FI Euroopan unionin virallinen lehti C 218/38

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Globalisaation aikakauden yhdennetty teollisuuspolitiikka – Kilpailukyky ja kestävyys keskeiselle sijalle”

KOM(2010) 614 lopullinen

2011/C 218/07

Esittelijä: Joost VAN IERSEL

Toinen esittelijä: Enrico GIBELLIERI

Euroopan komissio päätti 28. lokakuuta 2010 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 304 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Globalisaation aikakauden yhdennetty teollisuuspolitiikka – Kilpailukyky ja kestävyys keskeiselle sijalle

KOM(2010) 614 lopullinen.

Asian valmistelusta vastannut neuvoa-antava valiokunta ”teollisuuden muutokset” antoi lausuntonsa 4. huhtikuuta 2011.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 4.–5. toukokuuta 2011 pitämässään 471. täysistunnossa (toukokuun 4. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin ääniä 119 puolesta ja 1 vastaan 4:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 ETSK on tyytyväinen tiedonantoon teollisuuspolitiikasta Eurooppa 2020 -strategian lippulaivana. Komitea kannattaa voimakkaasti kokonaisvaltaista lähestymistapaa, EU:n eri politiikkojen nykyistä tiiviimpää kytkemistä toisiinsa sekä EU:n ja jäsenvaltioiden teollisuuspoliittisen koordinoinnin vahvistamista. Tavoitteena on maailmantaloudessa kilpailukykyinen ja kestävä eurooppalainen teollisuus.

1.2 ETSK kehottaa tiedonannon ja teollisuuspolitiikkaa koskevien neuvoston päätelmien (1) pohjalta neuvostoa ja komissiota laatimaan luettelon painopisteistä ja aikatauluista.

1.3 Politiikkojen entistä tiiviimpien keskinäisten kytkentöjen tulisi ETSK:n mielestä johtaa yhdennettyihin lähestymistapoihin sosiaalisen markkinatalouden täysin kehittyneillä sisämarkkinoilla. Tähän päästään seuraavin keinoin: älykäs sääntely, tutkimus- ja kehitystoiminta sekä innovointi, rahoituksen saatavuus, energiatehokas ja vähähiilinen talous, ympäristö-, liikenne-, kilpailu- ja työllisyyspolitiikka, taitojen ja osaamisen parantaminen, kauppapolitiikan ja siihen liittyvien kysymysten hoitaminen sekä raaka-aineiden saantimahdollisuudet.

1.4 EU:n toimielinten sisäisen suunnittelun ja koordinoinnin rationalisointi sekä keskittyminen EU:n ja jäsenvaltioiden suhteiden tiivistämiseen asettavat hallinnon parantamisen tulevan teollisuuspolitiikan keskiöön. Jäsenvaltioiden olisi parannettava keskinäistä koordinointiaan, ja myös alueiden ja suurkaupunkialueiden olisi sitouduttava asiaan. Lyhyesti sanottuna sekä vertikaalisia että horisontaalisia yhteyksiä olisi tiivistettävä kaikkialla Euroopassa, jotta pysytään muiden maanosien vauhdissa.

1.5 ETSK pitää komission vuotuisia kertomuksia jäsenvaltioiden teollisuuspolitiikoista hyvin tärkeinä, sillä kansallisin teollisuuspolitiikoin olisi pyrittävä yhdessä sovittujen tavoitteiden saavuttamiseen. Kertomuksista olisi keskusteltava avoimesti, jotta voidaan parantaa koordinointia, edistää parhaita käytänteitä ja tukea tasapuolisten toimintaedellytysten luomista kaikkialle Eurooppaan.

1.6 ETSK kehottaa osoittamaan kilpailukyvyn ylläpitämiseen ja innovointiin riittävästi yksityisiä ja julkisia rahoitusresursseja määrärahasupistusten vastapainoksi. ETSK on erittäin tyytyväinen ilmoitettuihin parannuksiin, jotka koskevat rajatylittävän pääomasijoittamisen edellytyksiä, sekä ehdotuksiin hankkeiden rahoittamiseen tarkoitetuista EU:n joukkovelkakirjalainoista, joilla hankitaan julkista ja yksityistä rahoitusta tieto- ja viestintätekniikka-, energia- ja liikenneinvestointeihin (2). Tällaisten joukkovelkakirjalainojen mahdollisuutta muilla aloilla, esimerkiksi tutkimus- ja demonstrointihankkeiden rahoituksessa, olisi selvitettävä. Myös rakenne- ja koheesiorahastojen käytössä olisi keskityttävä teollisuuspoliittisiin tavoitteisiin. Lisäksi on kehitettävä uusia innovatiivisia keinoja houkutella teollisuusalalle yksityistä pääomaa.

1.7 Teollisuuspolitiikka koskee kaikenlaisia toisiinsa liittyviä valmistusteollisuuden aloja ja palveluja. Alojen väliset rajat ovat hämärtymässä. Pk-yrityksistä on tulossa yhä tärkeämpiä sekä lisäarvon tuottamisessa että työpaikkojen luomisessa. Näistä syistä tarvitaan älykästä laaja-alaista ja alakohtaista lainsäädäntöä ja/tai sääntelyä ja liitännäistoimenpiteitä. Lisäksi olisi kiinnitettävä huomiota kansainvälisten verkkojen ja yhdennettyjen valmistusprosessien monimutkaisuuteen.

1.8 Kysymysten monitahoisuuden ja moninaisten vastavuoroisten yhteyksien vuoksi ETSK pitää tarpeellisena julkisten ja yksityisten sidosryhmien (yhteistä) sitoutumista asiaan korkean tason ryhmien, teknologiafoorumeiden, työmarkkinavuoropuhelun ja koulutusohjelmien välityksellä.

1.9 ETSK korostaa seuraavia ensisijaisia näkökohtia: — Tarvitaan älykästä ja vakaata sääntelyä, asianmukaisia arviointeja ja jälkiarviointeja. — On huolehdittava mahdollisuuksista saada EU-tason rahoitusta: seitsemäs ja kahdeksas tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma, CIP (3), Euroopan investointipankki ja Euroopan investointirahasto. Tämä koskee erityisesti pk-yrityksiä. — Innovaatiounionin ja teollisuuspolitiikan tulisi nivoutua erittäin tiiviisti yhteen, erityisesti keskeisten kehitystä vauhdittavien teknologioiden ja energiavaltaisen teollisuuden osalta. — Olisi edistettävä koordinointia sekä osaamisketjuissa (tutkimuslaitokset, yliopistot ja yritykset) että niiden välillä. — Eurooppapatentti on teollisuuspolitiikan uskottavuuden koetinkivi. — Työntekijöiden olisi päästävä osallisiksi ja osallistuttava toimintaan. — Yrittäjyyden edistämisen lisäksi tarvitaan koulutusta kaikilla tasoilla, jotta voidaan varmistaa palkkaukseltaan asianmukaiset ja kestävät, laadukkaat työpaikat sekä vakaa työllisyys. Parhaista käytänteistä olisi levitettävä tietoa. — Maailmanlaajuiset kehityssuuntaukset vaativat aktiivista kauppapolitiikkaa ja tehokasta markkinavalvontaa. Niiden vuoksi Euroopan on ehdottomasti puhuttava yhdellä äänellä, jotta sillä on edellytykset toimia globaaleilla markkinoilla. — Resurssitehokkaan ja vähähiilisen eurooppalaisen talouden olisi merkittävä myös sitä, että EU vaatii kauppakumppaneitaan noudattamaan samoja standardeja. — Olisi turvattava raaka-aineiden saatavuus ja mahdollisuus hyödyntää erilaisia energialähteitä.

2. Johdanto

2.1 Uudentyyppinen teollisuuspolitiikka sai alkunsa huhtikuussa 2004. (4) Pitkällisen liberalisointi- ja yksityistämisprosessin jälkeen kansallisten teollisuuspoliittisten mallien kirjo oli edelleen laaja.

2.2 EU:n tasolla asetettiin keskeiselle sijalle eri teollisuudenalojen asemaa vahvistavat toimintaedellytykset. Lisäksi tehtiin alakohtaisia analyyseja.

2.3 ETSK osallistui aktiivisesti tähän kehitykseen ja otti useissa lausunnoissa kantaa eri alojen kasvaviin intresseihin ja alojen erityispiirteisiin EU:n tasolla. (5)

2.4 Olosuhteet muuttuvat kuitenkin jatkuvasti. Eriävät näkemykset EU-tason hallinnosta ja jäsenvaltioiden teollisuuden erilainen suorituskyky vaikuttavat finanssi- ja talouskriisin vuoksi Euroopan kykyyn reagoida muutoksiin.

2.5 Lisäksi on noussut esiin uusia kysymyksiä ja yhteiskunnallisia haasteita, kuten väestön ikääntyminen, ilmastonsuojelu ja kestävä kehitys, energiansaanti, kiihtyvä globalisaatio, osaamis- ja digitaaliyhteiskunta sekä työmarkkinoiden muutokset.

2.6 Innovointi on nykypäivän trendi, ja sitä inspiroivat sekä jatkuva tutkimus ja kehittyvä teknologia että kilpailun lisääntyminen kotimarkkinoilla ja ulkomailla.

2.7 Viimeksi kuluneiden kymmenen vuoden aikana on korostettu yhä enemmän kaikentasoisen koulutuksen ensisijaista merkitystä.

2.8 Selvästä edistyksestä huolimatta sisämarkkinoiden pirstaleisuus ja selkeän painopisteen puuttuminen ovat edelleen ongelma, mikä johtuu osittain liiketoimintaa koskevien lähestymistapojen eroista. Sisämarkkinoiden toteuttamisen ja teollisuuspolitiikan yhteys jää liian usein huomiotta. ETSK on useaan otteeseen kehottanut luomaan oikeanlaiset edellytykset ja ottamaan tässä yhteydessä huomioon aloittain räätälöityjen sääntöjen tarpeen ja laajalle levittäytyneisiin globaaleihin arvoverkkoihin liittyvät temaattiset kysymykset.

3. Tiedonannon sisältämät uudet näkökohdat

3.1 Teollisuuspolitiikan tarkoituksena on saada vahva valmistusteollisuus säilymään Euroopassa ja lisätä yhteiskunnan ja sidosryhmien yleistä tietoisuutta siitä, että EU:n on arvioitava tilannetta ja luotava paremmat edellytykset teollisuuden – valmistusteollisuuden ja palvelujen – menestyksekkäälle kehittymiselle kotimarkkinoilla ja ulkomailla.

3.2 Teollisuuspolitiikalla olisi vastattava lisääntyvän epävarmuuden ja epätasapainon sekä kovan kilpailun ja muiden maailmanlaajuisten toimijoiden pyrkimysten tuomiin haasteisiin siten, että määritellään puitteet investoinneille, työpaikkojen luomiselle ja vahvalle teolliselle perustalle Euroopassa.

3.3 Teollisuuspolitiikka kuuluu Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahankkeisiin yhdessä muiden vastaavien hankkeiden ja tärkeiden alojen, kuten innovoinnin, osaamisen, kauppapolitiikan ja yhtenäismarkkinoiden, kanssa. Kokonaisvaltainen lähestymistapa korostaa EU:n kaikkien politiikkojen tehokkaan koordinoinnin ja johdonmukaisuuden tarvetta. Koordinoinnin ja johdonmukaisuuden, ja niiden ohella EU:n politiikan avoimuuden ja näkyvyyden, on tuettava teknologista edistystä ja innovointia (erityisesti keskeisten kehitystä vauhdittavien teknologioiden osalta), rakenneuudistusta, laadukkaiden työpaikkojen luomista (6) ja Euroopan läsnäoloa kansainvälisillä markkinoilla.

3.4 Tiedonannossa komissio ehdottaa uudeksi välineeksi ”kilpailukyvyn varmistamista” sellaisen arviointimenettelyn avulla, jossa on mentävä pelkkää hintoihin tai kustannuksiin perustuvaa kilpailukykyä pidemmälle ja huomioitava myös investointi- ja innovointitekijät.

3.5 Teollisuuspolitiikan ulkoinen ulottuvuus, joka jää usein huomiotta, nostetaan etualalle. Samoin kiinnitetään aiempaa enemmän huomiota raaka-aineiden saatavuuteen kaikenlaisen teollisuuspolitiikan perusehtona.

3.6 Tiedonannossa korostetaan jälleen yhdennettyä horisontaalista lähestymistapaa ja sen ohella alakohtaisia sovelluksia ja räätälöityjä toimintamalleja, vaatimusta tarkastella alojen vastavuoroisia yhteyksiä ja arvo- ja toimitusketjujen välisiä kytköksiä (ratkaisevan tärkeää pk-yritysten kannalta), verkkoja ja klustereita, yrityspalvelujen vaikutusta ja rahoituksen saatavuutta.

3.7 Tiedonannossa todetaan, että suuressa osassa Euroopan teollisuutta on meneillään jatkuva muutos ja rakenneuudistus. Lisäksi siinä viitataan uusiin aloihin, joihin investoidaan yhä enemmän ja jotka tarjoavat uusia työpaikkoja: esimerkiksi avaruusala (7), uudet turvapalvelut sekä kulttuuri- ja luova teollisuus.

3.8 ETSK:n mielestä Lissabonin sopimuksen 173 artiklaan perustuva komission ehdotus julkaista vuosittain kertomuksia jäsenvaltioiden teollisuuspolitiikkojen tilanteesta ja kehityksestä on erittäin tärkeä ja kunnianhimoinen. Kertomusten on tarkoitus tukea yhteisiä analyyseja sekä yhdessä sovittuja lähestymistapoja ja toimintalinjoja.

3.9 ETSK panee tyytyväisenä merkille, että kilpailukykyneuvosto tukee täysin EU:n toiminnan strategisia suuntaviivoja koskevia puitteita, mikä helpottaa yhteisen näkemyksen aikaan saamista toiminnan painopisteistä. Tärkeintä on kuitenkin, että neuvosto korostaa myös jäsenvaltioiden teollisuuspolitiikkojen koordinoinnin tarvetta.

4. Yleistä

4.1 ETSK katsoo, että vallitsevien pakottavien olosuhteiden vuoksi teollisuuspolitiikkaa käsittelevän tiedonannon sekä neuvoston päätelmien ajoitus on erittäin hyvä.

4.2 Teollisuuspolitiikan valitseminen Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahankkeiden joukkoon osoittaa, että komissio on vakaasti päättänyt valmistella strategian, joka on koordinoitu sekä unioni- että jäsenvaltiotasolla. Jäsenvaltioiden sitoutuminen asiaan viipymättä on ratkaisevan tärkeää.

4.3 ETSK tähdentää kilpailukykyisen kestävän valmistusteollisuuden merkitystä Euroopassa. Tällainen teollisuus edellyttää vahvaa teollista perustaa sekä teollisuudelle välttämättömiä palveluja. Arvovaltaiset lähteet korostavat työpaikkojen siirtyvän vähitellen valmistustoiminnasta teollisuuteen liittyviin palveluihin. Tämä koskee paitsi välillisiä panoksia myös valmistajien itsensä tuottamia palveluita. (8)

4.4 Tulevaisuuden muotoilu – älykäs energia, nanoteknologia ja biotieteet, uudet materiaalit, yrityspalvelut ja sosiaalinen media sekä tarve laaja-alaistaa tieto- ja viestintätekniikkaa – edellyttää vahvaa politiikkaa. Euroopalla ei ole Applea eikä Googlea. Kiina kuroo välimatkaa nopeasti umpeen ja on tietyillä aloilla jo ohittamassa Euroopan.

4.5 EU tarvitsee kipeästi vision ja ohjelman tuottavien investointien edistämiseksi ja tuottavuuden parantamiseksi. EU:n ja jäsenvaltioiden tarkoin määriteltyjen yhteisten toimintaperiaatteiden olisi kannustettava yrityksiä ja viranomaisia toteuttamaan kunnianhimoisia investointiohjelmia.

4.6 Teollisuuspolitiikka edellyttää asianmukaisia yksityisiä ja julkisia talousresursseja. Tekeillä olevia määrärahasupistuksia olisi kompensoitava muilla, yhdessä sovituilla rahoituskeinoilla (9).

4.7 ETSK katsoo, että seuraaviin kolmeen keskeiseen näkökohtaan on puututtava lähivuosina: — EU:n moninaisten horisontaalisten ja alakohtaisten politiikkojen yhteydet ja vuorovaikutus — monimutkaiset kansainväliset verkot ja yhdennetyt valmistusprosessit (10) — kansallisten politiikkojen arviointi ja nykyistä tehokkaampi koordinointi EU:n tasolla ja jäsenvaltioiden kesken.

4.8 EU:n toimielinten sisäisen suunnittelun ja koordinoinnin rationalisointi sekä keskittyminen EU:n ja jäsenvaltioiden suhteiden tiivistämiseen asettavat hallinnon parantamisen tulevan teollisuuspolitiikan keskiöön.

4.9 Jäsenvaltiot kehittävät omia teollisuuspoliittisia lähestymistapojaan ja tavoitteitaan. Jotta EU:n uudentyyppinen teollisuuspolitiikka onnistuisi, neuvoston olisi työstettävä kilpailukykyneuvoston päätelmiä ja otettava ne yhteistyön tiivistämisen pohjaksi.

4.10 ETSK on täysin samaa mieltä siitä, että kokonaisvaltainen ja yhdennetty lähestymistapa on tarpeen. Politiikkojen nykyistä tiiviimpi kytkeminen toisiinsa on tärkeää Euroopan kestävän sosiaalisen markkinatalouden kannalta, ja sen tulisi johtaa yhdennettyyn tapaan lähestyä Euroopan teollisuuden tulevaisuutta toimivilla sisämarkkinoilla. Tähän päästään seuraavin keinoin: älykäs sääntely, tutkimus- ja kehitystoiminta sekä innovointi, rahoituksen saatavuus, energiapolitiikka ja vähähiilisyyteen tähtäävä politiikka, ympäristö-, liikenne- ja kilpailupolitiikka, taitojen ja osaamisen parantaminen, kauppapolitiikka ja siihen liittyvien kysymysten hoitaminen sekä raaka-aineiden saatavuus. Alakohtaiset politiikat lisäävät mahdollisuuksia entisestään. Näitä aiheita käsitellään erillisissä tiedonannoissa. (11)

4.11 ETSK suhtautuu myönteisesti tehokkaaseen ”kilpailukyvyn varmistamiseen”, joka pitäisi käynnistää valikoiden.

4.12 EU:n tutkimus- ja kehitystoimintaan suuntaaman rahoituksen säilyttäminen ennallaan, tai jopa lisääminen, on ensisijaisen tärkeää. Eurooppalaisilla suurhankkeilla (esim. energia-alan hankkeilla) ja Euroopan laajuisten perusrakenteiden toteuttamisella, joiden rahoittamiseen osallistuu yksi tai useampi jäsenvaltio, pitäisi olla vipuvaikutuksia.

4.13 Teollisuusklustereita syntyy yleensä perinteisiin teollisuuskeskuksiin, jotka kehittyvät jatkuvasti uusien investointien, teknologian ja innovoinnin, arvoketjujen, osaamisen ja taitojen sekä alueellisen ja kansainvälisen verkottumisen ansiosta. (12) Edistyneet alueet edustavat Euroopan kärkijoukkoa.

4.14 ETSK katsoo, että unionitason yhdennetyt politiikat ja toimet sekä jatkuva, nykyistä avoimempi ja ajantasaisempi tiedotus kansallisista kehityssuuntauksista edistävät huomattavasti tasapuolisten toimintaedellytysten luomista ja Euroopan yhdentymisen ytimen, eli vankkojen sisämarkkinoiden, toteuttamista.

4.15 Tieto ja analyysit ovat avainasemassa. ETSK arvostaakin komission tekemää tarkkaa analysointia. Unionitason perusteelliset analyysit ja täsmälliset ja vertailukelpoiset tiedot ovat välttämättömiä kaiken politiikan kannalta. Entistä tarkempi ja kaukonäköinen seuranta ja arviointi edellyttävät luotettavaa tietoa muuttuvista ajankohtaisista suuntauksista (13). Edistystä on havaittavissa, mutta tehtävää on vielä paljon.

4.16 Kansallisten tilastojen lisäksi Eurostatilla on ratkaisevan tärkeä rooli. Sillä olisi oltava asianmukaiset resurssit, jotta se voi kerätä oikeanlaista tietoa ja analysoida eurooppalaisia ja maailmanlaajuisia kehityssuuntauksia ja muutosvoimia hyvissä ajoin. Lisäksi sen keinoja saada tietoja olisi lisättävä. Tietojen olisi oltava saatavilla mahdollisimman nopeasti ja kattavasti.

5. Unionitason hallinto, horisontaaliset ja kohdennetut lähestymistavat: alat ja arvoverkot

5.1 Komission toimien yhdistäminen yhdeksi kokonaisuudeksi korostaa tarvetta poistaa raja-aitoja sekä lisätä näkyvyyttä ja tehokkuutta.

5.2 Teollisuuspolitiikka pysyy tietyssä määrin kansallisena politiikan alana. Komission tiedonannossa esitetty luettelo aloista, joilla EU (komissio, neuvosto tai Euroopan parlamentti) on vastuussa toiminnasta tai joilla se voisi ryhtyä toimiin, on myös vaikuttava. Tätä taustaa vasten Eurooppa 2020 -strategian yhtenäiset puitteet tarjoavat lupaavia mahdollisuuksia.

5.3 ETSK kannattaa komission poliittisia pyrkimyksiä. Komission roolia ei kuitenkaan aina ole selvästi määritelty, mikä johtuu osittain virallisen toimivallan puuttumisesta muutamilla aloilla. Tietyillä aloilla, kuten energia-alalla, jäsenvaltioilla on edelleen omat tavoitteensa ja menettelynsä eikä komission ja jäsenvaltioiden toimivaltajakoa noudateta yhdenmukaisesti.

5.4 Kilpailukykyneuvoston vaikutusvaltaa ja tehokkuutta olisikin lisättävä, sillä se asettaa tavoitteita ja vastaa sääntelystä hyvin monissa eri asioissa yhdessä komission kanssa.

5.5 ETSK kehottaa neuvostoa ja komissiota määrittelemään toiminnan painopisteet ja niiden toteuttamisen aikataulun. Painopisteiden on katettava myös taloudelliset perusrakenteet, esimerkiksi edistyneet liikenneverkot, monipuoliset energialähteet ja niiden käyttömahdollisuudet, digitaalistrategia sekä tieto- ja viestintätekniikka.

5.6 Sisämarkkinoiden ulkoinen ulottuvuus ja tasapuolisten toimintaedellytysten aikaansaaminen maailmanmarkkinoilla edellyttää yhä enemmän aktiivista kauppapolitiikkaa ja tehokasta eurooppalaista diplomaattikuntaa.

5.7 Teollisuus käy jälleen läpi perusluonteisia muutoksia, jotka johtuvat tutkimus- ja kehitystoiminnasta ja innovoinnista, muuttuneesta sääntelystä sekä kansainvälisten teollisuus- ja palvelumarkkinoiden tilanteesta. Tämä kehitys vaikuttaa kaikkiin aloihin. EU:n peräkkäisissä työohjelmissa määriteltävien painopisteiden tulisi heijastaa vallitsevia kehityssuuntauksia, jotta voitaisiin taata oikeanlaiset puite-edellytykset, sekä sisältää konkreettinen toimintasuunnitelma, joka antaisi osviittaa ja varmuutta teollisuusinvestoinneille. Vakaat pitkän aikavälin sääntelypuitteet ovat välttämättömät.

5.8 Teollisuuspolitiikan ja sisämarkkinoiden välisellä yhteydellä on ensisijainen merkitys. ETSK on vakaasti sitä mieltä, että entistä kohdennetumman teollisuuspolitiikan lisäksi myös sisämarkkinoiden toimenpidepakettia koskevat päätökset vahvistavat jälleen selvästi komission ja EU:n roolia sekä korostavat sitä, että Euroopassa tarvitaan tasapuolisia toimintaedellytyksiä.

5.9 ETSK toteaa jälleen, että tavoitteena on edelleen oltava, että tutkimus- ja kehitysmenoihin käytetään 3 prosenttia bkt:stä. Taloudellisten resurssien supistaminen ei saisi koitua ratkaisevassa asemassa olevien innovointivoimien vahingoksi.

5.10 Toimintalinjojen ja rahoitusvälineiden tehokkuutta ja lisäarvoa ajatellen ETSK on useissa lausunnoissaan kannattanut alakohtaisia korkean tason ryhmiä, teknologiafoorumeita, innovatiivisten klustereiden edistämistä sekä tutkimuslautakuntien ja tutkimuslaitosten rajatylittävää yhteistyötä, jota kaikkea tuetaan EU:n varoin. Lisäksi olisi kehitettävä demonstrointi- ja esimerkkihankkeita.

5.11 Onnistuneista hankkeista mainittakoon edelläkävijämarkkinoita koskeva aloite (LMI). Siinä on mukana kuusi tärkeää alaa, ja tavoitteena on vähentää tuotannon ja palveluiden esteitä. (14) EU:n olisi käynnistettävä samaan tapaan uusia teollisuusalan hankkeita, jotka koskisivat esimerkiksi saastuttamattomia ja energiatehokkaita ajoneuvoja, hiilidioksidin talteenottoa ja varastointia, Euroopan laajuisia verkkoja, avaruusalan projekteja ja keskeisiä kehitystä vauhdittavia teknologioita.

5.12 ETSK katsoo, että eurooppapatentin hyväksyminen on EU:n teollisuuspolitiikan uskottavuuden koetinkivi. Jos eurooppapatentista ei vielä onnistuta pääsemään yhteisymmärrykseen kaikkialla EU:ssa, se olisi toistaiseksi otettava käyttöön osassa jäsenvaltioista.

5.13 Yleisesti ottaen teollis- ja tekijänoikeuksien suojaaminen on nykymaailmassa ensisijaisen tärkeää.

5.14 Erityiset alakohtaiset lähestymistavat ovat välttämättömiä nykyistä paremman ja asianmukaisemman sääntelyn aikaansaamiseksi ja tarvittavien välineiden ja toimien kehittämiseksi.

5.15 Globalisaatio, toimitusketjujen hajautuminen yli valtiorajojen ja eri toimijoiden tiivis keskinäisriippuvuus vähentävät kuitenkin perinteisen alakohtaisen teollisuuskäsityksen merkitystä poliittiselta kannalta. Tämä ei tarkoita tiettyjen hyvin alakohtaisten ongelmien olemassaolon kieltämistä, mutta tällaisiin ongelmiin on puututtava tapauskohtaisesti eurooppalaisesta näkökulmasta.

5.16 Joustava alakohtainen lähestymistapa mahdollistaa hedelmällisen keskustelun ja muodostaa hyvän pohjan julkis- ja yksityissektorin sidosryhmien sitoutumiselle. Komission ja hallitusten virkamiesten lisäksi sidosryhmiin kuuluvat yritykset, tutkimuslaitokset, (korkea-asteen) oppilaitokset, työmarkkinaosapuolet, valtiovallasta riippumattomat organisaatiot ja alueiden edustajat.

6. Keskeiset erityiskysymykset

6.1 Teollisuuspolitiikka on yleiskäsite, johon liittyy ja kytkeytyy monia eri aloja.

6.2 Rahoituksen ja varojen saatavuus on vakava ongelma, johon on puututtava pikaisesti. ETSK on erittäin tyytyväinen ilmoitettuihin parannuksiin, jotka koskevat rajatylittävän pääomasijoittamisen edellytyksiä, sekä ehdotuksiin hankkeiden rahoittamiseen tarkoitetuista EU:n joukkovelkakirjalainoista, joilla hankitaan julkista ja yksityistä rahoitusta tieto- ja viestintätekniikka-, energia- ja liikenneinvestointeihin (15). Tällaisten joukkovelkakirjalainojen mahdollisuutta muilla aloilla, esimerkiksi tutkimushankkeiden rahoituksessa, olisi selvitettävä. Lisäksi on harkittava myös muita toimenpiteitä, esimerkiksi verovähennysjärjestelmiä.

6.3 Finanssikriisistä ovat kärsineet erityisesti pk-yritykset. Onkin kehitettävä innovatiivisia ideoita, jotta yksityinen pääoma saadaan liikkeelle. Esimerkkinä mainittakoon ns. crowd funding, jossa rahoitusta kerätään joukolta yksityissijoittajia. ETSK kehottaa komissiota järjestämään pyöreän pöydän kokouksia ulkopuolisten sidosryhmien edustajien kanssa, jotta voidaan pohtia tapoja ja keinoja saada yksityistä pääomaa teollisuuden käyttöön. Tässä yhteydessä on kiinnitettävä huomiota eri puolilla maailmaa sovellettaviin käytänteisiin. Hedelmällisistä ideoista ja käytänteistä on levitettävä tietoa.

6.4 ETSK suosittaa, että myös Euroopan investointipankkia (EIP) kannustetaan yhdessä Euroopan investointirahaston (EIR) kanssa jatkamaan ponnistelujaan kehittää täsmävälineitä eurooppalaisten pk-yritysten kasvun edistämiseksi.

6.5 Euroopan investointipankin rooli on erityisen tärkeä siksi, että EIP näyttää esimerkkiä muille yksityissijoittajille ja toimii veturina lisärahoitusta houkuteltaessa. Tähän kuuluu myös innovatiivisten prosessien kehittämiseen tarvittavien pitkäaikaisten investointien edistäminen. EIP:n lainat olisi sidottava sosiaalisiin ja ympäristöä koskeviin kriteereihin, ja EIP:n rahoituksen vaikutusta Euroopan teollisuuteen ja EU:n tavoitteiden saavuttamiseen olisi arvioitava jälkikäteen.

6.6 ETSK on tyytyväinen siihen, että komissio keskittyy seitsemännessä ja kahdeksannessa tutkimuksen puiteohjemassa yhä enemmän innovatiivisiin teollisuushankkeisiin ja (rajatylittävään) yhteistyöhön.

6.7 EU:n tutkimus- ja kehitystoiminnan rahoituksen painopiste on tällä hetkellä tiedon levittämisessä ja tietämyksen syventämisessä. EU:n teknologiafoorumeiden näkemysten mukaisia hankkeita sekä Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin (EIT) toimintaa (16) on tuettava. ETSK katsoo, että täytäntöönpanon yksinkertaistamista on jatkettava. EU:n määrärahat olisi investoitava kohdennetusti siten, että edistetään julkisten ja/tai yksityisten investointien kerrannaisvaikutuksia.

6.8 Tämä tarkoittaa, että kahdeksannessa tutkimusohjelmassa olisi keskityttävä perustutkimuksen ohella myös teollisuuspoliittisten tavoitteiden saavuttamiseen. Suurten teollisuushankkeiden yhteydessä EU-tason (keskitetyn) rahoituksen ja kansallisen rahoituksen tehokas koordinointi on joka tapauksessa välttämätöntä.

6.9 Sama pätee myös pk-yrityksille tarkoitettuun kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaan (CIP), joka koskee energia-alaa, tieto- ja viestintäteknologiaa ja yrittäjyyttä.

6.10 Yhteen teollisuudenalaan keskittyvien alueiden kehitystä olisi tarkasteltava uudelleen, jotta teollisuuden monipuolistamista voitaisiin edistää aiempaa tehokkaammin. Vähähiilisyyteen tähtäävien hankkeiden ja ympäristöhankkeiden rahoittaminen EU-varoin tukee kestävää kehitystä.

6.11 Innovoinnin ja teollisuuspolitiikan yhteys on itsestään selvä. Innovointi on erittäin laaja ala, ja se kattaa myös muut kuin tekniset kysymykset. Innovointia ja teollisuuspolitiikkaa koskevien lippulaivahankkeiden painopiste on aivan oikeutetusti pitkälti sama, ja niillä on yhteisiä tavoitteita, kuten innovointikumppanuudet. Tämä lisää tehokkuutta ja näkyvyyttä.

6.12 Teollisuustoiminnan mahdollista vähenemistä on vältettävä vahvistamalla innovoinnin ja teollisuuden välistä yhteyttä (17). Tämä on mahdollista muun muassa painottamalla keskeistä kehitystä vauhdittavaa teknologiaa. Lisäksi olisi parannettava tutkimuslähtöisen teollisuuden edellytyksiä.

6.13 Jäsenvaltioiden ja EU:n tutkimus- ja innovointipolitiikka liittyy tiiviisti teollisuuspolitiikkaan. Näin on erityisesti määrärahasupistusten ja muiden maanosien pyrkimysten aiheuttamien paineiden vuoksi. Myös yritysten tutkimusvarojen vähentäminen ja/tai siirtäminen ulkomaille on huolestuttavaa.

6.14 Tieteen ja tutkimuksen tulosten tuotteistaminen soveltavan teknologian avulla on edelleen heikko kohta kaikkialla Euroopassa. Vaikka perustutkimus on vastaisuudessakin ratkaisevan tärkeää, ETSK korostaa, että siirtymän laboratoriosta reaalitalouteen on oltava tehokasta, kestävän kehityksen mukaista ja nykyistä nopeampaa.

6.15 Tavoitteet, jotka koskevat siirtymistä vähän energiaa kuluttavaan ja vähähiiliseen talouteen, voivat avata uusia mahdollisuuksia uraauurtavalle innovoinnille.

6.16 Osaamisketjujen sisäisen ja välisen koordinoinnin parantamisen olisi kuuluttava ensisijaisiin tavoitteisiin. Asiasta olisi keskusteltava kaikkien julkis- ja yksityissektorin sidosryhmien kesken, jotta puutteet saadaan korjatuksi ja lisäarvoa ja tehokkuutta voidaan parantaa.

6.17 Yliopistot eivät ole vielä täysin omaksuneet rooliaan osaamiskolmion erottamattomana osana. Painopiste on asetettava yliopistojen ja teollisuuden avointen ja rajatylittävien verkostojen luomiseen. EU:n olisi keskityttävä tukemaan tällaista kehitystä.

6.18 Eurooppa 2020 -strategian sosiaalipoliittinen luku kattaa useita elementtejä. Keskeisessä asemassa on työpaikkojen luominen yksityisten investointien sekä toimitus- ja arvoketjujen ja pk-yritysten avulla. Tämän tavoitteen pitäisi myös lisätä strategian yleistä hyväksyntää.

6.19 Työntekijöiden olisi päästävä osallisiksi ja osallistuttava toimintaan. ETSK korostaa tehokkaan työmarkkinavuoropuhelun tarvetta sekä yhteisten tavoitteiden ja sitoumusten edistämisen merkitystä tänä voimakkaiden muutosten aikakautena. Työmarkkinavuoropuhelu on myös edellytys sosiaalisesti hyväksyttävien ratkaisujen aikaansaamiselle, ja sitä tarvitaan herättämään luottamusta talouden muutosta kohtaan. Lisäksi sen pitäisi lisätä tietoisuutta ja hyväksyntää kansalaisten keskuudessa.

6.20 Jäsenvaltioilla on tällä alalla omat perinteensä. ETSK:n mielestä työntekijöiden tulisi osallistua ja päästä vaikuttamaan yritys-, alue-, jäsenvaltio- ja unionitasolla. Näin voitaisiin edistää ennakointia ja vaikuttaa muutosten muotoon. EU:n tasolla alakohtainen työmarkkinavuoropuhelu on erittäin arvokas väline, ja komission olisikin jatkettava sen tukemista sekä edistettävä sen käynnistämistä aloilla, joilla sitä ei vielä käydä.

6.21 Kaikentasoinen koulutus on tärkein prioriteetti. Jotta keskipitkän ja pitkän aikavälin osaamisvaatimukset tulisivat huomioiduiksi, opetussuunnitelmia koskevien suuntaviivojen tulisi perustua (alakohtaisiin) työmarkkina-analyyseihin. Sukupuolten väliset erot olisi saatava poistettua. Tietyillä aloilla, esimerkiksi insinööritaidon ja tekniikan alan ammateissa, epäsuhta työmarkkinoiden tarjonnan ja kysynnän välillä on huolestuttava. Yrittäjyyttä tulisi edistää.

6.22 Suuntaviivat ja parhaiden käytänteiden levittäminen ovat tarpeen (korkea-asteen) opetussuunnitelmien muotoilemiseksi. (18) ETSK kehottaa komissiota lisäämään toimiaan tällä alalla.

6.23 Maailmanlaajuinen kehitys vaatii aktiivista eurooppalaista kauppapolitiikkaa. Työnjako ”korkeiden ja matalien arvojen maiden” (high-value and low-value countries) on hämärtymässä. Erityisesti Aasiassa tapahtuu merkittävää taloudellista ja sosiaalista kehitystä nopeaan tahtiin. Näin ollen maailmanlaajuiset tasapuoliset toimintaedellytykset ovat yhä tärkeämpiä, kun on kyse ympäristöä koskevista ja sosiaalisista standardeista, vastavuoroisesta pääsystä markkinoille, henkisestä omaisuudesta jne. (19)

6.24 ETSK korostaa, että maailmanlaajuisia tasapuolisia toimintaedellytyksiä koskeva näkökohta on otettava huomioon EU:n kaikessa päätöksenteossa ja tulevan lainsäädännön arvioinnissa. Lisäksi EU:ssa olisi parannettava seurantaa ja tehostettava markkinavalvontaa. Myös tullin tarkastusvaltuuksia olisi laajennettava.

6.25 Standardisoinnin merkitystä sisämarkkinoiden tärkeänä välineenä tuskin voi yliarvioida. Yhdysvaltalaiset ja kiinalaiset yritykset omaksuvat standardit yleensä omaehtoisesti, koska ne ovat uraauurtavia maailmassa.

6.26 ETSK korostaa teollisuuspolitiikan sekä kauppapolitiikan ja siihen liittyvien kysymysten välistä yhteyttä. Kauppaa ja investointeja haittaavia keinotekoisia esteitä muualla maailmassa on vastustettava. Näistä kysymyksistä voidaan neuvotella myös WTO:n ulkopuolella, ja niihin on puututtava joko kahdenvälisin tai monenvälisin järjestelyin. Teollisuuspolitiikan ulkoinen ulottuvuus merkitsee sitä, että EU:n on puhuttava yhdellä äänellä kaikilla kansainvälisillä talousfoorumeilla (20).

6.27 EU:n on vastustettava jyrkästi rajoituksia, joita kauppakumppanit asettavat raaka-aineiden saannille. ETSK suhtautuu myönteisesti suositettuihin toimiin, jotka koskevat raaka-aineiden hintoja ja kaivosalan markkinoiden vakauttamista. Lisäksi olisi puututtava hyödykemarkkinoilla tapahtuvaan keinotteluun.

6.28 Kyseenalaistamatta EU:ssa sovittuja energia- ja ilmastotavoitteita ja -standardeja on tarkasteltava huolellisesti poliittisia välineitä ja otettava niitä kehitettäessä huomioon, missä määrin ne vaikuttavat teollisuuden kilpailukykyyn (21). Resurssitehokkaan ja vähähiilisen eurooppalaisen talouden olisi merkittävä myös sitä, että EU vaatii kauppakumppaneitaan noudattamaan samoja standardeja (22). Paras ratkaisu ovat monenväliset sopimukset. Kauppapakotteita olisi vältettävä.

6.29 Sosiaalisten standardien osalta ETSK viittaa ILO:n vuonna 1998 antamaan julistukseen työelämän keskeisistä normeista (23), jotka koskevat syrjintää, lapsi- ja pakkotyövoimaa sekä ammattiyhdistysten oikeuksia ja kollektiivista neuvotteluoikeutta. ILO:n yleissopimukset ovat konkreettisempia, mutta tietyt maat eivät ole allekirjoittaneet niitä tai panneet niitä täytäntöön.

6.30 Yritysten yhteiskuntavastuun on oltava yleinen kansainvälinen käytäntö, joka perustuu ILO:n julistuksiin, OECD:n toimintaohjeisiin ja muihin laajalti tunnustettuihin kansainvälisiin välineisiin (24). Yritykset alkavat käyttää sitä eräänlaisena julkisuuskuvaansa parantavana tunnuksena.

7. Jäsenvaltioiden teollisuuspolitiikkojen ja EU:n välinen yhteys

7.1 Osavaltioiden välisistä eroista huolimatta Yhdysvaltain talous toimii yksien markkinoiden ja yhden keskushallituksen pohjalta. Sama pätee Kiinaan ja muihin maihin.

7.2 EU:ssa taas kaikilla jäsenvaltioilla on omanlainen teollisuuspolitiikkansa (25). Mallit ovat hyvin erilaisia, mikä johtuu jäsenvaltioiden päätöksentekorakenteiden ja -perinteiden eroista, julkis- ja yksityissektorin erityisistä suhteista sekä erilaisista talousrakenteista ja suhteellisista hyödyistä. Lisäksi vallitseva kriisi saattaa houkutella piiloprotektionismiin.

7.3 Kaikkien näiden erojen vuoksi jäsenvaltioiden tulokset talouskasvussa ja työllisyydessä ovat hyvin erilaisia. Neuvosto korostaa, että vuotuiset kertomukset jäsenvaltioiden teollisuuspolitiikasta olisivat toivottavia. Koska komission toimivalta tällä alalla on vähäinen, tehtävä on kaikkea muuta kuin helppo.

7.4 Eurooppa 2020 -strategian päätavoite on saattaa EU ja jäsenvaltiot lähemmäksi toisiaan. Komission kertomukset voivat tuoda EU:n hallintoon oman lisänsä. Avoimuus, onnistuneet esimerkit ja parhaat käytänteet voivat myönteisellä tavalla lähentää hallitusten näkökantoja toisiinsa. Niiden pitäisi herättää neuvostossa keskustelua erilaisista malleista ja niiden käytännön tuloksista.

7.5 Kukin jäsenvaltio voi totta kai määritellä vapaasti omat vahvuutensa ja luoda osaamis- ja muita infrastruktuureita, kunhan toiminta on EU:n sääntöjen mukaista. Kokemusten vaihtoon tarkoitetut foorumit voivat lisätä yhteistyötä jäsenvaltioryhmien kesken.

7.6 Jäsenvaltioiden tulosten seuranta ja arviointi voi avata uusia mahdollisuuksia hallitusten keskinäiselle sekä hallitusten ja komission väliselle toiminnalle ja tietysti yrityksille, erityisesti lukemattomille kansainvälistyville pk-yrityksille.

7.7 Monilla mailla on omat innovointifooruminsa kansallisine tavoitteineen. Niistä on harvoin hyötyä EU:n yhteisten tavoitteiden saavuttamisessa. ETSK:n mielestä olisi selvitettävä, miten rajatylittävät lähestymistavat voisivat parantaa tehokkuutta. Parhaista käytänteistä olisi keskusteltava ja levitettävä tietoa.

7.8 Vuotuisissa kertomuksissa olisi analysoitava EU:n teollisuuspolitiikan ja jäsenvaltioiden politiikkojen yhtenäisyyttä. Myös jäsenvaltiot, esimerkiksi Saksa, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta, Espanja ja Alankomaat, ovat äskettäin alkaneet laatia periaateasiakirjoja omasta politiikastaan (26). Yhteys EU:n tavoitteisiin ja toimiin on kuitenkin edelleen heikko. ETSK suosittaa, että komissio analysoi näitä kansallisia raportteja EU:n näkökulmasta tulevassa vuosikertomuksessaan.

7.9 Jäsenvaltiot käyvät myös yhä tiiviimpää keskustelua siitä, millainen teollisuuspolitiikka on toivottavaa. Tällaisista käytänteistä ja toiminnan tuloksista olisi levitettävä tietoa kaikkialle EU:hun, jotta ahdaskatseiset kansalliset näkemykset saadaan korvattua laajemmilla näkökulmilla.

7.10 Myös alueiden ja suurkaupunkialueiden olisi sitouduttava asiaan. Niille olisi luotava edellytykset kehittää klustereita ja tiivistää yhteistyötä oppilaitosten, osaamiskeskusten ja teollisuuden kesken (esimerkiksi kehittämällä alueellisia alakohtaisia verkostoja).

7.11 Komission tulisi arvioinnissaan tarkastella tuloksia ja käytänteitä tietyillä aloilla, esimerkiksi julkisten hankintojen alalla. Julkisten hankintojen osuus on 17 prosenttia bkt:stä, ja analyysien mukaan alalla toimitaan edelleen kansallisten teollisuuspoliittisten tavoitteiden mukaan, mikä on vastoin EU:n direktiivejä.

7.12 Erityistapaus, joka usein jää huomiotta, on puolustusteollisuus. Talousarviosupistukset vaikuttavat usein kielteisesti puolustusmenoihin. Riippumattomien selvitysten avulla on luotava edellytykset kustannus-hyötysuhteen parantamiselle.

7.13 ETSK korostaa tällä alalla tarvetta poistaa EU:n sisäiset esteet ja kehittää kilpailukykyisiä rajatylittäviä toimitusketjuja. Puolustustarviketuotannon ja siviilikäyttöön tarkoitetun tuotannon keskinäisiä heijastus- ja oheisvaikutuksia olisi edistettävä. Lisäksi on pohdittava vientilupien yhdenmukaistamista EU:ssa.

7.14 Toinen mielenkiintoinen ala ovat julkiset palvelut. Komission tekemän tilannekatsauksen pohjalta olisi lisättävä avoimuutta rajatylittävän yhteistyön ja/tai parhaiden käytänteiden suhteen.

7.15 EU:n analyyseista voidaan saada mielenkiintoista tietoa siitä, millaisia jäsenvaltioissa vallitsevat moninaiset olosuhteet ovat laadullisesti. Hallintokäytänteiden yksinkertaistamiseen (tuoteturvallisuutta ja kuluttajansuojaa heikentämättä) ja taloudellisen taakan vähentämiseen olisi kannustettava (27). Muutamilla alueilla ja muutamissa maissa tällaisia prosesseja on jo käynnistetty.

Bryssel 4. toukokuuta 2011 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Staffan NILSSON

(1) Neuvoston (kilpailukyky) 10. joulukuuta 2010 antamat päätelmät (asiakirjaviite: 17838/10). Eurooppa-neuvoston 4. helmikuuta 2011 pitämässä kokouksessa päästiin hyvään alkuun energia-asioissa ja innovoinnin edistämisessä.

(2) Vuotuinen kasvuselvitys, kohta 9, KOM(2011) 11 lopullinen.

(3) Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma.

(4) KOM(2004) 274 lopullinen.

(5) Asiaa koskevat ETSK:n lausunnot löytyvät osoitteesta http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.enterprises-and-industry.

(6) Ks. erityisesti kohta 2.6 ETSK:n 18.3.2011 hyväksymässä lausunnossa ”Innovatiiviset työpaikat tuottavuuden ja laadukkaiden työpaikkojen lähteenä” (ei vielä julkaistu EUVL:ssä).

(7) ETSK korostaa avaruusteollisuuden erityistä merkitystä syrjäisten alueiden ja maaseutualueiden kehitykselle.

(8) Ks. muun muassa Ranskan pääministerin alaisuudessa toimivan strategisen analyysin keskuksen (Centre d'analyse stratégique) julkaisu Les secteurs créateurs d'emploi à court-moyen terme après la crise, marraskuu 2010.

(9) Esimerkiksi Saksa lisäsi äskettäin innovointimäärärahojaan 20 prosenttia.

(10) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Arvo- ja toimitusketjun kehittyminen” (EUVL C 168, 20.7.2007, s. 1).

(11) Ensimmäinen esimerkki tämän menetelmän soveltamisesta on Euroopan telakkateollisuutta koskeva LeaderSHIP 2015 -strategia, joka käynnistettiin vuonna 2005.

(12) Tämä kehitys on nähtävissä useilla, eri puolilla Eurooppaa sijaitsevilla kaupunki- ja muilla aluille, joilla vanhentuneita teollisuusrakenteita korvataan tulevaisuuteen suunnatuin investoinnein ja uudenlainen dynamiikka valtaa alaa.

(13) ETSK on esittänyt tämän näkemyksen aikaisemmin tiedonannossaan ”Alakohtainen selvitys yritysten siirtymisestä” (2006). Siinä todettiin, että komission käyttämien tietojen vertailukelpoisuudessa on puutteita.

(14) LMI:n yhteydessä edelläkävijämarkkinoiksi on määritelty seuraavat markkinat: sähköiset terveydenhuoltopalvelut, suojaavat tekstiilit, kestävä rakentaminen, kierrätys, biotuotteet ja uusiutuvat energiavarat.

(15) Katso alaviite 2.

(16) Ensimmäistä kolmea osaamis- ja innovaatioyhteisöä ollaan jo perustamassa.

(17) Ks. muun muassa The de-industrialisation of Europe. There is no more time to lose!, Académie Royale de Belgique, 2010.

(18) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Euroopan yliopistot” (EUVL C 128, 18.5.2010, s. 48).

(19) Ks. kauppapolitiikkaa käsittelevä komission työasiakirja SEC(2010) 1268.

(20) Ks. ETSK:n lausunto ”Unionin teollisuuspolitiikan ulkoinen ulottuvuus – otetaanko EU:n kauppapolitiikassa todella huomioon teollisuuden edut?” (Ks. tämän virallisen lehden sivu 25) ja EUVL C 128, 18.5.2010, s. 41.

(21) Ks. erityisesti kohta 1.6 ETSK:n lausunnossa aiheesta ”Energiamarkkinoiden nykykehityksen vaikutus Euroopan teollisuuden arvoketjuihin” (EUVL C 77, 31.3.2009, s. 88).

(22) Ks. ETSK:n lausunto ”Kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä koskevien kansainvälisten sopimusten vaikutukset Euroopan teollisuuden muutosprosesseihin” (EUVL C 185, 8.8.2006, s. 62).

(23) Ks. ILO:n julistus työelämän perusperiaatteista ja -oikeuksista, 1998.

(24) Muun muassa YK:n Global Compact -periaatteet ja kansainväliset tilinpäätösstandardit (IFRS-standardit, jotka kattavat myös kansainväliset kirjanpitostandardit). Myös John Ruggien valmistelema YK:n luonnos liike-elämän ja ihmisoikeuksien perusperiaatteista on tärkeä.

(25) Hieman liioiteltuna tämä tarkoittaa 27:ää erilaista teollisuus- ja innovointipolitiikkaa.

(26) Im Fokus: Industrieland Deutschland (Saksa), Feuilles de route des comités stratégiques de filière (Ranska), the Growth Agenda (Yhdistynyt kuningaskunta, asiakirjan jatkoksi tulossa piakkoin yksityiskohtainen ohjelma), Plan Integral de Política Industrial 2020 (Espanja), Naar de top: de hoofdlijnen van het nieuwe bedrijfslevenbeleid (Alankomaat).

(27) Stoiberin ryhmä.