FI    FI  
 EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 20.10.2011 
SEK(2011) 1227 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
ehdotukseen  
 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI 
rahoitusvälineiden markkinoista [uudelleenlaadittu] 
 
sekä 
 
ehdotukseen  
 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI 
 
rahoitusvälineiden markkinoista 
{KOM(2011) 656 lopullinen} 
{SEK(2011) 1226 lopullinen}  
FI 2   FI KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
ehdotukseen  
 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI 
rahoitusvälineiden markkinoista [uudelleenlaadittu] 
 
sekä 
 
ehdotukseen  
 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI 
 
rahoitusvälineiden markkinoista 
FI 3   FI 1. ONGELMAN  MÄÄRITTELY 
Rahoitusvälineiden markkinoista annetulla dire ktiivillä (rahoitusmarkkinadirektiivi) luodaan 
sääntelykehys pankkien ja sijoituspalveluyrityst en rahoitusvälineiden markkinoilla tarjoamille 
sijoituspalveluille (kuten arvopaperivälitys,  neuvonta, kaupankäynti, salkunhoito, merkintä 
jne.) sekä markkinoiden ylläpitäjien toiminnalle  säännellyillä markkinoilla. Siinä vahvistetaan 
myös näihin toimintoihin liittyvät kansallis ten toimivaltaisten viranomaisten valtuudet ja 
velvollisuudet.  
Tärkeimpänä tavoitteena on ollut EU:n finan ssimarkkinoiden yhdentymisen, kilpailukyvyn ja 
tehokkuuden edistäminen. Rahoitusmarkkinadirekt iivillä poistettiin jäsenvaltioiden 
mahdollisuus vaatia, että kaiken rahoitusvälin eillä tapahtuvan kaupankäynnin on tapahduttava 
perinteisissä pörsseissä, ja mahdol listettiin Euroopan laajuinen vapaa kilpailu perinteisten 
pörssien ja vaihtoehtoisten kauppapaikkojen väli llä. Lisäksi sillä luji tettiin pankkien ja 
sijoituspalveluyritysten valmiuksia tarjota si joituspalveluja koko EU:ssa, kunhan ne täyttävät 
toiminnan järjestämistä ja ilmoitusten antami sta koskevat vaatimukset ja tarjoavat kattavan 
sijoittajansuojan. 
Kun rahoitusmarkkinadirektiivi on nyt ollut voimassa 3,5 vuotta, voidaan todeta, että se on 
lisännyt kilpailua rahoitusvälineillä kauppaa kä yvien kauppapaikkojen vä lillä ja laajentanut 
sijoittajien valinnanvaraa palvel untarjoajien ja saatavilla olevien rahoitusvälineiden osalta. 
Teknologian kehitys on vauhdittanut tätä kehitystä. Liiketoimien kustannukset ovat 
alentuneet, ja markkinoiden yhdentyminen on edennyt. Esiin on kuitenkin noussut myös 
joitakin ongelmia.  
1.1. Markkinoilla ja markkinaosapuolilla ei  ole tasapuolisia toimintaedellytyksiä 
Rahoitusmarkkinadirektiivin täytäntöönpano  yhdistettynä teknologisen kehityksen 
vaikutuksiin on muuttanut rajusti finanssimar kkinoiden, erityisesti osakemarkkinoiden, 
rakennetta koko Euroopassa. Markkinaosa puolet ovat joutuneet mukauttamaan 
menettelytapojaan tämän kehityksen mukaan.  
Vaikka monenkeskiset kaupankäyntijärjestelmät tarjoavat vastaavanlai sia palveluita kuin 
säännellyt markkinat, niihin saatetaan so veltaa käytännössä välj empiä sääntely- ja 
valvontajärjestelyitä. Lisä ksi markkinoille on ilmaantunut uusia kauppapaikkoja ja 
markkinarakenteita, kuten nk. broker crossing  systems -järjestelmä t ja johdannaiskauppaa 
käyvät kaupankäyntijärjestelmät, jotka harjoittavat vastaavanlaista toimintaa kuin monenkeskiset kaupankäyntijärjestelmät tai kauppoj en sisäiset toteuttajat, mutta joihin ei 
sovelleta samoja sääntelyvaatimuksia (avoimuutta  ja sijoittajansuojaa kos kevia vaatimuksia).  
Lisäksi nopeat teknologiset muutokset, er ityisesti automaattisen kaupankäynnin ja 
huippunopean tietokoneistetun kaupankäynnin lisään tyminen, aiheuttavat huolta mahdollisista 
uusista riskeistä, jotka kohdist uvat markkinoiden asianmukaiseen toimintaan. Se, että osa 
huippunopean tietokoneistetun kaupankäynnin harjoi ttajista jää rahoitusmarkkinadirektiivin 
mukaisten toimilupa- ja valvontamenettelyiden ulkopuolelle, kasvattaa tätä  huolta entisestään.  
Myös pörssin ulkopuolella käytävän osakekaupa n (OTC-kaupankäynnin) kasvu on herättänyt 
joissakin kansallisissa valvontaviranomaisissa  huolta pörssien hinna nmuodostuksen laadusta 
ja edustavuudesta. G20-ryhmä on lisäksi sopinu t vakioiduilla OTC-jo hdannaisilla käytävän 
kaupan siirtämisestä tarvittaessa pörsse ihin tai sähköisiin kauppapaikkoihin.  
FI 4   FI 1.2. Pk-yritysten vaikeudet pääsy ssä finanssimarkkinoille 
Pienillä ja keskisuurilla yrityksillä on suuria  liikkeeseenlaskijoita suurempia vaikeuksia 
pääoman hankinnassa osakemarkkinoilta. Myös  niille aiheutuvat kustannukset ovat 
korkeammat. Vaikeudet liittyvät pk-yri tysten markkinoiden heikkoon näkyvyyteen, pk-
yritysten osakkeiden markkinoiden huonoon likvi diteettiin ja listaut umisannin korkeisiin 
kustannuksiin. 
1.3. Puutteellinen avoimuus markkinaosapuolten kannalta   
Jonkin verran huolta on aiheuttanut se, e ttä rahoitusmarkkinadirektiivin mukainen 
avoimuusjärjestelmä on riittämätön sekä osak emarkkinoiden että vieraan pääoman ehtoisten 
rahoitusvälineiden markkinoiden osapuolten kannalta. 
Sähköisen kaupankäynnin lisään tyminen osakemarkkinoilla on helpottanut nimetöntä 
likviditeetinhankintaa ja nimettömien toim eksiantojen käyttöä. Markkinaosapuolet 
hyödyntävät näitä minimoidakseen markki navaikutuksista aiheutuvat kustannukset. 
Nimettömänä käytävän kaupan (nk. dark pools) lisääntymiseen liittyy kuitenkin sääntelyongelmia, sillä se voi vaikuttaa viim e kädessä hinnanmuodostusjärjestelmän laatuun 
avoimilla markkinoilla. Markkinaosapuolet ja valvontaviranomaiset ovat olleet huolissaan 
kauppoja koskevien ilmoitusten viivästytetystä julkistamisesta osakemarkkinoilla.  
Rahoitusmarkkinadirektiivi ei kata vier aan pääoman ehtoisten rahoitusvälineiden 
markkinoiden avoimuusvaatimuksia, sillä kyseisiä markkinoita säännellään vain kansallisella 
tasolla. Kansallisen tason sääntely ä ei aina katsota riittäväksi.  
Myös tietojen laatu ja muoto aiheuttaa huolta, kuten myös tiedoista ai heutuvat kustannukset ja 
tietojen konsolidointiin liittyvät ongelmat. Jos näitä ongelmia ei saada ratkaistua kaikilta osin, 
ne voivat haitata rahoitusmarkkinadirektii vin keskeisten tavoitteiden (avoimuus, 
finanssipalveluiden tarjoajien välinen kilpailu ja sijoittajansuoja) saavuttamista.  
1.4. Puutteellinen avoimuus sääntelyvirano maisten kannalta ja  riittämättömät 
valvontavaltuudet keskeisillä aloilla 
Rahoitussijoittajien edustuksen vahvistumine n hyödykemarkkinoilla ja erityisesti eräillä 
vertailukohtana käytettävien keskeisten hyödyke johdannaisten markkinoilla (esim. öljy- ja 
maatalousmarkkinoilla) on saattanut johtaa k ohtuuttomiin hinnankorotuksiin ja hintojen 
epävakauteen. Johdannaismarkkinoilla ja varsinkin hyödykejohdannaismarkkinoilla ei 
harjoiteta positioiden eikä niiden hoidon valvon taa, jolla voitaisiin estä ä markkinahäiriöitä ja 
vahingon aiheutumista sijoittajille. Puutteet  päästöoikeuksia koskevan sääntelykehyksen 
avoimuudessa ja johdonmukaisuude ssa vaikuttavat kielteisesti  markkinoiden luotettavuuteen 
ja sijoittajansuojaan päästöoi keuksien spot-jälkimarkkinoilla.   
Nykyiset liiketoimista ilmoittamista koskevat vaatimukset eivät anna toimivaltaisille 
viranomaisille kattavaa käsitystä markkinoista , koska niiden soveltamisala on liian kapea 
(esim. vain OTC-kaupankäynnin kohteena olevista ra hoitusvälineistä ei tarvitse tällä hetkellä 
antaa ilmoitusta) ja koska niis sä on liian suuria eroja.  
Erityisesti finanssikriisin aikana saatu kokemu s on osoittanut, että viranomaisilla ei ole 
valtuuksia kieltää tai ra joittaa tuotteella tai pa lvelulla käytävää kauppaa taikka tuotteen tai 
palvelun jakelua haitallisten ke hityssuuntausten tai rajoitusten  vuoksi. Viranomaisilla ei ole 
myöskään tutkintavaltuuksia eikä valtuuksia määrätä seuraamuksia.  
FI 5   FI 1.5. Riittämätön sijoittajansuoja   
Nykyisessä rahoitusmarkkinadirektiivissä on monia säännöksiä, jotka estävät sijoittajia 
hyötymästä riittävästä tai asianmukaisesta suojat asosta. Tämä aiheuttaa sen, että sijoittajille 
saatetaan myydä epätarkoituksenmukaisia rahoitust uotteita tai s ijoittajat eivät pysty tekemään 
optimaalisia sijoitusvalintoja.  
Rahoitusmarkkinadirektiivin soveltaminen palvel utarjoajiin on epätasaista, sillä sitä ei 
sovelleta tiettyihin sijoituspalveluyrityksiin ja  tuotteisiin (esimerkiksi strukturoituihin 
talletuksiin) ollenkaan tai sitä ei sovelleta niihin riittävän selkeästi.  
Lisäksi sijoittajille tarjottaviin palveluihin liittyy epävarmuustekijöitä, jotka koskevat 
esimerkiksi pelkkää toimeksiantojen toteutus ta koskevia palveluita (”execution only” 
-palveluita), sijoitusneuvojen laatua  tai kannustinpalkkiojärjestelmää. 
Rahoitusmarkkinadirektiivin säännöt kolmansilta  osapuolilta saatavien kannustinpalkkioiden 
julkistamisesta eivät aina ole osoittautuneet  sijoittajien kannalta kovin selkeiksi ja hyvin 
muotoilluiksi. 
Rahoitustuotteiden myyntiin liittyvät väärinkäyt ökset ovat aiheuttanut ongelmia palveluiden 
tarjoamisessa muille kuin yksityisasiakkaille ja myös asiakkaiden luokituksessa.  
Toimeksiantojen toteutuksen laatua koskevien tietojen puuttuminen voi heikentää 
sijoituspalveluyritysten mahdollisuutta valita paras mahdollinen kauppapaikka asiakkaan kaupan toteuttajaksi. 
1.6. Toiminnan järjestämiseen, prosesseihin, riskienhallintaan ja 
markkinaosapuolten arvioi ntiin liittyvät heikkoudet   
Ongelmalla on kaksi keskeistä ulottuvuutta . Näistä ensimmäinen on se, että johdon 
osallistuminen ei ole riittävää, uusien tuotteid en, toimintojen ja palvelujen lanseeraukseen 
liittyvät toiminnan järjestämistä koskevat järjes telyt ovat puutteelliset ja sisäisen valvonnan 
toiminnoissa on heikkouksia, kuten viimeaikais et tapahtumat ovat os oittaneet. Toinen 
ulottuvuus on se, että salkunhoidolle , merkinnälle ja arvopapereiden  liikkeeseenlaskulle ei ole 
asetettu erityisiä toiminnan järjestämist ä koskevia vaatimuksia, mikä on ilmennyt eri 
jäsenvaltioissa tehtyjen lukuisi en asiakasvalitusten myötä. 
1.7. Selvitystoiminnan rakenteisiin kohdistuvan kilpailun esteet 
EU:n kauppapaikkojen ja selvityspalveluiden tarjoajien välisten kytkösten alalla tapahtunut 
kehitys on tuonut esiin ja aiheut tanut monia esteitä tehokkaalle rajat ylittävälle kilpailulle. 
Yhtäältä vertikaalisesti integroituneiden kaupa nkäynti- ja selvitysjärjestelmien ja toisaalta 
useille kaupankäyntijärjestelmille palveluita tarjoavien horisontaalisesti suuntautuneiden 
selvityslaitosten ansioista ja suhteellisista va hvuuksista käydään edell een keskustelua, mutta 
kyseiset esteet ovat jarruttaneet rahoitusmarkkinadirektiivillä avattua EU:n laajuista kilpailua kaupankäyntijärjestelmien välillä.  
2. T
OISSIJAISUUS  
Useimmat tähän tarkistett uun direktiivin sisältyvät kys ymykset kuuluvat jo unionin 
säännöstön ja nykyisen rahoitusmarkkina direktiivin soveltamisalaan. Lisäksi 
finanssimarkkinat ovat tyypillises ti ja yhä kasvavassa määrin luonteeltaan rajat ylittäviä. 
FI 6   FI Kansainväliset markkinat edellyttävät mahdollisimman kansainvälisiä sääntöjä. Edellytysten, 
joiden mukaan yritykset ja toimijat voivat kilpa illa keskenään tässä tilanteessa (olipa sitten 
kyse kauppaa edeltävää avoimuutta ja kaupan jä lkeistä avoimuutta koskevista säännöistä, 
sijoittajansuojasta tai markkinatoimijoiden harj oittamasta riskinarvioinnista ja -hallinnasta), 
on oltava yhdenmukaiset rajojen yli. Ne on asetettu nyt avainasemaan 
rahoitusmarkkinadirektiivissä. Jäsenvaltiot ovat jo ottaneet käyttöön tiukempia vaatimuksia 
joillakin aloilla direktiivin sallimissa rajoissa. Tämä tarkoittaa kuitenkin sitä, että jäsenvaltiot 
ovat puuttuneet ongelmiin voi omien rajojensa si säpuolella. Koordinoimaton toiminta estäisi 
tasapuolisten toimintaedellytysten luomisen sekä sijoittajansuojan ja markkinoiden luotettavuustason yhtenäistämisen. Rahoitusmar kkinadirektiivillä l uodun sääntelykehyksen 
päivittäminen ja muuttaminen siten, että siinä otetaan huomioon finanssimarkkinoilla 
kyseisen direktiivin täytäntöönpa non jälkeen tapahtunut kehitys,  edellyttää toimia Euroopan 
tasolla.  
Myös Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisell a (EAMV) olisi oltava keskeinen rooli 
uusien lainsäädäntöehdotusten täytäntöönpanossa . Yksi EAMV:n perustamiselle asetetuista 
tavoitteista on parantaa edelleen  arvopapereiden sisämarkkinoiden toimivuutta. Tarvittavien 
valtuuksien antaminen EAMV:lle edellyttää uusien sääntöjen antamista unionin tasolla.  
3. T
AVOITTEET  
Edellä esitetyn ongelman määritt elyn perusteella rahoitusmarkki nadirektiivin tarkistuksen 
yleistavoitteita ovat sijoittajien luottamuksen vahvistaminen, markkinahäiriöiden riskien ja 
systeemisten riskien pienentäminen, fi nanssimarkkinoiden tehostaminen ja 
markkinaosapuolille aiheutuvien ta rpeettomien kustannusten alentaminen. 
Näiden yleistavoitteiden saavuttaminen edellyttää seuraavien yksityiskohtaisemmin 
määriteltyjen tavoitteiden saavuttamista: 
(1) Tasapuolisten toimintaedellytysten varmistaminen markkinaosapuolille 
(2) Markkinoiden avoimuuden lisäämin en markkinatoimijoiden kannalta 
(3) Avoimuuden lisääminen säänte lyviranomaisiin nähden, 
sääntelyviranomaisten valtuuksien vahvi staminen keskeisillä aloilla ja 
koordinoinnin parantaminen Euroopan tasolla  
(4) Sijoittajansuojan parantaminen 
(5) Toiminnan järjestämiseen liittyvien puu tteiden poistaminen sekä puuttuminen 
sijoituspalveluyritysten ja markki noiden ylläpitäjien kohtuuttomaan 
riskinottoon ja niihin koh distuvan valvonnan puutteisiin. 
4. TOIMINTAVAIHTOEHDOT  
Tarkistusta varten on arvioitu huomattava  määrä erilaisia toimintavaihtoehtoja. 
Ensimmäistä yleistavoitetta koskevia toimintavaih toehtoja ovat kaikkien  markkinarakenteiden 
riittävä sääntely, pienempien markkinaosa puolten, kuten pk-yrityste n, rahoitustarpeiden 
huomioon ottaminen ja uudet kaupankä yntiteknologiat. Tämä kattaa nykyisten 
FI 7   FI kauppapaikkojen sääntelykehyksen vahvistamisen monella eri tavalla, toimilupavaatimukset 
sekä mahdollisuuden uuden kauppapa ikkaryhmän, nk. organisoitujen 
kaupankäyntijärjestelmien ryhmän, perustamisee n. Tämä uusi ryhmä kattaisi broker crossing 
systems -järjestelmissä tällä hetkellä käytävän osakekaupa n ja johdannaiskaupan eri muodot. 
Pk-yritysten tapauksessa ka ksi valittua toimintavaihto ehtoa ovat joko pk-yritysten 
markkinoiden tarpeiden mukaan räätälöidyn järjes telmän käyttöönotto tai tuki alan itsensä 
tekemälle aloitteelle, jolla pyr ittäisiin parantamaan pk-yrity sten markkinoiden näkyvyyttä. 
Teknologian alalla painopiste on järjestelmien kä yttäjien ja niiden markkinoilletulotapojen 
valvonnan parantamisessa. 
Toista yleistavoitetta – kaupa n avoimuuden lisäämistä – koskev at toimintavaihtoehdot ovat 
osakkeita koskevien nykyisten vaatimusten muka uttaminen ja uusien vaatimusten asettaminen 
muiden kuin oman pääoman ehtoisten rahoitusv älineiden markkinoille. Lisäksi harkitaan eri 
toimintavaihtoehtoja markkinatietokustannusten alentamiseksi ja näiden tietojen saatavuuden 
parantamiseksi konsolidoituja  kauppatietoja tarjoavan tietojärjestelmän kautta. 
Kolmannen tavoitteen saavuttamiseksi sääntely viranomaisten valtuuksia voitaisiin vahvistaa 
ottamalla käyttöön uusia toimintoja koskeva toimilupajärjestelmä ja positioiden hoitojärjestelmä sekä lujittamalla seuraamusjärj estelmään sisältyviä järjestelyitä. Kolmansiin 
osapuoliin sovellettavassa järjestelmässä noud atettavien edellytysten yhdenmukaistaminen 
voitaisiin toteuttaa monien eri oikeudellisten keinojen avulla. Myös liiketoimista annettavien ilmoitusten soveltamisalan laajentamiseksi ja ilmoitusten antamiseen käytettävien kanavien 
parantamiseksi on esitetty useita toimintava ihtoehtoja. Erityistä huomiota kiinnitetään 
hyödykejohdannaismarkkinoihin, joita varten aiotaan perustaa erilaisia mekanismeja 
volatiliteetin, kyseisten  markkinoiden toimijoiden ja heidän harjoittamansa toiminnan 
valvonnan parantamiseksi. 
Neljättä tavoitetta – sijoittajansuojan vahvistamista – varten on esitetty useita 
toimintavaihtoehtoja, jotka keskitetään tiettyih in palvelualoihin, kuten  sijoitusneuvontaan tai 
monimutkaisiin tuotteisiin, joiden sääntelykehys tä voitaisiin tiukentaa ja joihin sovellettavia 
tiedonantovaatimuksia voitaisiin laajentaa. 
Viimeisen tavoitteen saavuttamista voitaisii n edistää yritysjohdon valvonnan lujittamiseen 
liittyvillä toimintatavoilla, tiukentamalla tie ttyjen palveluiden, kuten salkunhoidon, toiminnan 
järjestämistä koskevia vaatimuksia ja yhdenmuk aistamalla puhelinkesk ustelujen ja sähköisen 
viestinnän tallennuksessa kä ytettävä järjestelmä. 
5. P
ARHAIKSI ARVIOITUJEN TOIMINTAVAIHTOEHTOJEN VAIKUTUSTEN ARVIOINTI  
Eri toimintavaihtoehtoja arvioi tiin sen perusteella, kuinka te hokkaita ja vaikuttavia ne ovat 
niihin liittyvien tavoitteiden saavuttamisen kannalta. Toimintavaihtoehtojen vertailun perusteella voidaan tehdä seuraavat päätelmät: 
Ensimmäisen yleistavoitteen  osalta ensimmäinen parh aaksi arvioitu keskeinen 
toimintavaihtoehto on organiso itujen kaupankäyntijärjestelmi en ryhmän luominen. Tähän 
liittyy kolme tavoitetta i) asianmukaisen sä äntelykehyksen luominen osakemarkkinoilla 
toimiville broker crossing systems -järjestel mille, ii) asianmukaisen sääntelykehyksen 
luominen niille kaupankäyntijärjestelmille, joit a ei tällä hetkellä säännellä kauppapaikkoina, 
ja iii) sellaisen kehyksen luominen, joka on  riittävän dynaaminen, jotta se voi kattaa 
tulevaisuudessa mahdollisesti käyttöön otettavat kaupankäyntijärjestel mät ja -ratkaisut. 
Toinen keskeinen parhaaksi katsottu ratkaisu on automaattista kaupankäyntiä harjoittavien 
FI 8   FI yritysten ja markkinoiden ylläpitäjien sä äntelyn tehostaminen erityisesti vankan 
riskienhallinnan ja operatiivisten turvakeinojen a vulla. Vaihtoehdot, jotka olisivat rajoittaneet 
huippunopeaa kaupankäyntitoimintaa ja vaikutta neet siten haitallisesti markkinoiden 
likviditeettiin (esim. määräämällä vähimmäisj akson, jonka ajan toim eksiannot on pidettävä 
tarjouskirjassa), hylättiin. Pk-yr itysten tapauksessa alan itsens ä tekemä aloite hylättiin, koska 
sitä pidettiin liian kalliina verrattu na siitä mahdollisesti saataviin hyötyihin. 
Toisen tavoitteen kannalta parhaaksi kats ottiin vaihtoehto, jossa sujuvoitetaan 
osakemarkkinoiden nykyistä avoimuusjärjeste lmää ja otetaan käyttöön räätälöity 
avoimuusjärjestelmä, joka mitoitetaan asianom aisten muiden kuin oman pääoman ehtoisten 
rahoitusvälineiden (ts. joukkovelkakirja- ja johdannaismarkkinat) tyypin mukaan. 
Tarkoituksena on löytää oikea tasapaino a voimuuden ja likviditeetin välille.  
Sääntelyviranomaisten valtuuksien ja va lvontakäytännön johdonmukaisuuden osalta 
keskeinen parhaaksi katsottu vaihtoehto on yhdi stelmä vaihtoehdoista, joista ensimmäinen 
koskee mahdollisuutta kieltää uudet palvelut  ja tuotteet ja toinen positioiden 
hoitojärjestelmää. Tämä vaihto ehto vahvistaa säänte lyviranomaisten va ltuuksia, jotta ne 
voivat puuttua tilanteisiin, joissa sijoittaja nsuojaan tai markkinoiden vakauteen kohdistuu 
riski tai ilmenee systeemisiä riskejä. Lisäksi fyysisten ja rahoitusjoh dannaisten markkinoiden 
sääntelyviranomaisten välisen yhteistyön lu jittaminen lisää hyödykejohdannaismarkkinoiden 
järjestelmällisyyttä ja vakautta.  
Parhaaksi katsottu vaihtoehto avoimuuden lisäämiseksi sääntelyviranomaisiin nähden on 
liiketoimista annettavien ilmoitusten soveltamisen laajentamisen ja ilmoitusjärjestelmän parantamisen yhdistelmä. Ilmoitusjärjestelmä ä on tarkoitus parantaa ottamalla käyttöön 
hyväksyttyjä ilmoitusjärjestelmiä, joiden avulla sääntelyviranomaiset voivat valvoa 
markkinoita huomattavasti laajemmin. Tämä  parantaa markkinoiden luotettavuutta.  
Hyödykejohdannaismarkkinoilla käyttöön otettava  uusi positioista annettavien ilmoitusten 
järjestelmä ja joidenkin hyödykekauppiaiden s aamien poikkeusten tarkistaminen lisäävät 
avoimuutta sekä sääntelyviranomaisiin että  suureen yleisöön nähde n. Viranomaisilla ja 
yleisöllä on siten paremmat valmiude t arvioida sijoitusten vaikutuksia 
hinnanmuodostusjärjestelmään ja  hintojen volatiliteettiin.  
Rahoitusmarkkinadirektiivin soveltamisa lan laajentamisella päästöoikeuksien 
jälkimarkkinoiden spot-kauppaan varmistetaan hiilimarkkinoiden spot-kaupan asianmukainen sääntely ja valvonta sekä yhtenäistetään fyys isten ja johdannaismarkki noiden sekä ensi- ja 
jälkimarkkinoiden sääntelykehykset  
Neljännen tavoitteen tapauksessa valituilla vaihto ehdoilla laajennetaan en siksikin tuotteisiin, 
palveluihin ja palveluntarjoajiin kohdistuvan  sääntelyn soveltamisalaa ja vahvistetaan 
sijoittajansuojaa varmistamalla, että sääntely kattaa asianmukaisesti sijoituspalveluiden tarjoajat (ts. pienet s ijoitusneuvojat, jotka on täll ä hetkellä vapautettu 
rahoitusmarkkinadirektiivin soveltamisesta, on sovellettava vastaava nlaisia kansallisia 
liiketoiminnan menettelytapasääntöjä) ja tuotteet  (ts. strukturoidut talletukset). Lisäksi 
luetteloa monimutkaisista tuotteista, joita voida an myydä pelkän toimek siantojen toteutuksen 
perusteella (”execution only”), supistettaisiin ja tiedonantovaatimuksia suhteessa asiakkaisiin 
lujitettaisiin. Vaihtoehto, joka olisi merki nnyt ”execution only” -järjestelmän lakkauttamista 
kokonaan, hylättiin, koska sen katsottiin aihe uttavaan liikaa häiriö itä ja kustannuksia 
asiakasryhmille, joilla on hyvä tietämys finanssialasta. Sijoitusneuvonnan laatua 
parannettaisiin täsmentämällä riippumatto man neuvonnan tarjoamisen edellytyksiä. 
FI 9   FI Riippumattomasta sijoitusneuvonnasta ja salk unhoidosta annettavien kannustinpalkkioiden 
kieltäminen poistaa eturistiriidat, jotka ovat ominaisia näitä palvel uja tarjoaville yrityksille, ja 
parantaa sijoittajille tarjotta vien palveluiden laatua.  
Viimeisen tavoitteen kannalta parhaaksi ka tsottu vaihtoehto on yritysten johdon 
osallistumisen vahvistaminen. Tämä kattaa er ityisesti sisäisen valvonnan toiminnot ja 
toiminnan järjestämistä koskevat erityisvaat imukset, joita sovelleta an salkunhoitoon ja 
merkintään, sillä nämä ovat sijoittajansuoj an ja markkinoiden l uotettavuuden kannalta 
keskeisiä aloja, jotka parantavat lisäksi  sääntelykehyksen johdonmukaisuutta Euroopassa. 
Vaihtoehto, jonka mukaan otettaisiin käyttöön uusi erillinen sisäinen toiminto asiakkaiden 
valitusten käsittelyä varten, sitä vastoin hylättiin liian kalliina  ja joustamattomana. 
6. SEURANTA JA ARVIOINTI  
Komissio seuraa rahoitusvälineiden markkinoi ta koskevassa lainsäädäntöaloitteessa 
ehdotettujen muutosten täytäntöönpanoa jäse nvaltioissa. Lainsääd äntötoimenpiteen 
soveltamisen seurauksia voidaan arvioida komission neuvostolle ja Euroopan parlamentille 
laatimassa kertomuksessa kolmen vuoden kuluttua si itä, kun säädös oli määrä saattaa osaksi 
kansallista lainsäädäntöä. Ke rtomuksen lähtökohtana voitaisii n käyttää selvityksiä, joissa 
arvioidaan edellä käsiteltyjen sääntely toimenpiteiden käytännön vaikutuksia.