FI    FI  
 EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 12.8.2011 
SEK(2011) 986 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
Tiivistelmä vaikutusten arvioinnista 
Oheisasiakirja 
ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi 
Itämeren lohikannan ja kyseistä kantaa hyödyntävien kalastuksien monivuotisesta 
suunnitelmasta 
 
Tämä raportti sitoo vain sen valmisteluun os allistuneita komission yksiköitä. Se ei 
rajoita komission mahdollisesti hyväksy mien päätösten lopullista muotoa. 
{KOM(2011) 470 lopullinen} 
{SEK(2011) 987 lopullinen}  
 
FI    FI JOHDANTO 
Vaikutusten arviointi koskee asetusluonnosta, jossa vahvis tetaan Itämeren lohikantojen 
(Salmo salar , L.) pitkäaikaiset hoitotavoitteet ja  täytäntöönpanomenetelmät. Lohi on 
anadrominen laji, joka viettää nuoruus- ja ai kuisvaiheensa meressä ja kutee ja viettää 
poikasvaiheensa joissa. Itämereen on yhteyde ssä noin 30 jokea, joissa on suvullisesti 
lisääntyviä alkuperäispopulaatioita.  
Itämerellä on vuodesta 1997 sovellettu kansainvä lisessä Itämeren kalastuskomissiossa 
hyväksyttyä lohikantojen elvytysohjelmaa (S AP). Sen tavoitteena on elvyttää Itämeren 
lohikanta luonnonlohijoissa, säil yttää kantojen geneettinen monimuotoisuus, palauttaa 
lohipopulaatiot potentiaalis iin lohijokiin ja pitää kalast uksen taso niin korkeana kuin 
mahdollista kohdistamalla pyynti viljeltyyn loheen1. Kansainvälinen Itämeren 
kalastuskomissio lakkautettiin vuonna 2005 ja samalla SAP:sta tuli teoriassa mitätön. Siitä saakka Euroopan yhteisö on hoitanut merilohika lastusta vahvistamalla vuosittain TACit ja 
teknisiä säilyttämistoimenpiteitä, joita ovat muun muassa rauhoitus ajat ja aluksesta 
purettavien kalojen vähimmäiskoot . Tieteelliset lausunnot kuite nkin perustuvat yhä SAP:ssa 
vahvistettuihin tavoitteisiin, ja eräät jäsenvaltio t soveltavat edelleen toimenpiteitä SAP:n, 
luontotyyppidirektiivin
2 ja vesipuitedirektiivin3 tavoitteiden saavuttamise ksi. Eräistä Itämeren 
loheen liittyvistä tavoittei sta on myös sovittu Itämeren merellisen ympäristön 
suojelukomissiossa (HELCOM), ja niitä koske e HELCOMin Itämeren toimintasuunnitelma4. 
Tämä aloite vaikuttaa noin 400 kaupalliseen kala stajaan, jotka pyytävät aktiivisesti lohta, ja 
vähintään 40 000:een vapaa-ajan kalastajaan, jotka kalastavat lohta Itämeren alueen joissa ja 
merellä. 
ONGELMAN MÄÄRITTELY 
Itämeren lohen hoidon onnistumiseksi on ratkaistava eräät ydinkysymykset:  
Jotkin luonnonlohipopulaatio t ovat edelleen tu rvallisten biologisten rajojen ulkopuolella (ks. 
Kannan tila). Tämä johtuu osittain luonnollisista syis tä tai jokien epäsuotuisista olosuhteista, 
joihin tällä aloitteella voidaan puuttua vain os ittain. Eräissä merikalast uksissa ovat kuitenkin 
yhä ongelmana heikot kannat. Ilman uutta hoitojärj estelyä ei saada sovittua pitkän aikavälin 
tavoitteista vuosittaisten kalastusmahdollisuuksie n vahvistamiseksi ja ad hoc -päätösten 
välttämiseksi. Itämeren lohen viljely- ja istutustoimintaa harjoite taan laajalti, ja Itämeren  alueen joista lähtee 
yli kaksi kertaa enemmän viljel lyn lohen smoltteja kuin luonnonl ohismoltteja. Viljelty lohi 
saattaa vaikuttaa negatiivisesti luonnonlohika nnan geneettiseen monimuotoisuuteen. On 
ensiarvoisen tärkeää suojella geneettistä moni muotoisuutta, joka taka a erilaisten ulkoisten 
uhkien vastustuskyvyn.  Luonnonlohta on liian vähän kalastettavaksi, ei kä kannan tuotantoka pasiteettia hyödynnetä 
riittävästi.  
                                                
 
1 http://ec.europa.eu/fisheries/cfp/governance/consultations/baltic_salmon/action_plan_en.pdf 
2 Neuvoston direktiivi 92/43/ETY, annettu 21. toukokuuta 1992, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen 
eläimistön ja kasviston suojelusta. 
3 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23. lokakuuta 2000, yhteisön 
vesipolitiikan puitteista. 
4 Hyväksytty 15. marraskuuta 2007 Puolan Krakovassa HELCOM:n ylimääräisessä 
ministerikokouksessa.  
http://www.helcom.fi/BSAP/en_GB/intro/  
 
FI    FI Itämeren lohikanta koostuu monista eri jokikannoi sta, jotka vaeltavat pääaltaaseen ja joita 
esiintyy kaikkien Itämeren ra nnikkojäsenvaltioiden vesiss ä. Sen vuoksi jäsenvaltioiden 
erikseen toteuttamat toimenpiteet eivät riit ä takaamaan kannan kestävää hyödyntämistä, vaan 
tarvitaan perusasetuksen5 mukaista yhteisön toimintaa. Perusasetuksessa säädetään 
hoitosuunnitelmista sellais ille kalastuksille, jotka hyödyntävät turvallisten biol ogisten rajojen 
puitteissa ja ulkopuolella olevia kantoj a. Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen 
toimivaltaan, eikä siihen sovelleta toissijaisuusperiaatetta. 
TAVOITTEET  
Ehdotuksessa vahvistetaan tavoitteet ja menettelyt,  mutta jätetään täytäntöönpano niin pitkälti 
kuin mahdollista jäsenvaltioille. Suunnitelman  yleistavoitteena on varmistaa kalavarojen 
kestävän hyödyntämisen mahdollistamiseksi, että koko Itämeren kannan (eli kaikkien 
populaatioiden) suojelun taso on suotuisa ja  kannat turvallisten biologisten rajojen 
yläpuolella. Suunnitelma edistää myös Joha nnesburgissa vuonna 2002 pidetyssä kestävän 
kehityksen huippukokouksessa sovitt ua täytäntöönpanosuunnitelmaa6. Sen vuoksi 
suunnitelman perustana on kalastuksenhoitoon sovellettava ekosysteemiperustainen 
lähestymistapa7, ja asianomaisia kantoja hyödynnet ään kestävän enimmäistuoton 
mukaisesti89. Jäsenvaltioiden on tavoitteiden saa vuttamiseksi noudatettava myös yhteisön 
ympäristölainsäädännön (luontotyyppidi rektiivi, vesipuitedirektiivi ja 
meristrategiapuitedirektiivi) asiaan kuuluvia säännöksiä.  
Aloitteen erityisinä tavoitteina on  
(a) edistää Itämeren lohikannan suotuisaa suojelun tasoa ja mahdollistaa 
luonnonlohikantojen hyödyntäminen merellä turvallisissa biologisissa rajoissa 
ja kestävän enimmäistuoton mukaisesti; 
(b) edistää Itämeren lohikannan geneettisen monimuotoisuuden suojaa; 
(c) varmistaa, että kaupalliset ja vapaa- ajan kalastajat hyödyntävät Itämeren 
lohikantaa Itämerellä ja sen alu een joissa kestävällä tavalla. 
TOIMINTAVAIHTOEHDOT 
                                                 
5 Neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002, annettu 20 päivänä joulukuuta 2002, elollisten 
vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa  
6 Johannesburgin täytäntöönpanosuunnitelma: 
www.un.org/esa/sustdev/documents /WSSD_POI_PD/English/POIToc.htm. 
7 SEC(2001) 1696: Komission yksiköiden valmisteluasiakirja ”The ecosystem approach to fisheries 
management (EAFM): possibilities and prio rities for international cooperation”. 
8 KOM(2006) 360: Komission tiedona nto neuvostolle ja Euroopan parl amentille – EU:n kalastusalan 
kestävyyden edistäminen kestävän enimmäistuoton avulla. 
9 SEC(2006) 868: Komission yk siköiden valmisteluasiakirja, joka  on liitetty neuvostolle ja Euroopan 
parlamentille osoitettuun komission tiedonantoon ”Implementing sustainability in EU fisheries through maximum sustainable yield” —
 Technical background to the Commission Communication 
”Implementing sustainability in EU fisheries through maximum sustainable yield: a strategy for growth 
and employment”. 
 
FI    FI 1.1. Korkean tason vaihtoehtojen esittely ja tarkastelu 
Tavoitteiden saavuttamiseen tähtäävän Itämeren  lohen hoitopolitiikan kolme vaihtoehtoa ovat 
seuraavat: 
Vaihtoehto 1- Ei EU:n hoitosuunnitelmaa  
Ensimmäinen vaihtoehto on nykyinen hoitojärj estelmä, joka koostuu Itämerellä jo 
sovellettavista osista ja joihin sisältyvät seuraavat: 
Vuosittainen suurin sallittu saalis merellä kahdella alueella.  
Merellä sovellettavat tekniset toimenpiteet, mukaan luettuina kesäkalastuskielto aavalla merellä ja aluksesta purettavien kalojen vähimmäiskoot. Jäsenvaltioiden vapaaehtoiset toimet ja sell aisten nykyisten ympäristöalan puitesäädösten 
täytäntöönpano, joilla odotetaan olevan vaikutusta Itämeren l ohikantaan (kausiluonteinen ja 
aluekohtainen kalastuskielto, rasvaevän lei kkaaminen, elinympäristön ja veden laadun 
parantaminen, istutustoimet jne.) 
1.1.1.  Vaihtoehto 2 - Merenhoitosuunnitelma 
Toinen vaihtoehto vastaa normaalia perusasetuksessa
5 säädettyä monivuotista 
hoitosuunnitelmaa. Tähän vaihtoehtoon sisältyy vaihtoehdossa 1 esitett yjen jäsenvaltioiden 
toimenpiteiden lisäksi lohenkalastuksen hoitoon merellä liitt yviä piirteitä, kuten seuraavat:  
Monivuotinen pyynnin valvontajärjestelmä, j ohon sisältyy säilyttämisen viitekohtia ja 
pyynnin valvontasääntöjä TACin vahvistamiseksi.  Tekniset toimenpiteet (n ykyiset ja/tai uudet).  
Tutkimus. 
1.1.2.  Vaihtoehto 3 - Integroitu hoitosuunnitelma 
Vaihtoehto 3 on monella tapaa SAP:n jatke, ja  siihen sisältyykin lo hen hoitotoimenpiteitä 
sekä merellä että joissa. Siihen sisältyisi vaihtoehdossa 2 esitettyjä hoitotoimenpiteitä ja lisäksi mahdollisesti seuraavan kaltaisia toimenpiteitä:  
Säilyttämisen viitekohtien määrittäminen eri lajeille niiden koko elinkierron mukaisesti. 
Pyynnin valvontajärjestelmä, jossa otetaan huom ioon viljellyn lohen täydennysistutukset. 
Kannan säilyttämistoimenpiteenä toteutettava istutusohjelma joille, joiden lohipopulaatiot 
ovat ehtyneet. Lohen istutuksen suuntaviivat  
Taulukossa 1 esitetään yhteenveto ehdotettujen va ihtoehtojen esitarkastelusta taloudellisten, 
sosiaalisten ja ympäristövaikutusten kannalta. S iinä esitetään tiivistetysti myös kaikkien 
kolmen vaihtoehdon todennäköiset vaikutukset s uhteessa tavoitteisiin, sekä päätelmät. 
 Vaihtoehto 1 - Ei 
EU:n 
hoitosuunnitelmaa  Vaihtoehto 2 - 
Monivuotinen 
merisuunnitelma  Vaihtoehto 3 - 
Monivuotinen integroitu 
suunnitelma  
Taloudelliset vaikutukset  * Yleisesti ottaen 
pienet taloudelliset voitot, koska täyttä 
tuotantopotentiaalia ei 
ehkä saavuteta  
 * Pyynnin 
valvontasäännöt tuovat 
ennakoitavuutta ja 
lisäävät voittoja 
* Yleisesti ottaen * Pyynnin valvontasäännöt 
tuovat ennakoitavuutta ja lisäävät voittoja 
* Luonnonjokikantojen 
täyden potentiaalin saavuttaminen lisää 
 
FI    FI pienet taloudelliset 
voitot, koska täyttä 
tuotantopotentiaalia ei ehkä saavuteta 
 kaupallisen ja vapaa-ajan 
kalastuksen kannattavuutta  
Sosiaaliset vaikutukset  * Epäluottamus eri käyttäjäryhmien 
välillä vaarassa jatkua
  * Tiiviimpi koordinaatio 
kalastus- ja 
ympäristöpolitiikkojen täytäntöönpanon välillä  
* Jäsenvaltioiden ja 
sidosryhmien vahva sitoutuminen ja SAP:lla 
aloitetun työn jatkaminen 
 
Ympäristövaikutukset  * Kannalle aiheutuu 
geneettinen riski, koska vaihtoehto ei 
kata viljeltyä kalaa ja 
istutusta 
 
* Tautien kaltaisia 
ongelmatekijöitä ei 
ole käsitelty 
 
 * Kannalle aiheutuu 
geneettinen riski, koska vaihtoehto ei 
kata viljeltyä kalaa 
eikä istutusta 
 
 * Yhteisesti sovitut 
tavoitteet ja säilyttämisen viitekohdat lohelle koko sen 
elinkierron ajan 
 
* Voi kattaa yhdistettynä 
ympäristöalan 
puitesäädöksiin kaikki 
loheen liittyvät 
ongelmatekijät ja uhat, mikä 
voi johtaa vahvempiin jokikantoihin ja säilyttää 
geneettisen 
monimuotoisuuden
 
Edistää Itämeren lohikannan suotuisaa 
suojelun tasoa ja 
mahdollistaa luonnonlohikantojen 
hyödyntämisen merellä 
turvallisissa biologisissa rajoissa ja kestävän 
enimmäistuoton mukaisesti 
 +/- + + 
Edistää Itämeren 
lohikannan geneettisen 
monimuotoisuuden suojaa  +/- +/- + 
Varmistaa, että kaupalliset 
ja vapaa-ajan kalastajat 
hyödyntävät Itämeren 
lohikantaa Itämerellä ja sen alueen joissa kestävällä 
tavalla
 +/-  
+ + 
Päätelmät  Hylätty  Hylätty  Valittu  
Taulukko 1: Kolmen toimintavaihtoehdon sosiaalis et, taloudelliset ja ym päristövaikutukset sekä 
todennäköiset tulokset tavoitte iden suhteen päätelmineen. 
+/- = ei muutosta tai hidas muutos; + = todennäköisesti saavutetaan; - = todennäköisesti ei saavuteta. 
 
FI    FI Vaihtoehdot 1 ja 2 on hylätty vaikutuksia ja tavoitteiden todennä köistä saavuttamista 
koskevan tarkastelun perusteella.  
1.2. Alavaihtoehtojen esittely 
Vaihtoehdossa 3 (integroitu hoitosuunnitelma) on kolme valin taporrasta, jotka johtavat 
sopivaan alavaihtoehtoon kaikkien kant aa koskevien ongelmatekijöiden ja uhkien 
käsittelemiseksi (ks. kuva 1). 
(1) Ensimmäinen valinta koskee lohen täyde nnysistutuksia, joiden käyttö olisi 
järjestelmässä asteittain lopetettava.  
(2) Toinen valinta koskee sitä, mitä pyynnin valv ontajärjestelmää ja erityisesti mitä TAC-
järjestelmää olisi käytettävä: 
– kokonais-TACia, joka kattaa kaikki  saaliit, myös jokisaaliit 
– merikalastukseen sovellettavaa TACia  
– TACia, joka on vahvistettu aavan meren kaupalliselle saaliille 4–12 
meripeninkulman ulkopuolella perusviivasta. 
(3) Kolmas valinta koskee kaikkia muita toimenpiteitä, jotka voivat olla osa integroitua 
hoitosuunnitelmaa.  
 
Itämeren lohen hoitosuunnitelma
Enimmäismäärä viljeltyä
ja luonnonlohtaEnimmäismäärä luonnonlohta
Kokonais-TAC Merikalastuksen TAC Aavan meren TAC 
LisätoimenpiteetEnsimmäinen valinta
Toinen valinta
Kolmas valinta
 
Kuva 1: Kaavio kolmesta valinnasta, jotka johtavat siihen alavaihtoehtoon, jolla todennäköisimmin 
päästään suunnitelman tavoitteisiin.  
VAIKUTUSTEN ARVIOINTI 
 
FI    FI 1.2.1.  Eri vaihtoehtojen vaikutusten arviointi on tehty kolmessa vaiheessa tehtävien eri 
valintojen mukaisesti  
1.3. Vaihe 1 - Viljely lohi vs. luonnonlohi 
Seuraavassa esitetään tärkeimmät puolesta- ja vastaan-argumentit järjestelmälle, jossa lohen 
täydentävät istutukset lopetettaisiin as teittain ja varat ohjattaisiin luonnonlohen 
elinympäristön parantamiseksi, jotta järj estelmästä tulisi luonnonlohivaltaisempi.  
 Kielteinen vaikutus  Myönteinen vaikutus  
Ympäristö-
vaikutukset   * Alhaisempi riski geneettisestä 
saastumisesta ja viljellyn lohen kilpailusta 
* Määrärahat saatavilla joen kapasiteetin 
parantamiseksi luonnonlohituotantoa varten  
* Enemmän luonnonlohia  ja vahvemmat 
jokikannat 
* Mahdollinen paraneminen muiden 
vaeltavien lajien osalta 
Taloudelliset vaikutukset  * Riski 
kalastusmahdollisuuksien menetyksestä pääosin viljeltyyn loheen keskittyvässä kalastuksessa 
* Riski pyydettävien kalojen 
(viljeltyjen ja luonnonvaraisten) kokonaismäärän vähenemisestä  * Meressä ja joissa enemmän luonnonlohta 
pyydettäväksi  
* Matkailumahdollisuudet jokiseuduilla 
saattavat lisääntyä 
Sosiaaliset vaikutukset  * Työpaikkojen ja osaamisen 
menettämisriski viljelylaitoksissa  
Taulukko 2: Tärkeimmät puolesta- ja vastaan-argu mentit järjestelmälle, jossa lohen täydentävät 
istutukset lopetettaisiin ja tehtäisiin  järjestelmästä luonnonlohivaltaisempi  
1.4. Vaihe 2 – Pyynnin valvontajärjestelmän valinta  
Seuraavassa esitetään yhteenveto eri TACe illa säännellyn pyynnin valvontajärjestelmien 
tärkeimmistä ympäristö-, sosiaalisista, halli nnollisista ja taloudel lisista vaikutuksista.  
 Kokonais-TAC  Merikalastukseen 
sovellettava TAC  Aavan meren TAC  
Hallinnolliset 
vaikutukset  * Jäsenvaltioiden 
vaikea valvoa 
* EU:n vaikea valvoa * Jäsenvaltioiden 
mahdollista valvoa 
* EU:n mahdollista * TAC koskee ainoastaan 
aavan meren sekakalastuksen jakautumista 
 
FI    FI täytäntöönpanoa 
 valvoa 
täytäntöönpanoa 
  jäsenvaltioiden kesken  
* Jäsenvaltiot eivät voi 
valvoa ilman valvontajärjestelmän muutoksia 
Ympäristö-vaikutukset  * TAC hyödyllinen 
lohen kokonaiskalastus-kuolevuuden sääntelemiseksi * TAC hyödyllinen 
merikalastuskuolevuuden sääntelemiseksi 
* Jäsenvaltioiden 
velvollisuus varmistaa luonnonlohikantojen suojelu joissa 
* Kannustin 
jäsenvaltioille palauttaa jokien tila ennalleen ja kotiuttaa lohi joki- ja rannikkokalastusta varten * TAC hyödyllinen aavan 
meren sekakalastuksen rajoittamiseksi mutta ei kokonaiskalastuskuolevuuden sääntelemiseksi  
* Jäsenvaltioiden 
velvollisuus varmistaa luonnonlohikantojen suojelu joissa 
* Kannustin jäsenvaltioille 
palauttaa jokien tila ennalleen ja kotiuttaa lohi joki- ja rannikkokalastusta verten  
Taloudelliset vaikutukset  * Jäsenvaltioiden 
kalastus-mahdollisuudet vähenevät yleisesti ja paljon joki- ja/tai virkistyskalastusta * Ei EU:n rajoituksia 
jokipyynnille, mikä hyödyksi jäsenvaltioille, joilla tuottoisat joet  * Lisää jäsenvaltioiden 
kalastusmahdollisuuksia, kun tuottavat joet ja suuret osuudet rannikko-, joki- ja virkistyskalastuksessa  
Sosiaaliset vaikutukset  * TAC hyödyllinen 
kaikkien saaliiden jakamiseksi jäsenvaltioiden kesken
* Lisää luottamusta 
eri käyttäjäryhmien välillä  
 * TAC hyödyllinen 
jäsenvaltioiden välisten osuuksien sääntelemiseksi 
* Jäsenvaltioilla iso 
velvollisuus varmistaa kalastus-mahdollisuuksien oikeudenmukainen jakautuminen 
 * Jäsenvaltioilla iso 
velvollisuus varmistaa kalastusmahdollisuuksien oikeudenmukainen jakautuminen  
 
Taulukko 2: Yhteenveto kolmen eri TACeilla säänne llyn pyynnin valvontajärjestelmän vaikutuksista  
 
FI    FI 1.5. Vaihe 3 – Toimenpiteiden valinta 
Tässä yhteydessä ei voida esittää kaikkien analysoitujen toimenp iteiden todennäköisten 
vaikutusten kuvausta, mutta jä ljempänä olevassa taulukossa 4 esitetään yhteenveto 
toimenpiteiden todennäköisestä vaikut uksesta eräisiin avaintekijöihin.  
2. VAIHTOEHTOJEN VERTAILU  
Taulukossa 4 esitetään vertaileva tiivistelm ä toimenpiteiden ja vaiheissa 1, 2 ja 3 
analysoitujen valintojen todennäkö isistä vaikutuksista eräisiin avaintekijöihin. Siinä esitetään 
myös vertailusta tehdyt päätelmät.  
 
Avaintekijät      Toimenpiteet ja 
vaihtoehtoiset ratkaisut 
Taloudelliset ja sosiaaliset vaikutukset 
kaupalliseen meri kalastukseen  
Taloudelliset ja sosiaaliset  vaikutukset virkistys- 
ja jokikalastukseen  
Kantoihin kohdistuvat ympäristövaikutukset  
Jäsenvaltioiden hallinnollinen taakka  
Sidosryhmien ja Itämeren alueellisen neuvoa-
antavan toimikunnan tuki  
Tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean / tieteellinen tuki
 
Päätöksentekotaso  
Päätelmät  
Vaihe 1 = Kohdekalojen valinta  
Pääasiassa viljellyistä lohista 
koostuva kanta  +/- +/- - +/- +/- - EU/JV  Hylätty  
Pääasiassa luonnonlohista 
koostuva kanta  +/- + + + +/- + EU/JV  Valittu  
Vaihe 2 – Pyynnin valvontajärjestelmän valinta  
Kokonais-TAC  + - + - +/- - EU Hylätty  
Merikalastukseen sovellettava 
TAC +/- +/- +/- +/- + + EU Valittu  
Aavan meren TAC  +/- + - - +/- +/- EU Hylätty  
Vaihe 3 – Lisätoimenpiteiden valinta  
Säilytetään 
rauhoitusaika aavalla merellä
 +/- +/- + +/- + + EU Valittu   
  Rauhoitusaika 
rannikkovesillä ja +/- +/- + - + + EU/JV
 Valittu  
 
FI    FI joissa  
Aluksesta purettavien 
kalojen vähimmäiskoon 
säilyttäminen
 +/- +/- + +/- + + EU Valittu  
Vähimmäis-
koukkukoon vahvistaminen
 - +/- + - - +/- EU Hylätty  Tekniset 
toimenpiteet  
Kalastuksen-kieltoalueet 
rannikkovesillä ja joissa 
 +/- +/- + - + + EU/JV  Valittu  
2 TAC-aluetta 
merisaaliille ja 
kokonaissaaliille   
+/-  
+/-  
+  
+/-  
+/
-  
+/-  
EU Valittu  
1 TAC-alue 
merisaaliille tai 
kokonaissaaliille  +/- +/- +/- - +/
- +/- EU Hylätty  
Pyynnin 
valvontasäännöt  + + + + + + EU Valittu   
 
  
Pyynnin 
valvontaa 
koskevat 
lisätoimen-
piteet 
 Pyyntiponnistus-
järjestelmä 
pitkillesiimoille
 - +/- + - - +/- EU Hylätty  
Eriytetyt tavoitteet 
smolttituotannolle  +/- +/- + + + + EU Valittu  
Yksi tavoite 
smolttituotannolle  +/- +/- - +/- +/
- - EU Hylätty   
 
Säilyttämisen 
viitetavoitteet  
Tavoite jokeen palaaville kutukypsille kaloille 
 - + + +/- +/
- + JV Vapaa-
ehtoinen  
Istutuksia koskevat 
suositukset  +/- +/- - + +/
- + EU Valittu  
Rasvaevän leikkaus  + +/- +/- - +/
- - JV Vapaa-
ehtoinen   
 
Luonnonlohen 
geenipoolin 
suojeleminen 
 Terminaalialueiden 
määritys  + +/- +/- - +/
- - JV Vapaa-
ehtoinen  
Palautus-
istutukset  Rahoitus Euroopan kalatalousrahastosta
 + + + +/- + + EU/JV  Valittu  
Täytäntöön-
panosuun-
nitelmat  Osana 
vesipuitedirektiiviä  +/- +/- + + +/
- + JV Vapaa-
ehtoinen  
 
FI    FI Tuotanto  +/- +/- + +/- +/
- + EU Valittu  Valvonta  
Saalit  +/- +/- + +/- +/
- + EU Valittu  
Tutkimus   +/- +/- + +/- + + JV Vapaa-
ehtoinen  
Taulukko 4:  Eri toimenpiteiden ja vaiheissa 1, 2 ja 3 analysoitujen vaihtoehtojen todennäköiset 
vaikutukset eräisiin avain tekijöihin päätelmineen 
 +/- = ei vaikutusta / ei muutosta / osittainen tuki; + = positiivinen vaikutus / tu ki; - = negatiivinen vaikutus 
/ ei tukea 
Parhaaseen vaihtoehtoon kuuluvat taulukossa 4 vali tut toimenpiteet, ja se tuo lisäarvoa lajien 
hoitoon verrattuna nykyiseen järjestelmään, koska se koskee kaikkia aloitteen soveltamisalaan 
kuuluviksi määriteltyjä kysymyksiä. On kuitenk in olennaista ymmärtää, että lajien 
menestyksekästä hoitoa ei pystytä takaamaan yks in tällä aloitteella, vaan se riippuu myös 
ympäristödirektiivien ja muiden  asianomaisiin lajeihin vaiku ttavien puitteiden onnistuneesta 
täytäntöönpanosta.  
  
VALVONTA JA ARVIOINTI 
Monivuotisella suunnitelmalla on ol tava välineet pakollisten os atekijöiden täyt äntöönpanon ja 
tavoitteiden saavuttamisen varmistamiseksi. Itämeren lohen monivuotisen suunnitelman 
tavoitteiden saavuttamisen arvioinnissa käyt ettävät ydinindikaattorit ovat seuraavat: 
(a) kansallisen kalastuksen kehitys; 
(b) lohenpoikas- ja smolttituotanto sekä arvioitu smottituotantokapasiteetti; 
(c) kantojen geneettinen koostumus; 
(d) täytäntöönpannut kalastustoimenpiteet; 
(e) asetetut tavoitteet;  
(f) lohen tuki- ja palautusistutukset; 
(g) kansalliset valvontasuunnitelmat.  
Jäsenvaltioiden olisi tarkasteltava indik aattoreita kuuden vuoden vä lein suunnitelman 
toteuttamisessa ilmenevien puutteiden havait semiseksi. Jäsenvaltioiden raportit arvioi 
tieteellis-teknis-ta loudellinen kalastuskomitea, ja jos sen tai ICESin lausunnoissa todetaan, 
ettei suunnitelmalla päästä tavoitteisiin, MARE-pääosasto voi aloittaa tarkistuksen.