[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 29.6.2006 KOM(2006) 349 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Yhteisön Lissabon-ohjelman täytäntöönpano:Pk-yritysten kasvun rahoittaminen – enemmän eurooppalaista lisäarvoa{SEC(2006) 841}{SEC(2006) 842}{SEC(2006) 856} KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Yhteisön Lissabon-ohjelman täytäntöönpano: Pk-yritysten kasvun rahoittaminen – enemmän eurooppalaista lisäarvoa SISÄLLYSLUETTELO 1. Lissabonin prosessin tukeminen 3 2. Parempi ympäristö riskipääomasijoituksille 4 3. Enemmän velkarahoitusta pk-yrityksille 7 4. EU:n panos pk-yritysten rahoittamiseen 8 5. Hallintotapojen parantaminen kansallisella tasolla 10 6. Päätelmät 12 1. LISSABONIN PROSESSIN TUKEMINEN Kasvua ja työllisyyttä tukeva kumppanuus on Euroopan komission johtava toimintalinja. Sen onnistuminen riippuu siitä, kasvavatko Euroopan pienet ja keskisuuret yritykset (pk-yritykset) potentiaalinsa mittaisiksi, sillä niiden panos on tärkeä, kun halutaan edistää yrittäjyyttä, kilpailua ja innovointia ja saada siten aikaan kestävää kasvua ja kehitystä. Keväällä 2006 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä korostetaan, että täysin yhdentyneet rahoitusmarkkinat ja riittävä rahoitus ovat ratkaisevia pk-yritysten kasvulle. Lissabonin prosessi tarjoaa puitteet, joiden avulla voidaan parantaa rahoituksen saatavuutta toteuttamalla uudistuksia jäsenvaltioissa ja EU:n laajuisesti. Parannuksia tarvitaan siitäkin huolimatta, että monissa jäsenvaltioissa pk-yritysten rahoitusympäristö vastaa jo maailmanluokkaa. Hiljattain julkaistussa pääoman saatavuutta käsittelevässä vertailussa 20:n parhaiten sijoittuneen maan joukosta puolet on jäsenvaltioita[1]. Yksi tärkeimmistä haasteista onkin hyvien toimintatapojen levittäminen koko EU:n alueelle. Euroopan pk-yritysten monimuotoisuus on voimavara, kun parannetaan rahoituksen saatavuutta. Euroopan pk-yritykset ovat erilaisia kulttuureiltaan sekä innovointitavoiltaan. Toiset tuottavat uusinta huipputeknologiaa, kun taas toiset kehittävät olemassa olevia prosesseja ja tuotteita tai suunnittelevat uusia markkinointistrategioita. On myös sellaisia yrityksiä, jotka eivät harjoita juuri lainkaan innovointitoimintaa mutta ovat siitä huolimatta välttämättömiä yhteiskunnan kannalta. Pk-yritysten monimuotoisuus tuo mukanaan myös erilaisia rahoitustarpeita. Lisäksi se tarjoaa jäsenvaltioille mahdollisuuksia parantaa toimintalinjojaan hyvien toimintatapojen vaihdon avulla, mikä helpottaa riskipääoman ja velkarahoituksen saantia. Euroopassa on kehitettävä suuren kasvupotentiaalin pk-yritysten mahdollisuuksia saada riskipääomaa. Alkuvaiheen yrityksiin suuntautuneet riskipääomasijoitukset romahtivat teknologiakuplan puhkeamisen jälkeen Euroopassa vuoden 2001 yhteensä 4,2 miljardin euron tasosta ja ovat jääneet noin 2 miljardin euron tasolle. Laajentamisvaiheessa oleviin yrityksiin tehtyjen sijoitusten määrän lisääntyminen vuodesta 2004 lähtien on rohkaisevaa. Silti on todettava, että on huomattavan paljon sellaisia menestyviä yrityksiä, joille Euroopan osakemarkkinat eivät pysty tarjoamaan mahdollisuuksia siirtyä seuraavaan vaiheeseen. Tällaisten yritysten kasvun jatkuminen olisi kuitenkin varsin tärkeää EU:n kannalta. Hiljattain tehty kyselytutkimus[2] osoittaa, että Euroopan unionissa toimivista 23 miljoonasta pk-yrityksestä 14 prosenttia tarvitsee parempia velkarahoituksen saantimahdollisuuksia, sillä niillä voi yhä olla vaikeuksia saada laina tai mikroluotto seuraavalle hankkeelleen. Kysynnän osalta on todettava, että monet yrittäjät tarvitsevat neuvontaa vaihtoehtoisten rahoitusmuotojen eduista ja haitoista sekä siitä, miten investointihankkeet olisi parasta esittää mahdollisille rahoittajille. Investointivalmiuksia kehittävien ohjelmien olisi myös perustuttava parhaiksi havaittuihin eurooppalaisiin toimintatapoihin. Euroopassa olisi kaiken kaikkiaan saatava aikaan sellainen asenneilmasto, jossa yrittäjät samoin kuin rahoittajat ovat halukkaampia ottamaan ja jakamaan riskejä. On tärkeää löytää ratkaisu tähän ongelmaan, sillä pk-yritykset ovat keskeisiä innovaatioiden lähteitä ja uusien työpaikkojen perustajia; ne ovat Euroopan kasvumoottoreita, jotka toiminnallaan edistävät rakennemuutosta ja hyvinvointia kaikkialla Euroopassa. Tämä tiedonanto täydentää nykyaikaista pk-yrityspolitiikkaa käsittelevää tiedonantoa ja sisältää ehdotuksia toimiksi, jotka koskevat innovatiivisten pk-yritysten rahoittamista. Tiedonannon lähtökohtina ovat komission toimet, joiden tavoitteena on parantaa yhtenäismarkkinoiden toimintaa sekä edistää tutkimukseen ja tutkimustulosten kaupallistamiseen suunnattuja investointeja. Lisäksi tiedonanto pohjautuu aiempiin tiedonantoihin, joiden aiheena on pk-yritysten rahoituksen saanti. 2. PAREMPI YMPÄRISTÖ RISKIPÄÄOMASIJOITUKSILLE Euroopan kilpailukyvyn kehittyminen riippuu yhdentyneistä, avoimista ja kilpailukykyisistä rahoitusmarkkinoista, joihin kuuluu myös riskipääoma ja varsinkin se osa riskipääomamarkkinoista, josta käytetään yleensä nimitystä pääomasijoitukset ( venture capital )[3]. Kasvuhakuiset yrittäjät tarvitsevat ulkopuolista rahoitusta siinä vaiheessa, kun niiden toiminnan aloittamiseen sijoittamansa varat on käytetty loppuun. Asiantuntevat yksityiset sijoittajat ovat ratkaisevan tärkeitä yritystoiminnan käynnistämisen kannalta, mutta Euroopassa on jatkuvasti kova puute bisnesenkeleistä (yksityisistä pääomasijoittajista) ja muista siemenvaiheen rahoitusta antavista sijoittajista. Bisnesenkeleiden sijoitukset ovat Euroopassa arvioiden mukaan alle 10 prosenttia vastaavista Yhdysvalloissa tehdyistä sijoituksista. Siemenpääoman sijoittamista koskeva päätös perustuu lähinnä omakohtaiseen arvioon yrittäjän menestymismahdollisuuksista. Kokemus auttaa arviointia suuresti, ja parhaat arviointi- ja tukemisvalmiudet onkin yleensä sellaisilla henkilöillä, joilla on menestyksekäs yrittäjätausta. Heitä olisi kannustettava ryhtymään sijoittajiksi – bisnesenkeleiksi. Euroopassa on liian vähän bisnesenkeleitä ja liian vähän sellaisia yksityisiä pääomasijoitusrahastoja, jotka tekevät myös siemenvaiheen sijoituksia. Siemenvaiheen rahoitusta antavien sijoittajien puutteen osasyynä ovat alhaiset tuotot, jotka eivät houkuttele tekemään tällaisia sijoituksia. Pääomasijoitusten kymmenen vuoden tuotto oli Euroopassa kaiken kaikkiaan 6,3 prosenttia, kun vastaava luku Yhdysvalloissa oli 26 prosenttia[4]. Alhaisen tuoton vuoksi Eurooppaan ei luonnollisestikaan voi syntyä tarvittavaa määrää yksityisiä sijoituksia. Siemen- ja käynnistysvaiheen sijoitusten heikko saatavuus estää kuitenkin uusia yrityksiä saavuttamasta sellaista kokoa, että ne voisivat houkutella pääomaa laajentamista varten. Tuote- ja työmarkkinoiden joustamattomuus heikentää tuottoa, ja rahoitusketjussa olevat katkokset estävät monia käynnistysvaiheen yrityksiä hyödyntämästä kasvupotentiaaliaan. Julkiset sijoittajat ja julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet korvaavat osittain yksityisten rahoituslähteiden puutetta siemen- ja käynnistysvaiheessa. EU:n ohjelmien rahoitusvälineitä on myös käytetty tällaisiin tarkoituksiin, ja uusien valtiontukisääntöjen ansiosta on mahdollista osaltaan korjata tätä puutetta kohdennettujen valtiontukien avulla. Tehokkaasti toimivat julkiset sijoittajat tarvitsevat kuitenkin kumppanuuksia yksityisten sijoittajien kanssa, ja yksityisten sijoittajien puute estää monia käynnistysvaiheen yrityksiä hyödyntämästä potentiaaliaan. Jäsenvaltioita kehotetaan kehittämään kannustimia sellaisille yksityisille sijoittajille, jotka olisivat valmiita sijoittamaan yrityksiin; yhtenä kannustustapana voisi muun muassa olla julkisten varojen osoittaminen bisnesenkeleiden kanssa tehtäviin yhteissijoituksiin. Komissio kartoittaa ja levittää hyviä toimintatapoja, joiden avulla voitaisiin osaltaan luoda paremmat edellytykset bisnesenkeleiden sijoituksille. Pääomasijoitusrahastojen alkuvaiheen sijoitukset kolminkertaisiksi Riittämätön alkuvaiheen rahoitus estää pk-yritysten kasvua EU:ssa. Yhdysvalloissa alkuvaiheen pääomasijoitukset ovat noin 0,04 prosenttia BKT:sta. Tämä taso on jo saavutettu tai ylitetty Ruotsissa, Tanskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 2004[5]. Jos muut EU:n jäsenvaltiot pääsevät samalle tasolle, se tarkoittaisi, että EU:ssa pystyttäisiin sijoittamaan noin 6 miljardia euroa vuodessa. Toisin sanoen nykyiset sijoitusmäärät kolminkertaistuisivat. Aiemmin tällaisiin sijoituslukemiin päästiin lyhytaikaisesti, mutta haasteena onkin pitää kestävästi yllä tällaista sijoitusvolyymia. Osa näistä sijoituksista voi olla ratkaisevassa asemassa Euroopan tulevaisuuden kannalta. Tässä tiedonannossa kuvatut uudistukset, kuten esteiden poistaminen rajatylittäviltä sijoituksilta ja rahoituslähteiden tehokas käyttö, tukevat osaltaan tämän tavoitteen saavuttamista. | Yhdysvaltoihin nähden tehty vertailu tuo esiin huomattavia parannustarpeita, varsinkin teknologian alalla. Teknologiaan suunnatut pääomasijoitukset ovat Yhdysvalloissa kaiken kaikkiaan nelinkertaiset verrattuna Eurooppaan. Euroopassa keskimääräinen sijoitus on 0,9 miljoonaa euroa, kun taas Yhdysvalloissa vastaava keskiarvo on 6,1 miljoonaa euroa[6]; Euroopassa sijoitusten suuruusluokka siis rajoittaa kasvumahdollisuuksia. Jotta Euroopan kilpailukyky paranisi maailmanlaajuisesti tarkasteltuna, Euroopassa on lisättävä huomattavasti sekä pääomarahoitusta että sijoitusten suuruusluokkaa. Euroopassa pääomasijoituksilla rahoitetaan hankkeita aikaisemmin sekä pienemmillä summilla kuin Yhdysvalloissa, minkä lisäksi sijoitusten tuotto on Euroopassa alhaisempi, kuten edellä todetaan[7]. Tämä johtunee osaksi siitä, että yhdysvaltalaisiin sijoittajiin verrattuna eurooppalaiset pääomasijoittajat rahoittavat enemmän hankkeita ennen kuin ne ovat valmiit sijoitustoiminnan tuomia kaupallisia paineita varten. Varhaisen alkuvaiheen rahoittamiseen saatavilla olevien muiden lähteiden puuttuminen on mahdollinen selitys tälle. Ongelmia aiheuttaa myös markkinoiden pirstoutuminen. Sen vuoksi monet rahastot eivät pysty erikoistumaan riittävästi eivätkä niiden hoitajat pysty hankkimaan sijoitusten onnistumisen kannalta välttämätöntä alan asiantuntemusta. Eurooppalaiset pääomasijoitusmarkkinat ovatkin tehokkuudeltaan paljon heikommat kuin yhdysvaltalaiset markkinat. Huonoimpien ja parhaimpien pääomasijoitusrahastojen tuottojen välillä on tosin suuria eroja Euroopassa. Parhaimmat rahastot voivat pitkäjänteisesti taata riittävän tuoton ja houkutella yksityisiä sijoittajia. Euroopassa ei siis ole riskinottohalua eikä kasvuhakuisuutta. Yritykset ja rahastot eivät panosta tarpeeksi voimakkaasti kasvuun. Pääomasijoitusrahastojen olisi yhtenäismarkkinoilla pystyttävä hankkimaan pääomaa ja sijoittamaan yli valtionrajojen ilman että seurauksena olisi epäedullinen verokohtelu tai laajan oikeudellisen asiakirja-aineiston esittämisvelvollisuus. Tähän ei ole vielä Euroopassa päästy. Yksi pääomasijoituksen onnistumiseen vaikuttava ratkaiseva tekijä on irtautumisstrategia eli se, missä vaiheessa pääomasijoittaja voi siirtää sijoituksensa muille ja vapauttaa samalla varoja käytettäväksi uusiin sijoituskohteisiin. Valitettavasti eurooppalaiset markkinat toimivat heikosti tässäkin vaiheessa. Tarvitaan helpompi EU:n laajuinen pääsy sellaisille kasvuyritysten osakemarkkinoille, joilla yritykset voisivat listautua helposti ja joilla asiantuntevat sijoittajat kaikkialta EU:sta voisivat helposti hankkia osakkeita. Tällainen helpompi rahoituksen saanti osakemarkkinoiden kautta voisi tarjota pörssiinmenomahdollisuuksia sellaisille yrityksille, jotka haluavat laajentaa pääomapohjaansa kilpailukykyisin ehdoin. Listautumisanti tarjoaa pääomasijoittajille luonnollisen irtautumisväylän ja antaa osviittaa arvon määritystä varten, jos yritys myydään muille yrityksille. Listautumisannit ovat viime aikoina lisääntyneet Euroopassa, mutta pääomasijoittamista voimakkaasti suosivassa kulttuurissa niiden määrä kasvaisi entisestään. Euroopan pörssit ovat ottaneet käyttöön vaihtoehtoisia listautumismahdollisuuksia, joiden avulla kasvuyritykset voivat hankkia pääomaa. Kaikille markkinoilla toimiville olisi kuitenkin kiistatta hyötyä, jos Euroopan pörssit voisivat kehittyä siten, että ne toimisivat yli valtionrajojen, tarjoaisivat likviditeettiä ja loisivat riittävästi kysyntää neuvontapalvelujen syntymiseksi. On otettava huomioon se tosiasia, että pääomasijoitusrahastoilla tulee aina olemaan vaikeuksia, mikäli irtautumismarkkinat eivät ole likvidit ja mikäli niiden ympärillä ei ole kriittistä massaa neuvontapalveluja. Heikot irtautumismarkkinat muodostavat pullonkaulan keskeisten pk-yritysten kasvulle. Komissio, jäsenvaltiot ja pörssit voisivat tehdä yhteistyötä, jotta helpotettaisiin pörssien rajatylittäviä toimia, poistettaisiin kilpailevien selvitysjärjestelmien käytön esteitä ja sovellettaisiin kaupankäyntiin yhteisiä sääntöjä. Muuten tuotot jäävät odotettua pienemmiksi ja kasvumahdollisuudet vaarantuvat. Lupaavat pienyritykset menettävät mahdollisuuksia kasvaa keskisuuriksi tai suuriksi yrityksiksi, mikä heikentää Euroopan talouden dynaamisuutta. Lissabonin strategian mukaisten tavoitteiden saavuttamiseksi komission ja jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä muiden sidosryhmien kanssa, jotta riskipääomasijoitusten imago muuttuisi Euroopassa. Lontoossa vuonna 2005 järjestetyssä pääomasijoittamista käsitelleessä kokouksessa määritettiin seuraavat pääasialliset toimintakohteet: - on edistettävä bisnesenkeleiden sijoitustoimintaa - pääomasijoitusrahastojen on laajennuttava, tultava entistä ammattimaisemmiksi ja tehtävä tiivistä yhteistyötä innovaatiolähteiden kanssa - on löydettävä ratkaisu Euroopan pääomasijoitusmarkkinoiden pirstaleisuuteen - Eurooppa tarvitsee likvidejä kasvuyritysten osakemarkkinoita - yrittäjiltä vaaditaan enemmän kasvuhakuisuutta ja investointivalmiutta - hallitusten on politiikallaan palkittava menestystä. EU:hun on luotava toimintaympäristö, jossa pääomasijoitusten volyymin kasvu on kestävää alan syklisyydestä huolimatta. On luotava suotuisa sääntely-ympäristö koko rahoitusketjulle, siemenvaihetta edeltävästä vaiheesta sijoittajan irtautumiseen asti. Julkisia toimia on myös kohdennettava siten, että ne tukevat kaupallisia markkinoita. Markkinoiden puutteita korvaavat julkiset sijoitukset olisi mahdollisuuksien mukaan toteutettava markkinaehdoin, jotta yksinomaan markkinat ohjaisivat sijoituspäätöksiä. Lisäksi julkiset sijoitukset olisi tehtävä yhteistyössä yksityisen sektorin kanssa. Komissio ja jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä tämän tavoitteen saavuttamiseksi. 3. ENEMMÄN VELKARAHOITUSTA PK-YRITYKSILLE Eurooppalaisilla pankeilla ja takausyhteisöillä on kokemusta yrityksen myöhempien kehitysvaiheiden rahoituksesta. Tähän vahvuuteen olisi panostettava kasvun ja työllisyyden takaamiseksi. Uudet pankkien vakavaraisuussäännökset (”Basel II”) ovat vahvistaneet pankkien käytännettä, jossa korostetaan asiakkaita koskevan perusteellisen riskinarvioinnin merkitystä. Tämä on johtanut muuttuvaan toimintaympäristöön, jossa eurooppalaisten pk-yritysten on käytävä tiivistä vuoropuhelua rahoituslaitosten kanssa. Komissio tukee jatkossakin tätä vuoropuhelua. Todellinen kilpailu rahoitusmarkkinoilla parantaa rahoituksen saantia alentamalla pääomakustannuksia. Komissio on käynnistänyt rahoituspalvelumarkkinoita koskevia selvityksiä, joissa tarkastellaan kilpailun toimivuutta kyseisillä markkinoilla. Toimet täydentävät komission aloitteita, joiden tavoitteena on poistaa sääntelyyn liittyviä esteitä yhtenäismarkkinoilta. Jäsenvaltioita kehotetaan soveltamaan hyviä toimintatapoja pankkien antolainaustoimintaa tukevien takausten käytössä ottaen tarkoin huomioon EU:n valtiontukisäännöt. Takauksien avulla olisi ennen kaikkea autettava innovatiivisia pk-yrityksiä rahoittamaan tutkimus- ja innovointitoimintaa (ekoinnovointi mukaan luettuna), minkä lisäksi takauksia olisi käytettävä yritysten luovuttamisen yhteydessä. Lainoille myönnetyt takaukset pienentävät pankkien antolainauksen riskiä, ja julkisilla osittaisilla takauksilla voi – hyvin kohdennettuina – olla huomattava vaikutus pk-yrityksille suunnattuun lainanantoon. Takaukset voivat myös vaikuttaa suhdanteita tasaavasti, mikä osaltaan auttaa pitämään yllä pankkien antolainausvolyymejä laskusuhdanteen aikana. Lisäksi jäsenvaltioita kehotetaan varmistamaan, että kansallinen lainsäädäntö helpottaa mikrorahoituksen (alle 25 000 euron luottojen) myöntämistä. Mikroluotot ovat tärkeitä keinoja, joiden avulla voidaan edistää yrittäjyyttä itsenäisen ammatinharjoittamisen ja mikroyritysten muodossa varsinkin naisten ja vähemmistöjen keskuudessa. Kyseinen rahoitusväline edistää kilpailukyvyn ja yrittäjyyden lisäksi myös sosiaalista osallisuutta. Pk-yritykset voivat elinkaarensa eri vaiheissa tarvita rahoitusta erityisiin tarkoituksiin, kuten taseen vahvistamiseen tai yrityksen luovuttamisen rahoittamiseen. Mezzanine- eli välirahoitus (jossa on sekä oman että vieraan pääoman tunnuspiirteitä) tarjoaa innovatiivisia ratkaisuja tällaisiin ongelmiin. Välirahoitusinstrumenttien avulla voidaan esimerkiksi välttyä omistusosuuden heikentymiseltä ja taata kasvun tehokas rahoittaminen; niiden avulla voidaan osaltaan vahvistaa tasetta ja vastata siten pankkien odotuksiin uudessa rahoitusympäristössä; niistä voi myös olla apua rahoitettaessa yrityksen luovuttamista (tämä on sitäkin tärkeämpää, koska näillä näkymin yli 600 000 pk-yritystä vaihtaa vuosittain omistajaa yrittäjien jäädessä eläkkeelle[8] ja koska monissa luovutustilanteissa tarvitaan kaikkien osapuolten kannalta houkuttelevaa rahoitusta). Jäsenvaltioiden olisi siksi tuettava välirahoitusinstrumenttien markkinoiden laajentumista. Tuolloin niiden olisi pidettävä mielessä, että kyseiset instrumentit eivät ole tuettuja lainoja ja että on ehdottomasti vältettävä syrjäyttämästä yksityistä rahoitusta. Lisäksi niiden olisi varmistettava, että kansalliset ohjelmat ovat kestäviä eivätkä vääristä markkinoita. Komissio kartoittaa hyviä toimintatapoja välirahoitusinstrumenttien käyttöä varten. Vuoropuhelu ja terve pääomarakenne Sellainen pääomarakenne, jossa on liikaa vierasta ja liian vähän omaa pääomaa, tekee yrityksistä riskialttiimpia ja on esteenä sijoituksille. Sellainen verotus, jossa tulorahoituksen ja uuden oman pääoman sijaan suositaan vierasta pääomaa, on osoittautunut taseen vahvistamisen esteeksi. Komissio kehottaa jäsenvaltioita tarkastelemaan, onko eri rahoitusmuotoja mahdollista verottaa neutraalimmin. Pankkien ja pk-yritysten välistä vuoropuhelua voidaan edistää komission pyöreän pöydän kokouksen avulla, jolloin on tilaisuus käydä keskusteluja ja sopia yhteisistä näkökannoista. Komissio kehottaa jäsenvaltioita järjestämään vastaavia kansallisia foorumeja. | 4. EU:N PANOS PK-YRITYSTEN RAHOITTAMISEEN Tärkeimpiä yrittäjyyden ja innovoinnin edistämiseen ja pk-yritysten rahoituksen saannin parantamiseen tarkoitettuja EU:n välineitä ovat kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma sekä rakennerahastojen JEREMIE -aloite ( Joint European Resources for Micro to Medium Enterprises, Euroopan yhteiset resurssit mikro- ja keskikokoisten yritysten tukemiseksi). Seitsemäs tutkimuksen puiteohjelma sisältää toimenpiteitä, joiden ansiosta pk-yritysten on helpompi ratkaista tietyt tutkimustoiminnan aiheuttamat rahoitustarpeet. Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmasta osoitetaan ohjelman rahoitusvälineiden kautta noin miljardi euroa, ja vipuvaikutuksen perusteella odotetaan saatavan aikaan noin 30 miljardin euron verran uutta rahoitusta pk-yrityksille. Uusi ohjelma on joustava riskipääomasijoitusten osalta, sillä se tarjoaa tilaisuuden yhteisiin sijoitusrahastoihin bisnesenkeleiden kanssa. Puiteohjelma tukee myös pankkeja, kun ne kokoavat ja myyvät pk-yrityslainasalkkuja, jolloin vapautuu lainanantokapasiteettia. Puiteohjelmasta tuetaan ympäristöteknologian käyttöönottoa varsinkin myöntämällä osarahoitusta sellaisille riskipääomarahastoille, jotka tarjoavat oman pääoman ehtoista rahoitusta ekoinnovointiin sijoittaville yrityksille. Lisäksi siitä myönnetään takauksia pk-yrityksiin suunnatulle velkarahoitukselle, välirahoitukselle sekä mikroluotoille. Arvioiden mukaan yhteensä 350 000–400 000 pk-yritystä hyötyy näistä järjestelyistä vuosina 2007–2013. JEREMIE-aloitteessa Euroopan aluekehitysrahoituksen tukia yhdistetään lainoihin ja muihin rahoituslähteisiin. Tavoitteena on tukea innovatiivisten mikroyritysten, pienten yritysten ja keskisuurten yritysten perustamista ja laajentumista EU:n aluepolitiikan mukaisesti. Aloitteessa tuetaan myös teknologiansiirtoa sekä yritysten, yliopistojen ja tutkimuskeskusten välisiä yhteyksiä sekä parannetaan sellaisille yrityksille suunnattujen mikroluottojen saatavuutta, joilla ei ole mahdollista saada kauppaluottoa. JEREMIE-aloitteen rahoitusvälineistä myönnettävä rahoitus voidaan myös yhdistää rakennerahastojen rahoittamiin yrityksille tarkoitettuihin tukitoimenpiteisiin sekä instituutioiden kehittämiseen . Seitsemännessä tutkimuksen puiteohjelmassa (2007–2013) tuetaan sellaisia keskeisiä tutkimusaloja, jotka lisäävät Euroopan innovointivalmiuksia ja kilpailukykyä. Yhteistyö - ja Valmiudet- ohjelmissa on pk-yrityksille tarkoitettuja tukimahdollisuuksia. Riskinjakorahoitusväline tuo lisävolyymia sekä enemmän riskinottokykyä tutkimusinvestointeihin suunnattuun yhteisön lainanantoon. Komissio tekee tiivistä yhteistyötä Euroopan investointipankin (EIP) ja Euroopan investointirahaston (EIR) kanssa, kun se panee täytäntöön rahoitusvälineitään ja käyttää JEREMIE-aloitetta. EIP on varannut omista varoistaan yhden miljardin euron suuruisen riskipääomavaltuutuksen EIR:lle vuosiksi 2007–2013. Jotta rahoituspotentiaali pystyttäisiin hyödyntämään täysimääräisesti, komissio kehottaa jäsenvaltioita lisäämään riskipääomaan kanavoituja varoja käyttämällä tehokkaasti JEREMIE-aloitetta aluetasolla. Siemenvaiheen tai sitä edeltävän vaiheen rahoituksen lisäämiseksi komissio edistää myös yhteistyötä Europe INNOVA- ja PRO-INNO Europe -tyyppisen rahoittamansa toiminnan sekä verkostojen, kuten EBAN -verkoston (European Business Angels Network, Euroopan bisnesenkeleiden verkosto ) , välillä. Hyvistä toimintatavoista saatuja kokemuksia olisi hyödynnettävä mahdollisimman laajalti, olipa kyseessä sitten jäsenvaltio, komissio tai kansalaisjärjestö. Komissio tarkistaa parhaillaan riskipääomaan liittyviä valtiontukisääntöjä, jotta jäsenvaltiot voisivat toimia joustavammin. Tarkistukset koskevat muun muassa enimmäismäärien korottamista ja mahdollisuutta hyväksyä jatkoinvestointeja. Parhaillaan ollaan tarkistamassa myös tutkimusta, kehittämistä ja innovointia koskevia valtiontukisääntöjä, myös niitä, joissa on kyse nuorten innovatiivisten yritysten tukemisesta suoraan ja tukipalvelujen kautta. Pääomasijoitusrahastoihin kohdistuvien verotusesteiden käsittelyä varten komissio kutsuu koolle asiantuntijaryhmän, jonka tehtävä on kartoittaa kaksinkertaisen verotuksen tapaukset ja pohtia niiden ratkaisemista. Komissiossa on myös meneillään hanke, jonka tavoitteena on poistaa rajatylittäviä sijoituksia tekeviin yrityksiin kohdistuvia verotusesteitä. Kun halutaan kehittää pitkän ajan toimintalinjoja pk-yritysten rahoituksen saannin alalla, tarvitaan määrällisiin tuloksiin perustuvia arviointeja. Kun käytettävissä on parempaa tilastotietoa, on helpompaa arvioida toimintalinjoja ja niiden tuloksia EU:ssa sekä jäsenvaltioissa. Tämä on tärkeää, jotta on mahdollista valita parhaat toimintamallit, välttää turhaa byrokratiaa, luoda pääomasijoituskulttuuri ja lisätä pääoman liikkuvuutta. Komission näkemyksen mukaan on tärkeää saada käyttöön luotettavia tietoja pk-yritysten rahoituksesta ja käyttää kyseisiä tietoja seurattaessa uuden rahoitusympäristön vaikutuksia pk-yritysten rahoituksen saantiin ja toteutettaessa tämän tiedonannon seurantatoimia. EU:n rahoitusvälineistä myönnetty tuki Esimerkki onnistuneesta tapauksesta Kyseessä on älykortteihin erikoistunut vuonna 1991 perustettu yritys, joka sai vuonna 1995 tukea bisnesenkeliltä. Kun yrityksen toiminta pääsi vauhtiin, yritys sai vuonna 1999 pääomarahoitusta eräältä merkittävältä pääomasijoitusrahastolta, joka hyödynsi yhteisön rahoitusta. Rahasto möi osakkeensa joulukuussa 2004 ja sai niistä tuoton, joka oli 18-kertainen alkuperäiseen sijoitukseen verrattuna. Vapautuneet varat voitiin palauttaa käytettävissä olevaan sijoituspooliin. Yritys on nykyisin johtava itsenäinen komponentti- ja teknologiatoimittaja puolijohdemarkkinoilla ja sillä on logistiikkapalveluja kaikkialla maailmassa. | 5. HALLINTOTAPOJEN PARANTAMINEN KANSALLISELLA TASOLLA Useat rahoitusympäristön osat ovat monissa jäsenvaltioissa laadukkaita, kun taas toisissa jäsenvaltioissa pk-yrityksillä on vaikeuksia saada velkarahoitusta ja riskipääomaa. Kuten edellä olevista konkreettisista ehdotuksista käy ilmi, toimintalinjoja koskeva keskinäinen tietojen ja kokemusten vaihto on tärkeää ja hyödyllistä, kun jäsenvaltiot pyrkivät parantamaan rahoitusjärjestelmiensä toimivuutta. Kansantaloudelliset tekijät, kuten joustamattomat työmarkkinat, voivat heikentää sijoitusten tuottoa. Siksi komissio on tyytyväinen, että jäsenvaltiot ovat sitoutuneet toteuttamaan uudistuksia Lissabonin kumppanuutta koskevissa kansallisissa uudistusohjelmissaan. Epäselvä konkurssilainsäädäntö, hitaat oikeusjärjestelmät ja heikot velkojien oikeudet hankaloittavat pk-yritysten toimintaa. Jäsenvaltioita kehotetaankin parantamaan pääomamarkkinoihin liittyviä oikeusjärjestelmiään ja oikeudenkäyntimenettelyjään, vähentämään turhaa byrokratiaa ja parantamaan pk-yritysten sääntely-ympäristöä. Varsinkin uusilla jäsenvaltioilla on tilaisuus parantaa nopeasti rahoitusjärjestelmiään ottamalla käyttöön maailmanlaajuisia hyviä toimintatapoja. Jäsenvaltioita kehotetaan selvittämään järjestelmiä, joissa tarjotaan verotukseen ja sosiaaliturvamaksuihin liittyviä etuja innovatiivisten pk-yritysten yrittäjille, työntekijöille ja sijoittajille, pitäen huolta siitä, että ne vastaavat kaikilta osin EU:n valtiontukisääntöjä. On kuitenkin tärkeää, että tällaiset kannustimet ovat tasapainoisia eivätkä johda sellaisiin porrastuksiin (esimerkiksi tilanteeseen, jossa yllättäen joudutaan maksamaan paljon suurempia sosiaaliturvamaksuja), jotka estävät pieniä yrityksiä kasvamasta keskisuuriksi tai suuriksi. Sijoitukset, etenkin riskipääomasijoitukset, tehdään pitkäksi ajaksi, ja siksi jäsenvaltioiden olisi pyrittävä ottamaan käyttöön vakaita, sijoittajien luottamusta lisääviä toimintalinjoja. On parempi etsiä pitkäaikaisia ratkaisuja, sillä lyhytaikaiset toimenpiteet ovat vaikuttavuudeltaan heikompia. Jäsenvaltioiden sekä pääomasijoitusalan on pyrittävä lisäämään pääomasijoittamisen houkuttelevuutta osana institutionaalisten sijoittajien sijoituskohdevalikoimaa. Asianmukaisia tuottoja lupaavat pääomasijoitukset voivat sopia hyvin eläkerahastojen ja vakuutusyhtiöiden pitkän ajan strategioihin. Jäsenvaltioiden ei pitäisi estää institutionaalisia sijoittajia eriyttämästä sijoitussalkkuaan siten, että siihen otetaan mukaan myös pääomasijoitukset. Ammatillisia lisäeläkkeitä koskevan direktiivin ja siihen sisältyvän varovaisuusperiaatteen täytäntöönpano jäsenvaltioissa mahdollistaa periaatteessa sen, että eläkerahastot voivat tehdä ammattimaisia päätöksiä pääomasijoitusten tasosta. Yhtenäismarkkinoiden hyödyt saadaan paremmin esiin, kun toteutetaan edellä mainitut toimenpiteet ja yksilöidään jäljellä olevat esteet. Rajatylittävien pääomasijoitusten helpottaminen Pääomasijoitusrahastojen olisi yhtenäismarkkinoilla pystyttävä hankkimaan pääomaa ja tekemään sijoituksia yli valtionrajojen ilman että seurauksena olisi epäedullinen verotuskohtelu tai paljon byrokratiaa. Tähän ei ole vielä EU:ssa päästy. Toimintaedellytyksissä on eroja 25:n jäsenvaltion välillä, minkä vuoksi on monimutkaista ja kallista hankkia sijoitettavaa pääomaa ja tehdä sijoituksia yli valtionrajojen. Siksi Euroopan pääomasijoitusmarkkinat ovat pirstaleiset ja niiden kasvumahdollisuudet jäävät mahdollisesti käyttämättä. Tarvitaan konkreettisia ja käytännönläheisiä toimia, jotta rajatylittävien pääomasijoitusrahastojen tiellä olevat oikeudelliset, verotukselliset ja sääntelyyn liittyvät esteet voidaan raivata. Kansallisesti säänneltyjen pääomasijoitusrahastojen tunnustaminen EU:n laajuisesti on toistaiseksi edistynyt vain vähän. Alaan erikoistunut asiantuntijaryhmä antaa lähiaikoina raportin oikeudellisista ja sääntelyyn liittyvistä esteistä, jotka vaikeuttavat pääomasijoitusrahastojen kustannustehokasta markkinoillepääsyä. Jäsenvaltioiden olisi paneuduttava tähän kysymykseen. Siksi komissio aikoo kutsua jäsenvaltioiden edustajat keskustelemaan jatkotoimista. | Kysyntäpuolella taas eurooppalaiset yrittäjät ovat liian usein tietämättömiä sijoittajien tärkeinä pitämistä kysymyksistä tai suhtautuvat niihin välinpitämättömästi. Siksi yrittäjät eivät esitä hankkeitaan mahdollisille sijoittajille kaikkein vakuuttavimmin. Investointivalmiuksia kehittävissä, ammattilaisten vetämissä ohjelmissa yrittäjille voidaan antaa neuvontaa vaihtoehtoisten rahoitusmuotojen eduista ja haitoista ja opastaa heitä esittämään hankkeensa mahdollisimman hyvin. Jäsenvaltioita kehotetaan toteuttamaan investointivalmiuksia kehittäviä ohjelmia yhteistyössä paikallisten organisaatioiden kanssa. Yhteistyökumppaneina voisi olla esimerkiksi sellaisia sijoittajien verkostoja ja asiantuntijoita, joiden asiantuntemusta voitaisiin käyttää laajemmin. Jäsenvaltioiden toimien tukemiseksi komissio järjestää kokemusten vaihtoa ja erityisiä pyöreän pöydän kokouksia rahoituslaitosten ja pk-yritysten välillä, kutsuu koolle parhaita toimintatapoja käsitteleviä asiantuntijaryhmiä ja julkaisee raportteja ja selvityksiä. Erityistä huomiota kiinnitetään tuolloin riskipääoman yhtenäismarkkinoihin. 6. PÄÄTELMÄT Kun parannetaan vieraan ja oman pääoman ehtoisen rahoituksen saatavuutta, autetaan samalla kaikkia pk-yrityksiä hyödyntämään potentiaalinsa. Tässä tiedonannossa selostetut toimintalinjat tarjoavat vankan perustan parannuksille, sillä ne luovat kasvua ja uusia työpaikkoja. Jos innovatiivisten kasvavien yritysten saatavilla ei ole rahoitusta, EU:ssa ei pystytä saavuttamaan kunnianhimoisia kasvu- ja työllisyystavoitteita. Lissabonin kumppanuus tarjoaa puitteet, joiden avulla jäsenvaltiot voivat parantaa pk-yritysten rahoituksen saatavuutta ennen kaikkea kartoittamalla ja hyödyntämällä hyviä toimintatapoja. Nyt on käsillä haasteellinen käytännön toteutus. Komissio seuraa pk-yritysten rahoituksen edistymistä ja antaa vuonna 2009 ensimmäisen raportin, joka kuuluu uudistetun Lissabonin strategian edistymistä koskevaan raportointiin. Kasvun ja työllisyyden luomiseksi Euroopassa on saatava aikaan 1. Enemmän kasvua riskipääomasijoitusten avulla. Tätä varten komissio pyrkii luomaan pääomasijoitusrahastojen yhtenäismarkkinat, joilla on mahdollista tehdä rajatylittäviä sijoituksia ilman turhaa byrokratiaa edistää sijoittajien yhteistyötä siemenvaiheen sijoittamisessa kartoittamalla ja levittämällä hyviä toimintatapoja, kiinnittäen erityistä huomiota bisnesenkeleihin edistää entistä ammattimaisempien ja entistä suurempia sijoituksia tekevien pääomasijoitusrahastojen mukaantuloa, myös pantaessa täytäntöön yhteisön välineitä (kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma, JEREMIE). | Yhteisön toimielinten ja jäsenvaltioiden olisi luotava sellaiset toimintaedellytykset, että vuoteen 2013 mennessä pääomasijoitusrahastojen sijoitukset siemen- ja käynnistysvaiheen yrityksiin kolminkertaistuvat kestävällä tavalla. | 2. Enemmän pankkirahoitusta innovointitoiminnalle. Tätä varten komissio järjestää pankkien ja pk-yritysten välisen pyöreän pöydän kokouksia, joissa tarkastellaan tilannetta ja ehdotetaan toimia, joilla voidaan edistää pk-yritysten ja pankkien välisiä pitkäaikaisia liikesuhteita käyttää yhteisön välineitä siten, että innovatiivisille pk-yrityksille suunnatuissa lainaohjelmissa saadaan aikaan kerrannaisvaikutuksia kutsuu asiantuntijoita arvioimaan veronhuojennusjärjestelmien etuja nuorten innovatiivisten yritysten kannalta. 3. Parempi hallintotapa. Tätä varten komissio kehottaa sidosryhmiä noudattamaan hyviä toimintatapoja, kun julkisia varoja käytetään pääomasijoituksiin kehittää välineitä ja indikaattoreita, joiden avulla voidaan arvioida pk-yritysten rahoittamisessa sovellettujen toimintalinjojen vaikutuksia Euroopan laajuisesti kartoittaa ja levittää hyviä toimintatapoja investointivalmiuksia kehittävissä ohjelmissa. | 1. [1] ” Best Markets for Entrepreneurial Finance”, 2005 Capital Access Index, Milken Institute, lokakuu 2005. [2] Eurobarometer 174, syyskuu 2005. [3] Riskipääomamarkkinoihin kuuluvat yksityiset sijoittajat (bisnesenkelit), pääomasijoitusrahastot ja kasvuyritysten osakemarkkinat. Liitteessä II on kattava sanasto. [4] Luvut koskevat vuoden 2004 lopussa päättynyttä jaksoa. Luvuissa on menetelmiin ja tietoihin liittyviä eroja, mutta ne eivät vaikuta Euroopan alhaisen luvun perusteella tehtyihin päätelmiin. Lähteet: ”Venture Capital Returns Held Steady At Year-End 2004”, NVCA, 11.4.2005, ja ”Pan-European survey of performance”, EVCA, 27.10.2005. [5] ”Annual Survey of Pan-European Private Equity & Venture Capital Activity” , 2004. [6] Ks. ”Money for Growth: The European Technology Investment Report 2005”, PriceWaterhouseCoopers. [7] ”Profitability of venture capital investment in Europe and the United States”, European Economy series of Economic Papers, nro 245. [8] Pienten ja keskisuurten yritysten liiketoiminnan siirtoja käsittelevän asiantuntijaryhmän loppuraportti, heinäkuu 2002.