Erityiskertomus nro 19/2012 ”Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksiin liittyvä seurantakertomus vuodelta 2011”





LYHENTEET AKT-valtiot : Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtiot ALA : Aasian ja Latinalaisen Amerikan maat CISOCH : Civil Society Helpdesk, kansalaisyhteiskuntaa avustava tukipiste IEE : Intelligent Energy for Europe, Älykäs energiahuolto Euroopassa IPA : Instrument for Pre-Accession Assistance, liittymistä valmisteleva tukiväline LIFE : Financial Instrument for the Environment, ympäristöalan rahoitusväline PADOR : Potential Applicant Data On-line Registration, rahoitusta hakevien sähköinen rekisteröitymisjärjestelmä RAD : Recommendations, Actions, Discharge (Database), suosituksiin, toimiin ja vastuuvapausmenettelyyn liittyviä tietoja sisältävä RAD-tietokanta TIIVISTELMÄ I. Tässä kertomuksessa selvitetään, miltä osin komissio on pannut täytäntöön suositukset, jotka tilintarkastustuomioistuin on esittänyt seitsemässä seurantaan valitussa erityiskertomuksessa vuosilta 2003–2009. Seurantaan valitut erityiskertomukset koskivat kolmea talousarvioalaa: maataloutta, energia-alaa ja ulkoisia toimia. II. Valittuihin seitsemään kertomukseen sisältyi 51 suositusta, jotka perustuvat tarkastuksiin. Niistä 45 on vielä ajankohtaisia. III. Komissiolla on käytössään järjestelmä, jolla se seuraa kaikkien tilintarkastustuomioistuimen suositusten sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston pyyntöjen tilannetta. Tilintarkastustuomioistuin katsoo kuitenkin, että suositusten ja pyyntöjen seurantaa on edelleen kehitettävä, jotta komissio voi oikea-aikaisesti, tehokkaasti ja vaikuttavasti reagoida havaittuihin puutteisiin sekä tilintarkastustuomioistuimen suosituksiin ja vastuuvapauden myöntävän viranomaisen pyyntöihin. IV. Tarkastuksessa ilmeni, että komissio pyrkii toteuttamaan tilintarkastustuomioistuimen suosituksia: tässä kertomuksessa käsitellyistä suosituksista 13 (29 prosenttia) on pantu täytäntöön kokonaisuudessaan. Suuressa osassa suosituksia täytäntöönpano on yhä kesken, joskin 22 suositusta (49 prosenttia) on suurimmaksi osaksi jo toteutettu komission suorittamien toimien ansiosta. JOHDANTO 1. Tässä kertomuksessa esitetään tulokset, jotka perustuvat tilintarkastustuomioistuimen toiminnantarkastuksista antamien erityiskertomusten [1] suositusten osalta vuosina 2011 ja 2012 tekemään seurantatyöhön. Liitteessä I luodaan yleiskatsaus tilintarkastustuomioistuimen läpikäymien suositusten tilanteeseen. Liitteissä II–VIII kuvataan seurantaa yksityiskohtaisesti. 2. Seurantaan valittiin seitsemän kertomusta vuosilta 2003–2009. Valinta perustui ensinnäkin siihen, onko komissiolla ollut enemmän kuin kaksi tai kolme vuotta aikaa reagoida suositukseen, ja toiseksi siihen, onko suositus vielä ajankohtainen. Liitteessä IX luetellaan tilintarkastustuomioistuimen kertomukset vuosilta 2005–2009 ja kuvataan tilintarkastustuomioistuimen seurantatoimia kertomusten osalta. 3. Tarkastuskertomusten seurantaa pidetään kansainvälisissä tarkastusstandardeissa toiminnantarkastuksen koko prosessin (suunnittelu, toteutus ja seuranta) viimeisenä vaiheena. Nyt toteutetun seurannan tavoitteena on arvioida toimia, jotka komissio on toteuttanut vastauksena tilintarkastustuomioistuimen suosituksiin. SISÄLTÖ JA LÄHESTYMISTAPA 4. Tilintarkastustuomioistuin arvioi korjaavat toimet, jotka komissio on toteuttanut vastauksena tilintarkastustuomioistuimen suosituksiin. Arviointityö ei kattanut toimien vaikutuksia, sillä se edellyttäisi erillisiä seurantatarkastuksia. Käytettyä lähestymistapaa ja menetelmiä on kuvattu yksityiskohtaisemmin liitteessä X. Tässä kertomuksessa käsitellyt erityiskertomukset on lueteltu taulukossa. TAULUKKO SEURANTAAN VALITUT ERITYISKERTOMUKSET Erityiskertomus | Talousarvioala | Suositusten lukumäärä | 4/2003 maaseudun kehittämisestä: epäsuotuisten alueiden tuki [2] | Maatalous | 11 | 13/2003 puuvillan tuotantotuesta [3] | Maatalous | 6 | 11/2009 Ovatko luonnon Life -hankkeet kestäviä ja onko komissio hallinnoinut niitä vaikuttavasti? [4] | Maatalous | 9 | 7/2008 Älykäs energiahuolto 2003–2006 [4] | Energia | 4 | 6/2007 Teknisen avun vaikuttavuudesta hallinnon kehittämisen yhteydessä [5] | Ulkoiset toimet | 8 | 4/2009 Kuinka komissio hallinnoi valtioista riippumattomien toimijoiden osallistumista EY:n kehitysyhteistyöhön [4] | Ulkoiset toimet | 7 | 16/2009 Turkin liittymistä valmistelevan tuen hallinnointi Euroopan komissiossa [4] | Ulkoiset toimet | 6 | Suositusten kokonaismäärä | | 51 | SUOSITUSTEN SEURANTAAN KÄYTETTY KOMISSION JÄRJESTELMÄ 5. RAD-tietokantaan [6] tallennetaan tilintarkastustuomioistuimen suositukset, neuvoston ja Euroopan parlamentin pyynnöt sekä tiedot toimista, jotka komissio on lupautunut toteuttamaan suosituksissa ja pyynnöissä esiin tuotujen kysymysten ratkaisemiseksi. Tietokannan avulla huolehditaan tärkeästä toiminnosta: sillä varmistetaan, että tilintarkastustuomioistuimen ja muiden sidosryhmien suosituksia ja pyyntöjä hallinnoidaan ja seurataan asianmukaisesti ja oikea-aikaisesti. 6. Tilintarkastustuomioistuin toimitti vuonna 2009 RAD-järjestelmän pilottitarkastuksen ja perehtyi etenkin niihin tietokannassa oleviin tietoihin, jotka koskivat komission hyväksymiä suosituksia ja täytäntöönpantuja suosituksia. 7. Vuonna 2011 kymmenen sisäisen tarkastuksen yksikköä, jotka edustavat 12:ta komission pääosastoa, kohdisti sisäisen tarkastuksen RAD-tietokannan hallinnointijärjestelmiin ja menettelyihin. Tarkastuksella pyrittiin selvittämään, onko olemassa tarkoituksenmukainen vastaus tai toimintasuunnitelma, sekä saamaan varmuus siitä, että RAD-tietokannassa täytäntöönpannuiksi ilmoitetut toimet on toteutettu oikea-aikaisesti, tehokkaasti ja vaikuttavasti. 8. Komission sisäisen tarkastuksen tulokset suurelta osin vahvistivat tilintarkastustuomioistuimen pilottitarkastuksen päätelmät. Sisäisessä tarkastuksessa havaittiin erityisesti, että käytössä olevilla järjestelmillä ja menettelyillä saadaan kohtuullinen varmuus tilintarkastustuomioistuimen suositusten ja vastuuvapauden myöntävän viranomaisen pyyntöjen täytäntöönpanoon liittyvästä hallinnoinnista, mutta usein menettelyjä ei dokumentoida ja suositusten ja pyyntöjen valvonta ja seuranta on riittämätöntä. KOMISSION VASTAUS TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN SUOSITUKSIIN 9. Nyt seurannassa olleissa erityiskertomuksissa tilintarkastustuomioistuin on esittänyt 51 suositusta. Noin kaksi kolmasosaa niistä liittyy vaikuttavuusnäkökohtiin (kuten strategisten tavoitteiden asettamiseen, hanke-ehdotusten valmisteluun, hankkeiden suunnitteluun ja hankkeiden tuloksellisuuteen sekä seurantaan ja arviointiin). Loput suositukset koskevat taloudellisuus- ja tehokkuusnäkökohtia (esimerkiksi liian suurina suoritettuja maksuja sekä hankkeiden valintamenetelmien laatua ja kestoa). Esitetyistä 51 suosituksesta kuutta ei ole otettu lukuun kaaviossa: näistä kuudesta suosituksesta kahta ei voida toteuttaa nykyisessä toimintakehyksessä ja neljässä muussa tapauksessa toteutetuista toimista ei voitu saada näyttöä seurantatarkastuksen puitteissa. 10. Toisin sanoen tilintarkastustuomioistuin saattoi arvioida 45 suosituksen täytäntöönpanon tilanteen. Komissio on toteuttanut 29 prosenttia näistä 45 suosituksesta kaikilta osin, ja 69 prosentissa toteuttaminen on kesken. Tilintarkastustuomioistuimen suositusten toteutuksen tilannetta kuvataan kaaviossa. KAAVIO SUOSITUSTEN TOTEUTUKSEN TILANNE +++++ TIFF +++++ YHTEENVETO TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN TOIMITTAMASTA SEURANTATARKASTUKSESTA 11. Tarkastuksessa on käynyt ilmi, että komissio on kaikilta osin toteuttanut 13 niistä suosituksista, jotka tilintarkastustuomioistuin on esittänyt tähän seurantatarkastukseen valituissa kertomuksissa. Vanhempien suositusten toteutumisaste on korkeampi, kun taas hiljattain annettujen suositusten täytäntöönpano on vielä kesken. Kaikilta osin toteutettujen suositusten lisäksi 22 suositusta on toteutettu suurimmalta osin. Komission on kuitenkin vielä toteutettava joitakin toimia, jotta ne saadaan pantua täytäntöön kokonaan. Nämä suositukset on mainittu liitteessä I. 12. Tilintarkastustuomioistuimen suorittama seuranta osoittaa, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastuskertomusten tuloksena varainhoitoa on parannettu useilla EU:n talousarvioaloilla. Käytäntöjä voidaan kuitenkin yhä merkittävästi parantaa sekä komission suoraan hallinnoimilla aloilla (ulkoiset toimet) että yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa hallinnoiduilla aloilla (maatalous). Esimerkkejä tämän seurantatarkastuksen yhteydessä tutkituista parannuksista ja kehittämismahdollisuuksista esitetään jäljempänä. 13. Puuvillan tukijärjestelmää koskevan komission uudistuksen kohdalla havaittiin, että EU:n varojen taloudellisen käytön osalta saatiin aikaan strateginen parannus. Järjestelmän uudistamisen ansiosta EU:n tuki puuvillalle ei enää riipu tuotantotasoista, vaan kytkeytyy markkinoiden kysyntään (maatalous) [7]. 14. Huonot hallinnointikäytännöt saattavat kuitenkin aiheuttaa resurssien tuhlaamista toiminnan tasolla. Esimerkiksi liian suuret EU:n tukimaksut johtavat asetettuihin tavoitteisiin pyrittäessä taloudellisuuden kannalta huonoon tulokseen. Edelleen on tarpeen parantaa hallinnointijärjestelmiä, joilla varmistetaan, että maksut lasketaan oikein jäsenvaltioissa (maatalous) [8]. 15. Hankkeiden valintamenettelyjen kehittämisen havaittiin parantaneen hankkeiden laatua ja oikea-aikaisuutta. Esimerkiksi komission ja Turkin viranomaisten toimenpiteet ovat osaltaan parantaneet hankkeiden suunnittelun ja hakumenettelyjen laatua vuosina 2010–2011(ulkoiset toimet) [9]. Komissio suostui tarkistamaan luonnon Life -hankkeiden valintamenettelyä, painottamaan kestävyyskriteeriä luonnon ja biologisen monimuotoisuuden aihealueella aiempaa enemmän ja lyhentämään valintamenettelyä (maatalous) [10]. 16. Komissio toteutti myös useita aloitteita, joilla valtioista riippumattomien toimijoiden osallistumista EU:n ulkoiseen yhteistyöhön lisätään siten, että tehdään EU:n kehitysavun toteuttamista koskevia sopimuksia. Keskeisiin aloitteisiin kuului suunnitelmallisen vuoropuhelun kehittäminen EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan pääasiallisten sidosryhmien kesken. Tämä johti hankkeiden valintamenetelmiä koskeviin parannusehdotuksiin, joiden ansiosta tukea pyritään antamaan nopeammin ja kohdentamaan se paremmin (ulkoiset toimet) [11]. 17. Jos EU:n varoilla halutaan saavuttaa hyviä ja vaikuttavia tuloksia, on tärkeää ensin yksilöidä tarpeet, joihin ohjelmalla tai toimenpiteellä aiotaan vastata. Toiseksi on pidettävä mielessä, että hyvä hankesuunnittelu ja asianmukaiset täytäntöönpanomenettelyt lisäävät todennäköisyyttä, että varoille saadaan asianmukainen vastine. Komissio teki tällaisiin parannuksiin johtavia aloitteita, jotka liittyivät pakolliseen tarpeidenarviointiin ja hankesopimusten tekemisen aikataulujen parantamiseen (ulkoiset toimet) [12]. Ehdotettujen hankkeiden kestävyyden arvioimiseksi on vielä kuitenkin otettava käyttöön paremmin määritellyt kriteerit (maatalous) [13]. 18. Hyvät hallintotiedot lisäävät onnistuneen päätöksenteon todennäköisyyttä. Komissio voi edelleen lisätä rahoituksen mahdollista vaikuttavuutta siten, että se asettaa toimet tärkeysjärjestykseen ja kytkee hankekulut odotettuihin tuotoksiin ja vaikutuksiin (energia) [14]. Komissio ehdottaa, että seuraavaan Life-asetukseen sisällytettäisiin kattavat tulos-indikaattorit, jotka helpottavat suunnittelua ja ohjelmasuunnittelua. 19. Ohjelmien ja toimien täytäntöönpanoa koskeva seuranta ja arviointi ovat tärkeitä niin laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden kuin suunniteltujen tuotosten aikaansaamisen kannalta. Ohjelmien tulosten seurannan - esimerkkinä mainittakoon seurantajärjestelmän parantamiseksi Turkissa toteutetut komission toimenpiteet (ulkoiset toimet) - ja hallintokustannusten osalta on saatu aikaan edistystä (energia). Silti lisäparannuksia tarvitaan etenkin taloudellisten ja ympäristöön liittyvien vaatimusten (maatalous) [15] ja yksittäisten hankkeiden seurausten raportoimisen (ulkoiset toimet) [16] osalta valvontamenettelyjen soveltamiseen kohdistuvan seurannan yhteydessä. 20. Lyhyt yhteenveto tarkastuksista, suosituksista, komission myöhemmistä toimista ja vielä ratkaisematta olevista tuloksellisuuskysymyksistä esitetään tämän kertomuksen liitteissä II–VIII. PÄÄTELMÄ 21. Komissiolla on käytössään järjestelmä, jolla se seuraa kaikkien tilintarkastustuomioistuimen suositusten sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston pyyntöjen tilannetta. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että suositusten ja pyyntöjen seurantaa on edelleen kehitettävä, jotta komissio voi oikea-aikaisesti, tehokkaasti ja vaikuttavasti reagoida havaittuihin puutteisiin sekä tilintarkastustuomioistuimen suosituksiin ja vastuuvapauden myöntävän viranomaisen pyyntöihin. 22. Tarkastuksessa ilmeni, että komissio toteuttaa toimia pannakseen tilintarkastustuomioistuimen suositukset täytäntöön: kertomuksessa käsitellyistä suosituksista 13 (29 prosenttia) on pantu täytäntöön kaikilta osin. Suuressa osassa suosituksia täytäntöönpano on yhä kesken, joskin 22 suositusta (49 prosenttia) on suurimmaksi osaksi jo toteutettu komission suorittamien toimien ansiosta. Tilintarkastustuomioistuimen CEAD-jaosto on tilintarkastustuomioistuimen jäsenen Igors LUDBORŽSIN johdolla hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 16. lokakuuta 2012 pitämässään kokouksessa. Tilintarkastustuomioistuimen puolesta +++++ TIFF +++++ Vítor Manuel da Silva Caldeira presidentti [1] Työtä ja sen laajuutta on kuvattu sisältöä ja lähestymistapaa käsittelevässä osiossa. [2] EUVL C 151, 27.6.2003. [3] EUVL C 298, 9.12.2003. [4] http://eca.europa.eu [5] EUVL C 312, 21.12.2007. [6] RAD (Recommendations, Actions, Discharge) on komission (budjettipääosaston) sovellus, jolla vastuuvapausmenettelyä koordinoidaan yksiköiden kesken. Tietokanta sisältää neuvoston, Euroopan parlamentin ja tilintarkastustuomioistuimen komissiolle esittämät suositukset ja pyynnöt sekä tiedot komission asianomaisista toimista ja niiden tilanteesta. [7] Ks. seurantaa koskeva liite III (erityiskertomus nro 13/2003 puuvillan tuotantotuesta). [8] Ks. seurantaa koskeva liite II (erityiskertomus nro 4/2003 maaseudun kehittämisestä: epäsuotuisten alueiden tuki). [9] Ks. seurantaa koskeva liite VIII (erityiskertomus nro 16/2009 – Turkin liittymistä valmistelevan tuen hallinnointi Euroopan komissiossa). [10] Ks. seurantaa koskeva liite IV (erityiskertomus nro 11/2009 – Ovatko luonnon Life -hankkeet kestäviä ja onko komissio hallinnoinut niitä vaikuttavasti?). [11] Ks. seurantaa koskeva liite VII (erityiskertomus nro 4/2009 – Kuinka komissio hallinnoi valtioista riippumattomien toimijoiden osallistumista EY:n kehitysyhteistyöhön?). [12] Ks. seurantaa koskeva liite VIII (erityiskertomus nro 16/2009 – Turkin liittymistä valmistelevan tuen hallinnointi Euroopan komissiossa). [13] Ks. seurantaa koskeva liite IV (erityiskertomus nro 11/2009 – Ovatko luonnon Life -hankkeet kestäviä ja onko komissio hallinnoinut niitä vaikuttavasti?). [14] Ks. seurantaa koskeva liite V (erityiskertomus nro 7/2008 Älykäs energiahuolto 2003–2006). [15] Ks. seurantaa koskeva liite III (erityiskertomus nro 13/2003 puuvillan tuotantotuesta). [16] Ks. seurantaa koskeva liite VIII (erityiskertomus nro 16/2009 – Turkin liittymistä valmistelevan tuen hallinnointi Euroopan komissiossa). -------------------------------------------------- LIITE I YLEISKATSAUS TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN LÄPIKÄYMIEN SUOSITUSTEN TILANTEESEEN | Tarkastuksen perusteella esitetyt suositukset | Toteutettu kokonaisuu-dessaan | Toteutus kesken | Ei toteutettu lainkaan | Ei ajankohtainen nykyisessä toimintakehyksessä | Näyttö riittämätön | Toteutettu suurimmaksi osaksi | Toteutettu joiltakin osin | Erityiskertomus nro 4/2003 maaseudun kehittämisestä: epäsuotuisten alueiden tuki (liite II) | 1 | x | | | | | | 2 | | | x | | | | 3 | x | | | | | | 4 | | | x | | | | 5 | | | | | x | | 6 | | x | | | | | 7 | | | | | x | | 8 | | | | | | x | 9 | | | | | | x | 10 | | x | | | | | 11 | | | | | | x | Erityiskertomus nro 13/2003 puuvillan tuotantotuesta (liite III) | 1 | x | | | | | | 2 | x | | | | | | 3 | x | | | | | | 4 | | x | | | | | 5 | | x | | | | | 6 | | x | | | | | Erityiskertomus nro 11/2009 Ovatko luonnon Life -hankkeet kestäviä ja onko komissio hallinnoinut niitä vaikuttavasti? (liite IV) | 1 | x | | | | | | 2 | | | x | | | | 3 | | x | | | | | 4 | x | | | | | | 5 | x | | | | | | 6 | x | | | | | | 7 | x | | | | | | 8 | | | | x | | | 9 | | | x | | | | Erityiskertomus nro 7/2008 Älykäs energiahuolto 2003–2006 (liite V) | 1 | | x | | | | | 2 | | x | | | | | 3 | | | x | | | | 4 | | x | | | | | Erityiskertomus nro 6/2007 teknisen avun vaikuttavuudesta hallinnon kehittämisen yhteydessä (liite VI) | 1 | | | | | | x | 2 | x | | | | | | 3 | | | x | | | | 4 | | x | | | | | 5 | | x | | | | | 6 | x | | | | | | 7 | | x | | | | | 8 | | | x | | | | Erityiskertomus nro 4/2009 Kuinka komissio hallinnoi valtioista riippumattomien toimijoiden osallistumista EY:n kehitysyhteistyöhön (liite VII) | 1 | x | | | | | | 2 | | x | | | | | 3 | | x | | | | | 4 | | x | | | | | 5 | | x | | | | | 6 | | x | | | | | 7 | | x | | | | | Erityiskertomus nro 16/2009 Turkin liittymistä valmistelevan tuen hallinnointi Euroopan komissiossa (liite VIII) | 1 | | | x | | | | 2 | | | x | | | | 3 | | x | | | | | 4 | | x | | | | | 5 | | x | | | | | 6 | | x | | | | | YHTEENSÄ | 51 | 13 | 22 | 9 | 1 | 2 | 4 | -------------------------------------------------- LIITE II MAATALOUS: EPÄSUOTUISAT ALUEET 1. Erityiskertomus nro 4/2003 maaseudun kehittämisestä käsitteli epäsuotuisten alueiden tukemista. "Epäsuotuisten alueiden tukijärjestelmän kautta myönnetään tukea 55,8 prosentille Euroopan unionin maatiloista. Kyseessä on hehtaarikohtainen tuki olemassa olevien luonnonhaittojen korvaamiseksi. Tukea saavat esimerkiksi maatilat, jotka sijaitsevat tuottavuudeltaan alhaisilla maatalousalueilla ja joilla kiihtyvä toiminnan väheneminen vaarantaisi kyseisen alueen elinkelpoisuuden. Tukien vuosittaiset kustannukset ovat noin 2000 miljoonaa euroa, josta suunnilleen puolet maksetaan EU:n varoista." (Lähde: Lehdistötiedote ECA/03/11.) 2. Tilintarkastustuomioistuin tutki, pantiinko epäsuotuisten alueiden tukijärjestelmää täytäntöön laillisesti ja sääntöjenmukaisesti, valvottiinko sitä asianmukaisesti, oliko sen vaikutuksista saatavilla asianmukaista tietoa ja toteutettiinko toimet puutteden korjaamiseksi viipymättä. 3. Tilintarkastustuomioistuin suositti, että 1) kaikkien epäsuotuisten alueiden nykyiset luokittelut arvioidaan uudelleen perusteellisesti (toteutettu kaikilta osin) 2) komissio laatii tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa entistä asianmukaisempia indikaattoreita epäsuotuisten alueiden yksilöimiseksi (toteutettu joiltakin osin). Tilintarkastustuomioistuin painotti, että 3) tukijärjestelmän vaikutuksista olisi oltava saatavilla asianmukaista tietoa (toteutettu kaikilta osin) 4) olisi havaittava mahdolliset tapaukset, joissa kor-vaukset on maksettu järjestelmällisesti liian suurina, ja toimittava tilanteen korjaamiseksi (toteutettu joitakin osin) 5) "hyville maatalouskäytännöille" laaditaan selkeä ja tarkistettavissa oleva määritelmä (ei ajankohtainen nykyisessä toimintakehyksessä). Tilintarkastustuomioistuin suositti lisäksi, että komission olisi 6) tehtävä selvitys olemassa olevista alueellisista tai paikallisista käytännöistä, jotka liittyvät erityisiin viljelyolosuhteisiin (toteutettu suurimmaksi osaksi) 7) opastettava jäsenvaltioita tehokkaan valvontajärjestelmän vaatimuksissa (ei ajankohtainen nykyisessä toimintakehyksessä) 8) varmistettava, että tehdyt tarkastukset ovat vaikuttavia (näyttö riittämätön [1]) 9) varmistettava, että jäsenvaltiot noudattavat yleisesti hyväksyttyjä kirjanpidon periaatteita (näyttö riittämätön [2]) 10) varmistettava, että jäsenvaltiot noudattavat velvoitetta esittää täydelliset tiedot ajoissa (toteutettu suurimmaksi osaksi) 11) määriteltävä asianmukaiset indikaattorit toimenpiteiden seurannan varmistamiseksi (näyttö riittämätön [2]). 4. Tilintarkastustuomioistuimen suositukset pantiin täytäntöön kokonaisuudessaan kahdessa tapauksessa (1 ja 3), suurimmaksi osaksi kahdessa tapauksessa (6 ja 10) ja joiltakin osin kahdessa tapauksessa (2 ja 4). Kahta suositusta ei voitu soveltaa nykyisessä tarkistetussa toimintakehyksessä (5 ja 7). Kolmessa tapauksessa (8, 9 ja 11) komission esittämä näyttö on riittämätön taikka tilintarkastustuomioistuimen tarkastajat eivät laatineet lopullista arviota tarkastuksen sisältöä koskevien rajoitteiden vuoksi. Täytäntöönpanon osalta ks. liite I. 5. Seuraavissa kohdissa käsitellään tilintarkastustuomioistuimen toteuttaman seurannan keskeisiä kysymyksiä. EPÄSUOTUISTEN ALUEIDEN LUOKITTELU 6. Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus epäsuotuisista alueista julkaistiin vuonna 2003. Siinä tuotiin esiin, että jäsenvaltiot käyttivät hyvin monenlaisia indikaattoreita määrittäessään, oliko kyse epäsuotuisasta alueesta, ja tämän vuoksi edunsaajia saatettiin kohdella eri tavoin. 7. Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1698/2005 [3] säädettiin tiukemmasta määritelmästä epäsuotuisten alueiden luokittelua varten. Koska määritelmä ei tullut voimaan, neuvosto päätti pitäytyä aiemmassa epäsuotuisten alueiden järjestelmässä, ja pyysi komissiota esittämään tarkistusprosessin jatkotoimena suunnitelman uuden järjestelmän ottamiseksi käyttöön vuonna 2010. Uutta järjestelmää ei kuitenkaan otettu käyttöön vuonna 2010, vaan tilintarkastustuomioistuimen vuonna 2003 yksilöimät puutteet haittaavat yhä epäsuotuisten alueiden määrittämistä. LIIAN SUURET KORVAUKSET / ALUEIDEN MÄÄRITTELY 8. Suositus tutkia, kuinka voidaan havaita ja estää tapaukset, joissa korvauksia mahdollisesti maksetaan liian suurina, on toteutettu joiltakin osin. Jäsenvaltioilla ei ole velvoitetta varmistaa, että maksujen laskennasta vastaavista tahoista toiminnallisesti riippumattomilla elimillä tai yksiköillä on tarvittava asiantuntemus vahvistaa maksujen oikeellisuus, vaikka sitä edellytetään muiden maaseudun kehittämistoimenpiteiden yhteydessä. 9. Komissio teki lokakuussa 2011 lainsäädäntöehdotuksen, joka koskee maaseudun kehittämisen uutta ohjelmakautta 2014–2020. Ehdotukseen sisältyy uusi epäsuotuisan alueen määritelmä, joka pohjautuu biofyysisiin perusteisiin. Lisäksi siinä velvoitetaan jäsenvaltiot varmistamaan, että maksujen laskennasta vastaavista tahoista toiminnallisesti riippumattomien elinten tai yksiköiden asiantuntemusta hyödynnetään. HYVÄT MAATALOUSKÄYTÄNNÖT 10. Hyvien maatalouskäytäntöjen [4] määritelmän osalta voidaan todeta, että asetuksessa (EY) N:o 1698/2005 ei enää edellytetä viljelijöiden noudattavan näitä käytäntöjä. Sen sijaan viljelijöiden on vuonna 2003 toteutetun maatalouspolitiikan uudistuksen jälkeen täytynyt noudattaa täydentäviä ehtoja koskevia vaatimuksia, joihin kuuluvat lakisääteiset hoitovaatimukset ja hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimukset. Nykyisessä toimintakehyksessä ne muodostavat epäsuotuisten alueiden tukien vähimmäisvaatimukset. 11. Lisäksi tilintarkastustuomioistuin on havainnut vuotuisen DAS-tilintarkastustoimintansa perusteella toistuvasti, että epäsuotuisten alueiden tuet ("luonnonhaittakorvaukset" nykyisten toimien 211 ja 212 yhteydessä) ovat riskialttiita. Tilintarkastustuomioistuimen DAS-tarkastukset koskevat myös jäsenvaltioiden valvontajärjestelmiä, joissa on toistuvasti havaittu epäsuotuisten alueiden tukiin liittyviä puutteita. [1] Nyt toimitettuun seurantatarkastukseen ei kuulunut tarkastuskäyntejä jäsenvaltioihin. [2] Ks. alaviite 1. [3] EUVL L 277, 21.10.2005, s. 1. [4] Täydentävät ehdot (eli hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimukset sekä lakisääteiset hoitovaatimukset) ovat yleisesti ottaen verrattavissa hyviin maatalouskäytäntöihin. -------------------------------------------------- LIITE III MAATALOUS: PUUVILLAN TUOTANTOTUKI 1. Erityiskertomus nro 13/2003 käsitteli puuvillan tuotantotukea. "EU:n alueella puuvillaa viljellään lähes yksinomaan Kreikassa ja Espanjassa. Sadonkorjuun jälkeen kuidut erotetaan siemenistä ja jäteaineista siementenpoistoyrityksissä. EU tuottaa noin 1,6 miljoonaa tonnia puuvillaa, josta siemeniä ei ole poistettu ja josta saadaan noin 0,5 miljoonaa tonnia kuituja (puuvillaa, josta siemenet on poistettu). Tuotanto kattaa noin 47 prosenttia EU:n sisäisistä tarpeista. Tasapaino saavutetaan tuonnilla, josta ei peritä tulli- eikä muita maksuja." (Lähde: Lehdistötiedote ECA/03/020.) 2. Tilintarkastustuomioistuin arvioi erityiskertomuksessaan seuraavia seikkoja: järjestelmän toiminnan seuranta jäsenvaltioissa; oliko järjestelmä tehokas ja vaikuttava keino tukea puuvillan tuottajia; järjestelmän vaikutus tuotantoon, tuotetun puuvillan laatuun, vaihtoehtoisten viljelykasvien tuotantoon ja ympäristöön; jäsenvaltioissa käytössä olevan sisäisen valvonnan järjestelmän luotettavuus ja järjestelmän puitteissa suoritettujen maksujen laillisuus ja asianmukaisuus. TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN SUOSITUKSET 3. Tilintarkastustuomioistuin suositti, että komissio pyrkii ehdotetun uudistuksen yhteydessä ratkaisemaan nykyisen järjestelmän ongelmat ja erityisesti 1) tarkastelee puuvillalle myönnetyn tuen houkuttelevuutta ja tuen vaikutusta tuotettuihin määriin (toteutettu kaikilta osin) 2) harkitsee sellaisen järjestelmän käyttöönottoa, joka takaa talousarvion tasapainon (toteutettu kaikilta osin) 3) tarkastelee siementenpoistoyritysten rahoitusjärjestelyjä (toteutettu kaikilta osin) 4) tutkii, kuinka tehokas tuotetun puuvillan laadun parantamiseksi tarjottu kannustin on (toteutettu suurimmaksi osaksi) 5) hankkii tietoja puuvillantuotannon kielteisistä vaikutuksista ympäristöön (toteutettu suurimmaksi osaksi) 6) varmistaa, että jäsenvaltioissa toimitetut tarkastukset ovat avoimia, hyvin perusteltuja ja että niitä sovelletaan yhdenmukaisesti (toteutettu suurimmaksi osaksi). 4. Tilintarkastustuomioistuimen toteuttamassa seurannassa ilmeni, että komissio on pannut täytäntöön kaikki kuusi suositusta, kolme ensin mainittua kokonaisuudessaan ja loput kolme suurimmaksi osaksi. Täytäntöönpanon osalta ks. liite I. 5. Seuraavissa kohdissa käsitellään tilintarkastustuomioistuimen toteuttaman seurannan keskeisiä kysymyksiä. JÄRJESTELMÄN UUDISTAMINEN 6. Sen jälkeen, kun tilintarkastustuomioistuin julkaisi tuotantotukea koskevan erityiskertomuksensa vuonna 2003, EU:n tukea puuvillalle on uudistettu huomattavasti. Puuvillan tukijärjestelmää on uudistuksilla muutettu merkittävästi: se on muun muassa sisällytetty osittain tilatukijärjestelmään ja siementenpoistoyritysten osalta on otettu käyttöön rakenneuudistustuki. Tilintarkastustuomioistuimen aiemman tarkastuksen aikaan siementenpoistoyrityksille maksettiin tukea, josta puuvillan tuottajat hyötyivät ainoastaan epäsuorasti. Vuonna 2006 tuotantotuesta luovuttiin ja puuvillan tuottajat saivat tilatukijärjestelmän mukaisia tukioikeuksia, jotka vastasivat 65:tä prosenttia aiemmasta tuesta. Lisäksi käyttöön otettiin uusi lajikohtainen tuki, jossa puuvillan tuottajalle maksetaan 35 prosenttia alkuperäisestä tuesta. Vuodesta 2008 alkaen EU:n talousarviosta on rahoitettu kansallisia rakenneuudistusohjelmia, joilla pyritään helpottamaan puuvillan siementenpoistoteollisuuden rakenneuudistusta ja parantamaan tuotetun puuvillan laatua ja markkinointia. 7. Komissio on ratkaissut useimmat kysymykset, mutta sen olisi vielä jatkettava siementenpoistoteollisuuden rakenneuudistuksen seurantaa pääasiallisissa tuottajavaltioissa (Espanja, Kreikka) – ks. edellä oleva suositus 3 valvottava uudistuksen jälkeen asetuksen (EY) N:o 1782/20031 69 artiklan perusteella toteutetun laatutoimenpiteen vaikuttavuutta (Espanja) – ks. edellä oleva suositus 4 seurattava ympäristövaatimusten noudattamista – ks. edellä oleva suositus 5 varmistettava, että tarkastusten asianmukaiseen toimittamiseen kohdistetaan seurantaa, myös uudistetun puuvillan tukijärjestelmän mukaisesti jäsenvaltioissa tuotetun puuvillan osalta (puuvillan pinta-alatuki ja tilatuki) – ks. edellä oleva suositus 6. 1 Neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1). -------------------------------------------------- LIITE IV MAATALOUS: LUONNON LIFE -HANKKEIDEN KESTÄVYYS JA KOMISSION HANKKEIDEN OSALTA TOTEUTTAMA HALLINNOINTI 1. Erityiskertomus nro 11/2009 käsitteli luonnon Life -hankkeiden kestävyyttä ja komission hankkeiden osalta toteuttamaa hallinnointia. "Euroopan tilintarkastustuomioistuin arvioi erityiskertomuksessaan, oliko Euroopan komissio hallinnoinut vaikuttavasti luonnon Life -hankkeille maksettuja avustuksia siten, että hankkeiden tulokset olisivat kestäviä. Luonnon Life -ohjelmasta, joka on Life-rahoitusvälineen osa-alue, yhteisrahoitetaan jäsenvaltioiden hankkeita, jotka liittyvät pääasiassa Natura 2000 -alueisiin lajien ja luontotyyppien suojelemiseksi." (Lähde: Lehdistötiedote ECA/09/49.) 2. Tilintarkastustuomioistuin tutki, oliko tarkistetussa valintaprosessissa annettu etusija hankkeille, joilla oli parhaat kestävyysodotukset; oliko hankkeet toteutettu ja oliko niitä seurattu asianmukaisesti; oliko komissio varmistunut siitä, että hankkeen tuloksiin ja kokemuksiin liittyvät tiedot levitetään asianmukaisesti ja toteutettiinko hankkeiden osalta seurantaa ja ar-vioitiinko niiden tuloksia pitkällä aikavälillä. 3. Tilintarkastustuomioistuin suositteli, että komissio 1) tarkistaa valintamalliaan (toteutettu kaikilta osin) 2) käyttää valintamallia priorisoidessaan luonnon Life -hanke-ehdotuksia (toteutettu joiltakin osin) 3) tutkii keinoja lyhentää valintamenettelyn kestoa (toteutettu suurimmaksi osaksi). Lisäksi tilintarkastustuomioistuin suositteli, että komission olisi 4) parannettava hankeseurantaa (toteutettu kaikilta osin) 5) laadittava asianmukaiset indikaattorit ja perusteet (toteutettu kaikilta osin). Tiedottamisen osalta tilintarkastustuomioistuin suositteli, että komission olisi 6) tarkistettava tiedotusstrategiaansa, -toimiaan ja -välineitään (toteutettu kaikilta osin) 7) vaadittava edunsaajilta, että ne toimittavat enemmän yksityiskohtaista teknistä tietoa käytetyistä menetelmistä, saaduista kokemuksista ja parhaista käytännöistä (toteutettu kaikilta osin). Tilintarkastustuomioistuin suositteli myös, että 8) avustussopimukset velvoittaisivat edunsaajia ylläpitämään hankkeen tuloksia tietyn vähimmäisjakson ajan hankkeen päättymisen jälkeen (ei toteutettu) 9) komission harkitsisi Life-hankkeen jälkeisen seurantajärjestelmän käyttöönottoa (toteutettu joiltakin osin). 4. Yhdeksästä suosituksesta viisi on pantu täytäntöön kokonaisuudessaan (1 ja 4–7), myös ne, jotka liittyvät valintamallien tarkistamiseen, hankkeiden toteuttamiseen (seuranta, indikaattorit, perusteet) sekä tulosten levittämiseen. Yksi suositus on pantu täytäntöön suurimmaksi osaksi (3), kaksi joiltakin osin (2 ja 9) ja yhtä ei lainkaan (8). Täytäntöönpanon osalta ks. liite I. 5. Seuraavissa kohdissa käsitellään tilintarkastustuomioistuimen toteuttaman seurannan keskeisiä kysymyksiä. VALINTAMENETTELY 6. Komissio suostui tarkistamaan valintamenettelyä, jotta sitä voitaisiin lyhentää ja jotta kestävyyskriteeri otettaisiin paremmin huomioon luonnon ja biologisen monimuotoisuuden aihealueella. Arviointiopasta muokattiin ja käyttöön otettiin kaksi erillistä menettelyä (ympäristö ja luonto). "Kestävyys" kuuluu kuitenkin yhä perusteen "myötävaikutus Life+ -ohjelman yleisiin tavoitteisiin" osaperusteisiin ilman nimenomaista painotusta. Komissio ei siis vielä ole määritellyt kestävyyden osalta erillistä valintakriteeriä. HANKKEIDEN TÄYTÄNTÖÖNPANO 7. Komissio on sisällyttänyt hankkeiden arviointilomakkeeseen hanketulosten arviointia koskevan osion, jonka tarkoituksena on parantaa hankkeiden seurantaa. Lisäksi kaikkia hakijoita koskevista säännöksistä ja suuntaviivoista laadittuun asiakirjaan "Common Provisions and Guidelines for applicants" lisättiin aiempaa tiukempia, käyttösuunnitelmiin liittyviä vaatimuksia. Komissio on ehdottanut, että seuraavaan Life-asetukseen sisällytettäisiin kattava joukko indikaattoreita. TIEDON LEVITTÄMINEN 8. Tulevaisuudessa edunsaajien edellytetään verkostoituvan, mikä parantaa hanketulosten levittämistä. Päivitetyt yhteenvedot hankkeista ovat lisäksi saatavissa internetissä. HANKETULOSTEN HALLINNOINTI PITKÄLLÄ AIKAVÄLILLÄ 9. Life-rahoituksen jälkeistä seurantajärjestelmää ollaan ottamassa käyttöön. Komissio on kehittänyt menetelmät ainakin 15 luonnon Life -hankkeen jälkiseurantaan vuosittain. Sen sijaan suositusta, jonka mukaan edunsaajien olisi sitouduttava hanketulosten ylläpitämiseen (vähintään viiden vuoden ajan hankkeen päättämisestä), ei ole pyritty panemaan täytäntöön komission oikeudellisen yksikön kielteisen kannan vuoksi. -------------------------------------------------- LIITE V ENERGIA: ÄLYKÄS ENERGIAHUOLTO 2003–2006 1. Erityiskertomus nro 7/2008 käsitteli älykästä energiahuoltoa vuosina 2003–2006. "Ohjelman "Älykäs energiahuolto Euroopassa" kauden 2003–2006 talousarvio oli 250 miljoonaa euroa. Ohjelmalla pyrittiin edistämään energiatehokkuutta ja uusiutuvien energialähteiden käyttöä sekä monipuolistamaan energiansaantia. Varoilla tuettiin lähes 450:tä hanketta ja ohjelmaan osallistui yli 1700 elintä. Ohjelmalla edistettiin pikemminkin kokemusten ja tietotaidon vaihtoa kuin uusien teknologioiden kehittämistä". (Lähde: Lehdistötiedote ECA/08/18.) 2. Tilintarkastustuomioistuin tutki, miten komissio jakoi ohjelman "Älykäs energiahuolto Euroopassa" varat; miten komissio seurasi ja arvioi ohjelmaa; mitkä olivat ohjelman hallintomenot ja mikä oli toimeenpanoviraston merkitys ohjelman hallinnoinnissa. 3. Tilintarkastustuomioistuin suositti, että 1) ohjelmaehdotusten olisi perustuttava eksplisiittiseen toimintalinjamalliin ja kuvastettava oletettua menojen, tuotosten ja vaikutusten välistä yhteyttä (toteutettu suurimmaksi osaksi) 2) seurannan olisi ulotuttava yksittäisiä hankkeita pidemmälle ja helpotettava kokonaiskäsityksen saamista ohjelmasta (toteutettu suurimmaksi osaksi) 3) ohjelmat olisi arvioitava tavalla, jonka myötä ar-vioinnista on mahdollisimman paljon hyötyä (toteutettu joiltakin osin) 4) ohjelmien hallintomenoja koskevat tiedot olisi kirjattava ja analysoitava aiempaa järjestelmällisemmin (toteutettu suurimmaksi osaksi). 4. Tarkastuksessa havaittiin, että kolme suositusta on pantu täytäntöön suurimmaksi osaksi (1, 2 ja 4) ja yksi suositus joiltakin osin (3). Täytäntöönpanon osalta ks. liite I. 5. Seuraavissa kohdissa käsitellään tilintarkastustuomioistuimen toteuttaman seurannan keskeisiä kysymyksiä. OHJELMAN MENOJEN, TUOTOSTEN JA VAIKUTUSTEN VÄLINEN YHTEYS 6. Erityiskertomukseen antamissaan vastauksissa tarkastuskohde hyväksyi näkemyksen, jonka mukaan ohjelmaa varten tarvitaan eksplisiittinen toimintalinjamalli, joka kuvastaa IEE-ohjelman menojen, tuotosten ja vaikutusten välistä yhteyttä. Tarkastuskohde katsoi kuitenkin, että jokaisella komission toiminta-alalla on jo olemassa toimintalinjamalli, joten lisätoimet eivät olleet tarpeen. 7. Tarkastuksen aikana havaittiin kuitenkin, että komissio ja kilpailukyvyn ja innovoinnin toimeenpanovirasto olivat ottaneet käyttöön parannetun indikaattorijärjestelmän, jolla mitataan ohjelman kokonaisvaikutusta, että rahoitetut toimet ovat paremmin kohdennettuja ja että keskeisiä tuettavia aloja koskevat tarpeet on analysoitu perusteellisemmin. Rahoitettujen toi-mien priorisointiin silti kiinnitettävä erityistä huo-miota ja menojen, tuotosten ja vaikutusten välistä yhteyttä on edelleenkin vaikea havaita IEE II -ohjelman keskeisten tukialojen tasolla. PAREMMAT SEURANTA- JA ARVIOINTIJÄRJESTELYT 8. Komissio ryhtyi toteuttamaan osittain suositusta, joka koskee ohjelman seurannan ja arvioinnin parantamista sekä arviointitulosten hyödyntämistä tulevia toimia suunniteltaessa. Tästä huolimatta ohjelman seuranta ja arviointi eivät helpota ohjelman vaikutusten mittaamista: esimerkiksi vuotuisissa täytäntöönpanokertomuksissa vuosilta 2008–2010 ei anneta tietoja ohjelman (tai siihen kuuluvien hankkeiden) tuloksista tai vaikutuksista. Ohjelman osalta on laadittu arviointeja säännösten mukaisesti, mutta "pitkittäisarvioita" olisi voitu hyödyntää paremmin. OHJELMAN HALLINTOMENOJEN JÄRJESTELMÄLLINEN SEURANTA 9. Seurantatarkastuksessa ilmeni, että komissio oli tutkinut eri tapoja vähentää niin toimeenpanovirastolle kuin edunsaajillekin aiheutuvaa hallinnollista rasitetta. Komissio ja kilpailukyvyn ja innovoinnin toimeenpanovirasto ovat toteuttaneet lukuisia yksinkertaistamistoimenpiteitä, joilla pyritään vähentämään hallintomenoja ja etenkin edunsaajiin kohdistuvaa hallinnollista rasitetta. Tilintarkastustuomioistuin totesi, että toimenpiteillä on todennäköisesti tehostava vaikutus, vaikka varojen tai ajan säästöä ei useimmiten ole mahdollista ilmoittaa määrällisesti. -------------------------------------------------- LIITE VI ULKOISET TOIMET: KEHITYSMAILLE ANNETTAVAN TEKNISEN AVUN VAIKUTTAVUUS 1. Erityiskertomus nro 6/2007 käsitteli teknisen avun vaikuttavuutta hallinnon kehittämisen yhteydessä. "Teknistä apua hyödynnetään monissa erilaisissa kehittämishankkeissa ja -ohjelmissa. Se voidaan määritellä sopimusten tekemiseksi asiantuntijoiden kanssa taito-tiedon ja osaamisen siirtämistä sekä organisaatioiden perustamista ja kehittämistä varten. Viime vuosina teknistä apua on yhä useammin käytetty edunsaajamaiden keskus- ja paikallishallinnon kehittämiseen muun muassa julkistalouden sekä terveydenhuollon ja koulutuksen aloilla. Painopistettä on siirretty keskus- ja paikallishallinnon toimintaan, koska rahoittajat, Euroopan unioni mukaan lukien, tiedostavat yhä selvemmin, että institutionaalisten valmiuksien puutteellisuus muodostaa perustavanlaatuisen esteen kestävälle kehitykselle." (Lähde: Lehdistötiedote ECA/07/32.) 2. Tilintarkastustuomioistuin selvitti tarkastuksessaan, miten komissio huolehtii siitä, että tekninen apu edistää edunsaajamaiden institutionaalisten valmiuksien kehittämistä. Tätä varten tilintarkastustuomioistuin arvioi lähestymistavan, jota komissio soveltaa hallinnon kehittämiseen, ja sen, kuinka teknistä apua käytetään. Lisäksi arvioitiin, miten komissio hallinnoi teknisen avun suunnittelua ja toteuttamista hallinnon kehittämishankkeiden yhteydessä. 3. Tilintarkastustuomioistuimen suositusten mukaan komission pitäisi 1) analysoida maakohtaisissa strategia-asiakirjoissaan kokonaisvaltaisesti ja jäsennellysti institutionaalisten valmiuksien puutteet ja hallinnon kehittämistarpeet (näyttö riittämätön) 2) antaa teknistä apua koskevat ohjeet (toteutettu kaikilta osin). Tilintarkastustuomioistuin painotti, että 3) hallinnon kehittämishankkeet olisi suunniteltava paremmin (toteutettu joiltakin osin) 4) hankkeiden valmistelua ja käynnistysvaihetta ohjaavia menettelyjä olisi tarkistettava (toteutettu suurimmaksi osaksi) 5) myös arviointikriteereitä olisi tarkistettava (toteutettu suurimmaksi osaksi) 6) olisi harkittava vaihtoehtoisia hankintamahdollisuuksia (toteutettu kaikilta osin). Lisäksi tilintarkastustuomioistuin suositteli, että Pariisin julistukseen liittyvien sitoumusten mukaisesti komission olisi 7) entistä useammin annettava tekninen apu koordinoitujen ohjelmien kautta (toteutettu suurimmaksi osaksi) ja 8) arvioitava koordinoidut ohjelmat järjestelmällisesti (toteutettu joiltakin osin). 4. Komissio on pannut kaksi suositusta (2 ja 6) täytäntöön kokonaisuudessaan, kolme suositusta (4, 5 ja 7) suurimmaksi osaksi ja kaksi joiltakin osin (3 ja 8). Yhdessä tapauksessa näyttö ei ollut riittävä, eikä suosituksen täytäntöönpanosta siksi voitu tehdä päätelmiä (suositus 1, joka käsittelee tarvetta laatia kokonaisvaltainen ja jäsennelty analyysi). Täytäntöönpanon osalta ks. liite I. 5. Seuraavissa kohdissa käsitellään tilintarkastustuomioistuimen toteuttaman seurannan keskeisiä kysymyksiä. HALLINNON KEHITTÄMINEN 6. Komissio toteutti erityiskertomuksen nro 6/2007 julkaisemisen jälkeen huomattavia toimenpiteitä uudistaakseen tekniseen yhteistyöhön [1] soveltamaansa lähestymistapaa: se hyväksyi ja pani täytäntöön asiaa koskevan yleisstrategian. Strategia on osa laajempia EU:n toimia, joilla pannaan täytäntöön Pariisin julistusta avun tuloksellisuudesta ja joiden tarkoituksena on lisätä hallinnon kehittämistä koskevan EU:n tuen vaikuttavuutta. Strategiassa on otettu huomioon suurin osa tilintarkastustuomioistuimen suosituksista. 7. Strategian osalta komissio on ilmoittanut tilintarkastustuomioistuimelle, että EU:n ulkoisiin toimiin liittyvän ohjelmasuunnittelun uusia ohjeita vuosiksi 2014–2020 laaditaan parhaillaan. Ohjeissa käsitellään hallinnon kehittämistä. Aihetta käsitellään myös talousarviotuesta tulevaisuudessa annettavissa ohjeissa. 8. Tukitoimien tasolla uudistuksessa otettiin käyttöön joukko tekniseen yhteistyöhön liittyviä pääperiaatteita sekä yksityiskohtaisia ohjeita ja välineitä. Samoin on otettu käyttöön laatukriteerit, joita on tarkoitus käyttää myös toimien seurannassa ja arvioinnissa. 9. Komissio on analysoinut käytettävissä olevat tiedot ohjeiden täytäntöönpanosta ensimmäisen puolentoista vuoden ajalta. Analyysi osoittaa, että kahden kolmasosan toimista, jotka on arvioitu teknisen yhteistyön merkityksellisyyden kannalta, voidaan katsoa vastaavan teknisen yhteistyön uudistuksessa asetettuja laatukriteereitä. Noin 20 prosentissa hankkeista teknisen yhteistyön osa-aluetta ei kuitenkaan ole ar-vioitu, ja teknisen yhteistyön laadun arviointia koskevaa asteikkoa käytetään ainoastaan puolessa tekniseen yhteistyöhön liittyvistä hankkeista. Eri välineiden, ohjeiden ja laatukriteerien soveltamista voidaan siis parantaa nykytasosta samoin kuin niitä koskevaa – etenkin maakohtaista – raportointia. TEKNISEN AVUN JÄRJESTELMÄLLINEN ARVIOINTI 10. Komissio katsoo, että teknistä apua tarjoavien asiantuntijoiden ja yritysten suoritusten arvioiminen voisi olla hyödyllistä tarjousten arvioimisen kannalta, mutta henkilötietojen suojaamisesta aiheutuvat hankaluudet ovat saaneet komission luopumaan yksittäisten konsulttien suoritusten järjestelmällisestä arvioimisesta. Tilintarkastustuomioistuin totesi näin ollen, että riittävien tietojen saaminen tekniseen apuun liittyviä arviointeja ja valintoja varten on yhä vaikeaa. [1] Teknisellä yhteistyöllä tarkoitetaan erilaisia toimia, joilla pyritään kehittämään yksilöiden ja organisaatioiden valmiuksia, kun taas teknisestä avusta puhuttaessa tarkoitetaan henkilöstöä, joka toteuttaa ja hallinnoi tekniseen yhteistyöhön liittyviä palveluja. -------------------------------------------------- LIITE VII ULKOISET TOIMET: VALTIOISTA RIIPPUMATTOMIEN TOIMIJOIDEN OSALLISTUMINEN EY:N KEHITYSYHTEISTYÖHÖN 1. Erityiskertomus nro 4/2009 käsitteli valtioista riippumattomien toimijoiden osallistumista EY:n kehitysyhteistyöhön. "Valtioista riippumattomien toimijoiden painoarvo kehitysyhteistyössä on yhä suurempi. Termillä "valtioista riippumattomat toimijat" tarkoitetaan kaikkia niitä yhteiskunnan osatekijöitä, jotka eivät kuulu yksityiseen sektoriin eivätkä ole valtiollisia. Kehitysyhteistyön alalla valtioista riippumattomiin toimijoihin lasketaan valtioista riippumattomat järjestöt sekä yhteisöperustaiset järjestöt, viljelijöiden yhdistykset, elinkeinonharjoittajien yhdistykset ja ammattikuntien yhdistykset, ympäristöjärjestöt, yliopistot, ammattijärjestöt, kauppakamarit ja säätiöt sekä kirkot ja uskonnolliset ryhmät. Termiä "valtioista riippumattomat toimijat" käytetään usein – ja myös tässä kertomuksessa – synonyyminä kansalaisyhteiskunnan järjestöille". (Lähde: Lehdistötiedote ECA/09/23.) 2. Tilintarkastustuomioistuin arvioi, varmistiko komissio riittävän hyvin, että valtioista riippumattomat toimijat osallistuvat kehitysyhteistyöhön vaikuttavasti; voitiinko komission hallintojärjestelmillä tehokkaasti varmistaa, että valtioista riippumattomien toimijoiden toiminta on tarkoituksenmukaista ja todennäköisesti johtaa tavoiteltuihin tuloksiin ja huolehtiko komissio asianmukaisesti siitä, että valtioista riippumattomilla toimijoilla on mahdollisuus kehittää toimintavalmiuksiaan. 3. Tilintarkastustuomioistuimen suositti, että komissio 1) tehostaa menettelyjä, joilla se pyrkii ottamaan valtioista riippumattomat toimijat mukaan kehitysyhteistyöhön, ja antaa enemmän menettelyihin liittyviä ohjeita (toteutettu kaikilta osin) 2) jatkaa jo käynnistämiään toimenpiteitä ehdotuspyyntömenettelyn parantamiseksi (toteutettu suurimmaksi osaksi) 3) kohdentaa lähetystöjen suorittaman seurannan ja tukitoimet tarkemmin (toteutettu suurimmaksi osaksi) 4) antaa lähetystöille ja valtioista riippumattomille toimijoille riittävästi ohjeita tulosindikaattoreiden osalta (toteutettu suurimmaksi osaksi) 5) parantaa kestävyyttä (ja harkitsee tätä varten useiden erilaisten välineiden hyödyntämistä, jotta hankkeet eivät olisi ainoa toimintamuoto) työskenneltäessä valtioista riippumattomien toimijoiden kanssa (toteutettu suurimmaksi osaksi) 6) laatii strategian Aasian ja Latinalaisen Amerikan maissa toimivien valtioista riippumattomien toimijoiden toimintavalmiuksien kehittämistä varten ja tarkastelee uudelleen Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maihin ja ALA-maihin sovellettavien lähestymistapojen eroja (toteutettu suurimmaksi osaksi) 7) tutkii muita tapoja saavuttaa toimintavalmiuksien kehittämistä koskevan politiikan päämäärät, esimerkiksi kumppanuussopimuksilla, usean rahoittajan myöntämällä rahoituksella ja portaistamalla avustukset niin, että ruohonjuuritason organisaatiot saavutetaan paremmin (toteutettu suurimmaksi osaksi). 4. Komissio on pannut kokonaisuudessaan täytäntöön ensimmäisenä mainitun suosituksen, jonka mukaan sen olisi pyrittävä entisestään tehostamaan kehitysyhteistyöalan valtioista riippumattomien toimijoiden osallistumista, ja suurimmaksi osaksi kaikki loput kuusi suositusta. Täytäntöönpanon osalta ks. liite I. 5. Seuraavissa kohdissa käsitellään tilintarkastustuomioistuimen toteuttaman seurannan keskeisiä kysymyksiä. OHJEET VALTIOISTA RIIPPUMATTOMIEN TOIMIJOIDEN OSALLISTUMISESTA YHTEISTYÖHÖN 6. Komissio on erityiskertomuksen julkaisemisen jälkeen tehnyt erilaisia aloitteita, joilla se on tehostanut valtioista riippumattomien toimijoiden osallistumista EU:n ulkoiseen yhteistyöhön EU:n kehitysavun toteuttamista koskevien sopimusten avulla. Keskeinen aloite oli jäsennellyn vuoropuhelun käyminen. Vuoropuhelua käytiin maaliskuun 2010 ja toukokuun 2011 välisenä aikana, ja siihen osallistuivat Euroopan kehitysyhteistyöpolitiikan pääasialliset toimijat. 7. Komissio perusti vuoropuhelun käynnistämisen aikaan myös kansalaisyhteiskuntaa avustavan tukipisteen (CISOCH), joka on kehitysavun alalla toimivan kansalaisyhteiskunnan keskusyhteyspiste. Valtioista riippumattomat toimijat ja EU:n henkilöstö voivat nykyisin käyttää verkko-opiskeluvälinettä CISOCH-tukipisteen kautta. EHDOTUSPYYNTÖMENETTELYÄ ON PARANNETTU 8. Komissio on vuodesta 2009 lähtien jatkanut rahoitusta hakevien tahojen sähköisen PADOR-rekisteröitymisjärjestelmän kehittämistä. PADOR-tietokanta sisältää tiedot tahoista, jotka mahdollisesti osallistuvat ehdotuspyyntömenettelyihin. Valtioista riippumattomat toimijat ja julkishallinnon tahot, kuten paikalliset viranomaiset, rekisteröityvät itse tietokantaan ja päivittävät siellä olevat tietonsa. Jäsennellyn vuoropuhelun tuloksena esitettiin muun muassa 12 ehdotusta siitä, miten ehdotuspyyntöjärjestelmän vaikuttavuutta voitaisiin lisätä taikka ottaa tarvittaessa käyttöön vaihtoehtoisia valintamenetelmiä. Ensisijaisena tavoitteena oli, että apu voitaisiin antaa nopeammin ja kohdentaa paremmin. Uusi lähestymistapa kuitenkin edellyttää lisäpanostusta koulutukseen, viestintään, koordinointiin, valtioista riippumattomiin toimijoihin liittyviin selvityksiin ja ohjeistukseen. EU:N EDUSTUSTOJEN SUORITTAMA SEURANTA JA TUKITOIMET 9. Komissio on lisännyt kansalaisyhteiskunnan toimijoita koskevien selvitysten tekemistä EU:n edustustoissa. Tämän seurantatarkastuksen ajankohtana (joulukuussa 2011) komissio laati parhaillaan ohjeita ja menetelmiä, jotta edustustoja voidaan tukea CISOCH-tukipisteen kautta. Niissä kumppanimaissa, joissa poliittinen tilanne sen sallii, EU:n edustustojen on kuitenkin edelleen parannettava kansalaisyhteiskunnan toimijoita koskevia selvityksiään. Lisätoimia tarvitaan myös entistä useampien, hankkeita toteuttavien, pienten ja ruohonjuuritason organisaatioiden ottamiseksi mukaan seurantajärjestelmän piiriin. TULOSINDIKAATTOREITA KOSKEVA OHJEISTUS 10. EU:n edustustojen antamissa ulkoisen avun hallinnointia koskevissa kertomuksissa (EAMR) on otettu käyttöön tiettyjä indikaattoreita. Komissio alkoi vuonna 2011 koota näitä indikaattoreita hyödyntäen tietoja valtioista riippumattomien toimijoiden toimien määrästä, sillä se kuvastaa niiden osallistumista EU:n tuen suunnitteluun ja toteuttamiseen. Komissio aikoo näin käynnistää valtioista riippumattomien toimijoiden osallistumista kumppanimaissa koskevan säännöllisen määrällisen ja laadullisen seurannan. 11. Komission keskusyksiköiden hallinnoiman jäsennellyn vuoropuhelun käyttöönoton jälkeen myös edustustoissa aiotaan nyt käynnistää vastaava prosessi. VALTIOISTA RIIPPUMATTOMIEN TOIMIJOIDEN TOIMINTAVALMIUKSIEN KEHITTÄMINEN 12. Komissio on hiljattain parantanut EU:n valtioista riippumattomille toimijoille antaman avun taloudellista ja operatiivista hallinnointia. Komission on kuitenkin vielä pohdittava strategioita, joilla valtioista riippumattomat toimijat saadaan yleiseen ja alakohtaiseen talousarviotukeen perustuvan välineen piiriin. Ulkoisen avun hallinnointia koskevissa kertomuksissa olevien tietojen järjestelmällisen analyysin pohjalta olisi määriteltävä uusia strategioita, joilla voidaan parantaa maantieteellisiä ohjelmia, sillä tuki kumppanimaiden kansalaisyhteiskunnalle olisi jatkossakin myönnettävä ensisijaisesti näistä ohjelmista. 13. Valtioista riippumattomien toimijoiden täysimääräinen osallistuminen EU:n kehitysyhteistyöpolitiikkaan on silti yhä keskipitkän tai pitkän aikavälin tavoite, jonka toteutuminen riippuu suurelta osin paikallisesta tilanteesta. Joitakin välietappeja on jo saavutettu, mutta parannuksia ja uusia toimenpiteitä tarvitaan, jotta saavutettu edistys saadaan vakiinnutettua. 14. Nyt tarvitaan lisää toimia ja aloitteita, jotta strategiat voidaan panna vaikuttavasti täytäntöön. Tämä koskee etenkin Aasian ja latinalaisen Amerikan maita. KESTÄVYYDEN PARANTAMINEN HYÖDYNTÄMÄLLÄ USEITA ERI VÄLINEITÄ 15. Jotta eri välineitä voitaisiin yhdistellä uudella tavalla, ehdotuspyyntöjärjestelmän uudistus olisi vielä saatava päätökseen. Komission on myös edelleen laajennettava päätettyjen hankkeiden arviointia tulospainotteisen seurantajärjestelmän avulla. SUUNNITTELU JA STRATEGIA 16. Komissio on tehnyt tarkoituksenmukaisia aloitteita sovittaakseen rahoitusvälinevalikoimansa vastaamaan vastaanottajamaissa ilmenneiden tilanteiden erilaisuutta ja monimutkaisuutta. Ehdotetut muutokset ovat oikeansuuntaisia, mutta komission on jatkossa huolehdittava niiden vaikuttavasta täytäntöönpanosta. -------------------------------------------------- LIITE VIII ULKOISET TOIMET: LIITTYMISTÄ VALMISTELEVA TUKI TURKILLE 1. Erityiskertomus 16/2009 käsitteli liittymistä valmistelevaa tukea Turkille. "Euroopan tilintarkastustuomioistuin arvioi, kuinka hyvin Euroopan komissio on hallinnoinut Turkin liittymistä valmistelevaa tukea. Liittymistä valmistelevalla tuella rahoitetaan hankkeita, joiden tarkoituksena on auttaa Turkkia täyttämään Euroopan unioniin liittymistä koskevat edellytykset." (Lähde: Lehdistötiedote ECA/10/02.) 2. Tilintarkastustuomioistuin tarkasti, varmistiko Euroopan komissio, että EU:n tuki ohjataan hankkeisiin, joilla parhaiten edistetään ensisijaisten liittymiskumppanuustavoitteiden saavuttamista; että hajautetulla täytäntöönpanojärjestelmällä saavutettiin hanketuotokset ja -tavoitteet oikea-aikaisesti ja että tuloksellisuuden seurantaa ja arviointia varten oli käytettävissä vaikuttava järjestelmä. 3. Tilintarkastustuomioistuin suositteli seuraavia korjaavia toimia: Komission olisi 1) parannettava ohjelmointia (toteutettu joiltakin osin) 2) määritettävä strategiset tavoitteet, joiden kohdalla EU:n rahoitustuella saadaan aikaan suurin lisäarvo (toteutettu joiltakin osin) 3) asetettava tavoitteille realistisemmat määräajat (toteutettu suurimmaksi osaksi) 4) parannettava hankkeiden suunnittelua ja toteutusta (toteutettu suurimmaksi osaksi) 5) varmistettava, että yksittäisten hankkeiden tuloksiin kohdennetaan seurantaa, joka perustuu selkeisiin tavoitteisiin ja tarkoituksenmukaisiin indikaattoreihin, jotta hankkeiden voidaan osoittaa edistävän strategisten tavoitteiden saavuttamista (toteutettu suurimmaksi osaksi). Lisäksi komission olisi 6) arvioitava Turkin liittymistä valmistelevaa tukea koskeva ohjelma kokonaisuudessaan (toteutettu suurimmaksi osaksi). 4. Komissio on pannut neljä suositusta täytäntöön suurimmaksi osaksi (3, 4, 5 ja 6) ja kaksi suositusta (1 ja 2) joiltakin osin. Täytäntöönpanon osalta ks. liite I. 5. Seuraavissa kohdissa käsitellään tilintarkastustuomioistuimen toteuttaman seurannan keskeisiä kysymyksiä. ENSISIJAISTEN STRATEGISTEN TAVOITTEIDEN MÄÄRITTÄMINEN 6. Liittymiskumppanuussopimuksessa ei ole määritetty ensisijaisuusnäkökohtia riittävän selvästi, joten monivuotinen ohjeellinen suunnitteluasiakirja on tällä hetkellä tärkein strateginen asiakirja, jossa on ohjeita IPA-välineestä (liittymistä valmisteleva tukiväline) myönnettävää taloudellista tukea varten. Vuosia 2011–2013 koskeva monivuotinen ohjeellinen suunnitteluasiakirja on tarkastetun, vuonna 2007 laaditun, asiakirjan parannettu versio siltä osin, että siinä keskitytään ensisijaisten tavoitteiden osajoukkoon, joka aiotaan rahoittaa IPA-välineen rajallisista varoista. Monivuotinen ohjeellinen suunnitteluasiakirja mahdollistaisi kuitenkin EU:n rahoituksen ohjaamisen vielä paremmin. Aggregoinnin taso rajoittaa yhä sitä, miten rahoituksen ensisijaiset tavoitteet määritellään. Tukitoimenpiteiden logiikka ei edelleenkään takaa, että EU:n tuki ohjataan niihin hankkeisiin, joilla ensisijaisia tavoitteita voidaan parhaiten edistää. HANKKEIDEN SUUNNITTELUN JA TÄYTÄNTÖÖNPANON PARANTAMINEN 7. Komissio teki lisää aloitteita parantaakseen Turkin viranomaisten EU:n hajautetun täytäntöönpanojärjestelmän mukaisesti toteuttamaa hankkeiden suunnittelua ja täytäntöönpanoa. Toimenpiteisiin kuului, että komissio seurasi jatkuvasti ohjelmasuunnitteluasiakirjojen ja hanke-ehdotusten laatua prosessin eri vaiheissa ja että Euroopan unioniin liittyvistä asioista vastaava ministeriö osallistuu hanke-ehdotusten laadunvalvontaan aiempaa enemmän. Tarpeidenarvioinneista on tullut pakollisia ja hankesopimusten tekemisen aikatauluja on parannettu. Hankeselvitysten laatua on kehitetty oikeaan suuntaan, mutta hankesuunnittelussa (hankkeen tarkoituksen määrittelyssä, hankkeiden tuloksissa, toimissa, indikaattoreissa, ehdoissa) on yhä puutteita. YKSITTÄISTEN HANKKEIDEN SEURAUKSIIN KOHDENNETTU SEURANTA 8. Komissio alkoi heti tarkastuksen jälkeen toteuttaa tilintarkastustuomioistuimen suosituksia, jotka koskivat hankkeiden tuloksellisuutta. Vuosina 2008–2009 toteutettuihin toimenpiteisiin kuuluivat täytäntöönpanon järjestelmällinen seuraaminen ja tarkastusten toimittaminen paikalla erityistä tarkistuslistaa käyttäen. Komissio käynnisti Turkissa käytettävää seurantajärjestelmää koskevan uudistuksen vuonna 2011. Seurantajärjestelmää ei silti ole parannettu riittävästi, sillä suositusten olennaisia osatekijöitä – esimerkiksi loppuraportin laatiminen hankkeen päätteeksi – ei edelleenkään ole pantu täytäntöön. 9. Jäljellä olevat puutteet liittyvät muun muassa siihen, ettei hanketavoitteiden saavuttamista pyritä osoittamaan hankkeiden hakemuslomakkeessa asetettuja indikaattoreita käyttäen. Hankkeiden seurauksista (tuloksista ja vaikutuksista) ei myöskään vieläkään raportoida aina hankkeen päättyessä sekä sopivin väliajoin päättymisen jälkeen, vaikka näin hankkeiden tuloksellisuudesta saataisiin tietoa tulevaa suunnittelua varten. 10. Ei ollut olemassa järjestelmää, jolla olisi jälkeenpäin arvioitu yksittäisiä hankkeita tai ohjelman kokonaisvaikuttavuutta ensisijaisten liittymiskumppanuustavoitteiden saavuttamisen ja Turkin EU-jäsenyyden etenemisen kannalta. Komissio laati Turkille myönnettyä tukea koskevan väliarvioinnin vuosilta 2005–2008, ja IPA-välinettä edeltävän tuen (vuodet 2002–2006) vaikutuksia ja kestävyyttä koskeva jälkiarviointi käynnistetään vuonna 2013 sen jälkeen, kun kaikki siihen liittyvät hankkeet on saatu valmiiksi ja päätetty vuonna 2012. -------------------------------------------------- LIITE IX TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN VUOSINA 2005–2009 ANTAMIEN ERITYISKERTOMUSTEN SEURANTA LUONNONVAROJEN SUOJELU JA HALLINTA ERITYISKERTOMUKSEN NUMERO JA OTSIKKO | SEURANTA | Erityiskertomus nro 3/2005 maaseudun kehittämisestä: maatalouden ympäristömenojen todentaminen | Seuranta erityiskertomuksessa nro 7/2011 | Erityiskertomus nro 7/2006 Vaikuttavatko maaseudun kehittämisinvestoinnit tehokkaasti maaseutualueiden ongelmiin? | | Erityiskertomus nro 8/2006 Kasvava menestys? Hedelmien ja vihannesten tuottajien toimintaohjelmille myönnetyn EU:n tuen vaikuttavuus | | Erityiskertomus nro 4/2007 vientitukea saavien lähetysten fyysisistä ja vaihtamista koskevista tarkastuksista | | Erityiskertomus nro 7/2007 yhteisön vesiluonnonvarojen säilyttämissääntöjä koskevista valvonta-, tarkastus- ja seuraamusjärjestelmistä | Seuranta erityiskertomuksessa nro 12/2011 | Erityiskertomus nro 4/2008 maitokiintiöiden toteuttamisesta Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004 liittyneissä jäsenvaltioissa | | Erityiskertomus nro 8/2008 Onko täydentävien ehtojen käyttö vaikuttava toimintatapa? | | Erityiskertomus nro 11/2008 Viljan julkiseen varastointiin myönnetyn Euroopan unionin tuen hallinnointi | | Erityiskertomus nro 6/2009 Euroopan unionin vähävaraisille henkilöille suunnattu elintarvikeapuohjelma: tavoitteiden, resurssien ja toimintamenetelmien arviointi | | Erityiskertomus nro 10/2009 Maataloustuotteita koskevat tiedotus- ja menekinedistämistoimet | | Erityiskertomus nro 11/2009 Ovatko luonnon Life -hankkeet kestäviä ja onko komissio hallinnoinut niitä vaikuttavasti? | Seuranta tässä kertomuksessa | Erityiskertomus nro 14/2009 Onko maito- ja maitotuotemarkkinoiden hallinnointivälineiden keskeiset tavoitteet saavutettu? | | RAKENNEPOLITIIKAN ALAT, LIIKENNE JA ENERGIA ERITYISKERTOMUKSEN NUMERO JA OTSIKKO | SEURANTA | Erityiskertomus nro 1/2006 koulunkäynnin keskeyttämisen ehkäisemiseen liittyvästä Euroopan sosiaalirahaston tuesta | Seuranta vuosikertomuksessa varainhoitovuodelta 2010 | Erityiskertomus nro 10/2006 ohjelmakaudella 1994–1999 toteutettujen tavoite 1 ja 3 -ohjelmien (rakennerahastot) jälkiarvioinneista | Seuranta vuosikertomuksessa varainhoitovuodelta 2010 | Erityiskertomus nro 1/2007 välivaiheen menettelyiden täytäntöönpanosta rakennerahastojen ohjelmakaudella 2000–2006 | | Erityiskertomus nro 1/2008 ohjelmakausiin 1994–1999 ja 2000–2006 liittyvien suurten investointihankkeiden käsittely- ja jälkiarviointimenettelyistä | | Erityiskertomus nro 3/2008 Kuinka nopea, tehokas ja joustava on Euroopan unionin solidaarisuusrahasto? | | Erityiskertomus nro 7/2008 Älykäs energiahuolto 2003–2006 | Seuranta tässä kertomuksessa | Erityiskertomus nro 12/2008 Liittymistä edeltävä rakennepolitiikan väline (ISPA) kaudella 2000–2006 | | Erityiskertomus nro 3/2009 Jätevesien käsittelyyn liittyvien rakennetoimimenojen vaikuttavuus ohjelmakausilla 1994–1999 ja 2000–2006 | | Erityiskertomus nro 7/2009 Galileo-ohjelman kehitys- ja validointivaiheen hallinnointi | Seuranta vuosikertomuksessa varainhoitovuodelta 2010 | Erityiskertomus nro 17/2009 Euroopan sosiaalirahastosta osarahoitetut toimet naisten ammatillista koulutusta varten | | ULKOISET TOIMET ERITYISKERTOMUKSEN NUMERO JA OTSIKKO | SEURANTA | Erityiskertomus nro 2/2005 EKR:n talousarviotuesta AKT-maille: komission tapa hallinnoida julkistalouden uudistusta | Seuranta erityiskertomuksessa nro 11/2010 | Erityiskertomus nro 4/2005 Aasian maiden kanssa tehtävän taloudellisen yhteistyön hallinnoinnista komissiossa | | Erityiskertomus nro 3/2006 Euroopan komission humanitaarisesta avusta hyökyaallon uhrien auttamiseksi | Seuranta vuosikertomuksessa varainhoitovuodelta 2009 | Erityiskertomus nro 4/2006 Phare-investointihankkeista Bulgariassa ja Romaniassa | | Erityiskertomus nro 5/2006 MEDA-ohjelmasta | Seuranta vuosikertomuksessa varainhoitovuodelta 2008 | Erityiskertomus nro 6/2006 komission toteuttaman kehitysyhteistyön ympäristönäkökohdista | Seuranta vuosikertomuksessa varainhoitovuodelta 2009 | Erityiskertomus nro 5/2007 CARDS-ohjelman hallinnoinnista komissiossa | Seuranta erityiskertomuksessa nro 12/2009 | Erityiskertomus nro 6/2007 teknisen avun vaikuttavuudesta hallinnon kehittämisen yhteydessä | Seuranta tässä kertomuksessa | Erityiskertomus nro 6/2008 Euroopan komission antama kunnostusapu hyökyaallon ja Mitch-pyörremyrskyn jälkeen | | Erityiskertomus nro 9/2008 EU-tuen vaikuttavuus vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alalla Valko-Venäjällä, Moldovassa ja Ukrainassa | Seuranta vuosikertomuksessa varainhoitovuodelta 2010 | Erityiskertomus nro 10/2008 terveydenhuoltopalveluihin liittyvä EY:n kehitysyhteistyötuki Saharan eteläpuolisen Afrikan maille | Seuranta vuosikertomuksessa varainhoitovuodelta 2010 | Erityiskertomus nro 4/2009 Kuinka komissio hallinnoi valtioista riippumattomien toimijoiden osallistumista EY:n kehitysyhteistyöhön | Seuranta tässä kertomuksessa | Erityiskertomus nro 12/2009 Oikeus- ja sisäasioiden alaa koskevien komission hankkeiden vaikuttavuus Länsi-Balkanin maissa | | Erityiskertomus nro 15/2009 Yhdistyneiden Kansakuntien järjestöjen kautta täytäntöönpantu EU:n apu: päätöksenteko ja seuranta | Seuranta erityiskertomuksessa nro 3/2011 | Erityiskertomus nro 16/2009 Turkin liittymistä valmistelevan tuen hallinnointi Euroopan komissiossa | Seuranta tässä kertomuksessa | Erityiskertomus nro 18/2009 Alueelliseen taloudelliseen yhdentymiseen suunnatun EKR:n tuen vaikuttavuus Itä- ja Länsi-Afrikassa | | TULOT, TUTKIMUS JA SISÄISTEN POLITIIKKOJEN ALAT SEKÄ EUROOPAN UNIONIN TOIMIELIMET JA ELIMET ERITYISKERTOMUKSEN NUMERO JA OTSIKKO | SEURANTA | Erityiskertomus nro 1/2005 Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) hallinnoinnista | Seuranta erityiskertomuksessa nro 2/2011 | Erityiskertomus nro 5/2005 Euroopan parlamentin, komission ja neuvoston tulkkausmenoista | | Erityiskertomus nro 9/2006 komission, Euroopan parlamentin ja neuvoston käännösmenoista | | Erityiskertomus nro 11/2006 yhteisön passitusjärjestelmästä | | Erityiskertomus nro 2/2007 toimielinten kiinteistömenoista | | Erityiskertomus nro 3/2007 Euroopan pakolaisrahaston hallinnoinnista (2000–2004) | | Erityiskertomus nro 8/2007 hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen alalla | | Erityiskertomus nro 9/2007 "tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevien EU:n puiteohjelmien arvioinnista – voidaanko komission lähestymistapaa parantaa?" | | Erityiskertomus nro 2/2008 sitovasta tariffitiedosta (STT) | Seuranta vuosikertomuksessa varainhoitovuodelta 2010 | Erityiskertomus nro 5/2008 Unionin virastojen toiminnan tuloksellisuus | | Erityiskertomus nro 1/2009 MEDA-ohjelmaan ja aiempiin pöytäkirjoihin liittyvä pankkitoiminta Välimeren alueella | | Erityiskertomus nro 5/2009 Komission varainhallinta | | Erityiskertomus nro 8/2009 Onko yhteisön tutkimuspolitiikkaan kuuluville huippuosaamisen verkostoille ja integroiduille hankkeille asetetut tavoitteet saavutettu? | | Erityiskertomus nro 9/2009 Ovatko Euroopan yhteisöjen henkilöstövalintatoimiston (EPSO) henkilöstövalintatoimet olleet tehokkaita ja vaikuttavia? | | Erityiskertomus nro 13/2009 Onko toteuttamistehtävien siirto toimeenpanovirastoille järkevä vaihtoehto? | | -------------------------------------------------- LIITE X MENETELMÄT 1. Tilintarkastustuomioistuin osallistuu varainhoidon parantamiseen pääasiassa julkaisemalla kertomuksia. Myös tilintarkastustuomioistuimen tarkastustyö itsessään edistää tätä tavoitetta. Kaikkien tarkastusten tuloksena tehdään yksityiskohtaisia havaintoja, jotka toimitetaan tarkastuskohteelle, jotta tilintarkastustuomioistuimen huomautuksille saadaan vahvistus. Tätä seuraa "kuulemismenettely" tarkastuskertomuksen lopullisesta sisällöstä. Tarkastuskohteen – lähinnä komission – vastaukset julkaistaan kertomusten yhteydessä. Tarkastuskohde myöntää usein vastauksissaan, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastushavainnoissaan esiin tuomat ongelmat ovat olemassa, ja esittää toimia, joihin se aikoo ryhtyä ongelmien ratkaisemiseksi. 2. Erityiskertomuksissa perehdytään tavallisesti järjestelmiin, ohjelmiin ja organisaatioihin, jotka liittyvät EU:n talousarvion (tai Euroopan kehitysrahastojen talousarvioiden) toteuttamiseen. Erityiskertomuksissa aihetta käsitellään yleensä yhden tai useamman moitteettoman varainhoidon osatekijän (taloudellisuus, vaikuttavuus ja tehokkuus) näkökulmasta. 3. Tilintarkastustuomioistuimen toiminnantarkastuksissa laadittujen kertomusten vaikutusten arviointi ja mittaaminen on välttämätön osa tilivelvollisuusprosessia. Erityiskertomuksissa annettujen suositusten osalta on toteutettava seurantaa, jotta voidaan todeta, onko toimenpiteitä toteutettu, ja arvioida, miten niitä on toteutettu. Pelkkä seurantaprosessin olemassaolo saattaa kannustaa tarkastuskohteita panemaan tehokkaasti täytäntöön kertomuksessa esitettyjä suosituksia. 4. Kertomuksissa esitettyjen suositusten seurannalla on neljä keskeistä tarkoitusta: lisätä tarkastuskertomusten vaikuttavuutta – tarkastuskertomusten seurannan ensisijainen syy on lisätä todennäköisyyttä, että suosituksia pannaan täytäntöön avustaa lainsäädäntö- ja budjettiviranomaisia (vastuuvapauden myöntävä viranomainen mukaan lukien) – suositusten seuranta saattaa olla hyödyllinen näiden toimintaa ohjaava tekijä arvioida tilintarkastustuomioistuimen toimintaa – seuranta on tilintarkastustuomioistuimen toiminnan arvioinnin lähtökohta luoda oppimista ja kehittämistä koskevia kannustimia – toimien seuranta saattaa osaltaan parantaa tietämystä ja käytäntöjä. 5. Erityiskertomukset valittiin seurantaan kahden kriteerin perusteella: onko kertomuksen julkaisemisesta kulunut enemmän kuin kaksi tai kolme vuotta ja ovatko suositukset edelleen ajankohtaisia. 6. Tarkastus tehtiin kolmessa vaiheessa: tarkastukseen valittujen kertomusten osalta alustavana tietolähteenä käytettiin komission jatkotoimien hallinnointitietokantaa (RAD) vuosikertomusten, vastuuvapauden myöntävän viranomaisen kertomusten, toimintasuunnitelmien, toimintapoliittisten asiakirjojen ja erityiskertomusten osalta tehtiin asiakirjatarkastus ja niitä analysoitiin komission yksiköiltä saatiin suullista ja kirjallista näyttöä. --------------------------------------------------