EUROOPAN KOMISSIO Bryssel14.9.2016 COM(2016) 605 final 2016/0282(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä sekä asetuksen (EY) N:o 2012/2002, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013, (EU) N:o 1305/2013, (EU) N:o 1306/2013, (EU) N:o 1307/2013, (EU) N:o 1308/2013, (EU) N:o 1309/2013, (EU) N:o 1316/2013, (EU) N:o 223/2014, (EU) N:o 283/2014 ja (EU) N:o 652/2014 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 541/2014/EU muuttamisesta



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Varainhoitoasetuksessa vahvistetaan ne periaatteet ja menettelyt, joita sovelletaan EU:n talousarvion laadinnassa ja toteutuksessa sekä EU:n varojen käytön valvonnassa. Varainhoitoasetukseen sisältyvien yleisten varainhoitosääntöjen määrä on kasvanut voimakkaasti 30 viime vuoden aikana. Lisäksi on annettu useita alakohtaisia varainhoitosääntöjä, kuten tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelman osallistumissäännöt, Euroopan rakenne- ja investointirahastoja koskevat yhteiset säännökset sekä ulkoisten toimien täytäntöönpanoa koskevat yhteiset säännöt. EU:n varojen saajat ovat toistuvasti valittaneet sitä, että yleisiä ja alakohtaisia sääntöjä on liikaa ja säännöt ovat hajanaisia ja monimutkaisia, sillä ne noudattelevat kunkin ohjelman rakennetta ja monimutkaisia valvontajärjestelyjä. Lisäksi monimutkaiset varainhoitosäännöt ovat hidastaneet EU:n varojen toteutusta ja lisänneet sen kustannuksia sekä kasvattaneet virheiden riskiä. Ensimmäinen askel kohti johdonmukaisempia ja yksinkertaisempia varainhoitosääntöjä otettiin vuonna 2012. Komissio esitti tuolloin vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen alaan kuuluvia ohjelmaehdotuksia, joilla vähennettiin ohjelmien ja välineiden lukumäärää ja luotiin useita ohjelmia varten yksi ainoa kehys, yhteiset säännöt ja yksinkertaistetut soveltamis- ja kustannustenilmoitusmenettelyt lopullisia avustuksen saajia varten. Lisäksi helpotettiin innovatiivisten rahoitusvälineiden käyttöönottoa, mahdollistettiin EU:n erityisrahastojen perustaminen sekä parannettiin valvonnan kustannustehokkuutta. Varainhoitoasetukseen on hiljattain tehty tarkistuksia, joissa on otettu huomioon vuosien 2014–2020 monivuotisesta rahoituskehyksestä käytyjen neuvottelujen tulokset (vuoden 2013 tarkistus) sekä uusi hankintadirektiivi (vuoden 2015 tarkistus). Varainhoitosääntöjä voitaisiin kuitenkin yksinkertaistaa edelleen. Tätä näkemystä puoltavat vuoden 2014 jälkeen saadut kokemukset sekä yksinkertaistamista Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) tuensaajien kannalta seuraavan riippumattomien asiantuntijoiden korkean tason ryhmän toiminta. Myös varainhoitoasetuksen tarkistamisesta järjestetty julkinen kuuleminen on osoittanut, että sidosryhmillä on selkeitä odotuksia uudistustarpeen suhteen. Yksinkertaistamista on sen vuoksi jatkettava, jotta voidaan poistaa pullonkaulat, varmistaa synergia ja täydentävyys ERI-rahastojen ja muiden EU:n rahastojen välillä sekä tehostaa toteutusta ja valvontavaatimuksia. Yksinkertaisempien ja joustavampien varainhoitosääntöjen avulla voidaan osaltaan varmistaa vuosien 2014–2020 rahoituskehyksen mahdollisimman tehokas käyttö ja suuri vaikutus. Uudistetut säännöt ovat siten olennainen osa komission aloitetta ”Tuloksiin keskittyvä EU:n talousarvio”, jonka avulla pyritään varmistamaan, että resurssit kohdistetaan ensisijaisiin tavoitteisiin ja että jokaisella toimella saadaan aikaan mahdollisimman paljon tuloksia ja lisäarvoa. Lisäksi näin voidaan vähentää EU:n sääntöjen täytäntöönpanosta aiheutuvia kustannuksia ja virheiden määrää. Yksinkertaisemmat ja joustavammat EU:n varainhoitosäännöt liittyvät olennaisesti pyrkimykseen parantaa EU:n talousarvion kykyä mukautua muuttuviin olosuhteisin ja vastata odottamattomiin tapahtumiin. Tämä säädösehdotus on erottamaton osa monivuotisen rahoituskehyksen (2014–2020) väliarviointia/tarkistusta. Ehdotuksella tuetaan kahta väliarvioinnin keskeistä tavoitetta: yksinkertaistamista ja joustavuutta. Komissio ehdottaa sen vuoksi, että yhteen säädökseen sisällytetään yleisten varainhoitosääntöjen kunnianhimoinen tarkistus sekä vastaavat muutokset alakohtaisiin varainhoitosääntöihin, jotka tällä hetkellä sisältyvät 15:een monivuotisia ohjelmia koskevaan säädökseen. Yhdistämällä alakohtaiset muutokset samaan säädösehdotukseen pyritään takaamaan johdonmukainen neuvotteluprosessi sekä varmistamaan, että lainsäätäjä voi hyväksyä ehdotuksen pikaisesti. Ehdotuksessa painotetaan seuraavia keskeisiä aloja: 1. Yksinkertaistetaan menettelyjä EU:n varojen saajien kannalta: ehdotus käsittää useita toimia, joilla pyritään yksinkertaistamaan prosessia EU:n varojen saajien kannalta. Toimet koskevat avustuksia (arvoltaan vähäisiä avustuksia koskevan päällekkäisten avustusten kiellon sekä voiton tuottamisen kieltävän periaatteen poistaminen; luontoissuoritusten arvostusta koskevien sääntöjen yksinkertaistaminen; vapaaehtoistyön tunnustaminen; avustusten myöntäminen tietyin edellytyksin ilman ehdotuspyyntöä) sekä yksinkertaistettuja avustuksia (VIII osasto). 2. Siirrytään monivaiheisesta valvonnasta siihen, että luotetaan joko tarkastukseen, arviointiin tai hyväksyntään, ja yhdenmukaistetaan raportointivaatimuksia: näillä toimenpiteillä pyritään lisäämään mahdollisimman paljon tarkastusten, arviointien tai hyväksynnän vastavuoroista hyödyntämistä (esimerkiksi valtiontukien tapaan) silloin, kun tarkastus, arviointi tai hyväksyntä täyttää ne vaatimukset, jotka on otettava huomioon EU:n järjestelmässä. Lisäksi toteutuskumppaneita (kansainvälisiä organisaatioita, EIP:a/EIR:a, kansallisia kehityspankkeja, kansallisia virastoja, kansalaisjärjestöjä) koskevia sääntöjä yksinkertaistetaan siten, että hyödynnetään enemmän niiden menettelyjä ja politiikkoja, joista on annettu myönteinen arvio. Pitkäaikaisten kumppaneiden kanssa tehdään rahoitusta koskevia puitekumppanuussopimuksia, joiden avulla voidaan lisätä tarkastusten, raportoinnin ja muiden hallinnollisten vaatimusten yhdenmukaistamista rahoittajien kesken (V osasto; 122, 123 ja 126 artikla). 3. Sallitaan vain yksien sääntöjen soveltaminen hybriditoimiin tai toimenpiteiden tai välineiden yhdistelmiin: ehdotuksella pyritään yksinkertaistamaan edelleen EU:n kumppaneiden kannalta useita toimia, jotta voidaan välttää erilaisten sääntöjen ja menettelyjen soveltaminen rinnakkain. Erityisesti on tarkoitus tukea ERI-rahastojen yhdistämistä rahoitusvälineisiin sekä Euroopan strategisten investointien rahaston varoihin (V osasto). 4. Käytetään rahoitusvälineitä tehokkaammin: rahoitusvälineistä palautuneiden varojen mahdollisimman tehokas käyttö, tasapuolisten toimintaedellytysten varmistaminen EU:n keskeisten toteutuskumppaneiden kesken, lopullisia saajia koskevien yksilöllisten tietojen julkaisemista tai poissulkemisperusteita koskevien rasittavien vaatimusten vähentäminen (osasto X). 5. Hallinnoidaan talousarviota joustavammin: ehdotuksessa esitetään useita keinoja lisätä talousarvion joustavuutta, jotta unioni voi vastata odottamattomiin haasteisiin ja ottaa hoitaakseen uusia tehtäviä aiempaa tehokkaammin sekä antaa kriisiapua nopeammin. Näihin kuuluvat muun muassa ulkoisiin toimiin tarkoitettujen maantieteellisten välineiden määrärahoihin sisältyvä joustovara odottamattomia tarpeita ja uusia kriisejä varten, solidaarisuus- ja globalisaatiorahastojen varojen tehokkaampi käyttöönotto, erityisrahastojen laajentaminen kattamaan myös sisäiset politiikat (14 ja 227 artikla), EU:n kriisivarauksen luominen ottamalla vapautetut määrärahat uudelleen käyttöön, seuraavaa monivuotista rahoituskehystä koskeva mahdollisuus aikaansaada muilla rahoitustoimilla kuin rahoitusvälineillä unionin talousarviosta katettavia ehdollisia velkoja, jotka ylittävät rahoitusvarat, jotka on varattu kattamaan unionin rahoitusvastuu (203 artikla), sekä yhteisen vararahaston luominen rahoitustoimiin varattuja varoja varten (205 artikla). Eräät hiljattain esitetyt aloitteet (kuten Euroopan strategisten investointien rahasto (ESIR) ja Euroopan kestävän kehityksen rahasto (EKKR)) ovat osoittaneet, että EU:n talousarvion vipuvaikutusta on voitava hyödyntää täysimääräisesti luomalla ehdollisia velkoja, joita varten ei ole varattu varoja. Ehdotuksen X osastossa vahvistetaan puitteet, jotka koskevat varainhoitoon liittyvien riskien hyväksymistä, hallintaa ja valvontaa. 6. Keskitytään tuloksiin ja raportoinnin yhdenmukaistamiseen: keskittyminen tuloksiin hyödyntämällä kertakorvauksia, palkintoja, tuotoksiin ja tuloksiin perustuvia maksuja kustannusten korvaamisen sijaan sekä maksun suorittamista tiettyjen edellytysten täyttyessä (121 artikla, XIII osasto). Näin on tarkoitus vähentää edelleen EU:n varojen toteutuksesta aiheutuvia kustannuksia sekä virheiden määrää. Raportointi on tarkoitus keskittää talousarvioesityksen ja integroidun talous- ja tilinpäätösraportointipaketin yhteyteen, jotta voidaan parantaa tehokkuutta ja lisätä avoimuutta yleisön ja budjettivallan käyttäjän kannalta (39 artikla sekä 239–245 artikla). 7. Yksinkertaistetaan ja kevennetään EU:n hallintoa: helpotetaan toimielinten tai elinten välisiä sopimuksia tai valtuuksien siirtoa, jotta voidaan keskittää hallintomäärärahojen toteutusta EU:n virastoissa tai toimeenpanovirastoissa (57, 58, 64, 65 ja 68 artikla); yhdistetään taloudellisten sääntöjenvastaisuuksien tutkintaelimet (73 artiklan 6 kohta) varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmän tutkintaelimeen (139 artikla) ja tehdään vuotuisten rahoituspäätösten sijaan monivuotisia rahoituspäätöksiä (108 artikla). 8. Edistetään kansalaisten osallistumista: ehdotuksen mukaisesti kansalaisilta voidaan pyytää heidän mielipidettään siitä, miten komissio, jäsenvaltiot tai mitkä tahansa muut unionin talousarviota toteuttavat yhteisöt toteuttavat talousarviota (54 artikla).

Samalla kun tällä ehdotuksella yksinkertaistetaan ja joustavoitetaan EU:n varainhoitosääntöjä, sillä luodaan pohjaa uuden sukupolven rahoitusohjelmien valmistelulle (vuoden 2020 jälkeen). •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Komissio on EU:n varainhoitosääntöjä yksinkertaistaessaan ja joustavoittaessaan varmistanut, että se ei samalla heikennä moitteetonta varainhoitoa, joka on edelleen keskeinen tavoite. Päinvastoin tällä ehdotuksella vahvistetaan EU:n toteutuskumppaneita velvoittavia sääntöjä, joiden tarkoituksena on estää veronkierto. Lisäksi ehdotuksessa säädetään erikseen, että velvollisuus välttää eturistiriitoja koskee täysimääräisesti kaikkia EU:n talousarvion toteutustapoja (myös jäsenvaltioiden tasolla). Ehdotuksella myös lujitetaan käytössä olevia järjestelmiä EU:n talousarvion suojaamiseksi petoksilta ja taloudellisilta sääntöjenvastaisuuksilta (laajentamalla tulojen ja menojen hyväksyjän toimivaltaa toteuttaa toimia, jotka koskevat varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmää välillisen toteutuksen yhteydessä). Yksinkertaistamalla EU:n varainhoitosääntöjä autetaan myös osaltaan vähentämään EU:n talousarvion toteuttamisesta aiheutuvia kustannuksia ja lyhentämään siihen kuluvaa aikaa sekä vähentämään virheiden määrää. Samalla on tarkoitus tehostaa politiikkojen vaikutusta ja niiden tuloksia käytännön tasolla. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Ehdotus perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 322 artiklaan siltä osin kuin on kyse ehdotuksen ensimmäisestä osasta, joka koskee varainhoitoasetuksen tarkistamista, sekä niiden säädösten alakohtaiseen oikeusperustaan, joita muutetaan ehdotuksen toisella osalla. •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) EU:n yleisten varainhoitosääntöjen sekä alakohtaisiin säädöksiin ehdotettujen muutosten hyväksyminen kuuluu EU:n yksinomaiseen toimivaltaan. •Suhteellisuusperiaate Tässä ehdotuksessa keskitytään yksinkertaistamiseen, eikä se sisällä sellaisia sääntöjä, jotka eivät olisi tarpeen perussopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Erityisesti koontiosassa ehdotetut tarkistukset alakohtaisiin säädöksiin rajoittuvat muutoksiin, jotka ovat välttämättömiä, jotta varainhoitoasetuksessa ehdotetuilla yksinkertaistamistoimilla saataisiin käytännössä aikaan täysimääräinen vaikutus. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Sidosryhmien kuuleminen Varainhoitoasetuksen tarkistamisesta järjestettiin julkinen kuuleminen huhti–toukokuussa 2016. Sidosryhmiltä saatiin yhteensä 111 vastausta. Vastauksissa kannatetaan yleisesti ottaen toimia, joita on ehdotettu sääntöjen yksinkertaistamiseksi (65 %) ja joustavoittamiseksi (79 %). EU:n avustuksia koskevien sääntöjen yksinkertaistamisen osalta sidosryhmät pitävät edelleen parhaana vaihtoehtona todellisten kustannusten korvaamista. Toisaalta ne eivät myöskään vastusta yksinkertaistettua korvaamista yksikkökustannusten, kertakorvausten tai kiinteämääräisen rahoituksen pohjalta tai ennalta määritettyihin tuloksiin perustuvaa korvaamista, kunhan näistä korvausmuodosta ei tehdä pakollisia. Nämä näkemykset on otettu huomioon ehdotuksessa. Erityisesti yksinkertaistettu kustannusten korvaaminen on jatkossakin vain ylimääräinen vaihtoehto, jota tulojen ja menojen hyväksyjä voi soveltaa tuettujen toimien ja saajien luonteesta riippuen. EU:n toteutuskumppanit (kansalliset kehitysvirastot, kansainväliset organisaatiot, EIP/EIR, kansalaisjärjestöt) pyytävät komissiota hyödyntämän enemmän niiden omia sääntöjä ja politiikkoja, joista on annettu myönteinen arvio. Ne valittavat sitä, että niiden järjestelmiä tai menettelyjä arvioidaan etukäteen moneen kertaan tai että EU ja muut rahoittajat tarkastavat toistuvasti samat toimet, vaikka arviointeja ja tarkastuksia olisi mahdollista hyödyntää vastavuoroisesti. Lisäksi sidosryhmät kritisoivat sitä, että rahoittajiin sovelletaan keskenään erilaisia raportointivaatimuksia. Brysselissä järjestettiin 6. huhtikuuta 2016 tiedotustapahtuma, jossa sidosryhmät saivat esittää varainhoitoasetusta koskevia huolenaiheitaan ja ehdotuksiaan. Esitetyt huomautukset vastaavat julkiseen kuulemiseen saatuja vastauksia. Tässä ehdotuksessa esitetyissä toimenpiteissä on otettu huomioon nämä huomautukset. •Vaikutustenarviointi Varainhoitoasetuksen tarkistamisesta ei ole järjestetty vaikutustenarviointia. Varainhoitoasetuksella on sinällään vain rajallisia taloudellisia, ympäristöön liittyviä ja yhteiskunnallisia vaikutuksia (se sisältää rahoitusohjelmien täytäntöönpanoa koskevat yleiset säännöt, mutta konkreettiset taloudelliset ja yhteiskunnalliset vaikutukset näkyvät vasta, kun tehdään politiikkaa koskevia valintoja, joilla pannaan alakohtaiset ohjelmat täytäntöön). Alakohtaisiin säädöksiin ehdotetut muutokset ovat pelkästään seurausta varainhoitoasetukseen ehdotetuista yksinkertaistuksista. •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Vaikka varainhoitoasetuksen tarkistaminen ja alakohtaisiin säädöksiin tehtävät vastaavat muutokset eivät ole osa sääntelyn toimivuutta ja tuloksellisuutta koskevaa REFIT-ohjelmaa, ne ovat paremman sääntelyn agendan mukaisia ja edistävät osaltaan huomattavasti agendan täytäntöönpanoa. Tällä ehdotuksella vähennetään EU:n yleiseen talousarvioon sovellettavien varainhoitosääntöjen lukumäärää noin 25 prosenttia ja yhdistetään säännöt yhteiseksi säännöstöksi, joka korvaa sekä varainhoitoasetuksen että sen soveltamisäännöt:

·Soveltamisääntöjen keskeiset säännökset siirretään varainhoitoasetukseen, kun taas vähemmän tärkeät säännökset voidaan tarvittaessa ja tapauskohtaisesti sisällyttää komission sisäisiin sääntöihin tai sen julkaisemiin suuntaviivoihin. ·EU:n toimielimiin ja elimiin sovellettavat yksityiskohtaiset hankintasäännöt kootaan tarkistetun varainhoitoasetuksen liitteeseen, jota voidaan tarvittaessa muuttaa delegoidulla säädöksellä. ·Varainhoitoasetuksen toisen osan säännökset, jotka koskevat Euroopan maatalouden tukirahastoon, tutkimuksen ja ulkoisten toimien määrärahoihin sekä muihin erityisiin EU:n rahastoihin sovellettavia erityissääntöjä, sisällytetään varainhoitoasetuksen asianomaisiin osiin, paitsi jos ne ovat vanhentuneet. Varainhoitoasetuksen tarkistamista koskevassa ehdotuksessa korostetaan myös yhteisiä ominaisuuksia ja supistetaan erityisominaisuuksien määrä mahdollisimman pieneksi, jotta käyttäjien olisi helpompi soveltaa sääntöjä: painopiste on kaikkia talousarvion toteutustapoja (suora, välillinen ja yhteistyöhön perustuva toteutus) sekä kaikkia oikeudellisia välineitä koskevissa yhteisissä säännöissä, jotka ryhmitellään eri lukuihin. EU:n virastoja, toimeenpanovirastoja, erillisvirastoja sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen perustuvia elimiä koskevat säännökset, jotka ovat tällä hetkellä eri puolilla varainhoitoasetusta, on tarkoitus yhdistää samaan lukuun. EU:n erityisrahastoja, budjettitukea ja asiantuntijoita (tutkimuksen alan asiantuntijat mukaan luettuina) koskevat säännöt yhdistetään uuteen osastoon ”Muut talousarvion toteuttamisvälineet”. Ehdotuksessa korostetaan myös voimakkaasti EU:n nykyisten varainhoitosääntöjen huomattavaa yksinkertaistamista. Kuten edellä 1 kohdassa todetaan, ehdotus käsittää useita osa-alueita, joilla pyritään vähentämään hakijoille ja EU:n varojen saajille aiheutuvaa hallinnollista rasitusta. Ehdotuksen soveltamisala kattaa myös mikroyritykset. Koska tällaiset yritykset voivat saada EU:lta varoja, niihin on sovellettava varainhoitosääntöjä. Ehdotuksella kuitenkin vähennetään eräillä aloilla yrityksille aiheutuvia kustannuksia (korvaamalla rahoitusvälineiden alalla avustusten saajia koskevien yksilöllisten tietojen julkaiseminen kootuilla tilastoilla), ja nämä yritykset ovat usein pk-yrityksiä. Lisäksi lukuisat yksinkertaistamistoimet hyödyttävät kaikkia yrityksiä. •Perusoikeudet Ehdotus on linjassa perusoikeuksien suojelemisen kanssa. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutusta talousarvioon. •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset 1. Yksinkertaistetaan menettelyjä EU:n varojen saajien kannalta 1.1. Yksinkertaistetaan avustusten käyttöä, kertakorvauksia ja kustannusten laskentaa Menettelyjä pyritään yksinkertaistamaan EU:n varojen saajien kannalta useilla eri toimenpiteillä. Ne koskevat muun muassa avustushakemusten sisältöä, luontoissuoritusten arvoa, vapaaehtoistyön tunnustamista, edellytyksiä, joiden täyttyessä jäsenvaltioille voidaan poikkeustilanteissa myöntää avustuksia ilman ehdotuspyyntöä, voiton tuottamisen kieltävää periaatetta, päällekkäisten avustusten kieltoa sekä avustuspäätösten käytön vähittäistä lopettamista. Eräät muut toimenpiteet liittyvät hallinnon yksinkertaistamiseen ja keventämiseen. 1.1.1. Yleiset varainhoitosäännöt Ehdotuksessa esitetään yksinkertaistettujen avustusten käyttöä kaikissa EU:n rahoitusohjelmissa, joissa toimien sekä niiden perustana olevien menojen luonne mahdollistaa tällaisen lähestymistavan (esim. koulutustoimet, liikkuvuutta edistävät toimet, matkakulut jne.). Näin voitaisiin vähentää hallinnollista rasitusta, lisätä avustusten saajien varmuutta korvattavasta määrästä sekä edistää yksinkertaistettujen avustusten ja niiden yhdistelmien käyttöönottoa (175 artikla). Asiantuntija-arvioiden käyttö: yksinkertaistettujen avustusten käyttöönotto on ollut hidasta sen takia, että käytettävissä ei ole ollut tietoja, joiden pohjalta olisi voitu kohtuullisen tarkasti arvioida todelliset kustannukset. Tämä johtuu usein toimien innovatiivisuudesta tai siitä, että toimia toteutetaan vain joissakin maissa eikä muiden maiden osalta ole käytettävissä lainkaan tietoja. Tämän puutteen poistamiseksi ehdotetaan asiantuntija-arvioiden käyttöä täydentämään tai korvaamaan tilastotietoja tai aiempia tietoja toimen luonteesta riippuen (175 artikla). Kertakorvausten, yksikkökustannusten ja kiinteiden prosenttimäärien yksinkertaisempi hyväksyntä: pitkä ja vaivalloinen hyväksyntämenettely (kollegion päätös silloin, kun avustuksen määrä on suurempi kuin 60 000 euroa) korvataan antamalla toimivaltaisille tulojen ja menojen hyväksyjille valtuudet tehdä päätöksiä, joilla hyväksytään yksinkertaistetut avustusmuodot. Tämä toimivallan taso soveltuu päätöksentekoon paremmin, koska päätökset ovat sisällöltään erittäin teknisiä (laskentamenetelmät, yhteenvedot tiedoista jne.) (175 artikla). Avustushakemusten sisällön, mukaan lukien niihin liitettyjen asiakirjatodisteiden, yksinkertaistaminen ja selkeyttäminen: hakijoiden ei tarvitse toimittaa tietoja taloudellisista ja toiminnallisista valmiuksistaan, jos niitä ei tarkisteta (esim. julkiset elimet). Velvollisuus esittää tarkastuskertomus yhdenmukaistetaan kirjanpidon alalla sovellettavan EU:n ja kansallisen lainsäädännön kanssa (189 artikla). Päällekkäisten avustusten kiellon yksinkertaistaminen: tätä sääntöä ei enää sovelleta luonnollisille henkilöille myönnettäviin avustuksiin, kuten apurahoihin, eikä eniten tukea tarvitseville luonnollisille henkilöille, kuten työttömille ja pakolaisille, myönnettyyn suoraan tukeen, koska tällaisten avustusten arvo on yleensä melko vähäinen (185 artikla).

Voiton tuottamista kieltävän periaatteen poistaminen: voiton tuottamisen kieltävän periaatteen merkitys on käytännössä pienentynyt huomattavasti, sillä voittoa tuottavia hankkeita tuetaan periaatteessa rahoitusvälineistä. Kun on kyse hankkeista, jotka eivät periaatteessa tuota voittoa, kyseinen periaate toimii päinvastoin lannistavasti: se ei kannusta avustuksen saajia varmistamaan, että hankkeesta tulee kannattava tai se tuottaa voittoa. Tämä puolestaan vaikuttaa kielteisesti talouteen. Luontoissuoritusten arvon määrityksen yksinkertaistaminen: luontoissuoritukset eivät ole tukikelpoisia kustannuksia. Sen vuoksi niiden tarkalla arvolla ei ole merkitystä. Ne voidaan kuitenkin edelleen hyväksyä osaksi yhteisrahoitusta. Mikä tahansa arvo, jonka tulojen ja menojen hyväksyjä on kohtuudella vahvistanut alustavan talousarvion hyväksymisen yhteydessä, voi toimia osoituksena siitä, että toimea rahoitetaan EU:n avustuksen lisäksi myös muista lähteistä ja että yhteisrahoituksen periaatetta noudatetaan (184 artikla). Vapaaehtoistyön tunnustaminen: jotta voitaisiin helpottaa pienten organisaatioiden osallistumista EU:n toimintapolitiikan toteuttamiseen tilanteessa, jossa resurssit ovat rajalliset, vapaaehtoistyön merkitys olisi tunnustettava hyväksymällä vapaaehtoistyö avustuskelpoiseksi kustannukseksi. Tämä antaisi pienille organisaatioille mahdollisuuden lisätä vapaaehtoistyön osuutta toimelle osoittamastaan yhteisrahoituksesta (175, 180 ja 184 artikla). Ilman ehdotuspyyntöä tapahtuvaan avustusten myöntämiseen sovellettavien edellytysten yksinkertaistaminen ja yhdenmukaistaminen: mahdollisuutta myöntää suoria avustuksia jäsenvaltioiden valtuuttamille yhteisöille esitetään laajennettavaksi koskemaan myös tapauksia, joissa yhteisöllä on lakisääteinen tai käytännössä vallitseva monopoli tai joissa suorat avustuksen saajat on valittu teknisten valmiuksiensa, erityisosaamisensa tai hallintovallan perusteella. Lisäksi tulojen ja menojen hyväksyjälle on tarkoitus antaa lupa yhdistää arviointikertomus ja myöntämispäätös yhteen asiakirjaan. Näin kevennetään hallinnollista rasitusta ja nopeutetaan suorien avustusten myöntämistä (188 artikla). Yksinkertaisempi asiakirjojen säilyttäminen: kaikkia asiakirjoja on säilytettävä viisi vuotta (kolme vuotta, jos rahoituksen määrä on enintään 60 000 euroa), myös silloin, kun on kyse välillisestä toteutuksesta (128 artikla). Nimellinen lähestymistapa avustuksiin: jos avustusten määrä ilmaistaan ainoastaan absoluuttisena arvona (eikä prosenttiosuutena tukikelpoisista kustannuksista), kustannusten tukikelpoisuus tarkistetaan viimeistään loppumaksun maksamisen yhteydessä (180 artikla). Tarkistuksessa voidaan soveltaa yksinkertaistettua (nimellistä) lähestymistapaa (150 artikla). Avustuspäätösten käytön vähittäinen lopettaminen: ehdotuksessa esitetään, että luovutaan vähitellen avustuspäätöksistä ja siirrytään käyttämään ensisijaisesti avustussopimuksia sekä tarkastellaan edistymistä kohti sähköisiä avustuksia nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen lopulla (277 artikla). 1.1.2. Alakohtaiset säännöt Varainhoitoasetukseen sisältyviä, yksinkertaistettuja kustannusvaihtoehtoja koskevia parannuksia täydennetään alakohtaiseen lainsäädäntöön ehdotetuilla tarkistuksilla, joilla laajennetaan yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käyttöä ·asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä, ·asetuksessa (EU) N:o 1304/2013 Euroopan sosiaalirahastosta ja ·asetuksessa (EU) N:o 223/2014 vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahastosta. 2. Siirrytään monivaiheisesta valvonnasta siihen, että luotetaan joko tarkastukseen, arviointiin tai hyväksyntään, ja yhdenmukaistetaan raportointivaatimuksia: Näillä toimenpiteillä pyritään lisäämään mahdollisimman paljon tarkastusten, arviointien tai hyväksynnän vastavuoroista hyödyntämistä (esimerkiksi valtiontukien tapaan) silloin, kun ne täyttävät ne vaatimukset, jotka on otettava huomioon EU:n järjestelmässä. Monivaiheisen valvonnan välttämiseksi komissio aikoo edistää kansainvälisesti hyväksyttyjen standardien tai kansainvälisten hyvien käytäntöjen tunnustamista tällä alalla sekä yhteisiä raportointivaatimuksia rahoittajien keskuudessa: ·Muiden yhteisöjen (rahoittajien) tekemien, saajia koskevien ennakkoarvioiden ja tarkastusten vastavuoroinen hyödyntäminen silloin, kun niissä on sovellettu vastaavia edellytyksiä kuin EU:n ennakkoarvioissa ja tarkastuksissa (122 artikla). ·Myös kansainvälisesti hyväksyttyjen standardien mukaisten tarkastusten vastavuoroista hyödyntämistä tuetaan, jotta voidaan estää samojen henkilöiden/yhteisöjen toistuvat tarkastukset samojen toimien osalta. Näin komissio voisi hyödyntää kansainvälisten kumppaneiden (YK, Maailmanpankki jne.) tai jäsenvaltioiden tekemiä EU:n varojen käyttöä koskevia riippumattomia tarkastuksia (123 artikla). ·Komission raportointivaatimusten yhdenmukaistaminen muiden rahoittajien vaatimusten kanssa: komissio aikoo edistää yhteisten raportointivaatimusten hyväksymistä tekemällä tärkeimpien kansainvälisten kumppaneidensa kanssa rahoitusta koskevia puitekumppanuussopimuksia (126 artikla). ·Komissio voi hyödyntää talousarviota välillisesti toteuttavien EU:n kumppaneiden järjestelmiä ja menettelyjä, jos niistä on annettu myönteinen arvio (149 artikla), sekä määrätä seuraamuksia, jos jotkin säännöt/menettelyt eivät ole riittäviä EU:n taloudellisten etujen suojaamiseksi. Jos komissio edellyttää omien menettelyjensä tai joidenkin tiettyjen menettelyjen käyttöä, arviointia ei laadita. Kaikissa tapauksissa valvonnan tasoa olisi mukautettava suhteellisuusperiaatteen pohjalta. ·Rahoitusta koskevien puitekumppanuussopimusten tehostaminen (126 artikla): luotettujen kumppaneiden kanssa tehtyjen pitkän aikavälin yhteistyösopimusten on tarkoitus jatkossa kattaa kaikki suoraan ja välillisesti toteutettavat toimet, ja ne kuvastavat sitä, missä määrin komissio voi luottaa myönteisesti arvioituihin järjestelmiin ja menettelyihin, sekä yhden säännöstön soveltamista kaikkiin oikeudellisiin välineisiin. Pitkäaikaiset kumppanuussopimukset tarjoavat joustavat puitteet arviointien ja tarkastusten vastavuoroiselle hyödyntämiselle sekä tarkastus-, raportointi- ja muiden hallinnollisten vaatimusten yhdenmukaistamiselle rahoittajien kesken. 3. Sallitaan vain yksien sääntöjen soveltaminen hybriditoimiin tai toimenpiteiden tai välineiden yhdistelmiin Ehdotuksella pyritään yksinkertaistamaan prosessia mahdollisimman paljon talousarviota välillisesti toteuttavien EU:n kumppaneiden kannalta.

3.1. Yleiset varainhoitosäännöt ·Yhden säännöstön soveltaminen komission toteutuskumppaniin kahden erillisen säännöstön sijaan olisi mahdollista joissakin tapauksissa riippumatta toimen luonteesta sekä siitä, onko kumppani varojen hallinnoija vai käyttäjä. Silloin kun hybriditoimissa yhdistetään välillistä ja suoraa toteutusta, jolloin niihin pitäisi nykyisellään soveltaa kahta eri sääntökokonaisuutta, toimen täydentäviin osiin, joihin tällä hetkellä sovelletaan suoraa toteutusta koskevia sääntöjä (usein kun on kyse teknisestä avusta), sovellettaisiin jatkossa toimen keskeisiä osia koskevia sääntöjä (esim. vakuuksien käyttö rahoitusvälineen yhteydessä) (208 artiklan 2 kohta). ·Avustusten ja rahoitusvälineiden yhdistämisen helpottamiseksi rahoitusvälineitä täydentäviin avustuksiin sovelletaan yhtä sääntökokonaisuutta (eli rahoitusvälineitä koskevia sääntöjä), jos kyse on yhdestä ainoasta toimesta (208 artiklan 2 kohta). ·Sekä avustuksiin että rahoitusvälineisiin liittyviä asiakirjoja on säilytettävä viisi vuotta (kolme vuotta, jos rahoituksen määrä on enintään 60 000 euroa) (128 artikla). 3.2. Alakohtaiset säännöt ·Valtiontukitarkistusten rajaaminen valtiontukisääntöjen noudattamista koskevaan tarkastukseen varainhoitoasetuksen soveltamisalaan kuuluvien EU:n tason rahoitusvälineiden osalta silloin, kun ERI-rahastoista osoitetaan varoja EU:n tason rahoitusvälineisiin (ei kaksinkertaista tarkistusta): jäsenvaltioiden EU:n tason rahoitusvälineisiin osoittamille rahoitusosuuksille, joiden käytön osalta ei sovelleta muita lisävaatimuksia kuin maantieteellistä aluetta koskeva vaatimus, ei suoriteta erillistä valtiontukitarkistusta, sillä rahoitusväline on jo yhdenmukainen varainhoitoasetukseen perustuvien valtiontukisääntöjen kanssa. Tästä on tarkoitus antaa asianmukaista ohjeistusta. ·Pk-yrityksiä koskevan aloitteen (SMEI) laajentaminen, joka mahdollistaa aloitteen hyödyntämisen myös vuoden 2016 jälkeen, jotta jäsenvaltiot voivat sitoa aloitteeseen rahoitusta vuoteen 2020 saakka. ·Rahoitusvälineiden ja avustusten yhdistämisestä annettujen yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen säännösten laajentaminen ja selkeyttäminen, jotta voidaan helpottaa kyseistä yhdistämistä. ·Uusi mahdollisuus yhdistää ERI-rahastojen/ESIR-rahaston varoja sekä uusi rakenne, jonka avulla voidaan yhdistää ERI-rahastojen varoja EIP:n ja EIR:n varoihin: ERI-rahasto-ohjelmista on tarkoitus tukea rahoitusvälineitä, joihin on yhdistetty ESIR-rahastoon kuuluvaa EIP:n rahoitusta. 4. Käytetään rahoitusvälineitä tehokkaammin 4.1. Yleiset varainhoitosäännöt Rahoitusvälineistä saatujen kokemusten ja erityisesti keskeisten toteutuskumppaneiden (EIP/EIR) antaman palautteen mukaan rahoitusvälineiden hallinnointia ja vaikutuksia voidaan edelleen tehostaa seuraavasti: ·Kaikki rahoitusvälineestä palautuneet varat (tulot + palautukset) olisi käytettävä samaa välinettä varten tehokkuusetujen aikaansaamiseksi. Täysi avoimuus varmistetaan raportoinnin avulla (202 artiklan 2 kohta). ·EIP/EIR ovat jatkossakin EU:n keskeisiä toteutuskumppaneita, mutta lisäksi komission olisi voitava neuvotella suoraan useampien potentiaalisten yhteisöjen kanssa tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi (149 artikla). ·Koska on mahdotonta määrätä, että EU:n sääntöjä on noudatettava täysimääräisesti silloin, kun EU osallistuu rahoitusvälineeseen vähemmistöosakkaana, ehdotetaan, että EU:n sääntöjä sovellettaisiin tällöin suhteellisuusperiaatteen mukaisesti (208 artiklan 4 kohta). ·Lopullisia saajia koskevien yksiköllisten tietojen julkaisemisen sijaan julkaistaisiin tilastotietoja, jotka koottaisiin noudattaen sellaisille lopullisille avustuksen saajille, jotka saavat EU:lta tukea vähemmän kuin 500 000 euroa, ehdotettuja asiaankuuluvia koontiperusteita (politiikan ala, tuen laji, avustuksen saajan tyyppi, maantieteellinen jakauma) (36 artiklan 5 kohta). ·Lopullisilta avustuksen saajilta ja rahoituksen välittäjiltä ei enää vaadita kunnian ja omantunnon kautta annettua vakuutusta, jonka mukaan ne eivät ole missään poissulkemistilanteista, mikäli toteutuskumppanin poissulkemispolitiikan katsotaan vastaavan EU:n poissulkemispolitiikkaa (131 artikla). ·Ehdotus sisältää kaksi uutta jaksoa, jotka koskevat muita välineitä, joihin liittyy rahoitusriski. Näitä ovat talousarviotakuut sekä rahoitusapu jäsenvaltioille tai kolmansille maille (X osaston 2 luvun 2 ja 3 jakso). ·Ehdotukseen on otettu säännöt, joiden mukaisesti hyväksytään, hallinnoidaan ja valvotaan ehdollisia velkoja, joita varten ei ole varattu varoja (203–206 artikla). 4.2. Alakohtaiset säännöt

Jotta yhteisesti täytäntöön pantavia rahoitusvälineitä voitaisiin hallinnoida ja käyttää mahdollisimman tehokkaasti, yhteisiä säännöksiä koskevaan asetukseen (EU) N:o 1303/2013 esitetään seuraavia muutoksia: ·Selkeytetään jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten mahdollisuutta tehdä suoraan sopimuksia (myös teknistä apua koskevia sopimuksia) EIP:n/EIR:n, muiden kansainvälisten rahoituslaitosten ja kansallisten kehityspankkien kanssa. ·Kassanhallinta: jos ERI-rahastoista johonkin rahoitusvälineeseen osoitettu väliaikainen investointi tuottaa negatiivista korkoa ennen investointeja lopullisiin saajiin, kyseinen korko voidaan rahoittaa rahoitusvälineeseen palautuneista varoista edellyttäen, että takana on vähintään yksi investointisykli. ·Poistetaan eräät Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoon (maaseuturahastoon) liittyviä toimia koskevat erityiset säännöt, jotka ovat aiheuttaneet maaseudun kehittämisen rahoitusvälineiden rahastonhoitajille ongelmia ohjelmasuunnittelussa ja välineiden täytäntöönpanossa. Tarkoituksena on lisätä rahoitusvälineiden käyttöä ja sitä kautta kasvattaa maaseuturahaston vipuvaikutusta. 5. Hallinnoidaan talousarviota joustavammin 5.1. Yleiset varainhoitosäännöt Ehdotuksessa esitetään useita tapoja lisätä talousarvion joustavuutta, jotta unioni voi vastata paremmin odottamattomiin haasteisiin ja ottaa hoitaakseen uusia tehtäviä: ·Sallitaan EU:n erityisrahastojen perustaminen hätätoimia, hätätilaa seuraavia toimia ja aihekohtaisia toimia varten myös EU:n sisällä (eikä pelkästään kolmansissa maissa). Viimeaikaiset tapahtumat Euroopan unionissa ovat osoittaneet, että EU:n sisällä on tarpeen lisätä rahoituksen joustavuutta. Koska ulkoisia ja sisäisiä politiikkoja on yhä vaikeampi erottaa toisistaan, tällaisen joustavuuden avulla voitaisiin myös vastata rajatylittäviin haasteisiin (227 artikla). ·Kasvatetaan negatiivista varausta 200 miljoonasta eurosta 400 miljoonaan euroon noudattaen neuvoston pyyntöä rajoittaa maksuihin liittyvien lisätalousarvioesitysten määrää (48 artikla). ·Luodaan ulkoisia toimia varten joustovara siirtämällä liittymistä valmistelevan tukivälineen (IPA II), Euroopan naapuruusvälineen (ENI) sekä kehitysyhteistyön rahoitusvälineen (DCI) kohdentamattomat määrärahat vuodelle n + 1, kuitenkin enintään 10 prosenttia kuhunkin välineeseen alun perin osoitetuista määrärahoista (12 artikla). ·Lisätään joustavuutta kriisi- ja hätätilanteissa ja mahdollistetaan humanitaarisen avun antaminen avustusten välityksellä: yksinkertaistetaan hallintomenettelyjä, jotta voidaan toimia nopeasti ja tehokkaasti (esim. toimivaltainen tulojen ja menojen hyväksyjä voi päättää, että tukikelpoisuus on alkanut takautuvasti jo ennen hakemuksen toimittamista, 186 artikla). ·Mahdollistetaan ennakkotilien käyttö EU:n ulkopuolella sijaitsevissa unionin edustustoissa vähäisten maksujen suorittamiseen talousarviomenettelyjen mukaisesti. Oikeus käyttää tällaisia tilejä sekä allekirjoittaa tileiltä maksettavia, enintään 2 500 euron oikeudellisia sitoumuksia voitaisiin antaa kriisinhallintaan liittyvien ja humanitaaristen avustustoimien alalla toimiville komission työntekijöille, jotka eivät ole henkilöstösääntöjen alaista henkilöstöä (109 artikla). ·Lisätään komission itsenäisten määrärahasiirtojen joustavuutta laajentamalla niiden soveltamisalaa eli mahdollistamalla myös toimintamenojen siirtäminen osastojen välillä, jos ne kuuluvat saman perussäädöksen alaan, tukimenojen luvut mukaan luettuina, sekä siirrot hallinnollisten tukimenojen budjettikohdista vastaaviin toimintamenojen budjettikohtiin (28 artikla). ·Yksinkertaistetaan Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönottoa mahdollistamalla itsenäinen määrärahasiirto varauksesta kyseiseen budjettikohtaan heti kun Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat hyväksyneet käyttöönottopäätöksen (28 artikla). ·Yksinkertaistetaan Euroopan globalisaatiorahaston varojen käyttöönottoa mahdollistamalla varauksesta kyseiseen budjettikohtaan tehtävien määrärahasiirtojen automaattinen hyväksyminen heti kun budjettivallan käyttäjä on tehnyt päätöksen varojen käyttöönotosta (30 artikla). ·Selvennetään, että määrät, jotka vastaavat hätäapuvarausta ja Euroopan unionin solidaarisuusrahastoa varten osoitettuja maksusitoumusmäärärahoja, siirretään automaattisesti seuraavalle varainhoitovuodelle (12 artikla). ·Poistetaan velvollisuus käyttää ensin kuluvalle varainhoitovuodelle vahvistettuja määrärahoja ja vasta näiden loputtua siirrettyjä määrärahoja. ·Mahdollistetaan sisäisten käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen käyttö johonkin muuhun tarkoitukseen kuin siihen, jota varten ne on sidottu, jos ei ole määritetty tarpeita, joiden perusteella tuloja voitaisiin käyttää alkuperäiseen tarkoitukseen (30 artiklan 3 kohta). ·Annetaan toimielimille ja elimille lupa hyväksyä yritysten luontoissuoritusten muodossa harjoittama sponsorointi tiettyjen tapahtumien tai toimien yhteydessä (ei koske vastaanottoja tai muita yksinomaan sosiaalisia tilaisuuksia). Kyseisen säännöksen toteuttamiseksi kukin toimielin hyväksyy ensin luontoissuoritusten kautta tapahtuvan sponsoroinnin periaatteen sekä vahvistaa suuntaviivat, joissa käsitellään erityisesti eettisiä näkökohtia (24 artikla). ·Esitetään, että budjettivallan käyttäjä voi rakennusten tai maan myyntiä koskevan hyväksymismenettelyn yhteydessä katsoa myynnistä saatavat tulot tapauskohtaisesti käyttötarkoitukseensa sidotuiksi tuloiksi parantaakseen komission tilojen hallinnointia ja helpottaakseen muiden rakennusten hankintaa (20 artiklan 3 kohdan g alakohta).

·Luodaan EU:n kriisivaraus ottamalla vapautetut määrärahat uudelleen käyttöön. ·Otetaan käyttöön seuraavaa monivuotista rahoituskehystä koskeva mahdollisuus aikaansaada muilla rahoitustoimilla kuin rahoitusvälineillä unionin talousarviosta katettavia ehdollisia velkoja, jotka ylittävät rahoitusvarat, jotka on varattu kattamaan unionin rahoitusvastuu (203 artikla), sekä luodaan yhteinen vararahasto rahoitustoimiin varattuja varoja varten (205 artikla). 5.2. Alakohtaiset säännöt ·Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston tuesta maaseudun kehittämiseen annetussa asetuksessa (EU) N:o 1305/2013 säädetään, että jäsenvaltiot voivat antaa apua myös ihmisen aiheuttamissa katastrofeissa, kuten pakolaiskriisissä, sekä hyödyntää käytettävissä olevia varoja välittömästi (tarvitsematta odottaa, että ensin esitetään ohjelmaa koskeva tarkistus). Lisäksi Euroopan aluekehitysrahastosta annetulla asetuksella (EU) N:o 1301/2013 on otettu käyttöön erityinen muuttajia ja pakolaisia koskeva investointiprioriteetti, jotta on voitu yksinkertaistaa kyseisten ryhmien hyväksi toteutettavien toimenpiteiden suunnittelua. ·Työllisyyttä ja sosiaalista innovointia koskeva Euroopan unionin ohjelma (EaSI-ohjelma sekä vastaava asetus (EU) N:o 1296/2013): jotta EaSI-ohjelma voisi paremmin mukautua vastaamaan kriiseihin ja muuttuviin poliittisiin prioriteetteihin, on voitava joustavammin päättää kutakin ohjelman kolmea lohkoa ja niihin sisältyviä aihekohtaisia osa-alueita varten alustavasti osoitetuista menoista. Lisäksi tämänhetkinen taloustilanne huomioon ottaen olisi säilytettävä poikkeus, joka mahdollistaa Euroopan globalisaatiorahaston varojen käytön työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten hyväksi. ·Verkkojen Eurooppa -välineen perustamisesta annettu asetus (EU) N:o 1316/2013: koska monivuotiset työohjelmat ovat osoittautuneet onnistuneiksi, on tarpeen lisätä joustavuutta siten, että 95 prosenttia talousarviovaroista voidaan käyttää monivuotisiin ohjelmiin ja muihin hankkeisiin, jotka tuottavat Euroopan laajuisen liikenneverkon kannalta eniten lisäarvoa (ydinverkkokäytävät, rajatylittävät hankkeet sekä ydinverkon muihin osa-alueisiin liittyvät hankkeet). ·Elintarvikeketjuun sekä eläinten terveyteen ja hyvinvointiin liittyvien menojen hallinnointi (asetus (EU) N:o 652/2014): mahdollisuus jakaa talousarviositoumukset vuotuisiin eriin on osoittautunut käytännössä onnistuneeksi, ja se on vähentänyt huomattavasti avustusten saajien ja komission yksiköiden työtakkaa. Sen vuoksi ehdotetaan sen käytön jatkamista. ·Maaseudun kehittämiseen tarkoitettua tukea koskevassa asetuksessa (EU) N:o 1305/2013 säädetään keskinäisistä rahastoista, joista maksetaan korvausta tietyillä aloilla toimiville viljelijöille, joiden tulot laskevat voimakkaasti, sekä tällaisten rahastojen alkupääoman tukemisesta. 6. Keskitytään tuloksiin ja raportoinnin yhdenmukaistamiseen Tässä ehdotuksessa esitetään useita toimenpiteitä, joiden avulla pyritään lisäämään talousarvion tulossuuntautuneisuutta, luomaan selkeä tuloskehys, lisäämään avoimuutta ja yhdenmukaistamaan raportointia. 6.1. Keskitytään tuloksiin Ehdotus käsittää useita toimenpiteitä, joita voidaan soveltaa kaikilla politiikan aloilla ja joissa keskitytään todellisuudessa aiheutuneiden kustannusten sijasta tuloksiin. Tämä osoittaa, että komissio on sitoutunut tarjoamaan tarvittavat edellytykset tulossuuntautuneelle lähestymistavalle. ·Mahdollistetaan maksujen suorittaminen täytettyjen ehtojen, tuotosten tai suoritusten perusteella kaikkien hallinnointitapojen osalta (esim. maksu kutakin uudelleen sijoitettua pakolaista kohden turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahaston varojen osalta tai tuki toiminnan aloittaville nuorille viljelijöille, 121 artikla). Tällöin hankkeiden rahoitus ei enää ole yhteydessä EU:n varojen saajille aiheutuneiden kustannusten korvaamiseen, vaan se riippuu suoraan käytännön tuloksista. Merkitystä on ainoastaan joko perussäädöksessä tai komission päätöksissä ennalta vahvistettujen ehtojen täyttämisellä ja/tai tulosindikaattorien avulla (jälkikäteen) mitattujen tulosten saavuttamisella. Tällainen järjestelmä lisää varojen saajien omaa vastuullisuutta / sitoutumista tulosten aikaansaamiseen. Näin voidaan keventää merkittävästi hallinnollista rasitusta ja vähentää valvonnan kustannuksia. Valvonnan osalta riittää, että varmistetaan, täyttyvätkö ehdot tai onko tavoitellut tulokset saavutettu ja onko hallinnollinen rasitus vähentynyt. Tämä puolestaan vähentää laillisuuteen ja sääntöjenmukaisuuteen liittyviä riskejä. Euroopan tilintarkastustuomioistuin on kannattanut tätä järjestelmää, jota se kutsuu tukioikeuksiin perustuvaksi järjestelmäksi. ·Palkintojen edistäminen (IX osasto): palkintoja koskevaa osastoa on lyhennetty ja yksinkertaistettu. Säännös, jolla velvoitetaan ilmoittamaan talousarvioesitykseen liitetyissä perusteluissa sellaisista palkinnoista, joiden arvo on vähintään miljoona euroa, korvataan velvollisuudella ilmoittaa tällaisista palkinnoista ennakkoon Euroopan parlamentille ja mainita ne nimenomaisesti rahoituspäätöksessä. ·Kokonaiskertakorvaus (176 artikla): kokonaiskertakorvauksella voidaan jatkossa kattaa kaikki toimen tukikelpoiset kustannukset. Tarkastukset ja valvontatoimenpiteet keskitetään yksinomaan tuotoksiin. Kokonaiskertakorvauksen pohjana on avustuksen hakijan esittämää talousarviota koskeva arviointi, jossa otetaan huomioon tehokkuuden, taloudellisuuden ja vaikuttavuuden periaatteet sekä tarkastellaan keskeisiä tietoja ja/tai asiantuntija-arvioita. ·Yksinkertaistettujen avustusmuotojen asettaminen etusijalle silloin, kun maksun perusteena ovat tuotokset ja tulokset (175 artikla): panoksiin perustuvaa lähestymistapaa olisi harkittava ainoastaan silloin, kun tuotoksiin perustuvaa lähestymistapaa ei ole mahdollista tai asianmukaista soveltaa. Tällä hetkellä yksinkertaistettuja muotoja käytetään etupäässä panosten arvon kattamiseen (esim. henkilötyöpäivien määrä, matkojen määrä, virkamatkapäivien määrä jne.). Lisäksi edistetään mahdollisuutta suorittaa maksuja yksinkertaistettujen kustannusvaihtojen pohjalta käytännön tuotoksia vastaan (esim. järjestetty konferenssi tai festivaali, rakennettu prototyyppi jne.). ·Yksinkertaistettuja avustusmuotoja koskevien valvontatoimenpiteiden ja niiden seurausten soveltamisalan selkeyttäminen siinä tapauksessa, että tuotoksia ei synny (177 artikla): valvonnassa keskitytään tarkistamaan, täyttyvätkö maksun suorittamisen ehdot (esim. onko tukea saanut eurooppalainen elokuva riittävän laadukas ja onko sen jakelu riittävän laajaa, onko Erasmus-opiskelija todella opiskellut ulkomailla jne.). Avustuksen saajan ei tarvitse ilmoittaa tosiasiallisesti aiheutuneita kustannuksia. Jos maksun perusteena olevat ehdot eivät täyty tai jos sovitut toimet on toteutettu puutteellisesti, vain osittain tai myöhässä, komissio supistaa avustuksen määrää suhteessa puutteisiin sekä perii aiheettomasti maksetut määrät takaisin. 6.2. Selkeä tuloskehys Tehokkaamman tulospainotteisuuden täydentämiseksi ehdotetaan selkeää tuloskehystä: ·Otetaan määrärahojen käytössä huomioon yhtä aikaa tuloksellisuus, tavoitteiden vahvistaminen, indikaattorit, tulokset sekä taloudellisuuden, tehokkuuden ja vaikuttavuuden periaatteet (31 artikla).

·Säädetään tuloksiin perustuvista palkkioista EU:n varoja hallinnoiville organisaatioille (150 artikla). ·Pidetään ohjelmaselvityksiä tärkeimpänä ohjelman tuloksellisuutta koskevien tietojen lähteenä (39 artikla). ·Yhdistetään yhteenvetokertomus sekä SEUT-sopimuksen 318 artiklan mukainen kertomus yhdeksi vuotuiseksi talousarvion tuloksellisuutta koskevaksi kertomukseksi – EU:n talousarvion vuotuinen hallinto- ja tuloksellisuuskertomus (varainhoitovuodesta 2015 alkaen; 239 artikla). ·Yhdenmukaistetaan arviointia koskeva terminologia paremmasta lainsäädännöstä vuonna 2016 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen määräysten kanssa sekä yhdistetään toisiinsa varainhoitoasetuksen mukaiset ennakkoarvioinnit ja vaikutustenarvioinnit (32 artikla). 6.3. Raportoinnin yhdenmukaistaminen 6.3.1. Yleiset varainhoitosäännöt Varainhoitoasetuksen peräkkäisissä tarkistuksissa on merkittävästi kasvatettu pyydettyjen kertomusten ja tietojen määrää. Tämä koskee muun muassa tilejä. Tällä hetkellä raportointi perustuu moniin erillisiin asiakirjoihin, joita toimitetaan erilaisten aikataulujen mukaisesti. Tehokkuuden ja avoimuuden lisäämiseksi suhteessa budjettivallan käyttäjään ja myös suureen yleisöön ehdotetaan seuraavia toimia, jotka eivät kuitenkaan vaikuta tällä hetkellä toimitettavien tietojen määrään: ·Keskitetään raportointivelvollisuudet kahteen keskeiseen ajankohtaan: ·talousarvioesityksen yhteydessä on tarkoitus toimittaa yksi ainoa asiakirja, johon kootaan kaikki EU:n tason rahoitusvälineitä koskeva raportointi (39 artikla); ·vastuuvapausmenettelyn yhteydessä toimitettavat asiakirjat eli integroitu talous- ja vastuuvelvollisuusraportointi; erillisessä luvussa on tarkoitus käsitellä talousraportointia ja muuta varainhoitoon liittyvää raportointia (239–245 artikla). ·Varainhoitovuodesta 2015 alkaen sovellettu EU:n talousarvion vuotuinen hallinto- ja tuloksellisuuskertomus, joka on saatu yhdistämällä yhteenvetokertomus ja SEUT-sopimuksen 318 artiklan mukainen kertomus, muodostaa keskeisen osan integroitua raportointipakettia (239 artikla). ·Selvennetään, että tilintarkastustuomioistuimen suorittamassa ulkoisessa tarkastuksessa otetaan huomioon ohjelmien monivuotinen luonne (247 artiklan 1 kohta). 6.3.2. Raportointi ·Yhdenmukaistetaan raportointivelvollisuuksia poistamalla eräitä toistuvia säännöksiä (yhteisiä säännöksiä koskevat asetus). 7. Yksinkertaistetaan ja kevennetään EU:n hallintoa 7.1. Yleiset varainhoitosäännöt Ehdotus käsittää useita yksinkertaistamistoimia, joiden tarkoituksena on mahdollistaa EU:n toimielinten tehokkaampi toiminta erityisesti panemalla yhdessä täytäntöön hallintomäärärahoja, jotta voidaan saada aikaan mittakaavaetuja: ·Säädetään erikseen oikeusperusta palvelutasosopimuksille, joita tehdään EU:n toimielinten, elinten ja virastojen yksiköiden välillä, sekä annetaan kaikille toimielimille mahdollisuus tehdä palvelutasosopimuksia, joilla helpotetaan hallintomäärärahojen toteuttamista. Jatkossa voidaan myös siirtää hallintomäärärahojen toteutustehtäviä komission perustamille virastoille. ·Selvennetään virastojen pakollisten tehtävien ja muiden tehtävien erottelua (64 ja 65 artikla): pakolliset tehtävät on katettava määrärahoilla, jotka on otettu virastoa koskevaan talousarvion pääluokkaan. Muut kuin pakolliset tehtävät, jotka virasto sitoutuu vapaaehtoisesti hoitamaan toisen toimielimen tai elimen pyynnöstä, katetaan kyseisen toimielimen tai elimen talousarviosta. ·Sallitaan monivuotiset rahoituspäätökset sekä vähennetään rahoituspäätöksiin sisältyvien pakollisten osien määrää (108 artikla). Lisäksi ehdotetaan, että rahoituspäätös muodostaa samalla vuotuisen tai monivuotisen työohjelman. Näillä muutoksilla voitaisiin nopeuttaa talousarvion toteutusta ohjelman toisesta vuodesta alkaen.

·Selvennetään toimeenpanovirastoja koskevia sääntöjä seuraavasti (68 artikla): niille maksetaan vuotuinen avustus; niiden johtaja on valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä toimintamäärärahojen toteuttamisen osalta; toimenpideohjelman siirtämiseen täytäntöönpanovirastolle saattaa sisältyä pilottihankkeita ja valmistelutoimia sekä hallintomenojen toteuttamista, jotta voidaan aikaansaada synergiaa ja mittakaavaetuja. ·Yhdistetään 139 artiklassa tarkoitettu tutkintaelin sekä taloudellisten sääntöjenvastaisuuksien tutkintaelin (90 artikla): ensin mainittu tutkintaelin, joka voi suosittaa talouden toimijan poissulkemista tai taloudellisten seuraamusten määräämistä, saisi tehokkuussyistä toimivallan tutkia myös EU:n henkilöstön jäsenten taloudellisia sääntöjenvastaisuuksia, kun taas kurinpitolautakunta päättäisi jatkossakin tällaisten sääntöjenvastaisuuksien seurauksista henkilöstösääntöjen mukaisesti. 7.2. Alakohtaiset säännöt ·Yhteisiä säännöksiä koskevaan asetukseen esitetään useita muutoksia, joiden tarkoituksena on helpottaa ohjelmien hallinnointia ja tukea jäsenvaltioiden laajuisia ohjelmia sekä yhteisiä toimintasuunnitelmia, joihin sisältyvissä hankkeissa keskitytään tuotoksiin ja tuloksiin. ·Viljelijöille tarkoitettujen suorien tukien alalla myönnetään tukea aktiiviviljelijöille, ja eräissä toimenpiteissä keskitetään tukea nuorille viljelijöille. Julkisiin hankintoihin liittyviä virheitä koskeviin rahoitusoikaisuihin ruvetaan soveltamaan suhteellisuusperiaatetta, jotta tällaisten virheiden ei automaattisesti katsottaisi vaikuttavan koko tukeen. 8. Muut muutokset Tulotapahtumat: komissio ehdottaa seuraavia toimia: ·Muutetaan säännöstä, joka koskee omiin varoihin kirjanpitotarkoituksessa tehtäviä negatiivisia mukautuksia, avoimuuteen liittyvistä syistä (94 artikla). ·Annetaan unionin tuomioistuimen tuoreen oikeuskäytännön pohjalta uusi säännös, jossa vahvistetaan aikaraja veloitusilmoituksen lähettämiselle velalliselle (96 artiklan 2 kohta). ·Uudessa 107 artiklassa vahvistetaan säännöt, joiden mukaisesti määrätään hyvityskorkoon sovellettava korkokanta tapauksissa, joissa jokin määrä on maksettava takaisin Euroopan unionin tuomioistuimen tuomion tai sovintoratkaisun seurauksena. ·Muutetaan sakkoja, muita seuraamusmaksuja tai seuraamuksia koskevaa säännöstä sen selkeyttämiseksi, että alustavasti maksetut määrät maksetaan takaisin asianomaiselle kolmannelle osapuolelle tuotto huomioon ottaen ja että muiden toimielinten kuin komission (esim. neuvosto asetuksen (EU) N:o 1173/2011 mukaisesti) määräämät sakot kuuluvat myös varainhoitoasetuksen soveltamisalaan (tällä hetkellä varainhoitoasetus koskee vain komission määräämiä sakkoja; 106 artikla). ·Muutetaan käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja koskevaa sanamuotoa, jotta voidaan ottaa huomioon rahoitusosuudet Turkin-pakolaisavun koordinointivälineen kaltaisille toimenpiteille (20 artiklan 2 kohta). Luettelo alakohtaisista säädöksistä, joita tällä ehdotuksella muutetaan: ·Neuvoston asetus (EY) N:o 2012/2002, annettu 11 päivänä marraskuuta 2002, Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta (EYVL L 311, 14.11.2002, s. 3). ·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1296/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, työllisyyttä ja sosiaalista innovointia koskevasta Euroopan unionin ohjelmasta (”EaSI-ohjelma”) ja eurooppalaisen työllisyyttä ja sosiaalista osallisuutta koskevan Progress-mikrorahoitusjärjestelyn perustamisesta annetun päätöksen N:o 283/2010/EU muuttamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 238). ·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1301/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastosta ja Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitetta koskevista erityissäännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1080/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 289–302). ·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 320). ·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1304/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan sosiaalirahastosta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1081/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 470). ·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1305/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 487–548). ·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1306/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 549).

·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1307/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 637/2008 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 608). ·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 671). ·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1309/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan globalisaatiorahastosta (2014–2020) ja asetuksen (EY) N:o 1927/2006 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 855–864). ·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1316/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, Verkkojen Eurooppa -välineen perustamisesta sekä asetuksen (EU) N:o 913/2010 muuttamisesta ja asetusten (EY) N:o 680/2007 ja (EY) N:o 67/2010 kumoamisesta (EUVL L 348, 20.12.2013, s. 129–171). ·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 223/2014, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014, vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahastosta (EUVL L 72, 12.3.2014, s. 1–41). ·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 283/2014, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014, Euroopan laajuisia verkkoja televiestintäinfrastruktuurien alalla koskevista suuntaviivoista ja päätöksen N:o 1336/97/EY kumoamisesta (EUVL L 86, 21.3.2014, s. 14–26). ·Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 652/2014, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, elintarvikeketjuun, eläinten terveyteen ja eläinten hyvinvointiin, kasvien terveyteen ja kasvien lisäysaineistoon liittyvien menojen hallinnointia koskevista säännöksistä, neuvoston direktiivien 98/56/EY, 2000/29/EY ja 2008/90/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 178/2002, (EY) N:o 882/2004, (EY) N:o 396/2005, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/128/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 muuttamisesta sekä neuvoston päätösten 66/399/ETY, 76/894/ETY ja 2009/470/EY kumoamisesta (EUVL L 189, 27.6.2014, s. 1–32). ·Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 541/2014/EU, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, avaruusesineiden valvonnan ja seurannan tukikehyksen perustamisesta (EUVL L 158, 27.5.2014, s. 227–234). 2016/0282 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä sekä asetuksen (EY) N:o 2012/2002, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013, (EU) N:o 1305/2013, (EU) N:o 1306/2013, (EU) N:o 1307/2013, (EU) N:o 1308/2013, (EU) N:o 1309/2013, (EU) N:o 1316/2013, (EU) N:o 223/2014, (EU) N:o 283/2014 ja (EU) N:o 652/2014 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 541/2014/EU muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 42 artiklan, 43 artiklan 2 kohdan, 46 artiklan d alakohdan, 149 artiklan, 153 artiklan 2 kohdan a alakohdan, 164 artiklan, 168 artiklan 4 kohdan b alakohdan, 172, 175, 177 ja 178 artiklan, 189 artiklan 2 kohdan, 209 artiklan 1 kohdan, 212 artiklan 2 kohdan, 322 artiklan 2 kohdan ja 349 artiklan yhdessä Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 106 A artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, ottavat huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,

sekä katsovat seuraavaa: (1)Unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU, Euratom) N:o 966/2012 on nyt sovellettu kolme vuotta. Sitä on tarkistettava, jotta voidaan poistaa täytäntöönpanoon liittyvät pullonkaulat joustavuutta lisäämällä, yksinkertaistaa toteutuskeinoja sidosryhmien ja toimiyksiköiden kannalta sekä keskittyä enemmän tuloksiin. Asetus olisi sen vuoksi kumottava ja korvattava tällä asetuksella. (2)Unionin yleiseen talousarvioon, jäljempänä ’talousarvio’, sovellettavien varainhoitosääntöjen yksinkertaistamiseksi sekä keskeisten sääntöjen yhdistämiseksi yhteen säädökseen (’yhteinen säännöstö’) olisi kumottava komission delegoitu asetus (EU) N:o 1268/2012. Selkeyden vuoksi asetuksen (EU) N:o 1268/2012 keskeiset säännöt olisi otettava tähän asetukseen, ja muut säännöt olisi koottava yksiköille tarkoitettuihin ohjeisiin. (3)Tärkeimmät budjettiperiaatteet olisi säilytettävä. Poikkeuksia, joita näistä perusperiaatteista on myönnetty joillakin erityisaloilla, kuten tutkimus, ulkoiset toimet ja rakennerahastot, olisi arvioitava uudelleen, ja niitä olisi yksinkertaistettava mahdollisimman paljon ottaen samalla huomioon niiden tarpeellisuus, niiden talousarviolle tuottama lisäarvo sekä sidosryhmille niistä aiheutuvat rasitteet. (4)Enintään 10 prosenttia liittymistä valmistelevan tukivälineen (IPA II), Euroopan naapuruusvälineen ja kehitysyhteistyön rahoitusvälineen (DCI) määrärahoista voidaan jättää varainhoitovuoden alussa kohdentamatta, jotta jo ohjelmoitujen määrien lisäksi voidaan tarvittaessa osoittaa lisärahoitusta suurten ja odottamattomien tarpeiden kattamiseen taikka uusista kriisitilanteista tai merkittävistä poliittisista muutoksista johtuviin tarpeisiin kolmansissa maissa. Mikäli näitä kohdentamattomia määrärahoja ei sidota varainhoitovuoden aikana, ne olisi komission päätöksellä siirrettävä seuraavalle varainhoitovuodelle. (5)Säännöt, jotka koskevat määrärahojen siirtämistä seuraavalle varainhoitovuodelle, olisi esitettävä selkeämmin erottamalla ilman eri toimenpiteitä tapahtuvat siirrot muista siirroista. (6)Jotta talousarviota voitaisiin toteuttaa mahdollisimman tehokkaasti, on tärkeää mahdollistaa ulkoisten käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen siirtäminen seuraavalle varainhoitovuodelle ja niiden käyttäminen uutta ohjelmaa tai toimea varten. Ellei tässä asetuksessa tosin säädetä, sisäisiä käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja olisi voitava siirtää seuraavalle varainhoitovuodelle vain kerran. (7)Määrärahasiirtoja koskevien sääntöjen olisi mahdollistettava laajempi joustavuus, jotta voidaan parantaa talousarvion toteuttamista. Sitä varten on tärkeää, että komissio voi päättää määrärahasiirroista silloin, kun osastojen välillä siirretään enintään 10 prosenttia toimintamäärärahoista, jotka kuuluvat saman perussäädöksen soveltamisalaan. Lisäksi komission olisi voitava itsenäisesti siirtää määrärahoja hallinnollisten tukimenojen budjettikohdista vastaaviin toimintamenojen budjettikohtiin. (8)Erityisrahoitusvälineiden täytäntöönpanon nopeuttamiseksi olisi yksinkertaistettava Euroopan globalisaatiorahaston ja Euroopan unionin solidaarisuusrahaston varojen käyttöönottoa ja määrärahojen siirtomenettelyjä. (9)Sisäisten käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen osalta olisi voitava poiketa erittelyperiaatteesta, jotta kaikenlaisia käytettävissä olevia määrärahoja voitaisiin hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla. Jos tällaisten tulojen osalta ei ole määritetty tarpeita, joiden perusteella tuloja voitaisiin käyttää siihen tarkoitukseen, johon ne on alun perin sidottu, niitä olisi voitava käyttää johonkin toiseen tarkoitukseen. (10)Unionin toimielinten olisi voitava ottaa vastaan unionin hyväksi tarkoitettuja lahjoituksia. (11)Asetukseen olisi myös otettava lauseke, jonka mukaisesti oikeushenkilö voi luontoissuorituksin sponsoroida EU:n järjestämää tapahtumaa tai toimea mainostarkoituksessa tai yrityksen yhteiskuntavastuun toteuttamiseksi. (12)EU:n talousarviota koskevaa tuloksellisuuden periaatetta olisi selvennettävä. Tuloksellisuus olisi määriteltävä moitteettoman varainhoidon periaatteen suoraksi soveltamiseksi. Määrärahojen käytössä olisi otettava yhtä aikaa huomioon tuloksellisuus, tavoitteiden vahvistaminen, indikaattorit, tulokset sekä taloudellisuus, tehokkuus ja vaikuttavuus. Jotta voidaan estää ristiriidat eri ohjelmien tuloskehysten välillä, tuloksellisuuden osalta olisi mainittava ainoastaan tavoitteet ja niiden edistymistä koskeva seuranta. (13)Unionin lainsäädännön olisi oltava korkealaatuista, siinä olisi keskityttävä aloihin, joilla siitä saadaan eniten lisäarvoa Euroopan kansalaisille, ja siinä olisi saavutettava unionin yhteiset poliittiset tavoitteet mahdollisimman tehokkaasti ja tuloksellisesti. Tavoitteiden saavuttamista voidaan tukea arvioimalla sellaisia olemassa olevia ja uusia rahoitusohjelmia ja toimia, joista aiheutuu huomattavia menoja. (14)Avoimuusperiaate on vahvistettu SEUT-sopimuksen 15 artiklassa, jossa edellytetään, että toimielimet toimivat mahdollisimman avoimesti. Avoimuusperiaate tarkoittaa talousarvion toteuttamisessa sitä, että kansalaiset saavat tietää, mihin kohteeseen ja mihin tarkoitukseen unioni käyttää varoja. Tällainen tieto edistää demokraattista keskustelua ja kansalaisten osallistumista unionin päätöksentekoon sekä lujittaa toimielinten suorittamaa unionin menojen valvontaa. Tällaiset tavoitteet olisi saavutettava julkaisemalla, mieluiten uusien viestintävälineiden avulla, tietoa kaikista unionin varojen saajista ottaen huomioon kaikkien tällaisten saajien oikeutetut luottamuksellisuuteen ja turvallisuuteen liittyvät edut sekä luonnollisten henkilöiden oikeus yksityisyyteen ja henkilötietojen suojaan. Toimielinten olisi tämän vuoksi omaksuttava valikoiva lähestymistapa tietojen julkistamiseen suhteellisuusperiaatteen mukaisesti. Julkaisupäätösten olisi perustuttava asiaankuuluviin perusteisiin, jotta voitaisiin antaa merkityksellistä tietoa. (15)Tiedot suoraan toteutettavien unionin varojen käytöstä olisi julkaistava toimielinten internetsivustolla, ja niihin olisi sisällyttävä ainakin saajan nimi ja sijainti sekä varojen määrä ja käyttötarkoitus. Tietojen julkaisemisessa olisi otettava huomioon asiaankuuluvat perusteet, kuten toimenpiteen jaksottaisuus, tyyppi ja merkitys. (16)Unionin varojen saajien nimi ja sijainti olisi julkaistava, kun on kyse palkinnoista, avustuksista tai hankintasopimuksista, jotka myönnetään tai tehdään julkisen tarjouskilpailun avaamisen jälkeen ja erityisesti suunnittelukilpailun, ehdotuspyynnön ja tarjouspyynnön yhteydessä, noudattaen SEUT-sopimuksessa määrättyjä periaatteita ja erityisesti avoimuuden, oikeasuhteisuuden, tasapuolisen kohtelun ja syrjimättömyyden periaatteita. Lisäksi julkaisemisella olisi edistettävä hylättyjen hakijoiden mahdollisuuksia valvoa julkisia valintamenettelyjä. (17)Luonnollisia henkilöitä koskevia henkilötietoja ei saisi pitää julkisina kauemmin kuin saaja käyttää hänelle myönnettyjä varoja, joten tiedot olisi poistettava kahden vuoden kuluttua. Samalla tavalla olisi poistettava sellaisia oikeushenkilöitä koskevat henkilötiedot, joiden virallisessa nimessä yksilöidään yksi tai useampi luonnollinen henkilö. (18)Useimmissa tämän asetuksen kattamissa tapauksissa julkaiseminen koskee oikeushenkilöitä. (19)Silloin kun on kyse luonnollisista henkilöistä, julkaisemisessa olisi noudatettava suhteellisuusperiaatetta ja otettava huomioon myönnettyjen varojen määrä ja tarve valvoa varojen käytön asianmukaisuutta. Luonnollisia henkilöitä koskevien tietojen julkaiseminen NUTS 2 -alueen tasolla on yhdenmukaista saajien nimien julkaisemistavoitteen kanssa, ja sen avulla varmistetaan erikokoisten jäsenvaltioiden tasapuolinen kohtelu ja kunnioitetaan saajan oikeutta yksityiselämään ja erityisesti henkilötietojen suojaan.

(20)Tietoja apurahoista sekä tukea eniten tarvitseville luonnollisille henkilöille maksetusta muusta suorasta tuesta ei pitäisi julkaista. (21)Saajien tasapuolisen kohtelun periaatteen noudattamiseksi olisi huolehdittava myös luonnollisia henkilöitä koskevien tietojen julkaisemisesta sen vaatimuksen mukaisesti, että jäsenvaltioiden on tiedotettava laajasti hankinnoista, joiden arvo ylittää julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/18/EY säädetyt kynnysarvot. (22)Saajan nimeä ja sijaintia tai myönnettyjen varojen määrää ja käyttötarkoitusta ei pitäisi julkaista, jos tämä olisi omiaan vaarantamaan hänen henkilökohtaisen koskemattomuutensa, joka suojataan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, tai vahingoittamaan hänen oikeutettua taloudellista etuaan. (23)Välillisen ja yhteistyöhön perustuvan toteutuksen osalta saajia ja lopullisia saajia koskevien tietojen saataville asettamisen olisi oltava niiden henkilöiden, yhteisöjen ja nimettyjen elinten velvollisuus, jotka toteuttavat unionin talousarviota. Tarvittaessa tietojen yksityiskohtaisuus ja perusteet olisi määriteltävä alakohtaisissa säännöissä, ja niitä voidaan tarkentaa rahoitusta koskevissa puitekumppanuussopimuksissa. Komission olisi tiedotettava internetsivustosta, jolla tiedot saajista ja lopullisista saajista ovat saatavilla. (24)Suoraan ja välillisesti toteutettavia rahoitusvälineitä koskevien tietojen luettavuutta ja avoimuutta olisi parannettava, minkä vuoksi on aiheellista yhdistää kaikki raportointivaatimukset yhteen valmisteluasiakirjaan, joka esitetään talousarvioesityksen yhteydessä. (25)On aiheellista antaa komissiolle mahdollisuus tehdä palvelutasosopimuksia muiden toimielinten kanssa hallintomäärärahojen toteutuksen helpottamiseksi sekä erikseen mahdollisuus tehdä tällaisia sopimuksia toimielinten, unionin elinten, unionin virastojen, sellaisten elinten tai henkilöiden, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa SEU-sopimuksen V osaston mukaisia YUTP:n erityistoimia, sekä Eurooppa-koulujen johtokunnan pääsihteeristön keskustoimiston yksiköiden välillä palvelujen tarjonnasta, tavaroiden toimittamisesta, rakennusurakoiden toteuttamisesta tai kiinteistöhankintasopimusten täytäntöönpanosta. (26)On aiheellista määritellä unionin virastot sekä tehdä ero tällaisten virastojen pakollisten ja muiden tehtävien välillä. Olisi säädettävä, että unionin toimielimet, unionin elimet ja muut unionin virastot voivat siirtää tulojen ja menojen hyväksyjän toimivaltuuksia unionin virastojen johtajille. Unionin virastojen olisi lisäksi voitava tehdä palvelutasosopimuksia, joiden tarkoituksena on palvelujen tarjonta, tavaroiden toimittaminen, rakennusurakoiden toteuttaminen tai kiinteistöhankintasopimusten täytäntöönpano. On aiheellista määritellä erikseen kirjanpitotietojen toimittamista koskevat säännöt sekä määräykset, joiden mukaisesti komission tilinpitäjä voi siirtää osan tehtävistään kyseisten virastojen henkilöstölle, samoin kuin menettelyt, joita sovelletaan unionin virastojen komission nimissä avaamiin pankkitileihin. (27)Toimeenpanovirastojen kustannustehokkuuden parantamiseksi sekä ottaen huomioon muista unionin elimistä saadut käytännön kokemukset komission tilinpitäjän olisi voitava hoitaa joko kaikkia toimeenpanoviraston tilinpitäjän tehtävistä tai osaa niistä. (28)Oikeusvarmuuden kannalta on tarpeen selventää, että toimeenpanovirastojen johtajat toimivat valtuutettuina tulojen ja menojen hyväksyjinä hallinnoidessaan virastolleen ohjelmia varten osoitettuja toimintamäärärahoja. Jotta eräiden tukipalvelujen yleisestä keskittämisestä saataisiin kaikki mahdolliset tehokkuusedut, asetuksessa olisi erikseen annettava toimeenpanovirastoille mahdollisuus toteuttaa hallintomenoja. (29)On tarpeen vahvistaa säännöt, jotka koskevat taloushallinnon toimijoiden, erityisesti tulojen ja menojen hyväksyjien sekä tilinpitäjien, toimivaltuuksia ja vastuita. (30)Euroopan parlamentille ja neuvostolle olisi ilmoitettava valtuutettujen tulojen ja menojen hyväksyjien, sisäisten tarkastajien ja tilinpitäjien nimityksistä ja palvelussuhteen päättymisistä kahden viikon kuluessa. (31)Tulojen ja menojen hyväksyjien olisi oltava täysin vastuussa kaikista heidän alaisuudessaan toteutetuista tulo- ja menotapahtumista, myös sisäisen valvonnan järjestelmiin liittyvissä asioissa, ja heidän olisi vastattava toimistaan tarvittaessa myös kurinpitomenettelyissä. (32)Sen vuoksi olisi vahvistettava myös tulojen ja menojen hyväksyjien tehtävät ja vastuualueet sekä menettelyissä noudatettavat periaatteet. On myös tarpeen säätää, että valtuutettujen tulojen ja menojen hyväksyjien on varmistettava, että edelleenvaltuutetut tulojen ja menojen hyväksyjät ja heidän henkilöstönsä saavat tietoa valvontaa koskevista säännöistä sekä valvontaa varten käytettävistä menetelmistä ja tekniikoista, ja että toteutetaan toimenpiteitä sisäisen valvonnan järjestelmien toiminnan varmistamiseksi, jotta voidaan korvata velvollisuus vahvistaa pelkästään rahoitusta koskeviin tarkastuksiin sovellettava johtosääntö. Tehtävien hoidosta raportoidaan vuosikertomuksessa toimielimelle, ja kyseisessä kertomuksessa olisi esitettävä tarvittavat varainhoitoa ja hallinnointia koskevat tiedot valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän tehtävien hoitamista koskevan vahvistuslausuman tueksi, mukaan lukien tiedot suoritettujen toimien yleisestä sujumisesta. Tapahtumiin liittyvät asiakirjatodisteet olisi säilytettävä. Koska julkisten hankintojen tekeminen neuvottelumenettelyssä poikkeaa tavanomaisista ratkaisu- ja myöntämismenettelyistä, niistä olisi aina laadittava toimielimelle erillinen selvitys, joka toimitetaan myös Euroopan parlamentille ja neuvostolle. (33)EU:n ulkopuolella sijaitsevien unionin edustustojen päälliköiden ja heidän poissa ollessaan heidän apulaispäälliköidensä kaksoisrooli toisaalta Euroopan ulkosuhdehallinnon, jäljempänä ’ulkosuhdehallinto’, edelleenvaltuutettuna tulojen ja menojen hyväksyjänä ja toisaalta komission edelleenvaltuutettuna tulojen ja menojen hyväksyjänä toimintamäärärahojen osalta olisi otettava huomioon. (34)Komission mahdollisuus siirtää oman pääluokkansa toimintamäärärahoihin liittyviä talousarvion toteutusvaltuuksiaan edustustojen apulaispäälliköille on rajattu tilanteisiin, joissa edustustojen apulaispäälliköiden on ehdottomasti voitava hoitaa näitä tehtäviä toiminnan jatkuvuuden varmistamiseksi edustustojen päälliköiden poissa ollessa. Edustustojen apulaispäälliköt eivät voi käyttää kyseisiä valtuuksia säännöllisesti tai sisäiseen työnjakoon liittyvistä syistä. (35)Tilinpitäjälle jää edelleen vastuu maksujen moitteettomasta suorittamisesta, tulojen kantamisesta ja saamisten perinnästä. Tilinpitäjän tehtäviin kuuluvat kassanhallinta, pankkitilien hoitaminen, kolmansia osapuolia koskevien tietojen ylläpito sekä kirjanpito. Lisäksi tilinpitäjä laatii toimielimen tilinpäätöslaskelmat. Ainoastaan komission tilinpitäjä voi antaa kirjanpitosääntöjä ja määrittää yhdenmukaistetun tililuettelon; kaikkien muiden unionin toimielinten tilinpitäjät määrittävät kukin oman toimielimensä kirjanpitomenettelyt. (36)Myös tilinpitäjän nimittämisestä ja palvelussuhteen päättymisestä olisi annettava tarkempia säännöksiä. (37)On aiheellista, että tilinpitäjä ottaa käyttöön menettelyt sen varmistamiseksi, että kassanhallinnan tarpeisiin avattujen tilien tai ennakkotilien saldo ei ole negatiivinen. (38)Tavanomaisista talousarviomenettelyistä poikkeavien hallinnointijärjestelmien eli ennakkotilien käytön edellytykset olisi vahvistettava, ja lisäksi olisi säädettävä ennakoiden hoitajien samoin kuin tulojen ja menojen hyväksyjien sekä tilinpitäjien tehtävistä ja vastuualueista silloin, kun jälkimmäiset osallistuvat ennakkotilien valvontaan. Euroopan parlamentille ja neuvostolle olisi toimitettava tiedot kaikista tehtävään nimityksistä ja palvelussuhteen päättymisistä. Tehokkuussyistä EU:n ulkopuolella sijaitseviin unionin edustustoihin olisi perustettava ennakkotilejä sekä komissiota koskevaan että ulkosuhdehallintoa koskevaan talousarvion pääluokkaan kuuluvia määrärahoja varten. Lisäksi on aiheellista voida tietyin edellytyksin käyttää ennakkotilejä unionin edustustoissa vähäisten maksujen suorittamiseen talousarviomenettelyjen mukaisesti. Ennakoiden hoitajien nimityksen osalta on osoittautunut tarpeelliseksi voida valita tehtävään myös sellaisia työntekijöitä, jotka komissio on palkannut kriisinhallintaan liittyvien ja humanitaaristen avustustoimien alalla, jos käytettävissä ei ole henkilöstösääntöjen alaista komission henkilöstöä. (39)Jotta voitaisiin ottaa huomioon sellaiset humanitaarisiin avustusoperaatioihin liittyvät tilanteet, joissa ei ole käytettävissä henkilöstösääntöjen alaista komission henkilöstöä ja joissa voi olla käytännössä vaikea saada toimivaltaisen tulojen ja menojen hyväksyjän allekirjoitus kaikkiin oikeudellisiin sitoumuksiin, komission palveluksessa olevien tämän alan työntekijöiden olisi voitava allekirjoittaa arvoltaan erittäin vähäisiä eli enintään 2 500 euron oikeudellisia sitoumuksia, jotka liittyvät ennakkotileiltä suoritettuihin maksuihin. Samoin EU:n ulkopuolella sijaitsevien unionin edustustojen päälliköiden tai apulaispäälliköiden olisi voitava allekirjoittaa oikeudellisia sitoumuksia toimivaltaisen tulojen ja menojen hyväksyjän määräyksestä.

(40)Sen jälkeen kun kunkin taloushallinnon toimijan tehtävät ja vastuualueet on määritelty, heidät voidaan saattaa vastuuseen ainoastaan Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen mukaisin edellytyksin. Unionin toimielimiin on perustettu taloudellisten sääntöjenvastaisuuksien tutkintaelimiä, joiden ratkaistavaksi on kuitenkin annettu vain vähän tapauksia. Sen vuoksi on tehokkuussyistä aiheellista siirtää niiden tehtävät perustettavalle toimielinten väliselle tutkintaelimelle, jonka tehtävänä on arvioida komission tai muiden unionin toimielinten ja elinten sille esittämiä pyyntöjä sekä antaa suosituksia hallinnollisten seuraamusten määräämisestä (poissulkeminen sekä taloudellinen seuraamus). Tehtävien siirrolla pyritään ehkäisemään toiminnan päällekkäisyyttä ja lieventämään riskiä keskenään ristiriitaisista suosituksista tai lausunnoista tapauksissa, jotka koskevat sekä talouden toimijaa että EU:n henkilöstön jäsentä. On aiheellista säilyttää menettely, jolla tulojen ja menojen hyväksyjä voi pyytää vahvistusta sellaiselle määräykselle, jota hän pitää sääntöjen tai moitteettoman varainhoidon periaatteen vastaisena, ja vapautua näin vastuustaan. Tutkintaelimen suorittaessa kyseistä tehtävää sen kokoonpanoa olisi muutettava. (41)Tulojen osalta on tarpeen ottaa huomioon Euroopan unionin omista varoista annetun neuvoston asetuksen soveltamisalaan kuuluvia omia varoja koskevat negatiiviset mukautukset. Lukuun ottamatta omia varoja, jotka muodostavat erityistapauksen, on tarpeen säilyttää tulojen ja menojen hyväksyjien vastuulle menettelyn eri vaiheissa kuuluvat tehtävät ja valvontatoimenpiteet: saamisennusteen ja perintämääräyksen laatiminen, velalliselle osoitetun veloitusilmoituksen lähettäminen vahvistetuista saamisista, mahdollisten viivästyskorkojen laskeminen ja tarvittaessa päätös luopua saamisen perinnästä perusteilla, jotka takaavat moitteettoman varainhoidon periaatteen noudattamisen siten, että tulot voidaan kantaa tehokkaasti. (42)Tulojen ja menojen hyväksyjän olisi voitava luopua vahvistetun saamisen perimisestä kokonaisuudessaan tai osittain, jos velallinen on jossakin maksukyvyttömyysmenettelyistä 20 päivänä toukokuuta 2015 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2015/848 määritellyistä maksukyvyttömyysmenettelyistä, erityisesti jos velallista koskee oikeudellinen järjestely, akordi tai muu niihin rinnastettava menettely. (43)Saamisennusteen muuttamis- tai peruuttamismenettelyihin olisi sovellettava erityissäännöksiä. (44)Rahoitusmarkkinoiden viimeaikaisten tapahtumien sekä EKP:n perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman koron muutosten takia on tarpeen tarkistaa säännöksiä, jotka koskevat sakkoihin ja muihin seuraamusmaksuihin sovellettavaa korkokantaa, sekä vahvistaa negatiivista korkoa koskevat säännöt. (45)Jotta voidaan ottaa huomioon toimielinten SEUT-sopimuksen tai Euratomin perustamissopimuksen mukaisesti määräämistä sakoista tai muista seuraamusmaksuista muodostuvien saamisten erityinen luonne, on tarpeen ottaa käyttöön erityiset säännökset, jotka koskevat erääntyneisiin mutta vielä maksamatta oleviin määriin sovellettavia korkokantoja siinä tapauksessa, että Euroopan unionin tuomioistuin korottaa kyseisiä määriä. (46)Perintää koskevia sääntöjä olisi selkeytettävä ja tehostettava. Erityisesti olisi säädettävä, että tilinpitäjä perii määrät kuittaamalla ne myös sellaisista määristä, jotka toimeenpanovirasto on velkaa velalliselle unionin talousarvion toteuttamisen yhteydessä. (47)Oikeusvarmuuden vuoksi olisi määritettävä säännöt, jotka koskevat viiveitä veloitusilmoituksen lähettämisessä. (48)Jotta voidaan turvata varainhoito ja saada tuottoa varoille, alustavasti maksetut määrät, kuten riitautetut kilpailusakot, on tarpeen sijoittaa rahoitusomaisuuteen sekä päättää näistä sijoituksista saadun tuoton sitomisesta käyttötarkoitukseensa. Koska komissio ei ole ainoa toimielin, joka voi määrätä sakkoja tai muita seuraamusmaksuja, on tarpeen antaa säännöksiä, jotka koskevat muiden toimielinten määräämiä sakkoja tai muita seuraamusmaksuja, sekä vahvistaa niiden perimistä koskevat säännöt, joiden olisi vastattava komission määräämien sakkojen tai seuraamusmaksujen perimiseen sovellettavia sääntöjä. (49)Sen varmistamiseksi, että komissiolla on kaikki rahoituspäätösten antamiseksi tarvittavat tiedot, olisi säädettävä vähimmäisvaatimuksista, joita sovelletaan avustuksia, julkisia hankintoja, erityisrahastoja, palkintoja, rahoitusvälineitä, rahoitusta yhdistäviä välineitä ja talousarviotakuita koskevien rahoituspäätösten sisältöön. Jotta mahdolliset saajat voisivat suunnitella toimintaansa pidemmällä aikavälillä, rahoituspäätöksiä on voitava tehdä useammaksi kuin yhdeksi vuodeksi kerrallaan siten, että päätösten täytäntöönpano kuitenkin riippuu kunakin vuonna käytettävissä olevista talousarviomäärärahoista. Pidemmän aikavälin perspektiivi edellyttää rahoituspäätöksen tekemiseen tarvittavien osatekijöiden vähentämistä. Yksinkertaistamistavoitteen kannalta rahoituspäätöksen olisi samalla oltava vuotuinen tai monivuotinen ohjelma. Koska 69 tai 70 artiklassa tarkoitetuille elimille osoitettava rahoitusosuus vahvistetaan jo vuotuisessa talousarviossa, ei sen osalta pitäisi vaatia erillisen rahoituspäätöksen tekemistä. (50)Menojen osalta olisi selkeytettävä rahoituspäätöksen, kokonaissitoumuksen ja yksittäisen sitoumuksen nivoutumista toisiinsa sekä määriteltävä tarkemmin menoja koskevan talousarviositoumuksen ja oikeudellisen sitoumuksen käsitteet, jotta voidaan vahvistaa selkeät puitteet talousarvion toteuttamisen eri vaiheita varten. (51)Jotta voitaisiin ottaa huomioon erityisesti EU:n ulkopuolella sijaitsevissa unionin edustustoissa ja EU:ssa sijaitsevissa unionin edustustoissa tehtyjen oikeudellisten sitoumusten määrä sekä niihin liittyvät vaihtokurssiheilahtelut, alustavia sitoumuksia olisi voitava tehdä myös silloin, kun niiden määrä ja lopullinen saaja on yksilöity. (52)Jotta ulkoisten toimien toteuttamiseen käytettävissä olevia määrärahoja voitaisiin hyödyntää tehokkaammin, olisi poistettava sekä määräaika, jonka kuluessa kokonaissitoumuksen pohjalta voidaan tehdä yksittäisiä oikeudellisia sitoumuksia, että velvollisuus tehdä rahoitusosuussopimus viimeistään vuoden n + 1 joulukuun 31 päivänä silloin, kun kolmannen maan kanssa tehty rahoitussopimus sisältää kokonaissitoumuksen, joka kattaa myös rahoitusosuussopimuksen. (53)Moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti olisi annettava selkeämmät säännökset erityyppisistä maksuista, joita tulojen ja menojen hyväksyjät voivat tehdä. Ennakkomaksujen selvittämistä koskevia sääntöjä olisi selkeytettävä edelleen varsinkin sellaisten tilanteiden osalta, joissa väliaikainen selvittäminen ei ole mahdollista. Allekirjoitettuihin oikeudellisiin sitoumuksiin olisi sisällytettävä tätä varten asianmukaiset määräykset. (54)Tässä asetuksessa olisi säädettävä, että maksut on suoritettava tietyssä määräajassa. Jos määräaikaa ei noudateta, velkojilla olisi oltava oikeus viivästyskorkoon, joka otetaan talousarvioon, lukuun ottamatta jäsenvaltioita sekä nyt myös Euroopan investointipankkia ja Euroopan investointirahastoa. (55)On aiheellista koota menojen vahvistamista ja hyväksymistä koskevat säännökset yhteen artiklaan ja ottaa käyttöön sitoumuksen purkamisen määritelmä. Koska toimet toteutetaan tietojärjestelmässä, hyväksymismerkinnän allekirjoittaminen on korvattu muutamia poikkeustapauksia lukuun ottamatta sähköisesti varmennetulla allekirjoituksella. On myös tarpeen todeta selvästi, että menojen hyväksyminen koskee kaikkia tukikelpoisia kustannuksia eli myös sellaisia, jotka eivät liity johonkin maksupyyntöön, kuten silloin kun on kyse ennakkomaksun selvittämisestä. (56)Jotta sääntelyä voitaisiin yksinkertaistaa, nykyisiä sääntöjä sujuvoittaa ja tämän asetuksen luettavuutta parantaa, olisi vahvistettava säännöt, jotka koskevat useampaa kuin yhtä talousarvion toteutusvälinettä. Sitä varten olisi ryhmiteltävä uudelleen eräitä säännöksiä, yhdenmukaistettava joidenkin säännösten sanamuotoa ja soveltamisalaa sekä poistettava tarpeeton toisto ja ristikkäiset viittaukset. (57)Tuloksellisuutta ja tuloksia olisi korostettava aiempaa enemmän. Sen vuoksi on aiheellista määritellä jo vakiintuneiden unionin rahoitusmuotojen (tosiasiallisesti aiheutuneiden avustuskelpoisten kustannusten korvaaminen, yksikkökustannukset, kertakorvaukset ja kiinteän prosenttimäärän mukainen rahoitus) lisäksi uusi rahoitusmuoto, joka ei liity asianomaisten toimien kustannuksiin. Tämän rahoitusmuodon ehtona olisi oltava joko eräiden ennakkoedellytysten täyttyminen tai tulosten saavuttaminen, jota mitataan ennalta asetettujen välitavoitteiden tai suoritusindikaattoreiden avulla. (58)Jos komissio arvioi EU:n varojen saajien toiminnallisia ja taloudellisia valmiuksia tai saajien järjestelmiä ja menettelyjä, sen olisi voitava hyödyntää muiden yhteisöjen tai rahoittajien, kuten kansainvälisten organisaatioiden, aiemmin tekemiä arviointeja, ettei samaa saajaa arvioitaisi kahteen kertaan. Mahdollisuuteen hyödyntää muiden yhteisöjen tekemiä arviointeja olisi turvauduttava silloin, kun kyseisiä arviointeja laadittaessa on noudatettu sellaisia edellytyksiä, jotka vastaavat tässä asetuksessa säädettyjä asianomaista talousarvion toteutustapaa koskevia edellytyksiä. Komission olisi edistettävä arviointien vastavuoroista hyödyntämistä rahoittajien kesken tukemalla kansainvälisesti hyväksyttyjen standardien tai parhaiden kansainvälisten käytäntöjen tunnustamista. (59)On tärkeää ehkäistä tilanne, jossa eri yhteisöt tarkastavat EU:n varojen saajien varainkäytön useaan kertaan. Sen vuoksi on säädettävä mahdollisuudesta hyödyntää riippumattomien tarkastajien aiemmin tekemiä tarkastuksia edellyttäen, että ne perustuvat kansainvälisesti hyväksyttyihin standardeihin ja antavat kohtuullisen varmuuden ja että ne on laadittu unionin rahoitusosuuden käyttöä koskevien talousselvitysten ja raporttien pohjalta. Tällaisia tarkastuksia olisi käytettävä pohjana yleisen varmuuden saamiselle EU:n varojen käytöstä.

(60)On tärkeää, että jäsenvaltiot voivat pyytää niille yhteistyöhön perustuvan toteutuksen puitteissa osoitettujen varojen siirtämistä unionin tasolle, minkä jälkeen komissio toteuttaa varoja suoraan tai välillisesti, mahdollisuuksien mukaan asianomaisen jäsenvaltion hyväksi. Näin voidaan optimoida sekä näiden varojen että niiden välineiden käyttö, jotka on perustettu joko tämän asetuksen tai alakohtaisten asetusten, myös ESIR-asetuksen, mukaisesti ja joihin jäsenvaltiot pyytävät varojen siirtämistä. Näiden välineiden tehokkaan toteutuksen varmistamiseksi on tarpeen säätää, että mikäli varoja siirretään tämän asetuksen tai alakohtaisten asetusten, myös ESIR-asetuksen, mukaisesti perustettuihin välineisiin, sovelletaan kyseisiin asetuksiin sisältyviä sääntöjä. (61)Jotta unionin varojen saajien kanssa voidaan tehdä yhteistyötä pitkällä aikavälillä, olisi säädettävä mahdollisuudesta allekirjoittaa rahoitusta koskevia puitekumppanuussopimuksia. Tällaiset sopimukset olisi pantava täytäntöön joko avustuksin tai tekemällä yhteistyösopimuksia unionin varoja toteuttavien yhteisöjen kanssa. Sitä varten olisi säädettävä sopimusten vähimmäissisällöstä. Rahoitusta koskevat puitekumppanuussopimukset eivät kuitenkaan saisi tarpeettomasti rajoittaa unionin rahoituksen saatavuutta. (62)Edellytykset ja menettelyt, joiden mukaisesti unionin rahoitusosuuden maksaminen voidaan keskeyttää tai lopettaa tai sen määrää pienentää, olisi yhdenmukaistettava kaikkien talousarvion toteutustapojen osalta (esim. avustukset, hankinnat, välillinen toteutus, palkinnot jne.). Myös maksujen keskeyttämisen tai lopettamisen tai määrän pienentämisen perusteet olisi määritettävä. (63)Tässä asetuksessa olisi vahvistettava vakiojaksot, joiden ajan saajien olisi säilytettävä unionin rahoitusosuuksiin liittyvät asiakirjat, jotta vältetään toisistaan poikkeavat tai suhteettomat sopimusvaatimukset ja toisaalta jotta samalla varataan komissiolle, Euroopan petostentorjuntavirastolle ja tilintarkastustuomioistuimelle riittävästi aikaa saada pääsy tällaisiin tietoihin ja asiakirjoihin ja suorittaa jälkitarkastuksia ja jälkikäteisvalvontaa. Lisäksi osallistujat ja saajat olisi velvoitettava tekemään yhteistyötä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi. (64)Jotta osallistujilla ja saajilla olisi riittävät tiedot sekä mahdollisuus käyttää oikeuttaan puolustautua, tässä asetuksessa olisi annettava heille mahdollisuus esittää huomautuksia ennen sellaisen toimen hyväksymistä, joka vaikuttaa haitallisesti heidän oikeuksiinsa, sekä saada tietoa muutoksenhakukeinoista, joiden avulla he voivat riitauttaa tällaisen toimen. (65)Unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi komission olisi perustettava varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmä. (66)Varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmää olisi sovellettava osallistujiin, saajiin, yhteisöihin, joiden valmiuksia ehdokas tai tarjoaja aikoo hyödyntää, hankkijan alihankkijoihin, henkilöön tai yhteisöön, joka saa välillisesti toteutettavia unionin varoja, henkilöön tai yhteisöön, joka saa unionin varoja suoraan toteutettavista rahoitusvälineistä, tai osallistujiin tai saajiin, jotka saavat varoja talousarviota yhteistyössä toteuttavilta yhteisöiltä. (67)On tarpeen selventää, että tehtäessä päätös henkilön tai yhteisön rekisteröimisestä varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmän tietokantaan sen takia, että luonnollinen tai oikeushenkilö, joka on kyseisen henkilön tai yhteisön hallinto-, johto- tai valvontaelimen jäsen tai joka käyttää edustus-, päätös- tai valvontavaltaa kyseisen henkilön tai yhteisön osalta tai joka on rajoittamattomassa vastuussa kyseisen henkilön tai yhteisön veloista, tai luonnollinen henkilö, joka on olennaisessa asemassa oikeudellisen sitoumuksen tekemisen tai täyttämisen kannalta, on jossakin poissulkemistilanteista, tietokantaan rekisteröidään myös tiedot kyseisistä henkilöistä. (68)Toimivaltaisen tulojen ja menojen hyväksyjän olisi, ottaen huomioon hänen riippumattomuutensa hallintoasioissa, tehtävä päätös, joka koskee henkilön tai yhteisön poissulkemista ratkaisumenettelyistä tai taloudellisten seuraamusten määräämistä, sekä päätettävä asiaan liittyvien tietojen julkaisemisesta. Jos lainvoimaista tuomiota ei ole annettu tai lopullista hallinnollista päätöstä ei ole tehty, sekä tapauksissa, jotka liittyvät vakavaan sopimusrikkomukseen, toimivaltaisten menojen ja tulojen hyväksyjien olisi tehtävä päätöksensä alustavan oikeudellisen arvioinnin perusteella ottaen huomioon tutkintaelimen antama suositus. Tutkintaelimen olisi myös arvioitava poissulkemisen kesto, jos sitä ei ole määrätty lainvoimaisessa tuomiossa tai lopullisessa hallinnollisessa päätöksessä. (69)Tutkintaelimen tehtäväksi olisi määritettävä poissulkemisjärjestelmän yhdenmukaisen toiminnan varmistaminen. Tutkintaelimen olisi koostuttava pysyvästä puheenjohtajasta, komission edustajista ja toimivaltaisen tulojen ja menojen hyväksyjän edustajasta. (70)Alustava oikeudellinen arviointi ei vaikuta lopulliseen arvioon, jonka jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset tekevät kansallisen lainsäädännön nojalla kyseisen henkilön tai yhteisön toiminnasta. Tutkintaelimen suositus ja toimivaltaisen tulojen ja menojen hyväksyjän päätös olisi näin ollen tarkistettava sen jälkeen, kun tällainen lopullinen arvio on annettu tiedoksi. (71)Toimivaltaisen tulojen ja menojen hyväksyjän olisi suljettava henkilö tai yhteisö menettelyn ulkopuolelle silloin, kun on annettu lainvoimainen tuomio tai tehty lopullinen hallinnollinen päätös, jossa on kyse ammatin harjoittamiseen liittyvästä vakavasta virheestä, sosiaaliturvamaksuihin tai veroihin liittyvien velvoitteiden tahallisesta tai tahattomasta laiminlyönnistä, talousarvioon vaikuttavasta petoksesta, korruptiosta, rikollisjärjestön toimintaan osallistumisesta, rahanpesusta, terrorismin rahoituksesta, terrorismirikoksista, lapsityövoiman käytöstä tai muusta ihmiskaupasta taikka muusta sääntöjenvastaisuudesta. Henkilö tai yhteisö olisi suljettava menettelyn ulkopuolelle myös silloin, kun on kyse vakavasta oikeudellisen sitoumuksen rikkomisesta tai konkurssista. (72)Päättäessään poissulkemisesta tai taloudellisen seuraamuksen määräämisestä sekä tällaisen päätöksen julkaisemisesta taikka henkilön tai yhteisön hylkäämisestä toimivaltaisen tulojen ja menojen hyväksyjän olisi varmistettava suhteellisuusperiaatteen noudattaminen ottamalla erityisesti huomioon tilanteen vakavuus, sen vaikutukset talousarvioon, kyseisestä toiminnasta kulunut aika, toiminnan kesto ja toistuminen, sen tahallisuus tai tuottamuksellisuuden aste sekä henkilön tai yhteisön yhteistyö asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen kanssa ja sen tutkintaan antama panos. (73)Toimivaltaisen tulojen ja menojen hyväksyjän olisi myös voitava sulkea henkilö tai yhteisö pois silloin, kun kyseisen talouden toimijan veloista rajoittamattomassa vastuussa oleva luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on konkurssissa tai vastaavassa maksukyvyttömyystilassa tai kun kyseinen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö ei kykene täyttämään velvoitteitaan maksaa sosiaaliturvamaksuja tai veroja ja tällainen tilanne vaikuttaa talouden toimijan taloudelliseen asemaan. (74)Poissulkemispäätöstä ei pitäisi tehdä, jos asianomainen henkilö tai yhteisö on toteuttanut korjaavia toimenpiteitä ja siten osoittanut luotettavuutensa. Tämän mahdollisuuden ei pitäisi olla käytettävissä silloin, kun on kyse kaikkein vakavimmista rikollisen toiminnan muodoista. (75)Suhteellisuusperiaate huomioon ottaen olisi erotettava toisistaan ne tapaukset, joissa poissulkemisen vaihtoehtona voidaan määrätä taloudellinen seuraamus, ja ne tapaukset, joissa asianomaisen saajan toiminnan vakavuus, joka liittyy yritykseen saada perusteettomasti unionin varoja, on peruste sille, että poissulkemisen lisäksi määrätään taloudellinen seuraamus ennaltaehkäisevän vaikutuksen varmistamiseksi. Olisi myös määritettävä hankintaviranomaisen määrättävissä olevan taloudellisen seuraamuksen vähimmäis- ja enimmäismäärät. (76)Taloudellinen seuraamus olisi määrättävä ainoastaan saajalle eikä osallistujalle, sillä seuraamuksen määrä lasketaan kyseessä olevan oikeudellisen sitoumuksen arvon pohjalta. (77)Olisi otettava huomioon, että mahdollisuus soveltaa hallinnollisia ja/tai taloudellisia seuraamuksia sääntelyn pohjalta ei ole riippuvainen mahdollisuudesta soveltaa sopimuksen mukaisia seuraamuksia, kuten sopimussakkoja. (78)Poissulkemisen kestoa olisi rajoitettava direktiivin 2014/24/EU ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti. (79)On tarpeen määrittää hallinnollisten seuraamusten määräämistä koskevan vanhentumisajan alkamispäivämäärä ja kesto.

(80)On tärkeää voida vahvistaa poissulkemisen ja taloudellisen seuraamuksen ennaltaehkäisevää vaikutusta. Ennaltaehkäisevää vaikutusta olisi tältä osin vahvistettava mahdollisuudella julkaista poissulkemiseen ja/tai taloudelliseen seuraamukseen liittyviä tietoja noudattaen täysin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001 sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY säädettyjä tietosuojavaatimuksia. Näin osaltaan varmistettaisiin, että kyseinen toiminta ei toistu. Oikeusvarmuuteen liittyvistä syistä ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti olisi määritettävä tilanteet, joissa tietoja ei julkaista. Toimivaltaisen tulojen ja menojen hyväksyjän olisi otettava arviossaan huomioon kaikki tutkintaelimen suositukset. Luonnollisten henkilöiden henkilötiedot olisi julkaistava ainoastaan poikkeustapauksissa, ja perusteena olisi oltava toiminnan vakavuus tai sen vaikutus unionin taloudellisiin etuihin. (81)Poissulkemiseen tai taloudelliseen seuraamukseen liittyvät tiedot olisi julkaistava ainoastaan silloin, kun on kyse ammatin harjoittamiseen liittyvästä vakavasta virheestä, petoksesta, merkittävistä puutteista talousarviosta rahoitetun sopimuksen olennaisten velvoitteiden täyttämisessä taikka sääntöjenvastaisuudesta. (82)Menettelyn ulkopuolelle sulkemista koskevat perusteet olisi erotettava selvästi perusteista, jotka saattavat johtaa hylkäämiseen tietyn menettelyn yhteydessä. (83)Riskien varhaista havaitsemista ja henkilölle tai yhteisölle määrättäviä hallinnollisia seuraamuksia koskevat tiedot olisi keskitettävä. Kyseiset tiedot olisi tätä varten tallennettava keskitetystä järjestelmästä vastaavan komission perustamaan ja hoitamaan tietokantaan. Järjestelmän käytössä olisi kunnioitettava täysin oikeutta yksityisyyteen ja henkilötietojen suojaan. (84)Komission olisi vastattava varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmän perustamisesta ja toiminnasta, mutta muiden toimielinten ja elinten sekä kaikkien talousarviota suoraan, yhteistyössä tai välillisesti toteuttavien yhteisöjen olisi osallistuttava tähän järjestelmään toimittamalla komissiolle asiaankuuluvia tietoja. Toimivaltaisen tulojen ja menojen hyväksyjän ja tutkintaelimen olisi taattava talouden toimijoille oikeus puolustukseen. Sama oikeus olisi annettava henkilölle tai yhteisölle varhaisen havaitsemisen yhteydessä, kun tulojen ja menojen hyväksyjän harkitsema toimi voisi vahingoittaa asianomaisen henkilön tai yhteisön oikeuksia. Jos kyseessä on petos, korruptio tai muu unionin taloudellisia etuja vahingoittava laiton toiminta, josta ei vielä ole annettu lainvoimaista tuomiota, toimivaltaisella tulojen ja menojen hyväksyjällä ja tutkintaelimellä olisi oltava mahdollisuus lykätä henkilölle tai yhteisölle annettavaa mahdollisuutta huomautusten esittämiseen. Tällainen lykkäys olisi perusteltu ainoastaan silloin, kun on pakottavia laillisia syitä säilyttää tutkinnan luottamuksellisuus. (85)Euroopan unionin tuomioistuimella olisi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 261 artiklan mukaisesti oltava täysi harkintavalta tämän asetuksen nojalla määrättyjen seuraamusten osalta. (86)Yhteisöjen, jotka toteuttavat talousarviota yhteistyössä tai välillisesti, olisi unionin taloudellisten etujen suojaamisen helpottamiseksi kaikissa toteutustavoissa voitava ottaa asianmukaisesti huomioon unionin tason tulojen ja menojen hyväksyjien päättämät poissulkemiset. (87)Tämän asetuksen olisi edistettävä sähköisen hallinnon tavoitetta ja erityisesti sähköisen tiedon käyttöä toimielinten ja kolmansien osapuolten välisessä tiedonvaihdossa. (88)Siirtyminen sähköiseen tietojenvaihtoon ja asiakirjojen toimittamiseen sähköisesti yksinkertaistaa huomattavasti menettelyjä. Jotta kuitenkin voidaan samalla turvata asianmukainen oikeudellinen toimintaympäristö, on määritettävä selkeät edellytykset käytettävien järjestelmien hyväksymiselle. Lisäksi on huolehdittava siitä, että unionin varojen hallinnointi säilyy joustavana osallistujien, saajien sekä tulojen ja menojen hyväksyjien kannalta tässä asetuksessa säädetyn mukaisesti. (89)Olisi vahvistettava säännöt, jotka koskevat hakemusasiakirjojen arvioinnista hankintojen, avustusten myöntämismenettelyjen sekä kilpailujen yhteydessä vastaavan komitean kokoonpanoa ja tehtäviä. Komitea voi koostua ulkopuolisista asiantuntijoista, jos perussäädöksessä niin säädetään. (90)Hyvän hallintotavan periaatteen mukaisesti tulojen ja menojen hyväksyjän olisi pyydettävä selvennyksiä tai puuttuvia asiakirjoja noudattaen samalla kuitenkin tasapuolisen kohtelun periaatetta ja muuttamatta olennaisesti hakemusasiakirjoja. Tulojen ja menojen hyväksyjä voi päättää olla pyytämättä edellä mainittuja asiakirjoja vain asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa. Lisäksi tulojen ja menojen hyväksyjän olisi voitava korjata ilmeinen kirjoitusvirhe tai pyytää osallistujaa korjaamaan se. (91)Moitteeton varainhoito edellyttää, että komissio suojaa itseään vaatimalla ennakkomaksujen suoritusvaiheessa vakuuksia. Toimeksisaajilta ja avustuksen saajilta ei pitäisi vaatia vakuuksia automaattisesti, vaan riskianalyysin pohjalta. Jos tulojen ja menojen hyväksyjä havaitsee toteutuksen aikana, että takaajalla ei enää ole lupaa myöntää sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti vakuuksia, tulojen ja menojen hyväksyjän olisi voitava pyytää vakuuden korvaamista toisella. (92)Erilaiset säännöt, jotka koskevat talousarvion suoraa ja välillistä toteutusta ja erityisesti toteutustehtävien määrittelyä, ovat aiheuttaneet sekaannusta ja luoneet riskin pätevyyteen liittyvistä virheistä sekä komission että kumppaneiden osalta. Sen vuoksi sääntöjä olisi yksinkertaistettava ja yhdenmukaistettava. (93)Pilareihin perustuvaa ennakkoarviointia koskevia säännöksiä olisi tarkistettava, jotta komissio voi mahdollisimman pitkälti hyödyntää sellaisia kumppaneiden järjestelmiä ja menettelyjä, joiden katsotaan vastaavan komission järjestelmiä ja menettelyjä. Lisäksi on tärkeää selventää, että jos arvioinnissa havaitaan aloja, joilla käytössä olevat menettelyt eivät