EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 29.01.1998 
KOM(1998)40 lopull. 
Kertomus Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaille annettavasta 
rahoitusavusta ja teknisestä avusta ja niiden kanssa tehtävästä 
taloudellisesta yhteistyöstä 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun 
neuvoston asetuksen (ETY N:o 443/92) (EYVL N.o L 52, 27.02.1992, 
s.1) mukaisesti 
(komission esittämä) 

JOHDANTO 
KERTOMUKSEN RAKENNE 4 
1. TALOUDELLINEN JA SOSIAALINEN KEHITYS AASIASSA JA LATINALAISESSA 
AMERIKASSA VUOSINA 1991 -1995 5 
1.1. YLEISKATSAUS 5 
1.2. AASIA 7 
l .3. LATINALAINEN AMERIKKA I 4 
2: EUROOPAN YHTEISÖN (EY) KEHITYSYHTEISTYÖ AASIAN JA LATINALAISEN 
AMERIKAN MAIDEN KANSSA 21 
2. l. YLEISKATSAUS POLITIIKKAAN 21 
2.1.1. POLITIIKAN KE H YS AASIAN OSALTA 21 
2.1.2. POLITIIKAN KEHYS LATINALAISEN AMERIKAN OSALTA 2 2 
2.2. ALA-MAIDEN KANSSA TEHTÄVÄN YHTEISTYÖN KEHITYS VUOSINA 1991 - 1995 22 
2.3. ALA-MAITA KOSKEVA 25 PÄIVÄNÄ HELMIKUUTA 1992 ANNETTU ASETUS (ETY) N:t) 
443/92. 26 
2.4. KAHDENVÄLISET YHTEISTYÖSOPIMUKSET JA MONENVÄLISET SUHTEET 28 
3. EUROOPAN YHTEISÖN JA AASIAN JA LATINALAISEN AMERIKAN VÄLISEN 
YHTEISTYÖN YKSITYISKOHDAT VUOSINA 1991 -1995 30 
3.1. YLEINEN MÄÄRÄLLINEN KATSAUS YHTEISÖN YHTEISTYÖHÖN 30 
3.2. LAATUA KOSKEVAT HUOMAUTUKSET: RAHOITUSYHTEISTYÖ JA TEKNINEN YHTEISTYÖ 
SEKÄ TALOUDELLINEN YHTEISTYÖ 34 
3.2.1. AASIA 34 
3.2.2. LATINALAINEN AMERIKKA 36 
4. YHTEENVETO 37 
TAULUKOITA KOSKEVAT HUOMAUTUKSET 38 
2/53 
IB-D-l/9.10.1997/rev6 
Kertomus Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaille annettavasta 
rahoitusavusta ja teknisestä avusta ja niiden kanssa tehtävästä 
taloudellisesta yhteistyöstä 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun 
neuvoston asetuksen (ETY N:o 443/92) (EYVL N:o L 52, 27.02.1992, 
s.1) mukaisesti 
Johdanto 
Tämän kertomuksen tarkoituksena on täyttää 25 päivänä helmikuuta 1992 annetussa 
neuvoston asetuksessa (ETY N:o 443/92) rahoitusavusta ja teknisestä avusta Aasian ja 
Latinalaisen Amerikan kehitysmaille sekä taloudellisesta yhteistyöstä näiden maiden 
kanssa säädetty velvollisuus. Erityisesti asetuksen 16 artiklassa vaaditaan, että: 
" komissio esittää kunkin viisivuotisjakson' lopussa kokonaiskertomuksen, jossa 
on määräaikaiset arviointitulokset hankkeiden ja ohjelmien toteuttamisedellytysten sekä 
sen selvittämiseksi, onko tarkoituksenmukaista säilyttää ennallaan tukea koskevat 
suuntaviivat tai muuttaa niitä. " 
Neuvoston 1. kesäkuuta 1995 esittämän pyynnön mukaisesti komissio on jo aloittanut 
Euroopan yhteisön Lomén sopimuksen maiden (AKT-maat) sekä Aasian, Latinalaisen 
Amerikan ja Välimeren alueen maiden (ALAMED-maat) kanssa tekemää kehitysyhteistyötä 
koskevan perusteellisen kokonaisarvioinnin laatimisen. Kuten neuvostolle on jo ilmoitettu, 
komissio on lupautunut toimittamaan neuvostolle arviointityötä koskevan kertomuksen 
vuoden 1998 aikana. 
Tässä kertomuksessa ei millään tavoin ennakoida laajempaa kokonaisarviointia eikä sitä pidä 
käsittää siihen liittyväksi alustavaksi arvioksi. Tässä asiakirjassa on pikemminkin tarkoitus 
esittää yhteisön niille Aasian ja Latinalaisen Amerikan maille (ALA-maat), joita edellä 
mainittu asetus koskee, antamaa apua ja näiden kanssa tekemää yhteistyötä koskevia tietoja 
ensimmäisen viisivuotisjakson ajalta (1991 - 1995) siltä osin kuin ne koskevat ALA-maissa 
tuona aikana tapahtunutta sosiaalista ja taloudellista kehitystä. Johdonmukaisuuden ja 
yhtenäisyyden turvaamiseksi tämä kertomus perustuu samoihin perustietoihin, joita 
käytetään arvion tekemisessä; näin on erityisesti Aasian ja Latinalaisen Amerikan maiden 
kanssa tehtävän kehitysyhteistyön rahoittamiseen liittyviä myönnytyksiä koskevien 
maksusitoumusten ja maksujen osalta. 
Tietojen avulla analysoidaan ALA-maille annetun tuen kaikkia muotoja, ei pelkästään 
asetuksessa (ETY) N:o 443/92 tarkoitettuja muotoja. Koska tiedot ovat hyvin laaja-alaisia, 
on mahdollista tehdä ainoastaan suhteellisen karkea arvio siitä, kuinka asetuksen 
soveltamisalaan kuuluvien kehitysyhteistyövarojen maksusitoumukset ja maksut on 
suoritettu sekä missä määrin asetuksen vaatimukset on täytetty. Täten onkin muistutettava, 
Tässä tapauksessa vuodet 1991 - 1995. 
3/53 
että vaikka asetuksessa esitetään yleinen kannanotto yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikasta ja 
se todellakin on ainoa oikeudellinen teksti, jossa säädetään ALA-maiden kanssa tehtävän 
yhteistyön yleisestä kehyksestä, siinä säädetään oikeusperusta neljälle budjettikohdalle 
Kyseiset budjettikohdat ovat Aasian osalta B7-3000 ja B7-3001 ja Latinalaisen Amerikan 
osalta B7-3100 ja B7-3110. Ensiksi mainitut budjettikohdat käsittävät kummassakin 
tapauksessa rahoitusavun ja teknisen avun ja toiseksi mainitut taloudellisen yhteistyön. 
Kaikkia näistä neljästä budjettikohdasta tehtyjä maksusitoumuksia koskevat tiedot ovat 
käytettävissä ja ne on esitetty tämän kertomuksen liitteissä. Kyseisistä maksusitoumuksista 
ei kuitenkaan ole saatavilla yksityiskohtaisia analyysejä, ja tämän rajoituksen vuoksi 
kyseisiin budjettikohtiin myönnettyjen varojen avulla toteutettuja toimia voidaan tällä 
hetkellä arvioida laaja-alaisten tietojen perusteella parhaimmillaankin ainoastaan 
likimääräisesti. 
On tärkeää muistaa, että asetus käsittää myös Kiinalle ja Macaolle, Iranille, Irakille ja 
Jemenille annettavan avun sekä näiden kanssa tehtävän yhteistyön. Tähän kertomukseen 
kiinteästi kuuluvissa taulukoissa otetaan huomioon tämä asia. 
Kertomuksen rakenne 
Tämä kertomus muodostuu kolmesta osasta, joista ensimmäisessä käsitellään asianomaisissa 
Aasian maissa (Etelä-ja Kaakkois-Aasia sekä Kiina - kohta 1.2) ja Latinalaisen Amerikan 
maissa (kohta 1.3) tarkasteluajanjakson aikana tapahtunutta sosiaalista ja taloudellista 
kehitystä sekä tuodaan esille alueiden väliset kehityserot. Osassa 2 hahmotellaan yhteisön 
kehitysyhteistyöpolitiikan periaatteita ja käsitellään niille asetuksella annettua 
toimintakehystä. Osassa 3 käsitellään virallisen kehitysavun (ODA) maksusitoumuksia ja 
maksuja, jotka komissio on tarkasteluajanjaksolla tehnyt yhteisön vuosittaisesta 
talousarviosta tärkeimpiin kohteisiin. Kertomuksen lopuksi esitetään lyhyt yhteenveto. 
4/53 
1. Taloudellinen ja sosiaalinen kehitys Aasiassa ja Latinalaisessa 
Amerikassa vuosina 1991 -1995 
1.1. Yleiskatsaus 
Taulukko 1.1.1: Perusluvut 
iffiÄiÄ^^^^^Si 
Kokonaisväestö (milj. 1994) 
Väestön kasvu (% vuodessa, 1980 - 1995) . 
BKT:n kasvu (% keskimäärin vuodessa, 1990 -
1995) 
Asukasta kohden lasketun BKTL:n kasvu (% 
keskimäärin vuodessa, 1985 -1995) 
Valtion ulkomaisten lainojen velanhoitokulujen 
suhde vicntituottoihin (% viennistä 1995) 
Alle viisivuotiaiden kuollcisuusaste (tuhatta 
elävänä syntynyttä kohden 1995) 
Alimman kvintiilin tulo-osuus (% 1990-luvulla) 
Köyhyyskuilu (% 1993) 
Lukutaidoton väestö (milj.) 
Hiilidioksidipäästöt (tonnia asukasta kohden 1992) 
Hiilidioksidin kokonaispäästöt (miljoonaa tonnia 
1992)" 
W?3§. Etela-Aasia Ita-Aasia Latinalainen 
Amerikka 
1 270,0 1 761,8 463,9 
2,1 1,5 1,9 
4,6 10,3 3,2 
2,9 7,2" 0,3 
24,6 12.8 26,2 
106 53 47 
8,8 6,9 4.5 
12,6 7,8 9.1 
416 210 43 
0,7 2,1 3,4 
1625 870 2 251 
1. Latinalaisen Amerikan tiedoissa on mukana Karibian alue 
2. Itä-Aasian tiedoissa on mukana Kaakkois-Aasia, johon kuuluvat Vietnam, Kambodza, Laos ja Kiina. 
Lähde. Maailmanpankki - World Development Indicators, 1997, World Development Report 1997 
a: Itä-Aasiaan on luettu mukaan Tyynenmeren alue. b: Hiilidioksidin kokonaispäästöjen osalta olisi huomattuxu. että 
kansallisten hiilidioksidin kokonaispäästöjen merkitys analysoinnin kannalta on vähäinen, koska no nippuvat 
väestömäärästä ja teollisen toiminnan tasosta Asukasta kohden lasketut päästöt ovat parempi osoitin veivattaessa 
kansallisen teollisen toiminnan keskimääräisten yksiköiden osuudesta syntyviä päästöjä. UNHP World Resources, 
1996-97, s 314. 
Aasian talous on laajentunut melko vauhdikkaasti viime vuosina (katso taulukko 1.1.1). 
Esimerkiksi Etelä-Aasian talouksien reaalikasvu oli tarkasteluajanjaksolla keskimäärin 4,(> 
prosenttia vuodessa. Vaikka köyhien osuus alueen väestöstä on maailman suurin, köyhien 
osuus väestöstä aleni 45 prosentista 43 prosenttiin, mikä oli osittain suhteellisen voimakkaan 
kasvun ansiota. Ihmisten köyhyys, jota sosiaali-indikaattorit kuvastavat, on kuitenkin 
edelleen laajalle levinnyttä: yli 50 prosenttia alle viisivuotiaista lapsista Etelä-Aasiassa on 
alipainoisia ja ainoastaan 48 prosenttia aikuisista on lukutaitoisia. 
Kaakkois-Aasian kasvuvauhti oli tarkasteluajanjaksolla paljon nopeampi. Tämä kasvuaste 
kuvastaa merkittävissä määrin kehitysmaiden, erityisesti Kaakkois-Aasian kehitysmaiden, 
lisääntyvää yhdentymistä maailmantalouden valtavirtaan sekä niiden viennin ja tuonnin 
nopeaa kehitystä (katso taulukot 1.1.2 ja 1.1.3). Joissakin maissa institutionaalinen ja 
rakenteellinen perusta, johon nopea kasvu ja kehitys on tukeutunut, on osoittautunut 
merkittäviltä osin heikoksi: hallituksen harjoittama talouden sääntely ja valvonta on ollut 
5/53 
tehotonta yleisesti ja erityisesti rahoitusalalla, kasvun ympäristövaikutuksiin ei ole kiinnitetty 
riittäväksi huomiota ja koulutukseen ei ole kaikilta osin panostettu riittävästi, jotta 
tuottavuutta olisi voitu parantaa, kun palkkaerot Kiinaan ja Vietnamiin, Kambodzaan ja 
Laosiin verrattuna ovat kasvaneet. 
Mitä tulee Vietnamiin, Kambodzaan ja Laosiin, Vietnamissa 1980-luvun lopulla aloitetun 
vapauttamisohjelman tulokset ovat olleet myönteisiä. Bruttokansantuotteen (BKT) 
reaalikasvu oli keskimäärin 8,3 prosenttia jaksolla 1990 - 1995. Itä-Euroopan markkinoiden 
menettämisestä huolimatta vienti kasvoi, mikä kuvasti talouden laajenemista ja 
monipuolistumista. Jaksolla 1992 - 1995 viennin keskimääräinen vuosittainen kasvu oli 30 
prosentin luokkaa. Kambodzassa, jossa on yhdeksän miljoonaa asukasta (noin kaksi kertaa 
enemmän kuin Laosissa), talouden kehitys on pienempää naapuriaan jäljessä. Kambodzan 
BKT:n asukasta kohden on arvioitu olleen 270 Yhdysvaltain dollaria vuonna 1995, kun se 
Laosissa oli 350 Yhdysvaltain dollaria. 
Selkeintä talouskasvu on ollut Kiinassa. Kiina on päässyt Tiananmenin aukion tapahtumien 
yli ja jatkanut vuonna 1978 tapahtuneen Deng Xiaopingin valtaan nousun jälkeen 
aloitettujen taloudellisten uudistusten toteuttamista. Tarkasteluajanjakson loppuun mennessä 
Kiina oli yhteisön neljänneksi suurin ja nopeimmin kasvava kauppakumppani. 
Taulukko 1.1.2: Euroopan unionin (12) tuonti Latinalaisesta Amerikasta sekä Itä-, 
Etelä-ja Kaakkois-Aasiasta vuosina 1992 - 1995 miljardeina ecuina 
1992 1993 1994 1995 
Latinalaincn 
Amerikka 
Etcla-Aasia 
ASEAN 
Kiina 
p.m. 
EU:na 
kokonaistuonti 24,6 
8,0 
21,9 
16,8 
487,1 22,1 
9,4 
25,5 
19,6 
493,2 27,0 
10,9 
29,8 
22,7 
543,2 29.2 
11.7 
32.2 
24.8 
575.1 
Lähde: Kuroopan komissio. The European Union and World Trade, 1996. a: EU:n ulkopuolelta 
Latinalaisessa Amerikassa kasvuluvut paranivat, mutta olivat edelleen keskinkertaisia, 
sekä vienti Euroopan unioniin ja tuonti sieltä kasvoivat merkittävästi vuoteen 1995 asti 
(katso taulukot 1.1, 1.2 ja 1.3). Latinalaisessa Amerikassa on viimeisten kymmenen vuoden 
aikana tapahtunut suuria muutoksia ja siellä on tehty laaja-alaisia poliittisia ja rakenteellisia 
uudistuksia, jotka ovat aiheuttaneet tuntuvia muutoksia useimmissa maissa ja vahvistaneet 
niiden talouden suorituskykyä. Vaikka nämä viimeaikaiset muutokset ovat olleet 
merkittäviä, ne eivät ole täysin kuvastuneet talouden vahvaan suorituskykyyn perustuvan 
sosiaalisen kehityksen merkittävänä parantumisena, joka mahdollistaisi tulojen ja vaurauden 
tasaisemman jakautumisen. Saharan eteläpuolista Afrikkaa lukuun ottamatta alue on ainoa 
kolmannen maailman alue, jossa köyhyys (asukasta kohden laskettuna) itse asiassa lisääntyi 
jaksolla 1987 - 1993 (22 prosentista 23,5 prosenttiin) 
6/53 
Taulukko 1.1.3: Euroopan unionin vienti Latinalaiseen Amerikkaan sekä Itä-, Etelä-
ja Kaakkois-Aasiaan vuosina 1992 - 1995 miljardeina ecuina 
Latinalaincn 
Amerikka 
Etcla-Aasia 
ASEAN 
Kiina 
p.m. 
EU.n" 
kokonaistuonti 
Lahde: Euroopan 
1.2. Aasia 1992 
20,5 
7,9 
19,3 
6,9 
436,1 
-. 1993 
24,1 
9,4 
23,2 
11,3 
491,1 
komissio. The European Union and World Trade, 1994 
29,0 
10,5 
27,8 
12,5 
541,8 
1996 a: 1995 
30,5 
12,2 
33,2 
13,1 
589,7 
EU:n ulkopuolelle 
Muiden maiden kanssa tehtävän yhteistyön tapaan Euroopan unioni on vähitellen saattanut 
useimpien Aasian maiden ja alueiden kanssa tehtävän kahdenvälisen yhteistyön osaksi 
kauppa- ja yhteistyösopimuksia. Niiden ALA-maita koskevassa asetuksessa (ETY) No 
443/92 säädettyjen periaatteiden ja lähestymistapojen lisäksi, joita tämä kertomus koskee, 
Euroopan unionin yleiset tavoitteet politiikan kaikkien näkökohtien osalta, kehitysyhteistyö 
mukaan lukien, on viimeksi vahvistettu komission tiedonannossa Kohti uutta Aasian 
strategiaa (KOM (94) 314). Tavoitteisiin sisältyy kestävän kehityksen ja köyhyyden 
vähentämisen edistäminen Aasian köyhimmissä maissa, kaikkien tarvittavien toimien 
toteuttaminen avointen markkinoiden ja syrjimättömyyteen perustuvan liiketoiminnallisen 
ympäristön turvaamiseksi siten, että se edistää Euroopan ja Aasian välisen kaupan ja 
investointien laajentumista, sekä Aasian maiden välisten alueellisen ja paikallisen tason 
yhteistyöpyrkimysten tukeminen. 
Etelä-Aasian maissa (Sri Lankaa lukuun ottamatta) talouden kasvuvauhti hidastui jossain 
määrin jaksolla 1990 - 1995 (katso taulukko 1.2.1). Alueen hallitsevassa taloudessa. 
Intiassa, poliittinen epävarmuus hidasti vuonna 1991 tehtyjen laaja-alaisten uudistusten 
toteuttamista. Huomattavaa kehitystä on kuitenkin tapahtunut ja vuoteen 1995 mennessä 
talousarvion ja maksutaseen alijäämät olivat pienentyneet, inflaatio oli alentunut ja 
valuuttakaupan rajoituksia oli lievennetty. Suorat ulkomaiset investoinnit kasvoivat 
tasaisesti ja olivat 620 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria vuonna 1994. 
Etelä-Aasiassa varojen käyttöönotto oli tarkasteluajanjaksolla jossain määrin vaihtelevaa 
Intiassa kotimaisen säästöasteen suhde bruttokansantuotteeseen oli suuren osan 
tarkasteluajanjaksosta suhteellisen alhainen, 20 prosentin luokkaa, mikä haittasi investointia 
hyvin tarpeellisiin perusrakenne- ja muihin pääomahankkeisiin. Pakistanissa säästöasteen 
suhde bruttokansantuotteeseen vaihteli ja oli ylimmillään 17,3 prosenttia vuonna 1992 ja 
alimmillaan 13,2 prosenttia vuonna 1991 ja 1993. Maa epäonnistui vielä Intiaakin 
selvemmin yrityksissään saada käyttöön kotimaiset säästöt. 
Useimmissa Kaakkois-Aasian maissa talouden laajentuminen oli erityisen nopeaa 
tarkasteluajanjaksolla. Talouden kasvuvauhti oli nopea ja se vaihteli Malesian ja Singaporen 
7/53 
8,7 prosentista Indonesian 7,6 prosenttiin keskimäärin vuodessa ollen näin kestävää. 
Ainoastaan Filippiinit olivat poikkeus tässä yleisessä nopean talouskasvun suuntauksessa. 
Filippiineillä aloitetut uudistukset alkoivat kuitenkin vaikuttaa tarkasteluajanjakson 
jälkipuoliskolla ja BKT asukasta kohden kasvoi nopeasti 1990-luvun puolivälissä, 
työttömyys väheni ja inflaatio pysyi yksinumeroisissa luvuissa. Alueen maiden kotimaiset 
säästöt olivat suhteellisen kannustavia (ainoastaan Filippiineillä säästöjen suhde 
investointeihin laski alle 35 prosentin tason ja Singaporessa se vaihteli vuosien 1995 ja 1994 
välillä 45 prosentista 48 prosenttiin) ja lisäksi voimakas ulkomaisten varojen sijoittaminen 
maahan vauhditti pääoman muodostusta. 
Vietnamissa, Kambodzassa ja Laosissa talous kasvoi ja ulkomaiset investoinnit 
lisääntyivät. Vietnamissa sekä viennin että tuonnin kasvu on hyötynyt ulkomaankaupan ja 
investointien vapauttamisesta sekä ulkomaalaisten maahanpääsyn helpottamisesta 
Ulkomaiset investoinnit ovat lisääntyneet nopeasti, vaikka ne ovatkin olleet vaatimattomia 
Kaakkois-Aasiaan verrattuna. Sen jälkeen kun ulkomaisia investointeja koskeva laki 
hyväksyttiin vuonna 1988 (ja investointeja vapautettiin lisää vuonna 1992), suorat 
ulkomaiset investoinnit ovat lisääntyneet tasaisesti ja niitä tehtiin 1,8 miljardia dollaria 
vuonna 1995 ja 2,3 miljardin dollaria vuonna 1996. Indo-Kiinan pienempien maiden 
kokemukset ovat olleet samankaltaisia. Laosissa talouden keskimääräinen reaalikasvu pysyi 
1990-luvun ensimmäisellä puoliskolla 6,5 prosentissa, kun se Kambodzassa oli 6,4 
prosenttia samalla ajanjaksolla. 
Kiinan talous on maailman kymmenenneksi suurin perinteisillä BKT-tiedoilla mitattuna. Jos 
Kiinaan sovelletaan teknisesti merkityksellisempää bruttokansantuotetta 
ostovoimapariteettina mitattuna, se on maailman neljänneksi suurin talousmahti. Maan 
talous kasvoi lähes ennätyksellistä vauhtia vuosina 1992 ja 1993, jolloin talouden 
vuosittainen kasvu oli ennätykselliset 13 prosenttia. Nouseva inflaatio, konkreettiset 
ongelma-alueet ja institutionaaliset heikkoudet heikensivät kasvuvauhdin kestävyyttä ja 
tämä edellytti aiempaa varovaisempaa lähestymistapaa. Reaalikasvu putosi 10 prosenttiin 
vuonna 1995 ja taantui vielä lisää arviolta 8,5 prosenttiin viime vuonna, mikä johtui suurelta 
osin inflaatiosuuntausten hillitsemiseksi aloitetuista verotoimenpiteistä. Inflaatio, joka oli 
noussut 21 prosenttiin vuonna 1994, putosi 15 prosenttiin vuonna 1995. 
8/53 
Taulukko 1.2.1 BKT: n kasvu 
Keskimääräinen kasvuvauhti (prosentteina) 
1980-1990 1990-1995 
Etcla-Aasia 
Bangladesh 4,3 4,1 
Intia 5,8 4,1 
Pakistan 6,3 4,6 
Sri Lanka 4,2 4,8 
Kaakkois-Aasia 
Indonesia 6,1 7,6 
Malesia 5,2 8,7 
Filippiinit 1,0 2,3 
Singapore 6,4 8,7 
Thaimaa 7,6 8,4 
Vietnam ... 8,3 
Kiina 10,2 12,8 
lAhde: World Bank- World Development Indicators, 1997 
Yhdysvaltain dollariin. Kiina on yhdentymässä nopeasti 
maailmanlaajuisiin 
pääomamarkkinoihin ja sen 
osuus kehitysmaihin 
suuntautuvista rajatylittävistä 
rahoitusvirroista on kasvussa. 
Maailmanpankki arvioi, että tällä 
hetkellä 40 prosenttia 
kehitysmaihin tehtävistä suorista 
ulkomaisista investoinneista, 10 
prosenttia kehitysmaihin 
sijoitettavasta kansainvälisestä 
osakepääomasta ja 5 prosenttia 
kehitysmaiden kansainvälisistä 
joukkovelkakirjoista suuntautuu 
Kiinaan. Kiinan ulkomaankauppa 
oli viime vuonna 16 miljardia 
Yhdysvaltain dollaria 
ylijäämäinen, tuonti kasvoi 3 
prosenttia eli 153 miljardiin 
Yhdysvaltain dollariin ja tuonti 4 
prosenttia eli 137 miljardiin 
Tarkasteluajanjakson päättyessä Kiina oli Euroopan unionin neljänneksi suurin ja nopeimmin 
kasvava kauppakumppani. Suhteellisen taantuneesta toimintaympäristöstä huolimatta 
ulkomaiset investoinnit nousivat 38 miljardista Yhdysvaltain dollarista vuonna 1995 viime 
vuoden 40 miljardiin Yhdysvaltain dollariin. Maailmanpankki ennustaa hiljattain tekemässä 
selvityksessään (syyskuu 1997), että kun nykyisen vakauttamisohjelman vaikutukset alkavat 
näkyä, ulkomaiset investoinnit kiihtyvät jälleen 1990-luvun alun ennätykselliselle tasolle ja 
Kiinasta tulee jälleen yksi tärkeimmistä suorien ulkomaisten investointien kohteista 
vuosikymmenen loppuun mennessä. Maailmanpankin odotusten mukaan Kiinan osuus 
kehitysmaissa tällä vuosikymmenellä tapahtuvasta viennin kasvusta tulee olemaan jopa 40 
prosenttia vuoteen 2 000 mennessä. Maailmanpankki arvioi, että Kiinan osuus 
maailmankaupasta saattaa kolminkertaistua ja kohota 10 prosenttiin vuoteen 2020 
mennessä, jolloin siitä tulisi maailman toiseksi suurin kauppaa käyvä maa Yhdysvaltojen 
jälkeen 
Väestöluvut kuvastavat aasialaisten yhteiskuntien muuttuvia rakenteita. Intiassa 
hedelmällisyysluku putosi vuosien 1980 ja 1995 välillä 5 synnytyksestä 3,2 synnytykseen 
naista kohden. Bangladeshissa synnytysten määrä putosi vuosien 1980 ja 1995 välillä 6,1 
synnytyksestä 3,5 synnytykseen naista kohden. Pakistanissa vastaavat luvut olivat 7 ja 5,2. 
Kaakkois-Aasian hedelmällisyysluvut, jotka olivat jo alunperin alhaisempia, laskivat selvästi 
lievemmin eli 4,2 synnytyksestä 3,4 synnytykseen naista kohden Malesiassa ja 3,5 
synnytyksestä 1,8 synnytykseen naista kohden Thaimaassa. Ainoastaan Filippiineillä ja 
Indonesiassa hedelmällisyysluvut olivat suunnilleen samalla tasolla kuin Etelä-Aasiassa. 
Väestön kasvupotentiaali, joka kuvastaa nuorten osuutta väestöstä, on pysynyt korkeana 
molemmilla alueilla. 
9/53 
Taulukko 1.2.2 Väestöluvut 
Väestö 
(miljoonaa 1995) Väestönkasvu Kaupunkiväestö 
(*/• keskuniarin (Suurin kaupunki -
kasvuvauhti •/• 1990 - 1995) vuodessa 1995 
2010) 
EtelS-Aasia 
Bangladesh 120 1,5 
Intia 929 1,3 
Pakistan 130 2,5 
Sri Lanka 18 1.1 
Yhtcensfi (1994) 1270,0 1,8a 
Kaakkois-Aasia 
Indonesia 193 1,3 
Malesia 20 1,8 
Filippiinit 69 1,8 
Singapore 3 1,0 
Thaimaa 58 0,7 
Vietnam 73 1,6 
YhtccnsS (1994) 478,8 1,6a 
Kiina 1200 0,8 
'"*''{ ' /'' ''/";" - spy****?'* •• '^'J:*"'^ 5,7 
4,2 
4,3 
4,4 
2,0 
3,1 
1,0 
2,2 
1,9 
2,3 VaestSn Elinajan-
kasvu- odote 
potentiaali2 (1994 vuosina) 
(vertailuvuosi 
1995) 
1,6 56,4 
1,4 61,3 
1,6 62,3 
1.4 72.2 
61,3 
1.4 63,5 
1,6 71,2 
1.5 67,0 
1,2 77,1 
1,4 69,5 
1.6 66,0 
64.3 
1,3 
Lähde: World Bank - World Development Indicators, 1997. UNDP Human Development Report 1997 a: 1994 - 2000 68.9 
Tavalliset köyhyysluvut, kuten alle viisivuotiaiden kuolleisuutta, puhtaan veden saantia ja 
viemäröinti/peseytymis- ja WC-tilojen käyttömahdollisuuksia kuvaavat luvut, osoittava! 
kaikki elinolojen parantuneen. Intian väestöstä 81 prosentilla oli saatavilla puhdasta vettä ja 
29 prosentilla oli käytettävissään viemäröinti/peseytymis- ja WC-tilat 1990-luvun puoliväliin 
mennessä. Pakistanissa vastaavat luvut olivat 74 ja 47 prosenttia. 
Kaakkois-Aasiassa kyseiset luvut ovat parantuneet niin merkittävästi, että nämä asiat eivät 
enää aiheuta ongelmia. Thaimaalaisista 96 prosentilla ja malesialaisista 84 prosentilla oli 
käytettävissään viemäröinti/peseytymis- ja WC-tilat. Jopa köyhemmissä maissa, kuten 
Indonesiassa ja Filippiineillä, vastaavat luvut olivat 51 ja 77 prosenttia. Usein käytetyt 
osoittimet, kuten Maailmanpankin köyhyysrajan (1 Yhdysvaltain dollari päivässä) 
yläpuolella elävää väestöä kuvaava indeksi, osoittavat tilanteen parantuneen erityisesti 
Kaakkois-Aasiassa. 
2 Väestön kasvupotentiaalilla tarkoitetaan väestömäärän suhdetta vertailuvuoden väestömäärään kasvun 
ollessa nollassa; tällöin kokonaishedclmällisyysluvun oletetaan pysyneen samana. Tällä tarkoitetaan 
tilannetta, jossa väestön kasvun ollessa nollassa suurten hedclmällisyysikäisten naisjoukkojen siirtymisestä 
väcstöpyramidissa aiheutuu kuitenkin enemmän syntyvyyttä kuin vanhemmissa ikäluokissa kuolleisuutta. 
Korkean tulotason maissa väestön kasvupotentiaalia kuvaava luku on 1.1. Luku on sama myös Itä-
Euroopassa. 
10/53 
Taulukko 1.2.3.: Köyhyyden ja tulojen 
jakautuminen 
Asia 
Kiina 
Intia 
Bangladesh 
Pakistan 
Indonesia 
Filippiinit 
Malcsia 
Thaimaa 
Vietnam KoyhiS 
(ostovoimapari-
tcctti < 1$ 
päivässä, %) 1981 
-1995 
29,4 
52,5 
11,6 
14,5 
27,5 
5,6 
0,1 Gini-indeksi 
41,5(1989)' 
33,8(1992)' 
28,3 (1995)' 
32,1(1992)' 
31,7(1993)' 
40,7(1988)' 
48,4(1989)' 
46,2(1992)' 
35,7(1993)' Vaikka Intian väestöstä hieman yli 
52 prosentin ja Bangladeshin 
väestöstä 29 prosentin oli selvittävä 
alle yhdellä Yhdysvaltain dollarilla 
päivässä vuonna 1993, Kaakkois-
Aasiassa köyhyysaste oli samaa 
luokkaa ainoastaan Filippiineillä. 
Muualla köyhyysaste vaihteli 
Indonesian 15 prosentista Malesian 
6 prosenttiin väestöstä. 
Ulhde: IJNDP - Human Development Report 1997, World Bank - World 
Development Report 1997 a: Lähde: World Bank, Poverty Reduction and 
Myös terveyttä kuvaavat luvut osoittavat tilanteen parantuneen. Alle viisivuotiaiden 
kuolleisuusaste oli 1990-luvun 
Taulukko 1.2.4 Terveys: ihmisiä lääkäriä 
kohden 
1980 1993 puolivälissä laskenut 115 
kuolleeseen tuhatta elävänä 
syntynyttä kohden Intiassa ja 
Bangladeshissa, Pakistanissa 
vastaava luku oli laskenut 137 
kuolleeseen tuhatta elävänä 
syntynyttä kohden 
Vuosikymmenen alussa vastaavat 
luvut olivat Intiassa ja 
Bangladeshissa 142 ja ISO 
Pakistanissa vastaava luku oli 
158. Köyhemmissä Kaakkois-
Aasian maissa, Indonesiassa ja 
Filippiineillä, vastaavat alle 
viisivuotiaiden kuolleisuusluvut 
olivat 1990-puolivälissä 36 ja 53 
kuollutta tuhatta elävänä 
syntynyttä kohden. Myös 
terveydenhuoltohenkilöstön määrä asukasta kohden lisääntyi selvästi koko alueella 
Bangladesh oli poikkeus tästä yleisestä suuntauksesta, ja ihmisten lukumäärä lääkäriä 
kohden nousi vuosien 1980 ja 1993 välillä 8 424:stä 12 884 ihmiseen lääkäriä kohden 
Terveydenhuoltopalvelujen helppo saatavuus Kaakkois-Aasiassa näkyy tarkasteltaessa, sitä 
montako potilasta oli lääkäriä kohden - Malesiassa luku putosi vuosien 1980 ja 1993 välillä 
3 917:stä 2 441 potilaaseen lääkäriä kohden Thaimaassa vastaavat luvut olivat 6 803 
vuonna 1980 ja 4 416 vuonna 1993. Etcla-Aasia 
Bangladesh 8424 12844 
Intia 2694 2459 
Pakistan 3500 1923 
Sri Lanka 7172 6843 
Kaakkois-Aasia 
Indonesia 12458 7028 
Malcsia 3917 2441 
Filippiinit 7848 8273 
Singapore 1111 714 
Thaimaa 6803 4416 
Vietnam 4151 2279 
Kiina 1100 1063 
Lähde: World Bank - World Development Indicators, 1997 
11/53 
Vietnamissa, Kambodzassa ja Laosissa väestön enemmistön elintaso laski, mikä johtui 
pitkittyneistä sisäisistä kiistoista ja siitä, että turvallisuuteen suunnattiin runsaasti varoja 
YK:n kehitysohjelman Human Development -indeksillä mitattuna Kambodza sijoittuu 
148:ksi ja Laos 141:ksi, mikä on huomattavasti alle I I5:ntenä olevan Vietnamin sijoituksen 
Elinajanodote on Kambodzassa 49,7 vuotta (Laosissa 51,7 vuotta), kun se Vietnamissa on 
62,7 vuotta. Kambodzasssa koulua käydään keskimäärin 2,0 vuotta, Laosissa 2,9 ja 
Vietnamissa 4,6 vuotta. Kambodzan väestöstä 13 prosentilla on käytettävissään 
viemäröinti/peseytymis- ja WC-tilat, kun taas Vietnamissa niitä on käytettävissä 53 
prosentilla väestöstä. Kambodzassa lapsikuolleisuus on 120 kuollutta tuhatta elävänä 
syntynyttä kohden, Vietnamissa vastaava luku oli 101 ja Laosissa 59. 
Kiinan nopeaan talouden kasvuvauhtiin on liittynyt huomattava köyhyyden vähentyminen 
Täydellisessä köyhyydessä elävän maaseutuväestön määrä putosi 94 miljoonasta 65 
miljoonaan vuoden 1991 ja vuoden 1995 puolivälin välisenä aikana Täydellinen köyhyys on 
Kiinassa nykyään lähes pelkästään maaseutua koskeva ilmiö ja se liittyy yleensä kokonaisiin 
yhteisöihin yksilöiden sijasta. Köyhyys keskittyy suurelta osin sisämaan suhteellisen karuihin 
pohjoisiin ja lounaisiin maakuntiin, joissa lapsikuolleisuus ja muut köyhyysluvut ovat 
edelleen suhteellisen korkeita verrattuina vauraisiin rannikkoseutujen ja koillisiin alueisiin 
Maaseudun tulot riippuvat yhä vähemmän maanviljelystä, mikä suurelta osin johtuu 
uudistuksellisista maaseudun kehittämisohjelmista. Maassa on tällä hetkellä yli 18 miljoonaa 
maaseutu- ja kyläyritystä, jotka työllistävät noin 95 miljoonaa entistä maataloustyöläistä ja 
tuottavat lähes kolmanneksen teollisuuden tuotoksesta. Näiltä teollisuuden aloilta saatavat 
tulot ovat parantaneet maaseutuyhteisöjen omakuvaa ja ehkä vielä konkreettisemmin niiden 
elintasoa. 
Taulukko 1.2.5: Sukupuoli ja koulutus: peruskoulutus, 
tyttöjen prosentuaalinen osuus oppilaista 
Hl 
Kiina 1980 
45 1993 Kehitys sukupuolten 
välisten rajojen 
murtumisessa on ollut 
epätasaista Kaakkois-
Aasian maissa asiassa on 
tapahtunut merkittävää 
edistystä, mutta Etelä-
Aasiassa naisten asemassa 
on vielä parantamisen 
varaa. Naisten 
mahdollisuudet osallistua 
aktiivisesti talous- ja 
yhteisöelämään ovat 
rajallisia. Monilla Etelä-
Aasian maiden naisilla on 
puutteellinen ammattitaito 
ja heidän osallistumisensa 
työvoimaan rajoittuu 
matalapalkkaiselle 
epäviralliselle tuotantosektorille. Koulutusmahdollisuuksien puuttuminen, mikä johtuu 
osittain maaseudun naisopettajapulasta, synnyttää tilanteen, jossa naiset, erityisesti 
maaseudulta kotoisin olevat naiset, jäävät käytännössä virallisten työmarkkinoiden Etcla-Aasia 
Bangladesh 37 
Intia 39 43 
Pakistan 33 31 
Sri Lanka 48 48 
Kaakkois-Aasia 
Indonesia 46 48 
Malcsia 49 49 
Filippiinit 49 50 
Singapore 48 
Thaimaa 48 49 
Vietnam 47 
47 
Lähde: World Bank - World Development Indicators, 1997 
12/53 
ulkopuolelle. Bangladeshissa naisjohtajia on vähän - ainoastaan 2 prosenttia maan kaikista 
hallinnollisissa ja päällikkötason tehtävissä toimivista henkilöistä on naisia. Intiassa vastaava 
luku on 2,3 prosenttia, Pakistanissa 3,4 prosenttia ja Sri Lankassa 7 prosenttia. Kaakkois-
Aasian luvut eroavat jyrkästi edellä mainituista luvuista. Singaporessa ja Filippiineillä 
hallinnollisissa ja päällikkötason tehtävissä työskentelevistä oli naisia noin 34 prosenttia 
Indonesiassa ja Malesiassa akateemisissa ja teknisissä ammateissa toimivista henkilöistä oli 
naisia 63 ja 45 prosenttia. 
Virallisen kehitysavun osuus Kaakkois-Aasian kehitysmaihin vuonna 1994 sijoitetuista 
ulkomaisista varoista oli suhteellisen pieni - 10 prosenttia - ja 3,6 prosenttia 
bruttokansantulosta. Etelä-Aasiassa virallisen kehitysavun osuus kaikista alueelle 
sijoitetuista ulkomaisista nettovaroista oli hieman alle puolet (46 prosenttia) ja noin 2 
prosenttia bruttokansantulosta (7 miljardia Yhdysvaltain dollaria). Etelä-Aasiaan sijoitetut 
yksityiset nettovarat nousivat 5,2 miljardiin Yhdysvaltain dollariin vuonna 1995 ja näistä 1,8 
miljardia oli suoria ulkomaisia investointeja. Itä-Aasiaan (Kiina mukaan lukien) sijoitettiin 
puolestaan vuonna 1995 yhteensä 84 miljardia Yhdysvaltain dollaria, joista 51,8 miljardia oli 
suoria ulkomaisia investointeja. Itä-Aasia sai virallista kehitysapua 9 miljardia Yhdysvaltain 
dollaria, mikä vastaa 1,1 prosenttia bruttokansantulosta. Euroopan yhteisön Kiinalle antama 
apu keskittyi tarkasteluajanjaksolla maatalouden alalle. Tällöin sovittiin hankkeista, joilla 
edistetään tuottavuuden parantamista ja teknologian siirtoa. Tarkasteluajanjakson viimeisenä 
vuotena, vuonna 1995, painopiste siirtyi henkilöresurssien kehittämiseen sekä Kiinan 
uudistus-ja vapauttamisohjelman, kaupallisen yhteistyön ja ympäristön tukemiseen. 
13/53 
1.3. Latinalainen Amerikka 
Taulukko 1.3.1: Talouden perusluvut 
Latinalainen 
Amerikka 
Brasilia 
Argentiina 
Chile 
Meksiko 
Ecuador 
Nicaragua Väestö, BKT, BKTL 
miljoonaa miljardia $ asukasta 
kohden, 
$ 
1994 1994 
Lähde. UNDP Human Development Report 1997 1994 
463,9 1549,0 3188 
156,9 554,6 2 970 
34,3 281,9 8 110 
14,0 52,0 3 520 
89,6 377,1 4 180 
11,2 16,6 1280 
4,0 1,8 340 Latinalainen Amerikka ei ole 
yhtenäinen kokonaisuus, vaan 
siihen kuuluu sosiaalisen, 
taloudellisen ja poliittisen 
kehityksen tasoltaan hyvin 
erilaisia maita. Tulot asukasta 
kohden vaihtelivat Nicaraguan, 
joka on yksi maailman 
köyhimmistä ja 
kehittymättömimmistä maista, 
340 dollarista Argentiinan 8 000 
dollariin. Nämä erot muistettava 
tarkasteltaessa Latinalaisen 
Amerikan kehitystä viimeisten 
kymmenen vuoden aikana Tästä 
syystä tämän osan taulukoissa 
esitetään ainoastaan valikoitu 
osa Latinalaisen Amerikan maita 
koskevista tiedoista 
Useimmissa Latinalaisen Amerikan maissa on ollut samankaltaisia ongelmia, kuten laajalle 
levinnyt köyhyys, tulojen ja vaurauden epätasainen jakautuminen sekä suuri ulkomaanvelka 
Vapauttamisesta huolimatta monien maiden markkinat ovat silti edelleen vääristyneitä ja 
vähän kilpailtuja, mikä johtuu erityisesti valtion puuttumisesta markkinoiden toimintaan sekä 
oligopolistisista markkinarakenteista. Tästä syystä on monesti ollut vaikeaa täydentää 
luonnonvaroihin perustuvaa kehitystä vahvistamalla teollisuustavaratuotantoa ja 
palvelualoja. 
Taulukko 1.3.2: Ulkomaanvelka 
Ulkomaanvelka % 
Bruttokansant tavaroiden ja palvelujen 
ulosta viennistä Velanhoitokulut % tavaroiden ja 
palvelujen viennistä 
1980 1995 1980 1995 1980 1995 
Latinalainen 
Amerikka 
Brasilia 
Argentiina 
Chile 
Meksiko 
Peru 
Nicaragua 36,0 
31,2 
35,6 
45,5 
30,5 
47,6 
108,5 41,0 
24,0 
33,1 
43,3 
69,9 
54,1 
589.7 201,8 
306,5 
242,4 
192,5 
232,4 
194,2 
426,5 212,0 
269.8 
320,2 
127,7 
170,5 
399,5 
1 272.7 36,3 
63,3 
37,3 
43,1 
44,4 
44,5 
22,3 26,1 
37,9 
34,7 
25,7 
24,2 
15,3 
38,7 
Lähde World Bank - World Development Report 1997 
14/53 
Vaikka velkamäärät ovat edelleen suuria, velkaantuminen on hidastunut monissa maissa, 
mikä on ollut Bradyn velankevennysohjelmien myönteisten vaikutusten ansiota. Viennin 
voimakkaan kasvun ja korkojen laskun ansiosta velanhoitosuhde on muuttunut 
kohtuullisemmaksi. Tietyt maat, erityisesti Brasilia, ovat onnistuneet alentamaan tuntuvasti 
velan ja viennin suhdetta sekä velan ja BKTL:n suhdetta. 
Kuitenkin 1980-luvun velkakriisi näyttäisi johtaneen uudistuksiin ja kansanvaltaistumiseen, 
jotka ovat parantaneet talouden suorituskykyä. Melkein kaikissa maissa viime vuosina 
toteutetut taloudelliset uudistukset ovat kohdistuneet pääasiallisesti seuraaviin kolmeen osa-
alueeseen: 
Makrotaloudellinen vakauttaminen: Päätavoitteena oli inflaation alentaminen. Tähän 
päästiin koko alueella vakaan finanssi- ja rahapolitiikan ansiosta. Vuosittainen inflaatio laski 
Latinalaisessa Amerikassa vuosien 1993 ja 1995 välillä lähes 900 prosentista 26 prosenttiin 
(katso jäljempänä taulukko 1.3.3, joka perustuu YK:n tietoihin). Toinen makrotaloudellisen 
vakauttamisen kulmakivi on ollut valtion varainhoitoon liittyvät mukautukset. Useimmat 
alueen maat ovat pienentäneet tuntuvasti talousarvion alijäämäänsä, vaikka niillä on 
edelleenkin ollut tehottomasta verojen perinnästä ja julkisten menojen hoidosta aiheutuvia 
paineita ja ongelmia, jotka saattavat vaarantaa makrotaloudellisen vakauden keskipitkällä ja 
pitkällä aikavälillä. Latinalaisen Amerikan mailla on erityisesti laajat ja tehottomat 
hallintokoneistot sekä korruptio-ongelmia. 
Kaupan vapauttaminen: Viimeisten kymmenen vuoden aikana useimmat Latinalaisen 
Amerikan maat ovat vapauttaneet kauppaa yksipuolisesti, mikä on tapahtunut osittain osana 
Uruguayn neuvottelukierrosta ja osittain osana Maailmanpankin ja Kansainvälisen 
valuuttarahaston rahoittamia rakennemukautusohjelmia. Sovelletut keskimääräiset tariffit 
ovat pudonneet 45 prosentista 13 prosenttiin ja muita kuin tulliesteitä on huomattavasti 
vähennetty. Monet Uruguayn kierroksella tehdyistä tullimaksuja koskevista sitoumuksista 
ovat huomattavasti korkeampia kuin todellisuudessa sovelletut tullit, ja tämä on teoriassa 
antanut mahdollisuuden korottaa tullimaksuja rikkomatta kuitenkaan Uruguayn kierroksella 
tehtyjä sitoumuksia. Näistä vaaroista huolimatta viime vuosina toteutetulla tullien 
alentamisella on selvästi ollut merkittävä vaikutus kauppaan, joka on lisääntynyt 
voimakkaasti. Erityisesti alueen sisäinen kauppa on lisääntynyt voimakkaasti ja sitä ovat 
edistäneet alueelliset yhteistyöjärjestöt, kuten Mercosur ja Andien yhteisö 
Talouden sääntelyn purkaminen Ensimmäiset tärkeät askeleet on otettu erityisesti 
yksityistämisen osalta, mutta paljon on vielä tehtävä Latinalaisen Amerikan taloudet ovat 
vielä vahvasti säänneltyjä, työmarkkinauudistukset eivät ole olleet riittävän laaja-alaisia ja 
työttömyysaste on useimmissa maissa korkea ja on noussut entisestäänkin erityisesti 
Meksikossa, Uruguayssa, Venezuelassa ja Argentiinassa Useat markkinat ovat tehottomia 
ja vähän kilpailtuja, mikä johtuu osittain edelleen oligopolistisista voimista 
Tehtyjen uudistusten ja suotuisamman kansainvälisen taloudellisen tilanteen (parantunut 
ulkomaankaupan vaihtosuhde, kasvun nopeutuminen USA:ssa ja Euroopan unionissa, jotka 
ovat Latinalaisen Amerikan tärkeimmät vientimarkkinat, jne.) ansiosta kasvu on elpynyt 
viimeisten viiden vuoden aikana. Tämän seurauksena tulot henkeä kohden kasvoivat jonkin 
verran tarkasteluajanjaksolla 
15/53 
Taulukko 1.3.3: Talouskasvu, inflaatio 
BKT, keskim. 
vuosittainen kasvu, 
% BKT asukasta 
kohden, keskim. 
vuosittainen kasvu, 
% 
1981-90 1991-95 1981-90 1991-95 1980-89 Inflaatio vuodessa, 
% 
1993 1995 
Latinalainen 
Amerikka 0,9 
Brasilia 1,3 
Argentiina -0,9 
Chile 3,0 
Meksiko 1,7 
Ecuador 1,7 
Nicaragua -1,8 
HHÄlil 
Lähde: CEPAL 1996 3,0 
2,6 
5,2 
7,2 
0,8 
3,8 
1,8 M 
-0,7 
-2,3 
1,3 
-0,4 
-0,9 
-4.4 1,1 
0,8 
3,9 
5,4 
-1,0 
1.5 
-2,0 388,4 
740,5 
162,0 
10,6 
15,9 
29,1 
1 591,5 892,7 
2 489,1 
7,4 
12,2 
8,0 
31,0 
19,5 25,9 
22.0 
1,7 
8,2 
52.0 
22.8 
11.1 
Kaupan vapauttaminen on tapahtunut melko onnistuneesti. Vienti kasvoi 1990-luvun 
alkupuoliskolla, mutta tuonti ja erityisesti teollisuustavaroiden tuonti kasvoi vielä 
nopeammin. Tämä johtui siitä, että talouskasvu voimistui, kun uudistus- ja 
vakauttamispyrkimyksillä saatiin palautettua kuluttajien ja tuottajien luottamus. Latinalaisen 
Amerikan rakenteellisena heikkoutena on se, että vienti keskittyy edelleen vain muutamille 
aloille, lähinnä hyödykkeisiin ja niistä erityisesti maataloustuotteisiin, mikä rajoittaa viennin 
kasvumahdollisuuksia. Lisäksi makrotaloudellisten vakauttamisohjelmien jotkut piirteet, 
erityisesti valuuttojen (kuten Argentiinan peson) sitominen dollariin, ovat johtaneet 
valuuttakurssien yliannostukseen, mikä on suosinut tuontia viennin kustannuksella. 
Alijäämän vastapainoksi pääoman sijoittaminen alueelle on lisääntynyt viime vuosina 
Vuonna 1995 Latinalaiseen Amerikkaan sijoitettiin pääomaa 54 miljardia, joista 40 
prosenttia muodostui suorista ulkomaisista investoinneista, 37 prosenttia 
portfoliosijoituksista ja loput pankkilainoista ja kaupankäyntiin liittyvistä lainoista Suorien 
ulkomaisten investointien ja portfoliosijoitusten suurta määrää voidaan pitää 
mikrotaloudellisten uudistusten, kuten yksityistämisen, ja talouden sääntelyn purkamisen 
ansiona. Muita investointeja, lähinnä lyhytaikaisia pääomasijoituksia, voidaan pitää 
korkeiden reaalikorkojen ansiona, mikä näin on lisännyt valuuttojen yliarvostusta 
Lisääntyneet pääomasijoitukset, erityisesti suorat ulkomaiset investoinnit, osoittavat 
kansainvälisen luottamuksen Latinalaisen Amerikan talouksiin kasvaneen. Kansainvälisten 
rahoitusvirtojen epävakaisuuteen liittyy kuitenkin riskejä erityisesti portfoliosijoitusten 
osalta. Kyseiset riskit ja mahdolliset kielteiset vaikutukset taloudelliseen kehitykseen tulivat 
esille vuosina 1994 - 1995 Meksikon peson kriisissä, jolla oli tuhoisia vaikutuksia Meksikon 
talouteen ja joka aiheutti - rahoitusmarkkinoihin kohdistuvaan luottamukseen olevien 
vaikutusten kautta - lyhyen laskusuhdanteen Argentiinassa ja Uruguayssa. Alueen 
rahoitusmarkkinat ovat vielä suhteellisen kehittymättömät, ja kun niihin yhdistyvät kasvava 
vaihtotaseen alijäämä ja joissakin tapauksissa edelleen suuri talousarvion alijäämä, alueen 
rahoitusmarkkinoiden vakaus saattaa vaarantua vakavasti. 
16/53 
Taulukko 1.3.4: Ulkomaankauppa 
Viennin määrä, keskim. 
vuosittainen kasvu, 
% 
1980-1990 1990-95 Tuonnin määrä, keskim. 
vuosittainen kasvu, 
% 
1980-90 1990-95 
5,2 6,6 Latinalainen 
Amerikka 
Brasilia 
Argentiina 
Chile 
Meksiko 
Ecuador 
Nicaragua 
Lähde: Human Development Report 1997, World Development Report 1997 -0,5 15,1 
6,1 
3,1 
5,7 
12,2 
3,0 
-4,4 
••<• * < 
'r. ~Vt<A*Mr$f t 6,6 
-1,0 
10,5 
14,7 
8,9 
-8,7 -1,5 
-8,6 
1,4 
5,7 
-3,9 
-4,1 
* •• >WN Vxs ^ ^«x»"? -^ *$*•» " 
, ~ s Vs^^Lv S s- S\ ^\<sVÄVss vX-.ss 8,5 
45,8 
14,5 
18,7 
10,0 
7,3 
•* Ss v 
ss ss w.\\V. 
Latinalaisessa Amerikassa säätämis- ja investointiaste ovat alhaisia kansainvälisesti 
vertailtuna. Säästämisaste on jopa laskusuunnassa (Chileä lukuun ottamatta). Vaikka 
tarvittavien investointien rahoittamisessa voidaan lyhyellä aikavälillä käyttää riittämättömien 
kotimaisten säästöjen lisäksi tuntuvia ulkomaisia säästöjä, näin tuntuvien investointien 
tekeminen alueelle tuskin jatkuu loputtomiin. Tärkeintä alhaisen säästämisasteen 
parantamisessa on valtion tulo- ja menojärjestelmän perusteellinen uudistaminen, johon 
sisältyy valtion varainhoitoon liittyvien mukautusten lisäksi verotusjärjestelmän ja 
sosiaaliturvajärjestelmän uudistaminen. Sosiaaliturvajärjestelmän uudistaminen on aloitettu 
ainoastaan seitsemässä alueen maista. 
Kuvio 1.3.1: Säästäminen ja investoinnit Latinalaisessa Amerikassa verrattuna 
Aasian uusiin teollisuusmaihin 
1960 1965 1970 1975 1980 1985 1990 1993 
LATIN 
AMERICAN 
GROSS FIXED 
INVESTMENT NICs GROSS 
FIXED 
INVESTMENT ' LATIN AMERICA 
GROSS 
NATIONAL AND 
FOREIGN 
SAVING NICS GROSS 
NATIONAL AND 
FOREIGN 
SAVING 
Lähde: G. Palma, Whatever happened to Latin America's savings? UNCTAD 1996 
17/53 
(Translator's note 
Saving and investment as a percentage = Säästäminen ja investoinnit, prosenttia 
bruttokansantuotteesta 
Latin American gross fixed investment = Kiinteät bruttoinvestoinnit Latinalaisessa 
Amerikassa 
NICs gross fixed investment = Kiinteät bruttoinvestoinnit Aasian uusissa teollisuusmaissa 
Latin American gross national and foreign saving = Kotimaiset ja ulkomaiset bruttosäästöt 
Latinalaisessa Amerikassa 
NICs gross national and foreign saving = Kotimaiset ja ulkomaiset bruttosäästöt Aasian 
uusissa teollisuusmaissa) 
Taulukko 1.3.5: Köyhyyden ja tulojen 
jakautuminen 
Latinalainen 
Amerikka 
Brasilia 
Argentiina 
Chile 
Meksiko 
Ecuador 
Nicaragua Köyhiä 
(ostovoima-
pariteetti 
< 1$ päi­
vässä, %) 
1981-95 
24.6* 
28,7 
15,0 
14,9 
30,4 
43,8 Gini-indeksi 
63,4(1989)b 
56.5 (1994)b 
50,3 (1992)b 
46.6 (1994)b 
50,3(1993)b 
ÄIMÄNÄ 
IJthde: UNDP - Human Development Report 1997, World Bank -
World Development Report 1997 
a: 1-ähde. World Bank, Poverty Reduction and the World Bank: Progress 
and Challenges in the 1990s. May 1996. Tiedot vuodelta 1993. 
b: tutkimusvuosi Maailmanpankin mukaan lähes 
neljännes alueen väestöstä elää 
köyhyydessä. YK: n Latinalaisen 
Amerikan ja Karibian taloudellinen 
toimikunta arvioi, että väljempää 
määritelmää käyttäen väestöstä on 
köyhiä 39 prosenttia. Tulot ja 
varallisuus (erityisesti maaomistus) 
jakautuvat Latinalaisessa Amerikassa 
epätasaisemmin kuin missään muualla 
maailmassa. Kun rikkain 20 prosenttia 
väestöstä ansaitsee keskimäärin 17 000 
Yhdysvaltain dollaria, köyhin 20 
prosenttia väestöstä ansaitsee henkeä 
kohden keskimäärin 930 Yhdysvaltain 
dollaria. Kun otetaan huomioon alueen 
väestön suuri keskinäinen eriarvoisuus, 
kasvuvauhdin olisi oltava 
Maailmanpankin hiljattain tekemän 
selvityksen mukaan kaksinkertainen, 
jotta täydellisessä köyhyydessä elävien 
ihmisten määrää voitaisiin vähentää 
Terveyttä kuvaavat luvut ovat kuitenkin parantuneet huomattavasti lähes koko alueella 
viime vuosikymmeninä. Elinajanodote kasvoi ja on keskimäärin lähes samalla tasolla kuin 
korkean tulotason maissa. Alle viisivuotiaiden kuolleisuusaste laski edelleen kaikissa maissa 
vuosina 1990 - 1995. Tuntuvinta lasku oli Penissä (116:sta 55 kuolleeseen tuhatta elävänä 
syntynyttä kohden) ja Boliviassa (I60:sta 105 kuolleeseen tuhatta elävänä syntynyttä 
kohden). Tällä hetkellä 70 - 95 prosentilla Latinalaisen Amerikan väestöstä on 
käytettävissään terveyspalveluja. 
18/53 
Taulukko 1.3.6: Terveys 
J % s s * s 
Latinalaincn 
Amerikka 
Brasilia 
Argentiina 
Chile 
Meksiko 
Ecuador tww.^ ^ j*s «W W« - - ' UA^ *• AP"X s 
Elinajanodote 
vuosina 
1960 
55 
65 
57 
57 
53 1994 •• <r 
69 
66 
72 
75 
72 
69 V. ".^SV. <V*AW. •>. V«. *S % 
Ihmisifi laakaria kohden 
1980 
1458 
1301 
1 149 1993 
970 
844 
330 
942 
615 
652 
Nicaragua 
„...v 47 67 2 308 2 039 
SSS&SS 
£4A<fe UNDP -; Human Development Report 1997, World Bank -
WorW Development Indicators 1997 
Politiikan painopisteenä olisi oltava parempien terveyspalvelujen käyttömahdollisuuksien 
tarjoaminen köyhille sekä terveydenhuoltojärjestelmien yleinen uudistaminen niiden yleisten 
valmiuksien vahvistamiseksi, suorituskyvyn parantamiseksi ja pysyvän rahoituksen 
turvaamiseksi. 
Lukutaitoisten aikuisten määrä on kasvanut viimeisten 25 vuoden aikana ja on nyt 80 - 100 
prosenttia. Nykyisin lähes kaikki lapset saavat peruskoulutuksen, mutta keskiasteen 
koulutukseen osallistuvien määrä on vielä huomattavasti alhaisempi kuin teollisuusmaissa. 
Oppilasmääriä tarkasteltaessa voidaan havaita, että oppilaista on tyttöjä yleensä noin 50 
prosenttia. 
Taulukko 1. 3.7: Koulutus 
itfiiil^i^^fe^l 
Latinalaincn 
Amerikka 
Brasilia 
Argentiina 
Chile 
Meksiko 
Ecuador 
Nicaragua Oppilaiden 
kokonaismäärä kaikilla 
koulutusasteilla 
(% 6 - 23 
1980 
59 
54 
65 
65 
68 
69 
53 -vuotiaista) 
1994 
70 
72 
77 
72 
66 
72 
62 Keskiasteen koulutukseen 
osallistuvien oppilaiden 
kokonaismäärä 
1980 
42 
34 
56 
52 
48 
53 
42 (%) 
1993 
51 
43 
72 
70 
58 
55 
41 
Lähde: UNDP - Human Development Report 1997, World Bank - World Development Indicators 1997 
Ainakin koulutuksen osalta naisilla näyttäisi siis olevan yhtäläiset mahdollisuudet. Naiset 
kärsivät kuitenkin syrjinnästä yhteiskunnan muilla osa-alueilla. Naiset kärsivät miehiä 
19/53 
todennäköisemmin köyhyydestä, työttömyydestä ja heitä työskentelee suhteettoman paljon 
epävirallisella sektorilla. 
Vaikka köyhien mahdollisuudet saada peruskoulutusta ovat parantuneet koko Latinalaisessa 
Amerikassa, köyhillä on kuitenkin riittämättömät mahdollisuudet saada keskiasteen 
koulutusta sekä erittäin vähäiset mahdollisuudet saada korkeakoulutusta. Riittävä ja tehokas 
koulutusjärjestelmä on ratkaisevan tärkeää, jotta kasvu saadaan kestäväksi parantamalla 
tuottavuutta, ja siten voidaan lisätä kasvuvauhtia ja vähentää eriarvoisuutta. 
Koulutusjärjestelmän uudistaminen ja koulutusresurssien parempi kohdentaminen erityisesti 
perus- ja keskiasteen koulutukseen on edelleen tarpeen. 
Virallisen kehitysavun määrä kasvoi vuosien 1990 ja 1994 välillä 1,4 prosentista noin 1,7 
prosenttiin koko Latinalaisen Amerikan bruttokansantulosta, eli 6 miljardiin Yhdysvaltain 
dollariin. Lukua pienensi Latinalaiseen Amerikkaan sijoitettu yksityinen pääoma, jonka arvo 
oli 54 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuonna 1995. Pääoman sijoittaminen keskittyi 
kuitenkin vain joihinkin maihin; yksin Brasiliaan sijoitettiin 35 prosenttia kaikesta 
pääomasta. Latinalaisen Amerikan maat tarvitsevat edelleen kansainvälistä tukea erityisesti 
köyhyyden vähentämisen jatkamiseksi sekä sosiaalisten, institutionaalisten ja taloudellisten 
perusrakenteiden luomiseksi ja parantamiseksi, jotta talouskasvu saadaan kestäväksi ja 
voidaan turvata kasvun tuomien etujen tasaisempi jakautuminen. 
20/53 
2: Euroopan yhteisön (EY) kehitysyhteistyö Aasian ja Latinalaisen 
Amerikan maiden kanssa 
2.1. Yleiskatsaus politiikkaan 
Aasian ja Latinalaisen Amerikan maita koskeva komission yhteistyöpolitiikka perustuu 
ALA-maita koskevaan asetukseen. Kaikki Aasiaa ja Latinalaista Amerikkaa koskevat 
komission yhteistyöpolitiikat ulottuvat ALA-maita koskevan asetuksen rahoitusjärjestelyjä 
paljon laajemmalle ja niihin sisältyy muun muassa poliittinen vuoropuhelu ja yhteistyö- ja 
kauppasopimusten neuvotteleminen. 
2.1.1. Politiikan kehys Aasian osalta 
Aasian osalta tällainen laajempi käsitys on esitetty komission neuvostolle heinäkuussa 1994 
antamassa tiedonannossa Kohti uutta Aasian strategiaa [KOM (94) 314] ja siihen sisältyy 
muun muassa sellaisten poliittisten foorumien kehittäminen, joilla Etelä- ja Kaakkois-Aasian 
maita voidaan kannustaa yhdentämään talouttaan tiukemmin maailmanlaajuiseen 
järjestelmään, sekä aloitteita investoinneille ja liiketoiminnalle suotuisan ympäristön 
edistämiseksi yhteisön yhteistyökumppaneina toimivissa maissa ja uusimman teknologian 
saamiseksi kyseisten maiden käyttöön. Samankaltainen käsitys esitetään komission 
tiedonannossa Kiinan ja Euroopan suhteiden pitkän aikavälin politiikasta [KOM (95) 
279]. Aasiaa koskeva uusi strategia on toiminut alustuksena suhteita Intiaan ja ASEAN-
maihin koskevaan strategiaan liittyville myöhemmille komission kertomuksille. Aasian 
kehitysmaiden kanssa tehtävässä yhteistyössä Euroopan unioni pitää äärimmäisen tärkeänä 
ihmisoikeuksien kunnioittamista, kansanvallan kehittämistä ja lujittamista sekä 
oikeusvaltiota. Euroopan unioni toteuttaa kahdenvälistä yhteistyötään monien Aasian 
maiden ja alueiden kanssa osana kauppa- ja yhteistyösopimuksia, joita täydennetään sekä 
kahdenvälisellä että alueellisen tason suunnitelmallisella poliittisella vuoropuhelulla (kuten 
ASEANin kanssa käytävä vuoropuhelu). Euroopan unioni osallistuu myös ainoaan yhteiseen 
turvallisuutta koskevaan alueelliseen vuoropuheluun. ASEANin alueelliseen foorumiin 
Euroopan yhteisö allekirjoitti Kiinan kanssa ensimmäisen kauppa- ja yhteistyösopimuksen 
vuonna 1985. Vaikka kahdenvälisten suhteiden kehittäminen keskeytyi vuonna 1989 
Tiananmenin aukion tapahtumien vuoksi (joista Euroopan unioni määräsi joitakin 
seuraamuksia), suhteiden normalisoituminen 1990-luvun alusta lähtien on tasoittanut tietä 
yhteistyön lisäämiselle ja uuden järjestelyn luomiselle poliittista vuoropuhelua varten Kaikki 
nämä aloitteet täydentävät köyhyyden vähentämistä ja ALA-maita koskevassa asetuksessa 
tarkoitettua taloudellista yhteistyötä koskevia perinteisiä tavoitteita ja niiden on sellaisina 
oltava olennainen osa kaikenlaista yhteisön suhteita alueen maihin koskevaa 
kokonaisarviointia. 
21/53 
2.1.2. Politiikan kehys Latinalaisen Amerikan osalta 
Madridissa vuoden 1995 joulukuussa pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen jälkeen 
otettiin käyttöön uusi pitkän aikavälin strategia, joka koskee Euroopan unionin ja 
Latinalaisen Amerikan kumppanuuden nykyistä tilannetta ja aiempaa läheisemmän 
kumppanuuden näkymiä vuosina 1996 - 2000. Strategian tarkoituksena on 
kumppanuuden ja yhteistyön lujittaminen vuoteen 2000 mennessä. Kumppanuus juontaa jo 
useiden vuosikymmenien takaaja sitä on lujitettu merkittävästi viimeisten 15 vuoden aikana 
Yhteisön ja sen Latinalaisen Amerikan yhteistyökumppanien välinen poliittinen vuoropuhelu 
on vakiinnutettu San Joséssa vuonna 1984 aloitetulla ja Rion ryhmän kanssa vuodesta 1990 
käydyllä vuoropuhelulla, jonka ansiosta poliittiset suhteet ovat parantuneet vakaasti 
Vuoropuhelua on täydennetty yhteistyösopimuksilla. Sen jälkeen kun niin kutsutut 
kolmannen sukupolven sopimukset allekirjoitettiin kaikkien Latinalaisen Amerikan maiden 
kanssa (Kuubaa lukuun ottamatta), aloitettiin uusi, entistä läheisemmän yhteistyön vaihe 
neuvottelemalla sopimukset Mercosur-maiden kanssa (allekirjoitettiin vuonna 1995) ja 
Chilen kanssa (allekirjoitettiin vuonna 1996), mikä lopulta johtanee Euroopan unionin ja 
Latinalaisen Amerikan maiden ja alueiden välisen kaupan vapauttamiseen vielä lisää osana 
niin kutsuttua avointa alueellisuutta (Open Regionalism). Lujitetun kumppanuuden ansiosta 
Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välinen yhteistyö on monipuolistunut ja 
hioutunut hyvin niiden uusien tarpeiden mukaiseksi, joita tällä kansanvaltaistumiskehityksen 
lujittamiseen, kansainvälisen kilpailukyvyn saavuttamiseen sekä laajalle levinneestä 
köyhyydestä ja sosiaalisesta eriarvoisuudesta selviytymiseen pyrkivällä epäyhtenäisellä 
niemimaalla on. Perinteistä teknistä ja rahoitusyhteistyötä täydennetään yhä enemmän 
välineillä, joiden avulla pyritään luomaan aiempaa läheisemmät taloudelliset ja 
liiketoiminnalliset siteet ja voidaan antaa lisätukea sellaisilla osa-alueilla kuten sukupuoli ja 
kehitys sekä ympäristö. Muita painopistealueita ovat kansanvaltaistuminen ja ihmisoikeudet 
sekä koulutus. Vuodesta 1974 asti vuoropuhelua on kannustettu lisäksi kahden vuoden 
välein pidettävillä parlamenttien välisillä kokouksilla. 
2.2 ALA-maiden kanssa tehtävän yhteistyön kehitys vuosina 1991 -1995 
Tässä yleisessä kehyksessä yhteisön suhteet ALA-maihin muuttuivat vuosina 1991 - I995 
kokonaisvaltaisemmiksi ja järjestelmällisemmiksi sekä taloudellista yhteistyötä, rahoitus- ja 
kehitysyhteistyötä laajennettiin merkittävästi. Tämä sai aikaan huomattavia parannuksia 
kansanvaltaistumisen alalla (joka liittyi kansalaisyhteiskunnan tehostettuun osallistumiseen), 
kansainvälisten rahoituselinten (erityisesti Kansainvälinen valuuttarahasto) tukemilla 
markkinoiden ja kaupan vapauttamista koskevilla politiikoilla oli myönteisiä vaikutuksia, 
alueellisia yhdentymissuunnitelmia laadittiin ja rakennemuutoksissa edistyttiin (valtion 
omaisuuden yksityistäminen, verouudistukset, rahoitusjärjestelmien uudistaminen, 
ulkomaanvelan uudelleenjärjestely jne. ) 
Yhteisö osallistuu myös aiempaa enemmän avustus- ja jälleenrakennusohjelmiin rahoittaen 
sodanjälkeisiä jälleenrakennus/kunnostussuunnitelmia erityisesti Nicaraguassa ja El 
Salvadorissa. Komissio on kehittänyt uusia hajautetun yhteistyön välineitä ja huomattava 
määrä rahoitusvaroja on kanavoitu hallituksista riippumattomien järjestöjen kautta sekä 
paikallisten yksityisten taloudellisten toimijoiden kannustamiseen. Aasiassa ja Latinalaisessa 
Amerikassa toimivien kansainvälisten rahoituselinten kanssa on toteutettu politiikkaa 
22/53 
koskevien asioiden, varojen käyttöönoton ja toimien läheinen yhteensovittaminen. Lisäksi 
yhteisö on kannustanut alueellisten foorumien ja järjestöjen perustamista osana avointa 
alueellisuutta. Näin voitaisiin laajentaa politiikkaa koskevan vuoropuhelun näkymiä sekä 
tehostaa kaupan yhdentymistä ja taloudellista kumppanuutta. Tällä eteläisten maiden välistä 
politiikkaa koskevalla vuoropuhelulla ja taloudellisella yhdentymisellä pyritään 
täydentävyyden ja suhteellisten etujen hyödyntämiseen sekä saamaan tehokkaammin 
käyttöön henkilö-, rahoitus- ja tekniset resurssit, joita tarvitaan alueellisten ulottuvuuden 
omaavien yleisten ongelmien (kuten ympäristönsuojelu) ratkaisemisessa. 
Yhteisön ALA-maiden kanssa käymän politiikkaa koskevan vuoropuhelun muuttuva luonne 
ja parannettu tuen yhteensovittaminen muiden monenvälisten ja kahdenvälisten tuenantajien 
kanssa on johtanut siihen, että käytettävissä olevat rahoitusvarat on voitu käyttää aiempaa 
tehokkaammin. Muutamien viime vuosien aikana yhteisöstä on tullut merkittävä 
yhteistyökumppani ALA-maille, kun yhteisö on kannustanut politiikkaa koskevia 
uudistuksia, auttanut ALA-maita maaseutu- ja kaupunkialueiden köyhyyden torjumisessa, 
tukenut yksityisyrittäjyyttä ja pk-yrityksiä, kannustanut eurooppalaisten yksityisten varojen 
sijoittamista kyseisiin maihin, tukenut sosiaaliseen turvallisuuteen liittyvä kansallisia 
järjestelyjä mukautusten toteuttamisen ja siirtymäkehityksen aikana, ja edistänyt paikallisten 
"ruohonjuuritason" järjestöjen osallistumista avustus-ja kunnostusohjelmiin. 
ALA-maiden kanssa tehtävässä yhteistyössä on painotettu myös sukupuolitietoisuutta ja 
naisten asemaa kehityksessä sekä yleisellä tasolla myös perusihmisoikeuksien ja 
peruskansalaisvapauksien kunnioittamisen tarvetta, perustuslaillisia uudistuksia, 
kansanvaltaistumiskehityksen lujittamista ja kansallisten oikeusjärjestelmien uudistamista 
Julkinen vastuuvelvollisuus (moitteettomat käytännöt), moitteeton hallintotapa ja 
oikeusvaltion kunnioittaminen yhteistyökumppaneina toimivissa ALA-maissa ovat olleet 
olennainen ennakkoedellytys tulokselliselle vuoropuhelulle ja yhteisön rahoitustukivarojen 
käyttöönsaannille. 
Aasian ja Latinalaisen Amerikan maita koskevat yhteisön taloudellisen yhteistyön ohjelmat 
keskittyvät voimakkaasti yksityiselle sektorille. Painopisteenä näissä ohjelmissa on ollut 
liiketoiminta- ja sääntöympäristön parantaminen yhteistyökumppaneina toimivissa maissa 
kaksisuuntaisen kaupan ja investointien kannustamiseksi kehittämällä laaja valikoima 
liiketoiminnan, erityisesti pienen ja keskisuuren liiketoiminnan, kehitystä tukevia välineitä 
Näihin välineisiin sisältyy institutionaalista tukea, joka kanavoidaan Euroopan 
kauppakamarien neuvoston (Council of European Chambers of Commerce) ja liikealan 
neuvostojen (Business Councils) kaltaisten rakenteiden kautta, sekä erilaisia .suoraan 
rahoitettavia ohjelmia, joiden tarkoituksena on tehostaa yhteistyökumppaneina toimivien 
maiden hallinnointivalmiuksia. Komission ohjelmissa ei kuitenkaan rajoituta pelkästään 
kehityksen taloudelliseen ulottuvuuteen. Sosiaalialan merkitys tunnustetaan, samoin myös 
tarve turvata kehityksen tulosten oikeudenmukainen ja tasapainoinen jakautuminen 
Rahoitus- ja tekniseen yhteistyöhön perustuvat hankkeet ja ohjelmat kohdennetaan 
köyhyyteen ja niissä keskitytään terveyteen, viemäröinti/peseytymis- ja WC-tilojen 
käyttömahdollisuuksiin sekä henkilöresurssien kehittämiseen ottaen samalla huomioon 
kehityksen sukupuoleen ja ympäristöön liittyvä ulottuvuus On erittäin tärkeää painottaa, että 
yhteisön lähestymistapa ALA-maiden kanssa tehtävään yhteistyöhön perustuu sellaisten 
monien erilaisten välineiden käyttöön, jotka kuvastavat Aasian ja Latinalaisen Amerikan 
maiden kehityksestä saatuja kokemuksia. 
23/53 
Naiset kehityksen osana 
Naiset ovat erityisen alttiita kielteiselle sosiaaliselle ja taloudelliselle kehitykselle. Naiset kärsivät 
suhteettoman paljon köyhyydestä, työttömyydestä ja työskentelevät miehiä todennäköisemmin 
epävirallisella sektorilla. Tämän vuoksi naiset jäävät yleensä sosiaaliturvan ulkopuolelle ja saavat 
vähemmän koulutusta, mikä heikentää heidän mahdollisuuksiaan, ja heitä syrjitään yleisesti 
yhteiskunnassa ja sen instituutioissa, kuten oikeus-, poliittisessa ja koulutusjärjestelmässä. 
Naisten aseman parantaminen ja sukupuolten välisen tasa-arvon edistäminen on itsessään tärkeää, 
mutta sen lisäksi se edistää myös yleistä sosiaalista ja taloudellista kehitystä. Erityisesti naisten 
koulutusmahdollisuuksien parantaminen on ratkaisevan tärkeää. Köyhyyden noidankehästä, jota 
ylläpitää lasten heikko terveys ja alhainen koulutustaso, päästään kouluttamalla naiset aiempaa 
paremmin. Naisten kouluttaminen on tehokas väline lapsikuolleisuuden alentamisessa sekä lasten 
ravitsemuksen ja terveyden parantamisessa. Naisten koulutuksella on vaikutusta myös 
hedelmällisyyslukuihin (jotka tavallisesti ovat alhaisempia lukutaitoisten naisten keskuudessa) ja 
ehkäisyvälineiden käyttöön. Lisäksi koulutus parantaa naisten kykyä osallistua aktiivisesti 
työmarkkinoille ja mahdollisuuksia saada virallista työtä. 
A LA-m aita koskevassa asetuksessa painotetaan erityisesti naisten asemaa kehityksessä ja 
säädetään, että Euroopan yhteisön tukipolitiikassa on "huolehdittava siitä, että toteutetaan sellaisia 
erityistoimenpiteitä tai hankkeita, joilla voidaan lisätä naisten aktiivista tasa-arvoista osallistumista 
tuotantoprosesseihin ja niiden tuloksiin, yhteiskunnalliseen toimintaan ja päätöksentekoon" (5 artikla). 
Asetuksessa edellytetään myös, että kaikki ALA-maita koskevaan kehitysyhteistyöohjelmaan kuuluvat 
ohjelmat ia hankkeet on laadittava "ottaen erityisesti huomioon naisten aseman". Tätä vahvistettiin 
vuonna 1995 annetulla neuvoston päätöslauselmalla sukupuolikysymysten sisällyttämisestä 
kehitysyhteistyöhön (12847/95, 20.12.1995). 
Asetuksen täytäntöönpanossa on siten omaksuttu kaksijakoinen lähestymistapa. Koska sukupuolten 
välisen tasa-arvon edistämisen olisi oltava kiinteä osa kaikkia toimia, kaikki hankkeet on vuodesta 
1994 asti seulottu sukupuolikysymysten riittävän huomioon ottamisen turvaamiseksi. Samalla 
tarvitaan mahdollisesti erityishankkeita sukupuolten välisen epätasa-arvon torjumiseksi. Kaikesta 
ALA-alueille vuodesta 1992 alkaen myönnetystä Euroopan yhteisön tuesta yli 235 miljoonaa ecua on 
myönnetty naisten mahdollisuuksien lisäämiseksi toteutetuille myönteisille hankkeille. Luvussa eivät 
ole mukana eri budjettikohdista rahoitettuihin hankkeisiin ja ohjelmiin sisältyvät toimet. Talousarvioon 
sisältyy myös erityinen naisten asemaa kehityksessä koskeva pieni budjettikohta, josta voidaan 
rahoittaa sellaisia teknistä neuvontatoimia sekä valveuttamistoimia, joilla pyritään parantamaan 
sukupuolikysymysten huomioon ottamista yleisessä kehitysyhteistyössä. Esimerkiksi komissio on 
rahoittanut muutamia naisten asemaa tietyissä Latinalaisen Amerikan kehitysmaissa koskevia 
tutkimuksia (Gender Profiles), jotka helpottavat hankkeiden ja ohjelmien kohdentamista tehokkaasti 
naisten aseman parantamiseksi. 
Käytettävät välineet vaihtelevat maittain ja alueittain riippuen kehitystasosta ja siitä, onko 
tarpeen kaupan ja investointien edistäminen, hankkeiden rahoitus, varojen myöntäminen 
rakenteelliseen mukauttamiseen, rahoitustuki ja tekninen apu ja/tai taloudellinen yhteistyö 
vai markkinoille pääsyn parantaminen. Juuri tämän moninaisuuden vuoksi ALA-maiden 
kanssa tehtävä kehitysyhteistyö on niin haasteellista yhteisölle. 
Kaakkois-Aasian ja Intian niemimaan osalta Euroopan yhteisön vuosina 1991 - I995 
toteuttaman monenvälisen ja kahdenvälisen vuoropuhelun ja yhteistyön kehitykseen ja 
luonteeseen vaikuttivat alueella saavutettu nopea kasvu, Aasian ja Tyynenmeren alueellisen 
yhteistyön (ASEAN, SAARC, APEC jne) lujittamisjärjestelyt sekä tästä aiheutuneet 
muutokset maailman taloudellisessa voimatasapainossa. Alueen maiden taloudellisen ja 
sosiaalisen kehityksen eriasteisuuden vuoksi politiikan eriyttämisen tarve tuli yhä 
ilmeisemmäksi. Tästä syystä Euroopan yhteisön Aasiaa koskeviin strategioihin sisällytettiin 
markkinajohtoinen kauppa, kaupan yhdentäminen ja investointitavoitteet nopeasti 
24/53 
kasvavissa uusissa talouksissa, politiikkaa koskeva vuoropuhelu ja uudistusten tukeminen 
mukautuksia toteuttavissa maissa (entiset keskusjohtoiset suunnitelmataloudet) sekä 
perinteinen kehitysyhteistyö köyhimmissä maissa, joiden osalta keskityttiin köyhyyden 
vähentämistä koskeviin strategioihin. 
Väestö ja lisääntymisterveys 
Väestönkasvun taltuttaminen lisäämällä tietoisuutta perhesuunnittelusta ja tarjoamalla laadukkaita 
palveluja kysynnän tyydyttämiseksi on keskeinen kehitykseen liittyvä kysymys. Ensisijaisena 
tavoitteena on satojen tuhansien äitikuolemien ja miljoonien raskauteen ja synnytykseen liittyvien 
sairastumisten vähentäminen. Lisäksi sellaisen turvallisen ympäristön luominen nuorille, jossa ei 
ole väkivaltaa eikä hyväksikäyttöä, sekä tiedon ja palvelujen tarjoaminen ei-toivottujen 
raskauksien ja seksin välityksellä tarttuvien infektioiden (HIV mukaan lukien) ehkäisemiseksi on 
osa-alue, joka on alkanut saada yhä enemmän huomiota. 
Komissio tukee Aasian ja Latinalaisen Amerikan naisten mahdollisuuksia hallita omaa 
lisääntymistään ja seksuaalisuuttaan. Komissio tukee sellaisten laadukkaiden palvelujen 
kehittämistä, jotka ovat vapaammin käytettävissä niitä tarvitseville, ja kehittää parhaillaan 
kustannustehokkaita strategioita HIV:n ja aidsin sekä muiden seksin välityksellä tarttuvien 
infektioiden leviämisen ehkäisemiseksi. 
Kehitysmaiden väestöpolitiikoille ja -ohjelmille annettavaa tukea koskevasta budjettikohdasta (B7-
631) tuetaan politiikkojen ja strategioiden kehittämistä sekä uudistuksellisia hankkeita, joilla 
täydennetään terveyden alaan liittyviä laajempia tukiohjelmia. Budjettikohtaa B7-631 koskevassa 
uudessa neuvoston asetuksessa (ETY 1484/97, EYVL N:o L 202, 30.07.1997, s. 1) säädetään, että 
komissio pyrkii: 
* mahdollistamaan sen, että naiset, miehet ja nuoret voivat vapaasti ja valveutuneesti valita 
lastensa lukumäärän ja syntymistiheyden; 
* edistämään sellaisen sosiaalis-kulttuurisen, taloudellisen ja koulutusympäristön luomista, joka 
antaa erityisesti naisille ja nuorille täydet valinnanmahdollisuudet ja jossa tuomitaan ja 
hävitetään erityisesti kaikki heidän ihmisarvoonsa ja terveyteensä vaikuttavat seksuaalisen 
väkivallan, silpomisen ja hyväksikäytön muodot; 
* auttamaan terveydenhuoltojärjestelmien kehittämisessä tai uudistamisessa, jotta voidaan 
parantaa naisille ja miehille, nuoret mukaan lukien, tarkoitettujen lisääntymisterveyspalvelujen 
saatavuutta ja laatua ja siten alentaa tuntuvasti naisten ja lasten terveydellisiä vaaroja. 
Monet, elleivät jopa useimmat Latinalaisen Amerikan maat alkoivat 1980-luvun 
jälkipuoliskolla ja 1990-luvun alussa siirtyä kohti kansanvaltaistumista toteuttaen 
osallistuvamman hallinnoinnin muotoja, kannustaen hallinnoinnin avoimuutta ja 
vastuullisuutta sekä edistäen oikeusvaltion toteutumista. Tämä myönteinen kehitys ja siihen 
liittyvä politiikkojen suuntaaminen ovat parantaneet Latinalaisen Amerikan alueen poliittista 
vakautta. 
Latinalaisen Amerikan maat ovat osoittautuneet erityisen haasteelliseksi kohteeksi Euroopan 
yhteisön yhteistyöpolitiikalle, mikä on kuvastanut kyseisten maiden rakenteellisen 
mukauttamisen, markkinoiden vapauttamisen ja kansanvaltaistumiskehityksen erilaista 
ajoitusta ja jaksottumista. Eräät alueen maat (esimerkiksi Brasilia, Argentiina ja Chile) 
laativat 1980-luvun jälkipuoliskolla ja 1990-luvun alussa kunnianhimoisia vakauttamis- ja 
mukauttamisohjelmia ja monet niistä (mukaan lukien Costa Rica, Meksiko, Venezuela, 
Uruguay, Bolivia jne.) alkoivat etsiä ratkaisua vaikeisiin rahoitusongelmiin ja 
25/53 
maksutaseongelmiin, joita aiheutui länsimaisilta liikepankeilta otetusta liiallisesta 
ulkomaanvelasta. 
Kansanvallan lujittumisen, poliittisen vakauden, taloudellisten uudistusten ja alueellisen 
yhdentymisen ansiosta alueelle on tehty uusia suoria ulkomaisia investointeja ja alueella on 
laadittu erittäin laajoja jälleenrakennus/kunnostusohjelmia sekä kehitysyhteistyöohjelmia, 
joita tukevat kahdenväliset tuenantajat, Euroopan yhteisöjä Bretton Woodsin elimet Keski-
ja Latinalaisen Amerikan maissa pyrittiin tarkasteluajanjaksolla edistämään voimakkaasti 
alueellista yhteistyötä ja yhdentymistä (San Joséssa aloitettu vuoropuhelu, Andien yhteisö, 
Mercosur jne), mikä kuvasti uusien talouden vapauttamis- ja kaupan 
yhdentämispolitiikkojen myönteisiä vaikutuksia. 
2.3. ALA-maita koskeva 25 päivänä helmikuuta 1992 annettu neuvoston 
asetus (ETY) N:o 443/92. 
Rahoitusyhteistyötä sekä teknistä ja taloudellista yhteistyötä ALA-maiden kanssa koskeva 
neuvoston asetus ETY N:o 443/92 (EYVL N:o L 52, 27.02 1992, s l), on tärkeä osa 
yhteisön kehitysyhteistyöstrategiaa. Tämä perustamissopimuksen 235 artiklaan perustuva 
asetus on poikkeuksellisen uudistuksellinen, koska: 
1) Asetuksessa tuodaan selkeästi esille, että yhteisön kehitysyhteistyövälineiden on 
liityttävä läheisesti kaupan vapauttamisen strategioihin (1 artikla). 
2) Asetuksessa tuodaan esille periaate, jonka mukaan kaiken yhteistyön ja varojen 
myöntämisen tulisi olla riippuvaisia perustavaa laatua olevien ihmisoikeuksien ja 
kansanvallan perusperiaatteiden noudattamisesta jokaisessa Euroopan yhteisön 
yhteistyökumppanina toimivassa valtiossa. Tämän periaatteen mukaisesti kaikki vuoden 
1992 jälkeen neuvotellut yhteistyösopimukset sisältävät ihmisoikeuksia ja 
kansanvaltaistumista käsittelevät lausekkeet (2 artikla). 
3) Asetuksen mukaisesti taloudellista, teknistä ja rahoitusapua voivat saada tietyt paikalliset 
viranomaiset. Edunsaajia voivat olla keskus- ja paikallishallinnon lisäksi myös yksityiset 
toimijat ja valtiosta riippumattomat järjestöt (3 artikla) 
4) Yhteisön tärkeimmät rahoitusvälineet (ja niiden ohjelmointi) on suunniteltava 
yhteistyökumppaneina toimivien ALA-maiden erityisiä tarpeita vastaaviksi (3 artikla) 
5) Asetuksessa todetaan, että rahoitusyhteistyön ja teknisen yhteistyön ensisijaisena 
tarkoituksena on tukea köyhimpiä ALA-kehitysmaita ja paikallisten väestöjen köyhimpiä 
osia (4 artikla). 
6) Rahoitusapu ja tekninen apu olisi osoitettava maaseudun kehittämiseen, 
elintarvikehuoltoon, ympäristönsuojeluun, naisten aseman parantamiseen, huumeiden 
vastaisiin toimiin, kansanvaltaistumiseen, lasten suojeluun jne (5 artikla). Taloudellisen 
yhteistyön, eli tieteellisen ja teknologisen yhteistyön ja kumppanuuden, toimielinten ja 
hallinnon rakentamisen, investointien ja kaupan yhdentymisen tukemisen sekä 
yksityissektorille annettavan avun olisi toimittava erityisesti Euroopan yhteisön ja sen 
26/53 
yhteistyökumppaneina toimivien valtioiden keskinäisen edun hyväksi. Alueelliseen 
yhteistyöhön myönnetyn avun katsotaan olevan tärkeä osa taloudellista yhteistyötä (7 
artikla). 
Huumeet 
Huumeiden vastaiseen toimintaan tarkoitettu budjettikohta "pohjoinen-etelä -yhteistyö huumeiden ja niiden 
väärinkäytön torjunnassa" (B7-6210) laadittiin vuonna 1987. Sen tarkoituksena on rahoittaa tämän alan 
pilottihankkeita. 
Komissio on vuoden 1987 jälkeen yrittänyt laatia asetusta (neuvoston asetus ETY 2946/97, EYVL N:o L 287, 
21.10.1997, s. 1), joka toimisi kyseisen budjettikohdan oikeusperustana. Asetuksen pitäisi nyt toteutua 
nopeasti neuvoston annettua lausuntonsa parlamentin 13. maaliskuuta 1997 suorittaman toisen käsittelyn 
jälkeen. 
Kyseisestä budjettikohdasta eivät kuitenkaan käy ilmi pääosasto IB:n ja sen toimivaltaan kuuluvilla 
maantieteellisillä alueilla sijaitsevien valtioiden välisen huumeiden vastaisen yhteistyön todelliset 
kustannukset, koska toisaalta siihen eivät sisälly etuusjärjestelmään (Andien alueen valtioiden teollisuus- ja 
maataloustuotteet, Andien alueen ja Keski-Amerikan valtioiden maataloustuotteet) sisältyvien huumeiden 
torjuntaa koskevien lausekkeiden EY:n talousarvion tulonmenetyksinä syntyvät kustannukset koko 
ajanjaksolla. Toisaalta se taas ei kata muiden budjettikohtien mukaisesti toteutettavien ohjelmien 
mahdollista rahoitusta. 
Vuosien 1991 ja 1995 välillä budjettikohtaan B7-6210 merkityt määrärahat ovat kasvaneet noin 50 
miljoonaan ecuun. Niistä on myönnetty 34 prosenttia Latinalaisen Amerikan, 31,3 prosenttia Aasian ja 19,8 
Välimeren alueen valtioille, 9,3 prosenttia on myönnetty AKT-valtioille ja 3,5 prosenttia on joko osoitettu 
useammille maille tai käytetty laaja-alaisiin toimiin yhden alueen tai maaryhmän hyväksi (mm. aihekohtaisiin 
tutkimuksiin). 
Tämäntyyppisten tuettujen toimien osalta 52 prosenttia määrärahoista on käytetty huumeiden kysynnän 
estämiseen ja vähentämiseen tai huumeidenkäyttäjien hoitoon ja kuntoutukseen liittyviin ohjelmiin, 20 
prosenttia vaihtoehtoisen kehityksen ohjelmiin, 10 prosenttia laittoman kaupan vastaiseen tai tuonnin 
pienentämiseen tarkoitettuihin ohjelmiin ja loput 18 prosenttia koulutus-ja tutkimusohjelmiin. 
Tänä ajanjaksona 50 prosentissa hankkeista, joille on osoitettu määrärahoja, yhteistyökumppaneina ovat 
olleet valtiosta riippumattomat järjestöt ja 30 prosentissa näistä hankkeista yhteistyökumppaneina ovat olleet 
hallitukset. YK:n huumeiden vastaiseen ohjelmaan myönnettiin 18 prosenttia kokonaismäärästä 
Asiantuntijoille tai yliopistoille osoitettiin kaksi prosenttia määrärahoista tutkimusten tekemiseen. 
7) Jotta yhteisö voisi panna nämä politiikan suuntaviivat täytäntöön ja myöntää 
yhteistyökumppaneina toimiville ALA-maille rahoitusapua sekä taloudellista ja teknistä 
apua, asetuksessa arvioitiin vuosien 1991 ja 1995 välisenä ajanjaksona tarvittavan yhteensä 
2 750 miljoonaa ecua. Varojen siirron tulisi tapahtua osana ohjeellista keskipitkän aikavälin 
ohjelmaa, joka toteutettaisiin asianosaisissa kehitysmaissa. Siinä todettiin myös, että noin 10 
prosenttia tästä kokonaismäärästä olisi käytettävä ympäristön suojeluun ja trooppisten 
metsien säilyttämiseen liittyvien ohjelmien rahoittamiseen (9 ja 10 artikla). 
27/53 
Ympäristön suojelu Euroopan yhteisön ja ALA-maiden välisessä yhteistyössä 
Ympäristökysymykset ovat nykyään tärkeä osa Euroopan yhteisön ja Aasian ja Latinalaisen Amerikan 
kehitysmaiden välistä yhteistyötä. Ne ovat muodostumassa yhä näkyvämmiksi yhteistyökumppaneina 
toimivien valtioiden kanssa käytävässä vuoropuhelussa, mikä on tullut esille esimerkiksi siinä, että 
ympäristökysymykset on otettu mukaan kaikkiin Aasian ja Latinalaisen Amerikan yhteistyökumppaneina 
toimivien valtioiden ja -alueiden kanssa tehtyihin yhteistyösopimuksiin. Ympäristökysymysten merkitystä 
voidaan arvioida myös sen perusteella, missä määrin erityisiä ympäristötavoitteita sisältäviä hankkeita 
ja ohjelmia rahoitetaan. Tähän liittyen äskettäin tehdyssä, pääosasto IB:n ympäristöhankkeisiin 
myöntämiä määrärahoja koskeneessa riippumattomassa tutkimuksessa todettiin, että vuosien 1990 ja 
1995 välillä käytettiin 596 miljoonaa ecua ympäristöhankkeisiin Aasiassa ja 255 miljoonaa ecua 
Latinalaisessa Amerikassa. 
Suuri osa näistä menoista rahoitetaan ALA-maita koskevasta budjettikohdasta, ja näin ollen ne 
vastaavat kokonaisuudessaan ALA-maita koskevassa asetuksessa annettua 10 prosentin tavoitetta 
Annetut luvut sisältävät kuitenkin kaksi budjettikohtaa, jotka koskevat erityisesti kehitysmaiden 
ympäristöä ja trooppisia metsiä. Myös nämä lisätoimet on toteutettu ALA-maita koskevien 
budjettikohtien määrärahojen avulla. 
Kehitysmaiden ympäristöä koskeva budjettikohta (B7-6200, 15 miljoonaa ecua vuonna 1995 kaikille 
ALA-maille, Välimeren alueen valtioille sekä AKT-valtioille) on tarkoitettu käytettäväksi luonto- ja 
kaupunkiympäristön hallintaa koskeviin uudistuksellisiin pilottihankkeisiin sekä ympäristöalan strategisiin 
tutkimuksiin. Tämän budjettikohdan mukaisesti aloitetut pilottihankkeet rahoitetaan kuitenkin jatkossa 
usein ALA-maita koskevan asetuksen mukaisista budjettikohdista. Näiden kahden rahoitusvälineen 
välillä on näin ollen merkittävä yhteisvaikutus. Vuonna 1995 aloitettiin työt näiden toimien 
oikeusperustan luomiseksi laatimalla asiaa koskeva asetus. Tätä työtä jatkettiin vuonna 1996 ja se 
saatiin päätökseen vuoden 1997 alussa (ETY 722/97, EYVL N:o L 108, 25.04.1997, s. 1). 
Toinen ympäristöön liittyvä budjettikohta koskee trooppisten metsien suojelua (B7-6201, 50 miljoonaa 
ecua vuonna 1995 kaikille Aasia ja Latinalaisen Amerikan valtioille sekä AKT-valtioille). Budjettikohdan 
tavoitteena on erityisesti trooppisten metsien suojelu ja järkevä hallinta sekä metsissä ja metsien 
laidoilla asuvien väestöryhmien olosuhteiden parantaminen. Joulukuun 20. päivänä 1995 annettiin 
asetus (ETY 3062/95, EYVL N:o L 327, 22.12.1995, s. 9), jossa säädetään perusperiaatteista ja -
strategioista sekä kyseisestä budjettikohdasta tehtävien maksusitoumusten myöntämismenettelyistä. 
Valtiosta riippumattomilla järjestöillä on merkittävä tehtävä näistä kahdesta budjettikohdasta 
rahoitettavien ohjelmien ja hankkeiden toteutuksessa. 
Toinen tärkeä väline, jolla taataan ympäristökysymysten huomioon ottaminen ALA-maita koskevista 
budjettikohdista rahoitettavissa yhteistyötoimissa, on ympäristövaikutusten arviointi. 
Ympäristövaikutusten arviointimenetelmät otettiin käyttöön vuonna 1991 ja niitä on jatkuvasti kehitetty 
ja täydennetty erilaisten tukitoimien kuten koulutusohjelmien ja opetusvälineiden avulla. 
2.4. Kahdenväliset yhteistyösopimukset ja monenväliset suhteet. 
ALA-asctuksen täytäntöönpano on toteutettu osana lujitettua politiikkaa koskevaa 
vuoropuhelua (joka sisältää myös kulttuuria, tiedettä ja teknologiaa koskevat asiat) ja 
kaupan yhdentymiskehitystä, joita kahdenvälisellä tasolla säädellään uudentyyppisillä 
yhteistyösopimuksilla (niin kutsutut kolmannen sukupolven sopimukset) ja monenvälisellä 
tasolla osana uusia suhteita Aasian ja Latinalaisen Amerikan alueellisiin järjestöihin 
a) Aasian alueen yhteistyökumppaneina toimivien valtioiden uusiin kahdenvälisiin suhteisiin 
liittyen allekirjoitettiin tarkastelujakson aikana yhteistyösopimukset Intian (EYVL No L 
223/94, s. 23), Sri Lankan (EYVL No L 85/95, s. 32), Vietnamin (EYVL No L 1363/96, 
s. 28), Nepalin (EYVL No L 137/96, s. 14) ja Macaon (EYVL No L 404/92, s 2(>) 
28/53 
kanssa. Sen sijaan yhteistyö Burman kanssa keskeytettiin jatkuvien vakavien 
ihmisoikeuksien rikkomusten vuoksi. Monenvälinen yhteistyö Aasian alueellisten 
ryhmittymien (mm. ASEAN, SAARC) kanssa lisääntyi merkittävästi lukuisten yhteisten ja 
alueellisten etujen kattamiseksi. 
Viitekehyksen luomiseksi tälle kahden- ja monenväliselle vuoropuhelulle neuvosto hyväksyi 
marraskuussa 1994 uuden tiedonannon "Kohti uutta Aasian strategiaa" [KOM (94) 314]. 
Uudella Aasiaa koskevalla strategialla luodaan uudet pitkän aikavälin tavoitteet sekä 
määritellään niiden politiikkojen tärkeysjärjestys, joiden tarkoituksena on tehostaa ja 
aktivoida Euroopan poliittista, kulttuurista ja taloudellista roolia tällä maailmantalouden 
kehitysvoimaisimmalla alueella. Sen avulla luotiin myös suunta kohti ASEM.ia. Strategiaa 
täydennettiin tiedonannolla, joka koski tulevaisuuden suhteita Kiinaan, Intiaan ja Kaakkois-
Aasian maiden järjestöön ASEAN:iin. 
b) Myös kaikkien Keski- ja Etelä-Amerikan valtioiden kanssa on allekirjoitettu uudet 
yhteistyösopimukset, viimeksi Chilen ja Meksikon kanssa, Mercosur ja Andien sopimus 
mukaanlukien. Vain Kuuban kohdalla tehtiin poikkeus; sille on myönnetty ainoastaan 
humanitaarista apua valtiosta riippumattomien järjestöjen kautta. Eurooppa-neuvoston 
Korfulla, Essenissä ja Cannesissa antamien julistusten mukaisesti Madridissa vuoden 1995 
joulukuussa kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi uuden pitkän aikavälin strategian, 
jonka tarkoituksena on vahvistaa Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välistä 
kumppanuutta ja yhteistyötä vuoteen 2000 mennessä. 
29/53 
3. Euroopan yhteisön ja Aasian ja Latinalaisen Amerikan välisen 
yhteistyön yksityiskohdat vuosina 1991 -1995. 
3.1. Yleinen määrällinen katsaus yhteisön yhteistyöhön 
Tässä osassa on tarkoitus esittää mahdollisimman selkeästi, miten ALA-maita koskevan 
asetuksen mukaisten kehitysyhteistyöohjelmien täytäntöönpano on edennyt, käyttäen 
hyväksi tietoja, joiden avulla kaikkia ALA-alueita voidaan vertailla keskenään. Tässä osassa 
käsitellyt ja liitteissä annetut tiedot ovat peräisin kahdesta eri lähteestä. 
Ensinnäkin tiivistelmätaulukon l ja yksityiskohtaisten taulukkojen 2A - 2D ja 3 A - 3D tiedot 
on saatu pääosasto IB:n parhaillaan toteuttamaa laajaa arviointitutkimusta varten laatimasta 
tietokannasta3. Näillä tiedoilla luodaan katsaus näille kahdelle alueelle (ja niiden lukuisille 
sisäisille alueille) varattuihin maksusitoumuksiin ja maksuihin, jotka on ryhmitelty OECD n 
kehitysapukomitean virallisen kehitysapuluokittelun mukaisesti (taulukot 2A - 2D) sekä 
saajamaittain (taulukot 3A - 3D). Nämä tiedot sisältävät enemmän toimia ja välineitä kuin 
mitä ALA-maita koskeva asetus varsinaisesti kattaa, ja ne luokitellaan hanketyypeittäin, 
mikä eroaa asetuksessa esitetystä näkemyksestä. OECD:n kehitysapukomitean luokittelussa 
ei kuitenkaan erotella selkeästi kaikkia sekä ALA-maita koskevassa asetuksessa että 
komission yleisissä Aasian ja Latinalaisen Amerikan strategiaa käsittelevissä asiakirjoissa 
(ks. 2. 11. ja 2.1.2.) mainittuja yhteistyöalueita. Esimerkiksi taulukon 2B (Latinalainen 
Amerikka) mukaan teollisuuden, kaivostyön ja rakentamisen osa-alueelle varattu 
kokonaismääräraha on 126 miljoonaa ecua. Todellisuudessa kuitenkin suurin osa tästä 
määrästä käytetään epävirallisen sektorin pienyrityksille. 
Toisena tietolähteenä ovat toimineet pääosasto IB:n Aasiasta ja Latinalaisesta Amerikasta 
vastaavien osastojen teknisten yksiköiden ylläpitämät tietokannat. Niissä maksusitoumusten 
kokonaismäärärahat on eritelty tarkasteluajanjaksona sekä Aasian että Latinalaisen 
Amerikan osalta yksittäisten budjettikohtien mukaisesti. Nämä budjettikohdat kattavat 
samantyyppiset toimet, kuin joita ALA-maita koskeva asetus ainakin periaatteessa koskee 
taijoihin se liittyy, ja jotka on ryhmitelty neljän otsakkeen alle: 
Rahoitusapu ja tekninen apu 
Taloudellinen yhteistyö 
Humanitaarinen apu 
Muut' 
rämän luokittelun mukaiset tiedot on annettu Aasian osalta taulukossa 4 ja Latinalaisen 
Amerikan osalta taulukossa 6 
ALA-maita koskeva asetus N:o 443/92/ETY on kuitenkin tarkoitettu rahoitusapua ja 
teknistä apua (B7-3000 ja B7-3100) sekä taloudellista yhteistyötä suppeassa 
* Ks. vastaavat taulukot esimerkiksi teoksesta Inventory of European Community Aid GD\, London, 
joulukuu 1996. 
4 Esimerkiksi kansanvaltaistumincn, naisen asema kehityksessä, väestönkasvu, trooppiset metsät, jne 
30/53 
merkityksessään (B7-3001 ja B7-3110) koskevien budjettikohtien hallintaan. Ainoastaan 
näiden budjettikohtien mukaiset tiedot maksusitoumuksista on annettu taulukoissa 5 
(Aasia) ja 7 (Latinalainen Amerikka). 
Lähtökohtana on taulukko 1, jossa esitetään yleiskatsaus maksusitoumuksiin ja maksuihin, 
jotka komissio on osoittanut Aasian maista Kiinalle, Macaolle ja Jemenille sekä 
Latinalaiselle Amerikalle. Kuten aikaisemmin todettiin, taulukossa annetut tiedot kattavat 
huomattavasti enemmän toimia, kuin ALA-maita koskevassa asetuksessa esitetään. Sen 
avulla saadaan kuitenkin käsitys - ja se onkin ainoa tätä asiaa koskeva esitys - siitä, miten 
Aasiaan ja Latinalaiseen Amerikkaan osoitetut maksut ovat vastanneet maksusitoumuksia. 
Lisäksi Etelä- ja Kaakkois-Aasiaa koskevat tiedot on koottu yhteen, jotta 
maksusitoumusten ja maksujen suhde olisi helposti nähtävissä. 
On tärkeää huomata, että sekä maksusitoumusten että maksujen määrä vuosina 1991 - 1995 
on ollut huomattavasti korkeampi kuin aikaisempina ajanjaksoina. Taulukon l kohdasta 8 
voidaan todeta, että yhteenlaskettujen maksujen suhteellinen osuus yhteenlasketuista 
maksusitoumuksista tarkasteluajanjaksona on 60 prosenttia, ja että Latinalaisen Amerikan 
suhdeluku on korkeampi (64 prosenttia) kuin Aasian (58 prosenttia). Yksinomaan Etelä- ja 
Kaakkois-Aasiaa kuvastava luku on matalampi, 56 prosenttia. Tämä luku näyttäisi 
vastaavan ALA-maita koskevan asetuksen mukaisten maksujen ja maksusitoumusten välistä 
suhdelukua, tai ainakin voisi toimia ensimmäisenä arviona siitä. Näin ollen tämän 
kertomuksen kattavan ajanjakson aikana maksujen yhteenlaskettu määrä on laskenut 
huomattavasti yhteenlaskettujen maksusitoumusten määrän alapuolelle ja ero näyttisi nyi 
olevan suurempi kuin aikaisempina ajanjaksoina (vuosien 1986 - 1990 välisenä ajanjaksona 
yhteenlaskettujen määrien välinen suhdeluku oli 64 prosenttia). Tämä näkyy Aasiaa 
koskevien maksujen ja maksusitoumusten välisen suhdeluvun huomattavassa 
pienentymisessä, mikä ei johdu Latinalaisen Amerikan suhdeluvun kasvusta Suhdeluvun 
pienentyminen voidaan selittää monella tavalla. Syynä voi olla kehitysyhteistyön 
kehittyminen, minkä vuoksi tukiohjelmien käyttöönotto vie enemmän aikaa. Syynä voivat 
olla myös muut tekijät, kuten vaikeudet vastaanottaa tukiin myönnettäviä määrärahoja, 
joiden vuoksi ohjelmien alkuun saaminen kestää kauemmin 
Aasian ja Latinalaisen Amerikan maksuosuudet kokonaismäärien suhteellisina osuuksina 
laskettuna olivat koko ajanjakson 1991 - 1995 ajan suhteellisen lähellä toisiaan (Aasian 
osuus oli 54 prosenttia ja Latinalaisen Amerikan 46 prosenttia) verrattuna edelliseen jaksoon 
1986 - 1990, jolloin vastaavat luvut olivat 63 ja 37 prosenttia. Näin ollen on selvää, että 
tuoreimmat luvut eivät vastaa pitkäaikaista epävirallista käsitystä, jonka mukaan noin kaksi 
kolmasosaa ALA-ohjelmien kautta myönnettävistä tuista olisi myönnettävä Aasialle ja jota 
on noudatettu varsin pitkälle 1990 päättyneenä ajanjaksona. Tämä kehitys kuvastaa 
väistämättä ainakin osittain Euroopan yhteisön toimielinten budjettivallan käyttäjien 
päätöksiä. 
Myös taulukoissa 2A - 2D erotellaan Aasiaa ja Latinalaista Amerikka koskevat 
yhteenlasketut maksusitoumukset ja maksut, jotka on jaoteltu OECD:n kehitysapukomitean 
luokituksen mukaisesti. Luokituksen rajoituksia tämän kertomuksen kannalta (ks. yllä) on 
jälleen korostettava. Taulukon avulla on kuitenkin mahdollista saada edes aavistus siitä, 
miten ALA-maita koskevassa asetuksessa määrätyt ensisijaiset toimet on toteutettu. Näin 
31/53 
ollen taulukoiden 2A ja 2B kohdalla on maksusitoumusten osalta tärkeä ottaa huomioon 
seuraavaa: 
- Sekä Aasian että Latinalaisen Amerikan maatalouden kehittämiseen sidotut määrärahat 
ovat yhä suhteellisen suuria, myös aikaisempiin ajanjaksoihin verrattuna. 
- Ympäristö -otsakkeeseen sekä Naisten asema kehityksessä -otsakkeeseen merkityt varat 
sisältävät ainoastaan näiden otsakkeiden kattamat toimet, ja näin ollen niissä ei oteta 
riittävästi huomioon kaikkia Euroopan yhteisön näihin asioihin osoittamia määrärahoja. 
Asetuksessa asetettu edellytys, jonka mukaan 10 prosenttia määrärahoista on käytettävä 
ympäristöön liittyviin hankkeisiin, on saatavilla olevan tiedon mukaan täytetty. Tämä on 
ympäristön huomioon ottamista Euroopan yhteisön ohjelmissa arvioineen tutkimuksen tulos 
(Osa 1 ERM, lokakuu 1996) 
- Yhteiskunnan perusrakenne ja palvelut -otsakkeeseen merkittyjen määrärahojen osuus on 
kasvanut verrattuna esimerkiksi siihen, että Talouden perusrakenne ja palvelut 
otsakkeeseen merkittyjen määrärahojen osuus on pienentynyt. 
OECD:n kehitysapukomitean tietojen perusteella ei voida helposti esittää selkeitä tai 
yksiselitteisiä maksuja koskevia näkemyksiä (taulukot 2C ja 2D). Komitean antamien 
tietojen mukaan Aasian osalta huomattavaa osaa kokonaismäärästä (50 prosenttia) ei ole 
osoitettu millekään tietylle alalle, minkä vuoksi on mahdotonta tehdä minkäänlaisia 
käyttökelpoisia päätelmiä alakohtaisten maksujen ja maksusitoumusten välisistä 
suhdeluvuista tämän kertomuksen kattavalla rajallisella ajanjaksolla. 
Tilanne on Latinalaisen Amerikan osalta jonkin verran parempi, koska ainoastaan noin yhtä 
kuudesosaa maksuista ei ole osoitettu tietylle alalle, mikä on suurin piirtein sama määrä kuin 
maksusitoumusten osalta. Näin ollen taulukoiden 2B ja 2D mukaan näyttäisi siltä, että 
Latinalaisen Amerikan osalta maksujen suhteellinen osuus maksusitoumuksista on hiukan 
korkeampi perinteisillä aloilla kuin niillä aloilla, joihin taloudellisen yhteistyön nyt halutaan 
keskittyvän. Näitä aloja ovat esimerkiksi talouden ja yhteiskunnan perusrakenteet seka 
hallinnon ja kansalaisyhteiskunnan tukeminen ja sellaisten monitahoisten kysymysten 
tukeminen, kuin naisten asema kehityksessä tai maaseudun kehittäminen. Kuitenkin, kuten 
jo Aasian osalta todettiin, tämä kertomus koskee vaatimusten mukaisesti ajanjaksoa 1991 -
1995, ja näin ollen vuoden 1996 tiedot saattavat antaa hiukan erilaisen kuvan. 
Taulukoiden 3A - 3D avulla voidaan laatia arvio maksusitoumuksista ja maksuista 
saajamaittain. Taulukoista nähdään, että monien maiden kohdalla maksujen suhteellinen 
osuus maksusitoumuksista on tarkasteluajanjakson aikana ollut tarpeista huolimatta 
suhteellisen alhainen (Filippiinit, Intia, Peru, Nicaragua). On kuitenkin muistettava, että niin 
maksusitoumusten kuin maksujenkaan suhteellisia osuuksia ei ole eritelty maittain, joten 
tämäntyyppiset väittämät ovat vain suuntaa antavia 
32/53 
Taloudellinen yhteistyö 
ALA-maita koskevassa asetuksessa esitetään selvästi, että taloudellinen yhteistyö 
yhteistyökumppaneina toimivien ja kyseessä oleviin kahteen alueeseen kuuluvien valtioiden kanssa on 
ensisijaisen tärkeää. Rahoitusavusta ja teknisestä avusta sen erottaa keskinäisen edun korostaminen, 
toisin sanoen taloudellisen yhteistyön avulla on tarkoitus luoda yritysten ja muiden talouden toimijoiden 
verkosto Euroopan unionin ja sen yhteistyökumppaneina toimivien valtioiden välille. Taloudellisten 
yhteistyöohjelmien ja -hankkeitten tarkoituksena on "myötävaikuttaa ALA-maiden kehitykseen auttamalla 
niitä lujittamaan toimielintensä toimintakykyä siten, että voidaan saada aikaan investointien ja kehityksen 
kannalta suotuisampi ympäristö ja hyötymään mahdollisimman paljon kansainvälisen kaupan kasvun, 
mukaan lukien Euroopan yhtenäismarkkinat, tarjoamista mahdollisuuksista, sekä vahvistamalla kaikkien 
jäsenvaltioiden toimijoiden, teknologian ja taitotiedon panosta erityisesti yksityisellä sektorilla sekä pienissä 
ja keskisuurissa yrityksissä" (7 artikla). 
Euroopan yhteisö on kehittänyt ja ottanut käyttöön lukuisia välineitä, joiden avulla edistetään taloudellista 
yhteistyötä kaikissa sen eri muodoissa. 
Investointien edistäminen on tapahtunut osana ECIP -rahoitusvälinettä, AL-lnvestiä ja Asia-lnvestiä. 
ECIP-rahoitusvälineellä, joka käsittää ALA-maiden lisäksi myös Välimeren alueen, rahoitetaan 
investointeja edistäviä toimia kuten yhteystoimintaa, toteutettavuutta koskevia tutkimuksia, 
pilottihankkeita, yksittäisiä riskipääoman rahoituksia, koulutusohjelmia ja hallintoapuun liittyviä toimia 
Latinalaisen Amerikan ja Aasian investointiohjelmat ovat komission rahoittamia ja niiden tarkoitus on: 
• edistää kaksisuuntaisen kaupan kasvua ja investointeja, 
• lisätä Euroopan liike-elämän tietoa investointimahdollisuuksista ALA-maissa, ja 
• auttaa Aasian ja Latinalaisen Amerikan alueiden kehittyvien maiden yrityksiä aloittamaan kaikkia 
osapuolia hyödyttävän yhteistyön eurooppalaisten yritysten kanssa. 
ALA-alueiden ja Euroopan yritysten välisiä yhteyksiä ja yhteistyötä tuetaan myös sellaisten välineiden kuin 
liiketoiminnan yhteistyöverkoston (Business Co-operation Network) ja BCC:n (Business co-operation 
Centre) avulla. Nämä auttavat luomaan yhteyksiä erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten välille. 
Euroopan yhteisön tukea myönnetään myös pankkitoimintaan, rahoitukseen ja liike-elämän palveluihin 
suunnattuna apuna, jonka tarkoituksena on tukea rahoitusalaa ja yksityistämistä sekä vahvistaa ALA-
maiden taloudellisia toimielimiä. 
Taloudellista yhteistyötä koskevasta budjettikohdasta vuosittain tehtävät maksusitoumukset ovat 
kasvaneet huomattavasti vuoden 1990 jälkeisenä aikana, jonka tämä kertomus kattaa, ja ne ovat nyt 56 
miljoonaa ecua Latinalaisen Amerikan ja 58 miljoonaa ecua Aasian osalta. Jakson 1991 - 1995 aikana 16 
prosenttia Latinalaiselle Amerikalle ja noin 10 prosenttia Aasialle myönnetystä kokonaisavusta käytettiin 
taloudelliseen yhteistyöhön. 
OECD n kehitysapukomitean tietoihin pohjautuvien taulukoiden jälkeen taulukoissa 4 ja ö 
esitetään komission sisäisten tietojen pohjalta maksusitoumukset Aasian ja Latinalaisen 
Amerikan osalta sekä budjettikohdat, joista ALA-maita koskevan asetuksen 
yleisperiaatteiden mukaiset toimet rahoitetaan. 
Kuten jo aikaisemmin todettiin, niin ALA-maita koskevassa asetuksessa säädetään neljän 
budjettikohdan mukaisesta toiminnasta. Näiden kohtien mukaiset maksusitoumukset Aasian 
ja Latinalaisen Amerikan osalta on esitetty taulukoissa 5 ja 7. 
33/53 
Taulukossa 4 on esitelty kaikki Aasiaa koskevat maksusitoumukset, jotka vuosien 1990 -
1995 aikana ovat kasvaneet kaksi kolmasosaa. Suurin osa tästä kasvusta (noin 240 
miljoonaa ecua) on menojen osalta merkitty Rahoitusyhteistyö ja tekninen yhteistyö -
otsakkeeseen (140 miljoonaa ecua) ja Taloudellinen yhteistyö -otsakkeeseen (55 miljoonaa 
ecua). Määrien vaihtelu kuvastaa asetuksessa korostettuja kehitysyhteistyönäkökohtia 
Huomattavaa kasvua on myös Kunnostustoimet, Elintarvikeapu ja Hätäapu -otsakkeisiin 
merkittyjen maksusitoumusten kohdalla. 
Latinalaisen Amerikan osalta on tärkeää todeta heti, että Euroopan unioni on nykyään 
Latinalaisen Amerikan tärkein virallisen kehitysavun antaja, ja vuonna 1995 Euroopan 
unionin osuus olikin 53 prosenttia kaikesta myönnetystä tuesta. 
Taulukosta 6 voidaan havaita, että vuosien 1990 ja 1995 välillä Latinalaiselle Amerikalle 
varatut maksusitoumusmäärärahat yli kaksinkertaistuivat 257 miljoonasta ecusta 520 
miljoonaan ecuun. Tämän kokonaismäärän sisällä on tapahtunut kasvua sellaisten alojen 
maksusitoumusmäärärahojen kohdalla, joiden merkitystä asetuksessa korostetaan Näitä 
aloja ovat erityisesti rahoitusyhteistyö ja tekninen yhteistyö, joiden osalta määrä on 
kasvanut 104 miljoonasta ecusta 232 miljoonaan ecuun, sekä taloudellinen yhteistyö, joiden 
osalta määrät ovat vastaavasti 15 ja 56 miljoonaa ecua. Trooppisia metsiä koskevat 
maksusitoumusmäärärahat lisääntyivät myös selvästi vuoden 1990, jolloin niitä ei myönnetty 
lainkaan, ja vuoden 1995 välillä, jolloin määrä oli 232 miljoonaa ecua Lisäksi vuonna I9*)0 
täysin huomiotta jätetty hätäapu oli vuonna 1995 lähes 22 miljoonaan ecua 
3.2. Laatua koskevat huomautukset: rahoitusyhteistyö ja tekninen yhteistyö 
sekä taloudellinen yhteistyö 
3.2.1. Aasia 
Euroopan yhteisön Aasialle 1990-luvulla myöntämästä tuesta 60 prosenttia on käytetty 
rahoitusyhteistyöhön ja tekniseen yhteistyöhön. Tukea voidaan periaatteessa käyttää 
erilaisiin kehitykseen liittyviin tarpeisiin. Aasiassa tukea on osoitettu kuitenkin lähes 
ainoastaan köyhille maille, ja näiden osalta köyhimmille väestönosille ja maaseudun köyhälle 
väestölle. 
Köyhyyden vähentäminen on ollut pääasiallisena tavoitteena yli 40 prosentissa Aasiassa 
vuosina 1992 - 1995 toteutetuista hankkeista Noin 70 prosentissa Euroopan yhteisön 
rahoittamia hankkeita on ainakin välillisesti pyritty köyhyyden vähentämiseen 
elintarvikehuoltoa parantamalla. Köyhyyden vähentämistavoitteen saavuttamiseen on pyritty 
myös: 
* parantamalla tulotasoa ja edistämällä hankkeita, joilla luodaan työpaikkoja 
maaseudun köyhälle väestölle, 
* edistämällä kellitystä, joka on naisten ja miesten osalta oikeudenmukainen, 
* suojelemalla ja kunnostamalla haavoittuvia ekosysteemejä, ja 
* parantamalla terveyspalveluiden ja koulutuksen saannin mahdollisuuksia. 
34/53 
Ensisijaisen köyhyyden vähentämistavoitteen lisäksi rahoitusavun ja teknisen avun 
muodossa myönnettävällä Euroopan yhteisön rahoituksella tuetaan hallituksen ponnisteluja 
yhteiskunnallisten palveluiden laadun ja saannin parantamiseksi. Esimerkiksi Intiassa tuetaan 
koulutusjärjestelmän ja perheiden hyvinvointia edistävän järjestelmän uudistamisohjelmaa. 
Lisäksi Euroopan valtiosta riippumattomien järjestöjen yhteisrahoitusohjelman avulla 
täydennetään Euroopan yhteisön tukiohjelmia, joihin on kuulunut Aasian alueen valtiosta 
riippumattomien järjestöjen asteittainen mukaantulo lukuisiin rahoitusyhteistyön ja teknisen 
Köyhyyden vähentäminen 
Vaikka talouskasvun ja yhteiskunnallisen kehityksen välillä onkin vahva riippuvuussuhde, niin 
näiden kahden seikan välinen yhteys on monimutkainen. Ratkaiseva kysymys kuuluu: Miten 
talouskasvu kuvastuu yhteiskunnalliseen ja inhimilliseen kehitykseen? Talouskasvu voi esiintyä 
samanaikaisesti lisääntyvän yhteiskunnallisen eriarvoisuuden ia lisääntyvän köyhyyden kanssa 
eikä mukauttamispolitiikoissa aina oteta riittävästi huomioon talousuudistusten inhimillistä 
ulottuvuutta. Siksi tukipolitiikassa on keskityttävä tähän ulottuvuuteen ja tuettava köyhiä 
hyödyttävää kasvua. Talouskasvu vähentää köyhyyttä, jos se: 
* johtaa terveyden, koulutuksen ja taitojen paranemiseen, 
* lisää työpaikkoja (erityisesti pk-yritykset, joilla on suurimmat edellytykset), 
* parantaa tuottavuutta, ja 
* johtaa näin todellisiin palkkojen nousuihin. 
Maaseudulla, jossa suurin osa köyhistä vielä asuu (vaikka köyhyys kaupunkialueilla onkin 
lisääntymässä), köyhiä hyödyttävän kasvun edistäminen on erityisen tärkeää. Maaseudulla 
toiminta olisi keskitettävä parantamaan usein heikosti kehittynyttä koulutuksen ja terveydenhuollon 
palvelujen saatavuutta sekä luomaan asianmukaiset olosuhteet niin pienimuotoiselle 
maanviljelykselle elintarvikehuollon turvaamiseksi kuin pienyrityksillekin lainojen saantia 
helpottamalla. 
Köyhyys on huomattava ongelma sekä Latinalaisessa Amerikassa että Aasiassa, erityisesti Etelä-
Aasiassa. ALA-maita koskevassa asetuksessa todetaan selvästi, että "yhteisön kehitys- ja 
yhteistyöpolitiikalla pyritään inhimilliseen kehitykseen" (2 artikla). 
Rahoitusapu ja tekninen apu puolestaan "on tarkoitettu pääasiassa molempien alueiden 
köyhimmille väestöryhmille ja köyhimmille maille, ja se toteutetaan ohjelmina ja hankkeina niillä 
aloilla, joilla yhteisön avulla voi olla huomattava merkitys" (4 artikla). Asetuksessa korostetaan 
myös, että maatalousalan kehittäminen ja elintarvikehuollon turvaaminen on ensisijaisen tärkeää. 
Rahoitusapu ja tekninen apu ulotetaan myös kehittyneempiin ALA-maihin, muun muassa 
kokeiluhankkeina, joilla autetaan epäsuotuisimmissa olosuhteissa elävää väestönosaa erityisesti 
suurissa kaupunkimaisissa asutuskeskuksissa (6 artikla). 
Köyhyyden vähentäminen ja inhimillinen kehitys ovat Euroopan unionin tukipolitiikan 
tärkeimmät asiat. Vaikka kaikki tuki epäsuorasti saattaakin vähentää köyhyyttä taloudellista, 
yhteiskunnallista ja institutionaalista ympäristöä parantamalla, on silti tärkeää suunnata tukea 
köyhille ja edistää inhimillistä kehitystä. Jakson 1991 - 1995 aikana lähes neljäsosa Euroopan 
unionin Latinalaiselle Amerikalle ja Aasialle osoittamasta tuesta käytettiin yhteiskunnan 
perusrakenteisiin ja palveluihin sekä maaseudun kehittämiseen (23 prosenttia Latinalaisen 
Amerikan ja 22 prosenttia Aasian osalta), kun tämä määrä edellisen viisivuotiskauden aikana oli 
15 prosenttia. Tämä määrä ei sisällä muihin aloihin, kuten ympäristöön, talouden tai muihin 
perusrakenteisiin kuuluvia hankkeita, jotka saattavat vaikuttaa myönteisesti köyhyyteen. Tämä on 
selvä osoitus Euroopan yhteisön tukipolitiikkaan perustuvan suoraan köyhyyden vähentämiseen 
vaikuttavan toiminnan kasvavasta merkityksestä. ALA-maita koskevan asetuksen mukaisesti 
köyhyyden vähentäminen maaseudulla on rahoitusavun ja teknisen avun ensisijainen tehtävä 
kyseessä olevilla kahdella alueella. Muun muassa koulutusta ja terveyttä koskevat laajat hankkeet 
on yleensä suunnattu maaseudulle ja raja-alueille. 
yhteistyön määrärahoista rahoitettuihin maaseudun kehittämisohjelmiin. 
35/53 
3.2.2. Latinalainen Amerikka 
Rahoitusyhteistyön ja teknisen yhteistyön osalta on tärkeää huomata, että: 
* vaikka maaseudun kehittäminen onkin vielä huomattavassa asemassa, se ei ole 
rahoitusyhteistyön ja teknisen yhteistyön olennaisin osatekijä ja että sen suhteellinen 
merkitys on vähenemässä, 
* kaupunkien köyhään väestöön (katulapset ja muut haavoittuvat ryhmät) on kiinnitetty 
enemmän huomiota. Tämän alan hankkeet on usein toteutettu kansanvaltaistumista ja 
ihmisoikeuksia koskevista budjettikohdista rahoitettujen pilottihankkeiden muodossa, ja 
* pienyritystoimintaa (pääasiassa epävirallisella sektorilla) ja lainahankkeita suosittiin 1990-
luvun alussa, mutta nyt niiden merkitys on vähentynyt. 
Voidaan todeta, että tarkastelujakson lopussa varoja myönnettiin enenevässä määrin: 
1. koulutusohjelmiin ja ammatillisen koulutuksen ohjelmiin, 
2. kansallisten alakohtaisten ohjelmien tukemiseen erityisesti terveyden ja 
koulutuksen alalla, ja 
3. ohjelmiin, joiden tavoitteena oli toimielinten lujittaminen ja julkisen hallinnon 
uudistaminen. 
Taloudellisen yhteistyön osalta tarkastelujakson aikana aloitettiin ja vahvistettiin laaja-alaisia 
ohjelmia, kuten: 
* AL-IN VEST (yhteistyö liike-elämän ja teollisuuden alalla), 
* ALFA (yliopistojen välinen verkosto), ja 
* ALURE (energia-ala). 
Tarkastelujakson lopussa valmisteltiin lisäksi laaja-alaista URB-AL ohjelmaa, jonka avulla 
on tarkoitus luoda paikallishallintojen (kaupungit ja alueet) verkostoja ja tukea niitä 
Jokaisella näistä ohjelmista luodaan viitekehys rahoitetuille hajautetuille aloitteille ja ne 
muodostavat yhteisen (ohjelmia koskevan) metodologian. Näin ollen jokainen näistä 
ohjelmista sisälsi toimia, jotka rahoitettiin ns. yksittäisten hankkeitten kautta 
Lisäksi kehitettiin ja pantiin täytäntöön standardeihin ja tulliasetuksiin liittyviä merkittäviä, 
pääasiassa seutukuntakohtaisia ohjelmia. Joitakin kaupan edistämiseen liittyviä yksittäisiä 
kansallisia hankkeita on vielä jäljellä, mutta niiden osuus kaikesta taloudellisesta yhteistyöstä 
on pienentymässä. Viime aikoina on rahoitettu Latinalaisen Amerikan keskeisiä toimijoita, 
kuten julkishallintoa, yritysjohtajia ja alueellisen yhdentymisen asiantuntijoita koskevia 
koulutushankkeita. 
36/53 
4. Yhteenveto 
Kertomuksen toisessa osassa kuvataan ALA-maita koskevan asetuksen soveltamisalaan 
kuuluvien maiden taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä tarkasteluajanjakson aikana ja 
tuodaan esille erityisesti aikaansaadut parannukset ja tapahtunut kehitys. Siinä korostetaan 
myös, että molemmilla alueilla on vielä paljon tehtävää, ja painotetaan erityisesti terveiden 
makrotaloutta koskevien politiikkojen ja moitteettoman hallinnon merkitystä sekä terveys-
ja koulutusaloille ja toimielinten kehittämiseen myönnettävien vielä suurempien 
määrärahojen tärkeyttä, koska siten vaikutetaan sekä suorasti että välillisesti köyhyyteen. 
Vaikka Euroopan yhteisön ALA-maiden kanssa harjoittamaa rahoitusyhteistyötä sekä 
teknistä ja taloudellista yhteistyötä koskeva talousarvio onkin suhteellisen pieni suhteessa 
näiden maiden ulkomaisen rahoituksen (sekä virallinen kehitysapu että investoinnit) 
tarpeeseen, Euroopan yhteisö on pystynyt vaikuttamaan myönteisesti: 
* poliittisen ja taloudellisen vuoropuhelun ylläpitämiseen, 
* köyhyyden vähentämiseen (laajassa merkityksessään, johon kuuluvat 
perusterveydenhuoltoa ja väestöä koskevat ohjelmat, peruskoulutus, naisten 
tukeminen jne.), 
* makrotalouden uudistusten ja instituutioiden kehittämisen tukemiseen, 
* kaupankäynnin, investointien ja teknologian siirron helpottamiseen, 
* kansanvaltaistumisen ja ihmisoikeuksien tukemiseen, erityisesti siirryttäessä 
kansanvaltaan, 
* alueellisen yhteistyön ja yhtenäistymisen kehittymiseen ALA-alueilla sijaitsevissa 
kumppanuusmaissaan. 
Kolmannessa osassa esitellään yleinen viitekehys ALA-maiden kanssa harjoitettavalle 
yhteistyölle sekä ALA-maita koskevan asetuksen mukaiset tavoitteet ja periaatteet seka 
osoitetaan, että näihin tavoitteisiin ja periaatteisiin perustuvan ohjelman pitäisi auttaa ALA-
maita kohtaamaan kertomuksen toisessa osassa esitellyt ongelmat. 
Neljännessä osassa osoitetaan, siten kuin se rajallisen tiedon perusteella on mahdollista, 
että ALA-maita koskevan asetuksen mukaiset määrärahat on sidottu asetuksen tavoitteiden 
ja periaatteiden mukaisesti. Näyttäisi siltä, että yhteisön nykyinen yhteistyöpolitiikka, ja 
erityisesti sen ALA-maita koskevan asetuksen mukainen osa-alue, kohdistuu nimenomaan 
ALA-maiden suurimpiin kehitysongelmiin, vaikuttaa myönteisesti maiden tekemiin 
päätöksiin ja edistää Euroopan unionin ja ALA-maiden keskinäisiä suhteita 
Lopuksi voidaan vielä todeta, että ensi vuonna saatavilla olevan yhteisön kehitysyhteistyötä 
koskevan laajan ja monipuolisen tutkimuksen mukaisesti ei tällä hetkellä saatavilla olevan 
tiedon perusteella ole syytä muuttaa ALA-maita koskevassa asetuksessa säädettyjä ALA-
maita koskevia suuntaviivoja 
37/53 
Taulukoita koskevat huomautukset 
Tämän kertomuksen tiedot perustuvat erilaisiin tietolähteisiin, joista jokainen on laadittu eri 
tarkoitusta varten. Näin ollen on vaikeaa, ellei jopa mahdotonta, sovittaa saatavilla olevia 
lukuja täydellisesti yhteen. Lisäksi, kun liitteenä olevia taulukoita tarkastellaan ja arvioidaan, 
on pidettävä mielessä, että annetut luvut ovat epävirallisia arvioita tarkasteluajanjakson 
suorituksista (maksusitoumuksista ja maksuista). Siksi yhteisön ALA-maissa 
tarkasteluajanjaksona toteuttamia kehitysyhteistyöohjelmia koskevia päätelmiä on tehtävä 
esitettyjen tietojen pohjalta erittäin varovaisesti 
Lisäksi on korostettava, että on tarpeellista kiinnittää erityistä huomiota seuraaviin asioihin 
Maksusitoumukset (ODI:n tiedot) 
Taulukot 2 A ja 2B ovat yhdenmukaisia taulukon 1 kanssa. Taulukko 3 A - Aasiaa koskevat 
maksusitoumukset maittain - kattaa kuitenkin laajemman alan kuin taulukko 2A ja se 
sisältää tietoja Irakista, Iranista ja Jemenistä. Taulukon 3A kokonaismäärä, josta on 
vähennetty näitä kolmea valtiota koskevat luvut, on hyvin lähellä taulukoiden 2A ja I 
kokonaismääriä. 
Latinalaisen Amerikan osalta taulukoiden 1, 2B ja 3B kokonaismäärät ovat lähestulkoon 
samat (pyöristysvirheet selittävät suuren osan havaittavista pienistä poikkeamista). 
Maksut (ODI:n tiedot). 
Aasian osalta taulukoiden 2C ja 3C kokonaismäärät ovat hyvin lähellä toisiaan. Näiden 
kokonaismäärien ja taulukossa 1 annettujen kokonaismäärien erotuksia ei kuitenkaan ole 
mahdollista sovittaa yhteen.. Latinalaisen Amerikan osalta taulukoiden 1, 2D ja 3D 
kokonaismäärät ovat jälleen lähestulkoon samat (ja näidenkin osalta pyöristysvirheet 
selittävät suuren osan poikkeamista). 
Komission sisäisistä tietolähteistä peräisin olevat tiedot 
Taulukoissa 4 ja 6 sekä 5 ja 7 annetut tiedot ovat peräisin komission sisäisistä tietolähteistä 
Niissä esitetään niistä budjettikohdista tehtävät maksusitoumukset, joiden oikeusperustana 
on ALA-maita koskeva asetus (rahoitusyhteistyö sekä tekninen ja taloudellinen yhteistyö), 
sekä niistä budjettikohdista tehtävät maksusitoumukset, joiden voidaan katsoa kattavan 
asetuksessa säädetyt perusperiaatteet 
Näitä taulukoita laadittaessa ei ole voitu ottaa mukaan kaikkia tietoja. Siksi ne eivät ole 
täydellisiä, vaikka taulukot 4 ja 6 kattavatkin suurimman osan ALA-maita koskevista 
maksusitoumuksista. 
38/53 
LIITE 1 
TAULUKOT 
A3-4O LIITE 1 
TAULUKOT 
A3-4O LIITE 1 
TAULUKOT 
A3-4O LIITE 1 
TAULUKOT 
A3-4O LIITE 1 
TAULUKOT 
A3-4O LIITE 1 
TAULUKOT 
A3-4O 
TAULUKKO 1: EUROOPAN YHTEISÖN AASIALLE JA LATINALAISELLE AMERIKALLE 
MYÖNTÄMÄ TUKI (miljoonaa ecua)1. 
1 ) Asiaa koskevat 
maksusitoumusmäärärahat 
Kiina ja muu Itä-Aasia 
Etelä-Aasia 
Kaakkois-Aasia 
Määrärahat, joita ei ole osoitettu 
käyttöön 
2) Latinalaista Amerikkaa koskevat 
maksusitoumusmäärahat 
Etelä-Amerikka 
Pohjois- ja Keski-Amerikka 
Alueellinen tuki 
Määrärahat, joita ei ole osoitettu 
käyttöön 
3) Asiaa koskevat maksut 
Kiina ja muu Itä-Aasia 
Etelä-Aasia 
Kaakkois-Aasia 
Maksut, joita ei ole osoitettu 
käyttöön 
4) Latinalaista Amerikkaa koskevat 
maksut 
Etelä-Amerikka 
Pohjois- ja Keski-Amerikka 
Alueellinen tuki 
Maksut, joita ei ole osoitettu käyttöön 
5) Aasian ja Latinalaisen Amerikan 
maksusitoumusmäärärahat yhteensä 
6) Aasian ja Latinalaisen Amerikan 
maksut yhteensä Keskiarvo 
1986-1990 
273 
181 
108 
454 
291 1991 
383 
286 
196 
669 
457 1992 
470 1993 
504 1994 
451 
338 401 390 
231 
808 
531 273 247 
905 
537 841 
493 1995 
696 
486 
275 
1 182 
644 Yhteensä 
1991-1995 
2 504 
25 
168 
50 
29 21 
295 
46 
21 11 
230 
153 
76 21 
302 
146 
35 40 
203 
165 
44 62 
288 
200 
146 155 
318 
710 
322 
1 901 
69 
42 
29 
41 
183 
19 
110 
34 
21 134 
73 
16 
62 
261 
33 
135 
66 
26 160 
129 
6 
44 
300 
24 
174 
75 
28 170 
140 
49 
42 
264 
lo 
144 
53 
50 173 
182 
20 
15 
246 
11 
132 
76 
27 232 
212 
28 
14 
369 
22 
189 
112 
46 869 
736 
119 
177 
1 440 
106 
774 
382 
177 
1 222 
39 
26 
8 
34 78 
62 
7 
49 88 
66 
21 
55 100 
98 
21 
54 108 
75 
17 
48 100 
94 
33 
47 474 
395 
99 
253 
4 405 
2 662 
LISÄTIEDOT 
7) Aasia Kiinaa ja muuta Itä-Aasiaa1 
lukuunottamatta 
a) Maksusiloumusmaaraiahat 
b) Maksut 241 
162 361 
224 457 
274 481 
244 406 
234 6IS 
344 2 W>4 
1 320 
Lähde: OD1 1996. Luvuissa voi esiintyä pyöristyksestä johtuvia pieniä poikeamia. 
Käyttöön osoittamattomat määrärahat on on laskettu suhteellisesti. 
^1 
SUHDELUKU 
prosentuaalisena osuutena: 
8) Maksujen osuus 
maksusitoumuksista 
Aasia 
Aasia Kiinaa ja muuta Itä-Aasiaa 
lukuunottamatta 
Latinalainen Amerikka 
Yhteensä 
9) Maksusitoumukset yhteensä 
Aasia 
Latinalainen Amerikka 
10) Maksut yhteensä 
Aasia 
Latinalainen Amerikka Keskiarvo 1991 
1986-1990 
67 68 
67 62 
60 69 
64 68 
60 57 
40 43 
63 57 
37 43 1992 1993 1994 1995 Yhteensä 
64 52 55 
60 51 52 
68 68 63 
66 59 59 
58 56 54 
42 44 46 
56 49 50 
44 51 50 1991-1995 
53 58 
56 56 
57 64 
54 60 
59 57 
41 43 
57 54 
43 4<» 
<+l 
TAULUKKO 2A: EUROOPAN YHTEISÖN TUKI AASIALLE 
ALOITTAIN (MAKSUSITOUMUKSET) 
miljoonaa ecua (luvut pyöristetty) 
Ohjelmatuki * 
Stabex 
Elintarvikeapu (Kehitysapu) 
Humanitaarinen apu 
Humanitaarinen apu kunnostustoimia 
lukuunottamatta 
Kunnostustoimet 
Tuki valtiosta riippumattomille järjestöille YHTEENSA 
1986 -1990 
24 
24 
273 
86 
86 
46 1991 
0 
0 
69 
65 
65 
13 1992 
100 
84 
84 
14 1993 
56 
88 
88 
20 1994 
63 
90 
81 
9 
20 1995 
98 
95 
83 
12 
23 YHTEENSA 
1991 -1995 
0 
0 
386 
422 
401 
22 
91 
Luonnonvaroja hyödyntävät tuotantoalat 
Maatalous 
Metsäteollisuus 
Kalastus 
Muut tuotantoalat 
Teollisuus, kaivosteollisuus ja rakentaminen 
Kauppa 
Matkailu 
Investointien edistäminen 
Talouden perusrakenne ja palvelut 
Kuljetus ja viestintä 
Energia-ala 
Pankkitoiminta, rahoitus ja liike-elämän 
palvelut 
Yhteiskunnan perusrakenne ja palvelut 
Koulutus 
Terveys ja väestö 
Vedensaanti 
Muut yhteiskunnan perusrakenteet ja 
palvelut 
Julkinen hallinto ja kansalaisyhteiskunta 436 
401 
36 
22 
7 
7 
8 141 
141 
6 
2 
0 
4 47 
15 
32 
8 
1 
7 42 
14 
29 
14 
2 
1 
11 86 
49 
37 
22 
3 
0 
18 115 
53 
61 
24 
1 
23 431 
272 
159 
0 
74 
8 
3 
64 
93 
53 
19 
20 
31 
25 
4 
16 31 
51 44 35 
16 160 33 
62 94 
54 236 
9 
6 
16 31 
13 2 
2 
31 9 
24 1 
0 
93 12 
49 
177 
344 
6 
45 
1 5 
8 
2 150 
5 
4 
1 50 
12 
1 19 
34 
1 230 
104 
5 
6 
11 
Monialaiset koskevat tuet 
Ympäristö 
Naisten asema kehityksessä 
Maaseudun kehittäminen 
Muut monialaiset tuet 
Käyttöön osoittamattomat määrärahat 
aloittain 
AASIA YHTEENSÄ 236 
94 
142 4 
4 108 
33 
0 
75 71 
17 
54 58 
1 
0 
57 154 
65 
37 
52 395 
121 
37 
237 
103 
1366 48 13 14 37 114 
383 470 504 451 696 2 504 
HZ 
TAULUKKO 2B: EUROOPAN YHTEISÖN TUKI LATINALAISELLE 
AMERIKALLE ALOITTAIN (MAKSUSITOUMUKSET) 
miljoonaa ecua (luvut pyöristetty) 
Ohjelmatuki YHTEENSÄ 1991 1992 1993 1994 1995 YHTEENSÄ 
1986-1990 1991-1995 
Elintarvikeapu (Kehitysapu) 131 55 48 56 50 52 261 
Humanitaarinen apu 
Humanitaarinen apu kunnostustoimia 
lukuunottamatta 
Kunnostustoimet 
Tuki valtiosta riippumattomille järjestöille 54 
54 
101 16 
16 
34 22 
22 
37 32 
32 
39 59 
49 
10 
51 59 
47 
12 
43 188 
166 
22 
204 
Luonnonvaroja hyödyntävät tuotantoalat 
Maatalous 
Metsätalous 
Kalastus 
Muut tuotantoalat 
Teollisuus, kaivosteollisuus ja rakentaminen 
Kauppa 
Matkailu 
Investointien edistäminen 
Talouden perusrakenne ja palvelut 
Kuljetus ja viestintä 
Energia-ala 
Pankkitoiminta, rahoitus ja liike-elämän 
palvelut 
Yhteiskunnan perusrakenne ja palvelut 
Koulutus 
Terveys ja väestö 
Vedensaanti 
Muut yhteiskunnan perusrakenteet ja 
palvelut 
Julkinen hallintoja kansalaisyhteiskunta 104 
76 
27 
76 
36 
34 
5 
36 
21 
15 16 
9 
7 
36 
31 
5 
6 
3 
4 68 
35 
20 
13 
17 
10 
7 
6 
6 70 
41 
21 
7 
18 
9 
9 12 
8 
5 
43 
31 
12 
7 
7 25 
22 
2 
56 
45 
10 
10 
3 
7 191 
115 
48 
27 
170 
126 
0 
43 
29 
13 
17 
113 
7 
44 
59 
4 25 35 40 20 103 223 
24 
1 
1 17 
16 
1 15 
20 
6 2 
16 
2 68 
24 
11 2 
140 
61 
21 
10 10 15 14 21 70 
Monta alaa koskevat tuet 
Ympäristö 
Naisten asema kehityksessä 
Maaseudun kehittäminen 
Muut monialaiset tuet 59 
3 
56 49 
4 
39 
6 53 
2 
50 
1 65 
6 
4 
48 
8 66 
16 
5 
44 
1 58 
14 
21 
23 291 
42 
9 
202 
39 
Käyttöön osoittamattomat määrärahat 
aloittain 227 38 42 66 69 58 273 
LATINALAINEN AMERIKKA 
YHTEENSÄ 906 286 338 401 390 486 1 900 
<*<+ 
TAULUKKO 20: EUROOPAN YHTEISÖN TUKI AASIALLE 
ALOITTAIN (MAKSUT) 
miljoonaa ecua (luvut pyöristetty) 
Ohjelmatuki * 
Rakenteellinen mukauttaminen 
Stabex 
Elintarvikeapu (Kehitysapu) 
Humanitaarinen apu 
Humanitaarinen apu kunnostustoimia 
lukuunottamatta 
Kunnostustoimet 
Tuki valtiosta riippumattomille järjestöille 
Luonnonvaroja hyödyntävät tuotantoalat 
Maatalous 
Metsäteollisuus 
Kalastus 
Muut tuotantoalat 
Teollisuus, kaivosteollisuus ja rakentaminen 
Kauppa 
Matkailu 
Investointien edistäminen 
Talouden perusrakenne ja palvelut 
Kuljetus ja viestintä 
Energia-ala 
Pankkitoiminta, rahoitus ja liike-elämän 
palvelut 
Yhteiskunnan perusrakenne ja palvelut 
Koulutus 
Terveys ja väestö 
Vedensaanti 
Muut yhteiskunnan perusrakenteet ja 
palvelut 
Julkinen hallinto ja kansalaisyhteiskunta 
Monta alaa koskevat tuet 
Ympäristö 
Naisten asema kehityksessä 
Maaseudun kehittäminen 
Muut monialaiset tuet 
Käyttöön osoittamattomat määrärahat 
aloittain YHTEENSÄ 
1986 -1990 
25 
1 
24 
241 
45 
45 
34 
1 
1 
0 
0 
4 
12 
0 
12 
0 
2 
0 
2 
536 991 
0 
107 
36 
36 
20 
0 
0 
4 
0 
0 
4 
2 
0 
2 
0 1992 
108 
48 
48 
0 
13 
0 
0 
0 
6 
0 
6 
5 
5 
0 1993 
37 
59 
59 
15 
0 
0 
0 
11 
0 
0 
11 
0 
0 
0 
0 1994 
19 
23 
23 
0 
15 
0 
0 
0 
13 
0 
0 
13 
0 
0 
0 1995 
57 
36 
36 
0 
18 
2 
0 
2 
21 
0 
21 
0 
0 
0 
0 YHTEENSA 
1991 -1995 
0 
0 
328 
202 
202 
81 
2 
2 
55 
55 
7 
7 
0 
1 
0 
0 0 
1 
0 0 
3 
0 
1 0 
3 
0 
0 
0 
16 0 
0 
0 
0 
114 1 
1 
0 
0 
120 0 
0 
0 
0 
154 1 
1 
0 
0 
210 15 
1 
12 
684 
AASIA YHTEENSÄ 902 256 295 248 228 352 1 379 
TAULUKKO 2D: EUROOPAN YHTEISÖN TUKI LATINALAISELLE 
AMERIKALLE ALOITTAIN (MAKSUT) 
miljoonaa ecua (luvut pyöristetty) 
YHTEENSÄ 
1986 -1990 1991 1992 1993 1994 1995 
Ohjelmatuki * 
Rakenteellinen mukauttaminen 
Stabex 
Elintarvikeapu (kehitysapu) 
Humanitaarinen apu 
Humanitaarinen apu kunnostustoimia 
lukuunottamatta 
Kunnostustoimet 
Tuki valtiosta riippumattomille järjestöille 113 
38 
38 
80 YHTEENSÄ 
1991 -1995 
57 
17 
17 
23 0 
52 
21 
21 
25 40 
25 
25 
35 23 
18 
18 
38 25 
45 
43 
2 
31 197 
126 
124 
2 
152 
Luonnonvaroja hyödyntävät tuotantoalat 31 
Maatalous 25 
Metsätalous 
Kalastus 6 
Muut tuotantoalat 31 
Teollisuus, kaivosteollisuus ja rakentaminen 25 
Kauppa 5 
Matkailu 
Investointien edistäminen 1 
Talouden perusrakenne ja palvelut 10 
Kuljetus ja viestintä 1 
Energia-ala 3 
Pankkitoiminta, rahoitus ja liike-elämän 6 
palvelut 
Yhteiskunnan perusrakenne ja palvelut 35 
Koulutus 3 
Terveys ja väestö 14 
Vedensaanti 17 
Muut yhteiskunnan perusrakenteet ja 1 
palvelut 
Julkinen hallintoja kansalaisyhteiskunta 0 17 
15 
2 
14 
7 
2 
5 
4 
1 
3 
0 
17 
1 
6 
10 
0 18 
11 
4 
3 
31 
18 
8 
5 
7 
3 
4 
0 
22 
0 
12 
9 
1 46 
32 
8 
6 
29 
13 
8 
8 
7 
7 
0 
0 
20 
1 
8 
10 
1 28 
16 
8 
4 
31 
16 
7 
8 
2 
2 
0 
0 
23 
2 
11 
9 
1 26 
12 
4 
10 
21 
6 
6 
9 
4 
4 
0 
32 
1 
18 
3 
10 
12 14 135 
86 
24 
25 
126 
60 
31 
35 
24 
17 
7 
0 
114 
41 
13 
44 
Monta alaa koskevat tuet 
Ympäristö 
Naisten asema kehityksessä 
Maaseudun kehittäminen 
Muut monialaiset tuet 
Käyttöön osoittamattomat määrärahat 
aloittain 
LA TIN ALAINEN AMERIKKA 
YHTEENSÄ 23 
1 
22 7 
1 
6 
0 9 
2 
0 
7 
0 17 
2 
0 
13 
2 22 
2 
0 
19 
1 32 
2 
1 
25 
4 87 
9 
1 
70 
7 
174 
535 30 31 39 49 56 
195 228 272 234 281 205 
1210 
H, 
TAULUKKO 3A: EUROOPAN YYHTE1SÖN TUKI AASIALLE 
Afganistan 
Bangladesh 
Bhutan 
Kambodza 
Kiina 
Hong Kong 
Intia 
Indonesia 
Irak 
Iran 
Laos 
Malesia 
Nepal 
Pakistan 
Filippiinit 
Sri Lanka 
Thaimaa 
Vietnam 
Jemen MAITTAIN (MAKSUSITOUMUKSET) 
Käyttöön osoittamattomat 
maSrarahat maittain 
AASIA YHTEENSÄ miljoonaa ecua 
YHTEENSÄ 
1986 -1990 
14 
227 
8 
6 
118 
8 
471 
43 
5 
19 
1 
8 
85 
87 
28 
85 
9 
9 
147 
1378 (luvut pyöristetty) 
1991 
4 
145 
6 
3 
21 
98 
13 
116 
2 
1 
1 
34 
6 
7 
8 
15 
7 
21 
508 1992 
19 
74 
6 
23 
8 
3 
41 
33 
3 
2 
4 
3 
78 
51 
9 
13 
27 
2 
76 
475 1993 
24 
67 
1 
15 
19 
2 
176 
6 
22 
5 
16 
3 
29 
49 
2 
9 
50 
15 
35 
545 1994 
37 
75 
0 
68 
38 
2 
43 
10 
23 
3 
17 
18 
26 
27 
4 
12 
27 
2 
44 
476 1995 
38 
98 
37 
61 
1 
103 
66 
30 
15 
30 
7 
52 
10 
11 
18 
4 
146 
727 YHTEENSA 
1991-1995 
122 
459 
13 
146 
146 
7 
462 
128 
194 
11 
52 
54 
175 
184 
32 
54 
138 
30 
322 
2 731 
TAULUKKO 3B: EUROOPAN YHTEISÖN TUKI LATINALAISELLE 
AMERIKALLE MAITTAIN (MAKSUSITOUMUKSET) 
miljoonaa ecua (luvut pyöristetty) 
Argentiina 
Bolivia 
Brasilia 
Chile 
Kolumbia 
Costa Rica 
Kuuba 
Ecuador 
El Salvador 
Guatemala 
Honduras 
Meksiko 
Nicaragua 
Panama 
Paraguay 
Peru 
Uruguay 
Venezuela 
Alueellinen tuki 
Käyttöön osoittamattomat 
määrärahat maittain 
LATINALAINEN 
AMERIKKA 
YHTEENSÄ YHTEENSA 
1986 -1990 
9 
107 
25 
40 
29 
8 
12 
29 
36 
37 
26 
19 
66 
5 
4 
95 
4 
2 
144 
205 1991 
3 
21 
13 
19 
10 
1 
5 
13 
14 
18 
3 
8 
23 
0 
14 
37 
3 
1 
16 
62 1992 
4 
42 
24 
25 
23 
2 
7 
3 
55 
15 
11 
9 
27 
1 
1 
32 
3 
2 
6 
44 1993 
3 
34 
18 
20 
17 
11 
14 
13 
44 
29 
2 
7 
25 
7 
5 
45 
2 
13 
49 
42 1994 
6 
7 
30 
13 
11 
2 
22 
21 
17 
55 
16 
13 
56 
1 
17 
60 
4 
3 
20 
15 1995 
18 
35 
27 
18 
15 
5 
31 
21 
22 
34 
31 
7 
61 
21 
5 
58 
14 
22 
28 
14 YHTEENSA 
1991 -1995 
34 
139 
111 
94 
77 
20 
79 
71 
152 
151 
63 
44 
192 
29 
42 
232 
26 
41 
119 
177 
902 284 336 400 389 487 1 896 
Hr 
TAULUKKO 3C: EUROOPAN YHTEISÖN TUKI AASIALLE MAITTAIN 
(MAKSUT) 
miljoonaa ecua (luvut pyöristetty) 
Bangladesh 
Bhutan 
Kambodza 
Kiina 
Intia 
Indonesia 
Laos 
Nepal 
Pakistan 
Filippiinit 
Sri Lanka 
Thaimaa 
Vietnam 
Jemen YHTEENSA 
1986 -1990 
130 
5 
4 
88 
300 
38 
7 
14 
52 
28 
29 
79 
8 
16 1991 
53 
2 
3 
32 
30 
10 
2 
3 
38 
13 
7 
21 
12 
7 1992 
64 
5 
16 
21 
50 
9 
2 
2 
40 
13 
3 
19 
14 
9 1993 
62 
3 
15 
16 
31 
10 
3 
4 
19 
6 
6 
8 
12 
4 1994 
47 
2 
7 
8 
46 
11 
5 
3 
14 
18 
5 
11 
17 
2 1995 
101 
2 
18 
20 
45 
18 
8 
2 
10 
30 
4 
18 
17 
9 YHTEENSA 
1991 -1995 
326 
13 
59 
97 
202 
57 
20 
14 
121 
80 
25 
77 
71 
31 
Käyttöön osoittamattomat 
määrärahat maittain 104 26 28 50 27 46 178 
AASIA YHTEENSÄ 902 258 294 248 224 347 1 371 
TAULUKKO 3D: 
Argentina 
Bolivia 
Brasilia 
Chile 
Kolumbia 
Costa Rica 
Kuuba 
Ecuador 
El Salvador 
Guatemala 
Honduras 
Meksiko 
Nicaragua 
Panama 
Paraguay 
Peru 
Uruguay 
Venezuela 
Alueellinen tuki EUROOPAN YHTEISON TUKI LATINALAISELLE AMERIKALLE 
Käyttöön osoittamattomat 
maararahat maittain 
LATINALAINEN 
AMERIKKA YHTEENSÄ MAITTAIN (MAKSUT) 
miljoonaa ecua 
YHTEENSÄ 1991 
1986 -1990 
0 
60 
23 
35 
10 
13 
9 
14 
16 
20 
13 
13 
43 
0 
5 
46 
2 
2 
42 
170 
536 0 
21 
8 
11 
5 
3 
7 
8 
10 
11 
9 
5 
17 
0 
0 
22 
0 
0 
7 
49 
194 (luvut pyoristetty) 
1992 
0 
24 
12 
11 
5 
5 
6 
5 
16 
7 
2 
5 
21 
1 
2 
27 
2 
0 
21 
55 
228 1993 
0 
22 
13 
15 
11 
5 
11 
7 
34 
13 
10 
6 
16 
2 
4 
27 
0 
1 
21 
54 
272 1994 
0 
22 
19 
13 
9 
3 
2 
7 
20 
14 
5 
10 
18 
3 
3 
32 
0 
2 
17 
48 
246 1995 
0 
16 
12 
9 
12 
7 
15 
8 
18 
17 
5 
7 
23 
2 
7 
34 
0 
3 
33 
47 
275 YHTEENSA 
1991 -1995 
0 
105 
64 
59 
41 
23 
41 
36 
99 
62 
30 
33 
95 
8 
16 
142 
2 
6 
99 
253 
1 215 
w 
Taulukko 4 
Rahoitusyhteistyö ja 
tekninen yhteistyö 
A yhteensä 
Taloudellinen 
yhteistyö 
Taloudellinen yhteistyö 
ECIP 
Tiede ja teknologia 
Yhteistyö tieteen alalla 
Yhteistyö energia-alalla 
B yhteensä 
Humanitaarinen apu 
Pakolaiset 
Kunnostustyöt 
Huumeet 
Elintarvikeapu 
Hätäapu 
Aids 
C yhteensä 
Muut 
Ympäristö 
Trooppiset metsät 
Naisten asema 
kehityksessä 
Muut (muualla 
määrittelemättömät) 
1) yhteensä 
Yhteensä Aasia: Maksusitoumukset (miljoonaa ecua) 
budjet- 1990 1991 1992 1993 1994 
tikohta 
73000 225,05 210,85 211,22 310,62 276,73 
225,05 210,85 211,22 310,62 276,73 
73001 
75000 
66224 
68371 
41041 
73920 
75076 
75080 
72000 
72010 
75046 
75040 
75041 
75051 2,7 
2,88 
1,07 
7,32 
0,21 
14,27 
18,99 
1,59 
82,20 
0,21 
103,37 
0,13 
34,76 11,99 
5,49 
3,97 
1,12 
22,57 
28,88 
3,79 
74,94 
1,12 
107,61 
0,04 
30,00 13,45 
10,00 
3,97 
3,73 
1,51 
32,66 
62,17 
4,99 
110,81 
1,05 
1,51 49,41 
12,56 
2,31 
11,71 
1,00 
76,99 
43,37 
1,67 
18,02 
14,00 
1,00 
178,02 77,06 
35,34 37,79 42,21 
4,05 
4,51 
0,91 
51,69 
37,07 
10,00 
2,33 
12,00 
0,91 
61,40 
0,53 2,46 0,80 
8,73 11,76 9,64 
0,08 ... 0,04 
72,70 1995 1991 - 95 
366,29 1 375,71 
366,29 1 375,71 
57,47 
57,47 
38,17 
11.50 
2,16 
84.74 
12.70 
34,89 30,04 44,68 52,01 83,18 
377,58 371,07 469,39 520,80 479,53 3.17 
42,21 
45,38 
618,41 174,44 
28,05 
10,33 
23,92 
4,54 
241,28 
209,66 
21,50 
15,05 
300,51 
26,75 
4.54 
149,27 586.93 
3,83 
33.30 
o.i: 
218.04 
255,79 
2 203,93 
Huomautus: Komission arvio. Luvut ovat arvioita ja ne on otettava huomioon ainoastaan annettujen 
budjettikohtien mukaisten maksusitoumusten määrien kuvaajina. 
<0 
Taulukko 5 
Euroopan yhteisön ALA-maita koskevan asetuksen 443/92/ETY mukaiset maksusitoumukset 
Aasialle. 
Budjettikohdat B 73000 ja B 73001 (miljoonaa ecua) 
Budjet- 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1991-95 
tikohta 
Rahoitusyhteistyö ja 73000 225,05 210,85 211,22 310,62 276,73 366,29 1375,71 
tekninen yhteistyö 
Taloudellinen 
yhteistyö 73001 2,79 11,99 13,45 49,41 42,21 57,47 174,44 
Yhteensä 227,84 222,84 224,67 360,03 3(>0,03 31S/M 1550,25 
Huomautus: Komission arvio. Luvut ovat arvioita ja ne on otettava huomioon ainoastaan annettujen 
budjettikohtien mukaisten maksusitoumusten määrien kuvaajina. 
Huomautus: Tässä taulukossa ja taulukossa 7 on annettu tiedot sellaisten budjettikohtien mukaisista 
maksusitoumuksista, joiden oikeusperustana toimii ALA-maita koskeva asetus. 
3o 
Budjet- 1990 
tikohta 
Rahoitusyhteistyd ja 73100 103,78 
tekninen yhteistyo 
A yhteensä 
Taloudellinen yhteistyö 
Taloudellinen yhteistyö 
IiCIP 
Tiede ja teknologia 
Yhteistyö tieteen alalla 
Yhteistyö energia-alalla 
Muut (muualla 
määrittelemättömät) 
B yhteensä 
Humanitaarinen apu Taulukko 6 
Latinalainen Amerikkka: Maksusitoumukset (miljoonaa ecua) 
1991 1992 1993 1994 1995 1991 - 95 
134,28 152,52 168,20 203,06 231,57 899,63 
103,78 134,28 152,52 168,20 203,06 231,57 899,63 
73110 
78720 
66224 
68371 
41041 14,77 
4,49 
3,67 
7,92 
0,84 
3,52 
35,21 20,33 
3,66 
1,85 
9,30 
0,69 
3,46 
39,29 35,28 
5,93 
2,19 
11,79 
1,23 
2,61 
59,03 46,60 
8,54 
2,01 
16,57 
1,04 
3,59 
78,35 46,60 
11,47 
4,15 
14,76 
0,51 
3,07 
80,56 56,00 
9,79 
.. 
... 
... 
6,45 
72,24 204,8 
39,39 
10,20 
52,42 
3,47 
19,18 
329,4 
Pakolaiset 
Kunnostustyot 
Huumeet 
Elintarvikeapu 
Hataapu 
Aids 
Muut (muualla 
maarittelemattdmat) 
C yhteensa 
Muut 72120 
76410 
76210 
72000 
72010 
76211 11,96 
... 
1,46 
62,74 
0,32 
0,83 
28,00 
105,31 15,62 
... 
2,89 
60,16 
2,86 
1,16 
38,71 
121,40 19,28 
... 
4,04 
56,78 
2,10 
0,50 
45,36 
128,06 20,00 
... 
4,91 
49,16 
12,25 
1,34 
50,54 
138,20 27,77 
9,82 
3,10 
22,43 
21,51 
3,36 
60,04 
148,03 20,00 
10,90 
2,64 
47,86 
28,13 
5,62 
43,38 
158,53 102,67 
20,72 
17,58 
236,39 
66,85 
11,98 
238,03 
694,22 
Ympäristö 
Trooppiset metsät 
Naisten asema kehityksessä 
Kansanvaltaistaminen 
Muut (muualla 
määrittelemättömät) 
D yhteensä 
Yhteensä 76200 
76201 
75051 
77030 1,99 
... 
... 
9,99 
1,00 
12,98 
257,28 3,35 
... 
... 
9,99 
1,01 
14,35 
309,32 1,85 
20,23 
... 
9,99 
1,40 
33,47 
373,08 5,92 
22,08 
... 
15,00 
1,89 
44,89 
429,64 2,17 
22,10 
0,32 
13,00 
3,22 
40,81 
472,46 3,51 
35.69 
0,36 
14,00 
3,71 
57,27 
519,61 16,80 
100,10 
0,68 
61,98 
11.23 
190,79 
2 104,1 
Huomautus: Komission arvio. Luvut ovat arvioita ja ne on otettava huomioon ainoastaan annettujen 
budjettikohtien mukaisten maksusitoumusten määrien kuvaajina. 
5, 
Taulukko 7 
Euroopan yhteisön ALA-maita koskevan asetuksen 443/92/ETY mukaiset maksusitoumukset 
Latinalaiselle Amerikalle. 
Budjettikohdat B 73100 ja B 73110 (miljoonaa ecua) 
Rahoitusyhteistyö ja 
tekninen yhteistyö Budjet- 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1991-95 
tikohta 
73100 103,78 134,28 152,52 168,20 203,06 231,57 899,63 
Taloudellinen 
yhteistyö 73110 14,77 20,33 35,28 46,60 46,60 56,00 204,81 
Yhteensä 118,55 154,61 187,80 214,80 249,66 287,57 1 104,44 
Huomautus: Komission arvio. Luvut ovat arvioita ja ne on otettava huomioon ainoastaan annettujen 
budjettikohtien mukaisten maksusitoumusten määrien kuvaajina. 
S2. 

ISSN 1024-4492 
KOM(98) 40 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 11 01 02 
Luettelonumero : CB-CO-98-040-F1-C 
ISBN 92-78-30396-8 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
3^