Sen estämättä, mitä vähennysoikeusrajoituksen piiriin kuuluvien menojen luokkia koskevien sääntöjen vahvistamisesta tehdyissä aiemmissa aloitteissa esitetään, tällainen poikkeus on asianmukainen siihen asti, kun nämä säännöt on yhdenmukaistettu EU:n tasolla.

Vähennysoikeuden rajoitusta olisi sovellettava arvonlisäveroon, joka maksetaan sellaisten henkilöautojen leasing-vuokrauksesta, joita ei käytetä yksinomaan liiketoimintaan. Toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvat henkilöautot ovat moottoriajoneuvoja, jotka on pääasiallisesti tarkoitettu enintään 9 henkilön kuljettamiseen ja joiden kokonaispaino on enintään 5 tonnia. Ajoneuvot, jotka on tarkoitettu tavaroiden kuljettamiseen, erityistarkoituksiin käytettävät ajoneuvot (esim. ajoneuvonosturit, sammutusautot, pyörintäsäiliöautot), ajoneuvot, jotka on tarkoitettu vähintään 10 henkilön kuljettamiseen, sekä traktorit ja perävaunut jätettäisiin arvonlisäveron vähennysoikeuden rajoituksen ulkopuolelle ja niihin sovellettaisiin tavanomaisia sääntöjä.

Unkarin mukaan tätä järjestelmää on vaikea soveltaa. Matkapäiväkirjan pitämisestä aiheutuu verovelvollisille ja sen tarkastamisesta verohallinnolle raskas taakka. Unkarin mukaan usein on vaikea määrittää ja dokumentoida yksityinen ja ammattimainen käyttö siinä tapauksessa, että työntekijä pitää ajoneuvon itsellään työskentelyn päätyttyä ja vapaapäivinä. Tarkastuksissa on ilmennyt, että verovelvollisten pitämät matkapäiväkirjat ovat usein virheellisiä ja vaikeita todentaa.

Verovelvolliset Unkarissa voivat tällä hetkellä vähentää henkilöautojen leasing-vuokrauksesta kannettavan arvonlisäarvon siinä määrin kuin kyseistä henkilöautoa käytetään verovelvollisen verollisessa liiketoiminnassa. Verovelvollisten on siten pystyttävä osoittamaan, missä määrin he käytettävät henkilöautoaan liiketoiminnassaan.

Alv-direktiivin 168 ja 168 a artiklassa säädetään, että verovelvollisella on oikeus vähentää arvonlisävero, joka kannetaan verovelvollisen verollisia liiketoimia varten tehdyistä hankinnoista. Mainitun direktiivin 26 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, että yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvan tavaran ottaminen yksityiskäyttöön on vastikkeellinen palvelu, jos tavara on oikeuttanut arvonlisäveron vähennykseen. Tämä järjestelmä antaa mahdollisuuden periä takaisin alun perin yksityiskäytöstä vähennetty arvonlisävero.

Ehdotuksella on mahdollisia myönteisiä vaikutuksia sekä yrityksiin että viranomaisiin, koska sillä voidaan yksinkertaistaa veronkantoa ja ehkäistä arvonlisäveroon liittyvää vilppiä. Unkari on pitänyt tätä ratkaisua sopivana toimenpiteenä, ja se on rinnastettavissa muihin aiempiin ja nykyisiin poikkeuksiin.

Koska poikkeuksen soveltamisala on rajallinen, erityistoimenpide on oikeassa suhteessa tavoitteeseen nähden eli siihen, että tarkoituksena on yksinkertaistaa veronkantoa ja estää tietyntyyppistä verovilppiä tai veron kiertämistä. Erityisesti koska yritykset voivat ilmoittaa verovelvollisuutensa liian alhaiseksi ja koska kilometrimäärien tarkastaminen on vaivalloista veroviranomaisille, mainittu 50 prosentin rajoitus yksinkertaistaisi arvonlisäveron kantamista tietyllä alalla.

Jos Unkari haluaa jatkaa poikkeustoimenpiteen soveltamista vuoden 2021 jälkeen, komissiolle olisi viimeistään 31. maaliskuuta 2021 toimitettava voimassaolon jatkamista koskevan pyynnön ohella raportti, johon sisältyy sovellettavaa prosenttirajoitusta koskeva uudelleentarkastelu.

2018/0314 (NLE)

Ehdotus

NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS

Unkarille annettavasta luvasta ottaa käyttöön yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta, 168 artiklasta ja 168 a artiklasta poikkeava erityistoimenpide

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY ja erityisesti sen 395 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1)Unkari on komissioon 6 päivänä helmikuuta 2018 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä pyytänyt lupaa poiketa niistä direktiivin 2006/112/EY säännöksistä, jotka koskevat oikeutta vähentää tuotantopanoksiin sisältyvä vero henkilöautojen leasing-vuokrauksen osalta.

(2)Komissio toimitti Unkarin pyynnön muille jäsenvaltioille 8 päivänä kesäkuuta 2018 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Unkarille 11 päivänä kesäkuuta 2018 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki pyynnön arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot.

(3)Direktiivin 2006/112/EY 168 ja 168 a artiklassa vahvistetaan verovelvollisen oikeus vähentää sille sen verollisia liiketoimia varten luovutetuista tavaroista ja suoritetuista palveluista maksettu arvonlisävero. Direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohta sisältää vaatimuksen, jonka mukaan arvonlisäveroa on suoritettava, kun liikeomaisuutta otetaan verovelvollisen omaan tai tämän henkilöstön yksityiseen käyttöön taikka yleisesti ottaen muita kuin yrityksen varsinaisia tarkoituksia varten.

(4)Verovelvolliset Unkarissa voivat tällä hetkellä vähentää henkilöautojen leasing-vuokrauksesta kannettavan arvonlisäarvon siinä määrin kuin kyseistä henkilöautoa käytetään verovelvollisen verollisessa liiketoiminnassa. Voidakseen hyötyä tästä arvonlisäveron vähennyksestä verovelvollisten on osoitettava, missä määrin he käyttävät henkilöautoaan liiketoiminnassaan.

(5)Unkarin mukaan tätä järjestelmää on vaikea soveltaa. Muuta käyttöä kuin yrityskäyttöä on usein erittäin vaikea määrittää tarkasti, ja silloinkin kun se on mahdollista, määritysmenetelmää on usein hankala käyttää.

(6)Unkari pyysi tämän vuoksi lupaa ottaa käyttöön erityistoimenpide, jonka mukaan arvonlisäveron määrä, joka voidaan vähentää myös muussa kuin pelkästään yrityskäytössä olevien henkilöautojen leasing-vuokraukseen liittyvistä kustannuksista, olisi vahvistettava kiinteänä prosenttiosuutena. Unkari toteaa arviointiensa pohjalta, että asianmukaisinta on rajoittaa vähennysoikeus 50 prosenttiin. Jos henkilöautoihin on sovellettu 50 prosentin vähennysoikeutta, niihin ei saisi soveltaa samaan aikaan vaatimusta, jonka mukaan henkilöauton muusta kuin yrityskäytöstä on suoritettava arvonlisäveroa.

(7)Pyydetyn luvan mukaista vähennysoikeuden rajoitusta olisi sovellettava sellaisten henkilöautojen leasing-vuokrauksesta maksettuun arvonlisäveroon, jotka on tarkoitettu enintään yhdeksän henkilön kuljettamiseen ja joiden kokonaispaino on enintään viisi tonnia. Ajoneuvot, jotka on tarkoitettu tavaroiden kuljettamiseen, erityistarkoituksiin käytettävät ajoneuvot (esim. ajoneuvonosturit, sammutusautot, pyörintäsäiliöautot), ajoneuvot, jotka on tarkoitettu vähintään kymmenen henkilön kuljettamiseen, sekä traktorit ja perävaunut jätetään arvonlisäveron vähennysoikeuden rajoituksen ulkopuolelle.

(8)Verovelvollisten, jotka eivät halua soveltaa 50 prosentin vähennysoikeutta ja haluavat soveltaa arvonlisäveron vähennystä, joka on suhteessa tosiasialliseen yrityskäyttöön, olisi voitava tehdä niin yrityskäyttöä koskevien yksityiskohtaisten todisteiden perusteella.

(9)Muuta käyttöä kuin yrityskäyttöä on usein erittäin vaikea määrittää tarkasti, ja silloinkin kun se on mahdollista, määritysmenetelmää on usein hankala käyttää. Pyydetty toimenpide poistaa tarpeen pitää kirjaa leasing-vuokrattujen yritysautojen yksityiskäytöstä ja estää samaan aikaan veropetokset, jotka perustuvat virheelliseen kirjanpitoon. Tämän vuoksi on aiheellista myöntää Unkarille lupa soveltaa pyydettyä toimenpidettä.

(10)Erityistoimenpiteen kesto olisi rajattava ajallisesti, jotta poikkeavan toimenpiteen tarpeellisuutta ja tehokkuutta samoin kuin yrityskäytön ja muun kuin yrityskäytön välistä prosenttiosuutta voidaan tarkastella uudelleen.