Vuosikertomus (1999) - Etelä-Afrikan jälleenrakentamisen ja kehittämisen Eurooppa-ohjelma (Neuvoston asetus N:o 2259/96) /* KOM/2001/0078 lopull. */





VUOSIKERTOMUS (1999) - Etelä-Afrikan jälleenrakentamisen ja kehittämisen Eurooppa-ohjelma (Neuvoston asetus N:o 2259/96) (Komission esittämä) 1. EPRD:N SISÄLTÖ 2. EPRD JA SEN PAINOPISTEALUEET 3. EPRD:N MUKAISET OHJELMAT 4. EPRD:N TOTEUTTAMINEN VUONNA 1999 5. SEURANTA JA ARVIOINTI 6. MAAKOHTAISTA STRATEGIAA KOSKEVA ARVIOINTI 7. YHTEISTYÖKUMPPANIT 8. YHTEENSOVITTAMINEN JÄSENVALTIOIDEN KANSSA 9. MUUT AIHEET 10. PÄÄTELMÄT JA TULEVAISUUDESSA RATKAISTAVAT KYSYMYKSET LIITE 1 Neuvoston asetus N:o 2259/96, annettu 22.11.1996 LIITE 2 Luettelo vuonna 1999 hyväksytyistä hankkeista LIITE 3 Maksusitoumukset ja maksumäärärahat 1999 LIITE 4 Tietoja vuonna 1999 tehdyistä sopimuksista JOHDANTO Etelä-Afrikan kanssa tehtävän kehitysyhteistyön oikeusperusta on säädetty 22 päivänä marraskuuta 1996 annetussa neuvoston asetuksessa N:o 2259/96. Asetuksessa ohjelman nimeksi on annettu Etelä-Afrikan jälleenrakentamisen ja kehittämisen Eurooppa-ohjelma (EPRD). Asetuksen 9 artiklassa säädetään, että komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosikertomuksen tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Tämä kertomus on kolmas ja koskee varainhoitovuotta 1999, joka on oikeusperustan viimeinen soveltamisvuosi, koska asetuksen voimassaolo päättyi 31 päivänä joulukuuta 1999. EPRD:tä varten vuodelle 1999 varattu määräraha sisälsi 127,5 miljoonaa euroa maksusitoumuksiin ja 80 miljoonaa euroa maksumääräyksiin. 1. EPRD:N SISÄLTÖ Varainhoitovuodesta 1986 alkaen budjettivallan käyttäjä loi budjettikohdan (B7-5070) Etelä-Afrikassa toteutettavien kehitystyöhän kuuluvien toimen tukemiseksi. Tästä määrärahasta ja sitä seuraaville vuosille myönnetyistä määrärahoista on rahoitettu Euroopan yhteisön Etelä-Afrikkaa koskevaa erityisohjelmaa. Ohjelman kohteena oli lähinnä kansalaisyhteiskunta (ennen vuoden 1994 demokraattisia vaaleja EY:llä ei ollut suhteita Etelä-Afrikan hallitukseen). Siinä keskityttiin aluksi pääasiassa apartheidin vastaiseen taisteluun, mutta kehitysyhteistyöhön liittyvien asioiden merkitys kasvoi. Erityisohjelmalla tuettiin 744 hanketta yhteensä 443 miljoonan euron arvosta. Huhtikuun 1994 demokraattisten vaalien jälkeen Euroopan unionin yhteistyö Etelä-Afrikan kanssa on muuttunut kohti perinteisempää "kehityksellistä" lähetystapaa. Uuden hallituksen osallistuminen erityisohjelmaa vuonna 1995 seuranneeseen Etelä-Afrikan jälleenrakentamisen ja kehittämisen Eurooppa-ohjelmaan (EPRD) on lisääntynyt jatkuvasti. Jo huhtikuussa 1994 neuvosto oli ilmaissut tukevansa yhteistyön voimistamista Etelä-Afrikan kanssa keskittämällä yhteisön tuen aloille, joiden avulla voidaan parantaa erityisesti köyhimpien väestönosien elinolosuhteita. Tämä vastasi uuden hallituksen esittelemää kehittämisohjelmaa (jälleenrakentamisen ja kehittämisen ohjelma RDP). Tämä hallituksen kehittämisohjelma (joka jatkuu edelleen) on kärsinyt toimitusongelmista. Vuodesta 1996 sen rinnalla toteutetaan hallituksen hyväksymää laajempaa makrotaloutta koskevaa politiikkaa, joka tunnetaan nimellä GEAR (Growth Employment and Redistribution - kasvu, työllisyys ja uudelleenjako). GEAR on voimakkaammin suuntautunut kasvuun ja yksityisen sektorin toimintaan. Edellä mainittujen poliittisten muutosten taustaa vasten Etelä-Afrikassa tehtävän kehitysyhteistyön rakennetta ja organisaatiota on vuodesta 1996 alkaen muutettu ja ohjelmien osuutta siinä on vahvistettu (ks. 3 luku). Etelä-Afrikka allekirjoitti vuonna 1997 Lomén yleissopimukseen, vaikka se onkin tarkistetun Lomén neljännen yleissopimuksen tukikelpoinen tuensaaja. Nyt eteläafrikkalaisista yrityksistä tuli mahdollisia tarjoajia kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston rahoittamiin hankkeisiin. Etelä-Afrikka osallistui täysivaltaisena kumppanina neuvotteluihin helmikuussa 2000 päättyneen neljännen Lomén yleissopimuksen jatkotoimenpiteistä ja allekirjoitti kesäkuussa 2000 tehdyn Cotonoun sopimuksen, jonka täytäntöönpanoon se tosin osallistuu vasta osittain (sopimuksen pöytäkirja 3). Maaliskuussa 1999 pidetyssä Berliinin Eurooppa-neuvoston kokouksessa valtioiden ja hallitusten päämiehet hyväksyivät kahdenvälistä kauppaa, kehitystä ja yhteistyötä koskevasta sopimuksesta (TDCA) käytyjen neuvottelujen tuloksen. Sopimuksessa vahvistetaan kehys EU:n ja Etelä-Afrikan välisen kaupan ja kehitysyhteistyön edistämiselle. Muiden luonteeltaan teknisten kokouksien jälkeen sopimus allekirjoitettiin 22. lokakuuta Pretoriassa ja sen väliaikainen soveltaminen yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa alkoi 1. tammikuuta 2000. Euroopan komission ja Afrikan maiden välisistä yhteistyöohjelmista laajin on tehty Etelä-Afrikan kanssa. Siksi tämä maa pysyy yhtenä tärkeimmistä EU:n kehitysyhteistyökumppaneista varsinkin Afrikkaa ja sen eteläistä osaa ajatellen. TDCA-sopimuksen allekirjoittaminen on luonut kehitysyhteistyösuhteille uuden taustan. Tässä mielessä on merkittävää myös Etelä-Afrikan yhdentyminen alueelliseen talouteen ottaen erityisesti huomioon sen vaikutus Etelä-Afrikan rajanaapureihin. Etelä-Afrikan talouden ja yhteiskunnan kahtalainen luonne (joka käsittää hyvin pitkälle edistyneitä lohkoja ja osalohkoja) ja ensimmäisen apartheidin jälkeisen hallituksen aloittaman sosioekonomisen muutoksen asteittainen vakiintuminen tekevät Etelä-Afrikasta erityisen ja erilaisen kumppanin, jonka piirteet poikkeavat hyvin paljon muiden AKT-maiden tyypillisistä piirteistä. 2. EPRD JA SEN PAINOPISTEALUEET EPRD:n tavoitteet ja painopisteet määriteltiin sen oikeusperustassa (22 päivänä marraskuuta annettu neuvoston asetus N:o 2259/96). I artiklan mukaisesti ohjelmalla tuettiin Etelä-Afrikan kansallisten viranomaisten toteuttamia politiikkoja ja uudistuksia pyrkimällä edistämään Etelä-Afrikan kestävää ja sopusointuista taloudellista ja sosiaalista kehitystä sekä lujittamaan demokraattisen yhteiskunnan sekä ihmisoikeuksia ja kansalaisten perusvapauksia kunnioittavan oikeusvaltion perustaa. Siksi etusijalle oli asetettava köyhimpien väestönosien tukeminen. 2 artiklassa oli luettelo aloista, joita EPRD:n mukaiset toimet voivat koskea (demokratiakehitys ja ihmisoikeudet, opetus ja koulutus, terveydenhoito, maaseudun kehittäminen, kaupunkisuunnittelu ja sosiaalinen asuntotuotanto, yksityisen sektorin, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) tukeminen, hallintoelinjärjestelmän lujittaminen, alueellinen yhteistyö ja ympäristönsuojelu. EPRD:n mukaisesti rahoitetuissa toimissa oli otettava huomioon hallituksen asettamat painopistealueet (RPD- ja GEAR-politiikat). 3. EPRD:N MUKAISET OHJELMAT Oikeusperustan 6 artiklassa säädettiin määriteltyyn strategiaan perustuvien monivuotisten tavoiteohjelmien laatimisesta. Ohjelmien tarkoituksena oli määritellä selvät puitteet EU:n Etelä-Afrikassa rahoittamille yhteistyötoimenpiteille. Ensimmäinen monivuotinen tavoiteohjelma allekirjoitettiin toukokuussa 1997 ja se oli voimassa oikeusperustan voimassaolon päättymiseen 31. joulukuuta 1999 saakka. Ohjelman sisältö vastasi oikeusperustan säännöksiä tavoitteen (Etelä-Afrikan köyhimpien väestönosien tukeminen) ja kohdealojen (oikeusperustan 2 artiklassa luetellut alat) osalta. Monivuotisessa tavoiteohjelmassa mainitut painopistealat olivat: - sosiaaliset peruspalvelut (terveydenhoito, opetus ja koulutus, vesihuolto ja saniteettipalvelut) (50-60 prosenttia ohjelmasta) - yksityisen sektorin tukeminen (painopisteinä työpaikkojen luominen ja pk-yritykset) (15-20 prosenttia ohjelmasta) - hyvä hallintotapa ja demokratiakehitys (15-20 prosenttia ohjelmasta) - alueellinen yhteistyö (+/- 5 prosenttia ohjelmasta). Inhimillisten voimavarojen kehittäminen sekä sukupuolten tasa-arvoon ja ympäristönsuojeluun liittyvät asiat pidettiin mielessä myöhemmin esille otettavina aiheina. Tavoitteeksi vuoden 1999 lopussa päättyvälle kaudelle asetettiin vuotuinen keskimäärin 125 miljoonan euron rahoitustarve. EY ja Etelä-Afrikan hallitus tunnustivat hajautetusti toimivien yhteistyökumppaneiden (paikallishallinnon viranomaiset, valtioista riippumattomat organisaatiot, ammattiyhdistykset, korkeakoulut, voittoa tavoittelemattomat yksityiset toimijat ym.) keskeisen tehtävän kehitystyössä. Tavoitteeksi sovittiin, että EPRD:n varoista varattaisiin 25 prosenttia suoraan hajautetusti toimivien kumppaneiden käytettäväksi (ks. 6 luku). 4. EPRD:N TOTEUTTAMINEN VUONNA 1999 4.1 Maksusitoumukset Etelä-Afrikka-komitea hyväksyi vuonna 1999 12 ohjelmaa (ks. 7 luku), jotka komissio vahvisti. Oheisesta taulukosta käy ilmi eri painopistealoille osoitettu osuus varoista ja jaottelu ohjelmaa toteuttavan kumppanin mukaan (hallituksesta riippuvainen tai hajautetusti toimiva kumppani). Taulukko 1 - EPRD vuonna 1999 >TAULUKON PAIKKA> Toiminnassa noudatettiin periaatetta, jonka mukaan EPRD:n varat pyrittiin kohdistamaan paremmin harvempiin mutta vaikutukseltaan merkittäviin ohjelmiin sulkematta kuitenkaan rahoituksen ulkopuolelle pieniä elintärkeitä hankkeita. Suhteellisen vähän rahoitusta vaativat hankkeet, jotka olivat Etelä-Afrikan osuus EKR:n varoin yhteisrahoitetuista alueellisista hankkeista, ovat erityisen merkittäviä alueellisen yhteensovittamisen alalla. 4.2 Maksumäärärahat Maksujen nopeus, joka todettiin ongelmaksi heti EPRD:n toteuttamisen alkaessa, on nyt saavuttanut tyydyttävänä pidettävän tason. On myös syytä uskoa, että lähivuosina tätä tasoa voidaan entisestään parantaa. Vaikka joitakin aikaisempien vuosien kertomuksissa todetuista hitaan maksatuksen syistä on edelleen olemassa, toistaiseksi toteutetut korjaavat toimenpiteet ovat viimeisten neljän vuoden aikana yli kolminkertaistaneet maksujen määrän 30 miljoonasta eurosta vuonna 1996 99,9 miljoonaan euroon vuonna 1999.Vuonna 1999 toteutettiin lisää kohdistettuja alakohtaisia tukiohjelmia, joiden ansiosta maksatukset nopeutuivat ja joiden vaikutukset olivat välittömämpiä. Näihin terveydenhoitoalan sekä vesihuolto- ja saniteettipalvelujen alan ohjelmiin liittyvät maksut tehostavat ohjelman toteuttamista vuodesta 2000 alkaen. Tämäntyyppisen toimintamallin soveltamista on odotettavissa myös jatkossa vaatimukset täyttävillä aloilla, varsinkin kun tähänastisten hankkeiden osalta toimivaltaiset Etelä-Afrikan ministeriöt ovat ilmaisseet tyytyväisyytensä toiminnan tuloksiin. Vuoden 1998 tavoin maksumäärärahojen puute kävi kuitenkin vuoden kuluessa ilmeiseksi ja Notenboomin menettelyn yhteydessä tehty siirto toi marraskuussa 1999 käytettäväksi 20 miljoonaa euroa lisää. Tästä lisämäärärahasta huolimatta useita maksuja jouduttiin lykkäämään vuoden 2000 puolelle. Arvion mukaan vielä 20 miljoonan euron maksut olisi voitu saada maksatusvalmiiksi, jos tarvittavat maksumäärärahat olisivat olleet käytettävissä. Väistämätöntä oli, että tämä aiheutti vuoden 1999 lopulla ja vuoden 2000 alussa joitakin vaikeuksia vastaanottajina oleville toimijoille erityisesti valtioista riippumattomalla sektorilla mutta myös muualla. Maksumäärärahojen puutteeseen liittyvä ongelma on siirtynyt vuodelle 2000. 4.3 Ohjelman hallinnointi Ohjelman hallinnointiin liittyviä ongelmia esiintyi edelleen. Erityisesti ne johtuivat hyvin rajallisesta henkilöstön määrästä (komission yksiköt Brysselissä ja edustusto Pretoriassa). Raskaana jatkuva hallinnollinen työtaakka osoitti edelleen, että työvoiman lisääminen oli yhä ensisijainen tavoite, joka oli yhteydessä käytännön menettelyissä tehtäviin muutoksiin Kun Etelä-Afrikan viranomaiset nimittivät valtuuksia myöntävän kansallisen virkamiehen ja yksinkertaistivat joitakin sisäisiä menettelyjään, rahoitussopimusten allekirjoittaminen nopeutui ja varojen siirtoaikaa hanketta toteuttaville yksiköille onnistuttiin lyhentämään. Näistä edistysaskeleista huolimatta toteuttamisvaiheen tehokas käynnistäminen on useissa tapauksissa edelleen ongelmallista. Liitteessä II on luettelo ohjelmista /hankkeista, jotka on hyväksytty osana EPRD:tä vuonna 1999, ja niihin liittyvistä maksusitoumuksista ja maksumäärärahoista. Liitteessä III on tiedot maksusitoumusten ja maksumäärärahojen kokonaismääristä. Liitteessä IV on yksityiskohtaiset tiedot tehdyistä vuoden 1999 ohjelmiin liittyvistä sopimuksista. 5. SEURANTA JA ARVIOINTI Kattava seuranta- ja arviointiohjelma on otettu käyttöön. Vuotuiset neuvottelut pidettiin alkuvuodesta (huhtikuussa 1999) Etelä-Afrikan budjettivuoden alkaessa. Neuvotteluissa arvioitiin edistymistä ja etsittiin ratkaisuja nykyisiin ongelmiin yhdessä hallituksen ja hajautetusti toimivien yhteistyökumppaneiden kanssa. Nämä neuvottelut edellyttävät tehokasta valmistelua mutta ne mahdollistavat: * viivästymisten, vaikeuksien ja esiin tulleiden ongelmien jne. syiden tarkastelun ja niitä koskevan keskustelun, * tulevan vuoden ohjelmia koskevan aikataulun vahvistamisen, * keskustelun strategiaan, suunnitteluun ja tuleviin menettelyihin liittyvistä kysymyksistä. Keskustelusta laaditaan "yhteinen muistio", jonka kumpikin osapuoli allekirjoittaa ja josta tulee EPRD:n toteuttamisen arvioinnissa käytettävä virallinen viiteasiakirja (ks. liite VI). Kuusi kuukautta myöhemmin (marraskuussa 1999) käytiin läpi samankaltainen menettely ("puolivälin tarkastelu"), jonka aikana laadittiin ensimmäinen luonnos seuraavan vuoden ohjelmaksi. On tärkeää huomata, että näistä vuoden 1999 kokouksista kummankin yhteydessä on siirrytty kaikkien toteuttamisvaiheessa olevien ohjelmien tapauskohtaisen tarkastelun sijaan noudattamaan vähitellen paljon kohdistetumpaa lähestymistapaa, jossa tutkitaan muutamien ohjelmien toteutuksessa ilmenneitä suuria ongelmia ja keskustellaan paljon syvemmin strategisesti merkittävistä aiheista. Jäsenvaltiot osallistuivat myös ensimmäistä kertaa yhteen marraskuun kokouksen työistunnoista, jossa keskustelun aiheena oli keskitetysti tuleva strategia, tavoiteohjelma ja uuden oikeusperustan säätäminen. Ohjelmien arvioinnista (puolivälin ja loppuvaiheen arvioinnista) määrätään tavallisesti rahoitussopimuksissa. Vuoden 1999 aikana toteutettiin puolivälin arviointi seuraavista aikaisempina vuosina aloitetuista ohjelmista ja hankkeista: Maareformin pilottiohjelma (95-03) (lopullinen) marraskuussa 1999 Yksityisen sektorin kehittämisohjelma (95-06) (puoliväli) syyskuussa 1999 Julkisten palvelujen hoitoa koskeva ohjelma (96-03) (puoliväli) huhtikuussa 1999 Eastern Cape -alueen politiikkojen tukeminen (96-08) (puoliväli) marraskuussa 1999 Kansanterveysalan tukiohjelma (97-11) (puoliväli) elokuussa 1999 Kaikissa kertomuksissa esitetyt suositukset otetaan huomioon sekä yksittäisten hankkeiden tai ohjelmien yhteydessä (erityisesti puolivälin tarkastelussa esitetyt) ja tarvittaessa yleiseen ohjelmaan kuuluvien tulevien toimien valmistelussa ja suunnittelussa. 6. MAAKOHTAISTA STRATEGIAA KOSKEVA ARVIOINTI Maakohtaisen strategian arviointi tehtiin vuonna 1999 aikaisemmissa Euroopan unionin strategioissa ilmenneiden vahvuuksien ja heikkouksien osoittamiseksi ja kolmen seuraavan vuoden aikana määriteltävää uutta yhteistyöstrategiaa koskevan pohdinnan tukemiseksi. Arvioinnissa todettiin, että EY:n strategian siihenastiset päätavoitteet olivat asianmukaisia siksi, että niissä keskityttiin tukemaan Etelä-Afrikan hallituksen ensisijaisia kansallisia painopistealueita ja strategioita. Lisäksi korostettiin joitakin monivuotisen tavoiteohjelman toteuttamisessa ilmenneitä puutteita. Nämä liittyivät heikkouksiin hankkeiden suunnittelussa, seurantaa vaikeuttavan laajaan hankkeiden kirjoon ja liian paljon aikaa vieviin hallinnollisiin menettelyihin, joiden sijaan olisi keskityttävä tuloksia tuottavaan toimintaan sekä edunsaajatasolla näkyvien parannusten ja saavutusten seurantaan. Arvioinnissa kiinnitettiin myös huomiota joidenkin eteläafrikkalaisten kumppanien heikkoon täytäntöönpanokapasiteettiin (hallituksen laitokset ja valtioista riippumattomat organisaatiot) sekä rahoittajien toiminnan puutteelliseen yhteensovittamiseen. Tulevaa strategiaa varten annetuissa tärkeimmissä suosituksissa korostettiin tarvetta huolehtia ohjelman riittävästä valmistelusta kuulemalla tehokkaasti tärkeimpiä asianosaisia ja käyttämällä asianmukaisia alakohtaisia tutkimuksia. EU:n voimavarojen keskittämistä kehitystyön avaintavoitteisiin pidettiin välttämättömänä vaikutuksen lisäämiseksi ja tehokkaamman seurannan mahdollistamiseksi. Alakohtaiset tukiohjelmat, joille osoitetaan kohdistettua tukea talousarviosta, rohkaistiin tukemaan edellyttäen, että asianomaiset ministeriöt osoittavat kykenevänsä toteuttamaan ne ja esittämään niiden varainkäyttöä koskevat selvitykset. Arvioinnissa korostettiin tarvetta edistää tiedon lisäämistä tarjoamalla korkean tason teknistä tukea ja suosimalla innovatiivisia hankkeita. Myös tarvetta tehdä arvioinnista ja seurannasta säännöllisempää ja nopeampaa korostettiin.Eteläafrikkalaisten kumppaneiden ja jäsenvaltioiden kanssa käytyjen perusteellisten keskustelujen tuloksena kaikki nämä ohjeet ja suositukset otettiin huomioon. Niitä sovellettiin ennen kaikkea valmisteltaessa maakohtaista strategia-asiakirjaa ja monivuotista tavoiteohjelmaa kaudelle 2000-2002 sekä mahdollisuuksien mukaan valmisteltaessa hankkeita, joihin oli sitouduttu vuonna 1999. Arviointia seurasi perusteellinen kuulemismenettely, johon sekä Etelä-Afrikan viranomaiset että EU:n jäsenvaltiot osallistuivat ja jossa keskityttiin seuraaviin EY:n tukemiin tärkeimpiin aloihin: vesihuolto ja saniteettipalvelut, terveydenhoito, opetus ja ammatillinen koulutus, yksityisen sektorin kehittäminen, paikallinen kehittäminen, ihmisoikeudet ja demokratiakehityksen vahvistaminen. Keskustelun aiheina olivat nykytilanne ja tulevat haasteet kullakin näistä aloista, ja tuleville toimenpiteille määriteltiin ensisijaiset kohdealueet. Kohteet, joissa EY:llä ja jäsenvaltioilla on mahdollisuuksia saavuttaa synergiaetuja ja täydentää toisiaan, nimettiin, jotta EU:n tulevan avun tehokkuutta ja tuloksia voitaisiin parantaa. 7. YHTEISTYÖKUMPPANIT Kuten edellä on esitetty, hallituksen (keskushallinnon ja aluehallintojen) tuen lisäksi tavoitteena on, että 25 prosenttia ohjelmien toteuttamiseen osoitettavista varoista saataisiin hajautettua yhteistyötä tekeviltä toimijoilta. Rahoitusta on edelleen suunnattu erikoistuneille valtioista riippumattomille organisaatioille, jotka pystyvät toteuttamaan monivuotisen tavoiteohjelman keskeisiin aloihin liittyviä merkittäviä kehitysohjelmia ja sovittavat toimintansa hallituksen tavoitteisiin. Innovatiivista lähestymistapaa noudatettiin vuonna 1999 ensimmäistä kertaa terveydenhoitoalalla, jolla hallituksen alaiset ja valtioista riippumattomat toimijat yhdistivät voimansa saman ohjelman toteuttamiseksi. Kummatkin toimijat vastasivat erityisosaamiseensa kuuluvista toiminnoista ja valtioista riippumattomat yksiköt säilyttivät täydellisen riippumattomuutensa. Euroopan komissio rohkaisee edelleen aktiivisesti yhteenliittymien, verkostojen ja muiden kumppanuusmuotojen luomista edistääkseen alakohtaista yhdentymistä ja helpottaakseen vuoropuhelua julkisen sektorin kanssa. Vuonna 1999 käynnistettiin uusia aloitteita, joiden toteuttamiseen seuraavat edellä tarkoitetun kaltaiset verkostot osallistuvat: SANTSEP (South African Network of Trauma Service Providers); Urban Sector Network (valtioista riippumattomien organisaatioiden verkosto, joka tarjoaa asiantuntijapalveluja kaupungeissa asuvien köyhien ihmisten kehityksen tukemiseksi). Pitkällisten valmistelujen jälkeen hyväksyttiin lopulta Interfund-tukiohjelma. Interfundilla on avainasema Etelä-Afrikan valtioista riippumattomien organisaatioiden toiminnassa ja se avustaa useita ruohonjuuritasolla toimivia kansalaisjärjestöjä, jotka tarjoavat sosiaalialan peruspalveluja yhteiskunnan köyhimmille väestönosille. 8. YHTEENSOVITTAMINEN JÄSENVALTIOIDEN KANSSA Oikeusperustan 4 artiklan 6 kohdassa, 7 artiklan 2 ja 3 kohdassa sekä 8 ja 9 artiklassa säädetään eri tasoilla tapahtuvasta tietojen vaihdosta ja yhteensovittamisesta jäsenvaltioiden kanssa. Pretoriassa pidettävät säännölliset kokoukset järjestää puheenjohtajamaa ja EY:n edustusto. Kokouksissa vaihdetaan tietoja EPRD:stä ja jäsenvaltioiden rahoittamista toimista. Uudet EPRD:n aloitteet (tutkimukset, rahoitusehdotusluonnokset jne.) esitellään järjestelmällisesti jäsenvaltioiden paikallisille edustustoille. Myös alakohtaisia aiheita koskevia paikallisia kokouksia järjestetään EY:n alakohtaisten politiikkojen ja jäsenvaltioiden toiminnan yhteensovittamiseksi. Lisäksi vuotuisten neuvottelujen (ks. 5 luku) yhteydessä tehtävästä toimien arvioinnista keskustellaan jäsenvaltioiden kanssa ja näille toimitetaan jäljennökset "yhteisistä muistioista" 9 artiklan mukaisesti. Paikallisten neuvottelujen jälkeen rahoitusehdotukset esitetään Etelä-Afrikka-komitealle, jossa jäsenvaltiot ilmoittavat kantansa niihin. Vuonna 1999 Etelä-Afrikka-komitea kokoontui 3 kertaa keskustelemaan ohjelmista ja hyväksymään niitä. Yhteensovittaminen jäsenvaltioiden kanssa oli erityisen tärkeää vuonna 1999 valmisteltaessa uutta strategia-asiakirjaa ja tavoiteohjelmaa. Erityisiä alakohtaisia kokouksia pidettiin sekä edustuston että jäsenvaltioiden johdolla. Näiden kokousten tuloksena Etelä-Afrikka-komitea hyväksyi joulukuussa strategia-asiakirjan. Pyrkimys yhteensovittamisen lisäämiseen näyttää kuitenkin olevan melko yksipuolista, koska monet jäsenvaltiot tuntuvat edelleen suhtautuvan asiaan varauksin tai hyväksyvän hitaasti mahdollisuuden suunnitella ennalta yhdessä tulevaa toimintaansa. 9. MUUT AIHEET Vuonna 1999 edustustossa vieraili monien kehitysyhteistyöasioita hoitavien EU:n toimielinten edustajia, mukaan lukien useita Euroopan parlamentin jäseniä, Euroopan investointipankin edustajia jne. Viisi näistä vierailuista, muiden muassa komissaari Nielsonin vierailu, liittyi suoraan TDCA-sopimuksesta käytäviin neuvotteluihin ja sen allekirjoittamiseen. Erityistoimenpiteitä on jatkettu sen varmistamiseksi, että EPRD:stä ja sen tuloksista voitaisiin levittää riittävästi tietoja lähinnä Etelä-Afrikassa mutta myös Euroopassa. Kaksi vuoden 1997 lopulla hyväksyttyä ohjelmaa (EPRD:tä koskeva tiedottaminen ja viestintä sekä konferenssi- ja työryhmärahasto) oli täysin toiminnassa kaikille kiinnostuneille ja suurelle yleisölle suunnatun tiedottamisen tehostamiseksi. Konferenssirahaston puitteissa kiinnitettiin huomiota myös TDCA:han liittyviin kysymyksiin. 10. PÄÄTELMÄT JA TULEVAISUUDESSA RATKAISTAVAT KYSYMYKSET Strategia-asiakirjan ja monivuotisen tavoiteohjelman hyväksymisen jälkeen vuonna 1997 Etelä-Afrikan kanssa tehtävään yhteistyöhön liittyvien toimien suuntaa ja rakennetta on muutettu perusteellisesti. Sekä Euroopan komissio että Etelä-Afrikan hallitus aloittivat jatkuvan työn toimien virtaviivaistamiseksi (menettelytapakysymykset, liittäminen Lomén yleissopimukseen) ja tähän saakka toteutettujen saavutusten vakiinnuttamiseksi. Vuosi 1999 oli Euroopan komission ja Etelä-Afrikan yhteistyöohjelman toteuttamisen kannalta poikkeuksellisen antoisa. Koska vuosi oli Etelä-Afrikan hallituksen kanssa vuonna 1997 allekirjoitetun monivuotisen tavoiteohjelman viimeinen voimassaolovuosi, sekä Etelä-Afrikan että komission oli asianmukaista tarkastella joitakin tehdystä yhteistyöstä saatuja kokemuksia ja määritellä yhdessä uutta yhteistyöstrategiaa seuraavien kolmen vuoden varalle. Erityistä huomiota kiinnitettiin aikaisemmin noudatettujen toimintatapojen vahvuuksiin ja heikkouksiin. Tämän tarkastelun tuloksia käytetään perustana hahmoteltaessa uuden yhteistyön puitteita. Neuvoston asetuksen voimassaolon päättyessä vuoden 1999 lopussa käytettiin paljon aikaa neuvostolle ja parlamentille maaliskuussa 1999 esitettyä uutta asetusehdotusta koskevan toimielinten välisen keskustelun seuraamiseen. Ehdotusta, jossa otettiin huomioon TDCA-sopimuksen vaikutukset ja joka oli pyritty saattamaan "vuoden 1999 jälkeisen" tilanteen tasalle, ei saatu hyväksytyksi ennen vuoden päättymistä. TDCA-sopimuksen valmistuminen maaliskuussa ja sen allekirjoittaminen lokakuussa vahvistivat Etelä-Afrikan uuden aseman ja mahdollistivat tiettyjen jatkotoimien aloittamisen (keskittymien purkaminen ja hajauttaminen) toimitusten ja tehokkuuden parantamiseksi. Näiden toimien tarve oli voimistunut koko ajan ottaen huomioon maakohtaista strategiaa koskevassa arviossa ja sitä ennen tilintarkastustuomioistuimen erityisraportissa N:o 7/98 esitetty kritiikki. Monien asiasta lähinnä vastaavien komission yksiköiden (kehitysyhteistyön pääosasto, ulkomaanavun yhteinen toimiala ja edustusto) pidettyä lukuisia työryhmäkokouksia hyväksyttiin esitys, jossa ehdotettiin ohjelman hoitovastuun jakamista hankkeen eri vaiheiden mukaan (arviointi, rahoitusta koskeva ehdotus ja päätös, työsuunnitelmat, sopimukset, seuranta ja tarkastus jne.). Tämä ehdotus on osavastaus parlamentin pyyntöön, jonka se oli esittänyt vastuuvapautta vuodelta 1997 koskevassa raportissaan. EPRD:n toteuttamisen lisäksi voidaan todeta, että vuonna 1999 käytettiin paljon aikaa ja vaivaa Etelä-Afrikan kanssa tehtävän tulevan yhteistyön puitteiden määrittelyyn. Keskusteltavana oli asetusluonnos ajanjaksolle 2000-2006, strategia-asiakirja laadittiin ja hyväksyttiin, luonnos monivuotiseksi tavoiteohjelmaksi vuosille 2000-2002 laadittiin ja käsiteltävänä oli yleisen kehitysyhteistyöohjelman hajautettua hoitamista koskeva ensimmäinen malli. Kuluvan vuoden (2000) ja vuoden 2001 maksumäärärahoja on syytä lisätä, jotta voitaisiin pysyä EPRD:n toteuttamisessa viime vuosina tapahtuneen kehityksen mukana. Tätä kirjoitettaessa vuotta 2000 koskeva ongelma on hoidettu samalla tavoin kuin vuonna 1999 pyytämällä maksumäärärahojen lisäämistä Notenboom-menettelyn mukaisesti. Vuotta 2001 koskevassa budjettiluonnoksessa maksumäärärahoja on jo huomattavasti lisätty. On syytä toivoa, että näiden lisävarojen ansiosta aikaisemman kaltaisilta tukoksilta vältytään lähitulevaisuudessa. Liite I 31996R2259 Neuvoston asetus (EY) N:o 2259/96, annettu 22 päivänä marraskuuta 1996, kehitysyhteistyöstä Etelä-Afrikan kanssa EYVL L 306 , 28/11/1996 s. 0005-0008 Voimassaolo päättynyt NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2259/96, annettu 22 päivänä marraskuuta 1996, kehitysyhteistyöstä Etelä-Afrikan kanssa EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 w artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (1), noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa tarkoitettua menettelyä (2), sekä katsoo, että yhteisön Etelä-Afrikan politiikkaa ovat aiemmin leimanneet kauppasaarron ja taloudellisten pakotteiden kaltaiset kielteiset toimenpiteet rotuerottelupolitiikasta vastuussa ollutta hallitusta vastaan sekä myönteiset toimenpiteet kuten rotuerottelujärjestelmän uhreiksi joutuneiden väestönosien tukeminen erityisavustusohjelman mukaisesti valtioista riippumattomien järjestöjen kautta, yhteisö on huhtikuun 1994 vaalien ja demokraattisen hallituksen muodostamisen jälkeen alkanut tukea Etelä-Afrikan viranomaisten harjoittamaa politiikkaa ja niiden toteuttamia uudistuksia, neuvosto on 25 päivänä toukokuuta 1993 antamassaan julistuksessa ilmoittanut tukevansa demokraattisten rakenteiden luomista, yhteisön ja Etelä-Afrikan tulevista suhteista 19 päivänä huhtikuuta 1994 antamassaan julistuksessa neuvosto toisti tukevansa yhteistyön voimistamista Etelä-Afrikan kanssa keskittämällä yhteisön tuen aloille, joiden avulla voidaan parantaa erityisesti köyhimpien väestönosien elinolosuhteita, Pretoriassa lokakuussa 1994 allekirjoitetun Euroopan yhteisön ja Etelä-Afrikan tasavallan välisen yhteistyösopimuksen tavoitteena on edistää tasapainoista ja kestävää yhteiskunnallista ja taloudellista kehitystä; sopimus on ensimmäinen välitavoite pitkäaikaisen yhteistyön luomisessa Etelä-Afrikan kanssa ja komissio on esittänyt neuvostolle 31 päivänä maaliskuuta 1995 tätä koskevan ehdotuksen neuvotteluohjeiksi, budjettivallan käyttäjä on päättänyt sisällyttää vuoden 1986 talousarvioon budjettikohdan kehitysyhteistyötä koskevien toimien tukemiseksi Etelä-Afrikassa, on syytä vahvistaa yhteisön tämän yhteistyön toteuttamiseksi osoittamien varojen hoidon yksityiskohtaiset säännöt, ja tämä asetus sisältää Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 6 päivänä maaliskuuta 1995 antaman lausuman 2 kohdassa tarkoitetun rahoitusohjeen määrän koko ohjelman keston ajaksi tämän kuitenkaan vaikuttamatta perustamissopimuksessa määriteltyyn budjettivallan käyttäjän toimivaltaan, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Yhteisö tekee Etelä-Afrikan kanssa rahoitusyhteistyötä ja teknistä yhteistyötä Etelä-Afrikan viranomaisten harjoittaman politiikan ja näiden toteuttamien uudistusten tukemiseksi. Etelä-Afrikan jälleenrakentamisen ja kehittämisen Eurooppa-ohjelmaksi kutsutun yhteisön yhteistyöohjelman tavoitteena on edistää Etelä-Afrikan kestävää ja sopusointuista taloudellista ja sosiaalista kehitystä sekä lujittaa demokraattisen yhteiskunnan sekä ihmisoikeuksia ja kansalaisten perusvapauksia kunnioittavan oikeusvaltion perustaa. Yhteisö tukee tässä yhteydessä ensisijaisesti Etelä-Afrikan köyhimpien väestönosien hyväksi toteutettavia toimia. 2 artikla 1. Tämän asetuksen mukaisesti toteutettavat yhteistyötoimet koskevat ensisijaisesti seuraavia aloja: - demokratiakehityksen ja ihmisoikeuksien puolustamisen tukeminen, - opetus ja koulutus, - terveydenhoito, - maaseudun kehittäminen, - kaupunkisuunnittelu ja sosiaalinen asuntotuotanto, - yksityisen sektorin, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten tukeminen ja yhteistyö niiden kanssa, - hallintoelinjärjestelmän lujittaminen ja paikallisiin yhteisöihin liittyvät järjestelyt, - alueellinen yhteistyö ja yhteensovittaminen, - ympäristönsuojelu. 2. Yhteistyötoiminnassaan yhteisö ottaa huomioon Etelä-Afrikan jälleenrakentamis- ja kehittämisohjelman painopistealueet. 3 artikla Tämän asetuksen mukaista rahallista tukea voivat saada seuraavat yhteistyökumppanit: kansalliset, alueelliset ja paikalliset hallintoelimet ja virastot, valtioista riippumattomat järjestöt ja lähiyhteisön järjestöt, alueelliset ja kansainväliset järjestöt sekä julkiset tai yksityiset laitokset ja toimijat. 4 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen toimien toteuttamiskeinoja ovat erityisesti tutkimukset, tekninen apu, koulutus tai muiden palveluiden tuottaminen, tavaranhankinnat ja työsuoritukset sekä tilintarkastukset ja arviointi- ja valvontatehtävät. 2. Yhteisön rahoitus, joka tapahtuu toiminnan toteuttamistarpeista riippuen joko ulkomaan tai kansallisena valuuttana, voi käsittää: - investointikustannukset kiinteän omaisuuden hankintaa lukuun ottamatta, - asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa toistuvat kulut (joihin sisältyvät hallinto-, ylläpito- ja toimintakustannukset) siten, että varmistetaan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettujen, yhteistyökumppanille väliaikaisesti rasitteena olevien investointien paras mahdollinen käyttö. Näissä tapauksissa yhteisön rahoitusta koskevan ehdotuksen liitteenä on oltava suunnitelma siitä, kuinka yhteistyökumppani ottaa vastatakseen näistä kuluista hankkeen päättyessä. 3. Edellä 3 artiklassa tarkoitettujen yhteistyökumppaneiden edellytetään periaatteessa osallistuvan jokaisen yhteistyötoimen rahoitukseen. Rahoitusosuutta pyydettäessä otetaan huomioon kyseisten kumppaneiden mahdollisuudet ja kunkin toimen laatu. Erityisissä tapauksissa ja silloin, kun yhteistyökumppanina on joko valtioista riippumaton tai lähiyhteisön järjestö, rahoitusosuus voidaan suorittaa niiden mahdollisuuksien mukaan tavaroina tai palveluina. 4. Yhteisrahoitusmahdollisuuksia muiden rahoittajien, erityisesti jäsenvaltioiden kanssa voidaan etsiä. 5. Komissio voi toteuttaa kaikki tarpeelliset toimenpiteet tämän asetuksen mukaisesti toimitetun avun yhteisöllisen luonteen tunnetuksi tekemiseksi. 6. Perustamissopimuksessa tarkoitettujen, tavoitteina olevien yhtenäisyyden ja täydentävyyden toteuttamiseksi ja mahdollisimman tehokkaan avun takaamiseksi komissio voi toteuttaa kaikki tarpeelliset koordinointitoimenpiteet, joita ovat erityisesti: a) järjestelmällisen tiedonvaihtojärjestelmän luominen liittyen yhteisön ja jäsenvaltioiden rahoittamiin toimiin ja toimiin, joiden rahoitusta ne suunnittelevat, b) toteutettavien toimien koordinointi itse paikalla tukea saavassa maassa järjestämällä komission ja jäsenvaltioiden edustajien välisiä säännöllisiä kokouksia tietojen vaihtamiseksi. 7. Komissio voi yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tehdä tarpeellisiksi katsomiaan aloitteita varmistaakseen toiminnan asianmukaisen koordinoinnin muiden kyseessä olevien rahoittajien kanssa. 5 artikla Tämän asetuksen mukaista rahoitustukea annetaan avustuksina, joita ei peritä takaisin. 6 artikla Toiminnan ohjeellinen monivuotinen suunnittelu tavoitekohtaisesti ja sen mukaisten, 2 artiklassa tarkoitettujen toimien yksilöiminen ja toteuttaminen tapahtuu tiiviissä vuoropuhelussa Etelä-Afrikan hallituksen kanssa ottaen huomioon 4 artiklan 6 ja 7 kohdassa tarkoitetun yhteistyön tulokset. Toiminnan suunnittelun valmistelemiseksi komissio laatii tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa myös itse paikalla asiakirjan, joka sisältää yhteenvedon yhteistyötä koskevasta toimintasuunnitelmasta, jonka 8 artiklassa tarkoitettu komitea, jäljempänä 'komitea', tutkii. Komissio toimittaa tämän tutkimuksen perusteella laaditun monivuotisen tavoiteohjelman edellä mainitulle komitealle, jotta komission tai yhden tai useamman komitean jäsenen sitä pyytäessä siitä voidaan yhteisesti keskustella. Jos yhteenvedosta tai ohjelmasta ei päästä yksimielisyyteen, komitea antaa tässä tapauksessa asiasta lausunnon 8 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Samaa menettelyä sovelletaan, jos ohjelmaan joudutaan tekemään muutoksia. 7 artikla 1. Komissio huolehtii tässä asetuksessa tarkoitettujen toimien arvioinnista, niihin liittyvästä päätöksenteosta ja niiden hallinnoinnista noudattaen talousarviota koskevia ja muita voimassa olevia, erityisesti Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen mukaisia menettelyjä. 2. Edellä 4 artiklan 6 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden avoimuuden ja niiden toteuttamisen varmistamiseksi komissio toimittaa jäsenvaltioille ja niiden edustajille itse paikalla selvitykset hankkeista heti, kun päätös hankkeiden arvioinnista on tehty. Komissio saattaa nämä hankeselvitykset myöhemmin ajan tasalle ja ilmoittaa siitä jäsenvaltioille. 3. Sellaisia toimia koskevat päätökset, joiden osalta tämän asetuksen mukainen toimintakohtainen rahoitusmäärä on yli kaksi miljoonaa ecua, sekä kaikki näiden toimien muutokset, joiden vuoksi kyseistä toimintaa varten alun perin sovittu summa ylittyy enemmän kuin 20 prosenttia, ja jo aloitettujen hankkeiden toteuttamisen yhteydessä ilmi tulleiden vaikeuksien johdosta odotettavissa olevat, perustavanlaatuisia muutoksia koskevat ehdotukset hyväksytään 8 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Jos ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu ylitys on yli neljä miljoonaa ecua mutta alle 20 prosenttia alun perin sovitusta summasta, komitealta pyydetään lausuntoa yksinkertaistettuja ja nopeutettuja menettelyjä käyttäen. Komissio ilmoittaa komitealle lyhyesti niistä rahoituspäätöksistä, jotka komissio aikoo tehdä arvoltaan alle kaksi miljoonaa ecua olevien hankkeiden ja ohjelmien osalta. Tämä ilmoitus tehdään viimeistään viikkoa ennen päätöksen tekemistä. 4. Kaikissa tämän asetuksen mukaisesti tehdyissä rahoitussopimuksissa määrätään erityisesti, että komissio ja tilintarkastustuomioistuin voivat suorittaa itse paikalla tarkastuksia noudattaen komission määrittelemiä yksityiskohtaisia sääntöjä, jotka ovat voimassa olevien määräysten, erityisesti Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen säännösten mukaisia. 5. Jos toimet antavat aihetta yhteisön ja Etelä-Afrikan välisten rahoitussopimusten tekemiseen, niissä on määrättävä, ettei yhteisö rahoita verojen ja veronluonteisten maksujen maksamista. 6. Tarjouskilpailuihin ja hankintasopimuksiin voivat tasavertaisesti osallistua kaikki jäsenvaltioiden, Etelä-Afrikan ja AKT-valtioiden luonnolliset ja oikeushenkilöt. Osallistuminen voidaan laajentaa koskemaan muita kehitysmaita asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa parhaan mahdollisen kannattavuuden varmistamiseksi. 7. Tavaranhankintojen on oltava jäsenvaltioiden, Etelä-Afrikan tai AKT-valtioiden alkuperää. Asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa tavaranhankinnat voivat olla peräisin muista maista. 8 artikla 1. Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset. b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä. Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kuukauden kuluessa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä. 9 artikla Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle jokaisen varainhoitovuoden jälkeen vuosikertomuksen tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Tässä kertomuksessa esitetään, kuinka talousarvio on toteutunut maksusitoumusten ja maksujen sekä vuoden aikana rahoitettujen hankkeiden ja ohjelmien osalta. Se sisältää täsmällisiä ja yksityiskohtaisia tilastotietoja hankkeiden ja ohjelmien täytäntöönpanemiseksi toteutetuista tarjouskilpailuista. Komissio arvioi säännöllisesti yhteisön rahoittamia toimia todetakseen, onko niille asetetut tavoitteet saavutettu ja antaakseen suuntaviivoja tulevien toimien tehostamiseksi. Jäsenvaltioille toimitetaan tiivistelmät arviointiraporteista. Jäsenvaltiot saavat halutessaan käyttöönsä täydelliset raportit. 10 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja sen voimassaoloaika päättyy 31 päivänä joulukuuta 1999. Rahoitusohjeen määrä tämän asetuksen toimeenpanemiseksi on 500 miljoonaa ecua 1 päivästä tammikuuta 1996 aina 31 päivään joulukuuta 1999. Budjettivallan käyttäjä hyväksyy vuosittaiset määrärahat rahoitusnäkymien rajoissa. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 22 päivänä marraskuuta 1996. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja J. BURTON (1) EYVL C 235, 9.9.1995, s. 5. (2) Euroopan parlamentin lausunto annettu 10 päivänä lokakuuta 1995 (EYVL C 287, 30.10.1995, s. 29), neuvoston yhteinen kanta annettu 19 päivänä maaliskuuta 1996 (EYVL C 134, 6.5.1996, s. 12) ja Euroopan parlamentin päätös tehty 18 päivänä heinäkuuta 1996 (EYVL C 261, 9.9.1996, s. 144). Liite II LUETTELO VUONNA 1999 HYVÄKSYTYISTÄ HANKKEISTA (Luettelo laadittu monivuotisen tavoiteohjelman kohdealoittain) HANKE SOPIMUS Maksusitoumukset Maksumäärärahat Nro (euroa) (euroa) Sosiaaliset peruspalvelut Alakohtainen tukiohjelma paikallisyhteisöjen vesihuollon ja saniteettipalvelujen parantamiseksi 99-73200-017 20 000 000 2000 kansanterveysalan tukiohjelma 99-73200-023 38 000 000 Urban Sector Network -verkoston tukeminen II vaihe 99-73200-020 4 500 000 Sosiaalisen asuntotuotannon tukiohjelma (1) 99-73200-026 8 990 000 Hyvä hallintotapa ja demokratiakehitys INTERFUNDin tukeminen (Valtiosta riippumattomien ja lähiyhteisön järjestöjen kapasiteetin lisääminen) 99-73200-004 4 000 000 Etelä-Afrikan traumoja käsittelevän alan vahvistaminen 99-73200-022 7 510 000 Kapasiteetin lisääminen ja instituutioiden kehittäminen, SAPS ja DSS 99-73200-024 18 500 000 Eastern Cape -alueen mikro- hankeohjelma 2000-2004 (2) 99-73200-025 8 000 000 Yksityisen sektorin kehittäminen Wild Coast Spacial Development -aloitteen tukeminen 99-73200-019 12 800 000 Alueellinen yhteistyö Kalastustoiminnan alueellinen seuranta, sääntely ja valvonta 99-73200-018 1 210 000 South Africa SADC, alueellinen huumevalvontaohjelma 99-73200-027 1 990 000 EU:n / Etelä-Afrikan investointiohjelma (ESIP) 99-73200-021 2 000 000 YHTEENSÄ 127 500 000 (1) Komitea hyväksynyt yhteensä 20 000 000 euron ohjelman, erotus 11 010 000 euroa myönnetään vuonna 2000 (2) Komitea hyväksynyt yhteensä 20 000 000 euron ohjelman, erotus 12 000 000 euroa myönnetään vuonna 2001 Liite III MAKSUSITOUMUKSET JA MAKSUMÄÄRÄRAHAT 1999 Maksusitoumukset: 127 500 000,00 euroa (12 hanketta) Maksumäärärahat: 99 999 493,63 euroa (174 maksua) Liite IV TIETOJA VUONNA 1999 TEHDYISTÄ SOPIMUKSISTA Hanke: 97-73200-008 Työvoiman pätevyyden kehittämisohjelma Rahoitussopimus: Kumppani Etelä-Afrikan valtio Määrä 46 000 000 euroa Sopimus 1: Toimittaja GFA-International Management Consulting Määrä 2 868 310 euroa Maksettu yhteensä (1999): Määrä 570 000 euroa Sopimus 2: Toimittaja GOPA-FAS-GTZ Määrä 3 412 260 euroa Maksettu yhteensä (1999): Määrä 682 452 euroa Sopimus 3: Toimittaja GOPA-FAS-GTZ Määrä 1 090 635 euroa Maksettu yhteensä (1999): Määrä 218 127 euroa Sopimus 5: Toimittaja GOPA-FAS-GTZ Määrä 3 078 625 euroa Maksettu yhteensä (1999): Määrä 615 725 euroa Sopimus 6: Toimittaja GOPA-FAS-GTZ Määrä 2 182 455 euroa Maksettu yhteensä (1999): Määrä 436 491 euroa Hanke: 96-73200-007 Sähköverkkoon kuulumattomien maaseutukoulujen sähköistäminen Rahoitussopimus: Kumppani Etelä-Afrikan valtio Määrä 15 000 000 euroa Sopimus: Toimittaja IT Power Ltd. Määrä 323 070 euroa Maksettu yhteensä (1999): Määrä 0 euroa Hanke: 97-73200-010 Mpumalangan paikallishallinnon vahvistaminen Rahoitussopimus: Kumppani Etelä-Afrikan valtio Määrä 17 900 000 euroa Sopimus: Toimittaja SOGES S.p.A. Määrä 2 188 490 euroa Maksettu yhteensä (1999): Määrä 437 698 euroa Hanke: 95-73200-007 Teknisen avun neuvontaohjelma Rahoitussopimus: Kumppani Etelä-Afrikan valtio Määrä 5 000 000 euroa Sopimus: Toimittaja Symonds Group Määrä 1 554 350 euroa Maksettu yhteensä (1999): Määrä 0 euroa