Tämä ehdotus koskee neuvoston päätöstä sopimuksella perustetussa kauppa- ja kehityskomiteassa unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on määrä antaa päätös palvelukaupan erityiskomitean perustamisesta. Otettavan kannan olisi perustuttava CARIFORUM–EU-kauppa- ja kehityskomitean päätöksen luonnokseen, joka on liitetty tähän ehdotukseen neuvoston päätökseksi.

Palvelukauppa on tärkeä osa-alue sopimuksen II osastossa, ja CARIFORUM on tunnustanut sen useissa kahdenvälisissä kokouksissa keskeiseksi kehityksensä ja talouskasvunsa kannalta. CARIFORUM–EU-yhteisneuvosto totesi marraskuussa 2017 tarpeen perustaa palvelukaupan erityiskomitea, jonka tehtävänä on käsitellä tarkemmin kaikkia sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia palvelukauppaan liittyviä kysymyksiä. CARIFORUM–EU-kauppa- ja kehityskomitean kahdeksannessa vuosikokouksessa, joka pidettiin Saint Luciassa 6. joulukuuta 2018, tarkasteltiin tarkemmin kyseisen erityiskomitean tehtäviä ja kokoonpanoa. Erityiskomitean perustamista koskevan CARIFORUM–EU-kauppa- ja kehityskomitean päätöksen luonnos, joka on liitetty tähän ehdotukseen neuvoston päätökseksi, vastaa osapuolten aiheesta käymiä keskusteluja.

Kauppa- ja kehityskomitea on perustettu sopimuksen 230 artiklalla. Komitea koostuu osapuolten edustajista, jotka ovat yleensä korkean tason virkamiehiä. Kauppa- ja kehityskomitea vastaa sopimuksen soveltamisalaan kuuluvista kauppa- ja kehitysasioista. Kauppa-asioiden osalta se valvoo sopimuksen määräysten (mukaan lukien palvelukauppaan liittyvät määräykset) täytäntöönpanoa ja asianmukaista soveltamista ja on vastuussa niistä. Kehitysasioiden osalta se avustaa CARIFORUM–EU-yhteisneuvostoa sopimuksen soveltamisalaan kuuluvaa kehitysyhteistyötä koskevien tehtävien suorittamisessa.

Komitean kokoonpano vahvistetaan 3 artiklassa, ja se muodostuu EU-osapuolen edustajista ja allekirjoittaneiden CARIFORUM-valtioiden edustajista.

Päätösluonnoksessa myös täsmennetään, että palvelukaupan erityiskomitea toimii foorumina, jolla voidaan vaihtaa kokemuksia, tietoja ja parhaita käytänteitä sekä järjestää kuulemisia sopimuksen II osan II osastossa määrättyihin tavoitteisiin liittyvistä kysymyksistä, jotka liittyvät osapuolten väliseen kauppaan. Päätösluonnos vastaa osapuolten käymiä keskusteluja.

4.Oikeusperusta

4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

4.1.1.Periaatteet

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”.

4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa

CARIFORUM–EU-kauppa- ja kehityskomitea on sopimuksella eli CARIFORUM-valtioiden sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden talouskumppanuussopimuksella perustettu elin.

Säädös, joka CARIFORUM–EU-kauppa- ja kehityskomitean on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös on sitova kansainvälisen oikeuden nojalla sopimuksen 230 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

Sen vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

4.2.Aineellinen oikeusperusta

4.2.1.Periaatteet

SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

4.2.2.Soveltaminen tässä asiassa

Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät yhteiseen kauppapolitiikkaan.

Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 207 artiklan 4 kohdan ensimmäinen kohta.

4.3.Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

Yhteinen kauppapolitiikka kuuluu SEUT-sopimuksen 3 artiklan mukaan unionin yksinomaiseen toimivaltaan.