Alueiden komitean lausunto aiheesta Komission tiedonanto eurooppalaisesta aluepoliittisesta yhteistyöstä - Eurooppa 2000+ (96/C 100/16)

Alueiden komitea päätti 27. toukokuuta 1994 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan mukaisesti antaa lausunnon aiheesta edellä mainitusta tiedonannosta.

Valiokunta 5 "Maankäytön suunnittelu Ympäristö Energia", joka oli vastuussa komitean aihetta käsittelevästä työstä, hyväksyi lausunnon yksimielisesti 29. toukokuuta 1995.

Lausunnon esittelijänä toimi Claude du Granrut (Ranska).

Työryhmä Eurooppa 2000+ kokoontui kolme kertaa, 27. helmikuuta, 20. maaliskuuta ja 24. huhtikuuta valmistelemaan työtään.

Alueiden komitea hyväksyi yksimielisesti 19. ja 20. heinäkuuta 1995 pidetyn 8. täysistuntonsa 20.7 istunnossa seuraavan lausunnon.

Koska Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130 a artiklassa todetaan, että "edistääkseen koko yhteisön sopusointuista kehitystä yhteisö kehittää ja harjoittaa toimintaansa taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi", ja tämä tavoite on solidaarisemman ja demokraattisemman Euroopan unionin perusta,

koska taloudellinen ja yhteiskunnallinen yhtenäisyys on muutakin kuin alueellisten kehityserojen poistamiseksi suunnattu ohjelma, ja sen pitäisi kattaa tulevaisuudessa aluesuunnittelu koko yhteisön alueella,

koska aluesuunnittelua ei voida enää ajatella vain kansallisista näkökohdista, vaan sen on tapahduttava yhteistyössä jäsenvaltioiden kesken, jotta sovitetaan yhteen yhteisön alueohjelmien kaikki puolet ja varmistetaan näiden puolten yhtenäisyys ja täydentävyys kansallisten aluesuunnittelustrategioiden kanssa,

koska ihmisten, tavaroiden, palvelujen ja pääoman vapaaseen liikkuvuuteen liittyvä Euroopan talousalueen uudelleenmuotoutuminen nyt ja tulevaisuudessa edellyttää, että aluesuunnitteluun on sisällytettävä sekä yhteiskuntapoliittisia että ympäristönsuojelullisia näkökohtia,

koska Euroopan unionin perustamissopimuksen 2 artiklan mukaisesti yhteisön toiminnan tulee perustua taloudellisen toiminnan sopusointuiseen ja tasapainoiseen kehitykseen sekä ympäristöä arvossa pitävään kestävään kasvuun, joka ei edistä rahan arvon alenemista,

koska useimmissa jäsenvaltioissa vastuu aluesuunnittelussa on alueellisilla ja paikallisilla viranomaisilla, jotka edustavat lähinnä kansalaisia olevaa päätäntävallan tasoa ja näin ollen toiminnan tulisi olla läheisyysperiaatteen mukaista,

koska Eurooppa 2000+:n tekninen tutkimus, ja sen liittäminen Euroopan aluekehityksen tulevaisuudennäkymiin (ESDP), josta ensimmäinen luonnos julkaistaan ennen vuoden 1995 loppua, tarjoaa alueellisille ja paikallisille viranomaisille mahdollisuuden korostaa asemaansa ja haluaan osallistua yhteisön alueiden rakenneuudistuksiin,

koska silloinen aluepolitiikasta vastaava komissaari Bruce Millan ja pääosasto XVI:n pääjohtaja Eneko Landaburu esittelivät asiakirjat AK:n neljännessä ja viidennessä täysistunnossa 27. 28. syyskuuta 1994 ja 15. 16. marraskuuta 1994 ja pyysivät alueiden komiteaa antamaan asiakirjoja arvioivan ja jatkotoimenpiteitä sisältävän lausunnon,

koska alueiden komitean työvaliokunta päätti 5. joulukuuta 1994 nimittää työryhmän lausuntoluonnoksen laatimiseksi,

koska työryhmä hyväksyi lausuntoluonnoksen kokouksessaan 24. huhtikuuta 1995 ja että valiokunta 5 hyväksyi lausunnon 29. toukokuuta 1995,

koska Euroopan unionin perustamissopimuksen julistuksessa N:o 26 todetaan yhteisön syrjäisimpien alueiden (Ranskan merentakaisten departementtien, Azorien ja Madeiran sekä Kanariansaarten) kärsivän vakavasta rakenteellisesta jälkeenjääneisyydestä, mikä vaikeuttaa suuresti näiden alueiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä.

ALUEIDEN KOMITEA

1. Eurooppa 2000+ -perusperiaatteet

1.1. Euroopan aluesuunnittelupolitiikan tavoitteet

hyväksyy tavoitteiltaan Eurooppa 2000+ -raportin, joka tarjoaa viitekehyksen sellaisen Euroopan edistämiseksi, joka on kilpailukykyisempi perusrakenteensa, muiden edellytystensä ja joidenkin liiallisten kustannusten pienenemisen ansiosta, elinvoimaisempi ajatellen kestävää kehitystä sekä luonnon ja kulttuuriympäristön suojelua, solidaarisempi ja entistä kannattavammin järjestetty pyrkimyksessään taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen yhtenäisyyteen. Uuden kehittämismallin toteuttaminen takaa tasapainoisen kehityksen ja edistää vaurauden ja työpaikkojen kasvua,

toteaa, että Eurooppa 2000+ -raportissa pyritään kiinnittämään huomiota menestyvien alueiden ja taloudellisen toiminnan lisäksi Euroopan yleisesti alueen kehittämis- ja kasvumahdollisuuksiin paikallisia erityispiirteitä arvossa pitäen,

on sitä mieltä, että annettujen tietojen perusteella aluesuunnitteluun osallistuvien osapuolten, Euroopan unionin, jäsenvaltioiden sekä alueellisten ja paikallisten viranomaisten, on yhdessä laadittava aktiivisuutta lisäävä kehittämisstrategia, jonka avulla "epäsuotuisat suuntaukset" saadaan käännettyä, minkä lisäksi niiden on luotava suunnitelma solidaarisuuteen sekä taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen yhtenäisyyteen perustuvalle kestävälle kehitykselle;

1.2. Euroopan aluesuunnittelun periaatteet

on tyytyväinen siihen, että Eurooppa 2000+, jossa ehdotetaan aluesuunnittelujärjestelmiä, tarjoaa alueellisille ja paikallisille viranomaisille mahdollisuuden parantaa asemaansa aloitteentekijänä ja tasaveroisena kumppanina aiempaa yhtenäisemmän Euroopan alueen varmistamiseksi,

on sitä mieltä, että Euroopan kansalaisten välittömänä ja edustavimpana äänitorvena alueiden komiteaa tulisi kuulla säännöllisesti päätettäessä Euroopan aluekehityksen tulevaisuudennäkymien tavoitteista, jotka koostuvat Eurooppa 2000+ -raportissa määritetyistä periaatteista ja menetelmistä,

on sitä mieltä, että Euroopan laajuinen yhteistyö edellyttää, että sekä unionin että sen jäsenvaltioiden on otettava huomioon alueelliset ja paikalliset kehittämishankkeet, jolloin kunnioitetaan paikallista päätöksentekojärjestelmää. Lisäksi liikenne-, energia- ja tietoliikennealan perusrakenteet on saatava valmiiksi, jotta niitä voidaan tehostaa ja näin taata pääsy kaikille alueille mukaan lukien taantuvat ja jälkeenjääneet alueet, syrjäisimmät alueet ja reuna-alueet, saaristoalueet, rannikkovyöhykkeet, vuoristoalueet ja unionin raja-alueet,

kiinnittää huomiota Euroopan aluesuunnittelua koskevien päätösten ympäristövaikutuksiin,

korostaa alueiden välisen, rajat ylittävän ja ylikansallisen yhteistyötä, joka saattaa kattaa laajoja alueita joko EU:n sisällä tai levittäytyä osittain kolmansien maiden alueelle, esimerkiksi Keski- ja Itä-Euroopan maihin. Yhteistyö, joka edistää lähentymistä ja synergiaa, on välttämätöntä ylikansallisten yhteyksien hoitamiselle, yhteisön solidaarisuuden sekä taloudellisen ja yhteiskunnallisen yhtenäisyyden edistämiselle ja EU:n aluesuunnittelun kitkattomalle etenemiselle.

1.3. Läheisyysperiaatteen soveltaminen Euroopan aluesuunnitteluun

on tyytyväinen siihen, että Eurooppa 2000+ -raportissa ei tarjota kaiken kattavaa yleissuunnitelmaa, vaan siinä ehdotetut aluesuunnitteluohjelmat ovat EU:n vaatiman yhtenäisyyden ja reiluuden mukaisia ottaen huomioon toimivallan jaon päätöksenteossa EU:n, jäsenvaltioiden sekä alueellisten ja paikallisten viranomaisten välillä,

huomauttaa, että EU:n tehokas aluesuunnittelu vaatii asianmukaiselle tiedolle sekä alueellisten ja paikallisten viranomaisten osallistumiselle perustuvaa päätöksentekojärjestelmää. Tällainen laajamuotoinen yhteistyö edellyttää uusia jäsenvaltioiden sekä paikallisten ja alueellisten viranomaisten välisiä neuvottelujärjestelmiä, jotta oikeutetut vaatimukset läheisyysperiaatteen mukaisesta tehokkuudesta, avoimuudesta ja demokratiasta voidaan täyttää,

on sitä mieltä, että Eurooppa 2000+ -raportissa esitetty aluesuunnittelu, jonka on saatava asiaankuuluvien päätöksenteko- ja neuvottelujärjestelmien tuki, on toimiva esimerkki läheisyysperiaatteesta ja demokraattinen perusta kansalaisten Euroopalle;

2. Euroopan aluesuunnittelun haasteet

2.1. Erityistukialueet

2.1.1. Perusrakenneverkot vapaus ja yhtäläiset käyttömahdollisuudet

on tyytyväinen siihen, että Eurooppa 2000+ -raportin aluesuunnittelussa korostetaan Euroopan unionin perustamissopimuksen mukaisesti, kuinka tärkeää on perustaa järjestelmällisiä, toisiaan täydentäviä liikenne-, energia- ja tietoliikenneverkkoja ja unionin naapurimaiden vastaavia verkkoja. Verkkojen perustaminen on olennaista EU:n sisäisen tasapainoisen aluekehityksen kannalta ja se takaa parhaat mahdolliset edellytykset yritysten kilpailukyvylle, työllisyyden kasvulle ja Euroopan kansalaisten elintasolle samalla ympäristöä kunnioittaen,

suosittaa, että perusrakenneverkkojen perustaminen myötävaikuttaisi Euroopan alueellisten kehityserojen ja maantieteellisen sijainnin vaikutusten vähentymiseen. Sen vuoksi on välttämätöntä kilpailun nimissä varmistaa, että perusrakenteet palvelevat vaikeapääsyisiä alueita, kuten reuna-alueita ja syrjäisimpiä alueita, vuoristoalueita tai Välimeren sekä Keski- ja Itä-Euroopan maita. Euroopan laajuisiin pääverkkoihin liittyvien riittävien sekundaariverkkojen tarjoaminen on myös taattava. Tämä on toteutettava tavalla, joka on lähiympäristön suojelun lisäksi yhdenmukainen myös kestävän kehityksen laaja-alaisempien periaatteiden kanssa. Näin käyttäjille taataan tehokkaampia palveluja, tehdyt investoinnit saadaan tuottavimmiksi ja alueiden sisälle sekä niiden välille luodaan todellisia yhteyksiä, jolloin erityisesti reuna-alueet ja syrjäisimmät alueet saadaan liitettyä EU:n kehittämiskeskuksiin,

toivoo, että Euroopan unionin perustamissopimuksen 129 b ja 129 d artiklassa mainittu yhteentoimivuus, jonka tarkoituksena on varmistaa, että kansallisissa järjestelmissä käytetään yhteneviä teknisiä standardeja, otetaan verkkojen toteuttamisohjelman keskeiseksi käsitteeksi, jotta kansalliset verkot voivat toimia tehokkaasti ja keskittyä turvallisuuteen, standardien yhtenäistämiseen, veronmaksajille ja teollisuudelle aiheutuviin kustannuksiin, parhaaseen mahdolliseen suoritukseen sekä taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen yhtenäisyyteen EU:n sisällä,

tietoyhteiskunnassa erimerkkisten tietoliikennejärjestelmien ja -laitteiden sekä tietoliikenneteknologioiden yhteensopivuus on ehdottomasti etusijalla niiden käytön helpottamiseksi ja niiden saattamiseksi toisiaan täydentäviksi sekä eriarvoisuuden välttämiseksi yhtäältä sellaisten alueiden välillä, joilla on mahdollisuus käyttää tietoyhteiskunnan palveluja, ja toisaalta sellaisten, joilta tämä mahdollisuus puuttuu,

kiinnittää huomiota Eurooppa 2000+:ssa esiteltyyn hankkeiden kiireellisyysjärjestykseen ja olettaa rahoituksen järjestyvän kiireellisille ja niitä täydentäville hankkeille mahdollisimman pian,

vaatii, viitaten eurooppalaisen aluesuunnittelun kestävän kehityksen tavoitteeseen, että jo hyväksytyt Euroopan laajuiset verkkohankkeet asetetaan entistä enemmän etusijalle yhdistettyihin rautatie- ja maantiekuljetusväyliin nähden ja tukee Euroopan komission suunnitelmaa perustaa Euroopan laajuinen lentoasema- ja satamaverkko, jossa alueelliset ja paikalliset tekijät ovat entistä merkittävämmässä asemassa;

2.1.2. Ympäristön, luonnonvarojen ja kulttuuriperinnön huomioon ottaminen

kannattaa sellaisen maailmanlaajuisen aluesuunnittelustrategian tutkimista, jossa määritetään keskitetysti toimintaohjelma, jonka mukaan voidaan ottaa samanaikaisesti huomioon ympäristövaikutukset sekä alueellisten ja paikallisten olosuhteiden eroavaisuudet ja pitää arvossa toimintaan osallistuvien tahojen asiantuntemusta,

ehdottaa, että suoritetaan alustavia arviointeja jo olevien tämän alan direktiivien tehokkuudesta tarkoituksena liittää ympäristönsuojelu entistä pysyvämmin yleiseen ja taloudelliseen aluesuunnitteluun ja yhteisön rahoitustukeen sekä varmistaa, että paikalliset olosuhteet otetaan huomioon,

on sitä mieltä, että kestävään kehitykseen on mahdotonta päästä, jollei oteta huomioon taloudellisen kasvun vaikutuksia luonnonvaroihin, erityisesti vesivarantoon, ja jollei luonnonvarojen suojelemista ja uudelleenkäyttöä sekä jätehuollon osalta jätteiden hävitystä tai niiden kierrätysmahdollisuuksia tutkita. Erityistä huomiota on kiinnitettävä ydinjätteeseen,

korostaa edelleen alueiden välisen, rajat ylittävän ja ylikansallisen yhteistyön merkitystä, tarvittaessa kolmansien maiden kanssa, suurten luonnonalueiden keskitettyjen hallintajärjestelmien toteuttamisessa ja rakentamattomien alueiden, jokien, vesistöjen, ylänkö- ja vuoristoalueiden, rannikkoalueiden, kuten Atlantin, Välimeren ja Itämeren rannikon, turvaamisessa,

tukee valkoisessa kirjassa esitettyä ajatusta taloudelliseen kasvuun perustuvasta kestävästä kehityksestä, joka työllistää enemmän, säästää energiaa ja luonnonvaroja, kiinnittää entistä enemmän huomiota kulttuuriperinnön vaalimiseen ja pyrkii kansalaisten elämän laadun parantamiseen,

suosittaa, että perinteisen arkkitehtuurin suojelun tärkeys tunnustetaan keinoksi edistää taloudellista, yhteiskunnallista ja kulttuurista kehitystä ja että tässä alueelliset ja paikalliset viranomaiset ovat merkittävässä asemassa;

2.1.3. Taajama- ja maaseutualueet uuden tasapainon tavoittelu

hyväksyy Eurooppa 2000+:ssa esitetyn lähestymistavan, joka ottaa huomioon kehityssuuntaukset ja ongelmat sekä taajama-alueilla, joissa asuu 80 % väestöstä, että maaseudulla, joka kattaa 80 % EU:n alueesta, ja ehdottaa, että on aika lopettaa alueiden perinteinen vastakkainasettelu, jotta ne voivat työskennellä yhdessä täysipainoisesti kestävän aluesuunnittelun edistämiseksi EU:ssa,

on sitä mieltä, että maailman kaupungistuneimpana alueena Euroopan unioni ei voi suhtautua välinpitämättömästi taajama-alueita koskevaan ohjelmaan, joka hyväksyttiin aluesuunnittelusta vastaavien ministerien epävirallisessa kokouksessa 30. 31. maaliskuuta 1995, vaikka perustamissopimuksissa AK:lle ei nykyisellään annetakaan laillista toimivaltaa koordinoida taajama-alueita koskevaa ohjelmaa,

vaatii lisäksi, että taajama-aluepolitiikassa keskitytään seuraaviin asioihin:

suuria taajamia ja kaupunkeja tukevat toimet, joiden avulla edistetään taajamien välistä yhteistyötä ja suunnitelmia keskusta-alueiden uudelleenkehittämiseksi, tehostetaan niiden asemaa taloudellisen toiminnan aloitteentekijöinä ja kulttuurisina ja yhteiskunnallisina keskuksina ja puututaan esimerkiksi työttömyydestä, asumisesta, siirtolaisyhteisöjen sopeuttamisesta, maantieteellisestä eristäytyneisyydestä ja yhteiskunnallisesta syrjäytymisestä aiheutuviin ongelmiin,

keskikokoisten kaupunkien tukeminen, koska ne ovat monien EU:n alueiden säilymisen elinehto ja niiden kasvu jos huomioon otetaan alueelliset erot taajamien määrässä ja sijoittumisessa EU:n sisällä on välttämätöntä joissakin jäsenvaltioissa sekä raja- ja syrjäseuduilla, edistämällä palvelutoimien ja teknologiasiirtoa harrastavien pienten ja keskisuurten yritysten kehittämishankkeita, lyhyiden työmatkojen tarjoamia etuja ja yhteiskunnallis-kulttuuristen mahdollisuuksien olemassaoloa. Tällainen toiminta edellyttää Urban- ja Interreg-ohjelmille varattujen määrärahojen lisäystä, valintaperusteiden uudelleentarkastelua sekä taajama-alueita koskevien ala-kohtaisten ohjelmien entistä parempaa koordinointia,

katsoo myös, että rahoitusta on lisättävä ja yleistettävä taajamien ongelmiin vastaamiseksi kokonaisuutena,

toteaa, etteivät pelkät avustustoimet riitä maaseudulla, vaan kaikilla maaseutualueilla kaivataan keskipitkän ja pitkän aikavälin tasapainon takaavaa ohjelmaa, ja alueiden eroista johtuen ohjelma on hyväksyttävä yhdessä paikallisten ja alueellisten viranomaisten kanssa, missä yhteydessä:

maatalous on otettava huomioon myös muuta kuin elintarviketuotantoa kehitettäessä, luonnonsuojelussa ja maaseudun asumista sekä ekologista ja kulttuurillista tehtävää suojeltaessa,

maaseutuyhteisöjen on hyödynnettävä uusia tieto- ja viestintätekniikoita kehittääkseen taloudellisia toimia, kuten matkailua, liike-elämän palveluja ja etätyöskentelyä, mikä auttaa maaseudun pitämistä asuttuna ja saattaa edistää jopa paluumuuttoa,

vaatii säännöllisiä neuvotteluja maaseutu- ja taajama-alueiden, erityisesti keskikokoisten kaupunkien, viranomaisten välillä, jotta saavutetaan yhteiskunnallisten, kulttuuri- ja urheilumahdollisuuksien tasainen jakautuminen ja sen myötä alueiden tasapainoinen asuttaminen,

vaatii maaseutualueille varattujen määrärahojen entistä asianmukaisempaa jakamista, jotta CAP-uudistuksen yhteydessä laadittu ja mahdollisesti Leader II -ohjelman yhteydessä edelleen kehitettävä, tasapainon takaava ohjelma saadaan toteutettua;

2.1.4. Raja-alueet yhteistyöstä ylikansalliseen suunnitteluun

korostaa Interreg-, Phare- ja Tacis-ohjelmien perusrakenteisiin, tutkimuksen kehittämiseen sekä taloudellisten ja ekologisten kehittämisalueiden perustamiseen liittyviä Eurooppa 2000+:ssa mainittuja etuja raja-alueille ja on tietoinen tarpeesta tukea ohjelmia ammatillisilla verkoilla ja tukikeskuksilla, jotka huolehtivat yhteistyöhankkeen teknisestä puolesta, ja kyseisen alueellisen kulttuurin läpikotaisin tuntevalla henkilöstöllä, joka kykenee päättämään, mihin toimiin ryhdytään,

katsoo, että nämä ohjelmat ovat korvaamaton esimerkki menestyksellisestä alueiden välisestä yhteistyöstä ja että ne edistävät tehokkaasti Euroopan ylikansallisen aluesuunnittelun täytäntöönpanoa,

vaatii pidemmälle menevänä toimena, että ensimmäisiin Euroopan aluekehityksen tulevaisuudennäkymiin sisällytetään alueiden välisiä, rajat ylittäviä sekä ylikansallisia yhteistyöhankkeita, jotka kyseisillä alueilla yhdessä toimivien jäsenvaltioiden aloitteesta tähtäävät joitain Euroopan alueita koettelevien mittavien alueellisten ongelmien ratkaisuun. Tällaisia alueita ovat esim. Reinin ja Maasin laaksot, joissa pyritään koordinoimaan tulvanehkäisyjärjestelyjä. Valitut hankkeet koottaisiin yhteisön aloitteeksi;

2.1.5. Tasaisemmin jakautunut tutkimus- ja kehityspolitiikka

katsoo, että aluesuunnittelupolitiikassa tulee ottaa huomioon myös tutkimus- ja kehityspolitiikan alueelliset seuraukset ja että aluesuunnittelulla tulee siksi pyrkiä monipuolisempaan ja tasaisemmin jakautuneeseen teknologiseen kehitykseen Euroopassa,

suosittaa, että EU:n "tutkimus- ja kehityssaarekkeet" eivät jatkossa tekisi yhteistyötä vain toistensa kanssa, vaan että paikallinen teollisuus ja pienemmät tutkimuskeskukset, joiden eristyneisyys estää niitä edistämästä paikallista taloutta, voisivat hyötyä näiden saarekkeiden työpaikkoja luovasta vaikutuksesta. Kaupunkien ja maaseudun tasapainoa parantava politiikka voi omalta osaltaan auttaa tätä,

painottaa tietoyhteiskunnan mukanaan tuomien uusien tietojärjestelmien mahdollisia dynaamisia vaikutuksia sekä tukitoimien ja uudelleenjärjestelyjen tarvetta, jotta tietojärjestelmät saadaan kaikkien käyttöön ja niitä voidaan hyödyntää työntekijöiden taitojen kehittämisessä, yritysten perustamisessa ja uuden toiminnan luomisessa,

pitää olennaisena, että asianmukaista rahoitusta on saatavana alueiden käytön ja aluesuunnittelun tutkimukseen, jotta päätöksentekoa varten saadaan tietoja ja tukea ja näin varmistetaan Euroopan unionin tehokas toiminta ja yhtenäinen kehitys;

2.1.6. Rahoitus: uudelleenjaon vaikutusten turvaaminen

on tietoinen eurooppalaisen aluesuunnittelupolitiikan taloudellisista seurauksista ja tarpeesta varmistaa taloudellisen ja yhteiskunnallisen yhteenkuuluvuuden nimissä, että kustannukset jaetaan kykyjen ja hyödyt tarpeiden mukaan,

esittää seuraavat perusteet, joiden mukaan tätä politiikkaa sen mielestä tulisi rahoittaa:

alueiden välisen solidaarisuuden ja yhteisön avustusten uudelleenjakavan vaikutuksen vahvistaminen rahallisilla korvauksilla tai tasausjärjestelmillä,

yhteisön avustusten ja rakennerahastojen muuttaminen niin, että ne tukevat paremmin eurooppalaista aluesuunnittelupolitiikkaa,

neuvottelut yksityisten investoijien kanssa korostaen julkisen rahoituksen liikkeellepanevaa vaikutusta;

muistuttaa, että kun eurooppalaisiin päätöksiin liitetään alueiden ja paikallisten viranomaisten rahoitus, sekä rahoituksen myöntämiseen että sen hallinnan tasolla, on tarpeen liittää nämä tahot eurooppalaisen aluesuunnittelupolitiikan täytäntöönpanoon.

2.2. Edistettäviä aluepolitiikan suuntaviivoja

2.2.1. Aluesuunnittelupolitiikan virallistaminen EU:ssa

hyväksyy Eurooppa 2000+:ssa esitetyn ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten ministerien neuvoston epävirallisessa kokouksessa Strasbourgissa 30. ja 31. maaliskuuta 1995 esittämän ajatuksen, että yhteisön aluekehityssuunnitelman mukaan voidaan taata Euroopan alueiden entistä parempi yhtenäisyys ja tarjota unionille, sen jäsenvaltioille ja paikallisille ja alueellisille viranomaisille tehokas työväline, jonka avulla kartoittaa tietä kohti taloudellista ja yhteiskunnallista yhteenkuuluvuutta ja kestävää kehitystä,

katsoo, että vaikka alueellisen kehityksen perustein valittujen toimien tuleekin toteutua pilottihankkeina, kokeiluohjelmina ja kokemusten vaihtona, kuten Euroopan aluekehitysrahastosta EAKR (ERDF) annetun asetuksen 10 artiklassa on säädetty, näiden menetelmäkokeilujen tulisi johtaa eurooppalaisen aluesuunnittelupolitiikan toimeenpanoon käytännössä,

ehdottaa, että Euroopan unionin perustamissopimusta, erityisesti sen 130 ja 129 artiklaa, käytetään yhteisön aluekehityssuunnitelman laatimisessa tarvittavana perustana ja menettelyohjeina,

vaatii, että vuoden 1996 hallitusten välisen konferenssin yhteydessä tutkitaan aluesuunnittelun ottamista osaksi yhteisön toimivaltaa, kuitenkin niin, että ensin kuullaan jäsenvaltioiden paikallisia ja alueellisia viranomaisia läheisyysperiaatetta noudattaen;

2.2.2. Paikallisten ja alueellisten viranomaisten aseman tunnustaminen aluesuunnittelussa

kiittää, kuten jäsenvaltiot ja komissiokin, EU:n aluepoliittisissa kumppanuussopimuksissa ja rakennerahastojen käytössä tapahtunutta edistystä ja katsoo, että tehokkuuden ja avoimuuden vuoksi on tarpeen ottaa paikalliset ja alueelliset viranomaiset mukaan aluesuunnitteluun kunkin jäsenvaltion määräysten ja käytäntöjen mukaisesti,

katsoo siksi, että paikallisten ja alueellisten viranomaisten on kansalaisia lähinnä olevina päättäjinä osallistuttava yhteisön aluekehityssuunnitelmien laatimiseen,

hyväksyy, että perustetaan aluesuunnittelufoorumi, jonka tulee tehdä läheistä yhteistyötä paikallisten ja alueellisten viranomaisten kanssa, jotka pystyvät antamaan sille yksityiskohtaista tietoa ja toimimaan paikallistason välittäjänä toimissa, joihin foorumi päättää ryhtyä.

2.2.3. Alueiden, raja-alueiden ja valtioiden välisen yhteistyön oikeudellinen asema

muistuttaa alueiden, raja-alueiden ja valtioiden välisen yhteistyön merkityksestä Euroopan maankäytölle ja aluesuunnittelulle sekä katsoo, että on aika siirtyä kokeiluvaiheesta eteenpäin,

pyytää, että yhteistyöhankkeille annetaan sellainen oikeudellinen asema, joka sallii kyseisten yhteistyökumppanien tehdä entistä kattavampia ja pitkäaikaisempia suunnitelmia ja varmistaa vakaa rahoitus,

uskoo, että tämä huomattava parannus soveltuu Interreg C -ohjelmaan, joka voi toimia eurooppalaisen tulvanehkäisy- ja kuivuudenhallintakokeiluohjelman sekä unionin ulkopuolisten maiden ja alueiden kanssa tehtävien yhteistyöhankkeiden välineenä.

Päätelmät

1. Alueiden komitea katsoo, että Eurooppa 2000+:n ajama aluesuunnittelu jota on tuettava sopivilla jäsenvaltiot sekä paikalliset ja alueelliset viranomaiset käsittävillä päätöksenteko- ja kuulemismenettelyillä on käytännön esimerkki läheisyysperiaatteesta ja demokraattinen perusta kansalaisten Euroopan toteuttamiselle.

2. Alueiden komitea toistaa kannattavansa ajatusta, että Euroopan unionin alueiden monimuotoisuus ja keskinäinen riippuvuus sekä kestävän ja työpaikkoja luovan kehityksen vaatimus, samalla kun alueiden taloudellista ja yhteiskunnallista yhtenäisyyttä vahvistetaan ja kaupunkien ja maaseudun tasapainoa parannetaan, edellyttää aluesuunnitteluun yhteiseurooppalaista näkökulmaa, jota unionin kansalaiset voivat kannattaa.

3. Alueiden komitea suosittaa, että Eurooppa 2000+:ssa esitettyjä tekijöitä käytetään eurooppalaisen aluesuunnittelupolitiikan laatimisessa. Politiikan tärkein tavoite on muotoilla yhteisön aluekehityssuunnitelma, josta alueiden komitea Euroopan alueellisten viranomaisten edustajana pyytää tulevansa kuulluksi.

4. Alueiden komitea toistaa vuoden 1996 hallitusten välisen konferenssin valmisteluista antamassaan lausunnossa esittämänsä suosituksen siitä, että aluesuunnittelulle sekä alueiden, raja-alueiden ja valtioiden väliselle yhteistyölle on annettava niille kuuluva merkitys Euroopan alueen ja sen ympäristön paremman organisoinnin varmistamiseksi. Tätä varten uudessa sopimuksessa tulisi vahvistaa nykyiset välineet ja määrittää uudet menettelytavat niiden käyttämiseksi.

Alueiden komitean mielestä eurooppalainen aluesuunnittelupolitiikka, myötävaikuttaa konkreettisesti kestävän kehityksen ja työllisyyden tavoitteiden toteutumiseen, jos se pannaan täytäntöön täydentävästi ja se luo edellytykset jo olevan paikallisen, alueellisen ja kansallisen aluesuunnittelun helpottamiselle.

5. Ottaen huomioon aluesuunnittelupolitiikan kustannukset AK korostaa, että taloudellisen ja yhteiskunnallisen yhteenkuuluvuuden sekä hyvinvoinnin kannustavan uudelleenjaon periaatteita on kunnioitettava, ja huomauttaa, että koska alueelliset ja paikalliset viranomaiset ovat tämän politiikan osarahoittajia, heidät on otettava mukaan sitä koskevaan päätöksentekoon ja seurantaan.

6. Edellä esitetyn huomioon ottaen alueiden komitea toivoo, että yhteisön aloite mainittujen alueiden välisten aluesuunnitteluhankkeiden toteuttamiseksi laaditaan mahdollisimman pian ja rahoitetaan käytettävissä olevista rahastoista Eurooppa-neuvoston Edinburghissa joulukuussa 1992 hyväksymien taloudellisten suuntaviivojen mukaisesti.

Bryssel, 20. heinäkuuta 1995.

Alueiden komitean puheenjohtaja

Jacques BLANC