Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Euroopan unionin saarilla sijaitsevia alueita koskevien yhdennettyjen toimien suuntaviivat Amsterdamin sopimuksen jälkeen (158 artikla)"



Virallinen lehti nro C 268 , 19/09/2000 s. 0032 - 0038



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Euroopan unionin saarilla sijaitsevia alueita koskevien yhdennettyjen toimien suuntaviivat Amsterdamin sopimuksen jälkeen (158 artikla)" (2000/C 268/09) Talous- ja sosiaalikomitea päätti 22. syyskuuta 1999 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti antaa lausunnon aiheesta "Euroopan unionin saarilla sijaitsevia alueita koskevien yhdennettyjen toimien suuntaviivat Amsterdamin sopimuksen jälkeen (158 artikla)". Asian valmistelusta vastannut "talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus" -jaosto antoi lausuntonsa 6. kesäkuuta 2000. Esittelijä oli Nikolaos Vassilaras. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 12. ja 13. heinäkuuta 2000 pitämässään 374. täysistunnossa (heinäkuun 12. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 53 ääntä puolesta, ja 5 pidättyi äänestämästä. Lausunnon valmistelun aikana jaoston edustajat vierailivat useilla Euroopan unionissa sijaitsevilla saarilla. Lausunnon liitteenä on näiden vierailujen perusteella laadittu suppea katsaus. 1. Johdanto 1.1. Vaikka Euroopan yhteisön aluepolitiikan alkuhetkistä on kulunut yli 25 vuotta, Euroopan unionin saaristoalueiden(1) väestön valtaosan asukasta kohti laskettu BKT on yhä alle 75 prosenttia EU:n keskiarvosta. Tämän vuoksi herää kysymys sekä Euroopan unionin että jäsenvaltioiden kyseisenä aikana toteuttaman saaristoaluepolitiikan tehokkuudesta. 1.2. Amsterdamin sopimuksen 158 artiklassa, joka on nyt EU:n taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevan politiikan oikeusperusta, paitsi korostetaan, että sopusointuisen kehityksen edistämiseksi koko yhteisössä on vähennettävä eri alueiden välisiä kehityseroja, myös kiinnitetään erityishuomiota muita heikommassa asemassa olevien alueiden, maaseutu mukaan luettuna, jälkeenjääneisyyden vähentämiseen. 1.3. Talous- ja sosiaalikomitean näkemyksen mukaan tästä uudesta artiklasta yhdessä saaristoalueista annetun julistuksen N:o 30(2) kanssa voidaan päätellä, että EU:n politiikalla ei ole tähän asti kyetty riittävästi puuttumaan mainittujen alueiden pysyvien maantieteellisten haittojen aiheuttamiin rakenteellisiin ongelmiin. Uusi artikla osoittaa myös nykyisen tarpeen ryhtyä kiireellisesti erityistoimiin sen varmistamiseksi, että saaristoalueilla on tasapuoliset kilpailuedellytykset muiden alueiden kanssa. 1.4. On syytä korostaa myös, että yksi Amsterdamin sopimuksen saavutuksista on, että kestävää kehitystä pidetään yhtenä EU:n päätavoitteista taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden aihepiirissä. 1.5. Euroopan parlamentti antoi 16. toukokuuta 1997 päätöslauselman Euroopan unionin saarialueita koskevasta, perustamissopimuksen 158 artiklaa noudattavasta yhtenäisestä politiikasta(3). Siinä todetaan, että Euroopan saaristoalueiden kestävä, sopusointuinen, yhdenmukainen ja tasapainoinen yhteiskunnallis-taloudellinen kehitys on ensisijainen tavoite ja välttämättömyys. Päätöslauselmassa kehotetaan neuvostoa ja komissiota pyrkimään edelleenkin tunnollisesti vähentämään yhteisön saarilla sijaitsevien muita heikommassa asemassa olevien alueiden eriarvoisuutta tai jälkeenjääneisyyttä sekä ylläpitämään rakennerahastotoimien laadukkuutta. Neuvostoa ja komissiota kehotetaan myös ryhtymään Euroopan kaikkia saaristoalueita hyödyttäviin tarpeellisiin toimiin. 1.6. Euroopan parlamentti katsoo, että tällaisten toimien on tulevaisuudessa oltava mukana kaikessa yhteisön lainsäädännössä ja politiikassa: vain näin voivat saaristoalueiden miltei 14 miljoonaa asukasta kilpailla tasavertaisesti muiden alueiden kanssa ja hyödyntää samoja kehitysmahdollisuuksia kuin EU tarjoaa manneralueilla ja syrjäseuduilla. 1.7. Ecofin-neuvosto julisti vuoden 1997 joulukuussa, että se suojelee ja tukee saaristoalueiden talouskehitystä. 1.8. Komissio itse on korostanut useissa yhteyksissä tarvetta puuttua syrjäisimpien tai eristyneimpien alueiden, saaristoalueet mukaan luettuina, erityisongelmiin. Esimerkiksi kymmenennessä vuosikertomuksessa rakennerahastoista (1998)(4) komissio myöntää tarpeen parantaa koordinaatiota liikenne- ja koheesiopolitiikan tulevassa kehittämisessä heti suunnitteluvaiheesta alkaen ja toteaa, että uudella ohjelmakaudella painotetaan liikenneverkkoihin pääsyn parantamista sekä kestävien ja tehokkaiden, eri liikennemuotoja tasapainoisesti hyödyntävien liikennejärjestelmien luomista. EAKR ja koheesiorahasto rahoittavat edelleenkin Euroopan laajuisia verkkoja. 1.9. Jo 2. heinäkuuta 1987 aiheesta "Muita heikommassa asemassa olevat saaristoalueet"(5) antamassaan lausunnossa komitea ilmaisi huolensa ja teki joitakin alustavia ehdotuksia kyseisillä alueilla toteutettaviksi erityistoimiksi. Lausunnolla oli myöhemmin, vuoden 1988 joulukuussa, myönteinen vaikutus Rhodoksen Eurooppa-neuvoston päätelmiin(6), mutta vasta yhdeksän vuotta myöhemmin hyväksytyn Amsterdamin sopimuksen avulla Euroopan unioni avasi tien uusille poliittisille päätöksille ja toimille saaristoalueiden hyväksi. 1.10. Siitä asti komitea on toistuvasti korostanut tarvetta muuttaa EU:n rakennepolitiikkaa siten, että saaristoalueet sisällytetään de facto tavoite 1 -alueisiin. Näin voitaisiin puuttua alueiden rakenteellisten haittojen ja heikkouksien aiheuttamiin sosioekonomiseen eriarvoisuuteen ja ympäristöuhkiin sekä vähentää niitä. Hiljattain, 10. syyskuuta 1998 antamassaan lausunnossa aiheesta "Rakennerahastojen uudistus"(7) komitea kehotti suureen joustavuuteen määritettäessä kulloisenkin alueen tukikelpoisuuskriteerejä. 1.11. Komitea pahoittelee kuitenkin, että uusissa, rakennerahastokautta 2000-2006 koskevissa säännöissä ei oteta huomioon saaristoalueiden erityisongelmia. Erityisesti komitea pahoittelee, että suurin osa rahoituksesta jaetaan edelleen pelkästään tilastojen pohjalta eli asukasta kohden lasketun BKT:n mukaan, mikä jättää vain vähän tai ei ollenkaan joustovaraa. 1.12. 22. syyskuuta 1999 antamassaan lausunnossa aiheesta "Kuudes kausikertomus Euroopan unionin alueiden sosiaalisesta ja taloudellisesta tilanteesta"(8) komitea ilmaisi erityisen huolensa siitä, että kuten kertomus osoittaa, EU:n alueiden tilastollinen määrittely eli NUTS-luokittelu voi johtaa siihen, että osa muita heikommassa asemassa olevista alueista ei täytä tukikelpoisuusehtoja. 1.13. Edellä esitetyn valossa komitea tahtoo nyt (i) antaa panoksensa suunniteltaessa tarpeelliset toimet, jotta saaristoalueet voivat päästä oikeudenmukaisesti nauttimaan kehityksen tuloksista, ja näin olla perustamissopimuksen 158 artiklan ja siihen liitetyn julistuksen täytäntöönpanossa mukana ja (ii) aloittaa pohdinnat rakennerahastojen seuraavaa ohjelmakautta varten. 1.13.1. Käsillä oleva lausunto liittyy myös seuraavan koheesioraportin valmisteluun perustamissopimuksen 159 artiklan mukaisesti. Komissio julkaisee raportin vuoden 2000 lopulla. 1.14. Komitea toteaa, että perustamissopimuksen 158 artikla on sovellettavissa myös moniin muihin, erityyppisiin muita heikommassa asemassa oleviin alueisiin (esimerkiksi joihinkin vuoristoalueisiin) maaseutu mukaan luettuna. Komitean mielestä niitä tulisi kuitenkin käsitellä erikseen niiden poikkeavan maantieteellisen sijainnin ja luonnonolosuhteiden erilaisuuden vuoksi. 1.14.1. Komitean mielestä näiden alueiden ongelmiin tulisi puuttua, sillä uusi perussopimus ja rakennerahastouudistus lähestyvän laajentumisen keralla ovat aiheuttaneet uusia epävarmuustekijöitä myös alueille. 1.15. Erillisessä sitoumuksessa, perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa todetaan Euroopan unionin syrjäisimpien alueiden erityisvaikeudet. Artiklassa mainitaan erityisesti Azorit, Madeira, Kanariansaaret ja Ranskan neljä merentakaista departementtia, joista kolme on saaria ja neljännen voidaan katsoa olevan yhtä erillään Euroopan unionin keskeisistä alueista. Tässä lausunnossa ei käsitellä 299 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä, sillä niitä pohditaan valmisteltaessa erillistä lausuntoa aiheesta "Komission kertomus perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan toimeenpanoon tähtäävistä toimista - Euroopan unionin syrjäisimmät alueet"(9). 2. Yleistä 2.1. Komitea panee merkille, että perustamissopimuksen 158 artiklan 2 kohdassa oleva viittaus "saariin" ("islands") on käännetty yhteisön virallisille kielille siten, että ilmauksen merkitys on monitulkintainen ja jopa ristiriitainen eri kieliversioiden välillä verrattuna. Kieliversioittain saari-ominaislaatu joko saa oman erityisasemansa tai sitä pidetään pelkkänä maantieteellisenä erityispiirteenä vailla suurtakaan käytännön merkitystä. 2.1.1. Komitea katsoo kuitenkin, että ei olisi ollut kovinkaan järkevää ottaa perustamissopimuksen 158 artiklaan viittausta saariin, mikäli ei olisi samalla tunnustettu saarien pysyvien rakenteellisten haittojen erikoisluonnetta. Amsterdamissa samanaikaisesti 158 artiklan kanssa hyväksytty saaristoalueista annettu julistus N:o 30 on ehdottoman selvä tässä suhteessa. 2.1.2. Näin ollen komitea katsoo, että 158 artiklan oikea tulkinta on, että saariasema aiheuttaa pysyvää rakenteellista haittaa. Saariasema on sellaisenaan erityistekijä, joka on otettava huomioon niiden seikkojen lisäksi (esimerkiksi asukasta kohti laskettu BKT tai työttömyysaste), joiden perusteella yleensä arvioidaan Euroopan unionin muita heikommassa asemassa olevien alueiden sosioekonomisia vaikeuksia. 2.2. Edellä sanotun perusteella komitea toteaa huolestuneena, että Euroopan unioni ei vieläkään kohtele saaristoalueita asianmukaisesti. Tarpeellisiin toimiin on ryhdyttävä pikaisesti hetkellä, jolloin Euroopan unioni 1) on tehnyt rakennerahastouudistusta ja kauden 2000-2006 uusia sääntöjä koskevat päätökset; vuodesta 2000 vain hyvin harvojen saaristoalueiden katsotaan olevan kehityksessä muista jäljessä ja näin ollen tarvitsevan erityistä rakennetukea 2) käy neuvotteluja EU:hun liittymisestä sellaisten maiden kanssa, joista valtaosassa on hyvin pienet tulot asukasta kohden; laajentuminen tuo lisäksi mukanaan alueellisia ongelmia sekä uusille että nykyisille jäsenvaltioille samalla kun laajentuminen siirtää Euroopan unionin painopistettä kohti itää. 2.3. Komitea katsoo myös, että jatkuva perusrakenteiden kehittäminen mannermaalla ja prosessin tuottama jatkuvasti kasvava lisäarvo samoin kuin sisämarkkinoiden toimintaa sääntelevät puitesäännöt, jotka käytännössä heijastavat manneralueiden sosioekonomisia oloja, painavat herkeämättä saaristoalueiden kilpailukykyä ja lisäävät niiden eristyneisyyttä. 2.4. Rakennerahastouudistuksessa ei oteta huomioon kyseisten alueiden saariasemaa eikä sitä, että, niiden alueellinen kehitys kärsii pysyvistä maantieteellisistä haitoista. Uudistuksessa tyydytään selvittämään vain makrotaloudelliset tekijät saaristoalueiden tukikelpoisuutta määritettäessä. Komitean mielestä on hyvin ankaraa käyttää kynnysarvona ostovoimapariteettina mitattua 75 prosenttia BKT:sta, sillä Amsterdamin sopimuksen nojalla saaristoalueiden hyväksi voitaisiin toteuttaa niiden omiin tarpeisiin sovitettuja erityistoimia niiden luonnonoloista johtuvien haittojen korvaamiseksi. 2.4.1. Tämä asetelma vaikuttaa lisäksi jäsenvaltioiden jakaman aluetuen myöntämiseen, sillä tällaisen tuen myöntäminen on nykyisin rajoitettu perustamissopimuksen 87 artiklan kolme kohdan a alakohdan nojalla tiukasti NUTS II -alueisiin, joiden BKT on vähemmän kuin 75 prosenttia EU:n keskiarvosta. Näin ollen ei ole mahdollista korvata yhteisön tuen puutetta kulloisenkin jäsenvaltion antamalla tuella. Myös toimintatuet, jotka sallitaan tällä hetkellä 87 artiklan kolme kohdan a alakohdan nojalla, kielletään myöhemmin, jollei suuntaviivoja muuteta. Näillä seikoilla on vakavia vaikutuksia moniin saariin, ja ne voivat tehdä tyhjiksi käytössä olevilla maakohtaisilla tai yhteisön toimintalinjoilla saavutetut ensimmäiset tulokset. 2.5. Yhteisön laajentumispolitiikka tulee lisäämään näyttävästi EU:n saarien suhteellista vaurautta - ainakin tilastollisesti. Euroopan unionin jäsenyyttä hakevien maiden paljon alhaisempi asukasta kohden laskettu BKT laskee EU:n keskiarvoa, mikä suhteellisesti lisää tällä hetkellä heikoimmassa asemassa olevien maiden vaurautta. 2.5.1. Tilastojen mukaan vuonna 2007 vain 1-10 prosenttia nykyisten 15 jäsenvaltion väestöstä kuuluisi tavoite 1:n piiriin. Näin ollen mikään nykyisin tavoite 1:n piiriin kuuluvista saarialueista, joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta, ei enää olisi tukikelpoinen, sillä ne ylittäisivät matemaattisesti rajakohdan eli 75 prosenttia EU:n keskiarvosta. 2.5.2. Tämän vuoksi komitea katsoo, että sosioekonomisten kriteerien lisäksi tulisi määritellä muita tukikelpoisuuskriteerejä ja ottaa ne huomioon rakennerahastotukea myönnettäessä - tällaisia ovat saaristoasemakriteeri ja muut saaristoalueasemaan liittyviin rajoituksiin perustuvat kriteerit. 2.6. Aiheesta "Euroopan aluekehityssuunnitelma (ESDP) - Ensimmäinen virallinen luonnos"(10) 9. syyskuuta 1998 antamassaan lausunnossa komitea korosti, että laajentuminen pahentaa niitä ongelmia, joita unionin syrjäisillä alueilla jo on (tiedonvälitys, liikenteen perusrakenteet, mahdollisuus osallistua taloudelliseen toimintaan ja käyttää julkisia palveluja, erityisesti terveys- ja koulutuspalveluja, jne.), ja tekee entistä välttämättömämmäksi pyrkiä uuteen alueelliseen tasapainoon, jossa otetaan huomioon yhteisön alueen maantieteellinen moninaisuus. Näin alueellisen yhteenkuuluvuuden periaate sisällytetään taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen. 2.6.1. Edellä mainitun perusteella komitea katsoo, että Potsdamissa vuoden 1999 toukokuussa pidetyssä aluesuunnitteluministerien epävirallisessa kokouksessa hyväksytyssä Euroopan aluekehityssuunnitelmassa (ESDP) kiinnitetään liian vähän huomiota saariin ja tarpeeseen ottaa käyttöön yhtenäinen aluekehityspolitiikka sekä EU:n laajuisesti että jäsenvaltiotasolla. Politiikassa on otettava asianmukaisesti huomioon saarialueiden erityiset maantieteelliset piirteet ja haitat. 2.6.2. Siksi komitea esittääkin tyytyväisyytensä saarialueiden poliittisten, taloudellisten ja yhteiskunnallisten toimijoiden tekemien aloitteiden ja käynnistämien hankkeiden moninaisuuteen. Ne antavat toivoa ja muodostavat pohjan konkreettisille euroopantasoisille toimille (yhteistyöhankkeet, vaihto-ohjelmat, esikuva-analyysi). Komitea tukee erityisesti Euroopan perifeeristen merellisten alueiden liiton (CPMR) saarikomission sekä Euroopan unionin saaristoalueiden kauppakamareiden verkoston aloitteita. 3. Yleisiä toimintalinjojen hyväksymistä tukevia päätelmiä 3.1. Komitea on vakuuttunut, että EU:n noin 450 asutun saaren moninaisuus edellyttää erityyppisten arviointien tekemistä, jotta voidaan kartoittaa yksittäisten saarten ja samankokoisten saarten ryhmien ongelmia ja tarpeita. 3.2. Ennen yleisarvioiden käynnistämistä toimintalinjojen määrittämiseksi on kiinnitettävä huomiota (a) etäisyyteen lähimmästä keskuksesta, johon saari tai saariryhmä kuuluu (ei ole järkevää vertailla keskenään Salaminan saarta Pireuksen sataman suulla ja Réunionin saarta Intian valtameressä) (b) ilmastoon (EU:n pohjoisosassa sijaitsevat saaret) (c) väestöön: Sardiniassa on 1600000 asukasta, kun taas Irlannin rannikon 53 saarella on yhteensä vain 4000 asukasta. 3.3. Komitea korostaa seuraavia olennaisia seikkoja: - Komission tulisi laatia talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoita konsultoiden vihreä kirja, jossa esitetään yhteisön saarialueita varten täysimittainen suunnitelma. Aluksi määritellään yhteisön politiikan eri osa-alueiden näkökulmista (liikenne ja tietoliikenne, energia ja ympäristö, tutkimus ja innovaatiot, tiedotus ja koulutus, kasvatus ja kulttuuri, tietoyhteiskunta ja "uusi talous", terveys ja sektorikohtaiset politiikat maatalouden, kalatalouden, matkailun jne. aloilla) eri ohjelmien puitteissa sovellettavat yhteistoimintamenettelyt. Näitä järjestelyjä voitaisiin soveltaa EU:n saarilla: "yhden palvelupisteen" periaatetta seuraten tukea annettaisiin suoraan yksittäisen saaren tai saariryhmän tilanteen mukaan, vuorovaikutteisen Internet-järjestelmän välityksellä, saarten pääasiallisten piirteiden ja tarpeiden perusteella saarten integroimiseksi teknis-innovatiiviseen ja koulutukselliseen kasvudynamiikkaan, joka etenee nopeammin kuin mannermaalla, ja kuilun kuromiseksi täten vähittäin umpeen. - Uusi saaripoliittinen toimintamalli tulisi vakiinnuttaa valkoisen kirjan avulla. Siinä esitettäisiin toimintasuunnitelma, jossa määrättäisiin tarkka toiminta-aikataulu ja luotaisiin seurantamekanismit, jossa taloudelliset ja yhteiskunnalliset toimijat olisivat täysimääräisesti mukana saarialueiden ja Euroopan yhteisön tasolla. - Kansalaisyhteiskunnan taloudellisia ja yhteiskunnallisia toimijoita edustavana virallisena elimenä komitea voisi olla hyödyllisenä yhdyssiteenä ja arvioida Euroopan yhteisön tasolla toiminnan konkreettisia tuloksia hyödyntämällä kertomusta, jonka komissio esittäisi joka toinen vuosi Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle. - Komission on syytä muotoilla ja toteuttaa esikuva-analyysista ja arvioinnista koostuvaa kokeilutoimintaa keskittyen siinä niihin ongelmiin ja tarpeisiin, joita saariasema EU:ssa aiheuttaa, jotta voidaan valmistella yhteisön strategia asiaankuuluvien yhteisön politiikan osa-alojen yhdentämiseksi. Kokeilutoiminnan tulisi heijastaa täysin saarten moninaisuutta sekä erityispiirteitä ja ongelmia, ja sen avulla yhteisön toimet voidaan suunnata samaan päämäärään. Niiden lähtökohtana olisi varauksettomasti omaksuttu periaate, että saariasema on ensisijainen kriteeri yhteisön pyrkimyksissä edistää kilpailukykyä ja sopusointuista kehitystä koko unionissa. - Komission on tarpeen järkeistää, vahvistaa ja vakauttaa meneillään olevaa toimintaa tiedotuksen ja koulutuksen alalla sekä luotaessa verkostoja innovatiivisten pk-yritysten hyväksi; näin varmistetaan saariasemakriteerin asianmukainen huomioon ottaminen yhteisöohjelmien ja rahoitusvälineiden mukaisissa hankkeissa ja aloitteissa, joilla on saarille merkitystä, esimerkkeinä - tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viides puiteohjelma vuosittaisine työohjelmineen, varsinkin Craft-alaohjelmassa - SAVE-energiatehokkuusohjelmat ja vaihtoehtoisia energialähteitä käsittelevä Altener-ohjelma - uusi alueidenvälistä yhteistyötä edistävä Interreg-ohjelma ja Leader-ohjelma - Välimeren alueen yhteistyötä edistävä Meda-ohjelma ja Phare-ohjelma - ympäristöohjelma LIFE - tuleva monivuotinen ohjelma pk-yrityksiä varten - koulutus- ja kulttuuriohjelmat Leonardo, Sokrates ja Rafael - Euroopan investointipankin ja Euroopan sijoitusrahaston rahoitusvälineet ja - ennen kaikkea nykyiset ja tulevat yhteisöohjelmat ja aloitteet elektronisen kaupankäynnin, uuden talouden aineettomien investointien alalla sekä oppimisyhteisöjen verkostot yhdessä sellaisten järjestelyjen kanssa, joilla yhdistetään syrjäisten seutujen yliopistot osaamis- ja taitokeskuksiin, sekä torjumalla tietokoneenkäyttötaidon puuttumisen aiheuttamia yhteiskunnallisen syrjäytymisen uusia muotoja. 3.3.1. Komitea korostaa tällaisen yhdennetyn strategisen toimintakehyksen laatimisen tärkeyttä keinona varmistaa, että taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus juurtuu saarialueille samoin kuin mannermaalle ja että saarialueet voivat saada kaiken konkreettisen hyödyn Euroopan yhdentymisestä. 4. Ehdotuksia ja suosituksia Talous- ja sosiaalikomitea, joka - katsoo, että Euroopan unionin on syytä toteuttaa yhteisön saarialueilla yhdennettyä politiikkaa, jonka tarkoituksena on varmistaa niiden tehokas taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja yhdenmukaiset kilpailuedellytykset Euroopan unionin kaikkien osien kanssa; näin tasapainotetaan saarialueiden pysyviä maatieteellisiä, luonnonoloista johtuvia, taloudellisia, yhteiskunnallisia ja rakenteellisia haittoja, - katsoo, että uusi Amsterdamin sopimus on tärkeä, koska sen 158 artiklassa annetaan konstitutionaalista merkitystä saarialueen aseman periaatteelle Euroopan parlamentin usein esittämien näkemysten mukaisesti; periaatteen tulisi näkyä täysimääräisesti yhteisön toimielinten poliittisissa ja lainsäädännöllisissä toimissa, - on vakuuttunut, että esikuva-analyysi on oleellinen väline EU:n saarten kannalta osana vertailevaa tutkimusta kilpailuedellytyksistä erilaisissa saariolosuhteissa pyrittäessä kartoittamaan tarkoituksenmukaisimmat toimintatasot ja saarten koordinaatiotarpeet, jotta voidaan varmistaa, että saarialueilla on tasavertaiset mahdollisuudet yhtenäismarkkinoilla; täten tasapainotetaan niiden maantieteellisestä asemasta johtuvia haittoja, - korostaa, että saariasemaperiaatteen on, kuten perustamissopimuksesta havaitaan, ilmettävä täysimääräisesti kaikissa yhteisön toimintalinjoissa ja välineissä asetettaessa toimenpiteitä tärkeysjärjestykseen, ja katsoo, että periaate tulisi sisällyttää hankkeiden valintakriteereihin, - toteaa, että saaria koskevan politiikan ja toiminnan koordinaatio on ratkaisevan tärkeää yhdessä tehokkaan tilastotietojen keruun, tulosten seurannan ja saarioloissa toteutettujen yhteisön toimien vaikutusten arvioinnin kanssa, - kehottaa komissiota 1) käynnistämään heti arvioinnin ja esikuva-analyysin kokeilutoimet EU:n saarialueilla 2) esittämään EU:n saarialueiden kehityssuunnitelman strategisia puitteita käsittelevän vihreän kirjan, joka sisällytetään Potsdamissa hyväksyttyyn Euroopan aluekehityssuunnitelmaan (ESDP) 3) huolehtimaan seurannasta valkoisen kirjan avulla, jossa on toimintasuunnitelma runkonaan aikataulu saarialueiden yhdennetyille toimille; toimia koordinoi komission eri osastojen välinen erityisryhmä, joka on vastuussa myös hallinnoinnista toteutettaessa yhden palvelupisteen periaatetta saarialueilla ja siihen liittyvästä vuorovaikutteisesta Internet-järjestelmästä 4) kutsumaan talous- ja sosiaalikomitean mukaan suunnittelemaan yhdennettyä toimintasuunnitelmaa saarialueille 5) antamaan joka toinen vuosi kertomuksen EU:n saarialueista Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle, jotta nämä voivat antaa siitä lausuntonsa. Bryssel 12. heinäkuuta 2000. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice Rangoni Machiavelli (1) Termiä "alue" käytetään koko lausunnossa maantieteellisessä eikä hallinnollisessa merkityksessä. (2) Julistus N:o 30 kuuluu seuraavasti: "Konferenssi on tietoinen siitä, että saaristoalueet kärsivät saaristoasemaansa liittyvistä rakenteellisista puutteista, joiden pysyvyys vaikeuttaa näiden alueiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä. Konferenssi on niin ikään tietoinen siitä, että nämä puutteet on otettava yhteisön lainsäädännössä huomioon, ja että perustelluissa tapauksissa voidaan toteuttaa erityistoimenpiteitä näiden alueiden hyväksi, jotta ne voitaisiin yhdentää paremmin oikeudenmukaisin edellytyksin sisämarkkinoihin." (3) EYVL C 167, 2.6.1997, s. 249. (4) KOM(1999) 467 lopull., k. 1.2.5, s. 24. (5) EYVL C 232, 31.8.1987. (6) "Eurooppa-neuvosto panee merkille tiettyjen yhteisön saaristoalueiden erityiset yhteiskunnallis-taloudelliset ongelmat. Se kehottaa sen vuoksi komissiota perehtymään näihin ongelmiin ja tekemään tarpeelliseksi katsomiansa ehdotuksia yhteisön nykyisen politiikan antamien taloudellisten mahdollisuuksien puitteissa." (7) EYVL C 407, 28.12.1998. (8) EYVL C 329, 17.11.1999, s. 20. (9) KOM(2000) 147 lopullinen, 14.3.2000. (10) EYVL C 407, 28.12.1998, s. 85. LIITE I talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Saarialueiden pysyvien rakenteellisten ongelmien joitakin piirteitä 1. EU:n maantieteelliseen alueeseen kuuluu noin 450 asuttua saarta. Ne kattavat viisi prosenttia EU:n maapinta-alasta, ja niillä on yli 14 miljoonaa asukasta. Osa saarista on lähellä mannermaata, kun taas osa on syrjässä ja laajalla alueella. 2. Saarialueet ovat jäsenvaltioiden osia, jotka ovat kokonaan meren ympäröimiä ja vailla kiinteää yhteyttä mannermaahan; yhdessäkään niistä ei sijaitse jäsenvaltion pääkaupunkia (Eurostatin määritelmä). 3. Saarilla on erilaisia hallinnollisia järjestelyjä niiden koon ja väestön mukaan. Joillakin saarilla on ensimmäisen, toisen ja kolmannen tason hallintoa; toisissa tapauksissa saaret on hallinnollisesti yhdistetty pieniksi ryhmiksi suuren saaren ympärille, jolloin niillä yhdessä on kaiken tasoista hallintoa. Tietyt saaret, joilla on paikallishallintoa, kuuluvat mannermaan hallinnon toisen ja kolmannen tason hallinnon piiriin. Osalla erityisen pieniä saaria, joilla on vain hyvin vähän väestöä, ei ole tällaisia hallintorakenteita. 4. Saarille ovat tyypillisiä pysyvät haitat, jotka erottavat ne selvästi manneralueista. Näihin pysyviin haittoihin, joilla on yhteisiä piirteitä, vaikkakin ne vaihtelevat voimakkuudeltaan, kuuluvat - eristyneisyys mannermaasta - merenkulun ja lentoliikenteen, viestinnän ja perusrakenteiden kalleus luonnonoloista ja ilmastosta johtuvien esteiden vuoksi - käyttökelpoisen maa-alan puute - kalavarojen niukkuus - vesivarojen vähäisyys - energialähteiden vähäisyys - meren ja rannikon saastuneisuus - jätehuollon erityisongelmat - väestön väheneminen, varsinkin nuorissa ikäluokissa - rannikkojen eroosio - ammattitaitoisen työvoiman puute - suotuisien liiketoimintaedellytysten puuttuminen - koulutus- ja terveyspalvelujen vaikea saatavuus. 5. Saarten taloudet kärsivät myös paikallismarkkinoiden pienuudesta ja kausiluontoisuudesta. Ne ovat usein riippuvaisia vain yhdestä talouden sektorista (maatalous, kalatalous, matkailu), mikä tekee ne täysin alttiiksi markkinavaihteluille. Useimpia saarialueita koettelee erityisen voimakkaasti työttömyysasteen heikkeneminen, mitä eivät korvaa vaihtoehtoiset työmahdollisuudet muilla sektoreilla. Tuloksena on työväestön siirtyminen muihin keskuksiin. Työllisen väestön jatkuva väheneminen aiheuttaa paikallisyritysten tavaroiden ja palvelujen kysynnän vähenemistä, mikä taas heikentää julkisen ja yksityisen sektorin taloutta. Tämä laskukierre heikentää saarialueiden taloudellisia ja yhteiskunnallisia perusteita, mikä johtaa väestökatoon. 6. Tämä merkitsee, että saarialueilla on huomattavia vaikeuksia saavuttaa EU:n keskitasoon verrattava sosioekonomisen kehityksen taso, ja kun ne ovat päässeet kohtuulliselle vaurauden tasolle, niiden täytyy ponnistella huomattavasti muita alueita enemmän edes säilyttääkseen vallitsevan kehitystason. Toisin sanoen vaikka saaret eivät ole säännönmukaisesti yhteisön köyhimpiä alueita, ne ovat kuitenkin muita herkempiä ja uhanalaisempia, sillä niiden luonnonoloista johtuvat ja pysyvät rajoitteet ovat kaikille alueille yhteisten sosioekonomisten ongelmien lisä ja yleensä vielä pahentavat niitä. 7. Saaristolaiset ovat ylpeitä alkuperästään ja kulttuuristaan ja ottavat mielellään vastaan vieraita. Useilla saarilla hoidetaan historiallisia muistomerkkejä ja keskiaikaisia kaupunkeja, ja koko ajan tehdään uusia arkeologisia löytöjä. Näihin muistomerkkeihin liittyvät vaiheet ja perinteet rikastuttavat Euroopan historiallista perintöä. Saarten elinolosuhteet ovat usein vaikeita sekä asukkaille että vierailijoille. Vaikka saarialueet ovat erilaisia, niiden kaikkien on kohdattava saarialueasemansa aiheuttamat ongelmat. LIITE II talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon 1. Kolmas kokous - Azorien autonomisella alueella (Portugali) keskiviikkona, torstaina ja perjantaina, 15.-17. maaliskuuta 2000 Azoreilla pidetyssä valmisteluryhmän kokouksessa ja vierailun aikana käydyssä eri etupiirien (työnantajat, työntekijät, jne.) välisessä näkemysten vaihdossa ilmeni, että syrjäseuduilla ollaan tyytyväisiä 299 artiklaan ja pidetään sen vuoksi TSK:n lausuntoa 158 artiklasta hyvänä. Syrjäisten seutujen edustajat kehottavat kuitenkin ottamaan käyttöön jonkin lisävälineen 158 artiklan rinnalle saaristoalueiden kehittämiseksi edelleen. Syrjäseutujen edustajien mielestä komission ja ministerineuvoston olisi luotava kokonaisvaltainen ohjelma ja tuotava lopultakin julkisuuteen valkoinen kirja, jotta asukkaille taataan samat oikeudet ja tasavertaiset mahdollisuudet eliminoimalla saaristoalueille tyypillisiä rakenteellisia haittoja. Nämä haitat hidastavat jatkuvasti niiden taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä (kuten Amsterdamin sopimuksen julistuksessa N:o 30 todetaan). 2. Neljäs kokous - Obanissa (Skotlanti) keskiviikkona, torstaina ja perjantaina, 12.-14. huhtikuuta 2000 Osana oma-aloitteisen lausunnon laatimistyötä valmisteluryhmä vieraili kahdella Länsi-Skotlannin saarella. Isäntinä toimivat Argyllin ja Buten aluevaltuusto sekä Argyll and the Islands Enterprise -yhteenliittymä, joiden edustajat kertoivat saarten elämästä. Tavoite 1 -alueisiin kuuluvalla seudulla, Skotlannin ylämailla ja saarilla (Highland and Islands) on noin 90 asuttua saarta, joiden väestön kokonaismäärä on 103000 asukasta. Saarista vain kolmella on yli 15000 asukasta ja kahdessa kolmasosassa on alle 500 asukasta. Valmisteluryhmä vieraili Mullin ja Ionan saarilla, tutustui paikallisyhteisöihin ja järjesti Obanissa kuulemistilaisuuden, jossa muutkin saaret olivat edustettuina ja kertoivat omasta tilanteestaan. Tärkeimmät vierailun aikana kuullut huolenaiheet koskivat kulkuyhteyksiä ja liikennettä, perusrakenteita (tiet, viestintäyhteydet), yleissivistävää ja ammatillista koulutusta, väestökatoa, yritystoiminnan kehittämistä ja yritysten perustamista, matkailua, maataloutta ja kalastusta. 3. Euroopan perifeeristen merellisten alueiden liiton (CPMR) saarikomission kokous Kosissa (Kreikka) 11.-12. toukokuuta 2000 Esittelijä osallistui Kosissa pidettyyn CPMR:n saarikomission 20. vuosikokoukseen. Huomattakoon, että kaikki osallistujat antoivat tukensa komitean toiminnalle saaristoaluekysymyksessä. Loppujulistuksessa todetaan, että valkoinen kirja ja Euroopan tasoinen kokonaisvaltainen ohjelma auttaisivat saaria ratkaisemaan pitkälliset ongelmansa tarkoituksenmukaisella, tulevaisuuteen suunnatulla, yhdenvertaisia kehitysmahdollisuuksia edistävällä politiikalla.