EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
bryssei, i».u<+. i»yo 
KOM(%)171 Iopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
YDINMATERIAALIEN JA RADIOAKTIIVISTEN 
AINEIDEN LAITON KAUPPA 
Komission 7 päivänä syyskuuta 1994 julkaisemassa tiedonannossa KOM (94) 383 
määriteltyjen suuntaviivojen ja Essenissä kokoontuneen Euroopan neuvoston päätösten 
täytäntöönpano 

Ydinmateriaalien ja radioaktiivisten aineiden laiton kauppa 
Komission 7 päivänä syyskuuta 1994 julkaisemassa tiedonannossa KOM (94) 
383 määriteltyjen suuntaviivojen ja Essenissä kokoontuneen Euroopan 
neuvoston päätösten täytäntöönpano 
Sisällysluettelo 
Johdanto 
I Ydinmateriaalien kauppa vuonna 1995 
II Ydinmateriaalien valvonta 
III Säteilysuojeluun liittyviä näkökohtia 
IV Tulliyhteistyö 
V Oikeus- ja sisäasiat 
Johtopäätökset 
Liite 1: Yhteistyö entisen Neuvostoliiton alueella sijaitsevien valtioiden kanssa 
olemassa olevien sopimusten perusteella 
Liite 2: Yhteistyö ydinturvallisuuden alalla (Euratomin turvallisuutta käsittelevä 
johtokunta) 
Liite 3: Yhteistyö teknisen avun yhteydessä 
Johdanto 
Komissio antoi 7 päivänä 1994 neuvostolle ja parlamentille ydinmateriaalien ja radioaktiivisten 
aineiden laitonta kauppaa käsittelevän tiedonannon (KOM (94) 383), jossa komissio selosti, 
kuinka Euroopan unioni pyrkii ratkaisemaan tämän ongelman: 
i. Paikallisen ydinvoimateollisuuden toimintaolosuhteiden parantaminen (yhteistyö 
TACIS-ohjelman, Moskovan kansainvälisen tiede- ja teknologiakeskuksen (CIST) sekä 
Euratomin turvallisuutta käsittelevän johtokunnan (DCS) erityistoimien avulla). 
ii. Kyseessä olevien maiden vuoropuheluja yhteistyö tehtyjen sopimusten ja yhteisen 
uiko-ja turvallisuuspolitiikan yhteydessä 
iii. Yhteistyön tiivistäminen unionin sisällä (tiiviimpi yhteistyö tulliasioissa ja 
turvallisuusvalvonnassa sekä oikeus-ja sisäasioiden alueella, teollisuudelle annetun 
avun yhteensovittaminen). 
Puheenjohtajamaa Saksa piti tätä kysymystä erittäin tärkeänä. Viisi neuvoston työryhmää sekä 
kyseisten maiden suurlähetystöt määrättiin valmistelemaan kertomus Essenissä kokoontuvalle 
Euroopan neuvostolle. Euroopan neuvosto ilmaisi huolensa ydinmateriaalien salakuljetuksesta 
ja hyväksyi joukon toimenpiteitä ja suuntaviivoja, joilla on tarkoitus taistella tätä ilmiötä 
vastaan. Neuvosto kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tiivistämään yhteistyötään tällä alueella 
ja tukemaan tehokkaasti alkuperä- ja kauttakulkumaita paikallisissa vastatoimissa. Se kehotti 
lisäksi kaikkia niitä valtioita, jotka eivät vielä ole sitä tehneet, asettamaan rauhanomaiseen 
käyttöön tarkoitetut vaaralliset materiaalinsa (rikastettu plutonium ja uraani) kansainväliseen 
vai vontaj ärj estel maan. 
Komissio ja jäsenvaltiot ovat siis jatkaneet työtään Essenin huippukokouksen jälkeen, ja sitä 
sovitetaan yhteen kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) ja muiden erityiselinten työn 
kanssa. Tätä Euroopan unionin, Keski- ja Itä-Euroopan maiden sekä entisen Neuvostoliiton 
alueella sijaitsevien valtioiden työtä on leimannut yhteinen etu, ja se on pohjautunut käytännön 
yhteistyöhön, jota on toteutettu maailmanlaajuisen strategian avulla. 
On muistettava Euroopan parlamentin jatkuva mielenkiinto kaikkia niitä toimia kohtaan, jotka 
liittyvät taisteluun laitonta kauppaa vastaan. Euroopan parlamentin jäsenet ovat osoittaneet 
osallistumisellaan konferensseihin ja erikoisvierailuihin tukevansa komission aloitteita. 
Talousarviossa on myönnetty varoja Itä- ja Keski-Euroopan maissa ja entisen Neuvostoliiton 
alueella sijaitsevissa valtioissa toteutettaville toimille. 
Iässä asiakirjassa kuvataan komission 7 päivänä syyskuuta 1994 antamassa tiedonannossa ja 
Essenin huippukokouksen päätöksissä määriteltyjä suuntaviivoja 
I YDINMATERIAAIJEN LAITON KAUPPA VUONNA 1995 
Komission syyskuussa 1994 julkaiseman tiedonannon jälkeen Euroopan unionin alueella on 
esiintynyt hyvin vähän laittomia ydinalan toimia. Sen sijaan radioaktiivisen rautaromun laiton 
tuonti ja kaatopaikoille sijoitetun radioaktiivisen aineen määrä on kasvanut. Lisäksi tapaukset, 
joihin liittyy radioaktiivisten aineiden kauppaa, ovat lisääntyneet, kuten myös kiristysyritykset 
ja pilat. 
Komission tietopankki sisältää tällä hetkellä 33 tiedossa olevaa ydinalan laitonta tointa. Suurin 
osa on tapahtunut Saksassa. Monien laitosten välisten yhteyksien välityksellä komission tietoon 
on kuitenkin tullut, ettei tämä luettelo ole kattava. Muutamista tapauksista komissiolle ei ole 
vielä annettu Euratomin perustamismissopimuksen edellyttämää virallista ilmoitusta. Taustalla 
on todennäköisesti seuraavia syitä: 
takavarikoinnin suorittavat viranomaiset tuntevat huonosti Euratomin 
perustamissopimuksen kyseisen osan; 
huoli luottamuksellisuudesta ja pyrkimys olla häiritsemättä käynnissä olevia 
tutkimuksia; 
oikeusviranomaisten toive, ettei täytäntöönpanosta vastaava viranomainen puutu asiaan 
oikeuskäsittelyn aikana. 
Komissio, joka on saanut asiaintilan tietoonsa vasta aivan äskettäin, on aloittanut jäsenvaltioille 
suunnatun yhteydenpito- ja tiedotuskampanjan ehdottaakseen niille tapauksia koskevaa 
ilmoitusmenettelyä, jossa noudatettaisiin määräysten mukaista määräaikaa ja muotoa ja joka 
samalla takaisi välttämättömän luottamuksellisuuden. 
Lopuksi vaikka uusien ydinalan tapausten määrä näyttää vähenevän Euroopan unionin alueella 
ja Euroopassa yleensä, on kuitenkin muistettava, että tähän mennessä merkittävin tapaus tuli 
ilmi Tsekin tasavallassa joulukuussa 1994. Tsekin poliisi onnistui pidättämään lähes kolme 
kiloa uraanioksidia kuljettavat kauppiaat; aineen sisältämän strategisesti arvokkaan isotoopin 
(uraani 235) pitoisuus oli lähes 87 prosenttia. Tavanomaisen, sotilaskäyttöön tarkoitetun aineen 
vastaava luku on noin 93 prosenttia. 
Komissio muistuttaa, että on tärkeää erottaa toisistaan ne oikeudelliset viitekehykset, joiden 
puitteissa näitä aineita käsitellään. Yksinkertaistaen voidaan erottaa: 
Ydinmateriaalit, jotka ovat turvallisuusvalvonnan tai suojatoimenpiteiden alaisia 
aineita, kuuluivat ne sitten Euratomin perustamissopimuksen, kansainvälisen 
atomienergiajärjestön (IAEA) tai kansainvälisen ydinaseiden leviämisen estämiseen 
pyrkivän sopimuksen (NIT) piiriin, ja joiden kohdalla on olemassa aineesta 
riippuen suurempi tai pienempi vaara, että sitä käytetään suorasti tai epäsuorasti 
sotilaalliseen tarkoitukseen. Nämä aineet (esimerkiksi plutonium ja korkeasti 
rikastettu uraani) ovat kaikkein vaarallisimpia, ja niihin liittyy saastumisvaaran 
lisäksi ydinaseiden leviämisen vaara. 
Radioaktiiviset aineet, jotka eivät ole turvallisuusvalvonnan alaisia, ja joiden 
kohdalla saastumisvaara liittyy aineen säteilyyn ilman, että tällaista ainetta 
kuitenkaan sellaisenaan voitaisiin käyttää polttoaineena. 
II YDINMATERIAALIEN VALVONTA 
1. Yhteinen uiko- ja turvallisuuspolitiikka 
Euroopan unioni on ryhtynyt kolmansia maita koskeviin toimenpiteisiin erityisesti vuoden 
1995 konferenssia koskevan yhteisen toimen täytäntöönpanossa; konferenssissa käsiteltiin 
ydinaseiden leviämisen estämiseen tähtäävän sopimuksen voimassaoloajan pidentämistä. Tähän 
liittyi myös vetoomus kaikille niille valtioille, jotka eivät vielä ole sitä tehneet, asettaa 
vaaralliset materiaalinsa (rikastettu plutonium ja uraani) rauhanomaiseen käyttöön 
kansainvälisen valvonnan alaisuudessa. 
Tämän yhteisen toimen jälkeen Euroopan unioni on keskittänyt diplomaattiset ponnistelunsa 
ydinaseiden leviämisen estämiseen tähtäävän sopimuksen laajentamiseen ja kansainvälisen 
ydinturvallisuusjärjestelmän tiivistämiseen (IAEA:n niin sanottu 93+2 -ohjelma). 
2. Turvallisuusvalvonnan osuus 
Vuoden 1994 lopusta lähtien turvallisuutta käsittelevä johtokunta on tehnyt parhaansa 
luodakseen yhteyksiä kumppaneihin, joita asia koskee, tavoitteenaan tiedottaminen ja 
synergiaetujen kasvattaminen. On tunnustettava, että Munchenin lentokentän huhtikuun 1994 
tapahtumien jälkeen on ollut vähän uusia ydinmateriaalien takavarikointeja, eikä tarkastajiin 
enää ole tarvinnut turvautua. 
Sitävastoin parhaillaan käsiteltävien tapausten osalta hallinnollinen toiminta on ollut vilkasta. 
Turvallisuutta käsittelevän johtokunnan osalle lankeaa itse asiassa kaikkien kansallisten 
viranomaisten ja yhteisen tutkimuskeskuksen tietojen välittäminen eteenpäin mahdollisimman 
nopeasti. Sen on lisäksi varmistettava, että kun aine on takavarikoitu ja sijoitettu turvalliseen 
paikkaan, kaikki ydinmateriaaleja hallussaan pitävät tahot noudattavat Euratomin 
perustamissopimuksen VII luvussa asetettuja velvoitteita. 
3. Yhteistyö turvallisuusvalvonnan alueella 
Syyskuussa 1994 annetussa tiedonannossa mainittiin jo Euratomin turvallisuutta käsittelevän 
johtokunnan ja Venäjän liittovaltion vuoden 1992 lopulla aloittama yhteistyöohjelma. Tämän 
ohjelman lyhyen aikavälin tavoitteena oli auttaa laatimaan, perustamaan ja saattamaan 
toimintaan nykyaikainen ydinmateriaalien valvonta- ja kirjausjärjestelmä. Euroopan 
parlamentti on asettanut sitä varten 1,8 miljoonan ecun talousarvion 1995 (budjettikohta 
B4-2001). Tämä yhteistyöohjelma sopii täysin muiden yhteisön ja teollisuuden tahojen sekä 
kansallisten tahojen aloittamien toimien yhteyteen. 
Tämän yhteistyön ensimmäinen vaihe saatettiin loppuun vuoden 1994 lopulla. Sen tärkeimmät 
suuntaviivat olivat seuraavat: 
venäläisten asiantuntijoiden kouluttaminen kaikilla niillä aloilla, jotka liittyvät aineiden 
kirjaamiseen, seurantaan ja valvontaan 
tarkastusharjoitusten järjestäminen todellisilla sijaintipaikoilla 
mittauslaitteiden ja tietojenkäsittelyyn liittyvien välineiden käyttökoulutuksen 
järjestäminen 
Tätä perustoimintaa jatkettiin vuonna 1995, ja siinä korostettiin erityisesti Luxemburgissa 4-5 
asiantuntijan ryhmille järjestettyjä tiiviitä koulutusjaksoja (2 kuukautta). 
Lisäksi toimintaa laajennettiin laajojen hankkeiden täytäntöönpanon. Jokaisessa tapauksessa 
venäläinen asiantuntijaryhmä ja Euratomin tarkastajat yhdistivät voimansa saavuttaakseen 
tietyn erityistavoitteen valitun laitosryhmän osalta tai jollakin venäläisen osapuolen 
valitsemalla Venäjän alueella. 
Tämä toiminta ja tärkeimmät käynnissä olevat hankkeet on lueteltu liitteessä 2. Eräs toimi 
ansaitsee erityismaininnan, sillä se oli ensimmäinen lajissaan. Marraskuussa 1995 Euratomin 
tarkastajien ryhmä kutsuttiin venäläisen ryhmän kanssa suorittamaan oikea tarkastus, ei enää 
harjoitus, kahdessa Dimitrovgradin alueen laitoksessa. Tämä avaus on mahdollistanut erittäin 
hedelmällisen osaamisen vaihdon. 
4. Yhteisen tutkimuskeskuksen tehtävä 
Loppuvuodesta 1994 alkaen yhteinen tutkimuskeskus (erityisesti sen transuraanin 
tutkimuslaitos) on useita kertoja osallistunut taisteluun ydinmateriaalien laitonta kauppaa 
vastaan. Se on suorittanut erityisesti seuraavat tehtävät: 
a) Yhteinen tutkimuskeskus on vahvistanut asemaansa haltuunotettujen aineiden 
tutkimuslaboratoriona. Tämä koskee erityisesti seuraavia tapauksia: 
Munchenin lentokentällä takavarikoidun isotoopin analyysi 
Prahassa ja Landshatissa takavarikoidun korkeasti rikastetun uraanin vertaileva 
arviointi 
Mannheiminissa takavarikoidun uranin analyysi 
Saksan ja Italian viranomaisille suoritetut epäilyttävien radioaktiivisten aineiden 
analyysit. 
b) Näissä olosuhteissa useat tuomioistuimet ovat vedonneet transuraanin tutkimuslaitoksen 
(ITU) asiantuntemukseen, erityisesti Munchenin, L,andshatin, Konstanzin ja 
Böblingenin tapauksissa, mutta myös kuudessa muussa Saksassa tapahtuneessa 
tapauksessa. 
c) Saksan viranomaiset ovat pyytäneet ITU:a järjestämään kansallisille viranomaisille ja 
osavaltioiden viranomaisille tiedotusseminaarin tämän laittoman kaupan kohteena 
olevien aineiden käsittelystä ja analysoimisesta. 
d) Samat viranomaiset (Bundeskriminal amt ja Bundesamt fur Strahlenschutz) ovat 
vedonneet ITU:n asiantuntemukseen ydinmateriaaleja sisältävien, kemiallisiin 
räjähteisiin liittyviä paketteja koskevien ehkäisevien toimenpiteiden laatimiseksi. ITU:a 
on erityisesti pyydetty tutkimaan toimenpiteitä, jotka mahdollistaisivat kyseisten 
pakettien reitin selvittämisen. Sopeutettuja menetelmiä ollaan laatimassa. 
e) Ydinmateriaalien ominaisuuksia sisältävän tietopankin perustamista on jatkettu. 
Venäläisten asiantuntijoiden on pääosaston IA tuella määrä saapua ITU:un 
sisällyttääkseen tietokantaan tietoja polttoaineen kierrosta, jotta tietokannasta tulisi 
mahdollisimman tehokas. 
f) Kansai n välinen tekninen työryhmä (P8-maiden ulkopuolella perustettu) on päättänyt 
käynnistää sarjatcstin (round robin -menetelmä) Lurmpassa tehtyjen takavarikkojen 
sisältämien kahden näytteen alkuperän määrittämiseen tähtäävien menetelmien 
parantamiseksi, ja se on laatinut yhteistyötä koskevan tehostetun työohjelman koskien 
erityisesti niitä toimenpiteitä, joihin on ryhdyttävä paikan päällä aineita löydettäessä. 
Tähän yhteistyöhön osallistuvat yhteisö, tietyt jäsenvaltiot sekä kolmannet maat. 
Viimeksi ryhmä kokoontui Karlsruhessa I päivänä helmikuuta l()% 
5. Yhteistyö teknisen avun yhteydessä 
Komissio ilmoitti syyskuun 1994 tiedonannossaan päättäneensä kohdistaa tiettyjä Phare- ja 
Tacis-ohjelmien varoja tekniseen apuun maille, jotka tarvitsevat tällaista apua ponnisteluissaan 
ydinmateriaalien paremman valvonnan takaamiseksi. Tämä päätös, joka vahvistettiin vuonna 
1995, sai jäsenvaltioiden yksimielisen tuen asiaa käsitelleessä Phare- ja Tacis-ohjelmien 
hallintokomitean kokouksessa. Eri hankkeet luetellaan liitteessä 3. 
a) Essenin huippukokouksen linjan mukaisesti yhteisön toiminnassa on asetettu etusijalle 
koulutus, joka toteutetaan Oblinskissa sijaitsevan Venäjän menetelmä- ja 
koulutuskeskuksen (RMTC) avulla. 
Vuoden 1994 TACIS-ohjelman talousarvion rahoituksella on käynnissä RMTCn 
laatuvaatimuksia koskeva yksityiskohtainen tarkastelu, ja YTK, MINATOM ja 
GOSATOMNADZOR sekä TACIS-ohjelman vastuuhenkilöt ovat sopineet sen 
toiminnan ehdoista. Vaikka selvityksen tuloksia ei vielä tunneta, 
toteutettavuustutkimuksen perusteella on voitu lähettää viiden ensimmäisen työaseman 
laitteistoa koskevat ensimmäiset tarjouspyynnöt; ensimmäiset vuoden 1996 alussa 
pidetyt kurssit perustuivat näihin. Kun tämän yksityiskohtaisen tutkimuksen 
ensimmäiset päätelmät ovat tiedossa, teollisuudelle lähetetään uusia, laajempia 
tarjouspyyntöjä RMIC:n varustamiseksi tarvittavalla laitteistolla. Yhteinen 
tutkimuskeskus vastaa hankkeen maailmanlaajuisesta suunnittelusta läheisessä 
yhteistyössä venäläisten vastuuhenkilöiden kanssa. 
On hyvä muistaa, että tämä hanke eroaa lähestymistavaltaan hyvin selvästi Euroopan 
unionin, IAEA:n ja muiden osapuolten järjestämistä kursseista ja seminaareista, joilla 
pyritään vastaamaan sekä IVY-maiden että Keski- ja Itä-Euroopan maiden välittömiin 
tarpeisiin. RMTCllä on pidemmän aikavälin tavoite: sillä tähdätään sellaisen 
infrastruktuurin luomiseen, joka antaa Venäjälle ja mahdollisesti myös muille 
tasavalloille mahdollisuuden vastata omiin, ydinmateriaalien valvontaan ja kirjaamiseen 
liittyviin tarpeisiinsa. 
b) Jotta venäläiset energia-alan toimijat ja viranomaiset jo laitoksen perustamisvaiheessa 
voisivat taata ydinmateriaalien tehokkaan valvonnan ja kirjaamisen, tarvitaan 
huomattavasti aineistoa, jonka ainoastaan venäläinen teollisuus voi suunnitella ja laatia. 
Tähän liittyviä yksityiskohtaisia mahdollisuuksia koskeva selvitys käynnistetään hyvin 
pian. Venäläiset tekevät itse suurimman osa työstä, mutta selvitys toteutetaan Venäjän, 
Euroopan unionin ja Yhdysvaltain energiaministeriön kolmenvälisenä yhteistyönä, jotta 
niiden laboratorioiden välisten sopimusten ansiosta saamia tuloksia voitaisiin 
hyödyntää. 
c) Yksityiskohtainen tutkimus olisi suoritettava eurooppalaisten mallien (YTK:n ERMM ja 
ITU) mukaisesti perustettavia MINATOM:in mittauskeskusta ja 
GOSATOMNADZOR:in analyysikeskusta koskien. Nämä kaksi keskusta sijoitetaan 
Moskovan epäorgaanisten aineiden instituuttiin. 
d) ITU:n toimivalta on asetettu Phare-ohjclman käyttöön Keski- ja Itä-Euroopan maiden 
viranomaisten ja paikallisten laboratorioiden auttamiseksi maailmalla kuljeksivien 
ydinmateriaalien pakkaamisen, käsittelyn ja analysoimisen alueella. Tsekin ja Unkarin 
viranomaiset ovat muotoilleet yksityiskohtaisia pyyntöjä. Phare-ohjelman yhteydessä 
on sovittu teknisen avun puitteista näille kahdelle maalle. Bulgarian, Puolan ja 
Ukrainan viranomaiset ovat myös ilmaisseet mielenkiintonsa vastaavaan apuun. 
Phare-Tacis -ohjelmien hallintokomitea hyväksyi apua koskevat periaatteet syyskuussa 
1995. 
6. Kansainvälinen tiede- ja teknologiakeskus 
Moskovan kansainvälinen tiede- ja teknologiakeskus (CIST) on toiminut täysimittaisesti 
maaliskuusta 1994 lähtien, ja sen ensisijainen tarkoitus on suunnata joukkotuhoaseisiin 
erikoistuneet tiedemiehet uudelleen rauhanomaisen toiminnan pariin. Tämä keskus laatii, 
hyväksyy, rahoittaa ja valvoo rauhanomaiseen käyttöön tarkoitettuja tieteellisiä ja teknisiä 
hankkeita, jotka toteutetaan ensisijaisesti Venäjällä sijaitsevissa laitoksissa ja instituuteissa sekä 
muissa entisen Neuvostoliiton alueella sijaitsevissa valtioissa, mikäli nämä osoittavat 
mielenkiintonsa. CIST:in hankkeet voivat periaatteessa liittyä fyysisiin suojatoimenpiteisiin ja 
fissiomateriaalien kirjaamista koskeviin toimenpiteisiin, jolloin hyödynnetään entisen 
Neuvostoliiton tiedemiesten tietämystä. 
Eräs huomattavimpia ydinmateriaalien laittoman kaupan vastaiseen taisteluun liittyviä 
hankkeita (katso liite 3) on TOMSK/40 -hanke eli "monimutkaisissa ydinvoimalaitoksissa 
käytettyjen ydinmateriaalien turvajärjestelmän malli" (kustannukset 815.000 dollaria). Tämä 
hanke liittyy erityisesti jälleenkäsittelylaitoksen suojatoimenpiteitä koskevan uuden 
lähestymistavan laatimiseen. 
Yhteinen tutkimuskeskus osallistuu Los Alamosissa sijaitsevan kansallisen laboratorion 
(LANL) ja JAERLn (Japani) kanssa CIST:in hankkeen teknisestä yhteensovittamisesta 
vastaavaan 40 työryhmään Moskovassa. Nämä toimet liittyvät etenkin 
tarkoituksenmukaisten ainetta rikkovien ja rikkomattomien tekniikoiden soveltamiseen 
laitoksen aineiden kirjausjärjestelmän ja alueellisten valvontaviranomaisten väliseen 
yhteistyöhön 
tarkastusten suunnitteluun ja niiden tehokkuuden arviointiin. 
YTK tukee myös Kazakstanissa toteutettavaa hanketta, joka liittyy Baikal 1 :n täysimittaisen 
säilytyspaikan prototyypin toteuttamiseen; se käsittää valvonnan ja fyysisen suojan lisäksi 
materiaalien valvonta- ja kirjausjärjestelmän. 
Vastaavia kuin CIST: in tavoitteita on Ukrainassa toukokuussa 1995 toimintansa aloittaneella 
tiede- ja teknologiakeskuksella (USTC), jonka ovat perustaneet Kanada, Ruotsi, Yhdysvallat ja 
Ukraina. Länsimaisten osapuolten osuudet ovat noin 14 miljoonaa dollaria (Yhdysvallat 10 
miljoonaa dollaria; Kanada 5 miljoonaa dollaria; Ruotsi 1,5 miljoonaa dollaria). Euroopan 
unioni suunnittelee osallistumista 3-5 miljoonalla eculla; tarkkaa rahamäärää ei vielä ole 
määritetty. 
7. Euroopan unionin jäsenvaltioiden aloittama yhteistyö 
Kaikissa toimissa, joihin on ryhdytty, kyseessä olevat jäsenvaltiot ja komissio tekevät tiivistä 
ja säännöllistä yhteistyötä. 
Tiettyjen jäsenvaltioiden vuodesta 1992 antama apu liittyi aluksi pääasiassa seminaarien ja 
asiantuntijavaihdon järjestämiseen entisen Neuvostoliiton alueella sijaitsevien valtioiden kanssa. 
Nykyisin hankkeet ovat yksityiskohtaisemmin rajattuja, kuten yhteistyö Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa (BNFL) ja Venäjällä (Mayak RT-1) sijaitsevien jälleenkäsittelylaitosten 
toimijoiden välillä tai tiivis yhteistyö Ranskan (EDF) ja Venäjän (Rosatomenergo) 
ydinvoimaloiden välillä. Ruotsi, Suomi ja Saksa ovat suunnanneet suurimman osan 
ponnisteluistaan Ukrainaan, Kazakstaniin ja Baltian maihin pyrkien kehittämään erityisesti 
paikallista ydinmateriaalien kirjausjärjestelmää. 
Lisäksi Suomi, jolla on 1200 kilometrin raja Venäjän kanssa, on tiivistänyt suhteitaan Venäjän 
liittovaltion viranomaisiin ja paikallisiin viranomaisiin voidakseen varmistaa jatkuvan uhkien 
arvioinnin ja vahvistaakseen rajan valvontaa sekä venäläistä osapuolta avustamalla että 
suomalaisia laitoksia kehittämällä. 
8. Yhteistyö Yhdysvaltojen kanssa 
Euratomin ja Yhdysvaltain energiaministeriön (DOE) välisen uuden, tutkimus- ja kehitystyötä 
koskevan sopimuksen allekirjoittivat 6 päivänä tammikuuta 1995 komissiota Euratomin 
puolesta edustanut herra Contzen ja DOE:n puolesta herra Keliher. Tässä sopimuksessa 
määrätään "molempien osapuolten sellaisten ponnistelujen tieteellisestä yhteensovittamisesta, 
jotka tähtäävät ydinvoimaan liittyvien turvallisuusteknologioiden siirtämiseen muihin maihin 
näiden pyynnöstä ja näiden kansallisten turvajärjestelmien tehostamiseksi". Keskustelut DOE:n 
ja suurten laboratorioiden edustajien kanssa ovat osoittaneet amerikkalaisten halukkuuden 
tiiviiseen yhteistyöhön yhteisön kanssa ja toisiaan täydentävien toimien tutkimiseen. Näillä 
täydentävyyteen liittyvillä näkökohdilla pyritään välttämään päällekkäistä työtä ja kasvattamaan 
kummankin osapuolen väistämättä rajallisten taloudellisten voimavarojen kannattavuutta. 
MINATOM:in ja Venäjän teollisuuden tarjoamien laitteistoon liittyvien mahdollisuuksien 
selvittäminen on hyvä esimerkki. Tämän yhteistyön on kuitenkin perustuttava koulutukseen, 
jossa nykyisin pyritään todelliseen vuorovaikutukseen yksittäisten hankkeiden välillä: 
turvatoimien soveltaminen uraania muuntavissa ja polttoainetta valmistavissa 
laitoksissa 
laitteiden kehittäminen ydinmateriaalien mittaamista, tunnistamista ja valvontaa varten 
käyttäjien ja tarkastajien koulutus 
läheinen tekninen yhteistyö liittyen analyysimenettelyihin, vertailumateriaaleihin ja 
uusiin, epäilyksiä herättäviä paketteja koskeviin tunnistamismenetelmiin. 
HI SÄTEILYSUOJELUUN LIITTYVÄT NÄKÖKOHDAT 
Radioaktiivisten aineiden tai ydinmateriaalien salakuljetus ja muu niihin liittyvä laiton tai 
valvomaton toiminta on merkittävä vaara yleisölle ja ympäristölle. Suurin osa takavarikoidusta 
tai löydetystä radioaktiivisesta tavarasta oli radioaktiivisia säteilylähteitä, teolliseen tai 
lääketieteelliseen käyttöön tarkoitettuja aineita ja saastunutta metalliromua. Koska 
jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat tiedostaneet ydinmateriaalien laittoman kaupan 
vaarojen vakavuuden, ongelmaa vastaan taistellaan monin eri keinoin. Monet näistä toimista 
toteutetaan läheisessä yhteistyössä komission kanssa. 
1. Lainsäädännölliset aloitteet 
Turvallisuutta koskevat perusstandardit: ydinmateriaalien laittoman kaupan vastaisen 
tehokkaan taistelun onnistuminen riippuu suuresti kansallisesta lainsäädännöllisestä 
tilanteesta. Jäsenvaltiot käsittelevät radioaktiivisten aineiden kauppaa erilaisten 
lainsäädäntöjen puitteissa, ja siten rikkomuksista syytetään ja rangaistaan eri tavoin. 
Keski- ja Itä-Euroopan maissa sekä entisen Neuvostoliiton alueella sijaitsevissa maissa 
suurin osa kansallisista lainsäädännöistä on muutostilassa ja matkalla vanhasta 
Neuvostoliiton laista yksilölliseen kansalliseen lainsäädäntöön. 
Euroopan unionin sisällä nämä epäyhtenäiset näkemykset radioaktiivisten aineiden 
kaupasta voivat muuttua uusien turvallisuutta koskevien perusstandardien astuessa 
voimaan. Tämä laajentaa Euroopan säteilyturvallisuutta koskevan lainsäädännön 
soveltamisalaa. Uusi 2 artikla kattaa tuonnin Euroopan unioniin ja viennin unionista. 
Tästä on se hyöty, että radioaktiivisten aineiden tuontia Euroopan unioniin koskevia 
kansallisia määräyksiä voidaan yhdenmukaistaa. Komissio on kutsunut jäsenvaltioiden 
viranomaiset heinäkuussa 1996 järjestettävään kokoukseen keskustelemaan tämän 
tavoitteen saavuttamiseen liittyvistä mahdollisuuksista. Siten ammattimaisten 
10 
kauppiaiden on vaikeampaa luoda laittomia myyntiverkostoja radioaktiivisille aineille 
Euroopan lainsäädäntöviidakossa. 
Lisäksi nykyisin voimassa olevien turvallisuutta koskevien perusstandardien 45 
artiklassa määrätään, että jäsenvaltioiden on määrättävä niistä toimenpiteistä, joihin 
toimivaltaisten viranomaisten on ryhdyttävä koskien väestön ja erityisesti niiden 
väestöryhmien terveyttä, jotka ovat alttiita saamaan rajoituksia suuremman 
säteilyannoksen. 
Direktiivi yleisön tiedottamisesta: neuvosto sääti turvallisuutta koskevien 
perusstandardien 45 artiklaa täydentävän direktiivin yleisön tiedottamisesta 
säteilyonnettomuuden sattuessa. Kuten tämän direktiivin 2 artiklassa määritellään, 
radioaktiivisten aineiden ja ydinmateriaalin laitonta kauppaa ja kuljettamista ei 
suoranaisesti katsota tilanteiksi, jossa ydinmateriaaleihin liittyvä hätätilanne vaatii 
jäsenvaltioita ryhtymään erityisiin aloitteisiin tai toimiin väestön terveyden 
suojelemiseksi. Tämä direktiivi tarkistetaan neuvoston hyväksyessä uudet turvallisuutta 
koskevat perusstandardit. Komissio käyttää tilaisuutta hyväksi keskustellakseen siitä, 
missä määrin direktiivin olisi katettava laiton kauppa. 
Yhteistyö kansainvälisten järjestöjen kanssa 
IAEA:n ja Euroopan unionin välisessä yhteistyössä pyritään ennen kaikkea 
kehittämään tapoja radioaktiivisten aineiden havaitsemiseksi kansallisilla rajoilla; 
yhteistyö liittyy myös tietojen syöttämiseen IAEA:n tietopankkiin, jossa luetteloidaan 
kaikki radioaktiivisten aineiden takavarikoinnit maailmassa. Tässä yhteydessä IAEA on 
täydellisesti hoitanut keskeisen osansa. Komissio on usein ollut liikkeellepanevana 
voimana. Osallistujat ovat eri tapaamisissa pitäneet tuloksia erittäin myönteisinä, ja ne 
voidaan tiivistää seuraavasti: 
tietojen vaihto meneillään olevista lähialojen aloitteista 
tähän liittyvän toiminnan järjestäminen (seminaarit, opetusvihkot, 
ongelmatilanteissa noudatettavien menettelytapojen laatiminen) 
ja ennen kaikkea jatkuvassa käytössä olevan epävirallisen yhteysverkoston 
kehittäminen. 
Itse asiassa eräs laitonta ydinkauppaa koskevien keskustelujen ja kokousten 
erityispiirre on keskustelijoiden moninaisuus ja erilainen tausta. Ei ole harvinaista, että 
keskustelijoina on poliisin ja muiden tavanomaisten osallistujien rinnalla yritysten 
järjestöjä, jotka kantavat huolta työntekijöidensä ja oman alansa suojelusta. Siten 
saman pöydän ympäriltä löytyy yhdistyneiden kansakuntien, IAEA.n ja Euroopan 
komission lisäksi WCO (Maailman tulliliitto), IATA (Kansainvälinen 
lentokuljetusiiitto), ICAO (Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö), IFALPA 
(Kansainvälinen lentäjäjärjestojen liitto), IMO (Kansainvälinen merenkulkuliitto), 
INTERPOL (Kansainvälinen poliisivirasto), EUROPOL (Euroopan poliisivirasto) ja 
UPU (Maailman postiliitto). 
IV TUIIIYHTF1STYÖ 
1. Tullilaitosten pääjohtajat hyväksyivät 22 päivänä marraskuuta 1994 komission laatiman 
toimintaohjelman, joka niveltyi kahden perustekijän ympärille: ulkoisen rajan 
11 
valvontajärjestelmän vahvistaminen ja varsinainen taistelu laittomien aineiden kauppaa 
vastaan. Tämän jälkeen on käynnistetty useita toimia: 
a) Yhteisön tullilaitosten apulaispääjohtajat hyväksyivät 9-10 päivänä helmikuuta 1995 
pidetyssä kokouksessa yleisiä suuntaviivoja koskevan hankkeen, joka liittyy uhkien 
analysointimenetelmään, ja vaativat, että painopiste asetettaisiin tämän menetelmän 
soveltamiseen ydinmateriaalien alueella. Arkaluonteista kauppatavaraa käsittelevää 
osaa, joka kattaa myös ydinalan tuotteet, tarvitaan täydentämään näitä suuntaviivoja, ja 
tarkoituksena on laatia tietyn ajan kuluttua muun muassa tämän alueen uhkien 
arvioinnissa käytettäviä lomakkeita yhteistyössä komission muiden asianomaisten 
yksiköiden kanssa. 
b) Läheisessä yhteistyössä komission kanssa MAITHEUS-ohjelman yhteydessä 
järjestettiin 23-25 päivänä lokakuuta 1995 Wienissä, Itävallassa tullilaitosten 
hallintovirkamiehille tarkoitettu koulutusseminaari, jossa käsiteltiin ydinmateriaalien 
laittomasta kaupan aiheutuvaan radioaktiiviseen säteilyyn liittyviä aihealueita. Yli 90 
osallistujaa Euroopan unionin alueelta sekä 15:sta Keski-ja Itä-Euroopan maasta sekä 
IVY:stä otti osaa seminaariin. Sen ansiosta kaikille osallistujille tiedotettiin 
säteilysuojauksesta, ja seminaarin jälkeen järjestetään erityisiä koulutuskursseja 
Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja asianomaisten Keski-Euroopan maiden 
tulliviranomaisille. Näitä komission aloitteesta järjestettäviä kursseja pidetään 
lähikuukausina jäsenmaissa, joilla on yhteinen raja Itä-Euroopan maiden kanssa. 
Komissio järjesti yhteistyössä Suomen säteilyturvakeskuksen kanssa Suomen 
tulliviranomaisille kaksi kurssia, joihin osallistui 50 tullivirkamiestä. Itävallan ja 
Ranskan viranomaiset järjestävät piakkoin muita vastaavia kursseja, ja yhteyksiä on 
luotu samansuuntaisia hankkeita varten Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Tanskaan ja 
Italiaan. Näiden kurssien tarkoituksena on parantaa rajavalvonnasta vastaavien 
tullivirkamiesten taitoja. Ne liittyvät mittauslaitteiden käyttöön radioaktiivisten 
aineiden ja muiden ydinmateriaalien havaitsemiseksi. 
c) Tullilaitoksia kehotetaan käyttämään yhä enemmän SCENT/SID-sähköpostiverkkoa, 
jonka avulla voidaan yhdistää toisiinsa ja komissioon 350 koko yhteisön alueella 
olevaa päätettä ja joka mahdollistaa kentältä saatujen tietojen reaaliaikaisen 
vaihtamisen havaittaessa tai epäiltäessä laitonta kauppaa. 
2. Komissio laatii myös erityisesti tulliviranomaisia varten esitteen, jotta tullivirkamiehet 
saisivat epäilyttävissä tapauksissa välitöntä käytännön tietoa. 
3. IVY-maille toimittamansa teknisen avun yhteydessä (Tacis-ohjelma) komissio 
keskittyy toiminnassaan erityisesti taisteluun ydinalan tuotteiden laitonta kauppaa 
vastaan. Sen toimesta on jo toimitettu eräille avun saajille havaintolaitteita (8 
säteilyntestauslaitetta Kazakstaniin ja 5 Ukrainaan), ja se aikoo jatkaa tulevaisuudessa 
näitä ponnisteluja. Komissio hyväksyi PHARE-ohjelman yhteydessä marraskuussa 
1995 ohjelman erityisen kauttakulun helpottamiseksi; ohjelma koskee erityisesti 
teknistä apua liittyen taisteluun ydinmateriaalien laitonta kauppaa vastaan. Asiantuntijat 
arvioivat parhaillaan muun muassa tämän alueen tarpeita. 
4. Erilaisten yhteisön tekemien sopimusten (joko yksin tai yhdessä jäsenvaltioiden, 
kolmansien maiden, Keski- ja Itä-Euroopan maiden, IVY-maiden ynnä muiden kanssa) 
sisältämät tullialan vastavuoroista apua käsittelevät pöytäkirjat mahdollistavat 
12 
sopimusosapuolten hallintoviranomaisten keskinäisen yhteistyön taistelussa 
ydinmateriaalien ja radioaktiivisten aineiden laitonta kauppaa vastaan. Erityisesti 
Venäjän ja Ukrainan kanssa tehtyjen väliaikaisten sopimusten astuttua voimaan 1 
päivänä helmikuuta 1996 pöytäkirj°Ja voidaan jo nyt käyttää näiden kahden maan 
kanssa Euratomin perustamissopimuksen piiriin kuuluvien aineiden osalta. 
5. Komissio neuvottelee yhteisön tärkeimpien kauppakumppanien (Yhdysvallat, Kanada) 
kanssa tulliyhteistyöhön liittyvistä sopimuksista, jotka sisältävät vastavuoroista apua 
käsittelevän osan; vastavuoroinen apu kattaa yhteisön määräyksissä mainitut alueet 
mukaan lukien Euratomin perustamissopimukseen liittyvät aiheet. Komissio ylläpitää 
myös tähän aiheeseen liittyviä yhteistyösuhteita Yhdysvaltoihin, erityisesti 
asianomaisen henkilökunnan koulutusta silmällä pitäen kahdenvälisten, säännöksiin 
liittyvien ja tullikysymyksiä käsittelevien tapaamisten yhteydessä. 
V OIKEUS- JA SLSAASIAT 
1. Kuten Essenissä joulukuussa 1994 kokoontuneelle Euroopan neuvostolle esitetyssä 
radioaktiivisten aineiden ja ydinmateriaalien laitonta kauppaa käsittelevässä 
kertomuksessa ehdotettiin, Europolin huumeyksikön EDU:n (Europolin edeltäjä 
Europol-yleissopimuksen ratifioimiseen saakka) toimialaa laajennettiin maaliskuussa 
1995 neuvoston yhteisellä toimella käsittämään radioaktiivisten aineiden ja 
ydinmateriaalien laiton kauppa. EDU järjesti kokouksen, johon osallistuivat niiden 
maiden toimeenpanevat viranomaiset, joissa on tehty takavarikointeja, ja järjesti 26-27 
päivänä lokakuuta 1995 laitonta kauppaa käsitelleen eurooppalaisen konferenssin, 
johon osallistui asiantuntijoita jäsenvaltioista, komissiosta ja kansainvälisistä 
järjestöistä. Konferenssissa asiantuntijat suosittelivat EDU:lle useita hankkeita, joilla 
jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja tietojen vaihtoa voidaan parantaa (välittömän 
ilmoitusmenettelyn laatiminen takavarikoinneille2 §, Euroopan unionin toimeenpanevat 
viranomaiset käsittävän tietokannan perustaminen, ajantasaistettu luettelo 
asianomaisista kansallisista elimistä, neljännesvuosittain laadittava kertomus Euroopan 
unionin tilanteesta, uhkien arviointianalyysi, kansallisia oikeudellisia menetelmiä 
vertaileva tutkimus, laitteiston tarkastus). Kun Europol-yleissopimus astuu voimaan, 
ydinmateriaalien ja radioaktiivisten aineiden laiton kauppa säilyy edelleen yhtenä 
Europolin toiminnan keskeisenä kohteena. Yleissopimuksen 2 artiklan 2 kohdan 
mukaan Europolin on aluksi pyrittävä ehkäisemään ydinmateriaalien ja radioaktiivisten 
aineiden laitonta kauppaa sekä taistelemaan sitä vastaan. Yleissopimuksen liitteen 
mukaisesti "ydinmateriaaliin ja/tai radioaktiivisiin aineisiin liittyvä rikos" tarkoittaa 
vuonna 1980 allekirjoitetun, ydinmateriaalin fyysistä suojaamista koskevan sopimuksen 
7 artiklan 1 kohdassa lueteltuja lainrikkomuksia, jotka liittyvät Euratom 
perustamissopimuksen 197 artiklassa ja Euratomia koskevassa, 15 päivänä heinäkuuta 
1980 annetussa direktiivissä 80/836 määriteltyihin ydinmateriaaleihin ja/tai 
radioaktiivisiin aineisiin. 
Jäsenvaltioiden muu, kolmanteen pylvääseen liittyvä työ vuonna 1995 koski 
puheenjohtajamaan Saksan jakaman, laittoman kaupan vastaisen taistelun 
yksityiskohdista laaditun kyselylomakkeen arviointiin. Se kertoo, että eroja esiintyy 
uhkien yleisessä arvioinnissa, maarajoille, satamiin ja lentokentille pysyvästi asennetun 
teknisen laitteiston olemassaolossa samoin kuin kahdenvälisissä sopimuksissa Keski- ja 
Itä-Euroopan maiden ja IVY-maiden kanssa. Europolin huumeyksikön eurooppalainen 
13 
konferenssi on osittain tutkinut Euroopan unionin sisällä toteutettavia mahdollisia 
toimia koskevia, ohjausryhmän ja K4-komitean marraskuussa 1994 hyväksymiä 
ehdotuksia ja hyväksynyt ne. 
Puheenjohtajamaa Italia haluaa vuoden 1996 ensimmäisen puoliskon aikana järjestää 
ydinmateriaalin ja radioaktiivisten aineiden laitonta kauppaa käsittelevän seminaarin 
osana tulliyhteistyötä Euroopan unionin perustamissopimuksen VI osaston nojalla. 
2. Mitä tulee yhteistyöhön kolmansien maiden kanssa, Euroopan unionin ja Keski- ja Itä-
Euroopan maiden oikeus- ja sisäministerit kokoontuivat Berliinissä syyskuussa 1994 
järjestetyssä konferenssissa, jossa käsiteltiin huumerikollisuuden ja järjestäytyneen 
rikollisuuden vastaista taistelua Euroopassa. He ilmoittivat kehittävänsä yhteistyötä 
muun muassa ydinmateriaaleihin ja radioaktiivisiin aineisiin liittyvän rikollisuuden 
vastaisessa taistelussa ja sopivat tiettyjen yhteisten toimintamuotojen tutkimisesta 
yhteisen tilannearvion valmistelemiseksi, yhteistyöstä ydinmateriaalin ja 
radioaktiivisten aineiden varastojen suojaamisessa, yhteensovitettujen 
raportointikanavien perustamisesta ja syyttäjäviranomaisten vastavuoroisesta avusta. 
Vuoden 1995 heinäkuussa järjestettiin Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Keski-ja 
Itä-Euroopan maiden seminaari, jossa käsiteltiin poliisiyhteistyötä huumeiden ja 
järjestäytyneen rikollisuuden vastaisessa taistelussa; tämä oli osa jäsenneltyä 
vuoropuhelua, jossa määriteltiin yhteistyömenetelmiä järjestäytyneen rikollisuuden eri 
aloilla mukaan luettuna ydinmateriaalien ja radioaktiivisten aineiden laiton kauppa. 
Rikosasioissa oikeudellisen yhteistyön alueella Euroopan unionin ja Keski-ja Itä-
Euroopan maiden oikeus- ja sisäministerit sopivat 25 päivänä syyskuuta 1995 
pitämässään kokouksessaan toimintaohjelmasta, jolla taistellaan kansainvälistä 
järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan ja jossa korostetaan muun muassa, että on tärkeää 
allekirjoittaa ja ratifioida ydinmateriaalien fyysistä suojausta koskeva sopimus vuodelta 
1980 ja että on tarkoituksenmukaista kriminalisoida tämän sopimuksen piiriin 
kuulumattomat ydinmateriaalien ja radioaktiivisten aineiden varkaudet ja kauppa. 
Mitä tulee Euroopan unionin suhteisiin Venäjän kanssa, K4-komitea määritteli 
ydinmateriaalin ja radioaktiivisten aineiden laittoman kaupan vastaisen taistelun 
yhdeksi niistä asioista, joita on edistettävä marraskuussa 1995 kokoontuneen yleisten 
asioiden neuvoston päätösten mukaisesti. 
Johtopäätökset 
Komissio on sitä mieltä, että yllä kuvatut toimet ovat osittain vastanneet Essenissä 
kokoontuneen Euroopan neuvoston toimeksiantoa. Tietyillä alueilla Euroopan unionin on 
yhdessä kolmansien osapuolien kanssa syvennettävä ja nopeutettava työtä ja päätöksiä. 
Komissio on valmis tekemään tämänsuuntaisia ehdotuksia ja se jatkaa jo hyvin käynnistyneitä 
toimiaan. Lisäksi se katsoo, että Moskovan ydinalan huippukokouksessa hyväksytty, 
ydinmateriaalien laittoman kaupan vastainen ohjelma, jonka valmisteluun Euroopan unioni 
osallistui, on tämän toiminnan ansiosta jo merkittävältä osin pantu täytäntöön Euroopan 
unionin toimesta. Oikeus- ja sisäasioissa komissio työskentelee läheisessä yhteistyössä EDU:n 
ja kansainvälisten järjestöjen kanssa edistääkseen rakentavalla tavalla jäsenmaiden aloitteita 
Essenin johtopäätösten täytäntöönpanossa. 
14 
Liite 1 
YHTEISTYÖ ENTISEN NEUVOSTOIilTON AI I IFF! IA SIJAITSEVIEN VALTIOIDEN 
KANSSA OUEMASSAOLEVIEN SOPIMUSTEN PERUSTEELLA 
Kumppanuussopimus Venäjän kanssa 
26 päivänä heinäkuuta 1994 allekirjoitetun sopimuksen 84 artikla koskee yhteistyötä 
laittoman toiminnan ennaltaehkäisemiseksi. Tämä yhteistyö perustuu keskinäiseen 
kuulemiseen ja tiiviiseen vuorovaikutukseen sekä tekniseen ja hallinnolliseen apuun. 
Neuvoston erikoisryhmät määrittelevät tässä artiklassa määrättyjen yhteistyötoimien 
täytäntöönpanosta. 
Ydinmateriaalien kaupan kattava sopimus Venäjän kanssa pyritään tekemään 
tammikuun 1 päivään 1997 mennessä. Tämä sopimus saattaa mahdollisesti kattaa 
ydinmateriaalien laittomaan kauppaan liittyvien toimenpiteiden täytäntöönpanon. 
Kumppanuussopimus Valkovenäjän kanssa 
6 päivänä marraskuuta 1995 allekirjoitettu sopimus sisältää ennen kaikkea 
ydinmateriaalien laittomaan kauppaan liittyvän määräyksen (79 artikla): "Osapuolet 
ovat yksimielisiä siitä, että yhteistyöhön tähtäävät ponnistelut osapuolten toimivallan 
yhteydessä ovat tärkeitä taistelussa ydinmateriaalien salakuljetusta vastaan. Tämän 
alueen yhteistyöhön olisi sisällyttävä tietojen vaihto, tekninen tuki materiaalin 
analysoimista ja tunnistamista varten sekä hallinnollinen ja tekninen apu tehokkaan 
tullivalvonnan toteuttamiseksi. Muu yhteistyö voidaan tunnistaa tarpeen mukaan." 
Lisäksi sopimuksia on solmittu Ukrainan, Moldavian, Kirgisian ja Kazakstanin kanssa 
Kolmessa ensin mainitussa sopimuksessa ei ole mainintaa laittoman toiminnan 
ehkäisemisestä. Kazakstanin kanssa allekirjoitettu sopimus sisältää Venäjän kanssa 
tehdyn sopimuksen 84 artiklan, jossa siis määrätään yhteistyöstä laittoman toiminnan 
ehkäisemisessä. 
Geoigian, Armenian (allekirjoitettu 15 päivänä joulukuuta 1995) ja Azeibaidzanin 
(allekirjoitettu 18 päivänä joulukuuta 1995) kanssa tehdyissä sopimuksissa toistuvat 
samoin tietyt laittoman toiminnan ehkäisemistä käsittelevät osat. 
Kaikissa yhteistyö- ja kumppanuussopimuksissa määrätään 
joko ydinalan tuotteiden kauppaan liittyvästä sopimuksesta (Ukraina, 
Kazakstan, Kirgiisiä ja Uzbekistan) 
tai sellaisen mahdollisuudesta tarpeen vaatiessa. Sellaisen puuttuessa 
sovelletaan Euratomin perustamissopimuksen säännöksiä (Valkovenäjä, 
Moldavia, Georgia, Armenia, Azerbaidzan). 
15 
Liite 2 
YHTEISTYÖ TURVAT J JSTITIDFN AT AI JA 
Johdanto 
1. Yhteistyö Euratomin ja Venäjän liittovaltion välillä käynnistyi vuonna 1992, ja se 
muodollistettiin vuonna 1993. Euroopan unionin jäsenvaltiot, Euroopan parlamentti ja 
komissio tiedostivat, että vaadittiin välittömiä ponnisteluja yhteistyön käynnistämiseksi 
ydinalan suojatoimenpiteiden alueella IVY-maiden ja erityisesti Venäjän liittovaltion 
kanssa. Tavoitteet olivat: 
IVY-maiden ydinmateriaalin kirjaus- ja valvontajärjestelmän saattaminen 
niiden maiden standardeja vastaavaksi, joilla on merkittäviä ydinalan ohjelmia; 
Auttaminen varmistamaan, että tämä järjestelmä olisi yhdenmukainen 
kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) turvallisuusvaatimusten kanssa; 
Ydinmateriaalien leviämisen ehkäiseminen ja sellaisten yleisöön kohdistuvien 
uhkien pienentäminen, joita näiden aineiden laittomasta kuljetuksesta aiheutuu. 
2. Niukkojen voimavarojen hyödyntämiseksi mahdollisimman tehokkaasti yhteistyön 
ensimmäinen vaihe Venäjän liittovaltion kanssa toteutettiin vuosina 1993 ja 1994 sen 
jälkeen, kun Euroopan parlamentti oli myöntänyt siihen varoja budjettikohdassa B4-
2001. Venäjän viranomaisten kanssa sovittiin yksityiskohtaisesta yhteensovittamisessa 
noudatettavasta rakenteesta, joka toisin sanoen vastasi hankkeissa noudatettavaa 
rakennetta; se osoittautui tehokkaaksi avoimuutensa ansiosta sekä tulosten 
dokumentoinnin, hankkeen hallinnoinnin että voimavarojen kohdentamisen osalta. 
3. Tähän yhteistyöhön osallistuvat kiinteästi: 
Gosatomnadzor (GAN) - Venäjän liittovaltion tarkastajat; 
Venäjän atomienergiaministeriö (Minatom), joka on Venäjän tärkein ydinalan 
toimija; 
Euratomin turvallisuutta käsittelevä johtokunta (DCS), pääosasto XVII-E, ja 
yhteisön yhteinen tutkimuskeskus (YTK). 
Lisäksi jäsenvaltioiden viranomaisia pyydettiin alusta lähtien osallistumaan toimintaan 
ja tukemaan sitä, ja ne myös vastasivat pyyntöön, etenkin Euroopan unionin 
ydinvoimalaitosten toimijat. Ilman tätä tukea ensimmäisen vaiheen koulutustoiminta 
olisi jäänyt suurelta osin teoreettiseksi. 
4. Yhteistyön ensimmäinen vaihe, joka pääasiassa liittyi koulutukseen sekä käsitteiden ja 
lähestymistapojen laatimiseen ja niistä käytyyn keskusteluun, saatettiin loppuun vuoden 
1994 lopussa; kolme sovellushanketta (katso jäljempänä) muodostivat yhteistyön toisen 
vaiheen vuonna 1995; samanaikaisesti seminaareja ja koulutustoimintaa jatkettiin. 
Ensimmäisen vaiheen tulokset 
5. Vuosina 1993 ja 1994 toteutetut toimet voidaan jakaa seuraaviin osa-alueisiin: 
koulutus ja perehdyttäminen; 
ydinmateriaalien valvontajärjestelmän suunnittelu; 
16 
seminaarit; 
tarkastusharj oitukset. 
Tämän toiminnan tarkoituksena oli perehdyttää venäläiset osanottajat tarkastusten 
valmisteluun, toteutukseen ja arviointiin/johtopäätösten tekoon siten, kuin Euratom 
nämä vaiheet suorittaa. 
Saatuja kokemuksia arvioitiin joulukuussa 1994 työryhmässä. Tärkeimmät 
johtopäätökset olivat, että tarkastiistoirninta ja -harjoitukset ovat olennaista käytännön 
koulutusta, ja että niitä olisi laajennettava käsittämään myös muunlaisia laitoksia. 
Euratomin ja Venäjän liittovaltion välisen turvallisuusyhteistyön ensimmäisen vaiheen 
kustannukset olivat 1,5 miljoonaa ecua. Varat rahoitettiin Euroopan parlamentin 
budjettikohdalla. 
Yhteistyön toinen vaihe 
7. Euratomin ja Venäjän liittovaltion välisen turvallisuusyhteistyön ensimmäisen vaiheen 
loppuunsaattamisen jälkeen venäläinen osapuoli ehdotti neljää päähanketta ', jotka 
kaikki perustuivat edellä kuvatun ensimmäisen vaiheen tuloksiin ja liittyivät 
ydinmateriaalien kirjaamisen ja valvonnan (NMAC) käytännön toteutukseen Venäjällä. 
Yksi hankkeista oli hylättävä. Kolmea jatketaan menestyksekkäästi. Näihin hankkeisiin 
viitataan tavallisesti nimillä MENS, PROC ja CISNER, ja niitä kuvaillaan 
yksityiskohtaisemmin jäljempänä tässä asiakirjassa. Venäläinen osapuoli on kirjallisesti 
ilmaissut näiden hankkeiden suuren merkityksen, venäläisten arvostuksen tehtyä työtä 
kohtaan ja saavutettujen tulosten hyödyllisyyden, jota he kuvailevat käsitteillä 
merkittävä ja oleellinen. 
8. Sovellushankkeiden tausta-ajatuksena oli, että venäläiset asiantuntijat omaksuisivat 
tarkoituksenmukaiset järjestelmät, käsitteistön ja lähestymistavat Euratomin vastaavan 
henkilökunnan kanssa pidettyjen päivittäisten yhteydenottojen, keskustelujen ja 
yhteistyön kautta; komissio puolestaan asettaisi heidän käyttöönsä tarvittavat välineet 
(esimerkiksi tietokoneet, dokumentoinnin) ja inrrastruktuurin. 
9. Joulukuussa 1995 pidetyssä yhteisen yhteensovittamisesta vastaavan ryhmän (JCG) 
kokouksessa luetteloon lisättiin uusia hankkeita. Tarkoituksena on muun muassa 
valmistella "fyysistä inventointia ja tarkistusta koskevaa hanketta" (PITV) 
monimutkaisissa ydinvoimalaitoksissa. Ehdotuksen mukaan hankkeeseen sisältyisi: 
Euratomin kokemuksen hyödyntäminen menetelmiin liittyvissä näkökohdissa 
menetelmien ja menettelyjen kehittämiseksi valituissa laitoksissa; 
Fyysisen inventoinnin ja tarkistuksen suorittaminen käytännössä; 
Euratomin turvalaitteiston ja -välineiden testaaminen hankkeen käytäntöön 
liittyvän aikana; 
Niiden määrä vähennettiin myöhemmin kolmeen, koska Gosatomnadzorin 
tarkastajien oli vaikeata saada tietoja. 
17 
Laitoksen henkilökunnan kouluttaminen tutkimuskeskuksessa liittyen 
ydinmateriaalien kirjaamiseen ja fyysiseen inventointiin. 
10. Kokonaiskustannuksiksi arvioidaan noin 6 miljoonaa ecua, josta Euratomin osuudeksi 
arvioidaan noin 3 miljoonaa ecua vuonna 1996 sen oltua noin 1,8 miljoonaa ecua 
vuonna 1995; venäläisen osapuolen odotetaan osallistuvan vähintään yhtä suurella 
osuudella, mutta pääasiassa työvoiman muodossa. 
Johtopäätökset ja suositukset 
11. Euratomin ja Venäjän liittovaltion välisen turvallisuusyhteistyön kolmen ensimmäisen 
vuoden perusteella voidaan tehdä seuraavat johtopäätökset: 
Koulutus- ja suunnitteluvaihe saatiin päätökseen vuoden 1994 loppuun 
mennessä. 
Toista hankekeskeistä vaihetta on rohkaistava ja jatkettava, sillä se vaikuttaa 
parhaalta tavalta ottaa käyttöön tehokas, nykyaikainen ydinmateriaalien kirjaus-
ja valvontamenetelmä, jossa on mukana mahdollisimman paljon ylempiä 
toimihenkilöitä alusta alkaen. 
Eräät käytännön ongelmat haittaavat kuitenkin nopeampaa edistymistä: 
kielimuuri, viisumien hankkiminen venäläisille asiantuntijoille lyhyellä 
varoitusajalla, logistiikkaan liittyvät ongelmat, esimerkiksi laitteiden kuljetus 
Venäjälle, rajoitetut työvoimaan liittyvät voimavarat. 
Myös Euratomin turvallisuutta käsittelevä johtokunta hyötyi tästä yhteistyöstä, 
kun DCS:n henkilökuntaa vaadittiin pohtimaan Euratomin turvatoimenpiteitä ja 
kuvailemaan niitä ulkopuolisille, jotka ammatillisesti tarkastelivat sen 
menetelmiä ja toimintatapoja. 
Parlamentin myöntämät varat olivat riittävät. 
YKSITYISKOHTAISTA TIETOA KÄYNNISSÄ OLEVISTA HANKKEISTA 
1. MINATOMIN KESKITETTY TIETQlARIESTETJvIÄ fMINS-hanke^ 
1.1. Hankkeen kuvaus 
MINS-hankkeen (MINATOM:in tietokoneistettu ydinmateriaalien kirjaamiseen ja valvontaan 
(NMAC) liittyvä tietojärjestelmä) perustajina olivat Minatom, joka on Venäjän liittovaltion 
tärkein toimija, ja Euratomin turvallisuutta käsittelevä johtokunta. Siihen sisältyy Mnatomille 
tarkoitettuun, keskitettyyn ja tietokoneistettuun tietojärjestelmään liittyvä tutkimus- ja 
suunnittelutyö, tekniset määrittelyt, toteutus ja käyttöönotto. Päätettiin, että MINS-hankkeen 
olisi aluksi suuntauduttava keskitettyyn hallintojärjestelmään, joka on kytketty tietokoneella 
varustettuihin työpisteisiin kahdessa ydinvoimalaitoksessa, yhdessä matalarikasteisen uraanin 
tuotantolaitoksessa ja valvovan toimijan organisaatiossa. Minatomin on määrä saada hankkeen 
tulosten pohjalta vankka ympäristö tietojärjestelmälle ja kirjaamiselle; sen avulla eri käyttäjien 
on saatava kokemusta tietokoneistetusta järjestelmästä, ja asianomaiset venäläiset järjestöt 
voivat myöhemmin laajentaa sen kattavaksi ydinmateriaalien kirjaus- ja valvontajärjestelmäksi, 
joka kattaa Venäjän liittovaltion koko ydinpolttoainekierron. 
18 
MINS-hankkeen yleiset tavoitteet voidaan tiivistää seuraavasti: 
sääntelyä koskevan viitekehyksen ja siihen liittyvän asiakirjan laatiminen 
keskitetyn tietojärjestelmän (hallintojärjestelmän) parantaminen 
ydinmateriaalien kirjaus- ja valvontajärjestelmän parantaminen laitteiston tasolla 
(tietokoneistetut työasemat) 
MINS-hankkeella on seuraavia ominaisuuksia: järjestelmän luotettavuus, nykyaikaisen 
teknologian optimaalinen käyttö nopean ja varman tiedonsiirron ja -käsittelyn takaamiseksi, 
laaja tietokanta ydinmateriaalien kirjaamiseen ja valvontaan liittyvien tietojen varastointia ja 
käsittelyä varten. 
Hankkeen laajuuden takia siihen osallistuvat seuraavat järjestöt: 
MINATOM, Venäjän liittovaltion atomienergiaministeriö, joka on pyynnön esittävä 
viranomainen ja viime kädessä vastuussa täytäntöönpanosta; 
TSNH Atominform, joka on suuri, Minatomista riippuvainen tutkimus- ja 
tietojenkäsittelyinstituutti; Atominformin vartavasten perustetulle osastolle on uskottu 
pääosa MENS-hankkeeseen liittyvästä työstä; 
ROSENERGOATOM: julkinen järjestö ("toimijajärjestö"), joka ryhmittelee ja valvoo 
suurinta osaa Venäjän liittovaltion ydinvoimalaitoksista; 
TVEL, julkinen järjestö ("toimijajärjestö"), joka omistaa matalarikasteisen uraanin 
tuotantolaitoksen Novosibirskissa; 
VNIIA, tieteellinen automaationtutkimusinstituutti; 
VNIINM, epäorgaanisten aineiden tieteellinen tutkimusinstituutti; 
GOSATOMNADZOR, Venäjän liittovaltion turvallisuudesta vastaava viranomainen; 
EURATOM, tietoa ja asiantuntemusta antava osapuoli. 
1.2. Hankkeen kehitys ja tila 
MINS-hanke käynnistettiin virallisesti syyskuussa 1994. Syyskuusta 1994 heinäkuuhun 1995 
osapuolilla oli tilaisuus oppia tuntemaan toistensa työmenetelmät, järjestää selvitysmatkoja ja 
laatia alustava työsuunnitelma. 
Nykyiseen hanketyöryhmään kuuluu 21 jäsentä (7 Euratomista sekä 10-15 asiantuntijaa 
Venäjän puolelta), jotka osallistuvat suoritettavasta erityistehtävästä riippuen. On arvioitu, että 
hanke saatetaan päätökseen vuoden 1999 loppuun mennessä. 
Tiiviiden tietojenvaihtojaksojen tuloksena venäläiset asiantuntijat ovat julkaisseet runsaasti 
teknisiä muistiinpanoja mukaan lukien yksityiskohtainen toteutettavuuskertomus. Järjestelmän 
rakenne on laadittu ja asiaankuuluvat asiakirjat on käännetty, ja niistä on keskusteltu teknisissä 
kokouksissa. 
Nyt hanke on käännekohdassa: MENS-hankkeeseen sisällytettäviksi ydinvoimalaitoksiksi 
valittiin Kalinin (WWER 1000) ja Smolensk (RBMK 1000). Polttoaineen tuotantolaitos on 
Novosibirskissa sijaitseva matalarikasteisen uraanin tuotantolaitos. Kaikki varustetaan 
asiaankuuluvilla, tietokoneistetuilla työasemilla. Myös toimijajärjestö ROSENERGOATOM, 
joka valvoo ydinvoimalaitoksia, ja Minatomin keskustoimisto saavat asiaankuuluvat työasemat. 
Nyt kun alustava analyysi ja toteutettavuus on selvitetty, painopiste on tietokannan 
liallirmointijärjestelmän ohjelmointiin liittyvän laitteiston hankinnassa ja asennuksessa sekä 
19 
erityiskoulutuksessa ja valmistelussa. Ensimmäistä laitteistotoimitusta voidaan kohtuudella 
odottaa vuoden 1996 puolivälissä. 
2. AINEIDEN INVFJNTOINTIMENFJrFJJVIÄT: PROC-hanke 
2.1. Hankkeen kuvaus 
PROC-hanke perustettiin Minatomin. Gosatomnadzorin ja Euratomin 
turvallisuusvalvontajohdon välillä yhteisten suositusten kehittämiseksi fyysisen inventoinnin 
toteutusta varten ("Procedures") WWER-1000 -ydinvoimalaitoksissa ja matalarikasteisen 
uraanin tuotantolaitoksissa. Tarkoitus oli kattaa kaikki fyysiseen inventointiin liittyvä toiminta: 
kirjausjärjestelmää koskevat järjestelyt, tietojen tarkastus, dokumentointi, fyysinen valmistelu, 
organisaatio. 
2.2. Hankkeen kehitys ja tila 
Hankkeeseen liittyvä työ aloitettiin heinäkuussa 1994, ja se saatettiin loppuun helmikuussa 
1996. 
Valitut laitokset olivat Kalininin WWER-1000 -ydinvoimalaitos ja Novosibirskin 
matalarikasteisen uraanin tuotantolaitos. Toimijat ovat toimittaneet laitosten toimintaan, 
aineiden kirjaamista koskeviin järjestelyihin ja erityisesti fyysisen inventoinnin 
menettelyihin liittyvää tietoa. Hankkeen työryhmä on vieraillut molemmissa 
laitoksissa tarkastamassa toimitetut tiedot ja tutkimassa aineiden kirjaus- ja 
inventointij ärj estelyj ä. 
Toinen vaihe oli asiakirjojen laatiminen. Euratom toimitti fyysistä inventointia 
koskevat yleiset suositukset, ja ne käännettiin venäjäksi, niistä keskusteltiin ja ne 
hyväksyttiin. Tämän jälkeen Euratom laati kaksi asiakirjaa, jotka sisälsivät suosituksia 
ydinvoimalaitoksissa ja matalarikasteisen uraanin tuotantolaitoksissa tapahtuvaa 
fyysistä inventointia varten. Lopulta toimija (Minatom) laati sovittujen ohjeellisten 
asiakirjojen perusteella erityiset suoritusmenetelmät fyysistä inventointia varten 
Kalininin ja Novosibirskin laitoksissa. Näihin kuuluivat käytön valmistelu, 
inventointimenettelyt, arviointi ja niin edelleen. 
Sovittiin, että viisi hankkeen yhteydessä laadittua asiakirjaa (kaikki saatavilla 
englanniksi ja venäjäksi) pannaan täytäntöön seuraavassa hankkeessa (PITV - johon 
kuuluu täydellisiä fyysisen inventoinnin harjoituksia, joiden jälkeen Gosatomnadzor 
tarkistaa fyysisen inventoinnin (PIV)). Asiakirjat voidaan tällöin tarkistaa kokemuksen 
valossa. 
3. FYYSINEN INVENTOINTI .IA VARMISTUS: PITV-hanke 
3.1. Hankkeen kuvaus 
PITV-hanke on PROGin seurannaishanke. Sen ansiosta voidaan soveltaa, testata ja arvioida 
käytännössä PROC- ja PITV-hankkeissa laadittuja asiakirjoja. Siksi kaikki kolme mukana 
olevaa järjestöä ovat erittäin kiinnostuneita hankkeen tuloksista. 
20 
Minatom, Gosatomnadzor (GAN) ja Euratomin turvallisuusvalvontajohto käynnistivät PITV-
hankkeen kahta perättäistä fyysistä inventointia (PIT) varten; Euratomin on määrä osallistua 
Kalininin ydinvoimalaitoksen ja Novosibirskin matalarikasteisen uraanin tuotantolaitoksen 
inventointeihin, jotka perustuvat edellä mainitun PROC-hankkeen aikana laMttuihin 
suosituksiin ja menettelyihin sekä GAN:in suorittamiin fyysisen inventoinnin tarkistuksiin 
tämän hankkeen aikana laadittavien PIV-suositusten ja menettelyjen mukaisesti. 
Tarkoituksena on soveltaa, testata ja mikäli tarpeellista, tarkistaa aiemman PROC-hankkeen 
aikana kehitettyjä fyysisiä inventointeja koskevia suosituksia ja menettelyjä sekä kehittää 
suosituksia ja menettelyjä fyysisen inventoinnin tarkistuksia varten. Kokonaisen materiaalin 
tasejakson (MBP) kattamiseksi suoritetaan kaksi fyysistä inventointia Kalininin 
ydinvoimalaitoksessa sekä Novosibirskin matalarikasteisen uraanin tuotantolaitoksessa, joiden 
jälkeen GAN suorittaa inventointien tarkistuksen jälkimmäisten inventointien jälkeen. 
3.2. Hankkeen kehitys ja tila 
3.2.1. Hanke on juuri käynnistetty kolmen edellä mainitun järjestön alustavalla, helmikuussa 
19% Luxemburgissa pidetyllä kokouksella, ja se odotetaan saatavan päätökseen 
vuonna 1998. 
3.2.2. Alkuinventoinnit kahdessa valitussa laitoksessa suoritetaan todennäköisesti vuoden 
1996 loppupuolella. 
3.3.3. Materiaalin tasejakson päättäviä toisia inventointeja on suunniteltu vuoden 1997 
loppuun, jonka jälkeen GAN suorittaisi inventoinnin tarkistukset. Mittausvälineistön ja 
tietokoneiden käyttö otetaan huomioon fyysisissä inventoinneissa ja niiden 
tarkistuksissa. 
4. YDINMATERIAALIN TIETOKONEISTETTU KIRRUS.IÄR1ESTETJVIÄ : 
CISNER-hanke 
4.1. Hankkeen kuvaus 
Gosatomnadzor (GAN), Venäjän liittovaltion valvontavirasto ja Euratomin turvallisuutta 
käsittelevä johtokunta perustivat yhdessä CISNER-hankkeen Gosatomnadzorin (GAN) Pohjois-
Euroopan alueen tietokoneistetun ydinmateriaalin kirjaus- ja valvontatietojärjestelmän 
kehittämiseksi ja toteuttamiseksi. 
Kehitettävä järjestelmä on monitasoinen ydinmateriaalin kirjaus- ja valvontajärjestelmä, johon 
sisältyy kaikki ne tiedot, jotka lähtevät laitoksen toimijalta ja kulkevat paikallisen GAN:in 
tarkastajan ja GAN:in kenttätoimiston kautta päätyäkseen GAN:in alueelliseen pääkonttoriin 
Pietarissa, järjestelmälle on tunnusomaista nopea tiedonvälitys ja tiedon käsittely, siirrettävän 
ja käsiteltävän tiedon korkea luotettavuus, järjestelmän luotettavuus, rutiinityön määrän 
pieneneminen mahdollisimman pieneksi, GAN:in Pohjois-Euroopan alueen ydinmateriaalin 
kirjaus- ja valvontatietokannan luonti ja ylläpito sekä tietokoneistettujen välineiden 
kehittäminen päätöksenteon optimoimiseksi. 
21 
4.2. Hankkeen kehitys ja tila 
Varsinainen hankkeeseen liittyvä työ alkoi marraskuussa 1994, ja se odotetaan saatavan 
loppuun joulukuussa 1997. Hanke alkoi olemassa olevan ydinmateriaalin kirjaamiseen ja 
valvontaan kohdistuneella tutkimuksella hankkeeseen osallistuvissa laitoksissa. Laitoksiin 
tehtiin vierailuja, jotka osoittivat, että useimmissa tapauksissa oli olemassa jonkinlaisia 
paikallisia ydinmateriaalijärjestelmiä, ja tietyissä tapauksissa näitä oltiin ajantasaistamassa 
siten, että ne lopulta vastaisivat kansainvälisiä turvallisuusvaatimuksia. 
Vierailut osoittivat myös, että Gosatomnadzorin varsinainen tarkastustyö rajoittuu kirjaamiseen 
ja johdonmukaisuuteen kohdistuviin tarkistuksiin. Fyysiset tarkistukset olivat vähäisiä, sillä 
turvallisuusvälineitä, esimerkiksi ainetta rikkomattomia menetelmiä käyttäviä mittausvälineistöä 
(NDA), sinettejä tai valvontajärjestelmiä ei ollut käytettävissä. Siksi CISNER-hanketta 
päätettiin laajentaa niin, että se sisältää myös laitosten valvontaan tarvittavien 
turvallisuusvälineiden hankinnat ja asennukset sekä Gosatomnadzorin tarkastajien koulutuksen 
laitteiston käytössä. 
Samaan aikaan aloitettiin työ tietokoneistetun tietojen käsittelyn kehittämiseksi. 
Ydinmateriaalin kirjaamiseen ja valvontaan liittyvään tietovirtaan kuuluvat itse laitokset, 
Gosatomnadzorin paikallinen valvoja, Gosatomnadzorin kenttätoimistot Sosnovy Borissa, 
Murmanskissa, Severodinskissa, Kurchatovissa ja Desnogorskissa sekä Pohjois-Euroopan 
piirikeskus Pietarissa. 
Hankkeen jakamiseksi helpommin hallinnoitaviin osiin määriteltiin koehanke, johon kuului 
yksi ydinvoimalaitos ja kaikki tiedonvälityksen tasot alkaen laitoksen toimijasta sekä 
Gosatomnadzorin paikallisista toimistoista ja kentällä olevista toimistoista aina 
Gosatomnadzorin paikalliseen piiritoimistoon Pietarissa. 
Koehanke on määritelty yksityiskohtaisesti, ja laitteiston jä ohjelmistojen hankinta ja niihin 
liittyvä kehitystyö ovat käynnissä. Ensimmäisen laitteistotoimituksen odotetaan tapahtuvan 
vuoden 1996 puoliväliin mennessä. Onnistuneen testauksen jälkeen koejärjestelmää 
laajennetaan muihin hankkeen laitoksiin Gosatomnadzorin määrittelemän 
ensisijaisuusjärjestyksen mukaisesti. 
22 
Liite 3 
Phare- ja Tacis-ohjelmien yhteydessä toteutetut 
tai valmisteilla olevat hankkeet 
I Yhteistyö Venäjän liittovaltion kanssa laittoman kaupan alueella 
Yhteistyö tuntematonta alkuperää olevan materiaalin tunnistamisessa käytettävän 
tietokantajärjestelmän suunnittelussa ja kehittämisessä 
Yhteistyökumppani: Moskovan epäorgaanisen kemian instituutti 
Tavoite: 
a) Venäjän liittovaltion alueella käytettävän ydinmateriaalin tyypillisten ominaisuuksien 
määrittely. 
b) Yksittäisten liittovaltion alueella sijaitsevien laitosten tyypillisten prosessien ja 
tuotantolaitteistojen määrittely (jälleenkäsittely, polttoaineen tuotanto, reaktorit, 
rikastuslaitokset). 
c) Sellaisten materiaalien valinta, joiden ominaisuuksia on vielä selvitettävä ja jotka on 
säilytettävä ITU:n arkistossa vertailua varten. 
d) ITU:n tietokannan täydentäminen entisistä SEV-maista saatavilla yleisemmillä tiedoilla 
ja epäorgaanisen kemian instituutin tietokannasta saatavilla yksityiskohtaisemmilla 
tiedoilla. 
e) Neuvontamallin laatiminen analyyttisten tulosten erittelemiseksi ja tulkitsemiseksi 
ITU:n ja epäorgaanisen kemian instituutin tietokantojen avulla. 
IL Yhteistyö Venäjän liittovaltion kanssa suojatoimenpiteiden ja ydinmateriaalien kiijaus- ja 
valvontajärjestelmän (NMAQ parantamiseksi 
II-1. Tarpeiden luettelointi 
Kuten edellisessä tiedonannossa selitettiin, ydinmateriaalien kirjaus- ja valvontajärjestelmän 
luomisen kannalta yksityisten teknisten tarpeiden tunteminen ja arviointi ovat olennaisen 
tärkeitä, jotta teknisen infrastuktuurin kehittämiseen tähtäävä yhteistyö Venäjän liittovaltion 
kanssa olisi mahdollisimman tehokasta. Siksi komissio jatkaa näiden tarpeiden 
uudelleenarviointia läheisessä yhteistyössä Venäjän viranomaisten, MINATOMin ja GAN:in, 
kanssa ottaen huomioon suojatoimenpiteiden kohteena olevan ydinpolttoainekierron erityislaatu 
ja laajuus sekä siihen sovellettavan turvajärjestelmän tyyppi: 
a) laitoksen tasolla: 
jokaisella ydinvoimalaitoksella on oltava yksityiskohtainen ydinmateriaalin 
kirjausjärjestelmä kaikkea vastaanotettavaa, kuljetettavaa, käsiteltävää tai varastoitavaa 
ydinmateriaalia varten. Vaatimuksena on, että mittaukset ovat tarkkoja ja että niiden 
epävarmuuden aste on tiedossa. 
Tarpeet: on toteutettava tutkimus, jossa määritellään polttoainekierron eri osiin 
liittyvän ydinmateriaalien kirjaamisen ja valvonnan erityispiirteet. Koulutus, sääntelyn 
liittyvät näkökohdat ja laitoskohtaisten erityissääntöjen asettaminen ovat hyvin tärkeitä 
osia uuden turvajärjestelmän toteutuksen alkuvaiheessa. Muita tarpeita ovat: kullekin 
laitostyypille on määriteltävä tarkoituksenmukainen materiaalitase ja sopivat 
tilastolliset kirjauksen arviointimenettelyt sekä laadittava luettelo 
23 
tarkoitiikserimukaisimmista välineistä ja mittausjärjestelmistä. Tätä tarkoitusta varten 
on järjestettävä tarvittava tekninen tuki ja koulutus. 
b) viranomaisten tasolla: 
tarkastajien on riippumattomasti tarkistettava yksittäisten laitosten toimijoiden 
ilmoitukset. 
Tarpeet: tämä edellyttää tarkastajien ja kirjaamisesta vastaavan laitoshenkilökunnan 
kouluttamista sekä kykyä itsenäiseen analyysiin samoin kuin tietokoneistettua 
tietokantaa kirjaamiseen liittyvien tietojen keräämistä, hakemista ja tutkimusta sekä 
tarkastajien saamien tulosten keräämistä varten. Tarkastuksia varten on asetettava 
käyttöön kuhunkin laitostyyppiin sopeutetut mittaustekniikat ja vastaavasti oikea 
välineistö. 
II-2 Turvallisuuteen liittyvien menetelmien opettaminen, harjoittaminen ja kehittäminen 
Kuten tämän asiakirjan II luvun kohdassa 5.a) mainittiin, Venäjän liittovaltio päätti 
maaliskuussa 1995 perustaa Venäjän suojatoimenpiteiden menetelmä- ja koulutuskeskuksen, 
josta käytetään lyhennettä RMTC, Obninskissa Kalugan alueella lähellä Moskovaa sijaitsevaan 
fysiikan ja voimalaitostekniikan instituuttiin (IPPE). Minatomista ja muista järjestöistä 
riippuvainen RMTC suuntautuu lähinnä tarkastajien ja laitoksen käyttäjien koulutukseen. 
Keskus toteutetaan muuttamalla olemassa olevia tiloja, joilla on jo suuria ydinrnateriaalimääriä 
(uraani, plutonium) koskeva käyttölupa. Rakennukset koostuvat luokista, joita käytetään 
teoriatunteihin, sekä laboratorioista, joissa annetaan käytännön koulutusta ydinmateriaalien 
mittauksissa. Välineet hankitaan komission tuella (Tacis-ohjelma), kuten myös ydinmateriaaleja 
koskevat standardit sekä vertailumateriaalit. 
Opetus- ja harjoitusohjelma muodostuu peruskursseista, jotka ovat yhteisiä tarkastajille ja 
laitoksen käyttäjille (ydinmateriaalien kirjaaminen ja valvonta, tarkistusmenettelyt) sekä 
erityisistä käyttäjille tai tarkastajille tarkoitetuista kursseista, joiden yhteydessä käsitellään 
ydinmateriaalien kirjaus- tai tarkastusmenettelyjä. Yhteisen tutkimuskeskuksen, fysiikan ja 
voimalaitostekniikan instituutin (MINATOM) ja GAN:in yhteisessä meneillään olevassa 
tutkimuksessa selvitetään kunkin kurssimodulin yksityiskohtaiset tekniset erittelyt (ottaen 
huomioon Venäjän uusi lainsäädäntö), tarvittavat koulutustilat, välineistö, vertailumateriaalit ja 
tietojen arviointia koskevat edellytykset. 
Mitä tulee koulutuskeskuksen ensimmäiseen toteutusvaiheeseen, yhteinen tutkimuskeskus ja 
fysiikan ja voimalaitostekniikan instituutti tekevät nyt Tacis-ohjelman perusteella yhteistyötä 
viiden kurssin laatimiseksi, joissa käsitellään erityisiä, sekä laitosten käyttäjien että tarkastajien 
kannalta tärkeitä arviointi- ja mittausmenetelmiä. Ensimmäiset kouluttajille tarkoitetut kurssit 
järjestetään lähitulevaisuudessa yhteisessä tutkimuskeskuksessa Isprassa. Ensimmäisten 
Obninskissa sijaitsevassa fysiikan ja voimalaitostekniikan instituutissa järjestettävien kurssien 
odotetaan alkavan heinäkuussa 1996. 
Lisäksi GAN:in erityispyynnöstä mittausmenetelmiä käsittelevät kurssit ja fyysisen 
inventoinnin tarkistusharjoitukset on järjestetty ja järjestetään jatkossakin yhteisessä 
tutkimuskeskuksessa. Nämä kurssit siirretään Obninskiin, kun RMTGn toiminta täysimittaista. 
RMTC on myös erittäin tärkeä käyttäjien ja tarkastajien yhteinen foorumi ja kohtaamispaikka. 
He ymmärtävät keskustelujen ja yhteisten seminaarien kautta kummankin osapuolen velvoitteet 
24 
ja sen, miten niitä voidaan noudattaa ottaen huomioon Venäjän ydinvoimateollisuuden 
nykyinen tila. RMTCn kehityksen myötä toteutetaan myös turvallisuuteen liittyviä käsitteitä ja 
menetelmiä koskeva tutkimus- ja kehitysohjelma. 
II-3 Yleinen tieteellinen ja tekninen tuki 
Kuten komissio korosti edellisessä tiedonannossaan, täysin luotettavan txirvajärjestelmän sekä 
ydinmateriaalien kirjaus- ja valvontajärjestelmän toteuttaminen edellyttää erityisiä käyttäjille 
ja/tai tarkastajille tarkoitettuja laitoksia. Näiden laitosten perustamiseen liittyvistä 
yksityiskohtaisista säännöistä keskustellaan edelleen Venäjän viranomaisten kanssa. 
Tärkeimmistä suuntaviivoista ja laitosten sijainnista on jo sovittu, ja komission asiantuntijoista 
koostuvan valtuuskunnan odotetaan pian vierailevan Venäjällä laatiakseen venäläisten 
asiantuntijoiden kanssa ehdot näitä hankkeita varten. 
Ehdotetun yhteistyön tarkoituksena on tarjota neuvontapalvelua GAN:ille ja MNATOM:ille 
sekä varmistaa käytännön kokemusten vaihto. Tarkoituksena on myös hankkia välineistöä, 
mutta tämä riippuu siitä, onko venäläisillä laboratorioilla käytössään tarkoituksenmukaista 
laitteistoa. 
II.3.1. Mittaustekninen keskus ydinmateriaalien mittauksia varten 
Yhteistyössä eri laboratorioiden asiantuntijoiden kanssa keskuksen olisi: 
a) määriteltävä ydinmateriaaleihin sovellettavien erilaisten mittausmenetelmien 
rutiinisovellusten käytännön tila, 
b) asetettava perusta laadunvalvontaohjelmalle eri laitosten ja tutkimuslaboratorioiden 
mittausedellytysten säännöllistä valvontaa varten 
n.3.2. Turvallisuuteen liittyvät analyysimahdollisuudet 
Turvatarkastajien ottamat näytteet on analysoitava suurella tarkkuudella ainetta 
rikkovia menetelmiä käyttäen ja tietyissä tapauksissa myös ainetta rikkomattomia 
analyysimenetelmiä käyttäen. 
GAN on ilmaissut suurta mielenkiintoa erilaisten, erityistarpeisiin pohjautuvien 
lähestymistapojen toteuttamiseen liittyvien teknisten edellytysten ja vaadittavan 
infrastruktuurin vahvistamista kohtaan. Lisäksi maailmalla kuljeksivan materiaalin 
riippumaton analyysi on vaatimus, joka herättää kasvavaa mielenkiintoa. 
n.3.3. Välineistön kehitys ja hankinta 
Venäjän ydinvoimalaitoksissa käytetään tällä hetkellä hyvin harvoja eri laitteita 
ydinmateriaalien kirjaus- ja valvontajärjestelmän toteutuksessa. Usealla Venäjän 
liittovaltiossa sijaitsevalla laboratoriolla on kuitenkin paljon kokemusta 
tuotantolaitosten prosessin- ja laadunvalvonnassa käytettävän välineistön kehittämisestä 
sekä herkällä laitteistolla toteutetuista ydinmateriaalien mittauksista 
tutkimuskeskuksissa. 
Venäjän ja Euroopan tutkimus- ja kehityslaboratorioiden ja teollisuuden välisen 
yhteistyön tarkoituksena on: 
a) tutkia olemassa ja käytettävissä olevaa teknologiaa ja arvioida sen mahdollista käyttöä 
tai sopeuttamista ydinmateriaalien kirjaamiseen ja valvontaan, 
b) määritellä erityishankkeita, joiden tarkoituksena on kehittää ydinmateriaalien 
kirjauksen ja valvonnan toteutukseen soveltuvia uusia laitteita. 
25 
Venäjän teollisuuden tai tuotantolaboratorioiden sekä Euroopan teollisuuden välille olisi 
saatujen tulosten perusteella luotava suhteet välineistön teollisen tuotannon kehittämiseksi 
Venäjällä. 
m. Laitonta kauppaa koskeva yhteistyö Phare-ohjelmaan kuuluvien maiden kanssa 
HI-l. FONSAFE-hanke fYdinaineiden oikeudellinen analyysi turvatoimenpiteitä varten) 
Unkarin kanssa 
Yhteistyökumppani : Unkarin atomienergiavirasto 
Tavoite: 
a) Parantaa Unkarissa takavarikoidun ydinmateriaalin analyysimahdollisuuksia koskien 
erityisesti uraanin ja plutoniumin nuklidipitoisuutta ainetta rikkomattomien mittausten 
alueella sekä tähän liittyvän matriisin määrittämistä. 
b) Järjestää ainetta rikkomattomien mittausten ja laitteiston vertailuja. 
c) ITU:n tietokannan laajentaminen kaikilla asiaan liittyvillä tiedoilla ja mittaustuloksilla, 
jotka ovat isotooppi-instituutin ansiosta käytössä; laitos vastaa Unkarissa 
takavarikoidun ydinmateriaalin tunnistamisesta ja mittauksesta. 
d) Laadittava Unkarin pyynnöstä menettely maan auttamiseksi takavarikoidun 
ydinmateriaalin mittauksissa ja aineen alkuperän ja aiotun käytön määrittämiseksi 
mukaan lukien: 
Unkarin toimittamien osanäytteiden tai plutoniumin ollessa kyseessä 
varsinaisen takavarikoidun materiaalin mittaukset ITUssa; sopimuksen mukaan 
jäljelle jäävä materiaali palautetaan Unkariin, 
tulosten yhteinen, ITU:n tietokantaan perustuva analyysi ja tulkinta. 
e) Unkarilaisen asiantuntijan vastaanottaminen noin kuukaudeksi, jolloin hän tutkii edellä 
mainitulla alueella saatuja kokemuksia. 
III-2. FONSAFE-hanke Tsekin tasavallan kanssa 
Yhteistyökumppani : Tsekin tasavallan ydinturvallisuusvirasto 
Tavoite: 
A. Aluksi Tsekin tasavallassa takavarikoidun ydinmateriaalin lisäanalyysi suoritetaan 
ITU.ssa. Osaamisen ja kokemusten tehokkaan siirtymisen takaamiseksi kahden 
tsekkiläisen asiantuntijan on määrä osallistua jäljempänä kuvattuun toimintaan kahden 
kolmen kuukauden pituisen ja yhden kuuden kuukauden mittaisen jakson ajan: 
1) Prahasssa marraskuun 1994 ja heinäkuun 1995 välisenä aikana 
takavarikoidusta materiaalista peräisin olevan, korkeasti rikastettua uraania 
sisältävän näytteen kuljettaminen ITU:un laajempaa analyysiä varten, joka 
kattaa radionuklidi- ja kemialliset epäpuhtaudet; 
2) analyysin antaman tietojen arviointi materiaalin mahdollisen alkuperän 
selvittämiseksi; 
3) ydinmateriaalien relaatiotietokantajärjestelmän valittujen osien keWttaminen 
ITUssa. 
B. Toisessa vaiheessa sopimuspuoli ja hänen asiantuntijansa avustavat NRI:tä 
seuraavissa tehtävissä: 
1) keskustutkimuslaboratorion laboratoriolaitteiston keWttarninen laitoksen 
sisäisten analyysin suorittamiseen liittyvien mahdollisuuksien parantamiseksi. 
26 
2) entisestä Neuvostoliitosta peräisin olevien korkeasti rikastetun uraanin 
vertailumateriaalien analyysi. 
C. Yksi tai kaksi Tsekin ja Euroopan unionin edustajista koostuvaa työryhmää 
perustetaan ydinmateriaalin käsittelyä ja analyysiä koskevien tietojen vaihtamiseksi. 
in-3. Muut FONSAFE-hankkeet 
Vastaavia, mutta maakohtaisia hankkeita on valmisteilla Bulgariaa ja Ukrainaa varten 
(suurempi paino paikan päällä tapahtuvassa radioaktiivisen materiaalin käsittelyssä ja 
tunnistamisessa ainetta rikkomattomien menetelmien avulla). Lisäksi muut PHARE-
ohjelman maat ovat ilmaisseet mielenkiintonsa samantapaiseen yhteistyöhön. 
IV. Yhteistyö ISTCrssä 
IV-1. ISTC-hanke 40 
Hankkeen tarkoitus: paremman lähestymistavan kehittäminen Tomsk 7:n 
monimutkaisten ja herkkien ydinpolttoainekierron laitosten turvajärjestelmälle. 
Hankkeen odotetut tulokset: 
a) säännöksiin perustuvien arviointiperusteiden keittäminen ydinmateriaalien kirjaamista 
varten tietyn tyyppisissä polttoaineenkiertolaitoksissa perustuen mittausjärjestelmien 
kehitystä koskeviin toteutettavuustutkimuksiin, tarkastajien kenttälaitteiston 
soveltamiseen ja suojaus- ja valvontatoimenpiteiden soveltamiseen; 
b) säännöksiin perustuvien vaatimusten kehittäminen koskien tarkastusmenettelyjä ja 
tarkastusten laajuutta; 
c) lähestymistapaa koskevan mallin kehittäminen ydinmateriaaleja koskevaa tiedonsiirtoa 
ja -käsittelyä varten valvonnasta vastaavassa paikallistoimistossa; 
Venäläiset osallistujat ovat peräisin GANnsta, Minatomista, Tomsk 7:n kemiallisesta 
tehtaasta ja useista instituuteista. 
IV-2. ISTC-hanke K-57 
Sellaisen ydinmaterialien ja ampulleissa olevien ionisoivien säteilylähteiden (ASIR) 
varastointiin, käytön valvontaan ja fyysiseen suojeluun liittyvän järjestelmän 
kehittäminen Baikal 1-laitoksessa, joka vastaa radioaktiivisten aineiden valvonnalle ja 
kirjaamiselle asetettuja kansainvälisiä vaatimuksia. 
Yhteistyökumppani : Kazakstanin tasavallan kansallisen ydinenergiakeskuksen 
atomienergian instituutti. 
Hankkeen päätavoitteet painottuvat teknologian kehittämiseen varastointia, käytön 
valvontaan ja ydinmateriaalien ja ampulleissa olevien ionisoivan säteilyn lähteiden 
fyysiseen suojaukseen sekä Baikal 1-laitoksessa varastoitujen ydinmateriaalien ja 
ampulleissa olevien ionisoivien säteilylähteiden valvonta- ja kirjausjärjestelmien ja 
fyysiseen suojausjärjestelmän kehitykseen ja toteutukseen. 
ay-
ISSN 1024-4492 
KOM(96) 171 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 12 05 14 
Luettelonumero : CB-C0-96-181-FI-C 
ISBN 92-78-03004-X 
Euroopan yhteisöjen viinlliMrn julluiiviijcn toimiMo 
L-2985 Luxemburg