Komission ehdotuksen tavoitteena on vahvistaa eläinten terveyden sääntelemiseen unionissa yksi yhtenäinen säädös, jonka lähtökohtana on periaate ”mieluummin ennaltaehkäisy kuin hoito.” Tavoitteena on terävöittää vaatimuksia ja luoda yhteinen järjestelmä, jonka avulla pystytään paremmin havaitsemaan ja torjumaan tauteja ja hallitsemaan koordinoidusti terveysriskejä sekä elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuteen kohdistuvia riskejä.

*Komissio otti huomioon niiden epävirallisten keskustelujen kehityksen, joita neuvosto ja Euroopan parlamentti kävivät Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn jälkeen, eikä siksi laatinut muutettua ehdotusta vaan ilmaisi näkemyksensä Euroopan parlamentin tarkistuksista tiedonannossa, joka koskee huhtikuun 2014 I ja II istuntojaksolla hyväksyttyihin Euroopan parlamentin lausuntoihin ja päätöslauselmiin liittyviä jatkotoimia (Communication de la Commission sur les suites données aux avis et résolutions adoptés par le Parlement européen lors des sessions d'avril I et II 2014, asiakirja SP(2014) 471), 9. heinäkuuta 2014.

3.2Komission hyväksymät Euroopan parlamentin tarkistukset, jotka on sisällytetty kokonaan, osittain tai periaatteessa neuvoston ensimmäisen käsittelyn kantaan

Ehdotuksen nimi: Euroopan parlamentti ehdotti ehdotukselle uutta nimeä, joka kuvaisi paremmin sen keskittymistä tarttuviin eläintauteihin. Neuvosto oli kannassaan samaa mieltä ja ehdotti pientä muutosta nimen sanamuotoon. Koska uusi nimi on poliittisesti merkittävä ja koska ehdotuksessa todella keskitytään tarttuviin eläintauteihin, komissio hyväksyy muutoksen.

Eläintautien luokittelu ja uudet taudit: Euroopan parlamentti ehdotti tarkistuksissaan 83–87 uutta sanamuotoa, jolla selkeytettäisiin komission ehdotuksen 8 artiklassa vahvistettuja eläintautien luokkia. Neuvosto sisällytti tarkistukset kantaansa sanamuodoltaan hieman muutettuina. Komissio pitää selvennystä hyväksyttävänä.

Uusien tautien osalta Euroopan parlamentti pyysi tarkistuksissaan 176 ja 177 lisää ja selkeämpiä toimenpiteitä. Muutosten sijoittelu tekstiin ei kuitenkaan ollut paras mahdollinen. Neuvosto oli Euroopan parlamentin lailla huolissaan uusia tauteja koskevien toimenpiteiden selkeydestä ja ehdotti uutta artiklaa. Komissio voi hyväksyä tämän kompromissin, jolla puututaan kummankin lainsäätäjän esittämiin huoliin, koska sillä selkeytetään uusiin tauteihin liittyviä sääntöjä.

Nautaeläinten tunnistamisesta ja naudanlihan merkitsemisestä annetun asetuksen (EY) N:o 1760/2000 kumoaminen: Euroopan parlamentti ehdotti tarkistuksissaan 38, 324 ja 328, että eläinten terveyttä koskevassa ehdotuksessa kumottavaksi kaavailtu nautaeläinten tunnistamisesta ja naudanlihan merkitsemisestä annettu asetus pidetään voimassa. Komissio selvensi, että vaikka asetus (EY) N:o 1760/2000 kumottaisiin ehdotuksen mukaan kokonaisuudessaan, komission aikomuksena ei ollut kumota asetuksen niitä osia, jotka koskevat naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkitsemistä. Asiasta keskusteltiin myös neuvostossa, joka ehdotti, että ehdotukseen tehtäisiin asiaa selventävä muutos. Komissio on samaa mieltä neuvoston kannan kanssa ja hyväksyy siksi, että asetuksen (EY) N:o 1760/2000 II osasto, joka koskee naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkitsemistä eikä kuulu eläinten terveyttä koskevan ehdotuksen soveltamisalaan, säilytetään.

Euroopan parlamentti huomautti lisäksi, että asetuksen (EY) N:o 1760/2000 hiljattain muutetussa 22 artiklassa säädetään nautaeläinten tunnistusta ja rekisteröintiä koskevien tarkastusten kiinteästä toteuttamistiheydestä. Komissio katsoo, ettei tällaisia kuvailevia säännöksiä tarvita, koska niistä säädetään komission ehdotuksessa virallisesta valvonnasta annettavaksi asetukseksi (COM (2013) 265, 2013/0140/COD). Euroopan parlamentti halusi siitä huolimatta lisävakuuksia siitä, että nautaeläinten valvonta säilyy vastaavalla tasolla myös tulevaisuudessa, mikä on otettu huomioon uudessa johdanto-osan kappaleessa.

Eläinten hyvinvointi: Euroopan parlamentti vaati tarkistuksissaan 5, 99 ja 202, että kaavailtaessa tai toteutettaessa eläinten terveyteen liittyviä toimenpiteitä otetaan huomioon eläinten hyvinvointi. Komission ehdotuksessa edellytettiin jo, että eläinten hyvinvointi otetaan järjestelmällisesti huomioon tarkasteltaessa tautien ja niiden torjuntatoimenpiteiden vaikutuksia. Komissio hyväksyy tätä aikomusta tukevat Euroopan parlamentin tarkistukset, ja neuvosto antoi niille tukensa.

3.3Komission hylkäämät Euroopan parlamentin tarkistukset, jotka on sisällytetty kokonaan, osittain tai periaatteessa neuvoston ensimmäisen käsittelyn kantaan

Eläintautien luettelointi: Euroopan parlamentti ehdotti joukossa tarkistuksia (etenkin tarkistuksissa 13, 14, 65–67, 70–72, 76, 77, 80–82 ja 88–90), että komissiolta poistetaan 5, 7 ja 8 artiklaan perustuva täytäntöönpanovalta, jonka nojalla se voi laatia luettelon eläintaudeista ja -lajeista, joihin asetuksen sääntöjä sovelletaan, ja luokitella taudit eri ryhmiin sen mukaan, mitkä toimenpiteet ovat niiden osalta tarkoituksenmukaisia. Euroopan parlamentti ehdotti, että taudit luetellaan asetuksen liitteessä ja että komissiolle siirretään valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia säädöksiä, jotka koskevat kyseisen luettelon muuttamista tai täydentämistä (tarkistus 331).

Neuvosto ehdotti, että asetuksen säädösosaan sisällytetään lyhyt, viisi merkittävää tautia käsittävä luettelo mutta että muiden tautien luettelo sekä kaikkien lueteltujen tautien luokitus ja lajien luettelo olisi vahvistettava täytäntöönpanosäädöksillä. Myös neuvosto lisäsi eläintautien luettelointiin ja luokitukseen (5 ja 8 artikla) perusteita, jotka sen mielestä toivat komission ehdotuksen säädösosaan siitä puuttuvat olennaiset elementit.

Parlamentti piti arvokkaina näitä lisättäviä olennaisia elementtejä, joiden myötä tautien luettelointi- ja luokitusperusteista tulee tarkempia. Lisäksi parlamentti hyväksyi 5 artiklaan ehdotetun viiden taudin luettelon ja liitteessä mahdollisesti esitettävän muiden tautien luettelon, jota voidaan muuttaa delegoidulla säädöksellä, kun taas eläintautien luokituksen osalta säilytettäisiin täytäntöönpanovalta (8 artiklan mukaisesti).

Komissio oli alun perin hylännyt edellä mainitut Euroopan parlamentin tarkistukset mutta voi hyväksyä neuvoston ja parlamentin lopullisen kannan kompromissina, jolla säilytetään tarvittava tehokkuus, joustavuus ja oikeusvarmuus tautien luetteloinnissa ja luokituksessa ja lajien luetteloinnissa.

Sidosryhmien ja tutkijoiden kuuleminen: Euroopan parlamentti vaati tarkistuksissaan 41, 66, 75, 77, 82, 157, 260 ja 322 useantyyppisten erityisten kuulemisten järjestämistä delegoitujen säädösten valmistelussa. Toisin kuin SEUT-sopimuksen 290 artiklan 2 kohdassa määrätään, joissakin näistä tarkistuksista asetetaan komissiolle oikeudellisesti sitova velvollisuus järjestää nämä kuulemiset.

Neuvosto halusi kannassaan korostaa, että komission on tärkeä kuulla asiantuntijoita, myös jäsenvaltioiden asiantuntijoita, minkä vuoksi se muutti ehdotusta näiltä osin. Lisäksi neuvosto tuki parlamenttia sidosryhmien ottamisessa mukaan kuulemisiin.

Komissio ei voi hyväksyä Euroopan parlamentin tarkistuksia, jotka ovat ristiriidassa SEUT-sopimuksen 290 artiklan 2 kohdan kanssa. Se voi kuitenkin hyväksyä neuvoston kannan sanamuodon, jonka mukaan se kuulee asiantuntijoita, sidosryhmiä ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista ja järjestää soveltuvissa tapauksissa laajempia julkisia kuulemisia.

Tarkistuslauseke (komission kertomus): Euroopan parlamentin tarkistuksessa 330 pyydetään artiklan muodossa, että komissio antaa 31. joulukuuta 2019 mennessä kertomuksen asetuksen vaikutuksista. Myös neuvosto halusi sisällyttää raportointivaatimuksen johdanto-osan kappaleeseen tai artiklaan kuitenkin tarpeetonta hallinnollista rasitetta välttäen.

Komissio ei alun perin kannattanut tätä lisäraportointivaatimusta, koska EU:n lainsäädännön vaikutuksia voidaan selvittää muillakin välineillä, kuten toimivuustarkastuksilla ja arvioinneilla. Alkuperäinen määräaika oli lisäksi liian lyhyt. Komissio voi kokonaiskompromissin osana hyväksyä Euroopan parlamentin ehdottaman tarkistuksen, kun sen sanamuotoa muutetaan neuvoston kannan mukaiseksi.

Eläinten hyvinvointi: Euroopan parlamentti esitti alun perin erinäisiä eläinten hyvinvointiin liittyviä tarkistuksia. Neuvosto hyväksyi niistä osan (ks. kohta 3.2), kun taas muissa (esim. tarkistuksissa 173, 180, 194 ja 257) mentiin pitemmälle ja esitettiin eläinten hyvinvointiin liittyviä sääntöjä, joilla puututtiin voimassa olevaan eläinten hyvinvointia koskevaan lainsäädäntöön ja jotka olisivat mahdollisesti heikentäneet hätätilanteissa toteutettavia taudintorjuntatoimenpiteitä. Neuvosto pitää tiukasti kiinni eläinten terveyden ja eläinten hyvinvoinnin erottamisesta toisistaan ja vastustaa näitä tarkistuksia ja on siinä pitkälti komission linjoilla. Neuvosto jätti kannastaan pois myös kaikki sellaiset tarkistukset, jotka olivat päällekkäisiä tai epäjohdonmukaisia voimassa olevien vaatimusten kanssa tai joilla vaarannettaisiin eläinten tai ihmisten terveys. Komissio tukee tätä kantaa.

Euroopan parlamentti oli lopulta valmis luopumaan useista tarkistuksistaan tai muuttamaan niitä mutta pyysi komissiota sitoutumaan tuleviin eläinten suojelemiseksi toteutettaviin toimiin antamalla lausuman eläinten hyvinvoinnista. Yleisen sopimuksen osana komissio poikkeuksellisesti myöntyi lausuman antamiseen.

Mikrobilääkeresistenssi: Euroopan parlamentti esitti useita mikrobilääkeresistenssiin liittyviä tarkistuksia. Mikrobilääkeresistenssi oli jo katettu komission ehdotuksessa säännöksillä, jotka koskevat vastustuskykyä hoitoihin ja tautiprofiilia. Tarkistukset, joiden myötä toimijoiden on otettava huomioon mikrobilääkeresistenssiriskit tai lisättävä tietoisuutta niistä (tarkistukset 73 ja 101) ovat hyväksyttäviä, kun taas eläinlääkelainsäädäntöön puuttuvia tarkistuksia ei voida tukea, sillä ne ylittävät tämän ehdotuksen soveltamisalan.