IDCP-osapuolten kokous on elin, joka on perustettu IDCP-sopimuksella varmistamaan tonnikalan kurenuottakalastukseen liittyvien meren elollisten luonnonvarojen pitkän aikavälin kestävyys Antiguan yleissopimuksen alueella. IATTC:lla on paljon vastuuta IDCP-sopimuksen osapuolten kokouksen hyväksymien toimenpiteiden toteuttamisessa, ja se toimii IDCP-sopimuksen sihteeristönä.

IATTC on elin, joka on perustettu Antiguan yleissopimuksella vastaamaan kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Antiguan yleissopimuksen alueella. Se hyväksyy säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvien kalakantojen pitkän aikavälin säilyttämisen ja kestävän käytön turvaamiseksi.

IATTC:n osalta menettely on pantu täytäntöön 23. toukokuuta 2014 annetulla neuvoston päätöksellä 10126/14, jossa määritetään IATTC:ssä ja IDCP-sopimuksen osapuolten kokouksessa vuosina 2014–2018 esitettävä unionin kanta. Päätös käsittää yleiset periaatteet ja suuntaviivat, mutta siinä otetaan myös mahdollisuuksien mukaan huomioon IATTC:n ja IDCP-sopimuksen erityispiirteet. Lisäksi siinä esitetään jäsenvaltioiden pyynnön mukaisesti vakiomenettely unionin kannan vuosittaista vahvistamista varten.

Päätöksen 10126/14 mukaan unionin kantaa tarkastellaan uudelleen ennen vuoden 2019 vuosikokousta. Sen vuoksi tässä ehdotuksessa määritellään IATTC:ssä vuosina 20192023 esitettävä unionin kanta, ja näin ollen sillä korvataan päätös 10126/14.

Päätöksellä 10126/14 sisällytettiin kantaan uuden yhteisen kalastuspolitiikan periaatteet ja suuntaviivat, joista säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013, ottaen myös huomioon yhteisen kalastuspolitiikan ulkoista ulottuvuutta käsittelevän komission tiedonannon tavoitteet. Sillä myös mukautettiin unionin kantaa Lissabonin sopimuksen mukaisesti.

Nyt käsillä olevassa tarkistuksessa otetaan huomioon kalastuksen vaikutusten osalta komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – EU:n strategia muoveista kiertotaloudessa, unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan komission yhteinen tiedonanto – Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: valtamerten tulevaisuusohjelma sekä kyseistä yhteistä tiedonantoa koskevat neuvoston päätelmät.

4.Oikeusperusta

4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

4.1.1.Periaatteet

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

”Säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavien kansainvälisen oikeuden sääntöjen nojalla, sekä välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”.

4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa

IATTC ja IDCP-sopimuksen osapuolten kokous ovat sopimuksella perustettuja elimiä; ne on perustettu Antiguan yleissopimuksella ja IDCP-sopimuksella.

Säädökset, jotka IATTC:n ja IDCP-sopimuksen osapuolten kokouksen on määrä antaa, ovat säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia. Suunnitellut säädökset ovat sitovia kansainvälisen oikeuden nojalla Antiguan yleissopimuksen IX artiklan ja IDCP-sopimuksen VII artiklan mukaisesti, ja ne voivat vaikuttaa ratkaisevasti EU:n lainsäädännön sisältöön erityisesti seuraavien osalta:

·neuvoston asetus (EY) N:o 1005/2008 laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä;

·neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009 yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, ja

·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/2403, annettu 12 päivänä joulukuuta 2017, ulkoisten kalastuslaivastojen kestävästä hallinnoinnista.

Suunnitelluilla säädöksillä ei täydennetä eikä muuteta Antiguan yleissopimuksen tai IDCP-sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

4.2.Aineellinen oikeusperusta

4.2.1.Periaatteet

SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos mainitulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.