KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 (2) (c) artiklan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta KOMISSION EHDOTUSTA MUUTTAVA EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla

PERUSTELUT

Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdassa määrätään, että komissio antaa lausunnon tarkistuksista, joita Euroopan parlamentti on ehdottanut toisessa käsittelyssä.

Komissio antaa tässä asiakirjassa lausuntonsa Euroopan parlamentin ehdottamista 18 tarkistuksesta.

1. Taustaa

>TAULUKON PAIKKA>

Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä ehdottamien tarkistusten tarkoituksena on vahvistaa yhteistä kantaa monilta osin. Niissä ehdotetaan olemassa olevien laitosten 20 000 käyttötuntia koskevan poikkeuksen määräajaksi vuotta 2012 (tarkistus 4). Vuosittaiset laitoksen käyttötunnit (viiden vuoden jakson keskiarvo), jotka ovat oikeuttavat väljempien rikkidioksidipäästöjen raja-arvojen soveltamiseen, vähennettiin 2 200 tunnista 700 tuntiin (tarkistus 33). Tarkistuksilla poistetaan poikkeukset ja muotoilut, jotka koskevat kotimaisiin polttoaineisiin sovellettavia vähemmän vaativia säännöksiä (tarkistukset 7, 9 ja 21 sekä tarkistusten 35 ja 36 huomautukset) ja tiukennetaan päästöjen raja-arvoja (tarkistukset 35-37, 16 ja 38-40). Tarkistuksilla myös laajennetaan tilanteen arviointia koskevia velvoitteita (tarkistus 5), muutetaan kaasuturbiinien tehon laskuperusteita (tarkistus 20), pienennetään luottamusvälejä (tarkistus 22) ja tehdään teknisiä tai sanamuotoa koskevia muutoksia (tarkistukset 2, 3 ja 12).

2. Komission ehdotuksen tarkoitus

Komission ehdotuksen tarkoituksena on saattaa ajan tasalle ehdotuksen voimaantulon jälkeen luvan saaneisiin laitoksiin sovellettavat päästöjen raja-arvot ja laajentaa direktiivin 88/609 soveltamisalaa koskemaan samasta ajankohdasta lähtien myös kaasuturbiineja. Yhteisessä kannassa säädetään myös nykyistä tiukemmat vaatimukset ennen 1. heinäkuuta 1987 luvan saaneille laitoksille, nk. "olemassa oleville laitoksille".

3. Komission lausunto Euroopan parlamentin ehdottamista tarkistuksista

Euroopan parlamentti ehdotti 14. maaliskuuta 2001 yhteensä 18:aa tarkistusta. Näistä komissio hyväksyy täysin 10 (tarkistukset 3, 4, 7, 9, 12, 16, 21, 36, 39 ja 40), osittain tai periaatteessa neljä [tarkistukset 2, 5, 35 (toinen osa), 38]. Komissio ei hyväksy tarkistuksia 20, 22, 33, 35 (ensimmäinen osa) ja 37 ).

Komission kanta Euroopan parlamentin ehdottamiin tarkistuksiin on seuraava:

3.1. Komission hyväksymät tarkistukset

"Olemassa oleville laitoksille", sellaisina kuin ne on määritelty direktiivissä 88/609, voidaan myöntää poikkeus uusia päästöstandardeja koskevista perusvaatimuksista, jos laitos antaa 30. kesäkuuta 2004 mennessä toimivaltaiselle viranomaiselle sitoumuksen siitä, ettei laitosta käytetä enempää kuin 20 000 käyttötunnin ajan 1. tammikuuta 2008 alkaen.

Tarkistuksessa 4 ehdotetaan, että tämän poikkeuksen soveltamisen on päätyttävä 31. joulukuuta 2012. Sekä laajentumisen että vapautettujen markkinoiden näkökulmasta katsottuna on toivottavaa saada käyttöön yhtenäiset ympäristöstandardit mahdollisimman nopeasti. Näin ollen komissio hyväksyy tämän tarkistuksen.

Vuonna 1988 annetussa direktiivissä 88/609 säädetään erilaisista ympäristöstandardeista kotimaisille kiinteille polttoaineille ja kiinteille tuontipolttoaineille. Tarkistuksilla 7 ja 21 halutaan poistaa yhteisestä kannasta 5 artiklan 2 kohta ja liite VIII. Näillä tarkistuksilla poistettaisiin vaihtoehtoiset rikinpoistoa koskevat vaatimukset, joita sovelletaan kotimaisiin kiinteisiin polttoaineisiin ainoastaan silloin, kun liitteessä III säädettyjä päästöjen raja-arvoja ei voida saavuttaa polttoaineen ominaisuuksien vuoksi. Tarkistuksella 9 halutaan poistaa kotimaista ruskohiiltä koskevat erityissäännökset. Tarkistuksissa 35 (huomautus) ja 36 (huomautus) ehdotetaan vaihtoehtoisten toimenpiteiden soveltamista kiinteisiin polttoaineisiin silloin, kun yhteisen kannan liitteessä III olevissa osissa A ja B säädettyjä päästöjen raja-arvoja ei voida soveltaa polttoaineen ominaisuuksien vuoksi. Huomautuksessa olevat, rikinpoistoa koskevat vaatimukset ovat kuitenkin tiukempia, sillä niitä sovelletaan sekä kotimaisiin että tuotuihin kiinteisiin polttoaineisiin. Tarkistuksissa 35 ja 36 olevat huomautukset vastaavat tarkistusten 13 ja 14 huomautuksia, jotka komissio on hyväksynyt. Parlamentti ei kuitenkaan itse loppujen lopuksi ehdottanut tarkistuksia 13 ja 14.

On käynyt selväksi, että erilaisen käsittelyn soveltaminen kotimaiseen polttoaineeseen ja muihin polttoaineisiin voi olla ristiriidassa suurien polttolaitosten alan kaupallistumisen kanssa, ja ongelmallisia saattavat olla erityisesti tilanteet, joissa omistus on monikansallista ja sähkömarkkinat on vapautettu. Kun otetaan huomioon se, milloin on tarkoitus kumota kotimaisiin kiinteisiin polttoaineisiin sovellettavat, voimassa olevat säännökset, ja se, että komissiolle ei ole tehty yhtään ilmoitusta voimassa olevien säännösten soveltamisesta kotimaisiin kiinteisiin polttoaineisiin, komissio voi hyväksyä tarkistukset 7, 9 ja 21 sekä tarkistusten 35 ja 36 huomautukset.

Tarkistuksella 38 pyritään tiukentamaan typen oksidien päästöjen raja-arvoja, joita sovelletaan olemassa oleviin ja erityisesti kapasiteetiltaan yli 300 MWth:n laitoksiin. Yhteisellä kannalla on ainoastaan vähäinen merkitys typen oksidien päästöjen kannalta, sillä niiden raja-arvot ovat siinä väljemmät. Koska typen oksidien päästöjä on vähennettävä edelleen niiden happamoitumista ja alailmakehän otsonin muodostumista edistävän vaikutuksen vuoksi, tarvitaan tiukempia päästörajoja kuin yhteisessä kannassa on säädetty. Samanaikaisesti on tärkeää varmistaa, että vaadittujen standardien noudattaminen ei ole - erityisesti pienille laitoksille - kohtuuttoman kallista. Tämä tarkistuksen 38 osa vastaa mainitun kokoluokan laitoksia koskevaa tarkistusta 17, jonka komissio hyväksyi. Euroopan parlamentti ei kuitenkaan loppujen lopuksi ehdottanut tarkistusta 17. Näin ollen komissio voi hyväksyä osittain tarkistuksen 38 yli 300 MWth:n laitosten osalta.

Rikkidioksidipäästöjä koskevissa tarkistuksissa 16 ja 36 (ensimmäinen osa) ja typpidioksidipäästöjä koskevissa tarkistuksissa 39 ja 40 ehdotetaan sellaisten laitosten päästörajojen tiukentamista, joille myönnetään lupa direktiivin voimaantulon jälkeen. Komissio voi hyväksyä jonkin verran tiukemmat päästörajat mainituissa tapauksissa, sillä ympäristövaatimukset voidaan sisällyttää investointipäätöksiin, minkä ansiosta voidaan kehittää kustannustehokkaita ratkaisuja. Tarkistus 36 (ensimmäinen osa) vastaa tarkistusta 14 (ensimmäinen osa), jonka komissio hyväksyi mutta jota Euroopan parlamentti ei loppujen lopuksi ehdottanutkaan. Komissio voi hyväksyä tarkistukset 16, 36 (ensimmäinen osa), 39 ja 40, sillä niillä tiukennetaan päästöjen raja-arvoja, joita sovelletaan ainoastaan laitoksiin, joiden kapasiteetti on 100-300 MWth.

Tarkistukset 3 ja 12 koskevat direktiivin 88/609 asteittaista kumoamista ja uuden direktiivin voimaantuloa. Tarkistuksella 12 otetaan käyttöön määräaika 31. joulukuuta 2007 tiukempien päästörajojen soveltamiselle uusiin laitoksiin, joille on annettu lupa 1. heinäkuuta 1987 jälkeen ja jotka kuuluvat yhteisen kannan 4 artiklan 1 kohdan säännösten soveltamisalaan. Siirtymäaika on tarpeen, kun 4 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti luvan saaneet laitokset siirtyvät noudattamaan uusia päästöjen raja-arvoja. Komissio voi hyväksyä mainitut tarkistukset, sillä ilman niitä ei voitaisi soveltaa säännösten noudattamisen siirtymäaika tämän luokan laitoksiin. Tarkistuksen 12 sanamuotoa voidaan joutua tarkistamaan, jotta se olisi yhdenmukainen muiden parlamentin ehdottamien tarkistusten tarkastelun tulosten kanssa.

3.2. Tarkistukset, jotka komissio hyväksyy periaatteessa

Tarkistuksella 2 pyritään sovittamaan yhteen yhteisessä kannassa oleva polttoaineena käytettävien jätteiden luettelo ja vastikään annetun jätteenpolttoa koskevan direktiivin (2000/76/EY) soveltamisalan ulkopuolelle jätetyt jätteet. Tavoitteena on taata mahdollisimman laaja kattavuus mainittujen kahden säädöksen avulla. Komissio voi hyväksyä tämän tarkistuksen periaatteessa, kunhan lopullisessa tekstissä varmistetaan, että mainitut kaksi direktiiviä kattavat käsiteltävät kysymykset aukottomasti.

Tarkistuksella 5 halutaan sisällyttää 4 artiklan 7 kohdassa säädettyyn arviointiin suurten polttolaitosten raskasmetallipäästöt. Sen tarkoituksena on sisällyttää mainittuun arviointiin myös meri- ja lentoliikenteen päästöt sekä ehdotukset näiden alojen päästöjen rajoittamiseksi. Komissio voi hyväksyä raskasmetallipäästöjä koskevan tarkistuksen osan ja periaatteessa myös tarkistuksen osan, joka koskee suurien polttolaitosten päästöjä merialalla. Komissio ei kuitenkaan voi hyväksyä lentokoneiden päästöjen sisällyttämistä säädökseen, joka koskee päästöjä kiinteistä lähteistä, sillä lentoliikenteen alalla käytetään toisentyyppisiä sovelluksia.

3.3. Tarkistukset, joita komissio ei hyväksy

Tarkistuksen 33 tarkoituksena on pienentää viiden vuoden jakson keskiarvona ilmaistua vuotuista 2 200 tuntimäärää vuotuiseen 700 tuntiin, joiden aikana voidaan noudattaa tavanomaista päästöjen raja-arvoa korkeampaa raja-arvoa 800 mg/Nm3. Komission suorittama analyysi osoittaa, että yhteisen kannan säännökset vähentävät huomattavasti rikkidioksidipäästöjä yhteisössä nyt ja erityisesti laajentumisen jälkeen. Näin ollen tarkistus 33 on huonosti perusteltu, eikä komissio voi sitä näin ollen hyväksyä.

Tarkistuksissa 35 (ensimmäinen osa) ja 37 ehdotetaan 4 artiklan 1 kohdan säännösten soveltamisalaan kuuluvien "olemassa olevien" ja "uusien" laitosten rikkidioksidipäästöihin sovellettavien raja-arvojen tiukentamista. Koska yhteisessä kannassa on jo tiukennettu suurien polttolaitosten rikkidioksidipäästöjä, päästöjen vähentäminen on tasapuolista maantieteellisesti ja 4 artiklan 7 kohdassa säädetään arvion tekemisestä suurten polttolaitosten mahdollisuuksista vähentää päästöjä edelleen, komissio ei voi hyväksyä näitä tarkistuksia.

Tarkistus 20 koskee kaasuturbiineja. Sillä pyritään väljentämään yhteisen kannan vaatimuksia pienentämällä järjestelmien hyötysuhteen kynnysarvo, jonka yläpuolella sallitaan suurempi päästöjen raja-arvo 75 mg/Nm3, 75 %:sta 70 %:iin, kun on kysymys sähköä ja lämpöä yhdistetysti tuottavissa järjestelmissä käytetyistä kaasuturbiineista. Kun kyseessä ovat kapasiteetiltaan alle 250 MWth:n CCGT-järjestelmissä käytetyt kaasuturbiinit, ehdotetaan laskettavaksi 55 %:sta 50 %:iin hyötysuhteen kynnysarvoa, jonka yläpuolella voidaan sallia suuremmat päästöt (75 mg/Nm3). Tarkistuksessa pyritään myös määrittelemään ne edellytykset, joiden perusteella hyötysuhde lasketaan. Lisäksi siinä ehdotetaan poikkeusta useilla polttoaineilla toimiville kaasuturbiineille, joiden varapolttoaineena käytetään kevyttä polttoöljyä alle 500 tuntia vuodessa. Komissio ei voi hyväksyä tätä tarkistusta, koska sillä heikennetään yhteistä kantaa, lisätään siihen tarpeettomia yksityiskohtia ja ehdotetaan hätätarkoituksessa sovellettavia poikkeuksia, jotka eivät ole tarpeen.

Tarkistuksella 22 pyritään tiukentamaan 4 artiklan 2 kohdan säännösten soveltamisalaan kuuluviin laitoksiin (uuden direktiivin voimaantulon jälkeen luvan saaneisiin laitoksiin) sovellettavia vaatimuksia pienentämällä luottamusvälejä, joita käytetään vahvistettujen päivittäisten keskiarvojen laskemisessa. Kyseisten epäpuhtauksien luottamusvälit ovat samat kuin vastikään annetussa jätteenpolttoa koskevassa direktiivissä (2000/76/EY). Luottamusvälit kuvaavat mittausten epävarmuusastetta, ja käyttäjä voi vedota niihin, kun arvioidaan vaatimuksia noudattamista. Komissiolle ei ole toimitettu näyttöä siitä, että luottamusvälien pienentäminen olisi perusteltua, joten se ei voi hyväksyä tätä tarkistusta.

3.4. Muutettu ehdotus

Komissio muuttaa ehdotustaan edellä mainituilta osin EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan nojalla.