Nimen rekisteröintihakemuksen julkaiseminen maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla

(2023/C 34/11)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla kolmen kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”Grebbestadostron”

EU-nro: PDO-SE-02819 — 30.11.2021

SAN (X) SMM ( )

1. Nimi tai nimet

”Grebbestadostron”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ruotsi

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1. Tuotelaji

Luokka 1.7 Tuoreet kalat, nilviäiset ja äyriäiset sekä niistä valmistetut tuotteet

3.2. Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Suojattu merkintä ”Grebbestadostron” kattaa luonnosta pyydetyt elävät euroopanosterit (Ostrea edulis).

Grebbestadostron-ostereilla on seuraavat ominaisuudet:

Fyysiset ominaisuudet

Muoto:

Pisaranmuotoinen; pyöreä laki muistuttaa hivenen kouristetun muttei nyrkkiin puristetun käden yläosaa. Alapuoli on litteä. Osterin suipommasta kärjestä lähtee viuhkan tavoin puoliympyrän muotoisia kuvioita.

Koko:

Halkaisija: 7–15 cm

Paino: 100–150 g

Aistinvaraiset ominaisuudet

Kuoren väri:

Ulkopinta: Vaihtelee ostereiden elinsyvyyden mukaan. Matalissa vesissä, joissa on runsaasti valoa, osterit ovat valkoisia ja värissä on vihertävän helmiäisiä sävyjä. Syvemmissä vesissä väri tummenee purppuranpunertavaksi.

Sisäosa: Helmiäishohtoisen valkoinen, violetteja sävyjä. Kuoren reunoilla on syvän smaragdinvihreitä vivahteita.

Lihan väri:

Vaalean hiekan sävyjä (NCS[1] S2010-Y10R). Tummempia sienanruskean sävyjä (NCS S6005-Y80R). Lihassa juovat ovat kultaokran sävyisiä (NCS S3030–Y20R). Lihassa on samankaltainen kiilto kuin läpikuultamattomalla meduusalla.

Maku:

Merivesi, mineraalit, merilevä ja umami, hieman pähkinäinen. Umamin ja mineraalisen suolaisuuden pitkä täyteläinen jälkimaku.

Aromi:

Tuo mieleen meren ja mineraalit sekä merilevän ja tuoreen kalan.

Rakenne:

Kiinteä ja lihaisa. Rakenne vaihtelee osterin eri osissa kiinteästä suhteellisen pehmeään.

Suutuntuma:

Kokemus on erityinen, sillä koko osteri syödään yleensä tuoreena yhdellä kerralla. Ostereiden maku on runsas ja täyteläinen ja yhdistyy vahvasti mereen.

Kemialliset ominaisuudet (100 g osterinlihaa):

Vesi: 80–83 g

Proteiini: 9,3–9,9 g

Hiilihydraatti: 2–4 g

Suola: 0,25–0,35 g

Rasva: 2,0–2,4 g

Joista:

— Tyydyttynyt rasva: 0,5–0,6 g

— Kertatyydyttymätön rasva: 0,2–0,3 g

— Monityydyttymätön rasva: 0,5–0,7 g Joista: — Omega-6: 0,05–0,09 g — Omega-3: 0,50–0,65 g

Vitamiinit

Tiamiini: 0,10–0,15 mg

Riboflaviini: 0,15–0,20 mg

Niasiini: 2,0–3,9 mg

B6: 0,1–0,2 mg/100 g

E-vitamiini: 0,9–1,1 mg

Kivennäisaineet

Kalsium: 80–90 mg

Fosfori: 140–160 mg

Rauta: 5,5–6,5 mg

Magnesium: 25–30 mg

Kalium: 110–130 mg

Sinkki: 45–50 mg

[1] Luonnollinen värijärjestelmä

3.3. Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Grebbestadostron-osteri syö pääasiassa 20–30 μm:n kokoista mikrolevää, mutta se voi myös syödä suurempia hiukkasia, kuten eläinplanktonia ja mätimunia.

3.4. Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Koko tuotantoprosessin on tapahduttava 4 kohdassa määritellyllä maantieteellisellä alueella.

3.5. Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

---

3.6. Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

---

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Grebbestadostron-osterin tuotantoalue koostuu Grebbestadin pohjois- ja eteläsaaristosta eli niistä Bohuslänin saariston osista, jotka sijaitsevat Lurin, Tanumin, Fjällbackan ja Kvillen piireissä. Merellä perusviiva muodostaa alueen ulkorajan. Tuotantoalue käsittää sen osan rannikosta, joka sijaitsee 5 kilometrin säteellä rantaviivasta.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Grebbestadostron-osterin ominaisuudet riippuvat luonnollisten ja inhimillisten tekijöiden välisestä vuorovaikutuksesta.

Tuotteen erityisyys:

”Grebbestadostron” on Grebbestadin pohjois- ja eteläsaariston luontaisilla osteririutoilla elävä euroopanosteri. ”Grebbestadostron” kasvaa hitaasti, koska tuotantoalueen vesi on kylmää, suhteellisen vähäravinteista ja vähäsuolaista. Kestää 3–5 vuotta, että osteri saavuttaa laissa sallitun alimman pyyntimitan. Hidas kasvu vaikuttaa osterin aistinvaraisiin ominaisuuksiin.

Verrattuna haitalliseen vieraslajiin tyynenmerenosteriin (Magallana gigas), jonka kasvu tuotantoalueella on nopeaa, hitaasti kasvavan Grebbestadostron-osterin maku on paljon voimakkaampi ja täyteläisempi ja siinä on erottuvampia ja selvempiä mineraalien ja umamin vivahteita. Grebbestadostron-osterin jälkimaku on myös selvästi pidempi ja voimakkaampi. Liha on kiinteämpää kuin M. gigas -lajin liha, mikä tarkoittaa, että ”Grebbestadostron” tarjoaa selvemmän puruvastuksen.

Luontoon liittyvät tekijät:

Grebbestadostron-osterin ominaisuudet riippuvat tuotantoalueen luonnonolosuhteista.

”Grebbestadostron” kuuluu euroopanosterin (O. edulis) ruotsalaiseen kantaan. Kannan arvioidaan olevan noin 40 miljoonaa yksilöä. Koska O. edulis -lajin ruotsalainen kanta on elänyt erillään muista kannoista ja sopeutunut evoluution myötä muun muassa veden lämpötilaan ja suolapitoisuuteen, se eroaa geneettisesti Atlantin eteläisissä osissa elävistä euroopanosterin kannoista. Kannassa on kuitenkin vähemmän geneettistä vaihtelua kuin eteläisimmissä kannoissa.

O. edulis -lajin ruotsalaisen kannan suhteellisen hyvä tila johtuu pääasiassa kalastusoikeuksien yksityisomistuksesta, kalastuksen pienimuotoisuudesta ja siitä, että vesi on loisvapaata (M. mackini).

Tuotantoalueen vesi on suhteellisen kylmää (pintaveden vuotuinen keskilämpötila on noin 8–10 °C) ja suolapitoisuus alhainen (keskimäärin 2,7 %). Grebbestadostron-tuotantoon pyydetyt osterit elävätkin lajin levinneisyysalueen rajoilla.

Grebbestadostron-osterin tuotantoalueen vesien ravinneoloihin vaikuttaa paljolti Itämeren pintavirta. Ravintosuolojen (fosfori ja typpi) pitoisuudet ovat alhaiset (fosfori keskimäärin 0,8 μM ja typpi 20 μM), mikä rajoittaa ostereiden ensisijaisen ravinnon eli mikrolevien kasvua.

Grebbestadostron-osterin tuotantoalueen luonnonolosuhteet (suojaisa sijainti, syvyys, oikeantyyppinen merenpohja sekä oikea kaltevuuskulma ja ilmansuunta) tarjoavat hyvät olosuhteet ostereiden tuotannolle.

Grebbestadostron-tuotantoon pyydetyt osterit kasvavat puolikovilla sedimenttialustoilla, joiden kaltevuus on enintään 45 astetta, enimmillään 10 metrin syvyydessä. Merenpohja muuttuu syvemmällä mutaisemmaksi. Osterit eivät menesty tällaisella pohjalla. Ne eivät myöskään menesty itään suuntautuvilla riutoilla.

Grebbestadin pohjois- ja eteläsaariston saarten ulkokehä suojelee osteririuttoja avomeren aalloilta ja tuulilta.

Ihmisen toiminnan vaikutukset:

Osterinkalastajien tietämys euroopanosterin biologiasta ja elinkaaresta sekä tuotantoalueen vesi- ja merenpohja-olosuhteista samoin kuin osterikannan hoitaminen luontaisilla osteririutoilla ovat ratkaisevan tärkeitä niin Grebbestadostron-osterin saatavuuden kuin laadun kannalta.

Grebbestadostron-osteria pyydetään ainutlaatuisella tavalla hellävaroen, mikä vaikuttaa Grebbestadostron-osterille ominaiseen laatuun. Ostereita saa pyytää vain kahlaten verkoilla taikka kokeneet sukeltajat voivat kerätä niitä käsin. Suurin osa ostereista kerätään sukeltamalla ja poimimalle ne käsin. Koska sukeltajat eivät häiritse merenpohjan ainesta, Grebbestadostron-osterin pyynnillä on vain vähän vaikutusta niihin ostereihin, jotka jäävät osteririutoille suodattamaan tuotantoalueen puhdasta ja kirkasta vettä.

Vuodessa saa pyytää vain 70 000 Grebbestadostron-osteria. Pyyntimäärässä otetaan erityisesti huomioon euroopanosterin eloonjäämisaste ja siten Grebbestadostron-osterin jatkuva saatavuus. Grebbestadostron-osterin pyynnin yhteydessä kalastajat toteuttavat erilaisia toimenpiteitä säilyttääkseen tuotantoalueen osteririutat.

Osterit elävät päällekkäin melko suurissa ryppäissä. Ne erotetaan toisistaan ja levitetään laajemmalle alueelle, jotta niillä kaikilla olisi hyvät mahdollisuudet saada ravinteita ja siten paremmat eloonjäämismahdollisuudet. Kerättyjen Grebbestadostron-ostereiden pinnalla kasvavat pienet osterit raaputetaan irti käsin. Sen jälkeen tehdään hoitotoimia ja osterit siirretään takaisin osteririutoille. Ennen kuin osterit palautetaan riutoille pienet tyynenmerenosterit (Magallana gigas) poistetaan, jottei edistettäisi tämän haitallisen vieraslajin leviämistä.

O. edulis- lajin lisääntymisen varmistamiseksi Grebbestadostron-osteria ei saa pyytää heinä-elokuussa euroopanosterin lisääntymiskaudella.

Osterinkalastajien Grebbestadostron-osterin pyynnissä toteuttamien toimenpiteiden ja varovaisuuden ansiosta euroopanosterin kanta kasvaa vakaasti tuotantoalueella.

Eritelmän julkaisutiedot

https://www.livsmedelsverket.se/globalassets/foretag-regler-kontroll/livsmedelsinformation-markning-halsopastaenden/skyddade-beteckningar/produktbeskrivning_grebbestadostron_2022_03_31.pdf

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.