EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA (EU) 2020/1893,

annettu 14 päivänä toukokuuta 2020,

joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2018, pääluokka II – Eurooppa-neuvosto ja neuvosto

EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

— ottaa huomioon päätöksensä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2018, pääluokka II – Eurooppa-neuvosto ja neuvosto,

— ottaa huomioon Euroopan oikeusasiamiehen suosituksen asiassa 1069/2019/MIG Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajavaltion sponsoroinnista,

— ottaa huomioon Euroopan oikeusasiamiehen erityiskertomuksen strategisessa tutkimuksessa OI/2/2017/TE neuvoston lainsäädäntöprosessin avoimuudesta,

— ottaa huomioon 17. tammikuuta 2019 antamansa päätöslauselman oikeusasiamiehen strategisesta tutkimuksesta OI/2/2017 lainsäädäntökäsittelyn avoimuudesta EU:n neuvoston valmisteluelimissä (1),

— ottaa huomioon työjärjestyksen 100 artiklan ja liitteen V,

— ottaa huomioon perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan lausunnon,

— ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A9-0038/2020),

A. haluaa korostaa vastuuvapauden myöntävänä viranomaisena vastuuvapausmenettelyn yhteydessä, että unionin toimielinten demokraattista legitimiteettiä on erityisen tärkeää vahvistaa edelleen lisäämällä avoimuutta ja vastuuvelvollisuutta sekä soveltamalla tulosbudjetoinnin käsitettä ja noudattamalla henkilöresursseja koskevaa hyvää hallintotapaa;

1. panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistuin totesi vuotta 2018 koskevassa vuosikertomuksessaan, ettei se ollut havainnut merkittäviä puutteita Eurooppa-neuvoston ja neuvoston henkilöresursseihin ja hankintamenettelyihin liittyvillä tarkastetuilla aihealueilla;

2. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen päätelmän, ettei virhetaso kokonaisuutena tarkastellen ollut olennainen neuvoston hallintomenoihin liittyvissä maksuissa 31. joulukuuta 2018 päättyneeltä varainhoitovuodelta ja että tarkastetut valvontajärjestelmät olivat vaikuttavia;

3. pitää yleisesti ottaen valitettavana, että tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2018 vuosikertomuksen 10. luku ”Hallinto” ja sen päätelmät ovat melko suppeat, olkoonkin, että monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeen 5 ”Hallinto” riskitasoa pidetään alhaisena;

4. panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin valitsi 45 tapahtuman otoksen monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeesta 5 ”Hallinto” kaikkien unionin toimielinten ja elinten osalta; toteaa, että tarkoituksena oli poimia edustava otos otsakkeen 5 eri menoista, jotka edustavat 6,3:a prosenttia unionin talousarviosta; panee merkille, että tilintarkastustuomioistuimen tulosten perusteella hallintomenoihin liittyvä riski on vähäinen; katsoo kuitenkin, että ”muihin toimielimiin” liittyvien valittujen tapahtumien määrä ei ole riittävä, ja pyytää tilintarkastustuomioistuinta lisäämään tarkastettavien tapahtumien määrää vähintään 10 prosentilla;

5. pitää valitettavana, että parlamentin aikaisemmissa vastuuvapauspäätöslauselmissa esitettyä kehotusta erottaa Eurooppa-neuvoston ja neuvoston talousarvio kummankin toimielimen omiksi talousarvioiksi ei ole otettu huomioon; kehottaa neuvostoa ottamaan käyttöön erilliset talousarviot avoimuuden edistämiseksi ja kummankin toimielimen vastuuvelvollisuuden ja varainkäytön tehokkuuden parantamiseksi;

6. toteaa, että vuonna 2018 neuvoston kokonaistalousarvio oli 572 854 377 euroa (561 576 000 euroa vuonna 2017) ja sen toteutusaste oli kokonaisuudessaan 91,9 prosenttia (93,8 prosenttia vuonna 2017); panee merkille, että määrärahat kasvoivat 11,3 miljoonaa euroa eli 2 prosenttia; toteaa, että vuonna 2017 määrärahalisäys oli 3 prosenttia ja vuonna 2016 se oli 0,6 prosenttia;

7. panee tyytyväisenä merkille neuvoston kaiken kaikkiaan järkevän ja moitteettoman varainhoidon; panee merkille, että vuonna 2010 neuvoston talousarvio oli 634 miljoonaa euroa ja vuonna 2018 se oli supistunut 573 miljoonaan euroon eli vähennystä on ollut 9,63 prosenttia;

8. panee merkille, että vuodelta 2018 vuodelle 2019 siirrettyjen määrärahojen kokonaismäärä oli 56 599 584 euroa eli siirtojen osuus oli 10,7 prosenttia (vuonna 2017 määrä oli 60 576 175 euroa eli 11,5 prosenttia) ja että siirretyt määrärahat olivat lähtöisin pääasiassa tietojärjestelmiä (18,3 miljoonaa euroa), kiinteistöjä (16,0 miljoonaa euroa) ja tulkkausta (11,9 miljoonaa euroa) koskevista budjettikohdista; panee merkille, että vuonna 2018 määrärahoja peruutettiin 46 348 862 euroa (35 025 789 euroa vuonna 2017); muistuttaa neuvostoa siitä, että määrärahasiirrot seuraavalle varainhoitovuodelle ovat poikkeuksia vuotuisuuden periaatteeseen ja että niiden olisi vastattava todellisia tarpeita, ja kehottaa siksi neuvostoa tehostamaan toimiaan talousarviota koskevien yliarviointien välttämiseksi;

9. panee jälleen merkille valtuuskuntien matkakulujen alhaisen toteutusasteen, sillä maksusitoumusmäärärahat olivat 11,1 miljoonaa euroa, kun lopullinen talousarvio (sisäiset uudelleenkohdennukset mukaan luettuina) oli 22,3 miljoonaa euroa; toteaa, että koska jäsenvaltioiden oli maksettava takaisin aiempina vuosina käyttämättä jääneet määrät, neuvosto sitoi vain 11,1 miljoonaa euroa myöhempiin maksuihin; kehottaa neuvostoa tiedottamaan parlamentille tuloksista, joita on saavutettu neuvoteltaessa jäsenvaltioiden kanssa toimista tämän pitkäaikaisen ongelman ratkaisemiseksi;

10. panee merkille, että vuoden 2018 henkilöstötaulukossa oli 3 031 virkaa ja toimea (vuonna 2017 virkoja ja toimia oli 3 027); panee merkille, että vuonna 2018 palvelukseen otettiin 137 henkilöä (74 vakinaista vikamiestä ja 63 väliaikaista toimihenkilöä) ja että vuoden aikana työsuhteensa päätti 184 henkilöä (154 vakinaista virkamiestä ja 30 väliaikaista toimihenkilöä), minkä johdosta virkojen ja toimien nettotäyttöaste laski 47:llä, ja toteaa tämän olleen suurin syy siihen, että henkilöstömäärärahoja jäi käyttämättä 18,8 miljoonaa euroa;

11. panee merkille lisääntyneen työmäärän, joka näkyi siinä, että kokouksia pidettiin vuonna 2018 yhteensä 7 733, kun niitä vuonna 2010 oli 6 338; panee merkille toiminnan toisen määrällisen indikaattorin eli virallisessa lehdessä julkaistujen säädösten määrän, joka oli 1 210 vuonna 2018, kun se vuonna 2010 oli 825;

12. panee tyytyväisenä merkille neuvoston pyrkimykset panna täytäntöön dynaamisempaa, joustavampaa ja yhteistyökykyisempää pääsihteeristöä koskeva toimintasuunnitelmansa; panee merkille, että neuvosto jatkoi taloushallintonsa ja varainkäyttönsä tuloksellisuuden parantamista muun muassa perustamalla neuvoa-antavan johtokunnan, hyväksymällä ohjeet yhteisiä projektinhallinnan ja työryhmien työskentelyn puitteita varten, perustamalla uudelleenorganisoinnin työryhmän ja tarkastelemalla uudelleen sisäisiä sääntöjä uuden varainhoitoasetuksen julkaisemisen jälkeen;

13. panee merkille, että neuvoston kiinteistötilanteen johdosta vuonna 2018 käytiin tiiviitä neuvotteluja Belgian viranomaisten kanssa, jotka eivät Europa-rakennuksen lopullista hintaa koskevasta sopimuksesta huolimatta myyneet neljää rakennuksen lähellä sijaitsevaa maa-aluetta; panee merkille, että osapuolet pääsivät sopimukseen vaihtoehtoisesta ratkaisusta, minkä johdosta maa-alueita varten alun perin varattu 4 672 944 euron määrä jäi käyttämättä;

14. ilmaisee huolensa tiedotusvälineissä liikkuvista hälyttävistä tiedoista, jotka koskevat uuden Europa-rakennuksen rakentamista; kehottaa neuvostoa tutkimaan tarkasti pääurakoitsijan ja kaikki alihankkijat (joita on tiedotusvälineiden mukaan ainakin 12) sekä palkattujen työntekijöiden työskentelyolosuhteet ja toimittamaan kaikki tutkimustyön tulokset parlamentin talousarvion valvontavaliokunnalle;

15. panee merkille, että tarkistettu sisäisen valvonnan kehys tuli voimaan 1. marraskuuta 2018 ja se sisältää viisi osa-aluetta, jotka ovat valvontaympäristö, riskinarviointi, valvontatoimet, tiedotus ja viestintä sekä seurantatoimet, ja lisäksi 17 periaatetta ja 33 ominaisuutta, joilla saadaan kohtuullinen varmuus asetettujen tavoitteiden saavuttamisesta;

16. on tyytyväinen siihen, että 92 prosenttia vuosina 2015–2017 annetuista sisäisen tarkastuksen suosituksista oli vuonna 2018 pantu täytäntöön tai niiden täytäntöönpano oli meneillään; toteaa, että sisäisen tarkastuksen vuoden 2018 työohjelma perustui päivitettyyn riskinarviointiin, jossa otettiin huomioon riskirekisterien tarkistaminen, ja se pantiin tehokkaasti täytäntöön; panee merkille, että vuonna 2018 tarkastuksia tehtiin muun muassa teknisen hallinnoinnin, tietotekniikkahankintojen, oikeudellisten palvelujen ja viestintästrategian alalla;

17. panee merkille, että ehdotetusta parlamentin, neuvoston ja komission välisestä uudesta toimielinten sopimuksesta, joka koskee edunvalvojien pakollista koneellisesti luettavassa muodossa olevaa avoimuusrekisteriä, käytiin kaksi neuvottelukierrosta Bulgarian puheenjohtajakaudella vuonna 2018 ja yksi Romanian puheenjohtajakaudella vuonna 2019; palauttaa mieliin Euroopan oikeusasiamiehen 18. kesäkuuta 2019 tekemän päätöksen, jonka mukaan neuvoston pääsihteeristön tulisi pitää kattavasti kirjaa kaikista edunvalvojien ja Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan välisistä tapaamisista ja tiedot niistä olisi julkistettava; pitää valitettavana, että neuvosto ei kaikista neuvotteluista huolimatta ole vieläkään liittynyt avoimuusrekisteriin, ja kehottaa neuvostoa jatkamaan neuvotteluja, jotta ne voidaan saattaa onnistuneesti päätökseen ja neuvosto saadaan viimein mukaan rekisteriin; kehottaa neuvostoa osoittamaan aitoa sitoutumista avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden periaatteisiin toteuttamalla konkreettisia toimenpiteitä ja noudattamalla Suomen omalla puheenjohtajakaudellaan antamaa esimerkkiä; kehottaa kaikkia puheenjohtajakolmikoita näyttämään hyvää esimerkkiä kieltäytymällä tapaamasta rekisteröimättömiä edunvalvojia;

18. panee merkille oikeusasiamiehen suosituksen, jonka mukaan Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan ja puheenjohtajan kabinetin tulisi julkaista täydellinen luettelo kaikista edunvalvojien tapaamisista; on pettynyt siihen, että Eurooppa-neuvoston uusi puheenjohtaja ei ole vielä ryhtynyt noudattamaan suositusta; toteaa, että vaikka Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja ei ilmeisesti juurikaan tapaa edunvalvojia, edunvalvonnan avoimuus on silti tärkeä periaatteellinen asia; kehottaa Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaa varmistamaan, että hän ja hänen kabinettinsa kieltäytyvät tapaamasta rekisteröimättömiä edunvalvojia ja julkistavat ennakoivasti kattavan luettelon edunvalvojien tapaamisista; kehottaa neuvoston pääsihteeristöä varmistamaan, että Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaan sovellettavat eettiset säännöt muutetaan vastaamaan komission puheenjohtajaan sovellettavia sääntöjä niin, että pyöröovi-ilmiötä koskevia sääntöjä sovelletaan kolmen vuoden ajan ja kaikkiin unionin toimintaan liittyviin uusiin tehtäviin siirtyminen edellyttää virallista hyväksyntää;

19. panee tyytyväisenä merkille, että osana neuvoston pääsihteeristön uudelleenjärjestelyä 1. heinäkuuta 2018 perustettiin digitaaliset palvelut; toteaa, että tieto- ja hallintaohjelmalla on tarkoitus virtaviivaistaa ja digitalisoida keskeisiä toimintaan liittyviä prosesseja tarjoamalla täysin integroitu sovellus- ja palvelujärjestelmä, joka on käyttäjien käytössä henkilöstölle, puheenjohtajavaltioille ja valtuuskuntien jäsenille tarkoitetun yhteisöllisen ja suojatun digitaalisen työskentely-ympäristön muodossa;

20. toteaa, että Yhdistyneen kuningaskunnan unionista eroamiseen liittyvistä neuvotteluista on uutisoitu paljon ja ne ovat olleet tiedotusvälineiden erityisen suuren kiinnostuksen kohteena; panee tyytyväisenä merkille, että neuvosto kehitti jatkuvasti verkkosivustoaan ja pyrki intensiivisesti lisäämään yleisöään kaikilla kanavilla (verkkosivuston kävijämäärä kasvoi 9 prosenttia ja Facebookissa seuraajamäärä kasvoi 13 prosenttia, Twitterissä 26 prosenttia ja Instagramissa 92 prosenttia edelliseen vuoteen verrattuna); panee merkille tiedotus- ja lehdistötilaisuuksien suuren määrän; panee merkille Newsroom-sivuston, jota lehdistö ja tiedotusvälineet voivat hyödyntää katsoakseen, ladatakseen ja upottaakseen omaan materiaaliinsa neuvoston korkearesoluutioista video- ja valokuvamateriaalia; kannustaa lisäksi käyttämään avoimia sosiaalisen median alustoja, joissa kiinnitetään erityistä huomiota käyttäjien tietosuojaan;

21. muistuttaa kannattavansa oikeusasiamiehen suosituksia lainsäädäntökäsittelyn avoimuudesta EU:n neuvoston valmisteluelimissä (2); kehottaa neuvostoa tehostamaan pyrkimyksiään lisätä lainsäädäntöprosessin jäljitettävyyttä ja helppolukuisuutta, huolehtimaan varsinkin lainsäädäntöprosessin tärkeimpien etappien avoimuudesta ja tekemään jäsenvaltioiden kannanottojen (esimerkiksi lausumien ja muutosehdotusten) tunnistamisesta ja julkaisemisesta hyvissä ajoin koneellisesti luettavassa muodossa normin lainsäädäntökeskusteluissa, joita käydään neuvoston kokouksissa, neuvoston pysyvien edustajien komitean valmistelukeskusteluissa tai sen valmisteluelimissä; kehottaa neuvostoa tehostamaan toimiaan avoimuuden lisäämiseksi muun muassa julkaisemalla neuvoston lainsäädäntöasiakirjoja, laatimalla neuvoston valmisteluelinten kokouksista viralliset pöytäkirjat, joihin kirjataan jäsenvaltioiden kannat, ja julkaisemalla ne sekä asettamalla nykyistä useampia trilogiasiakirjoja saataville oikeusasiamiehen suositusten mukaisesti; panee merkille neuvoston pyrkimykset parantaa avoimuutta sen verkkosivustoon tehtävien jatkuvien muutosten ja sen sisäisen avoimuusryhmän toiminnan kautta; kehottaa neuvostoa ottamaan käyttöön lisätoimenpiteitä onnistuneen avoimuuspolitiikan aikaansaamiseksi, jotta kansalaiset voivat helpommin seurata unionin lainsäädäntöprosessia;

22. palauttaa mieliin päätelmät, jotka oikeusasiamies teki toukokuussa 2018 erityiskertomuksessaan strategisessa tutkimuksessa OI/2/2017/TE neuvoston lainsäädäntöprosessin avoimuudesta ja joissa todettiin neuvoston nykyisten käytäntöjen muodostavan hallinnollisen epäkohdan; muistuttaa Alankomaiden, Belgian, Irlannin, Latvian, Luxemburgin, Ruotsin, Slovenian, Tanskan ja Viron lokakuussa 2019 laatimasta yhteisestä epävirallisesta asiakirjasta, joka koskee avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden lisäämistä unionissa ja jossa neuvostoa pyydetään nimenomaisesti lisäämään trilogineuvottelujen avoimuutta julkaisemalla järjestelmällisesti merkittäviä lainsäädäntöasiakirjoja; pyytää neuvostoa harkitsemaan näitä suosituksia vakavasti avoimuuden nimissä ja raportoimaan asiasta parlamentille;

23. ilmaisee syvän huolensa eurooppalaisissa tiedotusvälineissä esitetyistä tiedoista, joiden mukaan yritykset sponsoroivat neuvoston puheenjohtajavaltioita, ja jakaa unionin kansalaisten ja Euroopan parlamentin jäsenten huolestumisen asiasta; on tietoinen siitä, että jäsenvaltioiden odotetaan rahoittavan oman puheenjohtajakautensa, ja pitää valitettavana, että turvautumisesta yritysten sponsorointiin joidenkin kustannusten kattamiseksi on viime vuosina tullut yleinen käytäntö; on erittäin huolestunut siitä, että tämä käytäntö saattaa aiheuttaa vahinkoa unionin, sen toimielinten ja etenkin neuvoston maineelle ja johtaa unionin kansalaisten luottamuksen menettämiseen; toteaa neuvoston väittävän, että sponsorointi kuuluu ainoastaan puheenjohtajavaltiona toimivan jäsenvaltion vastuulle; yhtyy oikeusasiamiehen näkemykseen siitä, että yleisön silmissä neuvoston puheenjohtajuus ja puheenjohtajavaltio ovat sama asia; tukee täysin oikeusasiamiehen arviota ja suositusta (3), jonka mukaan neuvoston olisi annettava asiassa ohjeistusta jäsenvaltioille; suosittelee lisäksi painokkaasti, että neuvosto harkitsisi puheenjohtajakausien sisällyttämistä talousarvioon; pyytää neuvostoa välittämään tiedon tästä huolestumisesta jäsenvaltioille ja erityisesti nykyiselle puheenjohtajakolmikolle, harkitsemaan suosituksia vakavasti ja raportoimaan asiasta parlamentille;

24. pyytää, että Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan menettelysäännöt muutetaan vastaamaan komission ja parlamentin vastaavia sääntöjä, jotta voidaan varmistaa virallisen hyväksynnän edellyttäminen siirryttäessä unionin lainsäädäntöön liittyviin tehtäviin kolmen vuoden aikana neuvostosta lähtemisen jälkeen;

25. on syvästi huolestunut eturistiriitaväitteistä, joita on esitetty joitakin jäsenvaltioiden edustajia vastaan, jotka ovat mukana toimintapolitiikkaa ja talousarviota koskevassa korkean tason päätöksenteossa; pyytää neuvostoa varmistamaan, että sellaiset jäsenvaltioiden edustajat, joiden on mahdollista hyötyä unionin tuista suoraan omistamiensa yritysten kautta, eivät osallistu toimintapolitiikkaa tai talousarviota koskeviin keskusteluihin ja äänestyksiin asiassa; pyytää lisäksi, että neuvosto kehottaisi parlamentin tapaan komissiota ehdottamaan uusia tarkastusmenettelyjä, jotta kiireellisten ja vakavien eturistiriitatapausten tutkintaa voitaisiin nopeuttaa, ja varmistamaan, että tarkastuspäätelmistä ilmoitetaan asianmukaisesti parlamentille;

26. pitää valitettavana, ettei neuvosto taaskaan vastannut parlamentin kirjallisiin kysymyksiin eikä neuvoston pääsihteeri osallistunut 12. marraskuuta 2019 vuotuisen vastuuvapausmenettelyn yhteydessä järjestettyyn kuulemistilaisuuteen, mikä osoittaa, että neuvosto on edelleen täysin haluton tekemään yhteistyötä; painottaa, että neuvoston menoja on valvottava samalla tavalla kuin muiden toimielinten menoja, ja huomauttaa, että tämän valvonnan lähtökohdat on lueteltu parlamentin aikaisempina vuosina antamissa vastuuvapauspäätöslauselmissa; huomauttaa, että parlamentti on ainoa unionin kansalaisten suoraan valitsema toimielin ja sen rooli vastuuvapausmenettelyssä on suoraan yhteydessä kansalaisten oikeuteen saada tietoa julkisten varojen käytöstä;

Neuvoston ja parlamentin tuleva yhteistyö

27. toteaa, että parlamentin rooli vastuuvapausmenettelyssä on määritelty Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa (SEUT), varainhoitoasetuksessa ja parlamentin työjärjestyksessä;

28. toteaa, että SEUT-sopimuksen 319 artiklan mukaisesti parlamentti myöntää neuvoston antamasta suosituksesta komissiolle unionin yleisen talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden; toteaa, että neuvoston rooli suositusten antajana vastuuvapausmenettelyssä on täysin tunnustettu;

29. korostaa, että parlamentilla on nykyisen tulkinnan ja käytännön mukaisesti oikeus myöntää vastuuvapaus SEUT-sopimuksen 316, 317 ja 319 artiklan mukaisesti eli kullekin talousarvion pääluokalle erikseen, jotta voidaan säilyttää avoimuus ja varmistaa demokraattinen vastuuvelvollisuus unionin veronmaksajia kohtaan;

30. on sitä mieltä, että kunkin toimielimen eri roolit vastuuvapausmenettelyssä olisi erotettava toisistaan eikä näillä kahdella toimielimellä näin ollen saisi olla vuotuisessa vastuuvapausmenettelyssä samanarvoista ja vastavuoroista roolia;

31. muistuttaa, että SEUT-sopimuksen 316 ja 335 artiklan mukaisesti toimielimet ovat hallinnollisesti riippumattomia ja niiden menot esitetään talousarvion erillisissä osissa; toteaa, että varainhoitoasetuksen 59 artiklan mukaan kukin toimielin on itse vastuussa talousarvionsa toteuttamisesta; korostaa pitävänsä tärkeänä, että toimielimet toteuttavat talousarvioitaan vastuullisesti ja ammattimaisesti;

32. toteaa, että parlamentti on kehittänyt lähes kahdenkymmenen vuoden ajan käytäntöä, jonka mukaisesti vastuuvapaus myönnetään kaikille unionin toimielimille ja elimille; palauttaa mieliin, että parlamentti myöntää unionin toimielimille ja elimille vastuuvapauden toimitettujen asiakirjojen ja esittämiinsä kirjallisiin kysymyksiin annettujen vastausten pohjalta niiden pääsihteerejä kuultuaan; panee merkille, että neuvostoa lukuun ottamatta kaikki unionin toimielimet ja elimet suostuvat osallistumaan parlamentin vastuuvapausmenettelyyn; pitää valitettavana, ettei neuvosto suostunut vastaamaan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan 12. marraskuuta 2019 lähettämiin kysymyksiin;

33. panee tyytyväisenä merkille, että neuvosto on osoittanut valmiutta päästä parlamentin kanssa sopimukseen siitä, kuinka vastuuvapausmenettelyssä tehtäisiin yhteistyötä;

34. pitää valitettavana, että neuvoston yhteistyöhaluttomuus vastuuvapausmenettelyssä on johtanut siihen, että parlamentti on varainhoitovuodesta 2009 alkaen evännyt neuvoston pääsihteeriltä vastuuvapauden;

35. painottaa, että parlamentin ja neuvoston välillä on laadittava yhteisymmärryspöytäkirja, jotta pystyttäisiin ratkaisemaan neuvoston ja parlamentin pitkäaikaiset näkemyserot vastuuvapauden nykyisestä myöntämiskäytännöstä;

36. panee tyytyväisenä merkille, että parlamentin hiljattain nimittämän neuvotteluryhmän kokoonpano on hyväksytty; kehottaa neuvotteluryhmää varmistamaan, että sopimus on täysin johdonmukainen parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan helmikuussa 2020 hyväksymän kannan kanssa; kehottaa neuvostoa jatkamaan neuvotteluja ilman aiheettomia lisäviivytyksiä;

37. katsoo, että vastaukset joihinkin toistuviin kysymyksiin eri toimielimille, elimille ja virastoille lähetetyissä kyselylomakkeissa, kuten vastaukset sukupuolijakaumaa ja maantieteellistä jakaumaa, eturistiriitoja, edunvalvontaa ja väärinkäytösten paljastajien suojelua koskeviin kysymyksiin, voitaisiin mahdollisesti sisällyttää SEUT-sopimuksen 318 artiklan mukaisesti laadittavaan unionin varoja koskevaan arviointikertomukseen, siltä osin kuin näillä kysymyksillä on yhteys talousarvion toteuttamiseen; palauttaa mieliin, että SEUT-sopimuksen 318 artiklassa tarkoitettu kertomus mainitaan nimenomaisesti SEUT-sopimuksen 319 artiklan 1 kohdassa yhtenä niistä asiakirjoista, jotka on tarkoitus tutkia vastuuvapausmenettelyn yhteydessä;

38. muistuttaa, että kukin toimielin ja elin on varainhoitoasetuksen nojalla velvollinen toimimaan vastuuvapauden myöntämistä koskevaan parlamentin päätökseen liitettyjen huomautusten mukaisesti ja raportoimaan toimenpiteistä, jotka on toteutettu näiden huomautusten perusteella; huomauttaa, että jos toimielin kieltäytyy noudattamasta tätä vaatimusta sen jälkeen, kun sitä on kehotettu tekemään ratkaisu, sitä vastaan voidaan nostaa laiminlyöntikanne SEUT-sopimuksen 265 artiklan nojalla;

39. pitää myönteisenä, että komission varapuheenjohtajaehdokas Věra Jourová ja jäsenehdokas Johannes Hahn totesivat parlamentissa pidetyissä kuulemisissaan olevansa halukkaita toimimaan tässä asiassa niin, että neuvoston talousarvion toteuttamisesta saataisiin avoimemmin tietoa; viittaa Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, joka koskee veronmaksajien ja kansalaisten oikeutta saada tietoa julkisten tulojen käytöstä;

40. katsoo, että kyseisten komission jäsenten sitoumukset merkitsevät myönteistä asennemuutosta verrattuna komission tähän asti omaksumaan kantaan, sellaisena kuin se ilmaistiin sen 23. tammikuuta 2014 päivätyssä kirjeessä, jossa se totesi, että komission ei pitäisi odottaa valvovan muiden toimielinten talousarvioiden toteuttamista;

41. pyytää neuvostoa täyttämään sille erityisesti annetun tehtävän ja antamaan vastuuvapauden myöntämistä koskevia suosituksia muille unionin toimielimille.

(1) Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2019)0045.

(2) Euroopan parlamentin päätöslauselma 17. tammikuuta 2019 oikeusasiamiehen strategisesta tutkimuksesta OI/2/2017 lainsäädäntökäsittelyn avoimuudesta EU:n neuvoston valmisteluelimissä (Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2019)0045).

(3) Euroopan oikeusasiamiehen suositus asiassa 1069/2019/MIG Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajavaltion sponsoroinnista.