[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 31.05.2005

KOM(2005) 223 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

jätetilastoista 25 päivänä marraskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2150/2002 4 artiklan 3 kohdassa ja 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kokeilututkimusten edistymisestä

JOHDANTO

Jätetilastoista 25 päivänä marraskuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2150/2002[1] (jätetilastoasetus) tuli voimaan 29 päivänä joulukuuta 2002. Asetuksessa luodaan säädöskehys jätteiden syntymistä ja hyödyntämistä sekä loppukäsittelyä koskevien yhteisön tilastojen tuottamiselle.

Yhteisö vaatii säännöllisten tilastojen tuottamista yritysten ja kotitalouksien tuottamasta jätteestä ja sen käsittelystä seuratakseen jätepolitiikan toteuttamista.

Ennen asetuksen laatimista harkittiin huolellisesti jätetilastojen tuottamisen monimutkaisuutta ja siihen liittyviä vaikeuksia. Asetusta neuvostossa ja Euroopan parlamentissa laadittaessa sovittiin, että jätetilastojen uusia aloja koskevien keskeisten kysymysten selventämiseksi tarvitaan useita kokeilututkimuksia. Kyseiset alat ovat erityisesti maa-, riista-, metsä- ja kalatalouden aiheuttamia jätteitä koskevat tilastot (4 artiklan 3 kohta) ja jätteen tuontia ja vientiä koskevat tilastot. Näistä ei kerätä tietoa jätteen siirtoa koskevan asetuksen[2] nojalla (5 artiklan 1 kohta).

Jätetilastoasetuksen 8 artiklan 3 kohdassa säädetään, että ” komissio toimittaa kahden vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen 4 artiklan 3 kohdassa ja 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kokeilututkimusten edistymisestä ”.

Tämä kertomus on tuon vaatimuksen mukainen.

Jäsenvaltioita kehotetaan pakollisten kokeilututkimusten lisäksi suorittamaan pakkausjätteitä (liitteen I 2 jakson 2 kohta) ja esikäsittelytoimenpiteitä (liitteen II 8 jakson 3 kohta) koskevia kokeilututkimuksia. Komissio käyttää tarvittaessa näistä vapaaehtoisista kokeilututkimuksista saatuja tuloksia ja päätelmiä säätäessään tarpeellisista täytäntöönpanotoimista.

Kokeilututkimusohjelma

Komissio on laatinut ohjelman jäsenvaltioissa ja ehdokasmaissa suoritettaville kokeilututkimuksille. Valtioille tarjotaan rahoitustukea tutkimusten suorittamiseksi. Huolimatta siitä, että ohjelman aloittamisessa on ilmennyt vaikeuksia ja viivästyksiä, komissio uskoo, että se on lähtenyt hyvin käyntiin, ja että jäsenvaltioille ja komissiolle on odotettavissa myönteisiä pitkän aikavälin vaikutuksia.

Kokeilututkimuksen puitteet

Jätteen tuontia ja vientiä koskevat tilastot

Jätetilastoasetuksen 5 artiklassa säädetään, että ” komissio laatii ohjelman sellaisia jätteen tuontia ja vientiä koskevia kokeilututkimuksia varten, jotka jäsenvaltiot toteuttavat ”. Komissio ilmoittaa kokeilututkimusten tulosten pohjalta Euroopan parlamentille ja neuvostolle mahdollisuuksista koota tilastoja kokeilututkimuksiin kuuluvista, jätteen tuontiin ja vientiin liittyvistä toimista ja ominaispiirteistä.

Yksi suurimmista jätteen tuontia ja vientiä koskeviin kokeilututkimuksiin liittyvistä kysymyksistä on, miten yksityiskohtaista tilastojen tulisi olla. Tämä liittyy toiseen kysymykseen siitä, miten jätteen siirtoa koskevan asetuksen ilmoitusvelvollisuus saataisiin sisällytettyä jätetilastoasetukseen. Toisin sanoen, voitaisiinko jätteen siirtoa koskevan asetuksen nojalla annettuja tietoja (vaarallisen) jätteen tuonnista ja viennistä käyttää tilastojen tietolähteenä?

Kolmanneksi on kysytty, miten tavanomaisen jätteen tuonnista ja viennistä voidaan kerätä tietoa. Nämä niin kutsutulla vihreällä listalla olevat jätteet sisältyvät jätteen siirtoa koskevaan asetukseen, mutta ilmoitusvelvollisuus ei kuitenkaan koske niitä.

Jotta voidaan jäsentää toimintasuositukset yhdenmukaistettuja menetelmiä varten, seuraavista seikoista annetaan ohjeita:

- (Ympäristö) politiikan tarpeita koskevat yleiset tiedot.

Tämä koskee tuotua ja vietyä jätettä koskevan tilastollisen tiedon tarvetta EU:ssa ja kansallisella tasolla

- Jätettä koskevat erityistiedot ja tiedon keruu.

Tämä koskee nykyisiä tietolähteitä, jätteen siirtoa koskevan asetuksen ulkopuolelle jääviä jätevirtoja, joiden tulisi olla jätetilastoasetuksen piirissä, ilmoitusvelvollisuuksien yhdistämistä, mahdollisten tietolähteiden kartoittamista erityisesti vihreällä listalla olevien jätteiden osalta ja pakkausjätteiden mukaan ottamista.

- Päätelmät ja suositukset.

Tämä koskee ehdotusta sellaiseksi tiedon keruun menetelmäksi, joka on toteutettavissa, hallittavissa ja (mahdollisesti) sopeutettu valtion olosuhteisiin, mutta joka kuitenkin täyttää lopullista tietoa koskevat tietyt laatustandardit, jotka on yhdenmukaistettu käytettäväksi kaikissa valtioissa.

Maa-, riista-, metsä- ja kalatalouden aiheuttamaa jätettä koskevat tilastot

Monissa valtioissa ei ollut tilastoimismenetelmää jätteelle, joka syntyy maa-, riista- ja metsätalouden (NACE A) ja kalatalouden (NACE B) sektoreilla. Jätetilastoasetuksen 4 artiklan 3 kohdassa säädetään näiden talouden alojen toiminnoista aiheutuvaa jätettä koskevasta kokeilututkimuksesta, jonka tarkoituksena on kehittää menetelmä säännöllisten tietojen saamiseksi.

Alan vaikeudet johtuvat siitä, että ei ole selvää, mitkä monista jätteistä kuuluvat ilmoitusvelvollisuuden piiriin ja mitkä eivät. Toteutusvaiheessa on tehtävä selkeitä päätöksiä ja sopimuksia näiden jätteiden tunnistamisesta.

Sen lisäksi näiden talouden alojen tilastoinnin perusjoukko on laaja ja se koostuu useista pienistä maatiloista tai yrityksistä, joilla ei useinkaan ole jätelan tuntemusta eikä kunnon jätekirjanpitoa. Tietojen keruujärjestelmän on oltava hyvin kehitetty ja järjestetty.

Jotta voidaan jäsentää toimintasuositukset yhdenmukaistettuja menetelmiä varten, annetaan ohjeita seuraavista seikoista:

- (Ympäristö) politiikan tarpeita koskevat yleiset tiedot.

Tämä koskee alan tilastollisia tarpeita.

- Jätettä koskevat erityistiedot ja tiedon keruu.

Kuvaus jätteen hallinnan menetelmistä näillä aloilla, ehdotuksia näillä talouden aloilla käytettäviksi jäteluokiksi sekä ehdotuksia näiden luokkien järjestelmiseksi kyseisen jätenimistön mukaisesti. Lisäksi on kartoitettava nykyiset tietolähteet sekä kehitettävä alojen arviointi- ja mallintamismenetelmiä. On myös harkittava tutkimuksista vapauttamisen vähimmäismäärien (3 artiklan 2 kohta) seurauksia.

- Päätelmät ja suositukset.

Jätteen tuonnin ja viennin osalta tämä koskee ehdotusta sellaiseksi tiedon keruun menetelmäksi, joka on toteutettavissa, hallittavissa ja (mahdollisesti) sopeutettu valtion olosuhteisiin, mutta joka kuitenkin täyttää lopullista tietoa koskevat tietyt laatustandardit, jotka on yhdenmukaistettu käytettäväksi kaikissa valtioissa.

Tähän mennessä saadut tulokset ja kokemukset

Euroopan tilastojärjestelmälle (ESS) sekä liittyvien maiden ja Euroopan talousalueen maiden kansallisille tilastolaitoksille lähetettiin rajoitettu ehdotuspyyntö virallisella kirjeellä toukokuussa 2003. Poikkeuksellisen tilanteen vuoksi (Eurostatin vuoden 2003 rahoituspäätös annettiin myöhään) ensimmäiset avustussopimukset kokeilututkimuksille voitiin tehdä vasta joulukuussa 2003. Toinen rajoitettu ehdotuspyyntö lähetettiin lokakuussa 2003 ja avustussopimukset tehtiin maaliskuussa 2004. Tätä kertomusta valmisteltaessa marraskuussa 2004 suurin osa kokeilututkimuksista on edelleen kesken.

Jätteen tuontia ja vientiä koskevat tilastot

Jätteen tuonnista ja viennistä on saatettu loppuun kaksi tutkimusta ja huhtikuussa 2005 saadaan päätökseen kaikki nykyiset tutkimukset. Taulukossa 1 on yleiskuva jätteen tuontia ja vientiä koskevista kokeilututkimuksista. Kaikkiaan 10 valtiota osallistui ohjelmaan, ja niistä kolme on uusia jäsenvaltioita ja liittyviä maita. Suurin osa kokeilututkimuksiin osallistuvista laitoksista on kansallisia tilastolaitoksia, mutta myös ympäristöhallinnon elimiä osallistuu (ympäristöministeriöitä tai kansallisia ympäristövirastoja).

Taulukko 1: Kokeilututkimukset jätteen tuontia ja vientiä koskevista tilastoista

|Maa |Yhteisön rahoitus (€) |Tuensaajien yhteisrahoitus (prosenttia) |Kesto (kk) |Alku |Loppu | |1 |Ranska |29 400 |0 % |15 |12/2003 |3/2005 | |2 |Portugali |27 714 |20 % |12 |11/2003 |11/2004 | |3 |Suomi |40 000 |0 % |12 |12/2003 |12/2004 | |4 |Saksa |39 889 |18 % |4 |12/2003 |4/2004 | |5 |Italia |40 000 |19 % |8 |3/2004 |1/2005 | |6 |Ruotsi |39 698 |0 % |5 |3/2004 |7/2004 | |7 |Slovakian tasavalta |25 000 |0 % |11 |3/2004 |2/2005 | |8 |Romania |24 800 |0 % |12 |3/2004 |3/2005 | |9 |Luxemburg |35 550 |0 % |12 |4/2004 |4/2005 | |10 |Malta |24 909 |0 % |12 |3/2004 |3/2005 | |Esitetyt tulokset ovat alustavia, koska useimmat tutkimukset ovat vielä kesken. Valmiita tutkimuksia on kaksi, ja niiden mukaan ulkomaankauppatilastot ovat sopivimpia tietolähteitä jätteen vientiä ja tuontia koskevien tilastojen tuottamiseksi erityisesti seuraavien jätetyyppien osalta: metallijäte, muovijäte, paperi- ja pahvijäte, lasijäte, tekstiilijäte ja polttojäte.

Yleinen hyöty, joka saadaan käyttämällä kaikissa jäsenvaltioissa käytettäviin yhteisiin muuttujiin ja yhtenäistettyyn nimikkeistöön perustuvia tilastoja, vaarantuu sen vuoksi, että jäsenvaltiot soveltavat erilaisia rahamääräisiä kynnysarvoja vähentääkseen toimijoiden hallinnollista taakkaa. Tämä tarkoittaa, että tiedot eivät ole täysin vertailukelpoisia ja ne voivat johtaa siirretyn jätteen määrän aliarviointiin. Valitettavasti ulkomaankaupan tilastoja (yhdistetty nimikkeistö CN) ja jätetilastoja (jätteiden tilastonimikkeistö EWC-Stat) koskevat nimikkeistöt eivät ole kaikkien jätevirtojen osalta vertailukelpoisia. Esimerkiksi jotkut yhdistetyn nimikkeistön koodit sisältävät jätteet ja tuotteet samalla koodilla, ja jotkut koodit sisältävät jätteitä, jotka kuuluvat osittain tai kokonaan jätteen siirtoa koskevan asetuksen ilmoitusvelvoitteen piiriin. Lisäksi ulkomaankauppatilastot eivät anna välitöntä tietoa jätettä tuottavasta teollisuudesta tai siitä, miten jätettä maahan tuova valtio käsittelee sitä.

Mainittujen tietolähteiden lisäksi tällä hetkellä ei ole tiedossa jätteen siirtoa koskevan asetuksen mukaisesti kerättyjä tietoja täydentäviä tietolähteitä.

Maa-, riista-, metsä- ja kalatalouden aiheuttamaa jätettä koskevat tilastot

Koska näitä talouden aloja koskevia jätetilastoja ei kerätä säännöllisesti useimmissa jäsenvaltioissa, näiden alojen kokeilututkimuksiin on kiinnitetty erityistä huomiota. Talukossa 2 esitetään yleiskuva näistä kokeilututkimuksista.

Vuoden 2003 lopulla ja 2004 alussa käynnistettiin 15 hanketta jätehuollon menetelmien ja tiedonkeruun mahdollisuuksien tutkimiseksi. Suurin osa osallistuvista valtioista kuuluu ”vanhoihin” jäsenvaltioihin, viisi ”uusiin” jäsenvaltioihin ja yhden tutkimuksen suorittaa Euroopan talousalueeseen kuuluvan valtion kansallinen tilastolaitos. Marraskuun 2004 alkuun mennessä tutkimuksista neljä oli saatu päätökseen ja loput tutkimukset päättyvät vuoden 2005 alussa. Kokeilututkimuksiin osallistuvat elimet ovat kansallisia tilastolaitoksia ja ympäristöhallinnon elimiä (ympäristöministeriöitä tai ympäristövirastoja).

Taulukko 2 : Maa-, riista-, metsä- ja kalatalouden jätetilastoja koskevat kokeilututkimukset

|Maa |Yhteisön rahoitus (€) |Tuensaajien yhteisrahoitus (prosenteissa) |Kesto (kk) |Alku |Loppu | |1 |Belgia |33 667 |0 % |20 |10/2003 |76/2005 | |2 |Ruotsi |44 560 |10 % |4 |11/2003 |5/2004 | |3 |Ranska |48,000 |65 % |15 |12/2003 |3/2005 | |4 |Suomi |20 000 |0 % |16 |12/2003 |4/2005 | |5 |Italia |30 481 |0 % |8 |12/2003 |8/2004 | |6 |Alankomaat |39 484 |0 % |9 |12/2003 |9/2004 | |7 |Itävalta |47 293 |18 % |12 |12/2003 |12/2004 | |8 |Saksa |40 000 |0 % |8 |12/2003 |8/2004 | |9 |Norja |34 115 |15 % |9 |4/2004 |12/2004 | |10 |Viro |28 000 |0 % |12 |3/2004 |2/2005 | |11 |Slovenia |29 900 |0 % |8 |3/2004 |11/2004 | |12 |Slovakian tasavalta |25 000 |0 % |11 |3/2004 |2/2005 | |13 |Liettua |25 694 |0 % |12 |3/2004 |3/2005 | |14 |Latvia |23 058 |0 % |12 |3/2004 |5/2005 | |15 |Italia |20 000 |0 % |8 |3/2004 |11/2004 | |

Maatalouden jätettä koskevat tilastot ovat osoittautuneet hyvin monimutkaisiksi, ja sen vuoksi niihin kiinnitetään eniten huomiota. Terminologia ja määritelmät ovat ratkaisevassa asemassa, kun vertaillaan eri aikoina ja eri valtioista saatuja tietoja. Sen lisäksi jätetilastoasetuksen liitteen II 1 jakson 2 kohdan mukaan jätteen syntypaikalla kierrätetty jäte ei kuulu jätetilastojen piiriin. Maatalousala toimii myös muilta aloilta tulevan jätteen vastaanottajana. Yhdyskuntien jätevesien puhdistamolietettä, kompostia ja biologisesti hajoavien jätteiden anaerobisesta käymisestä aiheutuvia jäämiä käytetään lannoitteina ja maanparannusaineina. Elintarviketeollisuudesta tulevaa jätettä voidaan käyttää maaperäkäsittelyssä.

Sen vuoksi maatalousalalla on tarpeen selventää yksityiskohtaisesti, mitkä materiaalit tai aineet kuuluvat jätetilastojen ilmoitusvelvollisuuden piiriin, missä tapauksissa jätteet kierrätetään tuotantopaikalla ja miten ilmoitetaan muiden talouden alojen tuottamat jätteet, jotka maatalousala käsittelee.

Koska nämä talouden toiminnot tuottavat paljon erilaisia jätetyyppejä, tarkoituksenmukaisinta on käyttää tietojen keräämiseksi eri tapojen yhdistelmää. Näyttää olevan parasta käyttää erilaisia rekistereitä tai hallinnollisia järjestelmiä jätteiden kirjaamiseksi. Jätekertoimet yhdistettynä saatavana olevaan toimintaa koskevaan tietoon on yksi mahdollinen toimintapa, mutta se edellyttää tarkkaa tutkimusta luotettavien jätekerrointen vahvistamiseksi. Säännöllisten maatilakyselyjen avulla saatavat tilastot otetaan huomioon estimointimallien kehittämisen tietolähteinä.

Jäljelle jää paljon avoimia kysymyksiä, joihin käynnissä olevista kokeilututkimuksista odotetaan vastausta.

Rahoitusnäkökohdat

Jätetilastoasetuksen 4 artiklan 3 kohdassa ja 5 artiklan 3 kohdassa säädetään, että ” Komissio rahoittaa kokeilututkimusten kustannukset 100 prosenttiin asti. ” Nykyiselle kokeilututkimusohjelmalle on osoitettu 816 212 euron kokonaismääräraha, josta 326 960 euroa on jätteen vientiä ja tuontia koskevia kokeilututkimuksia varten ja 489 252 euroa on maa-, riista-, metsä- ja kalatalouteen liittyvien jätetilastojen kokeilututkimuksia varten.

Vaikka asetuksessa säädetään kokeilututkimusten kustannusten rahoittamisesta 100 prosenttiin asti, tuensaajat yhteisrahoittavat 25 tutkimuksesta seitsemää. Seuraavaa ehdotuspyyntöä varten vaaditaan tuensaajilta ainakin 10 prosentin yhteisrahoitusta yhteisön varainhoitoasetuksen[3] mukaisesti.

Päätelmät

Jätteen vientiä ja tuontia koskeviin tilastoihin liittyvien ensimmäisten kokeilututkimusten tulosten mukaan ulkomaankauppatilastoja on pidetty parhaimpana tietolähteenä, mutta niistä ei kuitenkaan saa täydellisiä tietoja, joita voitaisiin käyttää jätteiden siirtoja koskevassa asetuksessa tarkoitetun tiedon täydentämiseksi. Lukuisille tilastoitaville jäteluokille ei ole löydetty ratkaisua ja sen vuoksi olisi tarpeen jatkaa tutkimuksia.

Maa-, riista-, metsä- ja kalatalouden jätetilastojen osalta on otettava huomioon jätevirtojen monimuotoisuus, ja ratkaisevin kysymys on, missä määrin bio-orgaanista jätettä tilastoidaan jätetilastoihin. Toinen merkittävä kysymys on jätteen käsittely maatalouden alalla ja se, missä määrin tämä toiminta on mukana jätetilastoissa.

Uusi ehdotuspyyntö julkaistaan vuonna 2005 molempien kokeilututkimusten alojen varten. Annettavat ohjeet mukautetaan jo saatuun kokemukseen nähden.

Vuoden 2005 loppuun mennessä komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle mahdollisuuksista koota tilastoja kokeilututkimuksiin kuuluvista, jätteen tuontiin ja vientiin liittyvistä toimista ja ominaispiirteistä, kuten jätetilastoasetuksen 5 artiklan 4 kohdassa säädetään. Samaan aikaan annetaan päivitetyt tiedot maa-, riista-, metsä- ja kalatalouden aiheuttamaan jätteeseen, pakkausjätteeseen ja esikäsittelyyn liittyvistä toiminnoista ja tuloksista.

[1] EYVL L 332, 9.12.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 574/2004 (EUVL L 90, 27.3.2004, s. 15).

[2] Neuvoston asetus (ETY) N:o 259/93, annettu 1 päivänä helmikuuta 1993, Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta, EYVL L 30, 6.2.1993, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2557/2001 (EYVL L 349, 31.12.2001, s. 1).

[3] Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta (EYVL L 248, 16.9.2002).