Muutettu ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) budjettipolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta /* KOM/97/0116 lopull. - SYN 96/0247 */



Virallinen lehti nro C 117 , 15/04/1997 s. 0017



Muutettu ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) budjettipolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta (1) (97/C 117/10) KOM(97) 116 lopull. - 96/0247(SYN) (Komission EY:n perustamissopimuksen 189 a artiklan 2 kohdan nojalla esittämä 19 päivänä maaliskuuta 1997) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 103 artiklan 5 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa, sekä katsoo, että (1) talous- ja rahaliiton moitteeton toiminta edellyttää lähentymisperusteiden saavuttamisen lisäksi sitä, että talouskehitys ja julkisen talouden tila osoittautuvat vakaiksi ja kestäviksi; jäsenvaltioiden julkisen talouden pitäminen vakaana edesauttaa keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä asianmukaisten edellytysten luomista tuotannon ja työllisyyden kestävälle kasvulle; talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa edellytetään julkisen talouden kurinalaisuutta vakaan rahatalouden varmistamiseksi, (2) jäsenvaltioiden budjettipolitiikkaa on harjoitettava siten, että jätetään liikkumavaraa poikkeuksellisiin ja suhdanteista johtuviin häiriöihin mukautumiseksi ja vältetään liiallisia alijäämiä, (3) yhteisen rahan käyttöönoton yhteydessä budjettipolitiikan ja muun talouspolitiikan entistä tiiviimpi yhteensovittaminen tulee aikaisempaa tärkeämmäksi, (4) liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan N:o 5 1 artiklassa julkisyhteisöjen alijäämän viitearvoksi määrättyä kolmea prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen on pidettävä enimmäismääränä tavanomaisissa olosuhteissa; sen vuoksi keskipitkän aikavälin tavoitteena tulisi olla lähellä tasapainoa oleva tai ylijäämäinen julkinen talous, ottaen asianmukaisesti huomioon kansallisten erityispiirteiden väliset erot, (5) perustamissopimuksen 103 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettua monenvälistä valvontamenettelyä olisi kehitettävä siten, että se toimisi ennakkovaroitusjärjestelmänä, jonka avulla neuvosto voisi kiinnittää jäsenvaltion huomion tarpeeseen toteuttaa oikaisutoimia, joilla estetään julkisyhteisöjen alijäämää kasvamasta liialliseksi; tässä monenvälisessä valvontamenettelyssä olisi edelleen seurattava kaikkea talouden kehitystä kussakin jäsenvaltiossa ja yhteisössä sekä jäsenvaltioiden talouspolitiikan yhdenmukaisuutta 103 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen yleislinjojen kanssa, (6) tämä asetus on osa vakaus- ja kasvusopimusta, jolla varmistetaan julkisen talouden kurinalaisuus talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa; sopimus koostuu kahdesta pääosasta, jotka ovat (i) budjettipolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostaminen ja (ii) liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttaminen ja selkeyttäminen; näistä sopimuksen pääosista jälkimmäisessä vahvistetaan määräajat kaikkiin jäsenvaltioihin sovellettavan liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanolle ja täsmennetään seuraamusten määräämistä, joka koskee ainoastaan jäsenvaltioita, jotka ottavat käyttöön yhteisen rahan, (7) liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn nopeuttamista ja selkeyttämistä koskevista säännöistä säädetään neuvoston asetuksella (EY) N:o . . ., (8) on hyödynnettävä talous- ja rahaliiton kahden ensimmäisen vaiheen aikana saatuja hyödyllisiä kokemuksia lähentymisohjelmien käyttämisestä tavoitteiden asettamisen välineinä ja perustana seurannalle, (9) perustamissopimuksen 109 j artiklan mukaisesti on oltava todettu, että yhteisen rahan käyttöön ottavat jäsenvaltiot ovat saavuttaneet kestävän lähentymisen korkean tason ja erityisesti julkisyhteisöjen kestävän rahoitusaseman; näiltä jäsenvaltioilta edellytetään vakaata julkista taloutta, jotta voidaan varmistaa rahatalouden vakaus ja luoda asianmukaiset edellytykset tuotannon ja työllisyyden kestävälle kasvulle; näitä jäsenvaltioita kutsutaan "osallistujavaltioiksi", on tärkeää vaatia osallistujavaltioita toimittamaan keskipitkän aikavälin budjettiohjelmat (vakausohjelmat), ja on määriteltävä näiden ohjelmien pääsisältö, (10) jäsenvaltioiden, jotka eivät ota yhteistä rahaa käyttöön, on siitä huolimatta harjoitettava politiikkaa, jonka tavoitteina ovat vakaat hinnat, vakaa julkinen talous ja rahatalous sekä kestävä maksutase perustamissopimuksen 3 a artiklassa tarkoitettujen johtavien periaatteiden mukaisesti ja myöhempää yhteisen rahan mahdollista käyttöönottoa silmällä pitäen; näitä jäsenvaltioita kutsutaan "euroalueen ulkopuolisiksi jäsenvaltioiksi"; on tärkeää edellyttää, että nämä jäsenvaltiot toimittavat lähentymisohjelmat, ja tällaisten ohjelmien keskeinen sisältö on määriteltävä, (11) vakausohjelmien ja lähentymisohjelmien sekä niiden ajantasaistettujen toisintojen toimittamiselle on vahvistettava määräajat, (12) avoimuuden ja tietoon perustuvan julkisen keskustelun edistämiseksi jäsenvaltioita olisi vaadittava julkistamaan vakaus- tai lähentymisohjelmansa, (13) on määriteltävä säännöt, joiden mukaan neuvosto tutkii vakausohjelmat ja lähentymisohjelmat, (14) vakaus- ja lähentymisohjelmia olisi seurattava talouspolitiikan yleislinjojen mukaisen monenvälisen valvonnan yhteydessä; erityistä huomiota olisi kiinnitettävä poikkeamiin ohjelmien mukaisista julkisyhteisöjen ylijäämiä/alijäämiä koskevista tavoitteista, jotka saattavat vaarantaa talous- ja rahaliiton asianmukaisen toiminnan; jäsenvaltion alijäämän vakavan suurenemisen estämiseksi neuvoston olisi aiheellista suositella kyseiselle jäsenvaltiolle oikaisutoimien toteuttamista; jos tavoitteista poiketaan jatkuvasti, neuvoston olisi katsottava aiheelliseksi tehostaa suositusta ja julkistaa se; euroalueen ulkopuolisia jäsenvaltioita koskevat suositukset voisivat koskea myös toimenpiteitä, joilla pyritään ehkäisemään poikkeamat muista lähentymistavoitteista, (15) osallistujavaltioille ja euroalueen ulkopuolisille jäsenvaltioille asetettavien vaatimusten ja niiden seurantaa koskevien sääntöjen on oltava erilaiset useista yhtäläisyyksistä huolimatta, koska euroalueen ulkopuoliset jäsenvaltiot eivät ehkä ole vielä saavuttaneet kestävän lähentymisen korkeaa tasoa; asetuksessa on tämän vuoksi erillisiä lukuja, joissa aluksi käsitellään osallistujavaltioita ja niiden vakausohjelmia ja sen jälkeen euroalueen ulkopuolisia jäsenvaltioita ja niiden lähentymisohjelmia, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU Tarkoitus ja määritelmät 1 artikla Tällä asetuksella vahvistetaan säännökset, jotka koskevat vakausohjelmien ja lähentymisohjelmien toimittamista, arviointia ja seurantaa osana monenvälistä valvontaa, jota neuvosto harjoittaa estääkseen aikaisessa vaiheessa julkisyhteisöjen liiallisten alijäämien syntymisen ja edistääkseen talouspolitiikan seurantaa ja yhteensovittamista talouspolitiikan yleislinjojen mukaisesti. 2 artikla Tässä asetuksessa `osallistujavaltioilla` tarkoitetaan niitä jäsenvaltioita, jotka ottavat yhteisen rahan käyttöön perustamissopimuksen mukaisesti, ja `euroalueen ulkopuolisilla jäsenvaltioilla` niitä, jotka eivät ole ottaneet yhteistä rahaa käyttöön. II LUKU Vakausohjelmat 1 JAKSO Vakausohjelmien toimittaminen ja niiden sisältö 3 artikla 1. Kaikkien osallistujavaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle 103 artiklan mukaista säännöllistä monenvälistä valvontaa varten tarvittavia tietoja "vakausohjelman" muodossa. 2. Vakausohjelmaan on sisällyttävä seuraavat tiedot: a) julkisyhteisöjen rahoitusasemalle asetettu tavoite, jonka mukaan julkinen talous on keskipitkällä aikavälillä lähellä tasapainoa tai ylijäämäinen, ja sopeuttamisura, joka johtaa tavoitteeksi asetettuun julkisyhteisöjen ylijäämään/alijäämään; julkisyhteisöjen velkasuhteen arvioitu kehitys; b) keskeiset oletukset talouden arvioidusta kehityksestä sekä muista merkittävistä taloudellisista muuttujista, jotka vaikuttavat vakausohjelman toteuttamiseen, kuten bruttokansantuotteen määrän kasvu, työllisyys ja inflaatio; c) selostus budjetti- ja muista talouspoliittisista toimenpiteistä, joita toteutetaan ja/tai joita on ehdotettu ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi, ja tärkeimpien budjettipoliittisten toimenpiteiden määrällisten budjettivaikutusten arviointi; d) selvitys siitä, miten muutokset keskeisissä taloutta koskevissa oletuksissa vaikuttaisivat julkisyhteisöjen rahoitusasemaan ja velkaan; e) sitoumus lisätoimenpiteiden toteuttamisesta, jos niitä tarvitaan tavoitteista poikkeamisen estämiseksi. 3. Edellä 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut tiedot julkisyhteisöjen ylijäämää/alijäämää ja velan määrää suhteessa bruttokansantuotteeseen koskevista kehitysurista ja keskeisistä taloutta koskevista oletuksista on ilmaistava vuositasolla, ja niiden on käsitettävä kuluvan ja edellisen vuoden lisäksi vähintään kolme seuraavaa vuotta. 4 artikla 1. Vakausohjelmat on toimitettava 1 päivään tammikuuta 1999 mennessä. Sen jälkeen on toimitettava ajantasaistetut ohjelmat vuosittain. Jäsenvaltion, joka ottaa yhteisen rahan käyttöön myöhemmässä vaiheessa, on toimitettava vakausohjelma kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on tehnyt päätöksensä jäsenvaltion osallistumisesta yhteiseen rahaan. 2. Jäsenvaltioiden on julkistettava vakausohjelmansa ja ajantasaistetut ohjelmansa. 2 JAKSO Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonta ja ennakkovaroitusjärjestelmä 5 artikla 1. Komission ja 109 c artiklassa määrätyn komitean arvioiden perusteella neuvosto tutkii osana 103 artiklassa tarkoitettua monenvälistä valvontaa ja osallistujavaltioiden kansalliset erityispiirteet huomioon ottaen, vastaako vakausohjelmassa esitetty keskipitkän aikavälin tavoite julkisyhteisöjen rahoitusasemalle varmuusmarginaalia, joka on tarpeen liiallisen alijäämän välttämiseksi, ovatko ohjelman perustana olevat taloutta koskevat oletukset realistisia, ja ovatko toteutetut ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävälle sopeuttamisuralle pääsemiseksi. Neuvosto tutkii, helpottaako vakausohjelman sisältö talouspolitiikan yhteensovittamista ja onko kyseisen jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan yleislinjojen mukaista. 2. Neuvosto tutkii 1 kohdan mukaisesti vakausohjelman enintään kahden kuukauden kuluessa siitä, kun ohjelma on sille toimitettu. Komission suosituksesta ja 109 c artiklassa määrättyä komiteaa kuultuaan neuvosto pääsääntöisesti antaa lausunnon ohjelmasta. Jos neuvosto katsoo, että ohjelman tavoitteita ja sisältöä on vahvistettava, neuvosto pääsääntöisesti antaa 103 artiklan 4 kohdan mukaisesti suosituksen ohjelman mukauttamisesta jäsenvaltiolle, jota asia koskee. 3. Perustamissopimuksen 109 c artiklassa määrätty komitea tutkii ajantasaistetut vakausohjelmat komission arvioiden perusteella; tarvittaessa myös neuvosto voi tutkia ajantasaistetut ohjelmat 1 ja 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen. 6 artikla 1. Osana 103 artiklan 3 kohdan mukaista monenvälistä valvontaa neuvosto seuraa vakausohjelmien täytäntöönpanoa osallistujavaltioiden antamien tietojen sekä komission ja 109 c artiklassa määrätyn komitean arvioiden perusteella erityisesti havaitakseen toteutuneet tai ennakoidut merkittävät poikkeamat julkisyhteisöjen ylijäämälle/alijäämälle vakausohjelmassa asetetusta keskipitkän aikavälin tavoitteesta tai siihen tähtäävästä sopeuttamisurasta. 2. Jos julkisyhteisöjen rahoitusaseman todetaan poikkeavan merkittävästi keskipitkän aikavälin tavoittteesta tai siihen tähtäävästä sopeuttamisurasta, neuvosto, antaakseen ennakkovaroituksen, jos sellaista tarvitaan liiallisen alijäämän estämiseksi, pääsääntöisesti antaa 103 artiklan 4 kohdan mukaisesti kyseiselle jäsenvaltiolle suosituksen tarvittavien sopeutustoimien toteuttamiseksi. 3. Jos myöhemmässä seurannassa todetaan, että julkisen talouden rahoitusasema edelleen tai enenevästi poikkeaa keskipitkän aikavälin tavoitteesta tai siihen tähtäävästä sopeuttamisurasta, neuvosto pääsääntöisesti antaa kyseiselle jäsenvaltiolle suosituksen ripeiden oikaisutoimien toteuttamiseksi ja 103 artiklan 4 kohdan mukaisesti voi julkistaa suosituksensa. III LUKU Lähentymisohjelmat 3 JAKSO Lähentymisohjelmien toimittaminen ja niiden sisältö 7 artikla 1. Kaikkien euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle 103 artiklan mukaista säännöllistä valvontaa varten tarvittavia tietoja "lähentymisohjelman" muodossa. 2. Lähentymisohjelmaan on sisällyttävä seuraavat tiedot: a) julkisyhteisöjen rahoitusasemalle asetettu tavoite, jonka mukaan julkinen talous on keskipitkällä aikavälillä lähellä tasapainoa tai ylijäämäinen, ja sopeuttamisura, joka tähtää tavoitteeksi asetettuun julkisyhteisöjen ylijäämään/alijäämään; julkisyhteisöjen velan arvioitu kehitys; rahapolitiikan keskipitkän aikavälin tavoitteet, erityisesti inflaatiovauhdin ja valuuttakurssin suhteen; b) keskeiset oletukset talouden arvioidusta kehityksestä sekä muista merkittävistä taloudellisista muuttujista, jotka vaikuttavat lähentymisohjelman toteuttamiseen, kuten bruttokansantuotteen määrän kasvu ja työllisyys; c) selostus budjetti- ja muista talouspoliittisista toimenpiteistä, joita toteutetaan ja/tai joita on ehdotettu ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi, ja tärkeimpien budjettipoliittisten toimenpiteiden määrällisten budjettivaikutusten arviointi; d) selvitys siitä, miten muutokset taloutta koskevissa keskeisissä oletuksissa vaikuttaisivat julkisyhteisöjen rahoitusasemaan ja velkaan; e) sitoumus lisätoimenpiteiden toteuttamisesta, jos niitä tarvitaan julkisyhteisöjen rahoitusasemalle asetetuista tavoitteista tai muista tavoitteista poikkeamisen estämiseksi. 3. Edellä 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut tiedot julkisyhteisöjen ylijäämää/alijäämää ja velan määrää suhteessa bruttokansantuotteeseen koskevista kehitysurista ja keskeisistä taloutta koskevista oletuksista on ilmaistava vuositasolla, ja niiden on käsitettävä kuluvan ja edellisen vuoden lisäksi vähintään kolme seuraavaa vuotta. 8 artikla 1. Lähentymisohjelmat on toimitettava 1 päivään tammikuuta 1999 mennessä. Sen jälkeen on toimitettava ajantasaistetut ohjelmat vuosittain. 2. Jäsenvaltioiden on julkistettava lähentymisohjelmansa ja ajantasaistetut ohjelmansa. 4 JAKSO Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonta ja ennakkovaroitusjärjestelmä 9 artikla 1. Komission ja 109 c artiklassa määrätyn komitean arvioiden perusteella neuvosto tutkii osana 103 artiklassa tarkoitettua monenvälistä valvontaa ja euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden kansalliset erityispiirteet huomioon ottaen, onko julkisyhteisöjen rahoitusasemalle asetettu keskipitkän aikavälin tavoite liiallisen alijäämän välttämiseksi tarvittavan varmuusmarginaalin mukainen, ovatko ohjelman perustana olevat taloutta koskevat oletukset realistisia, ja ovatko toteutetut ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävälle sopeuttamisuralle pääsemiseksi ja kestävän lähentymisen saavuttamiseksi. Neuvosto tutkii, helpottaako lähentymisohjelman sisältö talouspolitiikan yhteensovittamista ja onko kyseisen jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan yleislinjojen mukaista. 2. Neuvosto tutkii 1 kohdan mukaisesti lähentymisohjelman enintään kahden kuukauden kuluessa siitä, kun ohjelma on sille toimitettu. Komission suosituksesta ja 109 c artiklassa määrättyä komiteaa kuultuaan neuvosto pääsääntöisesti antaa lausunnon ohjelmasta. Jos neuvosto katsoo, että ohjelman tavoittteita ja sisältöä on vahvistettava, neuvosto pääsääntöisesti antaa 103 artiklan 4 kohdan mukaisesti suosituksen ohjelman mukauttamisesta jäsenvaltiolle, jota asia koskee. 3. Perustamissopimuksen 109 c artiklassa määrätty komitea tutkii ajantasaistetut lähentymisohjelmat komission arvioiden perusteella; tarvittaessa myös neuvosto voi tutkia ajantasaistetut ohjelmat 1 ja 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen. 10 artikla 1. Osana 103 artiklan 3 kohdan mukaista monenvälistä valvontaa neuvosto seuraa lähentymisohjelmien täytäntöönpanoa euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden antamien tietojen sekä komission ja 109 c artiklassa määrätyn komitean arvioiden perusteella erityisesti havaitakseen toteutuneet tai ennakoidut merkittävät poikkeamat julkisyhteisöjen ylijäämälle/alijäämälle ohjelmassa asetetusta keskipitkän aikavälin tavoitteesta tai siihen tähtäävästä sopeuttamisurasta. Lisäksi neuvosto seuraa inflaatio- ja valuuttakurssikehitystä lähentymisohjelman tavoitteiden perusteella. 2. Jos julkisyhteisöjen rahoitusaseman todetaan poikkeavan merkittävästi keskipitkän aikavälin tavoitteesta tai siihen tähtäävästä sopeuttamisurasta, neuvosto, antaakseen ennakkovaroituksen, jos sellaista tarvitaan liiallisen alijäämän estämiseksi, pääsääntöisesti antaa 103 artiklan 4 kohdan mukaisesti kyseiselle jäsenvaltiolle suosituksen tarvittavien sopeutustoimien toteuttamiseksi. 3. Jos myöhemmässä seurannassa todetaan, että julkisen talouden rahoitusasema edelleen tai enenevästi poikkeaa keskipitkän aikavälin tavoitteesta tai siihen tähtäävästä sopeuttamisurasta, neuvosto pääsääntöisesti antaa kyseiselle jäsenvaltiolle suosituksen ripeiden oikaisutoimien toteuttamiseksi ja 103 artiklan 4 kohdan mukaisesti voi julkistaa suosituksensa. IV LUKU Yleiset määräykset 11 artikla Neuvoston arvioita yksittäisten jäsenvaltioiden julkisyhteisöjen talouden tilasta rajoittamatta neuvosto osana 103 artiklan 3 kohdan mukaista monenvälistä valvontaa arvioi myös vakaus- ja lähentymisohjelmiin ja ajantasaistettuihin ohjelmiin perustuvaa budjettipoliittista linjaa yhteistä rahaa käyttävällä alueella ja koko Euroopan yhteisön alueella. 12 artikla Neuvoston puheenjohtajan ja komission on ilmoitettava Euroopan parlamentille 103 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti antamissaan kertomuksissa tämän asetuksen mukaisesti suoritetun valvonnan tulokset. 13 artikla Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1998. (1) EYVL N:o C 368, 6.12.1996, s. 9.