Komission tiedonanto Euroopan Parlamentille EY:n perustamissopimuksen 251 (2) artiklan toisen alakohdan nojalla neuvoston 5 kesäkuuta 2000 vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi päätöksen N:o 1692/96/EY muuttamisesta merisatamien, sisävesisatamien ja intermodaaliterminaalien sekä liitteessä III olevan hankkeen N:o 8 osalta /* SEK/2000/1008 lopull. - COD 97/0358 */





KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 (2) artiklan toisen alakohdan nojalla neuvoston 5 kesäkuuta 2000 vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen tekemiseksi päätöksen N:o 1692/96/EY muuttamisesta merisatamien, sisävesisatamien ja intermodaaliterminaalien sekä liitteessä III olevan hankkeen N:o 8 osalta 1. Asiakirjan tausta Komissio antoi 10. joulukuuta 1997 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi päätöksen N:o 1692/96/EY muuttamisesta merisatamien, sisävesisatamien ja intermodaaliterminaalien sekä liitteessä III olevan hankkeen N:o 8 osalta (KOM(1997) 681 lopullinen - 1997/0358/COD). Euroopan parlamentti antoi ehdotuksesta lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä 10. maaliskuuta 1999. Tällöin se teki 13 tarkistusta, joihin sisältyy ainakin 22 muutosta. Euroopan parlamentin lausunnon johdosta komissio antoi 17. kesäkuuta 1999 muutetun ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi (KOM(1999) 277 lopullinen). Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 29. huhtikuuta 1998. Alueiden komitea antoi lausuntonsa 17. syyskuuta 1998. Neuvosto vahvisti yhteisen kannan yksimielisesti 5. kesäkuuta 2000. 2. Komission ehdotuksen tarkoitus Muutosehdotuksella pyritään täydentämään yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi tehtyä päätöstä N:o 1692/96/EY selkeyttämällä ja vahvistamalla merisatamien, sisävesisatamien ja intermodaali terminaalien asemaa verkossa. Ehdotuksen 1 osan tarkoituksena on muuttaa merisatamille, sisävesisatamille ja intermodaaliterminaaleille päätöksessä annettuja ominaisuuksia, ehdottaa satamien ja terminaalien tunnistamista koskevat perusteet liitteessä I ja parantaa merisatamiin, sisävesisatamiin ja intermodaaliterminaaleihin liittyvien yhteisen edun mukaisten hankkeiden määrittelyä liitteessä II. Ehdotuksen tarkoituksena on myös edistää Euroopan laajuisten rautateiden rahtiliikenteen valtaväylien kehittämistä. Ehdotuksen 2 osassa muutetaan Portugalin ja Espanjan hallitusten pyynnöstä sekä Dublinissa joulukuussa 1996 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston hyväksymänä liitteessä III (luettelo Essenissä joulukuussa 1994 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston hyväksymistä erityishankkeista) oleva erityishanke N:o 8 "Moottoritie Lissabon-Valladolid" erityishankkeeksi "Portugalin ja Espanjan sekä muun Euroopan välinen multimodaalinen yhteys". Päätöksen N:o 1692/96/EY tekstiä ei muuteta muilta osin. 3. Yhteistä kantaa koskevat huomautukset 3.1. Yleistä Kaiken kaikkiaan neuvoston yhteinen kanta noudattaa komission ehdotuksen pääajatusta ja jäsentelyä. Siinä tehdään kuitenkin useita muutoksia ehdotettuihin sisävesisatamia ja merisatamia koskeviin säännöksiin, ja siitä on jätetty pois intermodaaliterminaaleja sekä Euroopan laajuisia rautateiden rahtiliikennekäytäviä koskevat osat. Neuvosto hyväksyi Euroopan parlamentin tekemään 13 tarkistukseen sisältyneistä muutoksista 11 osittain tai kokonaan. Näistä muutoksista kuusi sisällytettiin yhteiseen kantaan joko kokonaan tai periaatteessa. Komissio oli hyväksynyt 11 Euroopan parlamentin esittämää muutosehdotusta, ja ne sisältyvät 17. kesäkuuta 1999 annettuun komission muutettuun ehdotukseen (KOM(99) 277 lopullinen). Näistä ehdotuksista neuvosto hyväksyi neljä. Neuvosto vahvisti yhteisen kannan yksimielisesti. Kompromissiratkaisun aikaansaamiseksi komissio hyväksyi sisävesisatamia ja merisatamia koskeviin säännöksiin tehtävät muutokset sekä Euroopan laajuisten rautateiden rahtiliikennekäytävien jättämisen pois asetuksesta. Se teki kuitenkin pöytäkirjaan huomautuksen, jossa se ilmaisi eriävän kantansa intermodaaliterminaaleja koskevan osan poisjättämisestä. 3.2. Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä tekemät tarkistukset a) Tarkistukset, jotka komissio hyväksyy ja jotka sisältyvät yhteiseen kantaan tai on otettu siinä huomioon Tarkistus 4 (päätöksen N:o 1692/96/EY 12 artiklan 2 kohta) Komissio hyväksyy c alakohdassa esitetyn perusteen poistamisen, sillä sitä olisi sovellettu vain harvoissa vähämerkityksisissä tapauksissa. Myös neuvosto otti tämän poiston huomioon yhteisessä kannassa. Tarkistus 10 (liitteessä II olevan 5 jakson 3 kohta) Komissio hyväksyy "muita älykkäitä henkilö- ja rahtiliikenteen ohjausjärjestelmiä" koskevan viittauksen. Myös neuvosto hyäksyy tämän lisäyksen. Tarkistus 11 (liitteessä II olevan 5 jakson 4 kohta) Niiltä osin kun tarkistuksessa poistetaan sellaiset "erityisvaatimukset", jotka hankkeiden edellytetään täyttävän yhteisön rahoitustuen saamiseksi, komissio hyväksyy tarkistuksen. Myös neuvosto otti kyseisen lausekkeen poiston huomioon yhteisessä kannassa. Tarkistus 13 (liitteessä III oleva 8 kohta) Komissio on parlamentin kanssa yhtä mieltä siitä, että erityishankkeen N:o 8 eri osat olisi kuvattava nykyistä tarkemmin, ja hyväksyy tarkistuksen. Myös neuvosto päätti sisällyttää tämän hankekuvauksen yhteiseen kantaan. b) Tarkistukset, jotka komissio hyväksyy mutta jotka eivät sisälly yhteiseen kantaan Tarkistukset 1, 2 ja 7 (10 artiklan 4 kohta, liitteessä II oleva 3 jakso) Komissio yhtyy parlamentin huoleen, joka koskee viittausta "Euroopan laajuisiin rautateiden rahtiliikenteen valtaväyliin", ja se on muotoillut säännöksen uudelleen selventäen, että (tässä yhteydessä) painopiste on Euroopan laajuisia rautateiden rahtiliikennekäytäviä koskevan infrastruktuurin eikä niinkään itse palvelun kehittämisessä. Neuvosto ei sisällyttänyt säännöksen uutta muotoa yhteiseen kantaan. Komissio hyväksyy tämän edistääkseen kattavan kompromissiratkaisun aikaansaamista. Tarkistus 4 (päätöksen N:o 1692/96/EY 12 artiklan 2 kohta) Komissio hyväksyy jaksosta sen osan, jossa viitataan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohtaan (kaukaisimpien alueiden saaret). Komissio muistaa kuitenkin, että 154 artiklan 2 kohdassa (entinen 129 artiklan b kohta) painotetaan tarvetta liittää saaret ja syrjäseutualueet yhteisön keskusalueisiin. Tämän vuoksi komissio ehdottaa, että saarten satamat (ja niitä vastaavat satamat mantereella) otettaisiin myös huomioon edellyttäen, että kotimaan- ja ulkomaanliikenteessä saavutetaan 200 000 matkustajan kynnysraja ja satamien välimatka on yli 5 kilometriä. Neuvosto omaksui erilaisen lähestymistavan seuraavassa esitetyn mukaisesti. Yhteisessä kannassa käytetään suuntaviivojen 6 jaksossa lentoasemien yhteydessä käytetyn tarkastelutavan kaltaista tarkastelutapaa eli tietyt tukikelpoisuutta kuvaavat perusteet lisätään 12 artiklan sijasta liitteessä II olevaan 5 jaksoon (yhteisen edun mukaisia hankkeita koskevat perusteet ja vaatimukset). Tähän sisältyy: 1) Merisatamien luokittelu kolmeen luokkaan: - Luokka A: merisatamat, joiden kautta kulkeva liikenne on vuosittain yli miljoona tonnia rahtia tai yli 200 000 matkustajaa (kotimaan ja ulkomaan liikenne) - Luokka B: merisatamat, joiden kautta kulkeva liikenne on vuosittain 500 000 - 999 999 tonnia rahtia tai 100 000 - 199 999 matkustajaa - Luokka C: kaikki saarilla sijaitsevat merisatamat, jotka eivät kuulu luokkiin A tai B Ainoastaan luokkaan A kuuluvat satamat merkitään liitteessä I oleviin karttoihin. 2) Taulukko, jossa esitetään vaatimukset hankkeen määrittelylle yhteisen edun mukaiseksi sekä kohdennetaan eri hankelajit kyseisten kolmen satamaluokan mukaisesti. Komissio hyväksyy muutoksen. Luokkaan A luokiteltavat satamat vastaavat suurelta osin satamia, jotka komissio yksilöi ehdotuksessaan. Satamien luokittelu sekä hankkeiden kohdentaminen luokkien mukaisesti mahdollistavat sen, että tukikelpoisina yhteisen edun mukaisina hankkeina voidaan pitää tärkeimpiin satamiin (luokka A) kohdennettuja hankkeita sekä myös pieniä, ennen kaikkea saarten ja syrjäseutujen satamiin kohdennettuja tarkoituksenmukaisia toimenpiteitä. Vaatimukset, jotka koskevat merisatamiin liittyvien hankkeiden määrittelyä yhteisen edun mukaisiksi, noudattavat komission ehdotusta. Siten komissio voi hyväksyä yhteisessä kannassa esitetyn ratkaisun. Tarkistus 5 (päätöksen N:o 1692/96/EY 14 artiklan 1 kohta) Komissio hyväksyy ilmauksen "matkan alku- tai loppuosuudella käytettävään mahdollisimman lyhyeen maantiekuljetukseen" sisällyttämisen 14 artiklan 1 kohdan ensimmäiseen luetelmakohtaan. Se myös hyväksyy "meriliikenteen" lisäämisen yhdeksi intermodaalisen liikenteen vaihtoehdoksi sekä intermodaalisen liikenteen määrittelyn "yhdistetyksi yksikkökohtaiseksi kuljetukseksi (kontit, trailerit ja vaihtokuormatilat jne.)". Neuvosto ei muuttanut intermodaaliterminaaleja käsittelevää suuntaviivojen jaksoa. Tältä osin komissio ilmaisi eriävän mielipiteensä (katso kohta 3.3). Tarkistus 8 (liitteessä II oleva 4 jakso) Komissio hyväksyy tarkistuksen 3 kohdassa tehdyn muutoksen ja ehdottaa, että sisävesisatamahankkeet luokitellaan samalla tavoin kuin merisatamahankkeet 5 jaksossa. Neuvosto säilytti suuntaviivoissa olevan tekstin. Komissio voi hyväksyä tämän, sillä ehdotettu muutos on luonteeltaan muodollinen. Tarkistus 9 (liitteessä II oleva 5 jakso) Komissio hyväksyy sen, että ilmaisu "satamainfrastruktuurihankkeiden ja satamiin liittyvien infrastruktuurihankkeiden" korvataan ilmaisulla "satamissa ja niiden yhteydessä toteutettavien infrastruktuurihankkeiden" 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä. Neuvosto muotoili ilmauksen uudelleen suuntaviivojen liitteessä II olevassa 6 jaksossa (Lentoasemat) käytetyn sanamuodon mukaisesti ilmaukseksi "Merisatamaverkkoon liittyvät yhteistä etua koskevat hankkeet". Komissio voi hyväksyä tämän muodollisen muutoksen etenkin, kun otetaan huomioon neuvoston merisatamiin soveltama uusi tarkastelutapa (katso edellä tarkistus 4). Tarkistus 12 (liitteessä II oleva 7 jakso) Komissio hyväksyy parlamentin tarkistuksen, koska se selventää hankkeiden tukikelpoisuutta yhdistettyjen kuljetusten uudelleenlastauskeskusten yhteydessä. Neuvosto ei hyväksy tarkistusta, sillä se ei halua tehdä muutoksia intermodaaliterminaaleja käsittelevään suuntaviivojen osaan. Tältä osin komissio on ilmaissut eriävän mielipiteensä (katso kohta 3.3). c) Tarkistukset, joita komissio ei hyväksy mutta jotka sisältyvät yhteiseen kantaan Tarkistus 3 (päätöksen N:o 1692/96/EY 11 artiklan 3 kohta) Komissio ei sisällyttänyt muutettuun ehdotukseen ehdotusta edellyttää sisävesisatamilta niiden vuosittaisen liikenteen kokonaismäärän olevan vähintään 500 000 tonnia irtotavararahtia. Komissio on omaksunut kannan, että Euroopan laajuisen verkon kehittämisessä olisi kehityttävä multimodaalisuuden kehittämiseen ja siten sisävesisatamat olisi ensi kädessä määriteltävä intermodaalisen rahtiliikenteen liityntäkohdiksi. Neuvosto sitä vastoin hyväksyy parlamentin tarkistuksen ajatuksen, ja se on lisännyt yhteiseen kantaan irtotavararahtia koskevan edellytyksen. Se alensi kuitenkin irtotavararahdin vaadittavan vähimmäismäärän 300 000 tonniin vuodessa. Edistääkseen kompromissiratkaisun aikaansaamista komissio hyväksyy yhteisen kannan tältä osin, vaikka lisäys tarkoittaakin, että Euroopan laajuiseen verkkoon kuuluville sisävesireiteille on lisättävä ainakin 200 uutta irtorahtisatamaa. Tarkistus 6 (liitteessä I oleva 4 jakso) Komissio ei halua tällä hetkellä muuttaa karttojen merkintöjä siten, että niistä kävisivät ilmi myös sisävesisatamat, jotka hoitavat merisatamien tehtäviä tai joissa käsitellään irtotavararahtia. Komission mielestä tällaisten merkintöjen lisäämistä karttoihin pitäisi harkita suuntaviivojen yleisen tarkistamisen yhteydessä. d) Tarkistukset, joita komissio ei hyväksy ja jotka eivät sisälly yhteiseen kantaan Tarkistusta 1 ei hyväksytä siltä osin kun siinä hylätään ajatus valkoisen kirjan laatimisesta Euroopan laajuista liikenneverkkoa koskevien suuntaviivojen tarkistamisesta sekä vaaditaan satamien ja intermodaaliterminaalien ympäristövaikutusten strategista arviointia. Tarkistukseen 4 sisältyvät liian rajoittavat merisatamia koskevat valintaperusteet (yhteys Euroopan laajuiseen liikenneväylään, rahtiliikenteen vähimmäismäärän nostaminen). Tarkistuksessa 6 liitteen I verkostokaavioihin lisätään sisävesiliikenneväylä. Tarkistuksissa 8 ja 9 määritellään satamainfrastruktuuri liian laajasti. Tarkistuksissa 8 ja 11 pyritään ottamaan käyttöön satamasuprastruktuurin käsite. Komission perustelut näiden tarkistusten hylkäämiseen on jo esitetty komission asiakirjassa, joka käsittelee parlamentin lausunnon pohjalta toteutettavia toimia, (SP(1999)1454) eikä niitä ole aiheellista toistaa tässä yhteydessä. 3.3. Komission ehdottamat säännökset, jotka eivät sisälly neuvoston yhteiseen kantaa Ottaen huomioon Euroopan laajuista verkkoa koskevissa suuntaviivoissa esitetyt intermodaalisuutta koskevat tavoitteet komissio ehdotti merisatamien ja sisävesisatamien lisäksi myös intermodaaliterminaalien aseman vahvistamista. Intermodaaliterminaalit ovat edellytys sille, että vaihto eri liikennemuotojen, erityisesti rautatie- ja maantieliikenteen, välillä voi tapahtua, ja siten niillä on verkossa samanlainen tehtävä kuin rannikolla olevilla merisatamilla. Tämän vuoksi komissio ehdotti suuntaviivoissa määritellyn yhdistetyn liikenneverkon täydentämistä uudelleenlastaukseen tarvittavilla laitteistoilla varustetuilla rautatie- ja maantieliikenteen terminaaleilla, joilla on mahdollista käsitellä intermodaalisia yksikköjä ja joilla liikenteen kasvu on selvästi nähtävissä. Tältä pohjalta komissio yksilöi ehdotuksessaan noin 210 intermodaaliterminaalia. Lainsäädäntöehdotuksen perusteluissaan (PE 229.595/DEF) Euroopan parlamentti ilmaisi selvästi tyytyväisyytensä komission esittämään ajatukseen: "Sisävesisatamien ja intermodaaliterminaalien sisällyttäminen merisatamiin on tarkoituksenmukaista, koska merisatamat ja sisämaassa olevat solmukohdat vaikuttavat vastavuoroisesti toisiinsa ja ne ovat yhtä merkittäviä intermodaalisten kuljetusten kehittämisen kannalta" (s. 15). Neuvosto ei sisällyttänyt intermodaaliterminaaleja koskevia komission muutosehdotuksia yhteiseen kantaan. Edellä esitetyn perusteella komissio kirjautti neuvoston kokouksen pöytäkirjaan seuraavansisältöisen lausunnon. "Komissio panee merkille, että neuvosto on vahvistanut yhteisen kannan yksimielisesti. Se pahoittelee sitä, että ehdotuksen intermodaaliterminaaleja käsittelevä osa puuttuu yhteisestä kannasta, vaikka yhdistettyjen kuljetusten kehittämistä pidetään hyvin tärkeänä ja parlamentti hyväksyi kyseisen kohdan ensimmäisessä käsittelyssä. Tämän vuoksi se pidättää itsellään oikeuden palata tähän asiaan toisessa käsittelyssä." 4. Päätelmät Komissio hyväksyy yhteisen kannan niiltä osin, kun se perustuu komission ehdotuksessa esitettyihin perusajatuksiin, ja erityisesti merisatamia koskevat säännökset. Komissio haluaa kuitenkin säilyttää intermodaaliterminaaleja koskevan ehdotuksen osan, johon myös Euroopan parlamentti otti myönteisen kannan mutta jota ei sisällytetty yhteiseen kantaan.