Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Alueet uudessa taloudessa: suuntaviivat EAKR:n innovatiivisille toimille kaudella 2000–2006"



Virallinen lehti nro C 221 , 07/08/2001 s. 0097 - 0102



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Alueet uudessa taloudessa: suuntaviivat EAKR:n innovatiivisille toimille kaudella 2000-2006" (2001/C 221/16) Talous- ja sosiaalikomitea päätti 24. ja 25. tammikuuta 2001 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan nojalla antaa lausunnon aiheesta "Alueet uudessa taloudessa: suuntaviivat EAKR:n innovatiivisille toimille kaudella 2000-2006". Asian valmistelusta vastannut "talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus" -jaosto antoi lausuntonsa 15. toukokuuta 2001. Esittelijä oli Gianni Vinay. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 30.-31. toukokuuta 2001 pitämässään 382. täysistunnossa (toukokuun 30. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 122 puolesta 1:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Komiteassa on edustettuna useita toimijoita, joilla on merkittävä rooli uusien innovatiivisten toimien ideoinnissa ja toteuttamisessa. Komitea aikookin antaa tällä oma-aloitteisella lausunnolla konkreettisen panoksensa syventämällä ohjelman yhteyksiä koheesio- ja työllisyyspolitiikkoihin sekä luonnollisesti myös innovaatiopolitiikkaan. 1.2. Uusien innovatiivisten toimien lähestymistapa tuo joitain muutoksia aiemmin määriteltyihin painopistealoihin ja rahoituksen jakoon. Aihealoja on vähennetty kahdeksasta kolmeen. Yksittäisistä hankkeista on siirrytty ohjelmiin perustuvaan lähestymistapaan. Ohjelmien tulee olla yhtenäisiä EAKR:sta osarahoitettavien 1- ja 2-tavoitteiden ohjelmien kanssa, ja niiden tulee täydentää ESR:sta samojen tavoitteiden osana rahoitettavia toimia. 1.2.1. Määrärahat ovat 0,4 prosenttia EAKR:n vuotuisista varoista eli noin 400 miljoonaa euroa kaudella 2000-2006. Lisäksi on mahdollisuus käyttää samaan aikaan joustovälineestä saatavia varoja. 1.3. Kauden 1994-1999 innovatiiviset toimet perustuivat seuraaviin aihealoihin: innovaation hyödyntäminen (RIS - alueelliset innovaatiostrategiat), tietoyhteiskunta (RISI - tietoyhteiskunnan alueelliset strategiat), uudet työllistämismahdollisuudet, kulttuuri ja kulttuuriperintö, Urban-pilottihankkeet, aluesuunnittelu (Terra), alueiden välinen sisäinen yhteistyö (Recite) ja alueiden välinen ulkoinen yhteistyö (Ecos-Ouverture). 1.3.1. Komissio on vähentänyt aihealojen määrää kolmeen toimien yksinkertaistamiseksi ja varojen keskittämiseksi. Uusilla toimilla pyritään edistämään innovatiivisia menetelmiä ja käytäntöjä seuraavilla aloilla: osaamiseen ja teknologiseen innovaatioon perustuva alueellinen talous: muita heikommassa asemassa olevien alueiden auttaminen niiden teknologian tason nostamiseksi; eEuropeRegio: tietoyhteiskunta aluekehityksen palveluksessa; alueellinen identiteetti ja kestävä kehitys: alueellisen koheesion ja kilpailukyvyn edistäminen taloudellisen ja sosiaalisen sekä ympäristöön ja kulttuuriin liittyvän toiminnan integroidun lähestymistavan avulla. 1.4. Määrärahat jaetaan kolmeen osioon. Ne ovat innovatiivisten toimien alueellisten ohjelmien ja niihin perustuvien innovatiivisten toimien ja pilottihankkeiden yhteisrahoitus, liitännäistoimet, kokemusten vaihtoon ja alueiden välisten verkkojen luomiseen annettava tuki sekä kilpailujen järjestäminen parhaiden käytäntöjen tunnistamiseksi ja kehittämiseksi. 2. Komission valintojen perusteet 2.1. Ensisijaisiksi määritellyt aiheet kuuluvat Lissabonissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston hahmottelemaan strategiaan, jonka tavoitteena on osaamiseen, kilpailukykyyn, innovaatioon ja täystyöllisyyteen perustuvan talouden kehittäminen. Tutkimusta ja kokeilua tiiviisti yhdistävien, erityisesti uuden talouden alalla toteutettavien ohjelmien edistäminen muita heikommassa asemassa olevilla alueilla, ja ohjelmien teknologiset vaikutukset voivat olla ratkaisevassa asemassa myönteisen kehityskulun käynnistämiseksi varsinkin jos pidetään mielessä, että kyseiset alueet investoivat muita vähemmän määriteltyyn kolmeen strategiseen alaan. 2.2. Komissio painottaa lisäksi tiedon, tietotaidon sekä teknologisten muutosten ennakoinnin ja niihin sopeutumisen merkitystä uudessa taloudessa yrityksille, varsinkin pk-yrityksille. Henkilöstöinvestoinnit sekä elinikäisen koulutuksen ja oppimisen edistäminen ja tukeminen ovat keskeisessä asemassa innovaation ja alueellisen kilpailukyvyn tukemisessa ja ylläpitämisessä. 2.3. Vaikka innovatiivisten toimien tulee olla yhdenmukaisia ja yhteydessä EAKR:sta osarahoitettavien ohjelmien kanssa, niissä ei tule kopioida kyseisten ohjelmien toimia vaan vaikuttaa niihin myönteisesti kokeilujen avulla. Kokeilut ovat perusluonteeltaan riskialttiita, mutta ne voivat johtaa uusien ja strategisten mahdollisuuksien avautumiseen alueelliselle taloudelle. Huomattakoon, että innovatiivista toimista muodostuvien ohjelmien vaikutukset saattavat tuntua koko alueella, vaikka siihen kuuluisikin osia, jotka jäävät 1- ja 2-tavoitteiden ulkopuolelle. 2.4. Komission mukaan innovatiivisten toimien perustekijänä on laajennettu kumppanuus, johon osallistuvat myös alueiden toimivaltaiset viranomaiset, tavoite 1- ja 2-ohjelmista vastaavat viranomaiset, EAKR ja yksityissektori. 2.5. Tiedonannossa tähdennetään ensimmäisen aihealan mahdollisten ohjelmien esittelyn yhteydessä, miten innovaatio voi tuoda kilpailuetua, jota nimenomaan heikoimmat alueet tarvitsevat tilanteessa, jossa vaaditaan yhä kilpailukykyisempää kehitystä sekä suhteessa Euroopan edistyneimpiin alueisiin että maailmanlaajuistuviin markkinoihin. 2.6. Toisen aihealan tavoitteena on edistää tietotekniikan käyttöä yrityksissä, kansalaisten keskuudessa ja hallinnossa. Lähestymistapa on yhdenmukainen eEurope-aloitteen strategian ja tavoitteiden kanssa. Tiivistetysti se merkitsee sitä, että kaikille kansalaisille, kotitalouksille, yrityksille, kouluille ja hallintoelimille pyritään tarjoamaan pääsy verkkoon, edistetään digitaalikulttuuria, vahvistetaan kuluttajien uskoa nettikauppaan, torjutaan sosiaalista syrjäytymistä ja lujitetaan sosiaalista yhteenkuuluvuutta. 2.7. Kolmannella aihealalla halutaan kannustaa alueita hyödyntämään vahvuuksiaan kestävän ja kilpailukykyisen talouden kehittämiseksi kulttuurin, ympäristön ja perusrakenteiden erityspiirteiden tai erityistaitojen tietä. 2.8. Kun ohjelmat esitetään komissiolle, niillä tulee olla alueiden eri toimijoiden sopima strategia, joka muodostaa viitekehyksen yksittäisten hankkeiden toteuttamiselle. Strategia voi perustua johonkin mainituista kolmesta strategisesta aihealasta tai niiden yhdistelmään. Kukin alue voi ehdottaa korkeintaan kahta ohjelmaa kaudelle 2000-2006. Toinen ohjelma voidaan esittää vasta sen jälkeen, kun ensimmäinen on saatu päätökseen. 2.8.1. Komissio arvioi osarahoitettavia ohjelmia kymmenen tekijän perusteella: - ehdotuksen laatu, varsinkin lähestymistavan selkeys, työohjelman innovatiivinen luonne ja varojen keskittäminen rajalliseen määrään toimia - mahdollinen vaikutus EAKR:sta osarahoitettaviin tavoite 1- ja 2-ohjelmiin - ehdotuksen toteuttamiskelpoisuus ja johdonmukaisuus määriteltyjen tavoitteiden ja myönnettyjen varojen kanssa - arvioitu vaikutus tavoite 1- ja 2-alueilla - yksityisen sektorin osuus ohjelman rahoituksesta - alueellisen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden sitoutuminen ja laatu innovatiivisten toimien alueellisen ohjelman valmistelussa ja kyky saada mukaan muita alueellisia ja paikallisia toimijoita, erityisesti pk-yrityksiä - yhteistyöjärjestelyt innovatiivisten toimien alueellisten ohjelmien valmistelusta ja täytäntöönpanosta vastaavien toimivaltaisten alueviranomaisten ja EAKR:sta osarahoitettavien tavoite 1- ja 2-ohjelmista vastaavien viranomaisten kesken - toimien arvioitu kestävyys sen jälkeen, kun innovatiivisten toimien alueellinen ohjelma on päättynyt - tulosten siirrettävyys toisille alueille - yhteisvaikutus ja yhteensopivuus muiden yhteisön politiikkojen kanssa, kuten tutkimus, tietoyhteiskunta, yritystoiminta, ympäristö, maaseudun kehittäminen (yhteinen maatalouspolitiikka), tasavertaiset mahdollisuudet ja kilpailu; ohjelmien yhteisvaikutus komission kaudeksi 2000-2006 laatimien ohjelmien suuntaviivojen kanssa. 2.9. Komissio esittää vuodesta 2002 lähtien Euroopan parlamentille, aluekehityksen ja alueellisen uudelleenjärjestelyn komitealle, alueiden komitealle sekä talous- ja sosiaalikomitealle vuosittain kertomuksen innovatiivisten toimien etenemisestä. 3. Yleistä 3.1. Komitea pitää innovatiivisten toimien ohjelmaa koskevaa uutta ehdotusta myönteisenä. Se on täysin samaa mieltä siitä, että innovaatiokyvyn ja uuden talouden teknologian laajaan levittämiseen kaikille tuotanto- ja sosiaalialan sektoreille tähtäävät ohjelmat ovat erittäin tärkeitä aluekehityksen kannalta. Komitea huomautti jokin aikaa sitten(1), että esimerkiksi kyky käyttää tieto- ja viestintätekniikkaa vaikuttaa siihen, onnistutaanko paikallistason kehittämisessä vai menetetäänkö työpaikkoja. 3.1.1. Paikallistaso ja erityisesti heikommassa asemassa olevat alueet ovat otollisin ympäristö innovatiivisten toimintaohjelmien laatimiselle kehityksen kolmella rintamalla, joita ovat yrittäjyys, koulutus sekä julkishallinnon, kulttuuri- ja tutkimuslaitosten sekä työmarkkinaosapuolien ennakoiva toiminta. Alueiden läheisyys, sosiaali- ja tuotantorakenteen ongelmien välitön havaitseminen sekä paikallisviranomaisten vastuullisuuden lisääntyminen unionin jäsenmaissa tapahtuvan hajauttamisen seurauksena ovat kaikki tekijöitä, jotka edistävät välittömästi todellista osallistumista, johon myös innovatiivisia toimia koskeva komission toimintaohjelma tarjoaa tärkeän lisämahdollisuuden. 3.1.2. Osallistuminen on arvokasta puhtaasti organisatoriselta kannalta, mutta myös taloudellisesti ja sosiaalisesti. Sen myötä lisääntyvät käytettävissä olevat varat, tehtyjen aloitteiden määrä ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus. 3.2. Uutena vaatimuksena on yhdenmukaisuus samalla alueella toteutettavien EAKR:n toimintamuotojen kanssa sekä täydennettävyys ESR:sta rahoitettavien toimien kanssa. Tämä on enemminkin virike kuin pakote. Se tarjoaa mahdollisuuden selviytyä kokeiluun aina liittyvistä riskitekijöistä ja toisaalta tilaisuuden toteuttaa hankkeita käytännössä mahdollisimman välittömin vaikutuksin, koska ne ovat jo yhdenmukaisia alueen muiden kehitysaloitteiden kanssa. 3.3. Komission mukaan kauden 1994-1999 innovatiiviset toimet ovat onnistuneet varsin hyvin, vaikka tilannetta ei voidakaan yleistää. Olisi kuitenkin hyödyllistä tehdä täydellinen ja tarkka arvio vaikutuksista ja tuloksien pysyvyydestä. Tiedonannossa luetteloidaan tarkkaan aiemmin mainitut toimien ohjelmien arviointikriteerit, mutta siinä ei puhuta mitään yksityiskohtaisesta loppuarvioinnista. Komitea esittää asiasta jäljempänä joitain ehdotuksia. 3.4. Strategisten aihealueiden vähentäminen on myönteistä sekä eri koehankkeiden liiallisen hajaantumisen välttämiseksi että suoran yhteyden luomiseksi teknologista innovointia, tietoyhteiskuntaa sekä tutkimusta ja kehittämistä koskeviin unionin politiikkoihin. Sen yhteydessä on kuitenkin vähennetty painoarvoa eräältä tärkeältä aiheelta, joka mainitaan vain ohimennen ohjelmien arviointikriteereissä: "arvioitu vaikutus tavoite 1- ja 2-alueilla - pitkäaikaisten korkeatasoisten työpaikkojen luominen". 3.4.1. Työllisyyskysymykset otetaan huomioon unionin politiikoissa, ja työllisyys on itse asiassa jokaisen kehitysaloitteen lopullinen tavoite, oli sitten kyse työpaikkojen luomisesta tai yritysaloitteiden tukemisesta. Vaikka tiivistämisen yhteydessä onkin luovuttu aiemmasta uusia työllistämismahdollisuuksia koskevasta toimintalinjasta, siihen on kuitenkin kiinnitettävä huomiota, ja sitä on syytä käsitellä laajemmin kuin tiedonannossa nyt tehdään. Komissiohan on juuri ilmoittanut haluavansa edistää kokeilutoimia, joilla pyritään sisällyttämään työllisyysnäkökohtia kaikkiin paikallistason toimintalinjoihin sekä arvioimaan niiden lisäarvoa työpaikkojen luomisen kannalta(2). 3.4.2. Tämä koskee erityisesti alueita, jotka ovat jääneet sivuun uuden teknologian ja uuden talouden kehityksestä, ja joilla on lisäksi taisteltava sitä käsitystä vastaan, että vanhan työorganisaation loppuminen merkitsee työn loppumista. 3.5. Ohjelmiin perustuvan lähestymistavan valitsemista hankekohtaisen lähestymistavan sijaan sekä innovatiivisten toimien hallintotoimivallan keskittämistä EAKR:n ja ESR:n rahoituksesta vastaaville tahoille voidaan perustella järjestelyjen kannalta, mutta poliittisesti siinä menetetään kansalaisten ja yhteisön toimielinten välinen suora yhteys, joka on ollut aiemmin vahvuutena. 3.6. Kun edellinen innovatiivisten toimien ohjelma käynnistettiin, komitea piti aloitetta myönteisenä, mutta katsoi, että 270 miljoonan ecun määrärahat olivat liian vaatimattomat(3). Komissio rahoitti edellisellä ohjelmakaudella 350 hanketta noin 40 alueella ja ilmoittaa nyt aikovansa rahoittaa kaudella 2001-2006 ohjelmia 100-150 alueella. Kokonaismäärärahat ovat tällä kertaa, kuten jo aiemmin mainittiin, 400 miljoonaa euroa. Yksittäisille ohjelmille myönnetyt varat ovat 0,3-3 miljoonaa euroa. 3.6.1. Kun otetaan huomioon, että innovatiivisilla toimilla voi olla jo sinänsä kriittisessä tilanteessa tärkeä merkitys uusien kehittämistä koskevien lähestymistapojen kokeilemisessa, tässäkään tapauksessa määrärahat eivät ole täysin asianmukaiset. Vaarana on, että myönnettyjen varojen niukkuus ja toimien sinänsä perusteltu asema muiden rakennetoimien täydentäjinä vaikuttavat siten, että niiden katsotaan olevan vain muiden ohjelmien sivutuotteita. 4. Erityistä 4.1. Komission asiakirjassa korostetaan innovaation yhteydessä pk-yrityksiä, jotka muodostavat alueiden tuotantorakenteen perustan. Näiden yritysten menestymismahdollisuudet riippuvat suuresti niiden innovaatiokyvystä. Tietoyhteiskunnan tarjoamien mahdollisuuksien kohdalla asiakirjassa tähdennetään, että yritysten, erityisesti pk-yritysten, tulee pyrkiä hyödyntämään niitä oman kilpailukykynsä vahvistamiseksi. 4.1.1. Näistä huomiosta voidaan olla luonnollisesti samaa mieltä, mutta pk-yritysten yleismääritelmä paljastaa sen, että ne muodostavat tärkeän osan unionin yritysrakenteesta. Noin 98 prosenttia muista kuin maatalousalan yksityisyrityksistä on pienyrityksiä, ja niistä 93 prosenttia on mikroyrityksiä (alle 10 työntekijää)(4). Niiden työntekijöiden kokonaismäärä on noin kaksi kolmannesta Euroopan unionin koko työvoimasta. Uusista työpaikoista niiden osuus on joka vuosi 60-80 prosenttia. Tiedonannossa mainitaan mikroyritykset vain yhtenä kolmannen aihealueen mahdollisena ohjelmatavoitteena. Komitea ei voi hyväksyä näiden yritysten selkeää sivuuttamista. 4.1.2. Santa Maria Feirassa kesäkuussa 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi pieniä yrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan antaen siten ymmärtää, että pk-yritysten kaikenkattava käsite on tullut tiensä päähän. Komitea on kuluneina vuosina antanut useita lausuntoja, joissa se on korostanut pienyritysten vahvaa ja määräävää, mutta erityistä roolia, sillä pienyritykset eivät kuulu missään nimessä sellaisten yrityksille tarkoitettujen poliittisten toimien piiriin, jotka on koottu erottelematta pk-yritysten yleismäärittelyn alle(5). 4.1.3. Koska yhteisön tuista hyötyvät useimmiten nimenomaan hyvin organisoidut, erityisesti keskisuuret yritykset, varsinkin innovatiivisten toimien ohjelmissa olisi aiheellista kiinnittää ainakin käytännön toimien tasolla kohdennetusti huomiota pienyrityksiin. Käsitellessään yrityksiä ja yrittäjyyttä koskevia toimintalinjoja komitea ehdotti erillistä viittausta pienyrityksiä koskevaan eurooppalaiseen peruskirjaan(6). Tiedonannossa valittavien ohjelmien arviointikriteereissä mainitaan yhteensopivuus komission kaudelle 2000-2006 laatimien ohjelmien suuntaviivojen kanssa. 4.2. Tiedonannossa mainitaan mukaan otettavista tahoista julkinen sektori, TTKI:stä vastaavat elimet, yritykset, yliopistot, konsulttipalvelut, rahamarkkinat ja muut tekniikan alan kumppanit. Tekstissä mainitaan useaan otteeseen "yksityinen sektori", jolla tarkoitetaan yritysmaailmaa. Ei käy selväksi, kattaako tämä määritelmä myös nk. kolmannen sektorin, joka on aktiivinen julkisen sektorin palveluita täydentävien, niille vaihtoehtoisten tai niihin liittyvien uusien palveluiden määrittämisessä ja tarjoamisessa. Lisäksi kolmas sektori toimii aloilla, joilla on huomattavia vaikutuksia sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja jotka liittyvät usein tietoyhteiskuntaan, uuteen teknologiaan ja ympäristön kestävyyteen(7). 4.3. Unionin maiden köyhimpiä kansanosia - puuttumatta tässä köyhyyden yleisesti hyväksyttyyn tekniseen määritelmään - vaivaavat työllisyyteen, väestörakenteeseen ja asunto-oloihin liittyvät ongelmat. Lisäksi, kuten taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevassa tuoreessa kertomuksessa(8) korostetaan, tietoyhteiskunnan vallankumouksen yhteydessä on luultavaa, että alhaisesta koulutustasosta ja siten tieto- ja viestintätekniikan käyttötaitojen puutteesta tulee tulevaisuudessa merkittävämpi tekijä kuin taloudellisesti mitatusta köyhyydestä. 4.3.1. Elinikäinen koulutus on työn kannalta keskeinen kysymys sekä uudessa taloudessa että taloudessa yleensä, mutta on pidettävä huolta siitä, ettei tietoyhteiskunnasta tule ratkaisevaa syrjäyttävää tekijää vanhemmille ihmisille ja vanhuksille, jotka eivät voi enää hyödyntää koulun ja työelämän tarjoamia mahdollisuuksia. Komitea on jo antanut suosituksia "digitaalisen lukutaidon" kehittämismenetelmistä ja -strategioista eri ikäluokille(9). 4.3.2. Myös tietoyhteiskunnan alueellisen kehittämisen strategioissa kumppanuudet ovat laajempia kuin nyt käsiteltävässä tiedonannossa esitetään. Komissio huomauttaa tästä itsekin asiakirjassaan(10), jossa käynnistettyjen TTKI:n innovatiivisten toimien yhteydessä painotetaan, että suurin uudistus on strategian kehittäminen institutionaalisilla mekanismeilla eli yhteistyössä alueellisten ja paikallisten instituutioiden, koulutuslaitoksia edustavien järjestöjen, ammattijärjestöjen, kauppakamarien sekä yhteistyö- ja vapaaehtoisliikkeiden kanssa. 4.3.3. Edellä mainitussa tiedonannossa korostetaan vielä tietotekniikan käytännön sovellusten kehittämisen sekä tiedotus- ja koulutustoiminnan yhteydessä, että työn organisointiin pitää kehittää uusia muotoja, joilla on yhdessä ammatti- ja uudelleenkoulutuksen kanssa ratkaiseva merkitys kehityksessä kohti tietoyhteiskuntaa. 4.3.4. Toisessa, vähän aikaa sitten esitetyssä asiakirjassa(11) todetaan yrittäjyyteen perustuvaan yhteiskuntaan ja uusiin laadukkaisiin työpaikkoihin kouluttamisen yhteydessä, että opetussuunnitelmat, myös elinikäisen oppimisen alalla, tulee sopeuttaa erityisesti pk-yritysten tarpeisiin yhteistyössä työmarkkinaosapuolien kanssa. 4.3.5. Nyt käsiteltävänä olevassa komission tiedonannossa ei mainita lainkaan työmarkkinaosapuolien roolia. Tasavertaisten mahdollisuuksien edistäminen (joka mainitaan yhdessä kilpailun kanssa), yrityksissä tapahtuva koulutus ja työn uusi organisointi näyttävät olevan aiheita, joihin ei tarvita minkäänlaisia sopimus- tai yhteisneuvotteluita. Toivomuksena on tietysti, että käytäntö eroaa säädöstekstistä. Aiemmin mainitussa koheesiokertomuksessa(12) todetaan, että komissio painottaa työmarkkinaosapuolten roolia aktiivisina toimijoina muun muassa elinikäisen koulutuksen ja sosiaalisen osallistuvuuden lisäämisen politiikoissa, mutta tiedonannossa siihen ei viitata laisinkaan, vaikka kyseessä on aloite, jonka onnistuminen riippuu suuresti paikallistason osallistumisen laajuudesta ja laadusta. Tämä puute tulee korjata käynnistettävissä toimissa. 4.4. Nyt esitettyjen tavoitteiden ytimenä on ilman muuta innovaatio. Innovaatio on keskeinen tekijä Lissabonin Eurooppa-neuvoston unionille määrittelemässä kehityksessä, ja sillä on vielä ratkaisevampi merkitys alueilla, jotka ovat jääneet jälkeen kehityksestä taloudellisista, maantieteellisistä tai muista syistä. 4.4.1. Muistettakoon, että virallisen määritelmän mukaan innovaatioita ovat "tuotteiden ja palveluiden valikoiman ja niihin liittyvien markkinoiden uudistaminen ja laajentaminen; tuotanto-, toimitus- ja jakelumenetelmien uudistaminen; muutosten aikaansaaminen hallinnossa, työn järjestämisessä sekä työoloissa ja työntekijöiden pätevyydessä"(13). Myös tästä käy ilmi työmarkkinaosapuolien välttämätön rooli. Näin ollen on aiheellista analysoida, miten EAKR:sta rahoitetut innovatiiviset toimet liittyvät Euroopan unionin yleiseen innovaatiopolitiikkaan. 4.4.2. Tämän vuoden lopussa päättyvässä neljännessä TTK-puiteohjelmassa perustavoitteeksi on asetettu innovaatio. Siihen sisältyy myös horisontaalinen ohjelma, jonka tarkoituksena on edistää innovaatiota pk-yrityksissä. Jokin aikaa sitten julkaistun komission tiedonannon "Innovaatiot osaamiselle rakentuvassa taloudessa"(14) mukaan tarvitaan laajaa strategiaa, joka on tiiviissä yhteydessä komission muihin aloitteisiin muun muassa aluepolitiikan alalla. Lisäksi siinä painotetaan äskettäin hyväksytyn pienyritysten eurooppalaisen peruskirjan valossa tarvetta luoda mahdollisimman hyvä ympäristö pienyrityksille ja yrittäjyydelle. Tiedonannossa huomautetaan niin ikään, että vain noin 13 prosenttia yrityksistä tekee yhteistyötä korkeakoulujen tai tutkimuslaitosten kanssa. 4.4.3. Komitea toivoo näiden tiedonantojen pohjalta, että ohjelmien arvioinnissa otettaisiin huomioon myös mahdolliset yhteydet yleiseen innovaatiopolitiikkaan. Toisaalta komitea toteaa, että innovatiivisille toimille aluetasolle myönnettävä kokonaisrahoitus on hyvin rajallinen ja rajoittava, kun otetaan huomioon tavoitteet sekä korkeakoulujen ja yritysten vähäinen yhteistyö. 5. Ehdotukset ja suositukset 5.1. Innovatiivisten toimien rahastojen avaaminen kaikille alueille on sinänsä myönteistä, mutta koska varat ovat rajalliset, vaarana voi olla toimien tehon heikentyminen. 5.1.1. Komitea katsookin, että on erityisen tärkeää määritellä sekä määrälliset että laadulliset kriteerit kaikkien rahoitettavien ohjelmien loppuarviointiin sekä analysoida hyvien tulosten lisäksi myös huonoja tuloksia, jotka saattavat tietysti johtua väistämättömästä riskimarginaalista, mutta myös hallinnon ja organisaation rajoituksista. 5.1.2. Erityisen hyödyllistä olisi liittää jälkeenpäin tehtävän arvioinnin kriteereihin analyysi vaikutuksista kyseisen alueen kilpailukykyyn ja työllisyyteen sekä toinen, myöhemmin tehtävä analyysi tulosten pysyvyydestä ja niiden kannustinvoimasta suhteessa myönnettyihin varoihin. 5.2. Alueellisten erityispiirteiden tekijöitä luetellaan useita, mutta osaamiskeskusten tulisi hyödyntää alueen taloudellisten, kulttuuristen ja sosiaalisten mahdollisuuksien lisäksi myös sosiaali- ja terveydenhuollon ja ympäristöalan mahdollisuuksia. 5.3. Kestävän kehityksen yhteydessä olisi aiheellista mainita Agenda 21. Kestävyys ei tietenkään liity yksinomaan ympäristöön, vaan on myös "sosiaalista kestävyyttä", jolla on suuri painoarvo kehitysnäkymien kannalta. On kuitenkin aina tärkeä korostaa sitoumuksia ja velvoitteita ympäristön pilaantumisen torjumisessa. 5.4. Myös koulutusaloitteet voivat olla innovatiivisia sekä uuden talouden että perinteisen tuotantotoiminnan alalla. Etenkin uusien koulutusmuotojen kokeilu mikroyrityksissä saattaa luoda organisatorisia innovaatioita. Työntekijän ammatti-identiteetin kehittäminen ja ammattitaidon lisääntymisen varmentaminen ovat perustekijöitä optimaalisen joustavuuden ja sopeutumiskyvyn hallitsemiseksi sekä subjektiiviselta että objektiiviselta kannalta. Tällä vaatimuksella on vielä suurempi merkitys tavoitteeseen 1 ja 2 kuuluvilla alueilla. Mahdollisiin innovatiivisiin toimiin olisikin ollut aiheellista liittää myös erityisiä koulutustoimenpiteitä. 5.5. Aiempien innovatiivisten toimien yhteydessä on eri alueilla rahoitettu mielenkiintoisia etätyöhankkeita. Verkkotyötä tehdään jo sekä kotona että etätyökeskuksissa, mutta sen leviäminen riippuu useista tekijöistä, joista ensimmäinen on uuden teknologian käyttöaste, joka vaihtelee vielä suuresti eri jäsenvaltioissa. Toinen kriittinen tekijä on työpaikan ulkopuolella tapahtuvan verkkotyön hallintakriteerien määrittäminen. 5.5.1. Teknisten ja taloudellisten yhteyksien lisäksi etätyöllä on myös huomattavia sosiaalisia ja ympäristövaikutuksia, joita tulisi korostaa innovatiivisissa toimissa. Etätyö voi edistää kestävää liikennettä ja alueellista koheesiota pysäyttämällä heikoimmassa asemassa olevien keskusten tyhjentymisen. Etätyö on osoittautunut tärkeäksi välineeksi naisten ja nuorten osuuden lisäämiseksi työelämässä. 5.5.2. Komissio on luonnollisesti tietoinen näistä tekijöistä, mutta olisi ollut aiheellista mainita etätyö mahdollisena innovatiivisena tekijänä sekä uuden käytännön kannalta (ohjelmiin eikä hankkeisiin perustuva lähestymistapa) että alueiden toimivallan valintakriteerien täydentämiseksi. 5.6. Komitea katsoo, että alueiden välisten verkkojen luominen hyvien käytäntöjen levittämiseksi on ilman muuta tärkeää, mutta olisi ollut mahdollista laatia myös useiden alueiden yhteisiä ohjelmia, joissa olisi saattanut olla eri kehitystasoista johtuvaa yhteisvaikutusta. Innovatiivista toimista syntyvien hyvien käytäntöjen levittäminen tulisi kuitenkin olla mahdollisimman laajaa, jotta voitaisiin välttää tilannetta, jossa myönteiset ja tehokkaat kokeilut jäävät harvojen omaisuudeksi. 5.7. Koska unionin jäsenmaiden alueellinen rakenne on erilainen, olisi tarpeellista tarkentaa toimivaltaisen viranomaisen määritelmää. Komission tulisi julkaista ja jakaa tarkka luettelo eri alueiden vastuullisista tahoista. Koska ohjelmiin perustuva lähestymistapa edellyttää, että toimivaltaiset viranomaiset arvioivat ja valitsevat yksittäiset hankkeet, aloitteelle tulee antaa paljon julkisuutta toimielinten lisäksi myös yrittäjien, tiedemaailman ja kansalaisyhteiskunnan järjestöjen tasolla. 5.8. Komitea suosittaa, että komissio kiinnittää innovatiivisten toimien hallinnoinnissa jatkuvasti huomiota yhdenmukaisuuteen tärkeimpien politiikkojen kanssa, erityisesti työllisyyspolitiikan ja tasavertaisten mahdollisuuksien politiikan kanssa; ne kuuluvat olennaisena osana kaikkiin EU:n aloitteisiin. 5.9. Olisi hyödyllistä, että innovatiivisia toimia arvioitaisiin myös liittymistä edeltävien politiikkojen kannalta. Lisäksi erityistä huomiota tulisi kiinnittää ohjelmien käynnistämiseen Euroopan unionin jäsenvaltioiden saari- ja syrjäisillä alueilla. Bryssel 30. toukokuuta 2001. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs (1) Lausunto komission tiedonannosta "Paikallinen toiminta työllisyyden hyväksi - Euroopan työllisyysstrategian paikallinen ulottuvuus", EYVL C 14, 16.1.2001. (2) Komission tiedonanto Euroopan sosiaalirahastosta annetun asetuksen 6 artiklan mukaisten innovatiivisten toimien toteuttamisesta ohjelmakaudella 2000-2006, KOM(2000) 894 lopullinen. (3) Lausunto aiheesta "Paikalliset kehitysaloitteet ja aluepolitiikka", EYVL C 18, 22.1.1996. (4) Komission tiedonanto "Paikallinen toiminta työllisyyden hyväksi - Euroopan työllisyysstrategian paikallinen ulottuvuus", KOM(2000) 196 lopullinen. (5) Oma-aloitteinen lisälausunto aiheesta "Pk-yritykset ja käsiteollisuus Euroopassa". (6) Lausunto aiheista "Komission tiedonanto - Yrityspolitiikan haasteet osaamiselle rakentuvassa taloudessa" ja "Ehdotus: neuvoston päätös monivuotisesta ohjelmasta yritysten ja yrittäjyyden hyväksi (2001-2005)", EYVL C 116, 20.4.2001. (7) Komission tiedonanto "Paikallinen toiminta työllisyyden hyväksi - Euroopan työllisyysstrategian paikallinen ulottuvuus", KOM(2000) 196 lopullinen. (8) Euroopan yhtenäisyys, kansojen solidaarisuus ja alueiden erot - Toinen kertomus sosiaalisesta ja taloudellisesta yhteenkuuluvuudesta, COM(2001) 24 final. (9) Lausunto aiheesta "eEurope 2002 - Tietoyhteiskunta kaikille - Toimintasuunnitelman luonnos", EYVL C 123, 25.4.2001. (10) Komission tiedonanto "Yhteenkuuluvuus ja tietoyhteiskunta", KOM(1997) 7 lopullinen. (11) Komission yksiköiden valmisteluasiakirja "Kertomus yrittäjyyden ja kilpailukyvyn edistämistä koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta", SEK(2000) 1825 Vol. 1. (12) Euroopan yhtenäisyys, kansojen solidaarisuus ja alueiden erot - Toinen kertomus sosiaalisesta ja taloudellisesta yhteenkuuluvuudesta, COM(2001) 24 final. (13) EU:n tiedote, täydennysosa 5/95. (14) KOM(2000) 567 lopullinen.