Neuvoston 29 päivänä heinäkuuta 1999 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 39/1999 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi romuajoneuvoista



Virallinen lehti nro C 317 , 04/11/1999 s. 0019 - 0033



Neuvoston 29 päivänä heinäkuuta 1999 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 39/1999 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/.../EY antamiseksi romuajoneuvoista (1999/C 317/03) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen(1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2), ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon(3), noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä(4), sekä katsovat seuraavaa: 1) Romuajoneuvoja koskevat erilaiset kansalliset toimenpiteet olisi yhdenmukaistettava ensinnäkin tällaisten ajoneuvojen kielteisten ympäristövaikutusten rajoittamiseksi mahdollisimman vähiin, jolloin edistettäisiin ympäristön suojelua, säilyttämistä ja laadun parantamista sekä energiansäästöä, ja toiseksi sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi ja kilpailun vääristymisen välttämiseksi yhteisössä. 2) Yhteisön laajuinen kehys on välttämätön, jotta varmistetaan edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamista koskevien kansallisten lähestymistapojen yhtenäisyys ottaen huomioon erityisesti kierrätys- ja hyödyntämismahdollisuudet ajoneuvojen suunnittelussa, keräys- ja käsittelylaitoksia koskevat vaatimukset sekä uudelleenkäytölle, kierrätykselle ja hyödyntämiselle asetettujen tavoitteiden saavuttaminen, samalla kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaate sekä saastuttaja maksaa -periaate. 3) Romuajoneuvoista aiheutuu yhteisössä vuosittain 8-9 miljoonaa tonnia jätettä, joka on käsiteltävä asianmukaisesti. 4) Ennalta varautumisen ja ehkäisemisen periaatteiden toteuttamiseksi sekä jätehuoltoa koskevan yhteisön strategian mukaisesti on jätteiden syntymistä vältettävä mahdollisimman paljon. 5) Perusperiaatteena on lisäksi, että jätteet olisi uudelleenkäytettävä ja hyödynnettävä sekä että uudelleenkäyttöä ja kierrätystä olisi suosittava. 6) Jäsenvaltioiden olisi toteutettava toimenpiteet sen varmistamiseksi, että taloudelliset toimijat perustavat keräys-, käsittely- ja hyödyntämisjärjestelmiä loppuun käytetyille ajoneuvoille. 7) Jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ajoneuvon viimeinen haltija ja/tai omistaja voi toimittaa loppuun käytetyn ajoneuvon valtuutettuun käsittelylaitokseen ilman mitään siitä aiheutuvia kustannuksia, että ajoneuvolla ei ole markkina- arvoa tai että sillä on negatiivinen markkina-arvo. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tuottajat vastaavat kokonaan tai huomattavalta osin näiden toimenpiteiden toteuttamisen kustannuksista. Markkinavoimien tavanomainen toiminta ei saisi estyä. 8) Tämän direktiivin olisi koskettava ajoneuvoja ja romuajoneuvoja, niiden osat ja materiaalit mukaan lukien, sanotun kuitenkaan rajoittamatta turvallisuusstandardien sekä ilmaa pilaavia päästöjä ja melua koskevien säännösten soveltamista. 9) Tässä direktiivissä käytetään soveltuvin osin useiden voimassa olevien direktiivien terminologiaa, erityisesti sitä, jota käytetään vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetussa neuvoston direktiivissä 67/548/ETY(5), moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetussa neuvoston direktiivissä 70/156/ETY(6) sekä jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetussa neuvoston direktiivissä 75/442/ETY(7). 10) On tärkeätä, että ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä sovelletaan ajoneuvon suunnittelun alkuvaiheesta lähtien ja että ne toteutetaan erityisesti vähentämällä ja valvomalla ajoneuvoihin sisältyviä vaarallisia aineita kyseisten aineiden ympäristöön päästämisen estämiseksi, kierrätyksen helpottamiseksi ja vaarallisten jätteiden hävittämisen välttämiseksi. Erityisesti lyijyn, elohopean, kadmiumin ja kuusiarvoisen kromin käyttö olisi kiellettävä. Näitä raskasmetalleja olisi käytettävä ainostaan tietyissä sovelluksissa säännöllisesti tarkistettavan luettelon mukaisesti. 11) Romuajoneuvoista peräisin olevien muovien kierrätystä pitäisi jatkuvasti parantaa. Komissio tutkii parhaillaan pvc-muovin ympäristövaikutuksia. Tämän työn pohjalta komissio tekee tarvittaessa ehdotuksia pvc-muovin käytöstä muun muassa ajoneuvoissa. 12) Vaatimukset romuajoneuvojen ja niiden osien purkamisesta, uudelleenkäytöstä ja kierrätyksestä olisi yhdistettävä uusien ajoneuvojen suunnitteluun ja tuotantoon. 13) Olisi edistettävä kierrätettyjen materiaalien markkinoiden kehittymistä. 14) Olisi luotava tarkoituksenmukaisia keräysjärjestelmiä, jotta varmistetaan romuajoneuvojen käytöstä poistaminen ympäristöä vaarantamatta. 15) Olisi otettava käyttöön romutustodistus, joka olisi edellytys romuajoneuvojen rekisteristä poistamiselle. Jäsenvaltion, jolla ei ole rekisteristä poistamisjärjestelmää, olisi otettava käyttöön järjestelmä, jonka mukaan tuhoamistodistus toimitetaan asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle, kun romuajoneuvo siirretään esikäsittelylaitokseen. 16) Keräys- ja käsittelytoiminnan harjoittajien olisi sallittava toimia ainoastaan, jos ne ovat saaneet luvan tai, jos lupamenettelyn sijaan käytetään rekisteröintimenettelyä, erityisedellytykset on täytetty. 17) Olisi edistettävä ajoneuvojen kierrätystä ja hyödyntämistä. 18) On tärkeätä asettaa vaatimukset varastoinnille ja esikäsittelytoiminnalle kyseisestä toiminnasta syntyvien kielteisten ympäristövaikutusten ennalta ehkäisemiseksi sekä kaupan ja kilpailun vääristymien syntymisen välttämiseksi. 19) Tulosten saavuttamiseksi lyhyellä aikavälillä ja jotta toimijoille, kuluttajille ja julkisille viranomaisille voitaisiin tarjota tarvittava pitkän aikavälin näkökulma, olisi asetettava taloudellisten toimijoiden saavutettaviksi tarkoitetut uudelleenkäytön, kierrätyksen ja hyödyntämisen määrälliset tavoitteet. 20) Tuottajien olisi varmistettava, että ajoneuvot suunnitellaan ja valmistetaan siten, että uudelleenkäytön, kierrätyksen ja hyödyntämisen määrälliset tavoitteet voidaan saavuttaa. Tätä varten komissio edistää eurooppalaisten standardien valmistelua ja toteuttaa muut tarvittavat toimenpiteet asiaan liittyvän ajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevan eurooppalaisen lainsäädännön muuttamiseksi. 21) Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että tämän direktiivin säännöksiä täytäntöön pantaessa pidetään yllä kilpailua erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten keräys-, purkamis-, käsittely- ja kierrätysmarkkinoille pääsyn osalta. 22) Romuajoneuvojen purkamisen ja kierrätyksen helpottamiseksi ajoneuvojen valmistajien olisi toimitettava esikäsittelylaitoksille purkamisohjekirjat. 23) Ajoneuvojen valmistajien ja materiaalien tuottajien olisi käytettävä osien ja materiaalien koodausstandardeja, jotka komissio laatii asianmukaisen komitean avustamana. Valmistellessaan näitä standardeja komissio ottaa tarvittaessa huomioon asiaa koskevilla kansainvälisillä foorumeilla käynnissä olevan työn. 24) Yhteisön laajuiset romuajoneuvoja koskevat tiedot ovat tarpeen tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamisen seuraamiseksi. 25) Kuluttajien on saatava riittävästi tietoa pystyäkseen mukauttamaan käyttäytymistään ja asenteitaan. Tätä varten olisi asianomaisten taloudellisten toimijoiden annettava tietoja. 26) Jäsenvaltiot voivat halutessaan panna täytäntöön tietyt säännökset asianomaisen talouselämän alan kanssa tehdyin sopimuksin edellyttäen, että määrätyt edellytykset täyttyvät. 27) Komission olisi komiteamenettelyä noudattaen suoritettava esikäsittelylaitoksia ja vaarallisten aineiden käyttöä koskevien vaatimusten mukauttaminen tieteen ja tekniikan kehitykseen sekä otettava käyttöön vähimmäisstandardit romutustodistukselle, tietokannan muodoille ja määrällisten tavoitteiden noudattamisen valvonnassa tarvittaville täytäntöönpanotoimille, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tavoitteet Tässä direktiivissä säädetään toimenpiteistä, joiden ensisijaisena tarkoituksena on ajoneuvoista peräisin olevien jätteiden syntymisen ehkäisy ja lisäksi romuajoneuvojen ja niiden osien uudelleenkäyttö, kierrätys ja muut hyödyntämistavat jätteiden loppukäsittelyn vähentämiseksi sekä kaikkien ajoneuvojen elinkaareen osallisina olevien taloudellisten toimijoiden ja erityisesti romuajoneuvojen esikäsittelyyn suoraan osallistuvien toimijoiden ympäristönsuojelun tason parantaminen. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 1. "ajoneuvolla" kaikkia direktiivin 70/156/ETY liitteessä II olevan A osan mukaisesti M1- tai N1-luokkaan määriteltyjä ajoneuvoja sekä direktiivissä 92/61/ETY määriteltyjä kolmipyöräisiä moottoriajoneuvoja, ei kuitenkaan kolmipyöräisiä moottoripyöriä; 2. "romuajoneuvolla" ajoneuvoa, joka on direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a alakohdassa tarkoitettua jätettä; 3. "tuottajalla" ajoneuvon valmistajaa tai ajoneuvon johonkin jäsenvaltioon tuonutta ammattimaista maahantuojaa; 4. "ehkäisemisellä" toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on loppuun käytettyjen ajoneuvojen sekä niiden sisältämien materiaalien ja aineiden määrän ja ympäristöhaittojen vähentäminen; 5. "esikäsittelyllä" kaikkea toimintaa sen jälkeen, kun romuajoneuvo on luovutettu laitokseen puhdistusta, purkamista, leikkaamista, paloittelua, hyödyntämistä tai paloittelujätteiden käsittelyn valmistelua varten, sekä kaikkea muuta romuajoneuvon ja sen osien hyödyntämiseksi ja/tai käsittelemiseksi toteutettuja toimia; 6. "uudelleenkäytöllä" kaikkia toimia, joilla romuajoneuvojen osia käytetään samaan tarkoitukseen kuin mihin ne alun perin tarkoitettiin; 7. "kierrätyksellä" jätemateriaalien jälleenkäsittelyä tuotantoprosessissa alkuperäiseen tarkoitukseen tai muihin tarkoituksiin, ei kuitenkaan energian talteenottamiseksi. Energian talteenottaminen tarkoittaa palavien jätteiden käyttöä energian tuottamiseen suoraan muiden jätteiden kanssa tai yksinään polttamalla kuitenkin siten, että lämpö otetaan talteen; 8. "hyödyntämisellä" kaikkia direktiivin 75/442/ETY liitteessä II B säädettyjä soveltuvia toimia; 9. "käsittelyllä" kaikkia direktiivin 75/442/ETY liitteessä II A säädettyjä soveltuvia toimia; 10. "taloudellisilla toimijoilla" romuajoneuvojen sekä niiden osien ja materiaalien tuottajia, jakelijoita, kerääjiä, moottoriajoneuvovakuutusyhtiöitä, purkajia, paloittelijoita, hyödyntäjiä, kierrättäjiä ja muita esikäsittelyyn osallistuvia toimijoita; 11. "vaarallisella aineella" mitä tahansa ainetta, jota direktiivin 67/548/ETY mukaan pidetään vaarallisena aineena; 12. "murskaamolla" mitä tahansa laitetta, jota käytetään romuajoneuvojen palasiksi repimiseen tai hajottamiseen, myös silloin, kun tarkoituksena on saada suoraan uudelleenkäytettävää romurautaa. 3 artikla Soveltamisala 1. Tämä direktiivi koskee ajoneuvoja ja romuajoneuvoja sekä niiden osia ja materiaaleja. 2. Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta voimassa olevan yhteisön lainsäädännön ja asiaa koskevan kansallisen lainsäädännön soveltamista erityisesti turvallisuusstandardien, ilmapäästöjen ja melun rajoittamisen sekä maaperän ja vesien suojelun osalta. 3. Jos tuottaja valmistaa tai tuo maahan ainoastaan sellaisia ajoneuvoja, joita direktiivi 70/156/ETY ei sen 8 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla koske, jäsenvaltiot voivat jättää kyseisen tuottajan ja hänen ajoneuvonsa tämän direktiivin 7 artiklan 4 kohdan sekä 8 ja 9 artiklan soveltamisalan ulkopuolelle. 4. Kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen osalta sovelletaan ainoastaan tämän direktiivin 5 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja 6 artiklaa. 4 artikla Ehkäiseminen 1. Jäsenvaltioiden on jätteiden syntymisen ennalta ehkäisemiseksi edistettävä erityisesti sitä, että a) ajoneuvojen valmistajat yhteistyössä materiaali- ja laitevalmistajien kanssa rajoittavat vaarallisten aineiden käyttöä ajoneuvoissa ja vähentävät ajoneuvon suunnittelun alkuvaiheesta lähtien niiden määrää mahdollisimman paljon erityisesti estääkseen niiden pääsemisen ympäristöön, helpottaakseen kierrätystä ja välttääkseen tarvetta käsitellä vaarallista jätettä; b) uusien ajoneuvojen suunnittelussa ja tuotannossa otetaan täysin huomioon romuajoneuvojen, niiden osien ja materiaalien purkaminen, uudelleenkäyttö ja hyödyntäminen ja erityisesti kierrätys sekä helpotetaan näitä toimintoja; ja c) ajoneuvojen valmistajat yhteistyössä materiaali- ja laitevalmistajien kanssa käyttävät ajoneuvoihin ja muihin tuotteisiin yhä suuremman määrän kierrätettyä materiaalia kierrätettyjen materiaalien markkinoiden kehittämiseksi. 2. a) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ...(8) jälkeen markkinoille saatettavien ajoneuvojen materiaalit ja osat eivät sisällä lyijyä, elohopeaa, kadmiumia eikä kuusiarvoista kromia muissa kuin liitteessä II luetelluissa tapauksissa ja siinä esitettyjen edellytysten mukaisesti. b) Komissio tarkistaa 11 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen liitettä II säännöllisesti teknisen ja tieteellisen kehityksen vaatimusten mukaisesti voidakseen i) tarvittaessa määrittää a alakohdassa tarkoitettujen aineiden esiintymispitoisuuksien enimmäisrajat, joihin asti nousevat määrät sallitaan tietyissä ajoneuvojen materiaaleissa ja osissa; ii) sulkea tietyt ajoneuvojen materiaalit ja osat a alakohdassa olevien säännösten soveltamisalan ulkopuolelle, jos näiden aineiden käyttöä ei voida välttää; iii) poistaa ajoneuvojen materiaaleja ja osia liitteestä II, jos näiden aineiden käyttö voidaan välttää; iv) osoittaa i ja ii alakohdan mukaisesti ne ajoneuvojen materiaalit ja osat, jotka voidaan poistaa ennen jatkokäsittelyä; ne on merkittävä tai tehtävä muilla asianmukaisilla keinoilla tunnistettaviksi. c) Komissio muuttaa liitettä II ensimmäisen kerran viimeistään ...(9). Missään tapauksessa ei mitään kyseisessä liitteessä lueteltua poikkeusta poisteta siitä ennen 1 päivää tammikuuta 2003. 5 artikla Keräys 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, - että taloudelliset toimijat perustavat keräysjärjestelmiä kaikille romuajoneuvoille, ja - niiden alueella on käytettävissä riittävästi keräyspaikkoja. 2. Jäsenvaltioiden on myös toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kaikki romuajoneuvot siirretään valtuutettuihin esikäsittelylaitoksiin. 3. Jäsenvaltioiden on perustettava järjestelmä, jonka mukaisesti romutustodistuksen esittäminen on edellytys romuajoneuvon rekisteristä poistamiselle. Tämä todistus annetaan haltijalle ja/tai omistajalle, kun romuajoneuvo siirretään esikäsittelylaitokseen. Romutustodistuksen saavat antaa ne esikäsittelylaitokset, jotka ovat saaneet 6 artiklan mukaisesti luvan. Jäsenvaltiot voivat antaa ajoneuvojen tuottajille, myyjille ja kerääjille luvan antaa valtuutettujen esikäsittelylaitosten puolesta romutustodistuksia, jos nämä takaavat, että romuajoneuvo siirretään valtuutettuun esikäsittelylaitokseen. Esikäsittelylaitosten tai myyjien tai kerääjien valtuutettujen esikäsittelylaitosten puolesta suorittama romutustodistuksen antaminen ei oikeuta näitä toimijoita vaatimaan mitään rahallista korvausta, lukuun ottamatta tapauksia, joissa jäsenvaltiot ovat nimenomaan järjestäneet näin. Jäsenvaltioiden, joilla ei direktiivin voimaantulopäivänä ole rekisteristä poistamista koskevaa järjestelmää, on perustettava järjestelmä, jonka mukaisesti romutustodistus toimitetaan asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle, kun romuajoneuvo siirretään käsittelylaitokseen, ja niiden on muutoin noudatettava tämän alakohdan säännöksiä. Tätä alakohtaa soveltavien jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle menettelynsä syyt. 4. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ajoneuvo voidaan 3 kohdan mukaisesti toimittaa valtuutettuun esikäsittelylaitokseen niin, ettei siitä aiheudu viimeiselle haltijalle ja/tai omistajalle mitään siitä aiheutuvia kustannuksia, jotka johtuvat siitä, että ajoneuvolla ei ole markkina-arvoa tai että sillä on negatiivinen markkina-arvo. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuottajat vastaavat kokonaan tai huomattavalta osin kyseessä olevan toimenpiteen täytäntöönpanon kustannuksista ja/tai ottavat takaisin romuajoneuvot samojen ehtojen mukaisesti, joita tarkoitetaan ensimmäisessä alakohdassa. Jäsenvaltiot voivat säätää, että romuajoneuvon toimittaminen ei ole täysin maksutonta, jos romuajoneuvossa ei ole ajoneuvolle olennaisia osia, erityisesti moottoria ja korirakennetta, tai se sisältää jätteitä, jotka on lisätty romuajoneuvoon. Komissio seuraa säännöllisesti ensimmäisen alakohdan täytäntöönpanoa varmistaakseen, ettei se johda markkinoiden vääristymiin, ja ehdottaa tarvittaessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän säännöksen muuttamista. 5. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että toimivaltaiset viranomaiset tunnustavat vastavuoroisesti ja hyväksyvät muissa jäsenvaltioissa 3 kohdan mukaisesti annetut romutustodistukset Tätä varten komissio laatii viimeistään ...(10) todistuksen vähimmäisvaatimukset. 6 artikla Esikäsittely 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kaikki romuajoneuvot varastoidaan (myös väliaikaisesti) ja esikäsitellään direktiivin 75/442/ETY 4 artiklassa vahvistettujen yleisten vaatimusten sekä tämän direktiivin liitteessä I asetettujen teknisten vähimmäisvaatimusten mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta terveyttä ja ympäristöä koskevien kansallisten säännösten soveltamista. 2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kaikki esikäsittelytoimintaa harjoittavat laitokset tai yritykset hankkivat toimivaltaisilta viranomaisilta luvan tai että toimivaltaiset viranomaiset rekisteröivät kyseiset laitokset tai yritykset direktiivin 75/442/ETY 9, 10 ja 11 artiklan mukaisesti. Poikkeusta direktiivin 75/442/ETY 11 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta lupaa koskevasta vaatimuksesta voidaan soveltaa romuajoneuvoista peräisin olevien jätteiden hyödyntämistä koskeviin toimiin sen jälkeen, kun ajoneuvot on esikäsitelty tämän direktiivin liitteessä I olevan 3 kohdan mukaisesti, jos toimivaltaiset viranomaiset suorittavat tarkastuksen ennen rekisteröintiä. Tarkastuksessa on varmistettava: a) esikäsiteltävien jätteiden tyyppi ja määrät; b) yleiset tekniset vaatimukset, joita on noudatettava; ja c) turvatoimet, jotka on toteutettava direktiivin 75/442/ETY 4 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Tämä tarkastus on tehtävä kerran vuodessa. Poikkeusta soveltavien jäsenvaltioiden on lähetettävä tulokset komissiolle. 3. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kaikki esikäsittelytoimintaa harjoittavat laitokset tai yritykset täyttävät vähintään seuraavat liitteen I mukaiset vaatimukset: a) romuajoneuvot on purettava ennen jatkoesikäsittelyä tai on huolehdittava haitallisten ympäristövaikutusten vähentämisestä muulla vastaavalla tavalla. Edellä olevan 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti merkityt tai muulla tavoin tunnistettaviksi tehdyt osat tai materiaalit on poistettava ennen jatkoesikäsittelyä; b) vaaralliset materiaalit ja osat on poistettava ja lajiteltava siten, ettei saastuteta esikäsittelyn tuloksena olevia romuajoneuvojen paloittelujätteitä; ja c) purkamistoimenpiteet ja varastointi on suoritettava siten, että varmistetaan ajoneuvojen osien sopivuus uudelleenkäyttöön ja hyödyntämiseen, erityisesti kierrätykseen. Esikäsittelytoimet romuajoneuvojen puhdistamiseksi liitteessä I olevan 3 kohdan mukaisesti on toteutettava mahdollisimman pian. 4. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 2 kohdassa tarkoitettuun lupaan tai rekisteröintiin sisältyvät kaikki 1, 2 ja 3 kohdan vaatimusten täyttämiseksi tarvittavat ehdot. 5. Jäsenvaltiot voivat rohkaista esikäsittelyn suorittavia laitoksia tai yrityksiä ottamaan käyttöön sertifioituja ympäristönsuojelun hallintajärjestelmiä. 7 artikla Uudelleenkäyttö ja hyödyntäminen 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet edistääkseen uudelleenkäyttöön sopivien osien uudelleenkäyttöä, niiden osien, joita ei voida käyttää uudelleen, hyödyntämistä, ja kierrätyksen suosimista silloin, kun se on ympäristön kannalta toteutettavissa rajoittamatta turvallisuusvaatimusten soveltamista. 2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että taloudelliset toimijat saavuttavat seuraavat tavoitteet: a) viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2006 kaikkien romuajoneuvojen uudelleenkäyttöä ja hyödyntämistä lisätään vähintään 85 prosenttiin keskimääräisestä painosta ajoneuvoa ja vuotta kohti. Samassa määräajassa uudelleenkäyttöä ja kierrätystä lisätään vähintään 80 prosenttiin keskimääräisestä painosta ajoneuvoa ja vuotta kohti. Ennen 1 päivää tammikuuta 1980 valmistettujen ajoneuvojen osalta jäsenvaltiot voivat vahvistaa alhaisempia tavoitteita, ei kuitenkaan alle 75 prosenttia uudelleenkäytön ja hyödyntämisen eikä alle 70 prosenttia uudelleenkäytön ja kierrätyksen osalta. Jäsenvaltioiden, jotka soveltavat tätä alakohtaa, on ilmoitettava menettelynsä syyt komissiolle ja muille jäsenvaltioille; b) viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2015 kaikkien romuajoneuvojen uudelleenkäyttöä ja hyödyntämistä lisätään vähintään 95 prosenttiin keskimääräisestä painosta ajoneuvoa ja vuotta kohti. Samassa määräajassa uudelleenkäyttöä ja kierrätystä lisätään vähintään 85 prosenttiin keskimääräisestä painosta ajoneuvoa ja vuotta kohti. Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat 31 päivään joulukuuta 2005 mennessä uudelleen b alakohdassa mainittuja tavoitteita komission kertomuksen perusteella, johon on liitetty ehdotus. Komissio ottaa kertomuksessaan huomioon ajoneuvojen materiaalikoostumuksen kehityksen sekä kaikki muut merkitykselliset ajoneuvoihin liittyvät ympäristönäkökohdat. Komissio laatii 11 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti yksityiskohtaiset säännöt sen valvomiseksi, että jäsenvaltiot noudattavat tässä kohdassa tarkoitettuja tavoitteita. Sääntöjä laatiessaan komissio ottaa huomioon kaikki asianmukaiset tekijät, muun muassa tietojen saatavuuden sekä romuajoneuvojen vientiä ja tuontia koskevan kysymyksen. Komissio toteuttaa tämän toimenpiteen viimeistään ...(11). 3. Euroopan parlamentti ja neuvosto asettavat komission ehdotuksen perusteella tavoitteet uudelleenkäytölle ja hyödyntämiselle sekä uudelleenkäytölle ja kierrätykselle vuodesta 2015 eteenpäin. 4. Valmistellakseen direktiivin 70/l56/ETY muuttamista komissio edistää sellaisten eurooppalaisten standardien valmistelua, jotka koskevat ajoneuvojen purettavuutta, hyödynnettävyyttä ja kierrätettävyyttä. Sen jälkeen kun standardeista on sovittu, mutta joka tapauksessa viimeistään vuoden 2001 loppuun mennessä, Euroopan parlamentti ja neuvosto muuttaa direktiiviä 70/156/ETY komission ehdotuksen pohjalta siten, että kyseisen direktiivin mukaisesti tyyppihyväksytyistä ajoneuvoista, jotka on saatettu markkinoille kolme vuotta direktiivin 79/156/ETY muutoksen jälkeen, vähintään 85 prosenttia ajoneuvon painosta on uudelleen käytettävissä ja/tai kierrätettävissä ja vähintään 95 prosenttia ajoneuvon painosta on uudelleen käytettävissä ja/tai hyödynnettävissä. 8 artikla Koodausstandardit/purkamisohjekirjat 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuottajat yhteistyössä materiaalin ja laitteiden valmistajien kanssa käyttävät osien ja materiaalien koodausstandardeja erityisesti helpottaakseen uudelleenkäytettäviksi ja hyödynnettäviksi sopivien osien ja materiaalien tunnistamista. 2. Viimeistään ...(12) komissio laatii tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut standardit 11 artiklassa vahvistetun menettelyn mukaisesti. Komissio ottaa standardeja laatiessaan huomioon alalla asianmukaisilla kansainvälisillä foorumeilla tehtävän työn sekä osallistuu tarvittaessa tähän työskentelyyn. 3. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuottajat toimittavat purkamisohjekirjat kutakin uutta markkinoille saatettua ajoneuvotyyppiä varten kuuden kuukauden kuluessa ajoneuvon markkinoille saattamisesta. Näistä purkamisohjekirjoista on käytävä ilmi erilaiset ajoneuvojen osat ja materiaalit sekä kaikkien vaarallisten aineiden sijainti ajoneuvoissa siinä laajuudessa kuin käsittelylaitosten on ne tarpeen tietää tämän direktiivin vaatimusten täyttämiseksi, ottaen erityisesti huomioon 7 artiklassa mainittujen tavoitteiden saavuttaminen. 9 artikla Kertomusten ja tietojen antaminen 1. Jäsenvaltioiden on kolmen vuoden välein toimitettava komissiolle kertomus tämän direktiivin täytäntöönpanosta. Kertomus on laadittava sellaisen kyselylomakkeen tai kaavakkeen pohjalta, jonka komissio direktiivin 91/692/ETY(13) 6 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laatii tietokantojen luomiseksi romuajoneuvoista ja niiden esikäsittelystä. Kyselylomake tai kaavake on lähetettävä jäsenvaltioille kuusi kuukautta ennen kertomuksen kattaman jakson alkua. Kertomus on toimitettava komissiolle yhdeksän kuukauden kuluessa sen kattaman kolmivuotiskauden päättymisestä. Ensimmäinen kertomus kattaa kolmen vuoden jakson ...(14) alkaen. Komissio julkaisee kertomuksen direktiivin täytäntöönpanosta yhdeksän kuukauden kuluessa jäsenvaltioiden laatimien kertomusten vastaanottamisesta. 2. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että kussakin tapauksessa asianomaiset taloudelliset toimijat julkistavat tietoja - ajoneuvojen ja niiden osien suunnittelusta niiden hyödynnettävyyden ja kierrätettävyyden kannalta, - romuajoneuvojen ympäristön kannalta järkevästä esikäsittelystä, erityisesti kaikkien nesteiden poistamisesta ja purkamisesta, - romuajoneuvojen ja niiden osien uudelleenkäyttö-, kierrätys- ja hyödyntämistapojen kehittämisestä ja optimoinnista, ja - hyödyntämisen ja kierrätyksen suhteen tapahtuneesta kehityksestä käsiteltävien jätteiden vähentämiseksi sekä talteenoton ja kierrätyksen lisäämiseksi. Tuottajan on pidettävä nämä tiedot ajoneuvojen tulevien ostajien saatavissa. Tiedot on sisällytettävä uuden ajoneuvon markkinoinnissa käytettävään myynninedistämisaineistoon. 10 artikla Täytäntöönpano 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään ...(15). Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava kaikista tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset komissiolle. 3. Edellyttäen, että tässä direktiivissä asetetut tavoitteet saavutetaan, jäsenvaltiot voivat saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä 4 artiklan 1 kohdassa, 5 artiklan 1 kohdassa, 7 artiklan 1 kohdassa, 8 artiklan 1 ja 3 kohdassa sekä 9 artiklan 2 kohdassa annetut säännökset ja täsmentää 5 artiklan 4 kohdan täytäntöönpanoa koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä toimivaltaisten viranomaisten ja asianomaisten talouselämän alojen välillä tehdyillä sopimuksilla. Kyseisten sopimusten on täytettävä seuraavat vaatimukset: a) sopimukset ovat täytäntöönpanokelpoisia; b) sopimuksissa on määriteltävä tavoitteet ja niitä koskevat määräajat; c) sopimukset julkaistaan kansallisessa virallisessa lehdessä tai muussa virallisessa asiakirjassa, johon yleisö voi samalla tavalla tutustua, ja joka on toimitettu komissiolle; d) sopimuksen avulla saavutettuja tuloksia seurataan säännöllisesti ja niistä ilmoitetaan toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle ja ne saatetaan yleisön saataville sopimuksen ehtojen mukaisesti; e) toimivaltaiset viranomaiset valvovat sopimuksen mukaista edistystä; ja f) jos sopimusta ei noudateta, jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön tämän direktiivin asiaankuuluvat säännökset laein, asetuksin tai hallinnollisin määräyksin. 11 artikla Komiteamenettely Komissio hyväksyy direktiivin 75/442/ETY 18 artiklalla perustetun komitean avustamana ja siinä vahvistetun menettelyn mukaisesti a) ne muutokset, jotka ovat tarpeen tämän direktiivin liitteen mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen; b) 5 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut romutustodistuksen vähimmäisvaatimukset; c) 9 artiklassa tarkoitettuun tietokantajärjestelmään liittyvät taulukot; ja d) 7 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut yksityiskohtaiset säännöt. 12 artikla Voimaantulo 1. Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 2. 5 artiklan 4 kohtaa sovelletaan - 1 päivästä tammikuuta 2001 ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille mainitusta päivästä alkaen, - 1 päivästä tammikuuta 2006 ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen ensimmäisessä luetelmakohdassa mainittua päivää. 3. Liitteessä II olevan 11 kohdan osalta voidaan ...(16) saakka soveltaa 5 gramman enimmäisarvoa ajoneuvoa kohti. 13 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty ... Euroopan parlamentin puolesta Puheenjohtaja Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL C 337, 7.11.1997, s. 3, ja EYVL C 156, 3.6.1999, s. 5. (2) EYVL C 129, 27.4.1998, s. 44. (3) Lausunto annettu ... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (4) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 11. helmikuuta 1999 (EYVL C 150, 28.5.1999, s. 420), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 29. heinäkuuta 1999, ja Euroopan parlamentin päätös, tehty ... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (5) EYVL 196, 16.8.1967, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 1999/33/EY (EYVL L 199, 30.7.1999, s. 57). (6) EYVL L 42, 23.2.1970, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/91/EY (EYVL L 11, 16.1.1999, s. 25). (7) EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 96/350/EY (EYVL L 135, 6.6.1996, s. 32). (8) 18 kuukautta tämän direktiivin voimaantulopäivästä. (9) 12 kuukautta tämän direktiivin voimaantulopäivästä. (10) 12 kuukautta tämän direktiivin voimaantulopäivästä. (11) 24 kuukautta tämän direktiivin voimaantulopäivästä. (12) 12 kuukautta tämän direktiivin voimaantulopäivästä. (13) EYVL L 377, 31.12.1991, s. 48. (14) 18 kuukautta tämän direktiivin voimaantulopäivästä. (15) 18 kuukautta tämän direktiivin voimaantulopäivästä. (16) 30 kuukautta tämän direktiivin voimaantulopäivästä. LIITE I Käsittelyä koskevat 6 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaiset tekniset vähimmäisvaatimukset 1. Loppuun käytettyjen ajoneuvojen varastointipaikat (väliaikainen varastointi mukaan lukien) ennen niiden käsittelyä: - läpäisemättömillä pinnoilla varustetut tarkoituksenmukaiset alueet, joissa on käytettävissä laitteet nestevuotojen keräystä varten, nesteiden ja rasvojen erottimet, - terveys- ja ympäristösäännösten mukaiset varusteet veden, mukaan lukien sadevesi, käsittelyä varten. 2. Käsittelypaikat: - läpäisemättömillä pinnoilla varustetut tarkoituksenmukaiset alueet, joissa on käytettävissä laitteet nestevuotojen keräystä varten, nesteiden ja rasvojen erottimet, - purettujen varaosien tarkoituksenmukaiset varastointimahdollisuudet mukaan lukien öljyn kyllästämien varaosien varastointi läpäisemättömillä pinnoilla, - tarkoituksenmukaiset säilytysastiat akkujen (akkuhapon neutralointi mahdollista itse käsittelypaikalla tai muualla), suodattimien ja PCB:tä/PCT:tä sisältävien jäähdyttimien varastointia varten, - tarkoituksenmukaiset varastointisäiliöt romuajoneuvojen nesteiden erillisvarastointia varten: polttoaineelle, moottoriöljylle, vaihdelaatikkoöljylle, vaihteistoöljylle, hydrauliöljylle, jäähdytysnesteille, jäätymisenestoaineelle, jarrunesteille, akkuhapoille, ilmastointijärjestelmän nesteille sekä kaikille muille romuajoneuvon sisältämille nesteille, - terveys- ja ympäristösäännösten mukaiset varusteet veden, mukaan lukien sadevesi, käsittelyä varten, - käytettyjen renkaiden tarkoituksenmukainen varasto, jossa otetaan huomioon palovaaran ja liiallisesta pinoamisesta aiheutuvan vaaran ehkäiseminen. 3. Käsittelytoimet loppuun käytettyjen ajoneuvojen puhdistamiseksi - akkujen ja nestemäisten polttoaineiden säiliöiden poistaminen, - mahdollisesti räjähtävien osien poistaminen tai neutralisointi (esim. ilmatyynyt), - polttoaineen, moottoriöljyn, vaihdelaatikkoöljyn, vaihteistoöljyn, hydrauliöljyn, jäähdytysnesteiden, jäätymisenestoaineen, jarrunesteiden, ilmastointijärjestelmän nesteiden tai minkä tahansa muun loppuunkäytettyyn ajoneuvoon sisältyvän nesteen poistaminen sekä erilliskeräys ja varastointi, jos niitä ei tarvita asianomaisten osien uudelleenkäyttöön. 4. Esikäsittelytoimet kierrätyksen edistämiseksi - katalysaattorien poistaminen, - kuparia, alumiinia ja magnesiumia sisältävien metalliosien poistaminen, jos näitä metalleja ei ole eroteltu murskaamossa, - renkaiden ja isojen muoviosien poistaminen (esim. puskurit, kojelauta, nestesäiliöt jne.), - lasin poistaminen. 5. Varastointitoimet on tehtävä nesteitä sisältävien osien tai hyödynnettävien osien ja varaosien vaurioittamista välttäen. LIITE II Materiaalit ja osat, joihin ei sovelleta 4 artiklan 2 kohdan a alakohtaa >TAULUKON PAIKKA> NEUVOSTON PERUSTELUT I JOHDANTO 1. Komissio antoi neuvostolle 25. syyskuuta 1997 perustamissopimuksen 130 s artiklan 1 kohtaan perustuvan ehdotuksen neuvoston direktiiviksi romuajoneuvoista. 2. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa 11. helmikuuta 1999 ja talous- ja sosiaalikomitea 25. helmikuuta 1998. Alueiden komitea (jota neuvosto kuuli 28. toukokuuta 1999) päätti olla antamatta lausuntoa. 3. Komissio antoi 30. huhtikuuta 1999 neuvostolle muutetun ehdotuksensa. Amsterdamin sopimuksen tultua voimaan Euroopan parlamentti vahvisti lausuntonsa 6. toukokuuta 1999. 4. Neuvosto vahvisti yhteisen kantansa 29. päivänä heinäkuuta 1999 perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan mukaisesti. II TAVOITE Tulevan direktiivin tarkoituksena on ajoneuvoista peräisin olevien jätteiden syntymisen ehkäisy sekä romuajoneuvojen ja niiden osien uudelleenkäyttö, kierrätys ja muut hyödyntämistavat jätteiden loppukäsittelyn vähentämiseksi sekä kaikkien ajoneuvojen elinkaareen osallisina olevien taloudellisten toimijoiden ja erityisesti romuajoneuvojen esikäsittelyyn suoraan osallistuvien toimijoiden ympäristönsuojelun tason parantaminen. Tätä varten direktiiviin sisältyy toimenpiteitä, joilla pyritään minimoimaan vaarallisten aineiden käyttö ajoneuvoissa, keräämään ja esikäsittelemään romuajoneuvoja ympäristölle vaarattomalla tavalla sekä ottamaan romuajoneuvot maksutta takaisin viimeiseltä haltijalta, kun ajoneuvoilla ei enää ole arvoa tai kun niiden markkina-arvo on negatiivinen. III YHTEISEN KANNAN ERITTELY Yleistä Neuvosto tarkensi vaarallisten aineiden käyttöä koskevia vaatimuksia, mukautti maksutonta takaisinottoa koskevaa järjestelmää toimivampaan ratkaisuun pääsemiseksi ja antoi mahdollisuuden tehdä vapaaehtoisia sopimuksia keinona saattaa useita säännöksiä osaksi kansallista lainsäädäntöä. Artiklat (viiteteksteinä ovat yhteinen kanta ja parlamentin tarkistukset) 1 artikla Neuvosto ei pitänyt asianmukaisena Euroopan parlamentin viittausta (EP:n tarkistus 13) saastuttavien aineiden leviämiseen ympäristöön romuajoneuvoista vaan korosti kaikkien taloudellisten toimijoiden, ei vain esikäsittelyyn osallistuvien toimijoiden, ympäristönsuojelun tason parantamista. 2 artikla Neuvosto päätti taloudellisista ja teknisistä syistä jättää 1 kohdassa olevasta "ajoneuvon" määritelmästä - ja näin ollen direktiivin soveltamisalasta - pois kaksipyöräiset moottoriajoneuvot. Neuvosto ei jättänyt "museoajoneuvoja" (ks. 3 artikla) (EP:n tarkistukset l4 ja 17) direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle eikä näin ollen säilyttänyt "museoajoneuvojen" määritelmää. Neuvosto katsoi, että museoajoneuvoja koskeva poikkeus on tarpeeton, koska direktiivin soveltamisalaan kuuluvat ainoastaan ajoneuvot, joista on tullut jätettä. Artiklan 7 kohdassa olevan "kierrätyksen" määritelmän osalta (EP:n tarkistus 15) neuvosto katsoi parhaaksi säilyttää komission pakkauksia koskevassa direktiivissä 94/62//EY noudattaman lähestymistavan Euroopan parlamentin toivomuksen mukaisesti; neuvosto kuitenkin poisti viittauksen orgaaniseen kierrätykseen (joka on merkityksetön ajoneuvojen yhteydessä). Termin "purkamistiedot" osalta (EP:n tarkistus 16) neuvosto katsoi, että tällaisen termin määrittely on tarpeetonta, koska sitä ei käytetä seuraavissa artikloissa eikä liitteissä. Neuvoston vielä tarkentamaa 8 artiklan 3 kohtaa pidetään riittävänä niiden tietojen osalta, joita tuottajien on annettava purkamisohjekirjoissa. 3 artikla Artiklan 1 kohdassa mainittujen osien ja materiaalien osalta (EP:n tarkistukset 17 ja 18) neuvosto katsoi, ettei ole tarpeen viitata huoltoon ja korjaukseen eikä muiden kuin tuottajien toimittamiin osiin. Lisäksi neuvosto katsoi, kuten edellä jo mainittiin, ettei ole perusteltua jättää "museoajoneuvoja" direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Neuvosto päätti käytännön syistä soveltaa kolmipyöräisiin moottoriajoneuvoihin vain 5 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä 6 artiklaa. 4 artikla 2 kohta Neuvosto päätyi komission ehdotusta yksityiskohtaisempaan ja käytännöllisempään ratkaisuun ja meni joissakin suhteissa parlamentin pyyntöä pidemmälle: - 18 kuukautta direktiivin voimaantulopäivästä (eikä vuodesta 2005 alkaen) markkinoille saatettavien ajoneuvojen materiaalit ja osat eivät saa sisältää kyseisiä vaarallisia aineita; viittausta murskaamiseen ja kaatopaikkoihin ei näin ollen ole säilytetty, - uudessa liitteessä II annetaan tilapäisiä poikkeuksia koskevat raja-arvot (jotka vastaavat laajasti ottaen parlamentin pyyntöä), - poikkeuksia on tarkistettava säännöllisesti; ensimmäinen tarkistus suoritetaan aikaisemmin kuin parlamentti esitti eli viimeistään vuoden (eikä kahden vuoden) kuluttua direktiivin voimaantulopäivästä, - kuusiarvoiseen kromiin voidaan kuitenkin teknisistä syistä soveltaa korkeampaa arvoa 30 kuukautta direktiivin voimaantulopäivästä. 5 artikla 1 kohta Käytännöllisistä ja taloudellisista syistä neuvosto ei sisällyttänyt käytettyjä osia romuajoneuvojen keräysvelvoitteeseen. 2 kohta Neuvosto jätti pois päivämäärän 1. tammikuuta 2000, koska romuajoneuvojen siirtäminen voidaan toteuttaa vasta direktiivin täytäntöönpanosta alkaen eli 18 kuukautta sen julkaisemisesta (11 artiklan 1 kohta). Neuvosto ei viitannut tuottajiin, kuten Euroopan parlamentti olisi toivonut (EP:n tarkistus 23), koska 1 kohdassa säädetään selkeästi, että taloudellisten toimijoiden on perustettava keräysjärjestelmiä. 3 kohta Muiden kuin esikäsittelylaitosten myöntämien romutustodistusten osalta neuvosto sopi tekstistä, joka on sen mielestä selkeämpi ja käytännönläheisempi. Väliaikaista rekisteristä poistamista koskeva viittaus jätettiin pois. Neuvosto katsoi, että mahdollisista rahallista korvausta koskevista vaatimuksista ja jäsenvaltioista, joilla ei direktiivin antamisajankohtana ole rekisteristä poistamista koskevaa järjestelmää, on oltava erityiset säännökset, jotka ovat kahdessa viimeisessä alakohdassa. 4 kohta Neuvosto sopi eriytetymmästä ratkaisusta, jonka mukaan - ajoneuvon toimittaminen valtuutettuun laitokseen tapahtuu niin, ettei viimeiselle haltijalle ja/tai omistajalle aiheudu mitään kustannuksia sen vuoksi, että ajoneuvolla ei ole markkina-arvoa tai että sillä on negatiivinen markkina-arvo, - tuottaja vastaa kustannuksista kokonaan tai huomattavalta osin, - toimittaminen ei ole täysin maksutonta, jos romuajoneuvossa ei ole olennaisia osia, - maksuttoman takaisinoton aikataulusta säädetään 12 artiklassa (vuodesta 2001 uusien ajoneuvojen osalta ja vuodesta 2006 jo markkinoilla olevien ajoneuvojen osalta). Neuvosto päätyi tähän ratkaisuun hyvin vaikean keskustelun jälkeen ja ottaen huomioon lopullisten neuvottelujen aikana esiin tuodut erityisongelmat. 6 artikla 2 kohta (tarkistus 28) Neuvosto sopi eriytetymmästä ratkaisusta, johon kuuluvat luvat ja rekisteröinti ja jolla ratkaistaan poikkeuksia koskeva kysymys säätämällä toimivaltaisten viranomaisten suorittamasta tarkastuksesta. 3 kohta (tarkistukset 29, 30 ja 31) Neuvosto sopi esikäsittelytoiminnan harjoittajia koskevista vähimmäisvaatimuksista erityisesti lisäämällä liitteeseen I esikäsittelytoiminnan harjoittajia ja kierrätyksen edistämistä koskevat edellytykset. Neuvosto noudatti näin pitkälti Euroopan parlamentin pyyntöjä. 7 artikla 1 kohta (tarkistukset 32 ja 33) Neuvosto ei säilyttänyt erityistä viittausta pakokaasuun ja meluun eikä nimenomaista viittausta osien varastointia ja tarkastusta koskeviin tietoihin. Se katsoi, että kyseiset tiedot kuuluvat 8 artiklan 4 kohtaan, joka koskee purkamisohjekirjoja. Neuvosto ei käsitellyt osien uudelleenkäyttöä (edellyttäen, ettei niistä aiheudu vaaraa). 2 kohta (tarkistus 34) Neuvosto hyväksyi komission ehdottamat ja parlamentin kannattamat tavoitteet mutta piti komission ehdottamia määräaikoja parempina kuin Euroopan parlamentin suosittamia. Neuvosto sisällytti kohtaan säännöksen tavoitteiden uudelleentarkastelusta viimeistään vuonna 2005, jotta otettaisiin huomioon ajoneuvojen materiaalikoostumuksen kehitys ja kaikki muut merkitykselliset ajoneuvoihin liittyvät ympäristönäkökohdat kyseisenä ajankohtana. Lisäksi neuvosto vahvisti tekstiä lisäämällä siihen säännöksen tavoitteiden noudattamisen valvonnasta jäsenvaltioissa. 4 kohta (tarkistus 36) Neuvosto päätti erottaa selvemmin toisistaan tyyppihyväksyntää koskevan direktiivin 70/156/ETY muuttamisen valmistelun ja eurooppalaisten standardien kehittämisen. Jotta vältettäisiin viivästymistä asiassa, neuvosto asetti edellä mainitun direktiivin muuttamisen määräajaksi vuoden 2001. 8 artikla (tarkistus 37) Neuvosto hyväksyi komission ehdotuksen suurelta osin ja säilytti purkamisohjekirjojen käsitteen (purkamistietojen sijasta). 9 artikla (tarkistukset 39 ja 40) Neuvosto mukautti tekstin jäsenvaltioiden tavanomaisiin tiedonanto- ja raportointivaatimuksiin ja laajensi taloudellisille toimijoille asetettuja tiedonantovaatimuksia. 10 artikla (tarkistus 41) 1 kohta Neuvosto päätti tavanomaiseen tapaan asettaa määräajan (18 kuukautta direktiivin julkaisemisesta virallisessa lehdessä) eikä kiinteää päivämäärää. 2 Kohta (tarkistus 42) Tämä on eräs komission ehdotukseen tehdyistä huomattavista muutoksista: ottaen huomioon kansallisella tasolla saadut myönteiset kokemukset neuvosto katsoi, että jäsenvaltioiden olisi sallittava saattaa useita direktiivin säännöksiä osaksi kansallista lainsäädäntöään vapaaehtoisilla sopimuksilla. Neuvosto asetti tämän mahdollisuuden ehdoksi useita vaatimuksia ja edellytti yksiselitteisesti, että direktiivissä asetetut tavoitteet saavutetaan. 12 artikla Määräajan 2001/2006 osalta ks. 5 artiklan 4 kohtaa koskevat huomautukset. Kuusiarvoista kromia koskevien määräaikojen osalta ks. 4 artiklan 2 kohtaa koskevat huomautukset. Uusi liite I Ks. 6 artiklaa koskevat huomautukset. Uusi liite II Ks. 4 artiklan 2 kohtaa koskevat huomautukset. Neuvosto vahvisti artiklojen hyväksytyn tekstin johdanto-osan ottaen huomioon toimielinten välisen sopimuksen yhteisön lainsäädännön valmistelun laadusta (10 kohta).