A4-0400/96

Päätöslauselma ihmisoikeuksista maailmassa vuosina 1995 - 1996 ja unionin ihmisoikeuspolitiikasta

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen B, F, J, J.1 ja J.7 artiklan ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130 u, 228 ja 238 artiklan,

- ottaa huomioon aikaisemmat päätöslauselmansa, erityisesti 12. maaliskuuta 1993 ja 26. huhtikuuta 1995 antamansa päätöslauselmat ihmisoikeuksista maailmassa ((EYVL C 115, 26.4.1993, s. 214 ja EYVL C 126, 22.5.1995, s. 15)),

- ottaa huomioon 21. huhtikuuta 1994 antamansa päätöslauselman ihmisoikeuksista Euroopan unionin ulkopolitiikassa ((EYVL C 128, 9.5.1994, s. 370)),

- ottaa huomioon 20. syyskuuta 1996 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta, joka koskee kansanvallan periaatteiden ja ihmisoikeuksien sisällyttämistä yhteisön ja kolmansien maiden välisiin sopimuksiin (KOM(95)0216 - C4-0197/95) ((Istunnon pöytäkirja 20.9.1996, osa II, kohta 10)),

- ottaa huomioon neuvoston Euroopan parlamentille osoittaman vuosittaisen muistion vuodelta 1995 Euroopan unionin toiminnasta ihmisoikeuksien alueella (C4-0410/96),

- ottaa huomioon YK:n viimeaikaiset kansainväliset ihmisoikeuskonferenssit Wienissä, Kairossa, Kööpenhaminassa ja Beijingissä,

- ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille aiheesta «Euroopan unioni ja ihmisoikeuspolitiikan ulkoiset näkökohdat: Roomasta Maastrichtiin ja siitä eteenpäin» (KOM(95)0567),

- ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston puheenjohtajavaltion kertomuksessa esitetyt hallitusten välisen konferenssin työt (konf./3860/1/96),

- ottaa huomioon edellisen vuosikertomuksen jälkeen hyväksytyt päätöslauselmat ja erityisesti seuraavat:

. 13. heinäkuuta 1995 antamansa päätöslauselma tarpeesta perustaa pysyvä kansainvälinen tuomioistuin sotarikoksista ja ihmiskuntaa vastaan tehdyistä rikoksista syytettyjen rankaisemiseksi sekä entistä Jugoslaviaa ja Ruandaa käsittelevien erityistuomioistuimien toiminnasta ((EYVL C 249, 25.9.1995, s. 154)),

. 18. huhtikuuta 1996 antamansa päätöslauselma Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuskomission Kiinaa ja Tiibetiä koskevasta päätöslauselmasta sekä Euroopan unionin jäsenvaltioiden kannasta ((EYVL C 141, 13.5.1996, s. 211)),

. 16. marraskuuta 1995 antamansa päätöslauselma YK:n alkuperäiskansojen oikeuksia koskevasta julistuksesta ((EYVL C 323, 4.12.1995, s. 117)),

. 14. maaliskuuta 1996 antamansa päätöslauselma jalkaväkimiinoista ja Wienin kansainvälisen konferenssin tiettyjä tavanomaisia aseita koskevan pöytäkirjan muuttamisesta ((EYVL C 96, 1.4.1996, s. 292)),

. 21. syyskuuta 1995 antamansa päätöslauselma turvapaikkakaupunkien verkoston tukemisesta ((EYVL C 269, 16.10.1995, s. 172)),

. 18. heinäkuuta 1996 antamansa päätöslauselma kahdesta eri kansalaisuudesta muodostuneissa avioliitoissa syntyneiden lasten sieppauksista jäsenvaltioissa ((EYVL C 261, 9.9.1996, s. 157)),

- 26. lokakuuta 1995 antamansa päätöslauselma rasismista, muukalaisvihasta ja juutalaisvastaisuudesta ((EYVL C 308, 20.11.1995, s. 140)),

- ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan,

- ottaa huomioon ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan vuosittaisen mietinnön ja naisten oikeuksien valiokunnan lausunnon (A4-0400/96),

A. ottaa huomioon ihmisoikeuksien ja demokratian periaatteiden kunnioituksen rohkaisevan kehityksen toisaalta Euroopan yhteisön ja unionin perustamissopimuksissa sekä toisaalta niiden ulkosuhteisiin liittyvissä strategioissa,

B. muistuttaa, että itse asiassa ihmisoikeuksien kunnioitus, jota ei erityisesti mainita ETYn perustamissopimuksessa, muodostaa nykyään Euroopan unionin jäsenyyden keskeisen osa-alueen (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F artiklan 2 kohta), ja muistuttaa myös, että yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan toteuttaminen perustuu demokratian ja oikeusvaltion kehittämiseen ja lujittamiseen, kuten myös ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamiseen (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J.1 artiklan 2 kohta),

C. ottaa huomioon neuvoston, komission ja parlamentin pyrkimykset sisällyttää ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevat lisäehdot yhä järjestelmällisemmin kolmansien maiden kanssa tehtäviin sopimuksiin ja tarkentaa aluetta, jota nämä lisäehdot koskevat ((Ks. KOM(95)0216 aiheesta «demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioituksen periaatteiden huomioonottaminen yhteisön ja kolmansien maiden välisissä sopimuksissa»; Ks. edellä mainittu parlamentin 20. syyskuuta 1996 antama päätöslauselma; Ks. ihmisoikeuksien alivaliokunnan ja taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan 20.-21.11.1995 järjestämä yhteinen, julkinen kuulemistilaisuus ihmisoikeuksien suojaamisen lisäehdosta ja EU:n ulkosuhdesopimuksista.)),

D. katsoo kuitenkin, että tällaiset lausekkeet jäävät liian usein pelkän julistuksen asteelle eivätkä johda kolmansien maiden ihmisoikeustilanteen tehokkaaseen huomioon ottamiseen,

E. ottaa huomioon kehityksen, joka ihmisoikeuksien kansainvälisessä tunnustamisessa on tapahtunut toisen maailmansodan jälkeen, sekä kansainvälisissä suhteissa yhä yleisemmin esiintyvät viittaukset ihmisoikeuksiin, erityisesti YK:n, Unescon ja alueellisten järjestöjen, kuten ETYJ:n, Euroopan neuvoston, OAU:n (Afrikan yhtenäisyysjärjestö), OAS:n (Amerikan valtioiden järjestö) jne. toimien ansiosta; nämä muodostavat suotuisan toimintaympäristön ja rohkaisevat Euroopan unionia kehittämään hankkeitaan tällä alueella,

F. muistuttaa, että Euroopan unioni vetoaa nimenomaan YK:n peruskirjan ja yleismaailmallisen ihmisoikeuksien julistuksen periaatteisiin sekä niihin liittyviin sopimuksiin, samoin kuin Euroopan neuvoston Euroopan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehtyyn yleissopimukseen,

G. ottaa kuitenkin huomioon ihmisoikeuksien loukkausten määrän ja vakavuuden maailmassa vuosina 1995 - 1996 ja panee merkille, että kaikkein julmimmat loukkaukset ovat lisääntyneet,

H. on erityisen syvästi huolissaan etnisistä syistä johtuvien alueellisten selkkausten lisääntymisestä, joita on ollut entisessä Jugoslaviassa, Tsetseniassa, Ruandassa ja Burundissa sekä Zairessa samoin kuin kurdikansaa kohdanneista selkkauksista jne. ja näistä johtuvista valtavista, kollektiivisista ihmisoikeuksien vastaisista hyökkäyksistä,

I. on huolissaan jatkuvasta ihmisoikeuksien loukkaamisesta Itä-Timorissa, jota alueen laitonta miehitystä itsepäisesti jatkavat Indonesian joukot harjoittavat vastoin YK:n ja muiden kansainvälisten tahojen päätöksiä ja estävät itsemääräämisoikeuden käyttämisen, ja on vakuuttunut maubere- kansan taistelun oikeutuksesta, joka tunnustettiin myös myöntämällä Nobelin rauhanpalkinto piispa Ximenes Belolle ja Ramos Hortalle,

J. on tyrmistynyt siitä, että useimmissa maailman maissa ja jopa demokraattisissa maissa jatketaan tuomittavia käytäntöjä kuten kuolemanrangaistusta (jonka se on toistuvasti tuominnut), kidutusta ja epäinhimillistä tai alentavaa kohtelua vankiloissa tai väestöryhmien pakkosiirtoja, ja on lujasti päättänyt taistella näitä käytäntöjä vastaan,

K. joutuu pakostakin toteamaan ihmisoikeuksia koskevien uudistusten hitauden tietyissä siirtymävaiheessa olevissa Keski-Euroopan maissa ja vielä selvemmin Itä-Euroopan maissa (entisen Neuvostoliiton tasavallat, Venäjä mukaan lukien) ja on vakuuttunut, että on tarpeen pyrkiä jatkuvasti toteuttamaan uutta lainsäädäntöä julkisten viranomaisten tason lisäksi myös koko kansalaisyhteiskunnan tasolla,

L. on huolissaan fanatismin ja poliittisen tai uskonnollisen suvaitsemattomuuden heräämisestä kaikkine ihmisoikeuksien loukkauksineen ja useasti vielä naisten ja lasten oikeuksien loukkauksineen esimerkiksi Afganistanissa, Algeriassa, Iranissa jne. ja on huolissaan jatkuvista mielipiteen- ja tiedonvapauteen kohdistuvista hyökkäyksistä esimerkiksi Kiinassa, Valko-Venäjällä ja muualla,

M. on tietoinen siitä, miten vaikeaa on näiden seikkojen valossa arvioida tarkasti toteutunutta edistystä ja vielä tekemättä olevan työn laajuutta, mutta on erittäin lujasti päättänyt jatkaa taisteluaan Euroopan sivilisaation perusarvoihin kuuluvien ihmisoikeuksien puolesta,

N. on huolissaan jatkuvista ihmisoikeuksien loukkauksista tietyssä Latinalaisen Amerikan maissa, jotka muodostavat vakavan uhan niiden instituutioiden vakaudelle ja demokraattiselle kehitykselle,

O. on tietoinen Euroopan unionin toimielinten, unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Euroopan unionin ja kansainvälisten järjestöjen heikkouksista ja epäyhtenäisyyden vaaroista, jotka johtuvat niiden riittämättömästä yhteensovittamisesta,

P. on myös tietoinen ihmisoikeuskäsitteen ja sen velvoitteiden koskettaman alueen aiheuttamista epäselvyyksistä ja heikkouksista sekä käsitteen lisääntyvästä käytöstä ja arkipäiväistymisestä,

Q. on tietoinen siitä, kuinka vaikeaa on kytkeä moraalinen osatekijä kansainvälisiin suhteisiin, joissa perinteisesti korostetaan kyseisten valtioiden poliittisia, taloudellisia ja geostrategisia etuja,

R. on tästä syystä sitä mieltä, että nyt tarvitaan selvityksiä ja suurempaa yhtenäisyyttä, jotta vältetään ihmisoikeuksia ja Euroopan unionia koskevan luottamuksen tuhoutuminen, erityisesti sen ulkopolitiikan osalta,

S. katsoo, että Euroopan parlamentin on säilytettävä edelläkävijän roolinsa tässä asiassa ja kehitettävä sitä, mutta tätä tarkoitusta varten tarvitaan myös selvityksiä, joissa tarkennetaan sen erityisasemaa,

T. katsoo, että hallitusten välisessä konferenssissa olisi ehdottomasti tarjottava tilaisuus toteuttaa tarpeellinen asioiden selvittäminen;

Ihmisoikeuksien kansainvälisen ja eurooppalaisen suojelun osalta

1. Toteaa ja ilmaisee tyytyväisyytensä neuvoston ja komission lukuisten julistusten ja päätösten sekä Euroopan parlamentin useiden päätöslauselmien ja suositusten johdosta, jotka ovat osoittaneet vuosina 1995 ja 1996 unionin ja sen jäsenvaltioiden halun reagoida maailman ihmisoikeuksien loukkauksiin ja joita ihmisoikeuksien puolustajat, yksilöt ja hallituksista riippumattomat järjestöt ovat vaatineet ja jotka he ovat hyväksyneet;

2. Korostaa erityisesti edellä mainittua 26. huhtikuuta 1995 antamaansa päätöslauselmaa ja sen sisältämiä ehdotuksia, joita ei ole vielä pantu täytäntöön;

3. Toteaa ja ilmaisee tyytyväisyytensä useimmissa unionin kolmansien maiden kanssa tekemissä sopimuksissa esiintyviin ihmisoikeusvaatimuksiin sekä siihen tahtoon, jota erityisesti komissio on ilmaissut näiden vaatimusten sisällön yhä tarkemman erittelyn osalta ((Ks. erityisesti em. komission tiedonanto KOM(95)0216.));

4. Toteaa tyytyväisenä, että neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin analyysit ovat samankaltaisia ja niiden pyrkimykset ovat lähellä toisiaan;

Euroopan unionin ihmisoikeuksien suojelujärjestelmän parantamisedellytysten osalta

5. Korostaa vaaraa, joka unionin ihmisoikeuksia uhkaa, jos ihmisoikeuksia edistäviä julistuksia kehitetään ilman, että näistä julistuksista seuraa konkreettisia tuloksia;

6. Muistuttaa aikaisemmissa päätöslauselmissaan ilmoittamistaan ihmisoikeuksia koskevista painopisteistä ja toivoo toimintansa tehostamiseksi, että tarkennettaisiin tiettyjä käsitteitä, jotka ovat usein antaneet aihetta eriäviin tulkintoihin kansainvälisissä järjestöissä:

- yleismaailmallisuuden ja jakamattomuuden periaatteiden soveltamisala

- kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien, taloudellisten ja sosiaalisten oikeuksien, kulttuuristen oikeuksien, vähemmistöihin, erityisesti kansallisiin vähemmistöihin, kuuluvien henkilöiden oikeuksien, pakolaisten oikeuksien, naisten oikeuksien, lasten oikeuksien, oikeuden puhtaaseen ympäristöön, henkilön oikeuksien suhteessa biologisiin tieteisiin jne. suhteellinen painoarvo

- demokratian ja ihmisoikeuksien väliset yhteydet

- humanitaarisen toiminnan ja oikeuden ja ihmisoikeuksien välinen suhde;

7. Muistuttaa, koskien ihmisoikeuksia, Yhdistyneiden kansakuntien kansainvälinen ihmisoikeuskonferenssi (Wien, 1993) vahvisti oikeuden kehitykseen yleismaailmallisena ja luovuttamattomana oikeutena ja olennaisena osana perustavia ihmisoikeuksia; katsoo, että EU:n on edistettävä tehokasta kansainvälistä yhteistyötä oikeuden kehitykseen toteutumiseksi ja kehityksen esteiden poistamiseksi ((Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen vuonna 1986 antaman julistuksen mukaan «kehitys» on: «yleinen taloudellinen, sosiaalinen, kulttuurinen ja poliittinen prosessi, joka pyrkii koko väestön ja kaikkien yksilöiden jatkuvaan hyvinvoinnin parantamiseen perustuen heidän aktiiviseen, vapaaseen ja merkittävään osallistumiseensa kehitykseen ja siitä johtuvien hyötyjen oikeudenmukaiseen jakoon». ));

8. Pyytää, että huolimatta jo toteutetuista ponnisteluista vakuuksia, valvontaa ja mahdollisia rangaistuksia, niin oikeudellisia kuin poliittisia, kaupallisia ja taloudellisiakin, vielä tarkennetaan, jotta mahdollistetaan ihmisoikeus- ja demokratialausekkeiden tehokas täytäntöönpano kolmannen maan kanssa tehdyn sopimuksen voimaantulon jälkeen ja siten vältetään ihmisoikeuksien laiminlyönti ja loukkauksien lopullinen rankaisematta jättäminen;

9. Pyytää sosiaalilausekkeiden osalta komissiota sen toimiessa Euroopan unionin edustajana Maailman kauppajärjestössä vaikuttamaan siihen, että määritellään vähimmäistason sosiaalilausekkeet, jotka ovat ehtona liiketoimien laillisuudelle ja jotka koskevat erityisesti lapsityötä, pakkotyötä tai alentavissa olosuhteissa tehtyä työtä;

10. Pitää valitettavana, että neuvosto päätti vähän aikaa sitten, että se ei tekisi ehdotusta sosiaalisia standardeja käsittelevästä työryhmästä WTO:n ministerikokouksessa Singaporessa joulukuussa 1996;

11. Pyytää, ettei unionin ja kolmansien maiden välillä tehtyjä sopimuksia osoiteta oikeutetuiksi toteamalla, että ihmisoikeustilanne on tyydyttävä, ellei tämän paikkansapitävyyttä todellisuudessa voida todistaa;

12. Katsoo, että perussääntönä tehtäessä sopimusta unionin ja kolmannen maan välillä on oltava se, että maa täyttää unionin vaatimukset ihmisoikeuksien alalla;

13. Kehottaa komissiota vastaavasti välittämään neuvostolle ja Euroopan parlamentille ehdotuksen menettelystä, joka mahdollistaisi sitovien toimenpiteiden toteuttamisen loukattaessa ihmisoikeuksia kolmansissa maissa, joilla on sopimus EU:n kanssa;

14. Pitää poikkeustapauksissa, joissa muut seikat tekevät tällaisen sopimuksen tarpeelliseksi, parempana sitä, että unioni ilmoittaa selvästi, että sopimus on hyväksytty epätyydyttävästä ihmisoikeustilanteesta huolimatta, ja vaatii, että sillä edistetään ihmisoikeuksien kehittämistä;

15. Korostaa, että ihmisoikeuksien alueella kunakin ajankohtana ja kussakin paikallisessa erityistilanteessa on aivan yhtä tärkeää laatia yksityiskohtainen analyysi yleismaailmallisessa julistuksessa säädettyjen standardien suhteen noudatettavista käytännöistä kuin on määritellä, onko vapauksien sekä poliisin ja oikeuslaitoksen menettelytapojen suhteen tapahtunut viime aikoina kehitystä parempaan vai huonompaan suuntaan; tällä viimeksi mainitulla arviointiperusteella, jossa otetaan huomioon paikallisen julkisen vallan noudattama politiikka, pystytään paljon paremmin kuin minkäänlaisella absoluuttisen tason arvioinnilla valottamaan kansainvälisen yhteisön poliittisia tai taloudellisia päätöksiä;

16. Pyytää, että tukia koskevaa neuvoston päätöksellä marraskuussa 1991 perustettua «ehtopolitiikkaa» tarkennetaan ilman ehtoja toteutettavan tukipolitiikan vastakohtana, jotta vältetään epäselvyydet tulevaisuudessa tiettyjen, esimerkiksi Venäjän yhteistyösopimuksen tai unionin Turkin kanssa tekemän tullisopimuksen suhteen;

17. Pyytää, että yhtenäinen takuu- ja rangaistuspolitiikka toteutetaan ja sitä sovelletaan tiukan poliittisen tahdon avulla, joka on välttämätön ehto haluttaessa vakiinnuttaa unionin luotettavuus kansainvälisellä tasolla;

18. Katsoo, että asekaupan kansainvälinen valvonta on ehdottoman välttämätöntä ennalta ehkäisevän diplomatian toteuttamiseksi rauhan ja ihmisoikeuksien hyväksi;

19. On pahoillaan komission kantojen epäselvyydestä, joiden mukaan jomman kumman sopimusosapuolen velvoitteiden laiminlyönti edellyttää sopivia toimia, mutta valinta on tehtävä antaen etusija «toimenpiteille, jotka haittaavat mahdollisimman vähän nykyisen sopimuksen toimintaa»;

20. Pyytää komissiota ja neuvostoa esittämään pikaisesti ehdotus kolmansissa maissa toimivien eurooppalaisten yritysten käyttäytymissäännöistä, joissa ne velvoitetaan kunnioittamaan ihmisoikeuksia kaikissa muodoissaan (kansalaisoikeudet, sosiaaliset, taloudelliset ja ympäristöön liittyvät oikeudet) ja joihin sisältyy OECD:n esittämään ehdotukseen perustuvia valvonta- ja rangaistusmekanismeja;

21. Pyytää, että HVK:n jälkeen unionille luodaan todellinen yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka sekä poistetaan ero ensimmäisen ja toisen «pilarin» väliltä sekä myönnetään unionille tarvittavat välineet tämän yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan työstämiseen ja toimeenpanoon, sillä ilman sitä unioni ei voi tehokkaasti puolustaa maailman ihmisoikeuksia;

22. Pyytää, että yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa pyritään ilmenneistä ongelmista huolimatta ottamaan huomioon moraalikäsite, kuten ihmisoikeudet, eri politiikoissa eli yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa, asekaupoissa, talouspolitiikassa tai kehityspolitiikassa;

23. Korostaa lisäksi, että ei missään tapauksessa saa noudattaa ristiriitaisia politiikkoja jatkamalla ei pelkästään aseiden ja jalkaväkimiinojen vaan myös kidutusvälineiden vientiä, samalla kun unionin jäsenvaltiot vakuuttavat puolustavansa ihmisoikeuksia;

24. Paljastaa niiden maiden järkeilyn, jotka haluavat erottaa ulkopolitiikan ja ihmisoikeudet toisistaan, kuten tehdään YK:ssa, jossa turvallisuusneuvostolta on kielletty mahdollisuus puuttua ihmisoikeuksiin, joista huolehtiminen on annettu erityisvaliokunnan sekä talous- ja sosiaalikomitean tehtäväksi;

25. Pyytää, että yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa löydettäisiin ratkaisut, jotka mahdollistavat ihmisoikeusrikkomuksista vastuussa olevien hallintojen rankaisemisen poliittisesti (esimerkiksi estämällä osallistuminen kansainvälisissä yhteyksissä), jos sopimuksen keskeyttäminen tai peruuttaminen ei tuota tuloksia tai rankaisisi aiheettomasti kansaa;

26. Pyytää myös, että yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskien tarkennetaan, mitä asioihin sekaantumisoikeudella tarkoitetaan - toisaalta humanitaarisissa toimissa ja toisaalta ihmisoikeustoimissa - ja mitkä ovat yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan väliintulon rajat sekä poliittiset, oikeudelliset ja materiaaliset keinot, joita sillä tulee olemaan;

27. Toivoo, että unioni myöntää itselleen humanitaarisen toiminnan ja rauhanturvatehtävien toteuttamiseen tarvittavat keinot;

28. Katsoo kaikenlaisen sotilaallisen väliintulon sopivaksi ainoastaan Yhdistyneiden kansakuntien myöntämin valtuuksin ja asianmukaisten elinten valvonnan alaisuudessa, jotta vältytään kaikenlaisilta kolonialistisilta ja imperialistisilta ajatuksilta;

Toimielinten ja menettelyiden osalta

29. On tietoinen kahden vaatimuksen yhteensovittamisen välttämättömyydestä, mutta myös sen hankaluudesta. Toisaalta on luotava erityiselimiä, jotka hallitsevat täydellisesti ihmisoikeuksia koskevat käsitteet ja säännöt, mutta toisaalta on vältettävä luomasta raja-aitaa ihmisoikeusasiantuntijoiden ja niiden välille, jotka ovat vastuussa unionin koko politiikasta;

30. Pyytää, että unionin toimielimillä (mukaan lukien taloudelliset elimet kuten EIP ja EBRD) ja sen jäsenvaltioilla on oltava yhteinen ja yhtenäinen lähestymistapa ihmisoikeuksiin ja pyytää niiden julistusten ja toimien yhteensovittamista ihmisoikeusasioissa ottaen erityisesti huomioon 13 kohdan huomiot; ihmisoikeustilanteen viimeaikaisen kehityksen kuvaaminen on tosiasiassa noudatettavan politiikan kannalta usein paljon valottavampaa kuin tiettynä ajankohtana saavutettu taso, jota verrataan abstraktisti yleismaailmallisen julistuksen vaatimuksiin;

31. Pyytää erityisesti, että neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin ihmisoikeuksia koskevia hankkeita yhteensovitetaan paremmin ja että parlamentin ilmaisemat kannat otetaan mahdollisimman hyvin huomioon, mikä edellyttää asianmukaista seurantamekanismia;

32. Pyytää, että komissio vahvistaa erityisosastojaan, jotta ne kykenevät puolueettomasti arvioimaan ihmisoikeuksia koskevia velvoitteita, niiden laiminlyöntiä ja mahdollisia rangaistuksia;

33. Toivoo tämän mahdollistamiseksi, että nämä osastot työskentelevät suorassa yhteydessä sellaisten elinten kanssa, joilla on paljon kokemusta alalta, kuten Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuskomission, Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen ja Euroopan neuvoston ihmisoikeusosaston kanssa, jotta voidaan määritellä mahdollisimman lähellä toisiaan olevat arviointiperusteet koskien ihmisoikeuksien sisältöä, niiden oikeudellista laajuutta ja mahdollisia rangaistuksia loukkaustapauksissa;

34. Vahvistaa toivovansa, että komissio nimittää komission jäsenten joukosta ihmisoikeuksista vastaavan komission jäsenen, jotta varmistetaan komission eri toiminta-alojen yhtenäisyys mitä tulee ihmisoikeuksiin, ja että tämä komission jäsen, joka työskentelisi läheisessä yhteydessä komission puheenjohtajan kanssa, voisi tehdä ihmisoikeuksia koskevia aloitteita, kuten YK:n ihmisoikeuksien päävaltuutettu tekee;

35. Pyytää, että samoin yhtenäisyys- ja selkeyspyrkimyksin komissio esittäisi parlamentille asiakirjan, johon on koottu eri toiminta-aloilla ihmisoikeuksiin käytetyt määrärahat ja jossa samalla perustellaan rahoituksen myöntämiseen liittyviä valintoja;

36. Pyytää, että komission «osastojen välistä ryhmää» vahvistetaan komission rakenteen sisällä ja että tämä ryhmä toimisi läheisessä yhteistyössä Euroopan parlamentin ja neuvoston toimivaltaisten virkamiesten kanssa;

37. Toivoo, että komissio ja sen osastot ryhtyvät todelliseen yhteistyöhän voimakkaimmin ihmisoikeuksia edustavien hallituksista riippumattomien järjestöjen kanssa ja myöntävät niille unionin tunnustamien järjestöjen aseman;

38. Toivoo lisäksi, että komissio, nimenomaan ECHO-ohjelman avulla, jatkaa humanitaaristen hallituksista riippumattomien järjestöjen tukemista sekä työskentelyä niiden kanssa, mutta välttää poliittisten ihmisoikeustoimien supistamisen pelkäksi humanitaariseksi toiminnaksi sekä takaa paremman yhteensovittamisen ECHOn ja TACISin interventioalueiden välillä, jotta mahdollistetaan jatkuvuus humanitaarisen toiminnan ja rakenteellisten toimien välillä, joiden tavoitteena on tukea jälleenrakennusta ja normaalien elinolojen palauttamista konfliktialueilla;

39. Korostaa pitävänsä tärkeänä, että komissio perustaa aktiivisen, konflikteja ehkäisevän keskuksen, joka toimisi yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa 14. kesäkuuta 1995 Euroopan unionin analysointikeskuksen luomisesta kriisien aktiiviseksi torjumiseksi ((EYVL C 166, 3.7.1995, s. 59)) annetun päätöslauselman mukaisesti; tällaisen keskuksen olisi sisällytettävä muun muassa ihmisoikeuksien kunnioittaminen arviointiperusteisiin, joita se käyttää analysoidessaan poliittisesti jännittyneitä tilanteita, jotka saattavat johtaa väkivaltaan;

40. Toivoo, että tutkitaan mahdollisuutta luoda Euroopan siviilijoukot konfliktien ehkäisytoiminnan tehostamiseksi;

41. Kääntyy neuvoston puoleen, jotta se HVK:lta yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan työstämiseksi ja toimeenpanemiseksi saamiensa poliittisten ja materiaalisten keinojen mukaisesti, yhdessä komission ja parlamentin kanssa, ottaa käyttöön ankarat ja tiukat vaatimukset aina vedotessaan inhimillisiin arvoihin ja erityisesti ihmisoikeuksien kunnioitukseen;

42. Pyytää neuvostoa myös toteuttamaan suurempaa avoimuutta koskien ihmisoikeuksia, sillä kyse on perusarvoista, jotka muodostavat Euroopan rakentamisen perustan;

43. Toivoo, että neuvosto valitsee määräenemmistön, kun on kysymys sopimuksen lakkauttamisesta ihmisoikeuksiin liittyvin perustein;

44. Pyytää jokaista neuvoston puheenjohtajamaata määrittelemään ihmisoikeuksia koskevat prioriteettinsa ja pyytää kutakin puheenjohtajamaata ottamaan tähän liittyen huomioon Euroopan parlamentin suositukset;

45. Pyytää, että parlamentille kerrotaan järjestelmällisesti komission ja neuvoston kolmansia maita koskevista ihmisoikeuskannanotoista ja parlamenttia kuullaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen mukaisesti luottamuksellisuutta suojelevin menettelyin silloin, kun se on välttämätöntä;

46. Korostaa erityisesti, että parlamenttia on kuultava toimeenpantaessa ihmisoikeusehtoja, jotka esiintyvät unionin ja kolmansien maiden välillä tehdyissä sopimuksissa ja erityisesti koskien sopimuksia, joissa parlamentin puoltava lausunto on välttämätön;

47. Sitoutuu lisäämään omia ponnistelujaan noudattaakseen päätöslauselmissaan, suosituksissaan ja tutkinnassaan jatkuvaa poliittista linjaa koskien ihmisoikeuksia sekä tarkentaakseen käyttämiään käsitteitä pyrkien näin lujittamaan omaa vaikutusvaltaansa sekä unionin vaikutusvaltaa,;

48. Sitoutuu lisäämään omia ponnistelujaan ottamalla käyttöön tehokkaampia hallinnollisia keinoja ihmisoikeuksia koskevien päätöslauselmiensa, suositustensa ja tutkimustensa seurannan varmistamiseksi;

49. Vakuuttaa edelleen, että Euroopan parlamentin kutsumuksena on, maailman ainoana yleisillä ja välittömillä vaaleilla valittuna ylikansallisena parlamenttina, puolustaa ihmisoikeuksia kaikissa niiden muodoissa, mutta korostaa myös tehtävän vaikeutta, sillä parlamentin on lisäksi kannettava vastuuta kaikilla unionin politiikan alueilla, ulkopolitiikka mukaan lukien;

50. Toivoo, että sen ihmisoikeuksien alalla eri tavoin toimivien eri elinten (valiokuntien ja valtuuskuntien) toiminnan yhteensovittaminen järjestettäisiin paremmin ja että nämä elimet toimisivat tiiviimmässä yhteistyössä ihmisoikeuksien alivaliokunnan kanssa ja kuulisivat sitä enemmän tämän alan vakuuksien ja valvonnan alalla;

51. Pitää välttämättömänä määritellä tehokkaat menetelmät unionin elinten yhteistä toimintaa varten ja näiden toimintaan ETYJ:n ja Euroopan neuvoston kanssa Euroopan unionin ihmisoikeuksien alalla toteuttamien politiikkojen ja aloitteiden arvioimiseksi ja todellisen, samalla kertaa filosofisen, oikeudellisen ja poliittisen ihmisoikeusopin laatimiseksi, jollaista Euroopan eri järjestöt nykyään tarvitsevat sekä koko maanosaa ajatellen että suhteissaan kolmansiin maihin;

52. Otaksuu, että Euroopan unionin ihmisoikeuskeskuksen perustamisen olisi pohjauduttava analyyseihin ja ehdotuksiin, joita tehdään ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnassa parhaillaan laadittavana olevassa mietinnössä ihmisoikeuksia;

Kolmansissa maissa toteuttavien toimien osalta

53. Katsoo, että etusija on annettava ennaltaehkäisylle, kannustaville toimenpiteille ja toimille, jotka tukevat kolmansien maiden demokratiakehitystä;

54. Tukee tähän liittyen sellaisia toimenpiteitä, kuten demokraattisten toimielinten perustamista vapailla vaaleilla, poliittisia puolueita, vapaata lehdistöä tai oikeusvaltion luomista sinne, missä sitä ei vielä ole;

55. Toivoo voivansa valvoa vaalimenettelyjä ennen ensimmäisiä vaaleja, niiden aikana ja niiden jälkeen;

56. Rohkaisee siirtymävaiheessa olevien maiden demokraattisen liikehdinnän jatkamista, korostaa PHARE-, TACIS- ja MEDA-ohjelmien merkitystä ja ilmaisee tyytyväisyytensä siitä, että komissio on ehdottanut näille ohjelmille osoitettujen määrärahojen säilyttämistä, mutta katsoo, että olisi korostettava enemmän terveys- ja koulutusohjelmia, joilla on perustava merkitys ihmisoikeuksien harjoittamiselle, ja toivoo, että näitä ohjelmia työstetään ja ne toimeenpannaan huolellisemmin ja että niissä on mukana asiantuntijoita, jotka ovat paremmin valmistautuneet tehtäviin, jotka heitä kyseisissä maissa odottavat;

57. Korostaa, että yhteisön talousarvion luku B7-70 «Eurooppalainen aloite kansanvallan ja ihmisoikeuksien suojelemiseksi», joka perustettiin vuonna 1994, muodostaa unionin tärkeimmän ihmisoikeuksia koskevan välineen, mutta on pahoillaan siitä, että vuoden 1997 talousarviossa maksusitoumusmäärärahat laskevat 4,2 miljoonaa ecua, jos maksumäärärahat säilyvät tilivuoden 1996 tasolla; vaatii näin ollen määrärahojen nostamista aiemman tilivuoden tasolle ((Ks. ulkoasiain valiokunta: alustava talousarvioesitys vuodeksi 1997, McMillan-Scottin mietintö.));

58. Toivoo, että talousarvioon lisättäisiin kohta mielipiteenvapauden ja lehdistön vapauden tukemiseksi;

59. Tervehtii AKT-EU -yhteiskokouksen ponnistuksia ihmisoikeuksien ja demokratian edistämiseksi AKT-maissa; tukee tässä yhteydessä yhteiskokouksen puhemiehistön päätöstä siirtää Togon täysistuntoa, koska Togossa on ihmisoikeuksiin ja demokratiaan liittyviä ongelmia; pyytää edellä esitetyn perusteella, ettei yhteiskokous suunnittelisi täysistuntoja maihin, joissa yhteistyö on katkennut;

60. Suosittelee ihmisoikeuksien edistämistä koskevien audiovisuaalisten opetusohjelmien luomista siirtymävaiheessa olevia maita varten sekä sitä, että unioni tukisi tämän tyyppisiä ohjelmia, joita muut järjestöt, kuten Euroopan neuvosto ja Unesco, jo toteuttavat;

61. Pitää välttämättömänä lisätä nuorten eurooppalaisten kouluttamista ja tietoisuuden lisäämistä ihmisoikeuksien kunnioittamisen suhteen ottamalla heidät mukaan ihmisoikeuksien edistämis- ja suojelemistoimintaan kaikkialla maailmassa kolmansissa maissa toimivissa hallituksista riippumattomissa erityisjärjestöissä tehtävän vapaaehtoispalvelun pohjalta; katsoo tässä yhteydessä, että budjettikohdasta B3-1011 on voitava rahoittaa edellä tarkoitettuja toimia ja pyytää komissiota laatimaan eurooppalaisen oikeudellisen kehyksen nuorten kolmansissa maissa tekemää vapaaehtoispalvelua varten sekä laatimaan monivuotisen ohjelman;

62. Toivoo, että unioni osallistuu kampanjoihin ja järjestää tiedotuskampanjoita koskien suvaitsevaisuutta ja ihmisoikeuksia sekä rasismia, muukalaisvihaa, etnisiä puhdistuksia ja antisemitismiä vastaan; pitää myönteisenä neuvoston päätöstä julistaa vuosi 1997 rasismin ja muukalaisvihan vastaiseksi vuodeksi ja tukee samoin Firenzessä kokoontuneen edellisen Eurooppa-neuvoston tekemää päätöstä perustaa rasismia ja muukalaisvihaa käsittelevän eurooppalainen tarkkailukeskus sekä toivoo, että tämä keskus toimii läheisessä yhteistyössä Euroopan neuvoston vastaavien elinten kanssa;

63. Muistuttaa Euroopan unionin Yhdistyneiden kansakuntien 49. yleiskokouksessa tekemästä sitoumuksesta osoittaa uusia varoja ihmisoikeuksia koskevaan toimintaan, erityisesti Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuskeskukselle, Haagin kansainväliselle rikostuomioistuimelle ja Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasian päävaltuutetulle suhteessa niille osoitettujen tehtävien lisääntymiseen;

64. Ehdottaa, että osana Yhdistyneiden kansakuntien uudistusta ja ottaen huomioon, että ihmisoikeuksien suojeleminen ja edistäminen on Yhdistyneiden kansakuntien ensisijaisia tehtäviä, laajat ihmisoikeuksien loukkaukset olisi ohjattava suoraan turvallisuusneuvostolle ja ne siirtyisivät siten suoraan sen vastuulle;

65. Toivoo unionin toimivan ihmisoikeuksien loukkaustapauksissa sekä rangaistusten tasolla että uudelleenrakentamisessa siten, että vuonna 1997 noudatetaan seuraavia erityistavoitteita:

- ehdoista riippumaton poliittinen tuki ja, jos tarpeen, myös taloudellinen tuki kansainvälisille, entisessä Jugoslaviassa ja Ruandassa tehtyjä sotarikoksia käsitteleville rikostuomioistuimille tavoitteenaan näiden tuomioistuinten muuttaminen ad hoc -tuomioistuimista todelliseksi kansainväliseksi rikostuomioistuimeksi,

- demokraattisten toimielinten perustaminen entiseen Jugoslaviaan, tuki toimille, joilla pyritään takaamaan liikkumisvapaus, pakolaisten paluuoikeus, ilmaisuvapaus ja kunnallisvaalien pitäminen,

- Geneven IV yleissopimuksen II lisäpöytäkirjan sisältämiin vakavien sotarikosten kuten terrorismin ja kidutuksen määritelmiin olisi lisättävä «järjestelmällinen raiskaus»,

- siviiliyhteiskunnan sovitteluohjelmien, erityisesti rauhankasvatusta edistävien ohjelmien, sekä kidutusten, raiskausten ja sodan aiheuttamien psykologisten shokkien uhreiksi joutuneiden rehabilitointiohjelmien toimeenpano entisessä Jugoslaviassa, mutta myös muissa maissa, joissa on ollut vakavia selkkauksia,

- erityisen suojelun luominen kaikkein epäsuotuisimmassa asemassa oleville ryhmille erityisten hankkeiden avulla, joiden tarkoituksena on parantaa näiden ryhmien tukemista, suojelua, opetusta ja koulutusta,

- Euroopan jälleenrakennus- ja kehitysohjelmien vahvistaminen Etelä- Afrikassa, Lähi-idässä ja Bosnia-Hertsegovinassa,

- Euroopan yhteisön humanitaarisen toimiston (ECHO) määrärahojen vahvistaminen,

- eurooppalaisten demokratian, instituutioiden ja kansalaisyhteiskunnan lujittamiseen tähtäävien eurooppalaisten ohjelmien tukeminen Latinalaisen Amerikan maissa ja muualla;

- neuvoston toteuttamat aiheelliset Indonesiaa koskevat toimenpiteet, 24. kesäkuuta 1996 hyväksytyn yhteisen kannan Itä-Timorista mukaisesti;

66. Pyytää neuvostoa hyväksymään Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J.3 artiklan mukaisesti yhteisen toimenpiteen, jonka avulla on mahdollista perustaa pysyvä kansainvälinen rikostuomioistuin, jolla olisi valta tuomita ihmisoikeusloukkauksiin ja rikoksiin ihmiskuntaa vastaan syyllistyneitä ja jolle myös annettaisiin tehtäviensä asianmukaiseen hoitamiseen tarvittava rahoitus;

67. Kehottaa komissiota ja neuvostoa tarkasti seuraamaan kansalaisyhteiskunnan kehittymistä Keski- ja Itä-Euroopan maissa, ihmisoikeuksien kunnoittamisen ja oikeusvaltion edistäminen mukaan lukien;

68. Korostaa tarvetta yhteensovittaa tiiviisti komission ja jäsenvaltioiden toteuttamat toimet sekä väärinkäytösten ennaltaehkäisyn että ihmisoikeuksien edistämisen alueella ja katsoo myös, että tällaiset komission toimet olisi rahoitettava yhteisön talousarvion avulla, eikä niitä pitäisi jättää jäsenvaltioiden hyvän tahdon varaan;

69. Tekstien osalta

- kehottaa painokkaasti, että HVK:ssa annetaan unionille uudessa perustamissopimuksessa sen ihmisoikeuksien alalla tarvitsema oikeudellinen toimivalta, sillä tällainen perusta on tarpeen, jotta se voi kehittää omaa politiikkaa tällä alalla ja liittyä suoraan kansainvälisiin oikeudellisiin välineisiin kuten Euroopan neuvoston ihmisoikeuksien suojaamiseksi tehtyyn yleissopimukseen,

- pyytää jäsenvaltioita noudattamaan Euroopan neuvoston tarkistamaa Euroopan sosiaalista peruskirjaa ja täydentämään tätä sitoumuksilla ja erityisillä oikeudellisilla välineillä Euroopan unionin puitteissa,

- pyytää jäsenvaltioita ja mahdollisimman monta kolmansista maista liittymään kidutuksen ja epäinhimillisen tai nöyryyttävän kohtelun vastaiseen Euroopan yleissopimukseen, kansallisia vähemmistöjä koskevaan puitesopimukseen, alueellisia kieliä ja vähemmistökieliä koskevaan peruskirjaan ja muihin Euroopan neuvoston oikeudellisiin välineisiin;

70. Pyytää, että unioni jatkaa kolmansien maiden kanssa tekemissään sopimuksissa ihmisoikeuksia koskevien vaatimusten laajentamista erityisesti

- tarkistamalla sopimukset, jotka eivät vielä sisällä demokratiaa koskevaa lisäehtoa täyttääkseen tämän puutteen välttäen kuitenkin laatimasta lisäehtoa, jota laiminlyödään heti sopivan tilaisuuden tullen,

- sisällyttämällä ILOn yleissopimusten standardeja vastaavia sosiaalisia lisäehtoja taistellakseen sellaisia väärinkäytöksiä vastaan, kuten lapsityövoiman käyttö, vankityövoiman käyttö tai muiden väestön huono- osaisten väärinkäyttö,

- kehittämällä lisäehtoja koskien ympäristönsuojelua,

- toimeenpanemalla poliittisia, taloudellisia tai oikeudellisia mekanismeja, vakuuksia, valvontamenettelyjä ja rangaistuksia, joita ilman nämä eri lisäehdot ovat vaarassa jäädä täysin ilman vaikutusta;

71. Pyytää komissiota sen toimiessa Euroopan unionin edustajana Maailman kauppajärjestössä vaikuttamaan siihen, että määritellään vähimmäistason humanitaariset lausekkeet, jotka ovat ehtona liiketoimien laillisuudelle ja jotka koskevat erityisesti lasten, vankien ja muiden epäedullisessa asemassa olevien väestöryhmien työssäkäyntiä;

72. Pyytää Eurooppa-neuvostoa, neuvostoa ja komissiota tutkimaan mahdollisuutta tehdä vuodesta 2000 symbolinen ihmisoikeuksien vuosi ja antamaan mahdollisuus pohdiskella Euroopan ja maailman tasolla ihmisoikeustilannetta meillä ja kaikkialla maailmassa sekä keinoja niiden noudattamisen varmistamiseksi; pyytää erityisesti, tätä tapahtumaa silmällä pitäen, hyväksymään vuonna 1997 jäsenvaltioiden uusille sukupolville suunnatun kolmivuotisen ohjelman (1998 - 2000), jonka tavoitteena on ihmisoikeuksia koskevaa tietoisuuden levittäminen, eri kulttuurien ja uskontojen kohtaamisen ja ihmisarvon kunnioittamisen edistäminen;

73. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman ja valiokuntansa mietinnön neuvostolle, komissiolle, Eurooppa-neuvostolle ja jäsenvaltioiden parlamenteille ja hallituksille sekä Euroopan neuvostolle, Yhdistyneiden kansakuntien ja Unescon pääsihteereille, ETYJ:lle, OAS:lle, OAU:lle, ASEAN:lle ja kaikkien tässä päätöslauselmassa mainittujen maiden parlamenteille ja hallituksille.