EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 30.5.2018 COM(2018) 368 final 2018/0193(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS asetuksen (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 1967/2006, (EY) N:o 1005/2008 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1139 muuttamisesta kalastuksenvalvonnan osalta {SEC(2018) 267 final}

{SWD(2018) 279 final}

{SWD(2018) 280 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Yhteinen kalastuspolitiikan (YKP) tavoitteena on varmistaa, että kalastus ja vesiviljely ovat pitkällä aikavälillä ekologisesti kestäviä, ja että niitä hallinnoidaan tavalla, joka on yhdenmukainen taloudellisten, sosiaalisten ja työllisyyteen liittyvien hyötyjen saavuttamisen kanssa. Yhteisen kalastuspolitiikan menestys riippuu paljolti tehokkaan valvonta- ja täytäntöönpanojärjestelmän toteuttamisesta. Yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi perustetusta unionin kalastuksenvalvontajärjestelmästä säädetään neljässä eri säädöksessä:1) kalastuksenvalvonta-asetus; 2) Euroopan kalastuksenvalvontaviraston (EFCA) perustamisesta annettu asetus; 3) laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjumista koskevasta järjestelmästä annettu asetus (LIS-asetus); ja 4) ulkoisten kalastuslaivastojen kestävästä hallinnoinnista annettu asetus. Ehdotuksen tarkoituksena on tarkistaa kalastuksenvalvontajärjestelmää (lukuun ottamatta ulkoisten kalastuslaivastojen kestävästä hallinnoinnista annettua asetusta, jota on äskettäin tarkistettu). Hiljattain tarkistettua ulkoisten kalastuslaivastojen kestävästä hallinnoinnista annettua asetusta lukuun ottamatta nykyinen unionin kalastuksenvalvontajärjestelmä on suunniteltu ennen uudistetun yhteisen kalastuspolitiikan voimaantuloa, eikä sellaisenaan ole täysin yhdenmukainen sen kanssa. Lisäksi järjestelmä heijastaa yli 10 vuotta vanhoja valvontastrategioita, -menetelmiä ja -haasteita, eikä sillä pystytä tehokkaasti käsittelemään kalastustietoihin ja laivaston valvontaan liittyviä nykyisiä ja tulevia tarpeita, mukautumaan kalastuskäytäntöjen ja -tekniikoiden jatkuvaan kehitykseen tai hyödyntämään nykyaikaisia ja aiempaa kustannustehokkaampia valvontatekniikoita ja tiedonsiirtojärjestelmiä. Nykyinen järjestelmä ei myöskään kuvasta hiljattain hyväksyttyjä uusia ja moderneja unionin politiikan aloja, kuten muovistrategiaa, digitaalisten sisämarkkinoiden strategiaa ja kansainvälistä valtamerten hallinnointia. Hiljattain toteutettu komission REFIT-arviointi, Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus ja Euroopan parlamentin päätöslauselma ovat kaikki osoittaneet, että kalastuksenvalvontajärjestelmässä on puutteita ja ettei se yleisesti ottaen enää ole tarkoitukseensa sopiva. Neuvostossa, parlamentissa ja Euroopan kalastuksenvalvontavirastossa (EFCA) on käyty lukuisia keskusteluja ja vaihdettu näkemyksiä jäsenvaltioiden ja sidosryhmien kanssa kaikkien näiden asiakirjojen julkaisemisen jälkeen. Näissä keskusteluissa vahvistettiin, että Euroopan unionin toimielinten välillä ja asiaan suoraan liittyvien sidosryhmien välillä vallitsee yksimielisyys siitä, ettei kalastuksenvalvontajärjestelmä ole tehokas ja vaikuttava eikä sellaisenaan tue yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden toteutumista. Nykyisen sääntelykehyksen puutteet määriteltiin myös REFIT-foorumin kesäkuussa 2017 antamassa lausunnossa, joka koski Suomen hallituksen toimittamaa EU:n kalastuksenvalvontaa koskevaa sidosryhmäkuulemista. Ehdotuksen tavoitteena on erityisesti1) kaventaa kuilua YKP:n ja muiden EU:n politiikkojen välillä; 2) yksinkertaistaa lainsäädäntökehystä ja vähentää tarpeetonta hallinnollista taakkaa; 3) parantaa kalastustietojen ja erityisesti saalistietojen saatavuutta, luotettavuutta ja kattavuutta ja mahdollistaa tietojen vaihto ja jakaminen; ja 4) poistaa esteitä, jotka haittaavat sääntöjen noudattamisen kulttuurin kehittämistä ja toimijoiden tasapuolista kohtelua jäsenvaltioissa ja niiden välillä. Ehdotus on yksi REFIT-ohjelman lainsäädäntöaloitteista, joka on tarkoitus hyväksyä vuonna 2018. Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Ehdotus on yhdenmukainen uudistetun YKP:n mukaisesti laaditun yleisen oikeudellisen kehyksen kanssa, ja sen tarkoituksena on paikata nykyisiä aukkoja, jotka liittyvät erityisesti purkamisvelvoitteen tehokkaaseen valvontaan ja kalastuskapasiteetin valvontaan. Ehdotus on myös yhdenmukainen yhteisen markkinajärjestelyn (YMJ) kanssa, siltä osin kuin siinä vahvistetaan joukko toimitusketjun valvontaa koskevia säännöksiä, mukaan lukien jäljitettävyyssäännökset, jotka ovat välttämättömiä kuluttajien tietovaatimusten täyttämiseksi. Ehdotuksella pyritään lisäksi toteuttamaan komission laittoman kalastuksen torjumista valtamerten hallinnointia koskevassa yhteisessä tiedonannossa hiljattain tekemät sitoumukset. Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Ehdotus on yhdenmukainen unionin muiden politiikkojen kanssa ja lisää niiden välistä synergiaa tukemalla seuraavien toimien täytäntöönpanoa:1) EU:n strategia muoveista kiertotaloudessa pyydysten osalta; 2) digitaalisten sisämarkkinoiden strategia digitaalisten ratkaisujen ja yhteentoimivien järjestelmien edistämisen avulla; ja 3) vahvempi ja uudistettu strateginen kumppanuus EU:n syrjäisimpien alueiden kanssa tehostettujen valvontatoimenpiteiden avulla. Lisäksi ehdotuksella pyritään lisäämään synergiaa elintarvike- ja rehulainsäädännön kanssa varmistamalla määritelmien keskinäinen yhdenmukaisuus sekä ympäristölainsäädännön (luontodirektiivin) kanssa siltä osin kuin siinä annetaan jäsenvaltioille valtuudet valvoa kalastusrajoitusalueilla harjoitettavaa kalastustoimintaa. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE Oikeusperusta Ehdotus perustuu SEUT-sopimuksen 43 artiklan 2 kohtaan, jossa määritellään YKP:n tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavat säännökset, jotka kuuluvat perustamissopimuksen 3 artiklan d alakohdan mukaisen EU:n yksinomaisen toimivallan piiriin. Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) Ei saatavilla Suhteellisuusperiaate

Ehdotuksessa säädetään kohdennetuista muutoksista, jotka eivät ylitä sitä, mikä on tarpeen asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Ehdotuksen liitteenä olevan vaikutusten arvioinnin 7.4.2 kohdassa käsitellään ehdotuksen poliittisten valintojen suhteellisuutta. Toimintatavan valinta Ehdotettu toimintatapa: nykyisten asetusten muuttaminen. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTIEN TULOKSET Voimassa olevan lainsäädännön jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Valvonta-asetuksen täytäntöönpanosta ja sen vaikutuksista yhteiseen kalastuspolitiikkaan ajanjaksolla 2010–2016 tehtiin kattava arviointi osana REFIT-ohjelmaa, ja sen tulokset julkaistiin komission kertomuksessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle ja siihen liittyvässä yksiköiden valmisteluasiakirjassa "REFIT: Kalastuksen valvonta-asetuksen vaikutusten arviointi". Arviointi vahvisti, että valvonta-asetus on erittäin tärkeä YKP:n sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi. Vuonna 2009 hyväksytyssä tekstissä käsiteltiin aiemman järjestelmän tärkeimpiä puutteita, ja sen avulla edistettiin YKP:n sääntöjen yleisen noudattamisen tasoa, parannettiin eri sidosryhmien välistä viestintää sekä tietojen vaihtoa ja jakamista, parannettiin yleisesti kalastustietojen laatua ja määrää ja edistettiin toimijoiden tasapuolisia toimintaedellytyksiä. Arviointi osoitti kuitenkin myös, että lisätoimia tarvitaan ja että nykyinen lainsäädäntökehys ei ole täysin tarkoituksenmukainen. Seuraavat näkökohdat puoltavat sen tarkistamista: ·Täytäntöönpanosääntöjen tehottomuus ennaltaehkäisyn kannalta ·Kalastustietoja koskevien säännösten riittämättömyys ·Lainsäädäntökehyksen monimutkaisuus ja säädösten moniselitteisyys ·Uudistetun YKP:n säännösten valvomiseksi toteutettavien toimenpiteiden puuttuminen, synergian puuttuminen suhteessa muihin politiikan aloihin. Sidosryhmien kuuleminen Laaja julkinen kuuleminen tehtiin REFIT-arvioinnin puitteissa vuonna 2016. Tulokset julkistetaan Europa-verkkosivuilla. Muita kohdennettuja kuulemisia toteutettiin myöhemmin tavoitteena i) määritellä ongelmat, jotka Euroopan komissio on todennut REFIT-arvioinnissa; ii) sopia toiminnan tarpeesta; ja iii) kerätä kommentteja ja saada mahdollisimman monelta sidosryhmältä palautetta vaikutusten arvioinnin ennakoivista osioista sekä komission ehdottamista erityistoimista havaittujen ongelmien ratkaisemiseksi. Kuulemisiin osallistuivat jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, neuvoa-antavat toimikunnat, EU:n tason ja kansalliset järjestöt ja yhdistykset, ympäristöalan kansalaisjärjestöt, Euroopan kalastuksenvalvontavirasto (EFCA) ja sen hallintoneuvosto, Euroopan meriturvallisuusvirasto (EMSA) ja FRONTEX (merirajojen valvonta). Keskusteluja käytiin useilla eri foorumeilla, jotta varmistettaisiin kaikkien asiaankuuluvien sidosryhmien laaja ja kattava osallistuminen, neuvoston sisäisen ja ulkoisen kalastuspolitiikan työryhmä sekä Euroopan parlamentin PECH-valiokunta mukaan luettuina. Sidosryhmät olivat yksimielisiä tarpeesta tarkistaa EU:n kalastuksenvalvontajärjestelmää. Saaduissa kannanotoissa ja palautteissa tuotiin esiin kalastuksenvalvonta-asetuksen täytäntöönpanossa sekä eräissä sen säännöksissä olevat puutteet. Sidosryhmät kannattivat yleisesti seuraavien tärkeiden näkökohtien käsittelyä: yhtenäistäminen YKP:n kanssa, erot sääntöjen soveltamisessa jäsenvaltioiden välillä, lainsäädäntökehyksen monimutkaisuus ja joidenkin seuraamusjärjestelmää koskevien säännösten selkeyden puute, tietojen saatavuus, laatu ja jakaminen, pienten alusten ja purkamisvelvollisuuden valvonta sekä tarve parantaa synergiaetuja muun lainsäädännön, erityisesti LIS-asetuksen, ympäristölainsäädännön ja elintarvikelainsäädännön, kanssa. Kannanotoissa korostettiin myös sellaisia näkökohtia kuten yksinkertaistaminen, alueellistaminen, tasapuoliset toimintaedellytykset ja kustannustehokkaiden ratkaisujen tarve. Sidosryhmät kannustivat voimakkaasti nykyisten valvontasääntöjen yksinkertaistamista ja oikeudellista selkeyttämistä, vaikka tiettyjä poikkeuksia tärkeimmistä säännöistä pidetäänkin joskus tarpeellisina. Jotkut sidosryhmät pitivät alueellistamista tärkeänä, mutta monet muut sidosryhmät katsoivat, ettei se ole yhdenmukainen unionin valvontapolitiikan hengen ja tavoitteiden kanssa. Kaikkien sidosryhmien mielestä tarve luoda tasapuoliset toimintaedellytykset kalatalousalan toimijoiden ja jäsenvaltioiden välillä koko EU:ssa on ratkaisevan tärkeä. Lopuksi sidosryhmät ilmaisivat, että hallinnollisen taakan vähentämisen ja kustannustehokkuuden olisi mahdollisimman pitkälti oltava tarkistusprosessin pääperiaatteita. Ehdotettujen toimintavaihtoehtojen osalta valtaosa sidosryhmistä puolsi kalastuksenvalvontajärjestelmän, kalastuksenvalvonta-asetus, LIS-asetus ja EFCA:n perustamisasetus mukaan luettuina, kohdennettua muuttamista. Vaikutusten arvioinnin liitteessä 2 esitetään yhteenveto kaikista näistä kuulemisista tehdyistä päätelmistä, ja liitteessä 10 on luettelo sidosryhmiltä saaduista kirjallisista kannanotoista. Sidosryhmien alkuperäiset kirjalliset kannanotot ja edellä mainittujen työpajojen ja seminaarien pöytäkirjat julkaistaan ​​Euroopan komission verkkosivuilla. Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Säädösehdotus ja vaikutusten arviointi perustuvat laajaan aineistoon ja selvityksiin, joihin viitataan vaikutusten arvioinnin liitteessä 1.

Ulkopuolista asiantuntemusta käytettiin myös vaikutusten arvioinnin tukena arvioitaessa ehdotettujen toimintavaihtoehtojen vaikutuksia ja vertailtaessa niitä. Ulkopuolinen arviointi tehtiin syksyllä 2017, ja siinä arvioitiin eri toimintavaihtoehtojen ympäristöllisiä, taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia, hallinnollisen taakan muutoksia ja yksinkertaistamisen etuja sekä verrattiin vaihtoehtoja tehokkuuden, vaikuttavuuden, johdonmukaisuuden ja asianomaisten laitosten suositusten kannalta. Vaikutustenarviointi Vaikutustenarviointiprosessissa analysoitiin kolme toimintavaihtoehtoa: 1) lähtötilanne eli politiikkaa ei muuteta, mutta nykyiset säännöt pannaan täysimääräisesti täytäntöön; 2) vaihtoehto 1: kalastuksenvalvonta-asetuksen kohdennetut muutokset; 3) vaihtoehto 2: kalastuksenvalvontajärjestelmän kohdennetut muutokset (erityisesti asetukset, jotka koskevat kalastuksen valvontaa, laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta ja Euroopan kalastuksenvalvontavirastoa). Vaihtoehto 2 osoittautui tuloksellisuuden kannalta muihin vaihtoehtoihin nähden huomattavasti paremmaksi, ja sitä pidettiin siksi parhaana vaihtoehtona. Parhaaksi arvioidulla vaihtoehdolla olisi seuraavat myönteiset ympäristövaikutukset: liikakalastuksen vähentäminen, merellä tapahtuvan poisheittämisen lopettaminen, terveemmät kalakannat ja merten suojelualueiden asianmukainen valvonta. Tärkeimpiä sosioekonomisia etuja olisivat seuraavat: palkkojen ja kalatalouden kilpailukyvyn lisääntyminen erityisesti pienten laivastojen osalta; työpaikkojen luomisen edistäminen (erityisesti tieto- ja viestintätekniikan alalla); YKP:n sääntöjen noudattamisen parantaminen ja kalastajien tasapuolinen kohtelu. Kustannukset olisivat oikeassa suhteessa saavutettuihin etuihin nähden (erityisesti kustannussäästöjen kannalta), kustannustehokkuus lisääntyisi ja hyödyt olisivat suuremmat kuin suhteellisen vähäiset kustannusten muutokset. Jäsenvaltioiden viranomaiset hyötyisivät myös kustannussäästöistä (157 miljoonaa euroa viiden vuoden aikana lähtötilanteeseen verrattuna) yksinkertaistamisen ja yhteentoimivuuden ansiosta. Parhaaksi arvioituun vaihtoehtoon ei liittyisi kielteisiä sosiaalisia tai ympäristöä koskevia vaikutuksia. Vaikutusten arviointi toimitettiin sääntelyntarkastelulautakunnalle 8. tammikuuta 2018 laadun arviointia varten. Lautakunta arvioi selvitysluonnosta ja antoi siitä myönteisen lausunnon sekä parannussuosituksia 9. helmikuuta 2017. Vaikutustenarvioinnin liitteessä 1 esitetään yleiskatsaus lautakunnan suosituksista ja aikaisempaan luonnokseen nähden tehdyistä muutoksista. Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Parhaaksi arvioidun vaihtoehdon mukaiset toimet ja muutokset tukisivat vahvasti julkisten viranomaisten tarpeettoman hallinnollisen taakan vähentämistä, ja ottaen huomioon, että uudet kustannukset liittyisivät pääasiassa tieto- ja viestintätekniikan kehittämiseen ja kertaluonteisiin investointeihin, hallinnollinen taakka vähentyisi pitkällä aikavälillä myös koko EU:ssa. Parhaaksi arvioidun vaihtoehdon odotetaan yksinkertaistavan ja vähentävän merkittävästi nykyisen järjestelmän hallinnollista taakkaa ja tuovan arviolta 157 miljoonan euron kustannussäästöt 5 vuoden aikana lähtötilanteeseen verrattuna. On huomattava, että vaikka säästöistä osa voitaisiin ilmaista rahallisesti, kaikkia säästöjä ei ole mahdollista mitata, vaikka ne voidaankin määritellä. Pienille toimijoille (pienimuotoista kalastusta harjoittaville kalastajille) aiheutuva ylimääräinen hallinnollinen taakka voitaisiin välttää ottamalla käyttöön helppoja ja kustannustehokkaita järjestelmiä kalastustietojen ilmoittamiseksi, esimerkiksi hyödyntämällä edullista ja laajalti saatavilla olevaa matkapuhelinteknologiaa. Lisäksi uuden tieto- ja viestintätekniikan käyttöönotto vauhdittaisi innovointia ja tarjoaisi uusia mahdollisuuksia työpaikkojen luomiseen pk-yrityksille ja startup-yrityksille. Perusoikeudet Ehdotuksella ei ole vaikutuksia perusoikeuksien suojaan. Ehdotuksessa selvennetään tietojen saatavuutta ja henkilötietojen käsittelyn tarkoituksia. Henkilötietojen käsittelyssä noudatetaan asetuksessa (EU) 2016/679 säädettyjä henkilötietosuojaa koskevia velvoitteita sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 asetusta 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutusta maksusitoumusmäärärahoihin, koska Euroopan rakenne- ja investointirahastojen rahoituksen enimmäismääriin ei ehdoteta muutoksia ohjelmakauden 2014–2020 toimenpideohjelmissa. 5.LISÄTIEDOT Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Nykyisessä kalastuksenvalvonta-asetuksessa säädetään jo, että komissio arvioi sen täytäntöönpanoa viiden vuoden välein jäsenvaltioiden toimittamien kertomusten perusteella. Tämä sääntö säilytetään. Yksityiskohtainen selvitys siitä, miten todellisia vaikutuksia seurataan ja arvioidaan, esitetään vaikutusten arvioinnin 9 jaksossa. Selittävät asiakirjat (direktiivien osalta) Ei sovelleta.

Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset Ehdotuksen rakenne on seuraava: 1 artikla: Muutokset asetukseen (EY) N:o 1224/2009 2 artikla: Muutokset asetukseen (EY) N:o 768/2005 3 artikla: Muutokset asetukseen (EY) N:o 1967/2006 4 artikla: Muutokset asetukseen (EY) N:o 1005/2008 5 artikla: Muutokset asetukseen (EU) 2016/1139 Muutokset voidaan tiivistää seuraavasti: pääaihe, alaotsikot, asianomaiset artiklat ja ehdotuksen erityissäännökset: Muutokset yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 1224/2009 AIHE 1:TÄYTÄNTÖÖNPANO Osa-alue Artiklat Ehdotuksen erityissäännökset Tarkastus ja valvonta Muutettu:73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80 Tarkastusprosessin, tarkastajien tehtävien sekä alusten päälliköiden ja toimijoiden tarkastusten suorittamiseen liittyvien tehtävien selkeyttäminen. Tarkastusraporttien digitalisointi sähköisen tarkastusraporttijärjestelmän pakollisen käytön avulla. Tämä mahdollistaa tietojen paremman käytön ja vaihdon viranomaisten ja jäsenvaltioiden välillä. Valvonnasta vastaavien tarkkailijoiden tehtävien selkeyttäminen. Seuraamukset Uusi: 89 a, 91 a, 91 b, 92 a, 92 b, liitteet III ja IV Muutettu: 82, 85, 90, 91, 92 Uudet määritelmät, joiden tarkoituksena on selkeyttää ja parantaa täytäntöönpanoa koskevaa lukua. Uusi luettelo sellaisista YKP:n sääntöjen rikkomisista, joita olisi pidettävä luonteeltaan vakavina (ilman minkäänlaisten kriteerien soveltamista). Uusi yksityiskohtainen ja kattava luettelo kriteereistä, joilla eräät muut YKP:n sääntöjen rikkomiset voidaan luokitella vakaviksi. Tämä suosii tasapuolisia toimintaedellytyksiä ja varmistaa samalla oikeasuhteisuuden. Pakollisten hallinnollisten seuraamusten käyttöönotto ja sakkojen vähimmäistasot YKP:n sääntöjen vakaville rikkomisille, jotta rangaistusjärjestelmä olisi varoittavampi ja tehokkaampi kaikissa jäsenvaltioissa ja jotta varmistettaisiin tasapuoliset toimintaedellytykset. Selvennetään välittömiä täytäntöönpanotoimenpiteitä (tai ehkäiseviä toimenpiteitä), jotka jäsenvaltioiden on toteutettava vakavien rikkomusten yhteydessä. Selvennetään, että pisteitä olisi määrättävä sekä kalastuslisenssin haltijalle että aluksen päällikölle siinä tapauksessa, että kyseessä ovat eri toimijat. Selvennetään, että menettelyt ja pisteiden määräämisen vakavan rikkomuksen yhteydessä voi suorittaa rannikkojäsenvaltio, mutta täytäntöönpanosta vastaa lippuvaltio. Selvennetään, että pisteitä määrätään järjestelmällisesti, myös vakavien rikkomusten tapauksessa sovellettavien seuraamusten lisäksi (tästä voidaan poiketa vain silloin, kun rikkominen ei johdu kalastusluvan haltijasta tai aluksen päälliköstä, esimerkiksi virkistyskalastuksessa). Parannetaan jäsenvaltioiden mahdollisuutta käyttää ja vaihtaa rikkomisia ja seuraamuksia koskevia tietoja. AIHE 2:TIETOJEN SAATAVUUS, LAATU JA JAKAMINEN Osa-alue Artiklat Ehdotuksen erityissäännökset Aluksen seuranta Muutettu: 4, 9, 10, 12 Uusi:9 a Lisätään alusten paikantamisjärjestelmien teknisiä eritelmiä koskevaa joustavuutta (järjestelmien ei välttämättä tarvitse olla satelliittiperusteisia). Selkeytetään alusten seurantakeskuksia koskevia säännöksiä. Kaikissa aluksissa, myös alle 12 metrin pituisissa aluksissa, on oltava paikannusjärjestelmä. Valvontatoimiin osallistuville virastoille on annettava tarvittavat tiedot. Kalastuspäiväkirja Muutettu: 14 Alle 50 kilogramman suuruisten saaliiden kalastuspäiväkirjaan merkitsemiseen liittyvä poikkeus poistetaan kaikkien alusluokkien osalta. Sallittua poikkeamaa koskevia sääntöjä selkeytetään ja räätälöidään erityistilanteisiin/kalastuksiin. Kalastuspäiväkirjan sisältö yhdenmukaistetaan uuden jäljitettävyyttä koskevan säännöksen kanssa (kalastusmatkan yksilöllisen tunnisteen käyttö), ja sitä muutetaan kirjatun tiedon laadun parantamiseksi. Alle 12 metrin pituiset alukset Muutettu: 9, 14, 15 Uusi:15 a Nykyiset poikkeukset poistetaan ja määritellään vain kaksi kalastusalusluokkaa: alle 12 metriä ja yli 12 metriä. Kaikkien alle 12 metrin pituisten kalastusalusten on ilmoitettava saaliinsa sähköisesti. Jälleenlaivausilmoitus ja purkamisilmoitukset Muutettu: 20, 21, 22, 23, 24 Poistettu: 16, 25, 28 Kaikki tiedot kirjataan digitaalisesti ja toimitetaan sähköisesti. Asiakirjojen sisältö yhdenmukaistetaan uuden jäljitettävyyttä koskevan säännöksen kanssa (kalastusmatkan yksilöllisen tunnisteen käyttö), ja sitä muutetaan kirjatun tiedon laadun parantamiseksi. Nykyiset purkamisilmoitusta koskevat poikkeukset poistetaan. EU:n vesien ulkopuolella tai kolmansien maiden satamissa suoritettava jälleenlaivaus edellyttää lippujäsenvaltion lupaa. Ennakkoilmoitus Muutettu:17, 19 Poistettu:18 Uusi:19 a Ennakkoilmoitusta koskeva velvoite ulotetaan koskemaan kaikkia alle 12 metrin aluksia, eikä se enää rajoitu monivuotisten suunnitelmien alaisiin kalakantoihin. Kolmansien maiden satamissa saaliin purkavilta unionin kalastusaluksilta vaaditaan ennakkoilmoitus. Virkistyskalastuksen valvonta Muutettu:4, 55 Jäsenvaltioilla on oltava järjestelmä virkistyskalastuksen harjoittamisen valvomiseksi (rekisteröinti tai lupamenettely) ja tietojen keräämiseksi saaliista. Virkistyskalastukseen sovellettavien unionin säilyttämistoimenpiteiden alaisia lajeja koskevat saalisilmoitukset on lähetettävä toimivaltaisille viranomaisille, ja aluksille on vahvistettava rekisteröinti- tai lupajärjestelmä. Kielto myydä saaliita säilytetään ja nykyiset poikkeukset Välimerellä poistetaan (ks. asetuksen (EY) N:o 1967/2006 muutokset). Vahvistetaan edellytykset, joiden mukaan säädetään virkistyskalastuksessa sovellettavia pyydysten valvontaa ja merkintöjä, alusten paikantamista, rekisteröinti- tai lupajärjestelmiä sekä saaliiden kirjaamista koskevia erityissäännöksiä. Tätä sovelletaan kaupallisten yritysten järjestämään virkistyskalastustoimintaan. Jäljitettävyys Muutettu:4, 56, 57, 58 Uusi:56 a Jäljitettävyyttä koskevia säännöksiä selkeytetään ja lisätään uusi, eriä koskeva artikla. Jäljitettävyystietoja selkeytetään siten, että niiden avulla tietty kalastustuote-erä voidaan yhdistää EU:n kalastusaluksen suorittamaan tiettyyn purkamiseen. Tiedot kirjataan sähköisesti, jotta voidaan tehostaa toimitusketjun valvontaa sisämarkkinoilla. Tuontituotteita koskeva poikkeus poistetaan. Jäljitettävyyttä koskevan säännöksen soveltamisala rajoitetaan tiettyihin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin. Kuluttajille myytäviä tuotteita koskeva poikkeus yhdenmukaistetaan asetuksen muiden säännösten kanssa (enintään 5 kilogrammaa kalastustuotteita päivässä 50 euron sijaan). Punnitus-, kuljetus- ja myyntimenettelyt ja -tiedot Muutettu:59, 60, 62, 64, 65, 66, 68 Uusi:59 a, 60 a Poistettu:61, 63, 67 Nykyiset poikkeukset, jotka heikentävät purettujen kalojen tarkkaa punnitsemista ja kirjaamista, virtaviivaistetaan. Yksinkertainen ja tehokas järjestelmä, jolla varmistetaan saaliin purkamisen yhteydessä rekisteröidyn toimijan suorittama tarkka punnitus. Lajittelemattomien saaliiden purkamisille vahvistetaan kohdistetut menettelyt. Nykyisiä, rekisteröimättömille ostajille yksityiseen kulutukseen myytyjä/luovutettuja määriä koskevia poikkeuksia muutetaan ja yhdenmukaistetaan toimitusketjun valvontaa koskevien säännösten kanssa. Toimitusketjun toimijoiden vastuuta ja tilivelvollisuutta selkeytetään. Otetaan käyttöön vaatimus myynti-ilmoitusten, haltuunottoilmoitusten ja kuljetusasiakirjojen digitaalisesta kirjaamisesta ja sähköisestä toimittamisesta. Toimijoiden toimivaltaisille viranomaisille (lippuvaltio, purkamisvaltio, myyntivaltio) suorittamaa raportointia yksinkertaistetaan. Tietojen saatavuus ja vaihto Muutettu: 33, 34, 109, 110, 111, 112, 114 ja 115 Uusi: 111 a; 112 a Poistettu:116 Tietojärjestelmän digitalisointi on saatettu päätökseen, ja tietojen saatavuutta, luotettavuutta ja vaihtoa parannetaan yleisesti. Jäsenvaltioiden suorittamaa tietojen kirjaamista ja tietojen toimittamista komissiolle koskevia säännöksiä virtaviivaistetaan ja yhdenmukaistetaan muiden muutosten kanssa. Muutoksissa selkeytetään jäsenvaltioiden keräämiä tietoja, kerättyjen tietojen varmentamisvaiheita, komission pääsyä näihin tietoihin sekä niiden tarkoitusta. Muutoksissa selkeytetään myös henkilötietojen suojaa ja niiden käsittelyn turvallisuutta. Verkkosivuston suojattua osaa koskeva artikla kumotaan. AIHE 3:YHDENMUKAISTAMINEN YKP:N KANSSA Osa-alue Artiklat Ehdotuksen erityissäännökset Yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen määritelmä Muutettu: 4 Yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen määritelmää selvennetään ja se yhdenmukaistetaan YKP:n kanssa. Kalastuslisenssi ja -lupa Muutettu: 6, 7 Säännökset yhdenmukaistetaan YKP:n kanssa. Purkamisvelvoite Uusi:25 a Muutoksissa edellytetään sähköisten etävalvontavälineiden (erityisesti CCTV) käyttöä purkamisvelvoitteen valvomiseksi. Uusia säännöksiä sovelletaan yksittäisiin aluksiin ja laivastonosiin riskinarvioinnin perusteella, ja jäsenvaltioiden on pantava ne täytäntöön alueellisella tasolla. Kalastuskapasiteetti Uusi:39 a Muutettu:38, 41 Lisätään uusi artikla, jossa edellytetään, että tietyillä aktiivisia pyydyksiä käyttävillä aluksilla on laite, joka valvoo ja kirjaa konetehoa. Nykyisiä konetehon tarkastamista koskevia säännöksiä yksinkertaistetaan. Lisätään säännöksiä, jotka koskevat kalastusalusten vetoisuuden fyysistä tarkistamista. Kansalliset valvontaohjelmat ja vuosikertomukset Poistettu:46, liite 1 Muutettu: 55 Uusi:93 a Kansalliset valvontaohjelmat ulotetaan koskemaan monivuotisten ohjelmien valvonnan lisäksi YKP:n sääntöjen valvontaa. Sen vuoksi poistetaan liite 1, joka koskee monivuotisten suunnitelmien tarkastuksissa käytettäviä vertailuarvoja. Kansallisiin valvontaohjelmat kattavat myös virkistyskalastuksen valvonnan Kansallisten tarkastuksia ja valvontaa koskevien vuosikertomusten toimittamista koskeva velvoite. AIHE 4:SYNERGIA MUIDEN POLITIIKKOJEN KANSSA Pyydykset Muutettu: 14, 43, 55 Kadonneen pyydyksen ilmoittamista helpotetaan ja parannetaan käyttämällä (sähköisiä) kalastuspäiväkirjoja kaikissa alusluokissa. Nykyinen alle 12 metrin aluksiin sovellettava poikkeus, joka koskee kadonneen pyydyksen talteen ottamisessa tarvittavien laitteiden pitämistä aluksella, poistetaan. Vahvistetaan edellytykset, joiden mukaan säädetään unionin virkistyskalastusta koskevien pyydysten merkitsemistä ja valvontaa koskevista säännöksistä. Kalastusrajoitusalueet Muutettu:4, 50 Kalastusrajoitusalueiden määritelmää ja 50 artiklan säännöksiä muutetaan jäsenvaltion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvien sekä EU:n vesien ulkopuolella olevien kalastusrajoitusalueiden huomioon ottamiseksi. AIHE 5:YHDENMUKAISTAMINEN LISSABONIN SOPIMUKSEN KANSSA Yhdenmukaistaminen Lissabonin sopimuksen kanssa Useita artikloja on muutettu tai lisätty Komissiolle asetuksella (EY) N:o 1224/2009 siirretty valta on yhdenmukainen ​​Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 ja 291 artiklan kanssa. Myös säännöksiä, joissa päätösvalta siirretään kokonaan neuvostolle, mukautetaan, jotta ne olisivat yhteisessä kalastuspolitiikassa sovellettavien uusien menettelyjen mukaisia. Euroopan kalastuksenvalvontaviraston perustamisesta annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 768/2005 tehtävät muutokset Aihe Artiklat Ehdotuksen erityissäännökset Yhdenmukaistaminen YKP:n kanssa Muutettu: 2 ja 3 Muutettu: 17 Viraston tavoite ja tehtävät ovat täysin yhdenmukaisia uuden yhteisen kalastuspolitiikan kanssa. Viraston tarkastusvaltuuksien maantieteellinen kattavuus ei enää rajoitu kansainvälisiin vesialueisiin. Tietojen vaihto Muutettu: 16 Muutoksissa selvennetään tietojen vaihtoa ja käsittelyä sekä henkilötietojen suojaan liittyviä toimenpiteitä. Yhdenmukaistaminen EU:n erillisvirastoja koskevan yhteisen lähestymistavan kanssa Muutettu: 26, 29, 39 Useita muutoksia on lisätty, jotta EFCA:n perustamista koskeva asetus olisi yhdenmukaisempi yhteisen lähestymistavan kanssa. Talousarvio Muutettu: 35 Tulomahdollisuudet laajennetaan kattamaan valtuutussopimukset ja kertaluonteiset avustukset muiden virastojen (esimerkiksi Frontex) vastaavien säännösten mukaisesti. Laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä annettu asetus (EY) N:o 1005/2008 Aihe Artiklat Ehdotuksen erityissäännökset LIS-saalistodistuksen digitalisointi (CATCH) Uusi: 12 a–12 e Asetuksen (EY) N:o 1005/2008 III luvussa vahvistettu saalistodistusjärjestelmä on paperipohjainen eikä siksi ole tehokas. Unionin saalistodistusjärjestelmään tehtävät muutokset edellyttävät tietokannan perustamista saalistodistusten (CATCH) hallinnointia varten. Tietokanta perustuisi virallisen valvonnan tiedonhallintajärjestelmään, ja se mahdollistaisi riskiperusteisen valvonnan, vähentäisi vilpillisen tuonnin mahdollisuuksia ja keventäisi jäsenvaltioiden hallinnollista taakkaa. CATCH-järjestelmän operatiivisia toimintoja kehitetään eri vaiheissa. Komissiolle annetaan toimeenpanovaltaa ja siirrettyä toimivaltaa, jotka liittyvät CATCH-järjestelmän toimintaan ja jatkokehittämiseen. Tarkastukset Muutettu:10 Yhdenmukaistaminen asetuksen (EY) N:o 1224/2009 uusien säännösten kanssa. LIS-kalastusta harjoittava kalastusalus Muutettu:2, 3, 11 Yhdenmukaistaminen asetuksen (EY) N:o 1224/2009 uusien säännösten ja asiaa koskevien ristiviittausten kanssa. Menettelyt ja täytäntöönpanotoimenpiteet (mukaan lukien vakavat rikkomukset) Uusi: 42 a, muutettu:27, 42, 43 Poistettu:44–47 Lisätään ristiviittaukset, jotta varmistetaan yhdenmukaisuus menettelyjä ja täytäntöönpanoa koskevien uusien säännösten kanssa, asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 säädetyt seuraamukset mukaan luettuina. Vanhentuneet artiklat kumotaan. Kalavarojen kestävää hyödyntämistä koskevista hoitotoimenpiteistä Välimerellä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1967/2006 muuttaminen Itämeren turska-, silakka- ja kilohailikantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta annetun asetuksen (EU) 2016/1139 muuttaminen Aihe Artiklat Ehdotuksen erityissäännökset Asetus (EY) N:o 1967/2006 Muutettu:17 Poistettu:21, 23 Jotta varmistetaan yhteensopivuus asetuksen (EY) N:o 1224/2009 kanssa, eräät virkistyskalastusta koskevat säännökset ja jälleenlaivausta koskevat säännökset poistetaan. Asetus (EU) 2016/1139 Poistettu:12, 13 Jotta varmistetaan yhteensopivuus asetuksen (EY) N:o 1224/2009 kanssa, kalastuspäiväkirjoja ja sallittua poikkeamaa koskevat säännökset poistetaan. 2018/0193 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS asetuksen (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 1967/2006, (EY) N:o 1005/2008 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1139 muuttamisesta kalastuksenvalvonnan osalta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ovat kuulleet Euroopan tietosuojavaltuutettua, ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1)Yhteistä kalastuspolitiikkaa on uudistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1380/2013. Yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet sekä kalastuksenvalvontaa ja täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset vahvistetaan mainitun asetuksen 2 ja 36 artiklassa. Kalastuspolitiikan onnistunut toteutus edellyttää tehokasta ja ajantasaista valvonta- ja täytäntöönpanojärjestelmää. (2)Neuvoston asetuksella (EY) N:o 1224/2009 perustetaan unionin kalastuksenvalvontajärjestelmä, joka kattaa muun muassa seurantakeskukset, kalastusalusten paikantamisen, saaliiden ilmoittamista koskevat velvoitteet, ennakkoilmoitukset, luvat jälleenlaivaukseen kolmansissa maissa, kalastuskielloista tiedottamisen, kalastuskapasiteetin valvonnan, kansalliset valvontaohjelmat, virkistyskalastuksen valvonnan, kalastus- ja vesiviljelytuotteiden toimitusketjun valvonnan, kalastustuotteiden punnituksen, kuljetusasiakirjat, purkamisilmoitukset, myynti- ja haltuunottoilmoitukset, erilaiset tarkastukset, rikkomisista määrättävät seuraamukset sekä tietoihin pääsyn. (3)Asetus (EY) N:o 1224/2009 oli kuitenkin laadittu ennen uuden yhteisen kalastuspolitiikan hyväksymistä. Sitä olisi sen vuoksi muutettava, jotta voidaan paremmin ottaa huomioon asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaiset yhteisen kalastuspolitiikan valvonnan ja täytäntöönpanon vaatimukset sekä hyödyntää nykyaikaista kustannustehokkaampaa valvontatekniikkaa. (4)Asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 olisi viitattava asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1379/2013 oleviin määritelmiin. Selkeyden ja johdonmukaisuuden vuoksi eräät asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 vahvistetuista määritelmistä olisi poistettava tai niitä olisi muutettava ja uusia määritelmiä olisi lisättävä. (5)Yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjä koskevaa määritelmää olisi muutettava sen selventämiseksi, että sen soveltamisala kattaa kaiken kalastusalalla sovellettavan unionin lainsäädännön, mukaan lukien säännöt, jotka koskevat meren elollisten luonnonvarojen teknisiä ja säilyttämistoimenpiteitä, tällaisia luonnonvaroja hyödyntävien unionin laivastojen hallinnointia ja valvontaa, kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostusta ja kaupan pitämistä, laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän (LIS) kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevaa unionin järjestelmää sekä unionin tekemiä kansainvälisiä sopimuksia. (6)Ilmaisu ’satelliittiseurantajärjestelmän tiedot’ olisi korvattava selkeämmällä ilmauksella ’aluksen paikkatiedot’. ’Aluksen paikkatietojen’ määritelmän ei enää tulisi viitata satelliittiseurantalaitteiden välityksellä toimitettaviin tietoihin, koska nykyisin on saatavilla erilaisia tekniikoita alusten paikantamiseen ja aluksen paikkatietojen lähettämiseen. (7)’Erän’ määritelmä olisi yhdenmukaistettava elintarvikelainsäädännössä vahvistetun ’erän’ määritelmän kanssa. (8)’Monivuotisten suunnitelmien’ määritelmät olisi saatettava ajan tasalle asetuksen (EU) N:o 1380/2013 monivuotisia suunnitelmia koskevien säännösten huomioon ottamiseksi. (9)Määritelmien ’kalastuslisenssi’, ’kalastusrajoitusalueet’ ja ’virkistyskalastus’ kohdalla ilmaisu ’meren elolliset vesiluonnonvarat’ olisi korvattava ilmaisulla ’meren elolliset luonnonvarat’, jotta varmistetaan yhdenmukaisuus asetuksen (EU) N:o 1380/2013 kanssa. (10)Asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 annettuun ’kalastusaluksen’ määritelmään sisältyvät alukset, jotka on varustettu meren elollisten luonnonvarojen kaupallista hyödyntämistä varten, kuten pyyntialukset, tukialukset, kalanjalostusalukset, jälleenlaivaukseen osallistuvat alukset ja kalastustuotteiden kuljetukseen varustetut rahtialukset konttialuksia lukuun ottamatta. Asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 oleva määritelmä ’kalastusalus’ olisi sen vuoksi poistettava. (11)Yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen täytäntöönpanon selkeyttämiseksi ilmaisuille ’pyyntialus’ ja ’kalojen vapaaksi päästäminen’ olisi annettava uudet määritelmät. (12)Pienimuotoinen kalastus on biologiselta, taloudelliselta ja sosiaaliselta kannalta tärkeää unionissa. Ottaen huomioon pienimuotoisen kalastuksen mahdolliset vaikutukset kalakantoihin on tärkeää valvoa, että pienten alusten kalastustoiminta ja pyyntiponnistus ovat yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen mukaisia. Tätä tarkoitusta varten on tarpeen saada näiden alusten paikkatiedot. Siksi jäsenvaltioiden olisi voitava paikantaa kaikki kalastusalukset, myös alle 12 metrin pituiset alukset. Alle 12 metrin pituisten alusten on nyt mahdollista käyttää mobiililaitteita, jotka ovat edullisia ja helppokäyttöisiä.

(13)Kalastuksenseurantakeskusten tehtävien selkeyttämiseksi asetuksen (EY) N:o 1224/2009 kalastuksenseurantakeskuksia koskevat säännökset olisi sisällytettävä erilliseen artiklaan. (14)Asetusta (EY) N:o 1224/2009 on muutettu parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2015/812 sen tiettyjen säännösten yhdenmukaistamiseksi asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa asetettuun purkamisvelvoitteeseen. Jotta purkamisvelvoitetta voitaisiin valvoa asianmukaisesti, on tarpeen säätää, että tietty riskinarvioinnin perusteella määritetty prosenttiosuus kalastusaluksista varustetaan jatkuvasti tallentavilla videovalvontajärjestelmillä, CCTV-järjestelmä mukaan luettuna. CCTV-tietoja voidaan täydentää muiden sähköisten seurantalaitteiden välityksellä saatavilla tiedoilla. Näiden laitteiden, CCTV-järjestelmä mukaan luettuna, välityksellä saatujen tietojen perusteella jäsenvaltioiden virkamiehet voivat valvoa purkamisvelvoitteen noudattamista merellä. CCTV-kuvamateriaalin tulisi koskea vain pyydyksiä ja niitä alusten osia, joissa kalastustuotteet tuodaan alukselle, käsitellään ja varastoidaan. CCTV-kuvamateriaali olisi tallennettava paikallisesti ja toimitettava ainoastaan jäsenvaltioiden virkamiehille tai unionin tarkastajille näiden pyynnöstä erityisesti tutkimusten ja erilaisten tarkastusten yhteydessä. (15)Yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi on erittäin tärkeää varmistaa saalistietojen luotettavuus ja kattava tietojen kerääminen. (16)Saalistietojen toimittaminen paperimuodossa on johtanut puutteelliseen ja epäluotettavaan raportointiin ja viime kädessä siihen, että toimijoiden jäsenvaltioille ja jäsenvaltioiden edelleen komissiolle suorittama saaliiden raportointi on puutteellista, ja tämä vaikeuttaa myös jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa. Siksi pidetään tarpeellisena, että alusten päälliköt kirjaavat saalistiedot digitaalisesti ja toimittavat ne sähköisesti, ja tämä koskee erityisesti kalastuspäiväkirjoja sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoituksia. (17)Se, ettei alle 10 metrin pituisten alusten päälliköiltä edellytetä saalisilmoitusten toimittamista, on johtanut tällaisten alusten osalta tietojen puutteellisuuteen ja epäluotettavuuteen, koska näitä aluksia koskeva tietojenkeruu on perustunut otantasuunnitelmiin. Siksi on tärkeää edellyttää saaliiden ilmoittamista kaikilta kalastusaluksilta niiden koosta riippumatta. Tällä tavoin voidaan myös yksinkertaistaa sääntöjä ja parantaa niiden noudattamista ja valvontaa. (18)Valvonnan tehostamiseksi on tärkeää, että vähintään 12 metrin pituisten alusten kalastuspäiväkirjaan merkityt tiedot ovat tarkkoja ja sisältävät nostokerran ja kalastustoimen mukaan jaotellut saalistiedot. Alle 12 metrin pituisten alusten osalta kalastuspäiväkirjan täyttämistä ja toimittamista koskevia velvoitteita olisi yksinkertaistettava, ja alusten päälliköitä olisi vaadittava toimittamaan kalastuspäiväkirjaan sisältyvät tiedot vain kerran ennen satamaan saapumista. (19)Kalastuspäiväkirjaan kirjattujen saalisarvioiden sallittua poikkeamaa koskevia säännöksiä olisi muutettava niiden uusien sääntöjen huomioon ottamiseksi, jotka koskevat alle 50 kilogramman suuruisten saaliiden kirjaamista kalastuspäiväkirjaan. Lisäksi sallittua poikkeamaa koskevia säännöksiä olisi muutettava lajittelemattomina purettavien saaliiden erityisominaisuuksien huomioon ottamiseksi. (20)Kun kalastusalus lähtee satamasta, sen olisi välittömästi aloitettava sähköisen kalastuspäiväkirjan pitäminen, ja kyseiselle matkalle olisi annettava yksilöllinen tunnistenumero. Kalastuspäiväkirjaan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoituksiin olisi sisällytettävä viittaus tähän kalastusmatkan yksilölliseen tunnistenumeroon, jotta voidaan tehostaa valvontaa sekä parantaa jäsenvaltioiden suorittamaa tietojen varmentamista ja kalastustuotteiden jäljitettävyyttä toimitusketjussa. Jotta pyydysten kadottamisiin liittyvien tietojen toimittamista jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille voidaan parantaa ja yksinkertaistaa, kalastuspäiväkirjan malliin olisi sisällyttävä kadonneisiin pyydyksiin liittyviä tietoja koskeva kohta. (21)Saaliin purkamista koskevan ennakkoilmoituksen avulla viranomaiset voivat valvoa paremmin saaliiden kirjaamista ja kalastustoimintaa koskevien sääntöjen noudattamista. Jotta saaliiden kirjaamista koskevien sääntöjen noudattamista voitaisiin parantaa, ennakkoilmoituksia koskevia säännöksiä olisi sovellettava kaikkiin yli 12 metrin pituisiin aluksiin, eikä ainoastaan monivuotisten suunnitelmien alaisia kantoja pyytäviin kalastusaluksiin. Jäsenvaltioilla olisi oltava oikeus määrätä lyhyemmästä ennakkoilmoitusajasta niiden lipun alla purjehtiville aluksille, jotka toimivat yksinomaan kyseisten jäsenvaltioiden aluevesillä, jos tämä ei heikennä aluksille niiden saapuessa suoritettavia tarkastuksia. (22)Unionin kalastusalusten, jotka purkavat kalastustuotteita kolmansissa maissa tai jälleenlaivaavat kalastustuotteita kolmannen maan vesillä tai aavalla merellä, olisi toimitettava asiaa koskeva ennakkoilmoitus tai saatava lupa lippujäsenvaltioilta. Tällaiset ennakkoilmoitukset ja luvat ovat tarpeellisia, kun otetaan huomioon lippujäsenvaltioiden velvollisuus estää LIS-kalastuksesta peräisin olevien kalastustuotteiden pääsy kansainvälisille markkinoille. (23)Jäsenvaltioiden suorittamaa saalis- ja pyyntiponnistustietojen kirjaamista koskevia säännöksiä olisi muutettava siten, että niihin sisällytetään punnituskirjauksissa, haltuunottoilmoituksissa ja kuljetusasiakirjoissa olevat tiedot. (24)Sääntöjä, jotka koskevat yhteenkoottujen saalistietojen ja pyyntiponnistusta koskevien tietojen toimittamista komissiolle, olisi yksinkertaistettava asettamalla kaikille tiedonannoille yhtenäinen määräpäivä. (25)Olisi yksinkertaistettava säännöksiä, jotka koskevat komission suorittamaa kalastuskieltojen julkaisemista kalastuskiintiöiden tai sallittujen pyyntiponnistusten ylittymisen jälkeen, jotta kyseiset kiellot voidaan julkaista hyvissä ajoin. Näiden säännösten olisi myös oltava yhdenmukaisia asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 säädetyn purkamisvelvoitteen kanssa. (26)Kalastuskapasiteettia koskevat säännökset olisi saatettava ajan tasalle, jotta viitataan asetukseen (EU) N:o 1380/2013. (27)Kalastuskapasiteetin valvontaan kuuluvaa kalastusalusten vetoisuuden tarkastamista koskevia säännöksiä olisi yksinkertaistava ja konetehon tarkastamista koskevia säännöksiä selkeytettävä. Jos aktiivisilla pyydyksillä varustetut kalastusalukset käyttävät moottoreita, jotka ylittävät niiden rekisteröinnissä ilmoitetun konetehon, on mahdotonta varmistaa asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 vahvistettujen kapasiteetin ylärajojen noudattaminen. Siksi on tärkeää valvoa aktiivisia pyydyksiä käyttävien kalastusalusten konetehoa tehokkaasti laitteilla, jotka valvovat konetehoa jatkuvasti. (28)Yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi jokaista jäsenvaltiota tulisi vaatia perustamaan ja asettamaan säännöllisesti ajan tasalle vuosittainen tai monivuotinen kansallinen valvontaohjelma, joka kattaa kaikki yhteisen kalastuspolitiikan säännöt. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että viralliset tarkastukset suoritetaan riskiperusteisesti. Lisäksi olisi edellytettävä kansallisia tarkastuksia ja valvontaa koskevien vuosikertomusten toimittamista. (29)Kalastusrajoitusalueet perustetaan unionin lainsäädännön, kansallisen lainsäädännön ja kansainvälisten sopimusten mukaisesti. Sen vuoksi säännöksiä, jotka koskevat jäsenvaltioiden suorittamaa kalastusrajoitusalueiden valvontaa, olisi sovellettava kalastusrajoitusalueilla niiden sijainnista riippumatta. Tarvittaessa on valvottava myös virkistyskalastusta kyseisillä alueilla harjoittavia aluksia. (30)Virkistyskalastuksella on tärkeä rooli unionissa sekä biologiselta että taloudelliselta ja sosiaaliselta kannalta. Kun otetaan huomioon virkistyskalastuksen merkittävät vaikutukset tiettyihin kalakantoihin, on tarpeen säätää erityisistä välineistä, joiden avulla jäsenvaltiot voivat valvoa virkistyskalastusta tehokkaasti. Rekisteröinti- tai lupajärjestelmällä olisi mahdollistettava virkistyskalastukseen osallistuvien fyysisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden lukumäärän tarkka määrittäminen sekä saaliisiin ja kalastuskäytänteisiin liittyvien luotettavien tietojen kerääminen. Riittävien ja luotettavien virkistyskalastusta koskevien tietojen kerääminen on tarpeen, jotta voidaan arvioida tällaisten kalastuskäytäntöjen vaikutusta kalakantoihin ja antaa jäsenvaltioille ja komissiolle meren elollisten luonnonvarojen tehokkaaseen hoitoon ja valvontaan tarvittavat tiedot. (31)Joitakin virkistyskalastukseen sovellettavia erityisiä säilyttämistoimenpiteitä on jo otettu käyttöön yhteisen kalastuspolitiikan puitteissa. Rekisteröinti- tai lupajärjestelmien ja saaliiden kirjaamisjärjestelmien olisi mahdollistettava näiden erityisten säilyttämistoimenpiteiden tehokas valvonta. (32)Toimitusketjun valvontaa koskevia säännöksiä olisi selkeytettävä, jotta jäsenvaltiot voisivat suorittaa valvontaa ja tarkastuksia kaikissa kalastus- ja vesiviljelytuotteiden kaupan pitämisen vaiheissa ensimyynnistä vähittäiskauppaan asti, kuljetus mukaan luettuna.

(33)Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden eriin jaottelua sovellettavia sääntöjä olisi selkeytettävä. Olisi selvennettävä, että erien olisi koostuttava yhden lajin kalastus- ja vesiviljelytuotteista, paitsi silloin, kun kyseessä ovat hyvin pienet määrät. (34)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 18 artiklassa säädettyjen jäljitettävyysvaatimusten mukaisesti komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 931/2011 säädetään tietyistä eläinperäisten elintarvikkeiden alaa koskevista jäljitettävyyssäännöistä, joiden mukaan toimijoiden on pidettävä kirjaa tietyistä tiedoista, jotka on toimitettava pyynnöstä toimivaltaisille viranomaisille ja välitettävä sille toimijalle, jolle kalastustuote toimitetaan. Kalastusalalla jäljitettävyys on tärkeää paitsi elintarviketurvallisuuden kannalta myös valvonnan sekä kuluttajien etujen suojelun varmistamiseksi. (35)Tämän vuoksi on syytä käyttää perustana nykyisiä asetuksen (EY) N:o 178/2002 18 artiklassa ja komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 931/2011 vahvistettuja jäljitettävyyssääntöjä. Toimijoiden olisi pidettävä kirjaa erityisistä kalastus- ja vesiviljelytuotteita koskevista tiedoista, jotka on pyynnöstä annettava toimivaltaisille viranomaisille ja lähetettävä sille toimijalle, jolle kalastustuote toimitetaan. Kalastustuotteiden osalta, tuontituotteita lukuun ottamatta, jäljitettävyystietoihin olisi sisällyttävä kalastusmatkan yksilöllinen tunnistenumero, koska se mahdollistaa tietyn kalastustuote-erän liittämisen tiettyyn, yhden tai useamman unionin kalastusaluksen suorittamaan purkamiseen samalla maantieteellisellä alueella. (36)Asetuksen (EU) N:o 931/2011 mukaisesti kalastus- ja vesiviljelytuotteiden valvontaan liittyvien jäljitettävyystietojen olisi oltava saatavilla ensimyynnistä vähittäismyyntivaiheeseen saakka. Tämän avulla voidaan kuluttajilla antaa tarkkoja ja täsmällisiä tietoja kalastus- tai vesiviljelytuotteiden lajista ja alkuperästä. (37)Samoja sääntöjä olisi sovellettava kolmansista maista tuotaviin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin. Tuontituotteiden osalta pakollisiin jäljitettävyystietoihin olisi sisällyttävä viittaus asetuksessa (EY) N:o 1005/2008 säädettyyn saalistodistukseen. (38)Kalastus- ja vesiviljelytuotteita koskevien jäljitettävyystietojen tehokkaan ja oikea-aikaisen toimittamisen varmistamiseksi kyseiset tiedot olisi kirjattava digitaalisesti ja toimitettava sähköisesti toimitusketjun sisällä ja toimivaltaisille viranomaisille näiden pyynnöstä. (39)Kun kalastustuotteita myydään suoraan kalastusaluksilta kuluttajille, jäljitettävyyttä, rekisteröityjä ostajia ja myynti-ilmoituksia koskevia sääntöjä ei sovelleta tiettyjä kynnysarvoja pienempiin määriin. Kyseiset kynnysarvot olisi yhdenmukaistettava, ja niitä olisi alennettava sellaisten kalatuotteiden markkinoille saattamisen rajoittamiseksi, joita ei voida jäljittää eikä siten myöskään valvoa. (40)Yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi on erittäin tärkeää varmistaa saalistietojen luotettavuus ja kattava tietojen kerääminen. Erityisesti saaliiden kirjaaminen purkamisen aikana olisi toteutettava mahdollisimman luotettavalla tavalla. Tätä tarkoitusta varten on tarpeen tehostaa menettelyjä, jotka koskevat kalastustuotteiden punnitsemista purkamisen yhteydessä. (41)Punnitus olisi suoritettava toimivaltaisten viranomaisten hyväksymillä järjestelmillä, ja punnituksesta vastaavan olisi oltava jäsenvaltion kyseisen tehtävän suorittamiseksi rekisteröimä toimija. Tarkempien saalistietojen saamiseksi kaikki tuotteet olisi punnittava lajeittain purkamisen yhteydessä. Lisäksi punnituskirjaukset olisi kirjattava sähköisesti ja säilytettävä kolmen vuoden ajan. (42)Lajittelemattomien lajien purkaminen olisi sallittava vain, jos tiukat ehdot täyttyvät, mukaan lukien punnitsemisen suorittaminen jäsenvaltioiden viranomaisten ylläpitämillä tai valvomilla järjestelmillä. (43)Tarkastusten parantamiseksi ja saalistietojen nopean varmentamisen ja jäsenvaltioiden nopean tietojenvaihdon varmistamiseksi on välttämätöntä, että kaikki toimijat kirjaavat tiedot digitaalisesti ja toimittavat ne sähköisesti 24 tunnin kuluessa jäsenvaltioille. Tämä koskee erityisesti purkamis-, myynti- ja haltuunottoilmoituksia. (44)Asianmukaisten teknisten välineiden saatavuuden vuoksi vaatimusta tietojen digitaalisesta kirjaamisesta ja niiden toimittamisesta sähköisesti 24 tunnin kuluessa jäsenvaltioille olisi sovellettava kaikkiin kalastustuotteiden ostajiin. (45)Kuljetusasiakirjojen toimittamista asiaankuuluville jäsenvaltioille olisi yksinkertaistettava ja asiakirjat olisi toimitettava ennen lähtöä, jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat suorittaa valvontatoimensa. (46)Purkamis-, myynti- ja haltuunottoilmoituksiin sekä kuljetusasiakirjoihin olisi sisällyttävä viittaus kalastusmatkan yksilölliseen tunnistenumeroon, jotta voidaan tehostaa valvontaa sekä parantaa jäsenvaltioiden suorittamaa tietojen varmentamista sekä kalastustuotteiden jäljitettävyyttä toimitusketjussa. (47)Asetuksen (EY) N:o 1224/2009 tuottajajärjestöjen valvontaa ja hinta- ja interventiojärjestelyjen seurantaa koskevat säännökset eivät enää ole aiheellisia, ja ne olisi poistettava, koska tällaisesta valvonnasta säädetään nyt asetuksella (EU) N:o 1379/2013. (48)Jotta kansallisten viranomaisten valvontatoimien suunnittelun yhteydessä toteuttamaa riskinarviointia ja tarkastusten tehokkuutta voitaisiin parantaa, kansalliseen rikkomusrekisteriin liittyviä vaatimuksia olisi parannettava. (49)Jotta voidaan varmistaa kaikille jäsenvaltioille tasavertaiset toimintaedellytykset kaikkien yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen rikkomiseen syyllistyneiden oikeudellisen käsittelyn osalta, olisi selkeytettävä ja vahvistettava kyseisten sääntöjen vakavana rikkomuksena pidettävän toiminnan määrittämistä koskevia säännöksiä. (50)Kaikkein haitallisimman toiminnan tehokkaan ehkäisemisen varmistamiseksi unionin kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti on tarpeen laatia kattava luettelo rikkomuksista, joita on pidettävä vakavina kaikissa olosuhteissa. Lisäksi oikeasuhteisuuden varmistamiseksi on tarpeen laatia kattava luettelo perusteista, joita toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on käytettävä määrittäessään tiettyjen muiden rikkomisten vakavuutta. (51)Jotta voitaisiin varmistaa nopeampi, tehokkaampi ja varoittavampi reagointi vakaviin rikkomuksiin, jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön vakavia rikkomuksia koskevat hallinnolliset menettelyt, tämän kuitenkaan rajoittamatta olemassa olevien rikosoikeudellisten menettelyjen soveltamista. Vahvistamalla sakkojen yhtenäistettyjä vähimmäistasoja ja parantamalla pisteytysjärjestelmää, joka voi johtaa kalastuslisenssien voimassaolon tai oikeuden toimia aluksen päällikkönä keskeyttämiseen tai peruuttamiseen, lisätään kaikkien jäsenvaltioiden seuraamusjärjestelmien ennaltaehkäisevää vaikutusta ja estetään rikkomusten uusiminen. (52)Kalastuksenvalvontatoimista vastaavilla kansallisilla yksiköillä ja kaikilla asiaankuuluvilla oikeudellisilla elimillä olisi oltava pääsy kansalliseen rikkomusrekisteriin. Kansallisiin rekistereihin sisältyvän tiedon täysin avoin vaihtaminen jäsenvaltioiden välillä lisää myös tehokkuutta ja varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset valvontatoimien suorittamiselle.

(53)Varmentaminen on tärkeä askel sen varmistamiseksi, että jäsenvaltioiden asetuksen (EY) N:o 1224/2009 mukaisesti keräämät tiedot ovat luotettavia ja kattavia. Varmennettavien tietojen tyyppiä ja jäsenvaltioiden velvoitteita epäjohdonmukaisuuksien osalta olisi selvennettävä. (54)Yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen mukaisten velvoitteidensa noudattamiseksi komissiolla on oltava pääsy erilaisiin jäsenvaltioiden keräämiin tietoihin. Olisi selvennettävä, millaisiin tietoihin komissiolla olisi oltava pääsy ja mitä tehtäviä komissio aikoo suorittaa käyttämällä kyseisiä tietoja. (55)Jäsenvaltioiden keräämät tiedot ovat erittäin tärkeitä myös tieteellisiin tarkoituksiin. Olisi selvennettävä, että jäsenvaltioiden ja unionin tieteellisille elimille voidaan antaa pääsy asetuksen (EY) N:o 1224/2009 mukaisesti kerättyihin tietoihin ja erityisesti alusten paikkatietoihin ja niiden harjoittamaa kalastustoimintaa koskeviin tietoihin. Jäsenvaltioiden keräämät kalastustiedot ovat hyödyllisiä myös Euroopan unionin tilastotoimistolle (Eurostat), joka voi käyttää niitä kalastusta koskevien tilastotietojen tuottamiseen. (56)Koska jäsenvaltioiden välinen tietojenvaihto on olennaisen tärkeää yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen mukaisten velvoitteiden noudattamisen valvomiseksi, tietojenvaihtoa koskevia säännöksiä olisi selkeytettävä. Jäsenvaltioiden olisi erityisesti annettava toisilleen pääsy rikkomuksia koskevaan rekisteriinsä, jotta ne voisivat parantaa niiden sääntöjen noudattamista, jotka liittyvät toisen jäsenvaltion lipun alla niiden vesialueilla purjehtiviin unionin kalastusaluksiin ja niiden lipun alla purjehtiviin kalastusaluksiin, jotka ovat syyllistyneet rikkomiseen muiden jäsenvaltioiden vesillä. (57)Jäsenvaltioiden keräämät tiedot, joihin komissiolla olisi oltava pääsy, kuten kalastustoimintaa koskevat tiedot, valvontatiedot, muut sähköiset kalastustietokannat ja kansalliset rikkomusrekisterit, saattavat sisältää henkilötietoja. Koska kalastusmatkan tunnistenumero tai kalastusaluksen nimi voivat mahdollistaa sellaisten luonnollisten henkilöiden, kuten kalastusaluksen omistajan tai päällikön, tunnistamisen, myös tällaisia tietoja sisältävät tiedot voivat tietyissä olosuhteissa olla henkilötietoja. (58)Henkilötietojen käsittely on kalastuksen valvontaa ja täytäntöönpanoa varten välttämätöntä. Erityisesti kalastusmahdollisuuksien ja kiintiöiden käytön seurantaa varten komission olisi voitava käsitellä kalastuspäiväkirjoissa, purkamisilmoituksissa ja myynti-ilmoituksissa olevia tietoja sekä muita kalastustoimintaa koskevia tietoja, jotta se voi varmentaa jäsenvaltioiden toimittamat yhteenkootut tiedot. Varmennusten ja tarkastusten suorittamiseksi sekä jäsenvaltioiden valvontatoimien seuraamiseksi komissiolla olisi oltava pääsy sellaisiin tietoihin kuten tarkastuskertomukset ja valvonnasta vastaavien tarkkailijoiden raportit sekä rikkomuksia koskeva tietokanta, ja sen olisi voitava käsitellä tällaisia tietoja. Kansainvälisten sopimusten ja säilyttämistoimenpiteiden valmistelun ja noudattamisen yhteydessä komission olisi tarvittaessa käsiteltävä tietoja, jotka liittyvät unionin kalastusalusten unionin vesien ulkopuolella suorittamaan kalastustoimintaan, mukaan lukien aluksen tunnistenumerot, aluksen omistajan nimi ja aluksen päällikkö. (59)Kalastuksen valvontaa ja täytäntöönpanoa varten käsiteltävät henkilötiedot olisi säilytettävä yleensä viiden vuoden ajan, koska komissio varmentaa kalastusmahdollisuuksien seurantaa varten jäsenvaltioiden toimittamat yhteenkootut tiedot viiden vuoden kuluessa niiden lähettämisestä. Rikkomusten, tarkastusten, todentamisten, valitusten tai toiminnan tarkastuksen tutkimusten jatkotoimien tai vireillä olevien oikeudellisten tai hallinnollisten menettelyjen yhteydessä on tarpeen vahvistaa erityinen pidempi 10 vuoden säilytysaika, ottaen huomioon kyseisten menettelyjen kesto sekä se, että tietoja käytetään koko menettelyn ajan, kun tällaisia menettelyjä on vireillä. (60)Olisi varmistettava aina ja kaikilla tasoilla, että Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2016/679, asetuksessa (EU) 2018/XX ja tarvittaessa kansallisissa säännöksissä, joilla direktiivi (EU) 2016/680 saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, vahvistettuja henkilötietojen suojaa koskevia velvollisuuksia noudatetaan. (61)Asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 siirretään komissiolle valta panna täytäntöön joitakin mainitun asetuksen säännöksiä. (62)Lissabonin sopimuksen tultua voimaan on asetuksella (EY) N:o 1224/2009 siirretty valta mukautettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 ja 291 artiklaan. (63)Komissiolle olisi siirrettävä valta antaa SEUT-sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädöksiä, joilla täydennetään asetusta (EY) N:o 1224/2009 valvontaa koskevilla erityisillä säännöillä seuraavien osalta: –tiettyjen kalastusalusten vapauttaminen kalastuslupaa koskevasta velvoitteesta, –säännökset, joita sovelletaan niiden sähköisten kirjaamis- ja ilmoittamisjärjestelmien häiriöihin, jotka koskevat seurantajärjestelmiä, kalastuspäiväkirjaa, ennakkoilmoituksia, jälleenlaivauksia ja purkamisilmoituksia, –tiettyjen kalastusalusluokkien vapauttaminen velvollisuudesta täyttää ja toimittaa ennakkoilmoitus sekä jälleenlaivausilmoitus, –jäljitettävyysjärjestelmien toimintaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, –punnitsijoiden rekisteröintiä ja punnituskirjauksia koskevat vaatimukset ja menettelyt, –punnitusmenettelyjä koskevat säännöt ja pieniä pelagisia lajeja koskevat erityissäännöt, –valvonnasta vastaavia tarkkailijoita koskevat säännöt, –tarkastuksia koskevat säännöt jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja toimijoille, –kalastuslisenssin voimassaolon keskeyttämisen tai lisenssin peruuttamisen aiheuttavan tekijän määritteleminen, keskeyttämistä tai peruuttamista koskevat jatkotoimet, pisteiden poistaminen,

–kansallisten valvontaohjelmien, vuosikertomusten ja vertailuarvojen asettamisen vähimmäisvaatimukset, –määräaika, jonka kuluessa jäsenvaltioiden on osoitettava, että kalakantoja voidaan hyödyntää turvallisesti. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa (1) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä. (64)Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta varmistettaisiin yhtenäiset edellytykset asetuksen (EY) N:o 1224/2009 säännösten täytäntöönpanemiseksi seuraavien osalta: –kalastuslisenssit ja -luvat, –kalastusalusten, pyydysten ja apuveneiden merkinnät ja tunnisteet, –seurantalaitteiden tekniset vaatimukset ja ominaisuudet, –sallittu poikkeama, –muuntokertoimet, joilla varastoidun tai jalostetun kalan paino muunnetaan elopainoksi, –aluksen paikkatietojen sisältö ja kalastuspäiväkirjojen, ennakko-, jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten sisältö ja muoto sekä niiden täyttämistä, digitaalista kirjaamista ja lähettämistä koskevat säännöt, –sähköisten seurantalaitejärjestelmien, mukaan lukien CCTV-järjestelmät, tekniset vaatimukset ja ominaisuudet, –komissiolle toimitettavien saalistietojen ja pyyntiponnistusta koskevien tietojen muoto, –korjaavat toimenpiteet jäsenvaltiolle aiheutuneen vahingon tapauksessa, –kalastusaluksen konetehon ja vetoisuuden tarkistukset, pyydyksen tyypin, lukumäärän ja ominaisuuksien tarkistus, –konetehon jatkuvaan valvontaan tarkoitettujen laitteiden tekniset vaatimukset ja ominaisuudet, –konetehon varmentaminen, –rekisteröinti- tai lupajärjestelmä, alusten paikantaminen ja pyydysten valvonta tiettyjen virkistyskalastusten kohdalla, –otantasuunnitelmat lajittelemattomien saaliiden purkamisille, –rekisteröidyt ostajat, –tarkkailu- ja tarkastusraportit,

–tietokannan käyttö tarkastus- ja valvontaraportteja varten, –kiintiöön luettavien määrien vahvistaminen korjaavien toimenpiteiden tapauksessa, –pisteytysjärjestelmän käyttö luvanhaltijoiden ja päälliköiden osalta, –erityiset valvonta- ja tarkastusohjelmat, –kiintiöiden alentaminen, –pääsy tietoihin ja tietojenvaihto, –jäsenvaltion suorittama raportointi, –keskinäinen avunanto. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. (65)Lissabonin sopimuksen voimaantulon vuoksi olisi mukautettava joitakin säännöksiä, joissa päätösvalta siirretään kokonaan neuvostolle, jotta ne olisivat yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavien uusien menettelyjen mukaisia. Sen vuoksi olisi muutettava asetuksen (EY) N:o 1224/2009 säännöksiä, jotka koskevat –saaliiden kynnysarvon, jonka ylittyessä on käytettävä nimettyä satamaa tai lähellä rannikkoa olevaa paikkaa, sekä tietojen toimittamistiheyden hyväksyminen kussakin monivuotisessa suunnitelmassa, –valvonnasta vastaavia tarkkailijoita koskevan ohjelman perustaminen. (66) Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1224/2009 olisi muutettava. (67)Yhdenmukaisuuden varmistamiseksi asetuksen (EY) N:o 1224/2009 soveltamisalan kanssa neuvoston asetuksen (EY) N:o 768/2005 tavoitteita olisi laajennettava. Euroopan kalastuksenvalvontaviraston tehtäviin olisi kuuluttava pyrkiminen yhdenmukaiseen soveltamiseen koko yhteisen kalastuspolitiikan alalla. Tehtäviin olisi sisällyttävä tutkimus- ja kehitystoimintaa valvonta- ja tarkastustekniikoiden alalla sekä komission avustamista tietyillä erityisaloilla. (68)Olisi varmistettava, että virasto noudattaa asetuksessa (EU) 2018/XX vahvistettuja henkilötietojen suojaa koskevia velvoitteita tietojen käsittelyssä ja vaihdossa. Unionin toimielinten edustajilla olisi oltava mahdollisuus osallistua viraston hallintoneuvoston kokouksiin. (69)Olisi selvennettävä, että viraston pääjohtajan valmistelemat viraston vuotuisten ja monivuotisten työohjelmien luonnokset on toimitettava viraston hallintoneuvostolle. (70)Olisi selvennettävä, että virasto voi saada varoja myös valtuutussopimusten tai kertaluonteisten avustusten muodossa, tämän kuitenkaan rajoittamatta muita tulonlähteitä. (71)Lopuksi olisi selkeytettävä myös säännöksiä, jotka koskevat komission suorittamaa viraston arviointia. (72)Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 768/2005 olisi muutettava.

(73)Jotta voidaan varmistaa valvontasäännösten yhdenmukaisuus, neuvoston asetusta (EY) N:o 1967/2006 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2016/1139 olisi muutettava. Erityisesti neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1967/2006 säädettyjä virkistyskalastuksen valvontaa, jälleenlaivausten ja saaliiden kirjaamista ja niistä raportointia koskevia säännöksiä sekä asetuksessa (EU) 2016/1139 säädettyjä kalastuspäiväkirjoja ja kalastuspäiväkirjaan kirjattujen saalisarvioiden sallittua poikkeamaa koskevat säännökset olisi poistettava, ja sen sijaan olisi sovellettava asetuksen (EY) N:o 1224/2009 asiaa koskevia säännöksiä. (74)Asetuksen (EY) N:o 1005/2008 III luvussa vahvistettu saalistodistusjärjestelmä on paperipohjainen eikä siksi ole tehokas eikä yhdenmukainen kalastustuotteiden digitoidun jäljitettävyysjärjestelmän kanssa. Kansainvälisten sitoumustensa mukaisesti ja järjestelmän tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi asetusta (EY) N:o 1005/2008 olisi muutettava, jotta voitaisiin perustaa saalistodistusjärjestelmän (CATCH) hallinnoinnissa käytettävä tietokanta, joka perustuu virallisen valvonnan tiedonhallintajärjestelmään ja mahdollistaa riskiperusteisen valvonnan, vähentää vilpillisen tuonnin mahdollisuuksia ja keventää jäsenvaltioiden hallinnollista taakkaa. CATCH-järjestelmän operatiivisia toimintoja kehitetään eri vaiheissa. (75)Jotta voidaan varmistaa asetuksen (EY) N:o 1005/2008 täytäntöönpanon yhdenmukaiset edellytykset erityisesti sellaisten tietojen ja asiakirjojen yhdennetyn hallinnan, käsittelyn, säilyttämisen ja vaihdon mahdollistamiseksi, jotka liittyvät virallisiin tarkastuksiin, varmentamisiin, valvontaan ja muihin asiaankuuluviin virallisiin toimiin, jotka koskevat asetuksen (EY) N:o 1005/2008 mukaisia kalastustuotteiden tuontia ja vientiä, komissiolle olisi annettava täytäntöönpanovaltaa ja siirrettyä toimivaltaa virallisen valvonnan tiedonhallintajärjestelmään perustuvan CATCH-järjestelmän toiminnan ja kehittämisen osalta. (76)Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaisuus kalastuksenvalvontaa sääntelevien unionin säädösten välillä, eräät asetuksessa (EY) N:o 1005/2008 vahvistetut vakavia rikkomuksia koskevat säännökset olisi poistettava ja siirrettävä tarvittaessa kalastuksenvalvonnan tärkeimpään säädökseen eli asetukseen (EY) N:o 1224/2009. Asetuksessa (EY) N:o 1005/2008 olisi näin ollen viitattava asetukseen (EY) N:o 1224/2009 sisältyviin vakavia rikkomuksia koskeviin säännöksiin. (77)Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1005/2008 olisi muutettava, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (EY) N:o 1224/2009 muuttaminen Muutetaan asetus (EY) N:o 1224/2009 seuraavasti: 1)Muutetaan 4 artikla seuraavasti: a)Korvataan johdantokappale seuraavasti: ”Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklassa ja asetuksen (EU) N:o 1379/2013 5 artiklassa säädettyjä määritelmiä, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.” b)Korvataan 2 alakohta seuraavasti: ”2. ’yhteisen kalastuspolitiikan säännöillä’ tarkoitetaan oikeudellisesti sitovia unionin säädöksiä, mukaan lukien unionin tekemät kansainväliset sopimukset, meren elollisten luonnonvarojen säilyttämisestä, hoidosta ja hyödyntämisestä, vesiviljelystä sekä kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostuksesta, kuljetuksesta ja kaupan pitämisestä;” c)Korvataan 9 alakohta seuraavasti: ”9. ’kalastuslisenssillä’ tarkoitetaan virallista asiakirjaa, joka antaa haltijalleen kansallisissa säännöissä määritellyn oikeuden käyttää tiettyä kalastuskapasiteettia meren elollisten luonnonvarojen kaupalliseen hyödyntämiseen. Se sisältää kalastusaluksen tunnisteita, teknisiä ominaisuuksia ja varustusta koskevat vähimmäisvaatimukset;” d)Korvataan 12 alakohta seuraavasti: ”12.’aluksen paikkatiedoilla’ tarkoitetaan kalastusaluksilla olevien paikannuslaitteiden välityksellä lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukselle toimitettavia tietoja kalastusalusten tunnisteista, maantieteellisestä sijainnista, päivämääristä, kellonajoista, kurssista ja nopeudesta;” e)Korvataan 14 alakohta seuraavasti: ”14.’kalastusrajoitusalueella’ tarkoitetaan mitä tahansa merialuetta, jossa kalastustoiminta on joko rajoitettua tai kiellettyä väliaikaisesti tai pysyvästi;”

f)Korvataan 20 alakohta seuraavasti: ”20.’erällä’ tarkoitetaan kalastus- tai vesiviljelytuotteiden yksiköistä koostuvaa erää;” g)Korvataan 24 alakohta seuraavasti: ”24.’monivuotisilla suunnitelmilla’ tarkoitetaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 9 ja 10 artiklassa tarkoitettuja suunnitelmia, asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan mukaisesti hyväksyttyjä hoitosuunnitelmia sekä muita perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdan perusteella hyväksyttyjä toimenpiteitä, joissa säädetään tiettyjä kalakantoja koskevista, yli vuoden ajan sovellettavista erityisistä hoito- tai elvytystoimenpiteistä;” h)Kumotaan 23 alakohta. i)Korvataan 28 alakohta seuraavasti: ”28.’virkistyskalastuksella’ tarkoitetaan ei-kaupallista kalastustoimintaa, jossa meren elollisia luonnonvaroja käytetään virkistymis-, matkailu- tai urheilutarkoituksiin.” j)Kumotaan 31 alakohta. k)Lisätään 33 ja 34 alakohdat seuraavasti: ”33.’kalojen vapaaksi päästämisellä’ tarkoitetaan käytäntöä, jossa kaloja vapautetaan tarkoituksellisesti pyydyksestä ennen kuin kyseinen pyydys saatetaan kokonaisuudessaan kalastusalukselle; 34.’pyyntialuksella’ tarkoitetaan kalastusalusta, jota käytetään meren elollisten luonnonvarojen pyyntitarkoituksessa.” 2)Kumotaan 5 artiklan 6 kohta. 3)Korvataan 6 artikla seuraavasti: ”6 artikla Kalastuslisenssi 1.Unionin kalastusalusta voidaan käyttää meren elollisten luonnonvarojen kaupalliseen hyödyntämiseen vain, jos sillä on voimassa oleva kalastuslisenssi. 2.Lippujäsenvaltion on varmistettava, että kalastuslisenssin sisältämät tiedot ovat paikkansapitäviä ja yhdenmukaisia asetuksen (EU) N:o 1380/2013 24 artiklassa tarkoitetussa unionin kalastusalusrekisterissä olevien tietojen kanssa. 3.Lippujäsenvaltion on keskeytettävä tilapäisesti sellaisen aluksen kalastuslisenssin voimassaolo, joka on tilapäisesti poistettu käytöstä tuon jäsenvaltion päätöksellä tai jonka kalastusluvan voimassaolo on keskeytetty 91 b artiklan mukaisesti. 4.Lippujäsenvaltion on peruutettava pysyvästi sellaisen aluksen kalastuslisenssi, johon sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 22 artiklassa tarkoitettua kalastuskapasiteetin mukauttamistoimenpidettä tai jonka kalastuslupa on peruutettu pysyvästi 91 b artiklan mukaisesti. 5.Komissio voi vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä säännöt, jotka koskevat lippujäsenvaltion myöntämien kalastuslisenssien voimassaoloa sekä kalastuslisensseihin sisällytettäviä vähimmäistietoja. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 119 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.”

4)Muutetaan 7 artikla seuraavasti: a)Korvataan 2 kohta seuraavasti: ”2.Jos jäsenvaltiolla on erityinen kansallisen kalastuslupajärjestelmä lippunsa alla purjehtiville kalastusaluksille, sen on lähetettävä komissiolle tämän pyynnöstä yhteenveto myönnetyn luvan sisältämistä tiedoista ja lupaan liittyvistä pyyntiponnistuksen yhteenlasketuista määristä.” b)Korvataan 5 kohta seuraavasti: ”5.Komissio voi vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä säännöt, jotka koskevat lippujäsenvaltion myöntämien kalastuslupien voimassaoloa sekä lupiin sisällytettäviä vähimmäistietoja. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 119 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. c)Lisätään 6 kohta seuraavasti: ”6.Siirretään komissiolle valta antaa 119 a artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa säädetään poikkeuksista velvollisuuteen saada kalastuslupa suurimmalta pituudeltaan alle 10 metriä pitkille unionin kalastusaluksille.” 5)Muutetaan 8 artikla seuraavasti: a)Korvataan 8 artiklan otsikko seuraavasti: ”8 artikla Unionin kalastusalusten ja pyydysten merkinnät ja tunnisteet” b)Korvataan 2 kohta seuraavasti: ”2.Komissio voi vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä säännöt seuraavista: a)kalastusalusten merkinnät ja tunnisteet; b)aluksella pidettävät aluksen tunnisteasiakirjat; c)apuveneiden ja kalaparvien kokoamiseen käytettävien välineiden merkinnät ja tunnisteet; d)pyydysten merkinnät ja tunnisteet; e)pyydysten merkinnöissä käytettävät merkit; f)poijujen merkinnät ja köysien asettaminen. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 119 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.”

6)Korvataan 9 artikla seuraavasti: ”9 artikla Alusten seurantajärjestelmät 1.Jäsenvaltioilla on oltava käytössään alusten seurantajärjestelmiä, joiden avulla ne voivat tehokkaasti seurata lippunsa alla purjehtivien kalastusalusten sijaintia ja liikkumista näiden sijainnista riippumatta sekä vesillään olevien kalastusalusten sijaintia ja liikkumista alusten paikkatietojen keruun ja analysoinnin avulla. Jokaisen lippujäsenvaltion on varmistettava aluksen paikkatietojen jatkuva ja järjestelmällinen seuranta ja valvonta. 2.Unionin kalastusaluksilla on oltava asennettuna täysin toimiva laite, jonka säännöllisesti lähettämien aluksen paikkatietojen avulla alusten seurantajärjestelmä voi paikantaa ja tunnistaa tällaisen aluksen automaattisesti. Alusten seurantajärjestelmien ansiosta 9 a artiklassa tarkoitetulla lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskuksella on mahdollisuus määrittää kalastusaluksen sijainti kaikkina aikoina. Aluksen paikkatietojen ja sijainnin määrittämisen on tapahduttava joko satelliittiyhteyden avulla tai käyttämällä maalta käsin toimivaa matkaviestintäverkkoa silloin, kun alus on sellaisen verkon ulottuvilla. 3.Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, suurimmalta pituudeltaan alle 12 metriä pitkien unionin kalastusalusten päälliköt voivat pitää aluksilla mobiililaitetta, jonka säännöllisesti lähettämien aluksen paikkatietojen avulla alusten seurantajärjestelmä voi paikantaa ja tunnistaa tällaisen aluksen automaattisesti. Jos laite ei ole matkaviestintäverkon ulottuvilla, aluksen paikkatiedot on kirjattava kyseisen ajanjakson aikana ja ne on toimitettava heti, kun alus on tällaisen verkon ulottuvilla ja viimeistään ennen satamaan saapumista. 4. Kun unionin kalastusalus on jonkin toisen jäsenvaltion vesillä, lippujäsenvaltion on toimitettava automaattisesti kyseisen aluksen paikkatiedot rannikkojäsenvaltioiden kalastuksenseurantakeskuksille. Aluksen paikkatiedot on toimitettava myös sille jäsenvaltiolle, jonka satamissa kalastusalus todennäköisesti purkaa saaliinsa tai jonka vesillä kalastusalus todennäköisesti jatkaa kalastustoimintaansa. 5.Jos unionin kalastusalus harjoittaa toimintaa kolmannen maan vesillä tai sellaisilla vesillä, joiden kalavaroja hoitaa 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu alueellinen kalastuksenhoitojärjestö, ja jos kyseisen kolmannen maan kanssa tehdyssä sopimuksessa tai kyseisen kansainvälisen järjestön säännöissä niin määrätään, nämä tiedot on annettava myös tuon maan tai järjestön käyttöön. 6.Unionin vesillä toimivilla kolmansien maiden kalastusaluksilla on oltava asennettuna täysin toimiva laite, jonka säännöllisesti lähettämien aluksen paikkatietojen avulla alusten seurantajärjestelmä voi paikantaa ja tunnistaa tällaisen aluksen automaattisesti samaan tapaan kuin tässä artiklassa edellytetään unionin kalastusaluksilta. 7.Siirretään komissiolle valta antaa 119 a artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt kalastuksenseurantakeskusten harjoittamasta kalastustoiminnan ja pyyntiponnistuksen seurannasta, erityisesti kun kyseessä ovat alusten päälliköiden vastuualueet alusten seurantalaitteiden osalta. 8.Komissio voi vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä säännöt seuraavista: a)aluksen paikkatietojen muoto ja sisältö; b)alusten seurantalaitteiden vaatimukset ja tekniset eritelmät; c)kalastusalusten sijaintiin ja liikkumiseen liittyvien tietojen toimittamistiheys, myös kalastusrajoitusalueilla; d)tietojen toimittaminen rannikkojäsenvaltioille. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 119 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.” 7)Lisätään 9 a artikla seuraavasti: ”9 a artikla Kalastuksenseurantakeskukset

1.Jäsenvaltioiden on perustettava kalastuksenseurantakeskuksia, jotka seuraavat kalastustoimintaa ja pyyntiponnistusta. Jäsenvaltion kalastuksenseurantakeskuksen on seurattava kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivia kalastusaluksia riippumatta siitä, millä vesillä alukset toimivat tai missä satamassa ne ovat, sekä kyseisen jäsenvaltion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä toimivia muiden jäsenvaltioiden lipun alla purjehtivia unionin kalastusaluksia sekä kolmansien maiden kalastusaluksia, joihin alusten seurantajärjestelmän säännöksiä sovelletaan. 2.Kunkin lippujäsenvaltion on nimettävä kalastuksenseurantakeskuksesta vastuussa olevat toimivaltaiset viranomaiset ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sen kalastuksenseurantakeskuksessa on käytettävissä riittävä määrä henkilöstöä ja että siellä on käytössä tietokonelaitteistot ja -ohjelmistot automaattista tietojenkäsittelyä ja sähköistä tiedonsiirtoa varten. Jäsenvaltioilla on oltava varmuuskopio- ja palautusjärjestelmät järjestelmähäiriöiden varalta. Jäsenvaltioilla voi olla käytössään yhteinen kalastuksenseurantakeskus. 3.Lippujäsenvaltioiden on varmistettava, että kalastuksenseurantakeskuksilla on pääsy kaikkiin asiaa koskeviin tietoihin, erityisesti 109 ja 110 artiklassa luetelluilla tavoilla, ja että keskukset toimivat 7 päivää viikossa ja 24 tuntia vuorokaudessa. 4.Siirretään komissiolle valta antaa 119 a artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat kalastuksenseurantakeskusten harjoittamaa kalastustoiminnan ja pyyntiponnistuksen seurantaa, erityisesti seuraavien osalta: a)erityisalueille saapumisen ja niiltä poistumisen seuranta; b)kalastustoiminnan seuranta ja kirjaaminen; c)säännökset, joita sovelletaan, jos aluksen seurantalaitteessa ilmenee tekninen vika tai yhteyshäiriö taikka se lakkaa toimimasta; d)toimenpiteet, jotka on toteutettava, jos kalastusalusten sijaintia ja liikkumista koskevia tietoja ei saada.” 8)Korvataan 10 artikla seuraavasti: ”10 artikla Automaattinen tunnistusjärjestelmä Suurimmalta pituudeltaan yli 15 metriä pitkillä kalastusaluksilla on direktiivin 2002/59/EY mukaisesti oltava asennettuna ja pidettävä toiminnassa automaattinen tunnistusjärjestelmä, joka vastaa Kansainvälisen merenkulkujärjestön asettamia suorituskykyvaatimuksia.” 9)Korvataan 12 artikla seuraavasti: ”12 artikla Tietojen toimittaminen seurantatoimia varten Alusten seurantajärjestelmästä/seurantajärjestelmistä, automaattisesta tunnistusjärjestelmästä ja alusten paikantamisjärjestelmästä tämän asetuksen mukaisesti kerätyt tiedot on toimitettava komissiolle, unionin virastoille ja jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jotka harjoittavat seurantatoimia meriturvallisuutta ja merenkulun turvatoimia, rajavalvontaa, meriympäristön suojelua ja yleistä lainvalvontaa varten.” 10)Kumotaan 13 artikla. 11)Korvataan 14 artikla seuraavasti: ”14 artikla Kalastuspäiväkirjan täyttäminen

1.Jokaisen unionin pyyntialuksen päällikön on pidettävä sähköistä kalastuspäiväkirjaa kalastustoimien kirjaamiseksi. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun kalastuspäiväkirjaan on sisällyttävä erityisesti seuraavat tiedot: a)kalastusmatkan yksilöllinen tunnistenumero; b)kalastusaluksen tunnistenumerot ja nimi; c)kunkin lajin kolmikirjaiminen FAO:n koodi ja asianomainen maantieteellinen alue, jolta saaliit pyydettiin; d)saaliiden pyyntipäivämäärä ja tarvittaessa pyyntiaika; e)satamasta lähtö- ja satamaan saapumispäivämäärät sekä kalastusmatkan kesto; f)pyydystyyppi, tekniset eritelmät ja mitat; g)kunkin lajin arvioidut määrät kilogrammoina elopainona ilmaistuna, tai tapauksen mukaan kappalemäärinä, ja omana kohtanaan määrät tai kappalemäärät, joissa koko on sovellettavaa säilyttämisen vähimmäisviitekokoa pienempi; suurimmalta pituudeltaan vähintään 12 metriä pitkien unionin kalastusalusten osalta nämä tiedot on toimitettava nostokertaa tai kalastustoimea kohden; h) kaikkien sellaisten lajien arvioidut poisheitetyt määrät elopainona, joihin ei sovelleta purkamisvelvoitetta; i)kaikkien sellaisten lajien arvioidut poisheitetyt määrät, joihin ei sovelleta purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4 ja 5 kohdan nojalla; j)käytetyt muuntokertoimet; k)tiedot, jotka vaaditaan 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kalastussopimusten soveltamiseksi. 3.Merellä kadotettujen pyydysten osalta kalastuspäiväkirjaan on sisällyttävä myös a)kadonneen pyydyksen laji; b)pyydyksen katoamispäivä- ja aika; c)pyydyksen sijainti katoamisen ajankohtana; d)toteutetut toimenpiteet pyydyksen talteen ottamiseksi. 4.Verrattuna purettuihin määriin tai tarkastuksen tuloksiin sallittu poikkeama arvioissa, jotka on kirjattu kalastuspäiväkirjaan aluksella pidettyjen kalojen määristä kilogrammoina, on lajikohtaisesti 10 prosenttia. Niiden aluksella pidettävien lajien osalta, jotka eivät ylitä 50:tä kilogrammaa elopainona ilmaistuna, sallittu lajikohtainen poikkeama on 20 prosenttia. Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, kun kyseessä ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäisessä ja kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetuissa kalastuksissa lajittelemattomina puretut saaliit, tässä kohdassa vahvistettuja sallittuja poikkeamia ei sovelleta niiden lajien saaliisiin, jotka täyttävät molemmat seuraavista edellytyksistä:

a)niiden osuus on alle 1 prosenttia kaikkien purettujen lajien painosta; ja b)niiden kokonaispaino on alle 100 kg. 5. Kalastuksessa, johon sovelletaan unionin pyyntiponnistusjärjestelmää, unionin pyyntialusten päälliköiden on tehtävä merkinnät ja selvitys kalastuspäiväkirjoihinsa alueella vietetyn ajan osalta seuraavasti: a)hinattavien pyydysten osalta: i) kyseisellä alueella sijaitsevaan satamaan saapuminen ja sieltä poistuminen; ii) kukin sellaiselle merialueelle saapuminen ja sellaiselta merialueelta poistuminen, jolla sovelletaan vesialueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöä koskevia erityissääntöjä; iii) aluksella pidetty saalis lajeittain kilogrammoina elopainona ilmaistuna aluksen poistuessa kyseiseltä alueelta tai ennen saapumista kyseisellä alueella sijaitsevaan satamaan; b)seisovien pyydysten osalta: i) kyseisellä alueella sijaitsevaan satamaan saapuminen ja sieltä poistuminen; ii) kukin sellaiselle merialueelle saapuminen ja sellaiselta merialueelta poistuminen, jolla sovelletaan vesialueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöä koskevia erityissääntöjä; iii) päivämäärä ja kellonaika, jolloin seisovat pyydykset on laskettu tai laskettu uudelleen kyseisille alueille; iv) sellaisten kalastustoimien päättymispäivä ja -aika, joissa on käytetty seisovia pyydyksiä; v) aluksella pidetty saalis lajeittain kilogrammoina elopainona ilmaistuna aluksen poistuessa kyseiseltä alueelta tai ennen saapumista kyseisellä alueella sijaitsevaan satamaan. 6.Muuntaakseen varastoitujen tai jalostettujen kalojen painon elopainoksi kalastuspäiväkirjaa varten unionin pyyntialusten päälliköiden on sovellettava 9 kohdan mukaisesti vahvistettua muuntokerrointa. 7.Unionin vesillä toimivien kolmansien maiden pyyntialusten päälliköiden on kirjattava tässä artiklassa tarkoitetut tiedot samalla tavoin kuin unionin kalastusalusten päälliköiden. 8.Aluksen päällikkö vastaa kalastuspäiväkirjaan merkittyjen tietojen paikkansapitävyydestä. 9.Komissio voi vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä a)yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat 3 kohdassa määritellyn sallitun poikkeaman täytäntöönpanoa; b)yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat muuntokertoimien käyttöä; c)muuntokertoimet.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 119 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.” 12)Korvataan 15 artikla seuraavasti: ”15 artikla Kalastuspäiväkirjan sähköinen toimittaminen 1.Suurimmalta pituudeltaan vähintään 12 metriä pitkän unionin pyyntialuksen päällikön on toimitettava 14 artiklassa tarkoitetut tiedot sähköisessä muodossa lippujäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle: a)vähintään kerran päivässä ja tarvittaessa jokaisen nostokerran jälkeen; ja b)kun viimeinen kalastustoimi on suoritettu ja ennen satamaan saapumista. 2.Suurimmalta pituudeltaan alle 12 metriä pitkän unionin pyyntialuksen päällikön on toimitettava 14 artiklassa tarkoitetut tiedot sähköisessä muodossa lippujäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle sen jälkeen, kun viimeinen kalastustoimi on suoritettu ja ennen satamaan saapumista. 3.Unionin pyyntialusten päälliköiden on myös lähetettävä sähköisesti 14 artiklassa tarkoitetut tiedot minkä tahansa tarkastuksen yhteydessä ja lippujäsenvaltionsa toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä. 4.Rannikkojäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on hyväksyttävä lippujäsenvaltiolta saadut sähköiset ilmoitukset, jotka sisältävät kalastusaluksilta saadut 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut tiedot. 5.Unionin vesillä toimivien kolmansien maiden pyyntialusten päälliköiden on toimitettava 14 artiklassa tarkoitetut tiedot sähköisessä muodossa rannikkojäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.” 13)Lisätään 15 a artikla seuraavasti: ”15 a artikla Kalastuspäiväkirjan vaatimuksia koskevat delegoidut säädökset ja täytäntöönpanosäädökset 1.Siirretään komissiolle valta antaa 119 a artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä seuraavista: a)säännökset, joita sovelletaan kalastuspäiväkirjan tietojen osalta, jos sähköisissä kirjaamis- ja raportointijärjestelmissä ilmenee tekninen vika tai yhteyshäiriö taikka ne lakkaavat toimimasta; b)toimenpiteet, jotka on toteutettava, jos kalastuspäiväkirjan tietoja ei saada; c)pääsy tietoihin sekä toimenpiteet, jotka on toteutettava, jos kalastuspäiväkirjan tietoihin pääsyssä ilmenee häiriö. 2.Komissio voi vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä yksityiskohtaiset säännöt seuraavista: a)kalastuspäiväkirjan muoto, sisältö ja toimittaminen;

b)kalastuspäiväkirjan tietojen täyttäminen ja digitaalinen kirjaaminen; c)sähköisen kirjaamis- ja raportointijärjestelmän toiminta kalastuspäiväkirjan tietojen osalta; d)vaatimukset, jotka koskevat kalastuspäiväkirjan tietojen toimittamista unionin kalastusalukselta sen lippujäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille ja viranomaisten lähettämiä vastausviestejä; e)jäsenvaltioiden väliseen kalastuspäiväkirjan tietojen vaihtoon liittyvät vaatimukset ja muoto; f)5 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun yhden viranomaisen tehtävät kalastuspäiväkirjan osalta; g)kalastuspäiväkirjan tietojen toimittamistiheys. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 119 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.” 14)Kumotaan 16 artikla. 15)Muutetaan 17 artikla seuraavasti: a)Korvataan 1 kohta seuraavasti: ”1.Rajoittamatta monivuotisiin suunnitelmiin sisältyvien erityssäännösten soveltamista suurimmalta pituudeltaan vähintään 12 metriä pitkien unionin kalastusalusten päälliköiden on ilmoitettava sähköisesti vähintään neljä tuntia ennen arvioitua satamaantuloaikaa lippujäsenvaltionsa toimivaltaisille viranomaisille seuraavat tiedot: a)kalastuspäiväkirjaan merkitty kalastusmatkan yksilöllinen tunnistenumero; b)kalastusaluksen tunnistenumerot ja nimi; c)määräsataman nimi ja tulon syy, kuten saaliin purkaminen, jälleenlaivaus tai palvelujen käyttö; d)kalastusmatkan päivämäärät ja asianomaiset maantieteelliset alueet, joilta saaliit pyydettiin; e)satamasta lähdön päivämäärä ja aika, arvioitu satamaan saapumispäivä ja -aika; f)kunkin lajin kolmikirjaiminen FAO:n koodi; g)kunkin lajin kalastuspäiväkirjaan kirjatut määrät ja omana kohtanaan määrät, joissa koko on sovellettavaa säilyttämisen vähimmäisviitekokoa pienempi; h)kunkin purettavan tai jälleenlaivattavan lajin määrät ja omana kohtanaan määrät, joissa koko on sovellettavaa säilyttämisen vähimmäisviitekokoa pienempi.” b)Lisätään 1 a kohta seuraavasti:

”1 a.Rannikkojäsenvaltio voi määrätä lyhyemmästä ennakkoilmoitusajasta niille lippunsa alla purjehtiville aluksille, jotka toimivat yksinomaan sen aluevesillä, edellyttäen, että tämä ei heikennä jäsenvaltioiden kykyä suorittaa tarkastuksia.” c)Korvataan 6 kohta seuraavasti: ”6.Siirretään komissiolle valta antaa 119 a artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä seuraavista: a)tiettyjen kalastusalusluokkien vapauttaminen 1 kohdassa vahvistetusta velvollisuudesta ottaen huomioon aluksesta purettavien kalastustuotteiden määrät ja tyypit; b)1 kohdassa vahvistetun ennakkoilmoitusvelvoitteen laajentaminen suurimmalta pituudeltaan alle 12 metriä pitkiin kalastusaluksiin tiettyjen kalastusten osalta; c)säännökset, joita sovelletaan ennakkoilmoitusten osalta, jos sähköisissä tietojen kirjaamis- ja raportointijärjestelmissä ilmenee tekninen vika tai yhteyshäiriö taikka ne lakkaavat toimimasta; d)toimenpiteet, jotka on toteutettava, jos ennakkoilmoituksen tietoja ei saada; e)pääsy ennakkoilmoituksen tietoihin sekä toimenpiteet, jotka on toteutettava, jos tietoihin pääsyssä ilmenee häiriö.” 16)Kumotaan 18 artikla. 17)Korvataan 19 artiklassa ilmaisu ”17 ja 18 artiklassa” ilmaisulla ”17 artiklassa”. 18)Lisätään 19 a artikla seuraavasti: ”19 a artikla Ennakkoilmoitus purkamisesta kolmansien maiden satamiin 1.Unionin kalastusaluksilla on lupa ainoastaan purkaa saalista aluksesta unionin vesien ulkopuolella sijaitsevissa satamissa, jos ne ovat ilmoittaneet sähköisessä muodossa lippujäsenvaltionsa toimivaltaisille viranomaisille 3 kohdassa luetellut tiedot vähintään kolme päivää ennen arvioitua satamaantuloaikaa, ja jos lippujäsenvaltio ei ole evännyt purkamislupaa tämän määräajan kuluessa. 2.Lippujäsenvaltio voi määrätä 1 kohdassa tarkoitettua ennakkoilmoitusta varten lyhyemmän, vähintään neljä tuntia kestävän ajan sellaisille oman lippunsa alla purjehtiville kalastusaluksille, jotka harjoittavat kalastustoimintaa kolmansien maiden vesillä, ottaen huomioon kalastustuotteiden tyypit sekä kalavesien ja sataman välisen etäisyyden. 3.Unionin kalastusalusten päälliköiden on toimitettava lippujäsenvaltiolle seuraavat tiedot: a)kalastuspäiväkirjassa oleva 14 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen kalastusmatkan yksilöllinen tunnistenumero; b)kalastusaluksen tunnistenumero ja nimi; c)määräsataman nimi ja tulon syy, kuten saaliin purkaminen tai palvelujen käyttö; d)asianomaiset maantieteelliset alueet, joilta saaliit pyydettiin;

e)satamasta lähdön päivämäärä ja aika, arvioitu satamaan saapumispäivä ja -aika; f)kunkin lajin kolmikirjaiminen FAO:n koodi; g)kunkin lajin kalastuspäiväkirjaan kirjatut määrät; h)kunkin aluksesta purettavan lajin määrät. 4.Jos toimitettujen tietojen ja muiden käytettävissä olevien tietojen arvioinnin perusteella on perusteltua syytä olettaa, että kalastusalus ei noudata yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjä, lippujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on pyydettävä mahdollista tarkastusta varten niiden kolmansien maiden yhteistyötä, jossa alus aikoo purkaa saaliinsa. Tätä varten lippujäsenvaltio voi vaatia, että kalastusalus purkaa saaliin toisessa satamassa tai lykkää satamaan saapumista tai purkamista.” 19)Lisätään 20 artiklaan 2 a ja 2 b kohta seuraavasti: ”2 a. Luovuttavilla ja vastaanottavilla unionin aluksilla on lupa ainoastaan jälleenlaivata merellä unionin vesien ulkopuolella tai kolmansien maiden satamissa edellyttäen, että niiden lippujäsenvaltiolta/lippujäsenvaltioilta on saatu lupa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 4 artiklan 4 kohdan ja tämän asetuksen 43 artiklan 3 kohdan soveltamista. 2 b. Jotta 2 a kohdan mukaista jälleenlaivauslupaa voidaan hakea, unionin alusten päälliköiden on toimitettava lippujäsenvaltiolleen sähköisesti vähintään kolme päivää ennen suunniteltua jälleenlaivaustoimea seuraavat tiedot: a)kalastuspäiväkirjassa oleva 14 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen kalastusmatkan yksilöllinen tunnistenumero; b)sekä luovuttavan että vastaanottavan kalastusaluksen tunnistenumero ja nimi; c)kunkin lajin kolmikirjaiminen FAO:n koodi ja asianomainen maantieteellinen alue, jolta saaliit pyydettiin; d)kunkin lajin arvioidut määrät kilogrammoina tuotteen painona ja elopainona ilmaistuna, eriteltyinä tuotteiden tarjontamuodon mukaan; e)vastaanottavan kalastusaluksen määräsatama; f)suunnitellun jälleenlaivauksen päivä ja kellonaika; g)maantieteellinen sijainti tai sen sataman erityinen nimi, johon jälleenlaivaustoimea suunnitellaan.” 20)Korvataan 21 artikla seuraavasti: ”21 artikla Jälleenlaivausilmoituksen täyttäminen 1.Suurimmalta pituudeltaan vähintään 10 metriä pitkien jälleenlaivaustoimeen osallistuvien unionin kalastusalusten päälliköiden on täytettävä sähköinen jälleenlaivausilmoitus. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa jälleenlaivausilmoituksessa on oltava vähintään seuraavat tiedot:

a)kalastuspäiväkirjassa oleva 14 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen kalastusmatkan yksilöllinen tunnistenumero; b)sekä luovuttavan että vastaanottavan kalastusaluksen tunnistenumero ja nimi; c)kunkin lajin kolmikirjaiminen FAO:n koodi ja asianomainen maantieteellinen alue, jolta saaliit pyydettiin; d)kunkin lajin arvioidut määrät kilogrammoina tuotteen painona ja elopainona ilmaistuna, eriteltyinä tuotteiden tarjontamuodon mukaan, tai tapauksen mukaan kappalemäärinä, ja omana kohtanaan määrät tai kappalemäärät, joissa koko on sovellettavaa säilyttämisen vähimmäisviitekokoa pienempi; e)vastaanottavan kalastusaluksen määräsatama ja arvioitu satamaan saapumispäivä ja -aika; f)jälleenlaivauksen päivämäärä ja kellonaika; g)maantieteellinen alue tai nimetty jälleenlaivaussatama; h)käytetyt muuntokertoimet. 3.Verrattuna purettuihin määriin tai tarkastuksen tuloksiin sallittu poikkeama arvioissa, jotka on kirjattu jälleenlaivausilmoitukseen aluksella pidetyistä kalojen määristä kilogrammoina, on lajikohtaisesti 10 prosenttia. 4.Sekä luovuttavan että vastaanottavan kalastusaluksen päällikkö vastaavat omaan jälleenlaivausilmoitukseensa kirjattujen tietojen paikkansapitävyydestä. 5. Muuntaakseen varastoitujen tai jalostettujen kalojen painon elopainoksi jälleenlaivausilmoitusta varten kalastusalusten päälliköiden on sovellettava 14 artiklan 9 kohdan mukaisesti vahvistettua muuntokerrointa. 6.Siirretään komissiolle valta antaa 119 a artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotta tietyt kalastusalusluokat voidaan vapauttaa 1 kohdassa säädetystä velvollisuudesta ottaen huomioon kalastustuotteiden määrät ja/tai lajit.” 21)Korvataan 22, 23 ja 24 artikla seuraavasti: ”22 artikla Jälleenlaivausilmoituksen tietojen sähköinen toimittaminen 1.Suurimmalta pituudeltaan vähintään 10 metriä pitkien unionin kalastusalusten päälliköiden on toimitettava 21 artiklassa tarkoitetut tiedot sähköisessä muodossa lippujäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle 24 tunnin kuluessa jälleenlaivaustoimen päättymisestä. 2.Rannikkojäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on hyväksyttävä lippujäsenvaltiolta saadut sähköiset ilmoitukset, jotka sisältävät 1 kohdassa tarkoitetuilta kalastusaluksilta saadut tiedot. 3.Kun unionin kalastusalus jälleenlaivaa saaliinsa muussa jäsenvaltiossa kuin lippujäsenvaltiossaan, lippujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on heti jälleenlaivausilmoituksen tiedot vastaanotettuaan toimitettava ne sähköisessä muodossa sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa saalis jälleenlaivattiin ja jossa saaliin määräpaikka sijaitsee. 4.Siirretään komissiolle valta antaa 119 a artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä seuraavista: a)säännökset, joita sovelletaan jälleenlaivaustietojen osalta, jos sähköisissä tietojen kirjaamis- ja raportointijärjestelmissä ilmenee tekninen vika tai yhteyshäiriö taikka ne lakkaavat toimimasta;

b)toimenpiteet, jotka on toteutettava, jos jälleenlaivauksen tietoja ei saada; c)pääsy jälleenlaivauksen tietoihin sekä toimenpiteet, jotka on toteutettava, jos tietoihin pääsyssä ilmenee häiriö. 5.Komissio voi vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä yksityiskohtaiset säännöt seuraavista: a)jälleenlaivausilmoituksen muoto ja sisältö; b)jälleenlaivaustietojen täyttäminen ja sähköinen kirjaaminen; f)sähköisen kirjaamis- ja raportointijärjestelmän toiminta jälleenlaivaustietojen osalta; g)vaatimukset, jotka koskevat jälleenlaivaustietojen toimittamista unionin kalastusalukselta sen lippujäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille ja lippujäsenvaltion viranomaisten lähettämiä vastausviestejä; h)jäsenvaltioiden välisen jälleenlaivaustietojen vaihdon vaatimukset ja muoto; i)5 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun yhden viranomaisen tehtävät jälleenlaivausten osalta; j)jälleenlaivaustietojen toimitustiheys. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 119 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 23 artikla Purkamisilmoituksen täyttäminen 1.Unionin kalastusaluksen päällikön tai hänen edustajansa on täytettävä sähköinen purkamisilmoitus. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa purkamisilmoituksessa on oltava vähintään seuraavat tiedot: a)kalastusmatkan yksilöllinen tunnistenumero; b)kalastusaluksen tunnistenumerot ja nimi; c)kunkin puretun lajin kolmikirjaiminen FAO:n koodi ja asianomainen maantieteellinen alue, jolta saaliit pyydettiin; d)kunkin puretun lajin määrät kilogrammoina tuotepainoa 60 artiklan mukaisesti ilmaistuna ja elopainona ilmaistuna, eriteltyinä tuotteiden tarjontamuodon mukaan, tai tapauksen mukaan kappalemäärinä, ja omana kohtanaan määrät tai kappalemäärät, joissa koko on sovellettavaa säilyttämisen vähimmäisviitekokoa pienempi; e)purkamissatama;

f)saaliin purkamispäivä- ja aika; g)punnitsijan rekisteröintinumero; h)käytetyt muuntokertoimet. 3.Aluksen päällikkö vastaa purkamisilmoitukseen merkittyjen tietojen paikkansapitävyydestä. 5.Muuntaakseen varastoitujen tai jalostettujen kalojen painon elopainoksi purkamisilmoitusta varten kalastusalusten päälliköiden on sovellettava 14 artiklan 9 kohdan mukaisesti vahvistettua muuntokerrointa. 24 artikla Purkamisilmoituksen tietojen sähköinen toimittaminen 1.Unionin kalastusaluksen päällikön tai hänen edustajansa on toimitettava 23 artiklassa tarkoitetut tiedot sähköisessä muodossa lippujäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle 24 tunnin kuluessa purkamistoimen päättymisestä. 2.Poiketen siitä, mitä lajittelemattomina purettujen, ihmisravinnoksi tarkoitettujen ja 60 artiklan 5 kohdan c alakohdan mukaisesti punnittujen kalastustuotteiden osalta säädetään, aluksen päällikön on toimitettava 23 artiklassa tarkoitetut tiedot päivitettyinä välittömästi toisen punnituksen jälkeen, jotta toisen punnituksen tiedot voidaan sisällyttää purkamisilmoituksen tietoihin. 3.Kun unionin kalastusalus purkaa saaliinsa muussa jäsenvaltiossa kuin lippujäsenvaltiossaan, lippujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on heti purkamisilmoituksen tiedot vastaanotettuaan toimitettava ne sähköisessä muodossa sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa saalis purettiin. 4.Rannikkojäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on hyväksyttävä lippujäsenvaltiolta saadut sähköiset ilmoitukset, jotka sisältävät 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuilta kalastusaluksilta saadut tiedot. 5.Siirretään komissiolle valta antaa 119 a artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä seuraavista: a)purkamisilmoituksen toimittamista koskevat poikkeukset; b)säännökset, joita sovelletaan purkamisilmoituksen tietojen osalta, jos sähköisissä tietojen kirjaamis- ja raportointijärjestelmissä ilmenee tekninen vika tai yhteyshäiriö taikka ne lakkaavat toimimasta; c)toimenpiteet, jotka on toteutettava, jos purkamisilmoituksen tietoja ei saada; d)pääsy purkamisilmoituksen tietoihin sekä toimenpiteet, jotka on toteutettava, jos tietoihin pääsyssä ilmenee häiriö 6.Komissio voi vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä yksityiskohtaiset säännöt seuraavista: a)purkamisilmoituksen muoto ja sisältö; b)purkamisilmoituksen tietojen täyttäminen ja digitaalinen kirjaaminen; c)sähköisen kirjaamis- ja raportointijärjestelmän toiminta purkamisilmoituksen tietojen osalta;

d)vaatimukset, jotka koskevat purkamisilmoitusten tietojen toimittamista unionin kalastusalukselta sen lippujäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille ja viranomaisten lähettämiä vastausviestejä; e)jäsenvaltioiden välisen purkamisilmoitusten tietojen vaihdon vaatimukset ja muoto; f)5 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun yhden viranomaisen tehtävät purkamisilmoitusten osalta; g)purkamisilmoituksen tietojen toimitustiheys. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 119 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.” 22)Kumotaan 25 artikla. 23)Lisätään IV osaston 1 luvun 1 jaksoon 25 a artikla seuraavasti: ”25 a artikla Purkamisvelvoitteen valvonta 1.Jäsenvaltioiden on varmistettava purkamisvelvoitteen tehokas valvonta. Tätä tarkoitusta varten tietty, 2 kohdan mukaisesti vahvistettava vähimmäisprosenttiosuus kalastusaluksia, jotka kalastavat purkamisvelvoitteen alaisia lajeja ja purjehtivat jäsenvaltioiden lipun alla, on varustettava jatkuvasti tallentavilla videovalvontajärjestelmillä (CCTV), joissa on tietojen tallennusominaisuus. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettu kalastusalusten prosenttiosuus eri riskiluokille vahvistetaan 95 artiklan mukaisesti hyväksytyissä valvonta- ja seurantaohjelmissa. Näissä ohjelmissa o