Neuvoston 7 päivänä heinäkuuta 1997 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 36/97 neuvoston asetuksen (EY) N:o .../97 antamiseksi kehitysmaita koskevilla aloilla tapahtuvien toimien yhteisrahoituksesta eurooppalaisten valtioista riippumattomien kehitysyhteistyöjärjestöjen (NGO) kanssa



Virallinen lehti nro C 307 , 08/10/1997 s. 0001



Neuvoston 7 päivänä heinäkuuta 1997 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 36/97 neuvoston asetuksen (EY) N:o . . ./97 antamiseksi kehitysmaita koskevilla aloilla tapahtuvien toimien yhteisrahoituksesta eurooppalaisten valtioista riippumattomien kehitysyhteistyöjärjestöjen (NGO) kanssa (97/C 307/01) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 w artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (1), noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä (2), sekä katsoo, että neuvostolle 6 päivänä lokakuuta 1975 antamassaan tiedonannossa komissio esitti suhteitaan kehitysyhteistyötä tekeviin valtioista riipumattomiin järjestöihin (NGO) koskevat suuntaviivansa sekä yleiset arviointiperusteet ja yksityiskohtaiset säännöt kyseisten järjestöjen kehitysyhteistyötoimintaan suunnattujen määrärahojen käytölle, budjettivallan käyttäjä on perustanut vuonna 1976 budjettiin alamomentin valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa tapahtuvaa yhteisrahoitusta varten ja on siitä lähtien jatkuvasti nostanut tämän alamomentin määrärahoja (vuoden 1976 2,5 miljoonasta ecusta 174 miljoonaan ecuun vuonna 1995) komission vuosittain esittämien määrärahojen käyttöä koskevien kertomusten perusteella, neuvosto hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 1977 pidetyssä istunnossaan komission ehdottamat yleisperusteet ja käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt, valtioista riippumattomien järjestöjen asemasta kehitysyhteistyössä 14 päivänä toukokuuta 1992 antamassaan päätöslauselmassa (3) Euroopan parlamentti vahvisti kyseisten järjestöjen erityisen ja korvaamattoman aseman sekä niiden kehitysyhteistyötoimien hyödyllisyyden ja tehokkuuden korostaen erityisesti kyseisten järjestöjen erityisasemaa kehitysmaiden syrjäytyneiden väestönosien hyväksi tehtävässä työssä, tarvetta säilyttää valtioista riippumattomien järjestöjen toiminnan itsenäisyys sekä niiden tärkeätä tehtävää ihmisoikeuksien ja perustasolla tapahtuvan demokratisoitumiskehityksen edistämisessä, yhteistyöstä valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa 27 päivänä toukokuuta 1991 antamassaan päätöslauselmassa neuvosto korosti kyseisten järjestöjen itsenäisyyden ja riippumattomuuden merkitystä, tunnusti lisäksi näiden järjestöjen kanssa tehtävää yhteistyötä koskevan yhteisön järjestelmän ja samantyyppisen kansallisella tasolla tapahtuvan toiminnan olevan väistämättä toisiaan täydentäviä sekä joustavuuden tarvetta menettelyissä ja niiden soveltamisessa, neuvosto otti tyytyväisenä huomioon 18 päivänä marraskuuta 1992 tehdyissä päätelmissään komission yhteisrahoitukseen kuuluvien kehitys- ja koulutushankkeiden valinnassa noudattamat arviointiperusteet, erityisesti demokratian perusteiden vahvistamiseksi ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseksi kehitysmaissa, ja suhtautui erityisen myönteisesti siihen, että komissio on selkeästi täsmentänyt tärkeimpänä valintaperusteena olevan edelleen hankkeen laatu antaen varauksettoman tukensa komissiolle tähän näkemykseen perustuvassa suhtautumistavassa, ja on tarpeen antaa varojen hoitoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joita sovelletaan kehitysmaita koskevilla aloilla tapahtuvien toimien yhteisrahoitukseen eurooppalaisten valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Yhteisö rahoittaa yhdessä 3 artiklassa määriteltyjen, kehitysyhteistyötä tekevien eurooppalaisten valtioista riippumattomien järjestöjen (NGO) kanssa kehitysmaiden vähäosaisten väestönosien perustarpeiden tyydyttämiseen tarkoitettuja toimia paikan päällä. Näiden kehitysyhteistyötä tekevien eurooppalaisten valtioista riippumattomien järjestöjen ehdottamien ja yhdessä niiden kehitysmaissa olevien kumppaneiden kanssa toteuttamien toimien tavoitteena on köyhyyden torjunta sekä avun kohteena olevien elämän laadun ja oman kehityskyvyn parantaminen. 2. Yhteisö rahoittaa 3 artiklassa määriteltyjen, eurooppalaisten valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa myös Euroopan yleiseen mielipiteeseen kohdistuvaa valistus- ja tiedotustoimintaa kehitysmaiden ongelmista ja näiden maiden ja teollisuusmaiden välisiä suhteita koskevista ongelmista. Näiden eurooppalaisten valtioista riippumattomien järjestöjen ehdottamien toimien tavoitteena on eurooppalaisten herättäminen kehitysmaiden vaestöön myönteisesti vaikuttavan kehityksen, toimintamallien ja toimien edistämiseksi. 3. Yhteisö yhteisrahoittaa myös toimia, joiden tavoitteena on jäsenvaltioiden valtioista riippumattomien järjestöjen välisen sekä niiden ja yhteisön toimielinten välisen yhteistyön ja koordinaation vahvistaminen. 2 artikla 1. Edellä 1 artiklan 1 kohdan mukaisesti kehitysmaissa täytäntöön pantavat yhteisrahoitetut toimet koskevat erityisesti maaseudun ja kaupunkien paikallista kehittämistä sosiaalisella ja taloudellisella sektorilla, inhimillisten voimavarojen kehittämistä ja kehitysmaissa olevien paikallisten kumppanien hallintoelinjärjestelmän tukemista. Toiminnan eri alueilla kiinnitetään erityistä huomiota hankkeen laadullinen arviointiperuste etusijalle asettaen, suuntaviivoihin, jotka koskevat: - kansalaisyhteiskunnan ja osallistuvan kehityksen lujittamista, ihmisoikeuksien ja demokratian edistämistä ja puolustamista, - naisen asemaa kehitystyössä, - kestävää kehitystä. Erityistä huomiota kiinnitetään myös: - uhanalaisten kulttuurien ja erityisesti vaarassa olevien alkuperäiskulttuurien puolustamiseen, - lasten aseman suojeluun ja parantamiseen kehitysmaissa. 2. Edellä 1 artiklan 2 kohdan nojalla kaikissa jäsenvaltioissa täytäntöönpantava yleisen mielipiteen valistus- ja tiedotustoiminta kohdistetaan tarkkaan määritellyille ryhmille selkeästi määritellyistä aiheista, toiminnassa nojaudutaan tasapuoliseen analyysiin ja asianmukaiseen aiheiden ja kohderyhmien tuntemukseen ja se ulotetaan kaikkialle Eurooppaan. Toimen laadullinen arviointiperuste etusijalle asettaen erityistä huomiota kiinnitetään valistustoimintaan, jossa: - korostetaan jäsenvaltioiden ja kehitysmaiden keskinäistä riippuvuutta, - pyritään välittämään pohjoisen ja etelän välistä tasapainoa edistävää sanomaa, - edistetään valtioista riippumattomien järjestöjen välistä yhteistoimintaa, ja - mahdollistetaan kehitysmaissa olevien kumppanien aktiivinen osallistuminen. 3. Edellä 1 artiklan 3 kohdan nojalla täytäntöönpantavat toimet jäsenvaltioiden valtioista riippumattomien järjestöjen ja yhteisön toimielinten välisen yhteensovittamisen lujittamiseksi koskevat muun muassa asianmukaisten tietojenvaihto- ja tiedotusverkostojen kehittämisen tukemista. 4. Arvioitaessa ehdotetun hankkeen soveltuvuutta yhteisön yhteisrahoitukseen perusteena on pidettävä sen arvioitua kehitysvaikutusta kyseisessä kehitysmaassa tai kyseisissä kehitysmaissa. Huomiota on kiinnitettävä: - vaikutuksen jatkuvuuteen hankkeen suunnittelussa, - tavoitteiden seurannan ja tulosindikaattorien selkeään määrittelyyn kaikkien hankkeiden osalta, - johdonmukaisuuteen suhteessa muiden hajautettujen toimijoiden kehitysyhteistyötoimiin välttäen samalla yhteensopimattomuutta yhteisön muiden yhteistyövälineiden kanssa. 3 artikla 1. Tämän asetuksen mukaisesta yhteisrahoituksesta osallisiksi pääsevät yhteistyökumppanit ovat valtioista riippumattomia järjestöjä (NGO), joiden on täytettävä seuraavat edellytykset: - ne on perustettu riippumattomiksi, voittoa tavoittelemattomiksi järjestöiksi jossain jäsenvaltiossa tämän valtion voimassaolevan lainsäädännön mukaisesti, - niillä on jossakin jäsenvaltiossa kotipaikka, joka toimii kaikkien yhteisrahoitusta koskevan päätöksenteon pääasiallisena keskuksena, ja - niiden rahoitusvarojen suurimman osan on oltava eurooppalaista alkuperää. 2. Arvioitaessa valtioista riippumattoman järjestön mukaan pääsyä yhteisrahoitukseen otetaan huomioon myös seuraavat seikat: - järjestön kyky herättää eurooppalaisessa yleisössä todellista yhteisvastuullisuutta harjoittamansa kehitysyhteistyötoiminnan edistämiseksi, - sen kehitysyhteistyölle antama merkitys ja sen hankkima kokemus alalta, - sen hallinnolliset ja rahoitukselliset mahdollisuudet, - sen kyseisen sektorin ja valtion tuntemus, sikäli kuin mahdollista, - sen mahdollisuudet tukea kehitysmaissa olevien kumppaneiden ehdottamia kehitystoimia ja sen samankaltaisiin kehitysmaissa oleviin järjestöihin luomien yhteyksien luonne ja laajuus. 4 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen toimien yhteisön yhteisrahoitus, joka tapahtuu joko ulkomaan tai kansallisensa valuutana, voi käsittää: - investointikustannukset, - investointeihin liittyvät toimintakustannukset, kun samalla huolehditaan siitä, että hankkeet säilyvät elinkelpoisina ulkopuolisen avun lakattua, - yleensä kaikki yhteisrahoitetun toiminnan asianmukaiseen toteuttamiseen tarvittavat menot, myös valtioista riippumattomien järjestöjen tai niiden yhteysverkkojen hallinnolliset menot. 2. Valtioista riippumattoman järjestön, jonka kanssa yhteisrahoitussopimus tehdään, on ilmoitettava kumppaneilleen yhteisön osallistumisesta toimintaan. 3. Valtioista riippumattomien järjestöjen on järjestelmällisesti kannustettava kehitysmaissa olevia toimijoita tai kumppaneita, joille lopullinen hyöty toiminnasta tulee, osallistumaan tähän toimintaan tavaroiden ja palveluiden tai rahoitusosuuden muodossa ottaen huomioon kyseisten toimijoiden tai kumppaneiden mahdollisuudet ja kunkin toimen erityislaatu. 5 artikla Tämän asetuksen mukaista yhteisön yhteisrahoitusta annetaan avustuksina, joita ei peritä takaisin. 6 artikla 1. Komissio huolehtii tässä asetuksessa tarkoitettujen toimien yhteisrahoituksen arvioinnista, siihen liittyvästä päätöksenteosta ja sen hoidosta noudattaaen talousarviota koskevia ja muita voimassa olevia, erityisesti Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen mukaisia menettelyjä, ottaen huomioon valtioista riippumattomien järjestöjen ominaisuudet ja omaleimaisuuden ja erityisesti niiden näihin toimiin myöntämän rahoitusosuuden. 2. Jokaisessa tämän asetuksen perusteella tehdyssä yhteisrahoitussopimuksessa määrätään erityisesti, että komissio ja tilintarkastustuomioistuin voivat suorittaa paikan päällä tarkastuksia komission voimassa olevien säännösten ja määräysten ja erityisesti Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen säännösten perusteella määrittämien tavanomaisten yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. 3. Yhteisön osuus on tavallisesti enintään 50 prosenttia kokonaiskustannuksista tai 75 prosenttia rahoitusosuuksien kokonaismäärästä poikkeuksellisia tapauksia lukuun ottamatta. Jopa näissä tapauksissa valtioista riippumattoman järjestön on osallistuttava hankkeeseensa merkittävällä tavalla ja yhteisön rahoitusosuus voi olla enintään 85 prosenttia rahoitusosuuksien kokonaismäärästä. 4. Päätökset, jotka koskevat yhteisön yhteisrahoituksen myöntämistä yli 2 miljoonan ecun suuruisille hankkeille ja ohjelmille (monivuotiset ohjelmat, konsortiotoimet, yleiskattavat tuet (block grants)), tehdään 8 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 5. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille joka kolmas kuukausi hyväksytyistä yhteisrahoitettavista hankkeista ja ohjelmista mainiten niiden kokonaisrahoituksen määrän, laadun, vastaanottajamaan ja kumppanin. Näiden tietojen mukana on oltava liite, jossa ilmoitetaan selvästi ne hankkeet tai ohjelmat, joiden kokonaisrahoitus on yli miljoona ecua. 7 artikla 1. Varainhoitovuoden päättymistä seuraavan vuoden jälkipuoliskolla komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuotuisen kertomuksen, johon sisältyy yhteenveto varainhoitovuoden aikana rahoitetuista toimista sekä arvio tämän asetuksen täytäntöönpanosta varainhoitovuoden kuluessa sekä yleiset suuntaviivat seuraavaa vuotta varten. Kertomuksessa esitetään ulkopuolisten tekemien arvioiden päätelmät. 2. Komissio tekee seuraavan vuoden yleisiä suuntaviivoja sekä yleisten edellytysten tarkistusta koskevat päätökset 8 artiklan 3 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 8 artikla 1. Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 2. Jos tässä kohdassa säädettyä menettelyä on noudatettava, komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos nämä toimenpiteet kuitenkaan eivät ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Tällöin: a) Komissio lykkää päättämiensä toimenpiteiden soveltamista kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä. b) Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin a alakohdassa tarkoitetun ajan kuluessa. 3. Jos tässä kohdassa säädettyä menettelyä on noudatettava, komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määrääjassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos nämä toimenpiteet kuitenkaan eivät ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Tällöin: a) Komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä. b) Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin a alakohdassa tarkoitetun ajan kuluessa. 9 artikla Komissio arvioi säännöllisesti yhteisön yhdessä muiden kanssa rahoittamia toimia todetakseen, onko niille asetetut tavoitteet saavutettu ja antaakseen suuntaviivoja tulevien toimien tehostamiseksi. Komissio tekee 8 artiklassa tarkoitetulle komitealle yhteenvedon toteutetuista arvioista, jotka komitea voi tarvittaessa tutkia. Jäsenvaltiot saavat halutessaan käyttöönsä arviointikertomukset. 10 artikla Komissio antaa kolme vuotta tämän asetuksen voimaantulon jälkeen parlamentille ja neuvostolle kokonaisarvion yhteisön tämän asetuksen perusteella rahoittamista toimista ja tekee ehdotuksia tämän asetuksen tulevaisuudesta ja tarvittaessa sen muuttamisesta. 11 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty . . . Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL C 251, 27.9.1995, s. 18. (2) Euroopan parlamentin lausunto annettu 15 päivänä joulukuuta 1995 (EYVL C 17, 22.1.1996, s. 455), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 7 päivänä heinäkuuta 1997 ja Euroopan parlamentin päätös tehty . . . (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (3) EYVL C 150, 15.6.1992, s. 273. NEUVOSTON PERUSTELUT I JOHDANTO 1. Komissio toimitti neuvostolle 11 päivänä heinäkuuta 1995 päivätyllä kirjeellä ehdotuksen (1) asetukseksi kehitysmaita koskevilla aloilla tapahtuvien toimien yhteisrahoituksesta eurooppalaisten valtioista riippumattomien kehitysyhteistyöjärjestöjen (NGO) kanssa. 2. Euroopan parlamentti antoi ehdotuksesta lausuntonsa 15 päivänä joulukuuta 1995 ensimmäisessä käsittelyssä (2). 3. Neuvosto vahvisti yhteisen kannan 7 päivänä heinäkuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. II EHDOTUKSEN TAVOITE Ehdotuksen tarkoitus on luoda oikeudellinen perusta sellaisten talousarvioon merkittyjen määrärahojen toteuttamiselle, jotka on tarkoitettu kehitysmaita koskevilla aloilla tapahtuvien toimien yhteisrahoitukseen eurooppalaisten valtioista riippumattomien kehitysyhteistyöjärjestöjen kanssa. III YHTEISEN KANNAN ERITTELY Yhteiseen kantaan sisältyvät pääkohdat komission ehdotuksesta, joka koskee rahoitettavien toimien luonnetta (1 ja 2 artikla). Neuvosto katsoi kuitenkin, että on syytä kiinnittää erityistä huomiota uhanalaisten kulttuurien, ja erityisesti vaarassa olevien alkuperäiskulttuurien, puolustamiseen. Se toi myös esiin lasten aseman suojelemisen ja parantamisen kehitysmaissa ottaen huomioon Euroopan parlamentin ehdottaman tarkistuksen n:o 1. Koska neuvosto halusi varmistaa mahdollisimman suuren tehokkuuden, se määritteli tietyt arviointiperusteet 2 artiklan 4 kohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa määrittääkseen, voiko ehdotettu toiminta saada yhteisrahoitusta. Kyseiset arviointiperusteet koskevat sekä hankkeita että sellaisten valtioista riippumattomien järjestöjen luonnetta, jotka voivat saada yhteisrahoitusta. Päätösmenettelyjen osalta neuvosto otti huomioon komission aikomuksen ehdottaa monivuotisten ohjelmien sopimusjärjestelmien perustamista eurooppalaisten valtioista riippumattomien järjestöjen (NGO) kanssa yhteisrahoitusta koskevien yleisten ehtojen tarkistamisen yhteydessä. Näin ollen sovittiin, että päätökset, jotka koskevat: - yli 2 miljoonan ecun hankkeita ja ohjelmia, tehdään komiteapäätöksen menettelyä II b noudattaen, - vuosittaisia yleisiä suuntaviivoja ja yleisten ehtojen tarkistamista, tehdään menettelyä II a noudattaen. (1) EYVL C 251, 27.9.1995, s. 18. (2) EYVL C 17, 22.1.1996, s. 455.