Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta ”Vuoden 2020 jälkeiseen aikaan tähtäävät biologisesti monimuotoiset kunnat ja alueet biologista monimuotoisuutta koskevan YK:n yleissopimuksen 15. osapuolikonferenssissa ja vuoteen 2030 ulottuvassa EU:n biodiversiteettistrategiassa”

(2020/C 440/05)

Esittelijä: Roby BIWER (LU/PES), Bettembourgin kunnanvaltuuston jäsen, Luxemburg Viiteasiakirja: Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Vuoteen 2030 ulottuva EU:n biodiversiteettistrategia – Luonto takaisin osaksi elämäämme COM(2020) 380 final

POLIITTISET SUOSITUKSET

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

1. Kehottaa kansainvälistä yhteisöä tekemään Kunmingissa vuonna 2021 pidettävästä biologista monimuotoisuutta koskevan YK:n yleissopimuksen osapuolten 15. konferenssista (COP) merkkitapahtuman biodiversiteetin kannalta ja vaatimaan siellä biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemien köyhtymiseen johtavan kehityssuunnan peruuttamatonta kääntämistä.

2. Varoittaa ihmisiä siitä, että biologisen monimuotoisuuden tila on huonontunut vuodesta 2018, ja huomauttaa, että useimpia kansainvälisiä yhteiskunnallisia ja ympäristöön liittyviä tavoitteita, erityisesti Aichin biodiversiteettitavoitteita, ei ole saavutettu. Maailmanlaajuiset pyrkimykset biologisen monimuotoisuuden köyhtymisen pysäyttämiseksi ovat epäonnistuneet, kuten todetaan ennen Maailman talousfoorumia 2020 tehdyssä IPBESin vuoden 2019 maailmanlaajuisessa arvioinnissa, jossa biologisen monimuotoisuuden köyhtyminen ja ekosysteemien romahtaminen määriteltiin yhdeksi maailman viidestä suurimmasta uhasta.

3. Panee merkille, että biologisen monimuotoisuuden köyhtymisen taustalla olevat tärkeimmät tekijät ovat muutos maankäytössä, luonnonvarojen suora hyödyntäminen ja ilmastonmuutos, joihin on puututtava konkreettisin ja oikea-aikaisin toimin.

4. Korostaa, että EU27:n jäsenvaltioiden ekologinen jalanjälki on yhteensä yli kaksi kertaa suurempi kuin ekosysteemien kyky tuottaa hyödyllistä biologista materiaalia ja toimia hiilinieluna alueella.

5. Painottaa, että on yhä enemmän näyttöä siitä, että ilmastoon, luonnon monimuotoisuuteen ja ihmisten terveyteen liittyvien kriisien ja pandemioiden kasvavan zoonoosiriskin välillä on suora yhteys luonnon ekosysteemien maailmanlaajuisen tuhoutumisen etenemisen takia.

6. Korostaa, että biodiversiteettikriisin nykytila edellyttää kunnianhimoisia ja helposti viestittävissä olevia tavoitteita ja välittömiä tieteeseen perustuvia toimintapolitiikkoja ja toimia, jotka koskevat biologisen monimuotoisuuden köyhtymisen ja ekosysteemien rappeutumisen taustalla olevia tekijöitä ja jotka ovat oikeassa suhteessa biologisen monimuotoisuuden köyhtymissuuntauksen kääntämisen tavoitteeseen.

7. Kehottaa noudattamaan johdonmukaista politiikkaa, jotta voidaan sovittaa EU:n eri toimintapolitiikkojen, mm. uuden yhteisen maatalouspolitiikan (YMP), EU:n vihreän kehityksen ohjelman ja EU:n kauppasuhteiden sekä kansainvälisten sitoumusten, kuten YK:n kestävän kehityksen Agenda 2030 -toimintaohjelman, Pariisin ilmastosopimuksen, biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen ja katastrofiriskien vähentämiseen tähtäävän Sendain kehyksen, pyrkimykset, tavoitteet ja tulokset kokonaisvaltaiseen EU:n kestävän kehityksen strategiaan, jolla on selkeät tavoitteet ja täytäntöönpanotoimet.

8. Korostaa, että on toimittava kiireellisesti biodiversiteettisopimuksen viidennen Global Biodiversity Outlook -katsauksen ja siinä annetun suosituksen mukaisesti ja edistettävä paikallista kaupunkihallintoa ja monialaista suunnittelua, tuettava luontopohjaisia ratkaisuja sekä sovellettava yhdennettyjä lähestymistapoja maankäyttöön ja maankäytön muutokseen paikallisella ja maisematasolla, sillä ne ovat keskeisiä osatekijöitä pyrittäessä kääntämään biologisen monimuotoisuuden köyhtymissuuntausta.

9. Korostaa, että kasvavasta tunnustuksesta huolimatta valtiotasoa alempien hallintotasojen, kuntien ja muiden paikallisviranomaisten ( 1 ) keskeistä roolia biologisen monimuotoisuuden köyhtymissuuntauksen kääntämisessä ja koko hallinnon kattavan lähestymistavan soveltamisessa kaikissa biodiversiteetin hallintaprosessin vaiheissa ja kaikilla tasoilla ei ole vieläkään tunnustettu virallisesti vuoteen 2030 ulottuvassa EU:n biodiversiteettistrategiassa eikä vuoden 2020 jälkeisessä maailmanlaajuisessa biodiversiteettikehyksessä. Tähän voitaisiin päästä erityisesti sisällyttämällä biologista monimuotoisuutta koskevat paikalliset ja alueelliset strategiat ja toimintasuunnitelmat biologista monimuotoisuutta koskeviin kansallisiin strategioihin ja toimintasuunnitelmiin.

10. Kannattaa EU:n pitkän aikavälin ilmastoneutraaliustavoitteen asettamista ohjaamaan Eurooppa-hanketta kohti peruuttamatonta ilmastoneutraaliutta vuoteen 2050 mennessä. Tämä perustuu vuosien 2021–2027 monivuotiseen rahoituskehykseen, jossa on saavutettava ainakin tavoite nostaa ilmastoon liittyvien menojen osuus 30 prosenttiin. Komitea korostaa, että EU:n ilmastolailla olisi varmistettava kasvihuonekaasujen nollanettopäästöjen saavuttamiseen tähtäävien toimenpiteiden ja biologista monimuotoisuutta koskevien EU:n ja maailmanlaajuisten tavoitteiden lähentäminen ( 2 )

Kuntien ja alueiden rooli biologisen monimuotoisuuden köyhtymiseen johtavan kehityssuunnan kääntämisessä

11. On samaa mieltä IPBESin vuoden 2019 raportin päätelmien kanssa siitä, että paikallis- ja alueviranomaiset voivat antaa merkittävän panoksen asiaa koskeviin YK:n yleissopimuksiin, muun muassa YK:n Agenda 2030 -toimintaohjelmaan ja Pariisin sopimukseen, vastuullisen tuotannon ja kulutuksen kautta ja toteuttaessaan yhdennettyä alueellista maankäytön suunnittelua ja luontopohjaisia ja luonnonvarojen ja primaariraaka-aineiden suojeluun ja kestäväpohjaiseen käyttöön perustuvia ratkaisuja, joissa otetaan huomioon kulloisetkin sosiaaliset, taloudelliset ja ekologiset olosuhteet.

12. Muistuttaa, että paikallis- ja alueviranomaiset ovat kiinteä osa biodiversiteettisopimuksen ratifioivia kansallisia viranomaisia ja ne antavat huomattavan vapaaehtoisen panoksen ja luovat tärkeitä kumppanuuksia, joiden avulla saadaan mobilisoitua keskeiset ryhmät (alkuperäiskansat ja paikallisyhteisöt, nuoret ja naiset) ja asiaankuuluvat alat (liike-elämä, kulttuuri ja kansalaisyhteiskunnan organisaatiot).

13. Korostaa, että paikallis- ja alueviranomaiset ovat innovoinnin ja yhdennettyjen alueellisten ja maankäytön suunnitelmien ja strategioiden täytäntöönpanon moottoreina myös taloudellisesti liian vähän käytetty voimavara pyrittäessä saavuttamaan EU:n ja maailmanlaajuisen tason biodiversiteettitavoitteita ja että niiden valmiuksia voidaan hyödyntää täysin tunnustamalla paikallis- ja alueviranomaisten keskeinen rooli, aktivoimalla niitä ja antamalla niiden käyttöön tarvittavat välineet.

14. Korostaa, että innovatiiviset luontopohjaiset ratkaisut, jotka saavat innoitusta ja tukea luonnosta, ovat kustannustehokkaita ja tuottavat samanaikaisesti ympäristöön liittyviä, sosiaalisia ja taloudellisia hyötyjä sekä auttavat parantamaan selviytymiskykyä, ovat yksi tehokkaimmista keinoista ennallistaa ekosysteemejä ja saada ihmiset elämään sopusoinnussa luonnon kanssa, kuten NATURVATION-hankkeen vuoden 2020 raportissa todetaan ( 3 )

15. Peräänkuuluttaa innovatiivisten luontopohjaisten ratkaisujen käyttöönoton ja levittämisen edistämiseksi hyvien käytäntöjen jakamista ja ohjeistuksen laatimista kaikille asiaankuuluville sidosryhmille.

16. Kiinnittää huomiota kestävän kehityksen tavoitteiden keskinäisiin sidoksiin ja ehdottaa, että biodiversiteetti- ja ilmastotavoitteet sisällytetään tuleviin toimintapolitiikkoihin esimerkiksi ottamalla johdonmukaisesti huomioon biologinen monimuotoisuus uusiutuvaan energiaan liittyvien infrastruktuurien ympäristössä, jotta voitaisiin saavuttaa sekä biodiversiteetti- että ilmastotavoitteet.

17. Muistuttaa kannustaneensa paikallis- ja alueviranomaisia laatimaan biologista monimuotoisuutta koskevia paikallisia ja alueellisia strategioita ja toimintasuunnitelmia ja osallistumaan kansainväliseen, eurooppalaiseen ja kansalliseen standardointiin biodiversiteetin ja ekosysteemien hallinnan valtavirtaistamiseksi sekä luontopohjaisten ratkaisujen sovellettavuuden ja vaikutusten lisäämiseksi.

Kunnat ja alueet liikkeellepanevana voimana EU:n biodiversiteettitavoitteiden saavuttamisessa

18. Suhtautuu myönteisesti vuoteen 2030 ulottuvaan EU:n biodiversiteettistrategiaan rajapintana vertikaaliselle yhteistyölle pyrittäessä puuttumaan biologisen monimuotoisuuden köyhtymisen tärkeimpiin syihin ja sen yhteyksiin sellaisiin yhteiskunnallisiin haasteisiin kuin ilmastonmuutoksen hillitseminen ja siihen sopeutuminen sekä suojelu tulevilta pandemioilta.

19. Kehottaa paikallis- ja alueviranomaisia tekemään tiivistä yhteistyötä ekologisten käytävien perustamiseksi osana Euroopan laajuisia luontoverkkoja, sillä ne ovat avainasemassa paikallisen sitoutumisen kannalta.

20. Korostaa, että luonnonsuojelutoimien koordinointi ja tavoitteiden asettaminen paikallistasolla on tärkeää. EU:n tulisi kohdentaa kunnille ja alueille rahoitusta ja informaatiotukea luonnon monimuotoisuuden edistämiseen, kuten luonnonhoitohankkeisiin, luontopohjaisiin ratkaisuihin, luontotietovarantojen kehittämiseen, monimuotoisuutta turvaavan alueiden käytön suunnitteluun sekä asiantuntijoiden osaamisen ja resurssien vahvistamiseen kunnissa ja alueilla.

21. Panee tyytyväisenä merkille, että neuvosto on sitoutunut päätelmissään valmistelemaan vuoden 2020 jälkeistä maailmanlaajuista biodiversiteettikehystä, jotta voidaan lisätä biologisen monimuotoisuuden suojelua, ekosysteemien ennallistamista ja kestävää maankäyttöä tukevien luontopohjaisten ratkaisujen soveltamista ja toteuttamista.

22. Kannattaa ja tukee EU:n vihreän kehityksen ohjelman ja biodiversiteettistrategian kunnianhimoisia EU:n laajuisia sitoumuksia, päämääriä ja tavoitteita. Komitea korostaa paikallis- ja alueviranomaisten keskeistä roolia niiden toteuttamisessa, erityisesti laadittaessa kaupunkien viherryttämissuunnitelmia vuoden 2021 loppuun mennessä, ja painottaa paikallis- ja alueviranomaisten innovointi- ja integrointipotentiaalia alueiden ja kaupunkien biologisen monimuotoisuuden, kestävän elpymisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tukemisessa.

23. Tähdentää yhdennetyn, EU:n laajuisen strategian tarvetta vähintään kolmen miljardin puun istuttamiseksi EU:n alueelle ekologisia periaatteita kaikilta osin noudattaen, jotta voidaan varmistaa kaikkien keskeisten toimintojen huomioon ottaminen. Komitea viittaa lausuntoonsa ( 4 ) metsien ratkaisevasta roolista sekä maaseutu- että kaupunkialueilla biologisen monimuotoisuuden suojelun, ilmastonmuutoksen hillitsemisen, hydrogeologisten vaurioiden välttämisen, hiilen varastoinnin, ihmisten terveyden ja muiden sivuhyötyjen kannalta ja kehottaa tehostamaan toimia metsien suojelemiseksi ja ennallistamiseksi noudattaen kaikilta osin ekologisia periaatteita ja kunnioittaen metsien pitkää ikää, ainutlaatuisia ekologisia ominaisuuksia ja mahdollisimman suurta biologista monimuotoisuutta.

24. Suhtautuu myönteisesti EU:n kaupunkien viherryttämisfoorumiin välineenä kehittää kaupunkien valmiuksia, ja suosittaa, että se integroidaan keskeisiin aloitteisiin ja foorumeihin, kuten EU:n uuteen Green City Accord -aloitteeseen, NetworkNature-hankkeeseen, CitiesWithNature-aloitteeseen ja RegionsWithNature-aloitteeseen. Komitea tukee erityisesti CitiesWithNature- ja RegionsWithNature-aloitteita Sharm El-Sheikh to Kunming Action Agenda for Nature and People -toimintaohjelman virallisina foorumeina, joiden tarkoituksena on osallistaa alue- ja paikallisviranomaiset ja sitouttaa ne esittelemään toimiaan ja tunnustamaan luonnon arvo kaupungeissa ja alueilla.

25. Korostaa paikallis- ja alueviranomaisten keskeistä roolia Natura 2000 -alueiden hallinnoinnissa ja pyytää huolehtimaan riittävästä logistisesta, tieteellisestä ja taloudellisesta tuesta täyden kattavuuden ja täytäntöönpanon varmistamiseksi vuoteen 2025 mennessä.

26. Kehottaa EU:ta tarjoamaan paikallis- ja alueviranomaisille riittävät resurssit sekä valmiuksien kehittämistä ja ohjausta ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja siihen sopeutumista koskevia toimenpiteitä, suojelutoimenpiteitä, alueiden hoitoa ja kaupunkien viherryttämissuunnitelmia varten, jotta voidaan toteuttaa kunnianhimoisia biodiversiteettitoimia.

27. Suhtautuu myönteisesti EU:n biodiversiteettistrategiassa esitettyyn tavoitteeseen luoda uusi eurooppalainen biodiversiteettiä koskeva hallintokehys, jonka avulla paikallis- ja alueviranomaiset ja kaikki hallintotasot voivat paikallisten olosuhteiden pohjalta täyttää seuranta- ja arviointivelvollisuutensa ja mitata edistystä biodiversiteettitoimissa. Komitea kehottaa laatimaan selkeät indikaattorit ja mitattavissa olevat tavoitteet, jotka standardoidaan Euroopan tasolla. Komitea on valmis tekemään yhteistyötä ja antamaan panoksensa uuden hallintokehyksen kehittämiseen ja täytäntöönpanoon, jotta varmistetaan, että tämän rakenteen avulla voidaan hyödyntää mahdollisimman tehokkaasti paikallis- ja alueviranomaisten täyttä potentiaalia biologisen monimuotoisuuden köyhtymissuuntauksen kääntämisessä.

28. Kehottaa EU:ta ryhtymään tehokkaasta täytäntöönpanosta saadun näytön pohjalta konkreettisiin toimiin, muun muassa valmiuksien kehittämiseen, jotta voidaan valtavirtaistaa ja yhdenmukaistaa edelleen biologisen monimuotoisuuden prioriteetteja kaikilla oikeudenkäyttöalueilla ja politiikan aloilla – maataloudessa, aluesuunnittelussa ja kaupunkikehityksessä sekä kaupan, ympäristön, tutkimuksen ja innovoinnin, ilmastonmuutoksen hillitsemisen ja siihen sopeutumisen alalla ja EU:n vihreän kehityksen ohjelmassa – ja ottaa kaikki hallinnon tasot asianmukaisesti mukaan EU:n laajuisten vaikutusten varmistamiseksi.

29. Korostaa biodiversiteettitoimien rahoittamista käsittelevässä raportissaan ( 5 ) esitettyjä suosituksia, joiden mukaan ympäristönäkökohtien valtavirtaistamista olisi tehostettava kaikessa EU:n rahoituksessa ja paikallis- ja alueviranomaisille suunnattua biodiversiteettitoimiin tarkoitettua rahoitusta olisi lisättävä ja järkeistettävä asianmukaisessa mittakaavassa. Tämä koskee myös Life-ohjelmaa.

30. Kehottaa toteuttamaan johdonmukaista ympäristöpolitiikkaa rajojen yli ja peräänkuuluttaa siihen liittyen rajatylittävää yhteistyötä, koska lajit eivät tunne rajoja.

31. Kehottaa EU:ta asettamaan biologisen monimuotoisuuden köyhtymissuuntauksen kääntämisen etusijalle keskeisenä periaatteena kaikissa merkittävissä rahoitussuunnitelmissa, myös monivuotisessa rahoituskehyksessä 2021–2027 ja covid-19-elpymissuunnitelmissa, asettamaan käyttöön riittävät resurssit, jotta voidaan suoraan tai välillisesti edistää biodiversiteettitoimia kaikilla hallinnon tasoilla ja erityisesti alueellisessa kontekstissa, ja yksinkertaistamaan menettelyjä rahoituksen käytön lisäämiseksi. Tätä varten komitea kehottaa harkitsemaan julkista varainkäyttöä tai sijoitustoimintaa koskevan liikennevalojärjestelmän toteuttamista kuvastamaan mahdollista vaikutusta biologiseen monimuotoisuuteen ja sen köyhtymisen taustalla oleviin tekijöihin.

32. Pyytää, että EU:n valtiontukijärjestelmissä otetaan täysimääräisesti huomioon tavoite poistaa biologiselle monimuotoisuudelle haitalliset tuet ja että varmistetaan, että julkiset ja yksityiset taloudelliset ja sääntelyyn liittyvät kannustimet ovat luonnon monimuotoisuuden kannalta myönteisiä vuoteen 2030 mennessä. Lisäksi komitea korostaa, että on tärkeää sisällyttää biologinen monimuotoisuus koheesiopolitiikkaan.

33. Kiinnittää huomiota siihen, että biotalouteen ja kestäväpohjaisuuteen perustuvien tuotantomallien soveltaminen luo työllisyysmahdollisuuksia ja että suuri määrä työpaikkoja vaarantuu biologisen monimuotoisuuden köyhtymisen ja ekosysteemien rappeutumisen myötä, ja kehottaa komissiota pitämään näiden ilmiöiden pysäyttämiseen suoraan liittyvien työpaikkojen säilyttämistä ensisijaisena tavoitteena tulevissa ympäristöstrategioissa.

34. Kehottaa lisäämään investointeja luonnon ja talouden välisiä yhteyksiä koskevaan tutkimukseen, jotta voidaan hankkia lisää aineksia näyttöön perustuvaan poliittiseen päätöksentekoon ja tuloksellisempiin investointeihin.

35. Kannustaa helpottamaan biologisen monimuotoisuuden huomioon ottamista yhteisen maatalouspolitiikan suunnitelmissa ja kehottaa varaamaan ekojärjestelmille yhteisen, sitovan ja tarkoituksenmukaisen vähimmäisosuuden kaikissa kansallisissa strategiasuunnitelmissa.

36. Huomauttaa, että eri direktiiveissä ja asetuksissa käytetty terminologia on usein epäjohdonmukaista ja että menettelyt (esim. Life-ohjelma) ovat usein liian monimutkaisia pienemmille paikallis- ja alueviranomaisille: ne on tarkoitettu pääsiassa laajamittaisia hankkeita varten eivätkä sovellu kaupunkien lähialueiden ja maaseudun luontohankkeisiin.

37. Panee merkille eläintarhojen ja akvaarioiden tärkeän roolin mutta korostaa, että biologisen monimuotoisuuden säilyttämisessä ja suojelemisessa olisi keskityttävä luonnollisessa elinympäristössä toteutettaviin toimiin ja luonnonvaraisten eläinten ja kasvien laittoman kaupan ehkäisemiseen sekä kotoperäisten lajien suojelun ja niitä koskevan tietämyksen vahvistamiseen. Komitea tarjoaa tukeaan paikallis- ja alueviranomaisille EU:n eläintarhadirektiivin täytäntöönpanon parantamisessa biodiversiteettisopimuksen tavoitteiden mukaisesti.

38. Muistuttaa, että vaikka meriympäristön suojelua koskeva EU:n kehys on yksi maailman kattavimmista ja kunnianhimoisimmista, toimia on tehostettava, jotta voidaan puuttua asianmukaisesti tärkeimpiin ongelmiin, kuten liikakalastukseen ja kestämättömään muoviroskan määrään, liiallisiin ravinteisiin, kalastuskäytäntöihin, vedenalaiseen meluun ja kaiken tyyppiseen saastumiseen. Kestävällä pohjalla olevat kalastuskäytännöt ja terveet meriekosysteemit ovat tärkeitä rannikkoalueiden talouksille, ihmisille ja yhteisöille.

39. Kehottaa EU:ta vahvistamaan valtiotasoa alempien hallintotasojen merkittävää roolia biologisen monimuotoisuuden säilyttämisessä ja ennallistamisessa muun muassa hyödyntämällä biokulttuurisen monimuotoisuuden tarjoamia mahdollisuuksia. Koska biokulttuurisen monimuotoisuuden käsite kattaa biologisen monimuotoisuuden, kulttuurisen monimuotoisuuden sekä paikallisen, alueellisen ja eurooppalaisen identiteetin, biologisen monimuotoisuuden säilyttäminen voi tuoda lisäarvoa paikallisyhteisöjen kannalta.

40. Kehottaa EU:ta tukemaan sellaista vahvistettua vuoden 2020 jälkeistä maailmanlaajuista biodiversiteettikehystä, jossa otetaan huomioon kansainvälisen, alueellisen ja paikallisen tason yhtäläinen merkitys tekemällä erillinen päätös paikallis- ja alueviranomaisten täydestä osallistumisesta niin, että perustaksi otetaan toimintasuunnitelmaa koskeva päätös X/22 ja sen merkittävät saavutukset kaikilla hallinnon tasoilla viime vuosikymmenen aikana.

Kuntien ja alueiden rooli vuoden 2020 jälkeisessä maailmanlaajuisessa biodiversiteettikehyksessä

41. Kannattaa YK:n ekosysteemien ennallistamisen vuosikymmenen tavoitetta nopeuttaa ja lisätä massiivisesti rappeutuneiden ja tuhoutuneiden ekosysteemien ennallistamista maailmanlaajuisesti, jotta voidaan torjua ilmastokriisiä ja parantaa elintarviketurvaa, vesihuoltoa ja biologista monimuotoisuutta. Esimerkkinä toimista mainittakoon Bonnin haaste, jonka tavoitteena on ennallistaa 350 miljoonaa hehtaaria rappeutuneita ekosysteemejä vuoteen 2030 mennessä.

42. Toistaa, että on tunnustettava virallisesti alue- ja paikallisviranomaisten keskeinen rooli maailmanlaajuisten ennallistamis- ja biodiversiteettitavoitteiden saavuttamisessa biodiversiteettisopimuksen aiemmissa osapuolikokouksissa tehtyjen lukuisten päätösten mukaisesti, ja kehottaa YK:n osapuolia osallistamaan alue-ja paikallisviranomaisensa ja vahvistamaan niiden valmiuksia sisällyttää biologinen monimuotoisuus kaupunki- ja aluesuunnitelmiin ja maankäytön suunnitelmiin, jotta voidaan saavuttaa biodiversiteettisopimuksen tavoitteet ja saada aikaan vuoden 2020 jälkeinen maailmanlaajuinen biodiversiteettikehys päätöksen X/22 mukaisesti.

43. Suhtautuu myönteisesti siihen, että vuoden 2020 jälkeisessä maailmanlaajuisessa biodiversiteettikehyksessä tunnustetaan virallisesti biologisen monimuotoisuuden ja ihmisten terveyden välinen yhteys. Komitea korostaa, että alue- ja paikallisviranomaiset ovat keskeisessä asemassa luontopohjaisten ratkaisujen toteuttamisessa ja hallinnoinnissa. Tämä koskee muun muassa kaupunki-, esikaupunki- ja maaseutualueiden esteettömiä ja osallistavia viheralueita, jotka parantavat tehokkaasti terveyttä.

44. Suosittaa, että vuoden 2020 jälkeisessä maailmanlaajuisessa biodiversiteettikehyksessä viitataan nimenomaisesti alue- ja paikallisviranomaisten rooliin erityisesti tavoitteiden asettamisessa (muuttamalla luvun I ”Johdanto” jaksoa B), kumppanuuksien luomisessa, muutoksen vauhdittamisessa (muuttamalla johdannon jaksoa C) ja biologisen monimuotoisuuden valtavirtaistamisessa myös asiaankuuluvissa alakohtaisissa politiikoissa kaikilla hallintotasoilla (muotoilemalla jakson D ”Vuoden 2030 tavoitteet” kohta 13 uudelleen) ( 6 )

45. Muistuttaa, että sidosryhmiltä ja suurelta yleisöltä tarvitaan yhteisiä toimia. Erityistä huomiota on kiinnitettävä panokseen, joka saadaan alkuperäiskansoilta ja paikallisyhteisöiltä sekä naisilta, nuorilta ja sellaisilta toimijoilta, jotka ovat välittömästi riippuvaisia biologisesta monimuotoisuudesta ja hoitavat sitä.

46. Kehottaa asettamaan biologisen monimuotoisuuden valtavirtaistamista koskevan pitkän aikavälin lähestymistavan etusijalle horisontaalisesti ja vertikaalisesti eri politiikan aloilla ja sektoreilla alue- ja paikallistasolla. Komitea toteaa, että alue-ja paikallisviranomaiset ovat paikallisen julkisen hallinnon yhteystahona kansalaisyhteiskunnan ja yksityisen sektorin suuntaan parhaimmassa asemassa huolehtimaan ekosysteemien ennallistamisesta ja suojelusta paikallisissa ja alueellisissa olosuhteissa, kun ne yhdistävät resursseja ja hyödyntävät mittakaavaetuja.

47. Kannattaa sitä, että vuoden 2020 jälkeisen maailmanlaajuisen biodiversiteettikehyksen tavoitteessa 15 viitataan erikseen lisäresurssien tarpeeseen biologisen monimuotoisuuden valtavirtaistamiseen sovellettavan pitkän aikavälin lähestymistavan tukemiseksi kohdennetuin valmiuksien kehittämistoimin, muun muassa vertaisoppimisen kaltaisin innovatiivisin aktivointimenetelmin, kaikilla hallintotasoilla. Tällainen tuki on tarpeen, jotta voidaan pysäyttää biologisen monimuotoisuuden köyhtyminen, ennallistaa ekosysteemejä, torjua haitallisia vieraslajeja, estää luonnonvaraisten eläinten ja kasvien laitonta kauppaa ja luonnonvaraisten eläinten laitonta tappamista ja ottaa keskeiset sidosryhmät ja asiantuntijat, erityisesti alkuperäiskansat ja paikallisyhteisöt, mukaan, kun on kyse biodiversiteetin hoidosta ja teknisen avun ja riittävien taloudellisten ja henkilöresurssien tarjoamisesta.

48. Kehottaa biodiversiteettisopimuksen osapuolia lisäämään merkittävästi julkista rahoitusta, jonka pohjalta saadaan liikkeelle resursseja, joita alue- ja paikallisviranomaiset keräävät ja saavat alueellisiin ja paikallisiin biodiversiteettitoimiin tehtäviä investointeja varten. Tässä yhteydessä olisi kiinnitettävä erityistä huomiota luonnon monimuotoisuuden keskittymiin, jotta voidaan luoda suotuisat olosuhteet yksityisen sektorin investoinneille.

49. Suosittaa, että kehitetään yhdessä teknisten asiantuntijoiden, taiteilijoiden, kirjailijoiden sekä koulutus- ja media-alan kanssa viestintä-, koulutus- ja tiedotusaloitteita, jotka on räätälöity paikallis- ja aluetasolle ja joiden avulla on tarkoitus tuoda esiin luonnon monimuotoisuuden oma arvo sekä sen kulttuurinen, matkailullinen ja taloudellinen arvo ja virkistys- ja terveysarvo kaikessa viestinnässä julkisella, yksityisellä ja yrityssektorilla. Lisäksi komitea korostaa alue- ja paikallisviranomaisten ainutlaatuista asemaa, näkemystä ja legitiimiyttä, sillä ne ovat kansalaisia lähimpänä oleva hallintotaso tällaisten aloitteiden täytäntöönpanossa.

50. Kehottaa laatimaan johdonmukaiset määritelmät indikaattoreille, muun muassa kaupunkien viheralueille, kaupunkien biodiversiteettiä koskevan tarkistetun Singaporen indeksin pohjalta. Niiden avulla voidaan mitata paikallisten biodiversiteettitoimien vaikutusta ja tukea alue- ja paikallisviranomaisten selkeää roolia vuoden 2020 jälkeisen maailmanlaajuisen biodiversiteettikehyksen seuranta-, raportointi- ja todentamismekanismissa.

51. Kehottaa lisäämään merkittävästi seurantaa sekä hyödyntämään uusia teknologioita, kaikkia asianmukaisia tietolähteitä ja ennakoivaa mallintamista biologisen monimuotoisuuden integroiduissa seurantajärjestelmissä, jotta voidaan arvioida kansainvälisten sopimusten tehokkuutta ja seurata tarkasti ja avoimesti biodiversiteettitoimien vaikutuksia kaikilla tasoilla.

52. Kehottaa viittaamaan Global Biodiversity Outlook -katsauksessa erikseen alue- ja paikallisviranomaisten merkitykseen kansallisten toimintalinjojen kehittämisessä ja toteuttamisessa.

53. Kannustaa alue- ja paikallisviranomaisten foorumeja kokoontumaan vuosittain yhteen, jotta alue- ja paikallisviranomaiset voivat verkostoitua, vaihtaa näkemyksiä ja esittää yhteisesti panoksensa vuoden 2020 jälkeiseen maailmanlaajuiseen biodiversiteettikehykseen sekä luoda yhteyksiä sellaisiin tahoihin kuin Global Platform for Sustainable Cities, Maailman ympäristörahaston Sustainable Cities -ohjelma, BIODEV 2030, Latinalaisen Amerikan kehityspankin Emerging and Sustainable Cities Programme, FAOn Great Green Wall of Cities ja biodiversiteettisopimuksen alueellisten sitoumusten foorumi.

54. Kannattaa YK:n yleissopimuksen 15. osapuolikonferenssin päätöstä alue- ja paikallisviranomaisten täydestä osallistumisesta vuoden 2020 jälkeiseen maailmanlaajuiseen biodiversiteettikehykseen, myös uudistettua päätöstä X/22, jossa määritellään biologista monimuotoisuutta koskeva alue- ja paikallisviranomaisten toimintasuunnitelma ja jolla vauhditetaan koko hallinnon kattavan toimintatavan soveltamista vertikaaliseen yhteistyöhön kaikkien hallintotasojen välillä, jotta voidaan varmistaa toimintalinjojen johdonmukaisuus ja hyödyntää täysimääräisesti kaikkien hallintotasojen potentiaalia vuoteen 2050 ulottuvan vision ja vuoteen 2030 ulottuvan päämäärän saavuttamiseksi.

55. Kannattaa täytäntöönpanoa varten perustetun avustavan toimielimen suosituksia yhteistyöstä alue- ja paikallisviranomaisten kanssa maailmanlaajuisen biodiversiteettikehyksen täytäntöönpanon tehostamiseksi ja kehottaa avustavaa toimielintä tekemään vuonna 2024 väliarvion alue- ja paikallisviranomaisten roolista vuoden 2020 jälkeisen maailmanlaajuisen biodiversiteettikehyksen täytäntöönpanossa sekä pitkän aikavälin lähestymistavan soveltamisessa biologisen monimuotoisuuden valtavirtaistamisen suhteen.

56. Korostaa keskeisten kansainvälisten kumppanien ( 7 ) kanssa tehtävän yhteistyön merkitystä vuoden 2020 jälkeisen maailmanlaajuisen biodiversiteettikehyksen kehittämistä koskevassa, alue- ja paikallisviranomaisille tarkoitetussa Edinburghin prosessissa ja tulevassa alue- ja paikallisviranomaisten seitsemännessä maailman huippukokouksessa, jossa käsitellään alue- ja paikallisviranomaisten asemaa osana tehokasta vuoden 2020 jälkeistä maailmanlaajuista biodiversiteettikehystä.

57. Sitoutuu osallistumaan ennakoivasti vuoden 2020 jälkeisen maailmanlaajuisen biodiversiteettikehyksen ja vuoteen 2030 ulottuvan EU:n biodiversiteettistrategian täytäntöönpanoon sekä johdonmukaisen ja kunnianhimoisen biologista monimuotoisuutta koskevan toimintasuunnitelman valmisteluun.

Bryssel 14. lokakuuta 2020. Euroopan alueiden komitean puheenjohtaja Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) Kaikkiin valtiotasoa alempiin hallintotasoihin viitataan maailmanlaajuisen kehyksen yhteydessä nimityksellä Subnational Governments, Cities and Other Local Authorities for Biodiversity (SLG) ja EU-yhteyksissä nimityksellä Local and Regional Authorities (LRA).

(2) COM(2020) 80 final, COR (2020) 01361 (EUVL C 324, 1.10.2020, s. 58).

(3) Xie, L.; Bulkeley, H. (2020), City for Biodiversity: The Roles of Nature-Based Solutions in European Cities, NATURVATION.

(4) NAT (2019) 4601 (EUVL C 324, 1.10.2020, s. 48).

(5) AK (2020) Financing biodiversity action: opportunities and challenges for EU subnational governments.

(6) Vuoden 2020 jälkeisen maailmanlaajuisen biodiversiteettikehyksen alustava luonnos, https://www.cbd.int/article/2020-01-10-19-02-38

(7) Esimerkiksi Group of Leading Subnational Governments (GoLS), ICLEI, Regions4 sekä Skotlannin hallitus ja Quebec.