FI    FI FI 
FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 18.9.2008 
SEC(2008) 2445 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
Oheisasiakirja 
 
KOMISSION EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN 
TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEA LLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE 
ANTAMAAN TIEDONANTOON: 
  
”Monikielisyys: Euroopan voimavara ja  samalla myös yhteinen sitoumus” 
 
  
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA  
    
{KOM(2008) 566 lopullinen} 
{SEC(2008) 2443} {SEC(2008) 2444} 
Tämä raportti edustaa ainoastaan sen laadintaan  osallistuneiden komi ssion yksiköiden kantaa. 
Se ei rajoita komission mahdollisesti te kemien päätösten lopullista muotoa. 
FI 2   FI TIIVISTELMÄ 
Tässä vaikutusten arviointia koskevassa raportis sa esitellään monikiel isyyspolitiikan nykytila 
ja ehdotetaan tämän alan toimien vahvistam ista. Kyseessä on oheisasiakirja komission 
tiedonantoon ”Monikielisyys: Euroopan voimavara ja samalla myös yhteinen sitoumus” (nro 
2008/EAC/004 suunnittelujärjestelmässä).  
Kielellinen monimuotoisuus on yksi Euroopan unionin pitkäaikaisista ominaispiirteistä: 
unionin 500 miljoonaa kansalaista puhuu 23:a virallis ta kieltä, ja 60:tä muuta kieltä puhutaan 
vain tietyillä alueilla tai tie tyissä ryhmissä. Lisäksi on vielä yli 300 eri kieltä, jotka 
maahanmuuttajat ovat tuoneet m ukanaan. Arvioiden mukaan Eur oopan unionin rajojen sisällä 
elää ainakin 175:tä kansallisuutta edustavia ka nsalaisia. Muuttovirrat ovat kasvattaneet jo 
olemassa ollutta kansallisten vähemmistö jen ja kulttuurien tilkkutäkkiä. Tällaisessa 
ympäristössä kanssakäyminen eri kielten puhujien välillä on lisääntynyt ta saista tahtia viime 
vuosina, koska liikkuvuus Euroopan sisällä on lisääntynyt; muuttajia  tulee kolmansista 
maista, ja globalisaatio lisää muuttovirtoja. Suuntaus tulee todennäköisesti jatkumaan ja 
lisääntymään edelleen tulevina vuosina. Tätä taustaa vasten tässä vaikutusten arvioinnissa 
korostetaan kahta ongelmaa:1  
(1) Vieraiden kielten taito ei edelleenkään ole riittävää. Eurooppalaiset eivät ole vielä 
saavuttaneet äidinkielensä lisäksi kahden muun kielen taitoa, kuten Barcelonassa 
kokoontunut Eurooppa-neuvosto asetti tavoitteeksi. 
(2) Euroopan kansalaiset, yritykset ja palveluntarjoajat eivät ole täysin tietoisia kielellisen 
monimuotoisuuden hyödyistä ja haasteista Euroopassa.  
Ongelmanmäärittelyn tukena ovat tiedot ja  palaute, jotka saatiin kahden aiemman 
monikielisyyttä koskevan tiedonannon2 (2007) jatkotoimien ja yhdeksän kuukautta kestäneen 
kuulemismenettelyn (2007–2008) aikana. 
Aiemmissa monikielisyyttä ja  kielellistä monimuotoisuu tta koskevissa tiedonannoissa 
esitettiin toimenpideohjelma vuosiin 2006–2007 asti  ja ehdotettiin uudelleentarkastelua ja 
mahdollisia jatkotoimia. Vuonna 2007 suoritettu  edistymisen ja täytäntöönpanon arviointi 
osoittaa, että vaikka edistymisestä on näyttö ä (erityisesti kieltenoppimisesta perus- ja 
keskiasteen koulutuksessa), täytäntöönpanoa on ta rpeen jatkaa ja sitä olisi vahvistettava 
elinikäistä oppimista silmällä pitäen, ja kielten arkioppimis een ja paikallisympäristön 
kielelliseen monimuotoisuuteen olis i kiinnitettävä paljon huomiota.  
Kuulemismenettelyssä  jäsenvaltiot, EU:n toimielimet ja sidosryhmät olivat samaa mieltä 
seuraavista näkemyksistä:  
Monikielisyyspolitiikan soveltamisala:  
                                                 
1 Institutionaalinen monikielisyys (eli kielet, joita Euroopan komissio käyttää sisäisessä viestinnässä ja 
viestinnässä kansalaisten kanssa: julkaisut/kääntäminen/tulkkaus) ei kuulu tämän vaikutusten arvioinnin 
ja siihen liittyvien poliittisten aloitteiden alaan. Vaikka institutionaalisessa monikielisyydessä on kyse kielistä, siihen liittyy eri ongelmia, tavoitteita ja vaihtoehtoja, joten tehtiin päätös olla käsittelemättä 
niitä yhdessä. 
2 KOM(2003) 449 lopullinen, KOM(2005) 59 6 lopullinen, KOM(2007) 554 lopullinen/2. 
FI 3   FI • Kielellistä ja kulttuurista monimuotois uutta pidetään yhte nä eurooppalaisen 
yhteiskunnan pitkäaikaisista ominaispiirt eistä: useimmat ihmiset pitävät tätä 
monimuotoisuutta arvossa, mutta tunnusta vat samalla, että sitä on hallittava 
tehokkaalla ja harkitu lla tavalla. Yhteen kielee n siirtyminen ei useimpien 
vastaajien mukaan ole vaihtoehto.  
• Pelkästään EU:n virallisten kielten oppi mista edistävä kielipolitiikka on liian 
rajoitettu nykypäivän yhteiskunnalle, jossa monia eri kieliä puhuvat ka nsalaiset (ja 
asukkaat) ovat päivit täin yhteyksissä.  
• Kieltenoppimista olisi ta rkasteltava elinikäisen oppimisen näkökulmasta. 
• Monikielisyys on monialainen kysymys, jolla on vaikutuksi a kilpailukykyyn ja 
EU:n kansalaisuuteen ja joka olisi valtavi rtaistettava koulutusal an lisäksi useisiin 
politiikan osa-alueisiin. 
• Kielellisen monimuotoisuuden edistä misellä ei pitäisi pyrkiä kielten 
säilyttämiseen sinällä än, vaan päinvastoin korostamaan vuoropuhelua kielten ja 
yhteisöjen välillä.  
• Jokainen kansalainen tarv itsee erilaisen kielitait ovalikoiman, joka riippuu 
henkilökohtaisista kiinnost uksenkohteista ja asuinpai kasta sekä perhe- ja 
ammattitaustasta. 
Menetelmät: 
• Jäsenvaltioiden ja komission olisi kehitettävä kielipolitiikkaa, joka edistää 
kielellistä monimuotoisuutta ja kiel ille myönteistä ympäri stöä; tähän olisi 
pyrittävä laajentamalla opetettavien kiel ten valikoimaa, arvostamalla ja pitämällä 
yllä kansalaisten kielitaitoa ja motivoimalla heitä oppimaan lisää.  
• Elinikäinen kieltenoppiminen on keskeise ssä asemassa kielitaidon hankkimisen 
kannalta: aloitetaan varhai n, pidetään motivaatiota yllä koulussa ja ammatillisessa 
peruskoulutuksessa ja jatketaan kieltenoppimista läpi aikuiselämän. 
• Epävirallista kieltenoppimista olis i hyödynnettävä paremmin lisäämällä 
mahdollisuuksia multimedian käyttöön, virtuaaliseen ja fyysiseen liikkuvuuteen ja kulttuurivaihtoon. Kieltenoppiminen tällä tavoin on tehokasta, koska ihmiset voivat oppia missä, miten ja milloin heille sopii, ja erilaisen taustan omaavat 
ihmiset voivat viestiä ja löytää ja vertailla erilaisia ajattelutapoja. 
• Paikallisyhteisöjen, palveluntarjoajien ja yritysten olisi otettava huomioon, että ne 
palvelevat usein kansalaisia ja asiakkaita , jotka puhuvat eri kieliä, ja niiden olisi 
laadittava strategioita heidän kielitarpeisiinsa vastaamiseksi. 
Uuden tiedonannon lisäa rvona on se, että 
• tuetaan pyrkimyksiä, joiden tavoitteena on äi dinkielen lisäksi kahde n kielen taitaminen; 
tätä varten annetaan selvemmät ohjeet niit ä alueita ja kohderyhm iä varten, jotka ovat 
jääneet jälkeen (ammatillisessa koulutukses sa olevat opiskelij at, heikon ammattitaidon 
FI 4   FI omaavat aikuiset ja maahanmuuttajat) ja  joita on käsitelty vähemmän aiemmissa 
tiedonannoissa. 
• liitetään monikielisyys laajempaan kasvu- ja työllisyysprosessi n yhteyteen lisäämällä 
tietoisuutta kielellisen monimuotoisuude n eduista ja niid en vaikutuksista 
kulttuurienväliseen vuoropuheluun. Tässä suhteessa monikielisyys on myös kasvava osa-alue EU:n ulkopolitiikassa, kut en Euromed-kulttuurihuippukokouksessa
3 äskettäin 
korostettiin. 
• valtavirtaistetaan monikielisyys asiaankuuluviin  politiikan osa-alueis iin Euroopan tasolla 
ja tehdään yhteistyötä jäsenval tioiden ja sidosryhmien kanssa sen varmistamiseksi, että 
tavoitteet ovat yhteisiä ja että ne toteutetaan soveliaimmalla tasolla. 
Näin ollen monikielisyyspolitiikan kaksi yleistavoitetta  ovat seuraavat: 
(1) tarjota kansalaisille mahdollisuus osata suju vasti kahta kieltä äidinkielen lisäksi 
(lyhyesti: ”äidinkieli ja kaksi muuta kieltä”) 
(2) lisätä tietoisuutta eurooppalaisen yhteis kunnan kielellisestä m onimuotoisuudesta ja 
hyödyntää sitä kulttuurienvälisessä v uoropuhelussa ja kilpailukyvyssä.  
Täytäntöönpanon  osalta ensimmäisenä toiminta tavoitteena on varmistaa, että 
monikielisyyttä edistetään johdonmukaisesti ed ellä mainituilla EU-po litiikan osa-alueilla 
käyttäen lähestymistapana valtavirtaistamista  ja hyödyntäen mahdollisimman hyvin 
olemassa olevissa EU-ohjelmissa tarjolla olevaa rahoitustukea. To issijaisuusperiaatteen 
mukaisesti jäsenvaltiot ovat ke skeisiä päätöksenteki jöitä näissä asioissa, kun taas monet 
sidosryhmät (koulutuksen tarjoajat, ty ömarkkinaosapuolet, tiedotusvälineet, 
paikallisviranomaiset jne.) ova t välttämättömiä täytäntöönpa non kannalta. Sen vuoksi toisena 
toimintatavoitteena on tehdä yhteistyötä jäsenvaltioi den ja sidosryhmien kanssa  ja tukea 
niitä yhteisten tavoitteiden saavuttamisessa ja valtavirtaistamisen toteuttamisessa omalla tasollaan.  
Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi on tarkasteltu erilaisia vaihtoehtoja:  (1) Ei lisätoimia jäsenvaltioiden kanssa ei kä EU-ohjelmien strategista käyttämistä 
(valtavirtaistaminen) 
(2) Sääntelyvälineiden käyttäminen (suositus) 
(3) Avoimen koordinointimenetelmän käyttämine n: annetaan komission tiedonanto, jolla 
tasoitetaan tietä jäsenvaltioiden kanssa teht ävälle yhteistyölle, ja haetaan sille muiden 
EU:n toimielinten hyväksynt ä. Monikielisyyden valtav irtaistaminen nykyisiin EU-
ohjelmiin ja -aloitteisiin. 
Koulutuksen ja kulttuurin pääosasto on vertai llut edellä mainittujen vaihtoehtojen vahvuuksia 
ja heikkouksia ja päätynyt ehdottamaan vaihtoehtoa 3
, joka antaisi komissiolle 
                                                 
3 Agreed Conclusions of the third Euro-Mediterranean Conference of Ministers of Culture Athens, 29 – 
30 May 2008 ; puheenjohtajavaltion julkilausuma konferenssissa New Paradigms, New Models — 
Culture in the EU External Relations , Ljubljana, 13–14. toukokuuta,  
http://www.mzz.gov.si/si/zunanja_ politika/kulturno_sodelov anje/nove_paradigm e_novi_modeli_kultur
a_v_zunanjih_odnosih_eu/ .  
FI 5   FI mahdollisuuden – yhteistyössä jäsenvaltioiden ja sidosryhmien kanssa – käsitellä 
monikielisyyden todettuja haaste ita ja löytää soveltuvia ratkai suja. Tämä vaihtoehto, joka 
myös vastaa parhaiten jäsenval tioiden ja sidosryhmien odotuksia , on toissijaisuusperiaatteen 
mukainen, ja se tarjoaisi pa rhaan perustan haas teita ja ongelmia koskevan tietoisuuden 
lisäämiseen ja todelliseen edistymiseen niiden ratkaisemisessa. 
Mitä tulee tapaan, jolla monikielisyyttä olisi edistettävä komission politiikassa ja ohjelmissa, 
vaihtoehto monikielisyyttä koskevasta, menoj a aiheuttavasta ohjelmasta hylättiin, koska 
monikielisyys on hyvin erilaisten politiikan osa- alueiden (koulutus, kultt uuri, tiedotusvälineet, 
työllisyys, sosiaalinen osallisuus, tutkimus jn e.) monialainen tavoite, ja niiden tukeminen 
niiden luonnollisen viiteympäristön ulkopuolella ei vaikuta aiheelliselta eikä tehokkaalta. Sen 
vuoksi toteuttamiskelpoisena lähestymistapana pidettiin monikielisyyden valtavirtaistamista asiaankuuluviin komission politiikan  osa-alueisiin ja ohjelmiin. Tä rkeimpiä näistä ohjelmista 
ovat seuraavat: kaikki elinikäisen oppimisen ohjelman osiot, rakennerahastojen kautta 
annettava tuki kielikoulutukselle , oikeus-, vapaus- ja turvalli suusasioiden pääosaston tukemat 
maahanmuuttajien kielelliset kotouttamiskurss it, nuorisotoimintaohjelma (Youth in Action), 
Kansalaisten Eurooppa -ohjelma, Kulttuur i-ohjelmasta tuettavat kaunokirjallisuuden 
käännökset, Media-ohjelma, tutkimus ohjelma ja tietotekniikan ala. 
Kun otetaan huomioon esitetyt huomiot ja komission suorien toimien rajoitettu soveltamisala, 
seuraavassa esitetyt valitun vaihtoehdon taloudelliset ja yh teiskunnalliset vaikutukset ovat 
todennäköisiä riippuen siitä, miten päättäväisesti jäsenval tiot ja sidosryhmät panevat 
suositellun strategian täytäntöön: 
• Taloudelliset vaikutukset: koska kielitaidolla on vaikutusta kansalaisten työllistettävyyteen 
ja kilpailukykyyn, tiedonnossa määritellyllä uudella strate gialla on todennäköisesti 
myönteinen vaikutus kansainvälis een kauppaan ja rajatylittäviin  investointeihin; tekninen 
kehittäminen ja innovaatiot; työpaikkojen m äärä ja laatu; suhteet EU:n ulkopuolisiin 
maihin. 
• Yhteiskunnalliset vaikutukset: strategialla on  todennäköisesti myönteinen vaikutus 
sosiaaliseen osallisuuteen sekä hallintoon ja osallistumiseen, koska kielitaito on edellytys 
kulttuurienväliselle vuoropuhelulle. 
Kustannukset: komission tasolla tiedonannossa s uositeltujen toimien täytäntöönpano ei 
aiheuta lisäystä talousarvioon. Sen tarkoituks ena on olemassa olevien ohjelmien tehokkaampi 
hyödyntäminen monikielisyyden edistämisessä erityisesti siten, e ttä varmistetaan 
• johdonmukaisempi lähestymistapa (eli vi edään johdonmukaises ti eteenpäin tukea 
kielelliselle monimuotoisuudell e ja kiinnitetään huomiota ki elikysymyksiin hankkeissa ja 
aloitteissa) 
• suurempi synergia jäsenvaltioiden kesken (eli tuetaan jäsenvaltioita yhteisten tavoitteiden 
saavuttamisessa komission aloitteiden ja hyvien käytänteiden vaihdon avulla).  
Jäsenvaltioiden osalta tiedonanno ssa suositellaan jo sovittujen EU:n tavoitteiden (kuten 
Barcelonan tavoite ”äidinkieli ja kaksi muuta kieltä”) mukaisesti yleisiä tavoitteita ja 
toimintatavoitteita ja ehdoteta an keinoja niiden saavuttamiseksi, kun taas täytäntöönpano jää 
jäsenvaltioiden toimivaltaan. Komission tiedonannon yleisenä pe riaatteena on s uositella, että 
toimet toteutetaan lähellä kansalaisia siten, että  otetaan huomioon paikalliset kielitarpeet ja 
FI 6   FI kootaan yhteen yritysten, kansal aisyhteiskunnan ja paikallisvi ranomaisten voimavarat, jotta 
niitä voidaan käyttää mahdollisimman tehokkaasti. 
Seurantaa varten voitaisiin käyttää jo  olemassa olevaa yksiköiden välistä 
monikielisyysryhmää varmistamaan koordinoitu  lähestymistapa komission kanssa ja 
valtavirtaistamaan monikielisyys asiaankuuluviin EU:n ohjelmiin ja aloitteisiin ohjelmatason 
toimien avulla (ensisijaiset aihealueet, budjetti ki elellistä valmistelua ja kielitoimintoja varten, 
riittävä seuranta jne.). Ja tkotoimet jäsenvaltioiden kanssa varmistetaan nykyiseen 
kielikysymyksiä käsittelevään työryhmään pohjau tuvan jäsenvaltioiden korkeiden edustajien 
työryhmän kautta. Jotta monikielisyyspolitiikka an kohdennettua huomiota pi dettäisiin yllä ja 
varmistettaisiin sen edistymisen säännöllinen tarkastelu, komissio suosittelee, että EU:n 
toimielimet varaisivat vuositt ain asialistallaan aikaa tämän asian käsittelemiseen. Neuvoston 
kohdalla komissio ehdottaa monikielisyyden sisällyttämistä koulutusneuvoston työhön 
jatkuvan tarkastelun periaatteella.  
Komissio päivittää käytettävissä olevat indikaat torit säännöllisesti ja harkitsee mahdollisuutta 
rahoittaa tutkimuksia, joissa käsitellään vähemmän kartoitettuja os a-alueita (kuten yrityksiä ja 
palveluntarjoajia). Mitä tulee valtavirtaistamiseen, komission olisi varmistettava, että kielikysymykset otetaan riittä vällä tavalla huomioon asiaan liittyviä EU:n ohjelmia ja 
toimintalinjoja arvioitaessa. Komissio kannust aa jäsenvaltioita ja sidosryhmiä ottamaan 
kielikysymykset huomioon toiminta linjojen ja strategioiden ar vioinnissa omalla tasollaan. 
Komissio suorittaa kattavan tarkastelun asia ssa saavutetusta edistymisestä vuonna 2012 ja 
raportoi Euroopan parlamentille ja neuvostolle saaduista kokemuksista. Tätä varten jäsenvaltioita pyydetään raportoimaan om asta edistymisestään vuoden 2011 loppuun 
mennessä.