EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Biyssel, 02.07.1997 
KOM(97) 332 lopull. 
KOMISSION KERTOMUS 
NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, 
TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE 
JA ALUEIDEN KOMITEALLE 
MATKAILUUN VAIKUTTAVISTA 
YHTEISÖN TOIMENPITEISTÄ 
(1995-96) 

SISÄLLYS 
1.1. JOHDANTO 
1.1 Kertomuksen ala 
1.2 Yleiskatsaus 
2. MATKAILIJOIDEN LIIKKUVUUDEN JA SUOJELUN ROHKAISEMINEN 
2.1 Matkailijoiden liikkumisvapauden parantaminen 
2.2 Matkailijoiden kuluttajansuojan turvaaminen 
2.3 Matkailupalveluiden saatavuuden parantaminen tietyissä väestöryhmissä 
2.4 Vastuullisuuden lisääminen - lapsiin kohdistuva seksiturismi 
3. EUROOPAN MATKAILUALAN KILPAILUKYVYN VAHVISTAMINEN 
3.1 Matkailuyritysten suotuisan ympäristön tukeminen 
3.2 Matkailuteollisuuden nykyaikaistumisen tukeminen 
3.3 Matkailun tukeminen kehityksestä jälkeen jääneillä alueilla 
3.4 Matkailun kehityksen tukeminen yhdessä kolmansien maiden kanssa 
4. MATKAILUN VOIMAVAROJEN VASTUULLISEN KÄYTÖN TUKEMINEN 
4.1 Matkailun kestävän kehityksen tukeminen 
4.2 Matkailun ja kulttuurin suhteen tehostaminen 
5. PÄÄTELMÄT 
LIITTEET 
1. Matkailu maksutaseessa -1996 
2. Majoituskapasiteetti hotelleissa ja vastaavissa majoituslaitoksissa -1996 
3. Hotellien ja muiden majoituslaitosten -1996 
4. Yhteisön tuki turismille yksittäisten ohjelmien ja yhteisön puiteohjelmien kautta 
(rakennerahastot 1994 -1999) 
1. JOHDANTO 
1.1 Kertomuksen ala 
Tässä kertomuksessa luodaan yleiskatsaus vuosina 1995-96 toteutettuihin yhteisön 
matkailualan toimenpiteisiin. Kertomus liittyy 13. heinäkuuta 1992 yhteisön 
toimintaohjelmasta matkailun edistämiseksi tehdyn neuvoston päätöksen N:o 
92/421/ETY 5 artiklaan.» 
Useimmat kertomuksessa kuvatuista toimista on toteutettu yhteisön eri alojen politiikan 
ja ohjelmien yhteydessä. Näitä ei ole laadittu nimenomaan matkailua varten, mutta ne 
ovat silti merkittävästi vaikuttaneet matkailuteollisuuden kehittymiseen, matkailijoiden 
mielenkiinnon kohteisiin sekä matkailualan käyttämien resurssien hyödyntämiseen ja 
ylläpitoon. 
Jotta kertomuksesta ilmenisi mahdollisimman selvästi toimenpiteiden vaikutus matkailun 
keskeisiin osatekijöihin - matkailijaan, matkailuteollisuuteen ja matkailun voimavaroihin 
- kertomus noudattaa näiden osatekijöiden mukaista jaottelua. On kuitenkin huomattava, 
että eri osatekijät ja niihin liittyvät toimenpiteet vaikuttavat välittömästi toisiinsa. 
Määritellyt tavoitteet, talousvaikutukset, edunsaajat sekä niitattava tuotos ja saavutettu 
edistyminen kuvataan suhteessa kuhunkin yhteisön toiminnan pääalaan, joka liittyy 
matkailuun. Kattavampaa tietoa näistä kysymyksistä saa komission 
valmisteluasiakirjasta. 
Komissio on jo toimittanut neuvostolle ja Euroopan parlamentille kertomuksen,2 joka 
käsittelee yhteisön toimintaohjelmasta matkailun edistämiseksi (1993-95) tehtyä 
arviointia kahtena ensimmäisenä vuonna (1993 ja 1994) käynnistettyjen toimien osalta. 
Vuonna 1995 käynnistetyt toimet valmistuvat kesäkuussa 1997, ja yksi tärkeimmistä 
ohjelman mukaisesti käynnistetyistä kokeilutoimista päättyy vasta vuonna 1998. Näitä 
toimenpiteitä arvioidaan tämän vuoksi vasta myöhemmin. Suunnitelman toteuttamiseen 
liittyviä talous- ja valvontakysymyksiä ei niiden luonteen vuoksi käsitellä tässä 
kertomuksessa, vaan komissio antaa niistä erillisen kertomuksen 
tilintarkastustuomioistuimelle. 
Kun arvioidaan suurta määrää matkailuun vaikuttavia toimia, joita on toteutettu yhteisön 
muiden alojen politiikan ja ohjelmien mukaisesti (välilliset toimenpiteet), esiin nousee 
useita metodologiaan, kohteiden valintaan, kustannustehokkuuteen jne. liittyviä 
kysymyksiä. Matkailun näkökulmasta on lisäksi arvioitu monia toimia, joita esimerkiksi 
rakennerahastojen yhteydessä arvioitaisiin niiden omien poliittisten tavoitteiden pohjalta. 
Kyseisestä politiikasta vastaavien yksiköiden on jatkuvasti tarkasteltava tässä yhteydessä 
esiin tulevia kysymyksiä. On tietenkin selvää, että tarvitaan entistä tehokkaampaa 
koordinointia, jotta voitaisiin määrittää ensisijaiset kysymykset matkailuun välillisesti 
vaikuttavien toimenpiteiden arviointia varten. 
1.2 Yleiskatsaus 
Matkailun piiriin kuuluu suurin osa Euroopan kansalaisista, joko matkailupalveluiden 
käyttäjinä tai matkailun liitännäispalveluiden tarjoajina sekä jäsenvaltioissa että monissa 
kolmansissa maissa. 
Euroopan unioni on yhä johtoasemassa maailman matkailussa. Vuonna 1996 matkailun 
kasvuvauhti oli 4,2 % kansainvälisten saapumisten ja 4,5 % tulojen osalta. Euroopan 
osuus maailman markkinoista on pienentynyt - vuosina 1990-1996 osuus pieneni tuloina 
1 EYVLNro L231, 13.8.1992,s.28. 
2 KOM(96) 166 lopull., 30.4.1996. 
mitattuna 7 % ja saapumisilla mitattuna 4 %. Eurooppa on kuitenkin maailman tärkein 
kansainvälisen matkailun lähtö- ja kohdealue lähtöinä/saapumisina, tuloina ja 
kansainvälisinä kaupallisina toimina mitattuna. EU:n jäsenvaltioissa on 12 maailman 
40:stä tärkeimmästä matkailukohteesta, ja vuonna 1996 ne edustivat 40 % kansainvälisen 
matkailun saapumisista, 38 % tuloista ja 42 % menoista. Matkailu työllistää välittömästi 
9 miljoonaa ihmistä, mikä on 6% kokonaistyöllisyydestä. Matkailulla on merkittävä 
välillinen työllisyysvaikutus matkailun liitännäisaloilla, ja eräissä voimakkaasti 
matkailuun suuntautuneissa talouksissa sen työllisyysvaikutus on huomattavasti 
keskiarvoa suurempi. Seuraavan vuosikymmenen loppuun mennessä matkailualan 
työpaikkojen arvioidaan lisääntyvän noin 2 miljoonalla, jolloin niiden osuus Euroopan 
unionin kokonaistyöllisyydestä olisi yli 9 %.3 
Vuodet 1995-96 ovat merkittäviä, koska Euroopan yhteisö on asteittain ryhtynyt 
tukemaan matkailua sekä välittömillä että välillisillä toimenpiteillä. Välillisiin 
toimenpiteisiin kuuluvat ohjelmat ja poliittiset toimenpiteet, jotka vaikuttavat matkailuun 
mutta joita ei ole laadittu tai toteutettu matkailualan erityistavoitteiden saavuttamiseksi. 
Välittömillä toimenpiteillä sitävastoin on erityisiä matkailutavoitteita, ja niihin kuuluu 
suurelta osin esi- tai kokeiluhankkeita, joilla pyritään selvittämään laajempien 
hankkeiden mahdollisuuksia. 
Toimielinten kannalta erityisen merkittävää oli yhteisön toimien tarpeellisuuden ja 
laajuuden arviointi, joka käynnistyi huhtikuussa 1995, kun komission vihreän kirjan4 
pohjalta kuultiin eri osapuolia unionin osuudesta matkailualalla. Tuloksena saatiin välitön 
panos vuonna 1996 käynnistyneen hallitusten välisen konferenssin työskentelyä varten. 
Konferenssi ei kuitenkaan ole tehnyt päätöstä siitä, tarvitaanko perustamissopimukseen 
nykyistä tarkempi viittaus matkailuun. 
Käytännön tasolla jaksolla saatettiin loppuun useita ohjelmia, arvioitiin niiden 
toteutumista sekä laadittiin ja käynnistettiin uusia aloitteita ja ehdotuksia, esimerkiksi 
komission ehdotus ensimmäiseksi monivuotiseksi ohjelmaksi Euroopan matkailun 
edistämiseksi - Philoxenia (1997-2000)5. * 
Euroopan yhteisön toteuttamissa matkailutoimissa heijastui myös kaudella 1995-96 
matkailutoiminnan moni- ja laaja-alainen luonne. Toimissa noudatettiin 
kokonaisuudessaan Euroopan unionille tällä alalla myönnettyjä toimivaltuuksia eikä 
niillä loukattu jäsenvaltioiden välitöntä vastuuta matkailukysymyksistä. 
Toimenpiteisiin ovat vaikuttaneet matkailun edistämiseksi laaditussa yhteisön 
toimintaohjelmassa6 kuvatut erityistavoitteet, jäsenvaltioiden edustajista koostuvan 
matkailun neuvoa-antavan komitean toimeksianto7 sekä muissa yhteisön poliittisissa 
toimissa tai ohjelmissa kuvatut tavoitteet, jotka ovat erityisen merkittäviä matkailun 
kannalta (aluepolitiikka, ympäristö, liikenne, kuluttaja-asiat, koulutus, kulttuuri jne.). 
Yhteisön toimintaohjelmaa toteutettaessa on vuosina 1995-96 kiinnitetty huomiota 
erityisesti: 
3 WTC, Travel and tourism - Jobs for the millenium, Lontoo, 1997. 
4 KOM(95) 97 lopull., 4.4.1995. 
5 KOM(96) 168 lopull., 30.4.1996 ja KOM(96) 635 lopull., 4.12.1996. 
6 EYVL N:o L 231,13.8.1992, s.28. 
7 EYVL N.oL 384,31.12.1986, s.52. 
• Euroopan matkailutiedon hankkimiseen ja lisäämiseen, 
• kansainvälisen yhteistyön edistämiseen matkailupalveluiden laadun parantamiseksi, 
• alan julkisten ja yksityisten elinten ja organisaatioiden yhteistyön ja kuulemisen 
tehostamiseen sekä komission sisäisen koordinoinnin parantamiseen. 
Kyseisellä kaudella on muiden yhteisön ohjelmien ja poliittisen toiminnan mukaisilla 
toimenpiteillä: 
• lisätty kansalaisten liikkuvuutta ja matkailupalveluiden saatavuutta sekä parannettu 
matkailijoiden kuluttajansuojaa, 
• kohennettu taloudellista ja sosiaalista ympäristöä matkailupalveluiden kehittämiseksi, 
• pyritty luomaan toimiva suhde matkailutoiminnan sekä luonnollisen, rakennetun ja 
kulttuuriympäristön voimavarojen välille, jotta voitaisiin kehittää tasapainoista ja 
kestävää matkailua. 
Jaksolla 1995-96 yhteisön tasolla toteutetut toimet ovat vaikuttaneet kaikkiin matkailun 
keskeisiin osatekijöihin - matkailijaan, matkailuteollisuuteen sekä matkailun 
luonnollisiin ja kulttuurivoimavaroihin. 
Laajalti tunnetuksi tulleista syistä8 monet niistä toimista, joita toteutettiin matkailun 
toimintaohjelman alkuvaiheessa (1993-95), ovat osoittautuneet ongelmallisiksi. 
Komissio tarkastelee parhaillaan kattavasti kaikkia matkailun toimintaohjelman 
alkuvuosina toteutettuja toimia ja tarvittaessa antaa perintämääräyksiä ja jatkaa 
epäselvyyksien käsittelyä. Ohjelman heikot tulokset kertovat kuitenkin siitä, että 
mahdollisuuksia on hukattu sekä Euroopan matkailun ongelmien ja mahdollisuuksien 
löytämisessä että arvokkaan kokemuksen ja tiedon tarjoamisessa yhteisön muun 
poliittisen toiminnan ja ohjelmien käyttöön, toimintaohjelman yhteydessä on kuitenkin 
erityisesti viime vuosina käynnistetty myös hyviä hankkeita, ja niistä on saatu arvokkaita 
kokemuksia, joita hyödynnetään tulevassa toiminnassa. 
2. MATKAILIJOIDEN LIIKKUVUUDEN JA SUOJELUN ROHKAISEMINEN 
Äskettäinen tutkimus osoittaa, että matkailijavirrat kansainvälistyvät kotimaan matkailun 
kasvua nopeammin. Ulkomaisten matkailijoiden yöpymiset Euroopan unionissa ovat 
lisääntyneet 4,5% ja kotimaan matkailu 1,9% kahden viimeksi kuluneen vuoden 
aikana.9 Vuonna 1996 EU:n jäsenvaltioissa kirjattiin 239 miljoonaa ulkomaisten 
matkailijoiden saapumista (40,3 % maailmanmarkkinoista), ja maailman 
matkailujärjestön mukaan10 165 miljardin dollarin arvosta matkailutuloja (39% 
maailmanmarkkinoista). 
Eurooppalaiset tekevät vuoden aikana yhä lyhyempiä lomamatkoja mutta entistä 
useammin. Samaan aikaan Yhdysvalloissa ja Japanissa on uudestaan herännyt kiinnostus 
useita EU:n jäsenvaltioita kohtaan, mikä edistää Euroopan matkailumarkkinoiden kasvua. 
Samaan suuntaan vaikuttaa myös yhtenäismarkkinoiden asteittainen syntyminen ja tietyssä 
8 Tilintarkastustuomioistuimen kertomus 3/96 matkailijoista ja matkailun edistämisestä ja komission 
vastaukset, EYVL N:o C 17,16.1.1997, sekä KOM(96) 166 lopull., 30.04.1996. 
9 Euroopan komissio, Tourism in Europe - Key Figures 1995-96, OOPEC, Luxemburg, 1997. 
10 Maailman matkailujärjestö (World Tourism Organisation), Regional Report - Europe, Madrid, 1997. 
määrin myös kuluttajapolitiikan kehitys. Tällaiset tekijät lisäävät yleensä matkailijoiden 
halukkuutta uskaltautua maansa rajojen ulkopuolelle. 
Lentoliikenteen sääntelyn asteittainen vapautuminen ja alentuneet lentohinnat ovat 
piristäneet kaukomatkailua ja kasvattaneet huomattavasti matkailijavirtoja erityisesti 
Etelä-Euroopasta Pohjois-Eurooppaan sekä yleisemmin EU.sta muihin maihin. Nuoret, 
vanhukset ja vammaiset haluavat lisätä liikkuvuuttaan, ja tämän vuoksi on kiinnitetty yhä 
enemmän huomiota tarvittaviin matkailun liitännäispalveluihin. 
Kun matkailutoimintaa on edistetty yhteisön tasolla, ensisijalla ovat olleet järjestelyt, jotka 
liittyvät ihmisten vapaaseen liikkuvuuteen unionin sisällä, ja tällaisten järjestelyjen 
parantaminen sekä kuluttajien oikeuksien suojelu ja vammaisten integraation turvaaminen. 
Näiden seikkojen korostaminen osoittaa käytännössä, että Euroopan komissio haluaa 
kansalaiset keskeiselle sijalle Euroopan rakentamisessa. 
2.1 Matkailijoiden liikkumisvapauden parantaminen 
EU:n kansalaisella on oikeus vierailla rajoituksetta kaikissa jäsenvaltioissa. Tämä on yksi 
Euroopan yhteisön ensimmäisistä ja näkyvimmistä saavutuksista. Rajamuodollisuuksien 
poistaminen EU-maiden väliltä on yhtenäismarkkinaohjelman keskeinen osa. Näin unioni 
sitoutuu entistä selvemmin ihmisten vapaaseen liikkuvuuteen Euroopassa ja vapauteen 
matkustaa esteettä kaikkialla yhteisön alueella. 
Periaatteen toteutus ei kuitenkaan ole edistynyt niin nopeasti kuin perustamissopimuksen 
7 A artiklan perusteella olisi voinut olettaa. Rajamuodollisuudet on EU:n sisältä poistettu 
täysin ainoastaan tullin osalta - eli matkatavaroilta. Matkailijoilta muodollisuudet on 
poistettu ainoastaan niissä maissa, jotka ovat allekirjoittaneet Schengenin sopimuksen 
(Belgia, Saksa, Espanja, Ranska, Luxemburg, Alankomaat ja Portugali). 
Komissio ehdotti vuonna 1995 kahta toisiaan täydentävää direktiiviä, joita on Euroopan 
parlamentin lausunnon perusteella muutettu lokakuussa 1996.11 Direktiiveillä pyrittiin luomaan 
"esteetön" alue ja poistamaan yksityishenkilöiden tarkastukset jäsenvaltioiden rajoilla sekä 
helpottamaan kolmansien maiden kansalaisten viisumin saantia koko Euroopan unionin alueella 
matkustamista varten. Käsitys Euroopasta yhtenäisenä matkailukohteena vahvistuu, kun kaksi 
neuvoston asetusta12 pannaan täytäntöön vuodesta 1996 alkaen. Asetukset ovat erityisen 
merkittäviä kolmansista maista tuleville matkailijoille, ensimmäinen asetus koskee EU.n yhtenäistä 
vnsumimallia ja toisessa asetuksessa nimetään ne alkuperämaat, joista vaaditaan viisumi EU:n 
alueelle tuloa varten. 
Samalla on hallitusten välisen yhteistyön tuloksena vuodesta 1995 alkaen toteutettu Schengenin 
sopimusta seitsemän Euroopan maan välillä (Belgia, Saksa, Espanja, Ranska, Luxemburg, 
Alankomaat ja Portugali), ja sopimusta aiotaan laajentaa kolmeen muuhun maahan (Italia, 
Kreikka ja Itävalta) vuoden 1997 kuluessa. Tästä koituu selviä etuja matkailijoille, kun 
yksityishenkilöiden tarkastukset poistuvat sisäisiltä rajoilta. 
2.2 Matkailijoiden kuluttajansuojan turvaaminen 
Kahden viime vuoden aikana toteutetuilla toimilla on pyritty erityisesti: 
11 KOM(95) 346 ja KOM (95) 347,12.7.1995, tarkistettuina KOM (97) 106, 20.3.1997. 
12 EYVL N:o L 164, 14.7.95, s.l; EYVL N:o L 234, 3.10.95, s.l. 
parantamaan matkailijoille suunnattua tiedotusta, jotta matkailijoiden tietoisuus 
yhteisön nykyisen lainsäädännön mukaan heille kuuluvista oikeuksista lisääntyisi, 
arviomaan yleisesti merkittävinä pidettyjä erityiskysymyksiä, jotka vaikuttavat 
matkailijoiden taloudellisiin tai turvallisuusetuihin, 
koontamaan oikeudelliset välineet, joilla parannetaan kuluttajansuojaa yhteisön tasolla 
matkailijoiden eduksi, 
määrittelemään uusi toimintaohjelma,13 jossa yksilöidään kuluttajapolitiikan ensisijaiset 
kohteet vuosiksi 1996-1998. Vaikka suunnitelmassa ei mainita matkailijoita 
ensisijaisena ryhmänä, sen toteuttaminen tehostaa matkailijoiden suojaa, koska 
toteuttamisen yhteydessä todennäköisesti käsitellään matkailijoiden kannalta erittäin 
tärkeitä kysymyksiä. 
Vuonna 1996 on viimeistelty kolme toisiaan täydentävää tiedotusohjelmaa. Matkailua edistävän 
yhteisön toimintaohjelman osana on monille alan yhdistyksille ja yrityksille toimitettu elektroninen 
opas Euroopassa tarjolla olevista matkailupalveluista. Vuonna 1996 käynnistetyn Kansalaisena 
Euroopassa -aloitteen yhteydessä on laadittu helppokäyttöinen esite, jonka aiheena on 
matkustaminen toiseen Euroopan unionin maahan. Esite toimitetaan kaikilla unionin virallisilla 
kielillä ja sitä jaellaan laajalti vuoden 1997 aikana. Esitteen avulla pyritään tiedottamaan Euroopan 
kansalaisille heidän oikeuksistaan yhtenäismarkkinoilla. Toisen kuluttajapolitiikan ohjelman 
mukaisesti on julkaistu uusi laitos Euroopan kuluttajaoppaasta, johon sisältyy matkailijoiden 
oikeuksia käsittelevä luku. Oppaan päivitetty laitos on saatavilla vuonna 1997. 
Matkailijoiden etuihin liittyvien ongelmien arviointi etenee, kun komissio tarkastelee eri 
tutkimuksista saatuja tuloksia. Tutkimusten aiheina ovat olleet valmismatkadirektiivin 
toteuttaminen, hotellien ja muiden vastaavien laitosten paloturvallisuus ja hotellien ylivaraukset. 
Viimeksi mainittu tutkimus toteutettiin matkailun toimintaohjelman yhteydessä. 
Alan lainsäädäntö on luotu kuluttajapolitiikan puitteissa, ja matkailijan kannalta on kiinnostavaa, 
että siihen kuuluu etämyyntisopimuksissa annettavan tiedon parantamiseen tähtääviä toimenpiteitä, 
jotka perustuvat vuonna 1997 annettuun tällaista myyntitapaa koskevaan direktiiviin,14 sekä 
määräyksiä, joilla yksinkertaistetaan oikeussuojakeinoja ja yksittäisten kuluttajariita-asioiden 
ratkaisemista sovittelun avulla. 
Komissio on yleisesti sitoutunut nivomaan kuluttajapolitiikan entistä paremmin osaksi 
yhteisön muiden alojen politiikkaa. Lisäksi tunnustetaan yleisesti, että matkailuun 
vaikuttavien yhteisön toimenpiteiden sisäistä koordinointia olisi tehostettava. Tältä 
pohjalta matkailijoita voidaan suojella entistä paremmin Euroopassa ja eurooppalaisia 
matkailijoita myös muualla maailmassa. 
2.3 Matkailupalveluiden saatavuuden parantaminen tietyissä väestöryhmissä 
Psykologiset ja fyysiset esteet vaikeuttavat monien matkustamista ja lomailua ja voivat 
vaarantaa joidenkin kansalaisten täysimittaisen osallistumisen yhteiskuntaan. Tämä koskee 
vammaisia ja vanhuksia, joiden liikkumismahdollisuudet ovat usein rajalliset ja joita on 
merkittävä osa sekä EU:n väestöstä että kolmansista maista tulevista vierailijoista. 
Vammaisia on EU:ssa arvioitu olevan yli 10 % väestöstä15, ja heidän arvioidaan vastaavan 
13 KOM (95) 519, 31.10.1995 
14 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/7.EU 20.1.1997. 
15 Eurostat, Statistics in Focus, Disabled persons: statistical data, 1995/10, Luxemburg. 
matkailuun liittyviä potentiaalista majoitustarpeita, joiden määrä voi olla 350 miljoonaa 
yöpymistä.16 Yli 65-vuotiaiden osuus väestöstä kasvaa nopeasti, ja ryhmä on matkailun 
kannalta erityisen tärkeä, koska vanhuksilla on vapaa-aikaa ympäri vuoden. Yli 65-
vuotiaita on 16 % EU:n väestöstä, ja määrän odotetaan kasvavan 5 %, eli 61 miljoonaan 
vuoteen 2000 mennessä.] 7 
Matkailun kysynnän eri osa-alueiden perusteella komissio toteutti vuonna 1996 arvioinnin, 
jonka aiheena oli vammaisille ja vanhuksille tarkoitettujen matkailupalveluiden tuotannon, 
markkinoinnin ja tarjonnan perusvaatimukset ja parhaat käytännöt. Komission eri 
osastojen yhteistyönä on saavutettu riittävä synergia käytettävissä olevien yhteisön 
välineiden osalta. Viranomaisten ja alalla toimivien keskeisten eurooppalaisten ja 
kansallisten yhdistysten välitön osallistuminen on vakiinnuttanut Euroopan tasoisen 
yhteistyön, jonka avulla vältetään aloitteiden päällekkäisyys ja löydetään matkailijoita 
hyödyttävät parhaat käytännöt. 
Yhteisön matkailua edistävän toimintaohjelman mukaisesti toteutettuihin keskeisiin hankkeisiin 
kuulu kaksi opasta, joista ensimmäinen koskee vammaisille matkailijoille EU- ja EFTA-maissa 
tarjolla olevia avustus- ja erityispalveluita18 ja toinen hyviä käytäntöjä, jotka matkanjärjestäjien 
olisi otettava huomioon vammaisten perustarpeiden täyttämiseksi lomien järjestämisen ja lomailun 
yhteydessä.19 Vanhusten osalta on komission tuella laadittu tämän väestöryhmän näkymiä, tarpeita 
ja käyttäytymistä analysoiva raportti, joka on asiasta kiinnostuneiden saatavilla.20 
Sosiaali- ja liikennepolitiikan alalla on toteutettu vammaisia matkailijoita suosivia toimia, joiden 
ansiosta on yhtäältä voitu tarkastella matkailualan ammattilaisille suunnattua koulutusta ja 
erityisiä majoitusmahdollisuuksia ja toisaalta erilaisten liikennevälineiden käyttöä helpottavia 
teknisiä vaatimuksia ja niissä saavutettua edistystä. 
Kun työn tuloksia levitetään laajalti, lisätään samalla tietoisuutta vanhusten ja vammaisten 
matkailijoiden erityistarpeista. Matkailualan tietoisuus kasvaa, ja tällaiset kysymykset 
saavat enemmän kansallisen- ja paikallistason julkisuutta. Näin tasavertaiset 
mahdollisuudet tulevat hieman lähemmäksi ihmisiä, jotka aiemmin eivät voineet hyötyä 
matkailumahdollisuuksista 
2.4 Vastuullisuuden lisääminen - lapsiin kohdistuva seksiturismi 
Lapsiin kohdistuva seksiturismi on ongelma, joka vuonna 1996 tuli Euroopan suuren 
yleisön, matkailijoiden ja erityisesti matkailualan tietoisuuteen. Komissio tunnustaa 
ongelman monitahoisuuden ja sen, että ilmiön vastustaminen vaatii koordinoitua 
toimintaa. Tämän vuoksi se hyväksyi marraskuussa 1996 lapsiin kohdistuvan seksiturismin 
torjuntaa käsittelevän tiedonannon21, joka tarjoaa yhteisön toiminnalle viitekehyksen tällä 
alalla Tiedonannossa tarkastellaan sekä keskipitkän että pitkän aikavälin toimintaa ja 
samalla korostetaan selvästi kohdennettuja ja lukumäärältään rajallisia toimia. Kaikilla 
tiedonannossa esitetyillä toimintaehdotuksilla pyritään ehkäisemään ja rankaisemaan lasten 
seksuaalista hyväksikäyttöä, rajoittamaan Euroopasta lähtöisin olevaa seksiturismia, 
16 Euroopan komissio, Making Europe accessible for tourists with disabilities, OOPEC, Luxemburg, 
1996. 
17 Eurostat, Yearbook 1996, OOPEC, Luxemburg, 1996. 
18 Euroopan komissio, Travel Guides for disabled travellers (julkaistaan 1997). 
19 Euroopan komissio, Making Europe accessible for tourists with disabilities, OOPEC, Luxemburg, 
1996. 
20 AIT-FIA, La mobilité et les personnes âgées, Bruxelles, 1995. 
21 KOM(96) 547 lopull., 27.11.1996. 
tukemaan seksiturismin vastaista kamppailua kolmansissa maissa ja rohkaisemaan 
jäsenvaltioita yhtenäiseen toimintaan lapsiin kohdistuvan seksiturismin vastustamiseksi. 
Esitetty lähestymistapa perustuu jäsenvaltioiden, matkailualan ja alan keskeisten 
kansalaisjärjestöjen kuulemiseen ja niiden kanssa toteutettavaan yhtenäiseen toimintaan. 
3. EUROOPAN MATKAILUALAN KILPAILUKYVYN VAHVISTAMINEN 
Maailmantalous muuttuu nopeasti, ja sekä palvelujen kysyntä että niiden tarjonta 
kansainvälistyy. Tämä vaikuttaa selvästi matkailualan toimintaan, erityisesti Euroopassa, 
joka on edelleen koko maailman matkailualan liikkeellepaneva voima. Euroopan matkailun 
perinteinen johtoasema perustuu liiketoiminnan monimuotoisuudelle ja matkailukohteiden 
runsaudelle, mutta sitä ei voida enää pitää itsestään selvänä. 
Matkailukohteet kilpailevat yhä enemmän keskenään ja laajentuva kysyntä avaa uusia 
mahdollisuuksia, joihin liittyvät asiakkaiden entistä suuremmat odotukset. Nämä haasteet 
edellyttävät muutoksia matkailun kehittämisstrategioihin sekä matkailupalveluiden 
suunnitteluun, tuotantoon, markkinointiin että niiden tarjontaan. Muutosten vaikutus 
riippuu matkailuyritysten dynaamisuudesta ja tehokkuudesta sekä monista muista toimista, 
jotka välittömästi vaikuttavat matkailualaan, vaikka ne eivät välttämättä itse matkailualaan 
kuulukaan. 
Matkailuala on merkittävä tekijä EU.n taloudessa BKT:n (5,5 %), työllisyyden (6 % 
kokonaistyöllisyydestä) ja ulkomaankaupan (noin 1/3 palvelujen kaupasta) perusteella 
mitattuna, ja tämän vuoksi on jatkuvasti tuettava Euroopan matkailuteoUisuuden 
kehityksen kannalta myönteisen talousympäristön edellytyksiä. 
Yhteisön ohjelmien ja muun poliittisen toiminnan yhteydessä on käsitelty neljää aihetta, 
joita pidetään keskeisinä Euroopan matkailuteoUisuuden kUpaUukyvyn ja sen kehityksen 
turvaamisen kannalta: 
- matkailuyritysten tasapuolinen kilpailu, 
- matkailualan nykyaikaistaminen, matkailupalveluiden laadun parantaminen 
työntekijöiden koulutuksella ja osaamisen kehittämisellä, 
- matkailun kehittäminen unionin kehityksestä jälkeen jääneillä alueilla, 
- kolmansissa maissa olevien yhteistyökumppanien harjoittaman laadukkaan 
matkailupolitiikan tukeminen. 
3.1 Matkailuyritysten suotuisan ympäristön tukeminen 
Matkailualan markkinamekanismien toimivuus riippuu yhtenäismarkkinoiden 
toteutumisesta, kilpailupolitiikan noudattamisesta sekä markkinarakenteiden ja niiden 
kehityksen entistä paremmasta tuntemuksesta. Olennaista on myös yleisemminkin 
"yritysmyönteinen" lainsäädäntö. 
Rakennepiirteidensä ja väestörakenteensa vuoksi matkailuala reagoi erityisen herkästi 
yhtenäismarkkinoiden ja kilpailupolitiikan täysimittaiseen toteuttamiseen. Matkailualaan 
kuuluu monia toimintoja ja useita toimialoja. Matkailualalla on pieni joukko erittäin suuria 
monikansallisia yrityksiä sekä suuri määrä pk-yrityksiä. Kaikkien alalla toimivien täytyy 
tuntea kysynnän nopeasti muuttuvat osa-alat, joihin vaikuttavat monet ulkoiset, vaikeasti 
ennakoitavissa olevat tekijät. Tarvitaan luotettavaa tietoa, ja tämän vuoksi yhteisö on 
kiinnittänyt huomiota erityisesti matkailualan eurooppalaisen tilastojärjestelmän 
kehittämiseen. Tilastot auttavat päätöksentekijöitä markkinastrategioiden muovaamisessa 
ja toiminnan arvioinnissa. 
Pk-yritykset ovat matkailualalla selvästi vallitsevia. Esimerkiksi hotelli- ja ravintola-alalla 
(hotellit ja muu majoitus, ravintolat, ruokalat ja catering) on EU:ssa yli 1,3 miljoonaa 
yritystä (noin 8,5 % kokonaismäärästä) ja se luo 5,2 % työllisyyden kokonaismäärästä ja 
269 mUjardin ecun liikevaihdon. Hotelli- ja ravintola-alan 5,3 mujoonasta työntekijästä 
puolet työskentelee pienyrityksissä (1-9 työntekijää), lisäksi 15 % on yhden hengen 
yrityksiä ja noin 10% työntekijöistä työskentelee suuryrityksissä (yli 250 työntekijää).22 
Hotelli- ja ravintola-alan suuryritysten osuus työllisyydestä on erityisen suuri joissain 
maissa, esimerkiksi Ranskassa kaksin- ja Suomessa kolminkertainen Euroopan unionin 
keskiarvoon verrattuna. Toisissa jäsenvaltioissa (Saksa, Espanja, Italia) suuryritysten 
merkitys taas on EU.n keskiarvoa pienempi. 
Kun tilannetta tarkastellaan kansainvälisellä tasolla, voidaan väittää, että esimerkiksi 
Yhdysvalloissa ja Japanissa rakennemuutosprosessia on tukenut Eurooppaa myönteisempi 
yritysympäristö, ja muutos on tapahtunut aiemmin. Pienyritysten työllisyysvaikutus onkin 
Eurooppaan verrattuna keskimäärin neljä kertaa pienempi Japanissa ja noin kolme kertaa 
pienempi Yhdysvalloissa. 
Uusien yritysten syntymistä käsittelevä analyysi23, joka ei tosin kata kaikkia jäsenvaltioita, 
vahvistaa käsitystä matkailun liitännäisaloilla toimivien yritysten mahdollisuuksista ja 
dynaamisuudesta: vuonna 1992 syntyneistä uusista yrityksistä puolet oli kaupan alla tai 
hotelli- ja ravintola-alalla. Esimerkiksi Ranskassa hotelli- ja ravintola-alan yrityksistä oli 
viiden vuoden kuluttua toiminnassa 42 % ja Alankomaissa 68 %. Luvut ovat yleisestikin 
tyypillisiä tällaisille yrityksille. 
Äskettäinen selvitys vahvistaa näkemyksen, jonka mukaan yhteisön käytössä olevilla 
välineillä on myönteinen vaikutus yritysten kilpailukykyyn, työllisyyteen ja talouteen 
yleensäkin.24 Vastaavasti konservatiivinen lähestymistapa, jolla estetään ulkopuolisten 
toimijoiden tulo markkinoille ja käytetään perusteettomia suojatoimia, lannistaa uudet 
yritysaloitteet ja jarruttaa taloudellista dynamiikkaa. 
Kun yhtenäismarkkinoiden ja kilpailun sääntöjä sovelletaan entistä tehokkaammin, voidaan 
samalla odottaa matkailuyritysten kannalta myönteisiä tuloksia monista yhteisön 
käynnistämistä hankkeista, joilla kohennetaan Euroopan yritysten kilpailukykyä. 
Esimerkkejä on hallinnollisten menettelyjen ja lainsäädännön yksinkertaistamisessa ja 
järjestelyissä, joilla tuetaan yrityksiä mahdollisuuksien hyödyntämisessä (esim. 
euroneuvontakeskukset) tai tuetaan yritysten yhteistyötä ja kansainvälistymistä (esim. BC-
NET ja BRE). Tällaisia keinoja käytetään yhä laajemmin (esim. BRE-verkostossa on 
vuosina 1995-96 esitelty 575 hotelli-ja ravintola-alan yritysprofiilia yhteistyökumppanien 
löytämiseksi), ja vuonna 1996 hyväksytyn kolmannen monivuotisen pk-yritysohjelman25 
toteutus vuosina 1997-2000 luo uusia mahdoUisuuksia matkailualan pk-yrityksUle. 
22 Euroopan komissio, Enterprises in Europe - Fourth report, OOPEC, Luxemburg, 1996. 
23 Ibid. 
24 Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtenäismarkkinoiden vaikutuksesta ja 
tehokkuudesta. KOM(96) 520 lopull., 30.10.1996. 
25 EYVL N:oL 6, 10.1.1997, s. 25. 
Liikenne on toimiala, joka vaikuttaa matkailun kehitykseen ja kilpailukykyyn. Yhteisön 
tasolla on vuosina 1995-96 edistytty merkittävästi tämän alan tavoitteissa. Suurin osa 
matkailijoista käyttää edelleen autoa tärkeimpänä kulkuvälineenään, mutta lentoliikenteen 
merkitys on kasvamassa erityisesti kansainväUsessä matkailussa. Tähän ovat välittömästi 
vaikuttaneet yhteisön toimenpiteet, joiUa lentoliikennettä on asteittain vapautettu. Toimien 
viimeinen vaihe alkoi 1. huhtikuuta 1997. Sääntelyn purkaminen on jo parantanut 
Euroopan matkailijoiden asemaa, sillä yhteydet ovat parantuneet, valikoima laajentunut ja 
hinnat laskeneet. Tästä on osoituksena se, että yhteisön lentoliikennemarkkinoiden 
tuotantokapasiteetti (matkustajapaikat kilometriä kohden) oli vuonna 1995 kasvanut 370 
miljardiin, josta yli puolet (56 %) oli tilauslentoyhtiöiden hallussa.26 1 Vuosina 1985-1995 
niiden lentomatkustajien osuus, jotka käyttivät reittilennoilla alennushintaista lippua, 
kasvoi 60,5 %:sta 70,9 %:iin. Jos mukaan otetaan tilauslentomatkustajat, 
alennushintaisten lippujen osuus on 90-95 % kokonaismarkkinoista. Maaliskuussa 1996 
julkaistun valkoisen kirjan aiheena oli lentoliikenteen ruuhkaantuminen ja viivästykset,27 
jotka vaarantavat Euroopan lentoliikenteen tehokkuuden ja aiheuttavat vakavia ongelmia 
matkailijoille. Suurin osa lentoliikenteen varauksista tehdään tietokonepohjaisten 
varausjärjestelmien (CRS) kautta, ja niiden menettelytapasääntöjä koskevia määräyksiä 
tarkistamalla voidaan tehostaa näitä järjestelmiä ja lisätä niiden avoimuutta. 
Tietokonepohjaisilla varausjärjestelmillä on suuri merkitys matkailuteollisuudelle, ja 
Internet-pohjaisten palvelujen ja sovellusten (esim. World Wide Web) yleistymisen myötä 
ala kokee valtavia muutoksia. Arvioidaan, että vuoteen 2005 mennessä 30 % matkailuun 
liittyvästä tiedosta ja 20 % matkailualan kaupasta kulkee Internetin kautta. 
Yhteisö on hyväksynyt suuntaviivat, jotka koskevat Euroopan laajuisten verkkojen 
kehittämistä ja monia muita toimenpiteitä, joilla parannetaan eri liikennemuotojen 
turvallisuutta. Näin edistetään entistä turvallisemman ja kattavamman liikennejärjestelmän 
syntymistä Eurooppaan ja samalla tuodaan monet Euroopan matkakohteista suurten 
ihmismäärien ulottuville. 
Matkailupalveluihin liittyy lukuisia valtioiden rajat ylittäviä liiketoimia ja maksuja. 
Matkailuala onkin erityisen kiinnostunut Euroopan yhtenäisvaluuttaan (euroon) liittyvien 
järjestelyjen etenemisestä. Matkailuala ja matkailijat ovat tärkeitä kohteita komission 
käynnistämässä yleisessä tiedotuskampanjassa, jolla annetaan yrityksille ja kansalaisille 
tietoa euron käyttöönottoon liittyvistä seikoista. Matkailun tärkeimpien liitännäisalojen 
edustajat ottivat osaa komission tästä aiheesta järjestämiin pyöreän pöydän keskusteluihin. 
Lisäksi vuonna 1997 toteutetaan tutkimus nimenomaan matkailua koskevista 
kysymyksistä. 
Viime vuosina on pyritty parantamaan matkailutilastoja, ja työn tuloksena on hyväksytty 
neuvoston direktiivi 95/57/EY matkailutilastoista.28 Direktiivin täytäntöönpano alkoi jo vuonna 
1996 komission taloudellisella avustuksella. Alustavia tuloksia saadaan matkailualan käyttöön 
vuosina 1996 ja 1997, kun Euroopan matkailun avainlukuja sisältäviä uusia teoksia julkaistaan. 
Myös Keski- ja Itä-Euroopan maille ja Välimeren alueen maille annetaan avustusta, ja 
tarkoituksena on laajentaa Euroopan järjestelmää näihin maihin. Erityisesti hike- ja 
konferenssimatkailua sekä matkailualan pk-yritysten voitonhallintaa koskevan tiedon lisääminen 
oli aiheena tutkimuksessa, joka toteutettiin matkailun toimintaohjelman puitteissa. Tulosten 
26 Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle lentoliikenteen vapauttamista koskevan 
kolmannen toimenpidekokonaisuuden vaikutuksesta, KOM(95) 514 lopull., 23.10.1996 
27 KOM(95) 318 ja valkoinen kirja ilmailusta Euroopan ilmatilan vapauttaminen, 6.3.1996. 
28 EYVL N:oL 291, 6.12.1995, s. 32. 
10 
levittäminen aloitettiin vuonna 1996, erityisesti seminaareissa ja konferensseissa, joihin 
matkailuyritysten edustajat ovat osallistuneet. 
Osana yhtenäismarkkinoiden toteutumisen valvontaa komissio on käsitellyt matkaoppaan ja 
matkanjärjestäjän ammattiin liittyviä kysymyksiä. Myös hotellinjohtajan asettautumisvapautta on 
käsitelty, ja aiheesta on annettu perusteltu lausunto jäsenvaltiolle, jonka on katsottu rikkovan 
sääntöjä. Kilpailupolitiikan alalla komissio on tarkastellut ja hyväksynyt useita matkailun 
liitännäistoimia sisältäviä tapauksia valtionapuohjelman puitteissa sekä osana yrityssulautumisten 
ja -ostojen valvontaa. 
Välittömän verotuksen osalta kaivataan lisää avoimuutta ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, 
erityisesti matkailun liitännäispalveluissa, joiden kohtelu on usein erilaista kansallisella tasolla. 
Komissio hahmotteli vuonna 1996 laatimassaan raportissa yleisiä verotuspuittcita, ja 
jäsenvaltioiden verotusjärjestelmien tarkistaminen tähän suuntaan tarjoaisi matkailualalle 
mahdollisuuksia yritysten kehittämiseen ja työpaikkojen luontiin. Välillisessä verotuksessa 
keskeiset matkailuyrityksiä kiinnostavat seikat ovat matkailun liitännäispalveluihin sovellettava alv 
sekä verovapaan myynnin jatkuminen. Yhtenäismarkkinoiden periaatteiden vastaisen verovapaan 
myynnin osalta sekä komissio että neuvosto ovat vahvistaneet siirtymäkauden päättymisen 
määräajaksi vuoden 1999. Näin vältetään kilpailun vääristyminen suhteessa verollisia tavaroita 
myyviin yrityksiin ja eri liikennemuotojen välillä. Komissio käynnisti vuonna 1996 yhteistä alv-
järjestelmää koskevan ohjelman. Ohjelmaan liittyvän seurannan ja yhteisen alv-järjestelmän 
käyttöönottoa koskevien muodollisten ehdotusten esittämisaikataulun yhteydessä tarjoutuu 
nimenomaan matkailualalle suunnattuja tilaisuuksia alv:a koskevien näkemysten ilmaisuun. 
Vaikka asiassa onkin edistytty paljon, yritysten tiedot Euroopan yhteisön tarjoamista 
mahdollisuuksista ovat yhä puutteellisia eikä eri osapuolten välillä harjoiteta tarpeeksi 
yhteistyötä tai kuulemista paikallisella, alueelliseUa, kansallisella ja Euroopan tasolla. 
Neuvosto tarkastelee edelleen ehdotusta, jonka komissio teki huhtikuussa 1996 
ensimmäisestä monivuotisesta ohjelmasta Euroopan matkailun edistämiseksi (Philoxenia). 
Ohjelmassa esitetään yhtenäiset puitteet, joissa tilannetta voitaisiin parantaa. Tällä välin 
pyritään edelleenkin parantamaan matkailun toimintaympäristöä tunnistamalla 
matkailuteoUisuuden keskeisimpiä ongelmia ja sille avautuvia mahdollisuuksia. 
3.2 MatkailuteoUisuuden nykyaikaistumisen tukeminen 
Inhimillisten voimavarojen ja teknologian kehittäminen sekä liikkeenjohdon taitojen 
parantaminen ovat perusedellytyksiä, kun pyritään nopeuttamaan Euroopan 
matkaUuteollisuuden nykyaikaistumiskehitystä. Tämä on erityisen tärkeää senkin vuoksi, 
että matkailualan mahdollisuuksia kasvuun ja työpaikkojen luontiin pidetään hyvinä.29 
Muutos on jo edennyt pitkälle tärkeimmillä EU:n kanssa kilpailevilla matkailumarkkinoilla, 
ja se tapahtuu asteittain myös Euroopassa. Monien matkailualan pk-yritysten on kuitenkin 
vaikea ratkaista koulutukseen ja osaamiseen tai teknologian muutoksiin liittyvät 
rakenteelliset ongelmat. 
Alan mahdoUisuudet näkyvät matkailun liitännäisaloilla, joiden on yleensä katsottu 
kykenevän vakaaseen kasvuun ja työUisyystasoon. Työvoiman osaamista on kuitenkin 
kehitettävä. Hotelli- ja ravintola-alaUa koulutustaso on huomattavasti kaikkien 
jäsenvaltioiden keskiarvon alapuolella, ja vuonna 1995 alan työntekijöistä 54 % ei ollut 
saanut perusasteen jälkeistä koulutusta. Ainoastaan 7 %:lla oli korkeakouluasteen 
29 CSE(96) 6 lopull., 27.11.1996, komission tiedonanto neuvostolle Palvelut työllisyyttä parantamaan; 
WTTC, Travel and Tourism - Jobs for the millenium, London, 1997. 
11 
tutkinto. Naisten työttömyys- ja pitkäaikaistyöttömyysaste oli alalla korkein (18%) ja 
miesten pitkäaikaistyöttömyys toiseksi korkein (15 %).30 Alan myönteisen kasvuvauhdin 
ja korkean työttömyysasteen välinen ristiriita voidaan ehkä selittää hoteUi- ja ravintola-
alan suurella työvoiman vaihtuvuudeUa. Syynä tähän voi olla se, että työnhakijat pitävät 
alaa usein tilapäisenä ratkaisuna ja monet matkailun liitännäispalvelut ovat kausittaisia. 
Rakenteellisten piirteittensä vuoksi matkailu on ollut ensimmäisiä aloja, joiUa on kokeiltu 
työmarkkinoiden joustoja. TyöUisyyden lisääminen tai alan työtekijöihin kohdistuvien 
kausivaihtelun vaikutusten rajoittaminen on kuitenkin osoittautunut vaikeaksi. 
Hotelli- ja ravintola-alan työntekijät ja työnantajat ovat käsitelleet näitä kysymyksiä sekä 
työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun yhteydessä että useissa hankkeissa, joita 
matkailualan toimijat ovat toteuttaneet ja joita komissio on vuosina 1995 ja 1996 tukenut 
osana yhteisön tehostettuja toimenpiteitä työllisyyden ja inhimillisten voimavarojen 
kehittämiseksi. Monien hankkeiden keskeinen periaate on ollut kansainvälisen yhteistyön 
luominen viranomaisten, matkailualan ja koulutuslaitosten välille. Lähestymistavalla 
halutaan helpottaa parhaiden käytäntöjen vaihtoa ja kehittämistä ja näin poistaa puutteita, 
jotka liittyvät monia matkailualan kysymyksiä koskevaan tietoon ja kokemukseen. 
Esimerkkinä mahdollisuuksista voidaan mainita rohkaisevat tulokset, joita on saatu 
Euroopan työnvälitysverkoston (EURES) palveluiden käytöstä matkailuyrityksissä. 
EURES-verkoston on luonut komissio yhteistyössä ETA-maiden työvoimaviranomaisten 
kanssa, ja sen avulla helpotetaan työntekijöiden liikkuvuutta osallistujamaiden välillä. 
Tärkeä toiminta-ala on myös uuden teknologian soveltaminen matkailupalveluihin, jotka 
luonnostaan ovat tietopohjaisia. Euroopan tilanne on kohentumassa, mutta se ei vastaa 
muilla keskeisillä markkinoilla, esimerkiksi Yhdysvalloissa, saavutettua tasoa. 
Matkailupalveluiden online-myyntiä pidetään Yhdysvalloissa esimerkkinä onnistuneesta 
uudistuksesta. Matkailupalveluiden myynti vastaa siellä yli puolta kaikesta elektronisesta 
kaupankäynnistä,31 ja vuosina 1994-1996 liikevaihto on kasvanut 142 miljoonasta 
dollarista 600 miljoonaan dollariin. Vuonna 2000 liikevaihdon on arvioitu olevan 3 
miljardia dollaria12 Yhdysvalloissa yli 70% hotellivarauksista tehdään keskitetyn 
varausjärjestelmän kautta, johon hotellit ovat yhteydessä. Ranska on alan johtaja 
Euroopassa, mutta suurimmat hotelliketjut, jotka kuuluvat kansainvälisiin 
varausjärjestelmiin, saavat ainoastaan 8-10 % varauksistaan tällaisen järjestelmän kautta.33 
Markinnoille on tulossa Internet-pohjaisia matkailijan integroituja tietojärjestelmiä, joissa 
matkailua, kulttuuria ja vapaa-aikaa koskevat tiedot yhdistyvät matkustamista ja 
liikkumista käsitteleviin tietoihin. Tällaiset avoimet järjestelmät tukevat entistä paremmin 
liikkuvuutta ja matkailun voimavarojen järkevämpää käyttöä. Tässä yhteydessä Euroopan 
matkailuteollisuus ja erityisesti pk-yritykset kohtaavat uusia haasteita ja mahdollisuuksia. 
Etäiset tai vähemmän tunnetut matkailukohteet voivat nyt saada uuden liittolaisen, jonka 
avulla ne voivat kehittää matkailupalveluiden markkinointia ja hallintoa. Jos uuden 
teknologian tarjoamia mahdollisuuksia ei hyödynnetä, Euroopan yritykset menettävät 
tilaisuutensa markkinoiden laajentamiseen ja joissain tapauksissa nykyisetkin markkinat 
voivat vaarantua. Tutkimusta tarvitaan useUla tieteenaloina (esim. 
monikielisyyskysymykset, hakumenetelmät, käyttöliittymät ja liiketoiminnan prosessit). 
Pk-yritykset eivät voi tehdä suuria investointeja innovaatioihin, joten ne tarvitsevat 
30 Euroopan komissio, Employment in Europe - 1996, OOPEC, Luxemburg, 1996. 
31 Forrester Research consultants. 
32 "Les nouvelles technologies", Cahier Espaces n° 50, s. 51, Paris, 1997 
33 ibid s. 10. 
12 
koulutustoimintaa, tukea parhaan käytännön oppimiseksi uudessa elektronisessa 
ympäristössä, tietoa telematiikan tarjoamista mahdollisuuksista sekä yhteisiä 
menettelytapoja. Komissio ottaa nämä seikat huomioon laatiessaan yhteisön ohjelmia 
matkailualalle. 
Uuden teknologian strateginen merkitys Euroopan matkailualan kilpailukyvylle on 
tunnustettu, ja vuosina 1994-1996 on myönnetty noin 31,8 miljoonaa ecua uuden 
teknologian sovelluksiin matkailualalla. Varat on myönnetty tutkimuksen, teknologisen 
kehittämisen ja esittelyn neljännen puiteohjelman kautta, erityisesti IMPACT II- ja 
telematiikkaohjelman yhteydessä. Valittuja hankkeita on toteutettu yhdessä matkailualan 
toimijoiden kanssa useissa eri jäsenvaltioissa, ja useimmissa hankkeissa on keskitytty 
sellaisten tietovälineiden kehittämiseen pk-yrityksille ja matkailijoille, joiden avulla voidaan 
tuoda esiin luonnollisia, rakennettuja tai muita matkailukohteita ja edistää 
matkailupalveluiden ja luonnon voimavarojen kestävää käyttöä. 
Hotelli- ja ravintola-alaa edustavat työmarkkinaosapuolet ovat yhteisön tasolla kuulleet toisiaan ja 
toimineet yhdessä työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua varten perustetun komitean kautta. Sen 
työssä on erityisesti keskitytty ammattiprofiiliin, työntekijöiden liikkuvuuteen ja työehtoihin 
liittyviin ongelmiin. 
Toteutettaessa yhteisön aloitetta "työllisyys ja inhimillisten voimavarojen kehittäminen" (1994-
1999) maaseutumatkailua on käsitelty työllistäjänä yhdessä niistä verkostoista, joita on luotu 
paikallisia työllisyystoimia varten. Euroopan työnvälitysverkosto (EURES) koostuu 450 
neuvonantajasta, jotka tarjoavat työntekijöille apua ja ohjausta työn saatavuuteen ja 
sosiaaliturvaoikeuksiin liittyvissä kysymyksissä. Osa ohjelmaa on matkailualan vapaita 
työpaikkoja koskeva tietokanta, jota on usein käytetty hotelli- ja ravintola-alan työntekijöiden 
etsimiseen ja vakiintuneissa matkailualan teemapuistoissa. Toinen esimerkki on kausittainen 
hotellien ja majatalojen työllistämishanke Etelä-Baijerissa ja Baden-Wiirttembergissa. Hanketta 
koordinoivat EURES ja Saksan Bundesanstalt fur Arbeit, ja hanke tarjoaa vuosittain työpaikan 
260 irlantilaiselle työntekijälle. 
Yhteisön Socrates-34 ja Leonardo-ohjelmassa35 (1995-1999) on kahden ensimmäisen 
toteutusvuoden aikana tuettu 16:ta matkailun, catering-palveluiden ja hotellin johtamisen alaan 
kuuluvaa hanketta, joissa on parannettu opetusohjelmia ja tuettu opettajien ja opiskelijoiden 
liikkuvuutta, sekä 40:tä hanketta, joissa on analysoitu ja kehitetty matkailualan 
ammattikoulutusmenetelmiä ja harjoittelijavaihtoa. 
Esprit III -ohjelmassa on tuettu tietokone- ja multimediapohjaisten matkailun työkalujen 
kehittämistä, ja telematiikkaohjelman eri alojen sovellusten yhteydessä on tuettu hankkeita, jotka 
liittyvät matkailupalveluna sekä kulttuurikohteita- ja tapahtumia koskevan tiedon tarjontaan. 
Matkailualan kannalta on erityisen tärkeää, että yhteisön tason toiminnassa on keskitytty 
luomaan työmarkkinapolitiikan tehokkaaseen valvontaan ja arviointiin soveltuvia välineitä 
sekä vakiinnuttamaan työllisyys ja innovaatio Euroopan ensisijaisiksi toiminta-alueiksi. 
Komissio tukee työmarkkinaosapuolten Euroopan tasoista vuoropuhelua, jotta 
matkailupolitiikan kehittämisen kannalta välttämätön inhimillinen näkökulma voitaisiin 
entistä paremmin ottaa huomioon. 
34 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös 819/95/EY, EYVL N:o L 87, 20.4.1995., s. 10. 
35 Neuvoston päätös 94/819/EY, EYVL N:o L 340, 29.12. J 994, s.8. 
13 
3.3 Matkailun tukeminen kehityksestä jälkeen jääneillä alueilla 
Matkailun merkitys talouskasvulle ja työllisyydelle on tunnustettu, ja tämä näkyy 
jäsenvaltioiden ja yhteisön kasvavana kiinnostuksena matkailumahdollisuuksen 
hyödyntämiseen, erityisesti kehityksestä jälkeen jääneillä alueilla. Alueellisten erojen 
pienentäminen on olennaista tasapainoisen taloudellisen kehityksen saavuttamiseksi ja 
niiden muutosten rohkaisemiseksi, joita tarvitaan kaikkialla yhteisön alueella, jotta 
yhtenäismarkkinoiden vaatimuksiin voitaisiin sopeutua menestyksekkäästi. Euroopan 
rakennepolitiikka on keskeinen tekijä tässä prosessissa, ja matkailutoiminta sisältyy 
useimpiin jäsenvaltioissa toteutettaviin ohjelmiin. 
Matkailun ja alueellisen kehittämisen yhteys näkyy selvästi siinä, että rakennerahaston 
ohjelmien ja yhteisön aloitteiden mukaisesti tuetaan hankkeita (määrä kasvoi noin 300:11a 
vuonna 1996), joiden kohteena on nimenomaan matkailu. Useimmiten toimenpiteet 
liittyvät infrastruktuuriin, inhimillisiin voimavaroihin ja tuottaviin investointeihin. 
Rakennerahastot vaikuttavat matkailun kehitykseen myös laajemmassa mielessä. 
Esimerkiksi maaseudulla rakennerahastoilla tuetaan maaseutuympäristön suojelua, 
paikallisten perinteiden ja osaamisen säilyttämistä ja kylien kunnostusta, jotka kaikki 
lisäävät merkittävästi Euroopan maaseudun kiinnostavuutta matkailijoiden kannalta. 
Lisäksi rakennerahastoilla kehitetään uusia maaseutumatkailun markkinoita kuten 
"ekomatkailua", "liikuntamatkailua" jne. Jäsenvaltioiden ja komission yhdessä 
perustamien toimintaohjelmien keskeisimmät tavoitteet ovat: 
• matkailijoiden majoituksen, matkailupalveluiden ja -kohteiden parantaminen, 
• matkailun liitännäisyritysten kehittäminen, 
• matkailualan ammattitaidon ja johtamistaitojen kohentaminen, 
• matkailualan tuote- ja markkinakehityksen tukeminen. 
Yhteisö on myöntänyt matkailuun liittyviin toimenpiteisiin rakennerahastojen varoja 
seuraavan arvion mukaisesti: 
• 5850 miljoonaa ecua vuosiksi 1994-1999 käytettäväksi alueilla, jotka ovat jääneet 
kehityksestä jälkeen (tavoite 1), ja Pohjois-Euroopan harvaan asutuille alueilla (tavoite 
6); 
• 600 miljoonaa ecua pääosin vuosiksi 1994-1996 toimenpiteisiin alueilla, joita 
teollisuuden taantuminen koettelee pahimmin (tavoite 2); 
• 800 miljoonaa ecua vuosiksi 1994-1997 tiettyihin maaseutualueisiin kohdistuviin 
toimenpiteisiin (tavoite 5b). 
Kokonaispanos on edellä osoitettuja kokonaissummia merkittävämpi, koska summiin 
eivät sisälly toimenpiteet, joita tässä vaiheessa ei voida pitää välittömästi matkailuun 
liittyvinä. Tämä koskee myös tukea, jota on tavoitteen 5a mukaisesti myönnetty 
viljelijöille toiminnan monipuolistamiseksi matkailun suuntaan. Yleisemmin sama pätee 
julkiseen tai yksityiseen lisärahoitukseen, jolla useimmiten täydennetään yhteisön 
osuutta. 
Rakennerahastoista on myös tuettu rnatkailuhankkeita sellaisten yhteisön aloitteiden kautta, 
jotka komissio on käynnistänyt yhdessä jäsenvaltioiden kanssa. Näihin kuuluvat toimet, 
joilla edistetään paikallista kehitystä yhteisön tietyillä erityisalueilla (kuten Leader 
14 
II -ohjelmaan kuuluvilla maaseudun alueilla), pk-yrityksiä koskevan aloitteen toimet sekä 
kansalliset rajat ylittävää ja alueiden välistä yhteistyötä rohkaisevat toimenpiteet. 
Yhteisön aloitteiden yhteydessä tuettujen matkailuun liittyvien hankkeiden aiheina ovat: 
maaseutualueiden paikallinen kehittäminen (Leader II). Lähes jokaiseen vuoteen 1996 
mennessä hyväksyttyyn 98:aan ohjelmaan kuuluu matkailun edistämistoimenpiteitä. 
Arvioidaan, että noin 40 % käytettävissä olevista varoista (yhteisön osuus 1,755 miljardia 
ecua vuosille 1994-1999) käytetään maaseutumatkailun kehittämiseen. 
rajat ylittävä ja alueiden välinen yhteistyö (Interreg II). Viisi matkailuun suuntautunutta 
hanketta, joihin osallistuvat erityisesti Saksa, Tanska, Luxemburg ja Kreikka ja joihin on 
myönnetty 68,7 miljoonaa ecua. 
syrjäseutujen talous, joista useimmat näistä alueista ovat riippuvaisia 
matkailutoiminnasta, ja tuella vahvistetaan näiden alueiden yhdentymistä unionin muihin 
osiin. Yksi hankkeista on rahoitusarvoltaan 29,5 miljoonaa ecua, ja sen kohteena ovat 
Kanariansaaret. 
kalastusalueiden paikallinen kehittäminen (Pesca). Ohjelmalla tuetaan inhimillisten 
voimavarojen kehittämistä ja rannikkoalueiden toiminnan laajentamista/muuttamista 
muille aloille, myös matkailuun. Vuosiksi 1994-99 on myönnetty yhteensä noin 50 
miljoonaa ecua (yhteisön osuus) käytettäväksi matkailuhankkeisiin.16 ' Esimerkiksi 
Yhdistynyt kuningaskunta ja Saksa ovat kumpikin myöntäneet 5 miljoonaa ecua 
matkailuhankkeisiin, ja muut jäsenvaltiot voivat hyötyä Pesca-ohjelman yleisemmästä 
toimenpiteestä, joka koskee "muuhun toimintaan suuntautuvaa rakennemuutosta". 
Ohjelman yhteydessä on tuettu kansainvälistä yhteistyöhanketta ("meritalojen" verkosto), 
johon ovat osallistuneet Portugali, Tanska, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta, Italia, 
Kreikka, Ruotsi ja Espanja. 
vaihtoehtoiset investoinnit ja työllisyys alueilla, joihin puolustusteollisuuden taantuminen 
on vaikuttanut voimakkaasti (Konver II). Kuutta Saksan, Ranskan, Tanskan ja Belgian 
esittämää hanketta on tuettu yhteensä 8,1 miljoonan ecun arvosta. Matkailuhankkeisiin on 
käytetty erityisen suuri osuus varoista Belgian Walloniassa (61 %), Ranskassa 
Normandian eteläosassa (87 %) ja Saksan Saarlandissa (62 %). 
hiilikaivosalueiden talouden rakennemuutos (Rechar II). Kahdeksan Saksan, Yhdistyneen 
kuningaskunnan ja Ranskan esittämää hanketta on hyväksytty ja niille on myönnetty 
yhteensä 15,9 miljoonaa ecua. Terästeollisuuden taantumisesta kärsivien alueiden 
rakennemuutos (Résider II). Kuutta hanketta on hyväksytty ja niitä on tuettu 6,8 
miljoonalla eculla Ranskassa, Alankomaissa sekä useilla Saksan alueilla. 
Pohjois-Irlannin rauhan ja sovittelun prosessi (Peace). Vuonna 1995 hyväksytyn 
sosiaalisen tukiohjelman arvo on 49,9 miljoonaa ecua, ja siihen sisältyy matkailuhanke, 
johon kuuluu yhteistyötä Irlannin kanssa. 
Komissio antoi kesäkuussa 1995 tiedonannon "paikallisten kehitys- ja 
työllistämisaloitteiden eurooppalaisesta tukistrategiasta",37 josta käyvät ilmi paikallistason 
mahdollisuudet uusien työpaikkojen luomiseen ja rakenteelliset esteet, jotka olisi 
voitettava kehityksen turvaamiseksi. Matkailuala mainitaan yhtenä niistä seitsemästätoista 
alasta, joilla on toistaiseksi hyödyntämättömiä työllisyysmahdollisuuksia. 
36 Yhteisön rannikkovaltioiden 13 ohjelmassa. 
37 KOM(95) 273 lopull., 13.6.1995 
15 
Sittemmin paikallistason työllisyyden kehittämisestä on tullut tärkeä yhteisön toiminnan 
kohde, jota koskevat monet sekä politiikan että rakennerahastojen aloitteet.38 
Komission puheenjohtajan aloitteesta tehtiin eurooppalainen luottamussopimus, ja tämän 
jälkeen Firenzen-huippukokoukseen (kesäkuu 1996) osallistuneet valtioiden ja hallitusten 
päämiehet vastasivat myönteisesti komission ehdotukseen, joka koski noin 
kuudenkymmenen alueellisen työllisyyssopimuksen käynnistämistä kokeilumielessä. 
Sopimukset koskevat myös matkailua, jota rahoitetaan osittain rakennepolitiikan 
mukaisesti käytössä olevin varoin. 
Komission esitti vuonna 1996 ensimmäisen taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta 
käsittelevän kertomuksensa, jossa annetaan kattava erittely taloudellisen ja sosiaalisen 
yhteenkuuluvuuden saavuttamisessa tapahtuneesta edistymisestä ja yhteisön tason 
erilaisten välineiden vaikutuksesta tuon päämäärän saavuttamiseen.39 Tässä yhteydessä 
annetaan esimerkkejä yhteisön rahoittamista matkailualan toimista. Vaikka varmuudella 
voidaan sanoa, että yhteisön toimenpiteet matkailun edistämiseksi ovat merkittävästi 
lisänneet taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, on vaikeaa määrittää tarkemmin 
tällaisten toimenpiteiden vaikutusta. Suuria vaikeuksia liittyy joka tapauksessa 
rakennepolitiikan tarkan vaikutuksen arviointiin, erityisesti melko lyhyellä aikavälillä. 
Matkailun osalta arviointi on vieläkin vaikeampaa, koska matkailun piiriin kuuluu 
erilaisissa määrin suuri joukko talouden eri toimialoja. 
Jäsenvaltioiden välisen yhteistyön parantaminen ja komission sisäisen koordinoinnin 
kohentaminen on välttämätöntä rakennerahastojen toimenpiteitä arvioitaessa, sillä 
rakennerahastot ovat yhteisön tasolla tärkein matkailun kehittämiseen käytettävien varojen 
lähde. Lisäaloitteita tarvitaan, minkä komissio onkin myöntänyt. Tämän on vahvistanut 
myös tilintarkastustuomioistuimen matkailua käsitellyt erityiskertomus vuodelta 1996.40, 
samoin kuin Euroopan parlamentti, talous- ja sosiaalikomitea ja alueiden komitea vuosina 
1995 ja 1996 hyväksyttyjen päätöslauselmien ja lausuntojen yhteydessä41. 
3.4 Matkailun kehityksen tukeminen yhdessä kolmansien maiden kanssa 
Matkailu on tärkeällä sijalla yhteistyökumppaniemme taloudellisessa ja sosiaalisessa 
kehityksessä, ja se vahvistaa näiden maiden suhteita unionin jäsenvaltioihin. Tämä on 
tunnustettu, ja matkailu sisältyy yhteistyöalana useimpiin voimassa oleviin kahdenvälisiin 
ja alueellisiin sopimuksiin sekä Lomén yleissopimukseen, jonka on nyt allekirjoittanut 
yhteensä 70 Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maata. 
Euroopan yhteisöjen tuki on monimuotoista, ja sen myötä on myönnetty merkittäviä 
rahoitussummia avunsaajamaiden määrittämien . painopisteiden mukaisesti ja unionin 
suostumuksella. Yhteisön tällä alalla tukemat toimet liittyvät esimerkiksi osaamisen 
vaihtoon, matkailuhankkeiden suunnitteluun, koulutusjärjestelmien tehostamiseen ja 
markkinointivälineiden kehittämiseen. 
Keski- ja Itä-Euroopan maat ja toisaalta Välimeren alueen maat ovat saaneet osakseen 
erityishuomiota, kun niiden yhteistyö Euroopan unionin kanssa on lujittunut. 
38 KOM(96) 109, 20.3.1996, yhteisön rakenteelliset toimet ja työllisyys. 
39 Euroopan komissio, ensimmäinen kertomus taloudellisesta ja sosiaalisesta koheesiosta, OOPEC, 
Luxemburg, 1996. 
40 EYVLN:oC 17, 16.1.1997, s. 1. 
41 EYVL N:oC 347, 18.11.1996, EYVL N.oC 30, 30.1.1997, EYVL N:oC 42, 10.2.1997. 
16 
Unionin laajentumiseen tähtäävän, jäsenyyttä edeltävän strategian toteuttaminen on 
merkittävä tavoite, ja se koskee kymmentä Keski-Euroopan assosioitunutta maata sekä 
Kyprosta. Komissio arvioi yhteistyössä kansallisten viranomaisten-kanssa yhteisön toimien 
oikeudellisia ja rahoitusvaikutuksia matkailualaan. Kahdenväliset tapaamiset näiden 
maiden matkailuviranomaisten kanssa ovat parhaillaan käynnissä, ja tapaamisten myötä on 
käynyt ilmi kyseisten maiden suuri kiinnostus yhteisön matkailutoimia kohtaan. Yhteisön 
Phare-ohjelmaan kuuluvien matkailun erityishankkeiden toteutus on myös edistynyt. 
Vuosina 1991-1995 on käytetty yhteensä 38,9 miljoonan ecun arvosta EU:n varoja. 
Tukea on myönnetty myös vuoden 1995 Venäjän toiminta ohjelman kautta, jonka 
tarkoituksena on tehostaa matkailuosaamiseen liittyvää koulutusta ja johtamistaitoja. 
Barcelonan julistus hyväksyttiin joulukuussa 1995, ja 13. toukokuuta 1996 neuvosto antoi 
päätöslauselman Euroopan ja Välimeren alueen yhteistyöstä matkailun alalla. Näiden 
perusteella komissio on tukenut matkailutilastojen kehitystyötä, koska tämä oli yksi 
neuvoston ja yhteistyökumppaniemme nimeämistä painopistealueista. Kahdella muulla 
alalla eli matkailukoulutuksessa ja matkailun edistämistoiminnassa ei ole voitu toteuttaa 
toimenpiteitä, mutta vuoden 1997 aikana tarkastellaan matkailualan yhtenäisen 
yhteistyöohjelman eri osia, joihin kuuluvat myös koulutus ja matkailun edistämistoiminta. 
Myöhemmin komissio käsittelee tarkemmin matkailun ja alan eurooppalaisten 
ammattilaisten mahdollisuuksia vaikuttaa kulttuurialan lisäksi Euroopan ja Välimeren 
alueen välisen yhteistyön kahteen muuhun pääalaan eli talous- ja sosiaalialaan, ja komissio 
aikoo rohkaista tällaisia toimia. Tällöin otetaan huomioon myös Euroopan parlamentin 
kanta, joka ilmaistiin Barcelonan kokouksen seurantaa koskevassa päätöslauselmassa.42 
Lomén yleissopimuksen osalta on vuoden 1997 loppuun mennessä tarkoituksena 
viimeistellä selvitys tähän mennessä saavutetuista tuloksista ja tulevaisuuden 
toimintatarpeista. Näin pyritään tehostamaan kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston 
(EKR) toteuttamista ja määrittelemään matkailualalle entistä selkeämpi yhteistyöohjelma 
Muiden alueiden osalta komissio on havainnut, että monet Latinalaisen Amerikan ja 
Aasian maat ovat ilmaisseet kiinnostuksensa matkailualan yhteistyöhön. Tämä voi 
hyödyttää sekä EU:n että avunsaajamaiden liike-elämää. 
Matkailun liitännäispalvelujen asteittaiseen vapauttamiseen sopii myös se, että vuonna 
1995 voimaan tullut palvelujen kauppaa koskeva yleissopimus (GATS) toteutetaan 
matkailualalla. Monet maailman kauppajärjestön (WTO) jäsenvaltiot ovat tehneet 
sopimuksen mukaisia sitoumuksia, minkä seurauksena Euroopan matkailuyrityksille 
saattaa avautua uusia mahdollisuuksia maailmanlaajuiseen palveluiden tarjontaan, 
kaupalliseen toimintaan ulkomailla ja palvelujen tarjontaan muissa maissa. Parhaillaan on 
käynnissä arviointi, joka koskee GATS-yleissopimuksen toteutusta matkailun kannalta ja 
sopimuksen merkitystä Euroopan matkailualalle. 
Phare-ohjelmassa on matkailun erityishankkeita, jotka kattavat useita vuosia. Hankkeet koskevat 
Puolaa, Unkaria, Viroa, Latviaa, Liettuaa, Romaniaa ja Sloveniaa, ja niissä keskitytään erityisesti: 
tarjoamaan teknistä apua matkailun oikeudellisten ja instituutionaalisten puitteiden 
luomiseen 
matkailualan ammattilaisten koulutustoimintaan 
42 Euroopan parlamentin päätöslauselma neuvoston puheenjohtajiston ja komission yhteisestä 
Välimeren alueen politiikkaa koskevasta kenomuksesta (EP.257.133, 13 3.1997). 
17 
matkailutietokeskusten ja matkailun edistämisvälineiden parantamiseen/luomiseen 
alalle investoivien yritysten lainansaantiin. 
Vuonna 1995 Phare-ohjelmassa on tuettu mm. seuraavia kansalliset rajat ylittäviä matkailun 
yhteistyöhankkeita: 
Viron, Latvian, Liettuan, Puolan, Saksan, Tanskan, Ruotsin ja Suomen mereen 
rajoittuvien raja-alueiden yhteistyö (1,4 miljoonaa ecua) 
Unkarin ja Itävallan raja-alueiden yhteistyö ( 1,2 miljoonaa ecua) 
Slovenian ja Itävalta raja-alueen kehittäminen matkailua varten (0,45 miljoonaa ecua). 
Matkailun toimintaohjelman mukaisesti vuonna 1995 on tuettu kuutta toisiaan täydentävää 
hanketta, joilla edistetään kansainvälistä yhteistyötä matkailutuotteiden kehittämisessä ja 
kulttuurialalla. Hankkeisiin osallistuvat tietyt EU.n jäsenvaltiot, Keski- ja Itä-Euroopan maat, 
Maghreb-maat, Kypros ja Malta, ja niiden on määrä päättyä vuonna 1997 (0,8 miljoonaa ecua). 
Euroopan ja Välimeren alueen yhteistyötä varten on luotu uusi rahoitusväline (Meda43), ja 
matkailutilastoja vuosina 1997-1999 käsittelevälle hankkeelle on myönnetty 2,8 miljoonaa ecua. 
Lähi-idän rauhanohjelman yhteydessä on vuosina 1995-96 rahoitettu kahta hanketta, jotka 
koskevat University of Tourism and Culture for Peace -nimisen yliopiston perustamista 
palestiinalaishallinnon, Israelin, Marokon, Algerian, Tunisian ja Ranskan kanssa (1,2 miljoonaa 
ecua) sekä Middle East ja Mediterranean Travel Agency and Tourism Association -järjestön 
toimipisteen perustamista Eurooppaan (0,2 miljoonaa ecua). 
Lomcn yleissopimuksen yhteydessä, kuudennen ja seitsemännen Euroopan aluekehitysrahaston 
(EKR) kautta jaettavien varojen perusteella on vuosina 1995-96 rahoitettu 27:ää matkailuun 
liittyvää hanketta, joiden kokonaisarvo on 8,3 miljoonaa ecua. Sen myötä matkailuohjelmiin 
vuosina 1990-96 myönnettyjen varojen arvo nousee 69 miljoonaan ecuun. Hankkeisiin kuuluu 
erilaisia avustustoimia, kuten kohteiden markkinointia, koulutusta sekä matkailun suunnittelua ja 
tuotekehitystä. 
Yhteisön tasolla tarjoutuu käytettäväksi erilaisia yhteistyövälineitä, joissa otetaan 
huomioon kolmansien maiden tarpeet ja kummankin osapuolen edut. Näin 
päätöksentekijät voivat hyötyä mahdollisuuksista ja kohdata haasteet, joita kehittyvät 
matkailumarkkinat tarjoavat, ja samalla edistää kasvua ja työllisyyttä. Välineiden 
tehokkuus riippuu käytettävissä olevien resurssien järkevästä käytöstä, osallistuvien 
yritysten tehokkuudesta sekä viranomaisten toimista edunsaajamaissa, toteutettaessa 
pitkällä aikavälillä tasapainoista ja kestävää matkailun kehittämisstrategiaa. 
4. MATKAILUN VOIMAVAROJEN VASTUULLISEN KÄYTÖN TUKEMINEN 
Entistä laajemmin ymmärretään, että uudistumattomia voimavaroja on käytettävä 
vastuullisesti, jotta ne voitaisiin säilyttää tuleville sukupolville. Vuonna 1996 tehdyn 
Eurobarometri-kyselyn mukaan 98 % eurooppalaisista katsoo, että ympäristön suojelu ja 
saastumisen torjunta on unionin ensisijainen tehtävä, ja useimmat (82 %) katsovat, että 
ongelma on ajankohtainen ja vaatii pikaista huomiota.44 Ympäristötietoisuus näkyy myös 
lomien suunnittelussa: laatu, myös ympäristö, vaikuttaa yhä suuremmassa määrin 
matkakohteen valintaan. Kaikkien matkailutoiminnan alojen ja tärkeimpien 
matkakohteiden viranomaisten on paneuduttava ongelmiin, joita matkailutoiminta 
43 Neuvoston asetus N:o 1488/96, 23.7.1996 (EYVL N:o L 189, 30.7.1996). 
44 Eurobarometri no 43.1 a, kesäkuu 1996. 
18 
aiheuttaa luonnonvaroille. Myönteisessä mielessä esiin nousee myös kysymys siitä, voiko 
matkailu edistää rakennetun, luonnollisen tai kulttuuriympäristön voimavarojen suojelua. 
Laajalti myönnetään, että matkailun ja kulttuuriperinnön tai ympäristön välillä on suora 
yhteys. Koska tällaiset voimavarat ovat välttämättömiä vapaa-ajanpalveluiden tuotannossa 
ja markkinoinnissa, matkailua voidaan pitää ihanteellisena kokeiluympäristönä, kun 
tarkastellaan kestävän kehityksen periaatteiden toteutumista. Yhteisön keskeisenä 
tavoitteena on tällä alalla ollut toisiaan vahvistavien myönteisten vaikutusten tukeminen, 
jolloin matkailualan talouskeskeistä ympäristösuhdetta voidaan ohjata kohti pitkän 
aikavälin kestävää kehitystä. 
Vaikka matkailuyritykset ja monet julkiset ja yksityiset yhdistykset ja yksUöt ovat tehneet 
paljon matkailun suunnittelun ja hallinnon parantamiseksi ympäristökysymysten osalta, on 
kuitenkin vielä sijaa yhtenäiselle toiminnalle, jonka avulla osapuolet voivat 
järjestelmällisesti tarkastella eri jäsenvaltioissa ja eri alueilla toteutettuja toimenpiteitä ja 
näin pyrkiä tunnistamaan ja jakamaan parhaita käytäntöjä. Olisi myös pyrittävä jakamaan 
matkailijoille ja matkailuyrityksille tietoa matkailukohteiden ympäristön ja 
kulttuurikohteiden tilasta sekä tukemaan herkästi vaurioituvien voimavarojen 
ympäristöystävällistä käyttöä. 
4.1 Matkailun kestävän kehityksen tukeminen 
Luonnollisen ja rakennetun ympäristön laadun kohentaminen on olennaista, jos 
matkakohteiden ja -yritysten tahdotaan menestyvän, ja se on ennakkoedellytys kestävän 
kehityksen saavuttamiselle matkailussa. 
Yhteisön poliittisten ohjelmien ja toimien toteuttamiseen on näiltä osin vuosina 1995-96 
liittynyt jatkuva ponnistelu kestävän kehityksen periaatteiden tuomiseksi mukaan 
matkailun kehitysstrategioihin ja käytäntöihin. On syytä korostaa, että matkailu on yksi 
niistä viidestä keskeisestä alasta, jotka komissio nimesi kestävän kehityksen periaatteen 
nivomiseksi muiden alojen politiikkaan. Tätä politiikkaa koskevan arvioinnin jälkeen45 
yhteisön toiminta on keskittynyt nykyisten toimenpiteiden vahvistamiseen ja useiden 
valikoitujen oikeudellisten ja rahoitusvälineiden luomiseen, jotka ovat erityisen merkittäviä 
matkailun kehitykselle. Life-ohjelman rahoitusinstrumenttien jatkaminen vuodesta 1996 
vuoteen 1999 on turvannut kestävän matkailun kokeiluhankkeille riittävän rahoituksen. 
Vuonna 1996 on tarkistettu yhteisön viidettä ympäristöohjelmaa, ja silloin on kiinnitetty 
erityshuomiota rannikkoalueisiin. Tavoitteena on luoda yhtenäisiä ja tehokkaita 
hallintajärjestelmiä alueille, joille koituu usein vakavia ongelmia ajallisesti ja paikallisesti 
keskittyneistä matkailijavirroista.46 Kaupunkialueiden osalta komission perustama 
asiantuntijaryhmä on edistynyt hyvin pyrkiessään määrittämään politiikan eri vaihtoehtoja 
ja suuntauksia paikallista kehittämistä varten. Tavoitteena on yhdistää matkailutoiminnan 
kaupunkeihin kohdistuvat myönteiset vaikutukset ja toisaalta kaupunkien inhimillisten, 
kulttuuri- ja ympäristöarvojen suojelu. 
Muut luonteeltaan selkeämmin oikeudelliset toimenpiteet koskevat 
45 Ks. komission kertomus saavutetusta edistymisestä KOM(95) 624 lopull., 10.1.1996 
46 Ks. KOM (95) 511, 31.10.95 ja neuvoston 18 12.1995 antamat päätelmät rannikkoalueiden 
yhtenäisestä hoidosta. 
19 
ehdotusta ympäristövaikutusten arviointia koskevan neuvoston direktiivin 
tarkistamiseksi.47 Direktiivin soveltamisalaan sisältyvät matkailupalvelut ja 
matkakohteet. 
luettelon luomista yhteisön tasolla merkittävistä suojelualueista ja eurooppalaisen 
verkoston perustaminen (Natura 2000). Tällaisilla suojelualueilla voitaisiin sallia 
joitakin "pehmeän" matkailun muotoja, joiden auttaisivat kohteiden suojelussa ja 
hoidossa. 
On huomattava, että myös rakennerahastojen kautta voidaan edistää kestävää matkailua. 
Maaseudulla korkealuokkainen luonnollinen ympäristö on yksi tärkeimmistä matkailijoita 
kiinnostavista tekijöistä. Tavoitteen 5b mukaiset ohjelmat ja yhteisön Leader II -aloite 
edistävät toimia, joilla maaseutumatkailua kehitetään luonnollista ympäristöä koskevan 
tiedon ja ympäristön suojelun pohjalta. 
Matkailua edistävässä toimintaohjelmassa toteutettiin vuosina 1995-96 täydentäviä 
toimenpiteitä, joilla lisättiin matkailualan toimijoiden ympäristötietoisuutta ja levitettiin 
parhaita käytäntöjä, joissa yhdistyvät matkailun kehittäminen ja kestävä kehitys. Euroopan 
matkailu- ja ympäristöpalkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1995, ja kilpailuun 
osallistui 269 matkakohdetta Euroopan Talousalueella. Tällöin monet alueet ja kohteet 
saivat tunnustusta erinomaisesta kestävän matkailun suunnittelusta, kehittämisestä ja 
hallinnosta. Aloitteen uusimista kohtaan tunnetaan laajaa kiinnostusta, minkä vahvistavat 
myös palkinnon kussakin vaiheessa toteutetun arvioinnin tulokset. Matkailun 
toimintaohjelman puitteissa käynnistettiin vuonna 1995 kahdeksan esittelyhanketta, joissa 
keskityttiin liikenteen ja vierailijoiden hallintaan sekä matkailu- ja ympäristöverkoston 
kehittämiseen alan tärkeimpien toimijoiden välille. Tulokset ovat saatavilla vuonna 1997. 
4.2 Matkailun ja kulttuurin suhteen tehostaminen 
Euroopan kulttuuriperintö ja yleisemmin Euroopan kulttuuri on selvästikin yksi 
vanhimmista ja tärkeimmistä matkailun lähteistä. Kulttuuri on edelleen osa Euroopan 
kaupunkien ja alueiden vetovoimaa kaikkialta maailmasta tuleville vierailijoille, ja kulttuuri 
korostaa Euroopan identiteettiä. 
Euroopan keskeissä kulttuurimatkakohteissa tehdyn tutkimuksen mukaan 60% 
haastatelluista vierailijoista oli kansainvälisiä matkailijoita, ja lisäksi 25 % oli kotimaisia 
matkailijoita 48 Kulttuuriperinnön vetovoima on ollut merkittävä tekijä, kun matkailu on 
laajentunut monissa Euroopan kohteissa ja sen avulla on voitu toteuttaa entistä 
tehokkaampaa markkinointipolitiikkaa ja samalla suojella kulttuurikohteita. 
Vuosina 1995-96 on perustamissopimuksen 128 artiklan mukaisesti toteutettu 
kulttuurialan toimenpiteitä, joilla on edistetty tätä prosessia.49 Komission ehdottaman 
monivuotisen Raphael-ohjelman myötä50 yli 300:11e Euroopan arkkitehtuuriperinnön 
suojeluun liittyvälle kokeiluhankkeelle on vuosina 1995-96 myönnetty yhteisön 
47 Neuvoston yhteinen kanta, 25.7.1996, ehdotukseen direktiivin 85/337/ETY muuttamiseksi 
48 G. Richards - C. Bonink, Marketing cultural tourism in Europe, teoksessa "Journal of vacation 
marketing", vol. 1, n°2, 1995 
49 Yhteisön kaikkien kulttuurin kannalta merkittävien toimien arvioinnista ks. Ensimmäinen kenomus 
kulttuurinäkökohuen huomioon ottamisesta Euroopan yhteisön toiminnassa, KOM (96)160 lopull, 
17.4.1996. 
50 KOM (95)110 lopull., 29.3.1995 
20 
rahoitustukea 17,5 miljoonaa ecua. Nykykulttuurin osalta yhteisö on edeUeen tukenut 
Euroopan kulttuuripääkaupunki -ohjelmaa ja Euroopan kulttuurikuukausi -aloitteita, ja 
Kaleidoscope-ohjelman yhteydessä31 on aloitettu useita kokeiluhankkeita, jotka 
käsittelevät kansainvälisiin kumppanuussopimuksiin perustuvien kulttuuritapahtumien 
järjestämistä. Kaikki nämä lisäävät matkailijamääriä. 
Yhteisön toimintaohjelmassa matkailun edistämiseksi (1993-95) painopiste on 
kulttuurikohteissa "käytettävissä vierailijoiden hallintamenetelmissä. Edeltävinä vuosina 
tuetuista hankkeista saatuja tuloksia on levitetty ja käsitelty vuonna 1996 järjestettyjen 
työpajojen yhteydessä. Muiden kansainvälisten järjestöjen, esimerkiksi Euroopan 
neuvoston ja Unescon kanssa tehdyn yhteistyön seurauksena on tällöin myös korostettu 
matkailuyritysten ja kulttuurietujen välisen kumppanuussuhteen voimistamista. On selvää, 
että yhteisön täysimittainen osallistuminen tällaiseen prosessiin on tärkeää. 
Myös entistä vastuullisempaa energian käyttöä matkailutoiminnassa on käsitelty, ja 
yhteisön energiapolitiikan mukaisesti on tuettu kokeiluhankkeita, joissa rohkaistaan 
uusiutuvan energian käyttöä sekä energiatehokkuutta matkailupalveluissa ja -kohteissa.32 
5. PÄÄTELMÄT 
Kun tarkasteltaessa matkailuun vaikuttavaa yhteisön toimintaa vuosina 1995-96, käy ilmi, 
että yhteisön useimpiin ohjelmiin ja eri alojen politiikkaan joko kuuluu matkailuosuus tai 
niillä on merkittävä vaikutus matkailun liitännäistoimintaan Yhteisön poliittiset ohjelmat 
siis vaikuttavat välittömästi tai välillisesti Euroopan kansalaisiin, eri viranomaisiin, 
Euroopan yrityksiin ja joissain tapauksissa myös kolmansien maiden matkailuetuihin 
Yhteisön toimien kasvava merkitys kertoo myös siitä, että matkailun mahdollisuudet on 
tunnustettu unionin yleisten tavoitteiden saavuttamisessa (Euroopan unionista tehdyn 
sopimuksen 3t artikla) ja että yhteisön toiminta tuo lisäarvoa tasapainoisen ja kestävän 
matkailun kehittämiseen. 
Perustamissopimuksessa ei ole erityistä oikeudellista perustaa matkailualan toimille, mutta 
yhteisö on silti voinut toteuttaa useita matkailuun Uittyviä toimenpiteitä 
perustamissopimuksen yleisten määräysten ja/tai alakohtaiseen politiikkaan liittyvien 
säädösten nojalla. Komissio kuitenkin toteaa neuvostolle väestönsuojelusta, matkailusta ja 
energiasta antamassaan kertomuksessa, että yhteisön toiminta voisi tällä alalla olla 
nykyistä yhtenäisempää, jos perustamissopimukseen lisättäisiin määräyksiä tällaisen 
toiminnan tehokkuuden ja avoimuuden parantamisesta.33 
Matkailun näkökulmasta ponnistelujen vaikutusta voitaisiin entisestäänkin tehostaa, jos 
matkailutoimenpiteiden tavoitteet ja välineet voitaisiin ottaa nykyistä laajemmin huomioon 
yhteisön politiikkaa laadittaessa ja toteutettaessa. Prosessia edistää myös komission eri 
osastojen entistä parempi koordinointi ja yhteistoiminta keskeisissä kysymyksissä, jotka 
liittyvät matkaUun mahdollisuuksien parantamiseen. Näin voidaan edistää unionin 
tavoitteiden saavuttamista. 
51 Työohjelmia on toteutettu vuosittain, mutta komission ehdotuksen jälkeen Euroopan parlamentti ja 
neuvosto ovat hyväksyneet monivuotisen Kaleidoscope 2000 -ohjelman 29.3.1996, EYVL N:o L 99, 
20.04.1996. 
52 Ks. erityisesti yhteisön Thermie- (EYVL N:o L 185, 17.7.1990), Save- (EYVL N:o L 307, 
8.11.1991) ja Altener-ohjelma (EYVL N:o L 235, 18.9.1993). 
53 Ks. SEC(96) 496 lopull., 3.4.1996, s. 6. 
21 
Entistä parempi koordinointi ja jäsenvaltioiden sekä matkailualan eri osia edustavien 
järjestöjen kuuleminen ovat perusedellytyksiä tämän lähestymistavan käytännön 
toteutukselle. Näitä kehitetään mahdollisimman pitkälle matkailun nykyisten puitteiden 
ja voimavarojen asettamissa rajoissa. 
Komissio on vuosina 1995-96 käsitellyt kattavasti yhteisön matkailupolitiikan 
tulevaisuuteen liittyviä kysymyksiä. Käsittelyn pohjana ovat olleet viime vuosien 
kokemukset, tilintarkastustuomioistuimen päätelmät ja matkailua edistävän yhteisön 
toimintaohjelman arvioinnin tulokset34 sekä laaja kuuleminen, joka liittyi unionin roolista 
matkailualalla annettuun vihreään kirjaan. Yhteisön on huomattavasti kohennettava 
matkailualan toimiensa laatua ja hyödynnettävä täysimittaisesti tietoyhteiskunnan 
tarjoamat uudet mahdollisuudet. Näin matkailualan elinvoima kasvaa ja se voi luoda 
uusia ja entistä parempia työpaikkoja. 
Jos yhteisö omaksuu uuden ja tuoreemman lähestymistavan matkailualan 
toimenpiteissään ja keskittyy todellisiin painopistealueisiin ja realistisiin tavoitteisiin, se 
voi auttaa Eurooppaa säilyttämään johtoasemansa maailman matkailumarkkinoilla. 
Ensisijainen toimivalta matkailualalla kuuluu edelleenkin jäsenvaltioille ja alueille, ja 
tällainen lähestymistapa edistää myös niiden pyrkimyksiä. 
Ehdotuksessaan, joka koskee ensimmäistä monivuotista ohjelmaa Euroopan matkailun 
edistämiseksi - Philoxenia (1997-2000), komissio esitti puitteet, joissa voidaan vakaalta 
pohjalta tukea matkailualan kilpailukykyä ja parantaa Euroopan matkailun laatua. 
Ehdotus annettiin neuvostolle 13. toukokuuta 1996, ja Euroopan parlamentti on antanut 
sitä koskevan päätöslauselman55 ja talous- ja sosiaalikomitea56 sekä alueiden komitea57 
ovat antaneet siitä lausunnon. Neuvosto ei ole vielä tehnyt ehdotuksesta päätöstä. 
54 KOM(96) 166 lopull., 30.04.1996. 
55 EYVL N:o C 347,18.11.1996. 
56 EYVL N:oC 30,30.1.1997. 
57 EYVL N:oC 42,102.1997. 22 
LIITTEET 
2i 
ANNEX 1 
MAKTAILU MAKSUTASEESSA - 1996 
H 
ANNEX 2 
MAJOITUSKAPASITEETTI HOTELLEISSA JA 
VASTAAVISSA MAJOITUSLAITOKSISSA - 1996 
ry --s Jo 
u ; 
.-y ^-/ O :' 4-fe/?. 
2SO 500 
D Vuodepaikkojen määrä 
LÄHDE : EUROSTAT 
ÏÏ 
ANNEX 3 
HOTELLIEN JA MUIDEN NAJOITUSLAITOSTEN - 1996 
Suomalaisten Ulkomaalaisten 
yöpymiset yöpymiset 
LÄHDE : EUROSTAT 
SU 
ANNEX 4 a 
Yhteisön tuki turismille yksittäisten ohjelmien ja yhteisön puiteohjelmien kautta 
3* 
ANNEX 4 b 
Yhteisön tuki turismille yksittäisten ohjelmien ja yhteisön puiteohjelmien kautta 
(rakennerahastot 1994 -1999) 
KHometers 
a« 

ISSN 1024-4492 
KOM(97) 332 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 16 01 
Luettelonumero : CB-CO-97-327-FI-C 
ISBN 92-78-21855-3 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
23