Euroopan ympäristötilinpito on laadittu kansainvälisen standardin ympäristötilinpitojärjestelmän (System of Environmental-Economic Accounting 2012) peruskehikon mukaisesti. Yhdistyneet kansakunnat, Euroopan komissio (Eurostat), Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö, Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (OECD), Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF) ja Maailmanpankkiryhmä laativat ja julkaisivat nämä puitteet.

Ympäristötilit ovat talous- ja ympäristötiedot yhdistävä tilastollinen järjestelmä, jonka tarkoituksena on mitata yhtäältä ympäristön vaikutusta talouteen ja toisaalta talouden vaikutusta ympäristöön. Ne tarjoavat välineen, jonka avulla voidaan seurata talouden aiheuttamaa ympäristökuormitusta ja selvittää, miten sitä voitaisiin hillitä. Ympäristötilit järjestävät ympäristötietoja lukuisilta eri aloilta hyödyntäen samoja käsitteitä ja terminologiaa kuin kansallinen tilinpito. Niistä käy siten ilmi talouden, kotitalouksien ja ympäristötekijöiden vuorovaikutus, ja sen vuoksi niiden informaatioarvo on suurempi kuin pelkän kansantalouden tilinpidon.

Ensimmäinen tämän artiklan mukaisesti laadittu kertomus julkaistiin vuonna 2013. Tämä on toinen kertomus. Kohdassa 2 on yleiskatsaus ympäristötileistä. Kohdassa 3 käsitellään edellisen kertomuksen jälkeen tapahtunutta kehitystä. Kohdassa 4 käsitellään asetuksen täytäntöönpanon parantamiseksi toteutettuja toimenpiteitä.

Koska ympäristötilit käyttävät uudelleen olemassa olevia tietoja, yrityksille ja kotitalouksille lisäksi aiheutuva vastausrasite pysyy hyvin pienenä, mikäli tietolähteitä on olemassa ja niitä ylläpidetään. Maat voivat myös kerätä erityisiä tietoja ympäristötilien tarkoituksiin, mikä auttaa parantamaan tietojen laatua. Yhtenä esimerkkinä tämän toteuttamisesta ovat ympäristötuotteiden ja -palvelujen alaa koskevat tilit (asetuksen liite V), joille jotkin maat ovat järjestäneet pieniä, kohdistettuja kyselyitä muiden tietolähteiden täydentämiseksi. Nämä kyselyt on jaksotettu vuoden tai useamman vuoden ajalle, ja yrityksille aiheutuva rasite on pieni.

Toinen ja kolmas aihe koskevat kaikkia asetuksen moduuleja. Standardien täytäntöönpano Euroopan ympäristötilinpitoa koskevien tietojen tekniselle muodolle, jossa ne on toimitettava komissiolle (Eurostat) (toinen aihe) saa aikaan tehokkuushyötyjä ja pienentää kansallisten viranomaisten hallinnollista rasitetta. Samoja standardeja voidaan myös käyttää toimitettaessa tilastotietoja kansainvälisissä tarkoituksissa, esim. OECD:n ja Yhdistyneiden kansakuntien elimille. Nämä standardit johtavat tehokkuushyötyihin, esim. instituutioiden väliset tiedonsiirrot voidaan tehdä koneelta koneelle ilman ihmisen työpanosta. Laatuselvityksiä koskevien määritysten käyttöönotto (menettelyt, rakenne ja jaksollisuus) (kolmas aihe) takaa samaan aikaan, että komission (Eurostat) käytössä on kaikki osatekijät tilastollisen laadun valvontaan. Asetuksen 7 artiklan edellyttämät laatuselvitykset ovat ratkaisevan tärkeitä komissiolle (Eurostat), jotta se voi arvioida jäsenvaltioiden antamien tietojen laatua. Ne ovat tarpeellisia myös validoitaessa tietoja ja tunnistettaessa alueita, joilla laatua on parannettava edelleen.

Toinen on ympäristötilejä koskeva eurooppalainen strategia kaudelle 2014–2018. Tämä on tulevia toimia koskeva ohjelma, josta komissio (Eurostat) ja jäsenvaltiot sopivat Euroopan tilastojärjestelmää käsittelevässä komiteassa. Strategia koordinoi eurooppalaisia toimia ja luo tietä asetuksen mahdollisille uusille moduuleille. Kauden 2014–2018 työtä koskeva strategiaohjelma keskittyy seuraaviin aiheisiin:

Tässä kohdassa esitellyt aloitteet ovat kahden päästrategian tulosta. Ensimmäinen on täytäntöönpanostrategia, jonka Yhdistyneiden kansakuntien tilastotoimikunta hyväksyi helmikuussa 2013 ympäristötilinpitojärjestelmän (System of Environmental-Economic Accounting) keskeiselle kehykselle. Tätä kansainvälistä tilastostandardia noudatetaan Euroopan ympäristötilinpidossa. Tässä maailmanlaajuisessa täytäntöönpanostrategiassa suositellaan joustavaa ja modulaarista lähestymistapaa, jotta erilaiset poliittiset tarpeet ja tietojen saatavuus voidaan ottaa huomioon.

Toisen kohdan osalta ympäristötilit tukevat seitsemättä Euroopan unionin ympäristöalan toimintaohjelmaa ”Hyvä elämä maapallon resurssien rajoissa”, jonka tarkoituksena on ohjata EU:n politiikkaa vuoteen 2020 asti. Niitä käytetään myös Eurooppa 2020 -lippulaiva-aloitteessa ”Etenemissuunnitelma kohti resurssitehokasta Eurooppaa”, sillä pääasiallinen indikaattori ”resurssitehokkuus” on peräisin materiaalivirtatileistä (asetuksen liite III). Kyseisellä liitteellä on myös rooli kiertotaloutta koskevassa EU:n toimintasuunnitelmassa, erityisesti kierrätysmäärien laskennassa. Ympäristöveroja (asetuksen liite II) käytetään ympäristöön liittyvän julkisen talouden uudistamista koskevissa tutkimuksissa, jotka koskevat eurooppalaisen ohjausjakson kehittämistä vihreämpään suuntaan . Ympäristötilejä odotetaan käytettäviksi YK:n kestävän kehityksen tavoitteiden valvonnassa.

Ympäristölakeja koskevan eurooppalaisen strategian mukaisesti tilien laadun parantaminen on ollut tärkein painopiste viime vuosina ja pysyy sellaisena tulevalla kaudella. Laadun parannuksista on myös epäsuoria hyötyjä, sillä ne lisäävät tilastojen merkitystä ja mahdollistavat tehokkuushyödyt, jotka puolestaan pienentävät hallinnollista rasitetta.

•Komissio (Eurostat) on tehnyt perustason käsitteellisen työn vesitilinpidon fyysisiä vesivirtoja koskevaa tilinpitoa varten. Sitä on käsitelty luonnoskäsikirjassa. Tiedonkeruuta ei ole käynnistetty.

•Komissio (Eurostat) on tehostanut ja yksinkertaistanut olemassa olevaa kehystä ja metsätilinpitoa koskevaa vapaaehtoista tietojen keruuta. Tämä on ollut tarpeellista, koska aiemmat kokeilut eivät täyttäneet käyttäjien odotuksia eikä kysyntä ollut riittävä.

•Komissio työskentelee integroituja luonnonvaroja ja ekosysteemipalveluja koskevaan tilinpitoon liittyvän kokeellisen hankkeen parissa. Se on pitkäaikainen hanke, joka aikataulun mukaan tuottaa tuloksia vuoteen 2020 mennessä. Päätavoitteet ovat integroida olemassa olevat EU-tason tiedot (satelliittikuvat, maankäyttöä ja -peitettä koskevat tutkimukset ja mallit) ja hyödyntää hankekumppanien asiantuntijuutta yhtenäisen EU-kehyksen kehittämiseksi, joka on entistä yhteensopivampi kansallisen tason yksityiskohtaisempien tilien kanssa.

Edellisestä edistymiskertomuksesta lähtien uusien moduulien aiheiksi ehdotetuista alueista kolme on hyväksytty asetuksen 10 artiklan mukaisesti, katso 3.1 kohta. Ne on säädetty asetuksen liitteissä IV–VI, ja ne ovat: ympäristönsuojelumenoja, ympäristötuotteiden ja -palvelujen alaa ja fyysisiä energiavirtoja koskevat tilit.

Komissio (Eurostat) jatkaa jäsenvaltioiden avustamista tilien laadun parantamisessa lukuisin tavoin, mukaan lukien:

a)Tukien myöntäminen pilottitutkimuksiin ja laadun parantamiseen. Asetuksen 4 artiklassa komissiota kehotetaan laatimaan ohjelma pilottitutkimuksista, joita jäsenvaltiot toteuttavat vapaaehtoisesti. Tutkimusten tarkoituksena on kehittää raportointimenetelmiä ja parantaa tietojen laatua, ottaa käyttöön pitkä aikasarja, kehittää tietojen käsittelyssä käytettäviä menetelmiä ja testata uusien ympäristötilinpitoa koskevien moduulien toteutettavuutta. Komissio (Eurostat) on yhteisrahoittanut pilottitutkimuksia joka vuosi (enintään 70 % kustannuksista) ja julkaissut tulokset CIRCABC-sivustolla. Nämä havainnot otetaan huomioon suunniteltaessa laadun parannuksia ja otettaessa käyttöön uusia ympäristötilinpitoa koskevia moduuleja.

b)Tietojen saatavuuden aikaviiveen lyhentäminen varhaisia arvioita tuottamalla. Ympäristötilejä on tähän mennessä pidetty melko yksityiskohtaisina, rakenteellisina tietoina. Komissio (Eurostat) työskentelee jäsenvaltioiden kanssa arvioidakseen, pitäisikö ympäristötilit laatia aiemmin, ja tässä asiassa on edistytty huomattavasti. Komissio (Eurostat) tutkii myös keinoja varhaisten arvioiden tuottamiseksi joillekin pääindikaattoreille. Näillä arvioilla olisi suurempi virhemarginaali ja ne olisivat vähemmän yksityiskohtaisia kuin asetuksen vaatimat arviot, mutta ne tarjoaisivat arvokkaita varhaisia tietoja käyttäjille. Eurostat on nyt ryhtynyt tuottamaan ja julkaisemaan kansantalouden materiaalivirtatilien (asetuksen liite III) varhaisia arvioita seitsemän kuukautta viitevuoden päättymisen jälkeen. Tämä on merkittävä parannus, sillä asetuksessa säädetty tiedonsiirron määräaika on 24 kuukautta. Vastaavasti komissio (Eurostat) aikoo myös ryhtyä tuottamaan ympäristötuotteiden ja -palvelujen alaa koskevien tilien (asetuksen liite V) varhaisia arvioita. Komissio (Eurostat) yhdistää ympäristöveroista kerätyt tiedot (asetuksen liite II) kansallisia veroluetteloita koskeviin tietoihin, jotka on kerätty kansantalouden tilinpidon tietojen toimittamisohjelman ESA2010 mukaisesti. Näin tilastoja voidaan tuottaa muutamaa kuukautta aiemmin lisäämättä jäsenvaltioiden rasitetta. Mahdollisia vaihtoehtoja päästöjä ilmaan koskevien tilien (asetuksen liite I) arvioiden laatimiseksi yhtä vuotta aiemmin tutkitaan parhaillaan.

c)Vapaaehtoisen vuosittaisen tietojen keruun käyttöönotto pakollisen raportoinnin valmistelussa. Tietoja kerätään tällä hetkellä vapaaehtoiselta pohjalta asetuksen liitteitä IV–VI varten (ympäristönsuojelumenoja, ympäristötuotteiden ja -palvelujen alaa ja fyysisiä energiavirtoja koskevat tilit). Ympäristötukia ja vastaavia tulonsiirtoja koskeva uusi tietojen keruu käynnistettiin vuonna 2015.

d)EU:n kokonaissuureiden tuottaminen, vaikka joidenkin jäsenvaltioiden tietoja puuttuu. EU:n arviot ovat erittäin tärkeitä eurooppalaisille poliittisille päättäjille. EU-tason tilastojen tuottamisen oletusmenetelmä on jäsenvaltioiden tietojen yhdistäminen. Jos tämä ei ole mahdollista riittämättömien kansallisten tietojen vuoksi, komissio (Eurostat) käyttää vaihtoehtoisia tekniikoita. Tämä koskee erityisesti ympäristötuotteiden ja palvelujen alaa koskevia tilejä (asetuksen liite V) ja ympäristönsuojelumenoja koskevia tilejä (asetuksen liite IV), joiden osalta jäsenvaltiot lähettävät tiedot edelleen vapaaehtoiselta pohjalta.

e)Käsikirjojen julkaiseminen ja menetelmiä koskeva ohjaus. Vuodesta 2013 lähtien komissio (Eurostat) on julkaissut seuraavat käsikirjat ja ohjeet: Ympäristöverot (2013), ympäristötuet ja vastaavat tulonsiirrot (2015) ja päästöjä ilmaan koskevat tilit (2015). Lisäksi useita muita menetelmiä on saatettu julkisesti saataville valmisteluasiakirjoina (kansantalouden materiaalivirtatilit (2013), fyysisiä energiavirtoja koskevat tilit (2014), luonnonvarojen hallinnointimenoja koskevat tilit (2014) ja ympäristötuotteiden ja palvelujen alaa koskevat tilit (2015)). Kolme muuta metodologista julkaisua on valmisteilla vuodelle 2016 (ympäristötuotteiden ja -palvelujen alaa koskevat tilit, luonnonvarojen hallinnointimenoja koskevat tilit ja kansantalouden materiaalivirtatilit). Tämä viitemateriaali helpottaa tilastojen tuottamista, ja sitä käyttävät tilastotieteilijät sekä EU:n sisällä että sen ulkopuolella.

f)Laatimistyökalujen tarjoaminen. Komissio (Eurostat) tuo jäsenvaltioiden ja muiden maiden saataville työkaluja tilien laatimista varten. Se esimerkiksi tarjoaa IT-työkalun nimeltä PEFA-Builder, joka laatii fyysisiä energiavirtoja koskevia tilejä (asetuksen liite VI) energiaan liittyvien tilastojen pohjalta. Komissio (Eurostat) myös ylläpitää tilien laatimiseen tarvittavia tuotteita ja toimia koskevia ajantasaisia luetteloja (luokitteluja). Komissio (Eurostat) tarjoaa ympäristöjalanjälkien laskemiseksi työkaluja, jotka mittaavat taloudellisten toimijoiden vaikutusta ympäristöön luonnonvaroja käytettäessä. Ympäristöjalanjäljet saadaan yhdistämällä ympäristötilit muihin tilastoihin, kuten panos-tuotostaulukoihin.

g)Koulutuksen edistäminen eurooppalaisten tilastotieteilijöiden koulutusohjelman yhteydessä. Komissio järjestää noin neljä ympäristötilejä koskevaa koulutusta vuodessa. Aiemmissa koulutuksissa käytetty materiaali on julkaistu CIRCABC-sivustolla.

h)Maiden välisen kokemusten vaihdon edistäminen. Komissio (Eurostat) järjestää kaksi työryhmää, jotka tapaavat vuosittain jakaakseen kokemuksia, tunnistaakseen parhaita käytäntöjä ja koordinoidakseen parannuksia. Myös useat valmisteluryhmät tutkivat erityisiä menetelmäkysymyksiä ja ehdottavat suosituksia. Komissio (Eurostat) osallistuu OECD:n, YK:n Euroopan talouskomission (UNECE) ja YK:n organisoimiin kansainvälisiin aloitteisiin.

i)Ratkaisujen kehittäminen jäljellä oleviin menetelmäongelmiin. Asetuksen liitteiden I–III laadun parantamiseksi tehdyn kohdissa 3.5 ja 4.2 eritellyn työn lisäksi komissio (Eurostat) on tunnistanut uusiin asetuksen liitteisiin IV–VI liittyvät metodologiset haasteet ja se työskentelee ratkaistakseen ongelmat. Jäsenvaltioiden suurimmat haasteet ovat päästöjen jakamisen ja luonnonvarojen käytön määrittäminen NACE-toimialoittain sekä integroidun kehyksen kehittäminen rahamääräisiä ympäristötilimoduuleja varten (ympäristönsuojelumenot, luonnonvarojen hallinnointimenot, ympäristötuotteiden- ja palvelujen ala sekä ympäristöverot ja tuet). Rahamääräisiä ympäristötilejä koskeva integroitu kehys mahdollistaisi eri moduulien tuottamisen samalla tavalla yleisistä tietolähteistä, ja siten se saattaa pienentää hallinnollista rasitetta.