PERUSTELUT

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28. marraskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/112/EY, jäljempänä ’alv-direktiivi’, 395 artiklan 1 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan soveltaa kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten taikka veron kiertämisen estämiseksi.

Yhdistynyt kuningaskunta erosi Euroopan unionista 31. tammikuuta 2020. Erosopimuksen mukaisesti se on nykyisin EU:n ulkopuolinen maa.

EU:n alv-lainsäädäntöä ei ole 1. tammikuuta 2021 alkaen sovellettu Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Erosopimukseen kuuluvan Irlantia/Pohjois-Irlantia koskevan pöytäkirjan, jäljempänä ’pöytäkirja’, perusteella Pohjois-Irlanti kuuluu kuitenkin edelleen tavaroita koskevan EU:n alv-lainsäädännön piiriin, jotta vältetään tiukka rajavalvonta Irlannin ja Pohjois-Irlannin välillä. Sen sijaan palvelujen osalta Pohjois-Irlannin katsotaan olevan yhdessä muun Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa EU:n ulkopuolella.

Tämä johtaa väistämättä kaksinkertaiseen tai sekamuotoiseen alv-järjestelmään Pohjois-Irlannissa, sillä siellä sijaitsevien tavaroiden luovutuksiin, yhteisöhankintoihin ja tuontiin sovelletaan yhdenmukaistettuja EU:n sääntöjä alv-direktiivin V osastossa säädettyjen, verollisten liiketoimien paikkaa koskevien sääntöjen mukaisesti, kun taas siellä suoritettuihin palveluihin ei sovelleta EU:n alv-järjestelmää.

Tämän vuoksi alv-direktiivin 395 artiklan 1 kohdan mukaisen poikkeuksen myöntäminen on tarpeen, jotta Pohjois-Irlannissa voidaan edelleen soveltaa erityistä alv-järjestelyä, jonka mukaan sovelletaan työsuhdeautojen polttoainemenoista kannettavaa vähennyskelvotonta arvonlisäveroa koskevia kiinteämääräisiä toimenpiteitä, jotka poikkeavat alv-direktiivissä vahvistetuista yleisistä säännöistä.

Yhdistynyt kuningaskunta on pyytänyt kirjeessään, jonka komissio on kirjannut saapuneeksi 27. marraskuuta 2020, lupaa jatkaa alv-direktiivin 16 ja 168 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista. Komissio antoi alv-direktiivin 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan pyynnön tiedoksi jäsenvaltioille 10. joulukuuta 2020 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti 11. joulukuuta 2020 päivätyllä kirjeellä Yhdistyneelle kuningaskunnalle, että sillä on kaikki pyynnön arvioimiseen tarpeellisiksi katsomansa tiedot.

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Alv-direktiivin 168 artiklassa säädetään, että verovelvollisella on oikeus vähentää arvonlisävero, joka kannetaan verollisia liiketoimia varten tehdyistä hankinnoista. Saman direktiivin 16 artiklan mukaan yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvan tavaran ottaminen verovelvollisen omaan tai henkilöstönsä yksityiseen käyttöön on rinnastettava vastikkeelliseen tavaroiden luovutukseen, jos tavara tai sen ainesosat ovat oikeuttaneet arvonlisäveron täyteen tai osittaiseen vähennykseen. Tämä järjestelmä antaa mahdollisuuden periä takaisin verovelvollisen alun perin vähentämä arvonlisävero, kun on kyse yksityiskäyttöön otetuista tavaroista.

Kun kyseessä ovat työsuhdeautot, joita käytetään osittain yksityisiin tarkoituksiin (muuhun kuin yrityskäyttöön), yksityistä käyttöä koskevien kustannusten määrittäminen ja verottaminen edellä mainittujen sääntöjen mukaisesti on usein vaikeaa.

Yhdistyneessä kuningaskunnassa onkin sovellettu työsuhdeautojen yksityiskäyttöön auton iskutilavuuteen ja polttoainetyyppiin perustuvaa erityistä kiinteämääräisen veron järjestelmää, joka on sallittu luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle soveltaa vakiokantaa yritysautojen polttoainemenoista kannettavaan vähennyskelvottomaan arvonlisäveroon 21 päivänä heinäkuuta 1986 tehdyn neuvoston päätöksen 86/356/ETY nojalla.

Tämä alkuperäinen poikkeus kumottiin ja korvattiin luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle ottaa käyttöön jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 77/388/ETY 5 artiklan 6 kohdasta ja 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdasta poikkeavalla erityistoimenpiteellä 25 päivänä syyskuuta 2006 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2006/659/EY, jolla otetaan käyttöön auton hiilidioksidipäästöjen määrään perustuva yksityiskäytön kiinteämääräinen verotus. Viimeksi mainittu neuvoston päätös korvattiin puolestaan 17 päivänä marraskuuta 2015 annetulla neuvoston täytäntöönpanopäätöksellä (EU) 2015/2109, jonka voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2018. Toimenpiteen voimassaoloa jatkettiin edelleen 31. joulukuuta 2020 asti 4 päivänä joulukuuta 2018 annetulla neuvoston täytäntöönpanopäätöksellä (EU) 2018/1918.

Tämä järjestelmä perustuu siihen, että auton päästöjen ja polttoaineenkulutuksen välillä on suora yhteys niin, että suurempi päästömäärä tarkoittaa suurempaa polttoaineenkulutusta. Päästömäärien perusteella lasketaan polttoaineenkulutus kilometriä kohden, mihin lisätään yksityiskäytön kilometrimäärien keskiarvo, joka määritetään välittömän verotuksen tietojen ja polttoaineen vähittäismyyntihinnan perusteella. Tämän tuloksena yksityiskäytöstä maksetaan ajoneuvon yksityiskäytöstä kannettavan arvonlisäveron määrää vastaava summa. Järjestelmä on valinnainen, joten verovelvolliset voivat päättää olla vähentämättä arvonlisäveroa polttoaineestaan. Vaihtoehtoisesti he voivat pitää tarkkaa kirjaa ajokilometreistä todisteeksi ja yksityiskäytön kilometrimäärän laskemiseksi.

Yhdistynyt kuningaskunta esitti pyynnössään selityksen poikkeustoimenpiteen toimivuudesta. Yhdistyneen kuningaskunnan mukaan on todettu, että järjestelmällä saadaan vero määritettyä täsmällisesti, ja se on johtanut huomattavaan yksinkertaistamiseen sekä yritysten että verohallinnon kannalta. Yhdistynyt kuningaskunta toteaa myös, että se takaa verovelvollisille oikeusvarmuuden tarjoamalla yksinkertaistetun menettelyn, jolla arvonlisävero voidaan määrittää auton yksityiskäyttöön liittyvistä polttoainemenoista.

Tällä perusteella Yhdistynyt kuningaskunta on pyytänyt lupaa jatkaa poikkeuksen soveltamista Pohjois-Irlannin osalta 1. tammikuuta 2021 asti. Poikkeuksen olisi oltava voimassa vain 31. joulukuuta 2023 asti, jotta voidaan arvioida, kuvastaako kiinteämääräinen järjestely yhä oikealla tavalla yritys- ja yksityiskäytön välistä kokonaissuhdetta.

•Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

Alv-direktiivin 176 artiklassa säädetään, että neuvosto määrittää, mistä kustannuksista arvonlisäveroa ei voida vähentää. Ennen kuin neuvosto on päättänyt asiasta, jäsenvaltiot saavat mainitun artiklan nojalla jatkaa 1. tammikuuta 1979 voimassa olleiden poikkeusten soveltamista. Sen vuoksi voimaan on jäänyt useita säännöksiä, joilla rajoitetaan henkilöautoihin liittyvää arvonlisäveron vähennysoikeutta.