[pic] | EUROOPAN KOMISSIO |

Bryssel 10.12.2010

KOM(2010) 725 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE

VIIDES KERTOMUS YHTEISISTÄ SIVIILI-ILMAILUN TURVAAMISTA KOSKEVISTA SÄÄNNÖISTÄ ANNETUN ASETUKSEN (EY) N:o 2320/2002 TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA

KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE

VIIDES KERTOMUS YHTEISISTÄ SIVIILI-ILMAILUN TURVAAMISTA KOSKEVISTA SÄÄNNÖISTÄ ANNETUN ASETUKSEN (EY) N:o 2320/2002 TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA

Tämä kertomus kattaa 1. tammikuuta ja 31. joulukuuta 2009 välisen ajanjakson.

JOHDANTO

Vuosi 2009 oli vakiintumisen aikaa EU:n ilmailun turvaamisen alalla. Komissio työskenteli koko vuoden yhdessä jäsenvaltioiden ja toimialan kanssa saattaakseen valmiiksi yksityiskohtia myöten uudet täytäntöönpanosäädökset, joiden tarkoituksena on täydentää asetusta (EY) N:o 300/2008[1]. Tiedeyhteisö ja valmistusteollisuus keskittyivät kehittämään teknologiaa, jonka turvin voitaisiin sallia matkustajille nesteiden vieminen ilma-aluksiin. Euroopan parlamentti tarkasteli edelleen huolellisesti kysymyksiä, jotka liittyivät turvaskannereiden käyttöön Euroopan lentoasemilla. Laajemmista kysymyksistä käytiin kansainvälisten organisaatioiden kanssa säännöllisesti keskusteluja maailmanlaajuisten ratkaisujen löytämiseksi yhteisiin ongelmiin.

Northwest Airlinesin lennolla 253 Amsterdamin Schipholista Detroitiin sattunut tapaus johti siihen, että aivan vuoden 2009 viimeisinä päivänä huomio kiinnittyi taas väkisinkin uuteen uhkaan. Tapaus oli jälleen kerran muistutus siitä, että ääriryhmät pitävät edelleen siviili-ilmailua maalinaan, ja tulevat aina etsimään keinoja välttää paljastuminen nykyisillä turvatarkastustekniikoilla. Se korosti taas uudelleen – mikäli se nyt enää oli tarpeen – sitä, miten tärkeää komission ja sen kumppaneiden työskentely on matkustajien ja koko Euroopan ilmailutoimialan suojelemiseksi.

ENSIMMÄINEN OSA

TARKASTUKSET

1. YLEISTÄ

Asetuksen (EY) N:o 2320/2002 mukaan komissio tekee tarkastuksia jäsenvaltioiden ilmailun turvaamisesta vastaavissa hallintoelimissä (”asianmukaiset viranomaiset”) ja EU:n lentoasemilla. Myös Sveitsi on mukana ohjelmassa. Norjassa ja Islannissa tarkastukset tekee EFTA:n valvontaviranomainen, ja turvasäännökset ovat näissä maissa samanlaisia kuin EU:ssa. Komissiolla on tarkastusten tekemistä varten 11 ilmailun turvaamisen tarkastajaa, joiden työtä tukemaan jäsenvaltiot ovat nimenneet joukon kansallisia tarkastajia. Vuonna 2009 tarkastuksiin osallistui 50 tällaista kansallista tarkastajaa. Liitteenä on taulukko kaikesta komission ja EFTAn valvontaviranomaisen tähän mennessä suorittamasta noudattamisen valvonnan seurannasta.

2. KANSALLISIIN ASIANMUKAISIIN VIRANOMAISIIN KOHDISTUVAT TARKASTUKSET

Komissio seurasi vuonna 2009 yhdeksän asianmukaisen viranomaisen toimintaa. Nämä kaikki yhdeksän olivat viranomaisia, joissa oli aikaisemmin tehty komission tarkastus. Kansallisissa laadunvalvontaohjelmissa yleisimmin todetut puutteet olivat samankaltaisia kuin aikaisempina vuosina.

Toimenpiteiden toteuttamisen osalta todettiin, että eräissä jäsenvaltioissa ei edelleenkään ole valmiuksia havaita ja korjata epäkohtia viipymättä. Joissakin valtioissa oli puutteita lainsäädännön kaikkien osatekijöiden seurannassa, ja joitakin lentoasemia ei ollut tarkastettu pitkään aikaan. Seurantatoimet olivat joskus joko riittämättömiä tai niitä ei ollut toteutettu lainkaan, ja puutteiden korjaaminen saattoi kestää hyvin pitkään. Kaikilla jäsenvaltioilla oli käytettävissään seuraamuksia, mutta ne eivät aina olleet riittäviä tai niiden käyttö ei ollut riittävän tehokasta pelotevaikutuksen synnyttämiseksi. Yksi asianmukaisista viranomaisista ei ollut edelleenkään saattanut kansallista siviili-ilmailun turvaohjelmaansa EU:n uusimman lainsäädännöllisen kehityksen mukaiseksi eikä erottanut vaatimusten täytäntöönpanoa laadunvalvontaohjelman hallinnasta, vaikka komissio oli jo aikaisemmin todennut nämä puutteet vakaviksi. Erityistä huolta herätti se, että eräs toinen viranomainen oli jättänyt noudattamatta kirjallista sitoumusta, jossa se oli luvannut komission edellisessä tarkastuksessa tekemien löydösten vuoksi lisätä voimavaroja noudattamisen seurantaan.

3. LENTOASEMIEN ENSITARKASTUKSET

Lentoasemien ensitarkastuksia tehtiin vuonna 2009 yhdeksäntoista (19), mikä oli lähes kaksi kertaa niin paljon kuin vuonna 2008. Kaikki osatekijät tulivat katetuiksi (vaikkakaan ei jokaisessa tarkastuksessa). Sääntöjenmukaisiksi todettujen ydintoimenpiteiden prosentuaalinen osuus kasvoi jälleen vähän, tällä kertaa jo melkein 85 prosenttiin. Puutteita esiintyi jokseenkin samoilla aloilla kuin aikaisemmissa tarkastuksissa. Usein niiden syynä olivat inhimilliset tekijät.

Vuonna 2009 tarkastetuilla lentoasemilla suurimmat heikkoudet liittyivät henkilöstön turvatarkastusten laatuun, henkilöstön käyttämiä kiellettyjä esineitä koskeviin säännöksiin ja rahtia koskevien turvavaatimusten täytäntöönpanoon. Henkilöstöä ei esimerkiksi vaadittu aina riisumaan takkeja ennen turvatarkastusta, ja käsin tehtäviä tarkastuksia ei henkilöstölle tehty samalla tavoin kuin matkustajille. Monilla lentoasemilla ei myöskään ollut asianmukaisia menettelyjä niiden henkilöstön jäsenten yksilöimiseksi, joilla on lupa kuljettaa kiellettyjä esineitä turvavalvotulle alueelle. Kaikissa rahdin turvaamista koskevissa seitsemässä tarkastuksessa ilmeni lukuisia ongelma-alueita. Näitä olivat esimerkiksi heikkolaatuiset turvaohjelmat ja epäonnistuminen lähetyksen luonteen kannalta asianmukaisimman tarkastusmenetelmän valinnassa. Muut yleiset puutteet liittyivät nesteiden vientiä turvavalvotulle alueelle koskeviin vaatimuksiin (esimerkiksi oikeanlaiset muovikassit, joista näkyy jos niiden sisältöön on puututtu), matkatavaroiden riittämättömään suojaamiseen käsittelyalueella, ajoneuvojen tarkastamiseen ja laitteita koskeviin teknisiin standardeihin.

Matkustajia ja käsimatkatavaroita koskevia säännöksiä oli enimmäkseen noudatettu hyvin, mutta toistuvia satunnaistarkastuksia ei aina tehty säädettyjä määriä ja/tai matkustajille käsin tehtävissä tarkastuksissa oli puutteita. Ruumaan menevien matkatavaroiden turvatarkastuksissa sääntöjä oli noudatettu erittäin hyvin, mutta yhdessä tarkastuskohteessa käytettiin koiria ruumaan menevien matkatavaroiden tarkastuksissa, vaikka se ei ollut silloisten säännösten mukaan sallittua[2].

Eräisiin muonitus- ja siivouspalvelujen tilojen kulunvalvontaan liittyviin kysymyksiin kiinnitettiin huomiota. Lentoliikenteen harjoittajien osalta alueita, joilla vielä tarvitaan lisätoimia, olivat ennen muuta ilma-alusten turvaetsintä ja tarkastaminen sekä kiireellistä käsittelyä vaativiin matkatavaroihin sovellettavat menettelyt.

4. SEURANTATARKASTUKSET

Komissio tekee rutiininomaisesti joitakin seurantatarkastuksia. Jos ensitarkastuksessa on todettu vakavia puutteita, tehdään uusi tarkastuskäynti. Vuonna 2009 tällaisia tarvittiin neljä. Jokaisessa niistä voitiin todeta, että suurin osa puutteista – ei kuitenkaan kaikki – oli korjattu.

5. KESKENERÄISET TAPAUKSET, 15 ARTIKLAN TAPAUKSET JA OIKEUDENKÄYNNIT

Tarkastus katsotaan päättyneeksi vasta kun on osoitettu komission edellyttämällä tavalla, että tarvittavat korjaavat toimenpiteet on toteutettu. Vuonna 2009 päätettiin 20 tapausta (14 lentoasemaa ja 6 asianmukaista viranomaista). Vuoden lopussa oli vielä päättämättä 17 asianmukaisiin viranomaisiin ja 20 lentoasemiin liittyvää tarkastusta.

Jos jollakin lentoasemalla havaittuja puutteita pidetään niin vakavina, että niiden katsotaan uhkaavan merkittävässä määrin siviili-ilmailun yleistä turvaamista yhteisössä, komissio turvautuu asetuksen (EY) N:o 1486/2003[3] 15 artiklaan. Tämä tarkoittaa sitä, että tilanteesta varoitetaan kaikkia muita asianmukaisia viranomaisia sekä harkitaan lisätoimenpiteitä kyseiseltä lentoasemalta tulevien lentojen osalta. Kyseisen 15 artiklan mukaisia tapauksia ei ollut kesken vuoden alussa eikä niitä myöskään aloitettu vuoden 2009 aikana.

Toinen mahdollinen seuraamus kaikkein vakavimmissa tapauksissa taikka jos puutteita ei korjata pitkään aikaan tai jos ne toistuvat, on aloittaa rikkomismenettelyjä. Komissio päätti vuonna 2009 yhden 14 kuukautta kestäneen rikkomismenettelyn, kun resurssien ja täytäntöönpanon valvonnan puuttumiseen liittyvät keskeiset ongelmat oli ratkaistu. Asianomainen jäsenvaltio toteutti uusia hallinnollisia järjestelyjä ja nimitti lisää tarkastajia. Vuoden kuluessa aloitettiin yksi uusi rikkomismenettely. Sen kohteena oli jäsenvaltio, joka ei ollut lisännyt resursseja ja valvontaa, vaikka se oli luvannut tehdä niin aikaisemmassa tarkastuksessa todetun puutteen vuoksi. Vuoden 2009 lopussa rikkomismenettelyjä oli kesken kolme.

6. JÄSENVALTIOIDEN OMAT ARVIOINNIT

Komission asetuksen (EY) N:o 1217/2003[4] 6 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on annettava kunkin vuoden helmikuun loppuun mennessä komissiolle kertomus, joka kattaa niiden kansallisen vaatimustenmukaisuuden valvonnan tulokset edeltävän vuoden ajalta. Kaikki vuoden 2009 kertomukset toimitettiin ajoissa ja komission käyttöön antamaa mallia noudattaen. Todetut puutteet liittyivät siihen, että henkilötyöpäivien määrä kentällä on ollut vähäinen, kaikkia vaatimuksia ei ole pystytty täyttämään, seurantatoimet eivät ole olleet riittäviä ja kaikkia saatavilla olevia täytäntöönpanon valvontakeinoja ei ole käytetty.

Noudattamisen seurantajärjestelyjen yhdenmukaistaminen EU:ssa on osoittautunut vaikeaksi siitä asti, kun ohjelma aloitettiin vuonna 2003. Tämä on johtunut siitä, että ehdot, menettelytapojen kehittäminen ja raportointivaatimukset on eri jäsenvaltioissa ymmärretty eri tavoin. Tilanne on kohentunut ajan myötä, mutta se voisi vieläkin olla parempi. Eräät kansallisten noudattamisen valvonnan tulosten ja komission tarkastuksissa tehtyjen löydösten väliset erot johtuvat yhdenmukaistamisen puutteesta. Usein komission tarkastuksissa todetaan vaatimusten noudattamisen olleen heikompaa kuin kansallisten kertomusten perusteella voisi olettaa.

7. ICAON TEKEMÄ KOMISSION TARKASTUS

ICAO teki vuonna 2009 ensimmäistä kertaa tarkastuksen komissiossa, joka on EU:n valvontaelin. Tarkastuksesta laadittu kertomus oli hyvin positiivinen, eikä siinä suositettu muutoksia. Tarkastuksen tulosten perusteella ICAOn valvontaa EU:n lentoasemilla on voitu vähentää, sillä Euroopan ohjelman katsotaan olevan riittävä.

TOINEN OSA

Lainsäädäntö

1. YLEISTÄ

Ilmailun turvaamisesta annettiin vuonna 2009 vain hyvin vähän uusia säädöksiä. Valmistelutyötä tehtiin kuitenkin ahkerasti uuden säädöspaketin parissa, joka piti saada valmiiksi huhtikuuhun 2010 mennessä. Lisäksi aloitettiin uusien sääntöjen laatiminen nesteiden turvatarkastamisesta, koirien käytöstä ilmailun turvatarkastuksissa ja metallinpaljastimien käytöstä tiettyjen erityisten rahtityyppien turvatarkastuksissa.

2. UUSI LAINSÄÄDÄNTÖ

Vuonna 2009 hyväksyttiin seuraavat uudet säädökset:

- Asetus (EY) N:o 272/2009[5] puiteasetuksessa vahvistettujen siviili-ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täydentämisestä; asetus tulee voimaan 29. huhtikuuta 2010; sekä

- Asetus (EU) N:o 1254/2009[6] perusteista, joilla jäsenvaltiot saavat poiketa siviili-ilmailun turvaamista koskevista yhteisistä perusvaatimuksista ja ottaa käyttöön vaihtoehtoisia turvatoimenpiteitä.

Näitä tekstejä viimeisteltiin ilmailun turvaamisen sääntelykomiteassa, joka kokoontui kahdeksan kertaa, ja ilmailun turvaamista käsittelevässä sidosryhmien neuvoa-antavassa työryhmässä, joka kokoontui niin ikään kahdeksan kertaa. Lisäksi järjestettiin erityisaiheisiin keskittyviä työryhmätapaamisia, joihin osallistui sekä jäsenvaltio- että toimialatason edustajia.

- Asetus (EY) N:o 272/2009 edustaa lainsäädäntöpaketin ”toista tasoa”: sillä täydennetään asetusta (EY) N:o 300/2008. Asetuksessa määritellään yleisesti osa-alueet, joille täytäntöönpanosääntöjä voidaan laatia. Siinä luetellaan esimerkiksi erilaisia matkustajien, matkatavaroiden ja rahdin tarkastamiseen sallittuja turvatarkastustekniikoita, mutta ei täsmennetä, miten niitä pitäisi ottaa käyttöön.

- Asetus (EU) N:o 1254/2009 liittyy yhteen ilmailun turvaamisen erityispiirteeseen: siinä käsitellään lentotoiminnan lajeja, jotka jäsenvaltiot voivat vapauttaa muuhun lentotoimintaan sovellettavien sääntöjen noudattamisesta sen vuoksi, että niihin liittyvä riski on pienempi. Tämä tarkoittaisi esimerkiksi hyvin pieniä ilma-aluksia. Tällaisissa tapauksissa olisi sovellettava muita kansallisia sääntöjä, joista on ilmoitettava komissiolle.

3. HYVÄKSYTYT MUUTOSSÄÄDÖKSET

Asetukseen (EY) N:o 2320/2002 perustuvaa ilmailun turvaamisen lainsäädäntöä mukautettiin vuonna 2009 yhdellä muutossäädöksellä[7]. Se liittyi verovapaita nesteitä koskevaan poikkeukseen Etelä-Korean osalta. Mukautusta ei kuitenkaan lopulta pantu yleisesti täytäntöön. Muiden Etelä-Korean kanssa käytyjen neuvottelujen vaikeuksien takia kyseiselle valtiolle myönnettyä poikkeusta ei komission suosituksesta otettu käyttöön monilla EU:n lentoasemilla.

4. UUSIEN PUITEASETUSTEN JA TÄYTÄNTÖÖNPANOSÄÄDÖSTEN VALMISTELU

Suurimmat ponnistelunsa komissio ja jäsenvaltiot keskittivät vuonna 2009 yksityiskohtaisten täytäntöönpanosäädösten sekä uusien tarkastusta ja laadunvalvontaa koskevien asetusten valmisteluun. Vuoden loppuun mennessä tarkastus- ja laadunvalvontatekstit oli hyväksytty sääntelykomitean äänestyksissä, ja suuremman täytäntöönpanokokonaisuuden luonnos oli jo lähes täysin valmis. Se oli jo tässä vaiheessa jaettu suunnitellun mukaisesti kahtia asetusluonnokseen[8], joka sisältää julkistettaviksi soveltuvat tiedot, sekä arkaluontoisemman aineiston sisältävään päätösluonnokseen[9].

5. RAHOITUS

Komissio julkaisi asetuksen (EY) N:o 300/2008 22 artiklassa vaaditun kertomuksen ilmailun turvaamisen rahoittamisesta[10] helmikuussa 2009. Sen jälkeen komissio hyväksyi ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ilmailun turvamaksuista[11]. Ehdotuksessa määritellään pääperiaatteet, joita lentoasemien pitäjien olisi noudatettava vahvistaessaan ilmailun turvamaksuja. Näihin periaatteisiin sisältyy lentoliikenteen harjoittajien ja matkustajien syrjimätön kohtelu, lentoaseman hallinnon ja lentoliikenteen harjoittajien keskinäinen kuuleminen, avoimuus, kustannusvastaavuus ja valvontaviranomaisen määrittely.

KOLMAS OSA

Kokeilut ja tutkimukset

1. KOKEILUT

Kokeilulla tarkoitetaan ilmailun turvaamista koskevassa EU-lainsäädännössä sitä, kun jäsenvaltio sopii komission kanssa korvaavansa tietyllä rajoitetulla ajanjaksolla jonkin lainsäädännössä tunnustetuista turvatarkastuksista käyttämällä keinoa tai menetelmää, jota ei ole tunnustettu. Oikeudellisessa mielessä kokeilusta ei ole kyse silloin, kun jäsenvaltio tai jokin taho arvioi uutta turvatarkastusmenetelmää käyttämällä sitä yhden tai useamman lainsäädännössä vahvistetun menetelmän lisäksi.

Vuonna 2009 tehtiin joitakin kokeiluja. Ne koskivat matkustajien ja henkilöstön tarkastamista turvaskannereilla sekä koirien käyttöä turvatarkastuksissa. Tiedot skannerikokeiluista toimitettiin komissiolle, joka käytti niitä hyväkseen laatiessaan suunniteltua tiedonantoa kyseisten laitteiden käytöstä. Tiedot koirien käyttöä koskevista kokeiluista otettiin huomioon tulevan lainsäädäntöehdotuksen valmistelussa.

2. TUTKIMUKSET

Ilmailun turvaamisen sääntelykomitealle esitettiin tammikuussa 2009 QinetiQ-tutkimus, joka koski inhimillisten tekijöiden merkitystä ilmailun turvatarkastuksissa. Tutkimuksen suositukset otettiin huomioon keskusteluissa uudesta koulutusta ja palvelukseen ottoa koskevasta lainsäädännöstä.

NELJÄS OSA

Vuoropuhelu kansainvälisten elinten ja kolmansien maiden kanssa

1. YLEISTÄ

Komissio on sitoutunut yhteistyöhön kansainvälisten elinten ja eräiden sille tärkeiden kolmansien maiden kanssa. Se osallistuu säännöllisesti kansainvälisiin kokouksiin, joissa se yleensä koordinoi EU:n kannan ja usein tekee ehdotuksia tai esittää kirjallisia kannanottoja. Vuoropuhelua käydään tarvittaessa myös yksittäisten kolmansien maiden kanssa paikallisista tai yhteistä etua koskevista kysymyksistä, kuten poikkeamiset verovapaista myymälöistä ostettujen nesteiden kuljettamiseen sovellettavista tavallisista säännöistä. Tällainen yhteydenpito auttaa EU:ta sekä seuraamaan että levittämään hyviä toimintatapoja.

2. KANSAINVÄLISET ELIMET

Komissio osallistuu ICAOn vuotuiseen AvSec-paneeliin. Vuonna 2009 se otti kantaa nesteisiin, yhden turvatarkastuksen periaatteeseen ja merkittäviin turvallisuusuhkiin. Kaikki nämä kannanotot otettiin myönteisesti vastaan. Komission Brysselissä marraskuussa 2009 järjestämässä ICAOn työryhmäkokouksessa, jossa käsiteltiin nesteiden kuljettamista, päästiin kansainväliseen yhteisymmärrykseen seuraavista toimista voimassa olevan kiellon poistamiseksi vähitellen.

Komissio osallistuu säännöllisesti myös ECACin teknisen erityisryhmän ja koulutusta käsittelevän erityisryhmän kokouksiin. Kummankin ryhmän päätelmiä on myöhemmin käytetty perustana keskusteluille sääntelykomitean ja sen työryhmien kokouksissa.

3. KOLMANNET MAAT

Komissio jatkoi aktiivisesti Yhdysvaltojen kanssa käytävää vuoropuhelua ilmailun turvaamisesta useilla foorumeilla ja erityisesti EU:n ja Yhdysvaltojen liikennealan yhteistyöryhmässä, jossa jatkettiin työskentelyä yhden turvatarkastuksen periaatteen toteuttamiseksi. Lisäksi komissio puuttui useisiin tapauksiin, joissa jäsenvaltiot toivat esiin Yhdysvaltojen lisääntyneitä turvavaatimuksia koskevia erityisiä huoliaan, joiden mukaan näyttäisi siltä, että kyseisissä vaatimuksissa ei oteta asianmukaisesti huomioon EU:ssa jo käytettävissä olevia vankkoja järjestelmiä. Joissakin tapauksissa nämä huolet liittyivät Yhdysvaltojen käytäntöön soveltaa EU:sta liikennöiviin lentoyhtiöihin ennalta ilmoittamatta yksipuolisia poikkeustoimia (”Emergency Amendments”).

Komissio osallistui tarkastuksiin monilla Yhdysvaltojen ja Kanadan lentoasemilla. Sen tarkoituksena oli arvioida mahdollisuuksia myöntää poikkeuksia kyseisten lentoasemien lentokenttäalueella sijaitsevista myymälöistä ostettuja verovapaita nesteitä koskevista vaatimuksista matkustajien vaihtaessa lentoa EU:ssa sekä myös mahdollisuuksia tehdä tulevaisuudessa sopimuksia yhden turvatarkastuksen periaatteen soveltamisesta. Lisäksi komissio teki tarkastuksia Singaporen ja Dubrovnikin lentoasemilla tarkistaakseen myönnettyjen poikkeusten näkökulmasta, millaisia vaatimuksia verovapaiden nesteiden käsittelyyn sovelletaan. Etelä-Korean kanssa päästiin sopimukseen verovapaita nesteitä koskevista poikkeuksista, mutta myöhemmin ilmeni vaikeuksia, joihin viitataan toisen osan kohdassa 3.

PÄÄTELMÄT

Vaikka ilmailun turvaamisen taso EU:ssa on yleisesti edelleen hyvä, komission tarkastuksissa tuli – kuten aikaisempinakin vuosina – esille joitakin puutteita. Ne liittyivät tavallisimmin henkilöstön turvatarkastamista ja rahdin käsittelyä koskeviin vaatimuksiin. Komission suosituksia korjaustoimiksi noudatettiin kaiken kaikkiaan tyydyttävästi, mutta tarkastajien havainnot osoittivat EU:n vankan tarkastusjärjestelmän ja jäsenvaltioiden oman asianmukaisen laadunvarmistuksen tärkeyden. Komissio jatkaa työskentelyään varmistaakseen, että kaikki oikeudelliset vaatimukset pannaan täysimääräisesti ja asianmukaisesti täytäntöön, ja aloittaa tarvittaessa virallisia rikkomismenettelyjä.

Lainsäädäntötyön tavoitteena oli vuonna 2009 varmistaa, että uudet täytäntöönpanosäädökset yhdenmukaistaisivat sääntöjen ymmärtämistä ja täytäntöönpanoa. Kun pohjatyö näiden säädösten hyväksymiseksi saatiin päätökseen, laadittiin suunnitelmia niiden täsmentämiseksi erityisesti turvatarkastusteknologian ja kolmansien maiden kanssa tehtävien sopimusten osalta. Vain muutama päivä ennen vuoden loppua sattunut tapaus muistutti siitä, että eri turvatarkastusvaihtoehtojen soveltuvuutta on arvioitava koko ajan ja jatkettava tiivistä yhteistyötä kansainvälisten kumppanien kanssa. Komissio jatkaa ja tarvittaessa laajentaa työskentelyohjelmaansa näillä kahdella keskeisen tärkeällä alalla.

Liite

Komission tekemät tarkastukset 31.12.2009 mennessä

Valtio | Tarkastusten määrä 01/2009 – 12/2009 (seurantatarkastukset mukaan luettuina) | Tarkastusten kokonaismäärä 2004 – 2009 (seurantatarkastukset mukaan luettuina) |

Itävalta | 2 | 8 |

Belgia | 1 | 7 |

Bulgaria | 1 | 3 |

Kypros | 1 | 5 |

Tšekki | 1 | 5 |

Tanska | 0 | 6 |

Viro | 1 | 4 |

Suomi | 1 | 7 |

Ranska | 2 | 10 |

Saksa | 2 | 12 |

Kreikka | 2 | 11 |

Unkari | 1 | 4 |

Irlanti | 1 | 6 |

Italia | 2 | 11 |

Latvia | 1 | 4 |

Liettua | 0 | 3 |

Luxemburg | 1 | 5 |

Malta | 1 | 3 |

Alankomaat | 0 | 6 |

Puola | 1 | 7 |

Portugali | 2 | 7 |

Romania | 0 | 2 |

Slovakia | 1 | 4 |

Slovenia | 0 | 4 |

Espanja | 3 | 10 |

Ruotsi | 1 | 7 |

Yhdistynyt kuningaskunta | 1 | 11 |

Sveitsi | 2 | 4 |

YHTEENSÄ | 32 | 176 |

EFTAn valvontaviranomaisen tekemät tarkastukset 31.12.2009 mennessä

Valtio | Tarkastusten määrä 01/2009 – 12/2009 (seurantatarkastukset mukaan luettuina) | Tarkastusten kokonaismäärä 2004 – 2009 (seurantatarkastukset mukaan luettuina) |

Islanti | 1 | 6 |

Norja | 5 | 28 |

YHTEENSÄ | 6 | 34 |

[1] EUVL L 97, 9.4.2008, s. 72.

[2] Yksityiskohtaisia säännöksiä koirien käyttämisestä ruumaan menevien matkatavaroiden tarkastuksissa on sen jälkeen laadittu ja sisällytetty 30. kesäkuuta 2010 annettuun asetukseen (EU) N:o 573/2010 (EUVL L 166, 1.7.2010, s. 1) ja päätökseen 2010/3572/EU, joka oli osoitettu kaikille jäsenvaltioille, mutta jota ei julkaistu EUVL:ssä.

[3] Komission asetus (EY) N:o 1486/2003, annettu 22 päivänä elokuuta 2003, siviili-ilmailun turvaamisen alalla suoritettavissa komission tarkastuksissa noudatettavista menettelyistä (EUVL L 213, 23.8.2003, s. 3). Sittemmin kumottu ja korvattu komission asetuksella (EU) N:o 72/2010, annettu 26 päivänä tammikuuta 2010, jolla pannaan täytäntöön asetus (EY) N:o 300/2008 (EUVL L 23, 27.1.2010, s. 1).

[4] Komission asetus (EY) N:o 1217/2003, annettu 4 päivänä heinäkuuta 2003, kansallisia siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelmia koskevista yhteisistä vaatimuksista (EUVL L 169, 8.7.2003, s. 44). Sittemmin kumottu ja korvattu komission asetuksella (EU) N:o 18/2010, annettu 8 päivänä tammikuuta 2010, jolla muutetaan asetusta (EY) N:o 300/2008 (EUVL L 7, 12.1.2010, s. 3).

[5] Komission asetus (EY) N:o 272/2009, annettu 2 päivänä huhtikuuta 2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 300/2008 liitteessä vahvistettujen siviili-ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täydentämisestä (EUVL L 91, 3.4.2009, s. 7).

[6] Komission asetus (EU) N:o 1254/2009, annettu 18 päivänä joulukuuta 2009, perusteista, joilla jäsenvaltiot saavat poiketa siviili-ilmailun turvaamista koskevista yhteisistä perusvaatimuksista ja ottaa käyttöön vaihtoehtoisia turvatoimenpiteitä (EUVL L 338, 19.12.2009, s. 17).

[7] Komission asetus (EY) N:o 483/2009, annettu 9 päivänä kesäkuuta 2009, toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 820/2008 muuttamisesta (EUVL L 145, 10.6.2009, s. 23).

[8] Sittemmin julkaistu komission asetuksena (EU) N:o 185/2010, annettu 4 päivänä maaliskuuta 2010, yksityiskohtaisista toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi (EUVL L 55, 5.3.2010, s. 1).

[9] Kaikille jäsenvaltioille 13.4.2010 osoitettu päätös 2010/774/EU, jota ei ole julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä .

[10] KOM(2009) 30 lopullinen, 2.2.2009.

[11] KOM(2009) 217, 11.5. 2009.