FI Euroopan unionin virallinen lehti C 182/13

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen väline

(2009/C 182/03)

Esittelijä: Giuseppe Antonio Maria IULIANO

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 10. heinäkuuta 2008 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla laatia oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

Demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen väline.

Asian valmistelusta vastannut ”ulkosuhteet”-erityisjaosto antoi lausuntonsa 11. joulukuuta 2008. Esittelijä oli Giuseppe Antonio Maria IULIANO.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 14.–15. tammikuuta 2009 pitämässään 450. täysistunnossa (tammikuun 15. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 115 ääntä puolesta 4:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Taloudellisten, sosiaalisten ja sivistyksellisten oikeuksien vahvistaminen

ETSK kehottaa antamaan taloudellisille, sosiaalisille ja sivistyksellisille oikeuksille (1) nykyistä suuremman merkityksen Euroopan unionin politiikoissa hyödyntämällä käytettävissä olevia maantieteellisiä ja temaattisia välineitä, joihin sisältyy täydentävänä välineenä demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen väline (EIDHR).

Yhdistyneiden kansakuntien taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan yleissopimuksen valinnaisen pöytäkirjan äskettäisen hyväksymisen johdosta ETSK kehottaa Euroopan unionia vetoamaan, että kyseinen yleissopimus ja sen pöytäkirja ratifioidaan yleisesti ja pannaan täytäntöön (ks. liite 1).

1.2 Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu ja ihmisarvoinen työ EIDHR:n painopisteinä

ETSK korostaa, että taloudellisten, sosiaalisten ja sivistyksellisten oikeuksien tunnustamisen yhteydessä sekä kunkin maan rauhan ja demokraattisen kehityksen säilyttämisen välttämättömänä edellytyksenä on tärkeää suojella työtä kaikissa muodoissaan (työ on sosiaalisen identiteetin keskeinen tekijä ja jokaisen kansalaisoikeus) (2). ETSK tuo esiin työn suojelun ja kaikkien siihen liittyvien oikeuksien välisen siteen. Kyseiset oikeudet on mainittu Kansainvälisen työjärjestön (ILO) keskeisissä kansainvälisissä yleissopimuksissa (oikeus työhön, järjestäytymisoikeus ja kollektiivinen neuvotteluoikeus, syrjimättömyys työssä sekä lapsi- ja pakkotyön kielto), ja ne on tunnustettu perusluonteisiksi ihmisoikeuksiksi. Tämän vuoksi (ILOn määritelmän mukainen) ihmisarvoinen työ ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu, jotka ovat työtä koskevien oikeuksien tunnustamisen ja suojelun välttämätön edellytys, on vahvistettava asianmukaisesti EIDHR:n painopisteiksi.

1.3 Työmarkkinaosapuolten tukeminen

Työmarkkinaosapuolia (työntekijöiden ja työnantajien järjestöjä) on työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun osanottajina pidettävä tässä yhteydessä Euroopan unionin keskeisinä toimijoina ja keskustelukumppaneina. Työmarkkinaosapuolet on otettava täysin mukaan poliittiseen vuoropuheluun, ja niitä on tuettava suoraan.

1.4 Kansalaisyhteiskunnan roolin vahvistaminen ihmisoikeuksia koskevissa kuulemisprosesseissa

ETSK kehottaa yleisesti ottaen, että EU:n hyväksymässä ulkopolitiikassa etualalle asetetaan aina demokratian ja ihmisoikeuksien edistämisen tavoitteet ja että ohjelmat ja temaattiset välineet kohdennetaan ensisijassa järjestäytyneeseen kansalaisyhteiskuntaan aina kun se on mahdollista.

ETSK kehottaa näin ollen toimielimiä pohtimaan kansalaisyhteiskunnan roolia unionin ihmisoikeuksia käsittelevässä ulkopolitiikassa sekä mahdollisuutta ottaa kansalaisyhteiskunta nykyistä välittömämmin mukaan kyseisen politiikan muotoiluun ja toteuttamiseen. Järjestäytynyttä kansalaisyhteiskuntaa tulisi kuulla järjestelmällisesti aina ennen kuin laaditaan strategia-asiakirjoja, maakohtaiset strategia-asiakirjat mukaan luettuina.

1.5 ETSK:n rooli: ohjaus, valvonta ja arviointi

ETSK pyytää, että se otetaan virallisesti mukaan EIDHR:n monivuotista ja vuosittaista strategiasuunnittelua edeltävään sisäiseen kuulemisprosessiin. Tällä tavoin komitea voi välittää suunnitteluun tuloksia, jotka se on saanut yhteistyöstä niiden unionin ulkopuolisten maiden kansalaisyhteiskunnan kumppanien kanssa, joihin sillä on ensisijaiset suhteet (pyöreän pöydän ryhmä Intian kanssa, Euro-Välimeri-alue, AKT-maat jne.). Komitea pyytää myös, että sitä kuullaan EIDHR:n väliarvioinnin ja talousarvioiden yhteydessä.

ETSK ehdottaa kokemukseensa ja yhteysverkkojensa perusteella (talous- ja yhteiskuntaelämän kumppanit sekä talous- ja sosiaalineuvostot) itselleen kyseisessä prosessissa aktiivista roolia.

ETSK ehdottaa, että pohditaan yhteyspisteiden (focal points) perustamista ihmisoikeuksien puolustajien tukemiseksi. Yhteyspisteiden ansiosta EU:n toimielimet ja muut elimet voisivat toimia osana verkostoa omilla vastuualoillaan.

ETSK:lla voi myös olla merkittävä rooli suhteessa kansalaisyhteiskuntaan vaalien jälkeisessä seurannassa, kun pyritään vahvistamaan demokraattisia järjestelmiä.

ETSK ehdottaa, että perustetaan Euroopan parlamentin esimerkin mukaisesti demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen välineen seurantakomitea, jonka tavoitteena olisi ensinnäkin vastata rahoitusvälineitä koskevien uusien menettelyiden puitteissa esitettyihin kiireellisiin kuulemispyyntöihin ja toiseksi huolehtia demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen välineen suunnittelun ja toteuttamisen seurannasta.

2. Euroopan unioni ja ihmisoikeudet

2.1 Ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojelu on yksi Euroopan unionin tärkeimmistä tavoitteista niin unionin alueella kuin suhteissa kolmansiin maihin. Vuonna 1999 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa määrätään, että ”[u]nioni perustuu jäsenvaltioille yhteisiin vapauden, kansanvallan, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen sekä oikeusvaltion periaatteisiin”. Lisäksi sopimuksen 7 artiklassa määrätään myös seuraamusmenettelystä, jos jäsenvaltiot rikkovat vakavasti ja jatkuvasti kyseisiä oikeuksia.

2.2 Perussopimuksen 11 artiklassa tarkastellaan EU:n ulkopolitiikkaa ihmisoikeuksien suojelun kannalta. Joulukuussa 2000 tehdyssä Nizzan sopimuksessa laajennetaan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojelun tavoitetta ja nivotaan se kehitysyhteistyöhön ja kaikkiin muihin yhteistyömuotoihin kolmansien maiden kanssa (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 181 ja 181a artikla). Nizzan huippukokouksessa vuonna 2000 julkistettu EU:n perusoikeuskirja on ihmisoikeusasioiden viitekohta sekä unionin sisäisessä että sen ulkoisessa ulottuvuudessa (3).

2.3 Globalisaatio on edennyt räjähdysmäisesti viime vuosikymmeninä, minkä vuoksi ihmisoikeuksien suojelusta on tullut yhä merkittävämpi seikka EU:lle etenkin sen suhteissa kehitysmaihin. Komissio ja neuvosto ovat yhteisymmärryksessä Euroopan parlamentin kanssa (4) painottaneet jo pitkään kehitysyhteistyön (köyhyyden torjunnan) ja ihmisoikeuksien suojelun yhteyttä, sillä todellisen ja kestävän sosioekonomisen kehityksen edellytykset yksittäisessä maassa luodaan ihmisoikeuksilla, ja ne vaikuttavat osaltaan vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseen.

2.4 ”[EU:lla on] taloudellisena ja poliittisena toimijana, jolla on käytettävissään maailmanlaajuiset diplomaattiset yhteydet ja huomattavan suuruinen ulkoisen avun budjetti, – sekä vaikutusvaltaa että varoja, joita se voi käyttää demokratisoitumisen ja ihmisoikeuksien edistämiseen (kolmansissa maissa)” (5). Unioni harjoittaa tätä nykyä vaikutusvaltaansa käymällä ihmisoikeuksista poliittista vuoropuhelua niiden maiden kanssa, joihin sillä on suhteet. Mainittakoon esimerkiksi yksinomaan ihmisoikeuksista käytävät järjestelmälliset vuoropuhelut (Kiina) tai aluetasolla käynnistetty kahdenvälinen vuoropuhelu kumppanuus- ja yhteistyösopimusten sekä assosiaatiosopimusten yhteydessä vastaavasti kehitysmaiden, EU:n uusien naapurimaiden ja hakijamaiden kanssa.

2.5 Erityisesimerkin tarjoaa ihmisoikeuslauseke, jonka EU on ottanut käyttöön kolmansien maiden kanssa tehtävissä kahdenvälisissä sopimuksissa ja jossa vahvistetaan, että ihmisoikeuksien noudattaminen ja demokratia ovat sopimuksen ”keskeisiä elementtejä”. Kyseinen lauseke sisältyy vuodesta 1992 EU:n tekemiin kahdenvälisiin sopimuksiin, ja sitä sovelletaan tätä nykyä yli sataan maahan (6). Keskeisen elementin mahdollisessa rikkomistapauksessa voidaan ryhtyä erilaisiin ja eritasoisiin toimiin, kuten poliittisten suhteiden katkaiseminen tai yhteistyöohjelmien muuttaminen. EU:n välineisiin kuuluu myös ”sosiaalinen kannustuslauseke” yleisessä tullietuusjärjestelmässä (GSP ja GSP+). Lausekkeen mukaan voidaan myöntää lisäetuuksia maille, jotka noudattavat Kansainvälisen työjärjestön (ILO) asianomaisia normeja (7).

2.6 Ihmisoikeuksia käsittelevässä unionin politiikassa on kuitenkin vielä puutteita ja ristiriitaisuuksia. Euroopan parlamentti antoi vuonna 2005 päätöslauselman (8), jossa tähdennetään, että monista EU:n alakohtaisista sopimuksista (esimerkiksi tekstiili-, kalastus- ja maatalousalalla) puuttuu edelleen ihmisoikeuslauseke. Siinä pahoitellaan yleisesti ottaen nykyisissä sopimuksissa käytettyjen termien ja menettelyjen epämääräisyyttä, minkä vuoksi lausekkeita ei voida soveltaa tehokkaasti. Etenkin korostetaan Euroopan parlamentin rajallista roolia sopimuksista neuvoteltaessa (seuranta ja lykkääminen), minkä vuoksi neuvostolla ja komissiolla on hyvin laaja päätösvalta.

2.7 Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren alueen maiden (AKT-maat) kanssa tehdyissä talouskumppanuussopimuksissa (9) sekä Välimeren alueen vapaakauppasopimuksissa EU pyrkii keskittymään pääasiassa kaupallisiin näkökohtiin. On myös vaara, että EU:n kehitysapua pidettäisiin eteläisiin kumppaneihin suunnattuna painostusvälineenä, eivätkä sopimukset lopulta edistäisi edunsaajamaiden kehitystä (eivätkä näin ollen myöskään ihmisoikeuksien suojelua).

2.8 ETSK toistaa, että ihmisoikeuksia ja demokratisoitumista tukevien EU:n politiikkojen on oltava yhtenäisiä ja täydentäviä, jotta varmistetaan, että ne ovat yhtäläisesti etusijalla ulko-, kauppa- ja kehitysyhteistyöpolitiikoissa. Kansalaisyhteiskunnan entistä laajempi kuuleminen vaikuttaa myös tarpeelliselta, jotta taataan, että yhtenäisyyttä todella noudatetaan. Kansalaisyhteiskunnan järjestöt voisivat antaa asianmukaisen panoksen eri vaiheissa sopimusneuvotteluista seurantaan ja arviointiin toteutusvaiheessa.

3. Demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen välineen esittely (European Instrument for Democracy and Human Rights, EIDHR)

3.1 EIDHR on EU:n rahoitusväline, jolla tuetaan ihmisoikeuksien ja demokratian suojelutoimia kolmansissa maissa. Näin ollen EIDHR on ymmärrettävä välineeksi, jolla täydennetään muita edellä mainittuja, demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevien politiikkojen toteutusvälineitä eli poliittista vuoropuhelua, diplomaattisia aloitteita, kauppasopimuksia sekä maantieteellisiä ja temaattisia kehitysyhteistyövälineitä ja -ohjelmia.

3.2 Kyseinen väline on luotu EU:n rahoitusnäkymien 2007–2013 yhteydessä. Rahoitusnäkymissä aloitettiin unionin ulkoisen avun rahoitusohjelmien pitkäjänteinen uudelleenorganisointi. Uusiin puitteisiin sisältyvät tätä nykyä maantieteelliset välineet – IPA (liittymistä valmisteleva tukiväline, jonka piiriin kuuluvat hakijamaat ja mahdolliset hakijamaat), ENPI (eurooppalainen naapuruuden ja kumppanuuden väline Kaukasuksen, Itä-Euroopan ja Välimeren alueen maita varten), DCI (kehitysyhteistyön rahoitusväline) ja ICI (teollisuusmaiden kanssa tehtävän yhteistyön väline) – sekä temaattiset välineet – EIDHR (ihmisoikeudet), SI (vakauttamisväline) ja INSC (ydinturvallisuuden yhteistyöväline). Temaattisten välineiden soveltaminen ei edellytä kolmansien maiden viranomaisten suostumusta.

3.3 Tammikuun 1. päivänä 2007 voimaan tulleen EIDHR-asetuksen (10) myötä on perustettu väline, jolla on oma talousarvio. Välineen luominen ei ollut helppoa, sillä ensimmäisissä ehdotuksissa ihmisoikeudet ja demokratia sisältyivät DCI-välineen temaattisiin suuntauksiin, eivätkä ne näin ollen olleet itsenäisiä muihin kehitysyhteistyötoimiin nähden. Euroopan parlamentin ja myös kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden painostuksen ansiosta saatiin lopulta aikaan nimenomaan ihmisoikeuksia ja demokratiaa käsittelevä asetus.

3.4 Uusi väline korvaa eurooppalaisen ihmisoikeusaloitteen eli vuosina 2000–2006 voimassa olleen ohjelman. Uusi väline on vastaus eurooppalaiseen aloitteeseen kohdistettuun kritiikkiin: aloitetta pidettiin hallinnon ja rahoituksen tasolla liian jäykkänä, eikä sen katsottu soveltuvan kansalaisyhteiskuntaan maissa, joissa ei kunnioiteta demokratiaa eikä ihmisoikeuksia.

3.5 Väline toteutetaan eri vaiheissa: (1) monivuotinen strateginen ohjelmasuunnittelu, jossa määritellään EU:n tukikehys sekä painopisteet ja viitteelliset määrärahat. Asianomaisen strategisen asiakirjan laatii Euroopan komission ulkosuhteiden pääosasto sidosryhmien – myös kansalaisyhteiskunnan edustajien – kuulemisen jälkeen. (2) Vuosittainen toimintasuunnitelma sitä vastoin perustuu strategiseen asiakirjaan, ja siinä määritellään yksityiskohtaisemmin tavoitteet, toiminta-alat, hallintomenettelyt sekä kokonaisrahoitus. Toimintasuunnitelman laatii EuropeAid.

3.6 On tärkeää muistaa, että Euroopan parlamentti on ottanut käyttöön Euroopan komission valmistelemien ja jäsenvaltioiden hyväksymien strategia-asiakirjojen oikeudellisen tarkastelun. Komission on otettava huomioon Euroopan parlamentin huomiot politiikkoja toteutettaessa.

3.7 EIDHR:llä on nykyisin viisi tavoitetta (11):

— Tavoite 1: Vahvistetaan ihmisoikeuksien noudattamista maissa ja alueilla, joilla ne ovat uhatuimpia.

— Tavoite 2: Vahvistetaan kansalaisyhteiskunnan roolia edistettäessä ihmisoikeuksia ja demokraattisia uudistuksia, tuettaessa eri ryhmien intressien rauhanomaista yhteensovittamista sekä vahvistettaessa poliittista osallistumista ja edustusta.

— Tavoite 3: Tuetaan ihmisoikeuksiin ja demokratiaan liittyviä toimia, jotka kuuluvat EU:n suuntaviivojen piiriin, kuten toimia, jotka koskevat ihmisoikeuksia käsittelevää vuoropuhelua, ihmisoikeuksien loukkaajia, kuolemanrangaistusta, kidutusta ja aseellisiin selkkauksiin joutuneita lapsia.

— Tavoite 4: Tuetaan ja vahvistetaan kansainvälistä ja alueellista kehystä ihmisoikeuksien, lainsäädännön, oikeusvaltion ja demokratian edistämisen suojelemiseksi.

— Tavoite 5: Luodaan luottamusta demokraattisiin vaaleihin etenkin vaalitarkkailun avulla.

3.8 EIDHR on perusluonteisen tärkeä väline toteutettaessa käytännössä ihmisoikeuksia tukevia konkreettisia toimia. Se on keskeinen väline etenkin kansalaisyhteiskunnan organisaatioille, sillä ne voivat sen avulla käynnistää omia aloitteitaan.

4. Yleistä

4.1 ETSK suhtautuu yleisesti ottaen myönteisesti uuteen EIDHR-välineeseen, jolla tuetaan kiistatta merkittävästi EU:n ihmisoikeuspolitiikkaa koko maailmassa. Komitea kannattaa myös välineen määrärahojen lisäämistä. ETSK on erityiskokemuksensa vuoksi valmis tukemaan kolmansien maiden kansalaisyhteiskuntaa, jonka on edelleen oltava välineestä myönnettävien määrärahojen tärkein kohderyhmä. ETSK katsoo, että välineen kattamat aihepiirit ja komitean ”ulkosuhteet”-erityisjaoston määrittelemät strategiset painopisteet vastaavat pitkälti toisiaan.

4.2 ETSK korostaa kuitenkin kahta yleisluonteista vaatimusta: 1) EIDHR:n yleisessä rakenteessa on kiinnitettävä nykyistä enemmän huomiota taloudellisiin, sosiaalisiin ja sivistyksellisiin oikeuksiin ja etenkin kansainväliseen työoikeuteen (taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet voivat nimittäin olla lähtökohta tuettaessa jatkossa kansalais- ja poliittisia oikeuksia etenkin ”vaikeissa” maissa) ja 2) ETSK:lle ja järjestäytyneelle kansalaisyhteiskunnalle on annettava nykyistä aktiivisempi rooli ihmisoikeuksia käsittelevissä unionin toimielinten kuulemisprosesseissa (12).

4.3 EIDHR-asetuksessa säädetään, että ”– – ihmisoikeuksien kunnioittamiseen perustuvan kulttuurin ja kansalaisten kannalta toimivan demokratian rakentaminen – – on – – haaste”, joka voidaan voittaa vain noudattamalla täysin taloudellisia ja sosiaalisia oikeuksia. ILOn yleissopimusten mukainen työn ja siihen liittyvien oikeuksien suojelu on nykyisin kolmansien maiden kehityksen keskeinen näkökohta. Kuten Euroopan komissio itse on todennut, ”EU uskoo, että sosiaalisten oikeuksien ja työelämän normien kunnioittaminen johtaa kestävään ja oikeudenmukaiseen sosiaaliseen ja taloudelliseen kehitykseen” ja katsoo näin ollen, että ”tärkeimpiä toimijoita ovat työmarkkinaosapuolet (yritykset, ammattiliitot). Ammattiliitot ovat usein suurimpia laajan jäsenkunnan omaavia järjestöjä kumppanimaissa, ja ne valvovat kansainvälisten työntekijöiden oikeuksien – – toteutumista” (13).

4.4 Edellä on jo todettu, että järjestäytynyt kansalaisyhteiskunta voisi osallistua nykyistä enemmän EU:n ja kolmansien maiden välisiin sopimusneuvotteluihin. Tämä ei kuitenkaan riitä. Olisi paikallaan, että järjestäytynyt kansalaisyhteiskunta osallistuisi nykyistä enemmän myös päätöksentekoprosessiin strategisia ja vuosiohjelmia laadittaessa. Vaikka komissio kuulee jo nyt kansalaisyhteiskunnan organisaatioita ihmisoikeusasioissa, menettelyn tulisi olla entistä avoimempi ja se tulisi virallistaa toimielinten asialistalla.

4.5 Etenkin edunsaajamaissa toimivien EU-lähetystöjen kuuleminen vaikuttaa perusluonteisen tärkeältä, jotta varmistetaan avun tehokas kohdentaminen yhteiskunnan todellisiin tarpeisiin (14).

4.6 ETSK korostaa, että kansalaisyhteiskunnan järjestelmällinen kuuleminen on tärkeää myös valtioiden sisäisellä, alueellisella ja paikallisella tasolla. Sen vuoksi ETSK kannustaa kaikkien tasojen edustajia liittymään kansalaisyhteiskunnan mukaan poliittiseen päätöksentekoon ennen strategisten asiakirjojen laatimista tai poliittisten päätösten hyväksymistä. Koska tässä asiassa ei ole käytössä vertailujärjestelmää, ETSK ehdottaa kansalaisyhteiskunnan kuulemisprosessin vahvistamiseksi, että kuulemismenettelyä seurataan ja arvioidaan säännöllisesti ja että todettujen näkökohtien perusteella luodaan hyväksyttyjen menettelyjen arviointijärjestelmä.

4.7 Tätä varten ETSK korostaa, että on elvytettävä järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan ja EU-lähetystöjen todellinen vuoropuhelu. Tämän vuoksi ETSK toivoo, että kaikki EU-lähetystöt osallistuisivat nykyistä tiiviimmin hankkeiden toteuttamiseen ja että niillä voisi olla tätä tehtävää hoitava erityishenkilöstö, kuten kansalaisyhteiskunnasta vastaava virkamies, josta on jo olemassa muutamia esimerkkejä.

4.8 ETSK toivoo, että EIDHR:n toteuttamiseen varatut henkilöstö- ja rahoitusresurssit mukautetaan kansalaisyhteiskunnan kanssa toteutettujen hankkeiden erityispiirteisiin ja niille ominaisiin, aikataulua, henkilöstöä ja rahoitusriskejä koskeviin rajoituksiin sekä kolmansissa maissa sijaitsevissa komission lähetystöissä että komissiossa (15). Tämä edellyttää erityistä henkilöstön valintamenettelyä ja koulutusta komission jo toteuttamien myönteisten toimien ohella.

4.9 ETSK toivoo etenkin, että analysoidaan välineet, jotka ovat Euroopan unionin käytettävissä valmiuksien parantamiseen tähtäävien aloitteiden tukemiseksi hankkeisiin jo osallistuvissa järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan organisaatioissa sekä pienissä ja epävirallisissa kansalaisyhteiskunnan organisaatioissa. Tässä yhteydessä tulisi ottaa huomioon tarve myöntää viimeksi mainituille kohdennettua ja usein pienimuotoista suoraa tukea (core funding).

5. Erityistä

5.1 Tavoite 1:

ETSK suhtautuu myönteisesti siihen, että järjestäytymisoikeus sekä oikeus muodostaa ammattiyhdistyksiä ja liittyä ammattiyhdistykseen on otettu mukaan kyseiseen tavoitteeseen tähtäävien ensisijaisten toimien perustana.

Olisi kuitenkin toivottavaa mainita myös neuvotteluoikeus, joka täydentää järjestäytymisoikeutta ja joka vahvistetaan Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimuksissa.

ETSK pahoittelee tätä, sillä kyseiset seikat ovat merkittäviä ja perusluonteisia monissa maissa (16). Niissä kielletään perusvapauksiin lukeutuvat sananvapaus ja yhdistymisvapaus. Eräät ammattiliittojen jäsenet maksavat usein hengellään taistelunsa ihmisoikeuksien puolustamiseksi. Tarvitaankin kansainvälistä solidaarisuutta ja apua paikallisjärjestöjen tukemiseksi, ja tämänsuuntaisiin toimiin tulisi mahdollisuuksien mukaan nivoa kaikki työmarkkinaosapuolet (17).

ETSK korostaa myös elinkeinovapauden merkitystä, sillä se vaikuttaa talouskehitykseen ja sen harjoittaminen on useissa maissa estetty.

5.2 Tavoite 2:

Tavoitteessa keskitytään demokraattisiin uudistuksiin, tuetaan eri eturyhmien intressien yhteensovittamista ja vahvistetaan osallistumista ja edustusta. ETSK tuo esiin, että toimintasuunnitelman painopisteissä ei mainita työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua.

Vaikka järjestäytymisvapaus mainitaan jälleen, tulisi työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu nimenomaan tuoda esiin ensisijaisena ja itsenäisenä välineenä, joka mahdollistaa eturyhmien – jotka tässä yhteydessä ovat työmarkkinaosapuolia (työnantajia ja työntekijöitä) – osallistumisen ja edustuksen sekä niiden intressien yhteensovittamisen. Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu mahdollistaa keskustelun osapuolten intresseistä, ja osapuolet pääsevät sen perusteella sopimukseen. Tällaiseen prosessiin sisältyy näin ollen edustuksen yhtäläisyyden periaate, ja siinä vahvistetaan demokratian perusperiaatteet. Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu on siis konkreettinen osoitus ilmaisuvapaudesta ja yhdistymisvapaudesta, jotka – kuten EIDHR-asetuksessa todetaan – ”ovat poliittisen moniarvoisuuden ja demokratiakehityksen edellytyksiä”.

Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua, joka on vakiintunut työmarkkinaosapuolten sopimukseen pääsyn malliksi EU:ssa, tulisi tukea myös kolmansissa maissa, joissa demokratian dynamiikkaa on nimenomaan harjoitettava ja vahvistettava. On muistettava, että työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun avulla voidaan sen ominaispiirteiden ansiosta sekä ehkäistä että ratkaista kriisejä.

ETSK muistuttaa, että yhdistymisvapaus ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu ovat perusluonteisia tekijöitä toteutettaessa ihmisarvoista työtä tukevaa politiikkaa, jonka sekä komissio että neuvosto ovat hyväksyneet ja omaksuneet vuonna 2006 (18). Komitea painottaa, että myös EIDHR:n strategia-asiakirjassa viitataan nimenomaan ihmisarvoisten työolojen edistämiseen. Komitea toivookin, että näistä näkemyksistä voisi muodostua demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan välineen todellisia tavoitteita.

5.3 Tavoite 3: Ihmisoikeuksien puolustajat

ETSK kehottaa kiinnittämään nykyistä enemmän huomiota työoikeuksien puolustajiin ja ehdottaa, että vahvistetaan tukea uhkauksien kohteena oleville ihmisoikeuksien puolustajille yhteistyössä kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden verkostojen kanssa (19).

ETSK ehdottaa, että pohditaan yhteyspisteiden (focal points) perustamista ihmisoikeuksien puolustajien tukemiseksi. Yhteyspisteiden ansiosta EU:n toimielimet ja muut elimet voisivat toimia osana verkostoa omilla vastuualoillaan (mukaan luettuna Euroopan neuvosto, joka on jo käynnistänyt tämänsuuntaisia aloitteita).

Komitea ehdottaa lopuksi, että edistetään alueiden komitean kanssa tehtävää välitöntä yhteistyötä sekä sen osallistumista asianomaisten aloitteiden yhteydessä (esimerkiksi les villes refuges (20)).

5.4 ETSK:n erityisrooli

ETSK kehottaa Euroopan komissiota kuulemaan komiteaa säännöllisesti EIDHR:ään liittyvissä asioissa. Unionin toimielinten neuvoa-antavana elimenä, joka edustaa työmarkkinaosapuolia ja muita kansalaisyhteiskunnan organisaatioita, jotka puolestaan tekevät aktiivisesti yhteistyötä järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan kanssa kolmansissa maissa, ETSK voi antaa asianmukaisen panoksen sekä välineen strategiseen suunnitteluun että sen arviointiin.

ETSK ehdottaa, että perustetaan Euroopan parlamentin esimerkin mukaisesti demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen välineen seurantakomitea, jonka tavoitteena olisi ensinnäkin vastata rahoitusvälineitä koskevien uusien menettelyiden puitteissa esitettyihin kiireellisiin kuulemispyyntöihin ja toiseksi huolehtia demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen välineen suunnittelun ja toteuttamisen seurannasta.

ETSK voi myös tukea niin sanottujen ”vaikeiden” maiden kansalaisyhteiskuntia ja osallistua vaalien jälkeiseen seurantaan, kun pyritään vahvistamaan demokraattisia järjestelmiä (etenkin työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun varmistavien demokraattisten instituutioiden perustaminen).

Bryssel 15. tammikuuta 2009 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) Taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 3 artiklassa ”– – yleissopimuksen sopimusvaltiot sitoutuvat takaamaan miehille ja naisille yhtäläisen oikeuden kaikkien tässä yleissopimuksessa mainittujen taloudellisten, sosiaalisten ja sivistyksellisten oikeuksien nauttimiseen.” Lisäksi yleissopimuksen 6–15 artiklassa tunnustetaan

— oikeus työhön

— oikeus nauttia oikeudenmukaisista ja suotuisista työoloista

— oikeus muodostaa ammattiyhdistyksiä ja liittyä ammattiyhdistykseen

— oikeus sosiaaliturvaan sosiaalivakuutus mukaan luettuna

— suurin mahdollinen suojelu ja apu perheelle, äideille, lapsille ja nuorille henkilöille

— oikeus tyydyttävään elintasoon

— oikeus nauttia korkeimmasta saavutettavissa olevasta ruumiin- ja mielenterveydestä

— oikeus opetuksen saamiseen

— oikeus ottaa osaa kulttuurielämään.

(2) Ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 23 artikla, johon viitataan taloudellisista, sosiaalisista ja sivistyksellisistä oikeuksista vuonna 1966 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen 6, 7 ja 8 artiklassa.

(3) On kuitenkin muistettava vuodelta 1961 peräisin oleva Euroopan sosiaalinen peruskirja. Se on ensimmäinen Euroopan tason oikeudellinen lähde, jossa on kodifioitu taloudelliset ja sosiaaliset oikeudet. Peruskirja tuli voimaan vuonna 1965, ja sitä tarkistettiin vuonna 1996 ja viimeksi vuonna 1999. Lisäksi muistettakoon työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskeva yhteisön peruskirja vuodelta 1989.

(4) Neuvoston ja komission julkilausuma Euroopan yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikasta, 10. marraskuuta 2000, luettavissa internetsivustolla: http://europa.eu.int/comm/development/lex/en/council20001110_en.htm (http://register.consilium.europa.eu/pdf/fi/00/st13/13458fi0.pdf) Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikka – Eurooppalainen konsensus (KOM(2005) 311 lopullinen.

(5) Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Euroopan unionin tehtävä ihmisoikeuksien ja demokratisoitumisen edistämisessä kolmansissa maissa, KOM(2001) 252 lopullinen.

(6) Komission tiedonanto kansanvallan periaatteiden ja ihmisoikeuksien sisällyttämisestä yhteisön ja kolmansien maiden sopimuksiin, KOM(1995) 216 lopullinen.

(7) Neuvoston asetus (EY) N:o 2820/98 monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä heinäkuuta 1999 alkaen 31 päivään joulukuuta 2001 (EUVL L 357, 30.12.1998, s. 1-112).

(8) Euroopan parlamentin päätöslauselma ihmisoikeus- ja demokratialausekkeesta Euroopan unionin sopimuksissa (2005/2057 INI).

(9) Vuonna 2000 tehdyn Cotonoun sopimuksen perusteella neuvottelut kyseisistä sopimuksista aloitettiin vuonna 2002. Sopimuksissa määrätään EU:n ja AKT-kumppanien välisen vapaakauppa-alueen perustamisesta.

(10) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 1889/2006, annettu 20. joulukuuta 2006, demokratian ja ihmisoikeuksien maailmanlaajuista edistämistä koskevasta rahoitusvälineestä (EUVL L 386, 29.12.2006, s. 1).

(11) EIDHR:n strategia-asiakirja 2007–2010, DG RELEX/B/1 JVK 70618, EuropeAidin internetsivusto.

(12) ETSK muistuttaa, että järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden kuuleminen on tärkeää niin EIDHR-välineen kuin kaikkien muiden EU:n ulkoisen tuen välineiden yhteydessä. Komitea kehottaa esimerkiksi, että kehitysyhteistyön rahoitusvälineeseen (DCI) integroitu temaattinen ohjelma ”turvapaikka-asiat ja maahanmuutto” kohdennetaan etenkin tukemaan kansalaisyhteiskunnan aloitteita edistettäessä maahanmuuttajien taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia niiden painopisteiden mukaisesti, jotka komitea on esittänyt heinäkuussa 2008 hyväksytyissä lausunnoissaan EU:n maahanmuuttopolitiikasta. Ks. ETSK:n lausunto ”Muuttoliikkeen ja kehityksen mahdollisuudet ja haasteet”, esittelijä: Sukhdev Sharma, EUVL C 120, 16.5.2008, s. 82.

(13) Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Euroopan unionin tehtävä ihmisoikeuksien ja demokratisoitumisen edistämisessä kolmansissa maissa, KOM(2001) 252 lopullinen.

(14) Etenkin on varmistettava, että määrärahat jaetaan yhtenäisesti eri maiden ja maantieteellisten alueiden kesken ottaen huomioon todelliset olosuhteet ja todellinen tarve.

(15) Tätä nykyä EIDHR:ään kohdennetut varat ovat noin 10 prosenttia kehitysyhteistyöohjelmiin käytettävissä olevista kokonaisvaroista. Loput varoista osoitetaan edunsaajamaille kahdenvälisten sopimusten ja budjettituen kautta. Tämä tarkoittaa, että koska suurin osa määrärahoista kanavoidaan hallitustasolla, lähetystöjen henkilöstön on kiinnitettävä suurempaa huomiota ohjelmiin, jotka ovat rahoituksen kannalta etusijalla, ja oltava tässä yhteydessä entistä paremmin käytettävissä.

(16) Esimerkkejä UNHRC:n (United Nations Human Rights Council) internetsivustolla.

(17) Ks. ETSK:n lausunto CESE ”Yhdistymisvapaus Välimeren alueen kumppanuusmaissa”, esittelijä: Juan Moreno Preciado, EUVL C 211, 19.8.2008, s. 77.

(18) Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Ihmisarvoista työtä kaikille, KOM(2006) 249 lopullinen.

(19) Mainittakoon esimerkkinä ammattiyhdistysliikkeen maailmanjärjestön (International Trade Union Confederation, ITUC) ihmisoikeuksien ja ammattiyhdistysoikeuksien yksikön (Human and Trade Union Rights Department) perustamat koordinointi- ja reaktiomekanismit ihmisoikeuksien ja yhdistymisvapauksien loukkaustapauksissa.

(20) Ks. esimerkiksi http://www.icorn.org/.