FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 247/18

Torstai 10. huhtikuuta 2008

Kuudennen ympäristöä koskevan yhteisön toimintaohjelman väliarviointi

P6_TA(2008)0122

Euroopan parlamentin päätöslauselma 10. huhtikuuta 2008 kuudennen ympäristöä koskevan yhteisön toimintaohjelman väliarvioinnista (2007/2204(INI))

2009/C 247 E/05

Euroopan parlamentti, joka

ottaa huomioon kuudennesta ympäristöä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta 22. heinäkuuta 2002 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1600/2002/EY (1),

ottaa huomioon 14. marraskuuta 2006 antamansa päätöslauselman meriympäristön suojelua ja säilyttämistä koskevasta teemakohtaisesta strategiasta (2),

ottaa huomioon 14. marraskuuta 2006 ensimmäisessä käsittelyssä vahvistamansa kannan ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista (meristrategiadirektiivi) (3),

ottaa huomioon 25. huhtikuuta 2007 antamansa päätöslauselman luonnonvarojen kestävän käytön teemakohtaisesta strategiasta (4),

ottaa huomioon 26. syyskuuta 2006 antamansa päätöslauselman kaupunkiympäristön teemakohtaisesta strategiasta (5),

ottaa huomioon 13. marraskuuta 2007 antamansa päätöslauselman maaperän suojelua koskevasta teemakohtaisesta strategiasta (6),

ottaa huomioon 14. marraskuuta 2007 vahvistamansa kannan ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi maaperän suojelun puitteista ja direktiivin 2004/35/EY muuttamisesta (7),

ottaa huomioon 26. syyskuuta 2006 antamansa päätöslauselman ilman pilaantumista koskevasta teemakohtaisesta strategiasta (8),

ottaa huomioon 26. syyskuuta 2006 vahvistamansa kannan ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi 2006/…/EY ilmanlaadusta ja sen parantamisesta Euroopassa (9),

ottaa huomioon 13. helmikuuta 2007 antamansa päätöslauselman jätteiden kierrätystä koskevasta teemakohtaisesta strategiasta (10),

ottaa huomioon 13. helmikuuta 2007 vahvistamansa kannan ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi 2007/…/EY jätteistä (11),

ottaa huomioon 23. lokakuuta 2007 vahvistamansa kannan ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi torjunta-aineiden kestävää käyttöä koskevan yhteisön politiikan puitteista (12),

ottaa huomioon 24. lokakuuta 2007 antamansa päätöslauselman torjunta-aineiden kestävän käytön teemakohtaisesta strategiasta (13),

ottaa huomioon 23. lokakuuta 2007 vahvistamansa kannan ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta (14),

ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,

ottaa huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietinnön sekä kansainvälisen kaupan valiokunnan, aluekehitysvaliokunnan ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan lausunnot (A6-0074/2008),

A. ottaa huomioon, että Eurooppa ei vielä ole matkalla kohti aidosti kestävää kehitystä,

B. ottaa huomioon, että komissio tunnustaa, että ympäristönäkökohtien sisällyttämisessä muihin politiikkoihin ja yhteisön säädösten täytäntöönpanon tehostamisessa on edistytty vain rajallisesti,

C. ottaa huomioon, että komissio toteaa monien ympäristöön kohdistuvien kielteisten vaikutusten olevan lisääntymässä: maailmanlaajuinen kasvihuonekaasupäästöjen määrä kasvaa, biologisen monimuotoisuuden häviäminen kiihtyy, saastumisella on edelleen suuri vaikutus kansanterveyteen, EU:n sisällä tuotetun jätteen määrä kasvaa kasvamistaan ja meidän ekologinen jalanjälkemme suurenee jatkuvasti; katsoo, että tämä herättää vakavia kysymyksiä muiden tärkeiden EU:n politiikkojen kielteisistä vaikutuksista ympäristöön,

D. katsoo, että kestävän kehityksen saavuttaminen on epätodennäköistä niin kauan kuin ympäristönäkökohtia ei täysimääräisesti sisällytetä kaikkiin tärkeisiin politiikkoihin,

E. ottaa huomioon, että puhdas ja terveellinen ympäristö on elintärkeä edellytys ihmisten hyvinvoinnille ja hyville sosiaalisille olosuhteille,

F. katsoo, että hyvin suunniteltu ympäristöpolitiikka voi edesauttaa myös muiden tavoitteiden saavuttamista, kuten kilpailukyvyn parantamista, talouskasvun elvyttämistä, työpaikkojen luomisen tehostamista, innovatiivisuuden edistämistä sekä tieteellisen kehityksen kiihdyttämistä luomalla uutta, turvallista teknologiaa;

1. pitää valitettavana, että kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman väliarviointi on myöhästynyt melkein vuoden, ja pahoittelee, ettei Euroopan unioni yleisesti ottaen ole aikataulussa toimintaohjelmassa suunniteltujen toimenpiteiden toteuttamisessa, toisin kuin komissio omassa väliarvioinnissaan esittää; muistuttaa, että toisin kuin edeltäjänsä, kuudes ympäristöä koskeva toimintaohjelma hyväksyttiin perustamissopimuksen 251 artiklan mukaisesti yhteispäätösmenettelyssä; vaatii, että EU tekee kaiken voitavansa kuudennessa ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa sovittujen tavoitteiden saavuttamiseksi, koska epäonnistuminen tässä heikentäisi EU:n uskottavuutta muun muassa ympäristön tilasta huolestuneiden kansalaisten silmissä;

2. toteaa, että teemakohtaisten strategioiden käyttö uutena menettelyvälineenä on lisännyt valmistelevien lainsäädäntömenettelyjen merkitystä ja mahdollistanut sidosryhmien laajemman osallistumisen sekä strategisemman lähestymistavan EU:n lainsäädäntöpolitiikassa; pahoittelee kuitenkin, että teemakohtaiset strategiat ovat pidentäneet ympäristöpoliittisten prosessien kestoa viivästyttämällä konkreettisten poliittisten ehdotusten muotoilua ja niihin perustuvien toimien hyväksymistä;

3. katsoo, että ympäristölainsäädännön laatimisessa olisi otettava huomioon ympäristöpolitiikan merkitys teollisuudelle ja se seikka, että kyseistä politiikkaa soveltavat yleensä paikalliset viranomaiset, ja että teollisuuden, pienten yritysten ja paikallisviranomaisten olisi oltava edustettuina neuvoa-antavissa elimissä, joissa niitä kuullaan;

4. pitää välttämättömänä, että kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman asemaa EU:n kestävän kehityksen strategian ympäristöulottuvuutena vahvistetaan;

5. katsoo, että toimivalta on jaettava ja määriteltävä selkeästi Euroopan unionissa; korostaa, että komission väliarvioinnista käy ilmi, että komission ja jäsenvaltioiden välisessä toimivallan jaossa on sekaannuksia ja epäselvyyksiä; painottaa, että kummankin osapuolen toimivallan rajat ja erityiset velvollisuudet on määritettävä selkeästi, jotta voidaan taata, että näitä velvollisuuksia noudatetaan jatkossakin;

6. toteaa, että teemakohtaiset strategiat eivät ole käyttökelpoisia samanaikaisesti laajojen lainsäädäntöasiakirjojen kanssa, vaan että niitä voidaan käyttää joko ennen asiaa koskevan lainsäädäntöasiakirjan esittämistä tai yksinään;

7. korostaa ympäristön tilan ja ihmisten terveyden välistä suoraa yhteyttä; pyytää komissiota teettämään terveysasioiden sisällyttämistä kaikkeen politiikkaan koskevan strategian toteuttamiseksi selvityksiä, joissa kartoitetaan ympäristön laadun muuttumisen ja ihmisten terveydentilan muutosten välisiä syy-yhteyksiä;

Teemakohtaiset strategiat

8. katsoo, että EU on toiminut johdonmukaisesti kuudennessa ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa asetettujen ilmastodiplomatiatavoitteiden saavuttamiseksi; muistuttaa kuitenkin, että ilmastonmuutoksen pysäyttämistä koskevien tavoitteiden ja ensisijaisten toimien osalta kaikkia sitoumuksia ei ole onnistuttu täyttämään; on erityisen huolissaan liikenteen päästöjen kasvusta sekä niiden toimien vaikutusten hitaudesta, joilla on pyritty parantamaan energiatehokkuutta; muistuttaa komissiota kestävän liikennejärjestelmän määrällisiä ympäristötavoitteita koskevan tiedonannon julkaisemisesta; edellyttää, että jäsenvaltiot saavuttavat Kioton pöytäkirjan mukaiset kasvihuonekaasupäästöjä koskevat maakohtaiset vähennystavoitteet vuoteen 2012 mennessä;

9. pahoittelee, että tavoitetta biologisen monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttämiseksi vuoteen 2010 mennessä ei todennäköisesti saavuteta ja etteivät meriympäristön ja maaperän suojelemiseksi ehdotetut strategiat tuota vuoteen 2012 mennessä konkreettisia ympäristötuloksia; toteaa, että ponnisteluja on tehostettava biologisen monimuotoisuuden integroimiseksi muihin politiikan aloihin; kiinnittää huomiota Natura 2000 -ohjelman ja muiden siihen läheisesti liittyvien ensisijaisten tavoitteiden riittävän rahoituksen tarpeeseen;

10. katsoo, että kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) ja Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta 18. joulukuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (15) on kemikaalien osalta edistysaskel ihmisille ja ympäristölle aiheutuvien riskien vähentämiseksi, mutta ettei sen ole vielä osoitettu vähentävän niitä tehokkaasti ja merkittävällä tavalla, ja pahoittelee, että asetus ei kaikilta osin vastaa kuudennessa ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa sovittuja tavoitteita; pitää valitettavana, että torjunta-aineiden kestävää käyttöä koskeva teemakohtainen strategia on viivästynyt merkittävästi ja että ilmanlaadun ja kaupunkiympäristön parantamiseksi sekä melun vähentämiseksi tehdyt toimenpiteet jäävät kauas ympäristöä koskevan toimintaohjelman tavoitteista; kehottaa komissiota esittämään ehdotuksen kansallisia päästörajoja koskevan direktiivin (16) tarkistamiseksi mahdollisimman pian; katsoo, että on varmistettava ympäristömeludirektiivin (17) täysimääräinen täytäntöönpano;

11. ottaa huomioon sisäilman laadun vaikutukset terveyteen ja vaatii komissiota ja jäsenvaltioita tukemaan Maailman terveysjärjestön työtä sisäilman laadun parantamiseksi; pyytää komissiota esittämään sisäilman laatua koskevia konkreettisia lainsäädäntötoimia mahdollisimman pian;

12. toteaa, että kuudenteen ympäristöä koskevaan toimintaohjelmaan sisältyvissä vesien suojelua koskevissa erityistavoitteissa ei ole merkittäviä puutteita; kehottaa komissiota kuitenkin varmistamaan vesipuitedirektiivin (18) täysimääräisen täytäntöönpanon ja arvioimaan uudelleen vesien suojelua koskevien EU:n sitoumusten integroinnin muihin politiikkoihin; vaatii lisäksi komissiota mahdollisimman pikaisesti esittämään ehdotuksen direktiiviksi fosforikuormituksen alentamisesta maanviljelyssä sekä pesuaineissa, pesuaineista 31. maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 648/2004 (19) 16 artiklan mukaisesti;

13. katsoo, että on laadittava uusi vesipolitiikka, joka perustuu vesivarojen säästöön ja kestävään hoitoon;

14. pitää valitettavana, että luonnonvaroja ja jätteitä koskevat teemakohtaiset strategiat ovat vesittäneet kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman tavoitteet; pahoittelee, että EU:n tasolla ei ole laadittu konkreettisia tavoitteita talouskasvun ja luonnonvarojen käytön välisen yhteyden katkaisemiseksi siirtymällä kohti kestäviä tuotanto- ja kulutusmalleja; on yhtä mieltä siitä, että tarvitaan biojätteitä koskevia lisätoimia jätemaantäytöstä luopumiseen kannustamiseksi ja sen varmistamiseksi, että noudatetaan parhaita käsittelyvaihtoehtoja, kuten ilmastonmuutosta lieventäviä vaihtoehtoja; kannustaa lisäksi tukemaan ympäristöystävällisiä jätehallinnan muotoja sekä määräämään vakavampia seuraamuksia ympäristöä saastuttavista kaatopaikoista;

15. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään kaikkiin sellaisiin toimenpiteisiin, joilla luonnonvaroja voidaan hyödyntää järkevästi ja tehokkaasti vaarantamatta luonnon monimuotoisuutta;

Nykyisen lainsäädännön täytäntöönpano ja soveltaminen

16. muistuttaa, että nykyisen lainsäädännön täysimääräinen ja asianmukainen täytäntöönpano on ensisijaisen tärkeää, ja katsoo, että sitovilla säädöksillä on edelleen keskeinen osuus ympäristöhaasteisiin vastaamisessa; kehottaa komissiota tehostamaan toimiaan perustamissopimuksen valvojana; kehottaa siksi myös budjettivallan käyttäjää varaamaan komissiolle kaikki tarvittavat taloudelliset ja inhimilliset voimavarat, jotta voidaan varmistaa, että nykyisen lainsäädännön täytäntöönpanoa ja soveltamista valvotaan mahdollisimman tehokkaasti kaikissa jäsenvaltioissa;

17. korostaa yhteisön ympäristölainsäädännön tehokkaan ja täsmällisen täytäntöönpanon tarvetta ja suosittelee eritysten tukitoimenpiteiden käyttöönottoa alueilla, joilla on vaikeuksia kyseisen yhteisön säännöstön osan täytäntöönpanossa; kannustaa jäsenvaltioiden viranomaisia laatimaan strategioita lainsäädännön saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä, jotta voidaan selkeästi määrittää kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten tehtävät ja vastuualat yhteisön ympäristölainsäädännön saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä sen täytäntöönpanossa asianmukaisella tavalla;

18. on kuitenkin huolestunut joidenkin tahojen ehdotuksista vähentää ja heikentää yhteisiä säädöksiä tai jopa korvata ne vapaaehtoisilla sopimuksilla tai muilla ei-sitovilla toimilla; toistaa siksi, että sääntelyn parantamisessa olisi keskityttävä sellaisten yksiselitteisten ja selkeiden sääntöjen ja normien laatimiseen, jotka perustuvat sovittuja tavoitteita koskevaan lainsäädäntöön, sekä niiden parempaan täytäntöönpanoon;

19. tukee komission ehdotuksia ympäristölainsäädännön soveltamisen tehostamisesta kansallisella tasolla parantamalla mahdollisuuksia oikeuskäsittelyyn ja yhdenmukaistamalla oikeudellisten seuraamuksien käyttöä; toteaa, että oikeudellisiin seuraamuksiin sisältyvät ennaltaestävät näkökohdat edesauttavat täytäntöönpanoa ja ympäristön suojelua;

20. vaatii edelleen, että EU:n ympäristöpolitiikkaa suunnitellaan ja tarkistetaan siten, että keinojen kuvaamisen sijaan kuvataan enemmän päämääriä, jolloin jäsenvaltioilla ja viljelijöillä olisi mahdollisuus etsiä vaikuttavimpia ja tehokkaimpia keinoja asetettujen päämäärien saavuttamiseen;

Luonto, biologinen monimuotoisuus ja ilmastonmuutos

21. katsoo, että komission olisi taattava, että lintu- ja luontotyyppidirektiivit pannaan kokonaisuudessaan käytäntöön; suosittelee, toissijaisuusperiaate asianmukaisesti huomioon ottaen, verotuksellisia toimenpiteitä, joilla edistetään parhaita käytäntöjä ja ehkäistään ympäristöä pilaavaa toimintaa;

22. kiinnittää komission huomiota kuitenkin siihen, että rikosoikeudellisten seuraamusten mahdollisuus ei aina riitä estämään laittomia ja ympäristöä saastuttavia käytäntöjä; painottaa siksi, että on tärkeää, että rikkomuksista, erityisesti vaarallisen jätteen laittomasta viemisestä toisen maan alueelle, määrätään rikosoikeudelliset rangaistukset;

Ympäristökannusteet ja ympäristölle haitallisten tukien uudistaminen

23. pitää myönteisenä komission vihreää kirjaa markkinapohjaisista ohjauskeinoista ympäristöä ja asiaan liittyviä toimintapoliittisia tarkoituksia varten; katsoo, että markkinapohjaisia ohjauskeinoja on – ottaen huomioon kaikkien tuotanto- ja jakelumenetelmien sekä kulutusmallien ympäristövaikutukset – käytettävä laajemmin;

24. katsoo, että EU:n päästökauppajärjestelmä ei ole vielä toistaiseksi vähentänyt hiilidioksidipäästöjä, mikä johtuu päästöoikeuksien liian anteliaasta myöntämisestä; toteaa, että EU on sitoutunut vähentämään kasvihuonekaasupäästöjään vähintään kaksikymmentä prosenttia vuoden 1990 tasosta vuoteen 2020 mennessä; vaatii, että EU:n päästökauppajärjestelmään vuoden 2012 jälkeiseksi ajaksi sisällytetään riittävän tiukka yläraja, täysimääräinen huutokauppa sekä määrällinen ja laadullinen raja sertifioitujen päästövähennysten ja päästövähennysyksikköjen käytölle;

25. panee kuitenkin merkille, että ympäristöverotuksen rooli on edelleen vaatimaton eikä näytä vahvistuvan; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita panostamaan enemmän ympäristöverotuksen uudistamiseen, mukaan lukien asteittainen siirtyminen hyvinvointia ehkäisevästä verotuksesta (esim. työvoiman verottaminen) hyvinvointia edistävään verotukseen (esim. ympäristöä vahingoittavan toiminnan, kuten luonnonvarojen käytön tai saastuttamisen verottaminen); huomauttaa, että vaikka verotusta koskevissa kysymyksissä vaaditaan yksimielisyyttä, perussopimuksiin sisältyy tehostetun yhteistyön mahdollisuus, ja kiinnittää huomiota avoimen koordinointimenettelyn olemassaoloon;

26. panee merkille ympäristölle haitallisten tukien poistamiseen annetun sysäyksen; ei kuitenkaan hyväksy sitä, että lähitulevaisuudessa ei ole odotettavissa konkreettisia toimia ympäristölle haitallisten tukien uudistamiseksi, ja kehottaa siksi komissiota esittämään vuoden 2008 loppuun mennessä konkreettisia ehdotuksia ympäristölle haitallisten tukien asteittaiseksi poistamiseksi seuraavien viiden vuoden kuluessa;

Ympäristöpolitiikan integrointi, kansainvälinen yhteistyö ja innovaatiokannusteet

27. vaatii komissiota ja jäsenvaltioita edistämään voimakkaammin ja johdonmukaisemmin ympäristöpolitiikan integrointia kaikkiin EU:n politiikkoihin; kehottaa integroimaan ympäristön ja terveyden suojelua koskevat näkökohdat kaikkiin politiikan aloihin ja ottamaan siihen mukaan myös alueet ja kaupungit Euroopan unionin julistaman ”terveys kaikkien poliitikkojen osana” -lähestymistavan täytäntöön panemiseksi; pahoittelee, että näitä näkökohtia ei ole integroitu erilaisiin ympäristöä koskeviin oikeudellisiin kehyksiin, uuden lainsäädännön valmisteluun eikä myöskään sellaiseen lainsäädäntöön, jolla on muita ensisijaisia tavoitteita kuin ympäristön suojelu;

28. katsoo, että konkreettisten tavoitteiden saavuttamiseksi ympäristönäkökohtien integroimisessa muihin talouden aloihin on laadittava sitovia alakohtaisia tavoitteita ja aikatauluja; painottaa samalla yksittäisten teollisuuden alojen taloudellisten toimijoiden vastuuta pitkän aikavälin tulosten saavuttamisesta ilmasto- ja energiapolitiikassa;

29. korostaa tehokkaan ympäristöpolitiikan ja paremman elämänlaadun perustavanlaatuista yhteyttä ja painottaa tässä yhteydessä alueellisen ulottuvuuden tärkeyttä kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman täytäntöönpanossa, erityisesti ilmastonmuutoksen lieventämiseen ja siihen sopeutumiseen tähtäävien toimenpiteiden yhteydessä; korostaa kampanjoinnin tärkeyttä kansalaisten tietämyksen lisäämiseksi kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman tavoitteista sekä täytäntöönpanoprosessista;

30. korostaa, että Natura 2000 -ohjelma on otettava huomioon aluekehitysohjelmissa siten, että Euroopan elävän luonnon monimuotoisuuden suojelemista koskeva periaate voidaan sovittaa yhteen väestön elämänlaadun kehittämisen ja parantamisen kanssa; arvioi, että tässä yhteydessä tarvitaan hyvien käytänteiden edistämisen ohella laajaa tiedotuskampanjaa, jolla osoitetaan, miten nämä kaksi näennäisesti ristiriitaista lähestymistapaa kyetään sovittamaan yhteen;

31. korostaa tarvetta koordinoida alueellisten ja paikallisten toimijoiden verkostoja paremmin parhaiden käytänteiden levittämiseksi vähemmän kehittyneille alueille; tukee ympäristöalan rajatylittävän yhteistyön edistämistä naapurimaiden ja -alueiden kanssa, esimerkiksi Mustanmeren ja Itämeren sekä Välimeren alueilla erityisesti rajatylittävän pilaantumisen estämiseksi;

32. on huolestunut useissa riippumattomissa tutkimuksissa (20) (21) (22) (23) tehdyistä havainnoista, joiden mukaan komission pääosastot eivät täysin noudata vaikutustenarviointeja koskevia komission suuntaviivoja, taloudellisten vaikutusten arviointia ja kvantifiointia on painotettu ympäristövaikutusten sekä yhteiskunnallisten ja kansainvälisten vaikutusten kustannuksella, lainsäädännön kustannuksia on arvioitu paljon laajemmin kuin sen hyötyjä ja lyhyen aikavälin suunnitelmat peittävät alleen pitkän aikavälin tavoitteet; katsoo, että tällaisilla epätasapuolisilla vaikutustenarvioinneilla on kielteinen vaikutus sekä itse ympäristöpolitiikkaan että sen integrointiin muihin EU:n politiikkoihin; kehottaa komissiota ryhtymään toimiin näiden toistuvien puutteiden korjaamiseksi;

33. kiittää komissiota sen vahvasta sitoutumisesta ympäristöpolitiikan kansainvälisen ulottuvuuden vahvistamiseen; katsoo, että on välttämätöntä varmistaa ympäristöpolitiikan integrointi kaikkiin EU:n ulkoisiin toimiin ja parantaa kansainvälistä ympäristöhallintoa; kannustaa komissiota ja jäsenvaltioita edistämään edelleen kunnianhimoisia ympäristöpolitiikkoja ja ympäristövaatimuksia esimerkiksi tukemalla teknologian siirtoa ja hyvien käytänteiden vaihtoa kehitysmaiden kanssa;

34. korostaa, että ”ilmastodiplomatiaa” on edistettävä painokkaammin ja johdonmukaisemmin EU:n kauppasuhteissa sellaisten maiden kanssa, joita monenväliset ympäristönsuojelusopimukset eivät sido, esimerkiksi Yhdysvaltojen, Kiinan ja Intian kanssa, valtioiden, jotka eri syistä eivät ole panneet Kioton pöytäkirjaa täytäntöön; kehottaa myös komissiota avustamaan kehitysmaita kestävän ja tehokkaan teknologian hyödyntämisessä kaikkien käytettävissä olevien mekanismien kautta;

35. suosittaa, että GATT-sopimukseen lisätään kestävyyslauseke, jossa määritetään ympäristöpoliittiset periaatteet kuten ennalta varautumisen periaate ja saastuttaja maksaa -periaate, joiden perusteella kauppatoimia voidaan arvioida, jotta varmistetaan, että kauppasäännöt eivät heikennä ympäristönsuojelua ja että ympäristöalan sääntelyä ei käytetä protektionistisiin tarkoituksiin;

36. kehottaa neuvostoa ja komissiota hyödyntämään kahdenvälisiä ja alueellisia kauppaneuvotteluja sellaisten kauppavelvoitteiden käsittelemiseksi, jotka hyödyttävät ympäristöä suoraan; katsoo, että EU:n on yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tarpeen tehostaa vuoropuhelua nopeasti kasvavien talouksien kanssa suunnatakseen tämän vuoropuhelun osapuolten yhteisiin huolenaiheisiin kuten ilmastonmuutokseen, jätehuoltoon ja metsien laittomiin hakkuisiin sekä yhteisten ohjelmien täytäntöönpanoon; tukee komission ehdotusta perustaa kaikissa kauppasopimuksissa kestävän kehityksen foorumi, johon kansalaisyhteiskunta voi osallistua ja jossa ilmastokysymys on vahvasti esillä, ja kehottaa toteuttamaan sen nykyisissä neuvotteluissa;

37. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita edistämään pragmaattisempaa ja horisontaalisempaa innovaatioiden ja uuden teknologian hyödyntämistä kaikissa EU:n politiikoissa, niin että näillä aloilla on keskeinen osuus ympäristönsuojelun tehostamisessa; korostaa, että on viipymättä otettava käyttöön EU:n ”Top Runner” -menettely, toisin sanoen kunnianhimoisempi ja tuotanto- ja kulutustottumusten jatkuvaan parantamiseen tarkoitettu menettely, jolla varmistetaan, että kaikki EU:n markkinoiden tuotteet vastedes suunnitellaan ja valmistetaan kestävän kehityksen kriteerien mukaisesti ja että niitä myös käytetään näiden kriteerien mukaisesti;

38. muistuttaa, että innovatiivisiin ympäristöystävällisiin teknologioihin ja ympäristömyötäiseen tuotesuunnitteluun, energian loppukäytön tehokkuuteen ja rakennusten energiatehokkuuteen sijoittaminen on erittäin hyödyllistä pitkällä aikavälillä huolimatta mahdollisista korkeista kustannuksista lyhyellä aikavälillä, ja painottaa tarvetta kannustaa alueiden yrityksiä hyödyntämään kyseisiä sijoituksia mahdollisimman paljon;

39. kannustaa komissiota ja jäsenvaltioita vahvistamaan ympäristönäkökohdat huomioon ottavat julkisia hankintoja koskevat säännöt, innovaation sekä kestävien kulutus- ja tuotantomallien edistämiseksi;

40. kehottaa komissiota tukemaan kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten osallistumista yhteisiin kestäviin hankkeisiin tarjoamalla selkeät toimintapuitteet, jotka helpottavat mitattavissa olevien tavoitteiden ja laatukriteereiden määrittelemistä;

41. kehottaa komissiota voimistamaan ponnisteluja uusiutuvien energialähteiden 20 prosentin osuutta koskevan tavoitteen sekä biopolttoaineiden kulutusta koskevan 10 prosentin tavoitteen saavuttamiseksi pitäen mielessä, että energiakasvien viljelyllä ei saa vaarantaa elintarvikehuoltoa Euroopassa ja sen ulkopuolella; korostaa, että kehitteillä olevan kestävyysmekanismin yhteydessä on biopolttoaineisiin sovellettava tiukimpia kestävyyttä koskevia ehtoja;

42. korostaa, että EU:n maatalous suuntautuu enenevässä määrin luotettavien ja laadukkaiden elintarvikkeiden tuotantoon unionin kansalaisten terveyden suojelemiseksi:

43. kannustaa jäsenvaltioita ja niiden alueellisia ja paikallisviranomaisia hyödyntämään mahdollisimman tehokkaasti rakennerahaston ja uuden naapuruuspolitiikan ohjelmien tarjoamia uusia sijoitusmahdollisuuksia ja varmistamaan, että niiden toimenpideohjelmien ja rakennerahastosta tuettujen hankkeiden avulla parannetaan yhteisön ympäristölainsäädännön täytäntöönpanoa ja EU:n laajuisen kestävän kehityksen pitkän aikavälin tavoitteen saavuttamista muiden aihekohtaisten painopistealojen mukaisesti;

44. katsoo, että on tärkeää parantaa korvaamisperiaatteen soveltamista, jossa otetaan huomioon korvaavan tuotteen saatavuus, hyödyt ja kustannukset; huomauttaa, että on otettava huomioon myös suunnittelu, tuotanto- ja käyttöprosessit, jotka mahdollistavat sellaisten tuotteiden käytön, jotka eivät vaaranna ihmisten terveyttä ja ole vaaraksi ympäristölle tai ovat vaarattomampia;

Paremman sääntelyn periaatteet ympäristöpolitiikassa

45. huomauttaa, että sääntelyn todelliseen parantamiseen pyrittäessä olisi uudelleentarkasteltava lainsäädännön päällekkäisyyksiä, jotka aiheuttavat turhaa byrokratiaa ja heikentävät kilpailukykyä;

46. katsoo, että uudelleenarvioinnissa käytetyssä filosofisessa lähestymistavassa ei pohdiskella asioita kriittisesti eikä tutkita viivästysten syitä; katsoo, että tulevaisuuden kannalta oikeita toimia voidaan toteuttaa vain analysoimalla ja pohtimalla näiden viivästysten syitä;

47. toteaa, että jos lainsäädäntömenetelmiä halutaan aidosti parantaa ja laatia käyttökelpoisia sääntöjä, joita toimivaltaisten viranomaisten, yritysten ja kansalaisten on helppo noudattaa, on välttämätöntä lisätä vuorovaikutusta yhteisön toimielinten ja elinten sekä kansalaisyhteiskunnan välillä sen huolenaiheisiin vastaamiseksi sekä alueiden, kaupunkien ja asianomaisten teollisuuslaitosten ja järjestöjen päätösten ja mielipiteiden huomioon ottamiseksi; painottaa myös, että on otettava huomioon kustannukset ja nykyisten välineiden lyhyen aikavälin kehittämiskustannukset;

Tien tasoittaminen kulutus- ja tuotantomallien muuttamiselle

48. huomauttaa, että hyvinvoinnin mittaamiseen tarvitaan uusia, ekologisten palvelujen todelliseen arvoon perustuvia menettelyjä; katsoo, että koska BKT ei yksinään voi kuvastaa nykyaikaisen yhteiskunnan kaikkia piirteitä ja tarpeita, se ei enää ole tarkoituksenmukainen tapa mitata hyvinvointia ja kehitystä; kannustaa EU:ta edelleen kehittämään ja käyttämään poliittisesti uutta indikaattoria, jolla integroidaan taloudellisen edistymisen kielteiset vaikutukset ympäristöön ja terveyteen ja edistetään pyrkimyksiä irrottaa talouskasvu ympäristöön kohdistuvista paineista; katsoo, että tämän uuden indikaattorin olisi edistettävä integroidun yhteiskunnan kehittämistä ja annettava sysäys ympäristönäkökohtien paremmalle integroimiselle muihin politiikkoihin;

49. kehottaa komissiota pitämään ihmisten terveyden suojelua ensisijaisena ympäristönsuojelutavoitteena;

50. katsoo, että Euroopan unionilla olisi oltava johtava asema sellaisten poliittisten vaihtoehtojen kehittämisessä, jotka tasoittavat tietä kulutus- ja tuotantomallien radikaaleille muutoksille;

51. korostaa, kuinka tärkeää on saada kuluttajat tietoisemmiksi omasta käyttäytymisestään, mikä saattaa kansallisen lainsäädäntökehyksen ohella vaikuttaa myönteisesti siihen, missä määrin ja kuinka intensiivisesti markkinoiden toimijat hyväksyvät ympäristönsuojelun;

52. katsoo, että asianmukaisen tiedon antamista kuluttajille olisi pidettävä ensisijaisena tavoitteena; tukee voimakkaasti selkeän ja kattavan merkintäjärjestelmän kehittämistä, koska se auttaisi suuresti kuluttajia ”tekemään oikeita valintoja”;

53. vaatii kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman tulosten arviointia, ennen kuin laaditaan lopullinen seitsemättä ympäristöä koskevaa toimintaohjelmaa koskeva ehdotus;

54. katsoo, että kuudennen ympäristöä koskevan yhteisön toimintaohjelman lopputarkistelu olisi teetettävä komissiosta riippumattomalla ulkopuolisella taholla;

*

* *

55. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.

(1) EYVL L 242, 10.9.2002, s. 1.

(2) EUVL C 314 E, 21.12.2006, s. 131.

(3) EUVL C 314 E, 21.12.2006, s. 86.

(4) EUVL C 74 E, 20.3.2008, s. 660.

(5) EUVL C 306 E, 15.12.2006, s. 182.

(6) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0504.

(7) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0509.

(8) EUVL C 306 E, 15.12.2006, s. 176.

(9) EUVL C 306 E, 15.12.2006, s. 102.

(10) EUVL C 287 E, 29.11.2007, s. 168.

(11) EUVL C 287 E, 29.11.2007, s. 136.

(12) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0444.

(13) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0467.

(14) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2007)0445.

(15) EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 1354/2007 (EUVL L 304, 22.11.2007, s. 1).

(16) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/81/EY, annettu 23. lokakuuta 2001, tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista (EYVL L 309, 27.11.2001, s. 22).

(17) EYVL L 189, 18.7.2002, s. 12.

(18) EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2008/32/EY (EUVL L 81, 20.3.2008, s. 60).

(19) EUVL L 104, 8.4.2004, s. 1.

(20) Impact Assesment of European Commission Policies: Achievements and Prospects, Euroopan ympäristön ja kestävän kehityksen neuvoa-antava toimikunta, huhtikuu 2006.

(21) Getting Proportions Right — How far should EU impact assesments go?, Institut for Miljøvurdering, huhtikuu 2006.

(22) For Better or for Worse? The EU's ‘Better Regulation’ Agenda and the Environment, Euroopan ympäristöpolitiikan instituutti, marraskuu 2005.

(23) Sustainable Developmant in the European Commission's integrated impact assesments for 2003, Euroopan ympäristöpolitiikan instituutti, huhtikuu 2004.