EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 19.10.2011 
SEK(2011) 1239 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEEN 
Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja kosk evan aloitteen pilottivaiheeksi  
{KOM(2011) 659 lopullinen} 
{SEK(2011) 1237 lopullinen}  
 
FI 2   FI 1. JOHDANTO  
Tässä asiakirjassa esitetään tiivistelmä Eurooppa 2020 -hankejo ukkolainoja koskevan 
aloitteen pilottivaiheen vaikutusten arvi oinnista. Tarkoituksen a on ottaa käyttöön 
tukimekanismi, jonka avulla infrastruktuu rihankkeet voisivat saada perinteisemmän 
pankkirahoituksen täydennyksen ä rahoitusta pääomamarkkino ilta. Kun otetaan huomioon, 
millaisia rahoitusvaikeuksia hankkeilla on nykyisin, ja koska on tarpeen testata uuden 
aloitteen rakennetta ja varmis taa, että se saavuttaa mar kkinoiden hyväksynnän, ehdotetaan, 
että käynnistettäisiin pilottivaihe liikenteen, ener gian sekä tieto- ja viestintätekniikan (TVT) 
aloilla jo vuosina 2012 ja 2013. Pilottivaihe ra hoitetaan kohdentamalla uudelleen yhteensä 
230 miljoonaa euroa Euroopan laajuisten liiken ne- ja energiaverkkojen (TEN-T ja TEN-E) 
sekä kilpailukyvyn ja innovoinnin pui teohjelman (CIP) budjettikohdista. 
Pilottivaiheella halut aan tehostaa rahoitusvälineen toimin taa Verkkojen Eurooppa -välineen 
osana. Verkkojen Eurooppa -välineellä EU:n infrastruktuurirahoitus saadaan 
johdonmukaisemmalle perustalle vuosina 201 4–2020. Tämä vaikutusten arviointi koskee 
ennen kaikkea pilottivaihetta. 
Jotta voitaisiin saavut taa Eurooppa 2020 -strategian kunnia nhimoiset tavoitteet, tarvitaan 
huomattavia investointeja. Va ikka yhteisön talousarviosta  on myönnetty rahoitustukea 
avustuksina Euroopan laajuist en verkkojen (TEN) budjettikohda sta, rakennerahastoista ja 
koheesiorahastosta, kilpailukyvyn ja inno voinnin puiteohjelmasta sekä Euroopan 
investointipankin (EIP) lainoina, mone t Euroopan laajuiset verkot ja muut 
infrastruktuurihankkeet ovat edelleen keskeneräisiä eri syistä. Komissio on todennut 
investointien puutteen olevan merkittävä tavoitteiden saavuttamista ehkäisevä este1. 
Aloite on osa Eurooppa 2020 -strategiaa , jonka Eurooppa-neuvosto hyväksyi 17. kesäkuuta 
2010. Strategian tavoitteena on tehdä EU:sta äl ykäs, kestävä ja osallistava talous, jossa 
työllisyys, tuottavuus ja sosiaalinen yhtee nkuuluvuus ovat korkealla tasolla. Kasvun ja 
työpaikkojen edistämiseksi EU on yksilöinyt seitsemän lippulaiv a-aloitetta. Kaksi näistä ovat 
”Digitaalistrategia ” ja ” Resurssitehokas Eurooppa ”. Ne liittyvät Euroopan laajuisiin 
liikenne-, energia- ja televiestintäverkkoihin. 
Vuosina 2014–2020 väline ei välttämättä rajoittuisi Verkkojen Eurooppa -välineen 
kohdealoihin. Muiden infrastruktuurialojen ha nkkeet, kuten yhteiskunnallisten alojen ja 
uusiutuvien energialähteiden hankkeet tai tietyt avaruush ankkeet, voisivat myös olla 
tukikelpoisia edellyttäen, e ttä ne täyttävät taloudel liset ja rahoitukselliset 
ennakkoedellytykset. Näin ollen välineen tulisi olla käytettä vissä myös muilla 
politiikanaloilla, mukaan l ukien rakenne- ja koheesioraha stot ja ulkosuhdepolitiikka. 
Verkkojen Eurooppa -välineestä laadittavass a ehdotuksessa ei tulisi sulkea pois tätä 
mahdollisuutta. 
2. ONGELMANMÄÄRITYS  
                                                 
1 Ks. esimerkiksi liikenteen valkoinen kirja (SEC 0359/2011), tiedonanto ”Energiainfrastruktuurien 
painopisteet vuodelle 2020 ja sen jälkeen – Suunn itelma integroitua eurooppalaista energiaverkkoa 
varten” (KOM(2010) 677), Euroopan digitaalistrategia (KOM(2010) 245) ja Laajakaista Euroopassa: 
investointi digitaalivetoiseen kasvuun (KOM(2010) 472).  
 
FI 3   FI Eurooppa tarvitsee tuntuvia infrastruktuuri-invest ointeja liikenne-, energia- sekä tieto- ja 
viestintätekniikkaverkkojen aloilla Eurooppa 2020 -strateg ian poliittisten tavoitteiden 
saavuttamiseksi. Investointitarpeet arvioidaan  1,5–2 biljoonaksi euroks i. Luonnollisesti myös 
muilla infrastruktuurialoilla on tuntuvia investoin titarpeita, mutta näitä aloja ei tarkastella sen 
enempää vielä tässä vaiheessa. Toisin sanoen luvut merkitsevät yhdessä vuotuisella tasolla 
helposti vähintään 200 miljardin euron rahoitu svolyymiä. Investointien puute on merkittävä 
edellä esitettyjen tavoitteiden saavuttamist a ehkäisevä este ja merkitsee sitä, että TEN-
hankkeet viivästyvät tai niitä ei toteuteta. Ongelmaa määrittää ennen ka ikkea infrastruktuurin 
rahoitusvajeen luonne ja laajuus. 
Nykyisin julkisen sektorin  infrastruktuuri-investoinnit ovat EU:ssa keskimäärin noin 
1 prosentti suhteessa BKT:hen eli 120 miljard ia euroa vuosittain. Tästä noin 80 prosenttia 
investoidaan liikenteeseen ja suurin osa lopusta yhteiskunnalliseen infrastruktuuriin, kuten kouluihin ja sairaaloihin.  
Hallitukset kannustavat yhä suuremmassa m äärin yksityistä sektoria rahoittamaan 
infrastruktuuri-investointeja,  joko puhtaasti yksityiseltä peru stalta (yksityistäminen tai 
toimiluvat) tai – viime aikoina – käyttäen perustana yksityisen ja julkisen sektorin kumppanuusmallia. Tällaisia yksityisesti rahoite ttuja hankkeita rahoite taan tavallisesti 
hankkeiden toteuttajien tai muiden inve stoijien pääomalla tai pankkilainoilla. 
Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavut tamiseksi tarvitaan kuitenkin tavanomaiseen 
verrattuna hyvin tuntuvasti inve stointeja, joten rahoitusta ja  EU:n tukea onkin harkittava 
uudelleen. 
Jos aloitetta ei toteutettais i (perusskenaario), EU jatkai si nykyistä järjestelmää, jossa 
yksittäisille hankkeille myönne tään avustuksia turvautu matta niin kutsuttuihin 
rahoitusvälineisiin energian ja tieto- ja vies tintätekniikan aloilla. L iikennealalla on nykyisin 
kaksi rahoitusvälinettä: Eu roopan laajuisia verkkoja kos kevien liikennehankkeiden 
lainavakuusväline (LGTT), jolla tuet aan tietyntyyppisten liikennehankkeiden 
pankkiluototusta, ja Marguerite-rahasto, joka tekee oman pääoman ehtoisia investointeja 
liikenne-, energia- ja ilmastoalojen hankkeissa. Nämä rahoitusvälineet jatkavat toimintaansa 
voimassaolonsa loppuun saakka. 
Infrastruktuurirahoituksen puute vaikuttaisi lopulta kaikkiin EU-maihin joko sen vuoksi, että 
ne ovat kauttakulkumaita tai sijaitsevat maan tieteellisesti kaukana. Vaikutukset kohdistuvat 
kaikkien jäsenvaltio iden kansalaisiin
, jotka hyötyvät infrastrukt uurista kulu ttajina tai 
loppukädessä rahoittavat sen veronm aksajina, hankintaviranomaisiin , jotka eivät ehkä saa 
useita kilpailukykyisiä tarjouksia , ja hankkeiden  toteuttajiin , jotka eivät ehkä saa hankkeilleen 
heti rahoitusta, mikä vaik uttaa suoraan työllisyyteen. Tämä voi vaikuttaa myös 
alihankkijoihin, mahdollisesti myös pk-yrityksiin. 
3. TOISSIJAISUUSANALYYSI  
EU:n oikeus toimia infrastr uktuurien rahoittamisen alalla perustuu SEUT-sopimuksen 172 ja 
173 artiklaan, joiden mukaan merkityksellisten tavoitteiden toteuttami seksi unioni (…) voi 
tukea jäsenvaltioiden tukemia yht eistä etua koskevia hankkeita.  
Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja koskeva aloite on toissijaisuusperiaatteen mukainen, sillä 
EU:n asetuksen valitseminen Euroopan laaj uisiin verkkoihin liit tyvien hankkeiden 
 
FI 4   FI rahoittamiseen hankejoukkolaino illa tarjoaa parhaiten tehokk aan ja edullisen keinon 
houkutella runsaasti yksityisen sektorin rahoitust a. Kyseessä on ensimmäinen kerta, kun EU:n 
rahoitusvälineellä tuetaan infrastruktuurihankk eita, joilla on samankaltaiset rahoitustarpeet 
mutta jotka tulevat useilta eri aloilta, ja  näin saavutetaan markkinavaikutusten, 
johdonmukaisuuden, hallinnollisen tehokkuuden ja resu rssien käytön osalta suurempaa etua. 
Keskittymällä EU:n varojen käytön optimointiin aloitteella pyritään tehostamaan sekä EU:n että jäsenvaltioiden toimia tämän toimivallan jakautumisen puitteissa.  
Koska pääomamarkkinat ylittävä t kansalliset rajat, tehokkuus määrää, että myös rahoitukseen 
suunnatun järjestelmän olisi tehtävä samoin. Näin vältetään lisäksi rahoitusmarkkinoiden 
vääristymistä. EU:n ulkopuolisilla mailla on oma politiikkansa tukea infrastruktuurien 
rahoittamista. Euroopan tason aloitteella tasoite ttaisiin kansainvälisiä toimintamahdollisuuksia 
eurooppalaisten hankkeiden rahoituksen hankinnassa. 
Lyhyesti sanottuna EU:lla on potentiaalia saavuttaa kaksi tavoitetta: lisätään 
infrastruktuurirahoitusta ja luodaan infrastruktuurihankkeid en joukkolainamarkkinat, jotka 
toimivat EU:n tasolla paremmin ja täydellisemmin kuin jäsenvaltioiden tasolla. 
4. EU:
N ALOITTEEN TAVOITTEET  
Aloitteella on kaksi tavoitetta: edistää infrastruktuuri-investointeja  ja luoda vieraan pääoman 
markkinoista uusi rahoituslähde . Aloitteen pilottivaiheessa nimenomaisena tavoitteena on 
vähentää luottoriskiä enintään 3–6 TEN-T -hankkeessa, yhdessä TEN-E-hankkeessa ja 
enintään 1–3 laajakaistahankkeessa. Tällä pyrit ään siihen, että hankkeissa voidaan laskea 
liikkeeseen joukkovelkakirjoja. Hankkeiden lukum äärä riippuu siitä, kuinka paljon rahoitusta 
kukin hanke edellyttää, eli mitä enemmän rahoitusta tarvitaan, sitä enemmän EU:n 
talousarviovaroja tarv itaan kuhunkin yksittäiseen toimeen. EU :n talousarviosta maksettavan 
rahoitusosuuden odotetaan houkuttelevan lis äinvestointeja 15–20-kertaisesti. Koska 
pilottivaihe on pakostakin soveltamisalaltaan, talousarvioltaan ja ajallisesti rajallinen, 
kyseessä on ainoastaan ensimmäinen as kel kohti infrastruktuurihankkeiden 
joukkolainamarkkinoiden luomista EU:ssa, kun p ilottivaiheessa vauhditetaan yksityisen 
sektorin joukkolainara tkaisujen löytämistä. 
Nämä tavoitteet sopivat hyvin yhteen nykyisten EU -politiikkojen ja -strategioiden kanssa, 
joita ovat esimerkiksi Eurooppa 2020 -strat egia ja kunnianhimoiset energia- ja 
ilmastopolitiikan haasteet eli ns. 20-20- 20 -tavoitteet. Aloite on yhdessä muiden 
rahoitusvälineiden kanssa tärkeä rakennuspalikka Verkkojen Eurooppa - välineessä, jota 
ehdotetaan liikenne-, energia- ja TVT-aloja varten vuosien 2014–2020 monivuotisessa 
rahoituskehyksessä .  
5. TOIMINTAVAIHTOEHDOT  
Siltä perustalta, miten nykyisin pyritään pois tamaan rahoitusvajetta ja saavuttamaan 
yksilöidyt tavoitteet infrastruktuurialalla, on tarkasteltu kolmea vaihtoehtoa: 
Vaihtoehto 1: Rahoitus avustuksina, ei lu oda uutta rahoitusvälinettä (perusskenaario).  
Tällöin luotettaisiin yksinomaan julkisista varoista, myös EU:sta, saataviin avustuksiin, ja 
pankkilainat olisivat tärkein yksityisen sektorin rahoituslähde. Liikennealalla sovellettaisiin edelleen kahta nykyistä rahoitusv älinettä pilottivaiheessa. 
 
FI 5   FI Vaihtoehto 2:  Sääntelykannustimet infrastrukt uurirahoituksen löytämiseksi.  EU:ssa ei 
ole kokonaisuutena todellisia hankejoukkolainoje n markkinoita. Pankit ovat perinteisesti 
hallinneet rahoitusmarkkinoita, ja todelliset yhdentyneet ja likvidit jo ukkolainamarkkinat ovat 
alkaneet kehittyä vasta yhteisen rahan kä yttöönoton jälkeen. Koska pankit tuntevat 
asiakkaansa paremmin ja pystyvät analysoi maan infrastruktuurien rahoitusehdotuksia, ne 
pystyvät hyväksymään riskialttiimpia rahoitusrak enteita kuin joukkovelkakir joihin sijoittajat. 
Yhtenä keinona ratkaista infrastruktuurin ra hoitusongelmat olisi se, että vaadittaisiin 
hankkeiden toteuttajilta parempia vakuuksia ta i tehtäisiin sijoittamisesta sijoittajille 
houkuttelevampaa. 
Vaihtoehto 3: Rahoitusvälineen käyttö. Rahoitusväline olisi EIP:n vakuus tai EIP:n laina. 
Tämän vaihtoehdon etuna on markkinavetoisuus, eli se ei olisi ylhäältä saneltu. Jos väline on 
hyvin suunniteltu, se on hyvin jous tava ja sillä voidaan vastat a markkinatarpeisiin oikeaan 
aikaan.  
Aloite koskisi ennalta määriteltyä liikenne-, ener gia- ja TVT-alan ensisi jaista infrastruktuuria, 
ja sillä täydennettäisiin ha nkerahoituksen nykyisiä lähteitä  (pankkilainoja). Aloitteessa 
hankelaina jaetaan ylimpään etuoikeusluokkaan  ja heikompaan etuoikeusluokkaan , joka 
puolestaan on etuoikeutetussa asemassa suhteessa omaan p ääomaan. Heikompi 
etuoikeusluokka voi olla joko etuoi keusasemaltaan heikompi laina , joka myönnetään 
yritykselle heti alussa, eli rahoite ttu, tai ehdollinen luottolimiitti , jonka yritys voi tarpeen 
mukaan nostaa, eli rahoittamaton. Kyseeseen vo isi tulla myös rahoite tun ja rahoittamattoman 
etuoikeusluokan yhdistäminen, riippuen hankkeen ominaispiirteistä. 
Heikomman etuoikeusluokan mukanaolo parant aa etuoikeutetun saat avan riskiprofiilia . Tämä 
tekee etuoikeutetusta saatavasta houkuttelevamman  sijoittajien silmissä, minkä ansiosta ylin 
etuoikeusluokka voidaan laskea liikkeeseen  joukkovelkakirjana. Yleensä tavoitellaan 
luottoluokitusta, joka on vähintään BBB+ . Todennäköisesti tämä vaatii heikomman 
etuoikeusluokan, joka on enintään 20 prosenttia etuoikeutetusta saatavasta . Tavoitteena on 
saada hankkeiden vieraan pääoman ehtois en yksityisen rahoitu ksen sijoittajapohja 
laajennettua joukkovelkakirjoihin sijoittajiin. Aloite pohjautui si EIP:n ja EU:n väliseen 
riskinjakoon.   
Harkinnassa olivat myös muun muassa seuraavat vaihtoehdot , joista kuitenkin luovuttiin 
aikaisessa vaiheessa ja joita ei arvioitu yksityiskohtaisesti: EU:n tai EIP:n suoraan myöntämä 
etuoikeutettu laina, takaus ve lan täydellisestä takaisinmaksus ta, tappioiden vararahasto sekä 
Euroopan infrastruktuuripankin tai vakuusviraston perustaminen. Nä illä vaihtoehdoilla ei olisi 
joko edistetty rahoituksen saamista pääomamar kkinoilta tai ne olisiv at vääristäneet eri 
toimijoilla olevia kannustimia. 
6. VAIKUTUSTEN ARVIOINTI  
Vaihtoehto 1: Rahoituksen myöntäminen avustuksina merkitsisi sitä, että hyväksytään 
jatkuva vaje infrastruk tuuri-investoinneissa ja yksityisen rahoituksen lähteissä, mikä haittaa 
Euroopan pitkän aikavälin kest ävää kasvua. Valmistuneiden hankkeiden taloudellisiin ja 
yhteiskunnallisiin vaikutuksiin ei muutoin kohdistuisi vai kutuksia. Infrastruktuurin 
rakentamisesta yhteiskunnalle aiheutuvat kusta nnukset olisivat tode nnäköisesti tarpeettomat 
kalliit. Vaarana olisi, että EU:n kannalta ol ennainen infrastruktuuri jäisi kansallisten 
painopisteiden jalkoihin. 
 
FI 6   FI Vaihtoehto 2:  Sääntelykannustimien ansiosta joukkolainarahoitu s saattaisi lisääntyä. 
Valmistuneiden hankkeiden taloudellisiin ja  yhteiskunnallisiin vaik utuksiin ei muutoin 
kohdistuisi vaikutuksia. Veronm aksajille aiheutuisi kuitenk in todennäköisesti korkeampia 
lopullisia kustannuksia, sillä lis äpääoman kustannukset tulisivat  heidän maksettavakseen. 
Vaatimusten noudattamisesta niillä aloilla, jo illa sääntelykannustimia on luotu, aiheutuvat 
kustannukset saattaisivat myös olla korkeat ja johtaa markkinoiden vääristymiseen. Tätä 
seikkaa on kuitenkin vaikea arvi oida. On kuitenkin epätodennäköi stä, että tämä vaihtoehto 
toteutuisi nopeasti. 
Vaihtoehto 3: Rahoitusväline toteutettaisiin ehdollisena luottolimiittina tai 
etuoikeusasemaltaan heikompana lainana. Tässäkään vaihtoehdossa valmistuneiden 
hankkeiden taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin vaikutuks iin ei muutoin kohdistuisi 
vaikutuksia, mutta veronmaksajille aiheutuvien kustannusten odotetaan olevan alhaisemmat. 
Seuraavassa taulukossa esitetään yleiskatsaus tarkasteltujen vaihtoehtojen muihin eri 
vaikutuksiin (taloudelliset , yhteiskunnalliset ja ympäristövaikutukset):  
 
FI 7   FI  
 Vaihtoehto 
 
Arviointi-
perusteet  Vaihtoehto 1: 
Rahoitus avustuksia 
myöntämällä  Vaihtoehto 2: 
Sääntelykannustimet  Vaihtoehto 3: 
Rahoitusväline + 
mahdollinen 
pääomamarkkinoiden 
sääntely  
Saavutetut tavoitteet  
Euroopan 
laajuiset verkot  Osittain  Osittain  Kyllä  
Pääoma-
markkinat  Ei Ehkä  Kyllä  
Vaihtoehtojen vaikutukset  
Taloudelliset 
vaikutukset  – Vain vähäiset mahdollisuudet tehokkuuden lisääntymiseen – Rahoituksesta edelleen puutetta 
– EU:n pitkän 
aikavälin kasvupotentiaali ja kilpailukyky heikkenevät 
suhteellisesti  
– Infrastruktuuri-
kustannukset yhteiskunnalle turhan kalliita
 – Ei talousarviokustannuksia – Päätöksenteon vääristyminen, joka johtaa varojen väärään kohdentumiseen
2 
– Hankkeiden toteuttajien, 
hankintaviranomaisten ja veronmaksajien kustannukset kasvavat, mikä johtaa siihen, että  
rakennetaan vähemmän 
infrastruktuuria – Laajentamis-mahdollisuudet ovat vähäisemmät 
sääntelyerojen 
aiheuttamien esteiden vuoksi  
– Pk-yrityksille aiheutuu 
suhteettoman korkeita kustannuksia säännösten 
noudattamisesta
 – Lopullinen rahoitus 
saadaan yleensä pienemmin kustannuksin – Suurten infrastruktuurihankkeiden toteuttaminen kiihtyy ja 
johtaa kansallisiin ja rajat 
ylittäviin etuihin – Infrastruktuuri saadaan paremmin käyttöön kohtuullisin hinnoin 
– Rahoitusmahdollisuudet 
lisääntyvät – Positiivinen vaikutus kasvuun ja kilpailukykyyn EU:ssa 
– Markkinajohtoisuus
 
Yhteiskunnal-
liset vaikutukset  – Avustuksia myönnetään 
hankkeille, jotka 
voisivat saada rahoitusta – Hankkeiden toteuttajat 
suosisivat korkeampien 
kustannusten vuoksi 
hankkeita, jotka toisivat parhaan tuoton – Eläke- ja vakuutusrahastot 
saavat tuotettua korkeampaa 
voittoa eläkevakuutusten 
ottajille eli kansalaisille – Markkinoiden 
                                                 
2 Koska rahoituskustannukset kasvavat, hankkeiden to teuttajat todennäköisesti etsivät poikkeuksellisesti 
hankkeita, joissa voitto on hyvä, mikä saattaa johtaa heikompien mutta silti toteuttamiskelpoisten hankkeiden jäämiseen toteuttamatta tietyillä aloilla. Investoijat saattavat puolestaan investoida 
infrastruktuurihankkeisiin pikemminkin lainsäädäntöön liittyvien etujen kuin hankkeiden laadun vuoksi, 
mikä saattaa johtaa varoje n väärään kohdentumiseen. 
 
FI 8   FI markkinoilta 
– Rahoitus saattaa 
jäädä puuttumaan 
heikoimmilta hankkeilta  – EU:n kannalta keskeinen infrastruktuuri jää 
kansallisten 
painopisteiden jalkoihin 
– Rajat ylittävien 
hankkeiden epäsuhta, 
mikä vähentäisi 
koheesiota EU:ssa
 – Heikompien hankkeiden jääminen toteuttamatta  
– Epäsuhta yli rajojen 
kasvaisi ja koheesio vähenisi EU:ssa
 yhdentyminen paranee, mikä johtaa parempiin palveluihin, 
sijoittajien luottamuksen 
paranemiseen ja suurempaan osallistumiseen rahoitusmarkkinoille 
– Luodaan uusia työpaikkoja 
edistämällä uutta 
infrastruktuuria ja 
talouskasvua
 
Ympäristö-vaikutukset
 – Ei erityisiä ympäristövaikutuksia
 – Korkeammat kustannukset johtavat 
siihen, että infrastruktuuria 
rakennetaan vähemmän, minkä myötä mahdolliset vaikutukset (myönteiset ja kielteiset) vähenevät
 – Saadaan nopeammin tai ylipäätänsä rahoitusta 
hankkeille, joilla on 
ympäristövaikutuksia ja joita ei toteutettaisi muutoin 
– Eurooppa 2020 -strategian 
toteutuminen myönteisin 
ympäristövaikutuksin
 
 
Edellä esitetystä taul ukosta käy ilmi seuraavaa: 
• Taloudellisista näkökohdista katsottuna  vaihtoehto 3 näyttäisi kaiken kaikkiaan 
parhaalta. Molemmat yksilöidyt tavoitteet saavutettaisiin alhaisemmin kokonaiskustannuksin. Jos hinnoittelu olisi oi kein, ei syntyisi markkinoiden 
vääristymiä ja hallinnolliset kusta nnukset jäisivät alhaisemmiksi. 
• Yhteiskunnallisista näkökohdista katsottuna  taloudellisten yksiköiden olisi sekä 
vaihtoehdossa 2 että 3 helpompi saada p ääomaa, luoda tarvitt ava infrastruktuuri, 
edistää kasvua ja luoda lis ää työpaikkoja. Vaihtoehto 3 olisi kuitenkin toivottavampi 
vaihtoehto, sillä se hyödyttäisi yhteisösijoittajia, kuten eläke- ja vakuutusrahastoja, jotka sijoittavat rahoitusvä lineisiin saadakseen paremman tuoton eläkevakuutusten 
ottajille eli kansalaisille. 
• Ympäristönäkökohdista katsottuna  voidaan todeta, että EU:n aloitteella on yleisiä 
tavoitteita ainoastaan sen suhteen, miten ha nkkeita rahoitetaan. Itse hankkeilla voi 
puolestaan olla ympäristövaikutuksia.  
Seuraavassa taulukossa esitetään tiivistelmä eri vaihtoehtojen eduista ja haitoista mitattuna 
sillä, millainen vaikuttavuus niillä on asiano maisten tavoitteiden saavuttamisessa ja miten 
tehokkaita ne siinä ovat tiet yllä resurssitasoll a tai vähäisimmin kustannuksin. Kussakin 
skenaariossa luokittelu vaihtelee vä leillä ”---” (hyvin kielteinen),  0 (neutraali) ja ”+++” (hyvin 
myönteinen).
 
FI 9   FI  
 Arviointiperusteet
 
Vaihtoehto  Vaikutukset 
sidosryhmiin  Vaikuttavuus  Tehokkuus  
Tavoite 1: Erityisesti Euroopan laajuisiin ver kkoihin liittyvien infrastruktuuri-investointien 
edistäminen  
Vaihtoehto 1: 
Avustukset  0 0 0  
Vaihtoehto 2: 
Sääntelykannustimet  (--) jonkin verran 
hallinnollista 
rasitetta niin yritysten kuin investoijien osalta mutta  
(0) jäsenvaltioiden 
hallinnollinen rasite pysyy ennallaan, jollei lisäseurantaa 
vaadita
 (+) tekee joidenkin TEN-hankkeiden 
toteuttamisen osittain mahdolliseksi  
(--) saattaa aiheuttaa 
ristiriitoja eri alojen 
sääntelyn välillä ja 
saattaa edellyttää enemmän pääomaa
 (0) ei lisää 
talousarviokustannuksia  
(---) lisää kustannuksia lähes kaikentyyppisten sidosryhmien osalta  
(--) voi vaikuttaa kaikkiin 
hankkeisiin ja rahoittajiin, 
ei ainoastaan niihin, jotka käyttävät joukkovelkakirjoja
 
Vaihtoehto 3: 
Rahoitusväline  (-) alhaisempi 
hallinnollinen 
rasite yrityksille ja jäsenvaltioille mutta  
(---) korkeampi investoijille  
(--) edellyttää 
investoijille suunnattua valistusta
 (++) helpottaa TEN-
hankkeiden toteuttamista
(++) edistää sisämarkkinoita  
(+++) piristää pankkien ja joukkolaina-markkinoiden välistä 
kilpailua  
(---) riippuu muista 
edellytyksistä, kuten markkinoilla saavutettu hyväksyntä, julkisiin 
hankintoihin liittyvät 
menettelyt, sääntelykehys ja sijoittajien epävarmuustekijöinä näkemät seikat
 (+) talousarviosta 
maksettaville 
rahoitusosuuksille on tiukka yläraja  
(+++) infrastruktuuri-
investointien kustannusten odotetaan olevan 
hankkeen koko eliniän 
alhaisempia
 
Tavoite 2: Luodaan vieraan pääoman markkinoista uusi rahoituslähde  
Vaihtoehto 1: 
Avustukset  (---) ei kannustimia 
investoijille ja 
hankkeille  (---)  (---)  
Vaihtoehto 2: 
Sääntelykannustimet   (0) ei luoda uutta 
sijoitusvälinettä  
(+) joitakin 
yksityisiä aloitteita (+) vieraan pääoman 
markkinoista saattaa 
muodostua rahoituslähde
(+) saattaa houkutella (--) korkeammat 
rahoituskustannukset  
(---) epäselvää, saako 
houkuteltua lisärahoitusta, 
 
FI 10   FI (markkinarako-
toimintaa) saattaa 
kehittyä  jonkin verran rahoitusta  joten maksetut 
lisäkustannukset saattavat 
osoittautua turhiksi  
Vaihtoehto 3: 
Rahoitusväline  (++) 
rahoitusvälineiden 
joukko laajenee  
(--) EU:n uusi 
rahoitusväline vaatii edistämistä ja valistusta 
 (+++) edistää uusia 
rahoituslähteitä, ja  
(++) saattaa luoda uuden omaisuuseräluokan  
(+++) houkuttelee eniten rahoitusta  
(--) senkaltaiset tekijät 
kuten velallisen valvonta 
ja seuranta vaativat moninaisia lähestymistapoja
 (++) rahoituskustannusten 
odotetaan alenevan  
(-) epävarmuustekijöitä 
lisäkustannusten (esimerkiksi luottoluokitus tai listaus) osalta
 
 
Vaihtoehto 2  on edullisin komission näkökulmasta , mutta siitä aiheutuu kustannuksia kaikille 
hankkeiden toteuttajille , ovatpa ne isoja tai pien iä, eivätkä edut ole il meisiä. Koska pankeille 
ja sijoittajille ei ole kannustimia muuttaa kä yttäytymistään, pääomamarkkinoiden kehitys ei 
ehkä kulje haluttuun suuntaan. Va ihtoehdolla odotetaan olevan melko kielteinen vaikutus 
sidosryhmiin, ja sen odotetaan menest yvän huonosti vaikuttavuudessa ja tehokkuudessa  
muihin vaihtoehtoihin verrattuna. Sen vuoksi se arvioidaan vaihtoehdoista huonoimmaksi. 
Vaihtoehto 1  ei sinällään lisää  minkään sidosryhmän kustannuksia , mutta sillä ei saada 
lisärahoitusta  laina- tai pääomamarkkinoilta. Sillä ei  myöskään olisi vaikutusta siihen, mikä 
on vaikuttavuus tai tehokkuus  yksilöityjen tavoitteiden saavuttamisessa. Sen vuoksi se 
arvioidaan vaihtoehdoista toiseksi huonoimmaksi. 
Paras vaihtoehto on rahoitusvälineen käyttö eli vaihtoehto 3 , sillä se tuo markkinatoimijoille 
taloudellisia kannustimia mukauttaa käyttäyt ymistään aiheuttamatta  kuitenkaan yleisiä 
sääntelykustannuksia . Sitä pidetään vaikut tavuudeltaan parhaimpana  ratkaisuna, jolla on 
myönteisimmät vaikutukset  sidosryhmiin ja joka tuo kouriintuntuvimman parannuksen 
infrastruktuurirahoitukseen. 
7. SEURANTA JA ARVIOINTI  
Komissio saattaa turvautua yhteen tai useampaan rahoituslaitoksee n, jolla on julkisia tehtäviä. 
Tukihakemukset osoitettaisiin näille rahoitu slaitoksille, jotka arvioisivat hakemukset, 
hankkeen rahoitusrakenteen, hankkeen taloudellis en kannattavuuden jne. sisäisten sääntöjensä 
ja menettelyjensä mukaisesti. Pilottivaihe toteutetaan eritoten EIP:n kanssa. 
EIP:n rahoitustoimia hallinnoi EIP omien sääntö jensä ja menettelyjensä mukaisesti, mukaan 
lukien asianmukaiset hyväksyntä- , tarkastus-, valvonta- ja se urantamenettelyt. EIP raportoi 
toiminnasta säännöllisesti komissiolle.  
Komissio kerää jo nyt tietoa EU :n joukkolainamarkkinoista ja sa attaa pyytää tie toja pankeilta, 
jotka tarjoavat hankejoukkolainoja. Näiden läht eiden ja erityisten su oritusindikaattoreiden 
avulla komissio pystyy arvioimaan pilottivaihetta ennen vuoden 2013 loppua pystyäkseen tekemään johtopäätökset tulevasta rakenteest a. Verkkojen Eurooppa -välineen välivaiheen 
 
FI 11   FI arvioinnissa arvioidaan, onko käyttö ön otetulla järjestelmällä (ede lleen) lisäarvoa ja pitäisikö 
se säilyttää.