Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonannon 'Agenda 2000' maatalousnäkökohdat"



Virallinen lehti nro C 073 , 09/03/1998 s. 0071



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonannon 'Agenda 2000' maatalousnäkökohdat" (98/C 73/21) Talous- ja sosiaalikomitea päätti 2. lokakuuta 1997 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti antaa lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut maa- ja kalatalousjaosto antoi lausuntonsa 6. marraskuuta 1997. Esittelijä oli Jean-Paul Bastian ja apulaisesittelijä Hans-Joachim Wilms. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 10. ja 11. joulukuuta 1997 pitämässään 350. täysistunnossa (joulukuun 10. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 93 ääntä puolesta, 23 vastaan, ja 9 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Maatalouden maanviljely-, naudanliha- ja maitoaloja koskevien yhteisten markkinajärjestelyjen (YMJ) uudistusehdotusten taustalla on maatalouden tilanne, jolle on luonteenomaista: maailman väestön ennakoitu kasvu noin miljardilla seuraavien 10 vuoden aikana ja elintarvikkeiden maksukykyisen kysynnän kasvu (etenkin Aasiassa); kansainvälisten maatalousmarkkinoiden vapauttamisneuvottelujen jatkaminen vuonna 2000 maailman kauppajärjestössä WTO:ssa Uruguayn kierroksen päätteeksi tehtyjen sopimusten mukaisesti; EU:n todennäköinen laajentuminen Keski- ja Itä-Euroopan maihin (KIE-maat) sekä Kyprokseen; EU:n ja Välimeren maiden kumppanuuden jatkaminen Välimeren eteläisten maiden kanssa (etenkin luomalla näiden maiden kanssa vuodeksi 2010 kaavailtu vapaakauppa-alue). Tämä kumppanuus on olennainen tekijä kyseisen alueen kehittymisen ja vakauden sekä Euroopan unionin Välimeren alueen tuotannon tulevaisuuden kannalta. 1.2. Komissio sitoutuu Agenda 2000:lla määrätietoisesti yhteisön maatalouden kilpailukyvyn kasvattamiseen, "jotta EU:n tuottajat saisivat täyden hyödyn maailmanmarkkinoiden suotuisasta kehityksestä" (). Komissio ehdottaa vuoden 1992 uudistuksen syventämistä ja laajentamista siten, että hintatuesta siirrytään suoriin maksuihin sekä kehitetään yhdenmukaista maaseutupolitiikkaa tämän toiminnan tueksi (). 2. Yleisarvio 2.1. Komitea on tyytyväinen komission esittämään Agenda 2000 -asiakirjaan, jonka pohjalta on käytävä syvällinen keskustelu. Euroopan unioni, sen maanviljelijät ja teollisuuden edustajat sekä jäsenyyttä hakeneiden KIE-maiden vastaavat tahot tarvitsevat selkeitä näkymiä yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) tulevaisuudesta. 2.1.1. Komitean mielestä Agenda 2000:n maatalousosuus on yksityiskohtainen perusta YMP:n kehittymistä koskevien keskustelujen jatkamiselle ja asianmukaisten päätösten tekemiselle. Kaikki päätökset määrittävät osaltaan tulevaisuuden maatalouspolitiikan suuntauksia, ja niissä on välttämättä otettava huomioon kohdassa 1.1 mainittu tuleva kehitys sekä sen mahdolliset vaikutukset Euroopan maatalouteen. 2.2. Komitea hyväksyy yleisesti ottaen Agenda 2000:ssa asetetut YMP:n tulevaisuuden tavoitteet, mutta korostaa, että näiden tavoitteiden toteuttamiskeinojen kohdalla on jätetty ratkaisematta joitain asioita. Komitea haluaakin esittää eräitä kriittisiä huomioita. 2.2.1. Komissio esittää yhteiselle maatalouspolitiikalle tulevaisuudessa tiettyjä "poliittisia" tavoitteita (): yhteisön maatalouden sisäisen ja ulkoisen kilpailukyvyn parantaminen (erityisesti seuraavia WTO-neuvotteluita silmällä pitäen), kuluttajille tarjottavien elintarvikkeiden turvallisuus ja laatu, maatalousväestön kohtuullisen elintason takaaminen ja maataloustulojen vakauttaminen, ympäristötavoitteiden liittäminen yhteiseen maatalouspolitiikkaan, kestävän maatalouden ja uusiutuvien energialähteiden käytön edistäminen, täydentävien tulomahdollisuuksien kehittäminen maanviljelijöille ja heidän perheilleen sekä EU:n lainsäädännön yksinkertaistaminen (etenkin KIE-maiden liittymistä silmällä pitäen). 2.2.2. Vaikka komitea korostaa, että myös Rooman sopimuksessa määritetään edelleenkin YMP:n tulevaisuuden perustavoitteita, se hyväksyy yleisesti katsoen Agenda 2000:ssa esitetyt tavoitteet, joita ei tule sen mukaan asettaa hierarkkiseen järjestykseen, koska jokainen tavoitteista on tärkeä. Komitea pahoittelee kuitenkin, ettei komissio ole painottanut kahta komitean mielestä olennaista maatalouspolitiikan näkökohtaa: Maan käytön edistäminen ottamalla huomioon alueelliset erityispiirteet sekä liitännäissektoreihin kohdistuvat YMP:n vaikutukset. Komitea muistuttaa, että liitännäissektorit ovat tärkeitä maaseudun kehityksen kannalta. Erityisesti tulisi miettiä tuottajien taloudellisen organisoinnin vahvistamista sekä näiden alueiden jalostus- ja markkinointivälineitä koskevan todellisen politiikan säilyttämistä ja kehittämistä. Maataloustuotannon ja sen liitännäissektorien nykyistä tasapainoisempaa alueellista jakautumista on edistettävä jakamalla kehitys- ja työmahdollisuudet entistä paremmin alueellisesti ja yhteiskunnallisesti siten, että erityistä huomiota kiinnitetään maaseutualueisiin. Samalla on otettava huomioon maatalouspolitiikan vaikutus koko alaan ja vastaavasti tulon jakautumiseen kohdistuvat vaikutukset. Maatalouden liitännäissektoreiden ja maaseudun työllisyystilanteesta huolehtiminen, jottei se pääse heikentymään nyt, kun työllisyys on yksi EU:n painopistealueista. 2.2.3. Komitean mielestä unionin ja jäsenvaltioiden tulisi jo työpaikkojen säilyttämisenkin nimissä tehdä kaikkensa maatalouden tuottavuuden ja kilpailukyvyn parantamiseksi entisestään sekä nuorten maanviljelijöiden asettautumisen kannustamiseksi ja ammattitaitoa edellyttävien työpaikkojen luomiseksi maatalouden liitännäissektoreille sekä käsiteollisuuteen. 2.2.3.1. Komitea katsoo, että näiden tavoitteiden (maatalouden tuottavuuden ja kilpailukyvyn parantaminen, nuorten maanviljelijöiden asettautumisen kannustaminen ja työpaikkojen luominen) saavuttamiseksi on tarpeen säätää uusien osuuskuntien perustamista edistäviä toimia sekä tukimuotoja nykyisille osuuskunnille, sillä osuuskunnilla on ratkaiseva asema maaseudun taloudellisessa toiminnassa ja ne tuottavat maataloustuotteisiin lisäarvoa harjoittamansa suoramarkkinoinnin kautta. Tämä on maataloustulon ja siten myös maan käytön ja yhdyskuntasuunnittelun paras tae. 2.2.3.2. Lisäksi maatalouden on edelleenkin täytettävä maaseudun talouden vetojuhdan roolinsa (vahvistamalla suhteita liitännäissektoreihin sekä maatalouden, käsiteollisuuden, teollisuuden jne. välillä). Komitean näkemyksen mukaan maatalous auttaa näin pitämään viidentoista jäsenvaltion unionin maaseutuväestön määrän vakaana seuraavan vuosikymmenen aikana. 2.2.3.3. Komitea on tietoinen siitä, että KIE-maat ovat toisenlaisessa tilanteessa, sillä niiden maataloudessa vallitsee merkittävä vajaatyöllisyys. Komitea on äärimmäisen huolissaan näiden maiden maatalousuudistuksen sosiaalisen puolen hallinnasta. Unionin on komitean mielestä kiinnitettävä päähuomio tähän asiaan sekä laajentumista valmistelevassa vaiheessa että näiden maiden liittymisen jälkeen. 2.2.4. Komitea epäilee lisäksi, riittääkö komission ehdottama talousarvio vahvistamaan laajentuneen EU:n sisäisiä yhteisiä toimintalinjoja. 2.2.4.1. Komission rakennerahastoille sekä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden politiikalle esittämät määrärahojen lisäykset vaikuttavat riittämättömiltä, varsinkin kun otetaan huomioon ehdokasmaiden valtavat rahoitustarpeet talouksiensa rakenteiden uudistamiseksi ja uudenaikaistamiseksi etenkin maatalous- ja elintarvikealalla. 2.2.4.2. Komitea on maatalouspolitiikan osalta huolissaan unionin kyvystä saavuttaa maataloustulojen "vakauttamisen" tavoite komission Agenda 2000:ssa ehdottamilla toimilla. Komitea pahoittelee, ettei komissio ole tutkinut samaan tapaan kuin se on tehnyt markkinakehityksen osalta näiden ehdotusten mahdollisia vaikutuksia maatalouden rakenteiden tulevaan kehitykseen ja kuluttajien elämään. 2.2.5. Komitea pohtii myös, onko komissio tutkinut riittävästi talous- ja rahaliiton eli Emun kolmanteen vaiheeseen ja yhtenäisvaluuttaan siirtymisen vaikutuksia Euroopan talouteen, kun se on ottanut perusoletukseksi 2,5 prosentin vuosittaisen kasvun EU:ssa vuosina 2000 2006. Komitea haluaisi tietää, missä määrin etenkin EMOTR:n tukiosaston eurooppalaiset rahoitusnäkymät joutuisivat vaaraan, jos kasvu jäisi alle 2,5 prosentin (ks. 5.1). Komitea kiinnittää myös erityistä huomiota maatalouden valuuttajärjestelmän kehitykseen Emun kolmannessa vaiheessa sekä tutkii tarkkaan ehdotukset, joita komission on tehtävä asiasta. 2.2.6. Komitea vaatii, että nämä kohdat otetaan huomioon YMP:n tulevaisuutta koskevissa pohdinnoissa. Komitean mukaan on välttämätöntä, että unioni varmistuu YMP:n tulevaisuudensuuntauksia koskevasta mahdollisimman laajasta yksimielisyydestä Agenda 2000:sta käytävästä keskustelusta alkaen. Tavoitteena on toisaalta YMP:n uudistaminen, toisaalta YMP:n tavoitteiden ja poliittisten välineiden puolustaminen seuraavissa kansainvälisissä kauppaneuvotteluissa. 2.3. Komitean näkemyksen mukaan pelissä on unionin maatalouden identiteetti, jonka tärkeimmät osatekijät ovat terveellisten ja laadukkaiden elintarvikkeiden tuottaminen (tyypilliseen tuotantoon tulee kiinnittää erityistä huomiota, sillä se on tärkeää maan käytön suunnittelun ja työllisyyden kannalta) sekä ympäristön suojelu ja elävä maaseutuympäristö. 2.3.1. Komitean mielestä EU:n on säilytettävä näkemyksensä maatalouden monitoimisuudesta uudistaessaan yhteistä maatalouspolitiikkaa. Maatalouden tarkoitus Euroopassa ei ole yksinomaan tuottaa puhtaita ja laadukkaita maataloustuotteita elintarvike- ja muuhun käyttöön. Sillä on myös tärkeä rooli maan käytössä ja yhdyskuntasuunnittelussa, jotka ovat maaseudun taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen sekä luonnonvarojen ja maisemien suojelun perusedellytyksiä. 2.3.2. Tässä yhteydessä YMP on ennen kaikkea maatalous- ja elintarvikemarkkinoiden hallintapolitiikkaa. Sen sosiaaliset, ympäristölliset ja maan käyttöön liittyvät vaikutukset ovat kuitenkin merkittävät. Eurooppalaisen maatalouspolitiikan erityispiirteenä on nimenomaan pyrkimys käsitellä kaikkia näitä aloja. Komitea toivoo, että vahvistaakseen identiteettiään kansainvälisellä rintamalla EU olisi edelleen uskollinen tälle YMP:n lähestymistavalle ja korostaisi kuluttajien ja kansalaisten maataloudelle asettamien odotusten täyttämiseksi Euroopassa tehtyä työtä. 2.3.3. Koska YMP:n taustalla oleva tasapaino on monimutkainen ja herkkä, komitea toivoo lisäksi, että tuleva uudistus on kokonaisvaltainen. Siinä tulee ottaa huomioon kaikki alat eikä vain niitä, joista komissio tekee ehdotuksia Agenda 2000:ssa (ks. kohta 3.5). 2.3.4. Komitean tässä lausunnossa tekemät huomiot ja ehdotukset pohjautuvat haluun edistää monitoiminnallista maataloutta unionissa. 3. Huomiot tuotantoaloittain Agenda 2000:n ehdotuksia on eriteltävä maatalousmarkkinoiden vuosien 2000 2006 kehitysnäkymien valossa. Komissio esitti nämä ennusteet 21. ja 22. huhtikuuta 1997 kokoontuneelle maatalousneuvostolle kertomuksessaan "YMP 2000" (ks. liite 2) (). 3.1. Viljakasvit 3.1.1. Komissio ehdottaa viljan interventiohinnan laskemista yhdellä kertaa 20 prosentilla 95,35 ecuun tonnilta (vuodesta 2000), jotta sisämarkkinat vahvistuisivat ja maailmanamarkkinoiden tulevaan laajentumiseen voitaisiin osallistua. 3.1.1.1. Hintojen laskua kompensoitaisiin (osittain) yleisellä hehtaarituella, joka olisi 66 ecua tonnilta (). Komissio ehdottaa, että tukea alennetaan, jos markkinahinnat pysyvät "nyt oletettua" korkeammalla tasolla (). Komitea haluaisi saada tietoonsa komission ennusteet asiasta. Komitea toivoisi myös saavansa komission analyysin vastakkaisesta oletustilanteesta, jossa markkinahinnat laskisivat ehdotetun kompensaatiotuen kattaman tason (95 ecua tonnilta) alle. 3.1.2. Komitean mielestä vilja-alan yhteisen markkinajärjestelyn (YMJ) tulisi vuoteen 2006 mennessä: mahdollistaa EU:n vienti kansainvälisille markkinoille rajoittaen tukiin turvautumista; välttää kesannointia mahdollisimman pitkälle; suojata eurooppalaisia maanviljelijöitä maailmanmarkkinahintojen epävakaudelta. 3.1.3. Komitean mukaan näiden kolmen ehdon täyttämiseksi viljan interventiohintaa ei tarvitse laskea 20 prosentilla. Uusi interventiohinta jäisi kansainvälisten markkinoiden viljan hinnan keskikurssin alle (noin 125 ecua tonnilta () soft red winter -vehnälle kaudella 1991 1996). YMJ:n nykyiset mekanismit toimisivat enää vain silloin, kun hinnat laskevat jyrkästi (jolloin interventio toimisi "turvaverkkona"). Tämän oletuksen mukaisesti maanviljelijöiden ja alan toimijoiden olisi opeteltava suojaamaan itseään kansainvälisiltä hintavaihteluilta ilman YMJ:n antamaa jatkuvaa suojaa. 3.1.4. Vaikka viljan kansainvälisten hintojen tulee komission mukaan tavallisesti olla ehdotettuja interventiohintoja korkeammat, komitea on sitä mieltä, että EU:n olisi vaarallista hyväksyä seuraavissa WTO-neuvotteluissa viljakasvien vientituen täydellinen poistaminen. Euroopan pahimman kilpailijan eli Yhdysvaltojen laskusuuntaiset valuuttavaihtelut saattaisivat itse asiassa vähentää eurooppalaisen interventiohinnan laskun tehoa, mitattuna kilpailukykynä kansainvälisillä markkinoilla. Komitea painottaakin, että EU:n on säilytettävä liikkumavara tuen avulla vietävissä tonnimäärissä sekä neuvoteltava kaikkia viljakasveja koskevat sallitut kokonaismäärät (). 3.1.5. Lisäksi komissio ehdottaa säilörehuviljan, erityisesti säilörehumaissin, tuen poistamista. Komitean mielestä tämän poiston vaikutukset naudanlihatuotannon kilpailukykyyn ja maissialaan on arvioitava kokonaisuudessaan. Komitea pyytääkin, että komissio esittää täydellisen tutkimuksen säilörehumaissia koskevan ehdotuksen vaikutuksista. 3.1.6. Komitea on tyytyväinen komission ehdotukseen kesannoinnista. Komitea toivoo, että kansainvälisten markkinoiden lupaavat näkymät vaikuttavat siten, ettei EU:n tarvitse enää turvautua kesannointiin, mutta korostaa samalla, ettei tule luopua mahdollisuudesta käyttää kesannointia tuotannon hallintavälineenä. Koska tiettyjen maataloustuotteiden kehitys ja kesannointi ovat sidoksissa toisiinsa, komitea pyytää tässä yhteydessä, että komissio perustaa erityisohjelman muiden uusiutuvien tuotteiden kuin elintarvikkeiden tuotannolle sekä biomassan käytön edistämiselle energiantuotannossa ja teollisuuden raaka-aineena. Näin voidaan edistää maaseudun työpaikkojen säilyttämistä ja hiilidioksidipäästöjen vähentämistä. 3.2. Öljysiemen- ja valkuaiskasvit 3.2.1. Esittäessään yleistä hehtaaritukea, joka on 66 ecua tonnilta, komissio ehdottaa öljysiemen- ja valkuaiskasvien nykyisen tuen huomattavaa vähennystä (valkuaiskasveille myönnetään kuitenkin lisäpalkkio, joka on 6,5 ecua tonnilta). 3.2.1.1. Komissio sanoo pyrkivänsä näin säännöksien yksinkertaistamiseen, puolueettomuuteen tuottajien vuoroviljelytuessa ja Uruguayn kierroksen maataloussopimuksen "laatikkoihin" kuuluvien tukien "ekologistamiseen". 3.2.1.2. Komitean näkemyksen mukaan tämä ehdotus veisi kuitenkin EU:lta viljelyn ohjausvälineen: koska öljykasvien aiheuttamat kulut ovat samat kuin viljakasveilla, mutta tuotto vähäisempi, EU:ssa olisi näin kannattavampaa (samoin palkkioin) () viljellä viljakasveja kuin öljykasveja. 3.2.2. Mikäli komission ehdotukset toteutetaan sellaisenaan, komitean mukaan odotettavissa on öljy- ja valkuaiskasvien viljelyalan jyrkkä pieneneminen Euroopassa, vaikka EU:n omavaraisuusaste on kasviöljyissä vain 50 % ja öljykakuissa 20 %. Komission ehdotukset asettaisivat näin kyseenalaiseksi EU:n strategisen perussuuntauksen, josta päätettiin 25 vuotta sitten, kun amerikkalaiset asettivat soijan vientikieltoon. Tämän suuntauksen mukaan eurooppalaista öljy- ja valkuaiskasvituotantoa tulee kannustaa. Komitea muistuttaa, että tietyt öljy- ja valkuaiskasvien suurtuottajat (esim. Brasilia ja Argentiina) määräävät tuottajilleen vientitullin ja vaikeuttavat siten yhteisön markkinoiden hankintoja. 3.2.3. Koska öljy- ja valkuaiskasvit ovat jo maailmanmarkkinahintaisia, ei ole kiirettä eikä pätevää syytä tehdä komission ehdottamaa öljy- ja valkuaiskasvialan uudistusta samaan aikaan kun viljakasviuudistusta (elleivät sitten näin saatavat öljy- ja valkuaiskasvien budjettisäästöt ole itsessään tavoitteena). Odotettavissa olevat edut (yksinkertaistaminen, Blair House -sopimuksen tosiasiallinen päättyminen) eivät ole järkevässä suhteessa uudistuksesta ennakoitavissa oleviin seurauksiin. Komitea huomauttaa, että on paradoksaalista haluta irti Blair House -sopimuksesta, joka rajoittaa EU:n öljykasvien viljelyalaa, ja päätyä kuitenkin lopulta tämän viljelyalan supistamiseen. 3.2.4. Komitean mielestä öljy- ja valkuaiskasvien tuotannon tulee olla suhteessa viljakasveihin edelleenkin vuosina 2000 2006 voimakkaan "myönteisen syrjinnän" kohteena, jottei vaaranneta kokonaisen tuotannonalan tulevaisuutta. 3.2.4.1. Näin ollen komitea ehdottaa lisätukea, jonka avulla voitaisiin välttää suurimittainen siirtymä öljy- ja valkuaiskasvien viljelystä viljakasvien viljelyyn ja sen sijaan taata eri tuotantoalojen välinen tasapaino (ja siten tyydyttävä omavaraisuusaste öljy- ja valkuaiskasvien tuotannossa). Tämä lisätuki, jota voitaisiin antaa joko vuoroviljelytuen tai muun, alijäämäisen tuotannon aloille (joihin sisältyy öljy- ja valkuaiskasvien viljely) annettavan tuen muodossa, tulisi suunnitella siten, että unioni voi vapautua Blair House -sopimuksen velvoitteista ja valmistella näin KIE-maiden liittymistä. Öljykasvien tuotantokyky on KIE-maissa erittäin hyvä. Koska KIE-maiden öljykasvien tuotanto täydentää unionin öljykasvien tuotantoa, ei ole mitään huolta niiden ja unionin välisestä kilpailusta. 3.3. Naudanliha 3.3.1. Komissio ehdottaa "todellisen markkinatuen" () asteittaista vähentämistä 30 prosentilla eli 2 780 ecusta tonnilta 1 950 ecuun tonnilta kauden 2000 2002 aikana. Vastapainoksi eläintä kohti maksettavia vuosittaisia tukia nostettaisiin asteittain (emolehmätuki olisi 245 ecua, sonneista maksettava tuki 368 ecua, härkätuki 232 ecua ja uusi lypsylehmätuki 70 ecua). 3.3.2. Kuten komissio selittää "YMP 2000" -kertomuksessaan (), tämän oletuksen mukaisesti eurooppalaisen naudanlihan hinta (1 950 ecua/tonni) olisi vuonna 2000 pienempi kuin amerikkalaisen naudanlihan arvioitu hinta (2 125 ecua/tonni). Se olisi kuitenkin enemmän kuin naudanlihan ennakoitu hinta Australiassa (1 738 ecua/tonni) ja etenkin Argentiinassa. 3.3.3. Vaikka EU laskisi huomattavasti interventiohintaansa, se ei voi kuitenkaan komitean mukaan luottaa siihen, että vuodeksi 2006 odotettavissa oleva naudanlihamarkkinoiden huomattava epätasapaino voitaisiin häivyttää pääasiallisesti viennin avulla. EU voi korkeintaan säilyttää markkinaosuutensa viennissä ja saada jonkin verran lisämarkkinoita lihatuotteilla, joilla on korkea lisäarvo. 3.3.4. Komitean mielestä ehdotetussa strategiassa, jossa virallisia eurooppalaisia hintoja lasketaan maailmanmarkkinoilla, ei ole otettu riittävästi huomioon nautaeläinten kasvatuksen erityisasemaa laadun, jäljitettävyyden, työpaikkojen, maan käytön sekä tiettyjen Euroopan alueiden taloudellisen dynamiikan kannalta. Komitean mukaan EU:n on otettava ensisijaiseksi tavoitteekseen sisämarkkinoiden tarjonnan ja hintojen vakauttaminen (eli tuottajien tulojen vakaus) kuitenkin siten, että samalla taataan tarvittava tuotanto perinteisten vientimarkkinoiden (esim. Pohjois-Afrikka, Lähi-Itä ja Venäjä) säilyttämiseksi ennallaan. 3.3.5. Komitea arvioi, että EU:n onkin tehtävä vaikea sovitteluratkaisu tuotannon määrälliseen hallintaan liittyvien toimien ja virallisten hintojen laskemisen välillä. 3.3.6. Komitean mukaan virallisten hintojen tietty laskeminen on epäilemättä tarpeen kilpailukykyerojen umpeenkuromiseksi viljan hinnan lasku kasvattaisi punaisen ja valkoisen lihan (sianliha ja siipikarja) välistä hintaeroa ja naudanlihan kulutuksen elvyttämiseksi. Tämä hinnanalennus voitaisiin porrastaa lihaluokitusten mukaan. Komitea pitää välttämättömänä, että komissio esittää analyysin viljan hinnan laskun vaikutuksista naudanlihaan (sekä lampaanlihaan). 3.3.7. Komitea vastustaa tuen poistamista ja sen korvaamista yksityisen varastoinnin tuella. Tämä ehdotus on erittäin arkaluontoinen, kun otetaan huomioon näiden markkinoiden epävakaiset näkymät vuosille 2000 2006 (ks. liite 1). Tuore BSE-kriisi oli osoitus markkinoiden haavoittuvuudesta. 3.3.8. Komission ehdotuksissa tulee ottaa huomioon alueelliset erityispiirteet 3.3.8.1. Komitea pyytää, että tuleva naudanlihan YMJ:n uudistus toteutetaan siten, että siinä otetaan huomioon alueelliset erityispiirteet sekä erilaiset tuotantojärjestelmät EU:n alueella. 3.3.8.2. Tietyillä Euroopan alueilla harjoitetaan muita laajaperäisempää nautaeläinten kasvatusta. Näin on etenkin alueilla, joilla kasvatetaan juottovasikoita. Komission esittämissä kaavailuissa hintojen laskiessa kompensaation lisäys kohdentuisi kuitenkin etupäässä urospuolisten nautaeläinten erikoispalkkioon, jota maksetaan pääasiassa tehokasvatusta harjoittaville tuottajille. Näin ollen hinnan alennuksesta ilman erityiskompensaatiota kärsisivät Euroopassa automaattisesti emolehmäkarjan laihat yksilöt sekä lisääntymistarkoitukseen ja lihakarjaksi kasvatetut hiehot. Emolehmäkarjan kasvatus joutuisi näin umpikujaan. 3.3.8.3. Komitea painottaa, että tietyt jäsenvaltiot ovat jo vaatineet, että pinta-alaa tai muita kriteerejä pidettäisiin naudanlihan virallisen hinnan alennuksen mahdollisena kompensaatioperustana. Komitea haluaakin tietää, onko komissio tutkinut tarkkaan rehupinta-alapalkkion käyttöönoton vaikutuksia, ja mikäli on, miksi näitä tietoja ei ole esitetty Agenda 2000:ssa. 3.4. Maito 3.4.1. Komissio ehdottaa kiintiöjärjestelmän säilyttämistä vuoteen 2006. Jottei maidontuottajille anneta "sellaista vaikutelmaa, että nykyinen sisäsyntyisesti kankea järjestelmä jatkuisi ikuisesti", komissio ehdottaa, että yhteisestä markkinajärjestelystä tehdään entistä joustavampi (). Komissio ehdottaa maidon virallisen hinnan laskemista 10 prosentilla jakson aikana sekä uutta vuosittaista 145 ecun lypsylehmäpalkkiota, jolla kompensoidaan hintojen lasku (lisänä naudanliha-alan uudelle 70 ecun lypsylehmätuelle). Komission mukaan tämä jousto riittäisi siihen, että EU voi jatkaa vientiä GATT-sitoumuksia noudattaen kaudella 2000 2006. 3.4.2. Komitean mukaan komission ehdotus ei mahdollista alan selkeiden näkymien määrittelyä. Ehdotus: ei anna selkeää kuvaa maitokiintiöiden tulevaisuudesta (ottaen huomioon ongelmat, jotka aiheutuvat niiden jakamisesta jäsenvaltioiden välillä); ei anna mahdollisuuksia keventää tuotantokiintiön ylittämisestä määrättävää lisämaksua; ei mahdollista todellista ja kestävää pääsyä maailmanmarkkinoille; ei ota huomioon huonossa asemassa olevien alueiden tilannetta. 3.4.2.1. Ehdotus jättää siis eurooppalaiset tuottajat epävarmaan tilaan, se ei ratkaise ongelmia, joihin alan toimijat törmäävät, eikä se anna KIE-maille selkeää kuvaa yhteisestä markkinajärjestelystä, johon ne osallistuvat jonkin ajan kuluttua. 3.4.3. Komitea pyytää, että komissio tekee kunnianhimoisemman ehdotuksen. Uuden ehdotuksen tavoitteena tulee olla alan kilpailukyvyn entistä laajempi ja kestävämpi lujittaminen, jotta pääsyä kansainvälisille markkinoille helpotettaisiin, kuitenkin niin, että tuottajien tulot vakautetaan ja varmistutaan siitä, että maidontuotantoa voidaan jatkaa kaikkialla EU:ssa (ja etenkin epäsuotuisilla alueilla sekä vuoristoalueilla, joille maidontuotanto on tärkeää). 3.5. Välimeren maiden tuotteet 3.5.1. Komitea pahoittelee, ettei Välimeren maiden tuotannon (tupakka, oliiviöljy, riisi, puutarhatuotteet, hedelmät ja vihannekset sekä viini) tulevaisuutta analysoida Agenda 2000:ssa. Komissio tyytyy viittaamaan aiempiin kertomuksiin tai ehdotuksiin tulevasta uudistuksesta. Samalla komissio jättää YMP:n tulevaisuudennäkymiä koskevien pohdintojen ulkopuolelle noin 40 prosenttia unionin lopputuotannosta. Komitea pyytää, että komissio täydentää Agenda 2000:ta näihin aloihin liittyvillä ehdotuksilla. Tämä on erityisesti tarpeen niiden Agenda 2000:n tavoitteiden saavuttamiseksi, joilla pyritään parantamaan ympäristöä ja maaseudun kehitystä, sillä eurooppalainen maatalous on merkittävä tekijä ympäristön- ja maaseutuyhteisöjen suojelun sekä työpaikkojen luomisen kannalta. 3.5.2. Komitea muistuttaa, että kyseiset tuotantoalat ovat EU:lle tärkeitä työllisyyden sekä maiseman ja kulttuurin säilyttämisen kannalta, ja viittaa aiheesta aiemmin antamiinsa lausuntoihin, etenkin lausuntoon yhteisön politiikan tulevaisuudesta hedelmä- ja vihannesalalla (), lausuntoon viininviljelyalan YMJ:stä () sekä lausuntoon oliivi- ja oliiviöljyalan YMJ:n uudistuksen eri vaihtoehdoista (). 3.6. Tuotanto ankarista ilmasto-oloista kärsivillä alueilla 3.6.1. Komitea viittaa tässä yhteydessä tuotantoon etenkin pohjoisilla alueilla, joille ovat ominaisia ilmastolliset ongelmat kuten lyhyt kasvu- ja laidunkausi, ankarat talvet ja routa. Pitkät välimatkat ja tilojen hajanaisuus rajoittavat rakenteellisen sopeuttamisen mahdollisuuksia. Nämä tekijät aiheuttavat korkeita tuotantokustannuksia. Komission ehdottamat supistukset vaikuttaisivat siten, etteivät markkinahinnat kattaisi muuttuvia kustannuksia, mikä vähentäisi tuottajien motivaatiota. 3.6.2. Komitea painottaa, että maataloustuotanto on EU:n pohjoisten jäsenvaltioiden maaseudun talouden selkäranka. Ehdotettu hintojen alennus vaarantaisi kestävän maatalouden säilyttämisen näillä alueilla. 3.6.3. Komitea vaatii soveltuvia toimenpiteitä, jotka takaavat riittävät tuotantokannusteet pohjoisilla alueilla (samoin kuin eteläisillä alueilla, joilla on ankarat ilmasto-olot). Erityisesti tulisi toteuttaa komitean ehdotukset ottamalla huomioon alueelliset erityispiirteet maatalouden eri tuotannonaloilla. 4. Huomioita WTO-neuvottelujen ja KIE-maihin laajentumisen valmistelustrategiasta 4.1. WTO-neuvottelujen valmistelut 4.1.1. Yksi komission ehdotuksen tavoitteista on keventää EU:n GATT-sitoumuksia (ks. liite 3) ja valmistella tulevia WTO-neuvotteluja. 4.1.2. Komitea painottaa, että olisi Euroopan unionin etujen mukaista välttää osallistumista seuraaviin maailman kauppajärjestön neuvotteluihin puhtaasti puolustusmielessä. Agenda 2000:n maatalousosuuden ehdotusten arvioinnin kannalta on myös tärkeää, että unioni takaa maanviljelijöilleen, ettei vuosien 2000 2006 suoria maksuja aseteta kyseenalaisiksi heti näiden neuvottelujen jälkeen. 4.1.3. EU:lla on jo nyt maailman avoimimmat markkinat, ja komitea toivookin, ettei unioni luovu kaikesta välttämättömästä ulkoisesta suojelusta seuraavissa WTO-neuvotteluissa ja että se samalla varmistaa, että sen terveys- ja laatustandardeja noudatetaan. Komitea muistuttaa, että tulevissa neuvotteluissa erityisen haasteen muodostavat esimerkiksi sellaiset kysymykset kuin elintarvikkeiden merkinnät, geneettisesti muunnellut organismit tai hormonit. Komitean mielestä EU:n on edistettävä elintarvike- ja terveysstandardiensa tunnustamista kansainvälisellä tasolla. Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että kansainvälisellä tasolla tarvittaisiin ympäristö- ja sosiaalistandardeja ja että kuluttajien edut olisi otettava entistä paremmin huomioon. 4.2. KIE-maiden liittymisen valmistelu 4.2.1. Tämä lausunto rajoittuu KIE-maiden liittymisen maatalousnäkökohtiin. Komitean yleisluontoinen lausunto "Agenda 2000" () käsittelee EU:n laajentumisstrategiaa suhteessa KIE-maihin. 4.2.2. KIE-maiden liittymisen vaikutukset yhteiseen maatalouspolitiikkaan 2000 2006 ovat rajalliset. 4.2.3. Komission Agenda 2000:ssa esittämä analyysi vahvistaa komitean lausunnossaan "KIE-maiden liittymisen vaikutukset yhteiseen maatalouspolitiikkaan" () esittämät näkemykset. Maatalouden uudelleenkäynnistys näissä maissa on hitaampaa kuin komissio ennusti alustavasti vuonna 1995, joten niiden mahdollisilla tuotantoylijäämillä on vain marginaalinen vaikutus viidentoista jäsenvaltion EU:n ylijäämiin Agenda 2000:n kattamalla kaudella (ks. liite 4). Ennen kuin KIE-maat voivat omaksua täysin YMP:n, tarvitaan komitean mielestä siirtymäkausi, jotta näitä maita voidaan ennemminkin suojella viidentoista jäsenvaltion EU:n yritysten kilpailulta ja antaa niille mahdollisuus maatalouden rakenteiden muuttamiseen kuin päinvastoin. Komitean mielestä ensimmäisten liittymisten vaikutus EMOTR:n tukiosaston talousarvioon on minimaalinen (komission mukaan 1,1 1,4 miljardia ecua vuodessa, sillä KIE-maat eivät saa kompensaatiomaksuja, koska niiden hintojen pitäisi nousta laajentumisen jälkeen). 4.2.4. Komission ehdottama liittymistä valmisteleva strategia on oikeansuuntainen. 4.2.5. Komitean mielestä KIE-maat tarvitsevat tuotantokoneistonsa rakenteiden muuttamiseksi sekä jalostusteollisuutta harjoittavien yritystensä ja markkinointiverkostojensa uudenaikaistamiseksi ennemminkin rakennerahastoja kuin hintatukea tai tuottajille maksettavaa suoraa tulotukea. Sopivia ehdotuksia KIE-maiden EU:hun liittymisen valmistelemiseksi ovat (koulutukseen suunnatun) Phare-ohjelman uudistus, maatalouden liittymistä valmisteleville erityistuille muodostettava 500 miljoonan ecun vuosibudjetti sekä rakennerahastoista vuodesta 2000 lähtien otettava 1 miljardin ecun vuosittainen liittymistä valmisteleva yleistuki (). 4.2.6. Komitea suhtautuu sen sijaan epäillen rakennerahasto-osuuteen, jonka komissio haluaisi myöntää vuosina 2000 2006 unionin jäseniksi tuleville KIE-maille (ks. kohta 7.6.2). Komission ehdottamat määrärahat vaikuttavat riittämättömiltä, kun ajatellaan kyseisten maiden rahoitustarpeita. 4.2.7. Yhteisön säännöstön omaksuminen on pulmallinen kysymys. 4.2.8. Komitea päättelee Agenda 2000:sta, että komissio on edelleenkin big bang -teorian kannalla (sisämarkkinoiden välitön laajentaminen KIE-maihin). Tämä edellyttää, että KIE-maiden ja viidentoista jäsenvaltion EU:n väliset hintaerot kurotaan umpeen. Komission ehdotukset ovatkin tämän suuntaisia. Vuonna 2006 on kuitenkin oletettavasti vielä hintaeroja erityisesti sokeri- ja maitoalalla (mahdollisesti myös naudanliha-alalla). Tämä potentiaalinen tilanne nostaa esiin eräitä kysymyksiä. Hyötyvätkö uudet jäsenmaat kyseisessä tapauksessa interventiomekanismeista? Onko EU:n sallittava siirtymäkauden aikana poikkeuksia sisämarkkinoiden säännöistä? Komitea on jo ilmaissut kantansa näihin kysymyksiin aiemmin mainitussa lausunnossaan. Komitea pyytää komissiota tarkentamaan ehdokasmaiden liittymisen ja yhteisön säännöstön täyden omaksumisen välisen siirtymäkauden menettelyjä. Komitean mielestä erityisesti maitoalasta on käytävä keskustelu heti, kun komissio on esittänyt alan tulevaisuuteen liittyviä konkreettisia ehdotuksia. 4.2.9. Komitea painottaa lisäksi KIE-maille sekä Phare-ohjelman että ehdotettujen liittymistä valmistelevien tukien välityksellä annettavan avun merkitystä, jotta nämä maat voivat valmistautua yhteisön todellisuuteen erityisesti eläinten terveyden ja kasvinsuojelun alalla ja jotta niitä voitaisiin auttaa omaksumaan elintarvikealan harmonisointidirektiivit. Komitea pyytää komissiota pitämään huolta erityisesti siitä, ettei KIE-maille näillä aloilla suunnattujen yhteisön määrärahojen käyttö muuta Euroopan elintarvikealan kilpailuehtoja. 4.2.10. Laajentuminen ei luo EU:lle ongelmia kalastusalalla. 4.2.11. Komitea huomauttaa, että komission mukaan EU:n laajentumisen KIE-maihin ei pitäisi "aiheuttaa merkittäviä ongelmia" yhteiselle kalastuspolitiikalle. Komitea hyväksyy sen, että komissio toivoo EU:n kiinnittävän erityistä huomiota jäsenehdokkaana olevien rannikkovaltioiden kalastuslaivaston uudenaikaistamiseen sekä yhteisen kalastuspolitiikan omaksumiseen tarvittavien hallintorakenteiden luomiseen. KIE-maiden tulee saada tällä alalla siirtymäkauden ajan teknistä tukea ja sen jälkeen rakennetukea. 4.2.12. Komitean mielestä itäeurooppalaisen maatalouden integroimisesta aiheutuvat kulut olisi eriteltävä selkeästi yhteisön talousarviossa. 5. Huomioita komission tekemistä YMP:n talousarvioennusteista 5.1. Komissio ehdottaa maatalouden päälinjauksen nykyisen laskutavan säilyttämistä. Komissio olettaa yhteisön BKT:n vuosittaisen kasvun olevan 2,5 prosenttia ja inflaatioasteen 2 prosenttia. 5.2. Komitean mielestä on tärkeää, että EMOTR:n tukiosasto pystyy rahoittamaan ehdotetun uudistuksen laajentuneessa EU:ssa. 5.3. Komission mukaan YMJ:n ehdotetun uudistuksen kulut viidentoista jäsenvaltion EU:lle olisivat 4,3 miljardia ecua vuonna 2006. Ensimmäisten KIE-maiden yhdentymiskulut olisivat korkeintaan 4,5 miljardia ecua. EMOTR:n tukiosaston "maaseudun kehittämisen uusien liitännäistoimenpiteiden" ja kalastuksen horisontaalisten toimien aiheuttamat lisäkulut ovat komission arvion mukaan noin 2 miljardia ecua vuodessa. Näin ollen vuonna 2006 maatalouden päälinjauksen rahoitukseen tarvittaisiin lisää noin 10,8 miljardia ecua. 5.4. Näiden näkymien perusteella komissio arvioi, että mikäli maatalouden päälinjauksen kehitys jatkuu nykyisellä tavalla, lisäkulujen rahoitus ei aiheuta ongelmia. Komissio jopa jättää koko kauden ajaksi maatalousmenoihin liikkumavaraa suhteessa maatalouden päälinjaukseen (4 miljardia ecua vuonna 2006), jotta EU selviytyy "markkinoilla vallitsevista epävarmuustekijöistä ja jotta YMP:n uudistusta voidaan jatkaa ennen rahoitusnäkymäkauden päättymistä". Mikäli komission antamat luvut () ovat totuudenmukaisia, ne antavat aihetta "budjettioptimismiin". Komitea haluaisi kuitenkin tietää, vaarantaisivatko pessimistiset arviot EU:n kyvyn noudattaa maatalouden päälinjausta. Komitea pyytää, että komissio esittää asiasta täydellisen rahoitustutkimuksen. 6. Huomioita tukien ylärajoista, porrastamisesta ja niille asetettavista ehdoista 6.1. Komitea odottaa komissiolta konkreettisia ehdotuksia tukien ylärajoista, porrastamisesta ja niille asettavista ehdoista, jotta se voi arvioida nämä ehdotukset. 6.2. Komitea ei halua ottaa asiaan kantaa ennen kuin se saa komissiolta konkreettisen ehdotuksen. 7. Rakennepolitiikkaa, maaseutualueiden kehittämistä ja ympäristötoimia koskevia huomioita 7.1. Rakennepolitiikkaa 7.1.1. Komitea suhtautuu myönteisesti komission Agenda 2000:ssa esittämiin rakennepolitiikan tehostamiseen ja byrokratian vähentämiseen tähtääviin ehdotuksiin. Maaseudun kehittämiselle on rakennerahastotoimissa myös tulevaisuudessa annettava suuri paino. 7.1.2. Komitea pahoittelee, että komissio on ehdotuksissaan tyytynyt kuvailemaan rakennepolitiikan yleistavoitteita täsmentämättä, mitä toimia se aikoo niiden saavuttamiseksi ehdottaa. Vaikuttaa selvältä, että komission perustavoitteena on yhteisön maatalouden kilpailukyvyn parantaminen. Sen vuoksi komitean mielestä on ehdottoman välttämätöntä, että käytettävissä on välineitä, joiden avulla voidaan parantaa tuotantorakenteita sekä tuotteiden laatua ja markkinointia ja samalla sovittaa toisiinsa tehokas tuotanto sekä ympäristön kunnioitus ja eläinten hyvinvointi. Maatalousosuuskunnat ovat monien tuotantoalueiden ainoita yrityksiä, koska ne koostuvat viljelijöistä ja karjankasvattajista. Sen vuoksi osuuskunnat ovat komitean näkemyksen mukaan ihanteellinen väline sellaisten rakennetoimien kanavoimiseksi, joiden tarkoituksena on taata viljelyn kannattavuus ja taloudellisen potentiaalin kehittäminen lähivuosien mahdollisuuksien hyödyntämiseksi ja haasteisiin vastaamiseksi. 7.1.3. Komitea pitää ehdotuksia tarpeellisena (vaikkakin riittämättömänä) askeleena kohti alueellisten erojen kaventamista, taloudellisesta muutoksesta kärsivien alueiden tukemista ja henkilöresurssien edelleen kehittämistä koko yhteisön alueella, kuten komission puheenjohtaja Jacques Santer totesi esitellessään Agenda 2000:a Euroopan parlamentille 16. heinäkuuta 1997. 7.1.4. Tavoitteiden lukumäärän vähentäminen nykyisestä seitsemästä kolmeen parantaa osaltaan eurooppalaisen rakennetuen tehokkuutta, ja komitea pitää lähtökohtana sitä, että nykyistä maaseutualueiden tukea (tavoitteet 1, 5a, 5b ja Leader-aloite) jatketaan tulevaisuudessa tavoitteiden 1 ja 2 sekä Leader-aloitteen uusien tukien muodossa. 7.1.5. Komitea pitää maatalousyrittäjiä koskevaa varhaiseläkesäännöstöä riittämättömänä ja katsoo, että tukimuotoja keskitettäessä eläkesääntöjä tulisi kehittää maatalouden rakennemuutokseen liittyvien mittavien ongelmien pehmentämiseksi. 7.2. Rakennetuen rahoittaminen 7.2.1. Nykyisten 15 jäsenvaltion tarpeita varten rakennetukeen on varattu vuosille 2000 2006 yhteensä 230 miljardia ecua. Varojen käytön painottaminen maantieteellisin perustein tehostaa jatkossa tuen kohdentamista heikoimmin kehittyneille alueille, joihin luetaan myös pohjoiset reuna-alueet. 7.3. Tavoitteiden 1 ja 2 kohdealueet 7.3.1. Komitea suhtautuu erityisen myönteisesti komission suunnitelmiin täydentää nykyisiä tukiperusteita kriteerillä, joka kattaa korkean työttömyyden vaivaamat alueet. Komitea pyytää komissiota määrittämään mahdollisimman pian tavoitteiden 1 ja 2 tarkemmat tukikriteerit. Samoin komitea pyytää komissiota antamaan tarkempia tietoja pohjoisen erittäin harvaan asuttuihin alueisiin jatkossa sovellettavista "erityisjärjestelyistä". 7.3.1.1. Komitea suhtautuu myönteisesti komission suunnitelmiin kehittää siirtymäjärjestelyjä tulevaisuudessa rakennetuen ulkopuolelle jääviä alueita varten. Järjestelyillä pyrittäisiin ottamaan huomioon tällaisten alueiden erityisolosuhteet ja takaamaan rakennetukien avulla tähän mennessä saavutetut tulokset. 7.3.1.2. Komitean tietoon ei kuitenkaan tähän mennessä ole tullut konkreettisia suunnitelmia siirtymäsäännösten toteutuksesta, ja se pyytääkin komissiota nimeämään asianomaiset kohdealueet ja laatimaan tarvittavat ehdotukset, jotta konkreettisista siirtymäjärjestelyistä päästäisiin neuvottelemaan. Kuten Agenda 2000:ssa todetaan, asia koskee niin yhteisön ulkoalueita kuin erittäin harvaan asuttuja alueita. 7.3.2. Komitea suhtautuu myönteisesti komission ehdotukseen Leader-aloitteen jatkamisesta, mutta korostaa kuitenkin, että aloitteen rahoituspohja tulee varmistaa ja että aloitetta pitää voida soveltaa kaikkiin maaseutualueisiin. 7.4. Tavoitteen 3 kohdealueet 7.4.1. Komitea kannattaa komission ehdotusta, että henkilöresurssien kehittämiseen voidaan osoittaa tukea tavoitteiden 1 ja 2 kohdealueiden ulkopuolellekin jäsenmaiden koulutus-, ammatti- ja työllistämisjärjestelmien kehittämiseksi ja modernisoimiseksi. 7.4.2. Komitea tarjoaa komissiolle aktiivista tukeaan ja yhteistyötään riittävien kriteerien ja toimenpiteiden aikaansaamiseksi, jotta työmarkkinoita pystyttäisiin uudenaikaistamaan sopusoinnussa suunniteltujen työllisyysohjelmien ja Amsterdamin sopimuksen uuden työllisyyttä koskevan osaston kanssa. Komitea haluaa erityisesti kiinnittää huomiota maaseutua koskevien asioiden asiantuntemukseensa, saavutuksiinsa ja edustavuuteensa, joiden ansiosta se pystyy tehokkaasti ja pitkäjänteisesti hahmottelemaan eurooppalaisen työllisyysstrategian suuntaviivoja sellaisilla aloilla kuin "taloudellisten ja yhteiskunnallisten muutosten liitännäistoimet", "elinikäinen koulutus ja täydennyskoulutusjärjestelmät", "aktiivinen työmarkkinapolitiikka työttömyyden torjumiseksi" ja "yhteiskunnallisen syrjäytymisen torjunta". Kuten sanottu, komitea odottaa komissiolta pikaisesti konkreettisia aloitteita, jotta näihin tavoitteisiin päästäisiin. 7.5. Koheesiorahasto 7.5.1. Komitea on tyytyväinen siihen, että koheesiorahaston kautta voidaan myös tulevaisuudessa tukea heikommin kehittyneitä ja rakenteiltaan jälkeenjääneitä jäsenmaita noudattaen perustamissopimuksen 104 c artiklan ja 130 d artiklan määräyksiä. 7.6. Laajentumista varten tarvittava rakennetuki 7.6.1. Komitea tukee komission näkemystä, jonka mukaan rakennetukea tulee antaa niille valtioille, joiden kanssa jäsenyysneuvottelut on aloitettu, ja vaatii, että rahastoon on varattava kylliksi varoja, jotta tätä tärkeää tukimuotoa voidaan soveltaa oikeudenmukaisesti. 7.6.2. Komitea on tietoinen tukien rahoitusresurssien perustilanteesta ja kysyykin, onko suunniteltu määrärahakehys (vuosina 2000 2006 rakenne- ja koheesiorahastoista on tarkoitus jakaa tukea 38 miljardia ecua sekä avustaa liittymisen valmistelua 7 miljardilla eculla) riittävä ratkaisemaan tehokkaasti tulevien jäsenmaiden rakenteellisia ongelmia. 7.6.3. Komitea tiedustelee komissiolta, mille laskelmille rahoituskehys perustuu ja millaisten konkreettisten ongelma-alueiden käsittelyllä on tukia jaettaessa etusija. 7.6.4. Komitea kysyy erityisesti, mitkä määrärahat varataan vuosina 2000 2006 maatalouden rakenne- ja sosiaalipolitiikan välttämättömiin sopeutustarpeisiin ja millaisiin hankkeisiin ne pitäisi osoittaa. 7.7. Yksinkertaistaminen ja pyrkimys suurempaan tehokkuuteen 7.7.1. Komitea on tyytyväinen kaikkiin komission ponnisteluihin rakennetukeen liittyvien toimenpiteiden yksinkertaistamiseksi ja tehostamiseksi. 7.7.2. Komitea kysyy komissiolta, miten se, että yhtä aluetta kohti sovelletaan vain yhtä ohjelmaa, yksinkertaistaisi ja tehostaisi järjestelmää. Tämä kysymys on aiheellinen etenkin sen vuoksi, että varmasti myös tulevaisuudessa jollain alueella on samanaikaisesti käynnissä useita eri yhteisötoimia, jotka ovat osittain maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosaston rahoittamia. 7.7.3. Komitea tukee komissiota tämän pyrkimyksessä laajentaa seurantatyöryhmien toimivaltuuksia ja katsoo, että tämä on tärkeä askel kohti rakennetuen tehostamista. 7.7.4. Komitea epäilee, onko maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastolla tarvittavia varoja komission ehdottamaa maaseutualueiden kehittämiseen tarkoitetun rakennepolitiikan (tavoitteiden 1 ja 2 kohdealueet) osarahoitusta varten. 7.7.5. Sitä vastoin komitea kannattaa komission ehdotusta rahoituskehysten (erityisesti EAKR, ESR, EMOTR ja KOR) kokoamisesta yhdeksi rakennetukien kokonaisuudeksi ja näiden hyödyntämisestä kokonaisvaltaisesti ja suunnatusti uusissa yhteisön tukitoimissa. 7.8. Maaseutualueiden kehittäminen 7.8.1. Komitea on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että jatkuvat muutokset kaupankäyntiä koskevissa säännöksissä, markkinapolitiikassa sekä markkinoiden kehityksessä asettavat etenkin maaseutualueiden paikalliselle elinkeinotoiminnalle uusia sopeutumisvaatimuksia. Tämä kärjistää jo ennestään vaikeita kehitysongelmia ja edellyttää yhteisön toimielimiltä entistä suurempaa huomiota. 7.8.2. Se, että komissio on Agenda 2000:ssa kuvatulla tavalla maaseutualueiden kehittämiskysymyksessä keskittynyt kohdennettuihin ympäristötoimenpiteisiin, vaikuttaa komiteasta riittämättömältä. Komitea ei usko, että näin pystytään löytämään kestäviä ratkaisuja maaseutualueiden moninaisiin ongelmiin. Tämä ei tarkoita sitä, etteikö komitea yhtyisi komission lausumiin, mutta se haluaa komission laativan uudenlaista ja tehokasta politiikkaa maaseutualueiden kestäväksi kehittämiseksi. Tämän politiikan tulee olla todella varmalla pohjalla olevia hankkeita suosivaa. 7.8.3. Komitean mielestä kannattaisi pohtia maaseutualueiden kehittämisen laajentamista itsenäiseksi rakennepolitiikka-nimikkeen alaiseksi painopistealueeksi, johon voitaisiin käyttää kaikkia rakennerahastoja. 7.8.4. Komitea pitää välttämättömänä, että maaseudun kehittämiseen sisällytetään nimenomaisesti myös maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden jalostusteollisuudelle annettava tuki ja että tähän ei lueta pelkästään teknologian kehittämistä vaan erityisesti mm. tutkimuksen ja kehittämisen, laadunvalvonnan, ammatillisen koulutuksen ja markkinoinnin edistämistoimet. 7.8.5. Komitea korostaa, että Euroopan unionin maatalousjärjestöillä ja maaseutualueiden kehitykseen keskittyvillä järjestöillä on laaja kokemus maaseutualueiden kehittämisestä. Tätä kokemusta hyödynnetään erityisesti sellaisissa yhteisöohjelmissa kuten Leader- ja Adapt-aloitteet, joiden toteuttamiseen järjestöt osallistuvat yhteistyössä yhteisön toimielinten kanssa. 7.8.6. Tästä syystä olisi mielekästä, että nykyisiä ohjelmia arvioitaisiin ja niiden kohdentuvuutta ja tehokkuutta selvitettäisiin. 7.9. "Maaseudun kehittämiseen" varattujen määrärahojen vähäisyys herättää kysymyksiä 7.9.1. Komission määräraha-arvio "maaseutualueiden kehittämisen uusiin tukitoimiin" ja kalastussektorille KOR:n puitteissa myönnettäviin horisontaalisiin toimiin vuonna 2006 on 2 miljardia ecua. Vuoden 1998 alustavassa talousarvioesityksessä on näihin tukitoimiin (tavoitteet 5a ja 5b, KOR ja tavoitteen 1 puitteissa annettava maaseudun kehittämisen tuki) varattu kuitenkin yli 3 miljardia ecua. Komitea päättelee tästä, että komissio aikoo vähentää vuoteen 2006 mennessä yhteisön maaseudun kehittämiseen kohdistuvia maatalouden (ja kalastusta koskevien) välittömiä tukitoimia. Eikö tämä ole vastoin uudistusehdotuksen yleistä linjaa? Komitea odottaa komissiolta asiasta seikkaperäisempää kannanottoa. 7.10. Ympäristötoimet 7.10.1. Komitea yhtyy loppupäätelmissä esitettyyn komission kantaan, jonka mukaan "maatalouden ympäristöpolitiikan välineillä on tärkeä asema maaseutualueiden kestävän kehityksen tukemisessa ja yhteiskunnan yhä kasvavien ympäristöpalveluiden tarpeisiin vastaamisessa" (). 7.10.2. Komitea suhtautuu myönteisesti siihen, että "kohdennettuja maatalouden ympäristöpolitiikan toimenpiteitä pitäisi tehostaa ja kannustaa lisäämällä budjettivaroja ja tarpeen mukaan osarahoituksen osuutta" (). 7.10.3. Komitea on komission kanssa yhtä mieltä painopistealoista, jotka tässä yhteydessä tarkoittavat erityisesti viljelijöille erityisen vaativia toimintoja kuten luomuviljelyä, puoliluonnollisten elinympäristöjen ( ) säilyttämistä ja karjan kasvatusta vuoristossa (). 7.10.4. Ympäristötoimet tulisi liittää entistä paremmin yhteisiin markkinajärjestelyihin. Bryssel, 10. joulukuuta 1997. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () "Agenda 2000", lehdistötiedote IP/97/660, s. 7 () "Agenda 2000", vol. I, s. 26 () SEC(97) 819 final. () Maanviljelijöille aiheutuva teoreettinen tulonmenetys, joka on 12 ecua tonnilta, saataisiin helposti kurottua umpeen tuotantopalkkioilla ja maatilojen koon kasvusuuntauksella. () "Agenda 2000", vol. I, s. 28 () Luku on peräisin kansainvälisen viljaneuvoston (International Grains Council) julkistamista tiedoista. () Unioni tarvitsee nykyään enemmän tukea toissijaisten viljakasvien, esim. ohran, kuin vehnän vientiin. () 66 ecua tonnilta olevan erityistuen käyttöönotto merkitsee öljykasvien viljelijöille nykyiseen verrattuna tulonmenetystä, joka on 28 ecua tonnilta (eli 2,3 kertaa viljakasvien viljelijöiden tulonmenetys osittaisen korvauksen johdosta). () "Agenda 2000", vol. I, s. 29 () SEC(97) 819 final. () "Agenda 2000", vol. I, s. 31 () CES 94/95 () EYVL C 110, 2.5.1995 () EYVL C 287, 22.9.1997 () EYVL C 19, 21.1.1998 () EYVL C 75, 10.3.1997, s. 4 () Komissio ehdottaa, että KIE-maat saavat rakennerahastoista kaudella 45 miljardia ecua. () Kaudelle 2000 2006 komissio esittää kaikki budjettikohdat vuoden 1997 kiintein hinnoin paitsi maatalouden päälinjauksen, jossa on käyvät hinnat. () "Agenda 2000", vol. I, s. 33 LIITE I talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Seuraavat muutosehdotukset hylättiin käsittelyssä: Lisätään kohdan 3.4.3 jälkeen uusi kohta 3.4 b, joka kuuluu seuraavasti: "3.4 b. Sokeri Sokerialaa ei ole uudistettu vuoden 1968 jälkeen. Komissio väittää nyt, että vuoteen 2005 mennessä viidentoista jäsenvaltion EU:n kasvava ylituotanto on 3,5 miljoonaa tonnia CEFTA-maiden 750 000:n tonnin lisäksi. Todettuaan tämän komissio ei ehdota minkäänlaisia toimenpiteitä, vaikka sokerista maksettava hinta ei alkuunkaan vastaa kilpailevista viljelykasveista maksettavaa hintaa. Tämä epätasapaino lisääntyy entisestään mainittuja muita viljelykasveja koskevien ehdotusten seurauksena. Siksi tälläkin alalla tarvitaan uudistuksia, kuten kohdassa 2.3.3 todetaan. Komitea kehottaa komissiota täydentämään Agenda 2000:ta tekemällä alaa koskevia ehdotuksia erityisesti siksi, että kustannukset maksetaan suurelta osin kuluttajahintojen nousuna." Perustelu Sokeriala kallistuu yhä, kun juurikkaasta maksettava hinta eroaa yhä enemmän muista sellaisista viljelykasveista maksettavista hinnoista, joita uudistukset koskevat. Komissio on toistuvasti lykännyt uudistusta, todennäköisesti siitä syystä, että sokeriala ei suurestikaan rasita yhteisön budjettia (pääasiassa maksetaan tukea AKT-maille ja Ranskan merentakaisille alueille). Suurin osa tuesta kertyy kuluttajahinnoista. Komitea ylpeilee usein kuluttajan etujen puolustamisella. Emme täytä tehtäväämme, jos emme aja tämän uudistuksen läpivientiä. Äänestyksen tulos Jaa-ääniä: 35, ei-ääniä: 71, tyhjiä: 6. Kohdat 6.1 ja 6.2 Korvataan kohdat seuraavalla tekstillä: "Komitean mielestä komission tulee mahdollisimman pian laatia ehdotus suorien maksujen ja yksittäisen maanviljelijän tuloihin vaikuttavien muiden säännösten yksilöllisestä ylärajasta sekä laatia tuen porrastamiskriteerit siten, että maataloustuki voidaan jakaa oikeudenmukaisesti eri tuottajien ja eri alueiden kesken." Perustelu Resurssien vähetessä on välttämätöntä, että maataloustukea jaetaan ensisijaisesti niille, jotka tarvitsevat sitä eniten, sekä ettei siitä ole seurauksena muutamien harvojen varallisuuden lisääntyminen epäoikeudenmukaisesti. Äänestyksen tulos Jaa-ääniä: 30, ei-ääniä: 65, tyhjiä: 17. APPENDIX II Agricultural market prospects until 2005 for the EU-15 and the ten CEEC, according to the European Commission (CAP 2000 report) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> APPENDIX III Timetable by product of the export commitments of the European Union-15 (1) (Commitments in volume terms) >TAULUKON PAIKKA> APPENDIX IV Financial prospects for 2000-2006 >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA>