PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Ranska ja Länsi-Afrikan talous- ja rahaliiton (UEMOA) valtiot kävivät vuonna 2019 keskustelun valuuttakurssiyhteistyönsä uudistamisesta. Tällä hetkellä niiden yhteistyö perustuu 4. joulukuuta 1973 tehtyyn yhteistyösopimukseen ja siihen liittyvään takaussopimukseen, joka allekirjoitettiin vuonna 1973 ja jota muutettiin kahdesti vuosina 2005 ja 2014. Uudistuksen tarkoituksena on auttaa UEMOA:n nykyaikaistamisessa ja helpottaa sen asteittaista laajentamista muihin Länsi-Afrikan valtioiden talousyhteisön (CEDEAO) valtioihin.

Ranskan ja UEMOA:n valtioiden väliset keskustelut niiden nykyisestä yhteistyöstä ovat johtaneet yhteiseen ehdotukseen UEMOA:n toiminnan uudistamiseksi. Uudistus perustuu neljään toimintalinjaan. Ensiksikin CFA:n frangin nimeksi on tarkoitus muuttaa ”Eco” vuoden 2020 aikana. Toisena tavoitteena on poistaa UEMOA:n valtioiden velvollisuus keskittää valuuttavarannot Ranskan valtionkassan tilille. Kolmantena toimena Ranska vetäytyy UEMOA:n viranomaisten päätöksentekoelimistä. Neljäntenä toimena aloitetaan samanaikaisesti asianomaisten viranomaisten välinen vuoropuhelu ja otetaan käyttöön riskinvalvontamekanismeja.

Uudistuksen toteuttamiseksi Ranska allekirjoitti 22. joulukuuta 2019 UEMOA-kumppaniensa kanssa uuden yhteistyösopimuksen, joka korvaa voimaan tultuaan 4. joulukuuta 1973 tehdyn nykyisen sopimuksen. Tähän uuteen sopimukseen liittyy Länsi-Afrikan valtioiden keskuspankin (BCEAO) kanssa tehtävä takaussopimus. On huomattava, että uudistus ei vaikuta Ranskan ja UEMOA:n valtioiden välisen valuuttakurssiyhteistyön olennaisiin piirteisiin. Se koskee erityisesti euron ja CFA:n frangin välisen kiinteän vaihtokurssin säilyttämistä ja sitä tukevaa rajoittamatonta ja ehdotonta talousarviotakausta Ranskalta.

Ranskan ja UEMOA:n valtioiden välistä nykyistä ja tulevaa yhteistyösopimusta ei voida tarkastella erillään unionin oikeudesta. Euron käyttöönoton jälkeen unionilla on yksinomainen toimivalta rahapolitiikassa ja valuuttakurssiasioissa niiden jäsenvaltioiden osalta, joiden rahayksikkö on euro. Ranska on jäsenvaltio, jonka rahayksikkö on euro 1. tammikuuta 1999 alkaen. SEUT-sopimuksen 2 artiklan mukaan silloin, kun perussopimuksissa annetaan unionille yksinomainen toimivalta tietyllä alalla, ainoastaan unioni voi toimia lainsäätäjänä ja antaa oikeudellisesti sitovia säädöksiä. Jäsenvaltiot voivat itse tehdä niin vain unionin valtuuttamana. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 109 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvosto antoi 23. marraskuuta 1998 tekemällään päätöksellä (98/683/EY) Ranskalle luvan jatkaa nykyisiä valuuttakurssiasioita koskevia sopimuksiaan UEMOA:n, CEMAC:n ja Komorien kanssa sen jälkeen, kun euro on korvattu Ranskan frangilla. Ranskalle annettiin lupa jatkaa voimassa olevia sopimuksia, mutta sillä ei ollut valtuuksia korvata tällaisia sopimuksia uusilla. Näin on siinäkin tapauksessa, että Ranskan ja sen UEMOA:n, CEMAC:n ja Komorien kumppaneiden välisen valuuttakurssiyhteistyön päätavoite ja oikeudellinen järjestelmä olisivat samanlaiset eli ne varmistaisivat vaihdettavuuden näiden yhteisöjen valuuttojen ja euron välillä tukeutuen Ranskan valtion myöntämään talousarviotakaukseen.

Jotta varmistetaan yhdenmukaisuus unionin lainsäädännön mukaisen yksinomaisen toimivallan kanssa ja taataan oikeusvarmuus, on tarpeen muuttaa 23. marraskuuta 1998 annettua neuvoston päätöstä. Tämä antaa Ranskalle luvan tehdä uusi yhteistyösopimus, jolla korvataan 4. joulukuuta 1973 tehty voimassa oleva sopimus. Näin varmistetaan myös, että Ranskan tasavalta voi tehdä muiden afrikkalaisten kumppanien kanssa uusia sopimuksia, joilla korvataan voimassa olevat sopimukset. Lisäksi useat muut kyseisen neuvoston päätöksen säännökset, jotka koskevat tietojen jakamisessa ja sopimuksen hyväksymisessä käytettävää järjestelmää, olisi saatettava ajan tasalle siten, että niiden soveltaminen laajennetaan koskemaan UEMOA:n tai minkä tahansa muun kumppanin kanssa tehtäviä uusia sopimuksia, joilla korvataan voimassa olevat sopimukset.