EUROOPAN KOMISSIO Strasbourg 5.4.2022 COM(2022) 156 final 2022/0104(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI teollisuuden päästöistä (yhtenäistetty ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen ja vähentäminen) 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/75/EU ja kaatopaikoista 26 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY muuttamisesta



(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) {SEC(2022) 169 final} - {SWD(2022) 110 final} - {SWD(2022) 111 final} - {SWD(2022) 112 final}







SISÄLLYSLUETTELO PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET 5.LISÄTIEDOT EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI teollisuuden päästöistä (yhtenäistetty ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen ja vähentäminen) 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/75/EU ja kaatopaikoista annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY muuttamisesta SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS57 1.PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1.Ehdotuksen/aloitteen nimi 1.2.Toimintalohko(t) 1.3.Ehdotus/aloite liittyy 1.4.Tavoite (Tavoitteet) 1.4.1.Yleistavoite (Yleistavoitteet) 1.4.2.Erityistavoite (Erityistavoitteet)

1.4.3.Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset 1.4.4.Tulosindikaattorit 1.5.Ehdotuksen/aloitteen perustelut 1.5.1.Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä sekä aloitteen yksityiskohtainen toteutusaikataulu 1.5.2.Unionin osallistumisesta saatava lisäarvo 1.5.3.Vastaavista toimista saadut kokemukset 1.5.4.Yhteensopivuus monivuotisen rahoituskehyksen kanssa ja mahdolliset synergiaedut suhteessa muihin kyseeseen tuleviin välineisiin 1.5.5.Arvio käytettävissä olevista rahoitusvaihtoehdoista, mukaan lukien mahdollisuudet määrärahojen uudelleenkohdentamiseen 1.6.Ehdotetun toimen/aloitteen kesto ja rahoitusvaikutukset 1.7.Hallinnointitapa (Hallinnointitavat) 2.HALLINNOINTI 2.1.Seuranta- ja raportointisäännöt 2.2.Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä(t) 2.2.1.Perustelut ehdotetu(i)lle hallinnointitavalle(/-tavoille), rahoituksen toteutusmekanismille(/-mekanismeille), maksujärjestelyille sekä valvontastrategialle 2.2.2.Tiedot todetuista riskeistä ja niiden vähentämiseksi käyttöön otetuista sisäisistä valvontajärjestelmistä 2.2.3.Valvonnan kustannustehokkuutta (valvontakustannusten suhde hallinnoitujen varojen arvoon) koskevat arviot ja perustelut sekä arviot maksujen suoritusajankohdan ja toimen päättämisajankohdan odotetuista virheriskitasoista 2.3.Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi 3.EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1.Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat 3.2.Arvioidut vaikutukset määrärahoihin

3.2.1.Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista toimintamäärärahoihin 3.2.2.Arvioidut toimintamäärärahoista rahoitetut tuotokset 3.2.3.Arvioitu vaikutus ECHAn henkilöstöön 3.2.4.Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa 3.2.5.Ulkopuolisten tahojen rahoitusosuudet 3.3.Arvioidut vaikutukset tuloihin PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA • Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Teollisuuden päästöistä annetulla direktiivillä 2010/75/EU, jäljempänä ’teollisuuden päästödirektiivi’, säännellään integroidusti ja alakohtaisesti noin 52 000 suuren ja saastuttavimman EU:n teollisuuslaitoksen ja kotieläintilan, jäljempänä ’maatalous- ja teollisuuslaitokset’ tai ’laitokset’, ympäristövaikutuksia. Se kattaa kaikki merkittävimmät pilaavat aineet, joita laitokset saattavat päästää ja jotka vaikuttavat ihmisten terveyteen ja ympäristöön. Teollisuuden päästödirektiivin soveltamisalaan kuuluvien laitosten osuus EU:n kokonaispäästöistä ilmaan on noin 20 prosenttia, veteen joutuvista päästöistä noin 20 prosenttia ja kasvihuonekaasupäästöistä noin 40 prosenttia. Direktiivin säätelemän toiminnan piiriin kuuluvat muun muassa sähköntuotanto, jalostus, jätteiden käsittely ja polttaminen, metallien, sementin, lasin, kemikaalien, sellun ja paperin, elintarvikkeiden ja juomien tuotanto sekä sikojen ja siipikarjan tehokasvatus. Teollisuuden päästödirektiivin soveltamisalaan kuuluva laitos voi samanaikaisesti harjoittaa useaa direktiivin alaista toimintaa, kuten sementin tuotantoa ja jätteen rinnakkaispolttoa. Vuonna 2020 tehdyssä teollisuuden päästödirektiivin arvioinnissa todettiin, että yleisesti ottaen direktiivi ehkäisee ja vähentää teollisesta toiminnasta aiheutuvan ilman, veden ja maaperän pilaantumista ja edistää parhaan käytettävissä olevan tekniikan (best available techniques, BAT) käyttöä tehokkaalla tavalla. Direktiivi on vähentänyt merkittävästi epäpuhtauspäästöjä ilmaan ja vähemmässä määrin myös päästöjä veteen. Se on myös auttanut vähentämään direktiivin soveltamisalaan kuuluvien laitosten päästöjä maaperään. Teollisuuden päästödirektiivin vaikutuksia resurssitehokkuuteen, kiertotalouteen ja innovointiin on vaikeampi arvioida, mutta vaikuttaa siltä, että vaikutus on ollut myönteinen mutta rajallinen. Direktiivi on myös jonkin verran edistänyt hiilestä irtautumista nykyisten rajoitustensa puitteissa. Muut näkökohdat, kuten tietojen julkinen saatavuus ja muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus, ovat parantuneet verrattuna aikaisempaan lainsäädäntöön, jonka teollisuuden päästödirektiivi korvasi. Arvioinnissa yksilöitiin kuitenkin myös useita osa-alueita, joilla on parantamisen varaa uusien haasteiden myötä. Arviointi osoitti, että vaikka direktiivi tarjoaa selkeät puitteet, jäsenvaltiot eivät ole panneet sitä yhdenmukaisesti täytäntöön, ja vaihtelevan vaatimustason takia välineen tavoitteita ei ole voitu täysin saavuttaa. Nämä haasteet heikentävät direktiivin kykyä vähentää maatalous- ja teollisuuslaitosten aiheuttamia ympäristöpaineita ja luoda tasapuoliset toimintaedellytykset, jotka takaavat ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun korkean tason. Kuten Euroopan tilintarkastustuomioistuin on todennut, nämä ongelmat vaikuttavat myös teollisuuden päästödirektiivin kykyyn panna saastuttaja maksaa ‑periaate asianmukaisesti täytäntöön. Näihin haasteisiin vastaamiseksi ja edistääkseen tarvittavaa syvälle ulottuvaa teollista muutosta vuosien 2025 ja 2050 välillä komissio sitoutui Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa tarkastelemaan uudelleen EU:n toimenpiteitä suurlaitosten aiheuttaman ympäristön pilaantumisen suhteen. Lisäksi unioni on sitoutunut kestävän kehityksen Agenda 2030 ‑toimintaohjelmaan ja sen kestävän kehityksen tavoitteisiin. Nyt tarkastellulla ehdotuksella edistetään useita kestävän kehityksen tavoitteita. Aloitteen yleisenä tavoitteena on auttaa mahdollisimman vaikuttavalla ja tehokkaalla tavalla suojelemaan ekosysteemejä ja ihmisten terveyttä suurlaitosten aiheuttaman pilaantumisen haittavaikutuksilta ja parantamaan EU:n teollisuuden kykyä selvitä ilmastonmuutoksen vaikutuksista. Teollisuuden päästödirektiivin tarkistamisella pyritään edistämään maatalouden ja teollisuuden syvälle ulottuvaa muutosta kohti saasteettomuutta läpimurtoteknologioiden avulla ja edistämään siten myös Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteita, jotka koskevat hiilineutraaliuden saavuttamista, energiatehokkuuden parantamista, myrkytöntä ympäristöä ja kiertotaloutta. Tavoitteena on myös edelleen tukea sellaisen tasapuolisen kilpailuympäristön luomista, joka takaisi myös ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun korkean tason. Lisäksi teollisuuden päästödirektiivin tarkistuksella pyritään nykyaikaistamaan ja yksinkertaistamaan nykyistä lainsäädäntöä muun muassa digitalisoinnin ja pilaavien aineiden lähteitä koskevan tietämyksen lisäämisen avulla. Aloitteella pyritään myös parantamaan yleisön osallistumista päätöksentekoon ja lisäämään tiedon ja oikeussuojan, myös tehokkaiden oikeussuojamekanismien, saatavuutta. Direktiivin tarkistamisella pyritään erityisesti seuraaviin tavoitteisiin: i. parannetaan teollisuuden päästödirektiivin tehokkuutta pyrittäessä ehkäisemään tai, mikäli se ei ole mahdollista, minimoimaan maatalous- ja teollisuuslaitosten epäpuhtauspäästöt niiden lähteellä, mistä on osoituksena päästötasojen jatkuva tai kiihtyvä laskusuuntaus. Tarkoituksena on välttää haitalliset vaikutukset terveyteen ja ympäristöön tai vähentää niitä ottaen huomioon ympäristön tila alueella, johon nämä päästöt vaikuttavat; ii. varmistetaan, että yksityishenkilöillä ja kansalaisyhteiskunnalla on mahdollisuus saada tietoa, osallistua päätöksentekoon ja käyttää muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuttaan (myös tehokkaita oikeussuojamekanismeja) säänneltyjen laitosten lupien, toiminnan ja valvonnan osalta, mikä lisää kansalaisyhteiskunnan osallistumista; iii. selkiytetään ja yksinkertaistetaan lainsäädäntöä, vähennetään hallinnollista taakkaa ja edistetään samalla täytäntöönpanon yhdenmukaisuutta jäsenvaltioissa; iv. edistetään innovatiivisten teknologioiden ja tekniikoiden käyttöönottoa meneillään olevan teollisen muutoksen aikana tarkistamalla viipymättä parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa koskevia vertailuasiakirjoja, jäljempänä ’BAT-vertailuasiakirjat’ tai ’BREF-asiakirjat’, kun on näyttöä siitä, että käytettävissä on parempia innovatiivisia tekniikoita, sekä varmistamalla, että lupakäytännöillä tuetaan edelläkävijöitä;

v. tuetaan siirtymistä turvallisempien ja vähemmän myrkyllisten kemikaalien käyttöön, parempaa resurssitehokkuutta (energian ja veden kulutus ja jätteen syntymisen ehkäiseminen) ja kiertotalouden lisäämistä; vi. tuetaan hiilestä irtautumista edistämällä synergioita sellaisten tekniikoiden käytössä ja niihin investoinnissa, joilla ehkäistään tai vähennetään pilaantumista ja hiilipäästöjä, mistä ovat osoituksena toisiinsa kytkeytyneet päästöintensiteettien kehityssuunnat; vii. puututaan niihin haitallisiin terveys- ja ympäristövaikutuksiin, joita aiheutuu sellaisesta maatalouden ja teollisuuden toiminnasta, joka ei kuulu nykyisen teollisuuden päästödirektiivin soveltamisalaan, mistä on osoituksena päästöintensiteettien laskusuuntaus. Neuvosto ja Euroopan parlamentti, , suhtautuivat myönteisesti teollisuuden päästödirektiivin tarkistamiseen ja ilmaisivat odottavansa, että tällä tarkistuksella puututtaisiin teollisuuden ja maatalouden toiminnasta ilmaan joutuviin epäpuhtauspäästöihin ja edistettäisiin kiertotaloutta muun muassa kannustamalla veden uudelleenkäyttöön teollisuudessa,. Ilmastonmuutosta ja ympäristöä käsittelevä eurooppalainen kansalaispaneeli on antanut tätä koskevia selkeitä suosituksia Euroopan tulevaisuuskonferenssin yhteydessä. EU:n kansalaiset ovat ilmaisseet selvän tukensa unionille veden, maaperän ja ilman pilaantumisen torjunnassa ja metaanipäästöjen vähentämisessä ja korostaneet tältä osin saastuttajien vastuuta. Energiaintensiivisiä teollisuudenaloja käsittelevä sidosryhmien välinen korkean tason työryhmä, joka on vuodesta 2015 lähtien toiminut komission neuvonantajana energiaintensiivisten teollisuudenalojen kannalta tärkeiden politiikkojen alalla, on laatinut yleissuunnitelman, jossa annetaan suosituksia sellaisen toimintapoliittisen kehyksen luomiseksi, jota tarvitaan teollisuuden siirtymän hallinnoimiseksi mutta joka samalla säilyttäisi teollisuuden kilpailukyvyn. Suunnitelmassa suositeltiin, että ”teollisuuden päästödirektiivin lupamenettelyä olisi mukautettava, jotta voidaan tukea kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistoimenpiteitä energiaintensiivisissä laitoksissa koko siirtymän ajan”. • Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Euroopan vihreän kehityksen ohjelma on EU:n kasvustrategia, jolla varmistetaan ilmastoneutraali ja puhdas kiertotalous vuoteen 2050 mennessä, optimoidaan luonnonvarojen hallinta ja energiatehokkuus ja minimoidaan ympäristön pilaantuminen ja jossa myös tunnustetaan syvälle ulottuvan muutosvoimaisen politiikan tarve energiatehokkuus etusijalle ‑periaatteen mukaisesti. Lokakuussa 2020 hyväksytyssä kestävyyttä edistävässä EU:n kemikaalistrategiassa ja toukokuussa 2021 hyväksytyssä saasteettomuuteen pyrkivässä toimintasuunnitelmassa käsitellään erityisesti Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaan sisältyviä ympäristön pilaantumiseen liittyviä näkökohtia. Samaan aikaan Euroopan uudessa teollisuusstrategiassa korostetaan tarvetta tutkimukseen, innovointiin ja uusiin teknologioihin tehtäviin investointeihin, jotta voidaan vahvistaa Euroopan teollisuuden kilpailukykyä ja helpottaa teollisuuden siirtymistä aidosti kestävään, vihreämpään, tehokkaampaan ja digitaalisempaan talouteen. Toukokuussa 2021 hyväksytyssä teollisuusstrategian tarkistetussa versiossa korostetaan myös muutosvoimaisten teknologioiden mahdollista roolia. Muita keskeisiä politiikkoja ovat 55-valmiuspaketti, metaanistrategia ja Glasgow’n metaanisitoumus, ilmastonmuutokseen sopeutumista koskeva strategia, biodiversiteettistrategia, Pellolta pöytään -strategia, maaperästrategia ja kestäviä tuotteita koskeva aloite. Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa komissio sitoutuu tarkistamaan EU:n toimenpiteitä, joilla puututaan suurlaitosten aiheuttamaan ympäristön pilaantumiseen. Tältä osin tarkastellaan erityisesti lainsäädännön soveltamisalaa ja sitä, miten EU:n lainsäädäntö tällä alalla saadaan kaikilta osin yhdenmukaiseksi saasteettomuustavoitteen ja ilmasto-, energia- ja kiertotalouspolitiikkojen kanssa pitäen samalla mielessä sekä kansanterveydelle että biodiversiteetille koituvat hyödyt. Teollisuuden päästödirektiivi ja epäpuhtauksien päästöjä ja siirtoja koskevasta eurooppalaisesta rekisteristä annettu asetus (EY) N:o 166/2006, jäljempänä ’E‑PRTR-asetus’, ovat täydentäviä välineitä, joilla säännellään teollisuuden ympäristövaikutuksia. Teollisuuden päästödirektiivin tavoitteena on varmistaa EU:n suurimpien maatalous- ja teollisuuslaitosten aiheuttaman ympäristön pilaantumisen asteittainen vähentäminen säilyttäen samalla tasapuoliset kilpailuedellytykset. E‑PRTR-asetus helpottaa ympäristön pilaantumisen vähentämistoimien seurantaa parantamalla laitosten todellista suorituskykyä koskevien tietojen julkista saatavuutta. Tämä lainsäädäntö on kytköksissä moniin muihin politiikkoihin, koska sillä pyritään puuttumaan laitosten aiheuttamiin ympäristöpaineisiin kokonaisvaltaisesti. Teollisuuden päästödirektiivillä on ollut merkittävä rooli teollisuuden aiheuttamien, erityisesti ilmaan joutuvien, epäpuhtauspäästöjen vähentämisessä, mutta sen vaikutus kiertotalouteen (resurssitehokkuuteen) ja veteen joutuvien epäpuhtauspäästöjen vähentämisessä on ollut vähäisempi. Vesi on yksi saasteettomuutta koskevan toimintasuunnitelman kolmesta pääpilarista. Toimintasuunnitelman tavoitteena on saavuttaa myrkytön yhteiskunta vuoteen 2050 mennessä siten, että saavutetaan saasteettomuus tai vähennetään ympäristön pilaantumista tasolle, jota ei enää pidetä haitallisena luonnolle ja ihmisille. Tämä edellyttää toimia paitsi tuotantoketjun loppupäässä, kuten jätevedenpuhdistamoissa, myös ketjun alkupäässä, jossa aineita tuotetaan ja käytetään. Tämä teollisuuden päästödirektiivin tarkistamista koskeva ehdotus on yhdenmukainen EU:n vesilainsäädännön, erityisesti direktiivin 2000/60/EY (vesipuitedirektiivi) ja siihen liittyvien kahden direktiivin (pohjavesiä koskeva direktiivi 2006/118/EY ja ympäristönlaatunormeista vesipolitiikan alalla annettu direktiivi 2008/105/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2013/39/EY) kanssa. EU:n vesilainsäädäntö velvoittaa jäsenvaltiot välttämään kaikkien vesimuodostumien tilan huononemista ja saavuttamaan hyvän tilan kaikissa vesimuodostumissa integroidun vesivarojen hoidon avulla. Kuusivuotisen hoitojakson jälkeen arvioidaan pintavesien ekologista ja kemiallista tilaa ja pohjavesien määrää ja kemiallista tilaa ja suunnitellaan toimenpiteitä, joilla puututaan vesimuodostumiin kohdistuviin paineisiin, joita aiheutuu muun muassa maataloudesta, teollisuudesta, kotitalouksista ja muusta taloudellisesta toiminnasta (mukaan lukien vesiliikenne, tulvasuojelu ja vesivoima). Saasteettomuutta koskevaan toimintasuunnitelmaan liittyen komissio on ilmoittanut laativansa vuonna 2022 ehdotuksen pinta- ja pohjavesien epäpuhtauksia koskevien sääntöjen tiukentamisesta osana integroitua vesivarojen hoitoa koskevaa säädösehdotusta. Teollisuuden päästödirektiiviä koskevalla ehdotuksella täydennetään näitä aloitteita muun muassa laajentamalla direktiivin soveltamisalaa, kannustamalla uusien teknologioiden kehittämiseen päästöjen vähentämiseksi, parantamalla resurssi- ja energiatehokkuutta, edistämällä veden uudelleenkäyttöä, varmistamalla paremmin valvotut ja yhdennetymmät lupavaatimukset sekä ottamalla käyttöön pakollinen ympäristöjärjestelmä. Ehdotuksella vahvistetaan yhdennettyä lähestymistapaa selkeyttämällä toimivaltaisten viranomaisten välistä yhteistyötä koskevia vaatimuksia. Tähän yhteistyöhön kuuluvat lupien tarkistaminen ja saattaminen ajan tasalle vastaanottavan ympäristön tilan mukaan ja/tai toimenpiteiden suunnittelu vesilainsäädännön mukaisten ympäristönlaatunormien, tavoitteiden, suunnitelmien ja ohjelmien noudattamiseksi. Johdonmukaisuutta lisätään myös selkeyttämällä sääntöjä, joita sovelletaan pilaavien aineiden epäsuoriin päästöihin veteen jätevedenpuhdistamojen kautta. Innovoinnin edistäminen puolestaan auttaa puuttumaan hitaasti hajoaviin kemiallisiin aineisiin ja uutta huolta aiheuttaviksi määriteltyihin aineisiin, joita ovat muun muassa per- ja polyfluoratut alkyyliyhdisteet (PFAS-aineet), mikromuovit ja lääkkeet. Tämä on yhdenmukaista kestävyyttä edistävän kemikaalistrategian, ympäristössä olevia lääkkeitä koskevasta strategisesta lähestymistavasta annetun Euroopan komission tiedonannon ja lääkestrategiaa koskevan tiedonannon kanssa. Teollisuuden päästödirektiivin mukaisessa tietojenvaihtoprosessissa, jossa laaditaan ja tarkistetaan BAT-vertailuasiakirjoja (BREF-asiakirjoja), olisi kiinnitettävä huomiota EU:n vesilainsäädännön mukaisten huolta aiheuttavien aineiden määrittelemiseen. Tähän kuuluu erityisesti luettelojen laatiminen pohjaveteen ja pintaveteen joutuvista tarkkailtavista aineista sekä aineista, joiden on todettu mahdollisesti aiheuttavan merkittävän riskin vesiympäristölle tai vesiympäristön välityksellä EU:n tasolla. Teollisuuden päästödirektiivin mukainen tietojenvaihto tukee myös vedenkäytön tehokkuutta edistävien toimenpiteiden kehittämistä ja veden uudelleenkäytön selvittämistä laitoksissa kiertotalouden toimintasuunnitelman mukaisesti, jossa sitoudutaan edistämään veden uudelleenkäyttöä teollisuudessa. Veden uudelleenkäytön vähimmäisvaatimuksista toukokuussa 2020 annettua asetusta (EU) 2020/741 sovelletaan veden uudelleenkäyttöön maatalouden keinokastelussa, mutta siinä korostetaan myös, että käsitellyn jäteveden kierrätykseen ja uudelleenkäyttöön teollisiin tarkoituksiin on paljon mahdollisuuksia integroidun vesivarojen hoidon ja kiertotalouden puitteissa. Koska teollisuuden päästödirektiivillä säännellään tiettyjä toimintoja niiden lähteellä, se auttaa jäsenvaltioita täyttämään myös muissa ympäristönlaatunormeja asettavissa EU-säädöksissä, kuten ilmanlaatudirektiivissä, niille vahvistetut velvoitteet. Lisäksi se tukee jäsenvaltioita unionin lainsäädännössä niille asetettujen kansallisten tavoitteiden saavuttamisessa, mukaan lukien kansallisia päästörajoja koskevan direktiivin, taakanjakoasetuksen ja energiatehokkuusdirektiivin mukaiset tavoitteet. Teollisuuden päästödirektiivin parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa koskevia päästötasoja käytettiin määriteltäessä ”ei merkittävää haittaa” ‑kriteerit EU:n luokitusjärjestelmää koskevaa delegoitua säädöstä varten. Ehdotetuilla teollisuuden päästödirektiivin tarkistamistoimenpiteillä tuetaan kestäviä sijoituksia koskevaa EU:n luokitusjärjestelmää mahdollistamalla uusien ja tarkistettujen kriteerien vahvistaminen ajan mittaan. Näitä kriteerejä määriteltäessä otetaan huomioon tavoite edistää merkittävästi ympäristön pilaantumisen ehkäisemistä ja vähentämistä. Lisäksi tavoitteena on auttaa kestävän rahoituksen foorumia määrittelemään, mitä toimia voitaisiin pitää kestävinä. Teollisuuden päästödirektiivi auttaa myös parantamaan yleistä ympäristötehokkuutta ja edistämään EU:n muun alakohtaisen lainsäädännön, kuten REACH-asetuksen ja jätteitä ja luonnonsuojelua koskevan lainsäädännön, tavoitteiden saavuttamista.

• Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Kahdeksannessa ympäristöalan toimintaohjelmassa keskitytään kuuteen toisiinsa liittyvään ensisijaiseen tavoitteeseen. Näihin kuuluvat muun muassa seuraavat: ·2 artiklan 2 kohdan d alakohta – pyrkimys saavuttaa saasteettomuustavoite, myös haitallisten kemikaalien suhteen, jotta saadaan aikaan myrkytön ympäristö, mukaan lukien ilma, vesi ja maaperä. Tavoitteena on myös vähentää valo- ja melusaastetta sekä suojella ihmisten, eläinten ja ekosysteemien terveyttä ja hyvinvointia ympäristöön liittyviltä riskeiltä ja kielteisiltä vaikutuksilta. ·2 artiklan 2 kohdan f alakohta – kestävyyden ympäristönäkökulmien edistäminen ja unionin tuotantoon ja kulutukseen liittyvien keskeisten ympäristö- ja ilmastopaineiden huomattava vähentäminen. Tämä koskee erityisesti energian, teollisuuden, rakennusten ja infrastruktuurin, liikenteen, matkailun, kansainvälisen kaupan ja elintarvikejärjestelmän aloja. Teollisuuden päästödirektiiviä koskeva ehdotus auttaa saavuttamaan nämä tavoitteet. Uusi geopoliittinen ja energiamarkkinatilanne pakottavat unionia nopeuttamaan huomattavasti siirtymistä puhtaaseen energiaan ja lisäämään Euroopan omavaraisuutta, jotta EU ei olisi riippuvainen epäluotettavista toimittajista ja hinnoiltaan epävakaista fossiilisista polttoaineista. REPowerEU-aloitteella pyritään osana Venäjän ja Ukrainan vuoden 2022 sodan seurauksena toteutettavia EU:n toimia parantamaan EU:n laajuisen energiajärjestelmän häiriönsietokykyä monipuolistamalla kaasutoimituksia ja vähentämällä fossiilisten polttoaineiden käyttöä tehostamalla energiatehokkuutta, lisäämällä uusiutuvien energialähteiden osuutta ja sähköistämistä sekä puuttumalla infrastruktuurin pullonkauloihin. Teollisuuden päästödirektiivin tarkistuksella edistetään EU:n laajuisen energiajärjestelmän häiriönsietokykyä parantamalla teollisten prosessien energiatehokkuutta unionissa. Ehdotettu direktiivi on komission ”yksi yhdestä” ‑lähestymistavan mukainen pilottihanke, jolla pyritään keventämään hallinnollista rasitetta. Ehdotusta koskevassa vaikutustenarvioinnissa annetaan yksityiskohtaisia tietoja ehdotuksen odotetuista hallinnollisista rasitteista. Tämän muistion sääntelyn toimivuutta ja yksinkertaistamista koskevassa osiossa ehdotetaan toimenpiteitä ehdotukseen liittyvien hallinnollisten rasitteiden rajoittamiseksi. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE • Oikeusperusta Tämän ehdotuksen oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 192 artikla. SEUT-sopimuksen 191 artiklan ja 192 artiklan 1 kohdan mukaisesti EU:n on myötävaikutettava seuraavien tavoitteiden saavuttamiseen: ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen, sellaisten toimenpiteiden edistäminen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin, ja erityisesti ilmastonmuutoksen torjuminen. • Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) Jäsenvaltiot eivät voi yksin riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita, joilla pyritään varmistamaan ympäristönsuojelun korkea taso ja parantamaan ympäristön laatua kaikkialla unionissa. Koska teollisen toiminnan aiheuttama ympäristön pilaantuminen on luonteeltaan rajat ylittävää, nämä tavoitteet voidaan saavuttaa paremmin EU:n tasolla, mikä oikeuttaa EU:n toteuttamaan toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Maatalous- ja teollisuuslaitoksista peräisin olevat pilaavat aineet levittäytyvät maiden rajojen yli, minkä takia ympäristön pilaantumista ei ole mahdollista riittävästi vähentää jäsenvaltioiden yksin toteuttamin toimin. Lisäksi tuotantolaitosten toiminta on tiiviisti kytkeytynyt sisämarkkinoiden toimintaan. Ilman EU:n laajuista lähestymistapaa ympäristötehokkuuden standardien asettamiseen samoihin teollisuudenaloihin sovellettaisiin kussakin jäsenvaltiossa erilaisia ympäristön pilaantumisen vähentämiseen pyrkiviä säännöksiä, mikä saattaisi luoda epäyhtäläiset toimintaedellytykset, pirstaloittaa sisämarkkinoita ja vaikeuttaa EU:n pyrkimyksiä saavuttaa SEUT-sopimuksessa asetettu tavoite varmistaa ympäristön ja ihmisten terveyden suojelun korkea taso. • Suhteellisuusperiaate Teollisuuden päästödirektiivillä varmistetaan tulosten oikeasuhteisuus, koska i) siinä vahvistetaan, että parhaalla käytettävissä olevalla tekniikalla tarkoitetaan ympäristön kannalta tehokkaimpien ja taloudellisesti kannattavien alalla käytettyjen tekniikoiden valikoimaa, ja ii) se sallii poikkeukset yksittäistapauksissa, joissa EU:n laajuisten BAT-vaatimusten soveltaminen johtaisi odotettuihin ympäristö- ja terveyshyötyihin nähden kohtuuttomiin kustannuksiin. Ehdotusta koskevassa vaikutustenarvioinnissa arvioidaan kaikkien ehdotettujen direktiiviä koskevien tarkistusten vaikutuksia. Vaikutustenarvioinnissa on tehty sekä laadullinen että määrällinen arviointi. Ne osoittavat, että ehdotetut tarkistukset ovat oikeasuhteisia eli että niiden yhteiskunnalliset hyödyt ovat huomattavasti kustannuksia suuremmat. Vaikuttavimmiksi toimenpiteiksi katsottiin säännösten ulottaminen kattamaan nautakarjatilat sekä aiempaa suuremman määrän sika- ja siipikarjatiloja. Metaani- ja ammoniakkipäästöjen vähentämisestä aiheutuvien terveys- ja ympäristöhyötyjen rahallisen arvon lasketaan olevan yli 5,5 miljardia euroa vuodessa, kun taas vaatimusten noudattamisesta aiheutuvat kustannukset ovat 265 miljoonaa euroa ja hallintokustannukset (sekä hallintoviranomaisten että toiminnanharjoittajien osalta) 223 miljoonaa euroa. Toimenpiteen kustannus-hyötysuhde on näin ollen 11 eli erittäin edullinen. • Toimintatavan valinta Ehdotuksen tavoitteet voidaan parhaiten saavuttaa direktiivillä. Tämä on sopivin oikeudellinen väline voimassa olevan teollisuuden päästödirektiivin (direktiivi 2010/75/EU) muuttamiseksi. Direktiivi velvoittaa jäsenvaltiot saavuttamaan asetetut tavoitteet ja ottamaan toimenpiteet osaksi kansallisia aineellisen oikeuden ja prosessioikeuden järjestelmiään. Lisäksi direktiivi tarjoaa jäsenvaltioille enemmän valinnanvapautta EU:n toimenpiteiden toteuttamisessa kuin asetus, koska jäsenvaltiot voivat itse valita direktiivin sisältämien toimenpiteiden toteuttamiseen parhaiten soveltuvat välineet. Jäsenvaltiot voivat näin varmistaa, että muutetut säännöt sisällytetään niiden teollisuuden päästödirektiivin täytäntöönpanemiseksi soveltamiin aineellisen oikeuden ja prosessioikeuden alaan kuuluviin säännöksiin, erityisesti niihin, joilla säännellään laitosten lupia sekä täytäntöönpanotoimia ja seuraamuksia.

3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET • Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Vuonna 2020 tehdyssä teollisuuden päästödirektiivin arvioinnissa todettiin, että direktiivi on vähentänyt tehokkaasti ympäristövaikutuksia ja kilpailun vääristymiä unionissa. BREF-asiakirjojen laatimista ja parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden määrittämistä koskeva yhteistyöprosessi, jäljempänä ’BREF-prosessi’, joka tunnetaan myös nimellä ”Sevillan prosessi”, on toiminut hyvin, ja se on tunnustettu hyväksi yhteistyöhön perustuvan hallinnon malliksi. Teollisuuden päästödirektiivi on vähentänyt merkittävästi epäpuhtauspäästöjä ilmaan ja vähäisemmässä määrin myös veteen. Se on myös vähentänyt direktiivin soveltamisalaan kuuluvien laitosten päästöjä maaperään. Direktiivin vaikutuksia resurssitehokkuuteen, kiertotalouteen ja innovointiin on vaikeampi arvioida, mutta vaikuttaa siltä, että direktiivillä on ollut vähäinen myönteinen vaikutus. Muut näkökohdat, kuten tiedon julkinen saatavuus ja muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus, ovat parantuneet jonkin verran. Teollisuuden päästödirektiivin arvioitiin toimivan yleisesti ottaen tehokkaasti. BAT-päätelmien hyödyt ovat huomattavasti kustannuksia suuremmat. Kohtuuttomia tai tarpeettomia hallinnollisia kustannuksia ei havaittu. Vaikutukset EU:n kilpailukykyyn ovat olleet vaihtelevia, mutta näytön perusteella ne ovat jääneet vähäisiksi. Kaikki sidosryhmät pitivät teollisuuden päästödirektiiviä merkityksellisenä. Sen avulla pystytään vastaamaan uusiin ympäristöhaasteisiin BREF-prosessin kestosta huolimatta. Direktiivi ei ole merkittävästi edistänyt hiilestä irtautumista, mutta näkemykset sen merkityksestä hiilestä irtautumisessa vaihtelevat. Teollisuuden päästödirektiivin arvioitiin olevan johdonmukainen sisäisesti ja myös muiden EU:n politiikkojen kanssa, mutta sen hyödyntämistä näissä politiikoissa voitaisiin lisätä. Joitakin tulkintaan liittyviä kysymyksiä on kuitenkin ensin selvennettävä. Teollisuuden päästödirektiivin katsottiin tuovan merkittävää EU:n tason lisäarvoa. Sillä varmistetaan yhdenmukaisemmat vaatimukset teollisuuden aiheuttaman ympäristön pilaantumisen vähentämiseksi muun muassa seurannan ja täytäntöönpanon avulla sekä sisämarkkinoiden vääristymiä vähentämällä. Ilman EU:n tasolla toteutettuja toimia ympäristönormit eivät olisi yhtä tiukkoja ja terveys- ja ympäristöhyödyt olisivat jääneet vähäisemmiksi. Jäsenvaltiot eivät pysty yksin toistamaan BREF-prosessia, ja myös EU:n ulkopuoliset maat käyttävät prosessia yhä enemmän. Teollisuuden päästödirektiivin hajautettu lähestymistapa on toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukainen. Arvioinnissa yksilöitiin useita aloja, joilla teollisuuden päästödirektiivi ei ole onnistunut halutulla tavalla vähentämään ympäristöön ja erityisesti veteen joutuvia epäpuhtauspäästöjä ja kasvihuonekaasupäästöjä tai edistämään myrkytöntä tuotantoa ja parantamaan resurssitehokkuutta ja luonnonvarojen uudelleenkäyttöä. Teollisuuden päästödirektiivin tarkistamisessa, josta ilmoitettiin Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaa koskevassa tiedonannossa, keskitytään etenkin näihin aloihin. • Sidosryhmien kuuleminen Teollisuuden päästödirektiivin ja E‑PRTR-asetuksen yhdistettyyn tarkistukseen liittyvästä vaikutustenarvioinnista järjestettiin perusteellinen kuuleminen. Tähän sisältyi erilaisia kuulemistoimia, joilla pyrittiin keräämään kaikkien asiaankuuluvien sidosryhmien näkemyksiä ja varmistamaan, että eri organisaatioiden ja sidosryhmätyyppien näkemykset otetaan huomioon. Aluksi kerättiin palautetta julkaistusta alustavasta vaikutustenarvioinnista komission interaktiivisen ”Kerro mielipiteesi” ‑portaalin kautta (154 vastausta 24. maaliskuuta ja 21. huhtikuuta 2020 välisenä aikana). Tämän jälkeen järjestettiin teollisuuden päästödirektiiviä ja E‑PRTR-asetusta koskeva yhteinen julkinen kuuleminen (sähköinen kysely komission ”Kerro mielipiteesi” ‑portaalin kautta, 336 vastausta 20. joulukuuta 2020 ja 23. maaliskuuta 2021 välisenä aikana). Kysely sisälsi 24 kysymystä, joista neljä koski erityisesti E‑PRTR:ää. Tämän jälkeen järjestettiin kohdennettu sidosryhmäkysely 8. helmikuuta ja 9. huhtikuuta 2021 välisenä aikana. Se koostui yksityiskohtaisemmasta verkkokyselystä (235 vastausta), jonka tarkoituksena oli vahvistaa tietopohjaa keräämällä yksityiskohtaisempaa palautetta tietyiltä sidosryhmiltä kuudesta ongelma-alueesta, jotka ryhmiteltiin vaikutustenarvioinnissa tarkasteltujen vaihtoehtojen mukaisesti. Määritellyt ongelma-alueet olivat seuraavat: i) ympäristö on saastunut, ii) ilmastokriisi on jo tosiasia, iii) luonnonvarat ovat ehtymässä, iv) uusimmat tekniikat eivät pysty tyydyttävästi ratkaisemaan i–iii kohdan ongelmia, v) yksityishenkilöillä on rajalliset mahdollisuudet saada tietoa laitosten aiheuttamista vaikutuksista ja ryhtyä niiden osalta toimiin ja vi) liiallinen hallinnollinen rasitus voi vaikuttaa välineen tehokkuuteen. Kyselyistä saatua palautetta täydennettiin myös kuulemalla fokusryhmiä kesä-elokuussa 2021, jotta sidosryhmät saataisiin mukaan syvällisempiin keskusteluihin keskeisistä aiheista. Kuultavat sidosryhmät valittiin niiden alakohtaisen edustuksen perusteella, ja valinnassa varmistettiin myös kattava maantieteellinen ja eri sidosryhmätyyppien jakauma ympäristöalan kansalaisjärjestöjen, teollisuuden edustajien ja jäsenvaltioiden ministeriöiden ja toimivaltaisten viranomaisten välillä tasapainoisen keskustelun mahdollistamiseksi. Lopuksi sidosryhmille järjestettiin kaksi etätyöpajaa 15. joulukuuta 2020 ja 7.–8. heinäkuuta 2021. Kansalaisyhteiskunta ja ympäristöalan kansalaisjärjestöt pitivät kaikkia edellä lueteltuja ongelma-alueita erittäin merkityksellisinä, erityisesti seuraavia seikkoja: – teollisuuden päästödirektiivissä ei käsitellä riittävästi ympäristövaikutuksia ja hiilestä irtautumista; – E-PRTR-asetuksen epäpuhtauksien luettelo on saatettava nopeammin ajan tasalle uusien uhkien huomioon ottamiseksi; ja – laitosten suorituskyvystä on saatavilla vain rajallisesti tietoa.

Kaikki sidosryhmät pitivät tietojen rajallista saatavuutta keskeisenä ongelmana, johon on puututtava. Teollisuuden ja elinkeinoelämän järjestöiltä saatu palaute erosi edellisestä siinä, että esitetyt näkemykset olivat neutraalimpia (mutta eivät kielteisiä) resurssitehokkuutta ja tuotannon myrkyllisyyden vähentämistä koskevien kysymysten osalta. Teollisuuden ja elinkeinoelämän järjestöt suhtautuivat neutraalimmin myös tarpeeseen tukea hiilestä irtautumista, ja ne nostivat esiin mahdolliset ylimääräiset raportointikustannukset ja riskit päällekkäisyyksistä päästökauppajärjestelmän kanssa. Direktiivin rajoitetun soveltamisalan osalta teollisuuden ja elinkeinoelämän järjestöt korostivat kustannuskysymyksiä ja katsoivat, että nykyiset kansalliset järjestelmät ja EU:n lainsäädäntö riittävät ratkaisemaan useimmat kohdatut ongelmat. Kaikki sidosryhmät olivat yhtä mieltä siitä, että teollisuuden päästödirektiivi ei riittävällä tavalla tue innovoinnin helpottamista, hyödyntämistä ja edistämistä. • Vaikutustenarviointi Tehdyn vaikutustenarvioinnin perusteella sääntelyntarkastelulautakunta antoi aloitteesta myönteisen lausunnon 10. joulukuuta 2021. Vaikutustenarvioinnissa ehdotettiin ja arvioitiin viittä osittain toisiinsa liittyvää mutta erillistä toimintavaihtoehtoa. Kutakin ongelma-aluetta varten valitut alavaihtoehdot koottiin yhteen, ja niistä muodostettiin seuraava parhaaksi arvioitu toimenpidepaketti: – Vaikuttavuus: Pannaan kaikilta osin täytäntöön yhteensä 24 optimointi- ja tarkistustoimenpidettä. – Innovointi: Edelläkävijöille annetaan vapaus testata uusia tekniikoita. Lisäksi perustetaan teollisuuden muutosta ja päästöjä käsittelevä innovaatiokeskus (INCITE) ja otetaan vuoteen 2030 mennessä käyttöön toiminnanharjoittajien muutossuunnitelmat. – Luonnonvarojen käyttö ja kemikaalit: Otetaan käyttöön parannettu ympäristöjärjestelmä. – Hiilestä irtautuminen: Otetaan käyttöön energiatehokkuuden vähimmäistasot energiatehokkuuden maksimoimiseksi ja energiankulutuksen minimoimiseksi. Teollisuuden päästödirektiivin ja päästökauppajärjestelmän välisiä synergioita tarkastellaan uudelleen vuonna 2028, mikä mahdollistaa optimaaliset synergiat vuodesta 2030 alkaen. – Soveltamisala: Teollisuuden päästödirektiivin soveltamisalaan sisällytetään uusia toimia, jotka koskevat pääasiassa nautakarjan tehokasvatusta ja tiettyä kaivannaistoimintaa. Parhaaksi arvioidun paketin odotettuja vaikutuksia kuvataan alla. Kaiken kaikkiaan hyötyjen odotetaan olevan huomattavasti kustannuksia suuremmat. Vaikka kaikkia vaikutuksia ei ole voitu kvantifioida ja rahallistaa, direktiivin toimintaa tehostavan toimenpidepaketin terveyshyötyjen arvioidaan olevan 860 miljoonasta eurosta 2,8 miljardiin euroon vuodessa, ja yritysten pääoma- ja toimintakustannusten arvioidaan olevan noin 210 miljoonaa euroa vuodessa. Koko ehdotuksen hallinnollisen rasituksen arvioidaan olevan yhteensä 250 miljoonaa euroa vuodessa teollisuuden toimijoiden osalta ja 196 miljoonaa euroa vuodessa viranomaisten osalta. Soveltamisalan laajentaminen nykyistä useampaan kotieläintilaan vähentäisi metaani- ja ammoniakkipäästöjä. Tästä seuraavien terveyshyötyjen lasketaan olevan yli 5,5 miljardia euroa vuodessa. Jos soveltamisalaa laajennettaisiin siten, että se kattaisi 10 prosenttia suurimmista nautakarjatiloista (jotka tuottavat 41 % alan päästöistä), metaanipäästöt vähenisivät vähintään 184 kilotonnia vuodessa ja ammoniakkipäästöt vähintään 59 kilotonnia vuodessa. Sika- ja siipikarjatilojen osalta soveltamisalan laajentaminen 18 prosenttiin suurimmista sikatiloista (85 % alan päästöistä) ja 15 prosenttiin suurimmista siipikarjatiloista (91 % alan päästöistä) vähentäisi vuotuisia metaanipäästöjä vähintään 135 kilotonnia vuodessa sikatiloilla ja ammoniakkipäästöjä vähintään 33 kilotonnia vuodessa sikatiloilla ja 62 kilotonnia siipikarjatiloilla. Soveltamisalan laajentaminen parantaisi teollisuuden päästödirektiivin kattavuutta nykyisen 18 prosentin sijasta 60 prosenttiin nautakarjan, sikojen ja siipikarjan kasvatuksesta aiheutuvien ammoniakkipäästöjen osalta ja nykyisen 3 prosentin sijasta 43 prosenttiin metaanipäästöjen osalta. Vaatimusten noudattamisesta aiheutuvien kustannusten arvioidaan olevan noin 265 miljoonaa euroa vuodessa. • Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Sääntelyn parantamista koskevan komission sitoumuksen mukaisesti tämä ehdotus on laadittu osallistavasti ja avoimessa ja jatkuvassa yhteistyössä sidosryhmien kanssa ottaen huomioon myös ulkopuolinen palaute ja tarkastelu, jotta ehdotuksessa saavutetaan oikea tasapaino. Teollisuuden päästödirektiivi on seuraus sääntelyn parantamista koskevasta aloitteesta, jossa yhdistettiin seitsemän direktiiviä, yksinkertaistettiin niiden säännöksiä ja selkeytettiin hallinnollisia näkökohtia muun muassa leikkaamalla raportointivaatimukset noin puoleen. Vaikka tämä vähentää mahdollisuuksia selkeyttämiseen entisestään, sidosryhmien kuulemiset tarjosivat komissiolle tilaisuuden määrittää useita mahdollisia lisäselvennyksiä ja yksinkertaistuksia direktiiviin. Sidosryhmät suhtautuivat erityisen myönteisesti selvennyksiin, joilla pyritään ratkaisemaan lupamenettelyyn liittyvät epävarmuudet. Tämä koskee erityisesti tiettyjen kaasutusta, nesteytystä ja pyrolyysiä koskevien säännösten selkeyttämistä, koska näillä toiminnoilla on keskeinen rooli vähähiilisen kiertotalouden saavuttamisessa. Muita näkökohtia ovat liitteessä II olevan suuntaa antavan luettelon korvaaminen viittauksilla muuhun EU:n lainsäädäntöön, jossa vahvistetaan luettelot merkityksellisistä pilaavista aineista, sekä yhdenmukaistettujen kriteerien vahvistaminen vaatimusten noudattamisen arvioimiseksi kaikkialla unionissa. Molemmat toimenpiteet parantavat oikeusvarmuutta kaikkien teollisuuden päästödirektiivin piiriin kuuluviin toiminnanharjoittajiin sovellettavien sääntöjen osalta. Lisäksi teollisuuden päästödirektiivin II, III ja IV luvun mukaisten vaatimusten noudattamisen arviointimenetelmien soveltamiseen liittyvien erojen poistaminen hyödyttää noin 4 000:ta suurten polttolaitosten ja jätteenpolttolaitosten toiminnanharjoittajaa. Näiden lisäksi otetaan käyttöön erillinen kevennetty lupajärjestelmä, jota sovelletaan niihin 20 000 kotieläintilaan, jotka jo kuuluvat teollisuuden päästödirektiivin soveltamisalaan, sekä myös direktiivin soveltamisalaan nyt sisällytettäviin kotieläintiloihin eli kaikkein pienimpiin teollisuuden päästödirektiivin piiriin kuuluviin yrityksiin. Tämä keventäisi hallinnollista rasitetta 113 miljoonalla eurolla vuodessa.

Lainsäädännön kodifiointi tarkistetun säädöksen antamisen jälkeen mahdollistaa vanhentuneiden säännösten poistamisen. • Perusoikeudet Tässä ehdotuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet. Perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdan mukaan perusoikeuskirjassa tunnustettujen oikeuksien ja vapauksien käyttämistä voidaan rajoittaa ainoastaan lailla sekä kyseisten oikeuksien ja vapauksien keskeistä sisältöä kunnioittaen. Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti rajoituksia voidaan säätää ainoastaan, jos ne ovat välttämättömiä ja vastaavat tosiasiallisesti unionin tunnustamia yleisen edun mukaisia tavoitteita tai tarvetta suojella muiden henkilöiden oikeuksia ja vapauksia. Tässä ehdotuksessa saavutetaan oikea tasapaino elinkeinovapautta ja omistusoikeutta koskevien perusoikeuksien sekä muiden perusoikeuksien (ympäristö, terveys, oikeussuoja) välillä. Elinkeinovapauden ja omistusoikeuden rajoittaminen rajoittuu siihen, mikä on tarpeen edellä mainittujen muiden perusoikeuksien suojaamiseksi ja yleisen edun mukaisten tavoitteiden saavuttamiseksi perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Ehdotus edistää erityisesti ympäristönsuojelun korkeaa tasoa koskevaa tavoitetta kestävän kehityksen periaatteen mukaisesti, kuten perusoikeuskirjan 37 artiklassa edellytetään, perusoikeuskirjan 2, 3 ja 35 artiklassa vahvistettua oikeutta elämään, henkilökohtaiseen koskemattomuuteen ja terveyden suojeluun sekä 38 artiklassa säädettyä oikeutta kuluttajansuojaan. Ehdotuksella edistetään myös perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistettua oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ihmisten terveyden suojelun osalta. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Liitteenä olevassa rahoitusselvityksessä esitetään talousarviovaikutukset sekä tarvittavat henkilöstö- ja hallintoresurssit. Ehdotuksella on talousarviovaikutuksia komissiolle ja Euroopan kemikaalivirastolle (ECHA) tarvittavien henkilöstö- ja hallintoresurssien osalta. Komissiolla tulee olemaan enemmän täytäntöönpano- ja valvontatehtäviä, koska teollisuuden päästödirektiivin kattamien taloudellisten toimintojen ja ympäristönäkökohtien määrä kasvaa. Komission roolia kasvattavat myös uuden innovaatiokeskuksen hallinnointi ja BREF-asiakirjojen ja BAT-päätelmien laatimiseen liittyvän työmäärän lisääntyminen, mikä edellyttää yhteensä neljää ylimääräistä työntekijää kokoaikaiseksi muutettuna. ECHA tukee komission työtä 1) osallistumalla tietojenvaihtoon parhaasta käytettävissä olevasta tekniikasta ja uusista tekniikoista, mukaan lukien merkityksellisten aineiden tunnistaminen ja valinta kullakin alalla, sekä alakohtaisten hyvien käytäntöjen kehittämiseen turvallisimpien aineiden käyttämiseksi markkinoilla ja 2) tarjoamalla välineitä ja ohjeita teollisuuden päästödirektiivin piiriin kuuluville toiminnanharjoittajille niiden ympäristöjärjestelmään sisältyvän kemikaaleja koskevan luvun laatimiseksi. Tämä edellyttää yhteensä kolmea ylimääräistä työntekijää kokoaikaiseksi muutettuna. Lisäksi tarvitaan noin 8 200 000 euroa vuodessa, jotta voidaan rahoittaa asiantuntemusta, jota tarvitaan komission työn tukemiseksi useissa INCITEen sekä BREF-asiakirjojen ja BAT-päätelmien laatimiseen liittyvissä toimintalinjoissa. 5.LISÄTIEDOT • Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Toiminnanharjoittajien E-PRTR-rekisteriin toimittamien tietojen perusteella määritetyt alakohtaiset epäpuhtauspäästöt pysyvät keskeisinä indikaattoreina, joilla seurataan edistymistä tämän aloitteen tavoitteiden saavuttamisessa. E-PRTR-asetusta tarkistetaan samanaikaisesti tämän direktiivin tarkistamisen kanssa, mikä parantaa edelleen mahdollisuuksia seurata teollisuuden päästödirektiivin vaikutuksia teollisuuden ympäristötehokkuuteen sektoritasolla: – Laitostasolla tapahtuvan epäpuhtauspäästöjen raportoinnin lisääntynyt tarkkuus mahdollistaa tärkeimpien prosessien analysoinnin aloilla, joiden ympäristötehokkuus on paranemassa tai jäämässä jälkeen. – Kun raportoidaan luonnonvarojen käytöstä, voidaan myös määrittää uusia materiaalien, veden ja energian käyttöä koskevia indikaattoreita, joiden avulla voidaan seurata resurssitehokkuuden edistymistä. – E-PRTR-asetuksen soveltamisalaan kuuluvien aineiden luettelon aktiivisempi tarkistaminen mahdollistaa nykyisten ja uutta huolta aiheuttavien aineiden päästöindikaattorien määrittämisen. Näin voidaan seurata tällaisten aineiden käytön ja valvonnan edistymistä. Nämä parannukset auttavat myös varmistamaan, että tätä seurantaa voidaan hyödyntää tehokkaasti myös laajemmassa saasteettomuuden seuranta- ja ennustekehyksessä, joka julkaistaan joka toinen vuosi vuodesta 2022 alkaen. Saasteettomuuden seurannan tuottamat ilman, veden ja maaperän pilaantumista koskevat tiedot auttavat arvioimaan teollisuuden päästödirektiivin ja E‑PRTR-asetuksen soveltamisalaan kuuluvien laitosten päästövähennysten vaikutuksia. Keskeistä teollisuuden päästödirektiivin tarkistamisessa on varmistaa, että hyödynnetään kaikkia parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan liittyviä päästötasoja (BAT-päästötasot). Tuleva vakiomuotoinen lupayhteenveto helpottaa huomattavasti luvissa asetettuja päästöjen raja-arvoja koskevien tietojen keräämistä automatisoitujen tietoteknisten välineiden avulla. Tämä mahdollistaa alakohtaiset analyysit päästöjen raja-arvojen jakautumisesta BAT-päästötasojen vaihteluväleillä BAT-päätelmien hyväksymisen käynnistämän lupien tarkistuskierroksen päätteeksi ja auttaa selkeyttämään luvissa olevia tietoja yleisölle.

Päästöjen vähentämisessä saavutettu edistys riippuu seuraavista tekijöistä: teknologinen kehitys, innovaatiokeskuksen tulokset, BREF-asiakirjojen tiheämpi uudelleentarkastelu ja näiden seurauksena mahdollisesti toteutettavat toimet. On myös tärkeää seurata innovaatioiden kehitys- ja käyttöönottovauhtia ja siitä seuraavaa teollisuuden päästödirektiivin piiriin kuuluvien alojen muutosta, joka on tarpeen EU:n vuosien 2030 ja 2050 ympäristö- ja ilmastotavoitteiden saavuttamiseksi. Vakiomuotoisen lupayhteenvedon avulla voidaan määrittää niiden tapausten määrä, joissa on käytetty uusia joustomahdollisuuksia, joilla tuetaan edelläkävijöitä uusien tekniikoiden testauksessa ja käyttöönotossa. Laajempia vaikutuksia innovointiin on vaikeampi seurata. Uudet indikaattorit vahvistetaan innovaatiokeskuksen julkaisemassa teollisuuden muutoksen tulostaulussa. Innovaatiokeskus voi kehittää muun muassa seuraavanlaisia indikaattoreita: – muutosvoimaisten teknologioiden teknologisen valmiuden taso aloittain, – muutosvoimaisten teknologioiden päästötehokkuus, – muutosvoimaisten teknologioiden odotettu käyttöönottoaikataulu, – tavoitteen saavuttamista osoittavat indikaattorit kullekin teollisuuden päästödirektiivin piiriin kuuluvalle alalle. Jäsenvaltioiden säännöllisesti julkaisemat täytäntöönpanoa koskevat tiedot täydentävät näitä indikaattoreita tarjoamalla tietoteknisin keinoin helposti saatavilla olevaa, koneellisesti luettavaa ja yleisessä muodossa olevaa tietoa keskeisistä säännöksistä. Tähän on sisällyttävä tiedot seuraavista: – joustomahdollisuuksien myöntäminen muutosvoimaisten tekniikkojen tukemiseksi, – tiukempien lupaehtojen asettaminen luville, jos se on tarpeen ympäristönlaatunormien täyttämiseksi, – sellaisten poikkeusten myöntäminen, joilla sallitaan BAT-päästötasoa suuremmat epäpuhtauspäästöt, – toteutetut täytäntöönpanotoimet. Näkemyksiä oikeudellisen selkeyden parantumisesta seurataan BREF-prosessissa teollisuuden päästödirektiivin sidosryhmäyhteisölle lähetettävien sähköisten kyselyjen avulla. Teollisuuden päästödirektiivin sekä päästökauppajärjestelmän ja hiilestä irtautumisen välisen vuorovaikutuksen uudelleentarkastelu, jonka odotetaan tapahtuvan ennen vuotta 2030, on tärkeä virstanpylväs tämän uudistetun ja aiempaa kokonaisvaltaisemman poliittisen lähestymistavan seurannassa ja arvioinnissa. • Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset a)Direktiivin 2010/75/EU muuttaminen Direktiivin 1 artiklaan tehtävällä tarkistuksella pyritään nimenomaisesti täsmentämään, että direktiivissä säädetään teollisesta toiminnasta ilmaan, veteen ja maaperään kulkeutuvien päästöjen ehkäisemisestä, tai jos se ei ole mahdollista, päästöjen vähentämisestä ja jätteiden syntymisen ehkäisemisestä koko ympäristön ja ihmisten terveyden suojelun korkean tason saavuttamiseksi. Tämä vastaa SEUT-sopimuksen 191 artiklaa. Vastaava nimenomainen täsmennys lisätään tarvittaessa myös muihin artikloihin. Direktiivin 3 artiklaan tehtävillä tarkistuksilla pyritään antamaan asiaankuuluvat määritelmät uusille käsitteille tai elementeille, jotka lisätään direktiiviin sen soveltamisalan laajentamiseksi tai sen säännösten vahvistamiseksi. Direktiivin 5 artiklaan tehtävillä tarkistuksilla pyritään täsmentämään direktiivin nojalla myönnettyihin lupiin liittyviä avoimuusvaatimuksia ottaen huomioon jäsenvaltioiden vaihtelevat käytännöt. Tällaiset luvat on asetettava yleisön saataville internetissä maksutta ja rajoittamatta pääsyä ainoastaan rekisteröidyille käyttäjille, ja yleisön saataville on myös asetettava vakiomuotoinen yhteenveto luvista. Vaaratilanteet ja onnettomuudet voivat vaikuttaa merkittävästi ympäristöön tai ihmisten terveyteen myös sen jäsenvaltion rajojen ulkopuolella, jossa ne tapahtuvat. Tällaisissa tapauksissa on 7 artiklaan tehtävien tarkistusten mukaisesti ryhdyttävä välittömästi rajat ylittävään tietojenvaihtoon ja tehtävä monialaista yhteistyötä. Direktiivin 8 artiklaan tehtävillä tarkistuksilla pyritään tiukentamaan lupaehtojen osalta sovellettavia sääntöjä ja laajentamaan toimivaltaisen viranomaisen valtuuksia keskeyttää laitoksen toiminta, kunnes toiminta on jälleen saatettu vaatimusten mukaiseksi.

Direktiivin 9 artiklan tarkistuksella pyritään tekemään energiatehokkuuteen liittyvistä vaatimuksista pakollisia niiden polttoyksiköiden tai muiden hiilidioksidipäästöjä aiheuttavien yksiköiden osalta, jotka kuuluvat myös kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä annetun direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan. Direktiivin 11 artiklaan tehtävillä tarkistuksilla pyritään sisällyttämään toiminnanharjoittajan perusvelvollisuuksiin vaatimuksia, jotka koskevat resurssitehokkuutta, koko toimitusketjun elinkaaren ympäristötehokkuuden huomioon ottamista ja ympäristöjärjestelmää. BAT-vertailuasiakirjojen (BREF-asiakirjojen) laatimiseen ja tarkistamiseen liittyvän tietojenvaihdon osalta 13 artiklaan tehdään kahdenlaisia tarkistuksia. Ensinnäkin Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) kemikaaleja koskevan työn ja BREF-asiakirjojen laatimisen välisten synergioiden kehittämiseksi on aiheellista antaa kemikaalivirastolle virallinen rooli. Toiseksi teollisuudelta kerättyjen liikesalaisuuksiksi katsottavien tietojen käsittelymenettelyt olisi selvennettävä, jotta voidaan helpottaa parhaan käytettävissä olevan tekniikan ja uusien tekniikoiden päästötasojen ja ympäristötehokkuuden tasojen määrittämistä tukevien tietojen vaihtoa säilyttäen kuitenkin asiaankuuluvien liiketoimintatietojen luottamuksellisuuden. Lupaehtoja koskevaan 14 artiklaan tehdään useita tarkistuksia direktiivin nojalla myönnettyihin lupiin liittyvien vaatimusten tiukentamiseksi. Tähän kuuluu jäsenvaltioiden velvollisuus varmistaa, että kaikkia viranomaisia, jotka varmistavat EU:n ympäristölainsäädännön ja soveltuvin osin myös ympäristönlaatunormien noudattamisen, kuullaan asianmukaisesti ennen luvan myöntämistä. Lisäksi on aiheellista viitata epäpuhtauksien päästöjä ja siirtoja koskevan eurooppalaisen rekisterin perustamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 166/2006 liitteeseen II, sellaisena kuin se on muutettuna. Koska tämän direktiivin liitteessä II oleva pilaavien aineiden luettelo ei ole tyhjentävä, se ei ole yhteensopiva tavoitellun kokonaisvaltaisen lähestymistavan kanssa tai sen kanssa, että toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon kaikki merkitykselliset pilaavat aineet, myös uutta huolta aiheuttavat aineet. Tämä ei-tyhjentävä pilaavien aineiden luettelo olisi sen vuoksi poistettava. Lisäksi on selvennettävä tämän direktiivin ja kaivannaisteollisuuden jätehuollosta 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/21/EY välistä suhdetta. Jos tämän direktiivin liitteessä I olevassa 3.6 kohdassa tarkoitettu toiminta kuuluu myös direktiivin 2006/21/EY soveltamisalaan, teollisuuden päästödirektiivin 13 artiklan 5 kohdan mukaisesti laaditut BAT-päätelmät ovat ensisijaisia direktiivin 2006/21/EY 21 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan nähden direktiivin 2010/75/EY mukaisia lupia myönnettäessä. Direktiiviin lisätään uusi 14 a artikla, jossa toiminnanharjoittaja velvoitetaan perustamaan ja panemaan täytäntöön ympäristöjärjestelmä asiaankuuluvien BAT-päätelmien mukaisesti, jotta laitoksen ympäristö- ja energiatehokkuutta ja turvallisuutta voidaan jatkuvasti parantaa. Direktiivin 14 a artikla liittyy myös energiatehokkuusdirektiivin mukaiseen auditointivelvollisuuteen ja vahvistaa siten molempia säädösehdotuksia. Useita parannuksia ehdotetaan 15 artiklan mukaisten sääntöjen tiukentamiseksi. Ensinnäkin täsmennetään edellytykset, joiden täyttyessä toimivaltainen viranomainen voi teollisuuden päästödirektiivin mukaisessa luvassa veteen joutuviin pilaavien aineiden päästöihin sovellettavia raja-arvoja asettaessaan ottaa huomioon jätevedenpuhdistamon jatkokäsittelyprosessit. Tällä varmistetaan, etteivät tällaiset päästöt lisää pilaavien aineiden kuormitusta vastaanottavissa vesissä verrattuna tilanteeseen, jossa teollisuuden päästödirektiivin soveltamisalaan kuuluva laitos käyttää parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa ja täyttää suorille päästöille asetetut BAT-päästötasot. Toiseksi: parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa sovelletaan epäyhtenäisesti eri jäsenvaltioissa, eri toimialoilla ja jopa eri teollisuuslaitosten välillä; 75–85 prosenttia kaikista tapauksista luvissa vahvistetut päästöjen raja-arvot asetetaan BAT-päästötason vaihteluvälin lievempään päätyyn, minkä vuoksi tavoiteltuja päästövähennyksiä ei saavuteta. Siksi toimivaltaisten viranomaisten olisi asetettava päästöjen raja-arvot asiaankuuluvan BAT-päästötason vaihteluvälin alarajalle, paitsi jos toiminnanharjoittaja osoittaa, että BAT-päätelmissä kuvatun parhaan käytettävissä olevan tekniikan soveltaminen mahdollistaa vähemmän ankarien raja-arvojen noudattamisen. Kolmanneksi, jotta voidaan estää tai minimoida teollisuuden päästödirektiivin soveltamisalaan kuuluvien laitosten aiheuttamat epäpuhtauspäästöt ja varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset kaikkialla EU:ssa, on täsmennettävä edellytykset, joiden täyttyessä voidaan myöntää poikkeuksia päästöjen raja-arvoista. Poikkeukset myönnettäisiin tämän direktiivin liitteessä vahvistettavien periaatteiden mukaisesti ja noudattaen täytäntöönpanosäädöksellä käyttöön otettavaa vakioitua menetelmää, jolla arvioidaan BAT-päätelmien täytäntöönpanoon liittyvien kustannusten ja mahdollisten ympäristöhyötyjen välistä suhdetta. Tällaisia poikkeuksia ei pitäisi myöntää, jos ne voivat vaarantaa ympäristönlaatunormien noudattamisen. Direktiiviin lisätään uusi 15 a artikla, jossa komissiolle annetaan valtuudet vahvistaa II luvun soveltamisalaan kuuluville laitoksille yhteiset säännöt päästöjen raja-arvojen noudattamisen arvioimiseksi ja mitattujen tasojen validoimiseksi sekä ilmaan että veteen joutuvien päästöjen osalta parhaan käytettävissä olevan tekniikan perusteella. Nämä säännöt ovat etusijalla III ja IV luvussa vahvistettuihin sääntöihin nähden, jotka koskevat liitteisiin V ja VI sisältyvien päästöjen raja-arvojen noudattamisen arviointia. Direktiivin 16 artiklaan tehtävällä tarkistuksella pyritään täydentämään 15 artiklan 4 kohdan nojalla myönnettyjen poikkeusten tarkkailuvaatimuksia sellaisten pilaavien aineiden pitoisuuksien osalta, joita poikkeus koskee ja joita esiintyy vastaanottavassa ympäristössä. Direktiivin 18 artiklaan tehtävällä tarkistuksella pyritään selventämään, että ympäristönlaatunormeilla tarkoitetaan unionin lainsäädännössä, kuten ilmaa ja vettä koskevissa EU-säädöksissä, asetettuja vaatimuksia. Tietyn ympäristön tai sen tietyn osan on täytettävä nämä vaatimukset tiettynä ajankohtana, ja jos tällaisten ympäristönlaatunormien noudattamisen varmistaminen edellyttää ankarampia ehtoja kuin mitä parhaan käytettävissä olevan tekniikan avulla teollisuuden päästödirektiivin soveltamisalaan kuuluvassa laitoksessa voidaan saavuttaa, tämän artiklan mukaiseen lupaan on sisällytettävä erityisiä lisäehtoja. Direktiivin 21 artiklaan tehtävällä tarkistuksella pyritään selventämään, että toimivaltaisen viranomaisen olisi tarkistettava lupaehtoja ja tarvittaessa saatettava ne ajan tasalle, jos laitoksen on noudatettava jotakin ympäristönlaatunormia. Direktiivin 24 artiklaan tehtävillä muutoksilla laajennetaan tapauksia, joissa toimivaltainen viranomainen antaa yleisölle, jota asia koskee, mahdollisuuden osallistua varhaisessa vaiheessa ja tehokkaasti lupien myöntämiseen tai lupaehtojen tarkistamiseen Århusin yleissopimuksen mukaisesti. Direktiivin 25 artiklaan tehtävällä muutoksella pyritään selventämään, että jäsenvaltiot eivät voi rajoittaa viranomaisen päätöksen uudelleentutkimisen edellyttämää asiavaltuutta ainoastaan sellaiseen yleisöön, jota asia koskee ja joka on osallistunut kyseistä päätöstä koskevaan päätöksentekomenettelyyn. Direktiivin 26 artiklaan tehtävillä tarkistuksilla pyritään vahvistamaan rajat ylittävää yhteistyötä, tietojenvaihtoa ja yleisön osallistumista lupamenettelyihin. Direktiivin 26 artiklan jälkeen lisätään uusi II a luku ”Innovoinnin edistäminen”, joka käsittää 27–27 d artiklan. Tämän tarkoituksena on edistää innovointia, helpottaa ympäristötehokkuutta parantavien uusien tekniikoiden testausta ja käyttöönottoa sekä perustaa erityinen keskus, joka tukee innovointia keräämällä ja analysoimalla tietoa innovatiivisista tekniikoista ja kuvaamalla niiden kehittymistä tutkimuksesta käyttöönottoon. Keskus mahdollistaa parhaan käytettävissä olevan tekniikan kehittämisen tulevaisuuteen suuntautuvalla tavalla ja auttaa teollisuutta löytämään ratkaisuja hiilestä irtautumiseksi ja ympäristön pilaantumisen vähentämiseksi. Keskuksesta tulee ajan myötä keskeinen toimija, joka edistää teollisuuden siirtymää tukevaa innovointia kaikissa Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaan liittyvissä politiikoissa. Toiminnanharjoittajien on esitettävä osana ympäristöjärjestelmäänsä viimeistään 30. kesäkuuta 2030, taikka myöhemmin liitteessä I luetellun toiminnan mukaan, muutossuunnitelma, millä edistetään puhdasta, kiertotalouteen perustuvaa ja ilmastoneutraalia taloutta koskevien EU:n tavoitteiden saavuttamista. Direktiivin 42 artiklaan tehtävillä tarkistuksilla selvennetään, miten arvioidaan, onko jätteen kaasuttamisesta tai pyrolyysistä syntyvät kaasut tai nesteet puhdistettava niin, että ne voidaan polttaa ilman tiukempaa valvontaa kuin mitä sovelletaan puhtaisiin kaupallisiin polttoaineisiin. Lisätään VI luvun jälkeen, VII luvun edelle, uusi VI a luku ”Siipikarjan, sikojen ja nautakarjan kasvatusta koskevat erityissäännökset”, joka käsittää 70 a–70 i artiklan. Kotieläinten kasvatuksesta ilmaan ja veteen joutuvien merkittävien epäpuhtauspäästöjen vähentämiseksi tässä luvussa alennetaan kynnysarvoa, jonka ylittyessä sika- ja siipikarjalaitokset kuuluvat direktiivin 2010/75/EU soveltamisalaan. Lisäksi siinä sisällytetään nautakarjan kasvatus direktiivin soveltamisalaan sikojen ja siipikarjan kasvatuslaitosten ohella. Luvussa vahvistetaan myös kyseiselle alalle soveltuvat erityiset hallinnolliset lupamenettelyt ottaen asianmukaisesti huomioon myös yleisölle tiedottamista ja yleisön osallistumista sekä vaatimusten noudattamista koskevat vaatimukset. Kotieläintiloihin sovellettavissa toimintasäännöissä otetaan huomioon näiden laitosten luonteen, tyypin, koon ja tiheyden lisäksi niiden mahdollisten ympäristövaikutusten laajuus sekä taloudelliset näkökohdat. Tämä mahdollistaa oikeasuhteisten vaatimusten asettamisen erilaisille (intensiivisille, laaja-alaisille ja luonnonmukaisille) maatalouskäytännöille muun muassa ottamalla huomioon laidunpohjaisten nautakarjan kasvatusjärjestelmien erityispiirteet, kun eläimiä kasvatetaan sisätiloissa vain kausittain, samalla kun minimoidaan alalle ja toimivaltaisille viranomaisille aiheutuvat rasitteet. Direktiivin 73 artiklaan tehtävällä tarkistuksella asetetaan viiden vuoden määräaika, jonka mukaisesti komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa arvioidaan tämän direktiivin täytäntöönpanoa. Ensimmäinen kertomus on määrä toimittaa kesäkuuhun 2028 mennessä. Tässä kertomuksessa tarkastellaan innovaatiodynamiikkaa ja direktiivin 2003/87/EY 8 artiklassa tarkoitettua yhteensovittamista. Direktiivin 74 artiklaan tehtävällä tarkistuksella siirretään komissiolle valta antaa SEUT-sopimuksen 290 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla sisällytetään maatalouden tai teollisuuden toimintoja tämän direktiivin liitteeseen I tai I a, jotta voidaan varmistaa, että direktiivi täyttää edelleen tavoitteensa, jotka koskevat pilaavien aineiden päästöjen ehkäisemistä tai vähentämistä ja ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun korkean tason saavuttamista. Direktiivin 79 artiklaan tehtävillä tarkistuksilla pyritään täsmentämään seuraamusten vähimmäissisältöä, jotta seuraamukset olisivat tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ympäristönsuojelusta rikosoikeudellisin keinoin annetun direktiivin 2008/99/EY soveltamista. Direktiiviin lisätään korvauksia koskeva uusi 79 a artikla, jonka tarkoituksena on varmistaa, että jos kokonaan tai osittain tämän direktiivin nojalla käyttöön otettujen kansallisten toimenpiteiden rikkomisesta on aiheutunut terveyshaitta, yleisö, jota asia koskee, voi vaatia ja saada korvausta kyseisestä terveyshaitasta asianomaisilta toimivaltaisilta viranomaisilta ja, mikäli nämä ovat yksilöitävissä, rikkomisesta vastuussa olevilta luonnollisilta henkilöiltä tai oikeushenkilöiltä.

Liitteeseen I tehtävillä muutoksilla sisällytetään tämän direktiivin soveltamisalaan teollisuus- ja metallimineraalien louhinta, koska tällä toiminnalla on merkittäviä ympäristövaikutuksia. Vaikka useita akkujen arvoketjun toimintoja säännellään jo tällä direktiivillä, tämän välineen soveltamisalaan sisällytetään myös akkuja valmistavat suurlaitokset. Tällä varmistetaan, että kaikki akkujen elinkaaren vaiheet kuuluvat direktiivin vaatimusten soveltamisalaan, millä pyritään edistämään kyseisen teollisuudenalan kestävämpää kasvua. b)Neuvoston direktiivin 1999/31/EY muuttaminen Kaatopaikoista annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY 1 artiklaan tehtävällä tarkistuksella pyritään mahdollistamaan kaatopaikkoja koskevien BAT-päätelmien hyväksyminen tämän direktiivin mukaisesti. Vaikka kaatopaikat kuuluvat teollisuuden päästödirektiivin soveltamisalaan, kaatopaikkojen osalta ei ole olemassa BAT-päätelmiä, koska tämä toiminta kuuluu neuvoston direktiivin 1999/31/EY soveltamisalaan, jonka mukaan siihen sisältyvien vaatimusten katsotaan olevan parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa. Kun otetaan huomioon neuvoston direktiivin 1999/31/EY antamisen jälkeen tapahtunut tekninen kehitys ja innovaatiot, käytettävissä on nykyisin tehokkaampia tekniikoita ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi. BAT-päätelmien hyväksyminen mahdollistaisi puuttumisen kaatopaikkojen toimintaan liittyviin tärkeimpiin ympäristöongelmiin, mukaan lukien huomattavat metaanipäästöt.



2022/0104 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI teollisuuden päästöistä (yhtenäistetty ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen ja vähentäminen) 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/75/EU ja kaatopaikoista 26 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/31/EY muuttamisesta



(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1)Euroopan vihreän kehityksen ohjelma on EU:n strategia, jolla varmistetaan ilmastoneutraali ja puhdas kiertotalous vuoteen 2050 mennessä, optimoidaan luonnonvarojen hallinta ja minimoidaan ympäristön pilaantuminen ja jossa myös tunnustetaan syvälle ulottuvan muutosvoimaisen politiikan tarve. Lisäksi unioni on sitoutunut kestävän kehityksen Agenda 2030 -toimintaohjelmaan ja sen kestävän kehityksen tavoitteisiin. Lokakuussa 2020 hyväksytyssä kestävyyttä edistävässä EU:n kemikaalistrategiassa ja toukokuussa 2021 hyväksytyssä saasteettomuuteen pyrkivässä toimintasuunnitelmassa käsitellään erityisesti Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaan sisältyviä ympäristön pilaantumiseen liittyviä näkökohtia. Samaan aikaan Euroopan uudessa teollisuusstrategiassa korostetaan muutosvoimaisten teknologioiden mahdollista roolia. Muita tämän aloitteen kannalta keskeisiä politiikkoja ovat 55-valmiuspaketti, metaanistrategia ja Glasgow’n metaanisitoumus, ilmastonmuutokseen sopeutumista koskeva strategia, biodiversiteettistrategia, Pellolta pöytään ‑strategia ja kestäviä tuotteita koskeva aloite. Lisäksi osana Venäjän ja Ukrainan vuoden 2022 sodan seurauksena toteutettavia EU:n toimia REPowerEU-aloitteessa ehdotetaan yhteisiä eurooppalaisia toimia, joilla tuetaan energiatoimitusten monipuolistamista, nopeutetaan siirtymistä uusiutuvaan energiaan ja parannetaan energiatehokkuutta. (2)Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa ilmoitettiin, että EU:n toimenpiteitä, joilla puututaan suurten teollisuuslaitosten aiheuttamaan ympäristön pilaantumiseen, tarkistetaan muun muassa tarkastelemalla uudelleen lainsäädännön alakohtaista soveltamisalaa ja sitä, miten se saadaan kaikilta osin yhdenmukaiseksi ilmasto-, energia- ja kiertotalouspolitiikkojen kanssa. Lisäksi saasteettomuutta koskevassa toimintasuunnitelmassa, kiertotalouden toimintasuunnitelmassa ja Pellolta pöytään ‑strategiassa kehotetaan vähentämään epäpuhtauspäästöjä niiden lähteellä, mukaan lukien lähteet, jotka eivät tällä hetkellä kuulu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/75/EU soveltamisalaan. Tietyntyyppisestä maatalouden ja teollisuuden toiminnoista aiheutuvaan pilaantumiseen puuttuminen edellyttää näin ollen tällaisten toimintojen sisällyttämistä kyseisen direktiivin soveltamisalaan. (3)Unionin kaivannaisteollisuus on avainasemassa Euroopan vihreän kehityksen ohjelman ja EU:n teollisuusstrategian, myös sen tarkistetun version, tavoitteiden saavuttamisessa. Raaka-aineet ovat strategisesti tärkeitä digitaalisen ja vihreän siirtymän ja energiaa, materiaaleja ja kiertotaloutta koskevan muutoksen kannalta sekä EU:n talouden häiriönsietokyvyn vahvistamiseksi. Jotta nämä tavoitteet voitaisiin saavuttaa, on kehitettävä edelleen myös kestäviä kotimaisia valmiuksia. Tämä edellyttää tehokkaita, räätälöityjä ja yhdenmukaistettuja toimenpiteitä, joilla varmistetaan parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden käyttöönotto ja käyttö, jolloin sovelletaan prosesseja, jotka ovat kaikkein tehokkaimpia ja joilla on mahdollisimman vähän vaikutuksia ihmisten terveyteen ja ympäristöön. Direktiivin 2010/75/EU hallintojärjestelyt, joilla teollisuuden asiantuntijat otetaan tiiviisti mukaan yhteisymmärrykseen perustuvien ja räätälöityjen ympäristövaatimusten kehittämiseen, tukevat kyseessä olevien toimintojen kestävää kasvua unionissa. Yhteisesti sovittujen standardien kehittäminen ja saatavuus varmistavat yhtäläiset toimintaedellytykset unionissa ja samalla takaavat ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun korkean tason. Sen vuoksi on aiheellista sisällyttää kyseiset toiminnot direktiivin 2010/75/EU soveltamisalaan.

(4)Sikojen, siipikarjan ja nautakarjan kasvatus aiheuttaa merkittäviä epäpuhtauspäästöjä ilmaan ja veteen. Jotta voidaan vähentää tällaisia päästöjä, mukaan lukien ammoniakki-, metaani-, nitraatti- ja kasvihuonekaasupäästöt, ja siten parantaa ilman, veden ja maaperän laatua , on alennettava kynnysarvoa, jonka ylittyessä sika- ja siipikarjalaitokset kuuluvat direktiivin 2010/75/EU soveltamisalaan, ja sisällytettävä myös nautakarjan kasvatus direktiivin soveltamisalaan. Asiaankuuluvissa BAT-vaatimuksissa otetaan huomioon näiden laitosten luonne, koko, tiheys ja monimutkaisuus, mukaan lukien laidunpohjaisten karjankasvatusjärjestelmien erityispiirteet, kun eläimiä kasvatetaan sisätiloissa vain kausittain, sekä niiden mahdollisten ympäristövaikutusten laajuus. Parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden suhteellisuusvaatimuksilla pyritään kannustamaan viljelijöitä toteuttamaan tarvittava siirtymä kohti ympäristöystävällisempiä maatalouskäytäntöjä. (5)Sähköajoneuvojen akkuja tuottavien suurlaitosten määrä todennäköisesti kasvaa merkittävästi unionissa vuoteen 2040 saakka, mikä lisää unionin osuutta maailman akkutuotannosta. Vaikka useita akkujen arvoketjun toimintoja säännellään jo direktiivillä 2010/75/EU ja akut tuotteina kuuluvat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) .../...*+ soveltamisalaan, on kuitenkin tarpeen sisällyttää direktiivin soveltamisalaan myös akkuja valmistavat suurlaitokset, jotta voidaan varmistaa, että myös ne kuuluvat direktiivissä 2010/75/EU säädettyjen vaatimusten soveltamisalaan, ja siten edistää akkutuotannon alan kestävämpää kasvua. Akkuja valmistavien suurlaitosten sisällyttäminen direktiivin 2010/75/EU soveltamisalaan parantaa kokonaisvaltaisesti akkujen kestävyyttä ja minimoi niiden ympäristövaikutukset akkujen koko elinkaaren ajan. (6)Jotta ympäristötiedon julkista saatavuutta voitaisiin edelleen parantaa, on selvennettävä, että direktiivin 2010/75/EU nojalla laitoksille myönnetyt luvat on asetettava yleisön saataville internetissä maksutta ja rajoittamatta pääsyä ainoastaan rekisteröidyille käyttäjille. Vakiomuotoinen yhteenveto luvista olisi myös asetettava yleisön saataville samoin edellytyksin. (7)Pilaantumisen vaikutukset, mukaan lukien vaaratilanteista tai onnettomuuksista aiheutuvat vaikutukset, voivat ulottua jäsenvaltion alueen ulkopuolelle. Tällaisissa tapauksissa vaaratilanteista tai onnettomuuksista ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvien seurausten rajoittaminen ja mahdollisten uusien vaaratilanteiden tai onnettomuuksien ehkäiseminen edellyttää nopeaa tiedottamista ja tiivistä koordinointia niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä, joihin tapaus vaikuttaa tai voi vaikuttaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/18/EU soveltamista. Sen vuoksi tapauksissa, joissa vaaratilanteella tai onnettomuudella on merkittäviä vaikutuksia ympäristöön tai ihmisten terveyteen toisessa jäsenvaltiossa, olisi tuettava tiedottamista ja valtioiden rajat ylittävää ja monialaista yhteistyötä asianomaisten jäsenvaltioiden välillä, jotta voidaan rajoittaa ympäristölle ja ihmisten terveydelle aiheutuvia seurauksia ja estää uudet mahdolliset vaaratilanteet tai onnettomuudet. (8)Jäsenvaltioiden on myös toteutettava vaatimusten noudattamisen varmistamistoimenpiteitä, joilla edistetään, seurataan ja valvotaan direktiivin 2010/75/EU nojalla luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille asetettujen velvoitteiden noudattamista. Toimivaltaisten viranomaisten olisi osana vaatimusten noudattamisen varmistamistoimenpiteitä voitava keskeyttää laitoksen toiminta, jos lupaehtojen jatkuva rikkominen tai tarkastusraportin havaintojen noudattamatta jättäminen aiheuttavat tai uhkaavat aiheuttaa vaaraa ihmisten terveydelle tai merkittäviä haitallisia ympäristövaikutuksia, jotta vaarallinen toiminta saadaan loppumaan. (9)Jotta voidaan edistää sellaisten direktiivin 2010/75/EU soveltamisalaan kuuluvien laitosten energiatehokkuutta, jotka harjoittavat direktiivin 2003/87/EY liitteessä I lueteltuja toimintoja, on aiheellista asettaa tällaisille laitoksille energiatehokkuusvaatimukset polttoyksiköiden tai muiden laitosalueella hiilidioksidipäästöjä aiheuttavien yksiköiden osalta. (10)Direktiivin 2010/75/EU arvioinnissa todettiin, että kyseisen direktiivin ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 välisiä yhteyksiä on vahvistettava, jotta voidaan paremmin puuttua riskeihin, jotka liittyvät kemikaalien käyttöön direktiivin 2010/75/EU soveltamisalaan kuuluvissa laitoksissa. Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) kemikaaleja koskevan työn ja direktiivin 2010/75/EU mukaisten parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa koskevien vertailuasiakirjojen, jäljempänä ’BAT-vertailuasiakirjat’, laatimisen välisten synergioiden kehittämiseksi ECHAlle olisi annettava virallinen rooli BAT-vertailuasiakirjojen valmistelussa. (11)Parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan (best available techniques, BAT) liittyvien päästötasojen ja ympäristötehokkuuden tasojen määrittämistä tukevan tietojenvaihdon helpottamiseksi ja liikesalaisuuksien suojaamiseksi olisi täsmennettävä menettelyt, joita sovelletaan sellaisten tietojen käsittelyyn, jotka katsotaan liikesalaisuuksiksi tai arkaluonteisiksi kaupallisiksi tiedoiksi ja jotka on kerätty teollisuudelta komission järjestämän tietojenvaihdon yhteydessä BAT-vertailuasiakirjojen laatimista, tarkistamista tai päivittämistä varten. Olisi varmistettava, että tietojenvaihtoon osallistuvat henkilöt eivät jaa liikesalaisuuksiksi tai arkaluonteisiksi kaupallisiksi tiedoiksi katsottuja tietoja sellaisten yritysten tai toimialajärjestöjen edustajien kanssa, joilla on kyseistä teollista toimintaa tai siihen liittyviä markkinoita koskevia taloudellisia intressejä. Tällainen tietojenvaihto ei rajoita unionin kilpailulainsäädännön tai erityisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 101 artiklan soveltamista. (12)Ihmisten terveyden ja koko ympäristön suojelun varmistaminen edellyttää synergioita ja koordinointia muun asiaa koskevan unionin ympäristölainsäädännön kanssa täytäntöönpanon kaikissa vaiheissa. Sen vuoksi kaikkia asiaankuuluvia toimivaltaisia viranomaisia, joiden tehtävänä on varmistaa asiaa koskevan unionin ympäristölainsäädännön noudattaminen, olisi kuultava ennen direktiivin 2010/75/EU mukaisten lupien myöntämistä. (13)Jotta laitosten ympäristötehokkuutta ja turvallisuutta voitaisiin jatkuvasti parantaa muun muassa ehkäisemällä jätteen syntymistä, optimoimalla luonnonvarojen käyttöä ja veden uudelleenkäyttöä sekä ehkäisemällä tai vähentämällä vaarallisten aineiden käyttöön liittyviä riskejä, toiminnanharjoittajan olisi määritettävä ja pantava täytäntöön ympäristöjärjestelmä asiankuuluvien BAT-päätelmien mukaisesti ja asetettava se myös yleisön saataville. Ympäristöjärjestelmän olisi katettava myös vaarallisten aineiden käyttöön liittyvien riskien hallinta ja selvitys vaarallisten aineiden mahdollisesta korvaamisesta turvallisemmilla vaihtoehdoilla. (14)On täsmennettävä edellytykset, joiden täyttyessä toimivaltainen viranomainen voi direktiivin 2010/75/EU mukaisessa luvassa veteen joutuviin pilaavien aineiden päästöihin sovellettavia raja-arvoja asettaessaan ottaa huomioon jätevedenpuhdistamon jatkokäsittelyprosessit, jotta voidaan varmistaa, että tällaiset päästöt eivät lisää pilaavien aineiden kuormitusta vastaanottavissa vesissä verrattuna tilanteeseen, jossa laitos käyttää parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa ja täyttää suorille päästöille asetetut parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan liittyvät päästötasot, jäljempänä ’BAT-päästötasot’. (15)Ihmisten terveyden ja koko ympäristön suojelun korkean tason varmistaminen edellyttää muun muassa, että luvissa vahvistetaan sellaiset päästöjen raja-arvot, joilla varmistetaan BAT-päätelmissä vahvistettujen BAT-päästötasojen noudattaminen. BAT-päästötasot ilmaistaan yleensä vaihteluväleinä eikä yksittäisinä arvoina, jotta voidaan ottaa huomioon tietyntyyppisten laitosten keskinäiset erot, jotka johtavat ympäristötehokkuuden vaihteluihin parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa sovellettaessa. Esimerkiksi tietyllä parhaalla käytettävissä olevalla tekniikalla ei välttämättä saavuteta samaa tehokkuutta kaikissa laitoksissa, jotkin parhaat käytettävissä olevat tekniikat eivät ehkä sovellu käytettäviksi tietyissä laitoksissa ja joskus joidenkin pilaavien aineiden tai ympäristön osien osalta paras tulos saavutetaan useiden eri parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden yhdistelmällä. Ihmisten terveyden ja koko ympäristön suojelun korkean tason saavuttaminen vaarantuu, koska käytäntönä on ollut asettaa päästöjen raja-arvot BAT-päästötason vaihteluvälin lievempään päätyyn ottamatta huomioon, kykenisikö tietty laitos saavuttamaan alhaisemmat päästötasot soveltamalla parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa. Tällainen käytäntö estää edelläkävijöitä ottamasta käyttöön tehokkaampia tekniikoita ja vaikeuttaa tasapuolisten toimintaedellytysten saavuttamista ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun korkealla tasolla. Toimivaltaisia viranomaisia olisi sen vuoksi vaadittava asettamaan luvissa mahdollisimman alhaiset päästöjen raja-arvot, jotka kuvastavat parhaan käytettävissä olevan tekniikan tehokkuutta asianomaisen laitostyypin osalta, siten, että otetaan huomioon myös huomioon BAT-päästötasojen koko vaihteluvälit ja pyritään saavuttamaan laitoksissa paras mahdollinen ympäristötehokkuus, paitsi jos toiminnanharjoittaja osoittaa, että BAT-päätelmissä kuvatun parhaan käytettävissä olevan tekniikan soveltaminen mahdollistaa vähemmän ankarien raja-arvojen noudattamisen. (16)Direktiivin 2010/75/EU vaikutusta resurssi- ja energiatehokkuuteen ja kiertotalouteen unionissa olisi tehostettava kiinnittäen huomiota unionin energiapolitiikkaa ohjaavaan energiatehokkuus etusijalle ‑periaatteeseen. Sen vuoksi luvissa olisi mahdollisuuksien mukaan vahvistettava pakolliset ympäristötehokkuuden raja-arvot kulutukselle ja resurssitehokkuudelle, mukaan lukien veden, energian ja kierrätettyjen materiaalien käyttö, BAT-päätelmistä tehdyissä päätöksissä vahvistettujen parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan liittyvien ympäristötehokkuuden tasojen perusteella. (17)Jotta voidaan estää tai minimoida direktiivin 2010/75/EU soveltamisalaan kuuluvien laitosten aiheuttamat epäpuhtauspäästöt ja varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset kaikkialla unionissa, on täsmennettävä yleiset periaatteet edellytyksistä, joiden täyttyessä voidaan myöntää poikkeuksia päästöjen raja-arvoista, jotta voidaan varmistaa tällaisten poikkeusten yhdenmukaisempi soveltaminen koko unionissa. Poikkeuksia päästöjen raja-arvoista ei pitäisi myöntää, jos ne voivat vaarantaa ympäristönlaatunormien noudattamisen. (18)Direktiivin 2010/75/EU arvioinnissa todettiin, että kyseisen direktiivin II luvun soveltamisalaan kuuluvien laitosten osalta vaatimusten noudattamisen arviointia koskevissa lähestymistavoissa oli jonkin verran eroja. Jotta voidaan saavuttaa koko ympäristön suojelun korkea taso, varmistaa unionin lainsäädännön yhdenmukainen täytäntöönpano ja tasapuoliset toimintaedellytykset kaikkialla unionissa ja minimoida yrityksille ja viranomaisille aiheutuvat hallinnolliset rasitteet, komission olisi vahvistettava yhteiset säännöt päästöjen raja-arvojen noudattamisen arvioimiseksi ja mitattujen päästöjen validoimiseksi sekä ilmaan että veteen joutuvien päästöjen osalta parhaan käytettävissä olevan tekniikan perusteella. Näiden sääntöjen olisi oltava etusijalla niihin III ja IV luvussa vahvistettuihin sääntöihin nähden, jotka koskevat direktiivin 2010/75/EU liitteisiin V ja VI sisältyvien päästöjen raja-arvojen noudattamisen arviointia. (19)Ympäristönlaatunormeilla tarkoitetaan unionin lainsäädännössä, kuten ilmaa ja vettä koskevissa EU-säädöksissä, asetettuja vaatimuksia, jotka tietyn ympäristön tai sen tietyn osan on tiettynä ajankohtana täytettävä. Sen vuoksi on aiheellista selventää, että myöntäessään lupaa laitokselle toimivaltaisten viranomaisten olisi paitsi vahvistettava edellytykset sen varmistamiseksi, että laitoksen toiminnassa noudatetaan parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa koskevia päätelmiä, myös sisällytettävä lupaan erityisiä lisäehtoja, jotka ovat tiukempia kuin asiaankuuluvissa BAT-päätelmissä vahvistetut ehdot, jotta voidaan tarvittaessa vähentää laitoksen erityistä osuutta asianomaisella alueella esiintyvään pilaantumiseen, jotta voidaan varmistaa, että laitos noudattaa ympäristönlaatunormeja. Tällaisiin ehtoihin voi kuulua tiukempien päästöjen raja-arvojen asettaminen tai laitoksen toiminnan tai kapasiteetin rajoittaminen. (20)Toimivaltaisen viranomaisen on tarkistettava lupaehtoja ja tarvittaessa saatettava ne ajan tasalle asiaa koskevan lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi. Lupaehtoja olisi tarkistettava tai päivitettävä myös silloin, kun laitoksen on noudatettava jotakin ympäristönlaatunormia, mukaan lukien uudet ja tarkistetut ympäristönlaatunormit, tai jos vastaanottavan ympäristön tila edellyttää luvan tarkistamista, jotta voidaan noudattaa unionin lainsäädännössä vahvistettuja suunnitelmia ja ohjelmia, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY mukaisia vesienhoitosuunnitelmia. (21)Tiedon saannista, yleisön osallistumisoikeudesta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa tehdyn Århusin yleissopimuksen osapuolet hyväksyivät seitsemännessä kokouksessaan yleissopimuksen valvontakomitean asiassa ACCC/C/2014/121 tekemät päätelmät, joiden mukaan Euroopan unioni ei noudata yleissopimuksen 6 artiklan 10 kohtaa, koska se on ottanut käyttöön oikeudellisen kehyksen, jossa ei säädetä yleisön osallistumisesta direktiivin 2010/75/EU 21 artiklan 3 ja 4 kohdan sekä 5 kohdan b ja c alakohdan mukaiseen tarkistamiseen ja ajan tasalle saattamiseen. Unioni ja sen jäsenvaltiot ovat hyväksyneet nämä havainnot, ja Århusin yleissopimuksen täysimääräisen noudattamisen varmistamiseksi on tarpeen täsmentää, että yleisölle, jota asia koskee, olisi annettava varhaisessa vaiheessa ja tehokkaasti mahdollisuus osallistua toimivaltaisen viranomaisen asettamien lupaehtojen myöntämiseen tai päivittämiseen myös silloin, kun lupaehtoja tarkastellaan uudelleen laitoksen pääasiallista toimintaa koskevien BAT-päätelmien julkaisemisen jälkeen; kun parhaan käytettävissä olevan tekniikan kehitys mahdollistaa päästöjen merkittävän vähentämisen, kun toiminnan turvallisuus vaatii toisenlaisten tekniikkojen käyttöä tai kun se on tarpeen uusien tai tarkistettujen ympäristönlaatunormien noudattamiseksi. (22)Kuten unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä on selvennetty, jäsenvaltiot eivät voi rajoittaa viranomaisen päätöksen uudelleen tutkimisen edellyttämää asiavaltuutta ainoastaan sellaiseen yleisöön, jota asia koskee ja joka on osallistunut kyseistä päätöstä koskevaan päätöksentekomenettelyyn. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä on lisäksi selvennetty, että muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus ympäristöasioissa ja tehokkaat oikeussuojakeinot edellyttävät muun muassa sitä, että yleisöllä, jota asia koskee, on oikeus pyytää tuomioistuinta tai muuta lailla perustettua riippumatonta ja puolueetonta elintä määräämään turvaamistoimista, joihin voi tapauksen mukaan kuulua riitautetun luvan soveltamisen tilapäinen keskeyttäminen. Siksi olisi täsmennettävä, että asiavaltuuden edellytyksenä ei pitäisi olla se, että kyseessä oleva yleisön jäsen on osallistunut tämän direktiivin mukaisiin päätöksentekomenettelyihin. Lisäksi mahdollinen tutkintamenettely olisi toteutettava oikeudenmukaisesti, tasapuolisesti ja oikea-aikaisesti eikä se saisi olla niin kallis, että se olisi esteenä menettelyyn osallistumiselle, ja siinä olisi myös säädettävä asianmukaisista ja tehokkaista oikeussuojamekanismeista, mukaan lukien tarvittaessa kieltomääräykset. (23)Ennen lupien myöntämistä olisi ryhdyttävä rajat ylittävään yhteistyöhön, jos laitoksen toiminta saattaa vaikuttaa useampaan kuin yhteen jäsenvaltioon, ja tähän olisi sisällyttävä myös tiedotus- ja kuulemismenettely, joka kohdistetaan yleisölle, jota asia koskee, ja sellaisten muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joihin toiminnalla saattaa olla vaikutusta.

(24)Direktiivin 2010/75/EU arvioinnissa todettiin, että vaikka sen pitäisi edistää Euroopan teollisuuden muutosta, se ei ole riittävän dynaaminen eikä tue riittävästi innovatiivisten prosessien ja teknologioiden käyttöönottoa. Sen vuoksi on aiheellista helpottaa uusien, ympäristötehokkuuden kannalta tehokkaampien tekniikoiden testausta ja käyttöönottoa, helpottaa yhteistyötä julkisesti rahoitettuihin tutkimushankkeisiin osallistuvien tutkijoiden ja teollisuuden toimijoiden kanssa asiaa koskevissa eurooppalaisissa ja kansallisissa rahoitusvälineissä säädetyin edellytyksin sekä perustaa erityinen keskus, joka tukee innovointia keräämällä ja analysoimalla tietoa innovatiivisista tekniikoista, mukaan lukien uudet tekniikat, jotka ovat merkityksellisiä mainitun direktiivin soveltamisalaan kuuluvien toimintojen kannalta, ja kuvaamalla niiden kehittymistä (teknologisen valmiuden tasoa) tutkimuksesta käyttöönottoon sekä niiden ympäristötehokkuutta. Tämä mahdollistaa myös tietojen vaihdon BAT-vertailuasiakirjojen laatimisesta, tarkistamisesta ja ajan tasalle saattamisesta. Keskus kerää ja analysoi tietoa sellaisista innovatiivisista tekniikoista, joiden on osoitettu saavuttaneen vähintään teknologisen valmiuden tason 6 tai 7 teollisuuden kannalta merkityksellisessä ympäristössä (keskeisten mahdollistavien teknologioiden tapauksessa) tai käyttöympäristössä (kun kyseessä on järjestelmäprototyypin demonstrointi). (25)Puhdasta, kiertotalouteen perustuvaa ja ilmastoneutraalia taloutta koskevien unionin tavoitteiden saavuttaminen vuoteen 2050 mennessä edellyttää unionin talouden syvällistä muutosta. Kahdeksannen ympäristöä koskevan toimintaohjelman mukaisesti direktiivin 2010/75/EU soveltamisalaan kuuluvien laitosten toiminnanharjoittajat olisi sen vuoksi velvoitettava sisällyttämään muutossuunnitelmat ympäristöjärjestelmiinsä. Tällaisilla muutossuunnitelmilla täydennetään myös Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/34/EU mukaisia yritysten kestävyysraportointivaatimuksia tarjoamalla keino panna nämä vaatimukset täytäntöön laitostasolla. Ensisijainen tavoite on toteuttaa liitteessä I lueteltujen energiaintensiivisten toimintojen siirtymä. Sen vuoksi energiaintensiivisten laitosten toiminnanharjoittajien olisi laadittava muutossuunnitelmat 30 päivään kesäkuuta 2030 mennessä. Muita liitteessä I lueteltuja toimintoja harjoittavien laitosten toiminnanharjoittajat olisi velvoitettava laatimaan muutossuunnitelmat osana lupien tarkistamista ja ajan tasalle saattamista sen jälkeen, kun päätökset BAT-päätelmistä on julkaistu 1 päivän tammikuuta 2030 jälkeen. Näiden muutossuunnitelmien olisi tarkoitus olla ainoastaan toiminnanharjoittajien laatimia suuntaa antavia asiakirjoja, mutta auditointiorganisaation, jonka kanssa toiminnanharjoittaja on tehnyt sopimuksen osana ympäristöjärjestelmäänsä, olisi kuitenkin tarkistettava, että ne sisältävät Euroopan komission antamassa täytäntöönpanosäädöksessä vahvistetut vähimmäistiedot, ja toiminnanharjoittajien olisi myös julkistettava muutossuunnitelmat. (26)On selvennettävä perusteita, joiden mukaan arvioidaan, onko jätteen kaasuttamisesta tai pyrolyysistä syntyvät kaasut tai nesteet puhdistettu niin, että niitä ei enää katsota jätteeksi ennen niiden polttamista. (27)Kun otetaan huomioon direktiivin 2010/75/EU soveltamisalaan sisällytettävien kasvatuslaitosten suuri määrä ja tällaisten laitosten prosessien ja päästömallien suhteellinen yksinkertaisuus, on aiheellista vahvistaa erityiset kyseiselle alalle mukautetut hallinnolliset menettelyt lupien myöntämistä ja asiaan liittyvien toimintojen harjoittamista varten, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yleisölle tiedottamista ja yleisön osallistumista, valvontaa ja vaatimusten noudattamista koskevien vaatimusten soveltamista. (28)Markkinoille tulevien innovatiivisten tekniikoiden odotetaan vähentävän edelleen epäpuhtauspäästöjä ja kasvihuonekaasupäästöjä, jotka ovat peräisin direktiivin 2010/75/EU tai Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan kuuluvista laitoksista. Vaikka tämä mahdollistaa lisäsynergioiden luomisen näiden direktiivien välille, sillä voi olla vaikutusta niiden toimintaan, myös hiilimarkkinoilla. Direktiiviin 2003/87/EY sisältyy tältä osin säännös, jonka tarkoituksena on arvioida kyseisen direktiivin ja direktiivin 2010/75/EU välisten synergioiden vaikuttavuutta ja jossa kehotetaan sovittamaan yhteen ympäristön ja ilmaston kannalta tärkeitä lupia, jotta voidaan varmistaa unionin ilmasto- ja energiatavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavien toimenpiteiden tehokas ja nopeampi toteuttaminen. Jotta voidaan ottaa huomioon innovoinnin dynamiikka tässä suhteessa ja direktiivin 2003/87/EY 8 artiklassa tarkoitettu uudelleentarkastelu, komission olisi toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään vuonna 2028 ja sen jälkeen joka viides vuosi kertomus, jossa tarkastellaan direktiivin 2010/75/EU täytäntöönpanoa. (29)Sen varmistamiseksi, että direktiivi 2010/75/EU täyttää edelleen tavoitteensa, jotka koskevat pilaavien aineiden päästöjen ehkäisemistä tai vähentämistä ja ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun korkean tason saavuttamista, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä SEUT-sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, joilla täydennetään kyseistä direktiiviä siipikarjan, sikojen ja nautakarjan kasvatukseen liittyviin toimintoihin sovellettavia vaatimuksia sisältävien toimintasääntöjen antamiseksi tai joilla muutetaan kyseisen direktiivin liitteitä I ja I a sisällyttämällä niihin maatalouden ja teollisuuden toimintoja. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä. (30)Jotta voidaan varmistaa direktiivin 2010/75/EU yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa vahvistaa seuraavat: i) lupayhteenvedon muoto, ii) vakioitu menetelmä, jolla arvioidaan BAT-päätelmien täytäntöönpanoon liittyvien kustannusten ja mahdollisten ympäristöhyötyjen välistä suhteettomuutta, iii) mittausmenetelmä luvassa vahvistettujen päästöraja-arvojen noudattamisen arvioimiseksi ilmaan ja veteen joutuvien päästöjen osalta, iv) yksityiskohtaiset järjestelyt, jotka ovat tarpeen teollisuuden muutosta ja päästöjä käsittelevän innovaatiokeskuksen perustamista ja toimintaa varten, ja v) muutossuunnitelmien muoto. Tätä täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. (31)Direktiivissä 2010/75/EU säädettyjen velvoitteiden tehokkaan täytäntöönpanon ja noudattamisen valvonnan varmistamiseksi on tarpeen täsmentää tehokkaiden, oikeasuhteisten ja varoittavien seuraamusten vähimmäissisältö. Seuraamusjärjestelmien erot, se, että määrättyjä seuraamuksia pidetään monissa tapauksissa liian alhaisina, jotta niillä olisi todellinen pelotevaikutus laittoman toiminnan suhteen, ja yhdenmukaisen täytäntöönpanon puute jäsenvaltioissa heikentävät teollisuuden päästöihin liittyviä tasapuolisia toimintaedellytyksiä kaikkialla unionissa. Ympäristönsuojelusta rikosoikeudellisin keinoin annettu direktiivi 2008/99/EY olisi otettava huomioon, jos tämän direktiivin mukainen rikkomus on direktiivin 2008/99/EY soveltamisalaan kuuluva rikos. (32)Jos direktiivin 2010/75/EU nojalla käyttöön otettujen kansallisten toimenpiteiden rikkomisesta on aiheutunut haittaa ihmisten terveydelle, jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että yksilöt, joita asia koskee, voivat vaatia ja saada korvausta kärsimästään haitasta asianomaisilta luonnollisilta henkilöiltä tai oikeushenkilöiltä ja tarvittaessa rikkomisesta vastuussa olevilta toimivaltaisilta viranomaisilta. Tällaisilla korvauksia koskevilla säännöillä edesautetaan ympäristön laadun säilyttämistä, suojelua ja parantamista sekä ihmisten terveyden suojelua koskevien tavoitteiden saavuttamista SEUT-sopimuksen 191 artiklan mukaisesti. Niillä myös vahvistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 2, 3 ja 35 artiklassa vahvistetut oikeudet elämään, henkilökohtaiseen koskemattomuuteen ja terveydenhuoltoon sekä perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistettu oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin. Lisäksi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/35/EY ei anneta yksityisille osapuolille oikeutta saada korvausta ympäristövahingosta tai tällaisen vahingon välittömästä uhasta. (33)Näin ollen on aiheellista, että direktiivissä 2010/75/EU käsitellään myös yksityishenkilöiden oikeutta saada korvausta kärsimästään haitasta. Sen varmistamiseksi, että yksilöt voivat puolustaa oikeuksiaan saada korvausta direktiivin 2010/75/EU rikkomisesta aiheutuneesta terveyshaitasta ja siten varmistaa kyseisen direktiivin tehokkaampi täytäntöönpano, sellaisilla ihmisten terveyden tai ympäristön suojelua edistävillä valtiosta riippumattomilla järjestöillä, myös kuluttajansuojaa edistävillä järjestöillä, jotka täyttävät kansallisen lainsäädännön vaatimukset, olisi oltava siihen yleisöön kuuluvina, jota asia koskee, valtuudet aloittaa, jos jäsenvaltiot niin päättävät, menettely joko uhrin puolesta tai häntä tukeakseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tuomioistuimissa edustamista ja puolustamista koskevien kansallisten menettelysääntöjen soveltamista. Jäsenvaltioilla on yleensä menettelyllinen itsemääräämisoikeus, jotta ne voivat varmistaa tehokkaat oikeussuojakeinot unionin oikeuden rikkomista vastaan, edellyttäen että vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteita noudatetaan. Kokemus on kuitenkin osoittanut, että vaikka on olemassa valtava määrä epidemiologista näyttöä ympäristön pilaantumisen kielteisistä terveysvaikutuksista väestöön, erityisesti ilmansaasteiden osalta, direktiivin 2010/75/EU rikkomisten uhrien on vaikea osoittaa syy-yhteyttä aiheutuneen haitan ja rikkomisen välillä jäsenvaltioissa yleisesti sovellettavien todistustaakkaa koskevien menettelysääntöjen mukaisesti. Siksi useimmissa tapauksissa direktiivin 2010/75/EU rikkomisten uhreilla ei ole keinoa saada korvausta tällaisten rikkomusten aiheuttamasta haitasta. Jotta voidaan vahvistaa yksilöiden oikeuksia saada korvausta direktiivin 2010/75/EU rikkomisesta ja tehostaa direktiivin vaatimusten valvontaa kaikkialla unionissa, todistustaakkaa koskevia sääntöjä on mukautettava tällaisten tilanteiden huomioon ottamiseksi. Näin ollen, jos henkilö voi esittää riittävän vankkaa näyttöä, jonka perusteella voidaan olettaa, että direktiivin 2010/75/EU rikkominen on syynä yksilön terveydelle aiheutuneeseen haittaan tai että se on merkittävästi myötävaikuttanut siihen, vastaajan olisi kyettävä kumoamaan tämä olettama välttääkseen korvausvelvollisuutensa. (34)Direktiivin 2010/75/EU vaikutus jäsenvaltioiden menettelylliseen itsemääräämisoikeuteen olisi rajoitettava siihen, mikä on tarpeen niiden tavoitteiden saavuttamiseksi, jotka koskevat ihmisten terveyden suojelua varmistamalla ympäristön turvallisuus, eikä se saisi vaikuttaa muihin kansallisiin menettelysääntöihin, joissa vahvistetaan oikeus hakea korvausta kyseisen direktiivin rikkomisesta. Tällaiset kansalliset säännöt eivät kuitenkaan saisi haitata direktiivissä 2010/75/EU edellytetyn korvauksenhakumekanismin tehokasta toimintaa. (35)Direktiivin 2010/75/EU täytäntöönpanossa on käynyt ilmi, että keraamisia tuotteita polttamalla valmistavien laitosten soveltamisalaa sovelletaan eri tavoin eri jäsenvaltioissa, koska kyseisen toiminnan määritelmässä käytetty sanamuoto antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden päättää, soveltavatko ne molempia vai vain toista kahdesta kriteeristä, jotka koskevat tuotantokapasiteettia ja uunikapasiteettia. Jotta voidaan varmistaa direktiivin yhdenmukaisempi täytäntöönpano ja varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset kaikkialla unionissa, tällaiset laitokset olisi sisällytettävä direktiivin soveltamisalaan aina, kun jompikumpi näistä kahdesta kriteeristä täyttyy. (36)Vahvistaessaan päästöjen raja-arvoja pilaaville aineille toimivaltaisen viranomaisen olisi otettava huomioon kaikki aineet, myös uutta huolta aiheuttavat aineet, joita voi vapautua kyseisestä laitoksesta ja joilla voi olla merkittävä vaikutus ympäristöön tai ihmisten terveyteen. Tällöin olisi otettava huomioon vapautuvien aineiden vaaralliset ominaisuudet, määrä ja luonne sekä se, miten todennäköisesti ne pilaavat ympäristön osia. BAT-päätelmät toimivat tarvittaessa vertailukohtana valittaessa aineita, joille on asetettava päästöjen raja-arvot, mutta toimivaltainen viranomainen voi halutessaan valita myös useampia aineita. Tällä hetkellä yksittäiset pilaavat aineet luetellaan direktiivin 2010/75/EU liitteessä II, joka ei kuitenkaan ole tyhjentävä. Tämä ei ole direktiivin kokonaisvaltaisen lähestymistavan mukaista eikä siinä huomioida toimivaltaisten viranomaisten tarvetta ottaa huomioon kaikki merkitykselliset pilaavat aineet, myös uutta huolta aiheuttavat aineet. Tämä ei-tyhjentävä pilaavien aineiden luettelo olisi sen vuoksi poistettava. Sen sijaan direktiiviin olisi sisällytettävä viittaus asetuksen (EY) N:o 166/2006 liitteessä II olevaan epäpuhtauksien luetteloon. (37)Vaikka kaatopaikat kuuluvat direktiivin 2010/75/EU soveltamisalaan, kaatopaikkojen osalta ei ole olemassa BAT-päätelmiä, koska tämä toiminta kuuluu neuvoston direktiivin 1999/31/EY soveltamisalaan, jonka mukaan siihen sisältyvien vaatimusten katsotaan olevan parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa. Kun otetaan huomioon direktiivin 1999/31/EY antamisen jälkeen tapahtunut tekninen kehitys ja innovaatiot, käytettävissä on nykyisin tehokkaampia tekniikoita ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi. Direktiivin 2010/75/EU mukaisten BAT-päätelmien hyväksyminen mahdollistaisi puuttumisen kaatopaikkojen toimintaan liittyviin tärkeimpiin ympäristöongelmiin, mukaan lukien huomattavat metaanipäästöt. Direktiivin 1999/31/EY olisi sen vuoksi mahdollistettava kaatopaikkoja koskevien BAT-päätelmien hyväksyminen direktiivin 2010/75/EU mukaisesti. (38)Direktiivejä 2010/75/EU ja 1999/31/EY olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti. (39)Koska jäsenvaltiot eivät voi yksin riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita, joilla pyritään varmistamaan ympäristönsuojelun korkea taso ja parantamaan ympäristön laatua, ja koska nämä tavoitteet voidaan teollisen toiminnan aiheuttaman ympäristön pilaantumisen rajat ylittävän luonteen takia saavuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen. (40)Ympäristönsuojelun korkean tason varmistamista ja ympäristön laadun parantamista koskevan perustavoitteen saavuttamiseksi on tarpeen ja asianmukaista vahvistaa suhteellisuusperiaatteen mukaisesti säännöt, jotka koskevat teollisesta toiminnasta aiheutuvan ympäristön pilaantumisen yhtenäistettyä ehkäisemistä ja vähentämistä. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi. (41)Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, joista käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde. Tämän direktiivin osalta lainsäätäjä pitää tällaisten asiakirjojen toimittamista perusteltuna, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla

Direktiivin 2010/75/EU muuttaminen Muutetaan direktiivi 2010/75/EU seuraavasti: 1) Korvataan 1 artiklan toinen kohta seuraavasti: ”Siinä säädetään myös ilmaan, veteen ja maaperään kulkeutuvien päästöjen ehkäisemisestä, tai jos se ei ole mahdollista, päästöje