Ehdotus Neuvoston direktiivi radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta /* KOM/2005/0673 lopull. - CNS 2005/0272 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 21.12.2005 KOM(2005) 673 lopullinen 2005/0272 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta (komission esittämä) PERUSTELUT Ehdotuksen perustelut Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä pois tapahtuvien radioaktiivisen jätteen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta 3. helmikuuta 1992 annetun direktiivin 92/3/Euratom tarkistusprosessi aloitettiin vuonna 2001 SLIM-hankkeen (sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamista koskeva hanke) viidennen vaiheen yhteydessä. Tavoitteena oli tehdä direktiivistä (92/3/Euratom) käyttäjäystävällisempi ja selkeämpi. Lisätietoja on SLIM-hankkeen viidennen vaiheen tuloksia koskevassa komission raportissa[1]. Direktiivin 92/3 säännöksiin tehtävät muutokset ovat perusteltuja neljästä eri syystä: - Yhdenmukaisuus uudempien Euratomin direktiivien kanssa. Tällaisia direktiivejä ovat perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13. toukokuuta 1996 annettu neuvoston direktiivi 96/29/Euratom[2] ja korkea-aktiivisten radioaktiivista ainetta sisältävien umpilähteiden ja isännättömien lähteiden valvonnasta 22. joulukuuta 2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/122/Euratom. Erityisesti on tarpeen muuttaa radioaktiivisten umpilähteiden jälleensiirtoa koskevien säännösten sanamuotoa. - Yhdenmukaisuus kansainvälisten yleissopimusten kanssa. Yhdenmukaistaminen on tarpeen erityisesti, koska Euratom on liittymässä käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuutta koskevaan IAEA:n yleissopimukseen (jäljempänä ’yleissopimus’). - Käytännön menettelyjen selkeyttäminen ja direktiivin rakenteen parantaminen. - Käytetyn polttoaineen sisällyttäminen soveltamisalaan. Direktiivin 92/3 mukaan käytetty polttoaine, jolle ei nähdä mitään käyttöä, katsotaan ’radioaktiiviseksi jätteeksi’, ja tällaisen aineen siirtoihin sovelletaan direktiivissä säädettyä yhdenmukaista valvontamenettelyä. Jälleenkäsiteltäväksi tarkoitetun käytetyn polttoaineen siirtoihin sitä vastoin ei sovelleta tällaista menettelyä. Tämä on sikäli epäjohdonmukaista, että samaan aineeseen voidaan sen käytön mukaan joko soveltaa tai olla soveltamatta kyseistä menettelyä. SLIM-raportissa todettiin, että käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuutta koskevan kansainvälisen yleissopimuksen esimerkin perusteella olisi perusteltua laajentaa direktiivin soveltamisalaa kattamaan myös jälleenkäsiteltäväksi tarkoitettu käytetty ydinpolttoaine. Raportissa ei kuitenkaan annettu varsinaista asiaa koskevaa suositusta, koska SLIM-ryhmä katsoi, että antamalla sellaisen se ylittäisi SLIM V -hanketta varten saamansa toimivaltuudet. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi komission ehdotuksesta lausunnon, jossa kannatettiin soveltamisalan laajentamista siten, että siihen kuuluu myös jälleenkäsiteltäväksi tarkoitetun käytetyn polttoaineen siirto (ks. 5 kohta jäljempänä). Edellä esitettyjen seikkojen perusteella sekä sen vuoksi, että säteilyyn liittyvien näkökohtien kannalta ei ole mitään syytä olla soveltamatta direktiivissä 92/3 säädettyä menettelyä kaikkiin käytetyn polttoaineen siirtoihin, katsotaan aiheelliseksi laajentaa direktiivin soveltamisalaa edellä selostetulla tavalla. Käytetyn polttoaineen siirroista aiheutuva hallinnollinen rasite jää erittäin vähäiseksi. Asia koskee vain jäsenvaltioita, jotka ovat tehneet sopimuksen jälleenkäsittelyä varten tapahtuvista siirroista. Toissijaisuusperiaate ja suhteellisuusperiaate Yhteisön tehtävänä on vahvistaa säteilysuojelua koskevat yhtenäiset säännöt, jotta työntekijöiden ja väestön terveyttä voitaisiin suojella mahdollisimman hyvin. Jäsenvaltiot puolestaan vastaavat tällaisten sääntöjen saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä niiden täytäntöönpanosta. Jäsenvaltioiden välisiä siirtoja koskevien voimassa olevien vaatimusten tarkastelu osoittaa, että yhteisön ja jäsenvaltioiden roolit on määritetty selkeästi direktiivin 92/3 mukaisessa nykyisessä järjestelmässä, joka perustuu radioaktiivisten aineiden siirtoja koskeviin ennakkolupiin ja siirtojen valvontaan. Nyt annettavassa direktiiviehdotuksessa ei tehdä perustavanlaatuisia muutoksia nykyiseen ennakkolupajärjestelmään. Siirtojen valvonta erityisen mekanismin avulla jää edelleen jäsenvaltioiden toimivaltaan. Ehdotetun direktiivin täytäntöönpanon kustannukset jäsenvaltioille ja yhteisölle Jäsenvaltioiden kustannukset Ehdotetuilla muutoksilla ei muuteta nykyistä direktiivin 92/3 mukaista järjestelmää. Direktiivin mukaisen menettelyn ulottaminen koskemaan myös jälleenkäsiteltäväksi tarkoitetun käytetyn polttoaineen siirtoja ei todennäköisesti aiheuta merkittäviä ylimääräisiä kustannuksia jäsenvaltioille, koska tarvittavat hallinnolliset perusrakenteet ovat jo olemassa. Toisaalta koska menettelyä joiltakin keskeisiltä osilta selkeytetään (määrittämällä tarkoin käytetyn polttoaineen asema, lisäämällä automaattisen suostumusmenettelyn käyttöä, antamalla kielten käyttöä koskevat säännöt, muuttamalla direktiivin säännösten rakennetta käyttäjäystävällisemmäksi ym.), uusi direktiivi auttaa välttämään viivytyksiä siirtojen suorittamisessa ja vähentää näin hallinnollisia kustannuksia. Toiminnanharjoittajien kustannukset Luvanantomenettelyn ulottaminen koskemaan myös jälleenkäsiteltäväksi tarkoitetun käytetyn polttoaineen siirtoja ei todennäköisesti aiheuta merkittäviä ylimääräisiä kustannuksia ydinalan toiminnanharjoittajille, koska jäsenvaltioissa on jo käytössä jonkinlainen hallinnollinen menettely tällaisia siirtoja varten direktiivin 96/29 johdosta. Toisaalta koska menettelyä joiltakin keskeisiltä osilta selkeytetään (määrittämällä tarkoin käytetyn polttoaineen asema, lisäämällä automaattisen suostumusmenettelyn käyttöä, antamalla kielten käyttöä koskevat säännöt, muuttamalla direktiivin säännösten rakennetta käyttäjäystävällisemmäksi ym.), uusi direktiivi auttaa välttämään viivytyksiä siirtojen suorittamisessa ja hyödyttää tätä kautta toiminnanharjoittajia. Yhteisön kustannukset Ehdotuksella ei ole vaikutusta yhteisön talousarvioon. Direktiivistä komissiolle aiheutuvat velvoitteet (jotka koskevat raportointia, vakioasiakirjan laatimista ja päivittämistä sekä viranomaisten luetteloiden julkaisemista) ovat olemassa jo entuudestaan direktiivin 92/3 perusteella. Samoin neuvoa-antava komitea, jonka perustamisesta säädetään 16 artiklassa, vastaa komiteaa, joka on jo olemassa direktiivin 92/3 19 artiklan nojalla. Eri osapuolten kuuleminen Direktiivin 92/3/Euratom täytäntöönpanosta vastaavien toimivaltaisten viranomaisten edustajilla (eli kyseisen direktiivin 19 artiklalla perustetulla komitealla) oli tilaisuus lausua mielipiteensä direktiivin tarkistusluonnoksesta 18. lokakuuta 2002 pidetyssä kokouksessa. Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklan mukaista asiantuntijaryhmää kuultiin direktiivin tarkistuksesta ryhmän joulukuussa 2002 pidetyn kokouksen yhteydessä, ja se antoi tarkistukselle tukensa. Komissio on lisäksi vuoden 2005 alkupuoliskolla saanut ehdotuksesta epävirallista palautetta kansallisilta viranomaisilta ja alan teollisuudelta. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto Komissio toimitti 12. marraskuuta 2004 Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle samana päivänä antamansa ehdotuksen neuvoston direktiiviksi radioaktiivisen jätteen ja käytetyn polttoaineen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta (KOM(2004) 716 lopullinen). Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 8. kesäkuuta 2005. Se kannatti komission esittämää direktiivin tarkistusta ja piti myönteisenä automaattisen suostumusmenettelyn käytön lisäämistä. Se kuitenkin korosti tarvetta määritellä uudelleen siirtoja koskevia sääntöjä, jotta ne olisivat sopusoinnussa ydinalan yhteismarkkinoiden periaatteiden kanssa. Erityisesti tämä koskee jälleenkäsiteltäväksi tarkoitetun käytetyn polttoaineen siirtoja. Lisäksi se pyysi selkeyttämään tuontia ja vientiä koskevia sääntöjä ja määrittelemään entistä tarkemmin syyt, joilla kauttakulkumaa tai määrämaa voi perustella siirtoa koskevan suostumuksen epäämisen. Ehdotetun direktiivin säännökset Kohde ja soveltamisala (1 artikla) 1 artiklan 1 kohta: Lainsäädäntöteknisistä syistä direktiivin tarkoitus määritetään nyt selvästi. Uusi direktiivi täydentää direktiiviä 96/29/Euratom, jonka nojalla jäsenvaltioiden on perustettava ilmoitus- ja lupajärjestelmä sellaisia toimintoja varten, joihin liittyy ionisoivasta säteilystä aiheutuvia vaaroja. Näin ollen ehdotettavalla direktiivillä ja direktiivillä 96/29 on sama tarkoitus: terveyden suojelu. 1 artiklan 2 kohta: Direktiivin 92/3 1 artiklan 1 kohdan säännöksen sanamuoto on muutettu siten, että: siinä otetaan huomioon direktiivin 96/29/ Euratom 3 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa vahvistetut uudet ehdot (radionuklidien määrät ja pitoisuudet); tähän direktiiviin tehdään dynaaminen viittaus. se koskee selkeästi myös siirtoja, joissa alkuperämaa ja määrämaa on sama mutta joissa siirto tapahtuu jonkin muun maan kautta; myös sellaisen käytetyn polttoaineen siirtoihin, jota ei katsota jätteeksi, sovelletaan direktiivissä vahvistettuja menettelyjä. 1 artiklan 3 kohta: Tämä kohta vastaa sisällöltään direktiivin 92/3 13 artiklaa, joka koskee käytöstä poistettuja lähteitä. Sanamuotoa on kuitenkin yksinkertaistettu sekä mukautettu direktiivin 2003/122 säännöksiä vastaavaksi. Kohdan mukainen poikkeus koskee nyt kaikkia käytöstä poistettujen lähteiden siirtoja toimittajalle, valmistajalle tai tunnustetulle laitokselle (direktiivin 2003/122 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa määritetyllä tavalla osana lähteen turvallista hallintaa sen jälkeen, kun sitä ei enää käytetä). Direktiivissä 92/3 säädetty poikkeus koski pelkästään tapauksia, joissa "käyttäjä palauttaa umpilähteen toisessa maassa olevalle lähteen toimittajalle”. Tämän säännöksen oikea paikka näyttäisi olevan 1 artiklassa, koska säännös rajaa direktiivin soveltamisalaa. Käsittely- ja jälleenkäsittelytoimiin liittyvät jälleensiirrot (2 artikla) Direktiivin 92/3 14 artiklan sisältämä säännös on siirretty 2 artiklaan. Sana ”jäte” on korvattu ”radioaktiivisella jätteellä”. Lisäksi ”viedä”-sana on korvattu sanalla ”siirtää”, jotta voitaisiin ottaa huomioon myös jäsenvaltiosta toiseen tapahtuvat jälleensiirrot. On katsottu että – jälleenkäsittelyn jälkeisen jälleensiirron tapaan – oikeus palauttaa radioaktiivinen jäte käsittelyn jälkeen kattaa myös ”muut käsittelytuotteet”. Oikeus palauttaa radioaktiivista jätettä ja muita käsittely- ja jälleenkäsittelytuotteita niiden alkuperämaahan ei merkitse vapautusta lupamenettelystä. Määritelmät (3 artikla) Määritelmiä on muutettu seuraavasti: ’Radioaktiivisen jätteen’ , ’käytetyn polttoaineen’ , ’loppusijoituksen’ ja ’varastoinnin’ määritelmät on yhdenmukaistettu IAEA:n yleissopimuksen määritelmien kanssa muutamin muutoksin: 1. ’radioaktiivinen jäte’: ’sopimuspuoli’ on korvattu ‘alkuperämaalla ja määrämaalla’ määritelmän alkuosassa; jälkiosaa on mukautettu kattamaan esimerkiksi tilanteet, joissa siirrettävä metalliromu todetaan radioaktiiviseksi metalliromuksi (alkuperä-, kauttakulku- tai määrämaassa), minkä vuoksi kyseisen maan on pidettävä sitä radioaktiivisena jätteenä riippumatta siitä, näkevätkö alkuperämaa ja määrämaa sille mitään käyttöä. Tämä myötäilee lausumaa, jonka komissio antoi direktiivin 2003/122 antamisen yhteydessä: ”Komissio vahvistaa, että tarvetta säännellä sellaisen radioaktiivisesti saastuneen metallin vientiä ja tuontia, josta ei ole ilmoitettu ja joka voi sisältää isännättömiä lähteitä, voidaan käsitellä Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä pois tapahtuvien radioaktiivisen jätteen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta annetun neuvoston direktiivin 92/3/Euratom muuttamisesta käytävien keskustelujen puitteissa.” 2. ’loppusijoitus’ : ”sopiva laitos” on korvattu ”luvan saaneella laitoksella”. 'Siirto' käsittää nyt sekä radioaktiivisen jätteen että käytetyn polttoaineen siirrot. Tämän ansiosta kaikkien näihin kuuluvien aineiden siirroista voidaan käyttää yhtä termiä, eikä ole tarpeen toistaa koko ilmaisua. Ilmaus ‘mukaan luettuina kuljettaminen, lastaus ja purkaminen loppusijoitusta tai varastointia varten’ on poistettu, koska se käy jo ilmi määritelmästä. Direktiivin uuden rakenteen johdosta on määritelty ’ yhteisön sisäiset siirrot’ ja ’yhteisön ulkopuoliset siirrot’. Seuraavia määritelmiä on täsmennetty: ’haltija’ määritelmässä ilmaisu ”aikoo suorittaa” on korvattu ilmaisulla ”suunnittelee suorittavansa” (ks. 4 artiklaa koskevat huomautukset); ’kauttakulkumaa’ sekä 'alkuperämaa' ja 'määrämaa' ovat uusia määritelmiä ja jälkimmäisillä korvataan voimassa olevassa asetuksen ’alkuperäpaikka ja määräpaikka. ‘ Alue’ on määritelty Euroopan talous- ja sosiaalikomitean ehdotuksen mukaisesti. ’Umpilähteen’ määritelmä on otettu direktiivistä 96/29. ’Käytöstä poistetun lähteen’ ja ’tunnustetun laitoksen’ määritelmät puolestaan vastaavat direktiivin 2003/122 vastaavia määritelmiä. Siirtolupahakemus (4 artikla) 4 artiklan 1 kohdassa on korvattu ilmaisu “aikoo suorittaa tällaisen jätteen siirron” yksiselitteisemmällä ilmaisulla (”on suunnitellut suorittavansa (…) siirron”). Tällä uudella ilmaisulla vältetään käytännössä vaikeudet, joita aiheutuu siitä, että joudutaan pohtimaan siirtoaikeen olemassaoloa (ks. SLIM-raportin kohta 3.5). Samalla varmistetaan, että hakemukset jätetään oikea-aikaisesti (eikä liiaksi etukäteen). 4 artiklan 2 kohta vastaa direktiivin 92/3 5 artiklan 1 kohtaa. Hakemuksen lähettäminen toimivaltaisille viranomaisille (5 artikla) 5 artiklan 1 kohta vastaa direktiivin 92/3 4 artiklan 1 kohdan toista virkettä. Suostumus ja epääminen (6 artikla) Terminologiaa on yhdenmukaistettu, ja kauttakulku- tai määräjäsenvaltioiden osalta käytetään sanaa “suostumus”, jotta voidaan tehdä ero alkuperäjäsenvaltion antamaan ”lupaan”. Toisin kuin direktiivin 92/3 6 artiklan 4 kohdassa on säädetty, automaattinen suostumusmenettely ei enää uudessa direktiivissä ole valinnainen, vaan sitä sovelletaan kaikkiin siirtoihin. Kauttakulku- tai määrämaan, joka ei anna suunniteltua siirtoa koskevaa vastausta, katsotaan hyväksyneen tällaisen siirron. Lupahakemuksen vastaanottoilmoitus on nyt lähetettävä kuukauden kuluessa. Hakemuksen hyväksymisestä tai epäämisestä ilmoittamisen määräaikaa on pidennetty neljään kuukauteen (kolmen kuukauden vastausaika + pyynnöstä myönnettävä yhden kuukauden lisäaika). Euroopan talous- ja sosiaalikomitea piti myönteisenä sekä vastaanottoilmoituksen käyttöönottoa että automaattisen suostumusmenettelyn muuttamista yleiseksi käytännöksi. Selvyyden vuoksi – ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitean suosituksen mukaisesti – määritetään selkeästi perusteet, joihin vedoten suostumus voidaan evätä tai siihen voidaan liittää ehtoja. Määräjäsenvaltion ja kauttakulkujäsenvaltion osalta sovelletaan eri perusteita siten, että jälkimmäinen voi vedota pelkästään radioaktiivisen aineen kuljetuksiin sovellettaviin kansallisiin, yhteisön tai kansainvälisiin säännöksiin. Koska ydinalalla ei ole yhteisiä toimintaperiaatteita, tämä erottelu on tarpeen, jotta turvattaisiin sellaisten maiden oikeudet, jotka ovat valinneet jälleenkäsittelyvaihtoehdon. Tämä vastaa myös talous- ja sosiaalikomitean suositusta, jonka komitea esitti ydinalan yhteismarkkinoiden mahdollisiin esteisiin liittyen. 6 artiklan 4 kohta vastaa direktiivin 92/3 16 artiklaa, mutta sen sanamuoto on muutettu nyt ehdotettavan direktiivin rakenteeseen sopivaksi. Uudesta sanamuodosta käy selvästi esille, että suostumusmenettelyä sovelletaan myös jälleensiirtoihin sellaisissa tapauksissa, joissa alkuperäistä siirtoa ei voida suorittaa loppuun 9 artiklassa mainituista syistä (ks. SLIM-raportin kohta 3.12). Siirtolupien myöntäminen (7 artikla) Luvanmyöntämisvaiheesta on loogista säätää erillisessä artiklassa hyväksymistä koskevien säännösten jälkeen. 7 artiklan 3 kohdassa mainitaan seikka, joka sisältyi jo epäsuorasti direktiivin 92/3 5 artiklan 1 kohtaan. 7 artiklan 4 kohta vastaa direktiivin 92/3 5 artiklan 2 kohtaa. Voimassaoloaika on enintään kolme vuotta. Lupaviranomaiset määrittelevät tapauskohtaisesti luvan soveltuvan voimassaoloajan. Siirtoa koskeva vastaanottoilmoitus (8 artikla) Tämä säännös vastaa direktiivin 92/3 9 artiklaa. Siirron keskeytyminen (9 artikla) Tämä säännös vastaa direktiivin 92/3 15 artiklaa, mutta seuraavia kohtia on selkeytetty: a) alkuperä-, kauttakulku- tai määräjäsenvaltion oikeus keskeyttää siirto samaisessa säännöksessä luetelluin edellytyksin ja b) alkuperäjäsenvaltion velvoite, joka koskee haltijaan sovellettavaa takaisinottovelvollisuutta. Yleissopimuksen 27 artiklan mukaisesti annetaan mahdollisuus vaihtoehtoiseen turvalliseen järjestelyyn sellaisissa tapauksissa, joissa takaisinotto ei ole perusteltua säteilyyn liittyvien näkökohtien kannalta. Haltijan vastuu ylimääräisistä kustannuksista – joita voi aiheutua uudelleen pakkaamisesta, kuljettamisesta jne. – on perusteltu, koska haltija on ensisijaisesti vastuussa niiden ehtojen noudattamisesta, joita varten siirrolle on annettu lupa ja suostumus. Yhteisöön tapahtuvaa tuontia koskevat erityissäännöt (10 artikla) Direktiivin 92/3 10 artiklaa on tarkennettu ja menettelyn eri vaiheet on yksilöity. Kauttakulkua yhteisön kautta koskevat erityissäännöt (11 artikla) Artiklalla tarkennetaan direktiivin 92/3 10 artiklan 2 kohtaa ja siinä yksilöidään menettelyn eri vaiheet. Yhteisöstä tapahtuvaa vientiä koskevat erityissäännöt (12 artikla) Artiklalla tarkennetaan direktiivin 92/3 12 artiklaa ja siinä yksilöidään menettelyn eri vaiheet. Yleissopimuksen 27 artiklan mukaisesti vaaditaan määrämaana olevan valtion suostumus. Vientikiellot (13 artikla) Tämä säännös vastaa direktiivin 92/3 11 artiklaa. Tehdyssä muutoksessa on otettu huomioon, että neljäs Loméssa tehty AKT-ETY-yleissopimus on sittemmin korvattu Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisellä Cotonoussa 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetulla kumppanuussopimuksella[3], joka tuli voimaan 1. huhtikuuta 2003. Vakioasiakirjan käyttö (14 artikla) 14 artiklan 2 kohta on otettu mukauttaen direktiivin 92/3 20 artiklasta. Tässä kohdassa asetetaan vakioasiakirjan käyttöä koskeva yleinen velvoite. Tämän seurauksena vakioasiakirjan käytön mainitseminen erikseen siihen liittyvissä direktiivin säännöksissä ei enää ole tarpeen. Selvyyden vuoksi asetetaan velvoite laatia uusi vakioasiakirja siihen päivään mennessä, jona direktiivin on oltava saatettuna osaksi kansallista lainsäädäntöä. 14 artiklan 3 kohdassa selkeytetään sääntöjä, jotka koskevat kielten käyttöä. Tarkoituksena on välttää asiaa koskeva epätietoisuus. Kielten käyttöä koskevat selvät säännöt ovat erityisen tärkeitä nyt kun yhteisö on laajentunut käsittämään 25 jäsenvaltiota. Tätä kysymystä tullaan käsittelemään vielä myöhemmin, kun uutta vakioasiakirjaa laaditaan 18 artiklan mukaista neuvoa-antavaa komiteamenettelyä noudattaen. Yksi mahdollinen ratkaisu on, että vakioasiakirjaan sisällytetään eri kohdat/otsakkeet kaikilla EU-kielillä. Vaihtoehtoisesti voidaan sallia kaksi- tai monikieliset viralliset versiot, joissa käytetään alkuperämaan kieltä ja tarpeen mukaan yhtä tai useampaa muuta EU-kieltä. Toimivaltaiset viranomaiset (15 artikla) Tämä vastaa direktiivin 92/3 17 artiklaa, mutta siitä on 6 artiklan 4 kohdan johdosta poistettu automaattista suostumusmenettelyä koskeva maininta. Yhteistyö (16 artikla) Koska jäsenvaltioilla on oikeus kieltää radioaktiivisen jätteen tuonti loppusijoitusta varten, on pitänyt löytää ratkaisu sellaisia toimijoita varten, jotka tuottavat vähäisiä määriä radioaktiivista jätettä. 14 artiklassa huomioon otettujen seikkojen lisäksi tarvitaan erityinen yhteistyövelvollisuus, jotta vältettäisiin tilanteet, joissa lupa-/suostumusmenettelyä voitaisiin käyttää väärin viivytystarkoituksiin ja se voisi muodostaa perusteettoman esteen esimerkiksi käytetyn polttoaineen vapaalle liikkuvuudelle yhteisössä. Tarpeen mukaan sovelletaan yhteisön valvontamenetelmiä, kuten Euratom-sopimuksen 141 artiklan mukaisten rikkomusmenettelyjen käynnistämistä. 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen suositusten tarkoituksena on kehittää turvallinen tiedonvaihtojärjestelmä, jotta voidaan helpottaa tällä direktiivillä säädetyn menettelyn noudattamista ilman turhia viiveitä. Määräaikaiskertomukset (17 artikla) Direktiivistä 92/3 saatujen kokemusten perusteella säädetään, että kertomukset on annettava ainoastaan joka kolmas vuosi. Artiklassa mainitaan sovellettava menettely (ehdotukseen ei sisälly direktiivin 92/3 20 artiklan kaltaista säännöstä, vaan asia mainitaan 3, 12, 13 ja 15 artiklassa). Neuvoa-antava komitea (18 artikla) Tämä artikla vastaa direktiivin 92/3 19 artiklaa. Direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä (19 artikla) Kun jäsenvaltiot saattavat tämän direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään, niiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, mikä direktiivissä on uutta, ja erityisesti seuraaviin artikloihin ja kohtiin: 1 artikla siltä osin kuin siinä määritellään direktiivin entistä laajempi soveltamisala (direktiiviä sovelletaan nyt myös jälleenkäsiteltäväksi tarkoitettuun käytettyyn polttoaineeseen sekä sellaisiin siirtoihin, joissa sama jäsenvaltio on sekä alkuperä- että määrämaana mutta jotka tapahtuvat toisen maan kautta) ja mainitaan direktiivissä 96/29 säädetyt määrät ja pitoisuustasot. 2 artikla, jossa säädetään direktiivin soveltamisesta myös käsittelyä ja jälleenkäsittelyä varten suoritettaviin jälleensiirtoihin. 6 artikla, joka koskee muutettua suostumusmenettelyä. 9 artiklan 1 kohta, jossa säädetään siirron keskeytymisestä, ja vastaavat säännökset 10, 11, ja 12 artiklassa. 12 artikla, joka koskee yhteisöstä tapahtuvaa vientiä; tällainen vienti edellyttää nyt myös määrämaan toimivaltaisten viranomaisten suostumusta. 13 artikla, jossa on uusi viittaus Cotonoussa tehtyyn AKT-EY-sopimukseen. 14 artikla, jossa säädetään vakioasiakirjan käytöstä ja erityisesti sen 3 kohta, joka koskee kielten käyttöä. Loppusäännökset (20, 22 ja 23 artikla) Nämä ovat vakiotekstejä. Siirtymäsäännökset (21 artikla) Tällä direktiivillä käyttöön otettavia erityisvaatimuksia ei oikeusvarmuuden takia sovelleta niissä tapauksissa, joissa lupahakemus on jätetty asianmukaisesti ennen kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen määräpäivää. Siirtymäkaudella tehtyjen hakemusten osalta jäsenvaltioiden olisi kuitenkin hylättävä lupahakemukset, jotka koskevat useita siirtoja, jos useiden siirtojen sisällyttämiselle samaan hakemukseen ei ole objektiivisesti perusteltavissa olevaa syytä ja jos on aihetta epäillä, että toiminnanharjoittaja pyrkii välttymään uuden direktiivin säännösten soveltamiselta ja erityisesti siinä säädetyltä velvoitteelta hankkia tällaiselle siirrolle määrämaana olevan kolmannen maan suostumus. 2005/0272 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 31 artiklan 2 kohdan ja 32 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen[4], joka on laadittu Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 31 artiklan mukaisesti komission saatua lausunnon asiantuntijaryhmältä, jonka tieteellis-tekninen komitea on nimennyt jäsenvaltioiden tieteellisten asiantuntijoiden keskuudesta, ja on kuullut Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa[5], ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[6], sekä katsoo seuraavaa: 3. Radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen siirtoihin liittyviin toimiin sovelletaan erinäisiä vaatimuksia, jotka on määritetty yhteisön säädöksissä ja kansainvälisissä oikeudellisissa asiakirjoissa. Nämä vaatimukset koskevat erityisesti radioaktiivisen aineen turvallista kuljetusta sekä sitä, millä edellytyksillä radioaktiivista jätettä tai käytettyä polttoainetta voidaan loppusijoittaa tai varastoida määrämaahan. 4. Näiden vaatimusten lisäksi myös työntekijöiden ja väestön terveyden suojeleminen edellyttää, että radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen siirtoihin, jotka tapahtuvat yhteisön jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä, sovelletaan pakollista ja yhteistä ennakkolupajärjestelmää. 5. Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä pois tapahtuvien radioaktiivisen jätteen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta 3. helmikuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/3/Euratom[7] luotiin radioaktiivisen jätteen siirtojen tiukkaan valvontaan ja luvanvaraisuuteen perustuva järjestelmä, joka on osoittautunut tyydyttäväksi. Sitä on kuitenkin saatujen kokemusten perusteella muutettava siten, että selkeytetään ja lisätään käsitteitä ja määritelmiä, säädetään sellaisista tilanteista, joita ei ole aiemmin otettu huomioon, yksinkertaistetaan jäsenvaltioiden välisissä radioaktiivisen jätteen siirroissa nykyisin sovellettavaa menettelyä sekä varmistetaan yhdenmukaisuus muiden yhteisön säännösten ja kansainvälisten määräysten kanssa. Tämä koskee erityisesti käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuutta koskeva yleissopimusta, johon yhteisö liittyi 2 päivänä tammikuuta 2006. 6. SLIM-hankkeen (sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamista koskeva hanke) viidennen vaiheen yhteydessä muodostettiin jäsenvaltioiden ja käyttäjätahojen edustajista työryhmä tarkastelemaan eräitä kysymyksiä, joita direktiivin 92/3/Euratom käyttäjät olivat tuoneet esille. Samalla tarkoituksena oli yhtenäistää direktiivi voimassa olevien kansainvälisten sääntöjen ja asiakirjojen kanssa. 7. Direktiivissä 92/3 säädettyä menettelyä on käytännössä sovellettu ainoastaan sellaisen käytetyn polttoaineen siirtoihin, jolle ei ole nähty mitään jatkokäyttöä ja jota sen vuoksi on pidetty direktiivin mukaisena ”radioaktiivisena jätteenä”. Säteilyyn liittyvien näkökohtien kannalta ei ole kuitenkaan perusteltua sulkea jälleenkäsiteltäväksi tarkoitettua käytettyä polttoainetta tällaisen valvonta- ja tarkkailumenettelyn ulkopuolelle. Sen vuoksi on aiheellista ulottaa tämän direktiivin soveltamisala koskemaan kaikkia käytetyn polttoaineen siirtoja riippumatta siitä, siirretäänkö polttoaine loppusijoitettavaksi vai jälleenkäsiteltäväksi. 8. Yhteisöllä ei ole polttoainekiertoa koskevaa yhteistä politiikkaa, minkä vuoksi kukin jäsenvaltio vastaa itse siitä, minkälaista toimintamallia se toteuttaa lainkäyttövaltaansa kuuluvan ydinjätteen ja käytetyn polttoaineen huollon suhteen; tämän direktiivin säännöksillä ei sen vuoksi saisi rajoittaa jäsenvaltioiden oikeutta viedä käytetty polttoaineensa jälleenkäsiteltäväksi eikä niiden oikeutta kieltäytyä päästämästä radioaktiivista jätettä alueelleen lopullista käsittelyä tai loppusijoitusta varten, paitsi jos kyseessä on jälleensiirto. 9. Korkea-aktiivisten radioaktiivista ainetta sisältävien umpilähteiden ja isännättömien lähteiden valvonnasta 22 päivänä joulukuuta 2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/122/Euratom[8] edellyttää, että radioaktiivisten umpilähteiden jälleensiirtoa koskevien säännösten sanamuotoa muutetaan. 10. Nykyisin käytössä olevan menettelyn yksinkertaistaminen ei saisi heikentää jäsenvaltioiden voimassa olevia oikeuksia kieltäytyä hyväksymästä sellaista radioaktiivisen jätteen siirtoa, joka edellyttää niiden hyväksyntää, tai asettaa siirrolle ehtoja. Kieltäytyminen ei saisi olla mielivaltaista, vaan sen olisi perustuttava asiaa koskeviin kansallisiin tai kansainvälisiin määräyksiin, jotka ovat helposti yksilöitävissä. Asiaa koskeva lainsäädäntö ei rajoitu alakohtaiseen kuljetuksia koskevaan lainsäädäntöön. Tällä direktiivillä ei saisi rajoittaa jäsenvaltioiden kansainvälisen oikeuden mukaisia oikeuksia tai velvoitteita eikä etenkään laivojen ja lentokoneiden oikeuksia ja vapauksia harjoittaa merenkulkua, jokiliikennettä ja ilmailua kansainvälisen oikeuden määräysten mukaisesti. 11. Määräjäsenvaltion tai kauttakulkujäsenvaltion mahdollisuus olla hyväksymättä siirtojen automaattista suostumusmenettelyä aiheuttaa perusteettomia hallinnollisia rasitteita ja luo epävarmuutta. Edellyttämällä määrä- tai kauttakulkumaan viranomaisilta pakollista hakemuksen vastaanottoilmoitusta ja pidentämällä suostumuksen antamisen määräaikaa saadaan aikaan, että olettamus hiljaisen hyväksynnän antamisesta voidaan tehdä suurella varmuudella. 12. Ihmisten terveyden sekä ympäristön suojelemiseksi radioaktiivisesta jätteestä aiheutuvilta vaaroilta on otettava huomioon myös yhteisön ulkopuolella aiheutuvat riskit. Siirrettäessä radioaktiivista jätettä ja käytettyä polttoainetta pois yhteisön alueelta olisi paitsi ilmoitettava siirrosta määrämaana olevalle kolmannelle maalle myös hankittava kyseisen maan suostumus siirtoon. 13. Nykyisin käytettävää vakioasiakirjaa on aiheellista muuttaa, jotta se vastaisi tämän direktiivin säännösten tarpeita ja jotta toisaalta voitaisiin ottaa huomioon aiemmin saadut kokemukset. Selvyyden vuoksi olisi asetettava velvoite laatia uusi vakioasiakirja siihen päivään mennessä, jona direktiivin on oltava saatettuna osaksi kansallista lainsäädäntöä. Siltä varalta, ettei tätä määräaikaa kyetä noudattamaan, nykyistä vakioasiakirjaa olisi kuitenkin voitava käyttää siirtymäsäännösten nojalla. Lisäksi kielten käyttöä koskevilla selkeillä säännöillä olisi taattava oikeusvarmuus ja ehkäistävä tarpeettomat viivytykset. 14. Jäsenvaltioiden komissiolle ja komission Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle antamissa määräaikaiskertomuksissa olisi annettava hyödyllinen yleiskuva koko yhteisössä myönnetyistä luvista ja tuotava esiin jäsenvaltioissa mahdollisesti ilmenneitä käytännön ongelmia ja niihin sovellettuja ratkaisuja. 15. Perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annettua neuvoston direktiiviä 96/29/Euratom[9] sovelletaan muun muassa radioaktiivisten aineiden kuljetukseen, yhteisöön tapahtuvaan tuontiin ja yhteisöstä tapahtuvaan vientiin, ja siinä säädetään sellaisia toimintoja koskevasta ilmoitus- ja lupajärjestelmästä, joihin liittyy ionisoivaa säteilyä. Nämä säännökset ovat siten merkityksellisiä tämän direktiivin soveltamisalan kannalta. 16. Edellä esitetyn perusteella on selkeyden vuoksi tarpeen kumota ja korvata direktiivi 92/3/Euratom. Korvaavalla direktiivillä ei saa rajoittaa jäsenvaltioiden velvoitteita, jotka koskevat määräaikoja kumotun direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä kyseisen direktiivin soveltamiselle, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 luku Alkusäännökset 1 artikla Kohde ja soveltamisala 1. Tällä direktiivillä säädetään valtioiden rajat ylittävien radioaktiivisen jätteen ja käytetyn polttoaineen siirtojen valvontaa ja tarkkailua koskevasta yhteisön järjestelmästä, jolla varmistetaan väestön asianmukainen suojelu. 2. Tätä direktiiviä sovelletaan valtioiden rajat ylittävien radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen siirtoihin, joissa: a) alkuperämaa tai määrämaa taikka mikä tahansa kauttakulkumaa sijaitsee yhteisössä, ja b) lähetyksen koko ja pitoisuustaso ylittävät neuvoston direktiivin 96/29/Euratom, sellaisena kuin se voi olla muutettuna tai korvattuna, 3 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa vahvistetut rajat. 3. Tätä direktiiviä ei sovelleta käytöstä poistettujen lähteiden siirtoihin radioaktiivisten lähteiden toimittajalle tai valmistajalle tai tunnustetulle laitokselle. 2 artikla Käsittely- ja jälleenkäsittelytoimiin liittyvät jälleensiirrot Tämä direktiivi ei vaikuta sellaisen jäsenvaltion tai sellaisessa jäsenvaltiossa olevan yrityksen, johon radioaktiivista jätettä on tarkoitus siirtää käsiteltäväksi, oikeuteen palauttaa radioaktiivinen jäte ja muut käsittelytuotteet käsittelyn jälkeen alkuperämaahan. Se ei myöskään vaikuta sellaisen jäsenvaltion tai sellaisessa jäsenvaltiossa olevan yrityksen, johon käytettyä polttoainetta on tarkoitus siirtää jälleenkäsiteltäväksi, oikeuteen palauttaa radioaktiivinen jäte ja muut jälleenkäsittelytuotteet alkuperämaahan. 3 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 1) ’radioaktiivisella jätteellä’ sellaista kaasumaisessa, nestemäisessä tai kiinteässä muodossa olevaa radioaktiivista ainetta, jolle alkuperämaa ja määrämaa tai sellainen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jonka päätöksen nämä maat hyväksyvät, eivät näe mitään jatkokäyttöä ja/tai jota valvontaelin valvoo radioaktiivisena jätteenä alkuperä-, kauttakulku- tai määrämaan säädösten ja määräysten mukaisesti; 2) ’käytetyllä polttoaineella’ ydinpolttoainetta, joka on säteilytetty reaktorin sydämessä ja pysyvästi poistettu sieltä; 3) ’siirrolla’ kaikkia toimintoja, jotka tarvitaan radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen siirtämiseksi alkuperämaasta tai alkuperäjäsenvaltiosta määrämaahan tai määräjäsenvaltioon; 4) ’yhteisön sisäisellä siirrolla’ siirtoa, jossa alkuperämaa ja määrämaa ovat yhteisön jäsenvaltioita; 5) ’yhteisön ulkopuolisella siirrolla’ siirtoa, jossa alkuperämaa ja/tai määrämaa ovat kolmansia maita; 6) ’ loppusijoituksella’ radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen sijoittamista luvan saaneeseen laitokseen aikomatta siirtää sitä pois myöhemmin; 7) ’varastoinnilla’ radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen pitämistä laitoksessa, jossa huolehditaan sen säilyttämisestä ja josta se on tarkoitus siirtää myöhemmin pois; 8) ’haltijalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jolla ennen radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen siirron suorittamista on oikeudellinen vastuu näistä aineista ja joka suunnittelee suorittavansa siirron vastaanottajalle; 9) ’vastaanottajalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jolle radioaktiivinen jäte tai käytetty polttoaine siirretään; 10) ’alkuperämaalla tai alkuperäjäsenvaltiolla’ maata tai jäsenvaltiota , josta siirto suunnitellaan aloitettavaksi tai aloitetaan, ja 'määrämaalla tai määräjäsenvaltiolla’ maata tai jäsenvaltiota , johon siirto suunnitellaan tehtäväksi tai tehdään; 11) ’kauttakulkumaalla tai kauttakulkujäsenvaltiolla’ maata tai jäsenvaltiota , joka on muu kuin alkuperämaa tai alkuperäjäsenvaltio taikka määrämaa tai määräjäsenvaltio ja jonka alueen kautta siirto suunnitellaan tehtäväksi tai tehdään; 12) ‘alueella’ valtion maa-aluetta, ilmatilaa ja aluevesiä, lukuun ottamatta sen yksinomaista talousvyöhykettä; 13) ’toimivaltaisilla viranomaisilla’ viranomaisia, joille on alkuperä-, kauttakulku- tai määrämaan laissa ja asetuksissa annettu valtuudet panna täytäntöön radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen siirtojen valvonta- ja tarkkailujärjestelmä; 14) ’umpilähteellä’ lähdettä, jonka rakenne estää tavanomaisissa käyttöolosuhteissa radioaktiivisten aineiden leviämisen ympäristöön; 15) ’käytöstä poistetulla lähteellä’ umpilähdettä, jota ei enää käytetä eikä aiota käyttää sen toiminnan harjoittamiseen, johon lupa on myönnetty; 16) ’tunnustetulla laitoksella’ tietyn maan alueella sijaitsevaa laitosta, jolla on kyseisen maan toimivaltaisten viranomaisten kansallisen lainsäädännön mukaisesti myöntämä lupa umpilähteiden pitkäaikaiseen varastointiin tai loppusijoittamiseen, tai laitosta, jolla on kansallisen lainsäädännön mukainen lupa umpilähteiden väliaikaiseen varastointiin. 2 luku Yhteisön sisäiset siirrot 4 artikla Siirtolupahakemus 1. Haltijan, joka on suunnitellut suorittavansa tai suorituttavansa radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen yhteisön sisäisen siirron, on jätettävä lupahakemus alkuperäjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. 2. Hakemus voi koskea useampaa kuin yhtä siirtoa edellyttäen, että a) hakemuksen kohteena olevan radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen fysikaaliset, kemialliset ja radioaktiiviset ominaisuudet ovat oleellisilta osin samat; b) siirrot suoritetaan samalta haltijalta samalle vastaanottajalle, ja toimivaltaiset viranomaiset ovat samat; ja c) jos siirtoihin liittyy kauttakulku kolmansien maiden kautta, kukin siirto tapahtuu yhteisön saman rajanylityspaikan sekä asianomaisen kolmannen maan tai asianomaisten kolmansien maiden saman rajanylityspaikan kautta, jollei asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten kesken ole muuta sovittu. 5 artikla Hakemuksen lähettäminen toimivaltaisille viranomaisille Alkuperäjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä 4 artiklassa tarkoitetut hakemukset suostumusta varten määräjäsenvaltion ja mahdollisten kauttakulkujäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. 6 artikla Suostumus ja epääminen 1. Määräjäsenvaltion ja mahdollisten kauttakulkujäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on kuukauden kuluessa asianmukaisesti täytetyn hakemuksen vastaanottamisesta annettava vastaanottoilmoitus. Määräjäsenvaltion ja mahdollisten kauttakulkujäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on kolmen kuukauden kuluessa asianmukaisesti täytetyn hakemuksen vastaanottamisesta ilmoitettava alkuperämaan toimivaltaisille viranomaisille suostumuksestaan, tarpeellisiksi katsomistaan ehdoista tai suostumuksen epäämisestä. Määräjäsenvaltion ja mahdollisten kauttakulkujäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin pyytää kantansa esittämistä varten lisäaikaa, jonka pituus voi olla enintään yksi kuukausi toisessa alakohdassa tarkoitetun määräajan lisäksi. 2. Jos määräjäsenvaltion ja/tai suunniteltujen kauttakulkujäsenvaltioiden toimivaltaisilta viranomaisilta ei ole saatu vastausta 1 kohdan toisessa ja kolmannessa alakohdassa tarkoitettujen määräaikojen kuluessa, näiden maiden katsotaan antaneen suostumuksensa esitettyyn siirtoon, edellyttäen että näiltä mailta on saatu 1 kohdassa tarkoitettu vastaanottoilmoitus. 3. Jäsenvaltioiden on esitettävä suostumuksen epäämiselle tai suostumukseen liitetyille ehdoille perustelut, joiden on perustuttava: a) kauttakulkujäsenvaltion osalta asiaa koskevaan radioaktiivisen aineen kuljetuksiin sovellettavaan kansalliseen, yhteisön tai kansainväliseen lainsäädäntöön; b) määräjäsenvaltion osalta asiaa koskevaan radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen huoltoa koskevaan lainsäädäntöön sekä asiaa koskevaan radioaktiivisen aineen kuljetuksiin sovellettavaan kansalliseen, yhteisön tai kansainväliseen lainsäädäntöön. Jos kauttakulku- tai määräjäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset asettavat siirrolle ehtoja, ehdot eivät saa olla tiukempia kuin ne, jotka asetetaan samankaltaisille siirroille kyseisen jäsenvaltion sisällä. 4. Jäsenvaltio tai -valtiot, jotka ovat antaneet suostumuksensa tiettyyn siirtoon liittyvään kauttakulkuun, eivät saa kieltäytyä antamasta suostumustaan jälleensiirtoon seuraavissa tapauksissa: a) ensimmäinen suostumus on koskenut käsittely- tai jälleenkäsittelytarkoitusta varten siirrettävää ainetta, ja jälleensiirrossa on kysymys alkuperäistä ainetta vastaavan radioaktiivisen jätteen tai alkuperäistä ainetta vastaavien muiden tuotteiden siirtämisestä käsittelyn tai jälleenkäsittelyn jälkeen siten, että kaikkea asiaa koskevaa lainsäädäntöä noudatetaan, b) jäljempänä 9 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa, jos jälleensiirto suoritetaan samoin ehdoin ja samoja eritelmiä noudattaen. 7 artikla Siirtolupien myöntäminen 1. Kun kaikki siirtoa varten tarvittavat suostumukset on annettu, alkuperäjäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla on oikeus myöntää haltijalle siirtolupa, ja niiden on ilmoitettava tästä asianmukaisesti määräjäsenvaltion ja mahdollisten kauttakulkujäsenvaltioiden tai kauttakulkumaana olevien kolmansien maiden toimivaltaisille viranomaisille. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu lupa ei vaikuta millään tavalla haltijan, kuljetuksen suorittajan, omistajan, vastaanottajan tai muun siirtoon osallisena olevan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön vastuuseen. 3. Yksi lupa voi koskea useampaa kuin yhtä siirtoa, jos 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät. 4. Lupa on voimassa enintään kolme vuotta. Jäsenvaltioiden on luvan voimassaoloaikaa määrittäessään otettava huomioon määräjäsenvaltioiden tai kauttakulkujäsenvaltioiden suostumuksen mahdolliset ehdot. 8 artikla Siirtoa koskeva vastaanottoilmoitus 1. Vastaanottajan on 15 päivän kuluessa siirron vastaanottamisesta lähetettävä oman jäsenvaltionsa toimivaltaisille viranomaisille kunkin siirron vastaanottamista koskeva ilmoitus. 2. Määräjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä jäljennökset vastaanottoilmoituksesta alkuperäjäsenvaltiolle ja mahdollisille kauttakulkujäsenvaltioille tai kauttakulkumaana oleville kolmansille maille. 3. Alkuperäjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä jäljennös vastaanottoilmoituksesta alkuperäiselle haltijalle. 9 artikla Siirron keskeytyminen 1. Määräjäsenvaltio, alkuperäjäsenvaltio tai kauttakulkujäsenvaltio voi päättää, että siirtoa ei saa suorittaa loppuun, jos siirtoa koskevia ehtoja ei enää noudateta tämän direktiivin säännösten mukaisesti tai ne eivät ole tämän direktiivin mukaisesti annettujen lupien tai suostumusten mukaisia. Kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava viipymättä tästä päätöksestä muiden siirtoon osallistuvien jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. 2. Jos siirtoa ei voida suorittaa loppuun tai jos siirtoa koskevia ehtoja ei noudateta tämän direktiivin säännösten mukaisesti, alkuperäjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että haltija ottaa kyseisen radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen takaisin, jollei jokin vaihtoehtoinen turvallinen järjestely ole mahdollinen. Niiden on myös varmistettava, että siirrosta vastaava henkilö toteuttaa tarvittaessa korjaavia turvatoimenpiteitä. 3. Haltija vastaa kustannuksista tapauksissa, joissa siirtoa ei voi tai saa suorittaa loppuun. 3 luku Yhteisön ulkopuoliset siirrot 10 artikla Tuonti yhteisöön 1. Kun tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvaa radioaktiivista jätettä tai käytettyä polttoainetta on tarkoitus tuoda yhteisöön kolmannesta maasta ja määrämaa on jäsenvaltio, vastaanottajan on jätettävä lupahakemus kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Hakemus voi koskea useampaa kuin yhtä siirtoa, jos 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät. Hakemukseen on liitettävä todisteet siitä, että vastaanottaja on sopinut kolmanteen maahan sijoittautuneen haltijan kanssa järjestelystä, jonka mainitun kolmannen maan toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet ja jossa haltija velvoitetaan ottamaan radioaktiivinen jäte tai käytetty polttoaine takaisin, jos siirtoa ei tämän artiklan 5 kohdassa säädetyn mukaisesti voida saattaa loppuun tämän direktiivin säännöksiä noudattaen. Vastaanottaja vastaa kustannuksista tapauksissa, joissa siirtoa ei voi tai saa suorittaa loppuun. 2. Määräjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä 1 kohdassa tarkoitettu hakemus suostumusta varten mahdollisten kauttakulkujäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. Sovelletaan, mitä 6 artiklassa säädetään. 3. Kun kaikki siirtoa varten tarvittavat suostumukset on annettu, määräjäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla on oikeus myöntää vastaanottajalle siirtolupa, ja niiden on ilmoitettava tästä asianmukaisesti mahdollisten kauttakulkujäsenvaltioiden tai kauttakulkumaana olevien kolmansien maiden toimivaltaisille viranomaisille. Sovelletaan, mitä 7 artiklan 2–4 kohdassa säädetään. 4. Vastaanottajan on 15 päivän kuluessa siirron vastaanottamisesta lähetettävä määräjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille kunkin siirron vastaanottamista koskeva ilmoitus. Määräjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä jäljennökset vastaanottoilmoituksesta alkuperämaalle ja mahdollisille kauttakulkujäsenvaltioille tai kauttakulkumaana oleville kolmansille maille. 5. Määräjäsenvaltio tai mahdollinen kauttakulkujäsenvaltio voi päättää, että siirtoa ei saa suorittaa loppuun, jos siirtoa koskevia ehtoja ei enää noudateta tämän direktiivin säännösten mukaisesti tai ne eivät ole tämän direktiivin mukaisesti annettujen lupien tai suostumusten mukaisia. Kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava viipymättä tästä päätöksestä alkuperämaan toimivaltaisille viranomaisille. Vastaanottaja vastaa kustannuksista tapauksissa, joissa siirtoa ei voi tai saa suorittaa loppuun. 11 artikla Kauttakulku yhteisön kautta 1. Kun yhteisöön on tarkoitus tuoda radioaktiivista jätettä tai käytettyä polttoainetta kolmannesta maasta, mutta määrämaa ei ole jäsenvaltio, sen henkilön, joka vastaa siirron toteuttamisesta siinä jäsenvaltiossa, jonka tullitoimipaikan kautta radioaktiivinen jäte tai käytetty polttoaine ensimmäiseksi tulee yhteisöön (’ensimmäinen kauttakulkujäsenvaltio’), on jätettävä lupahakemus kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Hakemus voi koskea useampaa kuin yhtä siirtoa, jos 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät. Hakemukseen on liitettävä todisteet siitä, että kolmanteen maahan sijoittautunut vastaanottaja on sopinut kolmanteen maahan sijoittautuneen haltijan kanssa järjestelystä, jonka jälkimmäisen maan toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet ja jossa haltija velvoitetaan ottamaan radioaktiivinen jäte tai käytetty polttoaine takaisin, jos siirtoa ei tämän artiklan 5 kohdassa säädetyn mukaisesti voida saattaa loppuun tämän direktiivin säännöksiä noudattaen. 2. Ensimmäisen kauttakulkujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä 1 kohdassa tarkoitettu hakemus suostumusta varten mahdollisten muiden kauttakulkujäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. Sovelletaan, mitä 6 artiklassa säädetään. 3. Kun kaikki siirtoa varten tarvittavat suostumukset on annettu, ensimmäisen kauttakulkujäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla on oikeus myöntää 1 kohdassa tarkoitetulle vastuuhenkilölle siirtolupa, ja niiden on ilmoitettava tästä asianmukaisesti mahdollisten muiden kauttakulkujäsenvaltioiden tai kauttakulkumaana olevien kolmansien maiden toimivaltaisille viranomaisille. Sovelletaan, mitä 7 artiklan 2 – 4 kohdassa säädetään. 4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun vastuuhenkilön on 15 päivän kuluessa saapumispäivästä ilmoitettava ensimmäisen kauttakulkujäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen saapumisesta kolmannessa maassa olevaan määräpaikkaan ja mainittava viimeinen yhteisön tullitoimipaikka, jonka kautta siirto tapahtui. Ilmoitus on vahvistettava vastaanottajan antamalla selvityksellä tai todistuksella, jossa ilmoitetaan radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen saapumisesta asianmukaiseen määräpaikkaan ja mainitaan tullitoimipaikka, jonka kautta jäte tuli kolmanteen maahan. 5. Kauttakulkujäsenvaltio voi päättää, että siirtoa ei saa suorittaa loppuun, jos siirtoa koskevia ehtoja ei enää noudateta tämän direktiivin säännösten mukaisesti tai ne eivät ole tämän direktiivin mukaisesti annettujen lupien tai suostumusten mukaisia. Kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava viipymättä tästä päätöksestä alkuperämaan toimivaltaisille viranomaisille. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu vastuuhenkilö vastaa kustannuksista tapauksissa, joissa siirtoa ei voi tai saa suorittaa loppuun. 12 artikla Yhteisöstä tapahtuva vienti 1. Kun radioaktiivista jätettä tai käytettyä polttoainetta on tarkoitus viedä yhteisöstä kolmanteen maahan, haltijan on jätettävä lupahakemus alkuperäjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Hakemus voi koskea useampaa kuin yhtä siirtoa, jos 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät. 2. Alkuperäjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on: a) ennen tällaista siirtoa ilmoitettava asiasta määrämaan viranomaisille ja pyydettävä näiden suostumusta; b) lähetettävä 1 kohdassa tarkoitettu hakemus suostumusta varten mahdollisten kauttakulkujäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille; Sovelletaan, mitä 6 artiklassa säädetään. 3. Kun kaikki siirtoa varten tarvittavat suostumukset on annettu, alkuperäjäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla on oikeus myöntää haltijalle siirtolupa, ja niiden on ilmoitettava tästä asianmukaisesti määrämaana olevan kolmannen maan ja mahdollisten kauttakulkujäsenvaltioiden tai kauttakulkumaana olevien kolmansien maiden toimivaltaisille viranomaisille. Sovelletaan, mitä 7 artiklan 2–4 kohdassa säädetään. 4. Haltijan on 15 päivän kuluessa saapumispäivästä ilmoitettava alkuperäjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen saapumisesta kolmannessa maassa olevaan määräpaikkaan ja mainittava viimeinen yhteisön tullitoimipaikka, jonka kautta siirto tapahtui. Ilmoitus on vahvistettava vastaanottajan antamalla selvityksellä tai todistuksella, jossa ilmoitetaan radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen saapumisesta asianmukaiseen määräpaikkaan ja mainitaan tullitoimipaikka, jonka kautta jäte tuli kolmanteen maahan. 5. Alkuperäjäsenvaltio tai mahdollinen kauttakulkujäsenvaltio voi päättää, että siirtoa ei saa suorittaa loppuun, jos siirtoa koskevia ehtoja ei enää noudateta tämän direktiivin säännösten mukaisesti tai ne eivät ole tämän direktiivin mukaisesti annettujen lupien tai suostumusten mukaisia. Kyseisen kauttakulkujäsenvaltion on ilmoitettava viipymättä tästä päätöksestä alkuperäjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Sovelletaan, mitä 9 artiklan 2 kohdassa säädetään. Haltija vastaa kustannuksista tapauksissa, joissa siirtoa ei voi tai saa suorittaa loppuun. 13 artikla Vientikiellot 1. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset eivät saa antaa lupia siirroille: a) määräpaikkaan, joka sijaitsee leveyspiirin 60° eteläistä leveyttä eteläpuolella; tai b) sellaiseen Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen (Cotonoun AKT-EY-sopimus) sopimusvaltioon, joka ei ole yhteisön jäsenvaltio, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan soveltamista, tai c) kolmanteen maahan, jolla alkuperäjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten mielestä ei ole 2 kohdassa tarkoitettujen perusteiden mukaisia hallinnollisia ja teknisiä valmiuksia ja sääntelyrakennetta, joiden avulla se voisi huolehtia radioaktiivisesta jätteestä tai käytetystä polttoaineesta turvallisesti. Tässä yhteydessä jäsenvaltioiden on otettava huomioon kaikki muilta jäsenvaltioilta asiaan liittyvä saatava tieto. 2. Komissio vahvistaa 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen perusteet, joiden avulla jäsenvaltioiden on helpompi arvioida vientiä koskevien vaatimusten täyttymistä. 4 luku Yleiset säännökset 14 artikla Vakioasiakirjan käyttö 1. Kaikkia tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia siirtoja varten on käytettävä vakioasiakirjaa. 2. Komissio laatii vakioasiakirjan 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, ja se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä viimeistään (sama päivämäärä kuin 19 artiklan 1 kohdassa säädetty kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen määräpäivä). Vakioasiakirja saatetaan tarvittaessa ajan tasalle samaa menettelyä noudattaen. 3. Lupahakemus on täytettävä ja kaikki 7, 10, 11 ja 12 artiklassa tarkoitetut mahdolliset lisäasiakirjat ja -tiedot on toimitettava kielellä, jonka sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen hyväksyy, jolle lupahakemus jätetään tämän direktiivin mukaisesti. Haltijan on määrä- tai kauttakulkumaan toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä toimitettava virallisesti oikeaksi vahvistettu käännös kielellä, jonka kyseiset viranomaiset hyväksyvät. 4. Mahdolliset siirtoluvan myöntämistä koskevat lisävaatimukset on liitettävä vakioasiakirjaan. 5. Jokaista tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvaa siirtoa varten on oltava saateasiakirjana täytetty vakioasiakirja, joka todistaa, että lupamenettelyä on noudatettu asianmukaisesti, mukaan luettuina tapaukset, joissa yhdessä asiakirjassa myönnetty lupa koskee useampaa kuin yhtä siirtoa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muissa asiaa koskevissa oikeudellisissa säännöksissä edellytettyjen muiden saateasiakirjojen käyttöä. 6. Näiden asiakirjojen on oltava alkuperämaan ja määrämaan sekä mahdollisten kauttakulkumaiden toimivaltaisten viranomaisten saatavilla. 15 artikla Toimivaltaiset viranomaiset Jäsenvaltioiden on viimeistään (sama päivämäärä kuin 19 artiklan 1 kohdassa) toimitettava komissiolle toimivaltaisten viranomaisten nimet ja osoitteet sekä kaikki tarvittavat tiedot, joiden avulla kyseisten viranomaisten kanssa voidaan olla nopeasti yhteydessä. Jäsenvaltioiden on toimitettava säännöllisesti komissiolle kaikki näitä tietoja koskevat muutokset. Komissio toimittaa nämä tiedot ja kaikki niihin tehtävät muutokset kaikille toimivaltaisille viranomaisille yhteisössä. 16 artikla Yhteistyö 1. Jäsenvaltioiden on edistettävä sellaisten sopimusten tekemistä, joilla helpotetaan radioaktiivisen jätteen turvallista huoltoa, mukaan luettuna loppusijoitus, kun kyse on sellaisten maiden radioaktiivisesta jätteestä, jotka tuottavat sitä vähäisiä määriä ja joihin ei säteilyyn liittyvien näkökohtien kannalta ole perusteltua perustaa tarvittavia laitoksia. 2. Jokaisen jäsenvaltion on varmistettava, että sen toimivaltaiset viranomaiset tekevät yhteistyötä ja pitävät yhteyttä muiden asianomaisten jäsenvaltioiden tai kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa, jotta vältettäisiin tarpeettomat viiveet tässä direktiivissä vahvistettujen menettelyjen osalta. 3. Komissio laatii 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen suositukset siitä, minkälaista järjestelmää olisi käytettävä tämän direktiivin säännöksiin liittyvien asiakirjojen ja tietojen lähettämiseksi turvallisesti ja tehokkaasti. 4. Mikäli toisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten toimissa ilmenee perusteettomia viiveitä ja/tai yhteistyön puutetta, tästä on viipymättä ilmoitettava komissiolle. 17 artikla Määräaikaiskertomukset Jäsenvaltioiden on (kolme vuotta 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun päivämäärän jälkeen) mennessä ja sen jälkeen joka kolmas vuosi annettava komissiolle kertomus tämän direktiivin täytäntöönpanosta. Niiden on täydennettävä näitä kertomuksia tilannetiedoilla niiden alueilla suoritetuista siirroista. Komissio laatii näiden kertomusten perusteella 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen yhteenvetokertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle. 18 artikla Neuvoa-antava komitea Komissiota avustaa 13 artiklan 2 kohdassa, 14 artiklan 2 kohdassa, 16 artiklan 3 kohdassa ja 17 artiklan kolmannessa kohdassa säädettyjen tehtävien suorittamisessa neuvoa-antava komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen toteutettavista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto merkitään pöytäkirjaan. Lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan. Komission on otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoitettava komitealle, millä tavoin lausunto on otettu huomioon. 19 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan (kaksi vuotta direktiivin voimaantulosta) mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava kirjallisesti komissiolle tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säädökset sekä tämän direktiivin säännösten ja annettujen kansallisten säännösten välinen vastaavuustaulukko. 20 artikla Kumoaminen Kumotaan direktiivi 92/3/Euratom (sama päivämäärä kuin 19 artiklan 1 kohdassa) alkaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden velvoitteita, jotka koskevat aikarajaa kyseisen direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä sen soveltamiselle. Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin ja ne luetaan liitteenä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 21 artikla Siirtymäsäännökset 1. Jos alkuperämaan toimivaltaiset viranomaiset ovat asianmukaisesti hyväksyneet lupahakemuksen tai se on jätetty niille asianmukaisesti ennen (sama päivämäärä kuin 19 artiklan 1 kohdassa) , sovelletaan direktiiviä 92/3/Euratom kaikkiin siirtotoimiin, joita sama lupa koskee. 2. Tehdessään päätöstä ennen (sama päivämäärä kuin 19 artiklan 1 kohdassa) jätetyistä lupahakemuksista, jotka koskevat useampaa kuin yhtä radioaktiivisen jätteen siirtoa määrämaana olevaan kolmanteen maahan, alkuperäjäsenvaltion on otettava huomioon kaikki olennaiset näkökohdat ja erityisesti: a) kaikkien saman luvan piiriin kuuluvien siirtojen suunniteltu suorittamisaikataulu; b) perustelut kaikkien siirtojen sisällyttämiselle samaan hakemukseen; c) se, onko aiheellista myöntää lupa pienemmälle määrälle siirtoja kuin hakemuksessa haetaan. 3. Siihen asti kunnes tämän direktiivin 14 artiklassa tarkoitettu vakioasiakirja tulee saataville, tämän direktiivin soveltamista varten käytetään komission päätöksellä 93/552/Euratom[10] käyttöön otettua valvonta-asiakirjaa tarvittavin muutoksin. 22 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 23 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille Tehty Brysselissä […] Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE Vastaavuustaulukko Direktiivi 92/3/Euratom | Tämä direktiivi | Muutoksen luonne[11] | 1 artiklan 1 kohta | Uusi säännös | 1 artiklan 1 kohta | 1 artiklan 2 kohta | Muutettu | 2 artikla | 3 artikla | Mukautettu | 3 artikla | Johdanto-osan 1 kappale | Mukautettu | 4 artiklan 1 kohdan ensimmäinen virke | 4 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 4 artiklan 1 kohdan toinen virke | 5 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 4 artiklan 2 kohta | 14 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 4 artiklan 3 kohta | 5 artiklan 2 kohta | 5 artiklan 1 kohta | 4 artiklan 2 kohta | Mukautettu | 5 artiklan 2 kohta | 7 artiklan 4 kohta | Mukautettu | 6 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta | 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta | Muutettu | 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta | 14 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 6 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta | 6 artiklan 3 kohdan toinen alakohta | Muutettu | 6 artiklan 2 kohdan toinen alakohta | 6 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta | Muutettu | 6 artiklan 3 kohta | 6 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta | Mukautettu | 6 artiklan 4 kohta | 6 artiklan 2 kohta | Muutettu | 7 artiklan 1 kohta | 7 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 7 artiklan toisen kohdan ensimmäinen virke | 14 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 7 artiklan toisen kohdan toinen virke | 14 artiklan 4 kohta | Mukautettu | 7 artiklan 3 kohta | 7 artiklan 2 kohta | 8 artiklan 1 kohta | 14 artiklan 5 kohta | Mukautettu | 8 artiklan 2 kohta | 14 artiklan 6 kohta | 9 artiklan 1 kohta, virkkeen alkuosa | 8 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 9 artiklan 1 kohta, virkkeen loppuosa | 14 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 9 artiklan 2 kohta | 8 artiklan 2 kohta | 10 artiklan 1 kohta | 10 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 10 artiklan 1 kohta, ensimmäisen virkkeen loppu | 14 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 10 artiklan 2 kohta | 11 artikla | Mukautettu | 10 artiklan 3 kohdassa oleva viittaus 1 kohtaan | 10 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 10 artiklan 3 kohdassa oleva viittaus 2 kohtaan | 10 artiklan 2 kohta | Mukautettu | 11 artikla | 13 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 12 artiklan 1 kohta | 12 artiklan 2 kohta | Muutettu | 12 artiklan 2 kohta | 12 artiklan 3 kohta | Mukautettu | 12 artiklan 3 kohta | 12 artiklan 3 kohta | 12 artiklan 4 kohta | 14 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 12 artiklan 5 kohta | 12 artiklan 4 kohta | Mukautettu | 12 artiklan 6 kohta | 12 artiklan 4 kohta | Mukautettu | 13 artiklan 1 kohta | 1 artiklan 3 kohdan ensimmäinen virke | Muutettu | 13 artiklan 2 kohta | 1 artiklan 3 kohdan toinen virke | 14 artikla | 2 artikla | Muutettu | 15 artiklan 1 kohta | 9 artiklan 2 kohta | Mukautettu | 15 artiklan 2 kohta | 10 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 16 artiklan ensimmäinen luetelmakohta | 6 artiklan 4 kohdan a alakohta | Mukautettu | 16 artiklan toinen luetelmakohta | 6 artiklan 4 kohdan b alakohta | Mukautettu | 17 artiklan 1 kohta | 15 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 17 artiklan 2 kohta | 15 artiklan 2 kohta | 17 artiklan 3 kohta | 15 artiklan 3 kohta | 18 artiklan 1 kohta | 17 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 18 artiklan 2 kohta | 17 artiklan 2 kohta | 18 artiklan 3 kohta | 17 artiklan 3 kohta | 19 artiklan 1 kohta | 18 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 19 artiklan 2 kohta | 18 artiklan 2 kohta | 19 artiklan 3 kohta | 18 artiklan 3 kohta | 19 artiklan 4 kohta | 18 artiklan 4 kohta | 20 artiklan ensimmäinen luetelmakohta | 14 artiklan 2 kohta | Mukautettu | 20 artiklan toinen luetelmakohta | 14 artiklan 2 kohta | Mukautettu | 20 artiklan kolmas luetelmakohta | 14 artiklan 2 kohta | Mukautettu | 20 artiklan neljäs luetelmakohta | 13 artiklan 2 kohta | Mukautettu | 20 artiklan viides luetelmakohta | 17 artiklan 3 kohta | Mukautettu | 21 artikla | 19 artikla | Mukautettu | 22 artikla | 23 artikla | 9 artiklan 1 kohta | Uusi säännös | 12 artiklan 1 kohta | Uusi säännös | 12 artiklan 5 kohta | Uusi säännös | 16 artikla | Uusi säännös | 14 artiklan 3 kohta | Uusi säännös | 20 artikla | Uusi säännös | 21 artikla | Uusi säännös | 22 artikla | Uusi säännös | [1] Komission yksiköiden valmisteluasiakirja: Simpler Legislation for the Internal Market (Sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistaminen) (SEC(2001) 1977); toimitettu neuvostolle ja Euroopan parlamentille 5. joulukuuta 2001. [2] EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1. [3] 2000/483/EY, EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3. [4] EUVL C [...], [...], s. [...]. [5] EUVL C [...], [...], s. [...]. [6] EUVL C [...], [...], s. [...]. [7] EYVL L 35, 12.2.1992, s. 24. [8] EUVL L 346, 31.12.2003, s. 57. [9] EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1. [10] EYVL L 268, 29.10.1993, s. 83. [11] “Mukautettu” tarkoittaa, että sanamuotoa on muutettu muuttamatta kuitenkaan kumotun direktiivin säännösten soveltamisalaa. Muutoksia, joilla on muutettu kumotun direktiivin säännösten soveltamisalaa, kuvataan sanalla ”muutettu”.