FI    FI FI 
 
FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 18.9.2008 
SEK(2008) 2425  
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
Oheisasiakirja ehdotukseen 
 
NEUVOSTON ASETUKSEKSI 
 
eläinten suojelusta lopettamisen yhteydessä 
   
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
 
{COM(2008) 553} 
{SEC(2008) 2424}  
 
FI 2   FI KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
Oheisasiakirja ehdotukseen 
 
NEUVOSTON ASETUKSEKSI 
 
eläinten suojelusta lopettamisen yhteydessä 
   
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
EU:n teurastamoissa lopetetaan vuosittain lä hes 360 miljoonaa sikaa, lammasta, vuohta ja 
nautaa sekä yli neljä miljardia siipikarjaan  kuuluvaa eläintä. Lisäksi turkistuotannossa 
lopetetaan noin 25 miljoonaa eläintä ja  hautomoissa noin 330 miljoonaa untuvikkoa. 
Tarttuvien tautien torjumiseksi voidaan myös joutua lopettamaan tuha nsia tai jopa miljoonia 
eläimiä. 
Tuotantoeläinten lopettamisesta säädetään eläinten  suojelusta teurastus- tai lopettamishetkellä 
annetussa neuvoston direktiivissä 93/119/EY
1. Direktiiviä ei ole lainkaan muutettu. Tässä 
vaikutustenarvioinnissa keskitytään siksi tarkas telemaan sitä, ovatko ongelmat muuttuneet ja 
ovatko alun perin asetetut ta voitteet vielä ajankohtaisia. 
Komission ehdotuksen lähtökohtana ovat Euroopa n elintarviketurvallisuusviranomaisen 
vuosina 2004 ja 2006 antamat kaksi tieteellistä lausuntoa, joissa suositellaan direktiivin 
teknisten liitteiden tarkistamista. Myös Maa ilman eläintautijärjestö  hyväksyi vuonna 2005 
kaksi eläinten suojelua teurastuksen ja l opettamisen yhteydessä koskevaa ohjetta, joissa 
esitettiin samansuuntaisia päätelmiä. Tä män seurauksena komissio antoi vuonna 2006 
ulkopuolisen konsultin tehtäväksi suorittaa tutkim us teurastamoissa noudatettavista eläinten 
tainnuttamiseen ja lopettamiseen liittyvistä käytänteistä ja niiden taloudellisista, yhteiskunnallisista ja ympäri stöön liittyvistä vaikutuksista. Tutkimus valmistui vuonna 2007. 
Komissio järjesti samanaikaisesti kuulemisia si dosryhmien ja jäsenvaltioiden kanssa. Lisäksi 
otettiin huomioon komission elintarvike- ja eläi nlääkintätoimiston asiantuntijoiden raportit, 
jotka kuvastavat nykyisen direktiivin täyt äntöönpanotilannetta jäsenvaltioissa. Myös 
internetissä järjestettiin  kuuleminen vuoden 2007 joulukuun ja vuoden 2008 helmikuun 
välisenä aikana. 
Tällä säädöksellä on vaikutusta etupäässä teur astamoihin, turkistarhaukseen, hautomoihin ja 
tautien torjumiseksi suoritettavaan eläinten lopettamiseen. Vaikutus on tuntuvin liha-alalla, 
jolla lopetetaan eniten eläimiä. Tätä alaa koske vat vaatimukset ovat myös kaikkein tarkimmat, 
ja siksi myös vaikutusten arvioinni ssa keskitytään ensisijassa siihen. 
                                                
 
1 EYVL L 340, 31.12.1993, s. 21. 
 
FI 3   FI Eläinten lopettamiseen liittyvät tekijät ova t muuttuneet merkittävästi vuoden 1993 jälkeen. 
Käyttöön on otettu uutta tekniikkaa, ja tieteelliset tutkimuks et ovat antaneet uut ta tietoa, jonka 
valossa osa nykyisistä vaatimuksista on va nhentunut. Yhteiskunnassa on myös alettu 
kiinnittää entistä enemmän huomiota eläinten  hyvinvointiin, ja Euroopan kansalaiset ovat 
entistä vaativampia elintarvikeketjun tämän osan suhteen. Myös teurastamoalan sääntely-ympäristö on muuttunut sen jälkeen, kun hyväksytti in niin kutsuttu hygie niapaketti, eli joukko 
elintarviketurvallisuuteen liittyviä EU-sääd öksiä, joissa korostetaan elintarvikealan 
toimijoiden vastuuta. Laajamittainen eläinten lopettaminen eläintautiepidemioiden aikana on 
myös herättänyt kysymyksiä siitä, miten voidaan  varmistaa eläinten lopettamisen humaanilla 
tavalla. Vuonna 2006 komissio hyväksyi ensimmäi sen eläinten suojelua ja hyvinvointia 
koskevan yhteisön toimintasuunnitelman, jossa esitelt iin eräitä uusia käsitt eitä, kuten eläinten 
hyvinvointia koskevat indikaatto rit, sekä tuotiin  esille tarve pe rustaa eläinten 
hyvinvointikysymyksiä käsitteleviä asiantuntijalaitoksia ja käynni stää uusia tutkimusohjelmia. 
Nykyisessä EU-lainsäädännössä on myös hava ittu eräitä ongelmia, joita ovat uusia 
tainnutusmenetelmiä koskevan yhdenmukais en menetelmän puuttuminen, toimijoiden 
vastuiden epäselvyys eläinten  hyvinvoinnin osalta, eläimiä käsittelevän henkilöstön 
puutteellinen ammattitaito sekä riittämättöm ät edellytykset eläinten hyvinvoinnin 
varmistamiseksi silloin, kun eläimiä lopetetaan tautien torjumiseksi. 
Tuotantoeläinten lopettamisesta on säädetty EU:n tasolla vuodesta 197 4 alkaen, ja yhteisön 
toimivaltaa vahvistettiin vuonna  1993. Sidosryhmien ja jäsenval tioiden kannanotot tukevat 
yhteisöaloitteen tekemistä tällä alueella. Tämä säädös vaikuttaa liha-alaan sekä 
välinevalmistajien ja joidenkin tuottajien toimin taan. Nämä kaikki toimivat kansainvälisellä 
tasolla ja toivovat EU:n laaj uista sääntelyjärjestelmää. 
Tämän vaikutustenarvioinnin kohteena olevan aloitteen yleisenä tavoitteena on parantaa 
eläinten suojelua teurastuksen  tai lopettamisen yhteydessä ja samalla varmistaa kaikille alan 
toimijoille tasapuolinen  toimintaympäristö niin, ette i niiden kilpailukyky vaarannu 
tuotantokustannusten tai markki noille pääsyn erojen vuoksi. Al oite tukee myös sääntelyn 
parantamiseen ja yksinkertaistam iseen tähtäävää politiikkaa.  
Yksittäiset tavoitteet ovat edistää humaaneihi n tainnutusmenetelmiin liittyviä innovaatioita, 
varmistaa eläinten hyvinvoi nnin entistä parempi huomioon ottaminen teurastamojen 
tuotantoprosessissa, lisätä asianomaisen henkilöst ön tietotasoa sekä parantaa eläinten suojelua 
laajamittaisten lopettamistoimenpiteiden yhteydessä. 
Arvioinnissa tarkasteltiin neljää toimintavaihtoehtoa: ei tehdä mitään (perustilanne, 
vaihtoehto 1), annetaan suosituksia, jotka eivät ole sitovia (vai htoehto 2), muutetaan 
direktiiviä sen teknisten liitteiden kautta (vaihtoe hto 3) ja järjestetään lainsäädäntö uudelleen 
(vaihtoehto 4).  
Teurastuskustannukset muodostavat vain osan  (20 prosenttia) teurastamotoiminnan 
kokonaiskustannuksista, mutta ne voivat vaikuttaa yritysten kilpailukykyyn. 
Teurastuskustannusten muutokset eivät kuitenk aan vaikuttane lihan lopulliseen hintaan. 
Teurastamot ovat jo nyt pysyvässä virallisessa valvonnassa elintarviketurvallisuuslainsääd ännön perusteella. Eläinten  hyvinvointia koskeva nykyinen 
lainsäädäntö ei sisällä viralli sia tarkastuksia kos kevia lisävaatimuksia. Eläinten hyvinvointi 
vaikuttaa myönteisesti lihan la atuun ja työturvallisuuteen. Si llä on myös positiivista 
markkina-arvoa. Merkittäviä ympäri stövaikutuksia ei ole havaittu. 
Vaihtoehtojen vertailusta ilmenee, että nykyisen tilanteen säilyttämisellä (vaihtoehto 1) olisi 
tavoitteiden kannalta useita kielteisiä vaikutuk sia. Mitään tavoitteist a ei todennäköisesti 
saavutettaisi, jos tämä vaihtoeh to valittaisiin. Eläinten hyvinvoi nti todennäköisesti heikkenisi 
 
FI 4   FI monelta osin, kun yritykset joutuisivat toimimaa n ympäristössä, jossa erot jäsenvaltioiden 
välillä vain lisääntyvät. Lainsäädäntöä ei näin saataisi yksinkertaistettu a. Tilanne kahlitsisi 
innovointia, vaikka joissakin jäsenvaltioissa on jo toimittu innovaatioiden edistämiseksi. 
Yrityksille ja viranomaisille ei koituisi juurik aan kustannuksia lyhyellä ai kavälillä. Kielteiset 
vaikutukset lihan laatuun, kansal aisten suhtautumiseen ja työt urvallisuuteen voi sivat kuitenkin 
aiheuttaa kielteisiä pitkän aikavä lin talousvaikutuksia liha-alalla. 
Muiden vaihtoehtojen vertailu  tavoitteiden suhteen osoittaa selvästi, että suurimmat edut 
saavutetaan järjestämällä lainsäädäntö uudelleen (vaihtoehto 4), sillä direktiivin muuttaminen 
(vaihtoehto 3) toisi vain joitakin etuja, ja pe lkästään suosituksia antamalla (vaihtoehto 2) 
suurin osa tavoitteista jäisi saavuttamatta. Tästä syystä vaihtoehtoa 2 yksinään ei voida pitää 
riittävänä kysymysten käsittelemiseksi, mutta s itä voitaisiin harkita tä ydentävänä välineenä. 
Suositukset (vaihtoehto 2) auttai sivat erityisesti parantamaan eläi nten suojelua ja lihan laatua. 
Niiden avulla voitaisiin myös  jossakin määrin edesauttaa ta sapuolisen toimintaympäristön 
aikaansaamista, mutta vaikutuks et olisivat hyvin rajalliset, koska suositusten noudattaminen 
olisi vapaaehtoista. 
Sääntelyn uudelleenjärjestäminen (vaihtoehto 4)  on ainoa vaihtoehto, jolla voidaan edistää 
innovointia ja yksinkertaistaa la insäädäntöä (vaihtamalla sään telyvälinettä ja noudattamalla 
uutta lähestymistapaa). Myös eläinten suojel un kannalta vaihtoehto tarjoaa enemmän etuja 
kuin direktiivin muuttaminen (vaihtoehto 3) . Sen vaikutukset ovat todennäköisesti 
myönteisimmät myös lihan laadun, kansalai sten suhtautumisen ja teurastamojen 
työskentelyolosuhteiden kannalta. 
Vaihtoehdoista 3 ja 4 koituu ly hyellä aikavälillä kustannuksia  eräille yrit yksille, mutta 
kustannuksiin voidaan vaikuttaa eritystoimenpite illä, kuten soveltamalla siirtymäaikoja tai 
myöntämällä poikkeuksia tie tyissä tapauksissa.  
Kaikkien vaihtoehtojen ympäristövaikutusten ar vioidaan olevan neut raalit, sillä tietoja 
kerättäessä ei saatu näyttöä merkittävistä tai suorista ympäristöön kohdistuvista vaikutuksista. 
Eläinten hyvinvointia koskevan lainsääd ännön yleinen seuranta kuuluu rehu- ja 
elintarvikelainsäädännön vira llisesta valvonnasta annetun asetuksen (EY) N:o 882/20042 
soveltamisalaan, eikä tässä asiakirjassa tässä  vaiheessa ehdoteta erit yistä välinettä, joka 
aiheuttaisi hallinnollista rasitetta jäsenvaltioille.   
                                                 
2 EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1–141.