asetuksen (EY) N:o 1071/2009 ja asetuksen (EY) N:o 1072/2009 muuttamisesta niiden mukauttamiseksi alan kehitykseen

Ehdotuksella edistetään yhtä istuvan komission prioriteeteista, joka on syvempien ja oikeudenmukaisempien sisämarkkinoiden luominen. Ehdotuksen päätavoitteena on parantaa edelleen maantieliikenteen sisämarkkinoita tekemällä muutoksia, joilla pyritään poistamaan eroavuuksien syitä ja varmistamaan sääntöjen täytäntöönpanon parempi valvonta.

Tämä ehdotus on osa käynnissä olevaa laajempaa maantieliikennelainsäädännön uudelleentarkastelua. Se liittyy tiiviisti muihin maantieliikennettä koskeviin voimassa oleviin säädöksiin, erityisesti tieliikenteen sosiaalilainsäädäntöön (asetus (EY) N:o 561/2006, direktiivi 2002/15/EY, direktiivi 2006/22/EY ja asetus (EU) 165/2014). Siksi tässä ehdotuksessa esitettyä ”markkinasääntöjen” täytäntöönpanon valvonnan tehostamista helpotetaan hyödyntämällä jo olemassa olevia synergioita, mikä puolestaan edistää epäsuorasti sosiaalilainsäädännön täytäntöönpanoa.

Asetuksessa (EY) N:o 1072/2009 vahvistetaan säännökset, joita niiden yritysten on noudatettava, jotka haluavat toimia maanteiden kansainvälisen tavaraliikenteen markkinoilla ja muiden jäsenvaltioiden kansallisilla markkinoilla (kabotaasi). Se sisältää säännöksiä asiakirjoista, joita rekisteröintijäsenvaltion on annettava tällaisille yrityksille (yhteisön liikennelupa) ja kolmansista maista tuleville kuljettajille (kuljettajatodistus).

Asetuksessa (EY) N:o 1071/2009 vahvistetaan säännöt, joita maantieliikenteen harjoittajiksi matkustaja- ja tavaraliikenteessä haluavien yritysten on noudatettava. Siinä vahvistetaan myös tiettyjä säännöksiä, joilla säännellään täytäntöönpanoa ja sen valvontaa jäsenvaltioissa.

Asetus (EY) N:o 1071/2009, joka koskee pääsyä maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamiseen, ja asetus (EY) N:o 1072/2009, joka koskee pääsyä maanteiden kansainvälisen tavaraliikenteen markkinoille, (jäljempänä ’asetus (EY) N:o 1071/2009’, ’asetus (EY) N:o 1072/2009’ tai ’asetukset’), hyväksyttiin osana toimenpidepakettia, jonka tarkoituksena on nykyaikaistaa maantieliikenteen harjoittajan ammattiin ja maantieliikenteen markkinoille pääsyä koskevia sääntöjä.

Avoin kuuleminen: julkinen kuuleminen järjestettiin verkossa 15. kesäkuuta – 15. syyskuuta 2016. Sen päätavoitteena oli i) kerätä lisää tietoa jälkiarvioinnissa todettujen ongelmien olemassaolosta sekä tietoja olemassa oleviksi havaittujen ongelmien määrän selvittämiseksi, ii) selvittää asianosaisten näkemyksiä mahdollisista toimenpiteistä ja iii) arvioida mahdollisten toimenpiteiden odotettua vaikutusta. Komissio sai 175 vastausta. Näistä 23 oli keskisuurilta ja suurilta yrityksiltä (liikenteenharjoittajilta ja rahtaajilta, joilla on ainakin 50 työntekijää), 18 pieniltä yrityksiltä (liikenteenharjoittajilta ja rahtaajilta, joilla on enintään 49 työntekijää), 17 logistisen toimialan edustajilta, 33 maantieliikenteen työntekijöitä edustavilta järjestöiltä, 48 maanteiden liikenteenharjoittajia edustavilta järjestöiltä, 18 kansallisilta viranomaisilta ja alan järjestöiltä ja 18 muilta vastaajilta.

Asetuksessa (EY) N:o 1071/2009 annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus soveltaa omia sääntöjään ajoneuvoihin, joiden sallittu kokonaismassa on enintään 3,5 tonnia (kevyet hyötyajoneuvot), minkä seurauksena samoihin ajoneuvoihin sovelletaan erilaisia vaatimuksia eri jäsenvaltioissa.

–Jäsenvaltioiden (ainakin joidenkin) välisessä yhteistyössä on puutteita etenkin siltä osin, kuin on kyse ammattiin pääsyä koskevan pysyvän ja tosiasiallisen toimipaikan perusteen noudattamisesta.

Kuten vaikutustenarvioinnin 6.3 jaksossa todetaan, tämä toimintaehdotus on oikeasuhteinen todettuihin ongelmiin nähden eikä siinä ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden ongelmien ratkaisemiseksi. Ehdotetuilla toimenpiteillä ei pitäisi olla liian suurta vaikutusta etenkään pk-yrityksiin. Ehdotuksessa keskitytään pääasiassa nykyisen sääntelykehyksen yksinkertaistamiseen ja selkeyttämiseen sekä vankempiin täytäntöönpanovaatimuksiin, eikä siinä aseteta asianomaisille sääntelyllisiä lisävaatimuksia, jotka olisivat epäsuhteisia todettuihin ongelmiin nähden.

Parhaaksi arvioitu vaihtoehto on kolmannen ja neljännen toimenpidepaketin yhdistelmä, johon sisältyy muutoksia kabotaasisääntöihin ja pysyvää toimipaikkaa koskeviin säännöksiin ja jossa asetus (EY) N:o 1071/2009 laajennetaan osittain kattamaan kevyet hyötyajoneuvot.

Tarkasteltuihin neljään toimenpidepakettiin sisältyy enemmän sääntelytoimia, minkä vuoksi myös niiden odotettujen vaikutusten oletetaan olevan suuremmat. Ensimmäisen toimenpidepaketin keskiössä on lainsäädäntökehyksen selkeyttäminen. Toisen paketin keskiössä on taasen täytäntöönpanon valvonnan vahvistaminen. Kolmannessa keskitytään merkittäviin sääntömuutoksiin, erityisesti kabotaasin ja pysyvän toimipaikan osalta, kahden edellisen paketin toimenpiteiden lisäksi. Neljäs paketti sisältää kevyiden hyötyajoneuvojen sisällyttämisen asetusten soveltamisalaan.

Kuulemisasiakirjat, saadut vastaukset ja tiivistelmä vastauksista on saatavilla liikenteen ja liikkumisen pääosaston verkkosivulla ’A road transport strategy for Europe’ ja komission ’Sinun äänesi Euroopassa’ -verkkosivulla.

Ehdotuksessa poistetaan 2 kohta, jossa nykyisellään annetaan lupa asettaa 3 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen neljän edellytyksen ohella lisävaatimuksia, jotka liikenteenharjoittajan on täytettävä saadakseen luvan harjoittaa maantieliikennettä. Tämä mahdollisuus on johtanut eroihin ammattiin pääsyn edellytyksissä. Koska tämä mahdollisuus ei ole osoittautunut välttämättömäksi, siitä olisi luovuttava.

Tietoja kevyiden hyötyajoneuvojen käytöstä toisen lukuun kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä olisi saatava lisää. Tähän tarvitaan tarkkaa seurantaa ja tiedonkeruuta asiaa koskevien markkinasuuntausten selvittämiseksi. Tätä varten tietoja on kerättävä kansallisella tasolla ja jäsenvaltioiden on raportoitava niistä. Seuranta olisi aloitettava välittömästi asetusten voimaantulon jälkeen.

Ehdotuksella edistetään vaikuttavuuden parantamista ja yrityksiin kohdistuvan sääntelyrasitteen vähentämistä koskevaa REFIT-tavoitetta. Tämä perustuu pääasiassa siihen, että kansallisten täytäntöönpanon valvontaviranomaisten on vastedes hyväksyttävä sähköiset kuljetusasiakirjat kansainvälisessä liikenteessä ja ammattiin pääsyä koskevista säännöistä tulee ehdotuksen myötä selkeämpiä ja yhdenmukaisempia. Julkisviranomaisille täytäntöönpanon valvonnasta aiheutuvien kustannusten odotetaan kasvavan mutta kuitenkin vähemmän kuin yrityksille syntyvien säästöjen, ja joka tapauksessa kustannusten kasvu on perusteltavissa kilpailuedellytysten parantumisella, kun kabotaasisääntöjen rikkominen vähenee, postilaatikkoyrityksiä perustetaan vähemmän ja kuljetusalan työntekijöiden työolot paranevat.

Se on kaiken kaikkiaan tehokkain vaihtoehto, ja yrityksille arvioidaan sen avulla syntyvän säästöjä 2,7–5,2 miljardia euroa EU:n 28 jäsenvaltiossa vuosina 2020–2035. Kabotaasiliikenteen sääntöjen rikkomisten odotetaan vähentyvän 62 prosentilla ja postilaatikkoyritysten perustamisen riskin vähenevän noin 10 prosentilla, minkä odotetaan vaikuttavan myönteisesti työoloihin. Kevyiden hyötyajoneuvojen kuljettajien ammattimaisuuden uskotaan myös kehittyvän. Parhaaksi arvioidusta vaihtoehdosta aiheutuu kuitenkin EU:n 28 jäsenvaltion kansallisille viranomaisille 65–166 miljoonaa euroa täytäntöönpanoon ja täytäntöönpanon valvontaan liittyviä lisäkustannuksia vuosina 2020–2035. Asetuksen (EY) N:o 1071/2009 osittainen soveltaminen kevyisiin hyötyajoneuvoihin lisää myös yrityksille säännösten noudattamisesta aiheutuvia toimintakustannuksia noin 4–10 prosenttia.

Asetuksen 13 artiklan 1 kohdan c alakohtaan ehdotetulla muutoksella selvennetään toimivaltaisten viranomaisten roolia silloin, kun yritykset eivät enää täytä vakavaraisuutta koskevaa vaatimusta. Yrityksen on asetetussa määräajassa osoitettava, että se täyttää vaatimuksen jälleen tyydyttävästi (eikä ainoastaan, että se täyttää vaatimuksen tulevaisuudessa).

Asetuksen 5 artiklan ilmaisuja ehdotetaan selkeytettävän sen varmistamiseksi, että johonkin jäsenvaltioon sijoittautuneilla yrityksillä on tosiasiallista ja jatkuvaa toimintaa siellä. Tarkemmin sanottuna ehdotetaan seuraavaa: a alakohtaan lisätään viittaus kaupallisiin sopimuksiin ja työsopimuksiin, jotka olisi näin myös säilytettävä sijoittautumisjäsenvaltiossa sijaitsevissa tiloissa; c alakohta jaetaan c ja d alakohdaksi, jotta hallinnollinen ja kaupallinen toiminta voidaan erottaa paremmin ajoneuvoihin liittyvästä toiminnasta; lisätään e alakohta, jossa yritykset velvoitetaan pitämään hallussaan varoja ja työllistämään henkilöstöä sijoittautumisjäsenvaltiossa yrityksen toimintaan suhteutetusti.

asetuksen (EY) N:o 1071/2009 ja asetuksen (EY) N:o 1072/2009 muuttamisesta niiden mukauttamiseksi alan kehitykseen

Ehdotuksessa 1 a kohtaan lisätään uusi alakohta sen selkeyttämiseksi, että tyhjien konttien tai kuormalavojen kuljetusta on pidettävä toisen lukuun harjoitettavana liikenteenä ainoastaan siinä tapauksessa, että siitä on tehty kuljetussopimus vastaanottajan ja lähettäjän välillä.

(11)Liikenteenharjoittajista kansallisissa sähköisissä rekistereissä olevien tietojen olisi oltava mahdollisimman täydellisiä, jotta asianomaisten sääntöjen täytäntöönpanon valvonnasta vastaavat kansalliset viranomaiset saavat riittävän kuvan tarkastuksen kohteena olevista liikenteenharjoittajista. Erityisesti ne tiedot, jotka koskevat liikenteenharjoittajan käytössä olevien ajoneuvojen rekisterinumeroita, palkattujen työntekijöiden määrää, riskiluokitusta ja rahoitusasemaa, helpottavat asetusten (EY) N:o 1071/2009 ja (EY) N:o 1072/2009 säännösten täytäntöönpanon kansallisesti ja rajojen yli tapahtuvaa valvontaa. Sen vuoksi kansallista sähköistä rekisteriä koskevia sääntöjä olisi muutettava.

(10)Yrityksille, jotka harjoittavat maanteiden tavaraliikenteen harjoittajan ammattia yksinomaan sellaisilla moottoriajoneuvoilla tai ajoneuvoyhdistelmillä, joiden sallittu kokonaismassa on enintään 3,5 tonnia, olisi asetettava vakavaraisuuden vähimmäistaso sen varmistamiseksi, että niillä on riittävät varat harjoittaa liikennettä vakaalta ja pitkäaikaiselta pohjalta. Koska tällainen toiminta on kuitenkin yleensä laajuudeltaan rajoitettua, sitä koskevien vaatimusten olisi oltava vähemmän vaativia kuin vaatimukset, joita sovelletaan toimijoihin, jotka harjoittavat toimintaansa mainitun rajan ylittävillä ajoneuvoilla tai ajoneuvoyhdistelmillä.

(8)Kun otetaan huomioon, kuinka tärkeää on, että kilpailu markkinoilla on tasapuolista, asiaa koskevien unionin sääntöjen rikkomiset olisi otettava huomioon arvioitaessa liikenteestä vastaavien henkilöiden ja kuljetusyritysten hyvää mainetta. Lisäksi olisi selkeytettävä, että komissiolla on valta määritellä asianomaisten rikkomusten vakavuusaste.

(5)Sikäli kun ammattiin pääsy riippuu asianomaisen yrityksen hyvästä maineesta, on tarpeen antaa selvennyksiä henkilöistä, joiden käyttäytyminen on otettava huomioon, sekä hallinnollisista menettelyistä, joita on noudatettava, ja ajasta, joka hyvän maineensa menettäneen liikenteestä vastaavan henkilön on odotettava, ennen kuin hänen maineensa voidaan palauttaa.

(3)Jäsenvaltiot voivat nykyisellään asettaa maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittajaksi pääsylle asetuksessa (EY) N:o 1071/2009 asetuksessa täsmennettyjen vaatimusten lisäksi muitakin vaatimuksia. Tämä mahdollisuus ei ole osoittautunut välttämättömäksi, ja se on johtanut eroihin ammattiin pääsyn edellytyksissä. Sen vuoksi siitä olisi luovuttava.

(2)Ellei kansallisessa lainsäädännössä toisin säädetä, maanteiden tavaraliikenteen harjoittajan ammattiin pääsyä koskevia sääntöjä ei nykyisellään sovelleta yrityksiin, jotka harjoittavat maanteiden tavaraliikenteen harjoittajan ammattia yksinomaan sellaisilla moottoriajoneuvoilla tai ajoneuvoyhdistelmillä, joiden sallittu kokonaismassa on enintään 3,5 tonnia. Sekä kansallista että kansainvälistä liikennettä harjoittavien tällaisten yritysten määrä on ollut kasvussa. Tästä syystä useat jäsenvaltiot ovat päättäneet soveltaa asetuksessa (EY) N:o 1071/2009 vahvistettuja, maanteiden tavaraliikenteen harjoittajan ammattiin pääsyä koskevia sääntöjä näihin yrityksiin. Tämä säännös olisi poistettava, jotta ajoneuvoilla, joiden sallittu kokonaismassa on enintään 3,5 tonnia, harjoitettavan liikenteen alalla voidaan varmistaa ammattimaisuuden vähimmäistaso yhteisillä säännöillä ja lähentää siten kilpailuedellytyksiä toimijoiden välillä, kun taas tosiasiallista ja pysyvää toimipaikkaa sekä asianmukaista vakavaraisuutta koskevat vaatimukset olisi tehtävä pakollisiksi.

(1)Asetusten (EY) N:o 1071/2009 ja (EY) N:o 1072/2009 täytäntöönpanosta saadun kokemuksen mukaan näiden asetusten säännöksissä vahvistettuja sääntöjä olisi parannettava monelta osin.

(19)Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1071/2009 ja asetusta (EY) N:o 1072/2009 olisi muutettava,

(18)Jotta markkinoiden kehitys ja tekninen edistys voidaan ottaa huomioon, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan (mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia säädöksiä, joilla muutetaan asetuksen (EY) N:o 1071/2009 liitteitä I, II ja III, täydennetään mainittua asetusta laatimalla luettelo sellaisten vakavien rikkomusten luokista, tyypeistä ja vakavuusasteista, jotka saman asetuksen liitteessä IV vahvistettujen rikkomusten lisäksi voivat johtaa hyvän maineen menetykseen, sekä muutetaan asetuksen (EY) N:o 1072/2009 liitteitä I, II ja III. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle olisi toimitettava kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla olisi järjestelmällisesti oltava oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

(16)Kuljetusyrityksiä sitovat kansainvälisiä kuljetuksia koskevat säännöt, joiden rikkomisesta on niille seurauksia. Kuljetuspalveluja maantieliikenteen tavaraliikenteen harjoittajilta sopimussuhteisesti hankkivien yritysten väärinkäytösten estämiseksi jäsenvaltioiden olisi kuitenkin säädettävä myös rahtaajille ja huolitsijoille määrättävistä seuraamuksista silloin, jos ne tietoisesti tilaavat kuljetuspalveluja, joihin liittyy asetuksen (EY) N:o 1072/2009 säännösten rikkomista.

(12)Asetuksen (EY) N:o 1071/2009 liitteessä IV säädetyn vuorokautisen ajoaikarajoituksen ylittämistä koskevan vakavimman rikkomuksen määritelmä ei vastaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 asiaa koskevaa säännöstä. Tämä epäjohdonmukaisuus aiheuttaa epävarmuutta ja toisistaan eroavia käytäntöjä kansallisten viranomaisten keskuudessa, mikä johtaa ongelmiin kyseisten sääntöjen täytäntöönpanon valvonnassa. Määritelmää olisi siksi selkeytettävä näiden kahden asetuksen välisen johdonmukaisuuden varmistamiseksi.

”c) yrityksen on hoidettava tosiasiallisesti ja yhtäjaksoisesti hallinnollista ja kaupallista toimintaansa niin, että sillä on asianmukaiset hallinnolliset välineet ja toimitilat kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevissa tiloissa.”

”a) yrityksellä on tilat, joissa se säilyttää yrityksen keskeisiä asiakirjoja, erityisesti sen kaupallisia sopimuksia, kirjanpitoon ja henkilöstöhallintoon liittyviä asiakirjoja, työsopimuksia, ajo- ja lepoaikoja koskevia tietoja sisältäviä asiakirjoja sekä muita asiakirjoja, jotka toimivaltaisen viranomaisen on voitava saada käyttöönsä tarkistaakseen tässä asetuksessa säädettyjen edellytysten noudattamisen.”

”xi) työntekijöiden lähettäminen;

xii) sopimusvelvoitteisiin sovellettava laki.”

b)Korvataan 2 kohta seuraavasti:

”2. Edellä 1 kohdan kolmannen alakohdan b alakohdan soveltamiseksi, kun liikenteestä vastaava henkilö tai kuljetusyritys on yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa tuomittu taikka hänelle tai sille on määrätty seuraamuksia jostain liitteessä IV vahvistetuista unionin sääntöjen vakavimmista rikkomuksista, sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava ja saatettava päätökseen sopivalla tavalla ja viipymättä hallinnollinen menettely, johon sisältyy tarvittaessa tarkastus asianomaisen yrityksen tiloissa.

Tapauksen mukaan liikenteestä vastaavalle henkilölle tai kuljetusyrityksen muille oikeudellisille edustajille on hallinnollisen menettelyn aikana annettava oikeus esittää perustelunsa ja selityksensä.

Hallinnollisen menettelyn aikana toimivaltainen viranomainen arvioi, olisiko hyvämaineisuuden menetys asianomaisessa tapauksessa suhteeton toimi, kun otetaan huomioon erityisolosuhteet. Toimivaltaisen viranomaisen on kyseisessä arvioinnissa otettava huomioon niiden 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettujen kansallisten ja unionin sääntöjen vakavien rikkomusten lukumäärä sekä liitteessä IV vahvistettujen unionin sääntöjen vakavimpien rikkomusten lukumäärä, joista liikenteestä vastaava henkilö tai kuljetusyritys on tuomittu tai joista hänelle tai sille on määrätty seuraamuksia. Tällaiset havainnot on perusteltava asianmukaisesti.

Jos toimivaltainen viranomainen katsoo, että hyvämaineisuuden menetys olisi suhteetonta, sen on annettava päätös, että yrityksellä on edelleen hyvä maine. Päätöksen perustelut on kirjattava kansalliseen rekisteriin. Tällaisten päätösten lukumäärä on ilmoitettava 26 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa kertomuksessa.

Jos toimivaltainen viranomainen ei katso, että hyvämaineisuuden menetys olisi suhteetonta, tuomio tai seuraamus johtavat hyvämaineisuuden menetykseen.”

c)Lisätään 2 a kohta seuraavasti:

”2 a. Komissiolle siirretään valta antaa 24 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan luettelo sellaisista 1 kohdan kolmannen alakohdan b alakohdassa tarkoitetuista unionin sääntöjen vakavien rikkomusten luokista, tyypeistä ja vakavuusasteista, jotka liitteessä IV vahvistettujen rikkomusten lisäksi voivat johtaa hyvämaineisuuden menetykseen. Jäsenvaltioiden on otettava huomioon näitä rikkomuksia koskevat tiedot, mukaan lukien muista jäsenvaltioista saadut tiedot, määritellessään tarkastusten painopisteitä 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

Tätä varten komissio

a)vahvistaa yleisimpien rikkomusten luokat ja tyypit;

b)määrittää rikkomusten vakavuuden sen mukaan, miten todennäköisesti niihin liittyy kuolonuhrien tai vakavien loukkaantumisten riski ja kilpailun vääristymistä maantieliikennemarkkinoilla; riski voi aiheutua muun muassa kuljetusalan työntekijöiden työolojen heikkenemisestä;

c) säätää esiintymistiheydestä, jonka ylityttyä toistuvia rikkomuksia pidetään vakavina, ottaen huomioon liikenteestä vastaavan henkilön johtamassa kuljetustoiminnassa käytettävien kuljettajien lukumäärän.”

5)Muutetaan 7 artikla seuraavasti:

a)Korvataan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:

”Täyttääkseen 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetyn vaatimuksen yrityksen on pystyttävä pysyvästi vastaamaan taloudellisista velvoitteistaan vuotuisen tilikauden aikana. Yrityksen on osoitettava tilintarkastajan tai asianmukaisesti hyväksytyn henkilön vahvistaman vuosittaisen tilinpäätöksen pohjalta, että sillä on kunakin vuonna käytössään omaa pääomaa yhteensä vähintään 9 000 euron arvosta, kun käytössä on vain yksi ajoneuvo, ja vähintään 5 000 euron arvosta kunkin sen lisäksi käytetyn ajoneuvon osalta. Yritysten, jotka harjoittavat maanteiden tavaraliikenteen harjoittajan ammattia yksinomaan sellaisilla moottoriajoneuvoilla tai ajoneuvoyhdistelmillä, joiden sallittu kokonaismassa on enintään 3,5 tonnia, on osoitettava tilintarkastajan tai asianmukaisesti hyväksytyn henkilön vahvistaman vuosittaisen tilinpäätöksen pohjalta, että niillä on kunakin vuonna käytössään omaa pääomaa yhteensä vähintään 1 800 euron arvosta, kun käytössä on vain yksi ajoneuvo, ja vähintään 900 euron arvosta kunkin sen lisäksi käytetyn ajoneuvon osalta.”

b)Korvataan 2 kohta seuraavasti:

”2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, varmennetun tilinpäätöksen puuttuessa toimivaltaisen viranomaisen on hyväksyttävä, että yritys osoittaa vakavaraisuutensa pankkitakauksen kaltaisella todistuksella, rahoituslaitoksen antamalla asiakirjalla, joka osoittaa, että tämä on valmis antamaan yritykselle luottoa, tai muulla sitovalla asiakirjalla, joka osoittaa, että yrityksellä on käytettävissään 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa vahvistetut määrät.”

6)Korvataan 8 artiklan 9 kohta seuraavasti: