Lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisön energiatehokkuutta edistävästä monivuotisesta SAVE II - ohjelmasta"



Virallinen lehti nro C 082 , 19/03/1996 s. 0013



Lausunto aiheesta ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisön energiatehokkuutta edistävästä monivuotisesta SAVE II ohjelmasta (96/C 82/04) Neuvosto päätti 20. joulukuuta 1995 EY:n perustamissopimuksen 130 s artiklan 1 kohdan ja 198 artiklan 2 kohdan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Energia-, ydinvoima- ja tutkimusjaosto, jonka tehtävänä oli valmistella asiaa, hyväksyi lausuntonsa 19. lokakuuta 1995. Esittelijänä toimi Giacomina Cassina. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 331. täysistunnossaan 20. joulukuuta 1995 seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1.1. Komissio esitti 7. marraskuuta 1995 asiakirjan KOM(95) 225 lopull., joka käsittää tiedonannon EU:n energiatehokkuuden edistämiseksi ja ehdotuksen neuvoston päätökseksi aiheesta SAVE II monivuotinen ohjelma energiatehokkuuden edistämiseksi Euroopan unionissa. 1.2. Talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen komission aloitteeseen ja hyväksyy ehdotuksen neuvoston SAVE II -ohjelmaa koskevaksi päätökseksi edellyttäen, että kohdissa 4 ja 5 esitetyt näkökannat otetaan huomioon. 2. Taustaa 2.1. Energiatehokkuuden edistämiseksi tehtävien erityistoimien ohjelma SAVE, jota seuraavassa kutsutaan nimellä SAVE I () ja joka päättyy kuluvan vuoden lopussa, on jaettu kolmeen painopistealueeseen: teknisluonteiset toimet (laitteiden suorituskyky), rahoitustoimet, kulutustottumusten muuttamiseen tähtäävät toimet. 2.2. SAVE I:een kuului erilaisia oikeudellisia säännöksiä ja tukiohjelmia jäsenvaltioiden energiansäästöohjelmien täydentämiseksi. 2.3. SAVE I -ohjelma jatkoi yhteisössä jo aikaisemmin käynnistettyjä muita kuin teknisiä toimia, kuten alakohtaiset kartoitukset erityisten keskikulutusnormien asettamiseksi ja kattilatyyppien rinnastamista koskevien direktiivien hyväksyminen (1978 1982). 2.4. SAVE-ohjelman lisäksi on olemassa joukko teknisiä toimia, joita toteutetaan esim. Joule- ja Thermie-ohjelmien yhteydessä. 2.5. Komitea on SAVE I -ohjelmaa ja ohjelman toteuttamista koskevia toimia () koskevassa lausunnossaan todennut seuraavaa: komission olisi pitänyt antaa valmistajille, käyttäjille, kuluttajille, työntekijöille ja ammattijärjestöille tilaisuus tulla kuulluksi ja vaikuttaa siten neuvoa-antavan komitean työhön, olisi pitänyt laatia uusi direktiiviehdotus jäsenvaltioiden energiatehokkuudesta vastaavien viranomaisten toimien koordinoimiseksi, tämän ohjelman tulokset olisi pitänyt ottaa huomioon kaikkia energian sisämarkkinoita koskevia kokonaispäätöksiä tehtäessä sekä soveltaa mainittuja tuloksia käynnissä oleviin ohjelmiin (esim. Thermie-ohjelma) niiden mahdollista tarkistamista silmällä pitäen, ohjelmalla olisi pitänyt olla konkreettisia vaikutuksia yhteisön ensisijaisten tavoitteiden toteuttamiseen ympäristöpolitiikan, energiatehokkuuden ja toimitusvarmuuden aloilla, ohjelman toteuttamisen yhteydessä saadut kokemukset olisi pitänyt saattaa kolmansien maiden, erityisesti Keski- ja Itä-Euroopan maiden käyttöön, kulutustottumukset ja sitä kautta kuluttajien valistaminen ja kouluttaminen tehokkaaseen energiankäyttöön on tärkeä asia, raha- ja verokannustimilla on tärkeä merkitys energiansäästötoimien vahvistamisessa, energiataloudellisille analyyseille ja energian valvontaelinten asettamiselle olisi tullut antaa enemmän painoa. 2.6. Valitettavasti TSK:n suositukset otettiin vain osittain mukaan lopulliseen tekstiin neuvoston päätökseksi SAVE I -ohjelmasta 29. lokakuuta 1991. 3. Komission asiakirjan oleellinen sisältö 3.1. Tarkastettava asiakirja käsittää komission tiedonannon, johon on liitetty ehdotus neuvoston päätökseksi, rahoituslomake sekä raportti pk-yrityksiin ja työllisyyteen kohdistuvista vaikutuksista). 3.2. Ehdotuksen oikeusperustan muodostavat perustamissopimuksen 130 s (Ympäristö) ja 189 c artikla (Yhteistoimintamenettely). 3.3. Komission ehdotuksen tavoite on taata 31. joulukuuta 1995 päättyvän SAVE-ohjelman jatkuvuus (). Samanaikaisesti komitea liittää ehdotukseensa seuraavat uudet toimet: energiatehokkuuden lisäämisen alalla saavutetun edistyksen valvonta kansallisella ja yhteisön tasolla, erityistoimet, joiden tarkoituksena on suosia jäsenvaltioiden välistä yhtenäisyyttä tehokasta energiankäyttöä koskevien strategioiden laatimisessa, energiavarojen alue- ja kaupunkitason ohjaamisen parantamiseen tähtäävät toimet, toimet, joiden tarkoituksena on sisällyttää energiatehokkuus yhteisön nykyisissä strategisissa ohjelmissaan käyttämien perusteiden joukkoon, kaikkien ehdotukseen sisältyvien toimien arviointi ja seuranta. 3.4. Komissio perustelee ehdotustaan: riippumattoman asiantuntijaryhmän SAVE-ohjelmasta esittämillä arvioinneilla ja suosituksilla, Firenzessä 26. 28. lokakuuta 1994 pidetyn SAVE-ohjelmaa käsitelleen konferenssin tuloksilla, SAVE I -ohjelman sekä muiden energia-alan toimien yhteydessä saaduilla kokemuksilla, SAVE I -ohjelman tehokkuudella energiavarojen käytön järkiperäistämisessä, tarkoituksena: pysäyttää hilidioksidipäästöjen lisääntyminen, edistää yhtä energiapoliittisen vihreän kirjan "pilareista", osoittaa mainitunlaisen järkiperäisen käytön edut siten kuin valkoisessa kirjassa "Kasvu, kilpailukyky, työllisyys" on esitetty, edistää taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, edistää paikallisten energialähteiden käyttöä, nopeuttaa energiatehokkuutta edistävien teknologioiden käyttöönottoa yhteisön piirissä ja muissa maissa. 3.5. Päätösehdotuksessa esitetään nykyisiin PACE () (yhteisön sähkönkäytön tehostamisen toimintaohjelma) ja PERU (yhteisön alueiden, kaupunkien ja saarten energianhallintaohjelma) ohjelmiin kuuluvien toimien liittämistä SAVE I -ohjelmaan. 3.6. Ehdotuksessa esitetään edelleen seuraavilla aloilla jo käynnissä olevien toimien vahvistamista: energiaa käyttävien laitteiden merkintä ja standardointi, tarkoituksenmukaisissa verkostoissa toteutetut kokeiluhankkeet, kohdistetut kokeiluhankkeet, tarkoituksenmukaisten verkostojen kautta toteutettu valistus. 3.7. Ehdotuksessa otetaan erityisesti huomioon läheisyysperiaate. 3.8. Ehdotuksessa esitetään viisivuotiskaudeksi 150 miljoonan ecun suuruista budjettia. 3.9. SAVE-ohjelman apuna olevan neuvoa-antavan komitean toimiaikaa esitetään jatkettavaksi. 3.10. Ehdotukseen sisältyvien toimien rahoitusta käsitellään ehdotuksen 4 artiklassa. 3.11. Komissio laatii vuosittain mainittujen toimien tärkeysjärjestyksen. 3.12. Komissio julkaisee raportin ohjelmassa saavutetuista tuloksista sen kolmantena toimintavuotena sekä ohjelman päätyttyä. 3.13. Komissio ehdottaa SAVE-ohjelman alkavan 1. tammikuuta 1996 ja päättyvän 31. joulukuuta 2000. 4. Yleistä 4.1. SAVE II -ohjelma eroaa monella tavoin SAVE I -ohjelmasta ja yleisesti ottaen kehittää sitä oleellisesti. 4.2. TSK on tyytyväinen siihen, että SAVE II -ohjelma esitettiin neuvoston päätöksen muodossa, jonka oikeusperustana on perustamissopimuksen 130 s ja 189 c artiklassa esitetty menettely (yhteistoimintamenettely Euroopan parlamentin kanssa). 4.2.1. 130 s artiklaa on tarkasteltava yhdessä 130 r artiklan kanssa, jossa nimetään joukko tärkeitä yhteisön tavoitteita, kuten ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen sekä luonnonvarojen harkittu ja järkevä käyttö (130 r artikla 1 kohta). Ko. artiklan 3 kohdassa viitataan lisäksi metodologisesta näkökulmasta välttämättömyyteen ottaa huomioon mm. ympäristöolot yhteisön eri alueilla, ympäristöpolitiikan vaikutukset yhteisön taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen kokonaisuutena sekä yhteisön eri alueiden tasapainoinen kehitys. 4.3. Komitea haluaa tässä muistuttaa aikaisemmista energiapolitiikkaa ja sitä käsittelevää vihreää kirjaa koskevista lausunnoistaan (), joissa se vaati, että perustamissopimukseen olisi liitettävä erityinen osasto "Energia". 4.4. Komitea perustelee ehdotustaan monissa lausunnoissa esittämällään kannalla, jonka mukaan energiapoliittisilla toimilla on erityisen toiminta-alueensa lisäksi pyrittävä kahteen etusijalla olevaan tavoitteeseen Euroopan integraation toteuttamiseksi, nimittäin taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja työllisyyden kasvuun kestävän kehityksen puitteissa. TSK kannattaa siksi näkökantaa, jonka mukaan SAVE II -ohjelman toteutusastetta on mitattava myös sen panoksen osalta, jolla ympäristöolojen parantamisen ja energian järkiperäisen käytön hyväksi suunnitellut toimet kaventavat EU:n eri alueiden välisiä kehityseroja ja vaikuttavat uusien työpaikkojen luomiseen. 4.5. Myös ohjelman, johon on liitetty PACE ja PERU -ohjelmat, rakennetta on arvioitava sikäli myönteisesti, että eri toimet on johdonmukaisesti sovitettu toisiinsa (tämä oli havaittavissa jo PACE-ohjelmassa) ja ohjelman piiriin kuuluu uusia strategisia toimijoita, kuten alueet ja kaupungit (PERU). TSK on sitä mieltä, että läheisyysperiaatteen oikean soveltamisen on ilmettävä eri tason päätöksentekijöiden vastuualueiden tasapainoisessa jakautumisessa ja sen on annettava pontta näiden tasojen välisille dynaamisille yhteistyömuodoille. 4.6. Suunniteltua varojen käyttöönasettamista, eli 150 miljoonaa ecua viideksi vuodeksi, TSK pitää sopivana ja terveenä pohjana toimien toteuttamiseksi, kuitenkin edellyttäen, että nämä toimet ovat sopusoinnussa strategisen tärkeysjärjestyksen kanssa ja että vastaavien kannustimien ja takuiden avulla on laitettava liikkeelle kolmansien osapuolten lisävaroja. Tämän suhteen TSK toivoo, että pk-yritysten aktiiviseen osanottoon kiinnitetään erityistä huomiota. 4.6.1. TSK haluaa kiinnittää vastuussa olevien viranomaisten huomiota siihen, että varat on jaettava eri toimille siten, että jako kuvastaa selvästi näiden toimien tärkeysjärjestystä. Vaikka ymmärtääkin, että ohjelman toteutus on muodostettava joustavaksi, TSK suosittaa myös harkittavaksi, onko varojen kohdistaminen ensimmäisenä toimintavuotena järkevää, jotta varmistetaan suunniteltujen toimien täysi vaikutus alkuvaiheessa ja huolehditaan vastaavasta kannustuksesta. 4.6.2. TSK on tietoinen toimielinten välisestä sopimuksesta, jonka mukaan tarpeelliseksi katsottua varojen määrää ei tarvitse mainita päätöstekstissä, jos tässä päätöksessä on käytetty 189 c artiklan mukaista menettelyä. TSK valittaa kuitenkin tätä, koska ko. menettely ei edistä tekstin selvyyttä eikä avoimuutta. 4.7. TSK korostaa painokkaasti, että yksiselitteisesti määriteltyjen tavoitteiden ja vastaavien toteutusmekanismien lisäksi ohjelman menestykseen vaikuttavat myös varojen tehokas hallinto, eli niiden myöntäminen toimille ja hankkeille, jotka ovat sellaisenaan tehokkaita ja edistävät yleisesti yhteistoimintaa. Näiden edellytysten pohjalta TSK ilmaisee seuraavassa myös joitakin epäilyjään. 4.8. Päätösehdotuksen 6 artiklassa mainittu komitea, jonka tarkoituksena on avustaa komissiota ohjelman toteuttamisessa, vastaa SAVE I -ohjelmaa varten suunniteltua komiteaa. TSK:n mielestä olisi SAVE I ja SAVE II -ohjelmien välisen rakenne-eron ilmettävä myös tämän elimen kokoonpanossa, jotta taataan sen paras mahdollinen toiminta. 4.8.1. Sen jälkeen kun PERU ja SAVE II -ohjelmat liitettiin toisiinsa, ja ottaen huomioon, kuinka suuri merkitys talous- ja yhteiskuntaelämän eturyhmien aktiiviselle vaikuttamiselle ohjelman tavoitteiden toteuttamisessa annetaan, TSK haluaisi antaa oman panoksensa 6 artiklassa mainitun neuvoa-antavan komitean työhön ja on sitä mieltä, että myös alueiden komitea voisi osallistua siihen. Nykyinen komiteajärjestelmä antaa valitettavasti vain vähän pelivaraa tällaisille toiveille. TSK on kuitenkin valmis sopivassa muodossa toimimaan komission ja neuvoa-antavan komitean kanssa yhteistyössä. TSK on myös täysin yhtä mieltä päätöksestä antaa 6 artiklassa mainitulle komitealle edelleen neuvoa-antava asema. 4.9. TSK:n mielestä on tarpeen kiinnittää huomiota kaikkien niiden toimijoiden mobilisointiin, jotka suoraan tai epäsuoraan ovat tekemisissä suunniteltujen toimien kanssa: alue- ja kaupunkihallintojen, yksityisten sijoittajien, työmarkkinakumppanien, kuluttajien ja käyttäjien on saatava mahdollisuus tutustua ohjelmaan ja arvioida sen toteutusta. Tässä mielessä on oleellista, että valistustoimet tavoittavat mahdollisimman monia kansalaisia. 4.9.1. Haluamatta ehdottaa yksityiskohtaisia ratkaisuja TSK kiinnittaa vastuussa olevien viranomaisten neuvostosta komissioon huomiota siihen, että käytettävissä olevien varojen käytöstä olisi tiedotettava tehokkaiden mekanismien ja avointen menettelytapojen avulla mahdollisimman paljon ja kansalaisten kannalta mielekkäällä tavalla, sillä yhteisön ohjelman kuluja ja hyötyä koskevat konkreettiset tiedot edistävät ohjelman yhteiskunnallista hyväksymistä ja siten myös sen menestystä. 4.10. Päinvastoin kuin SAVE I -ohjelmassa SAVE II:ssa toimien painopiste siirtyy säännöksistä (direktiivit) toimien edistämiseen jäsenvaltioiden välisessä yhteistyössä. Komission käsityksen mukaan tulevaisuudessa säännöksiä annetaan vain, jos asianomaiset osapuolet eivät pääse asiasta yksimielisyyteen. TSK:n mukaan neuvottelutuloksista johdetut päätökset on joka tapauksessa alistettava valvontamekanismeille, jotta voidaan tarkastaa niiden tehokkuus ja yhteensopivuus ohjelman tavoitteiden kanssa. Niiden on lisäksi sisällettävä tarkat velvoitteet ko. toimenpiteiden kohderyhmän valistamiseksi. 4.10.1. TSK:n mukaan tämä lähestymistavan muutos voi olla hedelmällinen, mutta se vaikuttaa kuitenkin liian radikaalilta ja riittämättömästi perustellulta. Vaikka TSK myöntääkin, että direktiivejä on usein vaikea panna täytäntöön, se kuitenkin korostaa, että ne ovat oleellisesti edistäneet sekä todellista energiatehokkuutta että päästöjen vähentämistä. Tätä käsitystä vahvistavat myös riippumattomien asiantuntijoiden laatimat selonteot (). 4.10.2. Oikeudellisten puitteiden luominen ja niiden toteuttaminen on hyvin työlästä eikä aina puolustettavissa niiden vaikeuksien vuoksi, joita aiheutuu erityissäännösten määrittelemisestä jokaista valtiota varten ja erityisesti niiden noudattamisen valvomisesta. Komitean mielestä direktiivien tehokkuus laitteiden merkinnän suhteen taataan parhaiten siten, että kuluttajat itse vaativat niitä. SAVE II -ohjelman piirissä tulisi siksi erityisesti kiinnittää huomiota siihen, että saadaan energian käyttäjät toimimaan yhteistyössä taloudellisten ja yhteiskunnallisten järjestöjen sekä valmistajien kanssa. 4.10.3. Komitea on sitä mieltä, että komission olisi pyrittävä rajoittamaan SAVE I -ohjelman hankkeiden suhteellisen suurta hajanaisuutta ja suunnittelemaan yhä enemmän toisiinsa liittyviä toimia yhteistyössä eri toimialoja ja maantieteellisiä alueita edustavien hakemusten esittäjien kanssa. Jotta tähän päästään, olisi ehdotusten valmistelemiseksi välttämättömiä töitä tuettava erityisesti pk-yritysten ja pienten hallintoelinten ollessa kyseessä. Yleisesti ottaen pitää menettelytapojen, joilla ohjelmaan voidaan vaikuttaa, olla käyttäjäystävällisempiä. 4.11. Nyt toiminnassa olevien tai SAVE I:lle erityisesti luotujen verkostojen laajemman käytön kautta voidaan ohjelman hallintoa parantaa, mutta toimien kohderyhmien, esim. laitteen valmistajien, kuluttajien ja energiateollisuuden tavoittaminen voi näin kuitenkin vaikeutua. Komission olisi siksi taattava näihin verkostoihin kuulumattomille vapaa pääsy SAVE II -ohjelmaa ja sen rahoitusta koskeviin tietoihin. 4.11.1. Tutkimuksilla ja malleilla olisi oltava erityisiä tavoitteita ja olisi taattava, että niiden tuloksia käytetään tulevaisuudessa. Mallien osalta olisi tämän lisäksi taattava niiden loppukäyttäjien mukanaolo, jotta huolehditaan käytännönläheisistä toteutuksista. 4.12. Yksi SAVE II -ohjelman tavoitteista on sähköenergian parhaan mahdollisen käytön edistäminen. Sähkönjakeluyhtiöiden, joilla on ohjelmia kysynnän ohjaamiseksi, olisi osallistuttava tämän tavoitteen toteuttamiseen. Tämän olisi koskettava myös kaasunjakeluyhtiöitä ja niiden osallistumista ohjelmaan. Lisäksi olisi tarjouskilpailuasiakirjoissa selvästi ilmoitettava millaisia energiansäästöperusteita energiahallinto- ja energianjakeluyhtiöiltä odotetaan. 4.13. Verkostojen ehdottamien kokeiluhankkeiden ja muiden tahojen esittämien "kohdistettujen kokeiluhankkeiden" välinen ero olisi perusteltava selvästi. 4.13.1. Tämä koskee erityisesti kokeiluhankkeita, jotka ovat osoittautuneet menestyksekkäiksi tietyillä alueilla ja joita voidaan siirtää myös muille alueille. Komitea pitää mielenkiintoisena ajatusta siirtää kokemuksia alueilta, joilla sähkönjakeluyhtiöt ovat valmiita toteuttamaan tämänkaltaisia hankkeita sellaisille alueille, jossa ko. yhtiöt ovat haluttomampia hankkeiden toteuttamiseen. 4.14. Mitä tulee hiilidioksidipäästöjä koskevaan kysymykseen, ei tässä yhteydessä ole tarkoitus käsitellä päästöjen verotuksen monimutkaista aihepiiriä (aiheeseen valmistellaan parhaillaan erityistä lausuntoa). TSK painottaa kuitenkin, että päästöjen konkreettista vähentämistä on tavoiteltava kaikin tarkoituksenmukaisin tavoin ja että SAVE II -ohjelman toteutuksessa yksittäisissä hankkeissa olisi osoitettava erityisiä tavoitteita hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi. Nämä tavoitteet olisi samoin ilmoitettava lukumääräisesti ja alistettava yksityiskohtaiseen jälkiarviointiin. 4.15. Yleisen taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden sekä (kohdassa 4.4 mainittujen) työllisyystavoitteiden lisäksi TSK on huolissaan EU:n yhtenäisyydestä energia-alalla. TSK toivookin, että ohjelman yhteydessä pyritään toteuttamaan seuraavat tavoitteet: järkevän, eri alueiden tarpeita vastaavan energiankulutuksen edistäminen kunkin alueen energiankulutuksen ominaispiirteiden mukaan sekä paikallisten mahdollisuuksien edistäminen niiden toimialojen kehittämiseksi, jotka koskevat sekä teknisten laitosten tuotantoa että käyttöä ja huoltoa, jäsenvaltioiden ja alueiden eri lähtötasojen huomioonottaminen ja painopisteen suuntaaminen kehittymättömimmille alueille. Usein tällaisten ohjelmien päähyötyjiä ovat nimittäin valtiot ja alueet, jotka ovat jo saavuttaneet korkean kehitys- ja kulutustason ja voisivat siten käyttää hyväkseen myös muita varoja, EU:n saarten erityisten vaikeiden olojen huomioonottaminen ja näiden alueiden erityisten tukimekanismien aloittaminen, mitä jo kohdassa 4.3 mainitussa oma-aloitteisessa energiapoliittisessa lausunnossa perättiin, kuluttajiin ja yleisesti kaikkiin kansalaisiin kohdistuva tiedotus ja valistus, jotta kehitetään voimakas ja laaja energiatietoisuus ja saadaan siten aikaan syvä, luonnonsuojelulliset näkökohdat huomioonottava käyttäytymistavan muutos. 4.16. TSK on tyytyväinen siihen, että EU:hun liittymistä kaavailevat Keski- ja Itä-Euroopan maat otetaan mukaan SAVE II -ohjelmaan. Komitea on kuitenkin sitä mieltä, että niiden toimien rahoitusmekanismia, joihin ko. maat ottavat osaa, ei ole määritelty riittävän tarkasti. SAVE:een osallistuminen saattaa aiheuttaa näille maille hyvin korkeita kustannuksia, jos Keski- ja Itä-Euroopan maiden on komission ehdotuksen mukaisesti otettava käyttöön omia varojaan ja jos ne saavat vain ensimmäisessä vaiheessa mahdollista tukea, joka otetaan muusta kuin SAVE II -ohjelmalle varatusta budjettiotsakkeesta. 4.16.1. TSK toteaa, että ko. maiden ponnistuksia täyttää kansantalouksien konvergenssikriteerit EU-maiden kanssa on tuettava aktiivisesti ja useamman vuoden kattavalle aloite- ja toimenpidesuunnitelmalle on luotava edellytykset. TSK ehdottaa, että Keski- ja Itä-Euroopan maita ei avusteta ainoastaan ohjelman alkuvaiheessa vaan myös sen jälkeen suoralla tuella EU:n varoista tai vähintään yksiselitteisten ja ohjattujen kannustimien muodossa yksityisten investointien edistämiseksi tällä alueella, jotta nopeutetaan koko Euroopan koheesiota energiatalouden alalla. Tässä yhteydessä EIP:llä voisi olla strateginen asema. 4.16.2. Luonnonvarojen tehottoman käytön, erityisesti hiilidioksidipäästöjen seurauksia ei voi rajoittaa alueellisesti. Vastaava investointi maihin, jotka ovat halukkaita liittymään EU:hun, koituisi kokonaan EU:n hyödyksi ja voisi tulevaisuudessa jopa lievittää erityisen pahoja ongelmia, joista jäsenvaltiot nyt kärsivät. 4.17. TSK toteaakin hämmästyneenä, että ohjelmaan ei kuulu yhteistyön aloittamista Välimeren alueen jäsenehdokkaiden ja yleisesti koko Välimeren alueen kanssa. 4.17.1. Tällaista laajentamista tukevat monet seikat, erityisesti: joillekin maille (esim. Maltalle ja Kyprokselle, jotka pyrkivät EU:n jäsenvaltioiksi) aiheutuu niiden asemasta johtuen vakavia energiahuoltovaikeuksia ja siten korkeita kustannuksia, jotkut muut maat tuottavat energian raaka-ainetta ja tuovat sitä EU-maihin, muilla Välimeren alueilla voivat jo muutenkin vakavat, energiavarojen epärationaalisesta käytöstä johtuvat ympäristöongelmat ennemmin tai myöhemmin johtaa ympäristöolojen muutokseen myös EU:n jäsenvaltioissa. 4.17.2. Ottaen huomioon nämä seikat TSK pitää EU:n strategisen näkemyksen puutteena sitä, että EU:n erityisiä suhteita Välimeren alueen kolmansiin maihin ei ole otettu huomioon SAVE-ohjelman suunnittelussa. TSK on kuitenkin tietoinen siitä, että EU kehittää parhaillaan yhdessä kolmansien maiden kanssa Synergy-ohjelmaa (josta EU:lle aiheutuvat kustannukset ovat kuitenkin alhaiset). 4.17.3. Cannesin huippukokouksessa tehtyjen Välimeren yhteistyökumppanuutta koskevien päätösten toteuttamisen yhteydessä ei varmaankaan ole vaikeaa löytää varoja, joilla tuetaan Välimeren alueen kolmansien maiden osallistumista SAVE II -ohjelmaan. 5. Erityistä 5.1. Toiseksi viimeiseen "ottaen huomioon" -kohtaan olisi liitettävä lisäkohta, joka sisältää viittauksen Välimeren alueen assosioituneihin maihin. Tämän johdosta olisi viimeisessä "ottaen huomioon" -kohdassa viitattava siihen, että näille maille on myönnettävä määrärahoja muista yhteisön varoista. 5.2. 3 artikla Tähän olisi liitettävä 4 kohta, jossa sanotaan, että komissio vastaa tarpeellisista toimista yhteisön sekä valtiollisten ja yksityisten varojen mahdollisimman edullisen yhteisvaikutuksen varmistamisesta. 5.3. 4 artikla 2 kohta "Vuosittain" jälkeen olisi viitattava 1 artiklan 1 kohdassa mainittuun tavoitteeseen. 5.4. 7 artikla 1 kohta Puoliväliraportti olisi esitettävä myös TSK:lle. 5.5. 9 artikla "Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneet maat" jälkeen olisi lisättävä "sekä Välimeren alueen maat". Bryssel, 20. joulukuuta 1995. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Carlos FERRER () EYVL N:o L 307, 8. 11. 1991, s. 34. () EYVL N:o C 120, 6. 5. 1991. () EYVL N:o L 307, 8. 11. 1991, s. 34. () EYVL N:o L 157, 9. 6. 1989. () EYVL N:o C 393, 31. 12. 1994, s. 95; EYVL N:o C 256, 2. 10. 1995, s. 34. () "The SAVE Programme Evaluation of European Union Programme (1991 1994)", Valter Fissamber, Rodney Janssen, Bernard Laponche ja Eoin Lees, marraskuu 1994.