Euroopan parlamentin päätöslauselma 29. maaliskuuta 2007 Kosovon tulevaisuudesta ja EU:n roolista (2006/2267(INI))



Virallinen lehti nro 027 E , 31/01/2008 s. 0207 - 0214



P6_TA(2007)0097 Kosovon tulevaisuus ja EU:n rooli Euroopan parlamentin päätöslauselma 29. maaliskuuta 2007 Kosovon tulevaisuudesta ja EU:n roolista (2006/2267(INI)) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston 10. kesäkuuta 1999 antaman päätöslauselman 1244, - ottaa huomioon normien arvioinnista vastaavan YK:n pääsihteerin erityislähettilään raportin normien täytäntöönpanoa koskevasta kokonaisvaltaisesta arviosta, joka esitettiin YK:n turvallisuusneuvostolle 7. lokakuuta 2005, - ottaa huomioon YK:n turvallisuusneuvoston puheenjohtajan 24. lokakuuta 2005 antamaan lausuntoon sisältyvän turvallisuusneuvoston päätöksen hyväksyä pääsihteerin ehdotus Kosovon asemaa koskevien neuvottelujen aloittamisesta, - ottaa huomioon Martti Ahtisaaren nimittämisen 14. marraskuuta 2005 Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin erityislähettilääksi Kosovon aseman määrittelyprosessissa, - ottaa huomioon kontaktiryhmän (Yhdistynyt kuningaskunta, Ranska, Saksa, Italia, Yhdysvallat ja Venäjä) 31. tammikuuta 2006 antaman lausunnon, joissa korostetaan Kosovon ongelman erityislaatua - ongelman, joka on tämän lausunnon mukaan muotoutunut Jugoslavian hajoamisen ja siitä seuranneiden konfliktien, etnisten puhdistusten ja vuoden 1999 tapahtumien myötä sekä YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 (1999) mukaisen pitkän kansainvälisen hallintokauden myötä - ja kehotetaan parhaana vaihtoehtona pikaiseen neuvotteluratkaisuun kysymyksessä, - ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan 14. ja 15. joulukuuta 2006 antamat päätelmät, joissa annetaan täysi tuki Martti Ahtisaaren toimille ratkaisuun pääsemiseksi Kosovon asemaa koskevassa kysymyksessä ja vahvistetaan, että unioni on valmis ottamaan merkittävän roolin tulevaa asemaa koskevan ratkaisun täytäntöönpanossa, - ottaa huomioon 26. maaliskuuta 2007 annetun erityislähettilään loppuraportin Kosovon tulevasta asemasta ja kokonaisvaltaisen ehdotuksen Kosovon aseman ratkaisemisesta, - ottaa huomioon työjärjestyksensä 45 artiklan, - ottaa huomioon ulkoasiainvaliokunnan mietinnön ja kansainvälisen kaupan valiokunnan lausunnon (A6-0067/2007), A. ottaa huomioon, että kontaktiryhmän 7. lokakuuta 2005 hyväksymissä Kosovon asemaa koskevan ratkaisun pääperiaatteissa korostetaan, että neuvotteluratkaisun pitäisi olla kansainvälinen prioriteetti ja että neuvotteluprosessi ei alettuaan saa joutua umpikujaan vaan se on saatettava päätökseen; ottaa huomioon, että kyseisissä periaatteissa ilmaistaan selvästi, että paluu maaliskuuta 1999 edeltäneeseen tilanteeseen tai Kosovon jako taikka yhdistäminen toiseen maahan tai toisen maan alueeseen ei tule kyseeseen, B. ottaa huomioon, että Kosovo oli 1990-luvulla järjestelmällisten väkivallantekojen ja sortotoimien kohteena ja että nämä kärjistyivät vuonna 1999 tapahtuneeksi siviiliväestön joukkokarkotukseksi, mikä johti YK:n turvallisuusneuvoston väliintuloon Nato-operaation seurauksena ja alueen asettamiseen kansainväliseen siviili- ja turvallisuusvalvontaan; katsoo, että tämä oli uudenlainen tilanne kansainvälisessä oikeudessa, C. katsoo, että maaliskuun 2004 tapahtumat, jotka ovat tuomittavia, ovat osoitus siitä, että albaani- ja serbiyhteisöjen välillä on Kosovon alueella jatkuvia jännitteitä ja että on löydettävä ratkaisu, joka takaa näiden molempien ja muiden etnisten ryhmien oikeudet Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj), Euroopan neuvoston ja muiden vähemmistöjen suojelun alalla toimivaltaisten järjestöjen julkaisujen mukaisesti, D. katsoo, että Kosovon tulevan aseman määrittely vaikuttaa sen taloudelliseen kehitykseen, kehittyneen poliittisen luokan syntymiseen ja suvaitsevan, erotteluun perustumattoman yhteiskunnan kehittymiseen maakunnassa, E. katsoo, että useista neuvottelukierroksista huolimatta ei ole valitettavasti päästy molempien osapuolten hyväksymään neuvotteluratkaisuun, ja panee merkille, että YK:n erityislähettiläs esitti kontaktiryhmälle ja YK:n pääsihteerille ratkaisuehdotuksia; F. katsoo, että lopullista ratkaisua ei voida sanella uhkailemalla Kosovon tai Serbian radikalisoitumisella, vaan sen on oltava sellaisen ratkaisun tulos, jossa otetaan huomioon kaikkien osapuolten edut, G. katsoo, että Kosovon aseman määrittelyn viivästyminen edelleen saattaa vaikuttaa kielteisesti jo valmiiksi herkkään ja kireään tilanteeseen, H. katsoo, että vuoden 1999 tapahtumat, pitkään jatkunut väliaikainen kansainvälinen hallinto ja Kosovon väliaikaisten itsehallintoelinten perustaminen ja asteittainen vahvistaminen ovat luoneet poikkeuksellisen tilanteen, joka tekee epärealistiseksi Kosovon liittämisen jälleen osaksi Serbiaa, I. katsoo, että Kosovon ja Serbian välisiä suhteita olisi edelleen kehitettävä kumppanuuden ja hyvän naapuruuden hengessä Kosovon ja Serbian koko väestön etujen mukaisesti, kun otetaan huomioon läheiset kulttuuriset, uskonnolliset ja taloudelliset siteet, J. katsoo, että eri etnisten ryhmien välinen luottamuksen puute, epävakaan tilanteen jatkuminen ja tarve kehittää ja vahvistaa demokraattisia, monikansallisia instituutioita Kosovossa edellyttävät jatkuvaa kansainvälistä läsnäoloa jatkossakin, K. katsoo, että kansainvälisen yhteisön pitäisi jatkaa investointeja koulutukseen etenkin, kun otetaan huomioon Kosovon nuoremman sukupolven edessä olevat vakavat haasteet, L. katsoo, että Euroopan unionin on oltava keskeisellä tavalla mukana Kosovon asemaa koskevan ratkaisun täytäntöönpanon seurannassa, takaamisessa ja helpottamisessa, demokraattisten instituutioiden perustamisessa Kosovoon ja niiden vahvistamisessa, siten että Euroopan parlamentti toteuttaa seurantavastuutaan, kun otetaan huomioon Kosovon strateginen asema, M. katsoo, että tiettyjen vähimmäisvaatimusten täyttäminen on kuitenkin asetettava ratkaisussa EU:n osallistumisen ehdoksi, N. katsoo, että Kosovon asemaa koskevan lopullisen ratkaisun on oltava yhteensopiva EU:n kanssa eli että ratkaisussa olisi toisin sanoen määrättävä perustuslailliset puitteet, jotka sopivat yhteen Kosovon eurooppalaisten tulevaisuusnäkymien kanssa, ja sallittava unionille kaikkien sen käytössä olevien välineiden käyttäminen; 1. tukee YK:n johtamaa prosessia Kosovon lopullisen aseman määrittämiseksi sekä toimia sellaisten toimivien puitteiden luomiseksi, joilla varmistetaan Kosovon vakaus ja kaikkien siellä elävien yhteisöjen suojelu sekä pitkän aikavälin omavarainen taloudellinen ja sosiaalinen kehitys; kannattaa Ahtisaaren ehdotusta Kosovon aseman ratkaisemiseksi ja katsoo, että kansainvälisen yhteisön valvoma suvereniteetti on paras vaihtoehto kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi; ja tältä pohjalta odottaa, että YK:n turvallisuusneuvosto hyväksyy nopeasti uuden päätöslauselman, joka korvaa päätöslauselman 1244 (1999); 2. katsoo, että ainoa kestävä ratkaisu Kosovolle on sellainen, jossa - Kosovo voi kääntyä kansainvälisten rahoituslaitosten puoleen ja käynnistää näin taloutensa elvyttämisen ja edellytysten luomisen uusille työpaikoille, - varmistetaan väliaikainen kansainvälinen valvonta, jotta voidaan säilyttää Kosovon monikansallinen luonne ja taata serbi- ja romaniväestön sekä muiden etnisten vähemmistöjen edut ja turvallisuus, - annetaan kansainvälistä tukea, jotta varmistetaan sellaisten koko Kosovon väestöä palvelevien tehokkaiden ja omavaraisten instituutioiden kehittäminen, jotka noudattavat toiminnassaan oikeusvaltioperiaatetta ja demokratian perussääntöjä, - Kosovo voi toteuttaa tavoitteensa liittyä EU:hun, mikä johtaisi ajan myötä keskinäiseen riippuvuuteen naapureidensa kanssa; 3. katsoo, että kaikkien Kosovon tulevaa asemaa koskevien järjestelyjen on oltava sopusoinnussa kansainvälisen oikeuden kanssa; 4. toivoo, että Serbiaan saadaan pikaisesti vahva ja Eurooppa-myönteinen hallitus, joka osallistuu tosissaan ja myönteisesti Kosovon asemaa koskevan kysymyksen ratkaisemiseen; korostaa, että tällaista hallitusta tarvitaan myös entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen (ICTY) kanssa tehtävää täysimittaista yhteistyötä varten, jotta voidaan näissä oloissa käynnistää uudelleen ja saattaa päätökseen neuvottelut Euroopan unionin ja Serbian välisestä vakautus- ja assosiaatiosopimuksesta; 5. katsoo, että lopullisen ratkaisun olisi sisällettävä muun muassa seuraavat näkökohdat: - selkeä määritelmä kansainvälisten siviili- ja turvallisuusalan toimijoiden asemasta ja toimeksiannosta Kosovossa, - selkeät määräykset hallinnon hajauttamisesta siten, että keskeisillä aloilla, kuten opetus, terveys ja paikallinen turvallisuus, annetaan huomattava itsemääräämisoikeus ja sallitaan serbikuntien osalta suorat mutta avoimet yhteydet Belgradiin; kyseisten määräysten on oltava rahoituksellisesti kestäviä, eivätkä ne saa heikentää yhtenäisen Kosovon budjetti-, täytäntöönpano- ja lainsäädäntövaltaa, - ihmisoikeuksien täysimääräinen kunnioittaminen ja velvoite säätää perustuslailliset takeet vähemmistöjen ja pakolaisten keskeisistä eduista ja riittävät järjestelyt niiden varmistamiseksi, - uskonnollisten kohteiden ja kulttuurikohteiden suojelu, - määräykset kevyesti varustettujen monikansallisten Kosovon sisäisten turvallisuusjoukkojen perustamisesta; joukkojen toiminta-ala, voimavarat ja tehtävät olisivat rajoitetut, ja ne toimisivat Naton johtamien Kosovon joukkojen (KFOR) tiukassa valvonnassa, - kansainväliset takeet alueen kaikkien valtioiden alueellisesta koskemattomuudesta; 6. korostaa, että Kosovon asemasta tehtävä ratkaisu ei luo kansainväliseen oikeuteen ennakkotapausta, koska Kosovo on ollut YK:n hallinnassa vuodesta 1999 ja jo YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmaan 1244 (1999) kirjattiin tarve ratkaista kysymys Kosovon lopullisesta asemasta; korostaa, että Kosovon tilannetta ei siksi voida verrata tilanteeseen muilla konfliktialueilla, jotka eivät ole YK:n hallinnon alaisia; 7. korostaa, että Kosovon tulevasta asemasta tehtävään sopimukseen on sisällytettävä myös Kosovon Mitrovicaa koskevia erityisjärjestelyjä, joilla taataan täysimääräisesti serbiväestön oikeudet ja turvallisuus Kosovon yhtenäisyyttä vaarantamatta; katsoo, että näiden järjestelyjen tulisi olla kansainvälisen yhteisön suorassa valvonnassa Serbian viranomaisia kuullen; muistuttaa kuitenkin Serbiaa siitä, että tällainen osallistuminen Kosovossa on yhteydessä Serbian yhteistyöhön lopullista asemaa koskevan ratkaisun täytäntöönpanossa; 8. pitää siksi myönteisenä, että Ahtisaaren ehdotuksessa kaavaillaan serbiyhteisöille ja muille yhteisöille laajaa autonomiaa, myös merkittävää kunnallista autonomiaa EU:n toissijaisuus- ja itsemääräämisoikeusperiaatteiden mukaisesti; 9. katsoo, että kansainvälisen yhteisön tulisi mahdollisimman pitkälle keskittää läsnäolonsa paikallisviranomaisten avustamiseen seuraavissa tehtävissä: - asemaa koskevan ratkaisun ehtojen täytäntöönpano, - riippumattomien ja etnisesti tasapainoisten institutionaalisten ja hallinnollisten valmiuksien ja oikeus- ja poliisiviranomaisten valmiuksien kehittäminen, - edistyminen YK:n standardien sekä vakauttamista ja assosiointia koskevien EU:n arviointiperusteiden täyttämisessä; 10. katsoo näin ollen, että kansainvälisen yhteisön läsnäolon Kosovossa ei tulisi johtaa rinnakkaisen hallinnon muodostamiseen tai nykyisen YK:n johtaman hallinnon kopioimiseen, vaikka henkilökuntaa tuleekin olla oikeassa suhteessa tehtäviin nähden; 11. korostaa, että kansainvälisellä yhteisöllä on oltava suora korjaava ja rajatuissa tapauksissa myös korvaava toimivalta esimerkiksi seuraavilla keskeisillä aloilla: - vähemmistöjen elintärkeiden etujen suojaaminen, - arkojen kohteiden suojelu, - turvallisuus, - oikeuslaitos ja kattavat oikeusnormit, erityisesti järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa; 12. korostaa, että tarvitaan lisätoimia Kosovon pakolaisten ja asuinsijoiltaan siirtymään joutuneiden ihmisten paluun tukemiseksi; korostaa, että ihmisten paluu pysyvästi edellyttää työmahdollisuuksia ja että kestävä talouskehitys on asetettava etusijalle; korostaa, että muut kuin serbi- tai albaanipakolaiset, esimerkiksi romanit ja aškaalit, tarvitsevat erityishuomiota, mukaan lukien leireillä Kosovon Mitrovicassa maansisäisinä pakolaisina elävät romanit; 13. katsoo, että tarvitaan osallistava ja syrjimätön koulutusjärjestelmä, joka antaa mahdollisuuden käyttää romanikieltä romani- ja aškaalioppilaiden opetuksessa, mikä auttaa vaalimaan näiden vähemmistöyhteisöjen identiteettiä ja kulttuuria; 14. korostaa YK:n turvallisuusneuvoston tärkeää roolia Kosovon tulevaa asemaa koskevassa lopullisessa päätöksessä; kehottaa painokkaasti Euroopan unionia ja sen jäsenvaltioita, erityisesti YK:n turvallisuusneuvoston jäsenenä olevia jäsenvaltioita, antamaan aktiivisen ja täyden tukensa toimivan ratkaisun saamiseksi Kosovon tulevasta asemasta; 15. katsoo, että YK:n turvallisuusneuvoston uuden päätöslauselman hyväksyminen on erittäin tärkeää myös EU:n tuleville toimille Kosovossa ja että EU:n ei pidä lisätä osallistumistaan Kosovon asioihin ilman tällaisen päätöslauselman hyväksymistä; 16. on vakuuttunut siitä, että ottaen huomioon Euroopan unionin keskeisen roolin ratkaisun täytäntöönpanossa sillä tulisi olla lopullinen sananvalta ratkaisun lopullisten ehtojen suhteen; 17. katsoo, että jäsenvaltioiden olisi pyrittävä samaan näkemykseen Kosovon suhteen, ja kehottaa siksi neuvostoa pyrkimään hyväksymään yhteisen kannan Kosovon asemaa koskevasta kysymyksestä ja esittämään vähimmäisvaatimukset kestävälle ja EU:n kanssa yhteensopivalle ratkaisulle Kosovossa; 18. palauttaa mieliin, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 19 artiklan mukaan YK:n turvallisuusneuvoston jäseninä olevat jäsenvaltiot huolehtivat yhteisen kannan puolustamisesta ja antavat EU:n neuvostolle säännöllisesti tietoja neuvotteluista; kehottaa antamaan säännöllisesti tietoja myös Euroopan parlamentille; 19. kehottaa kontaktiryhmään kuuluvia EU:n jäsenvaltiota jakamaan tietonsa neuvoston ja kaikkien muiden jäsenvaltioiden kanssa ja kehottaa niitä parantamaan koordinointia ja yhteistyötä näiden kanssa, koska EU kokonaisuutena kantaa kansainvälisen vastuun sekä rahoitustaakan lopullisesta ratkaisusta; 20. kehottaa painokkaasti YK:n turvallisuusneuvoston jäseninä olevia jäsenvaltiota ja erityisesti sen pysyviä jäseniä omaksumaan rakentavan roolin, pyrkimään saamaan molemmat osapuolet toimimaan joustavasti ja hyväksymään yksiselitteisen ja kestävän ratkaisun Kosovon asemaan erityisedustajan tekemien ehdotusten pohjalta molempien osapuolten suostumuksella mahdollisuuksien mukaan; 21. on valmis antamaan tarvittavaa lisärahoitusta EU:n tulevan osallistumisen rahoittamiseksi Kosovossa, jotta Kosovon asemaa koskeva ratkaisu voidaan panna täytäntöön ja jotta voidaan tukea Kosovon eurooppalaisia tulevaisuudennäkymiä, edellyttäen, että - YK:n turvallisuusneuvoston tukemassa ratkaisussa otetaan asianmukaisesti huomioon unionin yhteinen kanta, - EU:n läsnäolon laajuudesta, tavoitteista, toteutuksesta ja yksityiskohdista neuvotellaan riittävästi etukäteen, jotta Euroopan parlamentti voi vakuuttua siitä, että varat ovat oikeassa suhteessa tehtäviin, - lisärahoitusta annetaan talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17. toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen [1] mukaisesti, - kutsutaan koolle ajoissa avunantajamaiden konferenssi; 22. kannattaa Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan (ETPP) operaation käynnistämistä Kosovossa Kosovon aseman ratkaisun täytäntöönpanon tukemiseksi oikeusvaltion alalla; katsoo, että kyseisellä ETTPoperaatiolla pitäisi olla kaikki tarvittavat voimavarat sen varmistamiseksi, että se voi panna täytäntöön toimeksiantonsa ja kantaa sille annetun raskaan vastuun; 23. muistuttaa sitoumuksesta, jonka puheenjohtajavaltio Suomi antoi neuvoston puolesta vuoden 2007 talousarvion hyväksymisen yhteydessä ja jonka mukaan Euroopan parlamentille annetaan yksityiskohtaiset tiedot mahdollisen tulevan operaation laajuudesta, tavoitteista ja todennäköisistä rahoitusvaikutuksista sitä mukaa kuin tehtävän suunnittelu etenee; 24. korostaa, että Euroopan unionia edustavat Kosovossa sekä komission yhteystoimisto että neuvoston pääsihteerin/korkean edustajan alaiset yksiköt; pyytää neuvostoa harkitsemaan vielä, olisiko sen läsnäoloa Kosovossa koottava yhteen ja selkeytettävä entistä enemmän; 25. on huolissaan tavasta, jolla siirtyminen Yhdistyneiden Kansakuntien Kosovon väliaikaishallinnosta (UNMIK) uuteen kansainväliseen siviilihallintoon toteutetaan; muistuttaa UNMIKia siitä, että sen olisi jatkettava toimintaansa Kosovossa, kunnes uusi hallinto on organisoitu ja täysin toimintakykyinen; kehottaa YK:ta ja EU:ta pohtimaan keinoja estää kansainvälisen asiantuntemuksen menettäminen hallinnon keskeisillä aloilla ottaen erityisesti huomioon, että Kosovon väliaikaiset itsehallintoelimet tarvitsevat aikaa ja tukea ottaessaan vastuulleen tietyt lainsäädäntö- ja täytäntöönpanotehtävät UNMIKilta; 26. kehottaa painokkaasti Etyjiä toimimaan edelleenkin merkittävässä roolissa Kosovossa sen asemaa koskevan kysymyksen määrittämisen jälkeen etenkin vaalimenettelyjen seurantaan ja tarkastamiseen liittyen; kehottaa tähän liittyen sekä neuvostoa että Etyjiä tehostamaan oikeusvaltioon liittyvää yhteistyötään niin, että noudatetaan selkeää työnjakoa ETPP:n tehtävän suhteen; 27. tukee oikeuslaitosta ja oikeusvaltiota koskevaa EU:n painotusta aseman ratkaisun jälkeisessä vaiheessa korostaen, että tehtävät on tarpeen siirtää joustavalla tavalla; kehottaa ottamaan käyttöön selvän ja avoimen tehtävien ja velvollisuuksien jaon Kosovon omien tuomioistuinten ja oikeudellisten viranomaisten sekä suunnitellun lakia ja järjestystä käsittelevän EU:n ryhmän välillä; vaatii, että pidätyksissä ja muissa KFOR-joukkojen toimissa noudatetaan täyttä vastuuta sekä oikeusvaltioperiaatetta; 28. muistuttaa Kosovon viranomaisia siitä, että kansainvälinen yhteisö odottaa niiden - keskittävän toimensa institutionaalisten ja hallinnollisten valmiuksien kehittämiseen, joita tarvitaan vastuun ottamisessa jatkossa UNMIKin tähän saakka hoitamista velvollisuuksista, - kehittävän Kosovon kansalaisuuden, joka perustuu nimenomaan alueen monikieliseen ja monietniseen luonteeseen niin, että samalla otetaan täysin huomioon Kosovon väestön muodostavat erilaiset etniset yhteisöt, - työskentelevän vakavasti ja rakentavasti sellaisen monikansallisen, monikulttuurisen, moniuskontoisen ja suvaitsevaisen maan ja yhteiskunnan luomiseksi, jossa kunnioitetaan kaikkien etnisten ryhmien oikeuksia; 29. korostaa tässä yhteydessä, että kansainvälinen läsnäolo Kosovossa jatkuu, kunnes edellä esitetyt tavoitteet on todella omaksuttu ja toteutettu; 30. on hyvin huolissaan Kosovon viimeaikaisista väkivaltaisista mielenosoituksista, jotka vaarantavat vakavasti Kosovon tulevaa asemaa koskevan ratkaisun löytämiseen liittyvän prosessin häiriöttömän jatkumisen; kehottaa molempia osapuolia toimimaan äärimmäisen pidättyvästi ja tekemään mahdolliseksi asemaa koskevan menettelyn saattamisen päätökseen rauhanomaisella tavalla; 31. muistuttaa lisäksi Kosovon viranomaisia siitä, että kun asemaa koskeva kysymys on lopulta ratkaistu, Kosovon väestö odottaa hallituksensa puuttuvan väestön jokapäiväiseen elämään vaikuttaviin ongelmiin, kuten sellaisiin, jotka liittyvät turvallisuuteen, taloudelliseen kehitykseen, lahjontaan ja järjestäytyneeseen rikollisuuteen, työllisyyteen, asianmukaisiin julkisiin palveluihin sekä kaikkien henkilöiden tasa-arvoisuuteen lain edessä; 32. kehottaa EU:ta ja Kosovon viranomaisia tekemään yhteistyötä, jotta voitaisiin luoda olosuhteet entistä paremmalle taloudelliselle kasvulle Kosovon kaikkien etnisten yhteisöjen hyödyksi; toistaa, että on laadittava kattava ja realistinen pitkän aikavälin talouskehityssuunnitelma, noudatettava täysin oikeusvaltion periaatteita sekä laadittava yksityiskohtainen ja asianmukaisin resurssein varustettu lahjonnan vastainen strategia; 33. korostaa tarvetta antaa enemmän tukea pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) kehittämiselle pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan pohjalta, jonka Kosovo on vahvistanut; pyytää komissiota varmistamaan pääsyn EU:n rakennerahastoihin, tarjoamaan parempaa rahoitusta pk-yrityksiin liittyville hankkeille ja perustamaan institutionaaliset puitteet tehostamaan yhteistyötä yhteisön ja yksityisen sektorin välillä Kosovossa; 34. kehottaa painokkaasti Kosovon serbiyhteisön johtajia tunnustamaan, että demokraattinen, hallinnoltaan hajautettu ja taloudellisesti elinkelpoinen Kosovo on heidän etunsa mukainen, ja sitoutumaan ratkaisun jälkeiseen prosessiin sen varmistamiseksi, että heitä suoraan koskevat sopimuksen määräykset pannaan täysimääräisesti täytäntöön; 35. kehottaa Serbian hallitusta tunnustamaan, että tulevaisuuteen kuuluu tiiviiden ja avointen suhteiden kehittäminen Kosovoon, kun otetaan huomioon syvempi alueellinen yhdentyminen ja yhteinen tulevan EU:n jäsenyyden mahdollisuus; 36. korostaa, että ratkaisun löytäminen Kosovon tulevaa asemaa koskevaan kysymykseen Ahtisaaren lopullisten ehdotusten pohjalta on äärimmäisen tärkeää koko alueen vakauden ja tulevan kehityksen kannalta; kehottaa tässä yhteydessä kaikkien naapurivaltioiden hallituksia osallistumaan myönteisellä tavalla tähän prosessiin ja kunnioittamaan valtioiden nykyisiä rajoja; tukee näkemystä, jonka mukaan pitkällä aikavälillä Kosovon tulevaa asemaa koskeva ratkaisu on toimiva, jos sekä Serbiasta että Kosovosta tulee osa EU:ta yhdessä niiden naapurimaiden kanssa; sillä Länsi-Balkanin tulevaisuus on Euroopan unionissa; 37. toistaa, että Kosovon ankkuroiminen kiinteästi vakautus- ja assosiaatioprosessiin tulee muun muassa vahvistamaan Kosovon taloussuhteita jäsenvaltioiden ja niiden Länsi-Balkanin naapurimaiden kanssa sekä helpottamaan alueen vakautusprosessia; 38. panee tyytyväisenä merkille vapaakauppasopimusten tekemisen Albanian, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Bosnia ja Hertsegovinan ja Kroatian kanssa; kehottaa painokkaasti Kosovon viranomaisia panemaan nämä sopimukset täysipainoisesti täytäntöön ja varmistamaan, että Serbian ja Montenegron kanssa käytävä vapaakauppa jatkuu; 39. kehottaa neuvostoa ja komissiota edistämään osana ratkaisun jälkeistä vaihetta viisumien myöntämisen helpottamista koskevaa sopimusta Kosovon kanssa sen naapurimaiden kanssa parhaillaan neuvoteltavien sopimusten mallin mukaisesti, ottaen huomioon Kosovoon liittyvät erityisongelmat, ennen kaikkea sen, että useilla jäsenvaltioilla ei ole konsulaatteja ja että tähän asti on käytetty UNMIKin passeja; 40. kehottaa Kosovon ja Serbian viranomaisia toimimaan täydessä yhteistyössä keskenään ja entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa kaikkien sotarikoksista syytettyjen luovuttamiseksi; 41. katsoo, että Martti Ahtisaaren raportin julkaisemisen yhteydessä tulisi järjestää näkyvä tiedotuskampanja, jonka tavoitteena on selittää ehdotetun ratkaisun ehdot selvästi ja objektiivisesti kaikille asianomaisille väestönosille, mukaan lukien serbit; katsoo, että Euroopan unionin on painotettava rauhanomaisen rinnakkaiselon sanomaa suhteessa Kosovoon; toteaa, että Kosovo, joka tunnustaa sekä enemmistön että vähemmistön oikeudet, on vakaa ja hyvinvoiva; 42. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle, Serbian hallitukselle ja Kosovon väliaikaisille itsehallintoelimille, UNMIKille, kontaktiryhmän jäsenille, Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostolle ja YK:n pääsihteerin erityislähettiläälle Kosovon aseman määrittelyprosessissa. [1] EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1. --------------------------------------------------