viinejä, tislattuja alkoholijuomia ja maataloustuotteita koskevista Euroopan unionin maantieteellisistä merkinnöistä, maataloustuotteiden laatujärjestelmistä, asetusten (EU) N:o 1308/2013, (EU) 2017/1001 ja (EU) 2019/787 muuttamisesta sekä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 kumoamisesta

Laadukkaiden maataloustuotteiden tuotanto on Euroopan maatalouden vahvuus, mutta maantieteellisiä merkintöjä on rekisteröity vaihteleva määrä eri puolilla unionia. Tässä kuvastuvat erilaiset lähtökohdat ja kokemukset jäsenvaltioiden gastronomisen ja kulttuuriperinnön säilyttämisessä. Maantieteellisten merkintöjen tarkistuksessa olisi kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, että kannustettaisiin lisäämään merkintöjen käyttöä sellaisissa jäsenvaltioissa, joissa maantieteellisiä merkintöjä ei hyödynnetä riittävästi. Maantieteelliset merkinnät palkitsevat tuottajia heidän pyrkimyksistään tuottaa monipuolisesti laatutuotteita, mikä puolestaan voi hyödyttää maaseudun taloutta. Tämä pitää erityisesti paikkansa epäsuotuisilla alueilla, vuoristoalueilla ja syrjäisillä alueilla, joilla maatalouden osuus taloudesta on suuri, tuotantokustannukset korkeat ja haittoja paljon. Tavoitteena on myös lisätä maantieteellisten merkintöjen käyttöä jäsenvaltioissa, joissa maantieteellisiä merkintöjä on rekisteröity vähän, jotta määrä nousisi niissä unionin keskiarvoon.

•Miten voidaan parhaiten toteuttaa tuottajien perusoikeus siihen, että heidän maantieteellisten merkintöjensä teollis- ja tekijänoikeudet suojataan? Tuottajilla, joilla on hallussaan aineetonta omaisuutta oleva maantieteellinen merkintä, on oikeus saada merkintä suojatuksi, ja unioni pyrkii tähän mahdollisimman tehokkaasti ja tuloksellisesti, myös nykyään, kun internetin käyttö on lisääntynyt.

Unionin maantieteellisten merkintöjen järjestelmä on moitteeton, mutta politiikan arviointi ja vaikutustenarviointi ovat osoittaneet, että parantamisen varaakin on. Erityisesti olisi kehitettävä maantieteellisten merkintöjen järjestelmää, joka on keskeisessä asemassa korkealaatuisten elintarvikkeiden tarjonnassa ja kulttuuri-, gastronomisen ja paikallisen perinnön suojelemisessa kaikkialla unionissa. Keskiössä ovat seuraavat kysymykset:

Maantieteellisillä merkinnöillä (GI) yksilöidään tuotteita, joiden laatu, ominaispiirteet tai maine johtuvat niiden maantieteelliseen alkuperäpaikkaan liittyvistä luonnollisista ja inhimillisistä tekijöistä. Maantieteelliset merkinnät ovat teollis- ja tekijänoikeuksia, joiden tarkoituksena on edistää reilua kilpailua tuottajien välillä estämällä nimen vilpillinen käyttö sekä petolliset ja vilpilliset käytänteet. Maantieteelliset merkinnät takaavat aitouden kuluttajille ja erottavat tuotteen markkinoilla ja varmistavat siten korkean hintatason myynnissä ja viennissä. Maantieteelliset merkinnät on tunnustettu kansainvälisesti vuodesta 1883 alkaen. Unioni ryhtyi suojaamaan niitä asteittain, alkaen 1970-luvulta (viini) aina vuoteen 1992 (maataloustuotteet ja elintarvikkeet) saakka. Rekisterit saatiin valmiiksi vuonna 2020. EU:n maantieteellisten merkintöjen rekisteri sisältää nykyisin lähes 3 500 viinien, tislattujen alkoholijuomien, maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden nimeä.

Unioni on asetuksilla (EU) N:o 1308/2013, (EU) 2019/787 ja (EU) N:o 1151/2012 ottanut käyttöön kattavan järjestelmän tiettyjen tuotteiden nimien suojaamiseksi tuotteiden maantieteelliseen alkuperään sekä maataloustuotteiden, viinien ja tislattujen alkoholijuomien alan perinteiseen taitotietoon liittyvien ainutlaatuisten ominaisuuksien edistämiseksi. Jäsenvaltiot eivät näin ollen voi toimia yksittäin tämän politiikkatavoitteen saavuttamiseksi. Nykyistä maantieteellisten merkintöjen järjestelmää voidaan lujittaa ainoastaan unionin tason toimilla eli tarkistamalla näitä asetuksia.

Komissio sitoutui Pellolta pöytään -strategiassa tukemaan siirtymistä kestävään elintarvikejärjestelmään maantieteellisten merkintöjen lainsäädäntökehyksen lujittamiseksi ja tarvittaessa erityisten kestävyyskriteerien sisällyttämiseksi siihen. Maantieteelliset merkinnät mainitaan myös, kun tavoitteena on edistää viljelijöiden ja tuottajaryhmien asemaa arvoketjussa paremmilla säännöillä. Pellolta pöytään -toimintasuunnitelmassa mainitaan muita aloitteita, jotka vaikuttavat maantieteellisillä merkinnöillä varustettuihin tuotteisiin. Erityisesti siinä mainitaan kestävien elintarvikejärjestelmien lainsäädäntökehys, joka on määrä esittää vuonna 2023. Nyt käsiteltävänä oleva maantieteellisiä merkintöjä koskeva aloite sisällytettiin komission vuoden 2021 työohjelmaan osana REFIT-aloitteita, ja se liittyy Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaan.

Unionin lainsäädännössä on säädetty alkuperänimitysten ja maantieteellisten merkintöjen suojasta viinin osalta 1970-luvun alusta, tislattujen alkoholijuomien osalta vuodesta 1989 sekä maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden osalta vuodesta 1992. Taitotiedostaan tunnetut tuottajat voivat rekisteröidä tietyllä maantieteellisellä alueella tuote-eritelmän mukaisesti tuottamiensa tuotteiden nimet, joilla on arvoa. Ehdotus on yhdenmukainen maantieteellisiä merkintöjä koskevien voimassa olevien säännösten kanssa. Sen tavoitteena on parantaa nykyisiä säännöksiä ja säätää yksinkertaistetuista ja virtaviivaistetuista säännöistä samalla kun vahvistetaan tiettyjä maantieteellisten merkintöjen suojan osatekijöitä, erityisesti lisäämällä tuottajaryhmien vaikutusmahdollisuuksia ja parantamalla suojan tasoa internetissä. Sillä kannustetaan maantieteellisten merkintöjen tuottajaryhmiä sisällyttämään tuote-eritelmiin vapaaehtoisesti vaatimuksia paremmista taloudellisista, yhteiskunnallisista ja ympäristöllisistä kestävyystuloksista. Komissiolle annetaan rekisteröintien laadun ja hakemusten käsittelyn parantamiseksi valtuudet käyttää viraston teknistä apua hakemusten tutkimiseen mutta sillä säilytetään maantieteellisten merkintöjen rekisteröinti ja yleinen vastuu maantieteellisiä merkintöjä koskevasta politiikasta.

•Tuottajaryhmillä on keskeinen rooli maantieteellisten merkintöjen ja aitojen perinteisten tuotteiden järjestelmän täytäntöönpanossa. Arvioinnissa todettiin kuitenkin, että tehtävät, joita niillä on oikeus hoitaa, ovat hyvin erilaiset eri alojen ja jäsenvaltioiden välillä, sillä tuottajaryhmät on määritelty unionin tasolla ainoastaan maatalouselintarvikealalla mutta ei viinien ja tislattujen alkoholijuomien aloilla.

Maantieteellisten merkintöjen ja aitojen perinteisten tuotteiden tavoitteet on yleisesti ottaen saavutettu tehokkaasti. Politiikkaan liittyy monia mahdollisia etuja sidosryhmille, kuten kohtuullisen tuoton ja tuottajien välisen reilun kilpailun varmistaminen. Edut eivät kuitenkaan ole välttämättä samoja kaikissa jäsenvaltioissa. Keskeisiä rajoitteita ovat kuluttajien vähäinen tietoisuus ja tietämys politiikasta joissakin jäsenvaltioissa ja tietyt puutteet valvonnassa arvoketjun loppupäässä. Muut keskiössä olevat poliittiset tavoitteet – maantieteellisten merkintöjen kunnioittaminen teollis- ja tekijänoikeuksina ja sisämarkkinoiden eheys sekä aitojen perinteisten tuotteiden tuottajien auttaminen perinteisten tuotantomenetelmien ja reseptien turvaamisessa – on yleisesti saavutettu.

Unionissa suojattuja maantieteellisiä merkintöjä ja aitoja perinteisiä tuotteita koskevaa unionin politiikkaa on arvioitu. Arvioinnin havainnot julkaistiin 21. joulukuuta 2021 komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa. Arviointi kattoi yhteensä lähes 3 400 maantieteellistä merkintää ja 64 aitoa perinteistä tuotetta, jotka ovat peräisin jäsenvaltioista. Tarkoituksena oli arvioida, missä määrin maantieteellisten merkintöjen ja aitojen perinteisten tuotteiden politiikka on saavuttanut tavoitteensa. Arvioinnissa tarkasteltiin maantieteellisiä merkintöjä ja aitoja perinteisiä tuotteita koskevan kehyksen vaikuttavuutta, tehokkuutta, merkityksellisyyttä, johdonmukaisuutta ja lisäarvoa unionin tasolla.

•Viinin maantieteelliset merkinnät – Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta.

Maantieteellisiä merkintöjä koskevaa politiikkaa on sovellettava jäsenvaltioissa sellaisenaan. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus on asianmukainen väline maantieteellisten merkintöjen järjestelmän tarkistamiseksi ottaen huomioon, että nykyisin voimassa oleva lainsäädäntö koostuu seuraavista:

Siltä osin kuin kyseessä ovat kansallisen menettelyn keskeisimmät vaikeudet, esille nousi kaksi tärkeää tekijää. Ensinnäkin se, että tuottajat saataisiin yhdistämään voimansa ja toimimaan aktiivisessa organisaatiossa, vaikuttaa vaikealta ajan ja resurssien rajallisuuden vuoksi. Tuottajat saattavat olla haluttomia tekemään varhaisen vaiheen yhteistyötä maantieteellisen merkinnän rekisteröinnissä ja voivat olla eri mieltä siitä, miten tuotantoprosessi pitäisi määritellä tuote-eritelmässä. Tuottajilla on myös vaikeuksia tuote-eritelmän laatimisessa: on vaikea kerätä näyttöä siitä, että tuote täyttää maantieteellisen merkinnän vaatimukset, tuotteen erityispiirteet kuvataan epäselvästi, ei tiedetä tarkkaan, mitä tietoja tarvitaan jne.

Vaikka asiantuntijat suhtautuivat myönteisesti menettelyjen yksinkertaistamiseen ja hallinnollisen taakan keventämiseen, he totesivat myös, että maantieteellisiä merkintöjä koskevien hakemusten tutkiminen perusteellisesti ja tarkkaan on tärkeämpää kuin menettelyn nopeus. Useat asiantuntijat kannattivat menettelysääntöjen parempaa yhdenmukaistamista kaikilla aloilla ja kannattivat parempaa ohjeistusta ja tiedonvaihtoa, jotta voidaan helpottaa parhaiden käytänteiden levittämistä. Samoin tietoteknisestä sovelluksesta haluttiin toimivampi.

Kestävyyden osalta ajateltiin lähtökohtaisesti, ettei maantieteellisten merkintöjen tuottajille tulisi asettaa kestävyyttä koskevia vaatimuksia, mutta kestävyyteen tulisi kannustaa ja siihen tulisi antaa neuvoja ja apua. Kestävyyttä koskevat nykyiset käytänteet on tunnustettava ja niitä on edistettävä. Jäsenvaltioiden asiantuntijat korostivat erityisesti kestävyysvaatimusten asteittaisen käyttöönoton merkitystä. Tarvitaan lisää tukea (esim. kestävyyssertifiointi, asiaankuuluvat investoinnit) ja muita kannustimia (esim. ensisijaisuus rahoituksen saannissa) sekä tiedotus- ja menekinedistämistoimia. Ravitseviin elintarvikkeisiin ja terveelliseen ruokavalioon liittyvien huolenaiheiden osalta pääarvio oli, että keskittyminen ravintoarvoihin ja ruokavaliotarpeisiin ei saisi heikentää maantieteellisten merkintöjen alkuperäistä käsitettä eli laatua, joka saavutetaan inhimillisten tekijöiden ja luonnollisten tekijöiden toimiessa keskinäisessä vuorovaikutuksessa tietyllä maantieteellisellä alueella.

Vaikutustenarvioinnissa on päätelty, että toinen vaihtoehto on paras. Kyseinen vaihtoehto saa suurimman pistemäärän vertailtaessa kustannuksia ja hyötyjä maantieteellisten merkintöjen tuottajien kannalta. Tuottajat hyötyvät nopeammasta ja paremmasta suojasta, ja kustannukset, jotka liittyvät erityisesti rekisteröintimenettelyn kestoon ja tarvittaviin resursseihin, pienenevät. Jos maantieteellisen merkinnän tuottajaryhmä sisällyttäisi kestävyyskriteerit vapaaehtoisesti tuote-eritelmään, vaatimusten noudattamisesta ja sertifioinnista aiheutuvat kustannukset kasvaisivat, mutta tämä voitaisiin osittain korvata maaseudun kehittämispolitiikan tukitoimenpiteillä. Näin voitaisiin vastata kuluttajien odotuksiin siitä, että tuotteissa otetaan kestävyysnäkökohdat kunnianhimoisella tavalla huomioon.

Euroopan unionin perusoikeuskirjan (17 artiklan 2 kohta) mukaan unionilla on velvollisuus suojella teollis- ja tekijänoikeuksia. Suunnitelluilla toimenpiteillä luodaan paremmat edellytykset maantieteellisten merkintöjen suojaamiselle ja vähennetään maantieteellisten merkintöjen nimien väärinkäytön, jäljittelyn ja mielleyhtymien riskiä, millä edistetään tuottajien tulojen turvaamista. Menettelysääntöjä koskevan yhdenmukaisemman lähestymistavan on tarkoitus johtaa tehokkaampaan rekisteröintimenettelyyn: rekisteröintiajat lyhenevät, tuottajille aiheutuva rasite kevenee ja rekisteröintimenettelyt ovat laadukkaampia. Näin noudatettaisiin komission velvoitetta käsitellä maantieteellisiä merkintöjä koskevat hakemukset puolueettomasti, oikeudenmukaisesti ja kohtuullisessa ajassa.

Ehdotetulla asetuksella yksinkertaistetaan maantieteellisten merkintöjen hallinnointia säätämällä, että kaikilla aloilla on käytössä yksi yhtenäinen menettely- ja valvontasääntöjen kokonaisuus. Sillä myös yhdenmukaistetaan suojaa koskevat säännökset kaikilla aloilla. Näin varmistetaan johdonmukaisuus ja sidosryhmien on helpompi saada käsitys maantieteellisten merkintöjen järjestelmästä.

Yleisissä säännöksissä selitetään, että maantieteellisten merkintöjen järjestelmän tavoitteena on luoda yhtenäinen ja yksinomainen järjestelmä sellaisten viinien, tislattujen alkoholijuomien ja maataloustuotteiden nimien suojaamiseksi, joilla on tuotantopaikkaan liittyviä ominaispiirteitä, ominaisuuksia ja mainetta. [LS: Yleisissä säännöksissä säädetään soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden luokittelusta. Niissä esitetään myös tässä osastossa nimenomaisesti käytettyjen ilmaisujen määritelmät.

viinejä, tislattuja alkoholijuomia ja maataloustuotteita koskevista Euroopan unionin maantieteellisistä merkinnöistä, maataloustuotteiden laatujärjestelmistä, asetusten (EU) N:o 1308/2013, (EU) 2017/1001 ja (EU) 2019/787 muuttamisesta sekä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 kumoamisesta

Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä asetuksessa säädetyt edellytykset. Tässä luvussa selvennetään myös siirtymäsääntöjä, erityisesti sitä, että ennen asetuksen voimaantuloa jätettyjen hakemusten on oltava niiden sääntöjen mukaisia, joita sovellettiin ennen asetuksen voimaantuloa. Asetuksen voimaantulopäiväksi määritellään […] päivä sen jälkeen, kun asetus on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaan sisältyi oikeudenmukaisen, terveyttä edistävän ja ympäristöä säästävän elintarvikejärjestelmän suunnittelu (”Pellolta pöytään”) osana politiikkoja, joilla unionin taloutta muutetaan kestävän tulevaisuuden turvaamiseksi.

(2) Komission 20 päivänä toukokuuta 2020 antamassa tiedonannossa Pellolta pöytään ‑strategia – Oikeudenmukaista, terveyttä edistävää ja ympäristöä säästävää elintarvikejärjestelmää varten peräänkuulutettiin siirtymistä kestäviin elintarvikejärjestelmiin sekä kehotettiin lujittamaan maantieteellisiä merkintöjä koskevaa lainsäädäntökehystä ja sisällyttämään siihen tarvittaessa erityisiä kestävyyskriteerejä. Tiedonannossa komissio sitoutui siihen, että muiden toimijoiden ohella maantieteellisillä merkinnöillä varustettujen tuotteiden tuottajien, heidän muodostamiensa osuuskuntien ja tuottajajärjestöjen asemaa vahvistettaisiin elintarvikeketjussa.

(3) Komissio sitoutui 25 päivänä marraskuuta 2020 antamassaan tiedonannossa Kaikki irti EU:n innovointipotentiaalista – Teollis- ja tekijänoikeuksia koskeva toimintasuunnitelma EU:n elpymisen ja palutumiskyvyn tueksi tarkastelemaan keinoja vahvistaa, nykyaikaistaa, sujuvoittaa ja valvoa tehokkaammin maataloustuotteiden, viinien ja tislattujen alkoholijuomien maantieteellisiä merkintöjä.

(4) Viinin, tislattujen alkoholijuomien ja maataloustuotteiden tuotannon laatu ja moninaisuus unionissa on unionin tuottajille yksi unionin merkittävistä kilpailuetua aikaansaavista vahvuuksista ja edistää merkittävästi unionin elävää kulttuuri- ja ruokaperinnettä. Tämä on unionin tuottajien taitojen ja määrätietoisuuden ansiota, sillä he ovat pitäneet perinteet hengissä uusien tuotantotapojen ja materiaalien kehittymisen ohella.

(5) Unionin kansalaiset ja kuluttajat haluavat yhä useammin ostaa laatutuotteita ja perinteisiä tuotteita. He haluavat myöskin säilyttää unionin maataloustuotannon monipuolisena. Tämä luo kysyntää viinille, tislatuille alkoholijuomille ja maataloustuotteille, joilla on tunnistettavia, erityisesti tiettyyn maantieteelliseen alkuperään liittyviä ominaispiirteitä.

(6) Luonnollisten henkilöiden suojelu henkilötietoja käsiteltäessä on perusoikeus. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2018/1725 säädetään luonnollisten henkilöiden suojelusta unionin toimielinten, elinten ja laitosten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta. Komission ja jäsenvaltioiden roolit henkilötietojen käsittelyssä niiden toimivaltaan kuuluvissa menettelyissä on määriteltävä selkeästi, jotta voidaan varmistaa tietosuojan korkea taso. Henkilötietojen käsittely on lainmukaista, kun se on tarpeen yleistä etua koskevien tehtävien suorittamiseksi. Maantieteellisten merkintöjen ja aitojen perinteisten tuotteiden rekisteröintiä, muuttamista tai peruuttamista koskevat, tämän asetuksen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/787 mukaiset menettelyt olisi toteutettava asianmukaisesti. Jotta näitä menettelyjä hallinnoitaisiin moitteettomasti, maantieteellisten merkintöjen ja aitojen perinteisten tuotteiden rekisteröinti-, muutos- ja peruuttamismenettelyjen yhteydessä on tarpeen käsitellä viittauksia rekisteröinti-, muutos- tai peruuttamishakemusten esittäjiin, vastaväitteiden esittäjiin, siirtymäkausien edunsaajiin sekä tiettyihin viralliseen valvontaan kuuluvia tehtäviä hoitaviin elimiin ja luonnollisiin henkilöihin. Lisäksi nämä menettelyt ovat luonteeltaan julkisia. Avoimuus on tarpeen, jotta toimijoiden välinen kilpailu olisi reilua ja näihin menettelyihin liittyvät yksityiset ja julkiset taloudelliset edut tulisivat julkisesti esille. Jotta henkilötietoja tulisi esille mahdollisimman vähän, asiaan liittyvien menettelyjen aikana toimitettavien asiakirjojen osalta olisi mahdollisuuksien mukaan vältettävä vaatimuksia henkilötietojen toimittamisesta. Komission ja jäsenvaltioiden saattaa kuitenkin olla tarpeen käsitellä tietoja, jotka sisältävät henkilötietoja, kuten henkilöiden nimiä ja yhteystietoja. Näissä puitteissa, yleisen edun vuoksi ja asetuksen (EU) 2018/1725 mukaisesti komission ja jäsenvaltioiden olisi voitava käsitellä tällaisia henkilötietoja sekä ilmaista tai julkistaa ne, jos se on tarpeen, jotta voidaan yksilöidä hakijat rekisteröinti-, muutos- tai peruuttamismenettelyssä, vastaväitteen esittäjät vastaväitemenettelyssä, rekisteröidyn nimen suojasta poikkeamista varten myönnetyn siirtymäkauden edunsaajat tai tuote-eritelmän noudattamisen tarkastamiseen valtuutetut elimet.

(7) Asetuksen (EU) 2018/1725 soveltamiseksi komissio on se viranomainen, jossa henkilötietojen omistajat voivat harjoittaa asiaan liittyviä oikeuksia lähettämällä huomautuksia, esittämällä kysymyksiä, tuomalla esille huolenaiheita tai tekemällä valituksen henkilötietojen keräämisestä ja käytöstä. Sen vuoksi olisi selvennettävä, että komissiota pidetään asetuksessa (EU) 2018/1725 tarkoitettuna rekisterinpitäjänä, kun käsitellään henkilötietoja menettelyissä, joista komissio on vastuussa tämän asetuksen, asetuksen (EU) N:o 1308/2013, asetuksen (EU) 2019/787 ja niiden nojalla annettujen säännösten nojalla.

(8) Henkilötietojen käsittelyyn, jonka jäsenvaltiot suorittavat asianomaisten menettelyjen yhteydessä, sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2016/679. Mainitun asetuksen soveltamiseksi jäsenvaltioiden viranomaiset ovat niitä viranomaisia, joissa henkilötietojen omistajat voivat harjoittaa asiaan liittyviä oikeuksia lähettämällä huomautuksia, esittämällä kysymyksiä, tuomalla esille huolenaiheita tai tekemällä valituksen henkilötietojen keräämisestä ja käytöstä. Sen vuoksi olisi selvennettävä, että jäsenvaltioita pidetään asetuksessa (EU) 2016/679 tarkoitettuina rekisterinpitäjinä, kun käsitellään henkilötietoja menettelyissä, joista jäsenvaltiot ovat vastuussa tämän asetuksen, asetuksen (EU) N:o 1308/2013, asetuksen (EU) 2019/787 ja niiden nojalla annettujen säännösten nojalla.

(9) Unionin alueilla suojattuihin nimiin liittyvien teollis- ja tekijänoikeuksien yhdenmukaisen hyväksymisen ja suojelemisen varmistaminen kaikkialla unionissa on ensisijainen tavoite, johon voidaan päästä tehokkaasti ainoastaan unionin tasolla. Maantieteelliset merkinnät, joilla suojataan sellaisten viinien, tislattujen alkoholijuomien ja maataloustuotteiden nimiä, joilla on tuotantopaikkaan liittyviä ominaispiirteitä, ominaisuuksia tai mainetta, kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi on tarpeen luoda yhtenäinen ja yksinomainen maantieteellisten merkintöjen järjestelmä. Maantieteelliset merkinnät ovat kollektiivinen oikeus, joka kuuluu kaikille nimetyllä alueella toimiville tuottajille, jotka haluavat noudattaa tuote-eritelmää. Yhteisvoimin toimivilla tuottajilla on enemmän valtaa kuin yksittäisillä tuottajilla, ja he kantavat kollektiivisen vastuun maantieteellisten merkintöjensä hallinnoinnista, mukaan lukien vastaaminen yhteiskunnan vaatimuksiin kestävään tuotantoon perustuvista tuotteista. Maantieteellisten merkintöjen käyttö palkitsee tuottajia oikeudenmukaisesti heidän pyrkimyksistään tuottaa erilaisia laatutuotteita. Samalla tämä voi hyödyttää maaseudun taloutta, erityisesti alueilla, joilla on luonnonoloista johtuvia tai muita erityisrajoitteita, kuten vuoristoalueilla ja syrjäisimmillä alueilla, joilla maatalousala muodostaa merkittävän osan taloudesta ja tuotantokustannukset ovat korkeat. Näin laatujärjestelmillä voidaan edistää ja täydentää maaseudun kehittämispolitiikkaa sekä yhteisen maatalouspolitiikan, jäljempänä ’YMP’, markkina- ja tulotukipolitiikkaa. Erityisesti niillä voidaan tukea maatalouden kehitystä, varsinkin epäsuotuisilla alueilla. Unionin kehys, jolla suojataan maantieteellisiä merkintöjä mahdollistamalla merkintöjen rekisteröiminen unionin tasolla, helpottaa maatalousalan kehitystä, sillä tuloksena olevalla yhtenäisemmällä lähestymistavalla varmistetaan reilu kilpailu näillä merkinnöillä varustettujen tuotteiden tuottajien välillä ja lisätään kuluttajien luottamusta näihin tuotteisiin. Maantieteellisten merkintöjen järjestelmän tarkoituksena on antaa kuluttajille mahdollisuus tehdä tietoon perustuvia ostopäätöksiä. Tuotteessa olevien merkintöjen ja mainonnan avulla he saavat oikean tiedon siitä, mitä tuotteita on markkinoilla. Maantieteelliset merkinnät ovat teollis- ja tekijänoikeuksia, jotka auttavat toimijoita ja yrityksiä hyödyntämään aineetonta omaisuuttaan. Jotta voitaisiin välttää epäreilujen kilpailuedellytysten syntyminen ja tukea sisämarkkinoita, kaikille tuottajille, myös kolmansien maiden tuottajille, olisi annettava mahdollisuus käyttää rekisteröityä nimeä ja pitää maantieteellisillä merkinnöillä nimettyjä tuotteita kaupan kaikkialla unionissa ja sähköisessä kaupassa edellyttäen, että kyseinen tuote täyttää sitä koskevan eritelmän mukaiset vaatimukset ja tuottaja kuuluu valvontajärjestelmän piiriin. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EU) N:o 1308/2013, (EU) 2019/787 ja (EU) N:o 1151/2012 täytäntöönpanosta saatujen kokemusten perusteella on tarpeen ratkaista tietyt oikeudelliset kysymykset, selkiyttää ja yksinkertaistaa joitakin sääntöjä sekä virtaviivaistaa menettelyjä.

(10) Jotta noudatettaisiin kansainvälisessä (eli Maailman kauppajärjestön) kehyksessä sovellettua maataloustuotteiden määritelmää, maantieteellisten merkintöjen osalta olisi säädettävä yhdistetyn nimikkeistön käytöstä.

(11) Unioni on jo jonkin aikaa pyrkinyt yksinkertaistamaan yhteisen maatalouspolitiikan sääntelykehystä. Samaa lähestymistapaa olisi noudatettava maantieteellisiä merkintöjä koskevissa asetuksissa kyseenalaistamatta kunkin alan ominaispiirteitä. Pitkällisten rekisteröinti- ja muutosmenettelyjen yksinkertaistamiseksi olisi vahvistettava viinin, tislattujen alkoholijuomien ja maataloustuotteiden maantieteellisiä merkintöjä koskevat yhdenmukaistetut menettelysäännöt yhdessä säädöksessä, säilyttäen samalla tuotekohtaiset säännökset viinin osalta asetuksessa (EU) N:o 1308/2013 ja tislattujen alkoholijuomien osalta asetuksessa (EU) 2019/787 sekä vahvistaen ne maataloustuotteiden osalta tässä asetuksessa. Jäsenvaltioiden ja komission olisi toteutettava menettelyt, jotka koskevat unionista peräisin olevien maantieteellisten merkintöjen rekisteröintiä, tuote-eritelmän muutoksia ja rekisteröinnin peruuttamista, mukaan lukien vastaväitemenettelyt. Jäsenvaltioiden ja komission olisi vastattava eri vaiheista kussakin menettelyssä. Jäsenvaltioiden olisi vastattava menettelyn ensimmäisestä vaiheesta, jossa hakemus vastaanotetaan tuottajaryhmältä ja se arvioidaan, toteutetaan kansallinen vastaväitemenettely ja arvioinnin tulokset huomioon ottaen toimitetaan hakemus komissiolle. Komission olisi vastattava hakemuksen tutkimisesta menettelyn toisessa vaiheessa, mukaan lukien maailmanlaajuisen vastaväitemenettelyn toteuttaminen, ja maantieteelliselle merkinnälle mahdollisesti myönnettävää suojaa koskevan päätöksen tekemisestä. Maantieteelliset merkinnät olisi rekisteröitävä ainoastaan unionin tasolla. Jäsenvaltioilla olisi kuitenkin oltava mahdollisuus myöntää kansallisella tasolla siirtymäsuoja niin, ettei sillä ole vaikutusta unionin sisäiseen tai kansainväliseen kauppaan. Siirtymäsuojan olisi oltava voimassa siitä päivästä alkaen, jona komissiolle jätetään unionin tason rekisteröintiä koskeva hakemus. Tämän asetuksen mukaisen rekisteröinnistä syntyvän suojan olisi koskettava yhtä lailla kolmansien maiden maantieteellisiä merkintöjä, jotka täyttävät vastaavat perusteet ja jotka ovat suojattuja alkuperämaassaan. Komission olisi toteutettava vastaavat menettelyt kolmansista maista peräisin olevien maantieteellisten merkintöjen osalta.

(12) Jotta voidaan edistää siirtymistä kestävään elintarvikejärjestelmään ja vastata yhteiskunnan vaatimuksiin kestävistä, ympäristö- ja ilmastomyönteisistä, eläinten hyvinvoinnin varmistavista, resurssitehokkaista sekä yhteiskunnallisesti ja eettisesti vastuullisista tuotantomenetelmistä, maantieteellisten merkintöjen tuottajia olisi kannustettava noudattamaan kestävyysstandardeja, jotka ovat pakollisia käytäntöjä tiukempia ja menevät hyviä käytänteitä pidemmälle. Tällaiset erityisvaatimukset voitaisiin esittää tuote-eritelmässä.

(13) Jotta voidaan varmistaa johdonmukainen päätöksenteko kansallisessa menettelyssä jätettyjen suojaa koskevien hakemusten ja niihin kohdistuvien oikeudellisten valitusten osalta, komissiolle olisi ilmoitettava hyvissä ajoin ja säännöllisesti, kun kansallisissa tuomioistuimissa tai muissa elimissä aloitetaan menettely, joka koskee jäsenvaltion komissiolle toimittamaa rekisteröintihakemusta, ja sen lopullisista tuloksista. Samasta syystä, jos jäsenvaltio katsoo, että suojahakemuksen perustana oleva kansallinen päätös todennäköisesti mitätöidään kansallisen tuomioistuinmenettelyn seurauksena, sen olisi ilmoitettava tästä arviosta komissiolle. Jos jäsenvaltio pyytää hakemuksen unionin tason tutkimuksen keskeyttämistä, komissio olisi vapautettava velvoitteesta noudattaa tutkimukselle vahvistettua määräaikaa. Jotta hakijaa voitaisiin suojella haitantekotarkoituksessa nostetuilta kanteilta ja jotta hakija säilyttäisi oikeutensa saada nimi suojattua kohtuuajassa, vapautus olisi rajoitettava tapauksiin, joissa rekisteröintihakemus on mitätöity kansallisella tasolla välittömästi sovellettavalla mutta ei lainvoimaisella tuomioistuimen päätöksellä tai joissa jäsenvaltio katsoo, että hakemuksen pätevyyden riitauttavalla kanteella on pätevät perusteet.

(14) Jotta toimijat, joiden etuihin nimen rekisteröinti vaikuttaa, voivat jatkaa asianomaisen nimen käyttöä rajoitetun ajan 27 artiklassa säädetyn suojajärjestelmän vastaisesti, nimien käytölle olisi myönnettävä erityisiä poikkeuksia siirtymäkausien muodossa. Tällaiset siirtymäkaudet voidaan sallia myös tilapäisten vaikeuksien voittamiseksi ja pitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi eli sen varmistamiseksi, että kaikki tuottajat noudattavat tuote-eritelmää.

(15) Kaikissa jäsenvaltioissa on avoimuuden ja yhdenmukaisuuden varmistamiseksi tarpeen ottaa käyttöön suojattuina alkuperänimityksinä tai suojattuina maantieteellisinä merkintöinä rekisteröityjen maantieteellisten merkintöjen sähköinen unionin rekisteri ja ylläpitää sitä. Rekisterissä olisi oltava tietoa tarjolla kuluttajille ja kaupan alan ammattilaisille. Rekisterin olisi oltava tietojärjestelmään sisältyvä sähköinen tietokanta, ja sen olisi oltava julkinen.

(16) Unioni neuvottelee kauppakumppaniensa kanssa kansainvälisistä sopimuksista, joihin sisältyy alkuperänimitysten ja maantieteellisten merkintöjen suoja. Jotta suuri yleisö saisi helpommin tietoa kyseisillä kansainvälisillä sopimuksilla suojatuista nimistä ja erityisesti jotta näiden nimien suoja ja käytön valvonta voidaan varmistaa, kyseiset nimet voidaan merkitä maantieteellisten merkintöjen unionin rekisteriin. Jollei nimiä kansainvälisissä sopimuksissa erityisesti määritellä alkuperänimityksiksi, ne olisi merkittävä rekisteriin suojattuina maantieteellisinä merkintöinä.

(17) Sisämarkkinoiden optimaalisen toiminnan kannalta on tärkeää, että tuottajat ja muut asianomaiset toimijat, viranomaiset ja kuluttajat saavat nopeasti ja helposti käyttöönsä rekisteröityä suojattua alkuperänimitystä tai suojattua maantieteellistä merkintää koskevat tiedot. Näihin tietoihin olisi tarvittaessa sisällyttävä kansallisella tasolla hyväksytyn tuottajaryhmän yksilöivät tiedot.

(18) Maantieteellisten merkintöjen unionin rekisteriin sisällytetyille nimille olisi annettava suoja, jolla pyritään turvaamaan käytön reiluus ja estämään käytänteet, jotka ovat omiaan johtamaan kuluttajia harhaan. Maantieteellisten merkintöjen suojan lujittamiseksi ja väärennösten torjunnan tehostamiseksi alkuperänimitysten ja maantieteellisten merkintöjen suojaa olisi sovellettava myös internetin verkkotunnuksiin.