ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
13.

toteaa, että nykyisissä makroaluestrategioissa on varsin kattavasti ja monipuolisesti nostettu esiin tiivistä yhteistyötä edellyttäviä painopisteitä. Uudistetussa Itämeren alueen strategiassa on kaikkiaan 17 prioriteettialaa sekä viisi horisontaalista tointa ja Tonavan alueen strategiassa on 11 prioriteettialaa. Teemat kattavat laajasti yhteistyön tarpeet liikenteen, ympäristön, talouden ja elinkeinojen, osaamisen sekä kulttuurin ja hyvinvoinnin aloilla. Itämeren alueen strategian puitteissa on toimintasuunnitelmassa listattu yli 100 ns. lippulaivahanketta ja Tonavan alueen strategian puitteissa on käsiteltävänä yli 400 yhteistyöhanketta, joista 150 on jo toteutusvaiheessa.
38.

toivoo, että jäsenvaltiot voisivat tukea jakaessaan ottaa entistä paremmin huomioon alueidensa erityispiirteet, varsinkin ilmastoon, väestörakenteeseen ja kulttuuriin liittyvät seikat, erityisesti, kun kyse on kehittymättömämmistä alueista, jottei niiden energiakehitystä jarruteta. Jo toteutettujen hankkeiden osalta on taattava nykyisten järjestelyjen kattava turvaaminen. Lisäksi on otettava huomioon kansalaisten perustamien energiaosuuskuntien ja yksityisten piensijoittajien erityinen tilanne, kun on kyse tarjouskilpailuista ja suoramarkkinoinnista. Jäsenvaltioilla on edelleen oltava liikkumavaraa näissä asioissa.
16.

kannattaa sitä, että paikallisyhteisöjen omat kehittämishankkeet (Community-led local development, CLLD) sisällytetään rakennerahasto-ohjelmiin paikallisten toimijoiden toteuttaman paikallisen kehitysstrategian muodossa. Komitea katsoo kuitenkin, että useita rahastoja kattava strategia edellyttää kyseisiä rahastoja koskevien säännösten yhteensovittamista. Komission ehdottama välitaso on riittämätön ratkaisu. Se siirtää vastuun yhdelle viranomaistaholle useiden sijaan, mutta ei sinällään yksinkertaista hallintoa. Sääntelykehysten johdonmukaisuus on puutteellista, ja on olemassa ilmeinen vaara siitä, että yhä enemmän aikaa ja resursseja kulutetaan tilintarkastajien huomautusten välttämiseen kuin kehityksen aikaansaamiseen.
42.

pahoittelee lisätalousarvioiden määrän kasvua täytäntöönpanovuoden aikana, mikä on seurausta siitä, että neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin vaatimuksesta maksutarpeet on arvioitu epärealistisen alhaisiksi. Vuonna 2013 on laadittu jo viisi lisätalousarvioesitystä, kun niitä vuonna 2010 laadittiin kymmenen.
2.

on tyytyväinen myös muihin ajankohtaisiin edistysaskeliin, kuten Euroopan aluesuunnittelun seurantaverkon (ESPON) raporttiin "Territorial Impact Assessment of Policies and EU Directives" (joulukuu 2012) ja vaikutustenarvioinnin osaston perustamiseen Euroopan parlamentissa.
13.

on samaa mieltä siitä, että elintarviketuotteiden tiedotus- ja menekinedistämispolitiikan on oltava kunnianhimoista, siinä on omaksuttava tuotteen ja markkinoiden mukaan eriytetty strateginen lähestymistapa ja sen avulla on saatava nykyisin käytettävissä olevat välineet täydentämään toisiaan, jotta saadaan aikaan enemmän yhteisvaikutusta ja lisätään politiikan tehoa.
1.

muistuttaa, että Euroopan unionin laajentumisen tarkoitus on rauhanomaisen kehityksen ja yhteistyön alueen laajentaminen Euroopassa. Niinpä Euroopan unioni on avoin jokaiselle Euroopan maalle, joka haluaa liittyä siihen, kunnioittaa demokraattisia arvoja ja on sitoutunut niihin sekä täyttää jäsenyysehdot. Komitea muistuttaa, että laajentuminen on mahdollista vain, jos varmistetaan ehdokasmaan onnistunut integrointi Euroopan unioniin.
6.

toteaa, että vaikka kansalaisuuteen liittyvät oikeudet ovat tärkeä saavutus, niiden toteuttamisessa on vielä vaikeuksia (komission viides kertomus unionin kansalaisuudesta). Monilla väestönosilla on tunne, että EU:n toimielimet ovat etäisiä. Tätä on torjuttava, ja siihen on löydettävä ratkaisu. Komitea korostaa, että alueet ja paikallisyhteisöt voivat toimia toimielinten ja kansalaisten välisenä yhdyssiteenä myös tässä asiassa.
—

katsoo, että tietämättömyys on erityisen haitallista nuorten keskuudessa, sillä heidän on määrä elää taloudellista ja sosiaalista tulevaisuuttaan Euroopan unionissa. Unionin tulevaisuuden kannalta on tärkeää, että nuoret oppivat toimimaan unionissa demokraattisesti ja käyttämään kansalaistaitojaan.
7.

ehdottaa, että ilmoitusvelvollisuudet poistettaisiin luokkiin C ja D kuuluvilta lentoasemilta. Mikäli ne poistetaan vain luokan D lentokentiltä, luokkaan tulisi kuulua lentoasemien, joiden kautta matkustaa enintään kaksi miljoonaa matkustajaa vuodessa. Suuntaviivojen 92 kohdan c alakohdassa tulee viitata erikseen saaristoalueilla sijaitsevien, luokkiin C ja D kuuluvien lentokenttien erityisiin alueellisiin koheesiovaatimuksiin.
5.

muistuttaa EU:n johtavasta roolista, kun se toteuttaa Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaa tullakseen ensimmäiseksi ilmastoneutraaliksi maanosaksi. Komitea korostaa, että on tärkeää tehostaa EU:n toimia ilmastoneutraaliuden saavuttamiseksi vuoteen 2050 mennessä samalla kun pannaan järjestelmällisesti täytäntöön vahingon välttämisen periaate ja pyritään välttämään hiililukkiutumaa ja -vuotoa. Komitea suhtautuu myönteisesti etenemispolkuun, joka on vahvistettu eurooppalaisessa ilmastolaissa, 55-valmiuspaketissa ja muissa kohdennetuissa aloitteissa, kuten ilmastonmuutokseen sopeutumista sekä ilmastoneutraaleja ja älykkäitä kaupunkeja koskevissa EU:n missioissa. Komitea painottaa, että on tärkeää ottaa huomioon nykyinen geopoliittinen kriisi ja sen taloudelliset seuraukset, vahvistaa tukea ja samalla jatkaa toimia etenemispolulla. Komitea korostaa, että ilmastosuunnitelmien täytäntöönpanossa sekä energian riittävyyteen liittyvissä pitkän aikavälin ratkaisuissa on tärkeää kitkeä energiaköyhyyttä ja puuttua puhtaaseen energiaan siirtymisen sosiaalisiin seurauksiin erityisesti niillä alueilla, jotka ovat voimakkaasti riippuvaisia fossiilisista polttoaineista.
Tarjoajien on varmistettava, että luonnollisten henkilöiden kanssa vuorovaikutukseen tarkoitetut tekoälyjärjestelmät suunnitellaan ja toteutetaan siten, että luonnollisille henkilöille ilmoitetaan, että he ovat vuorovaikutuksessa tekoälyjärjestelmän kanssa , paitsi jos tämä on olosuhteiden ja käyttöyhteyden perusteella ilmeistä . Tätä velvoitetta ei sovelleta tekoälyjärjestelmiin, joita on lain mukaan sallittua käyttää rikosten paljastamiseen, estämiseen ja tutkimiseen ja rikoksiin liittyviin syytetoimiin, paitsi jos kyseiset järjestelmät ovat julkisesti saatavilla rikosilmoitusten tekemistä varten.

Tarjoajien on varmistettava, että luonnollisten henkilöiden kanssa vuorovaikutukseen tarkoitetut tekoälyjärjestelmät suunnitellaan ja toteutetaan siten, että luonnollisille henkilöille ilmoitetaan, että he ovat vuorovaikutuksessa tekoälyjärjestelmän kanssa. Tätä velvoitetta ei sovelleta tekoälyjärjestelmiin, joita on lain mukaan sallittua käyttää rikosten paljastamiseen, estämiseen ja tutkimiseen ja rikoksiin liittyviin syytetoimiin, paitsi jos kyseiset järjestelmät ovat julkisesti saatavilla rikosilmoitusten tekemistä varten. Tekoälyjärjestelmin tapahtuva vuorovaikutus ei saa rajoittaa järjestelmien kanssa vuorovaikutuksessa olevien luonnollisten henkilöiden käytössä olevia vaihtoehtoja eikä oikeudellista asemaa.
Jäsenvaltioiden on 4 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden mukaisesti laadittava kansalliset elpymis- ja palautumissuunnitelmat. Näissä suunnitelmissa on esitettävä asianomaisen jäsenvaltion uudistus- ja investointiohjelma seuraaviksi neljäksi vuodeksi. Elpymis- ja palautumissuunnitelmiin, jotka voivat saada rahoitusta tästä tukivälineestä, on sisällyttävä toimenpiteitä uudistusten ja julkisten investointihankkeiden toteuttamiseksi johdonmukaisen paketin puitteissa.

Jäsenvaltioiden on 4 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden mukaisesti laadittava kansalliset elpymis- ja palautumissuunnitelmat. Näissä suunnitelmissa on esitettävä asianomaisen jäsenvaltion uudistus- ja investointiohjelma seuraaviksi neljäksi vuodeksi. Elpymis- ja palautumissuunnitelmiin, jotka voivat saada rahoitusta tästä tukivälineestä, on sisällyttävä toimenpiteitä uudistusten ja julkisten investointihankkeiden toteuttamiseksi johdonmukaisen paketin puitteissa. Jäsenvaltiot voivat elpymis- ja palautumissuunnitelmien valmistelussa käyttää [teknisen tuen välineen perustamisesta annetun] asetuksen XX/YYYY mukaista teknisen tuen välinettä. Covid-19-pandemian aiheuttamiin taloudellisiin ja sosiaalisiin seurauksiin liittyvät 1 päivästä helmikuuta 2020 alkaen toteutetut toimenpiteet ovat tukikelpoisia. Kun otetaan huomioon Euroopan vihreän kehityksen ohjelma Euroopan kestävän kasvun strategiana ja unionin antamien, Pariisin sopimuksen täytäntöönpanoa ja Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen tavoitteiden toteutumista koskevien sitoumusten muuntaminen käytännön toimiksi, vähintään 40 prosenttia kunkin elpymis- ja palautumissuunnitelman määrästä on osoitettava ilmasto- ja biodiversiteettitoimien valtavirtaistamisen ja ympäristökestävyyttä koskevien tavoitteiden edistämiseen. Komissio hyväksyy delegoidulla säädöksellä asianmukaiset menetelmät, joilla jäsenvaltioita autetaan täyttämään tämä vaatimus. Kun otetaan huomioon, että Next Generation EU -elpymisvälineen painopiste on tulevaisuudessa, ja tunnustetaan digitaalisen osaamisohjelman, lapsitakuun ja nuorisotakuun merkitys sen kannalta, ettei nykypäivän nuorista tule ”sulkutoimien sukupolvea”, kussakin elpymis- ja palautumissuunnitelmassa on pyrittävä torjumaan nuorten työmarkkinanäkymien ja heidän yleisen hyvinvointinsa pitkäaikaisen heikentymisen riskiä tarjoamalla nuorille tarkoitettuja kattavia työllisyys-, koulutus- ja osaamisratkaisuja ja -toimia.
1. Valmistellessaan kansallisia valmius- ja reagointisuunnitelmia kunkin jäsenvaltion on toimittava koordinoidusti komission kanssa, jotta suunnitelma on johdonmukainen unionin valmius- ja reagointisuunnitelmaan nähden ja lisäksi ilmoitettava viipymättä komissiolle ja terveysturvakomitealle kaikista kansallisen suunnitelman merkittävistä muutoksista.

1. Valmistellessaan kansallisia valmius- ja reagointisuunnitelmia kunkin jäsenvaltion on toimittava koordinoidusti komission kanssa, jotta suunnitelma on johdonmukainen unionin valmius- ja reagointisuunnitelmaan nähden ja lisäksi ilmoitettava viipymättä komissiolle ja terveysturvakomitealle kaikista kansallisen suunnitelman merkittävistä muutoksista. Siellä missä paikallis- ja alueviranomaisilla on merkittävä vastuu kansanterveydestä kansallisessa terveydenhuoltojärjestelmässä, kansallisiin suunnitelmiin olisi sisällytettävä valtiotasoa alemman tason valmius- ja reagointisuunnitelmia. 2. Kansallisissa valmius- ja reagointisuunnitelmissa olisi korostettava mahdollisuutta tai tarvetta perustaa raja-alueille alueidenvälisiä rajat ylittäviä yhteysryhmiä valmistelemaan ja koordinoimaan alueiden toimia rajan molemmin puolin terveysuhan tapauksessa.
Vuonna 2016 infrastruktuuri-investoinnit olivat unionissa 1,8 prosenttia suhteessa EU:n BKT:hen. Suhdeluku on noin 20 prosenttia pienempi kuin ennen maailmanlaajuista finanssikriisiä, sillä vuonna 2009 se oli 2,2 prosenttia. Vaikka on havaittavissa, että investointisuhde on unionissa elpymässä, se on edelleen pienempi kuin voitaisiin odottaa voimakkaalla elpymisjaksolla, eikä se riitä kompensoimaan vuosien ali-investoimista. Vielä tärkeämpää on se, että investointien nykyiset ja ennustetut tulevat määrät eivät kata niitä unionin rakenteellisia investointitarpeita, joita teknologinen muutos ja maailmanlaajuinen kilpailukyky edellyttävät, kuten investoinnit innovointiin, osaamiseen, infrastruktuuriin, pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, jäljempänä ”pk-yritykset”. Ne eivät myöskään kata tarvetta puuttua keskeisiin yhteiskunnallisiin haasteisiin, kuten kestävyyteen tai väestön ikääntymiseen. Tämän vuoksi jatkuva tuki on tarpeen, jotta voidaan puuttua markkinoiden toimintapuutteisiin ja optimaalista heikompiin investointitilanteisiin, pienentää investointivajetta kohdesektoreilla ja saavuttaa unionin politiikkatavoitteet.

Vuonna 2016 infrastruktuuri-investoinnit olivat unionissa 1,8 prosenttia suhteessa EU:n BKT:hen. Suhdeluku on noin 20 prosenttia pienempi kuin ennen maailmanlaajuista finanssikriisiä, sillä vuonna 2009 se oli 2,2 prosenttia. Absoluuttisesti mitattuna kokonaisinvestoinnit ovat 11 jäsenvaltiossa alle kriisiä edeltävän tason, ja yli 40 alueella EU:ssa ne olivat vuonna 2015 yli 25 prosenttia alhaisemmat kuin vuonna 2007. Vaikka on havaittavissa, että investointisuhde on unionissa elpymässä, se jakautuu epätasaisesti, etenkin syrjäisillä alueilla ja jäsenvaltioiden välisillä sekä jäsenvaltioiden ja EU:n ulkopuolisten maiden välisillä rajaseutu-alueilla, ja on edelleen pienempi kuin voitaisiin odottaa voimakkaalla elpymisjaksolla, eikä se riitä kompensoimaan vuosien ali-investoimista. Vielä tärkeämpää on se, että investointien nykyiset ja ennustetut tulevat määrät eivät kata niitä unionin rakenteellisia investointitarpeita, joita teknologinen muutos ja maailmanlaajuinen kilpailukyky edellyttävät, kuten investoinnit innovointiin, osaamiseen, infrastruktuuriin, pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, jäljempänä ”pk-yritykset”. Ne eivät myöskään kata tarvetta puuttua keskeisiin yhteiskunnallisiin haasteisiin, kuten kestävyyteen tai väestön ikääntymiseen. Tämän vuoksi jatkuva tuki on tarpeen, jotta voidaan puuttua markkinoiden toimintapuutteisiin ja optimaalista heikompiin investointitilanteisiin, pienentää investointivajetta kohdesektoreilla ja erityisesti kaikilla jälkeen jääneillä alueilla ja saavuttaa unionin politiikkatavoitteet. Näillä jälkeen jääneillä alueilla on asetettava etusijalle investoinnit, joilla tuetaan alueiden omien mahdollisuuksien kehittämistä ja joissa pyritään hyödyntämään alueiden erityisiä kilpailuetuja ja keskitytään niiden erityistarpeisiin.
1) Kunkin jäsenvaltion on nimettävä kansallinen koordinointikeskus sekä hallinnoitava sitä ja pidettävä sitä yllä; koordinointikeskus koordinoi ja vaihtaa tietoja kaikkien niiden viranomaisten kesken, joilla on vastuu ulkorajojen valvonnasta kansallisesti, sekä muiden kansallisten koordinointikeskusten ja viraston kanssa. Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava kansallisen koordinointikeskuksensa perustamisesta komissiolle, joka tiedottaa asiasta viipymättä muille jäsenvaltioille ja virastolle. [– –] 3) Kansallisen koordinointikeskuksen on a) huolehdittava oikea-aikaisesta tietojenvaihdosta ja yhteistyöstä kaikkien niiden kansallisten viranomaisten välillä, jotka ovat vastuussa ulkorajojen valvonnasta, sekä muiden kansallisten koordinointikeskusten ja viraston kanssa; [– –]

1) Kunkin jäsenvaltion on nimettävä kansallinen koordinointikeskus sekä hallinnoitava sitä ja pidettävä sitä yllä; koordinointikeskus koordinoi ja vaihtaa tietoja kaikkien niiden viranomaisten kesken, joilla on vastuu ulkorajojen valvonnasta kansallisesti, ja tarpeen mukaan asiaankuuluvien paikallis- ja alueviranomaisten kanssa sekä muiden kansallisten koordinointikeskusten ja viraston kanssa. Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava kansallisen koordinointikeskuksensa perustamisesta komissiolle, joka tiedottaa asiasta viipymättä muille jäsenvaltioille ja virastolle. [– –] 3) Kansallisen koordinointikeskuksen on a) huolehdittava oikea-aikaisesta tietojenvaihdosta ja yhteistyöstä kaikkien niiden kansallisten viranomaisten välillä, jotka ovat vastuussa ulkorajojen valvonnasta, ja tarpeen mukaan asiaankuuluvien paikallis- ja alueviranomaisten kanssa sekä muiden kansallisten koordinointikeskusten ja viraston kanssa; [– –]
1.

yhtyy kantaan, jonka mukaan muuttoliikkeeseen liittyvien haasteiden muuttuessa sijoittaminen tehokkaaseen ja koordinoituun muuttoliikkeen hallintaan unionissa jäsenvaltioiden ja niiden paikallis- ja alueviranomaisten tukemiseksi on keskeisessä asemassa, kun pyritään unionin tavoitteeseen luoda vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue. pitää tässä yhteydessä tervetulleena, että muuttoliikkeeseen kiinnitetään EU:n talousarviossa entistä enemmän huomiota ja alalle osoitettuja määrärahoja lisätään, mutta on huolissaan lisäysten epäsuhtaisuudesta, sillä rajavalvonnan määrärahoja lisätään huomattavasti enemmän kuin turvapaikka- ja maahanmuuttorahaston varoja. Komitea ehdottaa siksi, että turvapaikka- ja maahanmuuttorahaston varoja kasvatetaan vastaavasti kuin on tehty ulkorajojen valvonnan määrärahojen kohdalla, jotka on 2,4-kertaistettu.
15.

korostaa, että ehdotus yhteisestä yhdistetystä yhteisöveropohjasta tarjoaa huomattavia mahdollisuuksia omien varojen osuuden kasvattamiseen, edellyttäen että järjestelmä otetaan käyttöön sellaisessa muodossa, että se on sitova suurelle osalle yrityksistä. Tämä ei kuitenkaan ole toistaiseksi vielä varmaa, ja auki on myös se, milloin tämän omien varojen lähteen voidaan odottaa tulevan voimaan. Kierrättämättömään muovipakkausjätteeseen perustuvat tulot aiheuttavat komiteassa huolta, sillä EU:n yhtenä päätavoitteenahan on tällaisen pakkausjätteen täydellinen välttäminen, mikä johtaisi tästä omien varojen lähteestä saatavien tulojen menetyksiin ja lisäisi budjettitulojen epävakautta.
8.

katsoo, että aina kun se on mahdollista ja järkevää, pitäisi EU:n ympäristölainsäädännön täytäntöönpanon arviointiprosessi kytkeä jo olemassa oleviin arviointimekanismeihin, joissa on samaten kyse EU:n säännösten täytäntöönpanon edistymisen arvioimisesta, esimerkkeinä Make it Work -hanke, IMPEL-verkoston toiminnot ja REFIT-ohjelma.
Viiteasiakirjat:

Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse päivittäistä ja viikoittaista enimmäisajoaikaa, vähimmäistaukoja sekä päivittäisiä ja viikoittaisia lepoaikoja koskevista vähimmäisvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 165/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse ajopiirtureilla tapahtuvasta paikannuksesta COM(2017) 277 final Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi direktiivin 2006/22/EY muuttamisesta valvontavaatimusten osalta ja direktiivejä 96/71/EY ja 2014/67/EU koskevien eritysten sääntöjen vahvistamisesta siltä osin kuin on kyse maantieliikenteen alan työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon COM(2017) 278 final Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus asetuksen (EY) N:o 1071/2009 ja asetuksen (EY) N:o 1072/2009 muuttamisesta niiden mukauttamiseksi alan kehitykseen COM(2017) 281 final Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi ilman kuljettajaa vuokrattujen ajoneuvojen käyttämisestä maanteiden tavaraliikenteessä annetun direktiivin 2006/1/EY muuttamisesta COM(2017) 282 final
16.

pitää valitettavana, ettei komissio ole strategiassa tuonut esiin alueellisten lentoasemien roolia ja niiden merkitystä ilmailun kehitykselle. Tasapainoisessa lähestymistavassa, jota komissio aikoo soveltaa lentoasemille ja lentoyhtiöille myönnettäviä valtiontukia koskevien suuntaviivojen (EUVL C 99, 4.4.2014, s. 3) mukaisesti, on otettava huomioon tarve huolehtia Euroopan kaikkien alueiden aluekehityksestä ja yhteyksistä. Etenkin tämä koskee harvaan asuttuja ja syrjäisiä sekä syrjäisimpiä alueita, joilla riski siitä, että markkinat eivät tyydytä näitä tarpeita, on ilmeinen. AK korostaa, että julkisen palvelun velvoite on alueiden näkökulmasta erittäin tärkeä kysymys. On kuitenkin otettava huomioon myös se, että alueellisia lentoasemia on voitava tukea, jotta ne kykenevät pitkällä aikavälillä ylläpitämään taloudellisen kannattavuusrajan kestävältä pohjalta. Syrjäisimpien, syrjäisten ja harvaan asuttujen alueiden sekä muista syistä nykyisellään huonoista yhteyksistä kärsivien alueiden kannalta lentoyhteyksillä maan taloudellisiin ja hallinnollisiin keskuksiin sekä keskuslentoasemille, mistä on yhteydet muualle maailmaan, on ratkaiseva merkitys selviytymiselle pitkällä aikavälillä. Jotta tällaisille alueille voidaan luoda asianmukaiset kehitysedellytykset, tarvitaan usein paitsi julkisesti kilpailutettuja liikennepalveluja myös investointi- ja toiminta-avustuksia lentoasemille sekä ruuhka-aikojen lähtö- ja saapumisaikojen (slots) turvaamista keskuslentoasemilla, jotta mahdollistetaan jatkoyhteydet muihin kohteisiin Euroopassa ja muilla mantereilla. Tämä on ratkaisevan tärkeää EU:n alueellisen yhteenkuuluvuuden kannalta, ja AK katsoo, että asia on tuotava nykyistä selvemmin esiin ilmailustrategiassa. AK toistaa aiemmin esittämänsä kannan, että komission on keskityttävä suuriin lentoasemiin ja että pieniin lentoasemiin, joiden keskimääräinen henkilöliikenne on vuosittain enintään 300 000 matkustajaa, kohdennettavien valtiontukitoimien ei pidä kuulua valtiontukisääntöjen soveltamisalan piiriin, sillä näillä lentoasemilla ei voi olla mainittavaa vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, ne eivät rakenteellisesti kykene kattamaan pääoma- eivätkä toimintakustannuksiaan (1) ja koska valtiontuki on tarkoitettu varman ja taloudellisesti kannattavan lentoliikenneinfrastruktuurin kehittämiseen alueilla, joilla on huonot liikenneyhteydet (2). Tällaisen säännöksen johdosta olisi luonnollisesti nostettava huomattavasti yleistä taloudellista etua koskevan palvelun piiriin kuuluville lentoasemille suunnatun tuen vapauttamisen raja-arvoa (nykyisin 200 000 matkustajaa vuosittain) ja sovellettava jälleen raja-arvoa, joka oli voimassa ennen yleistä taloudellista etua koskevia palveluja käsittelevää niin sanottua Almunia-pakettia, eli miljoonaa matkustajaa vuosittain. Tällaisen mukauttamisen edellytyksenä on kuitenkin oltava, ettei riittäviä liikenneyhteyksiä voida varmistaa muilla keinoin;
Kun hakija on jäljitetty tai hän ilmoittautuu vapaaehtoisesti toimivaltaiselle viranomaiselle a tai b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, on tehtävä katoamisen syihin perustuva perusteltu päätös korvattujen, rajoitettujen tai peruutettujen aineellisten vastaanotto-olosuhteiden uudelleen myöntämisestä kokonaan tai osittain.

Kun hakija on jäljitetty tai hän ilmoittautuu vapaaehtoisesti toimivaltaiselle viranomaiselle a tai b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, on tehtävä katoamisen syihin perustuva perusteltu päätös korvattujen, rajoitettujen tai peruutettujen aineellisten vastaanotto-olosuhteiden uudelleen myöntämisestä kokonaan tai osittain.

3. Aineellisten vastaanotto-olosuhteiden korvaamista, rajoittamista tai peruuttamista koskevat päätökset on tehtävä objektiivisesti ja puolueettomasti yksittäisen tapauksen näkökohtien pohjalta ja päätökset on perusteltava. Päätösten on perustuttava erityisesti sellaisten hakijoiden osalta, joilla on erityisiä vastaanottotarpeita, asianomaisen henkilön henkilökohtaiseen tilanteeseen suhteellisuusperiaate huomioon ottaen. Jäsenvaltioiden on aina varmistettava terveydenhuollon saatavuus 18 artiklan mukaisesti sekä ihmisarvon turvaava elintaso kaikille hakijoille.
9.

toteaa, että investointiohjelman osalta on ryhdyttävä merkittäviin ponnisteluihin, jotta voidaan ratkaista useita eri haasteita. On varmistettava, että rahaston rakenne on yritysystävällinen siten, että se houkuttelee yksityisiä varoja. On huolehdittava siitä, että hankejatkumon kehittyessä investointiohjelmaan kuuluvaa Euroopan strategisten investointien rahastoa (ESIR) ei nähdä EU:n tukena kannattamattomille kansallisille hankkeille. On varmistettava, että ESIR-rahastoa koordinoidaan Horisontti 2020 -ohjelman kaltaisten nykyisten, myös tutkimukseen ja innovointiin tarkoitettujen rahastojen kanssa.
26.

muistuttaa, että kysymystä siitä, onko olemassa olevien rakennusten kunnostaminen kaikissa tapauksissa tarkoituksenmukaista, on syytä pohtia: monilla Euroopan alueilla rakennuksia – erityisesti kaupallisia, asuin- ja julkisia rakennuksia – ei voida kunnostaa riittäväntasoisiksi ilman huomattavia investointeja. Tällaiset tapaukset ovat osoitus siitä, että vaikka olemassa olevien rakennusten kunnostaminen on aina yksittäisten rakennusten resurssitehokkuuden näkökulmasta parempi vaihtoehto kuin niiden purkaminen tai uusien rakennusten rakentaminen, uuden rakennuksen esteettinen, arkkitehtoninen ja sosiaalinen arvo on joskus paljon merkittävämpi erityisesti käyttäjän näkökulmasta. Näin ollen sen selville saamiseksi, onko olemassa olevien rakennusten kunnostaminen tarkoituksenmukainen ratkaisu, on siksi otettava huomioon puhtaasti teknisten näkökohtien lisäksi myös arkkitehtoniset, sosiaaliset, taloudelliset ja ympäristöön liittyvät näkökohdat sekä käyttäjän näkökulma.