Muutettu ehdotus: euroopan parlamentin ja neuvoston asetus salmonellan ja tiettyjen muiden elintarvikeperäisiä zoonooseja aiheuttavien tekijöiden valvonnasta (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämät) /* KOM/2002/0684 lopull. - COD 2001/0177 */





Muutettu ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS salmonellan ja tiettyjen muiden elintarvikeperäisiä zoonooseja aiheuttavien tekijöiden valvonnasta (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämät) PERUSTELUT A. Menettely Komissio esitti elokuussa 2001 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 92/117/ETY kumoamisesta sekä ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi salmonellan ja tiettyjen muiden elintarvikeperäisiä zoonooseja aiheuttavien tekijöiden valvonnasta ja neuvoston direktiivien 64/432/ETY, 72/462/ETY ja 90/539/ETY muuttamisesta (KOM(2001) 452 lopullinen - 2001/0176(COD)-2001/0177(COD)), jotta ne hyväksyttäisiin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa määrätyn yhteispäätösmenettelyn mukaisesti. Ehdotukset olivat Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä 15. toukokuuta 2002. Parlamentti hyväksyi 66 tarkistusta (joista 30 koski direktiiviehdotusta ja 36 asetusehdotusta), ja komissio hyväksyi näistä 54 (direktiiviehdotuksesta 28 ja asetusehdotuksesta 26) sellaisenaan, osittain, tietyin edellytyksin tai uudelleenmuotoilun jälkeen. Komissio on laatinut nämä muutetut ehdotukset edellä mainitun huomioon ottaen. Tarkistuksilla tehdyt lisäykset tai muutokset on esitetty lihavoidulla ja alleviivatulla tekstillä ja poistot taas lihavoidulla ja yliviivatulla tekstillä. Seuraavassa mainitaan vain merkittävät kielelliset muutokset. Tekstiin ei ole merkitty toimituksellisia muutoksia, jotka on tehty jäljempänä esitetyn B.III kohdan mukaisesti. B. Tarkistusten selitykset I Zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurantaa koskeva direktiiviehdotus 1. Soveltamisalan laajentaminen kasviperäisiin tuotteisiin (ja sekoituksiin) Euroopan parlamentin tarkistuksissa 1, 6 ja 12 (kokonaan tai osittain) vaaditaan, että zoonoosien aiheuttajia seurataan komission ehdotuksessa esitettyjen eläinten sekä eläinperäisen rehun ja elintarvikkeiden lisäksi myös kasviperäisissä elintarvikkeissa ja sekoituksissa. Komissio hyväksyi nämä tarkistukset. Seurannan ulottaminen kasviperäisiin tuotteisiin on hyödyllinen lisäys, koska vihanneksista ja hedelmistä löytyy yhä yleisemmin zoonoosien aiheuttajia ja ne toimivat tartuntalähteinä ihmisille. Muutetun ehdotuksen sanamuoto ei ole sama kuin Euroopan parlamentin tarkistuksissa, mutta se noudattelee niitä: muutetussa ehdotuksessa viitataan 'elintarvikkeeseen', joka elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28. tammikuuta 2002 annetun asetuksen (EY) N:o 178/2002 mukaan tarkoittaa mitä tahansa ainetta tai tuotetta, joka on tarkoitettu tai jonka voidaan kohtuudella olettaa tulevan ihmisten nautittavaksi. 2. Vertailukelpoisten tietojen keruu Euroopan parlamentin tarkistuksilla 5, 12, 14, 28 ja 31 pyritään (kokonaan tai osittain) vahvistamaan zoonooseja koskevien vertailukelpoisten ja yhtenäisten tietojen keruuta jäsenvaltioista, ja ne on otettu huomioon muuttamalla asiaan liittyviä artikloja. Tarkistukset ovat ehdotuksen tavoitteen mukaisia ja noudattelevat suureksi osaksi neuvoston työryhmän kantaa. 3. Kansallisten viranomaisten yhteistyö Euroopan parlamentin tarkistuksissa 9 ja 10 esitetään, että zoonooseihin liittyvän tiedon keruuta kansallisella tasolla koskevaan yhteistyöhön sisällytetään viitteellinen luettelo viranomaisista (mukaan lukien rehulainsäädännön mukaisesti toimivaltaiset viranomaiset) ja organisaatioista. Komissio on sisällyttänyt nämä tarkistukset asiaankuuluvaan artiklaan. Tarkistuksilla parannetaan ehdotusta tekniseltä ja toimitukselliselta kannalta, ja ne noudattelevat yleisesti ottaen neuvoston työryhmän kantaa. 4. Raportointi ja raporttien julkaiseminen Euroopan parlamentin tarkistukset 4, 8 ja osa tarkistuksesta 20, joissa vaaditaan zoonooseja koskevien kansallisten raporttien julkaisemista viipymättä, on sisällytetty asiaankuuluviin artikloihin. Tarkistuksen 20 toista osaa, jolla pyritään lyhentämään määräaikaa, jona jäsenvaltioiden on toimitettava raporttinsa komissiolle, ei hyväksytä. Vaikka raportointiaikataulun tiukentaminen voisi olla toivottavaa sinänsä, se ei ole realistista voimassa olevasta direktiivistä saatujen kokemusten perusteella. Tarkistukset 29 ja 32, joilla lyhennetään Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen määräaikaa raportin koostamista varten, vaikuttavat kuitenkin realistisilta, ja ne on sisällytetty uuteen ehdotukseen. Muutetussa ehdotuksessa esitetään, että jäsenvaltiot lähettävät kansalliset raporttinsa ainoastaan komissiolle. Komissio lähettää ne Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle, joka laatii yleisraportin. 5. Elintarvikealan toimijoiden vastuu näytteiden ja testitulosten säilyttämisessä Euroopan parlamentin tarkistuksilla 17 ja 19 tiukennetaan elintarvikealan toimijoiden vastuuta elintarvikeperäisiin tautitapauksiin liittyvien elintarvikenäytteiden ja zoonoosia aiheuttavien tekijöiden testitulosten säilyttämisessä, ja ne on sisällytetty ehdotukseen. Tarkistukset noudattelevat suureksi osaksi neuvoston työryhmän kantaa. 6. Mikrobilääkeresistenssin seurannan laajentaminen Euroopan parlamentin tarkistuksilla 28-33 (kokonaan tai osittain) laajennetaan mikrobilääkeresistenssin seurantaa koskemaan muitakin kuin zoonoosien aiheuttajia, ja ne on sisällytetty ehdotukseen. Niihin voidaan kuitenkin tehdä toimituksellisia muutoksia neuvoston kannan mukaisesti. 7. Komiteamenettely Euroopan parlamentin tarkistuksessa 23 edellytetään, että elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lisäksi olisi tarvittaessa kuultava tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkostoa käsittelevää komiteaa. Näin kyllä luotaisiin tiiviimpi yhteys eläinlääkintä- ja kansanterveysasioiden välille, mutta tämä ei olisi neuvoston päätöksessä 1999/468/EY annettujen periaatteiden ja sääntöjen mukaista perustamissopimuksen 202 artiklan kolmannessa luetelmakohdassa edellytetyllä tavalla. Komissiota voi avustaa ainoastaan yksi komitea sen käyttäessä neuvoston sille antamaa toimivaltaa. Näin ollen asiaan kuuluvan artiklan sanamuotoa on tarkistettu niin, että komissiota avustaa elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä komitea tai tarvittaessa toinen komitea. 8. Seurantaan mukaan otettavia zoonooseja ja muita taudinaiheuttajia koskevat kriteerit Euroopan parlamentin tarkistuksilla 13, 25, 26, 28 ja 31 siirretään tietyt kriteerit liitteistä artikloihin, ja ne on otettu huomioon ehdotuksessa. Tarkistukset antavat Euroopan parlamentille ja neuvostolle mahdollisuuden osallistua asian käsittelyyn, jos kriteereihin ehdotetaan lisämuutoksia. Kriteerit koskevat niiden zoonoosien lisäämistä tai poistamista, jotka ovat tai joiden pitäisi olla mikrobilääkeresistenssiä koskevan seurannan kohteena ihmisistä eristettyjen isolaattien seurannan täydentämiseksi. 9. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen kuuleminen Euroopan parlamentin tarkistuksella 16 tehdään Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen kuulemisesta pakollista vahvistettaessa koordinoituja seurantaohjelmia, ja se on sisällytetty ehdotukseen. Tämäntyyppiset tieteelliset lausunnot ovat aina hyödyllistä. Tarkistus 22, jossa esitetään järjestelmällistä kuulemista ennen liitteiden muuttamista tai siirtymätoimenpiteiden hyväksymistä, kuitenkin hylätään, koska puhtaasti hallinnollisiin toimenpiteisiin ei kaivata tieteellisiä neuvoja. 10. Muut aiheet Euroopan parlamentin tarkistus 18 hylätään, koska se edellyttäisi järjestelmällisiä mikrobiologisia tutkimuksia (eikä "mahdollisuuksien mukaan") tutkittaessa elintarvikeperäisiä tautitapauksia. Tämä ei ole välttämättä aina mahdollista, jos epäiltyjä elintarvikkeita ei ole enää saatavilla. Euroopan parlamentin tarkistukset 2, 3, 6, 7, 11, 24 ja 27 parantavat ehdotusta teknisesti ja toimituksellisesti, ja ne on otettu huomioon muutetussa ehdotuksessa. II Salmonellan ja tiettyjen muiden elintarvikeperäisiä zoonooseja aiheuttavien tekijöiden valvontaa koskeva asetusehdotus 11. Asetuksen yleinen tavoite Euroopan parlamentin tarkistuksella 7 lisätään yleiseksi pitkän aikavälin tavoitteeksi, että zoonoosien aiheuttajien esiintyminen olisi vältettävä täysin rehu- ja elintarvikeketjussa; tarkistus hylätään. Tällainen tavoite on epärealistinen: on mahdotonta välttää täysin zoonoosien aiheuttajien esiintyminen rehu- ja elintarvikeketjussa, toteutetuista valvontatoimenpiteistä huolimatta. 12. Rehualan toimijoiden osallistuminen valvontaan Euroopan parlamentin tarkistuksilla 11, 15, 17, 18, 19 ja 20 otetaan rehualan toimijat yhdessä elintarvikealan toimijoiden kanssa mukaan zoonoosien torjuntaa koskeviin valvontatoimenpiteisiin, ja ne on otettu huomioon ehdotuksessa. Tarkistuksilla selkeytetään ja vahvistetaan asetusta, ja ne noudattelevat neuvoston työryhmien kantaa. 13. Omaan käyttöön tarkoitetun tuotannon jättäminen soveltamisalan ulkopuolelle Euroopan parlamentin tarkistuksella 8 jätetään asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle omaan käyttöön tarkoitettu tuotanto, ja se on sisällytetty ehdotukseen. Tämä on 28. tammikuuta 2002 annetun asetuksen (EY) N:o 178/2002 1 artiklan 3 kohdan mukaista. 14. Kasviperäisten tuotteiden (elintarvikkeiden) sisällyttäminen soveltamisalaan Euroopan parlamentin tarkistukset 1 ja 16, joissa esitetään kasviperäisten elintarvikkeiden ja muiden tuotteiden valvonnan lisäämistä asetuksessa esitetyn valvonnan piiriin, hylätään. Kasviperäiset rehut kuuluvat jo asetuksen soveltamisalaan. Asetuksessa säädetyt eläinpopulaatioita koskevat valvontatoimenpiteet eivät ole mahdollisia kasvintuotannossa. Kasviperäisten elintarvikkeiden valvontaa käsitellään elintarvikelainsäädännön uudelleenlaatimisen yhteydessä (KOM(2000) 438). 15. Taloudellisten näkökohtien huomioon ottaminen kansallisissa valvontaohjelmissa Euroopan parlamentin tarkistuksessa 14 edellytetään, että jäsenvaltioiden on otettava huomioon kustannukset ja hyödyt kansallisten valvontaohjelmien laatimisen yhteydessä, jotta kustannukset voidaan jakaa sopivalla tavalla. Tarkistus on sisällytetty asiaankuuluvaan artiklaan. 16. Antibioottien käytön kieltäminen Euroopan parlamentin tarkistuksella 3 lisätään tavoitteeksi antibioottien käytön kieltäminen ennaltaehkäiseviin tai kasvua edistäviin tarkoituksiin kaikissa olosuhteissa. Tarkistus hylätään. Komissio on jo esittänyt erillisessä ehdotuksessa kasvua edistäviin tarkoituksiin käytettävien mikrobilääkkeiden käytön kieltämistä vähitellen. Antibioottien käyttö ennaltaehkäiseviin tarkoituksiin ei kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan. Komissio aikoo kuitenkin pyytää tieteellistä lausuntoa mikrobilääkkeiden käytön riskeistä ja hyödyistä salmonellan valvonnassa eläinpopulaatioissa. 17. Lisätakeet yhteisön sisäisessä kaupassa Euroopan parlamentin tarkistuksilla 2 ja 22 on tarkoitus antaa siirtymäkauden ajaksi lisätakeet alueille, joilla zoonoosia aiheuttavia tekijöitä esiintyy vähän. Tarkistukset hylätään. Lisätakeita olisi sovellettava kaikkiin zoonooseja aiheuttaviin tekijöihin elävissä eläimissä, siitosmunissa ja elintarvikkeissa. Ehdotukseen sisältyy jo mahdollisuus asettaa salmonellaa koskevia lisätakeita elävien eläinten ja siitosmunien kaupassa. Mahdollisuuden laajentaminen kattamaan myös muut zoonooseja aiheuttavat tekijät saattaa kuitenkin luoda kaupan esteitä ja olisi ennenaikaista, koska ehdotuksessa ei esitetä niiden osalta mitään patogeenien vähentämiseen liittyviä tavoitteita eikä valvontaohjelmia. Elintarvikkeita koskevat lisätakeet kuuluvat elintarvikelainsäädännön uudelleenlaatimista koskevaan ehdotukseen (KOM(2000) 438), joka on parhaillaan yhteispäätösmenettelyn ensimmäisessä käsittelyssä. Tarkistus 23 otetaan kuitenkin huomioon, koska sillä ei ole vaikutusta asetuksen täytäntöönpanoon. 18. Yhteisön sisäiseen kauppaan sovellettavat seuraamukset Euroopan parlamentin tarkistuksessa 24 vaaditaan, että jos jäsenvaltiolla ei ole hyväksyttyä valvontaohjelmaa, sitä kielletään käymästä yhteisön sisäistä kauppaa tietyillä eläimillä ja tuotteilla. Tarkistus hylätään. Seuraamuksia käsitellään rehujen ja elintarvikkeiden virallista valvontaa koskevassa erillisessä asetusehdotuksessa. 19. Tuonti kolmansista maista Euroopan parlamentin tarkistuksessa 25 edellytetään, että Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen sekä elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto valvovat tiiviisti, että kolmansissa maissa on toiminnassa vastaavia valvontaohjelmia. Tarkistus on otettu huomioon ainoastaan elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston osalta, koska tällainen tehtävä ei kuulu Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen toimialaan. 20. Salmonellan vähentämistä koskevat tavoitteet, näytteenottojärjestelmät ja niiden täytäntöönpanoa koskevat aikataulut Euroopan parlamentin tarkistuksilla 29, 32, 36 ja 38 pyritään tiukentamaan ja lisäämään salmonellan vähentämistä koskevia tavoitteita, ja ne on otettu ehdotuksessa huomioon osittain. Munivien kanojen osalta tavoite on laajennettu kattamaan kaikki salmonellan serotyypit, joilla on kansanterveydellistä merkitystä, ja teurassikojen osalta on lisätty uusi tavoite. Sikojen osalta otetaan mahdollisesti käyttöön asteittainen lähestymistapa. Muutokset ovat neuvoston kannan mukaisia. Euroopan parlamentin ehdotusta vasikoita, muita nautaeläimiä ja lampaita koskevien uusien tavoitteiden lisäämisestä ei hyväksytty. Ennen tällaisten tavoitteiden asettamista tarvitaan tieteellinen lausunto, etenkin kun nautaeläimillä ja lampailla vaikuttaa olevan vähäinen merkitys ihmisten salmonelloosin aiheuttajina. Tarkistus, jolla halutaan muuttaa munivia kanoja koskevan näytteenoton vähimmäistiheydeksi 15 viikkoa 9:n viikon sijaan, hyväksytään. Uusikin näytteenottotiheys takaa riittävän valvontatason ja on samansuuntainen EY:n eläinlääketieteellisen tiedekomitean aikaisemman lausunnon kanssa. Teurassikojen osalta näytteenottojärjestelmää on vielä työstettävä, ja sen perusteella ehdotetaan päätettäväksi, milloin salmonellan vähentämistavoitteet vahvistetaan. Lopuksi poistetaan alkuperäisestä tekstistä liitteessä II olevan B kohdan 1 kohdasta sarake, jonka otsikkona on "tiedot", koska siinä ei esitetä olennaisia vaatimuksia ja neuvostossa käydyissä keskusteluissa todettiin, että se voi johtaa sekaannuksiin. 21. Kontaminoituneita kanaparvia koskevat erityistoimenpiteet Euroopan parlamentin tarkistus 34, jolla laajennetaan salmonellatartunnan saaneita munivia parvia koskevia tiettyjä valvontatoimenpiteitä, on otettu huomioon ehdotuksessa. Jalostusparvia koskeva vastaava tarkistus 33 sen sijaan hylättiin. 22. Raportointi ja raporttien julkaisu Euroopan parlamentin tarkistusta 10, jolla pyritään lyhentämään määräaikaa, jona jäsenvaltioiden on toimitettava raporttinsa komissiolle, ei hyväksytä. Nykyisestä tiedonkeruujärjestelmästä saadut kokemukset ovat osoittaneet, että jäsenvaltioilla on vaikeuksia noudattaa nykyistäkin määräaikaa, joka on sama kuin ehdotuksessa. 23. Laboratoriot Euroopan parlamentin tarkistuksella 26 halutaan lyhentää määräaikaa, johon mennessä laboratorioiden on sovellettava kansainvälisiä standardeja laadunvarmistusjärjestelmissä. Tarkistus hylätään. Määräajan lyhentäminen ei vaikuta realistiselta, kun otetaan huomioon aika, joka tarvitaan akkreditointiin valmistautumiseen ja sen saavuttamiseen ja koska laboratorioita ei ole varoitettu riittävän ajoissa etukäteen. 24. Seurantaan mukaan otettavia zoonooseja ja muita taudinaiheuttajia koskevat kriteerit Euroopan parlamentin tarkistuksilla 12, 13, 30 ja 31 siirretään tietyt kriteerit liitteistä artikloihin, ja ne on otettu huomioon ehdotuksessa. Tarkistukset antavat Euroopan parlamentille ja neuvostolle mahdollisuuden osallistua asian käsittelyyn, jos kriteereihin ehdotetaan lisämuutoksia. Kriteerit koskevat zoonoosien aiheuttajille asetettavien patogeenien vähentämiseen tähtäävien tavoitteiden lisäämistä ja poistamista. 25. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen kuuleminen Euroopan parlamentin tarkistuksella 21 tehdään Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen kuulemisesta pakollista tehtäessä päätöksiä erityisistä valvontatoimenpiteistä, ja se on sisällytetty ehdotukseen. Tieteelliset neuvot ovat välttämättömiä tällaisia päätöksiä tehtäessä. Tarkistus 27, jossa esitetään järjestelmällistä kuulemista ennen liitteiden muuttamista tai siirtymätoimenpiteiden hyväksymistä, kuitenkin hylätään, koska puhtaasti hallinnollisiin toimenpiteisiin ei kaivata tieteellisiä neuvoja. 26. Toimitukselliset tarkistukset Euroopan parlamentin tarkistuksilla 4, 5, 6, 9, 17 ja 28 parannetaan ehdotusta teknisesti ja toimituksellisesti. Niihin sisältyy myös komission paikan päällä suorittamia tarkastuksia koskevien säännösten uudelleenmuotoilu. Tarkistukset on otettu huomioon muutetussa ehdotuksessa. III Muut muutokset Tekstiin on tehty joitain teknisiä muutoksia, jotta varmistettaisiin sen yhdenmukaisuus yhteisön lainsäädännön valmistelun laatua koskevista yhteisistä suuntaviivoista 22. joulukuuta 1998 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen kanssa (EYVL C 73, 17.3.1999, s. 1); sopimus on laadittu Amsterdamin sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyn yhteisön lainsäädännön valmistelun laatua koskevan julistuksen N:o 39 mukaisesti. Kyseisen sopimuksen b ja g kohdan mukaisesti tekstiä on muokattu niin, että siinä otetaan huomioon yhteiset suuntaviivat sekä sopimuksen a kohdan mukaisesti laadittu yhteinen käytännön opas. 2001/0177 (COD) Muutettu ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS salmonellan ja tiettyjen muiden elintarvikeperäisiä zoonooseja aiheuttavien tekijöiden valvonnasta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 152 artiklan 4 kohdan b alakohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [1], [1] EYVL C ... ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [2], [2] EYVL C ... ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [3], [3] EYVL C ... noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [4], [4] EYVL C ... sekä katsovat seuraavaa: (1) Ihmisten terveyden suojelu suoraan tai välillisesti eläimistä ihmiseen tarttuvilta taudeilta ja tartunnoilta (zoonooseilta) on ensiarvoisen tärkeää. (2) Elintarvikkeiden välityksellä siirtyvät zoonoosit voivat aiheuttaa vahinkoa ihmisille sekä taloudellisia tappioita elintarviketuotannolle ja -teollisuudelle. (3) Huolenaiheita ovat myös zoonoosit, jotka tarttuvat muista lähteistä kuin elintarvikkeista, kuten luonnonvaraisista eläimistä ja kotieläinpopulaatioista. (4) Tiettyjä eläimissä ja eläinperäisissä tuotteissa esiintyviä zoonooseja ja zoonoosien aiheuttajia koskevista suojatoimenpiteistä elintarvikkeista aiheutuvien tartunta- ja myrkytyspesäkkeiden ehkäisemiseksi 17 päivänä joulukuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/117/ETY [5] annettiin tiettyjen zoonoosien seurantajärjestelmien ja siipikarjaparvien salmonellatarkastusten käyttöön ottamiseksi. [5] EYVL L 62, 15.3.1993, s. 38. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 1999/72/EY (EYVL L 210, 10.8.1999, s. 12). (5) Direktiivissä 92/117/ETY säädetään, että jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle kansalliset toimenpiteet, jotka ne toteuttavat direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi. Jäsenvaltioiden oli määrä laatia myös salmonellan seurantasuunnitelmat siipikarjan osalta. Tämä vaatimus kuitenkin peruutettiin väliaikaisesti neuvoston direktiivillä 97/22/EY [6], jolla muutettiin direktiiviä 92/117/ETY, kunnes direktiivin 92/117/ETY 15 a artiklassa säädetty tarkistaminen olisi suoritettu. [6] EYVL L 113, 30.4.1997, s. 9. (6) Useat jäsenvaltiot ovat jo jättäneet salmonellan seurantasuunnitelmat, jotka komissio on hyväksynyt. Lisäksi kaikkia jäsenvaltioita vaadittiin toteuttamaan 1 päivästä tammikuuta 1998 direktiivin 92/117/ETY liitteessä III olevassa I jaksossa salmonellan osalta säädetyt vähimmäistoimenpiteet sekä vahvistamaan säännökset, joissa täsmennetään toimenpiteet sen estämiseksi, että salmonellaa pääsisi kasvatustiloille. (7) Kyseiset vähimmäistoimet keskittyivät salmonellan seurantaan ja valvontaan Gallus gallus -lajin jalostusparvissa. Jos otetuissa näytteissä todettiin ja vahvistettiin Salmonella enteritidis- tai Salmonella typhimurium -serotyyppejä, oli toteutettava direktiivin 92/117/ETY nojalla erityistoimenpiteitä tartunnan hallitsemiseksi. (8) Tiettyjen zoonoosien seurannasta ja valvonnasta eläinpopulaatioissa on säädetty muussakin yhteisön lainsäädännössä, erityisesti eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetussa neuvoston direktiivissä 64/432/ETY [7] nautaeläinten tuberkuloosin ja luomistaudin osalta ja eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä lampaiden ja vuohien kaupassa 28 päivänä tammikuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/68/ETY [8] lampaiden ja vuohien luomistaudin osalta. [7] EYVL L 121, 29.7.1964, s. 1977. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1226/2002 (EYVL L 179, 9.7.2002, s. 13). [8] EYVL L 46, 19.2.1991, s. 19. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 2002/261/EY (EYVL L 91, 6.4.2002, s. 31). (9) Lisäksi [elintarvikehygieniasta] .... annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o ..../.... [9] annetaan zoonoosien ja niiden aiheuttajien ehkäisemisen, valvonnan ja seurannan kannalta tarpeelliset erityissäännökset, ja siihen sisältyy myös elintarvikkeiden mikrobiologista laatua koskevia erityisvaatimuksia. [9] EYVL L ... (10) Direktiivissä 92/117/ETY säädetään tietojen keräämisestä zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintymisestä rehuissa, eläimissä, elintarvikkeissa ja ihmisissä. Vaikka tiedonkeruujärjestelmä ei ole yhdenmukainen eikä siten vertailukelpoinen jäsenvaltioiden välillä, se tarjoaa perustan zoonoosien ja niiden aiheuttajien nykytilanteen arvioinnille yhteisössä. (11) Tiedonkeruujärjestelmän tulokset osoittavat, että suurin osa ihmisissä todetuista zoonoositapauksista johtuu tietyistä zoonoosien aiheuttajista, kuten Salmonella spp.:stä ja Campylobacter spp.:stä. Ihmisissä todetut salmonelloositapaukset, etenkin Salmonella enteritidis- ja Salmonella typhimurium -bakteerin aiheuttamat tapaukset, näyttävät vähentyvän, mikä osoittaa yhteisössä toteutettujen valvontatoimenpiteiden onnistuneen. On kuitenkin todennäköistä, että monet tapaukset jäävät ilmoittamatta, ja sen vuoksi kerätyt tiedot eivät välttämättä anna täydellistä kuvaa tilanteesta. (12) Kansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevä tiedekomitea totesi zoonooseista 12 päivänä huhtikuuta 2000 antamassaan lausunnossa, että nykyiset elintarvikeperäisten zoonoositartuntojen valvontatoimenpiteet ovat riittämättömiä ja että jäsenvaltioiden keräämät epidemiologiset tiedot eivät ole täydellisiä eivätkä täysin vertailukelpoisia. Tällä perusteella komitea suositteli seurantajärjestelyjen parantamista ja määritteli riskinhallinnan vaihtoehtoja. (13) Sen vuoksi on tarpeen parantaa tiettyjen zoonoosien aiheuttajien nykyisiä valvontajärjestelmiä, alkaen salmonellasta. Samalla korvataan direktiivissä 92/117/ETY vahvistetut seuranta- ja tiedonkeruujärjestelmät [zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 92/117/ETY kumoamisesta] .... annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä .../... [10] vahvistetuilla säännöillä. [10] EYVL L ... (14) Valvonnan olisi periaatteessa katettava koko elintarvikeketju maatilalta ruokapöytään. (15) Valvontaa olisi yleensä säänneltävä rehuja, eläinten terveyttä ja elintarvikehygieniaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä annetuilla säännöillä. (16) Tiettyjen elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien valvonnasta on kuitenkin tarpeen antaa erityisvaatimukset. (17) Erityisvaatimusten olisi perustuttava elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintyvyyden vähentämistä koskeviin yhteisön tavoitteisiin. (18) Eläinpopulaatioissa esiintyville elintarvikeperäisille zoonooseille ja niiden aiheuttajille olisi vahvistettava yhteisön tavoitteet ottaen huomioon erityisesti niiden vaikutus ja epidemiologinen suuntaus eläinpopulaatioissa ja väestössä, vaarallisuus ihmisille, mahdolliset taloudelliset seuraukset terveydenhuollolle ja elintarvikealan toimijoille sekä aiheelliset toimenpiteet niiden esiintyvyyden vähentämiseksi. Myös muille elintarvikeketjun osille voidaan tarpeen mukaan vahvistaa yhteisön tavoitteita. (19) Jotta varmistetaan yhteisön tavoitteiden saavuttaminen hyvissä ajoin, jäsenvaltioiden olisi laadittava erityiset kansalliset valvontaohjelmat, jotka yhteisön olisi hyväksyttävä. (20) Päävastuu elintarvikkeiden turvallisuudesta on elinkeinonharjoittajilla. Siksi jäsenvaltioiden olisi kannustettava kaikkia alalla toimivia elinkeinonharjoittajia laatimaan valvontaohjelmia. (21) Jäsenvaltiot tai elinkeinonharjoittajat voivat haluta käyttää valvontaohjelmissaan erityisiä valvontamenetelmiä. Tiettyjä menetelmiä ei kuitenkaan voida hyväksyä, varsinkin jos ne haittaavat yleisesti yhteisön tavoitteen saavuttamista, häiritsevät erityisesti tarvittavia testausjärjestelmiä tai aiheuttavat mahdollisia uhkia kansanterveydelle. Siksi olisi säädettävä aiheellisista menettelyistä, joita noudattaen komissio voi päättää, että tiettyjä valvontamenetelmiä ei saa käyttää valvontaohjelmissa. (22) Lisäksi voidaan käyttää tai kehittää myös sellaisia valvontamenetelmiä, jotka eivät kuulu tuotteiden hyväksyntää koskevan yhteisön lainsäädännön piiriin, mutta jotka auttaisivat saavuttamaan tiettyjen elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintyvyyden vähentämistä koskevat tavoitteet. Sen vuoksi komissiolla tulisi olla valta hyväksyä tällaisten menetelmien käyttö yhteisön tasolla. (23) On oleellisen tärkeää, että lisäämiseen käytetään parvia tai karjaa, jotka on tarkastettu tämän asetuksen vaatimusten mukaisesti. Jos tilalla on käynnissä erityinen valvontaohjelma, koetulokset olisi toimitettava eläinten ostajalle. Tätä varten vastaavaan yhteisön lainsäädäntöön olisi lisättävä erityisvaatimukset, jotka koskevat yhteisön sisäistä kauppaa ja tuontia kolmansista maista erityisesti elävien eläinten ja siitosmunien lähetyksien osalta. Direktiiviä 64/432/ETY, terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista nautaeläinten ja sikojen sekä tuoreen lihan tuonnissa kolmansista maista 12 päivänä joulukuuta 1972 annettua neuvoston direktiiviä 72/462/ETY [11] sekä eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä siipikarjan ja siitosmunien kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista 15 päivänä lokakuuta 1990 annettua neuvoston direktiiviä 90/539/ETY [12] olisi muutettava vastaavasti. [11] EYVL L 302, 31.12.1972, s. 28. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1452/2001 (EYVL L 198, 21.7.2001, s. 11). [12] EYVL L 303, 31.10.1990, s. 6. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 2001/867/EY (EYVL L 323, 7.12.2001, s. 29). (24) Salmonellavalvonnan osalta käytettävissä olevat tiedot vaikuttaisivat osoittavan, että siipikarjatuotteet ovat ihmisissä esiintyvän salmonelloosin pääasiallinen lähde. Valvontatoimenpiteitä olisi siksi sovellettava kyseisten tuotteiden tuotantoon ja tällä tavoin laajennettava direktiivillä 92/117/ETY käynnistettyjä toimenpiteitä. Syötäväksi tarkoitettujen kananmunien osalta on tärkeää vahvistaa erityistoimenpiteitä, jotka koskevat sellaisista parvista peräisin olevien tuotteiden markkinoille saattamista, joita ei ole testein havaittu salmonellattomiksi. Kananlihan osalta tavoitteena on saattaa markkinoille kananlihaa kohtuullisin takuin siitä, ettei siinä esiinny salmonellaa. Siirtymäkausi on tarpeen elinkeinonharjoittajille, jotta nämä voivat mukautua säädettäviin toimenpiteisiin, joita voidaan muuttaa myöhemmin erityisesti tieteellisen riskinarvioinnin perusteella. Vastaavat zoonoosien valvontaohjelmat on myös toteutettava tuotteita EU:hun vievissä kolmansissa maissa samanaikaisesti kun toimenpiteitä sovelletaan yhteisössä. (25) On aiheellista nimetä kansallisia ja yhteisön vertailulaboratorioita antamaan neuvoja ja apua tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa kysymyksissä. (26) Jotta varmistetaan tämän asetuksen säännösten yhdenmukainen soveltaminen, yhteisön tarkastuskäyntien ja valvonnan järjestämisestä olisi annettava säännökset alaa koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti. (27) Olisi säädettävä aiheellisista menettelyistä, joiden mukaisesti voidaan muuttaa joitakin tämän asetuksen säännöksiä tekniikan ja tieteen kehityksen huomioon ottamiseksi ja täytäntöönpano- ja siirtymätoimenpiteiden toteuttamiseksi. (28) Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti on tarpeen ja asianmukaista antaa sääntöjä salmonellan ja muiden yhteisön tasolla merkittävien elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien valvonnasta, jotta saavutettaisiin kansanterveyden turvaamista koskeva perustavoite. Tämä asetus ei ylitä sitä, mikä on tarpeen kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi, EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti. (29) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet olisi annettava menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [13] mukaisesti. [13] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: I luku Johdantosäännökset 1 artikla Tavoite ja soveltamisala 1. Tämän asetuksen tavoitteena on varmistaa, että tiettyjä elintarvikeperäisten zoonoosien aiheuttajia valvotaan asianmukaisesti ja tehokkaasti niiden esiintyvyyden ja kansanterveydelle aiheuttaman riskin rajoittamiseksi. 2. Tämä asetus koskee a) tavoitteiden hyväksymistä tiettyjen elintarvikeperäisten zoonoosien esiintyvyyden vähentämiseksi eläinpopulaatioissa, etenkin kotieläintalouden alkutuotannossa mutta tarpeen mukaan myös muissa elintarvikeketjun vaiheissa, mutta ei kuitenkaan elintarvikkeita omaan käyttöön tuottavassa alkutuotannossa b) jäsenvaltioiden ja elintarvikealan toimijoiden laatimien erityisten valvontaohjelmien hyväksymistä c) elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintyvyyden vähentämisessä käytettäviä tiettyjä valvontamenetelmiä koskevien erityissääntöjen hyväksymistä d) tiettyjen eläinten ja eläintuotteiden yhteisön sisäistä kauppaa ja tuontia kolmansista maista koskevien sääntöjen hyväksymistä. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä sovelletaan asetuksen (EY) N:o 178/2002 2 ja 3 artiklassa sekä [zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 92/117/ETY kumoamisesta annetun] direktiivin .../.../EY 2 artiklan a ja b alakohdassa annettuja määritelmiä. Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan ilmaisulla a) "esiintyvyys" jonkin zoonoosin tai sen aiheuttajan suhteen tietyssä populaatiossa positiivisiksi todettujen epidemiologisten yksiköiden määrää selkeästi määritellyn ajanjakson aikana b) "karja" direktiivin 64/432/ETY 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan määritelmän mukaista eläintä tai eläinryhmää c) "parvi" direktiivin 90/539/ETY 2 artiklan 2 kohdan 7 alakohdan määritelmän mukaista eläintä tai eläinryhmää. 3 artikla Toimivaltaiset viranomaiset 1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä tämän asetuksen soveltamista varten toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset . Kunkin jäsenvaltion on nimettävä yksi näistä viranomaisista tahoksi, joka pitää yhteyttä komissioon. 2. Toimivaltaisen viranomaisen vastuulla on erityisesti a) laatia 5 artiklan 1 kohdassa säädetyt ohjelmat ja tehdä niihin tarvittavat muutokset saamiensa tietojen ja tulosten perusteella b) kerätä tietoja, joita tarvitaan käytettyjen keinojen ja 5 artiklassa tarkoitetuista kansallisista valvontaohjelmista saatujen tulosten arvioimiseksi sekä lähettää vuosittain nämä tiedot ja tulokset, myös mahdollisten tutkimusten tulokset, komissiolle ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle seuraavan vuoden 31 päivään toukokuuta mennessä ottaen huomioon [zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 92/117/ETY kumoamisesta annetun] direktiivin .../.../EY 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti annetut säännöt c) tarkastaa säännöllisesti, että rehu- ja elintarvikealan toimijoiden toimitilat ovat tässä asetuksessa annettujen sääntöjen mukaiset. II luku Yhteisön tavoitteet 4 artikla Yhteisön tavoitteet elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintyvyyden rajoittamiseksi 1. Vahvistetaan yhteisön tavoitteet liitteen I sarakkeessa 1 lueteltujen elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintyvyyden rajoittamiseksi liitteen I sarakkeessa 2 luetelluissa eläinpopulaatioissa ottaen huomioon a) nykyisten kansallisten toimenpiteiden toteuttamisesta saadut kokemukset b) nykyisten yhteisön vaatimusten mukaisesti ja erityisesti [zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 92/117/ETY kumoamisesta annetun] direktiivin .../.../EY 9 artiklan 1 kohdassa säädettyjen kertomusten osana komissiolle tai Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle toimitetut tiedot c) seuraavat vaatimukset:i) esiintyminen eläinpopulaatioissa, väestössä sekä rehuissa ja elintarvikkeissa ii) vaarallisuus ihmiselle iii) taloudelliset seuraukset terveydenhuollolle ja elintarvikealan toimijoille iv) epidemiologiset suuntaukset eläinpopulaatioissa ja väestössä sekä rehuissa ja elintarvikkeissa v) yhteisön tavoitteen asiaankuuluvassa vaiheessa suunnitellut hallinnointivaihtoehdot vi) jalostusjärjestelmät ja tuotantomenetelmät. Yhteisön tavoitteet voidaan vahvistaa myös muiden elintarvikeketjun vaiheiden osalta 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. 2. Yhteisön tavoitteet sisältävät vähintään seuraavat tiedot: a) seuraavat numerotiedot: i) positiivisiksi todettujen epidemiologisten yksiköiden prosenttiosuus enintään ja/tai ii) positiivisten epidemiologisten yksiköiden vähentämiselle asetettava prosenttiosuus vähintään b) määräaika, jonka kuluessa yhteisön tavoite on saavutettava c) edellä a alakohdan i alakohdassa tarkoitettujen epidemiologisten yksiköiden määritelmä d) tarvittavat testausjärjestelmät sen tarkistamiseksi, onko yhteisön tavoite saavutettu. 3. Yhteisön tavoitteet vahvistetaan ensimmäisen kerran ennen liitteen I sarakkeessa 4 ilmoitettuja päivämääriä. Yhteisön tavoitteet sekä niiden mahdolliset muutokset vahvistetaan 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen kuulemisen jälkeen. 4. Liitteessä I lueteltujen elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintyvyyden rajoittaminen on toteutettava tässä asetuksessa annettujen sääntöjen ja muiden sen mukaisesti annettujen sääntöjen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta eläinten ruokintaan, eläinten terveyteen tai elintarvikehygieniaan liittyvien yhteisön sääntöjen soveltamista. III luku Valvontaohjelmat 5 artikla Kansalliset valvontaohjelmat 1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava kaikille liitteessä I mainituille elintarvikeperäisille zoonooseille ja niiden aiheuttajille kansalliset valvontaohjelmat erityisesti 4 artiklassa tarkoitettujen yhteisön tavoitteiden, alueellaan todettujen elintarvikeperäisten zoonoosien maantieteellisen jakautumisen sekä tehokkaasta valvonnasta maataloustuottajille sekä rehu- ja elintarvikealan toimijoille aiheutuvien taloudellisten seurausten perusteella. 2. Kansallisten valvontaohjelmien on oltava jatkuvia, ja niiden on katettava vähintään kolme peräkkäistä vuotta. 3. Kansallisessa valvontaohjelmassa on a) määrättävä elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien toteamisesta liitteessä II olevassa B kohdassa määriteltyjen yleisten vaatimusten ja näytteenottoa koskevien vähimmäisvaatimusten mukaisesti b) määriteltävä toimivaltaisten viranomaisten sekä asianomaisten rehu- ja elintarvikealan toimijoiden vastuut erityisesti 7 artiklassa säädettyjen valvontaohjelmien osalta c) täsmennettävä elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien toteamisesta seuraavat valvontatoimenpiteet erityisesti kansanterveyden suojelemiseksi; tähän sisältyy vähintään liitteessä II säädettyjen erityisvaatimusten täytäntöönpano d) mahdollistettava niiden määräyksiin perustuvan edistymisen arviointi ja ohjelmien tarkistaminen erityisesti elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien toteamisesta saatujen tulosten perusteella. 4. Kansallisten valvontaohjelmien on katettava vähintään seuraavat elintarvikeketjun osat: a) rehun tuotanto b) kotieläintalouden alkutuotanto c) eläinperäisten elintarvikkeiden valmistus ja jalostus. 5. Kansallisten valvontaohjelmien on tarvittaessa sisällettävä testausmenetelmiin liittyvät määräykset sekä perusteet, joiden mukaan kyseisten testien tuloksia arvioidaan, kansallisen alueen sisällä lähetettyjen eläinten ja siitosmunien testaamiseksi osana liitteessä II olevan A kohdan 1.6 kohdassa säädettyjä virallisia tarkastuksia. 6. Jäsenvaltioiden on 6 kuukauden kuluessa 4 artiklassa säädettyjen yhteisön tavoitteiden vahvistamisesta toimitettava komissiolle kansalliset valvontaohjelmansa ja esitettävä toteutettavat toimenpiteet. 6 artikla Kansallisten valvontaohjelmien hyväksyminen 1. Komissio tutkii kuuden kuukauden kuluessa kansallisen valvontaohjelman toimittamisesta, onko se asianomaisten sääntöjen ja varsinkin tämän asetuksen mukainen. Se voi pyytää jäsenvaltiota tekemään kansallisiin valvontaohjelmiin muutoksia tai lisäyksiä, jotta ne olisivat yhteisön lainsäädännön mukaisia. Kun komissio on todennut kansallisten valvontaohjelmien olevan yhteisön lainsäädännön mukaisia, ne hyväksytään 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. 2. Jotta asianomaisen jäsenvaltion tilanteessa erityisesti 5 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen tulosten vuoksi tapahtuneet muutokset otettaisiin huomioon, edellä 1 kohdan mukaisesti aikaisemmin hyväksyttyyn kansalliseen valvontaohjelmaan tehdyt muutokset voidaan hyväksyä 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. 3. Jos komissio on pyytänyt jäsenvaltiolta lisätietoja, 1 kohdassa tarkoitettua kuuden kuukauden määräaikaa pidennetään, kunnes kyseiset tiedot on toimitettu. 7 artikla Rehu- ja elintarvikealan toimijoiden valvontaohjelmat 1. Jäsenvaltioiden on kannustettava rehu- ja elintarvikealan toimijoita tai näitä edustavia organisaatioita, toteuttamaan yksi tai useampi valvontaohjelma, joka mahdollisuuksien mukaan koskee tuotanto-, jalostus- ja jakeluketjun kaikkia vaiheita. Valvontaohjelmien on katettava vähintään rehuntuotanto ja kotieläintalouden alkutuotanto. 2. Rehu- ja elintarvikealan toimijoiden tai näitä edustavien organisaatioiden on toimitettava valvontaohjelmat ja niiden muutokset hyväksyttäviksi sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, johon elintarvikealan toimija tai tätä edustava organisaatio on sijoittautunut. Jos kotieläintalouden alkutuotantoa harjoitetaan eri jäsenvaltioissa, ohjelmat on hyväksyttävä erikseen kunkin jäsenvaltion osalta. 3. Toimivaltainen viranomainen voi hyväksyä 2 kohdan mukaisesti toimitetut valvontaohjelmat ainoastaan siinä tapauksessa, että tarkastuskäynnillä on todettu ohjelmien olevan aiheellisissa tapauksissa liitteessä II säädettyjen vähimmäisvaatimusten sekä kyseisten kansallisten valvontaohjelmien tavoitteiden mukaisia. 4. Jäsenvaltioiden on pidettävä ajan tasalla olevia luetteloita rehu- ja elintarvikealan toimijoiden tai näitä edustavien organisaatioiden hyväksytyistä ohjelmista. Luettelot on toimitettava komissiolle pyydettäessä. 5. Rehu- ja elintarvikealan toimijoiden tai näitä edustavien organisaatioiden on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille säännöllisesti valvontaohjelmiensa tuloksista. IV luku Valvontamenetelmät 8 artikla Erityiset valvontamenetelmät 1. Komission aloitteesta tai jäsenvaltion pyynnöstä ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen kuulemisen jälkeen voidaan 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen hyväksyä a) päätöksiä siitä, että elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintyvyyden rajoittamiseen kotieläintalouden alkutuotannossa ja muissa elintarvikeketjun vaiheissa voidaan soveltaa tai on sovellettava erityisiä valvontamenetelmiä b) sääntöjä a alakohdassa tarkoitettujen valvontamenetelmien käyttöedellytyksistä c) yksityiskohtaisia sääntöjä tarvittavista asiakirjoista ja menettelytavoista sekä a alakohdassa tarkoitettuja valvontamenetelmiä koskevista vähimmäisvaatimuksista d) päätöksiä siitä, että tiettyjä valvontamenetelmiä ei saa käyttää valvontaohjelmissa. 2. Edellä 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuja sääntöjä ja päätöksiä ei sovelleta valvontamenetelmiin, joissa käytetään eläinten ruokintaa, elintarvikelisäaineita tai eläinlääkkeitä koskevassa muussa yhteisön lainsäädännössä tarkoitettuja aineita tai tekniikoita. V luku Kauppa 9 artikla Yhteisön sisäinen kauppa 1. Sarakkeessa 2 lueteltujen lajien alkuperäparville ja alkuperäkarjoille on viimeistään liitteen I sarakkeessa 5 mainituista päivämääristä alkaen tehtävä kokeet sarakkeessa 1 lueteltujen elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien havaitsemiseksi ennen elävien eläinten tai siitosmunien lähettämistä alkuperäpaikkana olevasta elintarvikealan yrityksestä. Kokeen päivämäärä ja tulos on merkittävä asianmukaisiin terveystodistuksiin. 2. Määräjäsenvaltiolle voidaan 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen antaa lupa vaatia siirtymäkauden ajan, että lähettäjäjäsenvaltiossa testattavien eläinten ja siitosmunien lähetyksiin liitettävissä asianmukaisissa terveystodistuksissa on täytettävä samat testituloksiin liittyvät vaatimukset kuin määräjäsenvaltion hyväksytyssä kansallisessa valvontaohjelmassa asetetaan sen omalla alueella tehdyille eläinten ja siitosmunien lähetyksille. Lupa voidaan peruuttaa samaa menettelyä noudattaen. 3. Erityissääntöjä 5 artiklan 5 kohdassa ja edellä 2 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten asettamisesta jäsenvaltioissa voidaan antaa 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. 10 artikla Tuonti kolmansista maista 1. Yhteisön lainsäädännössä edellytetään luettelon laatimista sellaisista kolmansista maista, joista sallitaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien eläinten tai siitosmunien tuonti. Liitteen I sarakkeessa 5 mainituista päivämääristä alkaen luetteloon hyväksyminen ja luettelossa pysyminen edellyttävät asianomaisen lajin tai luokan osalta, että kyseinen kolmas maa esittää komissiolle virallisen valvontaohjelman, joka vastaa 5 artiklassa säädettyä ohjelmaa. Ohjelmassa on täsmennettävä kyseisen kolmannen maan tarjoamat elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien tarkastuksia ja valvontaa koskevat takeet. Takeiden on vastattava vaikutukseltaan vähintään tässä asetuksessa säädettyjä takeita. Komission elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston on valvottava, että vastaavat valvontaohjelmat ovat toiminnassa kolmansissa maissa. 2. Edellä 1 kohdan mukaisesti esitetyt ohjelmat hyväksytään 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen sillä edellytyksellä, että ohjelmassa kuvattujen takeiden ja yhteisön sääntöjen mukaan sovellettavien aiheellisten vaatimusten vastaavuus osoitetaan objektiivisesti. Samaa menettelyä noudattaen voidaan hyväksyä tässä asetuksessa säädetyt takeet korvaavat takeet, jos ne eivät ole suotuisampia kuin yhteisön sisäiseen kauppaan sovellettavat takeet. 3. Sellaisiin kolmansiin maihin, joiden kanssa käydään kauppaa säännöllisesti, sovelletaan 5 artiklan 7 kohdan ja 6 artiklan 1 ja 3 kohdan säännöksiä kansallisten valvontaohjelmien esittämistä ja hyväksymistä koskevien määräaikojen osalta. Kolmansiin maihin, jotka ovat luomassa tai aloittamassa kaupankäyntiä uudelleen, sovelletaan 6 artiklassa säädettyjä määräaikoja. 4. Liitteen I sarakkeessa 2 lueteltujen lajien alkuperäparville ja alkuperäkarjoille on tehtävä kokeet liitteen I sarakkeessa 1 lueteltujen eläinperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien havaitsemiseksi ennen elävien eläinten tai siitosmunien lähettämistä alkuperäpaikkana olevasta elintarvikealan yrityksestä. Kokeen päivämäärä ja tulos on merkittävä kyseiseen tuontitodistukseen, jota koskevat yhteisön lainsäädännössä vahvistetut mallit on muutettava sen mukaisesti. 5. Määräjäsenvaltiolle voidaan 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen antaa lupa vaatia siirtymäkauden ajan, että lähettäjänä olevassa kolmannessa maassa testattavien eläinten ja siitosmunien lähetyksiin liitettävissä asianmukaisissa terveystodistuksissa on täytettävä samat testituloksiin liittyvät vaatimukset kuin määräjäsenvaltion hyväksytyssä kansallisessa valvontaohjelmassa asetetaan sen omalla alueella tehdyille eläinten ja siitosmunien lähetyksille. Lupa voidaan peruuttaa samaa menettelyä noudattaen. 6. Yhteisön lainsäädännössä säädettyyn kolmansia maita, joista jäsenvaltiot voivat tuoda tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia tuotteita, koskevaan luetteloon hyväksyminen ja luettelossa pysyminen edellyttävät asianomaisen tuoteluokan osalta, että kyseinen kolmas maa esittää komissiolle tässä asetuksessa säädettyjä takeita vastaavat takeet. VI luku Laboratoriot 11 artikla Vertailulaboratoriot 1. Yhteisön vertailulaboratoriot liitteen I sarakkeessa 1 lueteltujen elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien analysointia ja testausta varten nimetään 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 2. Yhteisön vertailulaboratorioiden vastuualueet ja tehtävät vahvistetaan 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ottaen erityisesti huomioon niiden ja kansallisten vertailulaboratorioiden tehtävien koordinointi. 3. Jäsenvaltioiden on nimettävä kansalliset vertailulaboratoriot liitteen I sarakkeessa 1 luetelluille elintarvikeperäisille zoonooseille ja niiden aiheuttajille. Laboratorioiden nimet ja osoitteet on toimitettava komissiolle. 4. Joitakin kansallisten vertailulaboratorioiden vastuualueita ja tehtäviä voidaan vahvistaa 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ottaen erityisesti huomioon niiden ja jäsenvaltioissa sijaitsevien toimivaltaisten laboratorioiden tehtävien koordinoinnin. 12 artikla Laboratorioiden, laatuvaatimusten ja hyväksyttyjen testausmenetelmien hyväksyminen 1. Edellä 5 ja 7 artiklan mukaisiin valvontaohjelmiin osallistuvien laboratorioiden, joissa näytteet analysoidaan liitteen I sarakkeessa 1 lueteltujen elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintymisen toteamiseksi, on oltava toimivaltaisen viranomaisen hyväksymiä. 2. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että 1 kohdassa tarkoitettuihin laboratorioihin sovelletaan viimeistään 1 päivästä tammikuuta 2005 laadunvarmistusjärjestelmää, joka täyttää voimassa olevan EN/ISO -standardin vaatimukset. Laboratorioiden on osallistuttava säännöllisesti kansallisen vertailulaboratorion järjestämiin tai koordinoimiin yhteisiin kokeisiin. 3. Liitteen I sarakkeessa 1 lueteltujen elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintymistä koskevissa kokeissa on käytettävä kansainvälisten standardointielinten suosittelemia vertailumenetelmiä ja -käytäntöjä. Vaihtoehtoisia menetelmiä voidaan käyttää, jos ne on validoitu kansainvälisesti tunnustettujen sääntöjen mukaisesti ja ne tarjoavat ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulla asianmukaisella vertailumenetelmällä saatavia tuloksia vastaavat tulokset. Muitakin testausmenetelmiä voidaan hyväksyä tarpeen mukaan 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. VII luku Täytäntöönpano 13 artikla Liitteiden muutokset sekä täytäntöönpano- ja siirtymätoimenpiteet Liitteisiin voidaan tehdä muutoksia ja aiheellisia siirtymä- tai täytäntöönpanotoimenpiteitä, myös tarpeellisia muutoksia aiheellisiin terveystodistuksiin, voidaan hyväksyä 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Komissio kuulee Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista asioista, joilla voi olla merkittävää vaikutusta kansanterveyteen. 14 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 178/2002 58 artiklalla perustettu elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea. 2. Tähän kohtaan viitattaessa sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon kyseisen päätöksen 8 artiklan säännökset. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika on kolme kuukautta. VIII luku Yleiset ja loppusäännökset 15 artikla Yhteisön tarkastukset 1. Komission asiantuntijat tekevät jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa tarkastuksia paikan päällä varmistaakseen, että tämän asetuksen säännöksiä, sen mukaisesti annettuja sääntöjä ja mahdollisia suojatoimenpiteitä sovelletaan yhdenmukaisesti. Tarkastukset tehdään yhteistyössä kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten kanssa, ja jäsenvaltion on avustettava asiantuntijoita näiden toiminnassa kaikin tarvittavin keinoin. Komissio ilmoittaa kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle suoritettujen tarkastusten tuloksista. 2. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, ja erityisesti ne, jotka koskevat toimivaltaisten kansallisten viranomaisten kanssa tehtävää yhteistyötä, annetaan 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. 16 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2003. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puheenjohtaja Puheenjohtaja LIITE I A. Tietyt elintarvikeperäiset zoonoosit ja niiden aiheuttajat, joiden esiintyvyyden rajoittamiseksi on vahvistettava yhteisön tavoitteet 4 artiklan mukaisesti >TAULUKON PAIKKA> (a) Serotyypit määritellään, kun yhteisön tavoite on vahvistettu. (b) Päivämäärää sovelletaan toiseen tai molempiin eläinpopulaatioiden luokkiin. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen kuulemisen jälkeen voidaan päättää asteittaisesta lähestymistavasta. LIITE II Liitteen I sarakkeessa 1 lueteltujen elintarvikeperäisten zoonoosien ja niiden aiheuttajien valvonta A. Kansallisia valvontaohjelmia koskevat yleiset vaatimukset Ohjelmassa on otettava huomioon zoonoosien ja/tai niiden aiheuttajien luonne sekä kunkin jäsenvaltion tilanne ja a) ilmoitettava erityisesti ohjelman tavoite ottaen huomioon zoonoosin merkitys b) täsmennettävä seuraavat seikat: 1. Yleiset vaatimukset 1.1 kyseisen zoonoosin esiintyminen jäsenvaltiossa; tässä on viitattava erityisesti [zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 92/117/ETY kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston] direktiivin .../.../EY 4 artiklan mukaisen seurannan yhteydessä saatuihin tuloksiin 1.2 maantieteellinen alue tai aiheellisissa tapauksissa epidemiologiset yksiköt, joissa ohjelma toteutetaan 1.3 asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten rakenne 1.4 luettelo hyväksytyistä laboratorioista, joissa ohjelmassa otetut näytteet analysoidaan 1.5 elintarvikeperäisten zoonoosien aiheuttajien tutkimisessa käytettävät menetelmät 1.6 viralliset tarkastukset (myös näytteiden ottaminen) rehujen, parvien ja/tai karjojen osalta 1.7 viralliset tarkastukset (myös näytteiden ottaminen) muissa elintarviketuotannon vaiheissa ja rehujen tasolla 1.8 toimivaltaisten viranomaisten erityisesti kansanterveyden suojelemiseksi vahvistamat toimenpiteet niiden eläinten tai tuotteiden osalta, joissa on havaittu elintarvikeperäisiä zoonooseja tai niiden aiheuttajia 1.9 asiaa koskeva kansallinen lainsäädäntö. 2. Ohjelman kattamia elintarvikealan toimijoita koskevat vaatimukset 2.1 ilmoitettujen lajien ja niistä saatujen tuotteiden tuotantorakenne 2.2 rehuntuotannon rakenne 2.3 kotieläintalouden hyvien käytäntöjen oppaat tai muut ohjeet (pakolliset tai vapaaehtoiset), joissa määritellään ainakin - hygieniasta huolehtiminen tilalla - toimenpiteet, joilla ehkäistään tartunnat eläimistä, rehusta, juomavedestä ja tilan työntekijöistä - hygieniavaatimukset kuljetettaessa eläimiä tilalle ja sieltä pois 2.4 eläinlääkärin rutiinitarkastukset tiloilla 2.5 tilojen rekisteröinti 2.6 tilojen kirjanpito 2.7 lähtevien eläinten saatteena olevat asiakirjat 2.8 muut asiaankuuluvat toimenpiteet, joilla varmistetaan eläinten jäljitettävyys c) noudatettava B kohdassa säädettyjä näytteenottoa koskevia vähimmäisvaatimuksia ja rajoja d) noudatettava aiheellisissa tapauksissa C-E kohdassa säädettyjä erityisvaatimuksia. B. Näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset 1. Kun 5 artiklassa tarkoitettu kansallinen valvontaohjelma on hyväksytty, elintarvikealan toimijan on otettava omalla kustannuksellaan liitteessä I lueteltujen elintarvikeperäisten zoonoosien tai niiden aiheuttajien havaitsemiseksi määritettäviä näytteitä noudattaen alla olevia näytteenoton vähimmäismääriä. >TAULUKON PAIKKA> (a) Serotyypit määritellään, kun yhteisön tavoite on vahvistettu. 2. Kerättyihin tietoihin on liitettävä seuraavat tiedot: a) näytteenottopäivä ja -paikka b) parven / karjan tunnistetiedot. 3. Immunologista testausta ei saa käyttää, jos eläimet on rokotettu, ellei todisteta, että käytetty rokote ei vaikuta sovellettuun testausmenetelmään. C. Lajin Gallus gallus jalostusparvia koskevat erityisvaatimukset Kun Salmonella enteritidis- tai Salmonella typhimurium -bakteerin esiintyminen Gallus gallus -lajin jalostusparven linnuissa on vahvistettu B kohdassa olevan taulukon 1 kohdan mukaisesti suoritetun tutkimuksen perusteella, on toteutettava vähintään seuraavat toimenpiteet: Parven hautomattomat munat on hävitettävä tai käytettävä munatuotteiden valmistukseen tai niille on tehtävä vastaava käsittely, joka takaa Salmonella enteritidis- ja Salmonella typhimurium -bakteerien hävittämisen [elintarvikehygieniasta annetun] asetuksen (EY) N:o ...../..... mukaisesti. Kaikki parven linnut - myös päivän ikäiset untuvikot - on teurastettava tai hävitettävä salmonellan leviämisriskin pienentämiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäljempänä E kohdassa esitettyjen vaatimusten soveltamista. Teurastaminen on suoritettava [eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä] .... annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o .../... [14] [liitteessä II olevan II jakson IV luvun 11 kohdan] (asiaa koskevien säännösten) sekä [ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä] annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o .../... [15] [liitteessä II olevan III luvun I jakson 5 kohdan] (asiaa koskevien säännösten) mukaisesti. [14] EYVL L ... [15] EYVL L ... Jos Salmonella enteritidis- tai Salmonella typhimurium -tartunnan saaneiksi vahvistetuista parvista peräisin olevia siitosmunia on edelleen hautomossa, ne on hävitettävä tai käsiteltävä samalla tavoin kuin luokka 3 [muuksi kuin ihmisravinnoksi tarkoitettuja eläimistä saatavia sivutuotteita koskevista terveyssäännöistä] ... annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o .../... [16] mukaisesti. [16] EYVL L ... D. Munivien kanojen parvia koskevat erityisvaatimukset Tammikuun 1 päivästä 2008 alkaen munia saa käyttää ihmisravinnoksi vain jos ne ovat peräisin munivien kanojen parvesta, joka on mukana B kohdassa olevan taulukon mukaisessa testausohjelmassa, ja jos on todettu, että ne eivät ole kontaminoituneita. Sellaisista parvista peräisin olevat munat, joiden tilannetta ei tiedetä, joiden epäillään olevan kontaminoituneita tai jotka ovat kontaminoituneita, on käytettävä munatuotteiden valmistukseen tai niille on tehtävä vastaava käsittely, joka takaa kaikkien kansanterveyden kannalta merkityksellisten salmonellan serotyyppien häviämisen [elintarvikehygieniasta annetun] asetuksen (EY) N:o .../... mukaisesti. Kaikki parven linnut on teurastettava tai hävitettävä zoonoosien leviämisriskin pienentämiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäljempänä E kohdassa esitettyjen vaatimusten soveltamista. Teurastaminen on suoritettava [eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä] .... annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o .../... [liitteessä II olevan II jakson IV luvun 11 kohdan] (asiaa koskevien säännösten) sekä [ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä] annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o .../... [liitteessä II olevan III luvun I jakson 5 kohdan] (asiaa koskevien säännösten) mukaisesti. E. Broileriparvia koskevat erityisvaatimukset Tuoreen kananlihan markkinoille saattamiseen sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2009 seuraavaa vaatimusta, ellei sille ole tarkoitus tehdä teollista lämpökäsittelyä tai muuta salmonellan hävittävää käsittelyä [elintarvikehygieniasta annetun] asetuksen (EY) N:o .../... mukaisesti: "Salmonella: 25 grammassa lihaa ei esiinny salmonellaa" SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS Toiminta-ala: Terveys- ja kuluttaja-asiat Toimi: Kansanterveyttä koskeva eläinlääkintä Toimenpiteen nimi: 1. Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 92/117/ETY kumoamisesta 2. Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus salmonellan ja muiden elintarvikkeiden kautta tarttuvien zoonoosien aiheuttajien valvonnasta sekä neuvoston direktiivien 64/432/ETY, 72/462/ETY ja 90/539/ETY muuttamisesta 1. BUDJETTIKOHTA / -KOHDAT B1-330 Eläintautien hävittämistä ja seurantaa sekä sellaisten eläinten fyysisen kunnon seurantaa koskevat ohjelmat, jotka luokitellaan terveydelle vaarallisiksi jonkin ulkoisen tekijän vuoksi. Tämä luku kattaa edellä mainitun direktiiviehdotuksen 6 artiklassa tarkoitetut koordinoidut seurantaohjelmat ja tietyt edellä mainitun asetusehdotuksen nojalla jäsenvaltioiden toteutettaviin valvontaohjelmiin kuuluvat toimenpiteet. Rahoitusta koskevat säännökset ovat tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista tehdyn neuvoston päätöksen 90/424/ETY [17], sellaisena kuin se on tarkistettuna edellä mainitulla direktiiviehdotuksella, uudessa zoonooseja käsittelevässä luvussa. [17] EYVL L 224, 18.8.1990, s. 19. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston päätöksellä 2001/12/EY, EYVL L 3, 6.1.2001, s. 27. B1-331 Muut eläinlääkintäalan toimet sekä eläinten hyvinvointiin ja kansanterveyteen liittyvät toimet. Tämä luku kattaa asianmukaisten yhteisön vertailulaboratorioiden rahoituksen. 2. NUMEROTIEDOT 2.1 Toimenpiteen kokonaismäärärahat (B-osa): 2,4 miljoonaa euroa maksusitoumusmäärärahoina 2.2 Toimenpiteen soveltamisaika: 2003- Nykyistä zoonooseja koskevaa direktiiviä (92/117/ETY) tarkistetaan, jotta edistettäisiin zoonoosien seurantaa ja valvontaa yhteisössä kansanterveyden suojelemiseksi. Kustannuksia aiheutuu seuraavasta: - yhteisön vertailulaboratorioiden toiminta - yhteisön koordinoitujen seurantaohjelmien yhteisrahoitus - tiettyjen erikseen mainittujen valvontatoimenpiteiden yhteisrahoitus. Erikseen mainittujen valvontatoimenpiteiden yhteisörahoitusta jatketaan nykyisten direktiiviin 92/117/ETY sisältyvien sääntöjen perusteella. Katso myös jäljempänä 5.1.2 kohta. Ainoastaan koordinoitujen seurantaohjelmien yhteisrahoitus on uusi tekninen toimenpide neuvoston direktiiviin 92/117/ETY sisältyvien ja neuvoston päätöksen 90/424/ETY mukaisesti rahoitettujen toimenpiteiden lisäksi. Kyseisen toimenpiteen rahoitukseen aiotaan myöntää vuosittain 0,4 miljoonaa euroa. Siksi ehdotuksiin liittyvään arvioon sisältyy ainoastaan sen rahoitus. 2.3 Monivuotinen kokonaismenoarvio: a) Maksusitoumusmäärärahojen/maksumäärärahojen aikataulu (rahoitustuki) (vrt. kohta 6.1.1) miljoonaa euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> b) Tekninen ja hallinnollinen apu ja tukimenot (vrt. kohta 6.1.2) Ei-pakolliset >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> c) Henkilöstö- ja muiden hallintomenojen kokonaisvaikutus rahoitukseen (vrt. kohdat 7.2 ja 7.3) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Komission yksiköiden resursseja käytetään ehdotusten täytäntöönpanon yleiseen hallintoon. Tähän kuuluu erityisesti jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden esittämien ja komission hyväksymien ohjelmien tekninen hallinto sekä (yhteis)rahoitettujen toimien valvonta ja hallinto jäsenvaltioissa. 2.4 Yhteensopivuus ohjelmasuunnitelman ja rahoitusnäkymien kanssa x Ehdotus on tehdyn ohjelmasuunnitelman mukainen. Ehdotus edellyttää rahoitusnäkymien kyseisen otsakkeen uutta ohjelmasuunnitelmaa, ja tämä voi edellyttää toimielinten välisen sopimuksen määräysten soveltamista. 2.5 Vaikutukset tuloihin Ei vaikutuksia. Ei vaikuta tuloihin (kyseessä ovat toimenpiteen toteuttamiseen liittyvät tekniset näkökohdat). TAI k Vaikutukset tuloihin ovat seuraavat: Huom.: Tuloihin kohdistuvan vaikutuksen laskutapaa koskevat täsmennykset ja huomautukset on liitettävä tähän rahoitusselvitykseen erillisellä lehdellä. miljoonaa euroa (yhden desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> (Kaikki asianomaiset budjettikohdat ilmoitetaan ja taulukkoon lisätään tarvittaessa rivejä, jos toimenpide kohdistuu useampaan budjettikohtaan.) 3. BUDJETTITIEDOT >TAULUKON PAIKKA> * vain koordinoidut seurantaohjelmat 4. OIKEUSPERUSTA Ehdotusten oikeusperusta: perustamissopimuksen 152 artikla. Rahoitusväline: tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 26 päivänä kesäkuuta 1990 tehty neuvoston päätös 90/424/ETY. 5. KUVAUS JA PERUSTELUT 5.1 Yhteisön toiminnan tarve [18] [18] Lisätietoja erillisessä ohjeasiakirjassa. 5.1.1 Toiminnan tavoitteet Ensinnäkin: Zoonoosien ennaltaehkäisyä koskevaa nykyistä lainsäädäntöä (direktiiviä 92/117/ETY) tarkistetaan direktiivin 15 a artiklan mukaisesti, ja siinä yhteydessä laajennetaan tarkastukset koskemaan munivia kanoja. Ehdotukset kuuluvat elintarvikkeiden turvallisuudesta 12. tammikuuta 2000 annetussa komission valkoisessa kirjassa esitettyyn ohjelmaan. On tärkeää, että ehdotuksissa noudatetaan seuraavia elintarvikkeiden turvallisuudesta annetun valkoisen kirjan perusperiaatteita: taataan elintarvikkeiden turvallisuuden korkea taso, luodaan kokonaisvaltainen toimintamalli 'maatilalta ruokapöytään', otetaan perustaksi riskianalyysi, myös mahdollisuudet ottaa huomioon ennalta varautumisen periaate ja muut perusteltavissa olevat tekijät. Keskeisenä tavoitteena on edistää kansanterveyden suojelua lähinnä vähentämällä runsaasti ihmisissä todettujen, elintarvikkeista aiheutuneiden salmonelloositapausten määrää. Tämä toteutetaan vähentämällä salmonellan esiintymistä tärkeimmissä salmonellaa levittävissä eläimissä (lajin Gallus gallus jalostusparvissa, sitten kaupallisissa parvissa, sitten kalkkunoissa ja siitossikakarjassa). Vähentämällä esiintymistä eläimissä vähennetään esiintymiä alkutuotannon tuotteissa ja niin edelleen jalostetummissa elintarvikkeissa. Elintarvikkeiden kautta tarttuvan salmonelloosin aiheuttamat kustannukset (ihmisten sairauksien vaikutukset) ovat arviolta 560-2 840 miljoonaa euroa vuodessa. Koska zoonooseista aiheutuu suuria kustannuksia, alan toimijoiden ja koko yhteiskunnan kannalta on perusteltua, että julkista rahoitusta myönnetään sairauksien ja infektioiden vähentämiseksi ja poistamiseksi toteutettaviin toimenpiteisiin. Tarve yhteisön tasoiseen rahoitukseen on myös selvä. Yhteisön taloudellisella tuella varmistetaan, että kaikki jäsenvaltiot, joissa esiintyy tiettyä tautia, toteuttavat koordinoituja toimia, jotka yhdessä vähentävät tai poistavat paljon tehokkaammin taudin leviämisuhan muualle yhteisöön. Samalla valtioille kuitenkin annetaan mahdollisuus käsitellä ongelmia, jotka ovat erityisen merkittäviä niiden alueella. Ellei yhteisön tukea olisi, ne luonnollisesti käsittelisivät ensisijaisesti vain omia painopistealojaan. Tiettyjen erikseen mainittujen valvontatoimenpiteiden yhteisörahoitusta jatketaan ehdotusten mukaisesti direktiiviin 92/117/ETY sisältyvien sääntöjen perusteella. Ehdotuksissa ainoa uusi yhteisön rahoitettavaksi esitetty toimenpide liittyy koordinoituihin seurantaohjelmiin, joilla on keskeinen merkitys edistettäessä seurantaa ja määriteltäessä taudinaiheuttajien (salmonellan) perusarvoja. Se on ensi vaihe asetettaessa tai tarkistettaessa taudinaiheuttajien vähentämiseen liittyviä tavoitteita ehdotuksissa olevien vaatimusten mukaisesti. 5.1.2 Ennakkoarviointiin liittyvät toimenpiteet Kuten edellä todettiin, julkisen rahoituksen myöntäminen tautien ja infektioiden vähentämiseen ja poistamiseen keskittyviin toimenpiteisiin on perusteltua. Jossain jäsenvaltiossa ohjelmat voivat olla teholtaan rajallisia tai heikkoja. Toisissa jäsenvaltioissa on enemmän infektioita joko välittömästi rajojen yli tapahtuvan tartunnan taikka välillisesti taloudellisten paineiden kautta. Taloudelliset paineet johtuvat eri valtioiden viranomaisten ja elinkeinonharjoittajien erisuuruisesta taloudellisesta panoksesta. Lisäksi maantieteellisistä ja historiallisista syistä kansalliset painopisteet eivät ole samat. Vaikka sairauksien ja infektioiden vähentämisessä ja poistamisessa saavutettu edistys on ollut epätasaista ja liian vähäistä, toteutetut toimet ovat osoittautuneet tehokkaiksi monissa tapauksissa ja osoittavat, että jos toimet hallinnoidaan kunnollisesti, merkittäviä parannuksia voidaan saada aikaan. Ainoastaan koordinoitujen seurantaohjelmien yhteisrahoitus on uusi tekninen toimenpide neuvoston direktiiviin 92/117/ETY sisältyvien ja neuvoston päätöksen 90/424/ETY mukaisesti rahoitettujen toimenpiteiden lisäksi. Kyseisen toimenpiteen rahoitukseen aiotaan myöntää vuosittain 0,4 miljoonaa euroa. Erikseen mainittujen valvontatoimenpiteiden yhteisörahoitusta jatketaan nykyisten direktiiviin 92/117/ETY sisältyvien sääntöjen perusteella. Luultavasti yhä useammat jäsenvaltiot hakevat yhteisrahoitusta suunnitelmiinsa. Suunnitelmien rahoitusta käsitellään talousarviomenettelyjen ja vuosittaisen ohjelmasuunnittelun yhteydessä. Rahoitusvälineen (neuvoston päätöksen 90/424/ETY) zoonooseja käsittelevän luvun ehdotetussa tarkistuksessa esitetään tiettyjen toimenpiteiden yhteisrahoitukselle 50 prosentin enimmäisrajaa. 5.1.3 Jälkiarvioinnin perusteella toteutetut toimenpiteet 5.2 Suunnitellut toimet ja yhteisön rahoitustukea koskevat yksityiskohtaiset säännöt Kolme alaa: - Yhteisön vertailulaboratoriot: Yhteisön vertailulaboratorioiden toiminta rahoitetaan täysin yhteisön varoilla neuvoston päätöksen 90/424/ETY mukaisesti. Vuotuisista teknisistä työohjelmista ja kustannusarvioista keskustellaan, ennen kuin komission päätös hyväksytään vuosittain. Maksatus kunkin jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. - Koordinoidut seurantaohjelmat: Yhteisön osarahoitus (50 %) neuvoston päätöksen 90/424/ETY mukaan. Ohjelmat perustetaan komission päätöksillä. - Tietyt erikseen mainitut valvontatoimenpiteet: Edunsaajina ovat karjankasvattajat, silloin kun heidän parvensa on teurastettava tai niistä saatavat tuotteet tuhottava tietyissä olosuhteissa kansanterveydelle aiheutuvan riskin vuoksi. Ohjelmien rahoituksessa sovelletaan neuvoston päätöksen 90/424/ETY mukaisia menettelyjä. Jäsenvaltioiden on haettava ohjelmiin rahoitusta joka vuosi. Komission yksiköt tekevät teknisen ja rahoitukseen liittyvän arvion, ennen kuin komissio tekee päätöksensä. Maksatus kunkin jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Osarahoituksen enimmäismäärä on 50 prosenttia. 5.3 Toteutusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt Komission henkilöstö hallinnoi toimien teknistä ja rahoitukseen liittyvää hyväksyntää. Toimiin liittyvissä maksuissa sovelletaan neuvoston päätöksen 90/424/ETY mukaisia menettelyjä. Jäsenvaltioille aiheutuneiden menojen korvaaminen toimivaltaisten viranomaisten kautta. Katso myös edellä 5.2 kohta. 6. VAIKUTUKSET TALOUSARVIOON 6.1 Kokonaisrahoitusvaikutus, B-osa (koko ohjelmakaudeksi) (Alla olevassa taulukossa ilmoitettujen kokonaismäärien laskutapa on esitettävä taulukossa 6.2 esitetyn jaottelun avulla). 6.1.1 Yhteisön rahoitus miljoonina euroina (kolmen desimaalin tarkkuudella) Mukana ovat ainoastaan ehdotuksissa olevat uudet toimenpiteet eli koordinoidut seurantaohjelmat. >TAULUKON PAIKKA> 6.2 Toimenpidekohtainen kustannuslaskelma, B-osa (kunkin ohjelmakauteen kuuluvan vuoden osalta) [19] [19] Lisätietoja erillisessä ohjeasiakirjassa. Mukana ovat ainoastaan ehdotuksissa olevat uudet toimenpiteet eli koordinoidut seurantaohjelmat. Katso esimerkkilaskelma liitteessä. Maksusitoumusmäärärahat milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> Katso esimerkkilaskelma liitteessä. 7. VAIKUTUKSET HENKILÖSTÖÖN JA HALLINTOMENOIHIN 7.1 Vaikutus henkilöstöön >TAULUKON PAIKKA> 7.2 Henkilöstön taloudellinen kokonaisvaikutus >TAULUKON PAIKKA> Määrät vastaavat 12 kuukauden kokonaismenoja. 7.3 Muut toimesta johtuvat hallintomenot >TAULUKON PAIKKA> Määrät vastaavat 12 kuukauden kokonaismenoja. (1) Mainittava komitean laji sekä ryhmä, johon se kuuluu. I Yhteensä vuodessa (7.2 + 7.3) II Toimen kesto III Toimen kokonaiskustannukset (I x II) // euroa vuotta euroa 8. SEURANTA JA ARVIOINTI 8.1 Seurantajärjestelmä - Yhteisön vertailulaboratorioiden rahoitus: komission yksiköt ja asiaankuuluva vertailulaboratorio arvioivat vuotuiset tekniset työohjelmat ja kustannusarviot, ja niitä tarkistetaan tarvittaessa, ennen kuin komission päätös vuosittain hyväksytään. - Koordinoidut seurantaohjelmat: Komission päätösten mukainen ohjelma toteutetaan sopivana ajankohtana vuoden kuluessa. On hyvin todennäköistä, että myös jäsenvaltioiden viranomaisten on suoritettava näytteenottoa ja tarkastuksia. Alan laitokset voivat osallistua tähän. - Tiettyjen erikseen mainittujen valvontatoimenpiteiden rahoitus: rahoitus sisällytetään kansalliseen suunnitelmaan, joka on toimitettu komissiolle ja saanut sen hyväksynnän. Valvontatoimenpiteiden rahoitukseen sovelletaan neuvoston päätökseen 90/424/ETY sisältyviä menettelyjä. Jäsenvaltioiden on erityisesti toimitettava vuosittain rahoitustoimia sisältävät kansalliset suunnitelmansa. Komissio tekee teknisen ja rahoitusta koskevan arvion, ennen kuin komission päätös hyväksytään. Ehdotetun asetuksen 5 artiklan 3 kohdan d alakohdassa säädetään säännöistä, joiden avulla voidaan arvioida valvontasuunnitelmissa saavutettua edistystä. Kun taudinaiheuttajien vähentämiseen liittyvät tavoitteet on asetettu, komissio päättää aikarajasta, jonka sisällä tavoitteeseen on päästävä. Asetuksen 16 artiklassa säädetään, että komissio suorittaa tarkastuksia paikan päällä varmistaakseen, että asiaankuuluvia kansallisia suunnitelmia pannaan täytäntöön. 8.2 Arvioinnin yksityiskohtaiset säännöt ja arviointijaksot Yhteisön vertailulaboratorioiden ja jäsenvaltioiden valvontasuunnitelmien osalta tehdään vuosittain asiakirjoihin perustuva arvio (ks. edellä). Lisäksi EU:n elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto tekee tarkastusmatkoja paikan päälle arvioidakseen yhteisön lainsäädännön, myös kansallisten suunnitelmien, täytäntöönpanoa. Tarkastuskäyntien tiheys riippuu kunkin kysymyksen ensisijaisuudesta. Merkittävien eläintautien valvontaohjelmissa tarkastuksia on tähän asti tehty säännöllisesti, enimmillään kerran vuodessa. Lisäksi terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston asiaankuuluva yksikkö tekee rahoitustarkastusmatkoja. Priorisointijärjestelmä on kehitetty, ja sitä muutetaan ilmenevien puutteiden mukaan. 9. PETOSTEN TORJUNTATOIMET Katso edellä 8.1 ja 8.2 kohta. Myös Euroopan petostentorjuntavirasto voi osallistua valvontaan omasta aloitteestaan tai eri lähteistä, erityisesti edellä 8.2 kohdassa mainituista lähteistä, saamiensa tietojen perusteella. RAHOITUSSELVITYKSEN LIITE Kustannusarvion laskentatapa: 1. Koordinoidut seurantaohjelmat Zoonoosien seurantaa koskevan direktiiviehdotuksen 6 artiklassa säädetään mahdollisuudesta perustaa koordinoituja seurantaohjelmia. Ohjelmissa luodaan yhdenmukaistettuja viitetiedostoja käytettäväksi asetettaessa taudinaiheuttajien vähentämiseen liittyviä tavoitteita salmonellan ja muiden elintarvikkeiden kautta tarttuvien zoonoosien aiheuttajien valvontaa koskevan asetusehdotuksen mukaisesti. Komission on vaadittava jäsenvaltioita toteuttamaan erityisiä näytteenotto- ja testausjärjestelyjä, jotka mahdollisesti poikkeavat kansallisen seurantajärjestelmän menettelyistä, ja näin ollen on tarpeen, että yhteisö rahoittaa näitä koordinoituja ohjelmia. Esimerkiksi salmonellan tarkkaa esiintymistä jäsenvaltioiden siipikarjassa kartoittava tutkimus edellyttäisi, että testattaisiin edustava määrä näytteitä. Jos näytteitä otettaisiin 35 000 EU:n alueella, ja kun otetaan huomioon salmonellan bakteriologisen testin hinta-arvio, kyseinen tutkimus maksaisi 24 jäsenvaltion unionissa vuodessa 800 000 euroa, mistä yhteisö rahoittaisi 50 prosenttia. Tällaisia tutkimuksia tarvittaneen vuosittain sen lisäksi, että erikseen määritellyille taudinaiheuttaja/hyödyke-yhdistelmille asetetaan taudinaiheuttajien vähentämiseen liittyviä tavoitteita.