FI Euroopan unionin virallinen lehti C 81/16

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Kylät ja pienet kaupungit maaseudun kehittämisen moottoreina: haasteet ja mahdollisuudet”

(oma-aloitteinen lausunto)

(2018/C 081/03)

Esittelijä: Tom JONES

Komitean täysistunnon päätös 22.9.2016 Oikeusperusta työjärjestyksen 29 artiklan 2 kohta oma-aloitteinen lausunto Vastaava erityisjaosto ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” Hyväksyminen erityisjaostossa 3.10.2017 Hyväksyminen täysistunnossa 18.10.2017 Täysistunnon nro 529 Äänestystulos (puolesta / vastaan / pidättyi äänestämästä) 129/0/1

1. Päätelmät ja suositukset

Päätelmät

1.1 ETSK katsoo, että väestötasapainon ja perinteisen taloudellisen toiminnan heikkenemisestä huolimatta monissa kylissä ja pikkukaupungeissa on edelleen niin paljon osoituksia hyvistä käytänteistä, että monien ellei jopa kaikkien maaseutupaikkakuntien kestäväpohjaiseen tulevaisuuteen voidaan suhtautua optimistisesti. Tällaiset paikkakunnat voivat toimia laajemminkin maaseudun uudistumisen ja kestävän kehityksen moottoreina.

1.2 Optimismi edellyttää kuitenkin pitkäkestoisia, kokonaisvaltaisia ponnisteluja, joissa on mukana ihmisiä ja rahoitusta kaikilta hallintotasoilta ja yksityiseltä, julkiselta ja järjestösektorilta.

Suositukset

1.3 ETSK antaa täyden tukensa Euroopan komission älykkäät kylät -aloitteelle erityisesti siksi, että siinä on luvattu tehdä yhteistyötä pääosastojen välillä. Valtakunnalliset ja alueelliset maaseudun kehittämisohjelmat, joita maatalouspääosasto hallinnoi yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, ovat keskeisiä, mutta niistä aloitteeseen investoidut resurssit eivät mitenkään voi riittää ilman muita valtio-, alue- ja paikallistason julkisia investointeja. ETSK panee merkille alueiden komitean valmisteleman lausunnon älykkäistä kylistä (1) ja antaa sille tukensa.

1.4 Nopea laajakaista – langaton ja kiinteä – on ratkaisevan tärkeä älykkäästi kehitettäville kylille ja pikkukaupungeille, jotta niillä olisi toivoa taloudellisesta ja sosiaalisesta kehityksestä, ja sen tulee olla kaikkien saatavilla, kuten vuonna 2016 annetun Cork 2.0 -julistuksen mukaisessa maaseutuvaikutusten arvioinnissa taataan.

1.5 Julkisia yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen, terveys- ja sosiaalihuollon sekä lastenhoidon palveluja olisi oltava saatavilla, ne olisi yhdennettävä, ja niissä olisi hyödynnettävä teknologian edistystä innovoivasti.

1.6 Maaseudun kaavoitusviranomaisten tulisi edistää prosessia, jossa kunnostetaan kylien ja pikkukaupunkien käyttämättömiä rakennuksia sekä sovelletaan alhaisia yritysmaksuja aloitteleviin yrityksiin ja peritään korvausmaksuja kaupunkien laitamien vähittäiskauppahankkeilta. Annettaessa käyttöön tällaisia kunnostettuja rakennuksia on otettava huomioon paikallisten kansalaisjärjestöjen sekä yksityisen ja julkisen sektorin tarpeet.

1.7 Yhtenä haasteena ovat heikot liikenneyhteydet. Yhteiskuljetukset sekä yhteisöomistuksessa olevat linja-autot ja henkilöautot ovat suositeltavia siellä, missä yksityissektori on vetäytynyt alalta.

1.8 Työnantajia tulisi kannustaa tukemaan etätyötä aina kun se on mahdollista ja hyödyntämään maaseudun ja kaupunkien kumppanuuden mahdollisuudet. Maatalous- ja maaseutumatkailu, terveyteen liittyvät toiminnot ja paikallisten maatila- ja käsityötuotteiden tuotteistaminen sekä kulttuuri- ja historiatapahtumien tarjonnan lisääminen ovat hyvin tärkeitä osatekijöitä tässä yhteydessä. Maaseudun kehittämisohjelman tarjoaman tuen ansiosta yrittäjät voivat houkutella sijoituksia ja kehittää ja markkinoida lisäarvotuotteita.

1.9 Pienimmän paikallistason hallinnosta vastaa valtio tai aluehallinto. Kylät ja pienet kaupungit tarvitsevat kuitenkin voimaannuttamista eli enemmän toimivaltaa ja taloudellisia resursseja asukkaiden toiveiden mukaisen toiminnan ohjaamiseksi ja tukemiseksi.

1.10 Leader-aloitteelle ja paikallisille toimintaryhmille olisi annettava täysi tuki niiden ponnistellessa paikallisen kehityksen hyväksi kannustamalla yksityisiä yrityksiä ja voittoa tavoittelemattomia organisaatioita aloittamaan toiminnan ja kasvattamaan sitä sekä niiden vaaliessa sitoutunutta ja kannustavaa yhteisöhenkeä. Yhteistyötä tiivistämällä tätä toimintaa voitaisiin laajentaa paikallisyhteisöjen omien kehittämishankkeiden (CLLD) kautta.

1.11 Tärkeintä on, että kylien ja pikkukaupunkien asukkaat sitoutuvat yhteisöönsä tavalla, joka edistää sisäistä johtajuutta. Koulujen ja paikallisten ohjaajien tulisi tukea vastuunottoa. Uudet johtajat tarvitsevat täyden tuen neuvoa-antavilta tahoilta ja kansalaisjärjestöiltä, joilla on mahdollisuus tutustua parhaisiin käytänteisiin ja vastaavanlaisiin muihin aloitteisiin.

1.12 Nousevia, älykkäästi kehitettäviä kyliä tulisi esitellä alue-, valtio- ja EU-tasolla. EU:n toimielinten ja niiden sidosryhmien tulisi järjestää vuotuinen teemapäivä menestyvien, yhteenkuuluvien kylä- ja pienkaupunkiyhteisöjen tekemiseksi tunnetuksi.

1.13 Kaupunkien tai suurten asutuskeskusten ja niitä ympäröivien kylien välisen todellisen kumppanuuden vahvistamiseksi ja kehittämiseksi ETSK kannattaa vuonna 2016 annetun R.E.D-asiakirjan (2) Making Europe Grow with its Rural Territories suosituksia ja Carnegie-säätiön Twin Town -pilottihanketta. Kaupunki- ja maaseutualueiden kumppanuuksissa olisi sovellettava kestävän kehityksen ja kiertotalouden periaatteita.

1.14 Komitea kannattaa Euroopan maaseutuparlamentin toisessa istunnossa marraskuussa 2015 hyväksyttyä eurooppalaista maaseutumanifestia, jossa kehotetaan ”yhteisöjä, organisaatioita ja viranomaisia maaseutu- ja kaupunkialueilla lisäämään yhteistyötään, jotta voidaan saada täysi hyöty tällaisen yhteistyön tarjoamista sosiaalisista, kulttuurisista ja taloudellisista yhteyksistä ja vaihtaa määrätietoisesti ideoita ja hyviä käytäntöjä maaseutu- ja kaupunkialueiden toimijoiden välillä”.

1.15 ETSK suosittaa, että Euroopan investointipankki laatii räätälöityjä tukijärjestelyjä pienille maaseutuyrityksille, jotka voivat olla yksityisiä tai yhteiskunnallisia yrityksiä, myös osuuskuntia, kuten vuosien 2017–2019 ohjelmassa luvataan.

1.16 Euroopan nuoria maataloustuottajia (CEJA) ja muita, nuoria edustavia elimiä olisi tuettava, jotta nuorisofoorumit saisivat jalansijaa paikallisyhteisöissä nuorten tarpeiden ja toiveiden mukaisen toiminnan edistämiseksi. Nuoret tarvitsevat paljon enemmän sananvaltaa taloudellisten ja sosiaalisten ratkaisujen kehittelyssä, ja koulutus, mentorointi ja rahoitustuki tulee sovittaa heidän odotuksiinsa.

1.17 YK:n kestävän kehityksen tavoite nro 11 viittaa kaupunkeihin ja yhteisöihin. Kestäväpohjaiset kylät ja pienet kaupungit tulisi sisällyttää näihin ”yhteisöihin”.

1.18 Kylien ja pikkukaupunkien kulttuuriarvoille olisi annettava keskeinen asema Euroopan kulttuuriperinnön teemavuotta 2018 koskevassa tiedotuksessa ja aloitteissa. Maaseudun ikääntyneillä asukkailla voi olla merkittävä rooli perinteiden ja kulttuurin edistämisessä, ja onkin tarpeen luoda edellytykset heidän aktiiviselle toiminnalleen tällä alalla.

1.19 Komitea suosittaa, että hyviä käytänteitä jaetaan kaikilla tasoilla. Tätä tekevät jo eurooppalainen maaseudun kehittämisverkosto ENRD, ELARD, Ecovast ja ERP, ja niitä esitellään julkaisussa The best Village in the World (3).

2. Johdanto

2.1 Maaseutu on olennainen osa Eurooppaa. Maaseudun maa- ja metsätalousyritykset ovat keskeisen tärkeitä. Pikkukaupunkien ja kylien yhteisöt ovat olennainen osa maaseutua. Ne ovat aina olleet ihmisille sekä asuin- että työskentelypaikkoja.

2.2 Maaseudun pikkukaupungit ovat keskuspaikkoja ympäristön kylille ja asutuskeskuksille. Pikkukaupungit kuuluvat puolestaan suurempien kaupunkien vaikutusalueeseen. Kaikki ovat toisistaan riippuvaisia. Ne ovat keskeisiä kumppaneita maaseutu- ja kaupunkialueiden kumppanuuksissa – joita ovat edistäneet aluepolitiikan pääosasto (4) ja OECD –, joissa kumppaneilla on tasavertainen asema tulevaisuutensa hallinnoinnin ja suunnittelun suhteen. Kylät ja pikkukaupungit eri puolilla Eurooppaa ovat kohdanneet lukuisia taloudellisia ja sosiaalisia muutoksia, ja niiden haasteena on edelleen mukautuminen nykypäivän olosuhteisiin.

2.3 Yhdessä maa- ja metsätalouden kanssa kylät ja pienet kaupungit muodostavat maaseudun perustan ja tarjoavat työpaikkoja, palveluja ja koulutusmahdollisuuksia, jotka hyödyttävät niiden itsensä lisäksi ympäristön kyliä ja asutuskeskuksia. Pienet kaupungit kuuluvat puolestaan suurempien paikkakuntien ja kaupunkien vaikutusalueeseen. Tästä muodostuu maaseudun ja kaupunkien välinen suhde, joka on tunnusomainen kaikille alueille. Kaupunki- ja maaseutualueet tarjoavat palveluja toisilleen: kaupungit ovat riippuvaisia maaseutualueista elintarvikehuollon suhteen ja tarjoavat valmiit markkinat maaseudun tuotteille, kun taas maaseutu luo virkistys- ja rentoutumismahdollisuuksia kaupunkien asukkaille.

2.4 Monilla maaseutualueilla yhteisöllisyyden perinne on vahva. Perinne on nyt heikkenemässä, ja monilla syrjäisillä maaseutualueilla on ilmennyt myös autioitumista ja rappioitumista.

3. Erityiset haasteet

3.1 Maaseutuyhteisöt ovat kohdanneet haasteita kuluneiden vuosikymmenten aikana mittakaavaetuja korostavan palvelujen keskittämispyrkimyksen, liikenne- ja matkustustapojen muutosten ja nykyaikaisten elintapojen seurauksena. Paikalliset palveluyritykset jättävät maaseutuyhteisöt: monet kaupat, pankit ja postit katoavat ja pienet maaseutukoulut sulkevat ovensa.

3.2 Maaseudun työttömyys jää piiloon, sillä luvut ovat pienempiä kuin kaupunkialueilla, mutta niiden lisäongelmana on vaikeus saada apua työvoimakeskuksista, jotka sijaitsevat kaupungeissa ja joihin pääsyä vaikeuttaa usein julkisen liikenteen palvelujen supistuminen maaseudulla. Työttömyys voi olla alhaista siksi, että niin monet nuoret ovat lähteneet muualle yleissivistävään tai ammatilliseen koulutukseen tai hakemaan työtä. Samaan aikaan monet maaseudulle jääneet ovat pienipalkkaisessa työssä.

3.3 Maaseutuyhteisöjen tukemisen kannalta niin tärkeisiin julkisiin varoihin kohdistuu yhä suurempia budjettipaineita yleisen elinkustannusten nousun ja palveluntarjonnan kustannusten nousun vuoksi.

3.4 Investoinnit teihin ja moottoriteihin kannustavat käyttämään henkilöautoa helpoimpana keinona päästä työpaikalle. Ihmiset ovat nykyisin paljon valmiimpia matkustamaan pitkiä matkoja, mutta tämä on puolestaan johtanut siihen, että ihmiset ovat vähemmän riippuvaisia paikallisyhteisönsä tarjoamista työpaikoista tai palveluista.

3.5 Ihmisten ostotottumukset ovat muuttuneet. Ostoksilla käydään usein samassa paikassa kuin töissä eli yleensä suuremmalla paikkakunnalla tai kaupungissa eikä omassa kylässä tai pikkukaupungissa. Ostoksia tehdään myös internetissä, jolloin tavarat toimitetaan kotiin. Tämä kaikki on jouduttanut paikallisten kauppojen alasajoa.

3.6 Nuoret jättävät maaseudun lähteäkseen yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen tai töihin kaupunkeihin. Jos maaseudun työpaikat eivät säily, heitä on vaikea houkutella takaisin maaseutuyhteisöihin. Nuorten ääni on kiireellisesti saatava kuuluville ja keskeiselle sijalle paikallisdemokratiassa. Nuoria edustavia organisaatioita olisi tuettava ja kannustettava osallistumaan hallintoon. Talous- ja sosiaalivirastojen olisi otettava nuoret huomioon neuvonnassaan ja rahoitustuessaan.

3.7 Sukupolvien välistä yhteenkuuluvuutta uhkaa ikäluokkien välinen digitaalinen epätasapaino. Räätälöidyt työllisyystoimenpiteet, koulut ja lastenhoitopalvelut sekä kohtuuhintaiset asumismahdollisuudet maaseudulla ovat hyvin tärkeitä, jotta nuoret ja lapsiperheet voivat jäädä tai palata maaseutuyhteisöihin. Yhteisöjen asukkailla on toisinaan eriäviä näkemyksiä paikallisesta taloudellisesta toiminnasta. Tarvitaan vuoropuhelua ja ymmärrystä tasapainon löytämiseksi rauhaiselon ja työpaikkojen luomiseen tähtäävien asianmukaisten aloitteiden välillä.

4. Mahdollisuudet

4.1 Euroopan komission älykkäät kylät -aloite on keskeisen tärkeä erityisesti pääosastojen välisen yhteistyölupauksen vuoksi. Maatalouspääosaston maaseudun kehittämisohjelmasta aloitteeseen investoidut resurssit eivät mitenkään voi riittää ilman muiden pääosastojen sekä valtio-, alue- ja paikallistason julkisia investointeja. Tämä pilottialoite tulee arvioinnin jälkeen sisällyttää kaikkiin uusiin yhteisen maatalouspolitiikan ja aluepolitiikan ohjelmiin ja panna täytäntöön, jotta pienet kaupungit otetaan mukaan ”maaseudun uuteen nousuun”.

4.2 Laajakaista on olennaisen tärkeä kaikille maaseutualueille. Langattoman ja kiinteän laajakaistan kattavuuden parantaminen voisi helpottaa monenlaisia toimintoja, eikä vain kehittyviä yrityksiä ja mahdollisuutta työskennellä kotoa käsin, vaan se parantaisi ihmisten päivittäisen elämän laatua. Se voisi mahdollistaa verkko-oppimisen, paremmat terveydenhuoltopalvelut ja verkossa käytettävissä olevien palvelujen markkinoinnin. Hyviä käytänteitä on saatavilla siitä, miten maaseudun paremmat internet-yhteydet ovat hyödyttäneet yhteisöjä. Erityisesti iäkkäille kansalaisille olisi tarjottava mahdollisuuksia oppia internetin käytön perusteet.

4.3 Työnantajia tulisi kannustaa tukemaan etätyötä aina kun se on mahdollista ja hyödyntämään maaseudun ja kaupunkien kumppanuuden mahdollisuudet. Maaseudun kehittämisohjelman tuen ansiosta yrittäjät voivat houkutella sijoituksia sekä kehittää ja markkinoida lisäarvotuotteita kuten ruoka- ja juomatuotteita, maisemallista ja historiallista perintöä ja kulttuuri-, terveys- ja virkistystoimintaa ja samalla ylläpitää maaseudun käsityö- ja ympäristötaitoja.

4.4 Julkiset palvelut yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen sekä terveys- ja sosiaalihuollon aloilla olisi yhdennettävä ja ryhmiteltävä yhteen, ja niissä olisi hyödynnettävä teknologian edistystä innovoivasti, jotta vältetään erityisesti iäkkäiden ja teini-ikäisten maaseudun asukkaiden syrjintä ja syrjäytyminen. Julkisten virastojen hajasijoittaminen voisi antaa esimerkin kaupunkien ruuhkautumisen ja saastumisen vähentämisestä ja edistää tunnetta maaseudun tasapuolisesta kohtelusta. Paikallisviranomaisilla on keskeinen rooli maaseutualueiden kaavoituksessa ja sellaisen myönteisen toiminnan edistämisessä maaseutuyhteisöissä, joka kannustaa ja tukee niitä kehittämään omaa tulevaisuuttaan. Palveluntarjoajat voivat mahdollisesti jakaa saman rakennuksen, tai käyttämättömiä rakennuksia voidaan mukauttaa uusiin yritystoimintoihin, jolloin syntyy uusia työpaikkoja ja sitä kautta tilaisuuksia taloudellisen toiminnan lisäämiseen. Annettaessa käyttöön tällaisia kunnostettuja rakennuksia on otettava huomioon paikallisten kansalaisjärjestöjen sekä yksityisen ja julkisen sektorin tarpeet.

4.5 On tehtävä työtä todellisen kumppanuuden kehittämiseksi kaupunkien tai suurten paikkakuntien ja niiden lähiympäristön kanssa, jotta ne jakaisivat yhteisesti hyväksytyin edellytyksin käsityksen yhteenkuuluvuudesta, tuotteistamisesta ja yhteisistä investoinneista. R.E.D suositti vuonna 2016 yhdessä muiden organisaatioiden kanssa vuoteen 2030 ulottuvaa eurooppalaista poliittista maaseutustrategiaa (5). Toinen esimerkki on Carnegie-säätiön Twin Town -pilottihanke. Kaupunki- ja maaseutualueiden kumppanuuksissa olisi sovellettava kestävän kehityksen ja kiertotalouden periaatteita.

4.6 Euroopan maaseutuparlamentti antoi toisessa istunnossaan marraskuussa 2015 eurooppalaisen maaseutumanifestin. Euroopan maaseutuparlamentin verkosto, johon kuuluu kumppaneita 40:stä Euroopan maasta, ajaa manifestissa esiin tuotuja asioita. Euroopan maaseutuparlamentti kehottaa ”yhteisöjä, organisaatioita ja viranomaisia maaseutu- ja kaupunkialueilla lisäämään yhteistyötään, jotta voidaan saada täysi hyöty tällaisen yhteistyön tarjoamista sosiaalisista, kulttuurisista ja taloudellisista yhteyksistä ja vaihtaa määrätietoisesti ideoita ja hyviä käytäntöjä maaseutu- ja kaupunkialueiden toimijoiden välillä”. Työtä tehdään kaikkien kumppaneiden kanssa muun muassa aiheista ”Pienet kaupungit”, Kestäväpohjaiset palvelut ja infrastruktuuri” ja ”Maaseudun yhdennetty kehittäminen ja Leader/CLLD”. Tulokset esitetään raportissa, joka esitellään ja josta keskustellaan Euroopan maaseutuparlamentin kolmannessa istunnossa Venhorstissa Alankomaissa lokakuussa 2017.

4.7 Euroopan investointipankin tulisi laatia räätälöityjä tukijärjestelyjä pienille maaseutuyrityksille, jotka voivat olla yksityisiä tai yhteiskunnallisia yrityksiä, myös osuuskuntia, niin kuin sen vuosien 2017–2019 ohjelmassa luvataan. Yksi esimerkki tästä on tuki Kyproksen Troodos-vuorilla Agrosissa toimivalle Niki’s Sweets -yritykselle.

4.8 Vapaaehtoissektori on hyvin aktiivinen maaseudulla: vapaaehtoiset auttavat koordinoimaan toimintaa ja ihmisiä tekemään yhteistyötä. Yhteiskunnalliset ja yhteisölliset yritykset, kuten Tanskan 300 sosioekonomista yritystä, joille on annettu lupa käyttää RSV-tunnusta (rekisteröity sosioekonominen yritys, Virksomhed) tai Cletwr Cafe Keski-Walesissa, osallistuvat yhä suuremmalla panoksella kuvasta kadonneiden julkisten ja yksityisten palvelujen korvaamiseen. Niiden työ on linjassa yritysten yhteiskunnalliseen vastuuseen liittyvien ajatusten kanssa. Plunkett Foundationin kaltaisten organisaatioiden antama tuki ja neuvonta on tärkeää yhteiskunnallisten ja yhteisöllisten yritysten perustamisessa ja ylläpitämisessä.

4.9 Kylien ja pikkukaupunkien asukkaat edustavat yhteiskunnan koko kirjoa, ja heidän kaikkien pitää voida saada äänensä kuuluville paikallisyhteisössään. Julkishallinnon alin taso (kunnanvaltuustot tai vastaavat) olisi otettava mukaan paikalliseen päätöksentekoon, ja niitä ja niiden valtuuksia tulisi vahvistaa tähän vaatimukseen vastaamiseksi. Ihmiset ovat ylpeitä paikallisyhteisöistään, ja tätä voidaan pitää voimavarana, jonka avulla voidaan kannustaa muitakin osallistumaan. Eläkkeellä olevilla yrittäjillä ja julkisella tai kansalaissektorilla työskennelleillä on tarjottavanaan monenlaista osaamista. EU:n ohjelmissa ja paikallisissa ohjelmissa toteutetaan hankkeita, joissa kannustetaan paikallisia kumppaneita kehittämään kyläänsä tai pikkukaupunkiaan, ja monet yhteisölliset yritykset ovat saaneet alkunsa tästä prosessista. Yritystoimintaa harjoitetaan kaikilla aloilla, ja yrittäjistä on kehittynyt yhteisönsä lähettiläitä.

4.10 Kylät ja pikkukaupungit ovat merkittävä osa Euroopan kulttuuria. Usein niissä vaalitaan paikallisia tapoja ja perinteitä. Maaseudun asutuskeskukset ovat usein ”historiallisia”, ja niiden arkkitehtuuri perustuu paikallisiin rakennusmateriaaleihin ja tyyleihin eri vuosisatojen varrelta. Pikkukaupunkien keskustoissa on yleensä enemmän paikallisia yrityksiä kuin muualla, sen sijaan että ne olisivat ketjuliikkeiden standardikauppojen hallitsemia, kuten suuremmissa kaupunkikeskustoissa. Pienet maaseudun asutuskeskukset ovat myös tiiviisti sidoksissa ympäröivään maisemaansa, ja ympäristöllä on hyvin suuri vaikutus kylän tai pikkukaupungin ilmapiiriin, joka heijastaa sen erityispiirteitä: kukkulan laella oleva puolustusasema, joen ylityspaikka, lähteet, järvenranta, saari, rannikko jne. Kylien ja pikkukaupunkien kulttuuriarvoille olisi annettava näkyvä asema Euroopan kulttuuriperinnön teemavuotta 2018 koskevassa tiedotuksessa ja aloitteissa. Maaseudun ikääntyneillä asukkailla voi olla merkittävä rooli perinteiden ja kulttuurin edistämisessä, ja onkin tarpeen luoda edellytykset heidän aktiiviselle toiminnalleen tällä alalla.

4.11 Kylillä ja pikkukaupungeilla on arvokkaita voimavaroja, joita ne voivat hyödyntää paikallisen taloutensa ylläpitämiseksi tai parantamiseksi. Ne liittyvät paikalliseen maatalouteen ja metsätalouteen, energiantuotantoon sekä maatila- ja maaseutumatkailuun, terveys- ja kulttuuritapahtumiin sekä ympäristönsuojeluun ja koulutukseen. Euroopassa on satoja esimerkkejä, joista voidaan ottaa mallia: esim. Kozard Unkarissa ja Alston Manor Englannissa. Ecovastin laatima raportti The Importance of Small Towns tuo myös arvokkaan panoksen kylien ja pikkukaupunkien roolin kuvaamiseen ja merkityksen ymmärtämiseen.

4.12 Cork 2.0 -konferenssissa syyskuussa 2016 innostuneesti laadittujen tulevan maaseutupolitiikan linjausten tulisi auttaa jäsenvaltioita ja alueita kehittämään kannustavaa maaseutupolitiikkaa ja tukemaan hankkeiden toteuttamista EU:n ohjelmien puitteissa. Cork 2.0 -asiakirjassa kuvatun maaseutuun kohdistuvien vaikutusten arvioinnin (rural proofing) toteuttaminen on olennaisen tärkeää EU:lle, jäsenvaltioille ja alueille.

4.13 EU:n tukema Leader-metodologia sekä paikallisyhteisöjen omat kehittämishankkeet (CLLD) tarjoavat välineitä maaseutuyhteisöjen vahvistamisen ja voimaannuttamisen tueksi. Leader ja paikalliset toimintaryhmät voisivat tukea paikallista työtä yksityisen yritystoiminnan ja voittoa tavoittelemattoman toiminnan kehittämiseksi ja kasvattamiseksi ja sitoutuneen ja kannustavan yhteisöhengen vaalimiseksi. Leader on saanut vuoteen 2014 asti tukea Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta, mutta vuodesta 2015 alkaen myös muut rakenne- ja investointirahastot ovat voineet soveltaa kyseistä metodologiaa monista lähteistä saatavan rahoituksen kautta yhteistyössä paikallisyhteisöjen omien kehittämishankkeiden (CLLD) kanssa. Tämä edellyttää koordinoinnin parantamista. Hyviä esimerkkejä tarjoavat IRD Duhallow ja SECAD Corkin kreivikunnassa sekä PLANED Walesissa: niissä on toteutettu alhaalta ylöspäin suuntautuvia paikallisyhteisöjen omia kehittämishankkeita jo vuosien ajan.

4.14 EU:n ohjelmissa on monia maaseutuhankkeita, joissa on onnistuneesti toteutettu varsin monenlaisia hyviä käytänteitä pikkukaupungeissa ja kylissä. Hyvät käytänteet osoittavat myös välittäjätahojen tarpeen ja merkityksen yrittäjien ja pienryhmien tukemisessa.

Bryssel 18. lokakuuta 2017. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Georges DASSIS

(1) Maaseutualueiden elvyttäminen älykkäiden kylien avulla (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(2) R.E.D: Rurality – Environment – Development, maaseutu – ympäristö – kehitys.

(3) Esimerkki hyvästä käytänteestä, Ulla Herlitz työtovereineen – ENRD: European Network for Rural Development, ELARD: The European LEADER Association for Rural Development, Ecovast: The European Council for the Village and Small Towns.

(4) Ecovast kuului entiseen aluepolitiikan pääosaston RURBAN-verkkoon.

(5) Making Europe Grow with its Rural Territories.