Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) /* KOM/2011/0651 lopullinen - 2011/0295 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Alkuvuonna 2003 hyväksyttiin markkinoiden väärinkäyttöä koskeva direktiivi 2003/6/EY[1]. Direktiivin myötä otettiin käyttöön kattavat puitteet, joilla voidaan puuttua markkinoiden väärinkäyttöön eli sisäpiirikauppoihin ja markkinoiden manipulointiin. Direktiivillä pyritään lisäämään sijoittajien luottamusta ja markkinoiden luotettavuutta. Siinä kielletään sisäpiiritiedon haltijoita käymästä kauppaa rahoitusvälineillä, joihin tieto liittyy. Lisäksi kielletään rahoitusmarkkinoiden manipulointi, jota harjoitetaan sellaisilla käytännöillä kuten väärien tietojen tai huhujen levittäminen ja toteuttamalla sellaisia kauppoja, joilla varmistetaan hintojen asettuminen epänormaalille tasolle. Markkinoiden luotettavuuden merkitys on korostunut nykyisessä talous- ja rahoituskriisissä. Tämän vuoksi G20-maat sopivat lujittavansa finanssialan valvontaa ja sääntelyä sekä luovansa alalle kansainvälisesti hyväksytyt korkeatasoiset normit. G20-maiden näkemysten mukaisesti EU:n rahoitusvalvontaa käsittelevän korkean tason asiantuntijaryhmän raportissa suositeltiin, että rahoitusalan moitteettomien vakavaraisuus- ja liiketoimintapuitteiden on perustuttava vahvoihin valvonta- ja seuraamusjärjestelmiin[2]. Tulevista toimista tehokkaiden, luotettavien ja vakaiden johdannaismarkkinoiden varmistamiseksi antamassaan tiedonannossa komissio sitoutui laajentamaan markkinoiden väärinkäyttöä koskevan direktiivin asiaa koskevia säännöksiä siten, että ne kattavat laaja-alaisesti myös johdannaismarkkinat[3]. OTC-markkinoilla (pörssin ulkopuolella) tapahtuvan johdannaiskaupan tehokkaan kattamisen merkitystä on korostettu myös monilla kansainvälisillä foorumeilla, kuten G20 ja IOSCO, käydyissä keskusteluissa ja äskettäisessä Yhdysvaltojen valtiovarainministeriön finanssivalvonnan uudistusohjelmassa. Lisäksi komission tiedonannossa ”Eurooppalaisia pk-yrityksiä koskeva aloite” (”Small Business Act”) unionia ja sen jäsenvaltioita kannustetaan suunnittelemaan sääntelynsä ”pienet ensin” -periaatteen mukaisesti. Tällä tarkoitetaan hallintorasitteiden vähentämistä, lainsäädännön mukauttamista sellaisten liikkeeseenlaskijoiden tarpeiden mukaan, joiden rahoitusvälineet otetaan kaupankäynnin kohteeksi pk-yritysten kasvumarkkinoilla, ja rahoituksen saatavuuden helpottamista kyseisille liikkeeseenlaskijoille[4]. Komissio pyrkii edistämään eri valvontatoimista johtuvien seuraamusten johdonmukaisuutta, ja se on tarkastellut nykyisiä seuraamusvaltuuksia ja niiden käytännön soveltamista finanssipalvelujen alalla määrättäviä seuraamuksia koskevassa tiedonannossaan[5]. Euroopan komissio on arvioinut markkinoiden väärinkäyttöä koskevan direktiivin soveltamista ja havainnut ongelmia, joilla on kielteisiä vaikutuksia markkinoiden luotettavuuteen ja sijoittajansuojaan. Ongelmat johtavat epätasapuolisiin toimintaedellytyksiin ja säännösten noudattamisesta syntyviin kuluihin. Ne eivät kannusta sellaisia liikkeeseenlaskijoita hankkimaan pääomaa, joiden rahoitusvälineet on otettu kaupankäynnin kohteeksi pk-yritysten kasvumarkkinoilla. Sääntelyn, markkinoiden ja tekniikan kehityksen myötä uusien markkinoiden, kauppapaikkojen ja OTC-instrumenttien sääntelyssä on ilmennyt puutteita. Vastaavasti samat tekijät ovat johtaneet puutteisiin hyödykkeiden ja niihin liittyvien johdannaisten sääntelyssä. Koska sääntelyviranomaisilta puuttuu eräitä tietoja ja toimivaltuuksia ja koska seuraamukset joko puuttuvat tai niiden varoittava vaikutus ei ole riittävä, viranomaiset eivät voi panna direktiiviä täytäntöön tehokkaasti. Markkinoiden väärinkäyttöä koskeva direktiivi sisältää monia vaihtoehtoisia ja harkinnanvaraisia toimintatapoja ja eräät sen avainkäsitteet ovat epäselviä, mikä heikentää direktiivin vaikuttavuutta. Näiden ongelmien vuoksi tällä aloitteella pyritään lisäämään markkinoiden luotettavuutta ja parantamaan sijoittajansuojaa. Samalla varmistetaan yksi sääntökokonaisuus ja toimintaedellytysten tasapuolisuus ja lisätään arvopaperimarkkinoiden houkuttelevuutta pääoman hankkimisessa. 2. INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET Tämä aloite perustuu laajaan konsultointiin, johon ovat osallistuneet kaikki tärkeimmät sidosryhmät, kuten viranomaiset (ministeriöt ja arvopaperimarkkinavalvojat), liikkeeseenlaskijat, välittäjät ja sijoittajat. Aloitteessa otetaan huomioon Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean (CESR) raportit, joissa tarkastellaan markkinoiden väärinkäyttöä koskevaan direktiiviin perustuvaa jäsenvaltioiden toimivallan luonnetta ja laajuutta[6] sekä jäsenvaltioiden kyseisen direktiivin nojalla soveltamiin järjestelmiin sisältyviä vaihtoehtoisia ja harkinnanvaraisia ratkaisuja[7]. Aloitteessa otetaan huomioon myös arvopaperimarkkinoita käsittelevän eurooppalaisen asiantuntijaryhmän[8] raportti, jossa arvioidaan markkinoiden väärinkäyttöä koskevan direktiivin tehokkuutta sen päätavoitteiden saavuttamisessa, tuodaan esille eräitä puutteita ja ongelmia sekä ehdotetaan parannuksia[9]. Euroopan komissio järjesti 12. marraskuuta 2008 yleisen konferenssin markkinoiden väärinkäyttöä koskevan sääntelyjärjestelmän tarkistamisesta[10]. Komissio esitti 20. huhtikuuta 2009 kannanottopyynnön markkinoiden väärinkäyttöä koskevan direktiivin tarkistamisesta. Komission yksiköt saivat siihen 85 vastausta. Kaikki kannanotot, jotka eivät ole luottamuksellisia, ovat nähtävissä komission verkkosivustolla[11]. Komissio käynnisti 28. kesäkuuta 2010 julkisen kuulemisen direktiivin tarkistamisesta. Kuuleminen päättyi 23. heinäkuuta 2010[12]. Komission yksiköt saivat siihen 96 vastausta. Kaikki kannanotot, jotka eivät ole luottamuksellisia, ovat nähtävissä komission verkkosivustolla[13]. Yhteenveto esitetään vaikutustenarviointiraportin[14] liitteessä 2. Komissio järjesti 2. heinäkuuta 2010 vielä toisen yleisen konferenssin direktiivin tarkistamisesta[15]. Komissio arvioi eri toimintavaihtoehtojen vaikutuksia parempaan lainsäädäntöön tähtäävän politiikkansa mukaisesti. Arvioidut toimintavaihtoehdot liittyivät uusien markkinoiden, kauppapaikkojen ja OTC-instrumenttien, hyödykkeiden ja niihin liittyvien johdannaisten sääntelyyn, seuraamuksiin ja toimivaltaisten viranomaisten toimivaltuuksiin, avainkäsitteiden selventämiseen ja hallintorasitteiden vähentämiseen. Kutakin toimintavaihtoehtoa arvioitiin seuraavin perustein: sidosryhmiin kohdistuvat vaikutukset, tehokkuus ja vaikuttavuus. Kaikkien suositeltujen toimintavaihtoehtojen yhteisvaikutuksena on, että markkinoiden väärinkäyttöön voidaan EU:ssa puuttua huomattavasti tehokkaammin. Ensiksikin markkinoiden luotettavuutta lisätään ja sijoittajansuojaa parannetaan selventämällä, mitkä rahoitusvälineet ja markkinat kuuluvat sääntelyn piiriin. Lisäksi varmistetaan, että säännöksillä katetaan rahoitusvälineet, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi pelkästään monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä (MTF) ja muissa uudentyyppisissä organisoiduissa kaupankäyntijärjestelmissä (OTF). Lisäksi suositellut toimintavaihtoehdot parantavat suojaa hyödykejohdannaisilla tapahtuvaa markkinoiden väärinkäyttöä vastaan, sillä ne lisäävät markkinoiden avoimuutta. Ne myös varmistavat, että markkinoiden väärinkäyttö havaitaan helpommin, sillä ne tarjoavat toimivaltaisille viranomaisille tarvittavat tutkintavaltuudet. Lisäksi ne lisäävät seuraamusjärjestelmien varoittavaa vaikutusta, sillä niiden myötä otetaan käyttöön hallinnollisiin toimenpiteisiin ja seuraamuksiin sovellettavat vähimmäisvaatimukset. Ehdotuksessa direktiiviksi [XX] edellytetään lisäksi rikosoikeudellisten seuraamusten käyttöönottoa. Suositeltavat toimintavaihtoehdot johdonmukaistavat markkinoiden väärinkäyttöön sovellettavaa linjaa, sillä ne vähentävät jäsenvaltioiden vaihtoehtoisia ja harkinnanvaraisia toimintatapoja ja niiden nojalla otetaan käyttöön suhteutettu järjestelmä, jota sovelletaan liikkeeseenlaskijoihin, joiden rahoitusvälineet on otettu kaupankäynnin kohteeksi pk-yritysten kasvumarkkinoilla. Suositeltavien toimintavaihtoehtojen odotetaan edistävän rahoitusmarkkinoiden luotettavuutta, jolla on myönteinen vaikutus sijoittajien luottamukseen. Tämä lisää puolestaan rahoitusmarkkinoiden vakautta. Sisämarkkinoiden pääosaston edustajat tapasivat vaikutustenarviointilautakunnan 23. helmikuuta 2011. Lautakunta tarkasteli vaikutusten arviointia ja antoi siitä lausuntonsa 25. helmikuuta 2011. Kokouksen aikana lautakunnan jäsenet esittivät sisämarkkinoiden pääosastolle ehdotuksia kyseisen asiakirjan sisällön parantamiseksi. Ehdotusten perusteella tekstiin on tehty seuraavat muutokset: – Nykyisen lainsäädännön toimivuuden arviointia ja arvioinnin tulosten ottamista huomioon ongelmien analysoinnissa on selvennetty. – Tekstiin on lisätty näyttöön perustuvat arviot niistä kokonaisvahingoista Euroopan taloudelle, jotka aiheutuvat tarkastelluilla markkinoilla tapahtuvasta väärinkäytöstä, ja arviot suositeltavilla toimintavaihtoehdoilla aikaansaaduista kokonaiseduista (sisältävät arvioiden tulkintaa koskevat tarpeelliset varoitukset). – Perusskenaariota siitä, miten muut finanssialan säädökset täydentävät markkinoiden väärinkäyttöä koskevaa direktiiviä, on täydennetty. – Tiettyjen toimintavaihtoehtojen sisältöä on selvennetty ja suositeltavien toimintavaihtoehtokokonaisuuksien esittelyä ja yleisten vaikutusten arviointia on parannettu. Myös mahdollinen eri vaihtoehtojen välinen synergia tai vuorovaikutus on otettu huomioon. – Kaikkein eniten kustannuksia aiheuttavista toimenpiteistä on esitetty oikeasuhteisempi analyysi hallintorasitteiden ja -kulujen arvioinnin yhteydessä. – Päätekstiin on lisätty selkeämpi ja tiivis yhteenveto toimintavaihtoehtojen vaikutusten arvioinnista perusoikeuksiin erityisesti tutkintavaltuuksien ja seuraamusten osalta. – Rikosoikeuden lähentämisen tärkeyttä markkinoiden väärinkäyttöä koskevan tehokkaan EU:n toimintalinjan kannalta on perusteltu paremmin. Lähtökohtana on käytetty tutkimuksia ja jäsenvaltioiden toimittamaa näyttöä rikosoikeudellisten seuraamusten vaikuttavuudesta. Lisäksi esitetään yhteenveto vastauksista, joita on saatu komission tiedonantoon ”Seuraamusjärjestelmien lujittaminen finanssipalvelujen alalla”. – Institutionaalisten ja yksittäisten sijoittajien ja muiden sidosryhmien näkemyksiä eri toimintavaihtoehdoista on kuvattu selvemmin. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ 3.1. Oikeusperusta Ehdotus perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 114 artiklaan, joka on sopivin oikeusperusta tämän alan asetukselle. Asetuksen katsotaan olevan asianmukaisin säädöstyyppi markkinoiden väärinkäyttöä koskevan kehyksen määrittämiseksi unionissa. Koska asetusta sovelletaan sellaisenaan, se yksinkertaistaa sääntelyä ja lisää oikeusvarmuutta lainsäädännön soveltamisalalla eri puolilla unionia. Sillä otetaan käyttöön yhdenmukaistetut keskeiset säännöt ja edistetään sisämarkkinoiden toimintaa. 3.2. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaate Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti (SEUT-sopimuksen 5 artiklan 3 kohta) unionin tasolla olisi toteutettava toimia vain, jos jäsenvaltiot eivät voi yksin riittävällä tavalla saavuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita, vaan ne voidaan ehdotetun toiminnan laajuuden tai vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Vaikka mainitut ongelmat vaikuttavat merkittävästi kaikkiin yksittäisiin jäsenvaltioihin, niiden kokonaisvaikutuksista saadaan mahdollisimman kattava kuva vain valtioiden rajat ylittävällä tasolla. Tämä johtuu siitä, että markkinoiden väärinkäyttöä voi esiintyä millä tahansa markkinoilla, joilla rahoitusväline on listattu pörssiin, tai OTC-markkinoilla. Sitä voi esiintyä myös muilla markkinoilla kuin kyseisen rahoitusvälineen ensimarkkinoilla. Tämän vuoksi kansallisella tasolla toteutettuihin markkinoiden väärinkäytön vastaisiin toimiin liittyy todellinen riski siitä, että ne kierretään tai että ne jäävät tehottomiksi ilman unionin tasolla toteutettavia toimia. Johdonmukainen lähestymistapa on ratkaisevan tärkeää, jotta voidaan estää sääntelyn katvealueiden hyväksikäyttö, ja koska tämä kysymys on jo katettu markkinoiden väärinkäyttöä koskevan nykyisen direktiivin säännöksillä, edellä esitetyt ongelmat voidaan ratkaista parhaiten yhteisin toimin. Tämän vuoksi unionin tasolla toteutettava toimi vaikuttaa aiheelliselta toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Suhteellisuusperiaate edellyttää, että kaikki toimet ovat kohdennettuja eivätkä ylitä sitä, mikä on tarpeen tavoitteiden saavuttamiseksi. Suhteellisuusperiaate onkin ohjannut koko prosessia eri toimintavaihtoehtojen määrittämisestä ja arvioinnista tämän ehdotuksen laatimiseen asti. 3.3. SEUT-sopimuksen 290 ja 291 artiklan noudattaminen Komissio hyväksyi 23. syyskuuta 2009 ehdotukset Euroopan pankkiviranomaisen (EPV), Euroopan vakuutus- ja työeläkeviranomaisen (EVLEV) ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (EAMV) perustamisasetuksiksi[16]. Tältä osin se haluaa viitata SEUT-sopimuksen 290 ja 291 artiklaan liittyviin lausumiin, jotka se antoi Euroopan valvontaviranomaisten perustamisasetuksia hyväksyttäessä. Lausumissa todetaan seuraavaa: ”Sääntelystandardien hyväksymisprosessin osalta komissio korostaa finanssipalvelualan ainutlaatuista luonnetta, joka johtuu Lamfalussy-rakenteesta ja joka on nimenomaisesti tunnustettu SEUT-sopimukseen liitetyssä julistuksessa 39. Komissio epäilee kuitenkin vahvasti, ovatko rajoitukset, jotka koskevat sen asemaa delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanotoimenpiteitä hyväksyttäessä, SEUT 290 ja 291 artiklan mukaisia.” 3.4. Ehdotuksen yksityiskohtaiset perustelut 3.4.1. I luku (Yleiset säännökset) 3.4.1.1. Uusien markkinoiden, kaupankäyntijärjestelmien ja OTC-rahoitusvälineiden sääntely Markkinoiden väärinkäyttöä koskevan direktiivin lähtökohtana on, että sisäpiirikaupat tai markkinoiden manipulointi säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otetuilla rahoitusvälineillä on kiellettyä. Rahoitusvälineiden markkinoita koskevan direktiivin[17] antamisen jälkeen rahoitusvälineillä on käyty yhä enemmän kauppaa monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä, muuntyyppisissä organisoiduissa kaupankäyntijärjestelmissä, kuten erilaisissa swap-toimeksiantojärjestelmissä tai broker crossing -täsmäytysjärjestelmissä, tai pelkästään OTC-markkinoilla. Nämä uudet kauppapaikat ja kaupankäyntijärjestelmät ovat lisänneet kilpailua nykyisille säännellyille markkinoille. Ne ovat saavuttaneet kasvavan osuuden likviditeetistä ja houkuttelevat monentyyppisiä sijoittajia. Kasvava kaupankäynti eri kauppapaikkoja hyödyntäen on vaikeuttanut markkinoiden mahdollisen väärinkäytön valvomista. Tämän vuoksi asetuksessa laajennetaan markkinoiden väärinkäyttöä koskevat puitteet kaikkiin rahoitusvälineisiin, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi monenvälisessä kaupankäyntijärjestelmässä tai organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä, sekä kaikkiin niihin liittyviin OTC-markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettuihin rahoitusvälineisiin, jotka voivat vaikuttaa soveltamisalaan kuuluviin markkinoihin. Tämä on tarpeen, jotta voidaan välttää sääntelyn katvealueiden hyväksikäyttö eri kauppapaikkojen välillä ja varmistaa, että sijoittajansuoja ja markkinoiden luotettavuus ovat yhtäläisellä tasolla koko unionissa ja että tällaisten rahoitusvälineiden markkinoiden manipulointi OTC-markkinoilla kaupankäynnin kohteena olevien johdannaisten avulla (kuten CDS) on selvästi kielletty. 3.4.1.2. Hyödykejohdannaisten ja niihin liittyvien spot-sopimusten sääntely Spot-markkinat ja niihin liittyvät johdannaismarkkinat ovat pitkälti toisiinsa kytköksissä ja markkinoiden väärinkäyttöä voi esiintyä näillä kaikilla markkinoilla. Tämän vuoksi spot-markkinoiden tilanne on erityisen huolestuttava, koska markkinoiden avoimuutta ja luotettavuutta koskevia nykyisiä sääntöjä sovelletaan ainoastaan rahoitus- ja johdannaismarkkinoihin, mutta ei niihin liittyviin spot-markkinoihin. Tämän asetuksen tarkoituksena ei ole säännellä suoraan näitä spot-markkinoita. Jokainen liiketoimi tai toiminta, joka toteutetaan yksinomaan kyseisillä muilla kuin rahoitusmarkkinoilla, olisikin jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Niihin olisi sovellettava erillistä sektorikohtaista sääntelyä ja valvontaa, kuten komission ehdotuksessa energiamarkkinoiden eheydestä ja läpinäkyvyydestä annettavaksi asetukseksi[18] esitetään. Asetuksen tulisi kuitenkin kattaa sen soveltamisalaan kuuluviin rahoitus- tai johdannaismarkkinoihin liittyvät ja vaikuttavat liiketoimet tai toimintatavat kyseisillä spot-markkinoilla. Markkinoiden väärinkäyttöä koskevasta nykyisestä direktiivistä puuttuu selvä ja sitova sisäpiiritiedon määritelmä hyödykejohdannaismarkkinoiden osalta. Tämä voi johtaa informaationepäsymmetrisyyteen niihin liittyvillä spot-markkinoilla. Tämä merkitsee, että markkinoiden väärinkäyttöä koskevaa nykyistä kehystä sovellettaessa hyödykejohdannaisiin sijoittavat voivat olla heikommin suojattuja kuin rahoitusmarkkinoiden johdannaisiin sijoittavat, sillä henkilö voi hyötyä spot-markkinoiden sisäpiiritiedosta johdannaismarkkinoiden kaupankäynnissä. Tämän vuoksi sisäpiiritieto olisi määriteltävä hyödykejohdannaisten yhteydessä samalla tavalla kuin sisäpiiritiedon yleisessä määritelmässä. Määritelmää olisi laajennettava hintaan vaikuttaviin tietoihin, jotka ovat merkityksellisiä niin spot-sopimuksen kuin siihen liittyvän johdannaisenkin kannalta. Näin varmistetaan sijoittajien oikeusvarmuus ja tietojen parempi saatavuus. Lisäksi markkinoiden väärinkäyttöä koskevassa direktiivissä kielletään yksinomaan manipulointi, joka vääristää rahoitusvälineiden hintaa. Koska tiettyjä johdannaismarkkinoiden liiketoimia voidaan myös käyttää niihin liittyvien spot-markkinoiden hintojen manipulointiin ja koska spot-markkinoiden liiketoimia voidaan käyttää johdannaismarkkinoiden manipulointiin, markkinoiden manipuloinnin määritelmää olisi laajennettava tässä asetuksessa kattamaan myös tämäntyyppinen markkinoiden välinen manipulointi. Tukkukaupan energiatuotteiden erityistapauksessa toimivaltaiset viranomaiset ja EAMV tekevät yhteistyötä energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston ja jäsenvaltioiden kansallisten sääntelyviranomaisten kanssa, jotta voidaan varmistaa rahoitusvälineisiin ja tukkukaupan energiatuotteiden liittyvien sääntöjen koordinoitu täytäntöönpano. Toimivaltaisten viranomaisten olisi otettava erityisesti huomioon [energiamarkkinoiden eheydestä ja läpinäkyvyydestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o … ] määritelmien erityispiirteet, kun ne soveltavat tässä asetuksessa vahvistettuja sisäpiiritiedon, sisäpiirikaupan ja markkinoiden manipuloinnin määritelmiä tukkukaupan energiatuotteisiin liittyviin rahoitusvälineisiin. 3.4.1.3. Markkinoiden manipulointi algoritmikaupan ja huippunopean kaupankäynnin avulla Automatisoitujen kaupankäyntimenetelmien, kuten algoritmikaupan tai huippunopean algoritmikaupankäynnin, käyttö on yleistymässä rahoitusmarkkinoilla. Tämäntyyppisessä kaupankäynnissä päätöksen toimeksiannon antamisesta ja/tai toimeksiannon toteutuksen yksityiskohdista tekevät tietokonealgoritmit. Algoritmikaupan erityismuotoa kutsutaan huippunopeaksi kaupankäynniksi (high frequency trading, HFT). HTF-kauppa ei ole tavallisesti varsinainen strategia, vaan kyse on pitkälle kehitetyn teknologian käytöstä sääntelyn katvealueiden hyväksikäytön ja markkinatakausstrategian kaltaisten perinteisten strategioiden toteuttamiseen. Vaikka useimmat algoritmi- ja HFT-strategiat ovat laillisia, sääntelyviranomaiset ovat havainneet erityisiä automatisoituja strategioita, jotka johtavat todennäköisesti markkinoiden väärinkäyttöön, jos strategiat toteutetaan. Esimerkkejä tällaisista strategioista ovat hintojen ohjailu hämäystarkoituksessa esitettyjen tarjousten avulla, suuret ja välittömästi peruutettavat tarjoukset ja harkittu datamanipulointi. Markkinoiden väärinkäyttöä koskevaan direktiiviin sisältyvä markkinoiden manipuloinnin määritelmä on erittäin laaja-alainen, ja sitä voidaan jo nyt soveltaa väärinkäyttöön kaupankäyntijärjestelmästä riippumatta. Asetuksessa olisi kuitenkin aiheellista tarkentaa määritelmää edelleen esittämällä esimerkkejä strategioista, joissa käytetään markkinoiden manipulointikiellon piiriin kuuluvaa algoritmikauppaa ja huippunopeaa kaupankäyntiä. Uusien väärinkäyttöstrategioiden lisääminen varmistaa toimivaltaisten viranomaisten yhdenmukaiset valvonta- ja täytäntöönpanotoimet. 3.4.1.4. Yritys manipuloida markkinoita Koska markkinoiden väärinkäyttöä koskeva direktiivi ei kata markkinoiden manipuloinnin yritystä, markkinoiden manipuloinnin todistaminen edellyttää, että sääntelyviranomainen osoittaa joko sen, että toimeksianto annettiin, tai sen, että liiketoimi toteutettiin. On kuitenkin tilanteita, joissa henkilö toteuttaa toimia ja on selvää näyttöä aikomuksesta manipuloida markkinoita, mutta joissa toimeksiantoa ei anneta tai liiketoimea ei toteuteta. Asetuksessa kielletään nimenomaisesti yritykset manipuloida markkinoita, ja näin lisätään markkinoiden luotettavuutta. Sisäpiirikauppojen nykyinen määritelmä sisältää jo kaupankäynnin yrityksen osatekijöitä. Nämä poistetaan ja sisäpiirikauppojen yritys luokitellaan erikseen rangaistavaksi. 3.4.1.5. Päästöoikeudet Päästöoikeudet luokitellaan rahoitusvälineiksi rahoitusmarkkinadirektiivin tarkistamisen yhteydessä. Tästä seuraa, että ne siirtyvät myös markkinoiden väärinkäyttöä koskevan kehyksen soveltamisalaan. Vaikka useimpia markkinoiden väärinkäyttöä koskevan sääntelyjärjestelmän mukaisia toimenpiteitä voitaisiin soveltaa päästöoikeuksiin ilman mukautuksia, muutamia säännöksiä on mukautettava, jotta voidaan ottaa huomioon näiden instrumenttien erityisominaisuudet ja kyseisten markkinoiden rakenne. Toisin kuin useimmissa rahoitusvälineluokissa, erityisesti sisäpiiritietojen julkistamista sekä sisäpiiriluetteloihin ja johtohenkilöiden liiketoimiin liittyviä velvoitteita ei voida soveltaa päästöoikeuksien liikkeeseenlaskijaan, joka kantaa vastuuta unionin ilmastopolitiikan kehittämisestä ja täytäntöönpanosta. Asiasta vastaavien viranomaisten (myös komission) velvollisuutena on kuitenkin varmistaa, että uudet päätökset, muutokset ja tiedot julkistetaan ja niihin voi tutustua tasapuolisella ja syrjimättömällä tavalla. Jäsenvaltioiden, Euroopan komission ja muiden virallisesti nimettyjen viranomaisten toimia ei pitäisi rajoittaa velvoittein, jotka on asetettu markkinoiden väärinkäyttöä koskevalla sääntelyjärjestelmällä, kun ne toteuttavat unionin ilmastopolitiikkaa. Tämän vuoksi asetukseen on lisätty erillinen sisäpiiritiedon määritelmä päästöoikeuksien tapauksessa. Sisäpiiritietojen julkistamisvelvoite asetetaan päästöoikeuksien markkinoilla toimiville markkinaosapuolille, sillä niiden hallussa on merkitykselliset tiedot, jotka soveltuvat tapauskohtaiseen tai säännölliseen julkistamiseen. Delegoidussa säädöksessä määritetty raja-arvo (joka ilmaistaan päästöinä tai lämmöntuottona tai näiden yhdistelmänä) poistaisi 12 artiklasta (ja myös 13 ja 14 artiklasta) johtuvan velvoitteen soveltamisalasta kaikki tahot, joiden toiminnalla ei yksittäin tarkasteltuna olisi välttämättä olennaista vaikutusta päästöoikeuksien hinnan muodostumiseen tai (siitä seuraavaan) sisäpiirikauppojen riskiin. Kun päästöoikeudet luokitellaan rahoitusmarkkinadirektiivissä (MiFID) rahoitusvälineiksi, kaikki päästöoikeuksien huutokauppaan liittyvät markkinoiden väärinkäyttötoimenpiteet voidaan saattaa saman sääntökokonaisuuden piiriin ja yhdistää yleiseen sääntelyjärjestelmään, jolla estetään markkinoiden väärinkäyttö jälkimarkkinoilla. 3.4.2. II luku (Sisäpiirikaupat ja markkinoiden manipulointi) 3.4.2.1. Sisäpiiritieto Sisäpiiritietoa voidaan käyttää väärin ennen kuin liikkeeseenlaskija kuuluu julkistamisvelvoitteen piiriin. Sopimusneuvottelujen vaihe, sopimusneuvotteluissa alustavasti sovitut ehdot, mahdollisuus rahoitusvälineiden tarjoamiseen, rahoitusvälineiden tulevat markkinointiedellytykset tai rahoitusvälineiden tarjoamisen alustavat ehdot voivat olla sijoittajille merkityksellisiä tietoja. Tämän vuoksi tällaiset tiedot olisi luokiteltava sisäpiiritiedoksi. Tällaiset tiedot eivät kuitenkaan välttämättä ole riittävän täsmällisiä, jotta liikkeeseenlaskijan velvoitteena olisi julkistaa ne. Tällöin olisi sovellettava sisäpiirikaupan kieltoa, mutta liikkeeseenlaskijalle ei pitäisi asettaa velvoitetta julkistaa kyseiset tiedot. 3.4.2.2. Kauppapaikkojen ja kaupankäyntijärjestelmien tasapuoliset toimintaedellytykset markkinoiden väärinkäytön ennaltaehkäisyssä ja havaitsemisessa Kasvava kaupankäynti eri kauppapaikoilla vaikeuttaa markkinoiden mahdollisen väärinkäytön valvomista. Rahoitusmarkkinadirektiivin mukaan monenkeskisten kaupankäyntijärjestelmien toimintaa voivat harjoittaa markkinatoimijat tai sijoituspalveluyritykset. Rahoitusmarkkinadirektiivin 26 artiklasta johtuvia seurantavelvoitteita sovelletaan niihin samalla tavoin. Markkinoiden väärinkäyttöä koskevan direktiivin 6 artiklan velvoitetta toteuttaa rakenteellisia toimenpiteitä markkinoiden manipulointikäytäntöjen estämiseksi ja havaitsemiseksi sovelletaan kuitenkin ainoastaan markkinatoimijoihin. Asetuksen tavoitteena on varmistaa kaikkien sen soveltamisalaan kuuluvien kauppapaikkojen ja kaupankäyntijärjestelmien tasapuoliset toimintaedellytykset siten, että niiden on toteutettava tarvittavat rakenteelliset toimenpiteet markkinoiden manipulointikäytäntöjen estämiseksi ja havaitsemiseksi. 3.4.3. III luku (Julkistamisvaatimukset) 3.4.3.1. Sisäpiiritiedon julkistaminen 3.4.3.2. Markkinoiden väärinkäyttöä koskevan direktiivin 6 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että rahoitusvälineiden liikkeeseenlaskijat julkistavat liikkeeseenlaskijoita suoraan koskevan sisäpiiritiedon mahdollisimman pian. Artiklan 2 kohdassa kyseisille liikkeeseenlaskijoille annetaan mahdollisuus lykätä sisäpiiritiedon julkistamista tietyin edellytyksin. Asetuksessa säädetään, että liikkeeseenlaskijoiden on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaiselle sisäpiiritiedon julkistamisen lykkäämisestä välittömästi tiedon julkistamisen jälkeen. Liikkeeseenlaskijan vastuulla on arvioida, onko tällainen lykkääminen perusteltua. Toimivaltaisilla viranomaisilla on mahdollisuus tutkia tarvittaessa jälkikäteen, täyttyivätkö lykkäämisen erityisedellytykset. Tämä toimivalta parantaa sijoittajansuojaan ja lisää markkinoiden luotettavuutta. Jos sisäpiiritiedolla on kuitenkin merkitystä koko rahoitusjärjestelmän kannalta ja jos on yleisen edun mukaista lykätä sen julkistamista, toimivaltaisilla viranomaisilla on toimivalta sallia tällainen lykkääminen rajatuksi ajaksi yleisen edun perusteella, jotta voidaan säilyttää rahoitusjärjestelmän vakaus ja välttää tappiot, joita voisi aiheutua esimerkiksi koko rahoitusjärjestelmän kannalta merkittävän liikkeeseenlaskijan konkurssista. Sisäpiiriluettelot Sisäpiiriluettelot ovat merkittävä apuväline toimivaltaisille viranomaisille, kun ne tutkivat mahdollista markkinoiden väärinkäyttöä. Asetuksessa pyritään poistamaan kansalliset erot, jotka ovat tähän asti asettaneet liikkeeseenlaskijoille tarpeettomia hallintorasitteita. Asetuksessa säädetään, että sisäpiiriluetteloihin sisältyvät täsmälliset tiedot olisi määriteltävä komission antamissa delegoiduissa säädöksissä ja teknisissä täytäntöönpanostandardeissa. 3.4.3.3. Sellaisia liikkeeseenlaskijoita koskevat julkistamisvaatimukset, joiden rahoitusvälineet on otettu kaupankäynnin kohteeksi pk-yritysten kasvumarkkinoilla Vaikka rahoitusmarkkinoiden luotettavuuden ja avoimuuden säilyttämistä ja sijoittajansuojaa koskeviin tavoitteisiin ei olekaan tarkoitus vaikuttaa, markkinoiden väärinkäyttöä koskevaa kehystä mukautetaan siten, että otetaan huomioon sellaisten liikkeeseenlaskijoiden tarpeet, joiden rahoitusvälineet on otettu kaupankäynnin kohteeksi pk-yritysten kasvumarkkinoilla. Markkinoiden väärinkäyttöä koskevan asetuksen mukaisen uuden kehyksen soveltaminen pk-yritysten kasvumarkkinoihin ilman mukautuksia voisi estää kyseisten markkinoiden liikkeeseenlaskijoita hankkimasta pääomaa pääomamarkkinoilta. Kyseisten liikkeeseenlaskijoiden yritystoiminta ei ole yhtä laaja-alaista kuin suurilla liikkeeseenlaskijoilla ja sisäpiiritiedon julkistamistarpeeseen johtavat tapahtumatkin ovat yleensä rajallisempia. Asetuksessa asetetaankin kyseisille liikkeeseenlaskijoille markkinakohtainen mukautettu ja yksinkertaistettu julkistamisvaatimus. Pk-yritysten kasvumarkkinoilla sisäpiiritieto voidaan julkistaa kyseisten liikkeeseenlaskijoiden lukuun komission antamissa teknisissä täytäntöönpanostandardeissa määritellyn tietojen sisältöä ja muotoa koskevan mallin mukaisesti. Kyseiset liikkeeseenlaskijat vapautetaan myös tietyin edellytyksin velvoitteesta ylläpitää ja päivittää sisäpiiriluetteloja, ja niihin sovelletaan johtohenkilöiden liiketoimien raportointia koskevaa uutta raja-arvoa (ks. jäljempänä). 3.4.3.4. Raportointi johtohenkilöiden liiketoimista Asetuksessa selvennetään johtohenkilöiden liiketoimiin liittyvien raportointivelvoitteiden soveltamisalaa. Tämä raportointi on tärkeässä asemassa, sillä se ehkäisee johtoa harjoittamasta sisäpiirikauppaa ja tarjoaa markkinoille hyödyllisiä tietoja johdon näkemyksestä liikkeeseenlaskijan osakkeiden hintojen muutoksiin. Asetuksessa selvennetään, että kaikista sellaisen henkilön liiketoimista, joka käyttää harkintavaltaa liikkeeseenlaskijan johtohenkilön puolesta, tai liiketoimista, joissa johtohenkilö panttaa tai lainaa osakkeitaan, on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille ja tiedot on julkistettava. Lisäksi asetuksessa asetetaan yhdenmukainen, kaikissa jäsenvaltioissa sovellettava 20 000 euron raja-arvo, jonka ylittävistä johtohenkilöiden liiketoimista on raportoitava. 3.4.4. IV luku (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (EAMV) ja toimivaltaiset viranomaiset) 3.4.4.1. Toimivaltaisten viranomaisten valtuudet Markkinoiden väärinkäyttöä koskevan direktiivin 12 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan toimivaltaisilla viranomaisilla on valtuudet pyytää tietoja kaikilta henkilöiltä. Hyödykkeiden spot-markkinoilla tiedot voivat kuitenkin olla puutteelliset, sillä kyseisillä markkinoilla ei sovelleta avoimuussääntöjä eikä raportointivelvollisuutta alakohtaisille sääntelyviranomaisille ole, jos viranomaisia ylipäänsä on perustettu. Toimivalta pyytää tietoja kaikilta henkilöiltä antaa yleensä toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuuden tutustua kaikkiin tietoihin, jotka ovat tarpeen mahdollista markkinoiden väärinkäyttöä koskevien epäilyjen tutkimiseksi. Tiedot eivät kuitenkaan välttämättä ole riittävät etenkään silloin, kun kyseisiä spot-markkinoita valvomaan ei ole perustettu alakohtaista viranomaista. Asetuksessa toimivaltaisille viranomaisille turvataan jatkuva tiedonsaanti, sillä siinä edellytetään, että kyseiset tiedot toimitetaan suoraan viranomaisille määrätyssä muodossa. Kun toimivaltaiset viranomaiset pääsevät suoraan spot-markkinoilla toimivien välittäjien kaupankäyntijärjestelmiin, viranomaiset pystyvät seuraamaan myös reaaliaikaista tiedonsiirtoa. Jotta voidaan havaita sisäpiirikauppa ja markkinoiden manipulointi, toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava mahdollisuus päästä yksityisessä omistuksessa oleviin tiloihin ja takavarikoida asiakirjoja. Yksityistiloihin pääsy on erityisen välttämätöntä silloin, kun i) henkilö, jolle on jo esitetty tietopyyntö, laiminlyö sen noudattamisen (kokonaan tai osittain); tai kun, ii) on perusteltu syy epäillä, että mahdollisesti esitettävää pyyntöä ei noudatettaisi, tai tietopyynnön kohteena olevat asiakirjat tai tiedot siirrettäisiin pois, niitä muutettaisiin tai ne tuhottaisiin. Vaikka kaikilla lainkäyttöalueilla sovelletaan tällä hetkellä oikeutta tutustua kaikkiin asiakirjoihin, kaikilla toimivaltaisilla viranomaisilla ei ole toimivaltaa päästä yksityistiloihin ja takavarikoida asiakirjoja. Tämän vuoksi riskinä on, että toimivaltaiset viranomaiset eivät tällaisissa tapauksissa saa käyttöönsä merkittäviä ja välttämättömiä todisteita ja näin ollen sisäpiirikauppa ja markkinoiden manipulointi voi jäädä havaitsematta ja seuraamukset määräämättä. On tärkeää huomauttaa, että yksityistiloihin pääsyllä saatetaan puuttua Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artiklassa tunnustettuihin perusoikeuksiin eli yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen. On keskeisen tärkeää, että oikeuksien rajoittaminen tapahtuu perusoikeuskirjan 52 artiklan mukaisesti. Tämän vuoksi jäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella pitäisi olla toimivalta päästä yksityistiloihin asiakirjojen takavarikoimiseksi ainoastaan silloin, kun viranomainen on saanut kyseisen jäsenvaltion oikeusviranomaiselta ennakolta luvan kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja kun voidaan perustellusti epäillä, että tarkastuksen aiheeseen liittyvillä asiakirjoilla voi olla merkitystä tämän asetuksen tai direktiivin [uusi MAD] vastaisten sisäpiirikauppojen tai markkinoiden manipuloinnin todistamiseksi. Sisäpiirikauppojen ja markkinoiden manipuloinnin kieltoa sovelletaan kaikkiin henkilöihin. Tämän vuoksi toimivaltaisten viranomaisten on saatava tutustua sijoituspalveluyritysten hallussa olevien tietojen lisäksi myös kyseisten henkilöiden hallussa oleviin tietoihin ja tietoihin, jotka koskevat kyseisten henkiöiden toimintaa ja jotka sisältyvät muiden kuin finanssialan yritysten tietokantoihin. Toimeksiantoja toteuttavien sijoituspalveluyritysten olemassa olevat puhelu- ja tietoliikennetiedot ja televiestintäoperaattoreiden olemassa olevat puhelu- ja tietoliikennetiedot ovat merkittäviä todisteita, joiden avulla sisäpiirikaupat ja markkinoiden manipulointi voidaan havaita ja todistaa. Puhelu- ja tietoliikennetiedoista voi käydä ilmi väärän tai harhaanjohtavan tiedon levittämisestä vastaavan henkilön nimi. Useimmat sisäpiirikauppojen tai markkinoiden manipuloinnin muodot sisältävät kahden tai useamman tietoja siirtävän tai toimintaansa koordinoivan henkilön toimia. Puhelu- ja tietoliikennetiedot voivat osoittaa, että sisäpiiritietoihin pääsevän henkilön ja epäilyttävää kaupankäyntiä harjoittavan henkilön välillä on vuorovaikutusta, tai vahvistaa, että kahden henkilön vilpillisen kaupankäyntitoiminnan välillä on yhteys. Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean (CESR) jäsenet pitivät oikeutta tutustua televiestintäoperaattoreiden hallussa oleviin puhelu- ja tietoliikennetietoihin yhtenä tärkeimmistä keinoista tutkinta- ja valvontatehtävien suorittamiseksi[19]. Televiestintäoperaattorien hallussa oleviin puhelu- ja tietoliikennetietoihin tutustuminen voikin olla merkittävä ja joskus jopa ainoa keino löytää todisteita sen osoittamiseksi, onko ensisijainen sisäpiiritiedon haltija siirtänyt sisäpiiritietoa toiselle henkilölle, joka käy kauppaa tämän tiedon perusteella. Tällaisista tiedoista saataisiin näyttöä esimerkiksi silloin, kun sisäpiiritietoa hallussaan pitävän yrityksen hallituksen jäsen antaa sisäpiiritietoa puhelimitse ystävälle, sukulaiselle tai perheenjäsenelle, joka toteuttaa sen jälkeen epäilyjä herättävän liiketoimen saamansa sisäpiiritiedon perusteella. Sääntelyviranomaiset voisivat osoittaa televiestintäoperaattoreiden puhelu- ja tietoliikennetietojen avulla, että ensisijainen sisäpiiritiedon haltija on soittanut ystävälleen tai sukulaiselleen vähän ennen kuin kyseinen henkilö on soittanut välittäjälleen ja antanut toimeksiannon epäilyjä herättävän liiketoimen toteuttamiseksi. Televiestintäoperaattoreiden puhelu- ja tietoliikennetiedot tarjoaisivat tapahtumien välisestä yhteydestä näyttöä, jota voitaisiin käyttää todisteena seuraamusten määräämiseen tapauksissa, joita ei muuten koskaan havaittaisi. Toinen esimerkki on tapaus, jossa väärä tai harhaanjohtava viesti toimitetaan internetsivustolle tarkoituksena vaikuttaa rahoitusvälineen hintaan. Puhelu- ja tietoliikennetietoja voidaan käyttää viestin laatijan tunnistamisessa. Lisäksi nämä tiedot voivat tarjota näyttöä yhteydestä toiseen henkilöön, joka on toteuttanut aikaisemmin tai myöhemmin epäilyttäviä liiketoimia, ja näin voidaan todistaa markkinoiden manipulointi väärää tai harhaanjohtavaa tietoa levittämällä. On tärkeää, että toimivaltaisilla viranomaisille tarjotaan sisämarkkinoilla tasapuoliset toimintaedellytykset, mitä tulee televiestintäoperaattorin tai sijoituspalveluyrityksen olemassa oleviin puhelu- ja tietoliikennetietoihin. Tämän vuoksi toimivaltaisilla viranomaisilla pitäisi olla oikeus pyytää televiestintäoperaattorin tai sijoituspalveluyrityksen olemassa olevia puhelu- ja tietoliikennetietoja, kun voidaan perustellusti epäillä, että tällaisilla tarkastukseen aiheeseen liittyvillä tiedoilla voi olla merkitystä tämän asetuksen tai direktiivin [uusi MAD] vastaisten sisäpiirikauppojen tai markkinoiden manipuloinnin todistamiseksi. Olisi myös oltava selvää, että nämä tiedot eivät kuitenkaan saa koskea sen viestinnän sisältöä, johon ne liittyvät. Koska markkinoiden väärinkäyttöä voi esiintyä rajat ja markkinat ylittävällä tasolla, Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisella (EAMV) on vahva koordinointirooli. Toimivaltaisten viranomaisten edellytetään tekevän yhteistyötä ja vaihtavan tietoja keskenään ja hyödykejohdannaisten tapauksessa, soveltuvin osin, sääntelyviranomaisten kanssa, jotka vastaavat niihin liittyvistä spot-markkinoista unionissa ja kolmansissa maissa. 3.4.5. V luku (Hallinnolliset toimenpiteet ja seuraamukset) 3.4.5.1. Seuraamukset Unionin rahoitusmarkkinat ovat yhä integroituneemmat, ja rikoksilla voi olla rajat ylittäviä vaikutuksia unionissa. Jäsenvaltioiden nykyiset toisistaan poikkeavat seuraamusjärjestelmät edesauttavat sääntelyn katvealueiden hyväksikäyttöä ja vaarantavat rahoituspalvelujen sisämarkkinoiden päätavoitteiden eli markkinoiden luotettavuuden ja avoimuuden saavuttamisen. Nykyisten kansallisten järjestelmien tarkastelussa on mm. ilmennyt, että taloudellisten seuraamusten suuruus vaihtelee huomattavasti jäsenvaltioittain, että eräillä toimivaltaisilla viranomaisilla ei ole käytettävissään tiettyjä tärkeitä valtuuksia seuraamusten määräämiseksi ja että eräät toimivaltaiset viranomaiset eivät voi määrätä seuraamuksia luonnollisille ja oikeushenkilöille[20]. Tämän vuoksi asetuksessa säädetään vähimmäissäännöt, jotka koskevat hallinnollisia toimenpiteitä, seuraamuksia ja sakkoja. Tämä ei estä yksittäisiä jäsenvaltioita asettamasta tiukempia normeja. Asetuksessa säädetään havaittujen mahdollisten voittojen ja niille kertyneiden korkojen luovuttamisesta. Jotta voidaan varmistaa myös asianmukainen varoittava vaikutus, asetuksessa säädetään sakoista, joiden määrän on ylitettävä asetuksen rikkomisen tuloksena saadut voitot tai vältetyt tappiot ja jotka toimivaltaiset viranomaiset määrittävät asiaan liittyvien tosiseikkojen ja olosuhteiden perusteella. Rikosoikeudellisilla seuraamuksilla on suurempi ennaltaehkäisevä vaikutus kuin hallinnollisilla toimenpiteillä ja seuraamuksilla. Ehdotuksessa direktiiviksi [XX] kaikkien jäsenvaltioiden edellytetään ottavan käyttöön tehokkaat, oikeasuhteiset ja varoittavat rikosoikeudelliset seuraamukset, joita määrätään kaikkein vakavimmista sisäpiirikauppoihin ja markkinoiden manipulointiin liittyvistä rikoksista. Kyseistä direktiiviä on sovellettava ottaen huomioon tämän asetuksen säännökset, myös tulevat täytäntöönpanotoimenpiteet. Kyseisen direktiivin määritelmät voivat kuitenkin poiketa tässä asetuksessa esitetyistä määritelmistä. 3.4.5.2. Ilmiantajien suojaaminen ja palkitseminen Ilmiannot voivat olla hyödyllinen ensisijaisten tietojen lähde, ja ilmiantajat voivat tuoda toimivaltaisten viranomaisten tietoon epäiltyjä markkinoiden väärinkäyttötapauksia. Asetuksessa vahvistetaan markkinoiden väärinkäyttöä koskevaa unionin sääntelykehystä, sillä siinä säädetään asianmukaisesta suojasta henkilöille, jotka ilmoittavat markkinoiden väärinkäytön epäilyistä. Asetuksessa säädetään myös mahdollisuudesta tarjota taloudellisia kannustimia henkilöille, jotka antavat toimivaltaisille viranomaisille keskeisiä tietoja, jotka johtavat taloudellisten seuraamusten määräämiseen. Lisäksi kehitetään jäsenvaltioiden järjestelyjä tällaisten ilmoitusten vastaanottamiseksi ja tutkimiseksi. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksen talousarviovaikutukset liittyvät Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiselle osoitettuihin tehtäviin, ja ne on eritelty tämän ehdotuksen liitteenä olevassa säädösehdotukseen liittyvässä rahoitusselvityksessä. Tähän ehdotukseen liittyvässä rahoitusselvityksessä arvioidaan myös erityisesti komission kohdistuvia talousarviovaikutuksia. Ehdotuksella on vaikutusta unionin talousarvioon. 2011/0295 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen[21], sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[22], ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon[23], ottavat huomioon Euroopan tietosuojavaltuutetun lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Todelliset rahoituspalvelujen sisämarkkinat ovat ratkaisevan tärkeät unionin taloudellisen kasvun ja työpaikkojen luomisen kannalta. (2) Yhdentyneet ja tehokkaat rahoitusmarkkinat edellyttävät, että markkinat ovat luotettavat. Arvopaperimarkkinoiden häiriötön toiminta ja yleinen luottamus markkinoihin ovat taloudellisen kasvun ja vaurauden ennakkoehtoja. Markkinoiden väärinkäyttö vähentää rahoitusmarkkinoiden luotettavuutta ja yleistä luottamusta arvopapereihin ja johdannaisiin. (3) Sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28 päivänä tammikuuta 2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/6/EY[24] täydennettiin ja ajantasaistettiin markkinoiden luotettavuuden suojaamiseen tähtäävää unionin sääntelykehystä. Sen jälkeen tapahtunut sääntelyn, markkinoiden ja tekniikan kehitys on kuitenkin johtanut huomattaviin muutoksiin finanssialalla, ja direktiivi olisi nyt korvattava uusilla säännöksillä, jotta voidaan varmistaa sääntelyn pysyminen kehityksen tasalla. Uutta lainsäädäntöinstrumenttia tarvitaan myös varmistamaan yhdenmukaiset säännöt, keskeisten käsitteiden selkeys ja se, että säännökset on koottu yhtenäiseksi ohjekirjaksi, kuten rahoitusvalvontaa käsittelevän korkean tason asiantuntijaryhmän päätelmissä[25] esitettiin. (4) Yhdenmukaisen sääntelykehyksen laatiminen on tarpeen, jotta voidaan säilyttää markkinoiden luotettavuus, välttää lainsäädännön katvealueiden mahdollista hyväksikäyttöä ja tarjota markkinaosapuolille enemmän oikeusvarmuutta ja yksinkertaisempaa sääntelyä. Tällä sellaisenaan sovellettavalla säädöksellä pyritään edistämään merkittävällä tavalla sisämarkkinoiden häiriötöntä toimintaa. Tästä syystä sen pitäisi perustua SEUT-sopimuksen 114 artiklan määräyksiin, sellaisina kuin ne ovat tulkittuina Euroopan unionin tuomioistuimen vakiintuneessa oikeuskäytännössä. (5) Jotta voidaan poistaa jäljellä olevat kaupan esteet ja kansallisen lainsäädännön eroista johtuvat merkittävät kilpailun vääristymät sekä ennaltaehkäistä uusien kaupan esteiden ja kilpailun vääristymien syntymistä, on tarpeen antaa asetus, jossa vahvistetaan kaikissa jäsenvaltioissa sovellettavat yhdenmukaiset säännöt. Markkinoiden väärinkäyttöä koskevien vaatimusten esittäminen asetuksessa varmistaa, että vaatimukset ovat sellaisenaan sovellettavia. Näin ehkäistään direktiivin täytäntöönpanosta seuraavat toisistaan poikkeavat kansalliset vaatimukset, jolloin varmistetaan yhdenmukaiset edellytykset. Tämän asetuksen tarkoituksena on, että kaikki noudattavat samoja sääntöjä koko unionissa. Asetuksella voidaan myös vähentää sääntelyn monimutkaisuutta ja sen noudattamisesta yrityksille ja erityisesti rajat ylittävää toimintaa harjoittaville yrityksille aiheutuvia kuluja sekä edistää kilpailun vääristymien poistamista. (6) Komission tiedonannossa ”Eurooppalaisia pk-yrityksiä koskeva aloite” (”Small Business Act”)[26] unionia ja sen jäsenvaltioita kehotetaan suunnittelemaan säännöksiä hallintorasitteiden vähentämiseksi, lainsäädännön mukauttamiseksi pk-yritysten kasvumarkkinoilla toimivien liikkeeseenlaskijoiden tarpeisiin ja rahoituksen saatavuuden helpottamiseksi kyseisille liikkeeseenlaskijoille. Direktiivin 2003/6/EY joissakin säännöksissä asetetaan hallintorasitteita liikkeeseenlaskijoille, erityisesti sellaisille liikkeeseenlaskijoille, joiden rahoitusvälineet on otettu kaupankäynnin kohteeksi pk-yritysten kasvumarkkinoilla. Näitä rasitteita olisi vähennettävä. (7) Markkinoiden väärinkäytön käsite kattaa kaiken laittoman toiminnan rahoitusmarkkinoilla. Tätä asetusta sovellettaessa sitä olisi tulkittava siten, että se sisältää sisäpiirikaupat tai sisäpiiritiedon väärinkäytön ja markkinoiden manipuloinnin. Tällainen toiminta estää markkinoiden täyden ja asianmukaisen läpinäkyvyyden, joka on ennakkoehto kaikkien talouden toimijoiden kaupankäynnille yhdentyneillä rahoitusmarkkinoilla. (8) Direktiivin 2003/6/EY soveltamisala kattaa säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otetut rahoitusvälineet, mutta viime vuosina rahoitusvälineillä on käyty kauppaa yhä enemmän monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä (MTF). Lisäksi on rahoitusvälineitä, joilla käydään kauppaa ainoastaan muuntyyppisissä organisoiduissa kaupankäyntijärjestelmissä (OTF), kuten broker crossing ‑täsmäytysjärjestelmissä tai OTC-markkinoilla. Tämän vuoksi asetuksen soveltamisalaa olisi laajennettava kattamaan kaikki monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä tai organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä sekä OTC-markkinoilla kaupankäynnin kohteena olevat rahoitusvälineet, kuten luottoriskinvaihtosopimukset, taikka kaikki muut menettelyt tai toimet, joilla voi olla vaikutusta tällaiseen säännellyillä markkinoilla, monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä tai organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä kaupankäynnin kohteena olevaan rahoitusvälineeseen. Näin voitaisiin parantaa sijoittajansuojaa, säilyttää markkinoiden luotettavuus ja varmistaa, että tällaisten rahoitusvälineiden markkinoiden manipulointi OTC-markkinoilla kaupankäynnin kohteena olevien rahoitusvälineiden kautta on selkeästi kielletty. (9) Rahoitusvälineiden vakauttaminen tai kaupankäynti omilla osakkeilla takaisinosto-ohjelmien mukaisesti voi tietyissä tilanteissa olla taloudellisista syistä oikeutettua, eikä sitä sen vuoksi tulisi sellaisenaan pitää markkinoiden väärinkäyttönä. (10) Jäsenvaltioiden ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän, Euroopan rahoitusvakausvälineen, kansallisten keskuspankkien ja muiden elinten tai yhden tai useamman jäsenvaltion erillisyhtiön sekä unionin ja tiettyjen muiden julkisten elinten toimintaa rahapolitiikan, valuuttakurssipolitiikan, julkisen velan hoitoa koskevan politiikan tai ilmastopolitiikan alalla ei pitäisi rajoittaa. (11) Järkevästi toimivat sijoittajat tekevät sijoituspäätöksensä käytettävissään olevien tietojen eli ennen päätöksentekoa saatavilla olevien tietojen perusteella. Kun arvioidaan, ottaisiko järkevästi toimiva sijoittaja tietyn tiedon todennäköisesti huomioon sijoituspäätöstä tehdessään, lähtökohdaksi olisi tämän vuoksi aina otettava ennen päätöksentekoa saatavilla olevat tiedot. Tämänkaltaisessa arvioinnissa on otettava huomioon tietojen odotettavissa olevat vaikutukset, kun niitä tarkastellaan kyseisen liikkeeseenlaskijan koko toiminnan muodostamaa taustaa vasten, tietolähteen luotettavuus ja kaikki muut markkinatekijät, jotka kyseisessä tilanteessa todennäköisesti vaikuttavat kyseiseen rahoitusvälineeseen, siihen liittyvään hyödykettä koskevaan spot-sopimukseen tai päästöoikeuksiin perustuviin huutokauppatuotteisiin. (12) Päätöksenteon jälkeen saatavilla olevia tietoja voidaan käyttää testattaessa oletusta, jonka mukaan ennen päätöksentekoa saatavilla olleet tiedot ovat vaikuttaneet hintaan. Tätä ei pitäisi käyttää sellaisia henkilöjä vastaan, jotka ovat tehneet ennen päätöksentekoa saatavilla olleiden tietojen perusteella harkittuja johtopäätöksiä. (13) Oikeusvarmuutta olisi markkinaosapuolten kannalta parannettava määrittelemällä tarkemmin kaksi sisäpiiritiedon määritelmään kuuluvaa olennaista osatekijää, jotka ovat sisäpiiritiedon täsmällisyys ja sen mahdollinen huomattava vaikutus rahoitusvälineiden, niihin liittyvien hyödykettä koskevien spot-sopimusten tai päästöoikeuksiin perustuvien huutokauppatuotteiden hintoihin. Kun kyse on johdannaisista, jotka ovat tukkukaupan energiatuotteita, sisäpiiritiedoksi olisi katsottava erityisesti tiedot, jotka on julkistettava asetuksen [energian tukkumarkkinoiden eheydestä ja läpinäkyvyydestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o … ] mukaisesti. (14) Sisäpiiritietoa voidaan käyttää väärin ennen kuin liikkeeseenlaskija kuuluu julkistamisvaatimuksen piiriin. Sopimusneuvottelujen vaihe, sopimusneuvotteluissa alustavasti sovitut ehdot, mahdollisuus rahoitusvälineiden tarjoamiseen, rahoitusvälineiden tulevat markkinointiedellytykset tai rahoitusvälineiden tarjoamisen alustavat ehdot voivat olla sijoittajille merkityksellisiä tietoja. Tämän vuoksi tällaiset tiedot olisi luokiteltava sisäpiiritiedoksi. Tällaiset tiedot eivät kuitenkaan välttämättä ole riittävän täsmällisiä, jotta liikkeeseenlaskijan velvoitteena olisi julkistaa ne. Tällöin olisi sovellettava sisäpiirikaupan kieltoa, mutta liikkeeseenlaskijalle ei pitäisi asettaa velvoitetta julkistaa kyseiset tiedot. (15) Spot-markkinat ja niihin liittyvät johdannaismarkkinat ovat maailmanlaajuiset ja pitkälti toisiinsa kytköksissä, ja markkinoiden väärinkäyttöä voi esiintyä niin markkinat kuin valtioiden rajatkin ylittävällä tasolla. Tämä pitää paikkansa niin sisäpiirikauppojen kuin markkinoiden manipuloinninkin kohdalla. Erityisesti spot-markkinoiden sisäpiiritiedosta voi olla hyötyä rahoitusmarkkinoilla kaupankäyntiin osallistuvalle henkilölle. Tämän vuoksi rahoitusmarkkinoita ja hyödykejohdannaisia koskevan sisäpiiritiedon yleistä määritelmää pitäisi soveltaa myös kaikkiin tietoihin, jotka ovat merkityksellisiä kohde-etuutena olevan hyödykkeen kannalta. Manipulointistrategiat voivat myös ulottua spot- ja johdannaismarkkinoille. Kaupankäyntiä rahoitusvälineillä, myös hyödykejohdannaisilla, voidaan käyttää niihin liittyvien hyödykettä koskevien spot-sopimusten manipulointiin ja spot-sopimuksia puolestaan niihin liittyvien rahoitusvälineiden manipulointiin. Markkinoiden manipulointikiellon pitäisi kattaa nämä markkinoiden väliset yhteydet. Asetuksen soveltamisalaa ei kuitenkaan ole asianmukaista tai käytännöllistä laajentaa kattamaan toiminta, joka ei liity rahoitusvälineisiin, kuten esimerkiksi sellaiseen hyödykettä koskevan spot-sopimuksen kauppaan, joka vaikuttaa ainoastaan spot-markkinoihin. Tukkukaupan energiatuotteiden erityistapauksessa toimivaltaisten viranomaisten olisi otettava huomioon [energiamarkkinoiden eheydestä ja läpinäkyvyydestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o … ] määritelmien erityispiirteet, kun ne soveltavat tässä asetuksessa vahvistettuja sisäpiiritiedon, sisäpiirikauppojen ja markkinoiden manipuloinnin määritelmiä tukkukaupan energiatuotteisiin liittyviin rahoitusvälineisiin. (16) Päästöoikeudet luokitellaan rahoitusvälineiksi rahoitusmarkkinadirektiivin tarkistamisen yhteydessä, ja tämän vuoksi ne siirtyvät myös tämän asetuksen soveltamisalaan. Kun otetaan huomioon kyseisten rahoitusvälineiden erityispiirteet ja hiilimarkkinoiden rakenne, on tarpeen varmistaa, että tällä asetuksella ei rajoiteta jäsenvaltioiden, Euroopan komission ja muiden virallisesti nimettyjen elinten päästöoikeuksiin liittyvää toimintaa niiden toteuttaessa unionin ilmastopolitiikkaa. Lisäksi sisäpiiritiedon julkistamisvelvoitteen on kohdistuttava yleisesti kyseisten markkinoiden markkinaosapuoliin. Jotta voidaan välttää hyödyttömien raportointivelvoitteiden asettaminen markkinoilla ja säilyttää toimenpiteen tarkoitettu kustannus-hyötysuhde, vaikuttaa tarpeelliselta rajoittaa kyseistä velvoitetta koskeva sääntelyvaikutus ainoastaan sellaisiin EU:n päästökauppajärjestelmän toiminnanharjoittajiin, joiden voidaan kokonsa ja toimintansa puolesta kohtuullisesti odottaa vaikuttavan tuntuvasti päästöoikeuksien hintaan. Jos päästöoikeuksien markkinaosapuolet noudattavat jo vastaavanlaisia sisäpiiritiedon julkistamista koskevia vaatimuksia, erityisesti energiamarkkinoiden eheyttä ja läpinäkyvyyttä koskevan asetuksen [energiamarkkinoiden eheydestä ja läpinäkyvyydestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o … ] mukaisesti, päästöoikeuksia koskevan sisäpiiritiedon julkistamisvelvoitteen ei pitäisi johtaa siihen, että pääosin samat tiedot on julkistettava kahteen kertaan. (17) Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY mukaisen kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien huutokaupan ajoituksesta, hallinnoinnista ja muista näkökohdista 12 päivänä marraskuuta 2010 annetussa komission asetuksessa (EU) N:o 1031/2010[27] säädetään kaksi rinnakkaista markkinoiden väärinkäyttöä koskevaa sääntelyjärjestelmää, joita sovelletaan päästöoikeuksien huutokauppaan. Päästöoikeuksien luokittelusta rahoitusvälineiksi seuraa, että tämän asetuksen olisi muodostettava markkinoiden väärinkäyttötoimenpiteiden osalta yksi sääntökokonaisuus, jota sovelletaan päästöoikeuksien ensi- ja jälkimarkkinoihin kokonaisuudessaan. Tätä asetusta sovelletaan myös päästöoikeuksien tai muiden niihin perustuvien huutokauppatuotteiden huutokauppaan kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY mukaisen kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien huutokaupan ajoituksesta, hallinnoinnista ja muista näkökohdista 12 päivänä marraskuuta 2010 annetun komission asetuksen (EU) N:o 1031/2010 mukaisesti. (18) Tässä asetuksessa olisi säädettävä markkinoiden manipulointia koskevia toimenpiteitä, joita on mahdollista mukauttaa uusiin kaupankäyntimuotoihin tai uusiin strategioihin, joihin voi liittyä väärinkäyttöä. Koska rahoitusvälineiden kaupankäynnissä hyödynnetään yhä enemmän tietotekniikkaa, on toivottavaa, että markkinoiden manipuloinnin käsitettä täydennetään esimerkeillä erityisistä väärinkäyttöstrategioista, joita voidaan toteuttaa algoritmikaupan avulla, mukaan lukien huippunopea kaupankäynti. Esitettyjen esimerkkien on tarkoitus olla vain suuntaa-antavia eivätkä ne merkitse, että samojen strategioiden noudattaminen toisilla välineillä ei olisi niin ikään väärinkäyttöä. (19) Jotta voidaan täydentää markkinoiden manipuloinnin kieltoa, tällä asetuksella pitäisi kieltää markkinoinnin manipuloinnin yritys, sillä myös epäonnistuneista yrityksistä manipuloida markkinoita olisi määrättävä seuraamuksia. Markkinoiden manipuloinnin yritys olisi erotettava tilanteista, joissa toiminnalla ei ole toivottua vaikutusta rahoitusvälineen hintaan. Tällaista toimintaa pidetään markkinoiden manipulointina, koska se antaa todennäköisesti vääriä tai harhaanjohtavia viestejä. (20) Tässä asetuksessa olisi myös selvennettävä, että rahoitusvälineen markkinoiden manipulointi tai yritys manipuloida markkinoita voi tapahtua hyödyntämällä kyseiseen rahoitusvälineeseen liittyviä rahoitusvälineitä kuten johdannaisinstrumentteja, jotka ovat kaupankäynnin kohteena toisessa kauppapaikassa tai OTC-markkinoilla. (21) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kauppapaikkojen ja kaupankäyntijärjestelmien yhdenmukaiset markkinaolosuhteet, olisi edellytettävä, että säänneltyjen markkinoiden, monenkeskisten kaupankäyntijärjestelmien ja organisoitujen kaupankäyntijärjestelmien markkinaosapuolten on toteutettava oikeasuhteiset rakenteelliset toimenpiteet, joilla pyritään ennaltaehkäisemään ja havaitsemaan markkinoiden manipulointi. (22) Rahoitusvälineiden manipulointi tai manipuloinnin yritys voi myös tapahtua antamalla toimeksiantoja, joita ei toteuteta. Rahoitusvälinettä voidaan manipuloida myös toiminnalla, joka tapahtuu kauppapaikan ulkopuolella. Tämän vuoksi liiketoimia ammattimaisesti järjestävien tai toteuttavien henkilöiden, joilla edellytetään olevan järjestelmiä epäilyttävien liiketoimien havaitsemiseksi ja niistä ilmoittamiseksi, pitäisi myös ilmoittaa epäilyttävistä toimeksiannoista ja liiketoimista, jotka toteutetaan kauppapaikan ulkopuolella. (23) Rahoitusvälineiden manipulointi tai manipuloinnin yritys voi myös tapahtua levittämällä vääriä tai harhaanjohtavia tietoja. Väärien tai harhaanjohtavien tietojen levittämisellä voi olla tuntuva vaikutus rahoitusvälineiden hintoihin suhteellisen lyhyellä aikavälillä. Kyse voi olla ilmeisen väärän tiedon keksimisestä, mutta myös tosiasioiden tahallisesta julkistamatta jättämisestä tai tietoisesti epätarkan tiedon julkistamisesta. Tämä markkinoiden manipulointimuoto on erityisen haitallinen sijoittajille, koska sen vuoksi sijoituspäätökset tehdään väärien tai vääristyneiden tietojen perusteella. Siitä on myös haittaa liikkeeseenlaskijoille, koska se vähentää sijoittajien luottamusta niitä koskeviin käytettävissä oleviin tietoihin. Markkinoiden luottamuksen puute voi puolestaan vaarantaa liikkeeseenlaskijan kyvyn laskea liikkeeseen uusia rahoitusvälineitä tai varmistaa luoton saanti muilta markkinaosapuolilta toimintansa rahoittamiseen. Tieto leviää markkinoilla hyvin nopeasti. Tästä seuraa, että sijoittajille ja liikkeeseenlaskijoille aiheutuneet vahingot voivat olla suhteellisen pitkäkestoisia ennen kuin tieto todetaan vääräksi tai harhaanjohtavaksi ja ennen kuin liikkeeseenlaskija tai tietojen levittämisestä vastaava taho voi oikaista sen. Tästä syystä väärän tai harhaanjohtavan tiedon levittäminen, myös huhujen tai väärien tai harhaanjohtavien uutisten levittäminen, on tarpeen luokitella tämän asetuksen vastaiseksi. Tämän vuoksi on aiheellista, että rahoitusmarkkinoilla toimivat eivät voi vapaasti esittää sellaisia oman mielipiteensä tai paremman tiedon vastaisia tietoja, jotka he tietävät tai heidän pitäisi tietää vääriksi tai harhaanjohtaviksi sijoittajille ja liikkeeseenlaskijoille vahinkoa aiheuttavalla tavalla. (24) On tärkeää, että liikkeeseenlaskija julkistaa nopeasti sisäpiiritiedon, jotta vältetään sisäpiirikaupat ja varmistetaan, ettei sijoittajia johdeta harhaan. Tämän vuoksi olisi vaadittava, että liikkeeseenlaskijat julkistavat sisäpiiritiedon mahdollisimman pian lukuun ottamatta tapauksia, joissa julkistamisen lykkääminen ei todennäköisesti johda yleisöä harhaan ja liikkeeseenlaskija pystyy takaamaan kyseisen tiedon säilymisen luottamuksellisena. (25) Jos rahoituslaitos saa hätäluototusta, rahoitusvakauden vuoksi voi olla perusteltua lykätä sisäpiiritiedon julkistamista, jos tiedolla on merkitystä koko rahoitusjärjestelmän kannalta. Tämän vuoksi toimivaltaisille viranomaisille pitäisi antaa toimivalta hyväksyä sisäpiiritiedon julkistamisen lykkääminen. (26) Sisäpiiritiedon julkistamisvaatimus voi olla raskas liikkeeseenlaskijoille, joiden rahoitusvälineet on otettu kaupankäynnin kohteeksi pk-yritysten kasvumarkkinoilla, kun otetaan huomioon kustannukset, jotka liittyvät niiden hallussa olevien tietojen seurantaan ja oikeusavun hankkimiseen siitä, mitkä tiedot on julkistettava ja milloin. Sisäpiiritiedon nopea julkistaminen on kuitenkin olennaista, jotta voidaan varmistaa sijoittajien luottamus kyseisiin liikkeeseenlaskijoihin. Tämän vuoksi Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (EAMV) olisi voitava laatia suuntaviivoja, jotka auttavat liikkeeseenlaskijoita täyttämään sisäpiiritiedon julkistamisvaatimukset vaarantamatta sijoittajien suojaa. (27) Sisäpiiriluettelot ovat merkittävä työväline sääntelyviranomaisille markkinoiden mahdollisen väärinkäytön tutkinnassa. Luetteloihin sisällytettävien tietojen maakohtaiset erot aiheuttavat kuitenkin liikkeeseenlaskijoille tarpeettomia hallintorasitteita. Tämän vuoksi sisäpiiriluetteloiden sisältämien tietojen pitäisi olla yhdenmukaisia, jotta näitä kustannuksia voidaan supistaa. Sisäpiiriluettelojen pitämistä ja jatkuvaa päivittämistä koskeva vaatimus asettaa hallintorasitteita erityisesti pk-yritysten kasvumarkkinoilla toimiville liikkeeseenlaskijoille. Toimivaltaiset viranomaiset voivat valvoa markkinoiden väärinkäyttöä tehokkaasti, vaikka luetteloita ei olisi jatkuvasti käytettävissä näiden liikkeeseenlaskijoiden osalta. Kyseiset liikkeeseenlaskijat pitäisikin vapauttaa tästä velvoitteesta, jotta tästä asetuksesta johtuvia hallintokuluja voidaan vähentää. (28) Liikkeeseenlaskijan johtohenkilöiden ja tarvittaessa näiden lähipiiriin kuuluvien henkilöiden liiketoimia koskevan avoimuuden lisäämisellä on ennaltaehkäisevä vaikutus markkinoiden väärinkäyttöön. Kyseisten liiketoimien julkistaminen ainakin yksittäin voi olla myös sijoittajille arvokas tieto. On syytä selventää, että johtohenkilöiden liiketoimien julkistamista koskeva vaatimus sisältää myös rahoitusvälineiden panttauksen tai lainauksen sekä harkintavaltaa johtohenkilöiden puolesta käyttävän henkilön liiketoimet. Jotta varmistetaan asianmukainen tasapaino avoimuuden ja toimivaltaisille viranomaisille ja yleisölle toimitettavien ilmoitusten määrän välillä, tässä asetuksessa olisi asetettava yhdenmukainen raja-arvo, jonka alittavista liiketoimista ei tarvitse ilmoittaa. (29) Kussakin jäsenvaltiossa toimivaltaisen viranomaisen käytössä olevat tehokkaat keinot ja valtuudet takaavat valvonnan tehokkuuden. Markkinoilla toimivien yritysten ja kaikkien talouden toimijoiden olisi osaltaan edistettävä markkinoiden luotettavuutta. Vaikka markkinoiden väärinkäyttöasioita varten nimetään yksi toimivaltainen viranomainen, tämä ei estä yhteistoimintaa eikä viranomaisen vastuulla tapahtuvaa tehtäviensiirtoa viranomaisen ja markkinoilla toimivien yritysten välillä, jotta varmistetaan tämän asetuksen säännösten noudattamisen tehokas valvonta. (30) Jotta voidaan havaita sisäpiirikaupat ja markkinoiden manipulointi, toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava mahdollisuus päästä yksityistiloihin ja takavarikoida asiakirjoja. Yksityistiloihin pääsy on välttämätöntä erityisesti silloin, kun henkilö, jolle on jo esitetty tietopyyntö, laiminlyö sen noudattamisen (kokonaan tai osittain), tai kun on perusteltu syy epäillä, että mahdollisesti esitettävää pyyntöä ei noudatettaisi, tai tietopyynnön kohteena olevat asiakirjat tai tiedot siirrettäisiin pois, niitä muutettaisiin tai ne tuhottaisiin. (31) Toimeksiantoja toteuttavien sijoituspalveluyritysten olemassa olevat puhelu- ja tietoliikennetiedot ja televiestintäoperaattoreiden olemassa olevat puhelu- ja tietoliikennetiedot ovat ratkaisevan tärkeitä ja toisinaan ainoita todisteita, joiden avulla sisäpiirikaupat ja markkinoiden manipulointi voidaan havaita ja todistaa. Puhelu- ja tietoliikennetiedot voivat paljastaa väärän tai harhaanjohtavan tiedon levittämisestä vastaavan henkilön henkilöllisyyden, todistaa henkilöiden olleen yhteydessä toisiinsa tiettynä ajankohtana tai osoittaa kahden tai useamman henkilön välisen yhteyden. Jotta voidaan varmistaa, että toimivaltaisilla viranomaisilla on unionissa tasapuoliset edellytykset tutustua televiestintäoperaattorin tai sijoituspalveluyrityksen hallussa oleviin puhelu- ja tietoliikennetietoihin, toimivaltaisilla viranomaisilla pitäisi olla oikeus pyytää televiestintäoperaattorin tai sijoituspalveluyrityksen olemassa olevia puhelu- ja tietoliikennetietoja, kun voidaan perustellusti epäillä, että tällaiset tarkastuksen aiheeseen liittyvät tiedot voivat olla merkittäviä tämän asetuksen tai direktiivin [uusi MAD] vastaisen sisäpiirikaupan tai markkinoiden manipuloinnin todistamiseksi. Puhelu- ja tietoliikennetiedoilla ei tarkoiteta kyseisten tietojen sisältöä. (32) Koska markkinoiden väärinkäyttöä voi esiintyä valtioiden ja eri markkinoiden rajat ylittävällä tasolla, toimivaltaisten viranomaisten olisi tehtävä yhteistyötä ja vaihdettava tietoja toisten toimivaltaisten viranomaisten, sääntelyviranomaisten ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (EAMV) kanssa erityisesti tutkintatoiminnan alalla. Jos toimivaltainen viranomainen on vakuuttunut siitä, että markkinoiden väärinkäyttöä esiintyy tai on esiintynyt toisessa jäsenvaltioissa tai se vaikuttaa toisessa jäsenvaltiossa kaupankäynnin kohteena oleviin rahoitusvälineisiin, sen olisi ilmoitettava asiasta kyseiselle toimivaltaiselle viranomaiselle ja EAMV:lle. Kun markkinoiden väärinkäytöllä on rajat ylittäviä vaikutuksia, EAMV:n olisi koordinoitava tutkintaa, jos jokin asianomaisista toimivaltaisista viranomaisista sitä pyytää. (33) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen tehokkaaseen täytäntöönpanoon liittyvä tietojenvaihto ja yhteistyö kolmannen maan viranomaisten kanssa, toimivaltaisten viranomaisten olisi sovittava yhteistyöjärjestelyistä kolmansien maiden vastaavien viranomaisten kanssa. Kyseisten sopimusten perusteella suoritetussa henkilötietojen siirrossa on noudatettava yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY[28] ja yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001[29]. (34) Rahoitusalan moitteettomien vakavaraisuus- ja liiketoimintapuitteiden on perustuttava vahvoihin valvonta- ja seuraamusjärjestelmiin. Tätä varten valvontaviranomaisille olisi annettava riittävä toimivalta, viranomaisten olisi voitava tukeutua kaikkiin rahoitusalan väärinkäytöksiin sovellettaviin tasapuolisiin, tiukkoihin ja ennaltaehkäiseviin seuraamusjärjestelmiin ja seuraamukset olisi pantava tehokkaasti täytäntöön. Korkean tason asiantuntijaryhmä on kuitenkin todennut, että mikään näistä edellytyksistä ei tällä hetkellä toteudu. Komissio pyrkii edistämään eri valvontatoimista johtuvien seuraamusten johdonmukaisuutta, ja se on tarkastellut nykyistä toimivaltaa seuraamusten määräämiseen ja sen käytännön soveltamista 8 päivänä joulukuuta 2010 antamassaan tiedonannossa ”Seuraamusjärjestelmien lujittaminen finanssipalvelujen alalla”[30]. (35) Sen lisäksi, että sääntelyviranomaisille annetaan tehokkaat valvontavälineet ja ‑valtuudet, olisi otettava käyttöön hallinnollisia toimenpiteitä, seuraamuksia ja sakkoja, joilla varmistetaan yhdenmukainen lähestymistapa jäsenvaltioissa ja lisätään ennaltaehkäisevää vaikutusta. Määrättävän sakon olisi mitätöitävä havaitut taloudelliset edut. Lisäksi olisi otettava huomioon rikkomisen vakavuus ja kesto, mahdolliset raskauttavat tai lieventävät seikat ja sakon tarpeellinen ennaltaehkäisevä vaikutus. Sakon määrää voitaisiin tarvittaessa alentaa toimivaltaisen viranomaisen kanssa tehdyn yhteistyön perusteella. Seuraamusten määräämisessä ja julkistamisessa olisi noudatettava Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja perusoikeuksia, erityisesti oikeutta yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen (7 artikla), oikeutta henkilötietojen suojaan (8 artikla) ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen (47 artikla). (36) Ilmiantajat esittävät toimivaltaisille viranomaisille uusia tietoja, jotka auttavat viranomaisia sisäpiirikauppoja ja markkinoiden manipulointia koskevien tapausten selvittämisessä ja seuraamusten määräämisessä. Ilmiannoista voidaan kuitenkin luopua vastatoimien pelosta tai kannustimien puutteen vuoksi. Tässä asetuksessa olisi tämän vuoksi varmistettava, että käytössä on asianmukaiset järjestelyt, joilla kannustetaan ilmiantajia ilmoittamaan toimivaltaisille viranomaisille tämän asetuksen mahdollisesta rikkomisesta ja joilla suojataan ilmiantajia vastatoimilta. Ilmiantajiin pitäisi kuitenkin soveltaa kannustimia vain silloin, kun he esittävät tietoja, joita lainsäädännön nojalla ei ole velvoitetta ilmoittaa, ja kun nämä tiedot johtavat seuraamuksen määräämiseen tämän asetuksen rikkomisesta. Jäsenvaltioiden olisi myös varmistettava, että niiden soveltamat ilmiantojärjestelmät sisältävät mekanismeja, joilla suojataan asianmukaisesti ilmoitettujen tietojen kohteena oleva henkilö, erityisesti tämän oikeus henkilötietojen suojaan, ja menettelyjä, joilla varmistetaan kyseisen henkilön puolustautumisoikeus ja oikeus tulla kuulluksi ennen häntä koskevan päätöksen tekemistä sekä oikeus hakea tuomioistuimessa muutosta häntä koskevaan päätökseen. (37) Koska jäsenvaltiot ovat antaneet lainsäädäntöä direktiivin 2003/6/EY panemiseksi täytäntöön ja koska suunnitellut delegoidut säädökset ja tekniset täytäntöönpanostandardit olisi annettava ennen kuin käyttöön otettavaa kehystä voidaan soveltaa asianmukaisesti, on tarpeen lykätä tämän asetuksen aineellisten säännösten soveltamista riittävän pitkäksi aikaa. (38) Jotta tämän asetuksen joustavaa voimaantuloa voidaan helpottaa, sellaisia markkinakäytäntöjä voidaan soveltaa vuoden ajan tämän asetuksen voimaantulopäivästä, jotka ovat olleet käytössä ennen tämän asetuksen voimaantuloa ja jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY täytäntöönpanosta takaisinosto-ohjelmille ja rahoitusvälineiden vakauttamiselle myönnettävien poikkeuksien osalta 22 päivänä joulukuuta 2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2273/2003[31] mukaisesti, ja sovellettaessa direktiivin 2003/6/EY 1 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, jos markkinakäytännöistä on ilmoitettu EAMV:lle. (39) Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita siten kuin perussopimuksessa on määrätty, erityisesti oikeutta yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen, oikeutta henkilötietojen suojaan, sananvapautta ja tiedonvälityksen vapautta, elinkeinovapautta, oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen, syyttömyysolettamaa ja oikeutta puolustukseen, laillisuusperiaatetta ja rikoksista määrättävien rangaistusten oikeasuhteisuuden periaatetta ja kieltoa syyttää ja rangaista oikeudenkäynnissä kahdesti samasta rikoksesta. Näitä oikeuksia koskevat rajoitukset ovat perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdan mukaisia, sillä rajoitukset ovat välttämättömiä varmistamaan sijoittajansuojaa ja rahoitusmarkkinoiden luotettavuutta koskevat yleisen edun mukaiset tavoitteet. Asetuksella säädetään myös asianmukaiset suojatoimet, joilla varmistetaan oikeuksien rajoittaminen ainoastaan siinä määrin kuin näiden tavoitteiden saavuttaminen edellyttää ja sellaisia toimenpiteitä käyttäen, jotka ovat oikeassa suhteessa tavoitteisiin. Epäilyttävistä liiketoimista ilmoittaminen on välttämätöntä erityisesti sen varmistamiseksi, että toimivaltaiset viranomaiset voivat havaita markkinoiden väärinkäyttöä koskevat tapaukset ja määrätä niistä seuraamuksia. Yritys manipuloida markkinoita on välttämätöntä kieltää, jotta toimivaltaisille viranomaisille voidaan antaa toimivalta määrätä seuraamuksia tällaisista yrityksistä, kun viranomaisilla on näyttöä aikomuksesta manipuloida markkinoita, vaikka markkinahintoihin ei olisikaan aiheutunut osoitettavissa olevaa vaikutusta. Tietoliikenne- ja puhelutietojen saaminen käyttöön on välttämätöntä, jotta voidaan hankkia todisteita mahdollisesta sisäpiirikaupasta tai markkinoiden manipuloinnista, saada johtolankoja tutkimuksia varten ja näin havaita markkinoiden väärinkäyttö ja määrätä siitä seuraamuksia. Tässä asetuksessa asetetut edellytykset varmistavat perusoikeuksien kunnioittamisen. Ilmiantamista koskevat toimenpiteet ovat välttämättömiä, jotta voidaan helpottaa markkinoiden väärinkäytön havaitsemista ja varmistaa ilmiantajan ja kyseisten tietojen kohteena olevan henkilön suoja, mukaan lukien yksityiselämän ja henkilötietojen suoja, oikeus tulla kuulluksi ja oikeus hakea tuomioistuimessa muutosta. Hallinnollisia toimenpiteitä, seuraamuksia ja sakkoja koskevien yhteisten vähimmäissääntöjen vahvistaminen on välttämätöntä sen varmistamiseksi, että samankaltaisista markkinoiden väärinkäytöksistä määrätään samankaltaiset seuraamukset ja että määrätyt seuraamukset ovat oikeassa suhteessa rikkomiseen. Tämä asetus ei millään tavalla estä jäsenvaltioita soveltamasta lehdistönvapautta ja ilmaisunvapautta tiedotusvälineissä koskevia perustuslakiensa mukaisia sääntöjä. (40) Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY[32] ja yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001[33] sovelletaan EAMV:n tämän asetuksen perusteella harjoittamaan henkilötietojen käsittelyyn, joka tapahtuu toimivaltaisten viranomaisten, erityisesti jäsenvaltioiden nimeämien riippumattomien viranomaisten valvonnassa. Toimivaltaisten viranomaisten tietojenvaihdossa tai tietojensiirrossa olisi noudatettava direktiivissä 95/46/EY säädettyjä henkilötietojen siirtoa koskevia sääntöjä. EAMV:n tietojenvaihdossa tai tietojensiirrossa olisi noudatettava asetuksessa (EY) N:o 45/2001 säädettyjä henkilötietojen siirtoa koskevia sääntöjä. (41) Tämä asetus ja sen mukaisesti hyväksytyt delegoidut säädökset, standardit ja suuntaviivat eivät rajoita unionin kilpailusääntöjen soveltamista. (42) Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti. Erityisesti olisi annettava delegoituja säädöksiä, jotka koskevat takaisinosto-ohjelmiin ja rahoitusvälineiden vakauttamiseen liittyviä ehtoja, liitteessä I lueteltuja manipuloinnin indikaattoreita, raja-arvoa, jonka perusteella määritetään julkistamisvaatimuksen soveltaminen päästöoikeuksien markkinoilla toimiviin markkinaosapuoliin, sisäpiiriluettelojen laatimiseen liittyviä ehtoja ja johtohenkilöiden liiketoimiin liittyvää raja-arvoa ja ehtoja. On erityisen tärkeää, että komissio toteuttaa asiaa valmistellessaan asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. (43) Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltuudet, jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano niiden järjestelyjen osalta, joita sovelletaan tämän asetuksen rikkomisesta ilmoittamiseen. Täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 183/2011 mukaisesti. (44) Rahoituspalveluja koskevilla teknisillä standardeilla olisi varmistettava yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa koko unionissa. Koska EAMV:lla on pitkälle menevää erityisasiantuntemusta, olisi tehokasta ja asianmukaista antaa sen tehtäväksi laatia komissiolle toimitettavat luonnokset sääntelystandardeiksi ja teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi, joihin ei liity poliittisia valintoja. (45) Komission olisi hyväksyttävä EAMV:n laatima luonnos sääntelystandardeiksi, jotka liittyvät kauppapaikkojen menettelyihin ja järjestelyihin, joilla pyritään markkinoiden väärinkäytön estämiseen ja havaitsemiseen, ja järjestelmiin ja malleihin, joita voidaan käyttää epäilyttäviä toimeksiantoja ja liiketoimia koskeviin havaintoihin ja ilmoituksiin, sekä teknisiin järjestelyihin, joiden mukaisesti eri henkilöryhmät voivat esittää puolueettomasti sijoitusstrategioiden suosittamiseen liittyvät tiedot ja julkistaa erityiset edut tai eturistiriidat. Standardit olisi hyväksyttävä SEUT-sopimuksen 290 artiklan mukaisesti delegoituina säädöksinä ja asetuksen (EU) N:o 1093/2010 10–14 artiklaa noudattaen. On erityisen tärkeää, että komissio toteuttaa asiaa valmistellessaan asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. (46) Komissiolle olisi myös siirrettävä toimivalta hyväksyä teknisiä täytäntöönpanostandardeja SEUT-sopimuksen 291 artiklan mukaisilla täytäntöönpanosäädöksillä ja asetuksen (EU) N:o 1093/2010 15 artiklaa noudattaen. EAMV:n tehtäväksi olisi annettava sisäpiiritiedon julkistamista, sisäpiiriluettelojen muotoa ja toimivaltaisten viranomaisten keskinäisiä sekä viranomaisten ja EAMV:n välisiä yhteistyö- ja tietojenvaihtomenettelyjä koskevien teknisten täytäntöönpanostandardien luonnosten laatiminen komissiolle. (47) Koska suunnitellun toiminnan tavoitetta eli sisäpiirikauppoina ja markkinoiden manipulointina tapahtuvan markkinoiden väärinkäytön estämistä ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan suunniteltujen toimenpiteiden laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi. (48) Koska direktiivin 2003/6/EY säännökset eivät ole enää asianmukaisia ja riittäviä, kyseinen direktiivi olisi kumottava [24 kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta]. Tämän asetuksen mukaiset vaatimukset ja kiellot liittyvät läheisesti rahoitusmarkkinadirektiivin vastaaviin säännöksiin, ja tämän vuoksi niiden pitäisi tulla voimaan samana päivänä kuin tarkistettu rahoitusmarkkinadirektiivi, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 jakso Kohde ja soveltamisala 1 artikla Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan markkinoiden väärinkäyttöä koskeva yhteinen sääntelykehys, jotta voidaan varmistaa unionin rahoitusmarkkinoiden luotettavuus, parantaa sijoittajansuojaa ja lisätä luottamusta näihin markkinoihin. 2 artikla Soveltamisala 1. Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin: (a) rahoitusvälineet, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla tai joista on esitetty pyyntö kaupankäynnin kohteeksi ottamisesta; (b) rahoitusvälineet, joilla käydään kauppaa monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä tai organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä vähintään yhdessä jäsenvaltiossa; (c) toiminta tai liiketoimi, joka liittyy a tai b alakohdassa tarkoitettuihin rahoitusvälineisiin riippumatta siitä, toteutetaanko toiminta tai liiketoimi säännellyillä markkinoilla, monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä tai organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä; (d) toiminta tai liiketoimi, mukaan lukien tarjous, joka liittyy komission asetuksen (EU) N:o 1031/2010[34] mukaiseen päästöoikeuksien tai muiden niihin perustuvien huutokauppatuotteiden huutokappaan. Vaikuttamatta huutokaupan yhteydessä jätettyjä tarjouksia koskeviin erityissäännöksiin, kauppaa koskeviin toimeksiantoihin liittyviä tämän direktiivin mukaisia vaatimuksia ja kieltoja sovelletaan huutokaupan yhteydessä jätettyihin tarjouksiin. 2. Asetuksen 7 ja 9 artiklaa sovelletaan myös sellaisten rahoitusvälineiden hankintaan tai luovutukseen, joita ei tarkoiteta 1 kohdan a ja b alakohdassa mutta joiden arvo on sidoksissa kyseisessä kohdassa tarkoitettuun rahoitusvälineeseen. Tällä tarkoitetaan erityisesti 1 kohdassa tarkoitettuun rahoitusvälineeseen liittyviä luottoriskin siirtämiseen tarkoitettuja johdannaisinstrumentteja ja tällaiseen rahoitusvälineeseen liittyviä hinnanerosopimuksia. 3. Asetuksen 8 ja 10 artiklaa sovelletaan myös liiketoimiin, kauppaa koskeviin toimeksiantoihin tai muuhun toimintaan, joka liittyy seuraaviin: (a) rahoitusvälinetyyppeihin, mukaan lukien johdannaissopimukset tai luottoriskin siirtämiseen tarkoitetut johdannaisinstrumentit, kun niitä koskeva liiketoimi, toimeksianto tai toiminta vaikuttaa, todennäköisesti vaikuttaa tai sen tarkoituksena on vaikuttaa 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuun rahoitusvälineeseen; (b) hyödykettä koskeviin spot-sopimuksiin, jotka eivät ole tukkukaupan energiatuotteita, kun niitä koskeva liiketoimi, toimeksianto tai toiminta vaikuttaa, todennäköisesti vaikuttaa tai sen tarkoituksena on vaikuttaa 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuun rahoitusvälineeseen; tai (c) rahoitusvälinetyyppeihin, mukaan lukien johdannaissopimukset tai luottoriskin siirtämiseen tarkoitetut johdannaisinstrumentit, kun niitä koskeva liiketoimi, toimeksianto tai toiminta vaikuttaa, todennäköisesti vaikuttaa tai sen tarkoituksena on vaikuttaa hyödykettä koskevaa spot-sopimukseen. 4. Tämän asetuksen mukaisia kieltoja ja vaatimuksia sovelletaan unionissa tai sen ulkopuolella toteutettaviin toimiin, jotka liittyvät 1–3 kohdassa tarkoitettuihin rahoitusvälineisiin. 2 jakso Soveltamisalan rajaus 3 artikla Takaisinosto-ohjelmia ja vakauttamista koskeva poikkeus 1. Tämän asetuksen 9 ja 10 artiklan mukaisia kieltoja ei sovelleta takaisinosto-ohjelmien mukaiseen kaupankäyntiin omilla osakkeilla, jos kaikki ohjelmaa koskevat tiedot on julkistettu ennen kaupankäynnin aloittamista, kaupat ilmoitetaan toimivaltaiselle viranomaiselle osana takaisinosto-ohjelmia ja sen jälkeen tiedot julkistetaan ja hintaa ja volyymia koskevia asianmukaisia raja-arvoja noudatetaan. 2. Tämän asetuksen 9 ja 10 artiklan mukaisia kieltoja ei sovelleta rahoitusvälineen vakauttamiseksi toteutettavaan kaupankäyntiin omilla osakkeilla, jos vakauttaminen kestää rajatun ajan, vakauttamista koskevat merkitykselliset tiedot julkistetaan ja hintaa koskevia asianmukaisia raja-arvoja noudatetaan. 3. Komissio vahvistaa 31 artiklassa tarkoitetuissa delegoiduissa säädöksissä toimenpiteet, joilla täsmennetään edellytykset, jotka 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen takaisinosto-ohjelmien ja vakautustoimenpiteiden on täytettävä, mukaan lukien kaupankäynnin ehdot, aikaa ja volyymia koskevat rajoitukset, julkistamis- ja raportointivaatimukset sekä hintoja koskevat ehdot. 4 artikla Rahapolitiikkaa, julkisen velan hoitoa ja ilmastotoimia koskeva poikkeus 1. Tätä asetusta ei sovelleta jäsenvaltion, Euroopan keskuspankkijärjestelmän, jäsenvaltion kansallisen keskuspankin, jäsenvaltion ministeriön, viraston tai erillisyhtiön tai niiden puolesta toimivan henkilön liiketoimiin, toimeksiantoihin tai toimintaan rahapolitiikan, valuuttakurssipolitiikan tai julkisen velan hoitamista koskevan politiikan toteuttamiseksi, ja jos jäsenvaltio on liittovaltio, liittovaltion perustavan osan tällaisiin liiketoimiin, toimeksiantoihin tai toimintaan. Asetusta ei myöskään sovelleta tällaisiin liiketoimiin, toimeksiantoihin tai toimintaan, kun niiden toteuttajana on unioni, useampien jäsenvaltioiden erillisyhtiö, Euroopan investointipankki, kahden tai useamman jäsenvaltion perustama kansainvälinen rahoituslaitos, jonka tehtävänä on kerätä rahoitusta ja antaa rahoitustukea jäsenilleen, joilla on vakavia rahoitusongelmia tai joita sellaiset uhkaavat, tai Euroopan rahoitusvakausväline. 2. Tätä asetusta ei sovelleta jäsenvaltion, Euroopan komission tai tehtävään virallisesti määrätyn muun toimielimen taikka niiden puolesta toimivan henkilön toimiin, jotka liittyvät päästöoikeuksiin ja jotka toteutetaan osana unionin ilmastopolitiikkaa. 3 jakso Määritelmät 5 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan 1. ’rahoitusvälineellä’ kaikkia asetuksen [MiFIR] 2 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa tarkoitettuja välineitä; 2. ’säännellyillä markkinoilla’ asetuksen [MiFIR] 2 artiklan 1 kohdan 5 alakohdassa tarkoitettua monenkeskistä järjestelmää unionissa; 3. ’monenkeskisellä kaupankäyntijärjestelmällä’ asetuksen [MiFIR] 2 artiklan 1 kohdan 6 alakohdassa tarkoitettua monenkeskistä järjestelmää unionissa; 4. ’organisoidulla kaupankäyntijärjestelmällä’ asetuksen [MiFIR] 2 artiklan 1 kohdan 7 alakohdassa tarkoitettua järjestelmää unionissa; 5. ’kauppapaikalla’ asetuksen [MiFIR] 2 artiklan 1 kohdan 26 alakohdassa tarkoitettua järjestelmää unionissa; 6. ’pk-yritysten kasvumarkkinoilla’ direktiivin [uusi MIFID] 4 artiklan 1 kohdan 17 alakohdassa tarkoitettua monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää unionissa; 7. ’toimivaltaisella viranomaisella’ 16 artiklan mukaisesti nimettyä toimivaltaista viranomaista; 8. ’henkilöllä’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä; 9. ’hyödykkeellä’ komission asetuksen (EY) N:o 1287/2006[35] 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua hyödykettä; 10. ’hyödykettä koskevalla spot-sopimuksella’ spot-markkinoilla kaupankäynnin kohteena olevan hyödykkeen, joka toimitetaan pian liiketoimen toteuttamisen jälkeen, toimittamista koskevaa sopimusta, mukaan lukien johdannaissopimukset, jotka toteutetaan kohde-etuuden luovutuksella; 11. ’spot-markkinoilla’ hyödykemarkkinoita, joilla hyödykkeitä myydään käteissuorituksella ja ne toimitetaan pian liiketoimen toteuttamisen jälkeen; 12. ’takaisinosto-ohjelmalla’ neuvoston direktiivin 77/91/ETY[36] 19–24 artiklan mukaista kaupankäyntiä omilla osakkeilla; 13. ’algoritmikaupalla’ direktiivin [uusi MiFID] 4 artiklan 1 kohdan 37 alakohdassa tarkoitettua tietokonealgoritmeja käyttämällä tapahtuvaa rahoitusvälineiden kauppaa; 14. ’päästöoikeuksilla’ direktiivin [uusi MiFID] liitteessä I olevan C jakson 11 kohdassa määriteltyä rahoitusvälinettä; 15. ’päästöoikeuksien markkinoilla toimivalla markkinaosapuolella’ henkilöä, joka ryhtyy päästökaupan liiketoimiin, mukaan lukien kauppaa koskevien toimeksiantojen antaminen; 16. ’rahoitusvälineen liikkeeseenlaskijalla’ direktiivin 2003/71/EY[37] 2 artiklan 1 kohdan h alakohdassa määriteltyä liikkeeseenlaskijaa; 17. ’energia-alan säätelyviranomaisten yhteistyövirastolla’ asetuksella (EY) N:o 713/2009[38] perustettua yhteistyövirastoa; 18. ’tukkukaupan energiatuotteella’ samaa kuin [energiamarkkinoiden eheydestä ja läpinäkyvyydestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o …][39] 2 artiklan 4 kohdassa; 19. ’kansallisella sääntelyviranomaisella’ samaa kuin [energiamarkkinoiden eheydestä ja läpinäkyvyydestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o …][40] 2 artiklan 7 kohdassa. 4 jakso Sisäpiiritieto, sisäpiirikaupat ja markkinoiden manipulointi 6 artikla Sisäpiiritieto 1. Tässä asetuksessa sisäpiiritiedolla tarkoitetaan seuraavantyyppisiä tietoja: (a) luonteeltaan täsmällistä ja julkistamatonta tietoa, joka liittyy suoraan tai välillisesti yhteen tai useampaan rahoitusvälineiden liikkeeseenlaskijaan taikka yhteen tai useampaan rahoitusvälineeseen ja jolla, jos se julkistettaisiin, todennäköisesti olisi huomattava vaikutus kyseisten rahoitusvälineiden hintoihin tai niihin liittyvien rahoitusjohdannaisten hintaan; (b) hyödykejohdannaisten osalta luonteeltaan täsmällistä ja julkistamatonta tietoa, joka liittyy suoraan tai välillisesti yhteen tai useampaan tällaiseen johdannaiseen tai siihen liittyvään hyödykettä koskevaan spot-sopimukseen ja jolla, jos se julkistettaisiin, todennäköisesti olisi huomattava vaikutus kyseisten johdannaisten tai niihin liittyvien hyödykettä koskevien spot-sopimusten hintoihin; erityisesti tietoa, jonka julkistamista kyseisillä johdannais- tai spot-markkinoilla edellytetään unionin tai kansallisissa säännöksissä ja määräyksissä, markkinasäännöissä, sopimuksissa tai käytännöissä; (c) päästöoikeuksien tai niihin perustuvien huutokauppatuotteiden osalta luonteeltaan täsmällistä ja julkistamatonta tietoa, joka liittyy suoraan tai välillisesti yhteen tai useampaan tällaiseen rahoitusvälineeseen ja jolla, jos se julkistettaisiin, todennäköisesti olisi huomattava vaikutus kyseisten rahoitusvälineiden tai niihin liittyvien rahoitusjohdannaisten hintoihin; (d) niiden henkilöiden osalta, joiden tehtävänä on rahoitusvälineitä koskevien toimeksiantojen toteuttaminen, sillä tarkoitetaan myös asiakkaan antamaa ja asiakkaalle toteutettavana olevaa toimeksiantoa koskevaa luonteeltaan täsmällistä tietoa, joka liittyy suoraan tai välillisesti yhteen tai useampaan rahoitusvälineiden liikkeeseenlaskijaan taikka yhteen tai useampaan rahoitusvälineeseen ja jolla, jos se julkistettaisiin, todennäköisesti olisi huomattava vaikutus kyseisten rahoitusvälineiden, niihin liittyvien hyödykettä koskevien spot-sopimusten tai niihin liittyvien rahoitusjohdannaisten hintaan; (e) tietoa, joka ei kuulu a, b, c tai d alakohdan soveltamisalaan ja joka liittyy yhteen tai useampaan rahoitusvälineiden liikkeeseenlaskijaan taikka yhteen tai useampaan rahoitusvälineeseen, jota ei yleensä julkisteta mutta jota, jos se olisi kyseisillä markkinoilla ja kyseisellä rahoitusvälineellä tai siihen liittyvällä hyödykettä koskevalla spot-sopimuksella säännöllisesti kauppaa käyvän, järkevästi toimivan sijoittajan käytettävissä, kyseinen henkilö pitäisi merkityksellisenä päätettäessä, minkälaisin ehdoin rahoitusvälinettä tai siihen liittyvää hyödykettä koskevaa spot-sopimusta koskevat liiketoimet olisi toteutettava. 2. Sovellettaessa 1 kohtaa tiedon katsotaan olevan luoteeltaan täsmällistä, jos se viittaa ilmenneisiin olosuhteisiin tai olosuhteisiin, joiden voidaan kohtuudella olettaa ilmenevän, tai toteutuneeseen tapahtumaan tai tapahtumaan, jonka voidaan kohtuudella olettaa toteutuvan, ja jos se on riittävän tarkkaa, jotta sen perusteella voidaan tehdä johtopäätös edellä mainittujen olosuhteiden tai edellä mainitun tapahtuman mahdollisesta vaikutuksesta rahoitusvälineiden, kyseisiin rahoitusvälineisiin liittyvien hyödykettä koskevien spot-sopimusten tai päästöoikeuksiin perustuvien huutokauppatuotteiden hintoihin. 3. Sovellettaessa 1 kohtaa tiedolla, jolla todennäköisesti olisi huomattava vaikutus rahoitusvälineiden, niihin liittyvien hyödykettä koskevien spot-sopimusten tai päästöoikeuksiin perustuvien huutokauppatuotteiden hintoihin, jos se julkistettaisiin, tarkoitetaan tietoa, jota järkevästi toimiva sijoittaja todennäköisesti käyttäisi yhtenä sijoituspäätöksensä perusteena. 7 artikla Sisäpiirikaupat ja sisäpiiritiedon sääntöjenvastainen ilmaiseminen 1. Tässä asetuksessa sisäpiirikaupoilla tarkoitetaan tilannetta, jossa henkilöllä on hallussaan sisäpiiritietoa ja hän käyttää kyseistä tietoa hyväkseen hankkimalla tai luovuttamalla omaan tai kolmannen osapuolen lukuun suoraan tai välillisesti rahoitusvälineitä, joihin kyseinen tieto liittyy. Sisäpiirikaupaksi katsotaan myös sisäpiiritiedon käyttäminen sellaista rahoitusvälinettä koskevan toimeksiannon peruuttamiseksi tai muuttamiseksi, johon kyseinen tieto liittyy, kun toimeksianto annettiin ennen kuin asianomaisella henkilöllä oli hallussaan kyseinen sisäpiiritieto. 2. Tässä asetuksessa yrityksellä tehdä sisäpiirikauppoja tarkoitetaan tilannetta, jossa henkilöllä on hallussaan sisäpiiritietoa ja hän yrittää hankkia tai luovuttaa omaan tai kolmannen osapuolen lukuun suoraan tai välillisesti rahoitusvälineitä, joihin kyseinen tieto liittyy. Jos sisäpiiritiedon perusteella yritetään peruuttaa sellaista rahoitusvälinettä koskeva toimeksianto, johon kyseinen tieto liittyy, tai muuttaa sitä, kun toimeksianto annettiin ennen kuin asianomaisella henkilöllä oli hallussaan kyseinen sisäpiiritieto, myös tällöin katsotaan kyseessä olevan yritys tehdä sisäpiirikauppoja. 3. Tässä asetuksessa henkilön katsotaan suosittelevan toiselle henkilölle sisäpiirikauppoja tai yllyttävän toista henkilöä tekemään sisäpiirikauppoja, jos kyseisellä henkilöllä on hallussaan sisäpiiritietoa ja hän suosittelee tai yllyttää sisäpiiritiedon perusteella toista henkilöä hankkimaan tai luovuttamaan rahoitusvälineitä, joihin kyseinen tieto liittyy. 4. Tässä asetuksessa sisäpiiritiedon sääntöjenvastaisella ilmaisemisella tarkoitetaan tilannetta, jossa henkilöllä on hallussaan sisäpiiritietoa ja hän ilmaisee kyseisen sisäpiiritiedon jollekin toiselle henkilölle, jollei tämä ilmaiseminen tapahdu osana työsuhteesta tai ammatista johtuvien tehtävien tavanomaista suorittamista. 5. Tämän artiklan 1, 2, 3 ja 4 kohtaa sovelletaan kaikkiin henkilöihin, joilla on hallussaan sisäpiiritietoa seurauksena jostakin seuraavassa luetelluista tilanteista: (a) henkilö on liikkeeseenlaskijan hallinto-, johto- tai valvontaelimen jäsen ; (b) henkilö omistaa osuuden liikkeeseenlaskijan pääomasta; (c) henkilö saa kyseisen tiedon suorittaessaan työsuhteesta tai ammatista johtuvia tehtäviä; (d) henkilö harjoittaa rikollista toimintaa. Sisäpiiritietoon, jonka henkilö on saanut muissa kuin a–d alakohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa ja jonka kyseinen henkilö tietää tai jonka hänen pitäisi tietää olevan sisäpiiritietoa, sovelletaan myös 1, 2, 3 ja 4 kohtaa. 6. Jos 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu henkilö on oikeushenkilö, kyseisten kohtien säännökset koskevat myös niitä luonnollisia henkilöitä, jotka osallistuvat tai vaikuttavat päätökseen toteuttaa tai yrittää toteuttaa kyseinen hankinta tai luovutus kyseisen oikeushenkilön lukuun. 7. Jos 1 kohdassa tarkoitettu henkilö on oikeushenkilö, kyseisen kohdan säännöksiä ei sovelleta kyseisen oikeushenkilön toteuttamaan liiketoimeen, jos oikeushenkilöllä oli käytössä tehokkaat järjestelyt sen varmistamiseksi, että yksikään henkilö, jonka hallussa oli liiketoimen kannalta merkityksellistä sisäpiiritietoa, ei millään tavoin osallistunut päätöksen tekemiseen tai vaikuttanut toiminnallaan päätökseen tai ollut yhteydessä päätöksen tekemiseen osallistuneisiin henkilöihin siten, että tieto olisi voinut välittyä tai sen olemassaolo olisi voinut paljastua. 8. Tämän artiklan 1 kohtaa ei sovelleta liiketoimiin, jotka on toteutettu erääntyneen rahoitusvälineiden hankinta- tai luovutusvelvoitteen täyttämiseksi, kun tämä velvoite johtuu sopimuksesta, joka tehtiin ennen kuin kyseisellä henkilöllä oli sisäpiiritietoa hallussaan, tai sellaisen oikeudellisen tai sääntelyvelvoitteen täyttämiseksi, joka syntyi ennen kuin kyseisellä henkilöllä oli sisäpiiritietoa hallussaan. 9. Asetuksen (EU) N:o 1031/2010 mukaisesti järjestettyjen päästöoikeuksien tai muiden niihin perustuvien huutokauppatuotteiden huutokaupan osalta 1 kohdan kieltoa sovelletaan myös, kun sisäpiiritietoa käytetään sen henkilön omaan lukuun, jonka hallussa sisäpiiritieto on, tai kolmannen osapuolen lukuun tehdyn tarjouksen jättämiseksi, muuttamiseksi tai peruuttamiseksi. 8 artikla Markkinoiden manipulointi 1. Tässä asetuksessa markkinoiden manipuloinnilla tarkoitetaan seuraavia toimintoja: (a) liiketoimeen ryhtyminen, kauppaa koskevan toimeksiannon antaminen tai muu toiminta, jolla on seuraavat seuraukset: – se antaa tai todennäköisesti antaa vääriä tai harhaanjohtavia signaaleja rahoitusvälineen tai siihen liittyvän hyödykettä koskevan spot-sopimuksen tarjonnasta, kysynnästä tai hinnasta; tai – se varmistaa tai todennäköisesti varmistaa, että yhden tai useamman rahoitusvälineen tai siihen liittyvän hyödykettä koskevan spot-sopimuksen hinta asettuu epänormaalille tai keinotekoiselle tasolle; (b) liiketoimeen ryhtyminen, kauppaa koskevan toimeksiannon antaminen tai muu toiminta, joka vaikuttaa yhden tai useamman rahoitusvälineen tai siihen liittyvän hyödykettä koskevan spot-sopimuksen hintaan ja jossa käytetään kuvitteellisia keinoja taikka muunlaista vilpillistä menettelyä tai järjestelyä; tai (c) tiedon levittäminen tiedotusvälineissä, myös internetissä, tai muulla tavoin, jolla on a alakohdassa tarkoitetut seuraukset, kun tiedon levittäjä tiesi tai hänen olisi pitänyt tietää, että tieto oli väärä tai harhaanjohtava. Arvioitaessa tietojen levittämistä journalistisiin tarkoituksiin on otettava huomioon lehdistönvapautta ja ilmaisunvapautta muissa viestimissä koskevat säännöt, paitsi jos – kyseiset henkilöt saavat suoraan tai välillisesti hyötyä tai voittoa kyseisten tietojen levittämisestä; tai – kyseisten tietojen ilmaisemisella tai levittämisellä pyritään johtamaan markkinoita harhaan rahoitusvälineiden tarjonnan, kysynnän tai hinnan suhteen. 2. Tässä asetuksessa yrityksellä manipuloida markkinoita tarkoitetaan seuraavia toimintoja: (a) yritystä ryhtyä liiketoimeen, antaa kauppaa koskeva toimeksianto tai ryhtyä muunlaiseen 1 kohdan a tai b alakohdassa tarkoitettuun toimintaan; tai (b) yritystä levittää tietoja 1 kohdan c alakohdan määritelmän mukaisesti. 3. Seuraavat toiminnot katsotaan markkinoiden manipuloinniksi tai yritykseksi manipuloida markkinoita: (a) yhden henkilön tai useamman yhteistyössä toimivan henkilön toimet määräävän asemansa varmistamiseksi rahoitusvälineen tai siihen liittyvien hyödykkeitä koskevien spot-sopimusten tarjonnassa tai kysynnässä siten, että ne suoraan tai välillisesti johtavat osto- tai myyntihintojen tai muiden kohtuuttomien kaupankäyntiehtojen määräytymiseen, (b) markkinoiden sulkeutuessa tapahtuva rahoitusvälineiden ostaminen tai myyminen, jonka seurauksena johdetaan harhaan päätöshintojen perusteella toimivia sijoittajia tai jonka tarkoituksena on kyseisten sijoittajien johtaminen harhaan, (c) toimeksiantojen lähettäminen kauppapaikkaan algoritmikauppaa käyttäen, mukaan lukien huippunopea kaupankäynti (high frequency trading, HFT), kun tarkoituksena ei ole käydä kauppaa vaan – häiritä tai viivästyttää kauppapaikan kaupankäyntijärjestelmän toimintaa; – tehdä muille henkilöille vaikeammaksi tunnistaa aidot toimeksiannot kauppapaikan kaupankäyntijärjestelmässä; tai – luoda väärä tai harhaanjohtava vaikutelma rahoitusvälineen tarjonnasta tai kysynnästä. (d) perinteisten tai sähköisten tiedotusvälineiden tilapäinen tai säännöllinen hyödyntäminen antamalla lausuntoja rahoitusvälineestä tai siihen liittyvästä hyödykettä koskevasta spot-sopimuksesta (tai epäsuorasti sen liikkeeseenlaskijasta) sen jälkeen, kun on tehty tätä rahoitusvälinettä tai siihen liittyvää hyödykettä koskevaa spot-sopimusta koskevia osto- tai myyntisitoumuksia, ja myöhemmin hyötyminen lausuntojen vaikutuksesta kyseisen rahoitusvälineen tai siihen liittyvän hyödykettä koskevan spot-sopimuksen hintaan, ilman että tämä eturistiriita on samanaikaisesti julkistettu asianmukaisesti ja tehokkaasti, (e) päästöoikeuksien tai niihin liittyvien johdannaisten myyminen tai ostaminen jälkimarkkinoilla ennen asetuksen (EU) N:o 1031/2010 mukaisesti järjestettyä huutokauppaa siten, että huutokauppatuotteita koskeva huutokaupan selvityshinta asettuu epänormaalille tai keinotekoiselle tasolle tai johtaa huutokaupassa tarjouksia tekeviä harhaan. 4. Tämän 8 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan soveltamiseksi ja vaikuttamatta 3 kohdassa lueteltuihin toimintatapoihin liitteessä I luetellaan ei-tyhjentävästi joitakin valetoimiin tai muiden vilpillisten menettelyjen tai järjestelyjen käyttöön liittyviä indikaattoreita sekä joitakin vääriin tai harhaanjohtaviin signaaleihin ja hinnan varmistamiseen liittyviä indikaattoreita. 5. Komissio voi hyväksyä 31 artiklan mukaisilla delegoiduilla säädöksillä toimenpiteitä, joilla tarkennetaan liitteessä I vahvistettuja indikaattoreita niihin liittyvien osatekijöiden selventämiseksi ja finanssimarkkinoilla tapahtuneen kehityksen huomioon ottamiseksi. 2 LUKU SISÄPIIRIKAUPPA JA MARKKINOIDEN MANIPULOINTI 9 artikla Sisäpiirikauppoja ja sisäpiiritiedon sääntöjenvastaista ilmaisemista koskeva kielto Henkilö ei saa (a) tehdä tai yrittää tehdä sisäpiirikauppoja; (b) suositella toiselle henkilölle sisäpiirikauppoja tai yllyttää toista henkilöä tekemään sisäpiirikauppoja; tai (c) ilmaista sääntöjenvastaisesti sisäpiiritietoa. 10 artikla Markkinoiden manipulointia koskeva kielto Henkilö ei saa manipuloida tai yrittää manipuloida markkinoita. 11 artikla Markkinoiden väärinkäytön estäminen ja havaitseminen 1. Kaikkien henkilöiden, jotka harjoittavat kauppapaikan toimintaa, on otettava käyttöön direktiivin [uusi MiFID-direktiivi] [31 ja 56 artiklan] mukaisesti tehokkaat järjestelyt ja menettelyt, joilla pyritään estämään ja havaitsemaan markkinoiden väärinkäyttö. 2. Kaikilla henkilöillä, jotka ammattinsa puolesta järjestävät tai toteuttavat liiketoimia rahoitusvälineillä, on oltava käytössään järjestelmät sellaisten toimeksiantojen ja liiketoimien havaitsemiseksi ja niistä ilmoittamiseksi, joissa voi olla kyse sisäpiirikaupoista, markkinoiden manipuloinnista tai yrityksestä manipuloida markkinoita tai harjoittaa sisäpiirikauppaa. Jos kyseisellä henkilöllä on perusteltu syy epäillä, että rahoitusvälinettä koskevassa toimeksiannossa tai liiketoimessa, riippumatta siitä, annetaanko tai toteutetaanko se kauppapaik