Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Kohti maaperänsuojelun teemakohtaista strategiaa"

(KOM(2002) 179 lopullinen)

(2003/C 61/09)

Komissio päätti 12. huhtikuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 175 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta.

Asian valmistelusta vastannut "maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö" -jaosto antoi lausuntonsa 29. elokuuta 2002. Esittelijä oli Staffan Nilsson.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 18. ja 19. syyskuuta 2002 pitämässään 393. täysistunnossa (syyskuun 18. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 139 ääntä puolesta eikä yhtään vastaan 1:n pidättyessä äänestämästä.

1. Komission tiedonanto

1.1. Vuonna 2001 laaditussa komission kuudennessa ympäristötoimintaohjelmassa ja kestävän kehityksen strategiassa esitettiin, että maaperää tulee suojella eroosiolta ja saastumiselta, ja todettiin, että maaperän huonontuminen ja hedelmällisyyden vähentyminen johtavat viljelysmaan elinvoiman katoamiseen. Komissio on ryhtynyt suunnittelemaan teemakohtaista strategiaa antamalla ensimmäisen asiaa koskevan tiedonantonsa(1).

1.2. Tiedonannossa sekä kuvaillaan tilannetta että ehdotetaan toimenpiteitä. Siinä kuvaillaan, miten sekä ulkoiset olosuhteet että ihmisen toiminnan tulokset, kuten eroosio, orgaanisen aineksen vähentyminen, maaperän paikallinen saastuminen ja hajakuormitus, tiivistyminen, biologisen monimuotoisuuden heikkeneminen, suolaantuminen, tulvat ja maanvieremät, vaikuttavat maaperään.

1.3. Maaperä määritellään tässä yhteydessä maankuoren ylimmäiseksi kerrokseksi, jolla on sellaisenaan elintärkeä merkitys kaikelle ihmisen ja yhteiskunnan toiminnalle. Maaperällä on myös suuri merkitys vesiensuojelulle sekä ilmakehän kanssa tapahtuvalle kaasujen vaihdolle.

1.4. Komissio kertoo myös, miten maaperänsuojelu liittyy yhteisön muihin politiikkoihin kuten nitraattidirektiiviin, vesipolitiikan puitedirektiiviin, ilmanlaadun kehysdirektiiviin, yhteiseen maatalouspolitiikkaan, liikennepolitiikkaan ja tutkimuspolitiikkaan.

1.5. Komissio selvittää myös, millainen on jäsenehdokasvaltioiden tilanne.

1.6. Maaperään kohdistuvia uhkia käsittelevässä tiedonannon päätelmäosassa todetaan, että maaperän tilan huonontumisprosessit johtuvat ihmisten toimista tai vahvistuvat niiden vuoksi. Vaikutukset kohdistuvat kaikkiin maihin, vaikkakin eri laajuisina ja eri syistä. Tilanne on pahentumassa, ja ilmastonmuutos pikemminkin vahvistaa vaikutuksia.

1.7. Tiedonannossa käsitellään maaperää vain siinä muodossa kuin se on määritelty. Varsinainen maankäyttö, jota käsitellään vuonna 2003 laadittavassa, maantieteellistä ulottuvuutta koskevassa erillisessä tiedonannossa, ei kuulu tämän tiedonannon piiriin.

1.8. Tiedonannossa todetaan edelleen, että maaperänsuojelua koskevan EU:n politiikan kehittäminen vie aikaa. Maaperänsuojelun tavoitteet tulee myös sisällyttää muihin EU:n politiikkoihin, mutta niillä on lisäksi alue- ja paikallisulottuvuus. Komissio ehdottaa vuodesta 2002 alkaen useita ympäristötoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ehkäistä kaivosjätteistä, puhdistamolietteistä ja kompostoinnista aiheutuvaa maaperän saastumista. Komissio esittää vuoden 2004 kesäkuuhun mennessä raportin teknisistä toimenpiteistä sekä lainsäädäntöä ja politiikkaa koskevista aloitteista, jotka se on toteuttanut maaperän suojelun edistämiseksi.

1.9. Yksi komission tiedonannossa asetettu tärkeä tavoite on perustaa tulevaisuutta varten seurantajärjestelmä, jonka avulla voidaan hankkia tulevien toimien ja ehdotuksien kannalta hyödyllistä tietämystä. Komissio ilmoittaa myös, että se tekee vuoden 2004 kesäkuuhun mennessä asiaa koskevan konkreettisen ehdotuksen.

2. Yleistä

2.1. Maaperä on pitkän ajan kuluessa muotoutunut luonnonvara,joka on välttämätön elintarviketuotannolle. Maaperää käytetään kaupunkien ja taajamien tarpeisiinsekä nykyaikaisten perusrakenteiden, kuten kunnallistekniikan ja teiden rakentamiseen. Maata käytetään moneen tarkoitukseen, mutta käyttötarkoituksen muuttuessa tavoitteet menevät usein ristiin. Monien jäsenvaltioiden lainsäädäntö antaa yhteiskunnalle mahdollisuuden turvautua maan pakkolunastukseen yleisen edun sitä vaatiessa. Maaperän suojelu koskee siten sekä maaperää ja sen ominaisuuksia että maan käyttöä.

2.2. Euroopan unioni on kehittänyt yhteisiä politiikkoja, joilla suojellaan vesistöjä ja ilmakehää, mutta samalla maaperänsuojelua koskeva pitkän aikavälin EU:n politiikka on jäänyt toteutumatta. Puhdistamolietteen käytöstä maanviljelyssä antamassaan oma-aloitteisessa lausunnossa ETSK kehotti komissiota tekemään aloitteen maaperänsuojelua koskevan EU:n politiikan laatimisesta(2).

2.3. Edellä mainituista syistä ETSK on tyytyväinen siihen, että komissio on nyt antanut maaperänsuojelun teemakohtaista strategiaa käsittelevän tiedonannon, ja komitea haluaa tukea komission työtä esittämällä seuraavat näkemykset.

2.4. Viimeaikaiset äärimmäisen suuret sademäärät ja tulvat useissa Euroopan maissa osoittavat, että tarvitaan maaperänsuojelun huolellisesti harkittua strategiaa. Tulvat pahenevat usein siksi, että maaperän heikentyneellä vedenvarastointikyvyllä on ollut haitallisia vaikutuksia aiempiin luonnollisin tulva-alueisiin tai siksi, että maankäyttötapa on muuttunut. Tähän on kiinnitettävä erityistä huomiota, kun Euroopan unioni laatii maaperänsuojelua ja maankäyttöä koskevia strategioitaan.

3. ETSK:n kommentit tiedonantoon

3.1. ETSK katsoo, että tiedonannossa kuvaillut maaperän laatua heikentävät uhat ovat riittävä perusta tiedonannossa mainituille tuleville, etenkin toimenpiteisiin keskittyville ehdotuksille.

3.2. Ei ole selvää, mitkä tiedonannossa mainituista uhkista tulee komission mielestä ratkaista EU:n tasolla ja millä perusteella yhteisen aloitteen katsotaan tuottavan parempia tuloksia kuin jäsenvaltioiden toimien. Maaperänsuojelua koskevan tulevan strategian täytyy täydellä syyllä sisältää kyseiset perustelut vähintäänkin siksi, että maaperän suojelun parissa jäsenvaltioissa tällä hetkellä työskentelevät tahot ymmärtäisivät asian.

3.3. On vaikeaa, eikä ehkä edes kovin kiinnostavaa, määritellä tieteellisesti, minkälaista maaperän laatua tavoittelemme. Sitä vastoin ETSK toivoisi keskustelua siitä, minkälaisia yleistavoitteita maaperän suojelulle voidaan asettaa ja kuinka kunnianhimoisesti työhön on suhtauduttava. Tiedonannossa todetaan, että maaperää tulee suojella erilaisilta uhilta - mutta tuleeko jo pilaantuneita tai luonnostaan huonolaatuisia maa-alueita parantaa?ETSK katsoo, ettei komission tehtävänä ole määrittää, montako hehtaaria kunkin tyyppistä maaperää on säilytettävä, vaan pikemminkin osoittaa valitut painopistealat. Yhtenä tällaisena painopistealana voisi olla kaikkein uhanalaisimpien maa-alueiden ensisijainen suojeleminen lisätuhoilta. Yhteisön strategiasta tulee käydä ilmi, mitkä ovat Euroopan maaperää koskevat yhteiset tavoitteet.

3.4. Komission mielestä kolme merkittävintä uhkaa ovat eroosio, orgaanisen aineksen vähentyminen ja maaperän saastuminen. Koska tiedonannossa ei ole arvioitu eri uhkatekijöitä, mikä auttaisi niiden priorisoimisessa, on kyseiseen väitteeseen vaikea ottaa kantaa. Olisi kiinnostavaa, jos komissio tekisi mahdollisten jatkotoimiensa yhteydessä arvion eri uhkien vaikutuksista ympäristöön ja yhteiskuntaan. Yksi tapa toteuttaa kyseinen tavoite on määrittää niiden maaperätoimintojen yhteiskunnallis-taloudellinen arvo, jotka ovat vaarassa heikentyä.

3.5. Eri uhkia arvioitaessa on kiinnostavaa soveltaa myös aikaperspektiiviä, mitä selonteossa ei tehdä. Aikaperspektiivillä tarkoitetaan sitä, että maaperän nykytilan lisäksi otetaan huomioon myös se, miten nopeasti maaperä paranee tai pilaantuu sekä minkälaisia seurauksia tästä on ajan myötä. Maaperään kohdistuvia vaikutuksia koskevat nykytietomme saattavat olla liian puutteelliset edellä esitetyn täydelliseksi toteuttamiseksi, mutta menetelmä voisi olla käyttökelpoinen niillä alueilla, joilla sen soveltaminen on mahdollista. Komission merkittävimmiksi määrittämät painopistealat voivat aivan hyvin olla tärkeimmät, mutta tietyillä alueilla voivat merkittävimpiä kuitenkin olla aivan toiset asiat. Esimerkiksi Pohjois-Euroopassa metsämaan happamoituminen heikentää maaperän hedelmällisyyttä, kun taas Etelä-Euroopassa metsäpalot edistävät eroosiota.

3.6. Komissio ehdottaa, että maaperästrategian tulee perustua etenkin seurantajärjestelmän luomiseen ja jäsenvaltioiden nykyisten järjestelmien standardoimiseen. Kuten aikaisemmin todettiin, tiedonannosta ei käy ilmi, minkälaisiin maaperään kohdistuviin uhkiin kannattaa puuttua yhteisön tasolla ja mihin toimenpiteisiin tulee näissä tapauksissa ryhtyä. Jos ei tiedetä, minkälaista maaperää tulee valvoa ja minkä takia, kasvaa vaara, että järjestelmästä tulee tehoton. Tarve suojella maaperää on ehdokasvaltioissa oletettavasti yhtä suuri kuin nykyisissä 15 jäsenvaltiossa, todennäköisesti ehkä jopa suurempi. Siksi on tärkeää, että seurantajärjestelmät ja konkreettiset toimenpiteet, joita komissio aikoo ehdottaa, koskevat myös ehdokasvaltioita.

3.7. ETSK on pannut merkille, että jo nyt on käynnissä lukuisia maaperänsuojeluun liittyviä yhteisön hankkeita, kuten vesidirektiivi sekä puhdistamolietettä ja kompostointia koskeva tuleva lainsäädäntö. Myös nämä toimet saattavat edellyttää yhteisen valvontajärjestelmän ja standardoitujen tiedonkeruumenetelmien luomista. Tämän takia ETSK kannattaa kyseisten järjestelmien perustamista koskevien ehdotusten tekemistä. ETSK edellyttää, että yhteisen valvontajärjestelmän perustamista koskevaa ehdotusta laadittaessa kiinnitetään tarkasti huomiota siihen, miten jäsenvaltioiden nykyisiä järjestelmiä voidaan hyödyntää mahdollisimman tehokkaasti.

3.8. Maaperänsuojelun tehostamisen kannalta on tärkeää, että maaperästrategiaan yhdistetään koulutusta ja tiedottamista, jotta ihmiset saadaan ymmärtämään nykyistä paremmin, minkälaisia vaikutuksia maaperän erilaisella käsittelyllä on maaperään. ETSK on käsitellyt maaperän saastumista lausunnossaan(3), jonka pohja-asiakirjana on komission ehdotus ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemiseksi ja korjaamiseksi(4). Komissio ehdottaa siinä muun muassa yhteisön sääntelypuitteita, joiden mukaan saastumisesta johtuviin maaperän vahinkoihin liittyy ympäristövastuu.

Lisäksi tulee harkita maaperää koskevien nykyisten säännösten rikkomisen muuttamista rangaistavaksi.

3.9. Kuten komissio toteaa, maaperä eroaa ilmasta ja vedestä siinä, että sen omistajana on selvästi tietty ihminen tai oikeushenkilö. Tämän takia maaperän huonontuminen johtuu pääasiassa kahdesta erillisestä syystä.

3.9.1. Ensimmäisessä tapauksessa kyseessä ovat tavanomaiset ympäristövaikutukset, joita syntyy, kun jotkut toimijat aiheuttavat esim. päästöihin syyllistymällä vahinkoja, jotka eivät vaikuta suoraan heihin itseensä vaan haittaavat maanomistajaa.

3.9.2. Toisessa tapauksessa on kyse tilanteesta, jossa maanomistaja huonontaa (tai parantaa) oman maansa laatua. Maa voi tällöin olla tarkoitettu biologiseen tuotantoon kuten peltoviljelyyn tai metsätalouteen. Maata voidaan käyttää myös esim. teollisuuslaitosten tai tienrakennuksen pohjana, jolloin maankäytön negatiiviset vaikutukset eivät kohdistu käyttäjiin.

3.9.3. Kun maaperästrategian avulla saadaan vähitellen aikaan konkreettisia toimenpiteitä, on tärkeää ottaa huomioon erilaisten maa-alueiden ja omistusrakenteiden väliset periaatteelliset erot.

3.10. Komitea toteaa, että ihmisen toimet kuormittavat maaperää yhä enemmän ja että ympäristön tila on huonontumassa. On tärkeää mainita myös sellaiset parannukset kuin metallien määrän voimakas vähentyminen ja happamien sateiden väheneminen. Lisäksi monilla alueilla viljelysmaa on hyvälaatuista.

3.11. On tuskin totta, että kaikki peltomaa huononee huononemistaan. Tiedonannon 8.1.2 kohdan ensimmäisessä kappaleessa kuvaillaan hyvin maatalouden ympäristövaikutuksia: komissio toteaa, että tietyt maataloudessa käytettävät menetelmät aiheuttavat maaperän huonontumista, kun taas toiset voivat edistää maaperän suojelua. Maatalouden omasta näkökulmasta maaperänsuojelu on luonnollinen osa toimintaa, ja se pitäisi nähdä pikemminkin mahdollisuutena kuin uhkana.

3.12. Komissio toteaa, ettei lietteen levittäminen aiheuta ongelmia, mikäli pilaantuminen estetään, ja että sitä voidaan levittää viljelymaalle. ETSK epäilee vahvasti tätä näkemystä. Lietteen ongelma on nykyään juuri se, että se on erittäin saastunutta. ETSK on aikaisemmin kehottanut komissiota tarkistamaan asianomaista direktiiviä tiukentamalla siihen sisältyviä kynnysarvoja, minkä komissio on ilmoittanut tekevänsä vuoteen 2003 mennessä. ETSK pitää kyseistä viivästystä valitettavana.

4. Päätelmät

4.1. ETSK on tyytyväinen komission tiedonantoon, joka on ensimmäinen askel kohti maaperänsuojelua koskevan EU:n politiikan luomista. Tulevia toimia ajatellen komitea korostaa seuraavia seikkoja:

- Ei ole selvitetty, minkälaiset toimenpiteet olisi tarkoituksenmukaista toteuttaa EU:n tasolla ja minkä takia.

- Tarvitaan myös strategista keskustelua siitä, miten kunnianhimoisia ja minkälaisia Euroopan maaperää koskevien tavoitteiden tulee olla.

- Tulevia toimenpiteitä koskevien ehdotusten tulee perustua Euroopan eri alueisiin, myös ehdokasvaltioihin, kohdistuvien uhkien arvioimiseen.

- Valvontajärjestelmän perustamista koskeviin tuleviin ehdotuksiin tulee yhdistää jatkuvia toimia, joiden tuloksena jäsenvaltioiden nykyisiä valvontajärjestelmiä voidaan perustella nykyistä paremmin ja käsitellä selkeästi.

- Maaperän suojelun tehostamiseen tähtäävien tulevien konkreettisten toimien tulee sisältää koulutusta, tiedotusta ja sopivia sanktiojärjestelmiä koskevia ehdotuksia.

- Maaperä eroaa ilmasta ja vedestä, jotka ovat liikkuvia elementtejä. Maaperällä on omistaja, joten omistusoikeuteen liittyvät kysymykset tulee huomioida maaperänsuojelua koskevassa EU:n politiikassa.

- On tärkeää antaa yksityiskohtainen kuva uhkatekijöistä kaikissa tilanteissa, jotta kaikki asianomaiset toimijat saadaan kannattamaan aloitetta.

Bryssel, 18. syyskuuta 2002.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) KOM(2002) 179 lopullinen.

(2) CES 1199/2000, EYVL C 14, 16.1.2001, s. 141-150.

(3) EYVL C 241, 7.10.2002.

(4) KOM(2002) 17 lopullinen.