EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 15.11.2022 COM(2022) 592 final KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Kohti vahvaa ja kestävää EU:n leväalaa

{SWD(2022) 361 final}



1.Johdanto On aika ryhtyä hyödyntämään täysimittaisesti levien potentiaalia uusiutuvana luonnonvarana Euroopassa. Tarve varmistaa raaka-aineiden ja energian toimitusvarmuus on entistäkin suurempi, koska Venäjä hyökkää sotilaallisesti ilman edeltävää provokaatiota ja perusteettomasti Ukrainaa vastaan ja hyökkäys vaikuttaa lannoitteiden, eläinten rehun ainesosien ja energian saatavuuteen. Tämä ”ruokkii korkeita energian, hyödykkeiden ja elintarvikkeiden maailmanmarkkinahintoja ja lisää epävarmuutta. Nämä ovat tekijöitä, jotka vaimentavat kasvua ja vahvistavat inflaatiopaineita maailmanlaajuisesti”. Koska maailman väestö kasvaa, luonnonvarat ehtyvät, ympäristöön kohdistuu paineita ja ilmasto muuttuu, tarvitaan erilainen lähestymistapa elintarvike- ja talousjärjestelmiin. Tämän vuoksi on tärkeää kehittää uusia, kestäviä tapoja tuottaa elintarvikkeita maailman nopeasti kasvavalle väestölle. Miten? Hyödyntämällä valtavaa, liian vähän käytettyä voimavaraa eli meriä ja valtameriä. Nykyisin meret ja valtameret tuottavat vain kaksi prosenttia ihmisravinnoksi tarkoitetuista elintarvikkeista, vaikka ne kattavat yli 70 prosenttia maapallon pinta-alasta. Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa, Pellolta pöytään -strategiassa ja kestävää sinistä taloutta koskevassa tiedonannossa tunnistetaan viljeltyjen kalojen ja äyriäisten potentiaali elintarvikkeiden ja rehujen proteiinin lähteenä, jonka hiilijalanjälki on pieni. Pellolta pöytään -strategiassa korostetaan levien merkitystä kestävän elintarvikejärjestelmän ja maailmanlaajuisen elintarviketurvan kannalta tärkeänä vaihtoehtoisten proteiinien lähteenä. Kestävämpää ja kilpailukykyisempää EU:n vesiviljelyä koskevissa strategisissa suuntaviivoissa vuosiksi 2021–2030 (EU:n vesiviljelyalaa koskevat strategiset suuntaviivat) korostetaan tarvetta edistää levien – sekä makrolevien (merilevien) että mikrolevien – viljelyä useiden Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi. Levien viljely voi edistää hiilestä irtautumista, saasteettomuutta, kiertotaloutta, luonnon monimuotoisuuden säilyttämistä ja ennallistamista, ekosysteemien suojelua sekä ympäristöpalvelujen kehittämistä koskevien EU:n tavoitteiden saavuttamista. Levät voivat korvata fossiilisia tuotteita, ja niitä voidaan käyttää kasvibiostimulanttien, biopohjaisten kemikaalien ja muiden materiaalien sekä biopolttoaineiden raaka-aineena. Kestävää hiilen kiertoa koskevassa tiedonannossa tuodaan esiin levien siniselle hiilitaloudelle tarjoamat mahdollisuudet. Euroopan komission korkean tason tieteellisen neuvonannon mekanismin laatiman Food from the Oceans -raportin mukaan merilevät voivat täyttää ihmisravinnoksi käytettävän yli 100 miljoonan tonnin lisäbiomassan ennakoidun kysynnän seuraavien 20 vuoden aikana. Levien ja meren muiden uusien luonnonvarojen (biomassan) tuotanto ja jalostus voivat auttaa tarjoamaan kestäviä elintarvikkeita ja rehutuotteita sekä lääkkeitä, ravitsemukseen vaikuttavia tuotteita, kasvibiostimulantteja, biopohjaisia pakkauksia, kosmetiikkaa ja muita tuotteita, jotka eivät ole elintarvikkeita (ks. kaavio 1). Kaavio 1: Leväbiomassan käyttötarkoituksia Lisääntyvä merilevänviljely merellä ei kuitenkaan saisi vaikuttaa meriekosysteemien tasapainoon, ja viljelyn lisäämisessä olisi vältettävä toistamasta valtamerissä samoja virheitä, jotka on tehty aiemmin maalla. Vaikka leväala on Euroopassa nykyisellään pieni, siitä voi tulla merkittävä osa EU:n sinistä biotaloutta. Tutkimuksen ja innovoinnin yhdistelmä EU:ssa ja innostunut yrittäjyys antavat vauhtia, jota EU:n leväala tarvitsee kehittyäkseen ja kasvaakseen – YK:n Global Compact -aloitteessa puhutaan jopa merilevävallankumouksesta. Samalla edistytään Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden saavuttamisessa. Tämä antaa Euroopalle erittäin hyvät mahdollisuudet hyödyntää leväpotentiaaliaan seuraavien kymmenen vuoden aikana. Seaweed for Europe -yhteenliittymä arvioi, että merilevien kysyntä Euroopassa voisi kasvaa vuoden 2019 noin 270 000 tonnista 8 miljoonaan tonniin vuonna 2030 ja saavuttaa yhteenlaskettuna 9 miljardin euron arvon vuonna 2030, kun suurimmat alat ovat rehu, elintarvikkeet ja kasvibiostimulantit (lannoitevalmisteet). Tällainen tuotannon kasvu voisi synnyttää noin 85 000 työpaikkaa, poistaa vuosittain tuhansia tonneja fosforia ja typpeä Euroopan meristä, vähentää hiilidioksidipäästöjä 5,4 miljoonaa tonnia vuodessa ja lieventää maaperään kohdistuvia paineita16. EU:n kukoistava leväteollisuus voisi olla lippulaiva ja inspiraation lähde muille teollisuudenaloille, jotta niistä tulisi uudistavampia, innovatiivisempia ja sosiaalisesti esimerkillisempiä. Sen myötä voisi syntyä tuhansia työpaikkoja erityisesti rannikkoyhteisöissä. Kuten tiedonannossa komission uudesta lähestymistavasta kestävään siniseen talouteen5 ilmoitettiin, tässä tiedonannossa tarkastellaan levien potentiaalia EU:ssa ja esitetään johdonmukainen lähestymistapa, mukaan lukien kohdennetut toimet, joilla tuetaan levien uudistavan eli regeneratiivisen viljelyn ja tuotannon laajentamista kaikkialla EU:ssa sekä kehitetään ja valtavirtaistetaan levien elintarvikekäytön ja muun käytön markkinoita. 2.Miksi levien katsotaan olevan Euroopassa hyödyntämätön luonnonvara? Vähärasvaisia ja runsaasti ravintokuituja, mikroravintoaineita ja bioaktiivisia yhdisteitä sisältäviä leviä tuodaan usein esiin terveellisenä ja vähäkalorisena elintarvikkeena, ja joidenkin levälajien proteiinipitoisuuden tiedetään olevan erityisen suuri. Levien biokemialliset yhdisteet ja ominaisuudet tekevät niistä arvokkaan aineksen, jota voidaan hyödyntää yhä useammassa muussa kaupallisessa käyttötarkoituksessa, kuten eläinten/kalan rehussa ja rehun lisäaineissa; lääkkeissä; ravitsemukseen vaikuttavissa tuotteissa; kasvibiostimulanteissa; biopohjaisissa pakkauksissa; kosmetiikassa; biopolttoaineissa tai jäteveden käsittelyssä; esimerkiksi hiilen ja ravinteiden sitomisen kautta. Levät myös poistavat ravinteita vesiekosysteemeistä ja vähentävät siten rehevöitymistä. Meressä viljeltävä merilevä poistaa hiiltä ja vähentää siten merten happamoitumista. Kaikkia näitä mahdollisia hyötyjä on tietenkin tarkasteltava EU:n nykyisen lainsäädännön valossa ja tasapainotettava tarvittaessa mahdollisten terveysriskien mukaan (esimerkiksi ottaen huomioon raskasmetallien suuri pitoisuus tietyissä levälajeissa). Euroopan merileväteollisuus, jossa nykyisin keskitytään enemmän merilevien korjuuseen luonnosta kuin vesiviljelyyn viljelylaitoksissa Aasian tapaan, on edelleen hyvin alkuvaiheessa. Vaikka Aasian markkinat,14 ovat kasvaneet merkittävästi kymmenen viime vuoden aikana (merilevän osuus maailman vesiviljelytuotannosta on noin puolet), Euroopassa merileväntuotanto on toistaiseksi vähäistä (ks. kaavio 2 jäljempänä). Kaavio 2: Merten vesiviljelytuotanto EU:ssa ja maailmanlaajuisesti. Euroopan osuus maailman merilevämarkkinoista on nykyisin hyvin pieni . Liiketoimintanäkymät ovat kuitenkin suotuisat ja Eurooppaan voidaan kehittää vahva leväteollisuus, jossa keskitytään vesiviljelytuotantoon ja innovatiiviseen merilevänviljelyyn (meren permakulttuuri ). Tällainen teollisuus voi hyödyntää Euroopan suurien merien potentiaalia, luoda työpaikkoja paikallisiin yhteisöihin, tuottaa terveellisiä vähähiilisiä tuotteita, elvyttää rannikkoekosysteemejä (esimerkiksi sitomalla hiilidioksidia ja ravinteita ja tuottamalla happea) ja tarjota ekosysteemipalveluja.

EU on maailman suurin merilevätuotteiden tuoja tuonnin arvona mitattuna (554 miljoonaa euroa vuonna 2016), joten merilevätuotteilla on Euroopassa selvästi paljon kysyntää. Kysynnän odotetaan kasvavan terveys- ja kestävyyssuuntausten mukaisesti. Maailman väestömäärän kasvu ja kulutustottumukset lisäävät levien ja leväpohjaisten tuotteiden kysyntää entisestään. Levien ja leväpohjaisten tuotteiden kysynnän odotetaan kasvavan EU:ssa tulevina vuosina (ks. kaavio 3). Chlorellan ja syanobakteeri spirulinan kaltaisten mikrolevien, joita voidaan tuottaa myös maalla ja kaukana merestä, kysyntä kasvaa myös EU:n markkinoilla. Kaavio 3: Leväpohjaisten tuotteiden kysynnän odotettu kasvu16,. Chlorellan Euroopan markkinoiden odotetaan kasvavan vuosittain 6,4 prosenttia ja spirulinan 8,7 prosenttia vuoteen 202530 ulottuvalla kaudella. Merilevää sisältävien elintarvikkeiden ja juomien kysyntä Euroopassa 2,5-kertaistui vuosina 2011–2015. Kasviperäisten elintarvikkeiden ja muiden tuotteiden, kuten levien, kysyntää lisää EU:ssa myös kasvissyöjien ja vegaanien kasvava määrä – heitä arvioidaan olevan nykyisin noin 75 miljoonaa – sekä se, että kuluttajat ovat entistä ympäristö- ja terveystietoisempia. Kaikki EU:n merialueet on myös todettu hedelmällisiksi. Niitä pidetään alueina, joilla leväteollisuuden kehittyminen voisi tuottaa huomattavia ympäristö- ja sosioekonomisia hyötyjä. Esimerkiksi Atlantin valtameri ja Pohjanmeri tarjoavat ihanteelliset luonnonolosuhteet merilevien viljelylle kylmien, ravinteikkaiden vesiensä ansiosta, ja tutkijoiden mukaan Euroopassa on laajoja merilevien viljelyyn soveltuvia alueita. 3.Mitä tähän mennessä on tehty ja miksi se ei riitä? Ennen sinisen biotalouden foorumin sinisen biotalouden etenemissuunnitelman julkaisemista vuoden 2019 lopussa kuultiin noin 300:aa asiaankuuluvaa sidosryhmää. Suunnitelmassa tunnistettiin pullonkaulat ja annettiin suosituksia seuraavilla neljällä pääalalla: 1) toimintapolitiikka, ympäristö ja säädökset; 2) rahoitus ja liiketoiminnan kehittäminen; 3) kuluttajat ja arvoketjut sekä 4) tiede, teknologia ja innovointi. Nykyisestä EU:n leväalasta ja sen kestävän kasvun mahdollisuuksista todettiin, että levänviljelyn kehittämistä ovat estäneet muun muassa korkeat tuotantokustannukset, tuotannon pienimuotoisuus, rajallinen markkinoiden, kuluttajien tarpeiden, levänviljelyn riskien ja ympäristövaikutusten tuntemus sekä hajanainen hallintokehys. Jäljempänä olevassa kaaviossa 4 esitetään yhteenveto suurimmista ongelmista ja yksilöidään yleisiä ja erityisiä keinoja puuttua niihin. Komissio on viime vuosina käynnistänyt ja tukenut useita leviin liittyviä aloitteita, jotka ovat parhaillaan täytäntöönpano- tai suunnitteluvaiheessa (2021–2023). Niitä ovat muun muassa EU4Algae-hanke (yhteistyössä toimivan eurooppalaisen leväalan sidosryhmäfoorumin perustaminen), EU:n tutkimus- ja innovointirahastojen hakumenettelyt (Horisontti 2020, Horisontti Eurooppa), Euroopan biopohjaisia ratkaisuja edistävä yhteisyritys, Euroopan meri- ja kalatalousrahaston ja Euroopan aluekehitysrahaston mahdollistamat investoinnit leväalalle sekä siniseen talouteen liittyvät yritystukimekanismit (Blue Invest ja Aquaculture Assistance Mechanism ). Kaavio 4: Ongelmat, tavoitteet ja EU:n leviin liittyvien aloitteiden ehdotetut toiminta-alueet. Lisäksi on muun muassa levätietämyksen lisäämiseen tähtääviä aloitteita – kuten Euroopan meripoliittinen seurantakeskus ja tietoverkko (leväyritysten kartoitus), komission biotalouden tietokeskus ja Yhteisen tutkimuskeskuksen (JRC) biomassatutkimus –, leviin liittyviä tutkimuksia – joissa selvitetään, miten levistä voisi olla apua ilmastoon liittyvien tavoitteiden saavuttamisessa, sekä levien suhdetta ravinteisiin –, valtamerten tuntemusta ja valtameriä koskevaa tietoisuutta lisääviä aloitteita sekä älykkäitä erikoistumisstrategioita. EU:n mission ”Valtamerien ja vesistöjen ennallistaminen vuoteen 2030 mennessä” lautakunta toteaa uusimmassa raportissaan, että valtamerien ja vesistöjen uudistaminen on ihmiskunnan olemassaololle ja EU:n kansalaisten hyvinvoinnille ja toimeentulolle ratkaisevan tärkeää. Horisontti Eurooppa ‑puiteohjelman kautta toteutettava Food 2030 -aloite on edistänyt tutkimus- ja innovointipolitiikkaan sovellettavaa nivovaa järjestelmälähestymistapaa, jonka keskiössä ovat maa- ja merialueet sekä tuottajat ja kuluttajat ja jossa sovelletaan kokonaisvaltaista periaatetta ”pellolta pöytään ja takaisin pellolle”. Siinä kehotetaan muuttamaan elintarvikejärjestelmiä niin, että niissä kunnioitetaan maapallon kestävyyden rajoja, tarjotaan terveellisiä, turvallisia ja ravitsevia elintarvikkeita ja ruokavalioita kaikille sekä ylläpidetään monipuolista, oikeudenmukaista, osallistavaa ja kukoistavaa elintarviketaloutta. Yksi kymmenestä Food 2030 -toimintatavasta on kehittää valtameristä ja makean veden luonnonvaroista peräisin olevaan ravintoon liittyviä ratkaisuja, joissa levänviljely on keskeisessä asemassa. Euroopan merten käyttäjien sininen foorumi tarjoaa edelleen mahdollisuuden sinisen talouden alojen (esimerkiksi leväalan, joka on merkittävä osa EU:n sinistä biotaloutta), sidosryhmien ja tutkijoiden välisiin keskusteluihin. Niiden tarkoituksena on kehittää synergioita ja sovittaa yhteen merten kilpailevia käyttötapoja ilmastoneutraaliuden, saasteettomuuden sekä meriympäristön suojelun ja säilyttämisen edistämiseksi. Nykyisin leviin, erityisesti merilevien vesiviljelyyn, sovelletaan useita sekä EU:n että kansallisia säädöksiä (kaavio 5). Tästä voi aiheutua hajaantumista, joten leväala hyötyisi johdonmukaisemmasta lähestymistavasta. Kaavio 5: Merilevien vesiviljelyä koskevat EU:n säädökset. Jokainen 4 kohdassa lueteltu toimi edistää osaltaan EU:n leväalan kehitystä. Tarvitaan kuitenkin koordinoidumpi, järjestelmällisempi lähestymistapa, jolla täydennetään nykyistä kehystä muilla politiikkatoimilla, esimerkiksi käyttämällä samanaikaisesti erilaisia keinoja, joilla edistetään uudistavan leväalan kehittämistä EU:ssa. Komissio on keskeisessä asemassa sellaisten olosuhteiden luomisessa, joiden avulla voidaan tehdä jotakin EU:n leväalan nykyisille esteille. Sen olisi myös puututtava EU:n kansalaisten mahdollisiin huoliin, jotka koskevat laajamittaisen merilevänviljelyn ympäristökestävyyttä ja EU:n markkinoille saatettujen leväpohjaisten tuotteiden turvallisuutta. 4.Mitä EU:n on tehtävä? EU:n leväalan potentiaalin hyödyntämiseksi uudistavaa levänviljelyä ja -tuotantoa on laajennettava kaikkialla EU:ssa ja levien elintarvikekäytön ja muun käytön markkinoita on kehitettävä ja valtavirtaistettava. Kun kaikki tämä saatu toteutettua, pystytään hyödyntämään EU:n potentiaalia ja turvaamaan leväbiomassan jatkuva tarjonta, strateginen riippumattomuus tuonnista ja leväalan sujuva toiminta. EU:n leväalan koko potentiaalin valjastamiseksi hyötykäyttöön on alan laajan alustavan analyysin ja sidosryhmien laaja-alaisten kuulemisten perusteella määritelty erityisiä toimia. Ne perustuvat olemassa oleviin aloitteisiin (ks. edellä 3 kohta), parhaaseen käytettävissä olevaan tutkimukseen, tietämykseen ja tietoihin sekä parhaisiin liiketoimintakäytänteisiin.

Tiedonannossa yksilöidään 23 toimea, joiden tavoitteena on (1)hallintokehyksen ja lainsäädännön parantaminen (2)liiketoimintaympäristön parantaminen (3)tieto-, tutkimus- ja teknologiapuutteiden sekä innovoinnin aukkojen korjaaminen (4)leviä ja leväpohjaisia tuotteita koskevan yhteiskunnallisen tietoisuuden ja niiden käyttöhalukkuuden lisääminen EU:ssa. Tässä tiedonannossa esitettyjä toimia on tarkoitus pilotoida koordinoidusti. Ne toteutetaan tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa. Tiedonannossa tarkoitettujen toimien toteuttamiseen on varattu tietty rahoitus,, ja Horisontti Eurooppa -puiteohjelmassa joitakin leviin liittyviä toimia on jo saatu päätökseen tai on käynnissä. Komissio tutkii edelleen mahdollisuuksia sisällyttää leviin liittyviä toimia edellä mainittuihin ja muihin rahoituspyyntöihin. 4.1.Hallintokehyksen ja lainsäädännön parantaminen Merilevänviljelyyn merellä tai levänviljelyyn maalla sovelletaan nykyisin tiettyä EU:n lainsäädäntöä, esimerkiksi elintarviketurvallisuutta tai lannoitevalmisteita koskevaa lainsäädäntöä (kaavio 5). Niillä aloilla, joilla ei ole EU:n tason sääntelykehystä ja kansalliset säännökset vaihtelevat, on kuitenkin huomattavaa hajontaa sen mukaan, millaiset ovat alan erityisolosuhteet kussakin EU:n jäsenvaltiossa (esimerkiksi lupien myöntämisen, merialueelle pääsyn tai viljeltävien lajien osalta). Koko EU:n leväalalla tarvitaan näin ollen johdonmukainen, virtaviivaistettu hallinto, johon kuuluvat yksinkertaistetut menettelyt ja seuranta- ja laatukehys ja jonka lopullisena tavoitteena on saattaa markkinoille kestävästi hankittuja, turvallisia biomassapohjaisia levätuotteita. Tätä varten voitaisiin kehittää jäsenvaltioiden uusille levänviljelijöille tarkoitettu levänviljelyn välineistö, joka räätälöitäisiin eri merialueiden viljelyolosuhteisiin, ja edistää leviin liittyvien säännösten sisällyttämistä kansallisiin hallintokehyksiin (esimerkiksi merten aluesuunnitelmiin) ja strategioihin (esimerkiksi biotalousstrategioihin). Erillisessä toimessa olisi keskityttävä keinoihin, joilla helpotettaisiin merialueiden saantia levänviljelijöiden käyttöön ja levänviljelylupien saamista (esimerkiksi EU:n vesiviljelyä koskevissa strategisissa suuntaviivoissa esitetyn alueiden saatavuutta koskevan ohjeasiakirjan pohjalta ja jakamalla hyviä käytänteitä vesiviljelyn avoimen koordinointimenetelmän avulla). Komissio myös kannustaa jäsenvaltioita sisällyttämään levänviljelyn kansallisiin/alueellisiin aluesuunnitelmiinsa merten aluesuunnittelua koskevan direktiivin mukaisesti ja edistämään näin kestävää kehitystä ja eri alojen rinnakkaiseloa merialueella. Parempaan hallintoon kuuluvat myös levätuotteita koskevien uusien tai parannettujen teollisuusstandardien kehittäminen ja tarvittavien oikeudellisten muutosten harkitseminen. Komissio aikoo 1)kehittää vuodesta 2023 alkaen tiiviissä yhteistyössä asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa levänviljelijöiden uuden välineistön 2)tehdä jäsenvaltioiden kanssa yhteistyötä merialueiden käytön helpottamiseksi, optimaalisten merilevänviljelypaikkojen tunnistamiseksi ja merilevänviljelyn ja merten monikäytön sisällyttämiseksi merten aluesuunnitelmiin 3)kehittää vuoden 2026 loppuun mennessä yhdessä Euroopan standardointikomitean (CEN) kanssa levien ainesosien ja vierasaineiden vakiotestaus-, kvantifiointi- ja uuttomenetelmiä 4)laatia vuoden 2026 loppuun mennessä yhdessä CEN:n kanssa leväbiopolttoaineita koskevat standardit ja sertifiointimenetelmät leväbiopolttoainetuotteille, joita käytetään eri liikennealoilla, erityisesti raskaan maantieliikenteen ja ilmailu- ja meriliikenteen alalla 5)arvioida vuodesta 2023 alkaen lannoitevalmisteissa käytettävien leväpohjaisten materiaalien markkinapotentiaalia, tehokkuutta ja turvallisuutta sekä tarvetta muuttaa EU:n lannoitevalmisteista annettua asetusta (EU) 2019/1009 leväpohjaisten materiaalien sisällyttämiseksi siihen. Komissio kehottaa jäsenvaltioita yksinkertaistamaan levänviljelyn kansallisia lupamenettelyjä ja hallinnointia . 4.2.Liiketoimintaympäristön parantamisen tukeminen Uudistavan leväalan tehokkaan kasvun kannalta on ratkaisevan tärkeää, että liiketoimintaympäristö on toimiva ja kukoistava ja meriympäristö terveellinen. Parantuva liiketoimintaympäristö saa EU:n teollisuuden toimimaan laajemmassa yhteistyössä EU:n sisällä ja EU:n naapurimaiden leväteollisuuden kanssa, niin että voidaan tarvittaessa laatia uuselintarvikehakemuksia ja löytää lajeja, joita käytetään perinteisinä elintarvikkeina jäsenvaltioissa. Liiketoimintaympäristön paranemisen ennakoidaan johtavan uusien levälajien tuloon EU:n markkinoille, mikä lisäisi elintarvikkeina, rehuna tai muihin tarkoituksiin käytettävien levälajien valikoimaa kyseisillä markkinoilla. Leväntuotantoa olisi edistettävä erilaisilla rahoitusmekanismeilla keinona, jolla monipuolistetaan rannikko- ja maaseutualueiden yhteisöjen taloudellista toimintaa ja tulonlähteitä. Komissio kannustaa ja tukee erityisesti kalastajien työurien uudelleensuuntaamista uudistavaan valtameriviljelyyn pilottihankkeiden avulla. Innovatiivisia pieniä ja keskisuuria yrityksiä (pk-yrityksiä) olisi tuettava kohdennetusti siten, että hyödynnetään markkinatietoa parhaalla mahdollisella tavalla, vahvistetaan sijoittajien valmiuksia saada liikkeelle pääomaa suuren potentiaalin yrityksille/teknologioille, laaditaan uusia kestävyysvalmennuspaketteja pk-yrityksille ja tarjotaan teknistä apua yritysten välisen yhteistyön vauhdittamiseksi. Lisäksi olisi arvioitava leväpohjaisista tuotteista saatavien ravinteiden mahdollista käyttöä ja hyödyntämistä sekä leväpohjaisten tuotteiden sisällyttämistä ympäristömerkkien ja ympäristöä säästävien julkisten hankintojen kehyksiin. Komissio aikoo 6)tutkia vuodesta 2023 alkaen yhdessä leväteollisuuden kanssa levämarkkinoita ja ehdottaa markkinoita edistäviä mekanismeja, joilla tuetaan ja edistetään teknologian siirtoa tutkimuksesta markkinoille 7)laatia hyvien käytänteiden, rehuindikaattoreiden ja muiden asiaankuuluvien tietojen pohjalta vuoden 2024 loppuun mennessä erityiset ohjeet, joiden avulla edistetään kalapohjaisen rehun korvaamista leväpohjaisella rehulla 8)työskennellä leväteollisuuden ja jäsenvaltioiden kanssa A.pätevien ja turvallisten vaihtoehtojen tunnistamiseksi eri lähteistä peräisin olevien ravinteiden ja hiilidioksidin käytölle mikrolevien viljelyssä ja luonnonmukaisessa sertifioinnissa B.ravinteiden leväbiomassasta uuttamisen edistämiseksi C.levänviljelyn ja leväntuotannon ympäristö- ja ilmastovaikutusten elinkaariarvioinnin tukemiseksi harkitsemalla seurantamenetelmien ja indikaattoreiden kehittämistä merilevänviljelyn ympäristövaikutusten ja kestävyyden mittaamiseen 9)rahoittaa vuosina 2023 ja 2024 pilottihankkeita, joilla tuetaan kalastajien työurien uudelleensuuntaamista kalastuksesta uudistavaan valtameriviljelyyn 10)tehostaa kohdennettua tukea innovatiivisille pk-yrityksille ja leväalan hankkeille BlueInvest-foorumin laajennetuilla toimilla 11)helpottaa vuodesta 2023 lähtien merialueiden ja makroalueiden välistä yhteistyötä edistämällä innovatiivisia alueiden välisiä kumppanuuksia (esimerkiksi sininen biotalous, jossa keskitytään leviin) älykkäiden erikoistumisstrategioiden ja 3S:n kestävän sinisen talouden foorumin avulla. 4.3.Tietämys-, tieto- ja teknologiapuutteiden sekä innovoinnin aukkojen korjaaminen Teknologinen kehitys, innovointi ja parempi tietämys ovat ratkaisevan tärkeitä tekijöitä uudistavan levänviljelyn ja -tuotannon edistämisessä EU:ssa. EU:n leväalaa koskevia luotettavia tietoja, myös sosioekonomisia ja ympäristötietoja, on nykyään saatavilla vain vähän. Tämä hidastaa leväntuotantomarkkinoiden kehitystä ja valtavirtaistamista. Jotta voidaan määrittää, mikä osuus levillä voisi olla Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden saavuttamisessa, tarvitaan kohdennettua tutkimusyhteistyötä. Sitä voidaan toteuttaa EU:n Horisontti Eurooppa -puiteohjelmassa muun muassa kestävän sinisen talouden kumppanuuden ehdotuspyyntöjen ja EU:n mission ”Ennallistetaan valtameriä ja vesistöjä vuoteen 2030 mennessä” kautta. Keskeisiä leväntuotantomenetelmiä kehitetään parhaillaan (kaavio 6). Lisäksi on kehitettävä innovatiivisia välineitä leväalan tuottavuuden ja leväpohjaisten tuotteiden laadun parantamiseksi. Tällaisia välineitä voisivat olla esimerkiksi laajan mittakaavan (mahdollisesti automatisoidut) viljely- ja jalostusjärjestelmät ja ohjaus- ja hallintajärjestelmän sisältävät valvonta-anturit. Niillä pystyttäisiin vähentämään ennakoimatonta biomassahävikkiä ja alentamaan työvoimakustannuksia. Innovatiivisilla laitteilla voi myös olla ratkaiseva rooli tuotantoketjun loppupään prosessien parantamisessa, esimerkiksi biojalostamoissa, joissa käsitellään makro- ja mikrolevien koko biomassaa eikä vain pientä määrää aktiivisia ainesosia haaskaten samalla lopun biomassasta. On myös poistettava systeemiset innovoinnin esteet ja nopeutettava levätuotteiden markkinoille pääsyä.