Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Yhteistä maatalouspolitiikkaa koskeva väliarviointi"

(KOM(2002) 394 lopullinen)

(2003/C 85/19)

Komissio päätti 6. joulukuuta 2002 EY:n perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta.

Asian valmistelusta vastannut "maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö" -erityisjaosto antoi lausuntonsa 14. marraskuuta 2002. Esittelijä oli Adalbert Kienle.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 11. ja 12. joulukuuta 2002 pitämässään 395. täysistunnossa (joulukuun 11. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 82 ääntä puolesta ja 3 vastaan 10:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. EY:n yhteisen maatalouspolitiikan kehittämistä koskeva keskustelu on maatalousalan taloudellisten ja sosiaalisten intressien ohella merkittävä monien muidenkin seikkojen kannalta. Tällaisia seikkoja ovat elintarviketurvallisuus, ravinnon turvaaminen ja kuluttajansuoja. Maatalous on ylivoimaisesti suurin maankäyttäjä, joten se vaikuttaa merkittävästi ympäristön- ja luonnonsuojeluun. Lisäksi maatalous on tärkeää elinkelpoisten ja elinvoimaisten maaseutualueiden kehittämistä ajatellen.

1.2. Maatalousyritysten tehtävä on ottaa kestävän kehityksen mukaisesti huomioon kilpailukykyyn ja monitoimisuuteen suuntautuneen eurooppalaisen maatalousmallin taloudelliset, ekologiset ja sosiaaliset näkökohdat sekä löytää niiden välinen tasapaino. Jos maatalous ei ole taloudellisesti menestyksekästä, ei useita maataloudelle asetettuja yhteiskunnallisia tavoitteita voida toteuttaa.

1.3. Maataloutta ja maatalouspolitiikkaa on viime vuosina tarkasteltu kriittisesti yhteiskunnallisesta näkökulmasta laaja-alaisemmin ja tiiviimmin kuin koskaan aiemmin. Keskipisteessä ovat olleet elintarvikeskandaalit ja niistä tehtävät päätelmät: unionin elintarvikelainsäädännön ja kokonaisvaltaisten laadunvarmistusjärjestelmien kehittäminen ovat saaneet maanviljelijöiden ja koko elintarvikeketjun kannalta täysin uuden merkityksen. Maanviljelijät, elintarviketeollisuus, kuluttajat ja politiikka pyrkivät nyt vastaamaan näihin haasteisiin rakentavassa hengessä.

1.4. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea on etenkin oma-aloitteisissa lausunnoissaan aiheista "YMP:n tulevaisuus", annettu 20. ja 21. maaliskuuta 2002, ja "Eurooppalaista maatalousmallia lujittava politiikka", annettu 20. ja 21. lokakuuta 2000, tarkastellut perusteellisesti, ajanmukaisesti ja ennakoivasti yhteistä maatalouspolitiikkaa ja Agenda 2000:n toimivuutta. Erityisen arvokkaaksi osoittautui tässä yhteydessä tiivis yhteistyö Euroopan parlamentin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan kanssa. ETSK on pyrkinyt myös hyödyntämään monien kansalaisten ja organisaatioiden maataloutta kohtaan tuntemaa entistä suurempaa mielenkiintoa siten, että eurooppalaiseen maatalousmalliin sisältyvälle monitoimiselle maataloudelle annettaisiin kestävät poliittiset takuut. Komitea soveltaakin komission tiedonannosta "Yhteistä maatalouspolitiikkaa koskeva väliarviointi" antamassaan lausunnossa aiempaa lähestymistapaansa.

1.5. Vaikka Brysselissä 24. ja 25. lokakuuta 2002 pidetyssä huippukokouksessa - jossa avattiin tie Euroopan unionin historialliselle itälaajentumiselle - selvitettiin jo yhteisen maatalouspolitiikan rahoitus (maatalouden markkinajärjestelyjen ja suorien tukien osalta) vuoteen 2013 asti ja päästiin asiasta sopimukseen, ETSK haluaa edelleen tarkastella perinpohjaisesti komission tiedonannoissaan esittämiä kannanottoja ja ehdotuksia.

2. Komission 10. heinäkuuta 2002 antaman tiedonannon pääkohdat

2.1. Komissio muistuttaa tiedonannossaan Berliinin Eurooppa-neuvostolta saamastaan toimeksiannosta esittää Agenda 2000:n väliarviointi (Midterm Review). Tavoitteet ovat pääosin samat kuin Berliinin ja myös Göteborgin huippukokouksissa asetetut tavoitteet eli etenkin kilpailukykyinen maatalousala, ympäristöystävälliset tuotantomenetelmät ja laadukkaat tuotteet, maanviljelijöiden kohtuullinen elintaso ja tulojen vakaus, kulttuurimaiseman säilyttäminen, maatalouspolitiikan yksinkertaistaminen sekä maanviljelijöiden tarjoamille palveluille annettavan tuen hyväksyntä yhteiskunnassa. Komissio torjuu tukien poistamisen tai yhteisen maatalouspolitiikan uudelleenkansallistamisen samoin kuin EU:n maanviljelyn rajoittamisen passiiviseen rooliin.

2.1.1. Komission mukaan lainsäädäntöehdotukset on määrä esittää vuodenvaihteeseen 2002/2003 mennessä sen jälkeen kun yhteisön toimielimiä ja asianomaisia osapuolia on kuultu.

2.2. Ehdotuksissa kaavaillaan hintatukien alentamista edelleen tiettyjen maatalouden markkinajärjestelyjen yhteydessä. Tämä koskee etenkin viljoja ja riisiä. Komission mukaan intervention on kyseisissä tapauksissa määrä olla vain toissijainen ja harvoin käytetty turvaverkko. Tasausmaksuja on sitä vastoin tarkoitus myöntää tai korottaa. Komissio suunnittelee viljojen osalta myös kuukausikorotuksista luopumista ilman minkäänlaista kompensaatiota. Lisäksi komissio ehdottaa rukiin intervention poistamista. Durum- eli makaronivehnän ja kuivarehujen suhteen tähänastista tuotantoon sidottua tukea on määrä alentaa tai muuttaa maanviljelijöiden tulotueksi. Pähkinöille komissio ehdottaa pysyvää kiinteämääräistä tukijärjestelmää, jota jäsenvaltiot voivat täydentää tiettyyn rajaan asti. Maitotuotealan kehittämiseksi komissio esittää vain neljä vaihtoehtoa. Öljykasvien ja naudanlihan suhteen komissio ei tee välittömiä ehdotuksia, vaikka mahdollisen tuotantomääristä riippumattoman tuen ja tuen mukauttamisen vaikutukset ovat hyvin merkittäviä kyseisillä aloilla ja myös maitotuotealalla.

2.3. Komissio ehdottaa tähänastisen hintatukijärjestelmän syvällistä muutosta eli tuotantomääristä riippumatonta suoraa tukea. Ehdotus koskee etenkin peltokasvien tukia, eläinpalkkioita sekä vuodesta 2005 lähtien maidon tasausmaksuja. Tasausmaksut on määrä eriyttää nykyisestä laskentaperusteesta (esim. eläin- tai hehtaaripalkkio) ja maksaa suorana tulotukena maanviljelijälle (yleinen maatilakohtainen tulotuki). Komission ehdotuksen mukaan maatilakohtaisen tulotuen määrä riippuu maatalousyrityksen tähän mennessä saamista tuista (aiemmat viitetiedot). Kaikki suorat tuet on kuitenkin tulevaisuudessa määrä sitoa uusien kriteerien täyttämiseen. Näin ollen ne määritellään uudelleen ja sidotaan tietyssä määrin toisenlaisiin vaatimuksiin (ks. kohta 2.5).

2.4. Komissio haluaisi muuttaa mahdollisimman monet tähänastisista tasausmaksuista - nimittäin peltokasveja, palkokasveja, tärkkelysperunaa, naudanlihaa, maitoa (vuodesta 2005 lähtien) ja lampaita koskevat tasausmaksut - yleiseksi maatilakohtaiseksi tulotueksi. Komissio ehdottaa suuria muutoksia myös riisin, durum- eli makaronivehnän ja kuivarehun markkinajärjestelyihin. Nykyiset tuotantokiintiöt ja istutusoikeudet on määrä säilyttää. Komission periaatteellisena lähtökohtana on, että maanviljelijät voivat nykyistä joustavammin päättää tuotannostaan. Kesannoinnin suhteen komissio suunnittelee kuitenkin entistä tiukempia säännöksiä: se ehdottaa pakollisen, pitkäaikaisen (10 vuotta kestävän) kesannoinnin käyttöönottoa.

2.4.1. Jos maanviljelijä luovuttaa, myy tai vuokraa maatalousmaata, vastaava osa tuesta siirtyy uudelle viljelijälle (pinta-alatuen tapaan). Tuotantomääristä riippumatonta tukea ei komission mukaan ole periaatteessa tarkoitus hyödyntää maatilojen, tuotantosuuntien, alueiden tai jäsenvaltioiden väliseen tukien uudelleen jakamiseen, vaan maanviljelijät saavat periaatteessa edelleen nykyisen suuruiset tuet. Jäsenvaltioille on kuitenkin määrä antaa mahdollisuus mitoittaa maatilakohtainen tuki osittain alueellisten tai kansallisten keskiarvojen perusteella.

2.5. Kaikki suorat tuet on tulevaisuudessa määrä sitoa ympäristön- ja eläintensuojelunormien ja elintarviketurvallisuuden normien sekä alueiden käyttöä koskevien velvoitteiden noudattamiseen (täydentävät ehdot, Cross Compliance). Suorat maksut sidotaan näin ollen "hyvien viljelykäytäntöjen" kriteerien noudattamiseen. Komissio tekee vielä konkreettisia ehdotuksia kyseisiä standardeja koskevan yhteisön laajuisen kehyksen määrittelemiseksi.

2.6. Euroopan komissio ehdottaa myös, että maatilat, jotka saavat suoria tukia vuosittain yli 5000 EUR, velvoitettaisiin ottamaan käyttöön ympäristöä, eläinten terveyttä, elintarvikkeiden turvallisuutta ja tilanhoitoa koskevien vaatimusten noudattamista valvova tilatarkastusjärjestelmä (Farm Audit). Nykyinen vuoroviljelyyn perustuva kesannointi korvataan velvoitteella kesannoida peltomaat kymmeneksi vuodeksi ympäristösyiden perusteella. Koska energiakasvien viljely kesantomailla on tarkoitus lopettaa, Euroopan komissio ehdottaa "hiilidioksidipäästöjen vähennyshyvitystä" energiakasvihehtaaria kohti.

2.7. Tähän saakka vapaaehtoista tuen mukauttamista sovelletaan tällä hetkellä vain Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Sen soveltaminen on keskeytetty Ranskassa ja siitä on luovuttu Portugalissa. Saksaan sitä kaavaillaan kuitenkin vuodesta 2003 lähtien. Komissio ehdottaa nyt, että kaikissa EU:n jäsenvaltioissa otetaan vuodesta 2004 lähtien käyttöön pakollinen "dynaaminen" tuen mukauttaminen. Maanviljelijöille maksettavia suoria tukia on komission mukaan määrä alentaa vuosittain kolme prosenttia. Tuen alentamisen kahdenkymmenen prosentin enimmäisaste saavutettaisiin näin ollen vuonna 2010.

2.7.1. Komission mukaan kolme neljäsosaa Euroopan tiloista jää kokonaan tuen mukauttamisvelvoitteen ulkopuolelle, kun tuen mukautuksesta vapautetaan 5000 EUR:n määrä, jos tilalla on kaksi kokopäivätoimista työntekijää, ja 3000 EUR:n määrä kutakin seuraavaa kokopäivätoimista työntekijää kohti. Ehdotus suorien tukien 300000 EUR:n enimmäismäärästä maatilaa kohti (työntekijäkohtaisen vapaaosuuden lisäksi) koskisi suurtiloja, minkä vuoksi on otettava tarkkaan huomioon yrityksiin, työpaikkoihin ja alueisiin kohdistuvat vaikutukset.

2.7.2. Euroopan komission mukaan tukien mukauttaminen ei periaatteessa edellytä jäsenvaltioilta vuoteen 2006 asti kansallisen yhteisrahoitusosuuden lisäämistä etenkään siksi, että EU:n yhteisrahoitusosuutta maatalouden ympäristötoimenpiteitä (sekä ehdotettuja eläinsuojelutoimia) varten on määrä nostaa kymmenen prosenttiyksikköä.

2.8. Tukien mukauttamisen ansiosta säästyneet varat on komission ehdotusten mukaan tarkoitus siirtää EU:n budjettiin ja tämän jälkeen jakaa uudelleen jäsenvaltioille maaseutualueiden kehittämisohjelmia varten (toinen pilari). Varoja uudelleen jaettaessa on tarkoitus noudattaa esimerkiksi seuraavia kriteereitä: maatalousmaan käyttö, työvoima ja vauraus. Tämä voi johtaa varojen siirtymiseen jäsenvaltiosta toiseen. Tuen mukauttamisesta vapautetun tukiosuuden soveltamisen sekä enintään 300000 EUR:n suuruisen maatilakohtaisen tuen maksamisen jälkeen säästyneiden varojen on kuitenkin tarkoitus jäädä jäsenvaltioihin, joissa ne voidaan käyttää toisen pilarin piiriin kuuluviin toimiin.

2.8.1. Toisen pilarin yhteydessä on tarkoitus tarjota uusia tukitoimia etenkin elintarvikkeiden laadun edistämiseksi. Maanviljelijöille, jotka osallistuvat vapaaehtoisesti laadunvarmistus- ja sertifiointiohjelmiin, on tarkoitus myöntää tukea. Tuottajaryhmien markkinointitoimia ja ekologisia laatuohjelmia on myös määrä tukea.

2.8.2. Komissio ehdottaa tukea myös maanviljelijöille, jotta he noudattaisivat ympäristöä, elintarvikkeiden turvallisuutta, eläinten suojelua tai tilanhoitoa koskevia uusia standardeja sekä EU:n laajuisen uuden määritelmän mukaisia hyviä viljelykäytänteitä. Enintään viisivuotista tukea on tarkoitus alentaa asteittain. Myös tilatarkastuksiin osallistumista on voitava tukea.

2.8.3. Lopuksi komissio ehdottaa tukea eläintensuojelutoimille maatalouden ympäristötoimien mallin mukaisesti. EU:n yhteisrahoitusosuutta on sekä maatalouden ympäristötoimien että eläintensuojelutoimien osalta tarkoitus korottaa tähänastisesta 50 prosentista (75 prosentista tavoitteen 1 piiriin kuuluvilla alueilla) 60 prosenttiin (85 prosenttiin tavoitteen 1 piiriin kuuluvilla alueilla).

YLEISTÄ

3. Väliarvioinnin rooli Agenda 2000:n yhteydessä

3.1. Kuten johdannossa esitetään, Euroopan talous- ja sosiaalikomitea on jo oma-aloitteisessa lausunnossaan "YMP:n tulevaisuus"(1) tarkastellut useita kysymyksiä, joita komissio nyt käsittelee tiedonannossaan tai joita koskevia ehdotuksia se tekee YMP:n väliarvioinnissa. ETSK esitti selkeänä kantanaan Agenda 2000:n päätösten voimassaoloajan ja ns. välitarkistuksen arvioinnin suhteen, että "- - Agenda 2000:n voimassaoloaika päättyy vuoden 2006 lopussa. Vuosina 2002 ja 2003 nykyisiin säännöksiin voidaan tehdä pieniä tarkistuksia ainoastaan ns. välitarkistuksen yhteydessä. Maatalous voi näin ollen vuoden 2006 loppuun saakka luottaa toimintaolosuhteiden vakauteen".

3.2. Komitea on edelleen sitä mieltä, ettei Berliinin huippukokouksen tarkistustoimeksiannoilla eikä useimpien tuotteiden odotetulla markkinakehityksellä voida tällä hetkellä perustella YMP:n laaja-alaista uudistusta. On myös muistettava maatalousasioista vastaavan komission jäsenen aiemmat kannanotot, joiden mukaan väliarviointi on tarkistus eikä uudistus.

3.3. Berliinissä maaliskuussa 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätösten mukaan Agenda 2000:ta on vuosina 2002-2003 määrä tarkistaa viljojen, öljykasvien, maidon ja mahdollisesti myös naudanlihan aloja markkinakehityksen ja EU:n maatalousmenojen kannalta. Agenda 2000:ssa ei mainita EU:n maatalouspolitiikan rahoituksen muutosta väliarvioinnin yhteydessä. Maaseutualueiden kehittämisohjelmia on määrä arvioida vuonna 2003.

3.3.1. Maatalousneuvosto on kehottanut tarkistamaan myös sokerin, humalan, oliivien ja tupakan aloja sekä pienviljelijöitä koskevaa järjestelmää.

3.4. Göteborgissa kesäkuussa 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto velvoitti noudattamaan yhteisessä maatalouspolitiikassa kestävän kehityksen tavoitetta. Painopisteeksi on asetettava "terveellisten ja korkealaatuisten tuotteiden, ympäristöllisesti kestävien tuotantomenetelmien, myös luonnonmukaisen tuotannon, uusiutuvien raaka-aineiden ja biologisen monimuotoisuuden suojelun edistäminen". Göteborgin huippukokouksessa ei kuitenkaan annettu Agenda 2000:n väliarviointia koskevia konkreettisia tarkistustoimeksiantoja.

3.5. ETSK:n mukaan puolueiden, järjestöjen ja viestimien reaktiot väliarvioinnin julkaisemisen jälkeen - riippumatta kannattavasta, torjuvasta tai epäröivästä asenteesta - kuvastuvat Schuman-instituutin arvioinnista: "Uudistukset ovat suurin muutos yhteisen maatalouspolitiikan 45-vuotisessa historiassa". (Reforms ... constitute the biggest change in the CAP's 45-year history.) Näin ollen väliarvioinnissa esitetyt ehdotukset ulottuvat selkeästi Agenda 2000:ta pidemmälle. ETSK katsoo, että ehdotukset antavat virikkeitä ennen kaikkea vuoden 2007 jälkeistä uudistusta silmällä pitäen.

3.6. Tämän vuoksi on ETSK:n mielestä vielä ennen lainsäädäntöehdotusten laatimista käytävä perinpohjaista ja avointa keskustelua siitä, mikä painoarvo politiikan vakaudella ja luotettavuudella on Euroopan maanviljelijöille tai miten pakottava tällainen pitkälle menevä maatalousuudistus on nyt eli etuajassa. ETSK pitää ehdottoman välttämättömänä, että kaikissa pohdinnoissa ja uudistusehdotuksissa otetaan huomioon myös uudistusten mahdolliset vaikutukset maataloustuotantoon ja elintarviketeollisuuteen sekä osuuskuntiin. Keskustelua tarvitaan myös siksi, ettei Agenda 2000 ole vain yhteisön maanviljelijöiden toimintakehys vaan myös perusta yhteisön tulevalle laajentumiselle sekä maailmankauppajärjestö WTO:n kanssa käytäville neuvotteluille.

3.7. ETSK on kuitenkin vakuuttunut siitä, ettei perinpohjaista keskustelua voida käydä ennen kuin komissio on esittänyt laaja-alaisen analyysin ehdotusten vaikutuksista. ETSK:n mielestä on ongelmallista, että komissio on kiirehtinyt lainsäädäntötekstien laatimista jo ennen kuin Euroopan parlamentti, Euroopan talous- ja sosiaalikomitea ja alueiden komitea ovat voineet esittää lausuntonsa.

4. Väliarviointiin sisältyviä ehdotuksia koskevat huomiot

4.1. ETSK kannattaa periaatteessa komission tavoitteita. Komitea on tyytyväinen etenkin pyrkimykseen liittää monitoimisuuden käsite koko yhteiseen maatalouspolitiikkaan. Ennen kaikkea on tärkeää tutkia, palvelevatko komission ehdottamat toimet todella tavoitteiden saavuttamista ja edistävätkö ne maatalouden monitoimisuutta ja kilpailukykyä ja jos palvelevat, niin missä määrin. Tämä on tärkeää, sillä väliarvioinnin yhteydessä ehdotetut maatalouspoliittisten välineiden muutokset johtaisivat pitkälle meneviin muutoksiin Euroopan maataloudessa.

4.1.1. ETSK viittaa tässä yhteydessä tiiviiseen keskusteluun, jota se kävi komission ja Euroopan parlamentin kanssa laadittaessa komitean oma-aloitteista lausuntoa aiheesta "YMP:n tulevaisuus". Komitea esitti kyseisessä lausunnossaan väliarvioinnista käytävän keskustelun kannalta hyvin merkittäviä kysymyksiä, joihin ei tähän mennessä kuitenkaan valitettavasti ole annettu riittäviä vastauksia. Komitea pitääkin perinpohjaisia analyysejä ja tutkimuksia edelleen välttämättöminä.

4.1.2. ETSK pahoittelee myös sitä, ettei komissio ole hyödyntänyt väliarviointia analysoidakseen yhä pahenevaa Euroopan maanviljelijäväestön ikääntymisen ongelmaa. Tässä yhteydessä viitattakoon Euroopan parlamentin, Euroopan talous- ja sosiaalikomitean ja alueiden komitean 6. joulukuuta 2001 antamaan yhteiseen julistukseen, jossa vaadittiin, että "nuoret viljelijät on asetettava etusijalle kaikessa tulevaisuutta koskevassa suunnittelussa ja väliarvioinnin yhteydessä on toteutettava välittömästi tehokkaita ja suoria toimia nuorten viljelijöiden aseman edistämiseksi ja tukemiseksi". ETSK toivoo, että lainsäädäntöehdotuksiin sisällytetään tämän suuntaisia konkreettisia toimenpiteitä.

4.2. Komission erityistoive, eli intervention heikentäminen markkinoilla turvaverkon tasolle etenkin viljojen suhteen, saavutettiin jo Agenda 2000:een sisältyneillä hinnanalennuksilla. Viljojen julkisia interventiovarastoja on vähennetty tuntuvasti viime vuosina. Tämän vuoksi ETSK epäilee, voidaanko ehdotettua viljojen viiden prosentin hinnanalennusta perustella maailmanmarkkinahintojen kehityksellä, sillä komissio itse pitää ennusteidensa lähtökohtana vakaita maailmanmarkkinoita. ETSK on huolissaan siitä, että näin yhteisön etuuskohtelua heikennetään ja estetään.

4.2.1. Komission ehdottaman rukiin intervention korvikkeettoman poistamisen sijaan ETSK pitää siirtymä- ja jatkojärjestelyjä ehdottoman välttämättöminä. Rukiin uusia käyttömahdollisuuksia voitaisiin hyödyntää esimerkiksi eläinten ruokinnassa.

4.2.2. Durumvehnän osalta komitea pelkää, etteivät komission ehdotukset johda tavoitteena olevaan laadun parantumiseen, vaan siihen, että viljely siirtyy huomattavassa määrin muille alueille niukempituottoisten alueiden vahingoksi. Siksi komitea suosittaa, että perinteisille tuotantoalueille maksettava nykyinen palkkio sidottaisiin entistä tiukemmin entistä ankarampiin laatuvaatimuksiin.

4.2.3. ETSK pitää komission tavoin pähkinän tuottajille suunnattua uutta tukivälinettä tarpeellisena. Komitea katsoo kuitenkin, että ehdotettu korvaus ei ole riittävä, jotta ala voisi kilpailla kolmansien maiden tuonnin kanssa.

4.2.4. ETSK kaipaa myös ehdotuksia siitä, miten valkuaiskasvien alituotanto EU:ssa voidaan mukauttaa nykyistä paremmin kysynnän kasvuun. ETSK kannattaa arvostetussa oma-aloitteisessa lausunnossaan kasviproteiinien viljelyä koskevaa uutta yhteisön suunnitelmaa(2). Yhdysvaltojen hallituksen äskettäin päättämän soijapavun hintatuen huomattavan korotuksen vuoksi (ns. antisyklinen tuki) on vaara, että EU:n valkuais- ja öljykasvituotanto joutuu entistä enemmän puolustuskannalle.

4.3. ETSK on toistuvasti korostanut suhtautuvansa myönteisesti maaseutualueiden kehittämisen vahvistamiseen yhteisen maatalouspolitiikan toisen pilarin avulla. Tämä koskee etenkin yksittäisten maatilojen ja tilaryhmien investointitukia, maatalouden ympäristötoimia ja luonnonhaitoista kärsiville alueille maksettavia lisätukia. Komissio mainitsee tiedonannossaan 16 prosentin osuuden (Emotrin tuki- ja ohjausosasto), joka sen mielestä vaikuttaa liian vähäiseltä. Tasapuolisessa arvioinnissa on kuitenkin laskettava mukaan myös kansallinen yhteisrahoitus ja EU-tuen ulkopuoliset jäsenvaltioiden toimet. On myönnettävä, että ensimmäisen pilarin toimilla on huomattava vaikutus maanviljelijöiden tuloihin, vaikka yritysten ja alueiden välillä onkin huomattavia eroja.

4.3.1. ETSK toteaa huolestuneena, että ongelmaksi muodostuu toisen pilarin riittämättömien varojen lisäksi myös alueellisesti äärimmäisen epätasainen tuki. Tästä seuraa jo nyt eri jäsenvaltioiden ja alueiden maanviljelijöiden välisiä kilpailuvääristymiä. YMP:n toista pilaria kehitettäessä (tukia mukauttamalla) on näin ollen varmistettava, että EU:n jäsenvaltiot asettavat käyttöön tietyn vähimmäismäärän kansallista yhteisrahoitusta. Muutoin vaatimus toisesta pilarista osana yhteistä eurooppalaista maatalouspolitiikkaa ei ole enää oikeutettu.

4.3.2. ETSK ei ymmärrä, miksi juuri erityisen köyhillä tavoitteen 1 piiriin kuuluvilla alueilla tuen mukauttamisesta kertyvien varojen joustavaa käyttöä on ilmeisesti tarkoitus edelleen rajoittaa. Kyseisillä alueilla useimmat maaseutualueen kehittämistoimet on tähän mennessä rahoitettu Emotrin ohjausosastosta. Komission tulisi tässä yhteydessä osoittaa tapoja, joilla tätä rahoitusteknistä ongelmaa voidaan huomattavasti yksinkertaistaa ja joilla se voidaan ratkaista.

4.3.3. Komitea esittää, että tulevassa maaseutualueiden kehittämistä koskevassa politiikassa otetaan huomioon kaikki runsaasti työllistävä, maatalouteen liittyvä taloudellinen toiminta, kuten palveluelinkeinot ja kaupan ala, sekä ympäristönäkökohdat ja aluekehitys. Tämä edellyttää yhteisen maatalouspolitiikan toisen pilarin vahvistamista. Lisäksi on tehostettava eurooppalaisten rakenne- ja sosiaalirahastojen hyödyntämistä integroidun ja koko taloudellisen ja yhteiskunnallisen elämän sekä julkiset ja yksityiset palvelut kattavan maaseudunkehittämispolitiikan toteuttamiseksi.

4.4. Komissio ehdottaa, että dynaamisella tuen mukauttamisella kertyneet varat, jotka saadaan, kun suoria tukia alennetaan 20 prosenttia puolueettomien kriteerien mukaisesti (maatalousmaan käyttö, maatalouden työntekijät, vauraus), jaetaan takaisin jäsenvaltioille. Tähän mennessä on epäselvää, mitä kyseiset kriteerit konkreettisesti ovat ja mitkä ovat tällaisen menettelyn rahoitusvaikutukset. Tämä koskee myös varojen siirtoa alueiden ja nykyisten jäsenvaltioiden välillä.

4.4.1. ETSK muistuttaa, että suorien tukien alentaminen ja varojen siirtäminen toisen pilarin piiriin kohdistaa maataloustuloihin huomattavaa painetta ja edellyttää maatalousyritysten mukautumista. Tuen mukauttamista koskevat ehdotukset tulisi tarkistaa Brysselissä 24. ja 25. lokakuuta 2002 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätökset huomioon ottaen. Koska ehdotetuilla tuen mukauttamisesta vapautetuilla tukiosuuksilla ja tuen ylärajoilla ei nykyisessä muodossaan ole merkittävää yhteyttä tilakoosta johtuviin vaikutuksiin, esim. kustannusten alenemiseen ja työn tuottavuuteen, tulisi kehittää vaihtoehtoisia ratkaisumalleja.

4.5. Täysin tuotantomääristä riippumattoman tuen taloudellisista ja maatalousrakenteeseen kohdistuvista vaikutuksista ei voida vielä saada selkeää kuvaa. Tuotantomääristä riippumaton tuki voi epäilemättä johtaa siihen, että maanviljelijät voivat nykyistä vapaammin päättää tuotannostaan, mikä olisi kannatettavaa. On kuitenkin muistettava, että ehdotetut kesannoinnin rajoitukset kaventavat selkeästi tätä valinnanvapautta. Ehdotusten mukaan on myös tarkoitus säilyttää erilaiset tuotekohtaiset tuet (esim. riisin, durumvehnän sekä uusiutuvien raaka-aineiden pinta-alatuet). Tämä koskee myös nautakarjan ja emolehmien kasvatusta.

4.5.1. ETSK pelkää, että tuotantomääristä riippumattomat tuet vaikuttavat laaja-alaisesti tarjonnan ohjaukseen (esim. tuotantokiintiöt ja enimmäistuet). ETSK on äskettäin painottanut, että määrällisillä rajoituksilla voi olla tärkeä merkitys, kun pyritään varmistamaan kestävä maataloustuotanto etenkin heikosti kehittyneillä alueilla ja laidunmailla. Onkin valitettavaa, ettei komissio ole vielä esittänyt tätä koskevia suunnitelmia.

4.5.2. Tuotantomääristä riippumattoman tuen vaikutusta viljelykasvien tuotantoon ei ole selvitetty. On mahdollista, että tulevaisuudessa tuotanto loppuu kaikilla niillä alueilla, joilla muuttuvat kulut ylittävät myyntitulot. Tällainen kehitys olisi epäilemättä ristiriidassa koko alueen kattavan maatalouden säilyttämistavoitteen kanssa. Myös karjanhoidon suhteen on kysyttävä, onko täysin tuotantomääristä riippumattoman tuen käyttöönoton jälkeen karjankasvatus ja esimerkiksi emolehmien pito enää taloudellisesti mielekästä. Komissio ei valitettavasti mainitse ehdotuksissaan, miten se aikoo käsitellä kyseisiä ongelmia.

4.5.3. ETSK muistuttaa, että tuotantomääristä riippumattoman tuen vaikutusta maatalousmaan ostoon ja vuokraukseen on vaikea arvioida. EU:n maatalousmaasta 41 prosenttia on vuokramaata, vaikkakin alueelliset erot ovat suuret. Onkin kysyttävä, kohdistuuko kyseisiin maa-aloihin vuokranantajista johtuvia nykyistä suurempia seurannaisvaikutuksia. Tilakohtaisten suorien tukien jakaminen pinta-alan mukaan voi tilakoosta riippuen johtaa hyvin suuriin eroihin hehtaarituessa. Näin voi syntyä epätoivottuja sivuvaikutuksia, jotka heijastuvat maan osto- ja vuokrahinnan kehitykseen ja voivat johtaa maa-alojen poistamiseen hyötykäytöstä. On myös odotettavissa, että tuotantomääristä riippumaton tuki vaikeuttaa sukupolvenvaihdoksia.

4.5.4. ETSK huomauttaa myös, että komission ehdottamien maatilakohtaisten tukien käyttöönotto voi aiheuttaa kilpailuvääristymiä, jos maanviljelijät käyttävät suoria tukia siirtyäkseen aloille, joilla ei käytetä hintatukia.

4.5.5. ETSK arvioi, että ehdotus tuotantomääristä riippumattomasta suorasta tuesta yhdistettynä maatalousmaan hehtaarituen suuriin eroihin saa aikaa kriittistä keskustelua sekä maatalouspiireissä että koko yhteiskunnassa ja että tässä keskustelussa vaaditaan kyseisten tukien uudelleenjakoa tai tasoittamista. ETSK ei täysin ymmärrä komission ajatusta, jonka mukaan tuotantomääristä riippumaton suora tuki voi auttaa varmistamaan pysyvästi tuen hyväksynnän tai lisäämään hyväksyntää kansalaisten parissa. ETSK:n mielestä on pohdittava perinpohjaisesti, eivätkö esitetyt seikat pikemminkin johda siihen, että kansalaiset kyseenalaistavat suorien tukien järjestelmän. Olisi otettava vakavasti ne kannanotot, joissa pelätään tämän järjestelmän muutoksen merkitsevän suorien tukien poistamista järjestelmästä ja siten yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksen piiristä.

4.5.6. ETSK on sitä mieltä, että tuotantomääristä täysin riippumaton tuki ja suorien tukien yhdistäminen yhdeksi ainoaksi maatilakohtaiseksi suoraksi tueksi ei vastaa monitoimisen maatalouden (eurooppalainen maatalousmalli) eikä suorien tukien kestävän takaamisen tavoitteita. Tämän vuoksi ETSK ehdottaa, kuten jo oma-aloitteisessa lausunnossaan "YMP:n tulevaisuus", että suorien tukien muita kehittämisvaihtoehtoja tutkitaan tarkkaan. Tässä yhteydessä tulisi ottaa huomioon myös tukijärjestelmä, joka voisi koostua yleisestä (esim. pinta-alan mukaisesta) perustuesta sekä tuotannon mukaan eriytetystä tuesta. Tällainen järjestelmä heijastaisi erityisellä tavalla kilpailukykyisen ja samalla ympäristön huomioon ottavan maatalouden vaatimuksia.

4.5.7. ETSK toteaa, että komission ehdotus kymmenen vuoden pysyvän kesannoinnin käyttöönotosta vuoroviljelyyn perustuvan kesannoinnin sijaan törmäisi käytännössä suuriin vaikeuksiin ja vastustukseen. Sen vuoksi ehdotusta tulisi tarkastella yksityiskohtaisesti vielä uudelleen.

4.6. ETSK on jo huomauttanut (ks. kohta 2.3), että ehdotukset tuotantomääristä riippumattomasta tuesta tarkoittavat todellisuudessa tuen uudelleen määrittelyä tai sen sitomista toisenlaisiin vaatimuksiin, sillä suorat tuet on määrä tulevaisuudessa sitoa alueiden käyttöä, ympäristön- ja eläintensuojelua sekä elintarviketurvallisuutta koskevien standardien noudattamiseen (täydentävät ehdot, Cross Compliance). ETSK katsoo voivansa todella arvioida komission ehdotusta vasta sitten, kun komissio on esittänyt nykyistä tarkemmin käsityksensä täydentävien ehtojen laajuudesta ja tarkastusmenettelystä.

4.6.1. ETSK on yhtäältä sitä mieltä, että Emotrin varojen käyttö on todistettava asianmukaisesti. Toisaalta tulisi ehdottomasti välttää sitä, että jäsenvaltioiden maanviljelijöiden ja viranomaisten tarkistusbyrokratia lisääntyy jälleen huomattavasti.

4.6.2. ETSK muistuttaa, että maanviljelijät ovat tähän mennessä saaneet ympäristötukia (maatalouden ympäristöohjelmat) vain silloin kun hyvien viljelykäytänteiden standardit on ylitetty. Komission ehdotukset täydentävistä ehdoista vaikeuttaisivat edelleen maanviljelijöiden toteuttamien ympäristötoimien palkitsemisen rajaamista, joka on jo muutenkin ongelmallista. ETSK vaatii, että ympäristöä koskevat kriteerit ovat selkeitä ja yksiselitteisiä ja niitä sovelletaan yhtenäisesti kaikkialla EU:n alueella. Komitea katsoo olevan välttämätöntä löytää ratkaisu etenkin niiden yhteisön standardien suhteen, jotka ovat (avoimilla markkinoilla) kansainvälisiä standardeja korkeammat. Tämä on välttämätöntä, niin kauan kuin tuontielintarvikkeilta ei vaadita EU:ssa käytössä olevien ympäristökriteerien standardeja. ETSK katsoo, että kilpailusyistä vain viisivuotinen tuki (esim. eläinten suojelun perusteella) on riittämätön.

4.7. Ehdotus yhteisön laajuisista maatilatarkastuksista on hyvin pitkälle menevä, muttei vielä riittävän konkreettinen, jotta sitä voitaisiin arvioida vakavasti. ETSK on kuitenkin jo nyt sitä mieltä, että tällaisia tarkastusjärjestelmiä tulisi tarjota vapaaehtoiselta pohjalta ja että niiden tulisi mahdollisuuksien mukaan perustua olemassa oleviin asiakirjoihin tai täydentää niitä, jotta maanviljelijöille olisi järjestelmistä hyötyä maatilan hoidossa. ETSK kannattaa maatalouden ympäristöohjelmista saatujen kokemusten perusteella nimenomaan sitä, että valvonta- ja tarkastusjärjestelmien sijaan kehitettäisiin mieluummin koko alueen kattava kannustusjärjestelmä.

5. YMP:n uudistusta koskevia poliittisia jatkotoimia

5.1. ETSK:n mielestä on YMP:n uudistusta pohdittaessa välttämättä kiinnitettävä tarkkaan huomiota maatalousyritysten mahdollisuuksiin ja rajoihin niiden mukautuessa muutettuun maatalouspolitiikkaan. Monilla Euroopan alueilla nuorten henkilöiden jatkuva siirtyminen maatalouden parista muuhun työhön on hyvin huolestuttavaa. Keskeinen kysymys myös maatalouden monitoimisuuden kannalta on maatalousyritysten elinkelpoisuus heikosti kehittyneillä alueilla - etenkin laidunalueet mukaan luettuina. Tässä yhteydessä on muistettava, että huolimatta lisätukien myöntämisestä heikosti kehittyneille alueille maanviljelijöiden tulot ovat kyseisillä alueilla selvästi matalammat kuin muilla alueilla. Tämän vuoksi olisi kehitettävä tukivälineitä sekä edistettävä kyseisten alueiden kiinnostusta varmistaa maatalouden työpaikat ja luoda vaihtoehtoisia ansiomahdollisuuksia. ETSK katsoo, että tällaiset ajatukset heijastuvat Brysselissä 24. ja 25. lokakuuta 2002 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä ja etenkin viitattaessa vuoden 1997 Luxemburgin huippukokouksen päätelmiin, joissa mainitaan tarve säilyttää monitoiminen maatalous koko Euroopan alueella.

5.2. Agenda 2000:n myötä rajoitettiin EU:n maatalousbudjetin varoja. Viime vuosina sekä maatalouden ohjelinja että Berliinin huippukokouksessa tehtyjen rahoituspäätösten yläraja on selkeästi alitettu. EU:n maatalousbudjetista on säännöllisesti virrannut huomattavasti käyttämättömiä varoja takaisin jäsenvaltioiden budjettiin. Jäsenvaltiot seuraavat tunnetusti YMP:n jokaisen uudistuksen yhteydessä äärimmäisen tarkasti sitä, miten niiden asema nettomaksajana tai nettosaajana mahdollisesti muuttuu. ETSK toistaa olevansa vakuuttunut siitä, että eurooppalaisen maatalousmallin (monitoimisuus) säilyttäminen ja sen ulottaminen uusiin jäsenvaltioihin edellyttää riittävää ja luotettavaa rahoitusta. Kaikkien uudistustoimien rahoitettavuutta on näin ollen tutkittava uudessa rahoituskehyksessä.

5.3. Yhteisen maatalouspolitiikan uudistukseen vaikuttavia ulkoisia tekijöitä on etenkin WTO-neuvottelujen edistyminen. ETSK suosittaa komissiolle, että se pitää tiukasti kiinni aiemmasta kannastaan ja nivoo edelleen yhteen perinteiset kaupankäyntiä koskevat aiheet (vientitukien poistaminen, sisäinen tuki ja nykyistä parempi markkinoille pääsy) sekä niin sanotut kaupankäyntiin liittymättömät seikat ja edistää vastaavien kansainvälisten instituutioiden kehittämistä. Tällaisia seikkoja ovat esimerkiksi ennakoiva kuluttajansuoja ja kansainväliset ympäristön- ja eläintensuojelustandardit. ETSK on huolissaan siitä, että väliarvioinnissa tehdyt ehdotukset voisivat antaa vaikutelman, että EU on jo luopunut "sinisen laatikon" käsitteestä. Komission ei missään nimessä tulisi tehdä hätiköityjä myönnytyksiä.

5.3.1. Väliarviointia koskevissa komission tiedonannoissa ei ole merkkiä siitä, että komissio olisi ilmoituksensa mukaisesti tutkinut Yhdysvaltojen uutta Farm Bill -maatalouslakia ja sen vaikutuksia maailmanlaajuisiin maatalousmarkkinoihin. Tämä on valitettavaa, sillä Yhdysvaltojen maatalouspolitiikassa on pidetty vuosia 1996-2002 koskevaa Farm Bill -lakia vääränlaisena lähtökohtana - siinä keskitytään pitkälle menevään eriyttämiseen ja liberalisointiin - ja uudessa Farm Bill -laissa suuntaudutaan jälleen voimakkaammin markkina- ja hintatukeen.

5.4. Komission väliarviointia koskevassa kertomuksessa esitetään vain sivumennen ehdotuksia EU:n maatalouden kansainvälisen kilpailuaseman parantamiseksi. Ennen kaikkea tuotantomääristä riippumaton suora tuki, jonka komissio luokittelee "vihreään laatikkoon", ei paranna EU:n maataloustuotteiden kilpailukykyä kansainvälisillä markkinoilla. ETSK onkin sitä mieltä, että komission ehdotuksia on analysoitava ja tutkittava perinpohjaisesti EU:n maatalouden maailmanlaajuisen markkina-aseman varmistamista silmällä pitäen.

5.5. Julkisuudessa puhutaan usein siitä, että laaja-alainen maatalousuudistus on välttämätön unionin itälaajentumisen (ja etenkin suorien tukien edellyttämän lisärahoituksen) vuoksi. Komissio on tähän asti vastustanut tällaista ajatustapaa ja todennut, että laajentumista ja YMP:n sisäistä uudistusta on tarkasteltava erillään toisistaan. Jos komissio luopuu tähänastisesta kannastaan, ehdokasvaltiot on ETSK:n mielestä välttämättä kutsuttava mukaan väliarviointia koskevaan kuulemisprosessiin. Väliuudistus, jonka yhteydessä ei kuultaisi jo kahden vuoden kuluttua jäseniksi liittyviä valtioita, kyseenalaistaisi automaattisesti uudistuksen hyväksynnän ja vaikeuttaisi liittymisprosessia.

5.6. ETSK:n mukaan ainakin osa ehdotetuista toimista, etenkin tuotantomääristä riippumaton suora tuki, edellyttää jäsenvaltioilta huomattavaa panosta ja paljon aikaa, kun toimia toteutetaan käytännössä. Tiedonannoissa ei mainita toteutettavien toimien konkreettisia aikatauluja. Tämä on kuitenkin erityisen tärkeää väliarvioinnin yhteydessä tehdyistä ehdotuksista käytävän keskustelun kannalta. ETSK:n mielestä suorien tukien järjestelmää voidaan muuttaa vain ottamalla huomioon naudanlihan ja maitotuotealan markkinajärjestelyt. Agenda 2000:ta jatkavaa järjestelyä (eli "Agenda 2007:ää") tulisi aiheen monitahoisuuden ja laaja-alaisten vaikutusten vuoksi valmistella äärimmäisen huolellisesti ja siitä tulisi käydä keskustelua.

Bryssel, 11. joulukuuta 2002.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Roger Briesch

(1) EYVL C 125, 27.5.2002, s. 87-99.

(2) EYVL C 80, 3.4.2002, s. 26-34.