[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 25.6.2007

KOM(2007) 358 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS

Kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus 2006{SEK(2007)860}

1. Vuonna 2006 kilpailupolitiikalla turvattiin ja luotiin edellytyksiä, joiden ansiosta markkinat voivat toimia kilpailukykyisesti eurooppalaisten kuluttajien ja yritysten eduksi. Markkinatoimijoiden ja tiettyjen markkinarakenteiden kilpailunvastaisista käytännöistä johtuvia markkinoiden toimintapuutteita korjattiin ja yleiseen talouspoliittiseen kehykseen vaikutettiin talouden eri aloilla kilpailun tehostamiseksi.

2. Tämän kertomuksen ensimmäisessä jaksossa luodaan katsaus siihen, kuinka kilpailupolitiikan välineitä eli kilpailua, keskittymiä ja valtiontukia koskevia sääntöjä kehitettiin ja sovellettiin yleensä. Toisessa jaksossa tarkastellaan, kuinka näiden ja muiden välineiden yhdistelmää käytettiin valituilla ensisijaisilla aloilla kilpailupolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi. Kolmannessa jaksossa esitetään katsaus Euroopan kilpailuviranomaisten verkostossa ja kansallisten tuomioistuinten kanssa tehtävään yhteistyöhön. Neljännessä jaksossa keskustellaan kansainvälisistä toiminnoista. Lopuksi viidennessä jaksossa tarkastellaan lyhyesti yhteisön toimielinten välistä yhteistyötä. Lisätietoa löytyy yksityiskohtaisesta komission henkilökunnan työasiakirjasta[1] sekä kilpailun pääosaston internetsivuilta[2].

1. VÄLINEET

1.1. Kilpailuoikeus – perustamissopimuksen 81 ja 82 artikla

1.1.1. Sääntöjen ja politiikan kehittäminen

3. Sen lisäksi, että kartelleista rankaisemiseksi ja niiden ehkäisemiseksi voidaan määrätä asianmukaiset sanktiot, kartellien vastainen toiminta edellyttää kannustimia, joiden johdosta kartelleihin osallistuvat kertovat niistä. Komissio otti tärkeän askeleen kartellien havaitsemiseksi ja niiden lopettamiseksi antaessaan tarkistetun tiedonannon sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa [3]. Parannuksia on tehty useilla aloilla lisäohjeistuksen antamiseksi hakijoille ja menettelyn avoimuuden lisäämiseksi. Nämä muutokset kuvastavat yli neljän vuoden aikana saatuja kokemuksia sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä vuonna 2002 annetun tiedonannon[4] soveltamisesta. Ne ovat lisäksi täysin Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston myös vuonna 2006 hyväksymän sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevan malliohjelman mukaiset. Parannuksiin kuuluvat sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevien raja-arvojen ja hakijoita koskevien edellytysten selventäminen sekä menettelyyn tehdyt muutokset, kuten harkinnanvaraisen merkintäjärjestelmän käyttöönotto.

4. Sakoilla on tärkeä rooli estettäessä yrityksiä rikkomasta kilpailusääntöjä. Vahvistaakseen sanktioiden estävää vaikutusta komissio antoi uudet suuntaviivat EY:n perustamissopimuksen 81 tai 82 artiklaa rikkoneille yrityksille määrättävien sakkojen laskennasta [5]. Uusien suuntaviivojen mukaan kullekin rikkomiseen osallistuneelle määrättävän sakon perusmäärä lasketaan prosentteina rikkomiseen liittyvän tuotteen vuosimyynnistä kyseisellä maantieteellisellä alueella. Perusmäärä voi olla enintään 30 prosenttia kyseisestä myynnistä. Rikkomisen keston ottamiseksi täysimääräisesti huomioon kyseinen määrä kerrotaan niiden vuosien määrällä, joina yritys osallistui kartelliin. Rikkomiseen uudestaan syyllistyvien yritysten osalta komissio voi korottaa sakkoa enintään 100 prosenttia, jolloin kukin edellinen rikkomistapaus on peruste sakon korottamiseen. Komissio ottaa huomioon sekä aikaisemmat päätöksensä että kansallisten kilpailuviranomaisten päätökset, joissa on sovellettu perustamissopimuksen 81 tai 82 artiklaa.

5. Yksityisen täytäntöönpanon helpottaminen auttaa varmistamaan, että ne, joille on aiheutunut haittaa EY:n kilpailuoikeuden rikkomisesta, voivat käyttää oikeuttaan korvauksen saamiseen. Tämä lisää ehkäisevää vaikutusta ja täydentää näin julkista täytäntöönpanoa. Vihreä kirja EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaan sisältyvän yhteisön kilpailuoikeuden rikkomisesta johtuvista vahingonkorvauskanteista [6] on herättänyt suurta mielenkiintoa kilpailuoikeuden sidosryhmissä ja siitä on keskusteltu laajalti Euroopassa ja muualla. Julkisen kuulemisen aikana komissio sai lähes 150 vastausta hallituksilta, kilpailuviranomaisilta, toimialojen edustajilta, kuluttajajärjestöiltä, asianajajilta ja tutkijoilta. Suurin osa vastaajista yhtyi näkemykseen, jonka mukaan kilpailuoikeuden rikkomisesta kärsineillä on oikeus korvaukseen ja kansallisten menettelysääntöjen olisi edistettävä mahdollisuutta käyttää tätä oikeutta tehokkaasti. Myös Euroopan talous- ja sosiaalikomitea suhtautui myönteisesti komission aloitteeseen vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa[7]. Vihreän kirjan seurantatoimena komissio on sisällyttänyt vuoden 2007 lainsäädäntö- ja työohjelmaan kilpailuoikeuden rikkomisesta johtuvia vahingonkorvauskanteita koskevan valkoisen kirjan valmistelun.[8]

6. Kilpailuperiaatteiden edistäminen tiedottamisen avulla jatkui sekä komissiossa että sen ulkopuolella. Tarkoituksena on varmistaa, että perusteltuihin poliittisiin tavoitteisiin pyrkivä EU:n ja jäsenvaltioiden lainsäädäntö ei perusteettomasti haittaa kilpailua. Kilpailuoikeudesta tiedottamisella on tärkeä rooli erityisesti REACH-asetukseen[9] liittyvässä lainsäädäntöprosessissa. Komissio pyrki edelleen kannustamaan jäsenvaltioita, jotta ne tarkistaisivat kilpailunrajoituksia keskeisellä ammatillisten palveluiden alalla ja edistäisivät siten Lissabonin strategian piiriin kuuluvien tavoitteiden saavuttamista.

1.1.2. Sääntöjen soveltaminen

7. Komissio piti edelleen ensisijaisena kartellien havaitsemista ja ehkäisemistä. Se keskitti toimintansa vakavimpiin kartelleihin, jotka ovat ensi sijassa maailman- tai Euroopan laajuisia ja joihin kuuluu useita talouden yksiköitä. Komissio teki seitsemän lopullista päätöstä [10], joissa se määräsi sakkoja 41 yritykselle[11]. Näiden sakkojen kokonaismäärä oli 1 846 miljoonaa euroa (vuonna 2005 päätökset koskivat 33:a yritystä ja sakkojen määrä oli 683 miljoonaa euroa). Tehdyt päätökset osoittavat kartelleihin liittyvien alojen taloudellisen merkityksen ja kartellien keston. Näiden syiden vuoksi yritysten keskimääräinen sakko on noussut huomattavasti.

8. Vuoden 2006 loppuun mennessä komissio oli saanut yhteensä 104 hakemusta sakoista vapauttamiseksi ja 99 hakemusta sakkojen lieventämiseksi vuonna 2002 annetun sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevan tiedonannon mukaisesti. Vuonna 2006 tehdyistä kartellipäätöksistä neljä perustui vuoden 2002 tiedonantoon ja yksi vuoden 1996 tiedonantoon. Näissä tapauksissa komissio myös lievensi huomattavasti kymmenen yrityksen sakkoja niiden toimitettua todisteita komissiolle.

9. Komissio ryhtyi lisätoimenpiteisiin asettaakseen sanktioita määräävän aseman väärinkäytöstä . Komissio keskittyi verkkoteollisuuden aloihin jotka ovat avainasemassa Euroopan kilpailukyvyn ja tietoyhteiskunnan kehittämisessä Euroopassa: Komissio aloitti lisäksi menettelyn Telefónicaa vastaan, sillä yrityksen väitettiin harjoittavan hintapainostusta Internetin laajakaistamarkkinoilla Espanjassa[12], ja Distrigazia vastaan, sillä väitteiden mukaan se esti uusia toimijoita tulemasta Belgian kaasumarkkinoille[13]. Komissio teki myös lopullisen päätöksen, jossa se katsoi, että palautusmyyntiautomaattien valmistaja Tomra rikkoi perustamissopimuksen 82 artiklaa yksioikeussopimuksilla, yksilöidyillä määrällisillä sitoumuksilla ja yksilöidyillä taannehtivilla alennusjärjestelmillä, jotka rajoittivat tai ainakin viivästyttivät muiden palautusautomaatteja valmistavien yritysten tuloa markkinoille[14].

10. Vakaa taloudellinen arviointi ja keskittyminen toimintaan, josta on todennäköisesti haittaa kilpailulle ja myös kuluttajille, lisää kilpailupolitiikan vaikuttavuutta. Tätä alaa koskevia pohdintoja jatkettiin julkisen kuulemisen jälkeen, jonka aiheena oli keskusteluasiakirja perustamissopimuksen 82 artiklan soveltamisesta väärinkäyttötapauksiin, jotka perustuvat kilpailijoiden markkinoiltasulkemiseen . Kuulemisen aikana saaduissa huomautuksissa esitetyistä tärkeimmistä aiheista keskusteltiin Brysselissä pidetyssä julkisessa kuulemistilaisuudessa, johon osallistui noin 350 henkeä Euroopasta, Yhdysvalloista, Japanista ja Koreasta.

11. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan mukaan komissio voi tehdä sitoumuksista yrityksiä velvoittavia silloin, kun sitoumukset ratkaisevat komission kilpailuoikeudellisessa menettelyssä esittämät ongelmat. Sitoumukset ovat edelleen tehokas keino kilpailuongelmien ratkaisemiseksi. Komissio teki vuonna 2006 neljä sitoumuksia koskevaa päätöstä[15].

12. Vuonna 2006 komission oli ensimmäisen kerran määrättävä asetuksen (EY) N:o 1/2003 24 artiklan 2 kohdan mukainen uhkasakko pakottaakseen yrityksen noudattamaan päätöstä, jonka mukaan sen oli lopetettava perustamissopimuksen 81 tai 82 artiklan rikkominen. Komissio määräsi Microsoftille ehdottoman 280,5 miljoonan euron suuruisen uhkasakon, koska Microsoft ei ollut täyttänyt eräitä velvoitteita, jotka oli asetettu sille vuonna 2004 tehdyssä päätöksessä perustamissopimuksen 82 artiklan rikkomisen vuoksi.

13. Asetuksen (EY) N:o 773/2004 mukaan asettaessa asianomaisille määräajan jonka kuluessa osapuolet voivat vastata väitetiedoksiantoon tulee ottaa huomioon vastauksen laatimiseksi vaadittavan ajan sekä asian kiireellisyyden. Määräajan on oltava vähintään neljä viikkoa siitä ajankohdasta kun osapuolille on annettu oikeus tutustua asiakirja-aineistoon[16]. Tämän sääntelykehyksen huomioon ottamiseksi sekä sääntöjen täytäntöönpanon nopeuttamiseksi komissio aikoo muuttaa nykyistä käytäntöään, joka koskee väitetiedoksiantoon vastaamisen määräaikoja [17]. Pitempi määräaika kuin asetuksessa (EY) N:o 773/2004 vahvistettu minimimääräaika voidaan myöntää silloin kuin tapauksen olosuhteet niin vaativat, varsinkin monimutkaisissa tapauksissa, tapauksissa joissa asiakirja-aineisto on laaja tai silloin kun loma-jaksot vaikuttavat kyseisen yrityksen mahdollisuuksiin vastata. Tämä ei estä yrityksiä pyytämästä kuulemismenettelystä vastaavalta neuvonantajalta lisäaikaa.

1.2. Yrityskeskittymien valvonta

1.2.1. Sääntöjen ja politiikan kehittäminen

14. Antaakseen tarkempia tietoja ja ohjeita yrityskeskittymien valvontaa koskevista toimivaltakysymyksistä komissio julkaisi sulautuma-asetuksen[18] nojalla luonnoksen komission konsolidoiduksi tiedonannoksi toimivaltakysymyksistä julkista kuulemista varten. Tiedonanto korvaa olemassa olevat neljä toimivaltakysymyksiä koskevaa tiedonantoa, jotka komissio antoi vuonna 1998 edellisen sulautuma-asetuksen (ETY) N:o 4064/89[19] nojalla. Kyseiset tiedonannot ovat i) tiedonanto yrityskeskittymän käsitteestä[20], ii) tiedonanto kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan hoitavien yhteisyritysten käsitteestä[21], iii) tiedonanto keskittymään osallistuvien yritysten käsitteestä[22] ja iv) tiedonanto liikevaihdon laskemisesta[23]. Uusi tiedonanto kattaa näin ollen yhdessä asiakirjassa kaikki komission sulautuma-asetuksen mukaisen toimivallan määrittämistä koskevat kysymykset (yrityskeskittymien käsittelyn siirtoa lukuun ottamatta). Tiedonanto annettaneen vuonna 2007.

1.2.2. Sääntöjen soveltaminen

15. Komissiolle ilmoitettiin vuonna 2006 ennätykselliset 356 yrityskeskittymää . Aikaisempi ennätys saavutettiin edellisen yrityskeskittymäaallon aikana vuonna 2000. Komissio teki vuoden aikana yhteensä 352 lopullista päätöstä, joista 207 tehtiin yksinkertaistetussa menettelyssä. Menettelyn ensimmäisessä vaiheessa hyväksyttiin 323 keskittymää ilman ehtoja ja 13 keskittymää hyväksyttiin tietyin ehdoin. Toisen vaiheen menettelyjen lukumäärä kasvoi hieman. Vuoden aikana aloitettiin tämän vaiheen tutkinta 13 asiassa; vuonna 2005 vastaava määrä oli 10. Asetuksen 8 artiklan nojalla tehtiin 10 päätöstä, ja osapuoletluopuivat kahdesta yrityskeskittymästä. Komissio ei tehnyt kieltäviä päätöksiä.

16. Komissio sai lisäkokemusta uuden, vuoden 2004 sulautuma-asetuksessa käyttöön otetun aineellisoikeudellisen testin soveltamisesta. Kaksi huomionarvoista koordinoimattomiin vaikutuksiin liittyvää asiaa olivat Linde/BOC [24], joka koski muun muassa heliumin maailmanlaajuisia tukkumarkkinoita, ja T-Mobile Austria / tele.ring [25], jossa käsiteltiin loppuasiakkaille suunnattujen matkapuhelinpalvelujen tarjoamisen vähittäismarkkinoita Itävallassa. Komissio katsoi molemmissa tapauksissa, että keskittymä haittaisi huomattavasti kilpailua, vaikka sulautuman tuloksena syntyvästä yrityksestä ei tulisi markkinajohtajaa kyseisillä markkinoilla. Molemmat keskittymät hyväksyttiin osapuolten ehdotettua riittäviä korjaustoimenpiteitä.

17. Kolmessa asiassa, Korsnäs / AD Cartonboard [26] , Inco/Falconbridge [27] ja Metso/Aker Kvaerner[28] tarkasteltiin huolellisesti perusteltuja väitteitä, joiden mukaan kyseiset sulautumat johtaisivat todennäköisesti tehokkuusetuihin . Komissio arvioi, missä määrin nämä tehokkuusedut vaikuttaisivat kyseisten keskittymien kilpailuvaikutusten yleiseen arviointiin, ja noudatti horisontaalisten sulautumien arvioinnista annetuissa suuntaviivoissa[29] esitettyä lähestymistapaa.

1.3. Valtiontukien valvonta

1.3.1. Sääntöjen ja politiikan kehittäminen

18. Valtiontukisääntökehyksen uudistaminen eteni huomattavasti komission vuonna 2005 käynnistämän valtiontuen toimintasuunnitelman mukaisesti. Uudistuksen neljä perusperiaatetta ovat: valtiontuen määrän vähentäminen ja tuen kohdistaminen aiempaa tarkemmin; taloudellisen analyysin suurempi painoarvo; tehokkaammat menettelyt, mukaan luettuina parempi täytäntöönpano ja ennustettavuus sekä avoimuuden lisääminen; ja komission ja jäsenvaltioiden välinen vastuunjako. Kuulemismenettelyn aikana saatiin vahvaa tukea näille periaatteille, ja ne olivat keskeisiä toimintalinjojen kehittämisessä vuonna 2006.

19. Komissio yksinkertaisti aluetuen hyväksymistä antamalla kansallista alueellista investointitukea koskevan ryhmäpoikkeusasetuksen [30]. Jäsenvaltioiden ei enää tarvitse ilmoittaa komissiolle alueellisista investointitukiohjelmista, jos ohjelmat ovat uusien aluetukea koskevien suuntaviivojen[31] ja vuosiksi 2007–2013 hyväksytyn aluetukikartan mukaiset. Vuonna 2006 hyväksyttiin 18 jäsenvaltion aluetukikartat, joista ilmenevät tukikelpoiset epäedullisessa asemassa olevat alueet ja näillä alueilla sallittavat enimmäistuki-intensiteetit.

20. Komissio antoi myös uudet puitteet tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävälle valtiontuelle (T&K&I) [32]. Puitteiden tarkoituksena on auttaa jäsenvaltioita ohjaamaan suurempi osuus valtiontukimäärärahoista T&K&I-toiminnan edistämiseen ja kohdentamaan T&K&I-tuki parhaimpiin hankkeisiin taloudellisen analyysin perusteella. Tämän pitäisi vähentää kilpailun- ja kaupanvääristymiä ja maksimoida julkisen kulutuksen tehokkuus. Uusien sääntöjen perusteella on selvää, että valtiontuen toimintasuunnitelmassa kehitetty tarkistettu taloudellinen lähestymistapa on nyt todellisuutta ja siitä on tulossa komission valtiontukipolitiikan kulmakivi.

21. Lisäksi hyväksyttiin uudet riskipääomaa koskevat suuntaviivat [33], joiden perusteella jäsenvaltiot voivat parantaa pk-yritysten rahoitusmahdollisuuksia. Ne kattavat riskipääomatoimenpiteet sijoitettaessa pk-yrityksiin varhaisvaiheessa (siemen- ja käynnistysvaiheet) ja laajentumisvaiheessa. Kun otetaan huomioon pk-yritysten merkitys taloudellisen kasvun edistäjänä ja pysyvien työpaikkojen luojana, suuntaviivat ovat tärkeä osa komission kilpailustrategiaa.[34]

22. Komissio antoi myös uuden vähämerkityksistä tukea koskevan asetuksen [35]. Sen perusteella pienistä tuista ei tarvitse ilmoittaa komissiolle etukäteen. Uuden asetuksen perusteella tukea, joka ei ylitä 200 000 euron enimmäismäärää kolmen vuoden jakson aikana, ei katsota valtiontueksi.

23. Komissio aikoo jatkaa vuonna 2007 valtiontuen toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa antamalla uudet ympäristönsuojelua koskevat suuntaviivat, uudet takauksina annettavia valtiontukia koskevat säännöt, uuden viitekorkoja koskevan tiedonannon ja sääntöjenvastaisen ja yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen takaisinperintää koskevan tiedonannon.

1.3.2. Sääntöjen soveltaminen

24. Valtiontukien valvonnassa käsiteltyjen asioiden määrä kasvoi huomattavasti , sillä vuonna 2006 kirjattiin 921 uutta tapausta (36 prosenttia enemmän kuin edellisvuonna). Komissio teki 710 lopullista päätöstä [36] eli 12 prosenttia enemmän kuin vuonna 2005. Suurimmassa osassa tapauksia komissio hyväksyi toimenpiteet, ja katsoi, että tarkasteltu tuki oli valtiontukisääntöjen mukaista (91 prosenttia kaikista päätöksistä) tai että tuki ei ollut valtiontukea (4 prosenttia kaikista päätöksistä). Kun komissiolla ei ollut varmuutta valtiontukitoimenpiteiden sääntöjenmukaisuudesta, se suoritti muodollisen tutkinnan. Tutkintamenettelyn päätteeksi komissio teki joko myönteisen tai ehdollisen päätöksen tai katsoi, että tuki ei ollut joko valtiontukea (3 prosenttia kaikista päätöksistä) tai valtiontukisääntöjen mukaista (2 prosenttia kaikista päätöksistä).

25. Tärkeimmät aluetukiasiat koskivat suuria investointihankkeita, joihin sovellettiin vuonna 2002 annettuja monialaisia puitteita alueellisesta tuesta suurille investointihankkeille[37]. Komissio hyväksyi tuen yhdeksässä Puolaa koskeneessa asiassa, jotka koskivat investointia LG Philips LCD Poland Sp. z o.o:n litteänäyttöisten TV-modulien tuotantoon[38]. Komissio hyväksyi tuen myös kahteen saksalaiseen aurinkoenergia-alan investointihankkeeseen, nimittäin First Solar GmbH:lle [39] ja HighSi GmbH:lle [40], sekä tuen korealaisen yrityksen investointiin Unkarissa sijaitsevaan uuteen rengastehtaaseen[41].

26. T&K&I-tukien alalla hyväksyttiin Ranskan innovointivirastoa koskeva huomattava ohjelma[42], jolle Ranskan valtio on myöntänyt 2 miljardin euron määrärahan. Tuen vaikutusta kilpailuun analysoitiin perusteellisesti uusien puitteiden mukaisesti eräissä ilmailualaa koskevissa asioissa (tuet Rolls Roycelle [43] ja Eurocopterille [44]) ja Ranskan innovointiviraston ilmoittamassa ensimmäisessä suuressa hankkeessa nimeltä BioHub [45].

27. Riskipääomatoimenpiteiden osalta komissio hyväksyi tuen Investbx:lle [46]. Kyseessä on sijoitusväline, jonka kautta West Midlandsin alueella Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivat pk-yritykset voivat hankkia oman pääoman ehtoista rahoitusta. ”Tiedustelukustannukset”, ts. kustannukset, jotka liittyvät innovatiivisten yritysten valintaan riskipääomarahaston sijoituskohteiksi (kuten arviointikustannukset, liiketoimintasuunnitelmaa koskeva konsultointi jne.), on myös hyväksytty eräässä Italiaa koskevassa asiassa[47].

28. Vaikka aiheuttamisperiaate tarkoittaa sitä, että pilaantumisen aiheuttajia ei saisi vapauttaa velvollisuudesta maksaa tuottamistaan jätteistä, komissio on hyväksynyt ympäristötuen useissa tapauksissa. Hyväksytyt toimenpiteet ovat liittyneet uudistuvan energiatuotannon tukemiseen erilaisten tukien avulla (lähinnä investointituki ja verotukien tai syöttötariffien kautta annettava toimintatuki[48]). Jätehuollon osalta, komissio jatkoi käytäntöään ja tutki kierrätyshallinnon toimenpiteitä Yhdistynyttä kuningaskuntaa[49] ja Tšekkiä[50] koskeneissa asioissa perustamissopimuksen artiklan 87(3)(c):n nojalla.

29. Koulutustuki voi edistää Euroopan yhteistä etua lisäämällä ammattitaitoisten työntekijöiden määrää ja parantamalla yhteisön teollisuuden kilpailukykyä. Vuonna 2006 jäsenvaltiot ilmoittivat 57 toimenpidettä koulutustukea koskevan ryhmäpoikkeusasetuksen[51] perusteella. Komissio sai lisäksi useita ilmoituksia, jotka koskivat erityisesti ajoneuvoteollisuuden koulutustukea[52]. Komissio varmisti, että toimenpiteillä todellakin tuetaan koulutustoimintoja, joita ei olisi toteutettu ilman tukea.

30. Vaikeuksissa oleville yrityksille myönnetty pelastamis- ja rakenneuudistustuki voidaan katsoa sääntöjenmukaiseksi vain, jos se täyttää tiukat edellytykset. Vuonna 2006 komissio teki useita päätöksiä, joissa se sovelsi vuonna 2004 annetuissa pelastamis- ja rakenneuudistustuen suuntaviivoissa vahvistettuja muutettuja sääntöjä. Suuntaviivojen perusteella komissio teki kolme pelastamistukipäätöstä[53], kaksi rakenneuudistustukea koskevaa päätöstä, joissa se ei vastustanut tukea,[54] sekä yhden myönteisen päätöksen[55]. Komissio ei tehnyt kielteisiä päätöksiä. Osa tehdyistä päätöksistä perustui vielä vuoden 1999 pelastamis- ja rakenneuudistustuen suuntaviivoihin[56].

31. Verotukien alalla komissio katsoi, että ulkomaille tehtävien suorien sijoitusten suotuisa verokohtelu Espanjassa oli valtiontukea, sillä se paransi Espanjasta ulkomaisille markkinoille tavaroita ja palveluja vievien tuensaajien kaupankäyntiedellytyksiä[57]. Komissio katsoi, että tuki ei soveltunut yhteismarkkinoille, koska sen avulla palautettiin viennistä perityt sisäiset verot perustamissopimuksen 92 artiklan vastaisesti.

32. Lisäksi komissio pyrki tehostamaan ja nopeuttamaan perintäpäätösten täytäntöönpanoa. Vireillä olevien perintäpäätösten lukumäärä on vähentynyt edelleen. Vuoden 2006 lopussa vireillä oli 60 perintäpäätöstä, kun vastaava luku vuoden 2005 lopussa oli 75. Vuonna 2006 saatiin päätökseen 21 vireillä ollutta perintätapausta ja tehtiin kuusi uutta perintäpäätöstä. Vuoden 2000 jälkeen tehtyjen päätösten perusteella takaisin perittävästä 8,7 miljardin euron suuruisesta tukimäärästä noin 7,2 miljardia euroa (ts. 83 prosenttia kokonaismäärästä) oli peritty takaisin vuoden 2006 loppuun mennessä. Komissio ryhtyi oikeustoimiin kolmea jäsenvaltiota vastaan joko perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan tai 228 artiklan 2 kohdan nojalla, koska kyseiset jäsenvaltiot eivät olleet panneet täytäntöön perintäpäätöksiä viidessä asiassa[58].

2. ALAKOHTAINEN KEHITYS

2.1. Energia

33. Komissio aloitti sähkö- ja kaasumarkkinoiden toimintaa koskevan tutkinnan vuoden 2005 kesäkuussa, koska sähkön ja kaasun tukkuhinnat olivat nousseet huomattavasti, markkinoille tulon esteistä oli valitettu jatkuvasti ja asiakkaiden valintamahdollisuudet olivat rajalliset, vaikka eurooppalaisia markkinoita oli vapautettu kahteen otteeseen. Alakohtaista tutkintaa koskevassa loppukertomuksessa [59], jonka komissio antoi 10. tammikuuta 2007, tarkasteltiin laajasti sähkö- ja kaasumarkkinoiden toimintaa kaikilla toimitusketjun tasoilla. Keskeisimmät havaitut kilpailuongelmat ovat erittäin keskittyneet tukkumarkkinat, verkko- ja toimitustoimintojen riittämätön eriyttäminen, riittämätön tai olematon rajatylittävä kapasiteetti, verkon käytettävyyttä koskevan luotettavan ja oikea-aikaisen tiedon puute, rajallinen vähittäistason kilpailu ja tasapainottavien vyöhykkeiden pieni koko. Toimialakohtaisen tutkinnan tulokset ovat vaikuttaneet komission kilpailuoikeuden täytäntöönpanopolitiikkaan erillisissä yksittäisissä asioissa, ja niillä on ollut huomattava merkitys muotoiltaessa toimintapolitiikkaa, jota sovelletaan eurooppalaisten sähkö- ja kaasumarkkinoiden vapauttamisen seuraavissa vaiheissa.

34. Komissio on tutkinut omasta aloitteestaan useita kilpailunrajoituksia koskevia tapauksia sen lisäksi, että se on vastaanottanut ja tutkinut useita kanteluja. Tutkittavia ongelmia ovat verkko- ja varastointikapasiteetin turha varaaminen, pitkäaikaiset kapasiteettivaraukset, strateginen vajaainvestointi verkkoihin tuotantoketjun loppupään toimitusetujen suojelemiseksi, rajayhdysjohtojen sulkeminen kotimaisen kulutuksen suosimiseksi, markkinoiden jakaminen ja pitkäaikaiset sopimukset tukku-/vähittäismyyjien ja tuotantoketjun loppupään asiakkaiden välillä. Myös jäsenvaltioiden kilpailuviranomaiset (esim. Tanskassa, Saksassa ja Italiassa) ovat toteuttaneet merkittäviä tutkimuksia.[60]

35. Myös asiakkaiden tekemät pitkäaikaiset sopimukset ovat kilpailun kannalta ongelmallisia muilla sähkö- ja kaasualan ulkopuolisilla energiamarkkinoilla. Komissio teki asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan mukaisen sitoumuksia koskevan päätöksen , joka käsitteli espanjalaisen moottoripolttoainetta toimittavan Repsolin huoltoasemaverkostoa.[61] Repsolin tarjoamat sitoumukset vapauttavat satoja huoltoasemia pitkäaikaisista yksinoikeuden sisältävistä toimitussopimuksista ja antavat mahdollisuuden laajentaa valikoimaa ja alentaa hintoja kuluttajien hyödyksi.

36. Komissio teki useita energia-alan keskittymiä koskevia päätöksiä. Kilpailun kannalta monimutkaisimpia asioita olivat DONG / Elsam / Energi E2 [62] ja Gaz de France / Suez [63]. Molemmat keskittymät olisivat ilmoitetussa muodossaan estäneet tuntuvasti tehokasta kilpailua, ja ne hyväksyttiin vasta kun osapuolet tarjosivat kattavia rakenteellisia korjaustoimenpiteitä. E.ON/Endesa -asiassa komissio teki kaksi sulautuma-asetuksen 21 artiklan mukaista päätöstä, joissa se vaati Espanjaa peruuttamaan tietyt keskittymälle laittomasti asetetut edellytykset, vaikka komissio oli jo hyväksynyt keskittymän.

37. Valtiontuen valvonnan osalta on pyritty ratkaisemaan ongelmat, joita on aiheutunut Unkarissa[64] ja Puolassa[65] julkisten sähköverkonhaltijoiden ja sähköntuottajien välisistä pitkäaikaisista sopimuksista, sillä niillä on suljettu merkittäviä osia tukkumarkkinoista. Komissio on myös tutkinut useita italialaisia sähkönhintajärjestelmiä[66], joiden avulla tietyt teollisuusyritykset saavat hyötyä markkinahintaa edullisemmista sähkönhinnoista. Komissio tutki niin ikään julkisen vallan omistamien ydinenergia-alan yritysten ja taloudellisten yksiköiden rasitteiden ja omaisuuden uudelleenjärjestelyyn liittyvää valtiontukea Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskeneessa asiassa[67]. Uusiutuvia energialähteitä koskevissa valtiontukipäätöksissä on tutkittu kyseisen tuen tarpeellisuutta ja varmistettu, että julkinen rahoitus kattaa ainoastaan ne ylimääräiset kustannukset, joita energian tuotannosta ja toimituksesta aiheutuu perinteisiin energialähteisiin verrattuna. Lisäksi komissio on tutkinut EU:n päästökauppajärjestelmän edellyttämiä kansallisia jakosuunnitelmia toiselle päästökauppajaksolle (2008–2012) päästökauppaa koskevan direktiivin liitteessä III mainittujen perusteiden nojalla[68]. Liitteen III viides peruste edellyttää, että Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja etenkin sen 87 ja 88 artiklan vaatimusten mukaisesti suunnitelma ei saa syrjiä eri yrityksiä tai aloja toisiinsa nähden siten, että suosittaisiin aiheettomasti tiettyjä yrityksiä tai toimintoja. Komissio teki EU:n päästökauppajärjestelmän edellyttämät päätökset kansallisista jakosuunnitelmista toiselle päästökauppajaksolle 10 jäsenvaltion osalta.

2.2. Rahoituspalvelut

38. Monet tekijät, kuten markkinoiden pirstaleisuus, hintajäykkyys ja asiakkaiden liikkuvuuden puute osoittavat, että EU:n vähittäispankkimarkkinoilla ei ole tehokasta kilpailua. Tämän vuoksi komissio päätti kesäkuussa 2005[69] aloittaa vähittäispankkisektoria koskevan tutkinnan erityisesti rajojen yli käytävän kilpailun osalta. Kaksi väliraporttia, joista toinen koski korttimaksuja ja toinen käyttötilejä ja niihin liittyviä palveluja, julkaistiin konsultointia varten ja esiteltiin vuonna 2006 pidetyssä julkisessa kuulemisessa. Vähittäispankkitoimintaa koskeva loppuraportti julkaistiin 31. tammikuuta 2007. Havaittuja mahdollisia kilpailuongelmia ovat markkinoille tulon esteet, markkinoiden pirstaloituminen kansallisten rajojen mukaan ja korkea keskittymisaste maksukorttien myöntäjien ja niiden hankkijoiden keskuudessa.

39. Komissio jatkoi samoin kesäkuussa 2005 käynnistettyä laajaa yritysvakuutusalan tutkintaa . Yritysvakuutusalaa koskeva väliraportti julkaistiin 24. tammikuuta 2007, ja loppuraportti on tarkoitus julkaista syyskuussa 2007.

40. Komissio arvioi ja hyväksyi lukuisia rahoituspalvelualan keskittymiä . Komissio teki laajan markkinatutkimuksen asiassa, joka koski Talanx Aktiengesellschaftin suunnitelmaa ostaa Gerling Versicherungsgruppe [70]. Siinä ilmeni, että ehdotettu liiketoimi todennäköisesti vähentäisi kilpailua merkittävästi Saksassa toimivien lääkealan yritysten vastuuvakuutusten osalta. Näiden ongelmien ratkaisemiseksi Talanx sitoutui myymään tytäryhtiönsä HDI:n lääkealan vastuuvakuutustoiminnan siltä osin kuin se koskee saksalaisten yritysten muita vakuutuksia, ei pakollista tuotevastuuvakuutusta.

41. Komission oli myös varmistettava valtiontukien valvonnan avulla rahoituspalvelumarkkinoilla tasavertaiset toimintaedellytykset erityiselle uusille markkinoilletulijoille ja ulkomaisille pankeille. Crédit Mutuelia [71] koskevassa asiassa komissio tutki edelleen livret bleu -säästötilien tarjoamisesta aiheutuvien kustannusten mahdollisesti liian suuria korvauksia. Lisäksi komissio aloitti rikkomusmenettelyn erityisoikeuksista, joita oli myönnetty La Postelle, Caisses d’Épargnelle ja Crédit Mutuelille niiden tarjotessa livret A- ja livret bleu -tilejä. Komissio teki lopullisen kielteisen päätöksen, jossa se vaati Luxemburgia kumoamaan verojärjestelyn, jota Luxemburg on toteuttanut vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvien holdingyhtiöiden ja milliardaire-holdingyhtiöiden hyväksi[72]. Järjestely katsottiin sellaisille holdingyhtiöille myönnetyksi piilotueksi, jotka tarjoavat monikansallisten ryhmittymien sisällä eräitä rahoituspalveluja holdingyhtiöön kuuluville tai sen ulkopuolisille liiketoimintayksiköille.

2.3. Sähköinen viestintä

42. Enemmistö sähköisten viestintäpalveluiden tarjoajista toimii EU:n sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen sääntelyjärjestelmän[73] puitteissa. Sääntelyjärjestelmän tarkoituksena on helpottaa pääsyä perinteisiin infrastruktuureihin, edistää investointeja vaihtoehtoisiin infrastruktuureihin ja laajentaa kuluttajien saatavilla olevaa valikoimaa sekä alentaa hintoja. Puitteissa suositellaan, että kansalliset sääntelyviranomaiset soveltaisivat ennakkosääntelyä 18:lla tuote- ja palvelumarkkinalla sekä tukku- että vähittäismyyntitasolla. Komissio julkaisi kesäkuussa luonnoksen tarkistetuksi luetteloksi ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista markkinoista [74]. Siinä suositellaan, että luetteloon sisältyvien markkinoiden lukumäärää supistetaan tuntuvasti. Komissio katsoo yleensä, että jos tukkutason sääntely on tehokasta, vähittäismyyntitason olosuhteiden pitäisi mahdollistaa tehokas kilpailu.

43. Komissio varmisti edelleen puitedirektiivin 7 artiklan mukaisella menettelyllä [75], että sääntely on koko EU:ssa johdonmukaista ja että se perustuu kilpailuoikeuden periaatteisiin, rajoittuu markkinoille, joilla on jatkuvasti markkinoiden toimintapuutteita, ja että sääntelystä luovutaan vain, kun tehokas kilpailu ei ole enää riippuvainen ennakkosääntelystä. Komissio arvioi kansallisten sääntelyviranomaisten tekemät 244 ilmoitusta ja teki 156 päätöstä. Komissio ei vaatinut yhtään kansallista sääntelyviranomaista peruuttamaan ilmoitetut toimenpiteet. Yhdessä tapauksessa kansallinen sääntelyviranomainen peruutti omasta aloitteestaan ilmoitetun toimenpiteen.

44. Laajakaistamarkkinat tarjoavat mielenkiintoisen esimerkin markkinoista, joilla sovelletaan samanaikaisesti ennakkoon toimialakohtaista sääntelyä ja jälkikäteen kilpailuoikeutta. Komissio lähetti väitetiedoksiannon espanjalaiselle vakiintuneelle operaattorille Telefónicalle. Se katsoi alustavasti, että yritys oli käyttänyt väärin määräävää asemaansa Espanjan laajakaistamarkkinoilla hintapainostukseen ja rikkonut näin ollen perustamissopimuksen 82 artiklaa. Puitedirektiivin 7 artiklan mukaisella menettelyllä komissio varmisti, että kansalliset sääntelyviranomaiset sisällyttävät myös erittäin nopeat digitaaliset tilaajayhteydet tukkutason laajakaistamarkkinoille silloin, kun ne voidaan korvata jakeluinfrastruktuurista riippumatta. Komissio on lisäksi hyväksynyt valtiontukisääntöjen nojalla useita hankkeita, joihin liittyy valtion rahoitusta laajakaistainfrastruktuurille ja -palveluille, erityisesti maaseudulla tai syrjäisillä seuduilla, joilla ei ole ollenkaan laajakaistapalveluja tai niitä tarjotaan rajoitetusti.[76] Toisaalta komissio päätti kieltää suunnitellun julkisen rahoituksen kuituverkon rakentamiseen alankomaalaisessa Appingedamin kaupungissa[77], sillä hanke aiottiin toteuttaa alueella, jolla jo tarjottiin laajakaistaverkkopalveluja samoin hinnoin kuin muilla alueilla.

45. Matkapuhelupalvelujen alalla komissio ei ole toistaiseksi kiistänyt 7 artiklan mukaisessa menettelyssä eräiden kansallisten sääntelyviranomaisten näkemystä, jonka mukaan matkaviestintäverkkoon pääsyn tukkumarkkinoita ja puheluiden välittämistä lähdeverkossa koskevat sääntelytoimet saattavat olla tarpeen kuluttajille aiheutuvan haitan välttämiseksi[78]. Yrityskeskittymien valvonnan keinoja käytettiin myös varmistamaan, että matkapuhelinoperaattorien väliset keskittymät eivät merkittävästi estäisi tehokasta kilpailua.[79]

2.4. Tietotekniikka

46. Komissio varmisti, että kilpailu ei vääristy tietotekniikka-alalla, jolle on tunnusomaista digitaalinen yhdentyminen, yhteentoimivuuden kasvava merkitys ja standardointijärjestöjen keskeinen asema.

47. Komissio ryhtyi myös lisätoimiin varmistaakseen, että Microsoft noudattaa vuonna 2004 tehdyssä päätöksessä[80] asetettuja velvoitteita. Kyseisessä päätöksessä katsottiin, että Microsoft oli rikkonut perustamissopimuksen 82 artiklaa, ja Microsoftin oli i) toimitettava kattavat ja paikkansapitävät yhteentoimivuuden edellyttämät tiedot ja ii) asetettava tiedot saataville kohtuullisin ehdoin. Koska Microsoft ei toimittanut vaadittuja tietoja, komissio teki päätöksen, jossa se määräsi Microsoftille 280,5 miljoonan euron sakon, koska tämä oli laiminlyönyt velvollisuutensa.

48. Yrityskeskittymien valvonnan alalla komissio arvioi, olivatko verkkolaitteiden valmistajien keskittymät estäneet merkittävästi tehokasta kilpailua. Tässä yhteydessä komissio hyväksyi Nokian ja Siemens AG:n suunnitelman yhdistää verkkotoiminnot ja katsoi, että liiketoimi ei estäisi merkittävästi tehokasta kilpailua matkaviestinten verkkolaitteiden sektorilla.[81] Komissio hyväksyi myös Alcatel - ja Lucent Technologies -yritysten ehdotetun sulautumisen. Se katsoi, että optisten verkkolaitteiden ja laajakaistaratkaisujen tarjonnan markkinat olisivat kilpailukykyiset myös sulautuman toteuduttua.[82]

49. Valtiontukien valvonnan alalla komissio tarkasteli ehdotettua ranskalaista verokannustinta, jolla tuettiin videopelien suunnittelua. Komissio päätti aloittaa tutkintamenettelyn siitä, pyritäänkö kyseisellä verokannustimella todelliseen kulttuurilliseen tavoitteeseen laajemmassa yhteydessä, erityisesti kun otetaan huomioon yhdysvaltalaisten, kanadalaisten ja japanilaisten videopelien valmistajien taholta tuleva kova kilpailu sekä uuden sukupolven pelikonsolien tekninen ja taloudellinen kehitys.

2.5. Viestintäala

50. Viestintäalan markkinakehitykseen sisältyy jakelukanavien lukumäärän kasvu, kuluttajien valinnanvaran ja sisällön kysynnän lisääntyminen sekä vaihdos analogisesta digitaaliseen lähetystoimintaan, joka jo tarjoaa kuluttajille paremman kuvanlaadun ja suuremman ohjelmavalikoiman. Kilpailupolitiikan tärkein tavoite viestintäalalla on taata tasapuoliset toimintaedellytykset sekä eri kaupallisten operaattorien välillä että kaupallisten ja julkisten operaattorien välillä.

51. Digitaalisen lähetystoiminnan alalla komissio aloitti italialaisen kuluttajajärjestön Altroconsumon kantelun johdosta rikkomusmenettelyn tutkiakseen, asetetaanko Italian digitaalilähetyksiin siirtymistä sääntelevässä lainsäädännössä televisioyhtiöille rajoituksia. Lisäksi komissio tutki, myönnetäänkö siinä kilpailuetuja nykyisille analogisille operaattoreille kilpailudirektiivin[83] ja muiden televiestinnän sääntelypuitteiden määräysten vastaisesti. Komissio aloitti muodollisen valtiontukimenettelyn toimenpiteistä, joilla helpotetaan digitaalilähetyksiin siirtymistä Baijerin[84] ja Nordrhein-Westfalenin[85] osavaltioissa Saksassa. Komissio halusi varmistaa, että tuki rajoittuu välttämättömään vähimmäismäärään eikä vääristä kohtuuttomasti kilpailua. Ranskaa[86] ja Italiaa[87] koskevissa päätöksissä komissio on antanut yksityiskohtaisia tietoja edellytyksistä, joilla kuluttajille voidaan myöntää tukea digisovittimien ostamiseen, kuten teknologisen puolueettomuuden noudattamisesta.

52. Yleisradiotoimintaa koskevan tiedonannon[88] mukaisesti komissio hyväksyi edelleen valtionrahoituksen julkisille yleisradioyhtiöille , jos rahoitus ei ylitä julkisen palvelun kustannuksia[89]. Viimeaikaisissa asioissa komissio on myös pyytänyt jäsenvaltioita ottamaan käyttöön liikakorvauksen estävät järjestelyt[90] ja perimään takaisin tuen, jos julkinen yleisradioyhtiö on saanut enemmän julkista rahoitusta kuin on ollut tarpeen. Komissio on kuitenkin katsonut, että saattaa olla perusteltua, että julkisilla yleisradioyhtiöillä on ylijäämää kustannusten ja tulojen mahdollisten vaihteluiden varalle.[91]

53. Komissio piti edelleen erittäin tärkeänä varmistaa, että keskeinen ohjelmasisältö on saatavilla avoimin edellytyksin, jolloin mahdollisimman suuri määrä operaattoreita voi tehdä tarjouksen ohjelmaoikeuksista. Komissio vahvisti Englannin valioliigan (FAPL) sitoumuksia koskevassa päätöksessä[92] perusperiaatteet, jotka oli esitetty UEFA:n Mestarien liigaa ja Bundesliigaa koskevissa päätöksissä otteluiden lähetysoikeuksien yhteismyynnin osalta[93]. Keskittymien osalta komissio hyväksyi pääomasijoitusyhtiö CVC:n suunnitelman hankkia SLEC , joka omistaa Formula One Groupin ja kaikki Formula 1 -kilpailujen televisiointioikeudet[94]. Komissio asetti kuitenkin ehdoksi omaisuuserän myynnin, jolla varmistetaan, että kilpailu ei esty merkittävästi myytäessä EU:n kahden suosituimman autourheilutapahtuman televisiointioikeuksia Italiassa ja Espanjassa.

54. Komissio arvioi elokuville ja muille audiovisuaalisille teoksille myönnettävää valtiontukea elokuvia koskevan tiedonannon[95] perusteella. Kyseisessä tiedonannossa vahvistetaan kriteerit tällaisten tukien hyväksymiselle valtiontukien yleisestä kiellosta tehdyn kulttuurialaa koskevan poikkeuksen nojalla. Kolme merkittävintä vuonna 2006 tehtyä päätöstä koski Ranskan elokuvien tukiohjelmia[96], Yhdistyneen kuningaskunnan elokuvien verokannustinohjelmaa[97] ja Saksan uutta elokuvarahastoa[98]. Komissio hyväksyi kaikki toimenpiteet sillä ehdolla, että kansalliset viranomaiset muuttavat niitä, jos valtiontukisääntöihin tehdään tukikaudella muutoksia.

55. Tekijänoikeuksien alalla komissio teki Cannesin sopimuksen voimassaolon jatkamista koskevan sopimuksen johdosta tehtyjä sitoumuksia koskevan päätöksen[99]. Sillä varmistetaan, että yhteisvalvontajärjestöt voivat edelleen myöntää levytuottajille hyvityksiä maksetuista tekijänoikeusmaksuista ja että yhteisvalvontajärjestöjen mahdolliselle tulolle musiikkikustannus- tai levyntuotantomarkkinoille ei ole esteitä. Komissio antoi myös väitetiedoksiannon CISAC:lle (International Confederation of Societies of Authors and Composers) ja sen jäseninä oleville ETA-maiden yksittäisille yhteisvalvontajärjestöille[100]. Komissio esitti huolensa eräistä määräyksistä, jotka sisältyvät CISAC:n mallisopimukseen ja CISAC:n ja sen jäsenten välisiin kahdenvälisiin sopimuksiin ja joilla ulotetaan yhteisvalvontajärjestöjen tavanomaiset kansalliset offline-monopolit online-sektorille.

2.6. Kuljetusala

56. Komissio on tehnyt kuljetuspolitiikkaa koskevia lainsäädäntöaloitteita, jotta voidaan luoda EU:n laajuiset yhtenäiset ja kilpailukykyiset kuljetusmarkkinat. Kilpailupolitiikan tavoitteena on varmistaa, että näiden markkinoiden tehokasta toimintaa eivät haittaa kilpailunvastaiset käytännöt tai kilpailunvääristymät. Kilpailuongelmia voivat muodostaa erityisesti suojellut kansalliset maantiekuljetusten markkinat, infrastruktuurin vähäinen yhteentoimivuus ja heikko koordinointi rautatieliikenteessä sekä kilpailukykyisiä satamapalveluja koskevan avoimen pääsyn puute meriliikenteessä.

57. Maantiekuljetusten alalla komissio hyväksyi edelleen valtiontuen puhtaamman teknologian käyttöönottamiseksi erityisesti vanhoissa ajoneuvoissa[101] ja julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi[102].

58. Komissio teki useita valtiontukipäätöksiä rautatieliikenteen edistämiseksi. Se hyväksyi Tšekin rautateille myönnetyn lainan takaamista koskevan tukitoimenpiteen, jonka tarkoituksena on helpottaa uuden liikkuvan matkustajakaluston ostamista,[103] ja antoi Alankomaille luvan myöntää tukea Euroopan junanvalvontajärjestelmän käyttöön ottamiseksi[104]. Rautatieinfrastruktuuriin myönnettävän valtiontuen alalla komissio päätti yhdessä asiassa, että uuden rautatieinfrastruktuurin rakentamisen rahoitus ja valvonta ei ollut taloudellista toimintaa vaan kuului yleisen edun mukaisten palvelujen piiriin[105].

59. Meriliikenteen alalla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1419/2006 kumottiin neuvoston asetus 4056/86 linjakonferenssien ryhmäpoikkeuksesta[106]. Tämä tehtiin koska hintojen vahvistamista ja kapasiteetin sääntelyä koskevat neljä perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan mukaista kumulatiivista edellytystä eivät enää täyttyneet. Samalla asetuksella lisättiin asetuksen (EY) N:o 1/2003 soveltamisalaan kabotaasipalvelut ja kansainväliset hakurahtipalvelut. Euroopan parlamentin pyynnöstä ja koska asetusta (EY) N:o 1/2003 ei sovellettu linjaliikenteeseen täysimääräisesti, komissio on ryhtynyt toimenpiteisiin antaakseen suuntaviivat kilpailuoikeuden soveltamisesta meriliikennepalveluihin. Tarkoitus on helpottaa siirtymistä järjestelmään, jossa kilpailu on täysin vapaata. Meriliikenteelle myönnettävän valtiontuen alalla komissio suosii tukiohjelmien yhtenäisyyttä, jotta voidaan varmistaa mahdollisimman tasapuoliset toimintaedellytykset Euroopassa, hinaus- ja ruoppaustoiminnot mukaan luettuina. Komissio on vaatinut sellaisten tukiohjelmiin liitettyjen kansallisuutta koskevien lausekkeiden poistamista, joilla varustamot vapautetaan merimiehiä koskevista sosiaaliturvamaksuista.

60. Lentoliikenteen alalla komissio antoi asetuksen (EY) N:o 1459/2006, jolla lopetettiin IATA:n matkustajamaksuneuvotteluille perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan kiellosta myönnetty poikkeus EU:n sisäisillä reiteillä 1. päivästä tammikuuta 2007. Uudella asetuksella lopetettiin myös lähtö- ja saapumisaikojen jakamista ja lentoasemien aikataulujen laatimista koskeville neuvotteluille myönnetty poikkeus EU:n sisäisten reittien osalta. Kahdessa neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/2004[107] nojalla tehdyssä päätöksessä[108] komissio katsoi, että kahdenväliset lentoliikennesopimukset, jotka oli tehty jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä, voivat ola perustamissopimuksen 10 ja 81 artiklan vastaisia. Sopimuksissa nimettyjä lentoliikenteen harjoittajia vaadittiin tai kannustettiin nimittäin sopimaan tariffeistaan ja/tai toimintakapasiteetistaan tai koordinoimaan tariffejaan ja/tai toimintakapasiteettiaan. Kilpailurajoitusten osalta komissio lähetti väitetiedoksiannon SkyTeam -liittoutumaan kuuluville lentoyhtiöille ja totesi olevansa huolissaan useista reiteistä, joilla SkyTeamin yhteistyöllä voisi olla kielteinen vaikutus kilpailuun. Komissio tutki edelleen vaikeuksissa oleville lentoliikenteen harjoittajille[109] myönnettyä valtiontukea, teki useita käynnistystukea[110] ja lentoasemille[111] myönnettyä tukea koskevia päätöksiä ja tutki tapauksia, joissa tukea oli myönnetty sekä lentoyhtiöille että lentoasemille[112]. Komissio päätti viedä Kreikan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen, koska Kreikka ei ollut perinyt takaisin sääntöjenvastaista valtiontukea, jota oli myönnetty Olympic Airwaysille arviolta vähintään 160 miljoonaa euroa vuosina 1998–2002.

2.7. Postipalvelut

61. Postialalla on meneillään huomattavia muutoksia: muuttuneet asiakastarpeet, organisatoriset muutokset, markkinoiden asteittainen avaaminen, automaatio ja uusien tekniikoiden käyttöönotto sekä perinteisten viestimien korvaaminen sähköisellä viestinnällä. Tällaisessa markkinaympäristössä komission toimintapolitiikan tärkeimmät kohteet ovat olleet sellaisten palvelujen asteittainen vähentäminen, jotka kuuluvat yleispalvelujen tarjoajille myönnettyjen monopolioikeuksien piiriin, ja postimarkkinoiden vapautetuilla aloilla käytävän kilpailun säilyttäminen, jotta voitaisiin estää yleispalvelujen tarjoajien pääseminen uudestaan monopoliasemaan.

62. Valtiontukisääntöjen soveltamisesta postialalla voidaan todeta, että asioissa Chronopost [113] ja Altmark [114] luodun oikeuskäytännön perusteella komissio on syventänyt yleispalvelujen tarjoajien tilinpäätösten analyysia varmistaakseen, että ne eivät saa liian suuria korvauksia eivätkä ristikkäistukia. Komissio on erityisesti tutkinut menetelmiä, joita postitoiminnan harjoittajat soveltavat jakaakseen kustannukset yleispalvelujen ja muiden palvelujen kesken ja laskeakseen julkisen palvelun tehtävistä koituvan taloudellisen rasituksen.

63. Komissio katsoi, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista maksettu korvaus on vuonna 2005 annettujen yhteisön puitteiden[115] perusteella valtiontukisääntöjen mukaista vain, jos korvauksen määrä ei ylitä julkisen palvelun velvoitteesta aiheutuvia kustannuksia (edellyttäen, että myös muut vuoden 2005 puitteiden edellytykset täyttyvät)[116].

64. Sen lisäksi, että komissio arvioi postitoiminnan harjoittajille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista myönnetyn korvauksen soveltuvuutta yhteismarkkinoille, se tutki, saavatko kyseiset toiminnanharjoittajat muita etuja. Esimerkiksi asiassa, joka koski aiheellisia toimenpiteitä Ranskan valtion myönnettyä La Postelle rajoittamattoman takauksen[117], komissio suositteli, että Ranska lopettaisi kyseiselle julkiselle laitokselle myönnetyn takauksen vuoden 2008 loppuun mennessä.

65. Komissio tarkisti, että postitoiminnan harjoittajien tytäryhtiöt, jotka toimivat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen ulkopuolisilla kilpailulle avoimilla markkinoilla, eivät saa ristikkäistukea. Se varmisti lisäksi, että kyseiset tytäryhtiöt eivät saa valtiontukea. Esimerkiksi asiassa DHL Leipzig – Hallen lentoasema [118] komissio aloitti menettelyn määrittääkseen, toimivatko Sachsenin osavaltio ja julkisessa omistuksessa oleva Leipzigin lentoasema yksityisinä sijoittajina antaessaan DHL:lle infrastruktuureja sekä takuita siltä varalta, että yölennot kielletään.

3. EUROOPAN KILPAILUVIRANOMAISTEN VERKOSTO JA KANSALLISET TUOMIOISTUIMET – KATSAUS YHTEISTYÖHÖN

66. Vuosi 2006 oli toinen vuosi, jolloin asetuksella (EY) N:o 1/2003 perustettua täytäntöönpanojärjestelmää toteutettiin koko vuoden ajan. Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston jäsenten (eli EU:n jäsenvaltioiden kilpailuviranomaiset ja komissio) välinen yhteistyö tiivistyi. Sama päti kansallisten tuomioistuinten ja komission väliseen yhteistyöhön.

3.1. Yleiskatsaus

67. Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston jäsenten välinen yhteistyö yksittäisissä asioissa perustuu kahteen kansallisten kilpailuviranomaisten pääasialliseen velvoitteeseen, joiden mukaan komissiolle on tehtävä ilmoitus, kun uuden asian käsittely aloitetaan ja ennen kuin lopullinen päätös tehdään. Komissiolle ilmoitettiin noin 150 uudesta kilpailuasioita koskevasta tutkimuksesta, jotka kansalliset kilpailuviranomaiset olivat käynnistäneet. Komissio siirsi muutaman kantelun käsittelyn kansallisille kilpailuviranomaisille, jotka halusivat jatkaa esille tuotujen kysymysten käsittelyä. Muutamissa tapauksissa kansalliset viranomaiset kiinnittivät komission huomion epäilyihin kilpailuongelmista, joilla näytti olevan vaikutusta useissa jäsenvaltioissa.

68. Komissio on virallisesti yhteistyösäännösten perusteella tai sen osastot ovat epävirallisesti tarkastelleet tai antaneet neuvoja noin 125 asiassa, jotka olivat lähtöisin kansallisilta kilpailuviranomaisilta. Komissio ei ole tähän mennessä käyttänyt mahdollisuuttaan peruuttaa kansallisen viranomaisen toimivalta kilpailusääntöjen johdonmukaisen soveltamisen varmistamiseksi, mikä edellyttäisi asetuksen (EY) N:o 1/2003 11 artiklan 6 kohdan mukaisen menettelyn aloittamista.

69. Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston yhteistyön vahvuus ja yhteistyömahdollisuudet eivät rajoitu asetuksessa (EY) N:o 1/2003 säädettyihin oikeudellisiin velvollisuuksiin. Verkosto tarjoaa EU:n kilpailuviranomaisille myös käyttökelpoisen foorumin, jossa ne voivat koordinoida täytäntöönpanotoimia, varmistaa etukäteen toimiensa johdonmukaisuuden ja keskustella yleisistä kilpailupolitiikkaan liittyvistä kysymyksistä. Vuonna 2006 toimintaa oli neljällä eri foorumilla. Ensiksikin kilpailun pääosaston pääjohtaja ja kaikkien kansallisten kilpailuvirastojen pääjohtajat kokoontuivat vuosikokoukseen, jossa Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston soveltama sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskeva malliohjelma vahvistettiin. Toiseksi kansalliset kilpailuviranomaiset ja komissio kokoontuivat säännöllisesti ”täysistuntoon”, jossa keskusteltiin kilpailunrajoituksia koskevista yleisistä aiheista. Kolmanneksi verkoston kuusi työryhmää ovat käsitelleet erityisiä kysymyksiä, kuten alakohtaista tutkintaa ja määräävän aseman väärinkäyttöä. Lisäksi kilpailuviranomaisten verkostossa toimi 15 tiettyihin aloihin erikoistunutta alaryhmää[119].

3.2. EU:n kilpailusääntöjen soveltaminen kansallisissa tuomioistuimissa

70. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 15 artiklan 1 kohdassa annetaan kansallisille tuomioistuimille mahdollisuus pyytää komissiolta sen hallussa olevia tietoja tai lausuntoa EU:n kilpailusääntöjen soveltamista koskevista kysymyksistä. Vuonna 2006 komissio antoi yhden lausunnon alankomaalaiselle tuomioistuimelle ja toisen belgialaiselle tuomarille. Erään ruotsalaisen tuomarin pyyntö oli vireillä vuoden lopussa.

71. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 15 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että jäsenvaltiot toimittavat komissiolle jäljennöksen kaikista kansallisten tuomioistuinten kirjallisista tuomioista, joissa päätetään perustamissopimuksen 81 tai 82 artiklan soveltamisesta. Komissio sai jäljennöksen 30:stä vuonna 2006 annetusta tuomiosta, jotka julkaistiin kilpailun pääosaston verkkosivuilla, jos tiedot toimittanut viranomainen ei ollut luokitellut niitä luottamuksellisiksi.

72. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 15 artiklan 3 kohdassa säädetään, että mikäli perustamissopimuksen 81 tai 82 artiklan johdonmukainen soveltaminen sitä edellyttää, komissio voi omasta aloitteestaan esittää kirjallisia huomautuksia jäsenvaltioiden tuomioistuimille ja kyseessä olevan tuomioistuimen luvalla myös suullisia huomautuksia. Vuosi 2006 oli ensimmäinen vuosi, jolloin komissio käytti tätä ”amicus curiae” -mahdollisuutta asetuksen (EY) N:o 1/2003 voimaantulon jälkeen ja esitti huomautuksia Pariisin muutoksenhakutuomioistuimelle (Cour d’appel de Paris) moottoriajoneuvojen ryhmäpoikkeusasetuksen tulkinnasta[120].

73. On hyvin tärkeää kouluttaa kansallisia tuomareita jatkuvasti EU:n kilpailuoikeuden alalla kilpailusääntöjen tehokkaan ja johdonmukaisen soveltamisen varmistamiseksi. Vuodesta 2002 alkaen komissio on vuosittain osallistunut useiden koulutushankkeiden rahoitukseen. Näin oli myös vuonna 2006, jolloin yhteisrahoitusta annettiin 15 hankkeeseen, jotka oli suunnattu kaikista EU:n 25 jäsenvaltiosta oleville kansallisille tuomareille.

4. KANSAINVÄLINEN TOIMINTA

74. Valmisteltaessa Romanian ja Bulgarian liittymistä vuoden 2007 tammikuussa komissio seurasi tarkasti jäsenyysvalmisteluja ja avusti kilpailusääntöjen täytäntöönpanossa. Se tarkasteli valtiontukitoimia, joista Bulgaria ja Romania ilmoittivat liittymissopimuksessa vahvistetun voimassa olevaa tukea koskevan menettelyn mukaisesti. Komissio avusti edelleen Kroatiaa ja Turkkia samoin kuin Länsi-Balkanin maita niiden yhdenmukaistaessa kilpailusääntöjään EU:n oikeuden kanssa.

75. Komissio jatkoi tiivistä kahdenvälistä yhteistyötä useiden kilpailuviranomaisten, erityisesti EU:n tärkeimpien kauppakumppanien viranomaisten kanssa. Nimenomaan kilpailukysymyksiä koskevien yhteistyösopimusten perusteella Yhdysvaltojen, Kanadan ja Japanin kanssa tehtyyn yhteistyöhön sisältyi tapauskohtaisia yhteydenottoja, koordinoituja täytäntöönpanotoimia ja neuvotteluja korjaustoimenpiteistä. Kilpailun pääosasto tarjosi apua Kiinalle ja Venäjälle kilpailulainsäädännön laatimisessa.

76. Kilpailun pääosastolla oli monenvälisen yhteistyön puitteissa johtava rooli kansainvälisessä kilpailuviranomaisverkossa, jossa se on ohjaustyöryhmän jäsen, toinen kartellityöryhmän puheenjohtajista ja keskittymiä, kilpailupolitiikan täytäntöönpanoa ja yksipuolisia toimia käsittelevien työryhmien aktiivinen jäsen. Lisäksi kilpailun pääosasto jatkoi aktiivista osallistumistaan OECD:n kilpailuvaliokunnan toimintaan.

5. TOIMIELINTEN VÄLINEN YHTEISTYÖ

77. Komissio jatkoi yhteistyötä yhteisön toimielinten ja muiden toimijoiden kanssa.

78. Euroopan parlamentti laatii vuosittain omasta aloitteestaan mietinnön komission kilpailupolitiikkaa koskevasta kertomuksesta[121]. Komissio on osallistunut myös Euroopan parlamentissa käytyihin keskusteluihin komission politiikkaa koskevista aloitteista, kuten valtiontukiuudistuksesta ja yhteisön kilpailuoikeuden rikkomisesta johtuvista vahingonkorvauskanteista laaditusta vihreästä kirjasta. Kilpailukomissaari vaihtaa säännöllisesti näkemyksiä kilpailupolitiikkaa koskevista kysymyksistä asianomaisten parlamentin valiokuntien kanssa. Talous- ja raha-asioiden valiokunta saa säännöllisesti luettelon vireillä olevista tapauksista jotka ovat julkisia samoin kuin tietoja kilpailupolitiikkaa koskevista tärkeimmistä aloitteista. Komissio tekee tiivistä yhteistyötä myös Euroopan oikeusasiamiehen ja Euroopan parlamentin jäsenten kanssa sekä vastaa parlamentin (sekä suullisiin että kirjallisiin) kysymyksiin[122] ja vetoomuksiin.

79. Komissio toimii läheisessä yhteistyössä myös neuvoston kanssa, tiedottaa sille tärkeistä kilpailupoliittisista aloitteista, kuten valtiontukiuudistuksesta ja energia- ja rahoituspalvelualan tutkintatoimista ja osallistuu neuvoston työryhmiin.

80. Lisäksi komissio tiedottaa Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle tärkeistä kilpailupoliittisista aloitteista ja osallistuu keskusteluihin, joita käydään kyseisissä komiteoissa esimerkiksi silloin, kun Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antaa vuosiraporttinsa komission kilpailupolitiikkaa koskevasta kertomuksesta.

[1] SEC(2007) 0860.

[2] http://ec.europa.eu/comm/competition/index_fi.html

[3] Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EUVL C 298, 8.12.2006).

[4] Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL C 45, 19.2.2002).

[5] Suuntaviivat asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti määrättävien sakkojen laskennasta (EUVL C 210, 1.9.2006).

[6] Vihreä kirja, jonka komissio hyväksyi joulukuussa 2005, on Internet-osoitteessa http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/actionsdamages/documents.html

[7] ETSK:n lausunto on Internet-osoitteessa http://eescopinions.eesc.europa.eu/EESCopinionDocument.aspx?identifier=ces\int\int306\ces1349-2006_ac.doc&language=FI

[8] Komission vuoden 2007 lainsäädäntö- ja työohjelma on Internet-osoitteessa http://ec.europa.eu/atwork/programmes/index_fi.htm

[9] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi neuvoston direktiivin 67/548/ETY muuttamisesta sen mukauttamiseksi kemikaalien rekisteröintiä, arviointia, lupamenettelyjä ja rajoituksia koskevaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen, KOM(2003) 644 lopullinen.

[10] Asia COMP/38.620, Vetyperoksidi ja perboraatti , komission päätös 3.5.2006; asia COMP/38.645, Metakrylaatit , komission päätös 31.5.2006; asia COMP/38.456, Bitumi – Alankomaat , komission päätös 13.9.2006; asia COMP/38.121, Liittimet , komission päätös 20.9.2006; asia COMP/38.907, Teräspalkit ( päätöksen tekeminen uudelleen ), komission päätös 8.11.2006; asia COMP/38.638, Synteettinen kumi (BR/ESBR ), komission päätös 29.11.2006; asia COMP/39.234, Seostelisä ( päätöksen tekeminen uudelleen ), komission päätös 20.12.2006.

[11] Lukuun eivät sisälly yritykset, jotka vapautettiin sakoista niiden toimittua yhteistyössä sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevan tiedonannon mukaisesti.

[12] Asia COMP/28.784, Telefónica .

[13] Asia COMP/37.966, Distrigaz , ks. komission lehdistötiedote MEMO/O6/197, 16.5.2006.

[14] Asia COMP/38.113, Prokent/Tomra .

[15] Asia COMP/38.381, De Beers , komission päätös 22.2.2006; asia COMP/38.173, Englannin valioliiga , komission päätös 22.3.2006; asia COMP/38.348, Repsol CPP , komission päätös 12.4.2006; asia COMP/38.681, Cannesin sopimuksen voimassaolon jatkamista koskeva sopimus , komission päätös 4.10.2006.

[16] Asia T-44/00 Mannesmannröhren-Werken AG [2004] ECR II-2223, kohta 65.

[17] Ks. kilpailupolitiikkaa koskeva XXIII kertomus vuodelta 1993, kohta 207.

[18] Neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004, annettu 20 päivänä tammikuuta 2004, yrityskeskittymien valvonnasta (’EY:n sulautuma-asetus’) (EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1).

[19] Neuvoston asetus (ETY) N:o 4064/89, annettu 21 päivänä joulukuuta 1989, yrityskeskittymien valvonnasta (EYVL L 395, 30.12.1989, s. 1), asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1310/97 (EYVL L 180, 9.7.1997, s. 1).

[20] EYVL C 66, 2.3.1998, s. 5.

[21] EYVL C 66, 2.3.1998, s. 1.

[22] EYVL C 66, 2.3.1998, s. 14.

[23] EYVL C 66, 2.3.1998, s. 25.

[24] Asia COMP/M.4141, Linde/BOC , komission päätös 6.6.2006.

[25] Asia COMP/M.3916, T-Mobile Austria / tele.ring , komission päätös 26.4.2006.

[26] Asia COMP/M.4057, Korsnäs / Assidomän Cartonboard , komission päätös 12.5.2006.

[27] Asia COMP/M.4000, Inco/Falconbridge , komission päätös 4.7.2006.

[28] Asia COMP/M.4187 Metso/Aker Kvaerner komission päätös 12.12.2006.

[29] Suuntaviivat horisontaalisten sulautumien arvioinnista yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen nojalla, 76–88 kohta (EUVL C 31, 5.2.2004, s. 5).

[30] Komission asetus (EY) N:o 1628/2006, annettu 24 päivänä lokakuuta 2006, perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta kansalliseen alueelliseen investointitukeen (EUVL L 302, 1.11.2006, s. 29).

[31] Komissio antoi uudet alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat vuosille 2007–2013 joulukuussa 2005 (EUVL C 54, 4.3.2006. s. 13).

[32] EUVL C 323, 30.12.2006, s. 1.

[33] EUVL C 194, 18.8.2006, s. 2.

[34] Ks. tiedonanto ”Kasvua ja työtä Euroopan tulevaisuuden hyväksi – Uusi alku Lissabonin strategialle”, KOM(2005) 24 lopullinen, 2.2.2005.

[35] Komission asetus (EY) N:o 1998/2006, annettu 15 päivänä joulukuuta 2006, perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen (EUVL L 379, 28.12.2006).

[36] Lukuun ottamatta päätöksiä aloittaa muodollinen tutkintamenettely, oikaisuja, välipäätöksiä ja aiheellisia toimenpiteitä koskevia ehdotuksia.

[37] EYVL C 70, 19.3.2002, s. 8.

[38] Asia N 245/2006, LG Philips LCD Poland Sp. z o.o (ei vielä julkaistu), asia N 246/2006, Ohsung [Dong Seo] Display Poland Sp. z.o.o (ei vielä julkaistu), asia N 247/2006, Lucky SMT Sp. z o.o (ei vielä julkaistu), asia N 248/2006, Dong Yang Electronics Sp. z o.o . (ei vielä julkaistu), asia N 249/2006, Heesung Electronics Poland Sp. z o.o . (ei vielä julkaistu), asia N 250/2006, LG Chem Poland Sp. z o.o . (ei vielä julkaistu), asia N 251/2006, LG Innotek Poland Sp. z o.o . (ei vielä julkaistu), asia N 256/2006, LG Electronics Wroclaw Sp. z o.o . – Kodinkoneet (ei vielä julkaistu), asia N 257/2006, LG Electronics Wroclaw Sp. z o.o. – Televisiovastaanottimet (ei vielä julkaistu).

[39] Asia N 17/2006, First Solar GmbH (EUVL C 259, 27.10.2006, s. 13).

[40] Asia N 409/2006, HighSi GmbH (ei vielä julkaistu).

[41] Asia N 34/2006, Hankook Tire Hungary Ltd (EUVL C 232, 27.9.2006, s. 2).

[42] N 121/2006, Teollisuuden innovointiviraston tuki teollisuuden innovoinnin käynnistysohjelmille (ei vielä julkaistu).

[43] N 193/2006, Suuri T&K&I-tuki Rolls Roycelle ym . – Ympäristöystävällinen moottori (ei vielä julkaistu).

[44] N 186/2006, Tuki Eurocopterille keskiraskaan kuljetushelikopterin EC175 kehittämiseksi (ei vielä julkaistu).

[45] N 708/2006, T e ollisuuden innovointiviraston tuki BioHub-tutkimus- ja kehitysohjelmalle (ei vielä julkaistu).

[46] C 36/2005, Investbx (ei vielä julkaistu).

[47] N 9/2006, Etelä-Italiassa sijaitseville innovatiivisille pk-yrityksille myönnetty riskipääomarahoitus (EUVL C 218, 9.9.2006, s. 9).

[48] Ks esimerkiksi: NN162/A/2003 ja N317/A/2006, Itävalta, uusiutuvia energialähteitä käyttävän sähkötuotannon tukeminen vihreää sähköä koskevan säädöksen (syöttötariffit) mukaisesti (EUVL C 221, 14.9.2006, s. 9), NN162/B/2003 ja N317/B/2006, Itävalta, sähkön ja lämmön yhteistuotannon tukeminen vihreää sähköä koskevan säädöksen (tukitariffi) mukaisesti (EUVL C 221, 14.9.2006, s. 9).

[49] EUVL C 209, 31.8.2006, s. 8.

[50] EUVL C 202, 25.8.2006, s. 9.

[51] Komission asetus (EY) N:o 68/2001, annettu 12 päivänä joulukuuta 2001, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta koulutustukeen, asetus sellaisena kuin se on muutettuna 25 päivänä helmikuuta 2004 annetulla komission asetuksella (EY) n:o 363/2004 ja 20 päivänä joulukuuta 2006 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1976/2006.

[52] Kahdessa asiassa tehtiin päätös vuonna 2006: C 40/05, Ford Genk (Belgia) ja N 653/05, Webasto (Portugali) . Kolmessa muussa asiassa komissio ei ollut tehnyt lopullista päätöstä vuoden 2006 loppuun mennessä.

[53] Asiat NN 14/06, Ottana Energia , komission päätös 12.12.2006 (ei vielä julkaistu); NN 16/06, CIT , komission päätös 7.7.2006 (EUVL C 244, 11.10.2006, s. 14); N 28/06, Techmatrans , komission päätös 20.2.2006 (EUVL C 87, 11.4.2006, s. 2).

[54] Asiat N 464/05, AB Kauno , komission päätös 22.2.2006 (EUVL C 270, 7.11.2006, s. 2); N 623/05, Energetyka Wislosan , komission päätös 19.7.2006 (EUVL C 232, 27.9.2006, s. 2).

[55] Asia C 44/2005, Huta Stalowa Wola , komission päätös 20.12.2006 (ei vielä julkaistu).

[56] Asiat C 3/2005, FSO , komission päätös 20.12.2006 (ei vielä julkaistu); C 25/2005, Frucona Košice , komission päätös 7.6.2006 (ei vielä julkaistu); C 42/2005, Konas , komission päätös 26.9.2006 (ei vielä julkaistu); C 1/2005, Euromoteurs , komission päätös 26.4.2006 (EUVL L 307, 7.11.2006, s. 213).

[57] Asia E22/2004, Kannustimet vientiin liittyville investoinneille .

[58] CR 57/03, Tremonti Bis , CR 36/01, Beaulieu Ter Lembeek , CR 8/04, Verokannustimet äskettäin listautuneille yrityksille , CR 13/B/03, France Telecomin yritysverotusjärjestelmä , ja CR 57/02, Ranskan yleisen verolain 44 f § .

[59] KOM(2006) 851 lopullinen.

[60] Tanskan kilpailuvirasto puuttui liiallisiin hintoihin ja markkinoiden manipulointiin Länsi-Tanskassa, Saksan kilpailuvirasto puuttui tukkumyyjien ja Stadtwerken välisiin pitkäaikaisiin kaasuntoimitussopimuksiin ja Italian kilpailuvirasto ryhtyi toimiin, koska kapasiteettia ei ollut laajennettu tarkoituksena suojella määräävää asemaa tuotantoketjun loppupään toimitusmarkkinoilla.

[61] Asia COMP/38.348, Repsol CPP , komission päätös 12.4.2006.

[62] Asia COMP/M.3868, DONG / Elsam / Energi E2 , komission päätös 14.3.2006.

[63] Asia COMP/M.4180, Gaz de France / Suez , komission päätös 14.11.2006.

[64] EUVL C 324, 21.12.2005, s. 12.

[65] EUVL C 52, 2.3.2006, s. 8.

[66] EUVL C 145, 21.6.2006, s. 8, ja EUVL C 214, 6.9.2006, s. 5.

[67] EUVL L 268, 27.9.2006, s. 37.

[68] Direktiivi 2003/87/EY kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä, EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/101/EY, EUVL L 338, 13.11.2004, s. 18.

[69] Komission päätös 13.6.2005 (EUVL C 144, 14.6.2005, s. 13).

[70] Asia COMP/M.4055, Talanx/Gerling , komission päätös 5.4.2006.

[71] EUVL C 210, 1.9.2006, s. 12.

[72] EUVL L 366, 21.12.2006, s. 47.

[73] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY (puitedirektiivi), annettu 7 päivänä maaliskuuta 2002, sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (EYVL L 108, 24.4.2002, s. 33). Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/19/EY, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2002, sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä (käyttöoikeusdirektiivi) (EYVL L 108, 24.04.2002 s.7), Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/20/EY annettu 7 päivänä maaliskuuta 2002 sähköisiä viestintäverkkoja ja – palveluja koskevista valtuutuksista (valtuutusdirektiivi), (EYVL L 108, 24.04.2002 s. 21), Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/22/EY annettu 7 päivänä maaliskuuta 2002 yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja – palvelujen alalla (yleispalveludirektiivi) (EYVL L 108, 24.04.2002 s. 51), Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/58/EY, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2002, henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) (EYVL L 201, 31.07.2002 s. 37).

[74] Komission yksiköiden valmisteluasiakirja, julkinen kuuleminen komission suositusluonnoksesta, joka koskee sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY mukaisesti ennakkosääntelyn alaisiksi tulevia merkityksellisiä tuote- ja palvelumarkkinoita sähköisen viestinnän alalla, saatavilla Internet-osoitteessa http://europa.eu.int/information_society/policy/ecomm/doc/info_centre/public_consult/review/recommendation_final.pdf.

[75] Puitedirektiivin 7 artiklan mukaan kansallisten sääntelyviranomaisten on ilmoitettava komissiolle 18 markkinaa koskevan kilpailuoikeusanalyysin tulokset.

[76] Ks. esim. asiat N 398/2005, Verohuojennus laajakaistapalvelujen kehittämiselle Unkarissa , komission päätös 16.5.2006; N 118/2006, Laajakaistayhteyksien kehittäminen Latvian maaseudulla , komission päätös 7.6.2006; N 264/05, Laajakaistapalvelut Toscanan maaseudulle , komission päätös 13.9.2006; N 222/2005, Tuki digitaalisen kuilun kattamiseksi Sardiniassa , komission päätös 22.11.2006.

[77] Asia C 35/2006, Laajakaistaverkon kehittäminen Appingedamissa , komission päätös 19.7.2006.

[78] Ks. Kyproksen, Irlannin, Maltan, Espanjan ja Slovenian ilmoitukset. Irlannin sääntelyviranomainen on kuitenkin peruuttanut yrityksen nimeämisen huomattavan markkinavoiman yritykseksi kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olleessa menettelyssä.

[79] Asia COMP/M.3916, T-Mobile Austria / tele.ring , komission päätös 26.4.2006. Ks. myös edellä 15 kohta.

[80] Ks. myös edellä 12 kohta.

[81] Asia COMP/M.4297, Nokia/Siemens , komission päätös 13.11.2006.

[82] Asia COMP/M.4214, Alcatel/Lucent , komission päätös 24.7.2006.

[83] Komission direktiivi 2002/77/EY, annettu 16 päivänä syyskuuta 2002, kilpailusta sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen markkinoilla (EYVL L 249, 17.9.2002, s. 21).

[84] Asia C 33/2006, Maanpäällisten digitaalitelevisiolähetysten (DVB-T) aloittaminen Baijerissa , http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/C-33-2006-WLWL-en-19.07.2006.pdf

[85] Asia C 34/2006, Maanpäällisten digitaalitelevisiolähetysten (DVB-T) aloittaminen Nordrhein-Westfalenissa , http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/C-34-2006-WLWL-en-19.07.2006.pdf

[86] Asia N 111/2006, Tuki digitaalitelevisiolle alueilla, joilla ei ole rinnakkaislähetyksiä , http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2006/n111-06.pdf. Asia N 546/2006, Yksittäisille kuluttajille sosiaalisin perustein myönnettävä tuki analogisten televisiolähetysten päättymisen vuoksi , http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2006/n546-06.pdf

[87] Asia N 270/2006, Tuki digitaalisovittimien hankkimiseen , http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/N-270-2006-en-WLWL-24.01.2007.pdfhttp://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/N-270-2006-en-WLWL-24.01.2007.pdf

[88] Valtiontukisääntöjen soveltamisesta julkiseen yleisradiotoimintaan annettu komission tiedonanto (EYVL C 320, 15.11.2001, s. 5).

[89] Vrt. komission heinäkuussa 2006 tekemä päätös Portugalin yleisradioyhtiön taloudellisen rakenneuudistussuunnitelman hyväksymisestä (valtiontuki NN 31/2006 – Portugali).

[90] Vrt. komission päätös lopettaa tutkimus, joka koski Portugalin yleisradioyhtiölle RTP:lle myönnettyyn yleiseen rahoitusjärjestelmään liittyvää voimassa olevaa tukea (valtiontuki E 14/2005 – Portugali).

[91] Vrt. komission vuonna 2006 tekemä päätös Alankomaiden julkisen palvelun yleisradioyhtiöille myönnetystä tapauskohtaisesta rahoituksesta (valtiontuki C 2/2004 – Alankomaat).

[92] Asia COMP/38.173 – Englannin valioliigan mediaoikeuksien yksinoikeudellinen yhteismyynti , http://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/index/by_nr_76.html#i38_173

[93] Asia COMP/37.398 – UEFA:n Mestarien liigan kaupallisten oikeuksien yhteismyynti (EUVL L 291, 8.11.2003, s. 25) ja asia COMP/37.214 – Saksan Bundesliigan lähetysoikeuksien yhteismarkkinointi (EUVL L 134, 27.5.2005, s. 46).

[94] Asia COMP/M.4066, CVC/SLEC , http://ec.europa.eu/comm/competition/mergers/cases/index/ m81.html#m_4066

[95] Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle tietyistä elokuviin ja muihin audiovisuaalisiin teoksiin liittyvistä oikeudellisista näkökohdista (KOM(2001) 534 lopullinen, annettu 26.9.2001, EYVL C 43, 16.2.2002).

[96] Asia NN 84/05: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/NN-84-2004-WLWL-fr-22.03.2006.pdf

[97] Asia N 461/05: http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2005/n461-05.pdf

[98] Asia N 695/06: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/by_case_nr_n2006_690.html#695

[99] Asia COMP/38681, Cannesin sopimus , sitoumukset Internet-osoitteessahttp://ec.europa.eu/comm/competition/antitrust/cases/decisions/38681/commitments.pdf. Ks. myös lehdistötiedote IP/06/1311, 4.10.2006.

[100] Lehdistötiedote MEMO/06/63, 7.2.2006.

[101] N 400/2006 – Italia, tehty 6.12.2006, ja N 573 – Tanska, vireillä.

[102] Ks. komission päätös N 604/2005, 16.5.2006 (EUVL C 209, 31.8.2006), ja komission päätös N:o 556/2005, 19.7.2006 (EUVL C 207, 30.8.2006).

[103] Komission päätös N 565/2005, 22.2.2006, C(2006) 457 lopullinen.

[104] Komission päätös N 622/2005, 7.6.2006, C(2006) 2077 lopullinen.

[105] N 478/2004, 7.6.2006 (EUVL C 209, 31.8.2006).

[106] EUVL L 269, 28.9.2006, s. 1.

[107] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 847/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisten lentoliikennesopimusten neuvottelemisesta ja täytäntöönpanosta (EUVL L 157, 30.4.2004, s. 7).

[108] Komission päätökset C(2006) 2009, 31.5.2006, ja C(2006) 2010, 20.6.2006.

[109] Cyprus Airways (EUVL C 113, 13.5.2006, s. 2).

[110] Erityisesti Maltan osalta (N 640/06, tehty 22. marraskuuta).

[111] Erityisesti asia, joka koski kuuden pienen irlantilaisen lentoaseman pääomamenoja (N 353/06, tehty 26. syyskuuta).

[112] DHL Leipzig – Hallen lentoasema , tehty 22. marraskuuta.

[113] Yhdistetyt asiat C-83/01 P, C-93/01 P ja C-94/01 P, Chronopost SA (Kok. 2003, s. I-6993).

[114] Asia C-280/00, Altmark Trans GmbH (Kok. 2003, s. I-7747).

[115] Julkisen palvelun velvoitteesta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevat yhteisön puitteet (EUVL C 297, 29.11.2005, s. 4).

[116] Ks. esimerkiksi asia N 165/2005, Post Office Ltd:lle myönnetty valtiontuki maaseudun verkostoille vuosiksi 2006–2008 (EUVL C 141, 16.6.2006, s. 2); asia N 642/05, Posten AB.lle myönnetty valtionkorvaus maksu- ja käteisperuspalvelujen tarjoamisesta .

[117] Asia E 15/2005, Suositus aiheellisiksi toimenpiteiksi Ranskan valtion La Postelle myöntämän rajoittamattoman takauksen vuoksi (ei vielä julkaistu).

[118] Asia N 227/2006, DHL – Leipzigin lentoasema (EUVL C 48, 2.3.2007, s. 7).

[119] Pankkitoiminta, arvopaperit, vakuutusala, elintarvikkeet, lääkkeet, ammatilliset palvelut, terveydenhuolto, ympäristö, energia, rautatiet, meriliikenne, moottoriajoneuvot, televiestintä, tiedotusvälineet ja urheilu.

[120] Komission asetus (EY) N:o 1400/2002, annettu 31 päivänä heinäkuuta 2002, perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoalalla (EYVL L 203, 1.8.2002, s. 30).

[121] Vuonna 2006 kyseessä oli Alain Lipietzin esittämä mietintö kilpailupolitiikkaa vuonna 2004 koskevasta komission kertomuksesta.

[122] Komissiolle esitettiin vuonna 2006 noin 551 kirjallista ja 66 suullista kysymystä kilpailupolitiikkaan liittyvistä seikoista.