FI    FI FI 
 
FI 1   FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 13.7.2009 
SEK(2009) 975 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
Oheisasiakirja 
 
ehdotukseen 
 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI  
 
vakavaraisuusdirektiivien muutta misesta kaupankäyntivaraston, 
arvopaperistamisseikkojen ja palkka - ja palkkiopolitiikan osalta 
 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
   
[COM(2009) 362 final] 
[SEC(2009) 974 final] 
 
FI 2   FI 1. T AUSTA  
Finanssikriisi on koonnut EU:n ja kansainväli set tahot (G20, vakausfoorumi ja Baselin 
komitea) laajaan rintamaan, jonka tavoitteena on tunnistaa ongelmien syyt ja kehittää 
tehokkaita toimintapolitiikkoja ongelmien ratkaisemiseksi. Kuohuntaa edeltäneinä 
nousujohteisina vuosina luottola itokset ottivat aggressiivis esti riskejä, joita tukevat 
pääomavaatimukset osoittautuivat riittämättömi ksi. Tämä koski myös kaupankäyntivarastoon 
sisältyviä riskejä. Saadakseen nostettua  vakavaraisuussuhdetta markkinaosapuolten 
tarkoituksenmukaisena pitämällä tavalla pankkien  täytyi pyrkiä hankkimaan tuoretta pääomaa 
vaikeassa talousympäristössä, mi kä puolestaan tiukensi pankkien 
luotonmyöntämisstandardeja ja pahensi siten reaa litalouden negatiivisia suhdannevaihteluja.  
Komissio pyrki puuttumaan tois een aggressiivista riskinottoa merkittävällä tavalla 
lisänneeseen näkökohtaan, kun se an toi rahoituspalvelualan pa lkka- ja palkkiopolitiikkaa 
koskevan suosituksen1. Suosituksessa se selvensi roolia , joka näillä järjestelyillä oli 
finanssikriisin kiihdyttämisen. Suos itukseen liitetyssä komission tiedonannossa2 esitetään 
lisätoimia, jotka ovat tarpeen tehostamaan täyt äntöönpanoa, ja viitataan tarpeeseen muuttaa 
vakavaraisuusdirektiivejä3¸ jotta pankkien ja sijoitus palveluyritysten palkka- ja 
palkkiopolitiikka ja sen yhteys riskienhallintaan selkeästi saataisiin mainituissa direktiiveissä 
säädetyn toiminnan vakauden valvonnan piiriin. 
2. S IDOSRYHMIEN KUULEMINEN  
– Komissio kävi keväällä 2009 kolmeen otte eseen keskusteluja  voimassa olevan 
lainsäädännön mahdollisista muutoksista. Keskusteluja käytiin vakavaraisuusdirektiivejä käsittelevässä työryhmässä, jonka jä senet nimittää Euroopan pankkikomitea. 
Kaupankäyntivarastoa ja arvopaperistamis ta koskeviin säännöksiin liittyvistä 
tarkistusehdotuksista järjes tettiin julkinen in ternetkuuleminen 25. maaliskuuta ja 
29. huhtikuuta 2009 välisenä aikana. Yleensä kommenteissa tuettiin komission ehdotusluonnosten tavoitteita. Tehdessään kaupa nkäyntivarastoa ja arvopaperistamistoimia 
koskevia ehdotuksia komissio on koko hankkeen ajan seurannut työtä, jota on tehty 
kansainvälisillä foorumeilla, erityisesti Base lin komiteassa, ja osallistunut siihen.  
Palkka- ja palkkiopolitiikkaa koskevien säännöst en tarkistamisesta järjestettiin erillinen 
internetkuuleminen 29. huhtikuu ta ja 6. toukokuuta 2009 väli senä aikana. Kuulemiseen 
saatiin 23 vastausta useilta eri sidos ryhmiltä, kuten pankki-, vakuutus- ja 
omaisuudenhoitoaloilta, kansallis ilta valvonta- ja sääntelyvira nomaisilta sekä työntekijöitä 
edustavilta ammattiliitoilta.  
                                                
 
1 Komission suositus rahoituspalvelualan palk ka- ja palkkiopolitiikasta (K(2009)3159/2). 
2 Komission tiedonanto – Oheisasiakirja komission suositukseen suositusten 2004/913/EY ja 
2005/162/EY täydentämisestä julkisesti noteerattuje n yhtiöiden hallinto- tai valvontaelinten jäsenten 
palkkoja ja palkkioita koskevan järjestelmän osalta ja komission suositukseen rahoituspalvelualan 
palkka- ja palkkiopolitiikasta (KOM(2009) 211/2). 
3 Vakavaraisuusdirektiivit ovat luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta annettu 
direktiivi 2006/48/EY ja sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä annettu 
direktiivi 2006/49/EY. 
 
FI 3   FI 3. O NGELMAN MÄÄRITTELY  
3.1. Kaupankäyntivarastoa ko skevat pääomavaatimukset 
Luottolaitokset ja sijoituspalveluyritykset  (jäljempänä ’laitokset’) voivat laskea 
markkinariskiä koskevat pääomavaatimuksensa soveltamalla sisäisiä value-at-risk (VaR) 
-malleja eli markkinariskin sisäisiä malleja  direktiivin 2006/49/EY liitteen V mukaisesti. 
Markkinariski on tappioriski, joka aihe utuu kaupankäyntivarastoon sisältyvien 
rahoitusinstrumenttien hinnanvaihteluista . Kaupankäyntivarasto koostuu niistä 
instrumenteista, joita pidetään lyhytaikaist a kauppaa varten tai joilla suojataan muita 
lyhytaikaista kauppaa varten pidettäviä rahoitu sinstrumentteja. Nykyisten säännösten mukaan 
laitosten VaR-mallien on tuotettava arvio tappiosta, joka ei ylity 99 prosentin luottamustasolla, jos laitos säily ttää salkkunsa yli 10 päivän ajan. 
VaR-mallit perustuvat kuitenkin lyhyiltä jaksoilta peräisin oleviin aiempiin tietoihin, joista 
merkitykselliset markkinastressijaksot eivä t ehkä tule näkyviin. VaR-mallit perustuvat 
oletukseen riippumattomasta tuotos ta, eivätkä ne toimineet mar kkinastressitilanteessa, jonka 
aikana riskitekijöiden välinen korrelaatio kasvoi. Näin ollen VaR-malleilla määritellyt 
pääomavaatimukset eivät olleet tarpeeksi tiukkoja kattamaan mahdolliset kaupankäyntivarastotappiot, ja ne vaikuttivat omalta osaltaan siihen, että riskienhallinta jäi 
alle optimaalisen tason. Tästä seuranneet pääomatilanteen vaihtelut pahensivat pankkien 
luotonannon ja sijoitustoiminnan myötäsyklis yyttä, millä oli kie lteisiä vaikutuksia 
reaalitalouteen. 
Lisätappioita aiheutui sen vuoksi, että kaupankäyntivarastoon liittyvän 
maksukyvyttömyysriskin pääomavaatimus ei nykyisin kata luottoluokan siirtymäriskiä
4. 
Tappioita aiheutui myös siitä , että laitoksilta puuttui va nkka sisäisen mallintamisen 
menetelmä, jota voitaisiin soveltaa kaupankäyntiv araston arvopaperistettuihin omaisuuseriin 
liittyvään maksukyvyttömyysriskiin ja  luottoluokan siirtymäriskiin. 
3.2. Uudelleenarvopaperistettuja omai suuseriä koskevat pääomavaatimukset 
Direktiivin 2006/48/EY liitteessä  IX olevassa 4 osassa vahvistetaan riskipainot, jotka 
määrittävät pankkien kaupankäyntivaraston ulko puolisten arvopaperistettujen omaisuuserien 
pääomavaatimukset. Useimmiten pankit määrittävät arvopaperistettuihin omaisuuseriin sovellettavat pääomavaatimukset näiden omaisuuserien ulkoise n luottoluokituksen 
perusteella. Tavanomaisia arvopape ristettuja omaisuuseriä ei tä hän mennessä ole kuitenkaan 
erotettu uudelleenarvopaperistetuista omai suuseristä, joiden perustana on muita 
arvopaperistettuja omaisuuseriä . Uudelleenarvopaperistettuja omaisuuseriä varten vaadittu 
pääoma ei tämän seurauksena riittävällä ta valla heijasta riskiä, joka on suurempi kuin 
tavanomaisissa arvopaperistamisissa.  
IMF arvioi huhtikuussa 2008, että Yhdys valtojen sub-prime- ja alt-A-luokan 
asuntovakuudellisista arvopa pereista muodostuvista velkarypäsvakuudellisista 
velkasitoumuksista (CDO-instrumenteista) euroalueen ja Yhdistyneen kuningaskunnan 
pankeille markkinahintaan arvostamisesta aiheut uneet tappiot olivat yhteensä 32 miljardia 
Yhdysvaltain dollaria ja maailmanlaajuiset tapp iot olivat 153 miljardia Yhdysvaltain dollaria
5 
olettaen, että keskimääräinen tappio näissä instrumenteissa oli 60 prosenttia edellisvuoteen 
verrattuna. Uudelleenarvopaperi stamisista aiheutuvien ta ppioiden vuoksi heikentynyt 
                                                 
4 Luottoluokituksen alenemisesta johtuva tappioriski. 
5 IMF, Containing Systemic Risks and Restoring Financial Soundness , Global Financial Stability Report, 
huhtikuu 2008. 
 
FI 4   FI pankkien pääomatilanne pahensi pankkien luotona nnon myötäsyklisyyttä, millä oli kielteisiä 
vaikutuksia reaalitalouteen. 
3.3. Tietojen julkistaminen arvopaperistamisriskeistä 
Direktiivin 2006/48/EY liitteessä  XII vahvistetaan tiedot, jo tka pankkien on – kynnysarvojen 
täyttyessä – julkistettava riskipositioistaan. Arvopaperistamisriskejä käsitellään erillisessä 
jaksossa, jossa nykyään kuitenkin edellytetää n, että tiedot annet aan ainoastaan muuhun 
rahoitustoimintaan, ei kaupankäyntivarastoon, sisältyvistä arvopaperistamisriskeistä. 
Koska yhä useammille pankeille aiheutui koko aj an lisää arvopaperistettuihin omaisuuseriin 
liittyviä tappioita, markkinoiden luottamus pankkien vakauteen hei kkeni jatkuvasti.  
3.4. Palkka- ja palkkiojärjestelmät 
Rahoituspalvelualan palkka- ja palkkiopo litiikasta hiljattain annettuun komission 
suositukseen liitetyssä vaikutusten arvioinnissa  tarkasteltiin yksityiskohtaisesti rahoitusalan 
palkka- ja palkkiojärjestelyjen  puutteita ja selitettiin, kuinka nämä järjestelyt olivat 
kiihdyttäneet finanssikriisiä6. Puutteiden osoitettiin liitt yvän palkka- ja palkkiopolitiikan 
rakenteeseen ja epätarkoituksenmukaisiin halli nnointi- ja ohjausjärjest elmiin. Riskit, jotka 
aiheutuivat tästä itse laitoksille ja yleisemmin  rahoitusvakaudelle, eivät myöskään olleet 
riittävän valvonnan kohteina.  
Koska suositus ei kuitenkaan ole oikeudellises ti sitova väline, toiminnan vakauden valvontaa 
varten tarvitaan oikeudellisesti sitova EU:n vä line, jolla voidaan lujittaa valvojien asemaa ja 
antaa niille toimivalta arvioida tiettyjen  säänneltyjen rahoituslaitosten palkka- ja 
palkkiojärjestelmiä laajemmin moitteettoman riskienhallinnan kannalta, jotta toimintatavoitteet saavutettais iin tehokkaammin. EU:n sitova n lainsäädännön puuttuminen voi 
lisäksi tarjota mahdollisuuksia käyttää hyväksi sään telyn katvealueita, jos yritykset päättävät 
siirtyä lainkäyttöalueille, joilla suositusta ei sovelleta.  
4. T
AVOITTEET  
Ehdotuksen yleisenä tavoitteena on varmistaa, että pankkien  pääoman sääntely – jota 
vakavaraisuusdirektiivit siis edustavat – te hostuu EU:ssa ja sen mahdolliset liialliset 
myötäsykliset vaikutuk set reaalitalouteen saadaan pide ttyä kurissa samalla kun EU:n 
pankkialan kilpailu asema säilytetään. Tämä kiteytyy  seuraavina neljänä yleisenä 
toimintatavoitteena:  
– Lisätään rahoitusvakautta. 
– Suojataan velkojien etuja tehokkaammin. 
– Varmistetaan EU:n pankkialan kansainvälinen kilpailukyky. 
– Vähennetään rahoitusjärje stelmän myötäsyklisyyttä. 
Havaittujen ongelmien perusteella on yksilöity 10 toiminnallista tavoite tta, joilla pyritään 
ratkaisemaan ongelmakohdat. Tällaisten toiminna llisten tavoitteiden te hokkaan toteutumisen 
pitäisi auttaa saavuttamaan pidemmän aikavälin erityistavoitteet, joilla pyritään parantamaan 
pääomavaatimusten riittävyyttä ja minimo imaan niiden myötäsyklisyyttä, poistamaan 
mahdollisuudet sääntelyn katvealueiden hyväksikäyttöön, tiukentamaan pankkien 
riskienhallintaa, parantamaan sijoittajien tietämystä pankin riskiprofiilista ja lisäämään 
                                                 
6 Ongelmista esitetään syvällisempi kuvaus ja anal yysi suositukseen liitetyssä vaikutusten arvioinnissa 
(SEC(2009) 580). 
 
FI 5   FI oikeudellista selkeyttä. Tämä n pitäisi puolestaan helpottaa yleisten toimintatavoitteiden 
saavuttamista.  
5. T OIMINTAVAIHTOEHDOT , VAIKUTUSTEN ARVIOINTI JA VERTAILU  
Kaiken kaikkiaan on hahmoteltu 14:ää toimintava ihtoehtoa, ja niiden vaikutuksia on arvioitu 
ja vertailtu havaittujen eri ongelmien ratkaisun kannalta. Tässä jaksossa kuvataan vaikutuksia, 
joita toimintalinjoilla odotetaan olevan kullakin alalla. 
5.1. Kaupankäyntivarasto 
Pankkien kaupankäyntivarastoa koskeviin pääomavaatimuksiin tehdään seuraavat 
kohdennetut muutokset yksittäisten ongelmien ratkaisemiseksi: 
– Tavanomaiseen VaR:iin sisällytetään stressiskenaario-VaR:iin perustuva 
lisäpääomapuskuri. Tämän muutoksen odotet aan noin kaksinkertaistavan nykyiset 
kaupankäyntivaraston pääomavaatimukset nykyinen ympäristö huomioon ottaen.  
– Kaupankäyntivarastoon sisältyvän maksukyvyttö myysriskin nykyistä pääomavaatimusta 
laajennetaan niin, että se ka ttaa tilanteet, joissa esimerkiks i luottoluokituksen aleneminen 
johtaa tappioihin, vaikka liikkeeseenlaskija ei  olisikaan vielä maksukyvytön. Näin 
huomioon voidaan varsinkin ottaa se, että  kaupankäynnin kohteena olevista vieraan 
pääoman ehtoisista saamisista aiheutuneet  tappiot eivät usei mmiten ole johtuneet 
varsinaisesta maksukyvyttömyydestä. Tämän muutoksen yleinen vaikutus 
pääomavaatimuksiin riippuu siitä, kuinka pa nkkien sijoitussalkun koostumus sopeutuu 
kriisin jälkeiseen ympäristöön. 
– Kaupankäyntivaraston arvopaperistetuissa omai suuserissä otetaan pääomavaatimuksen 
perustaksi muuhun rahoitustoimintaan jo sovelle ttavat (yksinkertaiset)  riskipainot, jotta 
mallistamisen metodologiset ongelmat saadaan ratkaistua.  
On ensiarvoisen tärkeää, että pankkien pääoma n riittävyyttä parannetaan tällä tavoin, jotta 
voidaan lisätä rahoitusvakautta ja minimoid a rahoitusjärjestelmän mahdollista liiallista 
myötäsyklisyyttä.  
5.2. Uudelleenarvopaperistamiset 
Uudelleenarvopaperistettuihin omaisuuser iä koskevia pankkien pääomavaatimuksia 
tiukennetaan. Uudelleenarvopaperist etuille omaisuuserille ja kullekin luottoluokitusluokalle 
määrättäisiin Baselin komitean kehittämän lä hestymistavan mukaisesti suurempi riskipaino 
kuin muille arvopaperistetuille omaisuuserille. Tällainen suurempi ri skipaino heijastaisi 
odottamattomien arvonalentumistappioiden suurempaa riskiä.  
Kun kyseessä ovat erityisen monimutkaise t uudelleenarvopaperistamiset, ehdotuksilla 
tiukennettaisiin sekä asianmukaisen huolellisu uden vaatimuksia että niiden noudattamisen 
valvontaa. Valvojien on säännöllisesti tarkas tettava, onko asianmukaista huolellisuutta 
noudatettu riittävässä määrin, kun kyseessä ova t Euroopan pankkivalvontaviranomaisten 
komitean (CEBS) ennakolta määrittelem iin tietyntyyppisiin hyvin monimutkaisiin 
uudelleenarvopaperistettuihin omaisuuseriin tehdyt sijoitukset. Näiden instrumenttien osalta 
tehtäisiin yleinen vähennys pääomasta, joll eivät pankit osoita noudatta neensa asianmukaista 
huolellisuutta. Jos vaatimusta asianmukaisesta huolellisuudesta ei ole noudatettu riittävissä 
määrin, laitoksilta estettäisiin sijoitusten tekeminen tällaisiin instrumentteihin tulevaisuudessa.  
 
FI 6   FI 5.3. Tietojen julkistaminen arvopaperistamisriskeistä 
Tiedonantovelvollisuutta tiukenne ttaisiin useilla aloilla,  kuten kaupankäyntivarastoon 
kuuluvat arvopaperistetut vastuut ja järjestä jänä toimiminen taseen ulkopuolisissa 
arvopaperistamisissa. 
Näiden muutosten avulla sijoittajat saavat paremman käsityksen pankin riskiprofiilista, ja 
koska markkinakuri samalla paranee, pankit ovat motivoituneempia panostamaan riskienhallintaan. EU:n pankkialan hallinnollisen rasituksen arvioidaan kasvavan 1,3 miljoonaa euroa vuodessa, ja kasvun odotetaan  pääosin kohdistuvan suuriin laitoksiin, 
joiden riskienhallintatavat ovat edistyneempiä. 
5.4. Palkka- ja palkkiopolitiikan si sällyttäminen valvontamenettelyyn 
Ehdotetuilla muutoksilla luottolaito ksille ja sijoituspalveluyrityksil le asetetaan sitova velvoite 
harjoittaa tehokkaan riskienhallinnan kanssa sopusoinnussa olevaa palkka- ja palkkiopolitiikkaa. Periaatteet vahvistetaan vakavaraisuusdirektiiveissä, ja ne sovitetaan tiiviisti yhteen rahoituspalvelualan palkka- ja palkkiopolitiikasta annetussa suosituksessa 
vahvistettujen periaatteide n kanssa. CEBS:n laatimill a moitteetonta palkka- ja 
palkkiopolitiikkaa koskevilla periaatteilla on myös paljon merkitystä, kun tätä sitovaa 
velvoitetta noudatetaan käytännös sä. Kaikki kansalliset valvoj at voivat määrätä yrityksille 
sekä taloudellisia että muita seuraamuksia, jos yritykset eivä t pysty osoittamaan valvojille, 
että ne noudattavat asianmukaisia periaatteita tavalla, joka on oikeas sa suhteessa niiden 
sisäiseen rakenteeseen ja liiketoimintamalliin.  
Kun suosituksen periaatteista tehdään sitovia, niitä noudatet aan yrityksissä paremmin. Tämä 
saattaa vaikuttaa siihen, miten alalle ylipäätänsä saadaan houkuteltuja kyvykkäitä yksilöitä tai 
heidät saadaan jäämään alalle. Tä stä saattaa seurata kielteisiä lyhytaikaisia vaikutuksia EU:n 
yritysten kansainväliseen kilpailukykyyn. On kuite nkin syytä tähdentää,  että suosituksissa 
vahvistettujen periaatteiden noudattamisen te hostamisella on varmasti myös myönteisiä 
vaikutuksia, sillä toimialalle koituu pitkällä aikavälillä etuja parant uneen riskienhallinnan 
tuottaessa tulosta ja ennen ka ikkia myös laajempaa hyötyä raho itusjärjestelmän vakautuessa ja 
sen myötäsyklisyyden vähetessä.
 
5.5. Ehdotettujen muutos ten kokonaisvaikutus 
Eurooppalaiset pankit saattavat joutua kirjaam aan omaisuuserien arvonalennuksia arviolta 
1,4 biljoonan Yhdysvaltain dollarin edestä ny kyisen kriisin vuoksi. Näiden tappioiden ja 
niistä reaalitalouteen seuraavien kielteisten va ikutusten kantajiksi j outuvat – vaihtelevassa 
määrin – eri sidosryhmät rahoituslaitosten osakkeenomistajista veronmaksajiin. Kun ajatellaan kriisin tuomia ope tuksia, on ratkaisevan tärkeää tarkastella uudell een tiettyjä 
pankkien sääntelyyn liittyviä nä kökohtia, jotta tämän suuruusl uokan tappioiden riski saadaan 
tulevaisuudessa pidettyä kurissa. Tämä tappi oiden pysyminen kurissa on kattavin ja 
aineellisesti kaikkein odotetui n etu (kustannussäästö), joka e hdotetuista muutoksista koituu, ja 
se selvästi ylittää muutoksista  aiheutuvat kustannukset.  
Ehdotetuilla parannuksilla pyritään lujittam aan vakavaraisuusdirektiivikehystä. Näin 
tehostettaisiin riskienhallinnan kannustimia ja käytäntöjä, pankkien  pääomavaatimuksista 
muokattaisiin riittävämpiä ja vähemmän vaihte luherkkiä ja markkinaosapuolet saisivat 
enemmän tietoa pankkien riskipositiois ta. Yksittäisten sidosryhmien ja koko 
rahoitusjärjestelmän kannalta ehdotuksista odotetaan olevan se uraavanlaista hyötyä: 
– Pääoman sääntelyjärjestelmä paranee, kun pääomavaatimuksia lisätään, niiden 
suhdanneherkkyys vähenee ja tiedonantovelvollisuutta tiukennetaan. Tarkoituksena on tarjota EU:n pankkialalle
 sopivia kannustimia parantaa riskienhallintaansa sekä sisäisiä 
 
FI 7   FI hallinto- ja valvontajärjestelmiänsä ja -menetelmiänsä. Tämän tuloksena EU:n pankkien 
pitkän aikavälin kannattavuus ja pitkän aikavälin kilpailuasema kansainvälisiin 
kilpakumppaneihin nähden paranevat. 
– Ehdotetuilla tarkistuksilla tehos tetaan tapaa, jolla valvojat  pystyvät valvomaan riskejä, 
joille rahoituslaitokset altist uvat, sillä ne tuovat lisää oi keudellista selkeyttä pankkien 
velvollisuuksiin hallita riskejä, jotka aiheut uvat epätarkoituksenmukaisesta palkka- ja 
palkkiopolitiikasta. Muutosten avulla saad aan myös poistettua mahdollisuudet sääntelyn 
katvealueiden hyväksikäyttöön. Tällaisten katvea lueiden turvin pankit ovat voineet valita 
vaihtoehdon, joka on alhaisempi joko muuhun rahoitustoimintaan tai 
kaupankäyntivarastoon liitt yvistä pääomavaatimuksist a. Muutoksilla myös 
virtaviivaistetaan pankkien kaupankäyntiv arastoon sisältyvien arvopaperistettujen 
omaisuuserien sääntelykohtelu. 
– Pankkien velkojien , myös tallettajien, suojelu paranee,  sillä kehyksen ja sen valvonnan 
tehostuminen pienentää pankkien maksukyvyttömyysriskiä. 
– Lainanottajat , myös pk-yritykset , hyötyvät siitä, että pankkien tarjoaman rahoituksen 
suhdanneherkkyys alenee. Näin lainanottajat pystyvät ryhtymään ha nkkeisiin, jotka ovat 
kannattavia ja elintärkeitä talo uskasvun ja hyvinvoinnin kannalta. 
– Koska ehdotetuilla muutoksilla ennen ka ikkea parannetaan lakisääteisten 
pääomavaatimusten riittävyyttä ja hillitään niiden  suhdanneherkkyyttä sekä lisätään EU:n 
pankkilaitosten kannustimia harjoittaa riskienha llintaa, niillä lujitetaan rahoitusvakautta  ja 
hillitään pankkien sääntelyn mahdollisia  liiallisia myötäsyklisiä vaikutuksia . Tämä tuo 
huomattavia välillisiä etuja useille yhteiskunnan sidosryhmille , myös pankkien 
työntekijöille (heidän työnant ajansa taloudellinen vakaus  paranee), kotitalouksille 
(luotonsaannin suhdanneherkkyys muun muassa  vähenee ja luottamus kotitalouksia 
palveleviin pankkeihin kasvaa) ja veronm aksajille (tulevaisuudessa pankkeja ei 
todennäköisesti tarvitse pelastaa yhtä usein).  
Vaatimusten noudattamisesta odotetaan aiheutuvan toimialalle kustannuksia lähinnä siksi, että 
tarkistettujen sään töjen noudattamiseksi on hankittava pääo maa. Sikäli kuin pankeilla jo on 
sisäisen pääomasuunnittelunsa tai luottoluok ituslaitosten vaatimus ten vuoksi pääomaa yli 
lakisääteisten vaatimusten, näin syntyneet pääomapuskurit saattavat osittain hillitä 
tarkistusten vaikutuksia.  
Ehdotukset, joilla on suora vaikutus pankeilta  vaadittavan pääoman määrään, on ajoitettava 
tarkkaan, jotta vältettäisiin mahdolliset tahattomat myötäsykliset vaikutukset luottotarjontaan ja tämän myötä reaalitalouteen tai tällaisia vaik utuksia voitaisiin hillitä lyhyellä aikavälillä.  
6. S
EURANTA JA ARVIOINTI  
Ehdotettujen muutosten odotetaan tulevan vo imaan vuonna 2011. Muutoks et ovat tiiviisti 
sidoksissa muihin vakavaraisuusdirektiivien säännöksiin, jotka ovat jo olleet voimassa 
vuosista 2007–2008 lähtien tai tulevat pian voim aan, koska neuvosto ja Euroopan parlamentti 
ovat ne jo hyväksyneet vuonna 2009 tai komi ssion on tarkoitus hyväksyä ne myöhemmin 
vuonna 2009.  
Mitattaessa edistymistä erityisten toimintatavoitteiden saavuttamisessa apua tarjoutuu siitä, 
että komissio osallistuu Baselin komitean työryh mään ja yhteiseen työryhmään, jonka EKP ja 
CEBS ovat perustaneet uuden pääomakehyksen va ikutusten arvioimiseksi. Ensiksi mainittu 
työryhmä arvioi pankkien pääomatilanteen d ynamiikkaa maailmanlaajuisesti Basel II 
-kehyksessä ja jälkimmäinen työryhmä EU:ssa.