Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan unionin lainvalvontayhteistyö- ja -koulutusvirastosta (Europol) sekä neuvoston päätösten 2009/371/YOS ja 2005/681/YOS kumoamisesta /* COM/2013/0173 final - 2013/0091 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Euroopan poliisivirasto (Europol) aloitti toimintansa hallitustenvälisenä elimenä, jonka toimintaa säänneltiin vuonna 1999 voimaan tulleella jäsenvaltioiden välisellä yleissopimuksella. Vuonna 2009 hyväksytyn neuvoston asetuksen nojalla Europolista tuli EU:n virasto, joka saa rahoituksensa EU:n talousarviosta. Europolin tehtävänä on tukea kansallisten lainvalvontayksikköjen toimintaa ja niiden keskinäistä yhteistyötä vakavan rikollisuuden ja terrorismin ehkäisemisessä ja torjumisessa. Europol edistää tietojenvaihtoa jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten välillä ja laatii rikollisuutta koskevia analyyseja jäsenvaltioiden poliisivoimien avuksi niiden toteuttaessa rajatylittäviä tutkintatoimia. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 88 artiklassa määrätään, että Europolin toimintaa säännellään tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen annettavalla asetuksella. Siinä myös edellytetään, että on säädettävä menettelytavoista, joilla Euroopan parlamentti valvoo Europolin toimintaa yhdessä kansallisten parlamenttien kanssa. Euroopan poliisiakatemia (CEPOL) perustettiin vuonna 2005 EU:n viraston muodossa hoitamaan lainvalvonnasta vastaavien virkamiesten koulutusta. Sen tarkoituksena on helpottaa kansallisten poliisivoimien välistä yhteistyötä järjestämällä eurooppalaista poliisitoimintaa koskevia kursseja. Se laatii yhteisiä oppijaksoja eri aiheista, levittää alan tutkimustuloksia ja parhaita käytänteitä, koordinoi johtavien poliisivirkamiesten ja kouluttajien vaihto-ohjelmaa ja voi toimia kumppaniosapuolena EU:n avustuksella toteutettavissa hankkeissa. Eurooppa-neuvosto esitti asiakirjassa Tukholman ohjelma – Avoin ja turvallinen Eurooppa kansalaisia ja heidän suojeluaan varten[1], että Europolista olisi tehtävä ”jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten välisen tietojenvaihdon keskipiste, palveluntarjoaja ja lainvalvontayksiköiden yhteinen foorumi”, ja vaati perustamaan sekä kansallisella että EU:n tasolla lainvalvonta-alan ammattilaisille tarkoitettuja eurooppalaisia koulutus- ja vaihto-ohjelmia, joiden yhteydessä CEPOLilla olisi keskeinen tehtävä eurooppalaisen ulottuvuuden varmistajana. Komissio yksilöi tiedonannossaan EU:n sisäisen turvallisuuden strategian toteuttamissuunnitelma: viisi askelta kohti turvallisempaa Eurooppaa[2] EU:n sisäistä turvallisuutta koskeviin kysymyksiin liittyvät keskeiset haasteet, periaatteet ja suuntaviivat. Lisäksi se ehdotti useita toimenpiteitä, joihin myös Europolin ja CEPOLin olisi osallistuttava, jotta vakavan rikollisuuden ja terrorismin aiheuttamia turvallisuusriskejä voitaisiin vähentää. Vakava ja järjestäytynyt rikollisuus on kuluneen vuosikymmenen aikana lisääntynyt EU:ssa, minkä lisäksi myös rikollisuuden muodot ovat monipuolistuneet.[3] Europolin vuonna 2013 laatimassa Euroopan unionin uhkakuva-arviossa (European Union Serious and Organised Crime Threat Assessment, EU SOCTA) todetaan, että vakava ja järjestäytynyt rikollisuus ovat jatkuvasti kehittyvä ja yhä monimutkaisempi ilmiö, joka muodostaa merkittävän uhkan EU:n turvallisuudelle ja vauraudelle.[4] Selvityksen mukaan globalisoitumisen vaikutukset yhteiskunnassa ja liike-elämässä ovat helpottaneet myös merkittävien uusien rikollisuuden muotojen leviämistä, kun rikollisverkostot hyödyntävät lainsäädännön aukkoja, internetiä ja talouskriisiin liittyviä olosuhteita hankkiakseen laittomia voittoja pienellä riskillä.[5] Internetiä hyödynnetään rikollisen toiminnan organisoinnissa ja toteuttamisessa. Se tarjoaa rikollisille yhteydenpitovälineen, markkinapaikan, värväystoimiston ja rahoituspalvelut. Sen avulla on myös entistä helpompi toteuttaa uudenlaisia verkkorikoksia, kuten maksukorttipetoksia, ja levittää lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön liittyvää materiaalia.[6] Vakavat rikokset aiheuttavat uhreille yhä pahempia haittoja ja laajamittaisia taloudellisia vahinkoja. Ne murentavat turvallisuudentunnetta, jonka puuttuessa kansalaiset eivät voi käyttää vapauksiaan ja yksilön oikeuksiaan tehokkaasti. Sen lisäksi että ihmiskauppa[7], huumeiden[8] ja aseiden[9] laiton kauppa, talousrikokset kuten korruptio[10], petokset[11] ja rahanpesu[12], sekä verkkorikollisuus[13] muodostavat uhkan Euroopassa elävien ihmisten henkilökohtaiselle ja taloudelliselle turvallisuudelle, ne myös tuottavat rikollisverkostoille valtavia voittoja, jotka vahvistavat niiden valtaa ja riistävät viranomaisilta kipeästi kaivattuja tuloja. Terrorismi on edelleen merkittävä uhka EU:n turvallisuudelle, ja eurooppalaiset yhteiskunnat ovat edelleen alttiita terrori-iskuille.[14] Rikollisuus on yksi unionin kansalaisten viidestä suurimmasta huolenaiheesta.[15] Kun heiltä kysyttiin, mille aloille EU:n toimielinten olisi keskitettävä toimintansa, rikoksentorjunta mainittiin neljäntenä.[16] Tuoreen selvityksen mukaan internetinkäyttäjät ovat erittäin huolissaan verkkoturvallisuudesta ja verkkorikollisuudesta EU:ssa.[17] Tätä varten tarvitaan EU:n virastoja, jotka voivat tehokkaasti ja tuloksellisesti tukea lainvalvontayhteistyötä, tiedonjakoa ja koulutusta. Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio hyväksyivät heinäkuussa 2012 EU:n erillisvirastoja koskevan yhteisen lähestymistavan[18], jossa esitetään periaatteet Europolin ja CEPOLin kaltaisten erillisvirastojen hallinnon järjestämiseksi. Yhteisen lähestymistavan mukaan ”virastojen yhdistämistä olisi harkittava silloin, kun niillä on päällekkäisiä tehtäviä, kun synergiat ovat mahdollisia tai kun virastot olisivat tehokkaampia osana suurempaa rakennetta”. Yhdistämällä Europol ja CEPOL yhdeksi virastoksi, joka sijaitsisi Europolin nykyisessä päämajassa Haagissa, voitaisiin saavuttaa merkittäviä synergiaetuja ja tehostaa toimintaa. Kun Europolin taitotieto operatiivisen poliisiyhteistyön alalla yhdistetään CEPOLin kokemukseen ja asiantuntemukseen alan koulutuksesta, voidaan lujittaa yhteyksiä ja luoda synergiaa näiden kahden toiminta-alan välille. Kun operatiivinen ja koulutuksesta vastaava henkilöstö työskentelee samassa virastossa, on helpompi selvittää koulutustarpeita ja lisätä siten EU:n tarjoaman koulutuksen arvoa ja siitä saatavaa hyötyä EU:n poliisiyhteistyön alalla yleensä. Samalla voidaan välttää kahden viraston tukitoimintojen päällekkäisyys, ja näin muodostuvat säästöt voidaan kohdentaa keskeisiin operatiivisiin toimiin ja koulutukseen. Tämä on erityisen tärkeää vallitsevassa taloustilanteessa, kun sekä kansalliset että EU:n varat ovat vähissä ja EU:n lainvalvontakoulutuksen kehittämiseen olisi muuten vaikea löytää lisäresursseja. Sen vuoksi tässä asetusehdotuksessa esitetään oikeudellinen kehys uudelle Europolille. Se korvaa nykyisen Europolin, joka on perustettu Euroopan poliisiviraston (Europol) perustamisesta 6 päivänä huhtikuuta 2009 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2009/371/YOS, ja Euroopan poliisiakatemian, joka on perustettu Euroopan poliisiakatemian (CEPOL) perustamisesta tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/681/YOS. Ehdotus on Lissabonin sopimuksen vaatimusten, Tukholman-ohjelmaan perustuvien odotusten, EU:n sisäisen turvallisuuden strategian toteuttamissuunnitelmassa asetettujen painopisteiden ja EU:n erillisvirastoja koskevan yhteisen lähestymistavan mukainen. 2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET Europolin, CEPOLin ja EU:n lainvalvontakoulutuksen uudistamisesta käytiin vuosina 2010 ja 2011 vuoropuhelua komission, Euroopan parlamentin, Euroopan unionin neuvoston, Europolin ja CEPOLin hallintoneuvostojen sekä kansallisten parlamenttien edustajien kesken. Parempaan sääntelyyn tähtäävän politiikan mukaisesti komissio on laatinut kaksi vaikutustenarviointia Europolin ja CEPOLin uudelleenjärjestelyä koskevista vaihtoehtoisista toimintatavoista.[19] Europolia koskeva vaikutustenarviointi perustuu kahteen toimintatavoitteeseen, jotka koskevat jäsenvaltioiden Europolille toimittamien tietojen lisäämistä ja sellaisen tietojenkäsittely-ympäristön luomista, jonka avulla Europol voisi täysimääräisesti tukea jäsenvaltioita vakavan rikollisuuden ja terrorismin ehkäisemisessä ja torjumisessa. Tietojen toimittamista koskevan tavoitteen osalta arvioitiin kahta toimintavaihtoehtoa: i) selkeytetään jäsenvaltioiden oikeudellista velvoitetta toimittaa Europolille tietoja, säädetään kannustimista ja mekanismista, johon eri jäsenvaltioiden suoritukset kirjataan, ja ii) annetaan Europolille pääsy asianmukaisiin kansallisiin lainvalvonta-alan tietokantoihin ”osuma / ei osumaa” ‑tyyppisten hakujen tekemistä varten. Tietojenkäsittely-ympäristöä koskevan tavoitteen osalta arvioitiin niin ikään kahta toimintavaihtoehtoa: i) yhdistetään nykyiset kaksi analyysitietokantaa, ja ii) luodaan uusi tietojenkäsittely-ympäristö ja vahvistetaan menettelylliset takeet tietosuojaperiaatteiden täytäntöönpanoa varten niin, että korostetaan erityisesti sisäänrakennetun yksityisyyden suojan periaatetta. CEPOLia koskeva vaikutustenarviointi perustuu kahteen toimintatavoitteeseen: i) rajatylittävää rikollisuutta koskevan lainvalvontaviranomaisten koulutuksen laadun, koordinoinnin ja yhtenäisyyden parantaminen sekä koulutusta saavien määrän lisääminen, ja ii) puitteiden luominen tätä varten EU:n erillisvirastoja koskevan yhteisen lähestymistavan pohjalta. Komissio ehdottaa lainvalvontaviranomaisten koulutuskehystä, jonka täytäntöönpanoon tarvitaan lisäresursseja. Tätä varten se tutki eri toimintavaihtoehtoja, kuten CEPOLin vahvistamista ja sen toiminnan tehostamista erillisviraston puitteissa tai joidenkin tai kaikkien CEPOLin toimintojen yhdistämistä Europolin kanssa uudeksi Europol-virastoksi. Komission vakiintuneen käytännön mukaisesti kutakin toimintavaihtoehtoa arvioitiin komission yksiköiden välisen ohjausryhmän avulla tarkastelemalla niiden vaikutuksia turvallisuuteen, kustannuksiin (mm. EU:n toimielinten talousarvioon) ja perusoikeuksiin. Kokonaisvaikutusten analyysin perusteella laadittiin parhaaksi arvioitu toimintavaihtoehto, joka esitetään tässä ehdotuksessa. Arvioinnin perusteella parhaaksi arvioidun toimintavaihtoehdon avulla voidaan entisestään tehostaa Europolin toimintaa virastona, joka tarjoaa kattavaa tukea Euroopan unionin lainvalvontaviranomaisille. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT Ehdotuksen oikeusperustan muodostavat SEUT-sopimuksen 88 artikla ja 87 artiklan 2 kohdan b alakohta. Lainsäädäntöehdotuksen tavoitteet ja sisältö Ehdotuksen tarkoituksena on · mukauttaa Europol Lissabonin sopimuksen vaatimuksiin vahvistamalla sen oikeudellinen toimintakehys asetuksella ja ottamalla käyttöön mekanismi, jonka avulla Euroopan parlamentti voi valvoa Europolin toimintaa yhdessä kansallisten parlamenttien kanssa. Näin voidaan parantaa Europolin demokraattista oikeutusta ja vastuuvelvollisuutta unionin kansalaisia kohtaan; · täyttää Tukholman ohjelmassa asetetut tavoitteet tekemällä Europolista ”jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten välisen tietojenvaihdon keskipiste” ja perustamalla eurooppalaisia koulutus- ja vaihto-ohjelmia, joihin voivat osallistua kaikki lainvalvonta-alan ammattilaiset sekä kansallisella että EU:n tasolla; · osoittaa Europolille uusia vastuualueita, jotta se voi tarjota jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisille kattavampaa tukea. Tähän sisältyy lainvalvontaviranomaisten koulutukseen liittyvien CEPOLin nykyisten tehtävien siirtäminen Europolille ja kehyksen luominen lainvalvontaviranomaisten koulutusta varten. Europol voi myös tarjota puitteet sen toimivaltaan kuuluvien eri rikostyyppien torjuntaan erikoistuneiden keskusten, kuten Euroopan verkkorikostorjuntakeskuksen, erityisasiantuntemuksen kehittämiselle; · huolehtia siitä, että Europolilla on käytössään vahva tietosuojajärjestelmä, jonka avulla voidaan varmistaa erityisesti Europolin tietosuojavaltuutetun riippumattomuus ja tehokkuus ja riittävät toimivaltuudet; · parantaa Europolin hallintoa tehostamalla toimintaa ja noudattamalla EU:n erillisvirastoja koskevassa yhteisessä lähestymistavassa vahvistettuja periaatteita. Ehdotuksessa toteutetaan nämä tavoitteet seuraavasti: 1. Europolin mukauttaminen Lissabonin sopimuksen vaatimuksiin lisäämällä sen vastuuvelvollisuutta Asetuksella varmistetaan, että Europolin toimintaa valvovat EU:n kansalaisten demokraattisesti valitut edustajat. Ehdotukset valvontaa koskeviksi säännöiksi perustuvat komission vuonna 2010 hyväksymään tiedonantoon menettelytavoista, joilla Euroopan parlamentti valvoo Europolin toimintaa yhdessä kansallisten parlamenttien kanssa.[20] Näiden sääntöjen mukaan Euroopan parlamentti ja kansalliset parlamentit · saavat tietoa vuosittain laadittavien toimintakertomusten ja tilinpäätösten kautta; · saavat tiedoksi Europolin tavoitteeseen liittyvät uhka-arviot, strategiset analyysit ja yleiset tilannekatsaukset, Europolin tilaamat selvitykset ja arvioinnit sekä kolmansien maiden viranomaisten kanssa sovitut käytännön järjestelyt, jotka liittyvät näiden maiden ja Euroopan unionin välillä tehtyjen kansainvälisten yleissopimusten täytäntöönpanoon; · saavat tiedoksi monivuotiset ja vuotuiset työohjelmat sen jälkeen kun ne on hyväksytty; · saavat selvitykset kunkin jäsenvaltion Europolille toimittamien tietojen määrästä ja laadusta ja niiden kansallisten yksikköjen suorituskyvystä; · voivat keskustella Europoliin liittyvistä kysymyksistä viraston pääjohtajan ja hallintoneuvoston puheenjohtajan kanssa, pidättymistä ja luottamuksellisuutta koskevat velvollisuudet huomioon ottaen. Lisäksi Euroopan parlamentti · suorittaa tehtävänsä budjettivallan käyttäjänä eli ottaa vastaan ehdotuksen ennakkoarvioksi ja selvityksen varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta, voi pyytää kaikki kyseistä varainhoitovuotta koskevan vastuuvapausmenettelyn toteuttamista varten tarvittavat tiedot, ja myöntää pääjohtajalle talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden; · antaa lausuntonsa Europolin vuotuisesta työohjelmasta; · saa tiedoksi Europolin vuotuisen työohjelman; · voi kutsua Europolin hallintoneuvoston valitseman pääjohtaja- tai apulaispääjohtajaehdokkaan toimivaltaisen parlamentin valiokunnan kuultavaksi; · voi kutsua pääjohtajan vastaamaan tehtäviensä hoitoa koskeviin kysymyksiin. Jotta Euroopan parlamentti voi käyttää valvontavaltaansa niin, että samalla voidaan turvata operatiivisten tietojen luottamuksellisuus, Europolin ja Euroopan parlamentin on sovittava käytännön järjestelyistä, joilla säännellään pääsyä Euroopan unionin turvallisuusluokiteltuihin tietoihin ja arkaluonteisiin turvallisuusluokittelemattomiin tietoihin, joita Europol käsittelee tai joita käsitellään sen välityksellä. 2. Europol jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten välisen tietojenvaihdon keskipisteenä Ehdotuksen tarkoituksena on parantaa tiedustelutietoihin perustuvaa Europolin tilannekuvaa tehostamalla tietojen toimittamista jäsenvaltioilta Europolille, jotta se voisi paremmin palvella jäsenvaltioita ja antaa parempia tietoja EU:n politiikan suunnitteluun. Tätä varten vahvistetaan jäsenvaltioiden velvollisuutta toimittaa Europolille tarvittavia tietoja. Kannustimeksi lainvalvontayksiköille tarjotaan entistä laajemmat mahdollisuudet saada rahoitustukea rajatylittäviin tutkintatoimiin myös muissa kuin euron väärentämistä koskevissa tapauksissa. Käyttöön otetaan mekanismi, jonka avulla seurataan tietojen toimittamista jäsenvaltioilta Europolille. Europolin tietojenkäsittelyarkkitehtuuri uudistetaan, jotta Europol voisi helpommin havaita yhteyksiä sen hallussa jo olevien tietojen välillä ja analysoida niitä. Tietokantoja tai ‑järjestelmiä ei enää määritellä ennalta, vaan noudatetaan sisäänrakennetun yksityisyyden suojan periaatetta ja täydellistä avoimuutta suhteessa Europolin tietosuojavastaavaan ja Euroopan tietosuojavaltuutettuun. Tietosuojan ja tietoturvallisuuden korkea taso saavutetaan tietotyyppien mukaan eriytettyjen menettelyllisten takeiden avulla. Asetuksessa esitetään yksityiskohtaisesti tietojenkäsittelytoimet (ristiintarkistus, strategiset analyysit tai muut yksittäisiä tapauksia koskevat yleisluonteiset operatiiviset analyysit), tietolähteet ja se, kenellä on pääsy tietoihin. Siinä myös luetellaan eri henkilötietoluokat ja ne rekisteröityjen ryhmät, joiden tietoja voidaan kerätä kutakin tietojenkäsittelytoimea varten. Näin Europol voi mukauttaa IT-arkkitehtuuriaan tulevien haasteiden ja EU:n lainvalvontaviranomaisten tarpeiden mukaan. Kun uusi arkkitehtuuri on käytössä, Europol voi sen avulla linkittää ja analysoida tietoja, tunnistaa nopeammin suuntauksia ja toisiinsa liittyviä asioita ja vähentää tietojen säilyttämistä monessa eri paikassa. Samalla voidaan taata tietosuojan korkea taso. Euroopan tietosuojavaltuutettu valvoo sääntöjen noudattamista. Tällä tavoin Europolin analyytikot saisivat laajemman käsityksen vakavasta rikollisuudesta ja terrorismista EU:ssa. He voisivat tunnistaa nopeasti suuntauksia ja toisiinsa liittyviä asioita kaikilla rikollisuuden aloilla ja laatia tämän pohjalta kattavampia ja osuvampia tiedusteluraportteja jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten avuksi. 3. Uudet vastuualueet: koulutus ja eri rikostyyppien torjuntaan erikoistuneet EU:n keskukset Jotta voidaan varmistaa, että poliisitoimintaan osoitettavasta EU:n tuesta saadaan synergiaetuja ja jotta voidaan luoda edellytykset yhdessä tämän ehdotuksen kanssa esitettävän lainvalvontaviranomaisten koulutuskehyksen[21] täysimittaiselle täytäntöönpanolle, Europol ryhtyy hoitamaan ja kehittämään tähän asti CEPOLille kuuluneita tehtäviä. Tiivistämällä yhteyksiä koulutuksen ja operatiivisen toiminnan välillä voidaan lainvalvontaviranomaisten koulutusta kohdentaa paremmin ja täsmentää sen sisältöä. Europol ryhtyy uuden, Europol-akatemiaksi kutsutun osaston avulla hoitamaan lainvalvontaviranomaisten koulutuksen tukitoimintoja, kehittämistä, tarjontaa ja koordinointia myös strategisella tasolla eikä pelkästään ylempien poliisiviranomaisten tasolla (kuten CEPOL tekee voimassa olevan päätöksen nojalla). Näiden toimien avulla voidaan levittää tietoa kansainvälisistä ja unionin välineistä ja parantaa niiden tunnettuutta, kannustaa rajatylittävän yhteistyön tekemiseen, syventää rikollisuuden ja poliisitoiminnan eri osa-alueiden erityistuntemusta ja valmistautua osallistumaan kolmansissa maissa toteutettaviin EU:n siviilioperaatioihin. Europol-akatemia kehittää ja arvioi koulutusvälineitä, joiden avulla pyritään vastaamaan koulutustarpeiden säännöllisen arvioinnin yhteydessä havaittuihin vaatimuksiin. Europol-akatemia edistää alan tutkimustyötä ja pyrkii tarpeen mukaan luomaan kumppanuuksia unionin elinten ja yksityisten oppilaitosten kanssa. Hallintoneuvoston kokoonpano, tehtävät ja menettelyt heijastavat lainvalvonta-alan koulutukseen liittyviä Europolin uusia vastuualueita sekä EU:n erillisvirastoja koskevassa yhteisessä lähestymistavassa vahvistettuja parhaita käytänteitä. Hallintoneuvostoa avustaa koulutusta käsittelevä tiedekomitea, jonka tehtävänä on varmistaa Europolin koulutustoiminnan tieteellinen laatu ja antaa sitä koskevia ohjeita. Jotta voidaan parantaa EU:n valmiuksia reagoida erityisiin rikollisuuden ilmiöihin, jotka erityisesti vaativat yhteisiä toimia, Europolille annetaan mahdollisuus kehittää eri rikostyyppien torjuntaan erikoistuneita keskuksia, esimerkkinä Euroopan verkkorikostorjuntakeskus. Tällaiset EU:n keskukset, jotka yhdistävät toiminnassaan eri lähestymistapoja tietyn rikostyypin torjuntaa varten, toisivat lisäarvoa jäsenvaltioiden toimintaan. Ne voisivat toimia esimerkiksi tietokeskuksina ja koota yhteen asiantuntemusta, jotta jäsenvaltioita voitaisiin avustaa valmiuksien kehittämisessä ja tukea niitä tutkintatoimien toteuttamisessa. Keskukset voisivat myös toimia Euroopan lainvalvontaviranomaisia edustavien tutkijoiden yhteisenä äänenä kyseisellä erityisalalla. 4. Vahva tietosuojajärjestelmä Ehdotuksessa lujitetaan Europolin toimintaan sovellettavaa tietosuojajärjestelmää toteuttamalla erityisesti seuraavat toimenpiteet: · Europolin voimassaolevaa erillistä tietosuojajärjestelmää lujitetaan noudattaen ennen muuta yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta annetun asetuksen (EY) N:o 45/2001[22] taustalla olevia periaatteita. Koska lainvalvonta-alalla suoritettavan henkilötietojen käsittelyn erityispiirteet on tunnustettu SEUT-sopimukseen liitetyssä julistuksessa nro 21, Europolin tietosuojasäännöt on yhdenmukaistettu muiden oikeudellisen yhteistyön ja poliisiyhteisyön alalla sovellettavien tietosuojasäännösten kanssa. Näitä ovat muun muassa Euroopan neuvoston yleissopimus nro 108[23] ja suositus R (87) 15[24] sekä poliisiyhteistyössä ja rikosasioissa tehtävässä oikeudellisessa yhteistyössä käsiteltävien henkilötietojen suojaamista koskeva neuvoston puitepäätös 2008/977[25]. Näin voidaan taata yksilöiden korkeatasoinen suojelu henkilötietojen käsittelyn yhteydessä ja ottaa samalla asianmukaisella tavalla huomioon lainvalvonta-alan erityispiirteet. · Jäsenvaltioiden pääsy Europolin hallussa oleviin operatiivisia analyyseja koskeviin henkilötietoihin on rajoitettu epäsuoraan pääsyyn osuma / ei osumaa ‑tyyppisten hakujen pohjalta: jos pyynnön esittävän jäsenvaltion tiedot täsmäävät Europolin hallussa olevien tietojen kanssa, automaattinen vertailu tuottaa tulokseksi anonyymin ’osuman’. Osumaan liittyvät henkilö- tai tapaustiedot toimitetaan vasta erillisen seurantapyynnön perusteella. · Uhrien, todistajien, muiden kuin epäiltyjen ja alaikäisten henkilötietojen käsittely on kielletty, ellei se ole ehdottoman välttämätöntä. Tätä rajoitusta sovelletaan myös tietoihin, jotka koskevat rotua tai etnistä alkuperää, poliittisia mielipiteitä, uskontoa tai vakaumusta tai ammattiliittoon kuulumista sekä terveyttä ja seksuaalista käyttäytymistä (ns. arkaluonteiset henkilötiedot). Lisäksi arkaluonteisia henkilötietoja voidaan käsitellä vain silloin kun ne täydentävät Europolin jo käsittelemiä muita henkilötietoja. Europolin on esitettävä Euroopan tietosuojavaltuutetulle puolivuosittain katsaus kaikista arkaluonteisista henkilötiedoista. Lisäksi säädetään, että päätöksiä, jotka tuottavat rekisteröidylle oikeusvaikutuksia, ei saa tehdä pelkästään arkaluonteisten henkilötietojen automaattisen käsittelyn perusteella, ellei siihen ole annettu erikseen valtuutusta EU:n tai kansallisessa lainsäädännössä tai Euroopan tietosuojavaltuutetun toimesta. · Läpinäkyvyyden lisäämiseksi vahvistetaan yksilön oikeuksia tutustua Europolin hallussa oleviin häntä koskeviin henkilötietoihin. Asetuksessa luetellaan, mitä tietoja Europolin on toimitettava henkilölle, joka haluaa tutustua omiin tietoihinsa. · Ehdotuksessa asetetaan selkeät säännöt vastuunjaolle tietosuoja-asioissa. Europolin on muun muassa säännöllisin väliajoin tarkistettava, onko kaikkien henkilötietojen säilyttämistä tarpeen jatkaa. · Lokitietoja ja dokumentointia koskevaa velvollisuutta laajennetaan niin, että se kattaa tietoihin pääsyn lisäksi myös muita tietojenkäsittelytoimia: tietojen keräämisen ja muuttamisen, tietoihin pääsyn sekä tietojen paljastamisen, yhdistämisen ja poistamisen. Asetuksessa kielletään lokitietojen muuttaminen, jotta voidaan varmistaa, että tietojen käyttöä valvotaan tiukemmin ja että on tiedossa, kuka niitä on käsitellyt. · Kuka tahansa voi vaatia Europolilta korvausta luvattoman tietojenkäsittelyn tai minkä tahansa tämän asetuksen säännösten kanssa ristiriidassa olevan toimenpiteen vuoksi. Tällaisessa tapauksessa Europol ja jäsenvaltio, jossa vahinko on aiheutunut, ovat yhteisvastuullisia (Europol SEUT-sopimuksen 340 artiklan ja jäsenvaltio kansallisen lainsäädäntönsä nojalla). · Europolin ulkopuolisen tietosuojavaltuutetun asemaa lujitetaan. Euroopan tietosuojavaltuutetulla on toimivalta valvoa Europolin suorittamaa henkilötietojen käsittelyä. Näin voidaan taata Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön perustuvan riippumattomuuden vaatimuksen täyttyminen sekä tietosuojavalvonnan tehokkuus Euroopan tietosuojavaltuutetun täytäntöönpanovaltuuksien avulla. · Kansallisilla tietosuojaviranomaisilla on kuitenkin edelleen toimivalta valvoa jäsenvaltioiden toimesta tapahtuvaa henkilötietojen tallentamista, hakemista ja toimittamista Europolille. Kansallisten tietosuojaviranomaisten vastuulla on myös tutkia, loukkaako tällainen tietojen tallentaminen, hakeminen tai toimittaminen rekisteröidyn oikeuksia. · Asetuksella otetaan käyttöön ”yhteiseen valvontaan” liittyviä tekijöitä Europoliin siirrettyjen ja siellä käsiteltävien tietojen osalta. Erityiskysymyksissä, jotka edellyttävät jäsenvaltioiden toimia, Euroopan tietosuojavaltuutetun ja kansallisten tietosuojaviranomaisten olisi tehtävä yhteistyötä omien toimivaltuuksiensa puitteissa, jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen soveltaminen kaikkialla Euroopan unionissa. 5. Hallinnon parantaminen Ehdotuksella pyritään kehittämään Europolin hallintoa tehostamalla toimintaa ja keventämällä menettelyjä erityisesti hallintoneuvoston ja pääjohtajan osalta sekä yhdenmukaistamalla Europolin toimintaperiaatteet EU:n erillisvirastoja koskevassa yhteisessä lähestymistavassa esitettyjen periaatteiden kanssa. Komissio ja jäsenvaltiot ovat edustettuina Europolin hallintoneuvostossa, jotta ne voivat tehokkaasti valvoa sen toimintaa. Jotta voitaisiin ottaa huomioon uuden viraston kahtalainen toimenkuva (operatiivisen tuen ja koulutuksen tarjoaminen lainvalvonnan alalla), hallintoneuvoston varsinaiset jäsenet nimitetään heidän lainvalvontayhteistyöhön liittyvän asiantuntemuksensa perusteella ja varajäsenet heidän lainvalvontaviranomaisten koulutusta koskevan asiantuntemuksensa perusteella. Varajäsenet toimivat varsinaisina jäseninä, kun käsitellään koulutukseen liittyviä kysymyksiä tai tehdään sitä koskevia päätöksiä. Hallintoneuvostoa avustaa koulutusta liittyvissä teknisissä kysymyksissä tiedekomitea (koulutusta käsittelevä tiedekomitea). Hallintoneuvostolle annetaan tarvittavat valtuudet, joiden nojalla se muun muassa laatii talousarvion ja valvoo sen toteuttamista, hyväksyy tarvittavat varainhoitosäännöt ja suunnitteluasiakirjat, vahvistaa Europolin pääjohtajan päätöksentekoa varten helposti seurattavat työmenetelmät, hyväksyy vuotuisen toimintakertomuksen ja nimittää pääjohtajan. Päätöksentekomenettelyjen keventämistä varten hallintoneuvosto voi myös päättää perustaa johtokunnan. Tällainen suppea johtokunta, jossa myös komissio olisi edustettuna, voisi osallistua tiiviimmin Europolin toiminnan seurantaan ja lujittaa siten hallinnon ja varainhoidon valvontaa erityisesti tarkastusten osalta. Jotta voidaan varmistaa Europolin tehokas päivittäinen toiminta, pääjohtaja toimii viraston oikeudellisena edustajana ja johtaa sen toimintaa. Pääjohtaja hoitaa tehtäviään täysin riippumattomasti ja varmistaa, että Europol toteuttaa tässä asetuksessa säädetyt tehtävät. Pääjohtajan vastuulla on erityisesti laatia Europolin vuotuisen ja monivuotisen työohjelman täytäntöönpanoa varten tarvittavat talousarvio- ja suunnitteluasiakirjat, jotta hallintoneuvosto voi tehdä niistä päätöksensä, sekä muita suunnitteluasiakirjoja. 4. VAIKUTUS TALOUSARVIOON CEPOLin ja Europolin täydellinen yhdistäminen luo synergiaa ja tehostaa toimintaa. Näin voidaan säästää kaudella 2015–2020 arviolta 17,2 miljoonaa euroa ja 14 kokoaikaisen työntekijän työpanos. Vaikka ehdotuksessa hyödynnetään näitä säästöjä ja olemassa olevia resursseja, Europoliin tarvitaan lisäresursseja, jotta se voi toteuttaa lainvalvontaviranomaisten koulutukseen liittyvät uudet tehtävät sekä käsitellä ja analysoida muun muassa Euroopan verkkorikostorjuntakeskuksen kautta tulevia kasvavia tietovirtoja. Ehdottomasti eniten resurssitarpeeseen vaikuttaa tulevan Euroopan verkkorikostorjuntakeskuksen toiminta ja jatkokehittäminen. Lisäresurssitarpeista huolimatta CEPOL ja Europol osallistuvat kaikkia EU:n virastoja koskevaan tavoitteeseen, jonka mukaan henkilöstömäärää olisi vähennettävä 5 prosenttia, minkä lisäksi ne luovuttavat virkoja kohdennettavaksi uudelleen EU:n virastoihin uusien tehtävien ja virastojen perustamisvaiheen kattamista varten. Lisäresursseja tarvitaan 12 kokoaikaisen työntekijän verran, jotta voidaan toteuttaa lainvalvontaviranomaisten koulutukseen liittyvät uudet tehtävät eli panna täytäntöön samanaikaisesti tämän asetuksen kanssa ehdotettu lainvalvontaviranomaisten eurooppalainen koulutuskehys. Uusien koulutustoimien toteuttamiseen tarvittavat henkilöresurssit saadaan yhdistämällä CEPOL Europoliin, minkä ansiosta säästyy 14 tointa. Tämä vastaa 10,1 miljoonan euron menoja kaudella 2015–2020. CEPOLin toteuttaman 14 toimen vähennyksen pitäisi täyttää tavoite henkilöstön määrän vähentämisestä 5 prosentilla ja toimien siirtämisestä kohdennettavaksi uudelleen. Lisäksi samana ajanjaksona säästetään noin 7,1 miljoonaa euroa, kun rakennus- ja laitekustannukset sekä hallintoneuvoston kustannukset supistuvat. Noin 40 työntekijän siirto CEPOLin nykyisestä sijaintipaikasta Bramshillistä (Yhdistynyt kuningaskunta) Haagiin (Alankomaat) tuonee jonkin verran kertaluonteisia säästöjä, joiden määräksi arvioidaan 30 000 euroa. Yhdistynyt kuningaskunta on ilmoittanut sulkevansa Bramshillin toimipaikan, joten CEPOLin olisi joka tapauksessa täytynyt siirtyä muualle. Lisäksi tarvitaan 3 kokoaikaista työntekijää, jotta voidaan suoriutua tietojenkäsittelyvaatimusten lisääntymisestä, sillä Europolille toimitettavien tietojen määrän odotetaan lisääntyvän tämän ehdotuksen seurauksena (koska siinä lujitetaan jäsenvaltioiden velvollisuutta toimittaa Europolille tietoja ja antaa taloudellista tukea yksittäisiin tutkimuksiin ja seurantaraporttien laatimiseen). Nämä työntekijät otetaan palvelukseen asteittain vuosina 2015–2017, niin että henkilöstökulut ovat noin 1,8 miljoonaa euroa kaudella 2015–2020. Noin kaksi kolmasosaa kustannuksista voidaan kuitenkin kompensoida CEPOLin kanssa yhdistymisestä kertyvien säästöjen avulla: kaksi kokoaikaista työntekijää saadaan niistä kahdesta jäljellä olevasta toimesta, jotka säästyvät CEPOLin kanssa yhdistymisen ansiosta. Euroopan verkkorikostorjuntakeskukseen palkataan 41 kokoaikaista työntekijää kaudella 2015–2020. Tämän henkilöstön työtehtävät yksilöidään oheisessa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa. Euroopan verkkorikostorjuntakeskuksen muiden kustannusten on arvioitu olevan samalla kaudella 16,6 miljoonaa euroa. Vuonna 2013 Euroopan verkkorikostorjuntakeskukseen siirretään jo 44 kokoaikaista työntekijää Europolin sisäisen uudelleenjärjestelyn nojalla, minkä lisäksi Europol on pyytänyt vuotta 2014 koskevassa talousarvioesityksessä vielä 17 kokoaikaista työntekijää. Jotta voitaisiin noudattaa vaatimusta henkilöstön vähentämisestä 5 prosentilla ja siirtää toimia kohdennettaviksi uudelleen, Europolista olisi lakkautettava vuonna 2014 lakkautettavien 12 kokoaikaisen toimen lisäksi vuosina 2015–2018 vielä 34 kokoaikaista tointa. Myös Euroopan tietosuojavaltuutettu tarvitsee tämän ehdotuksen vuoksi lisäresursseja, joiden määräksi on arvioitu 1 kokoaikainen työntekijä. Tietosuojavalvontaa koskevien järjestelyjen muutosten vuoksi Europol voi säästää vuosina 2015–2020 noin 3 miljoonaa euroa, kun sen ei enää tarvitse tukea yhteistä valvontaviranomaista. Euroopan tietosuojavaltuutetulle aiheutuu samana aikana 1,5 miljoonan euron lisäkustannukset. Säädösehdotuksen kokonaisvaikutus talousarvioon on näin ollen yhdistetyn viraston osalta 623 miljoonaa euroa kaudella 2015–2020, minkä lisäksi Euroopan tietosuojavaltuutettu tarvitsee 1,5 miljoonaa euroa.[26] 2013/0091 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan unionin lainvalvontayhteistyö- ja -koulutusvirastosta (Europol) sekä neuvoston päätösten 2009/371/YOS ja 2005/681/YOS kumoamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan ja 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ovat kuulleet Euroopan tietosuojavaltuutettua, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Europol perustettiin neuvoston päätöksellä 2009/371/YOS[27] Euroopan unionin talousarviosta rahoitettavana unionin virastona, jonka tavoitteena on tukea ja tehostaa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten toimintaa ja keskinäistä yhteistyötä vähintään kahteen jäsenvaltioon vaikuttavan järjestäytyneen rikollisuuden, terrorismin ja muiden vakavan rikollisuuden muotojen ehkäisemisessä ja torjunnassa. Neuvoston päätöksellä 2009/371/YOS myös korvattiin Euroopan poliisiviraston perustamisesta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella tehty yleissopimus, jäljempänä ’Europol-yleissopimus’.[28] (2) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 88 artiklan mukaan Europolin toimintaa on säänneltävä asetuksella, joka annetaan tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen. Sopimuksessa myös edellytetään, että on vahvistettava menettelytavat, joilla Euroopan parlamentti valvoo Europolin toimintaa yhdessä kansallisten parlamenttien kanssa. Sen vuoksi neuvoston päätös 2009/371/YOS on korvattava asetuksella, jossa vahvistetaan parlamentin harjoittamaa valvontaa koskevat säännöt. (3) Euroopan poliisiakatemia, jäljempänä ’CEPOL’, perustettiin neuvoston päätöksellä 2005/681/YOS[29] helpottamaan kansallisten poliisivoimien välistä yhteistyötä järjestämällä ja koordinoimalla eurooppalaista poliisitoimintaa koskevaa koulutusta. (4) Asiakirjassa Tukholman ohjelma – Avoin ja turvallinen Eurooppa kansalaisia ja heidän suojeluaan varten[30] todetaan, että Europolista olisi tehtävä jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten välisen tietojenvaihdon keskipiste, palveluntarjoaja ja lainvalvontayksiköiden yhteinen foorumi. Europolin toiminnasta laaditun arvioinnin perusteella tämän tavoitteen saavuttaminen edellyttää Europolin operatiivisen toiminnan tehostamista. Lisäksi Tukholman ohjelmassa asetetaan tavoitteeksi todellisen eurooppalaisen lainvalvontakulttuurin luominen perustamalla sekä kansallisella että EU:n tasolla lainvalvonta-alan ammattilaisille tarkoitettuja eurooppalaisia koulutus- ja vaihto-ohjelmia. (5) Laajat rikollis- ja terroristiverkostot muodostavat vakavan uhkan unionin sisäiselle turvallisuudelle sekä kansalaisten turvallisuudelle ja toimeentulolle. Käytettävissä olevat uhka-arviot osoittavat, että rikollisryhmät harjoittavat yhä monialaisempaa rikollisuutta ja laajentavat toimintaansa yli rajojen. Kansallisten lainvalvontaviranomaisten on sen vuoksi tehtävä tiiviimpää yhteistyötä muissa jäsenvaltioissa toimivien kollegojensa kanssa. Tätä varten on tarpeen antaa Europolille paremmat edellytykset tukea jäsenvaltioita rikollisuuden ehkäisemisessä, analysoinnissa ja tutkimisessa kaikkialla unionissa. Tämä on vahvistettu myös päätöksiä 2009/371/YOS ja 2005/681/YOS koskevissa arvioinneissa. (6) Kun otetaan huomioon Europolin ja CEPOLin tehtävien väliset yhteydet, näiden virastojen toimintojen yhdistäminen ja järkeistäminen parantaisi operatiivisen toiminnan vaikuttavuutta, koulutuksen merkityksellisyyttä ja unionin poliisiyhteistyön tehokkuutta. (7) Päätökset 2009/371/YOS ja 2005/681/YOS olisi sen vuoksi kumottava ja korvattava tällä asetuksella, joka perustuu kummankin päätöksen täytäntöönpanosta saatuihin kokemuksiin. Tällä asetuksella perustettavan Europolin olisi korvattava kumottavilla päätöksillä perustetut Europol ja CEPOL ja otettava hoitaakseen niiden tehtävät. (8) Koska rikollisuus usein leviää unionissa yli sisäisten rajojen, Europolin olisi tuettava ja lujitettava jäsenvaltioiden toimia ja niiden yhteistyötä vähintään kahteen jäsenvaltioon vaikuttavan järjestäytyneen vakavan rikollisuuden ehkäisemisessä ja torjunnassa. Koska terrorismi on yksi suurimmista unionin turvallisuuteen kohdistuvista uhkista, Europolin olisi autettava jäsenvaltioita kohtaamaan tähän liittyviä yhteisiä haasteita. EU:n lainvalvonta-alan virastona Europolin olisi myös tuettava ja lujitettava toimia ja yhteistyötä EU:n etuihin kohdistuvien rikollisuuden muotojen torjumiseksi. Sen olisi tarjottava tukea myös sellaisten liitännäisrikosten ehkäisemisessä ja torjunnassa, jotka tehdään Europolin toimivaltaan kuuluvien tekojen suorittamiseen tarvittavien välineiden hankkimiseksi, tällaisten tekojen edistämiseksi tai toteuttamiseksi tai niiden rankaisematta jäämisen varmistamiseksi. (9) Europolin olisi varmistettava, että kaikki lainvalvontaviranomaiset arvoasteesta riippumatta voivat saada laadukkaampaa, koordinoitua ja yhdenmukaista koulutusta, joka perustuu koulutustarpeiden pohjalta laadittuun selkeän kehykseen. (10) Europolin olisi voitava pyytää jäsenvaltioita aloittamaan, toteuttamaan tai koordinoimaan rikostutkintaa tietyissä tapauksissa, joissa rajatylittävä yhteistyö voisi tuoda lisäarvoa. Europolin olisi ilmoitettava tällaisista pyynnöistä Eurojustille. (11) Jotta voitaisiin tehostaa Europolin toimintaa unionin tietojenvaihdon keskipisteenä, jäsenvaltioille olisi asetettava selkeät velvoitteet toimittaa Europolille tiedot, jotka se tarvitsee tavoitteidensa toteuttamiseksi. Näiden velvoitteiden täyttämisen yhteydessä jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, että niiden toimittamat tiedot ovat merkityksellisiä sellaisten rikosten torjunnassa, jotka on asianomaisissa unionin politiikan välineissä määritelty strategisiksi ja operatiivisiksi painopisteiksi. Jäsenvaltioiden olisi myös toimitettava Europolille jäljennös toisten jäsenvaltioiden kanssa kahden- tai monenvälisesti vaihdetuista tiedoista, jotka koskevat Europolin toimivaltaan kuuluvia rikoksia. Samalla Europolin olisi lisättävä tukeaan jäsenvaltioille, jotta niiden keskinäistä yhteistyötä ja tietojenvaihtoa voidaan tehostaa. Europolin olisi esitettävä kaikille unionin toimielimille ja kansallisille parlamenteille vuosikertomus, jossa selvitetään, minkä verran tietoja kukin jäsenvaltio on sille toimittanut. (12) Jotta voitaisiin varmistaa Europolin ja jäsenvaltioiden tehokas yhteistyö, kuhunkin jäsenvaltioon olisi perustettava kansallinen yksikkö. Sen olisi toimittava ensisijaisena yhteyspisteenä kansallisten lainvalvontaviranomaisten ja koulutuslaitosten sekä Europolin välillä. Jotta voitaisiin vahvistaa jatkuva ja tehokas tietojenvaihto Europolin ja kansallisten yksiköiden välillä ja helpottaa niiden yhteistyötä, kunkin kansallisen yksikön olisi lähetettävä Europoliin ainakin yksi yhteyshenkilö. (13) Kun otetaan huomioon eräiden jäsenvaltioiden hajautettu hallintorakenne ja tarve varmistaa tietyissä tapauksissa nopea tietojenvaihto, Europolin olisi voitava tehdä yhteistyötä yksittäisissä tutkimuksissa suoraan jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten kanssa, samalla kun Europolin kansalliset yksiköt pidettäisiin ajan tasalla. (14) Jotta voitaisiin varmistaa, että unionin tasolla annettava lainvalvonta-alan koulutus on laadukasta, koordinoitua ja yhdenmukaista, Europolin olisi toimittava unionin lainvalvonta-alan koulutuspolitiikan mukaisesti. Unionin tasolla annettavan koulutuksen olisi oltava kaikkien lainvalvontaviranomaisten saatavilla arvoasteesta riippumatta. Europolin olisi varmistettava, että koulutusta arvioidaan ja että koulutustarpeiden arviointia koskevat päätelmät otetaan huomioon suunnittelussa, jotta voidaan vähentää päällekkäisyyttä. Europolin olisi edistettävä unionin tasolla annettavan koulutuksen tunnustamista jäsenvaltioissa. (15) Olisi myös parannettava Europolin hallintoa pyrkimällä toiminnan tehostamiseen ja menettelyjen keventämiseen. (16) Komission ja jäsenvaltioiden olisi oltava edustettuina Europolin hallintoneuvostossa, jotta ne voivat tehokkaasti valvoa sen toimintaa. Jotta voitaisiin ottaa huomioon uuden viraston kahtalainen toimenkuva (operatiivisen tuen ja koulutuksen tarjoaminen lainvalvonnan alalla), hallintoneuvoston varsinaiset jäsenet olisi nimitettävä heidän lainvalvontayhteistyöhön liittyvän asiantuntemuksensa perusteella ja varajäsenet heidän lainvalvontaviranomaisten koulutusta koskevan asiantuntemuksensa perusteella. Varajäsenten olisi toimittava varsinaisina jäseninä näiden poissa ollessa ja aina kun keskustellaan tai päätetään koulutukseen liittyvistä kysymyksistä. Hallintoneuvoston olisi saatava neuvoja tiedekomitealta, kun on kyse koulutukseen liittyvistä teknisistä kysymyksistä. (17) Hallintoneuvostolle olisi annettava tarvittavat valtuudet, joiden nojalla se muun muassa laatii talousarvion ja valvoo sen toteuttamista, hyväksyy tarvittavat varainhoitosäännöt ja suunnitteluasiakirjat, vahvistaa Europolin pääjohtajan päätöksentekoa varten helposti seurattavat työmenetelmät ja hyväksyy vuotuisen toimintakertomuksen. Sen olisi käytettävä nimittävän viranomaisen toimivaltaa suhteessa viraston henkilöstöön, pääjohtaja mukaan lukien. Päätöksentekomenettelyjen keventämiseksi ja hallinnon ja varainhoidon valvonnan lujittamiseksi hallintoneuvostolla olisi myös oltava valtuudet perustaa johtokunta. (18) Jotta voidaan varmistaa Europolin tehokas päivittäinen toiminta, pääjohtajan olisi toimittava viraston oikeudellisena edustajana ja johdettava sitä hoitaen tehtäviään täysin riippumattomasti sen varmistamiseksi, että Europol toteuttaa tässä asetuksessa säädetyt tehtävät. Pääjohtajan olisi vastattava erityisesti talousarvion ja suunnitteluasiakirjojen valmistelusta, jotta hallintoneuvosto voi tehdä niistä päätöksensä, ja Europolin vuotuisen ja monivuotisen työohjelman sekä muiden suunnitteluasiakirjojen toteuttamisesta. (19) Europolin on saatava käyttöönsä mahdollisimman täydelliset ja ajantasaiset tiedot, jotta se voi ehkäistä ja torjua toimivaltaansa kuuluvaa rikollisuutta. Tätä varten Europolin olisi voitava käsitellä jäsenvaltioiden, kolmansien maiden, kansainvälisten järjestöjen ja unionin elinten sille toimittamia sekä julkisista lähteistä saatavia tietoja, jotta se voi perehtyä rikollisiin ilmiöihin ja suuntauksiin, kerätä tietoja rikollisverkostoista sekä havaita yhteyksiä rikosten välillä. (20) Jotta voidaan tehostaa Europolin edellytyksiä toimittaa jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisille yksityiskohtaisia rikosanalyyseja, sen olisi käytettävä tietojenkäsittelyssä uutta teknologiaa. Europolin olisi voitava havaita nopeasti yhteyksiä tutkittavien tapausten ja yleisten toimintatapojen välillä eri rikollisverkostojen puitteissa, tarkistaa tietoja ristiin ja hankkia selkeä yleiskuva suuntauksista, samalla kun säilytetään yksilöiden tietosuojan korkea taso. Sen vuoksi Europolin tietokantoja ei pitäisi määritellä ennalta, vaan Europolin olisi voitava valita tätä varten tehokkain järjestelmärakenne. Tietosuojan korkean tason varmistamiseksi olisi säädettävä tietojenkäsittelytoimien tarkoituksesta ja oikeudesta päästä tietoihin sekä erityisistä lisätakeista. (21) Jotta voidaan kunnioittaa tietojen omistajuutta ja tietosuojaa, jäsenvaltioiden sekä kolmansien maiden viranomaisten ja kansainvälisten järjestöjen olisi voitava määrittää ne tarkoitukset, joita varten Europol voi käsitellä niiden toimittamia tietoja, ja rajoittaa oikeuksia päästä näihin tietoihin. (22) Sen varmistamiseksi, että tietoihin pääsevät vain ne, joille se on tarpeen heidän tehtäviensä suorittamista varten, asetuksessa olisi vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt eriasteisista pääsyoikeuksista Europolissa käsiteltäviin tietoihin. Tällaiset säännöt eivät saisi vaikuttaa tietojen toimittajien asettamiin pääsyrajoituksiin, vaan olisi noudatettava tietojen omistajuuden periaatetta. Jotta voidaan tehostaa Europolin toimivaltaan kuuluvien rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa, Europolin olisi ilmoitettava kullekin jäsenvaltiolle sen tietoon tulleista kyseistä jäsenvaltiota koskevista tiedoista. (23) Jotta voidaan tehostaa virastojen operatiivista yhteistyötä ja erityisesti luoda yhteyksiä eri virastojen hallussa jo olevien tietojen välille, Europolin olisi voitava antaa Eurojustille ja Euroopan petostentorjuntavirastolle (OLAF) pääsy Europolin käytettävissä oleviin tietoihin ja mahdollisuus tehdä niihin hakuja. (24) Europolin olisi pidettävä yllä yhteistyösuhteita muihin EU:n elimiin, kolmansien maiden lainvalvontaviranomaisiin ja lainvalvonta-alan koulutuslaitoksiin, kansainvälisiin järjestöihin ja yksityisiin osapuoliin siinä määrin kuin sen tehtävien suorittaminen edellyttää. (25) Toiminnan tehokkuuden varmistamiseksi Europolin olisi voitava vaihtaa kaikkia tietoja, henkilötietoja lukuun ottamatta, muiden unionin elinten, kolmansien maiden lainvalvontaviranomaisten ja lainvalvonta-alan koulutuslaitosten ja kansainvälisten järjestöjen kanssa siltä osin kuin on tarpeen sen tehtävien suorittamiseksi. Koska yrityksillä ja niiden etujärjestöillä, valtiosta riippumattomilla järjestöillä ja muilla yksityisillä osapuolilla on asiantuntemusta ja tietoja, joilla on välitöntä merkitystä vakavan rikollisuuden ja terrorismin ehkäisemisen ja torjunnan kannalta, Europolin olisi voitava vaihtaa tällaisia tietoja myös yksityisten osapuolten kanssa. Jotta voitaisiin ehkäistä ja torjua verkko- ja tietoturvallisuuden poikkeamiin liittyvää verkkorikollisuutta, Europolin olisi [toimenpiteistä yhteisen korkeatasoisen verkko- ja tietoturvan varmistamiseksi koko unionissa] annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin[31] mukaisesti voitava tehdä yhteistyötä ja vaihtaa tietoja, henkilötietoja lukuun ottamatta, verkko- ja tietoturvallisuudesta vastaavien kansallisten viranomaisten kanssa. (26) Europolin olisi voitava vaihtaa henkilötietoja muiden unionin elinten kanssa siinä määrin kuin on tarpeen sen tehtävien suorittamiseksi. (27) Vakavalla rikollisuudella ja terrorismilla on usein yhteyksiä EU:n alueen ulkopuolelle. Sen vuoksi Europolin olisi voitava vaihtaa henkilötietoja kolmansien maiden lainvalvontaviranomaisten ja kansainvälisten järjestöjen, kuten Interpolin, kanssa, siinä määrin kuin on tarpeen sen tehtävien suorittamiseksi. (28) Europolin olisi voitava siirtää henkilötietoja kolmannen maan viranomaiselle tai kansainväliselle järjestölle sellaisen komission päätöksen perusteella, jonka mukaan kyseisen maan tai järjestön tietosuojan taso on riittävä, tai siinä tapauksessa, että tällaista päätöstä ei ole tehty, sellaisen kansainvälisen sopimuksen perusteella, jonka unioni on tehnyt Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan nojalla, tai Europolin ja kyseisen kolmannen maan välillä ennen tämän asetuksen voimaantuloa tehdyn yhteistyösopimuksen perusteella. Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, siirtymämääräyksistä tehdyssä pöytäkirjassa nro 36 olevan 9 artiklan mukaisesti tällaisten sopimusten oikeusvaikutukset säilyvät niin kauan kuin näitä sopimuksia ei kumota, julisteta mitättömiksi tai muuteta perussopimusten nojalla. (29) Jos henkilötietojen siirtoa ei voida toteuttaa tietosuojan tason riittävyyttä koskevan komission päätöksen perusteella eikä unionin tekemän kansainvälisen sopimuksen eikä voimassa olevan yhteistyösopimuksen perusteella, hallintoneuvoston ja Euroopan tietosuojavaltuutetun olisi voitava valtuuttaa tällainen siirto tai siirtojen sarja, edellyttäen että varmistetaan riittävät takeet. Jos mitään edellä olevista ei voida soveltaa, pääjohtajan olisi voitava hyväksyä tietojensiirto poikkeustilanteessa ja tapauskohtaisesti, jos se on tarpeen jonkin jäsenvaltion olennaisten etujen suojelemiseksi, rikokseen tai terrorismin uhkaan liittyvän välittömän vaaran estämiseksi, jos siirto on muutoin tarpeen tai lain vaatima tärkeän yleisen edun turvaamiseksi, jos rekisteröity on suostunut siihen tai kyseessä on rekisteröidyn elintärkeiden etujen suojaaminen. (30) Europolin olisi voitava käsitellä yksityisiltä osapuolilta ja yksityishenkilöiltä peräisin olevia henkilötietoja vain jos ne on siirtänyt Europolille jäsenvaltion kansallinen Europol-yksikkö kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti tai sellainen kolmannessa maassa sijaitseva yhteyspiste, jonka kanssa tehdään vakiintunutta yhteistyötä ennen tämän asetuksen voimaantuloa päätöksen 2009/371/YOS 23 artiklan mukaisesti tehdyn yhteistyösopimuksen perusteella, tai kolmannen maan viranomainen tai kansainvälinen järjestö, jonka kanssa unioni on tehnyt kansainvälisen sopimuksen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan nojalla. (31) Tietoja, jotka kolmas maa tai kansainvälinen järjestö on selvästi hankkinut tavalla, joka loukkaa ihmisoikeuksia, ei saa käsitellä. (32) Europolin tietosuojasääntöjä olisi lujitettava, ja niiden olisi oltava asetuksen (EY) N:o 45/2001[32] taustalla olevien periaatteiden mukaiset, jotta voidaan varmistaa yksilöiden korkeatasoinen suojelu henkilötietojen käsittelyn yhteydessä. Koska lainvalvonta-alalla suoritettavan henkilötietojen käsittelyn erityispiirteet tunnustetaan Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä julistuksessa nro 21, Europolin tietosuojasääntöjen olisi oltava itsenäiset ja ne olisi yhdenmukaistettava muiden Euroopan unionissa tehtävän poliisiyhteistyön alalla sovellettavien tietosuojasäännösten kanssa, joita ovat erityisesti Euroopan neuvoston yleissopimus nro 108[33] ja suositus nro R(87) 15[34] sekä poliisiyhteistyössä ja rikosasioissa tehtävässä oikeudellisessa yhteistyössä käsiteltävien henkilötietojen suojaamista koskeva neuvoston puitepäätös 2008/977/YOS[35] [korvataan hyväksymisen yhteydessä viittauksella asianomaiseen voimassa olevaan direktiiviin]. (33) Henkilötiedot olisi mahdollisuuksien mukaan eriteltävä niiden tarkkuuden ja luotettavuuden mukaan. Tosiseikat olisi erotettava henkilökohtaisista arvioista, jotta voidaan varmistaa toisaalta yksilöiden suojelu ja toisaalta Europolin käsittelemien tietojen laatu ja luotettavuus. (34) Poliisiyhteistyön yhteydessä käsitellään eri ryhmiin kuuluvien rekisteröityjen henkilötietoja. Sen vuoksi Europolin olisi mahdollisimman selkeästi erotettava toisistaan eri ryhmiin kuuluvien rekisteröityjen henkilötiedot. Erityisesti olisi suojeltava esimerkiksi uhrien, todistajien, merkityksellisiä tietoja omaavien henkilöiden sekä alaikäisten henkilötietoja. Sen vuoksi Europolin ei pitäisi käsitellä tällaisia tietoja ellei se ole ehdottoman välttämätöntä sen toimivaltaan kuuluvien rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa varten ja vain jos kyseiset tiedot täydentävät muita, Europolin jo käsittelemiä tietoja. (35) Kun otetaan huomioon henkilötietojen suojaa koskevat perusoikeudet, Europolin ei pitäisi säilyttää henkilötietoja pidempään kuin on tarpeen sen tehtävien suorittamiseksi. (36) Europolin olisi toteutettava tarvittavat tekniset ja organisatoriset toimenpiteet henkilötietojen turvallisuuden varmistamiseksi. (37) Jokaisella olisi oltava oikeus tutustua häntä itseään koskeviin henkilötietoihin, oikaista itseään koskevat virheelliset tiedot sekä vaatia niiden poistamista tai suojaamista tietokannassa, jos niitä ei enää tarvita. Rekisteröidyn oikeudet ja niiden käyttö eivät saisi vaikuttaa Europolin velvollisuuksiin, ja niihin olisi sovellettava tässä asetuksessa säädettyjä rajoituksia. (38) Rekisteröidyn oikeuksien ja vapauksien suojelu edellyttää tässä asetuksessa vahvistettujen velvollisuuksien selkeää kohdentamista. Jäsenvaltioiden olisi erityisesti vastattava Europolille toimittamiensa tietojen paikkansapitävyydestä ja ajantasaisuudesta sekä tällaisten tiedonsiirtojen lainmukaisuudesta. Europolin olisi vastattava muilta tahoilta saamiensa tietojen paikkansapitävyydestä ja ajantasaisuudesta. Europolin olisi myös varmistettava, että tietoja käsitellään asianmukaisesti ja lainmukaisesti, että ne kerätään ja niitä käsitellään nimenomaisesti määriteltyä tarkoitusta varten, että ne ovat asianmukaisia ja olennaisia, mutta eivät liian laajoja siihen tarkoitukseen nähden, jota varten niitä käsitellään, ja ettei niitä säilytetä pidempään kuin on tarpeen tuon tarkoituksen toteuttamiseksi. (39) Europolin olisi pidettävä kirjaa henkilötietojen keräämisestä ja muuttamisesta, tietoihin pääsystä sekä niiden paljastamisesta, yhdistämisestä tai poistamisesta, jotta voidaan tarkistaa tietojenkäsittelyn lainmukaisuus, toteuttaa omaehtoista valvontaa ja varmistaa tietojen eheys ja tietoturva. Europol olisi velvoitettava tekemään yhteistyötä Euroopan tietosuojavaltuutetun kanssa ja esittämään pyydettäessä tietojenkäsittelyä koskevat lokitiedot tai asiakirjat, jotta tietojenkäsittelytapahtumia voidaan seurata niiden pohjalta. (40) Europolin olisi nimettävä tietosuojavastaava, jonka tehtävänä on avustaa sitä tämän asetuksen säännösten noudattamisen valvonnassa. Tietosuojavastaavan olisi voitava täyttää velvollisuutensa ja suorittaa tehtävänsä riippumattomasti ja tehokkaasti. (41) Henkilötietojen käsittelyn valvonnasta vastaavien toimivaltaisten kansallisten viranomaisten olisi valvottava jäsenvaltioiden suorittaman henkilötietojen käsittelyn lainmukaisuutta. Euroopan tietosuojavaltuutetun olisi valvottava Europolin suorittaman henkilötietojen käsittelyn lainmukaisuutta hoitaen tehtäviään täysin riippumattomasti. (42) Euroopan tietosuojavaltuutetun ja kansallisten valvontaviranomaisten olisi tehtävä keskenään yhteistyötä sellaisten erityiskysymysten osalta, jotka edellyttävät kansallisten viranomaisten osallistumista, ja varmistettava tämän asetuksen johdonmukainen soveltaminen kaikkialla unionissa. (43) Koska Europol käsittelee myös sellaisia henkilötietoja, jotka eivät liity mihinkään rikostutkintaan, tällaisten tietojen käsittelyyn olisi sovellettava asetusta (EY) N:o 45/2001. (44) Euroopan tietosuojavaltuutetun olisi kuultava rekisteröityjen kanteluita ja tutkittava ne. Kantelu olisi tutkittava siinä määrin kuin kussakin tapauksessa on asianmukaista, ja ratkaisu olisi voitava saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi. Tietosuojavaltuutetun olisi ilmoitettava rekisteröidylle kantelun käsittelyn etenemisestä ja kantelua koskevasta ratkaisustaan kohtuullisen ajan kuluessa. (45) Jokaisella luonnollisella henkilöllä olisi oltava oikeus hakea tuomioistuimessa muutosta häntä koskevaan Euroopan tietosuojavaltuutetun päätökseen. (46) Europoliin olisi sovellettava unionin toimielimiin, virastoihin ja muihin elimiin sovellettavia, sopimusvastuuta ja sopimuksenulkoista vastuuta koskevia yleisiä sääntöjä, laitonta tietojenkäsittelyä koskevaa vastuuta lukuun ottamatta. (47) Asianomaiselle yksilölle saattaa olla epäselvää, johtuuko hänelle laittoman tietojenkäsittelyn seurauksena aiheutunut vahinko Europolin vai jäsenvaltion toiminnasta. Sen vuoksi Europolin ja sen jäsenvaltion, jossa vahinko on aiheutunut, olisi vastattava siitä yhteisvastuullisesti. (48) Jotta voidaan varmistaa Europolin sisäisen organisaation täysimääräinen vastuuvelvollisuus ja avoimuus, olisi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 88 artiklan mukaisesti myös vahvistettava menettelyt, joiden mukaisesti Euroopan parlamentti valvoo Europolin toimintaa yhdessä kansallisten parlamenttien kanssa, ottaen asianmukaisella tavalla huomioon tarve turvata operatiivisten tietojen luottamuksellisuus. (49) Europolin henkilöstöön olisi sovellettava asetuksella (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68[36] vahvistettuja Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä ja Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja. Europolin olisi voitava ottaa palvelukseensa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten henkilöstöä väliaikaisina toimihenkilöinä, joiden palvelusaikaa olisi rajoitettava kierrätysperiaatteen noudattamiseksi, sillä näiden henkilöiden paluu toimivaltaisen viranomaisen palvelukseen helpottaisi tiivistä yhteistyötä Europolin ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä. Jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että Europolin palveluksessa väliaikaisina toimihenkilöinä olevat henkilöt voivat palvelusaikansa Europolissa päätyttyä palata sen kansallisen viranomaisen palvelukseen, josta he ovat lähtöisin. (50) Europolin tehtävien ja pääjohtajan aseman luonteen vuoksi pääjohtajaa voidaan pyytää antamaan lausunto ja vastaamaan toimivaltaisen Euroopan parlamentin valiokunnan esittämiin kysymyksiin ennen kuin hänet nimitetään tehtäväänsä tai ennen kuin hänen toimikauttaan jatketaan. Pääjohtajan olisi myös esiteltävä vuosikertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Lisäksi Euroopan parlamentin olisi voitava pyytää pääjohtajaa raportoimaan tehtäviensä hoidosta. (51) Europolin täyden itsemääräämisoikeuden ja riippumattomuuden varmistamiseksi sillä olisi oltava oma talousarvio, jonka varat muodostuvat suurimmaksi osaksi Euroopan unionin talousarviosta saatavasta rahoitusosuudesta. Unionin talousarviomenettelyä olisi noudatettava siltä osin kuin kyseessä ovat unionin rahoitusosuus tai muut unionin yleisestä talousarviosta maksettavat tuet. Tilintarkastustuomioistuimen olisi suoritettava viraston tilintarkastus. (52) Europoliin olisi sovellettava unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta annettua asetusta (EU, Euratom) N:o 966/2012[37]. (53) Europoliin olisi sovellettava Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1073/1999[38]. (54) Europol käsittelee tietoja, jotka edellyttävät erityistä suojelua, koska niihin kuuluu EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja ja arkaluonteisia turvallisuusluokittelemattomia tietoja. Europolin olisi sen vuoksi vahvistettava salassapitosuojaa ja tällaisten tietojen käsittelyä koskevat säännöt, joissa otetaan huomioon turvallisuussäännöistä EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseksi tehdyssä neuvoston päätöksessä 2011/292/EU[39] vahvistetut perusperiaatteet ja vähimmäisvaatimukset. (55) Tämän asetuksen soveltamista olisi arvioitava säännöllisesti. (56) Tarvittavat säännökset, jotka koskevat Europolin sijoittamista jäsenvaltioon, jossa sen toimipaikka sijaitsee, eli Alankomaihin, sekä Europolin henkilöstöön ja heidän perheenjäseniinsä sovellettavat erityiset säännöt olisi vahvistettava toimipaikkaa koskevassa sopimuksessa. Lisäksi vastaanottavan jäsenvaltion olisi varmistettava parhaat mahdolliset olosuhteet Europolin moitteettoman toiminnan varmistamiseksi, mukaan lukien lasten koulunkäyntimahdollisuudet ja liikenneyhteydet, jotta voidaan houkutella korkealuokkaisia henkilöresursseja mahdollisimman laajalta maantieteelliseltä alueelta. (57) Tällä asetuksella perustettava Europol korvaa päätöksellä 2009/371/YOS perustetun Europolin ja päätöksellä 2005/681/YOS perustetun CEPOLin ja toimii niiden seuraajana. Siksi sen olisi oltava niiden oikeusseuraaja myös suhteessa kaikkiin niiden tekemiin sopimuksiin, työsopimukset mukaan lukien, sekä niiden vastuihin ja niiden hankkimaan omaisuuteen. Päätöksellä 2009/371/YOS perustetun Europolin ja päätöksellä 2005/681/YOS perustetun CEPOLin tekemien kansainvälisten sopimusten olisi pysyttävä voimassa, lukuun ottamatta CEPOLin tekemää toimipaikkaa koskevaa sopimusta. (58) Jotta Europol voi jatkaa päätöksellä 2009/371/YOS perustetun Europolin ja päätöksellä 2005/681/YOS perustetun CEPOLin tehtävien hoitamista parhaan kykynsä mukaan, olisi vahvistettava siirtymätoimenpiteet, jotka koskevat erityisesti hallintoneuvostoa ja pääjohtajaa sekä Europolin talousarvion tietyn osan kohdentamista koulutukseen kolmeksi vuodeksi tämän asetuksen voimaantulon jälkeen. (59) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on lainvalvonta-alan yhteistyöstä ja koulutuksesta unionin tasolla vastaavan yksikön perustaminen, vaan se voidaan toiminnan vaikutusten ja laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen. (60) [Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevan 3 artiklan mukaisesti nämä jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet haluavansa osallistua tämän asetuksen hyväksymiseen ja soveltamiseen] TAI [Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti nämä jäsenvaltiot eivät osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido näitä jäsenvaltioita eikä sitä sovelleta näihin jäsenvaltioihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista]. (61) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. (62) Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, etenkin perusoikeuskirjan 8 ja 7 artiklassa ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 16 artiklassa tunnustettua oikeutta henkilötietojen suojaan ja yksityisyydensuojaan, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I luku YLEISET SÄÄNNÖKSET JA EUROPOLIN TAVOITTEET 1 artikla Euroopan unionin lainvalvontayhteistyö- ja -koulutusviraston perustaminen 1. Perustetaan Euroopan unionin lainvalvontayhteistyö- ja -koulutusvirasto, jäljempänä ’Europol’, jonka tavoitteena on parantaa Euroopan unionin lainvalvontaviranomaisten keskinäistä yhteistyötä, lujittaa ja tukea niiden toimia sekä laatia yhdenmukainen eurooppalainen koulutuspolitiikka. 2. Tällä asetuksella perustettava Europol korvaa päätöksellä 2009/371/YOS perustetun Europolin ja päätöksellä 2005/681/YOS perustetun CEPOLin ja toimii niiden seuraajana. 2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan a) ’jäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla’ kaikkia jäsenvaltioiden poliisiviranomaisia ja muita lainvalvontayksiköitä, jotka ovat kansallisen lainsäädännön mukaan vastuussa rikosten ehkäisemisestä ja torjunnasta; b) ’analyysilla’ tietojen keräämistä, käsittelyä tai käyttöä, jonka tarkoituksena on avustaminen rikostutkinnassa; c) ’unionin elimillä’ toimielimiä, yksiköitä, operaatioita ja virastoja, jotka on perustettu Euroopan unionista tehdyllä sopimuksella ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyllä sopimuksella tai niiden perusteella; d) ’lainvalvontaviranomaisilla’ poliisi- ja tulliviranomaisia ja muita alan yksiköitä, myös unionin elimiä, jotka vastaavat vähintään kahteen jäsenvaltioon vaikuttavan vakavan rikollisuuden, terrorismin ja unionin politiikkaan liittyvään yhteiseen etuun kohdistuvien rikollisuuden muotojen ehkäisemisestä ja torjunnasta sekä siviilikriisinhallinnasta ja merkittäviin tapahtumiin liittyvästä kansainvälisestä poliisitoiminnasta; e) ’kolmansilla mailla’ maita, jotka eivät ole Euroopan unionin jäsenvaltioita; f) ’kansainvälisillä järjestöillä’ kansainvälisiä järjestöjä ja niiden alaisia julkisoikeudellisia elimiä tai muita elimiä, jotka on perustettu kahden tai useamman valtion välisellä sopimuksella tai tällaisen sopimuksen perusteella; g) ’yksityisillä osapuolilla’ jäsenvaltion tai kolmannen maan lainsäädännön mukaisesti perustettuja yhteisöjä ja elimiä, erityisesti yhtiöitä ja yrityksiä, kaupallisia yhteenliittymiä, voittoa tavoittelemattomia järjestöjä ja muita oikeushenkilöitä, jotka eivät kuulu f alakohdan soveltamisalaan; h) ’yksityishenkilöillä’ kaikkia luonnollisia henkilöitä; i) ’henkilötiedoilla’ kaikenlaisia tunnistettua tai tunnistettavissa olevaa luonnollista henkilöä, jäljempänä ’rekisteröity’, koskevia tietoja; tunnistettavissa olevana pidetään henkilöä, joka voidaan suoraan tai epäsuorasti tunnistaa, erityisesti henkilönumeron taikka yhden tai useamman hänelle tunnusomaisen fyysisen, fysiologisen, psyykkisen, taloudellisen, kulttuurisen tai sosiaalisen tekijän perusteella; j) ’henkilötietojen käsittelyllä’, jäljempänä ’käsittely’, kaikkia sellaisia toimia tai toimien kokonaisuuksia, joita kohdistetaan henkilötietoihin joko automaattisen tietojenkäsittelyn avulla tai muutoin, kuten tietojen kerääminen, tallentaminen, järjestäminen, säilyttäminen, muokkaaminen tai muuttaminen, tiedon haku, kysely, käyttö, luovuttaminen siirtämällä, levittämällä tai asettamalla muutoin saataville, yhteensovittaminen tai yhdistäminen sekä suojaaminen, poistaminen tai tuhoaminen; k) ’vastaanottajalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, viranomaista, virastoa tai muuta elintä, jolle tietoja luovutetaan, oli kyseessä sivullinen tai ei; niitä viranomaisia, jotka mahdollisesti saavat tietoja erityisen tutkimuksen puitteissa, ei kuitenkaan pidetä vastaanottajina; l) ’henkilötietojen siirtämisellä’ mitä tahansa henkilötietojen välittämistä siten, että ne saatetaan aktiivisesti saataville rajoitetulle määrälle tunnistettuja osapuolia, kun lähettäjän tiedossa tai tarkoituksena on, että vastaanottaja saa pääsyn henkilötietoihin; m) ’henkilötietojen rekisteröintijärjestelmällä’, jäljempänä ’rekisteröintijärjestelmä’, kaikkia sellaisia järjestettyjä henkilötietojen kokoelmia, joista tiedot ovat saatavilla tietyin perustein, oli kokoelma sitten keskitetty, hajautettu taikka toiminnallisin tai maantieteellisin perustein jaettu; n) ’rekisteröidyn suostumuksella’ vapaaehtoista, yksilöityä ja tietoista tahdonilmaisua, jolla rekisteröity hyväksyy henkilötietojensa käsittelyn; o) ’hallinnollisilla henkilötiedoilla’ kaikkia Europolin käsittelemiä henkilötietoja pois lukien ne, joita käsitellään 3 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyjen tavoitteiden täyttämiseksi. 3 artikla Tavoitteet 1. Europol tukee ja tehostaa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten toimintaa ja keskinäistä yhteistyötä vähintään kahteen jäsenvaltioon vaikuttavan vakavan rikollisuuden, terrorismin ja unionin politiikkaan liittyvään yhteiseen etuun kohdistuvien rikollisuuden muotojen ehkäisemisessä ja torjunnassa liitteen 1 mukaisesti. 2. Europol tukee ja tehostaa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten toimintaa ja keskinäistä yhteistyötä myös 1 kohdassa tarkoitettuihin rikoksiin liittyvien rikosten ehkäisemisessä ja torjunnassa. Tällaisiksi liitännäisrikoksiksi katsotaan seuraavat rikokset: a) rikokset, jotka tehdään Europolin toimivaltaan kuuluvien tekojen suorittamiseen tarvittavien välineiden hankkimiseksi; b) rikokset, jotka tehdään Europolin toimivaltaan kuuluvien tekojen edistämiseksi tai toteuttamiseksi; c) rikokset, jotka tehdään Europolin toimivaltaan kuuluvien tekojen rankaisematta jäämisen varmistamiseksi. 3. Europol tukee, kehittää, tarjoaa ja koordinoi lainvalvontaviranomaisille tarkoitettua koulutustoimintaa. II luku LAINVALVONTAYHTEISTYÖHÖN LIITTYVÄT TEHTÄVÄT 4 artikla Tehtävät 1. Europol on Euroopan unionin virasto, jonka tehtävänä on tämän asetuksen mukaisesti: a) kerätä, säilyttää, käsitellä, analysoida ja vaihtaa tietoja; b) ilmoittaa jäsenvaltioille viipymättä niitä koskevista tiedoista ja rikosten keskinäisistä yhteyksistä; c) koordinoida, suunnitella ja toteuttaa tutkimuksia ja operatiivisia toimia, i) jotka toteutetaan yhdessä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa; tai ii) jotka toteutetaan yhteisten tutkintaryhmien avulla 5 artiklan mukaisesti, tarvittaessa yhteistyössä Eurojustin kanssa; d) osallistua yhteisiin tutkintaryhmiin sekä ehdottaa niiden perustamista 5 artiklan mukaisesti; e) toimittaa tiedustelutietoja ja analyysitukea jäsenvaltioille merkittävien kansainvälisten tapahtumien yhteydessä; f) laatia uhka-arvioita, strategisia ja operatiivisia analyyseja ja yleisiä tilannekatsauksia; g) kehittää, jakaa ja edistää rikoksentorjuntamenetelmiä, tutkintamenetelmiä sekä teknisiä ja rikostekniikkaan liittyviä menetelmiä koskevaa erityisasiantuntemusta ja antaa jäsenvaltioille neuvontaa; h) antaa jäsenvaltioille teknistä ja taloudellista tukea rajatylittäviä operaatioita sekä tutkintaa, myös yhteisiä tutkintaryhmiä, varten; i) tukea, kehittää, tarjota, koordinoida ja toteuttaa lainvalvontaviranomaisille tarkoitettua koulutusta yhteistyössä jäsenvaltioiden koulutuslaitosten verkoston kanssa; j) toimittaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen V osaston nojalla perustetuille unionin elimille ja Euroopan petostentorjuntavirastolle (OLAF) rikostiedustelutietoja ja analyysitukea niiden toimivaltaan kuuluvilla aloilla; k) antaa tietoja ja tukea Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen nojalla perustetuille EU:n kriisinhallintarakenteille ja kriisinhallintaoperaatioille; l) luoda Europolin toimivaltaan kuuluvien eri rikostyyppien torjuntaan erikoistuneita unionin keskuksia ja erityisesti Euroopan verkkorikostorjuntakeskus. 2. Europol laatii strategisia analyyseja ja uhka-arvioita auttaakseen neuvostoa ja komissiota vahvistamaan rikoksentorjuntaa koskevat unionin operatiiviset painopisteet. Europol myös avustaa näiden painopisteiden operatiivisessa täytäntöönpanossa. 3. Europol toimittaa strategisia tiedustelutietoja edistääkseen operatiiviseen toimintaan ja sen tukemiseen kansallisella ja unionin tasolla käytettävissä olevien voimavarojen tehokasta ja tuloksellista käyttöä. 4. Europol toimii euron väärentämisen torjunnan keskustoimistona euron suojelemisesta väärentämiseltä nimeämällä Europol euron väärentämisen torjunnan keskustoimistoksi 12 päivänä heinäkuuta 2005 tehdyn neuvoston päätöksen 2005/511/YOS[40] mukaisesti. Europol myös edistää jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja yhteisten tutkintaryhmien euron väärentämisen torjumiseksi toteuttamien toimenpiteiden yhteensovittamista, tarvittaessa yhteistyössä unionin elinten ja kolmansien maiden viranomaisten kanssa. 5 artikla Osallistuminen yhteisiin tutkintaryhmiin 1. Europol voi osallistua sen toimivaltaan kuuluvia rikoksia käsittelevien yhteisten tutkintaryhmien toimintaan. 2. Europol voi avustaa kaikessa yhteisen tutkintaryhmän toiminnassa ja vaihtaa tietoja kaikkien sen jäsenten kanssa sen jäsenvaltion lainsäädännössä säädetyissä rajoissa, jonka alueella yhteinen tutkintaryhmä toimii. 3. Jos Europolilla on aihetta olettaa, että yhteisen tutkintaryhmän perustaminen voisi tuoda johonkin tutkintaan lisäarvoa, se voi ehdottaa tätä asianomaiselle jäsenvaltiolle ja toteuttaa toimenpiteitä avustaakseen sitä yhteisen tutkintaryhmän perustamisessa. 4. Europol ei saa soveltaa pakkokeinoja. 6 artikla Rikostutkinnan aloittamista koskevat Europolin pyynnöt 1. Kun Europol katsoo, että jossakin yksittäisessä tapauksessa olisi aloitettava rikostutkinta sen toimivaltaan kuuluvan rikoksen osalta, se ilmoittaa asiasta Eurojustille. 2. Samalla Europol pyytää 7 artiklan 2 kohdan nojalla perustettuja asianomaisen jäsenvaltion kansallisia yksiköitä aloittamaan tai suorittamaan rikostutkinnan tai koordinoimaan sitä. 3. Kansallisten yksiköiden on ilmoitettava Europolille viipymättä tutkinnan aloittamisesta. 4. Jos asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset päättävät olla noudattamatta Europolin pyyntöä, niiden on esitettävä Europolille tätä koskevat perustelut kuukauden kuluessa pyynnön esittämisestä. Perustelut voidaan jättää esittämättä, jos niiden esittäminen a) vahingoittaisi keskeisiä kansallisia turvallisuusetuja; tai b) vaarantaisi vireillä olevan tutkinnan onnistumisen tai yksittäisten henkilöiden turvallisuuden. 5. Europol ilmoittaa Eurojustille jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen päätöksestä aloittaa tutkinta tai kieltäytyä tutkinnan aloittamisesta. 7 artikla Jäsenvaltioiden yhteistyö Europolin kanssa 1. Jäsenvaltioiden on tehtävä Europolin kanssa yhteistyötä sen tehtävien suorittamiseksi. 2. Kunkin jäsenvaltion on perustettava tai nimettävä kansallinen yksikkö, joka toimii yhteyselimenä Europolin ja jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten sekä lainvalvontaviranomaisten koulutuslaitosten välillä. Kunkin jäsenvaltion on nimitettävä virkamies kansallisen yksikön päälliköksi. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden kansalliset yksiköt pystyvät suorittamaan niille tässä asetuksessa osoitetut tehtävät ja erityisesti että niillä on pääsy kansallisiin lainvalvontatietokantoihin. 4. Europol voi tehdä yksittäisten tutkintojen yhteydessä yhteistyötä suoraan jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Siinä tapauksessa Europol ilmoittaa asiasta viipymättä kansalliselle yksikölle ja toimittaa sille jäljennöksen kaikista Europolin ja kyseisten toimivaltaisten viranomaisten välisen suoran yhteydenpidon yhteydessä vaihdetuista tiedoista. 5. Jäsenvaltioiden on kansallisen yksikkönsä tai jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen kautta erityisesti a) toimitettava Europolille tiedot, jotka se tarvitsee tehtäviensä suorittamiseksi. Europolille on toimitettava viipymättä tiedot muun muassa sellaisilta rikollisuuden aloilta, jotka on unionissa määritelty painopisteiksi. Europolille on toimitettava jäljennös myös toisen jäsenvaltion tai toisten jäsenvaltioiden kanssa kahden- tai monenvälisesti vaihdetuista tiedoista siltä osin kuin tietojenvaihto liittyy Europolin toimivaltaan kuuluvaan rikollisuuteen; b) varmistettava tehokas yhteydenpito ja yhteistyö kaikkien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja jäsenvaltioissa toimivien lainvalvontaviranomaisten koulutuslaitosten sekä Europolin välillä; c) levitettävä tietoa Europolin toiminnasta. 6. Kansallisten yksiköiden päälliköiden on kokoonnuttava säännöllisesti, erityisesti keskustelemaan Europolin kanssa tehtävän operatiivisen yhteistyön yhteydessä esiin tulevista ongelmista ja ratkomaan niitä. 7. Kunkin jäsenvaltion on määritettävä kansallisen yksikön organisaatio ja henkilöstö oman kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti. 8. Jäsenvaltioiden on vastattava kuluista, jotka aiheutuvat kansallisten yksiköiden ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten yhteydenpidosta Europoliin, eikä niitä veloiteta Europolilta, yhteysmaksuja lukuun ottamatta. 9. Jäsenvaltioiden on varmistettava kaikkien Europolin kanssa toteutettavassa yhteydenpidossa käytettävien järjestelmien vähimmäisturvallisuustaso. 10. Europol laatii vuosittain kertomuksen, johon kootaan tiedot kunkin jäsenvaltion Europolille 5 artiklan a alakohdan perusteella toimittamien tietojen määrästä ja laadusta ja sen kansallisen yksikön toiminnasta. Vuosikertomus toimitetaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja kansallisille parlamenteille. 8 artikla Yhteyshenkilöt 1. Kunkin kansallisen yksikön on lähetettävä Europoliin ainakin yksi yhteyshenkilö. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, yhteyshenkilöt ovat heidät lähettäneen jäsenvaltion lainsäädännön alaisia. 2. Yhteyshenkilöt muodostavat Europolin kansalliset yhteystoimistot, ja he saavat ohjeita Europolin kansallisilta yksiköiltään heidät lähettäneen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön ja Europolin hallintoon sovellettavien säännösten mukaisesti. 3. Yhteyshenkilöt avustavat Europolin ja jäsenvaltioidensa välisessä tietojenvaihdossa. 4. Yhteyshenkilöt avustavat jäsenvaltioidensa ja muiden jäsenvaltioiden yhteyshenkilöiden välisessä tietojenvaihdossa kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti. Tällaisessa kahdenvälisessä tietojenvaihdossa voidaan käyttää Europolin infrastruktuuria kansallisen lainsäädännön mukaisesti, myös silloin kun on kyse rikoksista, jotka eivät kuulu Europolin toimivaltaan. Yhteyshenkilöiden oikeudet ja velvollisuudet suhteessa Europoliin määrittää hallintoneuvosto. 5. Yhteyshenkilöillä on tehtäviensä suorittamiseksi tarpeelliset 65 artiklan mukaiset erioikeudet ja vapaudet. 6. Europol huolehtii siitä, että yhteyshenkilöille tiedotetaan kaikesta sen toiminnasta ja että heidät otetaan mukaan kaikkeen sen toimintaan siinä määrin kuin on tarpeen heidän tehtäviensä suorittamiseksi. 7. Europol kattaa kustannukset, jotka aiheutuvat tarvittavien tilojen antamisesta jäsenvaltioiden käyttöön Europolin toimitiloissa, ja tarvittavan tuen antamisesta yhteyshenkilöille, jotta nämä voivat suorittaa tehtävänsä. Kaikista muista yhteyshenkilöiden nimeämisestä sekä heidän varusteistaan aiheutuvista kustannuksista vastaa heidät lähettävä jäsenvaltio, jollei budjettivallan käyttäjä päätä toisin hallintoneuvoston suosituksen perusteella. III luku LAINVALVONTAVIRANOMAISTEN KOULUTUKSEEN LIITTYVÄT TEHTÄVÄT 9 artikla Europol-akatemia 1. Tällä asetuksella perustettava Europol-akatemiaksi kutsuttu Europolin yksikkö tukee, kehittää, tarjoaa ja koordinoi lainvalvontaviranomaisille tarkoitettua koulutusta, joka liittyy erityisesti vähintään kahteen jäsenvaltioon vaikuttavan vakavan rikollisuuden ja terrorismin torjuntaan, suuria yleiseen järjestykseen liittyviä riskejä sisältävien tapahtumien ja urheilutapahtumien hallintaan, ei-sotilaallisten EU-operaatioiden strategiseen suunnitteluun ja johtamiseen sekä lainvalvonta-alan johtamiseen ja kieltenopetukseen ja jonka tarkoituksena on erityisesti a) levittää tietoa i) lainvalvontayhteistyötä koskevista unionin ja kansainvälisistä välineistä; ii) unionin elimistä, erityisesti Europolista, Eurojustista ja Frontexista, sekä niiden toiminnasta ja tehtävistä; iii) lainvalvontayhteistyön oikeudellisista näkökohdista sekä käytännön tietoa siitä, mistä tietoa on saatavilla; b) kannustaa alueellisen ja kahdenvälisen yhteistyön kehittämistä sekä jäsenvaltioiden kesken että jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä; c) käsitellä erityisiä rikollisuuden tai poliisitoiminnan osa-alueita, joilla unionin tason koulutus voi tuoda lisäarvoa; d) laatia erityisiä lainvalvontaviranomaisille tarkoitettuja yhteisiä oppijaksoja, joiden avulla heitä voidaan kouluttaa osallistumaan unionin siviilioperaatioihin; e) tukea jäsenvaltioita kahdenvälisten lainvalvontavalmiuksien kehittämisessä kolmansissa maissa; f) kouluttaa kouluttajia ja avustaa hyvien oppimiskäytäntöjen vaihdossa. 2. Europol-akatemia kehittää ja päivittää säännöllisesti oppimisvälineitä ja ‑menetelmiä ja soveltaa niitä elinikäisen oppimisen periaatetta noudattaen lainvalvontaviranomaisten taitojen kehittämiseksi. Europol-akatemia arvioi näiden toimien tuloksia voidakseen parantaa tulevien toimien laatua, johdonmukaisuutta ja vaikuttavuutta. 10 artikla Europol-akatemian tehtävät 1. Europol-akatemia laatii monivuotisia strategisten koulutustarpeiden analyyseja ja monivuotisia koulutusohjelmia. 2. Europol-akatemia laatii ja toteuttaa koulutustoimia ja opetustuotteita, esimerkiksi a) kursseja, seminaareja, konferensseja ja verkko-opiskeluvälineitä; b) yhteisiä oppijaksoja, joiden avulla levitetään tietoa, paikataan aukkoja ja/tai helpotetaan yhteisten lähestymistapojen omaksumista rajatylittäviin rikollisiin ilmiöihin; c) koulutusmoduuleja, jotka on porrastettu asteittain tai tasoittain asianomaisen kohderyhmän tarvitsemien taitojen vaativuuden perusteella ja joissa keskitytään joko tiettyyn maantieteelliseen alueeseen tai rikollisen toiminnan alaan tai tiettyihin ammatissa tarvittaviin taitoihin; d) lainvalvontaviranomaisille tarkoitettuja vaihto-ohjelmia operatiivisiin tarpeisiin perustuvan koulutusmenetelmän puitteissa. 3. Jotta voidaan varmistaa yhdenmukainen eurooppalainen koulutuspolitiikka kolmansissa maissa toteutettavien siviilioperaatioiden ja valmiuksien kehittämisen tukemiseksi, Europol-akatemia a) arvioi nykyisten unioniin liittyvien lainvalvonta-alan koulutuspolitiikkojen ja ‑aloitteiden vaikutuksia; b) laatii ja tarjoaa koulutusta, jonka avulla jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaiset voivat valmistautua osallistumaan siviilioperaatioihin muun muassa hankkimalla tarvittavan kielitaidon; c) laatii ja tarjoaa koulutusta kolmansien maiden ja erityisesti unionin jäsenyyttä hakeneiden maiden lainvalvontaviranomaisille; d) hallinnoi erityisiä unionin ulkoisen avun varoja, joilla tuetaan kolmansien maiden valmiuksien kehittämistä asianomaisilla toiminta-aloilla unionin vahvistamien painopisteiden mukaisesti. 4. Europol-akatemia edistää jäsenvaltioiden lainvalvonta-alan koulutuksen ja siihen liittyvien eurooppalaisten laatunormien keskinäistä tunnustamista. 11 artikla Koulutukseen liittyvä tutkimustoiminta 1. Europol-akatemia edistää tässä luvussa tarkoitettujen koulutustoimien kannalta merkityksellisen tutkimustoiminnan kehittämistä. 2. Europol-akatemia edistää ja luo kumppanuuksia unionin elinten sekä julkisten ja yksityisten oppilaitosten kanssa ja kannustaa lujempien kumppanuussuhteiden muodostamista yliopistojen ja lainvalvonta-alan oppilaitosten välillä jäsenvaltioissa. IV luku EUROPOLIN ORGANISAATIO 12 artikla Europolin hallinto- ja johtamisrakenne Europolin johtamis- ja hallintorakenne muodostuu seuraavasti: a) hallintoneuvosto, jonka tehtävät vahvistetaan 14 artiklassa; b) pääjohtaja, jonka velvollisuudet vahvistetaan 19 artiklassa; c) koulutusta käsittelevä tiedekomitea 20 artiklan mukaisesti; d) tarvittaessa mikä tahansa muu neuvoa-antava elin, jonka hallintoneuvosto perustaa 14 artiklan 1 kohdan p alakohdan mukaisesti; e) tarvittaessa johtokunta 21 ja 22 artiklan mukaisesti. 1 JAKSO HALLINTONEUVOSTO 13 artikla Hallintoneuvoston kokoonpano 1. Hallintoneuvosto koostuu yhdestä kunkin jäsenvaltion edustajasta ja kahdesta komission edustajasta, joilla kaikilla on äänioikeus. 2. Hallintoneuvoston jäsenet nimitetään ottaen huomioon heidän kokemuksensa julkisen tai yksityisen sektorin organisaatioiden hallinnosta ja lainvalvontayhteistyön tuntemuksensa. 3. Jokaista hallintoneuvoston jäsentä edustaa varajäsen, joka nimitetään ottaen huomioon hänen kokemuksensa julkisen tai yksityisen sektorin organisaatioiden hallinnosta ja lainvalvontaviranomaisten koulutusta koskevan kansallisen politiikan tuntemuksensa. Varajäsen toimii varsinaisena jäsenenä, kun käsitellään lainvalvontaviranomaisten koulutukseen liittyviä kysymyksiä. Varajäsen edustaa varsinaista jäsentä tämän poissaollessa. Varsinainen jäsen edustaa varajäsentä, kun tämän poissaollessa käsitellään lainvalvontaviranomaisten koulutukseen liittyviä kysymyksiä. 4. Kaikkien hallintoneuvostossa edustettuina olevien osapuolten on pyrittävä rajoittamaan edustajiensa vaihtuvuutta, jotta voidaan varmistaa hallintoneuvoston työskentelyn jatkuvuus. Kaikkien osapuolten on pyrittävä naisten ja miesten tasapuoliseen edustukseen hallintoneuvostossa. 5. Varsinaisten jäsenten ja varajäsenten toimikausi on neljä vuotta. Toimikausi voidaan uusia. Jos jäsenen toimikausi päättyy tai hän eroaa, hän jatkaa tehtävässään, kunnes hänet on nimitetty uudeksi toimikaudeksi tai hänen tilalleen on nimitetty uusi jäsen. 14 artikla Hallintoneuvoston tehtävät 1. Hallintoneuvosto a) hyväksyy vuosittain Europolin työohjelman seuraavaksi vuodeksi jäsentensä kahden kolmasosan enemmistöllä ja 15 artiklan mukaisesti; b) hyväksyy monivuotisen työohjelman jäsentensä kahden kolmasosan enemmistöllä 15 artiklan mukaisesti; c) hyväksyy jäsentensä kahden kolmasosan enemmistöllä Europolin vuotuisen talousarvion ja suorittaa muut Europolin talousarvioon liittyvät tehtävät XI luvun mukaisesti; d) hyväksyy Europolin toimintaa koskevan konsolidoidun vuosikertomuksen ja lähettää sen viimeistään seuraavan vuoden 1 päivänä heinäkuuta Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja kansallisille parlamenteille. Toimintaa koskeva konsolidoitu vuosikertomus julkaistaan; e) hyväksyy Europoliin sovellettavat varainhoitosäännöt 63 artiklan mukaisesti; f) hyväksyy viimeistään 31 päivänä tammikuuta monivuotisen henkilöstöpoliittisen suunnitelman otettuaan huomioon komission lausunnon; g) hyväksyy petostentorjuntastrategian, joka on oikeassa suhteessa petosriskeihin nähden, ottaen huomioon toteutettavien toimenpiteiden kustannustehokkuuden; h) hyväksyy säännöt jäseniinsä ja koulutusta käsittelevän tiedekomitean jäseniin liittyvien eturistiriitojen ehkäisemistä ja hallinnointia varten; i) käyttää 2 kohdan mukaisesti Europolin henkilöstön suhteen henkilöstösäännöissä nimittävälle viranomaiselle ja muuhun henkilöstöön sovellettavissa palvelussuhteen ehdoissa työsopimusten tekemiseen valtuutetulle viranomaiselle annettuja valtuuksia, jäljempänä ’nimittävän viranomaisen valtuudet’; j) vahvistaa tarvittavat henkilöstösääntöjen ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen täytäntöönpanoa koskevat säännökset henkilöstösääntöjen 110 artiklan mukaisesti; k) nimittää pääjohtajan ja apulaispääjohtajat ja tarvittaessa pidentää heidän toimikauttaan tai erottaa heidät virasta 56 ja 57 artiklan mukaisesti; l) vahvistaa suoritusindikaattorit ja valvoo pääjohtajan toimintaa, muun muassa hallintoneuvoston päätösten täytäntöönpanoa; m) jollei henkilöstösäännöistä ja muuhun henkilöstöön sovellettavista palvelussuhteen ehdoista muuta johdu, nimittää tilinpitäjän, joka hoitaa tehtäviään täysin riippumattomasti; n) nimittää koulutusta käsittelevän tiedekomitean jäsenet; o) huolehtii siitä, että sisäisen tai ulkoisen tarkastuksen raportteihin ja arviointeihin perustuvien havaintojen ja suositusten sekä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimusten perusteella toteutetaan asianmukaiset jatkotoimet; p) tekee päätökset Europolin sisäisten rakenteiden luomisesta ja tarvittaessa niiden muuttamisesta; q) hyväksyy työjärjestyksensä. 2. Hallintoneuvosto tekee henkilöstösääntöjen 110 artiklan mukaisesti henkilöstösääntöjen 2 artiklan 1 kohtaan ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 6 artiklaan perustuvan päätöksen, jolla siirretään nimittävän viranomaisen toimivalta pääjohtajalle ja määritellään olosuhteet, joissa toimivallan siirto voidaan keskeyttää. Pääjohtajalla on valtuudet siirtää tämä toimivalta edelleen. Jos poikkeukselliset olosuhteet sitä edellyttävät, hallintoneuvosto voi tekemällään päätöksellä tilapäisesti keskeyttää nimittävän viranomaisen toimivallan siirron pääjohtajalle ja hänen edelleen toteuttamansa nimittävän viranomaisen toimivallan siirron ja käyttää kyseistä toimivaltaa itse tai siirtää sen jollekin jäsenistään tai jollekulle henkilöstöön kuuluvalle, joka on muu kuin pääjohtaja. 15 artikla Vuotuinen työohjelma ja monivuotinen työohjelma 1. Hallintoneuvosto hyväksyy vuotuisen työohjelman vuosittain viimeistään 30 päivänä marraskuuta pääjohtajan esittämän luonnoksen perusteella, ottaen huomioon komission lausunnon. Se toimittaa työohjelman Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja kansallisille parlamenteille. 2. Vuotuisessa työohjelmassa on esitettävä yksityiskohtaiset tavoitteet ja odotetut tulokset, suoritusindikaattorit mukaan lukien. Siinä on myös esitettävä kuvaus rahoitettavista toimista ja mainittava kuhunkin toimeen osoitetut taloudelliset ja henkilöstöresurssit toimintoperusteisen budjetoinnin ja hallinnoinnin periaatteiden mukaisesti. Vuotuisen työohjelman on oltava yhdenmukainen 4 kohdassa tarkoitetun monivuotisen työohjelman kanssa. Siinä on selkeästi ilmoitettava, mitkä toiminnot on lisätty tai poistettu tai mitä toimia on muutettu edelliseen varainhoitovuoteen verrattuna. 3. Hallintoneuvosto muuttaa hyväksyttyä vuotuista työohjelmaa tarvittaessa, jos virastolle annetaan uusi tehtävä. Vuotuiseen työohjelmaan tehtävät olennaiset muutokset on hyväksyttävä samaa menettelyä noudattaen kuin alkuperäinen vuotuinen työohjelma. Hallintoneuvosto voi siirtää pääjohtajalle valtuudet tehdä vuotuiseen työohjelmaan muita kuin olennaisia muutoksia. 4. Hallintoneuvosto hyväksyy myös monivuotisen työohjelman ja päivittää sitä viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä marraskuuta, ottaen huomioon komission lausunnon ja kuultuaan Euroopan parlamenttia ja kansallisia parlamentteja. Hyväksytty monivuotinen työohjelma toimitetaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja kansallisille parlamenteille. Monivuotisessa työohjelmassa on esitettävä strategiset tavoitteet ja odotetut tulokset, suoritusindikaattorit mukaan lukien. Siinä on myös mainittava kuhunkin tavoitteeseen osoitettujen määrärahojen ja henkilöstön määrä monivuotisen rahoituskehyksen ja monivuotisen henkilöstösuunnitelman mukaisesti. Siinä on esitettävä strategia suhteiden järjestämiseksi 29 artiklassa tarkoitettuihin kolmansiin maihin tai kansainvälisiin järjestöihin. Monivuotinen ohjelma on pantava täytäntöön vuotuisten työohjelmien avulla ja sitä on tarvittaessa päivitettävä ulkoisten ja sisäisten arviointien tulosten perusteella. Näiden arviointien päätelmät on tarvittaessa otettava huomioon myös seuraavan vuoden vuotuisessa työohjelmassa. 16 artikla Hallintoneuvoston puheenjohtaja 1. Hallintoneuvosto valitsee jäsentensä keskuudesta puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan. Puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja valitaan hallintoneuvoston jäsenten kahden kolmasosan enemmistöllä. Varapuheenjohtaja toimii viran puolesta puheenjohtajan sijaisena tämän ollessa estyneenä. 2. Puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan toimikausi on neljä vuotta. Toimikausi voidaan uusia kerran. Jos heidän jäsenyytensä hallintoneuvostossa päättyy heidän ollessaan puheenjohtajana tai varapuheenjohtajana, toimikausi päättyy samaan aikaan ilman eri toimenpiteitä. 17 artikla Hallintoneuvoston kokoukset 1. Hallintoneuvoston kokoukset kutsuu koolle puheenjohtaja. 2. Europolin pääjohtaja osallistuu kokouksiin. 3. Hallintoneuvosto pitää vähintään kaksi sääntömääräistä kokousta vuodessa. Lisäksi se kokoontuu puheenjohtajan aloitteesta tai jos komissio tai vähintään kolmasosa hallintoneuvoston jäsenistä sitä pyytää. 4. Hallintoneuvosto voi kutsua kenet tahansa henkilön, jonka lausunnolla voi olla merkitystä keskustelussa, osallistumaan kokouksiin tarkkailijana ilman äänioikeutta. 5. Hallintoneuvoston jäsenillä voi olla avustajinaan neuvonantajia tai asiantuntijoita, jollei sen työjärjestyksen määräyksistä muuta johdu. 6. Europol vastaa hallintoneuvoston sihteeristön tehtävistä. 18 artikla Äänestyssäännöt 1. Hallintoneuvosto tekee päätöksensä jäsentensä enemmistöllä, 14 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdan, 16 artiklan 1 kohdan ja 56 artiklan 8 kohdan soveltamista kuitenkaan rajoittamatta. 2. Kullakin jäsenellä on yksi ääni. Jäsenen poissaollessa hänen varajäsenellään on oikeus käyttää äänioikeutta. 3. Puheenjohtaja osallistuu äänestykseen. 4. Pääjohtaja ei osallistu äänestykseen. 5. Hallintoneuvoston työjärjestyksessä määritellään yksityiskohtaisemmat äänestystä koskevat järjestelyt, erityisesti olosuhteet, joissa jäsen voi toimia toisen jäsenen puolesta, sekä tarvittaessa päätösvaltaisuutta koskevat vaatimukset. 2 JAKSO PÄÄJOHTAJA 19 artikla Pääjohtajan tehtävät 1. Pääjohtaja vastaa Europolin hallinnosta. Hän vastaa toiminnastaan hallintoneuvostolle. 2. Pääjohtaja hoitaa tehtäviään täysin riippumattomasti, eikä hän saa pyytää eikä ottaa vastaan ohjeita miltään hallitukselta eikä miltään muulta elimeltä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission, hallintoneuvoston tai johtokunnan toimivaltaa. 3. Pääjohtaja raportoi pyydettäessä Euroopan parlamentille tehtäviensä hoidosta. Neuvosto voi pyytää pääjohtajaa raportoimaan tehtäviensä hoidosta. 4. Pääjohtaja on Europolin laillinen edustaja. 5. Pääjohtaja vastaa Europolille tällä asetuksella uskottujen tehtävien täytäntöönpanosta. Pääjohtajan vastuulla on erityisesti a) Europolin päivittäisen toiminnan hallinnointi; b) hallintoneuvoston tekemien päätösten täytäntöönpano; c) vuotuisen työohjelman ja monivuotisen työohjelman valmistelu ja niiden toimittaminen hallintoneuvostolle sen jälkeen, kun komissiota on kuultu; d) vuotuisen työohjelman ja monivuotisen työohjelman täytäntöönpano ja siitä raportoiminen hallintoneuvostolle; e) Europolin toimintaa koskevan vuotuisen konsolidoidun toimintakertomuksen laatiminen ja sen esittäminen hallintoneuvoston hyväksyttäväksi; f) toimintasuunnitelman laatiminen sisäisten tai ulkoisten tarkastusraporttien ja arviointien päätelmien sekä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimusraporttien ja suositusten perusteella ja raportointi komissiolle edistymisestä kahdesti vuodessa ja hallintoneuvostolle säännöllisesti; g) unionin taloudellisten etujen suojaaminen soveltamalla petoksia, korruptiota ja muuta laitonta toimintaa ehkäiseviä toimenpiteitä ja toteuttamalla tehokkaita tarkastuksia, OLAFin tutkintavaltuuksia kuitenkaan rajoittamatta, ja jos väärinkäytöksiä havaitaan, perimällä takaisin aiheettomasti maksetut määrät ja tarvittaessa määräämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia; h) Europolin petostentorjuntastrategian valmistelu ja sen esittäminen hallintoneuvoston hyväksyttäväksi; i) Europoliin sovellettavien varainhoitosääntöjen luonnoksen valmistelu; j) Europolin tuloja ja menoja koskevan ennakkoarvion luonnoksen laatiminen ja viraston talousarvion täytäntöönpano; k) monivuotisen henkilöstösuunnitelman luonnoksen laatiminen ja sen esittäminen hallintoneuvostolle sen jälkeen kun komissiota on kuultu; l) hallintoneuvoston puheenjohtajan tukeminen hallintoneuvoston kokousten valmistelussa; m) rikoksentorjuntaa koskevien unionin strategisten ja operatiivisten painopisteiden täytäntöönpanoa koskeva säännöllinen tiedottaminen hallintoneuvostolle. 3 JAKSO KOULUTUSTA KÄSITTELEVÄ TIEDEKOMITEA 20 artikla Koulutusta käsittelevä tiedekomitea 1. Koulutusta käsittelevä tiedekomitea on riippumaton neuvoa-antava elin, joka takaa koulutukseen liittyvän Europolin toiminnan tieteellisen laadun ja ohjaa sitä. Tämän vuoksi pääjohtajan on otettava koulutusta käsittelevä tiedekomitea jo varhaisessa vaiheessa mukaan kaikkien 14 artiklassa tarkoitettujen asiakirjojen valmisteluun siltä osin kuin ne koskevat koulutusta. 2. Koulutusta käsittelevään tiedekomiteaan kuuluu yksitoista jäsentä, jotka edustavat korkeinta akateemista tai ammatillista asiantuntemusta tämän asetuksen III luvun soveltamisalaan kuuluvilla aloilla. Jäsenet nimittää hallintoneuvosto Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistavan avoimen hakuilmoituksen ja valintamenettelyn perusteella. Hallintoneuvoston jäsenet eivät saa olla koulutusta käsittelevän tiedekomitean jäseniä. Koulutusta käsittelevän tiedekomitean jäsenet ovat riippumattomia. He eivät saa pyytää eivätkä ottaa vastaan ohjeita miltään hallitukselta tai muultakaan taholta. 3. Europol julkaisee verkkosivuillaan luettelon koulutusta käsittelevän tiedekomitean jäsenistä ja pitää sen ajan tasalla. 4. Koulutusta käsittelevän tiedekomitean jäsenten toimikausi on viisi vuotta. Sitä ei voida uusia, ja jäsenet voidaan erottaa, jos he eivät täytä riippumattomuuden vaatimusta. 5. Koulutusta käsittelevä tiedekomitea valitsee puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan viiden vuoden toimikaudeksi. Se antaa lausuntonsa jäsentensä ääntenenemmistöllä. Puheenjohtaja kutsuu komitean koolle neljä kertaa vuodessa. Puheenjohtaja voi tarvittaessa kutsua koolle ylimääräisiä kokouksia joko oma-aloitteisesti tai vähintään neljän komitean jäsenen pyynnöstä. 6. Pääjohtaja, koulutuksesta vastaava apulaispääjohtaja tai heidän edustajansa kutsutaan kokouksiin tarkkailijana ilman äänioikeutta. 7. Koulutusta käsittelevää tiedekomiteaa avustaa sihteeri, joka on komitean nimeämä Europolin henkilöstön jäsen ja jonka pääjohtaja nimittää. 8. Koulutusta käsittelevän tiedekomitean tehtävänä on erityisesti a) neuvoa pääjohtajaa ja koulutuksesta vastaavaa apulaispääjohtajaa vuotuisen työohjelman ja muiden strategisten asiakirjojen laatimisessa, jotta voidaan varmistaa niiden tieteellinen laatu ja yhdenmukaisuus asianmukaisia aloja koskevien unionin politiikkojen ja painopisteiden kanssa; b) antaa riippumattomia lausuntoja ja neuvoja hallintoneuvostolle sen toimivaltaan kuuluvissa asioissa; c) antaa riippumattomia lausuntoja ja neuvoja oppijaksojen laadusta, sovellettavista opiskelumenetelmistä, opiskeluvaihtoehdoista ja tieteellisestä kehityksestä; d) suorittaa muita neuvoa-antavia tehtäviä, jotka liittyvät koulutusta koskevan Europolin toiminnan tieteellisiin näkökohtiin, hallintoneuvoston tai pääjohtajan tai koulutuksesta vastaavan apulaispääjohtajan pyynnöstä. 9. Koulutusta käsittelevän tiedekomitean vuotuinen talousarvio osoitetaan Europolin talousarvion erilliseen budjettikohtaan. 4 JAKSO JOHTOKUNTA 21 artikla Perustaminen Hallintoneuvosto voi perustaa johtokunnan. 22 artikla Tehtävät ja organisaatio 1. Johtokunnan tehtävänä on avustaa hallintoneuvostoa. 2. Johtokunnalla on seuraavat tehtävät: a) valmistella hallintoneuvoston päätökset; b) huolehtia yhdessä hallintoneuvoston kanssa siitä, että sisäisen tai ulkoisen tarkastuksen raportteihin ja arviointeihin perustuvien havaintojen ja suositusten sekä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksiin perustuvien raporttien ja suositusten perusteella toteutetaan asianmukaiset jatkotoimet; c) avustaa ja neuvoa pääjohtajaa hallintoneuvoston päätösten täytäntöönpanossa hallinnon valvonnan lujittamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 19 artiklassa lueteltuja pääjohtajan velvollisuuksia. 3. Silloin kun se on asian kiireellisyyden vuoksi tarpeen, johtokunta voi tehdä hallintoneuvoston puolesta tiettyjä väliaikaisia päätöksiä erityisesti hallinnollisista kysymyksistä, kuten nimittävän viranomaisen toimivallan siirron keskeyttämisestä. 4. Johtokunnan muodostavat hallintoneuvoston puheenjohtaja, yksi komission edustaja hallintoneuvostosta ja kolme muuta jäsentä, jotka hallintoneuvosto nimittää keskuudestaan. Hallintoneuvoston puheenjohtaja on myös johtokunnan puheenjohtaja. Pääjohtaja osallistuu johtokunnan kokouksiin ilman äänioikeutta. 5. Johtokunnan jäsenten toimikausi on neljä vuotta. Johtokunnan jäsenten toimikausi päättyy, kun heidän jäsenyytensä hallintoneuvostossa päättyy. 6. Johtokunta pitää vähintään yhden sääntömääräisen kokouksen kolmen kuukauden välein. Lisäksi se kokoontuu puheenjohtajansa aloitteesta tai jäsentensä pyynnöstä. 7. Johtokunta noudattaa hallintoneuvoston laatimaa työjärjestystä. V luku TIETOJENKÄSITTELY 23 artikla Tietolähteet 1. Europol käsittelee ainoastaan tietoja, joita sille ovat toimittaneet a) jäsenvaltiot kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti; b) unionin elimet, kolmannet maat ja kansainväliset järjestöt VI luvun mukaisesti; c) yksityiset osapuolet 29 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 2. Europol voi suoraan hakea ja käsitellä tietoja, myös henkilötietoja, jotka ovat peräisin julkisista lähteistä, kuten tiedotusvälineistä, internet ja julkiset tiedot mukaan lukien. 3. Europol voi hakea ja käsitellä tietoja, myös henkilötietoja, jotka ovat peräisin kansallisista, unionin tai kansainvälisistä tietojärjestelmistä, myös automaattista tietojenkäsittelyjärjestelmää käyttäen, siltä osin kuin sillä on siihen valtuutus unionin säädösten taikka kansainvälisten tai kansallisten oikeudellisten välineiden nojalla. Europolin pääsyä näihin tietoihin ja niiden käyttöä säännellään sovellettavilla unionin taikka kansainvälisten tai kansallisten oikeudellisten välineiden säännöksillä, siltä osin kuin niihin sisältyvät, tietoihin pääsyä ja niiden käyttöä koskevat säännöt ovat tiukempia kuin tämän asetuksen säännöt. Pääsy tällaisiin tietojärjestelmiin on vain asianmukaisesti valtuutetuilla Europolin henkilöstön jäsenillä siltä osin kuin on tarpeen heidän tehtäviensä suorittamiseksi. 24 artikla Tietojenkäsittelytoimien tarkoitukset 1. Europol käsittelee tietoja, myös henkilötietoja, siltä osin kuin se on tarpeen 3 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyjen tavoitteiden toteuttamiseksi, ainoastaan seuraavia tarkoituksia varten: a) ristiintarkistaminen tietojen keskinäisten yhteyksien havaitsemiseksi; b) strategiset tai aihekohtaiset analyysit; c) yksittäistapauksia koskevat operatiiviset analyysit. 2. Eri henkilötietoluokat ja ne rekisteröityjen ryhmät, joiden tietoja voidaan kerätä kutakin 1 kohdassa mainittua tarkoitusta varten, luetellaan liitteessä 2. 25 artikla Tietojenkäsittelytoimien tarkoituksen määrittäminen 1. Edellä 24 artiklassa tarkoitetun tietojenkäsittelyn tarkoituksen määrittää se jäsenvaltio, unionin elin, kolmas maa tai kansainvälinen järjestö, joka toimittaa tietoja Europolille. Jos se ei ole tehnyt sitä, Europol määrittää kyseisten tietojen merkityksen sekä tarkoituksen, jota varten niitä käsitellään. Europol voi käsitellä tietoja muuta kuin sitä tarkoitusta varten, jota varten tiedot on toimitettu, vain tietojen toimittajan antaman valtuutuksen perusteella. 2. Jäsenvaltiot, unionin elimet, kolmannet maat ja kansainväliset järjestöt voivat ilmo