Virallinen lehti nro C 341 , 09/11/1998 s. 0083



A4-0357/98 Päätöslauselma Eurooppa-neuvoston kertomuksesta Euroopan parlamentille Euroopan unionissa tapahtuneesta kehityksestä vuonna 1997 (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen D artiklan mukaisesti) (C4-0411/98) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan (entinen D artikla), - ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston kertomuksen Euroopan parlamentille Euroopan unionissa tapahtuneesta kehityksestä vuonna 1997 (C4-0411/98), - ottaa huomioon 28. toukokuuta 1998 antamansa päätöslauselman Euroopan unionin asemasta maailmassa: Yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan toteuttaminen vuonna 1997 ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 10.)), - ottaa huomioon 19. marraskuuta 1997 antamansa päätöslauselman Amsterdamin sopimuksesta (CONF 4007/97 - C4-0538/97) ((EYVL C 371, 8.12.1997, s. 99.)), - ottaa huomioon Cardiffin Eurooppa-neuvoston päätelmät, - ottaa huomioon presidentti Chiracin ja liittokansleri Kohlin 5. kesäkuuta 1998 allekirjoittaman kirjeen, - ottaa huomioon institutionaalisten asioiden valiokunnan mietinnön (A4-0357/98), A. katsoo, että Amsterdamin sopimuksen allekirjoittamisen, Agenda 2000:n ja talous- ja rahaliiton valmistelujen ansiosta vuonna 1997 saavutettiin EU:n rakentamisen tärkeitä välitavoitteita, B. katsoo, että nämä kolme tapahtumaa, joiden tulee vielä konkretisoitua, näyttävät jo mietityttävän valtioiden ja hallitusten päämiehiä ja että unionia on syvennettävä sen hyvän toiminnan turvaamiseksi, C. katsoo, että Eurooppa-neuvoston ja Euroopan parlamentin välinen vuoropuhelu, josta määrätään unionisopimuksen 4 artiklassa (entinen D artikla), on Euroopan unionin rakenteiden tärkeä osa, D. katsoo, että näiden Amsterdamin sopimuksessa luonnosteltujen ja presidentti Chiracin ja liittokansleri Kohlin Cardiffin kirjeessä mainittujen rakenteiden toteuttaminen vaatii jäsenvaltioilta nykyistä voimakkaampaa poliittista tahtoa, E. katsoo, että unionisopimuksen nojalla Eurooppa-neuvoston tehtävä on antaa unionille sen kehittämiseksi tarvittavat virikkeet ja määritellä yleiset poliittiset kehityslinjat; 1. Päättää käsitellä Eurooppa-neuvoston vuosittaista kertomusta Euroopan unionista vastedes erilaisen menettelyn mukaisesti eli keskustella kertomuksesta heti kun Eurooppa-neuvosto on sen antanut (eikä lähettää kertomusta asiasta vastaavaan valiokuntaan mietinnön laatimista varten); 2. Pitää valitettavana, ettei Eurooppa-neuvoston vuotta 1997 koskeva kertomus vieläkään vastaa unionisopimuksen 4 artiklan (entinen D artikla) kolmannessa kohdassa määriteltyä tehtävää eikä kertomuksessa oteta huomioon Euroopan parlamentin esittämää kritiikkiä vaan luetellaan vain täysin muodollisesti tarkastelujaksolla suoritetut lainsäädännölliset ja muut toimenpiteet; 3. Pitää valitettavana, ettei Eurooppa-neuvosto esitä minkäänlaista poliittista arviota tapahtuneesta kehityksestä, esiintyneistä ongelmista tai edelleen esiintyvistä puutteista; 4. Arvioi, että tavoitteiden määrittely edellyttää EU-projektin poliittisen luonteen pohdintaa; korostaa, että unionin tavoitteet ovat edelleen voimassa ja niistä on muistutettava, mutta katsoo, että näitä tavoitteita on myös määriteltävä uudelleen ja niitä on mukautettava yhtenäisvaluutan ja laajentumisen Euroopan unionissa aiheuttamien suurten muutosten vuoksi; 5. Katsoo, että edellä mainittuja aloja kannattaa arvioida erikseen hetkellä, jolloin unionin tulevaisuus riippuu ennen kaikkea siitä, millaisena kansalaiset sen näkevät; Amsterdamin sopimus ja toimielinten välinen tasapaino 6. Muistuttaa vaatineensa edellä mainitussa 19. marraskuuta 1997 antamassaan päätöslauselmassa, että institutionaaliset uudistukset toteutetaan ennen kuin uusia valtioita otetaan unionin jäseniksi, jottei uudistusten toteutuminen viivästy tai vaarannu; 7. Panee tyytyväisenä merkille, että laajenemista edeltävien institutionaalisten uudistusten tarve alkaa olla laajalti tunnustettu ja että Chiracin ja Kohlin kirjeessä todettiin selkeästi tämä tarve; 8. Toteaa, ettei hallitustenvälisellä konferenssilla saavutettu tuloksia institutionaalisissa kysymyksissä; kehottaa neuvostoa ottamaan opikseen tästä epäonnistumisesta ja harkitsemaan eri menettelyn käyttöä; muistuttaa erityisesti Spaakin ja Delorsin komiteoiden ja Spinelli-sopimusluonnoksen valaisevista kokemuksista; katsoo, että nyt on tarpeen ottaa uudelleen käyttöön yhteisön menetelmä, jotta voidaan käsitellä sekä uudistuksen sisältöä että sen toteuttamistapoja; 9. Korostaa tarvetta säilyttää toimielinten välinen tasapaino ja muistuttaa selkeästi eri toimielinten tehtävistä ja toimivallasta: - perustamissopimusten noudattamista valvovan ja ainoana elimenä aloiteoikeuden omaavan komission riippumattomuus tulee vahvistaa, - neuvoston asemaa lainsäätäjänä, joka toimii julkisesti ja määräenemmistöllä, on vahvistettava, ja yksimielistä päätöstä on vaadittava vain perustuslaillisissa kysymyksissä, - parlamentin on varmistettava kaiken lainsäädäntöön liittyvän päätöksenteon demokraattisuus, ja sen on voitava nykyistä laajemmin valvoa komission toimintaa, - Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen on säilytettävä se myönteinen asema, joka sillä on tähän saakka ollut Euroopan unionin kehittämisessä; 10. On sitä mieltä, että Amsterdamin sopimuksen Euroopan parlamentille antama toimivalta hyväksyä tai hylätä komission puheenjohtajaehdokkaaksi nimetty henkilö vahvistaa unionin demokraattista legitimiteettiä, ja katsoo, että koska ehdokas joutuu esittelemään konkreettisia tavoitteitaan, tämä vahvistaa unionin ulkoista kuvaa; 11. Katsoo, että komission tulee ottaa tehtäväkseen laatia ensimmäinen uudistusehdotus ennen vuoden loppua ja että epävirallisen Eurooppa-neuvoston on vahvistettava tämä tehtävä ja asetettava määräaika, jotta Euroopan parlamentti saa käsiteltäväkseen alustavan ehdotuksen ennen ensi joulukuussa pidettävää Eurooppa-neuvoston kokousta; 12. Katsoo, että aiempaa parempi yhteistyö jäsenvaltioiden parlamenttien kanssa vahvistaisi demokraattista legitimiteettiä, ja että tämän yhteistyön avulla voitaisiin päästä eroon olemassa olevasta viivästyksestä ja painostaa Wienin Eurooppa-neuvostoa; Euro, laajentuminen ja Agenda 2000 13. Korostaa, että mahdollisuus jatkaa EU:n kehittämistä poliittisen unionin suuntaan on erottamattomasti sidoksissa rahaliiton ja laajenemisprosessin onnistumiseen; 14. Katsoo, että on välttämätöntä toteuttaa maatalous- ja rakennepolitiikkojen uudistukset sekä liittymistä edeltävät toimet ja soveltaa Agenda 2000:n tulevia rahoitusta koskevia määräyksiä; 15. Katsoo, että uuden rahoituskehyksen on mahdollistettava laajenemisen kustannuksista selviytyminen ilman että solidaarisuus- ja koheesiopolitiikka vaarantuvat ja että rahoituskehyksessä on osoitettava faktoin, ettei uusi laajentuminen tapahdu integraation syvenemisen kustannuksella; 16. Muistuttaa, että 500 miljoonan kuluttajan sisämarkkinoiden luominen vaikuttaa varmasti myönteisesti kauppaan ja työllisyyteen keskipitkällä aikavälillä ja että rahoituskysymys on siksi asetettava oikeisiin mittasuhteisiin; YUTP 17. Muistuttaa, että yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan toteuttaminen vastaa kansalaisten oikeutettuja odotuksia ja että kansalaiset ovat erittäin tietoisia siitä, että Euroopan unionilla olisi oltava aiempaa tärkeämpi asema kansainvälisessä kriisinhallinnassa ja konfliktien estämisessä; 18. Toivoo siksi, että institutionaaliset uudistukset koskevat myös yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, jotta Euroopan unionin poliittinen painoarvo vastaisi sen asemaa tärkeimpänä rahoittajana; 19. Pitää valitettavana, että jäsenvaltiot eivät käytä perussopimusten suomia välineitä toimiakseen yhdessä kansainvälisen politiikan näyttämöllä, kuten Kosovon kriisi on osoittanut; 20. Toivoo, että Amsterdamin sopimuksen määräyksiä sovelletaan jo ennakolta siten, että - muodostetaan YUTP:n yhdenmukaisuuden ja tehokkuuden varmistamiseksi suunnittelu- ja analysointielin, joka toimii aidosti yhteisen lähestymistavan mukaisesti, ja muutetaan yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan julkista kuvaa aiempaa näkyvämmäksi nimittämällä unionin edustamisesta vastaava pääsihteeri, - rohkaistaan komissiota käyttämään oikeuttaan tehdä aloitteita neuvostolle, - määritellään aiempaa selkeämmin menettelyt, joiden mukaisesti Euroopan parlamenttia informoidaan ja kuullaan, - nopeutetaan puolustuspolitiikan koordinointia ja WEU:n integroimista osaksi Euroopan unionia; katsoo tässä yhteydessä, ettei Atlantin liiton jäsenyys estä Euroopan unionin itsenäisiä toimenpiteitä, - muistetaan, että ihmisoikeuksien kunnioittaminen on YUTP:n tärkeä aspekti ja että se tulisi sisällyttää kaikkiin EU:n ja kolmansien maiden välisiin sopimuksiin ja että olisi luotava asianmukainen oikeudellinen perusta EU:n ihmisoikeuspolitiikalle, - varmistetaan YUTP:n ja yhteisen kauppapolitiikan yhdenmukaisuus; 21. On vakuuttunut siitä, että unionin ulkopolitiikan uskottavuus kansalaisten keskuudessa edellyttää parempaa näkyvyyttä; palauttaa mieleen ehdotuksensa Euroopan siviiliväliintulojoukkojen luomisesta sekä unionin diplomaattiedustustojen perustamisesta niihin unionin ulkopuolisiin maihin, joissa vähemmällä kuin neljällä jäsenvaltiolla on diplomaattinen edustusto; Oikeus- ja sisäasiat 22. Toivoo, että Amsterdamin sopimuksen voimaantulo helpottaa edistymistä tällä vaikealla alueella, ja pyytää, että laaditaan toimintasuunnitelma, jossa ehdotetaan Amsterdamin sopimuksen uusien määräysten tarjoamien mahdollisuuksien poliittista analyysiä; 23. Muistuttaa Amsterdamin sopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa esitetystä periaatteesta, jonka mukaan Schengenin säännöstö sisällytetään osaksi Euroopan unionia, ja toivoo, että - neuvosto hyväksyy toimenpiteet, joilla säännöstön integroiminen toteutetaan, ja määrittelee unioniin integroitavan ja ensimmäiseen ja kolmanteen pilariin kuuluvaksi jaoteltavan Schengenin säännöstön; lisäksi on päätettävä mm. Schengen-sihteeristön sisällyttämisestä neuvoston hallintoon, - valmistelut voidaan tehdä siten, että kyseiset toimenpiteet voidaan hyväksyä heti Amsterdamin sopimuksen tultua voimaan; katsoo, että parlamentin kuuleminen olisi tunnustettava; 24. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman Eurooppa-neuvostolle, neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.