Ehdotus: neuvoston asetus hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 2200/96, hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 2201/96 ja tiettyjen sitrushedelmien tuottajien tukijärjestelmästä annetun asetuksen (EY) N:o 2202/96 muuttamisesta /* KOM/2000/0433 lopull. - CNS 2000/0191 */



Virallinen lehti nro C 337 E , 28/11/2000 s. 0207 - 0213



Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 2200/96, hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 2201/96 ja tiettyjen sitrushedelmien tuottajien tukijärjestelmästä annetun asetuksen (EY) N:o 2202/96 muuttamisesta (komission esittämä) PERUSTELUT Johdanto Hedelmä- ja vihannesalan yhteisen markkinajärjestelyn uudistus vuodelta 1996 on pantu täytäntöön vuoden 1997 tammikuusta lähtien. Komission on määrä jättää neuvostolle kertomus yhteisen markkinajärjestelyn toiminnasta vuoden 2000 loppuun mennessä (tuoreet tuotteet/sitrushedelmät). Kertomuksen valmistelu on käynnissä, ja sen lopullinen muoto riippuu jäsenvaltioiden toimittamista tiedoista. Esille on kuitenkin tullut neljä tärkeää seikkaa, jotka on kiireellisesti ratkaistava. Niitä ovat tomaattijalosteita koskevan nykyisen järjestelyn joustamattomuus, tomaatti-, päärynä- ja sitrushedelmäjalosteita koskevien takuumäärien (kiintiöt tai kynnykset) taso, toimintarahastojärjestelmän yksinkertaistaminen sekä tuoreille tuotteille maksettavien vientitukien hallinnon parantaminen. Samaan aikaan kahta muuta nykyistä järjestelmää (persikka-/päärynä- ja sitrushedelmäjalosteet) voidaan mukauttaa tomaatteja koskevan uuden järjestelyn mukaisesti. Tomaattijalosteiden osalta järjestelyä on järkiperäistettävä ja yksinkertaistettava ja otettava mukaan tomaatteja, persikoita ja päärynöitä koskevien nykyisten järjestelmien tehokkaimmat osat: 1. käytetään kynnyksiä kiintiöiden sijasta (kuten nykyisessä persikoita/päärynöitä ja sitrushedelmiä koskevassa järjestelmässä); 2. ilmaistaan kynnykset raaka-aineena (kuten nykyisessä tomaattikiintiöjärjestelmässä) jalosteiden sijasta; 3. jaetaan yhteisön kynnykset kansallisiin kynnyksiin (kuten nykyisessä tomaattikiintiöjärjestelmässä); 4. maksetaan tuki suoraan tuottajaorganisaatioille (kuten sitrushedelmäjärjestelmässä); 5. neuvosto vahvistaa tuen lopullisesti (kuten sitrushedelmäjärjestelmässä). Koska tomaatit istutetaan vuoden ensimmäisen neljänneksen aikana, uuden järjestelyn on oltava käytössä viimeistään vuoden 2001 alussa. Toimintarahastojen osalta nykyinen hallintomenettely on monimutkainen ja raskas. Yksinkertaistaminen on siksi tarpeen. Vientitukien nykyisessä hallintojärjestelmässä ei oteta täysin huomioon yksittäisten toimijoiden tarpeita. Näin ollen sitä on parannettava. Tämän vuoksi edellisen perusteella ehdotetaan seuraavia muutoksia: 1. tomaatti-, persikka-/päärynä- ja sitrushedelmäjalosteita koskevien järjestelyjen järkiperäistäminen; 2. kynnysten mukauttaminen tomaatti-, päärynä- ja sitrushedelmäjalosteita koskevissa järjestelmissä talousarvioon vaikuttamatta; 3. toimintarahastoja koskevan rahoitusjärjestelmän yksinkertaistaminen; 4. tuoreille hedelmille ja vihanneksille maksettavien vientitukien hallinnon parantaminen. Muutoksia 1, 2 ja 4 sovellettaisiin kunkin tuotteen markkinointivuodesta 2001/02 lähtien. Jalosteiden osalta tämä merkitsee vuoden 2001 kesä-, heinä- tai lokakuuta tuotteesta riippuen. Muutosta 3 sovellettaisiin toimintarahastojen osalta vuodesta 2001 lähtien maksettuun tukeen. Nämä muutokset yksinkertaistavat nykyistä sääntelyä merkittävästi, erityisesti tomaattijalosteiden alalla. Samalla eri järjestelmät saadaan yhdenmukaistettua. Nämä muutokset suosivat tuottajia, jotka hallitsevat paremmin organisaatioidensa välityksellä tapahtuvaa tuotteidensa markkinointia. Lisäksi joustavammat jalostusjärjestelmät sallivat talouden toimijoiden mukauttaa tuotantoaan siten, että se vastaa paremmin markkinoiden kehitystä. Tuottajaorganisaatioiden osana toimintaohjelmia toteuttama tuettujen menojen suunnittelu muuttuu erittäin yksinkertaiseksi, koska vastedes kukin tuottajaorganisaatio tietää käytettävissä olevien tukien määrän toimintaohjelmaluonnosta laatiessaan. 1. Tomaatti-, persikka-/päärynä- ja sitrushedelmäjalosteita koskevien järjestelyjen järkiperäistäminen Yhteisön tukijärjestelmä hedelmä- ja vihannesjalosteille, sitrushedelmiä lukuun ottamatta (asetus (EY) N:o 2201/96), perustuu periaatteeseen, jonka mukaan jalostaja maksaa tuottajalle vähimmäishinnan ja jalostajalle maksetaan tasaustukea saatujen lopputuotteiden osalta kolmessa seuraavassa tuoteryhmässä: - tomaattijalosteet, joihin sovelletaan jäsenvaltioille jaettavaa ja vuosittain tarkastettavaa yhteisön kiintiötä. Tukea myönnetään ainoastaan näiden kiintiöiden rajoissa, - sokeriliemeen säilötyt persikat ja päärynät, joihin sovelletaan yhteisön kynnystä. Tukea alennetaan yhtenäisesti kaikissa jäsenvaltioissa, jos yhteisön kynnys ylittyy. Sitrushedelmien jalostusta koskevan yhteisön tukijärjestelmän uudistuksessa vuodelta 1996 (neuvoston asetus (EY) N:o 2202/96) säädetään - että jalostajien on tehtävä sopimukset tuottajaorganisaatioiden kanssa, - jalostettaviksi toimitetuista määristä tuottajalle maksettavasta tuesta. Tämän tuen määrä on vahvistettu neuvoston asetuksessa, ja tämän vuoksi se ei ole enää yhteydessä raaka-ainekustannuksiin kolmansissa maissa, - yhteisön kynnysjärjestelmästä jokaiselle tuotteelle tai tuoteryhmälle (appelsiinit, sitruunat, greipit ja pienet sitrushedelmät), joiden määrät eivät muuttuneet, - ostohinnan osalta tuottajaorganisaatioiden ja jalostajien välillä käytävistä vapaista neuvotteluista kysynnän ja tarjonnan perusteella. Kuten vuoden 1998 hintapaketissa oli päätetty aiemmin havaitun ongelman vuoksi, vuonna 1999 muutettiin markkinointivuotta, johon sovelletaan tuen vähennystä kynnyksen ylityksen vuoksi. Sen sijaan, että vähennystä sovellettaisiin markkinointivuonna, jona ylitys tapahtuu, sitä sovelletaan seuraavana markkinointivuonna. Tämä merkitsee asioiden yksinkertaistumista ja tuottajille tulevan kassavirran parantumista, eikä maksa enempää kuin aikaisempi järjestely. Tätä muutosta sovelletaan markkinointivuodesta 1999/2000 alkaen. Edellisen perusteella näihin järjestelmiin ehdotetaan seuraavia muutoksia: 1.1. Yhteisön järjestelyjen yleistäminen kansallisiksi kynnyksiksi 1.1.1. Tomaatit Kokemus on osoittanut, että nykyinen tomaatteihin sovellettava "muuttuvien" kiintiöiden järjestelmä johtaa kiintiöiden siirtoon kiintiönsä eniten ylittäville jäsenvaltioille muiden jäsenvaltioiden kustannuksella. Tämä seikka on ratkaistava kiireellisesti samalla kun vältetään kiinteän kiintiöjärjestelmän aiheuttama joustamattomuus. Ehdotetaan nykyisen järjestelyn korvaamista jalostuskynnyksellä, jota jo sovelletaan persikoihin ja päärynöihin. 1.1.2. Tomaatit, persikat/päärynät ja sitrushedelmät Eri jäsenvaltioiden vaihtelevien tuotantosuuntausten ottamiseksi huomioon yhteisön kynnykset jaetaan kansallisiksi kynnyksiksi. Persikoiden/päärynöiden ja sitrushedelmien osalta tämä perustuu kolmen viimeisen markkinointivuoden aikana tuettuna jalostettuihin määriin ja tomaattien osalta nykyiseen kiintiöjakoon. Jos yhteisön kynnys ylittyy, tukea vähennetään ainoastaan niissä jäsenvaltioissa, joissa kansallinen kynnys on ylittynyt. Persikoiden ja päärynöiden kynnykset, jotka nykyään ilmaistaan lopputuotteina, muunnetaan raaka-aineeksi kuten tomaattien ja sitrushedelmien osalta. Persikoiden ja päärynöiden osalta näiden hedelmien sekoitukset sokeriliemessä lisätään liitteeseen 1 (jalosteet, joiden tuki annetaan käytetyistä raaka-aineista) nykyisten järjestelyjen selventämiseksi. 1.2. Suora tuki tuottajaorganisaatioille Vaikuttaa tarpeelliselta yksinkertaistaa tomaateista ja persikoista/päärynöistä maksettavan tuen maksujärjestelyjä ja tehdä tuottajien ja jalostajien välinen suhde joustavammaksi, kuten on asianlaita sitrushedelmien osalta. Tämän vuoksi vaikuttaa aiheelliselta myöntää yhteisön tuki suoraan tuottajille tuottajaorganisaatioiden välityksellä, kuten on nykyään asianlaita sitrushedelmien osalta. Tuki vahvistetaan jalostettavaksi tarkoitetulle raaka-ainemäärälle. Näin ollen vähimmäishintaa ei enää tarvitse vahvistaa. Tomaattien osalta tapahtuu yksinkertaistumista, koska vahvistetaan yksi ainoa tuen määrä (lopputuotteiden osalta nykyään vahvistettavien 16:n eri määrän sijaan). 1.3. Tuen lopullinen vahvistaminen neuvoston toimesta Komissio vahvistaa nykyään kunakin markkinointivuonna tuen määrän tomaateille, persikoille ja päärynöille pääosin raaka-aineen hinnassa tapahtuvien muutosten perusteella. Tässä luonnoksessa vahvistetaan tomaattien, persikoiden ja päärynöiden jalostustuki markkinointivuonna 2000/01 myönnetyn tuen perusteella määrittelemättömäksi ajaksi. Komissio alentaa tukea jonakin tiettynä markkinointivuonna ainoastaan, jos kynnykset ylittyvät. Markkinointivuonna 2000/01 persikoiden tukea alennettiin kolmannes edelliseen markkinointivuoteen verrattuna ja lähes 50 prosenttia 90-luvun puolenvälin keskimääräiseen tukeen verrattuna. Tämän ilmiön syinä olivat raaka-aineen hintojen kohoaminen maailmanmarkkinoilla sekä myös euron vaihtokurssin lasku markkinointivuonna 2000/01. Sama ilmiö on vaikuttanut myös päärynöihin, mutta vähäisemmässä määrin. Tomaattien osalta tukea alennetaan ensimmäisenä soveltamisvuonna 9,1 prosentilla, sillä kynnyksen odotetaan ylittyvän kyseisenä markkinointivuonna. Tarkoituksena on estää budjetin ylittyminen. Jos ylitys onkin vähäisempi, tukea nostetaan automaattisesti oikeassa suhteessa. 2. Tomaatti-, päärynä- ja sitrushedelmäjalosteita koskevien kynnysten mukauttaminen talousarvioon vaikuttamatta 2.1. Tomaatit ja päärynät Kynnyksiä korotetaan 10 prosentilla tomaattien ja päärynöiden osalta kasvavan kysynnän ottamiseksi huomioon. Tuki laskee vastaavan määrän talousarviovaikutusten välttämiseksi. 2.2. Sitrushedelmät Kysyntä on kasvanut huomattavasti viime vuosina erityisesti muusta kuin tiivisteestä tehdyn mehun osalta. Verrattuna muihin markkinamahdollisuuksiltaan epävarmempiin aloihin (esim. tiivisteestä tehty mehu, jonka osalta Brasilialla on huomattava tekninen etu) tämä on kilpailukykyinen ala, johon yhteisön tuotantoa olisi kannustettava keskittymään. Tämä on kasvattanut tuotantoa, aiheuttanut kynnyksen ylittymisen ja merkinnyt näin ollen tukitason huomattavaa alenemista. Tämän tukitason alenemisen sivuvaikutuksena on kuitenkin tuen ja yhteisön markkinoiltapoistamiskorvauksen välisen eron kasvu, mikä tekee intervention houkuttelevammaksi. Nykyisillä säännöillä enimmäisprosenttiosuus, jonka kukin tuottajaorganisaatio voi poistaa markkinoilta, on 10 prosenttia siirtymäkauden päätyttyä (2002). Arvioidaan, että tuen aleneminen aiheuttaa todellisen riskin siitä, että markkinoilta poistetaan enimmäismääränä oleva 10 prosenttia. Tämän vuoksi suunnitellaan kahta toimenpidettä: - kynnystä pitäisi nostaa kasvavan kysynnän ottamiseksi huomioon, - jottei tuotteita poistettaisi huomattavasti markkinoilta, markkinoilta poistamisen sallittua enimmäismäärä olisi alennettava. Näiden toimenpiteiden seurauksena talousarvio säilyisi muuttumattomana ja markkinoilta poistetut määrät vähenisivät. Tämä vaikuttaisi niihin tuottajaorganisaatioihin, jotka tuottavat pääosin markkinoilta poistamista varten, kun taas vaikutukset dynaamisiin tuottajaorganisaatioihin (jotka käyttävät markkinoilta poistamista vain satunnaisesti) olisivat käytännöllisesti katsoen olemattomat. Tämä ratkaisu vahvistaa näin ollen tuotannon tehokasta kaupan pitämistä suosivaa suuntausta markkinoilta poistamisen sijaan. Luonnoksessa ehdotetaan - appelsiinien, sitruunoiden ja pienten sitrushedelmien kynnysten nostamista 10 prosentilla, - kaikkien markkinoilta poistettavien sitrushedelmien määrän alentamista 10 prosenttiin kunkin tuottajaorganisaation markkinointivuonna 2001/02 kaupan pitämästä määrästä ja 5 prosenttiin kyseisestä määrästä markkinointivuodesta 2002/03 alkaen. Yhteisön markkinoiltapoistamiskorvaus säilyy entisellä tasollaan. 3. Toimintarahastoja koskevan rahoitusjärjestelmän yksinkertaistaminen Tuottajaorganisaatioille myönnettävälle taloudelliselle tuelle on asetettu kaksi enimmäismäärää asetuksen (EY) N:o 2200/96 nojalla. Ensimmäinen enimmäismäärä rajoittaa tuen määrän enintään 4,5 prosenttiin kunkin yksittäisen tuottajaorganisaation kaupan pidetyn tuotannon arvosta (4,0 prosenttia vuosina 1997 ja 1998). Toinen enimmäismäärä rajoittaa tuen kokonaismäärän enintään 2,5 prosenttiin (2,0 prosenttia vuosina 1997 ja 1998) kaikkien tuottajaorganisaatioiden kaupan pidetyn tuotannon arvosta. Näiden kahden enimmäismäärän perusteella kunakin vuonna voidaan laskea lopullinen enimmäismäärä, jota sovelletaan yksittäisiin tuottajaorganisaatioihin. Tähän mennessä sovelletut lopulliset enimmäismäärät ovat olleet 2,92 prosenttia (1998) ja 3,61 prosenttia (1999). Vuonna 1997 pyydetty kokonaistuki jäi alle 2 prosentin kokonaisenimmäismäärän, minkä vuoksi voitiin soveltaa tuottajaorganisaatiokohtaisesti sovellettavaa 4 prosentin enimmäismäärää. Todelliset menot riippuvat tuottajien järjestäytymisasteesta ja kunkin tuottajaorganisaation hakeman tuen määrästä. Järjestäytymisaste, joka on tällä hetkellä 40 prosenttia, on huomattavasti alhaisempi kuin aiemmin ennustettu 60 prosenttia. Tällä hetkellä ei ole merkkejä järjestäytymisasteen merkittävästä noususta. Todelliset menot (tukihakemukset) olivat 199 milj. euroa vuonna 1997, 238 milj. euroa vuonna 1998 ja 311 milj. euroa vuonna 1999. Tuen kasvu vuonna 1999 johtui pääosin kokonaisenimmäismäärän 0,5 prosentin korotuksesta. Kokemus on osoittanut, että toinen enimmäismäärä monimutkaistaa toimintarahastojen ja ohjelmien toimintaa ja aiheuttaa epäjohdonmukaisuutta. Kokemuksen perusteella menettelyjä voitaisiin yksinkertaistaa asettamalla yksi ainoa enimmäismäärä. Tästä hyötyisivät tuottajaorganisaatiot, kansallinen hallinto ja komission yksiköt. Talousarvioon ei tulisi muutoksia, sillä kokemus on osoittanut, että tukihakemukset jakautuvat suunnilleen lineaarisesti 0,1 prosentista 4,5 prosenttiin, eikä 2,5 prosentin enimmäismäärällä näyttäisi olevan vaikutuksia. Ne tuottajaorganisaatiot, jotka eivät tällä hetkellä hae tukea lainkaan tai hakevat tukea alle 2,5 prosenttia (43 prosenttia 1368:sta hyväksytystä tuottajaorganisaatiosta) voivat edelleen hakea tukea enimmäismäärään saakka. Enimmäismäärä rajoittaa edelleen niitä, jotka hakevat tukea sen yli. Menot kasvavat todennäköisesti ainoastaan järjestäytymisasteen noustessa, ja tämä aste on tällä hetkellä melko alhaalla, kuten edellä on todettu. Tämä merkitsee sinällään merkittävää budjettisäästöä ennusteisiin verrattuna. Tässä luonnoksessa tuki rajataan 3 prosenttiin kunkin tuottajaorganisaation kaupan pidetyn tuotannon arvosta. 4. Tuoreille tuotteille maksettavan vientituen hallinto Tuoreiden hedelmien ja vihannesten nykyisen hallintojärjestelmän mukaisessa tietyssä myöntämisjärjestelmässä tukea myönnetään yhtäläinen määrä kaikille toimijoille. A2-järjestelmästä saadun kokemuksen perusteella vaikuttaa kuitenkin siltä, että tarpeet vaihtelevat toimijasta toiseen. Tämän tilanteen ottamiseksi huomioon on suositeltavaa säätää komission mahdollisuudesta vahvistaa näiden vientitukien määrä tarjouskilpailulla nykyisten myöntämisjärjestelmien lisäksi. Yhteenvetotaulukko jalosteiden ja sitrushedelmien osalta ehdotetuista muutoksista >TAULUKON PAIKKA> (*) voimassa olevat kansalliset kiintiöt 2000/0191 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 2200/96, hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 2201/96 ja tiettyjen sitrushedelmien tuottajien tukijärjestelmästä annetun asetuksen (EY) N:o 2202/96 muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 36 ja 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [1], [1] EYVL C ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [2], [2] EYVL C ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [3], [3] EYVL C sekä katsoo seuraavaa: (1) Asetuksen (EY) N:o 2200/96 [4] 15 artiklan 5 kohdan kolmannessa alakohdassa vahvistetaan yhteisön taloudellisen tuen enimmäismäärä tuottajaorganisaatiotasolla sekä toinen enimmäismäärä kaikille tuottajaorganisaatioille maksettavalle yhteisön taloudellisen tuen kokonaismäärälle. Toisen enimmäismäärän soveltaminen tuo järjestelmään muuttuvan tekijän, joka tekee toimintaohjelmien laatimisen ja toteuttamisen monimutkaisemmaksi tuottajaorganisaatioille, ja saattaa niiden rahoittamisen osittain epävarmaksi. Saatujen kokemusten mukaan kyseinen toinen enimmäismäärä voidaan poistaa ja varmistaa silti moitteeton varainhoito. Ottaen huomioon aiemmista ohjelmista saadut tulokset yhtenäiseksi enimmäismääräksi voidaan vahvistaa 3 prosenttia kunkin tuottajaorganisaation kaupan pitämän tuotannon arvosta. [4] EYVL L 297, 21.11.1996, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1257/1999 (EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80). (2) Sitrushedelmien yhteydessä yhteisön markkinoiltapoistamiskorvauksen ja yhteisön jalostustuen välillä oleva ero, joka johtuu erityisesti jalostuskynnyksen ylityksestä, uhkaa johtaa jalostettaviksi tarkoitettujen tuotteiden aiheettomaan poistamiseen markkinoilta tulevaisuudessa. Tämän välttämiseksi asetuksen (EY) N:o 2200/96 23 ja 24 artiklassa vahvistettu prosenttiosuus, joka koskee yhteisön markkinoiltapoistamiskorvaukseen oikeutettujen kaupan pidettävien määrien enimmäismäärää, olisi alennettava 10 prosentiksi markkinointivuoden 2001/02 osalta ja 5 prosentiksi markkinointivuodesta 2002/03 alkaen. Tämän muutoksen avulla kyseisen asetuksen 23 ja 26 artiklan sanamuotoa voidaan yksinkertaistaa. (3) Saadut kokemukset osoittavat, että tuoreiden hedelmien ja vihannesten vientitukien hallintoa voitaisiin parantaa ja yksinkertaistaa ainakin joissain tapauksissa tarjontakilpailumenettelyä käyttämällä. Tällaisten kilpailujen mahdollisuudesta olisi näin ollen säädettävä. (4) Asetuksessa (EY) N:o 2201/96 [5] säädetyn tomaattien jalostustukea koskevan yhteisön järjestelmän soveltamisesta saatu kokemus osoittaa, että tällä tavoin käyttöönotettu kiintiöjärjestelmä johtaa toiminnan jäykkyyteen, jolloin alan jalostusyritykset eivät pysty mukautumaan nopeasti markkinoiden kysyntään. Ongelman ratkaisemiseksi kiintiöjärjestelmä olisi korvattava jalostuskynnysjärjestelmällä, jonka mukaan jalostuskynnyksen ylitys aiheuttaa voimassa olevan tuen vähentymisen sitä markkinointivuotta, jolloin ylitys todettiin, seuraavana markkinointivuonna. Jotta kyseinen järjestelmä olisi mahdollisimman joustava, olisi vahvistettava ainoastaan yksi yhteisön kynnys, joka ilmoitetaan jalostukseen tarkoitettujen tuoreiden tomaattien painona. Kyseisten tuotteiden kysynnän kehityksen huomioon ottamiseksi tämä kynnys on vahvistettava nykyistä kiintiöjärjestelmää vastaavaa tasoa ylemmäksi. [5] EYVL L 297, 21.11.1996, s. 29. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2701/1999 (EYVL L 327, 21.12.1999, s. 5). (5) Asetuksessa (EY) N:o 2201/96 säädetyn tukijärjestelmän mukaisesti jalostettavaksi lähetettyjen tomaattien, persikoiden ja päärynöiden määrien kehitys vaihtelee suuresti eri jäsenvaltioissa. Tästä syystä ja kunkin jäsenvaltion toimijoiden vastuullisuuden lisäämiseksi olisi säädettävä, että yhteisön jalostuskynnykset jaetaan jäsenvaltioiden kesken tasapuolisesti ja että yhteisön kynnyksen ylityksestä johtuvaa yhteisön tuen alentamista sovelletaan ainoastaan niissä jäsenvaltioissa, joiden kynnys on ylittynyt. Tällaisessa tapauksessa on tarpeen ottaa huomioon jalostamattomat määrät jäsenvaltioissa, joiden kynnys ei ole ylittynyt. (6) Asetuksen (EY) N:o 2201/96 mukaisesti myönnettyä tomaattien, persikoiden ja päärynöiden jalostustukea myönnetään nykyisin jalostajille, jotka ovat maksaneet raaka-aineesta tuottajalle vähintään vähimmäishinnan suuruisen hinnan. Lisäksi kyseinen tuki vahvistetaan tukikelpoisten lopputuotteiden painoyksikön mukaan. Vaikuttaa tarpeelliselta yksinkertaistaa tämän järjestelmän hallintoa, tuoda tuottajaorganisaatioiden ja jalostajien välisiin kauppasuhteisiin lisää joustavuutta ja helpottaa tarjonnan mukauttamista kuluttajien kysyntään kohtuullisiin hinnoin. Tästä syystä olisi myönnettävä tukea niille tuottajaorganisaatioille, jotka toimittavat tuoreita tuotteita jalostajille, ja kyseinen tuki olisi vahvistettava raaka-aineen painon perusteella valmistettavasta lopputuotteesta riippumatta, ja vähimmäishinta olisi poistettava. (7) Tomaattien, persikoiden ja päärynöiden jalostustuen määrä on vahvistettava järjestelmän muutosta edeltäneiden markkinointivuosien aikana myönnetyn tuen perusteella. (8) Asetuksen (EY) N:o 2201/96 I osastoon tällä asetuksella tehtävän muutoksen vuoksi on mukautettava säännöksiä, joilla säädellään d'Ente-luumuista saatujen kuivattujen luumujen ja kuivattujen viikunoiden jalostustukijärjestelmää, muuttamatta kuitenkaan näiden säännösten asiasisältöä. (9) Asetuksen (EY) N:o 2202/96 [6] 5 artiklassa vahvistetaan yhteisön jalostuskynnykset sitruunoille, appelsiineille, greipeille ja pomeloille sekä mandariinien, klementiinien ja satsumien tuoteryhmälle, jäljempänä 'pienet sitrushedelmät'. Kyseisen järjestelmän käyttöönoton jälkeen nämä kynnykset ovat ylittyneet sitruunoiden ja appelsiinien osalta selvästi jokaisena markkinointivuonna sekä pienten sitrushedelmien osalta vähemmässä mittakaavassa markkinointivuosina 1998/99 ja 1999/2000. Greipeille ja pomeloille vahvistettuja kynnyksiä on noudatettu. Nämä ylitykset ovat voimassa olevien sääntöjen mukaisesti johtaneet jalostustukien merkittäviin alentamisiin. Tällaisen tilanteen jatkuminen voisi tulevaisuudessa johtaa normaalisti jalostukseen tarkoitettujen tuotteiden poistamiseen markkinoilta. Tämän vuoksi sitruunoille, appelsiineille ja pienille sitrushedelmille vahvistettuja kynnyksiä olisi nostettava. [6] EYVL L 297, 21.11.1996, s. 49. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 858/1999 (EYVL L 108, 27.4.1999, s. 8). (10) Jalostukseen lähetettävien määrien kehitys vaihtelee suuresti eri jäsenvaltioissa. Tästä syystä ja kunkin jäsenvaltion toimijoiden vastuullisuuden lisäämiseksi olisi säädettävä, että yhteisön jalostuskynnykset jaetaan jäsenvaltioiden kesken tasapuolisesti ja että yhteisön kynnyksen ylityksestä johtuvaa yhteisön tuen alentamista sovelletaan ainoastaan niissä jäsenvaltioissa, joiden kynnys on ylittynyt. Tällaisessa tapauksessa on tarpeen ottaa huomioon jalostamattomat määrät jäsenvaltioissa, joiden kynnys ei ole ylittynyt. (11) Asetuksen (EY) N:o 2202/96 liitteiden numeroinnin muutos edellyttää mainitun asetuksen 3 artiklan sanamuotoon tehtävää muutosta. (12) Koska asetuksen (EY) N:o 2200/96 ja asetuksen (EY) N:o 2201/96 täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [7] 2 artiklassa tarkoitettuja hallintotoimenpiteitä, nämä toimenpiteet olisi vahvistettava mainitun päätöksen 4 artiklassa säädettyä hallintomenettelyä noudattaen. [7] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. (13) Näitä asetuksiin (EY) N:o 2200/96, 2201/96 ja 2202/96 tehtäviä muutoksia olisi sovellettava markkinointivuodesta 2001/02. Asetuksen (EY) N:o 2200/96 15 artiklan 5 kohdan kolmanteen alakohtaan tehtävää muutosta olisi kuitenkin sovellettava vuodesta 2001, koska toimintarahastoja hallinnoidaan kalenterivuosittain, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetus (EY) N:o 2200/96 seuraavasti: 1. Korvataan 15 artiklan 5 kohdan kolmas alakohta seuraavasti: "Taloudellisen tuen enimmäismääräksi vahvistetaan kuitenkin 3 prosenttia kunkin tuottajaorganisaation kaupan pitämän tuotannon arvosta." 2. Korvataan 23 artiklan 3, 4, 5 ja 6 kohta seuraavasti: "3. Jos 1 kohtaa sovelletaan, tuottajaorganisaatiot tai niiden liitot maksavat kunkin liitteessä II tarkoitetun vaatimuksia vastaavan tuotteen osalta tuottajajäsenille liitteessä V ilmoitettua yhteisön korvausta. Tätä korvausta maksetaan ainoastaan seuraavasti: - sitrushedelmien osalta 5 prosentin rajoissa, - omenoiden ja päärynöiden osalta 8,5 prosentin rajoissa, ja - muiden tuotteiden osalta 10 prosentin rajoissa kaupan pidetystä määrästä. Ensimmäisessä alakohdassa vahvistettuja rajoja sovelletaan ainoastaan kyseisen tuottajaorganisaation tai 11 artiklan 1 kohdan c alakohtaa sovellettaessa muun organisaation jäsenten kaupan pitämään tuotteiden määrään, lukuun ottamatta 24 artiklan mukaisesti markkinoilta poistettuja tuotemääriä. 4. Edellä 3 kohdassa vahvistettuja rajoja sovelletaan markkinointivuodesta 2002/03. Markkinointivuonna 2001/02 kyseiset rajat ovat sitrushedelmien, melonien ja vesimelonien osalta 10 prosenttia ja muiden tuotteiden osalta 20 prosenttia. Tässä kohdassa vahvistettuihin rajoihin sovelletaan 3 kohdan toisen alakohdan säännöksiä. 5. Edellä 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut prosenttiosuudet ovat kolmen vuoden ajanjakson keskiarvoja, jolloin vuosittainen ylitys voi olla enintään kolme prosenttia. 3. Korvataan 24 artikla seuraavasti: "24 artikla Liitteessä II tarkoitettujen tuotteiden osalta tuottajaorganisaatioiden on myönnettävä 23 artiklan säännösten mukaiset edut tässä asetuksessa säädettyihin kollektiivisiin rakenteisiin kuulumattomille viljelijöille kyseisten viljelijöiden hakemusten perusteella. Yhteisön markkinoiltapoistamiskorvausta pienennetään kuitenkin 10 prosenttia. Lisäksi maksetussa määrässä otetaan huomioon todistusten perusteella jäsenille markkinoilta poistamisesta aiheutuneet kokonaiskustannukset. Edellä tarkoitettua korvausta voidaan myöntää enintään 23 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille prosenttiosuuksille viljelijän kaupan pitämästä tuotannosta." 4. Korvataan 26 artikla seuraavasti: "26 artikla Yhteisön markkinoiltapoistamiskorvaus on suuruudeltaan sama koko yhteisössä." 5. Korvataan 35 artiklan 3 kohdan kolmas alakohta seuraavasti: "Vientituki vahvistetaan 46 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Vahvistaminen tapahtuu määräajoin tai tarjouskilpailulla." 6. Poistetaan 45 artikla. 7. Korvataan 46 artikla seuraavasti: "46 artikla 1. Komissiota avustaa tuoreiden hedelmien ja vihannesten hallintokomitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 artiklassa säädettyä hallintomenettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 7 artiklan 3 kohta. 3. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa säädetty määräaika vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi. 2 artikla Muutetaan asetus (EY) N:o 2201/96 seuraavasti: 1. Korvataan 2-6 artikla seuraavasti: "2 artikla Otetaan käyttöön yhteisön alueella korjattuja tomaatteja, persikoita ja päärynöitä liitteessä I tarkoitettujen jalosteiden tuotantoon toimittavia tuottajaorganisaatioita koskeva yhteisön tukijärjestelmä. 3 artikla 1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettu järjestelmä perustuu asetuksen (EY) N:o 2200/96 mukaisesti hyväksyttyjen tai esihyväksyttyjen tuottajaorganisaatioiden ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksymien jalostajien välisiin sopimuksiin. Kuitenkin markkinointivuonna 2001/02 myös jalostajien ja yksittäisten tuottajien välillä voidaan tehdä sopimuksia enintään 25 prosentin osalta määrästä, josta kukin jalostaja on tehnyt sopimuksen. 2. Sopimukset tehdään ennen 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määriteltävää päivämäärää. Niissä on erityisesti täsmennettävä määrät, joita ne koskevat, jalostajalle suunnattujen toimitusten porrastus, tuottajaorganisaatioille maksettava hinta sekä jalostajan velvollisuus jalostaa sopimusten kattamat tuotteet, Kun sopimukset on tehty, ne toimitetaan jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. 3. Edellä tarkoitetut tuottajaorganisaatiot saattavat tämän artiklan säännösten tarjoamat edut koskemaan niitä viljelijöitä, jotka eivät kuulu mihinkään asetuksessa (EY) N:o 2200/96 säädettyyn kollektiiviseen rakenteeseen, mutta jotka sitoutuvat pitämään kaupan jalostukseen tarkoitettujen tomaattien, persikoiden ja päärynöiden kokonaistuotantonsa tuottajaorganisaation välityksellä ja osallistuvat tämän järjestelmän hallinnosta organisaatiolle aiheutuviin kokonaiskustannuksiin. 4 artikla 1. Tuottajaorganisaatioille myönnetään tukea niiden 3 artiklassa tarkoitettujen sopimusten mukaisesti jalostettaviksi toimittamilta raaka-aineen määriltä. 2 Tuen määrät ovat seuraavat: 29,84 euroa tonnilta tomaattien osalta, 47,7 euroa tonnilta persikoiden osalta, 161,7 euroa tonnilta päärynöiden osalta. 3. Jäsenvaltiot maksavat tuen tuottajaorganisaatioille näiden hakemuksesta heti, kun sen jäsenvaltion, jossa jalostaminen suoritetaan, tarkastusviranomaiset ovat todenneet, että sopimuksissa tarkoitetut tuotteet on toimitettu jalostusteollisuudelle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan soveltamista. Tuottajaorganisaation saama tuen määrä maksetaan niiden jäsenille. 5 artikla 1. Yhteisön ja kansalliset jalostuskynnykset vahvistetaan kullekin 2 artiklassa tarkoitetulle tuotteelle liitteessä II esitetyllä tavalla. 2. Kun yhteisön jalostuskynnys ylittyy, kyseiselle tuotteelle 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti vahvistettua tukea alennetaan siinä jäsenvaltiossa, jossa vastaava jalostuskynnys on ylittynyt. Ensimmäisen alakohdan soveltamista varten kynnyksen ylittyminen lasketaan vertaamalla tätä kynnystä tämän asetuksen mukaisen tuen avulla sitä markkinointivuotta, jolle tuki on vahvistettava, edeltävän kolmen markkinointivuoden aikana jalostettujen määrien keskiarvoon. Kullekin jäsenvaltiolle vahvistettujen kynnysten ylittymisen laskemista varten jäsenvaltiolle myönnetyt määrät, joita ei ole jalostettu, lisätään kuitenkin muille jäsenvaltioille vahvistettuihin kynnyksiin oikeassa suhteessa niihin. Tukea alennetaan suhteessa kyseisen kynnyksen todettuun ylittymiseen. 3. Tomaattien osalta sovelletaan seuraavia säännöksiä tämän asetuksen täytäntöönpanoa seuraavien ensimmäisten markkinointivuosien aikana: a) ensimmäinen markkinointivuosi: - jalostuskynnyksen ylittyminen lasketaan kyseisen markkinointivuoden aikana tuen avulla jalostukseen toimitetun määrän perusteella, ja - edellä 4 artiklan 2 kohdassa vahvistettu tuki alennetaan 27,13 euroon tonnilta. Lisämäärä maksetaan kuitenkin markkinointivuoden jälkeen kaikille jäsenvaltioille, joiden kynnys ei ole ylittynyt tai joiden kynnys on ylittynyt alle 10 prosenttia, sekä kaikille jäsenvaltioille siinä tapauksessa, että yhteisön kynnys ei ole ylittynyt. Tämä lisämäärä vahvistetaan kyseisen kynnyksen tosiasiallisen ylittymisen perusteella; b) toisena markkinointivuonna jalostuskynnyksen ylittyminen lasketaan ensimmäisen markkinointivuoden aikana tuen avulla jalostukseen toimitetun määrän perusteella; c) kolmantena markkinointivuonna jalostuskynnyksen ylittyminen lasketaan kahden ensimmäisen markkinointivuoden aikana tuen avulla jalostukseen toimitetun määrän perusteella. 6 artikla 1. Edellä 2-5 artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja erityisesti jalostajien hyväksymistä, jalostussopimusten tekemistä, tuen maksamista, tarkastustoimenpiteitä ja seuraamuksia, markkinointivuosia, jalostettavaksi toimitetun raaka-aineen vähimmäisominaisuuksia, lopputuotteiden laadun vähimmäisvaatimuksia ja kynnysten ylityksestä johtuvia rahallisia seuraamuksia koskevat säännöt vahvistetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 2. Laadulliset ja määrälliset tarkastukset hyväksytään sama menettelyä noudattaen. Ne koskevat seuraavia seikkoja: - tuottajaorganisaatioiden jalostajille toimittamat tuotteet, - jalostajien suorittama toimitettujen tuotteiden tosiasiallinen jalostaminen liitteessä I esitetyiksi tuotteiksi. 2. Lisätään 6 artiklan jälkeen artiklat seuraavasti: "6 a artikla 1. Tuotantotukijärjestelmää sovelletaan a) CN-koodiin 0804 20 90 kuuluviin kuivattuihin viikunoihin, ja b) CN-koodiin ex 0813 20 00 kuuluviin kuivatuista d'Ente-luumuista saatuihin kuivattuihin luumuihin, jotka on saatu yhteisössä kerätyistä hedelmistä. 2. Tuotantotukea myönnetään jalostajalle, joka on maksanut tuottajalle raaka-aineesta vähintään asetuksen (EY) N:o 2200/96 nojalla hyväksyttyjen tai esihyväksyttyjen tuottajaorganisaatioiden ja jalostajien välillä tehtyjen sopimusten mukaista vähimmäishintaa vastaavan hinnan. Kuitenkin markkinointivuonna 2001/02 myös jalostajien ja yksittäisten tuottajien välillä voidaan tehdä sopimuksia enintään 25 prosentin osalta tuotantotukeen oikeutetusta määrästä. Edellä tarkoitetut tuottajaorganisaatiot saattavat tämän artiklan säännösten tarjoamat edut koskemaan niitä viljelijöitä, jotka eivät kuulu mihinkään asetuksessa (EY) N:o 2200/96 säädettyyn kollektiiviseen rakenteeseen, mutta jotka sitoutuvat pitämään tämän artiklan 1 kohdassa esitettyjen tuotteiden valmistamiseen tarkoitetun koko tuotantonsa kaupan tuottajaorganisaation välityksellä ja osallistuvat kaikkiin tämän järjestelmän hallinnosta organisaatiolle aiheutuviin hallintokustannuksiin. Sopimukset on allekirjoitettava ennen kunkin markkinointivuoden alkua. 6 b artikla 1. Tuottajalle maksettava vähimmäishinta määritetään seuraavien tekijöiden perusteella: a) edeltävän markkinointivuoden vähimmäishinta, b) hedelmä- ja vihannesalan markkinahintojen kehitys, c) tarve turvata eri käyttötarkoituksiin tarkoitettujen perustuoretuotteiden tavanomainen menekki, mukaan luettuna tuotteiden toimittaminen jalostusteollisuudelle. 2. Vähimmäishinta vahvistetaan ennen kunkin markkinointivuoden alkua. 3. Vähimmäishinta ja tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 6 c artikla 1. Tuotantotuki ei saa olla suurempi kuin tuottajalle yhteisössä maksettavan vähimmäishinnan ja tärkeimmissä yhteisön ulkopuolisissa tuottaja- ja viejämaissa maksetun raaka-aineen hinnan välinen erotus. 2. Tuotantotuki vahvistetaan siten, että yhteisössä valmistettu tuote saadaan myydyksi 1 kohdassa säädetyt rajoitukset huomioon ottaen. Kyseisen määrän vahvistamiseksi otetaan huomioon erityisesti: a) yhteisössä maksettujen raaka-ainekustannusten ja tärkeimpien kilpailevien kolmansien maiden raaka-ainekustannusten välinen erotus, b) edeltävän markkinointivuoden osalta vahvistettu tuen määrä, c) niiden tuotteiden osalta, joiden markkinoista yhteisössä tuotetuilla tuotteilla on huomattava markkinaosuus, ulkomaan kaupan määrän ja tuotteiden hinnan kehitys, jos jälkimmäisen arviointiperusteen vuoksi tukea vähennetään. 3. Tuotantotuki vahvistetaan jalostetun tuotteen nettopainon perusteella. Käytetyn raaka-aineen ja jalostetun tuotteen nettopainon välisen suhteen ilmaisevat kertoimet määritetään kiinteiksi. Ne päivitetään säännöllisesti saatujen tietojen perusteella. 4. Jalostajille myönnetään tuotantotukea ainoastaan jalostetuista tuotteista, jotka a) on valmistettu yhteisössä korjatuista raaka-aineesta, josta asianomainen jalostaja on maksanut vähintään 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun vähimmäishinnan, b) ovat vähimmäislaatuvaatimusten mukaisia. 5. Tärkeimpien kilpailevien kolmansien maiden raaka-aineen hinta määritetään sellaisten tuoretuotteiden kohdalla, joiden laatu on verrattavissa jalostukseen käytettyjen tuotteiden laatuun, lähinnä tosiasiallisesti käytettyjen tilahintojen perusteella, jotka painotetaan näiden kolmansien maiden maailmanmarkkinoille viemän lopputuotteiden määrän mukaan. 6. Niiden tuotteiden osalta, joiden yhteisössä tapahtuvasta kulutuksesta yhteisön oma tuotanto on vähintään 50 prosenttia, tuonti- ja vientihintojen ja -määrien kehitystä arvioidaan vertaamalla markkinointivuoden alkua edeltäneen kalenterivuoden tietoja sitä edeltävän kalenterivuoden tietoihin. 7. Komissio vahvistaa tuotantotuen 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ennen kunkin markkinointivuoden alkua. Komissio vahvistaa 3 kohdassa tarkoitetut kertoimet, vähimmäislaatuvaatimukset ja muut tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt samaa menettelyä noudattaen." 3. Poistetaan 28 artikla. 4. Korvataan 29 artikla seuraavasti: "29 artikla 1. Komissiota avustaa tuoreiden hedelmien ja vihannesten hallintokomitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 artiklassa säädettyä hallintomenettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 7 artiklan 3 kohta. 3. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa säädetty määräaika vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi. 5. Korvataan liite I tämän asetuksen liitteellä I. 6. Korvataan liite III tämän asetuksen liitteellä II. 3 artikla Muutetaan asetus (EY) N:o 2202/96 seuraavasti: 1. Korvataan 3 artikla seuraavasti: "3 artikla 1. Tuottajaorganisaatioille myönnetään tukea niiden 2 artiklassa tarkoitettujen sopimusten mukaisesti jalostettaviksi toimittamilta määriltä. 2. Tuen määrät esitetään liitteessä I olevassa taulukossa 1. Kuitenkin: a) jos 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu sopimus koskee useita markkinointivuosia ja asetuksen (EY) N:o 2200/96 45 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määritettävää sitrushedelmien vähimmäismäärää, tuen määrät ovat ne, jotka ilmoitetaan liitteessä I olevassa taulukossa 2, b) jäljempänä 4 artiklan mukaisesti toimitettujen määrien osalta tuen määrät ovat ne, jotka ilmoitetaan liitteessä I olevassa taulukossa 3. 3. Jäsenvaltiot maksavat tuen tuottajaorganisaatioille näiden hakemuksesta heti, kun sen jäsenvaltion, jossa jalostaminen suoritetaan, tarkastusviranomaiset ovat todenneet, että sopimuksissa tarkoitetut tuotteet on toimitettu jalostusteollisuudelle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan soveltamista. Tuottajaorganisaation saama tuen määrä maksetaan niiden jäsenille. 4. Asetuksen (EY) N:o 2200/96 45 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen hyväksytään toimenpiteet, joiden avulla voidaan varmistaa, että jalostusteollisuus noudattaa tuottajaorganisaatioiden toimittamia tuotteita koskevaa jalostusvelvoitetta." 2. Korvataan 5 artikla seuraavasti: "5 artikla 1. Yhteisön ja kunkin tuottajajäsenvaltion osalta vahvistetaan jalostuskynnykset kullekin seuraavalle kolmelle tuotteelle eli sitruunoille, appelsiineille sekä greipeille ja pomeloille sekä tuoteryhmälle, joka sisältää mandariinit, klementiinit ja satsumat. Nämä kynnykset ilmoitetaan liitteessä II. 2. Kun yhteisön jalostuskynnys ylittyy, kyseiselle tuotteelle 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti vahvistettua tukea alennetaan siinä jäsenvaltiossa, jossa vastaava jalostuskynnys on ylittynyt. Ensimmäisen alakohdan soveltamista varten kynnyksen ylittyminen lasketaan vertaamalla tätä kynnystä tämän asetuksen mukaisen tuen avulla sitä markkinointivuotta, jolle tuki on vahvistettava, edeltävän kolmen markkinointivuoden aikana jalostettujen määrien keskiarvoon. Kullekin jäsenvaltiolle vahvistettujen kynnysten ylittymisen laskemista varten jäsenvaltiolle myönnetyt määrät, joita ei ole jalostettu, lisätään kuitenkin muille jäsenvaltioille vahvistettuihin kynnyksiin oikeassa suhteessa niihin. Tukea alennetaan suhteessa kyseisen kynnyksen todettuun ylittymiseen." 3. Liitteestä tulee "liite I". 4. Lisätään tämän asetuksen liitteen III teksti liitteen I jälkeen. 4 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan kunkin tuotteen tai tuoteryhmän osalta markkinointivuodesta 2001/02 alkaen. Sen 1 artiklan 1 kohtaa sovelletaan kuitenkin toimintarahastojen osalta vuodesta 2001 alkaen. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE I 2 artiklassa tarkoitetut jalosteet CN-koodi // Tavaran kuvaus ex 0710 70 99 // Kuoritut kokonaiset tai paloitellut tomaatit, jäädytetyt ex 0712 90 30 // Tomaattihiutaleet 2002 10 10 // Kuoritut kokonaiset tai paloitellut tomaatit 2002 10 90 // Kuorimattomat kokonaiset tai paloitellut tomaatit ex 2002 90 // Muut (murska tai pizzakastike) ex 2002 90 11 ex 2002 90 19 // Tomaattimehu (mukaan lukien passata) ex 2002 90 31 ex 2002 90 39 ex 2002 90 91 ex 2002 90 99 // Tomaattitiivisteet ex 2008 40 51 ex 2008 40 59 ex 2008 40 71 ex 2008 40 79 ex 2008 40 91 ex 2008 40 99 // Sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen säilötyt Williams- ja Rocha-päärynät ex 2008 70 61 ex 2008 70 69 ex 2008 70 71 ex 2008 70 79 ex 2008 70 92 ex 2008 70 94 ex 2008 70 99 // Sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen säilötyt persikat ex 2008 92 ex 2008 99 // Sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen säilötyistä kokonaisista tai paloitelluista hedelmistä koostuvat sekoitukset, jotka sisältävät vähintään [60%] persikoita ja päärynöitä 2009 50 // Tomaattimehu LIITE II "Liite III 5 artiklassa tarkoitetut jalostuskynnykset >TAULUKON PAIKKA> N/A ei sovelleta" LIITE III "Liite II 5 artiklassa tarkoitetut jalostuskynnykset >TAULUKON PAIKKA> N/A ei sovelleta" >TAULUKON PAIKKA> LIITE Ilmoitetut määrät kuvastavat ehdotettujen muutosten nettovaikutusta, joka on laskettu erotuksena nykytilanteeseen eli olettaen, että tuotannon ja jalostuksen taso säilyy vakaana tulevina markkinointivuosina. >TAULUKON PAIKKA> Kunakin EMOTR:n varainhoitovuonna suoritettava jako perustuu todettuun maksutahtiin: >TAULUKON PAIKKA> 1. Tuottajaorganisaatioiden toimintarahasto Yhtenäisen enimmäismäärän (3%) vahvistamisen taloudellista vaikutusta on erittäin vaikea ilmoittaa määrällisesti ottaen huomioon asiaan vaikuttavat seikat. Valittu menettely perustuu laskentaperusteiden vakauteen. Näillä perusteilla ja edellyttäen, että kukin tuottajaorganisaatio säilyttää rahastonsa rahoitushakemusten tason nykyisellään, toimenpidettä voidaan pitää rahoituksellisesti neutraalina: kahden viime vuoden osalta EMOTR:n vastuulla oleva enimmäismäärä (2,5 prosenttia tuottajaorganisaatioiden kaupan pitämän tuotannon arvosta) on mahdollistanut tuottajaorganisaatioille myönnettävät 2,89 prosentin (1998) ja 3,61 prosentin (1999) enimmäisosuudet, mikä vastaa yksittäisellä tasolla jo 3,25 prosentin keskiarvoa. 2. sitrushedelmien poistot Jalostusalan kilpailukyvyn heikkeneminen uhkaa johtaa sitrushedelmien suuren määrän poistamiseen markkinoilta. Vaikka markkinoiltapoistot on markkinointivuonna 2001/01 rajoitettu 15 prosenttiin, niiden olisi oltava esitetyn tilanteen vuoksi pikemminkin 10 prosentin luokkaa olettaen, että uusia kynnyksiä vastaavat määrät jalostetaan. Tällaisen markkinoiltapoistojen määrän kustannukset ovat 45,2 miljoonaa euroa. (vuoden 2000 talousarvioissa ja vuoden 2001 alustavassa talousarvioesityksessä otetaan jo huomioon tämänsuuntaiset määrät, joiden menot ovat 47,2 ja vastaavasti 47 miljoonaa euroa). Jos enimmäismääräksi vahvistetaan markkinointivuoden 2001/02 osalta 10 prosenttia ja sitä seuraavien markkinointivuosien osalta 5 prosenttia (asetuksessa 2200/96 sallitun 10 prosentin sijasta), menot eivät ensimmäisen markkinointivuoden osalta muutu, mutta säästöt ovat seuraavien markkinointivuosien osalta 22,6 miljoonaa euroa (vertailun vuoksi todettakoon, että säästöt vuoden 2001 alustavaan talousarvioesitykseen verrattuna ovat noin 24 miljoonaa euroa). 3. jalostukseen tarkoitetut tomaatit Toimenpide on suunniteltu rahoituksellisesti neutraaliksi, ja kynnyksen korottaminen korvautuu neutraalisuuden takaamiseksi tuen alentamisella. Arviointia varten oletetaan, että kussakin maassa jalostetut määrät vastaavat uusia kynnyksiä. 4. persikka- ja päärynäjalosteet Toimenpide on suunniteltu rahoituksellisesti neutraaliksi, joten menojen arviointi perustuu yksinomaan huomioon otettuihin määriin. Ne on arvioitu kaikkien markkinointivuosien osalta niiden kolmen viimeisen markkinointivuoden tasolle, joilta tietoja on saatavissa. Perinteisesti tietyn markkinointivuoden menot lankeavat markkinointivuodelle n + 1. Persikoiden osalta vuotuiset menot ovat vakaat ottaen huomioon, että uuden mekanismin voimaantuloa edeltävinä markkinointivuosina suoritettu jalostus - ja näin ollen kolmen vuoden keskiarvo - on uutta kynnystä alhaisempi. Päärynöiden osalta tällä tavoin arvioitujen määrien huomioon ottaminen johtaa kolmen vuoden keskiarvon tuloksena menojen määrätynlaiseen vaihteluun markkinointivuodesta toiseen ja niiden vakautumiseen markkinointivuodesta 2003/04 alkaen. 5. sitrushedelmäjalosteet Koska markkinoiltapoistoja rajoitettiin samalla kun kynnyksiä korotettiin, on luultavaa, että jalostukseen lähetetyt määrät pysyvät vakaina nykyisillä tasoillaan. Tällä perusteella kynnysten korottaminen 10 prosentilla johtaa menojen lisääntymiseen 30,2 miljoonalla eurolla kunakin markkinointivuonna, ja näistä menoista 19,1 miljoonaa euroa liittyy appelsiineihin. Budjettivaikutusten osalta oletetaan, että alan vakautumisen ja tuen paremman tuntemuksen pitäisi vakauttaa maksut arviolta 75 prosenttiin varainhoitovuonna n + 1 ja 25 prosenttiin varainhoitovuonna n + 2. 6. Talousarvion neutraliteetti Talousarvion neutraliteetti on säilytettävä. Toisin sanoen ehdotuksesta aiheutuvat menot ovat suuruudeltaan samaa luokkaa kuin menot, jotka aiheutuisivat samojen tuotteiden osalta nykyisin voimassa olevasta sääntelystä. EMOTR:n varainhoitovuosittaisina menoina ilmaistuna neutraliteetti on täydellinen varainhoitovuoteen 2003 asti, ja 7,5 miljoonan euron lisäys varainhoitovuodesta 2004 alkaen on merkityksetön ottaen huomioon hedelmä- ja vihannesalan kokonaisbudjetti.