KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 (2) (c) artiklan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI otsonikerrosta heikentävistä aineista KOMISSION EHDOTUSTA MUUTTAVA EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla /* KOM/2000/0096 lopull. - COD 98/0228 */





KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 (2) (c) artiklan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI otsonikerrosta heikentävistä aineista KOMISSION EHDOTUSTA MUUTTAVA EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla PERUSTELUT A) Periaatteet 1. Komissio antoi elokuussa 1998 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi (EY) otsonikerrosta heikentävistä aineista (KOM(1998) 398 - 1998/0228 [COD]. Ehdotus oli määrä käsitellä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklan mukaisella yhteispäätösmenettelyllä. Euroopan parlamentti käsitteli ehdotuksen ensimmäisen kerran 17. joulukuuta 1998 ja teki siihen 27 tarkistusta. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 2. joulukuuta 1998. Neuvosto vahvisti 23. helmikuuta 1999 yhteisen kannan, jossa se hyväksyi useita Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä ehdottamia tarkistuksia. Parlamentti teki myös toisessa käsittelyssä 15. joulukuuta 1999 ehdotukseen useita tarkistuksia. Tässä yhteydessä komissio esitti kantansa kuhunkin tarkistukseen ja ilmoitti samalla, mitkä tarkistukset se voi hyväksyä ja mitä tarkistuksia se ei voinut sisällyttää ehdotukseen. Komissio esitti 24. helmikuuta 1999 antamassaan tiedonannossa lyhyesti huomatuksensa yhteisestä kannasta. 2. Komissio on nämä vaiheet huomioon ottaen laatinut tämän muutetun ehdotukseen. Se on tehnyt kahdentyyppisiä muutoksia. Ensiksi se on hyväksynyt joukon uusia säännöksiä ottaen huomioon ehdotuksen toisen käsittelyn Euroopan parlamentissa. Useimmilla näistä säännöksistä poistetaan asetuksen monitulkintaisuutta tai lisätään siihen uusia toimenpiteitä, jotka ovat komission alkuperäisen ehdotuksen mukaisia ja joilla ei muuteta sen perusperiaatteita. Toiseksi komissio on palauttanut ehdotukseen määräajat, jotka sisältyivät siitä tehtyyn poliittiseen sopimukseen mutta jotka jätettiin pois yhteisestä kannasta, koska ehdotuksen hyväksymisajankohdasta odotettiin varmempia tietoja. Lisäksi komissio on korvannut viittaukset vanhentuneisiin päivämääriin yhteisen kannan mukaisilla päivämäärillä ottaen huomioon, että uusi asetus annetaan todennäköisesti vuoden 2000 kuluessa. B) Komission kanta Euroopan parlamentin tarkistuksiin 1. Tarkistus 1 (johdanto-osan 16 a kappale) - pk-yritysten tukeminen niiden luopuessa otsonikerrosta heikentävien aineiden käytöstä Aineiden vähittäiselle käytöstäpoistamiselle on ehdotettu määräaikoja, joissa on sen verran liikkumavaraa, etteivät ne aiheuta merkittäviä ongelmia pk-yrityksille. Toisaalta monet jäsenvaltiot, jotka ovat luopuneet otsonikerrosta heikentävien aineiden käytöstä aikaisemmin kuin koko EU:n pitäisi luopua, ovat osoittaneet, että käytöstä luopuminen helpottuu ja nopeutuu, jos toimivaltaiset viranomaiset edistävät sitä aktiivisesti. Tämän ne voivat tehdä antamalla jonkin verran taloudellista tukea, mutta myös muut, erityisesti pk-yrityksiä varten suunnitellut toimenpiteet voivat olla tässä yhteydessä merkityksellisiä. Niissä on kuitenkin otettava huomioon perustamissopimuksen 87 artiklan määräykset ja muut yhteisön valtiontukisäännökset. Tärkeää on muun muassa se, että jäsenvaltiot jakavat erityisesti pk-yrityksille suunnattua tietoa siitä, mitä vaikutuksia uudella asetuksella on tällaisiin yrityksiin. (Komissio suunnittelee itsekin tällaista tiedotustoimintaa mutta tarvitsee siihen jäsenvaltioiden tukea.) Yhtä tärkeää on, että jäsenvaltiot kiinnittävät erityistä huomiota pk-yritysten tarpeisiin suunnitellessaan asetuksen 15 ja 16 artiklassa henkilökunnan koulutukseen vaadittuja järjestelmiä. Tämän perusteella komissio ehdottaa Euroopan parlamentin esittämän tarkistuksen sisällyttämistä asetukseen. 2. Tarkistus 9 (4 artiklan 1 kohdan toinen alakohta) - poikkeukset täysin halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen käyttökiellosta sotilaallista ja muuta käyttöä varten Yhteisessä kannassa kielletään täysin halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen (CFC-yhdisteiden) käyttö asetuksen voimaantulosta alkaen. Tämä on tärkeä toimenpide näiden yhdisteiden jatkuvien päästöjen lopettamiseksi. Montrealin pöytäkirjan mukaista menettelyä, jota käytetään annettaessa lupa jatkaa CFC-yhdisteiden käyttöä (ja tuotantoa) tapauksissa, joissa sen katsotaan olevan välttämätöntä tai joissa näille yhdisteille ei ole löydetty vaihtoehtoja, kutsutaan välttämättömiä käyttötarkoituksia koskevaksi menettelyksi. Tässä menettelyssä Montrealin pöytäkirjan osapuolen (maan) on esitettävä pyyntö osapuolten kokoukselle, joka voi sen hyväksyä, jolloin CFC-yhdisteitä voidaan tarvittaessa tuottaa ja tuoda maahan. Tätä järjestelmää käytetään nykyään pääasiassa CFC-yhdisteiden käytön jatkamiseksi inhalaatiosumutteissa sekä laboratoriotarkoituksiin. Pöytäkirjassa ei kuitenkaan rajoiteta jo markkinoilla olevien CFC-yhdisteiden käyttöä. Koska CFC-yhdisteiden käyttö kielletään yhteisessä kannassa kokonaan, varastossa olevia aineita ei voida käyttää käyttökiellon tultua voimaan. Tästä käyttökiellosta voidaan sallia joitakin poikkeuksia, jotka koskevat olemassa olevien jäähdytys- ja ilmastointilaitteiden uudelleentäyttöä. Lisäksi yhteisessä kannassa on annettu mahdollisuus antaa jäsenvaltion pyynnöstä tilapäisiä poikkeuslupia CFC-yhdisteiden sotilaalliseen käyttöön. Euroopan parlamentin tarkistuksessa 9 rajoitetaan sotilaallista käyttöä koskevat poikkeukset olemassa oleviin järjestelmiin. Lisäksi siinä annetaan komissiolle mahdollisuus myöntää tilapäisiä poikkeuslupia erityistä lääkinnällistä käyttöä varten (pienten CFC-määrien käyttö tietyntyyppisissä implantaateissa, joita käytetään kehossa terminaalikipuja lievittävien lääkkeiden vapauttamiseen). Tässä on selvästikin kyse käytöstä, jossa CFC-yhdisteiden päästöt ovat hyvin pieniä (arvion mukaan alle 200 kg/vuosi) ja joka on aiheellinen, koska sille ei ole vielä olemassa vaihtoehtoja. Tästä käytöstä on tultu tietoiseksi vasta hiljattain, minkä vuoksi yhteistä kantaa on aiheellista muuttaa Euroopan parlamentin ehdotuksen mukaisesti, jotta tällainen käyttö voitaisiin sallia vuoteen 2004 saakka. 3. Osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen käyttö jäähdytys- ja ilmastointilaitteissa Tarkistus 14 (5 artiklan 1 kohdan c alakohdan iv alakohta) Osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen (HCFC-yhdisteiden) vaihtoehtoja on kehitetty nopeasti viime vuosina. Jäähdytys- ja ilmastointilaitteiden ollessa kyseessä on vaikea osoittaa yhtään alaa, jolla näitä aineita ei voitaisi korvata kannattavilla vaihtoehdoilla. Pienten kiinteiden ilmastointilaitteiden osalta jotkin teollisuudenalat ovat ottaneet odotettua hitaammin uusia vaihtoehtoja käyttöönsä. Komissio oli alun perin ehdottanut, että HCFC-yhdisteitä olisi lakattava käyttämästä näissä laitteissa (ja lähes kaikissa muissa jäähdytys- ja ilmastointilaitejärjestelmissä) vuoteen 2001 mennessä. Määräajan lyhentäminen tässä vaiheessa voisi kuitenkin aiheuttaa vaikeuksia sellaisille yrityksille, jotka eivät ole vielä omaksuneet HCFC-yhdisteille vaihtoehtoista tekniikkaa. Lisäksi komissio katsoo tämän poikkeuksen olevan tärkeä osa yhteiseen kantaan johtanutta sovitteluratkaisua, minkä vuoksi se on päättänyt olla hyväksymättä Euroopan parlamentin tarkistusta 14. Tarkistus 15 (5 artiklan 1 kohdan c alakohdan v alakohta) Tarkistus 15 liittyy HCFC-yhdisteiden käyttöön jäähdytys- ja ilmastointilaitteissa. Sen mukaan käyttämättömien HCFC-yhdisteiden käyttö olemassa olevissa laitteissa on kiellettyä jo vuodesta 2005 eikä vuodesta 2008, kuten komissio oli alun perin ehdottanut, tai vuodesta 2010, kuten yhteisessä kannassa sovittiin. Lisäksi tässä tarkistuksessa kielletään kaikkien (myös talteenotettujen, kierrätettyjen ja regeneroitujen) HCFC-yhdisteiden käyttö olemassa olevien jäähdytysjärjestelmien uudelleentäyttöön vuodesta 2007 alkaen. Komission ehdotus perustui arvioon siitä, milloin talteenotettuja HCFC-yhdisteitä ja "heti valmiita" vaihtoehtoja olisi saatavissa. Jos käyttökielto tulee huomattavasti aikaisemmin voimaan, se lisää olemassa oleviin järjestelmiin tehtävien jälkiasennusten määrää, mikä voi lisätä kustannuksia. Komissio suhtautuu myönteisesti periaatteeseen, jonka mukaan kielto koskisi myös talteenotettuja HCFC-yhdisteitä, koska tällainen kielto ehkäisisi laitonta kauppaa. Laiton kauppa on todennäköisempää silloin, kun otsonikerrosta heikentävien aineiden hinnat ovat paikallisilla markkinoilla korkeampia kuin ulkomaanmarkkinoilla. HCFC-yhdisteiden hinnat eivät ole toistaiseksi edistäneet merkittävästi tällaista kehitystä, mutta tällaisia kannustimia esiintyy todennäköisesti seuraavien kymmenen vuoden aikana. Yksi laittomassa kaupassa yleisimmin käytetyistä menetelmistä (useiden tietolähteiden mukaan erityisesti Yhdysvalloissa) on väittää aineen olevan kierrätettyä. Tämän menetelmän käytöltä on vältytty Euroopassa, koska sekä kierrätettyjen että käyttämättömien CFC-yhdisteiden maahantuonti on käytännössä kiellettyä. Lisäksi on käynyt selväksi, etteivät tullitarkastukset ole riittävä keino laittoman kaupan estämiseksi. Aineen käytön kieltäminen on huomattavasti tehokkaampaa, ja juuri tätä keinoa on yhteisen kannan mukaan tarkoitus käyttää CFC-yhdisteisiin (täydellinen käyttökielto 1. tammikuuta 2001 alkaen) ja muihin otsonikerrosta heikentäviin aineisiin, jotka on jo poistettu käytöstä. Kierrätettyjen HCFC-yhdisteiden käyttökieltoa harkittaessa on kuitenkin otettava huomioon, että olemassa olevia laitteita on edelleenkin tarpeellista täyttää uudelleen. HCFC-yhdisteille ei ole kehitetty yhtä nopeasti "heti valmiita" vaihtoehtoja kuin CFC-yhdisteille, ja vaikka tällaisia vaihtoehtoja on kehitetty ja tuotu markkinoille tietyntyyppisiä jäähdytys- ja ilmastointijärjestelmiä varten, niitä ei ole saatavissa tai ne eivät sovi kaikkiin tällaisiin järjestelmiin. Kierrätettyjen HCFC-yhdisteiden käytön kieltäminen niinkin aikaisin kuin 1. tammikuuta 2007 alkaen voisi olla vaikeaa ja käydä kalliiksi, koska joidenkin käyttäjien olisi tehtävä laitteisiinsa jälkiasennuksia tai asennettava kokonaan uusia järjestelmiä. Komissio ehdottaa sen sijaan, että käyttämättömiä HCFC-yhdisteitä koskeva käyttökielto tulee voimaan 1. tammikuuta 2008 (kuten alun perin ehdotettiin) ja että talteenotettujen tai regeneroitujen HCFC-yhdisteiden käyttäminen uudelleentäyttöön kielletään 1. tammikuuta 2010 alkaen. Toinen muutos, jota yhteiseen kantaan mukauttaminen edellyttää, koskee HCFC-yhdisteiden saatavuutta (4 artikla). Yhtenäisyyden vuoksi olisi HCFC-yhdisteiden markkinoillesaattamista koskeva kielto, joka tulee voimaan vuonna 2010, laajennettava koskemaan myös kierrätettyjä aineita. Käyttämättömiä HCFC-yhdisteitä ei myöskään saisi esiintyä 1. päivästä tammikuuta 2008. 4. Menettelyt HCFC-yhdisteiden valvonnan mukauttamiseksi hallintomenettelyä noudattaen sekä jäsenvaltioille tiedottaminen Tarkistus 21 (5 artiklan 6 kohta) Ehdotuksen 5 artiklan 6 kohdan mukaan komissio voi yhteisymmärryksessä hallintokomitean kanssa tehdä muutoksia kyseisen artiklan 1 kohdassa lueteltuihin, HCFC-yhdisteiden käytöstäpoistamiselle asetettuihin määräaikoihin. Käytännössä ei vaikuta todennäköiseltä, että jonkin HCFC-yhdisteen käytöstäpoistamiselle sovittua määräaikaa päätettäisiin pidentää, koska nämä määräajat ovat huolellisen harkinnan tulos ja niitä on tarkistettu tekniikan kehityksen perusteella. Tarkistuksella 21 poistettaisiin mahdollisuus 5 artiklan 1 kohdassa asetettujen määräaikojen pidentämiseen. Tämä olisi kuitenkin ristiriidassa 5 artiklan 7 kohdan kanssa, jonka mukaan määräaikoja voidaan pidentää erityistapauksissa (HCFC-yhdisteiden välttämätöntä käyttöä koskeva säännös). Tästä syystä komissio ei ole voinut hyväksyä kyseistä tarkistusta. Tarkistus 22 (5 artikan 7 kohta) Tarkistuksessa 22 komissio velvoitetaan ilmoittamaan jäsenvaltioille välittömästi kaikista 5 artiklan 7 kohdan mukaan myönnetyistä poikkeuksista. Komission mielestä tämä on tarpeetonta, koska komission on tarkoitus myöntää kaikki 5 artiklan 7 kohdan mukaiset poikkeukset tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa hallintomenettelyä noudattaen. Tarkistus 24 (14 a artikla (uusi)) Tarkistuksessa 24 komissio velvoitetaan tiedottamaan jäsenvaltioille kaikista 6, 7, 9, 12, 13 ja 14 artiklan mukaisista toimenpiteistä. Asetuksen 6, 7 ja 9 artiklan mukaisia toimenpiteitä toteutetaan usein (1 000 lupaa vuodessa). Komissio ilmoittaa jo asianomaisille jäsenvaltioille jokaisesta myönnetystä luvasta ja on valmis jatkamaan tätä käytäntöä. Säännös, jolla komissio velvoitetaan ilmoittamaan jokaisesta tehdystä päätöksestä välittömästi jäsenvaltioille, lisäisi merkittävästi komission hallinnollista taakkaa. Tällainen menettely ei hyödyttäisi kovinkaan paljon niitä jäsenvaltioita, joita kyseinen tuonti tai vienti ei koske, mutta sillä olisi todennäköisesti henkilöstövaikutuksia ja siten se vaikuttaisi myös talousarvioon. Komissio voi kuitenkin hyväksyä menettelyn, jossa kaikille jäsenvaltioille ilmoitetaan välittömästi 12, 13 ja 14 artiklan mukaisista päätöksistä, koska tällaisia päätöksiä tehdään huomattavasti harvemmin. 5. Asetuksen täytäntöönpanoa tehostavat toimenpiteet Tarkistus 25 (15 artiklan 5 kohta) Asetuksen 15 artiklan 6 kohdassa jäsenvaltiot velvoitetaan ilmoittamaan komissiolle, mitä järjestelmiä ne ovat ottaneet käyttöön otsonikerrosta heikentävien aineiden talteenoton edistämiseksi, mukaan luettuna tähän tarkoitukseen käytettävissä olevat laitokset. Tarkistuksessa 25 asetukseen (15 artiklan 5 kohtaan) lisätään säännös, jossa jäsenvaltiot velvoitetaan nimenomaisesti perustamaan tällaisia järjestelmiä ja nimeämään tahot, joiden vastuulla on varmistaa asetuksen 15 artiklan 1 kohdan noudattaminen. Asetukseen on hyödyllistä sisällyttää nimenomainen vaatimus talteenottoa edistävien järjestelmien perustamisesta, koska 15 artiklan 5 kohta sisältää tähän liittyvän ilmoitusvelvollisuuden. Lisäksi siihen on hyvä sisällyttää vaatimus, jonka mukaan jäsenvaltioiden on selvästi ilmoitettava, mitkä tahot vastaavat kierrätystä edistäviin toimiin ryhtymisestä. Tämän ovat osoittaneet maat, jotka ovat jo perustaneet talteenottojärjestelmiä. Tarkistus 26 (19 artiklan 3 kohta) Tarkistus 26 sisältää säännöksen, jonka tarkoituksena on estää otsonikerrosta heikentävien aineiden laiton tuonti vahvistamalla jäsenvaltioiden tekemiä tarkastuksia. Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tekemät pistokokeet ovat tärkeä keino laittoman kaupan estämiseksi, ja tällaisten kokeiden tulosten muoto olisi hyvä vahvistaa. Lisäksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa jäsenvaltioiden on toimitettava ilmoituksensa komissiolle, ja vuosittaiseksi määräajaksi sopisi 31. maaliskuuta. 6. Tarkistus 29 (liitteen 7 kolmas luetelmakohta) - luettelo halonien kriittisiin käyttötarkoituksiin kuuluvasta käytöstä sammuttimissa Luetteloa halonien kriittisiin käyttötarkoituksiin kuuluvasta käytöstä sammuttimissa, joissa halonien käyttö sallitaan vielä sen jälkeen, kun 4 artiklan 1 kohdan mukainen yleinen kielto on tullut voimaan, voidaan muuttaa hallintomenettelyllä. Tarkistus 29 liittyy halonien tiettyyn käyttöön tiloissa, "joissa saattaa esiintyä tulenarkojen nesteiden - - päästöjä". Neuvostossa käydyissä neuvotteluissa, jotka johtivat yhteisen kannan vahvistamiseen, asetukseen lisättiin poikkeus, jonka mukaan haloneja voidaan edelleenkin käyttää tällaisiin tarkoituksiin petrokemian alalla. Komissio tulkitsi tämän ilmaisun siten, että se käsittää myös halonien käytön offshoretoiminnassa öljynporauslautoilla, joilla niitä edelleen tarvitaan. Yhteisen kannan vahvistamisen jälkeen on kuitenkin esitetty, että öljynporauslautat eivät välttämättä kuuluisi "petrokemian alaan". Parlamentin ehdottamaan vaihtoehtoiseen sanamuotoon sisältyvät komission käsityksen mukaan myös tällaiset käyttötarkoitukset, minkä vuoksi se olisi hyväksyttävä. Tarkistuksen toisessa osassa halonien käyttöä koskeva poikkeus rajoitetaan koskemaan niiden käyttöä olemassa olevissa rahtialuksissa. Tämäkin on hyödyllinen selvennys, koska ei ole näyttöä siitä, että haloneja olisi tarpeellista käyttää uusissa rahtialuksissa tähän tarkoitukseen. 7. Päivämäärien palauttaminen Komissio haluaisi kuten neuvosto yhteisessä kannassaan, että eräät asetuksen säännökset tulisivat voimaan mahdollisimman pian asetuksen antamisen jälkeen. Tästä syystä komissio on muuttanut ehdotuksessa niitä koskevat päivämäärät, jotka eivät enää olleet asetuksen antamisen viivästyttyä ajan tasalla. Yhteisessä kannassa esiintyvät viittaukset tällaisiin päivämääriin on korvattu viittauksilla asetuksen voimaantulopäivään. Tämä koskee päivämääriä, jotka liittyvät CFC-yhdisteiden toimittamista koskevaan entiseen 4 artiklan 4 kohdan ii alakohtaan, joka on poistettu, minkä vuoksi on tarkoitus soveltaa asetuksen voimaantulopäivää, sekä 5 artiklan 1 kohdan d alakohdan ii alakohtaan, joka koskee HCFC-yhdisteiden käyttöä yhtenäisen pinnan muodostavissa solumuoveisssa ja polyeteenisolumuoveissa. Lisäksi komissio on joulukuussa 1998 tehdyn poliittisen sopimuksen mukaisesti palauttanut ehdotukseen yhteisestä kannasta pois jätetyt päivämäärät. Nämä päivämäärät liittyvät 4 artiklan 2 kohdan iii alakohtaan, joka koskee karanteenikäsittelyä ja ennen kuljetusta tapahtuvaa käsittelyä varten vuosittain markkinoille tuotua meetylibromidia koskevien tietojen ilmoittamista, sekä 12 artiklan 1 kohdan mukaiseen vuosittaisista vientiluvista tiedottamiseen. Nämä kaksi säännöstä koskevat kokonaista kalenterivuotta, minkä vuoksi kyseinen ajanjakso on muutettu 1. tammikuuta ja 31. joulukuuta 2001 väliseksi ajanjaksoksi. Vastaavat muutokset on tehty 20 artiklaan, joka koskee jäsenvaltioiden velvollisuutta ilmoittaa komissiolle niiden päättämistä seuraamuksista, sekä liitteeseen 7 (haloni-1301:n käyttöä koskevan kohdan neljäs luetelmakohta), joka koskee tilojen suojaamista olemassa olevissa miehitetyissä viesti- ja johtokeskuksissa. Näissä muutoksissa viitataan kuitenkin asetuksen voimaantulopäivään. Ehdotus: EUROPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS otsonikerrosta heikentävistä aineista KOMISSION EHDOTUSTA MUUTTAVA EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [1], [1] EYVL C 286, 15.9.1998, s. 6. ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [2], [2] Lausunto annettu... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [3], [3] Euroopan parlamentin lausunto, annettu ... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä. sekä katsovat seuraavaa: (1) On todettu, että jos otsonikerrosta heikentävien aineiden päästöt jatkuvat nykyisen suuruisina, ne aiheuttavat otsonikerrokselle edelleen merkittäviä vaurioita. Eteläisellä pallonpuoliskolla otsonikerros heikkeni vuonna 1998 aiempaa enemmän. Pohjoisnavalla otsonikerros on heikentynyt voimakkaasti neljästä edelliskeväästä kolmena. Otsonikerroksen heikentymisen seurauksena lisääntynyt UV-B-säteily on vakava terveys- ja ympäristöuhka. Näin ollen tarvitaan lisätoimenpiteitä ihmisten terveyden ja ympäristön riittävän suojelun varmistamiseksi. (2) Koska yhteisöllä on vastuuta ympäristöstä ja kaupasta, se on liittynyt päätöksellä 88/540/ETY [4] osapuoleksi otsonikerroksen suojelua koskevaan Wienin yleissopimukseen ja otsonikerrosta heikentäviä aineita koskevaan Montrealin pöytäkirjaan, sellaisena kun se on muutettuna pöytäkirjan osapuolten Lontoossa pitämässä toisessa kokouksessa ja Kööpenhaminassa pitämässä neljännessä kokouksessa. [4] EYVL L 297, 31.10.1988, s. 8. (3) Montrealin pöytäkirjan osapuolet hyväksyivät Wienissä joulukuussa 1995 pidetyssä seitsemännessä kokouksessaan ja Montrealissa syyskuussa 1997 pidetyssä yhdeksännessä kokouksessaan, joihin yhteisö osallistui, lisätoimenpiteitä otsoni-kerroksen suojelemiseksi. (4) yhteisön tasolla on tarpeen toteuttaa toimenpiteitä Wienin yleissopimukseen ja Montrealin pöytäkirjan viimeisiin muutoksiin ja tarkistuksiin perustuvien yhteisön velvoitteiden täytäntöönpanemiseksi ja erityisesti yhteisössä tapahtuvasta metyylibromidin tuotannosta ja markkinoille saattamisesta luopumiseksi sekä sellaisen lupajärjestelmän perustamiseksi, joka koskee otsonikerrosta heikentävien aineiden tuonnin lisäksi myös niiden vientiä. (5) Otsonia heikentäviä aineita korvaavan teknologian odotettua aikaisemman saatavuuden vuoksi on joissakin tapauksissa aiheellista ottaa käyttöön tiukempia vähennysaikatauluja kuin otsonikerrosta heikentävistä aineista 15 päivänä joulukuuta 1994 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3093/94 [5] säädetyt ja muutettuun ja tarkistettuun pöytäkirjaan sisältyvät aikataulut. [5] EYVL L 333, 22.12.1994, s. 1. (6) Asetusta (EY) N:o 3093/94 on muutettava huomattavasti. Oikeudellisen selvyyden ja avoimuuden vuoksi olisi annettava kokonaan uusi asetus. (7) asetuksen (EY) N:o 3093/94 säännösten mukaisesti täysin halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen, muiden täysin halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen, halonien, hiilitetrakloridin, 1,1,1-trikloorietaanin ja osittain halogenoitujen bromifluorihiilivetyjen tuotannosta on vähitellen luovuttu. Näiden valvottavien aineiden tuotanto on näin ollen kiellettyä lukuun ottamatta mahdollisia poikkeuksia välttämättömiä käyttötarkoituksia varten ja Montrealin pöytäkirjan 5 artiklassa tarkoitettujen osapuolten kotimaisten perustarpeiden tyydyttämiseksi. On myös syytä kieltää vähitellen näiden aineiden ja näitä aineita sisältävien tuotteiden ja laitteiden markkinoille saattaminen ja käyttö. (8) Valvottavista aineista luopumisen jälkeenkin komissio voi tietyin ehdoin myöntää poikkeuksia välttämättömiin käyttötarkoituksiin. (9) Metyylibromidille vaihtoehtoisten aineiden lisääntyvä saatavuus olisi otettava huomioon siten, että metyylibromidin tuotantoa ja kulutusta vähennetään merkittävämmin Montrealin pöytäkirjaan verrattuna. Metyylibromidin tuotannon ja kulutuksen olisi loputtava kokonaan, lukuun ottamatta Montrealin pöytäkirjan mukaisesti vahvistetuin perustein yhteisön tasolla päätettäviä kriittisiin käyttötarkoituksiin mahdollisesti myönnettäviä poikkeuksia. Olisi myös valvottava metyylibromidin käyttöä karanteenikäsittelyyn ja ennen kuljetusta tapahtuvaan käsittelyyn. Tällainen käyttö ei saisi ylittää nykyisiä tasoja ja sitä olisi lopulta vähennettävä teknisen kehityksen ja Montrealin pöytäkirjan mukaisen kehityksen mukaisesti. (10) Asetuksella (EY) N:o 3093/94 rajoitetaan kaikkien muiden otsonia heikentävien aineiden paitsi osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen tuotantoa. Tällaista säännöstä tarvitaan, jotta voidaan varmistaa, ettei osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen käyttöä jatketa, silloin kun voidaan käyttää vaihtoehtoisia aineita, jotka eivät kuluta otsonia. Montrealin pöytäkirjan kaikkien osapuolten olisi toteutettava osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen tuotannon rajoittamista koskevia toimenpiteitä. Osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen tuotannon jäädyttäminen heijastaisi tätä tarvetta ja yhteisön aikomusta omaksua tässä asiassa johtava asema. Tuotetut määrät olisi mukautettava yhteisön markkinoille saatettavien osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen määrien vähennyksiin sekä maailmanlaajuisen kysynnän alenemiseen, joka aiheutuu kyseisessä pöytäkirjassa vaaditusta osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen kulutuksen vähenemisestä. (11) Montrealin pöytäkirjan 2 F artiklan 7 kappaleen mukaan osapuolten on pyrittävä varmistamaan, että osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen käyttö rajoitetaan sellaisiin sovelluksiin, joissa muita ympäristölle turvallisempia korvaavia aineita tai vaihtoehtoista teknologiaa ei ole tarjolla. Osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen ja niitä sisältävien tuotteiden markkinoille saattamista ja käyttöä voidaan rajoittaa edelleen, koska saatavilla on vaihtoehtoista ja korvaavaa teknologiaa. Montrealin pöytäkirjan osapuolten kokouksen päätöksessä VI/13 edellytetään, että osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen vaihtoehtojen arvioinnissa olisi otettava huomioon muun muassa otsonia kuluttava ominaisvaikutus, energiatehokkuus, mahdollinen syttyvyys, myrkyllisyys ja vaikutus maapallon lämpenemiseen sekä mahdolliset vaikutukset kloorifluorihiilivetyjen ja halonien tehokkaaseen käyttöön ja asteittaiseen käytöstä poistamiseen. Montrealin pöytäkirjan mukaista osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen valvontaa olisi tehostettava huomattavasti otsonikerroksen suojelemiseksi ja jotta ilmennettäisiin vaihtoehtojen saatavuutta. (12) Kiintiöitä valvottavien aineiden luovuttamiseksi vapaaseen liikkeeseen yhteisössä olisi myönnettävä ainoastaan valvottavien aineiden rajoitettuihin käyttötarkoituksiin. Valvottavia aineita ja niitä sisältäviä tuotteita ei saa tuoda valtioista, jotka eivät ole Montrealin pöytäkirjan osapuolia. (13) Valvottavien aineiden lupajärjestelmä olisi laajennettava koskemaan myös valvottavien aineiden vientilupia, jotta otsonikerrosta heikentävien aineiden kauppaa voitaisiin seurata ja jotta osapuolten kesken voitaisiin vaihtaa tietoja. (14) Käytettyjen valvottavien aineiden talteenottoa on säänneltävä ja valvottavien aineiden vuodot on estettävä. (15) Montrealin pöytäkirjassa edellytetään otsonikerrosta heikentävien aineiden kauppaa koskevien tietojen ilmoittamista. Näin ollen valvottavien aineiden tuottajilta, tuojilta ja viejiltä olisi edellytettävä tietojen ilmoittamista vuosittain. (16) Montrealin pöytäkirjan osapuolten kymmenennen kokouksen päätöksessä X/8 kehotetaan osapuolia tarvittaessa aktiivisiin toimenpiteisiin uusien otsonia heikentävien aineiden, erityisesti bromikloorimetaanin tuotannon ja markkinoille saattamisen vähentämiseksi. Tätä varten olisi luotava mekanismi tässä asetuksessa tarkoitetuista uusista aineista huolehtimiseksi. Bromikloorimetaanin tuotanto, tuonti, markkinoille saattaminen ja käyttö olisi kiellettävä. (17) Valvottavien aineiden tuotannon ja käytön lopettamisen edellyttämä siirtyminen uuteen teknologiaan tai vaihtoehtoisiin tuotteisiin voi aiheuttaa ongelmia varsinkin pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille). Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi harkittava, voivatko ne antaa sopivassa muodossa apua, jotta erityisesti pk-yritykset voisivat tehdä tarvittavat muutokset, OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU JOHDANTOSÄÄNNÖKSET 1 artikla Soveltamisala Tämä asetus koskee täysin halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen, muiden täysin halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen, halonien, hiilitetrakloridin, 1,1,1-trikloorietaanin, metyylibromidin, osittain halogenoitujen bromifluorihiilivetyjen ja osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen tuotantoa, tuontia, vientiä, markkinoille saattamista, käyttöä, talteenottoa, kierrätystä, regenerointia ja hävittämistä, tietojen antamista näistä aineista sekä näitä aineita sisältävien tuotteiden ja laitteiden tuontia, vientiä, markkinoille saattamista ja käyttöä. Tätä asetusta sovelletaan myös liitteessä II olevien aineiden tuotantoon, tuontiin, markkinoille saattamiseen ja käyttöön. 2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: - 'pöytäkirjalla' otsonikerrosta heikentävistä aineista vuonna 1987 tehtyä Montrealin pöytäkirjaa, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna ja tarkistettuna; - 'osapuolella' pöytäkirjan osapuolta; - 'valtiolla, joka ei ole pöytäkirjan osapuoli' valtiota tai alueellista taloudellisen yhdentymisen järjestöä, joka tietyn valvottavan aineen osalta ei ole suostunut sitoutumaan tätä ainetta koskeviin pöytäkirjan sääntöihin; - 'valvottavilla aineilla' täysin halogenoituja kloorifluorihiilivetyjä, muita täysin halogenoituja kloorifluorihiilivetyjä, haloneja, hiilitetrakloridia, 1,1,1-trikloorietaania, metyylibromidia, osittain halogenoituja bromifluorihiilivetyjä ja osittain halogenoituja kloorifluorihiilivetyjä joko yksinään tai seoksessa, joko käyttämättöminä, talteenotettuina, kierrätettyinä tai regeneroituina. Tämä määritelmä ei kata valvottavia aineita, joita on muussa tuotteessa kuin kyseisen aineen kuljettamiseksi tai varastoimiseksi käytetyssä astiassa, eikä merkityksettömiä määriä valvottavia aineita, jotka ovat syntyneet valmistusprosessissa tahattomasti tai sivutuotteena, tai raaka-aineista, jotka eivät ole reagoineet, tai valvottavien aineiden käytöstä prosessireagensseina, joita on kemiallisissa aineissa epäpuhtausjääminä, eikä aineita, joita vapautuu tuotteen valmistuksen tai käsittelyn aikana; - 'täysin halogenoiduilla kloorifluorihiilivedyillä' (CFC-yhdisteet) liitteessä I olevassa I ryhmässä lueteltuja valvottavia aineita, mukaan lukien niiden isomeerit; - 'muilla täysin halogenoiduilla kloorifluorihiilivedyillä' liitteessä I olevassa II ryhmässä lueteltuja valvottavia aineita, mukaan lukien niiden isomeerit; - 'haloneilla' liitteessä I olevassa III ryhmässä lueteltuja valvottavia aineita, mukaan lukien niiden isomeerit; - 'hiilitetrakloridilla' liitteessä I olevassa IV ryhmässä mainittua valvottavaa ainetta; - '1,1,1-trikloorietaanilla' liitteessä I olevassa V ryhmässä mainittua valvottavaa ainetta; - 'metyylibromidilla' liitteessä I olevassa VI ryhmässä mainittua valvottavaa ainetta; - 'osittain halogenoiduilla bromifluorihiilivedyillä' liitteessä I olevassa VII ryhmässä lueteltuja valvottavia aineita, mukaan lukien niiden isomeerit; - 'osittain halogenoiduilla kloorifluorihiilivedyillä' (HCFC-yhdisteet) liitteessä I olevassa VIII ryhmässä lueteltuja valvottavia aineita, mukaan lukien niiden isomeerit; - 'uusilla aineilla' liitteessä II lueteltuja aineita. Tämä määritelmä koskee aineita joko yksinään tai seoksessa, joko käyttämättöminä, talteenotettuina, kierrätettyinä tai regeneroituina. Tämä määritelmä ei kata valvottavia aineita, joita on muussa tuotteessa kuin kyseisen aineen kuljettamiseksi tai varastoimiseksi käytetyssä astiassa, eikä merkityksettömiä määriä valvottavia aineita, jotka ovat syntyneet valmistusprosessissa tahattomasti tai vahingossa, tai raaka-aineista, jotka eivät ole reagoineet; - 'raaka-aineella' mitä tahansa valvottavaa ainetta tai uutta ainetta, jonka alkuperäinen koostumus muuttuu kemiallisen prosessin aikana täysin ja jonka päästöt ovat merkityksettömiä; - 'prosessireagenssilla' valvottavia aineita, joita käytetään kemiallisina prosessireagensseina liitteessä VI luetelluissa sovelluksissa, ennen 1 päivää syyskuuta 1997 valmistuneissa laitoksissa sekä sovelluksissa, joissa syntyy vain merkityksettömiä päästöjä. Komissio laatii näiden perusteiden mukaisesti ja 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen luettelon yrityksistä, joissa valvottavien aineiden käyttö prosessireagensseina sallitaan, ja asettaa kullekin yritykselle enimmäispäästörajat. Komissio voi samaa 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen muuttaa liitettä VI sekä edellä mainittua yritysten luetteloa uusien tietojen tai tekniikan kehityksen sekä Montrealin pöytäkirjan osapuolten kokouksen päätöksessä X/14 määrätyn tarkistuksen pohjalta; - 'tuottajalla' luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka valmistaa valvottavia aineita yhteisössä; - 'tuotannolla' tuotettujen valvottavien aineiden määrää, josta on vähennetty osapuolten hyväksymien menetelmien mukaisesti hävitetty määrä sekä kokonaan raaka-aineena tai prosessireagenssina toisten kemiallisten aineiden tuotannossa käytetty määrä. Talteenotettua, kierrätettyä tai regeneroitua määrää ei pidetä 'tuotantona'; - 'otsonia heikentävää ominaisvaikutusta ilmaisevalla kertoimella' (ozone-depleting potential, ODP) liitteen I viimeisessä sarakkeessa määritettyä lukua, joka ilmaisee kunkin valvottavan aineen mahdollisen vaikutuksen otsonikerrokseen; - 'laskennallisella määrällä' määrää, joka on saatu kertomalla kunkin valvottavan aineen määrä sen otsonia heikentävää ominaisvaikutusta ilmaisevalla kertoimella ja laskemalla yhteen saadut luvut kunkin liitteen I valvottavan aineryhmän osalta erikseen; - 'teollisuuden järkeistämisellä' pöytäkirjan osapuolten välillä tai jäsenvaltion sisällä tapahtuvaa yhden tuottajan arvioidun määrän tai sen osan siirtämistä toiselle, jotta voidaan parantaa taloudellista tehokkuutta tai vastata tehtaiden sulkemisen vuoksi odotettavissa olevaan tarjonnan vähenemiseen; - 'markkinoille saattamisella' tässä asetuksessa tarkoitettujen valvottavien aineiden tai valvottavia aineita sisältävien tuotteiden tarjoamista kolmansille osapuolille tai saattamista kolmansien osapuolten käyttöön vastiketta vastaan tai veloituksetta; - 'käytöllä' valvottavien aineiden hyödyntämistä tuotteiden tai laitteiden tuotannossa tai kunnossapidossa, erityisesti uudelleentäyttämisessä, taikka muissa prosesseissa lukuun ottamatta käyttöä raaka-aineena tai prosessireagenssina; - 'vaihtosuuntaisella ilmastointi-/lämpöpumppujärjestelmällä' yhteenliitettyjen jäähdytysainetta sisältävien osien yhdistelmää, jotka muodostavat yhden suljetun jäähdytyspiirin ja jossa jäähdytysainetta kierrätetään lämmön keräämiseksi tai poistamiseksi (eli jäähdytys tai lämmitys); järjestelmä on vaihtosuuntainen, jolloin haihduttimet ja lauhduttimet on suunniteltu siten, että niiden toiminnot ovat keskenään vaihdettavissa; - 'sisäisellä jalostuksella' yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 114 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyä menettelyä [6]; [6] EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) 82/97 (EYVL L 17, 21.1.1997, s. 1). - 'talteenotolla' esimerkiksi koneista, laitteistoista ja suoja-astioista peräisin olevien valvottavien aineiden keräämistä ja varastointia niiden huollon aikana tai ennen niiden käytöstä poistamista; - 'kierrätyksellä' talteenotetun valvottavan aineen uudelleenkäyttöä perus-puhdistuksen, kuten suodatuksen ja kuivauksen, jälkeen. Jäähdytysaineiden kierrätyksessä aineet palautetaan tavallisesti takaisin laitteistoihin ja se tehdään usein paikalla; - 'regeneroinnilla' talteenotetun valvottavan aineen uudelleenkäsittelyä ja parantamista erilaisten toimenpiteiden, kuten suodatuksen, kuivauksen, tislauksen ja kemiallisen käsittelyn avulla aineelle määriteltyjen toiminnallisten ominaisuuksien palauttamiseksi, mikä ei yleensä tapahdu paikalla, vaan keskitetysti; - 'yrityksellä' luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka tuottaa, kierrättää markkinoille saattamista varten tai käyttää yhteisössä valvottavia aineita teollisiin tai kaupallisiin tarkoituksiin tai joka luovuttaa yhteisössä vapaaseen liikkeeseen tällaisia tuotuja aineita tai vie tällaisia aineita yhteisöstä teollisiin tai kaupallisiin tarkoituksiin. II LUKU VÄHENNYSAIKATAULU 3 artikla Valvottavien aineiden tuotannon rajoittaminen 1. Jollei 5-10 kohdasta muuta johdu, kielletään seuraavien aineiden tuotanto: a) täysin halogenoidut kloorifluorihiilivedyt; b) muut täysin halogenoidut kloorifluorihiilivedyt; c) halonit; d) hiilitetrakloridi; e) 1,1,1-trikloorietaani; f) osittain halogenoidut bromifluorihiilivedyt. Jäsenvaltioiden tekemien ehdotusten perusteella komission on 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen sovellettava osapuolten hyväksymässä päätöksessä IV/25 määrättyjä perusteita määrittääkseen joka vuosi ne välttämättömät käyttötarkoitukset, joita varten ensimmäisessä alakohdassa mainittujen valvottavien aineiden tuotanto ja tuonti voidaan yhteisössä sallia, sekä ne käyttäjät, joiden sallitaan hyödyntää näitä välttämättömiä käyttötarkoituksia. Tuotanto ja tuonti sallitaan ainoastaan, jos ei ole mahdollista löytää sopivia vaihtoehtoja tai hankkia kierrätettyjä tai regeneroituja ensimmäisessä alakohdassa mainittuja aineita joltakin osapuolista. 2. i) Jollei 5-10 kohdasta muuta johdu, jokaisen tuottajan on varmistettava, että a) metyylibromidin tuotannon laskennallinen määrä ei 1 päivänä tammikuuta alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 1999 päättyvällä ajanjaksolla eikä millään sitä seuraavalla kahdentoista kuukauden ajanjaksolla ylitä 75 prosenttia kyseisen tuottajan metyylibromidin tuotannon laskennallisesta määrästä vuonna 1991; b) metyylibromidin tuotannon laskennallinen määrä ei 1 päivänä tammikuuta alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 2001 päättyvä ajanjaksolla eikä millään sitä seuraavalla kahdentoista kuukauden ajanjaksolla ylitä 40 prosenttia kyseisen tuottajan metyylibromidin tuotannon laskennallisesta määrästä vuonna 1991; c) metyylibromidin tuotannon laskennallinen määrä ei 1 päivänä tammikuuta alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 2003 päättyvä ajanjaksolla eikä millään sitä seuraavalla kahdentoista kuukauden ajanjaksolla ylitä 25 prosenttia kyseisen tuottajan metyylibromidin tuotannon laskennallisesta määrästä vuonna 1991; d) metyylibromidin tuotanto ei jatku 31 päivän joulukuuta 2004 jälkeen. Edellä a, b, c ja d alakohdassa tarkoitettuihin määriin ei sisällytetä karanteenikäsittelyssä ja ennen kuljetusta tapahtuvassa käsittelyssä käytettyä metyylibromidimäärää. ii) Jäsenvaltioiden tekemien ehdotusten pohjalta komissio soveltaa 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen osapuolten tekemässä päätöksessä IX/6 esitettyjä perusteita sekä muita osapuolten hyväksymiä asiaankuuluvia perusteita määritelläkseen joka vuosi ne kriittiset käyttötarkoitukset, joita varten metyylibromidin tuotanto, tuonti ja käyttö voidaan sallia yhteisössä 31 päivän joulukuuta 2004 jälkeen, sallitut määrät ja käytöt sekä käyttäjät, jotka voivat käyttää kriittistä poikkeusta hyväkseen. Tällainen tuotanto ja tuonti sallitaan vain, jollei sopivia vaihtoehtoja tai kierrätettyä tai regeneroitua metyylibromidia ole saatavissa miltään osapuolelta. Komissio voi jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä hätätilanteessa erityisten tuhoeläinten tai sairauksien leviämisen niin vaatiessa antaa luvan metyylibromidin tilapäiseen käyttöön. Lupa on voimassa enintään 120 päivää ja se annetaan enintään 20 tonnin suuruiselle määrälle. 3. Jollei 8, 9 ja 10 kohdasta muuta johdu, jokaisen tuottajan on varmistettava, että a) osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen tuotannon laskennallinen määrä ei 1 päivänä tammikuuta alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 2000 päättyvällä ajanjaksolla eikä millään sitä seuraavalla kahdentoista kuukauden ajanjaksolla ylitä kyseisen tuottajan osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen tuotannon arvioitua määrää vuonna 1997; b) osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen tuotannon laskennallinen määrä ei 1 päivänä tammikuuta alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 2008 päättyvällä ajanjaksolla eikä millään sitä seuraavalla kahdentoista kuukauden ajanjaksolla ylitä 35 prosenttia kyseisen tuottajan osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen tuotannon arvioidusta määrästä vuonna 1997; c) osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen tuotannon laskennallinen määrä ei 1 päivänä tammikuuta alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 2014 päättyvällä ajanjaksolla eikä millään sitä seuraavalla kahdentoista kuukauden ajanjaksolla ylitä 20 prosenttia kyseisen tuottajan osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen tuotannon arvioidusta määrästä vuonna 1997; d) osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen tuotannon laskennallinen määrä ei 1 päivänä tammikuuta alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 2020 päättyvällä ajanjaksolla eikä millään sitä seuraavalla kahdentoista kuukauden ajanjaksolla ylitä 15 prosenttia kyseisen tuottajan osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen tuotannon arvioidusta määrästä vuonna 1997; e) osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen tuotanto ei jatku 31 päivän joulukuuta 2025 jälkeen. Komissio arvioi ennen 31 päivää joulukuuta 2002 osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen tuotannon määrän päättääkseen: - olisiko ehdotettava ennen vuotta 2008 toteutettavaa tuotannon vähentämistä, ja/tai - olisiko b, c ja d alakohdassa säädettyihin tuotantotasoihin ehdotettava muutoksia. Arvioinnissa otetaan huomioon osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen kulutuksen kehittyminen koko maailmassa, niiden vienti yhteisöstä ja muista OECD-maista sekä tekniset ja taloudelliset mahdollisuudet saada käyttöön vaihtoehtoisia aineita tai tekniikoita samoin kuin pöytäkirjan mukainen asianomainen kansainvälinen kehitys. 4. Komissio myöntää luvat 1 kohdan toisen alakohdan ja 2 kohdan ii alakohdan säännösten mukaisesti määritellyille käyttäjille ja ilmoittaa näille sen käyttötarkoituksen, jota varten lupa on myönnetty ja ne aineet ja aineiden määrät, joita on lupa käyttää. 5. Sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa tuottajan kyseinen tuotanto sijaitsee, voi antaa tuottajalle luvan tuottaa 1 ja 2 kohdassa mainittuja valvottavia aineita, jotta tuottaja voi vastata kysyntään, johon on myönnetty lupa 4 kohdan mukaisesti. Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle ennakolta aikomuksestaan antaa tällainen lupa. 6. Sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa tuottajan kyseinen tuotanto sijaitsee, voi antaa tuottajalle luvan ylittää 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tuotannon laskennalliset määrät pöytäkirjan 5 artiklassa tarkoitettujen osapuolten kotimaisten perustarpeiden tyydyttämiseksi edellyttäen, että kyseisen jäsenvaltion lisätuotannon laskennallinen määrä ei ylitä kyseisenä ajanjaksona pöytäkirjan 2 A-2 E artiklassa ja 2 H artiklassa kyseiseen tarkoitukseen sallittuja määriä. Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle ennakolta aikomuksestaan antaa tällainen lupa. 7. Sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa tuottajan kyseinen tuotanto sijaitsee, voi pöytäkirjan sallimissa rajoissa antaa tuottajalle luvan ylittää 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tuotannon laskennalliset määrät osapuolten välttämättömiin tai kriittisiin käyttötarkoituksiin näiden pyynnöstä. Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle ennakolta aikomuksestaan antaa tällainen lupa. 8. Sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa olennainen osa tuottajan tuotannosta sijaitsee, voi pöytäkirjan sallimissa rajoissa antaa tuottajalle luvan ylittää 1-7 kohdassa tarkoitetut tuotannon laskennalliset määrät kyseisen jäsenvaltion teollisuuden järkeistämiseksi edellyttäen, että asianomaisen jäsenvaltion tuotannon laskennalliset määrät eivät ylitä 1-7 kohdassa tarkoitettuja sen kotimaiselle tuotannolle kyseisinä ajanjaksoina sallittuja laskennallisia määriä. Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle ennakolta aikomuksestaan antaa tällainen lupa. 9. Komissio voi pöytäkirjan sallimissa rajoissa ja yhteisymmärryksessä sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen kanssa, jossa tuottajan kyseinen tuotanto sijaitsee, antaa tuottajalle luvan ylittää 1-8 kohdassa tarkoitetut tuotannon laskennalliset määrät teollisuuden järkeistämiseksi jäsenvaltioiden välillä edellyttäen, että kyseisten jäsenvaltioiden tuotannon laskennalliset määrät eivät yhteensä ylitä 1-8 kohdassa tarkoitettuja niiden kotimaiselle tuotannolle kyseisinä ajanjaksoina sallittuja laskennallisia määriä. Suostumus tarvitaan myös sen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta, jossa tuotantoa aiotaan vähentää. 10. Komissio voi pöytäkirjan sallimissa rajoissa sekä yhteisymmärryksessä sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen kanssa, jossa tuottajan kyseinen tuotanto sijaitsee, sekä pöytäkirjan osapuolena olevan asianomaisen kolmannen maan hallituksen suostumuksella antaa tuottajalle luvan laskea yhteen 1-9 kohdassa tarkoitetut tuotannon laskennalliset määrät ja kolmannessa maassa olevalle tuottajalle pöytäkirjan ja maan kansallisen lainsäädännön nojalla sallitut tuotannon laskennalliset määrät teollisuuden järkeistämiseksi pöytäkirjan osapuolena olevan kolmannen maan kanssa edellyttäen, että näiden kahden tuottajan yhteenlasketut tuotannon laskennalliset määrät eivät ylitä 1-9 kohdan mukaisesti yhteisön tuottajalle sallittujen tuotannon laskennallisten määrien ja pöytäkirjan osapuolena olevassa kolmannessa maassa olevalle tuottajalle pöytäkirjan ja maan kansallisen lainsäädännön nojalla sallittujen tuotannon laskennallisten määrien summaa. 4 artikla Valvottavien aineiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoittaminen 1. Jollei 4 ja 5 kohdasta muuta johdu, kielletään seuraavien valvottavien aineiden markkinoille saattaminen ja käyttö: a) täysin halogenoidut kloorifluorihiilivedyt, b) muut täysin halogenoidut kloorifluorihiilivedyt, c) halonit, d) hiilitetrakloridi, e) 1,1,1-trikloorietaani, f) osittain halogenoidut bromifluorihiilivedyt. Komissio voi jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä ja 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen antaa tilapäisen poikkeusluvan täysin halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen käytölle ihmiskehoon istutettavien hermeettisesti suljettujen lääkeannostelulaitteiden syöttömekanismeissa 31 päivään joulukuuta 2004 saakka ja niiden sotilaalliselle käytölle 31 päivään joulukuuta 2008 saakka, jos on osoitettu, että tiettyä käyttöä varten ei ole saatavissa teknisesti ja taloudellisesti toteutettavissa olevaa vaihtoehtoista ainetta tai tekniikkaa tai että näitä ei voida käyttää. 2. i) Jollei 4 ja 5 kohdasta muuta johdu, jokaisen tuottajan ja tuojan on varmistettava, että a) sen markkinoille saattama tai omaan lukuunsa käyttämä metyylibromidin laskennallinen määrä ei 1 päivänä tammikuuta alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 1999 päättyvällä ajanjaksolla eikä millään sitä seuraavalla kahdentoista kuukauden jaksolla ylitä 75 prosenttia kyseisen tuottajan vuonna 1991 markkinoille saattamasta tai omaan lukuunsa käyttämästä metyylibromidin laskennallisesta määrästä; b) sen markkinoille saattama tai omaan lukuunsa käyttämä metyylibromidin laskennallinen määrä ei 1 päivänä tammikuuta alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 2001 päättyvällä ajanjaksolla eikä millään sitä seuraavalla kahdentoista kuukauden jaksolla ylitä 40 prosenttia kyseisen tuottajan tai tuojan vuonna 1991 markkinoille saattamasta tai omaan lukuunsa käyttämästä metyylibromidin laskennallisesta määrästä; c) sen markkinoille saattama tai omaan lukuunsa käyttämä metyylibromidin laskennallinen määrä ei 1 päivänä tammikuuta alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 2003 päättyvällä ajanjaksolla eikä millään sitä seuraavalla kahdentoista kuukauden jaksolla ylitä 25 prosenttia kyseisen tuottajan tai tuojan vuonna 1991 markkinoille saattamasta tai omaan lukuunsa käyttämästä metyylibromidin laskennallisesta määrästä; d) se ei saata markkinoille eikä käytä omaan lukuunsa metyylibromidia 31 päivän joulukuuta 2004 jälkeen. Komissio tarkistaa pöytäkirjan sallimissa rajoissa jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä ja 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen 3 artiklan 2 kohdan i alakohdan c alakohdassa ja edellä c alakohdassa tarkoitetun metyylibromidin laskennallisen määrän, silloin kun sen osoitetaan olevan tarpeellista jäsenvaltion tarpeisiin vastaamiseksi, koska teknisesti ja taloudellisesti toteutuskelpoisia,ympäristön ja terveyden kannalta hyväksyttäviä vaihtoehtoja tai korvaavia aineita ei ole saatavilla tai ei voida käyttää. Komissio jäsenvaltioita kuullen edistää metyylibromidin vaihtoehtojen kehittämistä, mukaan lukien tutkimus, ja käyttöä mahdollisimman pian. ii) Jollei 4 kohdasta muuta johdu, muiden yritysten kuin tuottajien ja maahantuojien metyylibromidin markkinoille saattaminen ja käyttö kielletään 31 päivän joulukuuta 2005 jälkeen. iii) Edellä i alakohdan a, b, c ja d alakohdassa tarkoitettuihin määriin ei sisällytetä karanteenikäsittelyä eikä ennen kuljetusta tapahtuvaa käsittelyä varten tuotettua tai tuotua metyylibromidimäärää. Jokaisen tuottajan ja tuojan on 1 päivänä tammikuuta 2001 alkavana ja 31 päivänä joulukuuta 2001 päättyvänä ajanjaksona ja jokaisella sitä seuraavalla kahdentoista kuukauden ajanjaksolla on varmistettava, että sen karanteenikäsittelyä ja ennen kuljetusta tapahtuvaa käsittelyä varten markkinoille saattama tai omaan lukuunsa käyttämä metyylibromidin laskennallinen määrä ei ylitä sitä metyylibromidin laskennallisen määrän keskiarvoa, jonka kyseinen tuottaja tai tuoja saattoi markkinoille tai käytti omaan lukuunsa karanteenikäsittelyä ja ennen kuljetusta tapahtuvaa käsittelyä varten vuosina 1996, 1997 ja 1998. Jokaisen jäsenvaltion on annettava selvitys komissiolle karanteenikäsittelyä ja ennen kuljetusta tapahtuvaa käsittelyä varten sallituista metyylibromidin määristä, metyylibromidin käyttötarkoituksista sekä vaihtoehtojen käytössä ja arvioinnissa saavutetusta edistyksestä. Komissio toteuttaa toimenpiteitä 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen alentaakseen sitä laskennallista metyylibromidin määrää, jonka tuottajat ja tuojat voivat saattaa markkinoille tai käyttää omaan lukuunsa karanteenikäsittelyä ja ennen kuljetusta tapahtuvaa käsittelyä varten, jos saatavilla on vaihtoehtoisia aineita ja tekniikkoja sekä pöytäkirjan mukaisen asianomaisen kansainvälisen kehityksen perusteella. iv) Liitteessä III vahvistetaan tuottajien ja tuojien markkinoille saattaman tai omaan lukuunsa käyttämän metyylibromidin kokonaismäärät. 3. i) Jollei 4 ja 5 kohdasta ja 5 artiklan 5 kohdasta muuta johdu, a) tuottajien ja tuojien markkinoille saattama tai omaan lukuunsa käyttämä osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen laskennallinen määrä ei 1 päivänä tammikuuta alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 1999 päättyvällä ajanjaksolla eikä sitä seuraavalla kahdentoista kuukauden ajanjaksolla saa ylittää määrää, joka saadaan, kun lasketaan yhteen: - 2,6 prosenttia tuottajien ja tuojien vuonna 1989 markkinoille saattamien tai omaan lukuunsa käyttämien täysin halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen laskennallisesta määrästä, ja - tuottajien ja tuojien vuonna 1989 markkinoille saattamien tai omaan lukuunsa käyttämien osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen laskennallinen määrä; b) tuottajien ja tuojien markkinoille saattamien tai omaan lukuunsa käyttämien osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen laskennallinen määrä ei 1 päivänä tammikuuta alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 2001 päättyvällä ajanjaksolla saa ylittää määrää, joka saadaan, kun lasketaan yhteen: - 2,0 prosenttia tuottajien ja tuojien vuonna 1989 markkinoille saattamien tai omaan lukuunsa käyttämien täysin halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen laskennallisesta määrästä, ja - tuottajien ja tuojien vuonna 1989 markkinoille saattamien tai omaan lukuunsa käyttämien osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen laskennallinen määrä; c) tuottajien ja tuojien markkinoille saattamien tai omaan lukuunsa käyttämien osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen laskennallinen määrä ei 1 päivänä tammikuuta alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 2002 päättyvällä ajanjaksolla saa ylittää 85:tä prosenttia b alakohdan mukaisesti lasketusta määrästä; d) tuottajien ja tuojien markkinoille saattamien tai omaan lukuunsa käyttämien osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen laskennallinen määrä ei 1 päivänä tammikuuta alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 2003 päättyvällä ajanjaksolla saa ylittää 45:tä prosenttia b alakohdan mukaisesti lasketusta määrästä; e) tuottajien ja tuojien markkinoille saattamien tai omaan lukuunsa käyttämien osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen laskennallinen määrä ei 1 päivänä tammikuuta alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 2004 päättyvällä ajanjaksolla eikä millään sitä seuraavalla kahdentoista kuukauden ajanjaksolla saa ylittää 30 prosenttia b alakohdan mukaisesti lasketusta määrästä; f) tuottajat ja tuojat eivät saa saattaa markkinoille eivätkä käyttää omaan lukuunsa käyttämättömiä osittain halogenoituja kloorifluorihiilivetyjä 31 päivän joulukuuta 2007 jälkeen; tuottajien ja tuojien markkinoille saattamien talteenotettujen, kierrätettyjen tai regeneroitujen osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen laskennallinen määrä ei 1 päivänä tammikuuta 2008 alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 2008 päättyvällä ajanjaksolla eikä 1 päivänä tammikuuta 2009 alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 2009 päättyvällä ajanjaksolla saa ylittää 25 prosenttia b alakohdan mukaisesti lasketusta määrästä; g) tuottajat ja tuojat eivät saa saattaa markkinoille eivätkä käyttää omaan lukuunsa osittain halogenoituja kloorifluorihiilivetyjä 31 päivän joulukuuta 2009 jälkeen; h) jokaisen tuottajan ja tuojan on varmistettava, että sen markkinoille saattamien tai omaan lukuunsa käyttämien osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen laskennallinen määrä - prosenttiosuutena edellä a-f kohdissa määritetyistä laskennallisista määristä - ei 1 päivänä tammikuuta alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 1999 päättyvällä ajanjaksolla eikä millään sitä seuraavalla kahdentoista kuukauden ajanjaksolla 31 päivään joulukuuta 2002 saakka ylitä sen prosentteina ilmaistua markkinaosuutta vuonna 1996. ii) Komissio vahvistaa 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ennen 1 päivää tammikuuta 2001 toimintatavan, jonka mukaan kullekin d-f kohdassa määritettyjen laskennallisten määrien tuottajalle ja tuojalle myönnetään kiintiö 1 päivänä tammikuuta alkavalle ja 31 päivänä joulukuuta 2003 päättyvälle ajanjaksolle ja jokaiselle sitä seuraavalle kahdentoista kuukauden ajanjaksolle. iii) Tuottajien osalta kohdissa 3 (i) (a) - 3 (i) (e) tarkoitettuja määriä sovelletaan niihin käyttämättömien osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen määriin, joita ne saattavat markkinoille tai käyttävät omaan lukuunsa yhteisössä ja jotka on tuotettu yhteisössä. iv) Liitteessä III vahvistetaan tuottajien ja tuojien markkinoille saattamien tai omaan lukuunsa käyttämien osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen kokonaismäärät. 4. i) a) Mitä 1, 2 ja 3 kohdassa säädetään, ei sovelleta kun valvottavia aineita saatetaan markkinoille hävitettäväksi yhteisön alueella osapuolten hyväksymiä teknisiä menetelmiä käyttäen. b) Mitä 1, 2 ja 3 kohdassa säädetään, ei sovelleta valvottavien aineiden markkinoille saattamiseen ja käyttöön, jos - niitä käytetään raaka-aineina tai prosessireagensseina tai - on kyse 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti määriteltyjen käyttäjien välttämättömistä käyttötarkoituksista aiheutuvan laillisen kysynnän tyydyttämisestä ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti sallittujen kriittisten käyttötarkoitusten aiheuttaman kysynnän tyydyttämisestä tai 3 artiklan 2 kohdan ii alakohdan mukaisesti sallittujen tilapäisten kiireellisten käyttötarkoitusten aiheuttaman kysynnän tyydyttämisestä. ii) Mitä 1 kohdassa säädetään, ei sovelleta jäähdytys- ja ilmastointilaitteiden kunnossapidossa tai huollossa tai sormenjälkien ottoprosesseissa käytettävien valvottavien aineiden käyttöön 31 päivään joulukuuta 2000 saakka. iii) Mitä 1 kohdan c alakohdassa säädetään, ei sovelleta nykyisissä sammutusjärjestelmissä käytettävien, talteenotettujen, kierrätettyjen tai regeneroitujen halonien markkinoille saattamiseen ja käyttöön ennen 31 päivää joulukuuta 2002 eikä liitteessä VII lueteltuihin kriittisiin käyttötarkoituksiin tarkoitettujen halonien markkinoille saattamiseen ja käyttöön. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava vuosittain komissiolle kriittisiin käyttötarkoituksiin käytettyjen halonien määrät, toimenpiteet, joita on toteutettu näiden aineiden päästöjen vähentämiseksi ja arvio kyseisistä päästöistä sekä käynnissä olevat toimet sopivien vaihtoehtojen löytämiseksi ja käyttämiseksi. Komissio arvioi vuosittain uudelleen liitteessä VII luetteloidut kriittiset käyttötarkoitukset ja päättää tarvittaessa niiden muuttamisesta 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. iv) Liitteessä VII lueteltuja käyttötarkoituksia lukuun ottamatta haloneja sisältävät sammutusjärjestelmät ja sammuttimet poistetaan käytöstä viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2003, ja halonit otetaan talteen 15 artiklan mukaisesti. 5. Tuottaja tai tuoja, jolla on oikeus saattaa tässä artiklassa tarkoitettuihin aineryhmiin kuuluvia valvottavia aineita markkinoille tai käyttää niitä omaan lukuunsa, voi siirtää kyseisen, tämän artiklan mukaisesti vahvistetun aineryhmän koko määrää tai osaa siitä koskevan oikeuden toiselle kyseisen aineryhmän tuottajalle tai tuojalle yhteisössä. Tällaisesta siirrosta on ilmoitettava komissiolle etukäteen. Markkinoille saattamista tai käyttöä koskevan oikeuden siirtäminen ei merkitse edelleen oikeutta tuotantoon tai tuontiin. 6. Täysin halogenoituja kloorifluorihiilivetyjä, muita täysin halogenoituja kloorifluorihiilivetyjä, haloneja, hiilitetrakloridia, 1,1,1-trikloorietaania ja osittain halogenoituja bromifluorihiilivetyjä sisältävien tuotteiden ja laitteiden tuonti ja markkinoille saattaminen on kiellettyä lukuun ottamatta niitä tuotteita ja laitteita, joiden osalta vastaavan valvottavan aineen käyttö on sallittu 3 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti tai se sisältyy liitteessä VII olevaan luetteloon. Tämä kielto ei koske tuotteita ja laitteita, joiden voidaan osoittaa olevan valmistettuja ennen tämän asetuksen voimaantuloa. 5 artikla Osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen käytön rajoittaminen 1. Jollei seuraavista ehdoista muuta johdu, osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen käyttö on kiellettyä a) aerosoleissa; b) liuottimina: i) muissa kuin suljetuissa järjestelmissä tapahtuvassa käytössä liuottimina, mukaan luettuina avoimet puhdistuslaitteet ja avoimet kosteudenpoisto- tai kuivausjärjestelmät ilman jäähdytettyjä alueita, sideaineissa ja muotinirrotusaineissa, silloin kun niitä ei käytetä suljetussa laitteistossa, sekä putkistojen puhdistuksessa, jos kloorifluorihiilivetyjä ei oteta talteen, ii) 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen kaikessa käytössä liuottimina, lukuun ottamatta sähkö- ja muiden komponenttien tarkkuuspuhdistusta ilmailu- ja avaruuslaitteissa, minkä osalta kielto tulee voimaan 31 päivänä joulukuuta 2008; c) jäähdytysaineina: i) 31 päivän joulukuuta 1995 jälkeen valmistetuissa laitteissa seuraavissa käyttötarkoituksissa: - muissa kuin suljetuissa suorahaihdutusjärjestelmissä, - kotitalouksien käyttämissä jääkaapeissa ja pakastimissa, - moottoriajoneuvojen, traktoreiden, maastoajoneuvojen tai perävaunujen ilmastointijärjestelmissä niiden energialähteestä riippumatta, lukuun ottamatta sotilaskäyttöä, jonka osalta kielto tulee voimaan 31 päivänä joulukuuta 2008, - maanteiden joukkoliikennevälineiden ilmastointilaitteissa, ii) 31 päivän joulukuuta 1997 jälkeen valmistetuissa rautatieliikennevälineiden ilmastointilaitteissa, iii) 1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen 31 päivän joulukuuta 1999 jälkeen seuraaviin käyttötarkoituksiin valmistetuissa laitteissa: - julkisesti ja jakelussa käytettävissä kylmävarastoissa, - laitteisiin, joiden akseliteho on vähintään 150 kW, iv) 1 päivästä tammikuuta 2001 alkaen kaikissa muissa 31 päivän joulukuuta 2000 jälkeen valmistetuissa jäähdytys- ja ilmastointilaitteissa, lukuun ottamatta kiinteitä ilmastointilaitteita, joiden jäähdytyskapasiteetti on alle 100 kW, joissa osittain halogenoitujen kloorifluorivetyjen käyttö kielletään 1 päivästä tammikuuta 2003 alkaen 31 päivän joulukuuta 2002 jälkeen valmistetuissa laitteissa, sekä vaihtosuuntaisia ilmastointi-/lämpöpumppujärjestelmiä, joissa osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen käyttö on kiellettyä 1 päivästä tammikuuta 2004 alkaen kaikissa 31 päivän joulukuuta 2003 jälkeen valmistetuissa laitteissa, v) käyttämättömien osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen käyttö olemassa olevien jäähdytys- ja ilmastointilaitteiden kunnossapidossa ja huollossa on kiellettyä 1 päivästä tammikuuta 2008; kaikkien osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen käyttö on kiellettyä 1 päivästä tammikuuta 2010, d) solumuovien tuotannossa: i) kaikkien solumuovien tuotannossa lukuun ottamatta eristykseen käytettävien kovien solumuovien ja turvallisuustarkoituksiin käytettävien yhtenäisen pinnan muodostavien solumuovien tuotantoa, ii) tämän asetuksen voimaantulopäivästä alkaen turvallisuustarkoituksiin käytettävien yhtenäisen pinnan muodostavien solumuovien ja yhtenäisen pinnan muodostavien polyeteenisolumuovien tuotannossa, iii) 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen ekstrudoitujen yhtenäisen pinnan muodostavien polystyreenisolumuovien tuotannossa, lukuun ottamatta tapauksia, joissa niitä käytetään eristeenä tavarakuljetuksissa, iv) 1 päivästä tammikuuta 2003 alkaen eri laitteissa käytettävien polyuretaani-solumuovien, joustavasti päällystetyn polyuretaanivaahtolaminaatin ja jatkuvakuituisen polyuretaanilevyn tuotannossa, lukuun ottamatta tapauksia, joissa kahta viimeksi mainittua käytetään eristeenä tavarakuljetuksissa, v) 1 päivästä tammikuuta 2004 alkaen kaikkien solumuovien tuotannossa, myös ruiskutettavan ja kiinteän solumuovin osalta; e) kantokaasuina sterilointiaineissa suljetuissa järjestelmissä 31 päivän joulukuuta 1997 jälkeen valmistetuissa laitteissa; f) kaikissa muissa sovellutuksissa. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, osittain halogenoituja kloorifluorihiilivetyjä voidaan käyttää a) laboratoriokäytössä, mukaan lukien tutkimus- ja kehitystyö; b) raaka-aineena; c) prosessireagensseina. 3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen käyttö sammutusaineina nykyisissä sammutusjärjestelmissä voidaan sallia halonien korvaamiseksi liitteessä VII luetelluissa käyttötarkoituksissa seuraavin edellytyksin: - tällaisiin sammutusjärjestelmiin sisältyvät halonit korvataan täysin; - poistetut halonit hävitetään; - osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen toimittajan on korvattava 70 prosenttia hävittämiskustannuksista; - tätä säännöstä hyväkseen käyttävien jäsenvaltioiden on ilmoitettava joka vuosi komissiolle kyseisten laitosten lukumäärä ja kyseisten halonien määrät. 4. Osittain halogenoituja kloorifluorihiilivetyjä sisältävien tuotteiden ja laitteiden, joita tässä artiklassa säädetty käyttörajoitus koskee, tuonti ja markkinoille saattaminen on kiellettyä siitä päivästä, jona käyttörajoitus tulee voimaan. Kielto ei koske sellaisia tuotteita ja laitteita, joiden voidaan osoittaa olevan valmistettuja ennen käyttörajoituksen alkamispäivää. 5. Tämän artiklan mukaiset käyttörajoitukset 31 päivään joulukuuta 2009 asti eivät koske osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen käyttöä sellaisten tuotteiden tuotannossa, joita viedään maihin, joissa osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen käyttö on yhä sallittua. 6. Komissio voi 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen tehdä muutoksia 1 kohdassa olevaan luetteloon ja päivämääriin asetuksen toimivuudesta saadun kokemuksen perusteella tai tekniikan kehityksen huomioon ottamiseksi. 7. Komissio voi jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä ja 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen sallia osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen käytön ja markkinoille saattamisen rajoitetuksi ajaksi 1 kohdasta ja 4 artiklan 3 alakohdasta poiketen, jos osoitetaan, että tiettyä käyttötarkoitusta varten ei ole olemassa teknisesti tai taloudellisesti toteuttamiskelpoisia vaihtoehtoisia aineita tai tekniikoita tai että näitä ei voida käyttää. III LUKU KAUPPA 6 artikla Lupa tuontiin kolmansista maista 1. Valvottavien aineiden luovuttaminen vapaaseen liikkeeseen yhteisössä tai valvottavien aineiden sisäinen jalostus edellyttää tuontiluvan esittämistä. Komissio myöntää luvat todettuaan, että 6, 7, 8 ja 13 artiklan säännöksiä noudatetaan. Komissio toimittaa kustakin luvasta jäljennöksen sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, johon kyseiset aineet on määrä tuoda. Tätä varten kukin jäsenvaltio nimeää toimivaltaisen viranomaisen. Valvottavia aineita, jotka kuuluvat liitteessä I lueteltuihin I, II, III, IV ja V ryhmään ei saa tuoda sisäistä jalostusta varten. 2. Lupa myönnetään sisäiseen jalostukseen ainoastaan, jos valvottavia aineita on tarkoitus käyttää yhteisön tullialueella neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 114 artiklan 2 kohdan a alakohdassa määritellyn suspensiojärjestelmän mukaisesti ja jos korvaavat tuotteet jälleenviedään valtioon, jossa kyseisen valvottavan aineen tuotanto, kulutus tai tuonti ei ole kiellettyä. Luvan saa myöntää ainoastaan sen jälkeen, kun sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa sisäisen jalostuksen on tarkoitus tapahtua, on antanut hyväksyntänsä. 3. Lupahakemuksessa on esitettävä: a) tuojan ja viejän nimi ja osoite; b) vientimaa; c) lopullinen määrämaa, jos valvottavia aineita käytetään yhteisön tullialueella 2 kohdassa tarkoitetun sisäistä jalostusta koskevan järjestelyn nojalla; d) kunkin valvottavan aineen kuvaus, johon sisältyy - kaupallinen kuvaus, - kuvaus ja CN-koodi liitteen IV mukaisesti, - aineen laji (käyttämätön, talteenotettu tai regeneroitu), - aineen määrä kiloina; e) suunnitellun tuonnin käyttötarkoitus; f) suunnitellun tuonnin paikka ja aika, jos ne ovat tiedossa sekä tarvittaessa muutokset näihin tietoihin. 4. Komissio voi vaatia todistuksen tuotavan aineen lajista. 5. Komissio voi 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen muuttaa 3 kohdassa ja liitteessä IV olevaa luetteloa. 7 artikla Valvottavien aineiden tuonti kolmansista maista Yhteisössä vapaaseen liikkeeseen luovutettaviin kolmansista maista tuotaviin valvottaviin aineisiin sovelletaan määrällisiä rajoituksia. Nämä rajoitukset määritetään ja kiintiöt jaetaan yrityksille 1 päivänä tammikuuta alkavaksi ja 31 päivänä joulukuuta 1999 päättyvälle ajanjaksolle ja jokaiselle sitä seuraavalle kahdentoista kuukauden ajanjaksolle 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Ne jaetaan ainoastaan a) liitteessä I mainituille ryhmien VI ja VIII valvottaville aineille; b) valvottaville aineille, joita käytetään välttämättömiin tai kriittisiin käyttötarkoituksiin, tai karanteenikäsittelyssä tai ennen kuljetusta tapahtuvassa käsittelyssä; c) valvottaville aineille, joita käytetään raaka-aineena tai prosessireagensseina; d) yrityksille, joilla on talteenotettujen valvottavien aineiden hävittämiseen tarvittavat laitteet, silloin kun valvottavia aineita yhteisössä hävitetään osapuolten hyväksymiä teknisiä menetelmiä käyttäen. 8 artikla Valvottavien aineiden tuonti valtioista, jotka eivät ole pöytäkirjan osapuolia Muista kuin pöytäkirjan osapuolena olevista valtioista tuotujen valvottavien aineiden luovuttaminen vapaaseen liikkeeseen yhteisössä tai niiden sisäinen jalostus on kielletty. 9 artikla Valvottavia aineita sisältävien tuotteiden tuonti valtioista, jotka eivät ole pöytäkirjan osapuolia 1. Muista kuin pöytäkirjan osapuolena olevista valtioista tuotujen valvottavia aineita sisältävien tuotteiden ja laitteiden luovuttaminen vapaaseen liikkeeseen yhteisössä on kielletty. 2. Liitteessä V on jäsenvaltioiden tulliviranomaisten toiminnan helpottamiseksi luettelo valvottavia aineita sisältävistä tuotteista sekä niiden yhdistetyn nimikkeistön mukaisista koodeista. Komissio voi lisätä siihen tai poistaa siitä kohtia tai muuttaa sitä osapuolten laatimien luetteloiden perusteella 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 10 artikla Valvottavia aineita käyttäen valmistettujen tuotteiden tuonti valtioista, jotka eivät ole pöytäkirjan osapuolia Neuvosto antaa osapuolten tekemän päätöksen perusteella ja komission ehdotuksesta säännöt, joita sovelletaan valvottavia aineita käyttäen valmistettujen tuotteiden, jotka eivät sisällä valvotuiksi aineiksi varmuudella tunnistettavia aineita, luovuttamiseen vapaaseen liikkeeseen yhteisössä, jos tuotteet on tuotu valtioista, jotka eivät ole pöytäkirjan osapuolia. Näiden tuotteiden tunnistaminen tapahtuu teknisten lausuntojen perusteella, joita pöytäkirjan osapuolet saavat määräajoin. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä. 11 artikla Valvottavien aineiden tai valvottavia aineita sisältävien tuotteiden vienti 1. Täysin halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen, muiden täysin halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen, halonien, hiilitetrakloridin, 1,1,1-trikloorietaanin ja osittain halogenoitujen bromifluorihiilivetyjen tai näitä valvottavia aineita sisältävien tuotteiden ja laitteiden, jotka eivät ole henkilökohtaisia tavaroita tai joiden jatkuva toiminta edellyttää näiden aineiden saatavuutta, vienti yhteisöstä on kielletty. Tätä kieltoa ei sovelleta vientiin, joka koskee: a) sellaisia valvottavia aineita, jotka on tuotettu 3 artiklan 6 kohdan nojalla osapuolten kotimaisten perustarpeiden tyydyttämiseksi pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti; b) sellaisia valvottavia aineita, jotka on tuotettu 3 artiklan 7 kohdan nojalla osapuolten kriittisten käyttötarkoitusten tyydyttämiseksi; c) valvottavia aineita sisältävien 3 artiklan 5 kohdan nojalla tuotettujen tai 7 artiklan b kohdan nojalla tuotuja tuotteita ja laitteita; d) haloneja sisältäviä tuotteita ja laitteita liitteessä VII lueteltujen kriittisten käyttötarkoitusten tyydyttämiseksi; e) raaka-aineina ja prosessireagensseina käytettäviä valvottavia aineita. 2. Metyylibromidin vienti yhteisöstä valtioihin, jotka eivät ole pöytäkirjan osapuolia, on kielletty. 3. Osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen vienti yhteisöstä valtioihin, jotka eivät ole pöytäkirjan osapuolia, on kiellettyä 1 päivästä tammikuuta 2004 alkaen. Komissio voi 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja Montrealin pöytäkirjan mukaisen asianomaisen kansainvälisen kehityksen perusteella tarpeen mukaan muuttaa edellä mainittua päivämäärää. 12 artikla Vientilupa 1. Valvottavien aineiden vienti yhteisöstä edellyttää vientilupaa. Komissio myöntää luvat yrityksille 1 päivänä tammikuuta 2001 alkavalle ja 31 päivänä tammikuuta 2001 päättyvälle ajanjaksolle ja jokaiselle sitä seuraavalle kahdentoista kuukauden ajanjaksolle todettuaan ensin, että 11 artiklan säännöksiä noudatetaan. Komissio toimittaa kustakin luvasta jäljennöksen kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle. 2. Vientilupahakemuksessa on esitettävä: a) viejän nimi ja osoite sekä, jos tuottaja ei ole sama kuin viejä, tuottajan nimi ja osoite; b) kunkin vietäväksi tarkoitetun valvottavan aineen kuvaus, johon sisältyy - kaupallinen kuvaus, - kuvaus ja CN-koodi liitteen IV mukaisesti, - aineen laji (käyttämätön, talteenotettu tai regeneroitu); c) kunkin vietävän aineen kokonaismäärä; d) valvottavan aineen lopullinen määrämaa tai -maat; e) viennin tarkoitus. 3. Jokaisen viejän on ilmoitettava komissiolle 2 kohdan mukaisesti ilmoitettujen tietojen muutoksista luvan voimassaolon aikana. Viejien on ilmoitettava tiedot komissiolle 18 artiklan mukaisesti. 13 artikla Poikkeuslupa kauppaan sellaisten valtioiden kanssa, jotka eivät ole pöytäkirjan osapuolia Poiketen siitä, mitä 8 artiklassa, 9 artiklan 1 kohdassa, 10 artiklassa sekä 11 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetään, komissio voi sallia valvottavien aineiden sekä yhtä tai useampaa näistä aineista sisältävien tai näitä aineita käyttäen valmistettujen tuotteiden kaupan sellaisen valtion kanssa, joka ei ole pöytäkirjan osapuoli, jos osapuolten kokous arvioi kyseisen valtion, joka ei ole pöytäkirjan osapuoli, noudattavan täysin pöytäkirjan säännöksiä, ja kyseinen valtio on toimittanut tätä varten pöytäkirjan 7 artiklassa määritellyt tiedot. Komissio päättää asiasta tämän asetuksen 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 14 artikla Kauppa sellaisten alueiden kanssa, jotka eivät kuulu pöytäkirjan soveltamisalaan 1. Jollei 2 kohdan mukaisesti tehdystä päätöksestä muuta johdu, 8 ja 9 artiklaa ja 11 artiklan 2 ja 3 kohtaa sovelletaan alueisiin, jotka eivät kuulu pöytäkirjan soveltamisalaan, samalla tavoin kuin valtioihin, jotka eivät ole pöytäkirjan osapuolia. 2. Jos sellaisen alueen viranomaiset, joka ei kuulu pöytäkirjan soveltamisalaan, noudattavat täysin pöytäkirjan säännöksiä ja ovat ilmoittaneet tätä varten pöytäkirjan 7 artiklassa määritellyt tiedot, komissio voi päättää, että kaikkia tai osaa tämän asetuksen 8, 9 ja 11 artiklan säännöksistä ei sovelleta tämän alueen osalta. Komissio päättää asiasta 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 14 a artikla (uusi) Jäsenvaltioille ilmoittaminen Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille välittömästi kaikista 12, 13 ja 14 artiklan mukaisesti toteuttamistaan toimenpiteistä. IV LUKU PÄÄSTÖJEN RAJOITTAMINEN 15 artikla Käytettyjen valvottavien aineiden talteenotto 1. Valvottavat aineet, joita on - jäähdytys-, ilmastointi- ja lämpöpumppulaitteissa, lukuun ottamatta kotitalouksien jääkaappeja ja pakastimia, - liuottimia sisältävissä laitteissa, - palontorjuntalaitteistoissa ja sammuttimissa, on otettava talteen hävitettäviksi osapuolten hyväksymiä teknisiä menetelmiä tai muuta ympäristön kannalta hyväksyttävää hävittämismenetelmää käyttäen tai kierrätettäviksi taikka regeneroitaviksi kyseisten laitteiden huolto- ja kunnossapitotoimenpiteiden aikana tai ennen kyseisten laitteiden purkua ja käytöstä poistamista. 2. Kotijääkaappeihin ja -pakastimiin sisältyvät valvottavat aineet on otettava talteen ja käsiteltävä 1 kohdassa säädetyllä tavalla 31 päivän joulukuuta 2001 jälkeen. 3. Muissa kuin 1 ja 2 kohdassa mainituissa tuotteissa ja laitteissa olevat valvottavat aineet on otettava, mikäli mahdollista, talteen ja käsiteltävä 1 kohdassa säädetyllä tavalla. 4. Valvottavia aineita ei saa saattaa markkinoille kertakäyttöpakkauksissa lukuun ottamatta välttämättömiä käyttötarkoituksia. 5. Jäsenvaltioiden on perustettava järjestelmiä valvottavien aineiden talteenoton, kierrätyksen, regeneroinnin ja hävittämisen edistämiseksi sekä annettava käyttäjien, jäähdytysteknikoiden tai muiden sopivien tahojen tehtäväksi vastata siitä, että 15 artiklan 1 kohdan säännöksiä noudatetaan. Jäsenvaltiot määrittelevät tätä varten henkilökunnan vähimmäispätevyysvaatimukset. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2001 edellä mainittuja pätevyysvaatimuksia koskevat ohjelmansa. Komissio arvioi jäsenvaltioiden toimet. Tämän arvioinnin sekä teknisen ja muun asiaa koskevan tiedon perusteella komissio ehdottaa tarvittaessa näitä vähimmäispätevyysvaatimuksia koskevia toimenpiteitä. 6. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2001, mitä järjestelmiä on otettu käyttöön käytettyjen valvottavien aineiden talteenottoa varten ja kuinka suuria määriä näitä aineita on otettu talteen, kierrätetty, regeneroitu tai hävitetty. 7. Tämä säännös ei rajoita jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY [7] soveltamista eikä mainitun direktiivin 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti toteutettavia toimenpiteitä. [7] 7) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 96/350/EY (EYVL L 135, 6.6.1996, s. 32). 16 artikla Valvottavien aineiden vuodot 1. On toteutettava toteutettavissa olevat varotoimet valvottavien aineiden vuotojen estämiseksi ja minimoimiseksi. Erityisesti kiinteät laitteet, jotka sisältävät enemmän kuin kolme kiloa jäähdytysnestettä, on tarkistettava vuotojen varalta vuosittain. Jäsenvaltioiden on määriteltävä tarvittavan henkilökunnan vähimmäispätevyysvaatimukset. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2001 edellä mainittuja pätevyysvaatimuksia koskevat ohjelmansa. Komissio arvioi jäsenvaltioiden toimet. Tämän arvioinnin sekä teknisen ja muun asiaan koskevan tiedon perusteella komissio ehdottaa tarvittaessa näitä vähimmäispätevyysvaatimuksia koskevia toimenpiteitä. Komissio edistää sellaisten eurooppalaisten standardien valmistelua, jotka koskevat vuotojen valvontaa ja kaupallisista ja teollisista ilmastointi- ja jäähdytyslaitteista, sammutuslaitteistoista ja liuottimia sisältävistä laitteista vuotavien aineiden talteenottoa sekä tarvittaessa jäähdytyslaitteistojen tiiviydelle asetettavia teknisiä vaatimuksia. 2. On toteutettava toteutettavissa olevat varotoimet metyylibromidin vuotojen estämiseksi ja minimoimiseksi kaasutuslaitteista ja sellaisten työvaiheiden aikana, joissa metyylibromidia käytetään. Kun metyylibromidia käytetään maaperän kaasutuksessa, käytännöllisesti katsoen läpäisemättömien muovikalvojen käyttö riittävän pitkään tai muiden sellaisten menetelmien käyttö, joilla varmistetaan vähintään sama ympäristönsuojelun taso, on pakollista. Jäsenvaltioiden on määriteltävä tätä varten henkilökunnan vähimmäispätevyysvaatimukset. 3. On toteutettava toteutettavissa olevat varotoimet valvottavien aineiden vuotojen estämiseksi ja minimoimiseksi, kun niitä käytetään raaka-aineina tai prosessireagensseina. 4. On toteutettava toteutettavissa olevat varotoimet sellaisten valvottavien aineiden vuotojen estämiseksi ja minimoimiseksi, joita syntyy tahattomasti muita kemikaaleja valmistettaessa. 5. Komissio laatii tarvittaessa kuvaukset valvottavien aineiden vuotojen ja päästöjen estämistä ja minimointia koskevista parhaista käytettävissä olevista tekniikoista ja parhaista ympäristöä säästävistä käytännöistä sekä huolehtii niiden levittämisestä. V LUKU KOMITEA, TIETOJEN ILMOITTAMINEN, VALVONTA JA SEURAAMUKSET 17 artikla Komitea Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin edellisessä kohdassa tarkoitetun ajan kuluessa. 18 artikla Tietojen ilmoittaminen 1. Valvottavien aineiden tuottajien, tuojien ja viejien on ilmoitettava komissiolle vuosittain ennen 31 päivää maaliskuuta seuraavat tiedot kustakin valvottavasta aineesta edellisen vuoden 1 päivän tammikuuta alkavalta ja 31 päivänä joulukuuta päättyvältä ajanjaksolta ja toimitettava niistä jäljennös kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle. Tämän ilmoituksen muodosta päätetään 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. a) Jokaisen tuottajan on ilmoitettava: - kunkin valvottavan aineen kokonaistuotanto, - markkinoille saatetut tai tuottajan omiin tarpeisiin yhteisössä käytetyt määrät erittelemällä raaka-aineeksi, prosessireagensseiksi, karanteenikäsittelyssä ja ennen kuljetusta tapahtuvassa käsittelyssä tai muihin käyttöihin tarkoitettu tuotanto, - 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti sallittu tuotanto välttämättömiin tai kriittisiin käyttötarkoituksiin yhteisössä, - 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti sallittu tuotanto pöytäkirjan 5 artiklassa tarkoitettujen osapuolten kotimaisten perustarpeiden tyydyttämiseksi, - 3 artiklan 7 kohdan mukaisesti sallittu tuotanto osapuolten välttämättömiin tai kriittisiin käyttötarkoituksiin, - 3 artiklan 8, 9 ja 10 kohdan mukaisesti sallittu tuotannon lisääminen teollisuuden järkeistämisen yhteydessä, - kierrätetyt, regeneroidut ja hävitetyt määrät, - varastot. b) Jokaisen tuojan, mukaan lukien tuottajat, jotka toimivat myös tuojina, on ilmoitettava: - yhteisössä vapaaseen liikkeeseen luovutetut määrät erittelemällä määrät, jotka on tuotu käytettäviksi raaka-aineina ja prosessireagensseina, 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti sallittuihin välttämättömiin tai kriittisiin käyttötarkoituksiin, 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti sallittuihin kriittisiin käyttötarkoituksiin, karanteenikäsittelyyn tai ennen kuljetusta tapahtuvaan käsittelyyn tai jotka on tuotu hävitettäviksi, - sisäistä jalostusta koskevan menettelyn mukaisesti yhteisöön tuotujen valvottavien aineiden määrät, - kierrätettäviksi tai regeneroitaviksi tuotujen käytettyjen valvottavien aineiden määrät, - varastot. c) Viejien, mukaan lukien tuottajat, jotka toimivat myös viejinä, on ilmoitettava: - yhteisöstä vietyjen valvottavien aineiden määrät, mukaan lukien sisäistä jalostusta koskevan menettelyn mukaisesti viedyt aineet, erittelemällä kuhunkin määrämaahan viedyt määrät sekä määrät, jotka on viety käytettäviksi raaka-aineina ja prosessireagensseina, välttämättömiin käyttötarkoituksiin, kriittisiin käyttötarkoituksiin, karanteenikäsittelyyn tai ennen kuljetusta tapahtuvaan käsittelyyn, pöytäkirjan 5 artiklassa tarkoitettujen osapuolten kotimaisten perustarpeiden tyydyttämiseen tai jotka on viety hävitettäviksi, - kierrätettäviksi tai regeneroitaviksi vietyjen käytettyjen valvottavien aineiden määrät, - varastot. 2. Jäsenvaltion tulliviranomaiset palauttavat leimatut käytetyt lupa-asiakirjat komissiolle vuosittain ennen 31 päivää joulukuuta. 3. Jokaisen käyttäjän, joka on saanut 3 artiklan 1 kohdan mukaisen poikkeusluvan käyttää valvottavia aineita omiin välttämättömiin tarpeisiinsa, on ilmoitettava komissiolle vuosittain ennen 31 päivää maaliskuuta kustakin aineesta, jolle lupa on myönnetty, aineen käyttötarkoitus, edellisenä vuonna käytetyt määrät, varastossa olevat määrät, kierrätetyt tai hävitetyt määrät sekä kyseisiä aineita sisältävien ja yhteisön markkinoille saatettujen ja/tai vietyjen tuotteiden määrät, ja toimitettava näistä tiedoista jäljennös kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle. 4. Jokaisen käyttäjän, joka on saanut luvan käyttää valvottavia aineita prosessireagensseina, on ilmoitettava komissiolle vuosittain ennen 31 päivää maaliskuuta edellisenä vuonna käytetyt määrät sekä arvio käytön aikana tapahtuneista päästöistä. 5. Komissio toteuttaa aiheelliset toimenpiteet sille annettujen tietojen luottamuksellisuuden suojelemiseksi. 6. Komissio voi 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen muuttaa 1-4 kohdassa säädettyjä ilmoittamisvaatimuksia täyttääkseen pöytäkirjan mukaiset sitoumukset tai parantaakseen kyseisten vaatimusten käytännön soveltamista. 19 artikla Valvonta 1. Suorittaessaan sille tällä asetuksella annettuja tehtäviä komissiolla on oikeus saada tarvittavat tiedot jäsenvaltioiden hallituksilta, toimivaltaisilta viranomaisilta sekä yrityksiltä. 2. Pyytäessään yritykseltä tietoja komissio toimittaa samalla sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka alueella yrityksellä on kotipaikka, jäljennöksen pyynnöstä sekä ilmoituksen siitä, miksi näitä tietoja tarvitaan. 3. Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on suoritettava tutkimukset, joita komissio pitää tämän asetuksen mukaan tarpeellisina. Lisäksi niiden on valvottava tuontia pistokokein ja ilmoitettavalle komissiolle näiden kokeiden aikataulut ja tulokset. 4. Komission virkamiehet avustavat jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista näiden tehtävien suorittamisessa, jos komissio ja kyseinen viranomainen, jonka alueella tutkimukset on määrä tehdä, tekevät asiasta sopimuksen. 5. Komissio toteuttaa aiheelliset toimet riittävän tietojenvaihdon ja yhteistyön edistämiseksi kansallisten viranomaisten kesken sekä kansallisten viranomaisten ja komission kesken. Komissio toteuttaa aiheelliset toimenpiteet tämän artiklan nojalla saatujen tietojen luottamuksellisuuden suojelemiseksi. 20 artikla Seuraamukset Jäsenvaltioiden on päätettävä seuraamuksista, joita sovelletaan tätä asetusta rikottaessa. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja vakuuttavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava seuraamuksia koskevista säännöksistä komissiolle viimeistään 1. Heinäkuuta 2000 ja myös ilmoitettava viipymättä niihin myöhemmin tehtävistä niihin liittyvistä muutoksista. LUKU VI UUDET AINEET 21 artikla Uudet aineet 1. Liitteessä II lueteltujen uusien aineiden tuotanto, luovuttaminen vapaaseen liikkeeseen yhteisössä ja sisäinen jalostus, markkinoille saattaminen ja käyttö on kielletty. Tätä kieltoa ei sovelleta raaka-aineena käytettäviin uusiin aineisiin. 2. Komissio tekee tarvittaessa ehdotuksia liitteeseen II sisällytettävistä aineista, jotka eivät ole valvottavia aineita, mutta joilla Montrealin pöytäkirjan nojalla toimiva tieteellinen arviointilautakunta katsoo olevan merkittävä otsonia heikentävä ominaisvaikutus sekä ehdotuksia mahdollisista poikkeuksista 1 kohtaan. VII LUKU LOPPUSÄÄNNÖKSET 22 artikla Kumoaminen Kumotaan asetus (EY) N:o 3093/94. Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen. 23 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1. Heinäkuuta 2000 alkaen. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE 1 ASETUKSEN SOVELTAMISALAAN KUULUVAT VALVOTTAVAT AINEET >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> LIITE 2 UUDET AINEET BROMIKLOORIMETAANI LIITE 3 VAHVISTETUT KOKONAISMÄÄRÄT TUOTTAJILLE JA TUOJILLE, JOTKA SAATTAVAT MARKKINOILLE VALVOTTAVIA AINEITA JA KÄYTTÄVÄT NIITÄ OMIIN TARPEISIINSA YHTEISÖSSÄ (arvioidut määrät ODP-tonneina) >TAULUKON PAIKKA> LIITE 4 LIITTEISSÄ I JA III TARKOITETTUJEN AINEIDEN RYHMÄT, YHDISTETYN NIMIKKEISTÖN 1999 (CN 99) KOODIT(1) JA KUVAUS >TAULUKON PAIKKA> LIITE 5 VALVOTTAVIA AINEITA SISÄLTÄVIEN TUOTTEIDEN YHDISTETYN NIMIKKEISTÖN MUKAISET KOODIT (CN-KOODIT)(*) (*) Nämä tullikoodit on tarkoitettu ohjeeksi jäsenvaltioiden tulliviranomaisille. 1. Ilmastointilaitteilla varustetut henkilö- ja kuorma-autot CN-koodit 8701 20 10 - 8701 90 90 8702 10 11 - 8702 90 90 8703 10 11 - 8703 90 90 8704 10 11 - 8704 90 00 8705 10 00 - 8705 90 90 8706 00 11 - 8706 00 99 2. Kotitalouksien ja teollisuuden käyttämät jäähdytys- ja ilmastointilaitteet/lämpöpumput Jääkaapit: CN-koodit 8418 10 10 - 8418 29 00 8418 50 11 - 8418 50 99 8418 61 10 - 8418 69 99 Pakastimet: CN-koodit 8418 10 10 - 8418 29 00 8418 30 10 - 8418 30 99 8418 40 10 - 8418 40 99 8418 50 11 - 8418 50 99 8418 61 10 - 8418 61 90 8418 69 10 - 8418 69 99 Kuivaimet: CN-koodit 8415 10 00 - 8415 83 90 8479 60 00 8479 89 10 8479 89 98 Jäähdytys- ja nesteytyslaitteet: CN-koodit 8419 60 00 8419 89 98 Kylmälaitteet: CN-koodit 8418 10 10 - 8418 29 00 8418 30 10 - 8418 30 99 8418 40 10 - 8418 40 99 8418 50 11 - 8418 50 99 8418 61 10 - 8418 61 90 8418 69 10 - 8418 69 99 Ilmastointilaitteet ja lämpöpumput: CN-koodit 8415 10 00 - 8415 83 90 8418 61 10 - 8418 61 90 8418 69 10 - 8418 69 99 8418 99 10 - 8418 99 90 3. Aerosolituotteet, lukuun ottamatta lääketieteellisiin tarkoituksiin käytettäviä aerosoleja Elintarvikkeet: CN-koodit 0404 90 21 - 0404 90 89 1517 90 10 - 1517 90 99 2106 90 92 2106 90 98 Maalit ja lakat, valmistetut vesipigmenttivärit, väriaineet: CN-koodit 3208 10 10 - 3208 10 90 3208 20 10 - 3208 20 90 3208 90 11 - 3208 90 99 3209 10 00 - 3209 90 00 3210 00 10 - 3210 00 90 3212 90 90 Hajuste-, kosmetiikka ja toalettivalmisteet: CN-koodit 3303 00 10 - 3303 00 90 3304 30 00 3304 99 00 3305 10 00 - 3305 90 90 3306 10 00 - 3306 90 00 3307 10 00 - 3307 30 00 3307 49 00 3307 90 00 Pinta-aktiiviset valmisteet: CN-koodit 3402 20 10 - 3402 20 90 Voiteluvalmisteet: CN-koodit 2710 00 81 2710 00 97 3403 11 00 3403 19 10 - 3403 19 99 3403 91 00 3403 99 10 - 3403 99 90 Kiillotus-, hankaus- ja puhdistusvalmisteet: CN-koodit 3405 10 00 3405 20 00 3405 30 00 3405 40 00 3405 90 10 - 3405 90 90 Helposti syttyvistä aineista valmistetut tavarat: CN-koodit 3606 10 00 Hyönteisten torjunta-aineet, rotanmyrkyt, sienitautien torjunta-aineet, rikkakasvien torjunta-aineet jne: CN-koodit 3808 10 10 - 3808 10 90 3808 20 10 - 3808 20 80 3808 30 11 - 3808 30 90 3808 40 10 - 3808 40 90 3808 90 10 - 3808 90 90 Viimeistelyvalmisteet jne: CN-koodit 3809 10 10 - 3809 10 90 3809 91 00 - 3809 93 00 Valmisteet ja panokset tulensammuttimia varten; tulensammutuskranaatit ja pommit: CN-koodit 3813 00 00 Orgaaniset liuotinaineseokset jne: CN-koodit 3814 00 10 - 3814 00 90 Valmistetut huurteen- ja jäänpoistonesteet: CN-koodit 3820 00 00 Kemianteollisuuden ja sen liitännäisalojen tuotteet: CN-koodit 3824 90 10 3824 90 35 3824 90 40 3824 90 45 - 3824 90 95 Silikonit alkumuodossa: CN-koodit 3910 00 00 Aseet: CN-koodit 9304 00 00 4. Käsisammuttimet: CN-koodit 8424 10 10 - 8424 10 99 5. Eristyslevyt, levyt ja putkisuojat CN-koodit 3917 21 10 - 3917 40 90 3920 10 23 - 3920 99 90 3921 11 00 - 3921 90 90 3925 10 00 - 3925 90 80 3926 90 10 - 3926 90 99 6. Esipolymeerit CN-koodit 3901 10 10 - 3911 90 99 LIITE 6 PROSESSIT, JOISSA VALVOTTAVIA AINEITA KÄYTETÄÄN PROSESSIREAGENSSEINA - hiilitetrakloridin käyttö typpitrikloridin eliminointiin kloorin ja natriumhydroksidin valmistuksessa, - hiilitetrakloridin käyttö kloorin talteenottoon kloorin valmistuksen jäännöskaasuista, - hiilitetrakloridin käyttö kloorikautsun valmistuksessa, - hiilitetrakloridin käyttö isobutyyliasetofenonin valmistuksessa (ibuprofeeni - kipulääkkeet), - hiilitetrakloridin käyttö polyfenyleenitereftaaliamidin valmistuksessa, - CFC-11:n käyttö hienoista tekokuiduista koostuvan polyolefiinilevyn valmistukseen, - CFC-113:n käyttö vinorelbiinin (lääke) valmistuksessa, - CFC-12:n käyttö Z-perfluoripolyeetterien ja difunktionaalisten johdannaisten perfluoripolyeetteripolyperoksidilähtöaineiden valokemiallisessa synteesissä, - CFC-113:n käyttö perfluoripolyeetteripolyperoksidin väliaineen vähentämisessä perfluoripolyeetteridiesterien tuotannossa, - CFC-113:n käyttö erittäin funktionaalisten perfluoripolyeetteridiolien valmistuksessa, - hiilitetrakloridin käyttö tralometriinin (hyönteismyrkky) tuotannossa. Lisäksi osittain halogenoitujen kloorifluorihiilivetyjen käyttö edellä mainituissa prosesseissa, silloin kun niitä käytetään korvaamaan CFC:tä tai hiilitetrakloridia. LIITE 7 HALONIEN KRIITTISET KÄYTTÖTARKOITUKSET Haloni-1301:n käyttö: - lentokoneissa miehistötilojen, moottorikotelojen, polttoainetankkien ja kuivan tilan suojaukseen, - sotilasmaakulkuneuvoissa ja laivaston aluksissa miehistö- ja moottoritilojen suojelemiseksi, - sotilasalalla, öljy-, kaasu- ja petrokemian alalla sekä rahtialuksissa suojakaasuna tiloissa, joissa oleskelee ihmisiä ja joissa saattaa esiintyä tulenarkojen nesteiden ja/tai kaasujen päästöjä, - tilojen suojaamiseen puolustusvoimien tai muutoin kansallisen turvallisuuden kannalta välttämättömissä miehitetyissä viesti- ja johtokeskuksissa, - niiden tilojen suojaamiseen, joissa radioaktiivisen aineen leviäminen on mahdollista, - Englannin kanaalin tunnelissa ja siihen liittyvissä tiloissa ja laitteissa sekä liikkuvassa kalustossa. Haloni-1211:n käyttö: - lentokoneiden käsisammuttimissa ja moottoreita varten tarkoitetuissa kiinteissä sammuttimissa, - palokunnan käyttämissä henkilökohtaisen turvallisuuden kannalta välttämättömissä alkusammuttimissa, - lentokoneissa miehistötilojen, moottorikotelojen, polttoainetankkien ja kuivan tilan suojaukseen, - ihmisiä varten tarkoitetuissa armeijan ja poliisin sammuttimissa.