Belgia – Tietojen keruusta vastaa merikalastusta valvova virasto, joka on osa maatalous- ja kalastuspolitiikasta vastaavaa yksikköä. Tärkein tietolähde ovat myynti-ilmoitukset, jotka toimitetaan sähköisesti samana päivänä kolmesta suurimmasta huutokaupasta (Zeebrugge, Oostende ja Nieuwpoort). Poikkeuksena näihin tietoihin ovat pienet alukset, jotka saavat myydä suoraan yleisölle Oostendessa (kalahuutokaupan sijasta), mutta joiden on kuitenkin ilmoitettava painot ja hinnat Oostenden kalahuutokauppaan. Aluspäiväkirjat lähetetään 48 tunnissa, ja niiden perusteella lasketaan myydyt määrät ja kalastustoiminta eri kalastusalueilla (tärkeimmät alueet ovat Pohjanmeri ja itäinen Englannin kanaali).

Hallinnolliset tiedot näyttävät olevan saaliinpurkamista koskevien tilastojen tärkein lähde, kun lähes kaikki maat keräävät aluspäiväkirjoja, myynti-ilmoituksia sekä saaliinpurkamis-, jälleenlaivaus- ja haltuunottoilmoituksia. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 ja komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 404/2011 yli 10-metristen alusten päälliköitä vaaditaan pitämään toiminnastaan aluspäiväkirjaa ja toimittamaan siihen merkityt tiedot mahdollisimman pian ja viimeistään 24 tunnin sisällä, vaikka saalista ei olisi saatu. Aluspäiväkirjat sisältävät päälliköiden aluksiensa toiminnan aikana kirjaamat tiedot, ja niihin on merkittävä arvio saaliin elopainosta. Ne ovat erityisen hyödyllisiä saaliiden kohdentamisessa kalastusalueittain, kalastustoiminnan tasojen laskemisessa ja ristiintarkastuksissa. Alle 10-metristen alusten kalastustoiminnan valvonnassa jäsenvaltiot käyttävät lomakkeita (esimerkiksi saalisilmoitukset ja aluspäiväkirjat), myynti-ilmoituksia tai otantamenetelmiä.

Kalastustuotteiden maihintuonnista annetussa asetuksessa jäsenvaltioita ja ETA-maita vaaditaan toimittamaan tilastotietoja vuosittain kuuden kuukauden kuluessa viitekalenterivuoden päättymisestä. Niiden on toimitettava tiedot niiden alueelle unionin aluksilta ja Efta-aluksilta maihin tuotujen kalastustuotteiden kokonaismääristä ja yksikköarvoista. Tiedot on jaoteltava seuraavasti: i) maihintuonnista vastaavien alusten lippuvaltio (asetuksen liitteessä II annetuilla koodeilla), ii) tuotteiden jalostusaste (asetuksen liite III) ja iii) tuotteiden loppukäyttö (asetuksen liite IV).

Tämä on kolmas arviointikertomus, jonka komissio on toimittanut Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Ensimmäinen kertomus oli KOM(2010) 675 lopullinen ja toinen COM(2014) 240 final.

Bulgaria – Saaliinpurkamistiedoista vastaa kansallinen kalastus- ja vesiviljelyvirasto. Tiedot kerätään hallinnollisista lähteistä: jokaisen kaupallisessa kalastuksessa toimivan henkilön on toimitettava aluspäiväkirjat ja saaliinpurkamisilmoitukset (vaikka alus on pituudeltaan alle 10 metriä) ja jokaisen ensimyynnissä toimivan henkilön on toimitettava myynti-ilmoitukset, joista saadaan sitten hintatiedot. Kansallisen kalastus- ja vesiviljelyviraston vastaanottamat aluspäiväkirjat ja myynti-ilmoitukset on kirjattava järjestelmään 15 vuorokauden kuluessa niiden toimittamisesta. Bulgarialaiset alukset kalastavat yksinomaan Mustallamerellä.

Kypros – Saaliita ja saaliinpurkamista koskevien tietojen keruusta vastaa kalastus- ja meritutkimusosasto (osa maataloudesta, maaseudun kehittämisestä ja ympäristöstä vastaavaa ministeriötä). Korkeintaan 10-metristen alusten on toimitettava myyntikuitit myynti-ilmoitusten (kalastajat, jotka myyvät saaliinsa suoraan) ja saaliinpurkamisilmoitusten lisäksi. 10–12 metrin pituisilta aluksilta kerätään paperiset aluspäiväkirjat, kun taas yli 12-metriset alukset on varustettu VMS:llä, ja ne käyttävät siihen liittyvää sähköistä raportointijärjestelmää (ERS) myynti-ilmoitusten toimittamiseen. Eri tietolähteitä ei ole tällä hetkellä yhdistetty, ja tiedot on tallennettu eri tietokantoihin. Kyproksella tarvitaan selvästi yhdistettyä järjestelmää ja teknistä apua, jota tällaisen järjestelmän kehittäminen edellyttää. Kyproslaiset alukset toimivat keskisellä ja itäisellä Välimerellä.

Tanska – Maihintuonnista vastaa Tanskan AgriFish-virasto, joka kuuluu ympäristö- ja elintarvikeministeriöön. Ensimmäisten ostajien on rekisteröidyttävä ja toimitettava myynti-ilmoitukset. Useimmat suurista kalanostajista toimittavat myynti-ilmoituksensa päivittäin verkossa. Kaikkien tanskalaisten alusten on pidettävä aluspäiväkirjaa (ja yli 12-metristen alusten on pidettävä sähköistä aluspäiväkirjaa). Alle 10-metriset alukset voidaan vapauttaa aluspäiväkirjan pitämisestä, jos kalastajat ovat allekirjoittaneet kalastusaluetta koskevan ilmoituksen. ERS on pantu täysimääräisesti täytäntöön, ja yli 12-metristen alusten on käytettävä VMS:ää. Tanskalaiset alukset toimivat lähinnä Pohjanmerellä. Tiedot saadaan hallinnollisista lähteistä, mutta ovat ’jäädyttyjä’ kansallisen tilastolaitoksen kanssa tehdyn sopimuksen perusteella, ennen kuin ne kootaan ja lähetetään Eurostatiin.

Saksa – Saaliinpurkamista koskevat tiedot ovat liittovaltion maatalous- ja elintarvikeviraston vastuulla. Tiedot ovat peräisin hallinnollisista lähteistä, ja ne on koottu aluspäiväkirjoista. Tuotteiden laatua, jalostusastetta ja hintaa koskevat tiedot saadaan saaliinpurkamis- ja myynti-ilmoituksista. Saksalaiset alukset kalastavat pääasiassa läntisillä vesillä, Pohjanmerellä, Itämerellä sekä Grönlannin ja Norjan vesillä.

Viro – Tietojen keruuseen osallistuvat maaseutuministeriö, kansallinen tilastolaitos, ympäristöministeriö ja ympäristötarkastuslaitos. Kansallinen tilastolaitos ja maaseutuministeriö vastaavat tietojen muokkauksesta ja lähettämisestä. Tiedot ovat peräisin hallinnollisista lähteistä, mukaan lukien aluspäiväkirjat, saaliinpurkamisilmoitukset, myynti-ilmoitukset sekä jälleenlaivaus- ja kuljetusasiakirjat. Alukset, joiden pituus on alle 12 tai 15 metriä ja jotka toimivat vain Viron aluevesillä, pitävät kansallista paperista aluspäiväkirjaa. Yli 12-metristen alusten on toimitettava aluspäiväkirjat ERS:n kautta. Kalan ensiostajien on toimitettava myynti-ilmoitukset sähköisesti maaseutuministeriöön. Virolaiset alukset kalastavat Itämerellä, Luoteis-Atlantilla ja sisävesillä.

Irlanti – Irlannin merikalastuksen suojeluviranomainen vastaa yksin saaliinpurkamista koskevista tiedoista. Yli 10-metristen alusten tiedot saadaan sähköisistä aluspäiväkirjoista, ja alle 10-metrin pituisista aluksista ne saadaan myynti-ilmoituksista. Irlannin laivasto kalastaa Koillis-Atlantilla.

Kreikka – Maaseudun kehittämisestä ja elintarvikkeista vastaava ministeriö kokoaa hallinnolliset tiedot keskimääräisistä purkamishinnoista ja arvoista. Ne lähetetään kansalliseen tilastolaitokseen muokkausta ja käsittelyä varten. Kansallinen tilastolaitos kokoaa saaliita koskevat tiedot kuukausittaisella tilastotutkimuksella. Merentakaiseen kalastukseen (itäisellä Keski-Atlantilla kalastaviin aluksiin) sovelletaan laskentatutkimusta ja Välimerellä tapahtuvaan avomeren kalastukseen ja rannikkokalastukseen otantatutkimusta. Erittäin suuren vastauskadon (50 prosenttia) takia käytetään yksivaiheista ositettua otosta koskevaa menetelmää. Niiden alusten saaliita, joiden moottorissa on alle 20 hevosvoimaa, ei oteta huomioon. Maaseudun kehittämisestä ja elintarvikkeista vastaava ministeriö lähettää tiedot komission meri- ja kalastusasioiden pääosastolle, ja kansallinen tilastolaitos lähettää ne Eurostatiin.

Espanja – Kalastuksesta vastaava pääsihteeristö ja tilastoista vastaava alaosasto (kumpikin osa maatalous-, elintarvike- ja ympäristöministeriötä) vastaavat saaliinpurkamista koskevista tiedoista. Kalastuksesta vastaava pääsihteeristö lähettää tiedot komission meri- ja kalastusasioiden pääosastolle, ja tilastoista vastaava alaosasto lähettää tiedot Eurostatiin. Tiedot poimitaan ’Merikalastuksen saaliista ja saaliinpurkamistilastoista’. Siihen kootaan tiedot saaliinpurkamis- ja jälleenlaivausilmoituksista (yli 10-metrisistä aluksista), ensimyynti-ilmoituksista, suurimmista sallituista saaliista (TAC) ja kiintiöistä sekä tuottajajärjestöistä. Komission meri- ja kalastusasioiden pääosastolle lähetetyt tiedot ovat täysin hallinnollisia, kun taas Eurostatiin toimitettuja tietoja on hieman tilastollisesti käsitelty. Espanjan laivasto kalastaa kaikilla EU:n asetuksen soveltamisalaan kuuluvilla alueilla ja muillakin alueilla.

Ranska – Merikalastuksesta ja vesiviljelystä vastaavalla osastolla on päävastuu kaikesta tiedonkeruusta. Merikalastuksesta ja vesiviljelystä vastaavan osaston alainen kalastus- ja vesiviljelyalan tilastotoimisto vastaa tietojen muokkauksesta ja lähettämisestä komissioon. Kansallinen virasto FranceAgriMer vastaa myynti-ilmoitusten kokoamisesta ja paperi-ilmoitusten kirjaamisesta. Tutkimus- ja kehityslaitos toimittaa trooppisten tonnikalojen kalastusta koskevat tiedot merikalastuksesta ja vesiviljelystä vastaavaan osastoon. Hallinnolliset lähteet (aluspäiväkirjat, saaliinpurkamisilmoitukset ja myynti-ilmoitukset sekä VMS:n tiedot) kattavat hyvin Atlantilla tapahtuvan kalastuksen. Välimeren ja merentakaisten alueiden puutteellisia hallinnollisia tietoja täydennetään otantatutkimuksista saaduilla tiedoilla, mutta kyseiset tiedot eivät vielä sisälly Eurostatiin toimitettuihin tietoihin. Ranska on ilmoittanut havainneensa perustiedoissa puutteita tai virheitä ja todennut tarpeen parantaa tietojen laatua. Lähes 80 prosenttia saaliista saadaan Koillis-Atlantilla. Muita tärkeitä kalastusalueita ovat läntinen Intian valtameri, keskinen Itä-Atlantti ja Välimeri.

Kroatia – Saaliinpurkamista koskevista tiedoista vastaa maatalousministeriön kalastusosasto. Hallinnollisia tietoja kootaan aluspäiväkirjoista ja saaliinpurkamisilmoituksista (troolarit, kurenuotta-alukset ja yli 10-metriset alukset), saalisilmoituksista (alle 10-metriset alukset), VMS:stä (yli 15-metriset alukset) ja tuoreen kalan myynti-ilmoituksista. Kroatialaiset alukset kalastavat pohjoisella ja keskisellä Adrianmerellä.

Italia – Maa-, elintarvike- ja metsätalousministeriö, kansallinen tutkimusneuvosto ja ITAFISHSTAT (kalastustilastojen kehittämisestä vastaava kansallinen konsortio) vastaavat saaliinpurkamista koskevista tiedoista. Kansallinen tutkimusneuvosto ja ITAFISHSTAT tekevät kalastuksesta Välimerellä monimuuttujaisen otantatutkimuksen, jonka metodologiset näkökohdat on laadittu yhdessä kansallisen tilastolaitoksen kanssa. Alukset, joilla on lupa kalastaa tonnikalaa, on jätetty pois maa-, elintarvike- ja metsätalousministeriölle toimitettavista otos- ja ilmoitustiedoista, ja niiden osalta käytetään aluspäiväkirjoja. Itäisellä Keski-Atlantilla ja läntisellä Intian valtamerellä tapahtuvaa kalastusta koskevia laskentatietoja, jotka kansallinen tilastolaitos kokosi, ei enää toimiteta. Edellisen kertomuksen aikaan Italia oli ehdottanut muutoksia menetelmään, jota kyseisten tietojen kokoamiseen käytetään, jotta erittäin alhaista vastausastetta saataisiin parannettua. Tähän mennessä muutoksia ei kuitenkaan ole tehty.

Latvia – Valtion ympäristölaitos, joka on osa ympäristönsuojelusta ja aluekehityksestä vastaavaa ministeriötä, vastaa tietojen keräämisestä saaliinpurkamis- ja ensimyynti-ilmoituksista ja tietojen kokoamisesta Itämereltä ja Riianlahdelta. Elintarviketurvallisuudesta, eläinten terveydestä ja ympäristöstä vastaava laitos osallistuu myös kyseisiä alueita sekä Atlantin avomerikalastusta koskevien tietojen keräämiseen ja käsittelyyn. Se toimittaa myös (maatalousministeriön) kalastusosastolle tietoja kokoamista varten. Päävastuu tietojen laadusta on tilastokeskuksella, ja valtion ympäristölaitos sekä elintarviketurvallisuudesta, eläinten terveydestä ja ympäristöstä vastaava laitos varmistavat myös laadun omaan toimivaltaansa kuuluvilla aloilla. Kalastusosasto vastaa tietojen lopullisesta ristiintarkastuksesta ja niiden toimittamisesta komissiolle. Tiedot ovat peräisin hallinnollisista lähteistä, mukaan lukien aluspäiväkirjat sekä myynti- ja saaliinpurkamisilmoitukset. Kaikissa yli 12-metrisissä aluksissa käytetään ERS:ää ja ne on varustettu VMS:llä. Tilastokeskuksen keräämät tiedot saaliista arvon ja lajin mukaan ristiintarkastetaan vertaamalla niitä kalastusosaston toimittamiin tietoihin. Latvian kalastuslaivasto kalastaa Itämerellä sekä pohjoisella ja itäisellä Keski-Atlantilla.

Liettua – Tietojen keruusta vastaa maatalousministeriön kalastusosasto. Tärkeimmät tietolähteet ovat aluspäiväkirjat sekä myynti- ja saaliinpurkamisilmoitukset. Liettua käyttää saaliinpurkamista koskevien tietojen käsittelyssä ja validoinnissa integroitua automaattista järjestelmää. Liettualaiset alukset kalastavat Koillis- ja Luoteis-Atlantilla, itäisellä Keski-Atlantilla ja eteläisellä Tyynellämerellä.

Malta – Tietojen keruusta vastaa kalastus- ja vesiviljelyosasto, joka on osa kestävästä kehityksestä, ympäristöstä ja ilmastonmuutoksesta vastaavaa ministeriötä. Kansallinen tilastolaitos lähettää tiedot Eurostatiin ja kalastus- ja vesiviljelyosasto komission meri- ja kalastusasioiden pääosastolle. Yli 10-metrisiin aluksiin sovelletaan laskennallista lähestymistapaa, ja tiedot kerätään aluspäiväkirjoista ja myyntitositteista. Alle 10-metrisiä aluksia koskevat tiedot kerätään pienimuotoisella monimuuttujaisella otantatutkimuksella. Maltalaiset alukset kalastavat Välimerellä.

Alankomaat – Alankomaiden yritysviraston kalastusosasto vastaa tietojen keruusta Alankomaiden elintarvikkeista ja kulutustavaroista vastaavalta turvallisuusviranomaiselta ja lähettää sitten vaaditut tiedot komission meri- ja kalastusasioiden pääosastolle. Kansallinen tilastolaitos vastaa tietojen muokkauksesta ja toimittamisesta Eurostatiin. Aluspäiväkirjat, myynti-ilmoitukset ja saaliita koskevat tiedot saadaan kalastuksen rekisteröinti- ja tietojärjestelmästä, jota ylläpitää kuluttajatuotteiden turvallisuusvirasto. Alankomaalaiset alukset kalastavat Koillis-Atlantilla ja itäisellä Keski-Atlantilla sekä kaakkoisella Tyynellämerellä.

Puola – Tietojen keruusta vastaa maataloudesta ja maaseudun kehittämisestä vastaavan ministeriön kalastusosasto. Tiedot saadaan sähköisistä tai paperisista aluspäiväkirjoista ja kuukausittaisista paperiraporteista (aluksen koosta riippuen) sekä myynti-ilmoituksista. ERS ja VMS ovat käytössä, ensin mainittu yli 12-metrisissä aluksissa. Puolalaiset alukset kalastavat lähinnä Itämerellä sekä itäisellä Keski-Atlantilla ja Kaakkois-Atlantilla.

Portugali – Kansallinen tilastolaitos on delegoinut vastuun virallisten kalastustilastojen laatimisesta luonnonvarojen, turvallisuuden ja meripalvelujen hallinnolle. Maataloudesta ja kalastuksesta mantereella vastaavat viisi alueellista viranomaista ja autonomisten alueiden toimivaltaiset elimet osallistuvat myös tiedonkeruuseen. Tiedot kerätään pääasiassa aluspäiväkirjoista, saaliinpurkamisilmoituksista sekä tuoreen ja jäähdytetyn kalan osalta kansallisista kalahuutokaupoista ja myynti-ilmoituksista. Portugalilaiset alukset kalastavat lähinnä Koillis-Atlantilla sekä läntisellä ja itäisellä Keski-Atlantilla, mutta myös Tyynellämerellä.

Romania – Tietojen keruusta vastaa kansallinen kalastus- ja vesiviljelyvirasto. Merta koskevasta tutkimuksesta ja kehityksestä vastaava kansallinen laitos osallistuu myös tietojen keruuseen ja ristiintarkastukseen ja on osaltaan vastuussa tietojen toimittamisesta komission meri- ja kalastusasioiden pääosastolle. Tiedot ovat peräisin hallinnollisista lähteistä (aluspäiväkirjat sekä myynti- ja saaliinpurkamisilmoitukset). VMS:ää käytetään, mutta ERS:ää ei ole vielä otettu käyttöön. Kansallisen kalastus- ja vesiviljelyviraston tarkastajat keräävät tiedot, ja sitten tarkastuksesta ja meripolitiikasta vastaava osasto ristiintarkastaa ne. Kalastusalukset kalastavat vain Romanian hallintaan kuuluvassa Mustanmeren osassa.

Slovenia – Vastuun tietojen keruusta jakavat maa- ja metsätalous- sekä elintarvikeministeriö, kalatalouden tutkimuslaitos ja kansallinen tilastolaitos. Tiedot ovat peräisin pääasiassa hallinnollisista lähteistä. Kaikkien alusten on pidettävä aluspäiväkirjaa ja annettava saaliinpurkamisilmoitukset. Hintatiedot saadaan myynti-ilmoituksista ja kyselyistä. Puuttuvat hinnat (joiden osuus oli alle yksi prosentti puretusta kokonaismäärästä vuonna 2014) on arvioitu. Kalatalouden tutkimuslaitos hallinnoi tietojen kirjaamista, käsittelyä ja valvontaa, ja maa- ja metsätalous- sekä elintarvikeministeriö ja kansallinen tilastolaitos vastaavat tietojen pitkän aikavälin vertailukelpoisuudesta, tietojen julkaisun oikea-aikaisuudesta sekä tietojen toimittamisesta kansainvälisille järjestöille. Slovenian laivasto kalastaa Adrianmerellä.

Suomi – Päävastuu kalastustiedoista on luonnonvarakeskuksella. Maa- ja metsätalousministeriö ylläpitää rekistereitä ja reaaliaikaista tietokantaa kaupallisesta merikalastuksesta ja vastaa kiintiönalaisten lajien valvonnasta ja tietojen toimittamisesta komission meri- ja kalastusasioiden pääosastolle. Luonnonvarakeskus toimittaa omista tutkimuksistaan ja ulkoisista lähteistä tietoja maa- ja metsätalousministeriön toimittamien tietojen lisäksi. Se kokoaa yhteen kyseiset tilastot ja toimittaa ne Eurostatiin. Yli 10-metristen alusten on pidettävä aluspäiväkirjaa, ja alle 10-metristen alusten on täytettävä kuukausittain rannikkokalastuslomakkeet (saaliit arvioidaan, jos vastausta ei ole saatu). Kiintiönalaisten lajien ensimyyntejä säännellään. Kiintiöiden ulkopuolisten lajien myyntitietoja täydennetään suurimpiin kalatukkuliikkeisiin kohdistuvalla tutkimuksella. Suomalaiset alukset kalastavat yksinomaan Itämerellä.