Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi direktiivin 97/67/EY muuttamisesta yhteisön postipalvelujen kilpailulle avaamisen jatkamiseksi"



Virallinen lehti nro C 116 , 20/04/2001 s. 0099 - 0105



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi direktiivin 97/67/EY muuttamisesta yhteisön postipalvelujen kilpailulle avaamisen jatkamiseksi" (2001/C 116/22) Neuvosto päätti 25. syyskuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -jaosto antoi lausuntonsa 9. marraskuuta 2000. Esittelijä oli Peter Morgan. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. ja 30. marraskuuta 2000 pitämässään 377. täysistunnossa (marraskuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 101 ääntä puolesta, 10 vastaan, ja 11 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Komitea on tyytyväinen mahdollisuuteen laatia lausunto komission ehdotuksesta parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön postipalvelujen kilpailulle avaamisen jatkamisesta(1). 1.2. Vaikka TSK myöntääkin vapauttamisen jatkamisen olevan väistämätöntä, se katsoo, että tämän tulee tapahtua hallitusti ja siten, että eri asianosaisryhmien edut otetaan kokonaisuudessaan huomioon. Komitea on lisäksi aidosti huolissaan vapauttamisen epäsuorista sosiaalisista vaikutuksista. 1.3. Luvussa 2 esitetään yhteenveto komission esittämistä vapauttamista tukevista perusteluista. 1.4. Lausunnon muissa luvuissa käsitellään yleispalveluihin liittyviä kysymyksiä, vapauttamisen työllisyys- ja talousvaikutusta sekä aiheeseen epäsuorasti liittyviä sosiaalikysymyksiä. 1.5. Lyhyesti todettuna, TSK pitää kilpailulle avaamisen jatkamista monimutkaisena prosessina, jonka jokaiseen vaiheeseen voi liittyä arvaamattomia vaikutuksia. Nykyinen asetelma on toiminut Euroopassa hyvin. Sen muuttamiseen olisi ryhdyttävä erittäin varovasti. Lisäksi ehdotetun aikataulun tarjoama siirtymäaika tulee hyödyntää kokonaisuudessaan. 2. Direktiiviluonnoksen tärkeimmät säännökset 2.1. "Komission ehdotuksen tavoitteena on edetä kohti sisämarkkinoiden toteuttamista postipalvelujen osalta ja samalla varmistaa yleispalvelun säilyminen direktiivin ja Lissabonin huippukokouksen päätelmien mukaisesti. Tämä tekee mahdolliseksi sen, että lisääntyneen kilpailun avulla parannetaan postin lähettäjille tarjottavan palvelun tasoa sen laadun ja hintojen suhteen sekä vahvistetaan siten Euroopan taloutta. Tähän päästään parhaiten sopimalla 1. tammikuuta 2003 otettavasta merkittävästä askeleesta eteenpäin ja laatimalla myös aikataulu markkinoiden avaamisen jatkamista koskeville päätöksille." 2.2. Vuonna 2003 tapahtuvaksi esitetyn markkinoiden avautumisen jälkeen tulee jatkaa kohti sisämarkkinoiden täydellistä toteuttamista tekemällä asiaa koskeva ehdotus vuoden 2004 joulukuun loppuun mennessä. Asiasta olisi päätettävä ennen vuoden 2005 joulukuuta. Markkinoiden avaamisen seuraavan vaiheen olisi tultava voimaan 1. tammikuuta 2007. 2.3. Vuonna 2003 toteutettaviksi ehdotetut muutokset ovat: a) postipalvelujen enimmäisrajojen, jotka voidaan siinä määrin kuin on yleispalvelun tarjoamisen rahoittamiseksi tarpeen varata yleispalvelun tarjoajalle, alentaminen 350 grammasta 50 grammaan tavallisen kotimaanpostin, tulevan ulkomaanpostin ja suoramainonnan osalta b) enimmäisrajan alentaminen 0 grammaan lähtevän ulkomaanpostin osalta c) "erityispalvelujen" määritelmän käyttöönotto ja niiden vapauttaminen ilman niitä koskevia paino- tai hintarajoituksia. d) lähtevää ulkomaanpostia ja pikapostipalveluja koskevan hintarajoituksen poistaminen. 2.4. Komissio pitää askelta erittäin varovaisena, koska 50 gramman rajan perusteena on, että rajan piiriin kuuluvan postin osuus yleispalvelujen tarjoajien tuloista on ainoastaan 16 prosenttia ja että tätä osuutta ei voida helposti tai nopeasti avata kilpailulle. Komissio arvioi, että toimenpide vähentää (käynnissä olevan ajanmukaistamisprosessin lisäksi) työpaikkoja 2,5 prosenttia. 2.5. Suoramainonnan osuuden odotetaan useina tulevina vuosina kasvavan yli 5 prosenttia vuodessa. Kasvu tarjoaa vakiintuneille palvelujentarjoajille ja uusille kilpailijoille kasvutilaa. Ehdotettu 50 gramman raja tarjoaa jäsenvaltioille mahdollisuuden vapauttaa suoramainonta mainittuun rajaan asti (monissa jäsenvaltioissa vapauttamista ei ole vielä aloitettu). 2.6. Saapuvan ulkomaanpostin määrä ja sen alkuperän määrittelemiseen liittyvät vaikeudet ovat saaneet komission lykkäämään vapauttamista vuonna 2003 tapahtuvan seuraavan vaiheen jälkeiseen aikaan. 2.7. Ehdotusten kokonaisvaikutus on, että nykyisen 70 prosentin sijasta 50 prosenttia tuloista, jotka yleispalvelujen tarjoajat saavat postipalveluista, jää niille varattujen enimmäisrajojen piiriin. Näin ollen markkinoista avautuu uusi 20 prosentin osuus. Jo nykyään tätä vapaammasta postialan kilpailusta saatujen kokemusten perusteella komissio odottaa vakiintuneiden palvelujentarjoajien säilyttävän keskipitkällä aikavälillä itsellään 80-90 prosentin osuuden avoimista markkinoista. 2.8. Komission ehdotus sisältää sitoumuksen markkinoiden avaamisesta edelleen vuonna 2007. Tämän vaiheen laajuudesta päätetään joulukuussa 2005. Markkinoiden avaamisella edelleen pyritään kannustamaan vakiintuneita palvelujentarjoajia valmistautumaan vapaaseen kilpailuun. Tavoitteena on mm. a) sallia uusien sekä toiminnallisten että sääntelyyn liittyvien järjestelyjen kehittäminen, jotta parantuneen kilpailukyvyn myötä voidaan varmistaa yleispalvelujen tarjoajien toiminnan taloudellinen kannattavuus pitkällä aikavälillä, b) kannustaa sijoittamaan erityisesti vakiintuneiden palvelujentarjoajien integroimiseksi täysin tietoyhteiskuntaan, jotta ne voivat hankkia kilpailukykyisen markkina-osuuden nykyistä laajemmilta viestintä- ja logistiikkamarkkinoilta, c) luoda yhtenäismarkkinoilla tasapuolinen toimintakenttä asettamalla kaikki vakiintuneet palvelujentarjoajat samaan kilpailutilanteeseen ja edellyttämällä niiden kirjanpidolta yhtä suurta avoimuutta, d) parantaa postipalvelujen kilpailukykyä sähköiseen viestintään verrattuna, e) välttää tilanne, jossa vakiintuneet palvelujentarjoajat voivat hyödyntää määräävää ja monopolin kaltaista markkina-asemaansa. Täydentävää liiketoimintaa voidaan harjoittaa ainoastaan ympäristössä, jossa vallitsee kilpailu f) helpottaa postipalvelujen toimittajien ja suurimpien asiakkaiden kansainvälisiä kumppanuuksia. 3. Yleispalvelu 3.1. Määritelmä 3.1.1. Seuraava yleispalvelujen määritelmä on peräisin vuonna 1997 annetusta postipalveludirektiivistä(2): " " 3.1.2. Komitea kannattaa esitettyä määritelmää ja katsoo sen pitävän edelleen paikkansa. TSK:n mielestä postin yleispalvelut ovat yksi eurooppalaisen demokratian perusrakenteen tärkeimmistä elementeistä. 3.2. Postiliikenteen ja kehityssuunnan analyysi 3.2.1. Komission vahvistamien tietojen mukaan lähetysten kokonaismäärä jakautuu seuraavasti: - yrityksiltä yrityksille 25 % - yrityksiltä kotitalouksille 65 % - kotitalouksilta yrityksille 5 % - kotitalouksilta kotitalouksille 5 %. 3.2.2. Yritysten välisten lähetysten prosenttiosuus kokonaismäärästä on hämmästyttävän pieni. Tämä on selvä osoitus kilpailevien yritysten (DHL jne.) ja kuriiripalvelujen vaikutuksesta sekä sähköisen viestinnän (puhelin, faksi, Internet) laajasta hyödyntämisestä. 3.2.3. Yrityksiltä kotitalouksille suuntautuva liikenne muodostaa selvästi suurimman osan postiliikenteestä. Yritykset ovat tämän vuoksi postipalvelujen kaikkein tärkein asiakasryhmä riippumatta siitä, miten lähettävä posti on tuotettu (perinteisesti vai sähköisesti). Lähetyksistä suurin osa on suoramainontaa, laskuja tai tiliotteita. Sanoma- ja aikakauslehtiä lukuun ottamatta voi kyseisten lähetysten postitus- ja jakeluaikataulussa mahdollisesti joustaa. Sen sijaan hinta on niissä useasti ratkaiseva tekijä. Edellä esitetty ei koske pakettilähetyksiä, joita yritykset käyttävät toimittaessaan tavaroita tai tuotteita kotitalouksille. Yritykset käyttävät kulloisenkin tarpeen mukaan joko standardi- tai lisäarvopalveluja. 3.2.4. Lähetyksistä ainoastaan 5 % suuntautuu kotitalouksilta yrityksille. Sanoma- ja aikakauslehdet luetaan, tiliotteet säilytetään ja suoramainonta heitetään pois eikä kaikkia laskuja makseta postitse. Vaihtoehtoisia laskunmaksutapoja ovat pankkisiirto, suoraveloitus sekä yleistyvät pankkien Internet-palvelut. Osan kotitalouksilta yrityksille suuntautuvasta liikenteestä muodostavat postimyyntiostosten palautukset. 3.2.5. Kotitalouksien välisen postin osuus - 5 prosenttia - vaikuttaa ensi silmäyksellä pieneltä. Kirjeiden kirjoittaminen on kuitenkin yhä harvinaisempaa, ja sen tilalle ovat tulleet (tärkeimpänä) puhelin, faksi ja (pienemmässä määrin) sähköposti. Suurin osa kotitalouksien välisestä postiliikenteestä on lapsen syntymään, kuolemantapauksiin tai häihin liittyviä muodollisia tervehdyksiä, jouluun tai syntymäpäivään liittyviä toivotuksia, kutsuja ja vastauksia, kiitoksia sekä lomalta lähetettyjä postikortteja. Kiireelliset asiat hoidetaan yleensä puhelimitse. 3.2.6. Edellä esitetystä käy ilmi, että 90 % postilähetyksistä on lähtöisin yrityksistä, eivätkä kaikki kotitalouksille suunnatut tai niiden postittamat lähetykset ole kiireellisiä. Kiireellisiä lähetyksiä varten on tarjolla erityinen pikapostipalvelu. Useissa kaupungeissa valtaosan yritysten välisestä kiireellisestä postiliikenteestä hoitavat kuriiripalvelut. 3.2.7. Tulevaisuudessa suurin osa ihmisten välisestä asiointi- tai yksityisestä viestinnästä hoidetaan puhelimitse ja postia käytetään virallisluontoisten viestien välittämiseen. Matkapuhelimet edistävät puhelimen käyttöä ja muuttavat sen käyttötapoja. 3.2.8. Komitea ilmaisee olevansa erityisen huolestunut nykyisten vanhusten asemasta ja heidän kyvystään hyödyntää uusimpia sähköisen viestinnän muotoja. Komitea suhtautuu myös hyvin myötätuntoisesti mukavuuteen, jota tuttujen tapojen noudattaminen tuo vanhusten elämään. Puhelin tarjoaa kuitenkin varteenotettavan vaihtoehdon etenkin niille, joille lukeminen ja kirjoittaminen on käynyt vaikeaksi. 3.2.9. Sähköposti valtaa yhä enemmän alaa virallisluontoiselta asioimiskirjeenvaihdolta sekä yleistyy myös henkilökohtaisessa kirjeenvaihdossa. Myös liikekirjeenvaihdosta yhä suurempi osa tuotetaan sähköisin apuvälinein. 3.2.10. Sähköisen kaupankäynnin tilausten toimittaminen tarjoaa pakettipostin toimittajille uusia mahdollisuuksia yrityksiltä kotitalouksille suuntautuvien lähetysten alalla. Kuljetusaikataulun tiukkuus vaihtelee tuotekohtaisesti. Pitkällä aikavälillä näiden palvelujen kattavuuteen kohdistuva kysyntä voi olla merkittävä tekijä palvelujen yleisen kattavuuden kannalta. 3.2.11. On mahdollista, että edellä mainitut suuntaukset muuttavat käsitystämme yleispalvelujen luonteesta ja rakenteesta. 3.2.12. Kaikissa jäsenvaltioissa sekä postimerkit että postilaatikot ovat kaikkien yleisesti saatavilla. Pakettipostin ja muiden palvelujen saatavuuden järjestäminen on vaikeampaa. Niiden saatavuus kotitalouksien ja yritysten kannalta kohtuullisella etäisyydellä on kuitenkin varmistettava. 3.2.13. Postipalvelujen kilpailukyky edellyttää, että niistä vastaavalle johdolle annetaan mahdollisuus toteuttaa yleispalvelujen tarjonnassa kaupallista vapautta. 3.2.14. Siihen liittyen niiden tulisi voida päättää missä ja miten postipalveluja tarjotaan yleisesti saataville. On selvää, että postin peruspalveluja voidaan tarjota kaikenlaisissa kiinteissä tai jopa liikkuvissa toimipisteessä 3.3. Yleispalvelujen rahoitus 3.3.1. Komission mukaan koskee varattavan osuuden painorajan alentaminen 50 grammaan 16 prosenttia postiliikenteestä. Komission mielestä 50 grammaa korkeampi painoraja kaventaisi avautuvaa markkinaosuutta niin, ettei se enää houkuttelisi alalle kilpailua. Komissio katsoo 50 gramman rajan riittävän rohkaisemaan palvelujen vakiintuneita tarjoajia kilpailemaan tehokkaasti. Eräiden postilaitosten mukaan niiden koko liikevoitto muodostuu tästä 16 prosentin osuudesta. Niiden mukaan varatun osuuden painorajan alentaminen 50 grammaan vaarantaa yleispalvelut, koska palvelujen rahoittamiseen tarvittavaa voittoa ei synny riittävästi. Tästä syystä ne väittävät yleispalvelujen tarjoajien talouden tasapainon horjuvan ja työpaikkojen vaarantuvan. 3.3.2. Komitea on täysin tietoinen, että yleispalvelujen taloudellinen kannattavuus vaihtelee jäsenvaltioittain ja alueittain maantieteellisten sekä väestötiheyteen liittyvien tekijöiden vuoksi. Komitea on edelleenkin sitä mieltä, että vapauttamisen tulee edetä asteittain ja valvotusti. Olisi järkevämpää harkita välietappia nykytilanteen ja komission ehdotusten välille sekä tehdä perusteellinen tutkimus yleispalveluun ja palvelujen laatuun kohdistuvista vaikutuksista, jotta ennen uusien aloitteiden esittämistä voitaisiin arvioida objektiivisesti sosiaaliset ja taloudelliset vaikutukset erityisesti työllisyyden ja koheesion kohdalla. 3.3.3. Yleispalvelujen kannattavuus paranee, mikäli ne säilyvät taloudellisesti riippumattomina. Olennaista on, ettei niistä saatavaa tuottoa kuluteta näennäisten "erityispalvelujen" kehittämiseen. Vastaavasti palvelujen risteyttämistä ei pitäisi sulkea yleispalvelujen kohdalla varatun osuuden ulkopuolelle "pikapostipalveluja" lukuun ottamatta. TSK katsoo, että yleispalvelujen talouden suojelemiseksi on direktiiviehdotuksen sisältämää erikoispalvelujen määritelmää tiukennettava. Ehdotuksessa annettu määritelmä on nykyisellään niin laaja, että palvelunsa "erikoispalveluiksi" määrittelevä kilpailija voi kiertää varatulle osuudelle asetetut rajat ja uhata siten yleispalvelujen taloudellista kannattavuutta. 3.3.4. Tutkimalla nykyisten palvelujen kulu- ja hintarakennetta voidaan myös uusien palvelujen kannattavuutta parantaa. Lisäksi on tarkasteltava laadun vaatimiin kustannuksiin liittyviä kysymyksiä. Televiestinnän vapauttamisen myötä paikallis- ja kaukolinjojen käytön hinnoittelussa paljastuneen epäsuhdan kaltainen ilmiö vallinnee myös postipalvelujen alalla. Kulujen valvonnan ja hinnoittelupolitiikan tuloksena parantuva kannattavuus vahvistaa myös vakiintuneiden palveluntarjoajien asemaa suhteessa niihin, jotka haluavat tarjota ainoastaan kaikkein kannattavimpia palveluita. 3.3.5. Toinen yleispalvelujen riippumattomuutta heikentävä seikka on lähtevän ulkomaanpostin vapauttaminen kilpailulle. Sen myötä erityisesti tavallisen kotimaan postin "jälleenlähetys" helpottuu. Mikäli sitä pidetään yleispalvelujen turvaamisen kannalta tarpeellisena, voitaisiin tietty paino- ja hintarajoituksin rajattu osuus lähtevästä ulkomaanpostista säilyttää edelleen varattuna alueena. 3.3.6. Toisaalta TSK ilmaisee huolensa hallitsevan markkina-aseman mahdollisesta väärinkäytöstä. Kirjanpidon tulee olla avointa, ja ristikkäistukemista on vältettävä kaikkien markkinatoimijoiden kohdalla. 3.3.7. TSK panee merkille, että komission näkemyksen mukaan korvausrahasto olisi tehokas keino vastata niistä yleispalvelun kustannuksista, joita varattujen palvelujen uudelleenmäärittelyn jälkeen ei voida muuten kattaa. 3.4. Yleispalvelut ja markkinoiden vapauttaminen 3.4.1. TSK kannattaa tavoitetta toteuttaa yhteismarkkinat postipalvelujen alalla siten, että samalla turvataan yleispalvelut postidirektiivin ja Lissabonin huippukokouksen päätelmien mukaisesti. 3.4.2. Komitea painottaa, että etusijalle tulee asettaa yleispalvelujen toimivuus. Lisäksi se korostaa tarvetta varmistaa, ettei vapauttaminen tapahdu liian nopeasti. Se saattaisi horjuttaa yleispalvelujen toimittajien rahoitustasapainoa ja vahingoittaa yhteisön etua, joka on palvelun yleisyys, jatkuvuus ja saatavuus. Huomioon tulee lisäksi ottaa käyttäjien - mm. pk-yritysten - tarve saada korkealaatuisia ja kohtuuhintaisia postipalveluja koko yhteisön alueella. 3.4.3. Komitea kannattaa periaatteessa vapauttamista ja hyväksyykin komission päätöksen jatkaa markkinoiden avaamista. Seuraavien vaiheiden on kuitenkin perustuttava ensimmäisestä vaiheesta saatuihin kokemuksiin sekä arvioon yleispalvelujen toimittamisesta sekä niiden sopeutumisesta tekniikan kehitykseen ja kuluttajien muuttuviin vaatimuksiin. 4. Työllisyys ja talouskasvu 4.1. Makrotaloudelliselta kannalta tarkasteltuna markkinoiden vapauttaminen on ajatuksena houkutteleva. Samankaltaisuudet televiestintäalan vapauttamiseen nähden ovat ilmeiset. Samalla kun työpaikat alan "emoyhtiöissä" ovat vähentyneet, niiden määrä muissa yrityksissä on lisääntynyt. Asiakkaat ovat hyötyneet merkittävällä tavalla uudesta teknologiasta ja palveluista. Samalla valtavaan määrään sektorin eri osa-alueilla ja arvoketjun eri vaiheissa toimintaansa aloitteleviin yrityksiin on syntynyt runsaasti uusia työpaikkoja. Tästä kehityksestä huolimatta monien vanhan televiestintäyrityksen palveluksessa työskennelleiden ura on katkennut. 4.2. Postipalvelujen osalta teknologian tarjoamat mahdollisuudet täydentävät nykyisiä palveluja. Tämän vuoksi siirtymä on vaikea sekä vakiintuneille postilaitoksille että niiden työntekijöille. Niinpä vapauttamisen tulee tapahtua harkitusti ja valvotusti. 4.3. Postialan työllisyys 4.3.1. Postialan ja muiden ammattiliittojen asiantuntijat epäilevät tilastolähteitä, joista komissio on hankkinut direktiiviehdotuksen tueksi esittämänsä työllisyyttä koskevat tiedot. Komission tietojen julkaiseminen edistäisi ehdotuksista käytävää keskustelua. 4.3.2. Komission esittämien tietojen mukaan yleispalvelujen tarjoajat työllistävät noin 1,3 miljoonaa henkeä. Vastaavia palveluja tarjoavien yksityisten yritysten palveluksessa on noin 400000 henkeä. Alan työpaikkojen arvellaan vähenevän vuosina 1997-2007 kokonaisuudessaan 8,4 prosenttia riippumatta alan kilpailun vapauttamisesta edelleen. 4.3.3. Komissio arvioi, että viidestä muutosvoimasta, joita ovat kysyntä, korvaavat sähköiset palvelut, organisaation muutokset, automaatio ja uusi teknologia sekä vapauttaminen, työllisyyteen vaikuttaa kaikkein vähiten kilpailun vapauttaminen. 4.3.4. Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että a) tietoyhteiskunta edellyttää vakiintuneiden palvelujentarjoajien henkilöstön uudelleenjärjestelyjä ja uudelleenkoulutusta b) markkinoiden asteittaisen avaamisen ansiosta on edellä mainittu mahdollista toteuttaa vaiheittain. 4.3.5. Tästä huolimatta TSK kehottaa varovaisuuteen. Jäsenvaltioiden on valmistauduttava vapauttamiseen siten, että seuraavassa vaiheessa keskitytään rakentavasti postialan yritystoiminnan kehittämisen ja siihen liittyvien työvoimakysymysten hallintaan. 4.4. Työllisyys ja talouskasvu 4.4.1. Talous- ja sosiaalikomitea kuvaili Eurooppaan kohdistuvan taloudellisen haasteen - ja toisaalta mahdollisuuden - Lissabonin huippukokousta varten aiheesta "Työllisyys, talousuudistus ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus - Kohti innovaation ja tiedon Eurooppaa" antamassaan lausunnossa(3). TSK kehotti komissiota ja jäsenvaltioita toimimaan nopeasti ja sopeutumaan talouden uuteen paradigmaan sekä edistämään uuteen talouteen siirtymistä. Tässä suhteessa TSK on samaa mieltä komission aiheesta "Yleishyödylliset palvelut Euroopassa" antamassa tiedonannossa(4) ilmaisemasta ajatuksesta, jonka mukaan "yleispalvelun kehittyminen antaa kaikille käyttäjille mahdollisuuden käyttää kyseisiä palveluja". 4.4.2. Postipalveluilla on keskeinen asema käynnissä olevassa vallankumouksessa. Vanhassa taloudessa postipalvelut muodostivat teollisesta vallankumouksesta lähtien taloutta koossapitävät jänteet. Uudessa taloudessa niiden tulee toimia järjestelmän hermoina. Postialan yhteiskunnan käyttöön tarjoaman, avainasemassa olevan sekä taloudellisesti sekä yhteiskunnallisesti erittäin tärkeän viestintäinfrastruktuurin on kehityttävä käynnissä olevien huomattavien muutosten tahdissa. Muuten se taantuu ja sen katsotaan yhä enemmän edustavan eilispäivän teknologiaan. 4.4.3. Postipalvelut ovat Euroopan talouden kannalta kolmen ratkaisevan markkinakentän, eli viestintä-, mainonta- sekä kuljetus- ja logistiikkamarkkinoiden leikkauspisteessä. Kilpailu on näillä markkinoilla jo nykyisellään pitkälti vapaata ja ne kehittyvät asiakkaiden vaatimusten, teknologian kehityksen sekä media-, tietotekniikka- ja televiestintäalan lähentymisen myötä nopeasti. Erityisesti sähköinen kaupankäynti avaa kuljetus- ja logistiikka-alalle täysin uusia mahdollisuuksia, kun tavaroita ja jopa elintarvikkeita toimitettaan suoraan asiakkaalle. Tämä muuttaa jakelun fyysistä muotoa. Postipalvelujen kilpailuasema vaikuttavat hyviltä, mutta niiden tulee sallia osallistua kilpailuun vasta postipalvelujen sisämarkkinoiden avauduttua. 4.4.4. Jos postipalvelut unionissa ovat tehottomia, eivät tavarat ja palvelut liiku tehokkaasti. Tämä puolestaan vahingoittaa talouskasvua ja työllisyyttä. Sähköisen kaupankäynnin tarjoamien etujen hyödyntäminen kokonaisuudessaan edellyttää ensiluokkaisia postipalveluja. TSK on huolissaan postipalvelujen vapauttamisen talouteen ja työllisyyteen kohdistuvien kokonaisvaikutusten huomioon ottamisesta kaikilla markkinasektoreilla. 5. Epäsuorat yhteiskunnalliset vaikutukset 5.1. Koska posti on julkisista palveluista vanhin ja sen laaja palvelutoiminta on kattavasti saatavilla kaikilla jäsenvaltioiden alueilla, on postista muodostunut huomattava poliittinen ja taloudellinen tekijä. 5.2. Maaseudulla ja harvaan asutuilla alueilla postinkantajat ovat merkittävä tekijä yhteisöjen sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja yhteiselämän kannalta. Myös postitoimistoilla voi olla paljon niiden toimipisteroolia laajempi poliittinen ja sosiaalinen merkitys. 5.3. Postitoimistoista muodostuvasta asiakaspalvelupisteiden ketjusta on itse asiassa muodostunut postiliikenteestä erillinen liiketoimintayksikkö. Postitoimistoista on ajan myötä kehittynyt toimipisteitä, jotka tarjoavat pankki-, sosiaaliturva- ja lupapalvelujen kaltaisia monipuolisia julkispalveluja. 5.4. Yleisesti näiden postitoimistojen tarjoamien palvelujen merkitys näyttää vähenevän, koska sähköiset palvelut ja maksuliikenne pienentävät niiden kysyntää. 5.5. Toisaalta, kun monissa yhteisöissä pankki on jo korvattu automaatilla, kyläkauppa supermarkettikäynneillä, kun alkoholin käyttöä ja promillerajoja koskeva lainsäädäntö on vienyt pubeilta tai baareilta asiakkaat ja kun kirkot on otettu maalliseen käyttöön, pelätään niissä postin lakkauttamisen muodostuvan yhteisön kuoliniskuksi. Tietyssä mielessä pikkukaupunkien ja kylien asiakaspalvelupaikkojen sulkeminen muodostaa todellisen "sosiaalisen syrjäytymisen" uhan. 5.6. Tilanteet vaihtelevat jäsenvaltioittain maantieteestä, väestön keskittymisestä ja vähittäiskaupan malleista johtuen. Useimmissa tapauksissa huonot joukkoliikennepalvelut lisäksi pahentavat palvelujen lakkauttamisesta johtuvia ongelmia. 5.7. Nämä yhteiskunnalliset ongelmat edellyttävät ripeää toimintaa. Tarvitaan paikallisia ja jäsenvaltiokohtaisia aloitteita ja jopa epätavallisia ratkaisuja. Etenkin vähittäiskaupan toimipisteiden ja kuljetus- ja jakelujärjestelmien yhteistyössä on parantamisen varaa. Tässä yhteydessä on postipalveluillakin oma roolinsa. 5.8. Kannattaessaan postipalvelujen vapauttamista TSK haluaa kiinnittää komission, neuvoston ja parlamentin huomiota edellä mainittuihin epäsuoriin yhteiskunnallisiin vaikutuksiin. Niiden käsittely postipalvelujen vapauttamisen rinnalla on erittäin tärkeää. 6. Päätelmät 6.1. Tärkeimpiä kysymyksiä valotettiin johdannossa. TSK myöntää, että postipalvelujen vapauttamisessa tulee edetä varovasti ja että pitkän aikavälin tavoitteeksi tulee asettaa postipalvelujen yhteismarkkinat. Tässä yhteydessä tulee kuitenkin ottaa huomioon seuraavat seikat: - TSK:n ensisijaisena pitämä yleispalvelujen yhtenäisyys, jatkuvuus ja kehittäminen, - yleiset ja erityisesti postin työntekijöitä koskevat työllisyysnäkökohdat, - postipalvelujen roolin luonne ja laajuus uudessa taloudessa, - maaseudulla ja harvaan asutuilla alueilla postitoimistojen ja niiden työntekijöiden perinteisen rooliin liittyvät yhteiskunnalliset kysymykset. 6.2. TSK kehottaakin komissiota, neuvostoa ja parlamenttia pohtimaan perusteellisesti edellä mainittuja seikkoja ja ottamaan niiden hallinnan ja valvonnan osaksi vapauttamisprosessia. 6.3. Komitea korostaa erityisesti pitävänsä ensisijaisena yleispalvelujen säilyttämistä ja kehittämistä - ottaen huomioon sosiaalisten ja taloudellisten tarpeiden sekä tekniikan kehityksen - sekä postipalveluiden aktiivista panosta sosiaaliseen ja taloudelliseen yhteenkuuluvuuteen. Niinpä voikin olla järkevämpää harkita välietappia nykytilanteen ja komission ehdotusten välille. 6.4. TSK myöntää, että edellä mainitut muutokset vaativat aikaa. Niinpä se hyväksyykin komission ehdotuksen, jonka mukaan vapauttamisen seuraavaa vaihetta koskevat suunnitelmat tulee esittää vuonna 2005, kun vuonna 2003 toimeenpantavien toimien vaikutusta on arvioitu. 6.5. TSK korostaa useiden asianosaisten ilmaisemaa huolta komission esittämistä tiedoista, ja kannustaa komissiota tässä suhteessa nykyistä suurempaan avoimuuteen. Bryssel 29. marraskuuta 2000. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs (1) Ks. TSK:n aiemmin antamat lausunnot postipalvelujen vapauttamisesta: EYVL C 129, 10.5.1993 (esittelijä: Pompen), EYVL C 174, 17.6.1996 (esittelijä: Farnleitner). (2) EYVL L 15, 21.1.1998, direktiivi 97/67/EY yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä. (3) EYVL C 117, 26.4.2000. (4) KOM(2000) 580 lopullinen (liite I).