P6_TA(2005)0203

Jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkojen suuntaviivat *

Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma ehdotuksesta neuvoston päätökseksi jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkojen suuntaviivoista (KOM(2005)0141 — C6-0111/2005 — 2005/0057(CNS))

(Kuulemismenettely)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission ehdotuksen neuvostolle (KOM(2005)0141) [1],

- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 128 artiklan, jonka mukaisesti neuvosto on kuullut parlamenttia (C6-0111/2005),

- ottaa huomioon työjärjestyksen 51 artiklan,

- ottaa huomioon työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan mietinnön ja naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan lausunnon (A6-0149/2005);

1. hyväksyy komission ehdotuksen sellaisena kuin se on tarkistettuna;

2. pyytää komissiota muuttamaan ehdotustaan vastaavasti EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti;

3. pyytää neuvostoa ilmoittamaan parlamentille, jos se aikoo poiketa parlamentin hyväksymästä sanamuodosta;

4. pyytää tulla kuulluksi uudelleen, jos neuvosto aikoo tehdä huomattavia muutoksia komission ehdotukseen;

5. kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle.

KOMISSION TEKSTI | PARLAMENTIN TARKISTUKSET |

Tarkistus 1

Johdanto-osan 1 a kappale (uusi)

| (1 a) Yhdennettyjen suuntaviivojen rakenteen olisi ilmennettävä Lissabonin strategian parempaa tehokkuutta, ja talous-, sosiaali- ja ympäristöpolitiikka olisi otettava asianmukaisesti huomioon. |

Tarkistus 2

Johdanto-osan 2 kappale

(2) Vuonna 2000 Lissabonissa kokoontunut Eurooppaneuvosto käynnisti strategian, jonka tavoitteena on ylläpitää kestävää talouskasvua, luoda uusia ja parempia työpaikkoja ja lisätä sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja jossa asetettiin pitkän aikavälin työllisyystavoitteet. Viisi vuotta myöhemmin strategian tulokset ovat vaihtelevia. | (2) Vuonna 2000 Lissabonissa kokoontunut Eurooppaneuvosto käynnisti strategian, jonka tavoitteena on ylläpitää kestävää talouskasvua, luoda uusia ja laadultaan parempia työpaikkoja ja lisätä sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja osallisuutta ja jossa asetettiin tavoite täystyöllisyyden saavuttamiseksi pitkällä aikavälillä, mutta viisi vuotta myöhemmin kyseiset tavoitteet vaikuttavat yhä kaukaisilta ja on selvää, että tarvitaan huomattavasti suurempia ponnisteluja, jotta asetetut työllisyystavoitteet saavutettaisiin vuoteen 2010 mennessä. |

Tarkistus 3

Johdanto-osan 3 kappale

(3) Työllisyyden suuntaviivojen ja talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen esittäminen yhdennetyssä paketissa edistää Lissabonin strategian uudelleensuuntaamista kasvuun ja työllisyyteen. Eurooppalainen työllisyysstrategia on tärkeässä asemassa Lissabonin strategiaan sisältyvien työllisyystavoitteiden saavuttamisessa. | (3) Työllisyyden suuntaviivojen ja talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen esittäminen yhdennetyssä paketissa edistää Lissabonin strategian uudelleensuuntaamista kestävään kehitykseen ja työllisyyteen, mikä antaa ympäristöulottuvuudelle uuden sysäyksen ja tällä tavoin mahdollistetaan tavoitteiden saavuttaminen. Lissabonin strategiaan sisältyvät työllisyystavoitteet yhdistettyinä koheesioon ja sosiaaliseen osallisuuteen liittyviin tavoitteisiin sekä yleiseen sukupuolten tasaarvoon ja syrjintäkieltoon muodostavat Euroopan työllisyysstrategian perustan. |

Tarkistus 4

Johdanto-osan 4 kappale

(4) Maaliskuun 22 ja 23 päivänä 2005 kokoontuneen kevään Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti täystyöllisyys, työn laatu ja tuottavuus sekä sosiaalinen yhteenkuuluvuus ovat tavoitteita, jotka edellyttävät selkeitä painopisteitä: työelämään on houkuteltava ja työelämässä on pidettävä enemmän ihmisiä ja sosiaalista suojelua on uudistettava, työntekijöiden ja yritysten sopeutumiskykyä ja työmarkkinoiden joustavuutta on parannettava, ja inhimilliseen pääomaan on investoitava koulutusta ja ammattitaitoa parantamalla. | (4) Maaliskuun 22 ja 23 päivänä 2005 kokoontuneen kevään Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti täystyöllisyys, työn laatu, turvallisuus ja tuottavuus sekä sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja osallisuus ovat tavoitteita, jotka edellyttävät selkeitä painopisteitä: työmarkkinoille on saatava enemmän ihmisiä edistämällä päätöksiä, joilla sovitetaan yhteen perhe- ja työelämää, ja yhtäläisiä mahdollisuuksia, työntekijöiden työllistettävyyttä, yritysten organisatorista sopeutumiskykyä on parannettava, millä tehostetaan työmarkkinoiden joustavuutta ja varmuutta, on edistettävä sosiaalista osallisuutta heikommassa asemassa olevien työntekijöiden, naisten, nuorten ja ikääntyvien työelämään integroitumisen kautta, inhimilliseen pääomaan on investoitava koulutusta ja ammattitaitoa parantamalla kiinnittämällä erityistä huomiota innovaatioon ja tekniseen kehitykseen sekä uusiin avoimiin työllisyyden aloihin. Kaikki tämä muodostaa vakaan perustan nykyaikaistamiselle ja sosiaaliturvajärjestelmien solidaarisuuden ja kestävyyden varmistamiselle. |

Tarkistus 5

Johdanto-osan 5 kappale

(5) Työllisyyden suuntaviivoja olisi tarkistettava perusteellisesti ainoastaan kolmen vuoden välein, ja välivuosien aikaisia päivityksiä olisi rajoitettava tiukasti vuoteen 2008 asti. | (5) Työllisyyden suuntaviivoja olisi tarkistettava perusteellisesti ainoastaan kolmen vuoden välein, ja niitä voitaisiin poikkeuksellisesti päivittää välivuosina vuoteen 2008 asti. |

Tarkistus 6

Johdanto-osan 6 kappale

(6) Neuvoston 14 päivänä lokakuuta 2004 hyväksymät työllisyyttä koskevat suositukset ovat edelleen voimassa viitteellisesti, | (6) Neuvoston 14 päivänä lokakuuta 2004 hyväksymät työllisyyttä koskevat suositukset ovat edelleen voimassa viitteellisesti, ja niitä täydennetään tässä asiakirjassa, |

Tarkistus 7

2 artikla

Suuntaviivat on otettava kokonaisuudessa huomioon jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikoissa ja niistä on raportoitava vuosittain esitettävissä Lissabonin kansallisissa ohjelmissa. | Suuntaviivat, joita on tulkittava laajasti kattaen myös sosiaalija työllisyyspolitiikan olennaiset näkökohdat, on otettava kokonaisuudessa huomioon jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikoissa, ja jäsenvaltioiden on esitettävä raportti niiden täytäntöönpanosta ja vaikutuksesta työllistymiseen yleensä ja erityisesti naisten ja ikääntyvien työllistymiseen. |

Tarkistus 8

Liite, jakso 1, suuntaviivaa 16 edeltävä kappale

Täystyöllisyyden saavuttaminen sekä työttömyyden ja työmarkkinoiden ulkopuolella olevien ihmisten määrän vähentäminen lisäämällä työvoiman kysyntää ja tarjontaa on elintärkeää. Tämä on kytköksissä työpaikkojen houkuttavuuden, työn laadun ja työvoiman tuottavuuden kasvun parantamiseen sekä köyhien työntekijöiden osuuden vähentämiseen. Työn laadun, tuottavuuden ja työllisyyden välistä synergiaa olisi hyödynnettävä täysimääräisesti. Määrätietoisia ponnisteluja tarvitaan sosiaalisen osallisuuden edistämiseksi, työmarkkinoilta syrjäytymisen ehkäisemiseksi ja heikommassa asemassa olevien ryhmien työelämään integroitumisen tukemiseksi sekä alueellisten työllisyyttä, työttömyyttä ja työvoiman tuottavuutta koskevien erojen vähentämiseksi erityisesti kehityksessä jälkeen jääneillä alueilla. Tulosten saavuttaminen edellyttää yhtäläisiä mahdollisuuksia, syrjinnän torjuntaa ja tasa-arvon valtavirtaistamista. | Täystyöllisyyden saavuttaminen sekä työttömyyden ja työmarkkinoiden ulkopuolella olevien ihmisten määrän vähentäminen lisäämällä työvoiman kysyntää ja tarjontaa on elintärkeää. Tämä on kytköksissä työpaikkojen houkuttavuuden, työn laadun ja työvoiman tuottavuuden kasvun parantamiseen, mikä parantaa Euroopan talouden kilpailukykyä. Työn laadun, tuottavuuden ja työllisyyden välistä synergiaa olisi hyödynnettävä täysimääräisesti. Määrätietoisia ponnisteluja yhdessä asiamukaisten päätösten kanssa tarvitaan sosiaalisen osallisuuden edistämiseksi, työmarkkinoilta syrjäytymisen ehkäisemiseksi ja heikommassa asemassa olevien ryhmien, naisten, nuorten ja ikääntyvien työelämään integroitumisen tukemiseksi sekä alueellisten työllisyyttä, työttömyyttä ja työvoiman tuottavuutta koskevien erojen vähentämiseksi erityisesti kehityksessä jälkeen jääneillä alueilla. Tulosten saavuttaminen näissä kysymyksissä edellyttää yhtäläisiä mahdollisuuksia, myös laillisten maahanmuuttajien ja muiden kuin maahanmuuttajien välillä, kaikenlaisen syrjinnän torjuntaa ja tasa-arvon valtavirtaistamista. |

Tarkistus 9

Liite, jakso 1, suuntaviivaa 17 edeltävä kappale

Työllisyysasteen kohottaminen on tehokkain tapa lisätä taloudellista kasvua ja edistää osallisuuteen perustuvia talouksia sekä varmistaa turvaverkko niille, jotka eivät pysty työskentelemään. Elämänvaiheajatteluun perustuvan työn edistäminen ja sosiaaliturvajärjestelmien nykyaikaistaminen, jotta voidaan varmistaa niiden asianmukaisuus, rahoituksen jatkuvuus ja kyky vastata yhteiskunnan muuttuviin tarpeisiin, on myös tarpeen, sillä työikäisen väestön määrän odotetaan vähenevän. Uudessa sukupolvien välisessä lähestymistavassa olisi kiinnitettävä erityistä huomiota miesten ja naisten jatkuviin työllisyyseroihin sekä ikääntyvien työntekijöiden ja nuorten alhaiseen työllisyysasteeseen. Nuorisotyöttömyyden torjumiseksi on myös toteutettava toimenpiteitä, sillä se on keskimäärin kaksinkertainen kokonaistyöttömyysasteeseen verrattuna. Työllisyyden kasvun helpottamiseksi on luotava oikeanlaiset olosuhteet niin työelämään ensimmäistä kertaa tuleville ja työelämään tauon jälkeen palaaville kuin niille, jotka haluavat pidentää työuraansa. Niin ikään tärkeitä tekijöitä ovat työn laatu, palkat ja etuudet mukaan luettuina, työolot, työturvallisuus, elinikäinen oppiminen ja uramahdollisuudet sekä sosiaaliturvajärjestelmien tuki ja kannustimet Eurooppalaisen nuorisosopimuksen täytäntöönpanolla tulisi edistää elämänvaiheajatteluun perustuvaa työtä. | Talouskasvu mahdollistaa työllisyysasteen kohottamisen, ja se on tehokkain perusta sosiaaliselle taloudelle, joka edistää sosiaalista osallisuutta samalla kun varmistetaan turvaverkko niille, jotka eivät pysty työskentelemään. Elämänvaiheajatteluun perustuvan työn edistäminen elinikäisen oppimisen mahdollisuuden kautta ja sosiaaliturvajärjestelmien nykyaikaistaminen, jotta voidaan varmistaa niiden asianmukaisuus, rahoituksen jatkuvuus ja kyky vastata yhteiskunnan muuttuviin tarpeisiin, on myös tarpeen yhteiskunnan uusien ja muuttuvien tarpeiden, syrjäytymisen uusien muotojen, erityisesti perheväkivallan, ja työikäisen väestön vähenemässä olevan määrän vuoksi. Uudessa sukupolvien välisessä lähestymistavassa olisi kiinnitettävä erityistä huomiota miesten ja naisten jatkuviin työ- ja palkkaeroihin sekä ikääntyvien työntekijöiden ja nuorten alhaiseen työllisyysasteeseen sekä ryhdyttävä asianmukaisiin toimiin niiden torjumiseksi. Työllisyyden kasvun helpottamiseksi on luotava oikeanlaiset olosuhteet niin työelämään ensimmäistä kertaa tuleville ja työelämään tauon jälkeen palaaville kuin niille, jotka haluavat pidentää työuraansa. Niin ikään tärkeitä tekijöitä ovat työn laatu, palkat ja etuudet mukaan luettuina, työolot, työterveys- ja turvallisuus, työn varmuus, elinikäinen oppiminen ja uramahdollisuudet sekä vero- ja sosiaaliturvajärjestelmien tuki ja kannustimet. Eurooppalaisen nuorisosopimuksen täytäntöönpanolla ja siinä määrättyjen aloitteiden koordinoinnilla tulisi edistää tehokkaasti nuorten integroitumista työelämään ja yhteiskuntaan sekä sukupolvien välistä yhteisvastuullisuutta ja parantaa Euroopan talouden kilpailukykyä, joka perustuu kykyihin, tietämykseen ja elämänvaiheen huomioon ottamiseen. |

Tarkistus 10

Liite, jakso 1, suuntaviiva 17

Suuntaviiva. Elämänvaiheajatteluun perustuvan työn edistäminen seuraavilla tavoilla: uusien työllistymispolkujen rakentaminen nuorille ja nuorisotyöttömyyden vähentäminen; määrätietoiset toimet työllisyyteen, työttömyyteen ja palkkoihin liittyvien sukupuolierojen poistamiseksi; työn ja yksityiselämän sovittaminen yhteen aiempaa paremmin muun muassa tarjoamalla edullisia lastenhoitopalveluja ja muita huollettavana olevia henkilöitä koskevia hoitopalveluja; nykyaikaiset eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmät, joiden asianmukaisuus, rahoituksen jatkuvuus ja kyky vastata muuttuviin tarpeisiin on varmistettu ja joista tuetaan osallistumista työelämään ja pidempää työuraa mukaan luettuina asianmukaiset kannustimet työn jatkamiseksi ja varhaiseläkkeelle siirtymisen ehkäisemiseksi; aktiivista ikääntymistä kannustavien työolojen tukeminen (Yhdennetty suuntaviiva nro 17). Ks. myös yhdennetty suuntaviiva "Talouden kestävyyden varmistaminen" (nro 2). | Suuntaviiva. Työn mukauttaminen eri elämänvaiheisiin seuraavilla tavoilla: uusien työllistymisväylien rakentaminen nuorille ja nuorisotyöttömyyden vähentäminen tarjoamalla nuorille korkealaatuista ja yksilöllisesti sopivaa opetusta ja ammattikoulutusta; määrätietoiset toimet työelämässä tapahtuvan syrjinnän torjumiseksi poistamalla työllisyyteen, työttömyyteen ja palkkoihin sekä ammatissa etenemiseen liittyvät sukupuolierot; perheväkivallan uhreiksi joutuneiden naisten työllistämisen helpottaminen; työn ja yksityiselämän sovittaminen yhteen aiempaa paremmin edistämällä perheeseen liittyvien vastuiden tasavertaista jakamista, rohkaisemalla yksinhuoltajaperheitä ja tukemalla sekä naisille että miehille tarkoitettuja joustavia työmalleja, vanhempainlomaa ja etenkin tarjoamalla edullisia lastenhoitopalveluja ja muita huollettavana olevia henkilöitä koskevia hoitopalveluja Barcelonan Eurooppa-neuvostossa 2002 asetettujen tavoitteiden mukaisesti; nykyaikaiset ja paremmat eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmät, joiden asianmukaisuus, rahoituksen jatkuvuus ja kyky vastata muuttuviin tarpeisiin on varmistettu ja joista tuetaan osallistumista työelämään ja pidempää vapaaehtoista työuraa mukaan luettuina asianmukaiset kannustimet työn jatkamiseksi ja varhaiseläkkeelle siirtymisen ehkäisemiseksi; aktiivista ikääntymistä, etenkin vähittäistä ja joustavaa eläkkeelle siirtymistä, kannustavien työolojen tukeminen (Yhdennetty suuntaviiva nro 17). Ks. myös yhdennetty suuntaviiva "Talouden kestävyyden varmistaminen" (nro 2). |

Tarkistus 11

Liite, jakso 1, suuntaviivaa 18 edeltävä kappale

Osallistumista voidaan lisätä ja sosiaalista syrjäytymistä torjua helpottamalla työnhakijoiden työnsaantia, ehkäisemällä työttömyyttä ja varmistamalla, että työttömäksi joutuneet henkilöt pysyvät läheisessä yhteydessä työmarkkinoihin, ja parantamalla heidän työllistyvyyttään. Tämä edellyttää työmarkkinoilla olevien esteiden purkamista tehostamalla työnhakua, helpottamalla koulutukseen pääsyä ja muiden aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden saatavuutta ja varmistamalla, että työnteko on kannattavaa sekä poistamalla työttömyys-, köyhyys- ja kannustinloukut. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä heikommassa asemassa olevien ryhmien osallisuuden edistämiseen työmarkkinoilla muun muassa sosiaalipalvelujen ja sosiaalitalouden laajentamisen kautta. Heikommassa asemassa olevien ryhmien työttömyyserot samoin kuin työttömyyserot muiden kuin EU:n kansalaisten ja EU:n kansalaisten välillä ovat edelleen liian suuret ja niitä olisi kavennettava merkittävästi kansallisten tavoitteiden mukaisesti. Erityisen tärkeitä toimenpiteitä ovat syrjinnän torjunta, vammaisten työhönpääsyn edistäminen sekä siirtolaisten ja vähemmistöjen kotouttaminen. | Yhteiskunnan osallistumista työmarkkinoille voidaan lisätä ja sosiaalista syrjäytymistä torjua helpottamalla työnhakijoiden työnsaantia, ehkäisemällä työttömyyttä ja varmistamalla, että työttömäksi joutuneet henkilöt pysyvät läheisessä yhteydessä työmarkkinoihin, ja parantamalla heidän työllistyvyyttään. Tämä edellyttää työmarkkinoilla olevien esteiden purkamista tehostamalla työnhakua, helpottamalla koulutukseen pääsyä ja muiden aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden saatavuutta ja varmistamalla, että työnteko on kannattavaa, sekä poistamalla työttömyys-, köyhyys- ja kannustinloukut. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä heikommassa asemassa olevien ryhmien, naisten, nuorten ja ikääntyvien osallisuuden edistämiseen työmarkkinoilla muun muassa sosiaalipalvelujen ja sosiaalitalouden laajentamisen kautta. Heikommassa asemassa olevien ryhmien työttömyyserot samoin kuin työttömyyserot muiden kuin EU:n kansalaisten ja EU:n kansalaisten välillä ovat edelleen liian suuret ja niitä olisi kavennettava merkittävästi kansallisten tavoitteiden mukaisesti. Erityisen tärkeitä toimenpiteitä ovat syrjinnän torjunta työelämässä, erityisesti työnsaannissa, ammatilliseen koulutukseen pääsyssä ja ammatissa etenemisessä sekä työoloissa, vammaisten työhönpääsyn edistäminen sekä maahanmuuttajien ja vähemmistöjen kotouttaminen. |

Tarkistus 12

Liite, jakso 1, suuntaviiva 18

Suuntaviiva. Osallisuutta edistävien työmarkkinoiden varmistaminen työnhakijoille ja heikommassa asemassa oleville ryhmille seuraavilla tavoilla: aktiiviset ja ennalta ehkäisevät työmarkkinatoimenpiteet, joihin sisältyy tarpeiden tunnistaminen varhaisessa vaiheessa, työnhaun tukeminen, ohjaaminen ja koulutus yksilöllisten toimintasuunnitelmien mukaisesti, heikommassa asemassa olevien ryhmien osallisuutta työmarkkinoilla edistävien, sosiaalista ja alueellista koheesiota lujittavien ja köyhyyttä poistavien sosiaalipalvelujen tarjonta; verotus- ja etuusjärjestelmien, myös etuuksien hallinnointi ja ehdollisuus, jatkuva tarkastelu sekä korkeiden efektiivisten marginaaliveroasteiden alentaminen, jotta työn tekeminen kannattaa ja riittävä sosiaaliturvan taso varmistetaan (Yhdennetty suuntaviiva nro 18). | Suuntaviiva. Osallisuutta edistävien avointen työmarkkinoiden varmistaminen työnhakijoille ja heikommassa asemassa oleville ryhmille, naisille, nuorille ja ikääntyville seuraavilla tavoilla: aktiiviset ja työttömyyttä ennalta ehkäisevät työllistämistoimenpiteet, joihin sisältyy tarpeiden tunnistaminen varhaisessa vaiheessa, uusien työllistämismahdollisuuksien etsiminen sellaisilla aloilla kuin sosiaali- ja terveydenhuolto, ympäristö tai uudet tekniikat, työnhaun tukeminen, ohjaaminen ja koulutus sekä jälleenkoulutus yksilöllisten toimintasuunnitelmien mukaisesti, heikommassa asemassa olevien ryhmien osallisuutta työmarkkinoilla edistävien, sosiaalista ja alueellista koheesiota lujittavien ja köyhyyttä poistavien sosiaalipalvelujen tarjonta; osuustoiminnallisten ja vapaaehtoisten alojen edistäminen ja verotus- ja etuusjärjestelmien, mukaan lukien näitä koskevien vaatimusten ja etuuksien hallinnointi, jatkuva tarkastelu sekä korkeiden efektiivisten marginaaliveroasteiden alentaminen, jotta työn tekeminen kannattaa ja riittävä ja kestävä sosiaaliturvan taso varmistetaan. Erityisiä ponnisteluita on kohdistettava vammaisiin henkilöihin kehittämällä politiikkoja, joilla edistetään heidän työllistymistään ja luodaan helppokäyttöisiä ympäristöjä. On myös edistettävä maahanmuuttajien täydellistä yhteiskuntaan ja työelämään kotoutumista sekä rasismin, kaikenlaisen syrjinnän ja häirinnän poistamista yhteiskunnasta. (Yhdennetty suuntaviiva nro 18). |

Tarkistus 13

Liite, jakso 1, suuntaviiva 19

Suuntaviiva. Työmarkkinoiden tarpeiden yhteensopivuuden varmistaminen seuraavilla tavoilla: työmarkkinainstituutioiden ja erityisesti työllisyyspalvelujen nykyaikaistaminen ja lujittaminen; työllisyys- ja koulutusmahdollisuuksien avoimuuden varmistaminen kansallisella ja Euroopan tasolla Euroopan laajuisen liikkuvuuden helpottamiseksi; tarvittavien taitojen, työmarkkinoiden puutteiden ja pullokaulojen parempi ennakointi; taloudellisista syistä tapahtuvan muuttoliikkeen asianmukainen hallinta (Yhdennetty suuntaviiva nro 19). | Suuntaviiva. Työn hallinnoinnin varmistaminen seuraavilla tavoilla: työmarkkinainstituutioiden ja erityisesti työllisyyspalvelujen nykyaikaistaminen ja lujittaminen; työllisyys- ja koulutusmahdollisuuksien avoimuuden ja saatavuuden varmistaminen kansallisella ja Euroopan tasolla ja työpaikasta toiseen siirtymiseen kuluvan ajan lyhentämiseksi; kieltenopetuksen tehostaminen Euroopan laajuisen liikkuvuuden ja tietämyksen vaihdon helpottamiseksi; tarvittavien taitojen, työmarkkinoiden puutteiden ja pullonkaulojen parempi ennakointi; muuttovirtojen asianmukainen ja nopea hallinta Tampereen ohjelman hengessä. (Yhdennetty suuntaviiva nro 19). |

Tarkistus 14

Liite, jakso 1, suuntaviiva 19 a (uusi)

| Suuntaviiva. Sairauksien ehkäiseminen työvoimakustannusten alentamiseksi ja valtiollisten terveydenhoitopalvelujen vajeiden pienentämiseksi, jotta vähennettäisiin varhaiseläkkeelle siirtymistä pysyvän työkyvyttömyyden vuoksi sekä työtapaturmista tai ammattitaudeista johtuvien eläkkeiden lukumäärää. (Yhdennetty suuntaviiva nro 19 a). |

Tarkistus 15

Liite, jakso 2, otsikko

Työntekijöiden ja yritysten mukautumiskyvyn kehittäminen ja työmarkkinoiden joustavuuden lisääminen | Työntekijöiden ja yritysten mukautumiskyvyn kehittäminen ja työmarkkinoiden joustavuuden ja niiden tarjoaman turvan lisääminen |

Tarkistus 16

Liite, jakso 2, 1 kappale

Euroopan on parannettava kykyään ennakoida ja käynnistää taloudellisia ja sosiaalisia muutoksia ja sopeutua niihin. Tämä edellyttää työllisyyttä tukevia työvoimakustannuksia, työn organisoinnin nykyaikaistamista ja hyvin toimivia työmarkkinoita, joilla joustavuus yhdistyy työsuhdeturvaan yritysten ja työntekijöiden tarpeiden täyttämiseksi. Tällä tavoin voitaisiin myös ehkäistä työmarkkinoiden segmentoitumista ja vähentää pimeää työtä. | Euroopan on parannettava kykyään ennakoida ja käynnistää taloudellisia ja sosiaalisia muutoksia ja sopeutua niihin. Tämä edellyttää työllisyyttä tukevia työvoimakustannuksia, työn organisoinnin nykyaikaistamista, elinikäisen oppimisen lisäämistä ja hyvin toimivia työmarkkinoita, joilla joustavuus yhdistyy työsuhdeturvaan työ- ja yksityiselämän yhteensovittamisen kautta yritysten ja työntekijöiden tarpeiden täyttämiseksi. Tällä tavoin voitaisiin myös ehkäistä työmarkkinoiden segmentoitumista ja vähentää laitonta työtä. |

Tarkistus 17

Liite, jakso 2, 2 kappale

Tämän päivän yhä globaalimmassa taloudessa, joiden markkinat avautuvat, ja uusien teknologioiden jatkuvan käyttöönoton myötä yritysten ja työntekijöiden on tarpeen ja jopa mahdollista sopeutua. Vaikka rakennemuutos hyödyttää yleisesti ottaen kasvua ja työllisyyttä, se tuo mukanaan myös muutoksia, jotka ovat vahingollisia joillekin työntekijöille ja yrityksille. Yritysten on toimittava joustavammin voidakseen vastata tavaroiden ja palvelujen kysynnän äkillisiin muutoksiin, sopeuduttava uusiin teknologioihin ja kilpailukykynsä säilyttääkseen pystyttävä innovoimaan jatkuvasti. Yritysten on myös yhä enenevässä määrin vastattava työntekijöiden henkilökohtaisten mieltymysten ja perhesuhteissa tapahtuvien muutosten ohjaamiin työnlaatua koskeviin vaatimuksiin, ja niiden on selviydyttävä ikääntyvään työvoimaan ja yhä harvempiin nuoriin työntekijöihin liittyvästä haasteesta. Työntekijöiden työelämä on monimutkaistumassa, kun työmuodot muuttuvat monipuolisemmiksi ja epäsäännöllisemmiksi ja työelämän aikana on otettava huomioon monta siirtymistä. Nopeasti muuttuvien talouksien ja muutokseen liittyvän rakenneuudistuksen vuoksi työntekijöiden on omaksuttava uusia työtapoja, tieto- ja viestintätekniikan käytön lisääntyminen mukaan luettuna, ja muutoksia työtehtävissä sekä valmistauduttava elinikäiseen oppimiseen. Työmahdollisuuksien laajempi ja EU:n laajuinen hyödyntäminen edellyttää myös maantieteellistä liikkuvuutta. | Tämän päivän yhä globaalimmassa taloudessa, joiden markkinat avautuvat, ja uusien teknologioiden jatkuvan käyttöönoton myötä yritysten ja työntekijöiden on tarpeen ja jopa mahdollista sopeutua. Vaikka rakennemuutos hyödyttää yleisesti ottaen kasvua ja työllisyyttä, se tuo mukanaan myös muutoksia, jotka ovat vahingollisia joillekin työntekijöille ja yrityksille. Yrityksillä on oltava edellytykset vastata joustavammin voidakseen vastata tavaroiden ja palvelujen kysynnän äkillisiin muutoksiin, sopeutua uusiin teknologioihin ja osoittaa kykynsä innovaatioon kilpailukykynsä säilyttämiseksi. Yritysten on myös yhä enenevässä määrin tyydytettävä työntekijöiden henkilökohtaisten mieltymysten ja perhesuhteissa tapahtuvien muutosten ohjaamiin työn korkeampaa laatua koskeviin vaatimuksiin, ja niiden on selviydyttävä ikääntyvään työvoimaan ja yhä harvempiin nuoriin työntekijöihin liittyvästä haasteesta. Työntekijöiden työelämä on monimutkaistumassa, kun työmuodot muuttuvat monipuolisemmiksi ja heidän on tehtävä erilaatuisia töitä. Nopeasti muuttuvien talouksien ja muutokseen liittyvän rakenneuudistuksen vuoksi työntekijöiden on oltava valmiita omaksumaan uusia työtapoja, tieto- ja viestintätekniikan käytön lisääntyminen mukaan luettuna, ja muutoksia työtehtävissä sekä valmistauduttava elinikäiseen oppimiseen. Työmahdollisuuksien laajempi ja EU:n laajuinen hyödyntäminen edellyttää myös maantieteellistä liikkuvuutta. |

Tarkistus 18

Liite, jakso 2, suuntaviiva 20

Suuntaviiva. Joustavuuden ja työsuhdeturvan edistäminen sekä työmarkkinoiden segmentoitumisen vähentäminen seuraavilla tavoilla: työlainsäädännön mukauttaminen, vakituisten ja tilapäisten työsopimusten joustavuuden tarkistaminen tarpeen mukaan; muutosten ja erityisesti kaupan avautumiseen liittyvien muutosten ennakoinnin parantaminen ja positiivinen hallinta taloudellinen rakenneuudistus mukaan luettuna, jotta voitaisiin minimoida niistä aiheutuvat sosiaaliset kustannukset ja helpottaa sopeutumista; työtehtävissä tapahtuvien siirtymien tukeminen, koulutus, itsenäisen ammatin harjoittaminen, yrityksen perustaminen ja maantieteellinen liikkuvuus mukaan luettuina; innovatiivisten ja mukautuvien työn organisointimuotojen edistäminen ja levittäminen, myös terveyden ja turvallisuuden parantaminen, sekä työsuhde- ja työaikajärjestelyjen moninaisuus työn laadun ja tuottavuuden parantamiseksi; uusiin teknologioihin sopeutuminen työpaikalla, määrätietoiset toimet pimeän työn muuttamiseksi lailliseksi työksi (Yhdennetty suuntaviiva nro 20). Ks. myös yhdennetty suuntaviiva "Makrotaloudellisten ja rakenteellisten politiikkojen johdonmukaistaminen" (nro 4). | Suuntaviiva. Joustavuuden ja työsuhdeturvan edistäminen ja lisääminen sekä työmarkkinoiden segmentoitumisen vähentäminen edistämällä hyviä työmarkkinasuhteita riippumattomien ja edustavien ammattiliittojen ja parannetun työntekijöiden kuulemisen ja tiedottamisen pohjalta seuraavilla tavoilla: työlainsäädännön mukauttaminen ja tehostaminen, vakituisten ja tilapäisten työsopimusten joustavuuden ja varmuuden tarkistaminen tarpeen mukaan; muutosten ja erityisesti kaupan avautumiseen liittyvien muutosten ennakoinnin parantaminen ja positiivinen hallinta taloudellinen rakenneuudistus mukaan luettuna, jotta voitaisiin minimoida niistä aiheutuvat sosiaaliset kustannukset ja helpottaa sopeutumista uuteen todellisuuteen; työtehtävissä tapahtuvien siirtymien tukeminen, koulutus, itsenäisen ammatin harjoittaminen, yrityksen perustaminen ja maantieteellinen liikkuvuus mukaan luettuina; innovatiivisten ja mukautuvien työn organisointimuotojen edistäminen ja levittäminen; tehokas työtapaturmien torjunta parantamalla työpaikkojen riskejä ehkäiseviä toimenpiteitä etenkin tekemällä Euroopan tasolla sopimuksia ja työsuhde- ja työaikajärjestelyjen moninaisuus työn laadun ja tuottavuuden parantamiseksi sekä perhe- ja työelämän yhteensovittaminen; uusiin teknologioihin sopeutuminen työpaikalla, määrätietoiset toimet laittoman työn muuttamiseksi lailliseksi työksi ja harmaan talouden torjunta (Yhdennetty suuntaviiva nro 20). Ks. myös yhdennetty suuntaviiva "Makrotaloudellisten ja rakenteellisten politiikkojen johdonmukaistaminen" (nro 4). |

Tarkistus 19

Liite, jakso 2, suuntaviivaa 21 edeltävä kappale

Työpaikkojen syntymisen maksimoimiseksi, kilpailukyvyn säilyttämiseksi ja yleisen talouskehyksen kehittämiseksi yleisen palkkakehityksen olisi vastattava tuottavuuden kasvua suhdannekierron aikana ja heijastettava työmarkkinatilannetta. Työpaikkojen syntymisen helpottamiseksi varsinkin matalapalkka-aloilla voi myös olla tarpeen vähentää välillisiä työvoimakustannuksia ja tarkistaa verokiilaa. | Työpaikkojen syntymisen maksimoimiseksi, kilpailukyvyn säilyttämiseksi ja yleisen talouskehyksen kehittämiseksi yleisen palkkakehityksen olisi vastattava tuottavuuden kasvua suhdannekierron aikana ja heijastettava työmarkkinatilannetta. Työpaikkojen syntymisen helpottamiseksi on myös suositeltavaa vähentää välillisiä työvoimakustannuksia ja tarkistaa verokiilaa. |

Tarkistus 20

Liite, jakso 2, suuntaviiva 21

Suuntaviiva. Työllisyyttä tukevien palkkojen ja muiden työvoimakustannusten varmistaminen seuraavilla tavoilla: suotuisten puitteiden luominen tuottavuutta ja työmarkkinasuuntauksia alakohtaisella ja alueellisella tasolla heijastavia palkkaneuvottelujärjestelmiä varten kunnioittaen työmarkkinaosapuolten asemaa; välillisten työvoimakustannusten rakenteen ja tason seuraaminen ja tarvittaessa tarkistaminen sekä niiden vaikutus työllisyyteen erityisesti matalapalkka-aloilla työskentelevien ja ensimmäistä kertaa työelämään tulevien osalta (Yhdennetty suuntaviiva nro 21). Ks. myös suuntaviiva "Makrotaloudellisen vakauden ja kasvun edistäminen palkkakehityksen avulla" (nro 5). | Suuntaviiva. Työllisyyttä tukevien palkkojen ja muiden työvoimakustannusten varmistaminen seuraavilla tavoilla: suotuisten puitteiden tukeminen ja luominen tuottavuutta ja työmarkkinasuuntauksia kansallisella, alakohtaisella ja alueellisella tasolla heijastavia palkkaneuvottelujärjestelmiä, etenkin työehtosopimusneuvotteluja, varten kunnioittaen työmarkkinaosapuolten asemaa ja itsenäisyyttä; välillisten työvoimakustannusten rakenteen ja tason seuraaminen ja tarvittaessa tarkistaminen yhteistyössä yhteiskunnallisten toimijoiden kanssa, etenkin sosiaaliturvajärjestelmiin suoritettavien maksujen osalta, valvomalla niiden vaikutusta työllisyyteen erityisesti vähän koulutettujen ja ensimmäistä kertaa työelämään tulevien nuorten, työnteon jatkamista haluavien ikääntyneiden ja vammaisten osalta; erityistoimet sukupuolten palkkaerojen torjumiseksi, mukaan lukien tasa-arvolainsäädännön samapalkkaisuuteen liittyvien säännösten tehokkaampi täytäntöönpano, selkeiden ja ajantasaisten tilastojen kehittäminen sekä tasa-arvosuunnitelmien seuranta. (Yhdennetty suuntaviiva nro 21). Ks. myös suuntaviiva "Makrotaloudellisen vakauden ja kasvun edistäminen palkkakehityksen avulla" (nro 5). |

Tarkistus 21

Liite, jakso 3, suuntaviiva 22

Suuntaviiva. Inhimilliseen pääomaan tehtävien investointien laajentaminen ja parantaminen seuraavilla tavoilla: tehokkaiden elinikäistä oppimista koskevien strategioiden käyttöönotto Euroopan laajuisten sitoumusten mukaisesti, myös asianmukaiset kannustimet ja kustannusten jakautumista koskevat järjestelyt yrityksille, viranomaisille ja yksilöille erityisesti koulunkäynnin kesken jättäneiden oppilaiden lukumäärän vähentämiseksi merkittävästi; parempi pääsy ammatilliseen, keskiasteen ja korkeamman asteen koulutukseen, mukaan luettuina oppisopimukset ja yrittäjyyskoulutus; laajempi osallistuminen jatko- ja työpaikkakoulutukseen kaikissa elämän vaiheissa erityisesti ammattitaidottomille ja ikääntyville työntekijöille (Yhdennetty suuntaviiva nro 22). Ks. myös yhdennetty suuntaviiva "T&Kinvestointien lisääminen ja parantaminen" (nro 12). | Suuntaviiva. Inhimilliseen pääomaan tehtävien investointien laajentaminen ja parantaminen seuraavilla tavoilla: tehokkaiden elinikäistä oppimista koskevien strategioiden käyttöönotto yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa Euroopan laajuisten sitoumusten mukaisesti, myös asianmukaiset kannustimet ja kustannusten jakautumista koskevat järjestelyt yrityksille, julkissektorille ja yksilöille, tarvittavien toimien identifiointi ja ohjelmointi koulunkäynnin kesken jättävien oppilaiden lukumäärän vähentämiseksi merkittävästi; parempi pääsy ammatilliseen, keskiasteen ja korkeamman asteen koulutukseen sekä muuhun kuin yliopistossa järjestettävään ammatilliseen koulutukseen, yrittäjyyden edistäminen kaikilla koulutustasoilla sekä tietoyhteiskunnan ja uusien tekniikoiden hyödyntäminen; laajempi osallistuminen jatko- ja työpaikkakoulutukseen kaikissa elämän vaiheissa erityisesti ammattitaidottomille, ikääntyville työntekijöille, naisille, erityisesti heidän palatessaan työhön, ja pk-yritysten työntekijöille sekä yritystenvälisten opettaja- ja opiskelijavaihto-ohjelmien edistäminen kansallisella tasolla ja jäsenvaltioiden välillä (Yhdennetty suuntaviiva nro 22). Ks. myös yhdennetty suuntaviiva "T&K-investointien lisääminen ja parantaminen" (nro 12). |

Tarkistus 22

Liite, jakso 3, suuntaviiva 23

Suuntaviiva. Koulutusjärjestelmien mukauttaminen uusiin pätevyysvaatimuksiin seuraavilla tavoilla: ammatillisten tarpeiden ja tärkeimpien pätevyysvaatimusten tunnistamisen parantaminen sekä tulevaisuuden taidollisten vaatimusten ennakoiminen; koulutustarjonnan laajentaminen; puitteiden kehittäminen ammattipätevyyksien avoimuuden, niiden tosiasiallisen tunnustamisen sekä epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen tunnustamisen tukemiseksi; koulutusjärjestelmien houkuttavuuden, avoimuuden ja korkeatasoisuuden varmistaminen (Yhdennetty suuntaviiva nro 23). | Suuntaviiva. Koulutusjärjestelmien mukauttaminen uusiin pätevyysvaatimuksiin seuraavilla tavoilla: ammatillisten tarpeiden ja tärkeimpien pätevyysvaatimusten tunnistamisen parantaminen sekä tulevaisuuden taidollisten vaatimusten ennakoiminen; teollisuuden ja koulutus- ja tutkimuskeskusten tiiviin yhteistyön tukeminen, jotta tarjotaan eurooppalaisille yrityksille paras mahdollinen innovointiympäristö, koulutustarjonnan laajentaminen; puitteiden kehittäminen yhtäläisten ammattipätevyyksien avoimuuden, niiden tosiasiallisen tunnustamisen sekä epävirallisen oppimisen ja arkioppimisen tunnustamisen tukemiseksi; koulutusjärjestelmien houkuttavuuden, avoimuuden ja korkeatasoisuuden varmistaminen, mukaan lukien työmarkkinoilla heikommassa asemassa olevien henkilöiden, varsinkin naisten, nuorten ja ikääntyneiden erityistarpeisiin sopivat järjestelmät; erityistoimet opiskelijoiden ja tutkijoiden houkuttelemiseksi kolmansista maista (Yhdennetty suuntaviiva nro 23). |

Tarkistus 23

Liite, jakso 3, suuntaviivan 23 jälkeinen kappale

Toimenpiteitä toteuttaessaan jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota työllisyyspolitiikkojen hyvään hallintotapaan. Jäsenvaltioiden olisi luotava laajat muutoskumppanuudet lisäämällä parlamentaaristen elinten ja sidosryhmien osallistumista alue- ja paikallisviranomaiset mukaan luettuina. Tässä yhteydessä keskeisessä asemassa ovat eurooppalaiset ja kansalliset työmarkkinaosapuolet. Jäsenvaltioiden olisi määriteltävä sitoumuksensa ja tavoitteensa EU:n suuntaviivoja ja suosituksia noudattaen. Hyvä hallintotapa edellyttää myös avoimuutta hallinnollisten ja taloudellisten resurssien kohdentamisessa. Jäsenvaltioiden olisi yhdessä komission kanssa kohdennettava rakennerahastojen ja erityisesti Euroopan sosiaalirahaston varat eurooppalaisen työllisyysstrategian täytäntöönpanoon ja raportoitava toteutetuista toimenpiteistä. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä institutionaalisen ja hallinnollisen kapasiteetin lujittamiseen jäsenvaltioissa. | Toimenpiteitä toteuttaessaan jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota työllisyyspolitiikkojen hyvään hallintotapaan. Jäsenvaltioiden olisi luotava laajat muutoskumppanuudet lisäämällä parlamentaaristen elinten ja kaikkien sidosryhmien osallistumista eurooppalaisella, kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla. Jäsenvaltioiden, alueellisten ja paikallisten toimijoiden olisi määriteltävä sitoumuksensa ja varmistettavissa olevat tavoitteensa EU:n suuntaviivoja ja suosituksia noudattaen sekä alueellisten ja paikallisten erityistarpeiden mukaan. Hyvä hallintotapa edellyttää myös avoimuutta hallinnollisten ja taloudellisten resurssien kohdentamisessa. Jäsenvaltioiden ja alueiden olisi yhdessä komission kanssa kohdennettava rakennerahastojen ja erityisesti Euroopan sosiaalirahaston varat eurooppalaisen työllisyysstrategian täytäntöönpanoon ja raportoitava toteutetuista toimenpiteistä. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä institutionaalisen ja hallinnollisen kapasiteetin lujittamiseen jäsenvaltioissa ja alueilla. |

[1] Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä.

--------------------------------------------------