EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 6.12.2017 COM(2017) 827 final 2017/0333(APP) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS Euroopan valuuttarahaston perustamisesta



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Ensimmäiset euro-kolikot ja setelit otettiin käyttöön Euroopassa lähes 16 vuotta sitten. Nykyisin euroa käyttää päivittäin lähes 340 miljoonaa eurooppalaista 19 jäsenvaltiossa (euroalue). Euro on maailman toiseksi käytetyin valuutta. Lisäksi 175 miljoonaa ihmistä 60 maassa ja alueella eri puolilla maailmaa on päättänyt käyttää euroa valuuttanaan tai on kiinnittänyt oman valuuttansa euroon. Eurooppaa vuonna 2008 kohdannut finanssi- ja talouskriisi, jonka seuraukset tuntuvat vielä tänäkin päivänä, ei alkanut euroalueella, mutta se paljasti eräitä sen institutionaalisia heikkouksia. Hätäapuna välittömiin haasteisiin hyväksyttiin useita välineitä. Ne toimivat uusina euroalueen palomuureina, niillä autettiin maita, joihin kriisi vaikutti eniten, ja vauhditettiin politiikkojen koordinointia EU:n tasolla. Useimmat niistä perustettiin unionin oikeudellisen kehyksen ulkopuolella, neuvoston asetuksella (EU) N:o 407/2010 perustettua Euroopan rahoituksenvakautusmekanismia (ERVM) lukuun ottamatta. Jäsenvaltiot antoivat Kreikalle rahoitustukea kahdenvälisesti ja perustivat Euroopan rahoitusvakausvälineen (ERVV). Eurooppa-neuvosto totesi jo vuonna 2010, että ERVV perustettiin vain tilapäiseksi mekanismiksi ja että se pitäisi korvata pysyvällä rahoituslaitoksella, Euroopan vakautusmekanismilla (EVM). Finanssipolitiikan ja varainhoidon sääntöjä vahvistettiin, jotta kriisi ei leviäisi edelleen. Myös Euroopan keskuspankin (EKP) toteuttamat rahapoliittiset toimet ovat olleet ratkaisevia. Vuosia kestäneen heikon tai olemattoman talouskasvun jälkeen kaikilla tasoilla toteutetut määrätietoiset toimet ovat alkaneet tuottaa tulosta. Euroopan taloudet elpyvät nyt voimakkaasti. Kaikkien jäsenvaltioiden taloudet kasvavat ja koko EU:n talouden kasvu on ollut keskimäärin 2 prosenttia jo useana peräkkäisenä vuotena. Talouden ilmapiiriä kuvaava indikaattori on EU:ssa ja euroalueella korkeimmillaan sitten vuoden 2000. Työttömyys on alimmillaan sitten vuoden 2008 lopun. Euron kannatus kansalaisten keskuudessa on euroalueella korkeimmillaan sitten vuoden 2002, jolloin eurosetelit ja kolikot otettiin käyttöön. Kuten nykyinen komissio totesi toimikautensa alussa, kriisi ei kuitenkaan ole ohi niin kauan kuin työttömyysluvut ovat näin korkeat. Euroalueella oli lokakuussa 2017 edelleen 14,3 miljoonaa työtöntä. Kriisivuosien kokemuksista oli otettava oppia. Keskeiset asiat esitettiin selkeästi jo viiden puheenjohtajan kesäkuussa 2015 antamassa kertomuksessa. Sen jälkeen on tehty paljon Euroopan talous- ja rahaliiton (EMU) ”tiivistämiseksi tekemällä”. Talouspolitiikan EU-ohjausjaksoa on vahvistettu, koko euroalueelle annetaan selkeämpiä ohjeita ja sosiaalisiin näkökohtiin panostetaan aiempaa voimakkaammin. Talouden ohjausjärjestelmää on parannettu perustamalla Euroopan finanssipoliittinen komitea ja kansallisia tuottavuuskomiteoita. Teknisen avun antamista jäsenvaltioille on lisätty perustamalla rakenneuudistusten tukipalvelu. Pankkiunionin ja pääomamarkkinaunionin viimeistelemiseksi on toteutettu merkittäviä toimia, erityisesti on edistetty sekä riskien vähentämis- että riskien jakotoimenpiteitä pankkialalla. Lisäksi on tiivistetty vuoropuhelua kansallisten ja eurooppalaisten poliittisten toimijoiden ja työmarkkinaosapuolten kanssa omistajuuden lisäämiseksi kaikilla tasoilla. Mainittujen toimien seurauksena talous- ja rahaliiton rakenne on vahvempi kuin koskaan aikaisemmin, mutta tämä ei tarkoita, että se olisi valmis. Komissio esitti pohdinta-asiakirjan talous- ja rahaliiton syventämisestä sekä pohdinta-asiakirjan EU:n rahoituksen tulevaisuudesta osana Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valkoisen kirjan jatkotoimia. Siinä esitetään nykyinen tilanne ja mahdollisia etenemisvaihtoehtoja vuoteen 2025. Euroopan unioni on nyt selvästi taas vahvistumassa. Käsillä on sekä taloudellinen että poliittinen tilaisuus toimia, mihin myös myönteinen kehitys kannustaa. Liialliseen tyytyväisyyteen ei ole aihetta. Katto pitäisi aina korjata silloin kun aurinko paistaa. Komission puheenjohtaja Jean-Claude Juncker esitti 13. syyskuuta 2017 pitämässään puheessa unionin tilasta näkemyksensä yhtenäisemmästä, vahvemmasta ja demokraattisemmasta unionista ja teki selväksi, että Euroopan talous- ja rahaliiton viimeistely on olennainen osa etenemissuunnitelmaa, jonka toteuttaminen huipentuu 9. toukokuuta 2019 pidettävään EU-johtajien kokoukseen. Puheenjohtaja Tusk on kutsunut sen koolle Romaniaan Sibiuhun, jossa on tarkoitus tehdä tärkeitä päätöksiä Euroopan tulevaisuudesta. EU-johtajien asialistalla on myös EU-johtajien 15. päiväksi joulukuuta 2017 suunnittelema eurohuippukokous, jossa on tarkoitus keskustella aikataulusta Euroopan talous- ja rahaliittoa sekä pankkiunionia koskevien päätösten tekemiseksi. Tarkoituksena on myös järjestää kokous 28. ja 29. kesäkuuta 2018 konkreettisten päätösten tekemiseksi.

Puheessa unionin tilasta esitetyt yhtenäisyyden, tehokkuuden ja demokraattisen vastuuvelvollisuuden vaatimukset koskevat erityisesti talous- ja rahaliiton viimeistelyä. • Yhtenäisyys: Euro on EU:n yhteinen raha. Kaikki mitä kehitetään euroaluetta varten, pitäisi kehittää myös niitä jäsenvaltioita varten ja niiden kanssa, joiden odotetaan liittyvän euroalueeseen. Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Tanskaa lukuun ottamatta kaikki euroalueen ulkopuoliset jäsenvaltiot ovat oikeudellisesti sitoutuneet ottamaan euron lopulta käyttöön. On myös syytä muistaa, että sen jälkeen, kun Yhdistynyt kuningaskunta lähtee unionista, euroalueen taloudet muodostavat noin 85 prosenttia koko EU:n bruttokansantuotteesta. EU:n poliittinen ja taloudellinen yhdentyminen, jonka ytimessä ovat sisämarkkinat, tarkoittaa, että sekä euroalueeseen kuuluvien että sen ulkopuolisten jäsenvaltioiden tulevaisuudet ovat jo kietoutuneet yhteen. Vahva ja vakaa euroalue on tärkeä sekä jäsenilleen että koko EU:lle. Sen vuoksi on tärkeää, että euroalueen jäsenvaltiot luovat Euroopan valuuttarahaston (EVR) kautta yhdessä euroalueen ulkopuolisten mutta pankkiunioniin osallistuvien jäsenvaltioiden kanssa samoin ehdoin yhteisen kriisinratkaisuneuvoston (SRB) varautumisjärjestelyn, jotta yhteinen kriisinratkaisuneuvosto voi käyttää kyseistä välinettä, jos se on välttämätöntä kriisinratkaisutoimen toteuttamiseksi pankkiunionissa. • Tehokkuus: Vahvempi talous- ja rahaliitto edellyttää vahvempaa ohjausta ja käytettävissä olevien resurssien tehokkaampaa käyttöä. Nykyisessä järjestelmässä näkyy yhä, että päätöksistä, joilla ennennäkemättömään kriisiin vastattiin, muodostuva kokonaisuus on hajanainen. Se on toisinaan johtanut yhä uusien välineiden käyttöönottoon ja yhä yksityiskohtaisempiin sääntöihin, mikä mutkistaa toimintaa ja johtaa päällekkäisyyksien riskiin. Synergiaedut, yksinkertaistetut menettelyt ja hallitustenvälisten sopimusten liittäminen EU:n oikeudelliseen kehykseen vahvistaisivat ohjausta ja päätöksentekoa. Lisäksi komissio ehdottaa tämänpäiväisen paketin osana tehokkuussyistä vain sellaisia muutoksia, jotka voidaan toteuttaa EU:n nykyisten perussopimusten puitteissa. Kokemus on osoittanut, että on hankalaa pukea sanoiksi jäsenvaltioiden yhteistä toimintaa, koska talouspolitiikan koordinointivaltuudet on annettu unionille. Yleisemmällä tasolla unionin toimielinten ja EVM:n kaltaisen pysyvän hallitustenvälisen mekanismin rinnakkaiselo luo mutkikkaan ympäristön, jossa oikeussuojaa, perusoikeuksien kunnioittamista ja demokraattista vastuuvelvollisuutta sovelletaan hajanaisesti ja vaihtelevasti. Lisäksi hallitustenvälinen päätöksenteko edellyttää yleensä mutkikkaita kansallisia menettelyjä, minkä vuoksi sitä on usein vaikea sovittaa yhteen tehokkaan kriisinhallinnan edellyttämän nopeuden vaatimuksen kanssa. Esimerkkinä tästä voidaan mainita, kuinka heinäkuussa 2015 EVM:n tuki Kreikalle rahoitettiin väliaikaisesti ERVM:n avulla. Käytännössä oli nopeampaa muuttaa EU:n asetusta ja päättää sen käyttämisestä kuin tehdä varojen maksamisesta tavallinen EVM:n päätös. Tämä koskee myös toimien mukauttamista uusiin tilanteisiin. Jopa pieniin muutoksiin tarvitaan kaikkien sopimuspuolten korkeimman poliittisen tason edustajien allekirjoitukset, mikä tarkoittaa, että tällaiset muutokset voivat edellyttää kansallisten parlamenttien hyväksyntää. Tällaiset menettelyt ovat aikaa vieviä ja voivat estää toimien toteuttamisen silloin, kun niitä tarvitaan. EU:n oikeudellinen kehys sen sijaan tarjoaa useita mahdollisia menetelmiä muuttaa voimassa olevia säädöksiä, ja menetelmien monimutkaisuus vastaa käsiteltävän kysymyksen vakavuutta ja muutettavan toimenpiteen muotoa. EU:n päätöksentekomenettelyjen käyttäminen siis nopeuttaisi keskeisten säännösten muuttamista silloin kun se on tarpeen. Synergiaedut ja aiempaa sujuvampi päätöksenteko vahvistaisivat ohjausta ja menettelyjä. • Demokraattinen vastuuvelvollisuus: Talous- ja rahaliiton viimeistely merkitsee myös poliittisen vastuun lisäämistä ja enemmän läpinäkyvyyttä sen suhteen, kuka mistäkin päättää eri tasoilla. Tämä edellyttää, että keskustelu Euroopan tasolla tehtävistä päätöksistä on vietävä jäsenvaltioihin lähemmäs kansalaisia ja kansallisen keskustelun ydintä. Samalla on varmistettava, että sekä kansallisilla parlamenteilla että Euroopan parlamentilla on riittävät valtuudet valvoa EU:n talouden ohjausjärjestelmää. Tämän pitäisi johtaa myös siihen, että lisätään omistajuutta kollektiivisista päätöksistä sekä päätöksentekotavan ja päätöksiä koskevan viestinnän avoimuutta. Tämä pätee erityisesti Euroopan valuuttarahastoon (EVR), joka on Euroopan vakausmekanismin seuraaja. Demokraattinen vastuuvelvollisuus on keskeisessä osassa keskusteltaessa Euroopan tulevaisuudesta. EVM on noussut vuosien mittaan hyvin merkittävään asemaan. Kun EVM:stä tehdään EVR, EVR:n toiminta olisi liitettävä kiinteästi unionin vankkaan vastuukehykseen ja EVR olisi saatettava täysimääräisen oikeudellisen valvonnan piiriin. Varsinkin Euroopan parlamentin osallistuminen siihen lisäisi demokraattista valvontaa. Jäsenvaltioiden parlamenttien asema säilyy muuttumattomana, kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden huomattavat rahoitusosuudet Euroopan valuuttarahastoon. Kaikista edellä esitetyistä syistä rakenteet, joita tarvitaan rahoitusvakaustuen antamiseksi euroalueen jäsenvaltioille, on paras sijoittaa unionin kehykseen ja unionin tätä varten perustamaan elimeen. Kun kuitenkin otetaan huomioon unionin omat taloudelliset rajoitukset ja sen kohtaamat haasteet sekä EVM:n alalla keräämä asiantuntemus, uuden elimen perustaminen olisi kohtuuttoman kustannustehotonta. Sen vuoksi nykyisin toimiva EVM ja sen nykyiset tavoitteet, tehtävät ja välineet olisi pikemminkin sisällytettävä EVR:ään. Komission ehdottama EVR voidaan toteuttaa nykyisten perussopimusten puitteissa. Tämä tarjoaa lisäksi oivan tilaisuuden luoda yhteinen varautumisjärjestely yhteiselle kriisinratkaisuneuvostolle. Jäsenvaltiot sopivat jo vuonna 2013 perustavansa varautumisjärjestelyn yhteiselle kriisinratkaisurahastolle (SRF) täydentämään poliittista yhteisymmärrystä yhteistä kriisinratkaisumekanismia koskevasta asetuksesta.. Yhteinen viimeisenä keinona käytettävä varautumisjärjestely lisäisi kaikkien osapuolten luottamusta yhteisen kriisinratkaisuneuvoston toimien uskottavuuteen. Se myös lisäisi yhteisen kriisinratkaisurahaston rahoituskapasiteettia. Koska se olisi viimeisenä keinona käytettävä väline, se aktivoitaisiin vain siinä tapauksessa, että yhteinen kriisinratkaisurahasto ei olisi riittävän suuri rahoittamaan pankin tai pankkien kriisin ratkaisua. Varautumisjärjestely olisi ajan mittaan vaikutuksiltaan budjettineutraali, koska käytetyt varat perittäisiin takaisin pankkiunioniin osallistuvien jäsenvaltioiden pankkisektoreilta. Euroalueen jäsenvaltioiden rahoitusvakauden turvaamisella perustellaan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston liittäminen EVR:ään ja sen edeltäjään EVM:ään, joka perustettiin turvaamaan euroalueen rahoitusvakaus. Itse asiassa nykyisin jo vakiintunut valtioiden ja pankkien välinen yhteys merkitsee sitä, että valtioiden talouden vakauden lisäksi myös järjestelmän kannalta merkittävien pankkien vakaus on euroalueen rahoitusvakauden ja yhteisen rahan kannalta keskeinen tekijä. Sen vuoksi on mitä luonnollisinta, että tämä ehdotus tarjoaa yhteyden yhteisen kriisinratkaisuneuvoston toimien ja EVR:n toimien välille sellaisen välineen muodossa, josta myönnetään joko luottojärjestelyjä tai takauksia yhteiselle kriisinratkaisuneuvostolle sen toimien tukemiseksi. Talous- ja rahaliiton viimeistelystä on esitetty useita näkemyksiä viime vuosina. Mielipiteet vaihtelevat, mutta on olemassa laaja yksimielisyys siitä, että sen viimeistelyssä on edistyttävä. Tämä on saanut myös merkittävää tukea Euroopan parlamentilta, ja euroryhmässä on käyty tästä tärkeitä keskusteluja. EVR:n perustamista koskeva asetusehdotus on yksi aloitteista, joista ilmoitettiin komission tiedonannossa ”Lisätoimet talous- ja rahaliiton viimeistelemiseksi”. Tässä tiedonannossa esitetään yhteenveto kaikkien komission esittämien aloitteiden perusteluista ja sisällöstä. Lisäksi muistutetaan, että tämä paketti sisältyy laajaan etenemissuunnitelmaan talous- ja rahaliiton viimeistelemiseksi vuoteen 2025 mennessä, ja esitetään seuraavien 18 kuukauden aikana toteutettavien toimien aikataulu. Ehdotuksessa tukeudutaan Euroopan vakausmekanismin vakiintuneeseen rakenteeseen ja luodaan Euroopan valuuttarahasto, joka ankkuroidaan EU:n oikeusjärjestykseen. Tämä mainittiin jo viiden puheenjohtajan kertomuksessa, ja tätä on vaatinut myös Euroopan parlamentti, joka on korostanut, että Euroopan valuuttarahastolle on annettava riittävät lainananto- ja lainanottovalmiudet ja selkeästi määritetty toimeksianto.

Euroopan vakausmekanismi perustettiin lokakuussa 2012 finanssikriisin ollessa pahimmillaan. Tuolloisten tapahtumien paineessa päädyttiin hallitustenväliseen ratkaisuun. Jo silloin oli kuitenkin selvää, että samaan tavoitteeseen voitaisiin päästä EU:n perussopimusten puitteissa, kuten todettiin komission hahmotelmassa tiiviin ja aidon talous- ja rahaliiton luomiseksi. Kuluneina vuosina Euroopan vakausmekanismi on osoittautunut ratkaisevaksi välineeksi euroalueen rahoitusvakauden säilyttämisessä. Se on antanut lisätukea vaikeuksiin joutuneille euroalueen jäsenvaltioille. Euroopan vakausmekanismin muuttaminen Euroopan valuuttarahastoksi vahvistaa edelleen sen institutionaalista perustaa. Näin voidaan luoda uusia synergioita EU:n kehyksessä erityisesti läpinäkyvyyden, laillisuuden tarkastelun ja EU:n varojen käytön tehokkuuden osalta ja pystytään tukemaan paremmin jäsenvaltioita. Näin voidaan myös parantaa edelleen yhteistyötä komission kanssa ja vastuuvelvollisuutta Euroopan parlamentille. Tämä ei vaikuta siihen, miten kansalliset hallitukset ovat vastuuvelvollisia omille kansallisille parlamenteilleen, ja tällä tavoin säilytetään Euroopan vakausmekanismin sitoumukset. Aloite on muodoltaan ehdotus neuvoston asetukseksi, ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 352 artiklan nojalla se edellyttää Euroopan parlamentin hyväksyntää. Euroopan vakausmekanismi on mahdollista sisällyttää unionin kehykseen 352 artiklan nojalla, koska se on euroalueen rahoitusvakauden kannalta välttämätöntä eikä perussopimuksissa ole muuta oikeusperustaa, jolla EU saavuttaisi tämän tavoitteen. Kyseisen artiklan 2 kohdassa mainitaan nimenomaisesti kansallisten parlamenttien asema. Aikanaan on tehty 352 artiklaa vastaavan artiklan nojalla useita merkittäviä päätöksiä, joilla on pohjustettu talous- ja rahaliiton perustamista. Esimerkiksi päätökset Euroopan rahapoliittisesta yhteistyörahastosta, Euroopan rahayksiköstä ja ensimmäisistä maksutasemekanismeista tehtiin Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 235 artiklan nojalla. Kyseinen artikla oli 352 artiklan edeltäjä. Ehdotusta täydentää luonnos, josta voisi tulla hallitustenvälinen sopimus, jotta euroalueen jäsenvaltiot voisivat sopia keskenään varojen siirtämisestä Euroopan vakausmekanismista Euroopan valuuttarahastoon. Siinä myös esitetään, että EVR korvaisi EVM:n ja toimisi sen seuraajana, myös sen oikeusaseman ja kaikkien siihen kuuluvien oikeuksien ja velvollisuuksien osalta. Tänään annetun ehdotuksen mukaan Euroopan valuuttarahasto perustetaan omaksi unionin lainsäädännön alaiseksi oikeushenkilökseen. Siitä tulee Euroopan vakausmekanismin seuraaja, jossa vakausmekanismin nykyiset taloudelliset ja institutionaaliset rakenteet säilyvät olennaisilta osin ennallaan. Tämä tarkoittaa, että Euroopan valuuttarahasto jatkaa rahoitusvakaustuen antamista sitä tarvitseville jäsenvaltioille, varojen hankkimista laskemalla liikkeeseen pääomamarkkinainstrumentteja ja liiketoimien toteuttamista rahamarkkinoilla. Jäsenyys ei muutu, ja jäsenvaltiot voivat liittyä EVR:ään, kun ne ottavat euron käyttöön. Koska Euroopan valuuttarahastosta tulisi unionin elin, Euroopan vakausmekanismin nykyrakenteeseen on tehtävä joitakin kohdennettuja muutoksia. Muutoksiin kuuluu mm. se, että neuvosto vahvistaa Euroopan valuuttarahaston harkinnanvaraiset päätökset. Lisäksi tänään tehtyyn ehdotukseen sisältyy joitakin lisäyksiä. Ensinnäkin Euroopan valuuttarahasto voi tarjota yhteiselle kriisinratkaisurahastolle yhteisen varautumisjärjestelyn. Tämä on pankkiunionin toisen pilarin eli ns. yhteisen kriisinratkaisumekanismin olennainen osa. Kun yhteinen kriisinratkaisumekanismi hyväksyttiin vuonna 2013, jäsenvaltiot sopivat myös kehittävänsä yhteiselle kriisinratkaisurahastolle varautumisjärjestelyn. Se oli tarkoitettu viimeiseksi keinoksi, joka aktivoidaan vain, jos yhteisen kriisinratkaisurahaston välittömästi saatavilla olevat resurssit osoittautuvat riittämättömiksi pääoman tai likviditeetin kannalta. Jäsenvaltiot sopivat myös, että varautumisjärjestelyn olisi oltava keskipitkällä aikavälillä julkisen talouden kannalta neutraali niin, että sen mahdollisesta käytöstä seuraisi takaisinperintä euroalueen pankkisektorilta. Finanssikriisin jälkeen laaditut pankkien valvontaa ja kriisinratkaisua koskevat uudet EU:n säännöt ovat vähentäneet merkittävästi pankkien kaatumisen todennäköisyyttä ja mahdollista vaikutusta. Tarvitaan kuitenkin vielä yhteinen varautumisjärjestely, jolla vahvistetaan yhteisen kriisinratkaisurahaston rahoituskapasiteettia. Tällainen järjestely saa aikaan luottamusta pankkijärjestelmään tukemalla yhteisen kriisinratkaisuneuvoston toteuttamien toimien uskottavuutta. Tämä puolestaan itse asiassa pienentäisi sellaisen tilanteen todennäköisyyttä, jossa varautumisjärjestelyyn jouduttaisiin turvautumaan. Nykyisin vallitsee laaja yksimielisyys siitä, että Euroopan vakausmekanismilla – tulevalla Euroopan valuuttarahastolla – on parhaat edellytykset tarjota tällainen varautumisjärjestely yhteiselle kriisinratkaisurahastolle annettavien luottojärjestelyjen tai takauksien muodossa. Tämä näkyy myös tänään annetussa ehdotuksessa, jossa esitetään asianmukaiset päätöksentekoprosessit. Niillä varmistetaan, että varautumisjärjestely voidaan tarvittaessa ottaa nopeasti käyttöön. Lisäksi ehdotetaan erityisjärjestelyjä, joissa otetaan huomioon pankkiunioniin liittyneiden euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden oikeutetut edut. Toiseksi, ehdotukseen sisältyy hallintotapaa koskeva mahdollisuus nopeampaan päätöksentekoon tietyissä kiireellisissä tilanteissa. Ehdotuksen mukaan kaikki tärkeät päätökset, joilla on taloudellista vaikutusta (esim. vaadittaessa maksettavaa pääomaa koskevat maksuvaatimukset), tehdään edelleen yksimielisesti. Vakaustukea, maksujen suorittamista jäsenille ja varautumisjärjestelyn käyttöä koskevissa äänestyksissä riittää kuitenkin vahvistettu määräenemmistö eli 85 prosenttia äänistä. Kolmanneksi ehdotuksessa esitetään EVR:n ottamista suoremmin mukaan rahoitusapuohjelmien hallinnointiin Euroopan komission rinnalle.

Neljänneksi ehdotuksessa viitataan Euroopan valuuttarahaston mahdollisuuteen kehittää uusia rahoitusvälineitä. Ajan myötä tällaisilla välineillä voitaisiin täydentää tai tukea EU:n muita rahoitusvälineitä ja ohjelmia. Tällainen synergia voisi osoittautua erityisen hyödylliseksi, jos Euroopan valuuttarahaston on määrä tukea mahdollista vakautusjärjestelyä tulevaisuudessa. Näillä muutoksilla Euroopan valuuttarahastosta voi tulla unionin oikeusjärjestykseen kuuluva vankka kriisinhallintamekanismi, joka tuottaa vahvaa synergiaa muiden EU:n toimielinten kanssa. Neuvosto ja komissio säilyttävät EU:n perussopimuksissa määrätyn, talous- ja finanssipolitiikan valvontaa ja koordinointia koskevan toimivaltansa ja vastuunsa. Käytännön yhteistyötä voidaan myös lisätä, jotta voidaan paremmin palvella jäsenvaltioita, olla yhteydessä markkinatoimijoihin ja välttää päällekkäisyyttä toiminnassa. Yhteistyötä voitaisiin pyrkiä lisäämään sitä mukaa kuin talous- ja rahaliiton vahvistaminen etenee. •EVM-rakenteeseen ehdotetut parannukset Ehdotettu asetus ja sen liite, joka sisältää EVR:n perussäännön, perustuvat EVM-sopimukseen ja EVM:n ohjesääntöön. Varsinkin liitteen sisältö vastaa suuressa määrin EVM-sopimuksen tekstiä. Liite sisältää lukuisia EVM-sopimuksen artikloita lähes sellaisinaan. Tällaisia ovat artiklat, jotka koskevat peruspääomaa, vaadittaessa maksettavaa pääomaa koskevia maksuvaatimuksia ja jakoperustetta (8, 9 ja 11 artikla), rahoitusvakaustuen myöntämisessä EVR:n jäsenille käytettäviä välineitä (14–18 artikla), hinnoittelupolitiikkaa (20 artikla), lainanotto-operaatioita (21 artikla), rahoitushallintoa (25–28 artikla), sisäistä tarkastusta (33 artikla) ja jakoperusteen väliaikaista korjaamista (44 artikla). Ehdotuksessa poiketaan nykyisen EVM-sopimuksen tekstistä kahdesta syystä, jotka ovat lainsäädännön johdonmukaisuus EU:n oikeudellisen kehyksen kanssa ja vähäiset muutokset EVR:n toiminnan ja päätöksenteon parantamiseksi. 1) Lainsäädännön johdonmukaisuus EU:n oikeudellisen kehyksen kanssa: Ehdotetussa asetuksessa on itsessään artikloja, joita on muutettu, koska se on välttämätöntä EU:n lainsäädännön johdonmukaisuuden vuoksi: EVR:n perustaminen (1 artikla), EVM:n korvaaminen ja laillinen seuraaja (2 artikla), sellaisen menettelyn käyttöönotto, jossa neuvosto hyväksyy hallintoneuvoston tai johtokunnan tekemät poliittisen harkintavallan käyttöä edellyttävät päätökset (3 artikla), ja siihen liittyvät julkaisuvaatimukset (4 artikla) sekä vastuuvelvollisuus Euroopan parlamentille (5 artikla) ja vastuuvelvollisuus kansallisille parlamenteille (6 artikla). Ehdotukseen sisältyy myös kaksi loppusäännöstä (7 ja 8 artikla). Ehdotetun asetuksen liite sisältää EVR:n perussäännön. Siihen on tehty muutoksia johdonmukaisuuden varmistamiseksi unionin lainsäädännön kanssa, kuten lainanantokapasiteetin määrittäminen (8 artikla), vakaustukioperaatioiden taustalla olevat periaatteet (12 artikla), luottolaitosten suora pääomittamisväline (19 artikla), EVR:n talousarvioon liittyvä menettely (29 ja 30 artikla), kirjanpito ja tilinpäätös (31 artikla), tilinpäätös ja vuosikertomus (32 artikla), ulkoinen tarkastus (34 artikla), tilintarkastuslautakunta (35 artikla), toimipaikkasopimus (37 artikla), erioikeudet ja vapaudet (38 artikla), henkilöstöä koskevat säännökset (39 artikla), salassapitovelvollisuus ja tietojenvaihto (40 artikla), ERVV:n hallinnointi (42 artikla), petostentorjuntatoimenpiteet (45 artikla), oikeus tutustua asiakirjoihin (46 artikla) ja kielivaatimukset (47 artikla). 2) EVR:n toiminnan ja päätöksenteon parantaminen: EVM-sopimuksen artikloja muutetaan myös eräiden muiden tavoitteiden saavuttamiseksi: äänestysmenettelyjen parantaminen (5 ja 6 artikla), toimitusjohtajan nimittämismenettely (7 artikla), uuden toiminnon luominen yhteisen kriisinratkaisuneuvoston tukemiseksi ja EVR:n tavoitteiden ja periaatteiden muuttaminen vastaavasti (3 ja 22–24 artikla) sekä yhteistyöjärjestelyjen joustavuuden lisääminen (41 artikla). 3) Vastaavuustaulukko Seuraavassa taulukossa esitetään yhteenveto siitä, miten EVM-sopimus (vasemmalla) ja ehdotettu EVR-asetus ja EVR:n perussääntö (oikealla) vastaavat toisiaan: EVM-sopimus Ehdotettu EVR-asetus ja EVR:n perussääntö 1 artikla: (EVM:n perustaminen) 1 artikla: asetusehdotus (EVR:n perustaminen) - 2 artikla: asetusehdotus (EVM:n korvaaminen ja laillinen seuraaja) - 3 artikla: asetusehdotus (neuvoston asema) - 4 artikla: asetusehdotus (julkaiseminen) - 5 artikla: asetusehdotus (Euroopan parlamentti) - 6 artikla: asetusehdotus (kansalliset parlamentit) - 7 artikla: asetusehdotus (voimassa olevan unionin lainsäädännön viittaukset EVM:ään) - 1 artikla: perussääntö (EVR:n oikeudellinen asema) 2 artikla (perustaminen ja jäsenet) 2 artikla: perussääntö (jäsenyys) 3 artikla (tarkoitus) 3 artikla: perussääntö (tavoite ja tehtävät) 4 artikla (rakenne ja äänestyssäännöt) 4 artikla: perussääntö (rakenne ja äänestyssäännöt) 5 artikla (hallintoneuvosto) 5 artikla: perussääntö (hallintoneuvosto) 6 artikla (johtokunta) 6 artikla: perussääntö (johtokunta) 7 artikla (toimitusjohtaja) 7 artikla: perussääntö (toimitusjohtaja) 8 artikla (peruspääoma) 8 artikla: perussääntö (alkuperäinen peruspääoma) 9 artikla (vaadittaessa maksettavaa pääomaa koskevat

maksuvaatimukset) 9 artikla: perussääntö (vaadittaessa maksettava pääoma) 10 artikla (peruspääoman muutokset) 10 artikla: perussääntö (pääoman korotukset) 11 artikla (jakoperuste) 11 artikla: perussääntö (jakoperuste) 12 artikla (periaatteet) 12 artikla: perussääntö (EVR:n vakaustukioperaatioiden taustalla olevat periaatteet) 13 artikla (vakaustuen myöntämismenettely) 13 artikla: perussääntö (menettely vakaustuen myöntämiseksi EVR:n jäsenille) 14 artikla (EVM:n ennalta varautuva rahoitusapu) 14 artikla: perussääntö (EVR:n ennalta varautuva rahoitusapu) 15 artikla (EVM:n jäsenen rahoituslaitosten pääomapohjan vahvistamiseksi myönnettävä rahoitusapu) 15 artikla: perussääntö (rahoitusapu EVR:n jäsenen luottolaitosten pääomapohjan vahvistamiseksi) 16 artikla: (EVM:n lainat) 16 artikla: perussääntö (EVR:n lainat) 17 artikla (ensimarkkinoiden tukiväline) 17 artikla: perussääntö (ensimarkkinoiden tukiväline) 18 artikla (jälkimarkkinoiden tukiväline) 18 artikla: perussääntö (jälkimarkkinoiden tukiväline) 19 artikla (rahoitusapuvälineiden luettelon uudelleentarkastelu) - - 19 artikla: perussääntö (luottolaitosten suora pääomittamisväline) 20 artikla (hinnoittelupolitiikka) 20 artikla: perussääntö (hinnoittelupolitiikka) 21 artikla (lainanotto-operaatiot) 21 artikla: perussääntö (lainanotto-operaatiot) - 22 artikla: perussääntö (luottojärjestely tai takaukset yhteiselle kriisinratkaisuneuvostolle) - 23 artikla: perussääntö (EVR:ään sovellettavat säännöt) - 24 artikla: perussääntö (säännöt, joita sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1024/2013 2 artiklassa tarkoitettuihin osallistuviin jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö ei ole euro) 22 artikla (sijoituspolitiikka) 25 artikla: perussääntö (sijoituspolitiikka) 23 artikla (osingonjakopolitiikka) 26 artikla: perussääntö (osingonjakopolitiikka) 24 artikla (vararahasto ja muut rahastot) 27 artikla: perussääntö (vararahasto ja muut rahastot) 25 artikla (tappioiden kattaminen) 28 artikla: perussääntö (tappioiden kattaminen) 26 artikla (talousarvio) 29 artikla: perussääntö (talousarvio) - 30 artikla: perussääntö (talousarvion laatiminen) 27 artikla (tilinpäätös) 31 artikla: perussääntö (kirjanpito ja tilinpäätös) - 32 artikla: perussääntö (tilinpäätös ja vuosikertomus) 28 artikla (sisäinen tarkastus) 33 artikla: perussääntö (sisäinen tarkastus) 29 artikla (ulkoinen tarkastus) 34 artikla: perussääntö (ulkoinen tarkastus) 30 artikla (tilintarkastuslautakunta) 35 artikla: perussääntö (tilintarkastuslautakunta) 31 artikla (sijainti) 36 artikla: perussääntö (sijainti) - 37 artikla: perussääntö (toimipaikkasopimus) 32 artikla (oikeudellinen asema sekä erioikeudet ja -

vapaudet) 38 artikla: perussääntö (erioikeudet ja -vapaudet) 33 artikla (EVM:n henkilöstö) 39 artikla: perussääntö (EVR:n henkilöstö) 34 artikla (salassapitovelvollisuus) 40 artikla: perussääntö (salassapitovelvollisuus ja tietojenvaihto) 35 artikla (henkilöiden koskemattomuus) - 36 artikla (verovapaus) - 37 artikla (tulkinta ja riitojen ratkaisu) - 38 artikla (kansainvälinen yhteistyö) 41 artikla: perussääntö (yhteistyö) 39 artikla (suhde ERVV:n lainanantoon) - 40 artikla (ERVV:n tukien siirto) - - 42 artikla: perussääntö (ERVV:n hallinnointi) 41 artikla (alkupääoman maksaminen) 43 artikla: perussääntö (alkupääoman maksaminen) 42 artikla (jakoperusteen väliaikainen korjaaminen) 44 artikla: perussääntö (jakoperusteen väliaikainen korjaaminen) 43 artikla (ensimmäiset nimitykset) - 44 artikla (liittyminen) - 45 artikla (liitteet) - 46 artikla (tallettaminen) - 47 artikla (ratifiointi tai hyväksyminen) - 48 artikla (voimaantulo) 8 artikla: asetusehdotus - 45 artikla: perussääntö (petostentorjuntatoimenpiteet) - 46 artikla: perussääntö (oikeus tutustua asiakirjoihin) - 47 artikla: perussääntö (kielivaatimukset) •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa EVR:n perustamista koskevan ehdotuksen tarkoituksena on perustaa unionin elin, joka toimii määrätietoisesti unionin jäsenvaltioiden rahoitusvakauden turvaamiseksi. Perustamalla pysyvän järjestelyn keskipitkän aikavälin maksutasetuen tarjoamiseksi euroalueen ulkopuolisille jäsenvaltioille unioni saisi käyttöönsä pysyvät vakautusjärjestelyt kaikkia jäsenvaltioita varten ja huomattavat varat, jotka ovat merkittävästi suuremmat kuin ERVM:n kautta käytettävissä olevat varat. Ehdotus asetukseksi EVR:n perustamisesta on myös looginen askel asetuksen (EU) N:o 472/2013 antamisen jälkeen. Asetuksessa (EU) N:o 472/2013 vahvistettiin rahoitustukeen ja siihen liittyvään talouspolitiikan yhteensovittamiseen liittyviä unionin toimivaltuuksia ja osoitettiin myös unionin kyky tarjota asianmukaisia järjestelyjä. Siinä yhdistyvät unionin kehyksen demokraattinen legitimiteetti ja sen päätöksentekorakenteiden tehokkuus. EVR:n perustaminen osaksi unionin kehystä on näin ollen täysin linjassa unionin aikaisempien poliittisten aloitteiden kanssa ja täydentää sen aiempaa toimintaa alalla.

Sen lisäksi varautumisjärjestelyn perustaminen yhteisen kriisinratkaisuneuvoston tueksi täydentää viimeaikaisia aloitteita, joilla pyritään määrätietoisesti heikentämään jäsenvaltioiden talouksien ja niiden pankkijärjestelmien välisiä yhteyksiä. Se, että asetuksella (EU) N:o 806/2014 ja direktiivillä 2014/59/EU uskottiin luottolaitosten kriisien ratkaisujärjestelmien suunnittelu ja toteutus yhteiselle kriisinratkaisuneuvostolle, oli merkittävä askel tähän suuntaan. Asetuksella valtuutetaan yhteinen kriisinratkaisuneuvosto sopimaan rahoitusjärjestelyjen rahoittamisesta. Tämä toimenpide pannaan täytäntöön tällä ehdotuksella ja samalla täsmennetään, että kaikki yhteisen kriisinratkaisuneuvoston EVR:ltä lainaamat varat peritään täysimääräisesti takaisin pankkijärjestelmästä. Tässä yhteydessä voitaisiin suunnitella myös tulevia poliittisia aloitteita, esimerkiksi vakautusjärjestelyn perustamista. Vakautusjärjestely määritellään mahdollisuudeksi ottaa varoja käyttöön nopeasti ja automaattisesti, jos ennalta määritellyt hyväksyttävyyskriteerit täyttyvät. Tällaisia varoja olisi tarkoitus käyttää vaimentamaan laajojen epäsymmetristen häiriöiden vaikutuksia. Jos jäsenvaltiot joutuvat taantumaan, niiden tulisi, vakaus- ja kasvusopimusta noudattaen, käyttää ensin automaattisia vakauttajiaan ja harkinnanvaraista talouspolitiikkaa. Vakaus- ja kasvusopimus tarjoaa täydentäviä puskureita ja mahdollistaa sen, että vaikeassa taloustilanteessa julkisen talouden sopeutustoimia voidaan toteuttaa vähemmän. Vakautusjärjestelyn on tarkoitus käynnistyä ainoastaan, jos nämä puskurit ja vakauttajat eivät riitä vaimentamaan laajojen epäsymmetristen häiriöiden vaikutuksia. EVR voisi tukea tällaisen järjestelyn toteuttamista hankkimalla ja asettamalla asianomaisen jäsenvaltion käyttöön vakautusjärjestelyn käynnistämiseksi mahdollisesti tarvittavaa markkinarahoitusta. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Tämän ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 352 artikla. Kyseistä artiklaa voi käyttää oikeusperustana, jos kolme edellytystä täyttyvät. Ensimmäinen edellytys on se, ettei perussopimuksista löydy ehdotukselle erityistä oikeusperustaa, ja toinen on se, että toiminta on unionin politiikkojen rajoissa. Euroopan unionin tuomioistuin on jo todennut (asiassa Pringle), että molemmat edellä mainitut edellytykset täyttyvät EVM:n osalta. Unionin talouspolitiikassa, sellaisena kuin siitä määrätään SEUT-sopimuksen III osan VIII osastossa ”Talous- ja rahapolitiikka”, unionille ei ole annettu valtuuksia sellaisen unionin elimen perustamiseksi, jonka vastuulla olisi antaa rahoitusapua euroalueen rahoitusvakauden varmistamiseksi. Koska tällaisia valtuuksia ei ole, SEUT-sopimuksen 352 artiklan mukaan neuvosto antaa aiheelliset säännökset yksimielisesti komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan. Kolmas edellytys on tarve täyttää perussopimuksissa asetettu tavoite. EVM:n kaltaisen elimen välttämättömyys euroalueen rahoitusvakauden turvaamiseksi perustuu tosiseikkoihin. Välttämättömyys vahvistetaan SEUT-sopimuksen 136 artiklan 3 kohdassa ja EVM-sopimuksen johdanto-osan 2 kappaleessa, joissa viitataan nykyiseen EVM:ään toteamalla, että euroalueen jäsenvaltiot ”voivat perustaa vakausmekanismin, joka aktivoidaan, jos se on välttämätöntä koko euroalueen vakauden turvaamiseksi”. EVR:n perustaminen on tarpeen rahoitusvakauden turvaamisen edistämiseksi koko euroalueella ja sen jäsenvaltioissa sekä euroalueen ulkopuolisissa jäsenvaltioissa, jotka osallistuvat pankkiunioniin tiiviistä yhteistyöstä EKP:n kanssa tehdyn sopimuksen perusteella asetuksen (EU) N:o 1024/2013 mukaisesti. Sisällyttämällä EVM osaksi unionin kehystä SEUT-sopimuksen 352 artiklaan perustuvalla asetuksella varmistettaisiin toimien saumaton jatkuminen ja se, että unionin uudesta elimestä eli EVR:stä tulee välittömästi EVM:n laillinen seuraaja. Euroalueen jäsenvaltiot sopisivat, että EVM:n pääoma siirretään uuteen elimeen (EVR) yksinkertaisella monenvälisellä asiakirjalla. SEUT-sopimuksen 352 artiklan nojalla EVM:lle voitaisiin myös antaa lisätehtäviä silloin kun se sisällytetään unioniin. Vaikka SEUT-sopimuksen 352 artiklaan perustuva toimenpide hyväksytään yksimielisesti neuvostossa (EU28), sen soveltaminen voidaan rajoittaa vain osaan jäsenvaltioista silloin kun rajoitukselle on objektiivinen peruste. Se seikka, että EVM:llä turvataan ainoastaan euroalueen rahoitusvakaus, oikeuttaa EVM:n jäsenyyden rajoittamisen vain euroalueen jäsenvaltioihin. Tästä seuraa, että ehdotettu EVR voisi toimia samoin kuin EVM toimii nykyisin. Toisin sanoen EVR tukisi ainoastaan euroalueen jäsenvaltioita, ja sen sisäisen hallintorakenteen muodostaisivat nämä samat jäsenvaltiot. •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) Talous- ja rahaliiton jäsenvaltioiden sekä pankkiunioniin osallistuvien jäsenvaltioiden rahoitusvakaudella on unionin laajuinen ulottuvuus. Euroalueen jäsenvaltioiden välillä vallitsevien voimakkaiden keskinäisten riippuvuuksien vuoksi joidenkin jäsenvaltioiden rahoitusvakautta uhkaavat vakavat riskit voivat vaarantaa muiden jäsenvaltioiden ja koko euroalueen rahoitusvakauden. Asetusehdotuksessa vahvistetaan puitteet rahoitusvakaustuen antamiseksi jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro, ja määritellään uusi tehtävä, joka on rahoitusvarojen myöntäminen yhteiselle kriisinratkaisuneuvostolle. Uutta tehtävää hoitaessaan EVR on oikeutettu myöntämään yhteiselle kriisinratkaisuneuvostolle luottojärjestelyjä ja takauksia, jotka voisivat toimia yhteisen kriisinratkaisuneuvoston varautumisjärjestelynä. Jäsenvaltiot ja kansalliset viranomaiset eivät voi yksipuolisesti ratkaista rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä, joita jäsenvaltioille aiheuttavat valtioiden rajojen yli kansallisten lainkäyttöalueiden ulkopuolella toimivat rahoitusmarkkinat. Jäsenvaltioilla on lisäksi vaikeuksia lieventää omia riskejään. Jäsenvaltiot ja kansalliset viranomaiset eivät voi yksinään puuttua sellaisiin järjestelmäriskeihin, joita joku muu jäsenvaltio tai sen luottolaitokset voivat aiheuttaa koko unionin rahoitusvakaudelle. Jäsenvaltiot eivät voi yksin riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan suunnitellun toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla SEUT-sopimuksen 5 artiklan 3 kohdassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. •Suhteellisuusperiaate Ehdotuksen tavoitteena on varmistaa rahoitusvakaus euroalueella ja koko EU:ssa, euroalueen jäsenvaltioissa ja pankkiunioniin osallistuvissa jäsenvaltioissa. Ehdotuksessa esitetään yksinkertaistettu kehys, jossa voidaan antaa rahoitusvakaustukea EVR:n jäsenille ja myöntää luottojärjestelyjä tai takauksia yhteisen kriisinratkaisuneuvoston tukemiseksi pankkiunioniin osallistuvissa jäsenvaltioissa mahdollisesti toteutettavien kriisinratkaisutoimien rahoittamista varten. Ehdotuksessa vahvistetaan tehtävät ja vastuualueet kullekin EVR:n hallintoelimelle ja muille tähän toimintaan osallistuville unionin toimielimille. Siinä säädetään myös rahoitusvälineistä, jotka EVR:llä on käytössään tavoitteidensa saavuttamiseksi. Perustamalla unioniin keskusviranomainen, joka vastaa rahoitusavun antamisesta jäsenvaltioille, ehdotuksella torjutaan euroalueen ja sen jäsenvaltioiden rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä ja säilytetään samalla jäsenvaltioiden finanssipoliittinen vastuu siten, että apua saavaa EVR:n jäsentä vaaditaan noudattamaan tiukkoja, valitun rahoitusapuvälineen kannalta tarkoituksenmukaisia ehtoja sekä puuttumaan heikkouksiin. EVR:n tehtävänä olisi lisäksi myöntää rahoitustukea yhteiselle kriisinratkaisuneuvostolle. Näin EVR vaikuttaa osaltaan siihen, että valtioiden, pankkien ja reaalitalouden välinen negatiivinen kierre saadaan katkaistua, mikä on ratkaisevan tärkeää talous- ja rahaliiton moitteettomalle toiminnalle.

Toisaalta ehdotuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen, jotta voidaan saavuttaa EVR:n tavoite, eli vähentää euroalueen ja sen jäsenvaltioiden rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä. Kaikkeen EVR:n jäsenilleen antamaan tukeen sovelletaan ehtoja, joilla pyritään puuttumaan jäsenvaltiossa ilmeneviin heikkouksiin. Tarkoituksena on palauttaa jäsenvaltioon nopeasti terve ja kestävä talous- ja rahoitustilanne sekä palauttaa valtion kyky hankkia tarvitsemansa rahoitus kokonaisuudessaan rahoitusmarkkinoilta tai parantaa sitä. •Toimintatavan valinta Uusi säädös annetaan asetuksena, koska sillä perustetaan unioniin uusi elin rahoitusvakauden turvaamisen edistämiseksi, minkä vuoksi sen on oltava kaikilta osiltaan velvoittava ja sovellettavissa jäsenvaltioissa sellaisenaan. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Perusoikeudet EU on sitoutunut edistämään perusoikeuksien korkeatasoista suojelua, ja se on allekirjoittanut useita ihmisoikeussopimuksia. Näin ollen tällä ehdotuksella voisi olla suora vaikutus perusoikeuksiin, sellaisina kuin ne luetellaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa (perusoikeuskirja), joka on keskeinen osa EU:n perussopimuksia, ja Euroopan ihmisoikeussopimukseen. Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon etenkin perusoikeuskirjassa tunnustetut oikeudet, vapaudet ja periaatteet, erityisesti oikeus neuvotella, tehdä ja panna täytäntöön työ- ja virkaehtosopimuksia, oikeus henkilötietojen suojaan ja oikeus tutustua asiakirjoihin, ja se olisi pantava täytäntöön mainittujen oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti. Kun nykyinen EVM sisällytetään unionin kehykseen, perusoikeuskirjan soveltamisalaa laajennetaan. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei odoteta olevan vaikutuksia talousarvioon. Euroalueen jäsenvaltiot merkitsevät EVR:n pääoman. EVR:n menoja tai tappioita ei kateta unionin talousarviosta. EVR:llä tulee olemaan myös omarahoitteinen talousarvio. 5.LISÄTIEDOT •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset Ehdotetun asetuksen I osassa (1 ja 2 artikla) säädetään EVR:n perustamisesta unionin kehyksessä. Lisäksi tässä osassa säädetään kysymyksistä, jotka liittyvät siihen, että EVR on EVM:n seuraaja. Euroalueen jäsenvaltioiden olisi sovittava, että EVM:n pääoma siirretään uuteen elimeen (EVR) joko yksittäisillä sitoumuksilla tai yksinkertaisella monenvälisellä asiakirjalla. Kuten perussäännössä täsmennetään, EVR:n peruspääoma olisi sama kuin EVM:n peruspääoma. Ehdotetun asetuksen II osassa (3–6 artikla) vahvistetaan neuvoston asemaa koskevat oikeudelliset perustelut, jotta voidaan ottaa huomioon Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö asiassa Meroni. Neuvoston olisi hyväksyttävä hallintoneuvoston ja johtokunnan tekemät harkintavallan käyttöä edellyttävät päätökset. Tässä osassa säädetään myös EVR:n vastuuvelvollisuudesta Euroopan parlamenttia, neuvostoa ja komissiota kohtaan. EVM-sopimuksessa ei määrätä tällaisista järjestelyistä EVM:n osalta. EVR:n olisi toimitettava vuosittain kertomus edellä mainituille unionin toimielimille yhdessä tilinpäätöksen ja rahoitusasemaa koskevan selvityksen kanssa. Euroopan parlamentti voi kutsua toimitusjohtajan kuultavaksi, myös tämän omasta pyynnöstä. EVR:n olisi myös vastattava parlamentin esittämiin suullisiin ja kirjallisiin kysymyksiin. Olisi myös säädettävä mahdollisuudesta järjestää luottamuksellisia suullisia keskusteluja samaan tapaan kuin yhteisen kriisinratkaisuneuvoston ja yhteisen valvontamekanismin yhteydessä, jotta voidaan turvata EVR:n tehtävien suorittamista koskevien arkaluontoisten keskustelujen luottamuksellisuus. Lisäksi asetuksessa säädetään kansallisten parlamenttien valvontatehtävästä yksityiskohtaisemmin kuin nyt EVM-sopimuksessa. Tällainen rooli on tarpeen, kun otetaan huomioon EVR:n päätösten vaikutus sen jäsenten poliittisiin toimijoihin. Ehdotetun asetuksen III osassa (7 ja 8 artikla) säädetään unionin lainsäädännössä olevista viittauksista EVM:ään sekä ehdotetun asetuksen voimaantulosta. Ehdotetun asetuksen liitteenä olevan EVR:n perussäännön I osassa (1–3 artikla) säädetään EVR:n oikeudellisesta asemasta. EVR on unionin toimielin, joka on oikeushenkilö. Lisäksi siinä säädetään EVR:n jäsenyydestä (2 artikla). EVR:n jäseniä ovat euroalueen jäsenvaltiot. Tämä perustuu EVM:n nykyisiin jäseniin. Lisäksi säädetään EVR:n tavoitteista ja tehtävistä. EVM:n tapaan myös EVR:n tavoitteena on rahoitusvakaustuen antaminen jäsenille (euroalueen jäsenvaltioille). Tämä on nyt EVM:n ainoa tehtävä, mutta EVR:n tehtävänä olisi lisäksi myöntää luottojärjestelyjä tai takauksia yhteisen kriisinratkaisuneuvoston tukemiseksi yhteisen kriisinratkaisurahaston varautumisjärjestelyä varten. Viimeksi mainitut voisivat olla myös asetuksen (EU) N:o 806/2014 74 artiklassa tarkoitettuja julkisia rahoitusjärjestelyjä (varautumisjärjestely). Ehdotetun asetuksen liitteenä olevan EVR:n perussäännön II osassa (4–7 artikla) säädetään EVR:n organisaatiosta ja päätöksentekomenettelyistä, muun muassa sovellettavista äänestyssäännöistä. Samoin kuin EVM:llä, myös EVR:llä on hallintoneuvosto, johtokunta ja toimitusjohtaja, ja EVR:n toimitusjohtajaa avustaa johtoryhmä. EVM-sopimuksessa vahvistetut äänestyssäännöt pysyvät EVR:n yhteydessä ennallaan. Äänestyssääntöjä on neljää eri tyyppiä: i) yksimielisyys; ii) vahvistettu määräenemmistö (85 %), iii) määräenemmistö (80 %) ja iv) yksinkertainen enemmistö. Samoin kuin EVM-sopimuksessa, yksimielisyyttä edellytetään päätöksiltä, joilla on jäsenvaltioihin merkittävä ja suora taloudellinen vaikutus (mm. päätökset, jotka koskevat lainanantokapasiteettia ja vaadittaessa maksettavaa pääomaa koskevia muita kuin kiireellisiä maksuvaatimuksia). Päätökset, jotka koskevat rahoitustuen myöntämistä tai maksujen suorittamista EVR:n jäsenille, tehdään kuitenkin vastedes keskinäisen sopimuksen sijasta vahvistetulla määräenemmistöllä (85 %). Lisäksi toimitusjohtajan nimitysprosessia on täydennetty antamalla Euroopan parlamentille neuvoa-antava tehtävä. EVM:n ohjesäännöstä on otettu toimitusjohtajan ja johtoryhmän asemaan liittyviä täsmennyksiä. II osassa säädetään myös hallintoneuvoston ja johtokunnan jäsenten ja varajäsenten palkkioista. Ehdotetun asetuksen liitteenä olevan EVR:n perussäännön III osassa (8–11 artikla) säädetään EVR:n peruspääomasta ja lainanantokapasiteetista. EVR:n peruspääoman ja lainanantokapasiteetin olisi oltava samat kuin EVM:llä nyt. Mahdollisuus korottaa EVR:n peruspääomaa ja lainanantokapasiteettia pysyy niin ikään voimassa. Ehdotetun asetuksen liitteenä olevan EVR:n perussäännön IV osassa (12–21 artikla) säädetään EVR:n vakaustukioperaatioiden perusperiaatteista, rahoitusvakaustuen myöntämisessä EVR:n jäsenille sovellettavista menettelyistä ja siihen liittyvistä EVR:n käytössä olevista rahoitusvälineistä. Periaatteet ja menettelyt ovat samat kuin EVM-sopimuksessa, paitsi että EVR:lle annetaan tehtävä rahoitusvakaustukioperaatioon liittyvän yhteisymmärryspöytäkirjan neuvottelemisessa ja allekirjoittamisessa. Säädökseen on myös otettu nimenomainen viittaus SEUT-sopimuksen 152 artiklaan ja perusoikeuskirjaan. Siinä vahvistetaan, että rahoitusvakaustuen myöntämistä EVR:n jäsenille koskevan asetuksen soveltaminen ei vaikuta oikeuteen neuvotella työehto- ja virkaehtosopimuksia eikä oikeuteen ryhtyä työtaistelutoimiin. Niiden välineiden lisäksi, joista määrätään jo EVM-sopimuksessa rahoitusvakaustuen myöntämiseksi niille jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro, tässä otetaan käyttöön luottolaitosten suora pääomittamisväline. Se perustettiin vasta EVM-sopimuksen voimaantulon jälkeen sen 19 artiklaan sisältyvän valtuuttamislausekkeen nojalla. Ehdotetun asetuksen liitteenä olevan EVR:n perussäännön V osa (22–24 artikla) koskee varautumisjärjestelyä, johon osallistuvat EVR ja ne pankkiunioniin osallistuvat jäsenvaltiot, joiden rahayksikkö ei ole euro. Luottojärjestelyjen ja takauksien myöntäminen yhteiselle kriisinratkaisuneuvostolle olisi EVM:n nykyisiin tavoitteisiin ja tehtäviin verrattuna kokonaan uusi EVR:n toiminto. Yhteisen kriisinratkaisurahaston varautumisjärjestelyn maksamatta olevien sitoumusten yhteenlaskettu määrä saa olla enintään 60 000 miljoonaa euroa. Tätä enimmäismäärää voidaan korottaa. Hallintoneuvoston ja euroalueen ulkopuolisten pankkiunionin jäsenvaltioiden olisi yhdessä hyväksyttävä tällaisen yhteiselle kriisinratkaisuneuvostolle myönnettävän tuen rahoitusehdot. Rahoituksen nopean saatavuuden varmistamiseksi toimitusjohtajalle annetaan valtuudet päättää luottojärjestelyyn perustuvan lainan nostamisesta tai takauksen myöntämisestä yhteisen kriisinratkaisuneuvoston velvoitteille. Jos tukea haetaan kriisinratkaisumääräyksen yhteydessä, yhteinen kriisinratkaisuneuvosto voi pyytää tukea ennen kriisinratkaisumääräyksen hyväksymistä.

Ehdotetun asetuksen liitteenä olevan EVR:n perussäännön VI osa (25–28 artikla) koskee EVR:n rahoitushallintoa. Nämä säännökset perustuvat EVM-sopimuksen määräyksiin. Ehdotetun asetuksen liitteenä olevan EVR:n perussäännön VII osa (29–35 artikla) koskee EVR:n varainhoitoa. Nämä säännöt perustuvat EVM-sopimukseen ja EVM:n ohjesääntöön. Nämä säännöt koskevat EVR:n talousarviota ja sen laatimista, kirjanpitoa ja tilinpäätöstä, rahoitusasemaa koskevaa selvitystä ja vuosikertomusta, sisäistä ja ulkoista tarkastusta ja tilintarkastuslautakunnan roolia. Ehdotetun asetuksen liitteenä olevan EVR:n perussäännön VIII osassa (36–41 artikla) vahvistetaan useita EVR:n sijaintipaikkaan liittyviä säännöksiä ja säädetään sen mahdollisuudesta tehdä toimipaikkasopimus. Lisäksi EVR:ään sovelletaan pöytäkirjassa N:o 7 vahvistettuja erioikeuksia ja -vapauksia. Nykyisiä EVM-sopimukseen perustuvia erioikeuksia ja -vapauksia ei voida pitää voimassa oikeudellisista syistä. VIII osassa vahvistetaan myös EVR:n henkilöstöön sovellettavat henkilöstösäännöt. Niihin olisi sisällytettävä myös luottamuksellisuutta ja tietojenvaihtoa koskevat säännöt. Vastaavia, mutta luonteeltaan erilaisia sääntöjä on myös EVM:n ohjesäännössä. Ehdotetun asetuksen liitteenä olevan EVR:n perussäännön IX osassa (42–44 artikla) vahvistetaan siirtymäjärjestelyt, joiden mukaisesti EVR:n uudet jäsenet maksavat osuutensa rahaston peruspääomaan. Säännös perustuu EVM-sopimuksessa olevaan EVM:n jäseniä koskevaan määräykseen, mutta sitä sovelletaan vain EVR:n uusiin jäseniin, jotka liittyvät siihen euron käyttöönoton yhteydessä. EVM-sopimukseen perustuvan jakoperusteen väliaikaista korjaamista koskeva sääntö pysyy niin ikään ennallaan EVR:n yhteydessä. Ehdotetun asetuksen liitteenä olevan EVR:n perussäännön X osa (45–47 artikla) sisältää useita avoimuutta koskevia säännöksiä. Siinä säädetään petostentorjuntatoimenpiteistä, oikeudesta tutustua asiakirjoihin ja kielivaatimuksista. 2017/0333 (APP) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS Euroopan valuuttarahaston perustamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 352 artiklan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä, sekä katsoo seuraavaa: (1)Koko maailmaa vuodesta 2007 alkaen koetellut ennennäkemätön finanssi- ja talouskriisi on uhannut vakavasti rahoitusvakautta ja vahingoittanut talouskasvua sekä kasvattanut jyrkästi jäsenvaltioiden julkisen talouden alijäämää ja velkaantuneisuutta, mikä on saanut jotkin jäsenvaltiot hakemaan rahoitustukea unionin järjestelyiden puitteissa ja niiden ulkopuolelta. (2)Kriisi paljasti sen, ettei unionilla ollut riittävän vakaita välineitä toimia nopeasti ja vastata määrätietoisesti sen rahoitusvakauteen kohdistuviin haasteisiin. Tällaiset välineet ovat olennaisen tärkeitä euroalueen ja sen jäsenvaltioiden vakauden ja kansalaisten sekä muiden talouden toimijoiden kannalta. Lisäksi niiden merkitys luottamuksen vahvistamiseksi yhteiseen rahaan on erittäin suuri.

(3)Vastauksena poikkeukselliseen tilanteeseen, jossa useiden jäsenvaltioiden lainaehdot heikkenivät huomattavasti enemmän kuin talouden perustekijöillä voidaan selittää, mikä puolestaan uhkasi vakavasti unionin rahoitusvakautta, hyväksyttiin useita toimenpiteitä, osa niistä unionin kehyksen ulkopuolella. (4)Vuonna 2010 perustettiin Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi, jäljempänä ’ERVM’, jonka kautta unioni pystyi antamaan taloudellista apua jäsenvaltioille. Mekanismin ansiosta unioni pystyi vastaamaan tietyn jäsenvaltion akuutteihin ongelmiin koordinoidusti, nopeasti ja tehokkaasti mutta rajallisella rahoituskapasiteetilla ja vain väliaikaisesti. (5)Lisäksi jäsenvaltiot, joiden rahayksikkö on euro, perustivat keskenään vuonna 2010 Euroopan rahoitusvakausvälineen, jäljempänä ’ERVV’, väliaikaiseksi ratkaisuksi. ERVV on antanut rahoitusapua Irlannille, Portugalille ja Kreikalle. ERVV rahoitti tuen laskemalla liikkeeseen joukkovelkakirjoja ja muita velkainstrumentteja pääomamarkkinoilla. ERVV:stä ei tarjota muuta rahoitusapua, koska siitä vastaa nykyisin ainoastaan Euroopan vakausmekanismi, jäljempänä ’EVM’. (6)Eurooppa-neuvosto pääsi 17 päivänä joulukuuta 2010 sopimukseen siitä, että niitä jäsenvaltioita varten, joiden rahayksikkö on euro, oli tarpeen perustaa pysyvä vakausmekanismi, joka korvaa ERVV:n ja huolehtii tarvittaessa uuden rahoitusavun antamisesta asianomaisille jäsenvaltioille. (7)EVM perustettiin kansainväliseksi rahoituslaitokseksi Euroopan vakausmekanismin perustamisesta 2 päivänä helmikuuta 2012 tehdyllä sopimuksella, joka ei kuulu unionin kehykseen. EVM otti hoitaakseen ERVV:n tehtävän huolehtia rahoitusavun antamisesta jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro, ja se aloitti toimintansa lokakuussa 2012. (8)Kuluneina vuosina EVM on osoittautunut ratkaisevaksi välineeksi euroalueen rahoitusvakauden säilyttämisessä. Se on antanut lisätukea vaikeuksiin joutuneille euroalueen jäsenvaltioille. EVM:n muuttaminen Euroopan valuuttarahastoksi, jäljempänä ’EVR’, vahvistaa edelleen sen institutionaalista perustaa. Näin voidaan luoda uusia synergioita EU:n kehyksessä erityisesti läpinäkyvyyden, laillisuuden tarkastelun ja EU:n varojen käytön tehokkuuden osalta ja pystytään tukemaan paremmin jäsenvaltioita. Näin voidaan myös parantaa edelleen yhteistyötä komission kanssa ja vastuuvelvollisuutta Euroopan parlamentille. Tämä ei vaikuta siihen, miten kansalliset hallitukset ovat vastuuvelvollisia omille kansallisille parlamenteilleen, ja tällä tavoin säilytetään EVM:n sitoumukset. (9)EVM:n sisällyttäminen osaksi unionin kehystä perustamalla EVR lisää myös osaltaan läpinäkyvyyttä ja vastuuvelvollisuutta talous- ja rahaliitossa. Kriisin ollessa pahimmillaan tehtiin kauaskantoisia päätöksiä, jotka koskevat niitä jäsenvaltioita, joiden rahayksikkö on euro, ja niiden kansalaisia. EVM:llä oli keskeinen asema rahoitusvakauden tarjoamisessa tiukoin ehdoin, minkä vuoksi sen sisällyttäminen unionin kehykseen on perusteltua, jotta voidaan varmistaa vuoropuhelun, keskinäisen luottamuksen ja demokraattisen vastuuvelvollisuuden sekä unionin päätöksentekomenettelyjen legitimiteetin lujittaminen. Näin ollen EVR:n olisi oltava vastuussa Euroopan parlamentille ja neuvostolle. (10)Euroopan parlamentin demokraattisen valvonnan lisäämiseksi EVR:n olisi annettava sille vuosittain kertomus tehtäviensä suorittamisesta. Parlamentilla olisi oikeus esittää suullisia ja kirjallisia kysymyksiä sekä järjestää kuulemisia. Ottaen huomioon EVR:n tehtävien arkaluontoisuuden ja niiden vaikutuksen rahoitusmarkkinoihin, parlamentin olisi voitava järjestää luottamuksellisia keskusteluja EVR:n toimitusjohtajan kanssa siitä, miten rahoitusvakaustuen antamisessa EVR:n jäsenelle tai sen täytäntöönpanossa on edistytty, sekä rahoitusavun antamisesta yhteiselle kriisinratkaisuneuvostolle. (11)Avoimuuteen ja demokraattiseen valvontaan liittyvistä syistä kansallisilla parlamenteilla olisi oltava tietyt oikeudet saada tietoja EVR:n toiminnasta ja käydä sen kanssa vuoropuhelua. EVR:n jäsenen kansallisen parlamentin olisi voitava kutsua EVR:n toimitusjohtaja osallistumaan keskusteluun siitä, miten rahoitusvakaustukioperaation toteuttamisessa on edistytty, kun tarkastellaan sen vaikutusta kyseiseen EVR:n jäseneen. Tällainen näkemystenvaihto voisi edistää EVR:n ja EVR:n kyseisen jäsenen välistä yhteisymmärrystä. (12)Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa, jäljempänä ’SEU-sopimus’, ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, ei ole määräyksiä valtuuksista eli erityisestä oikeusperustasta sellaisen pysyvän unionin elimen perustamiseksi, jonka vastuulla on rahoitusavun antaminen euroalueen ja niiden jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö ei ole euro mutta jotka osallistuvat pankkiunioniin, rahoitusvakauden varmistamiseksi. (13)Erityisen oikeusperustan puuttuessa neuvosto voi Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan perustaa EVR:n tarpeellisena toimenpiteenä perussopimuksissa asetetun tavoitteen saavuttamiseksi SEUT-sopimuksen 352 artiklan mukaisesti. (14)Koska jäsenvaltiot, joiden rahayksikkö on euro, ovat vahvasti riippuvaisia toisistaan, niiden rahoitusvakautta uhkaavat vakavat riskit voivat vaarantaa koko euroalueen rahoitusvakauden. Sen vuoksi EVR:n olisi annettava rahoitusvakaustukea jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro, silloin kun se on euroalueen tai sen jäsenvaltioiden rahoitusvakauden turvaamiseksi välttämätöntä. (15)Unionin toiminta on sen vuoksi tarpeen, jotta voidaan saavuttaa SEU-sopimuksen 3 artiklan 4 kohdassa esitetty tavoite ja perustaa talous- ja rahaliitto, jonka rahayksikkö on euro, ja turvata Euroopan kestävä kehitys, jonka perustana ovat tasapainoinen talouskasvu ja hintavakaus sekä täystyöllisyyttä ja sosiaalista edistystä tavoitteleva erittäin kilpailukykyinen sosiaalinen markkinatalous SEU-sopimuksen 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Konkreettisemmin sanottuna turvaamalla rahoitusvakaus euroalueella ja niissä jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro, sekä niissä jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö ei ole euro mutta jotka osallistuvat pankkiunioniin, pyritään saavuttamaan aiempaa syvempi, oikeudenmukaisempi ja kestävämpi talous- ja rahaliitto. (16)Tämän asetuksen tavoitteita ei voida riittävästi saavuttaa jäsenvaltioiden yksittäisin toimin, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä SEU-sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti. (17)EVR olisi perustettava unionin lainsäädännön mukaisesti unionin elimeksi, joka on oikeushenkilö. (18)EVR:ää olisi säänneltävä tällä asetuksella ja EVR:n perussäännöllä, joka on sen erottamaton osa. EVR:n perussäännössä olisi oltava keskeiset säännöt, jotka koskevat seuraavia seikkoja: oikeudellinen asema, jäsenyys, EVR:n tavoitteet ja tehtävät, sen organisaatio ja sisäinen päätöksentekomenettely, EVR:n lainanantokapasiteetti ja pääoma, säännöt vakaustuen antamisesta jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro, ja EVR:n tuesta yhteiselle kriisinratkaisuneuvostolle, EVR:n varainhoitoa ja rahoitushallintoa koskevat säännöt, siirtymäjärjestelyt, joiden mukaisesti EVR:n uudet jäsenet maksavat peruspääoman, ja EVR:n jakoperusteen väliaikaista korjaamista koskevat säännöt sekä lukuisia yleisiä säännöksiä. (19)Toiminnan saumattoman jatkumisen ja vaaditun oikeusvarmuuden varmistamiseksi EVR:n olisi korvattava EVM ja toimittava sen seuraajana, myös sen oikeusaseman ja kaikkien siihen kuuluvien oikeuksien ja velvollisuuksien osalta. (20)Se, että EVR on EVM:n seuraaja, ei luo uusia taloudellisia velvoitteita jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro, suhteessa niiden osuuksiin EVR:n peruspääomasta; ne ovat osuutensa jo merkinneet. (21)Kun otetaan huomioon EVM:n oikeudellinen luonne kansainvälisenä rahoituslaitoksena, joka perustuu niiden jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö on euro, väliseen kansainväliseen sopimukseen, hallintoneuvoston, joka on EVM:n korkein päätöksentekoelin ja edustaa EVM-sopimuksen sopimuspuolia, olisi hyväksyttävä etukäteen se, että EVR on EVM:n seuraaja, ja merkityn pääoman siirto. Tämä seuraajaa koskeva kysymys olisi saatettava päätökseen tämän asetuksen voimaantulon yhteydessä ja EVM:n suostumuksella, sen mukaan kumpi näistä ajankohdista on myöhäisempi. (22)Kaikkien jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö on euro ja jotka ovat EVM-sopimuksen sopimuspuolia, olisi oltava EVR:n jäseniä tämän asetuksen voimaantulohetkellä. Kun jäsenvaltio ottaa euron käyttöön, siitä pitäisi tulla EVR:n jäsen, jolla on nykyisten EVR:n jäsenten oikeuksia ja velvollisuuksia vastaavat täydet oikeudet ja velvollisuudet.

(23)Tällä asetuksella EVR:n uudelle jäsenelle myönnettävien oikeuksien, myös äänioikeuksien, edellytyksenä olisi oltava osuuden merkitseminen peruspääomasta. (24)Olisi vahvistettava EVM-sopimuksen siirtymäjärjestelyjä vastaavat siirtymäsäännöt niitä EVR:n uusia jäseniä varten, jotka ottavat euron käyttöön tämän asetuksen voimaantulon jälkeen. Tällaisten uusien jäsenten olisi voitava maksaa osuutensa EVR:n pääomaan erissä. Jos tällaisten EVR:n uusien jäsenten bruttokansantuote, jäljempänä ’BKT’, asukasta kohden niiden liittymistä EVR:ään edeltävänä vuonna on alle 75 prosenttia unionin BKT:stä asukasta kohden, niihin sovellettavaa EVR:n pääoman maksamisessa käytettävää jakoperustetta olisi korjattava väliaikaisesti. Tällaisessa tapauksessa väliaikaista korjausta olisi sovellettava 12 vuoden ajan. (25)EVR:n tarjoamaan vakaustukeen olisi sovellettava tiukkoja ehtoja. Tällaisten ehtojen olisi oltava tarkoituksenmukaisia valitun rahoitusapuvälineen kannalta. (26)Rahoitusapujärjestelyyn liittyvät ehdot olisi määriteltävä yhteisymmärryspöytäkirjassa, ja niiden olisi oltava kaikilta osin SEUT-sopimuksessa määrättyjen talouspolitiikan yhteensovittamistoimenpiteiden mukaiset. Neuvotteluissa yhteisymmärryspöytäkirjasta olisi annettava tietoa sosiaalisten vaikutusten arvioinnista, jonka olisi ohjattava yhteisymmärryspöytäkirjan täytäntöönpanon seurantaa ja valvontaa. (27)Neuvoston asetuksella (EU) N:o 1024/2013 perustettu yhteinen valvontamekanismi sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 806/2014 perustettu yhteinen kriisinratkaisumekanismi perustettiin vastauksena kriisiin, edettäessä kohti pankkiunionia, käsittämään ne jäsenvaltiot, joiden rahayksikkö on euro, ja ne jäsenvaltiot, joiden rahayksikkö ei ole euro mutta jotka haluavat osallistua yhteiseen valvontamekanismiin, jäljempänä ’osallistuvat jäsenvaltiot’, asetuksen (EU) N:o 1024/2013 7 artiklan mukaisesti, jolloin EKP voi harjoittaa valvontavaltuuksiaan niihin ja yhteinen kriisinratkaisuneuvosto voi soveltaa kriisinratkaisutoimivaltaansa niiden luottolaitoksiin. (28)Valvontavaltuuksien ja kriisinratkaisuoperaatioiden toteuttaminen unionin tasolla tukee pankkiunionin perustamista. EVR:n olisi sen vuoksi myönnettävä rahoitustukea yhteiselle kriisinratkaisuneuvostolle, joka on asetuksella (EU) N:o 806/2014 perustettu keskusviranomainen, luottojärjestelyinä tai takauksina niitä tehtäviä varten, joita yhteinen kriisinratkaisuneuvosto toteuttaa nyt tai tulevaisuudessa luottolaitosten osalta pankkiunionissa. (29)Yhteisen kriisinratkaisumekanismin perustamisen yhteydessä perustettiin yhteinen kriisinratkaisurahasto. Sitä rahoitetaan kansallisella tasolla kerättävillä pankkien vakausmaksuilla, jotka kootaan yhteen unionin tasolla. Asetuksen (EU) N:o 806/2014 74 artiklan mukaisesti yhteinen kriisinratkaisuneuvosto voi sopia yhteistä kriisinratkaisurahastoa varten julkisista rahoitusjärjestelyistä, jotka koskevat lisävaroja, joita on tarkoitus käyttää silloin, kun ennakolliset vakausmaksut ja jälkikäteen suoritettavat vakausmaksut eivät riitä kriisinratkaisurahaston velvoitteiden kattamiseen. (30)EVR:llä olisi oltava riittävät varat, jotta se voisi hoitaa tehtävänsä tuloksellisesti. Ottaen huomioon unionin omien varojen rajallisuus, EVR:n jäsenten olisi annettava EVR:lle sen tarvitsemat varat vastineeksi oikeuksista, jotka ne saavat tällä asetuksella. Tämä olisi otettava huomioon asianmukaisissa hallintojärjestelyissä ja äänestyssäännöissä sen varmistamiseksi, että jäsenet voivat valvoa myöntämiensä varojen käyttöä riittävästi. (31)EVR:n rahoitusrakenteen perusteella kunkin EVR:n jäsenen äänestysoikeuksissa olisi otettava huomioon kunkin jäsenen EVR:lle suorittaman rahoitusosuuden painoarvo. Sen vuoksi päätöksenteossa EVR:n hallintoelimissä olisi noudatettava äänestyssääntöjä, jotka perustuvat EVM-sopimuksen voimassa oleviin sääntöihin, jotta varmistettaisiin voimassa olevan äänestyskäytännön jatkuvuus mahdollisimman laajalti. (32)Silloin kun jäsenvaltiot, joiden rahayksikkö ei ole euro, osallistuvat pankkiunioniin, niiden edustajien olisi osallistuttava hallintoneuvoston kokouksiin, joissa keskustellaan luottojärjestelyjen tai takauksien käytöstä yhteisen kriisinratkaisuneuvoston tukemiseksi. (33)Hallintoneuvoston ja johtokunnan olisi voitava perustaa pysyviä tai tilapäisiä komiteoita tai avustavia elimiä, joita ne pitävät tarpeellisina tai joiden ne katsovat voivan neuvoa tai muutoin auttaa niitä tai toimitusjohtajaa tehtävien hoitamisessa. Kunkin komitean tai elimen olisi määriteltävä tehtävänsä, kokoonpanonsa ja toimintansa. Tällaisilla komiteoilla tai avustavilla elimillä ei saisi olla päätöksentekovaltuuksia. (34)Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti EVR:n puitteissa tehtävät huomattavaa harkintavaltaa edellyttävät talouspoliittiset päätökset olisi tehtävä ainoastaan siten, että unionin toimielimet hyväksyvät ne ja ottavat niistä vastuun. Perussopimuksissa määrättyjen, jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen yhteensovittamistoimenpiteitä koskevien valtuuksien ja muiden unionin johdetun lainsäädännön säädösten mukaisesti valta hyväksyä tällaisia päätöksiä olisi SEUT-sopimuksen 291 artiklan mukaan myönnettävä neuvostolle. (35)Välineistä, joilla on tarkoitus myöntää vakaustukea EVR:n jäsenille, tämä asetus hyväksytään SEUT-sopimuksen 352 artiklan mukaisesti välttämättömänä toimenpiteenä täydentämään SEUT-sopimuksessa määrättyjä niiden jäsenvaltioiden valtuuksia, joiden rahayksikkö on euro (SEUT-sopimuksen 136–138 artikla). Näiden säännösten mukaisesti neuvoston toimenpiteitä koskeviin äänestyksiin osallistuvat vain ne neuvoston jäsenet, jotka edustavat jäsenvaltioita, joiden rahayksikkö on euro. Tällaisista välineistä tämä asetus koskee yksinomaan niiden varojen käyttöä, jotka jäsenvaltiot, joiden rahayksikkö on euro, asettavat tällaisten jäsenvaltioiden käyttöön euroalueen vakauden takaamiseksi. Näin ollen kun neuvoston päätöksellä hyväksytään edellisessä johdanto-osan kappaleessa tarkoitettuja säädöksiä, euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden äänioikeudet olisi pidätettävä, ja ainoastaan niitä jäsenvaltioita, joiden rahayksikkö on euro, edustavat neuvoston jäsenet saisivat osallistua äänestykseen. (36)Olisi perustettava kiireellinen menettely, jonka mukaisesti neuvosto voi hyväksyä EVR:n hallintoelinten päätökset tai vastustaa niitä, silloin kun EVR:n jäsen tarvitsee kiireellistä rahoitusvakaustukea. Tällöin hallintoneuvoston puheenjohtajan olisi voitava pyytää neuvostoa hyväksymään päätös tai vastustamaan sitä 24 tunnin kuluessa sen toimittamisesta. Kiireellistä menettelyä voitaisiin käyttää rahoitusehtojen hyväksymiseen ja sellaisten rahoitusapujärjestelyjä koskevien sopimusten hyväksymiseen, jotka koskevat yhteisen kriisinratkaisuneuvoston tukemista EVR:n luottojärjestelyillä tai takauksilla. (37)Hallintoneuvostolla olisi oltava oikeus hyväksyä työjärjestys, joka koskee EVR:n operaatioiden käytännön järjestelyjä. Tämän työjärjestyksen olisi korvattava EVM:n ohjesääntö sekä hallintoneuvoston ja johtokunnan työjärjestykset. (38)EVR:n lainanantokapasiteetin olisi oltava vähintään 500 000 miljoonaa euroa. Määrä vastaa EVM:n nykyistä lainanantokapasiteettia. Hallintoneuvoston olisi voitava lisätä lainanantokapasiteettia, jos se pitää tällaista tarkistusta asianmukaisena, jotta EVR voi pyrkiä saavuttamaan tavoitteensa ja toteuttamaan niihin liittyvät tehtävät. Tällainen päätös olisi tehtävä hallintoneuvostossa yksimielisesti, koska sillä on merkittäviä taloudellisia vaikutuksia EVR:n jäsenille. Asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa hallintoneuvosto voi myös väliaikaisesti supistaa lainanantokapasiteettia, jos se on tarpeen sen varmistamiseksi, että EVR voi hoitaa kaikki tehtävänsä. (39)EVR:n alkuperäisen peruspääoman olisi sen perustamishetkellä vastattava EVM:n peruspääomaa. Jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö on euro, olisi oltava EVR:n peruspääoman ainoat merkitsijät, ja EVR:n peruspääoman olisi oltava 704 798,7 miljoonaa euroa jaettuna yhtä suuriin osuuksiin. EVR:n jäsenen vastuun olisi rajoituttava sen osuuteen peruspääomasta. EVR:n jäsenten ei pitäisi olla vastuussa EVR:n velvoitteista. EVR:n menoja tai tappioita ei pitäisi kattaa unionin talousarviosta. (40)Hallintoneuvoston olisi voitava lisätä alkuperäistä peruspääomaa, jos se pitää lisäystä asianmukaisena, jotta EVR voi pyrkiä saavuttamaan tavoitteensa ja toteuttamaan tehtävänsä. Tämän seurauksena muodostuva pääoma ja osuuksien jakautuminen jäsenvaltioiden kesken olisi julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä. (41)EVR:n olisi EVM:n tavoin annettava vakaustukea jäsenilleen, kun niiden mahdollisuus saada markkinoilta säännöllisesti rahoitusta on heikentynyt tai on vaarassa heikentyä. (42)EVR:n olisi osallistuttava yhteisymmärryspöytäkirjaa koskeviin neuvotteluihin ja sen allekirjoittamiseen, koska rahoitusavun ehdot ovat tärkeät sen varmistamiseksi, että EVR:n rahoitusapu maksetaan takaisin.

(43)EVM:n nykyisin käytettävissä olevien rahoitusvälineiden olisi oltava myös EVR:n käytettävissä, mukaan lukien mahdollisuus antaa ennalta varautuvaa rahoitusapua, rahoitusapu EVR:n jäsenen luottolaitosten pääomapohjan vahvistamiseen, EVR:n jäsenen luottolaitosten suora pääomittaminen, lainojen myöntäminen ja EVR:n jäsenen joukkovelkakirjalainojen ostaminen ensi- ja jälkimarkkinoilla. (44)Ennalta varautuvan rahoitusavun muodossa annettavan rahoitusvakaustuen tavoitteena on tukea vakaita politiikkoja ja ehkäistä kriisitilanteita, koska sillä annetaan EVR:n jäsenille mahdollisuus saada EVR:n apua ennen kuin niillä on suuria vaikeuksia saada rahoitusta pääomamarkkinoilta. Ennalta varautuvan rahoitusavun tarkoituksena on auttaa EVR:n jäseniä, joiden taloudelliset olosuhteet ovat yhä vakaat, säilyttämään mahdollisuutensa saada rahoitusta markkinoilta vahvistamalla niiden makrotalouden suorituskykyä ja varmistamalla samalla, että niillä on riittävä turvaverkko. (45)EVR:n jäsenelle tiettyjen luottolaitosten pääomapohjan vahvistamiseen myönnettävien lainojen muodossa annettava rahoitusapu olisi kohdistettava tapauksiin, joissa rahoitus- tai taloudelliset vaikeudet liittyvät rahoitussektoriin eivätkä suoraan raha- tai rakennepolitiikkoihin. Sen vuoksi rahoitusapua luottolaitosten pääomapohjan vahvistamiseen olisi myönnettävä EVR:n jäsenelle makrotalouden sopeutusohjelman ulkopuolella. (46)Luottolaitosten suoran pääomittamisvälineen tarkoituksena on säilyttää koko euroalueen ja sen jäsenvaltioiden rahoitusvakaus, joten sitä on tarkoitus käyttää sellaisissa erityistapauksissa, joissa EVR:n jäsenen rahoitusalalla on vakavia vaikeuksia, joita ei voida korjata aiheuttamatta merkittävää vaaraa sen julkisen talouden kestävyydelle siksi, että on olemassa vakava riski vaikutusten laajenemisesta rahoitusalalta julkiseen talouteen Tämän välineen käyttöä voitaisiin harkita myös silloin, kun muut vaihtoehdot vaarantaisivat kyseisen EVR:n jäsenen markkinarahoituksen jatkuvuuden. Tällaisella rahoitusavulla voidaan, silloin kun luottolaitosten pääomapohjan vahvistamiseen ei voida käyttää EVR:n lainavälinettä, auttaa poistamaan riski vaikutusten laajenemisesta rahoitusalalta julkiseen talouteen sallimalla luottolaitosten suora pääomittaminen ja vähentämällä näin riskiä, että heikon finanssisektorin ja valtion luottoluokituksen heikentymisen välille syntyy negatiivinen kierre. (47)Rahoitusvakaustukea pitäisi voida myöntää lainojen muodossa sellaisten EVR:n jäsenten avuksi, joilla on huomattavat rahoitustarpeet mutta jotka ovat suurelta osin menettäneet mahdollisuutensa saada rahoitusta markkinoilta, joko siksi, että ne eivät löydä lainanantajia, tai siksi, että lainanantajat myöntävät rahoitusta ainoastaan kohtuuttomaan hintaan, mikä vaikuttaisi kielteisesti julkisen talouden kestävyyteen. (48)EVR:n tulevilla lainoilla ja EVM:n maksamatta olevilla lainoilla olisi oltava, niin kuin EVM:n lainoilla, sama etuoikeusasema kuin Kansainvälisen valuuttarahaston, jäljempänä ’IMF’, lainoilla. EVR:n lainojen olisi kuitenkin oltava toisella sijalla IMF:n lainojen suhteen. Tämän aseman olisi tultava voimaan tämän asetuksen voimaantulopäivänä. (49)Jotta EVR:n jäsenet säilyttäisivät tai pystyisivät palauttamaan mahdollisuutensa saada rahoitusta markkinoilta, EVR:n olisi voitava ostaa ensimarkkinoilla EVR:n jäsenten ensimarkkinoiden tukivälineen puitteissa liikkeeseen laskemia joukkovelkakirjalainoja tai muita vieraan pääoman ehtoisia arvopapereita makrotalouden sopeutusohjelman tavallisten lainojen tai ennalta varautuvasta rahoitusapuvälineestä myönnettävien varojen noston lisäksi. (50)EVR:n olisi voitava ostaa EVR:n jäsenen joukkovelkakirjalainoja jälkimarkkinoilla. Jälkimarkkinoiden tukivälineellä olisi pyrittävä tukemaan EVR:n jäsenten valtionvelkamarkkinoiden moitteetonta toimintaa poikkeuksellisissa olosuhteissa silloin, kun markkinalikviditeetin puute uhkaa rahoitusvakautta ja valtionlainojen korot uhkaavat nousta kestämättömälle tasolle ja aiheuttaa jälleenrahoitusongelmia EVR:n kyseisen jäsenen pankkijärjestelmässä. Jälkimarkkinoilla toteutettavien EVR:n toimien olisi mahdollistettava markkinatakaustoiminta, jolla varmistettaisiin, että velkamarkkinoilla on jonkin verran likviditeettiä, ja kannustettaisiin investoijia osallistumaan enemmän EVR:n jäsenten rahoitukseen. (51)Jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö on euro, olisi tuettava EVR:n ja EVR:n yhteen sovittamina kahdenvälisinä lainanantajina toimivien muiden jäsenvaltioiden samanarvoista asemaa velkojina. (52)Tämän asetuksen ei pitäisi vaikuttaa EVM:n perustamissopimuksen sopimuspuolten kyseisen sopimuksen 12 artiklan 3 kohdan mukaiseen sitoumukseen eli siihen, että kaikkiin uusiin euroalueen valtion joukkovelkakirjoihin, joiden laina-aika on pitempi kuin yksi vuosi, sisällytetään yhteistoimintalausekkeet tavalla, jolla varmistetaan, että niiden oikeusvaikutus on samanlainen. (53)Luottojärjestelyinä tai takauksina yhteiselle kriisinratkaisuneuvostolle myönnettävä tuki olisi annettava käyttöön tilanteissa, joissa asetuksen (EU) N:o 806/2014 70 artiklan nojalla kerätyt varat eivät riitä kattamaan yhteisen kriisinratkaisurahaston käyttämisestä kriisinratkaisutoimissa aiheutuneita tappioita, kustannuksia tai muita menoja ja joissa asetuksen (EU) N:o 806/2014 71 artiklassa säädetyt ylimääräiset jälkikäteen suoritettavat vakausmaksut eivät ole välittömästi käytettävissä. (54)Vastaavasti EVR:n rinnalla pankkiunioniin osallistuvien jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö ei ole euro, pitäisi tarjota yhteiselle kriisinratkaisuneuvostolle luottojärjestelyjä tai takauksia samoin ehdoin kuin EVR asianmukaisen yhdenvertaisen kohtelun varmistamiseksi pankkiunionissa. (55)Muiden jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö ei ole euro, olisi myönnettävä luottojärjestelyjä tai takauksia silloin kun ne ilmoittavat muille jäsenvaltioille, komissiolle, EKP:lle ja Euroopan pankkiviranomaiselle hakemuksestaan tiiviimmän yhteistyön aloittamisesta EKP:n kanssa neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1024/2013 tarkoitettujen tehtävien hoidossa edellyttäen, että EKP hyväksyy päätöksen. (56)Yhteisen kriisinratkaisurahaston varat yhdistetään täysin 1 päivästä tammikuuta 2024 alkaen. Asetuksessa (EU) N:o 806/2014 säädetään, että pankkien kaikissa pankkiunioniin osallistuvissa jäsenvaltioissa on tuosta päivämäärästä alkaen osallistuttava yhteiseen kriisinratkaisurahastoon ja maksettava ylimääräisiä jälkikäteen suoritettavia vakausmaksuja kolmansilta osapuolilta saatujen lainojen maksamiseksi takaisin niiden koon ja riskiprofiilin perusteella vahvistetun jakoperusteen mukaisesti. Yhteiselle kriisinratkaisuneuvostolle myönnetyllä tuella on tarkoitus täydentää yhteisen kriisinratkaisurahaston varoja, joten pankkiunioniin osallistuvien jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö ei ole euro, ja EVR:n olisi sovellettava samaa jakoperustetta, jolla määritetään kunkin osuus myönnettävästä tuesta. (57)Hallintoneuvoston olisi hyväksyttävä sovellettavat rahoitusehdot EVR:n varautumisjärjestelyn perustamiseksi. Varmistaakseen, että niiden osallistuminen on asianmukaista, EVR:n ja osallistuvien jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö ei ole euro, olisi sovittava yhteiselle kriisinratkaisuneuvostolle myönnettävien luottojärjestelyjen ja takauksien rahoitusehdoista sekä sovellettavasta enimmäismäärästä, jota olisi tarkistettava suhteellisesti silloin kun jäsenvaltio, jonka rahayksikkö ei ole euro, liittyy pankkiunioniin. (58)Toimitusjohtajalla olisi oltava valtuudet päättää, 12 tunnin kuluessa yhteisen kriisinratkaisuneuvoston esittämän pyynnön vastaanottamisesta, luottojärjestelyn puitteissa nostettavasta lainasta tai takauksen myöntämisestä yhteisen kriisinratkaisuneuvoston velvoitteille. (59)Sen varmistamiseksi, että yhteisellä kriisinratkaisurahastolla on lisävarat välittömästi käytettävissään, yhteisen kriisinratkaisuneuvoston olisi voitava esittää tukea koskeva pyyntö ennen yksittäisen kriisinratkaisumääräyksen hyväksymistä. Se olisi tehtävä yhteistyössä komission kanssa asetuksen (EU) N:o 806/2014 18 artiklassa esitetyn menettelyn mukaisesti. Kriisinratkaisumääräyksiä koskevien päätösten osalta toimitusjohtajan päätöksen olisi tultava voimaan vasta kun kriisinratkaisumääräys tulee voimaan mainitun asetuksen 18 artiklan mukaisesti. Pyynnön ja päätöksen jaksottamisen ei pitäisi pidentää asetuksen (EU) N:o 806/2014 18 artiklan mukaista kriisinratkaisumenettelyn voimassa olevaa aikataulua. (60)Toimitusjohtajan päätökselle, joka koskee varojen maksamista tai takauksien myöntämistä, ei pitäisi asettaa muita ehtoja kuin se, että yhteinen kriisinratkaisuneuvosto toteuttaa toimiaan, alaskirjaussäännöt mukaan lukien, asetuksen (EU) N:o 806/2014 mukaisesti. Mitään muita ehtoja ei pitäisi soveltaa. (61)Sen varmistamiseksi, että EVR pystyy jatkamaan rahoitusavun antamista jäsenilleen silloin, kun ne sitä tarvitsevat, yhteisen kriisinratkaisurahaston tukemiseen käytettävissä olevan määrän olisi oltava enintään 60 000 miljoonaa euroa. EVR:n olisi kuitenkin voitava vastata joustavasti kriisinratkaisuoperaatioista johtuviin ennakoimattomiin rahoitustarpeisiin. Sen vuoksi hallintoneuvostolla olisi oltava valtuudet korottaa enimmäismäärää vastaavasti. (62)Yhteisen kriisinratkaisuneuvoston olisi maksettava omista varoistaan täysimääräisesti takaisin kaikki EVR:n ja osallistuvien jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö ei ole euro, sille antama rahoitustuki, mukaan lukien sen rahoitusalalta saamat varat.

(63)Olisi vahvistettava EVR:n talousarviota sekä sisäistä ja ulkoista tarkastusta koskevat asianmukaiset säännöt. Riippumattomien ulkopuolisten tilintarkastajien olisi tarkastettava EVR:n tilinpäätös ja tilit, koska EVR toimii rahoitusmarkkinoilla. Lisäksi olisi oltava riippumaton tilintarkastuslautakunta, jonka tehtävänä olisi oltava EVR:n tilien tarkastaminen sekä EVR:n vaatimustenmukaisuuden, tuloksellisuuden ja asianmukaisen riskienhallinnan varmistaminen. Sen olisi myös seurattava EVR:n sisäisiä ja ulkoisia tarkastusprosesseja. (64)Riippumattomien ulkopuolisten tilintarkastajien ja tilintarkastuslautakunnan valtuudet eivät rajoita Euroopan tilintarkastustuomioistuimen SEUT-sopimuksen 287 artiklan mukaista toimivaltaa. (65)EVR:ään olisi sovellettava SEU-sopimukseen ja SEUT-sopimukseen liitettyä Euroopan unionin erioikeuksia ja vapauksia koskevaa pöytäkirjaa N:o 7. Hallintoneuvoston puheenjohtajalla ja erityisesti sen jäsenillä ja varajäsenillä, johtokunnan jäsenillä ja varajäsenillä olisi EVR:n edustajina oltava mainitun pöytäkirjan 10 artiklan nojalla myönnetyt erioikeudet ja vapaudet. (66)Olisi säädettävä siirtymätoimenpiteistä, jotka koskevat erityisesti toimitusjohtajaa, johtoryhmää ja henkilöstöä, joilla on voimassa oleva työsopimus EVM:n kanssa, jotta EVR voi täyttää EVM:n nykyisin toteuttamat tehtävät ja uudet tehtävänsä. Siirtymätoimenpiteet olisi ulotettava koskemaan myös kolmansien maiden kansalaisia, jotka ovat nykyisin työsuhteessa EVM:ään. Nykyisiä sopimusjärjestelyjä olisi sovellettava edelleen EVM:n palveluksessa olevaan henkilöstöön ennen tämän asetuksen voimaantuloa. EVR:ään tämän asetuksen voimaantulon jälkeen palkattavaan henkilöstöön sovelletaan henkilöstösääntöjä, muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja sekä näiden sääntöjen soveltamiseksi hyväksyttyjä sääntöjä. (67)EVR:n työn luottamuksellisuuden säilyttämiseksi sen hallintoelinten jäsenten ja henkilöstön sekä EVR:n tehtäviä hoitavan, EVR:n jäsenten kanssa vaihdetun tai niiden lähettämän henkilöstön olisi noudatettava salassapitovelvollisuutta koskevia vaatimuksia myös tehtäviensä päättymisen jälkeen. Tätä varten olisi hyväksyttävä käytännesäännöt. (68)Salassapitovelvollisuutta olisi sovellettava myös hallintoneuvoston kokouksiin osallistuviin tarkkailijoihin ja niihin osallistujiin, jotka edustavat tällaisissa kokouksissa niitä osallistuvia jäsenvaltioita, joiden rahayksikkö ei ole euro. Jotta EVR voisi hoitaa sille tällä asetuksella annetut tehtävät, sille olisi annettava lupa vaihtaa tietyin edellytyksin tietoja jäsentensä, unionin viranomaisten ja elinten sekä tiettyjen kansallisten viranomaisten kanssa. (69)Täyttääkseen tavoitteensa EVR:n olisi tehtävä yhteistyötä unionin toimielinten, muiden elinten ja laitosten kanssa sekä sellaisten kolmansien valtioiden kanssa, jotka antavat EVR:n jäsenelle rahoitusapua. EVR:llä pitäisi myös olla oikeus tehdä yhteistyötä sellaisten kansainvälisten järjestöjen tai tahojen kanssa, joilla on erityisiä tehtäviä EVR:n toimintaan liittyvillä aloilla. Tämä tarkoittaa muun muassa IMF:ää ja keskuspankkeja. (70)Unionin sääntöjä, jotka koskevat yleisön oikeutta tutustua asiakirjoihin, olisi sovellettava EVR:ään. Arvioidessaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklassa vahvistettuja perusteita kieltää asiakirjaan tutustuminen EVR:n olisi otettava asianmukaisesti huomioon tarve suojella hallintoneuvoston, johtokunnan, niiden komiteoiden, johtoryhmän ja tilintarkastuslautakunnan menettelyjen luottamuksellisuutta, EVR:n sisäisiä raha-asioita ja euroalueen, EVR:n jäsenen tai neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 2 artiklassa tarkoitetun osallistuvan jäsenvaltion rahoitusjärjestelmän rahoitusvakautta sekä kansainvälisiä, finanssi-, raha- tai taloudellisia suhteita. (71)EVR:lle voitaisiin tulevaisuudessa antaa myös uusia rahoitusvälineitä, joilla voitaisiin tukea esimerkiksi vakautusjärjestelyn perustamiseen liittyviä politiikka-aloitteita. Vakautusjärjestelyn tarkoituksena on vaimentaa laajojen epäsymmetristen häiriöiden vaikutuksia. Tätä varten sen avulla otettaisiin nopeasti ja automaattisesti käyttöön suhdanteita tasaavat varat, jos ennalta määritellyt hyväksyttävyyskriteerit täyttyvät. EVR voisi tukea tällaisen järjestelyn käyttöönottoa hankkimalla ja asettamalla tarvittaessa asianomaisen jäsenvaltion käyttöön vakautusjärjestelyn käynnistämiseksi mahdollisesti tarvittavaa markkinarahoitusta. (72)EVR voisi mahdollisesti tukea vakautusjärjestelyä silloin, kun se aktivoidaan, antamalla lainoja apua saavalle EVR:n jäsenelle. EVR antaisi lainat ilman ehtoja, kun taas varsinaisen vakautusjärjestelyn aktivoiminen edellyttäisi ennalta määriteltyjen hyväksyttävyyskriteerien noudattamista, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN: I OSA EUROOPAN VALUUTTARAHASTO 1 artikla Perustaminen 1. Tällä asetuksella perustetaan Euroopan valuuttarahasto, jäljempänä ’EVR’. 2. EVR:n perussääntö esitetään tämän asetuksen liitteessä, joka on sen erottamaton osa. 2 artikla Euroopan vakausmekanismin korvaaminen ja laillinen seuraaja

1. EVR korvaa Euroopan vakausmekanismin, jäljempänä ’EVM’, ja on sen laillinen seuraaja, myös sen oikeusaseman ja kaikkien siihen kuuluvien oikeuksien ja velvollisuuksien osalta. Tämä prosessi saatetaan päätökseen tämän asetuksen tullessa voimaan tai EVM:n annettua suostumuksensa, sen mukaan kumpi näistä ajankohdista on myöhäisempi. 2. Kaikki EVM:n voimassa olevat nimitykset ja tehtävät pysyvät voimassa niiden jäljellä olevan toimikauden ajan EVM:n puitteissa. II OSA NEUVOSTON ASEMA JA VASTUUVELVOLLISUUS I OSASTO Neuvoston asema 3 artikla Neuvoston asema 1. Päätökset, jotka hallintoneuvosto tekee EVR:n perussäännön 8 artiklan 6 kohdan, 9 artiklan 1 kohdan, 10 artiklan, 11 artiklan 4 kohdan, 11 artiklan 5 kohdan, 11 artiklan 6 kohdan, 13 artiklan 2 kohdan, 13 artiklan 4 kohdan, 14 artiklan 1 kohdan, 14 artiklan 2 kohdan, 15 artiklan 1 kohdan, 15 artiklan 2 kohdan, 19 artiklan 1 kohdan, 19 artiklan 4 kohdan, 16 artiklan 1 kohdan, 16 artiklan 2 kohdan, 17 artiklan 1 kohdan, 17 artiklan 2 kohdan, 18 artiklan 1 kohdan22 artiklan 4 kohdan, 22 artiklan 5 kohdan ja 23 artiklan 1 kohdan nojalla, päätökset rahoitusapujärjestelyjä koskevista sopimuksista, jotka hallintoneuvosto tekee EVR:n perussäännön 13 artiklan 3 kohdan nojalla, ja päätökset, jotka johtokunta tekee EVR:n perussäännön 9 artiklan 2 kohdan, 14 artiklan 4 kohdan, 15 artiklan 4 kohdan, 19 artiklan 5 kohdan, 16 artiklan 4 kohdan, 17 artiklan 4 kohdan, 18 artiklan 5 kohdan ja 23 artiklan 3 kohdan nojalla, toimitetaan neuvostolle perusteluineen heti kun ne on hyväksytty. Ne tulevat voimaan vain jos neuvosto hyväksyy ne. 2. Kun olosuhteet edellyttävät kiireellisen vakaustuen myöntämistä EVR:n jäsenelle 16 artiklan mukaisesti, päätökset voidaan tehdä kiireellisellä menettelyllä. Tällöin hallintoneuvoston tai johtokunnan päätös toimitetaan neuvostolle perusteluineen heti kun se on hyväksytty. Neuvosto keskustelee päätöksestä puheenjohtajan pyynnöstä 24 tunnin kuluessa sen toimittamisesta. Neuvosto voi vastustaa päätöstä. Jos neuvosto vastustaa päätöstä, se voi itse hyväksyä toisen asiaa koskevan päätöksen tai siirtää asian hallintoneuvostolle toisen päätöksen tekemistä varten. Hallintoneuvosto voi käyttää kiireellistä menettelyä myös 22 artiklan 4 ja 5 kohdan ja 23 artiklan 1 kohdan nojalla tehtäviä päätöksiä varten. 3. Neuvosto perustelee valtuuksiensa käytön silloin kun se 1 kohdan mukaisesti ei hyväksy päätöstä tai silloin kun se 2 kohdan mukaisesti vastustaa päätöstä. Hallintoneuvoston tai johtokunnan samasta asiasta tekemässä päätöksessä on noudatettava neuvoston esittämiä perusteluja. 4. Kun neuvosto toimii 1 tai 2 kohdan mukaisesti, tämän perussäännön 22 ja 23 artiklan nojalla tehdyt päätökset pois lukien, niitä jäsenvaltioita, joiden rahayksikkö on euro, edustavien neuvoston jäsenten äänioikeus on pidätetty. Määräenemmistö määritellään SEUT-sopimuksen 238 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Hallintoneuvoston puheenjohtaja voi osallistua neuvoston kokouksiin. 4 artikla Julkaiseminen Päätökset, jotka hallintoneuvosto on tehnyt ja neuvosto hyväksynyt 3 artiklan 1 kohdan nojalla, julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

II osasto Vastuuvelvollisuus 5 artikla Vastuuvelvollisuus Euroopan parlamentille ja neuvostolle 1. EVR on vastuuvelvollinen Euroopan parlamentille ja neuvostolle tehtäviensä täytäntöönpanosta. 2. EVR toimittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle vuosittain kertomuksen tehtäviensä suorittamisesta yhdessä tilinpäätöksen ja yhteenvedon rahoitusasemasta kanssa. Toimitusjohtaja esittää nämä asiakirjat Euroopan parlamentille ja neuvostolle, jotka voivat käsitellä niitä yleiskeskustelussa. 3. Euroopan parlamentin toimivaltaiset valiokunnat voivat kuulla toimitusjohtajaa EVR:n tehtävien suorittamisesta joko Euroopan parlamentin pyynnöstä tai toimitusjohtajan omasta aloitteesta. 4. EVR vastaa Euroopan parlamentin tai neuvoston sille esittämiin kysymyksiin joko suullisesti tai kirjallisesti EVR:n omien menettelyjen mukaisesti. 5. Toimitusjohtaja käy pyynnöstä Euroopan parlamentin toimivaltaisten valiokuntien puheenjohtajan ja varapuheenjohtajien kanssa luottamuksellisia keskusteluja suljetuin ovin EVR:n tehtävistä, myös sosiaalisten vaikutusten arvioinnista, rahoitusvakaustuen täytäntöönpanosta ja luottojärjestelyjen tai takauksien myöntämisestä yhteisen kriisinratkaisuneuvoston tukemiseksi. Euroopan parlamentin ja EVR:n välillä tehdään sopimus, jossa määritetään yksityiskohtaiset järjestelyt tällaisia keskusteluja varten niiden täyden luottamuksellisuuden varmistamiseksi. 6 artikla Vastuuvelvollisuus kansallisille parlamenteille 1. Antaessaan 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kertomuksen EVR toimittaa sen samanaikaisesti suoraan EVR:n jäsenten ja asetuksen (EU) N:o 1024/2013 2 artiklassa tarkoitettujen osallistuvien jäsenvaltioiden kansallisille parlamenteille. Kansalliset parlamentit voivat toimittaa EVR:lle perusteltuja huomautuksiaan tästä kertomuksesta. 2. Edellä 1 kohdassa mainittujen jäsenvaltioiden kansalliset parlamentit voivat pyytää EVR:ää vastaamaan kirjallisesti niiden esittämiin huomautuksiin tai kysymyksiin, jotka koskevat EVR:n tehtäviä. 3. EVR:n jäsenen kansallinen parlamentti voi kutsua toimitusjohtajan osallistumaan näkemystenvaihtoon, jossa käsitellään rahoitusvakaustuen täytäntöönpanossa tapahtunutta edistymistä. III OSA LOPPUSÄÄNNÖKSET