EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 26.1.2017 COM(2017) 35 final KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Eurooppalainen tutkimusalue: täytäntöönpano ja edistymisen seuranta {SWD(2017) 21 final}



Eurooppalainen tutkimusalue: täytäntöönpano ja edistymisen seuranta 1.JOHDANTO Vuonna 2014, kaksi vuotta sen jälkeen, kun komissio hyväksyi tiedonantonsa ˮHuippuosaamista ja kasvua edistävä eurooppalaisen tutkimusalueen tiiviimpi kumppanuusˮ , komissio ilmoitti, että jäsenvaltiot ja tutkimusalan sidosryhmät olivat edistyneet hyvin eurooppalaisen tutkimusalueen (ERA) toteuttamisessa. Eurooppalaisen tutkimusalueen toimivuus edellytti kuitenkin vielä lisäponnisteluja. Erityisesti oli pantava täytäntöön tarvittavat ERA-uudistukset jäsenvaltioissa ja assosioituneissa maissa. Eurooppalaisen tutkimusalueen kehitys perustuu seuraaviin kuuteen painopisteeseen: tehokkaammat kansalliset tutkimusjärjestelmät optimaalinen kansainvälinen yhteistyö ja kilpailu, mikä sisältää ’optimaalisen kansainvälisen yhteistyön ja kilpailun’ sekä ’tutkimusinfrastruktuurit’ tutkijoiden avoimet työmarkkinat sukupuolten tasa-arvo ja sen valtavirtaistaminen tutkimuksen alalla tieteellisen tietämyksen optimaalinen kierto, saatavuus ja siirto, mikä sisältää ’tietämyksen kierron’ ja ’avoimen saatavuuden’ kansainvälinen yhteistyö. Toukokuussa 2015 Eurooppa-neuvosto vahvisti sitoutumisensa eurooppalaisen tutkimusalueen täydelliseen toimivuuteen ja vahvisti eurooppalaisen tutkimusalueen etenemissuunnitelman vuosille 2015–2020. Kyseessä on jatkuvasti päivitettävä asiakirja, joka ohjaa jäsenvaltioita ERA-painopisteiden täytäntöönpanon jäsentämisessä kansallisella tasolla. Eurooppa-neuvosto kehotti jäsenvaltioita panemaan ERA:n etenemissuunnitelman täytäntöön kansallisiin ERA-toimintasuunnitelmiin ja strategioihin sisältyvillä asianmukaisilla toimenpiteillä. ERA:n etenemissuunnitelman täytäntöönpanon seuranta sisällytettäisiin ERA:n edistymistä koskevaan vuoden 2016 kertomukseen eurooppalaisen tutkimusalueen ja innovoinnin komitean ehdottamien pääindikaattorien perusteella. Tähän mennessä 24 jäsenvaltiota ja viisi assosioitunutta maata on hyväksynyt kansallisen ERA-toimintasuunnitelman vuosille 2015–2020, ja kaikkien jäsenvaltioiden odotetaan saavan toimintasuunnitelmansa hyväksytyksi lähitulevaisuudessa. Eurooppalaiseen tutkimusalueeseen liittyvän kansallisen politiikan muutosvoimina nämä kansalliset toimintasuunnitelmat antavat kattavan kuvan tulevista ERA-strategioista ja vastaavista poliittisista toimenpiteistä jäsenvaltioissa ja assosioituneissa maissa. Tässä ERA:n edistymistä koskevassa vuoden 2016 kertomuksessa tehdään yhteenveto ERA:n nykytilanteesta ja ERA:n täytäntöönpanon edistymisestä vuosina 2014–2016. Ensimmäistä kertaa eurooppalaiseen tutkimusalueeseen liittyvää edistymistä on mitattu jokaisen maan kohdalla jokaisen painopisteen osalta ERA-seurantajärjestelmän perusteella. Järjestelmä koostuu 24 keskeisestä indikaattorista, jotka jäsenvaltiot, tutkimusalan sidosryhmät ja komissio ovat yhdessä määritelleet. Kertomuksessa annetaan myös alustava kuva ERA-painopisteiden kehittymisestä, niiden yhteydestä ERA:n etenemissuunnitelmaan vuosille 2015–2020 ja osa-alueista, joihin kansallisissa ERA-toimintasuunnitelmissa keskitytään. Asiakirjan lopussa olevassa taulukossa esitetään pääindikaattorien kasvuvauhti. Liitteenä olevassa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa ja Science-Metrixin raportissa ˮData gathering and information for the 2016 ERA monitoringˮ esitetään määrällisiä tietoja indikaattoreista sekä politiikan kannalta olennaisia laadullisia lisätietoja. 2.KESKEISET HAVAINNOT 2.1.Tehokkaammat kansalliset tutkimusjärjestelmät Tavoite:

Tehokkaasti suunnitellut ja toimivat kansalliset tutkimus- ja innovointijärjestelmät, joiden avulla julkisista varoista saadaan suurin mahdollinen hyöty.

Tuotokset:

Kansallisten politiikkojen mukauttaminen paremmin yhteisiin eurooppalaisiin painopisteisiin, kansainvälisen vertaisarvioinnin keskeisten periaatteiden soveltaminen organisaatioiden rahoittamiseen, tyydyttävän tasapainon löytäminen kilpailuttamiseen perustuvan ja institutionaalisen rahoituksen välillä sekä investoinnit laajempiin koulutus- ja innovointijärjestelmiin. Huipputason tutkimus lisääntyi vuosittain 6,4 prosenttia kaudella 2010–2013 EU-28:n keskiarvona tarkastellen. Lähes kaikilla mailla on kansalliset tutkimus- ja innovointistrategiat, yhtenäisiä yleisiä strategioita sekä eri hallintoelinten erillisiä strategioita. Tutkimus- ja innovointirahoitukseen liittyy on kuitenkin edelleen ongelmia, kuten edellisessä edistymistä koskevassa kertomuksessa (2014) todettiin. Rahoitusmenettelyjen virtaviivaistaminen edelleen auttaisi vähentämään hajanaisuutta, lisäisi tutkimusrahoituksen tuottoa ja helpottaisi samalla rajatylittävää ja monialaista yhteistyötä. Rahoitusmekanismien kriteerejä ja prosesseja kannattaisi edelleen hienosäätää. Kansallisten tutkimusta ja innovointia koskevien rahoitussitoumusten on oltava selkeitä ja yksiselitteisiä, ja ne on suunniteltava pitkälle aikavälille. Näin luodaan ennakoitavissa oleva toimintaympäristö, jota kaipaa sekä julkinen että yksityinen sektori. Kansallisissa ERA-toimintasuunnitelmissa keskitytään ensisijaisesti kansallisten tutkimus- ja innovointijärjestelmien oikeudellisten kehysten parantamiseen, pitkän aikavälin kansallisten tutkimus- ja innovointistrategioiden kehittämiseen, kilpailuun perustuvia elementtejä sisältävien uusien rahoitusmekanismien luomiseen (esimerkiksi Suomessa ja Alankomaissa yliopistojen tutkimusprofiilien vahvistamiseksi) sekä pyrkimällä kansallisen ja EU-rahoituksen väliseen täydentävyyteen, julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet mukaan lukien. Kansallisissa ERA-toimintasuunnitelmissa painotetaan enemmän kokonaisstrategioiden, kehysten ja arviointimekanismien kehittämistä, kun taas rahoituksen tosiasialliseen tasoon ja mekanismeihin kiinnitetään vähemmän huomiota. Yleiset päätelmät Analyysi osoittaa, että useimmat maat ovat edistyneet huipputason tutkimuksen alalla, ja lähes kaikki ovat hyväksyneet kansalliset tutkimus- ja innovointistrategiat. Tehokkuuden lisäämiseksi useat jäsenvaltiot määrittelevät kansallisia tutkimus- ja innovointistrategioitaan uudelleen perustaen ne laajaan innovointikäsitteeseen, joka kattaa koulutuksen, tutkimuksen ja innovoinnin. Kansallisten ERA-toimintasuunnitelmien ensimmäinen tarkastelu paljastaa, että kokonaisvaltaisempaa strategista lähestymistapaa tutkimukseen ja innovointiin aiotaan tulevaisuudessa vahvistaa. Se kuitenkin edellyttää, että taataan julkisten investointien vakaammat rahoitusmekanismit. 2.2.Optimaalinen kansainvälinen yhteistyö ja kilpailu Yhteinen vastaus suuriin haasteisiin Tavoite:

Yhteistyön parantaminen edessä oleviin yhteisiin suuriin haasteisiin vastaamiseksi on keskeistä sen kannalta, miten Eurooppa pystyy reagoimaan dynaamiseen ja muuttuvaan maailmaan. Tuotokset:

Ministeriöiden ja tutkimusta rahoittavien organisaatioiden tiiviimmän yhteistyön varmistaminen, jotta rahoitus voidaan mukauttaa paremmin yhteisten ohjelma-aloitteiden aiheisiin ja painopisteisiin, arviointimenettelyjen vastavuoroinen tunnustaminen, yhteinen terminologia ja yhteiset menettelyt tutkimus- ja innovointiohjelmien täytäntöönpanoa varten, ehdotuspyyntöjen parempi integroiminen ja kansainvälisemmän näkökulman tukeminen. Havainnot kertovat tämän indikaattorin kasvuvauhdin olevan yksi nopeimmista kaikkien ERA:n pääindikaattorien joukossa: EU:n laajuiseen kansainväliseen julkiseen tutkimukseen ja kehittämiseen osoitetun valtion kansallisen tutkimus- ja kehittämisrahoituksen (GBARD) vuotuinen kasvuvauhti oli 7,8 prosenttia kaudella 2010–2014. Vaikka tämä tulos on merkki tieteen yleisestä kansainvälistymisestä, yhteiseen ohjelmasuunnitteluun (perussopimuksen 185 artiklan mukaiset aloitteet, yhteiset ohjelma-aloitteet ja ERA-Net-verkostot) osoitettuja kansallisia varoja koskevan täydentävän indikaattorin vielä selvästi nopeampi kasvu (42 prosenttia vuosina 2012–2014) korostaa sitä, että hallitukset antavat politiikkalähtöisemmälle yhteiselle ohjelmasuunnittelulle entistä suuremman merkityksen. Tärkein tunnistettu haaste on se, että kansalliset ja kansainväliset rahoitusjärjestelyt hyötyisivät yhdenmukaistamisesta, joka voi myös helpottaa tutkijoiden kansainvälistä liikkuvuutta. Lisäksi suuriin haasteisiin keskittyvät yhteiset ohjelma-aloitteet voisivat hyötyä siitä, että ne yhdistettäisiin selkeämmin mukana olevien kumppanien älykkään erikoistumisen strategioihin, ja päinvastoin. Tutkimuksen yhteiskunnallisten hyötyjen arvioinnin on oltava luotettavampaa tutkimushallinnon parantamiseksi sekä tutkimuksen arvon välittämiseksi paremmin suurelle yleisölle siten, että investointien tuotto on nähtävissä. Useimmissa kansallisissa ERA-toimintasuunnitelmissa keskitytään jäsenvaltioiden ja assosioituneiden maiden moninaisiin toimenpiteisiin ja toimiin, jotta voidaan vahvistaa niiden osallistumista yhteiseen ohjelmasuunnitteluun. Kansallisten toimintasuunnitelmien tarkoitus on yhdenmukaistaa paremmin kansallista ja Euroopan laajuista tutkimus- ja innovointialan ohjelmasuunnittelua, jolla vastataan tärkeimpiin tunnistettuihin haasteisiin. Yleiset päätelmät Analyysi osoittaa useimpien jäsenvaltioiden edistyneen viime vuosina huomattavasti yhteisiin ohjelma-aloitteisiin osallistumisessa. Kun otetaan huomioon aiemmat suuntaukset ja täytäntöön pannut ja/tai kansallisissa toimintasuunnitelmissa suunnitellut toimenpiteet, voidaan olettaa, että yhteisen ohjelmasuunnittelun määrän, laadun ja vaikutuksen kasvu jatkuu merkittävänä. Näin tapahtuu etenkin siinä tapauksessa, että jäsenvaltioiden toimia vauhditetaan edelleen EU:n poliittisilla strategioilla ja EU:n talousarvioista saatavilla lisävaroilla. Tutkimusinfrastruktuurit Tavoite: Korkealaatuiset, käytettävissä olevat tutkimusinfrastruktuurit ovat osaamiskolmion ytimessä ja ratkaisevia Euroopan tavoitellessa johtoasemaa maailmanlaajuisessa liikkeessä kohti avointa tiedettä. Jäsenvaltiot ovat kehittäneet yhteisen lähestymistavan Euroopan tutkimusinfrastruktuurien strategiafoorumin (ESFRI), Horisontti 2020 puiteohjelman ja eurooppalaisen tutkimusinfrastruktuurikonsortiumin (ERIC) oikeudellisen kehyksen avulla.

Tuotokset: ESFRI-etenemissuunnitelman ja kansallisten tutkimus- ja innovointialan etenemissuunnitelmien yhteensopivuuden varmistaminen, tutkimusinfrastruktuurien käytön helpottaminen niille jäsenvaltioille, jotka eivät pysty investoimaan suuriin infrastruktuureihin, ja suunniteltujen rahoitusosuuksien huolellinen tarkastelu. Havaintojen perusteella monet jäsenvaltiot ovat kehittäneet ja panneet täytäntöön tutkimusinfrastruktuurien kansallisia etenemissuunnitelmia käyttäen Euroopan tutkimusinfrastruktuurien strategiafoorumin (ESFRI) yleistä etenemissuunnitelmaa vertailukohteena määritelläkseen painopisteensä. Nämä kansalliset etenemissuunnitelmat hyötyisivät kuitenkin siitä, että tutkimusinfrastruktuureihin liittyvät kustannukset arvioitaisiin selkein ja johdonmukaisin periaattein. Lisäksi tutkimusinfrastruktuurien pitkän aikavälin kestävyys, toimintakustannusten rahoittaminen mukaan luettuna, tulisi ottaa huomioon hankkeen suunnitteluvaiheesta alkaen. Kansallisia rahoitusmekanismeja ja päätöksentekoprosesseja olisi myös koordinoitava enemmän infrastruktuurien kehittämisen nopeuttamiseksi. Lisäksi tutkimusvalmiuksien alueellisiin eroihin tulisi tietyssä määrin puuttua tutkimusinfrastruktuurien sijaintipaikkojen valinnan avulla. Yksityisen sektorin ottaminen mukaan tutkimusinfrastruktuurihankkeisiin alusta alkaen voisi auttaa kannustamaan yksityistä sektoria osallistumaan aiempaa laajemmin tutkimukseen ja innovointiin. Monissa kansallisissa etenemissuunnitelmissa korostetaan tutkimusinfrastruktuureja koskevan koordinoidun lähestymistavan merkitystä Euroopan tasolla. Konkreettisiin toimenpiteisiin ollaan ryhtymässä, jotta voidaan vahvistaa kansallista osallistumista Euroopan laajuisiin tutkimuslaitoksiin, ottaa käyttöön vakaita rahoitusmekanismeja ja seurata ensisijaisten hankkeiden täytäntöönpanoa. Etenemissuunnitelmissa myös painotetaan tarvetta arvioida nykytilannetta ihanteellisen täytäntöönpanon varmistamiseksi. Jotkin etenemissuunnitelmat sisältävät myös kansallisen tason suunnittelua, joka koskee sähköisiä infrastruktuureja, verkostoitumisen mahdollistavia horisontaalisia elementtejä, prosessointia, tiedonhallintaa ja avointa saatavuutta. Tästä kaikesta voidaan päätellä, että tutkimusinfrastruktuureja koskevien kansallisten päätöksentekoprosessien yhdistämisessä Euroopan tasolla määriteltyihin painopisteisiin on edistytty huomattavasti. Täytäntöönpanon ja toiminnan koordinoituun rahoittamiseen voitaisiin kuitenkin kiinnittää enemmän huomiota. Yleiset päätelmät Tutkimusinfrastruktuureja koskevien kansallisten etenemissuunnitelmien analyysi osoittaa, että kansallisen tason painopisteiden yhdistämisessä ESFRIn puitteissa määriteltyihin painopisteisiin on edistytty huomattavasti. Tämä kasvava yhdenmukaistaminen lisää tutkimusinfrastruktuurien eurooppalaisen ekosysteemin yhtenäisyyttä ja parantaa eurooppalaisen tutkimusalueen kilpailukykyä. Jotta tutkimusinfrastruktuureihin kohdistettavien julkisten investointien vaikuttavuutta voitaisiin vahvistaa edelleen, jäsenvaltioiden välillä olisi kuitenkin sovittava strategiasta pitkän aikavälin kestävyyden takaamiseksi. 2.3.Tutkijoiden avoimet työmarkkinat Tavoite: Aidosti avoin ja huippuosaamiseen perustuva eurooppalainen tutkimusalue, jolla erittäin ammattitaitoiset ja pätevät ihmiset voivat liikkua saumattomasti rajojen yli sinne, missä heidän kykyjään voidaan hyödyntää parhaiten. Tuotokset: Hallitusten ja sidosryhmien olisi mietittävä, miten kansallisten rahoitusjärjestelmien säännöt voisivat paremmin tukea avoimuuden, läpinäkyvyyden ja ansioihin perustuvan rekrytoinnin periaatteita, poistettava oikeudellisia esteitä, jotka vaikeuttavat tutkijoiden avointa rekrytointia tutkimusta tekeviin laitoksiin, ja määriteltävä uusia mahdollisuuksia tutkijoiden urakehitykselle. Havainnot osoittavat, että EURAXESS-työnhakuportaalissa ilmoitettujen tutkimusalan työpaikkojen lukumäärä kasvoi vuosittain 7,8 prosenttia kaudella 2012–2014 EU-28:n keskiarvona. Raportin mukaan EURAXESS-järjestelmän käyttö vaihtelee selvästi maiden välillä. Siinä todetaan myös, että avointen, läpinäkyvien ja ansioihin perustuvien rekrytointikäytäntöjen edut ovat merkittävämpiä uransa alkuvaiheessa oleville tutkijoille verrattuna asemansa vakiinnuttaneisiin tutkijoihin, joiden kohdalla muut kriteerit näyttäisivät vaikuttavan enemmän palkkaus- ja ylennyspäätöksiin. Tulokset osoittavat, että apurahojen siirrettävyyttä edistävät poliittiset toimet (”Money Follows Researcher” malli) voivat osaltaan parantaa tutkijoiden kansainvälistä liikkuvuutta. Sosiaaliturva on edelleen epäyhtenäistä, mikä rajoittaa liikkuvuutta maista, joiden järjestelmät tarjoavat kattavamman suojan. Rekrytoinnin ja työolojen parantamiseksi on tärkeää kehittää edelleen henkilöresursseihin liittyviä menettelyjä. Eläkeoikeuksien siirrettävyys ja opettamiseen vaadittava kielitaito mainitaan keskeisinä teemoina. Puuttuakseen ensimmäiseen näkökohtaan komissio perusti vuonna 2016 tutkijoille Euroopan laajuisen lisäeläkerahaston nimeltä Retirement Savings Vehicle for European Research Institutions (RESAVER, eläkesäästöväline eurooppalaisia tutkimuslaitoksia varten).

Toisen näkökohdan osalta useimmat maat näyttäisivät poistaneen rekrytoinnin oikeudelliset esteet. Asemansa vakiinnuttaneiden ulkomaalaisten tutkijoiden rekrytointiin liittyvä merkittävin jäljellä oleva ongelma näyttää olevan opettamiseen vaadittava kansallisen kielen taito. Monissa kansallisissa ERA-toimintasuunnitelmissa keskitytään EURAXESS-järjestelmän käytön edistämiseen tutkijoiden rajatylittävän ja monialaisen liikkuvuuden lisäämiseksi. Tätä tarkoitusta palvelevat myös tutkijaresurssistrategian (HRS4R) edistäminen ja urapolkujärjestelmän (tenure track) aiempaa vahvempi painottaminen. Lisäksi kansallisissa ERA-toimintasuunnitelmissa korostetaan avointen, läpinäkyvien ja ansioihin perustuvien rekrytointimenettelyjen merkitystä ja liikkuvien tutkijoiden sosiaaliturvaan liittyviä haasteita. Yleiset päätelmät Tulokset osoittavat, että kansallisella tasolla kiinnitetään enemmän huomiota avoimiin, läpinäkyviin ja ansioihin perustuviin rekrytointimenettelyihin. EURAXESS-portaalin käytön edistäminen edelleen tutkijoiden oikeuksien tietolähteenä on tässä mielessä ratkaisevaa. Mahdollisia toimenpiteitä, joilla voidaan edelleen helpottaa tutkijoiden kansainvälistä liikkuvuutta, ovat ulkomaalaisten tutkijoiden tasavertainen mahdollisuus hyödyntää kansallisia tutkimusrahoitusohjelmia sekä tutkimusapurahojen siirrettävyyden lisääminen. Lisätoimenpiteisiin kuuluu henkilöresursseihin liittyvien menettelyjen kehittäminen edelleen tutkimusta tekevissä laitoksissa. Eläkeoikeuksien siirrettävyys ja opettamiseen vaadittava kielitaito ovat kehittyviä teemoja. 2.4.Sukupuolten tasa-arvo ja sen valtavirtaistaminen tutkimuksen alalla Tavoite: Tieteellisen huippuosaamisen edistäminen hyödyntämällä täysimääräisesti sukupuolten moninaisuutta ja tasa-arvoa ja välttämällä anteeksiantamatonta kykyjen tuhlausta. Tuotokset: Sukupuolten tasa-arvoa koskevien toimintatapojen kehittäminen, erityisen huomion kiinnittäminen aloihin, joilla naiset ovat aliedustettuina, sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamista koskevien lähestymistapojen edistäminen ja sukupuolinäkökulmien sisällyttäminen tutkimukseen. Raportti osoittaa, että palkkaluokan A asemissa olevien naisten osuus korkeakoulutusalalla kasvoi vuosittain 3,4 prosenttia EU-28:ssa kaudella 2007–2014. Vuonna 2014 naisten osuus EU-28:ssa oli 23,5 prosenttia. Edistystä on havaittu lähes kaikissa jäsenvaltioissa. Analyysi osoittaa myös, että yksi maiden suurimmista haasteista on edelleen lasikatto, joka estää naisia pääsemästä korkeampiin asemiin. Tämä käy ilmi siitä, että kolmannes tutkijoista on naisia, kun taas korkeamman tason asemissa naisten osuus on alle neljännes. Vaikka aineisto osoittaa tilanteen paranevan, vauhti on edelleen hidas. Kansallisissa ERA-toimintasuunnitelmissa sukupuolten tasa-arvon edistäminen tutkimus- ja innovointialalla on parantunut huomattavasti verrattuna tilanteeseen, jota kuvailtiin ERA:n edistymistä koskevassa vuoden 2014 kertomuksessa. Sukupuolten tasa-arvon täytäntöönpanon seuranta on käynnissä tai suunnitteilla. Tämä kertoo kasvavasta kiinnostuksesta ja sitoutumisesta kansallisella tasolla sukupuolten tasa-arvon saavuttamiseen kansallisissa tutkimus- ja korkeakoulutusjärjestelmissä. Sukupuolten tasa-arvoa edistävien toimien laajuus ja laatu vaihtelevat jäsenvaltioiden välillä. Sukupuoliulottuvuuden sisällyttäminen tutkimusohjelmiin on edelleen haaste monissa jäsenvaltioissa. Yleiset päätelmät Analyysi osoittaa, että suurin osa jäsenvaltioista on edistynyt sukupuolten tasa-arvoa tutkimuksessa ja innovoinnissa koskevien järjestelmällisempien strategioiden laatimisessa tai suunnittelemisessa. Kansallisissa ERA-toimintasuunnitelmissa kuvaillut toimenpiteet tukevat edelleen institutionaalista muutosta tuodessaan käyttöön tasa-arvosuunnitelmia, joilla on liikkeelle paneva vaikutus jäsenvaltioiden toimiin. Suunniteltujen toimenpiteiden suuri lukumäärä synnyttää odotuksia merkittävästä edistyksestä tulevina vuosina. Tosiasiallinen parannus riippuu jäsenvaltioiden valmiudesta ylläpitää ja vahvistaa pitkällä aikavälillä tähän mennessä hyväksyttyjä institutionaalisen muutoksen strategioita. 2.5.Tietämyksen optimaalinen kierto, saatavuus ja siirto, mukaan luettuna digitaalisten välineiden hyödyntäminen eurooppalaisella tutkimusalueella

Tietämyksen siirto ja avoin innovointi Tavoite:

Tietämyksen laajemman hyödyntämisen esteiden poistaminen Euroopan kasvun ja kilpailukyvyn lisäämiseksi panemalla tietämyksen siirtoa koskevat politiikat täysimääräisesti täytäntöön. Tuotokset: Tietämyksen siirtoa koskevien vaikuttavien mekanismien edistäminen, immateriaalioikeuksien hallinnoinnin toimintatapojen ja menettelyjen vakiinnuttaminen. Analyysi vahvistaa, että tutkimustulosten siirrosta, hyödyntämisestä ja tosiasiallisesta käytöstä voidaan saada huomattavaa taloudellista hyötyä. Se voidaan jopa nähdä olennaisena vaiheena vastattaessa suuriin haasteisiin (painopiste 2 a) ja lisättäessä yhteiskunnallista hyvinvointia. Näistä tietämyksen kierron eduista huolimatta Euroopalla ei ole vielä valmiuksia hyödyntää alueensa potentiaalia saadakseen tuoton tutkimukseen tehdyistä investoinneista ja niiden kasvupotentiaalista. Raportti osoittaa julkisten tai yksityisten tutkimuslaitosten kanssa yhteistyötä tekevien innovatiivisten yritysten kasvaneen vuosittain keskimäärin 3,5 prosenttia kaudella 2008–2012 ja korkeakoulujen kanssa yhteistyötä tekevien innovatiivisten yritysten kasvaneen 1,3 prosenttia. Tietämyksen siirron yleinen este on se, ettei tutkimustulosten markkinoille saattaminen saa huomiota eikä tukea. Tähän aiheeseen ei edelleenkään kiinnitetä riittävästi huomiota EU:n eikä kansallisella tasolla. Yksi merkittävä este on tutkijoiden heikko työllistyminen yksityisellä sektorilla ja tutkijoiden vähäinen kokemus akateemisen maailman ulkopuolella. Tämä pätee erityisesti nuoriin tutkijoihin. Teknologia- ja innovointikeskukset ovat erittäin tärkeitä työkaluja, joiden avulla varmistetaan tietämyksen optimaalinen kierto. Näiden keskusten ydintoimintaa on teollisuuden tarpeiden sovittaminen yhteen tutkimustoiminnan kanssa ja tutkimuksen kaupallistamisen tukeminen. Useimmissa kansallisissa ERA-toimintasuunnitelmissa tarkastellaan tärkeimpiä haasteita, kuten immateriaalioikeuksien hallinnointia ja siihen liittyvää mahdollista lainsäädäntöä. Niissä käsitellään myös julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhön tällä alalla tarvittavien välineiden kehittämistä sekä yrittäjyyskoulutuksen ohjelmia. Yleiset päätelmät Analyysi osoittaa tietämyksen siirrossa olevan erittäin suuria eroja Euroopan sisällä. On mietittävä, miten voidaan sisällyttää rahoitus tietämysketjun jokaiseen lenkkiin ja varmistaa, että tutkimus saatetaan useammin markkinoille. Tutkimusorganisaatioiden edustajat esittivät useita ehdotuksia, joihin kuuluivat teollisuuden ja tieteen yhteiset tapahtumat, teollisuuden ja tutkimusta tekevien organisaatioiden yhteiset hakumenettelyt ja koulutushaut sekä urakehitysaloitteet, joiden avulla tutkijaopiskelijat voivat verkottua yksityiseen teollisuuteen päin. Tämä rakentaa luottamusta, tehostaa julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyötä ja edistää sektorien välistä liikkuvuutta. Julkaisujen ja tutkimusaineistojen avoin saatavuus Tavoite: Tieteellisten julkaisujen ja tutkimusaineistojen avoin saatavuus edistää tieteellisten ideoiden laajempaa ja nopeampaa kiertoa, mikä lisää sekä itse tieteen että koko yhteiskunnan saamaa hyötyä. Se on keskeinen osa laajempaa siirtymistä kohti avointa tiedettä. Tuotokset: Avoimen julkaisemisen kultaisen reitin (Gold Open Access) ja/tai vihreän reitin (Green Open Access) edistäminen komission vuonna 2012 tieteellisen tiedon saatavuudesta ja säilyttämisestä antaman suosituksen mukaisesti sekä tieteellisten kustantajien kanssa käytävien neuvottelujen yhdenmukaistamisen ja koordinoimisen harkitseminen, millä tuetaan uusiin ja tasapainoisempiin liiketoimintamalleihin siirtymistä. Analyysi osoittaa, että 24 jäsenvaltiota hyväksyi avointa saatavuutta tukevia politiikkoja vuonna 2016. Suurin osa näistä toimenpiteistä on hyväksytty vuoden 2012 jälkeen, ja jotkin maat, jotka olivat mukana ensimmäisinä, ovat myöhemmin täydentäneet politiikkaansa lisätoimenpiteillä. Avoimen saatavuuden liike on kehittynyt erittäin nopeasti ja ohittanut 50 prosentin käännekohdan viime vuosina. Julkaisuvuoden 2014 osalta noin 52 prosenttia EU-28:n julkaisuista oli avoimesti saatavilla.

Avoimen saatavuuden toimintamallit ja käytännöt ovat kuitenkin hyvin moninaisia ja voivat vaihdella sekä maiden että tutkimusta rahoittavien organisaatioiden välillä. Täydellinen avoin saatavuus edellyttää, että kehitetään edelleen julkaisumalleja ja palkkiojärjestelmiä sekä kytketään yhteen infrastruktuureja, joiden avulla tutkimusaineistoja jaetaan ja käytetään uudelleen. Edistymisen esteiksi koetaan muun muassa avoimeen saatavuuteen siirtymisen kustannukset, tekijänoikeuslainsäädäntöjen moninaisuus kansallisissa yhteyksissä, oikeuksien omistajuuden juridisten näkökohtien läpinäkymättömyys ja yksityisen sektorin aineistonjakovelvoitteita koskevat huolenaiheet. Lisäksi tutkijat ovat huolissaan avoimen julkaisemisen seurauksista julkaisujen vaikutuksen arviointiin ja siten urakehitykseen. Myös tutkimusaineistojen avoin saatavuus on kehittynyt viime vuosina muttei yhtä pitkälle kuin julkaisujen saatavuus. Merkittävät tekniset ja taloudelliset esteet haittaavat siirtymistä aineistojen tehokkaaseen tallennukseen ja uudelleenkäyttöön, ja data-asiantuntijoiden puute sekä tutkijoiden riittämättömät datataidot ovat tehokkaan täytäntöönpanon pullonkaula. Jäsenvaltiot hyväksyivät 27. toukokuuta 2016 neuvoston päätelmät siirtymisestä avoimen tieteen järjestelmään. Ne kehottivat erityisesti tekemään tieteellisten julkaisujen avoimesta saatavuudesta oletusvaihtoehdon julkisesti rahoitetun tutkimuksen tulosten julkaisemisessa ja tukivat siirtymistä oletusarvoiseen ja välittömään avoimeen saatavuuteen vuoteen 2020 mennessä. Kansallisissa ERA-toimintasuunnitelmissa keskitytään lähinnä julkaisujen avoimen saatavuuden kehittämiseen ja tukemiseen, etenkin luomalla sähköisiä infrastruktuureja, strategioita ja toimintasuunnitelmia julkaisujen avoimen saatavuuden tukemiseksi. Tutkimusaineistojen ja julkaisujen avoimen saatavuuden tukemisessa painopiste on edelleen ei-sitovissa toimenpiteissä. Sääntelynäkökohtiin kiinnitetään vähemmän huomiota. Yleiset päätelmät Tutkimustulosten (julkaisujen ja tutkimusaineistojen) avointa saatavuutta ovat viime vuosina tukeneet yhä useammat yliopistot, tutkimuskeskukset ja rahoitusorganisaatiot kaikkialla Euroopassa. Politiikkojen ja aloitteiden lisääntyessä tämä on kuitenkin johtanut erittäin moninaiseen ekosysteemiin Euroopassa. Seuraavana vaiheena voisi olla hyödyllistä lisätä koordinointia ja politiikan lähentämistä kansallisten rajojen yli parhaiden käytäntöjen pohjalta. Avointa tutkimustietoa koskevien politiikkojen kohdalla on vielä paljon tehtävää, ja Horisontti 2020 puiteohjelma tarjoaa hyödyllisen viitemallin. 2.6.Kansainvälinen yhteistyö Tavoite: Varmistetaan, että koko Eurooppa pystyy saamaan mahdollisimman suuren hyödyn parhaista tutkimus- ja innovointimahdollisuuksista maailmanlaajuisesti. Tuotokset: Kansallisten kansainvälistymisstrategioiden määrittäminen vahvemman yhteistyön edistämiseksi keskeisten kolmansien maiden kanssa, EU:n, jäsenvaltioiden ja assosioituneiden maiden tavoitteiden ja toimien parempi koordinointi EU:n ulkopuolisiin maihin ja kansainvälisiin organisaatioihin päin, monenvälisten EU:n hankkeiden ja hallitustenvälisten hankkeiden tulosten parempi hyödyntäminen sekä EU:n jäsenvaltioiden ja kansainvälisten kumppanimaiden kahden- ja monenvälisten sopimusten parempi hyödyntäminen. Analyysin mukaan yhteisjulkaisut eurooppalaisen tutkimusalueen ulkopuolisten kumppanien kanssa lisääntyivät huomattavasti eli 4,1 prosenttia vuodessa vuosina 2005–2014. Kasvu oli hieman suurempaa kuin samalla kaudella eurooppalaiseen tutkimusalueeseen kuuluvien kumppanien kanssa tehtyjen yhteisjulkaisujen kohdalla (3,6 prosenttia). Tärkeimmät tulokset osoittavat, että kansainvälinen yhteistyö kolmansien maiden kanssa on kehittymässä, vaikkakin Länsi-Euroopan maat ovat johtavassa asemassa ja on syntymässä ero muihin ERA-maihin verrattuna. Lisäksi myös kansainvälinen rekrytointi edistyy, vaikka tässäkin asiassa Länsi-Eurooppa on eturintamassa ja karkaamassa muilta mailta. Henkilöresursseihin liittyvissä kysymyksissä on tärkeää omaksua laajempi maantieteellinen näkökulma, jotta voidaan ottaa huomioon tutkimusympäristöjen välillä vallitsevat erot. Useimmissa kansallisissa ERA-toimintasuunnitelmissa keskitytään EU:n sisäistä yhteistyötä helpottavien strategioiden, tiedotustoimenpiteiden ja sidosryhmätoimintaa ja verkostoitumista lisäävien toimenpiteiden kehittämiseen. Jäsenvaltioissa tiedostetaan yhä paremmin kansainvälisen yhteistyön ja yhteisten toimien merkitys erityisesti suhteessa nouseviin tiedemaihin. Yleiset päätelmät Analyysi osoittaa, että monet jäsenvaltiot ovat viime vuosina edistyneet huomattavasti kansainväliseen yhteistyöhön liittyvissä valmiuksissaan. Näyttää siltä, että yhteisten lähestymistapojen lisäarvoa kansainvälisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja EU:n välillä ei enää kyseenalaisteta, vaan ne muodostavat yhden strategisen osatekijän kahdenvälisen yhteistyön rinnalla. Etenkin pienemmät jäsenvaltiot korostavat yhteisten lähestymistapojen tarvetta ja lisäarvoa erityisesti suhteessa suuriin nykyisiin ja nouseviin tiedemaihin. 3.PÄÄTELMÄT Kertomus vahvistaa eurooppalaisen tutkimusalueen edistyneen huomattavasti viime vuosina. Kaikkien pääindikaattorien kohdalla on edistytty EU-28:n keskiarvoina tarkastellen, vaikkakin sekä suoritustasossa että kasvuvauhdissa maiden välillä on suuria eroja. (Ks. kasvuvauhdin yhteenvetotaulukko.)