A4-0105/98

Päätöslauselma komission tiedonannosta «Sosiaalisen kehityksen maailman huippukokouksen seuranta Euroopan unionissa» (KOM(96)0724 - C4-0142/97)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission tiedonannon KOM(96)0724 - C4-0142/97,

- ottaa huomioon Kööpenhaminan julistuksen ja toimintaohjelman ((Yhdistyneiden kansakuntien toiminta, New York, 1995.)),

- ottaa huomioon OECD:n toukokuussa 1996 antaman julkilausuman kehitysyhteistyön panoksesta,

- ottaa huomioon 2. maaliskuuta 1995 antamansa päätöslauselman Euroopan unionin painopistealueista sosiaalisen kehityksen maailmankokousta varten ((EYVL C 68, 20.3.1995, s. 49.)),

- ottaa huomioon marraskuussa 1996 annetun neuvoston päätöslauselman inhimillisestä ja sosiaalisesta kehityksestä ja EU:n kehitysyhteistyöstä ((SOC(96)1124, marraskuu 1996.)),

- ottaa huomioon AKT-EU-yhteiskokouksessa Loméssa 29. lokakuuta 1997 annetun päätöslauselman Yhdistyneiden kansakuntien vuosina 1990 - 1996 järjestämien maailmankonferenssien tärkeydestä Euroopan unionin ja AKT-maiden väliselle yhteistyölle Lomén sopimuksen puitteissa ((AP/2279.)),

- ottaa huomioon työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietinnön ja kehitys- ja yhteistyövaliokunnan lausunnon (A4-0105/98),

A. katsoo, ettei sosiaalista ja taloudellista kehitystä voida saavuttaa ilman rauhaa, turvallisuutta, ekologista tasapainoa ja luonnonvarojen harkittua käyttöä eikä ilman kaikkien ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamista,

B. katsoo, että köyhyys, työttömyys ja syrjäytyminen ovat vuoden 1948 ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa määritettyjen ihmisoikeuksien kieltämistä,

C. katsoo, että yli yksi neljäsosa kehitysmaiden ihmisistä elää edelleen köyhyydessä UNDP:n (YK:n kehitysohjelman) käyttöön ottamalla köyhyysindeksillä mitattuna ja että yli kolmannes eli 1,3 miljardia ihmistä joutuu tulemaan toimeen alle 0,875 eculla päivässä,

D. katsoo, että sosiaalisessa kehityksessä tulee painottaa ihmiskeskeisyyttä ja kansalaisten aktiivista osallistumista sekä antaa miehille, naisille ja lapsille mahdollisuus omien elinehtojensa parantamiseen,

E. katsoo, että yhteistyöhankkeet köyhyyden poistamiseksi ovat osoittautuneet tehokkaaksi kehitysyhteistyömuodoksi, sillä ne mahdollistavat tiiviin ja tasavertaisen yhteistoiminnan paikallisen väestön kanssa; työskentelymenetelmiä ja avustustyöntekijöiden koulutusta on samalla mukautettava uuteen kehitysyhteistyöajatteluun,

F. katsoo, että Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ovat juhlallisesti sitoutuneet myötävaikuttamaan Kööpenhaminan julistuksen ja toimintaohjelman kymmenen sitoumuksen toteuttamiseen;

1. Pitää komission tiedonantoa positiivisena mutta on huolissaan viivästyksistä selvän strategian laadinnassa, jonka tarkoituksena on kannustaa kaikkia jäsenvaltioita ja Kööpenhaminan julistuksen allekirjoittaneita maita asettamaan tarkat sosiaalisen kehityksen päämäärät ja mahdollistaa yksittäisten ihmisten, kotitalouksien ja yhteisöjen osallistuminen taloudelliseen, sosiaaliseen, yhteiskunnalliseen ja kulttuuriseen kehitykseen;

2. Painottaa kehitysstrategian toimeenpanossa ihmiskeskeisyyden merkitystä siten, että ihmiset muodostavat prosessin olennaisen elementin ottamalla osaa painopisteiden määrittämiseen ja asiaan liittyvien toimenpiteiden, ohjelmien ja hankkeiden toteuttamiseen;

3. Vetoaa jäsenvaltioihin, jotta nämä toteuttaisivat Rion, Wienin, Kairon, Pekingin ja Istanbulin konferenssien johtopäätökset, joissa painotetaan myös inhimillisen ja sosiaalisen kehityksen eri osa-alueita, ja pyytää neuvostoa ryhtymään konkreettisiin toimenpiteisiin kasvihuonekaasujen vähentämiseksi unionin alueella 15 %:lla vuoteen 2010 mennessä;

4. Painottaa, että ihmiskunnan kestävä kehitys on mahdollista vain suojelemalla ympäristöä ja käyttämällä luonnonvaroja kestävällä tavalla ja että näin ollen ympäristönsuojelua ei saa tarkastella erillisenä osa-alueena vaan elämän ja sosiaalisen kehityksen edellytyksenä, ja katsoo, että kestävän kehityksen yhteydessä on käsiteltävä kaikkia talouskasvun näkökohtia;

Painopisteet EU:n tasolla

5. Pitää taistelua köyhyyttä ja syrjäytymistä vastaan Euroopan unionin tärkeimpänä tavoitteena; vaatii siksi, että Euroopan sosiaalirahastosta tuetaan tätä koskevia toimia;

6. Kehottaa komissiota, erityisesti Amsterdamin sopimuksen huomioon ottaen, määrittelemään sosiaalisen syrjäytymisen ja tutkimaan eri väestöryhmien (mm. pitkäaikaistyöttömien, perheiden, vammaisten, ikääntyneiden jne.) köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaan tarkoitetut oikeudelliset välineet;

7. Korostaa, että työllisyysongelman ratkaiseminen on toinen ehdottomasti etusijalle asetettava unionin tavoite; kehottaa siksi komissiota esittämään konkreettisia ehdotuksia jäsenvaltioiden verotus- ja sosiaaliturvajärjestelmien kehittämisestä nykyistä paremmin työllisyyttä ja yhteiskuntaan osallistumista edistäviksi; kehottaa lisäksi komissiota edistämään näiden toimien koordinointia jäsenvaltioiden välillä;

8. Kehottaa jäsenvaltioita tekemään työllisyyttä koskevia toimintasuunnitelmia työttömyysasteen leikkaamiseksi vuoden 1998 työllisyyssuuntaviivojen edellyttämällä tavalla, pienyritysten, osuustoiminnallisten yritysten ja paikallisten talouksien tukemiseksi markkinoiden keskittymistä vastaan ja sosiaali- ja hyvinvointitalouden vahvistamiseksi;

9. Painottaa, miten tärkeää EU:n ja sen jäsenvaltioiden on edistää sukupuolten välisen tasavertaisen kohtelun politiikkaa, jolla taataan miesten ja naisten tasa-arvo ja mahdollistetaan naisille ja miehille työ- ja kotivelvollisuuksien yhdistäminen, helpotetaan heidän työhön palaamistaan ja taataan tasavertaiset mahdollisuudet työ- ja opiskelupaikan haussa;

10. Kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita osaltaan edistämään neljännen köyhyysohjelman hyväksymistä neuvostossa;

11. Painottaa, että unionin sosiaalista kehitystä koskevista seurantatoimista olisi työmarkkinaosapuolten lisäksi kuultava myös sosiaalialalla toimivia kansalaisjärjestöjä ja muita edustuksellisia järjestöjä; kehottaa komissiota Euroopassa pidettävien konferenssien ja käytävien keskustelujen lisäksi pyrkimään rakentavaan ja jatkuvaan vuoropuheluun kansalaisjärjestöjen ja muiden edustuksellisten järjestöjen kanssa;

Painopisteet kansainvälisellä tasolla

12. Kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ponnisteluihin sosiaalista kehitystä koskevien asioiden parissa työskentelevien kansainvälisten (toimi)elinten institutionaalisen yhteistyön vahvistamiseksi; tukee komission ehdotusta järjestää asianomaisten YK:n järjestöjen, Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF:n), Maailmanpankin, Kansainvälisen työjärjestön (ILOn) sekä Maailman kauppajärjestön (WTO:n) välisiä korkean tason neuvotteluja, joiden tarkoituksena olisi ryhtyä yhteisiin toimenpiteisiin taloudellisten ja sosiaalisten näkökohtien painoarvon lisäämiseksi kestävän kehityksen politiikan laatimisessa ja toteuttamisessa sekä rahoitusmarkkinoiden sääntelyssä;

13. Kehottaa kaikkia maita laatimaan ohjelman kaikkein köyhimpien maiden velkataakan keventämiseksi, mukaan lukien erittäin velkaantuneita köyhiä maita koskeva velka-aloite, ja viittaa myös Afrikkaa koskevan julistuksen ja toimintaohjelman toteuttamiseen tarvittavaan lisärahoitukseen;

14. Vetoaa jäsenvaltioihin, jotta nämä ohjaisivat keskimäärin 20 % kehitysapurahoistaan sosiaalisiin perusohjelmiin ja kehottaa vastaanottajavaltioita vastaavasti ohjaamaan 20 % budjettimäärärahoista Oslon konsensuspäätöksessä tarkoitettuihin sosiaalisiin peruspalveluihin eli peruskoulutukseen, ensisijaiseen terveydenhoitoon, mukaan lukien syntyvyys- ja väestönkehitys-, ravinto- sekä juomaveden turvallisuus- ja saniteettiohjelmat kuten myös institutionaaliset valmiudet edellä mainittujen palvelujen tarjoamiseen;

15. Painottaa tehokkaamman EU:n koordinoiman kehitysyhteistyön ja -aputoiminnan tarvetta, joiden tarkoituksena on myös virallisen kehitysavun osalta saavuttaa ainakin 0,7 % BKT:sta, ja odottaa kaikkien jäsenvaltioiden pidättyvän sellaisen avun antamisesta, joka on sidoksissa sopimusten antamiseen oman maan yrityksille, joka alentaa viimeaikaisten tutkimusten perusteella avustuksen tehokkuutta yli 15 %;

16. Kehottaa kaikkia maita aktiivisesti seuraamaan ja parantamaan työntekijöiden perusoikeuksien noudattamista, jotka on kuvattu ILOn yhdistymisvapautta ja järjestäytymis- ja neuvotteluoikeutta koskevissa yleissopimuksissa 87 ja 98, kaikentyyppisen pakko- ja orjatyön kieltävissä yleissopimuksissa 29 ja 105, vähimmäispalkkaa koskevassa yleissopimuksessa 131, samapalkkaisuutta ja kaikentyyppisen syrjinnän poistamista koskevissa yleissopimuksissa 100 ja 111 sekä työterveyttä ja -turvallisuutta koskevassa yleissopimuksessa 155 sekä vähimmäisikää koskevassa yleissopimuksessa 138, mukaan lukien suositus 146; katsoo, että kaikkiin EU:n kauppa- ja yhteistyösopimuksiin on ehdottomasti sisällytettävä lauseke, jossa vaaditaan näiden määräysten noudattamista;

17. Kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita aktiivisesti soveltamaan ja edistämään kansainvälisen kaupan sosiaalisia ja eettisiä säännöksiä, sekä tukemaan asiaan liittyviä aloitteita, kuten eettistä valvontaa koskevaa maailmanlaajuista Social Accountability (SA) 8000 -normia, joka perustuu YK:n ihmisoikeuksien julistukseen, YK:n lasten suojelua koskevaan yleissopimukseen ja ILOn yleissopimuksiin ja joka on laadittu CEP:n (Council of Economic Priorities) aloitteesta yhteistyössä ammattiliittojen, kansalaisjärjestöjen, yliopistojen, liikeyritysten, kirjanpitoyritysten sekä konsulttien kanssa;

18. Kehottaa jäsenvaltioita ja Kööpenhaminan julistuksen ja toimintaohjelman allekirjoittaneita maita lisäämään pyrkimyksiään luoda entistä tasa-arvoisempaa ja kestävän kehityksen mukaista terveyspolitiikkaa, parantaa ennaltaehkäisevää terveydenhoitoa ja varsinkin lasten terveydenhoitoa, ja korostaa huonon terveydentilan ja koulutustason välistä yhteyttä;

19. Kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tekemään yhteistyötä paikalla toimivien kansalaisjärjestöjen kanssa, jotta avustustoimet voidaan toteuttaa mahdollisimman tehokkaasti;

20. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, YK:n talous- ja sosiaalineuvostolle (ECOSOC), jota ystävällisesti pyydetään välittämään päätöslauselma Kööpenhaminan julistuksen ja toimintaohjelman allekirjoittaneiden maiden valtuuskunnille.