Ehdotus yhteiset määräykset Euroopan yhteisöjen virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutuksesta /* SEK/2004/0414 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel, 7.4.2004 SEK(2004) 414/2 Ehdotus YHTEISET MÄÄRÄYKSET Euroopan yhteisöjen virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutuksesta (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Uusista henkilöstösäännöistä johtuvat muutokset Tietyt muutokset ovat välttämättömiä henkilöstösääntöihin tehtyjen muutosten vuoksi, jotka tulevat voimaan 1.5.2004. 2. Sana ’virkamies’ on korvattu sanalla ’vakuutettu’. Muutoksen syynä on se, että uusien henkilöstösääntöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 28 ja 93 artiklan nojalla 73 artiklaa sovelletaan myös väliaikaisiin toimihenkilöihin ja sopimussuhteisiin toimihenkilöihin. 3. Määräysten 5 artiklan ensimmäinen luetelmakohta on muutettu vastaamaan henkilöstösääntöjen 40 artiklan ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 17 artiklan uutta muotoilua. 4. Määräysten 8 artiklan ensimmäinen ja toinen kohta on poistettu henkilöstösääntöjen 85 a artiklan hyväksymisen vuoksi. 5. Määräysten 9 artikla on poistettu, koska se on henkilöstösääntöjen 85 a artiklan vuoksi tarpeeton. 6. Määräysten 27 artikla on muutettu, jotta maksettavat korvaukset vahvistetaan euromääräisinä. 7. Määräyksiin on lisätty nykyisten määräysten kumoamista koskeva 30 artikla, jonka toisessa kohdassa täsmennetään kyseisten määräysten soveltamista koskevat säännöt päätösluonnoksen tiedoksiantopäivä huomioon ottaen, mikäli kyseinen päivä on aiempi kuin soveltamispäivä. Määräysten 20 artiklan 1 kohdassa määrätty tiedoksiantopäivää koskevan perusteen valinta antaa mahdollisuuden määritellä kiistattomasti siirtymäaika, jonka kuluessa vanhoja määräyksiä sovelletaan edelleen. Uusia määräyksiä sovelletaan kaikkiin tapaturmia tai ammattitauteja koskeviin tapauksiin, joihin on liitetty soveltamispäivän jälkeen hyväksytty päätösluonnos, mukaan luettuna uudelleen käsiteltäviksi otetut tapaukset. 8. Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön vuoksi välttämättömät mukautukset Myös eräät muut mukautukset ovat välttämättömiä yhteisöjen tuomioistuimen viime vuosina vahvistaman oikeuskäytännön vuoksi. 9. Määräysten 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan toinen luetelmakohta on poistettu, koska on noudatettava oikeusvarmuuden periaatetta, joka vahvistetaan asiassa T-171/00, Spruyt v. komissio, 20.9.2001 annetussa tuomiossa. Kun otetaan erityisesti huomioon, että vaarallisten urheilulajien luetteloa on mahdotonta määritellä käyttäen perusteena objektiivista riskiä ja että useimpiin tapaturmavakuutussopimuksiin ei enää sisälly kyseistä poissulkevaa kohtaa, vaarallisiksi katsottavien urheilulajien harjoittaminen on poistettu niiden tapausten joukosta, joita vakuutus ei kata. Vastaavasti myös c ja d alakohta on poistettu. 10. Määräysten 20 artikla (entinen 21 artikla) on jaettu kohtiin, ja sen mukaan lääketieteelliselle lautakunnalle osoitetussa käsittelypyynnössä on esitettävä vakuutettua edustavan lääkärin nimi, ja kyseisen lääkärin on täsmennettävä toimielimen nimeämän lääkärin päätelmissä olleet kiistanalaiset kysymykset. Tämän muutoksen tavoitteena on kuvata menettelyä aiempaa selkeämmin ottaen huomioon oikeuskäytäntö (ks. asia T-187/95, R v. komissio, tuomio 15.7.1997, Kok. s. II-729) ja yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001. 11. Määräysten 22 artiklan (entinen 23 artiklan) 1 kohdan mukaan kolmanneksi lääkäriksi on tarpeen nimetä ruumiinvammojen arviointiin ja hoitamiseen erikoistunut asiantuntija, jotta taataan tapausten objektiivinen, johdonmukainen ja riittävän perusteltu arviointi. Tällä tavoin varmistetaan asiantuntemus henkilöstösääntöjen 73 artiklan mukaisen tapaturma- ja ammattitautivakuutuksen kattavuuden osalta sekä taataan lääketieteellisen lautakunnan kertomuksen ja päätelmien välinen johdonmukaisuus, kuten vahvistetussa oikeuskäytännössä on täsmennetty (ks. asia T-300/97, Latino v. komissio, tuomio 15.12.1999, Kok. s. II-1263 sekä asia T-27/98, Nardone v. komissio, tuomio 15.12.1999, Kok. s. II-1293). 12. Kattavuutta koskevien määräysten yksinkertaistaminen ja ajantasaistaminen Kolmannen muutosten ryhmän muodostavat kattavuutta koskevien määräysten yksinkertaistamiseen ja ajantasaistamiseen tähtäävät muutokset. Niitä ovat muun muassa seuraavat: 13. Määräysten 2 artiklan 1 kohdassa tarkennetaan tapaturman määritelmää ja kolmea vakuutuksen kattavuuden edellytystä. 14. Itsemurhien kuuluminen vakuutuksen piiriin on lisätty 2 artiklan 2 kohtaan. Määräysten 7 artiklan 2 kohdan kolmannen luetelmakohdan soveltamisalaan sen sijaan jo kuuluu ’mielenhäiriössä tehdyn itsemurhan’ käsite. Lisäksi 7 artikla nykyisessä muodossaan kattaa mielenhäiriössä tehdyn itsemurhan ja mielenhäiriössä tehdyn itsemurhayrityksen työtehtävien hoitamisen aikana tai niiden vuoksi tai työmatkalla tai henkilöstösääntöjen 73 artiklan soveltamisalaan kuuluvan tapaturman tai ammattitaudin jälkiseurausten aikana tai niiden vuoksi. Tämän tapaturman kattavuuden määrittely henkilöstösääntöjen 73 artiklan nojalla on tarpeen, koska mielenhäiriössä tehtyä itsemurhaa ei ole täsmällisesti määritelty juridiselta eikä lääketieteeltä kannalta ja koska työtehtävien hoitamisen aikana tai niiden vuoksi tai työmatkalla tehdyn itsemurhan käsite ei eroa muualla tehdystä itsemurhasta. Se on perusteltua myös siksi, että itsemurha voi äärimmäisissä tapauksissa olla työpaikkakiusaamisesta ja/tai juurettomuudesta johtuvaan psyykkiseen kärsimykseen liittyvän negatiivisen stressin tulos. Koska kaikkien osatekijöiden ymmärtäminen ei ole lääketieteelliseltä kannalta yksiselitteistä, itsemurhan sisältyminen kattavuuden piiriin on ainoa keino, jolla sen eri alkuperät tulevat vakuutetuiksi. 15. Hypotermia, paleltumat, auringonpistos ja muut lämpötilasta aiheutuvat vammat määritellään tarkemmin henkilöstösääntöjen 73 artiklan mukaisen kattavuuden nojalla. 16. Määräysten 4 artiklan 1 kohdassa ollut epätarkka päihteiden käytön käsite on korvattu täsmällisillä viittauksilla veren alkoholipitoisuuteen moottorikäyttöisten ajoneuvojen kuljettajia koskevasta suurimmasta sallitusta veren alkoholipitoisuudesta 17. tammikuuta 2001 annetun komission suosituksen mukaisesti [K(2000) 4397]. Muiden tapaturmien osalta kattavuuden kannalta ratkaiseva suurin sallittu veren alkoholipitoisuus on 1,4 mg/ml. Tämä pitoisuus nostaa tapaturmariskin noin kaksinkertaiseksi verrattuna ajajaan, jonka veren alkoholipitoisuus on nolla. 17. Määräysten 4 artiklaan on lisätty 2 kohta sen täsmentämiseksi, että tapauksilla, joita vakuutus ei kata, on oltava välitön yhteys tapaturman tai ammattitaudin riskin pahentumiseen. Tämä määräys on saatu Brysselissä 28. syyskuuta 1984 pidetyssä henkilöstökomitean 82. kokouksessa hyväksytyistä tulkintasäännöksistä. 18. Määräysten 7 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta on poistettu. Tämä johtuu siitä, että 2 artiklan 2 kohdan uuden määräyksen myötä itsemurha kuuluu kattavuuden piiriin ja että kyseisessä kohdassa mainitut tahaton vammautuminen ja haavoittuminen ovat tapaturmia, jotka kuuluvat 2 artiklan määritelmän piiriin. 19. Määräysten 10 artiklan 2 kohdan (entinen 11 artikla) muotoilua on tarkistettu erilaisten tulkintojen välttämiseksi, kun on kyse vakuutetun kuolemantapauksen johdosta maksettavasta määrästä silloin, kun kuoleman aiheuttaneen tapaturman tai ammattitaudin johdosta on jo suoritettu maksu. Kuoleman johdosta maksettavasta määrästä suoritetaan osittaisen työkyvyttömyyden johdosta jo maksetun määrän ja kuolemantapauksen johdosta maksettavan määrän välinen erotus. Muut tulkinnat johtaisivat syrjivään kohteluun vakuutettujen välillä. 20. Määräysten 11 artiklassa on muutettu entisen 12 artiklan perustaa poistamalla määräysten liitteessä oleva kertoimia koskeva taulukko. Poisto on välttämätön lääketieteen kehityksen vuoksi ja siksi, että nykyisten kahden sijaan käytössä on oltava vain yksi viitetaulukko (nykyiset taulukot ovat määräysten liitteenä oleva taulukko osittaista pysyvää työkyvyttömyyttä koskevista kertoimista ja Belgian virallinen työkyvyttömyysasteikko, Barème Officiel Belge des Invalidités, BOBI, jota käytetään viitetaulukkona kyseisen liitteen kolmannen kohdan nojalla). Muutoksen taustalla on myös BOBIn (saatavilla vain ranskaksi) vähäinen tuntemus muiden kuin belgialaisten lääkäreiden keskuudessa sekä kahden taulukon välinen epäjohdonmukaisuus tietyiltä osin. Lisäksi BOBIn vanhentuneisuus aiheuttaa lääkäreille sen käyttöön ja tulkintaan liittyviä hankaluuksia, mikä voi johtaa kahden nimittävää viranomaista edustavan lääkärin erilaisiin päätöksiin samankaltaisissa tilanteissa. Ehdotettu uusi Euroopan työkyvyttömyyskertoimia koskevan taulukko ( Guide barème européen d’évaluation des atteintes à l’intégrité physique et psychique ) on liitetty neuvoston suositusehdotukseen, joka Euroopan parlamentin on määrä hyväksyä lähiaikoina. Kyseessä on ajantasainen taulukko, joka on tulosta yli kolme vuotta kestäneestä työstä eri jäsenvaltioita edustavien juristien ja lääkärien muodostamassa työryhmässä Euroopan parlamentin toimeksiannosta. Liitteessä B vahvistetaan taulukon käyttöön liittyvät yksityiskohtaiset säännöt, jotta varmistetaan taulukon johdonmukainen käyttö arvioitaessa muuta kuin taloudellista vahinkoa sopimusperusteisessa vakuutusjärjestelmässä. Kattavuuden taso ei periaatteessa muutu, vaikka taulukon johdonmukaisemman jäsentelyn myötä työkyvyttömyyden arviointiasteita on joiltakin osin mukautettu nykyiseen järjestelmään verrattuna. Mukautukset on yleensä kompensoitu muualla, ja ne ovat välttämättömiä, koska arvioinnissa on otettava huomioon lääketieteen kehitys ja nykypäivän toiminnan vaatimukset. Sen vuoksi 1 kohdassa täsmennetään, että pysyvä työkyvyttömyys määritellään fyysisten tai psyykkisten vammojen perusteella Euroopan työkyvyttömyyskertoimia koskevan taulukon avulla, lukuun ottamatta sen johdanto-osaa. Artiklassa viitataan uuteen työkyvyttömyystaulukkoon, ja siihen on lisätty 4, 5 ja 6 kohta, jotka vastaavat nykyisin voimassa olevan liitteen määräyksiä. On syytä huomata, että 5 kohdan määräystä, joka on otettu nykyisten määräysten liitteestä, on tarkistettu selkeyden ja täsmällisyyden parantamiseksi. Kattavuuden ulottaminen vammautumiseen kokonaan tai osittain sen mukaan, onko kyse yhteisvaikutuksessa toimivista raajoista tai elimistä, vastaa työtapaturmavakuutuksen kattavuutta jäsenvaltioissa. 21. Määräysten 12 artiklassa (entinen 13 artikla) määrätään elinkoron maksamista koskevista säännöistä. Kyse on hallinnollisesta laskutoimenpiteestä, jonka tuloksena korko maksetaan vuosittain. 22. Määräysten 13 artiklassa (entinen 14 artikla) täsmennetään, että kyse ei ole ’asiantuntijalääkäreistä’ vaan ’toimielinten nimeämistä lääkäreistä’. Täsmennyksellä varmistetaan määräysten johdonmukaisuus ja vältetään mahdollisuus tulkintaan, jonka mukaan kyse olisi yhteisen sairasvakuutusjärjestelmän asiantuntijalääkäreistä. Lisäksi täydentävän korvauksen yhteydessä otetaan huomioon uuden Euroopan työkyvyttömyystaulukon mukaiset haitat, jotka voidaan arvioida erikseen. Uusi määritelmä on siis laajempi, koska se kattaa muut kuin fyysiset ja psyykkiset haitat, ja se on johdonmukainen 11 artiklassa tarkoitetun työkyvyttömyystaulukon kanssa. Määräysten 13 artiklan tarkoituksena on tunnustaa työkyvyttömyys, joka johtuu sellaisista kosmeettisista ja seksuaalisista (lisääntymishäiriöitä lukuun ottamatta) haitoista sekä poikkeuksellisista kivuista ja säryistä, joita ei ole objektiivisesti todettu mutta jotka lääketieteellisesti ovat mahdollisia ja jotka vahingoittavat vakuutetun erityisiä vapaa-ajan toimintoja. Tällaisen täydentävän korvauksen arviointi suoritetaan määräysten liitteessä C olevan erityishaittoja koskevan taulukon perusteella. Kyse on luvuista asteikolla yhdestä seitsemään ja prosenttiosuudesta välillä 0,5–7 prosenttia. Tämän muutoksen myötä poistetaan vastaavuus suhteessa 11 artiklan (entinen 12 artikla) mukaisiin työkyvyttömyystaulukoihin, joita on lääketieteellisesti mahdotonta soveltaa. 23. Määräysten 15 artiklassa (entinen 16 artikla) täsmennetään, että vakuutetun on toimitettava todistus tapaturmasta. Ilmoituksen toimittaminen myöhemmin on hyväksyttävissä, jos kyseessä on ylivoimainen este tai muu laillinen syy sillä edellytyksellä, että tapaturmasta esitetään lääketieteellinen lausunto tai pitävät todisteet. 24. Määräysten 16 artiklassa (entinen 17 artikla) täsmennetään päivämäärä, jota käytetään peruspalkkojen laskennassa ammattitaudista maksettavaa korvausta varten 73 artiklan mukaisesti. Tapaturmien osalta tapaturman päivämäärä vahvistetaan selkeästi, mutta ammattitautien osalta tämän päivämäärän vahvistaminen perustuu lääketieteelliseen arvioon (asia T-88/91, F v. komissio, tuomio 4.4.1993, Kok. s. II-13, 35–39 kohta). Lääketieteellisen lausunnon puuttuessa ilmoituksen päivämäärää käytetään kuitenkin viitepäivänä peruspalkan laskennassa. 25. Määräysten 17 artiklassa (entinen 18 artikla) täsmennetään, että jos vakuutettu ei saavu toimielimen nimeämän lääkärin tarkastukseen, paitsi jos kyseessä on ylivoimainen este tai muu laillinen syy, asian käsittely lopetetaan suhteellisuutta koskevia sääntöjä noudattaen ja ottaen huomioon, että asia voidaan ottaa uudelleen käsittelyyn 21 artiklan nojalla (entinen 22 artikla) Kyse on lisätäsmennyksestä, jolla varmistetaan moitteeton hallinnointi. 26. Määräysten 19 artikla (entinen 20 artikla) on jaettu kohtiin, ja siihen on lisätty terveydentilan vakaantumista koskevaan menettelyyn liittyviä täsmennyksiä ja etenkin velvollisuus ilmoittaa hallinto-osastolle terveydentilassa tapahtuneista muutoksista. Asian käsittelyn päättäminen siinä tapauksessa, että tietoja ei ole annettu yli kuuteen kuukauteen, on lisätäsmennys, jolla taataan moitteeton hallinnointi, ottaen huomioon, että asia voidaan ottaa uudelleen käsittelyyn 21 artiklan nojalla (entinen 22 artikla). Kyseisen artiklan 3 kohdassa oleva terveydentilan vakaantumisen määritelmä on saatu Brysselissä 28. syyskuuta 1984 pidetyssä henkilöstökomitean 82. kokouksessa hyväksytyistä tulkintasäännöksistä. Lääketieteellisiin vaatimuksiin vastaamiseksi kohdassa täsmennetään, että toimielimen nimeämä lääkäri voi tehdä päätöksen terveydentilan vakaantumisesta. Artiklan 4 kohdan mukaan ammattitaudin tapauksessa on mahdollista suorittaa ennakkokorvaus, koska tällöin ei voida soveltaa terveydentilaan vakaantumisen käsitettä. Artiklan 5 kohdassa toistetaan tapaturmia koskevien päätösten osalta entisen 20 artiklan määräys, jonka mukaan siinä tapauksessa, että työkyvyttömyysaste on vähintään 20 prosenttia, myönnetään ennakkokorvaus. 27. Määräysten 22 artiklan (entinen 23 artikla) 1 kohdassa oleva lääkärien nimeämisjärjestys on muutettu, jotta ei jäisi epäselväksi, että toimielin nimeää lääkärinsä sen jälkeen kun lääketieteelliselle lautakunnalle käsittelypyynnön jättänyt virkamies on nimennyt omansa. Samassa artiklassa määrätään moitteettoman hallinnoinnin varmistamiseksi ja kohtuuttomien lääkärinpalkkioiden välttämiseksi, että lääkäreiltä pyydetään yksityiskohtaista kustannusarviota ennen nimeämistä. Uusi 2 kohta koskee lääketieteellisen lautakunnan toimivaltuuksia, jotta niissä otettaisiin huomioon vakuutetun lääkärin esittämät lääketieteelliset kysymykset oikeuskäytännön mukaisesti (ks. asia T-187/95, R v. komissio, tuomio 15.7.1997). Lisäksi tässä kohdassa määrätään nimittävän viranomaisen suorittamasta kohtuuttomien lääkärinpalkkioiden valvonnasta. Tämä on välttämätöntä, kun otetaan huomioon lääkäreiden veloittamat palkkiot, joita on yhä useammin mahdotonta ennakoida (jopa 18 000 euroa yhdestä lääketieteellisen komitean istunnosta). Kyseisen artiklan 3 kohdassa kuvataan aiempaa selkeämmin menettelyn kulkua ja lääketieteellisen lautakunnan työn organisointia sekä määritellään kolmannen lääkärin tehtävänkuvaus. Syynä muutoksiin on yhteisöjen oikeuskäytäntö (ks. asia T-27/98, Nardone v. komissio, tuomio 15.12.1999, Kok. s. II-1293, 68–69 kohta). Virke, jossa määrätään lääketieteellisen lautakunnan kertomuksen toimittamisesta virkamiehelle, on poistettu, koska kyseessä on määräysten 20 artiklan (entinen 21 artikla) vastainen menettely. Lääketieteellisen lautakunnan kertomuksen toimittaminen virkamiehen tai tämän oikeudenomistajan pyynnöstä täydentää lääketieteellisen lautakunnan noudattamaa toimitusmenettelyä. Tällöin noudatetaan yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001. Artiklan 4 kohdan määräyksiä on yksinkertaistettu ja niiden johdonmukaisuutta parannettu kokonaisuuteen nähden. Lääketieteellisen lautakunnan kulut korvataan, samaan tapaan kuin 23 artiklassa (entinen 24 artikla), tapaturman tyypistä (työtapaturma tai vapaa-ajan tapaturma) riippumattoman yhtenäisen menettelyn mukaisesti ja noudattaen syrjimätöntä kohtelua työtapaturman ja ammattitaudin välillä, mikä on voimassa olevien määräysten tavoite. 28. Määräyksiin on lisätty vaitiolovelvollisuutta koskeva 24 artikla. Samaan tapaan kuin sairasvakuutusjärjestelmää koskevissa yhteisissä määräyksissä, myös näissä määräyksissä on tarpeen määrätä vaitiolovelvollisuudesta, joka sitoo tapaturmia ja ammattitauteja koskevien määräysten hallinnoinnista vastaavaa henkilöstöä. Ehdotus YHTEISET MÄÄRÄYKSET Euroopan yhteisöjen virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutuksesta TOIMIELIN(1), joka ottaa huomioon ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta sekä yhteisöjen virkamiehiin tilapäisesti sovellettavien erityisten toimenpiteiden laatimisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68(2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY, Euratom) N:o XXXX/XX(3), ja erityisesti henkilöstösääntöjen 73 artiklan ja palvelussuhteen ehtojen 28 artiklan, ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutusta koskevat yhteiset määräykset, sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina 18 päivänä heinäkuuta 1997, ottaa huomioon henkilöstösääntökomitean lausunnon, ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen toimielinten yhteisen sopimuksen(4), sekä katsoo seuraavaa: Euroopan yhteisöjen toimielinten tehtävänä on antaa yhteisellä sopimuksella määräykset, jotka liittyvät Euroopan yhteisöjen virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutukseen, ON ANTANUT NÄMÄ MÄÄRÄYKSET: I LUKU YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 artikla Tavoite Näillä määräyksillä vahvistetaan Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 73 artiklan täytäntöönpanoa varten edellytykset, joiden täyttyessä virkamies on vakuutettu tapaturmien ja ammattitautien varalta kaikkialla maailmassa. Näissä määräyksissä tarkoitetaan vakuutetulla - virkamiestä - väliaikaista toimihenkilöä - sopimussuhteista toimihenkilöä. 2 artikla Tapaturmat 29. Jollei 7 artiklan säännöksistä muuta johdu, tapaturmana pidetään kaikkia äkillisiä tapahtumia, jotka ovat vahingoittaneet vakuutettua fyysisesti tai psyykkisesti ja joiden syy tai syistä yksi on uhriin nähden ulkoinen. 30. Tapaturmana pidetään muiden muassa seuraavia: 31. myrkytys 32. eläinten puremista tai hyönteisten pistoista aiheutuneet tulehdukset, taudit ja vammat sekä muut seuraukset 33. ponnistuksesta johtuvat lihasten ja jänteiden venähdykset, revähdykset ja katkeamiset, 34. vakuutetun selittämätön katoaminen, jos vuoden kuluttua katoamisesta ja katoamiseen liittyvien olosuhteiden tutkimisen jälkeen vakuutettua pidetään kuolleena, ellei ole aihetta olettaa, että kuolema ei johtunut tapaturmasta. 3 artikla Ammattitaudit 35. Ammattitauteina pidetään tauteja, jotka esiintyvät 19. syyskuuta 2003 annetun neuvoston suosituksen(5) liitteessä olevassa eurooppalaisessa ammattitautiluettelossa ja sen mahdollisissa täydennyksissä, jos vakuutettu on altistunut vaaralle sairastua johonkin näistä taudeista hoitaessaan tehtäviään Euroopan yhteisöjen palveluksessa. 36. Ammattitautina pidetään myös 1 kohdassa mainittuun luetteloon kuulumatonta sairautta tai jo aiemmin todetun sairauden pahenemista, kun voidaan riittävän selvästi osoittaa, että se on saanut alkunsa henkilön hoitaessa tehtäviään yhteisöjen palveluksessa tai näiden tehtävien vuoksi. 4 artikla Tapaturmat, joita vakuutus ei kata 37. Henkilöstösääntöjen 73 artikla ei kata tapaturmia, jotka johtuvat 38. vakuutetun vapaaehtoisesta tappeluun sekaantumisesta, jollei 3 kohdan soveltamisesta muuta johdu 39. vakuutetun yleisesti uhkarohkeaksi katsotusta toiminnasta tai osallistumisesta moottoriajoneuvoilla käytäviin urheilukilpailuihin, kilpa-ajoihin ja virallisiin testausajoihin 40. tapaturman uhriksi joutuneen vakuutetun veren yli 0,5 mg/ml:n alkoholipitoisuudesta, kun kyse on moottoriajoneuvon kuljettamiseen liittyvästä tapaturmasta, ja veren yli 1,4 mg/ml:n alkoholipitoisuudesta, kun kyse on muista tapaturmista 41. vakuutetun huumausaineiden käytöstä muutoin kuin lääkärin määräyksestä, paitsi jos kyseessä on erehdys 42. vakuutetun tahallisesta aseiden tai ammusten käsittelemisestä muutoin kuin hätätilanteessa. 43. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuilla tapauksilla, joita vakuutus ei kata, on oltava välitön yhteys aiheutuneen riskin tai riskien pahentumiseen. 44. Vakuutus kattaa kuitenkin 1 kohdan a alakohdassa mainitut tapaturmat, jos ne ovat tapahtuneet vakuutetun hoitaessa tehtäviään tai niiden vuoksi tai työmatkan aikana, paitsi jos ne johtuvat vakuutetun anteeksiantamattomasta virheestä. 5 artikla Vakuutuksen keskeyttäminen Vakuutus henkilöstösääntöjen 73 artiklassa tarkoitettujen riskien varalta keskeytetään henkilöstösääntöjen 40 artiklassa ja muihin toimihenkilöihin sovellettavan järjestelmän 17 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa. 6 artikla Korvauksien vähentäminen Jos tapaturma tai ammattitautiin sairastuminen tapahtuu aikana, jolloin vakuutettu on vapautettu tehtävistään henkilöstösääntöjen 41 artiklan mukaisesti tai virkavapaana asepalveluksen suorittamista varten henkilöstösääntöjen 42 artiklan mukaisesti, muualta saadut samankaltaiset korvaukset vähennetään näiden määräysten perusteella maksettavista korvauksista. 7 artikla Korvauksien maksamatta jättäminen 45. Henkilöstösääntöjen 73 artiklassa tarkoitettuja korvauksia ei makseta, jos vakuutettu on tahallaan aiheuttanut tapaturman tai sairauden. Korvausta ei makseta oikeudenomistajalle, joka on tahallaan aiheuttanut vakuutetun kuoleman. 46. Tapaturmaksi näissä määräyksissä tarkoitetussa merkityksessä katsotaan kuitenkin 47. itsemurhat 48. fyysiset tai psyykkiset vammat, jotka vakuutettu saa hätätilanteessa tai puolustaessaan itseään tai pelastaessaan ihmishenkiä tai omaisuutta, 49. vakuutettuun kohdistuvan pahoinpitelyn tai hyökkäyksen seuraukset, myös lakkojen tai mellakoiden yhteydessä, paitsi jos voidaan osoittaa, että vakuutettu on omasta halustaan osallistunut väkivaltaisuuksiin, joiden uhriksi hän on joutunut, ellei hän ole toiminut itsepuolustukseksi. 8 artikla Sijaantulo Vakuutetun tai hänen oikeudenomistajansa on ilmoitettava tietonsa ja annettava hallussaan olevat todisteet sille toimielimelle, jonka palveluksessa vakuutettu on, jotta toimielin voi tarvittaessa esittää tuomioistuinteitse vaatimuksia vastuussa olevalle kolmannelle henkilölle, ja avustettava toimielintä kaikin mahdollisin tavoin tätä tarkoitusta varten. Jos vakuutettu tai hänen oikeudenomistajansa haluaa päästä oikeuksiaan koskevaan sovitteluratkaisuun tai tehdä sovinnon vastuussa olevan kolmannen henkilön kanssa, tähän on saatava suostumus siltä toimielimeltä, jonka palveluksessa vakuutettu on. II LUKUSUORITUKSET 9 artikla Kulujen korvaaminen 50. Tapaturman uhriksi joutuneella tai ammattitautiin sairastuneella vakuutetulla on oikeus saada korvaus kaikista kuluista, joita hänen fyysisen ja psyykkisen hyvinvointinsa palauttaminen mahdollisimman täydellisesti sekä hänen kärsimiensä vammojen ja niiden oireiden seurausten vaatimat hoidot edellyttävät, sekä tarvittaessa kuluista, joita hänen toiminnallinen ja ammatillinen uudelleensopeuttamisensa edellyttää. Jos kuitenkin sen toimielimen nimittävä viranomainen, jonka palveluksessa vakuutettu on, pitää joitakin kuluja liiallisina tai tarpeettomina, se voi nimeämänsä lääkärin lausunnon perusteella alentaa niiden määrää kohtuulliseksi katsottavaan määrään tai tarvittaessa kieltäytyä korvauksen maksamisesta. Sen toimielimen nimittävä viranomainen, jonka palveluksessa vakuutettu on, korvaa edellisissä kohdissa tarkoitetut kulut näiden määräysten nojalla sen jälkeen kun henkilöstösääntöjen 72 artiklassa tarkoitetusta sairausvakuutusjärjestelmästä on korvattu kuluista sille kuuluva osa kyseisessä artiklassa säädetyin edellytyksin. 51. Toimielimen nimittävä viranomainen voi myöntää vakuutetulle tämän esittämän hakemuksen perusteella ja nimeämänsä lääkärin lausunnon saatuaan korvauksen matkakuluista, kun vakuutetun on tarpeen saada kylpylä- tai muuta hoitoa kotimaassaan tai viettää siellä toipilasaikansa. Poikkeustapauksissa, kun vakuutetun terveydentila sitä vaatii, toimielimen nimittävä viranomainen voi nimeämänsä lääkärin lausunnon saatuaan myöntää vakuutetulle korvauksen matkakuluista, jotta tämä voi saada terveydentilansa vaatimaa hoitoa muualla kuin kotimaassaan. Nämä matkakulut korvataan henkilöstösääntöjen VII liitteessä olevan 12 artiklan mukaisesti. 10 artikla Kertakorvauksen maksaminen 52. Jos tapaturma tai ammattitauti johtaa vakuutetun kuolemaan, henkilöstösääntöjen 73 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun määrän maksaa kyseisessä kohdassa mainitulle oikeudenomistajalle se toimielin, jonka palveluksessa vakuutettu oli. Jos sen jälkeen, kun oikeudenomistajalle on 2 artiklan 2 kohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitetussa tapauksessa maksettu tämä määrä joko kokonaan tai osa siitä, käykin ilmi, että vakuutettu on elossa, oikeudenomistajan on palautettava maksetut määrät. Takaisinmaksua voidaan helpottaa erilaisin järjestelyin. 53. Jos vakuutettu kuolee 11 artiklassa tarkoitetun maksun suorittamisen jälkeen saman tapaturman tai ammattitaudin seurauksena, tämän artiklan perusteella maksettavasta määrästä suoritetaan vain se osa, joka ylittää 11 artiklan perusteella maksetun määrän. 11 artikla Pysyvä työkyvyttömyys 54. Täydellinen tai osittainen pysyvä työkyvyttömyys määritellään fyysisten tai psyykkisten vammojen perusteella näiden määräysten liitteessä A olevan Euroopan työkyvyttömyyskertoimia koskevan taulukon avulla. Tällöin sovelletaan liitteessä B olevia taulukon käyttöä koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä. Euroopan työkyvyttömyyskertoimia koskevasta taulukosta ja sen mahdollisista täydennysosista, sen johdanto-osaa lukuun ottamatta, annettavalla neuvoston suosituksella korvataan näiden määräysten liite A päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 55. Jos tapaturma tai ammattitauti johtaa vakuutetun täydelliseen pysyvään työkyvyttömyyteen, työkyvyttömyysaste on 100 prosenttia ja hänelle maksetaan henkilöstösääntöjen 73 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu määrä. 56. Jos tapaturma tai ammattitauti johtaa vakuutetun osittaiseen pysyvään työkyvyttömyyteen, hänelle maksetaan henkilöstösääntöjen 73 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettu ja 1 kohdassa tarkoitetun työkyvyttömyystaulukon kertoimien mukaan määritettävä määrä. 57. Jo vammautuneiden raajojen tai elinten vammat korvataan tapaturmaa edeltäneen ja sen jälkeisen tilan eron perusteella. 58. Tapaturmassa vammautuneiden terveiden raajojen tai elinten vammojen arviointi on tehtävä ottaen huomioon muiden raajojen tai elinten, joihin tapaturma ei ole vaikuttanut, vammautumisen tila siltä osin kuin näiden raajojen tai elinten toiminnalla on yhteisvaikutusta tapaturmassa vammautuneiden raajojen tai elinten toimintaan. Tällöin korvaus koskee toiminnan täydellistä tai osittaista menetystä. 59. Samaan tapaturmaan liittyvistä useista vammoista johtuvasta työkyvyttömyydestä maksettava kokonaiskorvaus on yhteenlaskettu summa, joka ei voi olla enempää kuin pysyvästä täydellisestä työkyvyttömyydestä maksettava kertakorvaus eikä enempää kuin vammautuneen raajan tai elimen täydellisestä menetyksestä tai täydellisestä toimintakyvyn menetyksestä maksettava osittainen summa. 12 artikla Elinkorko Edellä 10 ja 11 artiklassa säädetyt määrät voidaan vakuutetun tai hänen oikeudenomistajansa hakemuksesta korvata elinkorolla. Tätä koskeva hakemus on tehtävä kolmen kuukauden kuluessa 18 artiklassa määrätyn päätöksen tiedoksiantamisesta. Määrien muuttaminen elinkoroksi joko välittömästi tai myöhemmin suoritetaan eläkejärjestelmää koskevassa henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevassa 8 artiklassa säädettyjen taulukoiden perusteella. Korko maksetaan vuosittain jälkikäteen. 13 artikla Täydentävä korvaus Toimielinten nimeämien lääkäreiden tai 22 artiklassa tarkoitetun lääketieteellisen lautakunnan lausunnon perusteella vakuutetulle voidaan myöntää osittaiseen pysyvään työkyvyttömyyteen liittyvä täydentävä korvaus sellaisista kosmeettisista ja seksuaalisista (lisääntymishäiriöitä lukuun ottamatta) haitoista sekä poikkeuksellisista kivuista ja säryistä, joita ei ole objektiivisesti todettu mutta jotka lääketieteellisesti ovat mahdollisia, jotka vahingoittavat vakuutetun erityisiä vapaa-ajan toimintoja. Korvauksen määrä määritetään liitteessä C olevan erityishaittoja koskevan arviointitaulukon perusteella. 14 artikla Kiinteämääräinen korvaus Kun vakuutettu tulee tapaturman tai ammattitaudin vuoksi niin kyvyttömäksi huolehtimaan itsestään, ettei hän voi tulla toimeen ilman toisen henkilön jatkuvaa apua, toimielimen nimittävä viranomainen voi nimeämänsä lääkärin tai 22 artiklassa tarkoitetun lääketieteellisen lautakunnan lausunnon perusteella myöntää hänelle kiinteämääräisen kuukausittaisen korvauksen, jonka määrä on yhtä suuri kuin tosiasiallisesti aiheutuvien kulujen määrä ja enintään henkilöstösääntöjen liitteessä VIII olevassa 6 artiklassa tarkoitetun vähimmäistoimeentulon määrä puolitoistakertaisena, ottaen huomioon henkilöstösääntöjen 64 artiklassa säädetty korjauskerroin. Kiinteämääräinen korvaus maksetaan kuitenkin vasta henkilöstösääntöjen 72 artiklan mukaisesti maksettavien korvausten päätyttyä ja näiden korvausten täydennykseksi. Päätöstä korvauksen myöntämisestä tarkastellaan uudelleen toimielimen määrittämin määräajoin, kuitenkin vähintään joka kolmas vuosi. III LUKUMENETTELY 15 artikla Ilmoitus tapaturmasta 60. Tapaturman uhriksi joutuneen vakuutetun tai hänen oikeudenomistajansa on ilmoitettava tapaturmasta sen toimielimen hallintoelimille, jonka palveluksessa vakuutettu on. Jos tapaturma on johtanut vakuutetun kuolemaan tai jos vakuutettu tai hänen oikeudenomistajansa ei muusta syystä voi tehdä ilmoitusta tapaturmasta, ilmoituksen voi tehdä kuka tahansa muu vakuutetun perheenjäsen tai muu asiasta tietävä henkilö. Tapaturmailmoituksessa on selvitettävä yksityiskohtaisesti tapaturman sattumispäivä ja ajankohta, tapaturmaan johtaneet syyt ja sen olosuhteet sekä mahdollisten todistajien ja vastuussa olevan kolmannen henkilön nimet. Ilmoitukseen liitetään lääkärintodistus, josta käyvät ilmi vammojen luonne ja tapaturman todennäköiset seuraukset. 61. Tapaturmailmoitus on tehtävä viimeistään kymmenentenä arkipäivänä tapaturman sattumispäivästä. Määräaikaa voidaan pidentää, jos kyseessä on ylivoimainen este tai muu laillinen syy, sillä edellytyksellä että vakuutettu esittää todisteen tapaturmasta ja vahvistaa, että tapaturman ja hänen fyysisten ja psyykkisten vammojensa välillä on syy-yhteys. 62. Hallintoelimet voivat suorittaa asiaa koskevan tutkimuksen. 16 artikla Ilmoitus ammattitaudista 63. Vakuutetun, joka pyytää näiden määräysten soveltamista ammattitaudin vuoksi, on tehtävä ilmoitus sen toimielimen hallintoelimille, jonka palveluksessa hän on, kohtuullisessa ajassa sairauden alkamisesta tai siitä, kun se on ensi kerran todettu. Vakuutettu tai entinen vakuutettu voi tehdä tällaisen ilmoituksen myös, jos ammattitaudiksi oletettu sairaus ilmenee palvelussuhteen päättymisen jälkeen; ilmoituksen voi tehdä myös oikeudenomistaja, kun vakuutettu on kuollut ammattitaudiksi oletetun sairauden seurauksena. Ilmoituksessa on täsmennettävä sairauden laatu, ja siihen on liitettävä lääkärintodistukset tai muut todistusasiakirjat. Kun kyseessä on tunnustettu ammattitauti, 73 artiklan 2 kohdassa säädetyt korvaukset lasketaan sen kuukausittaisen peruspalkan perusteella, joka on maksettu tautidiagnoosin tekemisen ensimmäistä päivää tai tautiin liittyvää ensimmäistä työkyvyttömyyspäivää taikka ilmoittamispäivää edeltävien kahdentoista kuukauden aikana. 64. Hallintoelimet suorittavat tutkimuksen selvittääkseen kaikki seikat, joiden avulla voidaan määritellä sairauden laatu ja se, onko kyseessä ammattitauti, sekä sairauden ilmenemisolosuhteet. Tutkimus voidaan aloittaa viran puolesta, kun vakuutettu on sairastunut tai saanut vammoja altistuttuaan tehtäviensä vuoksi haitallisten aineiden vaikutukselle tai poikkeuksellisille taudinaiheuttajille. Yksi tai useampi toimielimen nimeämä lääkäri tekee tutkimusraportin perusteella 18 artiklassa tarkoitetut päätelmät. 17 artikla Lääketieteelliset asiantuntijat Soveltaessaan näitä määräyksiä hallintoelimet voivat pyytää neuvoa tarvittavilta lääketieteellisiltä asiantuntijoilta. Jos vakuutettu ei saavu toimielimen nimeämän lääkärin tarkastukseen, asian käsittely lopetetaan, paitsi jos kyseessä on ylivoimainen este tai muu laillinen syy, sillä edellytyksellä, että 21 artiklaa noudatetaan. 18 artikla Päätökset Päätökset, jotka koskevat tapahtuman tunnustamista tapaturmaksi ja sen määrittämistä, johtuuko se työn vai vapaa-ajan riskeistä, tai sairauden tunnustamista ammattitaudiksi sekä pysyvän työkyvyttömyysasteen vahvistamista, tekee nimittävä viranomainen 20 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen: - yhden tai useamman toimielinten nimeämän lääkärin päätelmien perusteella ja - jos vakuutettu niin vaatii, kuultuaan 22 artiklassa tarkoitettua lääketieteellistä lautakuntaa. 19 artikla Terveydentilan vakaantuminen 65. Vakuutetun on ilmoitettava hallinto-osastolle terveydentilassaan tapahtuneista muutoksista; tätä varten on esitettävä lääkärintodistus. 66. Jos vakuutettu ei toimita 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja yli kuuteen kuukauteen, hänen vammansa katsotaan parantuneiksi ja asia loppuun käsitellyksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 21 artiklan soveltamista. 67. Päätös työkyvyttömyysasteen vahvistamisesta tehdään vakuutetun terveydentilan vakaannuttua. Tapaturman tai ammattitaudin jälkiseurauksia pidetään vakaantuneina, kun ne pysyvät muuttumattomina tai lieventyvät vain hyvin hitaasti ja hyvin vähän. Tätä varten vakuutetun on toimitettava lääkärinlausunto, jossa todetaan terveydentilan vakaantuminen ja täsmennetään vammojen laatu. Toimielimen tai 22 artiklassa tarkoitetun lääketieteellisen lautakunnan nimeämä lääkäri tai lääkärit voivat kuitenkin tehdä päätöksen terveydentilan vakaantumisesta myös ilman lääkärinlausuntoa. Kun työkyvyttömyysastetta ei voida vahvistaa lopullisesti lääketieteellisen hoidon päättyessä, 18 artiklassa tarkoitetun lääkärin/lääkärien tai tarvittaessa 22 artiklassa tarkoitetun lääketieteellisen lautakunnan lausunnossa on täsmennettävä päivämäärä, jolloin vakuutettua koskevat asiakirjat on viimeistään tutkittava uudelleen. 68. Kun kyseessä on tunnustettu ammattitauti, nimittävä viranomainen myöntää ennakkokorvauksen, jonka määrä vastaa pysyvän työkyvyttömyysasteen riidatonta osaa. Tämä korvaus vähennetään lopullisista suorituksista. 69. Edellä olevan 4 kohdan säännöstä sovelletaan tapaturmia koskeviin päätöksiin, jos työkyvyttömyysaste on vähintään 20 prosenttia. 20 artikla Päätösluonnos ja lääketieteelliselle lautakunnalla osoitettu pyyntö 70. Ennen kuin nimittävä viranomainen tekee 18 artiklan mukaisen päätöksen, se toimittaa vakuutetulle tai hänen oikeudenomistajalleen päätösluonnoksen ja sen liitteenä olevat toimielimen nimeämän lääkärin/lääkärien päätelmät. Vakuutettu tai hänen oikeudenomistajansa voi pyytää, että täydellinen lääketieteellinen selvitys toimitetaan hänen valitsemalleen lääkärille. 71. Vakuutettu tai hänen oikeudenomistajansa voi 60 päivän kuluessa pyytää, että 22 artiklassa tarkoitettu lääketieteellinen lautakunta antaa asiasta lausuntonsa. Lääketieteelliselle lautakunnalle osoitetussa käsittelypyynnössä on esitettävä vakuutettua tai hänen oikeudenomistajaansa edustavan lääkärin nimi sekä kyseisen lääkärin lausunto, jossa täsmennetään toimielimen nimeämän lääkärin tai lääkäreiden päätelmissä olleet kiistanalaiset lääketieteelliset kysymykset, jotka liittyvät näiden määräysten soveltamiseen. 72. Ellei pyyntöä lääketieteellisen lautakunnan kuulemisesta ole tehty ennen tämän määräajan päättymistä, nimittävä viranomainen tekee päätöksen siinä muodossa kuin se on esitetty luonnoksessa. 21 artikla Asian ottaminen uuteen käsittelyyn Vakuutettu voi milloin tahansa tehdä ilmoituksen vammojen tai työkyvyttömyyden pahenemisesta sekä 17 artiklan 2 kohdan ja 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti loppuun käsitellyistä asioista; ilmoitukseen on liitettävä hoitavan lääkärin lausunto. Jos nimittävän viranomaisen nimeämä lääkäri tunnustaa vammojen tai työkyvyttömyyden pahenemisen, nimittävä viranomainen tekee asiaa koskevan päätöksen 18 ja 20 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. 22 artikla Lääketieteellinen lautakunta 73. Lääketieteellinen lautakunta koos tuu kolmesta lääkäristä, joista 74. ensimmäisen nimeää vakuutettu tai hänen oikeudenomistajansa, 75. toisen nimeää nimittävä viranomainen, 76. kolmannen nimeävät kaksi edellä nimettyä lääkäriä yhteisellä sopimuksella. Elleivät kaksi ensin nimettyä lääkäriä pääse sopimukseen kolmannen lääkärin nimeämisestä kahden kuukauden kuluessa toisen lääkärin nimeämisestä, kolmannen lääkärin nimeää Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentti viran puolesta jonkun osapuolen aloitteesta. Nimeämistavasta riippumatta kolmannella lääkärillä on oltava vaadittava asiantuntemus ruumiinvammojen arvioinnin ja hoitamisen alalla. 77. Toimielin antaa toimeksiannon lääketieteelliselle lautakunnalle. Toimeksianto kattaa vakuutettua tai hänen oikeudenomistajaansa edustavan lääkärin 20 artiklan 2 kohdan mukaisesti toimittamassa lausunnossa ja muissa asiaankuuluvissa lääketieteellisissä lausunnoissa esiin tuodut lääketieteelliset kysymykset. Vakuutetun nimeämän lääkärin ja kolmannen lääkärin on ennen työskentelynsä aloittamista ja 15 työpäivän kuluessa lääketieteellisen komitean toimeksiannon saamisesta toimitettava toimielimelle arvio palkkioistaan ja kuluistaan. Nimittävän viranomaisen on hyväksyttävä nämä palkkiot ja kulut. Toimielin voi asettaa enimmäismäärät, jotka vaihtelevat toimeksiannon vaikeuden perusteella. Kolmannen lääkärin palkkiot ja kulut, joita toimielin ei ole hyväksynyt, ilmoitetaan hyväksymistä varten vakuutetulle, joka on kääntynyt lääketieteellisen komitean puoleen, tai hänen oikeudenomistajalleen. Jos vakuutettu tai hänen oikeudenomistajansa ei myöskään hyväksy kolmannen lääkärin palkkioita ja kuluja, on nimettävä uusi lääkäri 1 kohdan mukaisesti. Jos vakuutettu tai hänen oikeudenomistajansa hyväksyy palkkiot ja kulut, lääkärin toimeksianto vahvistetaan. Ennen lääkäreiden toimeksiannon vahvistamista toimielin ilmoittaa vakuutetulle tai hänen oikeudenomistajalleen palkkiot ja kulut, jotka todennäköisesti tulevat hänen maksettavikseen 4 kohdan mukaisesti. Vakuutettu tai hänen oikeudenomistajansa ei missään tapauksessa voi jäävätä kolmatta lääkäriä tämän pyytämien palkkioiden ja kulujen vuoksi. Vakuutettu voi kuitenkin milloin tahansa keskeyttää lääketieteellisen komitean käsittelymenettelyn. Tällöin vakuutetun tai hänen oikeudenomistajansa valitseman lääkärin palkkiot ja kulut sekä puolet kolmannen lääkärin palkkioista ja kuluista tulevat vakuutetun ja hänen oikeudenomistajansa maksettaviksi jo tehdyn työn osalta. Vakuutettu tai hänen oikeudenomistajansa on vastuussa lääkärinsä kanssa sopimistaan summista toimielimen hyväksymästä palkkiosta riippumatta. 78. Lääketieteellinen lautakunta tarkastelee yhdessä kaikkia käytössä olevia asiakirjoja, jotka voivat olla hyödyksi arvioinnin tekemisessä, ja kaikki päätökset tehdään enemmistön hyväksynnällä. Lääketieteellisen lautakunnan on vahvistettava menettelyitään ja toimintaansa koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Kolmas lääkäri vastaa sihteeristön tehtävistä ja lausunnon laatimisesta. Lääketieteellinen lautakunta voi pyytää lisätutkimuksia, ja se voi kuulla asiantuntijoita asiakirjojen täydennykseksi tai hankkia lausuntoja, jotka se tarvitsee tehtävänsä moitteetonta hoitamista varten. Lääketieteellinen lautakunta voi antaa lääketieteellisiä lausuntoja vain niistä seikoista, jotka on annettu sen tarkasteltaviksi tai jotka on tuotu sen tietoon. Jos lääketieteellinen lautakunta, jonka tehtävänä on tarkastella ainoastaan asian lääketieteellisiä näkökohtia, katsoo, että asiaan liittyy oikeudellisia kiistakysymyksiä, sen on ilmoitettava, ettei sillä ole toimivaltaa käsitellä asiaa. Työnsä päätteeksi lääketieteellinen lautakunta laatii päätelmistään kertomuksen, joka on osoitettu nimittävälle viranomaiselle. Nimittävä viranomainen ilmoittaa tämän kertomuksen perusteella vakuutetulle tai hänen oikeudenomistajalleen päätöksestään, jossa on liitteenä lääketieteellisen lautakunnan päätelmät. Vakuutettu tai hänen oikeudenomistajansa voi pyytää, että lautakunnan täydellinen kertomus toimitetaan hänen valitsemalleen lääkärille tai että se toimitetaan hänelle. 79. Lääketieteellisen lautakunnan työskentelystä aiheutuvat kulut maksaa se toimielin, jonka palveluksessa vakuutettu on. Jos kuitenkin lääketieteellisen lautakunnan lausunto on yhtenevä nimittävän viranomaisen päätösluonnoksen kanssa, vakuutetun tai hänen oikeudenomistajansa on maksettava valitsemansa lääkärin palkkio ja muut lisäkulut sekä puolet kolmannen lääkärin palkkiosta ja muista lisäkuluista; toimielin vastaa jäljelle jäävästä osuudesta. 80. Poikkeustapauksissa nimittävä viranomainen voi nimeämänsä lääkärin lausunnon saatuaan tehdä päätöksen siitä, että toimielin vastaa kaikista edellisissä alakohdissa tarkoitetuista kuluista. 23 artikla Toisen lääkärin kuuleminen 81. Kun päätös on muissa kuin 18 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa tehtävä nimittävän viranomaisen nimeämän lääkärin lausunnon saamisen jälkeen, nimittävä viranomainen antaa ennen päätöksen tekemistä vakuutetulle tai hänen oikeudenomistajalleen tiedoksi päätösluonnoksen, jonka liitteenä ovat lääkärin päätelmät. Vakuutettu tai hänen oikeudenomistajansa voi kolmenkymmenen päivän kuluessa pyytää, että kuultaisiin toista lääkäriä, jonka nimittävän viranomaisen nimeämä lääkäri ja vakuutetun tai hänen oikeudenomistajansa nimeämä lääkäri nimeävät yhteisellä sopimuksella. Jos tällaista pyyntöä ei ole esitetty ennen määräajan päättymistä, nimittävä viranomainen tekee päätöksen siinä muodossa kuin se on esitetty luonnoksessa. Nimittävä viranomainen toimittaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun lääkärin antaman lausunnon vakuutetulle tai hänen oikeudenomistajalleen. 82. Yhteisellä sopimuksella valitun lääkärin kuulemisesta aiheutuvat kulut maksaa se toimielin, jonka palveluksessa vakuutettu on. Jos kuitenkin tämän lääkärin antama lausunto on yhtenevä nimittävän viranomaisen päätösluonnoksen kanssa, vakuutetun tai hänen oikeudenomistajansa on maksettava tästä kuulemisesta aiheutuvat palkkiot ja muut lisäkulut. 24 artikla Vaitiolovelvollisuus Näiden määräysten hallinnoinnista vastaavaa henkilöstöä sitoo vaitiolovelvollisuus niiden lääketieteellisten asiakirjojen ja/tai kustannusten osalta, jotka he saavat tietoonsa tehtäviään hoitaessaan. Vaitiolovelvollisuus sitoo heitä senkin jälkeen, kun heidän tehtävänsä eivät enää liity näiden määräysten hallinnointiin. 25 artikla 73 artiklan riippumattomuus Täydellisen tai osittaisen pysyvän työkyvyttömyyden tunnustaminen henkilöstösääntöjen 73 artiklan ja näiden määräysten mukaisesti ei millään tavoin estä henkilöstösääntöjen 78 artiklan soveltamista ja päinvastoin. IV LUKUOIKEUKSIEN LASKEMINEN JA KORVAUSTEN MAKSAMINEN 26 artikla Oikeuksien laskeminen Niiden oikeuksien laskeminen, jotka näiden määräysten perusteella mahdollisesti syntyvät tapaturman tai ammattitaudin uhriksi joutuneelle vakuutetulle tai hänen oikeudenomistajalleen, on sen toimielimen velvollisuus, jonka palveluksessa vakuutettu oli tapaturman sattuessa tai ammattitautiin sairastuessaan. Tätä koskeva laskelma annetaan tiedoksi vakuutetulle tai hänen oikeudenomistajalleen ja Euroopan yhteisöjen komissiolle, jonka tehtävänä on huolehtia näissä määräyksissä tarkoitettujen korvausten maksamisesta. 27 artikla Etuuksien maksaminen Edellä 10 ja 11 artiklassa tarkoitetut kiinteämääräiset summat sekä 12 artiklassa tarkoitettu elinkorko maksetaan euroina. V LUKUMUUTOKSENHAKU 28 artikla Muutoksenhaku Vakuutettu tai hänen oikeudenomistajansa voi henkilöstösääntöjen 90 artiklan nojalla tehdä valituksen näiden määräysten mukaisesti tehdyistä päätöksistä sen toimielimen nimittävälle viranomaiselle, jonka palveluksessa vakuutettu on; samat henkilöt voivat nostaa kanteen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa yhteisöjen perustamissopimuksissa ja henkilöstösääntöjen 91 artiklassa määrätyin edellytyksin. VI LUKULOPPUSÄÄNNÖKSET 29 artikla Säännöllinen yhteistoiminta Henkilöstösääntökomitea keskustelee säännöllisesti näiden määräysten soveltamisesta. 30 artikla Kumoaminen Kumotaan Euroopan yhteisöjen virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutusta koskevat määräykset, sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina 18 päivänä heinäkuuta 1997. Niitä sovelletaan edelleen kuitenkin kaikkiin päätösluonnoksiin, jotka on hyväksytty 20 artiklan 1 kohdan nojalla ennen 1 päivää XXXkuuta 2004 lukuun ottamatta tapauksia, jotka otetaan uudelleen käsiteltäviksi 21 artiklan mukaisesti. 31 artikla Voimaantulo Nämä määräykset tulevat voimaan sitä kuukautta seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jonka aikana tuomioistuimen presidentti on vahvistanut henkilöstösääntöjen 73 artiklan 1 kohdassa säädetyn toimielinten yhteisen sopimuksen. Niitä sovelletaan kyseisestä päivästä. LIITE A Eurooppalainen ohjetaulukko fyysisten ja psyykkisten haittojen arvioimiseksi 25. toukokuuta 2003 SISÄLTÖ 83. Hermosto ______________________________________________________________ Neurologia Psykiatria Sensomotoriset häiriöt 84. Aistit ja suutautioppi (stomatologia)________________________________________ Silmätautioppi (oftalmologia) Korva, nenä ja kurkku Suutautioppi (stomatologia) ______________________________________ 85. Tuki- ja liikuntaelimet____________________________________________________ Yläraajat ________________________________________________________________ Alaraajat ________________________________________________________________ Selkäranka ______________________________________________________________ Lantio__________________________________________________________________ 86. Hengitys- ja verenkierto__________________________________________________ Sydän__________________________________________________________________ Keuhkot _______________________________________________________________ 87. Verisuonet_____________________________________________________________ Valtimot _______________________________________________________________ Laskimot ______________________________________________________________ Imusuonet _____________________________________________________________ Perna _________________________________________________________________ 88. Ruuansulatus___________________________________________________________ Maksan ja suoliston vauriot _________________________________________________ 89. Virtsaneritys ___________________________________________________________ 90. Sukupuolielimet _______________________________________________________ 91. Umpieritys ____________________________________________________________ 92. Iho __________________________________________________________________ Vakavat palovammat ja arvet _______________________________________________ I.HERMOSTO | I – HERMOSTO Muut kuin kuvatut tilat arvioidaan kuvailtuun ja kvantifioituun kliiniseen tilaan nähden. Jos taulukossa esitetään vain täydellistä toimintakyvyn puutetta vastaava luku, osittaiset haitat on arvioitava havaittujen puutteiden perusteella ja ottamalla huomioon koko toimintakyvyn menettämistä vastaava suhdeluku. NEUROLOGIA Motoriset ja sensomotoriset haitat Täydellinen neliraajahalvaus luokituksen mukaan C2–C6 alle C6 | 95 % 85 % | Täydellinen toispuolihalvaus johon liittyy afasia johon ei liity afasiaa | 90 % 75 % | Täydellinen alaraajahalvaus luokituksen mukaan | 70–75 % | Täydellinen cauda equina -oireyhtymä, luokituksen mukaan | 25–50 % | Kognitiiviset häiriöt - Neuropsykologisten oireyhtymien analysoinnin on perustuttava tarkasti oireoppiin. Niin kutsuttu otsalohko-oireyhtymä vastaa nykypäivänä itse asiassa tarkkaan määritettyjä kokonaisuuksia, joihin liittyvät häiriöt – olivatpa ne suuria tai pieniä – luokitellaan kliinisesti hyvin monella tapaa. Vajaatoiminnan suhdeluvun arvioinnin on siis ehdottomasti perustuttava erityisalan lääkärin yksityiskohtaiseen lausuntoon, jonka on vastattava alkuperäisiä vammoja sekä kliinisten ja parakliinisten kokeiden tuloksia. . Todellinen otsalohko-oireyhtymä Hälyttävä muoto, jossa potilas psyykkisesti toimintakyvytön, vakavia vaikeuksia osallistua sosiaaliseen elämään ja perhe-elämään | 60–85 % | Vakava muoto, jossa vaistonvarainen käytös häiriintyy, aloitekyky häviää, esiintyy mielialahäiriöitä, osallistuminen sosiaaliseen elämään ja perhe-elämään arveluttavaa | 35–60 % | Keskivakava muoto, jossa psyykkeen toiminta hidastuu suhteellisesti, esiintyy muistivaikeuksia ja mielialahäiriöitä, osallistuminen sosiaaliseen elämään ja perhe-elämään vaikeutuu | 20–35 % | Lievä muoto, johon liittyy keskittymiskyvyn puutetta, hitautta, muistivaikeuksia ja vaikeuksia laatia monimutkaisia suunnitelmia. Hieman tai ei lainkaan vaikeuksia osallistua sosiaaliseen elämään ja perhe-elämään. | 10–20 % | 2) Kommunikaatiohäiriöt Vakava afasia, johon liittyy erilaisia puheen tuottamisen häiriöitä, aleksiaa, ymmärtämisvaikeuksia | 70 % | Lievä afasia, johon liittyy vaikeuksia nimetä ja toistaa asioita, parafasiaa. Ymmärtämiskyky säilyy. | 10–30 % | 3) Muistihäiriöt Täydellinen Korsakoffin oireyhtymä | 60 % | Oheishäiriöt: usein tapahtuva unohtelu, joka häiritsee tavanomaista elämää ja jonka takia potilas tarvitsee muistin apuvälineitä; erehtyminen tunnistettaessa, mahdollinen kuvittelu, oppimisvaikeudet, mieleenpalauttamiskyvyn häiriöt. | 10–60 % | Opitun tiedon unohtaminen osittain tai täydellisesti: Vastaavia suhdelukuja arvioidaan saman asteikon mukaisesti kuin muistihäiriöitä. | 4) Lievät kognitiiviset häiriöt Jos potilaalla ei ole todellista otsalohko-oireyhtymää tai yksittäistä kognitiivisen toiminnon häiriötä , jotkin enemmän tai vähemmän vakavat kallon vammat voivat aiheuttaa objektiivisesti todettavissa olevan traumaperäisestä neurasteniasta erillisen oireyhtymän, johon liittyy tarkkaavaisuuden vaihtelua, ajatuksenkulun hitautta, muistivaikeuksia, henkistä väsymistä, äänensietokyvyn puutetta ja mielialan vaihteluja; oireet jatkuvat yli 2 vuoden ajan. | 5–10 % | 5) Dementia Vammanjälkeisestä dementiasta ei ole saatu pitäviä todisteita. Niin kutsutut Alzheimer-tyyppiset dementiat ja seniili dementiat eivät koskaan ole traumaperäisiä. Sekalaiset kognitiiviset ja sensomotoriset häiriöt Sekalaisille häiriöille on yhteistä kallon vakava vaurioituminen. Niihin liittyy useimmiten otsalohkon toimintahäiriöitä, kognitiivisia häiriöitä, käytöshäiriöitä, liikehermoradan ja/tai pikkuaivojen häiriöitä ja aistivaurioita (hemianopsia, silmän liikehermon halvaus jne.), jotka vastaavat kuvannettuja vammoja. Näistä toisiinsa liittyvistä häiriöistä laaditaan toisistaan poikkeavia kliinisiä kuvauksia, joita ei voida esittää täsmällisinä suhdelukuina, kuten täysin eriteltyjä vaivoja. Häiriöitä arvioidaan sen sijaan kokonaisuuksina. Lääketieteellis-oikeustieteellisessä arvioinnissa on kuitenkin mahdollista eritellä useita vakavuusasteita kokonaishaitan perusteella. Kaiken tahdonalaisen tarkoituksenmukaisen toiminnan puuttuminen, kaikki tunnistettavissa olevat mahdollisuudet sosiaaliseen kanssakäymiseen menetetty | 100 % | Vakavat sensomotoriset häiriöt, jotka rajoittavat suuresti potilaan autonomiaa ja joihin liittyy kognitiivisia häiriöitä, jotka häiritsevät normaalia sosiaalista kanssakäymistä | 85–95 % | Vakavat kognitiiviset häiriöt, joihin liittyy ensinnäkin estotonta käytöstä, vakavia käytöshäiriöitä ja yhteiskuntakelpoisuus vaarantuu; lisäksi sensomotorisia häiriöitä, jotka eivät estä jokapäiväisen elämän olennaisia autonomisia toimintoja | 60–85 % | Kognitiiviset häiriöt, joihin liittyy keskittymiskyvyn ja muistin pysyviä häiriöitä, osittainen tai täydellinen aloitekyvyn ja/tai itsekritiikin puute, kyvyttömyys hallita monimutkaisia tilanteita ja ilmeisiä sensomotorisia häiriöitä, jotka eivät kuitenkaan estä jokapäiväisen elämän autonomista toimintaa | 40–60 % | Kognitiiviset häiriöt, joihin liittyy selvää ajatuksenkulun hitautta, silminnähtäviä muistihäiriöitä, vaikeuksia laatia monimutkaisia suunnitelmia ja lieviä sensomotorisia häiriöitä. | 20–40 % | Epilepsia Vajaatoiminnan suhdelukua ei voida ehdottaa, ellei ole todisteita kallon ja aivojen todellisesta vauriosta tai epileptisten kohtausten todellisuudesta. Sitä ei voida ehdottaa myöskään ennen taantumista, joka on välttämätön kohtausten yhtäkkisen puhkeamisen tasaantumisen ja hoitoon tottumisen kannalta. 1) Epileptiset kohtaukset, joihin liittyy tajunnan menettäminen (kokonaisvaltaiset kohtaukset ja kompleksit partiaaliset kohtaukset) Hallitsematon epilepsia: mukautetusta ja noudatetusta hoidosta huolimatta kohtauksia esiintyy todistetusti lähes päivittäin. | 35–70 % | Vaikeasti hallittava epilepsia: kohtauksia on usein (useita kuukaudessa), hoidolla on sivuvaikutuksia. | 15–35 % | Hallittu epilepsia: hoitoa siedetään hyvin. | 10–15 % | Epileptiset kohtaukset, joihin ei kuulu tajunnan menetystä Yksinkertaiset partiaaliset kohtaukset, joiden alkuperä voidaan vahvistaa asianmukaisesti kohtausten tyypin, toistumistiheyden ja hoidon sivuvaikutusten perusteella. | 10–30 % | EEG-tutkimuksissa paljastuneet poikkeamat eivät riitä traumaperäisen epilepsian diagnosointiin, ellei kohtauksia ole näytetty toteen. Traumaperäinen neurastenia Todistettavasti tapahtuneesta tajunnan menetyksestä aiheutuneet haitat, jotka eivät ole todennettuja. | 2 % | Hermoperäiset kivut Hermoperäiset kivut liittyvät ääreishermoston vaurioon, joka havaitaan nosiseptoreiden ärsytystä heikompana ärsytyksenä ja joka voi aiheuttaa monia kliinisiä oireita: kivulias anestesia, säteilevä kipu, hyperpatiat (esimerkiksi tynkäkipu eli amputoidun raajan aaveraajakipu tai kolmoishermosärky). Nämä ovat "poikkeuksellisia kipuja", eivätkä sisälly vaurioiden tavanomaisiin oireisiin, joten ne eivät sisälly myöskään fyysisten ja psyykkisten haittojen suhdelukuihin. Hermoperäiset kivut ovat liitännäishaittoja. Vaikuttaa kuitenkin oikeutetulta arvioida ne korottamalla kyseisen haitan suhdelukua 5–10 % . *** PSYKIATRIA (Viitteinä luokitukset CIM X ja DSM IV) a) Jatkuvat mielialahäiriöt Jos vaurionjälkeiset fyysiset vammat tarvitsevat monimuotoista ja pitkäaikaista hoitoa, josta seuraa vakavia jälkivaivoja, voi potilaan pysyvä psyykkinen tila olla tuskainen, ja siihen voi kuulua jatkuvia mielialahäiriöitä ( masennustila ). Jatkuva erikoislääkärin seuranta, hoitopakko joko sairaalassa tai kotona | 10–20 % | Säännöllinen erikoislääkärin seuranta, epäsäännöllinen erityishoito | 3–10 % | Epäsäännöllinen lääkärin seurannan tarve, ajoittainen hoito | Enintään 3 % | 93. Traumaperäiset neuroosit (traumaperäinen stressireaktio, pelkoneuroosi) Traumaperäiset neuroosit seuraavat psyykkisiä oireita, jotka aiheutuvat yhtäkkisestä, arvaamattomasta ja äkillisestä traumaattisesta tapahtumasta, joka ylittää yksilön puolustusmekanismien kapasiteetin. Stressinaiheuttajan on oltava voimakas ja/tai pitkäkestoinen. Tapahtuman on pitänyt painua mieleen. Symptomatologiassa tunnetaan ahdistushäiriöt, välttelevä käytös, pakko-oireinen häiriö ja luonnehäiriöt. Varhaisessa vaiheessa hoidettuna arviointi voidaan tehdä vasta noin kahden hoitovuoden jälkeen. Vakava pelkoneuroosi | 12–20 % | Ahdistushäiriöt, johon liittyy paniikkihäiriökohtauksia, välttelevää käytöstä ja pakko-oireinen häiriö | 8–12 % | Ahdistushäiriöt, johon liittyy välttelevää käytöstä ja pakko-oireinen häiriö | 3–8 % | Vähäiset ahdistavat pelkotilat | Enintään 3 % | 94. Psykoottiset häiriöt Psykoottisia häiriöitä ei oteta esille tässä taulukossa, sillä niiden traumaperäisyyttä on tuskin koskaan osoitettu. *** C) SENSOMOTORISET HÄIRIÖT Hermoston vaurio johtaa paralyysiin (täydellinen halvaus) tai pareesiin (osittaishalvaus). Vauriota on arvioitava objektiivisten kliinisten ja teknisten seurausten perusteella. a) Kasvot Kolmoishermon halvaus toispuolinen molemminpuolinen | 15 % 30 % | Kasvohermon halvaus toispuolinen molemminpuolinen | 20 % 45 % | Kieli-kitahermon halvaus toispuolinen | 8 % | Kielen liikehermon halvaus toispuolinen | 10 % | - b) Yläraajat D | ND | Täyshalvaus (hartiapunoksen täydellinen vaurioituminen) | 65 % | 60 % | Kyynär- ja keskihermon halvaus | 45 % | 40 % | Värttinähermon halvaus kolmipäisen olkalihaksen yläpuolella kolmipäisen olkalihaksen alapuolella | 40 % 30 % | 35 % 25 % | Keskihermon halvaus käsivarressa ranteessa | 35 % 25 % | 30 % 20 % | Kyynärhermon halvaus | 20 % | 15 % | Kainalohermon halvaus | 15 % | 12 % | Lihas-ihohermon halvaus | 10 % | 8 % | Koska seuraavat vauriot vaikuttavat yläraajoihin, ne on sijoitettu tähän lukuun: D | ND | Selkäydinhermon halvaus | 12 % | 10 % | Ylimmän rintahermon halvaus | 5 % | 4 % | 95. Alaraajat Lonkkahermon halvaus (täydellinen vaurioituminen) ylöspäin vartaloon vaikuttava (pakaralihasten halvaus) alaspäin vaikuttava, polven alapuolinen | 45 % 35 % | Reisihermon halvaus | 35 % | Pohjehermon halvaus | 22 % | Säärihermon halvaus | 22 % | Peittyneen aukon hermon halvaus | 5 % | - *** II. AISTIT JA SUUTAUTIOPPI (STOMATOLOGIA) | II. AISTIT JA SUUTAUTIOPPI (STOMATOLOGIA) 1. SILMÄTAUTIOPPI (OFTALMOLOGIA) Muut kuin kuvatut tilat arvioidaan kuvailtuun ja kvantifioituun kliiniseen tilaan nähden. A) NÄÖNTARKKUUS a) Näkökyvyn täydellinen menettäminen Näkökyvyn menettäminen molemmista silmistä (sokeus) | 85 % | Näkökyvyn menettäminen toisesta silmästä | 25 % | b) Tarkan näkökyvyn menettäminen molemmista silmistä, kauko- ja likinäkö Näkökentän neljänneksen puutos (kvadrantanopsia) tyypin perusteella | Enintään 30 % | Keskeisnäön puutos molemminpuolinen toispuolinen | Enintään 70 % Enintään 20 % | Tähtäyspisteen viereinen näkökentän puutos toispuolinen vai molemminpuolinen, näöntarkkuus säilynyt | Enintään 15 % | - C) SILMÄN LIIKE Kahtena näkeminen katseen suunnan perusteella, onko vaurio pysyvä, onko silmä peitettävä pysyvästi | Enintään 25 % | Silmän liikehermon halvaus tyypin mukaan | Enintään 15 % | Luonnollisen liikkeen häiriöt tyypin mukaan (enintään värikalvon puuttuminen) | Enintään 10 % | Piilokarsastus, silmien konvergenssin täydellinen puuttuminen | 5 % | - D) MYKIÖ Mykiö poistettu ja korvattu ulkoisella optisella laitteella (afakia) molemminpuolinen toispuolinen Tähän on lisättävä korjatun näkötarkkuuden menettämistä vastaava suhdeluku ylittämättä kuitenkaan 25 prosenttia toispuolisissa vaurioissa ja 85 prosenttia molemminpuolisissa vaurioissa. Mykiö poistettu ja korvattu tekomykiöllä (pseudofakia) Lisätään näöntarkkuuden menettämistä vastaavaan suhdelukuun 5 prosenttia kustakin tekomykiöllä varustetusta silmästä. | 20 % 10 % | - E) MUUT SILMÄN TOIMINTAAN LIITTYVÄT VAURIOT Vaurion mukaisesti, vakavin on laskeuma eli ptoosi, johon liittyy yhteisnäön häiriö ja molempien silmien kuivuus | Enintään 10 % | *** 2. KORVA, NENÄ JA KURKKU Muut kuin kuvatut tilat arvioidaan kuvailtuun ja kvantifioituun kliiniseen tilaan nähden. A) KUULO A) Kuulontarkkuus 1) Täydellinen kuurous Molemminpuolinen | 60 % | Toispuolinen | 14 % | 2) Osittainen kuurous Arviointi tehdään kahdessa osassa: - Keskimääräinen kuulovamma Keskimääräinen kuulovamma lasketaan siitä, kuinka paljon aistittu ääni heikkenee desibeleinä kulkeutuessaan ilmassa taajuuksilla 500, 1000, 2000 ja 4000 hertsiä, joista määräytyvät painotuskertoimet ovat 2, 4, 3 ja 1. Tulos jaetaan kymmenellä. Lopputuloksena saadaan seuraava taulukko: Keskimääräinen kuulovamma (dB) | 0–19 | 20–29 | 30–39 | 40–49 | 50–59 | 60–69 | 70–79 | 80 tai yli | 0–19 | 0 | 2 | 4 | 6 | 8 | 10 | 12 | 14 | 20–29 | 2 | 4 | 6 | 8 | 10 | 12 | 14 | 18 | 30–39 | 4 | 6 | 8 | 10 | 12 | 15 | 20 | 25 | 40–49 | 6 | 8 | 10 | 12 | 15 | 20 | 25 | 30 | 50–59 | 8 | 10 | 12 | 15 | 20 | 25 | 30 | 35 | 60–69 | 10 | 12 | 15 | 20 | 25 | 30 | 40 | 45 | 70–79 | 12 | 14 | 20 | 25 | 30 | 40 | 50 | 55 | 80 tai yli | 14 | 18 | 25 | 30 | 35 | 45 | 55 | 60 | - Kuulon vääristymät Arviointi on tehtävä vertaamalla oheista bruttoarvoa audiometrisen kuulotestin tuloksiin, jotta voidaan arvioida mahdollisia kuulon vääristymiä (erityisesti äänen aistimista todellista voimakkaampana) toimintaa haittaavina vaivoina. Seuraavassa taulukossa esitetään kasvun suhdeluvut, joista voidaan tarvittaessa keskustella alustavan audiometrisen kuulotestin tulosten perusteella: %:n ero | 100 % | 90 % | 80 % | 70 % | 60 % | ( 50 % | 100 % | 0 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 90 % | 0 | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 80 % | 1 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 70 % | 2 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 60 % | 3 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | ( 50 % | 4 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Jos potilas käyttää kuulolaitetta , kuulon kohentuminen määritetään vertaamalla kuulolaitteen kanssa ja ilman kuulolaitetta saatavia kuulokäyriä. Lukuarvoa voidaan näin ollen alentaa, mutta alentaminen on tehtävä ottaen huomioon kuulovälineen aiheuttamat haitat erityisesti meluisassa ympäristössä. 96. Korvien soiminen ilman ulkoista syytä Jos voidaan osoittaa olevan vaurion aiheuttama | Enintään 3 % | B) TASAPAINOAISTI Molemminpuolinen tasapainoelimen vamma, johon liittyy todennettuja haitallisia häiriöitä; vamman merkittävyyden perusteella | 10–25 % | Toispuolinen tasapainoelimen vamma | 4–10 % | Vaaraton äkillinen huimaus | Enintään 4 % | C) NENÄN HENGITYSTIET Tukos, johon ei hoitoa ● molemminpuolinen toispuolinen | Enintään 8 % Enintään 3 % | - D) HAJUAISTI mukaan luettuna makuaistin heikentyminen Anosmia (haistamiskyvyttömyys) | 8 % | Hyposmia (hajuaistin heikkous) | Enintään 3 % | E) ÄÄNEN MUODOSTUS Afonia (äänenkato) | 30 % | Yksittäinen dysfonia (ääntöhäiriö) | Enintään 10 % | *** 3. SUUTAUTIOPPI (STOMATOLOGIA) Muut kuin kuvatut tilat arvioidaan kuvailtuun ja kvantifioituun kliiniseen tilaan nähden. Jos potilaalla on käytössä liikuteltava apuväline, vähennetään ½, jos potilaalla on kiinteä apuväline, vähennetään ¾. Implantin asentamisen katsotaan poistavan vaivan. Kaikki hampaat poistettu ja apuvälineen käyttö todistetusti mahdotonta vaivan vaikutukset yleiseen tilaan otettu huomioon | 28 % | Yhden hampaan poisto, hammasta ei voi korvata etu- tai kulmahammas väli- tai poskihammas | 1% 1,5 % | Leukaluun toiminnan häiriöt Suu avautuu enintään 10 mm Suu avautuu 10–30 mm | 25–28 % 5–25 % | Traumaperäiset hammasrivien liikuntakosketuksen vauriot, purentakykyyn kohdistuneiden vaikutusten perusteella | 2–10 % | Kielen liikkuvan osan poisto, ottaen huomioon vaikutukset puheeseen, purentaan ja nielemiseen haittojen vakavuuden perusteella | 3–30 % | *** 3. TUKI- JA LIIKUNTAELIMET | III. TUKI- JA LIIKUNTAELIMET Muut kuin kuvatut tilat arvioidaan kuvailtuun ja kvantifioituun kliiniseen tilaan nähden. Olipa kyse nivelestä tai jäsenestä, kokonaisarvo ei ole yksittäisten suhdelukujen summa, vaan haittojen yhteisvaikutuksen tulos. Hyvässä asennossa olevan jäsenen kaikkien nivelten ankyloosia koskevien suhdelukujen summa ei voi olla suurempi, kuin jäsenen tai sen toimintakyvyn menettäminen täysin. Suhdelukujen, jotka vastaavat erittäin merkittävää jäykistymistä, jota ei ole otettu järjestelmällisesti huomioon, on perustuttava kyseisen nivelen ankyloosia vastaavaan arvoon. Suurten nivelten tekonivelien osalta on myönnettävä, ettei yksikään tekonivelistä palauta asento- ja liikeaistia, ja kaikkiin liittyy potilaan elämää rajoittavia tekijöitä. Näin ollen sisäinen proteesi oikeuttaa 5 prosentin perusarvoon. Kun toimintakyvyn lopputulos ei ole objektiivisesti tyydyttävä, sisäisen proteesin periaatteelliset epämukavuudet sisällytetään toimintahäiriöön liittyviin haittoihin, joten ylimääräistä suhdelukua ei määritetä. B) YLÄRAAJAT (lukuun ottamatta kämmentä ja sormia) a) Amputoinnit Yläraajojen mahdolliset proteesit eivät ole yleensä nykypäivänä sellaisia, jotka tarjoaisivat potilaalle todellista hyötyä, sillä tuntoa ei voi palauttaa. Jos potilaan tila kohenee, asiantuntija ottaa tämän konkreettisesti huomioon ja pienentää alla esitettyä suhdelukua kohtuullisesti. D | ND | Yläraajan täydellinen amputointi | 65 % | 60 % | Käsivarren amputointi (olkanivel liikkuu) | 60 % | 55 % | Kyynärvarren amputointi | 50 % | 45 % | b) Ankyloosit ja jäykkyydet 1) Olkanivel Olkanivel tekee kuutta erilaista liikettä, jotka yhdistyvät olkapään toiminnassa toisiinsa. Kukin liikkeistä on jollain tapaa merkityksellinen jokapäiväisen elämän toiminnoissa. Kolme tärkeintä liikettä ovat kohotus etukautta, loitontaminen ja sisäkierto. Muut liikkeet ovat ulkokierto, kohotus takakautta ja lähentäminen. Takakautta tapahtuvan kohotuksen ja lähentämisen estymiselle annetut suhdeluvut ovat niin alhaiset, etteivät ne sisälly seuraavaan taulukkoon. Niillä painotetaan muiden liikkeiden rajoituksille laskettuja suhdelukuja. - Ankyloosi D | ND | Artrodeesi (nivelen luudutus) tai ankyloosi toiminta-asennossa liikkumaton lapaluu liikkuva lapaluu | 30 % 25 % | 25 % 20 % | - Jäykkyydet D | ND | Kohottamisen ja loitontamisen rajoittuminen 60 asteeseen kiertoliikkeiden täydellinen puuttuminen muut liikeradat toimivat täysin | 22 % 18 % | 20 % 16 % | Kohottamisen ja loitontamisen rajoittuminen 90 asteeseen kiertoliikkeiden täydellinen puuttuminen muut liikeradat toimivat täysin | 16 % 10 % | 14 % 8 % | Kohottamisen ja loitontamisen rajoittuminen 130 asteeseen muut liikeradat toimivat täysin | 3 % | 2 % | Pelkän sisäkierron puuttuminen | 6 % | 5 % | Pelkän ulkokierron puuttuminen | 3 % | 2 % | 2) Kyynärnivel Vain 20–120 asteen koukistuskyvystä on käytännön hyötyä. Hyödyllisen liikesektorin ulkopuolelle jäävät liikkeet vaikuttavat vain vähän jokapäiväiseen elämään. Alla esitetyt suhdeluvut koskevat siis vain hyödyllisen liikesektorin puutteita. Asiantuntija ottaa huomioon puutteet ojentamisessa ja koukistamisessa, ja puutteet on sisällytettävä suhdelukuihin, mutta niitä ei saa lisätä. Tähän lisätään mahdollisten sisään- ja uloskierron vaurioiden lukuarvot. - Ankyloosit D | ND | Artodeesi (nivelen luudutus) tai ankyloosi toiminta-asentoon sisään- ja uloskierto säilyy sisään- ja uloskierto estyy | 24 % 34 % | 20 % 30 % | - Jäykkyydet D | ND | Täydellinen koukistus, mutta ojentaminen rajoittuu yli 90 asteeseen rajoittuu 90 asteeseen rajoittuu 20 asteeseen | 15 % 12 % 2 % | 12 % 10 % 1 % | Täydellinen ojentaminen, mutta koukistus enintään 120 astetta enintään 90 astetta vähemmän | 2 % 12 % 15 % | 1 % 10 % 12 % | 3) Pelkän sisään- ja uloskierron vaurioituminen - Ankyloosit D | ND | Ankyloosi toiminta-asentoon | 10 % | 8 % | - Jäykkyydet D | ND | Jäykkyys sisäänkierrossa | 0–6 % | 0–5 % | Jäykkyys uloskierrossa | 0–4 % | 0–3 % | 4) Ranne Hyödyllinen liikesektori on koukistuksessa 0–45 astetta ja ojennuksessa 0–45 astetta. Hyödyllisen liikesektorin ulkopuolelle jäävät liikkeet vaikuttavat vain vähän jokapäiväiseen elämään. Sama pätee värttinäluunpuoleisessa poikkeamassa. - Ankyloosit D | ND | Artrodeesi (nivelen luudutus) tai ankyloosi toiminta-asentoon sisään- ja uloskierto säilyy sisään- ja uloskierto estyy | 10 % 20 % | 8 % 16 % | - Jäykkyydet D | ND | Jäykkyys hyödyllisellä liikesektorilla puutteet koukistuksessa puutteet ojennuksessa | 0–4 % 0–6 % | 0–3 % 0–5 % | Kyynärpään deviaation menettäminen | 1,5 % | 1 % | B. KÄMMEN Kämmenen ensisijainen tehtävä on tarttuminen,joka edellyttää oikeaa otetta ja puristusta. Tarttuminen edellyttää sormien riittävän pituuden, liikkuvuuden ja tunnon säilymistä. Tämän jälkeen asiantuntijan on tehtävä ennen kaikkea analyyttinen tutkimus kämmenestä. Hänen on varmistettava, tukevatko hänen tutkimustuloksensa sitä, miten potilas suoriutuu seuraavista kuudesta perusotteesta (ks. kuva). Tutkimustulosten ja suorituksen välisen ristiriidan syitä on tutkittava huolella, ja esitettyyn suhdelukuun on tehtävä tarvittava korjaus. Ylärajana on sormien toimintakyvyn menettäminen. PERUSOTTEET [pic] [pic] [pic] Ote työkalusta Peukalo–etusormiote Lateraali peukalo–etusormiote sormenpäillä [pic] [pic] [pic] Peukalon ja kahden sormen välinen ote (kynäote) Tartuntaote sormet koukistuneina Palloon tarttuminen a) Amputoinnit 1) Kämmenen täydellinen amputointi D | ND | Kämmenen täydellinen amputointi | 50 % | 45 % | 2) Sormien amputointi Tässä kaaviossa - katkoviivoilla merkityillä kohdilla ei ole mitään arvoa - kuhunkin osaan liitetty suhdeluku kattaa koko osan - osan osittainen menetys lasketaan määrättynä osuutena täydellisestä menettämisestä - esitetyissä luvuissa otetaan huomioon lievät tunto- ja verenkiertohäiriöt sekä troofiset häiriöt, jotka lääkäri yhdistää tavallisesti sormien amputointiin. - Peukalon (ja peukalon kämmenluun) tai muiden sormien amputointi: ks. kämmenen kaavio - Muun sormen kuin peukalon amputointi kokonaan tai osittain : ks. kaavioon merkityt suhdeluvut. - Useamman muun sormen kuin peukalon amputointi (yhteismenetykset): Yhtä sormea koskevien suhdelukujen yksinkertaisessa yhteenlaskussa ei oteta huomioon sormien välistä yhteisvaikutusta. Yhteisvaikutus vaihtelee sormien lukumäärän mukaan: - kaksi sormea vaurioitunut: korotetaan lisäämällä yksinkertaisesti 45 prosenttia lasketusta arvosta - kolme sormea vaurioitunut: korotetaan lisäämällä yksinkertaisesti 65 prosenttia lasketusta arvosta - neljä sormea vaurioitunut: korotetaan lisäämällä yksinkertaisesti 45 prosenttia lasketusta arvosta - Peukalon amputointi: D | ND | menetetty kämmenluu sekä P1 ja P2 | 26 % | 22 % | menetetty P1 ja P2 | 21 % | 18 % | menetetty P2 | 12 % | 10 % | - Peukalon ja yhden tai useamman muun sormien amputointi: tässä termi "peukalo" viittaa vain lyhenteisiin P1 ja P2. Peukaloa koskevan suhdeluvun ja muita sormia yhteisesti koskevan suhdeluvun (jossa otetaan huomioon sormien keskinäinen yhteisvaikutus) suora yhteenlasku antaa tulokseksi liian korkean kokonaisarvon. Kaaviossa peukalolle annettu arvo pätee ainoastaan, kun muut sormet säilyvät ehjinä. Jos muut sormet vaurioituvat, peukalon arvo alenee yhteistoiminnassa. Näin ollen yksinkertaisella yhteenlaskulla saatuun suhdelukuun (peukalon suhdeluku + muiden sormien suhdeluku korotettuna yhteisvaikutuksen takia) on sovellettava yhtä seuraavista vähennyskertoimista: - menetetty peukalo ja yksi sormi: 0 % (arvo alenee liian vähän, jotta se vaikuttaisi kokonaissummaan) - menetetty peukalo ja kaksi sormea: - 5 % - menetetty peukalo ja kolme sormea: - 10 % - menetetty peukalo ja neljä sormea: - 20 % Jos lisäksi on menetetty ensimmäinen kämmenluu, lopullinen suhdeluku muuttuu vain vähän. Itse asiassa ensimmäisellä kämmenluulla on yksin vain vähän arvoa. Muiden kämmenluiden vaikutus kokonaisarvoon on vähäinen, mutta vaihtelee, sillä niiden poisto on tapauksen mukaan toivottavaa tai hieman tilannetta pahentavaa. b) Ankyloosit, artrodeesit ja jäykkyydet Kun samalla kertaa vaurioituu useita sormia, on sovellettava kertoimia, joissa otetaan huomioon yhtäältä muiden sormien kuin peukalon yhteistoiminta ja toisaalta sekä peukaloon että yhteen muuhun sormeen kohdistuvat vauriot. Ks. edellä. 1) Ankyloosit Lyhenne A0 tarkoittaa kämmenluun ja monikulmaluun välistä peukalon niveltä. A1 tarkoittaa kaikissa sormissa tyviniveltä, A2 keskiniveltä ja A3 yläniveltä. Muiden sormien kuin peukalon toiminta-asento on 20–30 asteen koukistus. Peukalon toiminta-asento on A0:n loitontaminen ja eteenpäin kohottaminen sekä A1:n ja A2:n lievä koukistaminen. - Peukalon ankyloosi toiminta-asennossa A0:n, A1:n ja A2:n ankyloosia vastaava suhdeluku on alle 75 prosenttia muiden sormien ankyloosin arvosta, missä otetaan huomioon peukalon erityinen tarkoitus. Itse asiassa peukalon ankyloosia voidaan edelleen hieman vastustaa. D | ND | A0 + A1 +A2 | 16 % | 14 % | A0 | 8 % | 7 % | A1 | 4 % | 3,5 % | A2 | 4 % | 3,5 % | A1 + A2 | 8 % | 7 % | - Yhden muun sormen kuin peukalon kaikkien nivelten ankyloosi Toiminta-asennossa : vastaa 75 prosenttia sormen menettämisen arvosta, koska tunto ja rajoittunut mahdollisuus käyttää sormea säilyvät. D | ND | Etusormi | 6 % | 5 % | Keskisormi | 6 % | 5 % | Nimetön | 4 % | 3 % | Pikkusormi | 4,5 % | 4 % | Epäedullisessa asennossa ylikoukistunut | D | ND | Etusormi | 8 % | 7 % | Keskisormi | 8 % | 7 % | Nimetön | 5 % | 4 % | Pikkusormi | 6 % | 5 % | yliojentunut | D | ND | Etusormi | 7 % | 6 % | Keskisormi | 7 % | 6 % | Nimetön | 4,5 % | 3,5 % | Pikkusormi | 5 % | 4% | - Yhden muun sormen kuin peukalon yhden tai kahden nivelen ankyloosi Asiantuntija viittaa kyseisen sormen täydellisen ankyloosin suhdelukuun vähennettynä 1/3:lla tai 2/3:lla. 2 Jäykkyydet Jäykkyydelle annettu arvo on laskettu ankyloosin suhdeluvun perusteella ottaen huomioon kunkin nivelen hyödyllinen liikesektori. Hyödyllinen liikesektori on muilla sormilla kuin peukalolla: - A1 ja A2: etu- ja keskisormi: 20–80 asetetta; nimetön ja pikkusormi: 30–90 astetta - A3: 20–70 astetta Peukalon nivelten hyödyllinen liikesektori vastaa suurin piirtein niiden toiminta-asentoa. c) Kämmenselän tuntohäiriöt Kämmenselän tuntohäiriöt eivät vaikuta ihmisen toimintaan, joten niille ei tarvitse määrittää arvoa. Esitettyihin suhdelukuihin sisältyvät lievät harhatuntemukset ja hienoiset troofiset häiriöt, jotka lääkäri yhdistää tavallisesti leikkauksen seurauksena hermoon kasvaneeseen pieneen neurinomaan. Kun samalla kertaa vaurioituu useita sormia, on sovellettava kertoimia, joissa otetaan huomioon yhtäältä muiden sormien kuin peukalon yhteistoiminta ja toisaalta sekä peukaloon että yhteen tai useampaan muuhun sormeen kohdistuvat vauriot. Ks. edellä. 1) Tunnottomuus (anestesia) Suhdeluku vastaa 75 prosenttia suhdeluvusta, joka on määritetty kyseessä olevan, yhden tai useamman sormen tai sen osan/osien menettämiselle. 2) Heikentynyt tunto (hypestesia) Suhdeluku vastaa 50–75 prosenttia suhdeluvusta, joka on määritetty kyseessä olevan, yhden tai useamman sormen tai sen osan/osien menettämiselle, ottaen huomioon kyseisten sormien sekä heikentyneen tunnon sijainnin ja merkityksen (tarttuminen). B) ALARAAJAT . a) Amputoinnit Lonkan meneminen sijoiltaan tai amputointi reiden yläosasta; ei voida korjata proteesilla | 65 % | Toispuolinen lonkan meneminen sijoiltaan tai amputointi reiden yläosasta, ei lonkkatukia | 60 % | Reiden amputointi | 50 % | Polven meneminen sijoiltaan | 40 % | Säären amputointi | 30 % | Säären ja nilkan amputointi | 25 % | Jalkapöydän amputointi puoliksi tai kokonaan | 20 % | Viiden varpaan ja ensimmäisen jalkapöytäluun amputointi | 12 % | Ensimmäisen varpaan ja ensimmäisen jalkapöytäluun amputointi | 10 % | Ensimmäisen varpaan kahden varvasluun amputointi | 6 % | Alaraajan amputoinnin seurauksena potilas ei voi kävellä eikä seisoa, ellei amputointi kohdistu jalkaterään. Ehdotetut arvot vastaavat tilaa, jossa amputoitu osa on korvattu asianmukaisesti proteesilla. Jos proteesi ei ole yhtä tyydyttävä, asiantuntija arvioi suhdeluvun sen mukaan, miten potilas sietää proteesia ja mikä on lopputulos. Suhdeluku ei voi olla suurempi kuin kyseisen amputaation suhdeluku. b) Ankyloosit ja jäykkyydet 1) Lonkka Koukistus: 90 astetta riittää suurimpaan osaan jokapäiväisen elämän toiminnoista, 70 astetta riittää istumiseen ja portaiden nousuun, 30 astetta kävelyyn. Loitontaminen: 20 astetta riittää käytännössä kaikkiin jokapäiväisen elämän toimintoihin. Lähentäminen: käytännössä vain vähän merkitystä. Ulkokierto: vain ensimmäisillä 30 asteella on merkitystä. Sisäkierto: 10 astetta riittää suurimpaan osaan jokapäiväisen elämän toiminnoista. Ojennus: ensimmäiset 20 astetta riittävät kävelyyn ja portaiden nousuun. Kipu on olennainen tekijä, jonka ehdoilla lonkkaa käytetään jokapäiväisessä elämässä (kävely ja seisonta). Esitetyissä suhdeluvuissa otetaan tämä huomioon. - Ankyloosi Lonkka asento hyvä | 30 % | - Jäykkyydet Useita liikkeitä rajoittava tiukka jäykkyys oheismuutosten (röntgenmuutokset, lihassurkastumat) kanssa tilanne on vakavampi kuin ankyloosissa | Enintään 40 % | Muut liikkeet täysin normaaleja Koukistuskyvyn täydellinen menettäminen | 17 % | Koukistus: rajoittuu 30 asteeseen rajoittuu 70 asteeseen rajoittuu 90 asteeseen | 13 % 7 % 4 % | Ojennuskyvyn täydellinen menettäminen | 2 % | Ojennuskyky 20 astetta, mahdoton korjata | 4 % | Loitonnuskyvyn täydellinen menettäminen | 6 % | Lähennyskyvyn täydellinen menettäminen | 1 % | Ulkokierron täydellinen menettäminen | 3 % | Sisäkierron täydellinen menettäminen | 1 % | 2) Polvi Koukistus: 90 astetta riittää noin puoleen – ja erityisesti kaikkein tärkeimpiin – jokapäiväisen elämän toiminnoista (kävely, istuutuminen, portaiden nousu jne.), 110 astetta riittää ¾:aan jokapäiväisen elämän toiminnoista ja 135 astetta kaikkiin. Ojennus: Alle 10 asteen ojennuskyvyn estyminen ei haittaa ¾:aa jokapäiväisen elämän toimintoja - Ankyloosi Polvi asento hyvä | 25 % | - Jäykkyydet Koukistus: rajoittuu 30 asteeseen rajoittuu 50 asteeseen rajoittuu 70 asteeseen rajoittuu 90 asteeseen rajoittuu 110 asteeseen | 20 % 15 % 10 % 5 % 2 % | Ojennuksen estyminen alle 10 astetta 10 astetta 15 astetta 20 astetta 30 astetta | 0 % 3 % 5 % 10 % 20 % | - Väljyydet (ei apuvälineitä) Lateraalinen alle 10 astetta yli 10 astetta | 0–5 % 5–10 % | Anteriorinen pelkkä anteriorinen rotatorinen | 2–5 % 5–10 % | Posteriorinen pelkkä posteriorinen rotatorinen | 3–7 % 7–12 % | Kompleksi rotatorinen | 10–17 % | - Aksiaaliset poikkeamat Genu valgum (pihtipolvi) alle 10 astetta 10–20 astetta yli 20 astetta | 0–3 % 3–10 % 10–20 % | Genu varum (länkisääri) alle 10 astetta 10–20 astetta yli 20 astetta | 0–4 % 4–10 % 10–20 % | - Juoksijan polvi Juoksijan polvi | 0–8 % | - Nivelkierukan vauriot Nivelkierukan vauriot | 0–5 % | 3) Nilkka ja jalkaterä - Säären ja telaluun välinen nivel 20 asteen plantaarifleksio riittää yli puoleen jokapäiväisen elämän toiminnoista, 35 asteen fleksio riittää kaikkien toimintojen suorittamiseen. 10 asteen dorsaalifleksio riittää käytännössä kaikkiin jokapäiväisen elämän toimintoihin. Dorsaalifleksion estyminen muutamalla asteella on vakavampi haitta, kuin yhtä mittava plantaarifleksion estyminen, sillä dorsaalifleksion rata on pienempi. - Ankyloosi toiminta-asentoon, jalkaterän etuosa säilyy joustavana | 10 % | - Jäykkyydet Plantaarifleksion täydellinen estyminen | 5 % | Dorsaalifleksion täydellinen estyminen | 5 % | Plantaarifleksio 0–10 astetta 0–20 astetta 0–30 astetta | 5 % 4 % 2 % | Dorsaalifleksio 0–5 astetta 0–10 astetta 0–15 astetta | 5 % 3 % 1 % | Korjaamaton sisäänpäin kääntyminen | Enintään 15 % | - Väljyys Väljyys | 2–6 % | - Telaluun ja kantaluun välinen nivel Valgus (ulos kääntyminen): 5 astetta riittää käytännössä kaikkiin jokapäiväisen elämän toimintoihin. Varus (sisään kääntyminen): 5 astetta riittää yli puoleen jokapäiväisen elämän toiminnoista, 15 astetta riittääkaikkien toimintojen suorittamiseen. Ulos kääntymisen estyminen on haitallisempi vamma kuin sisään kääntymisen estyminen, sillä ankyloosia sisään kääntyneeseen asentoon on vaikeampi sietää kuin ulos kääntyneeseen asentoon. - Ankyloosi asento hyvä sisäänkääntynyt asento uloskääntynyt asento | 7 % 9% 8% | - Jäykkyydet Puoliksi rajoittunut | 3 % | Kolmanneksen rajoittunut | 2 % | - Jalkaterän poikittaisnivel (Chopartin nivel) ja distaali jalkateränivel (Lisfrancin nivel) - Ankyloosit Jalkaterän poikittaisnivel (Chopartin nivel) | 2% | Distaali jalkateränivel (Lisfrancin nivel) | 4% | - Jäykkyydet Puoliksi rajoittunut | 3 % | - Varpaan tyvinivelet - Ankyloosit Ensimmäisen varpaan tyvinivel, asennon mukaan | 2–3 %. | 2–5 varpaan ankyloosi, asento hyvä | 0–2 %. | - Jäykkyydet Jäykkyyksiä vastaavien suhdelukujen määrittämiseksi asiantuntija käyttää pohjana ankylooseille ehdotettuja suhdelukuja. 4) Yhdistyneet ankyloosit Yhdistyneet ankyloosit säären ja telaluun välinen nivel sekä telaluun ja kantaluun välinen nivel; jalkaterän poikittaisnivel ja jalkaterän etuosa joustavat säären ja telaluun välinen nivel sekä telaluun ja kantaluun välinen nivel; jalkaterän poikittaisnivelen ja jalkaterän etuosan liikkuvuus rajoitettu telaluun ja kantaluun välinen nivel ja jalkaterän poikittaisnivel hyvässä asennossa, muut nivelet vapaita säären ja telaluun välinen nivel, telaluun ja kantaluun välinen nivel ja jalkaterän poikittaisnivel; jalkaterän etuosa joustava säären ja telaluun välinen nivel, telaluun ja kantaluun välinen nivel, jalkaterän poikittaisnivel ja distaali jalkateränivel sama varpaiden ankyloosissa | 17% 20% 9% 19% 23% 25% | - 5) Korvaamattomat typistykset Enintään 5 cm | 8 % | Enintään 4 cm | 6 % | Enintään 2 cm | 2 % | Enintään 1cm | 0 % | D) SELKÄRANKA Muut kuin kuvatut tilat arvioidaan kuvailtuun ja kvantifioituun kliiniseen tilaan nähden. a) Kaularanka 1) Ei neurologista komplikaatiota - Ei dokumentoitua luun, välilevyn tai nivelsiteen vauriota Ajoittaiset kivut, joiden aiheuttaja – joka on aina sama – tunnetaan tarkkaan, vaatii potilaan pyynnöstä kipulääkitystä ja/tai tulehduslääkitystä; liikkeet vähenevät vain vähän | Enintään 3 % | - Dokumentoitu luun, välilevyn tai nivelsiteen vaurio Usein esiintyvä kipu, joka haittaa toimintaa jatkuvasti ja vaatii varomista kaikissa liikkeissä ja johon liittyy todistetusti huimausta ja päänsärkyä monitasoinen erittäin tiukka jäykistyminen, tasojen lukumäärän mukaan osa niskan liikkeistä voidaan toteuttaa | 15–25 % 10–15 % | Usein esiintyvät kivut, liikelaajuuksien rajoitukset voidaan objektivoida kliinisesti, ajoittainen hoitopakko | 3 à 10 % | Artodeesi tai ankyloosi ilman oheisoireita, tasojen lukumäärän perusteella | 3–10 % | Myös neurologisia tai vaskulaarisia komplikaatioita - Ks. kyseinen luku (hermosto). b) Rintaranka, lanneranka sekä lanne- ja ristiranka 1) Ei neurologista komplikaatiota - Ei dokumentoitua luun, välilevyn tai nivelsiteen vauriota Ajoittaiset kivut, joiden aiheuttaja on tiedossa, joissa tarvitaan potilaan pyynnöstä asianmukaista hoitoa ja joiden takia rasitusta on vähennettävä merkittävästi ja/tai pitkän aikaa; kipuihin liittyy lievää osittaista jäykkyyttä | Enintään 3% | - Dokumentoitu luun, välilevyn tai nivelsiteen vaurio Rintaranka kipuhaittoja kaikissa liikkeissä ja kaikissa asennoissa aiheuttava aktiivinen jäykkyys, joka vaatii säännöllistä hoitoa pysyvä rintarangan sisäinen kipu, rangan virheasento, notkoselkä, röntgenissä todettu torakaalisen kyfoosin menettäminen, hoidon rajoitteet | 3–10 %. 10–15 % | b) Lanneranka, lanne- ja rintarangan alue sekä lanne- ja ristirangan alue kipuhaittoja kaikissa liikkeissä ja kaikissa asennoissa aiheuttava jäykkyys, joka vaatii säännöllistä hoitoa erittäin usein esiintyvä kipu, joka haittaa toimintaa jatkuvasti ja vaatii varomista kaikissa liikkeissä ja johon liittyy liikkeiden osittaista huomattavaa jäykkyyttä; rajoitteet kliinisesti objektivoitavissa kliininen ja radiologinen tilanne poikkeuksellisen vakavat | 3–10 %. 10–15 % Enintään 25 % | - 2) Myös neurologisia komplikaatio Ks. kyseinen luku (selkäydinvauriot). 97. Häntäluu Häntäluukivut | Enintään 3% | Lantio Istuin- ja häpyluun välisen haarakkeen murtumisen jälkeiset kivut | Enintään 2% | Häpyliitoksen kivut ja/tai epävakaus | 2–5 % | Risti-suoliluunivelen murtuman tai sijoiltaan menon jälkeiset kivut | 2–5 % | Häpyliitoksen kivut ja epävakaus sekä siihen liittyvät risti-suoliluunivelen kivut lantion asento ei vääristy, ei vaikutusta kävelyyn lantion asento ei vääristy, vaikuttaa kävelyyn | 5–8 % 8–18 % | *** IV. HENGITYS- JA VERENKIERTO | IV.– HENGITYS- JA VERENKIERTO Muut kuin kuvatut tilat arvioidaan kuvailtuun ja kvantifioituun kliiniseen tilaan nähden. I - SYDÄN Asiantuntija käyttää pohjana alla esitettyä luokitusta, joka perustuu New York Heart Associationin (NYHA) luokitukseen, ja tekee arvionsa potilaan kliinisessä tutkimuksessa ja muissa täydentävissä tutkimuksissa (EKG, dopplerkaikukuvaus, rasitustesti, kaikukuvaus ruokatorven kautta, katetritutkimus) esiin tulleista toimintahäiriöistä. Vaivojen objektiivisen kvantifioinnin kannalta on äärimmäisen tärkeää, että teknisiin tietoihin sisältyy ejektiofraktio. Asiantuntijan on pidettävä lisäksi mielessä ejektiofraktion vaatima hoitopakko ja seuranta. a) Sydänvaivat Kliiniset ja parakliiniset tutkimukset vahvistavat toiminnan oireet myös levossa; välitön hoitopakko, usein sairaalaan joutuminen Ejektiofraktio < 20 prosenttia | 55 % tai enemmän | Toiminnan rajoittuminen vähäisessä rasituksessa, sydänlihaksen vajaatoiminta (keuhkoödeema), johon voi liittyä ääreisverenkierron komplikaatioita tai monenlaisia rytmihäiriöitä; hoitopakko ja tiivis seuranta Ejektiofraktio 20–25 prosenttia | 45–55 % | Sama kuin edellä, hoitopakko merkittävä ja/tai jos rytmihäiriöitä Ejektiofraktio 20–30 prosenttia | 40–45 % | Tavanomaista toimintaa (nopea kävely) haittaava toiminnan rajoittuminen, selvä vääristymä kaikukuvauksen tai dopplerkaikukuvauksen parametreissä; rasituksensietokyky puuttuu, poikkeamia rasitus-EKG:ssa, hoitopakko Ejektiofraktio 30–35 prosenttia | 35–40 % | Lievä toiminnan rajoittuminen tavanomaisessa rasituksessa (2 kerrosta), vahvistettu rasitus-EKG:ssa tai merkkejä sydänlihaksen toimintahäiriöistä; fyysisesti pakottavan rasituksen vasta-aiheet ja hoitopakko, tiivis sydämen toiminnan seuranta Ejektiofraktio 35–40 prosenttia | 25–35 % | Lievä toiminnan rajoittuminen ilmeisessä (merkittävässä) rasituksessa, merkkejä sydänlihaksen toimintahäiriöistä (dopplerkaikukuvaus, katetritutkimus jne.), hoitopakko ja tiivis seuranta Ejektiofraktio 40–50 prosenttia | 15–25 % | Lievä toiminnan rajoittuminen huomattavassa rasituksessa (urheilu), ei merkkejä sydänlihaksen toimintahäiriöistä tai sydänlihasiskemiasta, hoitopakko ja säännöllinen seuranta Ejektiofraktio 50–60 prosenttia | 8–15 % | Ei toiminnan rajoittumista; hyvä rasituksensietokyky, hoitopakon ja/tai säännöllisen seurannan perusteella Ejektiofraktio < 60 prosenttia | Enintään 8 % | b) Siirrännäinen Mahdollisen siirrännäisen osalta otetaan huomioon välitön hoitopakko ja potilaiden erityisen tiivis seuranta. Toiminnallisen tuloksen ja immunosuppressorien sietokyvyn mukaan | 25–30 % | II) KEUHKOT Olipa keuhkovamman alkuperä mikä tahansa, arvioinnin on perustuttava siihen, miten merkittävä keuhkojen krooninen vajaatoiminta on. Arvioinnissa otetaan huomioon - hengenahdistuksen merkittävyys, joka vaihtelee asteittain Sadoulin kliinisen dyspnea-asteikon mukaisesti: TILA TAI LUOKITUS | KUVAUS | 1 | Hengenahdistus merkittävässä rasituksessa (yli kaksi porrasväliä) | 2 | Hengenahdistus käveltäessä lievästi nousevaa tasoa, käveltäessä nopeasti tai noustaessa ensimmäiseen kerrokseen | 3 | Hengenahdistus käveltäessä tavanomaista vauhtia tasaisella maalla | 4 | Hengenahdistus käveltäessä hitaasti | 5 | Hengenahdistus vähäisessä rasituksessa | - Keuhkosairauksiin erikoistuneen lääkärin tekemä kliininen tutkimus - asiantuntijan toteuttamat tai asiantuntijan pyytämät täydentävät tutkimukset, jotka eivät missään nimessä saa olla invasiivisia Tällaisia ovat esimerkiksi kuvantaminen, tähystys, verikaasuanalyysi, hengitystilavuuden mittaus, keuhkojen funktiotutkimus ja verikokeet, esimerkiksi: VC : vitaalikapasiteetti, TLC : keuhkojen kokonaiskapasiteetti, FEV : uloshengityksen sekuntikapasiteetti, MMEF : uloshengityksen keskivaiheen virtaus, PaO 2 : valtimoveren happiosapaine, PaCO 2 : valtimoveren hiilidioksidiosapaine, SaO 2 : valtimoveren happisaturaatio, TLCO/VA: hiilimonoksidin kuljetuskyky suhteessa alveolaariseen tilavuuteen. 98. Toisen keuhkon menettäminen kokonaan tai osittain Keuhkon menettäminen kokonaan | 15 % | Keuhkolohkon menettäminen | 5 % | Suhdeluvut voidaan lisätä arvoihin, jotka vastaavat mahdollista haittaan liittyvää hengityksen vajaatoimintaa. 99. Krooninen hengityksen vajaatoiminta Hengenahdistus vähäisessä rasituksessa (riisuminen) VC tai TLC alle 50 prosenttia FEV alle 40 prosenttia levossa veren vähähappisuus (PaO2) alle 60 mm Hg, johon voi liittyä hiilidioksidipaineen (PaCo2) häiriöitä; mahdollisesti happihoitopakko (< 16 h/d) tai henkitorven avaus taikka hengityksen ajoittainen avustaminen | 50 % tai enemmän | Hengenahdistus käveltäessä tasaisella maalla omassa rytmissä VC tai TLC 50–60 prosenttia FEV 40–60 prosenttia levossa vähähappisuus (PaO2) 60–70 mm Hg | 30–50 % | Hengenahdistus tavanomaisessa kävelyssä tasaisella maalla VC tai TLC 60–70 prosenttia FEV 60–70 prosenttia TLCO/VA alle 60 prosenttia | 15–30 % | Hengenahdistus noustaessa ensimmäiseen kerrokseen, käveltäessä nopeasti tai käveltäessä lievästi nousevaa tasoa VC tai TLC 70–80 prosenttia FEV 70–80 prosenttia TLCO/VA 60–70 prosenttia | 5–15 % | Hengenahdistus merkittävässä rasituksessa, funktiotutkimuksissa lievä heikentyminen | 2–5 % | 100. Rintakehän avausleikkauksen jälkeiset jatkuvat kivut Enintään 5 % V. VERISUONET | V – VERISUONET Muut kuin kuvatut tilat arvioidaan kuvailtuun ja kvantifioituun kliiniseen tilaan nähden. Valtimoiden, laskimoiden ja imusuonien vaivat Suhdeluvuissa on otettu huomioon mahdollinen hoitopakko ja/tai lääkärin suorittama seuranta esimerkiksi proteesien yhteydessä, mille ei ole perusteltua määrittää suhdelukua erikseen. a) Valtimovaivat Alaraajat Kipuja rasituksessa (todistetusti ajoittaista ontumista) Kipuja levossa (todistetusti äkillisiä iskemiasta aiheutuvia kipuja) Sama kuin edellä, lisäksi kudoskuolio, joka voi johtaa amputointiin | 5–15 % 15–25 % 25 % tai enemmän | Yläraajat Toimintahäiriöiden mukaan (esimerkiksi voimien menetys, alilämpö jne.) | 5–10 % | - b) Laskimovaivat Kyseessä ovat selvän laskimotulehduksen aiheuttamat vaivat, joita on arvioitava ottamalla huomioon potilaan aiempi tila. Haittaa pitkäkestoista kävelyä, mitattavissa oleva pysyvä turvotus, tukisukkien käyttö välttämätöntä, ihon värimuutoksia ja uusiutuvia haavoja | 10–15 % | Haittaa pitkäkestoista kävelyä, mitattavissa oleva pysyvä turvotus, tukisukkien käyttö välttämätöntä, ihon värimuutoksia | 4–10 % | Jalkojen tuntuminen raskailta, iltaisin todistettavasti turvotusta | Enintään 4 % | 101. Imusuonivaivat (imusuonten turvotus) Yläraajat | Enintään 10 % | Alaraajat | Ks. laskimovaivat | Pernan poisto (splenektomia) Välitön hoitopakko | 15 % | Oireeton | 5 % | *** VI. RUUANSULATUS | RUUANSULATUS Muut kuin kuvatut tilat arvioidaan kuvailtuun ja kvantifioituun kliiniseen tilaan nähden. A) PYSYVÄT IHOAVANTEET JA TÄYDELLINEN PIDÄTYSKYVYTTÖMYYS a) Avanne ja apuvälineet Koolonavanne, sykkyräsuoliavanne | 30 % | b) Ulosteenpidätyskyvyn puute Ei mitään mahdollisuuksia hallita | 45 % | B) RUOANSULATUSELIMISTÖN HÄIRIÖIHIN LIITTYVÄT YHTEISET VAIVAT Suhdelukuun sisältyy elimen poistolle määritetty suhdeluku. Imeytymishäiriö | 60 % | Vaatii lääkärin toistuvaa seurantaa, jatkuvaa hoitoa ja tiukkaa ruokavaliota; vaikuttaa yleiseen tilaan | 30 % | Vaatii säännöllistä lääkärin seurantaa, lähes jatkuvaa hoitoa ja erityisruokavaliota; vaikuttaa sosiaaliseen elämään | 20 % | Vaatii ajoittaista lääkärin seurantaa, satunnaista hoitoa ja erityishuomiota ruokavaliossa; ei vaikuta yleiseen tilaan | 10 % | C) MAKSATULEHDUKSET a) Ei kirroosia Lukuarvot perustuvat Metavir-pisteytysjärjestelmään, joka on laadittu erityisesti maksatulehduksia varten. Laskenta perustuu kahteen parametriin: toiminnan pisteytykseen ja fibroosin pisteytykseen. Toiminnan pisteytys | Fibroosin pisteytys | A0: ei toimintaa A1: vähäistä toimintaa A2: kohtuullista toimintaa A3: rankkaa toimintaa | F0: ei fibroosia F1: porttifibroosi, ei väliseinää F2: porttifibroosi, muutamia väliseiniä F3: porttifibroosi, lukuisia väliseiniä, ei kirroosia F4: kirroosi | Ehdotetut lukuarvot ovat siis seuraavat: Jatkuva maksatulehdus (krooninen, aktiivinen) | 20 % | Metavir-pisteytys yli A1 F1, alle F4 | 10 % | Metavir-pisteytys yhtä suuri tai alle A1 F1 | 5 % | b) Myös kirroosi (eli Metavir-pisteytys on yli F4) Lukuarvot perustuvat Child–Pugh-luokitukseen: Ryhmän nimitys | A | B | C | Veren bilirubiini ((mol/l) | Alle 34,2 | 34,2–51,3 | Yli 51,3 | Veren albumiini (g/l) | Yli 35 | 30–35 | Alle 30 | Nesteen kertyminen vatsaonteloon (askites) | Ei nesteen kertymistä | Helposti hallinnassa | Huonosti hallinnassa | Neurologiset häiriöt | Ei häiriöitä | Vähäisiä | Kooma | Ravinnonsaanti | Erinomainen | Hyvä | Heikko, lihasten surkastumista | Ehdotetut lukuarvot ovat seuraavat: 3 luokka: pitkälle edennyt maksan vajaatoiminta, Child C | 70 % tai enemmän | 2 luokka: Child B | 40 % | 1 luokka: Child A | 20 % | VII. VIRTSANERITYS | VII — VIRTSANERITYS Muut kuin kuvatut tilat arvioidaan kuvailtuun ja kvantifioituun kliiniseen tilaan nähden. a) Munuainen poistettu, ei korvattu, munuaistoiminta normaalia tai pysynyt entisellä tasolla Sisäelimen menettämiselle määritetty suhdeluku ottaen huomioon psykologiset ja kulttuuriset näkökohdat | 15 % | b) Munuaisten vajaatoiminta Kreatiniinipuhdistuma alle 10 ml/mn. Sairaalassa tai kotona tehtävä dialyysi; komplikaatioiden perusteella | 35–65 % | Kreatiniinipuhdistuma 10–30 ml/mn. Yleisen tilan heikentyminen; tiukka ruokavalio ja välitön hoitopakko. | 25–35 % | Kreatiniinipuhdistuma 30–60 ml/mn; alapaine alle 12. Voimattomuus, tiukan ruokavalion ja lääkehoidon tarve | 15–25 % | Kreatiniinipuhdistuma 60–80 ml/mn ja verenpaine enintään 16/9, ruokavalion, yleisen tilan heikentymisen ja hoitojen mukaisesti | 5–15 % | Erityistapauksissa, joissa munuaistoiminta on heikentynyt toispuolisen munuaisenpoiston takia, suhdelukuun ei voida lisätä elimen menettämiselle määritettyä arvoa, vaan munuaistoiminnan heikentymiselle esitetty vähimmäisarvo on 15 prosenttia. c) Siirrännäiset Kortikoidihoidon ja puolustuskykyä heikentävien lääkkeiden sietokyky | 10–20 % | Jos kyseessä on lisäksi munuaisten vajaatoiminta, jonka syytä ei tiedetä, ks. yllä oleva taulukko. | d) Pidätyskyvyttömyys Ei mitään mahdollisuuksia hallita | 30 % | 102. Avanne Apuvälineet | 15 % | *** VIII. SUKUPUOLI- ELIMET | VIII – SUKUPUOLIELIMET Muut kuin kuvatut tilat arvioidaan kuvailtuun ja kvantifioituun kliiniseen tilaan nähden. Suhdelukuihin ei sisälly mahdollisia vaikutuksia sisäeritysjärjestelmään. Niihin ei sisälly myöskään seurauksia sukupuolielinten kehittymiselle, jos vaurio tapahtuu ennen murrosikää. Muutamissa suhdeluvuissa on huomioitu elimen menettämisen sosiaaliset ja kulttuuriset näkökohdat. 103. NAINEN 104. Elimen menetys Kohdunpoisto | 6 % | Munasarjanpoisto molemminpuolinen toispuolinen | 12 % 6 % | Rinnanpoisto molemminpuolinen toispuolinen | 25 % 10 % | 105. Hedelmättömyys Aiemmin hedelmällinen potilas, joka on nyt lopullisesti kykenemätön hyötymään lääketieteen hedelmöityskeinoista; suhdelukuun sisältyy elinten poisto | 25 % | 106. MIES 107. Elimen menetys Kiveksenpoisto molemminpuolinen toispuolinen | 15 % 6 % | Siittimen poisto | 40 % | 108. Hedelmättömyys Aiemmin hedelmällinen potilas, suhdelukuun sisältyy kivesten menettäminen | 25 % | Jos potilas on lisäksi menettänyt siittimen, elinten menettämisen ja hedelmällisyyden yhteenlaskettu suhdeluku on 45 prosenttia. *** IX. UMPIERITYS | IX. UMPIERITYS Muut kuin kuvatut tilat arvioidaan kuvailtuun ja kvantifioituun kliiniseen tilaan nähden. Syiden löytäminen onnäiden haittojen osalta erityisen hankalaa. Itse asiassa arviointia tehdessä on äärimmäisen harvinaista löytää ihmiskehon vauriota, joka olisi aiheutunut pelkästään umpieritysjärjestelmän häiriöstä. Näitä haittoja vastaavien suhdelukujen määrittäminen on tehtävä ennen kaikkea asiantuntijan toteuttamien kliinisten tutkimusten ja täydentävien kokeiden perusteella. Arvioinnissa otetaan huomioon hoitomyöntyvyys, hoidon hallinta ja hoidon tehokkuus. a) Aivolisäke Panhypopituitarismi (aivolisäkkeen etu- ja takalohkon toimintojen täydellinen puuttuminen), vaatii korvaushoitoa sekä kliinistä ja biologista seurantaa; hoidon tehokkuuden mukaan | 20–45 % | Diabetes insipidus (vesitystauti), arvioidaan runsasvirtsaisuuden hallintaa hoidolla ja hoidon tehokkuutta | 5–20 % | b) Kilpirauhanen Kilpirauhasen liikatoiminta, vääristää biologisia vakioita, aiheuttaa tärinää ja silmämunien työntymistä ulospäin, ei vaikuta näköön Sama kuin edellä, lisäksi vaikutusta muihin elimiin ja/tai toimintoihin. | 5–8 % 8–30 % | Kilpirauhasen vajaatoiminta (poikkeuksellisesti traumaperäinen) | Enintään 5 % | c) Lisäkilpirauhanen Lisäkilpirauhasen vajaatoiminta, arvioidaan pääasiassa biologisissa pitoisuuksissa esiintyvien häiriöiden (veren kalsiumpitoisuus, veren fosforipitoisuus, lisäkilpirauhashormoni) sekä kliinisten merkkien säilymisestä johtuvan haitan perusteella | 5–15 % | 109. Haima – Diabetes Diabetes, jossa ei tarvita insuliinihoitoa Ei koskaan suoraan traumaperäinen. Jos syy saadaan selville, arviointi kliinisten merkkien luonteen sekä seuranta- ja hoitopakon perusteella. | 5–10 % | Diabetes, jossa tarvitaan insuliinihoitoa Tällaisen diabeteksen puhkeamisen syytä on usein vaikea löytää, ellei diabetes ole puhjennut vakavan haimavaurion seurauksena. Suhdeluku määritetään taudin tasapainon, sosiaaliseen elämään kohdistuvien vaikutusten sekä hoito- ja seurantapakon perusteella. - Huonosti hallittu diabetes, johon liittyy pahoinvointia, joka vaikuttaa yleiseen tilaan ja vaatii tiivistä biologista seurantaa - Yksinkertaisella insuliinilla hyvin hallittu diabetes, seurantapakon perusteella Jos potilaalla on pysyviä vammoja aiheuttavia komplikaatioita, on otettava yhteys alan erikoislääkäriin. | 20–40 % 15–20 % | 110. Lisämunuaiset Lisämunuaisten vajaatoiminta: hoito- ja seurantapakon perusteella | 10–25 % | 111. Sukurauhaset Korvaushoidon tulosten perusteella | 10–25 % | *** X. IHO | X. VAKAVAT PALOVAMMAT TAI ARVET Muut kuin kuvatut tilat arvioidaan kuvailtuun ja kvantifioituun kliiniseen tilaan nähden. Ehdotetuissa suhdeluvuissa otetaan olennaisesti huomioon ihovammat, mutta niihin ei sisälly esteettisiä seurauksia tai liikkeiden rajoituksia. Vamman prosentuaalisen pinta-alan perusteella alle 10 prosenttia | 5 % | 10–20 prosenttia | 10 % | 20–60 prosenttia | 10–25 % | Yli 60 prosenttia | 25–50 % | *** LIITE B TYÖKYVYTTÖMYYSKERTOIMIA KOSKEVAN TAULUKON KÄYTTÖÖN LIITTYVÄT YKSITYISKOHTAISET SÄÄNNÖT Periaatteet Arvioiva lääkäri määrittää taulukon avulla vammat, jotka vaikuttavat fyysiseen ja/tai psyykkiseen toimintakykyyn ja jotka ovat lääketieteellisesti todettavissa ja näin ollen mitattavissa. Tietynlaiset jälkiseuraukset (esimerkiksi silmätauteihin, korva-, nenä- ja kurkkutauteihin sekä suutauteihin liittyvät) vaativat kyseisen alan asiantuntijan puoleen kääntymistä. Arvioivan lääkärin on saatava asiantuntijalääkärin lausunnosta kaikki tekniset tiedot ja taustatiedot, joiden perusteella hän voi esittää kantansa jälkiseurausten syystä ja määrästä. Riippumatta siitä, mikä on tarkasteltava toiminto (esim. kävely, kuulo, näkö), jos potilaalle toimitettu proteesi, ortopedinen apuväline tai tekninen apuväline parantaa esiintyviä toimintaongelmia, näiden arvioinnissa otetaan huomioon kyseisten välineiden tuoma hyöty. Määritelmät Taulukkoa sovellettaessa pysyvä työkyvyttömyys määritellään seuraavasti: fyysisen ja/tai psyykkisen toimintakyvyn pysyvä väheneminen, joka on lääketieteellisesti todettavissa tai selitettävissä ja johon liittyy lisäksi kipua ja särkyä ja psyykkisiä seurauksia, joiden lääkäri tietää tavanomaisesti liittyvän kyseiseen jälkiseuraukseen, sekä jokapäiväiseen elämään kohdistuvia vaikutuksia, jotka tavallisesti ja objektiivisesti tarkasteltuina liittyvät kyseiseen jälkiseuraukseen . Työkyvyttömyysaste on teoreettiseen 100 %:n enimmäismäärään suhteutettu vaikeusaste, jota henkilö, jonka jälkiseuraukset on määritelty tällaisiksi, kokee suorittaessaan jokapäiväiseen elämään kuuluvia tavanomaisia liikkeitä ja toimintoja. Yleistä Taulukossa esitetyt kertoimet liittyvät ihmiseen kokonaisuutena. Kerroin ei siis määritä jonkin toiminnon tai elimen puutteellista toimintaa suhteessa tämän toiminnon tai elimen täydell