Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission kertomus Euroopan yhteisön ja Keski- ja Itä-Euroopan maiden välisen vuoden 1994 rajojen yli ulottuvan yhteistyön ohjelman toteuttamisesta"

(97/C 34/04)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon asiakirjan "Komission kertomus Euroopan yhteisön ja Keski- ja Itä-Euroopan maiden välisen vuoden 1994 rajojen yli ulottuvan yhteistyön ohjelman toteuttamisesta KOM(95) 662 lopull.",

ottaa huomioon Euroopan komission 15. maaliskuuta 1996 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan mukaisesti tekemän päätöksen pyytää asiasta alueiden komitean lausunto,

ottaa huomioon 8. maaliskuuta 1996 tekemänsä päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunnalle 1 "Alueellinen kehitys Taloudellinen kehitys Paikallinen ja alueellinen rahoitus",

ottaa huomioon lausuntoluonnoksen, jonka valiokunta 1 hyväksyi 21. kesäkuuta 1996 (esittelijä: Günter Ermisch) (CdR 207/96 rev.),

ottaa huomioon Euroopan parlamentin 19.10.1993 tekemän päätöksen,

ottaa huomioon komission 1. heinäkuuta 1994 jäsenvaltioille antaman tiedonannon toimintaohjelmista, joita näiden tulee esittää raja-alueiden, raja-alueyhteistyön ja valikoitujen energiaverkkojen kehittämiseen tarkoitetun yhteisöaloitteen piirissä (),

ottaa huomioon komission 4. heinäkuuta 1994 antaman asetuksen eräiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden välisen, rajojen yli ulottuvan yhteistyöohjelma Pharen toteutuksesta,

ottaa huomioon rajojen yli ulottuvaa yhteistyötä aluesuunnittelun alalla käsitelleen, 6. ja 7. toukokuuta 1996 pidetyn eurooppalaisen konferenssin julistuksen (Bindlachin julistus), jossa alueet uudelleen tunnustavat tehtäväkseen edistää aktiivisesti idän ja lännen yhteenkasvamista,

hyväksyi 18. ja 19. syyskuuta 1996 pitämässään 14. täysistunnossa (syyskuun 19. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon.

1. Johdanto

1.1. Rajat ylittävä yhteistyö on tärkeää Euroopan yhdentymisprosessille. Raja-alueet ovat yhdyssiteitä Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä, mutta myös unionin ulkorajojen takana oleviin naapurimaihin. Näin ollen ne vaikuttavat merkittävästi kulloisestakin naapurivaltiosta syntyvään käsitykseen.

1.2. Historian kulku on usein aiheuttanut sen, että raja-alueiden talouden ja perusrakenteiden kehittämistä on pidetty sivuseikkana. Raja-alueyhteistyöllä tilannetta pyritään parantamaan.

1.3. Jotta rajojen yli ulottuva yhteistyö onnistuisi, sen täytyy kasvaa alhaalta ylös. Kansalaiset tuntevat usein parhaiten alueelleen tarjoutuvat mahdollisuudet ja myös alueensa heikkoudet. Rajat ylittävä yhteistyö on siksi myös elävä todiste läheisyysperiaatteen merkityksestä.

1.4. Euroopan unionin ulkorajoilla raja-alueyhteistyöllä on lisäulottuvuus. Perusrakenteisiin ja hallintoon liittyvien, rajat ylittävien verkkojen rakentamisen lisäksi sillä on tuettava assosioituneiden kumppanuusvaltioiden sekä myös muiden ulkorajoilla sijaitsevien naapurivaltioiden yhdentymisprosessia Euroopan unioniin. Välttämätön hyvinvointierojen poistaminen voi myös onnistua vain läheisen yhteistyön avulla.

1.5. Euroopan unioni on vuodesta 1989 lähtien tukenut yhteisön Interreg-aloitteen avulla sisärajoillaan tapahtuvaa, valtiorajojen yli ulottuvaa yhteistyötä. Tällä tuella syrjäisen sijaintinsa vuoksi usein muita heikommassa asemassa olevia alueita on tarkoitus valmistaa Euroopan sisämarkkinoihin ja myötävaikuttaa alueelliseen yhteistyöhön ja siten myös läheisyysperiaatteen toteutumiseen.

1.6. Yhteisön Interreg I -aloitteessa, joka alkoi vuonna 1989 ja päättyi vuonna 1994, ei voitu ottaa huomioon tapahtuneita poliittisia muutoksia. Saksan liittotasavallan itäiset osavaltiot eivät kuuluneet aloitteen piiriin.

1.7. Euroopan unionin ulkorajoilla Itämereltä Välimerelle muodostui hyvin nopeasti tiheä rajat ylittävien suhteiden verkko. Perustettiin euroalueita, joiden muodostamisessa otettiin mallia Euroopan unionin sisärajojen molemmin puolin jo sijaitsevista euroalueista.

1.8. Tärkeää on myös kaupunkien, kuntien ja maakuntien yhteistyö naapurivaltioiden vastaavien yksiköiden kanssa. Tämä käy ilmi erityisesti sodan seurauksena Saksan liittotasavallan ja Puolan tasavallan rajalla solmituista ystävyyskaupunkisuhteista. Tällä rajalla on jo nyt vaikuttava määrä yhteisiä hankkeita. Merkittävää on myös Euroopan unionin uusien jäsenvaltioiden edistyminen raja-alueyhteistyön rakentamisessa naapurimaihin. AK viittaa tässä yhteydessä Euroopan alueiden ja kuntien liiton Saksan osaston ja Puolan kaupunkiliiton perustamaan "saksalais-puolalaiseen kuntakomiteaan".

1.9. Raja-alueyhteistyön tukivälineiden tarkistuksen jälkeen avautui mahdollisuus ottaa huomioon myös Euroopassa tapahtuneet poliittiset muutokset. Koska yhtenäistä tukiohjelmaa Euroopan unionin ulkorajojen yli ulottuvalle yhteistyölle ei oikeudellisten syiden vuoksi voitu luoda, perustettiin kaksi yhteensopivaa välinettä.

1.10. Euroopan unionin sisäraja-alueita koskevaa yhteisön Interreg-aloitetta muutettiin, jotta Saksan liittotasavallan itäiset osavaltiot voitiin ottaa mukaan.

1.11. Jäsenvaltioiden raja-alueiden ja assosioituneiden kumppanuusmaiden raja-alueyhteistyö tapahtuu Phare/Crossborder -ohjelman piirissä. Tällä ohjelmalla unionin ulkorajojen yli ulottuvaa yhteistyötä tuetaan ajanjaksona 1994 1999 yhteensä 1039 miljoonalla eculla (150 miljoonalla eculla vuonna 1995 ja 180 miljoonalla eculla vuonna 1996). Tuen myöntämisehdot ovat samantapaiset kuin Interreg II -aloitteessa. Alueellisten päättäjien osallistuminen sopivien hankkeiden ja toimien valintaan on varmistettava.

2. Huomioita

2.1. Komitea suhtautuu myönteisesti komission kertomukseen Euroopan yhteisön sekä Keski- ja Itä-Euroopan maiden välisen, vuoden 1994 rajojen yli ulottuvan yhteistyön ohjelman toteuttamisesta.

2.2. Komitea antaa tunnustusta ennen kaikkea yhteisön Interreg II -aloitteen ja Phare/Crossborder -ohjelman piirissä Euroopan unionin ja assosioituneiden maiden alueellisessa yhteistyössä saavutetuille tuloksille.

2.3. Se katsoo, että tämäntyyppinen yhteistyö on tärkeää näiden maiden lähentymiselle kohti Euroopan unionia.

2.4. Komitea panee tyytyväisenä merkille, että ohjelmaan on ensimmäisen kerran otettu mukaan merirajat, jotta Baltian maiden ja Albanian erityistarpeet otettaisiin huomioon. Komitean käsityksen mukaan taloudellisen kehityksen ja ympäristönsuojelun alalla tehtävä yhteistyö, mutta myös aiemmin erityisesti Itämeren alueella aloitettu yhteistyö on entistä laadukkaampaa.

2.5. Komitea suhtautuu myönteisesti siihen, että myös KIE-maat voivat ensimmäistä kertaa suoraan osallistua Ecos/Overture -ohjelmaan, jossa niille on varattu 2 miljoonan ecun tukisumma.

2.6. Komitea korostaa, että rajojen yli ulottuvaa yhteistyötä on pidettävä aluepolitiikan erityismuotona, jolla vähennetään alueellisen talousrakenteen epätasapainoa ja tuetaan raja-alueiden alueellista ja paikallista yhteen nivoutumista. Tämä näkökohta on otettava huomioon hankkeita ja toimia valittaessa. Alue- ja siten myös rakennepolitiikan muoto määräytyy pitkällä aikavälillä aluesuunnittelupolitiikan mukaan.

2.7. Tavoitteissaan pidemmälle menevät hankkeet ja toimet voivat kylläkin kokonaisuudessaan vaikuttaa myönteisesti kumppanuusmaiden taloudelliseen kehitykseen, mutta ne on toteutettava muiden tukiohjelmien avulla. Valtiollinen näkökulma ei voi olla ainoa merkittävä kriteeri yhteisön Interreg II -aloitteen ja Phare/Crossborder -ohjelman piirissä toteutettavan yhteistyön valinnassa.

2.8. AK korostaa paikallis- ja alueviranomaisten merkitystä valvontakomiteoissa. Komitea korostaa jälleen kerran, että keskushallinto ei voi määrätä raja-alueyhteistyötä tehtäväksi, vaan yhteistyöhalun täytyy kasvaa alueista, alhaalta ylöspäin.

2.9. Komitea tukee näin ollen kaikkia pyrkimyksiä järjestää tuen myöntämisprosessi hajautetusti.

2.10. Komitea suhtautuu myönteisesti komission päätökseen yhtenäistää yhteisön Interreg II -aloitteen ja Phare/Crossborder -ohjelman kestoajat.

2.11. Komitea toteaa, että koska Interreg II ja Phare/Crossborder ovat oikeudelliselta luonteeltaan erilaiset, niiden tuki jaetaan eri tavoin. Komissiota kehotetaan siksi kehittämään yhdessä alueellisessa vastuussa olevien päättäjien kanssa menettelyjä, joilla vähennetään tästä johtuvia hankkeiden valinta- ja seurantavaikeuksia.

2.12. Komitea suhtautuu myönteisesti komission suunnitelmiin kehittää yhteisön Interreg II -aloite ja Phare/Crossborder -ohjelma eräänlaiseksi "liittymistä edeltäväksi rakennerahastoksi". Muiden sopivien tukimuotojen yhteensopivuuden vahvistaminen lujittaa Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneiden maiden yhdentymisprosessia.

2.13. Komitea edellyttää, että Phare/Crossborder -ohjelmasta myönnettävien varojen määrää tarkistetaan, kun Euroopan unioniin liittyy uusia jäsenmaita. Vain näin voidaan varmistaa, että saavutettu yhteistyön taso voidaan säilyttää ja aloitettuja hankkeita ja toimia voidaan jatkaa.

2.14. Komitea korostaa, että on erityisen tärkeää tukea nuorisoon, kulttuuriin ja korkeakouluyhteistyöhön liittyviä toimia ja hankkeita ("pehmeät tavoitteet") sekä alueellisten verkostojen rakentamista (euroalueet). Näillä toimilla on erityisiä kerrannaisvaikutuksia, koska ne tukevat sitä, että sellaisten alueiden asukkaat kohtaavat toisensa, joilla poliittisen tilanteen vuoksi ei aiemmin ollut mahdollisuutta sisärajoilla totutun laajuiseen yhteistyöhön.

2.15. Komitea toteaa, että unionin ulkorajoilla toteutettava alueellinen yhteistyö on vahvistanut alueellista identiteettiä ja siten myötävaikuttanut läheisyysperiaatteen toteutumiseen. Komitea korostaa samalla tarvetta ottaa asianomaisten alueiden päättäjät mukaan myönnettäessä varoja hankkeille. Komitea ei kuitenkaan väheksy vaatimuksia ottaa keskushallinto mukaan päätöksentekoon, koska näin voidaan varmistaa, että ehdotetut hankkeet ja toimet vastaavat kansallisia kehitystavoitteita.

2.16. Komitea suhtautuu myönteisesti siihen, että raja-alueyhteistyötä koskevien monivuotisten ohjelmien maantieteellistä toiminta-aluetta laajennetaan tulevaisuudessa myös Keski- ja Itä-Euroopan maiden keskinäisiin sekä Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja IVY-maiden välisiin rajoihin. Se katsoo, että tällainen yhteistyö on myös välttämätöntä alueellisen talouskehityksen tukemiseksi. Tälläkin tavalla tuetaan näiden valtioiden integraatioprosessia.

2.17. Komitea on tyytyväinen siihen, että Interreg II ja Tacis täydentävät nyt toisiaan Suomen ja Venäjän raja-aluehankkeissa.

2.18. Komitea toteaa, että näin on ensimmäistä kertaa mahdollisuus tukea suunnatusti EU:n koko itäisen ulkorajan raja-alueyhteistyötä.

3. Päätelmät

3.1. Komitea suhtautuu myönteisesti siihen, että Euroopan parlamentti ja Euroopan yhteisön komissio ovat nostaneet Euroopan unionin ulkorajojen yli ulottuvaan yhteistyöhön tarkoitettujen varojen määrää 180 miljoonaan ecuun, sopeuttaen ne näin uusien jäsenvaltioiden liittymisen myötä nousseeseen tarpeeseen.

3.2. Komissio vaatii Euroopan yhteisön komissiota esittämään yhteisön Interreg II -aloitteen ja Phare/Crossborder -ohjelman vuoden 1999 jälkeen toteutettavaksi tarkoitetut jatkosuunnitelmat ajoissa. Niissä on otettava huomioon, että kyseiset välineet on sovitettava entistä paremmin yhteen ajatellen assosioituneiden Keski- ja Itä-Euroopan valtioiden liittymistä Euroopan unioniin. Yhteisön Interreg II -aloitteen ja Phare/Crossborder -ohjelman toteutuksessa hyväksi osoittautunut joustavuus on kuitenkin säilytettävä.

3.3. Interreg II -aloitteesta ja Phare/Crossborder -ohjelmasta tukea saavien jäsenvaltioiden ja EU:n naapurimaiden raja-alueyhteistyöhankkeiden ja -toimien hallinnollisia menettelyjä on yksinkertaistettava.

3.4. Komitea on vakuuttunut siitä, että kulttuuriin, koulutukseen ja nuorisovaihtoon (pehmeät tavoitteet) liittyvien toimien ja hankkeiden tukeminen raja-alueyhteistyön rakentamisessa Euroopan unionin ulkorajoilla synnyttää erityisen kerrannaisvaikutuksen. Raja-alueverkostot (euroalueet) voivat vaikuttaa merkittävästi näiden toimien toteuttamiseen ja kansalaisten identifioitumiseen alueeseensa.

3.5. Phare/CBC:n maantieteellistä kohdealuetta tulisi Interreg II -ohjelman sääntöjä vastaavasti (ks. suuntaviivojen osa II, kohta 9) laajentaa asteittain myös naapurialueiden raja-alueyhteistyöhön. Tämä olisi uusi askel lähentymisessä Euroopan unioniin.

Bryssel, 19. syyskuuta 1996.

Alueiden komitean puheenjohtaja

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EYVL N:o C 180, 1.7.1994, s. 60