Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS makrotaloudellisen avun myöntämisestä Jugoslavian liittotasavallalle

(komission esittämä)

PERUSTELUT

1. JOHDANTO

Kauan odotetut poliittiset muutokset Jugoslavian liittotasavallassa toteutuivat vihdoin lokakuussa 2000. Miloseviin hallinnolla oli vuosikymmenen ajan konfrontaatioita naapurimaiden ja kansainvälisen yhteisön kanssa, mikä johti maan täydelliseen eristäytymiseen ja konfliktiin Naton kanssa vuonna 1999, mutta 5 päivänä lokakuuta 2000 Milosevi kovan linjan hallinto kaatui syyskuun 24. päivänä järjestettyjen liittovaltion presidentin ja parlamenttivaalien jälkeen. Serbiassa pitkittynyt siirtymäkausi, jonka aikana maassa oli edellisen hallinnon ja uuden demokraattisen kokoomushallituksen yhteishallinto, päättyi Serbian 23. joulukuuta järjestettyjen parlamenttivaalien jälkeen, ja Serbian uusi hallitus nimitettiin tammikuussa 2001.

Vanhan hallinnon lähtö ja demokraattisen uudistusmielisen hallituksen perustaminen olivat selvästi tärkeitä vaiheita Jugoslavian liittotasavallan kehityksen saattamiseksi kestävän poliittisen ja taloudellisen kehityksen uralle. Kansainvälinen yhteisö on antanut merkittävää tukea Jugoslavian liittotasavallan uudelle hallinnolle, erityisesti antamalla runsaasti hätäapua, vahvistaakseen uutta hallitusta sen ensimmäisinä kuukausina. Euroopan yhteisö (EY) on myöntänyt maalle noin 200 miljoonan euron hätäapupaketin, joka julkistettiin lokakuussa 2000 Biarritzissa kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa. Siihen sisältyi elintarvikeapua sekä lääke- ja energiatarvikkeita väestön perustarpeisiin talven 2000-2001 aikana.

Jugoslavian liittotasavallan uuden hallituksen viranomaiset ovat muutaman viime kuukauden aikana onnistuneet luomaan yhteyksiä kansainvälisiin järjestöihin ja rahoituslaitoksiin. Maa liittyi uudelleen Kansainväliseen valuuttarahastoon joulukuussa 2000 ja kuukautta myöhemmin siitä tuli Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin (EBRD) jäsen. Se on solminut uudelleen yhteydet myös Maailmanpankkiin ja Euroopan investointipankkiin ja tavoitteena on, että nämä toimielimet ryhtyisivät toimimaan Jugoslavian liittotasavallassa mahdollisimman pian. Jugoslavian liittotasavalta otettiin Maailmanpankin jäseneksi 8. toukokuuta 2001. Tämä mahdollistaa Maailmanpankin rakennesopeutusluottojen myöntämisen talouden vakauttamis- ja uudistamisohjelman tueksi. Uusien yhteisön ja EIP:n lainojen myöntäminen Jugoslavian liittotasavallalle edellyttää, että maksurästit (joiden määrä oli noin 218 miljoonaa euroa huhtikuun alussa) hyväksytään ja selvitetään. Ne ovat kertyneet vanhoista entisen Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan lainoista, joita on myönnetty tälle alueelle. Jugoslavian liittotasavallan viranomaiset ovat ilmaisseet halukkuutensa täyttää nämä velvoitteet kaikkien muiden entisten Jugoslavian tasavaltojen esimerkin mukaisesti.

Jugoslavian liittotasavallalla on tällä hetkellä merkittäviä taloudellisia ja rahoituksellisia haasteita, jotka ovat pääosin tyypillisiä siirtymätalouteen liittyviä haasteita, joskin sodan tuhot ja pakotteet ovat selvästi moninkertaistaneet niitä. Viimeisen kymmenen vuoden aikana huono talouden ja rahoituksen hoito on vahingoittanut Jugoslavian liittotasavallan taloutta, koska teollistuminen on taantunut ja maa oli pitkään kansainvälisesti erityksissä. Talous joutui yhä pahenevaan kierteeseen, joka syntyi negatiivisesta säästämisestä, investointien vähenemisestä ja tuottavuuden heikkenemisestä. Niinpä Jugoslavian liittotasavallan vuosittainen talouskasvu (pl. Kosovon talous) oli vuosina 1990-1999 keskimäärin 7 prosenttia negatiivinen, ja vuoden 1999 arvioitu BKT puolet vuoden 1990 BKT:stä.

2. Viimeaikainen talouskehitys

Sen jälkeen kun Jugoslavian liittotasavallasta tuli uudelleen Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) jäsen joulukuussa 2000, sille on myönnetty laina IMF:n konfliktien jälkeisen hätäapupolitiikan puitteissa. Tässä yhteydessä viranomaiset sopivat IMF:n kanssa lyhytaikaisiin tarpeisiin suunnatusta vakautusohjelmasta, joka alkoi joulukuussa 2000 ja päättyi maaliskuussa 2001.

Ohjelman hyväksymisen jälkeen makrotalouspolitiikassa on noudatettu sovittua ohjelmaa ja yleisesti ottaen ohjelman ehdot on täytetty. Erityisesti Jugoslavian keskuspankin kotimainen nettovarallisuus on pidetty vakaalla tasolla ja perusrahaa luodaan ainoastaan kansainvälisen varannon nettomäärän kasvun perusteella. Kuukausittainen inflaatiovauhti on hidastunut huomattavasti, ja se pysyi alle 3,2 prosentissa joulukuusta 2000 maaliskuuhun 2001. Valuuttakurssi on säilytetty vakaana ja valuuttavaranto on kasvanut lokakuusta lähtien 380 miljoonasta dollarista nykyiselle tasolleen noin 580 miljoonaan dollariin. Kokonaistuotannon kasvu vuonna 2000 ja vuoden 2001 ensimmäisellä neljänneksellä on kuitenkin jäänyt odotettua hitaammaksi.

Vaikka verojen ja tullien kanto tehostui jonkin verran vuoden 2000 viimeisellä vuosineljänneksellä, verotulojen kertyminen oli odotettua vähäisempää liittovaltion taloudessa vuonna 2000, mikä johti menojen vähentymiseen ja maksurästien kertymiseen. Myös Serbiassa veronkanto on tehostunut huomattavasti vuoden 2000 viimeisen neljänneksen jälkeen ja ohjelman mukaiset tulotavoitteet on saavutettu. Koko vuoden 2000 osalta Serbian talousarvion sulautettu alijäämä kuitenkin oli noin 10 prosenttia. Siihen sisältyy käteisvarojen alijäämä, joka on noin 1 prosenttia suhteessa BKT:hen, vuoden 2000 aikana kertyneitä maksurästejä, jotka ovat 4 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja julkisen talouden alijäämäksi katsottavaa alijäämää, jonka määrä on 5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuoden 2000 lopulla maksurästien määrä oli 12 prosenttia suhteessa BKT:hen.

3. Keskipitkän aikavälin talouspolitiikka

3.1. Talouspolitiikan päätavoitteet vuonna 2001

Jugoslavian liittotasavallan viranomaiset pääsivät äskettäin IMF:n kanssa ad referendum -sopimukseen useimmista talouspoliittisista näkökulmista, jotka liittyvät kattavaan vuoden 2001 vakautus- ja uudistusohjelmaan, jota IMF voisi tukea maaliskuun 2002 lopulla päättyvällä valmiusluottojärjestelyllä. IMF:n johtokunnan odotetaan hyväksyvän ohjelma kesäkuussa, joskin ajoitus riippuu eräiden keskeneräisten kysymysten ratkaisuista, mm. muilta rahoittajilta ja erityisesti Pariisin klubin velkojilta saatavista rahoituslupauksista.

Ohjelman keskeiset osat voidaan tiivistää seuraavasti:

* 12-kuukauden inflaatiovauhdin hidastaminen 30-35 prosenttiin Serbiassa vuoden 2001 loppuun mennessä (vuoden 2000 lopun 115 prosentista); ja 6½ prosenttiin Montenegrossa (vuoden 2000 lopun noin 25 prosentista);

* bruttokansantuotteen määrän kasvun on oltava noin 5 prosenttia;

* vaihtotaseen alijäämän rajoittaminen noin 16½ prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2001, mikä vastaa valuuttavarannon kasvua 0,2 miljardilla dollarilla 0,7 miljardiin dollariin (joka vastaa 1,3 kuukauden tuontia).

3.2. Finanssipolitiikka

Serbiassa julkisen talouden käteisvarojen vajauksen ennakoidaan jäävän noin 3,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2001. Vajauksesta rahoitetaan kotimaisella pankkirahoituksella (enintään 0,6 prosenttia), yksityistämistuloilla (1,4 prosenttia) ja ulkomaisilla avustuksilla ja lainoilla (noin 1,2 prosenttia). Ohjelmaan sisältyy valtion ja suurten valtioyritysten palkkapolitiikka, jonka tavoitteena on pitää reaaliset palkkamenot yleisesti ottaen muuttumattomina tavoitellun inflaatiovauhdin perusteella. Siihen sisältyy myös suuria sähkönhinnan korotuksia (60 prosenttia 1. huhtikuuta, 40 prosenttia 1. kesäkuuta ja 40 prosenttia 1. lokakuuta 2001), joilla pyritään vähentämään julkisista varoista maksettua sähkön hintatukea. Lisäksi ohjelmaan sisältyy laaja Serbian julkisen talouden uudistus, johon kuuluu mm. erilaisten verojen määrän vähentäminen, veroasteiden alentaminen ja veropohjan laajentaminen verovapautuksia poistamalla. Ohjelmalla pyritään myös poistamaan useita budjetin ulkopuolisia ohjelmia, joihin sisältyy korvamerkittyjä verotuloja, ja vähentämään sotilasmenoja suhteessa BKT:hen ja niiden alistamista siviilivalvontaan.

Montenegrossa julkisen talouden alijäämä olisi rajoitettava määrään, joka on 0,4 prosenttia suhteessa Jugoslavian liittotasavallan BKT:hen ja johdonmukainen saatavilla olevien ulkomaisten avustusten kanssa. Tämä olisi toteutettava tuki- ja investointimenoja ja muita harkinnanvaraisia menoja leikkaamalla ja jäädyttämällä julkisen sektorin palkat. Julkista taloutta on ryhdytty uudistamaan eri tavoin (tilinpäätösstandardien parantaminen, talousarviolain hyväksyminen ja veronkannon tehostaminen). Nämä toimet on pantu pääosin täytäntöön, koska ne liittyivät yhteisön vuonna 2000 antaman poikkeuksellisen rahoitusavun ehtoihin. Seuraava tarvittava uudistus on valtionkassajärjestelmän asteittainen käyttöönotto, mikä parantaa menojen valvontaa.

3.3. Raha- ja valuuttakurssipolitiikka

Viranomaiset aikovat yleisesti ottaen säilyttää vuoden 2000 lopussa hyväksytyn raha- ja valuuttakurssipolitiikan virityksen IMF:n lyhytaikaisen vakautusohjelman puitteissa, joka jatkuu vuoden 2001 loppuun.

Serbiassa raha- ja valuuttakurssipolitiikka perustuu siihen, että Jugoslavian keskuspankki ei myönnä lainoja eli keskuspankin kotimainen varallisuus ei muutu, ja perusrahan luominen rajoitetaan tiukasti valuutan ostoon. Viranomaisten päätavoitteena on vakauttaa dinarin kurssi nykyiselle tasolleen, joka on noin 30 Jugoslavian dinaria suhteessa Saksan markkaan, hidastaa inflaatio (vuositasolla) 30 prosenttiin vuoden 2001 loppuun mennessä (vuoden 2000 lopun tasolta, joka oli 120 prosenttia) ja vahvistaa nykyistä valuuttavarantoa (noin 580 miljoonaa dollaria) IMF:n valmiusluotto-ohjelman puitteissa. Korkojen ja pääomanliikkeiden vapauttamista jatketaan.

Montenegron viranomaiset ottivat yksipuolisesti Saksan markan/euron ainoaksi lailliseksi maksuvälineeksi vuoden 2000 lopussa. Viranomaisten mukaan tämä on osaltaan auttanut vakauttamaan taloutta, eikä politiikkaa aiota muuttaa toistaiseksi.

3.4. Rakennepolitiikka

Viranomaiset ovat jo panneet täytäntöön rakenneuudistuksia erityisesti kaupan ja tullin aloilla, yksityistämisessä ja pankki- ja rahoitusaloilla.

Kaupan osalta on valmistelu kaupan vapauttamista koskeva lakiluonnos, joka hyväksyttäneen pian. Uuden lain mukaan ulkomaankauppaa käyvien yritysten ei enää tarvitse rekisteröityä ulkomaankaupparekisteriin tai raportoida liittovaltion virastoille tuonti- ja vientiyhteyksistään ulkomaisten kumppaneiden kanssa. Määrällisiä rajoituksia poistetaan ja ne muutetaan tariffeiksi; eräiden tuotteiden vähimmäisvientihinta poistetaan ja tullitariffien kokonaismäärää vähennetään 40:stä kuuteen. Keskimääräistä tariffisuoja-astetta alennetaan 14,4 prosentista 9,3 prosenttiin. Tuontiin liittyvät ennakkomaksurajoitukset, jotka otettiin aikanaan käyttöön pääomapaon estämiseksi, poistettiin äskettäin osittain pääomahyödykkeiltä ja raaka-aineilta, mutta ne koskevat edelleen maahantuotuja kulutushyödykkeitä. Montenegrossa on tapahtunut edistystä, sillä kaupparajoitteiden alaisten erien määrää on vähennetty merkittävästi ja nyt 95 prosenttia luokista on vapautettu. Tullitariffit vaihtelevat 0 prosentin ja 15 prosentin välillä, ja keskimääräinen tariffi on 2,5 prosenttia ja siten alempi kuin Jugoslavian liittovaltiossa ja Serbiassa.

Yksityistämisen odotetaan edistyvän huomattavasti vuonna 2001 sekä Serbiassa että Montenegrossa. Serbiassa uuden yksityistämislain valmistelu on edistynyt pitkälle ja laki hyväksyttäneen toukokuussa 2001. Uudessa laissa korostetaan yksityistämistä strategisille sijoittajille tehtävien julkisten tarjousten kautta. Strategiset sijoittajat hankkivat yrityksistä enemmistöosuuden (enintään 70 prosenttia). Piakkoin julkistetaan kaksi tarjouskilpailua sementtiyhtiöille ja niiden jälkeen sementtiyhtiötä, elintarvikealan yritystä ja kumi- ja kemian alan yritystä koskeva tarjouskilpailu.

Montenegrossa viranomaiset ovat sitoutuneet yksityistämään kaiken valtion omaisuuden. Viranomaiset arvioivat, että 25 prosenttia koko omaisuudesta on jo yksityistetty ja suunnittelevat 35-40 prosentin lisäyksityistämisiä tänä vuonna kuponkiyksityistämisohjelman avulla. Lisäksi 20 yrityksen yksityistämistä koskevat tarjousehdotukset on käsiteltävinä tai ne julkistetaan maaliskuun 2001 loppuun mennessä.

Pankkisektorin rakennemuutos on toinen alue, jolla tarvitaan nopeita ja kattavia toimia. Jugoslavian liittotasavallan ja Serbian viranomaiset tarkastelevat parhaillaan pankkisektoria ja pyrkivät yksilöimään rahoitusvaikeuksissa olevat pankit ja pohtimaan maksukyvyttömien pankkien rakennemuutosta ja tervehdyttämistä sekä niiden sulkemista. Viranomaisten alustavien arvioiden mukaan pankkisektorin tervehdyttäminen ja rakennemuutos maksaa noin 150-200 miljoonaa dollaria vuonna 2001. Montenegrossa hyväksyttiin vuoden 2000 lopussa uusi Montenegron keskuspankkilaki ja pankkijärjestelmää koskeva laki, jotka ovat kansainvälisten normien mukaiset. Näiden lakien perusteella pitäisi olla mahdollista muuttaa nykyinen käteisrahaan perustuva talous markkinapohjaiseksi järjestelmäksi rahoituksen välityksessä. Nähtäväksi jää kuitenkin, missä määrin Montenegrossa tällä hetkellä toimivat 14 kotimaista pankkia voidaan muuttaa elinkelpoisiksi rahoituslaitoksiksi. Uusi ulkomainen pankki on aloittanut toimintansa Montenegrossa ja kolmen muun ulkomaisen laitoksen lupahakemukset ovat viranomaisten käsiteltävinä.

4. Jugoslavian liittotasavallan ulkoinen rahoitustarve vuonna 2001

Kansainvälisen valuuttarahaston arvioiden mukaan Jugoslavian liittotasavallan rahoituksessa on valtava vaje vuonna 2001, mikä johtuu suurista tuontitarpeista ja ulkoisen velan hoitovelvoitteista. Jugoslavian liittotasavallan vaihtotaseen vajeen (ennen julkisyhteisöjen tulonsiirtoja) ennakoidaan kasvavan noin 1,7 miljardiin dollariin, joka on 16,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2001. Kasvu johtuu ulkomaisin varoin rahoitetun tuonnin jyrkästä kasvusta ja velan hoidon uudelleen aloittamisesta samalla kun vienti on kasvanut vain suhteellisen vähän. Kun otetaan huomioon viralliset avustukset ja maahan virtaava pääoma jo tehtyjen sitoumusten osalta, maksutaseen ennakoidaan olevaan kokonaisuudessaan noin 0,8 miljardia dollaria alijäämäinen. Kun lisäksi otetaan huomioon tavoitteena oleva valuuttavarannon 0,2 miljardin dollarin kasvu ja ulkomaisen velan 10,1 miljardin dollarin maksurästit vuoden 2001 puolivälissä, ulkoisen rahoitusvajeen arvioidaan olevan kokonaisuudessaan 11,1 miljardia dollaria.

Kansainvälisen valuuttarahaston ennusteiden mukaisesti rahoitusvaje voitaisiin osittain täyttää kansainvälisten rahoituslaitosten ohjelmalla ja projektiavulla, jonka arvo on 287 miljoonaa dollaria vuonna 2001 ja johon sisältyy ostoja rahastolta (192 miljoonaa dollaria), ohjelmalaina Maailmanpankilta (85 miljoonaa dollaria) ja projekteihin liittyvien lainojen maksuja Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankilta (10 miljoonaa dollaria). Jäljellejäävän noin 10,8 miljardin rahoitusvajeen ennustetaan alenevan noin 10,3 miljardilla dollarilla maksurästien uudelleenjärjestelyillä ja maksulykkäysten koron nykyisillä maksuajoilla ja pääomittamisella. Pariisin klubiin ollaan luomassa yhteyksiä ja Pariisin klubin velkojien odotetaan käsittelevän Jugoslavian liittotasavallan ulkoista velkaa toukokuun puolivälissä.

Kansainvälinen valuuttarahasto arvioi jäljellejäävän rahoitusvajeen olevan 530 miljoonaa dollaria, josta 300 miljoonaa oletetaan olevan maksutasetukea. Kansainvälinen valuuttarahasto ei ole vielä antanut vuoden 2002 ennusteita, mutta rahasto odottaa maksutasetuen tarpeen jatkuvan, sillä ulkoisen rahoitusavun tarve pysyy suurena osittain kasvavien velanhoitomaksujen vuoksi.

5. Yhteisön mahdollinen makrotaloudellinen lisäapu ja avun tärkeimmät piirteet

Komissio ehdottaa, että yhteisö antaa Jugoslavian liittotasavallalle makrotaloudellista rahoitusapua enintään 300 miljoonaa euroa. Ehdotettu määrä näyttää olevan johdonmukainen IMF:n rahoitusvajetta ja -tarpeita koskevien ennusteiden kanssa.

Yhteisön makrotaloudellisella avulla tuettaisiin osaltaan maan taloudellista, sosiaalista ja poliittista vakautta sekä parannettaisiin sen merkittävää roolia alueen vakauttavana tekijänä Jugoslavian liittotasavallassa vuoden 2000 viimeisten kuukausien aikana tapahtuneiden poliittisten ja demokraattisten muutosten jälkeen. Yhteisön apua pidetään erityisesti tarkoituksenmukaisena tapana auttaa maata sen ulkoisissa rahoitusongelmissa maksutasetta tukemalla ja valuuttavarantoa vahvistamalla. Yhteisön makrotaloudellisella avulla täydennetään niitä resursseja, joita kansainväliset rahoituslaitokset ja kahdenväliset lainanantajat ovat antaneet maan käyttöön. Jugoslavian liittotasavallan lainanantajien konferenssissa, joka on alustavasti sovittu pidettäväksi 1 päivänä kesäkuuta 2001, odotetaan lupauksia kansainvälisestä rahoitustuesta. On olemassa riski, että jos riittävää virallista rahoitusta ei ole luvassa, tällä olisi kielteisiä vaikutuksia yleisiin kasvunäkymiin, työllisyyden tasoon ja elintasoon. Jos niin kävisi, talous- ja rakenneuudistuspolitiikan täyskäännös olisi huomattavan todennäköinen.

Ehdotettu tuki kattaisi koko IMF:n valmiusluotto-ohjelman yhden vuoden ajanjakson (alustavasti 1 päivästä huhtikuuta 2001 31 päivään maaliskuuta 2002). Avun ehtona olisi, että Jugoslavian liittotasavalta ja IMF sopivat makrotaloudellisesta ohjelmasta, jonka tukena on ylemmän luotto-osuuden valmiusluottojärjestely, ja että Jugoslavian liittotasavalta selvittää etukäteen kaikki maksurästinsä Euroopan yhteisölle ja EIP:lle. Apu maksettaisiin vähintään kahdessa erässä ja sen ehtona olisi tarkoituksenmukaiset makrotaloudelliset ja rakenteelliset ehdot, jotka vastaavat IMF:n valmiusluottojärjestelyn tärkeimpiä osia.

Jugoslavian liittotasavallan velkaantuneisuuden ja rajoitettujen luotonottomahdollisuuksien vuoksi ehdotettuun yhteisön makrotaloudelliseen apuun sisältyy huomattava avustusosuus, joka voi olla enintään 120 miljoonaa euroa. Koska makrotaloudellinen apu kattaisi vuoden 2002 maaliskuun loppuun jatkuvan jakson, avustusosuus rahoitettaisiin osin vuoden 2001 talousarviosta ja osin vuoden 2002 talousarviosta.

Apuun sisältyvän enintään 180 miljoonan euron lainaosuuden maksuaika olisi enintään 15 vuotta, mikä vastaa muille Länsi-Balkanin maille viime aikoina myönnettyjä makrotaloudellisen avun paketteja. Yhteisö hankkisi varat lainaamalla ne markkinoilta yleisestä talousarviosta myönnettävän takauksen turvin. Jugoslavian liittotasavalta lainaa sen jälkeen varat yhteisöltä. Varainhankinta ja luotonanto vastaisivat täysin toisiaan, eikä toimenpiteeseen sisältyisi kaupallista riskiä Euroopan yhteisölle. Takuurahastomekanismin mukaisesti Jugoslavian liittotasavallalle varattavan enintään 180 miljoonan euron lainan myöntämispäätöksen talousarviovaikutukset merkitsisivät 16,2 miljoonan euron varausta takuurahastoon.

Edellä esitetyn perusteella neuvostoa pyydetään hyväksymään liitteenä oleva päätösluonnos makrotaloudellisen avun myöntämisestä Jugoslavian liittotasavallalle.

2001/0112 (CNS)

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS makrotaloudellisen rahoitusavun myöntäminen Jugoslavian liittotasavallalle

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen [1],

[1] EYVL

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [2],

[2] EYVL

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Ennen ehdotuksensa esittämistä komissio on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa.

(2) Jugoslavian liittotasavallassa ja Serbian tasavallassa on tapahtunut poliittisia muutoksia, jotka ovat johtaneet uusien demokraattisten hallitusten nimittämiseen, ja Jugoslavian liittotasavalta pyrkii perustamaan hyvin toimivan markkinatalouden.

(3) Osana vakaus- ja assosiaatioprosessia, joka muodostaa puitteet EU:n suhteille alueen kanssa, on toivottavaa tukea pyrkimyksiä, joilla varmistetaan vakaa poliittinen ja taloudellinen ympäristö Jugoslavian liittotasavallassa täyden yhteistyösuhteen kehittymiseksi yhteisön kanssa.

(4) Yhteisön myöntämä rahoitusapu on tärkeä keino Jugoslavian liittotasavallan ja yhteisön lähentämiseksi.

(5) Jugoslavian liittotasavalta on sopinut Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa kattavista talouden vakauttamis- ja uudistustoimenpiteistä, joiden tukena on 12 kuukauden ylemmän luotto-osuuden valmiusluottojärjestely.

(6) Jugoslavian liittotasavalta on päässyt yhteisymmärrykseen Maailmanpankin kanssa eräistä rakenteellisista sopeuttamistoimista, joita tuetaan rakennesopeutuslainoilla ja -luotoilla julkisen rahoituksen uudistamisessa, yritysten yksityistämisessä ja pankkien rakennemuutoksissa.

(7) Jugoslavian liittotasavallan viranomaiset ovat pyytäneet rahoitusapua kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta, Euroopan yhteisöltä ja muilta kahdenvälisen avun rahoittajilta.

(8) Maan valuuttavarannon vahvistamiseksi ja viranomaisten uudistuspyrkimyksiin liittyvien talouspoliittisten tavoitteiden tukemiseksi tulevina kuukausina on katettava merkittävä rahoitusvaje sen arvioidun rahoituksen lisäksi, jonka Kansainvälinen valuuttarahasto ja Maailmanpankki voivat järjestää.

(9) Jugoslavian liittotasavallan viranomaiset ovat sitoutuneet suorittamaan kaikki Jugoslavian liittotasavallan julkisyhteisöjen maksamattomat rahoitusvelvoitteet Euroopan yhteisölle ja Euroopan investointipankille ja ottamaan vastuun takauksen muodossa velvoitteista, jotka eivät ole vielä erääntyneet.

(10) Yhteisön makrotaloudellinen rahoitusapu Jugoslavian liittotasavallalle on tarkoituksenmukainen tapa auttaa maata sen ulkoisissa rahoitusongelmissa maksutasetta tukemalla ja valuuttavarantoa vahvistamalla.

(11) Jugoslavian liittotasavalta täyttää väliaikaisesti erittäin edullisin ehdoin myönnettävien Maailmanpankin lainojen ja rahoitusjärjestelyiden kelpoisuusehdot.

(12) Yhteisön rahoitusapu, joka muodostuu pitkäaikaisesta lainasta ja varsinaisesta avustuksesta, on tarkoituksenmukainen toimenpide maan maksutaseen tukemiseksi ja ulkoisten rahoitusrajoitteiden lievittämiseksi nykyisissä poikkeuksellisen vaikeissa olosuhteissa.

(13) Rahoitusapuun liitettävä avustusosuus ei vaikuta budjettivallan käyttäjän toimivaltaan.

(14) Tätä rahoitusapua hallinnoi Euroopan komissio, joka kuulee asiassa talous- ja rahoituskomiteaa.

(15) Perustamissopimuksessa ei ole muuta tämän päätöksen tekemiseen valtuuttavaa määräystä kuin 308 artikla,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

1 artikla

1. Yhteisö antaa Jugoslavian liittotasavallan käyttöön makrotaloudellista rahoitusapua pitkäaikaisen lainan ja avustuksen muodossa kestävän maksutasetilanteen varmistamiseksi ja maan valuuttavarannon vahvistamiseksi.

2. Tuen lainaosuuden pääoma on enintään 180 miljoonaa euroa, ja pisin mahdollinen laina-aika 15 vuotta. Tätä tarkoitusta varten komissiolle annetaan valtuudet lainata Euroopan yhteisön puolesta tarvittavat varat, jotka annetaan Jugoslavian liittotasavallan käyttöön lainan muodossa.

3. Tuen avustusosuus on enintään 120 miljoonaa euroa.

4. Yhteisön rahoitusapua hallinnoi komissio neuvotellen tiiviisti talous- ja rahoituskomitean kanssa ja tavalla, joka on kaikkien Kansainvälisen valuuttarahaston ja Jugoslavian liittotasavallan välisten sopimusten mukainen.

5. Rahoitusavun täytäntöönpano edellyttää, että Jugoslavian liittotasavalta selvittää kaikkien julkisyhteisöjensä erääntyneet rahoitusvelvoitteet yhteisölle ja Euroopan investointipankille ja että Jugoslavian liittotasavalta vastaa takauksen muodossa niistä velvoitteista, jotka eivät ole vielä erääntyneet.

2 artikla

1. Komissiolla on talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan valtuudet sopia Jugoslavian liittotasavallan viranomaisten kanssa yhteisön makrotaloudelliseen rahoitusapuun liitettävistä talouspoliittisista ehdoista. Näiden ehtojen on oltava 1 artiklan 4 kohdassa mainittujen sopimusten mukaiset.

2. Komissio tarkistaa säännöllisin väliajoin yhteistyössä talous- ja rahoituskomitean kanssa ja sovittaen toimintansa yhteen Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa, että Jugoslavian liittotasavallan talouspolitiikka on tämän makrotaloudellisen rahoitusavun tavoitteiden mukaista ja että sen ehdot täytetään.

3 artikla

1. Rahoitusavun laina- ja avustusosuudet annetaan Jugoslavian liittotasavallan käyttöön vähintään kahdessa erässä. Ellei 2 artiklasta muuta johdu, ensimmäinen erä maksetaan, kun Jugoslavian liittotasavalta on suorittanut täysin kaikki rahoitusvelvoitteensa yhteisölle ja Euroopan investointipankille ja Jugoslavian liittotasavallan ja Kansainvälisen valuuttarahaston sovittua makrotaloudellisesta ohjelmasta, jota tuetaan ylemmän luotto-osuuden rahoitusjärjestelyllä.

2. Jollei 2 artiklan säännöksistä muuta johdu, toinen ja mahdolliset sitä seuraavat erät maksetaan, jos Jugoslavian liittotasavallan sopeutus- ja uudistusohjelma etenee tyydyttävästi, ja aikaisintaan kolmen kuukauden kuluttua ensimmäisen erän maksamisesta.

3. Varat maksetaan Jugoslavian liittotasavallan keskuspankille.

4 artikla

1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetuissa varainhankinta- ja luotonantotoimissa käytetään samaa arvopäivää, eikä niistä saa aiheutua yhteisölle maturiteettitransformaatioita, valuuttakurssi- tai korkoriskiä tai muuta liiketoiminnallista riskiä.

2. Mikäli Jugoslavian liittotasavalta niin haluaa, komissio toteuttaa tarvittavat toimet varmistaakseen, että lainaehtoihin sisällytetään aikaista takaisinmaksua koskeva lauseke ja että sitä voidaan myös käyttää.

3. Jugoslavian liittotasavallan pyynnöstä, ja kun olosuhteet sallivat lainojen korkojen tarkistamisen, komissio voi jälleenrahoittaa kaikki alkuperäiset luottonsa tai osan niistä tai järjestellä uudelleen vastaavat rahoitusehdot. Jälleenrahoitus tai uudelleenjärjestelyt on toteutettava 1 kohdassa määriteltyjen ehtojen mukaisesti eivätkä ne saa pidentää kyseisen lainan keskimääräistä erääntymisaikaa tai lisätä jälleenrahoituksen tai uudelleenjärjestelyn ajankohtana vielä maksamattoman lainapääoman määrää käypään kurssiin ilmoitettuna.

4. Jugoslavian liittotasavalta vastaa tarvittaessa kaikista tähän päätökseen perustuvan toimen tekemisestä ja täytäntöönpanosta yhteisölle aiheutuvista kuluista.

5. Talous- ja rahoituskomitealle tiedotetaan 2 ja 3 kohdassa mainituissa toimissa tapahtuneesta kehityksestä vähintään kerran vuodessa.

5 artikla

Komissio antaa vähintään kerran vuodessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, joka sisältää arvion tämän päätöksen täytäntöönpanosta.

6 artikla

Tämä päätös päättyy 30 päivänä kesäkuuta 2003.

Tehty (paikka)

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

>TAULUKON PAIKKA>

RAHOITUSSELVITYS

1. Toimenpiteen nimi

Makrotaloudellinen apu Jugoslavian liittotasavallalle

2. Budjettikohdat

a) Rahoitusavun avustusosuus

>TAULUKON PAIKKA>

(1) Tämä maksumäärärahojen sisäinen siirto edellyttää, että budjettivallan käyttäjä hyväksyy KTT 4/2001:n, jolla pyydetään lisämaksumäärärahoja lukuun 54 (Länsi-Balkan).

b) Rahoitusavun lainaosuus

B0-215: Euroopan yhteisön takuu yhteisön sopimille lainaohjelmille rahoitustuen myöntämiseksi Länsi-Balkanille. Varannosta käytettävä määrä on enintään 16,2 miljoonaa euroa.

3. Oikeusperusta

Perustamissopimuksen 308 artikla.

4. Toimenpiteen kuvaus ja perustelu

a) Toimenpiteen kuvaus

Yhteismäärältään enintään 180 miljoonan suuruinen yhteisön laina (rahoitetaan yhteisön kansainvälisiltä pääomamarkkinoilta ottamin lainoin) ja yhteensä enintään 120 miljoonan euron suuruinen avustus (rahoitetaan yleisestä talousarviosta), joilla tuetaan Jugoslavian liittotasavallan hallituksen uudistuspyrkimyksiä ja maksutasetilanteen kestävyyttä.

b) Toimenpiteen perustelu

Tuensaajavaltion taloudellisten vakautus- ja uudistussaavutusten kestävä kehitys riippuu suuresti virallisista lähteistä edullisin ehdoin saatavasta ulkopuolisesta rahoitustuesta.

5. Menoluokitus

a) Avustusosuus: ei pakollinen, eritelty.

b) Lainaosuus: pakollinen.

6. Menojen luonne

a) Suora avustus (tuen osuus 100 prosenttia), joka suoritetaan vähintään kahdessa erässä.

b) Talousarviotakuun mahdollinen käyttöönotto yhteisön ottamalle lainalle, joka on tarkoitettu avun rahoittamiseen.

7. rahoitusvaikutus

a) Laskentamenetelmä

Tarpeelliseksi katsotun tuen määrän arviointi perustuu nykyisiin arvioihin tuensaajamaan jäljellä olevista ulkoisista rahoitustarpeista. Tuen lainaosuuden osalta odotetaan, että velan suoritusta ei haeta talousarviosta.

b) Toimenpiteen vaikutus interventioluottoihin

Talousarvioon varataan tuen avustusosuutta vastaava summa, joka on nostettavissa ainoastaan, jos Jugoslavian liittotasavallan viranomaisten kanssa sovitut ehdot täyttyvät.

Rahoitusavun lainaosuuden talousarviotakuuta vastaava erä otetaan käyttöön ainoastaan, jos takuun maksua todella vaaditaan.

c) Interventiomenojen rahoitus

(i) Avustus

Määrärahoille, jotka rahoitetaan nykyisten rahoitusnäkymien neljännen otsakkeen rajoissa, ehdotetaan seuraavaa aikataulua (miljoonaa euroa):

>TAULUKON PAIKKA>

(ii) Mikäli budjettitakuuta vaaditaan maksettavaksi:

- Turvaudutaan takuurahastoon, joka perustettiin 31 päivänä lokakuuta 1994 annetulla neuvoston asetuksella (ETY, EURATOM) N:o 2728, ja jota on viimeksi muutettu 25 päivänä toukokuuta 1999 annetulla asetuksella N:o 1149.

- Mikäli takuurahastossa ei ole riittävästi varoja, lisämaksut suoritetaan siirtämällä talousarviosta: takuuvarauksessa jäljellä olevia varoja talousarvioon myöhään tulleita maksuja, joiden osalta budjettitakuu on aktivoitu (varainhoitoasetuksen 27 artiklan 3 kohdan nojalla) käytettävissä oleva marginaali rahoitusnäkymien neljännen otsakkeen enimmäismäärän tai siihen sisältyvän siirtomäärärahan puitteissa.

- Täyttääkseen velvoitteensa komissio voi väliaikaisesti varmistaa velanhoidon sen omasta kassasta saatavilla varoilla. Siinä tapauksessa sovelletaan 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, EURATOM) N:o 1552/89 12 artiklaa.

8. Petostentorjuntatoimenpiteet

Varat maksetaan suoraan edunsaajamaan keskuspankille vasta kun komissio on talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan ja oltuaan yhteydessä Kansainväliseen valuuttarahastoon (IMF) varmistanut, että kyseisessä maassa toteutettu talouspolitiikka on tyydyttävää ja että avun myöntämiseen liittyvät erityisehdot täyttyvät.

Avun käyttöä tarkastavat ja valvovat Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin ja komissio, ml. Euroopan petostentorjuntavirasto OLAF.

9. Kustannustehokkuusanalyysi

a) Toimenpiteen perusteet ja erityistavoitteet

Apu edistää maan siirtymistä markkinatalouteen, koska se tukee Jugoslavian liittotasavallan makrotaloudellisia uudistuspyrkimyksiä ja täydentää kansainvälisen yhteisön maalle tarjoamaa rahoitusta Kansainvälisen valuuttarahaston tukeman ohjelman puitteissa.

Apu suoritetaan ainoastaan sillä edellytyksellä, että edunsaajamaa suorittaa kaikki jäljellä olevat velvoitteensa Euroopan yhteisölle ja Euroopan investointipankille.

b) Seuranta ja arviointi

Apu on luonteeltaan makrotaloudellista, ja sen valvonta ja arviointi tapahtuu Kansainvälisen valuuttarahaston tukeman vakautus- ja uudistusohjelman yhteydessä, jota edunsaajamaa toteuttaa.

Komission yksiköt valvovat toimintaa tuensaajamaan viranomaisten kanssa sovittaviin todellisiin talouden ja rakennepolitiikan tunnuslukuihin perustuvan menetelmän avulla. Ne ovat myös läheisessä yhteydessä Kansainväliseen valuuttarahastoon ja Maailmanpankkiin ja käyttävät arvioita, joita nämä ovat tehneet edunsaajamaan vakauttamisessa ja uudistuksissa saavutetusta edistyksestä.

Ehdotetussa neuvoston päätöksessä määrätään vuosittain Euroopan parlamentille ja neuvostolle annettavasta kertomuksesta, joka sisältää arvion tämän toimenpiteen täytäntöönpanosta.

10. Hallintomenot

Toimenpide on luonteeltaan poikkeuksellinen eikä sen perusteella lisätä komission henkilöstön määrää.