Vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevat kansainväliset määräykset vahvistetaan erilaisissa kansainvälisissä järjestöissä kuten OTIF:ssä, Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomissiossa (UNECE) sekä Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestöissä, kuten YK:n talous- ja sosiaalineuvoston (ECOSOC) vaarallisten aineiden kuljetusta käsittelevässä asiantuntijoiden alakomiteassa. Koska sääntöjen on oltava keskenään yhteensopivia, tähän työhön osallistuvien järjestöjen kesken on kehitetty monimutkainen kansainvälinen järjestelmä koordinointia ja yhdenmukaistamista varten. Määräyksiä mukautetaan kahden vuoden sykleissä.

Kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskeva 9. toukokuuta 1980 tehty yleissopimus, sellaisena kuin se on muutettuna 3. kesäkuuta 1999 tehdyllä Vilnan pöytäkirjalla, jäljempänä ’COTIF-yleissopimus’, on kansainvälinen sopimus, jossa sopimuspuolina ovat sekä unioni että 26 jäsenvaltiota (ainoastaan Kypros ja Malta puuttuvat).

Tämä ehdotus koskee päätöstä kansainvälisten rautatiekuljetusten järjestön (OTIF) vaarallisten aineiden kuljetusta käsittelevässä asiantuntijakomiteassa, jäljempänä ’RID-asiantuntijakomitea’, Euroopan unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on määrä päättää kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevan yleissopimuksen (COTIF) liitteessä C olevan liitteen teknisiin ja hallinnollisiin määräyksiin tehtävien tiettyjen muutosten hyväksymisestä.

Kun muutoksista on päätetty RID-asiantuntijakomiteassa, ne tulevat COTIF-yleissopimuksen 35 artiklan mukaisesti voimaan kaikkien sopimuspuolten osalta kuudennen kuukauden ensimmäisenä päivänä siitä kuukaudesta lukien, jonka kuluessa pääsihteeri on ilmoittanut niistä sopimuspuolille. Sopimuspuoli voi esittää vastalauseen ilmoittamispäivää seuraavien neljän kuukauden aikana. Jos neljäsosa sopimuspuolista vastustaa muutosta, muutos ei tule voimaan.

COTIF-yleissopimuksen 38 artiklassa vahvistetaan, että äänioikeuden ja 35 artiklan 2 ja 4 kohdassa tarkoitetun vastustusoikeuden osalta alueellisella taloudellisen yhdentymisen järjestöllä, kuten Euroopan unionilla, on käytettävissään yhtä monta ääntä kuin sillä on jäseniä, jotka ovat samalla järjestön jäsenvaltioita.

Edellä mainittujen komiteoiden asiantuntijat ovat analysoineet ja käsitelleet yksittäiset muutosehdotukset näissä kokouksissa. Useimmissa tapauksissa suositeltavaa toimintatapaa on kannatettu yksimielisesti. Eräitä ehdotuksia on suositellut asiantuntijoiden enemmistö.

Näiden muutosten valmistelun aikana on kuultu useita julkisen ja yksityisen sektorin asiantuntijoita. Muutosten työstämisen aikana on järjestetty seuraavat tekniset kokoukset:

3.1.Unionin yksinomainen toimivalta

Neuvoston 16. kesäkuuta 2011 antaman päätöksen 2013/103/EU liitteessä I oleva lisäys sisältää luettelon niistä unionin säädöksistä, joilla unioni on käyttänyt toimivaltaansa ja jotka olivat voimassa, kun sopimus EU:n ja OTIF:n välillä tehtiin. Luettelossa mainitaan vaarallisten aineiden sisämaankuljetuksista annettu direktiivi 2008/68/EY.

Direktiivin 2008/68/EY 1 artiklassa säädetään, että RID-ohjesäännön liitettä sovelletaan vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksiin jäsenvaltioissa tai niiden välillä, lukuun ottamatta niitä jäsenvaltioista, joilla ei ole rautatiejärjestelmää. Direktiivin 2008/68/EY kolmansia maita koskevassa 4 artiklassa säädetään, että ”jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliset vaarallisten aineiden kuljetukset ovat sallittuja, jos ne suoritetaan ADR-sopimuksen, RID-ohjesäännön tai ADN-sopimuksen vaatimusten mukaisesti, ellei liitteissä toisin osoiteta”.

Komissiolle on siirretty sen vuoksi direktiivin 8 artiklan mukaisesti valta mukauttaa direktiivin 2008/68/EY liitteessä II olevaa II.1 jaksoa delegoidulla asetuksella.

3.2.Otettava kanta

RID-ohjesäännön muutokset kuuluvat kokonaisuudessaan unionin yksinomaiseen toimivaltaan, minkä vuoksi on tarpeen vahvistaa unionin kanta.

Neuvoston päätösehdotuksen 1 artiklassa vahvistetaan suunniteltuja muutoksia koskeva luettelo.

Edellä todetun mukaisesti näiden muutosten valmistelun aikana on kuultu useita julkisen ja yksityisen sektorin asiantuntijoita. Useimmissa tapauksissa suositeltavasta toimintatavasta on sovittu yksimielisesti.

Neuvoston päätöksen 2013/103/EU liitteessä III olevan 2.4 kohdan mukaisesti direktiivin 2008/68/EY nojalla perustettu vaarallisten aineiden kuljetuksia käsittelevä komitea keskusteli alustavasti suunnitelluista muutoksista 16. joulukuuta 2019 pidetyssä kokouksessaan, jossa kaikki osallistujat suhtautuivat ehdotukseen myönteisesti.

Lisäksi komissio järjesti EU:n koordinointikokouksia muutoksista käytyjen neuvottelujen kaikissa vaiheissa.

Ehdotettuja muutoksia pidetään vaarallisten aineiden turvallisen ja kustannustehokkaan kuljetuksen kannalta aiheellisina, kun otetaan huomioon teknologinen kehitys, ja sen vuoksi niitä olisi kannatettava.

4.Oikeusperusta

4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

4.1.1.Periaatteet

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”.

4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa

Säädös, joka RID-asiantuntijakomitean on määrä hyväksyä, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös sitoo unionia kansainvälisen oikeuden nojalla RID-ohjesäännön 6 artiklan mukaisesti. Kyseisen artiklan mukaan muutettava liite on ohjesäännön erottamaton osa.

Lisäksi direktiivin 2008/68/EY 1 artiklan nojalla RID-ohjesäännön liitettä sovelletaan vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksiin jäsenvaltioissa tai niiden välillä, lukuun ottamatta niitä jäsenvaltioista, joilla ei ole rautatiejärjestelmää. Direktiivin 2008/68/EY kolmansia maita koskevassa 4 artiklassa säädetään, että ”jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliset vaarallisten aineiden kuljetukset ovat sallittuja, jos ne suoritetaan ADR-sopimuksen, RID-ohjesäännön tai ADN-sopimuksen vaatimusten mukaisesti, ellei liitteissä toisin osoiteta”.

Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.