Tiistai 5. heinäkuuta 2011

Lyhyeksimyynti ja tietyt luottoriskinvaihtosopimusten osa-alueet ***I

P7_TA(2011)0312

Euroopan parlamentin tarkistukset 5. heinäkuuta 2011 ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi lyhyeksimyynnistä ja tietyistä luottoriskinvaihtosopimusten osa-alueista (KOM(2010)0482 – C7-0264/2010 – 2010/0251(COD)) (1)

2013/C 33 E/36

(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)

[tark. 1]

PARLAMENTIN TARKISTUKSET (2)

komission ehdotukseen

(1) Tarkistusten hyväksymisen jälkeen asia päätettiin palauttaa valiokuntakäsittelyyn työjärjestyksen 57 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti (A7-0055/2011).

(2) Tarkistukset: uusi tai muutettu teksti merkitään lihavoidulla kursiivilla, poistot symbolilla ▐.

Tiistai 5. heinäkuuta 2011

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS

lyhyeksi myynnistä ja tietyistä luottoriskinvaihtosopimusten osa-alueista

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (2),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Finanssikriisin kärjistyttyä syyskuussa 2008 monien jäsenvaltioiden ja Amerikan yhdysvaltojen toimivaltaiset viranomaiset toteuttivat kiireellisiä toimenpiteitä arvopapereiden lyhyeksimyynnin rajoittamiseksi tai kieltämiseksi kokonaan tai osittain. Syynä tähän oli se, että viranomaiset olivat huolissaan siitä, että lyhyeksimyynti saattaa finanssimarkkinoiden huomattavan epävakauden aikaan kiihdyttää osakkeiden, erityisesti rahoituslaitosten osakkeiden, hintojen alenemista tavalla, joka voisi uhata lopulta rahoituslaitosten elinkelpoisuutta ja aiheuttaa järjestelmäriskejä. Jäsenvaltioiden toteuttamissa toimenpiteissä oli eroja, sillä unionissa ei ole erityistä lainsäädäntöä, jolla säänneltäisiin lyhyeksimyyntiin liittyviä kysymyksiä.

(2) Sisämarkkinoiden toimivuuden varmistamiseksi ja sen toimintaedellytysten parantamiseksi erityisesti finanssimarkkinoilla sekä korkeatasoisen kuluttajan- ja sijoittajansuojan varmistamiseksi on sen vuoksi aiheellista vahvistaa yhteinen kehys lyhyeksimyyntiin ja luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyville vaatimuksille ja valtuuksille sekä huolehtia siitä, että jäsenvaltioiden toimenpiteet ovat koordinoidumpia ja yhtenäisempiä, kun niiden on toteutettava toimenpiteitä poikkeuksellisessa tilanteessa. Lyhyeksimyynnin ja luottoriskinvaihtosopimusten tiettyjen osa-alueiden kehys on tarpeen yhdenmukaistaa sen estämiseksi, että kyseiset toiminnot luovat esteitä sisämarkkinoille, koska on todennäköistä, että jäsenvaltiot jatkavat keskenään erilaisten toimenpiteiden toteuttamista.

(3) Asetus katsotaan tarkoituksenmukaiseksi ja tarpeelliseksi säännösten antamisen muodoksi, sillä yksityisille henkilöille asetetaan joissakin säännöksissä suoria velvoitteita, joiden mukaan niiden on ilmoitettava ja julkistettava tiettyjä rahoitusvälineitä koskevat nettomääräiset lyhyet positiot, sekä suoria velvoitteita, jotka liittyvät kattamattomaan lyhyeksimyyntiin. Asetus on tarpeen myös, jotta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (3) perustetulle Euroopan valvontaviranomaiselle (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen), jäljempänä ‧arvopaperimarkkinaviranomainen‧, voidaan antaa valtuudet koordinoida toimivaltaisten viranomaisten toteuttamia toimenpiteitä tai toteuttaa toimenpiteitä itse.

(4) Jotta voidaan poistaa nykyinen pirstaloitunut tilanne, joka johtuu siitä, että eräät jäsenvaltiot ovat toteuttaneet keskenään erilaisia toimenpiteitä, ja rajoittaa mahdollisuutta, että toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat keskenään erilaisia toimenpiteitä, lyhyeksimyynnistä ja luottoriskinvaihtosopimuksista aiheutuviin potentiaalisiin riskeihin on tärkeää puuttua yhdenmukaistetusti. Asetettavilla vaatimuksilla olisi vaikutettava tunnistettuihin riskeihin ottaen huomioon jäsenvaltioiden erot ja vaatimusten mahdolliset talousvaikutukset ja heikentämättä kohtuuttomasti lyhyeksimyynnin myönteistä vaikutusta markkinoiden laatuun ja tehokkuuteen , kun se parantaa markkinoiden likviditeettiä (koska lyhyeksimyyjä myy arvopapereita ja ostaa ne myöhemmin takaisin kattaakseen lyhyeksimyynnin) ja antaa sijoittajille mahdollisuuden ryhtyä toimiin heidän uskoessaan, että arvopaperi on yliarvostettu, mikä johtaa siten arvopapereiden tehokkaampaan hinnoitteluun.

(4 a) Perushyödykkeiden ja erityisesti maataloustuotteiden markkinat eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan. Koska joitakin tässä asetuksessa yksilöityjä riskejä voi esiintyä myös näillä markkinoilla, sekä perushyödykemarkkinoihin ja raaka-aineisiin liittyviin haasteisiin vastaamista koskevan komission tiedonannon lisäksi, komission olisi viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2012 raportoitava Euroopan parlamentille ja neuvostolle kyseisillä markkinoilla olevista riskeistä ottaen huomioon niiden erityispiirteet ja esitettävä asiaa koskevia ehdotuksia. Energia-alan kannalta merkittäviä perushyödykkeitä olisi käsiteltävä komission ehdotuksessa asetukseksi energiamarkkinoiden eheydestä ja läpinäkyvyydestä (KOM(2010)0726).

(5) Asetuksen soveltamisalan olisi oltava mahdollisimman laaja, jotta se tarjoaisi poikkeuksellisissa tilanteissa käytettävän ennalta ehkäisevän järjestelyn. Järjestelyn olisi katettava kaikki rahoitusvälineet, mutta sen olisi oltava oikeassa suhteessa riskeihin, joita eri välineiden lyhyeksimyyntiin saattaa liittyä. Tämän vuoksi toimivaltaisten viranomaisten ja arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi voitava käyttää mahdollisuutta toteuttaa kaikentyyppisiä rahoitusvälineitä koskevia toimenpiteitä, jotka menevät pitemmälle kuin vain tietyntyyppisiin välineisiin sovellettavat pysyvät toimenpiteet, vain poikkeuksellisissa tilanteissa, joihin liittyy selkeästi tunnistettuja riskejä, jotka kyseisenkaltaisilla toimenpiteillä on pyrittävä poistamaan.

(6) Avoimuuden lisääminen suhteessa tiettyjä rahoitusvälineitä koskeviin merkittäviin nettomääräisiin lyhyisiin positioihin hyödyttää todennäköisesti sekä sääntelyviranomaisia että markkinatoimijoita. Osakkeille, jotka on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi unionissa sijaitsevassa kauppapaikassa, olisi otettava käyttöön kaksivaiheinen malli, jolla lisätään osakkeita koskevien merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden avoimuutta asianmukaisesti. Kun positio ylittää tietyn kynnysarvon, siitä olisi annettava ei-julkinen ilmoitus kyseisille sääntelyviranomaisille, jotta nämä voivat valvoa ja tarvittaessa tutkia lyhyeksimyyntiä, josta saattaa aiheutua järjestelmäriskejä tai johon saattaa liittyä markkinoiden väärinkäyttöä; kun positio ylittää korkeamman kynnysarvon, se olisi myös julkistettava markkinoille anonyymissä muodossa , jotta muut markkinatoimijat saavat hyödyllistä tietoa osakkeita koskevista yksittäisistä merkittävistä lyhyistä positioista.

(7) Tietojen antaminen sääntelyviranomaisille valtion tai unionin joukkolainoja koskevista merkittävistä nettomääräisistä lyhyistä positioista mahdollistaisi sen, että sääntelyviranomaiset saavat tärkeää tietoa, joka auttaa niitä valvomaan, aiheutuuko kyseisistä positioista käytännössä järjestelmäriskejä tai käytetäänkö niitä tarkoituksiin, joihin liittyy markkinoiden väärinkäyttöä. Sen vuoksi olisi säädettävä sellaisten merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden ilmoittamisesta sääntelyviranomaisille, jotka koskevat unionissa julkisen kaupankäynnin kohteeksi otettuja valtion tai unionin joukkolainoja. Kyseisen vaatimuksen olisi katettava vain positioita koskevien ei-julkisten ilmoitusten antaminen sääntelyviranomaisille, sillä kyseisiä rahoitusvälineitä koskevien tietojen julkistaminen markkinoille voisi vaikuttaa haitallisesti joukkolainamarkkinoihin, joiden likviditeetti on jo heikentynyt. ▐

(8) Valtion tai unionin joukkolainoja koskevia ilmoitusvaatimuksia olisi sovellettava joukkolainoihin, joiden liikkeeseenlaskija on unioni tai jäsenvaltiot, mukaan lukien sellaiset ministeriöt, osastot, keskuspankit, virastot tai muut hallintoelimet, jotka laskevat joukkolainoja liikkeeseen jäsenvaltion puolesta, lukuun ottamatta kuitenkaan alueellisia tai puolijulkisia elimiä, jotka laskevat liikkeeseen joukkolainoja.

(9) Sen varmistamiseksi, että avoimuuden lisäämistä koskeva vaatimus on kattava ja tehokas, on tärkeää, että se kattaa paitsi sellaiset lyhyet positiot, jotka syntyvät osakkeilla tai valtion tai unionin joukkolainoilla käytävästä julkisesta kaupankäynnistä kauppapaikoissa, myös sellaiset lyhyet positiot, jotka syntyvät kauppapaikkojen ulkopuolella käytävästä kaupankäynnistä, ja sellaiset nettomääräiset lyhyet positiot, jotka syntyvät johdannaisten , kuten osakkeita tai valtion tai unionin joukkolainoja koskevien optioiden, futuurien, indeksiin sidottujen instrumenttien, hinnanerosopimusten ja nk. spread bet -sopimusten käytön tuloksena.

(10) Jotta avoimuuden lisäämistä koskevasta järjestelmästä olisi hyötyä sääntelyviranomaisille ja markkinoille, siinä olisi mahdollistettava aukottomien ja totuudenmukaisten tietojen saanti luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön positioista. Sääntelyviranomaiselle tai markkinoille annetuissa tiedoissa olisi erityisesti otettava huomioon sekä lyhyet että pitkät positiot, jotta niistä saataisiin arvokasta tietoa luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nettomääräisistä lyhyistä positioista, jotka koskevat osakkeita, valtion tai unionin joukkolainoja ja luottoriskinvaihtosopimuksia.

(11) Lyhyen position tai pitkän position laskennassa olisi otettava huomioon taloudellinen etu, jonka luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö saa missä tahansa muodossa yrityksen liikkeeseenlasketusta osakepääomasta tai jäsenvaltion tai unionin liikkeeseenlasketuista valtion tai unionin joukkolainoista. Laskennassa olisi otettava huomioon erityisesti taloudellinen etu, joka on saatu suoraan tai välillisesti sellaisten johdannaisten (kuten optioiden, futuurien, hinnanerosopimusten ja nk. spread bet -sopimusten) käytöstä, jotka koskevat osakkeita tai valtion tai unionin joukkolainoja , sekä indeksien, korien ja pörssilistattujen rahastojen käytöstä . Valtion tai unionin joukkolainoja koskevien positioiden tapauksessa laskennassa olisi otettava huomioon myös valtion tai unionin joukkolainoihin liittyvät luottoriskinvaihtosopimukset.

(12) Osakkeita koskevista nettomääräisistä lyhyistä positioista raportointia edellyttävän avoimuusjärjestelmän lisäksi olisi otettava käyttöön vaatimus sellaisten myyntitoimeksiantojen merkitsemisestä, jotka toteutetaan ▐ lyhyinä toimeksiantoina (tilanne sellaisena kuin se on päivän päättyessä) , jotta osakkeiden lyhyeksimyyntitoimeksiantojen määristä ▐ saataisiin lisätietoa. Sijoituspalveluyrityksen olisi kerättävä tietoja lyhyeksimyyntitoimeksiannoista ja välitettävä ne toimivaltaisille viranomaisille vähintään kerran päivässä auttaakseen ▐ toimivaltaisia viranomaisia ▐ seuraamaan lyhyeksimyyntitoimeksiantojen määriä.

(13) Luottoriskinvaihtosopimusten ostaminen ilman pitkää positiota, joka koskee kohde-etuutena toimivia valtion tai unionin joukkolainoja, tai muuta varallisuuspositiota tai varallisuusportfoliota, jonka arvoa kyseisen valtion luottokelpoisuuden laskeminen todennäköisesti alentaa, voi olla taloudelliselta kannalta tarkasteltuna verrattavissa sellaisen lyhyen position ottamiseen, joka koskee kohde-etuutena toimivaa vieraan pääoman ehtoista rahoitusvälinettä. Laskettaessa nettomääräistä lyhyttä positiota, joka koskee valtion tai unionin joukkolainaa, huomioon olisi sen vuoksi otettava luottoriskinvaihtosopimukset, jotka koskevat valtion tai unionin joukkolainan liikkeeseenlaskijan obligaatiota. Luottoriskivaihtosopimusta koskeva positio olisi otettava huomioon sekä sen määrittämiseksi, onko luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä valtion tai unionin joukkolainaa koskeva merkittävä nettomääräinen lyhyt positio, josta on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle ▐.

(14) Positioiden jatkuvan valvonnan mahdollistamiseksi avoimuuden lisäämistä koskevien velvoitteiden olisi katettava ilmoituksen tai tietojen antaminen myös silloin, kun nettomääräiseen lyhyeen positioon tehtävä muutos aiheuttaa tiettyjen kynnysarvojen alittumisen tai ylittymisen.

(15) Jotta avoimuuden lisäämistä koskevat velvoitteet olisivat tehokkaita, niitä on tärkeää soveltaa riippumatta siitä, missä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö sijaitsee, eli myös silloin, kun luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö sijaitsee unionin ulkopuolella, jos kyseisellä luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on merkittävä nettomääräinen lyhyt positio, joka koskee yritystä, jonka osakkeet on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi unionin alueella sijaitsevassa kauppapaikassa, tai nettomääräinen lyhyt positio, joka koskee jäsenvaltion tai unionin liikkeeseen laskemaa joukkolainaa.

(16) Osakkeiden ja valtion tai unionin joukkolainojen kattamaton lyhyeksimyynti voi kasvattaa rahoitusvälineiden toimituksen epäonnistumisen riskiä , ▐ lisääntyneen volatiliteetin riskiä ja markkinoiden väärinkäytön riskiä . Kyseisenkaltaisten riskien hillitsemiseksi kattamattomalle lyhyeksimyynnille on aiheellista asettaa rajoituksia siten, että otetaan huomioon, että järjestelmäriskiä ei muodostu, jos lainausjärjestelyt toteutetaan kaupankäyntipäivän päättymiseen mennessä. Lyhyen position kattamisen laiminlyönnistä kaupankäyntipäivän päättyessä olisi aiheuduttava riittävän ankara seuraamus, jotta myyjän ei ole mahdollista tehdä voittoa.

(16 a) Vaikka toimittamista koskeva kurinalaisuus on tärkeä osa hyvin toimivia rahoitusmarkkinoita, toimittamista koskevaa kurinalaisuutta säätelevien järjestelmien teknisiä yksityiskohtia ei tulisi sisällyttää tämän asetuksen soveltamisalaan, ja ne olisi määriteltävä asianmukaisessa kaupankäynnin jälkeistä lainsäädäntöä koskevassa komission ehdotuksessa, jossa otetaan huomioon komission ja tämän alan toimittamissyklin yhdenmukaistamista käsittelevän työryhmän tekemä työ. Komission olisi siksi tehtävä vuoden 2011 loppuun mennessä konkreettisia ehdotuksia samanaikaisesti arvopaperikeskusten lainsäädännöllisen kehyksen yhdenmukaistamista koskevan ehdotuksen kanssa.

(16 b) Valtion tai unionin joukkolainoja koskevien luottoriskinvaihtosopimusten olisi perustuttava vakuutuskelpoisen kohde-etuuden periaatteeseen samalla kun todetaan, että valtioon voi kohdistua muitakin intressejä kuin velkakirjojen omistaminen.

(17) Toimenpiteillä, jotka liittyvät valtion tai unionin joukkolainoihin ja valtion tai unionin joukkolainoja koskeviin luottoriskinvaihtosopimuksiin ja joihin kuuluvat muun muassa avoimuuden lisääminen ja kattamatonta lyhyeksimyyntiä koskevat rajoitukset, olisi asetettava vaatimuksia, jotka ovat oikeassa suhteessa tavoitteisiinsa ja joilla voidaan samaan aikaan välttää joukkolainamarkkinoiden ja niihin liittyvien takaisinostosopimusten markkinoiden (repomarkkinoiden) likviditeettiin kohdistuvat haitalliset vaikutukset.

(18) Osakkeita otetaan yhä useammin julkisen kaupankäynnin kohteeksi eri kauppapaikoissa unionissa ja unionin ulkopuolella. Monien suurten unionin ulkopuolelle sijoittautuneiden yritysten osakkeita on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi myös unionin alueella sijaitsevassa kauppapaikassa. Arvopapereille on aiheellista myöntää tehokkuussyistä poikkeus tietyistä ilmoitus- ja julkistamisvaatimuksista, jos kyseisen välineen pääasiallinen kauppapaikka on unionin ulkopuolella.

(19) Markkinatakaustoiminta on keskeisessä asemassa unionin alueella sijaitsevien markkinoiden likviditeetin parantamisessa, ja markkinatakaajat tarvitsevat lyhyitä positioita hoitaakseen kyseisen tehtävän. Vaatimusten asettaminen kyseisenkaltaiselle toiminnalle voisi heikentää olennaisesti markkinatakaajien kykyä parantaa likviditeettiä, ja se voisi haitata merkittävästi unionin markkinoiden tehokasta toimintaa. Markkinatakaajat eivät myöskään todennäköisesti ota merkittäviä lyhyitä positioita, lukuun ottamatta erittäin lyhyiden jaksojen ajaksi otettavia positioita. Kyseisenkaltaiseen toimintaan osallistuville luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille on sen vuoksi aiheellista myöntää poikkeus sellaisten vaatimusten noudattamisesta, jotka saattavat heikentää niiden kykyä hoitaa kyseinen tehtävä ja vaikuttaa sen vuoksi haitallisesti unionin markkinoihin. Kolmansien maiden vastaavien yhteisöjen selvittämiseksi on tarpeen ottaa käyttöön kolmansien maiden markkinoiden vastaavuuden arviointia koskeva menettely. Poikkeusta olisi sovellettava erityyppiseen markkinatakaustoimintaan, mutta sitä ei pitäisi myöntää omaan lukuun tehtävälle kaupankäynnille. Tietyille ensimarkkinoilla suoritettaville operaatioille, kuten valtion tai unionin joukkolainoihin ja vakauttamisjärjestelmiin liittyville operaatioille, on myös aiheellista myöntää poikkeus, sillä kyse on tärkeistä toiminnoista, jotka edistävät markkinoiden tehokasta toimintaa. Poikkeuksien käytöstä olisi ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille, joilla olisi oltava valtuudet kieltää luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä käyttämästä poikkeusta, jos ne eivät täytä poikkeukseen sisältyviä perusteita. Toimivaltaisilla viranomaisilla olisi myös oltava mahdollisuus pyytää luonnolliselta henkilöltä tai oikeushenkilöltä tietoja, joiden perusteella voidaan valvoa, kuinka kyseisen henkilö käyttää poikkeusta.

(20) Kun ilmenee epäsuotuisia kehitysnäkymiä, joiden vuoksi rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen jäsenvaltiossa tai unionissa kohdistuu vakava uhka, toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava toimintavaltuudet edellyttää avoimuuden lisäämistä tai asettaa tilapäisiä rajoituksia lyhyeksimyynnille, luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyville transaktioille tai muille transaktioille ehkäistäkseen rahoitusvälineen hinnan epätavanomaisen alenemisen. Kyseisenkaltaiset toimenpiteet voivat olla tarpeen, koska epäsuotuisat tapahtumat tai kehitysnäkymät voivat olla hyvin monenlaisia, sillä niitä eivät ole ainoastaan rahoitukseen tai talouteen liittyvät tapahtumat vaan esimerkiksi myös luonnonkatastrofit tai terroriteot. Lisäksi toimenpiteitä edellyttävät epäsuotuisat tapahtumat tai kehitysnäkymät voivat toisinaan ilmetä ainoastaan yhdessä jäsenvaltiossa, jolloin niiden vaikutukset eivät ulotu rajojen yli. Valtuuksien olisi oltava riittävän joustavat, jotta niiden turvin voidaan toimia erilaisissa poikkeuksellisissa tilanteissa.

(21) Vaikka toimivaltaisilla viranomaisilla on yleensä parhaat edellytykset valvoa markkinaolosuhteita ja reagoida ensimmäisenä epäsuotuisaan tapahtumaan tai kehitykseen tekemällä päätöksen siitä, kohdistuuko rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen vakava uhka ja edellyttääkö tilanteen korjaaminen toimenpiteitä, valtuudet ja niiden käyttöön liittyvät edellytykset ja menettelyt olisi yhdenmukaistettava mahdollisimman laajasti.

(22) Jos rahoitusvälineen hinta alenee merkittävästi jossakin kauppapaikassa, toimivaltaisella viranomaisella olisi oltava myös mahdollisuus rajoittaa tilapäisesti rahoitusvälineen lyhyeksimyyntiä kyseisessä kauppapaikassa omalla lainkäyttöalueellaan tai pyytää arvopaperimarkkinaviranomaiselta tällaista rajoittamista muulla lainkäyttöalueella voidakseen tarvittaessa puuttua tilanteeseen nopeasti ▐ kyseisen välineen hinnan epätavanomaisen alenemisen ehkäisemiseksi.

(23) Jos epäsuotuisa tapahtuma tai kehitys ulottuu yhtä jäsenvaltiota laajemmalle alueelle tai sillä on muita rajojen yli ulottuvia vaikutuksia, on olennaista, että toimivaltaiset viranomaiset ovat läheisessä neuvonpidossa ja tekevät tiivistä yhteistyötä. Arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava tällaisessa tilanteessa keskeinen koordinointitehtävä, ja sen olisi varmistettava , että toimivaltaisten viranomaisten toimet ovat yhtenäisiä. Se, että arvopaperimarkkinaviranomaisen kokoonpanoon kuuluu toimivaltaisten viranomaisten edustajia, auttaa sitä hoitamaan kyseistä tehtävää.

(24) Toimivaltaisten viranomaisten toteuttamien toimenpiteiden koordinoinnin lisäksi arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat toimenpiteitä vain silloin, kun se on välttämätöntä ja oikeassa suhteessa toimenpiteiden tavoitteisiin. Arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava valtuudet antaa toimivaltaisille viranomaisille lausuntoja toimintavaltuuksien käytöstä.

(25) Vaikka toimivaltaisilla viranomaisilla on usein parhaat edellytykset valvoa epäsuotuisaa tapahtumaa tai kehitystä ja reagoida siihen nopeasti, arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava valtuudet toteuttaa myös itse toimenpiteitä, jos lyhyeksimyynti ja muu siihen liittyvä toiminta uhkaa finanssimarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja eheyttä tai koko rahoitusjärjestelmän taikka sen osan vakautta unionissa, jos kyseisen toiminnan vaikutukset ulottuvat rajojen yli tai jos toimivaltaiset viranomaiset eivät ole toteuttaneet riittäviä toimenpiteitä uhan poistamiseksi. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi kuultava mahdollisuuksien mukaan 24 päivänä marraskuuta 2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1092/2010 (4) perustettua Euroopan järjestelmäriskikomiteaa (EJKR) ja muita asianomaisia viranomaisia, kun toimenpiteen vaikutukset saattava ulottua finanssimarkkinoiden ulkopuolelle, kuten fyysisten positioiden suojaukseen käytettävien hyödykejohdannaisten tapauksessa.

(26) Lyhyeksimyynnin ja muun siihen liittyvän toiminnan rajoittamista koskevat valtuudet, jotka arvopaperimarkkinaviranomaisella on tämän asetuksen nojalla poikkeuksellisissa tilanteissa, on suunniteltu siten, että ne ovat yhteneväiset asetuksen (EU) N:o 1095/2010 9 artiklan 5 kohdan mukaisten valtuuksien kanssa. Valtuudet, jotka arvopaperimarkkinaviranomaisella on poikkeuksellisissa tilanteissa, eivät saisi vaikuttaa valtuuksiin, jotka sillä on kriisitilanteissa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 18 artiklan nojalla. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi erityisesti voitava tehdä kyseisen ▐ artiklan nojalla yksittäisiä päätöksiä, joissa toimivaltaisten viranomaisten edellytetään toteuttavan toimenpiteitä, tai tehdä finanssimarkkinoiden toimijoille osoitettuja yksittäisiä päätöksiä.

(27) Toimivaltaisten viranomaisten ja arvopaperimarkkinaviranomaisen toimintavaltuuksien, jotka koskevat lyhyeksimyynnin, luottoriskinvaihtosopimusten ja muiden transaktioiden rajoittamista, olisi oltava luonteeltaan ainoastaan tilapäisiä, ja niitä olisi käytettävä vain sen pituisen jakson ajan ja vain siinä laajuudessa kuin on tarpeen tietyn uhan poistamiseksi.

(28) Koska luottoriskinvaihtosopimusten käyttöön liittyy erityisiä riskejä, kyseiset transaktiot edellyttävät toimivaltaisten viranomaisten tiivistä valvontaa. Toimivaltaisilla viranomaisilla olisi erityisesti oltava poikkeustapauksissa valtuudet vaatia kyseisenkaltaisia transaktioita tekeviltä luonnollisilta henkilöiltä ja oikeushenkilöiltä tietoja transaktion tarkoituksesta.

(29) Arvopaperimarkkinaviranomaiselle olisi annettava yleiset valtuudet toteuttaa lyhyeksimyyntiin tai luottoriskinvaihtosopimusten käyttöön liittyvää kysymystä tai käytäntöä koskeva tutkimus, jotta se voisi arvioida, aiheuttaako kyseinen kysymys tai käytäntö potentiaalisen uhan rahoitusvakaudelle tai markkinoiden luottamukselle. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi julkaistava tutkimustuloksia esittelevä raportti, kun se toteuttaa kyseisenkaltaisen tutkimuksen, ja jos se katsoo, että on ryhdyttävä toimenpiteisiin unionin tasolla, sen päätöksen tulisi sitoa toimivaltaisia viranomaisia .

(30) Koska joitakin toimenpiteitä saatetaan soveltaa luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin ja toimiin unionin ulkopuolella, toimivaltaisten viranomaisten ja kolmansien maiden viranomaisten on tietyissä tilanteissa tarpeen tehdä yhteistyötä. Toimivaltaisten viranomaisten olisi sen vuoksi tehtävä sopimuksia kolmansien maiden viranomaisten kanssa. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi koordinoitava kyseisenkaltaisten yhteistyösopimusten edistymistä ja kolmansilta mailta saatujen tietojen vaihtoa toimivaltaisten viranomaisten välillä.

(31) Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa , jäljempänä ‧perusoikeuskirja‧, tunnustettuja periaatteita, muun muassa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 16 artiklassa ja perusoikeuskirjan 8 artiklassa tunnustettua oikeutta henkilötietojen suojaan. Merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden avoimuus, mukaan lukien asetuksessa säädetty tietojen julkistaminen tietyn kynnysarvon ylittyessä , on tarpeen erityisesti finanssimarkkinoiden vakauteen ja sijoittajansuojaan liittyvistä syistä. Tällainen avoimuus antaa sääntelyviranomaisille valmiudet valvoa lyhyeksimyynnin käyttöä markkinoiden väärinkäyttöön tähtäävien strategioiden yhteydessä ja niiden vaikutuksia markkinoiden toimintaan. Avoimuuden avulla saatetaan lisäksi välttää tietojen epätasainen jakautuminen ja varmistua siitä, että kaikki markkinatoimijat saavat riittävästi tietoa siitä, missä määrin lyhyeksimyynti vaikuttaa hintoihin. Toimivaltaisten viranomaisten välisen tietojen vaihdon tai toimittamisen olisi tapahduttava yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (5) säädettyjen, henkilötietojen toimittamista koskevien sääntöjen mukaisesti. Arvopaperimarkkinaviranomaisen harjoittaman tietojen vaihdon tai toimittamisen olisi tapahduttava yksilöiden suojelusta unionin toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001 (6) säädettyjen, henkilötietojen toimittamista koskevien sääntöjen mukaisesti, ja kyseistä asetusta olisi sovellettava kokonaisuudessaan tämän asetuksen soveltamiseksi tapahtuvaan henkilötietojen käsittelyyn.

(32) Jäsenvaltioiden olisi arvopaperimarkkinaviranomaisen hyväksymien ohjeiden perusteella ja ottaen huomioon komission tiedonannon, joka koskee rahoitusalan seuraamusjärjestelmien vahvistamista, säädettävä seuraamuksista, joita sovelletaan tämän asetuksen säännösten rikkomiseen, ja varmistettava, että ne pannaan täytäntöön. Seuraamusten olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Unionissa olisi viime kädessä otettava käyttöön yhdenmukaistettujen seuraamusten järjestelmä. ▐

(34) Komissiolle olisi [siirron tarkoitus] siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti lyhyiden positioiden laskentaa koskevista yksityiskohdista, kun luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on luottoriskinvaihtosopimusta koskeva kattamaton positio, ilmoittamista tai tietojen julkistamista koskevista kynnysarvoista sekä niiden perusteiden ja tekijöiden täsmentämisestä, joita käytetään sen määrittämiseen, kohdistuuko rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen jäsenvaltiossa tai unionissa vakava uhka epäsuotuisan tapahtuman tai kehityksen vuoksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset myös asiantuntijatasolla. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi oltava keskeisessä asemassa delegoitujen säädösten laatimisessa ja annettava neuvoja komissiolle.

(35) Komission olisi annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus, jossa arvioidaan säädettyjen ilmoittamista ja tietojen julkistamista koskevien kynnysarvojen tarkoituksenmukaisuutta, nettomääräisten lyhyiden positioiden avoimuuteen liittyvien rajoitusten ja vaatimusten toimivuutta sekä sitä, onko lyhyeksimyynnille tai luottoriskinvaihtosopimuksille aiheellista vahvistaa muita rajoituksia tai ehtoja.

(36) Vaikka kansallisilla toimivaltaisilla viranomaisilla on paremmat edellytykset valvoa markkinoiden kehitysnäkymiä ja parempi tietämys niistä, lyhyeksimyyntiin ja luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyvien ongelmien kokonaisvaikutuksia voidaan havainnoida kokonaisvaltaisesti vain unionin tasolla. Sen vuoksi tämän asetuksen tavoitteet saavutetaan paremmin unionin tasolla; unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

(37) Koska eräät jäsenvaltiot ovat jo ottaneet käyttöön lyhyeksimyyntiä koskevia rajoituksia ja tässä ehdotuksessa säädetään delegoiduista säädöksistä ja velvoittavista teknisistä standardeista, jotka olisi hyväksyttävät ennen kuin käyttöön otettavaa kehystä voidaan soveltaa hyödyllisellä tavalla, tämän ehdotuksen voimaantulon määräajan olisi oltava riittävän pitkä,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Soveltamisala

Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin rahoitusvälineisiin:

(1) rahoitusvälineet, jotka otetaan julkisen kaupankäynnin kohteeksi unionissa sijaitsevassa kauppapaikassa, mukaan lukien silloin, kun kyseisillä välineillä käydään kauppaa kauppapaikan ulkopuolella;

(2) rahoitusvälineiden markkinoista 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (7) liitteessä I olevan C osan 4–10 kohdan mukaiset johdannaiset, jotka koskevat 1 kohdassa tarkoitettua rahoitusvälinettä tai jotka koskevat 1 kohdassa tarkoitetun rahoitusvälineen liikkeeseenlaskijaa, mukaan lukien silloin, kun kyseisillä johdannaisilla käydään kauppaa kauppapaikan ulkopuolella;

(3) jäsenvaltion tai unionin liikkeeseen laskemat velkasitoumukset ja direktiivin 2004/39/EY liitteessä I olevan C osan 4–10 kohdan mukaiset johdannaiset, jotka koskevat kyseisenkaltaista jäsenvaltion tai unionin liikkeeseen laskemaa velkasitoumusta taikka jäsenvaltion tai unionin alueella julkisen kaupankäynnin kohteeksi otettua obligaatiota.

2 artikla

Määritelmät

1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan

a) ‧päämarkkinatakaajalla‧ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka on allekirjoittanut valtion tai unionin joukkolainan liikkeeseenlaskijan kanssa sopimuksen, jonka nojalla kyseinen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö sitoutuu toimimaan päämiehenä ensi- ja jälkimarkkinoilla toteutettavissa operaatioissa, jotka liittyvät kyseisen liikkeeseenlaskijan liikkeeseen laskemiin joukkolainoihin;

b) ‧keskusvastapuolella‧ yhteisöä, joka on oikeudellisesti sellaisten sopimusten vastapuolten välissä, joilla käydään kauppaa yhdellä tai useammalla finanssimarkkinalla, joka toimii jokaiseen myyjään nähden ostajana ja jokaiseen ostajaan nähden myyjänä ja joka on vastuussa selvitysjärjestelmän toiminnasta;

c) ‧luottoriskinvaihtosopimuksella‧ johdannaissopimusta, jossa sopimuspuoli maksaa toiselle sopimuspuolelle vastikkeen korvauksesta tai maksusta, jonka tämä maksaa riskikohteesta aiheutuvan luottotappion tai riskikohteeseen liittyvän maksuvelvollisuuden laukaisevan tapahtuman tapauksessa, tai mitä tahansa muuta johdannaissopimusta, joka vaikuttaa taloudellisesti samalla tavalla;

d) ‧rahoitusvälineellä‧ direktiivin 2004/39/EY liitteessä I olevassa C osassa lueteltua välinettä;

e) ‧kotijäsenvaltiolla‧ säänneltyjen markkinoiden, monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää ylläpitävän sijoituspalveluyrityksen tai minkä tahansa muun sijoituspalveluyrityksen tapauksessa direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 20 alakohdassa tarkoitettua kyseisten säänneltyjen markkinoiden tai kyseisen sijoituspalveluyrityksen kotijäsenvaltiota;

f) ‧sijoituspalveluyrityksellä‧ direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa tarkoitettua sijoituspalveluyritystä;

g) ‧valtion tai unionin joukkolainalla‧ velkasitoumusta, jonka on laskenut liikkeeseen unioni tai jäsenvaltio, mukaan lukien kyseisen jäsenvaltion ministeriöt, osastot, keskuspankki, virastot tai muut hallintoelimet;

h) ‧liikkeeseen lasketulla osakepääomalla‧ yrityksen tapauksessa kaikkia kyseisen yrityksen liikkeeseen laskemia kantaosakkeita tai mitä tahansa etuoikeutettuja osakkeita lukuun ottamatta vaihtovelkakirjalainoja;

i) ‧liikkeeseen lasketuilla valtion tai unionin joukkolainoilla‧ i) jäsenvaltion tapauksessa jäsenvaltion tai minkä tahansa kyseisen jäsenvaltion ministeriön, osaston, keskuspankin, viraston tai muun hallintoelimen liikkeeseen laskemien lunastamattomien joukkolainojen kokonaisarvoa; ii) unionin tapauksessa unionin liikkeeseen laskemien lunastamattomien joukkolainojen kokonaisarvoa;

j) ‧paikallisella yrityksellä‧ direktiivin 2004/39/EY 2 artiklan 1 kohdan l alakohdassa tarkoitettua yritystä, joka käy kauppaa näiden markkinoiden muiden markkinatoimijoiden lukuun tai asettaa hinnat näille markkinatoimijoille;

k) ‧markkinatakaustoiminnalla‧ sellaisen sijoituspalveluyrityksen, kolmannen maan yhteisön tai paikallisen yrityksen toimintaa, joka on sellaisen kolmannen maan kauppapaikan jäsen tai toimii sellaisen kolmannen maan markkinoilla, jonka lainsäädäntö- ja valvontakehys on todettu 15 artiklan 2 kohdan nojalla vastaavaksi, kun kyseinen yritys tai yhteisö toimii päämiehenä jotakin rahoitusvälinettä koskevissa transaktioissa kauppapaikassa tai kauppapaikan ulkopuolella jommassakummassa tai molemmissa seuraavista tehtävistä : i) antaa sitovia kooltaan vertailukelpoisia ja hinnoiltaan kilpailukykyisiä samanaikaisia osto- ja myyntitarjouksia tuodakseen markkinoille säännöllisesti ja jatkuvasti likviditeettiä; ii) toteuttaa osana tavanomaista liiketoimintaansa asiakkaan käynnistämiä toimeksiantoja tai asiakkaan osto- ja myyntitoimeksiantoja ja suojaa tällaisista transaktioista syntyviä positioita.

l) ‧monenkeskisellä kaupankäyntijärjestelmällä‧ direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 15 alakohdassa tarkoitettua monenkeskistä järjestelmää;

m) ‧pääasiallisella kauppapaikalla‧ osakkeen osalta paikkaa, jossa kyseisellä osakkeella käytävän kaupan vaihto on suurin;

n) ‧säännellyllä markkinalla‧ direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohdassa tarkoitettua monenkeskistä järjestelmää;

o) ‧asianomaisella toimivaltaisella viranomaisella‧ i) jäsenvaltion joukkolainan tapauksessa tai sellaisen luottoriskinvaihtosopimuksen tapauksessa, joka koskee jäsenvaltion obligaatiota, kyseisen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista; ii) unionin liikkeeseen laskemien joukkolainojen tapauksessa tai sellaisen luottoriskinvaihtosopimuksen tapauksessa, joka koskee unionin obligaatiota, sen oikeudenkäyttöalueen toimivaltaista viranomaista, jossa Euroopan rahoitusvakausväline sijaitsee; iii) muun kuin i tai ii alakohdassa tarkoitetun rahoitusvälineen tapauksessa komission asetuksen (EY) N:o 1287/2006 (8) 2 artiklan 7 kohdan määritelmän mukaista kyseisen rahoitusvälineen tapauksessa toimivaltaista viranomaista, joka määritetään kyseisen asetuksen 9–16 artiklan mukaisesti; iv) i, ii tai iii alakohdan soveltamisalan ulkopuolelle jäävän rahoitusvälineen tapauksessa sen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista, jossa rahoitusväline otettiin ensimmäistä kertaa julkisen kaupankäynnin kohteeksi kauppapaikassa;

p) ‧lyhyeksimyynnillä‧ osakkeen tai joukkolainan tapauksessa sellaisen osakkeen tai joukkolainan myyntiä, jota myyjä ei omista tehdessään sopimuksen sen myynnistä, mukaan lukien myynti, jossa myyntiä koskevan sopimuksen tekemisen aikaan myyjä on lainannut osakkeen tai joukkolainan tai sopinut sen lainaamisesta, jotta se olisi saatavilla toimitusajankohtana;

q) ‧kaupankäyntipäivällä‧ asetuksen (EY) N:o 1287/2006 4 artiklassa tarkoitettua kaupankäyntipäivää;

r) ‧kauppapaikalla‧ säänneltyä markkinaa tai monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää unionissa;

s) ‧vaihdolla‧ osakkeen tapauksessa asetuksen (EY) N:o 1287/2006 2 artiklan 9 kohdan määritelmän mukaista vaihtoa.

s a) ‧kattamattomalla lyhyeksimyynnillä‧ osakkeen tai joukkolainan tapauksessa osakkeen tai joukkolainan myyntiä, joka ei täytä 12 artiklan 1 kohdan ehtoja.

2. Komissiolle siirretään valta hyväksyä 36 artiklan mukaiset delegoidut säädökset , joissa vahvistetaan 1 kohdan mukaiset määritelmät ja erityisesti se , milloin luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön katsotaan omistavan rahoitusvälineen sovellettaessa 1 kohdan p alakohdassa olevaa lyhyeksimyynnin määritelmää.

3 artikla

Lyhyet ja pitkät positiot

1. Tätä asetusta sovellettaessa positio, joka perustuu jompaankumpaan seuraavista, katsotaan lyhyeksi positioksi, joka koskee yrityksen liikkeeseen laskettua osakepääomaa tai jäsenvaltion tai unionin liikkeeseen laskettua joukkolainaa:

a) yrityksen liikkeeseen laskeman osakkeen taikka jäsenvaltion tai unionin liikkeeseen laskeman velkasitoumuksen lyhyeksimyynti;

b) luonnollisen henkilö tai oikeushenkilön toteuttama transaktio, josta syntyy tai joka koskee muuta kuin a alakohdassa tarkoitettua rahoitusvälinettä, ja transaktion vaikutus tai yksi sen vaikutuksista on se, että se tuottaa taloudellista etua luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle siinä tapauksessa, että osakkeen tai velkasitoumuksen hinta tai arvo alenee.

2. Tätä asetusta sovellettaessa positio, joka perustuu jompaankumpaan seuraavista, katsotaan pitkäksi positioksi, joka koskee yrityksen liikkeeseen laskettua osakepääomaa tai jäsenvaltion tai unionin liikkeeseen laskemaa joukkolainaa:

a) yrityksen liikkeeseen laskeman osakkeen taikka jäsenvaltion tai unionin liikkeeseen laskeman velkasitoumuksen hallussapito;

b) luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön toteuttama transaktio, josta syntyy tai joka koskee muuta kuin a alakohdassa tarkoitettua rahoitusvälinettä, ja transaktion vaikutus tai yksi sen vaikutuksista on se, että se tuottaa taloudellista etua luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle siinä tapauksessa, että osakkeen tai velkasitoumuksen hinta tai arvo kohoaa.

3. Sovellettaessa 1 kohtaa ja laskettaessa lyhyttä positiota, joka liittyy johonkin asianomaisella henkilöllä epäsuorasti olevaan lyhyeen positioon, mikä koskee myös osuutta indeksin, arvopaperikorin tai pörssilistatun rahaston tai vastaavan yhteisön osuuden kautta, perusteena käytetään sitä, että asianomainen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö toimii järkevästi ottaen huomioon julkisesti saatavissa olevat tiedot, jotka koskevat kyseisen indeksin tai arvopaperikorin tai kyseiseen pörssilistattuun rahastoon tai vastaavan yhteisöön liittyvien osuuksien koostumusta . Epäilyksen välttämiseksi tällaista lyhyttä positiota laskettaessa minkään henkilön ei tarvitse hankkia keneltäkään tällaista koostumusta koskevia tosiaikaisia tietoja.

Sovellettaessa 2 kohtaa pitkän position laskennassa otetaan tarkoituksesta riippumatta huomioon pitkinä positioina kaikki asianomaisen henkilön osuudet kaikissa joukkovelkakirjoissa tai velkakirjoissa, jotka voidaan vaihtaa kyseisen yhtiön liikkeeseenlaskemiksi osakkeiksi.

Sovellettaessa 1 ja 2 kohtaa sellaisen lyhyen position ja pitkän position laskennassa, joka koskee valtion tai unionin joukkolainaa, on otettava huomioon mahdolliset luottoriskinvaihtosopimukset, jotka koskevat obligaatiota tai jäsenvaltioon tai unioniin liittyvää maksuvelvollisuuden laukaisevaa tapahtumaa.

4. Tätä asetusta sovellettaessa positio, joka jää jäljelle sen jälkeen, kun mahdollinen pitkä positio, joka luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on yrityksen liikkeeseen lasketussa osakepääomassa, on vähennetty mahdollisesta lyhyestä positiosta, joka luonnollisella tai oikeushenkilöllä on kyseisessä pääomassa, katsotaan nettomääräiseksi lyhyeksi positioksi, joka koskee kyseisen yrityksen liikkeeseen laskettua osakepääomaa.

5. Tätä asetusta sovellettaessa positio, joka jää jäljelle sen jälkeen, kun mahdollinen pitkä positio, joka luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on jäsenvaltion tai unionin liikkeeseen lasketuissa joukkolainoissa, on vähennetty mahdollisesta lyhyestä positiosta, joka luonnollisella tai oikeushenkilöllä on kyseisissä joukkolainoissa, katsotaan nettomääräiseksi lyhyeksi positioksi, joka koskee jäsenvaltion tai unionin liikkeeseen laskettuja joukkolainoja.

6. Edellä 1–5 kohdassa tarkoitettu laskenta on valtion tai unionin joukkolainojen tapauksessa suoritettava kunkin yksittäisen jäsenvaltion osalta tai unionin osalta, vaikka jäsenvaltiossa tai unionissa sijaitsevat erilliset yhteisöt laskisivat liikkeeseen joukkolainoja jäsenvaltion tai unionin lukuun.

Kun rahastonhoitotoiminnan yhteydessä tiettyyn liikkeeseenlaskijaan sovelletaan erilaisia investointistrategioita saman rahastonhoitajan hoitamien erillisten rahastojen kautta, 3, 4, ja 5 kohdassa tarkoitettujen nettomääräisten lyhyiden positioiden ja nettomääräisten pitkien positioiden laskenta tapahtuu kunkin rahaston tasolla. Kun tiettyyn liikkeeseenlaskijaan sovelletaan samaa investointistrategiaa useamman kuin yhden rahaston kautta, kunkin rahaston nettomääräiset lyhyet positiot ja nettomääräiset pitkät positiot lasketaan yhteen. Kun kahta tai useampaa osakesalkkua samassa yhteisössä hoidetaan harkinnanvaraisesti soveltaen tiettyyn liikkeeseenlaskijaan samaa investointistrategiaa, nämä positiot on laskettava yhteen nettomääräisten lyhyiden positioiden tai nettomääräisten pitkien positioiden laskemista varten. Mitä tulee asiakkaan osakesalkun hoitoon, joka ei ole harkinnanvaraista, asiakkaalla on oikeudellinen vastuu nettomääräisten lyhyiden positioiden ja nettomääräisten pitkien positioiden laskemisesta.

7. Komissiolle siirretään valta hyväksyä 36 artiklan mukaisia delegoituja säädöksiä, joissa määritellään:

a) tapaukset, joissa luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön katsotaan pitävän hallussaan 2 kohdassa tarkoitettua osaketta tai velkasitoumusta;

b) tapaukset, joissa luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on 4 ja 5 kohdassa tarkoitettu nettomääräinen lyhyt positio, ja position laskentamenetelmä;

c) 3, 4 ja 5 kohdassa tarkoitettujen positioiden laskentamenetelmä, kun konsernin eri yksiköillä on pitkiä tai lyhyitä positioita tai kun on kyse erillisiin rahastoihin liittyvästä rahastonhoitotoiminnasta.

4 artikla

Luottoriskinvaihtosopimusta koskeva kattamaton positio

1. Tätä asetusta sovellettaessa luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä katsotaan olevan sellaista luottoriskinvaihtosopimusta koskeva kattamaton positio, joka liittyy jäsenvaltion tai unionin obligaatioon, siltä osin kuin luottoriskinvaihtosopimuksen tarkoituksena ei ole suojautuminen liikkeeseenlaskijan luottoriskiltä, jos luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on kyseisen liikkeeseenlaskijan joukkovelkakirjaa koskeva pitkä positio , eikä tällaisen varallisuuden tai varallisuusportfolion omistavan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön varallisuuden tai varallisuusportfolion arvon laskemisen riskiltä, kun varallisuuden tai varallisuusportfolion arvon lasku korreloi voimakkaasti jäsenvaltion tai unionin obligaation hinnan kanssa, jos jäsenvaltion tai unionin luottokelpoisuus heikkenee . Luottoriskinvaihtosopimuksen osapuolella, jolla on velvollisuus suorittaa maksu tai maksaa korvaus riskikohteesta aiheutuvan luottotappion tapauksessa tai riskikohteeseen liittyvän maksuvelvollisuuden laukaisevan tapahtuman tapauksessa, ei kyseisen obligaation vuoksi ole tässä kohdassa tarkoitettua kattamatonta positiota.

2. Komissiolle siirretään valta hyväksyä 36 artiklan mukaisia delegoituja säädöksiä, joissa määritellään 1 artiklan tarkoituksia varten:

a) tapaukset, joissa luottoriskinvaihtosopimukseen liittyvä transaktio katsotaan suojautumiseksi luottoriskiltä, ja menetelmä, jota käytetään luottoriskinvaihtosopimuksessa olevan kattamattoman position laskennassa;

b) ▐ positioiden laskentamenetelmä, kun konsernin eri yksiköillä on pitkiä tai lyhyitä positioita tai kun on kyse erillisiin rahastoihin liittyvästä rahastonhoitotoiminnasta.

II LUKU

LYHYIDEN NETTOPOSITIOIDEN AVOIMUUS

5 artikla

Osakkeita koskevien merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden ilmoittaminen toimivaltaisille viranomaisille

1. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, jolla on sellaisen yrityksen liikkeeseen laskettua osakepääomaa koskeva nettomääräinen lyhyt positio, jonka osakkeita on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi kauppapaikassa, on ilmoitettava asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille aina, kun positio saavuttaa tai alittaa sen kannalta merkityksellisen 2 kohdassa tarkoitetun ilmoituskynnysarvon.

2. Asian kannalta merkityksellinen ilmoituskynnysarvo on prosentuaalinen osuus, joka on 0,2 prosenttia kyseisen yrityksen liikkeeseen lasketun osakepääoman arvosta, ja ilmoitus on annettava kyseisen kynnysarvon ylittymisen jälkeen 0,1 prosentin välein.

3. Tarvittaessa Euroopan valvontaviranomainen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen), jäljempänä ‧arvopaperimarkkinaviranomainen‧, voi laatia ja lähettää Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle lausunnon 2 kohdassa tarkoitettujen kynnysarvojen mukauttamisesta finanssimarkkinoiden kehitysnäkymien perusteella. Komissio voi kolmen kuukauden kuluessa arvopaperimarkkinaviranomaisen lausunnon vastaanottamisesta muuttaa 36 artiklan mukaisilla delegoiduilla säädöksillä 2 kohdassa mainittuja kynnysarvoja finanssimarkkinoiden kehitysnäkymien perusteella,

3 a. Tässä artiklassa tarkoitetut ilmoitukset on tehtävä 9 artiklan mukaisesti, ja nettomääräisten lyhyiden positioiden laskeminen on suoritettava 3 artiklan mukaisesti.

6 artikla

Lyhyiden toimeksiantojen merkitseminen kauppapaikassa

Kaikkien sijoituspalveluyritysten ja kaikkien säänneltyjen markkinoiden tai monenkeskisten kaupankäyntijärjestelmien jäsenten on sisällytettävä direktiivin 2004/39/EY 25 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin liiketoimia koskeviin tietoihin kenttä, josta osakekauppojen ollessa kyseessä ilmenee, onko liiketoimessa kyse lyhyeksimyynnistä. Lyhyeksimyyntiä harjoittavien välittäjien on ilmoitettava lyhyeksimyynnistä tällaista myyntiä koskevassa selvityksessä, jonka ne antavat toimivaltaiselle viranomaiselle kaupankäyntipäivän päätteeksi. Näitä tietoja ei anneta yleisön saataville.

Komissiolle siirretään valta hyväksyä 36 artiklan mukaisia delegoituja säädöksiä, joissa määritellään, miten nämä tiedot on välitettävä toimivaltaiselle viranomaiselle.

7 artikla

Osakkeita koskevien merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden julkistaminen

1. Toimivaltaisen viranomaisen on julkaistava yksityiskohtaiset tiedot positiosta aina, kun positio saavuttaa tai alittaa sen kannalta merkityksellisen 2 kohdassa tarkoitetun julkistamiskynnysarvon. Tässä julkistamisessa ei yksilöidä nettomääräisten lyhyiden positioiden haltijoita.

2. Asian kannalta merkityksellinen julkistamiskynnysarvo on prosentuaalinen osuus, joka on 0,5 prosenttia kyseisen yrityksen liikkeeseen lasketun osakepääoman arvosta, ja ilmoitus on annettava kyseisen kynnysarvon ylittymisen jälkeen 0,1 prosentin välein.

3. Tarvittaessa arvopaperimarkkinaviranomainen voi laatia ja lähettää Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle lausunnon 2 kohdassa tarkoitettujen kynnysarvojen mukauttamisesta finanssimarkkinoiden kehitysnäkymien perusteella.

Komissio voi kolmen kuukauden kuluessa arvopaperimarkkinaviranomaisen lausunnon vastaanottamisesta muuttaa 36 artiklan mukaisilla delegoiduilla säädöksillä 2 kohdassa mainittuja kynnysarvoja finanssimarkkinoiden kehitysnäkymien perusteella,

3 a. Tässä artiklassa tarkoitetut ilmoitukset on tehtävä 9 artiklan mukaisesti, ja nettomääräisten lyhyiden positioiden laskeminen on suoritettava 3 artiklan mukaisesti.

8 artikla

Valtion tai unionin joukkolainoja ja luottoriskinvaihtosopimuksia koskevien merkittävien nettomääräisten lyhyiden positioiden ilmoittaminen toimivaltaisille viranomaisille

1. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, jolla on jäsenvaltion tai unionin liikkeeseen laskettuun joukkolainaan liittyvä lyhyt positio , on ilmoitettava asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle aina, kun kyseisenkaltainen positio saavuttaa tai alittaa kyseisen jäsenvaltion tai unionin kannalta merkityksellisen ilmoituskynnysarvon.

▐

2. Asian kannalta merkitykselliset kynnysarvot perustuvat alustavaan määrään, johon lisätään kutakin jäsenvaltiota ja unionia koskevat lisätasot, jotka määritetään toimenpiteissä, jotka komissio toteuttaa 3 kohdan mukaisesti. Arvopaperimarkkinaviranomainen julkistaa verkkosivustollaan kunkin jäsenvaltion ilmoituskynnysarvon.

3. Komissiolle siirretään valta hyväksyä 36 artiklan mukaisilla delegoiduilla säädöksillä 2 kohdassa tarkoitetut määrät ja lisätasot seuraavin ehdoin:

a) ▐ kynnysarvoja ei saa asettaa tasolle, joka merkitsisi ilmoitusten vaatimista arvoltaan minimaalisista positioista;

b) huomioon on otettava kunkin jäsenvaltion ja unionin liikkeeseen laskettujen joukkolainojen kokonaisarvo sekä niiden positioiden vaihto ja keskikoko, jotka markkinatoimijoilla on hallussaan kyseisessä jäsenvaltiossa tai unionissa julkisen kaupan käynnin kohteeksi otetuissa joukkolainoissa.

3 a. Tässä artiklassa tarkoitetut ilmoitukset on tehtävä 9 artiklan mukaisesti, ja nettomääräisten lyhyiden positioiden laskeminen on suoritettava 3 artiklan mukaisesti.

9 artikla

Ilmoittamisessa ja tietojen antamisessa käytettävä menetelmä

1. Kaikissa 5 tai 8 artiklan nojalla annettavissa ilmoituksissa on annettava yksityiskohtaiset tiedot sen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön henkilöllisyydestä, jolla on hallussaan kyseinen positio, kyseisen position koosta, liikkeeseenlaskijasta, jonka rahoitusvälinettä kyseinen positio koskee, ja päivämäärästä, jona kyseinen positio syntyi, jona siitä muutettiin tai jona sen hallussapito päättyi.

Edellä 7 artiklan nojalla annettavissa ilmoituksissa on annettava anonyymissä muodossa yksityiskohtaiset tiedot kyseisen position koosta, liikkeeseenlaskijasta, jonka rahoitusvälinettä kyseinen positio koskee, ja päivämäärästä, jona kyseinen positio syntyi, jona sitä muutettiin tai jona sen hallussapito päättyi.

Sovellettaessa 5, 7, ja 8 artiklaa luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden, joilla on merkittäviä nettomääräisiä lyhyitä positioita, on pidettävä viiden vuoden ajan kirjaa bruttopositioista, jotka muodostavat merkittävän nettomääräisen lyhyen position.

2. Nettomääräinen lyhyt positio lasketaan sen kaupankäyntipäivän päättyessä, jona luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on kyseinen positio , paitsi kuin on kyse yöllä suoritettavasta automaattisesta kaupankäynnistä, jossa viitepäivä on T+1 . Ilmoitus tai tiedot on annettava seuraavana kaupankäyntipäivänä viimeistään kello 15.30.

3. Ilmoitusten antamisessa asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle on käytettävä asetuksen (EY) N:o 1287/2006 12 artiklan 1 kohdassa säädettyä järjestelmää.

4. Edellä 7 artiklassa tarkoitettujen tietojen julkistaminen on toteutettava siten, että varmistetaan, että tiedot ovat saatavilla nopeasti ja syrjimättömästi. Tiedot on asetettava säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta 15 päivänä joulukuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/109/EY (9) 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun virallisesti nimetyn järjestelmän saataville osakkeiden liikkeeseenlaskijan kotijäsenvaltiossa ▐.

5. Tämän artiklan johdonmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi arvopaperimarkkinaviranomaisen on laadittava luonnokset teknisistä sääntelystandardeista, joissa täsmennetään tiedot, jotka on toimitettava 1 kohtaa sovellettaessa. arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava kyseisten teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään [31 päivänä joulukuuta 2011].

Komissiolle siirretään valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklan mukaisesti.

▐

6. Sen varmistamiseksi, että 4 kohtaa sovelletaan yhtenäisin edellytyksin, arvopaperimarkkinaviranomaisen on laadittava teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset , joissa täsmennetään tavat, joilla tietoja voidaan julkistaa. arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava kyseisten teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään [31 päivänä joulukuuta 2011].

Komissiolle siirretään valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti .

10 artikla

Soveltaminen unionin ulkopuolella

Edellä 5, 7 ja 8 artiklassa tarkoitettuja ilmoitusten ja tietojen antamista koskevia vaatimuksia sovelletaan luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin riippumatta siitä, asuvatko kyseiset henkilöt unionissa vai sen ulkopuolella, tai ovatko kyseiset henkilöt sijoittautuneet unioniin vai sen ulkopuolelle.

11 artikla

Arvopaperimarkkinaviranomaiselle annettavat tiedot

1. Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle neljännesvuosittain tiivistelmä sellaisista osakkeita tai valtion tai unionin joukkolainoja koskevista nettomääräisistä lyhyistä positioista ▐, joiden osalta se on asianomainen toimivaltainen viranomainen ja joista se saa 5–8 artiklassa tarkoitetut ilmoitukset.

2. Jotta arvopaperimarkkinaviranomainen voi hoitaa tämän asetuksen nojalla sille kuuluvat tehtävät, se voi pyytää milloin tahansa jäsenvaltion asianomaiselta toimivaltaiselta viranomaiselta lisätietoja osakkeita tai valtion tai unionin joukkolainoja koskevista nettomääräisistä lyhyistä positioista ▐.

Toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava pyydetyt tiedot arvopaperimarkkinaviranomaiselle seitsemän kalenteripäivän kuluessa. Jos rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen kyseisessä jäsenvaltiossa tai muussa jäsenvaltiossa kohdistuu vakava uhka epäsuotuisien tapahtumien tai kehitysnäkymien vuoksi, toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava pyydetyt tiedot arvopaperimarkkinaviranomaiselle 24 tunnin kuluessa.

2 a. Tämän artiklan johdonmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi arvopaperimarkkinaviranomaisen on laadittava teknisten sääntelystandardien luonnokset, joissa täsmennetään tiedot, jotka on toimitettava 1 ja 2 kohdan mukaisesti. arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava kyseisten teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään [31 päivänä joulukuuta 2011].

Komissiolle siirretään valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklan mukaisesti.

2 b. Sen varmistamiseksi, että 1 kohtaa sovelletaan yhtenäisin edellytyksin, arvopaperimarkkinaviranomaisen on laadittava teknisten sääntelystandardien luonnokset, joissa määritetään, missä muodossa tiedot annetaan 1 ja 2 kohdan mukaisesti. arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava kyseisten teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään [31 päivänä joulukuuta 2011].

Komissiolle siirretään valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.

III LUKU

LYHYEKSIMYYNNIN JA LUOTTORISKINVAIHTOSOPIMUSTEN KOHTELU

12 artikla

Kattamatonta lyhyeksimyyntiä ja luottoriskinvaihtosopimuksia koskevat rajoitukset

1. Luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi myydä lyhyeksi osakkeen, joka on otettu julkisen kaupankäynnin kohteeksi kauppapaikassa, tai myydä lyhyeksi valtion velkasitoumuksen, jos yksi seuraavista edellytyksistä täyttyy kaupankäyntipäivän päättyessä :

a) luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on lainannut osakkeen tai valtion velkasitoumuksen;

b) luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on tehnyt sopimuksen osakkeen tai valtion velkasitoumuksen lainaamisesta;

c) luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on sopinut kolmannen osapuolen kanssa järjestelystä, jonka mukaan kyseinen kolmas osapuoli on vahvistanut, että osake tai valtion velkasitoumus on vuokrattu ja varattu lainattavaksi kyseiselle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle, jotta se voidaan toimittaa määräaikaan mennessä.

1 a. Luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi toteuttaa jäsenvaltion tai unionin joukkolainaan liittyviä luottoriskinvaihtosopimusta koskevia transaktioita vain, jos kyseinen transaktio ei johda 4 artiklassa tarkoitettuun luottoriskinvaihtosopimusta koskevaan kattamattomaan positioon.

2. Tämän artiklan yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi arvopaperimarkkinaviranomaisen on laadittava teknisten sääntelystandardien luonnokset , joissa yksilöidään ne sopimusten tai järjestelyjen tyypit, joilla voidaan riittävässä määrin varmistaa, että osake tai valtion velkasitoumus on saatavilla toimitusajankohtana. arvopaperimarkkinaviranomaisen on otettava huomioon erityisesti tarve pitää yllä markkinoiden ja etenkin joukkolainamarkkinoiden ja takaisinostosopimusten markkinoiden (repomarkkinoiden) tehokkuutta . arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava kyseisten teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2011 .

Komissiolle siirretään valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklan mukaisesti.

▐

14 artikla

Poikkeus, jota sovelletaan, kun pääasiallinen kauppapaikka sijaitsee unionin ulkopuolella

1. Unionissa sijaitsevassa kauppapaikassa julkisen kaupankäynnin kohteeksi otettuihin yrityksen osakkeisiin ei sovelleta 5, 7, 12 ja 13 artiklaa, jos kyseisten osakkeiden pääasiallinen kauppapaikka sijaitsee unionin ulkopuolella.

2. Sellaisten yrityksen osakkeiden asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen, joilla käydään kauppaa unionissa sijaitsevassa kauppapaikassa ja unionin ulkopuolella sijaitsevassa kauppapaikassa, on määritettävä vähintään kahden vuoden välein, sijaitseeko kyseisten osakkeiden pääasiallinen kauppapaikka unionin ulkopuolella.

Asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikista osakkeista, joiden pääasiallisen kauppapaikan on todettu sijaitsevan unionin ulkopuolella.

Arvopaperimarkkinaviranomaisen on julkaistava kahden vuoden välein luettelo osakkeista, joiden pääasiallinen kauppapaikka sijaitsee unionin ulkopuolella. Luettelo on voimassa kahden vuoden ajan.

3. Tämän artiklan johdonmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi arvopaperimarkkinaviranomaisen on laadittava teknisten sääntelystandardien luonnokset , joissa vahvistetaan osakkeen pääasiallisen kauppapaikan määrityksessä käytettävän vaihdon laskentamenetelmä. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava kyseisten teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2011 .

Komissiolle siirretään valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklan mukaisesti .

4. Jotta voidaan varmistaa, että 1 ja 2 kohtaa sovelletaan yhtenäisin edellytyksin, arvopaperimarkkinaviranomaisen on laadittava teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset , joissa määritetään seuraavat:

a) päivämäärä, jona osakkeen pääasiallisen kauppapaikan laskenta on suoritettava, ja jakso, joka otetaan huomioon laskennassa;

b) päivämäärä, johon mennessä asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle osakkeet, joiden pääasiallinen kauppapaikka on unionin ulkopuolella;

c) päivämäärä, josta lukien luettelo on voimassa arvopaperimarkkinaviranomaisen julkaistua sen.

Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava kyseisten teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään [31 päivänä joulukuuta 2011].

Komissiolle siirretään valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.

15 artikla

Markkinatakaustoimintaa ja ensimarkkinoilla suoritettavia operaatioita koskeva poikkeus

1. Edellä 5, 6, 7, 8 ja 12 artiklaa ei sovelleta markkinatakaustoimintaan. ▐

2. Komissiolle siirretään valta antaa 36 artiklan mukaisia delegoituja säädöksiä , joissa todetaan, että kolmannen maan lainsäädäntö- ja valvontakehys antaa varmuuden siitä, että kyseisessä kolmannessa maassa hyväksytyillä markkinoilla noudatetaan oikeudellisesti sitovia vaatimuksia, jotka vastaavat 1 kohdan mukaista poikkeusta sovellettaessa direktiivin 2004/39/EY III osaston, Euroopan parlamentin ja neuvoston 28 päivänä tammikuuta 2003 sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista antaman direktiivin 2003/6/EY (markkinoiden värinkäyttödirektiivi) (10) sekä direktiivin 2004/109/EY mukaisia vaatimuksia ja joihin sovelletaan tehokasta täytäntöönpanoa ja valvontaa kyseisessä kolmannessa maassa.

Kolmannen maan lainsäädäntö- ja valvontakehys voidaan katsoa vastaavaksi, jos se täyttää kaikki seuraavat edellytykset kyseisessä kolmannessa maassa :

a) markkinoihin sovelletaan jatkuvasti lupamenettelyä ja tehokasta täytäntöönpanoa ja valvontaa;

b) markkinoilla on selkeät ja avoimet säännöt arvopapereiden ottamisesta julkisen kaupankäynnin kohteeksi, mikä takaa sen, että arvopapereilla voidaan käydä kauppaa hyvää kauppatapaa noudattaen, asianmukaisesti ja tehokkaasti sekä sen, että arvopaperit ovat vapaasti luovutettavissa;

c) arvopaperien liikkeeseenlaskijoihin sovelletaan säännöllistä ja jatkuvaa tiedottamista koskevia vaatimuksia, joilla varmistetaan korkeantasoinen sijoittajansuoja;

d) lainsäädäntö- ja valvontakehyksellä varmistetaan markkinoiden avoimuus ja eheys, koska sillä estetään markkinoiden väärinkäyttö sisäpiirikauppojen ja markkinoiden manipuloinnin muodossa.

3. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön toimintaan ei sovelleta 8 ja 12 artiklaa, kun kyseinen henkilö toimiessaan valtion tai unionin joukkolainan liikkeeseenlaskijan kanssa tehdyn sopimuksen nojalla päämarkkinatakaajana toimii päämiehenä jotakin rahoitusvälinettä koskevissa ensioperaatioissa, jotka koskevat valtion tai unionin joukkolainoja.

4. Luonnolliseen henkilöön tai oikeushenkilöön ei sovelleta 5, 6, 7 ja 12 artiklaa, kun kyseinen henkilö myy arvopaperin lyhyeksi tai kun kyseisellä henkilöllä on nettomääräinen lyhyt positio, joka liittyy Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY täytäntöönpanosta takaisinosto-ohjelmille ja rahoitusvälineiden vakauttamiselle myönnettävien poikkeuksien osalta 22 päivänä joulukuuta 2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2273/2003 (11) III luvun nojalla toteutettavaan vakauttamiseen.

5. Edellä 1 ja 3 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia sovelletaan ainoastaan silloin, kun kyseinen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on ensiksi ilmoittanut kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti aikomuksestaan käyttää hyväkseen poikkeusta. Ilmoitus on tehtävä vähintään 30 kalenteripäivää ennen ajankohtaa, jona luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö aikoo käyttää poikkeusta.

6. Kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi kieltää poikkeuksen käytön, jos se katsoo, että luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö ei täytä poikkeuksen edellytyksiä. Kielto on määrättävä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun 30 kalenteripäivän jakson aikana tai myöhempänä ajankohtana, jos toimivaltainen viranomainen saa tietoonsa, että henkilön olosuhteissa on tapahtunut muutoksia, joiden vuoksi poikkeuksen edellytykset eivät enää täyty.

7. Kolmannen maan yhteisön, jota ei ole hyväksytty unionissa, on lähetettävä 5 kohdassa tarkoitettu ilmoitus sen unionissa sijaitsevan pääasiallisen kauppapaikan toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa se käy kauppaa.

8. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, joka on antanut 5 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen, on ilmoitettava mahdollisimman pian kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti muutoksista, jotka vaikuttavat siihen, onko sen hyväksyttävää käyttää poikkeusta.

9. Kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi pyytää sellaiselta luonnolliselta henkilöltä tai oikeushenkilöltä, joka toimii 1, 3 tai 4 kohdan mukaisten poikkeusten nojalla, kirjallisesti tietoja poikkeuksen nojalla hallussa pidetyistä positioista tai harjoitetusta toiminnasta. Luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on annettava kyseiset tiedot viimeistään neljän kalenteripäivän kuluttua pyynnön esittämisestä.

10. Asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle kahden viikon kuluessa 5 tai 8 kohdan mukaisesti annetusta ilmoituksesta niistä markkinatakaajista ja päämarkkinatakaajista, jotka käyttävät hyväkseen poikkeusta, ja kaikista markkinatakaajista ja päämarkkinatakaajista, jotka eivät enää käytä hyväkseen poikkeusta.

11. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on julkaistava verkkosivullaan luettelo markkinatakaajista ja päämarkkinatakaajista, jotka käyttävät poikkeusta, ja pidettävä luettelo ajan tasalla.

V LUKU

TOIMIVALTAISTEN VIRANOMAISTEN JA ARVOPAPERIMARKKINAVIRANOMAISEN TOIMINTAVALTUUDET

1 jakso

Toimivaltaisten viranomaisten valtuudet

16 artikla

Tietojen julkistaminen poikkeuksellisissa tilanteissa

1. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi vaatia niitä luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, joilla on tiettyjä rahoitusvälineitä tai tiettyä rahoitusvälineiden lajia koskevia nettomääräisiä lyhyitä positioita, ilmoittamaan sille tai julkistamaan yksityiskohtaisia tietoja kyseisestä positiosta aina, kun positio saavuttaa tai alittaa toimivaltaisen viranomaisen vahvistaman ilmoituskynnysarvon, jos molemmat seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen kyseisessä jäsenvaltiossa taikka yhdessä tai useammassa muussa jäsenvaltiossa kohdistuu vakava uhka epäsuotuisien tapahtumien tai kehitysnäkymien vuoksi;

b) toimenpide ei julkistamisen tapauksessa vaikuta haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen suhteettomasti siitä saataviin etuihin nähden .

2. Rahoitusvälineisiin, joiden osalta jo edellytetään avoimuutta 5–8 artiklan nojalla, ei sovelleta 1 kohtaa.

16 a artikla

Lainaajien tekemät ilmoitukset poikkeuksellisissa tilanteissa

1. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi toteuttaa 2 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen, jos molemmat seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen kyseisessä jäsenvaltiossa kohdistuu vakava uhka epäsuotuisien tapahtumien tai kehitysnäkymien vuoksi;

b) toimenpide ei vaikuta haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen suhteettomasti siitä saataviin etuihin nähden.

2. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi vaatia tiettyjen rahoitusvälineiden tai tietyn rahoitusvälineiden lajin lainaamista harjoittavaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä ilmoittamaan kaikista merkittävistä nousuista maksuissa, joita peritään tällaisesta lainaamisesta.

17 artikla

Poikkeuksellisissa tilanteissa asetettavat rajoitukset lyhyeksimyynnille ja vastaavanlaisille transaktioille

1. Sen jäsenvaltion, jossa rahoitusvälineen pääasiallinen kauppapaikka sijaitsee, toimivaltainen viranomainen voi toteuttaa 2 tai 3 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen, jos molemmat seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen kyseisessä jäsenvaltiossa taikka yhdessä tai useammassa muussa jäsenvaltiossa kohdistuu vakava uhka epäsuotuisien tapahtumien tai kehitysnäkymien vuoksi;

b) toimenpide ei vaikuta haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen suhteettomasti siitä saataviin etuihin nähden .

2. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi asettaa kieltoja tai ehtoja luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille, jotka harjoittavat seuraavaa toimintaa:

a) lyhyeksimyynti; tai

b) muu sellainen transaktio kuin lyhyeksimyynti, jonka tuloksena syntyy rahoitusväline tai joka liittyy rahoitusvälineeseen ja jonka vaikutus tai yksi vaikutuksista on se, että se tuottaa taloudellista etua luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle siinä tapauksessa, että toisen rahoitusvälineen hinta tai arvo alenee.

3. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi estää luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä toteuttamasta rahoitusvälineisiin liittyviä transaktioita tai rajoittaa niiden rahoitusvälineitä koskevien transaktioiden arvoa, jotka voidaan toteuttaa.

4. Edellä 2 tai 3 kohdassa tarkoitettua toimenpidettä voidaan soveltaa transaktioihin, jotka koskevat kaikkia rahoitusvälineitä, tiettyyn lajiin kuuluvia rahoitusvälineitä tai tiettyä rahoitusvälinettä. Toimenpidettä voidaan soveltaa asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen määrittämissä olosuhteissa tai siihen voidaan soveltaa kyseisen viranomaisen määrittämiä poikkeuksia. Poikkeuksia voidaan erityisesti määrittää sovellettaviksi markkinatakaustoimintaan ja ensimarkkinoilla harjoitettavaan toimintaan.

18 artikla

Luottoriskinvaihtosopimuksia koskeville transaktioille poikkeuksellisissa tilanteissa asetettavat rajoitukset

1. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi rajoittaa luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden mahdollisuuksia toteuttaa luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyviä transaktioita, jotka koskevat oman jäsenvaltion obligaatiota, tai rajoittaa niiden luottoriskivaihtosopimuksiin liittyvien kattamattomien positioiden arvoa, joilla luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voivat käydä kauppaa ja jotka koskevat oman jäsenvaltion obligaatiota, jos molemmat seuraavista edellytyksistä täyttyvät:

a) rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen kyseisessä jäsenvaltiossa taikka yhdessä tai useammassa muussa jäsenvaltiossa kohdistuu vakava uhka epäsuotuisien tapahtumien tai kehitysnäkymien vuoksi;

b) toimenpide ei vaikuta haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen suhteettomasti siitä saataviin etuihin nähden .

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua toimenpidettä voidaan soveltaa tiettyyn lajiin kuuluviin luottoriskinvaihtosopimuksiin tai tiettyihin luottoriskinvaihtosopimuksiin. Toimenpidettä voidaan soveltaa toimivaltaisen viranomaisen määrittämissä olosuhteissa, tai siihen voidaan soveltaa kyseisen viranomaisen määrittämiä poikkeuksia. Poikkeuksia voidaan erityisesti määrittää sovellettaviksi markkinatakaustoimintaan ja ensimarkkinoilla harjoitettavaan toimintaan.

2 a. Toimivaltainen viranomainen, joka on toteuttanut 1 kohdan mukaisen toimenpiteen, voi pyytää arvopaperimarkkinaviranomaista harkitsemaan sen 24 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisen toimivallan käyttöä, jos kyseessä olevat epäsuotuisat tapahtumat tai kehitysnäkymät edellyttävät, että toimenpide toteutetaan unionin tasolla.

19 artikla

Valtuudet rahoitusvälineiden lyhyeksimyynnin tilapäiseen rajoittamiseen hinnan tuntuvan alenemisen vuoksi

1. Jos rahoitusvälineen hinta kauppapaikassa on alentunut yhden kaupankäyntipäivän aikana 4 kohdassa tarkoitetun arvon verran verrattuna kyseisen rahoitusvälineen hintaan edellisenä kaupankäyntipäivänä kyseisen kauppapaikan sulkemishetkellä, kyseisen kauppapaikan kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on pohdittava, onko sen aiheellista kieltää luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä harjoittamasta rahoitusvälineen lyhyeksimyyntiä kyseisessä kauppapaikassa tai rajoittaa kyseisten henkilöiden mahdollisuuksia harjoittaa kyseisenkaltaista toimintaa taikka rajoittaa muulla tavalla kyseistä rahoitusvälinettä koskevia transaktioita kyseisessä kauppapaikassa estääkseen rahoitusvälineen hinnan epätavanomaisen alenemisen.

Jos toimivaltainen viranomainen on ensimmäisen alakohdan nojalla varma siitä, että kyseiset toimet ovat aiheellisia, sen on osakkeen tai joukkolainan tapauksessa kiellettävä henkilöitä harjoittamasta lyhyeksimyyntiä kyseisessä kauppapaikassa tai rajoitettava kyseisten henkilöiden mahdollisuuksia harjoittaa kyseisenkaltaista toimintaa taikka muuntyyppisen rahoitusvälineen osalta rajoitettava sitä koskevia transaktioita kyseisessä kauppapaikassa.

2. Toimenpidettä sovelletaan enintään sitä kaupankäyntipäivää seuraavan kaupankäyntipäivän loppuun, jona hinnan alentuminen tapahtuu. Kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi pidentää toimenpidettä, jos toimenpiteen toteuttamisperusteet antavat aihetta tällaiseen pidentämiseen.

3. Toimenpidettä sovelletaan toimivaltaisen viranomaisen määrittämissä olosuhteissa, tai siihen voidaan soveltaa kyseisen viranomaisen määrittämiä poikkeuksia. Poikkeuksia voidaan erityisesti määrittää sovellettaviksi markkinatakaustoimintaan ja ensimarkkinoilla harjoitettavaan toimintaan.

3 a. Saatuaan toimivaltaiselta viranomaiselta ilmoituksen siitä, että on tarpeen kieltää luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä harjoittamasta rahoitusvälineen lyhyeksimyyntiä kyseisessä kauppapaikassa tai rajoittaa kyseisten henkilöiden mahdollisuuksia harjoittaa kyseisenkaltaista toimintaa taikka rajoittaa muulla tavalla kyseistä rahoitusvälinettä koskevia transaktioita kyseisessä kauppapaikassa, arvopaperimarkkinaviranomaisen on ennen seuraavan kaupankäyntipäivän alkua tutkittava, onko aiheellista ulottaa toimenpide 24 artiklan mukaisesti koskemaan kaikkia kauppapaikkoja, joilla käydään kauppaa rahoitusvälineellä, jota toimenpide koskee.

4. Arvon alenemisen on oltava vähintään 10 prosenttia osakkeen tapauksessa ja komission vahvistama määrä muiden rahoitusvälineiden lajien tapauksessa.

Tarvittaessa arvopaperimarkkinaviranomainen voi laatia ja lähettää Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle lausunnon 4 kohdassa tarkoitettujen kynnysarvojen mukauttamisesta finanssimarkkinoiden kehitysnäkymien perusteella.

Komissio antaa kolmen kuukauden kuluessa arvopaperimarkkinaviranomaisen lausunnon saamisesta 36 artiklan mukaisia delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan toimenpiteen soveltamisaikaan liittyvät vaihtoehdot ja ▐ rahoitusvälineiden arvon aleneminen ottaen huomioon kunkin rahoitusvälineiden lajin erityispiirteet ja volatiliteetin erot .

5. Tämän artiklan johdonmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi arvopaperimarkkinaviranomaisen on laadittava teknisten sääntelystandardien luonnoksia , joissa vahvistetaan menetelmä, jota käytetään laskettaessa 4 kohdassa tarkoitetut osakkeiden arvon 10 prosentin aleneminen ja komission vahvistama arvon aleneminen. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava kyseisten teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2011.

Komissiolle siirretään valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklan mukaisesti.

20 artikla

Rajoitusten kesto

Toimenpiteet, jotka on määrätty tämän asetuksen 16, 16 a, 17 ja 18 artiklan nojalla, ovat voimassa aluksi enintään kolme kuukautta 21 artiklassa tarkoitetun tiedonannon julkaisemisesta.

Tällaisia toimenpiteitä voidaan jatkaa enintään kolme kuukautta kerrallaan, jos toimenpiteen toteuttamisen syyt ovat edelleen voimassa . Jollei toimenpiteen voimassaoloa jatketa kolmen kuukauden kuluttua, sen voimassaolo päättyy ilman eri toimenpiteitä.

21 artikla

Rajoituksia koskeva tiedonanto

1. Toimivaltaisen viranomaisen on julkaistava verkkosivuillaan tiedonanto kaikista päätöksistä, jotka koskevat 16–19 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden määräämistä tai jatkamista.

2. Tiedonannossa on annettava vähintään seuraavat yksityiskohtaiset tiedot:

a) toimenpiteet, jotka on määrätty, mukaan lukien rahoitusvälineet ja transaktioiden lajit , joihin niitä sovelletaan, sekä toimenpiteiden kesto;

b) perustelut sille, että toimivaltainen viranomainen katsoo toimenpiteiden määräämisen tarpeelliseksi, mukaan lukien kyseisiä perusteita tukeva näyttö.

3. Edellä 16–19 artiklassa tarkoitettu toimenpide tulee voimaan, kun tiedonanto julkaistaan, tai tiedonannon julkaisemisen jälkeisenä ajankohtana, joka ilmoitetaan tiedonannossa, ja sitä sovelletaan vain sen voimaantulon jälkeen toteutettuihin kauppoihin.

22 artikla

Arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muille toimivaltaisille viranomaisille annettavat ilmoitukset

1. Ennen 16, 16 a, 17 tai 18 artiklassa tarkoitetun toimenpiteen määräämistä tai jatkamista ja ennen 19 artiklassa tarkoitetun rajoituksen määräämistä toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muille toimivaltaisille viranomaisille toimenpiteestä, jota se ehdottaa.

2. Ilmoituksessa on oltava yksityiskohtaiset tiedot ehdotetuista toimenpiteistä, ne rahoitusvälineiden ja transaktioiden lajit, joihin niitä sovelletaan, toimenpiteiden perusteluita tukevasta näytöstä ja ajankohdasta, jona toimenpiteiden soveltaminen on tarkoitus aloittaa.

3. Ilmoitus ehdotuksesta, joka koskee 16, 16 a, 17 ja 18 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden määräämistä tai jatkamista, on annettava vähintään 24 tuntia ennen ajankohtaa, jona toimenpiteen soveltaminen on tarkoitus aloittaa tai josta lukien sen soveltamista jatketaan. Poikkeuksellisissa tilanteissa toimivaltainen viranomainen voi antaa ilmoitukseen vähemmän kuin 24 tuntia ennen ajankohtaa, jona toimenpiteen soveltaminen on tarkoitus aloittaa, jos ilmoitusta on mahdotonta antaa vähintään 24 tuntia ennen kyseistä ajankohtaa. Edellä 19 artiklassa tarkoitettu ilmoitus on annettava ennen ajankohtaa, jona toimenpiteen soveltaminen on tarkoitus aloittaa.

4. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, joka vastaanottaa tässä artiklassa tarkoitetun ilmoituksen, voi toteuttaa kyseisessä jäsenvaltiossa 16–19 artiklan mukaisia toimenpiteitä, jos se on varma siitä, että toimenpide on tarpeen toisen toimivaltaisen viranomaisen avustamiseksi. Toimivaltaisen viranomaisen on annettava 1, 2 ja 3 kohdan mukainen ilmoitus myös silloin, kun se ehdottaa toimenpiteiden toteuttamista.

2 jakso

Arvopaperimarkkinaviranomaisen valtuudet

23 artikla

Arvopaperimarkkinaviranomaisen harjoittama koordinointi

1. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on helpotettava ja koordinoitava toimenpiteitä, joita toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat 1 jakson nojalla. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on erityisesti varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset noudattavat yhtenäistä lähestymistapaa toteuttaessaan 1 jaksossa tarkoitettuja toimia ja erityisesti silloin, kun ne arvioivat 1 jaksossa tarkoitettujen toimintavaltuuksien käytön tarpeellisuutta, määrättyjen toimenpiteiden luonnetta sekä toimenpiteiden aloitusajankohtaa ja kestoa.

2. Vastaanotettuaan 22 artiklassa tarkoitetun ilmoituksen toimenpiteestä, joka aiotaan määrätä tai jota aiotaan jatkaa 16, 16 a, 17 tai 18 artiklan nojalla, arvopaperimarkkinaviranomaisen on tehtävä 24 tunnin kuluessa päätös siitä, katsooko se, että toimenpide tai ehdotettu toimenpide on välttämätön poikkeuksellisen tilanteen poistamiseksi. Päätöksessä on ilmoitettava, katsooko arvopaperimarkkinaviranomainen, että on ilmennyt epäsuotuisia tapahtumia tai kehitysnäkymiä, joiden vuoksi rahoitusvakauteen tai markkinoiden luottamukseen yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa kohdistuu vakava uhka, onko toimenpide tai ehdotettu toimenpide tarkoituksenmukainen ja oikeassa suhteessa uhkaan, joka sillä on tarkoitus poistaa, ja onko toimenpiteiden ehdotettu kesto perusteltu. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen katsoo, että uhan poistaminen edellyttää muiden toimivaltaisten viranomaisten toimenpidettä, sen on ilmoitettava päätöksessä myös tästä ja pyydettävä kyseisiä toimivaltaisia viranomaisia ryhtymään näihin toimenpiteisiin 24 tunnin kuluessa . Päätös on julkaistava arvopaperimarkkinaviranomaisen verkkosivustolla.

3. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen katsoo, että jokin toimenpide olisi otettava käyttöön unionin tasolla, sen päätös sitoo toimivaltaisia viranomaisia ja on otettava käyttöön 24 tunnin kuluessa .

3 a. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on tarkasteltava tässä artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä säännöllisesti ja joka tapauksessa vähintään kolmen kuukauden välein. Jollei toimenpiteen voimassaoloa jatketa kolmen kuukauden kuluttua, sen voimassaolo päättyy ilman eri toimenpiteitä.

24 artikla

Arvopaperimarkkinaviranomaisen toimintavaltuudet

1. Kun molemmat 2 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät, arvopaperimarkkinaviranomaisen on asetuksen (EU) N:o 1095/2010 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti toteutettava yksi tai useampia seuraavista toimenpiteistä:

a) vaadittava luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, joilla on tiettyä rahoitusvälinettä tai rahoitusvälineiden lajia koskevia nettomääräisiä lyhyitä positioita, ilmoittamaan kyseisenkaltaisista positioista toimivaltaiselle viranomaiselle tai julkistamaan niitä koskevia yksityiskohtaisia tietoja;

b) asetettava kieltoja tai ehtoja luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille, jotka harjoittavat lyhyeksimyyntiä tai toteuttavat transaktioita, joiden tuloksena syntyy rahoitusväline tai jotka liittyvät rahoitusvälineeseen ja joiden vaikutus tai yksi vaikutuksista on se, että ne tuottavat taloudellista etua luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle siinä tapauksessa, että toisen rahoitusvälineen hinta tai arvo alenee;

c) rajoitettava luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden mahdollisuuksia toteuttaa luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyviä transaktioita, jotka koskevat jäsenvaltion tai unionin obligaatiota, tai rajoittaa niiden luottoriskivaihtosopimuksiin liittyvien kattamattomien positioiden arvoa, joilla luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voivat käydä kauppaa ja jotka koskevat jäsenvaltion tai unionin obligaatiota;

d) estettävä luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä toteuttamasta tämän asetuksen soveltamisalan piiriin kuuluviin rahoitusvälineisiin liittyviä transaktioita tai rajoittaa niiden rahoitusvälineitä koskevien transaktioiden arvoa, jotka voidaan toteuttaa.

Toimenpidettä voidaan soveltaa asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen määrittämissä olosuhteissa, tai siihen voidaan soveltaa kyseisen viranomaisen määrittämiä poikkeuksia. Poikkeuksia voidaan erityisesti määrittää sovellettaviksi markkinatakaustoimintaan ja ensimarkkinoilla harjoitettavaan toimintaan.

2. Arvopaperimarkkinaviranomainen tekee päätöksen 1 kohdan nojalla vain, jos molemmat seuraavista edellytyksistä täyttyvät:

a) 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a–d alakohdassa luetelluilla toimenpiteillä poistetaan uhka, joka kohdistuu finanssimarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen tai koko rahoitusjärjestelmän taikka sen osan vakauteen unionissa ja jonka vaikutukset ulottuvat rajojen yli;

b) toimivaltainen viranomainen ei ole toteuttanut toimenpiteitä uhan poistamiseksi, tai toteutetut toimenpiteet eivät ole riittäviä uhan poistamiseksi.

3. Toteuttaessaan 1 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä arvopaperimarkkinaviranomaisen on otettava huomioon se, missä määrin toimenpide

a) poistaa merkittävän osan uhasta, joka kohdistuu finanssimarkkinoiden toimintaan ja eheyteen tai koko rahoitusjärjestelmän taikka sen osan vakauteen unionissa, tai parantaa merkittävästi toimivaltaisten viranomaisten kykyä valvoa uhkaa;

b) ei luo riskiä sääntelyn katvealueiden hyväksikäytöstä;

c) ei vaikuta haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen eikä myöskään heikennä kyseisten markkinoiden likviditeettiä tai aiheuta epävarmuutta markkinatoimijoiden keskuudessa kohtuuttomassa määrin suhteessa toimenpiteestä saataviin etuihin.

Jos toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset ovat toteuttaneet toimenpiteen 16, 16 a, 17 tai 18 artiklan nojalla, arvopaperimarkkinaviranomainen voi toteuttaa minkä tahansa 1 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä tekemättä 23 artiklassa säädettyä päätöstä .

4. Ennen kuin arvopaperimarkkinaviranomainen tekee päätöksen minkä tahansa 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen määräämisestä tai jatkamisesta, sen on tarvittaessa tiedotettava siitä EJRK:lle ja asianomaisille viranomaisille.

5. Ennen kuin arvopaperimarkkinaviranomainen tekee päätöksen minkä tahansa 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen määräämisestä tai jatkamisesta, sen on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille toimenpiteestä, jota se ehdottaa. Ilmoituksessa on oltava yksityiskohtaiset tiedot ehdotetuista toimenpiteistä, ne rahoitusvälineiden ja transaktioiden lajit, joihin niitä sovelletaan, toimenpiteiden perusteluita tukevasta näytöstä ja ajankohdasta, jona toimenpiteiden soveltaminen on tarkoitus aloittaa.

6. Ilmoitus on annettava vähintään 24 tuntia ennen ajankohtaa, jona toimenpiteen soveltaminen on tarkoitus aloittaa tai josta lukien sen soveltamista jatketaan. Poikkeuksellisissa tilanteissa arvopaperimarkkinaviranomainen voi antaa ilmoitukseen vähemmän kuin 24 tuntia ennen ajankohtaa, jona toimenpiteen soveltaminen on tarkoitus aloittaa, jos ilmoitusta on mahdotonta antaa vähintään 24 tuntia ennen kyseistä ajankohtaa.

7. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on julkaistava verkkosivuillaan tiedonanto kaikista päätöksistä, jotka koskevat minkä tahansa 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen määräämistä tai jatkamista. Tiedonannossa on annettava vähintään seuraavat yksityiskohtaiset tiedot:

a) toimenpiteet, jotka on määrätty, mukaan lukien ne rahoitusvälineiden ja transaktioiden lajit, joihin niitä sovelletaan, sekä toimenpiteiden kesto;

b) perustelut sille, että arvopaperimarkkinaviranomainen katsoo toimenpiteiden määräämisen tarpeelliseksi, mukaan lukien kyseisiä perusteita tukeva näyttö.

8. Toimenpide tulee voimaan, kun tiedonanto julkaistaan, tai tiedonannon julkaisemisen jälkeisenä ajankohtana, joka ilmoitetaan tiedonannossa, ja sitä sovelletaan vain sen voimaantulon jälkeen toteutettuihin transaktioihin.

9. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on tarkasteltava sopivin väliajoin ja vähintään kolmen kuukauden välein uudelleen 1 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä. Jos toimenpiteen voimassaoloa ei jatketa kyseisen kolmen kuukauden jakson jälkeen, sen voimassaolo lakkaa ilman eri toimenpiteitä. Toimenpiteiden voimassaolon jatkamiseen sovelletaan 2–8 kohtaa.

10. Toimenpide, jonka arvopaperimarkkinaviranomainen on toteuttanut tämän artiklan nojalla, on etusijalla suhteessa mahdolliseen aiempaan toimenpiteeseen, jonka toimivaltainen viranomainen on toteuttanut 1jakson nojalla.

25 artikla

Epäsuotuisien tapahtumien tai kehitysnäkymien tarkentaminen

Komissiolle siirretään valta hyväksyä 36 artiklan mukaisia delegoituja säädöksiä, joissa tarkennetaan perusteet ja tekijät, jotka toimivaltaisten viranomaisten ja arvopaperimarkkinaviranomaisen on otettava huomioon määrittäessään, milloin 16, 16 a, 17, 18 ja 23 artiklassa tarkoitettuja epäsuotuisia tapahtumia tai kehitysnäkymiä ja 24 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja uhkia ilmenee.

VI LUKU

TOIMIVALTAISTEN VIRANOMAISTEN ASEMA

26 artikla

Toimivaltaiset viranomaiset

Jokaisen jäsenvaltion on nimettävä toimivaltainen viranomainen tämän asetuksen soveltamista varten. Näiden toimivaltaisten viranomaisten on oltava julkisia viranomaisia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä nimeämisistä komissiolle, arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.

27 artikla

Toimivaltaisten viranomaisten valtuudet

1. Jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat hoitaa tässä asetuksessa tarkoitetut tehtävänsä, niillä on oltava kaikki tehtävien hoitamisessa tarvittavat valvonta- ja tutkintavaltuudet. Ne käyttävät valtuuksiaan millä tahansa seuraavista tavoista:

a) suoraan;

b) yhteistyössä muiden viranomaisten kanssa;

c) saattamalla asian toimivaltaisten oikeusviranomaisten käsiteltäväksi.

2. Jotta jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat hoitaa tehtävänsä, niillä on oltava kansallisen lainsäädännön mukaisesti valtuudet

a) saada tutustua kaikkiin asiakirjoihin niiden muodosta riippumatta ja saada tai ottaa jäljennös niistä;

b) vaatia tietoja kaikilta luonnollisilta henkilöiltä tai oikeushenkilöiltä ja tarvittaessa kutsua luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö kuultavaksi tietojen saamiseksi;

c) suorittaa paikalla tehtäviä tarkastuksia, myös ilmoittamatta niistä;

d) vaatia olemassa olevia tallenteita puheluista ja tietoliikenteestä;

e) vaatia sellaisen käytännön lopettamista, joka on ristiriidassa tämän asetuksen säännösten kanssa;

f) vaatia omaisuuden jäädyttämistä ja/tai takavarikoimista.

3. Vaikuttamatta 2 kohdan a ja b alakohdan soveltamiseen jäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava yksittäistapauksissa valtuudet vaatia luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka tekee luottoriskinvaihtosopimukseen liittyvän transaktion, toimittamaan seuraavat:

a) selvitys transaktion tarkoituksesta ja siitä, onko sen tarkoituksena suojautuminen riskiltä tai muulta uhalta;

b) riskin todentamista koskevat tiedot, jos transaktion tarkoituksena on suojautuminen riskiltä.

28 artikla

Arvopaperimarkkinaviranomaisen toteuttamat tutkimukset

Arvopaperimarkkinaviranomainen voi toteuttaa yhden tai useamman toimivaltaisen viranomaisen , Euroopan parlamentin, neuvoston tai komission pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tutkimuksen, jonka aiheena on lyhyeksimyyntiin tai luottoriskinvaihtosopimusten käyttöön liittyvä kysymys tai käytäntö, arvioidakseen, aiheuttaako kyseinen kysymys tai käytäntö potentiaalisen uhan rahoitusvakaudelle tai markkinoiden luottamukselle unionissa.

Arvopaperimarkkinaviranomaisen on kolmen kuukauden kuluessa tutkimuksen päättymisestä julkaistava raportti, jossa se esittelee tutkimuksensa tulokset ja antaa mahdollisesti aiheena olevaa kysymystä tai käytäntöä koskevia suosituksia.

29 artikla

Salassapitovelvollisuus

1. Salassapitovelvollisuutta sovelletaan kaikkiin luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin, jotka työskentelevät tai ovat työskennelleet toimivaltaisen viranomaisen tai sellaisten viranomaisten tai luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden palveluksessa, joille toimivaltainen viranomainen on siirtänyt tehtäviään, myös sellaisiin tarkastajiin ja asiantuntijoihin, joiden kanssa toimivaltainen viranomainen on tehnyt sopimuksen. Salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvaa luottamuksellista tietoa ei saa antaa toiselle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle eikä viranomaiselle, jollei niiden antaminen ole tarpeen oikeudenkäyntiä varten.

2. Kaikki toimivaltaisten viranomaisten välillä tämän asetuksen mukaisesti vaihdetut tiedot, jotka koskevat liiketoimintaolosuhteita tai operationaalisia olosuhteita sekä muita taloudellisia tai henkilökohtaisia asioita, on katsottava enintään 10 vuoden ajan luottamuksellisiksi ja niihin on sovellettava salassapitovelvollisuutta , paitsi jos toimivaltainen viranomainen ilmoittaa tietoja toimittaessaan, että kyseiset tiedot saa antaa, tai jos niiden antaminen on tarpeen oikeudenkäyntiä varten.

30 artikla

Yhteistyövelvollisuus

Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä yhteistyötä, jos se on tarpeen tai tärkeää tätä asetusta sovellettaessa. Toimivaltaisten viranomaisten on erityisesti viipymättä toimitettava toisilleen tiedot, jotka ovat tarpeen niille tämän asetuksen nojalla kuuluvien tehtävien hoitamiseksi.

30 a artikla

Yhteistyö arvopaperimarkkinaviranomaisen kanssa

1. Toimivaltaisten viranomaisten on tätä asetusta sovellettaessa tehtävä yhteistyötä arvopaperimarkkinaviranomaisen kanssa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti.

2. Toimivaltaisten viranomaisten on asetuksen (EU) N:o 1095/2010 artiklan mukaisesti toimitettava viipymättä arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikki tiedot, jotka tämä tarvitsee tehtäviensä suorittamiseksi.

31 artikla

Yhteistyö tapauksissa, joissa pyydetään tarkastusten tai tutkimusten tekemistä paikalla

1. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi pyytää toisen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta apua, joka koskee paikalla tehtäviä tarkastuksia tai tutkimuksia.

Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikista ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuista pyynnöistä. Jos tutkimuksella tai tarkastuksella on rajat ylittäviä vaikutuksia, arvopaperimarkkinaviranomainen koordinoi sitä.

2. Jos jonkin jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen saa toisen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta pyynnön, joka koskee paikalla suoritettavan tarkastuksen tai tutkimuksen tekemistä, se voi toimia jollakin seuraavista tavoista:

a) se voi tehdä itse paikalla suoritettavan tarkastuksen tai tutkimuksen;

b) se voi antaa pyynnön esittäneen toimivaltaisen viranomaisen osallistua paikalla suoritettavaan tarkastukseen tai tutkimukseen;

c) se voi antaa pyynnön esittäneen toimivaltaisen viranomaisen tehdä itse paikalla suoritettavan tarkastuksen tai tutkimuksen;

d) se voi nimittää tarkastajat tai asiantuntijat tekemään paikalla suoritettavan tarkastuksen tai tutkimuksen;

e) se voi antaa valvontatoimiin liittyviä erityistehtäviä myös toisille toimivaltaisille viranomaisille.

2 a. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi myös suorittaa kaikkia tarvittavia paikalla tehtäviä tarkastuksia myös ilmoittamatta niistä.

Arvopaperimarkkinaviranomainen voi pyytää jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia suorittamaan tiettyjä tutkintatehtäviä ja paikalla tehtäviä tarkastuksia.

32 artikla

Yhteistyö kolmansien maiden kanssa

1. Toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa yhteistyösopimuksia tietojenvaihdosta kolmansien maiden valvontaviranomaisten kanssa, niiden velvoitteiden noudattamisen valvonnasta, joita kolmansille maille aiheutuu tämän asetuksen nojalla, ja 16–25 artiklan nojalla toteutettuja toimia täydentävien samankaltaisten toimenpiteiden toteuttamisesta.

Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muille toimivaltaisille viranomaisille kyseisenkaltaisen sopimuksen tekoa koskevista suunnitelmistaan.

1 a. Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava kolmansien maiden valvontaviranomaisilta saamansa tiedot arvopaperimarkkinaviranomaiselle 30 a artiklan mukaisesti.

2. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on koordinoitava jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten välisten yhteistyösopimusten kehittämistä. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on asetuksen (EU) N:o 1095/2010 16 artiklan mukaisesti hyväksyttävä suuntaviivat, joiden mukaisesti valmistellaan mallisopimus, jota toimivaltaisten viranomaisten on käytettävä.

Arvopaperimarkkinaviranomaisen on koordinoitava myös toimivaltaisten viranomaisten välistä kolmansien maiden toimivaltaisilta viranomaisilta saatujen tietojen vaihtoa, jolla voi olla merkitystä 16–25 artiklan mukaisten toimenpiteiden toteutuksessa.

3. Toimivaltaiset viranomaiset tekevät tietojenvaihtoa koskevia yhteistyösopimuksia kolmansien maiden valvontaviranomaisten kanssa vain, jos luovutettavien tietojen salassapito taataan vähintään 29 artiklassa säädetyllä tavalla. Tällaisen tietojenvaihdon on palveltava kyseisten toimivaltaisten viranomaisten tehtävien hoitoa.

33 artikla

Henkilötietojen siirto ja säilyttäminen

Jäsenvaltioiden on sovellettava direktiiviä 95/46/EY henkilötietojen siirtoon jäsenvaltioiden välillä tai jäsenvaltioiden ja kolmannen maan välillä. Kun arvopaperimarkkinaviranomainen siirtää henkilötietoja jäsenvaltioille tai kolmannelle maalle, sen on noudatettava asetusta (EY) N:o 45/2001.

Tietoja on säilytettävä enintään viiden vuoden ajan.

34 artikla

Tietojen luovuttaminen kolmansille maille

Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi siirtää kolmannen maan valvontaviranomaiselle tietoja ja tiedoista laadittuja analyyseja, kun direktiivin 95/46/EY 25 tai 26 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät, ja ainoastaan tapauskohtaisesti. Jäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella on oltava varmuus siitä, että siirto on tarpeen tätä asetusta sovellettaessa. Tietoja siirretään vain, jos kolmas maa takaa, ettei tietoja siirretä toiselle kolmannelle maalle ilman jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisten nimenomaista kirjallista lupaa.

Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen saa luovuttaa 29 artiklan mukaisesti luottamukselliset ja toisen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta saamansa tiedot kolmannen maan valvontaviranomaiselle ainoastaan, jos se on saanut nimenomaisen suostumuksen tiedot toimittaneelta toimivaltaiselta viranomaiselta, ja tapauksen mukaan ainoastaan sellaisia tarkoituksia varten, jotka kyseinen toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt.

35 artikla

Seuraamukset

Jäsenvaltioiden on arvopaperimarkkinaviranomaisen hyväksymien ohjeiden perusteella ja ottaen huomioon komission tiedonannon, joka koskee rahoitusalan seuraamusjärjestelmien vahvistamista , vahvistettava kansallisen lainsäädäntönsä perusperiaatteita noudattaen niitä hallinnollisia toimenpiteitä, seuraamuksia ja rahallisia seuraamuksia koskevat säännöt, joita sovelletaan tämän asetuksen säännösten rikkomiseen, ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että niitä sovelletaan. Toimenpiteiden ja seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jos myyjä rikkoo 12 artiklan säännöksiä, seuraamusten on oltava riittävän ankaria, jotta myyjän ei ole mahdollista tehdä voittoa.

Arvopaperimarkkinaviranomaisen on asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti hyväksyttävä suuntaviivat, jotka koskevat jäsenvaltioiden vahvistamien hallinnollisten toimenpiteiden ja seuraamusten tyyppiä.

Jäsenvaltioiden on annettava ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitetut säännökset tiedoksi komissiolle ja arvopaperimarkkinaviranomaiselle viimeistään [1 päivänä heinäkuuta 2012] ja ilmoitettava niille viipymättä näihin säännöksiin tehtävistä muutoksista .

Arvopaperimarkkinaviranomaisen on julkaistava verkkosivustollaan luettelo olemassa olevista hallinnollisista toimenpiteistä ja seuraamuksista jäsenvaltioittain ja päivitettävä sitä säännöllisesti.

Jäsenvaltioiden on toimitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle vuosittain tiivistetyssä muodossa tiedot määrätyistä hallinnollisista toimenpiteistä ja seuraamuksista. Jos toimivaltainen viranomainen julkaisee tiedon jonkin hallinnollisen toimenpiteen tai seuraamuksen määräämisestä, se ilmoittaa siitä samanaikaisesti arvopaperimarkkinaviranomaiselle.

VII LUKU

DELEGOIDUT SÄÄDÖKSET

36 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen

1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.

2. Siirretään komissiolle valta antaa 2 artiklan 2 kohdassa, 3 artiklan 7 kohdassa, 4 artiklan 2 kohdassa, 5 artiklan 3 kohdassa, 6 artiklan 2 kohdassa, 7 artiklan 3 kohdassa, 8 artiklan 3 kohdassa, 15 artiklan 2 kohdassa, 19 artiklan 4 kohdassa sekä 25 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä määräämättömäksi ajaksi.

2 a. Komissio pyrkii kuulemaan arvopaperimarkkinaviranomaista ennen delegoidun säädöksen hyväksymistä.

3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi peruuttaa milloin tahansa 2 artiklan 2 kohdassa, 3 artiklan 7 kohdassa, 4 artiklan 2 kohdassa, 5 artiklan 3 kohdassa, 6 artiklan 2 kohdassa, 7 artiklan 3 kohdassa, 8 artiklan 3 kohdassa, 15 artiklan 2 kohdassa, 19 artiklan 4 kohdassa sekä 25 artiklassa tarkoitetun toimivallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta aiemmin annettujen delegoitujen säädösten voimassaoloon.

4. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

5. Edellä 2 artiklan 2 kohdan, 3 artiklan 7 kohdan, 4 artiklan 2 kohdan, 5 artiklan 3 kohdan, 6 artiklan 2 kohdan, 7 artiklan 3 kohdan, 8 artiklan 3 kohdan, 15 artiklan 2 kohdan, 19 artiklan 4 kohdan sekä 25 artiklan mukaisesti annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun säädös annettiin tiedoksi Euroopan parlamentille tai neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta määräaikaa pidennetään kolmella kuukaudella .

▐

39 artikla

Komiteamenettely

1. Komissiota avustaa komission päätöksellä 2001/528/EY (12) perustettu Euroopan arvopaperikomitea. Kyseinen komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 (13) tarkoitettu komitea.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa ottaen huomioon mainitun asetuksen 8 artiklan säännökset.

▐

39 a artikla

Delegoitujen säädösten hyväksymisen määräaika

Komissio hyväksyy 2 artiklan 2 kohdassa, 3 artiklan 7 kohdas