FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 259/9

Vapaaehtoistyön rooli taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämisessä

P6_TA(2008)0131

Euroopan parlamentin päätöslauselma 22. huhtikuuta 2008 vapaaehtoistyön roolista taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämisessä (2007/2149(INI))

(2009/C 259 E/02)

Euroopan parlamentti, joka

— ottaa huomioon neljännen kertomuksen taloudellisesta ja sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta (KOM(2007)0273),

— ottaa huomioon aktiivisen Euroopan kansalaisuuden edistämiseksi vuosina 2007–2013 toteutettavasta Kansalaisten Eurooppa -ohjelmasta 12 päivänä joulukuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1904/2006/EY (1),

— ottaa huomioon nuorisotoimintaohjelman (Youth in Action) perustamisesta ajanjaksoksi 2007–2013 15 päivänä marraskuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1719/2006/EY (2),

— ottaa huomioon maaseudun kehittämistä koskevista yhteisön strategisista suuntaviivoista (ohjelmakausi 2007–2013) 20 päivänä helmikuuta 2006 tehdyn neuvoston päätöksen 2006/144/EY (3),

— ottaa huomioon yhteisön koheesiopolitiikan strategisista suuntaviivoista 6 päivänä lokakuuta 2006 tehdyn neuvoston päätöksen 2006/702/EY (4),

— ottaa huomioon neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 13. marraskuuta 2006 hyväksymän päätöslauselman nuorten osallistumista ja heille tiedottamista koskevien yhteisten tavoitteiden täytäntöönpanosta nuorten aktiivisen unionin kansalaisuuden edistämiseksi (5),

— ottaa huomioon komission tiedonannon ”Nuorten saaminen täysipainoisemmin mukaan koulutukseen, työelämään ja yhteiskunnan toimintaan” (KOM(2007)0498),

— ottaa huomioon komission tiedonannon ”Euroopan väestönkehitys — Haasteista mahdollisuuksiin” (KOM(2006)0571),

— ottaa huomioon opiskelijoiden, koulutuksessa olevien, vapaaehtoisten, opettajien ja kouluttajien liikkuvuudesta Euroopan yhteisössä 10 päivänä heinäkuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksen 2001/613/EY (6),

— ottaa huomioon 13. maaliskuuta 2007 antamansa päätöslauselman yritysten yhteiskuntavastuusta: uusi kumppanuus (7),

— ottaa huomioon aluekehitysvaliokunnan lausunnon vapaaehtoistyön osuudesta taloudellisessa ja sosiaalisessa yhteenkuuluvuudessa (8),

— ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta ”Vapaaehtoistoiminta, sen rooli ja vaikutukset eurooppalaisessa yhteiskunnassa” (9),

— ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon aiheesta ”Yleishyödyllisten yhdistysten merkitys – lisä eurooppalaiseen yhteiskuntaan” (10),

— ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 158 ja 159 artiklan,

— ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,

— ottaa huomioon aluekehitysvaliokunnan mietinnön (A6-0070/2008),

A. katsoo, että on luotettavasti arvioitu yli 100 miljoonan EU:n kansalaisen tekevän vapaaehtoistyötä (11),

B. katsoo, että YK:n yleishyödyllisiä yhteisöjä käsittelevän käsikirjan täytäntöönpanosta saadut alustavat tulokset osoittavat, että yleishyödyllisten yhteisöjen osuus BKT:stä on keskimäärin 5 prosenttia ja että vapaaehtoistyöhön käytetty aika vastaa yli neljännesosaa tästä prosenttiluvusta jopa varovasti arvioituna (12),

C. katsoo, että vapaaehtoistyö on erittäin tärkeä osa kansalaisyhteiskunnan edistämistä ja solidaarisuuden – joka on yksi EU:n perusarvoista – vahvistamista ja että se myös tukee olennaisesti yhteisöjen kehittämisohjelmia etenkin niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat nyt käyneet läpi kommunismin jälkeisen siirtymäkauden,

D. toteaa, että hiljattain tehty tutkimus, joka koski vapaaehtoistyöntekijöitä käyttäviä järjestöjä Euroopassa, osoitti tähän liittyvän suurta lisäarvoa: jokaista järjestöjen vapaaehtoistyöntekijöiden tukemiseen käyttämää euroa kohden nämä järjestöt saivat takaisin keskimäärin 3–8 euroa (13),

E. katsoo, että vapaaehtoistyön erittäin merkittävä osuus sosiaalisen pääoman muodostamisessa on tunnustettava täysimääräisesti,

F. katsoo, että kestävä rahoitus erityisesti hallinnollisiin tarkoituksiin on erittäin tärkeää vapaaehtoisjärjestöille ja vapaaehtoistyölle yleensä,

G. toteaa, että Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön tuoreessa raportissa todettiin, että sosiaalinen pääoma on avainasemassa kehitettäessä toimintalinjoja maaseudun taloudellisen kehittämisen edistämiseksi (14),

H. toteaa, että tuoreessa tutkimuksessa, joka koski Århusissa menestyksekkäästi toteutettua Urban-ohjelmaa, korostettiin erityisesti, että paikallisten asukkaiden ja vapaaehtoistyön asema oli ratkaisevan tärkeä ohjelman onnistuneen toteuttamisen kannalta (15),

I. katsoo, että vapaaehtoistyön huomattavan taloudellisen merkityksen lisäksi julkisissa palveluissa voidaan sen avulla päästä merkittäviin säästöihin; katsoo, että tässä yhteydessä on tärkeää varmistaa, että vapaaehtoistoiminta on lisä julkisten palveluiden tarjonnan rinnalla mutta että se ei korvaa niitä,

J. katsoo, että vapaaehtoistyö edistää vapaaehtoistyöntekijöiden henkilökohtaista ja sosiaalista kehitystä ja että yhteisön sisällä se vaikuttaa myönteisesti muun muassa henkilöiden keskinäisiin suhteisiin,

K. katsoo, että vapaaehtoistyöntekijöillä on tärkeä tehtävä yhteiskunnallista ja taloudellista yhteenkuuluvuutta koskevien Lissabonin strategian tavoitteiden saavuttamisessa, kun he edistävät taloudellista osallisuutta esimerkiksi perustamalla luotto-osuuskuntia, jotka ovat säänneltyjä voittoa tuottamattomia taloudellisia osuuskuntia, joita johdetaan ja hallinnoidaan vapaaehtoisvoimin,

L. katsoo, että yritysten yhteiskuntavastuu edistää merkittävästi liiketoimintaa ja on olennainen osa eurooppalaista sosiaalimallia,

M. katsoo, että vapaaehtoistyön ja kestävän kehityksen välillä on yhteys,

N. katsoo, että on tärkeää edistää ja tukea vapaaehtoistyön hallinnan parhaita käytäntöjä vapaaehtoistyöntekijöitä käyttävissä järjestöissä,

O. katsoo, että vapaaehtoistyö osallistaa kansalaisia suoraan paikalliseen kehitykseen ja voi näin ollen olla tärkeässä osassa kansalaisyhteiskunnan ja demokratian edistämisessä,

P. katsoo, että edellä mainitussa neuvoston päätöslauselmassa aktiivisesta kansalaisuudesta neuvosto tukee nuorten aktiivisempaa osallistumista kansalaistoimintaan, osallistumista edistäviin rakenteisiin ja vapaaehtoistyöhön,

Q. ottaa huomioon, että väestörakenteen muutos Euroopassa merkitsee, että sellaisten iäkkäämpien henkilöiden, jotka ovat potentiaalisia vapaaehtoistyöntekijöitä, määrä on suuri,

R. katsoo, että vapaaehtoistyön tekemisellä voi olla myönteinen vaikutus ihmisten terveyteen (16); katsoo, että tästä terveysedusta voivat hyötyä kaikki ikäryhmät ja että vapaaehtoistyöllä voi olla fyysisiä ja henkisiä sairauksia ehkäisevä vaikutus,

S. katsoo, että vapaaehtoistyöllä on merkitystä paikallisten kehittämisaloitteiden tukemisessa ja useiden yhteisön rahoittamien aloitteiden, kuten Leader-, Interreg- ja Peace-ohjelmien, menestyksekkään täytäntöönpanon helpottamisessa;

1. kannustaa jäsenvaltioita sekä alueellisia ja paikallisia viranomaisia tunnustamaan vapaaehtoistyön arvon sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden edistämisessä; kannustaa niitä lisäksi työskentelemään yhdessä vapaaehtoisjärjestöjen kanssa ja kuulemaan mielekkäällä tavalla vapaaehtoissektoria, jotta voidaan kehittää suunnitelmia ja strategioita vapaaehtoistyön tunnustamiseksi, arvostamiseksi, tukemiseksi, helpottamiseksi ja kannustamiseksi; kehottaa myös jäsenvaltioita luomaan vakaat ja institutionaaliset puitteet kansalaisjärjestöjen osallistumiselle julkiseen keskusteluun;

2. kehottaa komission asiantuntijoita tekemään selvemmän eron vapaaehtoisjärjestöjen ja sellaisten kansalaisjärjestöjen välille, joiden toiminta ei perustu samanlaiseen vapaaehtoisuuteen, ja kehottaa tutkimaan kattavasti ja Euroopan laajuisesti sosiaalisen osallistumisen luonnetta, tasoa ja sisäisiä mekanismeja, mukaan luettuna vapaaehtoinen osallistuminen ja tähän tarkoitukseen myönnettävä rahoitus;

3. kehottaa jäsenvaltioita sekä alueellisia ja paikallisia viranomaisia ponnistelemaan tosissaan auttaakseen vapaaehtoisjärjestöjä siinä, että ne saavat riittävästi pysyväisluontoista rahoitusta sekä hallinnollisia tarpeita että hankkeita varten ilman liiallista lomakkeiden täyttämistä, paperisotaa tai byrokratiaa, kun samalla varmistetaan julkisten varojen käytön välttämätön valvonta;

4. kehottaa jäsenvaltioita ja alueellisia ja paikallisia viranomaisia tukemaan vapaaehtoisten pelastuspalvelujen perustamista kaikissa kunnissa, jotta varmistetaan nopea reagoiminen luonnonkatastrofeihin ja onnettomuuksiin;

5. kiinnittää komission huomiota siihen, että sekä maaseudun kehittämistä koskeviin yhteisön strategisiin suuntaviivoihin (ohjelmakausi 2007–2013) että yhteisön koheesiopolitiikan strategisiin suuntaviivoihin kirjattua kumppanuusperiaatetta ei aina noudateta kansallisella tasolla (17), ja kehottaa näin ollen komissiota ryhtymään asianmukaisiin hallinnollisiin ja institutionaalisiin toimiin sen varmistamiseksi, että sen omia politiikkoja, menettelyjä ja käytäntöjä todella noudatetaan ja pannaan täytäntöön rakennerahastojen kuulemisten, neuvottelujen ja niitä seuraavien toimien aikana;

6. suosittelee, että kaikki jäsenvaltiot tuottavat säännöllisiä yleishyödyllisiä yhteisöjä koskevia ”satelliittitilejä”, ja kehottaa sisällyttämään vapaaehtoistyön näihin satelliittitileihin, jotta päättäjät voivat ottaa yleishyödylliset yhteisöt huomioon politiikkoja laatiessaan; kehottaa komissiota arvioimaan keinoja sisällyttää vapaaehtoistyö erityiskategoriana Eurostatin tilastoihin;

7. on ehdottomasti sitä mieltä, että vapaaehtoistyö ja vapaaehtoistoiminta eivät saa korvata palkallista työtä;

8. kehottaa komissiota pyrkimään sellaisen järjestelmän käyttöön ottamiseen kaikkien yhteisön rahastojen kohdalla, jossa vapaaehtoistyötä voidaan pitää osana hankkeiden yhteisrahoitusta, ja suunnittelemaan mekanismeja, joiden avulla vapaaehtoistyö voidaan hinnoitella asianmukaisesti; suhtautuu myönteisesti joidenkin komission pääosastojen pyrkimyksiin noudattaa joustavampaa lähestymistapaa vapaaehtoistyön hyväksymiseksi yhteisörahoituksen veroiseksi osaksi yhdessä rahoitettuja hankkeita;

9. kehottaa komissiota parantamaan vanhempien vapaaehtoistyöntekijöiden mahdollisuuksia ja kehittämään niille yhä useammille kokeneille vanhuksille, jotka haluavat osallistua vapaaehtoistyöhön, vanhusten toimintaohjelmia (Seniors in Action), jotka voisivat toimia rinnan edellä mainitun nuorisotoimintaohjelman (Youth in Action) kanssa ja täydentää sitä, sekä edistämään lisäksi sukupolvien välistä vapaaehtoistyötä ja opastusta koskevia erityisohjelmia;

10. kehottaa jäsenvaltioita edistämään ja helpottamaan vapaaehtoistyötä kaikissa – sekä todellisissa että virtuaalisissa – yhteisöissä, esimerkiksi perheissä tai syrjäytyneissä ryhmissä taikka ryhmissä, joissa vapaaehtoistyöllä ei ole perinteitä, sekä korostamaan sitä, että vapaaehtoistyön organisoimisessa on erittäin tärkeää varmistaa sen yhteensopivuus perhe- ja työelämän kanssa;

11. kehottaa yhtiöitä ja muita yksityissektorin toimijoita tukemaan yritysten yhteiskuntavastuuta koskevan strategiansa puitteissa rahallisesti aloitteita, joilla edistetään ja tehostetaan vapaaehtoistyötä, ja kehottaa jäsenvaltioita tarjoamaan yritysten vapaaehtoistoiminnan yhteydessä yksityissektorille kannustimia, jotta se rahoittaisi ja tukisi vapaaehtoistoimintaa, millä helpotettaisiin täten sen varmistamista, että yritysten taidot ja tieto-taito saadaan siirrettyä yksityiseltä sektorilta julkiselle sektorille, sekä parannettaisiin paikallista elämänlaatua rohkaisemalla ratkaisemaan paikalliset ongelmat omatoimisesti;

12. kehottaa komissiota tunnustamaan yhä laajemmin vapaaehtoistyön merkityksen hankittaessa pätevyyttä ja taitoja Europass-järjestelyyn liittyvän Youthpass-todistuksen kautta, varmistaen samalla, ettei vapaaehtoistyön katsota korvaavan muodollista koulutusta vaan täydentävän sitä; kannustaa lisäksi toteuttamaan kansallisia tai paikallisia toimia vapaaehtoistyöntekijöiden liikkuvuuden lisäämiseksi;

13. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tutkimaan syitä, joiden johdosta ehdotetun vapaaehtoistyötä koskevan eurooppalaisen peruskirjan, jossa olisi tarkoitus vahvistaa vapaaehtoisjärjestöjen rooli sekä niiden oikeudet ja velvollisuudet, hyväksyminen on viivästynyt; suosittelee vuotuisia vertaisarviointeja jäsenvaltion, erityisen alan tai järjestöjen vapaaehtoistyön arvioimiseksi;

14. suosittelee, että komissio ja jäsenvaltiot luovat eurooppalaisen tietokannan, joka sisältäisi perustietoja vapaaehtoisjärjestöistä sekä yksityiskohtaista tietoa parhaista käytännöistä, jotta annettaisiin hyödylliset suuntaviivat vapaaehtoisjärjestelmien parantamiselle;

15. kehottaa toimivaltaisia viranomaisia varmistamaan, että vapaaehtoistyöntekijöillä on asianmukainen tapaturmavakuutus ja vapaaehtoistyöhön liittyvä vastuuvakuutus ja että myös kaikki vapaaehtoistyöhön liittyvät vapaaehtoistyöntekijöiden maksettavaksi jäävät hyväksytyt kustannukset katetaan;

16. kehottaa komissiota, jäsenvaltioita sekä alue- ja paikallistason viranomaisia edistämään koulutuksen kautta tapahtuvaa vapaaehtoistyötä kaikilla tasoilla kehittämällä mahdollisuuksia vapaaehtoistoimintaan koulutusjärjestelmän varhaisessa vaiheessa niin, että se nähdään tavanomaisena panoksena yhteisöelämään, ja jatkamaan tällaisen toiminnan edistämistä vanhempien opiskelijoiden kohdalla, helpottamaan ”palveluksessa oppimista” (”services learning”, jossa opiskelijat työskentelevät yhteistyössä vapaaehtois- tai yhteisöryhmien kanssa osana tutkinto-ohjelmaansa), edistämään yhteyksiä vapaaehtoissektorin ja koulutussektorin välillä kaikilla tasoilla ja edistämään vapaaehtoistyötä sekä tunnustamaan vapaaehtoistyön kautta tapahtuvan oppimisen osaksi elinikäistä oppimista;

17. kehottaa komissiota, vuonna 2010 tehtävää julkisiin elimiin ja sosiaalisiin erivapauksiin sovellettavien alv-säännösten tarkistamista ajatellen, käsittelemään yhdessä jäsenvaltioiden kanssa vahvoja sosiaalisia perusteita jäsenvaltioissa rekisteröityjen vapaaehtoisjärjestöjen tavoitteisiin liittyvien hankintojen jättämiseksi alv-järjestelmän ulkopuolelle sekä myös tutkimaan perusteita poikkeusten tekemiseksi erityistapauksissa alv:n maksamisesta vapaaehtoisjärjestöille lahjoitetuista tavaroista ja palveluista;

18. kehottaa jäsenvaltioita, toissijaisuusperiaatetta kunnioittaen, rakentamaan kestävän vapaaehtoistyön infrastruktuurin, jonka puitteissa käsitellään vapaaehtoisjärjestöjen perusrahoituksen kaltaisia kysymyksiä;

19. suosittelee, että vuosi 2011 julistetaan Euroopan vapaaehtoistyön teemavuodeksi;

20. tunnustaa vapaaehtoistyön moninaisuuden jäsenvaltioissa mutta kannustaa joka tapauksessa jäsenvaltioita sekä alueellisia ja paikallisia viranomaisia mahdollisuuksien mukaan oppimaan toisiltaan vaihtamalla parhaita käytäntöjä;

21. kehottaa komissiota ottamaan käyttöön tukijärjestelmiä tehokkaampien yhteistyö- ja verkostoitumisjärjestelmien luomiseksi vapaaehtoisjärjestöjen välille ja vahvistamaan kansainvälisiä vapaaehtoistyöntekijöiden vaihtojärjestelmiä, jotka voisivat joissakin tapauksissa auttaa saavuttamaan vuosituhannen kehitystavoitteet; kehottaa erityisesti kehittämään ohjelmia vapaaehtoistoiminnan uudelleen käynnistämiseksi niissä jäsenvaltioissa, joissa vapaaehtoistoiminta assosioituu yleensä pakkotoimiin;

22. suosittelee rajat ylittävien vapaaehtoishankkeiden edistämistä;

23. kehottaa komissiota suhtautumaan myötämielisesti vapaaehtoistyöntekijöiden tilanteeseen kaikilla politiikan ja lainsäädännön aloilla;

24. kehottaa asiasta vastaavia paikallisia ja alueellisia sidosryhmiä, vapaaehtoisjärjestöjä ja tiedotusvälineitä tiedottamaan kansalaisille asianmukaisesti vapaaehtoistyön mahdollisuuksista ja antamaan heille sopivaa koulutusta kiinnittäen erityistä huomiota yhteiskunnan heikommassa asemassa oleviin ja syrjäytyneisiin ryhmiin ja syrjäisten ja vaikeapääsyisten alueiden tarpeisiin;

25. kehottaa komissiota kansanvaltaa, kuulemista ja keskustelua koskevan K-suunnitelman ohella laatimaan V-suunnitelman vapaaehtoistyöntekijöiden arvostamiseksi, aseman vahvistamiseksi ja näkyvyyden varmistamiseksi (Valuing, Validating and ensuring the Visibility of Volunteers);

26. kehottaa komissiota tarkistamaan viisumipolitiikkaansa tunnustettuihin EU:n vapaaehtoisohjelmiin osallistuvien kolmansien maiden kansalaisten osalta vapaamielisemmän viisumijärjestelmän käyttöön ottamiseksi erityisesti EU:n naapurimaista tulevien vapaaehtoistyöntekijöiden kohdalla;

27. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, alueiden komitealle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle.

(1) EUVL L 378, 27.12.2006, s. 32.

(2) EUVL L 327, 24.11.2006, s. 30.

(3) EUVL L 55, 25.2.2006, s. 20.

(4) EUVL L 291, 21.10.2006, s. 11.

(5) EUVL C 297, 7.12.2006, s. 6.

(6) EYVL L 215, 9.8.2001, s. 30.

(7) EUVL C 301 E, 13.12.2007, s. 45.

(8) EUVL C 105, 25.4.2008, s. 11.

(9) EUVL C 325, 30.12.2006, s. 46.

(10) EYVL C 180, 11.6.1998, s. 57.

(11) Eurobarometrin raportti Social Reality Stocktaking, helmikuu 2007.

(12) Johns Hopkins -yliopiston raportti Measuring Civil Society and Volunteering, syyskuu 2007, www.jhu.edu/ccss.

(13) Volunteering works, Institute for volunteering research and volunteering, Englanti, syyskuu 2007.

(14) Ks. Mandl, I., Oberholzner, T. & Dörflinger, C., Social capital and job creation in rural Europe, Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö. http://www.eurofound.europa.eu/pubdocs/2007/18/en/1/ef0718en.pdf.

(15) Vestergaard Poulsen, L.: From Deprived Neighbourhood to Sustainable Community, englanninkielinen tiivistelmä, Urban II -ohjelma Århusissa 2002–2007.

(16) Ks. The Health Benefits of Volunteering — A Review of Recent Research (Corporation for National and Community Service, 2007).

(17) Ks. Civil Society as a Partner in European Union Structural Funds, European Citizen Action Service, marraskuu 2004.