Alueiden komitean lausunto aiheista:

- "Yritysten toimintaolosuhteiden yksinkertaistamista käsittelevän työryhmän kertomus - BEST-ryhmä", sekä

- "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle 'Yrittäjyyden ja kilpailukyvyn edistäminen' - Komission vastaus BEST-ryhmän kertomukseen ja suosituksiin"

(1999/C 293/09)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon yritysten toimintaolosuhteiden yksinkertaistamista käsittelevän työryhmän 30. huhtikuuta 1998 antaman kertomuksen ja komission tiedonannon "'Yrittäjyyden ja kilpailukyvyn edistäminen' - Komission vastaus BEST-ryhmän kertomukseen ja suosituksiin" (KOM(1998) 550 lopull.),

ottaa huomioon työvaliokuntansa 15. heinäkuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan neljännen alakohdan nojalla tekemän päätöksen laatia aiheesta lausunto ja antaa lausunnon valmistelu valiokunta 6:n "Työllisyys - Talouspolitiikka - Yhteismarkkinat - Teollisuus - Pk-yritykset" tehtäväksi,

ottaa huomioon valiokunta 6:n marraskuun 30. päivänä 1998 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 387/98 rev. 1, jonka esittelijä oli Adam Unterrieder,

sekä katsoo, että BEST-ryhmän suositukset voidaan parhaiten toteuttaa alue- ja paikallistasolla,

ja toteaa, että alueiden komitea on kiinnittänyt huomiota alue- ja paikallisviranomaisten rooliin yrittäjyyden ja pienyritysten tukemisessa monesti aikaisemminkin, esimerkiksi lausunnoissaan aiheista "Ehdotus neuvoston päätökseksi kolmannesta monivuotisesta ohjelmasta pk-yritysten hyväksi Euroopan unionissa (1997-2000)" (CdR 211/96 fin)(1); "Komission tiedonanto - Yhteisön rakenteelliset toimet ja työllisyys" (CdR 306/96 fin)(2); "Vihreä kirja innovaatiosta" (CdR 112/96)(3); "Komission tiedonanto - Ensimmäinen Euroopan innovaatiota koskeva toimintasuunnitelma" (CdR 68/97 fin)(4); "Ehdotus neuvoston päätökseksi innovatiivisille ja työpaikkoja luoville pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille) tarkoitetuista rahoitustukitoimenpiteistä - Kasvua ja työllisyyttä koskeva aloite" (CdR 46/98 fin)(5) sekä "Alue- ja paikallisviranomaisten tehtävä oppilaitosten ja yritysten lähentämisessä" (CdR 346/98)(6),

hyväksyi 2. ja 3. kesäkuuta 1999 pitämässään 29. täysistunnossa (kesäkuun 3. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1. Alustavia huomioita BEST-ryhmän kertomuksesta ja komission tiedonannosta

1.1. Alueiden komitea pitää tervetulleena neuvoston aloitetta tehdä pk-yritysten toimintaympäristöstä yrityksille mahdollisimman suotuisa. Euroopan unionissa toimivien 18,5 miljoonan pk-yrityksen osuus edustaa yli 60:ta prosenttia EU:n kokonaisliikevaihdosta ja 66:ta prosenttia työvoimasta, ja ne ovat ratkaisevan tärkeässä asemassa Euroopan kilpailukyvyn ja talouskasvun edistäjinä.

1.2. Alueiden komitea korostaa alue- ja paikallisviranomaisten merkitystä yksinkertaistettaessa yritysten toimintaympäristöä, sillä pk-yritykset ovat toiminnassaan tekemisissä ensisijaisesti kuntien ja alueiden (osavaltioiden) kanssa. Myös yhteisön ja jäsenvaltioiden hallintomenettelyjen yksinkertaistamistoimet ovat erittäin merkittäviä.

1.3. Komission tätä tarkoitusta varten asettaman työryhmän (BEST-ryhmän) kertomuksessa käsitellään monenlaisia kysymyksiä, jotka on jaettu neljään pääalaan:

1) työllisyys ja työolot

2) rahoituksen saatavuus

3) koulutus ja tutkimus sekä

4) hallintomenettelyjen yksinkertaistaminen.

1.4. Kertomuksen tavoitteena on antaa komissiolle ja jäsenvaltioille ehdotuksia konkreettisiksi toimenpiteiksi, joiden avulla voidaan parantaa lainsäädännöllisten määräysten laatua ja purkaa tarpeettomia esteitä eurooppalaisten yritysten kehittämisen tieltä.

1.5. Vastauksena BEST-ryhmän kertomukseen komissio hyväksyi 30. syyskuuta 1998 tiedonannon "'Yrittäjyyden ja kilpailukyvyn edistäminen' - Komission vastaus BEST-ryhmän kertomukseen ja suosituksiin"(7). Tiedonantoon sisältyy konkreettinen toimintasuunnitelma, joka koskee seuraavia aloja:

- uusi lähestymistapa koulutukseen, ammattikoulutukseen ja työpaikkaan

- rahoituksen saatavuus ja innovaatiotoiminnan edistäminen

- julkishallinnon kehittäminen.

1.6. Komitea pitää BEST-ryhmän kertomusta tervetulleena ja toivoo, että tulevilla toimintasuunnitelmilla voidaan parantaa talouden toimintaehtoja.

1.7. Maailmanlaajuistumisen edetessä pk-yritysten täytyy selviytyä yhä laajemmalla talousalueella. Yrityksille suotuisan toimintaympäristön yhtenä tavoitteena on siten oltava pk-yritysten tiedonsaannin parantaminen, sillä pk-yrityksiltä puuttuvat usein ajalliset ja henkilöstöresurssit, jotta ne voisivat hankkia käyttöönsä kilpailun kannalta välttämättömiä tietoja. Siksi on tärkeää, että myös alueellisella tasolla tuetaan rajatylittävää kauppaa, yhteishankkeita ja vientiä.

1.8. Yritysten ja niiden työntekijöiden joustavuus - joka ilmenee elinikäisen oppimisen periaatteen hyväksyntänä - ei kuitenkaan riitä tekemään pk-yrityksistä kilpailukykyisiä. EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden - erityisesti alue- ja kuntatasolla - on samanaikaisesti etsittävä uusia yhteistyömuotoja julkisen ja yksityisen sektorin välillä (Public Private Partnership). Niiden on kaikilla hallintotasoilla oltava talouselämälle avoimia ja yritysten tarpeet huomioivia.

1.9. Komitea uskoo, että byrokratian ja ulkoisten kustannusten (tuonti- ja muut verot, hallinnolliset maksut jne.) vähentäminen on yksi tärkeimmistä ja parhaista tavoista auttaa pk-yrityksiä. Tämä tulisi pitää mielessä tätä lausuntoa tarkasteltaessa.

2. Konkreettisia huomioita BEST-ryhmän kertomuksesta ja komission tiedonannosta

2.1. BEST-erityisryhmän kertomuksessa ja komission tiedonannossa tehdään monia hyviä ehdotuksia pk-yritysten toimintaympäristön parantamiseksi. Alueiden komitea seuraa ehdotuksia hyvin kiinnostuneena, sillä pk-yritykset ovat pääasiallisesti kosketuksissa juuri paikallis- ja alueyhteisöihin.

Työllisyys

2.2. Kun otetaan huomioon, että pk-yritykset vastaavat 66 prosentista työpaikoista, on toivottavaa, että pk-yrityksiä edustavat yhteisötason järjestöt saavat oikeuden osallistua sosiaalidialogiin ilman välikäsiä. Alakohtaisen ja alueellisen asiantuntemuksen ansiosta vältetään siten toimeenpano-ongelmia aluetasolla, ja toisaalta pk-yrityksissä voidaan näin käyttää enemmän uudenaikaisia osallistumistavoitteisia johtamismenetelmiä. Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön tutkimus osoittaa, että työnantajien ja työntekijöiden suoralla viestinnällä saavutetaan kansan- ja liiketalouden kannalta parhaat tulokset, jos siihen liittyy eturyhmien kollektiivinen edustus yritystasolla. Siten yhteisötason yhteiskunnallista vuoropuhelua täydennetään ja toteutetaan mielekkäästi yritystasolla.

2.3. Pk-yritysten kannalta suotuisan politiikan perusperiaatteena on siksi oltava korkeiden eurooppalaisten laatustandardien ja korkean tuottavuuden säilyttäminen ja kehittäminen niin, että samalla kunnioitetaan historian saatossa syntyneiden ihmisoikeuksien periaatteita. Tavoitteena ei siten voi olla Euroopan tasolla luotujen työympäristöä koskevien (ympäristö, kuluttaja, työntekijä) vähimmäisstandardien alentaminen eikä myöskään kilpailu halpatyövoimamaiden kanssa. Yrittäjien ja työntekijöiden kannalta suotuisten hallinnollisten ja lainsäädännöllisten puitteiden suunnittelu voidaan alueiden komitean mielestä suorittaa parhaiten paikallistasolla. Paikallisviranomaisten ja paikallisten elinten tulee auttaa yrityksiä säilyttämään saavutetut vähimmäisstandardit ja parantamaan niitä.

2.4. Näillä edellytyksillä alueiden komitea pitää myönteisenä sitä, että komissio suosittaa työntekijöiden kollektiivisen edunvalvonnan laajentamista yritystasolle kaikenlaisten tähän tasoon vaikuttavien parannusten suunnittelemiseksi, kehittämiseksi ja toteuttamiseksi edellyttäen, että työntekijöiden ja työnantajien edustajien välillä vallitsevia neuvottelu- ja työehtosopimusmekanismeja ei heikennetä, että prosessissa toisin sanoen pidättäydytään puuttumasta työehtosopimuksin vahvistettuihin standardeihin.

2.5. Komission ehdotuksissa pk-yritysten tilanteen parantamiseksi käsitellään kuitenkin liian vähän niiden vaikutuksia työntekijöiden, kuluttajien ja ympäristön kannalta. Nykyiset suojamääräykset, jotka aiheuttavat ensi näkemältä kustannuksia, tuottavat kuitenkin pitkällä aikavälillä useimmiten välillisesti yritys- ja kansantaloudellisia kustannussäästöjä.

2.6. Esimerkiksi korkeatasoiset työsuojelumääräykset parantavat työoloja, minkä ansiosta työtapaturmat ja työperäiset sairaudet vähentyvät ja eläkkeellesiirtymisikä nousee. Nämä yritys- ja kansantaloudelliset edut hyödyttävät myös pk-yrityksiä. Alueiden komitean mielestä komissio ei riittävästi ota huomioon näitä näkökohtia. Esimerkiksi turvallisuus- ja terveystarkastajien tulee toimia kuluttajaystävällisesti, mikäli tämä suinkin on mahdollista heidän tarkastustehtävänsä puitteissa. Tarkastusten suorittaminen on mielekästä vain, jos työsuojelumääräysten todetusta rikkomisesta voidaan rangaista laissa säädetyin sanktioin.

2.7. Työntekijöiden tyytyväisyys on tuottavuuden parantamisen kannalta merkittävä tekijä. Sen vuoksi Euroopassa tulisi säilyttää esimerkiksi työehtosopimusten avulla määritettävä yhteinen vähimmäistaso - esimerkiksi työaikaa(8), työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä(9) sekä työntekijöiden lähettämistä(10) koskevat säännökset. Jos korkean työllisyysasteen saavuttaminen edellyttää alueellisista syistä työehtosopimuksilta joustavuutta, yrityskohtaisissa poikkeuksissa ei kuitenkaan saa alittaa yhteistä vähimmäistasoa. Työehtosopimuksista päätettäessä on otettava huomioon myös pk-yrityksille koituvat kustannusvaikutukset.

2.8. Mitä tulee perustoimeentuloa (kansaneläke) koskeviin pohdintoihin, alueiden komitea pitää perustoimeentuloa tärkeänä ja katsoo, että omaehtoisilla eläkevakuutuksilla voidaan ainoastaan täydentää sitä. Vakauden ja turvallisuuden vuoksi eläkerahastojen tulisi saada investoida riskipääomaan vasta kun riittävistä suuntaviivoista on sovittu.

Rahoitusmahdollisuudet

2.9. Palkattujen työntekijöiden siirtymistä itsenäisiksi ammatinharjoittajiksi voidaan edistää muuttamalla valtiontukikäytäntöä. Esimerkiksi antamalla itsenäisille ammatinharjoittajille tietyksi ajaksi oikeus työttömyysavustukseen voidaan lisätä työntekijöiden halua ottaa riski ja ryhtyä itsenäisiksi ammatinharjoittajiksi. Erityistä huomiota on kiinnitettävä naisten yrittäjyyden edistämiseen.

2.10. Pk-yritysten rahoituksen ja starttipääoman saamisen helpottamiseksi tulisi aluetasolla perustaa "yrityslautakuntia", jotka toimisivat tukea myöntävien julkisten elinten, pankkien ja yrittäjien välisinä clearing-eliminä ja pystyisivät tekemään lyhyessä ajassa joko myönteisen tai kielteisen rahoituspäätöksen. Yrityslautakuntien tulisi lisäksi auttaa yksityisyrittäjiä löytämään kolmansia tahoja tai henkilöitä, jotka etsisivät investointien vastineeksi osakeosuuksia tai osallistumista yritysosakkuuden muodossa. Esimerkkinä tällaisesta kokeiluhankkeesta voidaan mainita "The Fund of North Sweden" -hanke, joka kehittämällä paikallisia osakemarkkinoita auttaa alueen yrityksiä saamaan riskipääomaa julkisten merkintöjen ja yksityisten sijoitusten avulla.

2.11. Alueiden komitea on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että yksityisten pääomasijoittajien muodostaman eurooppalaisen verkon (European Business Angels Network) perustaminen, riskipääoman saatavuuden helpottaminen ja kulttuuritekijöistä, verotuksesta ja sääntelystä johtuvien esteiden poistaminen voivat auttaa merkittävästi parantamaan puite-ehtoja. Erityisesti tulee luoda kannustimia, joiden avulla nykyiset eurooppalaiset pörssit saadaan vahvistamaan pk-yritysten riskipääoman saantia. Euroopan komission on tässä yhteydessä laadittava ehdotuksia siitä, kuinka voidaan mahdollistaa kaikkien eurooppalaisten alueiden pk-yritysten pääsy näihin pörsseihin.

2.12. Alueiden komitea korostaa erityisesti, että pk-yritykset ovat useimmiten hyvin työvoimavaltaisia. Pohdinnoissa ei siten tule unohtaa sen tutkimista, voitaisiinko työtä kuormittavia kustannustekijöitä keventää tai helpottaa.

2.13. BEST-ryhmän kertomuksessa ei kuitenkaan mainita, miten lukuisat ehdotetut veronalennukset ja tuenlaajennukset on - lähestyvä rahaliitto ja Maastrichtin lähentymisvaatimukset huomioon ottaen - määrä rahoittaa. Kysymys on sitäkin aiheellisempi, kun otetaan huomioon, että yrittäjien osuus verokertymästä pienenee jatkuvasti. Vuoden 1990 jälkeen pääomaverotus on laskenut 37 prosentista noin 33 prosenttiin, kun taas työn verotus on noussut 37 prosentista noin 40 prosenttiin.

Yleissivistävä ja ammatillinen koulutus sekä tutkimus

2.14. Yksi tärkeimmistä kysymyksistä yritysten toimintaympäristön parantamisessa on yrittäjähengen edistäminen: on vahvistettava yrittäjäksi ryhtymisen motivaatiota ja yrittäjäpätevyyttä.

2.15. Komitea kannattaa myös koulujen, ammattioppilaitosten ja yliopistojen antamien ammatillisten pätevyystodistusten vastavuoroista tunnustamista ja Euroopan tasolla yhdenmukaistetun ammatillisen koulutuksen tunnustamista työntekijöiden liikkuvuuden edistämiseksi ja eri jäsenvaltioiden työnantajien ja -tekijöiden ammattipätevyyden kohentamiseksi (elinikäinen oppiminen).

2.16. Yrittäjäkoulutus on jo varhaisessa vaiheessa sisällytettävä koulutusjärjestelmään. Esimerkiksi Tanskan yhdeksänvuotisessa peruskoulussa on järjestetty projekteja, joissa oppilaat ja opettajat opiskelevat tietyn ajanjakson aikana yrityksen johtamista. Kokemukset osoittavat, että valmistautuminen jo hyvin varhaisessa vaiheessa mahdollisuuteen, että jokaisesta voi tulla yrittäjä, ja yrittäjyyden edistäminen ja kannustaminen opetusyhteisössä (opettajakunnassa, tukiyhdistyksissä jne.), tiedekunnissa ja teknisissä oppilaitoksissa (teknisissä aineissa ja luonnontieteissä) sekä lukio- ja ammattiopetuksessa vahvistavat merkittävästi yrittäjähenkeä.

2.17. Käytännön kokemusten vaihtoa koulutusjärjestelmässä on vahvistettava koulujen ja yritysten yhteistyön avulla. Alueet ja kunnat ovat avainasemassa pyrittäessä edistämään tällaista yhteistyötä ja luotaessa uusia yhteistyömalleja. Näin ollen on tarpeen koordinoida eri tahojen (valtio, alueet, yliopistot, paikallisyhteisöt, työnantajajärjestöt) käynnistämät yrittäjäkoulutusaloitteet.

2.18. Alueiden komitea korostaa tässä yhteydessä myös innovaation edistämisen tärkeyttä. Komitea toteaa ensimmäistä innovaatiotoimintasuunnitelmaa käsitelleessä aikaisemmassa lausunnossaan(11), että euroopanlaajuisesti tarvitaan alueellisia toimenpiteitä teknologisen kehityksen seuraamiseksi, jotta julkisen tahon yritysten ja tutkimuskeskusten olisi helpompi seurata Euroopan innovaatiokehitystä ja osallistua siihen.

2.19. Komitea kannattaa erityisesti ehdotusta aviopuolison johtamissa yrityksissä työskenteleville elämänkumppaneille myönnettävästä todistuksesta. Monissa jäsenvaltioissa otetaan nykyisinkin huomioon käytännön työssä aikaisemmin hankittu pätevyys annettaessa todistus ammattikoulutuksesta, ja on paikallaan, että tämän kokemuksen merkitys tunnustetaan ammatillisesti myös laajemmin.

2.20. Pk-yritykset edistävät merkittävällä tavalla innovaatiota Euroopan unionissa. Patentin saamiseen tarvittavien kalliiden ja aikaavievien menettelytapojen vuoksi pk-yritykset käyttävät tätä tärkeää oikeusvälinettä kuitenkin aivan liian vähän. Siksi on tärkeää pohtia, kuinka nykyinen patenttijärjestelmä tai Euroopan komission vihreässä kirjassaan ehdottama yhdenmukaistettu yhteisöpatentti(12) voitaisiin suunnitella kustannuksiltaan niin edulliseksi, ettei syntyvä yleinen kustannussäästö itse asiassa suosi muita yrityksiä. Tästä syystä olisi harkittava sellaisen rahaston tai vakuutusjärjestelmän perustamista, joka vastaisi osittain tai kokonaan pk-yrityksille aiheutuvista käännöskuluista.

2.21. Tutkimusta ja teknologian kehittämistä koskevien EU:n ohjelmien sopivuutta pk-yritysten tarpeisiin tulee parantaa. Tämä merkitsee, että niin pk-yritysten työnantajien kuin työntekijöiden edustajille tulee varata tietty osuus asiantuntijapaikoista, jotka liittyvät ohjelmien kuulemis- ja arviointimenettelyyn ja hankkeiden käsittelyyn.

2.22. Pk-yritykset kärsivät erityisesti siitä, että yhteisötasolla tunnustettuja vaatimustenmukaisuuden toteamistarkastuksia ei useinkaan voida käytännössä toteuttaa jäsenvaltioissa. Tämä muodostaa lainsäädännön yhdenmukaistamisesta huolimatta merkittävän kaupankäynnin esteen. Pk-yritysten kannalta on siis ehdottoman tarpeellista, että lainsäädännön soveltamisen valvontaa tiukennetaan.

Hallintomenettelyjen yksinkertaistaminen

2.23. Alueiden komitea pitää tervetulleena ehdotusta hallinnon yksinkertaistamiseksi. Monet yritykset pitävät julkishallinnon edellyttämää työtä suurena rasituksena.

2.24. Alueiden komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että talouden maailmanlaajuistumisen ja siitä johtuvan kilpailupaineen vuoksi pk-yritysten kannalta on tärkeää, että hallintorakenteet ovat avoimet, palvelualttiit ja yhteistyökykyiset. Esimerkiksi tanskalaiset kunnat ovat saavuttaneet tuloksia ympäristönsuojelussa neuvottelemalla yritysten kanssa pyrkien siten ratkaisemaan ongelmat jo alkuvaiheessa.

2.25. Sellaisten eritasoisten keskuselinten perustaminen, jotka arvioivat yhteisön, jäsenvaltioiden ja alueiden lainsäädäntömenettelyn yhteydessä kustakin ehdotuksesta pk-yrityksille aiheutuvat vaikutukset ja kustannukset, on hyvin kannatettavaa. Alueiden komitean mielestä on kuitenkin välttämätöntä, että tällöin kuullaan pk-yritysten edustajien lisäksi myös asianosaisten kolmansien osapuolten kuten kuluttajien ja työntekijöiden edustajia.

2.26. Alue- ja paikallisyhteisöjen tehtävänä on luoda erityisesti pk-yrityksiä varten käyttäjäystävälliset hallintorakenteet paikallistasolla. Alueyhteisöt pystyvät itse asiassa parhaiten tarjoamaan pk-yrityksille asianmukaiset palvelut. Muiden yhteisöjen kanssa etenkin rajatylittävän ja alueidenvälisen kumppanuuden merkeissä tekemänsä yhteistyön perusteella ne voivat niin ikään parantaa palvelutarjontaansa. Euroopan unionin tasolla voidaan horisontaalisen tuen avulla auttaa alueita ja kuntia vertailemaan esimerkkejä parhaista käytännöistä. Tässä yhteydessä alueiden komitea korostaa EU:n toimielimien - erityisesti komission - tuen merkitystä rakenneuudistuksen ja uusien yritysten perustamisen kannalta välttämättömille yhdenmukaistamis- ja yksinkertaistamisaloitteille.

2.27. "Yhden luukun" eli yhden palvelupisteen ja yhden vastuuhenkilön ja menettelyn periaate yritysten sijoittautumisprosessissa on kannatettava, ja se tulee toteuttaa kaikilla hallintotasoilla.

2.28. Jotta helpotetaan yritysten siirtämistä seuraavalle sukupolvelle, yrityksiä tulisi tarkastella elävinä organismeina eikä pelkästään verotuksellisesti omaisuudensiirtona. Lisäksi tulisi perustaa neuvontapisteitä, jotka saattaisivat yhteen ne, joilla ei ole yritykselleen jatkajaa, ja tehtävästä mahdollisesti kiinnostuneet.

2.29. Alueiden komitea pitää tervetulleena hallintomenettelyiden pitkälle menevää yhdenmukaistamista eri hallintotasoilla, jotta yrityksille koituva hallintotaakka saataisiin mahdollisimman pieneksi. Tämä pätee erityisesti yhteisöohjelmien valinta- ja jälkiarviointimenettelyihin. Tietotekniikan käyttö saattaa osoittautua hyödylliseksi pyrittäessä yksinkertaistamaan hallintomenettelyjä ja parantamaan hallinnon tarjoaman ja yritysten todella tarvitseman tiedon koordinointia.

3. Päätelmät

3.1. Alueiden komitea esittää seuraavat kriittiset huomiot:

3.1.1. EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden on erityisesti alue- ja kuntatasolla etsittävä uusia yhteistyömuotoja julkisen ja yksityisen sektorin välillä.

3.1.2. Koska pk-yritykset ovat yleensä hyvin työvoimavaltaisia, ei pidä unohtaa sen tutkimista, voitaisiinko työtä kuormittavia kustannustekijöitä keventää erityisesti veronalennuksilla ja muilla kannustimilla.

3.1.3. Alueiden komitean mielestä Euroopan komission tulee tehdä suunnitelma siitä, miten lukuisat ehdotetut veronalennukset ja tuenlaajennukset on määrä rahoittaa lähestyvä rahaliitto ja Maastrichtin lähentymisperusteet huomioon otettuina.

3.1.4. Komissio ei ole huomioinut riittävästi sitä näkökohtaa, että esimerkiksi korkeatasoiset työsuojelumääräykset parantavat työoloja, minkä ansiosta työtapaturmat ja työperäiset sairaudet vähentyvät ja todellinen eläkkeellesiirtymisikä kohoaa. Nämä yritys- ja kansantaloudelliset edut hyödyttävät myös pk-yrityksiä.

3.1.5. Vakauden ja turvallisuuden vuoksi alueiden komitea ehdottaa, että eläkerahastojen tulisi saada investoida riskipääomaan vasta kun riittävistä suuntaviivoista on sovittu.

3.1.6. Alueiden komitea kannattaa ajatusta "yrityslautakuntien" perustamisesta. Komitea vaatii kuitenkin, että niihin kutsutaan mukaan myös työnantajien ja työntekijöiden järjestöt. Lisäksi alueiden komitea ehdottaa, että niin pk-yritysten työnantajien kuin työntekijöiden edustajille varattaisiin tietty osuus asiantuntijapaikoista, jotka liittyvät ohjelmien kuulemis- ja arviointimenettelyyn ja hankkeiden käsittelyyn.

3.2. Alueiden komitea pitää tervetulleina seuraavia ehdotuksia:

3.2.1. Käytännön kokemusten vaihtoa on vahvistettava koulujen ja yritysten välisen yhteistyön avulla.

3.2.2. Komitea kannattaa erityisesti ehdotusta aviopuolisoiden johtamissa yrityksissä työskenteleville elämänkumppaneille myönnettävistä todistuksista. Näin voitaisiin taata käytännön työssä hankitun pätevyyden asianmukainen tunnustaminen.

3.2.3. "Yhden luukun" eli yhden palvelupisteen ja yhden ilmoituslomakkeen periaate yritystä perustettaessa on kannatettava.

3.2.4. Sellaisten eritasoisten keskuselinten perustaminen, jotka arvioivat yhteisön, jäsenvaltioiden ja alueiden lainsäädäntömenettelyn yhteydessä kustakin ehdotuksesta pk-yrityksille aiheutuvat vaikutukset ja kustannukset, on hyvin kannatettavaa.

3.2.5. Alueiden komitea pitää myönteisenä työntekijöiden kollektiivisen edunvalvonnan laajentamista yritystasolla.

3.3. Lopuksi alueiden komitea tekee seuraavat huomautukset:

3.3.1. Pk-yrityksille suunnatut tukitoimenpiteet tulisi porrastaa määrällisten työllisyysvaikutusten mukaan siten, että etusijalle asetetaan erityisesti nuorten yrittäjyyttä edistävät paikalliset aloitteet.

3.3.2. Jäsenvaltioiden ja alueiden tulee tutkia, voitaisiinko itsenäisille ammatinharjoittajille antaa tietyksi ajaksi oikeus työttömyysavustukseen, jotta lisättäisiin työntekijöiden halua ottaa riski ja ryhtyä itsenäisiksi ammatinharjoittajiksi.

3.3.3. On tuettava sellaisia pk-yrityksiä, jotka ovat valmiita osallistumaan "kaksoiskoulutusjärjestelmään", toisin sanoen yrityksiä, jotka tarjoavat nuorille käytännön kokemusta yrityksissä.

3.3.4. Alueiden komitea ehdottaa "europassin" käyttöönottoa. Europassi antaisi harjoittelijoille mahdollisuuden rajatylittävään koulutukseen eri maissa. Jotta erilaiset kansalliset koulutusyksiköt tunnustettaisiin, komitea ehdottaa tunnustamismenettelyn yhdenmukaistamista. Tarkoitusta varten on jo luonnosteltu yhtenäinen lomake.

3.3.5. Alueiden komitea kehottaa komissiota tiivistämään pk-yritysten alueellisten neuvontapisteiden eurooppalaista verkkoa ja myöntämään lisärahoitusta erityisesti sellaisille neuvontapisteille, jotka jakavat tietoa tutkimus- ja kehitysohjelmista. Esimerkkinä tästä mainittakoon jäsenvaltioiden yhteyskeskukset ("National Relais Center"). Näin voitaisiin saada aikaan tehokas tiedotus- ja neuvontastrategia, jonka avulla saavutettaisiin myös sellaiset yritykset, jotka eivät tähän mennessä ole neuvontapisteitä käyttäneet.

3.3.6. Yritysten perustamistukien pääoma-arvoa ja ammattitaitoa lisäävää vaikutusta tulisi edistää. Varsinkin jäsenvaltioiden tulisi edistää yritysten perustamista uusien liikeideoiden avulla. Sitä varten tulisi järjestää seminaareja, joissa kehitetään uusia liikeideoita.

Bryssel 3. kesäkuuta 1999.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Manfred DAMMEYER

(1) EYVL C 34, 3.2.1997, s. 34.

(2) EYVL C 42, 10.2.1997, s. 15.

(3) EYVL C 182, 24.6.1996, s. 1.

(4) EYVL C 244, 11.8.1997, s. 9.

(5) EYVL C 251, 10.8.1998, s. 41.

(6) EYVL C 116, 14.4.1997, s. 98.

(7) KOM(1998) 550 lopull.

(8) Direktiivi 93/104/EY, annettu 23 päivänä marraskuuta 1993 - EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18.

(9) Direktiivi 89/391/ETY, annettu 12 päivänä kesäkuuta 1989 - EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1.

(10) Direktiivi 96/71/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 1996 - EYVL L 18, 21.1.1997, s. 1.

(11) CdR 68/97 fin - EYVL C 244, 11.8.1997, s. 9.

(12) KOM(97) 314 lopull., 24.6.1997.