FI Euroopan unionin virallinen lehti C 318/24

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Rahoitusalaan perehdyttäminen ja rahoitustuotteiden vastuullinen kulutus” (oma-aloitteinen lausunto)

2011/C 318/04

Esittelijä: Carlos TRIAS PINTÓ

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 20. tammikuuta 2011 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla laatia oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

Rahoitusalaan perehdyttäminen ja rahoitustuotteiden vastuullinen kulutus.

Asian valmistelusta vastannut ”talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 24. kesäkuuta 2011.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 13.–14. heinäkuuta 2011 pitämässään 473. täysistunnossa (heinäkuun 14. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin ääniä 142 puolesta ja 6 vastaan 4:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Yhä monimutkaisemmaksi ja vähemmän läpinäkyväksi muuttuva rahoitusjärjestelmä on viime aikoina vaikeuttanut rahoitustuotteiden totuudenmukaista ymmärtämistä.

1.1.1 ETSK onkin tyytyväinen Euroopan komission ja OECD:n toteuttamiin aloitteisiin, joilla paikataan rahoitusjärjestelmän puutteita, ja kehottaa rahoitusalaa soveltamaan asianmukaisesti uutta säännöstöä ja hyödyntämään itsesääntelyä, jotta voidaan edistää tarkoituksenmukaista ja rehellistä toimintaa korjaamalla joidenkin yritysten aiempaa käyttäytymistä ja parantamalla sellaisten avointen rahoitustuotteiden saatavuutta, joiden avulla kuluttajat tietävät, mihin ovat todellisuudessa sitoutumassa, ja joita voi verrata muihin markkinoilla oleviin tuotteisiin.

1.2 Rahoitusjärjestelmän sääntelyä, valvontaa ja avoimuutta on välttämättä parannettava, jotta rahoitustuotteiden kuluttajien ja niihin sijoittajien suojaa voidaan lisätä, mutta parannukset eivät vapauta kansalaisia vastuusta kehittää omia rahoitusalan valmiuksiaan koko elämänsä ajan, jotta he voivat kuluttaa rahoitustuotteita vastuullisesti tietoon perustuvien ja hyvin perusteltujen päätösten avulla. Kysymys on lopulta siitä, että rahoitusalaan perehdyttäminen, rahoitusmarkkinoiden sääntely ja rahoitustuotteiden kuluttajansuoja saadaan tukemaan toisiaan.

1.3 Rahoitusalaan perehdyttäminen tulisi mieltää yhtenäisenä politiikkana, joka perustuu kaikkien mukana olevien tekijöiden yhteistyöhön: näihin toimijoihin kuuluvat julkishallinto, rahoitusala, yritykset, ammattijärjestöt, kuluttajajärjestöt, koulutusjärjestelmä ja ylipäätään koko väestö rahoitustuotteiden kuluttajan ominaisuudessa. Perehdyttämisestä ja opastuksesta tulisi kuitenkin vastata elinten, joiden rasitteena ei ole minkäänlaisia eturistiriitoja.

1.4 Koulutusjärjestelmässä, joka kannustaa eurooppalaisia kehittämään kriittistä ajatteluaan, rahoitusalaan perehdyttämisen on kuuluttava ihmisten elämään heidän koko elämänkaarensa ajan. ETSK kehottaa lisäämään rahoitusalaan perehdyttämisen pakolliseksi oppiaineeksi koulutusjärjestelmän opetussuunnitelmiin, ja rahoitusvalistuksen olisi jatkuttava työntekijöiden koulutuksessa ja uudelleenkoulutuksessa. Oppiaineen velvollisuuksiin kuuluisi edistää raha-asioiden vastuullista hoitamista (säästäminen, luottokorttien käyttö, lainanotto jne.), jossa hyödynnetään sosiaalisesti vastuullisia rahoitustuotteita. ETSK kannattaa Euroopan komission toteuttamia perustuotteiden rahoitusmarkkinoiden sääntelytoimia, joilla pyritään lisäämään avoimuutta sekä parantamaan tiedon laatua ja valvontamekanismeja.

1.5 Kaikkien saatavilla oleva rahoitusalaan perehdyttäminen hyödyttää koko yhteiskuntaa. Rahoitusalan koulutushankkeet on kohdistettava ensisijaisesti ryhmiin, jotka ovat vaarassa syrjäytyä taloudellisesti. Rahoitusalalla on velvollisuus osallistua aktiivisesti sekä mikrorahoitukseen että perehdyttämiseen ja parantaa samalla perusrahoituspalveluiden saatavuutta.

1.6 ETSK korostaa, että nykyisten rahoitusalaan perehdyttämisohjelmien vaikutus on rajallinen ja että on yhtä tärkeää kartoittaa rahoitustuotteiden kuluttajien koulutustarpeet ja laatia kyseisten tarpeiden mukaisia ehdotuksia kuin arvioida eri perehdyttämisohjelmien tarkoituksenmukaisuutta ja käytettyjen koulutuksensaantikanavien tehokkuutta yhdessä asianomaisten osapuolten kanssa.

1.7 Rahoitusalaan perehdyttäminen on kaiken kaikkiaan keskeinen tekijä, jotta luottamus rahoitusjärjestelmää kohtaan säilyy ja rahoitustuotteita voidaan kuluttaa vastuullisesti. Näin ollen tulevaisuuden kannalta on välttämätöntä yhdistää keskeisimpien julkisten ja yksityisten laitosten ja sidosryhmien voimat, jotta rahoitusalaan perehdytettäessä olisi käytettävissä tarvittavat strategiat ja resurssit ja jotta voidaan korjata lukuisten olemassa olevien aloitteiden väliltä puuttuva yhteensovittaminen ja niiden välinen vähäinen synergia (niin kansainvälisellä, Euroopan kuin itse jäsenvaltioiden tasolla).

1.8 ETSK on tietoinen Euroopan komission rajallisesta toimivallasta koulutusasioissa. Komitea toteaa kuitenkin, että rahoitusalaan perehdyttäminen on laajempi käsite kuin koulutus itsessään, sillä se liittyy ihmisten vaikutusmahdollisuuksien parantamiseen, pureutuu yhteiskunnalliseen syrjäytymiseen ja parantaa vastuullista kulutusta.

1.9 ETSK korostaa lopuksi, että rahoitustuotteiden kuluttajien tarpeet on määriteltävä ensisijaisiksi aiheiksi korkean tason kansainvälisissä kokouksissa ja etenkin G-20-maiden huippukokouksissa. Komitea kehottaakin perustamaan rahoitusalan kuluttajansuojaa käsittelevän asiantuntijaryhmän.

2. Taloustaidot ja kuluttajien asema

2.1 Rahoitusalalla vallitseva sääntelyn purkaminen ja itsesääntely, taloudellinen luovuus, uusien välineiden kehittyneisyys ja järjestelmän läpinäkymättömyys ovat merkittäviä syitä kriisiin, josta nykyään kärsitään. Ne ovat hioneet kansalaisten ymmärrystä jo luonnostaan monimutkaisten ja maailmanlaajuisten markkinoiden keskeisistä toimintaperiaatteista, kun markkinoilla on häiritsevän paljon erilaisia rahoitustuotteita.

2.2 Niin kutsutussa osaamisyhteiskunnassa, jonka on hyödynnettävä ihmisiä kriittiseen ajatteluun kannustavaa koulutusjärjestelmää, rahoitusalaan perehdyttäminen on strateginen väline, joka on liitettävä rahoitusjärjestelmän sääntelyuudistukseen. Entistä vankempaa, turvallisempaa ja avoimempaa rahoitusjärjestelmää ei voida luoda ilman vastuullisen ja taloudellisten valmiuksiensa kehittämiseen sitoutuneen kuluttajan myötävaikutusta.

2.3 Itse asiassa ”rahoitustuotteiden vastuullinen kulutus”, jossa kannustetaan erottamaan halut tarpeesta, on lisääntymässä. Kannattajia on saanut myös niin sanottu tiedostava säästäminen, jossa tuetaan pitkällä aikavälillä sosiaalisesti vastuullisia tuotteita (1) eli tuotteita, joilla varmistetaan toiminnan parantaminen ympäristöön, yhteiskuntaan ja yritysten hyvään hallintotapaan liittyvissä asioissa (ESG-näkökohdat).

2.4 Tavoitteena ei pitäisi olla ainoastaan välittää tietoja ja taitoja (rahoitusalaan perehdyttäminen) vaan myös oppia tekemään tietoon perustuvia päätöksiä (talouslukutaito), jotta käytännössä voidaan tehdä oikeita päätöksiä henkilökohtaisen talouden hoidossa (taloustietämys).

2.5 Merkittävä osa ihmisten elämänsä aikana tekemistä päätöksistä liittyy varmasti rahoituskäyttäytymiseen, joka vaikuttaa välittömästi henkilökohtaiseen ja perheen toimintaympäristöön ja ulottuu opiskeluajan rahoituksen hakemisesta eläketulojen suunnittelemiseen (2).

2.6 Kun otetaan lisäksi huomioon vallitseva kansainvälinen talouskriisi ja kansalaisten lisääntyvä kiinnostus kestävyydestä sekä yritysten toiminta ympäristöön, yhteiskuntaan ja hyvään hallintotapaan liittyvissä asioissa (ESG-näkökohdat), on ilmeisen tärkeää tarjota enemmän tietoja siitä, miten kyseiset näkökohdat otetaan huomioon piensijoittajien tekemissä rahoituspäätöksissä.

2.7 Tämän vuoksi ETSK:n mielestä on ratkaisevaa edistää taloustaitojen saattamista riittävän tehokkaasti kaikkien väestöryhmien ulottuville näiden kaikissa elämän vaiheissa, jotta voidaan taata rahoitusjärjestelmän kehittyminen ja vakaus ja jotta luottamus asianmukaisesti säänneltyä rahoitusjärjestelmää kohtaan säilyisi. Asiaa edistettäessä on suosittava rahoitustuotteiden älykästä kuluttamista, joka perustuu valistuneisiin ja hyvin perusteltuihin päätöksiin. Tästä on itse asiassa tulossa hallitusten sekä sääntely- ja valvontaviranomaisten yhteinen tavoite.

2.8 Myös rahoituslaitoksilla on tässä asiassa merkittävä tehtävä. Sen vuoksi yhteiskunnan on luotettava rahoitusalan sitoumukseen taata, että asiakkaille tarjotaan palveluita rehellisesti ja avoimesti ja että ala asettuu selvästi palvelemaan asiakkaiden etuja.

3. Rahoitusalaan perehdyttämiseen liittyvät toimet

3.1 Rahoitusalaan perehdyttämisellä tarkoitetaan menettelyjä, joiden avulla kuluttajat parantavat rahoitustuotteiden ymmärtämistä, oppivat tuntemaan paremmin rahoitusriskit ja markkinoiden tarjoamat mahdollisuudet ja tekevät talouteen liittyviä päätöksiä riittävien tietojen perusteella. Kaikkien saatavilla oleva rahoitusalaan perehdyttäminen on hyödyllistä koko yhteiskunnan kannalta, sillä se vähentää taloudellista syrjäytymisriskiä, kannustaa kuluttajia suunnittelemaan ja säästämään ja auttaa tällä tavoin välttämään ylivelkaantumista.

3.2 Kuluttajien taloustaitojen kehittämiseksi valvontaviranomaiset, rahoituslaitokset ja muut kansalaisyhteiskunnan toimijat ovat ryhtyneet toteuttamaan erinäisiä aloitteita, joita ne kutsuvat ”rahoitusalaan perehdyttämissuunnitelmiksi”.

3.3 Haaste ei ole uusi, ja sitä ovat käsitelleet aiemmin OECD (3), Euroopan komissio (4) ja Ecofin-neuvosto (5).

3.4 Tällä alalla merkittävimpiä unionin toimielinten käynnistämiä aloitteita on ollut laajan rahoitusasioihin perehdyttämisosion sisällyttäminen kuluttajavalistushankkeeseen Development of On Line Consumer Education Tools for Adults (DOLCETA) sekä komission lokakuussa 2008 perustama, talousvalistusta käsittelevä asiantuntijaryhmä (Expert Group on Financial Education EGFE). Ryhmä on kokoontunut säännöllisesti analysoimaan rahoitusalaan perehdyttämisohjelmien kehittämisstrategioita ja kannustanut julkisten ja yksityisten toimijoiden yhteistyötä edistääkseen strategioiden parempaa täytäntöönpanoa.

3.5 Rahoitusalaan perehdyttämistä on tehostettava muun muassa siksi, että uudet rahoitusvälineet ovat monimutkaisia, väestörakenteessa on tapahtunut muutoksia (6) ja yhteisöön on luotu uutta säännöstöä (7).

3.6 Tähän voidaan lisätä, että yleisellä tasolla kansalaisilla on puutteelliset taloustaidot. Asetetun tavoitteen saavuttaminen edellyttää, että kansalaiset tiedostavat, että heidän taloustaitojaan on parannettava. Tämän vuoksi ETSK kehottaa tehostamaan taloustietoa jakavien kampanjoiden toteuttamista.

3.7 ETSK kehottaa saattamaan taloustietämystä käsittelevät ohjelmat kaikkien kansalaisten ulottuville (lasten, nuorten, vanhusten, vammaisten ja muiden väestöryhmien ulottuville). Ohjelmissa on käsiteltävä kutakin elämänvaihetta ja huomioitava jokaisen ryhmän tavoitteet ja edut. Keskeisten opetussisältöjen (muun muassa rahoitussuunnittelu, säästäminen, luotonotto, vakuutukset ja eläkkeet) sekä erityisten soveltamismenetelmien lisäksi on hyödynnettävä toimivia kanavia, joilla saavutetaan eri väestönosat: kanaviin kuuluvat muun muassa koulut, työpaikat, kuluttajajärjestöt, verkkosivustot, erikoisjulkaisut ja viestintävälineet.

3.8 Lapset ja nuoret ovat ohjelmien tärkein kohderyhmä, mutta vain muutamassa valtiossa talousvalistus kuuluu opetusohjelmaan eli on osa opetussuunnitelmia. (8) ETSK painottaa, että niin kauan kuin talousvalistus ei kuulu opetussuunnitelmiin, haluttuja taloustietämykseen liittyviä tavoitteita ei saavuteta.

3.9 ETSK kannustaa myös Euroopan komissiota ja muita toimielimiä parantamaan sosiaalisesti vastuullista sijoittamista koskevaa tiedotusta ja tuntemusta jäsenvaltioissa sen nykyisten talousvalistukseen liittyvien aloitteiden yhteydessä.

3.10 Rahoitusalan perehdyttämisohjelmia on käynnissä muun muassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa (yleistä talousneuvontaa antava ohjelma), Ranskassa (Institut pour l'éducation financière, talousalan koulutusinstituutti), Espanjassa (talousalan opetussuunnitelma vuosille 2008–2012) ja Itävallassa (Finanz Wissen -aloite). Kyseiset ohjelmat on suunniteltu asianmukaisesti, mutta niistä ei ole tiedotettu riittävästi, niiden täytäntöönpanostrategiat eivät ulotu tarpeeksi pitkälle eivätkä kansalaiset ole täysin selvillä kyseisten instituutioiden tarjoamista koulutusmahdollisuuksista.

3.11 ETSK korostaa, että tarvitaan lisää tutkimuksia, joissa arvioidaan opetussisältöjen ja käytettyjen kanavien soveltuvuutta eli mitataan taloustietämyksen kohenemista pitkällä aikavälillä; erityisesti on tutkittava sitä, millainen vaikutus oppiaineella on lasten ja nuorten koulutukseen.

4. Kuluttajien uusi talouskäyttäytyminen

4.1 Elinympäristön väestörakenteelliset, sosiokulttuuriset ja tekniset tekijät saavat kuluttajissa aikaan uudenlaista talouskäyttäytymistä. Toisin sanoen kuluttajat haluavat nykyään mittatilaustuotteita ja ammattimaisempaa kohtelua, vaativat enemmän tietoa, ovat kiinnostuneita sijoitustensa kohteista (9) ja ovat kriittisiä.

4.2 Näin ollen läheiset suhteet, joita asiakkaat pitivät aiemmin yllä rahoituslaitostensa kanssa, ovat vähitellen hajoamassa: asiakkaat asioivat useiden laitosten kanssa, haluavat sivukonttorin sijaitsevan lähellä tai asioivat verkkopankissa ja hakevat tehokasta palvelua ja tuottavuutta varoilleen.

4.3 Asiakasuskollisuudessa tärkeintä on oppia käsittelemään asiakkaan tietoja oikein, jotta heidän kulutustottumuksiaan voidaan analysoida ja jotta heille voidaan tarjota oikeanlaisia tietoja asiakkaille määritellyn profiilin mukaisesti. Tätä väheksymättä kuluttajan on vertailtava saamiaan tietoja ja tutkittava tarkkaan, mihin sitoutuu.

4.4 Kuluttajajärjestöt suosittelevat kuluttajia noudattamaan suhteissaan rahoituslaitoksiin tiettyjä suuntaviivoja (henkilökohtainen palvelu, palvelun laatu, erikoistuminen tiettyihin tuotteisiin), ennen kuin nämä syöksyvät paremman kannattavuuden pyörteisiin. Tässä mielessä rahoitusalaan perehdyttäminen auttaa kuluttajaa huomaamaan sijoitushuijauksiin liittyvät vaarat.

5. Avoimuuden lisääminen suojelun parantamiseksi ja luottamuksen palauttamiseksi

5.1 Rahoitusalaan perehdyttämistoimilla on täydennettävä rahoitusmarkkinoiden täysimittaista sääntelyä ja rahoitustuotteiden kuluttajansuojan todellista parantamista. Rahoitusalan sääntely ei kuitenkaan vapauta kansalaisia vastuusta kehittää taloustietouttaan koko elämänsä ajan.

5.2 Asiakassuhteen on perustuttava avoimuuteen: se on olennainen voimavara, jolla voidaan palauttaa kuluttajien luottamus rahoituspalvelualaan.

5.3 Tietojen avoimuus saavutetaan panemalla täytäntöön aloitteita, jotka koskevat muun muassa selvityksiä ja julkaisuja, vastuullista neuvontaa, esitteitä, tiedotuslehtisiä ja oppaita, uusia neuvontakanavia sekä rahoitustuotteiden ja -palveluiden esittelyä. Pienellä kirjoitetut osiot, kohtuuttomat sopimuslausekkeet ja harhaanjohtava mainonta on kitkettävä kokonaan pois.

5.4 Yleisellä tasolla rahoituslaitokset tuottavat asiakkaille huolia, jotka johtuvat puutteellisesta viestinnästä, asiakaspalvelun normeista (asiakaspalveluyksiköistä) ja varsinaisista asiakirjoista, joita yleensä voivat ymmärtää ainoastaan alan asiantuntijat. Vastatakseen tähän tilanteeseen rahoituslaitosten on hankittava päteviä työntekijöitä, jotka pitävät asiakkaat ajan tasalla, ottavat näihin yhteyttä ja käyttävät näiden ymmärtämää kieltä.

5.5 Rahoitustuotteiden ja -palveluiden markkinoinnissa tiedottamisvelvoitteita kiristetään edellyttämällä, että kuluttajalle kerrotaan totuudenmukaisesti sopimusehdoista ja niiden vaikutuksista hyvissä ajoin ennen tarjouksen hyväksymistä.

5.6 On erityisen tärkeää kertoa täsmällisesti jokaiseen operaatioon liittyvistä riskeistä ja pyrkiä tasapainottamaan riskien ottamista, sillä viime aikoina on ollut havaittavissa, että rahoitustuotteiden riskejä on siirretty kuluttajille. Verkkopankin osalta on ehdottomasti taattava, että olennaisimmat tiedot ovat täysin saatavilla.

5.7 Erityisesti maksupalveludirektiivissä 2007/64/EY säädetään tietojen paremmasta saatavuudesta. Rahoitusvälineistä annetussa direktiivissä (10) säädetään sijoituspalveluiden tarjonnassa tarvittavista tiedoista, joita on annettava kaikissa sopimuksentekovaiheissa, toisin sanoen ennen sopimuksen tekoa, sen allekirjoittamishetkellä ja sopimuksen solmimisen jälkeen. Lisäksi rahoituslaitoksia vaaditaan parantamaan sijoittajan suojaa ja tarjoamaan asiakkailleen tuotteita, jotka sopivat näille erilaisten riski- ja sosiokulttuuristen profiilien perusteella.

5.8 Kuluttajan oikeuksia suojellaan myös kulutusluottosopimuksia koskevassa direktiivissä 2008/48/EY, jossa esitetään niin kutsutun vastuullisen lainan periaate. Sen mukaan luotonantajan velvollisuus on huolehtia neuvonnasta sekä arvioida kuluttajan nykyinen ja tuleva luottokelpoisuus tämän toimittamien tietojen nojalla ja tietokannasta haettujen tietojen perusteella.

5.9 Tulevaisuudessa eräs yhteisön merkittävistä välineistä kansalaisten luottamuksen vahvistamisessa on sisämarkkinoiden toimenpidepaketti (11), jonka yhdessä luvussa käsitellään toimenpiteitä vähittäisrahoitustuotteita ostavien kuluttajien suojan parantamiseksi. Huomioita kiinnitetään erityisesti pankkien perimien maksujen läpinäkyvyyteen ja kiinnelainojen ottajien nykyiseen suojattomuuteen.

6. Pankkien parhaiden käytäntöjen edistäminen

6.1 Talouden sääntelyn purkaminen viime vuosikymmenien aikana on luonut yhteyden pankki- ja pääomamarkkinoiden välille, mikä on puolestaan korostanut riskejä, jotka syntyvät liikepankkien asiakkaiden oikeuksien suojaamattomuuden vuoksi.

6.2 Kuluttajat ovatkin todenneet rahoitustuotteiden markkinointia vaivaavan tiedonpuute, etenkin jos on kyse vastikään luoduista, pitkälle kehittyneistä tuotteista.

6.3 Euroopan komission (12) mukaan kuluttajan ja pankkien välisissä suhteissa kuluttajan kannalta merkittävimpiä ongelmia ovat seuraavat: puutteet ennen sopimuksen tekoa annettavissa tiedoissa, epäluotettava neuvonta, pankkien perimien maksujen läpinäkymättömyys ja vaikeudet vaihtaa laitosta, jonka kanssa asiakas asioi.

6.4 Näitä ongelmia torjuakseen Euroopan komissio on laatinut pankkialalle itsesääntelyä koskevan aloitteen, jotta tiedonsaantia parannettaisiin ja pankkien perimien maksujen ymmärrettävyyttä ja vertailua helpotettaisiin. ETSK on tyytyväinen yhdenmukaistamiseen tähtäävästä merkittävästä hankkeesta, jonka on määrä johtaa entistä standardisoidumpaan järjestelmään, jonka avulla voidaan vertailla tarjouksia. ETSK painottaa puolestaan, että kuluttajajärjestöjen on oltava asiassa mukana, jotta prosessi varmasi onnistuu.

6.5 Toisaalta rahoituslaitokset ovat vastustaneet sitä, että niiden asiakkaille tarjottaisiin muita kuin niiden omia tuotteita, jos ne ovat laitoksille vähemmän kannattavia. Yhteissijoittamisen alalla tehtyihin virheisiin kuuluu myös se, että markkinoille on tuotu uusia tuotteita niiden kysynnästä riippumatta.

6.6 Lyhyesti sanottuna tarve ja hankittu tuote eivät vastaa toisiaan. Tämä perustuu hallinnointimalliin, jossa tarjonta houkuttelee kysyntää hyödyntämällä kasvavaa tietoaukkoa, joka puolestaan johtuu rahoitustuotteiden myyjien ja ostajien tietojen välisistä eroista. Tämän vuoksi ETSK ehdottaa, että laaditaan tiukat käytännesäännöt, joita rahoituslaitosten henkilöstön on noudatettava ja joilla pienennetään mahdollista neuvonnan ja markkinoinnin välistä eturistiriitaa. Rahoituslaitosten olisi todistettava, että ne noudattavat käytännesääntöjä.

6.7 Rahoituksen välittäjien (joihin kuuluvat pankkiirien lisäksi muun muassa vakuutusasiamiehet ja pörssimeklarit) on voimassaolevan lainsäädännön tiukasta noudattamisesta poikkeamatta sovellettava parhaita käytäntöjä suojatakseen rahoituspalveluiden ostajia. Toimiin kuuluvat tiedottamisen laadun parantaminen (selvät, tarkat, tarpeen mukaiset, ymmärrettävät ja muihin tarjouksiin verrattavissa olevat tiedot), toimintaperiaatteet, joissa suositaan säästäjien ja sijoittajien perehdyttämistä rahoitusalaan, ammattilaisen antama ja asiakkaiden valintaa helpottava neuvonta (luotettava ja rehellinen) sekä riippumattoman tahon perustaminen huolehtimaan rahoitustuotteiden ostajan suojasta ja hänen oikeuksistaan ja eduistaan (oikeusasiamies).

6.8 Tukeakseen tätä uutta asetelmaa ETSK korostaa, että rahoituksen välittäjien pätevyyttä on parannettava, jotta nämä voivat harjoittaa kuvattua välttämätöntä valistustyötä. Rahoituksen välittäjillä on kaksi haastetta: heidän täytyy tuntea paremmin markkinoimansa tuotteet ja toisaalta osata välittää asiakkaalle tietoa tehokkaasti.

7. Taloudellisen osallisuuden parantaminen

7.1 ETSK myöntää, että taloudellista osallisuutta on tarkasteltava yhdessä ihmisten täysimääräisen yhteiskunnallisen osallisuuden kanssa, ja on ilmeistä, että esimerkiksi takeet työllisyydestä ja sosiaaliturvasta lisäävät rahoitusalaan perehdyttämisaloitteiden toteuttamiskelpoisuutta.

7.2 Tutkimuksissa (13) on vahvistettu, että rahoitusalaan perehtyminen on puutteellista ja sen taso vastaa ihmisten koulutustasoa ja sosioekonomista asemaa. Monilla ihmisillä on siis vaikeuksia huolehtia rahoitusasioistaan ja tunnistaa sijoituksiinsa liittyvät riskit. On myös havaittu, että vain harvat näistä ihmisistä tekevät varautumissuunnitelmia, jos heidän henkilökohtainen tilanteensa muuttuu äkillisistä syistä (esimerkiksi työttömyyden, onnettomuuden, avioeron tai leskeksi jäämisen vuoksi).

7.3 Monissa maissa ainoastaan 30 prosenttia aikuisista osaa laskea yksinkertaisen koron ja vain 44 prosenttia tietää perusasiat eläkejärjestelmän toiminnasta. (14)

7.4 Noin 80 miljoonaa eurooppalaista eli noin 16 prosenttia Euroopan väestöstä elää köyhyysrajan alapuolella. Euroopan unioni asetti vuonna 2010 yhdeksi Euroopan köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan teemavuoden tavoitteeksi edistää osallisuuteen tähtäävälle politiikalle annettavaa yhteiskunnan tukea ja painotti yhteisön ja yksilön velvollisuuksia.

7.5 Taloudellinen osallisuus tukee sosiaalista osallisuutta. Sen vuoksi on tärkeää tukea aloitteita, jotka edistävät suuressa syrjäytymisvaarassa olevien väestöryhmien (esimerkiksi naisten, työttömien, vammaisten, iäkkäiden ihmisten ja varattomien) taloudellista osallisuutta yleisen saatavuuden näkökulmasta ja kehitetään kyseisten ryhmien tarpeita vastaavia rahoitustuotteita ja -palveluita.

7.6 Nykyisessä sosioekonomisessa tilanteessa on ehdottomasti korostettava eläketietouteen suuntautunutta rahoitusalaan perehdyttämistä, koska nykysuuntauksen mukaan tulevaisuudessa painotetaan maksuihin perustuvaa julkista eläkejärjestelmää, jossa etuudet määräytyvät maksuosuuksien mukaan (ansioperusteinen etuus). Myös työssäkäyvien naisten vaikutusmahdollisuuksien parantamiseksi työllistymisen yhteydessä on huolehdittava taloustietouteen keskittyvistä erityisohjelmista.

7.7 Kuluttajien taloustaitojen parantamiseen tarkoitetut toimenpiteet on kaiken kaikkiaan kohdistettava ensisijaisesti ryhmiin, jotka ovat suojaamattomimpia ja taloudellisen syrjäytymisen vaarassa tai joita on käytetty hyväksi keinottelutoiminnassa.

7.8 ETSK korostaa, että rahoituslaitosten on muun muassa huolehdittava siitä, että pankkipalvelut ovat varattomien henkilöiden saatavilla, jotta estetään näiden taloudellinen syrjäytyminen. Mikroluottojen myöntämiseen liittyvät ohjelmat (15) on sisällytettävä kaikilta osin rahoituslaitosten luottotarjontaan. Mikroluotot on tarkoitettu muun muassa työttömille, opiskelunsa päättäneille ja takausta tarvitseville nuorille, yrittäjille, maahanmuuttajille ja vammaisille (16), joten heidän luotonsaantinsa on varmistettava.

7.9 Joihinkin ohjelmiin kuuluneet kaksi toimintaa, eli mikroluotot ja koulutus, ovat tuottaneet erinomaisia tuloksia, kun otetaan huomioon, että koulutus tarjoaa kilpailuetuja muihin, pelkästään mikroluottoihin keskittyviin aloitteisiin nähden.

8. Rahoitusalaan perehdyttämisen tulevaisuudennäkymät

8.1 ETSK on täysin tietoinen Euroopan komission rajallisesta toimivallasta koulutusasioissa (17). Komitea toteaa kuitenkin, että rahoitusalaan perehdyttäminen on laajempi käsite kuin koulutus itsessään, sillä se liittyy ihmisten vaikutusmahdollisuuksien parantamiseen, pureutuu yhteiskunnalliseen syrjäytymiseen ja parantaa vastuullista kulutusta.

8.2 ETSK kehottaa komissiota harkitsemaan vakavasti lainsäädännöllisiä toimenpiteitä, joilla jäsenvaltiot velvoitetaan parantamaan rahoitusalaan perehdyttämistä.

8.3 Tulevaisuutta ajatellen elinten ja laitosten välillä vallitsee laaja yksimielisyys keskeisimmistä sisällöistä ja käytännöistä, joihin talouskasvatuksessa on kiinnitettävä huomiota. Merkittävimpiä alan toimijoita lienevät OECD:n alainen International Network on Financial Education (INFE) -verkosto ja Euroopan komission talousvalistusta käsittelevä asiantuntijaryhmä. ETSK on täysin samaa mieltä kyseisistä edellytyksistä ja kehottaa sen vuoksi hallituksia ja rahoituslaitoksia ryhtymään riittäviin toimenpiteisiin, jotta niiden aloitteita edistetään. Kyseisiä aloitteita ovat seuraavat:

— Laaditaan yhteiset menetelmät, joilla arvioidaan, kuinka hyvin talouskäsitteet tunnetaan ja mikä on väestön osallisuuden taso.

— Rahoitusalaan perehdyttämistä on oltava enemmän opetusohjelmissa. Luodaan kansainväliset menettelyt, joilla arvioidaan kouluissa toteutettavien ohjelmien tehokkuutta ja vaikuttavuutta.

— Laaditaan rahoitusalaan perehdyttämistä koskevia kansallisia strategioita riittävine seurantajärjestelmineen ja vaikutusten arviointijärjestelmineen.

— Parannetaan taloudellista osallisuutta koskevia strategioita. Lisätään ponnisteluja erityisryhmien (nuorten, naisten, maahanmuuttajien ja vähätuloisten) hyväksi.

— Suojellaan rahoitustuotteiden kuluttajien oikeuksia.

— Parannetaan Euroopan komission, OECD:n ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, jotta voidaan hyödyntää mahdollisia synergioita ja vältetään päällekkäiset toiminnat.

— Järjestetään rahoitusalaan perehdyttämisen eurooppalainen teemapäivä esimerkiksi Euroopan unionin kulloisenkin puheenjohtajavaltion toimesta.

— Ryhdytään järjestämään vuosittain rahoitusalaan perehdyttämistä käsittelevä kokous, johon osallistuu arvostettuja alan asiantuntijoita.

— Luodaan Euroopan unioniin julkisen tunnustusjärjestelmä (esimerkiksi palkinto), jolla annettaisiin tunnustusta parhaille koulutusaloitteille ja käytännöille.

— Otetaan käyttöön ”talousalan ajokortti”.

— Järjestetään säännöllisin väliajoin jäsenvaltioiden hallitusten välisiä kokouksia, joissa käsitellään käynnissä olevia rahoitusalan perehdyttämisohjelmia, ja otetaan niiden puitteissa esitetyt havainnot huomioon kansallisissa poliittisissa ohjelmissa (kokouksissa ei pitäisi ainoastaan kuvailla toteutettuja toimia vaan myös analysoida toimien vaikutuksia).

8.4 ETSK tekee lisäksi seuraavat ehdotukset, joissa yhdistetään kansalaisten taloustietämyksen parantamiseen tähtäävät aloitteet toimenpiteisiin, joilla parannetaan rahoitustuotteiden vähittäisasiakkaiden suojaa:

— Perustetaan riippumaton elin antamaan kuluttajille maksutta neuvoja rahoitustuotteisiin liittyvistä asioista ja tavoista, joilla he voivat ottaa ESG-näkökohdat huomioon päätöksissään. Elin voisi antaa neuvoja tapaamalla asiakkaita henkilökohtaisesti tai tarjoamalla puhelinneuvontapalveluita.

— Säädellään rahoituksen välittäjien ja julkisten viranhaltijoiden tehtävästä rahoitusalaan perehdyttämisen yhteydessä, jotta voidaan parantaa taloustiedon saatavuutta ja ymmärtämistä (18). Olisi tärkeää perustaa valvontamekanismeja, joilla taataan välittäjien ja viranhaltijoiden toimien puolueettomuus.

— Perustetaan eurooppalainen virasto rahoitustuotteiden vähittäisasiakkaiden suojaa, pankkien käytäntöjen (erityisesti rahoitustuotteiden saatavuuden, avoimuuden ja vertailtavuuden) valvomista ja petosten torjuntaa varten. Tällä elimellä pitäisi olla valtuudet määrätä seuraamuksia.

— Velvoitetaan ottamaan rahoitusalalla käyttöön laitteistoja, joilla kerrotaan rahoitustuotteiden asiakkaille näiden oikeuksista ja toimenpiteistä, joihin he voivat ryhtyä, jos he ovat eri mieltä rahoituslaitoksen ehdotuksesta tai päätöksestä.

— Otetaan rahoitustuotteista tiedotettaessa (lääkkeiden tavoin) käyttöön varoitukset, joissa kerrotaan jokaisen tuotteen osalta mahdollisista käyttörajoitteista, sivuvaikutuksista ja sopimusehtoihin liittyvistä asioista.

— Perustetaan talousvalistusta käsittelevää asiantuntijaryhmää vastaavat ryhmät jokaiseen jäsenvaltioon, jossa on laadittu rahoitusalan perehdyttämisstrategia, jotta voidaan tukea laadittuja suunnitelmia, ja otetaan toimintaan mukaan tasapuolisesti järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan keskeisimpiä toimijoita.

— Euroopan komissio antaa tukea (kansallisille viranomaisille jäsenvaltioissa, joissa ei ole vielä laadittu kyseistä strategiaa) rahoitusalaan perehdyttämistä koskevan yhtenäisen strategian määrittelemiseksi ja ottaa vertailukohdaksi valtiot, jotka ovat edistyneet asiassa parhaiten.

— Laaditaan rahoitusalaan perehdyttämistä koskevaan kansalliseen strategiaan liittyvä budjettipaketti, jossa määritetään, mitkä tahot rahoittavat rahoitusalan perehdyttämissuunnitelmia ja millä varoilla.

— Euroopan komissio tukee rahoitusalan perehdyttämistoimia jäsenvaltioissa hyväksi todettujen käytäntöjen pohjalta.

— Otetaan kansantalouden tilinpito käyttöön sosiaaliturvassa siten, että kaikille työntekijöille ilmoitetaan kerran vuodessa, millaista eläkettä he saisivat jäädessään eläkkeelle.

— Parannetaan nuorille (yli 14-vuotiaille, jotka eivät ole vielä täysi-ikäisiä eivätkä työelämässä) tarkoitettuja erityisiä rahoitustuotteita, ja toimitetaan nuorille säännöllisesti tietoja tuotteiden ominaisuuksista ja toiminnasta.

— Kannustetaan peliteollisuutta kehittämään pelejä, joissa hyödynnetään taloustietoutta opetustarkoituksissa.

— Esitetään lyhyitä, 10 tai 15 minuuttia kestäviä radio- ja televisio-ohjelmia, joissa käsitellään talouden perusasioita (esimerkiksi luottoja, kiinnityksiä ja vakuutuksia sekä peruskäsitteitä, kuten riskin ja kannattavuuden käsitteitä), laaditaan multimedia-aloitteita ja edistetään sosiaaliverkoissa annettavaa talousvalistusta.

— Hyödynnetään enemmän kuluttajajärjestöjä ja muita järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan riippumattomia järjestöjä, jotta voidaan levittää ja panna täytäntöön hallitusten käynnistämiä rahoitusalan perehdyttämisaloitteita.

8.5 ETSK korostaa lopuksi, että rahoitustuotteiden kuluttajien tarpeet on määriteltävä ensisijaisiksi aiheiksi korkean tason kansainvälisissä kokouksissa ja etenkin G-20-maiden huippukokouksissa. Consumers International (19) vaatii tässä yhteydessä, että perustetaan taloudellista kuluttajansuojaa käsittelevä asiantuntijaryhmä, joka tekee selvityksiä G-20-maille asioista, jotka koskevat pysyvien, oikeudenmukaisten ja kilpailukykyisten rahoituspalveluiden saamista.

Bryssel 14. heinäkuuta 2011 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Staffan NILSSON

(1) Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Sosiaalisesti vastuulliset rahoitustuotteet”EUVL C 21, 21.1.2011, s. 33.

(2) Ks. aiheeseen liittyvä komission asiakirja ”Vihreä kirja – Riittävien, kestävien ja turvattujen eurooppalaisten eläkejärjestelmien kehittäminen”, KOM(2010) 365 lopullinen.

(3) Heinäkuussa 2005. Huomion arvoinen on myös talousvalistusta koskeva OECD:n vuonna 2009 toteuttama hanke.

(4) Euroopan komissio julkaisi asiakirjan ”Korkeatasoisten talousvalistusohjelmien tarjonnan perusperiaatteet”, KOM(2007) 808 lopullinen.

(5) Asia mainitaan neuvoston päätelmissä toukokuussa vuonna 2008.

(6) Erityisen merkittävä on odotettavissa olevan elinajan piteneminen, minkä vuoksi on tärkeää tutustuttaa iäkkäät ihmiset uusiin rahoitustuotteisiin. Se myös velvoittaa aikuiset suunnittelemaan tulevaisuutensa paremmin.

(7) Säännöstö luotiin rahoitustuotteiden toimintasuunnitelman jälkeen, jonka Euroopan komissio pani alulle 1990-luvun lopulla.

(8) Vuonna 2012 Pisa-tutkimuksessa arvioidaan ensimmäisen kerran 15–19-vuotiaiden oppilaiden taloustaitoja.

(9) Sosiaalisesti vastuullisten rahoitustuotteiden kysyntä on viime vuosina kasvanut. Kyseisissä tuotteissa sovelletaan sosiaalisen vastuun kriteereitä sijoitusten valinnan yhteydessä.

(10) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/39/EY, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, rahoitusvälineiden markkinoista, EUVL L 145, 30.4.2004, s. 1.

(11) KOM(2011) 206 lopullinen.

(12) Euroopan komissio: ”Data Collection for prices of current accounts provided to consumers”, Bryssel 2009.

(13) Ks. Braunstein & Welch, 2002; Mandell 2008; FINRA Investor Education Foundation, 2009.

(14) María José Gómez Yuberon artikkelin ”Financial education: from information to knowledge and informed financial decision-making” mukaan.

(15) Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokous julisti vuoden 2005 kansainväliseksi mikroluottojen teemavuodeksi.

(16) Ranskassa mikroluotolla tuetaan yrittäjyyttä, ja sen on oltava lisäksi väline, jolla tyydytetään vähävaraisten henkilöiden muita tarpeita.

(17) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 165 artiklassa varataan jäsenvaltioille oikeus säätää koulutusta koskevia lakeja.

(18) Tämän ei kuitenkaan pidä vaikuttaa koulutusjärjestelmän mukaisiin varsinaisiin koulutustoimintoihin.

(19) Consumers International edustaa 220:tä kuluttajajärjestöä 115 maassa.