Neuvoston 20 päivänä marraskuuta 1997 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 1/98 neuvoston asetuksen (EY) N:o . . ./98 antamiseksi liikkeeseen tarkoitettujen eurometallirahojen yksikköarvoista ja teknisistä eritelmistä (98/C 23/01)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 105 a artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen (1),

ottaa huomioon Euroopan rahapoliittisen instituutin lausunnon (2),

noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä (3),

sekä katsoo, että

1) Madridissa 15 ja 16 päivänä joulukuuta 1995 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa hyväksyttiin suunnitelma yhteiseen rahaan siirtymisestä, jonka mukaan eurometallirahat otetaan käyttöön viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2002; eurometallirahojen liikkeelle laskemisen tarkka päivämäärä päätetään, kun neuvosto antaa käyttöönottoa koskevan asetuksensa välittömästi sen jälkeen, kun on mahdollisimman aikaisessa vaiheessa vuonna 1998 tehty päätös niistä jäsenvaltioista, jotka ottavat euron käyttöön yhteisenä rahana,

2) perustamissopimuksen 105 a artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat laskea liikkeeseen metallirahoja saatuaan EKP:n hyväksymisen liikkeeseen laskemisen määrälle, ja neuvosto voi 189 c artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen ja EKP:tä kuultuaan toteuttaa toimenpiteitä kaikkien liikkeeseen tarkoitettujen metallirahojen yksikköarvojen ja teknisten eritelmien yhdenmukaistamiseksi siinä laajuudessa kuin se on tarpeen niiden moitteettoman liikkeen turvaamiseksi yhteisössä,

3) Euroopan rahapoliittinen instituutti on ilmoittanut, että euroseteleiden yksikköarvot ovat 5 euron ja 500 euron välillä; seteleiden ja metallirahojen yksikköarvojen täytyy olla sellaiset, että euroissa ja senteissä ilmaistut määrät on helppo maksaa käteisellä,

4) neuvosto on valtuuttanut yhteisön rahapajojen johtajat tutkimaan asiaa ja laatimaan selvityksen Euroopan yhteisestä metallirahajärjestelmästä; he esittivät marraskuussa 1996 selvityksen ja helmikuussa 1997 tarkistetun selvityksen, joissa oli esitetty uusien eurometallirahojen yksikköarvot ja tekniset eritelmät (halkaisija, paksuus, paino, väri, koostumus ja syrjä),

5) Euroopan yhteisen metallirahajärjestelmän olisi saavutettava yleisön luottamus ja sisällettävä teknologisia innovaatioita, joiden ansiosta siitä tulee varma, luotettava ja tehokas järjestelmä,

6) suuren yleisön hyväksynnän saaminen uudelle järjestelmälle on eräs yhteisön metallirahajärjestelmän päätavoite; yleinen luottamus uuteen järjestelmään riippuu eurometallirahojen fyysisistä ominaisuuksista, minkä vuoksi metallirahojen on oltava mahdollisimman käyttäjäystävällisiä,

7) kuluttajajärjestöiltä, Euroopan Sokeain liitolta ja myyntiautomaattialan edustajilta on pyydetty lausuntoja, jotta voitaisiin ottaa huomioon metallirahojen merkittävien käyttäjäryhmien erityisvaatimukset; jotta siirtyminen euroon sujuisi häiriöittä ja käyttäjien olisi helpompi hyväksyä uusi metallirahajärjestelmä, metallirahojen täytyy olla helposti tunnistettavia visuaalisten ja koskettaessa tuntuvien piirteiden avulla,

8) uusien eurometallirahojen erotettavuus paranee ja niihin tottuminen helpottuu, jos kolikoiden halkaisijan ja yksikköarvon välillä on selkeä yhteys,

9) väärennysmahdollisuuksien vähentämiseksi on 1 ja 2 euron metallirahoissa niiden suuren arvon vuoksi oltava erityisiä aitoustekijöitä; kolmikerrosmetallitekniikka ja kahden eri värin yhdistelmä samassa kolikossa katsotaan tehokkaimmiksi nykyisin käytettävissä olevista aitoustekijöistä,

10) antamalla metallirahoille sekä eurooppalainen että kansallinen puoli ilmennetään sopivalla tavalla Euroopan unionin jäsenvaltioiden välisen rahaliiton perusajatusta sekä voidaan merkittävästi parantaa metallirahojen hyväksyttävyyttä Euroopan kansalaisten keskuudessa,

11) Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat 30 päivänä kesäkuuta 1994 direktiivin (94/27/EY) (4), jolla rajoitetaan nikkelin käyttöä tietyissä tuotteissa, koska nikkeli voi aiheuttaa allergiaa joissakin tapauksissa; tämä direktiivi ei koske metallirahoja; yleisistä terveydellisistä syistä eräät jäsenvaltiot käyttävät kuitenkin jo Nordic Gold -nimistä nikkelitöntä metalliseosta nykyisessä metallirahajärjestelmässään; näyttää toivottavalta, että metallirahojen nikkelipitoisuutta vähennetään uuteen metallirahajärjestelmään siirryttäessä,

12) näin ollen on asianmukaista noudattaa periaatteessa edellä mainittujen rahapajojen johtajien ehdotusta ja mukauttaa sitä ainoastaan siinä määrin kuin on välttämätöntä, jotta voitaisiin ottaa erityisesti huomioon metallirahojen merkittävien käyttäjäryhmien erityisvaatimukset sekä tarve vähentää nikkelin käyttöä metallirahoissa,

13) kaikista eurometallirahoille säädetyistä teknisistä eritelmistä ainoastaan paksuutta koskeva arvo on luonteeltaan viitteellinen, koska metallirahan todellinen paksuus riippuu säädetystä halkaisijasta ja painosta,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Ensimmäisessä eurometallirahojen sarjassa on kahdeksan eri yksikköarvoa 1 sentistä 2 euroon, ja niiden tekniset eritelmät ovat seuraavat:

>TAULUKON PAIKKA>

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1999.

Tehty . . .

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

(1) EYVL C 208, 9.7.1997, s. 5.

(2) Lausunto annettu 25. kesäkuuta 1997 (EYVL C 205, 5.7.1997, s. 18).

(3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 6. marraskuuta 1997 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 20. marraskuuta 1997 ja Euroopan parlamentin päätös tehty . . . (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(4) EYVL L 188, 22.7.1994, s. 1.

NEUVOSTON PERUSTELUT

I. JOHDANTO

1. Komissio antoi edellä mainitun, EY:n perustamissopimuksen 105 a artiklan 2 kohtaan perustuvan asetusehdotuksen neuvostolle 4. kesäkuuta 1997.

2. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa asian ensimmäisessä käsittelyssä 6. marraskuuta 1997.

Komissio antoi perustamissopimuksen 189 a artiklan 2 kohdan mukaisesti 17. marraskuuta 1997 muutetun ehdotuksen, jossa Euroopan parlamentin lausunto muutosehdotuksineen on otettu huomioon.

3. Neuvosto vahvisti perustamissopimuksen 189 c artiklan mukaisesti yhteisen kantansa 20 päivänä marraskuuta 1997.

II. TAVOITE

Edellä mainitulla asetusehdotuksella pyritään varmistamaan eurometallirahojen moitteeton liikkuminen yhteisössä. Metallirahoille esitetään kahdeksaa yksikköarvoa (1, 2, 5, 10, 20 ja 50 eurosenttiä sekä 1 ja 2 euroa) ja niiden tunnistamisen helpottamiseksi ne jaotellaan muodon, painon, värin ja paksuuden mukaan. 1 ja 2 euron metallirahoihin lisätyt ylimääräiset varmennustunnisteet on tarkoitettu vaikeuttamaan metallirahojen väärentämistä.

Terveysnäkökohtien huomioimiseksi nikkelin määrää metallirahoissa on vähennetty huomattavasti verrattuna jäsenvaltioissa nykyisin käytössä oleviin metallirahoihin.

III. YHTEISEN KANNAN ERITTELY

Neuvoston yhteinen kanta sisältää useita Euroopan parlamentin lausunnossaan ehdottamia tarkistuksia, jotka sisältyivät myös komission muutettuun ehdotukseen:

- Yhteisen kannan johdanto-osan 4 kappaleessa selvitetään, että yhteisön rahapajojen johtajat ovat laatineet teknisen selvityksen asiasta ja että komission muodollinen ehdotus tehtiin perustamissopimuksessa määrättyjen menettelyjen mukaisesti (tarkistus 1).

- Yhteisen kannan johdanto-osan 5 kappaleessa korostetaan, että yleisön luottamusta eurometallirahojen järjestelmään on vahvistettava ja että uusin tekninen kehitys on voitava ottaa huomioon (tarkistus 2).

- Yhteisen kannan johdanto-osan 6 kappaleessa korostetaan, että on saatava yleisö hyväksymään eurometallirahat saattamalla metallirahojen ulkoasu käyttäjäystävällisemmäksi (tarkistus 3).

- Johdanto-osan 8 kappaleessa korostetaan, että metallirahojen halkaisijan ja yksikköarvon välinen yhteys on hyvin tärkeä (tarkistus 8, ensimmäinen osa).

- Johdanto-osan 10 kappaleessa muistutetaan, että on paikallaan varata metallirahojen toinen puoli eurooppalaiselle ja toinen kansalliselle aiheelle asian vertauskuvallisuuden vuoksi ja yleisön hyväksynnän lisäämiseksi (tarkistus 21).

Sitä vastoin neuvosto ei hyväksynyt seuraavien Euroopan parlamentin ehdottamien muutosten sisällyttämistä yhteiseen kantaansa:

- Metallirahojen määrän vähentämistä kuuteen ei hyväksytty, koska sen katsottiin vaikeuttavan käteismaksuja (tarkistukset 7, 15 ja 18).

- Ehdotusta täysin nikkelistä vapaista metallirahoista ei hyväksytty, sillä erityisesti kemiallisten yhdisteiden myrkyllisyyttä ja ekomyrkyllisyyttä käsittelevän tiedekomitean 4. syyskuuta 1997 antaman lausunnon perusteella se ei ole välttämätöntä kansanterveyden kannalta; lausunnossa todetaan, että metallirahoista vapautuvan nikkelin mahdollinen terveysriski on hyvin pieni ja että on epätodennäköistä, että uusista eurometallirahoista vapautuva nikkeli aiheuttaisi kuluttajille nykyistä suurempaa vaaraa. Itse asiassa ainoastaan 8 % kaikista eurometallirahoista sisältää nikkeliä, joten ne ovat huomattavasti käyttäjäystävällisempiä kuin monissa jäsenvaltioissa tällä hetkellä käytetyt metallirahat, joista noin 75 prosentissa on nikkeliä. Nikkeliä käytetään 1 ja 2 euron metallirahoissa osana väärentämisen vaikeuttamiseksi lisättyjä varmennustekijöitä. Nykyiseen tekniikkaan soveltuvia muita vaihtoehtoisia materiaaleja ei tässä suhteessa ole (tarkistukset 10, 12, 13 ja 14).

- Ehdotusta ruostumattoman teräksen käytöstä 50 sentin sekä 1 ja 2 euron metallirahoissa ei hyväksytty ruostumattoman teräksen käytöstä aiheutuvien korkeampien valmistuskustannusten vuoksi sekä sen vuoksi, että ruostumattomasta teräksestä valmistettujen, arvoltaan suurimpien kolikoiden katsottiin muistuttavan liikaa toisiaan (tarkistukset 7, 12, 13 ja 14).

- Ehdotusta yksikköarvoltaan 100 euron kultarahan liikkeeseen laskemisesta ei hyväksytty sen markkina-arvon ja nimellisarvon todennäköisen eron ja siihen liittyvän spekulatiivisen varastoonhankkimisen vuoksi sekä siksi, että Euroopan rahapoliittinen instituutti EMI on suunnitellut 100 euron setelin liikkeelle laskemista (tarkistus 11).

- Metallirahojen eriyttämistä toisistaan muodon, painon, värin ja paksuuden perusteella pidettiin käyttäjäystävällisempänä vaihtoehtona kuin parlamentin ehdottamaa metallirahojen halkaisijan korostamista. (Tarkistukset 8 (osittain), 12, 13, 14, 16, 17 ja 19).

- Neuvosto ei katsonut aiheelliseksi viitata asetuksen artikloissa metallirahojen eurooppalaiseen ja kansalliseen puoleen, sillä tässä asetuksessa ei käsitellä graafisia näkökohtia (tarkistus 28). Parlamentin ehdottama, johdanto-osaan sisältyvä viittaus kuitenkin hyväksyttiin (n:o 10).

IV. PÄÄTELMÄT

Neuvosto katsoo, että

- yhteiseen kantaan sisältyvät tarpeelliset osatekijät eurometallirahojen moitteettoman liikkeen turvaamiseksi yhteisössä

- yhteisessä kannassa otetaan huomioon Euroopan parlamentin esittämä lausunto ja useat siinä ehdotetuista tarkistuksista, erityisesti ne, jotka liittyvät yleisön hyväksyntään.