INNOVOINNIN VÄLTTÄMÄTTÖMYYS

Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahanke ”Innovaatiounioni”[1] on yhdennetty innovointistrategia, joka perustuu 34 erityiseen sitoumukseen. Sen taustalla on laaja innovaatiokäsite, joka kattaa yksityisen, julkisen ja kolmannen sektorin[2], ja sillä pyritään varmistamaan, että innovaatiot muunnetaan uusiksi tuotteiksi ja palveluiksi edistämään kasvua ja uusien työpaikkojen syntymistä.

Innovaatiounionin ensimmäisen vuoden aikana talous- ja rahoituskriisi on kehittynyt uuteen vaiheeseen. Elpyminen on vaarassa, ja julkinen luottamus on vähentynyt talouden eri aloilla. Paine leikata tulevan talouskasvun lähteisiin tehtäviä sijoituksia on valtava.

Samalla talousvalta on siirtymässä entistä nopeammin lännestä itään. Innovaatiounionin tulostaulussa ja Innovaatiounionin kilpailukykyraportissa[3] korostetaan, että EU:n tutkimus- ja innovointikyky on viime vuosien aikana heikentynyt, minkä takia myös jo entisestään merkittävä innovointikuilu Yhdysvaltoihin ja Japaniin nähden on kasvanut. Kiina, Intia ja Brasilia ovat alkaneet kuroa umpeen EU:n etumatkaa, ja ne ovat vuosittain parantaneet suorituskykyään: Kiina 7 prosenttia, Intia 3 prosenttia ja Brasilia 1 prosentin EU:ta nopeammin viiden viime vuoden aikana.

Tässä kertomuksessa todetaan ja osoitetaan, että

- innovointi on paras keinomme elvyttää EU:n talous ja vastata globaalin talouden asettamiin yhteiskunnallisiin haasteisiin; Innovaatiounionin tavoitteiden saavuttamisesta – innovoinnin välttämättömyydestä – on tullut kuluvan vuoden aikana entistä tärkeämpää ja kiireellisempää;

- Innovaatiounioni käynnistettiin vaikuttavasti, kun Euroopan parlamentti[4], Eurooppa-neuvosto[5] ja kilpailukykyneuvosto[6] antoivat sille vankan tukensa;

- Innovaatiounionin 34 sitoumuksen käynnistämisessä on yleisesti edistytty hyvin. Sidosryhmien laajaan kuulemiseen nojautuen säädösehdotuksia on esitetty ja kokeilutoimia käynnistetty ja testattu suunnitellusti[7];

- Komissio esittää tutkimus-, innovointi- ja koulutusinvestointien lisäämistä kasvun edistämäiseen tähtäävän unionin toimintasuunnitelman tueksi; Monista unionin innovaatiositoumuksista säädetään Horisontti 2020 -ehdotuksessa;

- Ideasta markkinakelpoiseksi tuotteeksi vievän väylän avaamiselle suotuisten olojen luomisessa on todistetusti onnistuttu hyvin; Eriyisesti mainittakoon komission jo esittämät säädösehdotukset yhtenäisen patenttisuojan varmistamiseksi ja standardien laadinnassa ajanmukaistamisesta;

- Komissiolle on myönnetty laajat valtuudet esittää toimia eurooppalaisen tutkimusalueen loppuunsaattamiseksi vuoteen 2014 mennessä; Vuoden 2012 puoliväliin mennessä on tarkoitus valmistella eurooppalaisen tutkimusalueen puitteet, joiden myötä Eurooppaan luodaan erittäin tehokas ja integroitunut tutkimusjärjestelmä; Tätä silmällä pitäen on järjestetty julkinen kuuleminen;

- Seuraavan täytäntöönpanojakson aikana haasteena onkin se, että kaikkien toimijoiden on yhdessä otettava vastuu Innovaatiounionin toteuttamisesta, hyväksyttävä komission esittämät ehdotukset ja muunnettava vankat poliittiset sitoumukset toiminnaksi jäsenvaltio- ja EU-tasolla.

Tässä kertomuksessa keskitytään keskeisiin poliittisiin toimiin vuonna 2011. Liitteessä esitetään lyhyt tiivistelmä Innovaatiounionin kaikkien 34 sitoumuksen nykytilanteesta. Lisätietoja on saatavilla Innovaatiounionin tieto- ja tiedonhankintajärjestelmästä (I3S) osoitteessa http://i3s.ec.europa.eu/home.html.

Innovaatiounioni on yksi älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua edistävän Eurooppa 2020 -strategian lippulaiva-aloitteista ja osa huhtikuussa 2011 annettua sisämarkkinoiden toimenpidepakettia (Single Market Act)[8]. Ne kaikki liittyvät toisiinsa ja täydentävät toisiaan.

LUODAAN KASVUA JA TYÖLLISYYTTÄ INNOVOINNIN AVULLA

Vahvistetaan Euroopan kriisinsietokykyä

Haasteet, jotka koskevat julkisen talouden kestävyyttä, talouden epävakautta ja kasvua edistäviä uudistuksia, ovat EU:n poliittisen asialistan[9] lähtökohtana.

On saatu viitteitä siitä, että vahva rahoituksellinen sitoutuminen koulutukseen, tutkimukseen ja innovointiin – eli julkisen talouden älykäs vakauttaminen[10] – yhdessä innovointia tukevan liiketoimintaympäristön kanssa on tehokas keino ratkaista kriisi EU:ssa.

On havaittu, että jäsenvaltiot, jotka ovat perinteisesti tehneet suurempia sijoituksia T&K-toimintaan ja koulutukseen, ovat yleisesti selvinneet äskettäisestä talouskriisistä paremmin (katso kuva 1). T&K-toimintaan ja koulutukseen sijoittaminen ovat muita parempi suojakeino, jolla lievennetään kriisin kielteisiä vaikutuksia, ja että sijoitukset myös nopeuttavat toiminnan palautumista normaaliksi, kun talous alkaa elpyä.

Kasvun palauttaminen ja EU:n kansalaisten hyvinvoinnin lisääminen edellyttävät innovoinnin ja tuotemarkkinoiden häiriöttömän toiminnan yleisiin puite-edellytyksiin vaikuttavien toimintatapojen yhdistelmää. Myös parempien puite-edellytysten on havaittu liittyvän nopeampaan elpymiseen (katso kuva 3) ja suurempaan talouskasvuun pitkällä aikavälillä[11].

[pic]

[pic]

Uudistetaan kansallisia tutkimus- ja innovointijärjestelmiä

Jäsenvaltioita kehotettiin laatimaan itsearviointi innovaatiojärjestelmistään ja innovointia koskevista toimintatavoistaan[12], jotka vaikuttavat myös Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen.

Kansalliset uudistusohjelmat sisältävät yleisesti useita toimenpiteitä, jotka ovat hyvä lähtökohta innovoinnin edistämiselle. Komissio on kuitenkin arvioinut ensimmäisen EU-ohjausjakson poliittisen koordinoinnin yhteydessä, että kansalliset ohjelmat eivät useinkaan ole kunnianhimoisia ja täsmällisiä. EU:n T&K-toimintaan tehtävien sijoitusten 3 prosentin osuuden saavuttamiseksi tarvitaan lisää toimia, ja jäsenvaltioiden on pyrittävä suojaamaan ja priorisoimaan aiempaa tehokkaammin tutkimukseen, koulutukseen ja keskeiseen infrastruktuuriin tehtävät sijoitukset tulevan kasvun varmistamiseksi[13].

Ilmoitettujen uudistusten perusteella on havaittu muutamia tutkimukseen ja innovointiin liittyviä kehityssuuntauksia (esimerkit eivät ole tyhjentäviä):

1. Useimmat jäsenvaltiot kehittävät tutkimukseen ja innovointiin liittyviä hallintorakenteitaan ja strategista ohjausta, mihin yleensä liittyy myös näiden kahden politiikan alan asteittainen yhdentäminen ja julkisen rahoituksen entistä voimakkaampi kohdentaminen tietyille aloille. Tässä vaiheessa vain pieni osa valtioista esittää tärkeimmäksi painopisteekseen nimenomaan yhteiskunnallisiin haasteisiin vastaamisen.

2. Saksa on saattanut ajan tasalle High Tech Strategy 2020 -strategiaansa tutkimuksen ja innovoinnin kysynnän lisäämiseksi ja korostanut siinä entistä voimakkaammin yhteiskunnallisia haasteita.

3. Espanjassa sovelletaan kokonaisvaltaista lähestymistapaa tutkimus- ja innovaatiopolitiikan uudistukseen: maassa on annettu uusi tiede-, teknologia- ja innovaatioasetus ja hyväksytty kansallinen innovaatiostrategia.

4. Slovakia on nimittänyt tietoyhteiskunnasta vastaavan hallituksen korkean edustajan ja perustanut kaksi virastoa, jotka toteuttavat tutkimus- ja innovointipolitiikan toimenpiteitä.

5. Useimmat jäsenvaltiot ovat sitoutuneet parantamaan tutkimuksen ja innovoinnin puite-edellytyksiä tai rahoitustukea etenkin T&K-toimintaa koskevilla verokannusteilla ja erilaisella innovatiivisille pk-yrityksille myönnettävällä tuella, myös suorilla pääomasijoituksilla. Esimerkkejä tästä: Yhä useammat jäsenvaltiot myös kiinnittävät huomiota kysyntäpuolen innovointipolitiikan välineisiin, etenkin julkisiin hankintoihin[14]. Tähän mennessä vain muutamat valtiot noudattavat toimintatapaa, jossa kysyntä- ja tarjontapuolen välineet on pyritty yhdentämään.

6. Belgia on lisännyt tutkimukselle ja innovoinnille suunnattuja verohyvityksiä ja aikoo tarjota kannusteita suurista yrityksistä irtautuvien tai tutkimuslaitoksista liikkeelle lähtevien uusien tiedepohjaisten yritysten perustamiselle ja kehittämiselle.

7. Tanska on sisällyttänyt kysyntäpuolen näkökohdat ohjelmiin, joilla tuetaan julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyötä. Maassa on luotu liike-elämän innovaatiorahasto, josta tuetaan vihreään kasvuun ja hyvinvointiin liittyviä liiketoimintamahdollisuuksia.

8. Puolassa on toteutettu koulutustoimenpiteitä, joilla tavoitellaan 500 hankinnoista vastaavaa tahoa, 1500 pk-yritysten edustajaa ja 1000 liike-elämän välittäjäorganisaatiota ja pyritään lisäämään julkisten hankintamenettelyjen käyttöä innovatiivisten tuotteiden ja palvelujen tueksi.

Jotta yhteisvaikutuksia voitaisiin tutkia paremmin ja jotta riskejä ja resursseja voitaisiin koota yhteen, on tarkasteltava mahdollisuutta koordinointiin EU:n tasolla toteutettavien aloitteiden kanssa.

9. T&K-toimintaan osoitettujen määrärahojen osalta vain muutamat jäsenvaltiot – muun muassa Tanska, Ranska, Saksa ja Ruotsi – ovat käynnistäneet uusia rahoitusaloitteita, kun taas muut valtiot – esimerkiksi Slovenia – ovat varanneet tutkimukseen ja innovointiin merkittävän osan rakennerahastoista. Vaikuttaa siltä, että T&K-rahoituksen lisäämiseen sitoutuneet valtiot ovat juuri niitä valtioita, joissa tarkastellaan useita erilaisia kasvua tukevia toimenpiteitä Innovaatiounionin toiminta-alojen mukaisesti ja joissa innovointi on jo korkealla tasolla tai joissa siihen pyritään.

10. Ranska sijoittaa korkea-asteen koulutukseen ja tutkimukseen täydentävät 21,9 miljardia euroa kaudella 2009–2014 (Investissements d’Avenir -aloite).

11. Saksassa on sitouduttu lisäämään tutkimuksen ja korkea-asteen koulutuksen määrärahoja 12 miljardilla eurolla kaudella 2010–2013 (liittovaltion sopimus).

12. Slovenia lisää T&K-määrärahoja osoittamalla T&K-toimintaan ja innovointiin määrärahoja rakennerahastoista.

Äskettäin tehdyssä julkisia T&K-menoja koskevassa tutkimuksessa[15] todetaan, että Romanian, Bulgarian ja Latvian kaltaiset kiinnikurojien ryhmän valtiot sekä Unkarin, Puolan ja Slovakian kaltaiset keskikertaisten innovoijien ryhmään kuuluvat valtiot tekevät kunnianhimoisia poliittisia sitoumuksia kun on kyse T&K-rahoituksesta osalta. Suurin osa seuraajavaltioiden ryhmän valtioista[16] ja keskinkertaisten innovoijien ryhmän valtioista[17] on äskettäin alkanut vähentää tai aikoo vähentää toimiaan.

On olemassa selkeä riski, että jäsenvaltioiden välinen innovointikuilu kasvaa entisestään. Kiinnikurojien ryhmän valtioiden onkin noudatettava äskettäin tekemiään myönteisiä sitoumuksia. Myös keskinkertaisten innovoijien ryhmän valtioita on kehotettava olemaan vähentämättä entisestään julkisia T&K-sijoituksia ja suunnittelemaan hidastuneen kehitysvauhdin palauttamista entiselleen. Vain tällä tavalla EU voi saavuttaa kunnianhimoiset tutkimus- ja innovointitavoitteensa.

Lisätään ja tehostetaan EU:n rahoitusta tutkimukseen ja innovointiin

Innovaatiounionilla pyritään edistämään haasteisiin perustuvaa, yhdennettyä ja yksinkertaistettua EU:n tutkimus- ja innovointirahoitusta. Ehdotuksessaan ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio”[18] komissio esittää EU:n tulevan talousarvion merkittävää uudelleensuuntaamista tutkimukseen ja innovointiin niin, että nykyiset tutkimus- ja innovointiohjelmat yhdistetään yhdeksi strategiseksi kehykseksi (Horisontti 2020), jolla rahoitetaan koko innovaatioketju Innovaatiounionin sitoumusten[19] mukaisesti. Monet Innovaatiounionin sitomuksista[20] hyväksytään osana Horisontti 2020 -kehystä. Näistä mainittakoon erityisesti aiempaa voimakkaampi keskittyminen yhteiskunnallisiin muutoksiin, pk-yrityksiin sovellettavan lähestymistavan vahvistaminen, entistä vahvempi tuki innovaatioiden markkinoille pääsylle hankintamenttelyjen, standardien asettamisen sekä laina ja pääomasijoitusten avulla. Nykyistä puiteohjelmaa (seitsemäs puiteohjelma) yksinkertaistettiin monin paikoin jo vuoden 2011 alkupuolella ja Horisontti 2020:n myötä yksinkertaistaminen eteenee entistä pidemmälle.

EU:n nykyistä tutkimus- ja innovointirahoitusta ollaankin jo keskittämässä Innovaatiounionin painopisteiden mukaisesti. Komissio testaa Horisontti 2020 -ohjelmaa ajatellen uusia toimintatapoja, jotta niistä saadaan kokemusta ja niiden käyttöönotto sujuu mutkattomasti. Tämä koskee esimerkiksi uutta pk-yrityksille suunnattua välinettä[21], jolla paikataan varhaisessa vaiheessa olevan suuririskisen tutkimuksen ja innovoinnin rahoituksen puutteet, edistetään läpimurtoinnovaatioita ja lisätään T&K-tulosten hyödyntämistä. Yritysten ja tiedelaitosten yhteisiä toimintamuotoja ja kumppanuuksia (Industry-Academia Partnerships and Pathways, IAPP) nimenomaisesti tukevissa Marie Curie -toimissa 50 prosenttia hankkeisiin osallistuvista yrityksistä on pk-yrityksiä. Toinen esimerkki on tuki innovatiivisten tuotteiden ja palvelujen esikaupallisille hankinnoille ja julkisille hankinnoille. Tämän takia toimia testataan ja mukautetaan merkittävästi vuosina 2012 ja 2013.

Myös vuoden 2013 jälkeisessä koheesiopolitiikassa keskitytään entistä enemmän tutkimukseen ja innovointiin. Asiaa koskeva komission lainsäädäntöpaketti esitettiin 6. lokakuuta 2011. Yhtenä ehdotusten tärkeimmistä ominaisuuksista on se, että EU:n koheesiopolitiikan varoja käytetään ehdollisemmin. Tuen ehtona on etenkin älykästä erikoistumista koskeva jäsenvaltio- ja aluetason strategia, joka vastaa toimivien kansallisten tai alueellisten tutkimus- ja innovointijärjestelmien ominaisuuksia[22]. Alueiden on myös osoitettava Euroopan aluekehitysrahastosta vähimmäisosuus investointien kolmeen painopistealaan, jotka kattavat tutkimuksen ja innovoinnin, pk-yritykset ja vähähiilisen talouden. Yleisenä sääntönä on, että näihin kolmeen painopistealaan on kansallisella tasolla osoitettava kehittyneemmillä alueilla ja siirtymäalueilla yhteensä vähintään 80 prosenttia sekä vähintään 50 prosenttia vähemmän kehittyneillä alueilla[23].

Kumppanuudet yhteiskunnallisiin haasteisiin vastaamiseksi

Toimien hajanaisuuden ja hitaan muutostahdin korjaamiseksi Innovaatiounionissa käynnistetään eurooppalaisia innovaatiokumppanuuksia[24], joilla kootaan yhteen kaikki innovaatioketjun ja eri alojen toimijat. Yleisenä tavoitteena on nopeuttaa innovatiivisten ratkaisujen löytämistä yhteiskunnallisiin haasteisiin.

Vuonna 2011 tätä ajatusta on testattu eurooppalaisella innovaatiokumppanuudella, joka koskee aktiivisena ja terveenä ikääntymistä. Kumppaneiden tavoitteena on lisätä EU:ssa asuvien terveitä elinvuosia kahdella vuoteen 2020 mennessä ja saavuttaa siten kolminkertainen tavoite:

- Parannetaan eurooppalaisten ja etenkin ikääntyneiden terveydentilaa ja elämänlaatua;

- Tuetaan sosiaaliturvajärjestelmiemme pitkäjänteistä kestävyyttä ja tehokkuutta.

- Tehostetaan EU:n yritysten kilpailukykyä kehittämällä liiketoimintaympäristöä, joka tarjoaa pohjan kasvulle ja uusille markkinoille laajentumiselle.

Neuvosto[25] ja parlamentti[26] ovat olleet tyytyväisiä eurooppalaisten innovaatiokumppanuuksien tavoitteisiin ja tukivat kokeilun käynnistämistä konseptin testaamiseksi ja mahdollisimman hyvän toimeenpanotavan löytämiseksi. Aktiivisena ja terveenä ikääntymistä koskevan kumppanuuden hallinnan ensimmäinen arviointi[27] viittaa siihen, että pilottikumppanuudella saatiin aktivoitua sidosryhmät erinomaisesti valmisteluvaiheen aikana. Siinä selvitetään, miten eurooppalaisella innovaatiokumppanuudella voidaan lisätä tutkimus- ja innovointipainopisteiden yhdenmukaisuutta ja keskittää, johdonmukaistaa ja yksinkertaistaa EU:n toimia. Arvioinnissa tarkastellaan myös toimenpiteitä, joilla korjataan puutteet ja nopeutetaan innovaatioiden käyttöönottoa. Siinä tehdään selväksi, että eurooppalaisia innovaatiokumppanuuksia toteutetaan muiden nykyisten aloitteiden ja välineiden ohella, eikä niillä korvata toimielinten nykyisiä päätöksentekomekanismeja.

Aktiivisena ja terveenä ikääntymistä koskevan kumppanuuden strateginen täytäntöönpanosuunnitelma valmistui marraskuussa 2011. Suunnitelmassa hahmotellaan keskeiset alat ja avaintoimet, jotka on tarkoitus toteuttaa välittömästi. Komissio arvioi suunnitelman ja esittelee sen vuoden 2012 alussa. Tämän lisäksi laaditaan muita eurooppalaisia innovaatiokumppanuuksia: ”Raaka-aineet”, joka koskee toimitusvarmuutta ja toimitusten kestävyyttä, kilpailukykyisen ja kestävän maatalouden edistämiseen tähtäävä "Maatalouden tuottavuus ja kestävyys", ”Tehokas vesihuolto”, jolla varmistetaan tähän elintärkeään luonnonvaraan liittyvät EU:n kansalaisten, teollisuuden ja maatalouden tarpeet, sekä ”Älykkäät kaupungit”, jossa tarkastellaan keskeisiä energiaan liittyviä haasteita.

Maksimoidaan sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus

Jotta kaikki alueet ovat mukana ja jotta vältetään niin sanottu innovointikuilu, Innovaatiounionissa ehdotetaan, että rakennerahastoja käytetään tehokkaammin tutkimuksen ja innovoinnin tukemiseen. Lisäksi siinä ehdotetaan sosiaalialaan ja julkiseen sektoriin liittyvän innovoinnin pilottitoimien toteuttamista samalla, kun sosiaalinen innovointi sisällytetään EU:n rahoitusohjelmien yleiseksi painopisteeksi[28].

Komissio käynnisti kesäkuussa 2011 älykkään erikoistumisen foorumin[29], joka kokoaa yhteen yliopistojen, tutkimuskeskusten, alueviranomaisten, yritysten ja komission yksiköiden asiantuntemus[30]. Näin edistetään älykkään erikoistumisen strategioiden laatimista ja täytäntöönpanoa kansallisten hallitusten ja alueviranomaisten parissa. Horisontti 2020:n ja koheesiopolitiikan rahastojen vuorovaikutusta vahvistetaan mm. Horisontti 2020:een sisältyvin täydentävin toimin, joilla tuetaan osallistujapohjan laajentamista, verkottumisen tukemista, politiikkaoppimista ja neuvontaa.

Maaliskuussa 2011 komissio käynnisti sosiaalisen innovoinnin eurooppalaisen aloitteen (Social Innovation Europe)[31], jolla pyritään tukemaan sosiaalisia innovoijia uusien tuotteiden ja palvelujen luomisessa ja sellaisten uusien työmenetelmien kehittämisessä, joilla lisätään yhteiskunnallista arvoa ja vaikutusta organisaatioiden ja asiakkaiden kannalta. Aloitteella myös autetaan löytämään rahoitusta ja osaamista, jotta sosiaalisia innovaatioita voidaan kehittää ideoista hankkeiksi ja jopa uusiksi yrityksiksi. Sosiaalinen innovointi on otettu yhdeksi välineeksi myös sosiaalisen yrittäjyyden aloitetta koskevassa tiedonannossa, jonka komissio antoi 25. lokakuuta 2011[32] . Aloitteessa määritetään 11 toimenpidettä, joilla tuetaan sosiaalisen yrittäjyyden ja liiketoiminnan kasvua EU:ssa. Toimenpiteet koskevat esimerkiksi rahoitusta, oikeudellisten puitteiden mukauttamista, merkintöjä (ja näin ollen tiedottamista ja näkyvyyttä) ja julkisia hankintoja. EU rahoittaa jo nyt osana seitsemättä puiteohjelmaa huomattavia sosiaaliseen innovointiin liittyviä tutkimushankkeita. Sosiaalisella innovoinnilla on merkittävä osa Horisontti 2020:n tavoitteisiin kuuluvien yhteiskunnallisten muutosten käsittelyssä.

Jotta julkisen sektorin innovoinnista saataisiin parempi käsitys, komissio laatii julkisen sektorin innovoinnin ensimmäisen eurooppalaisen tulostaulun, joka julkaistaan vuonna 2012. Julkisen sektorin on suhtauduttava innovointiin myönteisesti ja toimittava esimerkkinä. Hallitusten on edistettävä innovointia ennakoiden ja oltava yritteliäitä, jotta kansalaisille ja yrityksille voidaan tarjota entistä enemmän ja parempia palveluja ja infrastruktuureja aiempaa kustannustehokkaammin. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi julkisen sektorin on pelkän T&K-toiminnan edistämisen sijaan myös lisättävä innovaatioiden kysyntää ostovoimansa avulla.Euroopassa erilaisia ideoita ja hyviä esimerkkejä on runsaasti kaikilla hallintotasoilla.

Työmarkkinaosapuolia ei ole vielä kuultu siitä, miten osaamistalous ulotetaan kaikille ammattitasoille ja kaikille aloille[33].

VAHVISTETAAN EU:N OSAAMISPOHJAA JA VÄHENNETÄÄN HAJANAISUUTTA

Houkutellaan EU:hun huippuosaajia

Jotta ammattitaitoisia työntekijöitä olisi tarjolla riittävästi, Innovaatiounionissa esitetään, että tutkijoille on tarjottava houkuttelevampia uria ja poistettava tekijät, jotka estävät tutkijoiden siirtymisen alalta toiselle ja maasta toiseen. On arvioitu, että ammattitaitoisten henkilöiden kysyntä kasvaa lähes 16 miljoonalla hengellä vuoteen 2020 mennessä[34].

Opetus- ja koulutusjärjestelmät ovat kaiken lähtökohta. Syyskuussa 2011[35] komissio esitteli uudistusstrategian korkea-asteen koulutuksen nykyaikaistamiseksi muun muassa lisäämällä valmistujien määrää; parantamalla opetuksen laatua ja mukauttamalla opetussuunnitelmia ja koulutusohjelmien toteuttamista talouden muuttuviin tarpeisiin; kouluttamalla lisää tutkijoita sekä parantamalla tutkimuksen, koulutuksen ja innovoinnin yhteyksiä.

Tutkijat ovat osaamisintensiivisen talouden keskiössä. EU:ssa tarvitaan noin miljoona uutta tutkijan tointa – pääosin yksityisellä sektorilla – jotta T&K-toiminnalle asetettu 3 prosentin intensiteettitavoite voitaisiin saavuttaa. Jäsenvaltioita on kehotettu kehittämään kansallisia strategioita riittävän tutkijamäärän kouluttamiseksi vastaamaan valtioiden omia T&K-tavoitteita ja houkuttelevien työolojen edistämiseksi[36]. Komissio seuraa kehitystä tiiviisti ja arvioi edistymistä ensimmäisen kerran keväällä 2012.

Jotta EU:sta tehtäisiin houkuttelevampi kolmansien maiden osaajille, komissio laatii vuonna 2012 seurantakertomuksen tiedeviisumidirektiivin[37] soveltamisesta. Uusimmat tutkimukset osoittavat, että direktiivin nojalla myönnettyjen lupien määrä on kasvanut huomattavasti: vuonna 2007 lupia myönnettiin 239 kappaletta ja vuonna 2010 jo 3 713. Viisumien kysyntä on kuitenkin suhteellisen vähäistä ja keskittyy kuuteen jäsenvaltioon.

Komissio käynnistää vuonna 2012 aloitteen, jonka tarkoituksena on antaa opiskelijoille ja tutkijoille mahdollisuus tehdä tietoon perustuvia päätöksiä opiskelusta tai työskentelystä, auttaa erilaisia instituutioita määrittämään ja kehittämään vahvuuksiaan sekä tukea poliittisia päätöksentekijöitä tehokkaiden koulutus-, tutkimus- ja innovointistrategioiden kehittämisessä. Aloitteella toteutetaan käyttäjälähtöinen moniulotteinen yliopistojen luokittelu[38] ja avoin tiedotusväline, ja sen ensimmäiset tulokset saataneen vuonna 2013.

Yhtenä tavoitteena on yritysten ja tiedemaailman yhteistyön lisääminen innovointitaitojen puutteiden korjaamiseksi. Komissio käynnistikin vuonna 2011 osaamisyhteenliittymiä koskevan pilottihankkeen[39]. Yhteensä 94 vastaanotetusta ehdotuksesta valittiin kolme hanketta, joissa suunnitellaan uusia opetussuunnitelmia ja kursseja sekä kehitetään innovatiivisia tapoja tarjota koulutusta ja osaamista. Niillä myös autetaan yliopistoja nykyaikaistumaan siirtymällä kohti monialaisia, yrittäjyyteen perustuvia ja vankempia yrityskumppanuuksia. Näistä pilottihankkeista saadaan hyödyllistä tietoa vuoden 2013 jälkeen toteutettavaa Erasmus For All -ohjelmaa varten.

Toteutetaan eurooppalainen tutkimusalue

On ratkaisevan tärkeää luoda kitkattomasti toimiva eurooppalainen tutkimusalue, jolla tutkijat, tieteellinen osaaminen ja teknologia voivat liikkua vapaasti[40]. Puutteellisen yhteistyön ja koordinoinnin ja erilaisten järjestelmähäiriöiden takia eurooppalainen tutkimusjärjestelmä ei yleisesti toimi riittävän tehokkaasti. Eurooppalaisella tutkimusalueella lisätään yhteistyön ja koordinoinnin lisäksi myös kilpailua, mikä luo perustan huippuosaamiselle.

Eurooppa-neuvoston 4. helmikuuta 2011 antamissa päätelmissä jäsenvaltiot sitoutuvat vahvasti eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamiseen vuoteen 2014 mennessä. Sidosryhmien kuulemisen perusteella vuonna 2012 ehdotetaan eurooppalaisen tutkimusalueen puitteita ja tuetaan toimenpiteitä liikkuvuuden ja rajat ylittävän yhteistyön esteiden poistamiseksi[41]. Eurooppalaisen tutkimusalueen puitteiden yleisenä tavoitteena on lisätä kaikkien jäsenvaltioiden ja EU:n tutkimuspolitiikan, -ohjelmien ja -toimien yhdenmukaisuutta ja yhteensopivuutta.

Puitteiden kehittämisessä otetaan huomioon muun muassa tohtorikoulutuksen laatu, tutkijoiden liikkuvuus, tutkimusorganisaatioiden rajat ylittävä yhteistyö, tutkimustulosten levittäminen, siirtäminen ja käyttö, tutkimusinfrastruktuurit sekä kansainvälisten yhteistyöstrategioiden ja -toimien johdonmukaisuus[42].

Käyttöön on otettu useita EU:n aloitteita ja välineitä, joilla käsitellään tutkijoiden urakehityksen ja liikkuvuuden edistämiseen ratkaisevasti vaikuttavat näkökohtia.

13. Jotta entistä useammat tohtoritason tutkijat koulutetaan paremmin ja jotta he saavat taidot, joita he tarvitsevat työskennelläkseen helpommin eri valtioissa ja eri työllisyyden aloilla ja tutkimusaloilla, komissio on ehdottanut periaatteita innovatiivista eurooppalaista tohtorikoulutusta varten[43]. Nämä periaatteet muodostavat vertailupuitteet, jotka perustuvat nykyisiin parhaisiin käytäntöihin[44]. Niillä ohjataan eurooppalaisen ja kansallisen tutkijakoulutuksen rahoitusta siten, että samalla varmistetaan opetuslaitosten ja tohtoritason tutkijoiden valinnanvapaus ja riippumattomuus. Eurooppalaisen tohtorikoulutuksen laadun parantamiseksi komissio on käynnistänyt Marie Curie -toimissa kaksi uutta tohtorialoitetta, joissa keskitytään tohtoriohjelmien innovatiivisiin opetussuunnitelmiin. Nämä kaksi aloitetta koskevat eurooppalaista teollisuuden tohtoriohjelmaa ja innovatiivisia tohtoriohjelmia.

14. Jotta urarakenteita voitaisiin verrata nykyistä paremmin eri työllisyyden alojen ja valtioiden välillä ja jotta edistettäisiin liikkuvuutta tiedeyhteisöjen, teollisuuden ja muiden työllisyyden alojen välillä, komissio tukee tutkimusuran eurooppalaista kehystä. Sillä annetaan tutkijoille ja työnantajille vertailukriteerit määrittämällä tutkijoilta edellytettävä pätevyys virkojen neliportaisen vaatimustasoluokittelun[45] mukaisesti. Tutkijoiden koulutuksen ja urakehityksen parhaiden käytäntöjen jakamiseksi Marie Curie -yhteisrahoitusmekanismista on tähän mennessä tuettu 81:tä ohjelmaa alue-, jäsenvaltio- ja kansainvälisellä tasolla. Ensimmäiset tulokset osoittavat, että tutkijoiden urakehityksen ja työolojen edellytykset ovat parantuneet.

15. Tutkijanuran houkuttelevuuden lisäämiseksi ja liikkuvuuden edistämiseksi komissio tarjoaa opastusta yliopistoille ja muille työnantajille, jotka haluavat perustaa eurooppalaisen rahaston tutkijoiden lisäeläkkeitä varten. Tällaisella rahastolla edistetään työvoiman liikkuvuutta, sillä sen ansiosta tutkijoiden on helpompi siirtää lisäeläkekertymänsä maasta toiseen, kun he siirtyvät uuteen työpaikkaan. Asiasta kiinnostuneiden työnantajien on tarkoitus perustaa konsortio vuonna 2012. Rahaston toiminta käynnistettäneen vuonna 2013.

16. Komission yksiköt pyrkivät varmistamaan tutkijoiden työhönottomenettelyt entistä suuremman avoimuuden. Ne ovat ensimmäisenä toimenpiteenä laatineet tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa yhteisen strategian[46], tutkijoille avoimista työpaikoista ilmoittelun tehostamiseksi Euraxess-työpaikkaportaalin[47] avulla. Jäsenvaltioiden on pyrittävä entistä tehokkaammin varmistamaan, että kaikki julkisista varoista rahoitetut avoimet tutkijanpaikat julkaistaan avoimesti Internetissä ja että tutkimuslaitoksissa toteutetaan avoimia työhönottomenettelyjä.

Uraauurtava tutkimus ja innovointi edellyttävät myös maailmanluokan tutkimusinfrastruktuureja. Innovaatiounionin yhdeksi tavoitteeksi onkin asetettu se, että vuoteen 2015 mennessä on rakennettava valmiiksi tai käynnistettävä 60 prosenttia ensisijaisista eurooppalaisista tutkimusinfrastruktuureista, jotka Euroopan tutkimusinfrastruktuurien strategiafoorumi (ESFRI)[48] on määrittänyt. Yhteensä 48 ensisijaisesta hankkeesta 10 on täytäntöönpanovaiheessa ja 16 muuta on pian täytäntöönpanovaiheessa. Vuoden 2012 loppuun mennessä on siis saavutettu 54 prosentin osuus.

Tutkimuksen puiteohjelmasta tuetaan kaikkien ESFRI-hankkeiden valmisteluvaihetta ja tietyin rajoituksin myös niiden täytäntöönpanovaihetta. Ensisijaisten tutkimusinfrastruktuurien rakennusvaiheen valmistumista tuetaan myös rakennerahastoista. Rakennerahastoista on esimerkiksi osoitettu 236 miljoonaa euroa ELI-hankkeen (Extreme Light Source) sädelinjalaitteistojen rakentamiseen Tšekissä. Komissio antaa Romanialle ja Unkarille neuvoja siitä, miten ne voisivat hyödyntää rakennerahastoja myös ELI-hankkeen muissa osissa.

ESFRI-tutkimusinfrastruktuurit ovat erinomainen esimerkki siitä, miten EU ja sen jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä ja kokoavat resursseja yleistä eurooppalaista etua koskevia hankkeita varten.

Komissio myös auttaa jäsenvaltioita hyödyntämään eurooppalaista tutkimusinfrastruktuurikonsortiota (ERIC) yleiseurooppalaisten tutkimusinfrastruktuurien perustamisen oikeudellisina puitteina. Ensimmäinen ERIC-asema myönnettiin maaliskuussa 2011 terveyttä, ikääntymistä ja eläkkeelle jäämistä Euroopassa koskevalle SHARE-tutkimushankkeelle (Survey of Health, Ageing and Retirement in Europe), jolla pyritään saamaan lisätietoa ikääntymisen vaikutuksesta EU:n yhteisöihin.

Edistetään Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituuttia (EIT) innovaatiohallinnon mallina Euroopassa

Innovaatioketjun integroinnin tehostamiseksi Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutilla (EIT) kootaan yhteen korkeakoulut, tutkimusorganisaatiot ja yritykset uudentyyppisiin kumppanuuksiin eli osaamis- ja innovointiyhteisöihin (Knowledge and Innovation Communities, KIC), jotka toimivat kestävän energian (InnoEnergy KIC), ilmastonmuutokseen sopeutumisen ja sen lieventämisen (Climate KIC) ja tulevan tieto- ja viestintäyhteisön (EIT ICT Labs) aloilla.

Ensimmäiset tulokset ovat jo nähtävissä uusien yritysten määrässä (viisi uutta yritystä tammikuun 2011 jälkeen). InnoEnergy KIC on myös järjestänyt ensimmäiset EIT:n tukemat maisteriopinnot 155 opiskelijalle. Vuoden 2011 loppuun mennessä komissio hyväksyy EIT:n strategisen innovaatio-ohjelman[49]. Siinä keskitytään nykyisten kolmen osaamis- ja innovointiyhteisön vahvistamiseen ja uusien yhteisöjen asteittaiseen perustamiseen. Uusien yhteisöjen on tarkasteltava tärkeimpiä yhteiskunnallisia haasteita Horisontti 2020 -tavoitteiden mukaisesti.

SAATETAAN HYVÄT IDEAT MARKKINOILLE

Yritykset ovat innovoinnin keskiössä, koska ne havaitsevat markkinamahdollisuuksia ja keksivät innovatiivisia ratkaisuja niiden hyödyntämiseksi. Eurooppalaiset yrittäjät kohtaavat kuitenkin useita haasteita ja kielteisiä puite-edellytyksiä yrittäessään saattaa ideansa markkinoille. Innovaatiounionilla pyritään poistamaan järjestelmällisesti nämä esteet ja luomaan innovaatioille yhtenäismarkkinat.

EU tarvitsee tasapainoisempaa kysyntään ja tarjontaan perustuvaa toimenpideyhdistelmää[50], jossa standardeja laaditaan nopeammin ja nykyaikaisemmin, patenttien hinnat ovat edullisempia, innovatiivisten tuotteiden ja palvelujen julkiset hankinnat kasvavat ja pääomaa on saatavilla helpommin. Tarvetta on myös aidoille eurooppalaisille osaamismarkkinoille.

Nämä aiheet ovatkin olleet komission toimien painopistealoina vuonna 2011, ja niissä on edistytty huomattavasti: yhtenäisen patenttisuojan ja standardien asettamisen komissio on jo hyväksynyt. Tavoitteista ollaan jääty kahdessa alan sitoumuksessa: keskeisten alojen, etenkin ekoinnovaatioihin liittyvien alojen sääntelypuitteiden seulominen sekä ekoinnovointia koskevan toimintasuunnitelman esittely[51]. Nämä on tarkoitus esitellä joulukuussa 2011.

Parannetaan rahoituksen saatavuutta

Etenkin uusille ja osaamisperusteisille yrityksille on sopivien sijoittajien löytäminen ratkaisevan tärkeä askel liiketoiminnan strategista laajentamista ajatellen. Usein sijoituksia tekevät viranomaiset, jotka lieventävät innovointiin liittyvää riskiä käyttämällä tukijärjestelmiä, tai yksityiset pääomasijoittajat, jotka antavat aloitteleville yrityksille rahoitusta osakepääomaa vastaan.

Pääomasijoitusten osuus BKT:stä on Yhdysvalloissa neljä kertaa suurempi kuin EU:ssa. Eurooppalaiset sijoitukset saatetaan myös jakaa liian pieniin osiin, sillä eurooppalaiset riskipääomarahastot tekevät sijoituksia kaksi kertaa suurempaan määrään yrityksiä kuin vastaavat yhdysvaltalaiset rahastot.[52] Komissio aikoo esittää vuoden loppuun mennessä aloitteen uudeksi eurooppalaiseksi riskipääomajärjestelmäksi, jonka avulla pääomarahastot voivat kasvattaa pääomaa kaikissa 27 jäsenvaltiossa yhden rekisteröinnin nojalla[53]. Lisäksi komissio pyrkii poistamaan rajatylittäviä pääomasijoituksia haittaavat veromenettelyt sekä keventämään hallintotaakka osana laajempaa komission toimintasuunnitelmaa pk-yritysten rahoituksen saannin parantamiseksi.

Komissio on myös nimittänyt Yhdistyneen kuningaskunnan liiketoiminnan tukijoiden järjestön (British Business Angels Association) puheenjohtajan asiantuntijaryhmän puheenjohtajaksi. Asiantuntijaryhmän tehtävänä on laatia suosituksia keinoista löytää toisilleen sopivat innovatiiviset yritykset ja sijoittajat eri maissa[54]. Ryhmän havainnot esitellään vuoden 2012 kuluessa.

Nykyisellä riskinjakorahoitusvälineellä[55] ja kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman (2007–2013) rahoitusvälineillä on houkuteltu huomattavasti enemmän yksityistä rahoitusta. Niitä laajennetaan Horisontti 2020 -ohjelmassa sekä yritysten kilpailukykyä ja pk-yrityksiä koskevassa ohjelmassa vuosina 2014–2020[56].

Valtiontuen vähentämistä ja tehostamista koskevan komission yleisen tavoitteen mukaisesti valtiontuen osuutta BKT:sta vähennetään samalla, kun sitä keskitetään yhä enemmän tutkimuksen, kehittämisen ja innovoinnin alalle. Valtiontuen osuus on jo lähes 10 prosenttia kaikista alan julkisista menoista. Komissio tarkasteli elokuussa tällä alalla annettavan valtiontuen perustana olevien puitteiden toimintaa[57]. Seuraavaksi järjestetään kattava kuuleminen, jonka avulla nykyisiä puitteita voidaan tarkistaa vuonna 2013.

Suojellaan ja lisätään teollis- ja tekijänoikeuksien arvoa ja edistetään luovuutta

Koska patentointi on Euroopassa kallista ja monimutkaista, yhtenä innovaatiounionin tavoitteena on ensimmäisten EU-patenttien hyväksyminen vuonna 2014[58]. Myös teollis- ja tekijänoikeuksien hyödyntämistä innovatiivisten tuotteiden ja palvelujen alalla on edistettävä[59]. Komissio halusi luoda strategisen ja tasapainoisen lähestymistavan politiikan aloihin, jotka vaikuttavat teollis- ja tekijänoikeuksien voimavaroihin, ja antoi toukokuussa 2011 ehdotuksen teollis- ja tekijänoikeuksien sisämarkkinoiden luomisesta[60].

Koska jäsenvaltiot eivät päässeet sopimukseen EU-patentista, komissio esitti maaliskuussa 2011 lainsäädäntöpaketin yhtenäisestä patenttisuojasta unionia pienemmällä maantieteellisellä alueella[61]. Paketti laadittiin vastauksena 25 jäsenvaltion ryhmän pyyntöön. Kyseiset jäsenvaltiot olivat päättäneet tiivistää yhteistyötään, jotta yhtenäispatentin luomisessa päästäisiin pois useita vuosikymmeniä kestäneestä poliittisesta umpikujasta. Ehdotettu lainsäädäntöpaketti hyödyttää kaikkia eurooppalaisia yrityksiä, koska sillä vähennetään patentointikustannuksia Euroopassa jopa 80 prosenttia. Vaikka koko Euroopan unionin kattavan patenttisuojan kustannukset (myös kääntämisen osalta) voivat olla jopa 32 000 euroa, ne voivat siirtymäkauden jälkeen laskea 680 euroon 25 jäsenvaltiossa sovellettavaa yhtenäistä EU-patenttia kohti. Asiasta sovittaneen poliittisesti vuoden 2012 puoliväliin mennessä.

Edistääkseen aitojen eurooppalaisten osaamismarkkinoiden kehittämistä patentteja ja lisensointia varten[62] komissio tarkasteli Eurooppa-neuvoston kehoituksesta eri vaihtoehtoja teollis- ja tekijänoikeuksien arvon lisäämistä unionin tasolla palvelevaksi välineeksi. Vuonna 2011 asiantuntijaryhmässä ja erillisessä selvityksessä käsiteltiin unionissa alihyödynnettyjen patenttien määrän kartoittamista, niiden innovaatiopotentiaalia sekä mahdollisten aloitteiden, kuten teollis- ja tekijänoikeuksien rahoitusmarkkinoiden luomisen etuja ja haittoja. Työn tuloksena syntyvät päätelmät on tarkoitus julkaista ennen vuoden loppua[63].

Innovaatiounionissa on kyse laajan innovaatiokonseptin toteuttamisesta, myös uusista liiketoimintamalleista, muotoilusta ja luovuudesta sekä palveluinnovaatioista. Tämä edellyttää uusia toimintatapoja ja välineitä, joilla pyritään nimenomaisesti hyödyntämään EU:n luovaa potentiaalia. Euroopan komissio perustaa joulukuussa 2011 eurooppalaisen luovien alojen liittouman[64] eli monialaisen poliittisen aloitteen, jolla tehostetaan kansallisten ja alueellisten poliittisten päättäjien vuoropuhelua, testataan uusia välineitä ja kootaan lisää ja entistä laadukkaampaa tukea luoville aloille ja niistä hyötyville muille aloille.

Muita helppokäyttöisemmille ja houkuttelevimmille tuotteille on entistä enemmän kysyntää. Komissio on perustanut eurooppalaisen muotoilujohtamisen komitean (European Design Leadership Board)[65], joka esittää ehdotuksia, joiden tarkoituksena on muotoilun merkityksen vahvistaminen EU:n innovaatiopolitiikassa[66].

Vauhditetaan ja nykyaikaistetaan standardien laadintaa

Yhtenäiset eurooppalaiset ja kansainväliset standardit, jotka hyväksytään pikaisesti, ovat tärkeitä innovoinnin edistämiseksi nopeasti kehittyvillä markkinoilla. Komissio esitteli kesäkuussa 2011 standardointipaketin[67], jolla pyritään nykyaikaistamaan EU:n standardointilainsäädäntöä ja -politiikkaa nykyisiin ja tuleviin haasteisiin vastaamiseksi.

Standardien laatimiseen liittyviä menettelyjä nopeutetaan 50 prosenttia, jotta nopean teknisen kehityksen synnyttämiin tarpeisiin voidaan vastata paremmin. Komissio ja eurooppalaiset standardointielimet keskustelevat suorituskykyindikaattoreista, joilla tavoite voidaan saavuttaa vuoteen 2020 mennessä. Standardointitarpeita voidaan ennakoida paremmin määrittämällä painopisteitä vuotuisessa työohjelmassa ja tekemällä ennakoivia tutkimuksia. Paketissa esitetään myös helppo ja nopea keino tunnustaa kansainvälisesti vahvistettuja tieto- ja viestintäteknologian standardeja, mikä on entistä tärkeämpää esimerkiksi julkisia hankintoja tekeville eurooppalaisille toimijoille. Komissio käynnistää vuoteen 2013 mennessä riippumattoman selvityksen eurooppalaisista standardointimenettelyistä. Komissio pyrkii myös sisällyttämään standardoinnin entistä paremmin tutkimuksen puiteohjelmaan[68].

Julkisten varojen osoittaminen innovointiin

Vuonna 2009 julkisten hankintojen osuus Euroopan unionin BKT:sta oli noin 19,4 prosenttia[69]. Julkiset hankinnat antavatkin merkittävän mahdollisuuden tuoda markkinoille EU:n innovaatioita, tukea johtaviin asiakkaisiin ja liikkeellepaneviin voimiin liittyviä vaikutuksia ja antaa näin innovatiivisille yrityksille etumatkaa maailmanmarkkinoilla. Tätä mahdollisuutta ei kuitenkaan hyödynnetä riittävästi Euroopan unionissa. Äskettäin tehdyn arvioinnin[70] mukaan vain 22 prosenttia kyselyyn vastanneista hankintaviranomaisista ilmoitti sisällyttäneensä innovoinnin hankintastrategiaansa ja -menettelyihinsä.

Neuvosto ei ole hyväksynyt komission ehdotusta siitä, että jäsenvaltiot ja alueet korvamerkitsevät määrärahoja innovatiivisten tuotteiden ja palvelujen julkisia hankintoja varten, vaikka ehdotettu tavoite – 10 miljardia euroa vuodessa[71] – on vain 0,44 prosenttia EU:n kaikista julkisista hankinnoista. Joitakin toimia on kuitenkin toteutettu. Esimerkiksi Espanjassa innovatiivisten tuotteiden ja palvelujen julkisille hankinnoille on säädetty 3 prosentin kiintiö 8. heinäkuuta 2011 annetussa hankintoja koskevassa Espanjan laissa.

Jotta tällaisiin haasteisiin voitaisiin vastata tehokkaammin, komissio esittää joulukuussa 2011 ehdotuksensa julkisia hankintoja koskevan EU:n lainsäädännön tarkistamisesta niin, että sillä edistetään innovatiivisten tuotteiden ja palvelujen hankintaa ja rajat ylittäviä yhteishankintoja.

Komissio on myös käynnistänyt pilottihankkeita, jotka koskevat rajat ylittävää yhteistyötä innovatiivisten tuotteiden ja palvelujen hankinnoissa. Näiden hankkeiden ja toteutettavuustutkimuksen avulla valmistellaan EU:n tasolla annettavan tulevan tuen lisäämistä ja mukauttamista etenkin osana Horisontti 2020:tä. Kyseisen tuen avulla jäsenvaltiot voivat koota yhteen taloudellisia ja inhimillisiä voimavarojaan sekä hyödyntää innovatiivisten ratkaisujen julkisen kysynnän tarjoamat mahdollisuudet.

EDISTETÄÄN TOIMINTATAPOJAMME EU:N ULKOPUOLELLA

Kilpailussa on nykyisin kyse entistä enemmän osaamisesta ja innovoinnista. EU:n kilpailijat ovat ryhtyneet strategisiin toimiin tämän toteuttamiseksi ja asettaneet innovoinnin korkealle niiden kansallisten painopisteiden luetteloissa[72].

Innovaatiounionin yhtenä kunnianhimoisena tavoitteena on, että EU:n ja jäsenvaltiot suhtautuvat tieteellisen yhteistyöhön kolmansien maiden kanssa yhteisenä aihealueena ja laativat siitä yhteisiä strategioita[73].

Näiden sitoumusten mukaisesti EU ja jäsenvaltiot ovat laatineet kansainvälisessä tiede- ja teknologiayhteistyön strategisessa foorumissa ( Strategic Forum for International Science and Technology Cooperation, SFIC ) kolme pilottihanketta (Intian, Kiinan ja Yhdysvaltojen kanssa).

EU:n ja jäsenvaltioiden yhteisellä aloitteella pyritään lisäämään EU:n houkuttelevuutta tutkimusalueena etenkin Yhdysvaltoihin verrattuna. EU:n ja Yhdysvaltojen välisen tutkijoiden liikkuvuuden pitäisi parantua, kun huippuosaajia houkutellaan EU:hun, EU:ssa tarjotaan huippuosaamista ja toimissa hyödynnetään kehittyneitä eurooppalaisia teknologiakeskuksia.

Intian kanssa laaditaan strategista tutkimus- ja innovointiohjelmaa, jolla edistetään nykyistä kahdenvälistä tiede- ja teknologiayhteistyötä. Keskeisenä osana on tiiviiden yhteyksien luominen eurooppalaisten ja intialaisten osaamiskeskusten välille, jotta voidaan kehittää toteuttamiskelpoisia ja innovatiivisia ratkaisuja yhteiskunnallisiin haasteisiin esimerkiksi veden, biomassan, energian ja terveyden kaltaisilla aloilla.

Kiinan osalta EU:lle ja jäsenvaltioille määritetään yhteisiä painopistealoja Kiinan kanssa tehtävää kahdenvälistä ja entistä koordinoidumpaa yhteistyötä varten. Tavoitteena on myös lisätä kahdenvälisten ohjelmien, rahoitusjärjestelmien ja sääntöjen (myös teollis- ja tekijänoikeuksia koskevien näkökohtien) välistä yhteentoimivuutta.

Nämä pilottihankkeet perustuvat EU:n ja sen jäsenvaltioiden uuteen strategiseen kumppanuuteen. Niillä kehitetään tapaa tehdä strategista yhteistyötä keskeisten kumppanivaltioiden kanssa ja lisätä EU:n tutkimus- ja innovointikykyä EU:n ulkopuolella.

PÄÄTELMÄT JA TULEVAT TOIMET

Tutkimus ja innovointi ovat olleet keskeisiä aiheita useissa institutionaalisten toimijoiden välisissä keskusteluissa vuonna 2011. Konkreettisia toimia on käynnistetty ja ehdotuksia on esitetty – tai esitetään pian. Horisontti 2020 -ehdotus kattaa Innovaatiounionin, ja se on keskeinen väline Innovaatiounionin sitoumusten toteuttamiseksi.

Innovaatiounionin 34 sitoumuksesta kahta ei ole vielä pantu täytäntöön: kansallisella tasolla ei ole osoitettu hankintabudjetteja innovatiivisille tuotteille ja palveluille ja EU:n tasolla ei ole kuultu työmarkkinaosapuolia osaamistalouden ulottamisesta kaikille ammattitasoille. Kaksi muuta toimea ovat viivästyneet. Ne ovat sääntelyn seulonta ja ekoinnovointia koskeva toimintasuunnitelma. Komissio tehostaa toimiaan viivästyneiden toimien nopeaksi käynnistämiseksi ja kehottaa jäsenvaltioita lisäämään innovatiivisten ratkaisujen kysyntää entistä tehokkaammin julkisten hankintojen avulla.

Innovaatiounioni perustuu kolmeen eri toimintatapaan. Ensimmäisenä on lainsäädännön uudistamista koskeva toimintatapa, jossa tarkoituksena on luoda uudet eurooppalaiset puitteet tutkimukselle ja innovoinnille. EU:n tasolla on toteutettu vaikuttavia toimia uudistusten valmistelemiseksi ja innovoinnin mahdollistamiseksi. Sidosryhmien laajojen kuulemisten perusteella komissio esittää kaikki kuusi Innovaatiounioni-aloitteeseen liittyvää lainsäädäntöehdotusta[74]. Euroopan parlamenttia ja jäsenvaltioita kehotetaan työstämään päättäväisesti nykyisiä ja tulevia lainsäädäntöehdotuksia, joilla edistetään innovointia.

Toisena on EU:n tason toimijoiden aktivoimista koskeva toimintatapa – innovoinnin uusien välineiden ja konseptien testaus ja toteuttaminen. Sillä täydennetään lainsäädäntöä koskevaa toimintatapaa ja keskitytään innovoinnin uusiin muotoihin (esimerkiksi sosiaaliseen innovointiin) tai uusiin yhteistyötapoihin (esimerkiksi eurooppalaisiin innovointikumppanuuksiin). Näiden toimintatapojen ansiosta EU jatkaa innovoinnin edelläkävijänä, ja niiden perusteella voidaan valvoa innovoinnin edistymistä. Vuonna 2011 käynnistettiin useita pilottihankkeita ja toteutettavuustutkimuksia. Toimia jatketaan vuonna 2012.

Innovaatiounionin onnistuminen riippuu myös siitä, miten sillä saadaan edistettyä kansallisia ja alueellisia toimia. Kansallisten uudistusohjelmien uudelleentarkastelu on hyvä lähtökohta voimakkaalle innovointiin perustuvalle toimintatavalle, mutta se kantaa hedelmää vain, jos toimenpiteitä pannaan täytäntöön johdonmukaisesti. EU:n jäsenvaltioita kehotetaan asettamaan tutkimukseen ja innovointiin tehtävät sijoitukset entistä selkeämmin etusijalle ja muuntamaan toimiksi vuonna 2011 tehdyt poliittiset sitoumukset, jotka koskevat etenkin jäsenvaltioiden tutkimus- ja innovointijärjestelmien tehokkuuden lisäämiseksi tehtäviä uudistuksia ja rakennerahastojen parempaa hyödyntämistä tutkimusta ja innovointia varten.[75]

Komissio jatkaa Innovaatiounionin täytäntöönpanoa myös vuonna 2012 ja etenkin esittää kaksi jäljellä olevaa Innovaatiounioni-aloitetta, jotka on suunniteltu vuodeksi 2012. Nämä ovat ehdotus eurooppalaisen tutkimusalueen puitteista ja uudesta pääindikaattorista[76]. Lisäksi komissio esittelee äskettäin perustetun eurooppalaisen tutkimuksen ja innovoinnin neuvoa-antavan komitean laatiman ulkoisen arvioinnin.

Käynnissä olevien innovointipolitiikan toimenpiteiden lisäksi komissio myös tarkastelee uudelleen innovointia koskevia nykyisiä toimintatapoja muilla EU:n politiikan aloilla ja ehdottaa strategioita, joiden avulla innovointi voidaan sisällyttää kaikkeen EU:n politiikkaan.

Liite: Innovaatiounionin sitoumusten edistyminen vuonna 2011

Lisätietoa sitoumuksista on saatavilla osoitteessa http://i3s.ec.europa.eu/home.html

Innovaatiounionin sitoumus | Määräaika | Edistyminen |

1 | Laaditaan kansalliset strategiat riittävän tutkijamäärän kouluttamiseksi | 2011 | Suunnitellusti |

2 | Testataan yliopistojen riippumattoman luokituksen toteutettavuutta | 2011 | Suunnitellusti |

Luodaan koulutusalan ja liike-elämän ”osaamisyhteenliittymiä” |

3 | Ehdotetaan tietoteknisten taitojen yhdennettyjä puitteita | 2011 | Suunnitellusti |

4 | Ehdotetaan eurooppalaisen tutkimusalueen puitteita sekä tukitoimenpiteitä | 2012 | Suunnitellusti |

5 | Rakennetaan ensisijaiset eurooppalaiset tutkimusinfrastruktuurit | 2015 – 60 % | Suunnitellusti |

6 | Yksinkertaistetaan EU:n tulevia tutkimus- ja innovointiohjelmia ja keskitytään niissä innovaatiounioniin | 2011 | Suunnitellusti |

7 | Varmistetaan pk-yritysten laajempi osallistuminen EU:n tuleviin tutkimus- ja innovaatio-ohjelmiin | Suunnitellusti |

8 | Vahvistetaan poliittisen päätöksenteon tieteellistä perustaa yhteisen tutkimuskeskuksen avulla; Perustetaan tulevaisuuteen tähtääviä toimia käsittelevä foorumi | Suunnitellusti |

9 | Laaditaan EIT:n strateginen ohjelma | Vuoden 2011 puoliväli | Suunnitellusti |

10 | Otetaan EU:n tasolla käyttöön rahoitusvälineitä, joilla houkutellaan yksityistä rahoitusta | 2014 | Suunnitellusti |

11 | Varmistetaan pääomasijoitusrahastojen rajat ylittävä toiminta | 2012 | Suunnitellusti |

12 | Vahvistetaan keinoja löytää toisilleen sopivat innovatiiviset yritykset ja sijoittajat eri maissa | Suunnitellusti |

13 | Tarkastellaan uudelleen valtiontuen tutkimus-, kehittämis- ja innovaatiopuitteita | 2011 | Suunnitellusti |

14 | Säädetään EU-patentista | 2014 | Suunnitellusti |

15 | Seulotaan keskeisten alojen sääntelypuitteita | Vuodesta 2011 alkaen | Viivästynyt |

16 | Vauhditetaan ja nykyaikaistetaan standardien laadintaa | Vuoden 2011 alussa | Suunnitellusti |

17 | Varataan erityisiä kansallisia hankintavaroja innovaatioita varten | Vuodesta 2011 alkaen | Ei käynnistetty |

Perustetaan EU:n tasolla toimiva tukimekanismi ja helpotetaan yhteishankintoja | Suunnitellusti |

18 | Esitetään ekoinnovointia koskeva toimintasuunnitelma | Vuoden 2011 alussa | Viivästynyt |

19 | Perustetaan eurooppalainen muotoilujohtamisen komitea | 2011 | Suunnitellusti |

Perustetaan eurooppalainen luovien alojen liittouma | Suunnitellusti |

20 | Edistetään avointa saatavuutta; tuetaan älykkäitä tutkimustietopalveluja | Suunnitellusti |

21 | Edistetään yhteistyöhön perustuvaa tutkimusta ja osaamisen siirtoa | Suunnitellusti |

22 | Kehitetään eurooppalaiset osaamismarkkinat patentteja ja lisensointia varten | 2011 | Suunnitellusti |

23 | Estetään teollis- ja tekijänoikeuksien käyttö kilpailunvastaisiin tarkoituksiin | Suunnitellusti |

24/ 25 | Parannetaan rakennerahastojen käyttöä tutkimukseen ja innovointiin | Vuodesta 2010 alkaen Foorumi vuoteen 2012 mennessä | Suunnitellusti |

26 | Käynnistetään sosiaalisen innovoinnin pilottihanke; edistetään innovointia Euroopan sosiaalirahastosta | Suunnitellusti |

27 | Tuetaan julkiseen sektoriin ja sosiaaliseen innovointiin keskittyvää tutkimusohjelmaa | Vuodesta 2011 alkaen | Suunnitellusti |

Toteutetaan Euroopan julkisen sektorin innovaatioiden tulostaulu |

28 | Kuullaan työmarkkinaosapuolia osaamistalouden ja markkinoiden välisestä vuorovaikutuksesta | Ei käynnistetty |

29 | Testataan eurooppalaisia innovaatiokumppanuuksia ja esitetään niistä ehdotuksia | 2011 | Suunnitellusti |

30 | Toteutetaan yhdennettyä politiikkaa osaajien houkuttelemiseksi EU:n ulkopuolelta | 2012 | Suunnitellusti |

31 | Ehdotetaan EU:n/jäsenvaltioiden yhteisiä painopistealoja ja toimintatapoja kolmansien maiden kanssa tehtävää tiedeyhteistyötä varten | 2012 | Suunnitellusti |

32 | Otetaan käyttöön maailmanlaajuista tutkimusinfrastruktuuria | 2012 | Suunnitellusti |

33 | Arvioidaan itse kansallisia tutkimus- ja innovointijärjestelmiä ja määritetään haasteita ja uudistuksia | Suunnitellusti |

34 | Laaditaan innovoinnin pääindikaattori | Suunnitellusti |

Valvotaan edistymistä innovaatiounionin tulostaulun avulla |

[1] Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahanke – Innovaatiounioni, SEK(2010) 1161.

[2] Kolmas sektori kattaa laajasti organisaatioita, jotka sijoittuvat markkinoiden ja julkisensektorin välimaastoon.

[3] Innovaatiounionin tulostaulu 2010, www.proinno-europe.eu ja Innovaatiounionin kilpailukykyraportti 2011 http://ec.europa.eu/research/innovation-union/index_en.cfm?section=competitiveness-report&year=2011; Myös jäsenvaltiokohtainen analyysi kilpailukyvystä osoittaa, että useiden jäsenvaltioiden on lisättävä innovointitoimiaan, ks. SEC(2011) 1187.

[4] Euroopan parlamentin päätöslauselma 2010/2245(INI), 27.4.2011.

[5] 4. helmikuuta 2011 annetut päätelmät.

[6] Kilpailukykyneuvoston 26. marraskuuta 2010 antamat päätelmät.

[7] Esim. julkinen kuuleminen unionin tutkimus- ja innovointitoiminnan rahoituksen tulevaisuudesta, eurooppalaisesta tutkimusalueesta, julkisten hankintamenttelyjen ajanmukaistamisesta jne.

[8] Tiedonanto ”Sisämarkkinoiden toimenpidepaketti. 12 viputekijää kasvun vauhdittamiseksi ja luottamuksen lisäämiseksi”, KOM(2011) 206 lopullinen.

[9] José Manuel Barroso, puhe unionin tilasta, 28. syyskuuta 2011.

[10] Julkisen talouden älykkäällä vakauttamisella tarkoitetaan kasvun tuleviin lähteisiin tehtävien sijoitusten suojaamista ja vahvistamista; kasvua tukevat menot koskevat etenkin tutkimusta, innovointia ja koulutusta.

[11] Lineaarinen interpolointi osoittaa kuvassa esitettyjen muuttujien suhdetta. Tilastollisesti merkittäviä korrelaatiokertoimia ovat : 0,66 (T&K-BKT) ja 0,39 (liiketoimintaympäristö). Kuvassa ympyrän koko korreloi talouden kokoon. Eurostatin tiedot ovat peräisin selvityksestä "Science and Technology Indicators". Puite-edellytyksiä mitataan luokittelulla, joka esitetään Maailmanpankin Doing Business -kertomuksessa. Aiempia investointeja arvioidaan viiden vuoden keskimääräisten investoinnin avulla, kun ajatellaan T&K-toiminen (ja BKT:n) melko vakaata suhdetta. Kuvissa 1 ja 2 esitetään korrelaatioon perustuva todiste, mutta vankempi sattumanvarainen arviointi edellyttäisi nykyistä perusteellisempaa ja useampiin taloudellisiin ja institutionaalisiin tekijöihin (kuten etumatkan kuromiseen) perustuvaa ekonometrista analyysia.

[12] Innovaatiounionin sitoumus nro 33.

[13] Tiedonanto ”Talouspolitiikan koordinoinnin ensimmäisen EU-ohjausjakson päättäminen”, KOM(2011) 400 lopullinen.

[14] Lisätietoa kysyntäpuolen innovaatiopolitiikan suuntauksista Euroopassa on tarjolla tuoressa rapostissa http://ec.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/_getdocument.cfm?doc_id=7011

[15] Eurooppalaisen tutkimusalueen komitean (ERAC) vuoden 2011 kyselytutkimus EU:n jäsenvaltioiden ja puiteohjelman muiden osallistujavaltioiden T&K-investoinneista ja poliittisista toimenpiteistä.

[16] Alankomaat, Irlanti, Itävalta, Luxemburg, Slovenia, Viro ja Yhdistynyt kuningaskunta.

[17] Espanja, Italia, Kreikka ja Portugali.

[18] KOM(2011) 500 ja SEK(2011) 867 ja 868, 29.6.2011.

[19] Innovaatiounionin sitoumukset nro 6 ja 7.

[20] Etenkin Innovaatiounionin sitoumukset nro 6 ja 7, mutta myös 10, 16, 17, 20 ja 27.

[21] Helmikuussa 2011 Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota tarkastelemaan SBIR-ohjelman (Small Business Innovation Research) kaltaisen järjestelmän toteutettavuutta.

[22] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteiseen strategiakehykseen kuuluvia Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä, KOM(2011) 615.

[23] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan aluekehitysrahastoa ja investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitetta koskevista erityissäännöksistä, KOM(2011) 614.

[24] Innovaatiounionin sitoumus nro 29.

[25] Eurooppa-neuvosto 4. helmikuuta 2011; kilpailukykyneuvoston 26. lokakuuta 2010 ja 9. maaliskuuta 2011 antamat päätelmät.

[26] Euroopan parlamentin 11. marraskuuta 2010 antama päätöslauselma ja 11. toukokuuta 2011 annettu mietintö.

[27] Komission valmisteluasiakirja aktiivisena ja terveenä ikääntymistä koskevasta eurooppalaisesta pilotti-innovaatiokumppanuudesta – ensimmäiset kokemukset hallinnosta ja menettelyistä, SEC(2011) 1028.

[28] Innovaatiounionin sitoumukset nro 24, 25, 26 ja 27.

[29] http://ipts.jrc.ec.europa.eu/activities/research-and-innovation/s3platform.cfm

[30] Esimerkkejä ovat muun muassa Euroopan alueellisen innovoinnin seurantaväline (Regional Innovation Monitor) (http://www.rim-europa.eu/) ja Euroopan klusterienseurantakeskus (http://www.clusterobservatory.eu/index.html).

[31] www.socialinnovationeurope.eu

[32] Komission tiedonanto sosiaalisen yrittäjyyden aloitteesta, SEC(2011) 1278.

[33] Innovaatiounionin sitoumus nro 28.

[34] Komission valmisteluasiakirja eurooppalaisten korkeakoulujärjestelmien äskettäisistä kehityssuuntauksista, SEC(2011) 1063, s. 30.

[35] Komission tiedonanto Euroopan korkeakoulujärjestelmien nykyaikaistamissuunnitelmasta, KOM(2011) 567.

[36] Innovaatiounionin sitoumus nro 1.

[37] Innovaatiounionin sitoumus nro 30.

[38] Innovaatiounionin sitoumus nro 2.

[39] Idem.

[40] Innovaatiounionin sitoumus nro 4.

[41] http://ec.europa.eu/research/era/consultation/era_consultation_en.htm

[42] Ks. eurooppalaisen tutkimusalueen puitteita koskevan julkisen kuulemisen liitteenä oleva asiakirja http://ec.europa.eu/research/consultations/era/consultation_era.pdf

[43] Ks. KOM(2011) 567.

[44] Ne kuvastavat Euroopan yliopistoliiton (EUA) määrittämiä Salzburgin periaatteita, jäsenvaltioiden hyviä käytäntöjä ja Marie Curie -toimia.

[45] R1) aloitteleva tutkija, R2) tunnustettu tutkija, R3) vakiintunut tutkija ja R4) johtava tutkija.

[46] Eurooppalaisen tutkimusalueen tutkijavoimavaroja ja liikkuvuutta käsittelevä ohjausryhmä hyväksyi työpaikkastrategian marraskuussa 2010.

[47] http://ec.europa.eu/euraxess/index.cfm/jobs/index

[48] Innovaatiounionin sitoumus nro 5.

[49] Innovaatiounionin sitoumus nro 9.

[50] Katso myös edelläkävijämarkkina-aloite: http://ec.europa.eu/enterprise/policies/innovation/policy/lead-market-initiative/final-eval_en.htm

[51] Innovaatiounionin sitoumukset nro 15 ja 18.

[52] Kelly R. (2011) The performance and prospects of European Venture capital, European Investment Fund. Working Paper 2011/9, EIF Research & Market Analysis.

[53] Innovaatiounionin sitoumus nro 11.

[54] Innovaatiounionin sitoumus nro 12.

[55] Riskinjakorahoitusväline perustettiin vuoden 2007 puolivälissä seitsemännen puiteohjelman uutena velkarahoitusvälineenä.

[56] Innovaatiounionin sitoumus nro 10.

[57] Innovaatiounionin sitoumus nro 13; komission valmisteluasiakirja ”T&K&I-puitteiden väliarviointi”, 10.8.2011.

http://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/rdi_mid_term_review_en.pdf

[58] Innovaatiounionin sitoumus nro 14.

[59] Katso myös Eurooppa-neuvoston 4. helmikuuta 2011 antamat päätelmät, joissa komissiota kehotetaan tarkasteleman mahdollisuuksia luoda teollis- ja tekijänoikeuksia koskeva väline, jolla lisätään teollis- ja tekijänoikeuksien arvoa.

[60] Komission tiedonanto ”Teollis- ja tekijänoikeuksien sisämarkkinat”, KOM(2011) 287 lopullinen.

[61] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi toteutettavasta tiiviimmästä yhteistyöstä ja ehdotus neuvoston asetukseksi yhtenäisen patenttisuojan luomiseksi toteutettavasta tiiviimmästä yhteistyöstä käännösjärjestelyjen osalta, KOM(2011) 215 ja 216, lopullinen.

[62] Innovaatiounionin sitoumus nro 22.

[63] Asiantuntijaryhmän tuleva kertomus ja tutkimusraportit (Linkki).

[64] Innovaatiounionin sitoumus nro 19.

[65] Katso jäsenet osoitteesta http://ec.europa.eu/enterprise/policies/innovation/policy/design-creativity/edii_en.htm

[66] Innovaatiounionin sitoumus nro 19.

[67] Komission tiedonanto: ”Strateginen visio eurooppalaisille standardeille” ja ehdotus asetukseksi eurooppalaisesta standardoinnista, KOM(2011) 311 ja 315, lopullinen.

[68] Innovaatiounionin sitoumus nro 16.

[69] Euroopan komissio (2010): Public procurement indicators 2009.http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/docs/indicators2009_en.pdf

[70] Arviointikertomus, SEC(2011) 853, kesäkuu 2011.

[71] Innovaatiounionin sitoumus nro 17.

[72] Yhdysvallat: http://www.compete.org/about-us/initiatives/http://www.nsf.gov/about/performance/strategic_plan.jsp

Kiina: http://www.most.gov.cn/eng/index.htm

Intia: http://www.dst.gov.in/whats_new/press-release10/pib_10-3-2010.htm

[73] Innovaatiounionin sitoumus nro 31.

[74] Horisontti 2020 -ohjelma, uusi koheesiopolitiikka, julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön uudistaminen, suorien pääomasijoitusten uusi sääntelyjärjestelmä, standardointipaketti ja lainsäädäntöehdotukset yhtenäisestä patenttisuojasta.

[75] Eurooppa-neuvoston 4. helmikuuta 2011 antamat päätelmät.

[76] Nopeasti kehittyvien innovatiivisten yritysten osuus taloudessa; ensimmäisen tiedonkeruun tuloksista keskustellaan parhaillaan jäsenvaltioiden kanssa. Toinen tiedonkeruu toteutetaan vuonna 2012.