Neuvoston 28 päivänä maaliskuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 27/2000 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY muuttamisesta



Virallinen lehti nro C 178 , 27/06/2000 s. 0023 - 0027



Neuvoston 28 päivänä maaliskuuta 2000 vahvistama Yhteinen kanta (EY) N:o 27/2000 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/.../EY antamiseksi rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY muuttamisesta (2000/C 178/02) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen(1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2), ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon(3), noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(4), sekä katsovat seuraavaa: (1) Yhteisön rautateiden kehittämisestä 29 heinäkuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/440/ETY(5) säädetään rautatieyrityksille ja rautatieyritysten kansainvälisille ryhmittymille kuuluvista tietyistä oikeuksista päästä kansainvälisille rautatieliikennemarkkinoille. (2) Luotettavien ja riittävien palvelujen varmistamiseksi tarvitaan yhteinen toimilupajärjestelmä, jolla varmistetaan, että kaikki rautatieyritykset täyttävät aina tietyt hyvää mainetta, taloudellista vakavaraisuutta ja ammatillista pätevyyttä koskevat vaatimukset asiakkaiden ja kolmansien osapuolten suojelemiseksi ja että yritysten tarjoamien palvelujen turvallisuustaso on korkea. (3) Sen varmistamiseksi, että rautateiden infrastruktuurin käyttöoikeuksia sovelletaan koko yhteisön alueella yhtäläisellä ja ketään syrjimättömällä tavalla, neuvoston direktiivillä 95/18/EY(6) otettiin käyttöön direktiivin 91/440/ETY 10 artiklassa tarkoitettua liikennettä harjoittavia rautatieyrityksiä koskeva toimilupa, joka on pakollinen tällaisen liikenteen harjoittamista varten ja joka on voimassa koko yhteisön alueella. (4) Tietyt jäsenvaltiot ovat ulottaneet käyttöoikeudet laajemmalle kuin mitä direktiivissä 91/440/ETY säädetään, joten on tarpeellista varmistaa kaikkien näillä markkinoilla mahdollisesti toimivien rautatieyritysten oikeudenmukainen, avoin ja ketään syrjimätön kohtelu laajentamalla direktiivissä 95/18/EY säädetyt toimilupia koskevat periaatteet kaikkiin alalla toimiviin yrityksiin. (5) Jotta ilmoitusvelvollisuudet voidaan täyttää entistä paremmin, jäsenvaltioiden ja komission olisi huolehdittava paremmasta tiedottamisesta kaikille jäsenvaltioille ja komissiolle. Yleisen käytännön ja direktiivin 95/18/EY loogisen tulkinnan mukaisesti niihin tietoihin, jotka jäsenvaltioiden ja komission on annettava, olisi sisällyttävä myös tiedot myönnetyistä toimiluvista. (6) Olisi varmistettava, että kansainvälistä tavaraliikennettä harjoittavat toimiluvan saaneet rautatieyritykset noudattavat voimassa olevia asiaan kuuluvia tulli- ja verosäännöksiä erityisesti passituksen osalta. (7) Tämän direktiivin tavoitteita, jotka ovat rautatieyritysten toimilupia koskevien laajojen periaatteiden vahvistaminen ja tällaisten toimilupien keskinäinen tunnustaminen koko yhteisössä, ei voida riittävästi saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, koska tällaisten toimilupien myöntämiseen liittyy korostetusti kansainvälinen ulottuvuus, vaan ne voidaan suunnitellun toiminnan kansalliset rajat ylittävien vaikutusten vuoksi siten paremmin saavuttaa yhteisön tasolla perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistettujen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaisesti. Tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen. (8) Tämän vuoksi direktiivi 95/18/EY olisi muutettava, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiivi 95/18/EY seuraavasti: 1. Korvataan 1 artikla seuraavasti: " 1 artikla 1. Tämä direktiivi koskee arviointiperusteita, joita sovelletaan kun jäsenvaltiot myöntävät, uudistavat tai muuttavat yhteisöön sijoittautuneille tai sijoittautuville rautatieyrityksille tarkoitettuja toimilupia. 2. Jäsenvaltiot saavat olla soveltamatta tätä direktiiviä: a) yrityksiin, jotka harjoittavat ainoastaan rautateiden henkilöliikennettä erillisissä, paikallisissa ja alueellisissa rautateiden infrastruktuureissa; b) rautatieyrityksiin, jotka harjoittavat ainoastaan rautateiden henkilöliikennettä kaupungeissa tai esikaupungeissa; c) rautatieyrityksiin, joiden toiminta rajoittuu sellaisten alueellisten rautateiden tavaraliikennepalvelujen tarjoamiseen, joihin ei sovelleta direktiiviä 91/440/ETY; d) yrityksiin, jotka harjoittavat ainoastaan tavaraliikennettä yksityisomistuksessa olevassa rautateiden infrastruktuurissa, jota infrastruktuurin omistaja käyttää yksinomaan omaan tavaraliikenteeseensä tähän tarkoitukseen varatussa infrastruktuurissa. 3. Tämän direktiivin soveltamisalaan eivät kuulu yritykset, joiden liiketoiminta rajoittuu sukkulaliikennepalvelujen tarjoamiseen tieliikenteen ajoneuvojen kuljettamiseksi Kanaalitunnelin läpi.". 2. Korvataan 2 artiklan a alakohta seuraavasti: "a) 'rautatieyrityksellä' julkista tai yksityistä yritystä, joka päätoimenaan harjoittaa rautateiden tavara- ja/tai matkustajaliikennettä ja joka on velvollinen huolehtimaan vetopalveluista; tähän kuuluvat myös yksinomaan vetopalveluja tarjoavat yritykset.". 3. Korvataan 3 artikla seuraavasti: " 3 artikla Kunkin jäsenvaltion on nimettävä toimilupien myöntämisestä ja tästä direktiivistä johtuvien velvoitteiden toteuttamisesta vastaava elin. Toimiluvan myöntämistehtävä on oltava elimellä, joka ei itse tarjoa rautatieliikennepalveluja ja joka on riippumaton kyseisiä palveluja tarjoavista elimistä tai yrityksistä.". 4. Lisätään 4 artiklaan kohta seuraavasti: "5. Toimilupa on voimassa koko yhteisön alueella.". 5. Korvataan 6 artiklan neljäs luetelmakohta seuraavasti: "- ei ole tuomittu vakavasta tai toistuvasta sosiaali- tai työlainsäädännön rikkomisesta, mukaan lukien työturvallisuutta ja työterveyttä koskevan lainsäädännön velvoitteiden rikkominen, eikä, jos kyseessä on yhtiö, jonka tavoitteena on tullimenettelyjen alaisen rajat ylittävän tavaraliikenteen harjoittaminen, ole tuomittu tullilainsäädännön vaatimusten rikkomisesta.". 6. Korvataan 11 artiklan 8 kohta seuraavasti: "8. Kun toimilupaviranomainen myöntää, peruuttaa määräajaksi tai peruuttaa kokonaan toimiluvan tai muuttaa sitä, kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava siitä komissiolle välittömästi. Komissio ilmoittaa siitä viipymättä muille jäsenvaltioille.". 7. Korvataan 12 ja 13 artikla seuraavasti: " 12 artikla Rautatieyrityksen on tässä direktiivissä vahvistettujen vaatimusten lisäksi noudatettava yhteisön lainsäädännön mukaista kansallista lainsäädäntöä ja säännöksiä, joita on sovellettava ketään syrjimättä, erityisesti: a) rautatieliikenteen palveluja koskevia erityisiä teknisiä ja toimintaa koskevia vaatimuksia; b) henkilökuntaan, liikkuvaan kalustoon ja yrityksen sisäiseen organisaatioon sovellettavia turvallisuusvaatimuksia; c) terveyttä, turvallisuutta, sosiaalisia oloja sekä työntekijöiden ja asiakkaiden oikeuksia koskevia määräyksiä; d) kuluttajien eduksi tai suojaamiseksi tarkoitettuja kaikkiin kyseisen rautatiealan yrityksiin sovellettavia vaatimuksia. 13 artikla Rautatieyritysten on noudatettava kansainväliseen rautatieliikenteeseen sovellettavia siinä jäsenvaltiossa voimassa olevia sopimuksia, jossa ne toimivat. Niiden on noudatettava myös asianomaisia tulli- ja verosäännöksiä.". 2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen ...(7). Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viitaukset tehdään. 3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty ... Euroopan parlamentin puolesta Puhemies Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL C 321, 20.10.1998, s. 8. (2) EYVL C 209, 22.7.1999, s. 22. (3) EYVL C 57, 29.2.2000, s. 40. (4) Euroopan parlamentin lausunto, 10. maaliskuuta 1999 (EYVL C 175, 21.6.1999, s. 119), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 28. maaliskuuta 2000, ja Euroopan parlamentin päätös, tehty ... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (5) EYVL L 237, 24.8.1991, s. 25, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivillä 2000/.../EY (ks. tämän virallisen lehden sivu ...). (6) EYVL L 143, 27.6.1995, s. 70. (7) Kaksi vuotta tämän direktiivin voimaantulosta. NEUVOSTON PERUSTELUT I JOHDANTO 1. Komissio toimitti neuvostolle 30. syyskuuta 1998 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi rautatieyritysten toimiluvista annetun direktiivin 95/18/EY muuttamisesta(1). Ehdotus perustuu EY:n perustamissopimuksen 75 artiklaan (josta on muutoksen jälkeen tullut 71 artikla). 2. Euroopan parlamentti, talous- ja sosiaalikomitea sekä alueiden komitea antoivat lausuntonsa 10. maaliskuuta(2), 26. toukokuuta(3) ja 18. marraskuuta 1999(4). Amsterdamin sopimuksen tultua voimaan 1. toukokuuta 1999 parlamentti vahvisti lausuntonsa 16. syyskuuta 1999. 3. Komissio toimitti Euroopan parlamentille ja neuvostolle muutetun ehdotuksensa(5) 29. marraskuuta 1999. Ehdotus perustuu EY:n perustamissopimuksen 71 artiklaan. 4. Neuvosto vahvisti 28 päivänä maaliskuuta 2000 yhteisen kantansa EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan mukaisesti. II TAVOITTEET Direktiivi on osa Euroopan rautateiden elvyttämiseen tähtäävää lainsäädäntöpakettia. Tarkoituksena on ennen kaikkea kääntää rautatieliikenteen taantuma kasvuun, erityisesti rahtiliikenteen osalta, luomalla suotuisat edellytykset dynaamisen, kilpailukykyisen ja asiakkaitten tarpeet huomioon ottavan rautatiejärjestelmän kehittämiselle. Rautateiden elvyttäminen on erittäin tärkeää ottaen huomioon maanteiden infrastruktuurin nykyisen ruuhkautumisen, mikä aiheuttaa turvallisuus- ja ympäristöongelmia. Jos halutaan välttää tieliikenteen tukkeutuminen kokonaan muutaman vuoden kuluttua, rautateiden järkiperäisempi käyttö on osoittautunut tarpeelliseksi. Rautateiden kilpailuedellytyksiä on sen vuoksi parannettava muihin liikennevälineisiin verrattuna. Tämän vuoksi ehdotuksella pyritään laajentamaan rautateiden toimilupia koskevan voimassa olevan direktiivin soveltamisalaa kaikkien yhteisöön sijoittautuneisiin rautatieyrityksiin sovellettavien edellytysten yhdenmukaistamiseksi. Toimiluvat myöntäisi se jäsenvaltio, johon rautatieyritys on sijoittautunut, mutta ne olisivat voimissa koko yhteisön alueella. Yhteisen toimilupajärjestelmän avulla yrityksiä kohdeltaisiin siten oikeudenmukaisesti ja syrjimättä. Tämä antaisi kaikille rautatieyrityksille tilaisuuden hyödyntää uusille markkinoille pääsyn mahdollisuuksia yhtenäiseltä ja syrjimättömältä pohjalta, mikä vähentäisi riskiä toimilupien muodostumisesta markkinoille pääsyn esteeksi. III YHTEISEN KANNAN ERITTELY Koska tekstiä on muokattu uudelleen asian käsittelyn aikana, yhteinen kanta poikkeaa sekä komission ehdotuksesta että muutetusta ehdotuksesta muutamien kohtien osalta: - neuvosto katsoi aiheelliseksi säätää 1 artiklan 2 kohdassa, että direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle jättämisen olisi oltava jäsenvaltioille vapaaehtoista. Siten jäsenvaltiot voisivat niin halutessaan luoda yhden ainoan toimilupamallin, joka olisi tarkoitettu niiden alueelle sijoittautuneille rautatieyrityksille, - 1 artiklan 3 kohdassa direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle jätetään sukkulaliikennepalvelu tieliikenteen ajoneuvojen kuljettamiseksi Kanaalitunnelin läpi samoista syistä, jotka on mainittu direktiivin 91/440/ETY muuttamista koskevan yhteisen kannan perusteluissa, - rautatieyritystä koskevaa määritelmää muutettiin hieman 2 artiklan a kohdassa, jotta se voitaisiin mukauttaa uuden muutetun määritelmän mukaiseksi, jonka neuvosto hyväksyi direktiivin 94/440/ETY muuttamisesta annettua direktiiviehdotusta koskevassa yhteisessä kannassaan; siihen on lisätty virke myös pelkästään vetopalveluja tarjoavien yritysten sisällyttämiseksi, - ehdotuksen 1 artiklan 4 kohta lisättiin yhteiseen kantaan 4 artiklan 5 kohtana, koska neuvosto katsoi, että säännös soveltuu paremmin toimiluvan saamisen edellytysten yhteyteen, - neuvosto muutti hieman direktiivin 95/18/EY 6 artiklan neljättä luetelmakohtaa ja 13 artiklaa, jotta varmistettaisiin vähimmäisturva niiden tulli- ja veromenettelyjen osalta, joita uusia rautatieyrityksiä kehotetaan toteuttamaan, - neuvosto muutti direktiivin 95/18/EY 11 artiklan 8 kohtaa, jotta toimilupaviranomainen velvoitettaisiin ilmoittamaan myös komissiolle uuden toimiluvan myöntämisestä, - neuvosto katsoi aiheelliseksi lisätä 12 artiklaan, jossa vahvistetaan vaatimukset, joita rautatieyrityksen on noudatettava kansallisen lainsäädännön nojalla, viittauksen vaatimuksiin, jotka on tarkoitettu hyödyttämään tai suojaamaan kuluttajia. IV EUROOPAN PARLAMENTIN TARKISTUKSET Tarkistuksen 1 tavoitteena on ilmoittaa 8 artiklassa, että ammatillista pätevyyttä koskevien vaatimusten on oltava syrjimättömiä. Koska syrjintäkiellon periaate, joka on yksi yhteisön lainsäädännön perusperiaatteista ja vahvistettu perustamissopimuksessa ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä, on jo mainittu 12 artiklassa, neuvosto ei pitänyt tarpeellisena sen lisäämistä 8 artiklaan, koska sitä ei nimenomaisesti mainita myöskään direktiivin 6, 7 ja 9 artiklassa. Neuvosto ei hyväksynyt tarkistusta 2. Sen tarkoituksena oli kytkeä rahtipalvelujen osalta rautatieyrityksen korvausvelvollisuuden kattavuus onnettomuuden sattuessa siihen, että maksut heijastavat halukkuutta maksaa enemmän kuin pakolliset kustannukset, sekä siihen, että sääntelyelimet varmistavat, että maksut eivät ole liian korkeita. Neuvosto arvioi komission tavoin, että kaikkien rautatieyritysten korvausvelvollisuuden kattavuuden on oltava riittävä eikä velvollisuuden kattamista voida kytkeä siihen, että rautatieyritykset suostuvat maksamaan kustannuksia enemmän. Kaikkien onnettomuuksissa ja vaaratilanteissa mukana olevien kolmansien osapuolten suojelu on varmistettava. (1) EYVL C 321, 20.10.1998, s. 8. (2) EYVL C 175, 21.6.1999, s. 115. (3) EYVL C 209, 22.7.1999, s. 22. (4) EYVL C 57, 29.2.2000, s. 40. (5) Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä.