Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi televiestintäpalveluiden yleisten lupien ja yksittäisten toimilupien yhteisestä puitejärjestelmästä"



Virallinen lehti nro C 204 , 15/07/1996 s. 0017



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi televiestintäpalveluiden yleisten lupien ja yksittäisten toimilupien yhteisestä puitejärjestelmästä" (96/C 204/06) Neuvosto päätti 14. maaliskuuta 1996 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut liikenne- ja tietoliikennejaosto antoi lausuntonsa 10. huhtikuuta 1996. Esittelijänä oli Bernardo Hernández Bataller. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 24. 25. huhtikuuta 1996 pitämässään 335. täysistunnossa (huhtikuun 24. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 108 ääntä puolesta, 1 vastaan, ja 3 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Julkaisemassaan vihreässä kirjassa tietoliikenteen perusrakenteiden ja kaapelitelevisioverkkojen vapauttamisesta KOM(94) 682 lopull. komissio puuttui muun muassa toimilupien myöntömenettelyihin, valintaperusteisiin sekä infrastruktuurin toimilupiin mahdollisesti liittyviin ehtoihin. 1.2. Vihreässä kirjassa määritettiin lähtökohdat, joista tarkastellaan infrastruktuurin toimilupien myöntämistä: palveluiden asemaa, lupien myöntömenettelyjä, yleisten lupien ja yksittäisten toimilupien myöntämisperusteita sekä infrastruktuurin toimilupiin liittyviä ehtoja. Näihin kuuluvat julkisille palveluille kaupan säännöstelyn muodossa asetettavat vaatimukset ja muut infrastruktuurin toimilupiin liittyvät seikat kuten lupien kesto, lupamaksut, omistussuhteiden muutokset, televiestintäorganisaatioiden vapauttaminen televiestintään liittymättömistä velvoitteista sekä kilpailun edistäminen televiestintäpalvelujen tarjonnassa. 1.3. Komissio antoi 3. toukokuuta 1995 Euroopan parlamentille ja neuvostolle lupien myöntömenettelyjen kuulemisaikaa koskevan tiedonannon, jossa se erotti toisistaan perusrakenteita ja palveluja koskevat luvat. 1.4. Talous- ja sosiaalikomitea antoi vihreää kirjaa koskevan lausunnon (), jossa se hyväksyi komission tavoitteen luoda selkeä oikeudellinen kehys samalla myöntäen, että televiestintäperusrakenteiden vapauttaminen on oleellisen tärkeää Euroopan taloudellisen ja yhteiskunnallisen uudenaikaistamisen kannalta. 1.5. Televiestinnän tulevien säädöspuitteiden toteuttamisesta 18. syyskuuta 1995 annetussa neuvoston päätöslauselmassa tunnustetaan, että tulevan sääntelyn avaintekijöitä ovat : jäsenvaltioiden yleisiä lupia ja yksittäisiä toimilupia koskevien, tasapuolisiin oikeuksiin ja velvollisuuksiin perustuvien yhteisten periaatteiden määrittäminen; perusteettomien markkinoillepääsyn esteiden poistaminen; puolueettomien, avointen ja tasapuolisten myöntöperusteiden ja -menettelyjen käyttö; keskeisten resurssien kuten taajuuksien, numeroiden ja käyttöoikeuksien tehokas hallinto, joka takaa kaikkien markkinoiden toimijoiden yhdenvertaisen kohtelun kansallisten sääntelyviranomaisten valvonnassa. 2. Komission ehdotus 2.1. Komission direktiiviehdotuksen tarkoituksena on luoda kansallisten toimilupien yhteinen puitejärjestelmä. Sen tärkeimmät piirteet ovat seuraavat: a) Minkään televiestintäpalvelujen tai -perusrakenteiden toimilupien määrää ei saa rajoittaa a priori, paitsi milloin se on välttämätöntä radiotaajuuksien tehokkaan käytön varmistamiseksi. b) Jako yleisiin lupiin (jotka myönnetään yleisten lakien perusteella ja jonka haltija ei tarvitse erillistä lupaa päästäkseen markkinoille) ja yksittäisiin toimilupiin (joihin tarvitaan aina ennakkohyväksyntä). Yleiset luvat asetetaan etusijalle yksittäisiin toimilupiin nähden yleisen edun nimessä. c) Yhdenmukaisten periaatteiden määrittäminen; sekä lupien myöntömenettelyjä että lupiin liittyviä ehtoja koskevien harmonisointimekanismien kehittäminen; rajat ylittäviä palveluja edistävien säädösten käyttöönottaminen. d) Jäsenvaltioilla on mahdollisuus olla tekemättä markkinoille pääsystä luvanvaraista. 3. Yleistä 3.1. Talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen komission ehdotukseen ja toistaa, että lupien myöntömenettelystä tulee tehdä mahdollisimman epäbyrokraattinen ja yksinkertainen. 3.2. Niin yleisten kuin yksittäistenkin toimilupien myöntämisessä tulee ottaa huomioon yleisen edun sekä palvelujen julkisuuden vaatimukset. 3.2.1. Talous- ja sosiaalikomitea on samaa mieltä siitä, että sellaisille palvelujen tarjoajille, jotka haluavat käyttää julkisia verkkoja, tulee voida asettaa erityisehtoja. 3.3. Lupiin liittyvien oikeuksien ja velvollisuuksien on kuitenkin oltava tasapainossa, eikä markkinoille tuleville yrityksille saa asettaa tarpeettomia velvoitteita. 3.4. Ehdotuksen tulisi pohjautua periaatteelle, että jonkinlainen lupa joko yleinen tai yksittäinen vaaditaan aina, sillä ei tunnu järkevältä, että palvelutarjonta jäsenvaltioissa strategisesti niin tärkeällä alalla kuin televiestinnässä ei olisi luvanvaraista, paitsi milloin sellainen katsotaan asianmukaisesksi. 3.5. Olisi hyvä selventää, että yleisetkään luvat eivät oikeuta tarjoamaan minkälaisia televiestintäpalveluja tahansa, vaan pelkästään joitain määrättyjä palveluja. 3.6. Kansallisten sääntelyviranomaisten käytettävissä oleva aika sen tarkastamiseksi, että yritykset täyttävät niille asetetut ehdot, saattaa joidenkin yleisten lupien alaisuuteen kuuluvien palvelujen monimutkaisuuden vuoksi olla liian lyhyt. Siksi tulisi säätää näiden palvelujen mukaiset kohtuulliset määräajat. 3.7. Talous- ja sosiaalikomitea toistaa myös, ettei kansalaisten etu saa jäädä teknisten ja kaupallisten intressien jalkoihin. Työllisyys ja koulutus sekä inhimilliset työolot muodostavat työntekijöiden kannalta edistyksellisen, mutta samalla sosiaalisen tietoyhteiskunnan perustan. Vain niiden avulla voi uudenaikainen ja edistyksellinen viestintäpolitiikka sekä Euroopan talouden vahvistaminen saavuttaa eurooppalaisten laajan hyväksynnän. 3.8. Komitea yhtyy pääpiirteittäin komission kantaan, jonka mukaan niukkoja voimavaroja käyttäviltä palveluilta voidaan vaatia yksittäisiä toimilupia, kun muille palveluille riittää yleinen lupa. 3.8.1. On kuitenkin syytä erottaa puhelinverkkoyhteyttä edellyttävät palvelut muista palveluista. Kaikki palvelut, jotka voivat käyttää julkista verkkoa, tulee voida tehdä yksittäisen toimiluvan varaisiksi. 3.9. Komitea katsoo, että palvelujen julkisuuden velvoitteet ja niihin perustuva kaupan sääntely on tarpeen, mikäli toimilupiin liitettävät ehdot ovat sijoittautumisvapautta ja palveluiden vapaata liikkuvuutta koskevan yhteisölainsäädännön mukaisia, takaavat korkeatasoisen kuluttajasuojan ja noudattavat kilpailusääntöjä. 4. Erityistä 4.1. Ehdotuksen 9 artiklan 2 kohdan määräykset eivät vaikuta järkeviltä, sillä jos yleisperiaatteeksi säädetään, että luvanantomenettelyjen tiedot on julkaistava, jäsenvaltiot pakotetaan myöntämään lupia ennen kuin menettely on käyty loppuun, paitsi jos on perusteltuja syitä tehdä väliaikainen poikkeus. Lisäksi säädetty määräaika on liian lyhyt suhteessa joidenkin palvelujen monimutkaisuuteen. 4.2. Direktiiviehdotuksen mukaan jäsenvaltioiden tulee tarkistaa lupien määrän rajoitukset. On huomattava, että tämä lisää epävarmuutta markkinoilla, niin nykyisten luvanhaltijoiden kuin uusien tulokkaidenkin keskuudessa. Tämän vuoksi siinä tapauksessa, että uusien televiestintäpalvelujen tarjoajien määrää tarkistetaan, on tarkistukseen liitettävä sellaisia ehtoja, jotka eivät romuta yritysten vanhojen toimintaehtojen perusteella tekemiä suunnitelmia. 4.2.1. Vaikka ehdotuksen yleisperiaatteena on kieltää lupien määrän rajoittaminen a priori, rajoittamista on harkittava kun kyseessä on perusrakenteiden rakentaminen, varsinkin jos tähän liittyy yhteiskunnan omistamien maa-alueiden käyttöä, sillä näitäkin voidaan pitää niukkana aineellisena voimavarana. Myöskään riittämättömiä investointeja ei tule sallia, sillä ne voivat johtaa yritysten vararikkoon kaikkine sosiaalisine ja taloudellisine seurauksineen. 4.2.2. Komitea on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että yksittäisiin toimilupiin tulee voida liittää perusteltuja ja suhteellisuusperiaatteen mukaisia ehtoja palvelun tai verkon laadusta, saatavuudesta ja pysyvyydestä mukaan lukien niiden rahoitukselliset, tekniset ja hallinnolliset ominaisuudet, sekä ehtoja toiminnan vähimmäiskestosta. 4.3. Ehdotuksen mukaan kaikki nykyiset luvat on muutettava tämän direktiivin mukaisiksi 1. tammikuuta 1999 mennessä, joskin siirtymäaika on mahdollinen. Siirtymäaikaa ei saa kuitenkaan käyttää pitkittämään joillekin yrityksille asetettuja velvoitteita, jotka voivat uhata kaupan vapautta eivätkä siten sovi kilpailuun perustuville markkinoille. 4.4. Tämän takia komitea toistaa aiemmassa lausunnossa () ilmaisemansa mielipiteen, että sosiaaliset ja yhteiskunnalliset vaikutukset ovat keskeisen tärkeitä vapauttamisen jatkon kannalta. Sanatarkasti: "Komitea pelkää, että televiestintäalalla syntyvät uudet työpaikat eivät riitä korvaamaan jo menetettyjä tai vielä katoavia työpaikkoja etenkin julkisten palveluntarjoajien piirissä. Työpaikkoja on tietysti kadonnut myös teknisen edistyksen ja uuden teknologian sovellusten seurauksena. Yhdenmukaistamis- ja vapauttamisprosessi vaatii mm. tiettyä tasapainoa, jotta voidaan varmistaa alan työntekijöiden edun nimessä vapauttamisen sosiaalinen hyväksyttävyys." 4.5. Direktiiviehdotuksessa tulee taata kaikkien markkinoiden toimijoiden yhdenvertainen kohtelu, johon kuuluu tulevien luvanhaltijoiden oikeuksien ja velvollisuuksien tasapaino sekä kaikkien yritysten yhtäläiset mahdollisuudet, sillä on oleellista, että kaupallinen toimintavapaus on kaikille yrityksille sama. 4.5.1. Yksi ehdotuksen sisältämä peruste velvoitteiden asettamiseksi on "merkittävä markkina-asema" sellaisena kuin se on määritetty yhteenliittämistä koskevassa direktiiviehdotuksessa. 4.5.1.1. Viittaus tähän perusteeseen tulisi poistaa ja käyttää sen sijaan jo olevaa kilpailusäännöstöä ja -lainsäädäntöä. 4.5.1.2. "Merkittävän markkina-aseman" peruste sotii yhdenvertaisen kohtelun vaatimusta vastaan, sillä sen turvin on mahdollista asettaa lisävelvoitteita joillekin organisaatioille niiden markkinaosuuden perusteella. Tämä rajoittaisi nykyisten palvelujen tarjoajien kilpailuvapautta ja -kykyä. Kilpailuympäristössä tällainen erottelu ei käy laatuun, vaan kaikkien televiestintätoimijoiden lupiin on liitettävä tasapainoisesti oikeuksia ja velvollisuuksia suosimatta sen kummemmin nykyisiä toimijoita kuin uusia tulokkaitakaan. 4.6. Maailmanlaajuisten palveluiden tarjoamisen edellytyksiä ja rahoitusmuotoja ei ilmoiteta tarpeeksi täsmällisesti. 4.7. Puhelinverkon käyttöoikeus on keskeinen tekijä määritettäessä sopivia velvoitteita. Luvanvaraisuus on tarpeen, jotta voidaan valvoa, että luvan saaneet yritykset täyttävät luvan päätarkoituksen eli julkisen verkon käyttöoikeuteen liittyvät velvollisuudet. 4.7.1. Julkisen verkon käyttöoikeudesta seuraavien velvoitteiden tulee olla pääpiirteittäin seuraavat: palvelun tarjoaminen yleisölle, olennaisten vaatimusten täyttäminen sekä uusien liittyvien yritysten tarjoamia käyttöehtoja koskevien, kilpailua ja julkisuutta suojaavien toimien hyväksyminen. 4.8. Vaikka keskitetyn hakumenettelyn määrittely 2 artiklassa jo viittaakin tähän suuntaan, on tehtävä selväksi, että tämä menettely koskee vain jäsenvaltioissa tarjottavia palveluja. 4.8.1. Toisaalta keskitetylle hakumenettelylle säädettäviä määräaikoja asetettaessa tulee ottaa riittävästi huomioon menettelyn kohteena olevien palvelujen monimutkainen luonne. 4.9. Talous- ja sosiaalikomitea katsoo, että tarvitaan eurooppalainen sääntelyelin, jolla on täydet toimivaltuudet. Komission tulee tehdä tästä sopivia ehdotuksia. 4.10. Komissio ehdottaa, että perustetaan neuvoa-antava Euroopan unionin televiestintäkomitea (European Union Telecommunication Committee, EUTC). 4.10.1 Komission tulee tarkentaa, mihin toimiin se voi ryhtyä ehdotuksen 13 ja 17 artiklan perusteella. Ensinnäkin 13 artiklassa ehdotettu Euroopan unionin televiestintäkomitean toimintaa koskeva ratkaisu on riittämätön, sillä se vain viittaa 17 artiklaan, jossa todetaan että komissio voi ryhtyä toimiin, täsmentämättä mitä nämä ovat ja miten ne toteutetaan. 4.10.2. Toisaalta: jos televiestintäkomiteassa (EUTC) jo on komission edustaja, miksei sille voida suoraan myöntää päätösvaltaa toteutettavista toimista ja näin yksinkertaistaa menettelyä? Bryssel, 24. huhtikuuta 1996. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Carlos FERRER () EYVL N:o C 301, 31. 11. 1995, s. 24. () EYVL N:o C 301, 13. 11. 1995, s. 24.