Aluskierrätysasetuksen 29 artiklassa ja johdanto-osan 19 kappaleessa viitataan mahdolliseen toiseen, luonteeltaan taloudelliseen välineeseen, jolla varaudutaan mahdolliseen riskiin, että eurooppalaista luetteloa koskevia vaatimuksia kierretään. Vaatimuksia kierrettäisiin siten, että alukset siirrettään EU:n ulkopuolisten maiden lippujen alle, jotta ne olisi helpompi romuttaa eurooppalaisen luetteloon sisältymättömässä laitoksessa. Tämän riskin keskeinen tekijä on voiton maksimointi: aluskierrätysmarkkinat ovat suurelta osin sellaisten vaatimuksia noudattamattomien laitosten hallussa, jotka voivat tarjota parempia hintoja käytöstä poistetuista aluksista, koska niiden työvoimakustannukset ovat alhaiset ja terveyteen, turvallisuuteen ja ympäristöön liittyvät ulkoisvaikutukset ovat suuret, ne investoivat riittämättömästi laitteisiin eikä niillä ole joko ollenkaan tai vain vähän kapasiteettia vaarallisten jätteiden käsittelyyn. Seurauksena on, ettei ”saastuttaja maksaa” -periaatetta yleensä sovelleta aluskierrätyksessä. Taloudellisella kannustimella pyrittäisiin poistamaan kustannusero vaatimuksia noudattamattomassa laitoksessa ja eurooppalaiseen luetteloon sisältyvässä laitoksessa tapahtuvan romuttamisen väliltä.

Aluskierrätysasetuksella otetaan käyttöön välineiden selkeä hierarkia. Ensisijainen väline on eurooppalaisten aluskierrätyslaitosten luettelo. Asetuksessa vahvistetaan sen perustamisaikataulu ja joukko siihen liittyviä velvollisuuksia. Viimeistään 31. joulukuuta 2018 alkaen EU:n lipun alla purjehtivia aluksia saa kierrättää ainoastaan luetteloon sisältyvissä laitoksissa. Ensimmäinen luettelo EU:ssa sijaitsevista 18:sta vaatimukset täyttävästä laitoksesta julkaistiin joulukuussa 2016. Luetteloon voidaan lisätä EU:n ulkopuolella sijaitsevia laitoksia vuodesta 2017 alkaen. Koska eurooppalainen luettelo perustuu kaupallisista eduista riippumattomiin arviointeihin ja laitosten tarkastuksiin, se luo ainutlaatuista lisäarvoa alan maineelle. Alusten kierrättäjille voidaan antaa yksinoikeus EU-maiden lippujen alla purjehtivien alusten kierrättämiseen vastineeksi siitä, että ne täyttävät korkeat suoritusvaatimukset. Samoin alusten omistajat voivat parantaa sosiaaliseen vastuuseen liittyvää yrityskuvaansa ja rajoittaa vaatimusten vastaiseen kierrätykseen liittyvää vastuutaan toimittamalla aluksensa purettaviksi luetteloon sisältyviin laitoksiin. Lisäksi koska eurooppalainen luettelo on ainoa väline laatuaan, se voi kannustaa tilanteen parantamiseen myös muiden kuin EU-maiden lippujen alla purjehtivien alusten osalta, mikä voisi osaltaan edistää kansainvälisten toimintaedellytysten tasapuolistumista.

Aluskierrätyksestä annetun asetuksen (EU) N:o 1257/2013 29 artiklassa (’Taloudellinen kannustin’) komissiota pyydetään esittämään kertomus ”mahdollisuuksista ottaa käyttöön rahoitusväline, joka edistäisi turvallista ja asianmukaista aluskierrätystä”, ja liittämään siihen tarvittaessa lainsäädäntöehdotus. Tämä raportointivaatimus täytetään nyt annettavalla kertomuksella. Siinä esitetään aluksi yhteenveto aluskierrätykseen liittyvien kysymysten nykyisestä sääntelystä (I). Tämän jälkeen kuvataan turvallista ja asianmukaista aluskierrätystä edistävän taloudellisen kannustimen toteutettavuutta koskevan tutkimuksen nykytilannetta (II) ja esitellään uusi käsite, aluskierrätyslisenssi (III). Kertomukseen sisältyy myös yhteenveto sidosryhmien palautteesta (IV), ja sen lopuksi esitetään päätelmä (V).

Satoja suuria aluksia myydään joka vuosi purettaviksi Etelä-Aasian vuorovesirannikoilla. Tämän toiminnan kielteiset vaikutukset ympäristöön ja ihmisten terveyteen on dokumentoitu laajasti. Baselin yleissopimuksen täytäntöönpanoa on ollut vaikea valvoa alusten osalta, samoin kuin EU:ssa voimassa olevaa vaarallisten jätteiden vientikieltoa OECD:n ulkopuolisiin maihin. Näiden vaikeuksien johdosta hyväksyttiin Hongkongin yleissopimus vuonna 2009 ja EU:n aluskierrätysasetus vuonna 2013. Aluskierrätysasetuksessa käytetään Hongkongin yleissopimuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarjottua mahdollisuutta asettaa yleissopimuksen vaatimuksia tiukemmat vaatimukset muun muassa terveyden, turvallisuuden ja ympäristön osalta.

6.Jotta järjestelmä ei olisi suhteeton sellaisia aluksia kohtaan, jotka käyvät satamissa joko hyvin usein tai hyvin harvoin, lisenssin voimassaolo olisi aikaperusteinen eikä käyntien lukumäärän perustuva (eli kuukauden lisenssi olisi halvempi kuin vuoden lisenssi, mutta synnyttäsi pienemmän oikeuden käyttöiän lopussa suoritettavaan maksuun). Käyttöön voitaisiin ottaa myös tarkempia kriteerejä esimerkiksi sellaisten alusten hyödyksi, jotka on suunniteltu helpompaa kierrätystä silmällä pitäen.

3.Peritty maksu riippuisi siitä, miten paljon pääomaa on kerättävä kustannuseron poistamiseksi vaatimuksia noudattamattomassa laitoksessa ja eurooppalaiseen luetteloon sisältyvässä laitoksessa tapahtuvan purkamisen väliltä aluksen käyttöiän lopussa. Maksu riippuisi myös siitä, kuinka pitkältä ajalta pääomaa kerätään.

2.Alusten omistajilta perittäisiin maksu, kun he hakevat lisenssiä. Maksu kattaisi pienen hallinnollisen korvauksen (0,8 %) sekä yksittäiseen alukseen sidotun maksun (99,2 %).

ETSK antoi asiasta lausunnon 19. lokakuuta 2016. Lausunnossa aluskierrätyslisenssiä pidetään ”asteittaisena, tehokkaana taloudellisena mekanismina”, ja Euroopan komissiota pyydetään ottamaan se käyttöön. Aluskierrätystä käsittelevien kansalaisjärjestöjen kattojärjestö Shipbreaking Platform, työntekijäliitto IndustriAll ja Sea Europe (laivateollisuus- ja laivavarustealan järjestö) antoivat 20. lokakuuta 2016 yhteisen lausunnon, jossa tuettiin ETSK:n päätelmiä.

Euroopan satamia edustava järjestö ESPO veti pois vastustuksensa taloudelliselta kannustimelta vuonna 2015 ja katsoi, että lisenssillä vältetään aiempien vaihtoehtojen suurin puute eli se, että satamien olisi kerättävä maksut.

Alusten omistajien järjestöt ECSA (European Community of Shipowners Associations), ASA (Asian Shipowners Association) ja ICS (International Chamber of Shipping) reagoivat tutkimuksen julkaisemiseen heinäkuussa 2016. Niiden näkemyksen mukaan aluskierrätyslisenssi haittaisi Hongkongin yleissopimuksen ratifiointia. Alusten omistajien järjestöjen tilaamassa oikeudellisessa lausunnossa aluskierrätyslisenssiä kuvataan ”ensisijaiseksi verotustoimenpiteeksi” ja argumentoidaan, ettei EU:lla olisi toimivaltaa hallinnoida EU:n aluskierrätysjärjestelmää. Lausunnon mukaan lisenssi ei myöskään olisi yhteensopiva YK:n merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS), Maailman kauppajärjestön sääntöjen eikä yhteisen mutta eriytyneen vastuun periaatteen kanssa. On syytä huomata, että useita näistä näkökohdista käsitellään komission vuonna 2016 tilaamassa tutkimuksessa.

Shipbreaking Platform -kansalaisjärjestö sitä vastoin julkaisi lokakuussa 2016 kannanoton, jossa tuetaan vuoden 2016 tutkimuksen oikeudellisia argumentteja. Analyysissa korostetaan, ettei aluskierrätyslisenssi muodostaisi ”kaupan estettä”, kuten alusten omistajien järjestöt pelkäsivät, oli kyse sitten tavarakaupasta, aluskaupasta tai teräskaupasta alusten käyttöiän lopussa. Tämä oli alusten omistajien järjestöjen tärkein argumentti sille, ettei lisenssi olisi yhteensopiva Maailman kauppajärjestön sääntöjen kanssa. Analyysissa todetaan myös, että aluskierrätysasetus on Hongkongin yleissopimusta täydentävä toimi, joka on sallittu yleissopimuksessa itsessään ja jollaisia kannustetaan yleisesti YK:n merioikeusyleissopimuksessa (UNCLOS), kun taas alusten omistajien järjestöillä on taipumus nähdä oikeudelliset järjestelmät keskenään ristiriitaisina.

V.Päätelmä

Komissio tunnustaa mahdollisen aluskierrätyslisenssin edut. Aluskierrätyslisenssi on tähän mennessä harkituista vaihtoehdoista lupaavin. Komissio on kuitenkin tietoinen siitä, että useita kysymyksiä on vielä analysoitava tarkemmin. Tämä koskee muun muassa mahdollisen rahoitusvälineen yhteensopivuutta EU:n ja kansainvälisen oikeuden kanssa.

Vuonna 2008 annetussa komission tiedonannossa ja vuonna 2012 tehdyssä vaikutustenarvioinnissa ensin kuvatun ja aluskierrätysasetuksen lopullisessa tekstissä huomioon otetun asteittaisen lähestymistavan mukaisesti taloudellisia kannustimia koskevien lisätoimenpiteiden tarvetta arvioidaan uudelleen myöhemmässä vaiheessa eurooppalaisten aluskierrätyslaitosten luettelon käytöstä ja vaikutuksista tehtävän analyysin perusteella.