Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, alueiden komitealle sekä talous- ja sosiaalikomitealle Kansalaisten verkon kehittäminen Paikallisen ja alueellisen henkilöliikenteen tärkeys ja Euroopan komission keinot edistää sitä"



Virallinen lehti nro C 138 , 18/05/1999 s. 0007 - 0012



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, alueiden komitealle sekä talous- ja sosiaalikomitealle Kansalaisten verkon kehittäminen Paikallisen ja alueellisen henkilöliikenteen tärkeys ja Euroopan komission keinot edistää sitä" (1999/C 138/03) Komissio päätti 13. heinäkuuta 1998 EY:n perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -jaosto antoi lausuntonsa 9. maaliskuuta 1999. Esittelijä oli Alexander-Michael von Schwerin. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 24.-25. maaliskuuta 1999 pitämässään 362. täysistunnossa (maaliskuun 24. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 89 ääntä puolesta, ja 3 pidättyi äänestämästä. 1. Tiivistelmä - yleistä 1.1. Talous- ja sosiaalikomiteasta on myönteistä, että komissio korostaa tällä tiedonannollaan kansalaisten verkkoa käsittelevän vihreän kirjan merkitystä ja edistää siten osaltaan julkisen henkilöliikenteen sekä eri kuljetusmuotojen yhdistelemisen jatkokehitystä. Komitea pitää myös tavoittelemisen arvoisina tiedonannon "tiivistelmä" -osassa mainittuja työohjelman aiheita, erityisesti - tietojenvaihdon edistämistä - esikuva-analyysien edistämistä - poliittisen kehyksen laatimista - yhteisön rahoitusvälineiden käyttöä - läheisyysperiaatteen huomioon ottamista. 1.2. Talous- ja sosiaalikomitea epäilee kuitenkin, ettei käsite "kansalaisten verkko" ole suurelle yleisölle eikä edes kaikille asiantuntijoille selvä ja vakiintunut. Tämä seikka edellyttääkin lisätoimia. 1.3. Talous- ja sosiaalikomitea toivoo, että komissio ryhtyy todellisiin toimiin kuvaillun kaltaisen kansalaisten verkon aikaansaamiseksi. Päämäärän saavuttamiseksi laadulliset ja määrälliset tavoitteet (kuten esim. kulkumuotojakauman muuttaminen) tulee yhdistää todellisiin toimintamahdollisuuksiin. 1.4. Tässä yhteydessä tulisi kuitenkin ottaa huomioon, että läheisyysperiaatteen mukaisesti julkinen alue- ja paikallisliikenne kuuluu ensisijaisesti alue- ja paikallisviranomaisten toimivaltaan ja jäsenvaltioiden lainsäädäntävaltaan. Komission tulisi myös ottaa yksiselitteisesti kantaa läheisyysperiaatteeseen liittyvään sääntelypolitiikkaan, eikä tyytyä muotoiluun "ensisijaisesti". Asiasta vastaavien kunnallisviranomaisten tulisi jatkossakin voida tehdä esim. organisaatiomuotoon tai liikenteenharjoittajille asetettaviin laadullisiin ja määrällisiin vaatimuksiin liittyvät päätökset paikallisten tarpeiden perusteella. 1.5. Koska julkinen paikallisliikenne vaatii erityisesti mm. paikallista asiantuntemusta, käyttäjien tarpeiden tuntemista, luotettavuutta ja täsmällisyyttä, on sen kabotaasikiellon säilyttäminen oikeutettua. Paikallis- ja alueliikenteen palveluja tarjoavan liikenteenharjoittajan toimipaikan tulee sijaita kyseisellä alueella. 1.6. Komission aloittamat tiedotus-, tutkimus- ja yhteistyöhankkeet vaikuttavat myönteisesti kansalaisten verkon kehittämiseen. Komiteasta on erityisen merkittävää kehittää laatukriteerit sekä liikennejärjestelmien esikuva-analyysiin liittyviä hankkeita. Taloudellisten perusteiden lisäksi hankkeissa tulisikin paneutua erityisesti myös palvelutarjonnan laatukriteereihin ja ottaa huomioon eri kuljetusmuotojen vuorovaikutus, sekä tarkastella myös muita julkisia liikkuvuusverkkoja ja -tapoja, kuten pyörätieverkostoja tai yhteiskyytejä. Tässä mielessä tulisi kaikkia ympäristöä säästäviä liikkuvuuden muotoja koordinoida ja tukea yhtenä ympäristöallianssina. 1.7. Tiedonannossa korostetaan asianmukaisesti eri liikkuvuusmuotojen verkottumisen merkitystä. Tehokkaaseen liikkuvuuden hallintaan tulisikin sisältyä sitä koskeva neuvonpito, jonka kautta päätöksentekoon osallistuisivat mm. käyttäjäryhmät ja työmarkkinaosapuolet. 1.8. Sen sijaan kaupunkisuunnittelun(1) tarjoamiin liikennesuunnittelumahdollisuuksiin ja niiden monimutkaisuuteen komissio kiinnittää tiedonannossaan liian vähän huomiota. Sama koskee maankäytön suunnittelua. Maaseudulla asuvien liikkuvuus ja tasavertaiset mahdollisuudet eivät voi perustua pelkästään yksityisautoiluun, vaan niitä tulee parantaa julkista paikallisliikennettä edistämällä. 1.9. Riittävän julkisen paikallisliikenteen järjestäminen kuuluu peruspalveluihin. Niinpä julkisen paikallisliikenteen kohdalla kilpailuttamistavoitteen tulee olla toissijainen, ensisijainen tavoite on peruspalvelu. 1.10. Talous- ja sosiaalikomitea huomauttaa, että läheisyysperiaatteen mukaan kuntien oikeutta tuottaa itse mainitun kaltaisia liikenteen peruspalveluja ei voida rajoittaa yhteisön määräyksin. 1.11. Kun julkiseen paikallisliikenteeseen liittyvä yksinoikeus luovutetaan tarjouskilpailun tuloksena, tulisi paikallisviranomaisilla olla suunniteltujen vapauttamispyrkimysten vuoksi mahdollisuus soveltaa tarjouskilpailussa paikallisiin tarpeisiin nojaavia perusteita, jotka voivat sisältää tiettyjä tehtäviä ja velvoitteita. Näihin kuuluvat erityisesti liikenne- ja ympäristöpoliittiset sekä kansantaloudelliset ja yhteiskunnalliset seikat sekä vastuullinen työllisyyspolitiikka. Kuljetuspalvelujen tarjonnassa on näin tarkoitus välttää pelkästään kustannuksiin perustuvaa kilpailua, joka haittaisi liikennepalvelujen tarjonnan yhdentämistä. Sopimusten myöntöperusteisiin tulee kuulua myös mahdollisuus määritellä laatukriteerit. Kun yksityisten liikenteenharjoittajien liikennöintipalvelujen katsotaan olevan osa julkisia peruspalveluja, on myös oltava mahdollista asettaa liikenteenharjoittajalle yhteiskunnallisia velvoitteita. Julkisten ja yksityisten liikenteenharjoittajien tasavertaisuus on taattava peruspalveluja sekä yksinoikeuden myöntämistä koskevien määräysten mukaisesti. 2. Erityistä 2.1. Johdanto 2.1.1. Tiedonannossaan komissio viittaa liikenteen merkitykseen pyrittäessä kestävään kehitykseen. Houkuttelevan ja ympäristöä säästävän paikallis- ja alueliikenteen merkityksen osalta talous- ja sosiaalikomitea kannattaa erityisesti Agenda 2000:n määritelmää, etenkin mitä tulee tavoitteeseen torjua maaseudulla sosiaalista syrjäytymistä ja edistää elämänlaatua. 2.1.2. Talous- ja sosiaalikomitea on samaa mieltä tiedonannossa esitellyistä käytännön tavoista parantaa liikennejärjestelmien ympäristöystävällisyyttä ja vähentää turhaa riippuvuutta yksityisautoilusta. Komitea korostaa erityisesti, että tavoitteeksi asetettu väestöä palvelevan "ovelta ovelle" -liikennejärjestelmän luominen on suuri haaste. Kuvaillun kaltaisen verkoston järjestämisessä korostuu erityisesti kaupunkien ja alueiden merkitys. 2.1.3. Kuten jo kansalaisten verkkoa käsitelleestä vihreästä kirjasta antamassa lausunnossaan kehottaa talous- ja sosiaalikomitea nytkin komissiota "muutoksen haasteisiin ja mahdollisuuksiin" tarttumiseksi ja niiden hyödyntämiseksi aloittamaan unioninlaajuisen kansalaisten verkkoa käsittelevien tapahtumien sarjan ja tukemaan sen järjestelyjä ja rahoitusta omista resursseistaan, tavoitteena erityisesti maaseutualueilla vallitsevan tilanteen parantaminen ja liikuntarajoitteisten tarpeisiin vastaamisen tukeminen. Viittaus kansalaisten verkkoon liittyviin keskeisiin tapahtumiin ei riitä. 2.1.4. Komission tulisi kiinnittää erityistä huomiota liikennepalvelujen integrointiin. Tähän liittyen tulee parhaiden käytänteiden avulla edistää tarjontansa yhteensovittaneiden liikenteenharjoittajien yhteenliittymiä sekä entistä helppokäyttöisempiä ja -tajuisempia hinnoittelu- ja palvelujärjestelmiä. 3. Työohjelma 3.1. Tietojenvaihdon edistäminen 3.1.1. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa vaatimusta, joka koskee paikallis- ja alueliikenteen kehittämisen perustana olevaa tietojenvaihtoa. Kyseisten tietojen kysyntä osoittaa selvästi aiheen kiireisyyden. 3.1.2. Komitea arvostaa Polis-verkon ja kansainvälisen julkisen liikenteen liiton (International Union of Public Transport) kanssa perustettua paikallisliikenteen tietopalvelua. Komitea tukee komissiota sen pyrkiessä lisäämään tietopalveluun julkista paikallis- ja alueliikennettä koskevien tietojen lisäksi myös tietoa polkupyörän käytöstä, yhteiskyydistä ja muusta vastaavasta liikkuvuuteen liittyvästä julkisesta tarjonnasta. 3.1.3. Pyöreän pöydän keskusteluja ja alan kansainvälisiä konferensseja pidetään järkevänä tapana edistää asetettujen tavoitteiden saavuttamista. Komitea kannattaa verkkojen laajentamista Euroopan unionin politiikkaa ja ohjelmia koskevien tietojen vaihtamista varten. Tässä yhteydessä on otettava huomioon reuna-alueiden, kuten Välimeren alueen erityisongelmat. 3.1.4. Talous- ja sosiaalikomitea ilmaisee tyytyväisyytensä, että komissio kiinnittää erityistä huomiota Keski- ja Itä-Euroopan ja Baltian maiden tilanteeseen. Ne tulisi ottaa mukaan tietojenvaihtoon etenkin, koska julkisen paikallisliikenteen edistäminen ja sen yhdistäminen alue- ja kaukoliikenteeseen on kyseisten maiden kehityksen kannalta erityisen tärkeää. Tässä yhteydessä on otettava huomioon näiden maiden erityisongelmat ja niiden tarvitsemat riittävät siirtymäajat. 3.1.5. Euroopan pyöräilyjärjestöt ovat esimerkki keskeisten toimijoiden yhteenkokoamisessa tapahtuvasta edistymisestä. 3.2. Liikennejärjestelmiä edistävät esikuva-analyysit 3.2.1. Unioninlaajuista esikuva-analyysiä pidetään kiinnostavana välineenä, jonka avulla paikallisen liikennejärjestelmän tehokkuutta voidaan vertailla muiden alueiden mallikelpoisiin järjestelmiin. Siten se tarjoaa paikallista ja alueellista henkilöliikennettä koskevista päätöksistä vastaaville viranomaisille ja liikenteenharjoittajille tärkeän apuvälineen päätöksenteon tueksi. Tässä yhteydessä tulisi ottaa erityisesti huomioon tarjonnan laadulliset tekijät sekä liikennepalvelujen tarjonnan verkottaminen ("ovelta-ovelle"-palvelu) sekä täydentävät palvelut (polkupyöränvuokraus jne.). Komission ja Euroopan kuntien ja alueiden neuvoston (CERM) yhteistyössä toteuttaman kokeiluhankkeen tuloksia odotetaankin kiinnostuneina. 3.2.2. Talous- ja sosiaalikomitea on komission kanssa erityisesti samaa mieltä siitä, että liikenteenharjoittajan suorituskykyä arvioitaessa on otettava huomioon myös maankäytön suunnittelun ja liikenteen hallinnan kaltaiset ulkoiset tekijät. 3.2.3. Talous- ja sosiaalikomitea odottaa kiinnostuneena komission ilmoittaman itsearviointijärjestelmän sekä Quattro-tutkimushankkeen osana laadittujen laatukriteereiden esittelyä. Komitea toteaa, että EY:n perustamissopimuksen 117 artiklan nojalla palvelujen tuotannon osalta on otettava huomioon myös työolot, joihin kuuluvat mm. kuljettajien ajokyvyn varmistaminen ja heidän ammatillisten etenemismahdollisuuksiensa parantaminen. 3.2.4. Euroopan standardointikomitea (CEN) voi auttaa arvokkaalla tavalla standardien määrittelyssä, joita henkilöliikenteen laatukriteereistä päättäminen edellyttää. 3.2.5. Talous- ja sosiaalikomiteasta on myönteistä, että komissio aikoo julkaista henkilöliikenteen esikuva-analyysejä koskevia oppaita ja tarjota käyttöön muutakin tietoa. Komitea kuitenkin huomauttaa, että nämä tiedot on ensisijaisesti tarkoitettu toimivaltaisten paikallisviranomaisten ja liikenteenharjoittajien tueksi, joiden tulisikin saada nämä välineet vapaasti käyttöönsä. Kuten talous- ja sosiaalikomitea jo lausunnossaan aiheesta "Vihreä kirja kansalaisten verkosta"(2) totesi, pidetään laatumerkkien tai palkintojen tai molempien myöntämistä laatukilpailussa todellisena kannusteena. 3.2.6. Kysynnän lisäämiseksi tulisi komission esikuva-analyysihankkeeseen liittyvää markkinointiteemaa kehittää edelleen markkinointisuosituksiksi. 3.3. Asianmukaisen poliittisen kehyksen luominen 3.3.1. Talous- ja sosiaalikomitean mielestä komission aikomus selvittää, miten maankäytön suunnittelussa voitaisiin edistää liikenteen esimerkillistä huomioon ottamista on kannatettava. 3.3.2. Yhä useammat työnantajat ja yrittäjät laativat suunnitelmia työntekijöiden ja vierailijoiden ohjaamiseksi ympäristöä entistä säästävämpään liikennekäyttäytymiseen. Vaikka tämä kehitys on vasta alkuvaiheessaan, pitää komitea sitä myönteisenä. 3.3.3. Tämän prosessin edistämisen kannalta voi olla myönteistä, mikäli työmarkkinaosapuolet sekä käyttäjien edustajat otetaan entistä tiiviimmin mukaan paikallisen liikennetarjonnan suunnitteluun. Talous- ja sosiaalikomitea suosittelee, että liikenteenharjoittajat, toimiala- ja ammattijärjestöt sekä ympäristö- ja kuluttajajärjestöt sekä yksittäiset matkustajat ja autoilijat osallistuisivat alueelliseen yhteiskunnalliseen vuoropuheluun integroidusta paikallisesta ja alueellisesta paikallisliikennepolitiikasta. 3.3.4. Liikenneongelmien ratkaisuna talous- ja sosiaalikomitea arvostaa erityisesti aktiivista liikkuvuuden hallintaa. Tätä tarkoitusta varten paikallisen liikkuvuuden eri muodot tulee liittää toisiinsa ja koota yhteen väestön kannalta helposti tunnistettavalla tavalla. Tämä on erityisen helppoa, mikäli kansalaiset voivat kääntyä yhden tai vain muutaman yhteyshenkilön puoleen (keskitetty hallinto). Liikkuvuuden hallintaa tulee tässä yhteydessä täydentää sitä koskevalla neuvonnalla. 3.3.5. Oikeudenmukainen ja tehokas liikenteen hinnoittelu 3.3.5.1. Monissa Euroopan maissa nykyinen liikenteen hinnoittelujärjestelmä tukee yksityisautoilua. Tällöin on myös kyse siitä, ettei yksityisautoiluun liittyvissä maksuissa oteta huomioon ulkoisia kuluja. 3.3.5.2. Talous- ja sosiaalikomitea suhtautuu periaatteessa myönteisesti ulkoisten kulujen sisällyttämiseen maksuihin, mikä oli oikeudenmukaista ja tehokasta hinnoittelua käsitelleen vihreän kirjan(3) aiheena. 3.3.5.3. Komitea pitää sitävastoin tiemaksujen yleistä käyttöönottoa kaupungeissa hankalana, koska niiden paikallinen vastustus on voimakasta, niihin liittyy väistämättä hallinnollinen rasite sekä vaara, että liikenne siirtyy kaupunkien keskustoista niiden ulkopuolelle ja vaarantaa siten keskusta-alueen elinkelpoisuuden. Sen sijaan, että maksuja perittäisiin liikkuvalta kaupunkiliikenteeltä tulisi maksujen kerääminen laajentaa koskemaan pysäköityjä ajoneuvoja (pysäköintipaikkojen hallinta), ottamalla käyttöön myös "pysäköi ja jatka julkisella liikennevälineellä" -järjestelmiä. Tähän liittyvien tutkimushankkeiden odotetaan tarjoavan käytävään keskusteluun arvokkaita aiheita. 3.3.6. Liikenteen telematiikka 3.3.6.1. Myös komitean mielestä telematiikan sovellukset voivat parantaa liikennepalvelujen tehoa ja laatua. On kuitenkin tärkeää, ettei sovelluksia käytetä ainoastaan yksityisen liikenteen tehostamiseen, vaan ne liitetään osaksi muiden tietojen, kuten julkisten liikennevälineiden reitti- ja aikataulutietojen, verkkoa. Telematiikkaa tulisi hyödyntää nykyistä enemmän myös julkisessa alue- ja paikallisliikenteessä. Muuten on olemassa vaara, että telematiikasta tulee ennenkaikkea yksityisliikenteen edistämisväline. 3.3.6.2. Myös sähköisten maksu- ja matkalippujärjestelmien kehittäminen voi osaltaan parantaa julkisen liikennejärjestelmän helppokäyttöisyyttä ja vaikuttaa siten myönteisesti nk. kulkumuotojakaumaan(4). 3.3.6.3. Erityisen arvokkaana pidetään liikenteenohjauksen telematiikkasovelluksia, joiden avulla on mahdollista antaa esim. liikennevaloissa julkiselle liikenteelle etuajo-oikeus. Sen lisäksi, että tämänkaltaiset toimet parantavat julkisen liikenteen liikennevirtaa ja tekevät julkisen liikenteen käytön entistä houkuttelevammaksi, ne myös mahdollistavat entistä tehokkaamman panostuksen julkiseen henkilöliikenteeseen ja siten myös palvelujen aiempaa kustannustehokkaamman ja edullisemman tuottamisen. 3.3.6.4. Komitean mielestä eri järjestelmien yhteensopivuuden parantaminen ja telematiikkasovellusten verkottaminen on tavoitteena olevan Euroopan laajuisen palvelun kannalta myönteistä. 3.3.7. Ajoneuvo- ja ympäristöstandardit 3.3.7.1. Talous- ja sosiaalikomiteasta on myönteistä, että on tehty aloite kaupunkiliikenteen bussien käyttöä koskevien sekä helppopääsyisyys- ja ympäristönäkökohdat kattavien standardien luomiseksi. Komitea kannattaa komission ehdotuksia pyrkiä nykyistä tiukempiin moottoriajoneuvojen päästörajoihin, parempiin polttoaineen laatustandardeihin sekä entistä tiukempiin tarkastuksia ja huoltoa koskeviin määräyksiin(5). 3.3.8. Julkiset palvelut ja kilpailu paikallisessa ja alueellisessa henkilöliikenteessä 3.3.8.1. Julkisella liikenteellä on tärkeä merkitys vähennettäessä ympäristöhaittoja, tuettaessa talouskasvua ja edistettäessä yhteiskunnallista yhteenkuuluvuutta. Ilman tehokasta julkista liikennettä kaupunkien elinkelpoisuus vaarantuu. Tämän vuoksi tarjonnan onkin oltava laajempaa, kuin mikä pelkästään kaupallisin perustein liikenteenharjoittajan kannalta riittäisi. Tämä on julkisiin peruspalveluihin liittyvä tehtävä. 3.3.8.2. Talous- ja sosiaalikomitean mielestä paikallis- ja alueliikenteen osuus palvelujen yhtenäistämisessä on erittäin tärkeä. Useimmissa maissa on mahdollista myöntää tiettyä maantieteellistä aluetta koskeva yksinoikeus tarjota tietyntyyppisiä liikennepalveluja. Yksinoikeudella voi olla myönteinen vaikutus kyseisten palvelujen järjestämiseen. Komissio myöntää, että liikenteenharjoittajien sijoitukset huomioon ottaen yksinoikeuden myöntämisen tarjoamat edut korvaavat järjestelmän mahdolliset kilpailulainsäädännölliset haitat. 3.3.8.3. Komission pahoittelee kuitenkin, ettei julkisia palveluja koskevan yksinoikeuden tai sopimusten myöntämisen yhteydessä velvoiteta ottamaan huomioon markkinataloudellisia näkökohtia. Tässä yhteydessä viitataan Isotope-tutkimuksen tuloksiin, jotka osoittivat, että kilpailuttamisella kuluja voidaan alentaa 10-35 prosenttia. 3.3.8.4. Talous- ja sosiaalikomitea kaipaa kannanottoa siihen, miten kilpailuttaminen vaikuttaa integrointipyrkimyksiin ja etenkin liikennesuunnitteluun sekä eri liikennemuotojen yhteensovittamiseen. Tässä yhteydessä on viitteitä, että myös kielteiset vaikutukset ovat mahdollisia. Lisäksi Isotope-tutkimuksen tulosten esimerkit osoittavat selvästi, että paikallisviranomaiset ottavat kustannustekijän huomioon jo nyt liikenneverkon suunnittelussa. Komission tiedonannon väite, että "vapaus perustaa yrityksiä" olisi johtanut "maiden rajat ylittäviin yhteisaloitteisiin" ja että se johtanee seuraavaksi yhteisiin markkinoihin (ks. tiedonannon kohta 2.3.6), ei pidä paikkaansa. Kuten jo eräiden maiden esimerkit osoittavat liittyy siihen pikemminkin kilpailua rajoittavaa oligopolien kehitystä. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaakin tämän vastapainona julkisen paikallisliikenteen järjestelmää, joka nojaa paikalliseen ja alueelliseen toimivaltaan sekä vastaavasti julkis- tai yksityisoikeuteen perustuvaan pieneen ja keskisuureen yritysrakenteeseen. Komitea kannattaa komission nykyistä pyrkimystä säätää uusiin määräyksiin oikeudenmukainen ylimenokausi nykyisille liikenteenharjoittajille. Komiteasta komission pyrkimys estää oligopolien muodostuminen on erittäin tärkeä ja se antaa sille selkeän tukensa. 3.3.8.5. Talous- ja sosiaalikomitea viittasi jo aiheesta "Kansalaisten verkko" antamassaan lausunnossa siihen, että kilpailua laadulla ja palvelutarjonnalla on pidettävä pelkkää hintakilpailua parempana. Siksi välineiden sopivuutta arvioitaessa tulisikin ottaa huomioon myös matkustajamäärien kehityksen, verkon integroinnin vaikutusten sekä tuotettujen palvelujen laadun kaltaiset tekijät myös palvelujen käytön sosiaalisen ja fyysisen helppouden kannalta. 3.3.8.6. Monissa maissa paikallis- ja alueviranomaiset voivat nykyään valtioiden oman lainsäädännön nojalla valita, miten ne haluavat paikalliset peruspalvelut järjestää. Talous- ja sosiaalikomitea kaipaa tiedonantoon mainintaa siitä, miten alueellista ja kunnallista paikallisliikennettä koskevan oikeudellisen kehyksen muotoiluun liittyvät unionin aloitteet voidaan sovittaa yhteen edellä mainitun oikeuden kanssa ja samalla turvata läheisyysperiaatteen noudattaminen. 3.3.8.7. Talous- ja sosiaalikomitea pitää järkevänä, että julkisia palveluja kilpailutettaessa noudatetaan avoimia menettelytapoja. Komitea korostaa kuitenkin, että toimivaltaisten paikallis- ja alueviranomaisten tulee voida kilpailuttamisessa soveltaa muitakin kuin pelkästään taloudellisia perusteita. Näitä ovat mm. sosiaaliset perusteet sekä palvelun laatuun ja luotettavuuteen tai liikenteen perusrakenteiden ylläpitämisen varmistamiseen liittyvät seikat. 3.3.9. Naisten liikennetarpeet 3.3.9.1. Naisilla on esim. julkisten liikennejärjestelmien helppopääsyisyyden osalta erityiset liikkuvuuteen ja turvallisuuteen liittyvät tarpeensa, jotka on otettava huomioon. Julkisen paikallisliikenteen tulee myös muulloin kuin työmatkaliikenteen ja ruuhkahuippujen aikana tarjota riittävät palvelut erityisesti lasten kanssa liikkuville. Myöskään vanhuuden vuoksi liikuntarajoitteisten, vammaisten sekä lasten ja nuorten erityistarpeita ei pidä unohtaa. 3.3.10. Liikennepalvelut liikuntarajoitteisille Tehokas julkinen paikallis- ja alueliikennejärjestelmä on erityisesti liikuntarajoitteisten kannalta välttämätön. Etenkin tätä käyttäjäryhmää ajatellen on järkevää luoda perusrakennetta (kulkuneuvoja, pysäkkejä jne.) koskevat vähimmäisstandardit. Komitea kannattaa myös toimia, joilla pyritään helpottamaan liikuntarajoitteisten matkustamista. 3.4. Euroopan unionin rahoitusvälineiden tehokas käyttö Paikallis- ja alueliikenneverkkoon tehtävät sijoitukset kuuluvat paikallis- ja alueviranomaisten toimivaltaan. Tavoitteeksi asetetun Euroopan laajuisen kaukoliikenneverkon ja paikallis- ja alueliikenneverkon toimivan yhteenliittämisen vuoksi Euroopan unionin on järkevää panostaa paikallis- ja alueliikenneverkkojen mahdollisimman täydelliseen hyödyntämiseen. Yhteiskäytön ja Euroopan laajuisen liikenneverkon (TEN-T) liittymien osalta komission tulisi laatia erityinen investointiohjelma, josta liittymäkohtien rakentaminen rahoitetaan. Tämä palvelee myös lyhyen ja keskipitkän aikavälin työllisyyspolitiikkaa, sillä paikallisliikenteen yrittäjillä hankkeet ovat jo valmiina ja ne voidaan toteuttaa nopeasti. 3.4.1. Euroopan laajuinen liikenneverkko Talous- ja sosiaalikomitea korostaa TEN-T-verkon merkitystä ja kannustaa komissiota muokkaamaan siihen liittyviä suuntaviivoja, ja kuten kohdassa 3.4 todettiin, rohkaisemaan siten alueviranomaisia ja liikenteenharjoittajia osallistumaan rahoitukseen yhdessä komission kanssa. 3.4.2. Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen ohjelmat Talous- ja sosiaalikomitea tukee komission mainitsemia ja kansalaisten verkon kannalta erityisen merkittäviä hankkeita, kuten "Kestävän kehityksen mukainen liikkuvuus ja intermodaalisuus", "Maaliikenne ja meriteknologia", "Huomisen kaupunki ja kulttuuriperintö" sekä "Järjestelmät ja palvelut kansalaisia varten". Nykyisiä ponnisteluja hankkeiden toteuttamiseksi tulee komitean mielestä pikaisesti tehostaa. 3.4.3. Aluekehitys ja rakennerahastot Komitea kannattaa komission suunnitelmaa tarkistaa rakennerahastojen tukikelpoisuusperusteet ja arviointijärjestelmät Agenda 2000:n mukaisesti. Maaseutualueiden julkisen paikallishenkilöliikenteen perusrakenteiden (pysäkit, vaihtopaikat, keskusohjaamot, ajoneuvot) rakentamisen ja laajentamisen tulee jatkossa kuulua rahastorahoituksen piiriin. 3.4.4. Euroopan unionin rahoituksesta tiedottaminen Kestävän kehityksen mukaisella paikallisella ja alueellisella henkilöliikenteellä edistetään useiden Euroopan unionin ohjelmien tavoitteita. Ohjelmia ovat mm. Euroopan laajuinen verkko, rakennerahastot sekä liikennepolitiikkaa, liikennevälineitä, telematiikan sovelluksia ja energiaa koskevat tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen ohjelmat, Phare, Tacis, Ispa, Life ja Save sekä Euroopan investointipankin lainaohjelmat. Komitea kannattaa komission aikomusta julkaista ohjekirja, jossa esitellään, miten paikallis- ja alueliikennettä on aiemmin tuettu kyseisistä ohjelmista. Ohjekirjassa esitellään tiivistetysti kunkin tukiohjelman kohdalla noudatettavat tukikelpoisuuden määrittelyperusteet ja -menettelyt. 4. Lopuksi 4.1. Talous- ja sosiaalikomitea kehottaa uudelleen käsittelemään kilpailuun ja markkinajärjestelyihin liittyviä ongelmia erillisessä vihreässä kirjassa ja ottamaan siinä yksityiskohtaisesti kantaa mainittuihin yhteyksiin. Hollantilaisen liikennealan tutkimus- ja koulutuslaitoksen NEA:n vuonna 1998 antama lausunto sekä komission 29. kesäkuuta 1998 järjestämä kuulemistilaisuus eivät tarjoa riittävää perustaa, koska niissä ei selvitetä riittävästi tärkeitä kysymyksiä, kuten esim. onko läheisyysperiaate aina asetettava etusijalle, onko julkinen paikallisliikenne osa sisämarkkinoita (perustamissopimuksen 3 artiklan c kohta), kuuluuko julkinen paikallisliikenne perustamissopimuksen 74 artiklan (liikenne) ja sitä seuraavien artiklojen määräysten piiriin ja missä määrin 90 artikla (julkiset yritykset) ja valtion tuki (92 artikla) on otettava huomioon. 4.2. Poliittisella tasolla tapahtuvan toteutuksen seuraamiseksi suositellaan laadullista ja määrällistä valvontaa. Bryssel 24. maaliskuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI (1) Ks. "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Kaupunkien kestävä kehittäminen Euroopan unionissa: toimintakehys." (2) EYVL C 212, 22.7.1996, s. 77. (3) EYVL C 56, 24.2.1997, s. 31. (4) EYVL C 66, 3.3.1997, s. 23. (5) Auto-Oil -ohjelma, KOM(96) 248 lopull.