[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 28.1.2009

KOM(2009) 15 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN KOMITEALLE

Kolmas strateginen katsaus: sääntelyn parantaminen Euroopan unionissa

{KOM(2009) 16 lopullinen}{KOM(2009) 17 lopullinen}{SEK(2009) 55}

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN KOMITEALLE

Kolmas strateginen katsaus: sääntelyn parantaminen Euroopan unionissa

I JOHDANTO

Nykyinen komissio on edistynyt kuluneen neljän vuoden aikana huomattavasti parempaan sääntelyyn tähtäävän suunnitelmansa toteuttamisessa. Se yksinkertaistaa jo voimassa olevaa lainsäädäntöä, jotta pystytään takaamaan sen olevan ajan tasalla ja helpommin saatavilla. Se karsii byrokratiaa ja toteuttaa yritysten hallinnollisen rasituksen keventämiseen tähtäävää ohjelmaa. Se on esitellyt kattavan ja kunnianhimoisen vaikutustenarviointijärjestelmän, jolla pyritään takaamaan uuden lainsäädännön ja uusien toimintalinjojen mahdollisimman korkea taso. Lisäksi komissio kehittää yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tehokkaampia ja toimivampia tapoja varmistaa yhteisön lainsäädännön moitteeton soveltaminen.

Sääntely on välttämätöntä ja hyödyllistä useista syistä: sillä voidaan varmistaa markkinoiden asianmukainen toiminta, luoda yhtenäismarkkinoilla kilpaileville yrityksille ja rahoituslaitoksille tasapuoliset toimintaedellytykset sekä suojata niin työntekijöitä ja kuluttajia kuin terveyttä ja ympäristöäkin. Samalla sääntelystä yrityksille, viranomaisille ja kansalaisille aiheutuvat kustannukset olisi pidettävä mahdollisimman alhaisina. Komission edistäessä parempaa sääntelyä koskevaa suunnitelmaansa sen tavoitteena on ollut varmistaa, että sääntelykehys auttaa edistämään yrittäjyyttä ja innovointia, antaa yrityksille mahdollisuuden tehokkaampaan kilpailuun ja sisämarkkinoiden mahdollisuuksien täysimääräiseen hyödyntämiseen. Parempaan sääntelyyn tähtäävä suunnitelma edistää näin kasvua ja työpaikkojen syntymistä pitäen samalla yllä sosiaalisen, ympäristön, terveyden ja kuluttajien suojelun korkeaa tasoa. Euroopan talouden elvytyssuunnitelmassa painotettiin sitä, että nykyisessä talous- ja rahoitusvaikeuksien tilanteessa, jossa yrityksiin ja kotitalouksiin kohdistuvat paineet kasvavat jatkuvasti, sääntely-ympäristön laadukkuus on tärkeämpää kuin koskaan ennen[1].

Komissio on viimeisten neljän vuoden aikana muuttanut sääntelyn parantamiseen tähtäävän suunnitelman toteuttamistapaa. Tältä pohjalta unionilla on hyvät valmiudet vastata uusiin haasteisiin. Kokemus on osoittanut, että sääntelyn parantaminen onnistuu parhaiten, jos kaikki EU:n toimielimet ja jäsenvaltiot jakavat siitä vastuun ja tekevät yhteistyötä. Kansainvälisissä yhteyksissä tämä kokemus on korvaamattoman arvokasta. Marraskuussa 2008 järjestetty G20-maiden huippukokous toi esiin sen, että tiettyjä sääntelykysymyksiä voidaan käsitellä ainoastaan ulkomaisten kumppaneidemme kanssa, ja osoitti, että EU:sta voi tulla yhä merkittävämpi toimija, jos se toimii yhtenäisenä.

Tässä tiedonannossa tarkastellaan saavutettua edistystä ja tuodaan esiin aloja, joilla tarvitaan lisätoimia. Tiedonanto tarjoaa myös lähtökohdan, kun Eurooppa-neuvosto luo maaliskuussa 2009 Tšekin puheenjohtajakaudella katsauksen sääntelyn parantamisen tämänhetkiseen tilaan.

II VOIMASSA OLEVAN LAINSÄÄDÄNNÖN PARANTAMINEN

Nykyinen komissio on vuodesta 2005 alkaen toteuttanut yhteisön säännöstön ajantasaistamiseen, uudistamiseen ja yksinkertaistamiseen tähtäävää aloitetta, joka on epäilemättä kunnianhimoisin ja määrätietoisin koskaan. Yritykset, kansalaiset ja viranomaiset hyötyvät konkreettisesti siihen liittyvistä erilaisista toimista, joita ovat esimerkiksi jatkuva yksinkertaistamisohjelma, yhteisön säännöstön seulonta yksinkertaistamismahdollisuuksien havaitsemiseksi, kodifiointi, lainsäädännön konsolidoitujen versioiden järjestelmällinen saatavillaolo sekä hallinnollisen rasituksen keventämiseen tähtäävä ohjelma.

1. Lainsäädäntö on nyt yksinkertaisempaa, selkeämpää ja vähemmän byrokraattista

Nykyisen komission aikana yksinkertaistaminen on kehittynyt eräistä yksittäisistä yksinkertaistamistoimista olennaiseksi osaksi kaikkea toimintalinjojen tarkistusta kaikilla toimintalohkoilla. Komissio laati lokakuussa 2005 kaikkiaan 100 aloitetta käsittäneen jatkuvan yksinkertaistamisohjelman toteutettavaksi vuoteen 2008 mennessä. Se on päivittänyt ohjelmaa vuosittain uusilla aloitteilla, ja laajentanut sitä vaiheittain kaikille toimintalohkoille. Kansalaisilta, sidosryhmiltä ja jäsenvaltioilta saadut ehdotukset ovat olleet tärkeä osa tätä prosessia. Ohjelma koostuu nyt 185 aloitteesta, ja huolimatta aluksi hitaasta edistymisestä komissio on nyt esittänyt ehdotukset niistä 132:n yksinkertaistamiseksi[2]. Näistä ehdotuksista 75 on hyväksytty ja 50 odottaa neuvoston ja parlamentin käsittelyä.

Yksinkertaistamisen lisäksi komissio on kodifioinut lainsäädäntöään kokoamalla perussäädökset ja niihin myöhemmin tehdyt muutokset yhdeksi tekstiksi. Näin lainsäädäntöä on saatu selkeytettyä ja sen määrää vähennettyä. Vuoden 2008 aikana komissio sai päätökseen 436 säädöksestä 229:n kodifioinnin. Säädöksiä annettiin 142, ja ne julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (EUVL). Yksinkertaistamalla ja kodifioimalla lainsäädäntöä nykyinen komissio on toteuttanut toimia, jotka supistavat yhteisön säännöstöä lähes 10 prosentilla, mikä vastaa noin 1 300 säädöstä ja 7 800:aa EUVL:n sivua .

Lisäksi komissio on vuodesta 2005 lähtien peruuttanut vuosittain ehdotuksia, jotka eivät ole enää olleet ajankohtaisia. Ehdotuksia on peruutettu yhteensä 108, joista 30 vuonna 2008.

Komissio on siirtymässä kohti yhdennetympää yksinkertaistamistapaa, jossa tavoitteena on tarkastella tiettyyn toimintalohkoon vaikuttavaa lainsäädäntöä kokonaisuutena, jotta havaittaisiin päällekkäisyydet, aukot, epäjohdonmukaisuudet, vanhentuneet toimenpiteet sekä mahdollisuudet keventää sääntelyyn liittyvää rasitusta. Tämä prosessi sai alkunsa sääntelyn parantamista koskevan toisen strategisen katsauksen myötä, kun komissio sitoutui siinä saattamaan yhteisön säännöstön kattavan tarkastelun päätökseen ennen toimikautensa päättymistä. Tämä työ valmistelee maaperää vuodesta 2009 eteenpäin toteutettavalle yksinkertaistamiselle, ja sen yhteydessä on määritelty noin 81 tointa, jotka seuraava komissio voisi sisällyttää tulevaan yksinkertaistamistoimintaan[3].

Tulokset

Nämä aloitteet selkeyttävät lainsäädäntöä, parantavat sen saatavuutta sekä tuovat mukanaan konkreettisia etuja yrityksille ja kansalaisille. Seuraavassa joitakin esimerkkejä asiasta.

Kuluttajien on helpompi tehdä ostoksia EU:ssa, erityisesti internetin kautta, kun kuluttajien oikeuksia koskeva direktiivi hyväksytään. Direktiivillä laaditaan uudelleen neljä voimassa olevaa direktiiviä yhdeksi täysin yhtenäistettyjen sääntöjen kokonaisuudeksi.

Kuluttajia hyödyttää myös sijoitusrahastoja koskevan EU:n sääntelykehyksen tarkistaminen, jonka myötä 10 voimassa olevaa direktiiviä korvataan yhdellä säädöksellä, joka koskee sijoitusten antamista ammattilaisen hallinnoitaviksi kohtuullisin ehdoin[4].

Uuden arvonlisäveropaketin ansiosta koko EU:n alueella palveluja tarjoaviin yrityksiin sovellettavat säännöt yksinkertaistuvat huomattavasti.

Pienyritykset hyötyvät uudesta yleisestä ryhmäpoikkeusasetuksesta, joka parantaa jäsenvaltioiden mahdollisuuksia tarjota valtiontukea pienyrityksille koulutuksen, innovoinnin ja energiatehokkuuden tapaisilla aloilla. Lisäksi siinä konsolidoidaan viisi erillistä asetusta yhdeksi säädökseksi.

Lentoliikennesääntöjä ollaan uudistamassa ja yksinkertaistamassa yhdistämällä kolme voimassa olevaa asetusta yhdeksi, mikä parantaa kuluttajien valinnanvaraa, edistää hintojen halpenemista ja lisää kilpailua. Vaatimusten tiukentaminen ja vastaperustettujen lentoyhtiöiden tiukempi valvonta pienentävät konkurssiriskiä ja kuluttajille aiheutuvia kielteisiä seurauksia.

Maataloustuottajat säästävät kustannuksissa, kun yhteisen maatalouspolitiikan terveystarkastuksen hyväksymisen jälkeen tilatukijärjestelmää on yksinkertaistettu entisestään[5].

2. Yritysten hallinnollista rasitusta kevennetään [6]

Yksinkertaistaminen ja kodifiointi tuovat mukanaan konkreettisia etuja yrityksille ja kansalaisille, minkä lisäksi komissio on päättänyt, että tarvitaan enemmän kohdennettuja toimia tarpeettoman hallinnollisen rasituksen poistamiseksi yrityksiltä. Se määritteli vuoden 2007 aikana 13 ensisijaisella alalla yhteensä 42 säädöstä, joiden arvioitiin aiheuttavan 115–130 miljardin euron hallinnolliset kustannukset. Tältä pohjalta komissio on perustanut ohjelman, jonka tavoitteena on keventää hallinnollista rasitusta 25 prosenttia vuoteen 2012 mennessä Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 2007 asettaman tavoitteen mukaisesti. Komissio etenee eri toimenpitein suunnitellusti kohti tätä tavoitetta.

Komissio oli jo joulukuuhun 2008 mennessä esitellyt joukon toimenpiteitä, jotka keventävät merkittävästi yritysten hallinnollista rasitusta[7]. Niihin kuuluvat esimerkiksi EU:n tullilainsäädännön uudistaminen ja paperittoman toimintaympäristön luominen, jotka voivat tuoda kauppiaille arviolta 2,5 miljardin euron vuotuisen hyödyn. Tilastojen alalla vuodesta 2004 lähtien tehdyt yhteisön sisäiseen tavarakauppaan liittyvät kevennysehdotukset, joista osa on jo hyväksytty ja osa on lainsäätäjien käsiteltävänä, mahdollistavat aikanaan sen, että jäsenvaltiot voivat vapauttaa arviolta 370 000 yritystä tiedonantovelvoitteesta. Rasitus voisi keventyä tarkastellussa yrityspopulaatiossa noin 52 prosenttia kuudessa vuodessa (2004–2010), mikä merkitsisi yli 100 miljoonan euron vuotuisia säästöjä vuoteen 2010 saakka ja yli 200 miljoonan euron vuotuisia säästöjä vuodesta 2010 eteenpäin varsinkin pk-yrityksille.

Seuraavana toimenpiteenä komissio määrittelee yksittäiset keventämistoimenpiteet, jotka voidaan toteuttaa kullakin ensisijaisella alalla. Tässä on jo edistytty hyvin kahdella ensisijaisella alalla. Yhtiöoikeuden alalla komissio aikoo ehdottaa, että jäsenvaltiot saisivat jättää mikroyritykset EU:n tilinpäätösdirektiivien soveltamisalan ulkopuolelle. Näihin direktiiveihin sovelletaan kautta linjan ns. pienet ensin -periaatetta ja pyritään siten sovittamaan järjestelmä pk-yritysten tarpeiden mukaiseksi. Näistä kahdesta muutoksesta voitaisiin saada noin 8 miljardin euron säästöt. Komissio aikoo lisäksi ehdottaa pitkälle menevää muutosta alv-direktiiviin tarkoituksena poistaa sähköisen laskutuksen esteitä ja ajanmukaistaa laskutukseen sovellettavia sääntöjä. Sähköistä laskutusta haittaavat alv-esteet poistamalla voitaisiin päästä keskipitkällä aikavälillä jopa 18 miljardin euron säästöihin, jos kaikki laskut lähetettäisiin sähköisesti.

Tähän mennessä esitetyt tai ennakoidut kevennystoimenpiteet merkitsevät yli 30 miljardin euron säästöjä.

Rasituksen keventämiseen tähtäävän ohjelman perustana on laajamittainen kartoitus- ja arviointityö EU:n lainsäädännön aiheuttamasta hallinnollisesta rasituksesta 13 ensisijaisella alalla 27 jäsenvaltion unionissa. Tämän myötä EU:sta on tullut edelläkävijä niin kutsutuista tiedonantovelvoitteista aiheutuvan byrokratian vähennyspyrkimysten alalla. Ohjelman myötä on saatu aikaisempaa paljon parempi käsitys siitä, millä tavoin jäsenvaltiot saattavat EU:n lainsäädäntöä osaksi kansallista lainsäädäntöään ja panevat sitä täytäntöön, ja mitä tämä merkitsee yrityksille tiedonantovelvoitteiden osalta[8]. Ohjelman myötä viranomaisten tietämys hallinnollisesta rasituksesta on lisääntynyt ja ne ovat saaneet mahdollisuuden tarkastella uudelleen voimassa olevien sääntöjen tehokkuutta ja toimivuutta.

Kevennysohjelman kannalta erittäin hyödyllisiä ovat ulkopuolinen asiantuntemus ja sidosryhmien panos. Hyviä esimerkkejä tästä ovat hallinnolliseen rasitukseen liittyviä kysymyksiä käsittelevän riippumattomien sidosryhmien korkean tason ryhmän myönteiset lausunnot mikroyrityksille suunnitellusta vapautuksesta sekä sähköisen laskutuksen sääntöjen alv-uudistuksesta. Ryhmä edistää kehitystä myös muilla ensisijaisilla aloilla. Internetissä ja muilla tavoin järjestettyjen kuulemisten kautta on esitetty yli 350 kannanottoa. Jäsenvaltiot ovat lisäksi sopineet pyrkivänsä toteuttamaan vastaavia toimia, ja vuoden 2008 loppuun mennessä 21 maata olikin määritellyt kansalliset keventämistavoitteensa, kun vuoden 2006 lopussa tällaisia tavoitteita oli ollut vain seitsemällä maalla. Jotkin jäsenvaltiot ovat jo tehneet merkittäviä muutoksia EY:n lainsäädännön täytäntöönpanoon. Komissio tekee tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioiden niiden viranomaisten kanssa, jotka vastaavat EU:n lainsäädännön saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä, levittääkseen hyviä käytänteitä, joiden avulla hallinnollista rasitusta voidaan keventää nopeasti. Se kehottaa jäsenvaltioita käyttämään täysimääräisesti hyödykseen aloituspakkausta, jonka se on kehittänyt tulevaa mittaus- ja keventämistoimintaa varten ja edistääkseen edelleen tietojen yhdenmukaistamista ja vertailtavuutta. Komissio kehottaa niitä myös sopimaan periaatteista hallinnollisen rasituksen keventämisessä saavutetun edistyksen seuraamiseksi EU:ssa ja jäsenvaltioissa.

3. Jatkotoimet

Voimassa olevan lainsäädännön laadun parantaminen ja turhan hallinnollisen rasituksen poistaminen on yritysten kannalta entistäkin tärkeämpää näinä taloudellisesti hankalina aikoina. Sen vuoksi unionin on pantava kyseiset ohjelmat tarmokkaasti täytäntöön.

- Komissio aikoo määrittää EU:n lähtötilannemäärityksen perusteella yksittäiset keventämistoimenpiteet, jotka voidaan toteuttaa kullakin 13:sta ensisijaisesta alasta, ja esittää ehdotuksia, jotka pohjautuvat nykyiseen toimintaohjelmaan, hallinnollisen rasituksen keventämiseksi EU:n lainsäädännössä. Nämä ehdotukset pyritään kaikin tavoin saamaan hyväksytyiksi ennen nykyisen komission toimikauden loppua.

- Komissio aikoo esittää vuoden 2009 aikana 33 uutta yksinkertaistamisaloitetta. Näillä toimenpiteillä pyritään muun muassa torjumaan kaupallisissa toimissa tapahtuvia maksuviivästyksiä, vapauttamaan mikroyritykset tilinpäätösvaatimuksista ja varmistamaan siviili- ja kauppaoikeuden alan tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano.

- Komissio on määrittänyt yhteisön säännöstön seulomisen tuloksena 81 uutta tointa, joita seuraava komissio voi harkita tulevaan yksinkertaistamisohjelmaan sisällytettäväksi.

- Neuvostoa ja parlamenttia kehotetaan hyväksymään mahdollisimman nopeasti käsiteltävänä olevat 50 yksinkertaistamisaloitetta sekä kaikki käsiteltävänä olevat hallinnollista keventämistä koskevat ehdotukset.

- Komissio ottaa huomioon kuulemisesta saadun palautteen ja ehdottaa toimintaohjelman laajentamista siten, että se kattaa vielä 30 säädöstä.

- Komissio jatkaa tiivistä yhteistyötä niiden kansallisten viranomaisten kanssa, jotka vastaavat EU:n lainsäädännön saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä, jotta hallinnollisen rasituksen keventämistä koskevia hyviä käytänteitä saataisiin levitettyä nopeaan tahtiin.

- Jäsenvaltioita, jotka eivät olleet asettaneet kansallista keventämistavoitetta 31. joulukuuta mennessä, kehotetaan määrittämään sellainen ennen kevään 2009 Eurooppa-neuvoston kokousta. Kaikkia jäsenvaltioita kehotetaan ryhtymään konkreettisiin toimiin omalla tasollaan ja raportoimaan niistä Lissabonin strategiaa koskevissa vuotuisissa kansallisissa seurantaraporteissaan.

III UUSIEN ALOITTEIDEN LAADUN PARANTAMINEN

1. Kattava ja kunnianhimoinen lähestymistapa

Olennainen osa parempaan sääntelyyn tähtäävää suunnitelmaa on uusien aloitteiden laadun parantaminen. Kansainvälisten hyvien käytänteiden mukaisesti myös komissio uskoo, että tehokkain tapa luoda parempaa säädöskulttuuria on antaa toimintalinjojen kehittämisestä vastaavien henkilöiden vastuulle myös ehdotustensa vaikutusten arviointi. Tämä onkin ollut perustavanlaatuinen näkökohta vaikutustenarviointijärjestelmässä, jota komissio on kehittänyt vuodesta 2002 lähtien ja jonka se uskoo muuttavan toimintakulttuuriaan oleellisesti. Komissio on laatinut vuodesta 2002 lähtien yli 400 vaikutustenarviointia. Niistä 135 toteutettiin pelkästään vuonna 2008. Järjestelmään sisältyy useita piirteitä, jotka on syytä tuoda esiin.

Komissio on vakuuttunut siitä, että sopivin tapa taata sen ehdottamien toimenpiteiden tarpeellisuus ja laadittavien toimintalinjojen korkea laatu on vaikutustenarviointia koskeva yhdennetty lähestymistapa. Sen vuoksi vaikutustenarvioinnin yhteydessä analysoidaan sekä hyötyjä että kustannuksia ja käsitellään tasapainoisesti kaikkia mahdollisten aloitteiden merkittäviä taloudellisia, sosiaalisia ja ympäristöön kohdistuvia vaikutuksia. Tällä lähestymistavalla varmistetaan, että kaikki komission olennainen asiantuntemus ja sidosryhmien palaute hyödynnetään, ja samalla parannetaan aloitteiden yhtenäisyyttä eri toimintalohkojen kesken.

Komissio on laajentanut vaikutustenarviointien laadintaa koskevan vaatimuksen ulottumaan myös muihin kuin vuotuiseen lainsäädäntö- ja työohjelman kuuluviin aloitteisiin, toisin sanoen kattamaan kaikki aloitteet, joilla todennäköisesti on huomattava vaikutus. Tähän kuuluvat myös komitologiamenettelyissä käsiteltävät vaikutuksiltaan merkittävät asiat.

Edistääkseen varmuutta siitä, että vaikutustenarvioinnit ovat menettelyjen ja laatustandardien mukaisia, komissio on perustanut vaativan keskuslaadunvalvontatoiminnon, vaikutustenarviointilautakunnan, joka on riippumaton poliittisesta päätöksenteosta vastaavista komission yksiköistä. Vaikutustenarviointilautakunta on tarkastellut kaikkia komission vaikutustenarviointeja ja antanut niistä lausuntoja siitä lähtien, kun se perustettiin loppuvuodesta 2006. Sen toiminta on parantanut toimintalinjojen laatua pyytämällä vaikutustenarviointeja uudelleen esitettäviksi 32 prosentissa asioista vuonna 2008 sekä antamalla komissiolle suosituksia vaikutustenarviointien laadun parantamisesta. Vuoden 2008 aikana se korosti yhä painokkaammin tarvetta arvioida vaikutusten määrää entistä järjestelmällisemmin ja käsitellä hallinnollisen rasituksen kysymystä selkeästi. Se on myös tukenut komission yksiköitä niiden vaikutustenarviointien laadinnassa erityisesti käytettyjen menetelmien osalta.

Lisäksi komissio on luonut avoimen ja vastuullisesti toimivan järjestelmän. Se edistää laajempaa avoimuutta toimintalinjojen laadinnassa ja sidosryhmien kattavampaa osallistumista. Komission hyväksyttyä ehdotuksen kaikki sitä koskevat vaikutustenarvioinnit ja vaikutustenarviointilautakunnan lausunnot annetaan julkisesti saataville[9].

2. Vaikutustenarviointeja kehitetään edelleen

Komissio on luonut vaikutustenarviointijärjestelmän, jota kattavuuteensa ja avoimuutensa osalta pidetään yleisesti sekä Euroopassa että kansainvälisesti hyvin korkealaatuisena. Itse vaikutustenarviointien laatua voidaan kuitenkin edelleen parantaa. Vaikutustenarviointilautakunta suositti vuoden 2008 raportissaan laadunvalvonnan lujittamista ennen vaikutustenarviointien esittämistä lautakunnalle. Tämän toteuttamiseksi komissio aikoo toteuttaa erilaisia toimenpiteitä. Se aikoo lujittaa erityisesti kunkin pääosaston vaikutustenarviointiyksikön sekä vaikutustenarvioinnin ohjausryhmien roolia sen varmistamiseksi, että kaikki komissiossa käytettävissä oleva olennainen asiantuntemus tulee otetuksi huomioon. Se lisää vastuunottoa vaikutustenarvioinneista siten, että pääjohtajat hyväksyvät ne lopullisesti.

Komissio on määrittänyt joukon muita parannuksia vaikutustenarviointilautakunnan kokemuksen, sääntelyn parantamista käsittelevän, kansallisista asiantuntijoista muodostetun korkean tason ryhmän sekä vaikutustenarviointiohjeista vuoden 2008 puolivälissä järjestetyn julkisen kuulemisen tuottaman palautteen perusteella. Useat parannuksista on otettu huomioon tarkistetuissa ohjeissa, jotka tulivat voimaan vuoden 2009 alussa. Vaikutustenarviointijärjestelmään kuuluvat jatkossa

- tarkempi kohdentaminen: komissio kohdentaa vaikutustenarvioinnit entistä tarkemmin lainsäädäntöehdotuksiin, sekä lainsäädäntö- ja työohjelmaan sisältyviin ehdotuksiin että muihin ehdotuksiin ja komitologiamenettelyissä käsiteltäviin asioihin, joilla on merkittäviä vaikutuksia.

- sidosryhmien laajempi kuuleminen: kuulemista koskevat komission vähimmäisvaatimukset on pantava täysimääräisesti täytäntöön. Monimutkaisten tai arkaluonteisten ehdotusten osalta komission yksiköitä kannustetaan pidentämään kuulemisille varattua kahdeksan viikon vähimmäisaikaa. Lisäksi pyritään varmistamaan entistä tarmokkaammin, että kaikki sidosryhmät tietävät kuulemisista ja voivat osallistua niihin. Vaikutustenarvioinneissa olisi annettava selkeämpää palautetta siitä, millaista tietoa sidosryhmiltä pyydettiin, mitä tietoa saatiin ja millä lailla sitä käytettiin.

- toissijaisuuden analysoinnin tarkentaminen: vaikutustenarviointiohjeisiin sisältyy nyt luettelo täsmällisistä kysymyksistä, jotka yksiköiden olisi ongelma-analyysin yhteydessä otettava huomioon, sekä lisäohjeita suhteellisuuden ja EU:n tason lisäarvon analysoimiseen kaikkien esitettyjen toimintavaihtoehtojen osalta.

- erityisvaikutusten perusteellisempi arviointi: talous-, sosiaali- ja ympäristöalan hyötyihin ja kustannuksiin sovellettavan yhdennetyn lähestymistavan yhteydessä annetaan lisäohjeistusta näiden vaikutusten erityisistä näkökohdista. Tämä koskee pk-yrityksille aiheutuvia vaikutuksia, joita olisi arvioitava eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevan Small Business Act -aloitteen mukaisesti (niin kutsutulla pk-yritystestillä), perusoikeuksiin liittyviä asioita sekä vaikutuksia kuluttajiin ja kansanterveyteen. Lisäksi otetaan huomioon alue- ja paikallistasolla aiheutuvat vaikutukset.

- kvantitatiivisemmat todisteet ja analyysi: suuntaviivoihin sisältyy entistä tarkempia ohjeita kvantifioinnista ja viittauksia parhaisiin käytänteisiin sääntöjen noudattamisesta aiheutuvien erilaisten kustannusten arvioimiseksi.

- hallinnollisen rasituksen tarkempi arviointi: komissio on kehittänyt erityisesti yrityksille aiheutuvan hallinnollisen rasituksen arvioinnista annettavaa ohjeistusta.

- tulosten avoimempi esittely: tiivistelmissä esitetään selkeä yleiskatsaus kaikista eri vaihtoehtojen kvantifioiduista hyödyistä ja kustannuksista sekä yrityksille ja kansalaisille aiheutuvista hallinnollisista kustannuksista, muista sääntöjen noudattamisesta aiheutuvista kustannuksista sekä hallinnoille aiheutuvista kustannuksista.

3. Jatkotoimet

- Komissio aikoo toteuttaa vuoden 2009 aikana yli 100 vaikutustenarviointia tarkistettujen vaikutustenarviointiohjeiden mukaisesti.

- Komissio parantaa vaikutustenarviointiohjeisiin sisältyvää, hallinnollista rasitusta koskevaa ohjeistusta ottamalla vuoden 2009 alkupuolella käyttöön uusia tietoteknisiä työkaluja, jotka ovat kaikkien yksiköiden käytettävissä.

- Komissio aikoo jatkaa vaikutustenarviointiensa laadun kehittämistä vahvistamalla vastuussa olevien yksiköiden ja vaikutustenarviointilautakunnan harjoittamaa laadunvalvontaa.

IV SÄÄNTELYN PARANTAMINEN ON KAIKKIEN TOIMIELINTEN VASTUULLA

1. Sääntelyn parantaminen EU:n kaikilla tasoilla

Sääntelyn parantamisen onnistumiseksi kaikkien EU:n toimielinten on välttämätöntä kantaa vastuunsa. Laadittaessa EU:n sääntöjä komissio tekee niistä ehdotuksen, Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät ne, ja jäsenvaltioiden hallitukset ja parlamentit saattavat ne osaksi kansallista lainsäädäntöä. Usein niitä täydennetään alueellisilla ja paikallisilla säännöillä. Kaikilla näillä toimijoilla on oma tehtävänsä sääntelykehyksen parantamisessa.

EU:n lainsäädännön antaminen ja täytäntöönpano vie aikaa. Yksinkertaistamista ja hallinnollisen rasituksen keventämistä koskevat komission ohjelmat ovat tuoneet mukanaan arvokasta kokemusta parannuksista, joita voidaan toteuttaa konkreettisen hyödyn tuottamiseksi yrityksille ja kansalaisille. Komission konkreettisten ehdotusten hyväksymistä neuvostossa ja parlamentissa on kuitenkin saatava nopeutettua, mutta samalla on varmistettava, että lainsäädäntöä yksinkertaistavat ja hallinnollista rasitusta keventävät elementit säilytetään.

Toimielinten ensisijaisena tavoitteena on vuonna 2009 oltava vaikutustenarviointiin sovellettavan yhteisen lähestymistavan tarkistuksen päätökseen saattaminen. Komissio on vakuuttunut siitä, että tämä yhteinen lähestymistapa tarjoaa vakaan perustan kullekin toimielimelle kehittää omia vaikutustenarviointeja koskevia lähestymistapojaan. Olisi keskityttävä määrittelemään konkreettisia tapoja parantaa täytäntöönpanoa. Komissio on valmistautunut tukemaan muita toimielimiä näiden kehittäessä kapasiteettiaan käsitellä komission vaikutustenarviointeja ja laatimaan omia lisäanalyysejään sisällöllisistä muutoksista, joita ne tekevät. Kuten sääntelyn parantamista koskevassa toisessa strategisessa katsauksessa todettiin, komissio myös vastaa rakentavalla tavalla tapauskohtaisesti neuvoston ja parlamentin pyyntöihin tarkastella yksityiskohtaisemmin joitakin sen alkuperäisten vaikutustenarviointien näkökohtia.

2. Yhteisön lainsäädännön soveltaminen jäsenvaltioissa

Komissio esitti vuonna 2007 strategian yhteisön lainsäädännön soveltamisen parantamiseksi[10]. Tiiviissä yhteistyössä 15 vapaaehtoisen jäsenvaltion kanssa se on käynnistänyt EU:n pilottihankkeen ongelmanratkaisun nopeuttamiseksi ja kehittämiseksi kansalaisten etua silmällä pitäen. Komissio tekee nykyään lainsäädännön rikkomisia koskevia päätöksiä aikaisempaa tiheämmin. Se on edistynyt hyvin kehittäessään aikaisempaa vahvemmin priorisointiin perustuvaa asioiden käsittelyä, jota tarkastellaan yhteisön oikeuden soveltamisen valvontaa koskevassa vuosikertomuksessa, samoin kuin muita avoimuuden ja vuoropuhelun lisäämiseksi hyväksyttyjä tai laadittavana olevia aloitteita[11]. Lainsäädännön soveltamisesta saatu kokemus voi johtaa lainsäädännön muuttamiseen tai kehittämiseen yhteisön tavoitteiden saavuttamiseksi paremmin. Vuoden 2009 aikana toteutetaan lisää toimenpiteitä tämän strategian täytäntöönpanemiseksi ja lujittamiseksi.

3. Jatkotoimet

- Parlamenttia ja neuvostoa kehotetaan hyväksymään vielä käsiteltävänä olevat hallinnollisen rasituksen keventämistä ja yksinkertaistamista koskevat ehdotukset mahdollisimman nopeasti kuten vuonna 2003 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa paremmasta lainsäädännöstä esitetään.

- Parlamentti, neuvosto ja komissio saattavat päätökseen vaikutustenarviointiin sovellettavan yhteisen lähestymistavan yhteisen tarkistuksen.

- Komissio varmistaa, että yhteisön lainsäädännön soveltaminen parantuu ottamalla käyttöön ehkäiseviä toimenpiteitä, joiden mukaisesti mm. vaikutustenarviointien yhteydessä keskitytään yhä enemmän täytäntöönpano- ja valvontakysymyksiin, uuden lainsäädännön täytäntöönpanoa suunnitellaan aikaisempaa huolellisemmin, luodaan täytäntöönpanoverkostoja ja avustetaan jäsenvaltioita vastaavuustaulukoihin liittyvissä kysymyksissä.

- Eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevan Small Business Act -aloitteen mukaisesti komissio käyttää mahdollisuuksien mukaan yrityksiin vaikuttavien tulevien asetusten ja päätösten osalta yhteisiä voimaantulopäivämääriä[12]. Näin pk-yritysten olisi mahdollista valmistautua paremmin ja sopeutua lainsäädännön muutoksiin.

- Komissio tekee tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa parantaakseen kansallisten lainsäädäntöluonnosten selkeyttä ja yhtenäisyyttä direktiiviin 98/34/EY perustuvan ilmoitusmenettelyn yhteydessä[13].

V MAAILMANLAAJUISEEN SÄÄNTELYYN VAIKUTTAMINEN

Komissio on jatkanut sääntelyä koskevaa vuoropuheluaan tärkeimpien kauppakumppaniensa kanssa. Komissio ja Yhdysvaltojen Office of Management and Budget -virasto laativat transatlanttisen talousneuvoston yhteydessä yhteisen asiakirjan, jonka tarkoituksena oli verrata kummankin osapuolen järjestelmiä kansainväliseen kauppaan sekä EU:ssa ja Yhdysvalloissa tehtäviin investointeihin kohdistuvien vaikutusten arvioimiseksi[14]. Asiakirjassa esitetyt suositukset on sisällytetty komission vaikutustenarviointiohjeisiin. Yhdysvaltain viranomaiset ovat luvanneet toimia samoin omissa sääntelyn vaikutusten arviointia koskevissa suuntaviivoissaan.

Komissio jatkaa sääntelyyn liittyvää yhteistyötään kauppakumppaniensa kanssa sekä monenvälisissä organisaatioissa kuten YK:ssa, OECD:ssä ja Maailmanpankissa että kahdenvälisissä vuoropuheluissa vähentääkseen kaupan ja sijoitusten esteitä sekä lujittaakseen ympäristön ja yhteiskunnan suojelua. Marraskuussa 2008 pidetty G20-ryhmän huippukokous osoitti kansainvälisen yhteistyön merkityksen nykyisessä talous- ja rahoitustilanteessa sekä myönteisen vaikutuksen, jonka unioni voi saavuttaa toimimalla yhtenäisenä. Komissio esitti joulukuussa 2008 strategiset puitteet kansainväliselle sääntely-yhteistyölle ja määritti tulevia ensisijaisia toimia[15].

VI PÄÄTELMÄT

Vallitsevan talous- ja rahoitustilanteen hoitaminen on erittäin haasteellista Euroopan unionille ja sen jäsenvaltioille. Lainsäädännön parantaminen on säilytettävä olennaisena osana tilanteeseen reagointia: käytetään sääntelyä silloin, kun siihen on tarvetta, tavalla, joka on mahdollisimman selkeä, sääntely perustuu sidosryhmien kanssa käytävään vuoropuheluun ja minimoi yrityksille ja kansalaisille aiheutuvan hallinnollisen rasitteen. Viimeisten neljän vuoden aikana sääntelyn parantamisesta saatu kokemus on hyvä perusta uusiin haasteisiin vastaamiselle. Komission määrittelemät jatkotoimet edellyttävät muiden EU:n toimielinten, jäsenvaltioiden, paikallis- ja alueviranomaisten sekä sidosryhmien jatkuvia toimia ja pysyvää poliittista tukea.

[1] KOM(2008) 800.

[2] Näistä ehdotuksista seitsemän oli tarkistuksia, joiden yhteydessä pääteltiin, ettei lainsäädännöllisille toimille ollut tarvetta, tai ne yhdistettiin muihin aloitteisiin.

[3] Komission valmisteluasiakirja, kolmas välikertomus sääntely-ympäristön yksinkertaistamisstrategian edistymisestä, KOM(2009) 17.

[4] Näitä kutsutaan yhteissijoitusyrityksiksi (arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavat yritykset).

[5] Maatalousalaa koskevista yksinkertaistamisaloitteista esitetään lisätietoja komission välikertomuksessa keväällä 2009.

[6] Komission valmisteluasiakirja, hallinnollisen rasituksen keventäminen Euroopan unionissa, KOM(2009) 16.

[7] Osa näistä ehdotuksista on nopeasti toteutettavia toimia, joiden hyväksyminen neuvostossa ja parlamentissa on edennyt hitaasti (kolme kuudesta vuonna 2007 esitetystä ehdotuksesta ja vain yksi ehdotus seitsemästä vuoden 2008 paketissa).

[8] Tässä yhteydessä todettiin, että 27 EU-maassa oli voimassa 356 EU-velvoitetta ja yli [9500] kansallista velvoitetta. Asian selvittämiseksi järjestettiin noin 3 000 haastattelua yrityksissä ja yli 50 seminaaria paikallisten yritysjärjestöjen ja kansallisten ministeriöiden kanssa.

[9] http://ec.europa.eu/governance/impact/practice_en.htm

[10] Tulosten Eurooppa, KOM(2007) 502.

[11] Komission 25. vuosikertomus yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta, KOM(2008) 777.

[12] Yhteisten voimaantulopäivien järjestelmän mukaan tietty lainsäädäntö otetaan tavallisesti käyttöön muutamina määriteltyinä päivinä vuoden aikana.

[13] Direktiivillä velvoitetaan jäsenvaltiot ilmoittamaan komissiolle kaikista luonnoksista teknisiksi määräyksiksi, jotka koskevat tuotteita ja tietoyhteiskunnan palveluja, ennen kuin ne hyväksytään kansalliseksi lainsäädännöksi. Tämä auttaa vähentämään riskiä perusteettomien esteiden syntymisestä jäsenvaltioiden välille.

[14] http://ec.europa.eu/governance/better_regulation/impact_en.htm

[15] KOM(2008) 874.