FI Euroopan unionin virallinen lehti C 123/1

OLAFin valvontakomitean toimintakertomus

joulukuu 2005 – toukokuu 2007

(2008/C 123/01)

OLAFin valvontakomitean jäsenet

Rosalind WRIGHT

Puheenjohtaja

Petostentorjuntaa käsittelevän neuvoa-antavan paneelin puheenjohtaja, Yhdistynyt kuningaskunta

Kálmán GYÖRGYI

Oikeus- ja lainvalvontaministerin pääneuvonantaja,

Unkarin tasavallan ylin syyttäjä (eläkkeellä), Unkari

Luis LÓPEZ SANZ-ARANGUEZ

Korkeimman oikeuden syyttäjä, Espanja

Peter STRÖMBERG

Tilintarkastajien valvontalautakunnan johtaja, Ruotsi

Diemut R. THEATO

Euroopan parlamentin entinen jäsen, talousarvion valvontavaliokunnan entinen puheenjohtaja, Saksa

SISÄLLYS

VALVONTAKOMITEAN PUHEENJOHTAJAN ESIPUHE

JOHDANTO

I. NYKYISEN VALVONTAKOMITEAN KOKOONPANO JA SEN TYÖSKENTELYTAVAT

I—1. Nykyisen valvontakomitean kokoonpano

I—1.1 Sihteeristön nimittäminen

I—1.2 Työjärjestys

I—2. Työskentelytavat

I—2.1 Kokoukset

I—2.2 Sihteeristö

I—2.3 Esittelijät

II. OLAFIN TUTKINTATOIMIEN VALVONTA

II—1. Säännöllinen valvonta valvontakomitean aloitteesta (asetuksen (EY) N:o 1073/1999 11 artiklan 1 kohta)

II—2. OLAFin pääjohtajan valvontakomitealle toimittamiin tietoihin perustuva säännöllinen valvonta (asetuksen (EY) N:o 1073/1999 11 artiklan 7 kohta)

III. SUHTEET OLAFIIN, TOIMIELIMIIN SEKÄ OLAFIN KUMPPANEIHIN JA SIDOSRYHMIIN

III—1. Suhteet OLAFiin

III—1.1 OLAFin organisaatiouudistus

III—1.2 OLAFin käsikirja

III—1.3 Vierailut OLAF-tutkintaryhmiin

III—1.4 Euroopan yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytäntö

III—2. Suhteet toimielimiin ja OLAFin kumppaneihin ja sidosryhmiin

IV. VALVONTAKOMITEAN LAUSUNNOT

IV—1. Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annetun asetuksen (EY) N:o 1073/1999 uudistamista koskeva lausunto

IV—2. OLAFin suoritusmittareita koskeva lausunto

IV—3. Lausunto yli yhdeksän kuukautta vireillä olleita tutkimuksia koskevista OLAFin kertomuksista

IV—4. Lausunnot OLAFin alustavasta talousarvioesityksestä vuosiksi 2007 ja 2008

PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

LIITE 1 Valvontakomitean kokousaikataulu

LIITE 2 Lausunto nro 2/2006 Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annetun asetuksen (EY) N:o 1073/1999 uudistamisesta, Täydentävä lausunto

LIITE 3 Valvontakomitean lausunto nro 3/2006 OLAFin suoritusmittarit

LIITE 4 Lausunto nro 1/2007 OLAFin kertomukset tutkimuksista, jotka ovat olleet vireillä yli yhdeksän kuukautta

LIITE 5 Lausunto nro 1/2006 Petostentorjuntaviraston alustava talousarvioesitys vuodeksi 2007, Lausunto nro 2/2007 Petostentorjuntaviraston alustava talousarvioesitys vuodeksi 2008

VALVONTAKOMITEAN PUHEENJOHTAJAN ESIPUHE

Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) valvontakomitea aloitti tällä kokoonpanolla toimintansa joulukuussa 2005, ja olen ylpeä voidessani esitellä tämän kertomuksen, joka kattaa valvontakomitean toiminnan ensimmäiset 18 kuukautta.

OLAFin tehtävänä on Euroopan yhteisön taloudellisten etujen vastaisten petosten, korruption ja sääntöjenvastaisen toiminnan torjunta. Valvontakomitea tukee OLAFia kaikissa sen toimissa, ja se on sitoutunut varmistamaan OLAFin suorittamien tutkimusten riippumattomuuden. Valvontakomitea valvoo säännöllisesti tutkittavien tapausten käsittelyä sekä antaa tarvittaessa neuvoja ja rakentavaa kritiikkiä.

Olemme työskennelleet koko toimikautemme ajan muodostaaksemme kattavan kuvan siitä, miten OLAF hoitaa tutkintatoimensa. Olemme tarkastelleet sen organisaatiorakennetta ja selvittäneet, tarjoaako sen parhaat valmiudet OLAFille kuuluvien tehtävien tehokkaaseen ja taloudelliseen hoitamiseen. Olemme laatineet monia tinkimättömiä lausuntoja petostentorjuntasäädösten ehdotetusta uudistamisesta, OLAFin määrärahoista ja tapauksista, joissa OLAFin tutkintatoimet ovat vireillä vielä yli yhdeksän kuukautta aloittamisen jälkeen. Lisäksi olemme antaneet lausuntoja useista muista aiheista.

Vaikka on käynyt ilmeiseksi, että OLAFin tutkintahenkilöstö koostuu pääosin omistautuneista ja sitoutuneista petostentorjunnan erikoisasiantuntijoista, tietyt OLAFin henkilöstöpolitiikan piirteet ovat huolestuttaneet meitä. Erityisen ongelmallisena pidämme sitä, että väliaikaisten toimihenkilöiden osuus koko henkilöstöstä on erittäin suuri. Olemme ottaneet tämän kysymyksen esiin moneen otteeseen sekä OLAFin että komission kanssa. Olemmekin saavuttaneet jonkinlaista menestystä, sillä viime aikoina osalle henkilöstöstä on tarjottu vakituista työsuhdetta. Olemme myös tarkastelleet tutkintahenkilöstön koulutusta, ja teemme tiivistä yhteistyötä OLAFin kanssa avustaaksemme pääjohtajaa sisäisten ja ulkoisten petosten tutkintaa koskevan koulutuksen kehittämisessä tulevina kuukausina. Toivoisimme OLAFin terästävän johtamis- ja hallintovalmiuksiaan, jotta tutkintaryhmiä voidaan tukea motivaatio-ongelmissa.

Haluamme jatkaa rakentavaa yhteistyötä tulevaisuudessakin, jotta voisimme auttaa OLAFia parantamaan suorituskykyään ja tehostamaan toimintaansa. OLAF on jo maailmanlaajuista kunnioitusta nauttiva tutkintaviranomainen. Toivomme, että se riippumattoman valvontakomitean tarjoaman avun ja neuvojen turvin edistyy toiminnassaan ja saavuttaa päämääränsä.

Haluaisin vielä erityisesti kiittää valvontakomitean sihteeristöä väsymättömästä työstä koko toimikauden ajan.

Rosalind WRIGHT

JOHDANTO

Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) valvontakomitea perustettiin lujittamaan OLAFin riippumattomuutta. Se valvoo säännöllisesti, miten OLAF hoitaa tutkintatoimensa, mutta ei kuitenkaan puutu vireillä oleviin tutkimuksiin.

Valvontakomitea avustaa myös OLAFin pääjohtajaa tämän tehtävien hoidossa. Näillä toimilla valvontakomitea pyrkii tukemaan OLAFin tekemää työtä ja varmistamaan, että sen tutkimukset toteutetaan kaikkien alaa koskevien vaatimusten mukaisesti.

Valvontakomitea hoitaa tehtävänsä pääasiassa laatimalla kertomuksia yhteisön toimielimille ja antamalla lausuntoja pääjohtajalle. Se vaatii OLAFia perustelemaan toimiaan sekä esittää sille kysymyksiä ja parannussuosituksia, aina tilanteen mukaan.

Valvontakomitean riippumattomuudella on keskeinen vaikutus OLAFin oman riippumattomuuden turvaamiseen. Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio nimittivät valvontakomitean yhteisellä sopimuksella. Valvontakomiteassa ”on viisi riippumatonta ulkopuolista jäsentä, jotka täyttävät omissa maissaan viraston toimialaan liittyvien korkeiden virkojen hoitamiseen vaaditut edellytykset” (1). Valvontakomitean jäsenet eivät pyydä eivätkä ota ohjeita miltään hallitukselta, toimielimeltä tai muulta elimeltä. He välttävät huolellisesti riippumattomuutensa mahdollisesti vaarantavia eturistiriitoja, erityisesti perheeseen liittyviä tai taloudellisia etuja (2).

Valvontakomitean edellytetään antavan toiminnastaan vuosittain kertomuksen EU:n toimielimille. Kun otetaan huomioon vuonna 2006 kulunut aika tämän valvontakomitean ja sitä avustavan sihteeristön perustamiseen, laajennetun kertomuksen katsottiin tässä yhteydessä kuvastavan paremmin sen toiminnan koko kirjoa ja vastaavan paremmin toimielinten tarpeisiin. Tällä toimintakertomuksella pyritään korostamaan OLAFin keskeistä roolia Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisessa.

I. NYKYISEN VALVONTAKOMITEAN KOKOONPANO JA SEN TYÖSKENTELYTAVAT

I—1. Nykyisen valvontakomitean kokoonpano

Nykyinen valvontakomitea nimitettiin tehtäväänsä 30. marraskuuta 2005. Joulukuussa 2005 Brysselissä pidetyssä ensimmäisessä kokouksessa Rosalind Wright valittiin puheenjohtajaksi yksivuotiselle kaudelle. Joulukuussa 2006 hänet valittiin uudelleen toiselle kaudelle.

Heti nimittämisensä jälkeen valvontakomitea asetti työlleen painopistealat. Keskeiseksi katsottiin ennen kaikkea se, että valvontakomitealla ja sen sihteeristöllä olisi asianmukaiset valmiudet tehtäviensä hoitamiseen. Valvontakomitean ensimmäisiä tehtäviä oli uuden sihteeristön nimittäminen ja sen toimipaikan siirtäminen Luxemburgista Brysseliin. Lisäksi valvontakomitean omaa työjärjestystä tarkistettiin.

I—1.1 Sihteeristön nimittäminen

Ensimmäisessä kokouksessaan joulukuussa 2005 valvontakomitea keskusteli OLAFin pääjohtajan kanssa siitä, että uuden sihteeristön jäseniltä olisi edellytettävä tiettyjä valmiuksia ja taitoja ennen nimitystä. Sihteeristön ensimmäiset jäsenet nimitettiin, ja valvontakomitea vahvisti nimitykset tammikuussa 2006.

Kun nykyinen valvontakomitea nimitettiin, sihteeristö sijaitsi Luxemburgissa. Valvontakomitean tehtävänä on valvoa säännöllisesti, miten OLAF hoitaa tutkintatoimensa. Tämä edellyttää tiukkojen tietosuojavaatimusten noudattamista, turvallisia toimistotiloja ja pääsyä tapausten hallintajärjestelmään (Case Management System, CMS). Näistä syistä valvontakomitea päätti muuttaa sihteeristön toimistotilat Luxemburgista OLAFin turva-alueella Brysselissä sijaitseviin OLAFin rakennuksen tiloihin, joissa aikaisempi valvontakomitea toimi. Muutto auttaa sihteeristöä hoitamaan tehtävänsä tehokkaasti. Se pystyy keskustelemaan OLAFin henkilöstön kanssa tietyistä kysymyksistä niiden noustessa esiin. Muutto helpottaa myös päivittäistä yhteydenpitoa muiden komiteoiden ja sidosryhmien kanssa. Sijainti Brysselissä keventää valvontakomitean ja sihteeristön jäsenten säännöllisestä matkustamisesta Luxemburgin ja Brysselin välillä aiheutuvia tuntuvia kustannuksia.

Aikaisemman valvontakomitean arkistot siirrettiin samalla Luxemburgista, ja niitä säilytetään turvallisesti erillisessä arkistossa. Samalla kaikki asiakirjakansiot myös luetteloitiin.

I—1.2 Työjärjestys

Komission oikeudellisen yksikön pääjohtajan tammikuussa 2006 esittämän kannan sekä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) hallinnoinnista laaditun tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 1/2005 (3) päätelmien ja suositusten perusteella valvontakomitea päätti uudistaa työjärjestyksensä. Tarkoituksena oli vastata asetuksesta (EY) N:o 1073/1999 johtuviin velvoitteisiin. Samalla pyrittiin välttämään velvoitteiden asettamista kolmansille tai lainsäädäntövaltuuksien antamista valvontakomitealle. Työjärjestys muotoiltiin uudelleen, ja valvontakomitea hyväksyi sen elokuussa 2006 (4).

Työjärjestyksen tavoitteena on helpottaa valvontakomitean työn organisointia. Työjärjestys sisältää mm. valvontakomitean toimintaa sääntelevät periaatteet, sen toimivallan käytön, työskentelytavat ja puheenjohtajuuden, lausuntojen antamiseen sovellettavan menettelyn ja sihteeristön tehtävät.

I—2. Työskentelytavat

I—2.1 Kokoukset

Valvontakomitea on pitänyt kertomusajanjaksolla 16 täysistuntoa Brysselissä (5). Valvontakomitean kokoukset eivät ole julkisia ja kaikki niiden tausta-asiakirjat ovat luottamuksellisia. Jotta valvontakomitea voisi toimia avoimesti ja tarjota toimielimille säännöllisesti tietoa työstään, se on päättänyt antaa pöytäkirjansa OLAFin sekä Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission pääsihteeristöjen saataville.

Valvontakomitea päätti toimikautensa alusta alkaen kutsua OLAFin pääjohtajan sekä muuta OLAFin henkilöstöä säännöllisesti kokouksiinsa, jotta valvontakomitea voisi tutustua OLAFin toimintaan, työskentelytapoihin ja sisäiseen päätöksentekomenettelyyn. Toimikauden aikana OLAFin pääjohtaja, tutkimusten täytäntöönpanosta vastaava komitea, kaikki johtajat ja joukko yksikönpäällikköjä sekä operatiivisten ja avustavien yksikköjen virkamiehiä ovat esitelleet työtään valvontakomitealle.

Tämän toimintamallin mukaisesti valvontakomitea on kutsunut säännöllisesti kokouksiinsa myös sidosryhmien ja OLAFin kumppaneiden edustajia.

I—2.2 Sihteeristö

OLAF tarjoaa valvontakomitealle pysyvän sihteeristön palvelut. Sihteeristö auttaa valvontakomiteaa hoitamaan tehtävänsä tehokkaasti tavalla, joka samalla vahvistaa OLAFin riippumattomuutta. Sihteeristö varmistaa, että valvontakomitealle osoitetut tehtävät hoidetaan tehokkaasti, erityisesti OLAFin tutkintatoimien valvonnan osalta ja avustamalla valvontakomiteaa sen töissä (6).

Sihteeristöllä on keskeinen rooli valvontakomitean tehtävien hoitamisessa: ”Se auttaa tässä tarkoituksessa puheenjohtajaa kokousten valmistelussa ja pitämisessä. Se laatii esityslistaluonnoksen kutakin kokousta varten sekä pöytäkirjaluonnoksen kustakin kokouksesta, toimittaa valvontakomitean jäsenille tietoja ja asiakirjoja kaikista näiden käsittelemistä asioista, avustaa puheenjohtajan ohjeiden mukaisesti tekstien laadinnassa sekä avustaa valvontakomitean jäseniä etenkin silloin, kun nämä toimivat esittelijöinä. Näiden tehtäviensä hoitamiseksi sihteeristön jäsenet voivat tarvittaessa pitää kokouksia esittelijöiden kanssa” (7).

Jotta valvontakomitea voisi täyttää lakisääteiset tehtävänsä täysin riippumattomasti, on olennaisen tärkeää, että sihteeristöön osoitetaan riittävä määrä henkilöstöä, jolla on asianmukaiset taidot ja valmiudet.

Sihteeristön henkilöstöpula on huolestuttanut valvontakomiteaa sen toimikauden alusta alkaen, ja valvontakomitea on ilmoittanut toistuvasti OLAFille tarpeistaan. Konkreettisia tuloksia saatiin kuitenkin vasta kesäkuun 2007 lopussa, jolloin OLAF lopulta täydensi valvontakomiteaa avustavaa henkilöstöä. Valvontakomitea on siten työskennellyt lähes 18 kuukautta huomattavan henkilöstöpulan alaisena, mikä on väistämättä vaikuttanut valvontakomitean toimikaudelleen laatimaan työohjelmaan.

Tämän vuoksi valvontakomitean mielestä on erityisen suotavaa, että OLAF varaa vuoden 2008 talousarviosta määrärahat kahdeksaa sihteeristön jäsentä varten, osoittamalla nämä virat erityisesti sihteeristöön, kuten aikaisemminkin on tehty. Valvontakomitea toivoo, että toimielimet ottavat tämän suosituksen huomioon.

I—2.3 Esittelijät

Valvontakomitea jäsenet ovat kukin toimineet esittelijöinä valmistellakseen keskusteluja tai menettelyjä sekä laatiakseen valvontakomitean antamia kertomuksia tai lausuntoja (8). Esittelijät ovat myös pitäneet kahdenvälisiä kokouksia OLAFin pääjohtajan ja muiden johtavien virkamiesten kanssa vastuulleen kuuluvista aiheista.

II. OLAFIN TUTKINTATOIMIEN VALVONTA

II—1. Säännöllinen valvonta valvontakomitean aloitteesta (asetuksen (EY) N:o 1073/1999 11 artiklan 1 kohta)

Valvontakomitea valvoo aktiivisesti ja säännöllisesti, miten OLAF hoitaa tutkintatoimensa, ja se pyrkii lisäämään OLAFin riippumattomuutta. Valvontakomitea voi itsenäisesti valita ennakolta vahvistamiensa kriteerien perusteella (9) joitakin tapauksia kultakin toimialalta ja tutkia valmiita asiakirja-aineistoja, arviointikertomuksia, loppukertomuksia ja muita yksittäisiä asiakirjoja. Valvonta kattaa sekä OLAFin parhaillaan tutkimat ja arvioimat tapaukset että loppuun saatetut tapaukset.

Valvontakomitea käsittelee OLAFin tutkintakäytänteisiin liittyviä järjestelmällisiä ongelmia, ja se tarkastelee myös tilanteita, joissa OLAFin riippumattomuus voisi vaarantua tutkimusten aikana. Koska osa tutkimuksista kestää varsin pitkään, valvontakomitea on keskittynyt työssään erityisesti sellaisiin vanhoihin tapauksiin, joiden tutkinta on edelleen vireillä.

Kertomusajanjaksolla valvontakomitea ja OLAFin pääjohtaja kävivät monia keskusteluja, joiden tarkoituksena oli sopia pääsystä tutkimustapauksiin liittyvään asiakirja-aineistoon (myös vireillä olevat tutkimukset). OLAF suhtautui epäillen ehdotukseen siitä, että valvontakomitealla olisi täysin vapaa pääsy vireillä olevia tapauksia koskevaan aineistoon. Se piti ongelmallisina mahdollisia rajoituksia, jotka perustuvat asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisiin henkilötietojen suojaa koskeviin sääntöihin. OLAFin pääjohtajan ja tietosuojasta vastaavan virkamiehen kanssa keskusteltiin pitkään tästä aiheesta, sillä valvontakomitea on täysin tietoinen asetuksen (EY) N:o 1073/1999 mukaisesta tietosuojaan liittyvästä vastuustaan (10).

OLAF antoi sihteeristön jäsenille pääsyn sähköiseen tapausten hallintajärjestelmään (CMS) huhtikuussa. Sihteeristö pystyy nyt tutustumaan pääosaan tapauksiin liittyvistä asiakirjoista seuraavissa vaiheissa: seurantatoimet, seurantatoimet suoritettu, ei seurantatoimia, tapausten valvonta ja loppuun saatetut tapaukset. Vireillä olevia tutkimuksia koskeviin tiedostoihin ei saatu sähköistä pääsyä. Kertomusajanjakson lopulla OLAFin pääjohtajan kanssa päästiin lopulta ratkaisuun asiassa, mikä on mahdollistanut valvontakomitealle vapaan pääsyn kyseisten tapausten tutkimista varten.

Edellä mainittujen esteiden vuoksi valvontakomitea ei ole pystynyt hoitamaan valvontatehtäviään niin täysipainoisesti kuin se olisi halunnut. Usean loppuunkäsitellyn tapauksen asiakirja-aineisto tutkittiin vuonna 2006 ja neljän aineiston arviointi on vielä kesken. Valvontakomitea aikoo antaa lausunnon näistä tapauksista.

II—2. OLAFin pääjohtajan valvontakomitealle toimittamiin tietoihin perustuva säännöllinen valvonta (asetuksen (EY) N:o 1073/1999 11 artiklan 7 kohta)

Valvontakomitean mielestä OLAFille voisi olla hyötyä pääjohtajalta säännöllisesti saatujen tietojen aktiivisemmasta seurannasta ja kommentoinnista (11). Tämän vuoksi valvontakomitea on kiinnittänyt tähän tehtävään erityistä huomiota.

OLAFin pääjohtaja on toimittanut valvontakomitealle kuukausittain yhteenvedot tapauksista, joiden tutkinta on ollut vireillä yli yhdeksän kuukautta. Koska 75 prosenttia OLAFin tutkimuksista on ollut vireillä tätä pidempään, osoittautui kiinnostavaksi tarkastella lähemmin kaikkia vireillä olevia tapauksia kuukausittain ja toimialoittain. Lisäksi oli valaisevaa tutkia syitä tutkintaprosessin pahimpiin viivästyksiin ja arvioitua aikaa, joka on tarpeen tutkinnan loppuun saattamiseksi. Valvontakomitea tutki kaikki 150 tämäntyyppistä tutkintakertomusta tammi–joulukuulta 2006, ja se antoi 25. huhtikuuta 2007 lausunnon (12), jossa esitettiin selkeitä ja täsmällisiä suosituksia. Valvontakomitea tutki tammikuun ja toukokuun 2007 välisenä aikana 65 kertomusta. Se antaa niistä erillisen lausunnon, joka kattaa kyseisen ajanjakson.

Kertomusajanjaksolla pääjohtaja toimitti valvontakomitealle kertomuksia OLAFin tutkimista tapauksista, joissa tietoja oli toimitettu edelleen jäsenvaltion kansallisille oikeusviranomaisille. OLAFin oikeudellisen neuvonnan yksikön lakimiehet esittelivät pääosan näistä tapauksista valvontakomitean kokouksissa, jotta valvontakomiteassa voitiin keskustella tutkimuksiin liittyvistä sisällöllisistä ja menettelykysymyksistä (13).

Tällä alalla valvontakomitea keskittyi neljään pääaiheeseen: i) OLAFin kansallisille viranomaisille lähettämien tutkimusten aikataulun (vanhentumisaikojen) asianmukainen huomioon ottaminen; ii) tuomioistuinasioiden yksikön lakimiesten ilmeisen riittämätön osallistuminen tutkintamenettelyyn; iii) tarve ottaa tutkintakertomuksissa huomioon kyseessä olevan jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä vahvistetut menettelyvaatimukset; ja iv) OLAFin tutkintakertomusten laadun ja hyödyllisyyden arviointi kansallisten oikeusviranomaisten kannalta. Tässä yhteydessä valvontakomitea päätti kutsua tuleviin kokouksiinsa jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten johtavia virkamiehiä. Ensimmäinen kutsu esitettiin Espanjan ylimmälle syyttäjälle, joka otti kutsun vastaan.

Pääjohtajalla on velvollisuus ilmoittaa valvontakomitealle tapauksista, joissa kyseessä oleva toimielin, elin tai virasto ei ole toiminut pääjohtajan suositusten mukaisesti. Tämän kertomusajanjakson aikana valvontakomitealle ei ole ilmoitettu tällaisista tapauksista. Komitea tarvitsee tiedot voidakseen toimia nopeasti.

Valvontakomitea on saanut säännöllisesti kuukausittaisia tilastotietoja OLAFin operatiivisesta toiminnasta, ja se tarkastellut näitä tietoja. Näihin kertomuksiin sisältyvistä puhtaista tilastotiedoista ei ole kuitenkaan sellaisenaan paljoa käytännön hyötyä valvontakomitealle. Valvontakomitea antoikin lausunnon, jossa se suositteli, että OLAFin pääjohtaja vahvistaa selvät suoritusmittarit, jotka perustuvat sekä määrällisiin että laadullisiin muuttujiin (14).

Lisäksi OLAF toimitti valvontakomitealle vuotuisen hallintosuunnitelmansa, joka kattaa sen operatiivisen toiminnan vuonna 2006. Valvontakomitea totesi, että suunnitelmassa esitetyt tavoitteet olivat toki kannatettavia, mutta eivät riittävän täsmällisiä ja useimmat niistä eivät olleet mittaus- tai toteutuskelpoisia asetetussa aikataulussa.

Valvontakomitea on Euroopan parlamentin ehdotuksesta (15) analysoinut edustavan otannan eri aloihin liittyviä lähtökohtaisesti hylättyjä tapauksia (16). Suuri osa on edelleen analysoitavana.

III. SUHTEET OLAFIIN, TOIMIELIMIIN SEKÄ OLAFIN KUMPPANEIHIN JA SIDOSRYHMIIN

III—1. Suhteet OLAFiin

III—1.1 OLAFin organisaatiouudistus

Kertomusajanjakson alussa pääjohtaja selosti valvontakomitealle OLAFin organisaatioon suunniteltuja muutoksia ja uutta organisaatiokaaviota, joka vahvistettiin syyskuussa 2006. Valvontakomitea oli aikaisemmin suositellut, että pääjohtaja analysoisi OLAFin vahvuuksia, heikkouksia, mahdollisuuksia ja uhkia (ns. SWOT-analyysi) ennen uuden organisaatiorakenteen vahvistamista ja käyttäisi tätä lähtökohtana OLAFin uudistuksille. OLAF toimitti valvontakomitealle analyysin luonnosversion kuitenkin vasta maaliskuussa 2007.

Valvontakomitealla oli monia organisaatiouudistuksen toteutustapaan liittyviä epäilyjä, ja se oli huolestunut myös uudistusten vaikutuksista OLAFin tehokkuuteen. Valvontakomitea oli yllättynyt ja pettynyt, kun OLAF ei pitänyt tarpeellisena oman SWOT-analyysin toteuttamista ennen organisaatiouudistusta. Valvontakomitean mielestä uuden organisaatiorakenteen tehokkuuteen liittyi tämän vuoksi riskitekijöitä ja tutkintavalmiuksille voisi näin aiheutua haittaa. Tutkimusten ja operatiivisen toiminnan linja olisi järkevää jakaa kahteen osaan, sillä jako korostaisi OLAFin ydintoimintaa eli tutkintatoimia. Näiden kahden linjan välinen jatkuva ja tiivis yhteistyö on kuitenkin tarpeen, jotta OLAFilta edellytettyä tutkintapolitiikkaa voidaan toteuttaa asianmukaisesti.

Valvontakomitea pitää erityisen huolestuttavana sitä, että tuomioistuinasioiden yksikön nimeksi muutettiin oikeudellisen neuvonnan yksikkö. Muutos viittaa myös toimenkuvan muutokseen. Yksikön irrottaminen pääjohtajan alaisuudesta voi heikentää sen mahdollisuuksia tukea OLAFin riippumattomuutta ja varmistaa vireillä olevien menettelyjen laillisuus. Jos OLAFilla on kattava ryhmä tuomareita tai johtavia syyttäjiä jäsenvaltioista, kansallisten oikeusviranomaisten on myös helpompi suorittaa tutkimuksia. Valvontakomitea on huolestunut siitä, että tuomioistuinasioiden yksikkö on menettänyt joukon jäsenvaltioiden tuomareita, joita ei ollut korvattu uusilla. Tällä yksiköllä ei ole selkeää osuutta arviointi- ja tutkintatöistä, ja se saattaa haitata myös menettely- ja todistevaatimusten asianmukaista arvioimista, millä varmistetaan syytetoimien menestyminen.

III—1.2 OLAFin käsikirja

Valvontakomitean mielestä OLAFin käsikirjan nykyiset operatiivista toimintaa käsittelevät kappaleet eivät muodosta selkeää menettelysääntökokonaisuutta tutkinnan tarpeisiin. Säännöt ovat liian vaikeaselkoisia ja tiiviisti muotoiltuja, jotta niistä olisi välitöntä käytännön hyötyä OLAFin tutkijoille. Valvontakomitea on vakuuttunut siitä, että selkeän, käytännöllisen ja hyödyllisen tutkintaoppaan (joka sisältää ehdottomat määräajat, joissa tutkimusten eri vaiheet on saatava päätökseen) laatiminen lujittaisi OLAFin riippumattomuutta tällä alalla. Valvontakomitea suosittelikin, että OLAF laatii uuden toimintakäsikirjan.

Kertomusajanjakson lopulla pääjohtaja lähetti valvontakomitealle tarkistetun ja lyhennetyn version OLAFin käsikirjasta. Se ei täyttänyt valvontakomitean vaatimuksia, mutta pääjohtaja sitoutui laatimaan tarkistetun käsikirjan valvontakomitean suositusten perusteella vuoden 2007 loppuun mennessä.

III—1.3 Vierailut OLAF-tutkintaryhmiin

Marraskuussa 2006 puheenjohtaja tapasi kahden päivän aikana OLAFin tutkimusten ja operatiivisen toiminnan yksiköiden henkilöstöä. Hän pyrki selvittämään henkilöstön mielipidettä siitä, miten OLAFin tutkimuksia hoidettiin ja mahdollisia ongelmia, joita tutkintaryhmät kohtasivat päivittäisessä työssään.

Puheenjohtaja tapasi vierailunsa aikana pääosan OLAFin tutkimusten ja operatiivisen toiminnan kahdeksan yksikön jäsenistä ja kaikkien yksikönpäälliköt. Tapaamisissa keskusteltiin mm. seuraavista aiheista: i) oikeusperustasta johtuvat rajoitukset OLAFin työlle tietyillä aloilla sekä sen rajoitetut oikeudelliset mahdollisuudet puolustaa kantaansa; ii) tutkijoilta edellytettyjen hallintotöiden suuri määrä; iii) yksiköiden ylityöpaineet, henkilöstön puute ja väliaikaiset toimihenkilöt; iv) erityisasiantuntemuksen tarve taloudellisten tutkimusten tuen alueella; v) lyhennetyn OLAFin toimintakäsikirjan tarve; vi) tuomioistuinasioiden yksikön neuvoa-antava rooli; vii) OLAFin näkyvyys toimielimissä sekä vahvan ja tehokkaan johtamis- ja hallintokulttuurin suuri tarve. Vierailusta laaditusta muistiosta keskusteltiin pääjohtajan kanssa maaliskuussa 2007.

III—1.4 Euroopan yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytäntö

Valvontakomitea on kertomusajanjakson ajan seurannut tiiviisti yhteisöjen tuomioistuinten tuomioita OLAFia koskevissa asioissa. Etenkin asiassa T-309/03 annettua tuomiota käsiteltiin OLAFin pääjohtajan kanssa käydyssä keskustelussa. Valvontakomitea totesi olevansa huolestunut asiasta. Se suositteli pääjohtajalle, että tämä tarkistaisi OLAFin menettelyjä ja ottaisi käyttöön tiukat sisäiset valvontamekanismit, jotta jatkossa voidaan välttää eturistiriidat, jotka saattavat vaarantaa tutkimusten riippumattoman hoidon ja OLAFin maineen.

III—2. Suhteet toimielimiin ja OLAFin kumppaneihin ja sidosryhmiin

Valvontakomitea piti ensisijaisena tavoitteena säännöllistä yhteydenpitoa toimielinten sekä OLAFin kumppaneiden ja sidosryhmien kanssa. Koska OLAFilla ei ole toimivaltaa nostaa syytteitä eikä viedä asioita hallinto- tai kurinpitomenettelyihin, OLAFin tutkimusten menestykselliset tulokset edellyttävät tiivistä yhteistyötä OLAFin, toimielinten ja toimivaltaisten elinten välillä sekä OLAFin suositusten asianmukaista seurantaa. Valvontakomitea pitää erityisen tarpeellisena parantaa tietojenvaihtoa toimielinten, jäsenvaltioiden viranomaisten ja OLAFin välillä. Tämä voitaisiin toteuttaa soveltamalla ennakoivammin velvollisuutta ilmoittaa tiedot OLAFille (17). Valvontakomitean tehtävänä on myös auttaa OLAFia varmistamaan, että kaikki yhteistyövelvolliset osapuolet myös tekevät käytännössä yhteistyötä ja 25. toukokuuta 1999 tehtyä toimielinten sopimusta noudatetaan. Jäsenvaltioille, toimielimille ja muille elimille on viestitettävä selkeästi, etteivät ne voi toimia tavalla, joka saattaa haitata OLAFin työtä.

Jotta nämä tavoitteet voitaisiin saavuttaa ja OLAFia koskevaa palautetta saataisiin, valvontakomitea on tavannut kaksi kertaa Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan ja tilintarkastustuomioistuimen edustajia, komission varapuheenjohtajan Siim Kallasin, komission pääsihteerin Catherine Dayn, komission tutkinta- ja kurinpitotoimiston (IDOC) johtajan Hendrik Van Lierin, Saksan puheenjohtajuuskaudella neuvoston petostentorjuntatyöryhmän puheenjohtajana toimineen Clemens Wetzin ja Eurojust-yksikön puheenjohtajan Michael Kennedyn.

Näiden keskustelujen perusteella valvontakomitea totesi, että tiiviimpi yhteistyö komissio pääosastojen ja OLAFin kanssa oli tarpeen. OLAFin tutkimuksia koskevan toimielinten viestintäpolitiikan pitäisi perustua sekä avoimuuteen että toimielinten väliseen lojaalisuuteen, ja tämä mahdollistaisi johdonmukaisemman viestinnän suurelle yleisölle. Asianmukaiset järjestelyt olisi otettava käyttöön merkitykseltään vähäisten tapausten poistamiseksi OLAFin toimintakentästä, sillä OLAFin olisi keskityttävä vakavampiin tapauksiin selkeää (OLAFin määrittelemää) tutkintapolitiikkaan noudattaen. Petoksia ja korruptiota koskeva nollatoleranssi ei välttämättä tarkoita, että OLAFin on otettava käsiteltäväkseen kaikki tapaukset, jos vähemmän vakavia tapauksia varten on käytössä muitakin järjestelyjä. OLAFin ja Eurojust-yksikön välistä tietojenvaihtoa on niin ikään parannettava. Valvontakomitea on valmis edistämään näitä suhteita.

IV. VALVONTAKOMITEAN LAUSUNNOT

IV—1. Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annetun asetuksen (EY) N:o 1073/1999 uudistamista koskeva lausunto (18)

Valvontakomitea on seurannut tarkasti toimikautensa alusta alkaen asetuksen (EY) N:o 1073/1999 uudistamiseen liittyviä ehdotuksia. Valvontakomitea on ilahtunut komission määrätietoisesta asenteesta tukea OLAFin töitä ja lisätä sen operatiivisen toiminnan tehokkuutta. Komission varapuheenjohtajan Siim Kallasin pyynnöstä valvontakomitea esitti uudistusehdotusta koskevat pääasialliset huolenaiheensa sekä huomautuksia lähinnä tutkimusten kohteena olevien henkilöiden oikeuksista menettelyssä, tutkimusten pituudesta, säädökseen liittyvistä toimielinkysymyksistä ja ehdotetun neuvoa-antavan tarkastajan roolista.

Tarkasteltaessa tutkimuksiin liittyviä riippumattomuuskysymyksiä erityistä huomiota kiinnitettiin suunniteltuun toimielinten väliseen petostentorjuntakomiteaan, joka koostuisi eri toimielinten poliittisista edustajista ja korvaisi nykyisen valvontakomitean. Valvontakomitean mielestä uusi komitea ei olisi OLAFin riippumattomuuden varmistamisen kannalta nykyistä paremmassa asemassa. Kun otetaan huomioon OLAFin toimivalta suorittaa hallinnollisia tutkimuksia toimielimissä, uuden komitean vaarana on pikemminkin aiheuttaa toimielinten välisiä jännitteitä. OLAF on jo institutionaalisen valvonnan kohteena (19).

Valvontakomitea kyseenalaisti myös suunnitellun, pääjohtajan nimittämän neuvoa-antavan tarkastajan riippumattomuuden laadunvalvojana ja neuvonantajana OLAFin tutkimuksia koskevissa valituksissa. Neuvoa-antavan tarkastajan tehtävät ovat päällekkäisiä valvontakomitean valvontatoimivallan kanssa ja OLAFin ylimmälle johdolle jo osoitettujen laadunvalvontatehtävien kanssa.

Lisäksi erityistä huomiota kiinnitettiin tutkimusten kohteena olevien henkilöiden oikeuksiin, jotka tarvitsevat lisäsuojelua säädettävässä lainsäädännössä. Valvontakomitea katsoi, että tutkintamenettelyille varattua aikaa ei pitäisi jatkaa. Se myös totesi, että tutkimusten kestoa olisi lyhennettävä täyttämällä vapaat tutkijanvirat ja johdon olisi tiukennettava valvontaa.

IV—2. OLAFin suoritusmittareita koskeva lausunto (14)

Valvontakomitea kiinnitti huomiota OLAFin tutkimusten tuloksiin ja kannusti OLAFia aktiivisesti laatimaan asianmukaiset suoritusmittarit.

Valvontakomitea suositteli OLAFin pääjohtajalle, että OLAFin olisi otettava käyttöön erityiset suoritusmittarit eri toiminnan aloille ja näiden mittareiden olisi perustuttava sekä määrällisiin että laadullisiin seikkoihin. Tutkimusten työmäärällä on suora yhteys tutkinnan kohteena olevaan politiikan alaan, ja valvontakomitea suositteli myös, että menettelyaikataulujen mittaamiseen alettaisiin soveltaa erityisiä järjestelyjä. Lisäksi valvontakomitea suositteli pääjohtajalle, että OLAF toteuttaisi selvityksen asiakassidosryhmissä eri kumppaneiden kertomusten perusteella. Selvityksessä mitattaisiin säännöllisesti ja jatkuvasti tavoitteiden ja päämäärien saavuttamistasoa. Pääjohtaja suostui toteuttamaan selvityksen, joka on tarkoitus käynnistää syyskuussa 2007.

IV—3. Lausunto yli yhdeksän kuukautta vireillä olleita tutkimuksia koskevista OLAFin kertomuksista (12)

Valvontakomitea on tutkinut 150 tämäntyyppistä tutkintakertomusta, jotka on laadittu tammi-joulukuun 2006 välillä kaikilla tutkimusten ja operatiivisen toiminnan aloilla. Analyysillä pyrittiin tarkistamaan, suoritetaanko tutkimukset jatkuvasti olosuhteisiin ja tapauksen monimutkaisuuteen suhteutetussa aikataulussa, ja havaitsemaan syitä mahdollisiin perusteettomiin viivästyksiin.

Nämä kertomukset sisältävät toki relevanttia ja hyödyllistä tietoa, mutta niistä puuttuu kuitenkin sellaiset keskeiset tiedot, joiden perusteella valvontakomitea pystyisi täyttämään asianmukaisesti valvontatehtävänsä.

Valvontakomitea antoi OLAFin pääjohtajalle erityisiä suosituksia. Tuleviin kertomuksiin olisi suositeltavaa sisällyttää erityistietoa, joka olisi hyödyllistä sekä valvontakomitealle että tutkimusten hoidosta vastaavalle OLAFin johdolle. Näihin kuuluvat seuraavat tiedot: tutkimusten kohteena olevien tosiseikkojen tapahtumisajankohta, tutkimusten kohteena olevien tekojen vanhentumisaika, tutkimuksen kohteena olevan sääntöjenvastaisuuden oikeudellinen kuvaus, tutkimusten kohteena olevien tekojen mahdolliset sanktiot tai oikeusseuraamukset ja arvioitu aika tutkimusten loppuun saattamiseksi sekä asianmukaiset perustelut. Valvontakomitea suositteli myös, että ”taktista odottamista” ei enää käytettäisi syyksi siihen, että tutkimusta ei ole saatettu päätökseen. Se hämmästeli myös sitä, että selkeä tutkintapolitiikka puuttui.

OLAFin pääjohtaja on hyväksynyt suositukset. OLAF ei kuitenkaan ole vielä ryhtynyt toimenpiteisiin valvontakomitean suosittelemien selkeämpien tutkintamenettelyjen toteuttamiseksi ja tutkintatyön valvonnan parantamiseksi.

IV—4. Lausunnot OLAFin alustavasta talousarvioesityksestä vuosiksi 2007 ja 2008 (20)

Valvontakomitea on tietoinen siitä, että OLAFin riippumattomuus budjetti- ja hallintoasioissa vaikuttaa suoraan tutkimuksiin ja operatiiviseen toimintaan. OLAFin pääjohtajan on kuultava valvontakomiteaa alustavasta talousarvioesityksestä ennen kuin se toimitetaan budjettipääosaston pääjohtajalle (21).

Kertomusajanjakson aikana valvontakomitea antoi kaksi lausuntoa tästä aiheesta. Valvontakomitea suositteli vuotta 2008 koskevan OLAFin alustavan talousarvioesityksen osalta, että OLAF vaatisi lisää virkoja yksinomaan tutkintatoimia varten, joita on vahvistettava uuden organisaation mukaisesti. Valvontakomitea myös suositteli OLAFin pääjohtajalle, että sihteeristön virkoja varten varataan määrärahoja, jotta se voisi hoitaa tehtävänsä täysin riippumattomasti. Pääjohtaja ei kuitenkaan sisällyttänyt kumpaakaan suositusta OLAFin alustavaan talousarvioesitykseen vuodeksi 2008.

Kun tarkastellaan väliaikaisia toimihenkilöjä, joiden osuus on noin 20 prosenttia OLAFin henkilöstöstä, suurin osa heistä työskentelee tutkimusten suorittamisen ja niiden tukemisen alalla. Valvontakomitea suositteli, että OLAF käyttäisi mieluummin pysyviä kuin määräaikaisia virkoja, jotta tutkimusten jatkuvuus, tehokkuus ja riippumattomuus voidaan varmistaa. Työsuhteiden epävakaus tällä alalla vaikuttaa henkilöstön lojaalisuuteen, motivaatioon ja sitoutumiseen OLAFiin.

Valvontakomitea otti nämä ongelmat esille tavatessaan komission varapuheenjohtajan Siim Kallasin. Se suhtautuu myönteisesti OLAFin, komission henkilöstön ja hallinnon pääosaston pääjohtajan ja henkilöstön edustajien toukokuussa 2007 tekemään sopimukseen, jonka tarkoituksena on muuttaa väliaikaisten toimihenkilöiden työsuhteita pysyviksi. Valvontakomitea on kuitenkin todennut, että OLAF ei toimi riippumattomasti hallinnon osalta, sillä sen henkilöstöpolitiikka on komission henkilöstön ja hallinnon pääosaston sanelemaa. Valvontakomitea pitää tätä huolestuttavana, koska se vaikuttaa suoraan OLAFin tutkintatoimien hoitoon.

Valvontakomitea totesi henkilöstöresursseista myös, että OLAFin on kiireellisesti lisättävä panostusta johtamistoimiin, joilla on keskeinen merkitys tutkimusten tukemisen kannalta ja joka on avain OLAFin riippumattomuuteen. Valvontakomitea suosittaa, että OLAF ottaa käyttöön vakaan henkilöstöstrategian, jolla hyödynnetään parhaimmalla mahdollisella tavalla nykyiset tutkintahenkilöstöresurssit. Näin se voi hallita paremmin työmääräänsä ja organisoida tutkintaryhmät työtaakan mukaan. Puheenjohtaja on osallistunut OLAFin koulutustilaisuuksiin tarkkailijana ja suosittelee, että valvontakomitea kiinnittää erityistä huomiota tutkijoiden tarpeeseen saada asianmukaista ja jatkuvaa koulutusta.

PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

I. Valvontakomitean päätavoitteena on lisätä OLAFin riippumattomuutta valvomalla säännöllisesti sen tutkintatoimia. Valvontakomitean riippumattomuudella on näin ollen keskeinen vaikutus OLAFin oman riippumattomuuden turvaamiseen.

II. Valvontatehtäväänsä hoitaessaan valvontakomitea on toivonut vapaata pääsyä OLAFin tutkimuksia koskevaan asiakirja-aineistoon sähköisessä tapausten hallintajärjestelmässä (CMS). Kertomusajanjakson aikana valvontakomitean pääsyä vireillä olevia tutkimuksia koskeviin aineistoihin ei kuitenkaan ole sallittu. Tämä on merkittävästi rajoittanut valvontakomitean mahdollisuuksia hoitaa toimivaltansa mukaisia tehtäviään.

III. Valvontakomitea on seurannut useita tapauksia niihin liittyvän kirjallisen aineiston pohjalta ja tutkinut 215 kertomusta tapauksista, joiden tutkiminen on ollut vireillä yli yhdeksän kuukautta. Näissä tapauksissa valvontakomitea on suositellut radikaaleja muutoksia kertomuksissa esitettäviin tietoihin. Muutoksilla pyritään mahdollistamaan yksityiskohtaisten tietojen saaminen tutkimusten huomattavien viivästysten syistä ja kiinnittämään huomiota mahdollisiin vanhentumisaikoihin.

IV. Selkeiden tutkintamenettelyiden ja tutkimusten organisoidun valvonnan puute vaikuttaa omalta osaltaan edellä mainittuihin viivästyksiin. Valvontakomitea suosittaa, että OLAF vahvistaa selkeän tutkintapolitiikan. Valvontakomitea suosittaa myös, että operatiivista toimintaa koskevat osat OLAFin toimintakäsikirjasta kirjoitetaan täysin uudelleen, jotta käsikirja voisi toimia selkeänä ja hyödyllisenä työvälineenä tutkijoille. Käsikirjassa olisi myös annettava ehdottomat määräajat, joissa eri tutkimusvaiheet on saatettava päätökseen.

V. Valvontakomitea suosittaa erityisesti, että OLAF ottaa käyttöön tiukat sisäisen valvonnan mekanismit, jotta voidaan välttää tutkimusten riippumattoman hoidon mahdollisesti vaarantavat eturistiriidat.

VI. OLAFin henkilöstön motivaatioon on vaikuttanut kielteisesti viimeaikainen väliaikaisten toimihenkilöiden asemaan liittyvä epävarmuus. Valvontakomitea on suosittanut, että tämä ongelma ratkaistaan kiireellisesti. Kertomusajanjakson lopulla ongelma on ratkaistu osittain.

VII. Valvontakomitea on havainnut, että vahvaa johdon tukea ja tehokasta hallintoa tarvitaan kiireellisesti. Se suosittaakin, että johto- ja hallintotekniikkaa kehitetään tehokkaan ryhmätyöskentelyn ja tutkinnan suorituskyvyn tukemiseksi.

VIII. Valvontakomitea on kehittänyt suhteitaan yhteisön toimielimiin ja OLAFin kumppaneihin ja sidosryhmiin. Se toteaa, että yhteistyön tiivistämisestä komission ja OLAFin välillä sekä tietojenvaihdon kehittämisestä OLAFin ja Eurojust-yksikön välillä olisi hyötyä.

IX. Valvontakomitea on seurannut tarkasti OLAFin organisaatiorakenteeseen suunniteltuja muutoksia ja ehdotuksia tehdä huomattavia muutoksia OLAFin tutkimuksista annettuun asetukseen (EY) N:o 1073/1999. Valvontakomitea painottaa, että organisaatiouudistusten ei pitäisi heikentää tuomioistuinasioiden yksikön roolia OLAFissa. Yksiköllä on sovellettavaa lainsäädäntöä ja menettelyjä koskevaa erikoisosaamista sekä paikalliskontakteja, ja se voi edistää tutkimusten hoitoa jäsenvaltioissa. Valvontakomitea pitää myös tärkeänä varmistaa, että asetuksen ehdotetut muutokset eivät vaaranna OLAFin riippumattomuutta tai valvontakomitean roolia.

X. Valvontakomitea suosittaa, että OLAFin tutkintaryhmiä vahvistetaan uusilla viroilla, tutkijoiden koulutusta kehitetään ja valvontakomitean sihteeristölle osoitetaan pätevää henkilöstöä ja varataan riittävästi virkoja valvontakomitean tehokkaan työskentelyn varmistamiseksi.

(1) Asetuksen (EY) N:o 1073/1999 11 artiklan 2 kohta.

(2) OLAFin valvontakomitean työjärjestyksen 4 artikla (EUVL L 33, 7.2.2007) ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) valvontakomitean jäsenten nimittämisestä 4 päivänä marraskuuta 2005 tehty Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission päätös (EUVL L 312, 29.11.2005, s. 49).

(3) EUVL C 202, 18.8.2005.

(4) EUVL L 33, 7.2.2007.

(5) Ks. liite 1.

(6) OLAFin valvontakomitean työjärjestyksen 12 artikla (EUVL L 33, 7.2.2007).

(7) Työjärjestyksen 12 artiklan 4 kohta (EUVL L 33, 7.2.2007).

(8) Työjärjestyksen 8 artikla (EUVL L 33, 7.2.2007).

(9) Ts. yli yhdeksän kuukautta kestäneet tutkimukset, väitetyn sääntöjenvastaisuuden vakavuus, taloudellinen vaikutus, tietolähde jne.

(10) 8 artiklan 4 kohta.

(11) Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 1/2005 (EUVL C 202, 18.8.2005, s. 1).

(12) Ks. liite 4.

(13) Tämän järjestelyn mukaisesti joulukuun 2005 ja toukokuun 2006 välisenä aikana raportoitiin yhteensä 34 tutkimuksesta, joista 10 oli vireillä.

(14) Ks. liite 3.

(15) 2005/2184/(INI), 22 kohta.

(16) OLAFin käsikirja, s. 99. Lähtökohtaisesti hylätyt tapaukset: tapauksia koskevat tiedot eivät selkeästi kuulu lainkaan OLAFin toimivallan alaan.

(17) Asetuksen (EY) N:o 1073/1999 7 artikla.

(18) Ks. liite 2.

(19) Asetuksen (EY) N:o 1073/1999 12 artiklan 3 kohta.

(20) Ks. liite 5.

(21) 28 päivänä huhtikuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 6 artikla (EYVL L 136, 31.5.1999, s. 20).

LIITE 1 VALVONTAKOMITEAN KOKOUSAIKATAULU 2005 Kuukausi Kokouspäivä Joulukuu keskiviikko, 14.12. 2006 Kuukausi Kokouspäivä Tammikuu keskiviikko, 25.1. – torstai, 26.1. Helmikuu tiistai, 21.2. – keskiviikko, 22.2. Maaliskuu maanantai, 20.3. – tiistai, 21.3. Huhtikuu tiistai, 25.4. – keskiviikko, 26.4. Toukokuu tiistai, 30.5. Kesäkuu tiistai, 13.6. – keskiviikko, 14.6. Heinäkuu maanantai, 3.7. – tiistai, 4.7. Syyskuu maanantai, 25.9. – tiistai, 26.9. Lokakuu tiistai, 17.10. – keskiviikko, 18.10. Marraskuu maanantai, 13.11. – tiistai, 14.11. Joulukuu keskiviikko, 13.12. – torstai, 14.12. 2007 Kuukausi Kokouspäivä Tammikuu maanantai, 29.1. – tiistai, 30.1. Maaliskuu maanantai, 5.3. maanantai, 26.3. – tiistai, 27.3. Huhtikuu tiistai, 24.4. – keskiviikko, 25.4.

LIITE 2 LAUSUNTO nro 2/2006 Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annetun asetuksen (EY) N:o 1073/1999 uudistamisesta 1. Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) valvontakomitea, jäljempänä ”valvontakomitea”, käsitteli 21. ja 22. helmikuuta, 20. ja 21. maaliskuuta ja 25. ja 26. huhtikuuta 2006 pidetyissä kokouksissaan ehdotusta Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 muuttamiseksi, jäljempänä ”muutosehdotus”. Esittelijöiksi valittiin Diemut Theato ja Kálmán Györgyi. Valvontakomitea on erityisen ilahtunut komission päättäväisyydestä tukea OLAFin työtä ja lisätä mahdollisimman paljon sen operatiivista tehokkuutta ja vaikuttavuutta. Jäljempänä esitetyt huomiot keskittyvät pääosin seuraaviin valvontakomitean havaitsemiin keskeisiin ongelma-alueisiin: — tutkimusten kohteena olevien henkilöiden oikeudet menettelyssä — tutkimusten määräajat — muutosehdotukseen liittyvät institutionaaliset näkökohdat. 2. Tutkimusten kohteena olevien henkilöiden oikeudet menettelyssä Muutosehdotuksessa on aiheellisesti todettu, että menettelyllisiä oikeusturvatakeita on tarpeen selventää. Selkeys on tarpeen oikeusvarmuuden kannalta, ja se on myös tutkimusten kohteena olevien henkilöiden etujen mukaista. Valvontakomitea suhtautuu tämän vuoksi myönteisesti uuteen 7 a artiklaan. Siitä käy erityisesti ilmi, että tutkinnassa on pyrittävä selvittämään sekä asianosaista vastaan puhuvat että asianomaisen puolesta puhuvat seikat. Kaikki OLAFin tutkimukset, joita ei saada muualla päätökseen, siirretään lopulta jäsenvaltion riippumattoman rikostuomioistuimen käsiteltäväksi. Asia käsitellään siellä kansallisen lainsäädännön mukaisessa virallisessa menettelyssä, johon sovelletaan tavanomaisia menettelyllisiä oikeusturvatakeita. Valvontakomitea on kuitenkin sitä mieltä, että tutkimusten kohteena oleviin henkilöihin sovellettavia oikeuksia on lainsäädännön uudistamisen yhteydessä lujitettava enemmän kuin muutosehdotuksessa on suunniteltu. Suojaa olisi erityisesti parannettava seuraavissa asioissa: — Menettelyn on oltava tasapuolinen ja perustuttava syyttömyyden oletukseen (Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artikla). — Muutosehdotuksen mukaan asianosaisille on tarkoitus ilmoittaa ainoastaan loppukertomuksen päätelmät ja suositukset. Ne eivät kuitenkaan välttämättä riitä valituksen tekemiseen neuvoa-antavalle tarkastajalle. Valituksen kohteena voi nimittäin olla se tapa, jolla OLAF on päätynyt kyseisiin päätelmiin, joten kantajan on voitava selvittää, miten päätökseen on tultu. Jotta kantaja voisi käyttää puolustautumisoikeuttaan, on varmistettava, että koko kertomus tai häntä itseään koskeva todistusaineisto ovat hänen saatavillaan. Poikkeustapauksissa pääjohtaja voi kieltää asianosaisilta tietojen saannin ennen kuin ne on siirretty asiasta vastaaville viranomaisille/elimille. Miten neuvoa-antava tarkastaja voi valvoa tällaisia tapauksia vai eikö niitä valvota lainkaan? — Jotta menettelyn puolueettomuus voidaan varmistaa, valvontakomitean olisi estettävä jäävien tarkastajien osallistuminen tutkintaan, kun voidaan perustellusti katsoa, että tarkastajat eivät voi hoitaa tehtäviään riippumattomasti. — Asianosaisille pitäisi antaa oikeus esittää todistusaineistoa. Asianosaisten menettelyoikeuksien lujittaminen lisäisi samalla OLAFin tutkimusten ja niiden tulosten uskottavuutta. 3. Tutkimusten määräajat Voimassa olevan OLAF-asetuksen 6 artiklassa säädetään, että tutkimukset toteutetaan keskeytyksettä olosuhteisiin ja tutkittavan asian vaikeusasteeseen nähden oikeassa suhteessa olevassa ajassa. Jos tutkimukset ovat vireillä yli yhdeksän kuukautta, voimassa olevan OLAF-asetuksen 11 artiklan 7 kohdan mukaan OLAFin johtajan on ilmoitettava valvontakomitealle syyt, joiden vuoksi tutkimusta ei ole vielä voitu saattaa päätökseen. Muutosehdotuksen mukaan 6 artiklan 7 kohdassa säädettäisiin, että jos ilmenee, ettei tutkimusta saada päätökseen 12 kuukauden kuluessa sen aloittamisesta, tutkimusta voidaan tiettyä menettelyä noudattamalla pidentää kuudella kuukaudella ja sen jälkeenkin samojen edellytysten vallitessa. Valvontakomitea katsoo tällaisen muutoksen antavan väärän signaalin, sillä jo nykyinen yhdeksän kuukauden määräaika on kyseenalainen. On toki selvää, että tutkimukset voivat toisinaan pitkittyä monistakin syistä. Valvontakomitean mielestä menettelyille osoitettua aikaa ei kuitenkaan pitäisi pidentää. Se suosittaa sen sijaan, että muutosehdotukseen olisi sisällytettävä periaate, jonka mukaan tutkimukset olisi saatettava kiireellisesti päätökseen (kiireellisyysperiaate). Valvontakomitea katsoo, että useissa tapauksissa menettelyn kestoa voitaisiin lyhentää esimerkiksi täyttämällä noin 70 vapaata virkaa tai tehostamalla tutkintamenettelyn kestoa koskevaa johdon valvontaa. 4. Institutionaaliset näkökohdat — Valvontakomitea katsoo, että OLAFin tutkimusten välttämätöntä riippumattomuutta olisi vahvistettava lisää täsmällisemmällä lainsäädännöllä. Valvontakomitea ehdottaa, että muutosehdotukseen sisällytetään seuraavat periaatteet: — OLAF päättää riippumattomasti ja harkintansa mukaan, mitkä tutkimukset se käynnistää ja millä keinoin ne toteutetaan. — OLAFilla on yksinomainen vastuu tutkimussuunnitelmasta. — OLAF kehittää riippumattomasti mutta tiiviissä yhteistyössä kaikkien toimivaltaisten eurooppalaisten ja kansallisten elinten kanssa operatiivista politiikkaansa, myös petostentorjuntapolitiikkaansa ja korruption vastaista politiikkaansa. — OLAFin toimeksiantoa petosten ja korruption torjunnassa olisi korostettava entistä enemmän. — Kokemukset ovat yleisesti osoittaneet, että OLAFin ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä on tarpeen kehittää, jotta Euroopan unionin taloudelliset edut voidaan suojata tehokkaammin. OLAF ei kuitenkaan voi tehdä pelkästään yksisuuntaista yhteistyötä jäsenvaltioihin päin. Lisäksi tarvitaan jäsenvaltioiden välistä ja varsinkin jäsenvaltioiden toimivaltaisten oikeusviranomaisten ja OLAFin välistä tietojenvaihtoa. Erityistä huomiota olisi tällöin kiinnitettävä myös jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suorittamiin ulkoisiin tutkimuksiin, joihin OLAFin on tarkoitus osallistua. — Valvontakomitea on erityisen tyytyväinen siihen, että muutosehdotus säilyttää valvontakomitean riippumattomista henkilöistä koostuvana asiantuntijaelimenä, joka käsittää parlamentin, neuvoston ja komission edustajia vain nk. toimielinten kanssa käytävän rakenteellisen vuoropuhelun yhteydessä. Alusta alkaen olisi kuitenkin oltava selvää, että näiden kolmen toimielimen edustajilla on rakenteelliseen vuoropuheluun liittyvissä asioissa toimielimensä antama valtuutus, kun taas valvontakomitean riippumattomat jäsenet toimivat avoimella valtuutuksella. Rakenteellisella vuoropuhelulla on toki monia etuja erityisesti toimielinten välisten suhteiden osalta, mutta se johtaa todennäköisesti jossain määrin OLAFin työn politisoitumiseen. OLAFin toimintaa koskeva yleinen poliittinen valvonta on jo varmistettu ilman rakenteellista vuoropuheluakin esimerkiksi vastuuvapauden myöntämismenettelyn yhteydessä. Toimielinten kanssa käytävässä rakenteellisessa vuoropuhelussa, jossa neuvostoa, parlamenttia ja komissiota kutakin edustaa vain yksi henkilö, on vaarana, että valvontakomitea menettää riippumattomuutensa keskeisissä kysymyksissä, jopa toimintakertomuksensa laatimisessa. On epäselvää, mitä ilmaisulla ”yhteisten suuntaviivojen laatimista varten” tarkoitetaan. Muutosehdotuksessa 8 artiklasta poistetaan valvontakomitean yhteisvastuu henkilötietojen suojaamisen ja salassapitovelvollisuuden osalta, eikä tälle muutokselle ole esitetty minkäänlaisia perusteluja. Muutosehdotuksen mukaisessa 11 artiklassa rajoitetaan valvontakomitean tiedonsaantioikeutta. Artiklan 1 ja 7 kohdan muutosehdotuksesta seuraa, että valvontakomitea saa jatkossa aikaisempaa vähemmän konkreettisia tietoja OLAFin suorittamista tutkimuksista. Muutosehdotuksen mukainen 12 artikla herättää kysymyksen OLAFin pääjohtajan valtuuksista toimielinten välisellä tasolla. Tähän asti neuvosto ja parlamentti ovat nimittäneet pääjohtajan yhteisellä päätöksellä. Tämä on antanut pääjohtajan asemalle erityistä legitiimisyyttä. Jatkossa komissio vain kuulee valvontakomiteaa osana rakenteellista vuoropuhelua ja pyytää siltä lausunnon, joka ei sido komissiota, ja nimittää sen jälkeen pääjohtajan. Valvontakomitean mielestä tämä heikentää pääjohtajan aseman legitimiteettiä huomattavasti. OLAFin nykyisen pääjohtajan ensimmäisen toimikauden jatkamiseen toisella kaudella liittyi useita ongelmia. Sen vuoksi valvontakomitea on tyytyväinen ehdotukseen, että tulevaisuudessa OLAFin pääjohtaja nimitettäisiin seitsemän vuoden toimikaudeksi, jota ei voi uusia. Näin voidaan lisätä pääjohtajan riippumattomuutta ja välttää ei-toivottuja toimikausien välisiä jaksoja. (Muutosehdotuksessa olisi lisäksi yhdenmukaistettava OLAFin pääjohtajaan viittaavaa terminologiaa). Käsitelty muutosehdotus valvontakomitean sihteeristöstä ei vastaa täysin komission ehdotusta helmikuulta 2004. Silloin ehdotettiin sihteeristön liittämistä hallinnollisesti komissioon. Nykyisen ehdotuksen mukaan sihteeristö toimisi OLAFin alaisuudessa, mikä voi vaikuttaa valvontakomitean riippumattomuuteen. Valvontakomitea ymmärtää kyllä, miksi muutosehdotuksessa ehdotetaan neuvoa-antavan tarkastajan toimen perustamista. Valvontakomitea pohtii kuitenkin, onko neuvoa-antavan tarkastajan mahdollista toimia ”täysin riippumattomana”, jos pääjohtaja nimittää hänet tehtävään tai jatkaa hänen toimikauttaan ja jos hän on lisäksi hallinnollisesti riippuvainen pääjohtajasta erityisesti työsuoritustensa arvioinnin ja ylennysten kannalta. Muutosehdotuksessa olisi myös selvennettävä, että valvontakomitea ei voi toimia pelkästään neuvoa-antavan tarkastajan laatimien tilasto- ja analyysiraporttien perusteella. Jotta valvontakomitea voisi hoitaa tärkeimmän tehtävänsä eli valvoa säännöllisesti OLAFin tutkimuksia, valvontakomitealla on oltava pääsy tapausaineistoon eikä vain neuvoa-antavan tarkastajan laatimiin tilastoihin, analyyseihin ja kannanottoihin. Vastuualueet pitäisi ylipäänsä rajata tarkasti ja valvontakomitean tärkein tehtävä eli OLAFin riippumattomuuden varmistaminen on turvattava. Muutosehdotuksen mukainen 16 artikla ei lukuisine säädösviittauksineen ole mikään varsinainen malliesimerkki selkeästä lainsäädännöstä. Asetukseen N:o 2185/96 sisältyvät säännökset olisi sisällytettävä muutosehdotukseen. Näin voitaisiin koota kaikki OLAFin tutkintavaltuudet yhteen säädökseen ja yksinkertaistaa ja helpottaa lainsäädännön soveltamista. 5. Tämä lausunto koskee muutosehdotustekstiä, joka toimitettiin toimielintenväliseen kuulemiseen. Valvontakomitea on saanut lisäksi 30. toukokuuta, 14. kesäkuuta ja 4. heinäkuuta 2006 täydentäviä suullisia tietoja. Se varaa itselleen oikeuden antaa täydentävän lausunnon lopullisesta kirjallisesta komission ehdotuksesta. TÄYDENTÄVÄ LAUSUNTO Euroopan petostenviraston (OLAF) tutkimuksista annetun asetuksen (EY) N:o 1073/1999 uudistamisesta 1. Lausunnossaan nro 2/2006 OLAFin valvontakomitea toteaa suhtautuvansa myönteisesti komission määrätietoiseen toimintaan OLAFin operatiivisen tehokkuuden ja vaikuttavuuden lisäämiseksi. Valvontakomitea esittää lausunnossa huomautuksia pääasiassa tutkimusten kohteena olevien henkilöiden oikeuksista menettelyssä, tutkimusten kestosta ja ehdotukseen liittyvistä institutionaalisista näkökohdista. Nämä kannanotot liittyivät ehdotustekstiin, jonka komissio toimitti toimielinten väliseen kuulemiseen. Tämä täydentävä lausunto liittyy lopulliseen ehdotukseen, jonka komissio on sittemmin esittänyt Euroopan parlamentille ja neuvostolle (1). 2. Valvontakomitea on tarkastellut 25. ja 26. syyskuuta 2006 pidetyssä kokouksessaan erityisesti neuvoa-antavan tarkastajan roolia. Valvontakomitea toteaa, että neuvoa-antavan tarkastajan toimen perustaminen — o lisäisi uuden portaan nykyisin käytössä olevaan valvontamenettelyyn, vaikka ei ole mitään näyttöä siitä, että nykyiset menettelyvaiheet olisivat riittämättömiä; — o monimutkaistaisi ja pidentäisi menettelyjä, vaikka sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat pyytäneet, että tutkimukset olisivat mahdollisimman lyhyitä; — o herättäisi kysymyksen siitä, missä määrin neuvoa-antavan tarkastajan valtuudet vähentäisivät OLAFin pääjohtajan vastuuta; — o johtaisi jossain määrin päällekkäisyyksiin valvontakomitean tehtävien kanssa. Vaarana olisi myös tehtävien kaksinkertainen hoitaminen ja valvontakomitean yleisen aseman heikkeneminen, vaikka vain valvontakomitea on nimitetty Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteisellä päätöksellä; — o antaisi neuvoa-antavalle tarkastajalle kaksitahoisen toimenkuvan laadunvalvojana ja neuvonantajana valitustapauksissa. Tämä merkitsisi, että tarkastaja sekä raportoi OLAFin pääjohtajalle että valvoo tätä, joten nämä toimenkuvat olisivat siis täysin ristiriidassa keskenään. OLAFin organisaatiokaaviossa, jonka komissio vahvisti 1. syyskuuta 2006, laadunvalvontatehtävä on jo annettu kahdelle neuvonantajalle, jotka toimivat kaikista tutkimuksista vastaavien kahden osaston johtajien alaisuudessa. — o Vaikka komission ehdotuksessa ei analysoida taloudellisia vaikutuksia, valvontakomitea arvioi, että kustannukset olisivat suhteettoman suuret verrattuna tähänastisten tapausten erittäin vähäiseen määrään. Näin ollen ehdotus on vastoin tehokkaan varainkäytön periaatetta. (1) KOM(2006) 244 lopullinen.

LIITE 3 Valvontakomitean LAUSUNTO nro 3/2006 OLAFin suoritusmittarit 1. Valvontakomitea käsitteli suoritusmittareita kokouksissaan 21. ja 22. helmikuuta, 20. ja 21. maaliskuuta ja 25. ja 26. huhtikuuta 2006 ja sopi OLAFin kanssa jatkavansa aktiivisesti kyseisten mittareiden kehittämistä. 2. Eri toiminta-alojen suoritusmittarit antavat OLAFille mahdollisuuden keskittyä enemmän tuloksiin ja erityisesti Euroopan unionin toimielimille, jäsenvaltioiden oikeusviranomaisille ja suurelle yleisölle suunnattujen palvelujen laadun yleiseen parantamiseen samalla kun OLAF suojelee yhteisön taloudellisia etuja ja jatkaa petosten ja muiden, yhteisön taloudellisille eduille vahingollisten laittomien toimien torjumista. 3. Kuten pääjohtajan valvontakomitealle lähettämästä, 12. huhtikuuta 2006 päivätystä kirjeestä käy ilmi, OLAF on jo aloittanut suoritusmittareiden kehittämisen. Suurin osa olemassa olevista suoritusmittareista koskee OLAFin toimia ja tuotoksia ja ovat luonteeltaan määrällisiä ja tilastollisia. Kyseisillä suoritusmittareilla OLAFin on mahdollista mitata lukuja, kuten tutkimusten tai tiedustelutoimien määrää. Valvontakomitea pitää hyödyllisenä tukevaa tilastollista perustaa sekä laadullisia mittareita ja rohkaisee OLAFia jatkamaan tilastotietojen luotettavuuden parantamista. 4. Valvontakomitea huomauttaa, että laadullisia mittareita koskeva pohdinta on aloitettu (OLAFin 12.4.2006 päivätty kirje). Kansainvälisesti tunnustetun suorituskykyä mittaavan menetelmän mukaisesti valvontakomitea korostaa, että OLAFin suorituskykyä eri toiminta-aloilla on välttämätöntä mitata sekä laadullisten että määrällisten mittareiden avulla. Siten voidaan mitata tuloksia eikä ainoastaan toimintaa ja tuotoksia. 5. Laatua mitataan yleensä arvioimalla, missä määrin organisaatio on saavuttanut tuotoksia ja tuloksia koskevat tavoitteensa. Tätä mitataan yleensä arvioimalla määrällisesti laskettavissa olevat palveluiden osatekijät. Asettaessaan määrällisiä tavoitteita johto päättää, mikä on tärkeää; esimerkiksi palveluihin kulunut aika, valitusten määrä, jne. (kohta 6). Laadulliset tavoitteet eivät ole niin selvät tutkintatoiminnassa, jonka tuloksena laadittujen asiakirjojen perusteella ei ole aihetta lisätoimiin tai vaihtoehtoisesti jotka sisältävät tarpeeksi tietoja, jotta asia voidaan antaa syyttäjäviraston tai kurinpidollisen elimen käsiteltäväksi. Tässä tapauksessa laadullisia tavoitteita voidaan parhaiten mitata asiakastyytyväisyyskyselyillä (kohta 7). 6. Valvontakomitea huomauttaa erityisesti, että OLAFiin kohdistuu paineita vähentää käsiteltävien asioiden keskimääräistä kestoa (OLAFin 12.4.2006 päivätty kirje) ja että Euroopan tilintarkastustuomioistuin on suosittanut enimmäiskeston määräämistä tutkimuksille (Euroopan tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen 80 kohta). Valvontakomitea suosittaa asioiden keston osalta menettelyjen nopeuden mittaamista ja yksittäisten asioiden keston vertaamista vakiomääräaikoihin, jotka johdon on vahvistettava. Tältä osin yleisesti hyväksyttyjä mittareita ovat: — kuinka monta asiaa käsitellään — kuinka monen asian käsittely viivästyy. Käsiteltyjen asioiden määrä: Käsiteltyjen asioiden määrällä mitataan, pystyykö organisaatio selviytymään työkuormituksestaan. Raportointijaksolla loppuunkäsiteltyjen asioiden määrä jaetaan saman ajanjakson aikana käsittelyyn otettujen asioiden määrällä. Viivästyneiden asioiden määrä: Viivästyneiden asioiden määrällä organisaatio voi mitata johdon asettamien käsittelynopeutta koskevien standardien perusteella asioiden käsittelyajan. OLAF voisi käyttää mallina soveltuvin osin Australian liittovaltion tuomioistuinta, joka on päättänyt, että — asioiden käsittely saa kestää yli kuusi kuukautta enintään 10 prosentissa asioista — minkään asian käsittely ei saa kestää yli 24 kuukautta. 7. Yleisesti hyväksytään, että asiakkaiden pitäisi olla mukana laatimassa standardeja ja vaikuttamassa laadun arviointiin ja palveluiden toimittamisen arviointiin. Valvontakomitean mielestä OLAFin olisi tehtävä Euroopan unionin toimielimille ja kansallisille viranomaisille tyytyväisyyskyselyjä säännöllisesti ja rohkaistava heitä tekemään tarpeellisina pitämiään parannusehdotuksia. Kyselyissä voitaisiin keskittyä — työn tekniseen laatuun — annetun tiedon merkittävyyteen — ja annetun tiedon nopeuteen.

LIITE 4 LAUSUNTO nro 1/2007 OLAFin kertomukset tutkimuksista, jotka ovat olleet vireillä yli yhdeksän kuukautta Bryssel 25.4.2007 JOHDANTO Valvontakomitean tehtävät Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) valvontakomitea vahvistaa OLAFin riippumattomuutta valvomalla säännöllisesti sen tutkimustoimintaa. Tämän tehtävän puitteissa komitea valvoo myös OLAFin tutkimusten kestoa varmistaakseen, että ne suoritetaan keskeytyksettä ja että niiden kesto on oikeassa suhteessa olosuhteisiin ja tutkittavan asian vaikeusasteeseen (1). Jos tutkimus on ollut vireillä yli yhdeksän kuukautta, OLAFin pääjohtaja on velvollinen ilmoittamaan valvontakomitealle syyt, joiden vuoksi tutkimusta ei ole voitu saattaa päätökseen, sekä arvion ajasta, joka tarvitaan sen valmistumiseen. Valvontakomitea on joulukuussa 2005 alkaneen toimikautensa alusta lähtien saanut kuukausittain tiivistelmät tällaisista tutkimuksista, jäljempänä ”yhdeksän kuukauden kertomukset”, jotka se työjärjestyksensä mukaisesti käy huolellisesti läpi (2). Kyseisen tarkastelun tarkoituksena on analysoida pääjohtajan toimittamat tiedot, jotta voitaisiin arvioida tutkimusten kestoa ja syitä niiden mahdolliseen perusteettomaan pitkittymiseen. Koska tällä hetkellä käynnissä olevista OLAFin tutkimuksista 75 prosenttia on kuitenkin ollut vireillä pidempään kuin yhdeksän kuukautta (3), tarkastelun luonne on muuttunut. Määräajan ylittyminen ei ole tavatonta, ja sen seurauksena yhdeksän kuukauden kertomusten funktio keinona valvoa tutkimusten kestoa, näyttäisi muuttuneen ja menettäneen tehonsa. Tarkastellessaan sille toimitettuja yhdeksän kuukauden kertomuksia komitea on arvioinut kahta eri asiaa: — missä määrin kertomuksiin sisältyy sellaista tietoa, jonka perusteella valvontakomitea voi suorittaa tehtävänsä erityisesti perusteettomien viiveiden valvonnan osalta; — missä määrin OLAF voi käyttää kertomuksia hallinnointivälineenä, jonka avulla tutkimukset saadaan onnistuneesti ja kohtuullisessa ajassa päätökseen. Menetelmät OLAFin pääjohtaja on toimittanut tutkimuksista kuukausittain valvontakomitealle tiivistelmät (otsikolla OLAFin valvontakomitealle toimitettavat tiedot – Yli yhdeksän kuukautta vireillä olleet asiat (4)), joista käyvät ilmi seuraavat: — oikeusperusta — asian kuvaus — asian vireillepanopäivä — taloudelliset vaikutukset — yksi (tai useampi) seuraavassa lueteltu syy, jonka vuoksi tutkintaa ei ole saatu päätökseen: tutkintaan on myönnetty runsaasti resursseja, mutta työn paljous edellyttää lisäaikaa; taktinen tauko tutkinnassa; resurssien puute; asia toissijainen ja resurssit sen vuoksi rajalliset; yhteistyön puute — jatkotoimet — arvio loppuun saattamiseen tarvittavasta ajasta. Valvontakomitea on näiden OLAFin toimittamien tietojen perusteella pyrkinyt määrittelemään tekijät, joiden avulla se pystyy esittämään arvion siitä, onko tutkinta edennyt keskeytyksettä ja onko sen kesto oikeassa suhteessa olosuhteisiin ja tutkittavan asian vaikeusasteeseen. Näitä tekijöitä ovat — tutkinnan kohde eli väärinkäytöksen oikeudellinen kuvaus — viiteajankohdat: päivä tai ajanjakso, jona tutkinnan kohteena olevat teot tehtiin; päivä, jona OLAF vastaanotti tiedot; vireillepanopäätöstä edeltävän, tapauksen arviointivaiheen kesto — tutkinnan kohteena olevien tekojen mahdolliset sanktiot tai oikeusseuraamukset, olivatpa ne sitten kurinpidollisia, hallinnollisia, taloudellisia tai rikosoikeudellisia — tutkinnan kohteena olevien tekojen vanhentumisaika kansallisen ja yhteisön lainsäädännön mukaan — niiden syiden pätevyys, joilla asian keskeneräisyyttä on perusteltu — perusteltu arvio tutkinnan loppuun saattamiseen tarvittavasta ajasta. OLAFIN KERTOMUKSET Tämän lausunnon antamista varten valvontakomitea on tarkastellut OLAFin lähettämät yhdeksän kuukauden kertomukset vuodelta 2006 (tammi–joulukuu). Ne kattavat 150 tutkimusta ja kaikki alat seuraavasti: 19 sisäistä tutkimusta (EU:n toimielimet), 9 sisäistä/ulkoista tutkimusta (EU:n elimet), 30 suoria menoja ja ulkomaanapua koskevaa tutkimusta, 21 ulkomaanapua koskevaa tutkimusta, 27 maataloutta koskevaa tutkimusta, 19 tullia koskevaa tutkimusta ja 25 rakennetoimia koskevaa tutkimusta (5). Kunkin alan erityisluonteen ja niihin sovellettavien menettelysääntöjen erojen huomioon ottamiseksi analyysissä käytettiin alakohtaista lähestymistapaa, mutta päätelmien osalta tavoitteena on niiden yleispätevyys. Sisäiset tutkimukset: EU:n toimielimet OLAFilla on johtava asema tämäntyyppisissä tutkimuksissa, ja sen toimivalta menettelyjen osalta on selkeästi määritelty (6). Valvontakomitea on havainnut, että tutkinnan kohde, joka on samalla väärinkäytöksen oikeudellinen kuvaus, mainitaan hyvin harvoin (7). Tällöin oikeudellisena kuvauksena on usein joko ”eturistiriita (henkilöstösääntöjen 14 artikla)”, ”henkilöstösääntöjen 22 artiklan ja varainhoitoasetuksen 57 artiklan 2 kohdan rikkominen” tai ”luottamuksellisen tiedon vuotaminen, henkilöstösääntöjen 86 artiklan 2 kohta”. Nämä kuvaukset antavat mahdollisuuden arvioida tutkimustoimien tarkoituksenmukaisuutta ja tutkimusten keston oikeasuhteisuutta. Valvontakomitea on kiinnittänyt erityisesti huomiota tutkinnan kohteena olevien tekojen vanhentumisaikoihin. Kertomuksissa ei kuitenkaan koskaan viitata kyseisten tekojen tekopäivään (8) eikä tutkimuksen vireillepanopäätöstä edeltävän OLAFin arviointivaiheen kestoon. Sen sijaan päivämäärä, jona OLAF on vastaanottanut tiedot, mainitaan joskus. Tutkinnan kohteena olevien tekojen mahdollisiin sanktioihin tai oikeusseuraamuksiin ei viitata koskaan. Valvontakomitea on tarkastellut huolellisesti niiden syiden pätevyyttä, joilla asian keskeneräisyyttä on perusteltu, koska kertomusmallissa rastitut syyt eivät usein vastaa kertomuksissa myöhemmin annettuja selityksiä. Komitea on kiinnittänyt erityishuomiota ”taktinen tauko tutkinnassa” -syyhyn, jonka käyttö on yleistä mutta jota ei ole selitetty ja perusteltu riittävästi. Taktista taukoa on usein perusteltu operatiivisilla syillä, asian vaikeusasteella tai muiden yksikköjen yhteistyöhaluttomuudella, ja se on usein johtanut pitkiin toimettomuuden jaksoihin (9). Myös muissa tutkimuksissa on havaittu tämäntyyppistä toimettomuutta (10). Valvontakomitea on myös todennut, että tutkinnan loppuun saattamiseen tarvittavasta ajasta on annettu arvio mutta että sitä ei ole perusteltu sen yksityiskohtaisemmin. Tämä ei yleensä johdu siitä, miten OLAF suorittaa tutkimuksiaan, vaan syynä ovat ulkoiset tekijät. Sisäiset/ulkoiset tutkimukset: EU:n elimet OLAFilla on johtava asema tämäntyyppisissä tutkimuksissa (11). Valvontakomitea on todennut, että tutkinnan kohdetta, joka on sama kuin väärinkäytöksen oikeudellinen kuvaus, ei aina mainita. Päivämäärä, jona OLAF on vastaanottanut tiedot, ilmoitetaan usein. Sen sijaan tutkinnan kohteena olevien tekojen tekopäivää ja arviointivaiheen kestoa ei mainita. Tästä johtuen yhdeksän kuukauden kertomuksissa ei viitata mahdollisiin sanktioihin, eikä niissä mainita vanhentumisaikoja. Tavallisimpia syitä sille, miksei tutkintaa ole saatu päätökseen, ovat ”asia toissijainen ja resurssit sen vuoksi rajalliset” sekä ”työn paljous”. Merkille pantavaa on, että arviota tutkinnan loppuun saattamiseen tarvittavasta ajasta ei anneta juuri koskaan (12). Suorat menot ja ulkomaanapu OLAFilla on johtava asema tällä alalla, jolla tutkimusten suorittamista koskevat säännöt perustuvat osittain kolmansien maiden kanssa voimassa oleviin sopimuksiin (13). Valvontakomitea on havainnut, että oikeusperusta on yleensä ilmoitettu systemaattisesti ja yksityiskohtaisesti. Tutkinnan kohde on selitetty hyvin, mutta väärinkäytösten oikeudellinen kuvaus puuttuu. Tässä yhteydessä väärinkäytösten sanktiot tai oikeusseuraamukset mainitaan vain, jos ne ovat luonteeltaan rikosoikeudellisia. Muutamissa asioissa on viitattu vanhentumisaikoihin (14). Mitä tulee viiteajankohtiin, raporteissa ei ole aina mainintaa päivämäärästä, jona OLAF on vastaanottanut tiedot (15). Niistä ei myöskään käy ilmi arviointivaiheen kesto eikä päivä tai ajanjakso, jona tutkinnan kohteena olevat teot on tehty. Yleisesti ilmoitettuja syitä sille, miksi tutkintaa ei ole saatettu päätökseen, ovat ”työn paljous”, ”asia toissijainen ja resurssit sen vuoksi rajalliset” ja ”resurssien puute”. Tutkinnan loppuun saattamiseen arviolta tarvittava aika mainitaan aina, ja tutkinnan jatkotoimet selitetään hyvin. Ulkomaanapu Kuten edellä jo mainittiin, OLAFilla on tämän alan tutkimuksissa johtava asema (16). Valvontakomitea on havainnut, ettei raporteissa ole aina mainintaa sopimuksista niiden kolmansien maiden kanssa, joissa tutkimukset suoritetaan. Tutkimusten vireillepanopäätöstä edeltävien arviointivaiheiden on todettu olevan pitkiä (17). Päivämääristä, joina OLAF on vastaanottanut tietoja, on asianmukainen maininta. Sen sijaan tutkinnan kohteena olevien tekojen tekopäivästä tai mahdollisista sanktioista tai oikeusseuraamuksista ei ole mainintaa. Raporteissa ei myöskään mainita vanhentumisaikoja. Valvontakomitea on kiinnittänyt erityishuomiota syihin, joiden vuoksi tutkintaa ei ole saatettu päätökseen: ”taktinen tauko tutkinnassa” ja ”työn paljous” tarkoittavat usein sitä, että OLAF odottaa ulkopuolisten yritysten tekemien tilintarkastusten valmistumista ilman, että se itse osallistuisi niihin aktiivisesti tai seuraisi tiiviisti niiden etenemistä. OLAFin tällä alalla tekemän työn lisäarvo ei käy selvästi ilmi yhdeksän kuukauden kertomuksista. Tutkinnan loppuun saattamiseen arviolta tarvittava aika ilmoitetaan aina, samoin tutkinnan jatkotoimet on usein kuvattu selkeästi. Maatalous OLAFilla on vahvat ja hyvin määritellyt lakisääteiset toimivaltuudet suorittaa tämän alan tutkimuksia (18). Maatalousala kattaa myös ne tulliasiat, joissa on kyse maataloustuotteista tai joissa OLAFin ensisijaisena tehtävänä on koordinoida ja avustaa. Suurin osa valvontakomitealle toimitetusta yhdeksän kuukauden kertomuksista koskeekin tällaisia tapauksia. Tullialalla oikeusperusta samoin kuin väärinkäytöksen oikeudellinen kuvaus on usein tarkkaan määritelty. Sen sijaan raporteissa ei viitata väärinkäytösten oikeusseuraamuksiin eikä vanhentumisaikoihin, joita sovelletaan tullien kiertämiseen syyllistyneitä vastaan toteutettaviin toimenpiteisiin. Lisäksi päivämäärä, jona OLAF on vastaanottanut tiedot, mainitaan vain harvoin, ja arviointivaiheen kestoa ei mainita lainkaan. Valvontakomitea on todennut, että tämäntyyppisissä asioissa on usein osallisena useita jäsenvaltioita ja että ne eivät vastaa OLAFin lähettämään avustuspyyntöön määräajassa. Vaikka monissa tiivistelmissä syyksi sille, miksi tutkintaa ei ole saatettu päätökseen, ilmoitetaan ”työn paljous”, sen lisäksi on usein mainittu ”pitkät viiveet vastauksen saamisessa jäsenvaltioilta”. On mahdollista, että tämän seurauksena tutkinnan loppuun saattamiseen arviolta tarvittavaa aikaa ei aina mainita (19) ja että jos se mainitaankin, sille ei anneta selkeitä perusteita. Puhtaasti maatalousalan tutkimusten osalta valvontakomitea on havainnut, että yhdeksän kuukauden kertomuksissa ei aina ilmaista selvästi yhteisön rahoitukseen kohdistuvaa taloudellista vaikutusta (20). Tällä on puolestaan vaikutusta väärinkäytöksen oikeudelliseen kuvaukseen, jota ei mainita, kuten ei mainita mahdollisia hallinnollisia tai rikosoikeudellisia seuraamuksiakaan. Selkeää mainintaa ei ole myöskään päivästä tai ajankohdasta, jona tutkinnan kohteena olevat teot on tehty, eikä vanhentumisajoista. Tulli OLAFin tehtävänä tällä alalla on koordinoida ja avustaa, ja tutkimusten kesto on pitkälti riippuvainen asiassa osallisina olevien jäsenvaltioiden tai kolmansien maiden toiminnasta. Yhdeksän kuukauden kertomuksissa tämä annetaan toistuvasti syyksi sille, miksi tutkintaa ei ole saatettu päätökseen. Vaikeampaa on ollut päätellä, missä määrin yhdeksän kuukauden ajanjaksoa on sovellettu näihin tapauksiin, koska lopullinen päätösvalta asiassa on jäsenvaltioilla. Valvontakomitea on pannut merkille, että oikeusperusta on selitetty hyvin ja että tiivistelmä on yksityiskohtainen ja hyödyllinen. Sen sijaan päivämääriä, joina tutkinnan kohteena olevat teot on tehty, ei mainita, ei myöskään vanhentumisaikoja. Komitea havaitsi myös, että yhdeksän kuukauden kertomuksissa annettu arvio tutkinnan loppuun saattamiseen tarvittavasta ajasta on kytköksissä jäsenvaltioiden toteuttamiin toimenpiteisiin. Rakennetoimet OLAFilla on vakaa perusta tämän alan tutkimusten suorittamiseen (21). Monissa yhdeksän kuukauden kertomuksiin sisältyvissä asioissa OLAF ei kuitenkaan suorita tutkimusta vaan avustaa kansallisia oikeus- tai hallintoviranomaisia (22). Kertomuksissa mainitaan tutkinnan kohde eli väärinkäytöksen oikeudellinen kuvaus. Niissä ei kuitenkaan anneta selkeää kokonaiskuvaa yhteisön talousarvioon sisältyvästä komission rahoitusmekanismista kulloinkin kyseessä olevan asian osalta. Päivämäärä, jona OLAF on vastaanottanut tiedot, mainitaan. Joissakin tapauksissa viitataan arviointivaiheeseen, mutta tutkinnan kohteena olevien tekojen tekopäivää ei mainita koskaan. Tutkinnan kohteena olevien tekojen mahdollisista sanktioista tai oikeusseuraamuksista ei ole erillistä mainintaa, eikä yhteisön ja kansallisen lainsäädännön mukaisia vanhentumisaikoja koskaan analysoida olkoonkin, että useissa tutkimuksissa on selvät viittaukset mahdollisiin rikosoikeudellisiin seuraamuksiin (23). ”Resurssien puute” ja ”työn paljous” annetaan usein syiksi sille, miksi tutkintaa ole saatettu päätökseen, mutta ne eivät aina vastaa kaikilta osin raporteissa myöhemmin selitettyjä syitä tai koske sitä nimenomaista tehtävää, joka tutkijalle on annettu (24). Mitä tulee kansallisille oikeusviranomaisille annettavaan apuun, syyksi ilmoitetaan ”asian luonne (rikosoikeudellinen avunanto)” (25). Tutkinnan loppuun saattamiseen arviolta tarvittava aika on usein ilmoitettu, mutta ilman selityksiä. PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET Valvontakomitealle lähetettävien yhdeksän kuukauden kertomusten nykyisellään sisältämät tiedot ovat tarkoituksenmukaisia ja hyödyllisiä. Asian kuvaus, toteutetut toimet, taloudellinen vaikutus ja ehdotetut jatkotoimet ovat arvioitavana olevan tutkinnan ymmärtämisen kannalta yhä avainasemassa. Yhdeksän kuukauden kertomuksia tarkasteltaessa on kuitenkin selvinnyt, että niistä puuttuu elementtejä, jotka ovat valvontakomitean kannalta ratkaisevan tärkeitä, jotta se voisi hoitaa tutkinnan kestoa koskevan valvontatehtävänsä. Lisäksi valvontakomitea uskoo, että kyseisten elementtien sisällyttäminen yhdeksän kuukauden kertomuksiin olisi omiaan parantamaan vireillä olevan tutkimuksen hallinnointia kyseisessä vaiheessa. Valvontakomitean valvontatehtävä — Yhdeksän kuukauden kertomukset eivät nykymuodossaan sisällä kaikkea sitä tietoa, jonka valvontakomitea tarvitsee voidakseen päättää, onko tutkimukset suoritettu keskeytyksettä ja onko niiden kesto oikeassa suhteessa olosuhteisiin ja tutkittavan asian vaikeusasteeseen. Yhdeksän kuukauden kertomusten tiivistelmää pitäisi muuttaa niin, että siihen sisällytetään uusia elementtejä, jotka mahdollistavat tutkimusten kulun tehokkaan arvioinnin. Tällaisia elementtejä ovat väärinkäytöksen oikeudellinen kuvaus, tutkinnan kohteena olevien tekojen tekopäivä tai -ajanjakso, tutkimuksen vireillepanopäätöstä edeltävän arviointivaiheen kesto, tutkinnan kohteena olevien tekojen mahdolliset sanktiot tai oikeusseuraamukset ja tutkinnan kohteena olevien tekojen vanhentumisajat. — Koska yhdeksän kuukauden kertomuksissa ei mainita vanhentumisaikoja, valvontakomitea ei voi arvioida tutkinnan suorittamiseksi toteutettujen ja ehdotettujen toimien keston oikeasuhteisuutta. Vanhentumisajat olisi ilmoitettava selvästi ja ne olisi analysoitava yhdeksän kuukauden kertomusten tiivistelmissä. — Yhdeksän kuukauden kertomuksiin sisältyvät tiedot eivät ole kaikkien alojen osalta riittäviä, jotta tutkinnan tarkoituksesta, siinä ilmenneiden viiveiden syistä ja oikeusseuraamuksista saisi selkeän kuvan. Varsinkin silloin, kun tutkimuksen valmistumattomuuden syyksi ilmoitetaan ”taktinen tauko tutkinnassa”, sitä ei useimmissa tapauksissa ole perusteltu tai selitetty riittävästi. Lisäksi ”asian toissijainen ja resurssit sen vuoksi rajalliset” kaltaisen syyn usein toistuva käyttö voi viitata siihen, että tutkimustoiminnalta puuttuu selvä linja. Yhdeksän kuukauden kertomuksissa käytetty ”taktinen tauko tutkinnassa” pitäisi joko määritellä tarkkaan tai poistaa. Sen käyttämisessä syyksi sille, miksi tutkintaa ei ole saatettu päätökseen, pitäisi olla varovainen ja tarkka. Lisäksi suositellaan, että ”asia toissijainen ja resurssit sen vuoksi rajalliset” -syyn taustoja selvitettäisiin. — Tutkinnan loppuun saattamiseen arviolta tarvittavaa aikaa ei ilmoiteta asianmukaisesti yhdeksän kuukauden kertomuksissa. Kolmanneksessa tapauksista sitä ei mainita lainkaan, ja silloinkin kun se mainitaan, se ei koskaan pidä paikkaansa. Tutkinnan loppuun saattamiseen arviolta tarvittava aika on syytä ilmoittaa, ja se on perusteltava. Tutkinnan jatkotoimet olisi kuvattava tarkemmin. OLAFin tutkimusten hallinnointi — Valvontakomitealle toimitettavat yhdeksän kuukauden kertomukset eivät enää toimi keinona valvoa tutkinnan kestoa, vaan pikemminkin niissä on kyse tutkinnan kyseisessä vaiheessa suoritettavasta raportoinnista. Valtaosa OLAFin tutkimuksista on ollut vireillä pidempään kuin yhdeksän kuukautta. Monissa tutkimuksissa on havaittu pitkiä toimettomuuden jaksoja. Valvontakomitea on sitä mieltä, että yhdeksän kuukauden kertomukset eivät nykyisellään palvele OLAFia hallinnointivälineenä, jolla se voisi tarkistaa tutkimusstrategiaansa ja selventää tutkinnan tavoitteita. Se, että 75 prosenttia tutkimuksista on ollut vireillä pidempään kuin yhdeksän kuukautta, on vahva osoitus siitä, että hallinnoinnin johtotasolla on ryhdyttävä kiireesti toimiin. Valvontakomitea suosittelee hallinnoinnin valvontajärjestelmän käyttöönottoa, jotta tutkinnan paikallaan polkeminen voitaisiin estää tehokkaasti. Yksikönpäälliköiden olisi aiheellista valvoa säännöllisesti ja tiiviisti sitä, että tutkinta etenee keskeytyksettä. JATKOTOIMET Valvontakomitea tarkastelee pääjohtajalta saatuja, vuotta 2007 koskevia yhdeksän kuukauden kertomuksia jatkuvasti. Tarkempaan tarkasteluun otetaan syyt, joiden vuoksi tutkimuksia ei ole saatu valmiiksi ilmoitetussa ajassa, ja erityishuomiota aiotaan kiinnittää jäsenvaltioiden yhteistyöhalukkuuteen. Komitea aikoo myös seurata tiiviisti selkeän tutkimuslinjan kehittämistä ja tapausten hallinnointijärjestelmän parantamista. Ottaen huomioon sen, miten nopeasti OLAF reagoi sen ja valvontakomitean kokouksessa esitettyyn kehotukseen parantaa yhdeksän kuukauden kertomuksia (26), komitea uskoo OLAFin reagoivan edellä annettuihin suosituksiin vähintäänkin yhtä nopeasti. Tekemällä ehdotetut muutokset yhdeksän kuukauden kertomuksiin voitaisiin luoda perusta, jolta valvontakomitea tarkastelee kertomuksia jatkossa. (1) Asetuksen (EY) N:o 1073/1999 6 artiklan 5 kohta. (2) OLAFin valvontakomitean työjärjestyksen 13 artiklan 3 kohta (EUVL L 33, 7.2.2007). (3) Tilastot ovat peräisin tapausten hallinnointijärjestelmästä (CMS). (4) Ks. liite 1. (5) Ks. liite 2. Joulukuussa 2006 vireillä olleiden tutkimusten kokonaismäärä aloittain: 62 sisäistä tutkimusta (EU:n toimielimet), 24 sisäistä/ulkoista tutkimusta (EU:n elimet), 69 suoria menoja ja ulkomaanapua koskevaa tutkimusta, 49 ulkomaanapua koskevaa tutkimusta, 65 maataloutta koskevaa tutkimusta, 83 tullia koskevaa tutkimusta ja 52 rakennetoimia koskevaa tutkimusta. (6) Asetuksen (EY) N:o 1073/1999 4 artikla. (7) Ks. liite 2: asiat nro 25, 24 ja 125. (8) Ks. liite 2: ainoastaan asiassa nro 59 viitataan ajanjaksoon, jona tutkinnan kohteena olevat teot on saatettu tehdä. (9) Ks. liite 2: muun muassa asiat nro 20, 21, 22, 25, 59 ja 101. (10) Ks. liite 2: muun muassa asiat nro 1, 2 ja 101. (11) Asetuksen (EY) N:o 1073/1999 3 artikla. (12) Ks. liite 2: ainoastaan asioissa nro 77 ja 87. (13) Asetuksen (EY) N:o 1073/1999 3 artikla ja kolmansien maiden kanssa voimassa olevat sopimukset. (14) Ks. liite 2: asiat nro 31 ja 92. (15) Ks. liite 2: muun muassa asiat nro 64, 92, 93 ja 106. (16) Asetuksen (EY) N:o 1073/1999 3 artikla ja kolmansien maiden kanssa voimassa olevat sopimukset. (17) Ks. liite 2: muun muassa asiat nro 9, 27, 28, 29 ja 120. (18) Muun muassa asetuksen (EY) N:o 1073/1999 3 artikla, asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95, asetus (Euratom, EY) N:o 2185/96 ja asetus (EY) N:o 515/97. (19) Ks. liite 2: muun muassa asiat nro 32–36. (20) Ks. liite 2: asiat nro 12, 36 ja 70. (21) Asetuksen (EY) N:o 1073/1999 3 artikla, asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 ja asetus (Euratom, EY) N:o 2185/96. (22) Ks. liite 2: muun muassa asiat nro 41, 42, 55, 57, 75 ja 112. (23) Ks. liite 2: asia nro 17. (24) Ks. liite 2: asiat nro 54 ja 75. (25) Ks. liite 2: asiat nro 41, 55, 57 ja 112. (26) Ks. asiakirja I/01068, 5.2.2007.