TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN HUOMAUTUKSET KOMISSION VASTAUKSET

JOHDANTO

4.1. Varainhoitovuonna 2004 yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) eli Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR:n tukiosaston) menot olivat yhteensä 43 579 miljoonaa euroa (varainhoitovuoden 2003 menot olivat 44 379 miljoonaa euroa). Kaavioista 4.1 ja 4.2 käy ilmi, kuinka varat on käytetty. Kaaviosta 4.1 ilmenee menojen jakautuminen taloudellisten luokkien (esimerkiksi suorat maksut ja vientituet) mukaan eriteltyinä. Kaavio 4.2 osoittaa menojen jakautumisen tärkeimpien maatalousalojen kesken (esimerkiksi naudanliha ja oliiviöljy).

4.2. Suurin osa (59 prosenttia) YMP:n menoista koostuu viljelijöille maksettavista maksuista, jotka perustuvat viljellyn alan määrään tai tiloilla pidettävän karjan määrään. Nämä maksut on tarkoitettu pääasiassa korvaamaan viljelijöille YMP:n hintoihin tehdyt alennukset.

4.3. Jäsenvaltioiden maksajavirastot vastaavat lähes kaikkien YMP:n menojen maksamisesta. Viljelijöille suoritettavien maksujen kohdalla toteutetaan seuraava menettely: a) viljelijät esittävät maksajavirastoille tukihakemukset maksun erääntymistä edeltävänä vuonna, esimerkiksi viljeltyjen alojen tai erikseen määriteltynä pitoaikana omistettujen tukikelpoisten eläinten lukumäärän perusteella; b) maksajavirastot tekevät kaikille tukihakemuksille hallinnolliset tarkastukset ja toimittavat hakemuksista poimitusta otoksesta tarkastuksia paikalla, pääasiassa yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän (IACS) avulla; c) maksajavirasto maksaa tuen hakijoille ja raportoi suoritetuista menoista komissiolle, joka suorittaa korvauksen maksajavirastolle; d) riippumaton tarkastaja (todistuksen myöntävä elin) tarkastaa maksajaviraston tilit ja maksut ja raportoi niistä komissiolle kyseistä varainhoitovuotta seuraavan vuoden helmikuussa; e) komission on tehtävä päätös (tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä) samana vuonna 30. huhtikuuta mennessä näiden tilien ja tarkastuskertomusten hyväksymisestä tai lisäselvitysten tekemisestä tai lisätietojen toimittamisesta (1); f) sen jälkeen komissio voi itse tarkastaa maksajavirastojen suorittamat maksut; jos ne ovat sääntöjenvastaisia tai jos niitä koskeva varainhoidon valvonta on puutteellista, komissio voi päättää, että kyseisten jäsenvaltioiden on katettava osa maksuista eikä niitä tule kirjata EU:n talousarvioon (toisin sanoen komissio jättää kyseiset menot tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta sääntöjenmukaisuutta koskevien päätösten ulkopuolelle); tällöin se pienentää vastaavasti maksajavirastolle suorittamiaan maksuja (ks. kohta 4.22).

TARKASTUSLAUSUMAAN LIITTYVÄ ERITYISARVIO

Tarkastuksen sisältö

4.4. Tarkastuksen tavoitteena oli laatia yleistä talousarviota koskevaa tarkastuslausumaa varten maatalousalaa koskeva erityisarviointi varmuuden saamiseksi valvontajärjestelmien toimivuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta. Erityisarviontia varten tilintarkastustuomioistuin: a) arvioi yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän (pinta-alatukien ja eläinpalkkioiden valvontajärjestelmä) toimintaa sekä arvioi maksujen suorittamisen jälkeen toimitettuja tarkastuksia ja tuen piiriin kuuluvien maataloustuotteiden viennin fyysisiä tarkastuksia (muun tyyppisten maatalousmenojen tärkeimmät valvontajärjestelmät) (ks. kohdat 4.6—4.14); b) tarkasti varainhoitovuoden 2004 menoihin liittyvän tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan komission päätöksen ja varainhoitovuonna 2004 tehtyjä sääntöjenmukaisuutta koskevia päätöksiä, jotka liittyvät edunsaajille aikaisempina vuosina suoritettuihin maksuihin (ks. kohdat 4.15—4.25); c) testasi yhden tapahtumista koostuvan otoksen (ks. kohta 4.26); d) tarkasti maatalouden pääosaston pääjohtajan vuotuisen toimintakertomuksen ja lausuman sekä sisäisen valvonnan standardien täytäntöönpanon komissiossa (ks. kohdat 4.27—4.34).

4.5. Kohdissa 4.35—4.54 esitetään tilintarkastustuomioistuimen arvio YMP:n menojen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta, joka perustuu pääasiassa edellä mainittuun todentavaan aineistoon. Tilien luotettavuutta koskevat havainnot on esitetty luvussa 1, kohdissa 1.12, 1.13, 1.15 ja 1.16.

Valvontajärjestelmät

Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä

4.6. Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä on pinta-alatuki- ja eläinpalkkiojärjestelmien keskeinen hallinnointi- ja valvontaväline ja se kattaa 59 prosenttia maatalousmenoista. Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä käsittää atk-pohjaisen tietokannan tiloista ja tukihakemuksista, maatalousmaan viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmän ja eläinten tunnistamis- ja rekisteröintijärjestelmän sekä hallinnollisia ja tiloilla toimitettavia tarkastuksia koskevan yhdennetyn järjestelmän. Useiden muiden yhteisön tukijärjestelmien tukihakemusten on oltava yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän mukaisia.

4.7. Tilintarkastustuomioistuin jatkoi vuonna 2004 yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän toiminnan tarkastelua neljän jäsenvaltion viidessä maksajavirastossa (4) sekä Portugalissa tekemiensä aiempien havaintojen seurantaa kahden maksajaviraston yhdistymisen jälkeen. Yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastukset ovat viidessä tarkastuskäynnin kohteena olleessa maksajavirastossa, lukuun ottamatta Kreikkaa, yleisesti ottaen toimivat ja tyydyttävät (ks. liite 2 ). Yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän toiminta on verrattavissa aikaisempina vuosina tarkastettujen maksajavirastojen toimintaan, vaikka riskianalyyseissä sekä hallinnollisissa ja paikalla toimitettavissa tarkastuksissa on edelleen parantamisen varaa. 4.7. Vaikka komissio pitää joitakin tilintarkastustuomioistuimen liitteessä 2 antamia arvioita liian ankarina, komission tarkastusten tulokset vastaavat yleensä tilintarkastustuomioistuimen havaintoja, ja vuodesta 2005 lähtien tilanne paranee entisestään, koska paikkatietojärjestelmän täytäntöönpano on pakollista 1. tammikuuta alkaen. Asetuksella (EY) N:o 118/2004, jolla muutetaan yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää koskevaa lainsäädäntöä vuodesta 2004 alkaen, parannetaan edelleen jo yleensä ottaen tyydyttävää tilannetta.

4.8. Kreikka ei voi edelleenkään varmistaa laillisuuden ja asianmukaisuuden noudattamista pinta-alatukien ja eläinpalkkioiden maksamisessa, vaikka yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä on ollut täysin toiminnassa jo yli seitsemän vuotta (5) (ks. myös kohta 4.28 b, joka koskee komission esittämää varausta yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän täytäntöönpanon osalta Kreikassa ja kohta 4.44, joka koskee tilintarkastustuomioistuimen toimittamien tapahtumatarkastusten tuloksia). Puutteiden ja heikkouksien keskeisimmät syyt ovat seuraavat seikat: a) Viljelijäjärjestöt valvovat tietokonejärjestelmään vietävien kaikkien tietojen syöttämistä. Järjestelmään viedyt tiedot eivät ole varmistettuja ja viljelijäjärjestöt voivat muuttaa ja muuttavatkin niitä milloin tahansa ennen maksujen suorittamista. Tietokonejärjestelmään ei tallennu tietoja siitä, milloin tai miksi alkuperäisiin tietoihin on tehty muutoksia. Viljelijäjärjestöt muuttivat varainhoitovuoden 2004 menoja koskevia tietoja yli 22 000 lohkon osalta yli viisi kuukautta sen jälkeen kun tukihakemusten jättämistä koskeva määräaika oli päättynyt. Analyysien mukaan näiden säännönvastaisten muutosten taloudellinen vaikutus on arviolta vähintään 10 miljoonaa euroa, ja koko tukihakemusten jättämiskautta koskeva vaikutus saattaa olla paljon suurempi. b) Paikalla toimitettujen tarkastusten laatu on huono. Tarkastushavainnot on dokumentoitu erittäin huonosti tai ei lainkaan tai tulosten raportointi on epäluotettavaa. Laadunvarmennuksen yhteydessä maksajavirastojen toistamilla tarkastuksilla tuloksista voitiin vahvistaa ainoastaan yksi kolmasosa alkuperäisten tarkastusten tuloksista. Näyttää siltä, että eräät kertomukset eivät perustu todellisiin tarkastuksiin (6). 4.8. Komissio on Kreikassa vallitsevan, yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää koskevan tilanteen vuoksi tehnyt säännöllisesti huomattavia rahoituskorjauksia (384 milj. euroa vuosina 1999—2004). Komissio aloitti lisäksi vuonna 2002 rikkomisesta johtuvan menettelyn Kreikkaa vastaan. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin antoi vuonna 2004 tuomion, jossa se totesi Kreikan syyllistyneen rikkomiseen. Lisäksi maatalouden pääosaston pääjohtajan vuotuiseen lausumaan tekemän varauman vuoksi vuosina 2003 ja 2004 pantiin täytäntöön erityinen toimintasuunnitelma, johon sisältyi tehostettu tarkastusohjelma ja muita valvontatoimenpiteitä. Vuonna 2004 Kreikkaan tehtiin yhdeksän tarkastuskäyntiä, jotka koskivat yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää tai siihen liittyviä toimenpiteitä. Kyseiset komission toimet ja uuden maksajaviraston (Opekepe) perustaminen Kreikassa ovat johtaneet hyviin tuloksiin, ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän eri osat olivat käytössä vuoden 2004 lopussa (varainhoitovuosi 2005). Komissio etsii ja arvioi kuitenkin edelleen Kreikan hallinto- ja valvontajärjestelmän puutteita ja soveltaa asianmukaisia rahoituskorjauksia. Tilintarkastustuomioistuimen mainitsemiin puutteisiin liittyen komissio on toistuvasti kritisoinut viljelijäjärjestöjen asemaa maksatusmenettelyssä sekä valvonnan puutteellisuutta. Komissio on pyytänyt kesäkuussa 2004 päivätyllä kirjeellä virallisesti Kreikan viranomaisia ottamaan käyttöön uuden tukihakemusmenettelyn, jolla vähennettäisiin riippuvuutta viljelijäjärjestöistä. Tätä seikkaa samoin kuin komission jo aiemmin havaitsemaa paikalla tehtävien tarkastusten riittämätöntä laatua seurataan jatkuvien tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevien kyselyjen avulla.

Asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaiset maksun jälkeen suoritettavat tarkastukset (7) — tarkastusten toimittamisessa on viivästyksiä ja niiden tuloksia koskevat tiedot ovat riittämättömiä

4.9. Jäsenvaltioiden on laadittava vuosittain ohjelma kaupallisten asiakirjojen tarkastamiseksi maksun jälkeen useiden YMP:n tukien osalta: vientituet, jalostustuet, puuvillan, oliiviöljyn ja tupakan jalostus sekä eräät maaseudun kehittämisen menot. Näiden menojen osuus on yhteensä 37 prosenttia maatalousmenoista. Jäsenvaltioiden on varmistuttava toimien toteuttamisesta ja toteuttamisen moitteettomuudesta sekä ryhdyttävä toimiin säännönvastaisuuden tai laiminlyönnin vuoksi menetettyjen varojen takaisinperimiseksi.

4.10. Komissio tutkii jäsenvaltioiden vuosittain toimittamat asiakirjat ja tekee jäsenvaltioihin tarvittaessa tarkastuskäyntejä paikalla tarkastaakseen asetuksen täytäntöönpanon. Tilintarkastustuomioistuin tarkasti, miten komissio oli valvonut asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaisia tarkastuksia, ja teki seuraavat havainnot: 4.10.

a) Jäsenvaltioiden toimittamien kertomusten analysoinnilla on vähäinen merkitys, sillä voimassa olevan asetuksen mukaan koordinointielimiä ei vaadita esittämään sellaisessa muodossa olevia tilastoja, joita olisi mahdollista analysoida asianmukaisesti (esimerkiksi virhemääristä ilmoitettaisiin menoluokkien mukaan). a) Komissio katsoo, että jäsenvaltioiden kertomukset sisältävät arvokasta tietoa, vaikka se onkin sitä mieltä, että asetukseen (ETY) N:o 4045/89 liittyvää raportointia voisi parantaa. Komissio tekee ehdotuksen komission asetuksen (EY) N:o 4/2004 muuttamisesta tätä tarkoitusta varten. Erityisesti otetaan käyttöön taulukot, joilla havainnoista tiedotetaan, jotta niiden määrä, arvo ja luonne voidaan yksilöidä ja analysoida. Lisäksi suunnitellaan otettavaksi käyttöön uusia tapoja, joilla voidaan yksilöidä maksamatta olevat määrärahat ja raportoida niistä, jotta raportointijaksolla kesken jääneitä tarkastuksia voidaan käsitellä seuraavien raportointijaksojen kertomuksissa.

b) Vuonna 2003 tilintarkastustuomioistuin tarkasti maksujen jälkeen suoritettavien tarkastusten toimittamisen 11 jäsenvaltiossa ja havaitsi, että alle kolmannes tarkastuksista oli täysin luotettavia (8). Vastaukseksi tähän havaintoon komissio kävi kolmessa jäsenvaltiossa vuonna 2004 — nämä olivat tammikuun 2001 jälkeen ensimmäiset käynnit, joissa keskityttiin maksun jälkeen suoritettavien tarkastusten tutkimiseen kattavasti. Tämän lisäksi komissio sisällyttää säännöllisesti tarkastuksiinsa maksun jälkeen suoritettavien tarkastusten erityisiä näkökohtia vientitukia koskevan tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä (noin 25 prosenttia näiden tarkastusten kattamista menoista). b) Tilintarkastustuomioistuin teki vastaavan huomion vuoden 2003 vuosikertomuksessa, ja sen vuoksi komissio toteutti lisätoimenpiteitä tilanteen parantamiseksi. Vaikkei kaikkia kyseisiä tarkastuksia voitaisikaan pitää täysin tyydyttävinä, komissio katsoo, että maksun suorittamisen jälkeen tehtävien tarkastusten monimutkaisuudesta johtuen parannuksiin voi joskus olla aihetta ilman että tehtyjen tarkastusten merkitys kyseenalaistetaan. Vuonna 2004 maatalouden pääosasto teki kolme asetuksen (ETY) N:o 4045/89 soveltamista koskevaa tarkastuskäyntiä (Belgiaan, Kreikkaan ja Portugaliin) eräiden yleisten asioiden, kuten vuosikertomusten, riskianalyysien ja valvontaohjelmien kattamiseksi. Vuonna 2005 on käynnissä kuusi muuta tarkastuskäyntiä, joihin sisältyy tilintarkastustuomioistuimen erityishavaintojen seurantaa. Komissio on lisäksi yhä korostanut asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaisia tarkastuksia sääntöjenmukaisuutta koskevissa tarkastuksissa vuonna 2005.

c) Maksujen jälkeen suoritettavia tarkastuksia koskevien jäsenvaltioiden vuosittaisten ohjelmien päätökseen saamisessa on edelleen viipeitä, minkä tilintarkastustuomioistuin otti esille varainhoitovuotta 2003 koskevassa vuosikertomuksessaan (9). Jäsenvaltioiden vuosittaisten kertomusten mukaan lähes 40:tä prosenttia suunnitelluista tarkastuksista ei ollut saatu päätökseen vuoden 2004 loppuun mennessä. c) Komissio myöntää, että maksun suorittamisen jälkeen tehtyjen tarkastusten loppuunsaattamisessa on ollut viiveitä joissakin jäsenvaltioissa. Useimmat jäsenvaltiot suunnittelevat kuitenkin tekevänsä tarkastuksia huomattavasti enemmän kuin edellytetään. Tämän perusteella vaje on alle 40 prosenttia. Vaikka jotkin tarkastukset ovat kesken tarkastusjakson päättyessä, niiden osalta on toteutettava tarvittavat jatkotoimet ja ne on saatava päätökseen seuraavalla tarkastusjaksolla. Komissio tutkii syitä, joiden vuoksi jotkin jäsenvaltiot eivät ole saaneet tarkastusohjelmia päätökseen ajoissa, ja pyytää jäsenvaltioilta tarvittaessa selvityksiä.

Kaaviosta 4.3 käy ilmi toimitettujen tarkastusten ja havaittujen säännönvastaisuuksien lukumäärä kuuden viimeisimmän jakson aikana jäsenvaltioiden ilmoittamien tietojen perusteella. On mahdotonta tehdä johtopäätöksiä säännönvastaisuuksien ilmoitetussa esiintyvyydessä havaitun vaihtelun merkityksestä ja syistä, koska tietoa ei ole jaoteltu määrittäin tai menoluokittain. Kaavio 4.3 Jäsenvaltiot raportoivat asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaisissa tarkastuksissa havaittujen sääntöjenvastaisuuksien kokonaismäärän, joka oli vuoden 2001/2002 tarkastusohjelmassa 23,4 miljoonaa euroa.

Vientitukea saavien maataloustuotteiden fyysiset tarkastukset (10) — Tarkastettujen tapahtumien ja säännönvastaisuuksien arvo ei ole tiedossa

4.11. EU:n maataloustuotteiden viejille maksetaan vientitukea EU:n ja maailmanmarkkinoiden hintojen välisen eron kattamiseksi ja yhteisössä tuotetun ylijäämän myymiseksi maailmanmarkkinoilla. Vuonna 2004 vientitukea maksettiin noin 3,6 miljardia euroa, joka oli 7,5 prosenttia YMP:n menoista (vuonna 2003 määrä oli 8,3 prosenttia). Jäsenvaltioiden on tehtävä fyysinen tarkastus viidelle prosentille viennistä, jotta varmistutaan siitä, että tuotteet on kuvailtu oikein ja että ne ovat oikeutettuja vientitukeen, jota niiden osalta on haettu. Komissio valvoo jäsenvaltioiden toteuttamien tarkastusten laatua ja määrää.

4.12. Komissio teki vuonna 2004 käyntejä seitsemään jäsenvaltioon arvioidakseen fyysisten tarkastusten suorittamista. Komission keskeiset alustavat havainnot osoittavat puutteita seuraavissa seikoissa: a) tarkastusten laatu ja/tai yleisyys; b) lähetysten valintamenettelyt; c) ennakkoilmoitukset; d) tilastot. Näitä merkitykseltään vaihtelevia puutteita ei havaittu kaikissa tarkastuksen kohteena olleissa jäsenvaltioissa. 4.12. Kuten tilintarkastustuomioistuin toteaa, kyse on alustavista huomioista, ja komissio ilmoittaa lopullisen kantansa, kun jäsenvaltiot ovat käyttäneet vastineoikeuttaan.

4.13. Komissio ei pystynyt toimittamaan tietoja fyysisesti tarkastettujen tapahtumien tai havaittujen säännönvastaisuuksien arvosta. Komissio antoi vuonna 2004 asetuksen, jossa jäsenvaltioita edellytetään raportoimaan kyseiset tiedot vuoden 2005 kertomuksesta alkaen. Taulukossa 4.1 on esitetty yhteenveto tarkastettujen ilmoitusten ja havaittujen säännönvastaisuuksien määristä kaudella 2001—2003. 4.13. Tilintarkastustuomioistuimen suosituksesta, joka annettiin ensimmäistä kertaa sen vuosikertomuksessa 2002, komissio toimi ajallaan ja hyväksyi asetuksen (EY) N:o 1454/2004, jossa säädetään, että vuodesta 2005 alkaen jäsenvaltioiden on annettava tiedoksi tarkastettujen toimien arvo sekä yli 200 euron suuruiset sääntöjenvastaisuudet. Vuoteen 2005 saakka sääntöjenvastaisuuksien arvo riippui jäsenvaltioiden OLAF:lle toimittaman, asetuksen (ETY) N:o 595/91 3 artiklassa tarkoitetun sääntöjenvastaisuuksia koskevan ilmoituksen luotettavuudesta, eivätkä alle 4 000 euron sääntöjenvastaisuudet kuuluneet siihen.

4.14. Komission vuotuinen toimintakertomus vuodelta 2004 sisältää tiedot esitettyjen vienti-ilmoitusten, jäsenvaltioiden tarkastamien vienti-ilmoitusten sekä havaittujen säännönvastaisuuksien määristä. Toimintakertomuksessa ei mainita jäsenvaltioiden toimittamien fyysisten tarkastusten suorittamista koskevan komission arvioinnin tuloksia eikä sitä, kuinka suuren varmuuden kyseisistä tarkastuksista voi saada. 4.14. Asetuksen (ETY) N:o 386/90 mukainen varmuus on olennainen osa pääjohtajan saamaa kokonaisvarmuutta, kuten vuotuisessa toimintakertomuksessa (4.2.2 jakso) selvitetään. Ks. myös kohtiin 4.29—4.31 annetut vastaukset.

Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen

Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen

4.15. Tilintarkastustuomioistuin tarkasti: a) todistuksen myöntävän elimen kertomuksen niiden 25 maksajaviraston osalta (ks. taulukko 4.2 ), joiden keskuudesta tarkastettiin tapahtumia (ks. kohta 4.26), ja kaikkia niitä maksajavirastoja koskevat kertomukset, joiden tileistä oli esitetty huomautuksia; b) tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan komission päätöksen; c) aikaisemmilta vuosilta eteenpäin siirretyt tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyt (11).

Taulukko 4.1 — Asetus (ETY) N:o 386/90: Fyysisten tarkastusten ja havaittujen säännönvastaisuuksien määrät (12) 2003 2002 2001 Säännönvastaisuudet Fyysiset tarkastukset Säännönvastaisuudet Fyysiset tarkastukset Säännönvastaisuudet Fyysiset tarkastukset Espanja 23 4 786 59 6 816 12 7 965 Saksa 20 6 644 61 8 476 63 9 713 Ranska 8 3 459 19 3 642 12 4 290 Tanska 8 1 470 22 1 631 33 1 827 Irlanti 6 872 3 724 6 707 Belgia 2 2 776 2 2 891 3 3 440 Portugali 2 494 2 363 3 505 Alankomaat 1 7 229 0 8 192 0 7 857 Suomi 1 668 0 689 0 742 Italia 0 4 618 0 5 491 0 5 513 Kreikka 0 1 418 0 2 570 0 2 987 Yhdistynyt kuningaskunta 0 976 0 1 131 0 1 435 Itävalta 0 835 0 1 016 0 1 066 Ruotsi 0 242 0 254 0 286 Luxemburg 0 0 0 0 0 4 Yhteensä 71 36 487 168 43 886 132 48 337 Lähde: Yhteenveto jäsenvaltioiden vuosikertomuksista vuodelta 2003 ja yhteenveto jäsenvaltioiden vuosikertomuksista vuodelta 2002, komissio, maatalouden pääosasto, yksikkö D03.

Taulukko 4.2 — Maksajavirastot vuonna 2004 ilmoitettujen menojen mukaan Nro Jäsenvaltio Maksajavirasto Ilmoitetut määrät (miljoonaa euroa) Osuus kokonaismäärästä (%) Tilit, joiden osalta esitettiin huomautuksia Päätöksen ulkopuolelle jätetyt tilit (13) 1 Ranska ONIC 4 413,80 10,19 2 Italia AGEA 3 835,46 8,86 × × 3 Yhdistynyt kuningaskunta RPA 2 854,11 6,59 4 Kreikka OPEKEPE 2 781,44 6,42 × 5 Ranska OFIVAL 1 897,26 4,38 6 Irlanti DAF 1 820,73 4,20 7 Espanja Andalucia 1 709,70 3,95 8 Tanska EU-direktoratet 1 215,85 2,81 9 Itävalta AMA 1 101,64 2,54 10 Saksa Bayern, Landwirtschaft 1 074,15 2,48 × 11 Ranska ONIOL 1 000,20 2,31 12 Espanja Castilla-Léon 940,67 2,17 13 Suomi MMM 869,36 2,01 14 Ruotsi SJV 844,25 1,95 15 Espanja Castilla-La Mancha 810,45 1,87 16 Ranska CNASEA 802,45 1,85 × 17 Ranska ONILAIT 530,51 1,23 18 Saksa Nordrhein-Westfalen 475,58 1,10 × 19 Espanja FEGA 467,09 1,08 20 Saksa Baden-Württemberg 440,92 1,02 × 21 Saksa Brandenburg 380,94 0,88 22 Alankomaat LASER 362,23 0,84 23 Yhdistynyt kuningaskunta NAWAD 278,70 0,64 24 Ranska FIRS 273,94 0,63 25 Belgia ABKL (Vlaamse Gemeenschap) 220,88 0,51 DAS-tarkastukseen kuuluneet maksajavirastot v. 2004 Yhteensä (14) 31 402,32 72,51 26 Saksa Niedersachsen 795,90 1,84 27 Portugali INGA 754,26 1,74 × 28 Belgia BIRB 617,65 1,43 29 Espanja Extremadura 616,27 1,42 30 Yhdistynyt kuningaskunta SERAD 614,59 1,42 31 Espanja Aragón 520,32 1,20 32 Alankomaat PZ 448,82 1,04 33 Saksa Hamburg-Jonas 439,64 1,02 34 Saksa Mecklenburg-Vorpommern 407,74 0,94 35 Saksa Sachsen-Anhalt 384,88 0,89 36 Italia Region Lombardie 359,66 0,83 37 Italia AVEPA (Veneto) 359,44 0,83 38 Espanja Cataluña 349,54 0,81 × 39 Saksa Schleswig-Holstein 341,16 0,79 40 Italia AGREA 323,79 0,75 41 Saksa Sachsen 312,99 0,72 42 Alankomaat HPA 297,38 0,69 43 Ranska ONIFLHOR 282,90 0,65 × 44 Saksa Thüringen 282,21 0,65 45 Yhdistynyt kuningaskunta DARD 281,61 0,65 46 Ranska ONIVINS 245,19 0,57 47 Belgia Région Wallonne 234,40 0,54 × 48 Saksa Hessen 228,27 0,53 49 Saksa BLE 222,59 0,51 50 Italia ARTEA (Toscana) 187,56 0,43 51 Saksa Rheinland-Pfalz 187,44 0,43 52 Italia SAISA (ex DCCC) 185,47 0,43 53 Espanja Canarias 164,13 0,38 54 Ranska ODEADOM 143,58 0,33 × 55 Espanja Galicia 139,30 0,32 56 Espanja Valencia 138,36 0,32 57 Espanja Navarra 116,35 0,27 × 58 Italia ENR 114,32 0,26 59 Espanja Murcia 98,29 0,23 60 Portugali IFADAP 69,97 0,16 × 61 Espanja Asturias 62,84 0,15 62 Alankomaat PT 58,23 0,13 63 Espanja País Vasco 57,73 0,13 64 Espanja Madrid 57,02 0,13 × × 65 Alankomaat DLG 56,18 0,13 66 Alankomaat PVE 42,17 0,10 67 Espanja La Rioja 41,24 0,10 68 Itävalta ZA Salsburg 40,19 0,09 69 Luxemburg Ministère de l'Agriculture 37,80 0,09 × × 70 Espanja Cantabria 34,22 0,08 71 Espanja Baleares 25,57 0,06 72 Saksa Bayern, Umwelt 23,82 0,06 × × 73 Saksa Saarland 20,23 0,05 × 74 Yhdistynyt kuningaskunta FC 17,30 0,04 75 Puola ARR 11,42 0,03 76 Ranska OFIMER 9,23 0,02 77 Irlanti DMNR 9,20 0,02 78 Saksa Hamburg 6,72 0,02 79 Yhdistynyt kuningaskunta CCW 5,63 0,01 80 Saksa Nordrhein-Westfalen LfEJ 4,99 0,01 81 Tšekin tasavalta SAIF 4,94 0,01 × 82 Saksa Bremen 2,49 0,01 83 Ranska ACCT/SDE 1,87 0,00 × × 84 Espanja FROM 1,68 0,00 85 Slovakia APA 1,48 0,00 86 Saksa Berlin 1,40 0,00 87 Viro PRIA 0,55 0,00 88 Liettua NPA 0,53 0,00 89 Unkari ARDA 0,51 0,00 × 90 Slovenia AAMRD 0,07 0,00 91 Latvia RSS 0,03 0,00 Yhteensä 11 903,25 27,49 Kaikki yhteensä 43 305,57 100,00 11 507,17 3 955,97 Huom.: Euroalueeseen kuulumattomien jäsenvaltioiden valuuttakurssit: Tšekin tasavalta: 30,031; Tanska: 7,4502; Viro: 15,6466; Unkari: 247,25; Latvia: 0,6960; Liettua: 3,4528; Puola: 4,0876; Slovakia: 38,75; Slovenia: 239,7; Ruotsi: 9,1687; Yhdistynyt kuningaskunta: 0,6867. Lähde: Komission yhteenvetokertomus EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä varainhoitovuodelta 2004.

Todistuksen myöntävien elinten toimittamat tarkastukset

4.16. Todistuksen myöntävän elimen on oltava toiminnallisesti riippumaton maksajavirastosta (15). Sen antaman todistuksen on perustuttava menettelyjen sekä tapahtumista poimitun otoksen tutkimiseen. Todistuksessa on ilmoitettava, ovatko tilit todenperäiset, täydelliset ja tarkat, ja ovatko sisäisen valvonnan menettelyt toimineet hyväksyttävästi. Todistuksen yhteydessä on annettava kertomus todistuksen myöntävän elimen havainnoista. Laillisuutta ja asianmukaisuutta koskevien näkökohtien osalta kuitenkin vain todennetaan maksajaviraston kyky osoittaa, että sillä on tarvittavat hallinnolliset rakenteet sen varmistamiseksi, että tukihakemusten sääntöjenmukaisuus on tarkistettu ennen maksun suorittamista. Todistuksen myöntävä elin ei yleensä tarkasta EU:n tukea saaneiden edunsaajien luona niiden esittämiä tukihakemuksia.

4.17. Komissio pyrkii varmistamaan, että todistuksen myöntävät elimet tarkastavat asianmukaisesti maksajavirastojen hallinnoimat menot. Se laatii todistuksen myöntäville elimille suuntaviivoja (myös tapahtumien otannasta) ja tarkastaa todistuksen myöntävien elinten kertomukset varmistaakseen, että suuntaviivoja on noudatettu.

4.18. Komissio toteaa tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan päätöksen liitteenä olevassa tiivistelmässä, että se on yleisesti ottaen tyytyväinen todistuksen myöntävien elinten kertomusten laatuun ja sisältöön, mutta mainitsee seuraavat seikat, joihin todistuksen myöntävien elinten on kiinnitettävä tarkemmin huomiota: ennakkomaksut ja niiden saamiseksi toimitetut vakuudet; velat; aikaisempien varmentamiseen liittyvien tarkastusten aikana havaittujen rahoitusta koskevien virheiden seuranta, otanta ja virheiden arviointi; taattujen enimmäismäärien tarkastaminen sekä maaseudun kehittämistä koskeva tarkastus. Tilintarkastustuomioistuin yhtyy näihin päätelmiin.

Varainhoitovuoden 2004 tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös

4.19. Komissio teki tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan päätöksen 13. toukokuuta 2005 (16). Yhteensä 71 maksajavirastoa, jotka hallinnoivat 32 miljardin euron varoja, saivat todistuksen myöntävältä elimeltään huomautuksia sisältämättömän tarkastuslausuman 15. lokakuuta 2004 päättyneeltä varainhoitovuodelta (ks. taulukko 4.2 ). Loput 20 virastoa saivat huomautuksia sisältävän tarkastuslausuman tai tarkastuslausuman antamisesta kieltäydyttiin, vaikka määrät olivatkin vähäisiä. Syyt olivat seuraavanlaisia: todistuksen myöntävä elin havaitsi liian suurina suoritettuja maksuja ja tukeen oikeuttamattomia menoja; todentavaa aineistoa puuttui; järjestelyt, joilla maksajavirastot siirsivät tehtäviään muille elimille, olivat puutteellisia; velallisia koskevat tiedot olivat puutteellisia, virheellisiä tai harhaanjohtavia. 4.19. Huomautuksia sisältävät ja kielteiset lausunnot viittaavat useimmissa tapauksissa yksittäisiin seikkoihin ja toimenpiteisiin kyseisissä 20 maksajavirastossa. Komissio on jo aloittanut menettelyn myöhässä olevien olennaisten maksujen perimiseksi (ks. myös kohta 4.20).

4.20. Komissio hyväksyi 91 maksajavirastosta 86 viraston tilit ja lykkäsi viiden maksajaviraston tilien (joiden määrä oli 4 miljardia euroa, eli yhdeksän prosenttia ilmoitetuista kokonaismenoista) tarkastamisen ja hyväksymisen kyseisten todistuksen myöntävien elinten epätarkan tai riittämättömän työn vuoksi (17). Komissio aikoo tehdä 14 maksajaviraston osalta yhteensä 7 miljoonan euron rahoituskorjaukset (18).

Aikaisempina vuosina hyväksymättä jätetyt (päätöksen ulkopuolelle jätetyt) maksajavirastojen tilit

4.21. Vuonna 2004 komissio sai päätökseen tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn niiden tilien osalta, joita se ei ollut tarkastanut ja hyväksynyt varainhoitovuosia 2001 ja 2002 koskevissa tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevissa päätöksissään. Työn saaminen päätökseen vasta vuonna 2004 johtui useimmiten siitä, että todistuksen myöntävien elinten toimittamissa tarkastuksissa oli puutteita tai koska joihinkin tietoihin oli saatava täsmennyksiä. Komissio tarkasti ja hyväksyi neljän varainhoitovuonna 2001 ja seitsemäntoista varainhoitovuonna 2002 hyväksymättä jääneen maksajaviraston tilit.

Vuonna 2004 tehdyt sääntöjenmukaisuutta koskevat päätökset

4.22. Sääntöjenmukaisuutta koskevat päätökset liittyvät yleensä usean vuoden menoihin, ja päätökset tehdään muutaman vuoden viipeellä. Näin ollen vuonna 2004 tehtyjen sääntöjenmukaisuutta koskevien päätösten perusteella tehdyt korjaukset eivät liity vuonna 2004 lopullisille edunsaajille suoritettuihin YMP:n maksuihin. 4.22. Sääntöjenmukaisuutta koskeviin päätöksiin johtavissa tarkastuksissa keskitytään pääasiassa jäsenvaltioiden käyttöön ottamiin hallinto- ja valvontajärjestelmiin. Vaikkei kyseisissä tarkastuksissa ilmenisi puutteita tai ne eivät johtaisi järjestelmien merkittäviin parannuksiin, niillä on merkitystä alaan liittyvien menojen laillisuuden ja asianmukaisuuden kannalta seuraavina vuosina. Ne osoittavat, että tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyllä edistetään toivotun kohtuullisen varmuuden saamista.

4.23. Vuonna 2004 komissio teki varainhoitovuosien 1998—2003 (19) menojen osalta kolme sääntöjenmukaisuutta koskevaa päätöstä, joissa se päätti jättää päätöksen ulkopuolelle 406 miljoonan euron menot (20). Kuten aikaisempinakin vuosina, useimmat (71 prosenttia) menoista olivat kiinteämääräisiä korjauksia (21). Korjaukset liittyvät erityisesti eläinpalkkioihin (186 miljoonaa euroa), hedelmiin ja vihanneksiin (70 miljoonaa euroa) sekä peltokasveihin (67 miljoonaa euroa) ja koskevat pääasiassa Ranskaa (213 miljoonaa euroa), Italiaa (63 miljoonaa euroa), Kreikkaa (46 miljoonaa euroa) sekä Espanjaa (34 miljoonaa euroa). Tärkeimmät komission esittämät syyt korjausten tekemiselle olivat puutteet karjan tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmässä sekä paikalla toimitettujen tarkastusten riittämätön laatu ja/tai määrä.

Sääntöjenmukaisuutta koskevat päätökset viime vuosina

4.24. Taulukosta 4.3 käyvät ilmi varainhoitovuoden 1991 ja sitä seuraavien varainhoitovuosien osalta tehtyjen, tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevien komission päätösten tulokset. Varainhoitovuoden 2004 loppuun mennessä tilien tarkastamista ja hyväksymistä ei ollut vielä saatu päätökseen vuotta 1998 seuraavilta varainhoitovuosilta. Korjausten kokonaismäärä vastaa komission tarkastamien budjettikohtien ja jäsenvaltioiden osalta sellaista menojen määrää, jota sen mukaan ei tulisi rahoittaa yhteisön talousarviosta pääasiassa jäsenvaltioiden menojen hallinnointia ja valvontaa koskevissa järjestelmissä olevien puutteiden vuoksi. 4.24. Komission yksiköt pyrkivät käsittelemään edelleen kesken olevat tapaukset, ja vuoden 2005 maatalousmenojen tarkastusta koskevan työohjelman laadinnassa on kiinnitetty erityistä huomiota tapauksiin, joiden käsittely on ollut pisimpään kesken. Tilanne kesäkuussa 2005 oli sellainen, että 94,3 prosenttia vuonna 2001 toimitetuista tarkastuksista (joissa sallitaan rahoituskorjaukset vuoteen 1999 saakka) ja 78,7 prosenttia vuonna 2002 toimitetuista tarkastuksista (joissa sallitaan rahoituskorjaukset vuoteen 2000 saakka) on saatu päätökseen.

4.25. Kaavioissa 4.4 ja 4.5 on esitetty komission tekemissä sääntöjenmukaisuutta koskevissa päätöksissä tehtyjen korjausten jakautuminen vuosina 1999—2004 (22) jäsenvaltioiden ja markkinoiden alojen mukaan eriteltynä. Kyseiset päätökset koskevat yhteisön varainhoitovuosien 1996—2003 eräitä menoeriä.

Taulukko 4.3 — Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevissa päätöksissä tehdyt korjaukset varainhoitovuosilta 1991—2003 (miljoonaa euroa) 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 Ilmoitetut menot 31 255,9 30 480,2 34 008,0 33 592,8 35 654,4 39 062,5 40 884,3 38 857,4 40 726,2 40 410,6 41 593,8 42 710,8 44 212,0 Korjausten kokonaissumma –1 504,1 – 788,2 – 736,6 – 307,8 – 572,8 – 790,0 – 481,4 – 329,3 – 275,6 – 380,4 – 251,7 – 147,5 –37,0 josta: a) maitoalan lisämaksut – 979,2 – 419,7 – 230,6 –2,7 –15,1 – 215,0 – 110,2 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 b) päätöksen ulkopuolelle jätetyt menot – 524,9 – 368,5 – 506,0 – 305,1 – 557,7 – 575,0 – 371,2 – 329,3 – 275,6 – 380,4 – 251,7 – 147,5 –37,0 Päätöksen ulkopuolelle jätettyjen menojen prosenttiosuus ilmoitetuista menoista 1,7 % 1,2 % 1,5 % 0,9 % 1,6 % 1,5 % 0,9 % 0,8 % 0,7 % 0,9 % 0,6 % 0,3 % 0,1 % Lähde: Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevat päätökset varainhoitovuosilta 1991—2003.

Tilintarkastustuomioistuimen poimima tapahtumien otos

4.26. Tilintarkastustuomioistuin tarkasti 25 maksajaviraston (jotka vastaavat yhteensä 72,5 prosentista YMP:n menoista) menoista ja komission suorista menoista koostuvan edustavan otoksen. Testien avulla tilintarkastustuomioistuin pyrki näyttämään toteen, että maksut oli asianmukaisesti suoritettu tukikelpoisille toimille. Testit antavat hyvää todentavaa aineistoa pinta-alatukimenojen laillisuudesta ja asiamukaisuudesta (ks. kohdat 4.35—4.38) ja jossain määrin myös eläinpalkkioista (ks. kohdat 4.39—4.42), joista tarkastajalla on yleensä käytössään konkreettista aineistoa. Sitä vastoin vientitukien (ks. kohdat 4.49 ja 4.50) tai tuotetun määrän perusteella maksettujen tukien (ks. kohta 4.43) kaltaisilla aloilla tarkastaja pystyy toimittamaan ainoastaan asiakirjatarkastuksia. Asiakirjojen soveltuvuus luotettavaksi todentavaksi aineistoksi riippuu sekä tilitapahtuman lajista (ks. kohta 4.48) että kyseessä olevasta valvontajärjestelmästä (ks. kohta 4.54).

Maatalouden pääosaston pääjohtajan vuotuinen toimintakertomus varainhoitovuodelta 2004

Parannuksia viime vuodesta

4.27. Vuotuinen toimintakertomus sisältää pääjohtajan lausuman siitä, että valvontamenettelyt antavat varmuuden vuoden 2004 YMP:n toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta.

4.28. Toimintakertomuksen päätelmät olivat seuraavat: a) Maatalouden pääosastossa on yleisesti noudatettu sisäisen valvonnan standardeja, vaikka lisätoimet ovat vielä tarpeen tietyillä aloilla (23); b) yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä toimii, Kreikkaa lukuun ottamatta, erinomaisesti yhteisön varojen asianmukaisen käytön varmistamisen välineenä; c) tarkastukset maksujen suorittamisen jälkeen antavat kohtuullisen varmuuden siitä, että kyseiset menot ovat yhteisön lainsäädännön mukaisia; d) varmentamismenettely antaa varmuuden siitä, että maksajavirastojen tilit ovat täydelliset, oikeelliset ja luotettavat, ja jonkinasteisen varmuuden näiden virastojen sisäisen valvonnan järjestelmien toiminnasta ja virastojen kyvystä varmistaa maksujen laillisuus ja asianmukaisuus; e) varainhoitovuoden 2004 menoja koskeva valvontajärjestelmien tarkastustyö saadaan päätökseen ja lopullisista rahoituskorjauksista päätetään aikaisintaan vuonna 2006; f) on olemassa riski, että tukeen oikeuttamattomia menoja on rahoitettu, mutta kyseiset menot voidaan tarkastaa vasta sääntöjenmukaisuutta koskevien menettelyiden yhteydessä seuraavien vuosien kuluessa ja niihin voidaan tehdä rahoituskorjauksia (24); g) tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä tehdyt rahoituskorjaukset sekä jäsenvaltioissa tapahtuvat takaisinperinnät kattavat ”yleisen rahoitukseen liittyvän riskin”.

4.29. Pääjohtajan lausuman perustana olevat tiedot kattavat rajallisesti vuoden 2004 menojen laillisuuden ja asianmukaisuuden ja antavat niistä vain rajallisen varmuuden. Yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän mukaisten tarkastusten tulokset koskevat viljelijöille suoritettujen maksujen laillisuutta ja asianmukaisuutta, mutta riippumaton elin on varmentanut ja validoinut nämä maksut riittämättömällä tavalla. Todistuksen myöntävien elinten tarkastuksilla saatetaan havaita maksajavirastojen tasolla esiintyviä ongelmia, mutta niiden avulla ei voida saada varmuutta viljelijöiden ja kauppiaiden esittämistä tukihakemuksista. 4.30. Saadakseen luotettavaa tietoa lopullisille edunsaajille suoritettujen maksujen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta pääjohtajan olisi: a) toteutettava toimenpiteitä, jotta todistuksen myöntävät elimet voisivat laajentaa tarkastuksensa koskemaan lopullisia edunsaajia, joko ulottamalla otosten tarkastukset myös viljelijöiden tasolle tai lisäämällä yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän mukaisten tarkastusten tilastojen sekä maksujen suorittamisen jälkeen suoritettujen tarkastusten varmentamista ja validointia (25); tai b) kehotettava henkilöstöään varmentamaan asianmukaisella otantamenetelmällä kyseisen varainhoitovuoden toimien laillisuus ja asianmukaisuus lopullisen edunsaajan tasolla. 4.29—4.30. Komissio katsoo, että pääjohtajalla on jo riittävät tiedot kohtuullisen varmuuden saamiseksi maatalousmenojen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta. Kuten vastauksessa tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomukseen 2003 jo mainittiin, ilmoitettujen menojen valvonta on jäsenvaltioiden maksajavirastojen perustamisen ja hyväksymisen, vuosittaisen varmentamismenettelyn ja eri hallinto- ja valvontajärjestelmien soveltamisen vuoksi kohtalaisen luotettavaa. Jotta järjestelmää voidaan kokonaisuutena yhä parantaa, yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamista koskevassa uudessa perusasetuksessa säädetään, että maksajavirastojen päälliköiden on tästä lähin allekirjoitettava jälkikäteen menojensa laillisuutta ja asianmukaisuutta koskeva tarkastuslausuma. Pääjohtajan käytössä olevat tiedot ovat peräisin järjestelmästä, joka perustuu monivuotiseen lähestymistapaan. Sen vuoksi komissio ei ole samaa mieltä tilintarkastustuomioistuimen mainitsemista vaihtoehdoista.

4.31. Koska pääjohtajan lausuma koskee menoja, joihin voidaan myöhemmin tehdä rahoituskorjauksia, ja koska siinä ei osoiteta, missä määrin menoihin voidaan tehdä kyseisiä korjauksia, tilintarkastustuomioistuin voi saada lausuman perusteella ainoastaan rajallisen varmuuden (26). Lausumassa olisi osoitettava, toisaalta mitkä ovat varmennetut menot (ja mihin on tehty tai tullaan tekemään tarvittaessa korjauksia) joiden osalta pääjohtaja voi antaa (tai jättää antamatta) kohtuullisen varmuuden, sekä toisaalta menot, joiden osalta varmennusta jatketaan (ja tehdään mahdollisia korjauksia). 4.31. Komissio katsoo toisin kuin tilintarkastustuomioistuin, ettei vuotuisessa toimintakertomuksessa ole aiheellista eritellä jo varmennettuja menoja ja menoja, joiden osalta varmennusta jatketaan. Koska sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettely on luonteeltaan monivuotinen, kyseinen erittely olisi pitkälti sattumanvaraista ja vaarantaisi jäsenvaltioiden oikeuden puolustautua tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyssä. Pääjohtajan lausuma ja siihen liittyvä vuotuinen toimintakertomus on nähtävä osana asetuksen (EY) N:o 1258/1999 7 artiklan mukaista EMOTR:n tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevaa laajempaa sääntelyä. Koko menettely jakautuu toisaalta vuotuiseen tilien tarkastamiseen ja hyväksymiseen ja toisaalta monivuotiseen sääntöjenmukaisuustarkastukseen, joiden avulla komissio voi sulkea yhteisön rahoituksen ulkopuolelle menot, jotka on toteutettu alle 24 kuukautta ennen komission kirjallista tiedonantoa asianomaisten jäsenvaltioiden osalta toimeenpantujen tarkastusten tuloksista. Kohtuullista varmuutta jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä hallinnoitavien maatalousmenojen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta ei edellä mainituista syistä voida saada vuosittain etenkään pääjohtajan vuotuisessa toimintakertomuksessa yksistään komission tarkastustyön tuloksena, vaan on lähdettävä siitä oletuksesta, että jäsenvaltiot täyttävät hallinto- ja valvontavelvollisuutensa. Jos komission tarkastuksissa havaitaan myöhemmin puutteita, määritetään tukeen oikeuttamattomien menojen riski ja tehdään aiheellisia rahoituskorjauksia. Se, että tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevat päätökset tehdään yleensä muutaman vuoden kuluttua asianomaisten menojen toteutumisesta, on olennainen osa menettelyä, johon kuuluu jäsenvaltioiden oikeus esittää havaintoja koskeva vastine. Tämä seikka mainitaan selkeästi pääjohtajan toimintakertomuksessa vuodelta 2004.

4.32. Pääjohtaja ei tällä hetkellä tiedä YMP:stä rahoitettujen säännönvastaisten maksujen tasoa eikä ole sitä arvioinut (27). Hänellä ei ole käytössään luotettavia tietoja, joiden perusteella voitaisiin varmistua siitä, että säännönvastaisten maksujen kokonaissummaa vastaava summa voitaisiin periä takaisin tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn (28) ja jäsenvaltioiden soveltamien perintämenettelyiden avulla. Säännönmukaisuutta koskevat päätökset liittyvät useimmiten pikemminkin valvontajärjestelmien puutteita koskeviin kiinteämääräisiin korjauksiin kuin yksittäisten virheiden vaikutuksen arviointiin. 4.32. Komissio ottaa huomioon tiettyä vuotta koskevien rahoituskorjauksien kokonaismäärän sekä lopullisiin edunsaajiin jäsenvaltiossa sovelletut seuraamukset antaakseen asianmukaisen arvion sääntöjenvastaisten maksujen määrän kokonaistasosta.

Sisäisen valvonnan standardit — eräitä standardeita ei ole pantu kokonaan täytäntöön

4.33. Yksi komission yksiköiden varainhoidon uudistuksen yhteydessä käyttöön otetuista parannuksista oli vaatimus täyttää 24 sisäisen valvonnan standardia, joita selvennettiin 71 perusvaatimuksen avulla. Maatalouden pääosaston itseään koskevassa vuoden 2004 arvioinnissa todettiin, että kaikki standardit ja perusvaatimukset oli täytetty (ks. kohta 4.28 a).

4.34. Tilintarkastustuomioistuin tutki kahdeksan standardin (29) täytäntöönpanoa ja havaitsi, että neljässä (30) niistä oli parantamisen varaa. Maatalouden pääosaston sisäisen tarkastuksen yksikköä (ks. luku 1, kohta 1.81) koskevat kertomukset vuodelta 2004 vahvistivat asian. 4.34. Komissio korostaa, että maatalouden pääosastossa noudatettiin vuoden 2004 lopussa kaikkia perusvaatimuksia, jotka komissio on vahvistanut 24:lle sisäisen valvonnan standardille. Tämä ei merkitse sitä, etteivätkö parannukset joillakin aloilla olisi edelleen mahdollisia ja toivottavia, minkä maatalouden pääosasto totesi myös tilannearviossaan vuoden 2004 lopussa.

Tilintarkastustuomioistuimen arvio YMP:n menoaloista

Pinta-alatukijärjestelmät

4.35. Pinta-alaperusteisesti maksettujen peltokasveihin liittyvien tukien määrä oli vuonna 2004 yhteensä 17 475 miljoonaa euroa, eli 39 prosenttia YMP:n menoista. Kaikki nämä menot kuuluvat yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän piiriin.

4.36. Vuoden 2003 pinta-alailmoituksia (joiden perusteella maksettiin tukia vuonna 2004) koskevien yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastusten tulokset on esitetty taulukossa 4.4 .

4.37. Jäsenvaltiot ilmoittivat komissiolle tarkastaneensa paikalla 8,1 prosenttia ilmoituksista eli 11,4 prosenttia ilmoitetusta kokonaisalasta. Yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää tyydyttävästi toteuttaneen 14 jäsenvaltion satunnaisotantaan perustuvissa tarkastuksissa havaittu virhetaso oli 1,6 prosenttia. Havainto antaa kohtuullisen arvion maksettujen tukien todennäköisestä virheestä. Paikalla toimitettujen tarkastusten osalta alat, joita ei löydy tarkastettujen ilmoitusten osalta (31) (ks. taulukko 4.4 ja kaavio 4.6 ), sisältävät sekä satunnaisotannalla että riskianalyysin perusteella valittujen ilmoitusten tarkastusten tulokset. Aikaisempien vuosien tapaan tietyissä jäsenvaltioissa riskianalyysin perusteella valittujen tapahtumien virhetaso osoittautui satunnaisotannalla valittujen tapahtumien virhetasoa pienemmäksi. 4.37. Ensinnäkin olisi huomattava, että paikalla toimitettavia tarkastuksia tehdään yleensä huomattavasti enemmän kuin vähimmäisvaatimukset edellyttävät. Pitää paikkansa, että satunnaisotantaan perustuvat tarkastukset näyttävät joissakin jäsenvaltioissa olevan tehokkaampia. Kuten aiemmin on selvitetty, se johtuu pääasiassa siitä, että jotkin jäsenvaltiot raportoivat kaukokartoitustarkastukset satunnaisotantaan perustuviksi, vaikka ne perustuvat ainakin osittain myös riskianalyysiin. Asetuksen (EY) N:o 118/2004 voimaantulon myötä jäsenvaltioiden on vuodesta 2004 alkaen tarkasteltava sääntelyn mukaisesti tarkastusten tuloksia ja parannettava riskianalyysimenettelyitään niiden mukaisesti, mikä ratkaisee ongelman. On kuitenkin korostettava, että tähän tilanteeseen pätee jossain määrin ns. vähenevän tuoton laki. Koska yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä, joka sisältää mm. sataprosenttiset hallinnolliset tarkastukset, on laadultaan hyvä, paikalla havaittujen virheiden määrä on alhainen, joten satunnaisotantaan ja riskianalyysiin perustuvien tarkastusten tulosten väliset erot ovat marginaalisia ja selittyvät mahdollisesti otantojen kokoeroilla. Tilintarkastustuomioistuimen laskelmat perustuvat lisäksi poikkeavuuksiin pinta-aloissa, kun taas vastaavanlainen vertailu niiden viljelijöiden määrässä, joilla esiintyy sääntöjenvastaisuuksia, antaa useiden jäsenvaltioiden kohdalla erilaisen tuloksen.

Taulukko 4.4 — Pinta-alatuki, rehualat ja muiden satokasvien alat — vuonna 2003 paikalla toimitettujen yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastusten ja kaukokartoituksen tulokset, jotka liittyvät vuonna 2004 maksettuihin tukiin Jäsenvaltio Toimitettuja hakemuksia Tarkastettuja hakemuksia Hakemuksia, joissa oli virheitä Lukumäärä Pinta-ala (ha) Pinta-ala keskimäärin (ha) Lukumäärä % Pinta-ala (ha) % Pinta-ala keskimäärin (ha) Lukumäärä % Pinta-ala (ha) % Belgia 41 618 1 019 389 24 4 172 10,0 151 209 14,8 36 1 422 34,1 1 326 0,9 Tanska 49 574 2 319 081 47 2 611 5,3 137 759 5,9 53 716 27,4 647 0,5 Saksa 305 315 14 008 476 46 18 467 6,0 941 989 6,7 51 7 878 42,7 5 731 0,6 Kreikka 328 200 3 897 336 12 37 088 11,3 1 913 787 49,1 52 11 375 30,7 29 326 1,5 Espanja 429 069 17 889 474 42 44 994 10,5 2 077 268 11,6 46 19 972 44,4 60 579 2,9 Ranska 409 976 23 777 964 58 27 990 6,8 1 870 383 7,9 67 11 293 40,3 10 593 0,6 Irlanti 127 532 4 686 612 37 9 092 7,1 529 153 11,3 58 1 408 15,5 1 745 0,3 Italia 588 069 7 068 768 12 45 678 7,8 1 270 819 18,0 28 20 731 45,4 43 759 3,4 Luxemburg 1 953 121 680 62 106 5,4 8 292 6,8 78 95 89,6 133 1,6 Alankomaat 45 914 654 439 14 3 239 7,1 54 624 8,3 17 1 212 37,4 2 280 4,2 Itävalta 127 059 2 465 204 19 8 680 6,8 200 402 8,1 23 4 434 51,1 2 517 1,3 Portugali 130 648 1 984 370 15 11 687 8,9 1 271 815 64,1 109 8 463 72,4 21 613 1,7 Suomi 68 329 2 086 447 31 4 674 6,8 191 490 9,2 41 2 064 44,2 1 189 0,6 Ruotsi 58 958 2 745 792 47 4 054 6,9 204 571 7,5 50 2 280 56,2 6 377 3,1 Yhdistynyt kuningaskunta 128 135 14 146 232 110 7 932 6,2 1 134 869 8,0 143 4 437 55,9 7 348 0,6 2003 yhteensä 2 840 349 98 871 264 35 230 464 8,1 11 958 430 12,1 52 97 780 42,4 195 163 1,6 2002 yhteensä 2 894 917 97 955 796 34 248 572 8,6 11 656 029 11,9 47 94 717 38,1 198 079 1,7 2001 yhteensä 2 935 273 98 275 675 33 299 716 10,2 11 638 423 11,8 39 105 099 35,1 240 786 2,1 Huom. 1: Kaukokartoitukseen kuuluu satelliitti- ja ilmakuvien käyttö IACS:n piiriin kuuluvien hakemusten tarkastamisessa. Huom. 2: Vuonna N suoritetut testit liittyvät vuonna N + 1 suoritettuihin maksuihin. Lähde: Jäsenvaltioiden maatalouden pääosastolle toimittamat IACS-tilastot.

4.38. Pinta-alatukien osalta tilintarkastustuomioistuimen toimittaman tapahtumien tarkastuksen tulokset ovat yleisesti ottaen yhdenmukaiset jäsenvaltioiden toimittamien satunnaisotantaan perustuvien tarkastusten tulosten kanssa, ja jakauma on pitkälti aikaisempien vuosien kaltainen: a) suurin osa maksuista oli virheettömiä; b) noin kolmanneksessa tapauksista oli suhteellisen pieniä mittausvirheitä; yleisyydestään huolimatta tämän tyyppisillä ja suuruisilla virheillä ei edeltävien vuosien tapaan ole suurtakaan vaikutusta kokonaismenoihin; c) muutamissa tapauksissa oli suurempia virheitä, mutta sentyyppisten virheiden lukumäärä ja vaikutus oli pienempi kuin aikaisempina vuosina. 4.38. Tilintarkastustuomioistuimen huomautukset vastaavat laajalti komission omia havaintoja, joiden mukaan tilanne on yleensä ottaen tyydyttävä useimmissa jäsenvaltioissa.

Eläinpalkkiojärjestelmät

4.39. Eläinpalkkioihin liittyvien menojen määrä oli vuonna 2004 yhteensä 9 019 miljoonaa euroa, joka on 20 prosenttia yhteisen maatalouspolitiikan menoista. Eläinpalkkioita koskevien yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastusten tilastot osoittavat karjankasvattajien ilmoittamien sellaisten eläinten määrän, joita ei ole tai jotka eivät ole oikeutettuja tukeen. Eläinpalkkioita koskevat tilastot ovat edelleenkin vähemmän luotettavia kuin vastaavat pinta-alatukihakemuksia koskevat tilastot. 4.39. Kuuden eläinpalkkiojärjestelmän tilastot vaihtelevat enemmän kuin peltokasvien tilastot, mikä selittää jäsenvaltioiden raportoinnissa olevat laatuerot. Eläinpalkkioalan useat markkinoihin ja valvontaan liittyvät uudistukset ovat aiheuttaneet sen, että raportointivaatimuksia on jouduttu tarkistamaan säännöllisesti. Tilastoja pidetään kuitenkin riittävän luotettavina niiden päätarkoitukseen eli sen valvontaan, että jäsenvaltiot noudattavat sääntelyn mukaisia tarkastuksia ja seuraamuksia. Laatu on lisäksi parantunut, ja ajallaan tapahtuva raportointi on nyt tavanomaista, mikä on hyvin merkittävä parannus aiempaan.

4.40. Vuonna 2003 (tarkastukset koskivat vuonna 2004 maksettuja tukia) jäsenvaltiot tarkastivat 17,3 prosenttia suurimpaan tukijärjestelmään, emolehmäpalkkiojärjestelmään (ks. taulukko 4.5 ja kaavio 4.7 ) kuuluviksi ilmoitetuista eläimistä ja havaitsivat, että 1,4 prosenttia näistä eläimistä puuttui tai ne olivat tukeen oikeuttamattomia. Luku on pienentynyt vuodesta 2002, jolloin kaksi prosenttia eläimistä havaittiin tukeen oikeuttamattomiksi. Puuttuvien eläinten määrä kasvoi lammas- ja vuohipalkkion osalta 7,2 prosentista (vuonna 2002) 8,2 prosenttiin (vuonna 2003). Italian ja Kreikan ilmoittamat lammas- ja vuohipalkkioiden virhemäärät olivat huomattavasti suuremmat kuin muiden jäsenvaltioiden: muiden 13 jäsenvaltion virhetaso oli 1,8 prosenttia vuonna 2003 (2,2 prosenttia vuonna 2002). 4.40. Luvut osoittavat, että viljelijöiden virheellisesti tai liikaa ilmoittamien eläinten havaitsemisessa on tapahtunut parannusta. Kreikan ja Italian osalta kuvailtu tilanne johtuu myös parantuneista tarkastusmenettelyistä, joihin kannustettiin tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyissä.

4.41. Karjaa koskevassa yhdennetyssä hallinto- ja valvontajärjestelmässä havaittujen virheiden taso vaihteli hieman jäsenvaltioittain vuonna 2003, lukuun ottamatta Italiaa, jossa tukeen oikeuttamattoman karjan osuus oli edelleen hyvin suuri (10,2 prosenttia eläimistä, joista haettiin emolehmäpalkkiota ja 22,3 prosenttia eläimistä, joista haettiin naudanlihan erityispalkkiota). 4.41. Tilintarkastustuomioistuimen huomiot tukeen oikeuttamattoman karjan määrästä Italiassa saattavat hyvin kuvastaa sitä, että Italia otti kansallisen tietokannan käyttöön jonkin verran myöhässä, ja siellä oli paljon sellaisia viljelijöitä, joiden karja ei ollut oikeutettua tukeen mutta jotka tulevat nyt tehokkaasti havaituiksi ja joille määrätään seuraamuksia.

4.42. Tilintarkastustuomioistuimen paikan päällä toimittamassa tarkastuksessa ei havaittu merkittäviä virheitä.

Taulukko 4.5 — IACS-tarkastukset emolehmäpalkkioiden osalta — Vuonna 2003 paikalla toimitettujen tarkastusten tulokset, jotka liittyvät vuonna 2004 maksettuihin tukiin Jäsenvaltio Tarkastettuja hakemuksia Tarkastuksissa osittain hylättyjä hakemuksia Tarkastuksissa kokonaan hylättyjä hakemuksia Tarkastettuja eläimiä Tarkastuksissa hylättyjä eläimiä Toimitettujen hakemusten kokonaismäärä Lukumäärä % Lukumäärä % Lukumäärä % Hakemuksissa ilmoitettujen eläinten kokonaismäärä Lukumäärä % Lukumäärä % Belgia 15 433 748 4,8 7 0,9 2 0,3 394 047 40 354 10,2 39 0,1 Tanska 8 754 1 053 12,0 20 1,9 3 0,3 109 444 32 337 29,5 44 0,1 Saksa 33 326 3 496 10,5 302 8,6 100 2,9 635 750 92 878 14,6 1 412 1,5 Kreikka 11 513 11 426 99,2 213 1,9 113 1,0 212 310 212 602 100,1 2 665 1,3 Espanja 62 837 5 912 9,4 319 5,4 37 0,6 1 734 717 352 008 20,3 2 323 0,7 Ranska 121 849 17 311 14,2 1 946 11,2 452 2,6 4 286 741 695 530 16,2 4 751 0,7 Irlanti 62 861 4 655 7,4 326 7,0 32 0,7 1 105 245 121 632 11,0 1 007 0,8 Italia 58 890 6 567 11,2 184 2,8 1 037 15,8 797 680 124 429 15,6 12 699 10,2 Luxemburg 508 38 7,5 1 2,6 1 2,6 23 391 3 080 13,2 4 0,1 Alankomaat 4 234 652 15,4 13 2,0 11 1,7 55 347 16 041 29,0 126 0,8 Itävalta 61 324 6 872 11,2 468 6,8 100 1,5 397 376 63 795 16,1 996 1,6 Portugali 25 066 2 771 11,1 170 6,1 113 4,1 328 935 60 041 18,3 1 149 1,9 Suomi 1 532 203 13,3 22 10,8 2 1,0 36 794 5 079 13,8 71 1,4 Ruotsi 9 599 616 6,4 5 0,8 1 0,2 150 902 11 173 7,4 16 0,1 Yhdistynyt kuningaskunta 31 273 2 977 9,5 534 17,9 16 0,5 1 414 748 193 212 13,7 1 339 0,7 2003 yhteensä 508 999 65 297 12,8 4 530 6,9 2 020 3,1 11 683 427 2 024 191 17,3 28 641 1,4 2002 yhteensä 539 093 78 087 14,5 6 056 7,8 2 933 3,8 11 934 249 2 230 816 18,7 45 408 2,0 Huom. 1: Hakemus hylätään kokonaan, jos ilmoitettujen eläinten ja tukikelpoisiksi määriteltyjen eläinten määrissä on havaittu yli 20 prosentin ero, tai jos ero johtuu tarkoituksellisesti tehdyistä säännönvastaisuuksista. Huom. 2: Vuonna N suoritetut testit liittyvät vuonna N + 1 suoritettuihin maksuihin. Lähde: Jäsenvaltioiden maatalouden pääosastolle toimittamat IACS-tilastot vuodelta 2003.

Tuotetun määrän perusteella maksetut tuet

4.43. Oliiviöljyn, puuvillan ja tupakan tuotannosta myönnetyt yhteisön tuet (4 132 miljoonaa euroa eli 9,2 prosenttia YMP:n menoista vuonna 2004) maksetaan viljelyalan sijaan tuotetun määrän perusteella. Tämänkaltaisiin menoihin liittyy erityisiä riskejä, joiden välttämiseksi yhteisön lainsäädännössä säädetään useista valvontamekanismeista. Näitä ovat: a) vaatimus hakemusten yhdenmukaisuudesta yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän pinta-alailmoitusten kanssa; b) useat jalostajia koskevat vaatimukset (esimerkiksi punnituslaitteiden laatu ja standardoidut kirjanpitotiedot); c) Kreikkaa, Espanjaa, Ranskaa, Italiaa ja Portugalia koskeva vaatimus luoda oliivirekisteri ja maantieteellinen tietojärjestelmä (34) ja (Ranskaa lukuun ottamatta) perustaa oliiviöljyn valvontaelimiä, jotka tarkastavat öljynpuristamot, tuottajat ja tuottajajärjestöt. Suoritettujen maksujen oikeellisuudesta ei voida saada varmuutta, jos mainitut valvontamekanismit eivät toimi vaikuttavasti.

4.44. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen yhteydessä havaittiin tiettyjä puutteita: 4.44.

a) Kreikassa ei voitu varmentaa eräitä oliiviöljyä koskevia tukihakemuksia, koska ilmoitetut lohkot eivät olleet ilmoitetussa paikassa. a)—c) Komissio on tehnyt samanlaisia havaintoja tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyyn liittyvien tarkastusten yhteydessä.

b) Kreikalla ei ollut edelleenkään toimivaa oliiviöljyn maantieteellistä tietojärjestelmää vuonna 2004 suoritetut maksut kattavalta ajalta, eikä säännösten mukaisia paikalla tehtyjä tarkastuksia, joilla korvattiin tietojärjestelmän puuttuminen, ollut toteutettu tyydyttävällä tavalla.

c) Kreikassa havaittiin tapauksia, joissa tuottajajärjestöt eivät toimittaneet tarvittavia tarkastuksia, jotka koskivat esimerkiksi oliiviöljyn myyntiä tai öljynpuristamojen laatimia hakemuksen tukena olleita todistuksia.

d) Andalusiassa oliivinviljelijöille, jotka olivat ilmoittaneet enemmän oliivipuita kuin maantieteelliseen tietojärjestelmään oli tallennettu, asetettujen seuraamusten laskelmat olivat virheellisiä. d) Komission aiemmilla tarkastuskäynneillä on monilla Espanjan autonomisilla alueilla käynyt ilmi, että tapauksissa, joissa puiden määrä on ilmoitettu liian suureksi, lisätään sallittu poikkeama järjestelmällisesti ja virheellisesti, kun seuraamuksia lasketaan. Komissio seuraa näitä tapauksia tarkasti.

4.45. Oliiviöljyn valvontaelinten havainnot neljässä jäsenvaltiossa, joita valvontaelimiin liittyvä vaatimus koski, on esitetty taulukoissa 4.6 ja 4.7 . Valvontaelinten työhön kuuluu öljynpuristamoiden tarkastukset (tuottajille maksetaan sen oliiviöljyn määrän perusteella, jonka öljynpuristamot varmentavat). Mikäli valvontaelimet havaitsevat virheitä tai puutteita (kuten säännönvastaista kirjanpitoa tai suurempien määrien ilmoittamista), ne voivat ehdottaa erilaisia seuraamuksia, joista vakavin on hyväksynnän poistaminen öljynpuristamolta. Vuonna 2003 öljynpuristamoihin tehtyjen tarkastusten (jotka vaikuttivat vuonna 2004 suoritettuihin maksuihin) perusteella valvontaelimet ehdottivat hyväksynnän poistamista yhdeksältä prosentilta öljynpuristamoja, joihin tehtiin tarkastuskäynti. Kansalliset viranomaiset eivät kuitenkaan pane näitä ehdotuksia täytäntöön kovinkaan usein (ks. vuosikertomus varainhoitovuodelta 2003, kohta 4.39). 4.45. Öljynpuristamoiden tarkastusten laatu on myös komission mielestä ensiarvoisen tärkeää (olennaista valvontaa). Siihen kuuluvat itse tarkastuksen laadun lisäksi myös valvontaelinten tekemiin ehdotuksiin liittyvät jatkotoimet. Komissio katsoo, että seuraamusehdotusten noudattamatta jättäminen ilman perusteita johtaa rahoituskorjauksiin.

Taulukko 4.6 — Oliiviöljyn valvontaelimet: öljynpuristomoihin tehdyt tarkastukset (jaksolla 2002—2003), jotka liittyvät vuonna 2004 maksettuihin tukiin Jäsenvaltio Puristamojen lukumäärä Tarkastettuja öljynpuristamoita Ehdotuksia luvan peruuttamiseksi yhteensä perusteellisesti tarkastetut Supistetusti tarkastetut (35) Nro % Nro % Nro % Nro % tarkastetuista puristamoista Kreikka 2 198 1 097 49,9 739 33,6 358 16,3 180 16,4 Espanja 1 686 958 56,8 825 48,9 133 7,9 73 7,6 Italia 5 762 3 124 54,2 1 852 32,1 1 272 22,1 285 9,1 Portugali 579 428 73,9 428 73,9 (36) (36) 22 5,1 Yhteensä 10 225 5 607 54,8 3 844 37,6 1 763 17,2 560 10,0 Lähde: Kreikan, Espanjan, Italian ja Portugalin oliiviöljyvirastojen vuosikertomukset jaksolta 2002—2003.

Taulukko 4.7 — Oliiviöljyn valvontaelimet: tuottajia koskevat tarkastukset (jaksolla 2002—2003), jotka liittyvät vuonna 2004 maksettuihin tukiin Jäsenvaltio Tuottajien lukumäärä Tarkastettuja tuottajia Hylättyjä tai alennettuja tukimaksuja Yhteensä Tarkastukset paikalla Asiakirjatarkastukset Nro % Nro % Nro % Nro % tarkastetuista tuottajista Kreikka 593 500 3 591 0,6 2 619 0,4 972 0,2 37 1,0 Espanja 485 000 1 324 0,3 943 0,2 381 0,1 47 3,5 Italia 932 822 2 013 0,2 432 0,0 1 581 0,2 63 3,1 Portugali 148 542 1 768 1,2 1 768 1,2 N/A 0,0 271 15,3 Yhteensä 2 159 864 8 696 0,4 5 762 0,3 2 934 0,1 418 4,8 Lähde: Kreikan, Espanjan, Italian ja Portugalin oliiviöljyvirastojen vuosikertomukset jaksolta 2002—2003.

Maaseudun kehittäminen

4.46. EMOTR:n tukiosaston maaseudun kehittämisen menot olivat vuonna 2004 yhteensä 5 395 miljoonaa euroa (12 prosenttia YMP:n menoista) (37). Niihin sisältyy maatalouden ympäristötukijärjestelmiin, epäsuotuisten alueiden viljelijöille maksettaviin luonnonhaittakorvauksiin, metsätalouteen, investointeihin sekä nuorille viljelijöille ja eläkkeelle siirtyville viljelijöille maksettaviin tukiin liittyvät menot. Tämäntyyppisten järjestelmien tukikelpoisuusedellytykset ovat usein melko monimutkaisia, ja niiden noudattamisen tarkistaminen on vaikeata ja kallista, joten säännönvastaisuuksien riski on korkea.

4.47. Todistuksen myöntävät elimet ovat esittäneet huomautuksia sisältäviä tarkastuslausumia maaseudun kehittämisen menojen osalta 12 maksajaviraston (38) tileistä, vaikka taloudellinen vaikutus on vähäinen. Syyt tilejä koskevia huomautuksia sisältävien lausumien antamiselle olivat olennaiset virheet sekä tukeen oikeuttamattomat menot ja puuttuvat tositteet, ja niiden aiheina olivat useimmiten maatalouden ympäristötoimet sekä maa- ja metsätalouden investoinnit. Kahdessa tapauksessa komissio oli jo aloittanut havaittujen puutteiden perusteella toteutettavat jatkotoimet (Kreikka ja Luxemburg).

4.48. Useimmat maaseudun kehittämisen tukemiseen liittyvät maksut riippuvat edunsaajien tekemien sitoumusten, kuten hyvien maatalouskäytäntöjen, noudattamisesta ja niiden laskemisen perustana käytetään esimerkiksi käytössä olevien hehtaarien määrää tai eläinten lukumäärää. Maatalouden ympäristötoimia — joka on tärkein maaseudun kehittämisen menoala — koskevassa tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa (ks. kohdat 4.98 ja 4.99) todetaan, että maatalouden ympäristötoimien kaltaisten menojen todentamisessa on erityisiä ongelmia ja että todentamisella ei useinkaan päästä kohtuullisin kustannuksin edes kohtuulliseen varmuuteen menojen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta. 4.48. Maatalouden ympäristötoimien valvonta edellyttää sen monimutkaisuuden vuoksi paljon sekä teknisiä että taloudellisia voimavaroja. Sen vuoksi maatalouden ympäristötoimien laajempi tarkastaminen aiheuttaisi suhteettoman paljon lisäkustannuksia ja toisi vain vähän lisäarvoa riskin minimiin supistamisen kannalta. Ks. myös kohtiin 4.98—4.99 annetut vastaukset.

Muut menot

4.49. Muiden kuin kohdissa 4.35—4.48 käsiteltyjen menojen määrä on 8 674 miljoonaa euroa. Näitä menoja ovat vientituet (3 384 miljoonaa euroa), tuet ylituotannon poistamiseksi markkinoilta ja varastoimiseksi, eräät pienet tukijärjestelmät ja eläinlääkintäalan menot.

4.50. Tilintarkastustuomioistuin tarkasti kuinka komissio oli valvonut yhdennettyyn hallinto- ja valvontajärjestelmään kuulumattomiin menoihin, tässä yhteydessä lähinnä muiksi menoiksi luokiteltavaan menoalaan, liittyvän kahden asetuksen soveltamista.

4.51. Komissio olisi voinut järjestää intensiivisemmän seurannan maksujen suorittamisen jälkeen vuonna 2004 toimitetuille tarkastuksille. Merkittävää osaa suunnitelluista tarkastuksista ei saatu valmiiksi ja jäsenvaltioiden raportointi virheiden arvosta, luonteesta ja jakautumisesta sekä testattujen tapahtumien arvosta oli puutteellista. Nämä seikat huomioon ottaen tilintarkastustuomioistuin katsoo, ettei komissiolla ollut riittäviä perusteita saada varmuutta toteutetuista tarkastustoimista (ks. kohta 4.10). 4.51. Komissio seurasi tarkoin maksun suorittamisen jälkeen tehtäviä tarkastuksia myös vuonna 2004 ja analysoi jäsenvaltioiden toimittamat asiakirjat sekä teki käyntejä jäsenvaltioissa tarkastaakseen asetuksen täytäntöönpanoa paikalla (ks. kohtaan 4.10 annettu vastaus). Kun otetaan huomioon, että — maksun suorittamisen jälkeen tehtävät tarkastukset täydentävät ennen maksujen suorittamista tehtäviä tarkastuksia (joilla saadaan jo riittävä varmuus useimmissa toimenpiteissä), — maksun suorittamisen jälkeen tehtävien tarkastusten vähimmäismäärä oli vuoden 2004 loppuun mennessä jo lähes saavutettu ja että — jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet vuosikertomuksissaan havaittujen sääntöjenvastaisuuksien määrän, arvon ja luonteen sekä tarkastettujen tapahtumien arvon, komissiolla oli riittävät perusteet saada osa varmuudesta toteutettujen tarkastustoimien perusteella (ks. myös kohtaan 4.52 annettu vastaus). Vaikka raportoinnin laatua parannetaan edelleen, toteutettujen toimien perusteella voidaan jo saada riittävä varmuus.

4.52. Asetuksen (ETY) N:o 386/90 mukaisten viennin yhteydessä suoritettujen tavaroiden fyysisten ja asiakirjatarkastusten olisi katettava vähintään viisi prosenttia suurimmasta osasta tukea saavasta viennistä. Komissio laati ohjelman seitsemään jäsenvaltioon toimitettavista tarkastuskäynneistä ja havaitsi alustavasti puutteita kyseisten tarkastusten toimittamisessa (ks. kohdat 4.11—4.14). Komissio ei ole todennut kuinka suuren varmuuden näiden tarkastusten avulla voi saada. 4.52. Jäsenvaltioiden viranomaisten käytettävissä on paljon fyysisiä tarkastuksia sekä maksun suorittamista edeltäviä ja sen jälkeisiä tarkastuksia, ja jossakin tarkastustyypissä ilmenevät puutteet on arvioitava tätä taustaa vasten. Tarkastuksissa havaitut puutteet johtavat kuitenkin rahoituskorjauksiin tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyssä. Tällä tavoin pääjohtaja saa varmuuden koko tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn perusteella. Tarkastettavat kohteet valitaan vuosittaisella riskianalyysillä, johon tilintarkastustuomioistuin on aiemmin suhtautunut myönteisesti. Pääjohtaja saa näin varmuuden kaikkien tarkastusten muodostaman perusjoukon ja kyseisten tarkastusten seurannan perusteella.

4.53. Vientituen arvo oli vähemmän kuin kymmenen prosenttia YMP:n talousarviosta vuonna 2004, mutta noin 26 prosenttia asetuksen (ETY) N:o 595/91 (39) mukaisesti komissiolle ilmoitetuista YMP:n säännönvastaisuuksista. Sen vuoksi komission olisi parannettava maksujen jälkeen toimitettavia tarkastuksia koskevaa seurantajärjestelmäänsä ja esitettävä fyysisten tarkastusten toimittamista koskevat havaintonsa ja annettava tietoja tarkastuksista saatavan varmuuden tasosta. 4.53. Komissio tekee jo säännöllisiä tarkastuksia, jotka koskevat vientitukien maksun suorittamisen jälkeen tehtävien tarkastusten erityisiä näkökohtia, kuten tilintarkastustuomioistuin toteaa kohdassa 4.10.b. Fyysisten tarkastusten osalta komissio katsoo, ettei erityisiä havaintoja ole aiheellista julkaista ennen kuin ne on käsitelty tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyssä. Yhteisen maatalouspolitiikan vientituissa ilmenneiden sääntöjenvastaisuuksien suhteettoman suuri osuus johtuu ainakin osittain siitä, että vientitukimaksut ovat keskimäärin huomattavasti suurempia kuin muiden interventiotoimien, erityisesti suorien tukien, maksut. Sen vuoksi vientitukien sääntöjenvastaisuudet ylittävät muita tukimaksuja todennäköisemmin 4 000 euron kynnyksen, jolloin niistä pitää ilmoittaa asetuksen (ETY) N:o 595/91 mukaisesti.

4.54. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi puutteita kuivattuja viinirypäleitä (Kreikka, asiaa käsiteltiin jo varainhoitovuosia 2002 ja 2003 koskevissa vuosikertomuksissa) ja pähkinöitä (Espanja) koskevissa tuissa. 4.54. Komissio on tehnyt ja tulee esittämään rahoituskorjauksia kuivattuja viinirypäleitä koskevien puutteiden vuoksi. Komissio ryhtyy jatkotoimiin pähkinöitä koskevissa asioissa.

Päätelmät ja suositukset

Yleinen päätelmä

4.55. Aikaisempien vuosien tavoin tilintarkastustuomioistuin sai toistuvaa näyttöä kaiken käytettävissä olevan todentavan aineiston perusteella, että yleisesti ottaen YMP:n menot sisälsivät edelleen merkittäviä virheitä. Tilintarkastustuomioistuin kuitenkin huomauttaa, että YMP:n tärkeimpien menojen luokkiin liittyy eriasteisia riskejä ja puutteita. 4.55. Komissio katsoo tämän havainnon sekä kohtien 4.38 ja 4.42 perusteella, että yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän avulla hallinnoitavien ja valvottavien maatalousmenojen osalta tilanne on tyydyttävä, ja tilintarkastustuomioistuimen yksilöimät riskit keskittyvät yhteisen maatalouspolitiikan muihin toimenpiteisiin (ks. kohta 4.57). Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä kattaa tällä hetkellä noin 60 prosenttia yhteisen maatalouspolitiikan menoista. On huomattava, että yhteisessä maatalouspolitiikassa vuosina 2003 ja 2004 toteutetut uudistukset vähentävät kokonaisriskiä vielä lisää, koska niissä yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä ulotetaan koskemaan 80:tä prosenttia menoista. Virheiden osalta voidaan todeta yleisesti ottaen seuraavaa: Tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen tiukan aikataulun vuoksi yksittäisten tapausten perusteella saatu päätelmä on tehty ennen kuin kaikki jäsenvaltiot ovat esittäneet vastineensa tilintarkastustuomioistuimen havaintoihin. Komission yksiköt toteuttavat tarvittaessa yhteistyössä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa perusteellisen analyysin tilintarkastustuomioistuimen havaitsemista virheistä, joista osa ei johda rahoituskorjauksiin tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyssä.

4.56. Tilintarkastustuomioistuimen toimittaman tarkastustyön perusteella voidaan todeta, että yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä (25 000 miljoonaa euroa) on asianmukaisesti sovellettuna tehokas valvontajärjestelmä säännönvastaisten menojen riskin rajoittamiseen. Vaikka osa-alueet, joista yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä koostuu, ovat muodollisesti käytössä Kreikassa, järjestelmän toiminnassa on edellen vakavia puutteita, joten järjestelmä ei ole luotettava (1 000 miljoonaa euroa). 4.56. Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä on tehokas valvontajärjestelmä sääntöjenvastaisten menojen riskin rajoittamiseksi. Kreikassa on edelleen huomattavia järjestelmän täytäntöönpanoon liittyviä puutteita. Niitä käsitellään toimintasuunnitelmassa, johon sisältyy Kreikalle suunnattu tehostettu tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva tarkastusohjelma — ks. myös kohtaan 4.8 annettu vastaus.

4.57. Kaikkien muiden menojen (19 500 miljoonaa euroa), joita ei voida tarkastaa yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän avulla, riski on suurempi, koska niiden valvontaan käytettävissä olevat järjestelmät eivät ole yhtä vaikuttavia. 4.57. Vaikka muihin menoihin liittyy suurempi riski, on huomattava, että monia näistä järjestelmistä hallinnoidaan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän mukaisesti. Lisäksi kyseisiin menoihin sovelletaan lisätarkastuksia, eli asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaisia maksun suorittamisen jälkeen tehtäviä tarkastuksia.

Maksun suorittamisen jälkeen toimitettavat tarkastukset

4.58. Komission seurantatoimien rajallisen soveltamisalan (käyntejä tarkastusten kattavan täytäntöönpanon tarkastamiseksi tehtiin vuonna 2004 ainoastaan kolmeen jäsenvaltioon) ja vielä keskeneräisten tarkastusten aiheuttaman tarkastustöiden kasautumisen vuoksi sekä siitä syystä, että puutteita oli jo käsitelty varainhoitovuotta 2003 koskevassa tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa (40), tilintarkastustuomioistuin kiistää komission vuoden 2004 vuotuisen toimintakertomuksen lausuman perustana olevat tiedot, joiden mukaan saatujen tietojen ja asetuksen soveltamisen arvioimiseksi vuosittain paikalla tehtyjen tarkastusten perusteella voidaan todeta, että asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaisten tarkastusten tekeminen antaa kohtuullisen varmuuden yhteisön lainsäädännön noudattamisesta menojen osalta niiden alojen kohdalla, jotka asetus kattaa. 4.58. Kuten kohdassa 4.10 todetaan, komissio katsoo täyttäneensä kaikki asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaiset velvollisuutensa. Riskianalyysiehdotukset, vuosiohjelmat, vuosikertomukset, pyynnöt ja vastaukset keskinäisen avun antamiseksi, muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneille yrityksille suoritettuja maksuja koskevat katsaukset sekä muut erimuotoista tiedonvaihtoa tai raportointia koskevat esitykset on saatu ja analysoitu. Tilintarkastustuomioistuimen mainitsemien kolmen tarkastuskäynnin lisäksi vuodeksi 2005 on sovittu kuusi muuta tarkastuskäyntiä. Vuodesta 2001 alkaen on tehty lisäksi vientitukiin liittyviä, asetuksen (ETY) N:o 4045/89 yksittäisiä kohtia koskevia säännöllisiä tarkastuskäyntejä. Kaikkiin jäsenvaltioiden kysymyksiin tai kyselyihin on vastattu. Kun otetaan huomioon sekä edellä mainitut että seuraavat seikat: — maksun suorittamisen jälkeen tehtävät tarkastukset täydentävät ennen maksujen suorittamista tehtäviä tarkastuksia (joilla saadaan jo riittävä varmuus useimmissa toimenpiteissä), — maksun suorittamisen jälkeen tehtävien tarkastusten vähimmäismäärä oli vuoden 2004 loppuun mennessä jo lähes saavutettu ja että — jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet vuosikertomuksissaan havaittujen sääntöjenvastaisuuksien määrän, arvon ja luonteen sekä tarkastettujen tapahtumien arvon, komissio katsoo, että asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaiset tarkastukset täydentävät kokonaisvarmuutta vuoden 2004 menojen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta.

Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen

4.59. Todistuksen myöntävien elinten kertomukset antavat varmuuden siitä, että maksajavirastojen toimittamat (ja komission tileihin viedyt) taloudelliset tiedot ovat olennaiselta osin oikeelliset (41). Komission tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös varainhoitovuodelta 2004 yleisesti ottaen perustui asianmukaisesti todistuksen myöntävien elinten tekemään tilien luotettavuutta koskevaan varmennustyöhön. Kyseisen päätöksen perusteella on tehty asianmukaisesti muita päätöksiä tilien hyväksymisen siirtämisestä (ks. kohdat 4.19—4.21).

4.60. Todistuksen myöntävien elinten toimittaman tarkastustyön (joka on määritelty asetuksessa (EY) N:o 1663/95) ei ole tarkoitus antaa — eikä se annakaan — suoraa varmuutta siitä, että tukihakemusten esittäjien toimittamat ja maksajavirastojen maksettavaksi koituvan määrän laskemisessa käyttämät tiedot ovat oikeat ja että maksut ovat siten lailliset ja asianmukaiset. Tilintarkastustuomioistuin pysyy kannassaan, jonka mukaan varmentamisen (tai valvontaketjun muun osan) olisi katettava menojen laillisuus ja asianmukaisuus edunsaajan tasolla (42) — nykyiset järjestelyt antavat tilintarkastustuomioistuimelle vain rajallisen varmuuden, koska todistuksen myöntävät elimet eivät yleensä ulota tarkastuksiaan tuensaajiin. 4.60. Kuten vastauksessa tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomukseen 2003 jo mainittiin, ilmoitettujen menojen valvonta on jäsenvaltioiden maksajavirastojen perustamisen ja hyväksymisen, vuosittaisen varmentamismenettelyn ja eri hallinto- ja valvontajärjestelmien soveltamisen vuoksi kohtalaisen luotettavaa. Jotta järjestelmää voidaan kokonaisuutena yhä parantaa, yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamista koskevassa uudessa perusasetuksessa säädetään, että maksajavirastojen päälliköiden on tästä lähin allekirjoitettava jälkikäteen menojensa laillisuutta ja asianmukaisuutta koskeva tarkastuslausuma.

4.61. Sääntöjenmukaisuutta koskevia komission päätöksiä, joilla se voi jättää menoja yhteisörahoituksen ulkopuolelle, ei ollut saatu valmiiksi vuotta 1998 seuraavilta varainhoitovuosilta (ks. kohta 4.24). 4.61. Kuten kohtaan 4.24 annetussa vastauksessa todetaan, tilanne kesäkuussa 2005 oli sellainen, että 94,3 prosenttia vuonna 2001 toimitetuista tarkastuksista (joissa sallitaan rahoituskorjaukset vuoteen 1999 saakka) ja 78,7 prosenttia vuonna 2002 toimeenpannuista tarkastuksista (joissa sallitaan rahoituskorjaukset vuoteen 2000 saakka) on saatu päätökseen.

Maatalouden pääosaston pääjohtajan vuotuinen toimintakertomus

4.62. Vuotuiseen toimintakertomukseen tehdyistä parannuksista huolimatta sen antama vuoden 2004 menojen laillisuutta ja asianmukaisuutta koskeva kattavuus ja varmuus ovat rajallisia. Kertomuksesta ei käy ilmi missä määrin menoihin saatetaan tehdään myöhempiä rahoituskorjauksia, joten se rajoittaa varmuutta, jonka tilintarkastustuomioistuin voi toimintakertomuksesta saada. Kertomuksessa ei mainita, että säännönvastaiset maksut peritään takaisin tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn ja jäsenvaltioiden takaisinperintämenettelyiden yhteydessä. 4.62. Maatalouden pääosaston vuotuinen toimintakertomus ja vuotuinen lausuma perustuvat varmuuteen, joka saadaan käytössä olevien järjestelmien ja niiden toiminnan perusteella. Toimintakertomuksessa selvitetään jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä hallinnoitavien yhteisen maatalouspolitiikan menojen koko tarkastusketju. Järjestelmän avulla saadaan kohtuullinen varmuus siitä, että vakavat puutteet tulevat koko menettelyn lopussa havaituiksi ja että jäsenvaltiot velvoitetaan tekemään aiheelliset rahoituskorjaukset. Tämä on se perusta, jonka mukaan pääjohtaja voi antaa tarkastuslausuman. Vuotuista lausumaa allekirjoitettaessa kaikkiin jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä hallinnoitaviin menoihin voidaan vielä soveltaa tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyä ja mahdollisia rahoituskorjauksia. Se kuuluu jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä hallinnoitavan järjestelmän luonteeseen EU:n lainsäädännön mukaisesti, eikä sitä tulisi nähdä tekijänä, joka rajoittaa pääjohtajan mahdollisuutta vuotuisen lausuman toimittamiseen. Varmuutta voidaan vielä lisätä yhteisen maatalouspolitiikan uudessa rahoitusasetuksessa suunnitelluilla maksajavirastojen vuotuisilla lausunnoilla sekä toimenpiteillä, joita komissio on ehdottanut yhdennetyn sisäisen valvonnan kehyksen kehittämisestä antamassaan tiedonannossa (KOM(2005) 252 lopullinen).

Suositukset

4.63. Komission olisi pyrittävä: 4.63.

a) kohentamaan YMP:n menojen tarkastuksia niillä aloilla, joilla ilmenee merkittäviä puutteita; a) Komissio on sitoutunut korjaamaan yhä jatkuvat puutteet, kuten yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltaminen Kreikassa. Tässä yhteydessä on huomattava, että yhteisessä maatalouspolitiikassa vuonna 2003 ja Välimeren tuotteiden alalla vuonna 2004 toteutetut uudistukset vähentävät kokonaisriskiä, koska niissä otetaan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän piiriin lisää menoja.

b) parantamaan kaikkien valvontajärjestelmien tulosten raportointitapaa, kuten viime vuonna jo todettiin. Erityisesti maksujen suorittamisen jälkeen tehtävien tarkastusten merkitystä olisi korostettava säännönvastaisten YMP:n maksujen tunnistamisessa kiinnittämällä huomio jäsenvaltioilta pyydettyjen tietojen puutteisiin, jotka liittyvät varsinkin testattujen toimien ja budjettikohdittain havaittujen säännönvastaisuuksien arvoon (ks. kohta 4.10 a). Komission olisi arvioitava toimitettujen tarkastusten laatu ja tarvittaessa harkittava lisäkäyntien tekemistä jäsenvaltioihin (ks. kohta 4.10 b) ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla varmistetaan suunniteltujen ohjelmien saattaminen päätökseen (ks. kohta 4.10 c); b) Ensinnäkin komissio on samaa mieltä siitä, että asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaista raportointia voitaisiin parantaa, ja tätä tarkoitusta varten komissio tekee ehdotuksen komission asetuksen (EY) N:o 4/2004 muuttamiseksi. Tarkastettujen toimien ja havaittujen sääntöjenvastaisuuksien ilmoittamiseksi otetaan käyttöön uudet taulukot, jotta sääntöjenvastaisuuksien määrä, arvo ja luonne voidaan yksilöidä selkeästi ja analysoida. Toiseksi komissio arvioi jo nyt toteutettujen tarkastusten laatua säännöllisesti. Vuosina 2001—2004 maatalouden pääosasto teki 27 tarkastuskäyntiä, joihin sisältyi asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaisten vientitukitarkastusten arviointi. Komissio toteutti tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen 2003 mukaisesti lisätoimenpiteitä parantaakseen tehtyjen tarkastusten seurantaa. Se otti tässä tarkoituksessa tarkastusohjelmaan kolme vuodeksi 2004 suunniteltua ja kuusi vuodeksi 2005 suunniteltua yleisiin näkökohtiin liittyvää tarkastuskäyntiä sekä kymmenen vuodeksi 2005 suunniteltua sääntöjenmukaisuuskysymyksiin liittyvää tarkastuskäyntiä. Lisäksi suunnitellaan otettavaksi käyttöön uusia tapoja, joilla voidaan yksilöidä maksamatta olevat määrärahat ja raportoida niistä (ehdotuksessa komission asetuksen (EY) N:o 4/2004 muuttamisesta), jotta raportointijaksolla kesken jääneitä tarkastuksia voidaan käsitellä seuraavien raportointijaksojen kertomuksissa. Komissio tutkii tältä osin myös syitä, miksi jotkin jäsenvaltiot eivät ole saaneet tarkastusohjelmia päätökseen ajoissa, ja pyytää jäsenvaltioilta tarvittaessa selvityksiä.

c) varmistamaan, että valvontajärjestelmät antavat varmuuden toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta lopullisen edunsaajan tasolla; c) Komissio katsoo, että voimassa olevat hallinto- ja valvontajärjestelmät, jos niitä sovelletaan asianmukaisesti monivuotisen menettelyn yhteydessä, takaavat jo kohtuullisen varmuuden toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta lopullisen edunsaajan tasolla. Koko menettely jakautuu toisaalta vuotuiseen tilien tarkastamiseen ja hyväksymiseen ja toisaalta monivuotiseen sääntöjenmukaisuustarkastukseen, joiden avulla komissio voi sulkea yhteisön rahoituksen ulkopuolelle menot, jotka on toteutettu alle 24 kuukautta ennen komission kirjallista tiedonantoa asianomaisen jäsenvaltion osalta toimeenpantujen tarkastusten tuloksista. Kohtuullista varmuutta jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä hallinnoitavien maatalousmenojen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta ei edellä mainituista syistä voida saada vuosittain etenkään pääjohtajan vuotuisessa toimintakertomuksessa yksistään komission tarkastustyön tuloksena, vaan on lähdettävä siitä oletuksesta, että jäsenvaltiot täyttävät hallinto- ja valvontavelvollisuutensa. Jos komission tarkastuksissa havaitaan myöhemmin puutteita, määritetään tukeen oikeuttamattomien menojen riski ja tehdään aiheellisia rahoituskorjauksia.

d) arvioimaan säännönvastaisuuksien taso oikein ja varmistamaan, että niitä vastaavat määrät peritään takaisin erilaisten menettelyiden kautta; d) Sääntöjenvastaisuuksien tason arvioimista koskevan kehotuksen osalta komissio ottaa huomioon tiettyä vuotta koskevien rahoituskorjauksien kokonaismäärän sekä lopullisiin edunsaajiin jäsenvaltiossa sovelletut seuraamukset antaakseen asianmukaisen arvion sääntöjenvastaisten maksujen kokonaistasosta. Sääntöjenvastaisuuksien vuoksi menetettyjen määrien takaisinperintä on jäsenvaltioiden vastuulla. Komissio seuraa jäsenvaltioiden takaisinperintämenettelyjä asetuksen (EY) N:o 1258/1999 8 artiklan mukaisesti.

e) erottelemaan pääjohtajan lausumasta, toisaalta varmennetut menot (ja joille on tarvittaessa tehty korjaukset), joista pääjohtaja voi antaa kohtuullisen varmuuden (tai ei voi antaa varmuutta), ja toisaalta menot, joille on tehtävä lisätarkastuksia (ja joihin on tehtävä mahdollisia korjauksia); e) Komissio katsoo toisin kuin tilintarkastustuomioistuin, ettei vuotuisessa toimintakertomuksessa ole aiheellista eritellä jo varmennettuja menoja ja menoja, joiden osalta varmennusta jatketaan. Koska sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettely on luonteeltaan monivuotinen, kyseinen erittely olisi pitkälti sattumanvaraista ja vaarantaisi jäsenvaltioiden oikeuden puolustautua tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyssä.

f) tutkimaan syyt siihen, miksi yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän satunnaisotantaan perustuvien pinta-alatarkastusten virhemäärät ovat edelleenkin suuremmat kuin riskianalyysiin perustuvien pinta-alatarkastusten. Komission olisi myös analysoitava riskianalyyseihin vuonna 2004 tehtyjen muutosten vaikutukset. f) Tammikuun 1 päivästä 2004 voimaantulleet sääntelyn muutokset parantavat tilannetta, ja komissio tekee asianmukaisia tarkastuksia normaaliin tapaan. Tilintarkastustuomioistuimen kuvailema tilanne koskee vain joitakin jäsenvaltioita, ja se johtuu joskus siitä, että kaukokartoitustarkastukset luokitellaan satunnaisotantaan perustuviksi tarkastuksiksi. Kun tilanne ilmaistaan lisäksi viljelijöinä, joilla esiintyy sääntöjenvastaisuuksia, riskianalyysiin perustuvilla tarkastuksilla saatavat tulokset ovat todellakin parempia kuin satunnaisotantaan perustuvien tarkastusten tulokset. On kuitenkin huomattava, että sääntöjenvastaisuuksien määrät ovat vähenemässä ja sataprosenttiset hallinnolliset tarkastukset ovat tehokkaita, jolloin satunnaisotantaan ja paikalla tehtäviin riskianalyysiin perustuvien tarkastusten tulosten välisten erojen ennakoidaan olevan hyvin pieniä.

UUSIEN JÄSENVALTIOIDEN SIIRTYMÄVAIHE

EMOTR:n maksajavirastojen hyväksyminen uusissa jäsenvaltioissa

4.64. Unioniin liittyville maille asetettiin vaatimus perustaa ja hyväksyä EMOTR:n maksajavirastot 1. toukokuuta 2004 mennessä.

4.65. Näiden jäsenvaltioiden oli nimettävä maksajavirastojen hyväksymisestä vastaava toimivaltainen viranomainen. Hyväksyntään liittyvän tarkastustyön suorittavan elimen on raportoitava hallintoon ja kirjanpitoon liittyvistä edellytyksistä, mukaan lukien edellytykset, jotka on laadittu maksettuja ennakoita, saatuja vakuuksia, interventiovarastoja ja takaisinperittäviä määriä koskevien yhteisön etujen suojelemiseksi. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen päättää kyseisen kertomuksen perusteella väliaikaisen tai lopullisen hyväksynnän myöntämisestä.

4.66. Yhdestätoista maksajavirastosta seitsemälle on myönnetty hyväksyntä (43), mutta kahdelle niistä on myönnetty määräaikainen hyväksyntä (44) ja neljällä maksajavirastolla on väliaikaisen maksajaviraston asema.

4.67. Komissio ei ole varmistanut täyttävätkö kyseiset maksajavirastot hyväksymisperusteet. Vuoden 2004 menot olivat vähäiset (19,5 miljoonaa euroa), mutta EMOTR-vuonna 2005 rahaston menoiksi tullaan kirjaamaan merkittäviä määriä. Sen vuoksi on siis tärkeätä, että komissio saa työnsä valmiiksi mahdollisimman pian. 4.67. Komission vuoden 2005 tilintarkastustyöohjelma kattaa kaikki uudet jäsenvaltiot, ja niihin kaikkiin tehdään tarkastuskäyntejä vuoden 2005 kesäkuusta marraskuuhun. Näin ollen kaikki uudet maksajavirastot tullaan tarkastamaan ennen varainhoitovuoden 2005 tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyä. Komissio on kiinnittänyt vuodesta 2003 lähtien erityistä huomiota tarvittavien rakenteiden kehittämiseksi ja toiminut hyvin aktiivisesti kunkin uuden jäsenvaltion asioissa (kyseiseen aikaan ehdokasmaita). Tätä varten tehtiin tarkastuksia ja otettiin käyttöön kirjallisiin tiedonantoihin perustuva tiedonvaihto. Komission yksiköiden sekä kunkin uuden jäsenvaltion kanssa järjestettiin kokouksia. Havaittujen ongelmien ratkaisemiseksi tarvittavat toimenpiteet kirjattiin.

4.68. Kuten taulukosta 4.8 käy ilmi, hyväksyntää koskevat kertomukset osoittavat, että viiden maksajaviraston hyväksynnän taso on tyydyttävä. Kahdella virastolla on merkittäviä puutteita kahdella alalla, kun taas neljällä virastolla on heikkouksia ainakin neljällä alalla.

Taulukko 4.8 — Yhteenveto uusien jäsenvaltioiden maksajavirastojen hyväksyntää koskevissa kertomuksissa havaituista puutteista (45) Jäsenvaltio EMOTR-menot vuonna 2004 (miljoonaa euroa) Maksajavirasto Kirjalliset menettelyt Tehtävien eriyttäminen Maksujen tarkastukset ja menettelyt Kirjanpitomenettelyt (46) Tietotekninen turvallisuus Sisäinen tarkastus Valtuutuksen saaneet elimet (47) Kypros — Kyproksen maatalousmaksuista vastaava järjestö (CAPO) × × × × × × × Tšekin tasavalta 4,70 Valtion maatalousinterventiorahasto (SZIF) Ei merkittäviä ongelmia Viro 0,50 Maatalouden rekisteri- ja tietovirasto (PRIA) × × Unkari 0,50 Maatalouden ja maaseudun kehittämisen virasto (MVH) × × × × × Latvia 0,50 Maaseudun tukipalvelu (LAD) × × × × Liettua 0,50 Kansallinen maksajavirasto (NMA) Ei merkittäviä ongelmia Puola 10,80 Maatalouden rakenneuudistuksen ja uudenaikaistamisen virasto (ARiMR) × × × × × Puola — Maatalouden markkinoista vastaava virasto (ARR) Ei merkittäviä ongelmia Malta — Maaseutu- ja ympäristöasioiden ministeriön alaisuudessa toimiva maksajavirasto × × Slovakian tasavalta 1,40 Maatalouden maksajavirasto (PPA) Ei merkittäviä ongelmia Slovenia 0,10 Maatalouden markkinoista ja maaseudun kehittämisestä vastaava virasto Ei merkittäviä ongelmia Lähde: Toimivaltaisten viranomaisten tilintarkastustuomioistuimelle toimittamat hyväksyntää koskevat kertomukset.

Sapard — valvonta tyydyttävää, mutta maksupyyntöjen arvioinnissa on eräitä puutteita

4.69. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen erityisellä liittymisohjelmalla (Sapard) (48) pyritään auttamaan kymmentä Keski- ja Itä-Euroopan (49) edunsaajamaata ratkaisemaan maatalouden alojen ja maaseutualueiden rakenteelliseen sopeuttamiseen liittyviä ongelmiaan ja edistämään YMP:n ja siihen liittyvien politiikkojen täytäntöönpanoa (ks. luku 8).

4.70. Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004 liittyneiden maiden sopimuskausi päättyi vuonna 2004. Maksujen suorittamista jatketaan kuitenkin hankkeille, joita koskevat sopimukset oli tehty edeltävinä vuosina. Alkuvuosien alhaisen täytäntöönpanoasteen vuoksi sopimuskauden lopussa (50) käsiteltiin paljon hakemuksia lyhyessä ajassa (51). Tämän seurauksena arviointien laatua ja niihin liittyviä maksupyyntöjä koskeva riski on kasvanut. 4.70. Komissio pyysi uusia jäsenvaltioita kiinnittämään siirtymäkaudella (Sapard-ohjelmasta liittymisen jälkeiseen ohjelmaan) huomiota erityisesti siihen, että Sapard-ohjelman hallinnointiin tarkoitettua pätevää henkilöstöä on riittävästi. Komissio on tietoinen mahdollisesta riskistä ja ottaa sen huomioon tarkastuksissaan, muttei ole toistaiseksi havainnut todisteita rahoitukseen liittyvästä riskistä.

4.71. Kunkin Sapard-maan on toimitettava komissiolle vuosittain todistuksen myöntävän elimen laatima todistus tileistä ja tarkastuskertomus, joita käytetään komission tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan vuotuisen päätöksen perustana. Komissio tarkasti ja hyväksyi 28. syyskuuta 2004 seitsemän maan (Tšekin tasavalta, Viro, Latvia, Liettua, Unkari, Slovenia, Slovakia) Sapard-tilit vuodelta 2003 ja lykkäsi Puolan, Bulgarian ja Romanian tilejä koskevia päätöksiä. Käytyään läpi komission päätöksen tilintarkastustuomioistuin ei löytänyt aihetta esittää merkittäviä havaintoja. 4.71. Komissio on pyytänyt kyseisten maiden todistuksen myöntäviä viranomaisia tekemään lisää tarkastuksia. Kun kyseinen arviointi saadaan päätökseen ja se katsotaan tyydyttäväksi, komissio tarkastaa ja hyväksyy kyseiset Sapard-tilit.

4.72. Tilintarkastustuomioistuin tarkasti komission analyysin vuotuisista täytäntöönpanokertomuksista, jotka Sapard-maiden on toimitettava. Tarkastus osoitti, ettei näiden analyysien lainsäädäntöön perustuvaa määräaikaa ollut aina noudatettu. 4.72. Komissio kiinnittää yhä enemmän huomiota siihen, että määräaikoja noudatetaan.

4.73. Tilintarkastustuomioistuin teki tarkastuskäynnit kahteen Sapard-maahan, Unkariin ja Sloveniaan, tarkastaakseen 20 hankkeelle suoritettujen maksujen otoksen ja tarkastaakseen menettelyn, kuvaukset ja Sapard-maksajavirastojen käyttämät tarkistuslistat. Tilintarkastustuomioistuimen havaitsemista virheistä huolimatta (ks. seuraava kohta) Sapard-järjestelmät sisälsivät päätoiminnot (kuten tehtävien eriyttäminen ja sisäinen tarkastus), menettelyt olivat hyvin dokumentoituja ja järjestelmät toimivat yleisesti ottaen myös käytännössä kuvatulla tavalla ja hyväksymisedellytysten mukaisesti.

4.74. Tarkastushetkellä toteutetut keskeiset toimenpiteet kattaneiden maksujen tarkastuksessa havaittiin seuraavat, taloudelliselta merkitykseltään kuitenkin vähäiset puutteet ja virheet, joista osa oli muissa Sapard-maissa havaittujen puutteiden ja virheiden kaltaisia (52): a) eräitä keskeisiä liiketoimintasuunnitelman lukuja ei ollut todennettu tositteiden avulla; b) hankkeen tietoihin sisältyvä tukikelpoisten kokonaiskustannusten tarkastuksia koskeva todentava aineisto oli riittämätöntä; c) viranomaisten paikalla tehtyjen käyntien aikana toimittamasta tarkastustyöstä ei ollut selkeätä todentavaa aineistoa tai se ei ollut asianmukaista, minkä vuoksi eräässä tapauksessa maksu suoritettiin vasta osittain toteutuneelle investoinnille; d) kolmen hintatarjouksen esittäjän menettelyä ei ollut noudatettu (53) (54).

4.75. Edunsaaja oli maksanut käteisellä rahallisesti arvokkaita tavaroita koskevia laskuja, jotka Sapard-virasto vastaavasti korvasi. On mahdotonta vahvistaa, oliko edunsaaja todella suorittanut maksut. Käteismaksuja on muihin maksutapoihin nähden vaikeampi näyttää toteen ja sen vuoksi niiden sisältämä riski on suurempi. 4.75. Kyseinen jäsenvaltio katsoo saaneensa riittävät todisteet siitä, että maksu oli suoritettu tavarantoimittajalle. Myös komission mielestä käteismaksujen sisältämä mahdollinen riski on kuitenkin suurempi.

4.76. Tarkastustyön perusteella ja kohdissa 4.73—4.75 esitettyjä havaintoja lukuun ottamatta tilintarkastustuomioistuin toistaa kantansa (55), että Sapard-valvontajärjestelmät yleisesti ottaen toimivat käytännössä.

AIEMPIEN HUOMAUTUSTEN SEURANTA

Banaanialan yhteinen markkinajärjestely

4.77. Tilintarkastustuomioistuin julkaisi marraskuussa 2002 erityiskertomuksen (56) banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä. Tilintarkastustuomioistuin totesi, että yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteiden ja odotetun vaikutuksen määrittely ei ollut riittävän selkeätä, mikä vaikeutti niiden vaikutusten ja tehokkuuden arviointia ja tasaustukijärjestelmän kustannusvaikuttavuutta koskevan kannan muodostamista. Myös tukimaksuihin liittyvissä tositteissa ja tuonnin valvonnassa havaittiin puutteita. 4.77. Kuten komissio korosti jo tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2002 erityiskertomukseen antamassaan vastauksessa, se katsoo, että banaanien yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet kuvastavat perustamissopimuksen 33 artiklassa yhteiselle maatalouspolitiikalle määrättyjä tavoitteita ja että banaanien yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet on määritelty ja määrät ilmaistu yhtä yksityiskohtaisesti kuin muissa yhteisissä markkinajärjestelyissä. Laatiessaan eritelmät meneillään olevaa yhteisen markkinajärjestelyn arviointia varten ohjauskomitea määritteli tavoitteet järjestelmällisesti ja yksityiskohtaisesti. Yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteet analysoidaan perusteellisemmin ja niitä tarkastellaan tarvittaessa uudelleen vaikutusten arvioinnista saatavien tulosten perusteella. Komissio aikoo toteuttaa vaikutusten arvioinnin vuoden 2005 jälkipuoliskolla.

4.78. Tilintarkastustuomioistuin suositti, että komissio suorittaisi yhteisen markkinajärjestelyn syvällisen arvioinnin ja täydellisen analyysin riskeistä, kustannuksista ja eduista, jotka liittyvät 1. tammikuuta 2006 alkaen toteutettavan yhtenäiseen tariffikiintiöön siirtymisen eri toteutusvaihtoehtoihin. Neuvosto kannatti (57) tilintarkastustuomioistuimen suosituksia ja ennakoi yleisen arvioinnin tulevan valmiiksi vuonna 2004; komissio sitoutui tehtävän suorittamiseen vuoden 2001 vastuuvapausmenettelyä koskevassa toimintasuunnitelmassaan (58). 4.79. Komissio ei ollut vielä saanut valmiiksi yleistä arviointia jatkotoimia koskevan tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen aikoihin huhtikuussa 2005. Näin ollen suunniteltua yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteiden syvällistä tarkastelua ei ole tehty tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2002 erityiskertomuksen julkaisemisen jälkeen. Tarkastelun viivästyminen on estänyt komissiota saamasta tärkeitä hallintotietoja, joiden perusteella se voisi arvioida tasaustuen kustannusvaikuttavuutta, sekä estänyt sitä arvioimasta rakennerahastojen toimenpiteiden rahoitusosuutta yhteisessä markkinajärjestelyssä. Lisäksi viivästyminen on haitannut AKT-maiden tuottajille suunnattujen tukitoimenpiteiden vaikutusten arviointia. 4.78—4.79. Arviointi aloitettiin vuonna 2003, ja sopimus allekirjoitettiin elokuun 2004 lopussa. Loppuvaiheessa oleva arviointikertomus koskee yhteisen markkinajärjestelyn toimintaa ja sen vaikutuksia, ja siihen sisältyy yhteisön tuotantotukien tehokkuuden ja vaikuttavuuden arviointi. Kyseinen arviointikertomus sekä tilintarkastustuomioistuimen kertomus ovat suunnitteilla olevan vaikutusten arvioinnin perustana. Näiden tekijöiden perusteella ja ottaen huomioon julkisen keskustelun, jonka komissio aikoo käynnistää, komissio esittänee uudistusehdotukset parlamentille ja neuvostolle vuoden 2006 kuluessa.

4.80. Komissio esitti helmikuussa 2005 budjettivallan käyttäjälle kertomuksen (59), kuten puiteasetuksen (ETY) N:o 404/93 (60) 32 artiklassa edellytetään. Kertomuksen sisältöä ja analysointia haittasi kuitenkin arvioinnin tulosten puuttuminen eikä siinä esitetty ehdotuksia asetuksen soveltamisesta tai vaihtoehtoja asetukselle. 4.80. Asetuksen (ETY) N:o 404/93 32 artiklan mukaisesti komissiolla oli oikeudellinen velvollisuus esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus banaanien yhteisen markkinajärjestelyn toiminnasta 31. joulukuuta 2004 mennessä. Arviointikertomuksen valmistumista ja tuontiin 1. tammikuuta 2006 alkaen sovellettavaa tullia koskevia kansainvälisiä neuvotteluja odotettaessa komissio katsoi soveltuvaksi esittää pelkästään asiatietoihin perustuvan kertomuksen.

4.81. EU:n banaanien tuontiin sovellettavaan tariffikiintiöön perustuvaan järjestelmään siirtymiseksi, jonka on määrä tapahtua viimeistään 1. tammikuuta (61), komissio hyväksyi tilintarkastustuomioistuimen suosituksen, jonka mukaan mainitun arvioinnin aikana analysoitaisiin perusteellisesti siirtymisen vaikutukset kaikkien asian osapuolten kannalta. Tammikuussa 2005 komissio ilmoitti Maailman kauppajärjestölle suunnitelmastaan ottaa käyttöön uusi yhteinen tullitariffi (230 euroa tonnilta), joka korvaisi nykyisen tullitariffin (75 euroa tonnilta) A ja B -kiintiöihin kuuluvien määrien osalta 2 653 000 tonniin asti ja tämä koskisi muita kuin AKT-maita. Maaliskuussa 2005 EU:n neljä suurinta kauppakumppania pyysivät Maailman kauppajärjestön välimiesmenettelyä ehdotetun uuden tariffin vuoksi. Välimiesmenettely on parhaillaan käynnissä.

4.82. Banaanin tukijärjestelmän takaama tuki yhteisön tuottajille on tasoltaan yksi suurimmista hehtaaria kohden (keskimäärin yli 8 800 euroa hehtaarilta (62)). Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa todettiin, että tariffikiintiöjärjestelmän kustannukset olivat kuluttajille kaksi-kolme kertaa suuremmat kuin EU:n tuottajille maksetun tuen määrä. Arvioinnin viivästykset ovat haitanneet komission toimia, joita se on pyrkinyt toteuttamaan vastatakseen lähes kaikkiin tilintarkastustuomioistuimen esittämiin huomautuksiin. Arviointi on sitäkin tärkeämpää, sillä aikaa ennen yhteisen tullitariffijärjestelmän pakollista käyttöönottoa on hyvin vähän. 4.82. Komissio myöntää, ettei arviointi valmistunut alkuperäisen aikataulun mukaisesti. Sen vuoksi komissio toteuttaa perusteellisen arvioinnin, joka herättänee vuoden 2005 jälkipuoliskolla käytäväksi suunniteltua keskustelua.

4.83. Komissio ryhtyi korjaamaan tilintarkastustuomioistuimen tasaustuessa havaitsemia valvonnan puutteita soveltamalla kyseisiin jäsenvaltioihin rahoituskorjauksia. Vuoden 2001 toimintasuunnitelman seurantaa koskevassa tilannekatsauksessaan (63) komissio kuitenkin totesi, että tuonnin valvonnassa on edelleen puutteita, ja kehotti jäsenvaltioita niiden ratkaisemiseen. Menettely ei ole tilintarkastustuomioistuimen suositusten eikä neuvoston tämän jälkeen esittämien päätelmien mukainen, joiden mukaan komission laatisi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa valvontamenettelyitä koskevia ohjeita. 4.83. Valvontaympäristön parantamiseksi ja laillista kauppaa harjoittavien toimijoiden etujen huomioon ottamiseksi komissio valmistelee parhaillaan ehdotusta yhteisössä vapaaseen liikkeeseen luovutettavien tuoreiden banaanien painon tarkastamista koskevien säännösten muuttamiseksi. Asianomaisten komission yksiköiden kanssa käytyjen keskustelujen jälkeen ja tullikoodeksikomitean 13. heinäkuuta 2005 pidetyssä kokouksessa saadun palautteen sekä banaanintoimittajien näkemysten perusteella komissio esittää syksyyn 2005 mennessä ehdotuksen hyväksymistä varten.

4.84. Tämän vuoksi tilintarkastustuomioistuin toistaa suosituksensa, että komissio saisi valmiiksi mainitsemansa yhteistä markkinajärjestelyä koskevan perusteellisen arvioinnin ja toimisi laajassa yhteistyössä yhteisön tuottajien, kuluttajien ja suurimpien kauppakumppaneidensa kanssa määritelläkseen paremmin yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet ja parantaakseen sen hallinnointia. 4.84. Tilintarkastustuomioistuimen tapaan komissio arvioi, että on suotavaa täydentää yhteisen markkinajärjestelyn arviointia vaikutusten arvioinnilla, joka on tarkoitus aloittaa vuoden 2005 jälkipuoliskolla.

Vientitukien ennakkorahoitus

4.85. Viejille maksetaan tukea tiettyjen maataloustuotteiden viennille (”vientituet”) enintään neljä kuukautta ennen vientiajankohtaa (”ennakkorahoitus”). Kyseessä olevat tuotteet on asetettava tullivalvontaan ja monimutkaisia tarkastusjärjestelmiä on toteutettava, jotta varmistutaan siitä, että tavarat, joista tuet on jo maksettu, on todella viety.

4.86. Tilintarkastustuomioistuin arvosteli erityiskertomuksessaan nro 1/2003, että ennakkorahoitusjärjestelmä on monimutkainen, sitä on vaikea valvoa eikä se vastaa alkuperäistä tarkoitustaan asettaa etusijalle yhteisöstä peräisin olevat maataloustuotteet. Tilintarkastustuomioistuin esitti päätelmissään, että komissio tarkistaisi järjestelmän ja harkitsisi sen poistamista. Tämän seurauksena parlamentti kehotti vastuuvapautta koskevassa päätöksessään (64) komissiota esittämään ehdotuksen ennakkorahoituksen poistamisesta joulukuuhun 2004 mennessä.

4.87. Komissio vastasi tilintarkastustuomioistuimen suosituksiin ottamalla käyttöön kaksi uutta asetusta horisontaalisista säännöistä ja kolme uutta maatalouden erityisaloja koskevaa asetusta ennakkorahoituksesta (65). Asetuksilla ei poistettu järjestelmää, vaan muutettiin ainoastaan testausvaihetta koskevia täytäntöönpanosääntöjä. 4.88. Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen julkaisemisen jälkeen ennakkorahoitusjärjestelmän piiriin kuuluvien tukien määrät ovat vähentyneet noin 600 miljoonasta eurosta 188 miljoonaan euroon, eli viisi prosenttia vientitukien kokonaismäärästä. Vähennys johtuu markkinaolosuhteiden muutoksista ja vilja-alan tukien merkittävästä pienenemisestä. 4.89. Komission sisäisessä analyysissä, jonka se teki tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen seurauksena, komissio myöntää, että vilja- ja naudanliha-aloilla voitaisiin soveltaa ennakkorahoituksen sijaan vaihtoehtoista järjestelmää. Komissio perustelee kuitenkin ennakkorahoitusjärjestelmän säilyttämistä tuoreen (todellisuudessa pakastetun) naudanlihan kohdalla sillä, että se on tapa maksaa korkeampaa erityistukea tällaiseen vientiin, että järjestelmän poistamisen seurauksena naudanlihan viennin valvonta heikentyisi ja että ennakkorahoituksen puuttuessa olisi korotettava yrityksille maksettavia vientitukia, joka aiheuttaisi lisäkustannuksia EU:n talousarvioon. 4.90. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että sellainen järjestelmä on hyvin puutteellinen, joka on riippuvainen maksujen suorittamisesta jopa neljä kuukautta ennen vientiä, jotta rajalliselle joukolle kaupallisia toimijoita voitaisiin maksaa erityistä tukimaksua ja jotta valvonta toimisi tehokkaasti. 4.91. Komissio ei ole noudattanut parlamentin pyyntöä esittää ehdotuksia ennakkorahoitusjärjestelmän poistamiseksi määräaikaan mennessä. 4