FI Euroopan unionin virallinen lehti C 367/8

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

2012/C 367/06

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta asetuksen (EY) N:o 510/2006 (1) 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Vastaväitteet on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

”STROMBERGER PFLAUME”

EY-N:o: DE-PDO-0005-0841-03.01.2011

SMM ( ) SAN ( X )

1. Nimi:

”Stromberger Pflaume”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa:

Saksa

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus:

3.1 Tuotelaji:

Luokka 1.6 – Hedelmät, vihannekset ja viljat sellaisenaan tai jalostettuina

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta:

Nimeä ”Stromberger Pflaume” saadaan käyttää ainoastaan yksilöidyllä maantieteellisellä alueella tuotetuista kriikunapuun hedelmistä. Kriikuna (saks. Hauszwetschge) on hyvin vanha keskimyöhäinen luumupuun alalaji (Prunus domestica subsp. domestica), josta käytetään Saksassa myös nimiä Zwetsche ja Quetsche ja Itävallassa Zwetschke. Ruusukasveihin (Rosaceae) kuuluva luumu on kivihedelmä. Tavalliseen luumuun verrattuna kriikuna on soikeampi, selvästi teräväkärkinen, väriltään tummemman sininen, sen siemensauma on selkeämmin erottuva, ja kivi irtoaa helpommin mallosta.

Hedelmä saavuttaa täydellisen kypsyysasteen elokuun lopusta syyskuun puoliväliin, jolloin se on myös väriltään yhtenäinen. Muihin luumuihin verrattuna se on keskikokoinen, muodoltaan pitkänomaisen soikea ja läpimitaltaan vähintään 24 mm. Kivi on litteän soikea ja väriltään keskiruskea. Malto on hienosyinen ja kimmoisa, väriltään tasaisen kellertävästä oranssiin ja irtoaa helposti kivestä, kun hedelmä on kypsä. Yksittäinen hedelmä painaa enimmillään 30 g. Mallon ja kiven välinen suhde on vähintään 3:1. Tuoreen täysin kypsän hedelmän sokeripitoisuus on vähintään 6 %.

Stromberger Pflaume erottuu muista miedon aromaattisen makunsa, sokeri- ja happopitoisuuden tasapainoisen suhteen, alhaisen vesipitoisuutensa ja karvasaineiden puuttumisen ansiosta.

3.3 Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet):

—

3.4 Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet):

—

3.5 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella:

Kaikkien tuotantovaiheiden (2–3-vuotiaiden) pistokkaiden istuttamisesta ja puiden muotoonleikkauksesta sadonkorjuuseen, hedelmien lajittelemiseen sekä pakkaamiseen kuljetusta ja myyntiä varten on tapahduttava maantieteellisellä alueella. Stromberger Pflaume tuotetaan pääasiassa korkearunkoisista puista.

3.6 Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt:

—

3.7 Merkintöjä koskevat erityiset säännöt:

—

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus:

Strombergin alue Oelden kunnassa sekä siihen rajoittuva 500 metriä leveä vyöhyke, joka liittää tuotantoalueeseen pieniä osia Waderslohin (Warendorfin piirikunta), Langenbergin (Güterslohin piirikunta) ja Rheda-Wiedenbrückin (Güterslohin piirikunta) kunnista.

5. Yhteys maantieteelliseen alkuperään:

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys:

Tärkeimmät luumujen laatuun ja aromiin vaikuttavat tekijät ovat sijaintikorkeudesta johtuva paikallinen ilmasto, runsassateinen kasvukausi, maaston pinnanmuodostus, erityisesti kaltevuus, sekä maaperän laatu yhdessä hydrologian, erityisesti pohjaveden tason, kanssa. Kriikunanviljelyllä on myös hyvin pitkät perinteet tuotantoalueella, minkä tuloksena on kehittynyt vankka erityisosaaminen.

a) Maanperän ominaisuudet

Tuotantoalue soveltuu erityisen hyvin luumunviljelyyn. Se on periaatteessa osa Pohjois-Saksan alankoa ja sijaitsee Münsterlandin alangolla (Münsterländer Bucht/(Westfälische Bucht), joka on yksittäisten ylänköjen halkoma alankokaistale Teutoburgin metsän ja Reinin liuskevuorten pohjoisreunan välissä. Siellä sijaitsevat Beckum-vuoret. Stromberger Pflaumen viljelyalue sijaitsee yhdellä näistä ylänköalueista sen itäosassa 90–151 metrin korkeudessa merenpinnasta.

Beckum-vuorten ja tuotantoalueen maaperäkerrostumien syvyys on 1,50–2,00 m, ja ne muodostuvat pääasiassa savipitoisesta merkelistä. Sen alla on siellä täällä pohjavettä voimakkaasti johtavien kerrostumien halkomaa jurakautista kovettunutta savikiveä, ja vesi työntyy paikoitellen paineen vaikutuksesta maan pinnalle kohdissa, joissa maaperän koostumus on otollinen. Sen yläpuolella on 30–50 cm:n paksuinen liejuinen savi- ja merkelikerros, jota puolestaan peittää 20–50 cm:n paksuinen kerros karkeaa, lujaa tai raskasta osittain savista kalkkipitoista hiesua. Ylin 20–30 cm:n paksuinen kerros muodostuu humuspitoisesta hieman hiekkaa sisältävästä tai raskaasta hiesusta. Tällainen syvä ja raskasrakenteinen maaperä pitää maan kosteana pitkään myös vähäsateisina vuosina.

b) Ilmasto

Westfälische Bucht sijaitsee merellisellä ilmastovyöhykkeellä, jonka kesät ovat viileähköjä ja talvet melko leutoja. Ilmastoon vaikuttavat erityisesti Pohjanmeri ja aluetta rajaavat ylängöt (Teutoburgin metsä, Eggegebirge, Sauerland). Tuuli puhaltaa yleensä lännestä tai luoteesta ja tuo mukanaan riittävästi kosteita lämpimiä ilmamassoja. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 767 mm (1976 = 561 mm; 1998 = 998 mm). Atlantin suuntaan aukeavan alueen kuukausittaiset pitkän aikavälin (1961–1990) ilman keskilämpötilat ovat kylmimmilläänkin tammikuussa nollan yläpuolella 1,5 °C:ssa ja nousevat lämpimimmillään heinäkuussa 18 °C:een.

Strombergin viljelyalueella ilman vuotuinen keskilämpötila on noin 10 °C eli puoli celsiusastetta alhaisempi kuin Westfalenin alangolla (10,5 °C) Beckum-vuorten sijaintikorkeudesta johtuen.

c) Inhimilliset tekijät

Strombergin luumunviljelyperinne syntyi jo vuoden 1790 tienoilla. Menneinä aikoina kukkulainen maasto tarjosi talonpojille ihanteelliset mahdollisuudet laiduntalouden ja luumunviljelyn harjoittamiseen, koska maan kyntäminen jyrkillä rinteillä oli vaikeaa. Aiemmin luumupuita viljeltiin niityillä ja reuna-alueilla, mutta nykyisin puut istutetaan yleensä hedelmätarhoin.

5.2 Tuotteen erityisyys:

a) Tärkeimmät ominaisuudet

Stromberger Pflaume on läpimitaltaan vähintään 24 mm, joten se on hieman muita kriikunoita pienempi.

Se on mehukas muttei vetinen, ja sen maku on raikkaan makea ja hienostuneesti kevyen hapokas. Siksi se soveltuu erinomaisesti nautittavaksi tuoreena. Korkean sokeripitoisuuden ja kivestä helposti irtoavan mallon ansiosta Stromberger Pflaume soveltuu mainiosti myös jalostettavaksi keitettynä, leivonnaisissa, kuivattuna tai paahdettuna. Kiinteän rakenteensa ansiosta Stromberger Pflaume soveltuu hyvin leivontaan; se ei muutu juoksevaksi, kuori ei kovetu, eikä kuumennettaessa kehity karvasaineita. Muihin kriikunoihin verrattuna alhaisempi vesipitoisuus lyhentää oleellisesti kuivaamisaikaa. Aromi ei johdu ainoastaan liukenevien ainesosien korkeammasta pitoisuudesta vaan myös niiden ja happojen välisestä suhteesta. Väri on kauttaaltaan tasainen.

b) Tuotteen erityinen arvostus

Runsasaromisen makunsa ja hyvien jalostusominaisuuksiensa ansiosta Stromberger Pflaume tunnetaan laajalti myös kaupungin rajojen ulkopuolella. Die Glocke -lehdessä 4 päivänä lokakuuta 1940 julkaistun artikkelin mukaan Ruhrin alueelle ja Münsterlandiin myytiin jopa 2 500 tonnia luumuja sadon ollessa hyvä. Tältä osin on otettava huomioon, että Strombergissa on nykyisin vain 4 600 asukasta ja sen pinta-ala on noin 23,75 km2. Vuonna 2000, joka oli erinomainen vuosi, satoa korjattiin noin 1 500 tonnia.

Stromberger Pflaumen herättämän suuren kiinnostuksen innoittamana järjestettiin vuonna 2004 ensimmäiset Strombergin luumumarkkinat. Tapahtumasta on tullut hyvin suosittu, ja se houkuttelee kaupunkiin vuosittain 15 000 kävijää. Ensimmäisten luumumarkkinoiden yhteydessä vuonna 2004 valittiin myös Saksan ensimmäinen luumukuningatar. Tuotteen historia todistaa sen nauttimasta suuresta arvostuksesta ja erityisominaisuuksista:

Ludwig Niedieck loi perustan Strombergin luumunviljelylle noin vuonna 1790 (150 vuotta ennen Johan Kobergin Die Glocke -lehdessä 4 päivänä lokakuuta 1940 julkaisemaa artikkelia Die Stromberger Zwetsche im Wandel der Zeit (Strombergin kriikuna aikojen saatossa). Niedieck oli mitä todennäköisimmin kauppias, joka toi alueelle Etelä-Ranskasta muutamia luumupuita. Elisabeth Reckmann kertoo Die Glocke -lehdessä 17 päivänä lokakuuta 1972 julkaistussa artikkelissaan Damals, als die Dörröfen rauchten (Kun savu nousi kuivausuuneista) seuraavaa:

”Bettmannin maatilalta viidenteen tienristeykseen johtavan polun varrella olevassa rinteessä kerrotaan kasvaneen yli 200 vuotta vanhoja luumupuita. Niiden juuresta nousseita versoja siirrettiin nopeasti puutarhoihin ja teiden tai polkujen varsille, ja uusista istutuksista kehittyi todellisia hedelmätarhoja (…)”.

Westfälische Nachrichten -lehdessä 20 päivänä lokakuuta 1949 julkaistussa artikkelissa Stromberger gründen einen Pflaumenverein (Strombergiin perustetaan luumuntuottajien yhdistys) kerrotaan Franz Stanleinista ja Heinrich Hungerkötteristä, jotka olivat syntyisin Strombergista mutta päätyneet sittemmin 25 kilometrin päähän Warendorfiin. 1800-luvun lopulta 1930-luvulle asti he matkasivat joka vuosi hevoskärryillä kotiseudulleen Strombergiin noutaakseen sieltä itselleen ja muille Warendorfin asukkaille Strombergin luumuja. Vuonna 1931 he perustivat tätä varten jopa oman yhdistyksen (Verein der Pflaumenbrüder).

Jo vuonna 1818, jolloin Strombergissa oli vain 1 341 asukasta, siellä kasvoi 30 000 luumupuuta (Die Glocke -lehdessä 28 päivänä elokuuta 1992 julkaistu artikkeli Alte Tradition mit lila Früchtchen treibt Blüten – Sinipunaisten hedelmien vanha perinne kukoistaa). Vuonna 1940 Stromberg oli kunta, jossa oli suhteellisesti eniten hedelmäpuita Saksassa (Die Glocke, 4 päivänä lokakuuta 1940, Die Stromberger Zwetsche im Wandel der Zeit).

Maineesta kertoo myös suojatun merkinnän saaneella alueella toimiva tislaamo, jossa Strombergin luumuista valmistetaan Stromberger Pflaumenbrand -hedelmäviinaa ja luumulikööriä ja mainostetaan niitä tällä nimellä.

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM):

Stromberger Pflaume -kriikunan laatu, ominaisuudet ja arvostus johtuvat erityisesti tuotantoalueen maantieteellisistä oloista sekä luonnollisten ja inhimillisten tekijöiden vaikutuksesta. Kriikunasta on tullut Strombergin tavaramerkki, kuten Die Glocke -lehdessä 28 päivänä elokuuta 1992 julkaistussa artikkelissa Alte Tradition mit lila Früchtchen treibt Blüten osuvasti mainitaan. Hedelmän erityinen maku ja tasainen väri ovat maaperän ominaisuuksien ja ilmaston ansiota.

a) Geologiset tekijät

Kukkulainen maasto ja syvä humuspitoinen savimaa ovat monella tapaa suotuisia luumunviljelylle. Puut juurtuvat syvälle raskaaseen maahan, jonka runsas kalkki- ja ravinnepitoisuus sekä neutraali pH-arvo vaikuttavat siihen, että ne saavat maaperästä hitaasti mutta säännöllisesti riittävästi kosteutta ja samalla myös tärkeitä nopeasti imeytyviä kivennäisaineita. Tämä lisää Stromberger Pflaume -kriikunan aromia ja parantaa sen muita aistinvaraisia laatuominaisuuksia.

Nämä olosuhteet vaikuttavat suotuisasti myös maaperän lämpötilaan, lämmönjohtokykyyn ja lämpökapasiteettiin. Alueen maaperä lämpenee ja viilenee hitaammin kuin muualla, mikä tasoittaa lämpötilanvaihteluita ja vaikuttaa positiivisesti mikroilmastoon.

Suhteellisen runsaista sateista huolimatta rinteet, jotka erottavat tuotantoalueen siihen välittömästi rajoittuvista pääosin alavista Westfalenin tasangoista, sekä alueen hydrologiset olot saavat aikaan sen, että tarhoihin ei kerry seisovaa vettä, joka saattaisi johtaa puiden kuolemiseen. Maaperän suhteellisen vähäinen veden läpäisevyys ja maaston kaltevuus nopeuttavat veden valumista estäen näin maan vettymisen, mikä puolestaan vaikuttaa positiivisesti hedelmien vesipitoisuuteen ja erityisten aromien kehittymiseen.

Syvä ja raskas maaperä pidättää hyvin kosteutta myös vähäsateisempina vuosina, joten puiden juuret saavat jatkuvasti tasaisesti vettä, mistä johtuen Stromberger Pflaume -kriikunaan ei varastoidu vettä vaan sen rakenne säilyy kiinteänä ja mehukkaana myös kuivempien kausien aikana.

b) Ilmaston vaikutus

Suhteellisen runsaat vuotuiset sateet vapauttavat maaperästä tärkeitä kivennäisaineita luumupuiden käyttöön. Siksi hedelmistä kehittyy erityisen mehukkaita.

Leuto ilmasto etenkin talvella saa aikaan sen, että puut kasvavat nopeasti ja kukkivat varhain keväällä. Sijaintikorkeudesta johtuen kesät eivät ole kovin kuumia, minkä vuoksi kypsymisaika on huomattavasti pidempi kuin muilla Westfalenin hedelmänviljelyalueilla, Etelä-Saksassa tai eteläisessä Euroopassa. Pitkän kypsymisajan kuluessa päivän auringonpaisteen ja korkeasta sijainnista johtuvien huomattavasti viileämpien yölämpötilojen vaihtelu edistää hedelmäsokerin ja niiden hienostuneiden hedelmäisten aromien kehittymistä, jotka antavat Stromberger Pflaume -kriikunalle sille ominaisen erityisen aromaattisen maun. Sijaintikorkeudesta johtuen päivä- ja yölämpötilojen väliset erot ovat selvästi suurempia kuin muilla jopa aivan lähiympäristössä sijaitsevilla viljelyalueilla, minkä ansiosta Stromberger Pflaume on väriltään muualla tuotettuja kriikunoita tummempi.

c) Inhimilliset tekijät sekä Stromberger Pflaume -kriikunan ominaisuudet ja maine

Pitkän luumunviljelyperinteen esittelemiseksi Strombergissa on jo muutaman vuoden ajan järjestetty suurella menestyksellä luumumarkkinat, mikä kertoo Stromberger Pflaume -luumun korkeasta laadusta.

Tärkeä tekijä Stromberger Pflaume -kriikunan viljelyssä on yksittäisten tuottajien panos. Yksinkertaisten mutta tehokkaiden uudistusten avulla he ovat onnistuneet kehittämään viljely- ja sadonkorjuumenetelmät vastaamaan paikallisia oloja. Uudistukset eivät ole pelkästään kultainen keskitie uusien viljelyteknisten vaatimusten ja perinteiden ja paikallisen kulttuurin välillä, vaan ne ovat myös auttaneet alentamaan toimintakustannuksia esimerkiksi keskittämällä viljelyn tarhoihin tai käyttämällä teknisiä apuvälineitä puiden leikkaamiseen tai uudenaikaisia sadonkorjuumenetelmiä. Uudenaikaisen kaluston käyttö vaikeakulkuisilla rinteillä on ollut erityisen haasteellinen tehtävä, joka on edellyttänyt pengerrystöitä ja teknisiä muutoksia koneisiin.

Eritelmän julkaisutiedot:

(Asetuksen (EY) N:o 510/2006 5 artiklan 7 kohta)

Markenblatt, nide 11, 19 päivänä maaliskuuta 2010, osa 7a-aa, s. 4243.

http://register.dpma.de/DPMAregister/geo/detail.pdfdownload/13350

(1) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12.