Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus rehuhygieniaa koskevista vaatimuksista" (KOM(2003) 180 lopullinen – 2003/0071 (COD))



Virallinen lehti nro C 032 , 05/02/2004 s. 0097 - 0100



Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus rehuhygieniaa koskevista vaatimuksista" (KOM(2003) 180 lopullinen - 2003/0071 (COD)) (2004/C 32/21) Neuvosto päätti 30. huhtikuuta 2003 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 37 ja 152 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut "maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö" -erityisjaosto antoi lausuntonsa 14. lokakuuta 2003. Esittelijä oli John Donnelly. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. ja 30. lokakuuta 2003 pitämässään 403. täysistunnossa (lokakuun 30. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 84 puolesta, 2 vastaan 5:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Viime vuosien rehukriisit ovat osoittaneet, että missä tahansa rehuketjun vaiheessa tapahtuvilla vakavilla epäonnistumisilla voi olla valtavia taloudellisia seurauksia. Nämä kustannukset on tähän asti maksettu usein julkisista varoista. Vaikka kriisien aiheuttajana on useimmiten ollut saastunut rehuaine, niistä seuranneista vakavista taloudellisista vaikutuksista ovat kärsineet eurooppalaiset maanviljelijät ja kuluttajat. 1.2. Vaikka direktiivi 95/69/EY(1) tiettyjen rehualan tuotantolaitosten ja välittäjien hyväksymis- ja rekisteröintimenettelyssä sovellettavista vaatimuksista ja yksityiskohtaisista säännöistä muodostaakin kestävän perustan elintarvikkeiden turvallisuudelle, se rajoittuu kuitenkin direktiivien 70/524/ETY(2) ja 82/471/ETY(3) kattamiin tuotteisiin. 1.3. Viimeaikainen kokemus on osoittanut, että rehuhygieniaa koskevat säännöt on tarkistettava yleisesti. On pyrittävä takaamaan ihmisten ja eläinten terveyden sekä ympäristön korkea suojelutaso. 1.4. Kokemus on myös osoittanut yhtenäistetyn lähestymistavan tarpeen alalla: rehun turvallisuus on varmistettava rehun alkutuotannosta ja kuljetuksesta lähtien sen markkinoille saattamiseen tai vientiin saakka. 1.5. Jäljitettävyys helpottaa rehun ja elintarvikkeiden vetämistä pois markkinoilta. Perättäisissä rehukriiseissä on ilmennyt asiaan liittyviä vaikeuksia. Tähän on puututtu asetuksen (EY) N:o 178/2002(4) 9 artiklaan sisällytetyllä yleisellä vaatimuksella. 1.6. Yleisen elintarvikelainsäädännön ja asetuksen (EY) N:o 178/2002(5) mukaan ensisijainen vastuu turvallisten elintarvikkeiden tuotannosta on elintarvikeyrityksillä. Tätä periaatetta ei kuitenkaan ole sovellettu rehuketjuun. 2. Ehdotuksen sisältö 2.1. Ehdotuksen tarkoituksena on varmistaa kaikkien rehulajien turvallisuus, taata se, että kaikki rehualan toimijat noudattavat toiminnassaan yhdenmukaistettuja hygieniavaatimuksia sekä parantaa jäljitettävyyttä. 2.2. Ehdotuksella vahvistetaan periaate, jonka mukaan ensisijainen vastuu rehun turvallisuudesta on rehualan toimijoilla. Tähän vastuuseen liittyy vaatimus taloudellisen vakuuden järjestämisestä rehualalla toimimista varten. 2.3. Ehdotuksessa esitetään kokonaisvaltaista lähestymistapaa, jolla voidaan varmistaa rehun turvallisuus koko elintarvikeketjun pituudelta rehun alkutuotannosta elintarviketuotantoa varten pidettävien eläinten ruokintaan saakka. Rehuyritysten toiminta edellyttäisi kyseisten säännösten mukaista rekisteröintiä tai hyväksyntää. 2.4. Ehdotuksessa esitetään HACCP-järjestelmän (Hazard Analysis and Critical Control Points, vaarojen analysointi ja kriittiset valvontapisteet) periaatteisiin perustuvien menettelyiden yleistä soveltamista ja hyvän hygieniakäytännön noudattamista. Näin kasvatetaan rehualan toimijoiden vastuuta. Pienyritysten suhteen ehdotetaan kuitenkin joustavaa käytäntöä. 2.5. Komissio ehdottaa, että jäsenvaltio- ja yhteisötasolla otetaan käyttöön hyvän käytännön ohjeistoja, joilla autetaan rehualan toimijoita kaikilla rehuketjun tasoilla noudattamaan rehuhygieniaa koskevia sääntöjä ja soveltamaan HACCP-periaatteita. 2.6. Komissio ehdottaa myös tieteelliseen riskinarviointiin perustuvien mikrobiologisten vaatimusten vahvistamista. 2.7. Ehdotuksessa vahvistetaan ehdotuksessa asetukseksi rehujen ja elintarvikkeiden virallisesta valvonnasta(6) määritellyt periaatteet rehun tuonnille kolmansista maista: tuontirehun on täytettävä vähintään samat vaatimukset kuin yhteisössä tuotetun rehun. 2.8. Komissio ehdottaa, että kumotaan neuvoston direktiivi 95/69/EY(7) toimenpiteiden vahvistamisesta tiettyjen rehualan tuotantolaitosten ja välittäjien hyväksymis- ja rekisteröintimenettelyssä sovellettavista vaatimuksista ja yksityiskohtaisista säännöistä sekä sen täytäntöönpanoa koskeva komission direktiivi 98/51/EY(8). 3. Yleistä 3.1. ETSK katsoo, että rehuhygieniaa koskevia sääntöjä on tarkistettava ja että niiden soveltamisala on laajennettava koko rehuketjun kattavaksi. 3.2. ETSK pitää tervetulleena, että ehdotuksessa otetaan huomioon elintarvikkeiden turvallisuutta koskevassa komission valkoisessa kirjassa(9) esitetyt periaatteet. Komitea kannattaa erityisesti seuraavia periaatteita: a) Maatilalta ruokapöytään -lähestymistapaa sovelletaan järjestelmällisesti. b) Rehujen turvallisuutta koskeva politiikka perustuu kattavaan ja kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan. c) Rehuaineiden käsittelijöillä on ensisijainen vastuu rehun ja elintarvikkeiden turvallisuuden valvonnasta. d) Rehujen turvallisuutta koskevan politiikan on perustuttava riskeihin. 3.3. ETSK ymmärtää ja pitää tervetulleena, että ehdotuksessa otetaan huomioon myös eräät asetuksessa (EY) N:o 178/2002(10) vahvistetut säännökset, esimerkiksi seuraavat: a) Varmistetaan turvallisen rehun osalta sisämarkkinoiden tehokas toiminta ja huolehditaan eläinten ja ihmisten terveyden korkeasta tasosta ja myös ympäristöstä. b) Varmistetaan rehun jäljitettävyys. c) Rehualan toimijat ovat ensisijaisesti vastuussa rehujen turvallisuudesta sekä vastuussa tilanteessa, jossa niiden tuotteet tai toimet saattavat vahingoittaa rehujen turvallisuutta. d) Vastuu elintarvike- ja rehulainsäädännön noudattamisen valvonnasta on jäsenvaltioilla. e) Varmistetaan, että markkinoille saatetaan vain turvallista rehua. 3.4. ETSK pitää hyvänä, että ehdotus on laadittu asetuksen muodossa, sillä näin varmistetaan yhtenäinen soveltaminen yhtenäismarkkinoilla ja mahdollistetaan sen saattamisen nopeasti ajan tasalle teknisen ja tieteellisen kehityksen huomioon ottamiseksi. 4. Erityistä 4.1. ETSK kannattaa ehdotuksen liitteessä III määriteltyjä eläinten ruokinnassa noudatettavia hyviä toimintatapoja. Komitea katsoo, että niiden yhdenmukainen soveltaminen kaikissa jäsenvaltioissa voidaan taata ainoastaan yhteisön ohjeistojen avulla. 4.2. ETSK yhtyy komission kantaan sellaisen järjestelmän tarpeesta, jossa jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen rekisteröi ja hyväksyy kaikki rehuyritykset, jotta voidaan varmistaa rehun jäljitettävyys valmistajasta loppukäyttäjään saakka. 4.3. ETSK suosittelee, että liitteen III sisältämään vaatimukseen kuivikkeiden useasta vaihtamisesta lisätään tarkennus "olosuhteiden mukaan". Se vähentäisi asetuksen joustamattoman soveltamisen vaaraa. 4.4. Komitea kannattaa joustavuusperiaatetta. Tulkintaerojen välttämiseksi komission ja jäsenvaltioiden tulisi kuitenkin sopia selkeämmistä määritelmistä pysyvässä komiteassa. 4.5. Komitea myöntää, että missä tahansa rehuketjun vaiheessa tapahtuvilla epäonnistumisilla voi olla huomattavia taloudellisia seurauksia. Näiltä epäonnistumisilta on suojauduttava vaatimuksella taloudellisten vakuuksien esittämiseksi. Komitea katsoo kuitenkin, että taloudellisten vakuuksien tarkkaa luonnetta ja muotoa ei ole määritelty ja selitetty riittävästi komission ehdotuksessa. Kyseessä on erittäin merkittävä asia, ja komission tulisikin valvoa huolellisesti kaikkia vaatimuksia taloudellisten vakuuksien esittämiselle etenkin alkutuotannossa toimiviin tuottajiin ja rehuyrityksiin kohdistuvat taloudelliset vaikutukset huomioon ottaen. 4.6. Komitea suosittelee vahvasti komissiolle kaikkien keskeisten sidosryhmien kuulemista, jotta se voi selvittää, millaiset riskit ehdotetut taloudelliset vakuudet voivat kattaa. Komission tulee myös tutkia, millä tavalla taloudellisten vakuuksien järjestelmä saataisiin sekä kustannustehokkaaksi että käytännölliseksi ja saavuttaa sen avulla asianmukainen suoja mahdollisista epäonnistumisista rehu- ja elintarvikeketjussa aiheutuvia kokonaiskustannuksia vastaan. 4.7. Komitea toteaa myös uudelleen, että myös kolmansista maista tuotettavan rehun valvonta on oleellista rehuturvallisuuden varmistamiseksi unionissa, ja näin ollen kysymystä taloudellisen vakuuden esittämisestä rehujen tuonnin yhteydessä on tarkasteltava perusteellisesti(11). 4.7.1. Komitea katsoo, että nykyisessä muodossaan ehdotus voi asettaa epäoikeudenmukaisen taakan rehun tuojille, mikä voi johtaa kustannusten kasvuun. Komission on siksi varmistettava, että myös rehua unioniin vievät tahot täyttävät velvoitteensa tuotteidensa turvallisuuden varmistamisen suhteen. 4.7.2. Näin ollen komitea korostaa tarvetta varmistaa rehua EU:hun vievien tahojen mahdollisimman suuri vastuunalaisuus terveys- ja kasvinsuojelutoimista tehdyn Maailman kauppajärjestön sopimuksen (SPS-sopimuksen) asianomaisten artiklojen mukaisesti. Komitea katsoo myös, että kehitysmaiden vientiä harjoittavien tahojen avustamiseksi tarvitaan tukirakenteita, joiden avulla vaatimustenmukaisuus tarkistetaan jo lähtöpisteessä. 4.7.3. On pyrittävä varmistamaan kaikin keinoin, että GAFTA:n (Grain and Feed Trade Association) puitteissa tehdyt tuonti- ja vientisopimukset ovat avoimia ja oikeudenmukaisia ja että niissä noudatetaan tasapuolisen kohtelun periaatetta. 4.8. Komitea toteaa, että komission ehdotuksessa ei käsitellä terapeuttisia lääkerehuja koskevia sääntöjä. 5. Tiivistelmä 5.1. ETSK kannattaa komission ehdotusta asetukseksi, jolla varmistetaan rehun turvallisuus rehun alkutuotannosta lähtien sen markkinoille saattamiseen tai vientiin saakka. 5.2. ETSK kannattaa yhteisön ohjeistojen käyttämistä asetuksen yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi. 5.3. ETSK pitää edelleen tärkeänä varmistaa, että rehuaineita EU:hun vievät tahot joutuvat vastaamaan toimivaltaisille EU:n viranomaisille tuotteidensa laadusta. Tässä yhteydessä tulisi hyödyntää olemassa olevia kansainvälisen yhteistyön mekanismeja, kuten Codex Alimentariusta ja WTO:n SPS-sopimusta. 5.4. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea suosittelee, että komissio selvittää taloudellisten vakuuksien esittämisvelvoitteen vaikutuksia kaikkien rehualan yritysten kannalta. Bryssel 30. lokakuuta 2003. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Roger Briesch (1) EYVL L 332, 30.12.1995. (2) EYVL L 270, 14.12.1970. (3) EYVL L 213, 21.7.1982. (4) EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1-4. (5) EYVL L 213, 21.7.1982. (6) KOM(2002) 377 lopullinen - EUVL C 95, 23.4.2003. (7) EYVL L 332, 30.12.1995. (8) EYVL L 208, 24.7.1998. (9) KOM(1999) 719 lopullinen - EYVL C 204, 18.7.2000. (10) EYVL L 213, 21.7.1982. (11) EUVL L 234, 30.9.2003. LIITE Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Seuraava muutosehdotus hylättiin, mutta se sai tuekseen yli neljänneksen annetuista äänistä. Kohta 4.1 Korvataan seuraavalla: "ETSK kehottaa komissiota laatimaan asetuksen yhteydessä rehuja koskevan luettelon." Perustelu Luettelolla määritellään, mitä ylipäätään saadaan käyttää rehuna. Näin poistettaisiin lukuisat epävarmuustekijät kuluttajaan asti ulottuvasta elintarvikeketjusta. Äänestystulos Puolesta: 29, vastaan: 57, pidättyi: 7.