EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 25.03.1997 
KOM(97)126 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
MAATALOUDEN KEHITTÄMISTUTKIMUKSEN EUROOPPALAINEN ALOITE 
(EUROPEAN INITIATIVE FOR AGRICULTURAL RESEARCH FOR 
DEVELOPMENT) 
EIARD 

A 
TIIVISTELMÄ 
Maatalouden kehittämistutkimuksen eurooppalainen aloite (EIARD) esiteltiin 
tutkimusasioita käsittelevässä neuvoston kokouksessa 10. maaliskuuta 1995 ja 9. kesäkuuta 
1995. Komissio ilmoitti, että se tulisi laatimaan aloitetta koskevan tiedonannon vuonna 
1996. Tässä tiedonannossa määritellään EIARD:n tausta, tavoite ja tarkoitus sekä sen 
organisaatio ja hallinta. EIARD:iin kuuluu tällä hetkellä 15 Euroopan unionin jäsenmaata, 
Norja, Sveitsi ja Euroopan komissio. 
Maailmanlaajuisesti ruokavarastojen on kasvettava yli kaksinkertaisiksi, koska väestö 
kasvaa nykyisestä 5,8 miljardista yli 8 miljardiin vuonna 2025, mikä asettaa valtavia 
haasteita kehitykselle. Kehityksen tärkeimmät tavoitteet ovat näin ollen elintarviketurvan 
varmistaminen ja köyhyyden lievittäminen yhdistettyinä ympäristön säilyttämiseen. Näihin 
haasteisiin vastattaessa maataloustuotannon tutkimus ja teknologia ja luonnonvarojen 
kestävä hoitaminen ovat merkittävässä asemassa. Tässä suhteessa maatalouden 
kehittämistutkimuksen (Agricultural Research for Development eli ARD) strateginen 
asema tunnustetaan laajalti. Maatalouden kehittämistutkimuksessa on mukana useita 
toimijoita sekä poliittisella että institutionaalisella tasolla avunantaja- ja kehitysmaissa ja 
kansainvälisissä järjestöissä, joista jokaisella on omat etusija-asettelunsa ja strategiansa. 
Tarvitaan pikaista toimien yhteensovittamista täydentävyyden, yhteisvaikutuksen ja 
kustannustehokkuuden lisäämiseksi. 
Euroopalla on kaksijakoinen asema maatalouden kehittämistutkimuksen alalla. Se on 
ensinnäkin maatalouden tutkimuskeskusten ja kehitysmaiden kansallisten 
maatalousinstituutioiden avunantaja. Toiseksi se yhdistää tieteen alan kumppanina 
Euroopan ja kehitysmaiden instituutiot. Eurooppa on mukana tällä hetkellä käytävässä 
keskustelussa niin kutsuttujen alueellisten foorumien ja maatalouden kehittämistutkimusta 
koskevan maailmanlaajuisen foorumin (Global Forum) perustamisesta; tällainen foorumi 
on uusi keino saattaa kaikki toimijat yhteen poliittisella ja institutionaalisella tasolla 
alueellisesti ja maailmanlaajuisesti. Kuitenkin Euroopan asema kansainvälisessä 
vuoropuhelussa on yhteistoiminnan puuttumisen vuoksi tällä hetkellä heikko verrattuna sen 
antamaan apuun ja mahdollisuuksiin, ja tätä asemaa tulee vahvistaa. 
EIARD:n tarkoitus on parantaa tutkimus- ja kehitysinvestointien vaikutusta sen 18 
kumppanin toimien tehokkaamman yhteenovittamisen avulla sekä poliittisella että 
institutionaalisella tasolla. Eurooppa saisi näin aktiivisemman aseman ja enemmän 
tunnustusta kaikissa maatalouden kehittämistutkimusta koskevissa kansainvälisissä 
asioissa. EIARD on keino edistää kaikkien maatalouden kehittämistutkimuksessa mukana 
olevien toimijoiden välistä kumppanuutta. Sen tarkoituksena on edistää toimien 
yhteensovittamista eri eurooppalaisilla tasoilla esim. tiedonvaihdossa, yhteisen kannan 
muodostamisessa, politiikkojen kehitystä ja toimia tunnustelevissa tutkimuksissa sekä 
Euroopan ja kehitysmaiden välisten kumppanuuksien vahvistamisessa. Tietojärjestelmää 
(EIARD-InfoSys) ollaan ottamassa käyttöön, ja laaja tunnusteleva tutkimus on tehty. 
Tutkimusryhmien välistä yhteistyötä sekä eurooppalaisten avunantajien välistä 
yhteistoimintaa tuetaan kansainvälisen maataloustutkimuksen neuvoa-antavan ryhmän 
(Consultative Group on International Agricultural Research eli CGIAR) kansainväliset 
keskukset huomioon ottaen. 
EIARD:n panee täytäntöön eurooppalainen koordinaatioryhmä (ECG), joka edustaa 18:aa 
kumppania. Se on epävirallinen koordinoiva foorumi, jossa keskustellaan politiikoista sekä 
tutkimuksen että kehitystyön alalla ja joka ei kuulu olemassa oleviin maatalouden 
kehittämistutkimusta käsitteleviin EU:n komiteoihin. Kunkin maan hallitus ja Euroopan 
komissio nimittävät ECG:n kansalliset jäsenet, ja heidän odotetaan edustavan ja tekevän 
aloitteita kummankin politiikan alalla. ECG on vastuussa sekä yksittäisille eurooppalaisille 
hallituksille (edustajiensa välityksellä) että EU:n ministerineuvostolle ja Euroopan 
parlamentille komission välityksellä. 
NÄIN OLLEN NEUVOSTOA PYYDETÄÄN 
Tunnustamaan tämän aloitteen merkitys EU:n omaksumien kantojen 
yhtenäistämisessä sellaisissa kansainvälisissä yhteyksissä, joissa käsitellään 
maataloustuotannon ja luonnonvarojen hallinnan alojen merkitystä suhteessa 
elintarviketurvaan, kestävään kehitykseen ja kehitysmaissa vallitsevan köyhyyden 
lievittämiseen. 
Tunnustamaan aloitteita tekevän vapaaehtoisen ja joustavan yhteensovittamisen 
tärkeys ja sen seuraamukset aloitteen jäsenten osallistuessa toimiin asianmukaisella 
tasolla. 
Myöntämään, että tämän aloitteen pohjalta annetut suositukset otetaan huomioon 
muotoiltaessa ja pantaessa toimeen Euroopan unionin tulevia politiikkoja ja 
strategioita. 
Tukemaan tämän aloitteen ja komission osallistumisen jatkamista niin, että 
jälkimmäinen edustaa EY:n etuja tässä asiassa täysivaltaisena kumppanina 
jäsenvaltioiden ja muiden eurooppalaisten jäsenten keskuudessa. 
Ottamaan huomioon, että komissio tekee neuvostolle selkoa loppuun tehdystä 
työstä mikäli tarpeen. 
KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA PARLAMENTILLE 
MAATALOUDEN KEHITTÄMISTUTKIMUKSEN EUROOPPALAINEN ALOITE 
(EUROPEAN INITIATIVE FOR AGRICULTURAL RESEARCH FOR 
DEVELOPMENT) 
EIARD 
1. ASIAKIRJAN TAUSTA 
Ranska teki ehdotuksen maatalouden kansainvälisen kehittämistutkimuksen 
eurooppalaiseksi aloitteeksi tutkimusasioita käsittelevässä neuvoston kokouksessa 29. 
syyskuuta 1994. Luzernissä 9.-10. helmikuuta 1995 pidetyssä kansainvälisen 
maataloustutkimuksen neuvoa-antavan ryhmän (Consultative Group on International 
Agricultural Research eli CGIAR) ministeritason kokouksessa unionin 
puheenjohtajavaltiona ollut Ranska esitti neuvoston poliittisen kannanoton ja muistion 
"Eurooppa ja maataloustutkimuksen kehittäminen". Luzernin kokouksen tulokset esitettiin 
tutkimusasioita käsittelevässä neuvoston kokouksessa 10. maaliskuuta 1995; komissiota 
pyydettiin tutkimaan EIARD-aloitteelle suunniteltavia jatkotoimenpiteitä koskevia 
järjestelyjä ja tekemään niistä ehdotus neuvostolle. Kehitysasioita käsittelevässä neuvoston 
kokouksessa, joka pidettiin 1. kesäkuuta 1995, korostettiin tutkimustyön merkitystä 
kehitykselle ja määriteltiin uusiutuvien luonnonvarojen hoito, maataloustuotanto ja terveys 
painopistealueiksi. Tutkimusasioita käsittelevässä neuvoston kokouksessa, joka pidettiin 9. 
kesäkuuta 1995, komissio esitti työasiakirjan, jossa käsiteltiin jäsenvaltioiden ja komission 
politiikkojen sekä tutkimus- ja kehitystyötä koskevien politiikkojen yhteensovittamista 
mahdollistavaa menetelmää. Kyseisessä asiakirjassa ehdotettiin, että eurooppalainen 
koordinaatioryhmä (European Coordination Group eli ECG) panisi aloitteen täytäntöön ja 
varmistaisi sen jatkuvuuden, ja ilmoitettiin, että komissio lähettäisi aloitetta koskevan 
tiedonannon neuvostolle ja parlamentille vuonna 1996. 
Tutkimusasioita käsittelevän, 9. kesäkuuta 1995 pidetyn neuvoston kokouksen jälkeen 
maatalouden ketottämistutkimuksen eurooppalainen aloite on pantu täytäntöön 
eurooppalaisen koordinaatioryhmän johdolla. Eurooppalainen koordinaatioryhmä, joka piti 
ensimmäisen kokouksensa Wienissä 11.-13. lokakuuta 1995 ja toisen kokouksensa 
Bonnissa 10.-11. lokakuuta 1996, syntyi olemassa olevasta epävirallisesta CGIAR-
järjestelmän eurooppalaisista avunantajista koostuvasta ryhmästä niin, että sen toimivaltaa 
laajennettiin ja siihen sisällytettiin loput jäsenvaltiot, jotka eivät olleet aikaisemmin 
tukeneet CGIAR:ää taloudellisesti. Tämä tiedonanto, jossa kuvataan eurooppalaisen 
aloitteen asemaa ja toimia, liittyy TTK-alan neljännen puiteohjelman kansainvälisen 
yhteistyöhjelman1, kansainvälisistä TTK-alan yhteistyönäkymistä 18. lokakuuta 1995 
tehtyyn komission tiedonantoon sekä 25. maaliskuuta 1996 annettuun neuvoston 
päätöslauselmaan2, jossa korostetaan tavoitetta edistää kehitysmaiden tarpeisiin ja 
painopistealueisiin liittyvää TTK:ta ja edistetään suurempaa alueellista integraatiota niiden 
kannustamiseksi kestävään kehitykseen. 
Neuvoston päätös 94/807/EY, annettu 23.11.1994, tutkimuksen ja teknologian kehittämisen alalla 
kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa tehtävän yhteistyön erityisohjelmasta 
demontraatiot mukaan lukien (1994-1998) (EYVL N:o L 126,18.5.1994, s. 1) 
KOM(95)489 
2. TAUSTA JA TAVOITE 
Maailmanlaajuinen tausta 
Seuraavien 30 vuoden aikana maailman ruokavarastojen on kasvettava yli kaksinkertaisiksi, 
koska väestö kasvaa nykyisestä 5,8 miljardista yli 8 miljardiin vuonna 2025, ja suurin osa 
kasvusta tapahtuu kehitysmaissa. Tämä asettaa valtavia haasteita kehitykselle 
maailmanlaajuisesti. Edellytetyssä ruoantuotannon kasvussa sekä odotetussa 
elintarvikkeiden ja muiden maataloustuotteiden kysynnän monipuolistumisessa on otettava 
huomioon ympäristöä ja niukkoja luonnonvaroja kohtaavat merkittävästi kasvavat paineet. 
Samalla on varmistettava elintarviketurva varmistamalla riittävät tulot ruoan ostamiseksi 
turvaamalla sen saatavuus. Kehityksen tärkeimmät tavoitteet ovat näin ollen 
elintarviketurvan varmistaminen ja köyhyyden lievittäminen yhdistettynä ympäristön 
säilyttämiseen. Viime vuosina nämä haasteet on huomattu kansainvälisillä foorumeilla 
kuten Rion konferenssissa vuonna 1992 (Agenda 21) (ja sen tulossa oleva 
viisivuotistarkistus), maailmankauppaa koskevissa neuvotteluissa ja biologisen 
monimuotoisuuden suojelua ja aavikoitumista koskevissa yleissopimuksissa, ja ne tuotiin 
myös jälleen esille FAO:n järjestämässä maailman elintarvikehuippukokouksessa vuonna 
1996 (World Food Summit). . 
On myös huomattu, että koska maatalousala (mukaan lukien siihen liittyvä uusiutuvien 
luonnonvarojen käyttö) vaikuttaa hyvin merkittävästi kaikkien kehitysmaiden 
kansantalouteen niin tulojen kuin työpaikkojenkin osalta, näiden maiden taloudellinen 
kasvu on vahvasti riippuvainen kyseisen alan jatkuvista parannuksista. 
Asianmukaista huomiota olisi myös kiinnitettävä maailman eri alueilla tapahtuviin useisiin 
muutoksiin, jotka saattavat vaikuttaa merkittävästi kehitysmaihin. Tällaisia muutoksia ovat 
tietoyhteiskunnan maailmanlaajuistuminen, uusien teknologioiden syntyminen, tieteen 
kehitys ja entistä vahvemmat markkinavoimat. Nämä muutokset voivat helpottaa 
kehitysmaiden integraatiota maailmanlaajuiseen yhteisöön mutta ne voivat myös johtaa 
kehitysmaiden sekä maantieteellisten ja poliittisten alueiden erilaistumiseen. 
Tutkimus ja teknologia ovat merkittävässä asemassa käsiteltäessä ratkaisevia kehitystä 
koskevia kysymyksiä. Niihin luetaan tieteellisten valmiuksien maailmanlaajuinen ja 
yhtenäinen mobilisointi, tutkimustoimien ja kehitysvaatimusten yhdenmukaistaminen ja 
olemassa olevien tieteellis-teknologisten valmiuksien välisten yhteyksien lujittaminen. 
Tutkimuksen ja teknologian haasteet, erityisesti ruokaan ja ympäristöön kohdistuvat 
haasteet, ovat valtavia esimerkiksi maataloustuotannossa ja luonnonvarojen kestävässä 
hoitamisessa. Vuonna 1995 Luzernissa pidetyn ministeritason kokouksen poliittisessa 
lausunnossa todettiin: "Maataloudelta odotetaan jopa ensimmäistä vihreää vallankumousta 
tuottoisampaa vallankumousta ja sen odotetaan olevan vieläkin vihreämpi luonnonvarojen 
ja ympäristön säilyttämisen osalta. Sitä on kutsuttu «kaksinkertaisesti vihreäksi 
vallankumoukseksi». Tämän saavuttaminen edellyttää sitä, että rikkaiden ja köyhien 
maiden tutkimusnäkökulmien välistä täydentävyyttä ja yhteisvaikutusta lisätään. 
Maataloustutkimukseen liittyvät suhteelliset edut on määriteltävä paremmin ja niitä on 
hyödynnettävä enemmän. Eri lähestymistapojen kustannustehokkuutta on parannettava. 
Tulevaisuuden maataloustutkimusta koskevista haasteista selviytymiseen ei tarvita 
ainoastaan lisää taloudellisia voimavaroja, vaan on kyse varsinkin olemassa olevien 
tutkimusvalmiuksien kohdentamisesta, tutkimuksen paremmasta ohjelmoinnista ja 
suunnittelusta yhteisen ohjelman mukaisesti ja yhteisistä tavoitteista sopimisesta." Tässä 
suhteessa maatalouden kehittämistutkimuksen (Agricultural Research for Development eli 
ARD)3 strateginen asema tunnustetaan laajalti, esimerkiksi maailman 
elintarvikehuippukokousta varten laaditussa poliittisessa julistuksessa ja työohjelmassa. 
Maatalouden kehittämistutkimuksessa on mukana useita toimijoita kuten kansallisia 
maatalouden tutkimusjärjestöjä kehitysmaissa (national agricultural research 
organizations in developing countries eli NARS), kolmannessa maailmassa toimivia 
alueellisia järjestöjä, kansainvälisen maataloustutkimuksen neuvoa-antavan ryhmän 
(CGIAR) kansainvälisiä maatalouden tutkimuskeskuksia (International Agricultural 
Research Centres eli IARC:t) ja maatalouden tutkimusjärjestöjä (Agricultural Research 
Organizations eli ARO:t) teollistuneissa maissa kuten läntisessä Euroopassa. Yhdessä ne 
muodostavat merkittävän osan maailmanlaajuista kansainvälistä maatalouden 
tutkimusjärjestelmää (Global International Agricultural Research System), jota tukevat 
maat, Euroopan komissio ja muut monikansalliset ja kansainväliset järjestöt (esimerkiksi 
Maailmanpankki, FAO, UNDP). Myös muiden toimijoiden kuten yksityisen sektorin, 
maanviljelijöiden järjestöjen ja valtioista riippumattomien järjestöjen asema 
maailmanlaajuisessa järjestelmässä on tunnustettu. 
Kansainvälisellä tasolla tapahtuu paljon muutoksia. Paraikaa keskustellaan niin kutsutun 
maatalouden kehittämistutkimusta koskevan maailmanlaajuisen foorumin (Global Forum) 
perustamisesta, johon kuuluisivat kaikki maailmanlaajuisen järjestelmän toimijat sekä 
poliittisella että institutionaalisella tasolla. Maailmanlaajuinen foorumi on uusi keino 
saattaa kaikki maataloustutkimusta tekevät toimijat yhteen maailmanlaajuisesti. 
Maailmanlaajuisen foorumin luominen alkoi alueellisella tasolla kehitysmaissa suuriin 
maantieteellisiin ja poliittisiin alueisiin keskittyneistä foorumeista, jotka käsittivät NARS-
järjestöjä ja olemassa olevia alueellisia järjestöjä. Alueellisten foorumien kokoukset on 
pidetty Länsi-Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa (Aleppo, joulukuu 1995), Karibialla (Port-of-
Spain, tammikuu 1996), Aasiassa (New Delhi, helmikuu 1996), Saharan alapuolella 
olevassa Afrikassa (Kampala, helmikuu 1996) ja Latinalaisessa Amerikassa (Bogota, 
helmikuu 1996). Kyseisten alueiden edustajat kokoontuivat ensimmäistä kertaa Jakartaan 
toukokuussa 1996 maailmanlaajuista foorumia valmistelevaan kokoukseen. 
Maailmanlaajuinen foorumi kokoontui ensimmäistä kertaa Washington D.C:ssä lokakuun 
30. ja 31. päivinä 1996. Kokoukseen osallistui edellä mainittujen alueiden edustajien lisäksi 
myös avunantajamaiden maatalouden tutkimusjärjestöjen edustajia (mm. maatalouden 
tutkimusjärjestöjen kaksi olemassa olevaa verkostoa, NATURA ja ECART Euroopassa4), 
avunantajien edustajia ja CGIAR. Ensimmäinen maailmanlaajuinen foorumi hyväksyi 
Julistuksen maailmanlaajuisesta kumppanuudesta ja sopi siitä, että toimintasuunnitelmaa 
kehitetään edelleen konkreettisten toimien suuntaan. Lukuisia näistä kokouksista 
osarahoittivat alan toiminnalle edellytyksiä luovat elimet, mm. Euroopan komissio EIARD-
aloitteen perusteella. Euroopan komissiota pyydettiin jatkamaan tässä roolissa myös 
tulevaisuudessa. Tämä uusi kehitys kuvastaa, kuinka nopeasti muutoksia on tapahtunut sen 
jälkeen, kun kaksi vuotta sitten aloitettiin kansainväliset keskustelut Luzemissä pidetyn 
ministeritason kokouksen jälkeen. 
Kaikki nämä foorumit ovat paikkoja, joissa käydään kansainvälistä vuoropuhelua tärkeistä 
kysymyksistä, keskustellaan tutkimussuunnitelmista, määritellään painopistealueet ja 
laaditaan strategiat maailmanlaajuisella ja alueellisella tasolla sekä edistetään käytännön 
Eurooppa: aktiivisten ARD-kumppaneiden ryhmä eli unionin 15 jäsenvaltiota, Norja, Sveitsi ja 
Euroopan komissio. Tämä ryhmä on muodostunut CGIAR:n eurooppalaisten avunantajien ryhmästä 
(13 jäsenvaltiota, komissio, Norja ja Sveitsi). 
NATURA: Network of European Agricultural (Tropically and subtropically oriented) Universities 
and scientific complexes Related with Agricultural development. 
ECART: European Consortium for Agricultural Research in the Tropics. 
yhteistyöhön johtavaa kumppanuutta. Tähän asti ne ovat kaikki keskittyneet maatalouden 
keMttamistutkimukseen. Koska eri tasoilla on useita toimijoita, joilla on omat 
painopistealueensa ja strategiansa, tarvitaan pikaista toimien yhteensovittamista 
täydentävyyden, yhteisvaikutuksen ja kustannustehokkuuden lisäämiseksi. 
Euroopan asema 
Euroopalla5 on maailmanlaajuisesti kaksijakoinen asema maatalouden 
kehittämistutkimuksen alalla. 
Eurooppa on ensinnäkin sekä CGIAR:n että kehitysmaiden kansallisten maatalouden 
tutkimusjärjestöjen (National Agricultural Research Systems eli NARS) järjestöjen 
avunantaja. CGIAR:ää tukee noin 45 avunantajamaata ja järjestöä yhdessä 
Maailmanpankin, FAO:n, UNDP:n ja UNEPrn kanssa. CGIAR:n vuosittainen talousarvio 
on noin 300 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Vuonna 1996 merkittävimmät avunantajat 
olivat Eurooppa (42%), Pohjois-Amerikka (Yhdysvallat, Kanada, 15%), Tyynenmeren 
reunavaltiot (Japani, Australia, 15%) ja Maailmanpankki (15%). Mutta Euroopan merkitys 
on suhteellisen vähäinen, mikä johtuu siitä, ettei sen toimintaa ole yhteensovitettu ja siitä, 
että Euroopalla ei useinkaan ole yhteistä kantaa CGIAR:n kokouksissa. Tämän vuoksi 
joillakin muilla merkittävillä avunantajilla, erityisesti Amerikan yhdysvalloilla ja 
Maailmanpankilla, on verrattain vahva asema. Eurooppa osallistuu vuoropuheluun, mutta 
sen asemaa on vahvistettava edelleen. Paljon on saatu aikaan kehitettäessä kehitysmaiden 
NARS-järjestöjen konkreettisia ja inhimillisiä valmiuksia sekä niiden osuutta maatalouden 
kehittämistutkimuksessa, erityisesti niiden omien ponnistelujen pohjalta ja usein 
avunantajamaiden, mukaan lukien Eurooppa ja EY, kehitysrahastojen turvin. Koska 
taloudelliset ja muut rasitteet kuitenkin rajoittavat useiden NARS-järjestöjen tulosta 
merkittävästi, on yhä tarpeen jatkaa avun antamista yksittäisten kehitysmaiden NARS-
järjestöjen vahvistamiseksi. Edellä mainituilla alueellisilla foorumeilla on merkittävä asema 
varsinaisten NARS-järjestöjen vahvistamisessa ja niille on myös tarpeen, että Eurooppa 
jatkaa tukensa antamista, kunnes ne vakiinnuttavat asemansa täysin. 
Toiseksi Eurooppa on tieteen alan kumppani, joka yhdistää Euroopan ja kehitysmaiden 
instituutiot, mikä tapahtuu kunkin jäsenvaltion ja/tai EY:n kahdenkeskisillä ja 
monenkeskisillä tieteellis-teknologista kehittämistä koskevilla yhteistyötoimilla ja 
erityisesti kehottamalla niiden julkisia ja yksityisiä instituutioita osallistumaan 
suuremmassa määrin maatalouden kehittämistutkimuksen alan kumppanuuksiin. 
Useat Euroopan maatalouden tutkimusjärjestöt (Agricultural Research Organization eli 
ARO) ovat mukana maatalouden kehittämistutkimuksessa joko jäsenvaltioidensa 
kahdenkeskinen tieteellis-teknologista kehittämistä koskevien yhteistyöohjelmien kautta tai 
unionin yhdistettyjen ohjelmien kautta. Euroopan ARO:illa on pitkät perinteet niin 
trooppisen kuin lauhkeankin vyöhykkeen maatalouden ekologian tutkimuksessa, josta on 
saatu tulokseksi runsaasti tietoa. Niillä on tietopankkeja ja tietoverkkojen hallintaa 
koskevaa taitotietoa, joiden avulla tietojen levittäminen onnistuu paremmin. Niiden 
koulutus- ja tutkimusinfrastruktuurit yliopistoissa tai muissa instituutioissa ovat jo pitkään 
ottaneet vastaan harjoittelijoita kehitysmaista ja ne ovat tehneet yhteistyötä NARS-
järjestöjensä kanssa auttaakseen näitä vahvistamaan valmiuksiaan. Euroopassa tehtävästä ja 
Eurooppaa varten tehtävästä tutkimuksesta on tullut yhä merkittävämpää kehitysmaille. 
Eurooppa: aktiivisten ARD-kumppaneiden ryhmä eli Euroopan unionin 15 jäsenvaltiota, Norja, 
Sveitsi ja Euroopan komissio. Tämä ryhmä on muodostunut CGIAR:n eurooppalaisten avunantajien 
ryhmästä (13 jäsenvaltiota, komissio, Norja ja Sveitsi). 
Euroopan tiedeyhteisön kiinnostus maatalouden kehittämistutkimukseen ja 
maailmanlaajuisiin kysymyksiin on kasvanut merkittävästi. Tämä on johtanut myös siihen, 
että yhteistyö on nykyisin tiiviimpää tiedemiesten välillä, jotka ovat tähän asti tehneet 
maatalouden kehittämistutkimusta muualla tiedeyhteisössä, mukaan lukien yksityissektori. 
Euroopan ARO.illa on myös paljon tarjottavaa tutkimukselle monitieteellisen 
lähestymistavan osalta. Niiden kokemus siirretään yhteistyöohjelmiin koko maailmassa 
paikallisista yhtä tuotetta koskevista ohjelmista monimutkaisiin yhteenliittymiin 
ekoalueellisella tasolla. 
Euroopan ARO-järjestöt vahvistavat osaltaan NARS-järjestöjen tutkimuskapasiteettia 
osallistumalla yhteisiin tutkimushankkeisiin ja yhteistyöverkkoihin. Valmiuksiensa ja 
kokemuksensa perusteella niillä on erittäin hyvät mahdollisuudet olla avainasemassa 
maailmanlaajuisissa tai ekoalueellisissa yhteistyöohjelmissa sekä auttaa osallistuvia NARS-
järjestöjä niiden painopistealueilla kuten tutkimushallintaa koskevassa koulutuksessa, 
hallinnossa, painopistealueiden tarkoituksenmukaisemmassa määrittelemisessä, politiikan 
analyyseissä sekä parannettujen tietoliikenne- ja tietoverkkojen perustamisessa. NARS-
järjestöjen johtamilla, edellä mainituilla alueellisilla järjestöillä ja äskettäin perustetuilla 
alueellisilla foorumeilla on aiempaa merkittävämpi asema edistettäessä yhteistyöhön 
johtavien kumppanuuksien muodostamista. Näin syntyvät vahvemmat ja tasa-arvoisemmat 
kumppanuudet ja mahdollisuudet rakentavalle vuoropuhelulle tarjoavat uusia ja innoittavia 
haasteita Euroopan osallistumiselle. 
Mainittua kahta asemaa lukuunottamatta epävirallisessa Euroopan tason toimien 
yhteensovittamisessa keskityttiin viime aikoihin asti ainoastaan yhteen tehtävään eli avun 
antamiseen CGIAR:lle ja toiminta rajoittui tällöin tiedonvaihtoon. Koska Euroopan 
osallistumisesta maatalouden kehittämistutkimuksen muihin osa-alueisiin puuttui 
yhteistoimintaa, haluttiin laajentaa yhteistyöryhmän toimivaltaa ja ottaa mukaan kaikki 
kiinnostuneet jäsenvaltiot eikä pelkästään CGIAR-avunantajia. Tämä uusi menetelmä 
perustuu edelliseen menetelmään ja siinä säilytetään epävirallisuuden, joustavuuden, 
toissijaisuuden ja kaikkien osallistujien yhtäläisen aseman periaatteet. Tämä johti 
maatalouden kehittämistutkimuksen eurooppalaisen aloitteen (EIARD) käsitteeseen, joka 
pantiin alulle kaksi vuotta sitten. 
3. EIARPîN ASEMA 
EIARD:n tarkoituksena on parantaa tutkimus- ja kehitysinvestointien tehokkuutta 
tiivistämällä toimien yhteensovittamista aloitteen 18 kumppanin välillä ja jäsenvaltioissa 
sekä komissiossa politiikan ja institutionaalisella tasolla. Tästä seuraisi myös Euroopan 
aktiivisempi asema ja se, että Eurooppa saisi enemmän tunnustusta kaikissa maatalouden 
kehittämistutkimukseen liittyvissä kansainvälisissä asioissa. EIARD on keino edistää 
kaikkien maatalouden kehittämistutkimuksessa mukana olevien toimijoiden välistä 
kumppanuutta, mukaan lukien Euroopan ARO.t, kehitysmaiden NARS-järjestöt ja niiden 
alueelliset foorumit sekä CGIAR:n kansainväliset keskukset (IARC:t) yhteisten tavoitteiden 
määrittelyssä tarvittavan riittävän yhtenäisyyden varmistamiseksi ja täydentävyyden, 
yhteisvaikutuksen ja paremman kustannustehokkuuden saavuttamiseksi sekä toiminnallisen 
ja poliittisen vaikutuksen optimoimiseksi. 
Tavoitteiden saavuttamiseksi EIARD-aloitteessa määritellään 17 eurooppalaisen valtion ja 
komission välinen yhteistyöstrategia. EIARD on menetelmä, joka mahdollistaa asiaa 
käsittelevien politiikkojen, lähinnä tutkimus- ja kehitystyötä koskevien politiikkojen, 
paremman yhteensovittamisen ja jonka tarkoituksena on saavuttaa parempi yhtenäisyys 
komission ja valtioiden toteuttamien eri toimien välillä. Olisi toivottavaa, että 
8 
asianmukaisten komission yksiköiden toimien yhteensovittamista vahvistettaisiin edelleen, 
jotta komission asema tässä aloitteessa olisi merkittävämpi. Tämä asema vastaa täysin 
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 130 g ja 130 h artiklaa tutkimuksen osalta sekä 130 
u ja 130 v artiklaa kehitysyhteistyön osalta. 
EIARDm aseman tarkoituksena onkin näin ollen edistää seuraavia osa-alueita: 
A. Useilla Euroopan tasoilla toteutettavien toimien yhteensovittaminen: 
1. Tiedon vaihto Euroopassa, esimerkiksi EY:ssä ja jäsenvaltioissa sekä EY:n ja 
jäsenvaltioiden välillä. 
Tiedon vaihto kaikkien toimijoiden välillä on ensiarvoisen tärkeää. Nykyisten tieto­
ja tietoliikenneteknologioiden avulla on useita mahdollisuuksia helpottaa tiedon 
vaihtoa käsitteen laajimmassa mahdollisessa merkityksessä. EIARD edistää tiedon 
vaihtoa, mukaan lukien nykyaikaisten työvälineiden käyttöä. Tämä edistää myös 
Euroopan tutkimuskapasiteetin mobilisointia luomalla yhteyksiä NARS-
järjestöihin, alueellisiin foorumeihin sekä IARC:hin näin osaltaan vahvistaen 
kehitysmaiden tutkimuskapasiteettia. 
Olemassa olevia tietopankkeja ja tietojärjestelmiä mahdollisimman paljon hyödyntävä 
tietojärjestelmä (EIARD-InfoSys) otetaan käyttöön. On tehty pilottitutkimus tällaisen 
järjestelmän toteutettavuuden tutkimiseksi. Bonnissa järjestettiin työpaja 23.-24. syyskuuta 
1996 EIARD-InfoSys:n käyttöönottamisen perusteiden määrittelemiseksi, mikä aloittaa 
pilottivaiheen. 
2. Yhteisen kannan muodostaminen kehitysmaihin ja sellaisiin kysymyksiin, joita 
käsitellään kansainvälisillä foorumeilla, kuten CGIAR, maailmanlaajuinen foorumi, 
alueelliset foorumit, Agenda 21 politiikan tasolla ja institutionaalisella tasolla; 
Euroopan näkyvyyden, läsnäolon ja osallistumisen parantaminen. 
Yhteistyömenetelmiä parannetaan ja vahvistetaan paremman yhteisvaikutuksen 
saavuttamiseksi muiden EU:n politiikkojen, jäsenvaltioiden kanssa tehtävän 
yhteistyön, kansainvälisten järjestöjen ja kehitysmaiden kanssa. Jotta voitaisiin taata 
yhtenäinen ja täydentävä lähestymistapa, on edistettävä tiiviimpää yhteistyötä 
Euroopan ARO:jen kesken, NARS-järjestöjen, alueellisten ja foorumien ja 
järjestöjen sekä CGIAR:n kanssa. Tutkimuksen painopistealueiden määrittelyssä ja 
niukkojen taloudellisten varojen jakamisessa tarvitaan kaikkien kumppaneiden 
jatkuvaa ja interaktiivista osallistumista. Yhteistyötä tehdään neuvottelemalla 
eurooppalaisten kesken ja keskustelemalla muiden toimijoiden kanssa. 
Politiikkaa ja strategiaa ja IARC: lie jaettavia varoja koskevaa yhteistyötä tehdään CGIAR:n 
eurooppalaisten avunantajien kesken epävirallisesti ja säännöllisesti. Tämä voi johtaa 
tarvittaessa Euroopan yhteisen kannan muodostamiseen CGIAR:n kokouksissa. 
3. Toimien yhteensovittaminen, kuten ohjelmien, politiikkojen muodostamisen ja 
laatimisen; eri ARD-politiikkojen yhteensovittaminen EY:n ja jäsenvaltioiden 
välillä; yhteensovitettujen kantojen laatimisen helpottaminen ja tarvittaessa 
kaikkien EIARD:n kumppaneiden näkemysten ilmaiseminen; eurooppalaisen tiedon 
ja innovaatioiden tehokkuuden ja kustannustehokkuuden lisääminen 
maailmanlaajuisissa ja kehityssuuntautuneissa kysymyksissä. 
EIARD tukee vahvasti alueellista kehitystä, joka sekä mahdollistaa kansallisten ja 
paikallisten kehityskysymysten ja kumppanuutta koskevien kysymysten 
käsittelemisen että maailmanlaajuisten painopistealueiden ja strategioiden 
määrittelyn. Lisäksi EIARD aktivoi aiheelliset täytäntöönpanomentelmät ja 
vahvistaa NARS-järjestöjä. Uuden maailmanlaajuisen foorumin puitteissa EIARD 
edistää eurooppalaisen alueellisen foorumin (European Regional Forum) luomista, 
johon kuuluisivat eurooppalaiset politiikantekijät ja ARO:t, jotta vahvistettaisiin ja 
sovitettaisiin paremmin yhteen niiden asema pantaessa täytäntöön 
maailmanlaajuista maatalouden ja luonnonvarojen hoidon tutkimusohjelmaa. 
Tunnustelevia tutkimuksia, joiden tarkoituksena on suunnata tulevaisuuden 
tutkimuspolitiikkoja ja -toimia, on aloitettu. Alueellisista yhteistyötoimista 
maataloustutkimuksen alalla sekä niiden toiminnallisuudesta ja kestävästä rahoituksesta 
("Mechanisms of Regional and Subregional Cooperation in Agricultural Research, Their 
Operationalisation and Sustainable Financing") on tehty laaja tutkimus. Tutkimus osoittaa 
jo EIARD-kumppanien sitoutumista yhteensovitettuun kantaan kansainvälisissä 
keskusteluissa, jotka liittyvät maataloustutkimusta koskevan maailmanlaajuisen foorumin 
ja alueellisten foorumien perustamiseen. 
4. Yhteisen eurooppalaisen politiikan laatiminen maatalouden kehittämistutkimusta 
varten. Hankitun kokemuksen perusteella tämä tavoite voisi olla pikemminkin 
seurausta edellä mainituista yhteensovittamisen tasoista kuin kumppanien 
halukkuudesta. 
B. Kumppanuuksien lisääminen kehitysmaiden kanssa 
1. Välittömät Euroopan ja kehitysmaiden väliset kumppanuudet (mukaan lukien 
tiedonvaihto) 
On toteutettu toimia, joiden avulla luodaan sekä Euroopassa (ARO:t) että kehitysmaissa 
(NARS) olevia tutkimusryhmiä koskevia yhteistyömuotoja. Olemassa olevat eurooppalaiset 
verkostotyyppiset ARD-järjestöt, kuten NATURA yliopistoille ja ECART 
tutkimuslaitoksille, jotka edustavat useita ARO:ja mutteivät niitä kaikkia, on kutsuttu 
esittämään näkemyksensä kansainvälisiin keskusteluihin maailmanlaajuisessa foorumissa. 
Parhaillaan suunnitellaan kaikki Euroopan ARO:t käsittävän eurooppalaisen alueellisen 
foorumin järjestämistä. Kolmea alueidensa NARS-järjestöjä edustavaa afrikkalaista 
järjestöä kuten CORAF:ia (Länsi-ja Keski-Afrikka), ASARECA:a (Itä-Afrikka ja keskinen 
Afrikka) ja SACCAR:ia (eteläinen Afrikka) tuetaan, jotta ne järjestäytyisivät alueelliseksi 
foorumiksi ja osallistuisivat maailmanlaajuiseen foorumiin. 
2. Kumppanuus maailmanlaajuisen foorumin alueellisten foorumien sekä CGIAR:n 
yhteydessä. Kaikilla asianmukaisilla toimijoilla tulisi olla oma paikkansa uudessa 
maailmanlaajuisessa foorumissa. Tätä varten tarvitaan uudenlaisia kumppanuutta 
koskevia menettelytapoja. Yhteistyötä on tiivistettävä maailmanlaajuisesti, niin että 
käytetään kaikkien asianosaisten osapuolten voimavaroja niiden suhteellisten etujen 
perusteella. Eurooppa tukee jo keskusteluja kehitysmaiden alueellisissa foorumeissa 
ja niiden asemaa maailmanlaajuisessa foorumissa. Tässä yhteydessä sen olisi myös 
osana maailmanlaajuista foorumia järjestäydyttävä (alueelliseksi) eurooppalaiseksi 
foorumiksi sekä poliittisella että institutionaalisella tasolla. Eurooppalaisten 
maatalouden kehittämistutkimukseen liittyvien kumppanuuksien muodostamista 
olisi edistettävä lisäämällä yhteistyötä asianmukaisten yliopistojen ja muiden 
10 
korkeakoulujen, tutkimuslaitosten, hallituksista riippumattomien järjestöjen ja 
yksityissektorin välillä. 
Nämä kohdat ovat merkittäviä Euroopan tason toimien yhteensovittamisen vuoksi, 
minkä avulla saavutetaan EIARD:n tavoite. 
Aikaisempi eurooppalainen kokemus (kahdenkeskisistä ja monenkeskisistä) pohjoisen ja 
etelän, pohjoisen ja pohjoisen sekä etelän ja etelän välisistä yhteistyöohjelmista, hankkeista, 
tutkimuksista ja verkoista on hyvin tärkeää. EIARD rakentaa sen päälle pitäen mielessä, 
että se edistää tiedeyhteisöjen välitöntä osallistumista niin kehitysmaissa kuin 
Euroopassakin. 
4. EIARD:N ORGANISAATIO JA HALLINTA 
Komissio esitti EIARD :n tavoitteiden saavuttamiseksi suunniteltua menettelyä koskevan 
työasiakirjan tutkimusasioita käsittelevässä neuvoston kokouksessa 9. kesäkuuta 1995. 
Siellä ehdotettiin, että eurooppalainen koordinaatioryhmä (ECG) panisi aloitteen 
täytäntöön ja varmistaisi sen jatkuvuuden. 
Kuten edellä todettiin eurooppalainen koordinaatioryhmä syntyi olemassa olevasta 
CGIAR:n eurooppalaisten avunantajien ryhmästä, johon kuuluivat 13 Euroopan unionin 
jäsenvaltiota, Euroopan komissio, Norja ja Sveitsi, lisäämällä siihen jäljellä olevat 
jäsenvaltiot, jotka eivät ole CGIAR:n avunantajia. ECG edustaa näin ollen EIARD-
hankkeen 18 kumppania. Se on epävirallinen koordinoiva foorumi, jossa keskustellaan 
kaikkien asianomaisten EIARD-kumppanien politiikoista tutkimus- ja kehitystyön alalla ja 
joka ei kuulu olemassa oleviin maatalouden kehittämistutkimusta käsitteleviin EU:n 
komiteoihin. ECG ei saa toimia tavallisten EU:n yhteisöohjelmien "komitologia"-
menettelyjen mukaisesti. 
ECG:n tehokkuus varmistetaan maiden edustajien avulla ja sillä, että neuvosto tukee sitä 
komission asemaa, joka sen olisi omaksuttava. Wienissä pidetyssä kokouksessa sovittiin, 
että ECG koostuu tavallisesti kahdesta edustajasta kutakin maata kohden (17 valtiota) ja 
komission edustajista. Kunkin maan hallitus ja Euroopan komissio nimittävät ECG:n 
jäsenet. Koska EIARD liittyy sekä tutkimuspolitiikkaan että kehitysyhteistyöpolitiikkaan, 
ECG-jäsenten odotetaan tekevän aloitteita, edustavan maidensa näkemyksiä kyseisistä 
asioista ja olevan vastuussa asianmukaisista asiakirjoista. Useimmissa maissa tällä 
tarkoitetaan sitä, että eri ministeriöiden tulisi olla edustettuina. Sama koskee EY:ssä olevia 
eri yksiköitä. ECG on vastuussa sekä yksittäisille eurooppalaisille hallituksille (edustajiensa 
välityksellä) että EU:n ministerineuvostolle ja Euroopan parlamentille komission 
välityksellä. 
Komissio antaa säännöllisesti kertomuksen EIARD :n edistymisestä olemassa oleville 
maatalouden kehittämistutkimukseen liittyville komiteoille sekä tiedottaa toiminnasta 
neuvostolle ja parlamentille, erityisesti silloin kun käsitellään sellaisia asioita, jotka otetaan 
todennäköisesti huomioon Euroopan unionin politiikoissa. 
ECG on päättänyt kokoontua periaatteessa kerran vuodessa, mutta CGIAR:n 
eurooppalaisen avunantajaryhmän kokemuksen perusteella on perustettu pienempi 
työryhmä, joka takaa eurooppalaisen aloitteen jatkuvuuden ja toimii "ohjauskomiteana". 
11 
Se vastaa toimistaan ECG:lle. Työryhmä kokoontuu ECG:n kokousten välissä tarpeen 
mukaan noin neljä kertaa vuodessa. 
ECG nimittää työryhmän jäsenet kahdeksi vuodeksi. Työryhmän kokoonpano tarkistetaan 
kahden vuoden välein. Työryhmässä on jäseniä kuudesta kumppanimaasta (ensimmäiseksi 
kahdeksi vuodeksi Ranskasta, Saksasta, Yhdistyneestä kuningaskunnasta, Ruotsista, 
Espanjasta ja Sveitsistä) ja komissiosta. 
Kumppanit itse vastaavat suurimmasta osasta aloitteen toteuttamiseen liittyvistä 
kustannuksista (esim. matkustuskustannukset). Komissio antaa tilat sihteeristölle, jonka 
palvelut yksi jäsenvaltio (NL) on varmistanut ensimmäiseksi kolmeksi vuodeksi siirron 
avulla. Jonkin verran tilapäistä tukea erityistoimiin on saatavilla kehitysmaiden 
kansainvälistä yhteistyötä täydentävien toimenpiteiden nojalla, esimerkiksi yhteisrahoitus 
Saksan kanssa EIARD-InfoSys-työpajaan. PO VIILn hallinnoimista rahastoista (Euroopan 
Kehitysrahasto, European Development Fund eli EDF) voi saada myös tilapäistä 
täydentävää tukea erityistoimiin tavallisten menettelyjen mukaisesti. 
EIARD:n nojalla toteutetuista toimista riippuen ECG:tä ja työryhmää avustavat eri 
asiantuntijat (asiantuntijaryhmät). Näitä "neuvoa-antavia henkilöitä" pyydetään 
esittämään kysymyksiä ECG:n/työryhmän tutkittavaksi tai laatimaan lausuntoja annetuista 
aiheista. 
Euroopan komission (PO XII) tiloissa toimiva sihteeristö avustaa ECG:tä ja työryhmää. 
Sihteeristö on vastuussa eurooppalaisen aloitteen jokapäiväisestä hallinnoinnista. 
NÄIN OLLEN NEUVOSTOA PYYDETÄÄN 
Tunnustamaan tämän aloitteen merkitys EU:n omaksumien kantojen 
yhtenäistämisessä sellaisissa kansainvälisissä yhteyksissä, joissa käsitellään 
maataloustuotannon ja luonnonvarojen hallinnan alojen merkitystä suhteessa 
elintarviketurvaan, kestävään kehitykseen ja kehitysmaissa vallitsevan köyhyyden 
lievittämiseen. 
Tunnustamaan aloitteita tekevän vapaaehtoisen ja joustavan yhteensovittamisen 
tärkeys ja sen seuraamukset aloitteen jäsenten osallistuessa toimiin asianmukaisella 
tasolla. 
Myöntämään, että tämän aloitteen pohjalta annetut suositukset otetaan huomioon 
muotoiltaessa ja pantaessa toimeen Euroopan unionin tulevia politiikkoja ja 
strategioita. 
Tukemaan tämän aloitteen ja komission osallistumisen jatkamista niin, että 
jälkimmäinen edustaa EY:n etuja tässä asiassa täysivaltaisena kumppanina 
jäsenvaltioiden ja muiden eurooppalaisten jäsenten keskuudessa. 
Ottamaan huomioon, että komissio tekee neuvostolle selkoa loppuun tehdystä 
työstä mikäli tarpeen. 
A^ 
ISSN 1024-4492 
KOM(97) 126 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 03 01 15 11 
Luettelonumero : CB-CO-97-121-FI-C 
ISBN 92-78-17508-0 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg