Tämä ehdotus on Euroopan vihreän kehityksen ohjelman yleisten politiikkatavoitteiden mukainen. Euroopan vihreän kehityksen ohjelma on unionin vastaus nykysukupolven ilmasto- ja ympäristöhaasteisiin. Sen tavoitteena on muuttaa unioni nykyaikaiseksi, resurssitehokkaaksi ja kilpailukykyiseksi taloudeksi, jossa kasvihuonekaasujen nettopäästöt on saatu nollaan vuoteen 2050 mennessä. Lisäksi eurooppalaisten vihreiden joukkolainojen liikkeeseenlaskua ja kehittämistä tukevan luotettavan ja säännellyn toimintaympäristön luomisella on keskeinen merkitys euron kansainvälisen aseman edistämisessä, ja sillä tuetaan pyrkimystä kehittää unionin rahoitusmarkkinoista uusi ”vihreän rahoituksen keskus”, millä tuetaan edelleen EU:n vihreitä investointeja. Komissio voisi antaa jäsenvaltioille teknistä tukea asetuksen (EU) 2021/240 nojalla eurooppalaisten vihreiden joukkolainojen edistämiseksi kansallisella tasolla.

Tämä ehdotus on myös yhdenmukainen pääomamarkkinaunionin kanssa, jonka tavoitteena on parantaa unionin pääomamarkkinoiden kykyä saada liikkeelle ja kanavoida investointeja, jotka voivat auttaa vihreän siirtymän rahoittamisessa.

Tässä ehdotetulla asetuksella otetaan käyttöön säännöt, joita vihreiden joukkolainojen liikkeeseenlaskijoiden on noudatettava, jotta ne voivat käyttää joukkolainasta nimitystä ”eurooppalainen vihreä joukkolaina” tai ”EuGB-joukkolaina”. Ehdotettu asetus perustuu markkinoiden tämänhetkisiin parhaisiin käytäntöihin, ja siinä otetaan käyttöön lisävaatimuksia, jotka perustuvat jo voimassa olevaan asiaa koskevaan lainsäädäntöön. Nämä vaatimukset ovat linjassa kyseisellä politiikan alalla jo voimassa olevien säännösten, erityisesti luokitusjärjestelmäasetuksen, tavoitteiden kanssa. Ehdotetussa asetuksessa edellytetään, että eurooppalaisten vihreiden joukkolainojen liikkeeseenlaskijat varmistavat, että tällaisella joukkolainalla hankitut varat kohdennetaan omaisuuseriin ja menoihin täysin luokitusjärjestelmäasetuksen vaatimusten mukaisesti, jotta voidaan varmistaa, että itse joukkolaina on kaikilta osin ympäristön kannalta kestävä. Tämä ehdotus on myös johdonmukainen muiden kestävää rahoitusta koskevien aloitteiden kanssa. Tällaisiin aloitteisiin kuuluu muun muassa yritysten kestävyysraportointia koskeva komission direktiiviehdotus, jolla edistetään sitä, että kaikki suuret yritykset ja suurin osa säännellyillä markkinoilla noteeratuista yrityksistä raportoivat kestävyyteen liittyviä tietoja, minkä vuoksi kyseinen ehdotus koskee niin ikään monia joukkolainojen liikkeeseenlaskijoita.

Tässä ehdotetulla asetuksella luodaan kehys kaikkia vihreiden joukkolainojen liikkeeseenlaskijoita varten. Tämä kehys kattaa muun muassa julkisen ja yksityisen sektorin liikkeeseenlaskijat sekä rahoitusalan yritykset ja rahoitusalan ulkopuoliset yritykset. Tarkoituksena on, että kehystä voidaan käyttää myös, kun kyse on katettujen joukkolainojen liikkeeseenlaskijoista sekä arvopaperistamisista, joihin liittyvät arvopaperit laskee liikkeeseen erillisyhtiö. Yhteys luokitusjärjestelmäasetukseen mahdollistaa sen, että eurooppalaisilla vihreillä joukkolainoilla hankittuja varoja voidaan käyttää monenlaisiin taloudellisiin toimintoihin, jotka edistävät merkittävästi ympäristökestävyystavoitteiden saavuttamista. Ehdotus perustuu vihreitä joukkolainoja koskeviin tämänhetkisiin markkinoiden parhaisiin käytäntöihin, ja se kattaa monenlaisia tilanteita, joissa vihreitä joukkolainoja voidaan hyödyntää. Esimerkkeinä voidaan mainita pankki, joka laskee liikkeeseen eurooppalaisen vihreän joukkolainan vihreiden kiinnelainojen rahoittamiseksi, teräksenvalmistaja, joka laskee liikkeeseen eurooppalaisen vihreän joukkolainan rahoittaakseen uutta vähäpäästöisempää tuotantoteknologiaa, tai valtionlainan liikkeeseenlaskija, joka laskee liikkeeseen eurooppalaisen vihreän joukkolainan rahoittaakseen uusiutuvan energian käyttöönottoa edistävän tukijärjestelmän.

Tämä eurooppalaisia vihreitä joukkolainoja koskeva ehdotus perustuu luokitusjärjestelmäasetukseen. Luokitusjärjestelmäasetuksessa säädetään taloudellisten toimintojen luokittelusta ympäristön kannalta kestäviksi, ja yhtenä luokitusperusteena on, että vähimmäistason sosiaalisia suojatoimia noudatetaan kaikilta osin. Tätä kehystä voidaan käyttää vertailukohtana määritettäessä sitä, onko jokin taloudellinen toiminta vihreää ja ovatko näin myös siihen liittyvät omaisuuserät tai hankkeet vihreitä. Luokitusjärjestelmäasetuksen 4 artiklan mukaan unionin on sovellettava luokitusjärjestelmän kriteerejä aina laatiessaan ympäristön kannalta kestäviä yritysjoukkovelkakirjalainoja koskevia standardeja. Näin ollen komissio ehdottaa, että eurooppalaisten vihreiden joukkolainojen osalta luokitusjärjestelmäasetuksessa ja sitä koskevissa nykyisissä ja tulevissa delegoiduissa säädöksissä määritellään, mitä ”vihreällä” tarkoitetaan.

Tämän vuoksi Euroopan vihreän kehityksen investointiohjelmassa, joka hyväksyttiin 14. tammikuuta 2020, ilmoitettiin vihreitä joukkolainoja koskevan standardin käyttöönotosta. Joulukuussa 2020 ilmastonmuutoksesta antamissaan päätelmissä Eurooppa-neuvosto korosti, että on tärkeää edistää vihreää rahoitusta koskevia yhteisiä maailmanlaajuisia normeja, ja kehotti Euroopan komissiota esittämään kesäkuuhun 2021 mennessä lainsäädäntöehdotuksen vihreitä joukkolainoja koskevasta standardista. Vuoden 2021 työohjelmassaan komissio asetti ”ihmisten hyväksi toimivan talouden” yhdeksi ensisijaisista tavoitteistaan ja korosti, että on tärkeää kehittää kestävää rahoitusta edelleen, muun muassa ehdottamalla vihreitä joukkolainoja koskevan EU:n standardin käyttöönottoa.

Tämä ehdotus on osa Euroopan komission laajempaa kestävän rahoituksen toimintasuunnitelmaa. Tällä ehdotuksella luodaan perusta yhteisille säännöille, jotka koskevat nimityksen ”eurooppalainen vihreä joukkolaina” tai ”EuGB-joukkolaina” käyttöä sellaisista joukkolainoista, joilla pyritään asetuksessa (EU) 2020/852 (luokitusjärjestelmäasetus) tarkoitettuihin ympäristön kannalta kestäviin tavoitteisiin. Lisäksi sillä perustetaan järjestelmä sellaisten yritysten rekisteröintiä ja valvontaa varten, jotka toimivat tässä ehdotetun kehyksen mukaisten vihreiden joukkolainojen ulkopuolisina arvioijina. Ehdotuksella helpotetaan korkealaatuisten vihreiden joukkolainojen markkinoiden edelleenkehittämistä ja edistetään näin pääomamarkkinaunionia. Samalla minimoidaan tämänhetkisiin vihreiden joukkolainojen markkinoihin kohdistuvat häiriöt ja vähennetään viherpesun riskiä. Nimitys ”eurooppalainen vihreä joukkolaina” on kaikkien sellaisten sekä unionissa että sen ulkopuolella olevien liikkeeseenlaskijoiden käytettävissä, jotka täyttävät tässä ehdotetussa asetuksessa säädetyt vaatimukset.

Sekä sidosryhmiltä tästä ehdotuksesta saadussa palautteessa että tätä ehdotusta koskevassa vaikutustenarvioinnissa todettiin suurimpien ongelmien aiheutuvan siitä, ettei ympäristön kannalta kestäviä tapoja käyttää vihreillä joukkolainoilla hankittuja varoja ole määritelty yhdenmukaisesti, ja siitä, ettei ulkopuolisiin arvioijiin kohdisteta jatkuvaa valvontaa. Tässä ehdotuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen kunkin ongelman ratkaisemiseksi ja korjaamiseksi erityisesti 1) luomalla vihreille joukkolainoille vapaaehtoinen standardi, jossa edellytetään, että tällaisilla joukkolainoilla hankittujen varojen käyttö täyttää luokitusjärjestelmäasetuksen vaatimukset, ja 2) velvoittamalla eurooppalaisten vihreiden joukkolainojen liikkeeseenlaskijat hankkimaan liikkeeseenlaskua edeltävä ja liikkeeseenlaskun jälkeinen arviointi ulkopuoliselta arvioijalta, joka on rekisteröity ja jota valvotaan tämän asetuksen vaatimusten mukaisesti. Valtion tilintarkastajiin ja valtionlainan liikkeeseenlaskijoiden valtuuttamiin muihin julkisyhteisöihin ei sovelleta tämän asetuksen rekisteröinti- ja valvontavaatimuksia, koska ne ovat julkisten menojen valvonnasta vastaavia lakisääteisiä yhteisöjä, joiden riippumattomuus on yleensä taattu lainsäädännöllä.

Tällaisilla kansallisilla aloitteilla pyrittäisiin todennäköisesti ratkaisemaan samoja ongelmia kuin ehdotetulla eurooppalaisia vihreitä joukkolainoja koskevalla aloitteella, mutta tulokset saattaisivat vaihdella jäsenvaltioittain. Sen vuoksi on todennäköistä, että kansallisten lakien välillä ilmenisi eroja, jotka haittaisivat pääomien vapaata liikkuvuutta, heikentäisivät tasapuolisia toimintaedellytyksiä Euroopassa ja vaikuttaisivat vastoin pääomamarkkinaunionin tavoitteita. Tämän vuoksi on selvästi tarpeen, että sekä julkiset että yksityiset vihreiden joukkolainojen liikkeeseenlaskijat soveltavat vihreitä joukkolainoja koskevaa yhdenmukaistettua standardia kaikkialla unionissa. Tämän asetuksen hyväksymisellä pyrittäisiin varmistamaan tällaiset yhdenmukaistetut vaatimukset. Asianmukainen oikeusperusta on näin ollen SEUT-sopimuksen 114 artikla.

Tähän mennessä yksikään jäsenvaltio ei ole vielä vahvistanut vihreitä joukkolainoja koskevaa virallista standardia kansallisessa lainsäädännössään. Kansallisissa merkintäjärjestelmissä on kuitenkin jo otettu käyttöön erilaisia ympäristön kannalta kestäviä rahoitustuotteita koskevia vaatimuksia, jotka voivat joissakin tapauksissa koskea myös joukkolainoja, esimerkiksi silloin kun on kyse joukkolainarahastoista. Pelkästään vertaamalla EU:n eri jäsenvaltioiden liikkeeseen laskemia vihreitä joukkolainoja voidaan jo löytää esimerkkejä siitä, että ympäristön kannalta kestävät toiminnot on eri jäsenvaltioissa määritelty eri tavoin. Kun lisäksi otetaan huomioon vihreiden joukkolainojen markkinoiden jatkuva kasvu ja niiden rooli Pariisin sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavien kiinteiden investointien rahoittamisessa, on todennäköistä, että jotkin jäsenvaltiot harkitsevat standardien tai suuntaviivojen laatimista kansallisella tasolla.

Eri puolilla unionia on näin ollen käytössä erilaisia käytäntöjä, minkä vuoksi aitojen vihreiden joukkolainojen tunnistaminen on sijoittajille kallista. Samalla tämä tilanne estää vihreiden joukkolainojen markkinoita kasvamasta täyteen potentiaaliinsa.

(1)Vihreiden joukkolainojen liikkeeseenlaskijoita koskevan standardin soveltamisalan osalta tarkasteltiin seuraavia vaihtoehtoja: 1) vapaaehtoinen lähestymistapa, jossa vihreiden joukkolainojen liikkeeseenlaskijat voisivat vapaasti valita, noudattavatko ne tulevaa eurooppalaisia vihreitä joukkolainoja koskevaa aloitetta, ja 2) pakollinen lähestymistapa, jossa kaikkien sellaisten vihreiden joukkolainojen, jotka on laskettu liikkeeseen EU:ssa tai joiden liikkeeseenlaskija on sijoittautunut EU:hun, olisi hyödynnettävä tulevaa eurooppalaisia vihreitä joukkolainoja koskevaa aloitetta.

Eurooppalaisia vihreitä joukkolainoja koskevasta aloitteesta on keskusteltu kestävää rahoitusta käsittelevän jäsenvaltioiden asiantuntijaryhmän säännöllisissä kokouksissa vuodesta 2019 lähtien. Jäsenvaltioille on annettu ajantasaista tietoa säännöllisesti, ja ne ovat osallistuneet keskusteluihin yksittäisistä kysymyksistä, kuten yhteydestä luokitusjärjestelmäasetukseen ja mahdollisen eurooppalaisia vihreitä joukkolainoja koskevan aloitteen muodosta ja luonteesta.

Komission Yhteinen tutkimuskeskus laati useita tieteellisiä asiakirjoja, työpapereita ja raportteja vihreistä joukkolainoista: (1) Vihreät joukkolainat ja yritysten ympäristönsuojelun taso: toteutettavuustutkimus (”Green bonds and companies’ environmental performance: a feasibility study”) (2) Vihreitä joukkolainoja ja niitä niillä hankittujen varojen käyttöä koskeva raportointi: mitä tiedämme markkinatietojen tarjoajien tietojen perusteella? (”Green bonds and use of proceeds reporting: what do we know from market data providers?”) 3) Vihreiden joukkolainojen hinnoittelu. Ovatko rahoituslaitokset erityisiä? (”The pricing of green bonds. Are financial institutions special?”; 4) Vihreät joukkolainat ilmastonmuutoksen torjunnan välineenä (”Green Bonds as a tool against climate change”).

Luvussa I vahvistetaan edellytykset, jotka koskevat ulkopuolisen arvioijan toiminnan aloittamista. Niihin sisältyy vaatimus rekisteröityä ja täyttää jatkuvasti rekisteröinnin edellytykset. Asetuksen 15 artiklassa säädetään sellaisten teknisten sääntelystandardien ja teknisten täytäntöönpanostandardien antamisvaltuuksista, joissa määritetään tarkemmin tietyt ulkopuolisten arvioijien rekisteröintikriteerit ja tietyt vakiomuotoiset lomakkeet, mallit ja menettelyt. Kun ulkopuolinen arvioija on rekisteröity, se voi harjoittaa toimintaansa koko unionin alueella. Ulkopuolisen arvioijan on haettava rekisteröintiä ESMAlta. Ulkopuolisen arvioijan on ilmoitettava ESMAlle alkuperäisen rekisteröinnin edellytyksiä koskevista olennaisista muutoksia ennen kuin tällaiset muutokset pannaan täytäntöön. ESMAlla on mahdollisuus olla rekisteröimättä ulkopuolista arvioijaa 15 artiklan nojalla ja mahdollisuus peruuttaa ulkopuolisen arvioijan rekisteröinti tietyin edellytyksin 51 artiklan nojalla. Asetuksen 59 artiklassa säädetään, että ESMAn on ylläpidettävä verkkosivustollaan tietokantaa, joka sisältää kaikki rekisteröidyt ulkopuoliset arvioijat, mukaan lukien ne, joita on väliaikaisesti kielletty harjoittamasta toimintaa tämän asetuksen nojalla tai joiden rekisteröinti on peruutettu.

Asetuksen 10 artiklassa säädetään, että liikkeeseenlaskijan on vähintään kerran joukkolainan juoksuaikana laadittava liitteen III mukainen vaikutusraportti sen jälkeen, kun hankitut varat on kokonaisuudessaan kohdennettu.

Asetuksen 9 artiklassa säädetään, että liikkeeseenlaskijan on laadittava vuosittain liitteen II mukaisesti raportti eurooppalaisella vihreällä joukkolainalla hankittujen varojen kohdentamisesta, kunnes joukkolainalla hankitut varat on kokonaisuudessaan kohdennettu, ja julkaistava kyseiset raportit viimeistään kolmen kuukauden kuluttua viitevuoden päättymisestä. Liikkeeseenlaskijan on myös hankittava ulkopuoliselta arvioijalta liikkeeseenlaskun jälkeinen arviointi ensimmäisestä sen jälkeen laaditusta kohdentamisraportista, kun joukkolainalla hankitut varat kokonaisuudessaan kohdennettu.

Asetuksen 1 lukua sovellettaessa olisi otettava huomioon, että nimityksen ”eurooppalainen vihreä joukkolaina” tai ”EuGB-joukkolaina” käyttäminen ei rajoita Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1129, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/2033, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2019/2034 vaatimusten soveltamista. Mitään tämän asetuksen säännöstä ei myöskään saisi tulkita siten, että se rajoittaa liikkeeseenlaskijan mahdollisuuksia käyttää joukkolainoja yhteisön muista toiminnoista, omaisuuseristä tai osista johtuvien tappioiden kattamiseen. Mitään tämän asetuksen säännöstä ei myöskään saisi tulkita siten, että se rajoittaa laitoksen valtuuksia kirjata alas tai muuntaa pääomainstrumenttejaan ja velkojaan direktiivin 2014/59/EU mukaisesti tai laukaisevan tapahtuman toteuduttua tapauksen mukaan joko asetuksen (EU) N:o 575/2013 tai asetuksen (EU) 2019/2033 mukaisesti.

Asetuksen 3 artiklassa säädetään, että nimitystä ”eurooppalainen vihreä joukkolaina” tai ”EuGB-joukkolaina” saavat käyttää ainoastaan sellaisten joukkolainojen liikkeeseenlaskijat, jotka täyttävät II osaston vaatimukset erääntymiseensä saakka. Tarkoituksena on, että kehystä voivat käyttää kaikki joukkolainojen liikkeeseenlaskijat, myös katettujen joukkolainojen liikkeeseenlaskijat tai arvopaperistamisen tapauksessa arvopaperit liikkeeseen laskevat erillisyhtiöt. Lisäksi tarkoituksena on, että kehystä voivat käyttää sekä unionissa että unionin ulkopuolella olevat liikkeeseenlaskijat silloin kun ne tarjoavat joukkolainoja unionin sijoittajille.

(1)Siirtyminen vähähiiliseen, kestävämpään, resurssitehokkaampaan, kiertotalouden periaatteen mukaiseen ja oikeudenmukaisempaan talouteen on avainasemassa unionin talouden pitkän aikavälin kilpailukyvyn ja sen kansojen hyvinvoinnin varmistamisessa. Unioni teki vuonna 2016 Pariisin sopimuksen. Pariisin sopimuksen 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa asetetaan tavoitteeksi torjua ilmastonmuutosta entistä tehokkaammin muun muassa varmistamalla, että rahoitusvirrat tukevat vähän kasvihuonekaasupäästöjä tuottavaa ja ilmastonmuutoksen kestävää kehitystä.

(3)Ympäristön kannalta kestävät joukkolainat ovat yksi tärkeimmistä välineistä, joiden avulla rahoitetaan vähähiilisiin teknologioihin, energia- ja resurssitehokkuuteen sekä kestävään liikenneinfrastruktuuriin ja tutkimusinfrastruktuuriin liittyviä investointeja. Tällaisia joukkolainoja voivat laskea liikkeeseen rahoitusalan yritykset, rahoitusalan ulkopuoliset yritykset ja valtionlainan liikkeeseenlaskijat. Tällä hetkellä on käynnissä useita ympäristön kannalta kestäviä joukkolainoja koskevia aloitteita, joissa ympäristön kannalta kestäviä taloudellisia toimintoja ei ole määritelty yhdenmukaisella tavalla. Tämän vuoksi sijoittajat eivät pysty helposti tunnistamaan sellaisia joukkolainoja, joilla hankitut varat ovat Pariisin sopimuksessa vahvistettujen ympäristötavoitteiden mukaisia tai edistävät niiden saavuttamista.

(4)Toisistaan poikkeavat säännöt, jotka koskevat tietojen julkistamista, ympäristön kannalta kestäviä joukkolainoja arvioivien ulkopuolisten arvioijien vastuuvelvollisuutta ja niiden toiminnan läpinäkyvyyttä sekä hyväksyttävien ympäristön kannalta kestävien hankkeiden hyväksyttävyyskriteereitä, heikentävät sijoittajien mahdollisuuksia tunnistaa ympäristön kannalta kestäviä joukkolainoja, luottaa niihin sekä vertailla niitä ja ympäristön kannalta kestävien joukkolainojen liikkeeseenlaskijoiden mahdollisuuksia käyttää tällaisia joukkolainoja muuttaakseen toimintojaan ympäristön kannalta kestävämpien liiketoimintamallien mukaisiksi.

(5)Kun otetaan huomioon nykyiset erot ja yhteisten sääntöjen puuttuminen, on todennäköistä, että pyrkiessään varmistamaan yhdenmukaisuuden Pariisin sopimuksessa asetettujen tavoitteiden kanssa eri jäsenvaltiot ottavat käyttöön toisistaan poikkeavia toimenpiteitä ja lähestymistapoja, mikä vaikuttaa suoraan kielteisesti sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja luo sille esteitä sekä haittaa ympäristön kannalta kestävien joukkolainojen liikkeeseenlaskijoiden toimintaa. Lisäksi rinnakkain kehittyvät, kaupallisiin prioriteetteihin perustuvat markkinaperusteiset käytännöt, jotka tuottavat eriäviä tuloksia, lisäävät markkinoiden pirstaloitumista ja saattavat jopa entisestään lisätä sisämarkkinoiden toiminnan tehottomuutta. Toisistaan poikkeavat standardit ja markkinakäytännöt vaikeuttavat erilaisten joukkolainojen vertailua, luovat liikkeeseenlaskijoille epätasapuoliset markkinaolosuhteet, luovat lisäesteitä sisämarkkinoille ja uhkaavat vääristää sijoituspäätöksiä.

(6)Ulkopuolisten arvioijien ympäristön kannalta kestävien joukkolainojen arvioinnissa käyttämiä menettelyjä koskevien yhdenmukaistettujen sääntöjen puuttuminen ja ympäristön kannalta kestävien toimintojen toisistaan poikkeavat määritelmät aiheuttavat sen, että sijoittajien on vaikeampi käytännössä vertailla sisämarkkinoilla joukkolainoja niiden ympäristötavoitteiden näkökulmasta. Ympäristön kannalta kestävien joukkolainojen markkinat ovat lähtökohtaisesti kansainväliset, ja markkinatoimijat käyvät kauppaa joukkovelkakirjoilla ja käyttävät kolmansien osapuolten tarjoamia ulkopuolisia arviointipalveluja yli rajojen. Unionin tason toimilla voitaisiin vähentää riskiä ympäristön kannalta kestävien joukkolainojen ja tällaisiin joukkolainoihin liittyvien ulkopuolisten arviointipalvelujen sisämarkkinoiden pirstaloitumisesta ja varmistaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/852 soveltaminen tällaisten joukkolainojen markkinoilla.

(7)Sen vuoksi olisi vahvistettava yhdenmukaiset erityisvaatimukset sellaisten rahoitusalan yritysten, rahoitusalan ulkopuolisten yritysten ja valtionlainan liikkeeseenlaskijoiden liikkeeseen laskemille joukkolainoille, jotka haluavat vapaaehtoisesti käyttää liikkeeseen laskemastaan joukkolainasta nimitystä ”eurooppalainen vihreä joukkolaina” tai ”EuGB-joukkolaina”. Kun eurooppalaisia vihreitä joukkolainoja koskevat laatuvaatimukset vahvistetaan asetuksella, voidaan varmistaa, että tällaisten joukkolainojen liikkeeseenlaskuun sovelletaan yhdenmukaisia edellytyksiä, koska asetuksella estetään toisistaan poikkeavat kansalliset vaatimukset, joita voisi seurata direktiivin saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja sillä voidaan lisäksi varmistaa, että kyseisiä edellytyksiä sovelletaan suoraan tällaisten joukkolainojen liikkeeseenlaskijoihin. Liikkeeseenlaskijoiden, jotka käyttävät vapaaehtoisesti nimitystä ”eurooppalainen vihreä joukkolaina” tai ”EuGB-joukkolaina”, olisi kaikkialla unionissa noudatettava samoja sääntöjä, jotta markkinoiden tehokkuutta voidaan lisätä vähentämällä eroja ja näin myös tällaisten joukkolainojen arvioinnista sijoittajille aiheutuvia kustannuksia.

(8)Asetuksen (EU) 2020/852 4 artiklan mukaisesti ja selkeiden, määrällisten, yksityiskohtaisten ja yhteisten määritelmien tarjoamiseksi sijoittajille olisi käytettävä kyseisen asetuksen 3 artiklassa vahvistettuja kriteerejä määritettäessä, katsotaanko jokin taloudellinen toiminto ympäristön kannalta kestäväksi. Joukkolainoilla, joista käytetään nimitystä ”eurooppalainen vihreä joukkolaina” tai ”EuGB-joukkolaina”, hankitut varat olisi käytettävä yksinomaan sellaisten taloudellisten toimintojen rahoittamiseen, jotka joko ovat ympäristön kannalta kestäviä ja siten asetuksen (EU) 2020/852 9 artiklassa vahvistettujen ympäristötavoitteiden mukaisia tai edistävät toimintojen muuttamista ympäristön kannalta kestäviksi. Kyseisiä joukkolainoja voidaan kuitenkin käyttää sekä tällaisten ympäristön kannalta kestävien toimintojen rahoittamiseen suoraan siten, että rahoitetaan asetuksen (EU) 2020/852 3 artiklassa säädetyt vaatimukset täyttäviin taloudellisiin toimintoihin liittyviä omaisuuseriä ja menoja, että välillisesti sellaisten rahoitusvarojen kautta, joilla rahoitetaan kyseiset vaatimukset täyttäviä taloudellisia toimintoja. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää ne meno- ja omaisuusluokat, joita voidaan rahoittaa sellaisilla joukkolainoilla hankituilla varoilla, joista käytetään nimitystä ”eurooppalainen vihreä joukkolaina” tai ”EuGB-joukkolaina”.

(9)Eurooppalaisilla vihreillä joukkolainoilla hankitut varat olisi käytettävä sellaisten taloudellisten toimintojen rahoittamiseen, joilla on pysyvä myönteinen vaikutus ympäristöön. Tällaiset pysyvät myönteiset vaikutukset voidaan saavuttaa monin keinoin. Koska käyttöomaisuushyödykkeet ovat pitkäaikaisia omaisuuseriä, ensimmäisenä keinona on käyttää eurooppalaisilla vihreillä joukkolainoilla hankitut varat sellaisten aineellisten tai aineettomien käyttöomaisuushyödykkeiden rahoittamiseen, jotka eivät ole rahoitusvaroja, edellyttäen, että kyseiset käyttöomaisuushyödykkeet liittyvät sellaisiin taloudellisiin toimintoihin, jotka täyttävät asetuksen (EU) 2020/852 3 artiklassa vahvistetut ympäristön kannalta kestäviä taloudellisia toimintoja koskevat vaatimukset, jäljempänä ’luokitusjärjestelmän vaatimukset’. Koska rahoitusvaroja voidaan käyttää sellaisten taloudellisten toimintojen rahoittamiseen, joilla on pysyvä myönteinen vaikutus ympäristöön, toisena keinona on käyttää hankitut varat rahoitusvarojen rahoittamiseen edellyttäen, että kyseisistä rahoitusvaroista saatavat varat kohdennetaan luokitusjärjestelmän vaatimukset täyttäviin taloudellisiin toimintoihin. Koska myös kotitalouksien varoilla voi olla pitkäaikainen myönteinen vaikutus ympäristöön, tällaisiin rahoitusvaroihin olisi sisällytettävä myös kotitalouksien varat. Koska pääomamenoja ja tiettyjä toimintamenoja voidaan käyttää käyttöomaisuushyödykkeiden hankintaan, parantamiseen tai ylläpitoon, kolmantena keinona on käyttää tällaisilla joukkolainoilla hankitut varat sellaisten pääoma- ja toimintamenojen rahoittamiseen, jotka liittyvät luokitusjärjestelmän vaatimukset täyttäviin taloudellisiin toimintoihin tai sellaisiin taloudellisiin toimintoihin, jotka tulevat täyttämään nämä vaatimukset kohtuullisen lyhyen ajan kuluessa kyseisen joukkolainan liikkeeseenlaskusta; tätä aikaa voidaan kuitenkin pidentää, jos se on asianmukaisesti perusteltua kyseisten taloudellisten toimintojen ja investointien erityispiirteiden vuoksi. Edellä esitetyistä syistä pääoma- ja toimintamenoihin olisi sisällytettävä myös kotitalouksien menot.

(10)Valtionlainan liikkeeseenlaskijat laskevat usein liikkeeseen ympäristön kannalta kestäviä joukkolainoja, minkä vuoksi myös niiden olisi voitava laskea liikkeeseen ”eurooppalaisia vihreitä joukkolainoja” edellyttäen, että tällaisilla joukkolainoilla hankituilla varoilla rahoitetaan joko luokitusjärjestelmän vaatimukset täyttäviä omaisuuseriä tai menoja taikka sellaisia omaisuuseriä tai menoja, jotka tulevat täyttämään kyseiset vaatimukset kohtuullisen lyhyen ajan kuluessa kyseisen joukkolainan liikkeeseenlaskusta; tätä aikaa voidaan kuitenkin pidentää, jos se on asianmukaisesti perusteltua kyseisten taloudellisten toimintojen ja investointien erityispiirteiden vuoksi.

(11)Asetuksen (EU) 2020/852 4 artiklan mukaan jäsenvaltioiden ja unionin on sovellettava kyseisen asetuksen 3 artiklassa säädettyjä kriteerejä määrittääkseen, pidetäänkö taloudellista toimintaa ympäristön kannalta kestävänä, kaikissa sellaisissa toimenpiteissä, joissa finanssimarkkinatoimijoille tai liikkeeseenlaskijoille asetetaan ympäristön kannalta kestävinä saataville asetettuja rahoitustuotteita tai yritysjoukkovelkakirjalainoja koskevia vaatimuksia. Sen vuoksi on loogista, että asetuksen (EU) 2020/852 3 artiklan d alakohdassa tarkoitettuja teknisiä arviointikriteerejä olisi käytettävä määritettäessä sitä, mitkä käyttöomaisuushyödykkeet, menot ja rahoitusvarat voidaan rahoittaa eurooppalaisilla vihreillä joukkolainoilla hankituilla varoilla. Kun otetaan huomioon odotettavissa oleva teknologinen edistys ympäristökestävyyden alalla, asetuksen (EU) 2020/852 10 artiklan 3 kohdan, 11 artiklan 3 kohdan, 12 artiklan 2 kohdan, 13 artiklan 2 kohdan, 14 artiklan 2 kohdan tai 15 artiklan 2 kohdan nojalla annettuja delegoituja säädöksiä todennäköisesti tarkistetaan ja muutetaan ajan mittaan. Tällaisista muutoksista riippumatta ja jotta liikkeeseenlaskijoille ja sijoittajille voitaisiin tarjota oikeusvarmuutta ja estää se, että teknisten arviointikriteerien muutokset vaikuttavat kielteisesti jo liikkeeseen laskettujen eurooppalaisten vihreiden joukkolainojen hintoihin, liikkeeseenlaskijoiden olisi voitava eurooppalaisella vihreällä joukkolainalla hankittuja varoja hyväksyttäviin käyttöomaisuushyödykkeisiin tai menoihin kohdentaessaan soveltaa kyseisen joukkolainan liikkeeseenlaskuajankohtana sovellettuja teknisiä arviointikriteerejä joukkolainan erääntymiseen asti. Jotta varmistettaisiin oikeusvarmuus sellaisten eurooppalaisten vihreiden joukkolainojen osalta, joilla hankitut varat kohdennetaan rahoitusvaroihin, on tarpeen selventää, että kyseisillä rahoitusvaroilla rahoitettavien taloudellisten toimintojen olisi täytettävä rahoitusvarojen luontiajankohtana sovelletut tekniset arviointikriteerit. Jos kyseeseen tulevia delegoituja säädöksiä muutetaan, liikkeeseenlaskijan olisi kohdennettava hankkimansa varat muutettuja delegoituja säädöksiä soveltaen viiden vuoden kuluessa.

(12)Aika, joka tarvitaan omaisuuserän muuttamiseen siten, että siihen liittyvä taloudellinen toiminta saatetaan luokitusjärjestelmän vaatimusten mukaiseksi, ei saisi kohtuudella ylittää viittä vuotta, paitsi tietyissä olosuhteissa, joissa kyseinen aika voi olla enintään kymmenen vuotta. Hyväksyttävien pääomamenojen olisi tämän vuoksi liityttävä sellaisiin taloudellisiin toimintoihin, jotka täyttävät tai tulevat viiden vuoden kuluessa joukkolainan liikkeeseenlaskusta täyttämään luokitusjärjestelmän vaatimukset, paitsi jos pidempi, enintään kymmenen vuoden ajanjakso on perusteltu kyseeseen tulevien taloudellisten toimintojen ja investointien erityispiirteiden vuoksi.

(13)Sijoittajille olisi annettava kaikki tiedot, joita tarvitaan eurooppalaisten vihreiden joukkolainojen ympäristövaikutusten arviointia ja tällaisten joukkolainojen keskinäistä vertailua varten. Tätä varten on tarpeen vahvistaa erityiset ja standardoidut julkistamisvaatimukset, joiden avulla tarjotaan avoimuutta siitä, miten liikkeeseenlaskija aikoo kohdentaa joukkolainalla hankitut varat hyväksyttäviin käyttöomaisuushyödykkeisiin, menoihin ja rahoitusvaroihin ja miten kyseiset varat on tosiasiassa kohdennettu. Tällainen avoimuus voidaan parhaiten saavuttaa eurooppalaisia vihreitä joukkolainoja koskevien tietokoosteiden ja vuosittaisten kohdentamisraporttien avulla. Eurooppalaisten vihreiden joukkolainojen vertailukelpoisuuden parantamiseksi ja tarvittavien tietojen löytämisen helpottamiseksi on tarpeen vahvistaa mallit tällaisten tietojen julkistamista varten.

(14)Sijoittajien olisi voitava saada kustannustehokkaasti käyttöönsä luotettavaa tietoa eurooppalaisista vihreistä joukkolainoista. Eurooppalaisten vihreiden joukkolainojen liikkeeseenlaskijoiden olisi sen vuoksi annettava toimeksi ulkopuolisille arvioijille liikkeeseenlaskua edeltävän arvioinnin tekeminen eurooppalaista vihreää joukkolainaa koskevasta tietokoosteesta ja liikkeeseenlaskun jälkeisten arviointien tekeminen eurooppalaista vihreää joukkolainaa koskevista vuotuisista kohdentamisraporteista.

(15)Eurooppalaisten vihreiden joukkolainojen liikkeeseenlaskijoiden olisi noudatettava sijoittajille antamiaan sitoumuksia ja kohdennettava joukkolainoilla hankkimansa varat kohtuullisen lyhyessä ajassa kyseisten joukkolainojen liikkeeseenlaskun jälkeen. Liikkeeseenlaskijoita ei kuitenkaan saisi rangaista siitä, että ne kohdentavat joukkolainoilla hankkimiaan varoja sellaisiin taloudellisiin toimintoihin, jotka eivät vielä täytä luokitusjärjestelmän vaatimuksia mutta jotka tulevat täyttämään kyseiset vaatimukset viiden vuoden (tai pidennetyn kymmenen vuoden) jakson kuluessa. Liikkeeseenlaskijoiden olisi joka tapauksessa kohdennettava kaikki eurooppalaisilla vihreillä joukkolainoilla hankkimansa varat ennen kunkin joukkolainan erääntymistä.

(16)Toisin kuin liikkeeseenlaskijat, jotka ovat rahoitusalan yrityksiä tai rahoitusalan ulkopuolisia yrityksiä, liikkeeseenlaskijat, jotka ovat valtionlainan liikkeeseenlaskijoita, voivat käyttää eurooppalaisilla vihreillä joukkolainoilla hankkimiaan varoja rahoittaakseen luokitusjärjestelmän vaatimusten mukaisia taloudellisia toimintoja välillisesti käyttämällä verotukiohjelmia tai siirto-ohjelmia, tukipalkkiot mukaan luettuina. Tällöin liikkeeseenlaskijoina olevat valtionlainan liikkeeseenlaskijat varmistavat, että tällaisilla ohjelmilla rahoitettavat taloudelliset toiminnot ovat kyseisten ohjelmien ehtojen ja edellytysten mukaisia. Tästä syystä silloin, kun ulkopuoliset arvioijat tekevät liikkeeseenlaskua edeltäviä ja liikkeeseenlaskun jälkeisiä arviointeja sellaisista valtionlainan liikkeeseenlaskijoiden liikkeeseen laskemista eurooppalaisista vihreistä joukkolainoista, joilla hankitut varat kohdennetaan verotukiin tai tukipalkkioihin luokitusjärjestelmän vaatimusten kanssa yhdenmukaisten ehtojen ja edellytysten mukaisesti, ulkopuolisilta arvioijilta ei pitäisi edellyttää, että ne arvioivat kunkin tällaisilla ohjelmilla rahoitetun taloudellisen toiminnon osalta, onko se luokitusjärjestelmän vaatimusten mukainen. Tällaisissa tapauksissa olisi katsottava riittäväksi, että ulkopuoliset arvioijat arvioivat, vastaavatko kyseisten varainhankintaohjelmien ehdot ja edellytykset luokitusjärjestelmän vaatimuksia.

(17)Tietyt rahoitusalan yritykset, joilla on eurooppalaisista vihreistä joukkolainoista muodostuva salkku, eivät välttämättä pysty yksilöimään kunkin eurooppalaisen vihreän joukkolainan osalta niitä erillisiä rahoitusvaroja, joihin kyseisellä joukkolainalla hankitut varat on kohdennettu. Tämä johtuu siitä, että kyseisten joukkolainojen maturiteetti ja niillä hankitun rahoituksen määrä ja toisaalta kyseisen rahoitusalan yrityksen taseessa olevien rahoitusvarojen maturiteetti ja määrä eivät vastaa toisiaan. Tällaisissa tapauksissa rahoitusalan yrityksiltä olisi edellytettävä, että ne julkistavat tiedot siitä, miten eurooppalaisten vihreiden joukkolainojen salkulla hankitut kokonaisvarat on kohdennettu kyseisen yrityksen taseessa olevaan ympäristön kannalta kestävien rahoitusvarojen salkkuun. Näiden rahoitusalan yritysten olisi tämän jälkeen osoitettava vuotuisissa kohdentamisraporteissa, että kyseiset ympäristön kannalta kestävät rahoitusvarat täyttivät luokitusjärjestelmän vaatimukset ajankohtana, jona kyseiset varat luotiin. Sen varmistamiseksi, että kaikki eurooppalaisilla vihreillä joukkolainoilla hankitut varat kohdennetaan ympäristön kannalta kestäviin taloudellisiin toimintoihin, rahoitusalan yritysten olisi myös osoitettava, että kyseisten ympäristön kannalta kestävien rahoitusvarojen määrä ylittää tai on yhtä suuri kuin sellaisten eurooppalaisten vihreiden joukkolainojen määrä, jotka eivät ole vielä erääntyneet. Sen varmistamiseksi, että annetut tiedot ovat aina täydellisiä ja ajantasaisia, ulkopuolisen arvioijan olisi arvioitava vuotuiset kohdentamisraportit vuosittain. Ulkopuolisen arvioijan olisi keskityttävä erityisesti niihin rahoitusvaroihin, jotka eivät olleet liikkeeseenlaskijan taseessa edellisen vuoden kohdentamisraportissa.

(18)Avoimuuden lisäämiseksi liikkeeseenlaskijoiden olisi myös julkistettava tiedot joukkolainojensa ympäristövaikutuksista julkaisemalla vaikutusraportit, jotka olisi julkaistava vähintään kerran joukkolainan juoksuaikana. Jotta sijoittajat saisivat kaikki tiedot, joilla on merkitystä eurooppalaisten vihreiden joukkolainojen ympäristövaikutusten arvioimisessa, vaikutusraporteissa olisi selkeästi täsmennettävä ympäristövaikutusten arvioinnissa käytetyt mittarit, menetelmät ja oletukset. Eurooppalaisten vihreiden joukkolainojen vertailukelpoisuuden parantamiseksi ja tarvittavien tietojen löytämisen helpottamiseksi on tarpeen vahvistaa mallit tällaisten tietojen julkistamista varten.

(19)Valtion tilintarkastajat tai sellaiset muut julkisyhteisöt, jotka valtionlainan liikkeeseenlaskija on valtuuttanut arvioimaan, kohdennetaanko eurooppalaisilla vihreillä joukkolainoilla hankitut varat hyväksyttäviin käyttöomaisuushyödykkeisiin, menoihin ja rahoitusvaroihin, ovat lakisääteisiä yhteisöjä, jotka ovat vastuussa julkisten menojen valvonnasta ja joilla on sitä koskevaa asiantuntemusta ja joilla yleensä on lain takaama riippumattomuus. Eurooppalaisia vihreitä joukkolainoja liikkeeseen laskevien valtionlainan liikkeeseenlaskijoiden olisi sen vuoksi voitava käyttää tällaisia valtion tilintarkastajia tai muita yhteisöjä liikkeeseen laskemiensa joukkolainojen ulkopuolisessa arvioinnissa. Tällaisia valtion tilintarkastajia tai muita yhteisöjä ei pitäisi rekisteröidä eikä valvoa tämän asetuksen mukaisesti.

(20)Eurooppalaisten vihreiden joukkolainojen markkinoiden tehokkuuden varmistamiseksi liikkeeseenlaskijoiden olisi julkaistava verkkosivustoillaan yksityiskohtaiset tiedot liikkeeseen laskemistaan eurooppalaisista vihreistä joukkolainoista. Tietojen luotettavuuden ja sijoittajien luottamuksen varmistamiseksi niiden olisi lisäksi julkaistava liikkeeseenlaskua edeltävä arviointi ja kaikki mahdolliset liikkeeseenlaskun jälkeiset arvioinnit.

(21)Jotta voidaan lisätä avoimuutta siitä, miten ulkopuoliset arvioijat tekevät päätelmänsä, ja jotta voidaan varmistaa, että ulkopuolisilla arvioijilla on riittävä pätevyys ja riittävä ammatillinen kokemus ja että ne ovat riippumattomia, ja jotta voidaan vähentää mahdollisten eturistiriitojen riskiä ja siten varmistaa riittävä sijoittajansuoja, eurooppalaisten vihreiden joukkolainojen liikkeeseenlaskijoiden olisi käytettävä ainoastaan sellaisia ulkopuolisia arvioijia, kolmansista maista tulevat arvioijat mukaan luettuina, jotka ovat Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen, jäljempänä ’ESMA’, rekisteröimiä ja sen jatkuvan valvonnan alaisia.

(22)Jotta sijoittajille voidaan tarjota lisää avoimuutta siitä, miten arvioidaan sitä, ovatko joukkolainoilla hankitut varat luokitusjärjestelmän vaatimusten mukaisia, ulkopuolisten arvioijien olisi annettava liikkeeseenlaskua edeltävien ja liikkeeseenlaskun jälkeisten arviointien käyttäjille riittävän yksityiskohtaiset tiedot arviointitoiminnassaan käyttämistään menetelmistä ja keskeisistä oletuksista ottaen samalla asianmukaisesti huomioon tietojen luottamuksellisuuden sekä teollis- ja tekijänoikeuksien suojan.