KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE EUROOPAN UNIONIN SAFA-OHJELMASTA /* COM/2012/091 final */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE EUROOPAN UNIONIN SAFA-OHJELMASTA (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 1. EU:N SAFA-OHJELMA 1.1. Lentoturvallisuus: Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden ensisijainen tavoite Lentoturvallisuus on yksi Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden ensisijaisista tavoitteista. Tämän tavoitteen saavuttamisessa keskeinen väline on EU:n SAFA-ohjelma (ulkomaisten ilma-alusten turvallisuuden arviointi). Tämä ohjelma edellyttää sitä, että siihen osallistuvat jäsenvaltiot suorittavat kolmansien maiden ilma-aluksille asematasotarkastuksia, joissa varmistetaan, että ilma-alukset, miehistö ja toiminnot ovat kansainvälisten turvallisuusvaatimusten mukaisia. Siitä lähtien, kun SAFA-ohjelma perustettiin Euroopan siviili-ilmailukonferenssin (ECAC) alaisuuteen vuonna 1996, ohjelma on yhä selkeämmin osoittautunut edelläkävijäksi paitsi eurooppalaisen myös kansainvälisen ilmailuturvallisuuden edistäjänä. Osana kokonaisstrategiaansa yhtenäisen ja korkean siviili-ilmailun turvallisuuden tason vakiinnuttamiseksi ja ylläpitämiseksi Euroopassa yhteisö hyväksyi 21. huhtikuuta 2004 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/36/EY yhteisön lentoasemia käyttävien kolmansien maiden ilma-alusten turvallisuudesta[1] eli niin sanotun SAFA-direktiivin. Direktiivillä vahvistetaan EU:n jäsenvaltioille oikeudellinen velvollisuus tehdä asematasotarkastuksia kolmansien maiden ilma-aluksille, jotka laskeutuvat niiden lentoasemille. ”Kolmannen maan ilma-aluksella” tarkoitetaan ilma-alusta, jota ei käytetä tai liikennöidä EU:n jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa. Direktiivi ei kuitenkaan estä EU:n jäsenvaltioita tarkastamasta muiden jäsenvaltioiden ilma-aluksia. EU:n jäsenvaltioille annettiin kaksi vuotta aikaa panna direktiivi täytäntöön kansallisessa lainsäädännössä[2]. ECAC:n jäsenvaltioiden pääjohtajien tekemällä päätöksellä SAFA-ohjelma siirrettiin yhteisön toimivallan alaiseksi 1. tammikuuta 2007 alkaen. Ohjelman hallinnosta ja jatkokehittämisestä vastaa komission asetuksen (EY) N:o 768/2006[3] mukaisesti Euroopan komissio, jota avustaa Euroopan lentoturvallisuusvirasto (EASA). Jotta voitaisiin varmistaa 15 EU:n ulkopuolisen ECAC:n jäsenvaltion jatkuva osallistuminen ohjelmaan ja siten ohjelman yleiseurooppalainen ulottuvuus, EASA on sopinut työjärjestelyistä kunkin tällaisen valtion kanssa. EU:n 27 jäsenvaltiota mukaan luettuina EU:n SAFA-ohjelmassa on näin ollen yhteensä 42 osallistujavaltiota (ks. oheisen komission yksiköiden valmisteluasiakirjan lisäys A)[4]. 1.2. Miksi tämä kertomus on tarpeen? Yleisön luottamus ilmaliikenteen turvallisuuteen riippuu siitä, että käytettävissä on riittävästi tietoa kansainvälisten turvallisuusvaatimusten täytäntöönpanosta. Tähän liittyen direktiivin 2004/36/ETY 6 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että komissio julkaisee vuosittain yhdistelmäraportin, joka on yleisön ja toimialan edustajien saatavilla. Tämä on viides vuosikertomus, ja se kattaa ajanjakson 1. tammikuuta – 31. joulukuuta 2010. 1.3. EU:n SAFA-ohjelman toiminta Jokaisessa SAFA-ohjelman osallistujavaltiossa ilma-aluksille (EU-valtioissa kolmansien maiden ilma-aluksille ja EU:n ulkopuolisissa ECAC-valtioissa ulkomaisille ilma-aluksille) voidaan tehdä asematasotarkastuksia. Näissä tarkastetaan pääasiassa ilma-aluksen asiakirjat ja käsikirjat, ohjaamomiehistön lupakirjat, ilma-aluksen silmämääräinen kunto sekä matkustamon pakolliset turvalaitteet ja niiden kunto. Tarkastukset perustuvat Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) vaatimusten liitteisiin 1 (henkilöstön lupakirjat), 6 (lentotoiminta) ja 8 (lentokelpoisuus). Näissä tarkastuksissa noudatetaan menettelyä, joka on yhteinen kaikille osallistujavaltioille. Myös tarkastusten tuloksista laadittavat kertomukset tehdään yhteisen mallin mukaisesti. Jos tarkastuksissa todetaan merkittäviä sääntöjenvastaisuuksia, ilma-aluksen käyttäjään ja asianomaiseen ilmailuviranomaiseen (ilma-aluksen käyttäjän valtion tai rekisterivaltion viranomainen) otetaan yhteyttä korjaavien toimenpiteiden toteuttamiseksi sekä tarkastetun ilma-aluksen että sellaisten muiden ilma-alusten osalta, joihin sääntöjenvastaisuus voi liittyä, jos se on yleisluonteinen. Kaikki tarkastuskertomusten tiedot sekä niihin liittyvät lisätiedot keskitetään EASAn perustamaan ja hallinnoimaan tietokantaan, jossa ne ovat kaikkien asianosaisten saatavilla. EU:n SAFA-ohjelman toiminta voidaan tiivistää seuraavasti: · ohjelmaa sovelletaan kaikissa 42:ssa SAFA:n osallistujavaltiossa, · asematasotarkastusten tulosten laaja jakelu toteutetaan SAFA:n keskitetyn tietokannan kautta, · lähestymistapa on alhaalta ylöspäin: ohjelma perustuu ilma-alusten asematasotarkastuksiin, · huomio keskitetään ensisijaisesti kolmansien maiden ilma-aluksiin, joilla lennetään EU:n ja SAFA:n osallistujavaltioiden alueelle (mutta SAFA:n tarkastuksia voidaan edelleen tehdä EU:n jäsenvaltioiden ilma-aluksille), · olennaisena tavoitteena on varmistaa, että kansainvälisiä turvallisuusääntöjä (ICAO:n vaatimuksia) noudatetaan. 1.4. EU:n SAFA-ohjelman merkittävä panos ilmailun turvallisuuteen SAFA-tarkastuksista saadut kokemukset osoittavat, että niiden perusteella voidaan muodostaa yleinen käsitys ulkomaisten ilma-alusten käyttäjien turvallisuudesta. Käsitys on kuitenkin rajoittunut siinä mielessä, että kokonaiskuva yksittäisten ilma-alusten tai niiden käyttäjien turvallisuudesta puuttuu, koska eräitä seikkoja on vaikea arvioida tarkastusten yhteydessä (esimerkiksi miehistöyhteistyö tai lentokelpoisuuden perusteellinen selvittäminen). Tämä johtuu siitä, että tarkastuksiin käytettävissä oleva aika on rajoitettu, mikä puolestaan rajoittaa tarkastuksessa saatavien tietojen yksityiskohtaisuutta. Näiden indikaattoreiden arvoa lisätään entisestään parantamalla SAFA-tarkastusten suorittamisen yhdenmukaisuutta osallistujavaltioissa. Tietty ilma-alus tai käyttäjä voidaan arvioida perusteellisesti vain, jos se on vastuullisen kansallisen siviili-ilmailuviranomaisen (eli ilma-aluksen käyttäjän valtion tai rekisterivaltion viranomaisen) jatkuvassa valvonnassa. EU:n SAFA-ohjelmasta saatavia tietoja voidaan tässä yhteydessä käyttää hyödyksi seuraavin tavoin: – Ensinnäkin niiden perusteella voidaan ennakoida mahdollisia negatiivisia turvallisuussuuntauksia: yhtä käyttäjää koskevat useat tai toistuvat havainnot ovat osoitus mahdollisista rakenteellisista heikkouksista sekä kyseisen käyttäjän laadunvalvonnassa että sille luvan antaneen valtion vastuullisten kansallisten siviili-ilmailuviranomaisten toteuttaman turvallisuusvalvonnan tasossa. – Toiseksi SAFA-ohjelman tarkastukset voivat välittömästi edistää yksittäisen tarkastetun ilma-aluksen turvallista käyttöä: tarkastusviranomaiset voivat varmistaa, että korjaavat toimet toteutetaan viipymättä ennen kuin suoritetaan mitään toimintoja. Asetuksessa (EY) N:o 2111/2005[5] vahvistetaan luettelo lentoliikenteen harjoittajista, joita on kielletty lentämästä EU:n alueelle. SAFA-tarkastusten merkitys on lisääntynyt kyseisen asetuksen voimaantulon jälkeen, sillä komissio voi pitää niiden tuloksia yhtenä perusteena tehdessään päätöksiä lentoliikenteen harjoittajien sisällyttämisestä yhteisön luetteloon. 1.5. Ohjelman kehittyminen vuonna 2010 Komission yksiköt seuraavat yhdessä EASAn kanssa tämänhetkisen SAFA-ohjelman toimintaa. Tarkoituksena on tarkastella sitä, onko ohjelmassa parantamisen varaa erityisesti i) tarkastusten suorittamisessa, ii) siinä, miten tarkastuksissa saadut tiedot kootaan ja analysoidaan, sekä iii) sen kannalta, pitäisikö SAFA-järjestelmän piiriin lisätä kolmansia maita ja näin parantaa siviili-ilmailun turvallisuutta koko Euroopassa. Uutta kehitystä vuonna 2010 oli sopiminen erityisistä tarkastuskohdista, joiden käyttöönottoon SAFAn kunkin jäsenvaltion on määrä päästä vapaaehtoiselta pohjalta vuodesta 2011 lähtien. Nämä kansalliset tarkastuskohdat määritetään ottaen huomioon ulkomaisen liikenteen monipuolisuus ja määrä. Tarkastuksille annetaan myös eri arvo sen mukaan, miten ne vastaavat erilaisia turvallisuuden parantamiseen suoraan liittyviä kriteerejä (esim. kohdennetut tarkastukset, etäisyys päätoimipaikasta ja tarkastuksen ajankohta). Useita vuonna 2007 käynnistettyjä aloitteita jatkettiin vuonna 2010. Tällaisia olivat muun muassa EASAn tekemä osallistujavaltioiden raporttien laaduntarkastus ja tietokannan analysointi. EASA suorittaa analysoinnin neljän kuukauden välein, ja sillä pyritään havaitsemaan mahdollisimman varhaisessa vaiheessa mahdolliset turvallisuusongelmat ja negatiiviset turvallisuussuuntaukset, jotta niihin voidaan puuttua ripeästi ennen kuin ne uhkaavat kansainvälisen ilmailun turvallisuutta. Komissio käytti myös vuonna 2010 näiden raporttien päätelmiä valmistellessaan päätöksiä lentoliikenteen harjoittajien sisällyttämisestä asetuksen (EY) N:o 2111/2005 mukaiseen yhteisön luetteloon. Vuonna 2010 EASA jatkoi maailman eri maiden ilmailuviranomaisten kanssa komission pyynnöstä neuvotteluja, joiden tavoitteena oli laajentaa osallistumista EU:n SAFA-ohjelmaan. EU:n SAFA-ohjelman kollektiivisen luonteen vuoksi on hyvin tärkeää, että kaikki SAFA-tarkastukset suoritetaan standardoidulla tavalla kaikissa SAFA-ohjelmaan osallistuvissa valtioissa. EASA jatkoi vuonna 2010 standardointiohjelmaansa komission asetuksen (EY) N:o 736/2006 mukaisesti. Erityisesti mainittakoon 24 auditointia, jotka toteutettiin seuraavissa maissa: Albania, Belgium, Bosnia ja Hertsegovina, Bulgaria, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, Espanja, Irlanti, Itävalta, Kreikka, Kypros, Norja, Puola, Romania, Serbia, Slovakia, Slovenia, Suomi, Tanska, Tšekki, Turkki, Ukraina, Unkari, Viro ja Yhdistynyt kuningaskunta. EASA myös jatkoi sille komission direktiivissä 2008/49/EY[6] annettua tehtävää vuonna 2009 julkaistujen asematasotarkastuksia koskevien yksityiskohtaisten ohjeiden toisen osan tarkistamisella. 1.6. Riskilähtöisen lähestymistavan käyttöönotto – tarkastusten kohdentaminen Komission asetuksessa (EY) N:o 351/2008[7] otetaan käyttöön SAFA-tarkastusten yleiseurooppalaista kohdentamista koskeva lähestymistapa, jonka mukaan osallistujavaltioiden on kohdennettava osa omista asematasotarkastuksistaan ensisijaisesti tiettyihin yksittäisiin ilma-alusten käyttäjiin. Euroopan komissio kokoaa kohdentamista koskevan luettelon EASA:n suorittamasta SAFA-tietokannan analysoinnista ja lentoturvallisuuskomitean kokouksista peräisin olevien tietojen ja jäsenvaltioilta saatavien tietojen perusteella. Lisäksi kohdennettujen tarkastusten piiriin kuuluvat ilma-alusten käyttäjät, jotka on lueteltu asetuksen (EY) N:o 2111/2005 mukaisesti laaditun toimintakieltoon asetettuja lentoliikenteen harjoittajia koskevan yhteisön luettelon liitteessä B sekä muut ilma-alusten käyttäjät, jotka ovat saaneet luvan samassa valtiossa kuin jokin tällä hetkellä yhteisön luettelossa mainittava käyttäjä. Kohdennettujen tarkastusten luetteloa päivitetään jatkuvasti, ja EASAn vastuulla olevan SAFA-tietokannan avulla kaikki ohjelmaan osallistuvat valtiot voivat saada Euroopan laajuisen käsityksen kohdentamisprosessista. Euroopan lennonvarmistusjärjestö Eurocontrol tukee tätä kohdennettujen tarkastusten periaatetta eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintajärjestelmän avulla. Osallistuvat valtiot saavat siitä reaaliaikaista tietoa ensisijaisesti tarkistettavien ilma-alusten käyttäjien suunnittelutilanteesta. Vuonna 2010 tehdyistä 11 703 SAFA-tarkastuksesta 2 215 (18,9 %) koski tähän luetteloon kuuluvia ilma-alusten käyttäjiä. 2. SAFA:N KESKITETTY TIETOKANTA SAFA:n keskitetty tietokanta on ollut EASAn hallinnassa joulukuusta 2006, jolloin se siirrettiin ilmailuviranomaisten yhteistyöelimeltä (CJAA) Alankomaista EASAlle Kölniin Saksaan. Tietokannassa olevia tietoja pidetään luottamuksellisina. Kaikilla osallistujavaltioiden kansallisilla ilmailuviranomaisilla on pääsy tietokantaan suojatun Internet-yhteyden kautta. Vuonna 2010 otettiin käyttöön uusi toiminto, jonka avulla kolmansien maiden ilmailuviranomaiset voivat käyttää verkossa EASA–SAFA-tietokantaa. Käyttöoikeus rajoittuu raportteihin, jotka koskevat kyseisessä maassa luvan saaneita ilma-alusten käyttäjiä. Vuoden 2010 lopussa tätä toimintoa käyttivät kymmenen kolmannen maan ilmailuviranomaiset. Lisäksi Euroopan komissiolla ja ICAOlla on ainoastaan lukuoikeus. 3. TARKASTUSTEN ALUEET SAFA-direktiivin mukaan jäsenvaltioiden on tarkastettava ilma-alukset, joiden epäillään jättäneen noudattamatta kansainvälisiä turvallisuusnormeja (esim. EASAn tekemien tietokannan säännöllisten analyysien perusteella). SAFA-asematasotarkastuksia voidaan tehdä myös pistotarkastuksina. Tarkastus voidaan päättää kohdentaa tiettyjen perusteiden mukaisesti, jotka luetellaan jäljempänä. Päätökset perustuvat tällöin Euroopan komission suosituksiin tai kansalliseen politiikkaan ja painopisteisiin. Tarkastuksia voidaan kohdentaa viidelle alueelle: 1) ilma-aluksen käyttäjän valtio (tietystä valtiosta tulevien käyttäjien tarkastaminen) 2) ilma-alustyyppi 3) toiminnan laji (esim. reitti-, tilaus- tai rahtiliikenne) 4) tietty kolmannesta maasta oleva ilma-alusten käyttäjä 5) tietty ilma-alus rekisterinumeron perusteella. Oheisen komission yksiköiden valmisteluasiakirjan lisäyksissä B, C ja D[8] luetellaan vuonna 2010 tarkastetut ilma-alusten käyttäjien valtiot, ilma-alustyypit ja käyttäjät. Ohjelman toimivuutta osoittaa myös taulukko 1, jossa esitetään kooste lisäyksiin sisältyvistä tiedoista ja katsaus vuonna 2010 toteutetuista toimista. Taulukko 1: SAFA-ohjelman kehittyminen vuonna 2010 Suoritettujen tarkastusten lukumäärä || 11 703 Tarkastetut ilma-alukset || 6 200 ilma-alusten rekisteritunnusta Tarkastetut ilma-alusten käyttäjät || yli 1 076 Ilma-aluksen käyttäjän kotivaltiot || 130 valtiota ja aluetta Tarkastetut ilma-alustyypit || 219 eri ilma-alustyyppiä ja versiota SAFA-direktiivi paitsi velvoittaa kolmansien maiden ilma-alusten asematasotarkastuksiin myös tunnustaa jäsenvaltioiden oikeuden tarkastaa muissa jäsenvaltioissa luvan saaneiden ilma-alusten käyttäjien ilma-alukset. Hieman yli puolet kaikista vuonna 2011 tehdyistä SAFA-tarkastuksista tehtiin EU:n ilma-alusten käyttäjille. On kuitenkin huomattava, että EU:n ilma-alusten laskeutumisia (muihin Euroopan valtioihin) oli lukumääräisesti noin neljä kertaa enemmän kuin kolmansien maiden ilma-alusten laskeutumisia Euroopan valtioihin. Taulukko 2: EU:n ja muiden kuin EU:n ilma-alusten käyttäjien tarkastukset || EU:n ilma-alusten käyttäjien tarkastukset || EU:n ulkopuolisten ilma-alusten käyttäjien tarkastukset 2010 || 5 990 || 5 713 Prosenttiosuus || 51,2 % || 48,8 % Kaikkiaan 11 703 tarkastuksesta EU:n jäsenvaltiot suorittivat 9 798 (83,4 %) (katso lisäys A). Niistä 48,8 prosentissa (5 713) kohteena olivat kolmansissa maissa luvan saaneet ilma-alusten käyttäjät ja lopuissa 51,2 prosentissa (5 990) EU:n ilma-alusten käyttäjät. Nämä luvut osoittavat EU:n SAFA-ohjelman laajan kattavuuden ja sen syrjimättömän soveltamisen sekä EU:n että kolmansien maiden ilma-alusten käyttäjiin. 4. SAFA-TARKASTUSTEN TÄRKEIMMÄT TULOKSET 4.1. Tarkastushavainnot yleensä Tarkastaja käyttää SAFA-tarkastuksissa tarkastuslistaa, johon sisältyy yhteensä 54 tarkastettavaa seikkaa. Sen avulla tarkistetaan, että ilma-alus on kansainvälisten sääntöjen (ICAO:n vaatimusten) mukainen. Näissä tarkastuksissa voidaan tehdä useita havaintoja (joita yleensä kutsutaan ”poikkeamiksi ICAO:n vaatimuksista”). Taulukossa 3 esitetään havaintojen (F) kokonaismäärä verrattuna tarkastusten (I) ja tarkastettujen seikkojen (II) kokonaismäärään. Useimmissa tapauksissa kaikkia seikkoja ei kuitenkaan ehditä tarkastaa, koska aika ilma-aluksen saapumisen ja lähdön välillä ei riitä täydellisen tarkastuksen tekemiseen. Sen vuoksi havaintojen kokonaismäärän ja tarkastettujen seikkojen kokonaismäärän välinen suhde voi antaa asiasta paremman kuvan kuin pelkästään tarkastusten määrään perustuva suhdeluku. Taulukko 3: SAFA-tarkastusten havainnot ja tarkastetut seikat || Jakso || 1.1.2010 – 31.12.2010 Tarkastusten kokonaismäärä (I) || 11 703 Tarkastettujen seikkojen kokonaismäärä (II) || 437 519 Havaintojen kokonaismäärä (F) || 11 019 Tarkastettuja seikkoja keskimäärin tarkastuksessa || 37,39 Havaintojen ja tarkastusten suhde (F/I) || 0,942 Havaintojen ja tarkastettujen seikkojen suhde (F/II) || 0,0252 4.2. Tarkastuksissa tehdyt havainnot ja niiden ryhmittely Tarkastusten havaintojen absoluuttisen määrän lisäksi on otettava huomioon niiden vakavuusaste. Tätä varten havainnoille on määritelty kolme ryhmää. Ryhmän 1 havainnot ovat vähäisiä, ryhmän 2 havainnot merkittäviä ja ryhmän 3 havainnot huomattavia. Vähäisellä, merkittävällä tai huomattavalla tarkoitetaan eroa suhteessa ICAO:n vaatimuksiin. Havaintojen ryhmittelyn päätarkoitus on luokitella vaatimusten noudattamisen ja vaatimusten vastaisuuden vakavuus. Tiedot tarkastuksista ja havaintojen ryhmistä esitetään seuraavassa taulukossa. Taulukko 4: SAFA-tarkastusten havainnot ryhmittäin || || Havaintojen määrä (F) || Havaintojen suhde (F ryhmä / I) vuosi || Tarkastusten määrä (I) || Ryhmä 1; (vähäinen) || Ryhmä 2; (merkittävä) || Ryhmä 3; (suuri) || Yht. || F ryhmä 1/I || F ryhmä 2/I || F ryhmä 3/I || F yht./I 2010 || 11 703 || 3 424 || 4 719 || 2 876 || 11 019 || 0,293 || 0,403 || 0,246 || 0,942 || 31% || 42,8% || 26,1% || 100,00% || || || || 4.3. Aikaisempi kehitys Seuraavassa esitetään edellä esitettyjen lukujen aikaisempi kehitys vuodesta 1996. Taulukko 5: SAFA-tarkastusten havaintojen kehitys || || || || || || Vuosi || || || || || || || || || || Yhteen-sä 1996-2009 || 1996 || 1997 || 1998 || 1999 || 2000 || 2001 || 2002 || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 Tarkastusten kokonaismäärä (I) || 75 || 1 748 || 2 767 || 2 833 || 2 394 || 2 706 || 3 234 || 3 413 || 4 568 || 5 457 || 7 458 || 8 594 || 10 337 || 11 349 || 11 703 || 66 933 Tarkastettujen seikkojen kokonaismäärä (II) || 1 675 || 31 413 || 88 400 || 95 524 || 80 454 || 82 935 || 93 681 || 100 014 || 148 850 || 181 440 || 260 524 || 300 035 || 358 046 || 408 217 || 437 519 || 2 231 208 Havaintojen kokonaismäärä (F) || 212 || 1 951 || 2 573 || 2 631 || 2 587 || 2 851 || 3 064 || 3 242 || 6 799 || 8 492 || 12 481 || 12 073 || 11 298 || 9 688 || 11 019 || 79 942 Havaintojen ja tarkastusten suhde (F/I) || 2,8267 || 1,1161 || 0,9299 || 0,9287 || 1,0806 || 1,0536 || 0,9474 || 0,9499 || 1,4884 || 1,5562 || 1,6704 || 1,405 || 1,093 || 0,854 || 0,942 || 1,194 Havaintojen ja tarkastettujen seikkojen suhde (F/II) || 0,127 || 0,062 || 0,029 || 0,028 || 0,032 || 0,034 || 0,033 || 0,032 || 0,046 || 0,047 || 0,048 || 0,040 || 0,032 || 0,024 || 0,025 || 0,036 Taulukko 6: SAFA-tarkastusten vuosittainen määrä vuodesta 1996 Taulukko 7: Havaintoja keskimäärin tarkastusta kohden (1996-2010) Kuten taulukko 7 osoittaa, havaintojen ja tarkastusten keskimääräinen suhdeluku nousi vuonna 2010 13 prosenttia pienennyttyään kolmen peräkkäisen vuoden ajan. Nousu näyttäisi olevan välitön seuraus vuonna 2008 hyväksytyistä kahdesta säädöksestä (komission asetus 351/2008/EY asematasotarkastusten ensisijaisesta kohdentamisesta ja komission direktiivi 2008/49/EY, jolla otettiin käyttöön yksityiskohtaisempia menettelyjen osatekijöitä) samoin kuin EASAn julkaisemista hyvin kattavista ohjeista ja niiden soveltamisesta ohjelmaan osallistuvissa valtioissa sekä EASAn käynnistämästä SAFA-standardointiohjelmasta. Näiden toimenpiteiden ansiosta SAFA:n 42 osallistujavaltiota ovat kyenneet parantamaan tarkastusten laatua. 4.4. Tarkastusten havainnot alueellisesti Seuraavista taulukoista 8, 9 ja 10 käy ilmi, että vaikka havaintojen keskimäärä (tarkastusta kohti) kasvoi vuonna 2010, viiden vuoden suuntaus on laskeva kaikilla maantieteellisillä alueilla. Taulukoista voidaan todeta seuraavaa: – EU:n, ECAC:n, ja Oseanian valtioiden ilma-alusten käyttäjien tarkastuksissa on tehty keskimääräistä vähemmän havaintoja. – Vaikka vuonna 2009 Afrikan valtioiden ilma-alusten käyttäjien tarkastuksissa todettu keskiarvo parani eniten, vuonna 2010 tämä suuntaus kääntyi päinvastaiseksi, sillä näiden ilma-alusten käyttäjien keskimääräinen suhdeluku kasvoi nyt eniten. Taulukko 8: Tarkastusten havainnot alueellisesti || || || || Havaintojen määrä (F) || Havaintojen suhde (F ryhmä / I) Alue || Tarkastettujen valtioiden määrä || Tarkastettujen käyttäjien määrä || Tarkast. (I) || Ryhmä 1; (vähäinen) || Ryhmä 2; (merkittävä) || Ryhmä 3; (suuri) || Yhteensä || F ryhmä 1/I || F ryhmä 2/I || F ryhmä 3/I || F yht./I EU[9] || 27 || 521 || 5990 || 1296 || 1984 || 1193 || 4473 || 0,22 || 0,33 || 0,20 || 0,75 Eurooppa (ECAC)[10] || 44 || 662 || 7776 || 1865 || 2675 || 1603 || 6143 || 0,24 || 0,34 || 0,21 || 0,79 Venäjän federaatio, Valko-Venäjä ja Keski-Aasia[11] || 6 || 88 || 1002 || 474 || 484 || 233 || 1191 || 0,47 || 0,48 || 0,23 || 1,19 Pohjois-Amerikka[12] || 3 || 97 || 610 || 207 || 188 || 178 || 573 || 0,34 || 0,31 || 0,29 || 0,94 Lat. Amerikka ja Karibian alue[13] || 21 || 32 || 165 || 81 || 94 || 78 || 253 || 0,49 || 0,57 || 0,47 || 1,53 Lähi-itä ja Pohjois-Afrikka[14] || 17 || 101 || 1422 || 543 || 824 || 497 || 1864 || 0,38 || 0,58 || 0,35 || 1,31 Afrikka[15] || 19 || 39 || 311 || 84 || 215 || 149 || 448 || 0,27 || 0,69 || 0,48 || 1,44 Aasia[16] || 17 || 46 || 377 || 165 || 231 || 130 || 526 || 0,44 || 0,61 || 0,34 || 1,40 Oseania[17] || 3 || 11 || 40 || 5 || 8 || 8 || 21 || 0,13 || 0,20 || 0,20 || 0,53 Keskiarvo / kaikki valtiot || 0,29 || 0,40 || 0,25 || 0,94 Taulukko 9: Tarkastusten havaintojen kehitys alueellisesti EU:n ilma-alusten käyttäjien SAFA-tulosten F/I-suhde on EU:n ulkopuolisten ilma-alusten käyttäjiin verrattuna keskimäärin merkittävästi (35 %) matalampi. Nämä tulokset esitetään yksityiskohtaisemmin taulukossa 10. Taulukko 10: Vertailu: EU, ECAC ja muu maailma || || || || Havaintojen määrä (F) || Havaintojen suhde (F ryhmä / I) Alue || Tarkas-tettujen valtioiden määrä || Tarkas-tettujen käyttäjien määrä || Tarkast. (I) || Ryhmä 1; (vähäinen) || Ryhmä 2; (merkittävä) || Ryhmä 3; (suuri) || Yhteensä || F ryhmä 1/I || F ryhmä 2/I || F ryhmä 3/I || F yht./I EU || 27 || 521 || 5990 || 1296 || 1984 || 1193 || 4473 || 0,22 || 0,33 || 0,2 || 0,75 Muu Eurooppa (EU:n ulkopuoliset ECAC-valtiot) || 17 || 141 || 1786 || 569 || 691 || 410 || 1670 || 0,32 || 0,39 || 0,23 || 0,94 4.5. Jakautuminen ICAO:n alueittain Jakson 4.4. taulukoissa SAFA-tarkastusten vuoden 2010 tulokset esitettiin yleisesti hyväksytyn maatieteellisen jaottelun mukaisesti. Tässä seuraavassa jaksossa samat vuoden 2010 tarkastusten tiedot esitetään noudattaen ICAO:n käyttämää aluejaottelua, joka poikkeaa yleisestä jaottelusta ja johtaa siksi erilaisiin tuloksiin. Erot eivät vaikuta tässä raportissa tehtäviin johtopäätöksiin. Taulukoista 11 ja 12 voidaan todeta seuraavaa: – EUR[18]- ja ESAF[19]-alueen valtioiden ilma-alusten käyttäjien tarkastuksissa on tehty keskimääräistä vähemmän havaintoja. – MID[20]-, SAM[21]-, WACAF[22]-, NACC[23]- ja APAC[24]-alueiden valtioiden ilma-alusten käyttäjien tarkastuksissa on tehty keskimääräistä enemmän havaintoja. – Havaintojen ja tarkastusten välinen suhdeluku kasvoi lähes kaikilla alueilla. Ainoa poikkeus on SAM-alue, jonka suhdeluku oli tosin edelleen keskimääräistä korkeampi. WACAF-alueen keskiarvo oli edelleen selkeästi korkein. Taulukko 11: Tarkastusten havainnot alueellisesti (ICAO-alueet) || || || || Havaintojen määrä (F) || Havaintojen suhde (F ryhmä / I) Alue || Tarkas-tettujen valtioi-den määrä || Tarkas-tettujen käyttä-jien määrä || Tarkast. (I) || Ryhmä 1; (vähäi-nen) || Ryhmä 2; (merkit-tävä) || Ryhmä 3; (suuri) || Yh-teensä || F ryhmä 1/I || F ryhmä 2/I || F ryhmä 3/I || F yht./I APAC || 18 || 51 || 364 || 154 || 178 || 107 || 439 || 0,42 || 0,49 || 0,29 || 1,21 ESAF || 10 || 24 || 219 || 33 || 79 || 75 || 187 || 0,15 || 0,36 || 0,34 || 0,85 EUR || 57 || 769 || 9218 || 2568 || 3491 || 2018 || 8077 || 0,28 || 0,38 || 0,22 || 0,88 MID || 17 || 94 || 1103 || 342 || 567 || 354 || 1263 || 0,31 || 0,51 || 0,32 || 1,15 NACC || 10 || 109 || 637 || 238 || 224 || 215 || 677 || 0,37 || 0,35 || 0,34 || 1,06 SAM || 10 || 15 || 70 || 38 || 44 || 33 || 115 || 0,54 || 0,63 || 0,47 || 1,64 WACAF || 9 || 14 || 92 || 51 || 136 || 74 || 261 || 0,55 || 1,48 || 0,80 || 2,84 Kaikki valtiot || 130 || 1076 || 11703 || 3424 || 4719 || 2876 || 11019 || 0,29 || 0,40 || 0,25 || 0,94 Taulukko 12: Havaintojen keskimääräinen lukumäärä ICAO-alueittain – kehitys viimeksi kuluneina viitenä vuonna 4.6. Tarkistuslistassa lueteltuja seikkoja koskevat havainnot Oheisen komission yksiköiden valmisteluasiakirjan[25] lisäyksessä F esitetään tehtyjen tarkastusten tulokset kunkin yksittäisen tarkastettavan seikan (III) osalta. Siinä ilmoitetaan, kuinka monta kertaa tietty tarkastettava seikka on tarkistettu, havaintojen lukumäärä sekä suhde F/III. Useimmat havainnot liittyivät ilma-aluksen yleiseen kuntoon (C01), ilmoittamiseen vioista ja niiden korjaamiseen (A23), ohjaamomiehistön lupakirjoihin (A20) ja ohjaamon yleiseen kuntoon (A01). 4.7. Tarkistuslistalla olevia seikkoja koskevien merkittävien ja huomattavien havaintojen kolme suurinta joukkoa Tarkastusten tarkistuslistassa on neljä pääosaa. Osa A koskee ilma-aluksen ohjaamossa tarkastettavia seikkoja. Osa B koskee matkustamossa tarkastettavia seikkoja, pääasiassa turvalaitteita. Osa C koskee ilma-aluksen yleistä teknistä kuntoa, joka tarkastetaan kiertämällä ilma-alus ympäri. Tarkistuslistan osa D koskee ilma-aluksen rahtitiloja ja kuljetettavaa rahtia. Mahdolliset yleiset havainnot, jotka eivät kuulu osaan A, B, C tai D, voidaan kirjata tarkistuslistan osaan E (yleistä). Kun SAFA-tarkastuksessa tehtyjen havaintojen perusteella arvioidaan tarvetta korjaaviin toimiin, suurin huomio on kiinnitettävä ryhmän 2 (merkittävä) ja ryhmän 3 (huomattava) havaintoihin. Komission yksiköiden valmisteluasiakirjan[26] lisäyksissä D ja E on esitys ryhmien 2 ja 3 havainnoista suhteessa tarkastusten kokonaismäärään. Kustakin tarkistuslistan osasta käsitellään tässä esityksessä havaintojen kolme suurinta joukkoa. 5. ASEMATASOTARKASTUKSEN JOHDOSTA TOTEUTETUT TOIMET Kansalliset toimivaltaiset viranomaiset voivat havaintojen ryhmän, määrän ja luonteen perusteella toteuttaa erilaisia toimia. Jos havaintojen perusteella voidaan olettaa ilma-aluksen tai siinä olevien henkilöiden turvallisuuden vaarantuneen, on toteutettava korjaavia toimia. Tavallisesti ilma-aluksen päällikköä kehotetaan tällöin puuttumaan hänen tietoonsa tulleisiin vakaviin puutteisiin. Harvinaisempia ovat tapaukset, joissa tarkastajilla on syytä olettaa, että ilma-aluksen päällikkö ei aio toteuttaa tarvittavia toimenpiteitä hänen tietoonsa saatettujen puutteiden korjaamiseksi. Tällöin tarkastajat asettavat ilma-aluksen lentokieltoon. Toinen mahdollinen toimi on vaatia korjaavia toimia ennen lentoonlähdön sallimista, jolloin ilma-alus saa jatkaa lentämistä, jos havaitut puutteet on ensin korjattu. Joissakin tapauksissa ilma-aluksen voidaan antaa jatkaa matkaa tietyin rajoituksin. Esimerkkinä tällaisesta rajoituksesta voidaan mainita tapaus, jossa todettu puute koskee matkustajien istuimia. Vakiokäytäntö on tiedottaa tarkastetun ilma-aluksen päällikölle tehdyistä havainnoista. Ryhmiin 2 ja 3 kuuluvista havainnoista tiedotetaan lisäksi vastuulliselle ilmailuviranomaiselle sekä ilma-aluksen käyttäjän kotilentoasemalle, joita kehotetaan toteuttamaan asianmukaisia toimia puutteen toistumisen ehkäisemiseksi. Jotta EU:n SAFA-ohjelman tavoitteet voitaisiin saavuttaa parhaalla mahdollisella tavalla, kaikkien niiden valtioiden siviili-ilmailuviranomaisten, joiden ilma-aluksia tai ilma-alusten käyttäjiä on tarkastettu, on tehtävä läheistä yhteistyötä. Kansallisia siviili-ilmailuviranomaisia pyydetään sen vuoksi varmistamaan asianmukaisten toimien toteuttaminen SAFA-ohjelmassa tehtyjen havaintojen korjaamiseksi. Jos ilma-alusta koskevia havaintoja pidetään huomattavina, SAFA:n yksittäiset osallistujavaltiot voivat päättää peruuttaa kyseisen ilma-aluksen saapumisluvan. Tämä tarkoittaa, ettei ilma-alus saa enää laskeutua kyseisen valtion lentoasemille tai lentää sen ilmatilassa. Kielto voidaan perua, jos ilma-aluksen käyttäjä todistaa, että ongelma on korjattu asianmukaisesti. Tällaiset saapumisluvan peruutukset voivat näin ollen olla — ja tavallisesti ovatkin — tilapäisiä. Tällaisten kieltojen ja niiden poistamisen osalta niiden SAFA:n osallistujavaltioiden, jotka ovat myös EU:n jäsenvaltioita, on noudatettava yhteisössä toimintakieltoon asetettuja lentoliikenteen harjoittajia koskevan yhteisön luettelon laatimisesta annetun asetuksen (EY) N:o 2111/2005 säännöksiä. || Tarkastusten määrä || 11 703 Havaintojen määrä || 11 019 TOTEUTETUT TOIMET || Ilmoittaminen viranomaiselle ja ilma-aluksen käyttäjälle || 4 108 Ilma-aluksen toiminnan rajoittaminen || 120 Korjaavia toimia ennen lentolupaa || 1 922 Lentokielto || 12 Välitön toimintakielto || 0* *Lukuun ottamatta asetuksen (EY) N:o 2111/2005 mukaisia kieltoja/toimintarajoituksia. Komission direktiivissä (EY) 2008/49 esitettyjen vaatimusten mukaisesti SAFA:n osallistujavaltiot lähettävät EASAlle kuukausittain raportit toteutetuista seurantatoimista. Näiden tietojen perusteella voidaan arvioida ilma-alusten käyttäjien kykyä ja halukkuutta korjata puutteet, joita SAFA-tarkastuksissa on havaittu. 6. PÄÄTELMÄT Vuonna 2010 tehtiin ennätysmäärä tarkastuksia, jotka kattoivat enemmän ilma-aluksen käyttäjiä ja tarkastettavia seikkoja kuin aiempina vuosina. Tämä kasvu näyttää olevan suora seuraus vuonna 2008 hyväksytyistä lainsäädännöllisistä välineistä. Tässä raportissa esitetyt luvut osoittavat myös EU:n SAFA-ohjelman laajan kattavuuden ja sen syrjimättömän soveltamisen sekä EU:n että kolmansien maiden ilma-alusten käyttäjiin. Näiden parannusten tuloksena ohjelman avulla voidaan aiempaa paremmin tunnistaa mahdolliset turvallisuuteen kielteisesti vaikuttavat suuntaukset maailmanlaajuisesti. Lisäksi sillä voidaan vaikuttaa reaaliaikaisesti tarkastetun ilma-aluksen turvalliseen toimintaan. Vuonna 2010 toteutettiin toimia, joilla parannettiin EU:n SAFA-ohjelman toimintaa erityisesti tehostamalla tarkastuksia (ottamalla käyttöön SAFA-ohjelmaan osallistuvien valtioiden vapaaehtoiselta pohjalta toteuttamien tarkastusten vähimmäiskiintiö) ja saattamalla standardointiohjelma päätökseen. Laatiessaan asetuksen (EY) N:o 2111/2005 mukaisesti luetteloa yhteisössä toimintakieltoon asetetuista lentoliikenteen harjoittajista komissio käytti myös vuonna 2010 tuloksia analyyseista, jotka EASA säännöllisesti laatii raporteista, jotka koskevat asematasotarkastuksissa todettuja ilma-alusten käyttäjien vakavia turvallisuuspuutteita tai toistuvia laiminlyöntejä näiden puutteiden korjaamiseksi. [1] EUVL L 143, 30.4.2004, s. 76. [2] Katso erityisesti komission kertomus yhteisön lentoasemia käyttävien yhteisön ulkopuolisten maiden ilma-alusten turvallisuudesta, 24.9.2008. K(2008) 5265 lopullinen. [3] EUVL L 134, 20.5.2006, s. 16. [4] SWD(2012) 38. [5] EUVL L 344, 27.12.2005, s. 15. [6] EUVL L 109, 19.4.2008, s. 17. [7] EUVL L 109, 19.4.2008, s. 7. [8] SWD(2012) 38. [9] EU – Alankomaat, Belgia, Bulgaria, Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Kreikka, Kypros, Latvia, Liettua, Luxemburg, Malta, Portugali, Puola, Ranska, Romania, Ruotsi, Saksa, Slovakia, Slovenia, Suomi, Tanska, Tšekki, Unkari, Viro, Yhdistynyt kuningaskunta. [10] Eurooppa (ECAC) – Alankomaat, Albania, Armenia, Azerbaidžan, Belgia, Bosnia ja Hertsegovina, Bulgaria, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, Espanja, Georgia, Irlanti, Islanti, Italia, Itävalta, Kreikka, Kroatia, Kypros, Latvia, Liettua, Luxemburg, Malta, Moldova, Monaco, Montenegro, Norja, Portugali, Puola, Ranska, Romania, Ruotsi, Saksa, San Marino, Serbia, Slovakia, Slovenia, Suomi, Sveitsi, Tanska, Tšekki, Turkki, Ukraina, Unkari, Viro, Yhdistynyt kuningaskunta. [11] Venäjän federaatio, Valko-Venäjä ja Keski-Aasia – Kazakstan, Kirgisia, Tadžikistan, Turkmenistan, Uzbekistan, Valko-Venäjä, Venäjän federaatio. [12] Pohjois-Amerikka (NA) – Amerikan yhdysvallat, Bermuda, Kanada. [13] Latinalainen Amerikka ja Karibian alue (LAC) – Alankomaiden Antillit, Anguilla, Antigua ja Barbuda, Argentiina, Aruba, Bahama, Barbados, Belize, Bolivia, Brasilia, Caymansaaret, Chile, Costa Rica, Dominica, Dominikaaninen tasavalta, Ecuador, El Salvador, Grenada, Guatemala, Guyana, Haiti, Honduras, Jamaika, Kolumbia, Kuuba, Meksiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Puerto Rico, Saint Kitts ja Nevis, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Suriname, Trinidad ja Tobago, Turks- ja Caicossaaret, Uruguay, Venezuela (Venezuelan bolivariaaninen tasavalta). [14] Lähi-itä ja Pohjois-Afrikka (MENA) – Algeria, Bahrain, Egypti, Irak, Iran (Iranin islamilainen tasavalta), Israel, Jemen, Jordania, Kuwait, Libanon, Libyan arabijamahiriya, Marokko, Oman, Qatar, Saudi-Arabia, Sudan, Syyrian arabitasavalta, Tunisia, Yhdistyneet arabiemiirikunnat. [15] Afrikka (AFR) – Angola, Benin, Botswana, Burkina Faso, Burundi, Djibouti, Eritrea, Etelä-Afrikka, Etiopia, Gabon, Gambia, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Kamerun, Kap Verde, Kenia, Keski-Afrikan tasavalta, Komorit, Kongo, Kongon demokraattinen tasavalta, Lesotho, Liberia, Madagaskar, Malawi, Mali, Mauritania, Mauritius, Mosambik, Namibia, Niger, Nigeria, Norsunluurannikko, Päiväntasaajan Guinea, Ruanda, Sambia, São Tomé ja Príncipe, Senegal, Seychellit, Sierra Leone, Somalia, Swazimaa, Tansanian yhdistynyt tasavalta, Togo, Tšad, Uganda, Zimbabwe. [16] Aasia (AS) – Afganistan, Bangladesh, Bhutan, Brunei Darussalamin valtio, Filippiinit, (Kiinan erityishallintoalue) Hongkong, Indonesia, Intia, Itä-Timor, Japani, Kambodža, Kiina, Korean demokraattinen kansantasavalta, Korean tasavalta, Laosin demokraattinen kansantasavalta, Malediivit, Malesia, Mongolia, Myanmar, Nepal, Pakistan, Singapore, Sri Lanka, Taiwan, Thaimaa, Vietnam. [17] Oseania (OC) – Australia, Fidži, Kiribati, Marshallinsaaret, Mikronesia (Mikronesian liittovaltio), Nauru, Palau, Papua-Uusi-Guinea, Salomonsaaret, Samoa, Tonga, Tuvalu, Uusi-Seelanti, Vanuatu. [18] EUR – Euroopan ja Pohjois-Atlantin ICAO-alue: Alankomaat (pois luettuina Alankomaiden Antillit), Albania, Algeria, Andorra, Armenia, Azerbaidžan, Belgia, Bosnia ja Hertsegovina, Bulgaria, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, Espanja, Georgia, Irlanti, Islanti, Italia, Itävalta, Kazakstan, Kirgisia, Kreikka, Kroatia, Latvia, Liettua, Luxemburg, Malta, Marokko, Moldova, Monaco, Montenegro, Norja, Portugali, Puola, Ranska, Romania, Ruotsi, Saksa, San Marino, Serbia, Slovakia, Slovenia, Suomi, Sveitsi, Tadžikistan, Tanska, Tšekki, Tunisia, Turkki, Turkmenistan, Ukraina, Unkari, Uzbekistan, Valko-Venäjä, Venäjän federaatio, Viro, Yhdistynyt kuningaskunta (pois luettuina Caymansaaret ja Bermuda). [19] ESAF – itäisen ja eteläisen Afrikan ICAO-alue: Angola, Botswana, Burundi, Djibouti, Eritrea, Etelä-Afrikka, Etiopia, Kenia, Komorit, Lesotho, Madagascar, Malawi, Mauritius, Mosambik, Namibia, Ruanda, Sambia, Seychellit, Somalia, Swazimaa, Tansanian yhdistynyt tasavalta, Uganda, Zimbabwe. [20] MID – Lähi-idän ICAO-alue: Afganistan, Bahrain, Egypti, Irak, Iran, Israel, Jemen, Jordania, Kuwait, Kypros, Libanon, Libyan arabijamahiriya, Oman, Pakistan, Qatar, Saudi-Arabia, Sudan, Syyrian arabitasavalta, Yhdistyneet arabiemiirikunnat. [21] SAM – Etelä-Amerikan ICAO-alue: Argentiina, Bolivia, Brasilia, Chile, Ecuador, Guyana, Kolumbia, Panama, Paraguay, Peru, Suriname, Uruguay, Venezuela. [22] WACAF – läntisen ja keskisen Afrikan ICAO-alue: Benin, Burkina Faso, Gabon, Gambia, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Kamerun, Kap Verde, Keski-Afrikan tasavalta Tšad, Kongo, Kongon demokraattinen tasavalta, Liberia, Mali, Mauritania, Niger, Nigeria, Norsunluurannikko, Päiväntasaajan Guinea, São Tomé ja Príncipe, Senegal, Sierra Leone, Togo. [23] NACC – Pohjois- ja Keski-Amerikan ja Karibian ICAO-alue: Amerikan yhdysvallat, Antigua ja Barbuda, Bahama, Barbados, Belize, Costa Rica, Dominikaaninen tasavalta, El Salvador, Grenada, Guatemala, Haiti, Honduras, Jamaika, Kanada, Kuuba, Meksiko, Nicaragua, Saint Kitts ja Nevis, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Trinidad ja Tobago. [24] APAC – Aasian ja Tyynenmeren ICAO-alue: Australia, Bangladesh, Bhutan, Brunei Darussalamin valtio, Cookinsaaret, Fidži, Filippiinit, Indonesia, Intia, Japani, Kambodža, Kiina (mukaan luettuina Hongkong ja Macao), Kiribati, Korean demokraattinen kansantasavalta, Korean tasavalta, Laosin demokraattinen kansantasavalta, Malediivit, Malesia, Marshallinsaaret, Mikronesia, Mongolia, Myanmar, Nauru, Nepal, Palau, Papua-Uusi-Guinea, Salomonsaaret, Samoa, Singapore, Sri Lanka, Thaimaa, Tonga, Uusi-Seelanti, Vanuatu, Vietnam. [25] SWD(2012) 38. [26] SWD(2012) 38.