[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 30.1.2008

KOM(2008) 32 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN KOMITEALLE

Sääntelyn parantamista Euroopan unionissa koskeva toinen strateginen katsaus

{KOM(2008) 33 lopullinen}{KOM(2008) 35 lopullinen}{SEK(2008) 120}

KOMISSION TIE DONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN KOMITEALLE

Sääntelyn parantamista Euroopan unionissa koskevatoinen strateginen katsaus

I. JOHDANTO

Nykyinen komissio on asettanut toiminnassaan etusijalle sääntely-ympäristön yksinkertaistamisen ja parantamisen Euroopassa. Se on osa komission laajempaa tavoitetta tuottaa konkreettista hyötyä kansalaisille ja yrityksille. Lainsäädännön parantamiseksi vuonna 2005 hyväksytyn suunnitelman tavoitteena on toisaalta varmistaa, että kaikki uudet säädösaloitteet ovat korkealaatuisia, ja toisaalta uudistaa ja yksinkertaistaa olemassa olevaa lainsäädäntöä. Näin komissio edistää osaltaan yrittäjyyttä ja innovointia ja yhtenäismarkkinoiden tarjoamien mahdollisuuksien täysimääräistä hyödyntämistä ja tukee siten kasvua ja työllisyyttä. Tästä syystä sääntelyn parantaminen on yksi Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategian avaintekijöistä. Lisäksi sääntelyn parantamiseen tähtäävä suunnitelma auttaa EU:ta vastaamaan globalisaatioon ja vaikuttamaan maailmanlaajuiseen sääntelyyn sen sijaan, että EU joutuisi mukautumaan siihen.

Komissio tekee koko ajan poliittisen päätöksenteon eri vaiheita koskevia parannuksia. Sääntelyn parantaminen ei tarkoita sen purkamista tai uusista eurooppalaisista säännöistä pidättymistä, jos sellaisille on tarve. Sen sijaan poliittiset ja sääntelyyn liittyvät ehdotukset arvioidaan nykyään järjestelmällisesti, ja kunkin aloitteen osalta tarkastellaan useita – sekä sääntelyyn perustuvia että muita – lähestymistapoja. Näiden arviointien laatua valvoo vaikutustenarvioinnista vastaava riippumaton lautakunta. Voimassa olevia lakeja yksinkertaistetaan ja kodifioidaan, ja EU:n säädöksistä aiheutuvien hallinnollisten kulujen vähentämiseksi tehdään töitä yhteisvoimin. Vireillä olevat ehdotukset otetaan uudelleentarkasteluun ja niistä luovutaan, jos ne ovat menettäneet merkityksensä tai eivät vastaa komission ensisijaisia tavoitteita. Täytäntöönpanoon samoin kuin yhdenmukaisuuden varmistamiseen yhteisön lainsäädännön kanssa liittyvien ongelmien ratkomiseen on kehitteillä uusi ja tehokkaampi lähestymistapa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa.

Sääntelyn parantaminen on jo tuonut konkreettisia etuja yrityksille ja kuluttajille, mutta maksimaalinen hyöty saadaan vain, jos kaikki EU:n toimielimet ja jäsenvaltiot toimivat yhteistyössä. Tässä tiedonannossa tarkastellaan saavutettua edistystä ja tuodaan esiin aloja, joilla tarvitaan lisätoimia. Tiedonanto tarjoaa myös lähtökohdan, kun Eurooppa-neuvosto luo maaliskuussa 2008 katsauksen sääntelyn parantamisen tämänhetkiseen tilaan.

II. VOIMASSA OLEVAN LAINSÄÄDÄNNÖN UUDISTAMINEN

EU:n lainsäädäntö usein yksinkertaistaa asioita yritysten, kansalaisten ja julkishallintojen näkökulmasta, koska se korvaa 27 sääntökokonaisuutta yhdellä kokonaisuudella. Viimeisten 50 vuoden aikana annettua lainsäädäntöä on nopeasti muuttuvassa maailmassa kuitenkin tarkistettava ja uudistettava jatkuvasti.

1. Voimassa olevan lainsäädännön yksinkertaistaminen

Komission jatkuvalla yksinkertaistamisohjelmalla pyritään yksinkertaistamaan ja uudistamaan EU:n lainsäädäntöä. Ohjelma sisältää 164 toimenpidettä kaudelle 2005–2009, ja se on nyttemmin osa vuotuista työohjelmaa. Komissio on jo ehdottanut tai hyväksynyt 91 ohjelman toimenpiteistä ja aikoo esittää 44 uutta toimenpidettä vuonna 2008.

Yksinkertaistamisesta on konkreettista hyötyä. Esimerkiksi sääntelykehys, jonka kanssa viljelijät ja maatalousalan yritykset joutuvat elämään, on nyt paljon yksinkertaisempi, koska 21 yhteistä markkinajärjestelyä on yhdistetty. Yrityksiä sitovat pakkaussäännöt ovat yksinkertaistuneet, kun noin 70 kulutustavaran valmispakkauksia koskevat vaatimukset on kumottu. Lääkkeitä rekisteröiville pk-yrityksille aiheutuvia maksuja on alennettu, ja niille on tarjolla hallinnollista apua. Tyyppihyväksynnän yksinkertaistaminen tekee moottoriajoneuvojen rekisteröinnistä ja myynnistä helpompaa ilman, että turvallisuusnormeista joudutaan tinkimään. Tehokkaampien ja kilpailukykyisempien maksumarkkinoiden ansiosta kaikista Euroopan unionissa suoritettavista maksuista tulee yhtä helppoja, halpoja ja turvallisia kuin jäsenvaltion sisäiset maksusuoritukset. Yritykset hyötyvät yksinkertaisemmista vakuutussäännöistä lähitulevaisuudessa sen jälkeen kun voimassa oleva vakuutuslaki (Solvenssi II) on saatu tarkistettua. Jatkossa ne hyötyvät myös uudistetusta tullikoodeksista, ja tullin ja kaupan paperittoman toimintaympäristön luomisesta on hyötyä jo nyt.

EU:n lainsäädännön yksinkertaistaminen on päässyt täyteen vauhtiin, ja komissio haluaa pitää vauhdin yllä. Se aikoo viedä loppuun koko voimassa olevan EU:n lainsäädännön tarkastelun kartoittaakseen alat, joilla vielä kaivataan yksinkertaistamista ja joille toiminta voitaisiin jatkossa keskittää. Lisäksi komissio aikoo sisällyttää tarkastelun tulokset jatkuvaan yksinkertaistamisohjelmaansa, jonka ajantasaistettu versio esitellään vuoden 2009 alussa. Uusia vaikutustenarvioinnin sisältäviä yksinkertaistamisaloitteita[1] on suunnitteilla. Komissio asettaa etusijalle yksinkertaistamistoimet, joista on hyötyä pk-yrityksille, ja ottaa sidosryhmät mukaan valmisteluun entistä tiiviimmin. Se aikoo myös käyttää vaikutustenarviointijärjestelmää varmistaakseen, että uusissa lakialoitteissa on hyödynnetty kaikki yksinkertaistamismahdollisuudet.

Komissio panostaa entistä enemmän lainsäädännön uudelleenlaatimiseen[2] ja kodifiointiin[3]. Kodifiointiin soveltuvista noin 400 säädöksestä komissio on käsitellyt 152: niistä 87 on hyväksytty ja 65 odottaa neuvoston ja parlamentin käsittelyä. Kodifiointiohjelma on tarkoitus saada päätökseen seuraavien 18 kuukauden aikana. Komissio myös kartoittaa vanhentuneita säädöksiä, joilla ei ole enää todellista merkitystä mutta jotka ovat edelleen voimassa, niiden kumoamiseksi. Työ kattaa noin 2 500 säädöstä, ja sitä voitaisiin nopeuttaa, jos Euroopan parlamentti ja neuvosto pääsisivät yhteisymmärrykseen nopeutetuista menettelyistä vanhentuneen lainsäädännön kumoamiseksi.

Komissio tarkastelee säännöllisesti myös kaikkia lainsäätäjille toimitettuja ehdotuksia varmistuakseen, että ne ovat edelleen merkityksellisiä ja täyttävät laatuvaatimukset. Vuodesta 2005 alkaen 78 ehdotusta on peruttu, ja komission vuoden 2008 lainsäädäntö- ja työohjelmassa peruttavia ehdotuksia on 30.

2. Hallinnollisen rasituksen keventäminen

Komissio esitti tammikuussa 2007 toimintaohjelman[4] yrityksille aiheutuvan hallinnollisen rasituksen keventämiseksi EU:ssa 25 prosentilla vuoteen 2012 mennessä. Eurooppa-neuvosto vahvisti toimintaohjelman maaliskuussa 2007. Se siunasi EU-peräisen hallinnollisen rasituksen keventämiselle asetetun tavoitteen ja kehotti jäsenvaltioita asettamaan ”vuoteen 2008 mennessä omat vastaavantasoiset kansalliset tavoitteensa toimivaltansa puitteissa”[5]. Jäsenvaltioista kaksitoista on tavoitteensa asettanut[6].

Toimintaohjelman olennaisena osana on määrittää se hallinnollinen rasitus, joka yrityksille aiheutuu EU:n lainsäädännöstä ja sen kansallisesta täytäntöönpanolainsäädännöstä johtuvien tiedonantovelvoitteiden täyttämisestä. Määrittämiseen ryhdyttiin heinäkuussa 2007, ja sen piiriin kuuluu 43 säädöstä (13 painopistealalta), joiden arvioidaan aiheuttavan yli 80 prosenttia EU-peräisestä hallinnollisesta rasituksesta[7].

Satoja EU:n lainsäädännöstä johtuvia velvoitteita ollaan parhaillaan kartoittamassa. Tarkastelun kohteena on myös se, miten EU:n vaatimukset on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tässä työssä ovat apuna jäsenvaltioiden nimeämät yhteyspisteet. Nämä molemmat prosessit on tarkoitus viedä päätökseen vuoden 2008 alussa, minkä jälkeen komissio arvioi, kuinka paljon aikaa ja rahaa yrityksiltä menee vaatimusten täyttämiseen. Näin saadaan selville, mitkä velvoitteet menevät EU:n vaatimuksia pidemmälle ja minkä hinnan niistä joutuu maksamaan. Tämän mittaluokan vertailua ei ole aiemmin tehty. Sen avulla halutaan löytää parhaat tavat EU:n vaatimusten saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä. Hallinnollisen rasituksen keventämiseen tähtäävien suositusten pitäisi olla valmiita vuoden 2008 loppuun mennessä. Yhtiöoikeuden osalta prosessi on edellä aikataulusta, joten komission pitäisi voida tehdä alaa koskevia ehdotuksia kesään 2008 mennessä. Rasituksen määrittäminen jäsenvaltioissa on osoittanut, että alalla on merkittävää rasitusta. Näin ollen varhaisessa vaiheessa toteutetuilla toimilla voitaisiin päästä merkittäviin tuloksiin.

Komissio tarkastelee myös ehdotuksia, joita se on saanut jäsenvaltioilta ja hallinnollisen rasituksen keventämisestä internetissä toteutettuun kyselyyn[8] vastanneilta. Komissio saa myös neuvoa tammikuussa 2008 työnsä aloittaneelta hallinnolliseen rasitukseen liittyviä kysymyksiä käsittelevältä riippumattomien sidosryhmien korkean tason ryhmältä, jota vetää Edmund Stoiber. Ryhmään kuuluu useiden byrokratian karsimiseksi jäsenvaltioissa toteutettavista ohjelmista vastaavien tahojen johtajia samoin kuin teollisuuden, pk-yritysten sekä ympäristö- ja kuluttajajärjestöjen edustajia, joilla kaikilla on omakohtaisia kokemuksia sääntelyn parantamisesta. Komissio jatkaa aiheettoman hallinnollisen rasituksen keventämistä edistämällä tieto- ja viestintätekniikan käyttöä.

Nopeiden tulosten aikaan saamiseksi toimintaohjelmaan sisältyy 10 kiireellistä toimea, joiden tarkoituksena on saada aikaan tuntuvia etuja (rahassa mitattuna arviolta 1,3 miljardia euroa) tekemällä lainsäädäntöön suhteellisen vähäisiä muutoksia. Tähän liittyen komissio on hyväksynyt neljä lainsäädäntötoimenpidepakettia noin kuuden kuukauden sisällä. Yksi ehdotus hyväksyttiin yhteispäätösmenettelyllä ennätysajassa, ja loput viisi on tarkoitus hyväksyä vuoden 2008 alussa. Komissio esittelee joukon uusia kiireellisiä toimia ennen kevään Eurooppa-neuvostoa.[9]

III. VAIKUTUSTENARVIOINNIN KÄYTTÖ POLITIIKANTEOSSA

Komission yhtenäinen vaikutustenarviointijärjestelmä auttaa EU:n toimielimiä paremman politiikan ja lainsäädännön suunnittelussa. Vaikutustenarviointi helpottaa tietoon perustuvaa päätöksentekoa lainsäädäntöprosessin kaikissa vaiheissa: se parantaa ehdotusten laatua, edistää toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden noudattamista ja varmistaa johdonmukaisuuden korkealla tasolla asetettujen tavoitteiden, kuten Lissabonin strategian ja kestävän kehityksen strategian, kanssa. Sen ansiosta komissio voi myös tiedottaa politiikoistaan nykyistä tehokkaammin. Komissio on suorittanut ja julkaissut 284 vaikutustenarviointia vuodesta 2003. Nämä arvioinnit ovat julkisia, ja niistä laaditaan tiivistelmä kaikilla virallisilla kielillä[10].

Vaikutustenarvioinnista on tullut yleisen kulttuurinmuutoksen myötä osa komission tavanomaista työskentelyä ja päätöksentekoa, ja se on vaikuttanut siihen, miten politiikkaa tehdään. Komission päätökset siitä, viedäänkö aloitetta eteenpäin ja miten, perustuvat avoimeen näyttöön, sidosryhmien panokseen ja vaihtoehtojen, myös yhteis- ja itsesääntelyn, perusteelliseen analyysiin. Vuonna 2007 komissio esimerkiksi keskeytti kolme suunnitteilla ollutta aloitetta vaikutustenarviointien perusteella, koska arvioinneissa ilmeni, ettei EU-tason toimilla olisi tässä vaiheessa riittävää lisäarvoa[11]. Hankkeet koskivat omistusosuuden ja määräysvallan välisen oikeasuhtaisuuden määrittämistä, sääntömääräisen kotipaikan siirtämistä rajojen yli koskevan 14. yhtiöoikeusdirektiivin muuttamista ja todistajansuojelua. Lisäksi komission yksiköt tekevät oma-aloitteisesti vaikutustenarviointeja myös tapauksissa, joissa sitä ei muodollisesti edellytetä.[12] Vaikutustenarviointilautakunta tarjoaa riippumatonta laadunvalvontaa ja auttaa menetelmien kehittämisessä.

Komissio on sitoutunut parantamaan vaikutustenarviointijärjestelmää entisestään. Se saattaa menetelmiä ajan tasalle ja yrittää vakiinnuttaa vaikutustenarvioinnin osaksi poliittista päätöksentekoa hyödyntämällä henkilöstönsä asiantuntemusta, muilta toimielimiltä, jäsenvaltioilta ja sidosryhmiltä saatuja ehdotuksia sekä vuonna 2007 tehdyn ulkoisen arvioinnin tuloksia.[13] Arvioinnin päätelmänä oli, että komissio on edennyt vaikutustenarvioinnin tavoitteiden saavuttamisessa parantaessaan ehdotusten laatua, antaessaan todellista apua päätöksenteossa ja lisätessään avoimuutta. Arvioinnissa tuli kuitenkin esiin myös tarve selkeyttää suhteellisen analyysin (analyysi, joka suhteutetaan ehdotuksen merkittävyyteen) käsitettä ja siis valita arvioitavat aloitteet tarkemmin. Siinä suositeltiin, että vaikutustenarvioinnit tehtäisiin politiikantekoprosessin aiemmassa vaiheessa ja että laatutukea parannettaisiin muun muassa tietolähteiden saatavuuden osalta. Arvioinnissa nostettiin esiin käsitys, jonka mukaan liian monia vaikutustenarviointeja on tehty sen takia, että niillä halutaan puolustaa ennalta tehtyä poliittista valintaa.

Komissio on vastannut kritiikkiin tekemällä jäljempänä kuvattuja parannuksia. Muita parannuksia on luvassa komission vaikutustenarvioinnin suuntaviivojen tarkistuksen yhteydessä; tarkistus on tarkoitus viedä päätökseen sen jälkeen kun Eurooppa-neuvosto on tarkastellut sääntelyn parantamisessa saavutettua edistystä maaliskuussa 2008.

1. Vaikutustenarvioinnin vakiinnuttaminen osaksi politiikantekoa

Vaikutustenarviointijärjestelmä on toimiva, ja se on osoittautunut hyväksi avuksi päätöksenteossa hyödyttäen ensisijaisesti komissiota mutta myös muita toimielimiä. Komissio on lisäksi huolehtinut siitä, että vaikutustenarviointeja ja vaikutustenarviointilautakunnan niistä antamia lausuntoja hyödynnetään päätöksentekoprosessin kaikissa vaiheissa. Järjestelmässä on osa-alueita, joita voidaan parantaa jo saavutetun edistyksen pohjalta. Yksi tällainen alue on ajoitus; vaikutustenarvioinnit on tehtävä poliittisen prosessin varhaisemmassa vaiheessa, jotta vaihtoehtoisia toimintatapoja voidaan tarkastella yksityiskohtaisesti ennen ehdotuksen tekemistä . Tämä tarkoittaa sitä, että vaikutustenarvioinnin kohteet valitaan ja suunnitteilla olevasta työstä pyydetään vaikutustenarviointilautakunnalta neuvoja aikaisessa vaiheessa. Komissio aikoo kehittää edelleen tätä alkuvaiheessa tapahtuvaa koordinointia ja tärkeimpien lakialoitteiden vaikutustenarvioinnille antamaansa laatutukea.

2. Resurssien keskittäminen lisäarvoa eniten tuottaviin kohteisiin

Kun vaikutustenarviointijärjestelmä otettiin käyttöön, kaikista komission lainsäädäntö- ja työohjelmaan otetuista aloitteista tehtiin vaikutustenarviointi. Kokemus on osoittanut, että tätä lähestymistapaa on syytä tarkentaa. Vaikutustenarviointi pitäisi tehdä kaikkein tärkeimmistä ehdotuksista sekä niistä, joiden vaikutukset ovat kaikkein kauaskantoisimpia riippumatta siitä, sisältyvätkö kyseiset ehdotukset komission lainsäädäntö- ja työohjelmaan. Arvioinnit pitäisi suhteuttaa niiden kohteena olevien aloitteiden merkityksellisyyteen. Tämä tarkoittaa sitä, että aloitteista, joilla on vain vähäisiä tai yleisluonteisia vaikutuksia, tehdään pelkistetympi arviointi tai arvioinnista luovutaan kokonaan. Komissio aikoo tehdä vuonna 2008 arviolta 180 vaikutustenarviointia, kun vuonna 2007 luku oli 130. Yli puolet arvioinneista koskee aloitteita, jotka eivät sisälly komission lainsäädäntö- ja työohjelmaan ja joista osa on komiteamenettelyllä hyväksyttäviä toimenpiteitä.

3. Lisää tukea

Laatutukea ja -ohjausta on lisättävä. Komissio pyrkii tavoitteeseen vaikutustenarvioinnin suuntaviivojen ja vaikutustenarviointilautakunnan avulla. Huomiota on kiinnitettävä muun muassa seuraaviin seikkoihin:

- Analyysin oikeasuhtaisuudesta päättäminen kunkin vaikutustenarvioinnin osalta ottaen huomioon sen, miten merkittäviä todennäköiset vaikutukset ovat ja miten poliittisesti arkaluonteisesta aloitteesta on kysymys.

- Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaate : Päätöksen tekeminen siitä, onko EU:n syytä toimia ja miten, on olennainen osa vaikutustenarviointiprosessia. Komissio myöntää, että alueellisiin ja kansallisiin vaikutuksiin – jotka ovat usein tärkeitä varmistettaessa, että toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteista pidetään kiinni – on kiinnitettävä enemmän huomiota. Tähän tarvitaan uusia välineitä.

- Tietyntyyppisten vaikutusten analysoinnin syventäminen : Komission yksiköt kiinnittävät jatkossa enemmän huomiota tiettyjen osa-alueiden analysointiin. Tällaisia ovat sosiaaliset vaikutukset ja vaikutusten jakaantuminen, vaikutukset sisämarkkinoihin, kuluttajiin ja pk-yrityksiin, vaikutukset alueisiin ja paikallisviranomaisiin sekä kansainväliset vaikutukset. Samoin on tarve ennakoida nykyistä paremmin kysymyksiä, jotka liittyvät säädösten saattamiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja niiden täytäntöönpanoon.

- Kvantifiointi : Vaikutustenarvioinnissa vaikutukset olisi kvantifioitava, mikäli se on käytännössä mahdollista ja oikeasuhteista, peittelemättä kuitenkaan taustalla vaikuttavia epävarmuustekijöitä. Vaikka asiassa on tapahtunut edistystä (esim. hallinnolliset kulut otetaan järjestelmällisesti huomioon, ja jos ne ovat merkittävät, ne mitataan EU:n standardikustannusmallia käyttäen), kvantifiointi ei useinkaan onnistu puutteellisten tai epäluotettavien tietojen takia. Tuen ja ohjauksen parantaminen tarkoittaa sitä, että yhteistyötä jäsenvaltioiden, alueiden komitean, Euroopan talous- ja sosiaalikomitean sekä sidosryhmien kanssa on lisättävä.

- Sidosryhmien ja asiantuntijoiden panos on välttämätön. Kuulemisesta on tehty vakiokäytäntö, ja sidosryhmien näkemykset otetaan huomion poliittisen prosessin alusta alkaen. Ulkopuoliset asiantuntijat ovat prosessissa tiiviisti mukana. Komissio tarkisti ulkoisen konsultoinnin vähimmäisvaatimuksia vuonna 2007. Se vahvisti nykyiset säännöt ja päätti soveltaa niitä entistä tehokkaammin antamalla parempaa palautetta, huolehtimalla näkemysten moninaisuudesta jne.[14] Vaikutustenarviointilautakunta tarkistaa, että vaatimuksia noudatetaan oikein.

4. Tinkimättömästä laadunvalvonnasta huolehtiminen

Komissio perusti puheenjohtajansa alaisuuteen vaikutustenarviointilautakunnan loppuvuodesta 2006. Lautakunta muodostuu komission korkean tason virkamiehistä, joiden toiminta on riippumatonta ehdotuksia esittävistä yksiköistä. Se antaa neuvoja menetelmistä ja laadusta, valvoo niitä ja pyytää tarvittaessa ulkoista asiantuntija-apua. Lautakunnan lausuntoja käytetään komission tehdessä lopullista päätöstä, ja ne julkaistaan heti, kun aloite on hyväksytty[15].

Komissio on nyt arvioinut ensimmäisen vuoden kokemuksia osittain lautakunnan oman kertomuksen[16] perusteella. Se arvostaa lautakunnan puolueetonta auktoriteettia ja ammattimaisia suosituksia, jotka ovat useimmissa tapauksissa johtaneet todellisiin parannuksiin vaikutustenarvioinnissa. Lautakunnan ansiosta vaatimukset ovat nousseet, ja lautakunta on myös antanut hyödyllistä ohjeistusta menetelmistä. Lisäksi sisäisiä työskentelytapoja ja –menetelmiä on tarkoitus parantaa entisestään. Yksi tällainen parannus on huolehtia siitä, että yksiköiden tietyistä ehdotuksista laatimissa vaikutustenarvioinneissa otetaan huomioon lautakunnan suositukset ennen kuin kyseiset ehdotukset toimitetaan kollegiolle poliittista päätöksentekoa varten.

IV. V ASTUUN JAKAMINEN

EHDOTUKSEN EU:N SÄÄNNÖIKSI ANTAA KOMISSIO, JA EUROOPAN PARLAMENTTI JA NEUVOSTO HYVÄKSYVÄT säännöt. Kansalliset hallitukset ja parlamentit saattavat säännöt osaksi kansallista lainsäädäntöä, minkä lisäksi ne antavat oman toimivaltansa puitteissa lainsäädäntöä, jota usein täydennetään alue- ja paikallistason säännöillä. Kaikki nämä säännöt vaikuttavat yrityksiin ja kansalaisiin. Parempaan sääntelyyn tähtäävän suunnitelman toteutusta on siis jatkettava EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden[17] yhteishankkeena. Komissio aikoo tässä yhteydessä jatkaa hyödyllistä näkemystenvaihtoa kansallisten sääntelyasiantuntijoiden korkean tason ryhmän kanssa.

1. Tuloksia EU:n päätöksenteon kaikissa vaiheissa

Sääntelyn parantaminen johtaa konkreettisiin etuihin vain, jos komission ehdottamat parannukset lainsäädäntöön hyväksytään ja ne tulevat voimaan. Tämä vie aikaa. Korkeammat laatuvaatimukset pidentävät aikaa, joka komissiolta menee aloitteiden valmisteluun. Lainsäätäjiltä menee keskimäärin kaksi vuotta lakialoitteiden hyväksymiseen. Kun siihen lisätään uusien direktiivien[18] saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä ja voimaantulolle myönnetyt määräajat, EU:n aloitteen syntymisestä sen täytäntöönpanoon menee noin neljä vuotta, usein jopa kahdeksan.

Tätä taustaa vasten on kuitenkin tarve varmistaa, että jatkuva yksinkertaistamisohjelma nauttii pitkäjänteistä tukea kaikissa EU:n toimielimissä. Toistaiseksi neuvosto ja parlamentti ovat hyväksyneet vain 16 jatkuvan ohjelman aloitetta. Komissio jatkaa yksinkertaistamisehdotusten tekemistä vuonna 2008 siinä toivossa, että lainsäätäjien ensisijaisena tavoitteena on hyväksyä ne vuoden 2009 kevääseen mennessä. Samoin komissio odottaa, että lainsäätäjät asettavat vuonna 2008 ja vuoden 2009 alussa etusijalle hallinnollisen rasituksen keventämiseen tähtäävien ehdotusten hyväksymisen.

Parlamentti ja neuvosto käyttävät enenevässä määrin komission vaikutustenarviointeja tarkastellessaan ehdotuksia, mutta toimintaa on tehostettava. Niiden on myös tehtävä omat vaikutustenarviointinsa silloin kun ne aikovat tehdä merkittäviä muutoksia komission ehdotukseen sellaisten asioiden osalta, jotka eivät sisälly komission tekemään vaikutustenarviointiin. Komissio myös pyrkii varmistamaan, että vaikutustenarvioinneissa ennakoidaan paremmin kysymykset, joita neuvoston ja parlamentin voidaan olettaa ottavan esiin; yksi tällainen kysymys on se, mikä väline EU:n toimen toteuttamiseen valitaan. Neuvosto ja parlamentti saattavat myös pyytää komissiota tarkastelemaan yksityiskohtaisemmin joitakin sen alkuperäisen vaikutustenarvioinnin näkökohtia. Vaikka arviointien ensisijaisena tarkoituksena on ohjata komission päätöksentekoa, komissio harkitsee tapauskohtaisesti, miten vastata tällaisiin pyyntöihin. Vuoden 2008 puoliväliin suunniteltu vaikutustenarviointiin sovellettavan yhteisen lähestymistavan[19] uudelleentarkastelu tarjoaa tilaisuuden edetä näiden kysymysten käsittelyssä.

2. Yhteisön lainsäädännön soveltaminen

Komissio pitää yhteisön lainsäädännön moitteetonta soveltamista erittäin tärkeänä. Syyskuussa 2007 se ehdotti tapoja, joilla se voisi yhdessä jäsenvaltioiden kanssa parantaa nykyistä ongelmanratkaisumenettelyä, jolloin päästäisiin nopeammin parempiin tuloksiin.[20] Komissio myös selvittää, miten se ja jäsenvaltiot voisivat keskittyä ennalta ehkäiseviin toimiin, miten komissio itse voisi hallinnoida rikkomistapauksia tehokkaammin ja miten se voisi jakaa enemmän tietoa. Komissio jatkaa näiden aloitteiden valmistelua, panee ne täytäntöön lähikuukausina ja arvioi saavutettua edistystä vuonna 2009.

V. M AAILMANLAAJUISEEN SÄÄNTELYYN VAIKUTTAMINEN

NYT KUN TULLIESTEIDEN POISTAMISESTA ON KULUNUT JO VUOSIA, T ullien ulkopuolisten esteiden, kuten sääntelyn eroavaisuuksien, katsotaan globaalistuvassa maailmassa haittaavan entistä enemmän kansainvälistä kauppaa ja investointeja. Monet sääntelyerot ovat seurausta oikeutetuista poliittisista valinnoista, ja ne ovat WTO:n sopimusten ja muiden kansainvälisten sopimusten mukaisia. Osa eroista on kuitenkin tahatonta seurausta tavasta, jolla kukin osapuoli harjoittaa sääntelyä, ja ne voivat olla tarpeettomia tai yritysten ja kuluttajien kannalta haitallisia.

Aloitteita tehdessään komissio hyödyntää kolmansien maiden panosta kuulemisprosessiin. Lisäksi vaikutustenarviointijärjestelmä edellyttää ulkoisten vaikutusten huomioon ottamista. Komissio aikoo varmistaa, että esimerkiksi kauppaan, investointeihin ja kehitysmaihin kohdistuvat ulkoiset vaikutukset otetaan huomioon. Jos asiasta on olemassa kansainvälisiä normeja, vaikutustenarvioinneissa punnitaan niiden noudattamista sen sijaan, että tehtäisiin erillinen eurooppalainen aloite.

Komissiolla on jo pitkään ollut tapana käydä sääntelykysymyksistä vuoropuhelua monenvälisissä järjestöissä, kuten OECD:ssä ja YK:ssa, sekä keskeisten kauppakumppanien kanssa. Komissio aikoo käyttää kansainvälistä vuoropuhelua horisontaalisten ja systeemisten esteiden poistamiseen ja lähentymisen edistämiseen ja tehdä siten Lissabonin strategiaa tunnetuksi ulkomailla. EU:n lähestymistapa sääntelyn parantamiseen saattaa innoittaa ulkomaisia kumppaneita ja päinvastoin.

VI. SEURAAVAKSI

Tästä katsauksesta käy ilmi, että EU on noudattanut sitoumustaan parantaa sääntelyä. Komissio, Euroopan parlamentti, neuvosto ja jäsenvaltiot voivat kuitenkin yhteistyössä vielä tehostaa toimia sääntelyn parantamiseksi.

Lainsäädännön yksinkertaistaminen

- Komissio aikoo esittää 45 jatkuvan yksinkertaistamisohjelman aloitteen ottamista osaksi vuoden 2008 työohjelmaansa ja 8 aloitteen ottamista vuoden 2009 työohjelmaan. Kodifiointiohjelma on tarkoitus saada päätökseen seuraavien 18 kuukauden aikana.

- Neuvoston ja parlamentin olisi varmistettava , että niiden käsiteltäviksi toimitetut yksinkertaistamisehdotukset – joita on tällä hetkellä noin 45 – hyväksytään nopeasti ja että ehdotetuista yksinkertaistuksista pidetään kiinni.

- Komissio pyytää neuvostoa ja parlamenttia tarkastelemaan yhdessä vaihtoehtoja nopeutetuiksi menettelyiksi vanhentuneen lainsäädännön kumoamiseksi .

- Komissio jatkaa yhteisön säännöstön analyyttistä tarkastelua , koska se on tuottanut uusia aloitteita tasaiseen tahtiin. Se saattaa tarkastelun päätökseen ennen toimikautensa päättymistä.

- Komissio tarkastelee jatkossakin käsittelyssä jo olevia ehdotuksia osana vuotuista työohjelmaansa. Se toistaa suosituksensa siitä, että komissio tarkastelisi aina toimikautensa alussa käsittelyssä jo olevia ehdotuksia varmistaakseen, että luonnosteluvaiheessa oleva lainsäädäntö vastaa poliittisia painopisteitä.

Hallinnollisten kustannusten vähentäminen

- Vain yhdessä toimimalla voidaan byrokratian karsimisessa päästä tuloksiin. Tästä syystä komissio pyytää niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole asettaneet vähennystavoitteitaan, vahvistamaan tai ilmoittamaan ne maaliskuuhun 2008 mennessä; näin keväällä kokoontuva Eurooppa-neuvosto voi laatia tilannekatsauksen ja antaa lisäohjeistusta.

- Komissio pyytää neuvostoa ja Euroopan parlamenttia hyväksymään jäljellä olevat, kiireellisiä toimia koskevat ehdotukset ennen Eurooppa-neuvoston kokoontumista ja asettamaan etusijalle kiireellisiä toimia koskevat ehdotukset, jotka komissio tekee vuoden 2008 aikana.

- Komissio tekee yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa ja auttaa niitä.

- Komissio aikoo esittää rasituksen määrittämisen tulokset vuoden loppuun mennessä; lisäksi se esittää lisätoimenpiteitä 25 prosentin tavoitteen saavuttamiseksi. Yhtiöoikeuteen sisältyvän rasituksen vähentämiseen tähtääviä ehdotuksia on tarkoitus tehdä ennen kesää. Määrittämisen puitteissa saadut tiedot auttavat jäsenvaltioita vähentämään rasitusta, jota aiheutuu EU:n lainsäädännön saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen täytäntöönpanosta.

Vaikutustenarvioinnin käyttäminen säädösaloitteiden laatimisessa

- Komissio suunnittelee tekevänsä vuoden 2008 aikana yli 180 vaikutustenarviointia.

- Keväällä 2008 komissio aikoo tarkistaa vaikutustenarvioinnin suuntaviivojaan ja kehittää ohjeistustaan ja tukeaan tässä tiedonannossa esitetyn mukaisesti.

- Komissio aikoo vahvistaa vaikutustenarviointilautakunnan roolia.

- Neuvoston ja parlamentin olisi lisättävä vaikutustenarvioinnin käyttöä lainsäätämisprosessissa tutustumalla komission vaikutustenarviointeihin ja tekemällä sellaiset merkittävistä muutoksista. Komissio kehottaa muita toimielimiä olemaan nykyistä avoimempia vaikutustenarviointityössään, kuten vaikutustenarviointiin sovellettava yhteinen lähestymistapa edellyttää.

- Vaikutustenarviointiin sovellettavan yhteisen lähestymistavan tarkastelun yhteydessä komissio toivoo, että osapuolet sitoutuisivat tekemään vaikutustenarvioinnin jäsenvaltioiden aloitteista , jotka koskevat Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastoon kuuluvia aloja ( poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa ).

Vastuun jakaminen

- Eurooppa-neuvosto aikoo vuonna 2008 tarkastella sääntelyn parantamisessa saavutettua edistystä , ja parlamentti, neuvosto ja komissio aikovat yhdessä tarkastella vaikutustenarviointiin sovellettavaa yhteistä lähestymistapaa .

Yhteisön lainsäädännön soveltaminen

- Komissio kehottaa kaikkia jäsenvaltioita yhteistyöhön kanssaan, jotta voitaisiin varmistaa yhteisön lainsäädännön moitteeton soveltaminen .

Tukea maailmanlaajuiseen sääntelyyn vaikuttamiselle

- Komissio aikoo vahvistaa EU:n toimien kansainvälisten vaikutusten arviointia tarpeen mukaan helpottaakseen kansainvälistä kauppaa ja investointitoimintaa ja tukeakseen kehitysmaita.

- Komissio suunnittelee tekevänsä tiivistä yhteistyötä kansainvälisten järjestöjen ja kolmansien maiden kanssa sääntelyyn sovellettavien lähestymistapojen kehittämiseksi ja lähentymisen edistämiseksi siltä osin kuin se on mahdollista.

VII. PÄÄTELMÄT

Sääntelyn parantamisessa on saatu paljon aikaan EU:ssa. Sääntelyn parantaminen sekä kansalaisia ja yrityksiä hyödyttävien etujen aikaansaaminen vie aikaa, kysyy taloudellisia ja inhimillisiä resursseja ja edellyttää muutosten tekemistä institutionaalisiin ja hallinnollisiin rakenteisiin. Tämä puolestaan edellyttää jatkuvaa poliittista tukea.

Komissio on sitoutunut vahvasti hoitamaan oman osuutensa, minkä se tekee panostamalla voimakkaasti jatkuvaan yksinkertaistamisohjelmaansa ja hallinnollisen rasituksen vähentämiseen tähtäävään toimintaohjelmaansa sekä vahvistamalla jatkuvasti vaikutustenarviointijärjestelmäänsä. Loppujen lopuksi menestys riippuu EU:n muiden toimielinten, jäsenvaltioiden, paikallis-/alueviranomaisten ja muiden sidosryhmien sitoutumisasteesta, ja komissio kehottaakin niitä liittymään tähän yhteiseen ponnistukseen.

[1] Lähes puoleen (76) komission tulevista jatkuvan yksinkertaistamisohjelman aloitteista sisältyy vaikutustenarviointi, kun aiemmin sellainen sisältyi noin 10 prosenttiin aloitteista.

[2] Uudelleenlaadinnassa säädös ja kaikki siihen aiemmin tehdyt muutokset kootaan uusia muutoksia tehtäessä yhdeksi säädökseksi.

[3] Kodifioinnissa voimassa oleva säädös ja siihen sittemmin tehdyt muutokset yhdistetään yhdeksi säädökseksi ilman, että samassa yhteydessä tehdään uusia muutoksia. Näin lainsäädännön volyymia saadaan pienennettyä ja tuloksena on oikeudellisesti selkeämpiä tekstejä.

[4] KOM(2007) 23.

[5] Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät, maaliskuu 2007, s. 10.

[6] Ks. komission valmisteluasiakirja hallinnollisen rasituksen keventämisestä EU:ssa, KOM(2008) 35.

[7] http://ec.europa.eu/enterprise/admin-burdens-reduction/admin_burdens_en.htm. Tämän lisäksi on jo tehty ja julkaistu selvitys yhteisestä maatalouspolitiikasta maatiloille aiheutuvasta hallinnollisesta rasituksesta.

[8] http://ec.europa.eu/enterprise/admin-burdens-reduction/index_en.htm.

[9] Ks. KOM(2008) 35.

[10] Vuonna 2007 komissio myös vahvisti arviointipolitiikkaansa (tiedonanto SEC(2007) 213 Responding to Strategic Needs: Reinforcing the use of evaluation ) ja aikoo arvioida lainsäädäntöä ja muita toimintoja järjestelmällisemmin voidakseen todentaa vaikutustenarviointivaiheessa esitetyt olettamukset.

[11] Kyseiset vaikutustenarvioinnit on julkaistu osoitteessa http://ec.europa.eu/governance/impact/cia_2007_en.htm ja asiakirjassa KOM(2007) 693. Vuodesta 2008 komissio julkaisee myös niiden lainsäädäntö- ja työohjelmaan sisältyvien aloitteiden vaikutustenarvioinnit, joiden valmistelu keskeytetään vaikutustenarvioinnin tuloksena.

[12] Komission yksiköt tekivät vuonna 2006 noin [10] ja vuonna 2007 noin [15] ”vapaaehtoista” vaikutustenarviointia. Vuodelle 2008 niitä on suunnitteilla noin 50.

[13] Komission vaikutustenarviointijärjestelmän arviointi, jonka on tehnyt The Evaluation Partnership , on julkaistu osoitteessa http://ec.europa.eu/governance/impact/key_en.htm. Komissio järjesti kesäkuussa 2007 sitä koskevan konferenssin sidosryhmille ja keskusteli aiheesta kansallisten sääntelyasiantuntijoiden korkean tason ryhmän kanssa.

[14] Komission tiedonanto Euroopan avoimuusaloitetta koskevan vihreän kirjan jatkotoimenpiteistä , KOM(2007) 127, 21.3.2007.

[15] Ks. http://ec.europa.eu/governance/impact/cia_2007_en.htm.

[16] Ks. liitteenä oleva vuoden 2007 kertomus.

[17] Jäsenvaltioissa saavutettua edistystä tarkastellaan Lissabonin strategian täytäntöönpanoa koskevassa toisessa vuosikertomuksessa, KOM(2006) 816.

[18] Esimerkiksi yksinkertaistamisaloite moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä annetun direktiivin 70/156/ETY muuttamiseksi julkaistiin lokakuun 2007 EUVL:ssä, mutta se tulee voimaan huhtikuussa 2009. Komissio teki asiaa koskevan ehdotuksen heinäkuussa 2003 KOM(2003) 418.

[19] Lähestymistapa omaksuttiin osana vuonna 2003 tehtyä toimielinten välistä sopimusta paremmasta lainsäädännöstä.

[20] Komission tiedonanto Tulosten Eurooppa – yhteisön lainsäädännön soveltaminen , KOM(2007) 502.