KOMISSION VASTAUKSET EUROOPAN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN ERITYISKERTOMUKSEEN ”TAVOITTEENA TALOUDELLISUUS: MAASEUDUN KEHITTÄMISEEN OSOITETTUJEN EU:N HANKEAVUSTUSTEN PERUSTEENA OLEVIEN KULUJEN HALLINTA” /* COM/2015/031 final - 2014/ ( ) */





KOMISSION VASTAUKSET EUROOPAN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN ERITYISKERTOMUKSEEN ”TAVOITTEENA TALOUDELLISUUS: MAASEUDUN KEHITTÄMISEEN OSOITETTUJEN EU:N HANKEAVUSTUSTEN PERUSTEENA OLEVIEN KULUJEN HALLINTA” Tiivistelmä II. Komissio on vahvasti sitoutunut parantamaan maaseudun kehittämismenojen taloudellisuutta ja tehokkuutta erityisesti silloin kun on kyse yksityisille ja julkisille edunsaajille investointitoimia varten myönnettävistä avustuksista (kulujen kohtuullisuus). Komissio on sitä varten ottanut käyttöön aktiivisemman ja koordinoidumman lähestymistavan, jossa painotetaan aiempaa enemmän taloudellisuutta. Komissio uskoo tämän johtavan parempaan varainhoitoon seuraavan monivuotisen rahoituskehyksen aikana, kuten jäljempänä esitetyistä vastauksista käy ilmi. III. Komissio tekee jäsenvaltioissa sääntöjenmukaisuustarkastuksia varmistaakseen, että maksetut menot ovat sääntöjen mukaisia. Komissio on havainnut tarkastuksissa myös kulujen kohtuullisuuteen liittyviä puutteita, ja tältä osin on jo tehty rahoitusoikaisuja. Lisäksi käynnissä on useita sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyjä, joiden pohjalta tehdään todennäköisesti lisää rahoitusoikaisuja. IV. Maksajavirastojen on noudatettava asetuksen (EU) N:o 907/2014 liitteessä I vahvistettuja hyväksymisedellytyksiä (vuosien 2014–2020 ohjelma), ennen kuin ne suorittavat maksuja. Komission asetuksen (EU) N:o 65/2011 24 artiklan 2 kohdan d alakohdassa vaaditaan jäsenvaltioita arvioimaan kulujen kohtuullisuutta hallinnollisissa tarkastuksissa käyttämällä soveltuvaa arviointijärjestelmää, kuten viitekustannuksia, tarjousten vertailua tai arviointikomiteaa. Tätä säännöstä on noudatettava myös kaudella 2014–2020. V. Kulujen kohtuullisuuden arviointia koskevia säännöksiä[1] pidettiin aluksi itsestään selvinä. Kun aiemman oikeudellisen kehyksen uudelleenlaadinta[2] toteutettiin keväällä 2010, komissiolle ei ollut ilmoitettu erityisistä ongelmista, jotka olisivat liittyneet kulujen kohtuullisuuden arviointiin. Uudelleenlaadinnan hyväksymismenettelyssä esitettiin vain yksi kysymys (joka koski enimmäiskustannuksiin perustuvan menetelmän soveltuvuutta), ja siihen annettiin vastaus. VI. Vastaus VI kohdan a–d alakohtaan. Komissio on omissa tarkastuksissaan havainnut samantyyppisiä heikkouksia, joista tilintarkastustuomioistuin mainitsee, ja se on soveltanut rahoitusoikaisuja kattaakseen varoille aiheutuneen riskin. Eräät sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyt ovat edelleen kesken, ja niiden pohjalta tehdään todennäköisesti lisää rahoitusoikaisuja. Toimintasuunnitelmissa, joita jäsenvaltiot ovat kehittäneet pyrkiessään vähentämään maaseudun kehittämistoimenpiteiden täytäntöönpanoon liittyviä virheitä, esitetään parempia menetelmiä kulujen kohtuullisuuden arvioimiseksi. Virheriskiä voidaan todennäköisesti vähentää ohjelmakauden 2014–2020 osalta lisäämällä vakiokustannusten käyttöä. VIII. Eurooppalaisen maaseudun kehittämisen verkosto (ENRD) aikoo levittää hyviä käytänteitä seminaareissa sekä verkkosivuilla. IX. Komissio hyväksyy tilintarkastustuomioistuimen suosituksen, jonka mukaan jäsenvaltioissa olisi jo ennalta oltava käytössä tehokas ja vaikuttava valvontajärjestelmä. Se aikoo kannustaa jäsenvaltioita käyttämään tarkistuslistaa ja kriteerejä, jotka tilintarkastustuomioistuin on kehittänyt ja jotka esitetään liitteessä I. Komissio aikoo viimeistään tammikuussa 2015 antaa ohjeistusta maaseudun kehittämisen yhteydessä toteutettavista tarkastuksista ja sovellettavista seuraamuksista, mukaan lukien erityiset ohjeet kulujen kohtuullisuudesta sekä hallintoviranomaisille tarkoitettu tarkistuslista, joka esitetään erityiskertomuksen liitteenä. Lisäksi vuosina 2014–2020 on tarkoitus osana ENRD:n toimintaa järjestää koulutusta ja kokemusten vaihtoa. Johdanto 3. Kuten tilintarkastustuomioistuin toteaa, komissio tekee jäsenvaltioissa sääntöjenmukaisuustarkastuksia varmistaakseen, että maksetut menot ovat sääntöjen mukaisia. Komissio on havainnut tarkastuksissa myös kulujen kohtuullisuuteen liittyviä puutteita, ja tältä osin on jo tehty rahoitusoikaisuja (esim. Bulgarian osalta rahoitusoikaisujen arvo on 19 miljoonaa euroa). Käynnissä on useita sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyjä, joiden pohjalta tehdään todennäköisesti lisää rahoitusoikaisuja. Komissio antoi 19. joulukuuta 2013 suuntaviivat niiden rahoitusoikaisujen määrittämistä varten, jotka se tekee yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa hallinnoituihin unionin rahoittamiin menoihin julkisia hankintoja koskevien sääntöjen noudattamatta jättämisen vuoksi. Suuntaviivojen mukaan hankintasääntöjen noudattamatta jättämisen vakavuutta arvioidaan suhteellisuusperiaatteen pohjalta. 4. Komissio on yhtä mieltä lisäsäästöjen mahdollisuudesta, ja se aikoo ottaa tilintarkastustuomioistuimen huomautukset huomioon. 5. Mahdollisuutta käyttää vakiokustannuksia on tarkoitus laajentaa ja edistää ohjelmakauden 2014–2020 osalta. Näin voidaan todennäköisesti vähentää rahastolle aiheutuvaa riskiä sekä jäsenvaltioiden hallinnollista rasitusta. 15. Komissio on omissa tarkastuksissaan aina arvioinut investointitoimenpiteiden kulujen kohtuullisuutta sekä julkisia hankintoja koskevien menettelyjen noudattamista. Lähes kaikissa komission tarkastuksissa havaittiin kulujen kohtuullisuuteen liittyviä puutteita. Jäsenvaltioiden olisi korjattava nämä puutteet, ja lisäksi niitä on tarkoitus seurata tulevissa tarkastuksissa. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston (AGRI) tarkastusstrategiassa, joka perustuu järjestelmätarkastukseen ja riskinarviointiin, otetaan huomioon pääosaston aiempien tarkastusten sekä Euroopan tilintarkastustuomioistuimen, Euroopan petostentorjuntaviraston ja kansallisten sertifiointielinten tarkastusten tulokset, jotta voidaan määrittää ne alat, joihin liittyy eniten riskejä ja joille tarkastukset olisi jatkossa keskitettävä. Lisäksi vuosia 2014–2020 koskevalla tarkastusstrategialla varmistetaan kaikkien menojen parempi kattavuus. Aloilla, joihin liittyy eniten riskejä, on tarkoitus jatkaa tehokkaita tarkastustoimia. Virhetasoa koskevissa toimintasuunnitelmissa esitetään ennalta ehkäiseviä ja korjaavia toimenpiteitä, joilla on tarkoitus puuttua kulujen kohtuullisuuteen liittyviin ongelmiin silloin kun komissio tai tilintarkastustuomioistuin on tarkastuksissaan havainnut tällaisia puutteita. Yhteisestä maatalouspolitiikasta annetun uuden asetuksen (EU) N:o 1306/2013 mukaan komissio voi vähentää jäsenvaltioille suoritettavia välimaksuja tai keskeyttää ne, jos valvontajärjestelmät eivät toimi vaikuttavasti tai jos jäsenvaltio ei ole toteuttanut korjaavia toimenpiteitä. Nopea keino puuttua ongelmiin on mahdollisuus lykätä välimaksuja, jos maksujen laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta on epäilyjä. Edellä mainitut seikat huomioon ottaen komissio uskoo vakaasti, että puutteet voidaan havaita aiemmin ja että näin voidaan lieventää riskejä tehokkaammin sekä panna tarvittavat korjaavat toimenpiteet nopeammin täytäntöön. 21. Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa hallinnoivat komissio ja jäsenvaltiot yhdessä. Komissio toteuttaa talousarviota, ja toteutustehtävät on jaettu komission ja jäsenvaltioiden kesken. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että toimet rahoitetaan asianmukaisesti ja että EU:n sääntöjä noudatetaan. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto täyttää velvoitteensa asianmukaisesti, mutta virheiden havaitseminen ja korjaaminen on ensisijaisesti jäsenvaltioiden tehtävä. Komissio tekee jäsenvaltioissa sääntöjenmukaisuustarkastuksia varmistaakseen, että maksetut menot ovat sääntöjen mukaisia. Sääntöjenmukaisuustarkastusten pohjalta voidaan tehdä rahoitusoikaisuja sekä antaa suosituksia hallinto- ja valvontajärjestelmän parantamiseksi. Jos jäsenvaltiot eivät toteuta ehdotettuja toimenpiteitä, niille tarkoitetut maksut voidaan keskeyttää ja niihin voidaan soveltaa rahoitusoikaisuja. 22. Komissiolla on nyt lisäksi oikeus keskeyttää maksut eräin edellytyksin eli jos hallinto- ja valvontajärjestelmän toiminnassa on vakavia puutteita eikä jäsenvaltio ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä tilanteen korjaamiseksi. 24. Yhteinen vastaus 24–28 kohtaan: Tältä osin on jo tehty rahoitusoikaisuja. Lisäksi käynnissä on useita sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyjä, joiden pohjalta tehdään todennäköisesti lisää rahoitusoikaisuja. Lähes kaikissa komission suorittamissa tarkastuksissa esiintyi puutteita kulujen kohtuullisuudessa. Tällaisissa tapauksissa määrättiin taloudellisia seuraamuksia ja annettiin suosituksia. Joissakin tapauksissa jäsenvaltiot toteuttivat korjaavia toimenpiteitä. Tilintarkastustuomioistuin totesi vuotta 2013 koskevassa vuosikertomuksessaan, että jäsenvaltioilla oli riittävästi tietoja havaita ja korjata useimmat virheet, joita tuomioistuin havaitsi maaseudun kehittämisen alalla. Investointitoimenpiteiden osalta tilintarkastustuomioistuin totesi, että jäsenvaltiot olisivat voineet havaita ja korjata kaikki kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevat virheet tarkastetuissa tapahtumissa.[3] Puutteita, jotka tilintarkastustuomioistuin havaitsi vuosikertomuksia varten tekemissään tarkastuksissa, seurataan komission asiakirja- tai sääntöjenmukaisuustarkastuksissa tai sertifiointielimen tarkastuksissa. 29. Kuten tilintarkastustuomioistuin toteaa 33 kohdassa, jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa järjestettiin analyysin jälkeen neljä seminaaria. Niissä keskusteltiin kulujen kohtuullisuuteen ja julkisiin hankintoihin liittyvistä kysymyksistä ja vaihdettiin hyviä käytänteitä. Lisäksi jäsenvaltiot panevat täytäntöön virhetasoja koskevat toimintasuunnitelmat, joista osa sisältää toimenpiteitä kulujen kohtuullisuutta koskevan arvioinnin parantamiseksi. Erityisesti julkisten hankintojen osalta jäsenvaltioille on jo toimitettu ohjeasiakirja, joka käsittelee Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) hallinnoinnissa esiintyviä yleisimpiä sääntöjenvastaisuuksia (neljäs virhetasoa koskeva seminaari, lokakuu 2014). 30. Komissio on esittänyt uutta ohjelmakautta 2014–2020 varten yksinkertaistettuja kustannusvaihtoehtoja (kiinteämääräinen rahoitus, vakioyksikkökustannukset, kertakorvaukset), jotka ovat tehokas keino varmistaa kulujen kohtuullisuus. Asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 esitetään ERI-rahastoja koskevia vaihtoehtoja, joiden avulla voidaan laskea avustuksiin liittyvät tukikelpoiset menot sekä takaisin maksettava tuki todellisten kustannusten perusteella mutta myös kiinteämääräisen rahoituksen, vakioyksikkökustannusten ja kertakorvausten perusteella. Komissio on laatinut yksinkertaistettuja kustannusvaihtoehtoja koskevat ohjeet, joissa esitetään yksinkertaistettujen kustannusten kolmea luokkaa koskevia teknisiä neuvoja sekä parhaita käytänteitä, joiden tarkoituksena on kannustaa jäsenvaltioita hyödyntämään yksinkertaistettuja kustannusvaihtoehtoja. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin itse päättää, käyttävätkö ne yksinkertaistettuja kustannusvaihtoehtoja. Lokakuussa 2014 järjestettiin virhetasoa koskeva seminaari, jossa kaikkien jäsenvaltioiden hallintoviranomaisille ja maksajavirastoille annettiin ohjeita siitä, miten julkisia hankintoja koskevissa menettelyissä voidaan ehkäistä sääntöjenvastaisuudet. Vuoden 2014 lopussa on lisäksi tarkoitus antaa ohjeet, jotka koskevat maaseudun kehittämiseen liittyviä tarkastuksia ja seuraamuksia. Lisäksi komissio antoi 19. joulukuuta 2013 suuntaviivat niiden rahoitusoikaisujen määrittämistä varten, jotka se tekee yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa hallinnoitaviin unionin rahoittamiin menoihin julkisia hankintoja koskevien sääntöjen noudattamatta jättämisen vuoksi. Komissio on havainnut käytössä olevien valvontajärjestelmien arvioinnin osalta, että hyvin suunniteltuja valvontajärjestelmiä ei aina ole pantu asianmukaisesti täytäntöön käytännössä. 32. Toimintasuunnitelmat otettiin käyttöön tilintarkastustuomioistuimen vuotta 2011 koskevassa vuosikertomuksessa esittämien havaintojen pohjalta. Toimintasuunnitelmista on aiheutunut jäsenvaltioille huomattavasti työtä. Komissio on kehittänyt tarkkoja välineitä parantaakseen virheiden perimmäisten syiden poistamiseksi kehitettyjen toimintasuunnitelmien laatua. Niitä ovat esimerkiksi suuntaviivat, jotka koskevat muun muassa yksinkertaistettuja kustannuksia, julkisia hankintoja, maaseudun kehittämissuunnitelmiin sisältyvien toimien todennettavuutta ja valvottavuutta sekä erityisten petostentorjuntastrategioiden järjestämistä. Toimintasuunnitelmien viimeisimmässä päivityksessä (syyskuussa 2014) jäsenvaltioiden oli otettava tilintarkastustuomioistuimen ja komission tarkastushavainnot huomioon paljon laajemmin. Jäsenvaltioiden esittämistä toimista 46 prosenttia liittyi konkreettisiin tarkastustuloksiin, joista 50 prosenttia oli peräisin tilintarkastustuomioistuimen kertomuksista. Komission valtuuksia on lujitettu yhteisestä maatalouspolitiikasta annetussa uudessa asetuksessa (EU) N:o 1306/2013. Asetuksen 41 artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltiolle maksettavat välimaksut voidaan keskeyttää tai niitä voidaan vähentää, jos kansallisen valvontajärjestelmän keskeiset osat eivät toimi tehokkaasti tai jos tarvittavia korjaavia toimenpiteitä ei ole toteutettu. Asetuksen 36 artiklan 7 kohdassa säädetään mahdollisuudesta lykätä välimaksuja ensimmäisenä nopeana ja reaktiivisena keinona tilanteissa, joissa maksujen laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta on epäilyjä. Lisäksi maksajavirastojen on toimittava nopeasti, jos maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto esittää vuotuisessa toimintakertomuksessaan niitä koskevia varaumia ja ne haluavat välttyä rahoitusoikaisuilta. 33. Komissio järjestää jäsenvaltioiden (ja ehdokasmaiden) maksajavirastoille petostentorjuntaa käsitteleviä seminaareja. Niissä on tarkoitus jakaa tietoa aloista, joilla petosten riski on suuri, sekä keinoista havaita ja ehkäistä petoksia. Vuoden 2014 lopussa seuraavat jäsenvaltiot olivat osallistuneet seminaareihin: Alankomaat, Belgia (Flanderi), Espanja, Irlanti, Itävalta, Kreikka, Kypros, Latvia, Portugali, Puola, Ranska, Romania, Ruotsi, Saksa, Slovakia, Slovenia, Suomi, Tanska, Tšekki ja Viro. Parhaillaan valmistellaan seminaareja myös muissa jäsenvaltioissa. 34. Vuosina 2007–2013 ei useimpien maaseudun kehittämisen investointitoimenpiteiden osalta ollut käytössä erityistä oikeusperustaa yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käytölle. Asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 (67 ja 68 artikla) säädetään näiden vaihtoehtojen käytöstä kaikkien ERI-rahastojen osalta. Sen vuoksi on odotettavissa, että kun komissio tehostaa ohjaustaan, uudella ohjelmakaudella suurempi osuus menoista perustuu yksinkertaistettuihin kustannusvaihtoehtoihin. Viime kädessä päätös yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käytöstä kuuluu luonnollisesti jäsenvaltioille. 35. Toimintasuunnitelmissa keskitytään menoihin liittyvien sääntöjenvastaisuuksien keskeisten syiden tunnistamiseen ja korjaamiseen, mukaan lukien kulujen kohtuullisuuden tarkistamiseen liittyvät heikkoudet. Komission yksiköiden kesäkuussa 2013 esittämässä valmisteluasiakirjassa[4] mainittiin kulujen kohtuullisuuden puutteellinen arviointi eräänä suurimmista virheiden lähteistä (RC10). Jäsenvaltiot ovat sen jälkeen vähitellen havainneet tällä alalla esiintyviä puutteita ja käynnistäneet ennalta ehkäiseviä ja korjaavia toimenpiteitä. 42. Ks. vastaus 34 kohtaan. Vastaukset 44–49 kohtaan: Seuranta- ja arviointijärjestelmiä, jotka jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön asetuksen (EU) N:o 808/2014 (maaseudun kehittämisen täytäntöönpanoasetus) liitteen IV mukaisesti, voitaisiin hyödyntää arvioitaessa kulujen kohtuullisuutta tuotosten, tulosten ja saavutettujen ja/tai suunniteltujen vaikutusten kannalta. Komissio aikoo kehottaa jäsenvaltioita parantamaan yksittäisten hankkeiden ja toimien kustannusvaikuttavuuden ja kustannustehokkuuden arviointia. 52. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto järjestää petostentorjuntastrategioita koskevia työpajoja lähes kaikissa jäsenvaltioissa. Ks. tarkemmat tiedot 33 kohtaan annetusta vastauksesta. 54. Tätä alaa koskevia hyviä käytänteitä on tarkoitus vaihtaa vuosina 2014–2020 ENRD:n kautta. 61. Yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen määrittämisessä voidaan soveltaa useita erilaisia menetelmiä, kuten asetuksen (EU) N:o 1303/2013 67 artiklan 5 kohdassa esitetään. Lisäksi asetuksen (EU) N:o 1305/2013 62 artiklan 2 kohdan mukaisesti hallintoviranomaisten on sisällytettävä maaseudun kehittämisohjelmiinsa lausunto, jossa vahvistetaan laskelmien asianmukaisuus ja paikkansapitävyys. Lausunnon antaa toiminnallisesti riippumaton elin. 62. Nykyisen lainsäädännön mukaan komissio ei voi velvoittaa jäsenvaltioita päivittämään tai tarkistamaan säännöllisesti yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen menetelmiä, jotka hallintoviranomaiset ovat ottaneet käyttöön asetuksen (EU) N:o 1303/2013 67 artiklan mukaisesti. Komissio kuitenkin kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että käyttöön otetuissa järjestelmissä otetaan huomioon markkinahintojen kehitys. Laatikko 7 – Teoreettisiin laskelmiin pohjautuvat vakioyksikkökustannukset saattavat olla tarjolla olevia markkinahintoja korkeampia ja johtaa liian suuriin maksuihin Kauden 2014–2020 osalta tällaisen järjestelmän olisi perustuttava oikeudenmukaiseen, tasapuoliseen ja todennettavaan laskentamenetelmään, jossa otetaan huomioon muun muassa tilastotiedot, historiatiedot tai tavanomaiset kustannuslaskentakäytännöt. Investointitoimenpiteet: Komissio aikoo kannustaa jäsenvaltioita säännöllisesti tarkistamaan yksinkertaistettuja kustannusvaihtoehtoja koskevia laskentamenetelmiä, jotta ne vastaisivat markkinoiden kehitystä. 71. Komissio kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että käyttöön otetut järjestelmät vastaavat markkinahintojen kehitystä. Komission yhteinen vastaus 78 ja 79 kohtaan Kuten tilintarkastustuomioistuin esittää 47–52 kohdassa, tietyissä olosuhteissa voi olla perusteltua käyttää toimittajaa, jonka kulut ovat suuremmat. Komissio on kuitenkin yhtä mieltä sitä, että menettelyn manipulointia ei voida hyväksyä. 80. Tällaisia äärimmäisiä tapauksia on itse asiassa havaittu usein petostentorjuntaviraston tutkimuksissa. 81. Komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 täytäntöönpano edistää petosten torjumista ja havaitsemista. Asetuksen liitteen 1 mukaan maksajaviraston on varmistettava, että henkilöstön koulutukseen sisältyy petosten tiedostamista koskevaa koulutusta. Uuden asetuksen (EU) N:o 1306/2013, komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 ja komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 908/2014 mukaan jäsenvaltioiden on puututtava petoksiin entistä tarkemmin, sillä ne aiheuttavat riskin varoille. Asiaa käsitellään myös petostentorjuntaseminaareissa (ks. vastaus 33 kohtaan). 86. Tätä alaa koskevia hyviä käytänteitä on tarkoitus vaihtaa vuosina 2014–2020 ENRD:n kautta. 90. Komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 809/2014 48 artiklan 3 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on tarkastettava loppuun saatettu tukitoimi verrattuna toimeen, jota varten tukea koskeva hakemus jätettiin ja tukea myönnettiin. Jäsenvaltioiden on tarkoitus tämän säännöksen avulla havaita tapaukset, joissa lopputulos ei vastaa sitä, mihin edunsaaja alun perin sitoutui. 103. Esitettyjen kulujen kohtuullisuuden arviointia koskevia säännöksiä[5] pidettiin aluksi itsestään selvinä. Kun aiemman oikeudellisen kehyksen uudelleenlaadinta[6] toteutettiin keväällä 2010, komissiolle ei ollut ilmoitettu erityisistä tähän liittyvistä ongelmista. Uudelleenlaadinnan hyväksymismenettelyssä esitettiin vain yksi kysymys (joka koski enimmäiskustannuksiin perustuvan menetelmän soveltuvuutta), ja siihen annettiin vastaus. Komissio on sen jälkeen laatinut yksinkertaistettuja kustannusvaihtoehtoja koskevat ohjeet, joissa esitetään yksinkertaistettujen kustannusten kolmea luokkaa koskevia teknisiä neuvoja sekä parhaita käytänteitä, kannustaakseen jäsenvaltioita hyödyntämään yksinkertaistettuja kustannusvaihtoehtoja. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin itse päättää, käyttävätkö ne yksinkertaistettuja kustannusvaihtoehtoja. Lokakuussa 2014 järjestettiin virhetasoa koskeva seminaari, jossa kaikkien jäsenvaltioiden hallintoviranomaisille ja maksajavirastoille annettiin ohjeita sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemisestä julkisia hankintoja koskevissa menettelyissä. Vuoden 2014 lopussa on tarkoitus antaa ohjeet, jotka koskevat maaseudun kehittämiseen liittyviä tarkastuksia ja seuraamuksia. Lisäksi komissio antoi 19. joulukuuta 2013 suuntaviivat niiden rahoitusoikaisujen määrittämistä varten, jotka se tekee yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa hallinnoitaviin unionin rahoittamiin menoihin julkisia hankintoja koskevien sääntöjen noudattamatta jättämisen vuoksi. Komissio on esittänyt ohjelmakautta 2014–2020 varten yksinkertaistettuja kustannusvaihtoehtoja (kiinteämääräinen rahoitus, vakioyksikkökustannukset, kertakorvaukset), jotka ovat tehokas keino varmistaa kulujen kohtuullisuus. Asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 esitetään ERI-rahastoja koskevia vaihtoehtoja, joiden avulla voidaan laskea avustuksiin liittyvät tukikelpoiset menot sekä takaisin maksettava tuki todellisten kustannusten perusteella mutta myös kiinteämääräisen rahoituksen, vakioyksikkökustannusten ja kertakorvausten perusteella. Komissio on havainnut käytössä olevien valvontajärjestelmien arvioinnin osalta, että hyvin suunniteltuja valvontajärjestelmiä ei aina ole pantu asianmukaisesti täytäntöön käytännössä. 110. Komissio hyväksyy tämän suosituksen. Jäsenvaltioiden olisi ennalta varmistettava, että niillä on käytössään tehokkaat valvontajärjestelmät. Komissio aikoo kannustaa jäsenvaltioita käyttämään tarkistuslistaa ja kriteerejä, jotka tilintarkastustuomioistuin on kehittänyt ja jotka esitetään liitteessä I. Komissio aikoo viimeistään tammikuussa 2015 antaa ohjeistusta maaseudun kehittämisen yhteydessä toteutettavista tarkastuksista ja sovellettavista seuraamuksista, mukaan lukien erityiset ohjeet kulujen kohtuullisuudesta sekä hallintoviranomaisille tarkoitettu tarkistuslista, joka esitetään erityiskertomuksen liitteenä. Lisäksi vuosina 2014–2020 on tarkoitus osana ENRD:n toimintaa järjestää koulutusta ja kokemusten vaihtoa. 111. Komissio hyväksyy tämän suosituksen ja aikoo seurata toteutettuja toimenpiteitä jäsenvaltioiden kanssa. Suoritusriskien osalta komissio aikoo kannustaa jäsenvaltioita jakamaan kokemuksia ja hyviä käytänteitä säännöllisissä kokouksissa. Sääntöjen noudattamatta jättämisen riskin osalta maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto antoi maaliskuussa 2014 uuden monivuotisen tarkastusstrategian, joka kattaa vuodet 2014–2020. Tarkastusstrategiassa sovelletaan edelleen riskiperusteista lähestymistapaa. Tarkastusten mahdollisimman laajan kattavuuden varmistamiseksi strategiaan on sisällytetty jatkuva kolmivuotinen tarkastusohjelma, jota on sovellettu heinäkuusta 2014. Ohjelman tueksi on luotu keskitetty riskianalyysi, ja ohjelmaa tarkistetaan vuosittain. Tarkastusten pohjalta tehdään rahoitusoikaisuja, joiden perusteena ovat valvontajärjestelmien täytäntöönpanossa havaitut puutteet sekä arvio näiden puutteiden EU:n talousarviolle aiheuttamasta taloudellisesta riskistä. Komissio voi tarkastustensa perusteella myös määrittää havaittujen virheiden lähteet ja syyt sekä pyytää jäsenvaltioita toteuttamaan erityisiä ja kohdennettuja korjaavia toimenpiteitä. [1] Komission asetuksen (EU) N:o 65/2011 24 artiklan 2 kohdan d alakohta. [2] Asetus (EY) N:o 1975/2006. [3] Euroopan tilintarkastustuomioistuin, vuosikertomus 2013, 4.8 kohta. [4] ”Commission Staff Working document on the assessment of root causes of errors and corrective and preventive actions in the rural development policy” (Komission yksiköiden valmisteluasiakirja virheiden perimmäisiä syitä koskevasta arvioinnista sekä korjaavista ja ennalta ehkäisevistä toimista maaseudun kehittämispolitiikassa) (SWD(2013) 244 final; asiakirjaa ei ole saatavilla suomeksi). [5] Komission asetuksen (EU) N:o 65/2011 24 artiklan 2 kohdan d alakohta. [6] Asetus (EY) N:o 1975/2006.