Osapuolten kokousten työjärjestykseen tehtävät muutokset voidaan hyväksyä yksimielisesti, ja jos yksimielisyyteen ei päästä, päätös tehdään annettujen äänten kahden kolmasosan enemmistöllä edellyttäen, että enemmistö on yli puolet kaikista osapuolista. Unionilla on osallistumis- ja äänioikeudet.

Sopimus on neuvoteltu elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) puitteissa. Euroopan unioni on kyseisen järjestön jäsen. FAO:n konferenssi hyväksyi sopimuksen 22. marraskuuta 2009 pidetyssä 36. istunnossaan päätöslauselmalla nro 12/2009 FAO:n peruskirjan XIV artiklan 1 kohdan nojalla. Sopimus tuli voimaan 5. kesäkuuta 2016, ja siihen kuuluu nykyisin 67 osapuolta.

Tätä lähestymistapaa sovelletaan nykyisin myös alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä ja unionin puolesta kyseisissä kokouksissa otettavaan kantaan.

Tähän päätökseen on sisällytetty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 säädetyt yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) periaatteet ja suuntaviivat, ja sen perustana on asetuksella (EY) N:o 1005/2008 perustettu laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskeva yhteisön järjestelmä. Siinä otetaan huomioon seuraavissa säädöksissä vahvistetut säännökset: yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009, ulkoisten kalastuslaivastojen kestävästä hallinnoinnista 12 päivänä joulukuuta 2017 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/2403, kalavarojen säilyttämisestä ja meriekosysteemien suojelemisesta teknisten toimenpiteiden avulla 20 päivänä kesäkuuta 2019 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1241 ja yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 404/2011.







Tässä päätöksessä otetaan huomioon myös EU:n seuraavien sopimusten mukaisesti tekemät kansainväliset sitoumukset: 10 päivänä joulukuuta 1982 tehty Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimus (UNCLOS), hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskeva, 4 päivänä elokuuta 1995 tehty Yhdistyneiden Kansakuntien sopimus (YK:n kalakantasopimus), kansainvälisten suojelu- ja hoitotoimenpiteiden noudattamisen edistämisestä aavalla merellä toimivien kalastusalusten osalta 24 päivänä marraskuuta 1993 tehty Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön sopimus (FAO:n sopimus) sekä muut asiaa koskevat monenväliset ja kahdenväliset sopimukset.

Tämä päätös vastaa tavoitteita, jotka on vahvistettu yhteisen kalastuspolitiikan ulkoista ulottuvuutta käsittelevässä komission tiedonannossa ja siihen liittyvissä neuvoston päätelmissä, valtameristä ja meristä annetuissa neuvoston päätelmissä sekä unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan komission yhteisestä tiedonannosta Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: valtamerten tulevaisuusohjelma annetuissa neuvoston päätelmissä, myös siltä osin, kuin kyseessä on yhteistyö kolmansien maiden kanssa satamavaltion toimenpiteitä koskevan sopimuksen täytäntöönpanemiseksi. Siinä otetaan niin ikään huomioon EU:n merellisen turvallisuusstrategian ja sen täytäntöönpanoa koskevan tarkistetun toimintasuunnitelman LIS-kalastusta koskevat näkökohdat.

Sen taustalla on myös vihreän kehityksen ohjelmaa koskevaan komission tiedonantoon sisältyvä toteamus, jonka mukaan komissio aikoo soveltaa nollatoleranssia laittomaan, ilmoittamattomaan ja sääntelemättömään kalastukseen. Tämä tavoite sisällytettiin sittemmin komission tiedonantoihin Vuoteen 2030 ulottuvaa EU:n biodiversiteettistrategia sekä Pellolta pöytään -strategia oikeudenmukaista, terveyttä edistävää ja ympäristöä säästävää elintarvikejärjestelmää varten.



4.Oikeusperusta

4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

4.1.1.Periaatteet

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

”Säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”.

4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

Osapuolten kokous on sopimuksella perustettu elin; se on perustettu laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja lopettamiseksi toteutettavia satamavaltion toimenpiteitä koskevalla sopimuksella.

Säädökset, joita osapuolten kokouksen on määrä antaa, ovat säädöksiä, jolla on oikeusvaikutuksia. Osapuolten kokouksen suunnitellut säädökset ovat sitovia kansainvälisen oikeuden nojalla, ja ne voivat vaikuttaa ratkaisevasti EU:n lainsäädännön sisältöön erityisesti seuraavien osalta:

·neuvoston asetus (EY) N:o 1005/2008 laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä;

·neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009 yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen;

·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/2403, annettu 12 päivänä joulukuuta 2017, ulkoisten kalastuslaivastojen kestävästä hallinnoinnista;

·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1241, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2019, kalavarojen säilyttämisestä ja meriekosysteemien suojelemisesta teknisten toimenpiteiden avulla;

·komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 404/2011 yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.

Suunnitelluilla säädöksillä ei kuitenkaan täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

Sen vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.