Kuten oheisessa nuorten tilannetta koskevassa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa todetaan, koulutukseen, työllistymiseen, liikkuvuuteen ja yhteiskunnalliseen toimintaan osallistumiseen liittyvät nuorten mahdollisuudet paranivat vuoden 2019 loppuun saakka, kunnes covid-19-pandemia puhkesi. Pandemia aiheutti koulutuksen ja muun oppimistoiminnan keskeytyksiä, työpaikkojen ja uramahdollisuuksien menettämistä, sosiaalista eristyneisyyttä ja mielenterveysongelmia.

Ennen covid-19-pandemiaa: nuoret olivat Euroopassa yhä liikkuvampia ja verkottuneempia, mutta heillä oli koulutukseen ja sosioekonomiseen asemaan liittyvää eriarvoisuutta

Vuonna 2019 EU:n 28 jäsenvaltiossa asui noin 86 miljoonaa nuorta (joka kuudes ihminen oli 15–29-vuotias). Nuorten osuus EU:n koko väestöstä pieneni 1,8 prosenttiyksikköä vuosina 2010–2019, ja eniten heidän osuutensa kutistui Itämeren ja Itä-Euroopan alueella. Tämä vahvistaa, että nuorison määrä supistuu pitkällä aikavälillä. Samaan aikaan nuorten muuttoliike Euroopassa ja Eurooppaan on kuitenkin lisääntynyt 1990-luvulta lähtien.

Vuonna 2019 joka kolmas nuori EU:ssa ilmoitti oleskelleensa ulkomailla vähintään kaksi viikkoa opiskelua, harjoittelua, työskentelyä, opiskeluvaihtoa tai vapaaehtoistyötä varten. Yli 40 prosenttia nuorista, jotka harkitsivat ulkomaille lähtemistä opiskelua tai vapaaehtoistyötä varten mutta eivät kuitenkaan lähteneet, kertoi, ettei heillä ollut siihen varaa, tai ilmoitti perheeseen tai työhön liittyviä tai henkilökohtaisia syitä.

Viime vuosina, covid-19-pandemiaan saakka, Euroopan taloudet pyrkivät toipumaan talouskriisistä. Vuonna 2019 EU:n 28 jäsenvaltiossa oli kuitenkin edelleen työttömänä yli viisi miljoonaa 15–29-vuotiasta (6,3 % kaikista 15–29-vuotiaista nuorista eli 11,1 % nuorisotyövoimasta). Vuosina 2015–2019 nuorisotyöttömyysaste laski kaikissa EU:n jäsenvaltioissa, mutta se pysyi koko ajan yli kaksinkertaisena verrattuna yleiseen työttömyysasteeseen. Nuorten työttömyysaste EU:n 27 jäsenvaltiossa nousi vuonna 2020 pandemian yhteydessä 13,3 prosenttiin, kun se oli 11,9 prosenttia vuonna 2019. Nuorten integroituminen vakaasti työmarkkinoille kestää entistä kauemmin, ja haavoittuvassa asemassa olevat ryhmät ovat edelleen epäedullisessa asemassa työympäristössä.

Nuoret osallistuvat kansalaisvaikuttamiseen ja politiikkaan monin tavoin. Näihin tapoihin kuuluvat kansalaisjärjestöt ja yhteiskunnalliset liikkeet sekä ei-institutionaaliset osallistumismuodot, kuten nuorten johtama maailmanlaajuinen ”koululakko ilmaston puolesta” ‑liike. Nuoret myös arvostavat äänestystä tärkeänä yhteiskunnallisen vaikuttamisen kanavana: yli kaksi kolmasosaa EU:n nuorista on äänestänyt vähintään kerran paikallisissa, kansallisissa tai Euroopan parlamentin vaaleissa. Nouseva suuntaus vahvistui vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa. Nuorilla on myös melko myönteinen tai erittäin myönteinen näkemys EU:sta, ja he ovat vanhempia aikuisia taipuvaisempia luottamaan EU:hun ja olemaan tyytyväisiä siihen, miten demokratia toimii kansallisella ja Euroopan tasolla.

Internetin käyttö on olennainen osa nuorten elämää EU28-maissa. Vuonna 2019 nuorista 90 prosenttia käytti internetiä päivittäin ja 45 prosenttia osallistui verkko-opiskeluun. Digitalisaatio on luonut monia vuorovaikutus-, oppimis- ja osallistumismahdollisuuksia mutta myös tuonut mukanaan digitaalisiin taitoihin ja digitaaliseen kuiluun liittyviä haasteita sekä mahdollista altistumista haitalliselle sisällölle ja kontakteille. Nuoret eurooppalaiset, erityisesti maaseudulla ja syrjäisillä alueilla asuvat ihmiset, joilla on matalampi muodollisen koulutuksen taso, kertovat yleisesti käyttävänsä internetiä vain vähän vuorovaikutukseen viranomaisten kanssa, sähköiseen kaupankäyntiin ja yhteistyötalouteen. Haasteet koskevat muun muassa yhteyksiä, laajakaistan saatavuutta ja mahdollisuutta käyttää digitaalisia laitteita. Koska digitaalisista laitteista ja internetyhteyksistä on tullut oppimisen kannalta välttämättömiä, niistä johtuvat koulutukseen liittyvät kustannukset ovat pahentaneet eriarvoisuutta.

Covid-19-pandemia on johtanut digitaalisten suuntausten nopeutumiseen sekä voimakkaisiin kielteisiin vaikutuksiin, jotka kohdistuvat koulutukseen, työllisyyteen ja mielenterveyteen

Covid-19-pandemia on vaikuttanut koulutusjärjestelmiin ja aiheuttanut niille ennennäkemättömiä paineita maailmanlaajuisesti ja kaikkialla Euroopan unionissa. Rajoitukset ovat aiheuttaneet merkittäviä muutoksia opetukseen ja oppimiseen sekä viestintään ja yhteistyöhön koulutusyhteisöissä. Ne ovat vaikuttaneet oppijoihin ja heidän perheisiinsä, opettajiin, kouluttajiin, tutkijoihin ja oppilaitosten johtajiin sekä koulutusta ja nuorisoa tukeviin yhteisöjen ammattilaisiin.

Oppimista on usein hankaloittanut tiiviin vuorovaikutuksen puuttuminen kouluttajien ja muiden oppijoiden kanssa, yksityiskohtaisuuden puute ja viivästykset. Fyysinen ja emotionaalinen hyvinvointi on vaarantunut, eivätkä koulut ja yliopistot ole pystyneet tarjoamaan jäsenneltyä toimintaa tai pääsyä tiloihin ja tukipalveluihin. Koulutuksen sosiaalinen ulottuvuus on kärsinyt voimakkaasti, ja monet nuoret ovat kokeneet eristyneisyyttä, ahdistuneisuutta ja masentuneisuutta. Lisäksi heikommista lähtökohdista tulevat nuoret ovat muita todennäköisemmin kärsineet stressaavista kotiolosuhteista.

Pandemia on korostanut olemassa olevaa sosioekonomista eriarvoisuutta, joka koskee lasten oppimismahdollisuuksia kotona. Kokonaiset oppijaryhmät, kuten syrjäisiltä alueilta ja maaseudulta tulevat opiskelijat, maahanmuuttajat ja pakolaiset, erityistarpeiset nuoret ja muut heikommassa asemassa olevat nuoret, ovat olleet vaarassa jäädä verkko-opetuksen ja -oppimisen ulkopuolelle. Monilta perheiltä ja oppijoilta on puuttunut etäoppimiseen tarvittavat taidot, resurssit ja välineet. Tämä oli suuri huolenaihe niille, jotka tavallisesti saisivat kohdennettua tukea oppimiseen, tuettuja aterioita tai mahdollisuuden erilaiseen opetussuunnitelman ulkopuoliseen toimintaan ja mentorointiin.

Vaikka oppilaitosten sulkeminen on vaikuttanut jossain määrin kaikkien oppijoiden oppimiseen, etäopiskeluun siirtyminen on vaikuttanut suhteettoman kielteisesti jo valmiiksi heikommassa asemassa oleviin, mikä on lisännyt riskiryhmässä olevien oppijoiden opintojen keskeyttämisen todennäköisyyttä. Työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten (NEET-nuorten) osuus laski tasaisesti edellisinä vuosina, mutta vuonna 2020 luvut palasivat vuoden 2017 tasolle (13,7 %). Saatavilla olevan näytön ensimmäisessä arvioinnissa havaittiin myös, että sosiaalinen syrjäytyminen lisääntyi viime vuoden aikana. Nuoret ja lapset ovat riskialttein ryhmä, erityisesti silloin, kun he ovat jo valmiiksi muita heikommassa asemassa. Keskipitkän ja pitkän aikavälin vaikutukset eivät ole vielä selvillä, mutta ne saattavat kohdistua tulevaan koulunkäynnin keskeyttäneiden määrään sekä osaamisen hankkimisen ja oppimistulosten tasoon.

Lisäksi covid-19-pandemialla on ennennäkemätön vaikutus nuorten mielenterveyteen ja emotionaaliseen terveyteen, mikä oli huolenaihe jo ennen pandemiaa. Pandemia muuttaa dramaattisesti nuorten ihmissuhteita ja herättää vahvoja huolestuneisuuden ja levottomuuden tunteita. Lapset, nuoret ja nuoret aikuiset ovat kärsineet erittäin paljon perhesiteiden ja sosiaalisten siteiden häiriintymisestä, ja sulkutoimien aiheuttama talouskriisi on koetellut erityisesti nuoria eurooppalaisia.

Covid-19-pandemia on pahentanut nuorten eurooppalaisten jo olemassa olevaa eriarvoisuutta työmarkkinoilla verrattuna muuhun työssäkäyvään väestöön. Vaikka työttömyysaste nousi kaikissa ikäryhmissä vuonna 2020, kasvu oli merkittävämpää nuorten keskuudessa. Vuosien 2019 ja 2020 nuorisotyöttömyyden vertailusta käy ilmi, että vuosien 2013–2019 laskusuuntaus kääntyi vuonna 2020 päinvastaiseksi kaikissa nuorten ikäryhmissä.

Kriisi on koetellut eniten aloja, joilla nuoria eurooppalaisia työskentelee eniten (esim. vähittäiskauppa, majoitus- ja ravitsemistoiminta, elintarvikepalvelut). Vaikutukset kohdistuvat todennäköisemmin erityisesti nuoriin naisiin, koska heitä työskentelee näillä aloilla enemmän kuin nuoria miehiä. Vakituisissa työpaikoissa, joissa on mahdollisuus etätyöhön, työttömyyttä ei ilmennyt yhtä paljon kuin epävarmoissa työsuhteissa, erityisesti aloilla, joilla etätyö ei ole mahdollista.

Koska useimmat nuoret käyttävät sosiaalista mediaa tiedon hankkimiseen (65 % vuoden 2019 Eurobarometri-kyselyn mukaan), komissio tuki medialukutaitoa auttaakseen nuoria torjumaan muun muassa covid-19-pandemiaa koskevaa disinformaatiota. Kun pandemiasta uutisoitiin vuonna 2020, nuoret eurooppalaiset luottivat eniten tieteellisiin tietolähteisiin ja toiseksi eniten kansallisten hallintojen verkkosivustoihin. Nuoret ovat osoittaneet suurta selviytymiskykyä, ja he ovat myös osallistuneet pandemian vaikutusten lieventämiseen. Monet ovat osallistuneet vapaaehtoistoimintaan ja sukupolvien väliseen tukitoimintaan.

3.Nuorisoalan näkemyksiä

Nuorisojärjestöt ja nuorisotyön alalla toimivat organisaatiot edistävät monia EU:n toimintapolitiikkoja, jotka liittyvät esimerkiksi koulutukseen, osallisuuteen, terveyteen ja työllisyyteen. Ne ovat myös keskeisiä kumppaneita EU:n nuorisostrategian täytäntöönpanossa. Vuonna 2019 tehdyssä nuorten edustusta EU:ssa koskevassa tutkimuksessa ”Study on the landscape on youth representation in the EU” todettiin, että EU:n nuorisoala on yleisesti ottaen kasvussa ja että perinteiset nuoria edustavat rakenteet, kuten kansalaisjärjestöt ja verkostot, ovat edelleen keskeisessä asemassa. Näissä rakenteissa käytetään yhä enemmän verkkopohjaisia menetelmiä nuorten tavoittamiseen. Näin oli jo ennen covid-19-pandemiaa. Kansalaisjärjestöt yhdistävät usein verkossa toimivan sosiaalisen median ja kentällä, esimerkiksi kouluissa, nuorisotyössä ja kokoontumisissa, tapahtuvan toiminnan.

Komissio seuraa tiiviisti EU:n nuorisotyöalaa käyttämällä erityisiä välineitä, kuten covid-19-tietokeskusta, joka perustettiin vuonna 2020 yhteistyössä Euroopan neuvoston kanssa. Keskuksen tekemässä analyysissa korostetaan, että 70 prosenttia organisaatioista pystyi ylläpitämään enintään 20:tä prosenttia toiminnastaan, lähes 60 prosenttia niistä joutui miettimään uudelleen toimintaansa ja keinoja sen digitaalistamiseen, ja yli 85 prosenttia joutui peruuttamaan yhden tai useamman tapahtuman pandemian vuoksi. Nuorten edustukseen kohdistuvia vaikutuksia, kuten fyysiseen osallistumiseen liittyviä tiukkoja rajoituksia, on vielä arvioitava tarkemmin.

Vuonna 2021 tehdyssä nuorisotyötä EU:ssa koskevassa tutkimuksessa ”Study on youth work in the EU” keskityttiin nuorisotyöntekijöiden tarpeisiin ruohonjuuritasolla ja julkiseen politiikkaan pandemian aikana. Tutkimus osoitti, että nykytilanne on lisännyt lisäresurssien tarvetta, jotta voidaan kattaa lisäkustannukset tai paikata budjettivajeet sekä parantaa digitaalisen infrastruktuurin ja materiaalien saatavuutta. Nuorisotyössä olisi olennaisen tärkeää hyödyntää nykyistä tehokkaammin digitaalisten välineiden tarjoamia mahdollisuuksia, jotta voidaan lisätä nuorten tietämystä digitaalisista teknologioista ja niihin liittyvistä mahdollisista riskeistä.