Virallinen lehti nro C 034 , 02/02/1998 s. 0021



A4-0412/97 Päätöslauselma komission valkoisesta kirjasta «Strategia yhteisön rautateiden elvyttämiseksi» (KOM(96)0421 - C4-0452/96) ja komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Euroopan laajuisista rautateiden rahtiliikenteen valtaväylistä (KOM(97)0242 - C4-0269/97) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission valkoisen kirjan (KOM(96)0421 - C4-0452/96), - ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(97)0242 - C4-0269/97), - ottaa huomioon komission vihreän kirjan liikenteen vaikutuksista ympäristöön - kestävää liikkuvuutta koskeva yhteisön strategia (KOM(92)0046 - C3-0182/92), komission tiedonannon yhteisen liikennepolitiikan tulevasta kehityksestä - kestävää liikkuvuutta koskeva kattava yhteisön strategia (KOM(92)0494 - C3-0001/93), 17. syyskuuta 1992 ((EYVL C 284, 2.11.1992, s. 164 ja s. 176.)) ja 18. tammikuuta 1994 ((EYVL C 44, 14.2.1994, s. 53.)) antamansa päätöslauselmat sekä liikenneministerien neuvoston päätöslauselmat tästä aiheesta, - ottaa huomioon 6. kesäkuuta 1996 ((EYVL C 181, 24.6.1996, s. 21.)) antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle yhteisen liikennepolitiikan toimintaohjelmasta 1995-2000, - ottaa huomioon liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietinnön ja työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan lausunnon (A4-0412/97), A. katsoo, että valkoisen kirjan kannat, päätökset, johtopäätökset ja ehdotukset ovat suurelta osin yhteneväisiä Euroopan yhteisön vakiintuneen rautatiepolitiikan kanssa, jonka perusta luotiin neuvoston päätöksellä 65/271/ETY ((EYVL 88, 24.5.1965, s. 1500.)) sekä neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1191/69 ((EYVL L 156, 28.6.1969, s. 1.)), B. ottaa huomioon, että yhteisössä rautateitse kuljetetun rahdin ja matkustajien kokonaismäärä laskee useimmilla markkina-alueilla jatkuvasti vuosi vuodelta, kun taas yhteisön maanteiden tavaraliikenteen kokonaismäärä ja maanteiden henkilöliikenteen kokonaisosuus kasvavat huomattavasti, C. katsoo, että valkoisessa kirjassa luetellut syyt rautateiden osuuden vähenemiseen matkustaja- ja tavaraliikenteestä ovat olennaisia, koska ne kaikki vaikuttavat enemmän tai vähemmän junan merkityksen vähenemiseen kuljetusmuotona, D. katsoo, että suurin osa komission ilmoittamista käytännön määräyksistä ja toimista, joiden tarkoituksena on saada aikaan yhteisön sääntelykehys viidellä pääalueella rautateiden elvyttämiseksi ja kehittämiseksi, on periaatteessa asianmukaisia ja ilahduttavia, mutta samalla, kuten koko valkoisessa kirjassa, ajatusta toisiaan täydentävistä kuljetusmuodoista ei oteta tarpeeksi huomioon, vaikka tämä kaikki liikennevälineet kattava liikenne voisi olennaisesti edistää rautateiden elpymistä, E. katsoo, että raideliikenteen samoin kuin meri- ja lentoliikenteen sekä televiestintäpalvelujen vapauttamisen tulisi tapahtua asteittain niin, että samalla toteutetaan tarpeelliset oheistoimet, minkä ei tulisi merkitä sitä, että perimmäisen tavoitteen - eli markkinatalouden sääntöjen ulottamisen koskemaan rautateiden rahtiliikennettä ja kansainvälistä henkilöliikennettä - toteutuminen hidastuu tarpeettomasti; katsoo, että näiden toimenpiteiden vaikutus rautatieyhtiöihin olisi tutkittava jokaisen vaiheen jälkeen, F. katsoo, että vaikka julkisten palvelujen tyyppi, luonne ja laajuus päätetäänkin itsenäisesti kussakin jäsenvaltiossa, sen tavan ja menettelyn, jota käyttäen jäsenvaltiot maksavat korvausta julkisten palvelujen tarjoajille, tulisi olla avoin ja yhteisön valvonnan alainen niin, että huomioon otettaisiin erityisesti EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen määräykset, G. katsoo, että julkiset palvelusopimukset antavat takuut avoimuudesta ja valvonnasta, minkä vuoksi niitä tulisi soveltaa nykyistä useammin kaupunkien ja esikaupunkien rautateillä sekä alueellisilla rautateillä, H. katsoo, että rahtiliikenteen valtaväylät voitaisiin toteuttaa käytännössä välittömästi yhteisön nykyisin, direktiiveihin 91/440/ETY ((EYVL L 237, 24.8.1991, s. 25.)), 95/118/EY ((EYVL L 143, 27.6.1995, s. 70.)) ja 95/19/EY ((EYVL L 143, 27.6.1995, s. 75.)) nojaavin järjestelyin, ja että ne edistävät rautatierahtiliikenteen kasvua ja luovat pohjaa joustavalle siirtymiselle rautatiekuljetusten vapauttamiseen; katsoo, että tässä yhteydessä keskitettyjen palvelupisteiden perustaminen on sopiva toimi rautatieyhtiöiden välisen yhteistyön edistämiseksi, jotta parannetaan rajat ylittävän rautateiden rahtiliikenteen tehokkuutta ja laatua, I. katsoo, että odotettaessa sopimusta rautatieinfrastruktuurin käyttömaksujen laskutavasta ja maksumenettelyn määrittämisestä valtaväylät voidaan ottaa käyttöön niihin osallistuvien infrastruktuurin hallinnoijien tekemien sopimusten pohjalta, J. katsoo, että tällainen tilapäinen ratkaisu merkitsee sitä, että erityishuomiota on kohdistettava ensimmäisten valtaväylien valintaan ja tukemiseen, jotta vältettäisiin kahdentyyppisten valtaväylien syntyminen: ensimmäisessä tyypissä infrastruktuurin ylläpitäjät eivät veloita infrastruktuurin kustannuksia sen käyttäjältä ja toisessa ne tekevät sen, K. katsoo, että tällainen kehitys voi johtaa pysyvään vapaan kilpailun vääristymiseen rautatieyhtiöiden välillä ja lopulta Euroopan rautatieverkon jakautumiseen, L. pitää yllättävänä sitä, että valkoisessa kirjassa ei paneuduta eikä ehdoteta ratkaisuja vakaviin työttömyyttä, uusia työolosuhteita, koulutusta ja uudelleenkoulutusta koskeviin ongelmiin, joita ovat aiheuttaneet kansallisten rautatieverkkojen käytön vapauttaminen sekä uusien yksityisten rautatiealan yhtiöiden toiminta näissä verkoissa, M. katsoo, että nämä ongelmat pitäisi ratkaista ensi tilassa, koska ne vaikuttavat suoraan rautatiekuljetusten turvallisuuteen, N. katsoo, että joidenkin julkisten rautatieyhtiöiden suorittamat henkilöstön vähennykset eivät ole parantaneet niiden tulosta, ja näin ollen laskennallinen tasapaino saavutetaan pääasiassa yrityksen toimintaperiaatteen perusteellisella uudistamisella (kuten jo hyväksytyissä direktiiveissä edellytetään) ja tuottavuuden lisäämisellä, O. katsoo, että rautatieinfrastruktuurin käytön vapauttaminen ja sitä seuraava uusien yrittäjien mukanaan tuoma kilpailu voivat vaikuttaa vain myönteisesti alan kilpailukykyyn; 1. Katsoo, että valkoinen kirja rakentuu vakaalle perustalle ja että se muodostaa sopivan pohjan Euroopan rautatieliikenteen kestävälle kehittämiselle niin, että sovelletaan asteittaista vapauttamista ja toteutetaan samanaikaisesti tarpeelliset oheistoimet; 2. Korostaa, että pitkällä aikavälillä on seuraavat pääsyyt rautateiden nostamiseen ensisijaiseksi kuljetusmuodoksi: - tarve varmistaa sisämarkkinoiden valmiiksi saattaminen, - Euroopan unionin sekä Itä-Euroopan ja Keski-Aasian maiden välisen kaupan laajeneminen ja rahtiliikenteen samanaikainen kasvu, - tarve suojella Euroopan luonnollista ja kulttuurillista ympäristöä ja sen asukkaiden elämänlaatua, - sektorin mahdollisesti tarpeellinen uudelleenorganisointi, jonka tulee turvata se, että infrastruktuurin käyttö mahdollistetaan nykyistä joustavammin ja että infrastruktuurin käyttö on nykyistä joustavampaa, sekä parantaa raideliikenteen kilpailukykyä maantieliikenteeseen verrattuna; 3. Vaatii, että 2 kohdassa mainituista syistä infrastruktuurien rahoituksessa (Euroopan laajuiset verkot, alueelliset rakennerahastot, INTERREG, koheesiorahastot, PHARE, Euroopan investointipankki) rautateiden infrastruktuuri asetetaan selvästi etusijalle; Vapaan markkinatalouden laajentaminen 4. Myöntää, että rautateiden elvyttämiseksi ja raideliikenteen osuuden lisäämiseksi tavara- ja henkilöliikenteessä on pyrittävä käytännössä ja tiiviissä yhteistyössä kaikkien osapuolten kanssa ulottamaan vapaan markkinatalouden säännöt koskemaan rautateitä ja erityisesti kansainvälistä tavaraliikennettä, jäsenvaltioiden sisäistä tavaraliikennettä ja rajat ylittävää matkustajaliikennettä, mutta katsoo kuitenkin, että vapauttamisen on tapahduttava asteittain siten, että ensin vapautettaisiin kansainvälinen tavaraliikenne ja sen jälkeen valtioiden sisäinen tavaraliikenne ja rajat ylittävä matkustajaliikenne; 5. Katsoo, että rautatieinfrastruktuurin käytön asteittaisen vapauttamisen tulee tapahtua yhtä aikaa siihen liittyvien sosiaalisten toimien toteuttamisen kanssa; 6. Kehottaa sen vuoksi komissiota arvioimaan direktiivin 91/440/ETY täytäntöönpanoa jäsenvaltiossa ja tekemään ehdotuksia sen muuttamiseksi asteittaista vapauttamista silmällä pitäen; 7. Katsoo, että komission olisi annettava sekä ehdotuksia direktiivin 91/440/ETY 10 artiklan 2 kohdan muuttamiseksi niin, että rautatieyhtiöt saavat oikeuden rautatieinfrastruktuurin vapaaseen käyttöön kansainvälisten tavarakuljetusten toteuttamiseksi, että ehdotuksia, jotka mahdollistavat esimerkiksi seuraavien oheistoimien samanaikaisen käynnistämisen ja toteuttamisen: - niiden rahoituksellisten kriteerien määrittäminen sosiaaliset ja taloudelliset edut mukaan lukien, jotka otetaan huomioon laskettaessa rautatieinfrastruktuurin kustannuksia, ja sellaisen periaatteen soveltaminen, jonka mukaan infrastruktuurin käyttäjä maksaa nämä kustannukset kokonaan tai osittain, - rautatieinfrastruktuurin hallinnoinnin ja rautatieliikenteen harjoittamisen oikeudellinen erottaminen, - työaikadirektiivin 93/104/ETY ((EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18.)) säännösten ulottaminen maanteillä toimiviin kuljettajiin ja muiden, rahdin enimmäispainoa ja nopeusrajoituksia koskevien säännösten ulottaminen maantiekuljetuksiin, - ensimmäisten konkreettisten toimenpiteiden aloittaminen vuoden 1999 alkuun mennessä matkalippujen arvonlisäverotukseen ja mineraaliöljyveron yhdenmukaistamiseen liittyvien rautatieliikenteelle epäedullisten kilpailun vääristymien lopettamiseksi, - käytännön ratkaisut maanteiden ja rautateiden välisen kilpailun vääristymiseen kuljetusten oikeudenmukaista ja tehokasta hinnoittelua käsittelevän vihreän kirjan (KOM(95)0691) mukaisesti; 8. Katsoo, että komission olisi sellaisten ehdotusten lisäksi, jotka koskevat vapaiden markkinoiden ulottamista jäsenvaltioiden sisäiseen tavaraliikenteeseen sekä kansalliseen ja kansainväliseen matkustajaliikenteeseen, tehtävä myös esimerkiksi seuraavia oheistoimia koskevia ehdotuksia: - rautatiealalla työskenteleviä henkilöitä koskeviin sosiaalipoliittisiin toimiin ryhtyminen kansallisella ja yhteisön tasolla, - rautatieliikennettä koskevien kysymysten sääntely; tällaisia kysymyksiä ovat esimerkiksi kansallisten rautatieverkkojen yhteentoimivuus, rautatiereittien jakaminen jne., - niiden sääntöjen ja edellytysten määrittäminen, joiden nojalla rautatieyhtiöille voidaan mahdollisesti myöntää poikkeuksia perustamissopimuksen mukaisten kilpailusääntöjen soveltamisesta, jos se on ehdottoman välttämätöntä, - julkisten palvelujen ylläpitäminen myöntämällä rautatieyhtiöille poikkeuksia kilpailusäännöistä, - kuljetusmuotojen tasavertainen kohtelu toissijaisuusperiaatetta noudattaen, erityisesti arvonlisäveron käytössä ja verotonta myyntiä koskevien määräysten yhteydessä; 9. Pahoittelee, että kaikki jäsenvaltiot eivät vielä ole kokonaan panneet täytäntöön direktiiviä 91/440/ETY ja että tietyissä tapauksissa julkisten rautatieyhtiöiden uudelleenorganisointi on viivästynyt perusteettomasti; 10. Kehottaa komissiota esittämään mahdollisimman pian vapauttamisen asteittaisen toteuttamisen aikataulun ja ottamaan tällöin erityisesti huomioon 7 ja 8 kohdassa esitetyt pyynnöt ja tarpeen estää kilpailun vääristyminen sekä kokonaistavoitteen, jonka mukaan raideliikenteen tuleva menestys turvataan laajentamalla rautateiden vapaata käyttöä; 11. Kehottaa komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita toteuttamaan nopeasti Euroopan laajuisiin verkkoihin liittyvät ensisijaiset raideliikennehankkeet; 12. Kehottaa komissiota viipymättä jatkamaan työskentelyään yksittäisiin liikennemuotoihin kohdistuvien ulkoisten kustannusten huomioimiseksi sekä tekemään mahdollisimman pian konkreettisia ehdotuksia tehokkaiden ja oikeudenmukaisten hintojen toteuttamiseksi liikenteen alalla; 13. Kehottaa neuvostoa ja komissiota kaikin tavoin taivuttamaan jäsenvaltioita saattamaan direktiivin 95/18/EY rautatieyhtiöiden toimiluvista ja direktiivin 95/19/EY rautatieinfrastruktuurin kapasiteetin varauksesta ja infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä tarvittaessa myös direktiivin 91/440/ETY yhteisön rautateiden kehittämisestä mahdollisimman nopeasti osaksi kansallista lainsäädäntöään; Taloudelliset näkökohdat 14. Kehottaa komissiota mahdollisimman pian määrittämään suuntaviivat ja hyväksymään erityisiä määräyksiä sellaisten ohjelmien hyväksymiseksi, joilla pyritään uudistamaan ja järjestämään uudelleen kansalliset rautatieyhtiöt (kaupallisin perustein) sekä kyseisiin ohjelmiin liittyvä valtionapu; 15. Katsoo, että komission hyväksymien kansallisten rautatieyhtiöiden uudistus- ja uudelleenjärjestelyohjelmien yhteydessä jäsenvaltioiden on vapautettava nämä yhtiöt niille tähän mennessä kertyneistä veloista, myös direktiivin 91/440/ETY voimaantulon jälkeen kertyneistä veloista; kehottaa komissiota antamaan Euroopan parlamentille kertomuksen näiden toimien edistymisestä; Julkiset palvelut 16. Katsoo, että - jäsenvaltioiden käytäntö, jonka mukaan valtion tai yksityisten ylläpitämiä kaupunkien, esikaupunkien sekä alueellisia rautatieyhtiöitä vaaditaan yksipuolisesti tarjoamaan julkisia palveluja niiden saadessa vastineeksi ei-avointa ja epäselvästi määritettyä korvausta valtiolta, on usein asetuksella (ETY) N:o 1893/91 muutetun asetuksen (ETY) N:o 1191/69 vastainen; tässä asetuksessa määritetään yleiset ehdot ja olosuhteet, jotka koskevat julkisten palvelujen tarjoamista sekä yhtiöiden saamien korvaussummien laskutapaa, - korvausjärjestelmä ei sinällään tarjoa valmista mahdollisuutta toimivaltaisten valvontayksikköjen harjoittamaan yksityiskohtaiseen seurantaan; 17. Kannattaa näkemystä, jonka mukaan hallituksia olisi pidettävä asiakkaina, kun on kyse julkisista liikennepalveluista, jotka ovat sosiaalisesti toivottavia mutta eivät kaupallisesti kannattavia; 18. Kehottaa sen vuoksi komissiota tekemään ehdotuksia julkisten palvelusopimusten käyttämisestä entistä laajemmin asetuksen (ETY) N:o 1191/69 mukaisesti myös kaupunkien ja esikaupunkien rautatieliikenteessä ja alueellisessa rautatieliikenteessä; 19. Pitää myönteisenä komission aikomusta tutkia, millaisia teknisiä toimenpiteitä tarvitaan, jotta voidaan parantaa vammaisten ja iäkkäiden henkilöiden mahdollisuuksia käyttää näitä palveluja; pyytää komissiota yhdessä Euroopan rautatieyhteisön (CER) kanssa suunnittelemaan mahdollisimman pian tällaisia toimenpiteitä ja sisällyttämään niihin muun muassa seuraavat tavoitteet: - käytön mahdollistaminen vammaisille, perheille ja lapsille tarkoitetut palvelut, polkupyörien ja matkatavaroiden kuljetuksen helppous, - tahdistettu liikenne ja hyvät jatkoyhteydet; katsoo, että nämä eurooppalaiset standardit olisi yhdistettävä mahdollisiin EU:n tukitoimiin; Sosiaalipolitiikka 20. Pitää valitettavana, että valkoisessa kirjassa esitetään vain muutamia ehdotuksia sellaisten työllisyyttä, työoloja, koulutusta ja uudelleenkoulutusta koskevien ongelmien ratkaisemiseksi, joita rautateiden työntekijät kohtaavat silloin, kun rautatieinfrastruktuurin vapaa käyttö toteutuu täysin; 21. Kehottaa siksi komissiota tekemään mahdollisimman pian ehdotuksia seuraaviin seikkoihin liittyen: - ehdot ja menettelyt, joilla yhteisö tunnustaa rautateiden työntekijöiden todistuksia ja pätevyyskirjoja, - työttömiksi jäävien rautatieläisten uudelleenkoulutus niin, että he pääsisivät uusien rautatieyhtiöiden luomiin työpaikkoihin, - rautatieyhtiöiden palveluksessa olevien työolojen yhtenäistäminen yhteisön tasolla, - muodolliset ja olennaiset vaatimukset sekä välttämättömät takuut siitä, että uusien rautatieyhtiöiden palkkaamilla työntekijöillä on riittävä ja asianmukainen koulutus; 22. Kehottaa komissiota myös ehdottamaan tarvittavia rakenteellisia muutoksia Euroopan sosiaalirahaston toimintaan, jotta se pystyisi entistä paremmin käsittelemään rautatieläisten työttömyyttä ja ennenaikaista eläkkeelle siirtymistä, joita rautatieliikenteen rakennemuutos tulee aiheuttamaan monissa jäsenvaltioissa; 23. Painottaa sitä, että raideliikenteellä on keskeinen tehtävä niiden kansalaisten päivittäisen liikkumisoikeuden turvaajana, joilla ei ole varaa omaan ajoneuvoon; Kansallisten järjestelmien yhdentäminen 24. Hyväksyy komission näkemyksen, jonka mukaan suurena esteenä rautatiekuljetusten kehittämiselle on Euroopan rautateiden jakautuminen kansallisiin verkkoihin, mikä tuo mukanaan jatkuvan teknisten määritelmien, järjestelmien ja toimintaolosuhteiden moninaisuuden etenkin rautateiden infrastruktuurin suhteen; 25. Katsoo, että suurin osa komission ehdottamista toimista kansallisten järjestelmien yhdentämiseksi on järkeviä eikä riko toissijaisuus- tai täydentävyysperiaatetta; 26. Kehottaa komissiota tekemään mahdollisimman pian näitä toimia koskevia ehdotuksia ja varmistamaan tällöin, etteivät nopeaa yhteentoimivuutta koskevat ehdotukset ole liian kalliita ja että ne tarjoavat vakaan pohjan vaadittavien hyödykkeiden ja palveluiden toimittamiselle kilpailukykyisin ehdoin; Rautateiden rahtiliikenteen valtaväylät 27. Kannattaa komission esittämää ajatusta rautateiden rahtiliikenteen valtaväylien luomisesta; 28. Katsoo, että valtaväylien toiminta voi alkaa, vaikkei olekaan vielä olemassa sopimusta siitä, millaisten kriteerien pohjalta päätetään yhdenmukaisesti rautatieinfrastruktuurikustannuksista, eikä siitä, kuka nämä kustannukset maksaa; katsoo, että tällöin valtaväylät tarjoavat mahdollisuuden ottaa käyttöön väliaikaisia veloitusjärjestelmiä, jotka auttavat kehittämään yhteisön omaa infrastruktuurin käytön veloitusmenettelyä; 29. Katsoo, että toisiaan täydentävien liikennemuotojen mahdollisuudet on otettava huomioon rahtiliikenteen valtaväyliä luotaessa sekä rautateitä uudistettaessa, koska ne edistävät olennaisesti rautateiden elpymistä; 30. Kiinnittää kuitenkin komission ja jäsenvaltioiden huomion siihen, että edellä mainitun näkemyseron vuoksi ensimmäisten valtaväylien valinnassa ja edistämisessä on tarpeen noudattaa erityistä huolellisuutta, jotta voitaisiin välttää Euroopan unionin rautatietoiminnan jakautuminen; katsoo, että on pikemminkin järkevää toteuttaa valtaväylähanke pragmaattisesti siten, että infrastruktuurin hallinnoijat tukevat uuden tekniikan kehittämistä ilman, että tavoitteena olisi saada aikaan yhtenäinen pakollinen valtaväylämalli; 31. Kehottaa siksi komissiota ensisijaisesti tekemään kaiken mahdollisen sen varmistamiseksi, että - kaikki jäsenvaltioiden rautatieverkkojen hallinnoijat avaisivat infrastruktuuriverkot - etenkin satamiin ja satamista johtavat - nopeasti ja tehokkaasti rahtiliikenteen valtaväylien liikenteenharjoittajille, - tulevaisuudessa luotaisiin yhteyksiä rahtiliikenteen eri valtaväylien välille verkottumisen alullepanemiseksi, - rahtiliikenteen harjoittamismahdollisuus valtaväylillä taattaisiin jokaiselle liikenteenharjoittajalle määränpäästä riippumatta eikä ainoastaan niille, jotka ovat halukkaita toimimaan valtaväylän kahden ääripään välillä, - Sveitsin kanssa käytävissä neuvotteluissa otetaan huomioon valkoisen kirjan ehdotukset kansainvälisen rautatieliikenteen oikeudenmukaisen hinnoittelujärjestelmän ja etenkin keskitettyjen palvelupisteiden takaamiseksi, - Alpit ylittävä liikenne siirtyy rautateille ja myös voimakkaammin kasvavassa itä-länsisuuntaisessa tavaraliikenteessä ryhdytään voimaperäisesti rahtiliikenteen valtaväylien edellyttämiin toimiin; 32. Kehottaa komissiota myös hahmottelemaan ja esittämään periaatteita kehyksen määrittämiseksi sellaisten yhteistyösopimusten toteuttamiselle rautateiden valtaväylien käynnistämisessä, joita jäsenvaltioiden rautatieinfrastruktuurin hallinnoijat tekevät keskenään; 33. Painottaa sitä, että edellä mainitut rautatieyhtiöiden väliset yhteistyösopimukset eivät saa sisältää määräyksiä yhteisten tulojen (revenue pooling) ja kuljetusten jakamisesta (sharing of train operations), koska muussa tapauksessa tällaiset sopimukset kuuluvat EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan piiriin; 34. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.