[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 09.08.2006 KOM(2006) 446 lopullinen KOMISSION KERTOMUS komiteoiden työskentelystä vuonna 2005 {SEC(2006) 1065} YLEISIÄ HUOMIOITA KOMITEAMENETTELYN JÄRJESTELMÄSTÄ Tässä kertomuksessa käsitellään komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden toimintaa vuonna 2005. Kertomus sisältää johdanto-osan, läpileikkauksen komiteoiden toimista sekä liitteen[1], jossa on tarkkoja tilastotietoja yksittäisistä komiteamenettelyyn osallistuvista komiteoista esitettyinä komission pääosastojen mukaisessa järjestyksessä. Liitteessä on myös kommentteja komiteoiden lukumäärää koskevista muutoksista ja tiettyihin toimenpide-ehdotuksiin liittyneistä poikkeuksellisista seikoista kuten kielteisistä lausunnoista, Euroopan parlamentin tarkasteluoikeuden perusteella hyväksymistä päätöslauselmista (ks. myös 1.2 kohta jäljempänä) ja neuvoston käsittelyyn saattamisista (ks. myös 1.3 kohta jäljempänä). Neuvostossa (sekä Euroopan parlamentin ja komission kanssa) käytävät neuvottelut neuvoston päätöksen 1999/468/EY tarkistamisesta on tarkoitus saada muodollisesti päätökseen tämän kertomuksen antamista seuraavien viikkojen aikana (ks. 1.5 kohta jäljempänä). Seuraavassa vuosikertomuksessa, joka koskee vuotta 2006, esitetään yksityiskohtainen selvitys tuloksista. 1.1 Komiteamenettelyyn osallistuvat komiteat ja niiden institutionaalinen tausta a) Komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden tehtävä toimielimissä Komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden tarkoituksena on avustaa komissiota lainsäätäjän eli neuvoston yksin tai yhteispäätösmenettelyssä yhdessä Euroopan parlamentin kanssa sille antaman täytäntöönpanovallan käyttämisessä. Komiteamenettelyyn osallistuvilla komiteoilla on kolme yhteistä piirrettä. Ensinnäkin Maastrichtin sopimuksen tekemisestä alkaen lainsäätäjä (neuvosto ja Euroopan parlamentti) on perustanut komiteat niiden perustamissäädöksen antamishetkellä sovellettujen ”lainsäädäntömenettelyjen” mukaisesti eli yhteispäätösmenettelyllä. Komiteamenettelyn komiteoiden oikeusperusta on näin ollen kirjattu ”perussäädökseen”. Toiseksi kyseisten komiteoiden rakenne ja työskentelytavat on yhtenäistetty monessa suhteessa. Komission edustaja johtaa puhetta jäsenvaltioiden edustajista koostuvissa komiteoissa[2]. Komiteat noudattavat perussäädöksessä säädettyjä menettelyjä neuvoston komitologiapäätöksen 1999/468/EY[3] mukaisesti. Kolmanneksi komiteat – saatuaan komissiolta perussäädöksen mukaisia täytäntöönpanotoimenpiteitä koskevat ehdotukset – käyttävät lausunnonanto-oikeuttaan ja toimivat asiassa tätä tarkoitusta varten säädettyä neuvoa-antavaa menettelyä, hallintomenettelyä tai sääntelymenettelyä noudattaen. Komiteamenettelyn komiteat olisi pidettävä erillään muista komiteoista ja asiantuntijaryhmistä, jotka komissio on perustanut avustamaan sitä aloiteoikeuden käyttämisessä taikka seuranta-, koordinointi- tai yhteistyötehtävien hoitamisessa jäsenvaltioiden kanssa. Näitä neuvoa-antavia elimiä (joita on noin 1300) ei käsitellä tässä kertomuksessa[4]. b) Komiteamenettely ja avoimuus: komitea-asiakirjojen rekisteri ja arkisto Päätöksen 1999/468/EY 7 artiklassa sekä neuvoston ja komission kyseisestä säännöksestä antamissa lausumissa (erityisesti lausumissa nro 4 ja 5) otetaan käyttöön toimia, joilla lisätään komiteamenettelyn komiteoiden työn avoimuutta . Päätöksen 1999/468/EY 7 artiklan 5 kohdan mukaan komission on perustettava rekisteri kaikkien Euroopan parlamentille komiteamenettelyjen osana lähetettyjen asiakirjojen viitetiedoista . Rekisteri on ollut käytössä joulukuusta 2003.[5] Neuvoston päätöksestä 1999/468/EY antamansa lausuman nro 5 mukaisesti komissio laajensi vielä avoimuuden lisäämiseksi rekisterin soveltamisalaa ottamalla käyttöön arkiston , jonka avulla yleisö voi tutustua moniin Euroopan parlamentille lähetettyihin asiakirjoihin 3. joulukuuta 2001 voimaan tulleen asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001[6] mukaisesti. Rekisteri osoittaa, onko jotakin asiakirjaa olemassa , kun taas arkistosta asiakirjat löytyvät ladattavassa muodossa. ”Avoimuusasetuksen” (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdalla suojellaan EU:n toimielinten päätöksentekoprosessia, johon komiteamenettelyt kuuluvat. Komissio päätti 17. helmikuuta 2005, miten se aikoo soveltaa tätä oikeudellista suojaa siten, että ehdotukset täytäntöönpanotoimenpiteiksi tulisivat tavallisesti julkisesti saataville sen jälkeen, kun niistä on äänestetty komiteassa [7]. Välitöntä saataville asettamista voidaan viivyttää[8] vain asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa määritellyissä erityistapauksissa (esim. turvallisuuskysymykset tai taloudellinen etu) siihen asti, kun komissio on lopullisesti hyväksynyt toimenpiteet. Lopullisen hyväksymisen jälkeen toimenpiteet ovat tarkasteltavissa komission tavanomaisista tietokannoista ja rekistereistä (ks. komission kokouspöytäkirjat komission asiakirjarekisterissä[9]). Neuvoston päätöksen 1999/468/EY uudistamiseen liittyvänä (ks. 1.5 kohta jäljempänä) toimenpiteenä komissio tutkii parhaillaan rekisterin kehittämistä edelleen siten, että Euroopan parlamentti pääsisi käyttämään arkistoon sisältyviä asiakirjoja avoimemmin ja johdonmukaisemmin. 1.2 Euroopan parlamentin tarkasteluoikeus Komissiolla on velvollisuus tiedottaa Euroopan parlamentille komiteoiden työstä ja lähettää sille kaikki täytäntöönpanotoimenpide-ehdotukset, jotka on tehty yhteispäätösmenettelyllä (perustamissopimuksen 251 artikla) annetun perussäädöksen nojalla, jotta Euroopan parlamentti voi käyttää päätöksen 1999/468/EY 8 artiklassa sille annettua tarkasteluoikeutta. Euroopan parlamentti ja komissio tekivät helmikuussa 2000 sopimuksen neuvoston päätöksen 1999/468/EY toteuttamisen edellyttämistä menettelyistä [10]. Sopimuksen tavoitteena oli erityisesti säädellä komission velvoitteiden täytäntöönpanoa. Sopimuksen mukaan kiireellisiä tilanteita lukuun ottamatta Euroopan parlamentilla on neuvoston päätöksen 1999/468/EY 8 artiklan nojalla yksi kuukausi aikaa siitä, kun se on vastaanottanut ”lopullisen” ehdotuksen yhteispäätösmenettelyssä hyväksytyn säädöksen mukaiseksi täytäntöönpanotoimenpiteeksi[11], antaa täysistunnossa perusteltu päätöslauselma, jos se katsoo, että lopullinen ehdotus ylittää perussäädöksessä säädetyn täytäntöönpanovallan[12]. Käytännössä komission yksiköt tallettavat edellä mainitun sopimuksen 1 kohdan mukaisesti täytäntöönpanotoimenpide-ehdotukset rekisteriin samaan aikaan kun ne lähettävät ne jäsenvaltioille komiteakokousten valmistelua varten. Menettely on sama, jos äänestys pidetään kirjallisella menettelyllä ilman, että komitea kokoontuu työjärjestyksensä mukaisesti. Kun äänestys on ohi, komission yksikkö täyttää vuoden 2004 puolestavälistä voimassa olleiden ohjeiden mukaan äänestyslomakkeen, josta näkyy tiettyä täytäntöönpanotoimenpide-ehdotusta koskeneen äänestyksen kokonaistulos. Yksikkö ilmoittaa myös, onko täytäntöönpanotoimenpide-ehdotusta muutettu komitean käsittelyssä. Jos täytäntöönpanotoimenpide-ehdotusta on muutettu, se tallennetaan rekisteriin toistamiseen yhdessä äänestyslomakkeen kanssa ja lähetetään Euroopan parlamentille. Näin parlamentille ja suurelle yleisölle, joka komiteamenettelyn tässä vaiheessa tavallisesti saa suoraan tarkastella ehdotettua toimenpidettä, ilmoitetaan selkeästi, että täytäntöönpanotoimenpidettä koskeva ehdotus on edellä mainitun sopimuksen 6 kohdan mukaisesti ”lopullinen”. Jos täytäntöönpanotoimenpide-ehdotusta ei muuteta, rekisteriin tallennetaan vain äänestyslomake, joka toimitetaan Euroopan parlamentille. Tällöin lopullisena versiona pidetään rekisteriin alun perin tallennettua täytäntöönpanotoimenpide-ehdotusta. a) Euroopan parlamentin vuonna 2005 hyväksymät päätöslauselmat Euroopan parlamentti hyväksyi vuonna 2005 kaksi päätöslauselmaa[13], joissa se katsoi, että komissio on ylittänyt täytäntöönpanovaltansa hyväksyessään tiettyjä täytäntöönpanotoimenpiteitä. Molemmat päätöslauselmat koskivat ympäristöalaa ja erityisesti jätehuoltopolitiikan alalla tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2002/95/EY (nk. RoHS-direktiivi) (ks. tämän kertomuksen liitteenä olevat yksityiskohtaiset viitetiedot ympäristötilastoja koskevassa luvussa). Komissio vastasi 12. huhtikuuta 2005 annettuun päätöslauselmaan (B6-0218/2005), että sen näkemyksen mukaan Euroopan parlamentin oikeus tarkastella, onko komissio ylittänyt täytäntöönpanovaltansa, ei ulotu RoHS-direktiivissä vahvistetuista vaatimuksista myönnettävien poikkeusten perusteluihin. Komissio totesi tarkasteltuaan uudelleen päätösluonnosta edeltävää työtä ja tutkittuaan saatavilla olevia tietoja (tutkimusta, sidosryhmien kuulemista ja jätteistä annetun direktiivin mukauttamista tieteen ja tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean keskusteluja), että toimenpide-ehdotus oli annettu RoHS-direktiivin mukaisesti. Toinen, 6. heinäkuuta 2005 annettu päätöslauselma (B6-0392/2005) liittyi RoHS-direktiivin liitteen muuttamisesta sen mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen komission 5. kesäkuuta 2005 hyväksymään neuvoston päätösluonnokseen, jossa polybromidifenyylieettereiden (PBDE) ryhmään kuuluvalle vaaralliselle aineelle 10-BDE myönnetään poikkeus RoHS-direktiivin 4 artiklan 1 kohdan käyttörajoituksista[14]. Vaikka Euroopan parlamentti ei viitannut päätöslauselmassaan neuvoston päätöksen 1999/468/EY 8 artiklaan vaan 5 artiklan 5 kohtaan, se katsoi, että komissio oli ylittänyt täytäntöönpanovaltuutensa, koska sen mukaan toimenpidettä varten olisi pitänyt tehdä yhteispäätösmenettelyllä hyväksytty lainsäädäntöehdotus. Koska neuvostossa ei saavutettu määräenemmistöä, komissio hyväksyi alkuperäisen päätösehdotuksen 13. lokakuuta 2005 Euroopan parlamentin päätöslauselmasta huolimatta. Tämä johti siihen, että Euroopan parlamentti nosti Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen komissiota vastaan, jotta komission päätös kumottaisiin (asia C-14/06; ks. 1.4 kohta jäljempänä). Komissio ei perustellut päätöksen tekemistä parlamentille, sillä parlamentin päätöslauselma oli osoitettu neuvostolle (jolle asian käsittely oli tuolloin siirretty). Komissio puolustaa kantaansa yhteisöjen tuomioistuimessa ja odottaa sen tuomiota. b) Asiakirjojen toimittaminen Euroopan parlamentille Euroopan parlamentti kehotti ensimmäisessä, 12. huhtikuuta 2005 hyväksytyssä päätöslauselmassaan komissiota myös tarkastelemaan huolellisesti kaikkia täytäntöönpanotoimenpiteitä koskevien ehdotusten toimituksia siitä alkaen, kun rekisteri otettiin käyttöön joulukuussa 2003. Komissio raportoi tarkastelunsa tuloksista Euroopan parlamentille 20. heinäkuuta 2005 annetussa tiedonannossa. Eräillä tarkasti rajatuilla politiikanaloilla on esiintynyt muutamia ongelmia (50 toimenpide-ehdotuksen kohdalla). On huomattava, että vuonna 2005 hyväksyttiin yli 2000 toimenpide-ehdotusta. Tämä tarkoittaa sitä, että säännönvastaisuuksia todettiin noin 1 prosentissa kaikista koko vuonna käsitellyistä asioista. Kävi ilmi, että virheet liittyivät nk. yhdenmukaistamisasetusten [15] soveltamiseen; niiden myötä noin 140 perussäädöksestä tehtiin neuvoston päätöksen 1999/468/EY mukaisia. Osa säädöksistä oli kuulunut erityisesti asetuksen (EY) N:o 1882/2003 voimaantulosta 20. marraskuuta 2003 alkaen yhteispäätösmenettelyyn ja kaikki täytäntöönpanotoimenpide-ehdotukset oli sen vuoksi toimitettava pikaisesti Euroopan parlamentille tarkasteluoikeuden mukaisesti[16]. Komissio ehdotti Euroopan parlamentille kaikkien havaittujen virheiden tapauksissa jälkivalvontaa, jonka ansiosta parlamentin asianomaiset valiokunnat voivat tarkastella kyseisiä täytäntöönpanotoimenpiteitä. Komissio tarjoutui myös kumoamaan toimenpiteitä Euroopan parlamentin kehotuksesta, ja tekikin näin romuajoneuvoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY liitteen II muuttamisesta 24. tammikuuta 2005 tehdyn komission päätöksen 2005/63/EY[17] suhteen. Lisäksi komissio otti käyttöön sisäisiä, sen omia hallintomenettelyjä koskevia tehostettuja valvontajärjestelmiä, jotta vastaavat ongelmat vältettäisiin tulevaisuudessa. 1.3 Neuvoston käsiteltäväksi saatetut asiat Vuonna 2005 neuvoston käsiteltäväksi saatettiin 11 asiaa. Neuvoston päätöksen 1999/468/EY mukaisesti toimenpide-ehdotukset on saatettava neuvoston käsiteltäväksi, jos komissio ei saa muodostettua tarvittavaa enemmistöä täytäntöönpanotoimenpide-ehdotuksen vahvistamiseksi sääntelymenettelyssä tai määräenemmistö vastustaa sitä hallintomenettelyssä. Vuonna 2005 neuvoston käsiteltäväksi saatetut 11 asiaa liittyivät neljään politiikanalaan: terveys ja kuluttajansuoja (5 asiaa), ympäristö (4 asiaa), EuropeAid (1 asia) ja tilastot (1 asia). Osuus on pieni, vain alle 0,5 prosenttia kaikista komission hallinto- ja sääntelymenettelyillä hyväksymistä täytäntöönpanotoimenpiteistä (joita oli yhteensä 2637)[18]. Vuoden 2005 määrä on absoluuttisesti mitattuna pienempi kuin vuoden 2004 määrä (jolloin neuvoston käsiteltäväksi saatettiin 14 asiaa). On huomionarvoista, että kuusi vuoden 2005 kymmenestä asiasta oli komission päätösluonnoksia, jotka koskivat geenimuunneltujen tuotteiden kaupan pitämisen sallimista (terveyden ja kuluttajansuojan sekä ympäristön aloilla). Geneettisesti muunneltujen organismien suuri osuus neuvoston käsiteltäväksi saatetuista asioista voi selittyä sillä, että jäsenvaltioilla on eriäviä näkemyksiä uusien tuotteiden tieteellistä arviointia koskevista standardeista (ks. erityishuomiot tämän kertomuksen liitteen terveyttä ja kuluttajansuojaa sekä ympäristöä koskevissa luvuissa). 1.4 Oikeustapaukset[19] a) Tuomio 25. lokakuuta 2005 (fetajuusto) Euroopan yhteisöjen tuomioistuin hylkäsi 25. lokakuuta 2005 yhdistetyissä asioissa C-465/02 ja C-466/02 antamassaan tuomiossa[20] Saksan ja Tanskan (joita tukivat Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta) komissiota (jota tuki Kreikka) vastaan esittämän kanteen. Perusteena oli komission asetuksen (EY) N:o 1107/96 liitteen muuttamisesta nimityksen ”Feta” osalta annetun komission asetuksen (EY) N:o 1829/2002[21] pätevyys. Komissio siis rekisteröi ”Feta”-nimen asianmukaisesti suojatuksi alkuperänimitykseksi maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun asetuksen (ETY) N:o 2081/92 muuttamisesta 8. huhtikuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 692/2003[22] (perussäädös) nojalla. Eräs Saksan esittämistä perusteluista oli, että perussäädöksen 15 artiklan mukaisesti vahvistettua sääntelykomitean työjärjestystä oli rikottu. Asiakirjoja, joita oli määrä tarkastella sääntelykomitean kokouksessa 20. marraskuuta 2001, ei ollut esitetty Saksalle 14 päivää ennen kokousta eikä lainkaan saksan kielellä. Koska komitea ei ollut vielä hyväksynyt omaa työjärjestystään kyseisen kokouksen aikaan, yhteisöjen tuomioistuin tarkasteli niiden sijaan komission 31. tammikuuta 2001 hyväksymän työjärjestyksen mallin [23] asianomaisia määräyksiä. Mallin 3 artiklan 1 kohdan mukaan puheenjohtaja toimittaa kokouskutsun ja kokouksen kaikki muut valmisteluasiakirjat komitean jäsenille viimeistään 14 vuorokautta ennen kokouspäivää. Vaikka kuitenkin oli yleisesti tunnustettu, ettei Saksa saanut asiakirjoja saksaksi ja ne toimitettiin vaadittua 14 vuorokauden määräaikaa myöhemmin[24], yhteisöjen tuomioistuin sovelsi vakiintunutta oikeuskäytäntöä siten, että tämänkaltainen virheellinen menettely voi johtaa hyväksytyn komission säädöksen kumoamiseen ainoastaan, jos ilman virhettä menettely olisi voinut johtaa eri lopputulokseen[25]. Näin ei tapahtunut kyseisessä riita-asiassa, koska komitean kokouksessa jäseniä ainoastaan kehotettiin jättämään kommenttinsa komission kyselyn tuloksista. Komission päätösluonnosta tarkasteltiin vasta myöhemmin toukokuussa 2002[26] pidetyssä kokouksessa. b) Euroopan parlamentin kanne komissiota vastaan (10-BDE) Euroopan parlamentti nosti 11. tammikuuta 2006 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa komissiota vastaan kanteen, jossa se esitti 13. lokakuuta 2005 tehdyn komission päätöksen 2005/717/EY kumoamista (ks. 1.2 kohdan a alakohta edellä). Euroopan parlamentin mukaan komissio ei ole noudattanut RoHS-direktiivin säännöksiä myöntäessään 10-BDE:lle erityiskäytössä poikkeuksen direktiivissä olevasta kiellosta, ja on ylittänyt näin täytäntöönpanovaltansa. Parlamentin näkemyksen mukaan komissio oli tehnyt ilmeisen virheen arvioidessaan tieteellistä todistusaineistoa, ei ollut noudattanut ennalta varautumisen periaatetta ja oli rikkonut suhteellisuusperiaatetta laajentaessaan poikkeuksen koskemaan kaikkia 10-BDE:n polymeerisiä käyttötarkoituksia[27]. Komissio kiistää esitetyt perustelut. Asia on edelleen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltävänä. 1.5 Muut tapahtumat a) Nykyisen komiteamenettelyn uudistus Komission tarkistettua sääntelymenettelyä koskevassa ehdotuksessa[28] asetetaan Euroopan parlamentti ja neuvosto tasavertaiseen asemaan tietyn, Euroopan parlamentin ja neuvoston yhteispäätösmenettelyn (EY:n perustamissopimuksen 251 artikla) nojalla komissiolle siirtämän täytäntöönpanovallan valvonnassa. Kyseiset täytäntöönpanotoimenpiteet ovat niitä, joilla mukautetaan tai laajalti täydennetään yhteispäätösmenettelyllä hyväksyttyjä säädöksiä. EY:n perustamissopimuksen 202 artiklan nojalla komitologiapäätöksen (1999/468/EY) muuttaminen edellyttää Euroopan parlamentin kuulemista ja yksimielisyyttä neuvostossa. Yhdistynyt kuningaskunta perusti vuoden 2005 jälkipuoliskon puheenjohtajuuskaudellaan syyskuussa 2005 puheenjohtajan tukiryhmän ehdotetun uudistuksen pohtimista varten. Ryhmä on kokoontunut säännöllisesti sekä Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajuuskaudella että sen jälkeisellä Itävallan puheenjohtajuuskaudella (vuoden 2006 ensimmäisellä puoliskolla). Euroopan parlamentti valtuutti kaksi jäsentään, ranskalaisen Joseph Daulin (PPE, valiokuntien puheenjohtajakokouksen puheenjohtaja) ja brittiläisen Richard Corbettin (PSE, perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan komiteamenettelyasioiden esittelijä) käymään poliittisia keskusteluja neuvoston puheenjohtajan ja komission kanssa. Näiden neuvottelujen tuloksena toimielimet pääsivät Itävallan puheenjohtajuuskauden lopulla yhteisymmärrykseen neuvoston päätöksen 1999/468/EY muuttamisesta siten, että otetaan käyttöön uusi ”sääntelymenettely, johon liittyy valvonta”. Tätä uutta menettelyä sovelletaan yleisiin täytäntöönpanotoimenpiteisiin, joissa muutetaan yhteispäätösmenettelyllä hyväksyttyjen perussäädösten muita kuin olennaisia osia. Euroopan parlamentti saa tällaisten täytäntöönpanotoimenpiteiden sisältöä koskevan veto-oikeuden ja näin sen valvontavalta komissiolle komiteamenettelyillä osoitetun täytäntöönpanovallan suhteen laajenee huomattavasti. b) Laajentuminen Bulgarian ja Romanian kanssa tehtiin liittymissopimus 25. huhtikuuta 2005. Liittymistä edeltävänä aikana Bulgarialle ja Romanialle on myönnetty toukokuussa 2004 liittyneiden kymmenen uuden jäsenvaltion tapaan aktiivinen tarkkailija-asema 26. huhtikuuta 2005 alkaen, ja ne voivat osallistua komiteoiden kokouksiin[29]. Jäljellä olevien ehdokasvaltioiden Turkin ja Kroatian[30] ja joulukuusta 2005 alkaen myös entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian osallistuminen järjestetään edelleen komission tiedonannon ”Ehdokasmaiden osallistuminen yhteisön ohjelmiin, komiteoihin ja virastojen toimintaan”[31] perusteella. LÄPILEIKKAUS TOIMISTA 2.1 Komiteoiden määrä On tärkeä tehdä ero komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden ja komission itsensä perustamien erityisten ”asiantuntijaryhmien” välille. Viimeksi mainitut ovat mukana toimintalinjojen valmistelussa ja toteuttamisessa, kun taas komiteamenettelyyn osallistuvat komiteat liittyvät säädösten täytäntöönpanoon. Tässä kertomuksessa käsitellään ainoastaan komiteamenettelyyn osallistuvia komiteoita. Komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden lukumäärä on laskettu toiminta-aloittain ( taulukko I ) 31.12.2005 vallinneen tilanteen mukaan. Edellisen vuoden luvut (tilanne 31.12.2004) on ilmoitettu vertailun vuoksi. TAULUKKO I - Komiteoiden kokonaismäärä Politiikanala | 2004 | 2005 | Yritystoiminta (ENTR) | 29* | 32 | Työllisyys ja sosiaaliasiat (EMPL) | 6 | 6 | Maatalous (AGRI) | 30 | 31 | Liikenne/Energia/Euroopan laajuiset verkot (TREN) | 39 | 38 | Ympäristö (ENV) | 35 | 32 | Tutkimus (RTD) | 3 | 3 | Tietoyhteiskunta (INFSO) | 9* | 10 | Kalastus (FISH) | 3 | 3 | Sisämarkkinat (MARKT) | 11 | 10 | Aluepolitiikka (REGIO) | 2 | 2 | Verotus ja tulliliitto (TAXUD) | 10 | 10 | Koulutus ja kulttuuri (EAC) | 9 | 7 | Terveys- ja kuluttaja-asiat (SANCO) | 13 | 15 | Oikeus-, vapaus- ja turvallisuusasiat (JLS) | 10 | 13 | Ulkosuhteet (RELEX) | 3 | 3 | Kauppa (TRADE) | 11 | 12 | Laajentuminen (ELARG) | 2 | 3 | EuropeAid (AIDCO) | 9 | 8 | Humanitaarinen apu (ECHO) | 1 | 1 | Tilastot (ESTAT) | 7 | 8 | Talousarvio (BUDG) | 2 | 2 | Petosten torjunta (OLAF) | 1 | 1 | YHTEENSÄ | 245 | 250 | *ENTR- ja INFSO-komiteoiden määrää vuonna 2004 piti vähentää jälkikäteen yhdellä, sillä kyseisiin politiikanaloihin liittyvät kokoonpanot kuuluvat tutkimuksen alalla kahteen komiteaan. Luvuista käy ilmi komiteamenettelyjen merkittävyys eri politiikanaloilla. Selvästi eniten komiteoita on edelleen liikenteen/energian (38), yritystoiminnan (32), ympäristön (32) ja maatalouden (31) aloilla. Kaikkiaan 250 komiteasta 133 eli yli puolet liittyy näihin politiikanaloihin. Komission viime vuosina toteuttamat pyrkimykset komiteoiden lukumäärän tasaamiseen ovat tuottaneet tulosta. Komiteoita oli yhteensä vuoden 2005 lopussa hieman enemmän kuin vuonna 2004, mutta silti komission asettama tavoite määrän rajoittamisesta noin 250:een täyttyy. Vaikka lainsäätäjä on perustanut uusia komiteoita joillakin politiikanaloilla, joilla toiminta on lisääntynyt (mm. oikeus-, vapaus- ja turvallisuusasiat sekä terveys ja kuluttajansuoja ), muilla politiikanaloilla komiteoiden määrä on vähentynyt oikeudellisen kehyksen uudelleenjärjestelyn ansiosta. Joissakin tapauksissa komiteoiden määrä tietyillä politiikanaloilla on kasvanut tai vähentynyt siksi, että vastuu niistä on siirtynyt komission osastolta toiselle. Yksityiskohtaisia tietoja perustetuista, lakkautetuista ja yhdistetyistä komiteoista on liitteenä olevan alakohtaisen taulukon huomautuksissa. 2.2 Lausuntojen ja täytäntöönpanotoimenpiteiden lukumäärä Edellisten kertomusten tapaan tässä kertomuksessa esitetään komiteoiden antamien virallisten lausuntojen [32] ja niitä seuranneiden, komission hyväksymien täytäntöönpanotoimenpiteiden (eli säädösten sekä hallintoa ja rahoitusta koskevien päätösten) yhteismäärät. Luvut kuvaavat siten komiteoiden työn konkreettista ”tuotosta” ( taulukko II ). Komiteat antoivat vuonna 2005 yhteensä 2 582 lausuntoa (2 777 lausuntoa vuonna 2004) ja komissio hyväksyi 2 654 täytäntöönpanotointa (2 625 vuonna 2004). TAULUKKO II – LAUSUNTOJEN JA TÄYTÄNTÖÖNPANOTOIMENPITEIDEN MÄÄRÄ (2005) Lausunnot | Täytäntöönpanotoimenpiteet | Lausunnot | Täytäntöönpanotoimenpiteet | ENTR | 69 | 55 | EAC | 56 | 55 | EMPL | 9 | 1 | SANCO | 303 | 303 | AGRI | 1 321 | 1 481 | JLS | 16 | 15 | TREN | 36 | 32 | RELEX | 2 | 2 | ENV | 50 | 47 | TRADE | 14 | 12 | TTK | 202 | 202 | ELARG | 83 | 83 | INFSO | 86 | 85 | AIDCO | 139 | 124 | FISH | 19 | 9 | ECHO | 50 | 50 | MARKT | 13 | 12 | ESTAT | 30 | 21 | REGIO | 12 | 12 | BUDG | 7 | 6 | TAXUD | 61 | 47 | OLAF | 2 | 0 | Joillakin politiikanaloilla hyväksyttyjen täytäntöönpanotoimenpiteiden suuri määrä – maatalous (1 481), terveys- ja kuluttajansuoja-asiat (303), tutkimus (202), EuropeAid (124) sekä tietoyhteiskunta (85) – kuvastaa jälleen komissiolle komiteamenettelyjen kautta jaetun työn määrää[33]. Viime vuoteen verrattuna tietoyhteiskunnan toimenpiteitä on huomattavasti enemmän (34 täytäntöönpanotoimenpidettä vuonna 2004), kun taas koulutuksen ja kulttuurin alalla niitä on vähemmän (55 täytäntöönpanotoimenpidettä vuonna 2005, 115 vuonna 2004). Liitteessä esitetään useampia horisontaalisia taulukoita (komiteoiden määrä menettelyn (taulukko III) ja kokousten määrän (taulukko IV) mukaan). [1] Liite esitetään erillisenä komission yksiköiden valmisteluasiakirjana. [2] Oikeudellisesti komiteoiden ”jäseniä” ovat jäsenvaltiot, ja ne – eivät jäsenvaltioita edustavat henkilöt – käyttävät äänioikeutta. [3] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. [4] Komissio on perustanut asiantuntijaryhmiä koskevan rekisterin, johon voi tutustua EUROPA-palvelimen kautta osoitteessa http://ec.europa.eu/secretariat_general/regexp/. [5] Ks. Internet-osoite http://ec.europa.eu/comm/secretariat_general/regcomito/registre.cfm?CL=fi. Rekisteri kattaa asiakirjat vuoden 2003 puolestavälistä. [6] EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43. [7] Komiteoissa äänestetään säännönmukaisessa kokouksessa tai kirjallista menettelyä noudattaen komitean työjärjestyksestä riippuen. [8] Tai jopa kieltää luottamuksellisuussyistä. [9] http://ec.europa.eu/comm/secretariat_general/regdoc/registre.cfm?CL=fi [10] EYVL L 256, 10.10.2000, s. 19. Sopimus korvaa tietyt aiemmat sopimukset: vuoden 1988 Plumb/Delors-sopimus, vuoden 1996 Samland/Williamson-sopimus ja vuoden 1994 ”modus vivendi”. [11] Ehdotukset lähetetään ennen komitean kokousta ja uudelleen kokouksen jälkeen, jos toimenpide-ehdotukseen on tehty huomattavia muutoksia. [12] Perussäädöksen täytyy olla neuvoston ja parlamentin yhteispäätösmenettelyllä hyväksytty (perustamissopimuksen 251 artikla). [13] Toinen niistä (B6-0218/2005) annettiin 12. huhtikuuta 2005 ja toinen (B6-0392/2005) 6. heinäkuuta 2005. [14] EYVL L 271, 15.10.2005, s. 48. Jätteitä käsittelevä komitea ei hyväksynyt komission alkuperäistä päätösluonnosta 19. huhtikuuta 2005, joten täytäntöönpanotoimenpide saatettiin neuvoston käsiteltäväksi. [15] Erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1882/2003 (EYVL L 284, 31.10.2003, s. 1), annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, EY:n perustamissopimuksen 251 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisissa säädöksissä säädetyn täytäntöönpanovallan käytössä komissiota avustavia komiteoita koskevien sääntöjen mukauttamisesta neuvoston päätökseen 1999/468/EY. [16] Tässä tapahtumaketjussa, johon liittyvät perussäädökset kuuluvat nykyään yhteispäätösmenettelyyn, olisi saattanut tapahtua laiminlyöntejä, kun vastuussa olevat yksiköt olisivat unohtaneet uuden velvoitteensa lähettää niihin perussäädöksiin liittyvät toimenpide-ehdotukset, jotka kyseisellä politiikanalalla on yhdenmukaistettu edellä mainitun ”kokoavan” yhdenmukaistamisasetuksen nojalla. [17] EYVL L 25, 28.1.2005, s. 73. Säädös, jolla kyseinen päätös kumottiin: komission päätös 2005/437/EY, EYVL L 152, 15.6.2005, s. 18. Säädös, jolla päätös hyväksyttiin uudestaan: komission päätös 2005/438/EY, EYVL L 152, 15.6.2005, s. 19. [18] Täytäntöönpanotoimenpiteitä oli yhteensä 2654 (ks. kommentit taulukossa II), joista vähennetään 17 neuvoa-antavalla menettelyllä hyväksyttyä täytäntöönpanotoimenpidettä. [19] Vuodesta 2005 alkaen kertomuksessa esitetään kaikki kyseisenä vuonna annetut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiot ja tuomioistuimeen viedyt asiat. [20] Ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa; ks. tiedonanto EUVL C 86, 8.4.2006, s. 1. [21] EYVL L 277, 15.10.2002, s. 10. [22] EYVL L 99, 17.4.2003, s. 1. [23] EYVL C 38, 6.2.2001, s. 3. [24] 9. marraskuuta 2001, ks. tuomion 35 kohta. [25] Ks. tuomion 37 kohta. [26] Ks. tuomion 38 kohta.. [27] Ks. tiedonanto EYVL C 86, 8.4.2006, s. 11. [28] Ehdotus neuvoston päätökseksi menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä tehdyn päätöksen 1999/468/EY muuttamisesta (KOM(2002) 719 lopullinen, hyväksytty 11.12.2002). Ehdotusta muutettiin huhtikuussa 2004 asiakirjalla KOM (2004) 324 lopullinen, 22.4.2004 siten, että siihen sisällytettiin Euroopan parlamentin tekemät tekniset muutokset (2.9.2003 hyväksytty päätöslauselma (P5-TA(2003)0352)). [29] Komission päätös C (2005) 874, tehty 23.3.2005, 7 artikla. [30] Bulgarialla ja Romanialla on nyt liittyvän maan asema. [31] KOM(1999) 710 lopullinen (20.12.1999). Ks. myös komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Länsi-Balkanin maiden yhteisön ohjelmiin ja virastojen toimintaan osallistumiseen liittyvistä valmisteluista (KOM (2003) 748 lopullinen, 3.12.2003). [32] Sisältää muodollisen äänestyksen jälkeen sääntely- ja hallintomenettelyissä virallisen äänestyksen jälkeen annetut myönteiset ja kielteiset lausunnot. Luvuissa ei ole mukana tapauksia, joissa ei annettu lausuntoa eli joissa äänestettiin mutta tarpeellista määräenemmistöä ei saavutettu. [33] On huomattava, että pelkästään hyväksyttyjen säädösten määrä ei sinänsä osoita tehtyjen päätösten merkitystä politiikan, talouden tai rahoituksen kannalta.