Edistyminen kalakantojen FMSY-tason mukaisen kalastuksen saavuttamisessa on jatkunut. FMSY-arvon ylittävä kalastus on vähentynyt huomattavasti kaikilla TAC-alueilla. Kalastuskuolevuus oli vuonna 2015 FMSY-arvoon verrattuna 99 prosenttia, mikä on vähemmän kuin aiempina vuosina (158 % vuonna 2003 ja 129 % vuonna 2008). Kaiken kaikkiaan ylikalastus on vähentynyt merkittävästi kaikilla alueilla (paitsi Välimerellä ja Mustallamerellä).

-Välimerta ja Mustaamerta koskevat sitoumukset: Ympäristön, talouden ja sosiaalisen kestävyyden saavuttamiseksi on saatu tehtyä merkittäviä poliittisia sopimuksia. Välimeren alueella on annettu Medfish4Ever-kampanjaan liittyvä ministeritason julistus ja Mustallamerellä Bukarestin julistus.

-Kestävää enimmäistuottoa koskevan tavoitteen saavuttaminen: Tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) tuoreimman, vuoden 2015 tietoihin perustuvan arvioinnin mukaan Koillis-Atlantilla arvioiduista 66 kannasta 39:ää hyödynnettiin kestävän enimmäistuoton mahdollistavan kalastuskuolevuuden (FMSY) tasolla (osuus on kasvanut 59 %:iin edellisen vuoden 52 %:sta). Kalastuskuolevuuden mediaani on vakiintunut noin 1,0:n tienoille. Kestävää enimmäistuottoa koskevien lausuntojen mukaisesti vahvistettujen suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) määrä kasvoi vuonna 2017 44:ään, mikä vastaa 61:tä prosenttia kaikista Koillis-Atlantin saaliista.

Rannikkovaltioiden neuvottelujen piiriin kuuluvien kantojen osalta makrillin TACia korotettiin vuonna 2016 14 prosenttia. Kaikkia osapuolia koskevat, hieman yli 1 miljoonan tonnin kalastusmahdollisuudet perustuivat osapuolten (EU, Norja ja Färsaaret) sopiman pitkän aikavälin hoitostrategian soveltamiseen. Asiasta tehdään vertailuarviointi tänä vuonna. Mustakitaturskalle vahvistettiin FMSY-arvon mukainen TAC, joka on 1,3 miljoonaa tonnia eli aiempaa merkittävästi suurempi. Asianomaiset rannikkovaltiot laativat mustakitaturskalle uuden, FMSY-arvon mukaisen strategian. Atlantin-Skandinavian sillin osalta osapuolet sopivat yleisestä saalisrajoituksesta, joka on alle FMSY-arvon (vuodesta 1999 voimassa olleen strategian mukaisesti). Tämän ansiosta Koillis-Atlantin TACia voitiin korottaa merkittävästi, lähes 650 000 tonniin.

Itämeren vuoden 2017 TACeissa on noudatettu alueen monivuotista suunnitelmaa. Silakan ja punakampelan TACit ovat FMSY-arvon mukaiset, ja kilohailin ja lohen TACit FMSY-arvon alapuolella. Läntisen turskakannan tila on erittäin huolestuttava, minkä vuoksi TACia pienennettiin 56 prosenttia vuodeksi 2017. Kannan elvyttämiseksi on toteutettu myös muita rinnakkaistoimenpiteitä. TACeja on pienennetty ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti itäisen turskan (25 %), Suomenlahden lohen (20 %) ja Riianlahden silakan (11 %) osalta. Pääaltaan lohen TAC on kestävän enimmäistuoton mukainen, ja se on pysynyt viime vuodet ennallaan. Tämä on ilmoittamattomien saaliiden vähenemisen ja kansallisten jokikohtaisten toimenpiteiden ohella auttanut lisäämään kudulle palaavien kalojen määrää.

Pohjanmeren kantojen tilan paraneminen jatkuu, ja puretuista saaliista 59 prosenttia on peräisin kestävästi hoidetuista kannoista. Merianturan TACia on korotettu FMSY-arvon mukaisesti 21 prosenttia ja keisarihummerin (Nephrops) TACia 46 prosenttia. Seitin kalastus jää FMSY-arvon alapuolelle, ja sen TACia on korotettu 53 prosenttia. Koljan TACia on pienennetty FMSY-arvoa koskevan lausunnon mukaisesti 45 prosenttia. Kannan odotetaan kuitenkin kasvavan, sillä sen rekrytointi on parantunut muutamana viime vuonna. Sekä turskan että valkoturskan kalastus on yhä hieman FMSY-arvon yläpuolella mutta kuitenkin MSY BTRIGGER-arvon mukaisella tasolla. Punakampelan ja merianturan kalastus jää alle FMSY-arvon.

Luoteisilla vesillä pohjoinen kummeliturskakanta kasvaa edelleen, ja sen TACia on korotettu 10 prosenttia FMSY-arvon mukaisesti. Kanta on levittäytynyt pidemmälle Pohjanmerelle. Kelttienmeren ja Irlanninmeren sillikannat ovat turvallisten biologisten rajojen puitteissa, mutta TACeja on pienennetty kantojen kehityksen mukaisesti Kelttienmerellä 6 prosenttia ja Irlanninmerellä 10 prosenttia. Keisarihummerin TACia on korotettu alueella VII 9 prosenttia ja Porcupinematalikolla jopa 68 prosenttia. Merianturan TAC on pienentynyt Englannin kanaalin itäosassa 16 prosenttia STECF:n hyväksymän alan toimijoiden sopiman hoitotavan mukaisesti, ja kannalle on kalastuksen suhteen määritetty myös muita säilyttämistoimenpiteitä. Läntisen piikkimakrillin TAC on pienentynyt 23 prosenttia.

Skotlannin länsipuolisilla vesillä 63 prosenttia puretuista saaliista on peräisin kestävästi hoidetuista kannoista. Irlanninmerellä vastaava osuus on 55 prosenttia. Irlanninmerellä on yhä merkittäviä haasteita, sillä sekä turskan että valkoturskan kannat ovat pahasti ehtyneet. Turskan kalastuskuolevuus ylittää reilusti FMSY-arvon. Valkoturskan kalastuskuolevuus jää nykyään selvästi FMSY-arvon alapuolelle, mutta kanta ei ole vielä osoittanut elpymisen merkkejä.

Kelttienmerellä 37 prosenttia puretuista saaliista on kestävän kalastuksen rajojen puitteissa. Turskan, koljan ja valkoturskan sekakalastus on yhä haaste kalastusmahdollisuuksien vahvistamisen kannalta. Valkoturskan TACia on korotettu 21 prosenttia ja koljan 7 prosenttia, kun taas turskan TACia on pienennetty 38 prosenttia. Valkoturskan kalastus on FMSY-arvon alapuolella ja koljan FMSY-arvon yläpuolella, mutta kannan tila on MSY BTRIGGER-arvoa parempi. Kelttienmeren turskakanta on ehtynyt, ja sen kalastuskuolevuus ylittää FMSY-arvon. Ongelmana on, että turskaa pyydetään monien eri lajien sekakalastuksessa. Parempi valikoivuus turskan suhteen pienentäisi myös muiden pyyntilajien saaliita.

Pyreneiden niemimaan Atlantin puolisilla vesillä ja Biskajanlahdella 68 prosenttia puretuista saaliista on peräisin kestävästi hoidetuista kannoista. Merikrotin TACia on korotettu 54 prosenttia FMSY-arvoa koskevan lausunnon mukaisesti. Merianturaa on viime vuosina hoidettu Biskajanlahdella noudattamalla kalastusalan toimijoiden määrittämää lähestymistapaa, jonka STECF on katsonut olevan kestävä. Kalastusalan aloitteellisuuden ansiosta kannan TAC pysyy vuonna 2017 ennallaan. Kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) on antanut lasikampelasta (Biskajanlahti ja läntiset vedet) ensimmäistä kertaa FMSY-arvoa koskevan lausunnon, ja kannan TACia on pienennetty neljänneksellä. Eteläisen kummeliturskan TAC on pienentynyt hieman, mutta kannan kalastus ylittää yhä FMSY-arvon. Biskajanlahden sardellin kalastus on kestävää, ja alueen IX piikkimakrillikanta on turvallisten biologisten rajojen puitteissa. Sen TACia on korotettu 7 prosenttia.

Syvänmeren kalakantoja koskevat kalastusmahdollisuudet vastaavat alle yhtä prosenttia kaikista EU:ssa puretuista saaliista. Ne vahvistetaan kahdeksi vuodeksi kerrallaan, ja niitä koskevat TACit on vahvistettu vuosille 2017 ja 2018. Luoteisten vesien lestikalan TACit on vahvistettu FMSY-arvon mukaisesti. Kaikista muista kannoista on saatavilla vain vähän tietoa tai arviointeja. Osaan niistä liittyy yhä merkittäviä haasteita niiden alhaisen tuottavuuden vuoksi.

Välimerellä ja Mustallamerellä FMSY-arvon mukaisen tason saavuttaminen on yhä haasteellista useiden syiden vuoksi:

– alueella on paljon pienten alusten laivastoja, joiden osalta saaliiden (purettujen ja poisheitettyjen) valvontaan, seurantaan ja ilmoittamiseen ja sääntöjen noudattamisen varmistamiseen ei ole riittäviä menetelmiä

– kalastus on luonteeltaan monilajikalastusta

– jäsenvaltiot jakavat kalakannat unionin ulkopuolisten maiden kanssa, minkä vuoksi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden noudattamisen valvonta on haastavampaa ja