunnitteluun ja perustamiseen liittyvistä tukikelpoisista menoista (enimmäistuki on 50 000 euroa) 2. avustuksen, joka on kymmenen prosenttia käyttöpääomainvestoinnista. Kokonaistuen enimmäismäärä hanketta kohti on 100 000 euroa. Käytössä oli myös markkinointituki (myöntäminen keskeytettiin vuonna 2001), jonka avulla kauppakamarien tapaiset organisaatiot, jotka järjestivät JEV:tä tukevia tapahtumia, saattoivat anoa 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista (20 000 euron enimmäismäärään). Ohjelmaa toteutetaan Euroopan komission valitsemien 71 rahoituksen välittäjän verkoston avulla (enimmäkseen liikepankkeja). Välittäjät seulovat pk-yritysten hakemukset, ennen kuin ne esitetään komissiolle. Teknisen avun yksikkö tarkastaa toimitettujen hakemusasiakirjojen teknisen vaatimustenmukaisuuden ennen kuin ne toimitetaan yritystoiminnan sekä talouden ja rahoituksen pääosaston edustajista muodostetulle ohjauskomitealle lausuntoa varten. Komissio allekirjoittaa erillissopimuksen kunkin rahoituksen välittäjän kanssa. Maksut suoritetaan pk-yrityksille rahoituksen välittäjien kautta. JEV käynnistettiin kokeilutoimena komission päätöksellä marraskuussa 1997, ja sen budjettivarat olivat viisi miljoonaa euroa. Se otettiin toukokuussa 1998 osaksi kasvua ja työllisyyttä koskevaa aloitetta (1998-2000) lisäämällä budjettivaroja 84 miljoonalla eurolla, mikä sittemmin laskettiin 52 miljoonaan euroon kysynnän puutteen vuoksi (jäännös kohdistettiin uudelleen kahteen muuhun välineeseen). Alun perin se oli avoin ainoastaan EU:n jäsenvaltioiden pk-yrityksille, mutta vuonna 2000 sen soveltaminen ulotettiin Norjaan, Islantiin ja Liechtensteiniin. 5.3. Toimintaympäristö JEV suunniteltiin täyttämään aukkoa, jonka luultiin olevan rajatylittävien yhteisyritysten perustamiseen tarkoitetussa EU-tuessa. Vuonna 1989 käynnistetystä ECIP-ohjelmasta (European Community Investment Partners) myönnettiin rahoitustukea EU:n yrityksille, jotka aikoivat perustaa yhteisyrityksiä Aasiaan, Latinalaiseen Amerikkaan, Välimeren alueelle ja Etelä-Afrikkaan. Vuonna 1991 käynnistetystä JOP-ohjelmasta (Joint Venture Programme - Phare/Tacis) myönnettiin vastaavaa tukea yrityksille, jotka aikoivat perustaa yhteisyrityksiä Keski- ja Itä-Euroopan sekä entisen Neuvostoliiton maihin. JEV:llä yritettiin korvata mainittujen rajat ylittävien yhteisyritysten tukemisessa esiintyvää puutetta Euroopan unionissa ja vuodesta 2000 alkaen Euroopan talousalueella. JEV-hankkeiden toteutettavuustutkimuksiin tarjottu tuki on paljon pienempi kuin JOP- ja ECIP-ohjelmissa. Hankkeen tutkimusvaiheeseen ennakoitiin 50 000 euron enimmäisrahoitusta, kun vastaava määrä oli JOP-ohjelmassa 75 000 euroa ja ECIP-ohjelmassa 250 000 euroa. Kun JEV:tä suunniteltiin, alempia enimmäismääriä pidettiin perusteltuina, koska rahoitus oli mutkattomampaa (lyhyemmät etäisyydet EU:n sisällä ja vaivattomampi yhteydenpito/infrastruktuuri). Saattaa olla, että pk-yritykset ja rahoituksen välittäjät eivät pitäneet järjestelmää kovin kiinnostavana. Rahoituksen välittäjien JEV-verkosto, joka muodosti pk-yritysten yhteyspisteet, oli periaatteessa sama kuin JOP:ssa ja melkein sama kuin ECIP:ssä. JEV nähtiin hyödyllisenä täydennyksenä pk-yritysasiakkaille tarjottavaan tuotevalikoimaan, ja kolme ohjelmaa yhdessä tarjosivat rahoituksen välittäjille kriittisen massan, jonka perusteella ne saattoivat kohdistaa henkilöstöä hakemusten käsittelyyn. ECIP päättyi kuitenkin vuoden 1999 lopussa eikä sitä jatkettu, jolloin useiden rahoituksen välittäjien hankevirta tyrehtyi. Tämän jälkeen maaliskuussa 2000 JOP:sta luovuttiin, jolloin jäljellä oli vain JEV, mikä pahensi rahoituksen välittäjien tilannetta. Koska JEV-hakemuksia tuli vähän, jotkut rahoituksen välittäjät erosivat verkostosta (jonka maantieteellinen kattavuus ei ole enää täydellinen) toisten supistaessa toimintaansa. Näin ollen pk-yritysten oli vaikeampaa päästä mukaan ohjelmaan ja kysyntä väheni entisestään. Sekä ECIP että JOP kärsivät (ainakin jossain määrin) lisääntyneistä hallinnollisista rasitteista, jotka kohdistettiin niitä hoitaviin yksiköihin ja tuensaajiin (pk-yritykset) ja joilla pyrittiin minimoimaan mahdollisimman pitkälle säännönvastaisuuksista johtuvat riskit. JEV kärsi yhtälailla niin, että jopa noin 20 prosenttia pk-yrityksistä peruutti hakemuksensa, joko siitä syystä, että ne katsoivat hakemusmenettelyn liian rasittavaksi tai siitä syystä, että niiden hakemaa tukimäärää vähennettiin. Muut eivät ole vaivautuneet hakemaan investointiavustusta edes yhteishankkeen luomisen jälkeen, sillä menettelyjä pidetään liian paljon aikaa vievinä ja hyötynäkymät ovat liian pienet verrattuna vaadittuun vaivannäköön. 5.4. Yleiskatsaus ohjelman kehitykseen JEV käynnistyi hitaasti (kuten ECIP ja JOP), mutta kysyntä alkoi vilkastua vuonna 1999 ja vuoden 2000 alkupuolella, minkä jälleen se alkoi taas laskea. Vuonna 1999 otettiin käyttöön markkinointitukijärjestelmä, jolla oli tarkoitus tukea JEV:n käyttöä edistäviä tapahtumia. Pk-yritysten kokonaiskysyntä oli kuitenkin edelleen odotettua vähäisempää, ja sekä rahoituksen välittäjät että pk-yritykset arvostelivat soveltamis- ja maksumenettelyjä. Maaliskuusta 2000 lähtien yritystoiminnan pääosasto ei enää osallistunut markkinointitoimiin ja rajasi ohjauskomiteaan osallistumistaan. Komission yksiköt tarkastelivat vuonna 2001 mahdollisuuksia yksinkertaistaa JEV:tä siten kuin monivuotista ohjelmaa yrittäjien ja yrittäjyyden hyväksi (2001-2005) koskevassa neuvoston päätöksessä 2000/819/EY oli pyydetty. Markkinointituen myöntäminen keskeytettiin syyskuussa 2001 tarkastelun tuloksia odotettaessa ja koska tuetut tapahtumat eivät johtaneet siihen, että kovinkaan monia uusia hankehakemuksia olisi tehty. Kävi kuitenkin ilmeiseksi, että neuvoston päätös ei mahdollistanut toivotun yksinkertaistamisen saavuttamista ilman kaikkien sidottujen budjettivarojen menetystä. Silloisia budjettivaroja ei voitu myöskään käyttää hankkeisiin, joissa oli mukana ehdokasmaiden pk-yrityksiä. Tarkastelu paljasti myös, että hallinnon kustannukset hakuasiakirjaa kohti olivat erittäin korkeat (huom. luvut ovat arvioita): 12 507 euroa markkinointitukihankkeissa ja 17 714 euroa (yhteisyritysten) valmistelu- ja investointihankkeissa (ja ne nousivat 27 736 euroon, kun markkinointitukihankkeiden kustannukset jaetaan suhteellisesti). Kustakin markkinointitukihankkeesta komissiolle aiheutuva hallinnon kustannus ylittää siis 100 prosentilla keskimääräisen sitoumuksen, kun kunkin valmistelu- ja investointihankkeen hallinnon kustannus on 28 prosenttia (muuttuva kustannus) tai 44 prosenttia (mukaan luettuna markkinointitukeen kohdistetut kustannukset) keskimääräisestä sitoumuksesta. Näitä epäedullisia suhdelukuja pahensi se seikka, että toisaalta ohjauskomitea alensi usein (joskus huomattavasti) toimitettujen hankkeiden kustannusarvioita, ja toisaalta ilmeni ylimääräisiä henkilöstökustannuksia, jotka liittyivät vatimukseen käydä hakemusasiakirjat läpi erittäin huolellisesti kaikissa vaiheissa, jotta säännönvastaisuuksien riski saatiin minimoiduksi. JEV:n käyttöönotosta lukien komissio sai kuukausittain 30-50 ohjelmaa koskevaa tiedustelua, jotka ohjattiin (pk-yritysten osalta) rahoituksen välittäjille. Saatuihin tiedusteluihin verrattuna tehtyjen hakemusten määrä oli hyvin vähäinen, etenkin kesän 2000 jälkeen, mitä voidaan selittää seuraavasti. - Yhteisyrityksen luominen on vaativin ja kallein pk-yritysten kansalliset rajat ylittävän yhteistyön muoto. Suurin osa pk-yrityksistä näyttää suosivan löyhempiä yhteistyömuotoja, joissa päätöksentekoon ei tarvita kumppanin etukäteissuostumusta. - Tarkasteltaessa suoria investointeja muihin Euroopan maihin kaksi kolmasosaa pk-yrityksistä näyttää toimivan mieluiten yksin yhden kolmasosan ryhtyessä yhteistyöhankkeisiin, mukaan luettuna yhteisyrityksen perustaminen paikallisen kumppanin kanssa riskin jakamiseksi, rahoitusmenojen pienentämiseksi ja kumppanin paikallisen markkinatuntemuksen hyödyntämiseksi. - Rahoituksen välittäjien saama käsittelymaksu oli melko alhainen (1 000 euroa hakemukselta) eikä se tarjonnut todellista kannustinta pk-yritysten rohkaisemiseksi osallistumaan JEV:hen, varsinkin kun komissio pyysi usein lisätietoja ehdotuksista ja pyynnöt oli kanavoitava rahoituksen välittäjien kautta. Eräät rahoituksen välittäjät veloittivat vielä pk-yrityksiltä (joskus huomattavan) lisäkäsittelymaksun, joka perustui pelkästään hakemuksen vastaanottoon ja käsittelyyn ja joka on saattanut estää joitakin pk-yrityksiä hakemasta tukea. - JEV:tä pidetään hitaana, byrokraattisena ja erittäin vaativana. 5.5. Kyselylomakkeissa sovellettu metodologia Pk-yritysten kyselytutkimus kattoi seuraavat näkökohdat: - miten hakija oli saanut ensikäden tietoa ohjelmasta ja pääasialliset syyt tuen hakemiselle - hakijan käsitys tuen vaikutuksesta ohjelman onnistumiselle ja keskeisistä saavutetuista tuloksista - vaikutus työllisyystilanteeseen (työpaikkojen syntyyn) vuoden 2001 lopussa ja odotettu vaikutus viiden vuoden ajalla - ohjelman yleisarvio. Tutkimusta täydennettiin tiedustelemalla rahoituksen välittäjien mielipidettä: - tavoitteista ja tukikelpoisuusperusteista - ohjelman toimintaperiaatteista - järjestelmän yleisarviosta. 5.6. Tiedon keruussa ja analysoinnissa sovelletut metodologiat Koska JEV-ohjelman kohdejoukko on suhteellisen pieni, kyselylomake päätettiin lähettää kaikille ohjelmaan osallistuville pk-yrityshakijoille ja kaikille rahoituksen välittäjille. Pk-yritysten kyselylomakkeet laadittiin englanniksi (ja täydennettiin selitysosalla) ja käännettiin espanjaksi, hollanniksi, italiaksi, kreikaksi, portugaliksi, ranskaksi ja saksaksi. Lomake lähetettiin asianomaisen maan kielellä ja muihin maihin englanninkielisenä. Rahoituksen välittäjien kyselylomakkeet laadittiin ja lähetettiin englanninkielisinä. Kirje lähetettiin kaikkiaan 175 pk-yritykselle ja 78 rahoituksen välittäjälle. Rahoituksen välittäjiin otettiin vielä yhteyttä puhelimitse vastausasteen nostamiseksi. 5.7. Kyselytutkimuksen tulokset Ohjelman käyttö JEV:n kysyntä oli paljon odotettua vähäisempää. Vuoden 1998 aloituksesta lähtien 31. päivään joulukuuta 2001 komission yksiköt saivat ainoastaan 243 hanketta, joista 175 hyväksyttiin. Toukokuun 29. päivään 2002 mennessä esitettiin vielä kymmenen hanketta, joista viisi hyväksyttiin. Hyväksytyistä 180 hankkeesta 54 oli markkinointihankkeita ja 126 valmistelu- ja investointihankkeita, mikä vastaa keskimäärin hieman yli yhtä hanketta viikossa. Sitoumukset ovat 29. toukokuuta 2002 yhteensä 13,2 miljoonaa euroa, lukuun ottamatta teknistä apua, mutta mukaan luettuna markkinointitoimet. Tästä määrästä 1,5 miljoonaa euroa on maksettu hankkeisiin. Odotusten vastaisesti vain noin kymmenessä prosentissa kyselyyn saaduista vastauksista ilmoitettiin, että hankkeessa oli kyse T&K -tulosten kaupallisesta hyödyntämisestä. Yli puolessa ilmoitettiin, että kyse oli uusille markkinoille pääsystä ja päätarkoituksena oli testata toteutettavuutta (41 prosenttia) tai kehittää uutta tuotetta tai palvelua (30 prosenttia). Työllistämistä koskevat näkökohdat Ohjelman työllistämisvaikutus on ollut niin ikään pettymys. Vuoden 2001 lopussa oli saatu ainoastaan neljä investointiavustusta koskevaa hakemusta ja kussakin tapauksessa oli toteutettu vain 20 prosenttia alkuperäisellä hakemuslomakkeella ennakoidusta työllistämisestä. Kaikkiaan vahvistettiin 12 uutta työpaikkaa. Pk-yritysten palauttamat kyselylomakkeet osoittavat, että todellisuudessa on luotu 31 yhteisyritystä, jotka ovat johtaneet 252 uuteen työpaikkaan. Pk-yritykset ennakoivat, että näiden yhteisyritysten työllisyys nousee 787:än viidessä vuodessa. Pk-yritykset ovat yleisesti kasvattaneet omien yritystensä työllisyyttä JEV-hakemuksen jättämisen jälkeen, vaikkakaan ei ole osoitettavissa, että JEV:llä oli osuutta asiaan. Ilmoitusten mukaan hakijayritys näki työllisyyden kasvavan keskimäärin noin yhdeksällä prosentilla hakemusajankohdasta lukien ja itse yhteisyritysten työntekijämäärän odotettiin kasvavan kolmenkertaiseksi viidessä vuodessa. Yhteisyritysten kasvu ja yritysten odotukset seuraaville viidelle vuodelle olivat korkeimmillaan Ranskassa, Italiassa, Tanskassa ja Belgiassa. Yhteisyritysten työllistämisen ilmoitettiin olevan hieman yli kymmenen prosenttia kaikista yrityksistä. Tiedossa ei ole, missä määrin yhteisyritysten kasvuun sisältyi osallistuvista yrityksistä siirtyneitä työntekijöitä. Vastaajat ennustivat, että seuraavien viiden vuoden kasvu olisi keskimäärin 30 prosentin luokkaa johtavassa osakasyrityksessä ja 17 prosenttia muissa osakkaissa. Suurin osa luoduista yhteisyrityksistä ilmoitti päättäneensä toistaiseksi olla hakematta investointiavustusta. Yleisenä mielipiteenä on, että menettelyt ovat liian pitkiä ja mutkikkaita. Toinen syy olla hakematta investointiavustusta on se, että yhteisyritykset ovat investoineet vain rajoitetusti käyttöomaisuuteen, joten kymmenen prosentin tukea ei ole pidetty riittävänä kannustimena hallinnollisen työn tekemiseksi. Kyselytutkimuksen tulokset Kaksi eri kyselylomaketta lähetettiin, kaikille JEV:n rahoituksen valittäjille omansa ja kaikille JEV-hakemuksen tehneille pk-yrityksille omansa. Pk-yrityksistä 88 ja rahoituksen välittäjistä 40 vastasi kyselyyn. Seuraavassa on keskeiset tulokset. - Pk-yrityksistä 37 totesi, että ne olivat luoneet yhteisyrityksen tai olivat luomassa sellaista, tosin näiden yhteisyritysten tarkka muoto ei ole tiedossa. - Vain 17 pk-yritystä totesi, että ne eivät olisi aloittaneet hankettaan ilman JEV:n tukea 63:n todetessa, että ne olisivat mahdollisesti, luultavasti tai varmasti ryhtyneet hankkeeseen, mikä osoittaa ohjelman lisäarvon alhaiseksi. Toisaalta noin 80 prosenttia pk-yrityksistä totesi, että ohjelma oli ollut ratkaiseva, merkittävä tai hyödyllinen yhteisyrityksen luomiselle, joten tulokset ovat osittain ristiriitaiset. - Useimmat pk-yritykset ilmoittivat olevansa tyytyväisiä rahoituksen välittäjältä saamaansa palveluun. - Kaikkiaan 32 pk-yritystä ilmoittivat olevansa tyytyväisiä, erittäin tyytyväisiä tai täysin tyytyväisiä JEV:hen, kun taas 42 yritystä eivät olleet kovin tai eivät lainkaan tyytyväisiä. Ilmoitetusta tyytyväisyysasteesta huolimatta monet vastaajista (noin 80 prosenttia) käyttivät tilaisuutta kirjata kommenttinsa, jotka ilmensivät laajalti tyytymättömyyttä järjestelmän toimintaan. Myönteisistä kommenteista huolimatta valtaosa oli tuomitsevia arvioita, joissa korostettiin tarvetta yksinkertaistaa ja nopeuttaa liian byrokraattisina pidettyjä menettelyjä ja toivottiin lisää joustavuutta. Mielipiteet olivat ilmeisen voimakkaita. 5.8. Päätelmät ja suositukset Asiallisuus ja vaikuttavuus Vaikka JEV:n logiikkaa pidettiin ohjelmaa käynnistettäessä järkevänä, kokemus on osoittanut, että todellisuudessa se ei ole kovinkaan kiinnostava pk-yritysten kannalta, mitä kysynnän alhainen taso ja monien osallistuneiden (kyselyyn tulleissa vastauksissa ilmaistu) kielteinen palaute osoittaa. Tehokkuus Hallinnon kustannukset hakemusta kohti ovat lisäksi erittäin korkeat ja tuskin perusteltavissa, ja tarve noudattaa menettelyjä, joilla minimoidaan säännönvastaisuuksien riski (JOP-ohjelmasta saatujen kokemusten mukaisesti) on johtanut päätöksentekoprosessiin, jota pk-yritykset pitävät liian hitaana. Vaikka JEV on varmasti auttanut useita pk-yrityksiä kansalliset rajat ylittävän yhteisyrityksen perustamisessa, sen kokonaisvaikutus on ollut hyvin vähäinen. Lisäarvo Kuten kaikissa kasvua ja työllisyyttä koskevissa aloitteissa, lisäarvoa on mahdoton mitata tarkasti. On kuitenkin kohtuullista olettaa, että JEV-järjestelmää käyttäneiden kohtaamat vaikeudet olivat niin suuret, että vaikutus oli usein pikemminkin negatiivinen kuin positiivinen. Monet yritykset ilmoittivat, että ne olivat käyttäneet aikaa ja nähneet vaivaa vain saadakseen hylkäävän päätöksen. Mahdollisuus lisärahoitukseen oli tosin olemassa, mutta viime kädessä sitä oli vaikea käyttää tai sillä ei ollut juurikaan merkitystä, koska yhteisyritykseen investoitu määrä oli pieni. Asianmukaisuus Kun tiedetään, että: - ohjelmaa ei voida yksinkertaistaa menettämättä jo sidottuja budjettivaroja kokonaisuudessaan (noin 42 miljoonaa euroa) - näitä budjettivaroja ei voi käyttää hankkeiden tukemiseen ehdokasmaissa - yhä suurempi joukko JEV-verkoston rahoituksen välittäjistä supistaa ohjelmaan osallistumistaan tai lopettaa sen kokonaan ja jotkut neuvovat pk-yrityksiä olemaan hakematta rahoitusta, mikä kiihdyttää järjestelmän heikkenemistä - on ilmeisen epätodennäköistä, että JEV:n päättämisellä olisi kielteisiä vaikutuksia pk-yritysten toimintaan, sillä ohjelmalla näyttää olevan vain marginaalista kiinnostusta kohdejoukon piirissä - JEV on sen tyyppinen ohjelma, jota komission ei omasta mielestään pitäisi hoitaa (eli ohjelma, joka edellyttää pienten hakemusten mikrohallinnointia), tästä arvioinnista on vedettävä se johtopäätös, että JEV:stä olisi luovuttava mahdollisimman pian sillä perusteella, ettei se ole asianmukainen eikä kustannuksiltaan tehokas. Käyttämättömiä budjettivaroja koskevat sitoumukset olisi purettava. Kokemuksista opittua Jos tulevaisuudessa harkitaan vastaavaa välinettä, sen muoto ja toteutus on suunniteltava aivan uudelleen. Komission pitäisi välttää sellaisten ohjelmien käyttöönottoa, joissa on kyse runsaasti resursseja vaativien mikrohankkeiden hallinnoinnista. 6. PK-YRITYSTEN TAKAUSJÄRJESTELMÄ Tätä osaa olisi luettava yhdessä kasvua ja työllisyyttä koskevan aloitteen vuoden 2001 kertomuksen (1998-2000) KOM(2002)345, 1. heinäkuuta 2002, kanssa, johon sisältyy järjestelmän kuvaus. 6.1. Keskeiset päätelmät ja suositukset Tarjoamalla lisää lainarahoitusta pk-yritysten takausjärjestelmä osoittautui erittäin tehokkaaksi välineeksi osana toimenpiteitä, joita käytetään erityisesti sellaisten pienten kasvukykyisten pk-yritysten rahoittamiseen, joilla ei ole riittävästi vakuuksia. Rahoituksen hyvä vastaanotto korostaa sen asiallisuutta ja asianmukaisuutta. Pk-yritysten takausjärjestelmällä on tavoitettu huomattava joukko monilla eri aloilla toimivia pk-yrityksiä, ja sillä on saavutettu laaja kattavuus EU:n sisällä. Yli 90 prosentilla takauslainalla tuetuista yrityksistä oli alle kymmenen työntekijää, ja näiden mikroyritysten työllistäminen on kasvanut huomattavasti, sillä monet ovat toimintaansa käynnistäviä yrityksiä. Useimmat tuensaajista toimivat perinteisillä aloilla. Sen toimintaa olisi jatkettava rahoituksen välittäjien verkoston ja niiden yhteistyöpankkien avulla EIR:n hoidossa. Järjestelmän vastaanotto on ollut yleisesti hyvä koko EU:ssa. Järjestelmän laajentaminen EU:hun liittyviin maihin, joissa rahoituksen saanti on erityisen vaikeaa, lienee erittäin hyödyllistä olettaen, että löydetään riittävä määrä sopivia rahoituksen välittäjiä. 6.2. Järjestelmän yleispiirteet Pk-yritysten takausjärjestelmä perustettiin edistämään työllistämistä tukemalla Euroopan unionin pk-yritysten investointitoimia siten, että lainarahoituksen tarjontaa lisätään (niille pk-yrityksille, joilla ei ole riittävästi vakuuksia). Tähän päästään normaalisti lisäämällä jäsenvaltioissa toimivien takausjärjestelmien kapasiteettia sekä uusien että nykyisten ohjelmien osalta. Järjestelmä tarjoaa suurempia takausvolyymeja rahoituksen välittäjien nykyisille takaustuotteille, lainarahoitusta suuremmalle joukolle pienyrityksiä moniin eri investointeihin ja takauksia riskialttiimmille lainoille. Järjestelmästä katetaan osa syntyneistä takaustappioista ennalta vahvistettuun määrään saakka. Järjestelmän toiminnasta vastaa Euroopan investointirahasto (EIR) varainhoitajana. Se hoitaa yhteydet järjestelmään liittymistä harkitseviin rahoituksen välittäjiin, arvioi ja toimittaa valitut ehdotukset komission yksikköjen hyväksyttäviksi. Yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa varmistetaan EIR:n ja vastaavien kansallisten viranomaisten välisellä yhteydenpidolla. 6.3. Toimintaympäristö EIR on allekirjoittanut sopimuksen 23 rahoituksen välittäjän kanssa, jotka edustavat 12:a eri maata. On maita, joissa ei ole takausjärjestelmiä ja/tai joissa yleinen kiinnostus järjestelmää kohtaan oli vähäistä. EIR on yrittänyt löytää näistä maista muita sopivia rahoituslaitoksia, jotta takaustukea voitaisiin tarjota pk-yrityksille kaikissa jäsenvaltioissa. EIR oli 29. toukokuuta 2002 sitonut kaikki käytettävissä olevat budjettivarat eli 187 miljoonaa euroa. Näiden sitoumusten maantieteellinen jakauma on seuraava: Saksa sai suurimman osuuden eli 25 prosenttia, Ranska sai toiseksi suurimman osuuden eli 20 prosenttia, Italia sai 16 prosenttia, Espanja 12 prosenttia, Alankomaat seitsemän prosenttia, Belgia ja Yhdistynyt kuningaskunta saivat kumpikin neljä prosenttia, Tanska, Itävalta ja Ruotsi kukin kolme prosenttia, Suomi kaksi prosenttia ja Portugali yhden prosentin. On paikallaan mainita, että on kolme EU-maata, joissa pk-yritysten takausjärjestelmä ei toimi, nimittäin Irlanti, Kreikka ja Luxemburg. Järjestelmästä pk-yrityksille myönnettyjen lainojen yhteismäärä oli 30. kesäkuuta 2002 7,3 miljardia euroa. Rahoituksen välittäjien budjettivarojen käyttö oli samana ajankohtana 139 miljoonaa euroa, jolla saavutettiin erittäin suuri vipuvaikutus eli 55. Rahoituksen välittäjien ennusteiden mukaan on arvioitu, että lainoja myönnetään yli 9,8 miljardin euron määrä 187 miljoonan euron sitoumusten perusteella (eli käytettävissä olevasta kokonaistakausbudjetista, palkkiot vähennettynä). 6.4. Yleiskatsaus ohjelman kehitykseen Pk-yritysten takausjärjestelmän tavoitteena on lisätä lainatarjontaa perinteisten alojen pienille yrityksille (joilla on alle 100 työntekijää) myöntämällä lainatakauksia. Näiden ohjelmien päämääränä on vaikuttaa myönteisesti pk-yritysten kasvuun ja työllistämiseen. Yhteisön budjettivaroilla katetaan järjestelmän koko kustannus, mukaan luettuna EIR:n takaustappiot ja muut järjestelmästä johtuvat tukikelpoiset kustannukset tai menot. On syytä todeta, että pankit vähensivät lutonantoaan pk-yrityslainojen suuren riskin ja vuoden 2001 loppua kohti hidastuneen taloudellisen toiminnan vuoksi. Tästä syystä myös järjestelmässä mukana olevien välittäjien kokonaistoiminta supistui. Sen lisäksi, että pk-yritysten takausjärjestelmän salkkuihin otettujen takausten lukumäärä pieneni, peruutettujen takausten määrä on kasvanut, etenkin vuoden 2001 viimeisten kolmen kuukauden aikana. Takausten kysyntä on kuitenkin ollut paljon vilkkaampaa vuonna 2002. Kun otetaan lisäksi huomioon markkinaolosuhteiden heikentyminen vuoden 2000 lopulta lähtien, heikommat lyhyen aikavälin kasvunäkymät ja ongelmalainojen määrän kasvu, järjestelmän yleinen toteutus ja onnistunut toiminta on muodostunut vielä vaikeammaksi, mikä saattaa myös johtaa yksittäisten takausjärjestelmien odotettua korkeampiin tappioihin. 6.5. Kyselylomakkeissa sovellettu metodologia Pk-yritysten kyselylomake laadittiin määrittämään: - tuettava investointityyppi - järjestelmän merkitys ja vaikutus kyseisessä hankkeessa - vaikutus työllisyystilanteeseen vuoteen 2001 mennessä ja - odotettu työllisyystilanne viidelle vuodelle. 6.6. Tiedon keruussa ja analysoinnissa sovelletut metodologiat Koska osallistuvien pk-yritysten joukko on suhteellisen suuri, päätettiin valita otos tutkimusta varten. Rahoituksen välittäjien toimittamista tiedoista muodostettua EIR:n ylläpitämää tietokantaa käytettiin perustietolähteenä. Se sisältää kunkin pk-yrityksen tunniste- ja osoitetiedot. EIR:n avustuksella ja Eurostatin myötävaikutuksella ja ohjauksella määriteltiin ja valittiin otos, kuten jäljempänä selvitetään. Otokseen hyväksyttiin vain sellaisia pk-yrityksiä, jotka olivat saaneet takauslainan 31. joulukuuta 2000 mennessä, jotta aika olisi kohtuullinen järjestelmän tiettyjen vaikutusten mittaamiseksi. Otokseen sisällytettiin kaikki ennen 31. joulukuuta 1998 myönnetyt takauslainat (yhteensä 158, etupäässä Itävallasta ja Alankomaista). Koska Portugaliin oli myönnetty vain kymmenen lainaa, ne kaikki sisällytettiin otokseen. Kyseisten yritysten työntekijämäärää (kaikki tiedot 31.12.2000 mennessä) koskevassa analyysissä luokkaan 0-1 kuului noin 40 prosenttia, luokkaan 2-4 noin 33 prosenttia ja luokkaan 5-9 noin 14 prosenttia. Koska merkittävä osa tiedoista sijoittuu alempiin kokoluokkiin, tätä päätettiin ilmentää määrittelemällä otoksen kokoluokat väleillä 0-1, 2-4, 5-9 ja kymmenen tai enemmän. Koska noin 87 prosenttia on luokassa 0-9, ylintä luokkaa (>/= 10) päätettiin painottaa siten, että otokseen valittiin enemmän tietoja tästä kokoluokasta. Lisäksi noin neljä prosenttia hakemusten työllisyystiedoista puuttui. Tämän vuoksi otokseen sisältyi noin neljä prosenttia tästä joukosta, jolloin lopullisen otoksen tiedot jakautuivat kokoluokittain seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> Saatu otos käsitti tietoja kaikista maista paitsi Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Toiminta Yhdistyneessä kuningaskunnassa alkoi vasta 2001, joten se ei sisälly otokseen. Jäljempänä esitetään erittely jäsenvaltioittain. Yhteensä noin 54 500 pk-yrityksen joukosta valittiin 2 000 yrityksen otos. >TAULUKON PAIKKA> Pk-yritysten kyselylomakkeet laadittiin englanninkielisinä (ja niitä täydennettiin selvitysosalla) ja käännettiin espanjaksi, hollanniksi, italiaksi, portugaliksi, ranskaksi, ruotsiksi, saksaksi, suomeksi ja tanskaksi postitse jaettaviksi. Kyselylomakkeet lähetettiin postitse, ja yrityksille annettiin mahdollisuus pyytää halutessaan sähköistä lomaketta. Käytännössä osoitetietojen laatu osoittautui erittäin huonoksi. Vaikka osattiin odottaa, ettei eräitä yrityksiä tavoitettaisi enää alkuperäisestä osoitteestaan, palautuneiden kirjeiden määrä oli oletettua suurempi. 6.7. Kyselytutkimuksen tulokset Seuraavassa taulukossa on yhteenveto kustakin jäsenvaltiosta saaduista vastauksista: >TAULUKON PAIKKA> Yhteensä 2 000 pk-yritykselle lähetettyyn takausjärjestelmää koskevaan kyselyyn saatiin 405 vastausta. Asiakirjoista saatujen osoitetietojen huono laatu on luultavasti suurelta osin syynä Ranskan, Belgian ja Espanjan alhaiseen vastausasteeseen. Seuraava analyysi perustuu mainittuihin vastauksiin, tosin eräitä lukuja, jotka eivät olleet uskottavia, on oikaistu. Muutoin luvut oletettiin oikeiksi, koska vastaajilla ei ollut syytä vääristellä tietoa, jossa ei ollut kyse esim. rahoituksen tukikelpoisuudesta. Työllistämistä koskevat näkökohdat On vaikea vahvistaa, oliko työllistämisvaikutus suoraa seurausta pk-yritysten takausjärjestelmästä vai itse investointihankkeista. Saatujen tulosten perusteella näyttää kuitenkin siltä, että takauksella on ollut tärkeä merkitys investointihankkeissa. Noin 74 prosenttia ilmoitti, että aikomuksena oli ollut luoda tai säilyttää työpaikkoja investoinnin avulla. Näistä noin 87 prosenttia vahvisti, että niiden työllistämistavoite oli saavutettu ja noin 81 prosenttia onnistui tavoitteessaan säilyttää silloiset työpaikat. Lainan hakemisajankohtana ilmoitettujen työntekijöiden määrä oli noussut kaiken kaikkiaan 3 300 työntekijästä 4 300:an eli 30 prosenttia. Tätä voidaan pitää erittäin hyvänä saavutuksena. Hankkeet jakautuivat useille eri aloille. Merkittävä yli 50 prosentin kasvu saavutettiin kuljetussektorilla (täsmällinen kuvaus: kuljetukset, joihon luetaan maakuljetukset, rautatiet, taksi, vesikuljetukset, matkatoimistot, varastointi ja televiestintä) sekä koulutuksen ja terveyden aloilla. Suurin osa työllisistä sijoittui vuoden 2001 lopussa ikäryhmiin 25-34-vuotiaat (38 prosenttia) ja 35-54-vuotiaat (40 prosenttia) valtaenemmistön ollessa (86 prosenttia) kokopäivätyössä. (Yksi erikoistunut yritys ilmoitti työllistävänsä 1 000 osa-aikaista työntekijää ainoastaan viitenä päivänä vuodessa, ja tätä lukua oikaistiin, jotta kokonaiskuva ei vääristyisi.) Miesten ja naisten kokonaisjakauma oli noin 2:1. Yli 72 prosenttia totesi, että laina oli ratkaiseva hankkeen toteuttamiselle, kun taas alle kymmenen prosenttia oli sitä mieltä, että investointihanke olisi edennyt suunnitellusti, vaikka laina ei olisi ollut käytettävissä. Saavutettu työllistäminen (vuoden 2001 lopussa) eriteltiin maittain ja kokoluokittain. Pk-yrityksen keskikoko oli alle kymmenen työntekijää. Kohdejoukko jaettiin kokoluokkiin hakemuksessa ilmoitetun työntekijämäärän mukaan seuraavasti: 0-1, 2-4, 5-9 ja kymmenen tai enemmän. On huomattava, että eräät pk-yritysten takausjärjestelmästä tuetut ohjelmat rajaavat lainasalkkunsa enintään kymmeneen työntekijään pk-yritystä kohti. Työpaikkoja syntyi keskimäärin 2,5 yritystä kohti (kasvu oli noin 8,2:n keskikoosta hieman alle 11:n keskikokoon). Ylimmässä kokoluokassa (kymmenen työntekijää tai enemmän) kasvu oli 3,9 (keskikoko nousi 26,5 työpaikasta 30,4:än). Analysoitaessa vain ne yritykset, jotka ilmoittivat työllistämisaikomuksestaan, keskikasvu nousee 3,9:än (keskikoko 7-11). Keskiarvot nousevat merkittävästi kaikissa kokoluokissa, mutta erityisesti ylimässä kokoluokassa 6,8:an (keskikoko 28-35). Työllistäminen oli merkittävintä Ranskassa ja Espanjassa (Tanskan otos on pieni), ja Saksankin saavutus oli hyvä. Työllistämisprosenttien tarkastelu osoittaa (alle kymmenen työntekijän) mikroyritysten työllistämisen kasvaneen merkittävästi. Ne muodostavat yli 90 prosenttia kaikkien tuensaajien joukosta ja ilmoittivat, että työpaikkojen määrän kasvu oli 86 prosentin luokkaa. Työllistämisnäkymät eivät olleet kuitenkaan yhtä hyvät vuoden 2002 loppua ja vuotta 2003 kohti mentäessä. Merkittävä määrä yrityksiä ei ryhtynyt ennustamaan vuosien 2002 ja 2003 työntekijämääriä kyselylomakkeella. Oletettiin, että ne säilyttäisivät ainakin vuoden 2001 lopulle ja vuodelle 2002 sekä vuosille 2002-2003 ennustamansa määrät. Vastauksia muokattiin tämän oletuksen mukaisesti, ja näin ennustetut kasvut olivat noin 8,5 prosenttia ja kymmenen prosenttia peräkkäisinä kausina. Tulos oli noin yksi uusi työpaikka yritystä kohti sekä vuonna 2002 että 2003, mikä näytti merkitsevän, että valtaosa työllistämisestä oli jo tapahtunut vuoden 2001 lopussa. Ylimmässä kokoluokassa ilmoitettiin korkeampi keskitaso vuodelle 2003 eli noin 2,6. Koulutus Ilmoitettu koulutus oli kokonaisuudessaan ainoastaan 2,5 henkilöpäivää työntekijää kohti. Saattaa olla, että perinteisillä aloilla toimivat pienet yritykset eivät aina näe koulutusinvestoinnin tärkeyttä. Saksasta ilmoitettiin korkein luku 6,9 muiden mainittavien tulosten vaihdellessa Itävallan 2,8:n, Tanskan kolmen ja Italian, Espanjan sekä Suomen 3,5:n välillä. Arvio järjestelmästä Järjestelmää ei aina mielletä Euroopan unionin aloitteeksi. Ainoastaan Italiassa ja Alankomaissa enemmistö mukana olleista pk-yrityksistä tietää, että niiden saaman lainan tukena oli EU:n takaus. Yleisesti 53 prosenttia ei ollut tietoisia tästä seikasta, Ruotsissa yksikään pk-yritys ei tiennyt sitä. Suuri enemmistö pk-yrityksistä (noin 72 prosenttia) oli sitä mieltä, että ilman pk-yritysten takausjärjestelmän tukea niiden hanke olisi viivästynyt merkittävästi tai supistunut (38 prosenttia) tai ei olisi edistynyt lainkaan (35 prosenttia). Alle kymmenen prosenttia oli sitä mieltä, että ne olisivat edenneet alkuperäisten suunnitelmien mukaisesti. Tämä palaute näyttäisi korostavan järjestelmän hyödyllisyyttä, kuten myönteisesti vastanneiden lukumäärä kysyttäessä, harkitsisivatko ne toisen lainan hakemista lisäinvestointia varten. Lisäinvestointia suunnittelevista (noin 58 prosenttia vastaajista) noin 82 prosenttia ilmoitti aikovansa hakea toista lainaa järjestelmästä. Tämä osoittaa korkeaa tyytyväisyysastetta. Suuri enemmistö (95 prosenttia) piti hankettaan tärkeänä yrityksen kehitykselle 26 prosentin uskoessa sen olevan yrityksen selviytymisen kannalta ratkaiseva. Keskeiset hyödyt nähtiin myynnin tai liikevaihdon kasvussa (56 prosenttia) ja uusien tuotteiden sekä palvelujen kehittämisessä (33 prosenttia). Tehokkuuden kasvu näyttää merkittävimmältä tuontantojärjestelmien ja -prosessien alalla (45 prosenttia), mutta tulokset olivat huomattavat myös myynnin ja markkinoinnin (39 prosenttia) sekä talouden ja hallinnon aloilla (33 prosenttia), kun ainoastaan kymmenen prosenttia näki parannusta tutkimuksessa ja kehityksessä. Pk-yritysten kommentit Eräät vastaajat käyttivät tilaisuutta hyväkseen antaakseen vapaamuotoisia kommentteja. Vaikka kielteisiäkin kommentteja esiintyi, tilaisuutta käytettiin laajalti yksittäisten vastausten täsmentämiseksi. Annettu palaute oli yleisesti myönteistä. 6.8. Päätelmät ja suositukset Asiallisuus ja asianmukaisuus Kasvua ja työllisyyttä koskevan aloitteen tavoitteena oli lisätä kasvukykyisten pk-yritysten lainarahoitusta ja siten auttaa niitä työpaikkojen luomisessa. Tarjotessaan lisärahoitusta pk-yritysten takausjärjestelmä on ilmeisen tehokas väline osana varsinkin kasvukykyisten pienten pk-yritysten käytettävissä olevia toimenpiteitä. Rahoituksen hyvä vastaanotto näyttää lisäksi korostavan sen asiallisuutta ja asianmukaisuutta. Pienyritykset tarvitsevat rahoitusta ja siihen liittyvää taloudellista neuvontaa, jota asiakasläheiset ja asiantuntevat rahoituksen välittäjät ja pankit pystyvät tarjoamaan. Vaikuttavuus Pk-yritysten takausjärjestelmä on osoittautunut erittäin tehokkaaksi välineeksi, jolla on tavoitettu huomattava joukko monilla eri aloilla toimivia pk-yrityksiä ja saavutettu laaja maantieteellinen kattavuus EU:ssa. Selkeä vaikutelma järjestelmästä on, että sillä on ollut vaikutusta pienten pk-yritysten rahoituksen saannin ja työllistämisen edistäjänä ja että sen vaikutus jatkuu. Se olisi vahvistettava yhdeksi komission pk-yritystukena tulevaisuudessa markkinoimista välineistä. Yli 90 prosentilla takauslainan muodossa tukea saaneista yrityksistä oli alle kymmenen työntekijää, ja näiden mikroyritysten työllistämien työntekijöiden määrä on kasvanut merkittävästi. Enemmistö tuensaajista toimii perinteisillä aloilla. Tehokkuus Rahoituksen välittäjien ja niiden yhteistyöpankkien verkostoa hyödyntämällä järjestelmää on toteutettu mahdollisimman tehokkaasti, sillä siinä käytetään hyväksi pankkien ja niiden asiakkaiden luottamuksellisia suhteita. Koska EIR on hallinnoinut täytäntöönpanoa, toimielinten on tarvinnut sitoa siihen suhteellisen vähän henkilöresursseja. Muita ohjelmia rinnakkain toteuttavan EIR:n osallistuminen tuo mukanaan asiantuntemusta ja sillä on varmasti synergiavaikutusta. Lisäarvo Toiminnassa mukana olleiden kokemusten mukaan pk-yritysten takausjärjestelmä on johtanut lisärahoitukseen, jonka järjestelmässä toimivat rahoituksen välittäjät ovat asettaneet pk-yritysten käyttöön. Pankit pitävät yleisesti pk-luototusta vähän tuottavana, koska käsittelyn yksikkökustannukset ovat suhteessa korkeammat, riski suhteellisen suuri ja koska luottoriskiä on puuttuvista tiedoista johtuen vaikea kunnolla arvioida. Sen vuoksi ja koska Baselin vakavaraisuusvaatimusta koskevaa sopimusta ollaan muuttamassa, pk-yritysten on todennäköisesti vaikeampi saada rahoitusta tulevaisuudessa. Vaikka on vaikea osoittaa, että tuensaajajoukossa havaitut tulokset ovat suoraan johdettavissa tämäntyyppisen ohjelman vaikutuksista, on kuitenkin selvää, että pk-yritysten takausjärjestelmän kohdejoukossa on esiintynyt merkittävää myönteistä kehitystä. Kaiken kaikkiaan monen järjestelmästä tukea saaneen pk-yrityksen työllisyys ja toiminta ovat kasvaneet huomattavasti. Kokemuksista opittua Järjestelmä on yleisesti otettu EU:ssa hyvin vastaan. Järjestelmän laajentaminen EU:hun liittyviin maihin, joissa rahoituksen saanti on erityisen vaikeata, lienee erittäin hyödyllistä olettaen, että riittävä määrä sopivia rahoituksen välittäjiä pystytään löytämään. Markkinointiin olisi ehkä panostettava enemmän sen korostamiseksi, että kyseessä on unionin järjestelmä, ja olisi jatkettava ponnisteluja sen soveltamisalueen ulottamiseksi jäsenvaltioihin, joissa vastaanotto on ollut vähemmän näkyvää. Osallistujien lukumäärä kasvaa jatkuvasti, ja tulevaa seurantaa olisi edistettävä sen vahvistamiseksi, että positiivinen suuntaus jatkuisi. Tähän mennessä saavutetut tulokset vahvistavat selvästi, että järjestelmä vastaa etenkin pienten, alle kymmenen työntekijän pk-yritysten vaatimuksia. Olisi harkittava, voidaanko budjettivaroja lisätä, jotta useampien toimintaansa aloittavien yritysten hakemuksiin voitaisiin vastata.