Neuvoston 14 päivänä huhtikuuta 1997 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 22/97 neuvoston asetuksen (EY) N:o .../97 antamiseksi edellytyksistä, joilla muut kuin jäsenvaltiosta olevat liikenteenharjoittajat voivat harjoittaa kansallista maanteiden henkilöliikennettä jäsenvaltiossa



Virallinen lehti nro C 164 , 30/05/1997 s. 0017



Neuvoston 14 päivänä huhtikuuta 1997 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 22/97 neuvoston asetuksen (EY) N:o . . ./97 antamiseksi edellytyksistä, joilla muut kuin jäsenvaltiosta olevat liikenteenharjoittajat voivat harjoittaa kansallista maanteiden henkilöliikennettä jäsenvaltiossa (97/C 164/02) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (1), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä (3), sekä katsoo, että 1) Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on 1 päivänä kesäkuuta 1994 antamallaan tuomiolla (4) kumonnut 23 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2454/92 (5) edellytyksistä, joilla muut kuin jäsenvaltiosta olevat liikenteenharjoittajat voivat harjoittaa kansallista maanteiden henkilöliikennettä jäsenvaltiossa, 2) perustamissopimuksen 75 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti yhteisen liikennepolitiikan toteuttaminen edellyttää muun muassa sitä, että vahvistetaan ne edellytykset, joilla muut kuin jäsenvaltiosta olevat liikenteenharjoittajat voivat harjoittaa kansallista liikennettä jäsenvaltiossa, 3) tämä säännös merkitsee, että on poistettava kaikki kyseistä liikenteenharjoittajaa koskevat rajoitukset, jotka perustuvat hänen kansallisuuteensa tai siihen, että hän on sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon kuin siihen, missä liikennettä on takoitus harjoittaa, 4) olisi sovellettava näihin liikenteenharjoittajiin vertailukelpoisia järjestelmiä heidän kansallisuudestaan ja heidän sijoittautumisvaltiostaan johtuvien kilpailuedellytysten erojen kaventamiseksi, mikä edistäisi jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen asteittaista lähentämistä, 5) kaikenlaiseen linja-autoliikenteeseen olisi sovellettava samoja määritelmiä kuin kansainvälisessä liikenteessä käytetään, 6) muille kuin jäsenvaltiosta oleville liikenteenharjoittajille olisi taattava vapaus harjoittaa joitain linja-autoliikenteen muotoja ottaen huomioon kunkin liikennemuodon ominaispiirteet, 7) olisi määriteltävä kabotaasiliikenteeseen sovellettavat säännökset, 8) palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16 joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/71/EY (6) säännöksiä sovelletaan tapauksiin, joissa liikenteenharjoittajat lähettävät niihin työsuhteessa olevia työntekijöitä siitä jäsenvaltiosta, jossa nämä tavanomaisesti työskentelevät, toiseen jäsenvaltioon säännöllisen erityisliikenteen suorittamiseksi, 9) säännöllisen liikenteen osalta olisi sallittava kabotaasiliikenne tietyin edellytyksin ja erityisesti vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädäntöä soveltaen ainoastaan kansainvälisen säännöllisen liikenteen yhteydessä harjoitettavassa säännöllisessä liikenteessä, lukuun ottamatta kaupunki- ja seutuliikennettä, 10) on tarpeen antaa säännökset, joiden nojalla voidaaan puuttua kyseisten liikennemarkkinoiden toimintaan, jos markkinoilla ilmenee vakavia häiriöitä, 11) olisi perustettava neuvoa-antava komitea, joka avustaa komissiota satunnaisliikenteen muodossa tapahtuvan kabotaasiliikenteen harjoittamiseen liittyvien asiakirjojen laatimisessa ja antaa komissiolle suojatoimenpiteitä koskevia neuvoja, 12) jäsenvaltioiden olisi avustettava toisiaan tämän asetuksen asianmukaiseksi soveltamiseksi, erityisesti rikkomisista johtuvien seuraamusten osalta, 13) jäsenvaltioiden on toteutettava tämän asetuksen täytäntöönpanon edellyttämät tarpeelliset toimenpiteet, ja 14) olisi seurattava tämän asetuksen soveltamista komission antaman kertomuksen perusteella, 15) edellä mainitulla yhteisöjen tuomioistuimen antamalla tuomiolla, jolla kumotaan asetus (ETY) N:o 2454/92, pidetään tämän asetuksen vaikutukset voimassa siihen saakka, kunnes neuvosto on antanut asiaa koskevan uuden säädöksen; tämä asetus pannaan täytäntöön vasta 18 kuukauden kuluttua sen voimaantulosta; näin ollen olisi otettava huomioon, että kumotun asetuksen vaikutukset pidetään voimassa, kunnes tämä asetus on kaikilta osin pantu täytäntöön, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Toisen lukuun maanteiden henkilöliikennettä harjoittavalla liikenteenharjoittajalla, jolle on myönnetty yhteisistä säännöistä harjoitettaessa kansainvälistä henkilöliikennettä linja-autoilla 16 päivänä maaliskuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 684/92 (7) 3 a artiklassa tarkoitettu yhteisön lupa, on oikeus tässä asetuksessa vahvistettujen edellytysten mukaisesti ja ilman kansallisuuteen tai sijoittautumispaikkaan perustuvaa syrjintää harjoittaa väliaikaisesti kansallista maanteiden henkilöliikennettä toisen lukuun toisessa jäsenvaltiossa, jäljempänä `vastaanottava jäsenvaltio`, vaikka liikenteenharjoittajan kotipaikka tai muu liike ei ole kyseisessä jäsenvaltiossa. Tällaista kansallista liikennettä kutsutaan jäljempänä `kabotaasiliikenteeksi`. 2 artikla Tässä asetuksessa tarkoitetaan: 1) `säännöllisellä liikenteellä` liikennettä, jolla huolehditaan henkilöliikenteestä määrätyin väliajoin määrätyllä reitillä ja jolla matkustajia otetaan kyytiin ja jätetään kyydistä ennalta vahvistetuissa pysähdyspaikoissa. Säännöllinen liikenne on kaikkien käytettävissä ja siihen voi tarvittaessa liittyä pakollinen paikanvaraus. Liikenteen harjoittamisen edellytysten mukauttaminen ei vaikuta liikenteen säännöllisyyteen. 2) `säännöllisellä erityisliikenteellä` säännöllistä liikennettä, jolla huolehditaan vain tiettyjen matkustajaryhmien kuljetuksesta ilman muita matkustajia määrätyin väliajoin määrätyllä reitillä ja jolla matkustajia otetaan kyytiin ja jätetään kyydistä ennalta vahvistetuissa pysähdyspaikoissa. Säännölliseen erityisliikenteeseen kuuluu erityisesti: a) työntekijöiden kuljettaminen kodin ja työpaikan välillä, b) koululaisten ja opiskelijoiden kuljettaminen kodin ja oppilaitoksen välillä, c) sotilaiden ja heidän perheidensä kuljettaminen kotipaikan ja kasarmin sijaintipaikan välillä. Erityisliikenteen säännölliseen luonteeseen ei vaikuta se, että liikennejärjestelyjä muunnellaan käyttäjien vaihtelevien tarpeiden mukaan. 3) `satunnaisliikenteellä` liikennettä, joka ei vastaa säännöllisen liikenteen määritelmää, säännöllinen erityisliikenne mukaan luettuna, ja jolle on erityisesti ominaista, että kuljetetaan toimeksiantajan tai liikenteenharjoittajan aloitteesta muodostettuja matkustajaryhmiä. Tämä liikenteen harjoittaminen voi olla jossain määrin toistuvaa ilman, että se sen vuoksi olisi muuta kuin satunnaisliikennettä. 4) `ajoneuvoilla` moottoriajoneuvoja, jotka rakenteeltaan ja varustelultaan soveltuvat kuljettamaan useampaa kuin yhdeksää henkilöä, mukaan lukien kuljettaja, ja jotka on tarkoitettu tähän käyttöön. 3 artikla Kabotaasiliikenne on sallitu seuraavan liikenteen osalta: 1) säännöllinen erityisliikenne, jos kuljetuksen järjestäjän ja liikenteenharjoittajan välinen sopimus koskee sitä, 2) satunnaisliikenne, 3) edellä 2 artiklan 1 kohdassa määritelty säännöllinen liikenne, jota harjoitetaan asetuksen (ETY) N:o 684/92 säännösten mukaisen säännöllisen kansainvälisen liikenteen yhteydessä, jos sitä harjoittaa muusta kuin vastaanottavasta jäsenvaltiosta oleva liikenteenharjoittaja. Kabotaasiliikennettä ei voi harjoittaa erillään kyseisestä kansainvälisestä liikenteestä. Kaupunki- ja seutuliikenne eivät kuulu tämän kohdan soveltamisalaan. `Kaupunki- ja seutuliikenteellä` tarkoitetaan kuljetuspalveluita, jotka vastaavat kaupunkikeskuksen tai taajaman tarpeita sekä tämän keskuksen tai taajaman ja esikaupunkialueiden välisiä kuljetustarpeita. 4 artikla 1. Jollei yhteisön säännöksissä toisin säädetä, 3 artiklassa säädetyn kabotaasiliikenteen harjoittaminen on seuraavien seikkojen osalta vastaanottavan jäsenvaltion voimassa olevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten alaista: a) kuljetussopimusta koskevat hinnat ja ehdot, b) tieliikenteen ajoneuvojen painot ja mitat: paino- ja mitta-arvot voivat tarvittaessa ylittää liikenteenharjoittajan sijoittautumisjäsenvaltiossa sovellettavat paino- ja mitta-arvot, mutta ne eivät saa missään tapauksessa ylittää vaatimustenmukaisuustodistuksessa esitettyjä arvoja, c) tiettyjen matkustajaryhmien, kuten esimerkiksi koululaisten, lasten ja liikuntarajoitteisten kuljetukseen liittyvät määräykset, d) ajo- ja lepoajat, e) liikenteen arvonlisävero. Tällä alalla jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdan a alakohtaa "yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhteinen veronmääräämisperuste" (8) sovelletaan tämän asetuksen 1 artiklassa tarkoitettuun liikenteeseen. 2. Ellei yhteisön lainsäädännöstä muuta johdu, kabotaasiliikenteen harjoittaminen on 3 artiklan 3 kohdassa säädetyn liikenteen osalta vastaanottavan jäsenvaltion niiden voimassa olevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten alaista, jotka koskevat lupia, tarjouspyyntömenettelyjä, liikennöitäviä yhteyksiä, säännöllisyyttä, jatkuvuutta, vuorovälejä sekä reittejä. 3. Kabotaasiliikenteeseen käytettävien ajoneuvojen on oltava kansainvälisessä liikenteessä sallituille ajoneuvoille asetettujen teknisten rakennetta ja varustelua koskevien standardien mukaisia. 4. Jäsenvaltioiden on sovellettava 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja kansallisia säännöksiä muihin kuin jäsenvaltiosta oleviin liikenteenharjoittajiin samoin edellytyksin kuin omiin kansalaisiinsa siten, että tehokkaasti estetään kaikki kansalaisuuteen tai sijoittautumispaikkaan perustuva syrjintä, riippumatta siitä, onko se avointa vai peiteltyä. 5. Jos kokemuksen perusteella todetaan, että 1 kohdan mukaista vastaanottavan jäsenvaltion säännösten luetteloa on muutettava, neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä komission ehdotuksesta. 5 artikla Yhteisön lupa tai sen oikeaksi todistettu jäljennös on pidettävä mukana ajoneuvossa ja vaadittaessa esitettävä tarkastusviranomaiselle. 6 artikla 1. Satunnaisliikennettä olevan kabotaasiliikenteen harjoittamiseen vaaditaan valvonta-asiakirja, kuljetuskirja, joka on pidettävä mukana ajoneuvossa ja vaadittaessa esitettävä tarkastusviranomaiselle. 2. Kuljetuskirjassa, jonka mallin komissio vahvistaa 8 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, on oltava seuraavat tiedot: a) kuljetuksen lähtö- ja määräpaikka, b) kuljetuksen alkamis- ja päättymispäivä. 3. Kuljetuskirja annetaan sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tai toimielimen vahvistamina vihkoina. Komissio vahvistaa kuljetuskirjavihkon mallin 8 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 4. Kun on kyse säännöllisestä erityisliikenteestä, liikenteenharjoittajan ja kuljetuksen järjestäjän välinen sopimus tai sen oikeaksi todistettu jäljennös muodostaa valvonta-asiakirjan. Kuljetuskirja on kuitenkin täytettävä kuukausittaisen yhteenvedon muodossa. 5. Käytetyt kuljetuskirjat palautetaan sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille tai toimielimelle noudattaen tämän viranomaisen tai toimielimen vahvistamia yksityiskohtaisia määräyksiä. 7 artikla 1. Jokaisen vuosineljänneksen lopussa ja kolmen kuukauden määräajan kuluessa, minkä määräajan komissio voi lyhentää yhdeksi kuukaudeksi 9 artiklassa tarkoitetussa tapauksessa, jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tai toimielimen on toimitettava komissiolle kyseisestä jäsenvaltiosta olevien liikenteenharjoittajien kyseisen vuosineljänneksen aikana säännöllisenä erityisliikenteenä ja satunnaisliikenteenä harjoittamaa kabotaasiliikennettä koskevat tiedot. Tämä ilmoitus tehdään taulukon muodossa sen mallin mukaisesti, jonka komissio vahvistaa 8 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 2. Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava komissiolle kerran vuodessa tilasto-ote niiden lupien määrästä, jotka on myönnetty kabotaasiliikenteen harjoittamiseen 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun säännöllisen liikenteen muodossa. 3. Komissio lähettää niin pian kuin mahdollista jäsenvaltioille yhteenvetotiedot, jotka on laadittu niiden tietojen perusteella, jotka sille on toimitettu 1 kohdan mukaisesti. 8 artikla Niissä tapauksissa, joissa on viitattu tässä artiklassa säädettyyn menettelyyn, komissiota avustaa 10 artiklassa tarkoitettu neuvoa-antava komitea. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan. Komission on, niin suurelta osin kuin mahdollista, otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoitettava, millä tavoin lausunto on otettu huomioon. 9 artikla 1. Jos kansallisilla liikennemarkkinoilla on vakavia häiriöitä tietyllä maantieteellisellä alueella kabotaasiliikenteen vuoksi tai sen vaikeutettua tilannetta, jäsenvaltio voi saattaa asian komission käsiteltäväksi suojatoimenpiteitä varten toimittamalla komissiolle tarvitttavat tiedot ja ilmoittamalla aikomistaan kyseisestä jäsenvaltiosta olevia liikenteenharjoittajia koskevista toimenpiteistä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetaan: - `kansallisten liikennemarkkinoiden vakavilla häiriöillä tietyllä maantieteellisellä alueella` näille markkinoille erityisten ongelmien esiintymistä, kuten esimerkiksi, että on esiintynyt vakavaa ja mahdollisesti jatkuvaa ylitarjontaa verrattuna kysyntään, mikä uhkaa taloudellista tasapainoa ja useiden maantieliikennettä harjoittavien yritysten selviytymistä. - `maantieteellisellä alueella` aluetta, joka muodostuu osasta tai koko jäsenvaltion alueesta tai joka ulottuu osittain tai kokonaan toisen jäsenvaltion alueelle. 3. Komissio tutkii tilannetta ja kuultuaan 10 artiklassa tarkoitettua neuvoa-antavaa komiteaa päättää kolmen kuukauden kuluessa jäsenvaltion pyynnön vastaanottamisesta, onko suojatoimenpiteet syytä toteuttaa, ja tarvittaessa määrää niistä. Tämän artiklan mukaisesti toteutetut toimenpiteet ovat voimassa määräajan, joka on enintään kuusi kuukautta ja joka voidaan uudistaa kerran samaksi määräajaksi. Komissio ilmoittaa viipymättä jäsenvaltioille ja neuvostolle tämän kohdan mukaisesti tehdyistä päätöksistä. 4. Jos komissio päättää toteuttaa suojatoimenpiteet, jotka koskevat yhtä tai useampaa jäsenvaltiota, asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava vastaavat toimenpiteet kyseisestä jäsenvaltiosta olevien liikenteenharjoittajien osalta ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle. Nämä toimenpiteet pannaan täytäntöön viimeistään samana päivänä kuin komission suojatoimenpiteitä koskevat päätökset. 5. Jäsenvaltio voi saattaa 3 kohdassa tarkoitetun komission päätöksen neuvoston käsiteltäväksi 30 päivän kuluessa sen tiedoksiantamisesta. Neuvosto voi päättää määräenemmistöllä asiasta toisin 30 päivän kuluessa siitä päivästä, jona jäsenvaltio on saattanut asian sen käsiteltäväksi, ja jos asian on saattanut sen käsiteltäväksi useampi kuin yksi jäsenvaltio, 30 päivän kuluessa siitä päivästä, jona ensimmäinen valtio on saattanut asian käsiteltäväksi. Neuvoston päätökseen sovelletaan edellä 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuja voimassaoloaikoja. Asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten velvollisuutena on toteuttaa kyseisestä jäsenvaltiosta olevien liikenteenharjoittajien osalta vastaavat toimenpiteet, ja niiden on ilmoitettava näistä toimenpiteistä komissiolle. Jos neuvosto ei tee päätöstä toisessa alakohdassa tarkoitetussa määräajassa, komission päätöksestä tulee lopullinen. 6. Jos komissio katsoo, että 3 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä on jatkettava, se tekee tästä ehdotuksen neuvostolle, joka päättää asiasta määräenemmistöllä. 10 artikla 1. Komissiota avustaa neuvoa-antava komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. Edellä 8 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattava komitea avustaa komissiota 6 ja 7 artiklassa tarkoitettujen kuljetuskirjamallin, kuljetuskirjavihkon mallin ja taulukon mallin laatimisessa. 2. Lisäksi komitean tehtävänä on avustaa komissiota: - jäsenvaltion 9 artiklan 1 kohdan nojalla tekemissä pyynnöissä, - niissä toimenpiteissä, joilla pyritään selvittämään 9 artiklassa tarkoitetut markkinoiden vakavat häiriöt, erityisesti tällaisten toimenpiteiden käytännön soveltamisessa. 3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 11 artikla 1. Jäsenvaltioiden on avustettava toisiaan tämän asetuksen soveltamisessa. 2. Vastaanottava jäsenvaltio voi määrätä seuraamuksia muulle kuin jäsenvaltiosta olevalle liikenteenharjoittajalle, joka on rikkonut tätä asetusta tai liikennettä koskevia yhteisön säännöksiä tai kansallisia säännöksiä kabotaasiliikenteen yhteydessä kyseisen jäsenvaltion alueella, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta rikosoikeudellista syytteeseenasettamista. Nämä seuraamukset määrätään syrjimättömyysperiaatetta noudattaen ja 3 kohdan mukaisesti. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut seuraamukset voivat käsittää varoituksen tai vakavan taikka vähäisen ja toistuvan rikkomisen ollessa kyseessä tilapäisen kabotaasiliikenteen harjoittamiskiellon sen vastaanottavan jäsenvaltion alueella, jossa rikkominen on tapahtunut. Jos esitetään väärennetty yhteisön lupa, lupa tai väärennetty oikeaksi todistettu jäljennös, väärennetty asiakirja on otettava välittömästi pois ja tarvittaessa toimitettava niin pian kuin mahdollista liikenteenharjoittajan sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle. 4. Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava sijoittautumisjäsenvaltiolle todetuista rikkomisista ja mahdollisista liikenteenharjoittajaan kohdistuneista seuraamuksista, ja ne voivat vakavan tai vähäisen ja toistuvan rikkomisen ollessa kyseessä oheistaa ilmoitukseen seuraamusten määräämistä koskevan pyynnön. Vakavien tai vähäisten ja toistuvien rikkomisten ollessa kyseessä sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on päätettävä, onko tarpeen määrätä asianomaiselle liikenteenharjoittajalle asianmukainen seuraamus; näiden viranomaisten on otettava huomioon vastaanottavassa jäsenvaltiossa jo mahdollisesti määrätyt seuraamukset ja huolehdittava siitä, että liikenteenharjoittajaan kohdistuneet seuraamukset ovat kokonaisuudessaan suhteessa rikkomiseen, jonka perusteella nämä seuraamukset määrättiin. Seuraamus, jonka sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat määränneet kuultuaan vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia, voi ulottua maanteiden henkilöliikenteen harjoittamiseeen annetun toimiluvan peruuttamiseen. Sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat samoin sisäistä lainsäädäntöä soveltaessaan saattaa asianomaista liikenteenharjoittajaa koskevan asian toimivaltaisen kansallisen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Näiden viranomaisten on ilmoitettava vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille tämän kohdan mukaisesti tekemistään päätöksistä. 12 artikla Jäsenvaltioiden on varmistettava, että liikenteenharjoittajat voivat valittaa kaikista niille määrätyistä hallinnollisista seuraamuksista. 13 artikla Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle 31 päivään joulukuuta 1999 mennessä kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta ja erityisesti kabotaasiliikenteen vaikutuksesta kansallisiin liikennemarkkinoihin. 14 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava mahdollisimman pian voimaan tämän asetuksen täytäntöönpanoon liittyvät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Niiden on toimitettava ne komissiolle. 15 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan . . . (9*). Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty . . . Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL N:o C 60, 29. 2. 1996, s. 10. (2) Lausunto annettu 25 päivänä syyskuuta 1996 (EYVL N:o C 30, 30.1.1997, s. 40). (3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 28 päivänä marraskuuta 1996 (EYVL N:o C 380, 16.12.1996, s. 35), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 14 päivänä huhtikuuta 1997 ja Euroopan parlamentin päätös tehty . . . (niitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (4) Tuomio annettu 1 päivänä kesäkuuta 1994, asia C-388/92, Euroopan parlamentti vastaan neuvosto (Kok. 1994, s. I-2081). (5) EYVL N:o L 251, 29.8.1992, s. 1. (6) EYVL N:o L 18, 21.1.1997, s. 1. (7) EYVL N:o L 74, 20.3.1992, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o . . ./97 (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (8) EYVL N:o L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 91/680/ETY (EYVL N:o L 376, 31.12.1991, s. 1). (9*) 18 kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta lukien. NEUVOSTON PERUSTELUT I JOHDANTO Komissio antoi neuvostolle 15. tammikuuta 1996 EY:n perustamissopimuksen 75 artiklaan perustuvan ehdotuksen asetukseksi edellytyksistä, joilla muut kuin jäsenvaltiosta olevat liikenteenharjoittajat voivat harjoittaa kansallista maanteiden henkilöliikennettä jäsenvaltiossa (1). Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa 28. marraskuuta 1996 (2) ja talous- ja sosiaalikomitea omansa 25. syyskuuta 1996 (3). Komissio antoi 28. helmikuuta 1997 neuvostolle muutetun ehdotuksen Euroopan parlamentin lausunnon perusteella (4). Neuvosto vahvisti yhteisen kantansa 14 päivänä huhtikuuta 1997 perustamissopimuksen 189 c artiklan mukaisesti. II EHDOTUKSEN TARKOITUS Komission muutettu ehdotus annettiin 23. heinäkuuta 1992 annetun asetuksen (ETY) N:o 2454/92 (5) korvaamiseksi ja muuttamiseksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 1 päivänä kesäkuuta 1994 asiassa C-388/92 (Euroopan parlamentti vastaan neuvosto) (6) antaman tuomion johdosta, jolla mainittu asetus kumottiin. Jottei asetuksessa (ETY) N:o 2454/92 tarkoitetun vapauttamisen toteuttaminen vaarantuisi, tuomioistuin piti kumotun asetuksen vaikutukset voimassa, "kunnes neuvosto kuultuaan parlamenttia on antanut asiasta uuden asetuksen". Kumotun asetuksen sisältö on suurimmaksi osaksi otettu muutettuun ehdotukseen, mutta ehdotuksella myös laajennetaan asetuksen soveltamisalaa. Ehdotuksessa pyritään itse asiassa poistamaan joitakin mainitussa asetuksessa olevia rajoituksia säännöllisen erityisliikenteen osalta ja tuodaan kabotaasi eräin edellytyksin myös säännöllisen liikenteen piiriin. Komissio ilmoittaa, että sen tarkoituksena on soveltaa kansalliseen maanteiden henkilöliikenteeseen palveluiden tarjoamisen vapauden periaatetta, johon kuuluu kaikkien sellaisten liikenteenharjoittajaa koskevien rajoitusten poistaminen, jotka perustuvat tämän kansallisuuteen tai siihen, että tämä on sijoittautunut muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, jossa liikennettä on tarkoitus harjoittaa. Komissio hyväksyi neuvoston yhteisen kannan ja muutti ehdotustaan sen mukaisesti. III YHTEISEN KANNAN ERITTELY Neuvoston yhteiseen kantaan sisältyy erityisesti a) 3 artiklan 3 kohdan osalta: muun kuin jäsenvaltiosta olevan liikenteenharjoittajan harjoittaman kabotaasiliikenteen toteuttaminen säännöllisen liikenteen osalta säännöllisen kansainvälisen liikenteen yhteydessä ja kaupunki- ja seutuliikenteen sulkeminen pois tämän säännöksen piiristä, b) 4 artiklan 2 kohdan osalta: 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kabotaasiliikenteen asettaminen vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännön alaiseksi, c) 10 artiklan 1 kohdan osalta: neuvoa-antavan komitean perustaminen komitologiapäätöksen menettelyn I mukaisesti (8 artikla) komission avuksi kuljetuskirjan mallin (6 artiklan 2 kohta), kuljetuskirjavihkon mallin (6 artiklan 3 kohta) ja tilastotaulukon mallin (7 artiklan 1 kohta) laatimisessa. On aiheellista todeta, että yhteisen kannan johdanto-osan 8 kappaleessa palautetaan mieliin, että palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16 päivänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/71/EY (7) säädöksiä sovelletaan tapauksiin, joissa liikenteenharjoittajat lähettävät niihin työsuhteessa olevia työntekijöitä siitä jäsenvaltiosta, jossa nämä tavanomaisesti työskentelevät, toiseen jäsenvaltioon säännöllisen erityisliikenteen suorittamiseksi. IV EUROOPAN PARLAMENTIN ESITTÄMÄT TARKISTUKSET 1. Euroopan parlamentin esittämät tarkistukset, jotka neuvosto on hyväksynyt ja jotka komissio on sisällyttänyt muutettuun ehdotukseensa Neuvosto hyväksyi seuraavat Euroopan parlamentin esittämät tarkistukset sisällöllisesti, vaikkakaan ei esitetyssä sanamuodossa: - Tarkistus 1, jonka tarkoituksena on lisätä asetukseen kansallisten lainsäädäntöjen vähittäistä lähentämistä koskeva uusi johdanto-osan kappale, joka on otettu yhteisen kannan johdanto-osan neljänteen kappaleeseen. - Tarkistus 14, jonka tarkoituksena on poistaa komission alkuperäisen ehdotuksen 4 artikla, jossa säädetään yhteisen kannan 3 artiklan 3 kohdan mukaiseen, säännöllisen kansainvälisen liikenteen yhteydessä harjoitettavaan kabotaasiliikenteeseen sovellettavasta oikeudellisesta säännöstöstä. Kabotaasiliikenteen harjoittaminen on yhteisen kannan 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti vastaanottavan jäsenvaltion niiden voimassa olevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten alaista, jotka koskevat lupia, tarjouspyyntömenettelyjä, liikennöitäviä yhteyksiä, säännöllisyyttä, jatkuvuutta, vuorovälejä ja reittejä. - Tarkistuksen 16 se osa, jossa säädetään, että komissio antaa asetuksen soveltamisesta kertomuksen neuvoston lisäksi myös parlamentille ja joka on sisällytetty yhteisen kannan 13 artiklaan. 2. Euroopan parlamentin esittämät tarkistukset, joita neuvosto ei ole hyväksynyt ja joita komissio ei ole sisällyttänyt muutettuun ehdotukseensa Tarkistukset, joita neuvosto ei hyväksynyt: - Tarkistukset 2 ja 3, joissa ehdotetaan kahden johdanto-osan kappaleen lisäämistä asetukseen, joista toisen tarkoituksena on pyrkiä estämään viidentoista erilaisen kansallisen kabotaasiliikennesäännöstön syntyminen ja toisen muistuttaa, että maantieliikenteen henkilökuljetusten vapauttamisen ja asteittaisen yhdenmukaistamisen on tapahduttava samanaikaisesti. Neuvosto katsoo, että edellä mainitut tavoitteet on jo otettu huomioon muissa johdanto-osan kappaleissa ja yhteisen kannan artiklaosassa. - Tarkistus 4, jonka tarkoituksena on ajoneuvojen käyttöasteen optimointia koskevan uuden johdanto-osan kappaleen lisääminen asetukseen. Neuvosto katsoo, että ottaen huomioon asetuksen tarkoituksen kyseinen tarkistus ei ole aiheellinen. - Tarkistus 5, jossa ehdotetaan asetukseen lisättäväksi johdanto-osan kappale käyttäjien oikeudesta valita liikennemuoto sillä ehdolla, että noudatetaan yhteisen liikennepolitiikan mukaista tavoitetta tieliikenteen vähentämisestä. Neuvosto muistuttaa, että linja-autoliikenteen vähentäminen ei kuulu yhteisen liikennepolitiikan tavoitteisiin. - Tarkistus 6, jonka tarkoituksena on lisätä asetukseen johdanto-osan kappale säännöllisen linja-autoliikenteen yleisestä saatavuudesta. Neuvosto katsoo, että mainittu kysymys olisi hoidettava yhteisön erityislainsäädännön puitteissa. - Tarkistus 7, jonka tarkoituksena on lisätä asetukseen johdanto-osan kappale, jossa muistutetaan komission aikomuksista laajentaa asetuksen soveltamisalaa. Neuvosto katsoo, ettei mainittua muistutusta ole syytä esittää asetuksessa. - Tarkistukset 8 ja 9, joiden tarkoituksena on lisätä asetukseen kaksi uutta johdanto-osan kappaletta, toinen kabotaasiliikenteeseen sovellettavista yhteisistä säännöistä, riippumatta siitä, suorittaako palvelun vastaanottavaan jäsenvaltioon sijoittautunut tai sinne sijoittumaton yritys, ja toinen kabotaasiliikenteeseen sovellettavien säännösten yhdenmukaistamisesta. Neuvosto huomauttaa, että kyseiset tarkistukset eivät ole enää tarpeen, koska yhteisessä kannassa rajoitutaan kabotaasiliikenteen sallimiseen säännöllisen kansainvälisen liikenteen yhteydessä harjoitettavana säännöllisenä liikenteenä, ja että tällaiseen kabotaasiliikenteeseen sovelletaan vastaanottavan jäsenvaltion kansallista lainsäädäntöä (ks. yhteisen kannan 4 artiklan 2 kohta). - Tarkistus 10, jonka tarkoituksena on lisätä asetukseen uusi johdanto-osan kappale siitä, että kabotaasiliikennettä harjoittavilla yrityksillä on oltava edustaja tai että niiden on nimettävä edustaja vastaanottavan jäsenvaltion alueella. Neuvosto katsoo, että mainittu säännös ei ole sopusoinnussa palvelujen vapaan tarjoamisen kanssa. - Tarkistus 11, jonka tarkoituksena on täsmentää 1 artiklassa, että sijoittautumisjäsenvaltio on se valtio, jossa on liikenteenharjoittajan päätoimipaikka tai kotipaikka. Neuvosto katsoo tämän markkinoille pääsyn ehdon täyttymiseksi riittävän, että liikenteenharjoittajalla edellytetään olevan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 684/92 mukainen yhteisön lupa, sellaisena kuin asetus on muutettuna asetuksella, joka julkaistaan samassa Euroopan yhteisöjen virallisen lehden numerossa kuin tämä asetus. - Tarkistus 12, jonka tarkoituksena on 2 artiklan 2 kohdassa olevan "säännöllisen erityisliikenteen" määritelmän laajentaminen. Neuvosto muistuttaa, että määritelmä on sama kuin asetuksessa (ETY) N:o 684/92, sellaisena kuin se tulee olemaan muutettuna (ks. edellä), sillä linja-autolla suoritettavien eri liikennepalvelujen määritelmien olisi oltava samat kuin kansainvälisen liikenteen yhteydessä käytetyt määritelmät. - Tarkistuksen 13 se osa, jossa ehdotetaan soveltamisalan ulkopuolelle jätettäväksi yhteisen kannan mukaisen säännöllisen kaupunki- ja seutuliikenteen lisäksi myös alueliikenne siihen asti, kunnes on yhdenmukaistettu liikennelupavaatimukset, joihin liittyy maanteiden henkilöliikenteessä harjoitettavalle kabotaasiliikenteelle asetettuja julkisen palvelun velvoitteita. Neuvosto katsoo, että jos alueellinen kabotaasiliikenne jätetään soveltamisalan ulkopuolelle, asetuksen tavoite menettää merkitystään huomattavasti. - Tarkistuksen 13 se osa, jonka tarkoituksena on jättää soveltamisalan ulkopuolelle säännöllisen kansainvälisen liikenteen yhteydessä harjoitettu kabotaasiliikenne tietyillä maantieteellisillä alueilla, joista on jo säädetty yhteisön lainsäädännössä. Neuvosto katsoo, että säännös olisi liian rajoittava ja sen valvonta olisi erittäin hankalaa. - Tarkistus 15, jonka tarkoituksena on pyytää komissiota toimittamaan neuvoston lisäksi myös parlamentille tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan kabotaasiliikenteen toteuttamista koskevat kaikki tilastotiedot. Neuvosto muistuttaa, että kertomus tämän asetuksen täytäntöönpanosta, joka komission on annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhteisen kannan 13 artiklan mukaisesti, laaditaan kyseisten tilastotietojen perusteella. - Tarkistuksen 16 se osa, jonka tarkoituksena on lisätä 13 artiklaan kohta, jossa komissiota kehotetaan esittämään Euroopan parlamentille ja neuvostolle 31 päivään joulukuuta 1996 mennessä kertomus Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen kumoaman asetuksen soveltamisen tuloksista ja säännöllisen liikenteen toiminnasta jäsenvaltioissa. Neuvosto, riipumatta siitä, että kyseinen päivämäärä on jo ohi, katsoo, että edellä mainittu komission kertomus ei ole tarpeen. - Tarkistuksen 16 se osa, jossa ehdotetaan, että yhteisen kannan 13 artiklan mukaisesti komission kertomuksessa käsitellään myös asetuksen soveltamisalan laajentamisen aiheellisuutta ja että komissio esittää siinä mahdollisesti kertomuksen päätelmille perustuvan ehdotuksen. Neuvosto katsoo, että koska yhteisessä kannassa on jo laajennettu asiassa aikaisemmin sovelletun yhteisön lainsäädännön soveltamisalaa, ei ole syytä kehottaa komissiota esittämään edellä mainittua ehdotusta. (1) EYVL N:o C 60, 29.2.1996, s. 10. (2) EYVL N:o C 380, 16.12.1996, s. 35. (3) EYVL N:o C 30, 30.1.1997, s. 40. (4) EYVL N:o C 124, 21.4.1997, s. 73. (5) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2454/92, annettu 23 päivänä heinäkuuta 1992, edellytyksistä, joilla muut kuin jäsenvaltiosta olevat liikenteenharjoittajat voivat harjoittaa kansallista maanteiden henkilöliikennettä jäsenvaltiossa (EYVL N:o L 251, 29.8.1992, s. 1). (6) Kok. I, 1994, s. 2081. (7) EYVL N:o L 18, 21.1.1997, s. 1.