FI Euroopan unionin virallinen lehti C 288/68

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Adrianmeren pienten pelagisten lajien kantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta”

((2017) 97 final – 2017/043 (COD))

(2017/C 288/09)

Esittelijä: Emilio FATOVIC

Lausuntopyyntö Euroopan parlamentti, 1.3.2017 neuvosto, 4.4.2017 Oikeusperusta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan 2 kohta, 114 artiklan 1 kohta ja 304 artikla Komitean täysistunnon päätös 24.1.2017 Vastaava erityisjaosto ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” Hyväksyminen erityisjaostossa 17.5.2017 Hyväksyminen täysistunnossa 31.5.2017 Täysistunnon nro 526 Äänestystulos (puolesta / vastaan / pidättyi äänestämästä) 187/0/2

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 ETSK on samaa mieltä FAO:n alaisen GFCM:n (1) kanssa tarpeesta ryhtyä toimiin liikakalastuksesta kärsivien pienten pelagisten lajien kantojen suojelemiseksi ja kannattaa yleistä tavoitetta ottaa mahdollisimman pikaisesti käyttöön kestävää kalastusta koskeva järjestelmä ja saavuttaa kestävä enimmäistuotto (2) yhteisen kalastuspolitiikan (3) (YKP) mukaisesti.

1.2 ETSK suhtautuu myönteisesti siihen, että komissio on valinnut lainsäädäntövälineeksi asetuksen vahvistaakseen monivuotisen suunnitelman Adrianmeren pienten pelagisten lajien kantojen suojelua varten voimassa olevien sääntöjen yhdenmukaistamiseksi ja hallintoprosessin vahvistamiseksi.

1.3 ETSK on samaa mieltä ympäristön ja biodiversiteetin suojelun tavoitteista, mutta pitää komission ehdotusta riittämättömänä ja ristiriitaisena useilta näkökohdilta. Nämä ongelmat ovat luonnollista seurausta yhteisen kalastuspolitiikan ristiriitaisuuksista, jotka komitea on tuonut esille jo aiemmissa lausunnoissaan (4). ETSK on erityisen huolestunut siitä mahdollisuudesta, että jos tarkasteltavana olevaa ehdotusta ei yhdennetä ja muokata asianmukaisesti, se saattaa vaarantaa ympäristötavoitteiden saavuttamisen ja aiheuttaa vakavia vahinkoja alan yrityksille ja työntekijöille (5).

1.4 Komitea katsoo, että komission ehdottama kalastuksenhoitomalli, joka perustuu neuvoston määrittämiin vuosittaisiin kalastusmahdollisuuksiin, ei ole soveltuva, kun otetaan huomioon Adrianmeren pienten pelagisten lajien biologiset ominaisuudet ja Adrianmerellä esiintyvien kalalajien moninaisuus (6), kalastusmenetelmät, alustyypit ja niiden miehistö (pienimuotoinen kalastus) (7) sekä satamien määrä ja koko. Komitea katsoo tästä syystä, että MEDAC:n (8) ehdotus pyyntiponnistusten vahvistamisesta ”liikennevalo-lähestymistavan” mukaisesti on soveltuvampi sisällön ja menetelmän kannalta, sillä se on saanut laajan kannatuksen koko järjestäytyneeltä kansalaisyhteiskunnalta.

1.5 ETSK toteaa yllättyneenä, että komission ehdotus ei perustu sosioekonomisten vaikutusten syvälliseen arviointiin (9). Tämän puutteen tekee vielä vakavammaksi se, että koko Välimeren kalastusala on ollut kriisissä jo yli 20 vuotta (10) ja uudet radikaalit säännöt, joita ei ole punnittu asianmukaisesti, saattavat antaa alalle lopullisen iskun. ETSK panee lisäksi merkille sellaisten toimenpiteiden täydellisen puuttumisen, joilla tuettaisiin taloudellisesti yrityksiä ja työntekijöitä ja/tai autettaisiin näitä muuttamaan tuotantoa tilanteessa, jossa ehdotetaan sardiinien ja sardellien pyynnin vähentämistä, vaikka nämä ovat oleellisen tärkeä resurssi pienten paikallisyhteisöjen (joista monet sijaitsevat saarilla) taloudelle ja liitännäisaloille (11).

1.6 Komitea toivookin, että työllisyysasioiden pääosasto otettaisiin pikaisesti mukaan ja että käynnistettäisiin alan työmarkkinaosapuolten vuoropuheluprosessit kuulemalla merikalastuksen työmarkkinaosapuolten neuvottelukomiteaa (EUSSDC), jotta voitaisiin määritellä soveltuvimmat toimenpiteet sosioekonomisten vaikutusten kompensoimiseksi. ETSK pitää tässä yhteydessä Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa sopivimpana rahoitusvälineenä tukemaan yrityksiä ja työntekijöitä siirtymisessä kestävään kalastukseen. Komitea katsoo myös, että yritysten siirtyminen kalastusmatkailuun (sininen talous) (12) tai vesiviljelyyn (13) voi olla varteenotettava vaihtoehto, mutta se ei voi millään muotoa syrjäyttää periaatetta, jonka mukaan perinteistä kalastusta ei voida, ensisijaisesti kalojen biologisten ominaisuuksien vuoksi (esim. niiden tilantarve), supistaa eikä lopettaa.

1.7 Komitea katsoo toimenpiteen merkittävät ympäristö-, työllisyys- ja taloudelliset vaikutukset huomioon ottaen, että uutta kalastuksenhoitosuunnitelmaa ei voida vahvistaa delegoiduilla säädöksillä, ja kehottaa komissiota tekemään tämän välittömästi selväksi avoimella ja yksiselitteisellä tavalla kaikkien asianosaisten etujen mukaisesti (14).

1.8 Komitea korostaa, että kaikki ympäristönsuojelutoimenpiteet saattavat menettää merkityksensä, jos ei tartuta ensin epäreilun kilpailun ja laittoman kalastuksen ongelmiin lisäämällä valvontaa, kiristämällä rangaistuksia ja ottamalla käyttöön kattava jäljitettävyysjärjestelmä ”vedestä pöytään” (15) täydellisine hygienia- ja terveystarkastuksineen sekä rajalla että alkuperäpaikassa. Komitea pitää erityisen tärkeänä yhteistyön käynnistämistä kaikkien Välimeren maiden kanssa Maltassa 30. maaliskuuta 2017 allekirjoitetussa ministerikokouksen julkilausumassa esitetyn ohjelman ja asetettujen tavoitteiden pohjalta (16).

1.9 Komitea katsoo, että kestävän enimmäistuoton tavoitteeseen tulee pyrkiä kohtuullisessa ajassa. Tavoitteen saavuttaminen 31. joulukuuta 2020 mennessä ei vaikuta mahdolliselta. Ehdotus perustuu tietoisuuteen pienten pelagisten lajien kantojen luonnollisesta elpymisajasta sekä siitä ajasta, jonka valvontaviranomaiset, yritykset ja työntekijät tarvitsevat sopeutuakseen uusiin sääntöihin (etenkin jos sääntöjä muutetaan radikaalisti ja siirrytään pyyntiponnistuksesta kiintiöihin). ETSK on myös sitä mieltä, että mahdolliset suojalausekkeet eivät olisi sopiva vaihtoehto kohtuuttomien sosioekonomisten vaikutustensa takia.

1.10 Komitea kehottaa komissiota määrittelemään paremmin alueellistamisen toiminnalliset näkökohdat niin, että kalavarojen kestävyyden tavoitteet sidotaan alusta lähtien yrityksille koituvien todellisten kustannusten tasoon, jotta voidaan varmistaa yritysten selviytyminen.

1.11 ETSK vaatii eurooppalaisten kuluttajien edun nimissä, että laaditaan mahdollisimman pian yksityiskohtainen vaikutustenarviointi suojeltavien lajien hintojen kehityksestä sekä suoraan myytävien kalojen että jalostettavaksi tarkoitettujen kalojen osalta. Lisäksi komitea kehottaa komissiota määrittämään kestävän kalastuksen laatusertifioinnin järjestelmät, jotta voidaan lisätä kuluttajien tietoisuutta ja synnyttää lisäarvoa yrityksille (17).

2. Johdanto

2.1 Adrianmeri (18) on erittäin kalaisa Välimeren osa-alue, ja pienet pelagiset lajit (19), pääosin sardellit ja sardiinit (20), kuuluvat tuottoisimpiin lajeihin. FAO:n alaisen GFCM:n (21) ja STECF:n (22) tuoreiden tietojen mukaan sardelli- ja sardiinikannat kärsivät liikakalastuksesta ja vaativat parempaa suojelua.

2.2 Ylivoimaisesti suurimman osan saaliista pyytävät Italia ja Kroatia, Adrianmeren pohjoisosassa. Slovenia osallistuu pyyntiin pienellä osuudella (alle prosentti), samoin kuin Albania, Bosnia ja Hertsegovina ja Montenegro, joiden saalisosuus on yhtä pieni (noin prosentin luokkaa) (23).

2.3 Kalastuksenhoidon nykyinen kehys perustuu lähinnä pyyntiponnistuksen rajoittamiseen (24) ja useisiin täydentäviin toimenpiteisiin, joihin kuuluvat muun muassa alueellisesti ja ajallisesti määritellyt kalastuskiellot ja purkamisen vähimmäiskoot. Valtiot eivät kuitenkaan toteuta toimenpiteitä koordinoidulla, jatkuvalla ja yhdenmukaisella tavalla (tämä koskee erityisesti biologisin perustein määrättäviä pyyntikieltoaikoja (25)), mikä aiheuttaa hämminkiä toimijoiden keskuudessa ja estää kantojen elpymisen.

2.4 MEDAC on toimeksiantonsa mukaisesti laatinut Adrianmeren pelagisista lajeista lausunnon, jossa esitetään toiminnallisia ehdotuksia, jotka ovat tulosta kaikkien asiaankuuluvien sidosryhmien (yrittäjät, työntekijät, osuuskunnat, ympäristönsuojelijat, kuluttajat) välisistä kahden vuoden ajan käydyistä neuvotteluista. Lausunto julkaistiin 11. maaliskuuta 2016 (26).

3. Komission ehdotuksen pääsisältö

3.1 Euroopan komissio on laatinut Adrianmeren pienten pelagisten lajien, erityisesti sardiinien ja sardellien, kantojen suojelemiseksi asetuksen, jonka tarkoituksena on vahvistaa monivuotinen toimintasuunnitelma kyseisen ympäristöongelman ratkaisemiseksi. Lopullinen tavoite on saavuttaa kestävän enimmäistuoton (27) taso viimeistään vuonna 2020 yhteisen kalastuspolitiikan mukaisesti. Monivuotista suunnitelmaa olisi arvioitava kokonaisuudessaan viiden vuoden välein.

3.2 Ehdotetussa asetuksessa, toisin kuin kaikissa tähän asti alueella sovelletuissa hoitotoimenpiteissä, vahvistetaan yhtenäinen hallintojärjestelmä ja rajoitetaan kansallisia poikkeuksia (erityisesti biologisin perustein määrättäviä pyyntikieltoaikoja ja valvontamenettelyitä). Ennen kaikkea sen mukaan kalastuksenhoitojärjestelmä perustuu saaliiden rajoittamiseen (28) eikä enää pyyntiponnistuksen vähentämiseen.

3.3 Ehdotus noudattaa Itämeren pelagisten lajien (29) monivuotisen suunnitelman mallia ja sisältöä, ja se perustuu STECF:n lausuntoon. Samalla se on jyrkässä ristiriidassa MEDAC:n ehdotuksen kanssa, joka perustuu pyyntiponnistuksen tiukempaan muokkaamiseen (liikennevalojärjestelmä) (30).

3.4 Komissio ehdottaa erityisesti, että vahvistetaan säilyttämisen viitearvot, jotka ilmaistaan tonneissa kutukannan biomassana, sekä kalastuskuolevuuden vaihteluvälit. Kun tietty kalakanta alittaa tieteellisten lausuntojen mukaan viitearvon, pyyntiä pitää vähentää. Uuden kalastuksenhoitojärjestelmän varsinaisen organisoinnin komissio jättää delegoitujen säädösten varaan.

3.5 Ehdotuksen mukaan jäsenvaltioiden tulee tehdä alueellista yhteistyötä erityisten säilyttämistoimenpiteiden käyttöön ottamiseksi. Tiettyjä teknisiä toimenpiteitä voidaan myös muuttaa alueellistamisprosessin kautta (esim. verkkojen silmäkoko ja pyydysten ominaisuudet).

3.6 Lisäksi ehdotuksen mukaan toimivaltaiset viranomaiset voivat tunnistaa ja paikantaa kaikki kalastusalukset, joiden suurin pituus on vähintään kahdeksan metriä, ja valvoa järjestelmällisesti niiden toimintaa ja saaliita soveltuvan digitaalisen laitteiston avulla (esim. sähköinen kalastuspäiväkirja). Kaikissa satamissa tulee myös olla digitaaliset laitteet kunkin aluksen saaliiden tarkistamiseksi purkamisen jälkeen. Tätä varten jokaisen aluksen tulee ilmoittaa saapumisestaan toimivaltaisille viranomaisille vähintään neljä tuntia ennen satamaantuloaikaa.

4. Yleistä

4.1 ETSK on aiheesta julkaistut tieteelliset tutkimukset huomioiden samaa mieltä tarpeesta ryhtyä toimiin nykyisin heikossa tilassa olevien pienten pelagisten lajien kantojen suojelemiseksi.

4.2 Komitea on myös samaa mieltä siitä, että lainsäädäntövälineenä on tarpeen käyttää asetusta, jotta voidaan vahvistaa hallinnointia ja tehdä säännöistä yhdenmukaiset ja sitovat kaikille asianomaisille valtioille ja sidosryhmille ja korjata siten kalastuksen ongelmat, joilla on ympäristövaikutuksia ja jotka johtuvat pääasiassa nykyisten kalastuksenhoitotoimenpiteiden epätasaisesta ja koordinoimattomasta toteuttamisesta.

4.3 ETSK katsoo yhteisen kalastuspolitiikan ja aiempien lausuntojensa mukaisesti, että on ensisijaisen tärkeää saavuttaa kestävän enimmäistuoton taso, jotta voidaan turvata ympäristön, talouden ja tuotannon tarpeet ja elintarviketarpeet (31).

4.4 ETSK pitää kuitenkin komission ehdotusta riittämättömänä ja ristiriitaisena monissa keskeisissä asioissa ja pelkää, että nämä puutteet saattavat vaarantaa ympäristökestävyyttä koskevien tavoitteiden saavuttamisen ja vahingoittaa kohtuuttomasti työntekijöitä, yrityksiä ja paikallisyhteisöjä.

5. Huomioita

5.1 Tarve asianmukaiselle sosioekonomiselle vaikutustenarvioinnille ja toimenpiteille, jotka kompensoivat yrityksiin ja työllisyyteen kohdistuvia monivuotisen suunnitelman vaikutuksia

5.1.1 Ehdotukseen ei FAO:n alaisen GFCM:n ja MEDAC:n toivomusten vastaisesti sisälly sosioekonomisten vaikutusten syvällistä arviointia (32). Tämä on keskeisen tärkeä seikka, sillä Välimeren kalastusala on ollut vuosia vakavassa kriisissä (33) ja huonosti punnitulla uudistuksella saattaisi olla kielteisiä vaikutuksia yritysten ja työllisyyden näkökulmasta.

5.1.2 Lisäksi tulee huomata, että komissio antoi ehdotuksensa odottamatta FAO:n alaisen GFCM:n työryhmän tuloksia. Työryhmä perustettiin suosituksen 40/2016/3 14 kohdan mukaisesti arvioimaan eri toimenpiteiden vaikutuksia. Näihin kuuluvat saalisrajoitukset ja pyyntiponnistusjärjestelmä Adrianmeren pienten pelagisten lajien kalastuksen kestävää hoitoa varten.

5.1.3 ETSK on myös sitä mieltä, että ehdotettuja toimenpiteitä ei voida toteuttaa ilman taloudellisia vaikutuksia, kun otetaan huomioon saaliiden vähentyminen 30 prosentilla, yritysten tulojen vähentyminen 25 prosentilla ja työpaikkojen 10 prosentin menetys. Edellä mainitun tietojen hankkimiseen liittyvän metodologisen ongelman lisäksi komissio ei varaudu mihinkään toimenpiteisiin asetuksen vaikutusten lieventämiseksi ja jättää monivuotisen suunnitelman sosioekonomiset kustannukset yksinomaan jäsenvaltioiden harteille.

5.1.4 ETSK huomauttaa, että komissio ei ole arvioinut kattavasti vaikutuksia, jotka kohdistuvat liitännäisaloihin ja perinteisesti kalastusta harjoittaviin paikallisyhteisöihin (joista monet sijaitsevat saarilla) ja jotka nostavat mahdollisesti hintoja ja herättävät epäilyksiä kolmansista maista (etupäässä Pohjois-Afrikasta) sisäisen kysynnän tyydyttämiseksi tuotavien tuotteiden laadusta ja kestäväpohjaisuudesta.

5.1.5 Asetukseen ei sisälly minkäänlaista mekanismia yritysten tukemiseksi taloudellisesti tai niin, että ne voisivat siirtyä muille toimialoille (esim. vesiviljely), niin kuin ei myöskään mitään toimenpiteitä työpaikkansa menettäneille työntekijöille (kalastajat tai liitännäisalojen työntekijät) tarkoitettua tulotukea, koulutusta ja/tai uudelleensijoittamista varten.

5.2 Adrianmeren biologiset erityispiirteet

5.2.1 ETSK:n mielestä onnistunut Itämeren kyseisten kalakantojen monivuotinen hoitosuunnitelma ei sovellu hyvin Adrianmerelle. Kuten FAO:n alainen GFCM on todennut, Itämeri on yhden lajin meri, missä on helppo harjoittaa kohdennettua kalastusta, sillä Itämeressä elää vähän kalalajeja ja saalisrajoitusten asettaminen on siellä näin ollen yksinkertaisempaa. Adrianmeri, kuten koko Välimeri, on sen sijaan monilajinen meri, missä samalta alueelta löytyy useita kalalajeja (34). Ainoa aikaisempi kokemus saalisrajoitusten asettamisesta Välimerellä koskee tonnikalaa. ETSK kannatti periaatteessa ehdotusta (35), sillä sen kohteena oli laji, jonka ominaispiirteet (etenkin koko) ja kalastustekniikat eroavat suuresti pienistä pelagisista lajeista.

5.2.2 ETSK huomauttaa, että kalastusta harjoitetaan Adrianmerellä perinteisesti hyvin erilaisin menetelmin kuin Itämerellä. Adrianmerellä kalastusyritykset ovat perheyrityksiä, jotka käyttävät pieniä aluksia (8–12 metriä). Kalastusaluksen omistajat ovat yleensä myös kalastajia, ja miehistöön kuuluu keskimäärin noin kolme henkeä. Kalat puretaan siis useisiin pieniin satamiin, mutta kalastus on ollut vuosisatoja kyseisille yhteisöille (jotka sijaitsevat usein saarilla) tärkeä taloudellinen tekijä.

5.3 Kalastuksenhoitojärjestelmä ja delegoidut säädökset

5.3.1 Uutta, saaliisiin perustuvaa kalastuksenhoitojärjestelmää ei tarkenneta selkeästi ja erikseen ehdotuksen artiklaosassa, vaan siinä tyydytään vain esittämään lainsäädäntökehys, jota täydennetään myöhemmin delegoiduilla säädöksillä. Koska kyseessä on äärimmäinen herkkä aihe ympäristöön, talouteen ja työllisyyteen liittyvien tekijöiden takia, tämä rajoittaisi suuresti yrityksiä niiden selviytymisen kannalta ratkaisevan kalastustoiminnan suunnittelussa.

5.4 Tarve kestävän enimmäistuoton tavoitteisiin sopivalle aikataululle

5.4.1 Itämerellä voimassa olevassa, vuonna 2016 hyväksytyssä asetuksessa annettiin yrityksille ja myös kalakannoille viisi vuotta aikaa (vuoteen 2020) saavuttaa kalastuksessa kestävät tasot. Tämä osuu yksiin yhteisen kalastuspolitiikan kauden päättymisen kanssa. Adrianmerelle komissio aikoo sen sijaan asettaa paljon tiukemman etenemisaikataulun eli alle kaksi vuotta (2019–2020) vain siitä syystä, että noudatettaisiin yhteisen kalastuspolitiikan kautta. Se ei ota huomioon pienten pelagisten lajien luonnollisia lisääntymisaikoja (jotka vaihtelevat useiden tekijöiden vaikutuksesta) eikä aikaa, jonka yritykset ja paikallisviranomaiset tarvitsevat sopeutuakseen tiukempiin kalastuksenhoitotoimenpiteisiin, jotka ovat täysin erilaiset kuin viimeksi kuluneiden 30 vuoden aikana sovelletut toimenpiteet. Konkreettisena vaarana on, että asetettua ympäristötavoitetta ei saavuteta ja että ala, josta sadat rannikkoyhteisöt ovat riippuvaisia, tuhoutuu (liitännäisaloineen).

5.5 Epäreilu kilpailu kolmansien maiden taholta ja laiton kalastus

5.5.1 Välimeren ja Adrianmeren kalastusala on ollut vakavassa kriisissä yli 20 vuotta useista syistä. Näistä voidaan mainita epäreilu kilpailu kolmansien maiden taholta (etupäässä Pohjois-Afrikasta, missä kalastetaan ja myydään ilman mitään valvontaa) ja laiton kalastus (johon liittyy usein myös laiton työ). Nykyisin suurin osa laillisista yrityksistä on jo selviytymiskyvyn rajoilla (36), ja vahvat henkilökohtaiset tai perhesuhteet, jotka sitovat alusten omistajia ja niiden vähäistä miehistöä, ovat estäneet alan lopullisen romahtamisen.

5.5.2 ETSK katsoo tästä syystä, että siirtyminen pyyntiponnistukseen perustuvasta järjestelmästä saaliisiin perustuvaan järjestelmään (30 prosentin vähennys saaliisiin) ilman asianmukaisia toimenpiteitä epäreilujen tai laittomien käytäntöjen torjumiseksi johtaisi vain lukuisten laillisesti toimivien yritysten välittömään lopettamiseen ja työpaikkojen menettämiseen ilman että pystyttäisiin välttämättä ratkaisemaan ympäristöongelmia.

5.6 Alueellistaminen

5.6.1 Ehdotuksessa ei määritetä yksityiskohtaisesti ”verotusmenettelyjä”. Tämä puute saattaa johtaa vakavaan ongelmaan valtioiden välisessä kilpailussa siitä syystä, että yrityksille koituvat kustannukset vaihtelevat maittain muun muassa palkkojen, sosiaaliturva- ja vakuutusmaksujen ja markkinoiden takia.

5.6.2 ETSK huomauttaa erityisesti, että jos alueellistaminen määritellään vain kalavarojen suojelun kannalta, EU joutuu hoitamaan uusia ja tiukkoja konflikteja yritysten voittojen vaihdellessa yritysten kustannusten eikä kalastuksen tuoton perusteella.

5.7 Teknologia ja valvonta

5.7.1 ETSK on samaa mieltä tarpeesta tehostaa valvontaa digitaaliteknologian avulla, mutta huomauttaa, että Itämerestä poiketen Adrianmeren rannikolla on paljon pieniä satamia (FAO-AdriaMedin mukaan Italiassa, Sloveniassa ja Kroatiassa on käytössä 238 kalastussatamaa (37)) ja paljon pieniä aluksia. Tästä syystä toimivaltaiset viranomaiset ja yritykset (jotka ovat jo kriisissä) tarvitsevat aikaa ja resursseja sopeutuakseen uuteen lainsäädäntösuunnitelmaan.

5.7.2 Lisäksi ETSK katsoo komission oletuksista poiketen, että satamien valitseminen saaliin purkamista varten (jättämällä väliin pienet satamat) aiheuttaisi vakavaa vahinkoa paikallisyhteisöille. Komitean mukaan olisi myös tutkittava tarkemmin toimenpiteen taloudellisia vaikutuksia pienempiin aluksiin, sillä asetuksen mukaan toimenpidettä sovelletaan aluksiin, joiden pituus on vähintään kahdeksan metriä.

5.8 Laatusertifiointi

5.8.1 Ehdotukseen ei sisälly laatua tai merkintöjä koskevia sertifiointimekanismeja uudistuksen kohteena olevan tuotantoalan tukemiseksi. Kuluttajat arvostaisivat asiaa, sillä he etsivät jatkuvasti terveellisiä, laadukkaita ja kestäväpohjaisia tuotteita. Näillä toimenpiteillä voitaisiin myös torjua laittomia käytäntöjä ja epäreilua kilpailua.

5.9 Hintavaihtelut

5.9.1 Komission ehdotuksessa ei oteta asianmukaisesti huomioon toimenpiteitä, joilla voitaisiin torjua pienten pelagisten lajien hintojen luonnollista nousua saaliiden rajoittamisen johdosta. Rajoittaminen johtaa lisäksi siihen, että kyseisiä kaloja ostetaan kolmansista maista, joissa ei ole asianmukaista valvontaa eikä takeita etenkään ympäristön kannalta.

5.10 Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan osallistaminen

5.10.1 ETSK panee yllättyneenä merkille, että MEDAC:n antamaa lausuntoa ei ole otettu asianmukaisesti huomioon ja että komission ehdotus näyttää jopa olevan täysin ristiriidassa ja eräiltä osin vastakkainen sen kanssa. MEDAC:n lausunto (38), joka julkaistiin 11. maaliskuuta 2016, on tulosta kaikkien asiaankuuluvien sidosryhmien (yrittäjät, työntekijät, osuuskunnat, ympäristönsuojelijat, kuluttajat) yli kahden vuoden työstä.

Bryssel 31. toukokuuta 2017. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Georges DASSIS

(1) Välimeren yleinen kalastuskomissio.

(2) Kestävä enimmäistuotto (maximum sustainable yield, MSY) tarkoittaa kalan enimmäismäärää, joka voidaan pyytää jatkuvasti vahingoittamatta kantaa. Tämä periaate kuuluu yhteisen kalastuspolitiikan keskeisiin tekijöihin.

(3) Asetus (EU) N:o 1380/2013.

(4) ETSK:n lausunto ”Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden yhteinen markkinajärjestely” (EUVL C 181, 21.6.2012, s. 183).

(5) ETSK:n lausunto ”Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden yhteinen markkinajärjestely” (EUVL C 181, 21.6.2012, s. 183) kohta 1.17: ”ETSK pitää valitettavana sitä, että sosiaaliset näkökohdat, jotka liittyvät kalastus- ja vesiviljelyalan kaikkiin vaiheisiin (tuotanto, jalostus ja kaupan pitäminen), eivät ole mukana ehdotuksessa elin- ja työolojen parantamista koskevien konkreettisten toimenpiteiden muodossa. Komitea katsoo, että työmarkkinaosapuolten osallistumista olisi lisättävä asianmukaisella tasolla.”

(6) ETSK:n lausunto ”Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden yhteinen markkinajärjestely” (EUVL C 181, 21.6.2012, s. 183) kohta 1.6: ”ETSK kannattaa ehdotusta laatia monivuotisia suunnitelmia, joiden tavoitteena on palauttaa mahdollisuuksien mukaan kaikki kalakannat pysyvästi kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja korkeammalle tasolle – – ja säilyttää ne tällä tasolla. Tätä erinomaista tavoitetta on vaikea toteuttaa sekakalastuksissa, ja ETSK kehottaakin komissiota etsimään käytännön ratkaisuja mainituissa kalastuksissa mahdollisesti ilmeneviin ongelmiin.”

(7) ETSK:n lausunto ”Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden yhteinen markkinajärjestely” (EUVL C 181, 21.6.2012, s. 183) kohta 1.19: ”ETSK katsoo, että yksinomaan aluksen pituuteen perustuva pienimuotoisen kalastuksen määritelmä on liian yksinkertaistava ja rinnastaa tosiasiassa huomattavan osan pienimuotoista kalastusta harjoittavasta laivastosta teolliseen kalastukseen.”

(8) Välimeren neuvoa-antavaa toimikunta MEDAC on neuvoa-antava elin, joka kokoaa yhteen Välimeren alueen kalastusalaa edustavat Euroopan ja kansallisen tason kansalaisyhteiskunnan organisaatiot. MEDAC:n tehtävänä on antaa jäsenvaltioille ja unionin toimielimille lausuntoja kalastuksenhoidosta ja Välimeren kalavarojen säilyttämiseen liittyvistä sosioekonomisista tekijöistä edistääkseen osaltaan yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista esittäen teknisiä ratkaisuja ja ehdotuksia jäsenvaltioiden pyynnöstä.

(9) ETSK:n lausunto ”Vihreä kirja – Yhteisen kalastuspolitiikan uudistus” (EUVL C 18, 19.1.2011, s. 53) kohta 3.1.2.2: ”Sen lisäksi, että kalavarojen tilaa parannetaan jatkuvasti ja pyritään vakiinnuttamaan ne harjoittamalla kestävää kalastusta, on laadittava sosioekonomisia vaikutustutkimuksia, jotta alalla voidaan toteuttaa rahoitustoimenpiteitä, jotka on puolestaan suunnattava työllisyyteen ja yritysten innovaatio- ja kehittämisinvestointeihin sekä ammatilliseen koulutukseen. Kalakantojen elvyttämisajanjaksona on lisäksi todella tärkeää taata kalastajille kohtuulliset tulot.”

(10) Tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) mukaan (2016) Välimerellä menetettiin vuosina 2008–2014 yli 10 000 työpaikkaa, ja alusten määrä väheni 14 prosentilla ja työllisten määrä 8 prosentilla. Kun tarkastellaan erikseen pienimuotoista kalastusta (alle 12 metrin alukset), jonka osuus alalla on yli 50 prosenttia, alusten määrä väheni 16 prosentilla ja työllisten määrä 13 prosentilla. On myös otettava huomioon, että jos toimintasuunnitelmaa ei punnita asianmukaisesti, sillä voi olla tuhoisat vaikutukset maihin, joita se koskee suoraan. Esimerkiksi Kroatiassa pienten pelagisten lajien osuus kalastuksessa on 90 prosenttia. Italiassa kalastuslaivaston kapasiteetti supistui alusten määrässä mitattuna 17 prosentilla vuosina 2004–2015, ja työpaikkoja menetettiin ajoittain jopa yli 20 prosenttia.

(11) ETSK:n lausunto ”Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden yhteinen markkinajärjestely”(EUVL C 181, 21.6.2012, s. 183) kohta 3.3.6: ”Komitea katsoo myös, että toimenpiteiden toteuttaminen kalakantojen säilyttämiseksi kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja korkeammalla tasolla – – vaikuttaa jäsenvaltioiden laivastojen kalastuskapasiteettiin – –. Komission on tämän vuoksi varauduttava toimenpiteisiin kapasiteetin mukauttamiseksi tarjoamalla kalastusalalle sosiaalisia ja työllisyysvaihtoehtoja, joilla vältytään nykyiseltä työpaikkojen menetykseltä kalavarojen heikon tilan vuoksi.”

(12) ETSK:n lausunto ”Adrian- ja Joonianmeren aluetta koskeva EU:n strategia” (EUVL C 458, 19.12.2014, s. 27) kohdat 3.3, 3.4 ja 3.5.

(13) ETSK:n lausunto ”Kestävyysajattelun mukaisen vesiviljelyn esteiden poistaminen Euroopasta” (EUVL C 34, 2.2.2017, s. 73).

ETSK:n lausunto ”Innovointi siniseen talouteen” (EUVL C 12, 15.1.2015, s. 93) kohta 1.7.

(14) ETSK:n lausunto ”Delegoidut säädökset” (EUVL C 13, 15.1.2016, s. 145) kohta 1.8.

(15) ETSK:n lausunto ”Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden yhteinen markkinajärjestely” (EUVL C 181, 21.6.2012, s. 183) kohta 1.21.

(16) IP/17/770, European Commission secures 10-year pledge to save Mediterranean fish stocks.

(17) ETSK:n lausunto ”Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden yhteinen markkinajärjestely” (EUVL C 181, 21.6.2012, s. 183) kohta 4.5.

(18) Adrianmeri vastaa GFCM:n maantieteellisiä osa-alueita 17 ja 18.

(19) Kyseiset lajit ovat kooltaan pieniä ja uivat lähellä pintaa (esim. makrilli, silli, piikkimakrilli, mustakitaturska, karjukala, sardelli, hopeakuore, sardiini, kilohaili).

(20) Kroatiassa pienten pelagisten lajien osuus on 90 prosenttia kokonaissaalista.

(21) Välimeren yleinen kalastuskomissio perustettiin vuonna 1949 FAO:n alaisuuteen. GFCM:n pääasiallisena tehtävänä on edistää meren elollisten luonnonvarojen asianmukaista hoitoa sekä niiden säilyttämistä ja kehittämistä.

(22) Vuonna 1993 perustettu tieteellis-teknis-taloudellinen kalastuskomitea on neuvoa-antava elin, joka raportoi suoraan Euroopan komissiolle. Se koostuu asiantuntijoista ja antaa komissiolle lausuntoja kalastuksenhoidosta.

(23) GFCM, The State of Mediterranean and Black Sea Fisheries, 2016, s. 25.

(24) Pyyntiponnistuksen hallinnoinnissa yhdistyvät rajoitukset, jotka koskevat kalastuslaivaston kapasiteettia ja aikaa, jonka alukset voivat viipyä merellä.

(25) Biologisin perustein määrättävä pyyntikielto on ajanjakso, jonka aikana pyynti on kielletty tietyillä alueilla. Se on ollut käytössä EU:ssa jo 30 vuotta, ja sen tarkoituksen on suojella merten kalakantoja edistämällä pyydetyimpien lajien lisääntymistä. Pyynnin kieltäminen tiettyinä peräkkäisinä päivinä turvaa kalojen lisääntymisajan ilman vaaroja ja suojelee näin kalakantoja.

(26) MEDAC, Medac advice on LTMP for small pelagics in GSA 17 (Northern Adriatic), Prot. 94/2016, maaliskuu 2016.

(27) Kestävä enimmäistuotto (maximum sustainable yield, MSY) tarkoittaa kalan enimmäismäärää, joka voidaan pyytää jatkuvasti vahingoittamatta kantaa.

(28) Suurimmat sallitut saaliit (total allowable catch, TAC) ovat tiettyjen kalakantojen pyynnille asetettuja rajoituksia, jotka ilmaistaan tonneissa. Komissio vahvistaa nämä rajoitukset neuvoa-antavien elinten, kuten ICES:n ja STECF:n, kalakantojen tilasta antamien tieteellisten lausuntojen pohjalta.

(29) Muun muassa turska, silakka, kilohaili ja lohi.

(30) MEDAC, Medac advice on LTMP for small pelagics in GSA 17 (Northern Adriatic), Prot. 94/2016, maaliskuu 2016.

(31) ETSK:n lausunto ”Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden yhteinen markkinajärjestely” (EUVL C 181, 21.6.2012, s. 183).

(32) SWD(2017) 63 final.

(33) Italian maa- ja metsätalousministeriö, kansallinen kalastusalan suunnitelma 2017–2019. Vuosina 2004–2015 Italian kalastuslaivaston kapasiteetti supistui alusten määrässä mitattuna 17 prosenttia, tonneissa mitattuna 26 prosenttia ja moottoritehona (kW) mitattuna 21 prosenttia. Kalastuskapasiteetin vähennys oli erityisen suuri vuosina 2010–2012 osin talouskriisin takia ja osin sen takia, että monet kalastusalukset poistettiin omaehtoisesti Euroopan kalatalousrahastosta maksetun toiminnan pysyvän lopetuspalkkion kannustamina.

(34) GFCM, The State of Mediterranean and Black Sea Fisheries, 2016, s. 26.

(35) ETSK:n lausunto tonnikalan elvytyssuunnitelmasta (EUVL C 24, 28.1.2012, s. 116) kohta 1.1: ”ETSK kannattaa Euroopan komission ehdotuksia ja antaa tunnustusta jäsenvaltioiden ja kalastajien ponnistuksille Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT) tonnikalakannan elvyttämiseksi laatiman vaativan suunnitelman toteuttamiseksi. Elvytyssuunnitelma kantaa jo hedelmää, mutta sen täytäntöönpanolla on merkittäviä sosioekonomisia seurauksia, jotka olisi otettava huomioon.”

(36) Keskitulo kalastajaa kohden on 18 000–20 000 euroa vuodessa, kun sen on Itämerellä 60 000–80 000 euroa vuodessa.

(37) Maittain satamat jakautuvat seuraavasti: Kroatia 147, Italia 89 ja Slovenia 3 (www.faoadriamed.org).

(38) MEDAC, Medac advice on LTMP for small pelagics in GSA 17 (Northern Adriatic), Prot. 94/2016, maaliskuu 2016.