EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 04.11.1996 
KOM(96) 543 lopull. 
KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE 
JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
MATTHAEUS-TAX-OHJELMAN TOTEUTTAMISESTA TAMMIKUUN 1 
PÄIVÄSTÄ 1995 JOULUKUUN 31 PÄIVÄÄN 1995 
(29 PÄIVÄNÄ LOKAKUUTA 1993 TEHDYN 
NEUVOSTON PÄÄTÖKSEN 11 ARTIKLA) 
iSB 

JOHDANTO 
1. Matthaeus-Tax-ohjelma on pieni mutta tärkeä ratas sisämarkkinoiden koneistossa. 
Heinäkuusta 1993 lukien ohjelma on osoittautunut tärkeäksi välineeksi edistettäessä 
välillisestä verotuksesta vastaavien kansallisten viranomaisten keskinäistä avunantoa ja 
hallinnollista yhteistyötä, joita ilman välillisen verotuksen alan sisämarkkinat eivät toimisi. 
TAUSTA 
2. Yhtenäismarkkinoiden toteuttaminen välillisen verotuksen alalla 1 päivästä 
tammikuuta 1993 perustui arvonlisäverotuksen (alv.n) siirtymäjärjestelmän1 ja 
yhdenmukaistetun valmisteverojärjestelmän2 käyttöönottoon sekä asetukseen 
hallinnollisesta yhteistyöstä välillisen verotuksen (alv) alalla3. Jottei yhtenäismarkkinoiden 
aiheuttama tarkastusten poistaminen rajoilta edistäisi petoksia, veron kiertämistä ja 
kilpailun vääristymistä, oli välillisestä verotuksesta vastaavia kansallisia viranomaisia 
kannustettava perusteelliseen ja jatkuvaan yhteistyöhön kaikilla tasoilla. Tärkeällä sijalla 
yhteistyön parantamisessa on keskinäinen ymmärtämys, joka synnyttää keskinäistä 
luottamusta. Tämän vuoksi oli tarpeen syventää välillisestä verotuksesta vastaavien 
kansallisten viranomaisten tietämystä sekä yhteisön vaikutuksesta omaan työhönsä että 
muiden jäsenvaltioiden organisaatioista ja menettelyistä. 
3. Tätä varten komissio ehdotti seminaarien ja välillisestä verotuksesta vastaavien 
virkamiesten vaihdon järjestämiseksi tarkoitettua kokeiluhanketta4, joka toteutettiin 
vuoden 1991 ja alkuvuoden 1993 välisenä aikana. Tästä kokeiluohjelmasta ja vastaavasta 
tullialan Matthaeus-ohjelmasta saatujen kokemusten perusteella komissio ehdotti 
välillisestä verotuksesta vastaavien virkamiesten koulutusohjelmaa. Neuvosto hyväksyi 
tämän "Matthaeus-Tax"-ohjelman 29 päivänä lokakuuta 1993 tehdyllä päätöksellään5. 
4. Päätöksen 3 artiklassa vahvistetut ohjelman tavoitteet olivat tiivistetysti seuraavat: 
valmistella kansallisia virkamiehiä sisämarkkinoiden vaikutuksiin ja 
hallinnolliseen yhteistyöhön; 
saada kansalliset virkamiehet tietoisiksi työnsä yhteisönlaajuisuudesta ja 
kehittää keskinäistä luottamusta viranomaisten välillä; 
antaa kansallisille virkamiehille täydennyskoulutusta; 
levittää tietämystä yhteisön välillisestä verotuksesta vastaavista 
viranomaisista ja parantaa siten sisämarkkinoiden hallintoa; 
edistää kansallisten viranomaisten välistä yhteistyötä kaikilla tasoilla. 
1 Neuvoston direktiivi 91/680/ETY, annettu 16 päivänä joulukuuta 1991, EYVL N:o L 376, 31.12.1991 
2 Neuvoston direktiivi 92/12/ETY, annettu 25 päivänä helmikuuta 1992. EYVL N:o L 76, 23.2.1992 
3 Neuvoston asetus 218/92/ETY, annettu 27 päivänä tammikuuta 1992, EYVL N:o L 24, 1.2.1992 
4 Interfisc-ohjelma, KOM (89) 422 
5 Neuvoston päätös, tehty 29 päivänä lokakuuta 1993, EYVL N:o L 280, 13.11.1993 
5. Nämä tavoitteet aiottiin saavuttaa neljällä keinolla: virkamiesvaihdolla, 
koulutusseminaareilla, yhteensovitetuilla ammatillisen koulutuksen ohjelmilla sekä 
kielikoulutuksella vaihtoon todennäköisesti osallistuville virkamiehille. 
6. Toiminta käynnistettiin 1 päivänä heinäkuuta 1993. Neuvostolle ja parlamentille 
annetussa komission kertomuksessa KOM (95) 663 käsiteltiin ohjelman toteuttamista 1 
päivän heinäkuuta 1993 ja 31 päivän joulukuuta 1994 väliseltä ajalta. 
MATTHAEUS-TAX-OHJELMAN TOIMINTA VUONNA 1995 
7. Vuoden 1995 merkittävin uudistus oli kolmen uuden jäsenvaltion täysimittainen 
sisällyttäminen ohjelmaan. Tätä selostetaan tarkemmin jäljempänä kunkin toimintamuodon 
yhteydessä. 
Virkamiesvaihto 
Tavoitteet 
8. Virkamiesvaihdon päätavoitteena on parantaa välillisestä verotuksesta vastaavien 
virkamiesten tietämystä eri jäsenvaltioiden organisaatioista, menetelmistä ja menettelyistä. 
Sekä käytännön tietämystä että teoreettista tietämystä on parannettava. Näin saadaan 
kehitetyksi yhteistyötä ja levitetyksi parhaita menettelytapoja. 
Organisaatiot 
9. Vuosiksi 1993 ja 1994 komissio ja jäsenvaltiot sopivat kunkin jäsenvaltion osalta 
sekä lähetettävistä että vastaanotettavista virkamiehistä. Vuodeksi 1995 komissio ja 
jäsenvaltiot päättivät järjestää ainoastaan puolet kaikesta virkamiesvaihdosta tällä tavoin 
etukäteen. Toinen puoli vaihdosta jaettiin suhteessa jäsenvaltioiden kesken, mutta 
vastaanottavan viraston valinta jätettiin jäsenvaltioiden kahdenvälisesti sovittavaksi. 
Tämän lisätty joustavuus, jota selostetaan vuosittaisessa kertomuksessa vuosilta 1993 ja 
1994, on tehnyt jäsenvaltioille mahdolliseksi keskittyä vaihto-ohjelmassa tarkemmin omiin 
ensisijaisiin tavoitteisiinsa. 
10. Jotta virkamiesvaihto vastaisi paremmin siihen osallistuvien virkamiesten tarpeita, 
komissio ja jäsenvaltiot sopivat vaihdon valmistelun ja arviointilomakkeiden muutoksista. 
Tällä pyrittiin varmistamaan, että yksittäisen virkamiehen tavoitteet tiedostettaisiin 
paremmin ennakolta ja että näitä tavoitteita edistäviä toimia seurattaisiin tarkemmin. 
Toiminta 
11. Vuonna 1995 toteutettiin 116 vaihtoa (vuonna 1994 vaihtoja oli 95, vuonna 1993 
niitä oli 88). Merkittävää oli, että kolme uutta jäsenvaltiota saatiin kitkattomasti 
sisällytetyiksi vaihto-ohjelmaan. Vaihto-ohjelman laajentuminen vuodesta 1994 johtui 
lähes kokonaan uusien jäsenvaltioiden yhteensä 20 virkamiehen osallistumisesta siihen. 
Tarkempia tietoja vaihtoon osallistuneista virkamiehistä on tämän kertomuksen liitteessä 
A. 
Arviointi 
12. Komissio ja jäsenvaltiot seuraavat virkamiesvaihtoa ympäri vuoden. Lisäksi 
virkamiesten täyttämistä arviointilomakkeista saadaan palautetta tilastoja varten sekä 
tietoja virkamiesten kokemuksista. Tämä palaute on jo otettu huomioon vuoden 1996 
ohjelmassa. Tarkempia tietoja annetaan liitteessä A. 
13. Vaihtoon osallistuneet ovat yleisesti arvioineet vaihdon parantaneen keskinäistä 
ymmärtämystä. Vaihdossa keskitytään nykyisin paremmin osallistujien tavoitteisiin, ja 
saatu kokemus on aikaisempaa hyödyllisempää ja soveltamiskelpoisempaa omassa työssä. 
Myös vaihdon aikaansaamat hallinnolliset muutokset omassa työssä ovat käyneet 
aikaisempaa todennäköisemmiksi. Virkamiesten antamista kirjallisista arvioista saadaan 
todellisuuspohjaisia esimerkkejä ja parannusehdotuksia. Virkamiehet toivovat sekä 
vastaanottavien virastojen että lähettävien virastojensa valmistelevan vaihtoa paremmin 
ennakolta. Virkamiehet haluavat enemmän käytännön kokemusta sekä ohjelmien 
parempaa kohdistamista omille asiantuntemusaloilleen. 
Tuleva kehitys 
14. Komissio ja jäsenvaltiot ovat useilla tavoilla merkittävästi parantaneet vaihto-
ohjelman organisaatiota vastatakseen virkamiesten esittämään arvosteluun. Vuodesta 1996 
lukien käytäntönä on aikaisempaa harvemmin virkamiesten "ryhmävaihto" (kaksi viikkoa 
yleistä perehdyttämistä vastaanottavan viraston toimintaan). Tämä käytäntö oli edullinen 
hallinnon kannalta ja edisti useista eri jäsenvaltioista tulevien virkamiesten välistä 
yhteydenpitoa. Siinä ei kuitenkaan saatu vaihdon sisältöä riittävän käytännönläheiseksi ja 
riittävän tarkasti virkamiehen tarpeita vastaavaksi. 
15. Vuodesta 1996 virkamiehet osallistuvat lisääntyvässä määrin "yksittäisvaihtoon" 
tai "kohdennettuun vaihtoon". "Yksittäisvaihdon" ajan virkamies työskentelee sopivan 
kollegan kanssa. "Kohdennetussa vaihdossa" virkamies perehtyy tiettyyn häntä 
kiinnostavaan aiheeseen vastaanottavassa virastossa. Tällöin virkamiehen tavoitteet tulevat 
todetuiksi aikaisempaa selvemmin, jolloin vastaanottava virasto pystyy laatimaan 
yksilöllisemmän ohjelman vastaamaan virkamiehen tarpeita. Komissio aikoo myös 
ehdottaa uutta arviointilomaketta, jonka avulla voidaan arvioida osallistujien esimiesten 
näkemyksiä kuuden kuukauden kuluttua vaihdosta. 
16. Vuodesta 1996 jäsenvaltiot saavat valita kaikkien vaihtoon osallistuvien 
virkamiestensä vastaanottavan viraston tietyin edellytyksin (joilla varmistetaan tasainen 
maantieteellinen jakauma). Tämä tekee jäsenvaltioille helpommaksi valita 
virkamiesvaihdon ehdokkaat ja vastaanottavat jäsenvaltiot ensisijaisten tavoitteidensa ja 
henkilöstönsä mukaan, jolloin ohjelmasta saadaan mahdollisimman suuri hyöty. Yhtenä 
tulevista ensisijaisista tavoitteista on määrittää yhteisön ensisijaiset tavoitteet, jotta 
voidaan varmistaa tietty virkamiesvaihdon taso sellaisilla välillisen verotuksen hallinnon 
aloilla, joilla yhteisö on asettanut ensisijaisia tavoitteita. Tätä kokeillaan vuonna 1996 
valmisteverotuksen alalla. 
17. Vuodesta 1996 vaihto-ohjelmaa laajennetaan, paljolti sen vuoksi, että 
voimavarojen käyttö on tehostunut, kuten jäljempänä hallintoa käsittelevässä jaksossa 
esitetään. Komissio uskoo kuitenkin, että vaihto-ohjelmaa on laajennettava tämän 
jälkeenkin. Tällä hetkellä vaihtoon osallistuvat virkamiehet edustavat hyvin pientä osaa 
niistä jäsenvaltioiden virkamiehistä, joiden työhön yhteisö liittyy jollakin tavalla. Koska 
yhteisöön liittyvät asiat lisääntyvät, parempaa tietämystä muista jäsenvaltioista vaaditaan 
yhä enemmän. Nykyisin jäsenvaltioista vaihtoon hakevien määrä ylittää runsaasti 
käytettävissä olevat voimavarat. 
Seminaarit 
Tavoite 
18. Seminaariohjelman tarkoituksena on tarjota paras mahdollinen tilaisuus 
suunnitelmalliseen ajatustenvaihtoon kansallisten hallintojen virkamiesten kesken. 
Seminaarit tarjoavat mahdollisuuden levittää parhaita menettelytapoja jäsenvaltioiden 
keskuudessa, tarkastella yhteisiä ongelmia ja ratkaisuja, kouluttaa virkamiehiä näiden työn 
yhteisön liittyvissä asioissa sekä tehostaa hallinnollista yhteistyötä. Seminaarit voivat myös 
johtaa ehdotuksiin voimassa olevien yhteisön oikeudellisten asiakirjojen parantamiseksi. 
Organisaatio 
19. Komissio ja jäsenvaltiot määräävät kunkin seminaarin aiheet, ajankohdat ja 
vastaanottavat virastot. Seminaareihin osallistuu kaksi tai useampia edustajia kustakin 
jäsenvaltiosta, ja jotkut näistä pitävät myös esitelmiä. Myös komissio ja vastaanottavat 
virastot osallistuvat seminaareihin erityisesti kannustaakseen kaikkien edustajien 
osallistumista ja tehdäkseen päätelmiä. Lopuksi kaikki osallistujat antavat seminaarista 
kertomuksen lähettäville virastoilleen ja täyttävät arviointilomakkeet. Aikanaan komissio 
antaa tiedoksi seminaarin pöytäkirjat ja työasiakirjat, joiden avulla voidaan seurata 
seminaarin työn tuloksia ja levittää niitä laajemmalle. Kuuden kuukauden kuluttua 
jäsenvaltiot arvioivat kunkin seminaarin vaikutuksia pitemmällä aikavälillä. 
Toiminta 
20. Vuonna 1995 järjestettiin kymmenen seminaaria, muun muassa yksi seminaari 
erikseen kunkin kolmen uuden jäsenvaltion virkamiehille. Uudet jäsenvaltiot osallistuivat 
täysimittaisesti myös muihin seminaareihin. Kaksi suunniteltua seminaaria siirrettiin 
vuoden 1996 alkupuolelle, mutta niitäkin käsitellään tässä kertomuksessa, koska ne 
rahoitettiin vuoden 1995 talousarviosta. Vuonna 1995 järjestettiin lisäksi yksi Matthaeus-
tulliohjelman kanssa yhteinen seminaari. Vuoden 1993 puolivuotisena toimintakautena oli 
järjestetty kuusi ja vuonna 1994 kahdeksan seminaaria. Lisätietoja on liitteessä B. Kaikille 
jäsenvaltioille tarkoitettuihin seminaareihin osallistui yhteensä noin 350 virkamiestä. 
Lisäksi uusille jäsenvaltioille järjestettyihin seminaareihin osallistui yhteensä noin 300 
virkamiestä. 
Arviointi 
21. Yleisesti ottaen seminaarit ovat osallistujien mukaan olleet yhtä korkeatasoisia 
kuin vuosina 1993 ja 94. Osallistujien vastaukset kyselylomakkeisiin osoittavat yhden 
vuonna 1995 tehdyistä uudistuksista erityisen onnistuneeksi. Seminaarit olivat vaarassa 
passivoitua liiaksi. Tämän vuoksi kahdeksassa vuoden 1995 seminaarissa suuri osa ajasta 
käytettiin ryhmätyöhön. Yhden puhujan alustettua tietystä aiheesta seminaarin osallistujat 
jakautuivat kielen mukaan kolmeen ryhmään keskustelemaan tärkeimmistä kysymyksistä. 
Tämä on osoittautunut aikaisempaa tehokkaammaksi tavaksi saada kaikki seminaarilaiset 
osallistumaan mahdollisimman aktiivisesti. Lisätietoja seminaarien arvioinnista on liitteessä 
B. 
22. Menettelytapojen osalta seminaarit ovat osoittautuneet jäsenvaltioille ja 
komissiolle arvokkaaksi tilaisuudeksi vaihtaa näkemyksiä yhteisistä ongelmista. 
Keskinäinen tietämys jäsenvaltioiden valvontajärjestelmistä on kasvanut huomattavasti. 
Tämä keskinäinen tietämys on osaltaan lisännyt jäsenvaltioiden välistä luottamusta. 
Henkilötasolla seminaarit ovat mahdollistaneet lukuisten eri alojen asiantuntijoiden 
yhteydenpidon. Useat osallistujat eivät milloinkaan aikaisemmin ole olleet yhteisön tason 
kokouksissa. Seminaareista koituvan hyödyn enimmäistävät komission ja osallistujien 
itsensä laatimat kertomukset. Seminaarien onnistuneisuutta osoittavat myös jatkotoimet, 
joihin ne ovat johtaneet. Jäsenvaltiot ovat järjestäneet uusia kahdenvälisiä vierailuja 
perehtyäkseen järjestelmiin tai menettelyihin. Vireillä olevia tapauksia on käsitelty 
kahdenvälisesti. Yhteisön tasolla seminaarit ovat johtaneet useisiin menettelytapoja 
koskeviin keskusteluihin ja ehdotuksiin. Lisäksi komissio on todennut seminaarit 
arvokkaaksi keinoksi syventää tietämystään kansallisista hallinnoista ja käsitellä yhteisiä 
ongelmia perusteellisemmin jäsenvaltioiden kanssa. 
23. Yksinomaan uusien jäsenvaltioiden virkamiehille järjestetyillä seminaareilla on ollut 
suuri merkitys välillisen verotuksen sisämarkkinoiden onnistuneelle toteuttamiselle 
kyseisissä jäsenvaltioissa. Jokaisessa seminaarissa huomattava osa kaikista näiden 
jäsenvaltioiden virkamiehistä sai komission ja vanhojen jäsenvaltioiden asiantuntijoilta 
tietoja sisämarkkinoiden toiminnasta ja esitti näille kysymyksiä. 
Tuleva kehitys 
24. Vuoden 1995 aikana seminaarit kehittyivät huomattavasti korkeatasoisemmiksi. 
Tähän vaadittiin tehostettuja toimia niin komissiolta, vastaanottavilta jäsenvaltioilta kuin 
osallistujiltakin. Tulevaisuudessa komissio aikoo painottaa entistä suurempaa tehokkuutta 
seminaarien valmistelussa, toteuttamisessa ja seurannassa. Toisin kuin vaihtojen määrä, 
seminaarien määrä aiotaan pitää suunnilleen ennallaan, ja komission sekä jäsenvaltioiden 
toimet keskitetään seminaarien laadun parantamiseen. Tämä johtuu komission 
(tulkkauksen ja hallinnon) voimavarojen rajallisuudesta. 
25. Komissio uskoo, että tulevaisuudessa seminaarien aiheet olisi sovitettava 
tiiviimmin yhteen vaihto-ohjelman aiheiden kanssa. Vuodesta 1997 lukien komissio 
ehdottaa ohjelmaa varten vuosittaista suunnitelmaa, jonka avulla voidaan määrittää 
yhteisön politiikan kannalta tärkeimmät aihealueet sekä vaihdossa että seminaareissa. 
Ohjelman alkuvaiheen jälkeinen keskittyminen hallinnolliseen yhteistyöhön ja 
jäsenvaltioiden valvontajärjestelmiin on jossain määrin ohjannut seminaarien aihevalintoja. 
Tulevaisuudessa näitä vaihdon ja seminaarien välisiä yhteyksiä olisi selkiytettävä. 
Yhteinen koulutusohjelma 
Tavoite 
26. Jäsenvaltioiden kanssa neuvoteltuaan komissio teki päätöksen6 Matthaeus-Tax-
ohjelmasta tehdyn päätöksen 4 artiklan c alakohdassa määrätystä ammatillista koulutusta 
koskevasta yhteisestä ohjelmasta. Ohjelmassa määrätään aiheet, joita jäsenvaltioiden 
valmentavan ammattikoulutuksen ohjelmissa ja täydennyskoulutusohjelmissa on 
käsiteltävä. Ohjelman tavoitteena on antaa jäsenvaltioiden välillisestä verotuksesta 
vastaaville virkamiehille yhdenmukaisen koulutuksen perustaso, joka on välttämätön 
näiden tehtävien perusteelliseksi tuntemiseksi ja työn suorittamiseksi. 
Toiminta 
27. Päätös tuli voimaan vasta 1 päivänä kesäkuuta 1995, minkä vuoksi sitä ei ole 
pantu täysimittaisesti täytäntöön. Useimmat jäsenvaltiot olivat kuitenkin jo ryhtyneet 
merkittäviin toimiin toteuttaakseen yhteistä koulutusohjelmaa vuonna 1996. Tätä 
selostetaan tarkemmin liitteessä C. 
Arviointi 
28. Yhteinen koulutusohjelma ei tietenkään ole kokonaan muuttanut välillisestä 
verotuksesta vastaavien virkamiesten koulutusta. Ohjelman keskeiset osat, erityisesti 
koulutus yhteisön välillistä verotusta koskevan lainsäädännön alalla (yhteisön 
arvonlisävero-ja valmisteverolainsäädännön periaatteet ja soveltaminen), olivat perusosina 
jo jäsenvaltioiden järjestämässä virkamiesten koulutuksessa. Yhteinen koulutusohjelma on 
vaikuttanut merkittävimmin peruskoulutuksen tehostamiseen yhteisön organisaatioiden, 
menettelytapojen ja oikeuslähteiden sekä hallinnollista yhteistyötä ja keskinäistä avunantoa 
koskevien yhteisön säännösten alalla. 
Tuleva kehitys 
29. Ensimmäisenä kehitysvaiheena on vuonna 1995 hyväksytty yhteinen 
koulutusohjelma. Komissio ja jäsenvaltiot harkitsevat, mitä lisäarvoa voitaisiin saada 
aikaan muilla yhteisillä koulutusohjelmilla, joissa määrättäisiin täsmällisemmin kaikille 
virkamiehille annettavasta peruskoulutuksesta. Matthaeus-Tax-ohjelmasta tehdyn 
päätöksen mukaan jäsenvaltioiden on vastattava virkamiesten koulutuksesta. 
Kielikoulutus 
Tavoite 
30. Komission kokemukset välillisen verotuksen sisämarkkinoiden toiminnasta yleensä 
ja Matthaeus-Tax-ohjelmasta erityisesti ovat osoittaneet kielellisten esteiden poistamisen 
ensiarvoisen tärkeäksi. Vaikka kielikoulutus on välttämätöntä koko sisämarkkinoiden 
toiminnan kannalta, Matthaeus-Tax-ohjelman vaihto-osuus ja pienemmässä määrin sen 
seminaarit ovat erityisen riippuvaisia osallistujien kielitaidon kohtuullisesta tasosta. 
6 Komission päätös 95/279/EY. tehty 12 päivänä heinäkuuta 1995. EYVL N:o L 172, 22.7.1995, s. 24 
Toiminta 
31. Vuosien 1993 ja 1994 jälkeen vastaanottavan jäsenvaltion kieltä sujuvasti osaavien 
virkamiesten osuus on pienentynyt. Kuten liitteessä D oleva taulukko osoittaa, eri 
jäsenvaltioiden järjestämän kielikoulutuksen kokonaismäärät vaihtelevat edelleen melko 
paljon. Vaihtoon osallistuneiden virkamiesten täyttämistä kyselylomakkeista ilmenee 
kuitenkin, että 21 prosenttia heistä sai kielikoulutusta ennen vaihtoa ja useimmat pitivät 
sitä hyödyllisenä. 
Arviointi 
32. Vaihtoon osallistuneiden virkamiesten vaihdon aikaisten viestintätaitojen 
heikkeneminen on ymmärrettävää. Tilanne johtuu siitä, että alun perin olemassa ollut 
valmiiksi kielitaitoisten osallistujaehdokkaiden joukko on ehtynyt. Komissio onkin 
toistuvasti kehottanut kielikoulutuksesta vastaavia jäsenvaltioita kokoamaan joukon 
sopivasti koulutettuja virkamiehiä hyödyntämään vaihtomahdollisuuksia. Toisaalta on 
kannustavaa, rettä 21 prosenttia vaihtoon osallistuneista virkamiehistä oli saanut 
kielikoulutusta ja piti sitä hyödyllisenä. Laajemmasta näkökulmasta on kannustavaa 
huomata, että kaikki jäsenvaltiot ovat vahvistaneet oman politiikan virkamiestensä 
kielikoulutuksen rahoittamiseksi. Jotkut jäsenvaltiot järjestävät keskeisille viranhaltijoille 
vapaaehtoista kielikoulutusta, kun taas jotkut muut jäsenvaltiot asettavat tavoitteita 
verohallintoyksiköittäin. 
Tuleva kehitys 
33. Komissio kannustaa jäsenvaltioita pitkäjänteiseen suunnitteluun näiden järjestäessä 
virkamiehineen sopivaa kielikoulutusta. Näin saadaan kootuksi joukko sopivasti 
koulutettuja osallistujaehdokkaita. Tällaista pitkäjänteistä suunnittelua edistää se, että 
jäsenvaltiot saavat aikaisempaa vapaammin valita virkamiehineen vastaanottavat virastot. 
Lisäksi komissio aikoo selvittää verolajikohtaisen kielipalvelun kehittämistä osana 
laajempaa tehtäväänsä hallinnollisen yhteistyön edistämisessä. 
HALLINTO JA RAHOITUS 
Hallinto 
34. Vuonna 1995 sovellettiin pääpiirteittäin edelleen vuosina 1993 ja 1994 luotua 
hallintorakennetta. Ohjelmaa johtavat kussakin jäsenvaltiossa toimiva 
keskuskoordinaattori (tavallisesti kaksi, jos valmiste- ja arvonlisäverotuksen hallinnot on 
kyseisessä maassa eriytetty) sekä komission yksiköt. Vuonna 1995 komissio ja 
koordinaattorit kokoontuivat kolmasti Matthaeus-Tax-komiteassa. Komitean 
pääasiallisena tehtävänä oli suunnitella vuoden 1995 vaihto-ja seminaariohjelma ja valvoa 
sitä sekä laatia vuoden 1996 ohjelma. Lisäksi komitea keskusteli luonnoksesta yhteistä 
koulutusohjelmaa koskevaksi komission päätökseksi. 
Talousarvio 
35. Menettelytapoihin liittyvistä syistä budjettikohta B5-3051 koskee sekä tullialan 
Matthaeus-ohjelmaa että verotuksen Matthaeus-Tax-ohjelmaa. Vuonna 1995 tähän 
budjettikohtaan varattiin 3 500 000 ecua, joista komissio osoitti Matthaeus-Tax-ohjelmaa 
varten 712 000 ecua. Nämä määrärahat käytettiin kokonaisuudessaan Matthaeus-Tax-
ohjelmaan liittyviin maksusitoumuksiin. 
Rahoituksen hallinto 
36. Vuosina 1993 ja 1994 jäsenvaltiot saivat suurimman osan vaihtoon ja 
seminaareihin osoitetuista varoista vuoden alussa ja vastasivat niiden hallinnosta. Vuoden 
lopussa jäsenvaltiot toimittivat komissiolle kokoavan selvityksen kustannuksistaan 
tarvittavin tarkistuksin. 
Tuleva kehitys 
37. Vuodesta 1996 ohjelman hallinto on järjestetty vakaammalle pohjalle kolmen 
ensimmäisen toimintavuoden kokemusten perusteella. Komissio ja jäsenvaltiot ovat 
sopineet menettelyohjesäännöstä, joka koskee kaikkia vaihto- ja seminaariohjelmien 
käytännön näkökohtia. Ohjesääntö on suurelta osin Matthaeus-Tax-ohjelman 
koordinaattoreille tarkoitettu muistilista, mutta se sisältää myös laajalti opastusta ja 
neuvoja kaikille ohjelman toimijoille: vaihtoon mahdollisesti ja tosiasiallisesti osallistuville 
virkamiehille, näiden linjaesimiehille, vastaanottaville virkamiehille sekä seminaarien 
järjestäjille ja puheenjohtajille. Tämä vakiintuneiden parhaiden menettelytapojen 
koonnelma on jo huomattavasti edistänyt ohjelman toteuttamista ja parantanut sen laatua. 
38. Vuodeksi 1996 komissio ja jäsenvaltiot ovat myös sopineet joustavammasta 
ohjelman voimavarojen hallinnosta, jotta näitä voitaisiin käyttää hyväksi mahdollisimman 
tehokkaasti. Samalla, kun jäsenvaltioille on annettu aikaisempaa suurempi vapaus valita 
vaihtoon osallistuville virkamiehineen vastaanottavia jäsenvaltioita (selostettu edellä), 
vuodeksi 1996 varatut vaihdon voimavarat on määritetty ecuina eikä vaihtojen 
lukumääränä. Jäsenvaltioita kannustetaan käyttämään näitä määrärahoja järjestääkseen 
vaihtoja mahdollisimman monta ja vähintään vaaditun vähimmäismäärän. Näin vältytään 
siltä ongelmalta, että yksittäisten vaihtojen kustannukset vaihtelevat huomattavasti. Tämä 
rahoituksen hallinnon muutos on jo johtanut siihen, että ohjelmasta on saatu rahoitetuksi 
muutama vaihto enemmän kuin muutoin olisi ollut mahdollista. 
39. Myös rahoituksen valvonnan menettelyt on järjestetty uudelleen. Jäsenvaltiot 
joutuvat vastaamaan varojen käytöstä kokonaisvaltaisemmin. Siitä huolimatta niiden on 
kahdesti vuodessa annettava yksityiskohtaiset, rahoitusselvitykset komission toimittamilla 
tietokonelomakkeilla. Ensimmäisellä lomakkeella, joka täytetään puolivuosittain, 
ilmoitetaan arviot koko vuoden kuluista sekä lomakkeen täyttöpäivään mennessä 
toteutuneet kulut. Toisella lomakkeella ilmoitetaan kaikkien kulujen lopullinen jakauma. 
Jäsenvaltioiden on pidettävä tarkastusta varten saatavilla kaikki tarvittavat kulutositteet 
viiden vuoden ajalta. 
40. Tämä menettely tekee mahdolliseksi havaita ajoissa mahdollisen määrärahojen 
vajaakäytön, jotta arvokkaat vaihdon voimavarat voidaan kohdentaa niihin jäsenvaltioihin, 
jotka pystyvät käyttämään niitä paremmin. Lisäksi menettely täyttää seikkaperäisesti 
rahoituksen seurantaa koskevat komission velvoitteet. 
10 
41. Koko ohjelman seurannan ja arvioinnin kehittämiseksi komissio ja jäsenvaltiot ovat 
sopineet sarjasta tavoitteita ja päämääriä kullekin ohjelman osalle. Nämä ovat 
toiminnallisia tavoitteita, jotka perustuvat ohjelman yleisiin tavoitteisiin, mutta liittyvät 
vaihdon ja seminaarien yhteydessä esitettyihin kyselyihin annettuihin vastauksiin. Nämä 
tavoitteet ja päämäärät kuvastavat sitoumusta pyrkiä saavuttamaan ohjelman 
toteuttamisessa tietty laatutaso, joka vastaa ohjelman pääasiakkaiden eli osallistuvien 
virkamiesten tarpeita. Lisäksi komissio pystyy vertailemaan eri jäsenvaltioiden suorituksia 
suhteessa toisiinsa. Komissio jatkaa työskentelyään jäsenvaltioiden kanssa kehittääkseen 
uusia arviointimenetelmiä, joilla voitaisiin erityisesti nykyistä paremmin mitata 
määrällisesti ohjelman onnistumista jäsenvaltioiden ja yhteisön tavoitteiden 
toteuttamisessa. 
42. Vuonna 1996 ohjelmaa kehitetään merkittävästi edelleen siten, että vaihto- ja 
seminaariohjelmiin osallistuu kokeiluluonteisesti unioniin assosioituneiden Keski-ja Itä-
Euroopan maiden sekä Maltan ja Kyproksen virkamiehiä. Näin täytetään komission 
sitoumus valmistella yhteisön ohjelman laajentamista näihin maihin, mistä on määrätty 
valkoisessa kirjassa Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneiden maiden valmistautumisesta 
unionin sisämarkkinoihin yhdentymiseen sekä yhteisissä päätelmissä Euroopan unionin 
sekä Maltan ja vastaavasti Kyproksen välisen rakenteellisen vuoropuhelun 
käynnistämisestä. 
43. Koko tämän kehityksen vaikutusta selostetaan tarkemmin seuraavassa 
vuosittaisessa kertomuksessa. 
PÄÄTELMÄ 
44. Vuonna 1995 Matthaeus-Tax-ohjelman rakennetta saatiin tehokkaasti vakautetuksi 
ensimmäisten kahden toimintavuoden kokemusten perusteella. Seminaari- ja vaihto-
ohjelmista on ollut tosiasiallista hyötyä niihin osallistuneille virkamiehille, eikä hyöty ole 
rajoittunut pelkästään tähän: ohjelmaan sisältynyttä koulutusta on järjestetty edelleen 
kansallisille viranomaisille, mikä on hyödyttänyt jäsenvaltioita ja koko yhteisöä. Myös 
kolmen uuden jäsenvaltion liittäminen ohjelmaan sekä yhteisen koulutusohjelman 
kehittäminen ja toteuttaminen ovat sujuneet kitkattomasti. Todisteina näistä saavutuksista 
ovat jäsenvaltioiden ja osallistujien arviot. Määrällisesti on vaikeampi mitata puolueetonta 
näyttöä saavutuksista. Yhteisön välineistön käyttö hallinnollisessa yhteistyössä (tietojen 
antaminen valvonnassa ja perinnässä) on kuitenkin selvästi lisääntynyt viime vuosina. 
Komissio uskoo myös Matthaeus-Tax-ohjelman joiltakin osin lisänneen yhteisön 
välineistön käyttöä ja tehostaneen sitä. 
45. Ohjelma on myös antanut vastinetta rahalle. Ohjelmaa varten varatulla suhteellisen 
pienellä rahamäärällä tuotettu hyöty on maksimoitu onin tavoin. Seminaarien ja vaihtojen 
seurantakertomusten avulla osallistujien alkuperäisten matka- ja oleskelukustannusten 
tuottama hyöty on saatu moninkertaistetuksi kansallisten viranomaisten keskuudessa. 
Ohjelma on saanut aikaan tosiasiallista vaihtoa kansallisten viranomaisten välillä. 
46. Vuonna 1995 on myös suunniteltu tulevaa toimintaa. On esitetty useita uusia 
aloitteita, joita toteutetaan vuonna 1996. Näiden aloitteiden tarkoitus on ollut kahtalainen: 
toisaalta sovittaa ohjelma tarkemmin osallistuvien virkamiesten, lähettävien virastojen ja 
sisämarkkinoiden tarpeisiin ja toisaalta käyttää rajalliset voimavarat mahdollisimman 
tehokkaasti hyödyksi minimoimalla kulut ja moninkertaistamalla niiden tuottama hyöty. 
Vuonna 1996 ohjelmassa vastataan myös unionin ulkopuolisten maiden osallistumisesta 
syntyvään haasteeseen. 
11 
47. Ohjelman oikeudellinen perusta lakkaa olemasta voimassa kesäkuussa 1997. 
Komissio on täysin vakuuttunut siitä, että ohjelma olisi uusittava, ja aikoo tämän vuoksi 
tehdä ehdotukset asiasta vuoden 1996 loppupuolella. Ehdotukset perustuvat ohjelman 
tähänastisiin saavutuksiin sekä uusiin, vuonna 1996 toteutettaviin aloitteisiin. 
48. Uusi ohjelma on myös avainasemassa yhtenäismarkkinoiden yhteisen 
arvonlisäverojärjestelmän ensimmäisessä täytäntöönpanovaiheessa. Yksittäisten 
virkamiesten välinen tiivis yhteistyö on tärkeää, jotta uuden järjestelmän toiminta 
onnistuisi. On selvää, että tämä yhteistyö on juurrutettava viranomaisten 
työskentelytapoihin ennen kuin uusi järjestelmä tulee voimaan, koska tämä uuden 
järjestelmän osa rakentuu nykyisessä järjestelmässä kehittyneen yhteistyöhengen 
perustalle. Ei siis ole kyse uudesta alusta vaan pikemminkin nykyisten päämäärien 
vahvistamisesta. Uuden ohjelman on tarkoitus perustua niihin yleisiin menetelmiin, joita 
Matthaeus-Tax-ohjelmassa on kehitetty tämän yhteistyön edistämiseksi (suunnitelmalliset 
yhteydet yksittäisten virkamiesten välillä seminaarien tai vaihtojen yhteydessä; yhteiset 
koulutusohjelmat ja kielikoulutusohjelma). Uusitun ohjelman on tarkoitus myös hyödyttää 
suoraan nykyisten arvonlisävero- ja valmisteverojärjestelmien toimintaa ennen uuden 
arvonlisäverojärjestelmän käyttöönottoa. 
12 
Liite A: Vaihto 
Taulukossa 1 esitetään jäsenvaltioiden välisen vaihdon jakauma vuonna 1995. Luvut 
sisältävät sekä ennakolta hyväksytyt että jäsenvaltioiden itsensä päättämät vaihdot. 
Taulukossa 2 esitetään vuosien 1993, 1994 ja 1995 vaihtojen määrät yhteensä, mikä antaa 
kuvan koko ohjelman toiminta-ajalta. Kun vuoden 1996 vaihto-ohjelma on toteutettu, 
arviolta yksi virkamies lähes kaikista jäsenvaltioista on vieraillut kaikissa muissa 
jäsenvaltiossa. 
Vuonna 1995 vaihtoon osallistuneiden virkamiesten jakauma vastaa vuosien 1993 ja 1994 
jakaumaa tietyin muutoksin. Osallistujista 30 prosenttia oli naisia (lisäystä 23 prosentista) 
(taulukko 3). Osallistujien keski-ikä oli edelleen noin 40 (taulukko 4). Arvonlisäverotus oli 
edelleen aiheena noin 80 prosentissa vaihdosta ja valmisteverotus lopuissa 20 prosentissa 
(taulukko 5). Hallinnon eri tasojen virkamiesten jakauma pysyi jokseenkin 
muuttumattomana ja kohtalaisen tasapainoisena (taulukko 6). Vuoden 1995 uudet 
arviointilomakkeet antavat aikaisempaa enemmän tietoja osallistujien työn aloista 
(taulukko 7). Useimmat osallistujat olivat verotarkastajia, mikä on odotettua ja suotavaa. 
Seuraavaksi suurin osallistujaryhmä työskentelee keskushallinnossa. Koska näiden osuus 
osallistujista on noin 20 prosenttia, tasapaino keskushallinnon ja kentän välillä jokseenkin 
paras mahdollinen. Syyt osallistujaehdokkaiden valintaan näyttävät vaihtelevan suuresti 
(taulukko 8). 
Arviointi 
Taulukoihin 9-18 on koottu tulokset osallistujien vastauksista tiettyihin kysymyksiin. 
Tulokset ovat ylivoimaisesti myönteisiä, ja niissä näkyy joitakin merkkejä siitä, että 
ohjelman parantamisyritykset ovat onnistuneet. Ohjelman jatkamista entisenlaisena 
(mieluummin kuin muutettuna) toivovien määrä on noussut jyrkästi 26 prosentista 58 
prosenttiin (taulukko 18). Tätä tukevat avaintulokset: onnistuminen tavoitteiden 
saavuttamisessa (taulukko 10), vaihdon suhde työhön (taulukko 11), saadun kokemuksen 
hyödyllisyys (taulukko 12) sekä vaihdon kokonaismerkitys hallinnolle (taulukko 17). 
Lisäksi on myönteistä, että 99 prosenttia osallistujista voi jollain tavoin soveltaa 
kokemustaan omassa virastossaan. Toinen myönteinen parannus vuosiin 1993 ja 1994 
verrattuna on se, että sellaisten osallistujien määrä, jotka voivat odottaa hallinnon 
muutoksia virastossaan, on kasvanut 12 prosentista 27 prosenttiin. Ohjelman osallistujista 
70 prosenttia piti kahta viikkoa täsmälleen sopivana kestona, ja vain muutamat pitivät sitä 
liian pitkänä (taulukko 16). 
Kaksi asia-aluetta, jotka on jo määritetty kehittämisen kohteiksi vuodeksi 1996, ovat 
virastojen tavoitteiden asettaminen ennen vaihtoa (taulukko 9). Vuonna 1996 kaikkien 
osallistujien olisi sovittava etukäteen sarjasta tavoitteita. Heidän kaikkien olisi myös 
annettava kirjallinen kertomus vaihdostaan (taulukko 15). 
13 
Kyselyihin liitetyt kirjalliset huomautukset antavat tietoja vaihdon konkreettisista 
tuloksista. Pyydettäessä mainitsemaan muutoksia, joita vaihdosta arvioitiin seuraavan, 
vastaukset vaihtelivat suuresti. Esimerkiksi suomalainen valmisteverotuksesta vastaava 
virkamies ilmoitti, että tehtäisiin ehdotus suomalaisille virkamiehille tarkoitetuksi 
valmisteverotusta koskevaksi käsikirjaksi. Brittiläisen virkamiehen mukaan Yhdistyneen 
kuningaskunnan vähittäiskaupan vientijärjestelmä uudistettaisiin kokonaan. Belgialainen 
virkamies ilmoitti, että kivennäisöljyjen tuottajien valvontaa tehostettaisiin. Yleinen arvio 
oli, että yhteisön sisäisiä liiketoimia koskevien tietojen (pääasiassa arvonlisäveroa 
koskevan VIES-tietojenvaihtojärjestelmän) käyttöä tehostettaisiin ja jäsenvaltioiden välistä 
tietojenvaihtoa parannettaisiin. 
Osallistujia pyydettiin ainoastaan ehdottamaan keinoja ohjelman parantamiseksi. Useat 
osallistujat kuitenkin arvioivat ohjelmaa myönteisesti. Kreikkalaisen virkamiehen mukaan 
"ohjelma on nykyisellään täydellinen". Belgialainen virkamies totesi, että "vierailu... vastasi 
täydellisesti sitä, mitä odotin ohjelmalta". Useimmissa parannusehdotuksissa ehdotettiin 
parempaa valmistelua, käytännönläheisempää sisältöä ja sisällön täsmällisempää 
kohdentamista virkamiehen yksilöllisiin tarpeisiin. Useat virkamiehet pitivät hyödyllisenä 
myös sitä, että samaan vaihtoon osallistuu virkamiehiä eri jäsenvaltioista. Nämä 
näkemykset on otettu huomioon kaikissa vuoden 1996 vaihto-ohjelmaan tehdyissä 
uudistuksissa. Kyselyistä ja koulutuksesta saatu palaute välitettiin jäsenvaltioille ennen 
kuin vuoden 1996 ohjelmaa alettiin toteuttaa. 
Taulukko 1: Vaihdon jakauma vuonna 1995 
Koti-jäsen­
valtio 
B 
DK 
D 
EL 
E 
F 
IRL 
I 
L 
NL 
A 
P 
FIN 
S 
UK 
YHT. Lähetet-tyjen 
virka-miesten 
määrä 
8 
7 
11 
9 
8 
8 
5 
11 
3 
7 
7 
8 
6 
7 
11 
116 Vastaanottava jäsenvaltio 
B DK D EL E F IRL I L NL A P FIN S UK 
Vastaanotettujen virkamiesten määrä 
0 
1 
0 
0 
1 
0 
0 
1 
1 
0 
2 
1 
0 
0 
7 1 
0 
1 
0 
1 
1 
0 
0 
0 
0 
0 
1 
1 
1 
7 1 
0 
0 
1 
0 
0 
2 
1 
0 
-> 
0 
2 
1 
1 
12 0 
0 
0 
1 
0 
0 
1 
0 
0 
0 
0 
0 
1 
1 
4 0 
1 
2 
1 
1 
0 
1 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
1 
7 1 
l 
0 
1 
1 
0 
1 
0 
0 
1 
1 
0 
0 
1 
8 1 
1 
1 
0 
0 
1 
0 
0 
0 
1 
1 
0 
1 
0 
7 0 
1 
2 
^ j 
1 
0 
0 
0 
1 
0 
1 
0 
0 
1 
10 0 
0 
1 
0 
0 
0 
0 
0 
1 
1 
0 
0 
0 
0 
3 1 
1 
1 
1 
1 
0 
1 
1 
0 
0 
1 
1 
1 
1 
11 1 
0 
1 
0 
0 
1 
0 
1 
1 
0 
0 
0 
1 
0 
6 1 
0 
0 
0 
0 
1 
0 
2 
0 
1 
0 
0 
0 
1 
6 1 
0 
1 
0 
0 
0 
1 
1 
0 
2 
0 
0 
0 
1 
7 0 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
0 
0 
1 
1 
0 
0 
2 
10 0 
1 
0 
1 
2 
1 
1 
1 
0 
0 
0 
2 
1 
1 
11 
14 
Taulukko 2: Vaihdon jakauma vuosina 1993-95 
Koti-
jäsenvaltio 
B 
DK 
D 
EL 
E 
F 
IRL 
I 
L 
NL 
A 
P 
FIN 
S 
UK 
YHT. Lähetet­
tyjen 
virka­
miesten 
määrä 
24 
21 
29 
23 
24 
26 
18 
31 
11 
21 
7 
18 
6 
7 
33 
299 Vastaanottava jäsenvaltio 
B DK D EL E F IRL I L NL A P FIN S UK 
Vastaanotettujen virkamiesten määrä 
1 
o 
j 
1 
2 
4 
1 
2 
2 
2 
0 
3 
1 
0 
3 
25 2 
2 
1 
0 
1 
1 
0 
0 
0 
0 
0 
1 
1 
1 
20 3 
1 
2 
-» J 
2 
*> j 
4 
2 
2 
3 
0 
2 
1 
3 
31 1 
1 
2 
2 
2 
2 
0 
1 
0 
0 
0 
1 
2 
17 2 
2 
2 
2 
3 
1 
2 
0 
1 
0 
1 
0 
0 
"» 
J 
19 3 
3 
2 
•> J 
1 
4 
0 
2 
1 
*» j 
0 
0 
5 
30 2 
2 
4 
0 
1 
2 
2 
1 
1 
1 
2 
0 
1 
1 
20 1 
2 
4 
5 
2 
2 
2 
0 
-> 
0 
2 
0 
0 
3 
26 0 
1 
1 
0 
1 
0 
0 
1 
1 
1 
0 
0 
0 
1 
7 2 
3 
2 
-> 
o 
j 
2 
2 
-> 
1 
0 
2 
1 
1 
4 
29 1 
0 
1 
0 
0 
1 
0 
1 
1 
0 
0 
0 
1 
0 
6 2 
0 
1 
1 
0 
2 
1 
5 
1 
2 
0 
0 
0 
3 
18 1 
0 
1 
0 
0 
0 
1 
1 
0 
2 
0 
0 
0 
1 
7 0 
1 
1 
1 
1 
1 
1 
0 
0 
1 
1 
0 
0 
2 
10 4 
4 
3 
5 
2 
1 
2 
2 
2 
0 
4 
1 
1 
34 
15 
16 
Taulukot 3-18: Vaihtoon osallistuneiden ominaisuudet ja arviot 
Huom: Tähdellä (*) merkityistä muuttujista ei ole saatavissa vertailukelpoisia lukuja 
vuosilta 1993 ja 1994. 
Taulukko 3: Sukupuoli 
1995 I 1993 ja 1994 
Miehiä 70% 77% 
Naisia 1 30% | 23% 
Taulukko 4: Keskimääräinen ikä 
1995 I 1993 ja 1994 
41 139 
Taulukko 5: Työn ala 
I 1995 1993 ja 1994 
Alv 79% 80% 
Valmistevero 18% 20% 
Molemmat 1 3% | 0% 
Taulukko 6: Virka-asema 
1995 I 1993 ja 1994 
Johtavat virkamiehet 23% 24% 
Työnjohdosta ja valvonnasta vastaavat virka- 48% 40% 
miehet, jotka voivat myös osallistua suorittaviin 
tehtäviin 
Pelkästään suorittavia tehtäviä hoitavat mutta 30% 36% 
työssään päätöksiä tekevät virkamiehet | | 
Taulukko 7: Työ omassa virastossa ja vaihdon aikana3 
1995 Työ omassa Työ vaihdon 
virastossa aikana 
Verotarkastus £7% 50% 
Veronkanto 5% _0% 
Keskushallinto __% ___% 
Osaston johtaminen 9% 4% 
Petosten tutkinta 4% _% 
Koulutus 1% 2% 
Muu7 1 1 
Sisältää lain, hallinnollisen yhteistyön ja yleisösuhteiden asiantuntijat. 
17 
Taulukko 8: Miksi uskot tulleesi valituksi? 
1 1995 I 1993 ja 1994 
vapaaehtoisuus 28% 26% 
tekninen tietämys 22% 24% 
kielitaito _8% 25% 
tehtävä virastossa 26% 23% 
muu | 5% I 2% 
Taulukko 9: Asetitko virastollesi ennakolta erityisiä vaihtoa koskevia tavoitteita?' 
Kyllä 1 74% 
En 26% 
Taulukko 10: Jos asetit, saavutettiinko nämä tavoitteet?* 
Kyllä, 
täydellisesti 
26% Enimmäkseen 
61% Osittain 
9% Ei lainkaan 
4% 
?* 
36% 42% 18% 5% 0% Taulukko 11: Kuinka läheisesti vaihto liittyi työhösi? 
Hyvin 
läheisesti 
Taulukko 12: Oliko vaihdosta saadusta kokemuksesta hyötyä?1 
Paljon ei lainkaan 
50% 37% 12% 1% 0% ei lainkaan 
Taulukko 13: Kuinka suurta osaa tästä kokemuksesta pystyit hyödyntämään 
omassa virastossasi?* 
Kaikkea 11% 26% 47% 5% 1% en mitään 
Taulukko 14: Voitko arvioida vaihtosi johtavan hallinnon muutoksiin? 
I 1995 1993 ja 1994 
Kyllä 27% 12% 
En 1 73% 1 88% 
Taulukko 15: Annoitko kertomuksen vaihdostasi? 
I 1995 1 1993 ja 1994 
- kirjallisesti 52% 64% 
-suullisesti 11% 10% 
- molemmat 37% 26% 
YHTEENSÄ 1 100% | 100% 
18 
Taulukko 16: Oliko vaihtoaika* 
liian pitkä | 0% 7% sopiva 
70% 12% 10% | liian lyhyt 
Taulukko 17: Minkälainen on vaihtosi kokonaismerkitys virastosi kannalta?' 
hyvin 
suuri 28% 39% 27% 6% 1% hyvin 
pieni 
Taulukko 18: Pitäisikö ohjelmaa mielestäsi jatkaa? 
1995 1 1993 ja 1994 
Kyllä, entisen- 58% 26% 
laisena 
Kyllä, tietyin 42% 74% 
muutoksin 
Ei 1 0% I 0% 
19 
Liite B: Seminaarit 
Toiminta 
Bruhl (Saksa). 25-27 päivänä tammikuuta 1995: "Arvonlisäverotuksen valvonta: yhteisön 
tarpeiden huomioon ottaminen kansallisessa valvonnassa" 
Tässä seminaarissa tarkasteltiin perusteellisesti niitä tapoja, joilla jäsenvaltiot ovat ottaneet 
yhteisön näkökohdat huomioon kansallisissa valvontajärjestelmissään. Sisämarkkinoiden 
toteuttamisen johdosta yhteisön sisäisen kaupan valvonta on voitu yhdistää puhtaasti 
kotimaisen kaupan valvontaan, jolloin yritysten valvontaa on saatu yhdenmukaistetuksi. 
Arvonlisäveroa koskeva tietojenvaihtojärjestelmä, VIES, on tämän kaupan valvonnan 
keskeinen väline. Seminaarissa tarkasteltiin ja vertailtiin niitä eri tapoja, joilla VIES-
järjestelmän tiedot on otettu huomioon kansallisissa valvontajärjestelmissä. 
Nevers (Ranska). 3-4 päivänä toukokuuta 1995: "Arvonlisäverotuksesta vastaavien 
virkamiesten koulutus" 
Tähän seminaariin kokoontui jäsenvaltioiden koulutuslaitosten johtajia ja kouluttajia 
vertailemaan valmentavan ammattikoulutuksen ja täydennyskoulutuksen ohjelmia. 
Seminaarin avulla pyrittiin osaltaan kehittämään perehdyttämistä ensimmäiseen yhteiseen 
koulutusohjelmaan. 
Bad-Hofgastein (Itävalta) 15-18 päivänä toukokuuta 1995; Tukholma (Ruotsi). 4-7 
päivänä syyskuuta 1995; Helsinki (Suomi). 11-14 päivänä syyskuuta 1995: "Uusien 
jäsenvaltioiden virkamiesten perehdyttäminen yhteisöön" 
Nämä kolme seminaaria järjestettiin sarjana ensisijaisesti uusia jäsenvaltioita varten. 
Seminaareista käytettiin kaksi päivää valmisteverotuksen ja kaksi arvonlisäverotuksen 
käsittelyyn. Joidenkin jäsenvaltioiden (Saksan, Espanjan, Alankomaiden ja Yhdistyneen 
kuningaskunnan) sekä komission edustajat selostivat, miten yhteisön lakia oli sovellettu 
jäsenvaltioissa. Erityisesti käsiteltiin kansallisia valvontajärjestelmiä sekä viranomaisten 
keskinäistä avunantoa ja hallinnollista yhteistyötä. Uusien jäsenvaltioiden virkamiehille 
annettiin yksityiskohtainen kuva yhteisön arvonlisävero- ja valmisteverojärjestelmien 
käytännön vaikutuksista näiden jokapäiväiseen työhön. 
Helsingör (Tanska). 18-20 päivänä syyskuuta 1995: "Välillisestä verotuksesta vastaavan 
hallinnon laatu" 
Tässä seminaarissa tarkasteltiin ja vertailtiin jäsenvaltioiden käyttöön ottamia erilaisia 
järjestelmiä suoritustensa laadun varmistamiseksi. Useiden jäsenvaltioiden edustajat 
totesivat, että niiden hallinnon eri tasoilla oltiin uudistamassa hallinnon välineistöä, jotta 
asetetut tavoitteet saavutettaisiin. Seminaari koostui ryhmätöistä, joissa tarkasteltiin ja 
vertailtiin erilaisia tapoja käsitellä niitä ongelmia, joita liittyy tavoitteiden asettamiseen 
sekä suoritusten valvontaan ja arviointiin sekä ®sen mukaiseen voimavarojen 
kohdentamiseen. Käsittelytapojen vertailemiseksi tarkasteltiin yksittäisiin hallinnon 
alueisiin liittyviä tapauksia. 
20 
Ravenna (Italia). 18-20 päivänä lokakuuta 1995: "Jäsenvaltioiden välinen yhteistyö 
valmisteverotuksen alalla" 
Tässä seminaarissa valmisteverotuksen asiantuntijat harkitsivat, millä tavoin voitaisiin 
parantaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä valmisteverotuksen valvonnassa. Seminaari 
koostui ryhmätöistä, joissa tarkasteltiin useissa jäsenvaltioissa toimivien monikansallisten 
yritysten samanaikaisen valvonnan kehitystä, tietojen kokoamista ja analysointia 
kohdennetun valvonnan edistämiseksi sekä laajemman ja järjestelmällisemmän 
vuoropuhelun kehittämistä jäsenvaltioiden välille. 
Estoril (Portugal). 19-20 päivänä lokakuuta 1995: "Yhteyksistä vastaavien 
keskustoimistojen päälliköt" 
Tähän seminaariin kokoontuivat jäsenvaltioiden yhteyksistä vastaavien keskustoimistojen 
(Central Liaison Offices) päälliköt tarkastelemaan keskinäistä avunantoa koskevien 
pyyntöjen lisääntymistä ja sen vaikutuksia jäsenvaltioiden kannalta. Lisäksi seminaarissa 
tarkasteltiin jäsenvaltioiden tiedontarvetta ja niiden käytettävissä olevia voimavaroja sekä 
vertailtiin yhteyksistä vastaavien keskustoimistojen tehtäviä ja arviointijärjestelmiä. 
Crawley (Yhdistynyt kuningaskunta). 23-25 päivänä lokakuuta 1995: 
"Arvonlisäverotuksen valvonta ja tekstiiliala" 
Tässä seminaarissa valvonnan asiantuntijat käsittelivät tekstiilialan valvonnan 
erityisongelmia. Seminaarissa käsiteltiin tekstiilialalla yleisimmin käytettäviä 
petosmenetelmiä ja keinoja näiden torjumiseksi. Jäsenvaltioiden yhteistyön lisäämisen 
merkitystä tietojenvaihdon ja samanaikaisen valvonnan alalla korostettiin. 
Helsingör (Tanska). 20-22 päivänä marraskuuta 1995: "Tietojenvaihtopolitiikan merkitys 
yritysten tulli-, arvonlisävero- ia valmisteverovalvonnassa" 
Tämä seminaari oli Matthaeus-Tax-ohjelman ja Matthaeus-ohjelman yhteinen, ja siihen 
osallistui tietojenvaihtopolitiikan asiantuntijoita. Suurelta osin ryhmätöistä koostuneessa 
seminaarissa pyrittiin vahvistamaan tietojenvaihtopolitiikan perusperiaatteet, 
tietojenvaihtopolitiikan yhdistäminen valvontapolitiikkaan sekä tietojenvaihtopolitiikan 
arviointi. 
Viterbo (Italia). 14-15 päivänä joulukuuta 1995: "Arvonlisäverotuksen alalla käytettävät 
seuraamukset" 
Tähän seminaariin kokoontui arvonlisäverotuksen alan seuraamusten käytön 
asiantuntijoita. Ryhmätöihin jaetussa seminaarissa vertailtiin eri jäsenvaltioiden erilaisia 
seuraamuskäytäntöjä ja keskityttiin seuraamuksiin, joilla pyritään varmistamaan, että 
elinkeinonharjoittajat täyttävät veron kiertämisen välttämiseksi asetetut velvoitteensa ja 
seuraamuksensa. Seminaarissa käsiteltiin myös seuraamusten vaikutuksia verottajan ja 
elinkeinonharjoittajan suhteeseen yleensä. 
21 
Malmö (Ruotsi). 7-9 päivänä helmikuuta 1996: "Tietokoneavusteinen tarkastus 
arvonlisäverotuksen valvonnassa" 
Seminaariin osallistui asiantuntijoita, jotka ovat perehtyneet tietokoneita kirjanpidossaan 
käyttävien yritysten valvontaan sekä tietokoneiden käyttöön valvonnassa. Seminaari 
koostui ryhmätöistä, joissa vertailtiin erilaisia tapoja valvoa tietokoneita kirjanpidossaan 
käyttäviä yrityksiä sekä niiden vaikutuksia viranomaisten väliseen tietojenvaihtoon ja 
henkilöstön koulutukseen. Lisäksi seminaarissa tarkasteltiin kolmea tietokonejärjestelmää, 
joita jäsenvaltioissa nykyisin eniten käytetään valvonnan apuvälineinä. Myös näiden 
järjestelmien käytön oikeudellisia vaikutuksia tutkittiin. 
Rovaniemi (Suomi). 28-29 päivänä maaliskuuta 1996 
Tähän seminaariin osallistui valmisteverollisten tuotteiden valvonnan asiantuntijoita. 
Seminaarissa käsiteltiin ryhmätöinä hallinnollisen saateasiakirjan merkitystä tavaroiden 
yhteisön sisäisen liikkumisen valvonnassa, tarkasteltiin tämän asiakirjan väärinkäyttöön 
liittyviä ongelmia, tutkittiin keinoja näiden ratkaisemiseksi sekä vertailtiin kyseisen alan 
erilaisia seuraamuskäytäntöjä. 
Arviointi 
Seminaarien pääasiallisena arviointimenetelmänä käytetään yksisivuista kyselylomaketta, 
jonka osallistujat täyttävät seminaarin päättyessä. Seuraavaan taulukkoon 19 on koottu 
vastaukset vuoden 1995 seminaarien kyselyihin verrattuna vuosien 1993 ja 1994 
vastauksiin. Vertailtaessa vastauksia on huomattava, että käytettävissä oli tiedot 
ainoastaan kuudesta vuosina 1993 ja 1994 järjestetyistä neljästätoista seminaarista, kun 
vuodelta 1995 on saatu tiedot yhdeksästä järjestetyistä kahdestatoista yksinomaan 
Matthaeus-Tax-ohjelmaan liittyvästä seminaarista. 
Kyselylomakkeella arviointimenetelmänä on sekä etunsa että haittansa. Lomakkeen suurin 
etu on sen yksinkertaisuus, joka tekee tietojen kokoamisen ja käsittelyn helpoksi. Sillä, 
mitä kysymyksiin annetut vastaukset kertovat seminaarista, on rajoituksensa, mutta 
kyselylomakkeet antavat kuitenkin selkeän perusviestin seminaarituotteen pääasiakkaiden, 
osallistujien, käsityksestä seminaarin laadusta. Komissio antaa laatimiensa 
seminaariasiakirjojen yhteydessä kertomuksen kyselyjen tuloksista ja laatii niiden sekä 
komission edustajien vaikutelmien perusteella välittömän arvion seminaarista. Komissio ja 
jäsenvaltiot ottavat nämä arviot jatkuvasti huomioon seminaariohjelman hallinnossa. 
Ryhmätöiden osuutta seminaareissa on lisätty osittain juuri näiden arvioiden perusteella. 
Taulukossa 19 esitetyt arvioinnin kokonaistulokset ovat kiinnostavia. Vastaukset 
avainkysymyksiin (1, 2 ja 7), jotka koskevat kokonaiskäsitystä seminaarista, ovat 
ylivoimaisesti myönteisiä, ja vuonna 1995 ne olivat suunnilleen samoja tai hiukan 
myönteisempiä kuin vuosina 1993 ja 1994. Vastauksissa on selvästi ilmaistu tyytyväisyys 
esitelmien vähentämiseen ja ryhmätöiden lisäämiseen (kysymys 3). Toisaalta tyytyväisyys 
joihinkin seminaarien järjestelynäkökohtiin on lievästi heikentynyt (kysymykset 4, 5 ja 6), 
mikä osoittaa, että järjestelyihin on paneuduttava vielä aikaisempaa huolellisemmin. 
22 
On saatu myös muita todisteita siitä, että kaikki seminaarit ovat suoraan vaikuttaneet 
menettelytapojen kehittämiseen niin yhteisön kuin jäsenvaltioiden tasolla. Esimerkiksi 
Estorilin seminaarissa käynnistettiin keskustelu keskinäisen avunannon ytimenä toimivien 
yhteyksistä vastaavien keskustoimistojen voimavarojen hankinnasta. Malmön seminaari on 
johtanut useisiin kahdenvälisiin yhteyksiin muiden jäsenvaltioiden kehittämistä 
verotarkastuksen ohjelmistoista ja tekniikasta kiinnostuneiden jäsenvaltioiden välillä. 
Komissio edistää näitä yhteyksiä myös yhteisön tasolla. Helsingörin seminaari on edistänyt 
jäsenvaltioiden vuorovaikutusta näiden pyrkimyksissä varmistaa viranomaistensa 
toiminnan laatu ja johtanut jatkovierailuihin. Rovaniemen seminaarissa on luotu perusta 
keskinäisen avunannon yhteysverkostolle valmisteverotuksen alalla. Crawleyn seminaarin 
pohjalta kaksi jäsenvaltiota alkoi vaihtaa keskenään tietoja niiden välillä kauppaa käyvistä 
epäilyttävistä tekstiiliyrityksistä. Lisäksi uusien jäsenvaltioiden seminaareilla on ollut suuri 
merkitys niiden virkamiesten kouluttamisessa ja siten välillisen verotuksen 
sisämarkkinoiden onnistuneessa toteuttamisessa. 
Vuonna 1995 sovittiin, että myös jäsenvaltiot täyttäisivät kustakin seminaarista 
arviointilomakkeen virastojensa puolesta. Lomake on täytettävä kuuden kuukauden 
kuluttua seminaarin päättymisestä, jotta voidaan arvioida määrällisesti seminaarin ja sen 
seurannan etuja pitkällä aikavälillä. Kuuden kuukauden viivästyksen vuoksi vuoden 1995 
seminaariohjelman arviointien tulokset eivät ole olleet käytettävissä tätä kertomusta 
varten. Komissio ja jäsenvaltiot arvioivat kuitenkin tulokset erityisesti vuoden 1997 
seminaariohjelman valmistelua varten. Tämän uuden arviointivälineen avulla voidaan 
paremmin arvioida sitä merkitystä, joka ohjelmalla on jäsenvaltioille pitkällä aikavälillä. 
23 
Taulukko 19: Osallistujien arviot seminaareista (kaikki luvut ovat prosenttilukuja) 
1 
11. Vastasiko seminaari 
odotuksiasi (tai ylittikö se ne)? 
2. Käsiteltiinkö seminaarissa 
odottamiasi aiheita? 
3. Oliko esitelmiä liikaa? 
4. Jäikö keskustelulle tarpeeksi 
aikaa? 
5. Oliko tarpeeksi aikaa 
keskustella muiden 
jäsenvaltioiden osallistujien 
kanssa? 
6. Oliko asiakirjoja saatavilla 
riittävästi? 
7. Hyödyttikö mielestäsi 
seminaari kokonaisuutena 
virastoasi? 
8. Oliko seminaaripaikka 
sopiva? 
9. Olivatko käännös-ja 
tulkkauspalvelut riittävät? kyllä 
93-94 
74 
67 
19 
70 
71 
85 
74 
82 
69 95 
67 
72 
4 
60 
63 
63 
72 
87 
56 enimmäkseen 
93-94 
22 
25 
4 
16 
16 
7 
17 
15 
17 95 
27 
23 
2 
21 
21 
16 
21 
12 
21 osittain 
93-94 
4 
9 
8 
9 
9 
7 
9 
3 
7 95 
6 
5 
7 
12 
11 
14 
6 
1 
14 ei 
93-94 
1 
0 
68 
5 
4 
0 
0 
0 
6 95 
o 
1 
87 
7 
5 
7 
0 
0 
9 
24 
Liite C: Yhteinen koulutusohjelma 
Neversin seminaarissa käytyjen laajojen keskustelujen perusteella komission yksiköt 
laativat luonnoksen Matthaeus-Tax-ohjelmasta tehdyn päätöksen 4 artiklan c alakohdan 
mukaiseksi yhteiseksi koulutusohjelmaksi. Matthaeus-Tax-komiteaa kuultiin, ja se 
hyväksyi päätösluonnoksen yksimielisesti. Komissio teki päätöksen 12 päivänä heinäkuuta 
19958. 
Päätös on tarkoitettu ensisijaisesti uusille, valmentavaa ammattikoulutusta saaville 
välillisestä verotuksesta vastaaville virkamiehille, ja sillä pyritään antamaan näille 
virkamiehille yhteinen peruskoulutus, joka auttaa heitä ymmärtämään paremmin työnsä 
yhteisönlaajuisuuden. Päätöksessä luetellaan ne aiheet, joita kaikkien uusien välillisestä 
verotuksesta vastaavien virkamiesten valmentavassa ammattikoulutuksessa on käsiteltävä. 
Nämä aiheet ovat myös virkamiesten täydennyskoulutuksen perustana. 
Vaikka päätös tuli voimaan vasta vuonna 1995, useimmat jäsenvaltiot panivat sen 
täytäntöön vuoden loppuun mennessä. Kaikki jäsenvaltiot sisällyttivät jo suuren osan 
ohjelman sisällöstä, erityisesti yhteisön välillistä verotusta koskevan lainsäädännön, omaan 
koulutusohjelmaansa. Ohjelman merkittävin vaikutus on ollut se, että yhteisön osuutta 
yleensä (yhteisön oikeuslähteitä, toimielimiä ja politiikkoja) sekä yhteisön oikeudellisten 
välineiden osuutta hallinnollisessa yhteistyössä ja keskinäisessä avunannossa on 
korostettu. 
Taulukossa 20 esitetään jäsenvaltioiden nykyisiä ohjelman toteuttamista kuvaavia lukuja. 
Vaikka joidenkin jäsenvaltioiden on vaikeaa koota näitä tietoja yhteisin perustein, on 
ilmeistä, että jopa vuonna 1995 huomattava määrä uusia virkamiehiä sai yhteisen 
koulutusohjelman aiheisiin liittyvää koulutusta. On kannustavaa huomata, että vain harvat 
uudet virkamiehet saivat koulutusta, joka ei liittynyt yhteiseen koulutusohjelmaan. 
Täydennyskoulutusta koskevat luvut ovat vieläkin hajanaisempia ja vaikeammin 
tulkittavissa. Voidaan sanoa jäsenvaltioiden pyrkineen laajentamaan yhteisön asioiden 
osuutta virkamiestensä koulutuksessa erityisesti keskinäisen avunannon ja hallinnollisen 
yhteistyön välineiden alalla, mikä on välittömästi sovellettavissa käytäntöön. 
Tulevaisuudessa komissio pyrkii luomaan yhdessä jäsenvaltioiden kanssa paremman 
tilastollisen perustan yhteisten koulutusohjelmien arvioinnille. Kun arviointia kehitetään, 
voidaan yhteisten koulutusohjelmien seuraavassa vaiheessa myös harkita erityisesti 
yhteisen koulutusohjelman syventämistä siten, että kuhunkin koulutusohjelmaan 
sisällytetään yksityiskohtaista tietoa kunkin aihealueen avaintekijöistä. 
8 Komission päätös 95/279/EY. tehty 12 päivänä heinäkuuta 1995. EYVL N:o L 172. 22.7.1995, s. 24 
Taulukko 20: Valmentava ammattikoulutus ja täydennyskoulutus jäsenvaltioissa 
1995 
B 
DK 
D 
EL 
E 
pab 
IRL 
Ie 
Ld 
NL 
A 
P 
FIN 
S 
UK VALMENTAVA KOULUTUS 
KOULUTUSTA 
SAANEIDEN 
VIRKAMIESTEN 
KOKONAISMÄÄRÄ 
622 
114 
4800 
ei tiedossa (e.t.) 
483 
449 
52 
1607 
39 
255 
775 
0 
100 
e.t. 
84 YHTEISESSÄ 
KOULUTUSOHJELMAS 
A KOULUTETUT 
VIRKAMIEHET 
622 
114 
4800 
e.t. 
483 
388 
0 
407 
20 
255 
190 
0 
100 
100 
84 YHTEISEN KOULUTUSOHJELMAN AIHEISIIN 
LIITTYVÄ TÄYDENNYSKOULUTUS 
VIRKAMIEHET, JOTKA 
VOIVAT SAADA 
KOULUTUSTA 
2300 
1400 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
7800 
69b 
e.t. 
0a 
e.t. 
2000 
e.t. 
300e 
e.t. 
e.t. KOULUTUSTA 
SAANEET 
VIRKAMIEHET 
2300 
350 
e.t. 
950 
2751 
e.t. 
69b 
713 
0" 
e.t. 
820 
e.t. 
120e 
2013 
e.t. 
vain ALV:n alaiset virkamiehet 
Tiedot sisältävät sekä välittömästä että arvonlisäverotuksesta vastaavat virkamiehet, koska näitä ei voida erotella 
Tiedot sisältävät vain valtiovarainministeriön ja Guardia di Finanzan arvonlisäverotuksesta vastaavien virkamiesten määrät 
Tiedot sisältävät sekä tullivirkamiehet että arvonlisäverotuksesta ja valmisteverosta vastaavat virkamiehet 
vain valmisteverosta vastaavia virkamiehiä 
?S 
26 
Liite D: Kielikoulutus 
Matthaeus-Tax-ohjelmasta tehdyn päätöksen 6 artiklassa määrätään, että jäsenvaltioiden 
on otettava käyttöön asianmukainen kielikoulutus ohjelmaan mahdollisesti osallistuvia 
virkamiehiään varten. 
Osallistujien vuonna 1995 täyttämistä kyselylomakkeista (taulukko 21) ilmenee, että 
vastaanottavan maan kielen sujuva osaaminen on vähentynyt. Siitä huolimatta 
viestintävalmiudet ovat hyvät (taulukko 24). Osallistujista 21 prosenttia (taulukko 22) 
osallistui kielikursseille ennen vaihtoa, ja nämä kurssit näyttävät olleen niille osallistuneille 
hyvin tärkeitä (taulukko 23). 
Taulukossa 25 esitetään joitakin perustilastoja jäsenvaltioiden virkamiehineen 
järjestämästä kielikoulutuksesta. Vaikka tiedot ovat epätäydellisiä ja vaikeasti 
vertailtavissa, voidaan todeta joidenkin jäsenvaltioiden pyrkivän jatkuvasti edistämään 
kielikoulutusta. Kaikki jäsenvaltiot ovat vahvistaneet oman kielikoulutuspolitiikan. 
Joissakin jäsenvaltioissa se on pelkästään vapaaehtoisen koulutusohjelman järjestämistä. 
Toisissa jäsenvaltioissa tavoitteita asetetaan kaikille hallinnon yksiköille. Erikoiskoulutusta 
Matthaeus-Tax-ohjelmaan mahdollisesti osallistuville virkamiehille järjestetään 
vaihtelevasti. Useimmat jäsenvaltiot yksinkertaisesti yhdistävät sen yleiseen koulutukseen. 
Toiset järjestävät vapaaehtoista erikoiskoulutusta, erityisesti jos vastaanottavan 
jäsenvaltion kieli on joku vähemmän puhutuista yhteisön kielistä. 
Tässäkin asiassa komission on tehtävä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa paremman 
tilastollisen perustan aikaansaamiseksi kielikoulutustoimien arviointia varten. Komissio 
aikoo edelleen edistää kielikoulutuksen pitkän aikavälin suunnittelua, jotta saataisiin 
kootuksi riittävä määrä mahdollisia vaihto-ohjelmaan osallistujia. 
Vaihtoon osallistuneiden kielitaito 
Taulukko 21: Osasitko puhua vastaanottavan maan kieltä? 
1 1995 1 1993 ja 1994 
Sujuvasti 45% 66% 
Auttavasti 26% 13% 
En 1 29% 1 21% 
Taulukko 22: Kävitkö kielikurssin Matthaeus-Tax-ohjelmaan osallistumista 
varten?* 
Kyllä 1 21% 
En 79% 
Taulukko 23: Oliko kielikurssista hyötyä vaihdon kannalta? 
paljon 
hyötyä 9* 
52% 26% 4% 15% 4% ei lainkaan 
hyötyä 
Taulukko 24: Kuinka hyvin pystyit mielestäsi viestimään vastaanottavassa 
maassa?* 
erittäin 
hyvin 54% 33% 12% 1% 0% en 
lainkaan 
Taulukko 25: Jäsenvaltioiden kielikoulutus kokonaisuutena 
1995 
Englanti 
Ranska 
Saksa 
Espanja 
Muu 
Yht. 
Keskim. virkamiesten määrä 
tuntia/virkamies 
virkamiesten määrä 
tuntia/virkamies 
virkamiesten 
määrä 
tuntia/virkamies 
virkamiesten 
määrä 
tuntia/virkamies 
virkamiesten 
määrä 
tuntia/virkamies 
virkamiesten 
määrä 
tuntia/virkamies B 
103 
50 
75 
75 
35 
58 
20 
112 
29 
80 
262 
66 DK 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. D 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
-
-
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
1200 a 
e.t. EL* 
15 
e.t. 
3 
e.t. 
1 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
4 
e.t. 
22 
e.t. E 
183 
92 
66 
130 
3 
88 
-
-
-
-
252 
102 pbc 
e.t. 
e.t. 
-
-
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
80 
e.t. IRLb 
-
-
58 
118 
17 
118 
9 
118 
5 
118 
89+66 8 
118 Id 
437 
e.t. 
116 
e.t. 
87 
e.t. 
93 
e.t. 
-
-
e.t. Le 
4 
300 
-
-
-
-
2 
300 
-
-
6 
300 NL 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. A 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
150 
e.t. P 
88 
e.t. 
41 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
129 
e.t. FINa 
143 
30 
67 
30 
29 
30 
2 
30 
e.t. 
e.t. 
241 
30 Scf 
80 
31 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
e.t. 
80 
31 I_ 
UK 
-
-
346 
60 
20 
80 
107 
80 
10 
65 
527 
60 
a Tiedot koskevat vain tullia ja valmisteverotusta 
b vain arvonlisäverotuksesta vastaavia virkamiehiä 
c Tiedot sisältävät sekä välittömästä verotuksesta että arvonlisäverotuksesta vastaavien virkamiesten määrät, koska näitä ei voida erotella 
d Tiedot sisältävät vain valtiovarainministeriön ja Guardia di Finanzan arvonlisäverotuksesta vastaavien virkamiesten määrät 
e Tiedot sisältävät sekä tullivirkamiehet että arvonlisäverotuksesta ja valmisteverosta vastaavat virkamiehet 
f Sisältää myös 6 kuukauden tiedot vuodelta 1994 
g 66 valmisteverotuksesta vastaavaa virkamiestä 
27 

2% 
ISSN 1024-4492 
KOM(96) 543 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 16 09 04 10 
Luettelonumero : CB-CO-96-549-FI-C 
ISBN 92-78-10746-8 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg