Tiedonanto EY:n kilpailusääntöjen soveltamisesta rajojen yli suoritettavissa tilisiirroissa



Virallinen lehti nro C 251 , 27/09/1995 s. 0003 - 0010

Virallinen lehti nro 251 , 27/09/1995 s. 0003 - 0010



Tiedonanto EY:n kilpailusääntöjen soveltamisesta rajojen yli suoritettavissa tilisiirroissa (95/C 251/03) JOHDANTO 1. Tämän ilmoituksen avulla määrätään siitä lähestymistavasta, jonka komissio aikoo omaksua arvioidessaan rajojen yli suoritettavissa tilisiirroissa käytettävien järjestelmien ja EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan yhteensopivuutta. 2. Kilpailusääntöjä sovellettaessa on otettava huomioon komission rajojen yli suoritettavia maksuja koskeva yleinen politiikka. Komission tärkeä poliittinen tavoite on varmistaa, että rajojen yli suoritettavien maksujen avoimuus, suorittaminen ja tasapaino ovat keskipitkällä aikavälillä samanlaisia kuin parhaassa kansallisessa järjestelmässä. Sisämarkkinoiden ja talous- ja rahaliiton täysi hyödyntäminen saavutetaan ainoastaan, jos unionin sisällä tapahtuvat nopeat ja luotettavat rahansiirrot ovat mahdollisia kaupankäynnissä ja yksilöiden tasolla. 3. Viime aikoihin saakka suurin osa rajojen yli suoritettavista tilisiirroista on tapahtunut perinteisten kirjeenvaihtopankkiyhteyksien kautta. Näiden järjestelyjen osalta siirrot on tavallisesti suoritettu ja sovittu yksittäisesti. Arvoltaan vähäisten siirtojen osalta tämä on tarkoittanut sitä, että kulut ovat olleet suuri osa siirretystä summasta. Useat EU:ssa sijaitsevat pankit ovat toimineet yhdessä kehittääkseen uusia järjestelmiä rajojen yli suoritettavien tilisiirtojen käsittelemiseksi. Kyseisiin järjestelmiin, joissa tavanomaisesti käytetään kansallisia selvitysjärjestelmiä rajojen yli suoritettavien tilisiirtojen jakamiseksi kohdemaassa, kuuluvat seuraavat järjestelmät: - eri jäsenvaltioiden laitosten välisiin laajoihin vastaaviin pankkisuhteisiin perustuvat järjestelmät, - tietynlaisten laitosten yhtymiin perustuvat järjestelmät, - automatisoitujen selvitysyhtiöiden (ACH) välisiin suoriin yhteyksiin perustuvat järjestelmät. 4. Muutamat suuret pankit käyttävät omien tytäryhtiöidensä tai sivukonttoreidensa verkostoja kirjeenvaihtoverkostoinaan. Pankin toinen vaihtoehto on pyrkiä suoraan osallistumaan ACH:n toimintaan tai muun toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan selvitysjärjestelmän toimintaan. 5. Komissio panee tyytyväisenä merkille nämä pyrkimykset parantaa kuluttajille tarjottujen palvelujen laatua. Komission vuosina 1993 ja 1994 tekemistä tutkimuksista käy ilmi, että rajojen yli suoritettavien tilinsiirtojen osalta avoimuuden ja suorittamisen yleinen parantuminen oli riittämätöntä. Komissio on tästä syystä hyväksynyt ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi rajojen yli suoritettavista tilisiirroista (1). Kyseistä ehdotusta seurasi tämän tiedonannon laatiminen. 6. Tämän ilmoituksen tarkoituksena on auttaa markkinoihin osallistuvia ilmoittamalla komission lähestymistavasta kilpailua koskevissa kysymyksissä. Komission yleinen lähestymistapa on suhtautua positiivisesti sellaisiin pankkien välisiin järjestelyihin, jotka mahdollistavat parempien rajojen yli suoritettavien, tilisiirtoja koskevien järjestelmien tarjoamisen, ja erityisesti ehdotetun direktiivin vaatimusten täyttämisen. Kyseisten järjestelyjen on kuitenkin oltava yhteensopivia EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan kanssa. Pankkien ja järjestelmien välisellä todellisella kilpailulla on huomattavaa merkitystä kuluttajalle palveluiden ja hinnanalennusten tehokkuuden osalta. Tämän tiedonannon tarkoituksena on selvittää, mitkä yhteistyön muodot ovat ei-toivottuja salaisia sopimuksia, ja täten myös selvittää raja tarvittavan yhteistyön ja mahdollisen kilpailun välillä. 7. Tämän tiedonannon avulla saatetaan ajantasalle ja korvataan komission maaliskuun 27 päivänä 1992 tekemän valmisteluasiakirjan liitteeseen C sisältyvä "tilisiirtojärjestelmien kilpailun periaatteita" käsittelevä osa (2). Tämän alan lisäkokemuksen tai tämän tiedonannon laatimishetkellä vallinneisiin edellytyksiin tapahtuneiden huomattavien muutosten osalta komissio voi katsoa tarpeelliseksi tämän tiedonannon hyväksymisen. 1. Soveltamisala ja määritelmät 8. Tässä ilmoituksessa a) "automatisoidulla selvitysyhtiöillä (ACH)" tarkoitetaan elektronista selvittelyjärjestelmää, joka perustuu sellaisten menettelyjen sarjaan, jossa luotto- ja rahoituslaitokset esittävät ja vaihtavat tiedostoja ja/tai asiakirjoja, jotka liittyvät rajojen yli suoritettaviin tilisiirtoihin, ennen kaikkea magneettitallenteen kautta tai televiestintäverkostojen avulla, ja jotka käsitellään tietojenkäsittelykeskuksessa, b) "tilisiirrolla" tarkoitetaan maksua, joka koostuu sarjasta toimenpiteitä, jotka puolestaan alkavat maksajan antamasta maksumääräyksestä, jonka tarkoituksena on siirtää varoja saajan käytettäväksi. Maksuohjeet ja siinä kuvatut varat siirretään maksajan pankista saajan pankkiin, mahdollisesti useiden muiden pankkien toimiessa välittäjänä ja/tai vähintään kahden tilisiirtojärjestelmän kautta, c) "rajojen yli suoritettavilla tilisiirroilla" tarkoitetaan maksajan pankin tai sen yhdessä jäsenvaltiossa sijaitsevan sivukonttorin kautta tekemää tilisiirtoa saajan pankkiin tai sen toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaan sivuliikkeeseen, d) "rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevalla järjestelmällä" tarkoitetaan järjestelmää, jonka kautta maksuohjeet ja niissä mainitut varat voidaan siirtää tilisiirron todelliseksi suorittamiseksi rajojen yli, e) "rajat ylittävällä maksuvälineellä" tarkoitetaan maksukeinoa (mukaan lukien tilisiirto, maksukortit tai shekit), jota voidaan käyttää rajojen yli suoritettavaan maksuun. Rajojen yli suoritettava maksu voidaan suorittaa paikan päällä tai muualta, riippuen siitä, tapaavatko maksaja ja saaja fyysisesti siellä, mistä maksu on siirretty, f) "monenkeskeisellä toimituspalkkiolla" tarkoitetaan kollektiivisesti sovittua pankkien välistä, suorituksesta maksettavaa palkkiota. 9. Tätä tiedonantoa sovelletaan ainoastaan rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevaan järjestelmään. Tämän tiedonannon soveltamiseksi yhden jäsenvaltion tilisiirtoja koskeva järjestelmä on myös rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskeva järjestelmä silloin, kun sen avulla suoritetaan rajat ylittäviä tilisiirtoja. 10. Perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa sovelletaan ainoastaan, jos niillä on vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevalla järjestelmällä voi olla tällainen vaikutus, koska niihin liittyy nimenomaan rajojen yli suoritettava tilisiirto (3). 11. Tämä tiedonanto on osoitettu luottolaitoksille ja muille laitoksille, jotka osallistuvat rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevaan järjestelmään ja toimeenpanevat kyseisiä tilisiirtoja. Tiedonannon soveltamiseksi kyseisiin laitoksiin viitataan jäljempänä nimellä "pankki". 2. Markkinat 1. Asianomaiset markkinat 12. Kilpailua koskevan ja 85 artiklan soveltamiseksi tehdyn sopimuksen vaikutusten arvioimiseksi ja määräävän markkina-aseman olemassaolon havaitsemiseksi 86 artiklan mukaan on tarpeellista määritellä asianomaiset markkinat. 13. Asianomaiset tuotemarkkinat käsittävät kaikki tuotteet, jotka kuluttaja voi vaihtaa keskenään tai jotka korvaavat toisensa, tuotteiden piirteistä, hinnasta ja käyttötarkoituksesta johtuen. Markkinoiden tarjonnan ja kysynnän rakenne on myös otettava huomioon. Asianomaiset maantieteelliset markkinat muodostuvat alueesta, jolla kyseiseen tuotteeseen sovellettavat kilpailuedellytykset ovat riittävän yhtenäisiä, ja jotka voidaan erottaa naapurialueesta, koska erityisesti viimeksi mainitun kilpailuedellytykset ovat huomattavasti erilaiset kuin ensiksi mainituilla alueilla. Komissio voi määritellä markkinat tarkasti ainoastaan yksittäisissä tapauksissa. Se voi kuitenkin ilmoittaa, kuinka se aikoo määritellä markkinat arvioidakseen rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevia järjestelmiä. 14. Maksajan pankki ei voi tavallisesti valita saajan pankkia kaikkien erityisten rajojen yli suoritettavien tilisiirtojen osalta. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että pankeilla ei olisi mitään mahdollisuutta vaikuttaa niiden väliseen asiakkaista käytävään kilpailuun. Kilpailua voi olla eri asteisena eri tasoilla. Erityistapauksessa on asianomaisten markkinoiden määrittelemiseksi tarpeellista ottaa huomioon kilpailun laajuus eri tasoilla. Järjestelmän sisäinen kilpailu on kyseessä silloin, kun erityisjärjestelmään osallistuvat pankit kilpailevat asiakkaista tarjoamalla parhaita hintojen ja edellytysten yhdistelmiä rajojen yli suoritettavien tilisiirtojen toteuttamisen ja vastaanottamisen osalta. Järjestelmien välinen kilpailu on kyseessä silloin, kun rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskeviin eri järjestelmiin osallistuvat pankit kilpailevat asiakkaista. Välineen sisäinen kilpailu on kyseessä silloin, kun pankit tarjoavat rajojen yli suoritettavia tilisiirtomuotoja, jotka ovat erilaisia, mutta keskenään vaihdettavissa olevia, esimerkiksi kiireelliset ja ei-kiireelliset siirrot tai siirrot, joihin liittyy lisätietoja ja niitä sisältämättömät. Välineiden välinen kilpailu on kyseessä silloin, kun rajat ylittävät maksuvälineet, ei kuitenkaan rajojen yli suoritettavat tilisiirrot, ovat vaihdettavissa rajojen yli suoritettavien tilisiirtojen kanssa. 15. Laajin vaihdettavuus saavutettaisiin ensiksi toisten, muualta suoritettavien rajat ylittävien maksuvälineiden kanssa. Koska tuotemarkkinoilla voi olla muitakin maksuvälineitä kuin rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja, on niillä maksuvälineillä, joita voidaan käyttää muualta suoritettaviin rajat ylittäviin maksuihin, erilaiset piirteet ja käyttötarkoitukset kuin sellaisilla maksuvälineillä, joita voidaan käyttää joko paikan päällä tapahtuvissa maksuissa tai kansallisissa maksuissa. 16. Toiseksi muualta suoritettavien rajat ylittävien maksujen osalta (tai rajojen yli suoritettavien tilisiirtojen osalta) voi ilmetä erillisiä kapea-alaisempia markkinoita. Järjestelmiä, joita käytetään arvoltaan vähäisissä maksuissa (vähittäiskauppa), ei voida vaihtaa arvoltaan korkeampiin maksuihin käytettäviin järjestelmiin (tukkukauppa). Sama koskee myös vähittäismyyjille ja muille tavaroiden ja palveluiden tarjoajille suoritettuja maksuja, jotka ovat vastakohtia yksittäisille henkilöille suoritetuille maksuille tai kiireellisiä maksuja, jotka ovat ei-kiireellisten maksujen vastakohtia. 17. Kolmanneksi erityinen maksuväline (tai jopa erityinen välineen osa) voi yksin muodostaa asianomaiset markkinat. Esimerkiksi Helsingissä tehtyä sopimusta koskevassa päätöksessä komissio ilmoitti asianomaisiksi markkinoiksi ulkomaalaiset euroshekit, jotka on kirjoitettu kaupan alalla Ranskassa (4). Yksittäisissä tapauksissa voi myös olla soveliasta ottaa rajojen yli suoritettavat tilisiirrot huomioon (tai erityiset osat, kuten vähittäiskauppaa koskevat rajojen yli suoritettavat tilisiirrot) asianomaisina markkinoina. 18. Sellaisten asianomaisten markkinoiden lisäksi, joilla pankit kilpailevat asiakkaista, on myös olemassa asianomaisia markkinoita, joilla on erilaisia rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevia järjestelmiä, ACH:ita ja pankkeja, jotka kilpailevat rajojen yli suoritettavien tilisiirtojen käsittelyn eri kanavia koskevasta, muille pankeille suunnatusta tarjonnasta. Esimerkiksi tietyssä jäsenvaltiossa sijaitsevat eri pankit voivat kilpailla siitä, kuka toimii kirjeenvaihtajapankkina muissa jäsenvaltioissa sijaitseviin pankkeihin. Kirjeenvaihtajapankki toimittaa rajojen yli suoritetut tilisiirrot saajan pankkiin. Näillä markkinoilla tapahtuvaa pankkien kilpailua voidaan kuvata myös järjestelmien väliseksi kilpailuksi. 19. Maantieteelliset markkinat näyttävät edelleen laajasti olevan kansallisia, koska rajat ylittäviin maksuihin sovellettavat kilpailuehdot vaihtelevat jäsenvaltioiden välillä. 2) Kilpailu asianomaisilla markkinoilla 20. Pankkien välinen asiakkaita koskeva kilpailu on tehokasta ainoastaan silloin, kun havaittavissa on hintoja ja edellytyksiä koskevaa avoimuutta asiakkaita kohtaan. Kilpailu on tehokkaampaa silloin, kun asiakkaille aiheutuvat välityspalkkiot ovat alhaiset, esimerkiksi jos pankki tarjoutuu tekemään siirron niiden puolesta, joilla ei ole tiliä kyseisessä pankissa. 21. Tällä hetkellä näyttää siltä, että havaittavissa on tiettyä järjestelmien välistä kilpailua sellaisten pankkien osalta, joilla on erilaiset rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevat järjestelmät, joiden avulla tilisiirrot suoritetaan maksajan pankista siihen maahan, jossa saajan pankki sijaitsee. Samanaikaisesti useissa jäsenvaltioissa voivat kansalliset selvitysjärjestelmät, joita käytetään rajojen yli suoritettujen tilisiirtojen toimittamiseen kyseisiin jäsenvaltioihin, havaita tällaista kilpailua rajoitetusti tai ei lainkaan. 22. Järjestelmän sisäisen kilpailun rajoittamisella tietyssä järjestelmässä ei ole niin vakavia seurauksia, kun asiaa korjataan laajapohjaisella kilpailulla muissa järjestelmissä (järjestelmien välinen kilpailu) tai muissa välineissä tai molemmissa. Silloin, kun tämä laajapohjainen kilpailu on päinvastoin heikkoa tai sitä ei ole lainkaan, on erityisen tärkeää varmistaa, että mahdollista järjestelmän sisäistä kilpailua ei rajoiteta. Lisäksi, mikäli samanlaisia (järjestelmän sisäisiä) rajoituksia ilmenee kilpailevissa järjestelmissä, voidaan luottaa yhä vähemmän laajapohjaisen kilpailun olemassaoloon järjestelmän sisäisestä kilpailusta aiheutuneiden tappioiden korjaamiseksi. 3. Muu kuin hintakilpailu 1) Jäsenyys järjestelmässä 23. Käsiteltäessä kysymystä jäsenyydestä rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevissa järjestelmissä on otettava huomioon yhteisön oikeuden muitakin alueita kuin kilpailusäännöt. Erityisesti silloin, kun järjestelmät perustuvat lainsäädäntöön tai ovat viranomaisten valvomia, sovelletaan EY:n perustamissopimukseen ja toiseen pankkidirektiiviin (5) sisältyviä periaatteita sijoittautumisvapaudesta ja palvelujen tarjoamisen vapaudesta. Näitä julkisen sääntelyn näkökohtia ei käsitellä tässä asiakirjassa. 24. Rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevien uusien järjestelmien perustamiseksi tai vanhojen järjestelmien yhdistämiseksi on pankkien välisten yksityisten järjestelyjen oltava EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan mukaisia. 25. Rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevan järjestelmän, joka on "keskeinen järjestelmä" (essential facility), on oltava avoin uusille jäsenille (erotuksena omistussuhteesta) edellyttäen, että jäsenehdokkaat täyttävät tietyt jäsenyyttä koskevat vaatimukset (ks. 26 kohta jäljempänä). Keskeiseksi järjestelmäksi katsotaan järjestelmä tai infrastruktuuri, joihin pääsyn ollessa mahdotonta kilpailijat eivät voi tarjota palveluita asiakkailleen (6). Rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskeva järjestelmä on keskeinen järjestelmä, kun siihen osallistuminen on tarpeellista, jotta pankit voivat kilpailla asianomaisilla markkinoilla. Toisin sanoen järjestelmään pääsemättömyys tarkoittaa huomattavaa estettä uudelle kilpailijalle. Näin kävisi, mikäli uusi kilpailija ei voisi päästä toiseen järjestelmään tai luoda omaa järjestelmäänsä asianomaisilla markkinoilla kilpailua varten. 26. Rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevaan järjestelmään, joka on keskeinen järjestelmä, voidaan soveltaa puolueettomasti perusteltuja jäsenyysehtoja. Jäsenyys voi toteutua suoran tai välillisen osallistumisen kautta (7); suoraan ja välillisesti osallistuvia jäseniä koskevat jäsenyysehdot eroavat suhteessa niiden velvoitteiden erilaiseen luonteeseen. Jäsenyysehtojen on oltava kirjallisia, helposti saatavilla ja ketään syrjimättömiä. Niissä voidaan asettaa jäsenille vaatimuksia, jotka koskevat esimerkiksi niiden taloudellista asemaa, teknistä ja hallinnollista suorituskykyä sekä kykyä pitää luottokelpoisuuden taso. Lisäksi vaaditaan jäsenmaksu. Tätä jäsenmaksua ei kuitenkaan saa asettaa niin korkeaksi, että siitä koituisi este jäsenyydelle. Jäsenmaksu ei saa missään tapauksessa ylittää kohtuullista osuutta todellisista järjestelmään tehdyistä investointikuluista. Jäsenyysehtoihin ei saa liittyä edellytystä, jonka mukaan jäsenyys riippuu toisten asiaan liittymättömien palveluiden hyväksymisestä. 27. Suoritusten määrää koskeva vähimmäisvaatimus voi olla jäseneksi pääsemisen este pienille pankeille. Rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevan järjestelmän, joka on keskeinen järjestelmä, on aina mahdollisuuksien mukaan sallittava sellaisien pankkien jäsenyys, jotka toteuttavat vähän suorituksia. Eräs hyväksyttävä keino tämän tavoitteen saavuttamiseksi on sallia tällaisten pankkien välillinen osallistuminen. Kun välillinen osallistuminen ei käy päinsä, on suoritusten määrää koskevat vähimmäisvaatimuksen syyt perusteltava puolueettomasti. 28. Rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevan järjestelmän, joka on keskeinen järjestelmä, jäsenyyden kieltämisestä tai lopullisesta sen ulkopuolelle jättämisestä on annettava perustelut kirjallisesti, ja niissä on oltava kiellon tai ulkopuolelle jättämisen syyt, ja ne olisi alistettava puolueettomalle tutkintamenettelylle. 29. Sellaiseen järjestelmään, joka ei ole keskeinen järjestelmä, ei ole velvoitetta ottaa uusia jäseniä eikä jäsenyysehtoja ole perusteltava puolueettomasti. Niin keskeiset kuin muutkin järjestelmät voivat saada poikkeusluvan 85 artiklan 3 kohdan perusteella, jos ne varmistaakseen järjestelmän riittävän volyymin estävät jäseniään liittymästä muihin järjestelmiin. 2) Järjestelmän toiminta 30. Pankkien väliset sopimukset eivät saa johtaa yksinoikeusjärjestelyihin: asiakkaiden on oltava vapaita vaihtamaan pankkiyhteyksiään laitoksesta toiseen tai käyttämään pankkia, johon kuuluu useita laitoksia samanaikaisesti. 31. Rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevaan järjestelmään kuuluvat pankit voivat sopia standardeista, jotka liittyvät järjestelmän toimintaan, järjestelmässä käsiteltävien suoritusten lajiin ja laatuun, vakuuksiin ja riskienhallintaa koskeviin sääntöihin. 32. Toimintaan liittyviä standardeja koskevat sopimukset, joihin myös seuraavat kuuluvat, ovat tavallisesti 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolella: - standardisoidut viestimallit ja reittitunnisteet (mutta käytettävää hyväksyttyä laitekantaa olisi vältettävä, paitsi silloin, kun se on tarpeellista järjestelmän toiminnan kannalta), - vähimmäismäärä tietoa, joka on tarpeen järjestelmän läpi tapahtuvan siirron osalta, - maksujärjestelyt, esimerkiksi yksityiskohtaiset säännöt siitä, miten selvitys tehdään, kokonaismäärästä sopiminen ja sopiminen siitä, milloin selvitys katsotaan loppuun suoritetuksi. 33. Seuraavat standardeja koskevat sopimukset voivat kuulua 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Mikäli näin on, saavat ne tavallisesti 85 artiklan 3 kohdan mukaisen poikkeusluvan, kun ne eivät syrji ketään ja ovat rajoitetut järjestelmän toiminnan parantamiseen. 1) Sopimukset suorituksia koskevista standardeista, joihin kuuluvat: - toimitusaikasäännöt, joissa määrätään esimerkiksi, että tilisiirron saajapankki saa arvon tiettyyn määräaikaan mennessä, jos maksumääräys on vastaanotettu tiettyyn ajankohtaan mennessä (mutta tällaiset järjestelyt eivät erityisesti saa johtaa yhtenäisiin arvopäivän määrityskäytänteisiin suhteessa asiakkaisiin), - järjestelmässä käsiteltävät enimmäis- ja vähimmäismäärät. 2. Sopimukset vakuuksia ja riskienhallintaa koskevista säännöistä, joihin kuuluvat: - vaatimukset, joiden perusteella tilejä voidaan pitää selvitettyinä ja selvitystilien hoito, - likviditeettistandardeihin liittyvät järjestelyt (esimerkiksi lisävakuuksien antaminen riskien varalta), - osallistujien laiminlyönneistä aiheutuneiden tappioiden etukäteen sovittu jakaminen. 34. Järjestelyt on rajoitettava pankkien välisiin yhteyksiin ja ne eivät saa johtaa yhdenmukaistetun käyttäytymistavan käyttöönottoon asiakkaita kohtaan. 4. Hintakilpailu 1) Rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevien järjestelmien perustamiskulut sekä keskuselinten toimintakulut 35. Rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevia järjestelmiä perustettaessa aiheutuvat kulut sekä keskuselimen (esimerkiksi ACH) toiminnasta aiheutuvat kulut voidaan jakaa osallistuvien pankkien kesken esimerkiksi ACH-tariffin avulla (joka voi vaihdella volyymin tai muiden ennalta määrättyjen edellytysten mukaan), joka peritään osallistuvilta pankeilta. Mikäli perustamiskulut ovat aiheutuneet siitä, että osallistuvat pankit toimivat saajien pankkeina, voi olla perusteltua maksaa kyseiset kulut yhteisesti sovitun toimituspalkkion avulla (ks. jäljempänä). 2) Hinnoittelu rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevassa järjestelmässä 36. Maksujärjestelmään sisältyvään suoritukseen liittyy yleensä vähintään neljä osaa: maksaja (asiakas, joka suorittaa maksun), maksajan pankki, saaja (asiakas, joka vastaanottaa maksun) ja saajan pankki. Näiden neljän keskinäiset suhteet muodostavat pohjan, jossa hinnoittelu tapahtuu maksujärjestelmän sisällä: maksaja - maksajan pankki, saaja - saajan pankki, maksajan pankki - saajan pankki ja maksaja - saaja. Neljän osapuolen hinnoittelujärjestelyt ovat vuorovaikutuksessa keskenään. 37. Rajojen yli suoritettavien tilisiirtojen osalta maksajan pankki ja saajan pankki eivät välttämättä ole sopimussuhteessa. Siinä tapauksessa tilisiirto käsitellään pankkiketjun välityksellä. Pankkiketjussa olevan parin muodostavat pankit ovat yhteydessä toisiinsa kahdenkeskisten sopimusten kautta ja/tai järjestelmässä monenkeskeisten sopimusten kautta. Pankkien välinen hinnoittelu voi olla osa jokaisen parin muodostavan pankin suhdetta. a) Pankkien ja asiakkaiden välinen hinnoittelu 38. Erilaisia hinnoittelumenetelmiä esiintyy yksinään tai yhdistelminä. Näihin sisältyvät avoimesti näkyvät hinnat, kuten toimitusmaksut ja vuosimaksut, sekä vähemmän näkyvissä olevat hinnat, kuten arvopäivänmäärityskäytännöt, tilintaseen alhaisempi korko kuin muussa tapauksessa (ja/tai lainojen ja tilinylitysten korkeammat korot) ja heikommat valuutan vaihtokurssit. 39. Tälläkään alueella, niin kuin muillakaan pankkikilpailun alueilla, osallistuvien pankkien välillä ei voida hyväksyä mitään sopimuksia asiakkailta perittävien toimituspalkkioiden laadusta tai tasosta. Lainsäädännöllä kuitenkin toisinaan rajataan, miten pankit voivat toteuttaa hinnoittelua asiakkaita kohtaan, ja miten oikeus perustamissopimuksen 5.2 ja 85 artiklan samanaikaiseen soveltamiseen liittyvään Euroopan yhteisön tuomioistuimen oikeuskäytäntöön pidätetään. b) Monenkeskiset toimituspalkkiot 40. Komissio katsoo, että kahdenkeskiset toimituspalkkioita koskevat sopimukset kuuluvat tavallisesti 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle. Sitä vastoin monenkeskiset toimituspalkkioita koskevat sopimukset rajoittavat kilpailua 85 artiklan 1 kohdan mukaan, koska ne rajoittavat huomattavasti pankkien vapautta päättää itsenäisesti omasta hinnoittelupolitiikastaan. Rajoituksella on todennäköisesti myös vääristävä vaikutus pankkien toimintaan asiakkaitaan kohtaan. Perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa on myös toinen kilpailunrajoitus, josta voidaan puhua silloin, kun pankeilla on sopimus tai yhdenmukaistettu menettelytapa, jonka avulla ne perivät toimituspalkkion asiakkailtaan veloittamissaan hinnoissa. 41. Tarpeeksi voimakas järjestelmien välinen kilpailu voisi rajoittaa asiakkailta veloitettavissa hinnoissa perittävien toimituspalkkioiden vaikutuksia. Tällaisessa tilanteessa monenkeskisen, toimituspalkkiota koskevan yhden järjestelmän sisällä olevan sopimuksen rajoittava vaikutus ei ole olennaista (ja kuuluu siten 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle), edellyttäen, että kilpailevat järjestelmät eivät itsessään sisällä myös samanlaisia monenkeskisiä toimituspalkkioita. 42. Jos tapauksessa ei ole rajoitettua tai järjestelmien välistä kilpailua, pidetään monenkeskisen toimituspalkkion vaikutusta tavallisesti kilpailua rajoittavana olennaisena tekijänä ja se kuuluu siten 85 artiklan 1 kohdan mukaisen kiellon soveltamisalaan. 43. Monenkeskisten toimituspalkkiota koskevien sopimusten kuuluessa 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan ne ovat oikeutettuja saamaan 85 artiklan 3 kohdan poikkeusluvan ainoastaan siinä tapauksessa, että ne todistetaan tarpeellisiksi tiettyjen yhteistyömuotojen onnistuneen toteuttamisen kannalta. Komission tehtävänä ei ole antaa pankeille määräyksiä erityisistä järjestelmistä. Mikäli pankit kuitenkin ottavat käyttöön monenkeskisiä toimituspalkkioita koskevia järjestelyjä, komissio tutkii (soveltamalla 85 artiklan 3 kohdassa määrättyjä poikkeuslupaan oikeuttavia edellytyksiä) näiden järjestelyjen tavoitteena olevan taloudellisen hyödyn ja arvioi, saavatko kuluttajat (asiakkaat ja muut henkilöt, jotka eivät ole asiakkaita, mukaan lukien) kohtuullisen osan tästä hyödystä ja ovatko erityiset toimituspalkkiota koskevat sopimukset todella tarpeellisia kyseisen hyödyn saavuttamiseksi. c) Rajojen yli suoritettavien tilisiirtojen käsittely 44. Seuraavassa on esimerkki pankkiketjun toteuttamasta rajojen yli suoritettavien tilisiirtojen käsittelystä. Maksajan pankki voi antaa tilisiirron ensimmäisen välittäjäpankin tehtäväksi samassa jäsenvaltiossa. Välittäjäpankki huolehtii rajan ylittävästä yhteydestä välittämällä tilisiirron toiseen välittäjäpankkiin (kirjeenvaihtajapankki) kohdejäsenvaltiossa. Kirjeenvaihtajapankki toimittaa tilisiirron saajan pankkiin. Tämä tehdään tavallisesti kansallisen selvitysjärjestelmän kautta, jolloin kirjeenvaihtajapankki toimii kansalliseen järjestelmään siirtymisen aloitusosoitteena. ACH voi toimia ensimmäisenä välittäjäpankkina tai kirjeenvaihtajapankkina tai molempina. 45. Pankkien välinen hinnoittelu voi olla osa ketjussa olevien, parin muodostavien pankkien välistä suhdetta. Annetussa esimerkissä jokainen ensimmäinen välittäjäpankki voi tavallisesti sopia kahdenkeskisesti maksajan vastaavan pankin ja ensimmäisen välittäjäpankin kanssa rajojen yli suoritettavien tilisiirtojen käsittelystä aiheutuvan hinnan. Nämä kahdenkeskiset hintajärjestelyt ovat 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolella. Vaihtoehtoisesti, jos pankkiryhmä tekee monenkeskisen toimituspalkkioita koskevan sopimuksen minkä tahansa näiden ketjussa olevien yhteyksien kattamiseksi, se kuuluu 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Kuitenkaan monenkeskisen toimituspalkkiota koskevan yhden järjestelmän sisällä olevan sopimuksen rajoittava vaikutus ei ole olennaista (ja kuuluu siten 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle), edellyttäen, että kilpailevat järjestelmät eivät itsessään sisällä myös samanlaisia monenkeskisiä toimituspalkkioita koskevia järjestelyitä. 46. Viimeiset ketjussa olevat parin muodostavat pankit ovat kirjeenvaihtajapankki ja saajan pankki. Ne voivat käyttää kansallista kirjeenvaihtoyhteyttä, mutta tavallisesti ne kuuluvat molemmaat kansalliseen selvitysjärjestelmään (tai ACH:hon), jota käytetään vastaanottajana toimivaan jäsenvaltioon tulevien tilisiirtojen jakeluun. Tässä yhteydessä järjestelmän sisäinen kilpailu on todennäköisesti rajoitettua tai sitä ei ole lainkaan, mikä johtuu sellaisen järjestelmän käyttöön liittyvästä tarpeesta, joka voi taata siirron kaikkiin mahdollisiin saajien pankkeihin kohdejäsenvaltiossa. (Järjestelmien välistä kilpailua ei luonnollisestikaan ole, jos pankit sopivat ainoastaan yhden erityisen järjestelmän käytöstä saataviin tilisiirtoihin.) Monenkeskinen toimituspalkkio, jota sovelletaan kyseisen järjestelmän avulla käsiteltäviin rajojen yli suoritettaviin tilisiirtoihin, aiheuttaa 85 artiklan 1 kohdan mukaista kilpailua. d) Kaksoisveloitus 47. Kaksoisveloituksesta voidaan puhua, kun rajojen yli suoritettavan tilisiirron maksaja pyytää saada maksaa kaikki tilisiirtoon liittyvät kulut [ns. OUR-siirto (8)], mutta kuitenkin joko välittäjäpankki tai saajan pankki vähentää kuluja siirrettävästä summasta tai saajan pankki perii saajalta suuremman toimitusmaksun kuin kotimaisesta siirrosta. 48. Komissio katsoo, että kuluttajan mahdollisuus tehdä OUR-siirtoja merkitsee 85 artiklan 3 kohdan mukaista taloudellista hyötyä. Joissain olosuhteissa rajojen yli suoritettaviin tilisiirtoihin sovellettavat, monenkeskiset toimituspalkkioita koskevat sopimukset voivat olla tarpeellisia kaksoisveloituksen välttämiseksi, ja tällöin mahdollistetaan se, että pankit voivat tarjota "OUR"-siirtoja (ks. 53 ja sitä seuraava kohta). Tällaisessa tapauksessa palkkio saa poikkeusluvan 85 artiklan 3 kohdan mukaisesti. 49. Komissio katsoo, että rajojen yli suoritettaviin tilisiirtoihin sovellettavat monenkeskiset toimituspalkkiot eivät tavallisesti ole tarpeen, jotta pankit voisivat tarjota "SHARE"- tai "BEN"-siirtoja rajojen yli suoritettavien tilisiirtojen osalta. SHARE-siirtojen osalta maksajan pankki voi periä asiakkailtaan palkkion omien kulujensa kattamiseksi, välittäjäpankit voivat puolestaan vähentää tilisiirtosummasta palkkion niiden omien kulujen kattamiseksi (tai periä maksajan pankilta kyseiset kulut), ja saajan pankki voi periä omilta asiakkailtaan palkkion sen omien kulujen kattamiseksi. BEN-siirron osalta maksajan pankki sekä välittäjäpankki voivat vähentää tilisiirtosummasta palkkion omien kulujensa kattamiseksi ja saajan pankki voi periä palkkion sen omien kulujen kattamiseksi. 50. Pankkien olisi pystyttävä itsenäisesti päättämään, tarjoavatko ne rajojuen yli suoritettavien tilisiirtojen osalta OUR-, BEN- ja SHARE-siirtoja (9). e) Rajojen yli suoritettavien tilisiirtojen kulut 51. Rajojen yli suoritettava tilisiirto voi vaatia enemmän työtä kuin kansallinen tilisiirto: 1) Järjestelmän kokonaisuuden kannalta voi osoittautua tarpeelliseksi perustaa uusi järjestelmä tai muuttaa olemassa olevaa järjestelmää rajojen yli suoritettavien tilisiirtojen käsittelemiseksi. 2) Itse tilisiirtojen ylimääräisten toimenpiteiden osalta i) voi osoittautua tarpeelliseksi ilmoittaa rajojen yli suoritettava tilisiirto maksutaseviranomaisille saapuvana maksuna, ii) voi osoittautua tarpeelliseksi muuntaa maksu saajan valuutaksi, iii) asetuksessa voidaan vaatia että saaja tarvitsee enemmän tietoja (esimerkiksi yksityiskohtia maksumääräyksestä) kuin mitä kansallisten maksujen yhteydessä annetaan, iv) on syytä tarkistaa yksityiskohtaiset tiedot saajasta, tilinumero ja pankkitunnus, koska nämä tiedot ovat usein epätäydellisiä tai virheellisiä, v) on tarpeen muotoilla maksumääräys uudelleen, jos sitä käsitellään kohdemaan selvittelyssä, vi) voidaan tarvita lisäselvitys- tai maksutoimenpiteitä. 52. Maksajan pankin tai kirjeenvaihtajapankin tai ACH:n pystyessä suoriutumaan näistä ylimääräisistä työtehtävistä tilisiirto voitaisiin siirtää kohdemaan kansalliseen selvitysjärjestelmään, aivan kuin se olisi kansallinen tilisiirto. Tämä tarkoittaa, että saajan pankille ei ole eroa, onko kyse toisesta maasta maksetusta tilisiirrosta vai puhtaasti kansallisen tilisiirron vastaanottamisesta. Tällaisessa tilanteessa kaksoisveloituksen ongelmaa ei synny ja rajojen yli suoritettaviin tilisiirtoihin liittyvät monenkeskiset toimituspalkkiot eivät tunnu tarpeellisilta. f) Kaksoisveloituksen perimisen välttäminen niissä tapauksissa, joissa rajojen yli suoritettavat tilisiirrot aiheuttavat erityiskustannuksia 53. Komissio kuitenkin myöntää, että jatkossakin voi tulla tilanteita, joissa saajan pankille koituu enemmän kustannuksia rajojen yli suoritettavista tilisiirrosta kuin kansallisesta siirrosta. Tämä tilanne esiintyy erityisesti niissä jäsenvaltioissa, joissa edellytetään, että saajan pankki ilmoittaa saapuvan maksun maksutaseviranomaisille tai joissa edellytetään, että saajat saavat enemmän tietoja pankistaan kuin kansallisen maksun yhteydessä yleensä annetaan. Saajan pankille on aiheutunut kuluja myös uuden järjestelmän perustamisesta näissä tapauksissa (tilanne vaihtelee myös tässä yhteydessä jäsenvaltioiden välillä). Tällaisissa tapauksissa kohdemaan pankkien osalta voi olla aiheellista sopia monenkeskisestä toimituspalkkiosta näiden lisäkustannusten kattamiseksi, jotta kaksoisveloitukselta voitaisiin välttyä. Kyseisestä monenkeskisestä toimituspalkkiosta voidaan sopia ACH:hon osallistujien kesken tai yleisesti tietyn maan kaikkien tai useimpien pankkien välillä. 54. ACH:hon osallistuvien välinen järjestely kattaisi saajan pankeille aiheutuneet välttämättömät lisäkustannukset pankkien välisen toimituspalkkion avulla, josta on sovittu ACH:n ja osallistuvien saajan pankkien välillä. Tämä monenkeskisesti sovittu toimituspalkkio perustuisi saajan pankin toteutuneisiin ylimääräisiin kustannuksiin, ja se voisi sisältyä ACH:n lähettävältä pankilta (tai lähettäjänä toimivilta ACH:ilta) perimiin (kahdenvälisiin) kokonaiskustannuksiin. ACH korvaisi saajan pankeille niille koituneet välttämättömät ylimääräiset kustannukset siirtämällä niille edelleen pankkien välisen toimituspalkkion. 55. Tietyn maan kaikkien tai useimpien pankkien välinen järjestely kattaisi kaikki saajan pankkien ylimääräiset välttämättömät kulut kaikkien osallistuvien saajan pankkien kesken sovitun toimituspalkkion avulla. Jokaisessa yksittäisessä siirrossa yksi kyseisistä pankeista toimisi kirjeenvaihtajapankkina (aloitusosoitteena) lähettävän pankin puolesta. Tässäkin tapauksessa kaikki mahdolliset monenkeskisesti sovitut toimituspalkkiot perustuisivat saajan pankkien todellisiin ylimääräisiin kuluihin ja ne voitaisiin sisällytää kirjeenvaihtajapankin lähettävältä pankilta (tai lähettäjänä toimivalta ACH:lta) perimiin (kahdenvälisiin) kokonaiskustannuksiin. Kirjeenvaihtajapankki korvaisi saajan pankeille niille koituneet välttämättömät kulut siirtämällä niille edelleen pankkien välisen toimituspalkkion. g) Monenkeskisen toimituspalkkion edellytykset 56. Silloin, kun monenkeskiset toimituspalkkiot kuuluvat 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, mutta ne voidaan vapauttaa tästä kaksoisveloituksen välttämiseksi, niiden täytyy täyttää seuraavat edellytykset: 1) Palkkion taso on määriteltävä (ja tarkastettava säännöllisesti) saajan pankkeina toimiville osallistuville pankeille aiheutuneiden keskimääräisten todellisten lisäkustannusten perusteella. 2) Palkkio olisi määriteltävä enimmäishintoina, joiden avulla järjestelmän jäsenet voivat neuvotella enimmäishinnan ylittävistä tai alittavista kahdenvälisistä palkkioista. (1) Tiedoksianto, annettu 18 päivänä marraskuuta 1994, KOM(94) 436: "EU rahastosiirrot: avoimuus, suorittaminen ja tasapaino". (2) SEC(92) 621: "Helpommat rajojen yli suoritettavat maksut: rajojen murtaminen". (3) Asia 172/80 Züchner v. Bayerische Vereinsbank KOK. 1981, s. 2021, 18 kohta. (4) Komission päätös, tehty 25 päivänä maaliskuuta 1992, Euroshekki: Helsingin sopimus, EYVL N:o L 95, 9.4.1992, 8 ja 76 kohta; ensimmäisen asteen tuomioistuin puolusti tätä seikkaa, asiat T-39/92 & T-40/92 Groupement des cartes bancaires "CB" and Europay International v. Comission KOK. 1994, II-49, 104 kohta. (5) Neuvoston toinen direktiivi 89/646/ETY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1989, luottolaitosten liiketoiminnan aloittamiseen ja harjoittamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta EYVL N:o L 386, 30.12.1989, s. 1. (6) Keskeisen järjestelmän (essential facility) käsitteestä, ks. asiat 6 & 7/73, Institutio Chemioterapico Italiano ja Commercial Solvents Corporation v. komissio, KOK. 1974, 223; komission päätös, tehty 4 päivänä marraskuuta 1988, London European - Sabena, EYVL N:o L 317, 24.11.1988, s. 47; komission päätös, tehty 11 päivänä kesäkuuta 1992, B& I Line v. Sealink, CMLR 1992, 255; komission päätös, tehty 21 päivänä joulukuuta 1993, Port of Rodby, EYVL N:o L 55, 26.2.1994, s. 52; IGR Stereo Television, yhdestoista kilpailukertomus, 94 kohta; Disma, kahdeskymmeneskolmas kilpailukertomus, 223 ja 224 kohta. (7) Välillinen osallistuminen jäsenyysmuotona asettaa laitoksille eräitä suoraan osallistumiseen liittyviä tehtäviä ja velvoitteita, ilman että niille annettaisiin maksujärjestelyyn liittyviä velvoitteita, jotka on varattu suoraan osallistuville. (8) Tilisiirrot voivat olla OUR-, SHARE- tai BEN-siirtoja riippuen siitä, kuinka kustannukset on jaettu: - OUR: lähettäjä maksaa kaikki kulut, - SHARE: lähtettäjä ja maksaja jakavat kulut, - BEN: saaja maksaa kaikki kulut. (9) Ehdotettussa direktiivissä esitetään OUR-siirtoja ratkaisuksi silloin, kun tilisiirron maksaja ei ole antanut mitään erityisiä määräyksiä.