Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä"



Virallinen lehti nro C 284 , 24/09/1998 s. 0010



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä" () (98/C 284/04) Neuvosto päätti 11. maaliskuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 3. kesäkuuta 1998. Esittelijä oli Mario Sepi. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 1. 2. heinäkuuta 1998 pitämässään 356. täysistunnossa (heinäkuun 1 päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 135 ääntä puolesta, 1 vastaan, ja 3 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Komitea on ilmaissut useaan otteeseen kantanaan, että tarvitaan kilpailua koskevia säännöksiä, jotka ovat perinpohjaisia ja oikeudellisesti sitovia. 1.2. Komitea korosti jo kilpailupolitiikkaa käsittelevästä XXII raportista antamassaan lausunnossa () komission aiheesta antamien säännösten tärkeyttä ja tarpeellisuutta, jotta kaikille asianosaisille taattaisiin avoimuus ja mahdollisimman suuri oikeusvarmuus. 1.3. Komitea toteaa, että sekä taloudelliset ja oikeudelliset toimijat että yleisemmin julkinen mielipide ovat kehittyneet entistä valveutuneemmiksi kilpailuasioissa kaikissa EU:n jäsenvaltioissa. Tämä johtuu hyvistä tuloksista, jotka on saatu hintasäännöstelyssä ja kilpailukyvyn kasvussa. 1.4. Juuri tässä tilanteessa tarvitaan lainsäädäntöä, jotta komission toiminta olisi entistä avoimempaa ja järjestelmällisempää. 1.5. Nyt käsiteltävä ehdotus on jatkoa asetukseen Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion laaja-alaisen tuen muotoihin (). 1.6. Komitea rohkaisee komissiota laajentamaan lainsäädäntötyötään sellaisen toimenpidekokoelman luomiseksi, joka yhtenäistää ja selventää koko aihetta myös laajentumista ajatellen. 1.7. Toimenpiteen yhteydessä on kiinnitettävä huomiota eräillä Euroopan teollisuuden herkillä aloilla kilpailevien jäsenvaltioiden myöntämään tukeen. 1.8. Asetusehdotuksella pyritään tehokkuuden ja avoimuuden väliseen vaikeasti saavutettavaan tasapainoon. Komitea on sitä mieltä, että yhteisön toimielinten olisi yleisesti ottaen kiinnitettävä nykyistä enemmän huomiota avoimuuteen ja kolmansien osapuolten oikeuksiin. 2. Komission asiakirja 2.1. Ehdotus neuvoston asetukseksi on ensi sijassa menettelytapaehdotus, jossa yhtäältä kodifioidaan nykyiset käytännöt ja toisaalta "selvennetään tiettyjä näkökohtia ja tiukennetaan sääntöjä" nykyistä tehokkaamman valvontajärjestelmän luomiseksi. 2.2. Komission ehdotus vahvistaa sen, että 93 artiklan 3 kohtaan perustuva ilmoittamisvelvollisuus ja täytäntöönpanokielto muodostavat valvontajärjestelmän perustan. Toisaalta komissiolle jää yksinomainen toimivalta päättää asiasta (2 ja 3 artikla). 2.3. 4 artiklassa säädetään komission tekemästä ilmoituksen tutkimisesta sekä päätöksenteon määräajoista, joiden kuluttua tukea pidetään komission hyväksymänä ilman muodollista päätöstä. 2.4. Samoin ilmoitus katsotaan peruutetuksi, jos jäsenvaltio ei anna ilmoituksen ensimmäisen tutkimisen jälkeen komission pyytämiä tietoja (5 artikla). 2.5. Muodollisen tutkintamenettelyn jälkeen komissio päättää, onko tuki soveltuva; se voi hyväksyä tuen tietyin edellytyksin tai päättää, ettei se ole soveltuva (7 ja 11 artikla). 2.5.1. Mikäli tuki on myönnetty laittomasti eikä se sovellu yhteismarkkinoille, komissio päättää, että jäsenvaltion on perittävä tuki takaisin (14 artikla). 2.6. 10 ja 11 artiklassa käsitellään tuen maksamisen keskeyttämistä ja tilapäistä takaisinperimistä, mikäli tukien katsotaan saatujen tietojen perusteella olevan laittomia "riippumatta siitä, mistä [tiedot] on saatu". 2.7. Tukien takaisinperimistä käsitellään 14 artiklassa, jossa säädetään jäsenvaltion käytössä olevien oikeudellisten välineiden hyödyntämisestä sekä siitä, että "kansallisen lainsäädännön mukaisilla muutoksenhakukeinoilla ei saa olla lykkäävää vaikutusta". 2.8. Laittomien tukien ohella ehdotuksessa käsitellään myös "tukien väärinkäyttöä" (15 artikla) sekä tukia, jotka eivät "enää sovellu yhteismarkkinoille". 2.9. Asetuksessa säädetään mahdollisuudesta pyytää jäsenvaltioita hyväksymään "aiheellisia toimenpiteitä", jotta tuet olisivat yhteismarkkinoille soveltuvia. Asetuksessa säädetään myös kahdesta valvontajärjestelmästä, jotka ovat jäsenvaltioiden vuosikertomusten tarkistaminen sekä itse paikalla tehtävät tarkastukset (19 ja 20 artikla). 2.10. Lisäksi säädetään yhteistyöstä kilpailua valvovien riippumattomien kansallisten elinten kanssa muutamissa erityistapauksissa (21 artikla). 2.11. Yleisissä säännöksissä säädetään, että tehdyt päätökset osoitetaan vain jäsenvaltioille ja että komissio julkaisee virallisessa lehdessä tiivistelmän päätöksistä, vaikka päätöksestä on mahdollisuus saada jäljennös todistusvoimaisella kielellä tai kielillä (25 artikla). 2.12. Lopuksi säädetään jäsenvaltioiden edustajista koostuvasta neuvoa-antavasta valtiontukikomiteasta, joka avustaa komissiota vain toteutussääntöjä koskevissa asioissa eikä päätöksenteossa (27 artikla). 3. Yleistä 3.1. Komitea korostaa käsiteltävän asetuksen tärkeyttä, sillä sen avulla järjestetään ja rationalisoidaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioissa ilmaistuja käytänteitä ja periaatteita sekä luodaan niille yhtenäinen rakenne. 3.2. Komitea on kuitenkin sitä mieltä, että kilpailua koskevien yhteisön toimien lainsäädännöllisiin järjestelyihin olisi panostettava edelleen siten, että kilpailuasioissa saavutetaan muutamassa vuodessa nykyistä suurempi oikeusvarmuus. Perusteena on sisämarkkinoiden ja rahaliiton konkreettisesta toteuttamisesta johtuva kehityksen nopeutuminen. 3.3. Komitean mielestä asetus olisi laajennettava verotuksellisten käytännesääntöjen käyttöönoton jälkeen käsittämään yksittäisiä valtioita koskevia verotuksellisia toimenpiteitä, jotka aiheuttavat jäsenvaltioiden välisiä kilpailuvääristymiä. 3.4. Erityisiä toimia tarvitaan käytössä olevien oikeudellisten käsitteiden selventämiseksi ja niiden erikielisten toisintojen yhdenmukaistamiseksi, jotta kaikki asianosaiset tulkitsevat ne samalla tavoin. Esimerkiksi nyt käsiteltävässä asetuksessa on määriteltävä nykyistä selkeämmin laittoman tuen ja tuen väärinkäytön välinen ero olkoonkin että niiden oikeusseurausten on oltava yhdenmukaisia. 3.5. Kilpailukysymyksissä komissiolla on sekä lainsäädäntö- että toimeenpanovalta. Komitea on jo ilmaissut kannattavansa tällaista toimivallan yhdistämistä. Tässä yhteydessä olisi kuitenkin tarkennettava valitusmenettelyä ja komission päätösvelvoitetta asianosaisen tätä vaatiessa. Tiedon hankintaa koskevan 10 artiklan 1 kohdan epämääräinen muotoilu näyttää antavan komissiolle liian paljon pelivaraa. Komitean mielestä asianomaisille kolmansille osapuolille on taattava valitusoikeus, ja komissio on joka tapauksessa velvoitettava antamaan vastaus. 3.6. Muodollisten sääntöjen käyttöönotto on kuitenkin ainutlaatuinen tilaisuus lisätä avoimuutta ja taata kolmansille osapuolille oikeus saada tietoa, tulla kuulluksi sekä ilmaista mielipiteensä ennen päätöksentekoa. Kolmansien osapuolten asialliset huomiot auttavat komissiota parantamaan työnsä laatua, tiukentamaan valvontaa sekä vaikuttamaan siihen, että kilpailuvääristymät sisämarkkinoilla vähenevät. 3.7. Avoimuuden lisääntyminen ja kolmansien osapuolten nykyistä laajemmat oikeudet vahvistavat valtion tukien valvontaa. Kilpailijat ja muut asianosaiset voisivat vaikuttaa tärkeiden tapausten tutkimusten laajuuteen. Kilpailevilta yrityksiltä saadut tiedot saattavat myös auttaa komissiota arvioimaan entistä paremmin kulloistenkin tukien vaikutuksia markkinoilla. Kolmansien osapuolten oikeuksien lisääminen voisi näin kaiken kaikkiaan vaikuttaa valtion tukien kokonaismäärän laskuun. 3.8. Valtion tukiin kuuluvat perustamissopimuksen ja tuomioistuimen mukaan myös ei-rahalliset tuet, jotka vääristävät kilpailua. Komission olisi kiinnitettävä suurta huomiota käsiteltävän asetuksen soveltamiseen näihin tukiin erityisesti silloin, kun jäsenvaltiot eivät ilmoita niistä. Komission olisi myös otettava käyttöön säännökset tällaisten tapausten paljastamiseksi. 3.9. Komitea kehottaa komissiota arvioimaan, onko hyödyllistä julkistaa uusia tukia koskevia jäsenvaltioiden ilmoituksia tiivistetyssäkään muodossa. 3.10. Komissio käsittelee ehdotuksessaan arkaluontoista valtiollisen rakennepolitiikan aluetta. Kun ajatellaan asetuksen poliittista merkitystä, siinä olisi oltava selkeitä säännöksiä, joissa kiinnitetään nykyistä enemmän huomiota avoimuuteen ja tiedotukseen myös julkisuuden kannalta. 4. Erityistä 4.1. Tuomioistuimen määritelmän mukaan myös toimet, jotka eivät ole tukia, mutta jotka aiheuttavat samankaltaisia vaikutuksia (2 artikla), täyttävät valtion tuen tunnusmerkit. Asetukseen sisältyvä määrittely (2 artikla) olisi selkeytettävä. 4.2. 4 artiklan 6 kohdan mukaan ilmoitus on nimittäin tehtävä kaksinkertaisena, mikä raskauttaa menettelyä huomattavasti. 4.3. Kolmannen osapuolen oikeuksien suhteen on yleisesti ottaen huomautettava, että ehdotuksesta puuttuu kohta, joka oikeuttaisi komissiota julkistamaan sen, että yksityinen tuki on ilmoitettu ja tukea koskeva perustieto annettu. Vaikka kaikkien ilmoitusten julistaminen ei olekaan perusteltua, olisi erityisen monimutkaisten aiheiden julkistamisen salliva joustava säännös hyödyllinen. Tällaisen säännöksen puuttuminen haittaa avoimuutta ja loukkaa kolmansien osapuolten oikeuksia. 4.3.1. Komitea on sitä mieltä, että kaikkien lausunnon antaneiden olisi saatava lopullinen päätös kirjallisena. Sen lisäksi olisi määrättävä, että kuka tahansa asianosainen komissiossa voi tehdä ilmoituksen laittomista tuista tai tukien väärinkäytöstä. Jos komissio ei pidä sille toimitettuja tietoja riittävinä, olisi sen ilmoitettava tästä asianosaiselle. Komissio olisi velvoitettava ilmoittamaan päätöksistään asianosaiselle täydellisen tekstiversion muodossa. Tämä näyttää joissain tapauksissa olevan myös tuomioistuimen linja (). 4.4. Laittomien tukien takaisinperiminen on arkaluontoinen ongelma, koska oikeudelliset ja hallintotekniset menetelmät vaihtelevat jäsenvaltioittain. Sen vuoksi komitea kannattaa komission toimia, joiden tarkoituksena on tehostaa asian käsittelyä erityisesti soveltamalla tuen maksamisen keskeyttämistä ja sen tilapäistä takaisinperintää (11 artikla) sekä 14 artiklan 3 kohtaa, jonka mukaan "kansallisen lainsäädännön mukaisilla muutoksenhakukeinoilla ei saa olla lykkäävää vaikutusta". Näiden kahden säännöksen avulla tehostetaan konkreettisesti komission toimia. 4.5. Asetuksessa ei mainita, mitä tapahtuu, jos jäsenvaltioiden oikeusjärjestykset eivät mahdollista komission päätöksen täytäntöönpanoa välittömästi ja tehokkaasti. Jotta yhtäläisten ehtojen periaatetta noudatetaan, jäsenvaltioiden on toimittava välittömän takaisinperimisen mahdollistamiseksi, kun taas komission on valvottava, että viivästyksiä aiheuttavia menettelyjä ei kehitetä eikä oteta käyttöön. 4.6. Komitea on sitä mieltä, että väärinkäytetyt tuet olisi vaadittava takaisin siitä hetkestä lähtien, kun ne eivät enää ole yhdenmukaisia yhteisön säännösten kanssa eli ovat siis laittomia. 4.7. Komitea pitää 20 artiklassa mainittuja itse paikalla tehtäviä tarkastuksia hyvin tärkeinä. Artiklassa mainitaan kuitenkin, että kyseisen jäsenvaltion on suostuttava asiantuntijoiden nimittämiseen, mikä saattaa johtaa asian välttelyyn ja pitkittymiseen. Tämän vuoksi olisi järkevää asettaa määräaika, ja komissiolla olisi oltava asiantuntijoiden nimittämisessä viimeinen sana. 4.8. Perustamissopimuksen määrittelyn perusteella asetuksen 25 artiklassa ehdotetaan, että vain komissiolla ylläpitää suhteita jäsenvaltioiden viranomaisiin. Koska useissa jäsenvaltioissa tukia käsitellään hajautetusti, pitäisi perustamissopimusta tulkita siten, että tällaisissa jäsenvaltioissa voitaisiin olla suoraan yhteydessä paikallisviranomaisiin. Näin lyhennettäisiin hallinnollisia käsittely aikoja, jotka liittyvät komission ja jäsenvaltion viranomaisten yksinomaisiin suhteisiin. Sama pätee myös perustamissopimuksessa mainittuun "valtion tuki" -käsitteeseen, jota kuitenkin tulkitaan laajemmin siten, että siihen kuuluvat kaikki julkisen tuen muodot. 4.9. Päätöksestä tehdyn tiivistelmän julkaiseminen virallisessa lehdessä nopeuttaa menetelmiä, mutta vähentää niiden avoimuutta. Koska käännösongelmat ovat tulevaisuudessa kuitenkin lisääntymään päin, tiivistelmän julkaiseminen on todennäköisesti järkevää. Päätösten julkaisemisen oikea ajoittaminen on nimittäin niiden tehokkuuden kannalta oleellista. Päätösten julkaiseminen kokonaisuudessaan kaikilla virallisilla kielillä vaatii komission teknisten resurssien huomattavaa lisäämistä. 4.10. Sen vuoksi komitea pahoittelee, ettei ehdotuksessa mainita määräaikoja toista vaihetta eli muodollista tutkintaa varten; myöskään kahden kuukauden määräajan alkamisaika ei ole selkeä. Määräajat lisäisivät kaikkien osapuolten oikeusvarmuutta. Komissio ei voi perustella määräaikojen puuttumista voimavarapulalla, etenkään koska se suunnittelee soveltavansa ryhmäpoikkeuksia tulevaisuudessa. 4.10.1. Asetusluonnoksesta ei ilmene, milloin tuki-ilmoitus on täydellinen, jotta kahden kuukauden määräaika alustavaa arviota varten voisi alkaa. Tämän vuoksi komitea kaipaa säännöstä, joka loisi asiassa oikeusvarmuutta. Sitovasta kaavakkeesta, jota komissio voisi tarjota käytettäväksi tuesta ilmoitettaessa, olisi apua. Komitea kaipaa lisävaihtoehtoja oikeusvarmuuden lisäämiseksi. 4.10.2. Oikeusvarmuuden vuoksi komitea suosittaa edelleen, että yli kymmenen vuotta sitten laittomasti maksettuja tukia käsitellään olemassa olevina tukina. Tämän ajanjakson jälkeen ei tarvittaisi ilmoitusta eikä takaisinperintää. Tällainen säännös on kannatettava, sillä kymmenen vuoden määräajan jälkeen ei kilpailun vääristymistä tai kilpailijoille aiheutuvaa välitöntä haittaa enää tarvitse pelätä. 4.11. Komission on järjestettävä toimintansa siten, että menettelyt ovat nopeita ja avoimia sekä takaavat oikeusvarmuuden. Ne eivät myöskään saa missään olosuhteissa vaarantaa yritysten normaalia toimintaa. Bryssel, 1. heinäkuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () EYVL C 116, 16.4.1998, s. 13. () EYVL C 34, 2.2.1994. () EYVL C 129, 27.4.1998. () Sytraval-tuomio.