KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA Oheisasiakirja Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 261/2004 ja matkustajien ja heidän matkatavaroidensa ilmakuljetusta koskevasta lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta 9 päivänä lokakuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2027/97 muuttamisesta /* SWD/2013/063 final */





1. Ongelman määrittely 1.1. Ongelman luonne Lentoyhtiöt eivät monesti tarjoa matkustajille niitä oikeuksia, joihin näillä olisi oikeus lennolle pääsyn epäämisen, lennon pitkäaikaisen viivästymisen tai peruuttamisen tai matkatavaroiden käsittelyvirheiden johdosta erityisesti asetusten (EY) N:o 261/2004[1], jäljempänä ’asetus’, ja (EY) N:o 2027/97[2] nojalla. 1.2. Ongelman taustatekijät 1.2.1. Täytäntöönpanon tehokkuus ja yhdenmukaisuus on riittämätöntä eri puolilla Eurooppaa Nykyinen täytäntöönpanojärjestelmä ei ole riittävän tehokas, eikä sitä sovelleta yhdenmukaisesti kaikkialla EU:ssa. Arvioinnissa havaittiin seuraavat kolme pääongelmaa: (a) Asetuksen 261/2004 harmaat alueet aiheuttavat oikeudellista epävarmuutta, joka estää lentomatkustajien oikeuksien asianmukaisen täytäntöönpanon ja johtaa useisiin riitoihin lentoliikenteen harjoittajien ja matkustajien välillä. (b) Seuraamuspolitiikkojen epäyhdenmukaisuus ja riittämätön tehokkuus: muodollisen koordinoinnin puute johtaa siihen, että kansalliset täytäntöönpanoelimet soveltavat erilaisia seuraamuspolitiikkoja ja tulkitsevat asetuksen 261/2004 osia eri tavoin. Matkatavaroiden käsittelyvirheitä koskevien asetuksen 2027/97 säännösten (ja Montrealin yleissopimuksen[3] määräysten) soveltamisesta huolehtimaan ei edellytetä erityistä täytäntöönpanoelintä. (c) Epäasianmukaiset valitustenkäsittelymenettelyt ja yksilöiden riittämättömät oikeussuojakeinot: monilla matkustajilla on käytännöllisiä ongelmia, kun he yrittävät tehdä valitusta lentoliikenteen harjoittajalle. 1.2.2. Tietyt asetuksesta johtuvien velvoitteiden kustannukset muodostavat voimakkaita pidäkkeitä sääntöjen noudattamiselle. Lentoyhtiöt eivät pysty kattamaan (huolenpidosta ja korvauksista aiheutuvia) kuluja ja riskejä tai sisällyttämään niitä hintoihin tietyissä tilanteissa, joista seuraavassa muutama esimerkki: (a) Vulkaanisen tuhkapilven huhtikuussa 2010 aiheuttamasta kriisistä saadut kokemukset osoittivat, että liikenteenharjoittajan taloudellinen vakaus vaarantuu, jos sen vastuuta pitkäkestoisten poikkeuksellisten olosuhteiden yhteydessä ei ole rajoitettu ajallisesti. (b) Tietyt huolenpidosta/avusta aiheutuvat kustannukset ovat suhteettoman suuria suhteessa tuloihin, joita liikenteenharjoittaja saa tietystä pienimuotoisesta toiminnasta. (2) Tietyillä taloudellisen korvauksen osatekijöillä on vahva lannistava vaikutus: (a) Monia viivästyksiä ei pystytä rajoittamaan nykyiseen kolmen tunnin odotusaikaan, jonka jälkeen syntyy oikeus korvauksiin. (b) Ajanhukkaa koskevat, kaikille matkustajille yhteiset, yhdenmukaiset korvausmäärät saattavat olla korkeampia kuin matkustajalle aiheutuneet vahingot.[4] (3) Lentoyhtiöt ovat vastuussa huolenpidosta ja korvauksista, kun häiriöt johtuvat kolmannesta osapuolesta, mutta kansalliset säännökset ja sopimusmääräykset estävät lentoliikenteen harjoittajia perimästä kuluja vastuussa olevilta kolmansilta osapuolilta. Tämä taas ei kannusta taloudellisesti ryhtymään toimiin häiriöiden tiheyden ja/tai vakavuuden vähentämiseksi. 2. Toissijaisuusanalyysi Ensinnäkin jäsenvaltioilla on rajalliset mahdollisuudet toimia yksin kuluttajien suojelemiseksi, sillä lentoliikenneasetuksessa (EY) N:o 1008/2008[5] niiden ei sallita asettaa lisävaatimuksia yhteisön lentoliikenteen harjoittajille, joiden tavoitteena on harjoittaa EU:n sisäistä liikennettä. Toiseksi useimmat edellä eritellyistä ongelmista johtuvat siitä, että asetusta 261/2004 sovelletaan ja pannaan jäsenvaltioissa täytäntöön eri tavoin, mikä heikentää matkustajien oikeuksia ja lentoliikenteen harjoittajien tasapuolisia toimintaedellytyksiä. Näihin ongelmiin voidaan puuttua ainoastaan koordinoidun EU-toimin. 3. Poliittiset tavoitteet Edellä yksilöityjen ongelmien valossa ja SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohdan mukaisesti tämän aloitteen yleistavoitteena on edistää lentomatkustajien etua varmistamalla, että lentoliikenteen harjoittajat noudattavat matkustajien korkeatasoista suojelua koskevia säännöksiä matkustushäiriöiden aikana ja että ne toimivat vapautetuilla markkinoilla yhdenmukaistetuin ehdoin. Tämä yleistavoite voidaan jakaa seuraaviin erityistavoitteisiin: 1. Varmistetaan matkustajien oikeuksien tehokas ja yhdenmukainen täytäntöönpano kaikkialla EU:ssa 1.1. selventämällä määritelmiä ja keskeisiä periaatteita, joihin matkustajien oikeudet perustuvat, ja yksinkertaistamalla oikeuksia; 1.2. varmistamalla tehokas ja yhdenmukainen seuraamuspolitiikka; 1.3. varmistamalla valitustenkäsittelymenettelyjen ja matkustajien oikeussuojakeinojen tehokkuus. 2. Vähennetään tiettyjen asetukseen perustuvien kustannusten lannistavaa vaikutusta lentoyhtiöihin 2.1. varmistamalla, että riskit, joihin matkustajien oikeuksia koskevat lentoyhtiöiden velvoitteet liittyvät, ovat rajallisia suhteessa aikaan ja/tai laajuuteen; 2.2. varmistamalla, että tietyissä tilanteissa maksettava rahallinen korvaus ei johda merkittävään haluttomuuteen noudattaa sääntöjä; 2.3. varmistamalla, että kolmansia osapuolia kannustetaan puuttumaan niiden matkustushäiriöiden syihin, joista ne ovat vastuussa. 4. Toimintavaihtoehdot 4.1. EU:n mahdolliset toimet Kaksi sidosryhmien ehdottamaa EU:n toimintavaihtoehtoa hylättiin arvioinnissa jo aikaisin: · Asetuksen kumoaminen vähentäisi matkustajien oikeuksien suojelua huomattavasti. · Kaikki huolenpitoon ja korvauksiin liittyvät kulut kattava erityisrahasto olisi tehottomampi (etenkin uudelleenreitityksen yhteydessä) ja lisäisi hallinnollisia kustannuksia. · Nykyiset ohjeet ja vapaaehtoiset sitoumukset ovat jo osoittaneet, että muilla kuin lainsäädäntöön perustuvilla toimenpiteillä ei voida enää juurikaan saavuttaa uutta kehitystä. Näin ollen EU:n sääntelykehyksen päivittäminen on ainoa EU:n toiminnan muoto, jolla voitaisiin puuttua kaikkiin yksilöityjen ongelmien perussyihin. 4.2. Poliittisten toimien alustava arviointi Alustavassa arvioinnissa hylättiin toimintavaihtoehdot, joiden tuottamat edut eivät olleet riittävän suuret suhteessa niiden aiheuttamiin kuluihin ja haittoihin. Arvioinnissa huomioitiin sidosryhmien näkemykset, oikeudellinen ja käytännöllinen yhteensopivuus, tehokkuus ja täydentävyys. Toimia on arvioitu myös toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden valossa. 4.3. Toimintavaihtoehtojen kuvaus Tarkasteluun valitut toimintavaihtoehdot eroavat toisistaan siinä, kuinka tehokkaampi valvonta ja lentoyhtiöille annettavat mukautetut taloudelliset kannusteet suhtautuvat toisiinsa: suuremmat kustannukset kannustavat lentoyhtiöitä vähentämään sääntöjen noudattamista, kun taas vahvempi seuraamuspolitiikka kannustaa sääntöjen noudattamiseen. Näin ollen niissä vaihtoehdoissa, joissa asetuksesta johtuvien velvoitteiden kustannukset ovat korkeammat, on myös täytäntöönpanopolitiikan oltava tiukempaa ja paremmin koordinoitua – ja päinvastoin: (1) Keskittyminen taloudellisiin kannusteisiin: keskitytään vähentämään kustannuksia korvaamalla osa huolenpitoon liittyvistä velvoitteista (ateriat, majoitus) matkustajille tarjottavalla vapaaehtoisella vakuutuksella. (2) Tehokkaamman valvontapolitiikan yhdistäminen taloudellisiin kannusteisiin: kansallisten täytäntöönpanoelinten vahva koordinointi. Kustannuksia voidaan vähentää joko (a) nostamalla nykyisestä kolmesta tunnista ainakin viiteen tuntiin odotusaika, jonka kuluttua korvausoikeus syntyy viivästymisen yhteydessä; tai (b) laajentamalla ”poikkeuksellisten olosuhteiden” käsite kattamaan useimmat tekniset häiriöt. Vaihtoehtoon 2 perustuvia jatkotoimia arvioitiin ottaen huomioon korvaussummien muuttaminen ja/tai viivästyksen yhteydessä korvaukseen oikeuttavan odotusajan muuttaminen uudelleen (esim. odotusajan ja lennon pituuden nivominen yhteen). (3) Keskittyminen valvontaan: vaihtoehdossa 3 keskitytään pelkästään kansallisten täytäntöönpanoelinten suorittaman valvonnan tehostamiseen ja selkiytetään voimassa olevia matkustajien oikeuksia niiden soveltamisen tehostamiseksi. (4) Keskitetty valvonta: vaihtoehdossa 4 keskitytään täysin voimakkaaseen ja keskitettyyn EU:n valvontapolitiikkaan, jonka on torjuttava sääntöjen noudattamisesta aiheutuvien kulujen synnyttämiä kielteisiä vaikutuksia. || Vaihtoehto 1 || Vaihtoehto 2a || Vaihtoehto 2b || Vaihtoehto 3 || Vaihtoehto 4 Täytäntöön­panon tehostaminen || ”Kevyt” koordinointi || ”Keskivahva” koordinointi || ”Keskivahva” koordinointi + keinoja koskeva velvoite || ”Vahva” koordinointi Miten? || – Parempi tiedonkulku kansallisten täytäntöönpano­elinten ja komission välillä – yleisen valvonnan ja yksittäisen valitusten käsittelyn erottaminen toisistaan || – Komissio voi pyytää kansallisilta täytäntöönpanoelimiltä tutkimuksia. – Virallinen komitea voi päättää yhteisistä menettelyistä (esim. valitusten välittäminen, tiedonvaihto). – valvonnan ja valitusten käsittelyn erottaminen toisistaan || Lisänä vaihtoehtoon 2: Lentoyhtiöillä on velvoite asettaa kaikille lento­asemille edustaja, joka on toimivaltainen päättämään huolenpitoon ja korvauksiin liittyvistä asioista. || EU-täytäntöönpanoelin: – kansalliset täytäntöönpano­elimet olisivat keskuselimen alaosastoja – yleisen valvonnan ja yksittäisen valitusten käsittelyn erottaminen toisistaan Taloudelliset kannusteet/ pidäkkeet || Matalat kustannukset || Keskisuuret kustannukset || Korkeat kustannukset || Korkeat kustannukset Huolenpito || – Vapaa­ehtoinen matkustaja­vakuutus || – Pitkäkestoisten poikkeuksellisten olosuhteiden yhteydessä tarjottavan majoituksen aikaraja – osittainen poikkeus pienimuotoisen toiminnan yhteydessä || – Erityisrahasto pitkäkestoisia poikkeuksellisia olosuhteita varten || – Erityisrahasto (kuten vaihtoehdossa 3) – oikeus uudelleen­reititykseen pitkien viivästymisten yhteydessä Korvaukset || Oikeus korvaukseen yli 5 tunnin odotuksen jälkeen || Oikeus korvaukseen yli 5 tunnin odotuksen jälkeen || Oikeus korvaukseen yli 3 tunnin odotuksen jälkeen || Oikeus korvaukseen yli 3 tunnin odotuksen jälkeen || Oikeus korvaukseen yli 3 tunnin odotuksen jälkeen Poikkeuksel­listen olosuhteiden tiukka määritelmä || Poikkeuksel­listen olosuhteiden tiukka määritelmä || Poikkeuksellisten olosuhteiden laajempi määritelmä (kattaa myös tekniset viat) || Poikkeuksel­listen olosuhteiden tiukka määritelmä || Poikkeuksel­listen olosuhteiden tiukka määritelmä Kertaluonteistenkorvausten pienentäminen lyhyiden matkojen yhteydessä || Muut jatkotoimet: korvaussummien mahdollinen pienentäminen – yksi tai useampia korvaukseen oikeuttavia odotusaikarajoja. || Kaksi mahdollista jatkotoimea: korvaussummien pienentäminen tai säilyttäminen ennallaan || Kertaluonteisten korvausten säilyttäminen ennallaan || Kertaluonteisten korvausten säilyttäminen ennallaan Yhteiset piirteet || – Niiden oikeuksien selventäminen, jotka liittyvät liityntälennolta myöhästymiseen, aikataulun muuttamiseen etukäteen, liikkumisen apuvälineisiin, kenttäalueella odottamiseen ja suhtautumiseen ilmoittamatta pois jäämiseen – Olemassa olevien oikeuksien täytäntöönpanosta vastaava elin matkatavaroiden käsittelyvirheiden yhteydessä – Valitustenkäsittelyn vähimmäismenettelyt lentoyhtiöissä – Taakan jakaminen kolmansien osapuolten kanssa 5. Vaikutusten arviointi 5.1. Taloudelliset vaikutukset Vaikutus valvontapolitiikkoihin Kaikissa vaihtoehdoissa valvontapolitiikkaa – joka perustuu tällä hetkellä lähinnä yksittäisiin valituksiin – tehostettaisiin omaksumalla ennakoivampi rooli tarkistamalla, ovatko lentoyhtiöiden ohjeet, ehdot ja edellytykset ja valmiussuunnitelmat yhdenmukaisia matkustajien oikeuksien kanssa. Kansallisten valvontapolitiikkojen koordinointi vahvistuu siirryttäessä vaihtoehdosta 1 vaihtoehtoon 4, mutta samalla kasvavat myös hallinnolliset kustannukset. Oikeuksien selventäminen ja yksinkertaistaminen Matkustajien nykyisiä oikeuksia selvennetään kaikissa toimintavaihtoehdoissa erityisesti suhteessa poikkeuksellisten olosuhteiden käsitteeseen, jolloin tulkintamahdollisuudet vähenevät. Vaihtoehdoissa 2 ja 4 oikeuksia yksinkertaistetaan entisestään toimenpiteellä, jonka myötä huolenpitoa aterioiden ja virvokkeiden muodossa on tarjottava aina, kun viivästys on kaksi tuntia tai enemmän riippumatta lennon pituudesta ja matkustajan viivästymisen alkuperäisestä syystä. Vaikutus sääntöjen noudattamisesta aiheutuviin kustannuksiin Vaikutus sääntöjen noudattamisesta lentoyhtiöille aiheutuviin kustannuksiin voidaan tiivistää yksinkertaistetusti seuraavasti: · Vaihtoehdossa 1 sääntöjen noudattamisesta aiheutuvat kustannukset pienenisivät huomattavasti, pitkäkestoisten poikkeuksellisten tapahtumien vaikutus olisi rajallinen ja kustannukset pysyisivät alueellisten liikenteenharjoittajien osalta samankaltaisina. · Vaihtoehdossa 2 (ja sen vaihtoehdoissa) kustannukset olisivat perustason kaltaiset, mutta niiden kasvupotentiaali olisi rajallisempi tapauksessa, jossa useammat matkustajat vaativat korvauksia, tai pitkäkestoisten poikkeuksellisten tapahtumien yhteydessä. Alueellisten liikenteenharjoittajien kustannukset olisivat samankaltaiset kuin muidenkin lentoyhtiöiden. · Vaihtoehdoissa 3 ja 4 kustannukset olisivat perustason kaltaiset, mutta kasvupotentiaali olisi suurempi tapauksessa, jossa useammat matkustajat vaativat korvauksia. Kustannusten kehittymistä rajattaisiin pitkäkestoisten poikkeuksellisten olosuhteiden yhteydessä, mutta alueellisille liikenteenharjoittajille koituvat kustannukset pysyisivät erittäin korkeina tuloihin verrattuna. Täyden toimenpidepaketin vaikutukset perusskenaarioon verrattuna || Nykyisen korvausvaadetahdin mukaiset kokonaiskustannukset (joiden oletetaan kasvavan hitaasti ajan mittaan) || Asetuksen teoreettiset enimmäis­kustannukset (jos kaikki korvauksiin oikeutetut matkustajat hakevat niitä) || nettonykyarvo (2015–2025) miljoonaa euroa || prosentti­muutos perus­tasoon verrattuna || nettonykyarvo (2015–2025) miljoonaa euroa || prosentti­muutos perus­tasoon verrattuna Perusskenaario || 10,4 || - || 23,6 || - Vaihtoehto 1 || 2,1 || – 80 % || 8,0 || – 66 % Vaihtoehto 2a (muuttumattomat korvaustasot) || 9,8 || – 6 % || 18,4 || – 22 % Vaihtoehto 2b (muuttumattomat korvaustasot) || 9,6 || – 8 % || 17,5 || – 26 % Vaihtoehto 3 || 11,3 || + 9 % || 26,0 || + 10 % Vaihtoehto 4 || 11,6 || + 12 % || 26,2 || + 11 % Lähde: Steer Davies Gleave + komission arviot Lentoasemat ja muut kolmannet osapuolet voisivat jakaa osan lentoyhtiön kustannuksista, sillä neljännessä vaihtoehdossa tehostetaan lentoyhtiöiden mahdollisuuksia vaatia aiheutuneista kustannuksista korvausta viivästyksistä tai peruutuksista vastuussa olevilta kolmansilta osapuolilta. Muut taloudelliset vaikutukset Pk-yrityksiin[6] kohdistuva vaikutus on erittäin rajallinen, sillä tämä asetus koskee niistä vain harvoja. Useimmat niistä hyötyisivät pienimuotoista lentotoimintaa koskevista erityistoimista, joita vaihtoehdossa 2 ehdotetaan. Kaikki toimintavaihtoehdot aiheuttavat jonkin verran hallinnollisia kustannuksia lentoyhtiöille (lähinnä valmiussuunnitelmien laatimisen vuoksi) ja kansallisille täytäntöönpanoelimille (lähinnä ennakoivan politiikan täytäntöönpanon vuoksi, mutta näitä kuluja saattaa kompensoida valitusten määrän väheneminen). 5.2. Sosiaaliset vaikutukset 5.2.1. Vaikutukset kuluttajiin Kaikilla vaihtoehdoilla on seuraavat yhteiset piirteet: · matkustajien oikeuksien parempi täytäntöönpano (myös matkatavaroiden osalta) · yksittäisten valitusten täytäntöönpanokeinojen parantaminen · sääntöjen selventäminen ja vahvistaminen monissa yhteyksissä. Vaihtoehto 1 vähentää selvästi lentoyhtiöiden velvoitteita matkustajia kohtaan matkustushäiriöiden yhteydessä. Vaikka matkustajat voivat valita henkilökohtaiseen tilanteeseensa perustuvan vakuutuksen, monet matkustajat saattavat arvioida väärin tällaisen vakuutuksen tarpeellisuuden, kun otetaan huomioon viivästysten ja peruutusten harvinaisuus. Vaihtoehdossa 2 huolenpito- ja auttamisvelvoitteita lisätään, mutta oikeus taloudellisen korvauksen hakemiseen vähenee jonkin verran. Lisäksi matkustajien suojelun taso on matalampi pitkäkestoisten poikkeuksellisten olosuhteiden yhteydessä (liikuntarajoitteisia matkustajia lukuun ottamatta) sekä alueellisilla lennoilla.[7] Tätä kompensoidaan kuitenkin nykyisten oikeuksien paremmalla valvonnalla (ks. edellä). Vaihtoehdot 3 ja 4 sisältävät useita matkustajia hyödyttäviä seikkoja, kuten matkustajien oikeuksien vahvistamisen ja paremman täytäntöönpanon ja valvonnan. Tämä saattaa kuitenkin nostaa lippujen hintoja hieman, ja myös veronmaksajat osallistuvat korkeampien hallintokustannusten kattamiseen. 5.2.2. Vaikutus työllisyyteen Toimintavaihtoehtojen työllisyysvaikutukset ovat rajalliset, sillä vaihtoehdoilla pyritään lähinnä hiomaan nykyisiä matkustajien oikeuksia ja parantamaan täytäntöönpanoa. Toimintavaihtoehdot eivät vaikuta kielteisesti kansalaisten perusoikeuksiin. 5.3. Ympäristövaikutukset Arvioitujen toimintavaihtoehtojen vaikutukset hiilidioksidipäästöihin ovat rajalliset. 5.4. Vaihtoehtojen vertailu Vaihtoehto 2 on muita suositeltavampi, sillä sen avulla poliittiset tavoitteet saavutetaan tehokkaimmin ja tuloksellisimmin. Vaihtoehto 2a on hieman vaihtoehtoa 2b suositeltavampi, koska odotusaikakynnyksen säilyttäminen kolmessa tunnissa, mitä vaihtoehdossa 2b ehdotetaan, saattaisi aiheuttaa enemmän peruutuksia[8] ja koska matkustajia saattaisi hämmentää se seikka, että oikeus korvaukseen (ilman muutoksia) syntyy kolmen tunnin odotuksen jälkeen eli aikaisemmin kuin oikeus takaisinmaksuun, joka (ilman muutoksia) syntyy viiden tunnin odotuksen jälkeen. Vaihtoehtoon 2a perustuvien jatkotoimien asettamiselle suositeltavuusjärjestykseen ei ole puolueettomia perusteita. On tehtävä poliittinen arvio siitä, onko kustannuksia perusteltua vähentää entisestään muuttamalla korvaustasoja tai tekemällä lisää muutoksia odotusaikarajoihin, vaikka tämä vähentää matkustajien mahdollisuuksia saada korvauksia. 6. Seuranta ja arviointi Komissio arvioi asetuksen täytäntöönpanoa asianmukaisesti neljä vuotta sen jälkeen, kun neuvosto ja parlamentti ovat hyväksyneet sen. Arviointi tehdään tiiviissä yhteistyössä sidosryhmien kanssa. Kansallisten täytäntöönpanoelinten vuotuiset kertomukset ovat tärkein väline arvioitaessa sääntöjen noudattamisen tasoa ja kansallisten täytäntöönpanopolitiikkojen yhdenmukaisuutta. Komissio voi laatia kansallisiin kertomuksiin perustuvia säännöllisiä kertomuksia ja täydentää niitä tarvittaessa omilla kokemuksillaan, tapauskohtaisilla tutkimuksilla tai matkustajatutkimuksista saaduilla tiedoilla. [1] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004, annettu 11 päivänä helmikuuta 2004, matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta (EUVL L 46, 17.2.2004, s. 1). [2] Neuvoston asetus (EY) N:o 2027/97, annettu 9 päivänä lokakuuta 1997, matkustajien ja heidän matkatavaroidensa ilmakuljetusta koskevasta lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta (EYVL L 285, 17.10.1997, s. 1) sellaisena kuin se on muutettuna 13 päivänä toukokuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 889/2002 (EYVL L 140, 30.5.2002, s. 2). [3] Yleissopimus eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä (Montrealin yleissopimus), EYVL L 194, 18.7.2001, http://europa.eu/legislation_summaries/transport/air_transport/l24255_en.htm. [4] Ajan arvoksi on tutkimuksissa arvioitu inflaatiomukautusten jälkeen noin 40 euroa tunnissa (vapaa-ajan matkoilla) ja 98 euroa tunnissa (liikematkoilla). Koska viittaamme vakiomääriin, joilla korvataan kaikille matkustajille yhteistä vahinkoa, viitearvoksi pitäisi ottaa matalin arvo. [5] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1008/2008, annettu 24 päivänä syyskuuta 2008, lentoliikenteen harjoittamisen yhteisistä säännöistä yhteisössä (EUVL L 293, 31.10.2008, s. 3). [6] Tämä asetus ei koske mikroyrityksiä. [7] Vuoden 2011 tietojen perusteella tämä toimenpiteen piiriin kuuluu alle 0,05 prosenttia kaikista asetuksen soveltamisalaan kuuluvista matkustajista. [8] Tämä käy ilmi lentoyhtiöiden aikatauluoptimointimalleista.