[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 1.2.2008

SEK(2008) 112

KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA

Oheisasiakirja asiakirjaanKOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JAEUROOPAN PARLAMENTILLEKohti yhteistä ympäristötietojärjestelmää(Shared Environmental Information System, SEIS) VAIKUTUSTENARVIOINNIN TIIVISTELMÄ {KOM (2008) 46 lopullinen} {SEK(2008) 111}

KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA

Oheisasiakirja asiakirjaanKOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JAEUROOPAN PARLAMENTILLEKohti yhteistä ympäristötietojärjestelmää(Shared Environmental Information System, SEIS) VAIKUTUSTENARVIOINNIN TIIVISTELMÄ

Tämä on tiedonantoon "Kohti yhteistä ympäristötietojärjestelmää (SEIS)" liittyvä komission yksiköiden laatima vaikutustenarviointi.

Tiedonannon yleinen tausta koskee ympäristöpolitiikan laatimisen ja täytäntöönpanon edellyttämän korkealaatuisen tiedon tarvetta, mikä on linjassa paremman sääntelyn periaatteen kanssa. Tätä tarvetta on tarkasteltava nopeasti kehittyvän tieto- ja viestintäteknologian valossa, sillä raportointijärjestelmien toimivuudessa ja saatavilla olevan tiedon käytön tehostamisessa on paljon parantamisen varaa.

Yksittäisiä kysymyksiä ovat tarve yksinkertaistaa raportointi- ja seurantavelvoitteita ja vähentää niiden aiheuttamaa hallinnollista taakkaa, tiedon oikea-aikaisuuteen, saatavuuteen, luotettavuuteen ja relevanssiin liittyvät puutteet, julkisen sektorin ja sähköisen hallinnon palvelujen tarjonnan hukatut mahdollisuudet ympäristöpolitiikan alalla, tietojen hidas muuntaminen poliittisesti relevantiksi informaatioksi ja kokonaisvaltaisuuden puuttuminen ympäristöpoliittisista lähestymistavoista.

Euroopan tasolla ja kansallisilla tasoilla on meneillään useita aloitteita, joissa näitä ongelmia ratkotaan jossain määrin. Näistä aloitteista huolimatta Euroopan ja koko maailman keskeisenä haasteena edelleen on järjestää valtava määrä jo kerättyä ympäristödataa ja -informaatiota, yhdistää se tarpeen mukaan sosiaali- ja talousalan olemassa olevaan dataan ja informaatioon, asettaa se saataville yhdessä varustettuna työkaluilla, joiden avulla asiantuntijat voivat tehdä niistä omia analyysejään, ja tiedottaa siitä tavalla, jota poliittisten päättäjien ja suuren yleisön on helppo ymmärtää ja käyttää oman toimintansa ohjenuorana. Lisäksi jäsenvaltiot ja EU:n toimielimet tarvitsevat tehokkaan ja uudenaikaisen raportointijärjestelmän täyttääkseen yhteisöön sekä kansainväliseen ympäristöpolitiikkaan ja -lainsäädäntöön liittyvät oikeudelliset velvoitteensa. Näin vältyttäisiin tekemästä asioita moneen kertaan, päällekkäin ja turhaan.

SEIS-järjestelmän yleisiä tavoitteita ovat yhteisön ympäristöpolitiikan laatimisen ja täytäntöönpanon edellyttämän tiedon saatavuuden ja laadun parantaminen, jäsenvaltioiden ja EU:n toimielinten hallinnollisen taakan pienentäminen, raportoinnin uudenaikaistaminen sekä sellaisten tietopalvelujen ja -sovellusten kehittämisen edistäminen, joita kaikki sidosryhmät voivat käyttää ja joista ne voivat hyötyä.

Erityistavoitteina on:

1. varmistaa selkeä poliittinen yhteisymmärrys periaatteista, joihin SEIS-järjestelmä perustuu;

2. jatkaa tietämyspohjan rationalisointia arvioimalla ja tarkentamalla ympäristölainsäädännön nykyisiä raportointivaatimuksia ja toteuttaa tieto- ja viestintäteknologisia ratkaisuja sähköiseen raportointiin;

3. tehdä ja panna täytäntöön datan ja informaation jakamissopimuksia – tehokkaan tieto- ja viestintäteknologiainfrastruktuurin toteuttamisen ohella – helpottamaan ympäristötiedon löytämistä, arviointia, saamista ja jakamista;

4. lujittaa ja tarpeen mukaan luoda uusia seurantainfrastruktuureja ja kartoituksia, jotta voidaan kerätä ja arkistoida tarkoituksenmukaista ympäristötietoa, joka on kustannustehokasta ja joustavaa mutta samalla pitkään hyödynnettävissä.

"Nollavaihtoehdon" (eli ei tehdä mitään) lisäksi on yksilöity neljä vaihtoehtoa:

- vaihtoehto 1: käsillä oleva tiedonanto itse. Tämä vastaa erityistavoitetta 1. Tiedonannon tärkein tarkoitus on luoda poliittiset ja käsitteelliset puitteet olemassa olevien prosessien ohjaamiselle yhteiseen suuntaan ja edistää saman tavoitteen jakavia uusia aloitteita. Tiedonannossa myös luetellaan periaatteet, joihin SEIS-järjestelmä tulee perustumaan;

- vaihtoehto 2: päivitetään raportoinnin standardoinnista annettu direktiivi, mikä vastaa erityistavoitetta 2 ja voisi ainakin välillisesti palvella erityistavoitetta 3. Tarkoitus on käydä direktiivin puutteellisuudet kriittisesti läpi ottaen huomioon sen soveltamisalaan kuuluvien direktiivien jatkuvan muuttumisen. Tällaisen päivityksen myötä voitaisiin ottaa huomioon ympäristöpolitiikan laatimisen uudet suuntaukset ja varmistaa yhdenmukaisemmat ja toimivammat raportointipuitteet;

- vaihtoehto 3: laajennetaan ja/tai yhdenmukaistetaan pakollista tiedon keräämistä ja arkistointia yhteisön sääntelyjärjestelmien puitteissa. Tämä vaihtoehto vastaa erityistavoitetta 4 ja siihen sisältyy nykyisten lähestymistapojen arviointi suhteessa sekä tähän erityistavoitteeseen että SEIS-järjestelmän yleisiin tavoitteisiin. Nykyiseen lainsäädäntöön ehdotetaan tarpeen mukaan muutoksia ja uusia sääntelyehdotuksia laaditaan tieto- tai tarkkailuinfrastruktuureissa todettujen aukkojen täyttämiseksi;

- vaihtoehto 4: uusi sääntelyjärjestelmä SEIS-järjestelmää varten. Järjestelmä kattaisi vaatimustenmukaisuutta koskevan ja aiemman lakisääteisen raportoinnin, mikä merkitsisi erityistavoitteiden 2 ja 3 täydellistä saavuttamista. Siihen sisältyisi määräyksiä, joilla pyritään parantamaan ympäristöpolitiikan kehittämisen ja arvioimisen edellyttämän tiedon laatua ja saatavuutta loogisesti johdonmukaisissa puitteissa sekä virtaviivaistamaan perusteellisesti erilaisia nykyisiä lähestymistapoja tiedon keruuseen, seurantaan ja raportointiin yhteisön ympäristösäännöstön piirissä.

SEIS-järjestelmän toteuttamisen kustannukset ja hyödyt riippuvat sen toteuttamisaikataulusta ja sen edellyttämistä täsmällisistä toimista. Voidaan kuitenkin olettaa, että tällainen järjestelmä voi tarjota huomattavia hyötyjä. Tiedon keruu-, vaihto- ja käyttömekanismien parantamisen voidaan odottaa lisäävän huomattavasti tiedon käyttöä ja alentavan merkittävästi käyttäjille siitä koituvia kustannuksia. Kun tietojärjestelmien saatavuus ja yhteentoimivuus paranevat, myös raportointivaatimuksia voidaan vähentää. Näin voidaan virtaviivaistaa tietovaatimuksia ja tietovirtoja, ja vanhentuneita tai turhia raportointivaatimuksia voidaan poistaa käytöstä. Muita hyötyjä ovat parempi lainsäädäntö, tehokkaammat EU-tason analyysit, kansainvälisten poliittisten sitoumusten saavuttamisen ja arviointivelvoitteiden noudattamisen tehostuminen, kansalaisten vaikutusmahdollisuuksien lisääminen tiedon laajan saatavuuden kautta, tiedon parempi saatavuus tutkijoiden käyttöön ja EU:n profiilin parantuminen eri kansainvälisillä foorumeilla.

Kustannuspuolella on odotettavissa, että suhteellisen vaatimattomatkin alkuinvestoinnit SEIS-järjestelmän toteuttamiseen johtavat – kunnollisesti suunniteltuina – taloudellisiin, yhteiskunnallisiin ja ympäristönsuojelullisiin hyötyihin, jotka puolestaan voidaan investoida takaisin järjestelmän kehittämiseen edelleen. Tarvittavia investointityyppejä ovat toimien tehostaminen INSPIRE-direktiivin täytäntöönpanon onnistumiseksi, ympäristötiedon keräämiseen ja prosessointiin osallistuvien tahojen organisaatio- ja liiketoimintamallien mahdollinen muuttaminen, EU:n toimielinten ja laitosten ponnistelujen jatkaminen tai tehostaminen lakisääteisten vaatimusten ja keskitettyjen raportointijärjestelmien tehostamiseksi ja pitämiseksi ajan tasalla, lisäanalyysit todellisten data- ja informaatiovaatimusten selkeyttämiseksi ja tarvittavien oikeudellisten ja/tai rahoitusvälineiden kehittämiseksi sekä lisäinvestoinnit sellaisen uuden tiedon luomiseksi, jota ei tällä hetkellä kerätä mutta jonka todetaan olevan olennainen tuki politiikalle, tai seuranta- ja tietojärjestelmien yhdenmukaistamiseksi.

Raportoinnin standardoinnista annetun direktiivin saattaminen ajan tasalle tuottaa välittömiä yksinkertaistumishyötyjä, auttaa toimien tehostamista jäsenvaltioissa ja SEIS-periaatteiden noudattamista. Erityisesti kansalaiset voivat hyötyä tiedon avoimuuden ja saatavuuden lisääntymisestä, kun tiedonsaannissa hyödynnetään nopeasti kehittyviä tieto- ja viestintäteknologioita koko niiden laajuudessa.

Näyttää myös siltä, että kansallisten seurantajärjestelmien kustannustehokkuudessa on huomattavasti parantamisen varaa. Tämä onnistuu tehostamalla järjestelmien yhdenmukaistamista entisestään. Kaiken kaikkiaan ympäristön seurannan kustannus-hyötysuhdetta pidetään erittäin edullisena, minkä vuoksi tässä vaiheessa ei pitäisi sulkea pois nykyisten seurantavelvoitteiden yhdenmukaistamista edelleen ja jopa laajentamista. Ennen varsinaisten säädösehdotusten pohtimista tarvitaan kuitenkin tarkempia analyysejä ja mahdollisia pilottihankkeita jäsenvaltioiden kanssa.

Edellä kuvatun analyysin perusteella vaihtoehdot 1–3 voidaan katsoa perustelluiksi. Neljäs vaihtoehto eli uuden sääntelyjärjestelmän luominen yksityiskohtaisine velvoitteineen menisi pisimmälle SEIS-järjestelmän tavoitteiden saavuttamisen varmistamisessa. Sitä voitaisiin kuitenkin pitää liian ohjailevana eikä se olisi välttämättä riittävän joustava spontaaniin sopeuttamiseen poliittisten painotusten muuttuessa ja teknologian mahdollisuuksien kasvaessa. Näin sitä voitaisiin pitää toissijaisuusperiaatteen vastaisena. Tällainen väline on kuitenkin potentiaalisesti erittäin tehokas, minkä vuoksi sen mahdollisuutta on syytä pohtia jatkossakin.