Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion laaja-alaisen tuen muotoihin (97/C 262/04) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(97) 396 lopull. - 97/0203(CNS)

(Komission esittämä 22 päivänä heinäkuuta 1997)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 94 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

on kuullut Euroopan parlamenttia,

ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,

sekä katsoo, että

(1) neuvosto voi perustamissopimuksen 94 artiklan mukaan antaa aiheelliset asetukset 92 ja 93 artiklan soveltamisesta ja etenkin vahvistaa ne edellytykset, joilla 93 artiklan 3 kohtaa sovelletaan, sekä ne tukimuodot, joihin tätä menettelyä ei sovelleta,

(2) EY:n perustamissopimuksen mukaan arviointi tuen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille kuuluu ensi sijassa komissiolle,

(3) komissio on soveltanut 92 ja 93 artiklaa useissa päätöksissä ja ilmaissut politiikkansa useissa tiedonannoissa; koska komissiolla on huomattavaa kokemusta 92 ja 93 artiklan soveltamisesta ja se on antanut kyseisten määräysten perusteella yleisiä asiakirjoja, tehokkaan valvonnan varmistamiseksi ja hallinnon yksinkertaistamiseksi on aiheellista, että komissiolla on mahdollisuus antaa asetuksia aloilla, joilla sillä on riittävää kokemusta yleisten soveltuvuusperusteiden määrittämiseksi, tiettyjen tukimuotojen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille 92 artiklan 2 ja/tai 3 artiklan määräysten mukaisesti sekä siitä, että kyseisiin tukimuotoihin ei sovelleta 93 artiklan 3 kohdassa määrättyä menettelyä,

(4) ryhmäpoikkeusasetukset lisäävät avoimuutta ja oikeusvarmuutta, ja kansalliset tuomioistuimet voivat soveltaa niitä suoraan sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 5 ja 177 artiklan soveltamista,

(5) antaessaan asetuksia, joilla vapautetaan tukimuotoja 93 artiklan 3 kohdan ilmoittamisvelvollisuudesta, komission olisi täsmennettävä tuen tarkoitus, tuensaajaryhmät sekä kynnykset, joilla vapautettu tuki rajoitetaan tiettyihin tuen enimmäisosuuksiin (enimmäisintensiteetteihin) suhteessa tukikelpoisiin kustannuksiin tai enimmäismääriin, jotta varmistetaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille,

(6) kun komissio antaa asetuksia, joilla vapautetaan tukimuotoja 93 artiklan 3 kohdan ilmoittamisvelvollisuudesta, sillä olisi oltava mahdollisuus määrätä yksityiskohtaisista lisäedellytyksistä, jotta varmistetaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille,

(7) voi olla aiheellista asettaa yksittäisten tukien ilmoittamista edellyttäviä kynnyksiä tai muita aiheellisia edellytyksiä, jotta komissio voi tutkia yksittäin tapauskohtaisesti tiettyjen tukien vaikutukset kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan sekä niiden soveltuvuuden yhteismarkkinoille,

(8) ottaen huomioon yhteismarkkinoiden kehityksen ja toiminnan on aiheellista antaa komissiolle mahdollisuus säätää asetuksella siitä, että tietty tuki ei täytä kaikkia 92 artiklan 1 kohdan edellytyksiä eikä siitä näin ollen tarvitse ilmoittaa 93 artiklan 3 kohdan nojalla, edellyttäen, että samalle yrityksille tiettynä aikana myönnetty tuki ei ylitä tiettyä määrää,

(9) on tarpeen poistaa useimmat viennin tulosten perusteella myönnettävät tukimuodot oikeudellisesti tai tosiallisesti joko kokonaan tai osana muita edellytyksiä, sillä tällainen tuki voi vaikuttaa suoraan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristää tai uhata vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla yleisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla sikäli kuin se ei kuulu yhdenmukaistamisdirektiivien tai kansainvälisten sopimusten soveltamisalaan,

(10) perustamissopimuksen 93 artiklan 1 kohdan mukaan komission on yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa jatkuvasti seurattava kaikkia voimassa olevia tukijärjestelmiä; tämän vuoksi ja mahdollisimman suuren avoimuuden ja asianmukaisen valvonnan varmistamiseksi komission olisi varmistettava, että perustetaan luotettava komission asetusten soveltamista koskevien tietojen kirjaus- ja säilytysjärjestelmä, johon kaikilla jäsenvaltioilla on pääsy, ja että se saa edellä esitetyn velvoitteen täyttämiseksi jäsenvaltioilta kaikki tarvittavat ilmoitusvelvollisuudesta vapautettujen tukien täytäntöönpanoa koskevat tiedot, joista voidaan keskustella ja joita voidaan arvioida neuvoa-antavassa komiteassa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa; komission olisi lisäksi voitava pyytää tällaisia tietoja, jotta se voi taata tutkimuksensa tehokkuuden,

(11) tuen myöntämisen valvontaan sisältyy hyvin monimutkaisia ja moninaisia asiallisia, oikeudellisia ja taloudellisia seikkoja alati muuttuvassa ympäristössä; komission olisi tämän vuoksi säännöllisesti tutkittava tukimuodot, jotka on vapautettava ilmoitusvelvollisuudesta; komissiolla olisi oltava mahdollisuus kumota tai muuttaa tämän asetuksen mukaisesti annetut komission asetukset niiden antamisen perusteina olevien tosiseikkojen muuttuessa tai yhteismarkkinoiden kehityksen tai toiminnan niin vaatiessa, ja

(12) komissiolla olisi oltava mahdollisuus läheisessä ja jatkuvassa yheistyössä jäsenvaltioiden kanssa määrittää tarkasti kyseisten asetusten soveltamisala ja niihin liittyvät edellytykset; jotta komission ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten yhteistyö olisi mahdollista, on aiheellista perustaa neuvoa-antava valtiontukikomitea, jota komissio kuulee ennen kuin se antaa asetuksia tämän asetuksen nojalla,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Ryhmäpoikkeukset

1. Komissio voi tämän asetuksen 9 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti hyväksytyillä asetuksilla ja perustamissopimuksen 92 artiklan nojalla, todeta, että seuraavat tukimuodot soveltuvat yhteismarkkinoille ja ne vapautetaan 93 artiklan 3 kohdassa määrätystä ilmoitusvelvollisuudesta:

a) seuraaville tahoille myönnettävät tuet:

i) pienet ja keskisuuret yritykset,

ii) tutkimus ja kehittäminen,

iii) ympäristönsuojelu,

iv) työllistäminen ja koulutus;

b) alueellisen tuen täytäntöönpanoa komission hyväksymien kansallisten karttojen mukainen tuki;

c) vientiluottovakuutukset, jotka kattavat muut kuin markkinakelpoiset riskit, siltä osin kuin kyseiset vakuutukset on yhdenmukaistettu yhteisön lainsäädännössä;

d) vientiluotot, mukaan lukien sidottuihin tukiin liittyvät vientiluotot, siltä osin kuin niitä koskevat sellaisissa sopimuksissa vahvistetut tarkat säännöt, joiden sopimuspuoli yhteisö on.

2. Edellä 1 kohdassa mainituissa komission asetuksissa on erityisesti täsmennettävä kunkin tukimuodon osalta seuraavat seikat:

a) tuen tarkoitus;

b) tuensaajaryhmät;

c) kynnykset, jotka ilmaistaan joko tuen enimmäisosuuksina (intensiteettinä) suhteessa tukikelpoisiin kustannuksiin tai tuen enimmäismäärinä;

d) valvontaa koskevat mainituissa komission asetuksissa voidaan erityisesti:

3. Lisäksi 1 kohdassa mainituissa komission asetuksissa voidaan erityisesti:

a) asettaa kynnyksiä tai muita edellytyksiä yksittäisten tukien ilmoittamiselle;

b) jättää tietyt alat tällaisen asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle;

c) vahvistaa edellytykset tuen kasautumiselle;

d) vahvistaa edellytykset tällaisen asetuksen perusteella vapautetun tuen soveltuvuudelle.

2 artikla

Vähämerkityksinen tuki

1. Komissio voi tämän asetuksen 9 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti hyväksytyllä asetuksella päättää, että ottaen huomioon yhteismarkkinoiden kehityksen ja toiminnan tietty tuki ei täytä kaikkia 92 artiklan 1 kohdan vaatimuksia ja näin ollen siihen ei sovelleta perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa määrättyä ilmoitusmenettelyä edellyttäen, että samalle yritykselle tiettynä aikana myönnetty tuki ei ylitä tiettyä vahvistettua määrää.

2. Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä aina toimitettava 1 kohdan nojalla vapautettuja tukia koskevat lisätiedot.

3 artikla

Vientituki

Lukuun ottamatta 1 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdassa mainittuja vientiluottovakuutuksia ja vientiluottoa tässä asetuksessa säädettyjä poikkeuksia ei sovelleta oikeudellisesti tai tosiasiallisesti pelkästään viennin tulosten perusteella eikä viennin tulosten perusteella yhdessä muidenkaan edellytysten kanssa myönnettävään tukeen.

4 artikla

Valvonta

1. Antaessaan asetuksia 1 artiklan nojalla komissio asettaa jäsenvaltioille yksityiskohtaisia sääntöjä, jotka koskevat kyseisten asetusten nojalla ilmoitusvelvollisuudesta vapautettujen tukien valvontaa. Valvonnan vähimmäisvaatimuksena on, että jäsenvaltiot.

a) kirjaavat ja säilyttävät jatkuvasti kaikki ryhmäpoikkeusten soveltamista koskevat tarpeelliset tiedot;

b) toimittavat komissiolle vähintään kerran vuodessa ryhmäpoikkeusten soveltamista koskevat tiedot elektronisessa muodossa komission erityisedellytysten mukaisesti.

2. Jäsenvaltioiden on julkaistava säännöllisesti yhteenveto 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista tiedoista kansallisessa virallisessa lehdessä ja niiden on pyynnöstä annettava niiden käyttöön, joiden etua asia koskee, asiaankuuluvia tietoja ryhmäpoikkeusten soveltamisesta.

3. Komissio antaa 1 kohdan b alakohdassa mainitut tiedot kaikkien jäsenvaltioiden käyttöön.

4. Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä aina toimitettava sille 1 artiklan nojalla vapautettuja tukia koskevat lisätiedot.

5. Kerran vuodessa komissio ja jäsenvaltiot keskustelevat neuvoa-antavassa komiteassa 1 kohdan b alakohdassa mainituista tiedoista ja arvioivat niitä.

5 artikla

Asetusten voimassaoloaika ja muuttaminen

1. Tämän asetuksen 1 ja 2 artiklan nojalla annettujen asetusten soveltamista koskee tietty määräaika.

2. Ne voidaan kumota tai muuttaa niiden antamisen perusteina olevien tosiseikkojen muuttuessa tai yhteismarkkinoiden kehityksen tai toiminnan niin vaatiessa.

6 artikla

Arviointia koskeva kertomus

Viimeistään viiden vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen sen soveltamisesta.

7 artikla

Asianomaisten kuuleminen

Ehdottaessaan asetuksen hyväksymistä komissio julkaisee siitä luonnoksen, jotta kaikki ne henkilöt ja järjestöt, joita asia koskee, voivat esittää huomautuksensa komission vahvistaman kohtuullisen määräajan kuluessa, jonka on oltava vähintään yksi kuukausi.

8 artikla

Neuvoa-antava komitea

Perustetaan neuvoa-antava komitea, jäljempänä "neuvoa-antava valtiontukikomitea". Se muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja sen puheenjohtajana toimii komission edustaja.

9 artikla

Neuvoa-antavan komitean kuuleminen

1. Komissio kuulee neuvoa-antavaa valtiontukikomiteaa

a) ennen asetusluonnoksen julkaisemista ja

b) ennen asetuksen antamista.

2. Komission edustaja antaa komitealle luonnoksen toteutettavista toimenpiteistä. Komitean on annettava lausuntonsa luonnoksesta asian kiireellisyyden perusteella puheenjohtajan mahdollisesti määräämässä ajassa; tarvittaessa lausunnosta äänestetään.

3. Lausunto on merkittävä pöytäkirjaan; lisäksi kullakin jäsenvaltiolla on oikeus pyytää kantansa kirjaamista pöytäkirjaan.

4. Komissio ottaa neuvoa-antavan komitean lausunnon mahdollisimman tarkasti huomioon. Se tiedottaa komitealle tavasta, jolla sen lausunto on otettu huomioon.

10 artikla

Loppusäännökset

Tämä asetus tulee voimaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaisemista seuraavana päivänä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.