ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 31/7

Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomus (1)

COMP/39.592 – Standard & Poor’s

2012/C 31/04

Asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 1 kohdan nojalla tehty sitoumuksia koskeva päätösluonnos koskee yhtiön The McGraw-Hill Companies, Inc. tytäryhtiötä Standard & Poor’s. Yhdysvaltain ainoan numerointikeskuksen Standard & Poor’sin väitetään väärinkäyttäneen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 102 artiklassa tarkoitettua määräävää asemaansa perimällä kohtuuttomia maksuja ISIN-tunnuksien käytöstä ETA-alueella. ISIN-tunnukset ovat arvo-osuuksille annettavia yksilöintitunnuksia. Ne ovat välttämättömiä tietyissä operaatioissa, kuten pankkien väliset yhteydet, selvitys ja toimitus, säilytys, raportointi viranomaisille ja viitetietojen hallinnointi.

Standard & Poor’sia koskevan tapauksen taustalla on Euroopan sijoitusrahastojen ja -yhtiöiden yhdistyksen ja muiden yhdistysten esittämä yhteinen kantelu.

Komissio aloitti 6. tammikuuta 2009 menettelyn tarkoituksenaan tehdä päätös asetuksen (EY) N:o 1/2003 (2) III luvun nojalla ja se antoi väitetiedoksiannon 13. marraskuuta 2009. Vaikka Standard & Poor’s oli tyytymätön alustaviin päätelmiin, se esitti 7. huhtikuuta 2011 sitoumuksensa komission ilmaisemien kilpailuongelmien ratkaisemiseksi. Yritys tarjoutui poistamaan kaikki Yhdysvaltain ISIN-tunnusten epäsuorilta loppukäyttäjiltä perittävät maksut. Suorille käyttäjille Standard & Poor’s sitoutui jakamaan Yhdysvaltain ISIN-tietueet erillisinä muusta lisäarvoa tuottavasta tiedosta. Palvelun hinnaksi oli tarkoitus asettaa aluksi 15 000 Yhdysvaltain dollaria vuodessa.

Komissio julkaisi 14. toukokuuta 2011 asiaa koskevan yhteenvedon ja sitoumusten pääsisällön Euroopan unionin virallisessa lehdessä asetuksen 27 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Komissio kehotti kaikkia niitä, joita asia koski, esittämään huomautuksensa. Saatuaan palautetta erityisesti loppukäyttäjiltä komissio ilmoitti saamistaan huomautuksista Standard & Poor’sille. Niiden valossa yritys toimitti lopulliset tarkistetut sitoumuksensa syyskuussa 2011.

Komission ilmoitettua tarkistetuista sitoumuksista valituksen tekijöille nämä peruuttivat valituksensa.

Komissio on nyt tullut siihen tulokseen, että menettely olisi päätettävä, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta asetuksen 9 artiklan 2 kohdan soveltamiseen.

Standard & Poor’s tai kolmannet osapuolet eivät ole esittäneet asiasta tiedusteluja tai huomautuksia minulle.

Näin ollen katson, että tässä asiassa on noudatettu kuulluksi tulemista koskevia oikeuksia.

Brysselissä 26 päivänä lokakuuta 2011. Michael ALBERS

(1) Laadittu kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävästä ja toimivaltuuksista tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä 13 päivänä lokakuuta 2011 annetun Euroopan komission puheenjohtajan päätöksen 2011/695/EU 16 ja 17 artiklan mukaisesti – EUVL L 275, 20.10.2011, s. 29.

(2) Kaikki jäljempänä mainitut artiklat viittaavat asetukseen (EY) N:o 1/2003.
7.

Euroopan tietosuojavaltuutettu pitää myönteisenä, että CPCS:llä on vankka oikeusperusta, joka on turvattu erityisesti neuvoston ja parlamentin asetuksella. Tietosuojavaltuutettu on tyytyväinen myös siihen, että tätä oikeusperustaa on ajan mittaan täydennetty yksityiskohtien säätämiseksi ja tietosuojaongelmien poistamiseksi. Erityisen myönteistä on se, että komissio teki 22. joulukuuta 2006 CPC-asetuksen täytäntöönpanosta päätöksen 2007/76/EY (jäljempänä ’CPC-täytäntöönpanopäätös’), jota muutettiin ensin 17. maaliskuuta 2008 ja viimeksi toisella CPC-muutoksella 1. maaliskuuta 2011. Euroopan tietosuojavaltuutettu on tyytyväinen myös siitä, että komissio on antanut kuluttajansuojayhteistyötä koskevat tietosuojaohjeet, joissa paneudutaan nimenomaan tietosuojakysymyksiin.
15.

Ehdotuksen 9 artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan nimeämään toimivaltaiset viranomaiset, jotka vastaavat asetuksen noudattamisen varmistamisesta. Viranomaisilla on oltava kaikki tehtäviensä hoitamiseksi tarvittavat valtuudet, ja niiden on valvottava tehokkaasti asetuksen noudattamista sekä toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen noudattamisen varmistamiseksi. Lisäksi 9 artiklan 3 kohdassa säädetään, että jos useampi kuin yksi viranomainen on jäsenvaltion alueella toimivaltainen asioissa, joita asetus koskee, jäsenvaltioiden on varmistettava, että kyseiset viranomaiset tekevät läheistä yhteistyötä, jotta ne voivat kukin suorittaa tehtävänsä tehokkaasti. Ehdotuksen 10 artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan vahvistamaan asetuksen rikkomiseen sovellettavia seuraamuksia koskevat säännöt ja varmistamaan, että ne pannaan täytäntöön. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
13.

Oikeudellisen epävarmuuden välttämiseksi ENISAn tehtävät on määriteltävä selkeästi ja yksiselitteisesti ehdotetussa asetuksessa. Kuten todettiin, tietojenkäsittelyn turvallisuus on tärkeä osa tietosuojaa. ENISAlla on yhä tärkeämpi rooli tällä alalla. Kansalaisille, toimielimille ja viranomaisille on oltava selvää, minkä tyyppisiin toimiin ENISA voi osallistua. Tämä ulottuvuus on entistä tärkeämpi, jos ENISAn laajennettuihin tehtäviin kuuluu henkilötietojen käsittely (katso jäljempänä 17–20 kohta).
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 286/11

Hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/22/EY (1) mukainen Ranskan hallituksen tiedonanto

(Ilmoitus nestemäisten tai kaasumaisten hiilivetyjen etsintään oikeuttavia yksinomaisia lupia (ns. Permis de Cahors) koskevista hakemuksista)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2010/C 286/07

Euroopan unionin virallisessa lehdessä C 213 6 päivänä elokuuta 2010 julkaistussa ilmoituksessa itäisenä pituutena ilmaistut pituusastekoordinaatit olisi korvattava ilmaisulla ”läntistä pituutta”.

Lisätietoja saa seuraavasta osoitteesta: Ministère de l’Ecologie, de l’Energie, du Développement durable et de la Mer, Direction générale de l’énergie et du climat, Direction de l’énergie, Sous-direction de la sécurité d’approvisionnement et nouveaux produits énergétiques, Grande Arche de la Défense — Paroi Nord, 92055 La Défense Cedex, FRANCE (P. +33 140819529).

Edellä mainittuihin säädösteksteihin voi tutustua osoitteessa: http://www.legifrance.gouv.fr

(1) EYVL L 164, 30.6.1994, s. 3.
—

Kaikki raakaöljyn ja palavien kaasujen (hiilivetyjen) etsintää ja hyödyntämistä koskevat lupahakemukset on hiilivetyjen etsintää ja hyödyntämistä koskevien lupahakemusten muotoa ja käsittelymenettelyä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä ympäristövaikutusten arviointia edellyttävien hankkeiden ja luokiteltujen laitosten ja toimien luettelosta 4 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyn Vallonian aluehallituksen päätöksen muuttamisesta 19 päivänä maaliskuuta 2009 tehdyn Vallonian aluehallituksen päätöksen mukaisesti osoitettava seuraavalle viranomaiselle: Région Wallonne Service public de Wallonie — Direction générale opérationnelle agriculture, ressources naturelles et environnement Département des permis et des autorisations Avenue Prince de Liège, 15 5100 Jambes BELGIQUE
6.

Päätösehdotuksen 7 artiklassa määritellään nimettyjä viranomaisia koskevat Eurodac-tietojen saannin ehdot. Tietojen saanti on sallittua ainoastaan silloin kun rajatylittävän yhteistyön tehostamisesta erityisesti terrorismin ja rajatylittävän rikollisuuden torjumiseksi tehtyyn neuvoston päätökseen 2008/615/YOS (8) perustuva vertailu jäsenvaltion kansallisissa tietokannoissa ja muiden jäsenvaltioiden automatisoiduissa sormenjälkien tunnistusjärjestelmissä olevien tietojen kanssa ei ole tuottanut tuloksia ja kun vertailu on tarpeen terrorismirikosten tai muiden vakavien rikosten torjuntaa varten ja vertailu on tarpeen yksittäistapauksessa ja on kohtuullinen syy uskoa, että vertailu edistää oleellisesti jonkin kyseessä olevan rikoksen torjuntaa. Tietosuojavaltuutettu toteaa, että 7 artiklassa ei edellytetä, että rekisteröityä, jonka sormenjälkiä pyyntö koskee, epäiltäisiin kyseisistä rikoksista.
4.

Neuvoa-antavan komitean jäsenten enemmistö on komission kanssa samaa mieltä siitä, että asiaan liittyy poikkeuksellisia olosuhteita, joiden perusteella on oikeutettua alentaa sakkoja sakoista vapauttamisesta tai sakkojen lieventämisestä vuonna 2002 annetun tiedonannon soveltamisalaan kuulumattoman todellisen yhteistyön vuoksi, kuten päätösluonnoksessa on esitetty.
14.

105 artikla koskee luottamuksellisuutta sekä ammatti- ja liikesalaisuuksien salassapitovelvollisuutta. Tätä säännöstä sovelletaan riippumatta siitä, pidetäänkö tietoja henkilötietoina vai ei. 1–3 kohtien tarkoituksena on ilmeisesti esittää luottamuksellisuutta koskevat yleiset periaatteet, ja 4 kohdan tarkoituksena on säätää lisäsuojelusta tietyissä tapauksissa, vaikka tämän artiklan tavoite ei olekaan aivan selvä. Tietosuojavaltuutetun mielestä ehdotuksen 105 artiklan 4 kohdan a alakohta ja Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen 1049/2001 4 artiklan 1 kohdan b alakohta ovat hyvin samankaltaisia. Tietosuojavaltuutettu on laatinut viimeksi mainitusta säännöksestä perusteellisen analyysin (5). Tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaa kritisoitiin laajasti siitä, että se on liian epäselvä asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden ja yksityisyyden ja henkilötietojen suojelua koskevien oikeuksien välisen suhteen osalta. Artikla riitautettiin myös ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa (6). Lakiin perustuva muutoksenhaku on yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltävänä (7). Tietosuojavaltuutettu kehottaa yhteisön lainsäätäjää selventämään ehdotuksen 104 artiklan 4 kohdassa niitä haittoja, jotka heikentäisivät henkilötietojen suojelua yhteisen kalastuspolitiikan yhteydessä, sekä asiakirjojen tutustumisoikeudelle aiheutuvia seurauksia tai muita tämän säännöksen kattamia merkityksellisiä tilanteita.
32.

Tämä johtaa kahteen vastakkaiseen oikeudelliseen velvoitteeseen. Toisaalta Europolin on rajoitettava pääsy näihin tietokantoihin ja niiden analyysi analyysiryhmän analyytikoihin ja/tai jäseniin. Toisaalta jäsenvaltioiden velvollisuutena unionin oikeuden mukaan on antaa Eurojustille oikeus avata tietokannat ja pääsy sinne. Ei ole selvää, kumpi velvoitteista on etusijalla. Oikeusvarmuuden vuoksi neuvoston on muutettava toista näistä kahdesta oikeudellisesta välineestä ennen niiden lopullista hyväksymistä. Näiden kahden välineen on oltava keskenään johdonmukaiset.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 291/11

Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomus asiassa COMP/E-2/39.140 — DaimlerChrysler

(laadittu tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista 23 päivänä toukokuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/462/EY, EHTY 15 ja 16 artiklan mukaisesti — EYVL L 162, 19.6.2001, s. 21)

(2007/C 291/05)

Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (1) 9 artiklan mukaisesti esitetty päätösluonnos liittyy DaimlerChrysler AG:n Mercedes-Benz- ja Smart-merkkiajoneuvojen korjauksissa tarvittavien teknisten tietojen toimittamiseen.

Saksalaisen tutkimuslaitoksen IKA:n julkaistua tutkimuksensa komissio käynnisti 22. joulukuuta 2004 tutkinnan, joka koski DaimlerChrysler AG:n teknisten tietojen toimittamista riippumattomille korjaamoille. Komissio aloitti 1. joulukuuta 2006 asetuksen (EY) N:o 1/2003 III luvun mukaisen menettelyn ja teki mainitun asetuksen 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ennakkoarvioinnin. Arvioinnissa esitettiin komission havaitsemat kilpailuongelmat eli se, että DaimlerChrysler AG näytti toimittavan tekniset tiedot täydellisinä vain valtuuttamilleen korjaamoille. Komission ennakkoarviointi lähetettiin DaimlerChrysler AG:lle 1. joulukuuta 2006.

Vastauksessaan ennakkoarviointiin DaimlerChrysler AG antoi sitoumuksia 14. helmikuuta 2007.

Komissio julkaisi 22. maaliskuuta 2007 asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklan 4 kohdan mukaisen tiedonannon Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja kehotti asianomaisia yrityksiä lähettämään huomautuksensa kuukauden kuluessa tiedonannon julkaisemisesta. Saaduissa huomautuksissa vahvistettiin suurelta osin DaimlerChrysler AG:n ehdottamien sitoumusten vaikuttavuus.

Komissio on nyt päätellyt, että DaimlerChrysler AG:n esittämien sitoumusten ansiosta ei ole enää perusteita menettelylle. Tämä ei kuitenkaan rajoita asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 2 kohdan soveltamista.

Asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan nojalla tehdyssä päätöksessä ei todeta yhteisön kilpailusääntöjä rikotun, vaan osapuolet suostuvat korjaamaan komission ennakkoarvioinnissa esittelemät kilpailuongelmat. Tässä prosessissa kumpikin puoli on halukas yksinkertaistamaan epäillyn rikkomisen täysimittaisesta tutkimisesta aiheutuvia hallinnollisia ja oikeudellisia vaatimuksia. Tämän vuoksi useassa komission aikaisemmassa päätöksessä (2) on katsottu, että oikeusturvan vaatimukset täyttyvät silloin, kun osapuolet ilmoittavat komissiolle saaneensa tutustua riittävässä määrin tarpeellisiksi katsomiinsa tietoihin, joita ne tarvitsevat ehdottaakseen sitoumuksia komission havaitsemien kilpailuongelmien ratkaisemiseksi.

Tässä asiassa on menetelty samalla tavalla, ja DaimlerChrysler AG on vahvistanut sen komissiolle 22. toukokuuta 2007 toimittamassaan julistuksessa.

Edellä esitetyn perusteella katson, että tässä asiassa on noudatettu kuulluksi tulemista koskevia oikeuksia.

Brysselissä 11. heinäkuuta 2007. Karen WILLIAMS

(1) EYVL L 1, 4.1.2003, s. 1.

(2) Vrt. 22. kesäkuuta 2005 tehty päätös asiassa COMP/39.116 — Coca-Cola ja 19. tammikuuta 2005 tehty päätös asiassa COMP/37.214 — DFB.
2.

Neuvoa-antava komitea on samaa mieltä Euroopan komission arviosta, jonka mukaan toimenpiteet, jotka on hyväksytty ja joihin on ryhdytty GQ-sopimuksen ja E-ryhmän toimintasopimuksen (E-Group Operation Agreement) mukaisesti, on katsottava sekä maailmanlaajuisella että Euroopan tasolla sovituiksi johdonmukaisiksi toimenpiteiksi.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 275/28

Hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/22/EY 3 artiklan 2 kohdan mukainen Alankomaiden kuningaskunnan talousministerin tiedonanto

(2007/C 275/12)

Talousministeri ilmoittaa vastaanottaneensa lupahakemuksen hiilivetyjen etsimiseksi lohkolla G 10, jonka sijainti ilmenee kaivosasetuksen (Mijnbouwregeling, Stcrt. 2002, N:o 245) liitteessä 3 olevasta kartasta.

Talousministeri pyytää otsikossa mainitun direktiivin ja kaivoslain (Mijnbouwwet, Stb. 2002, N:o 542) 15 pykälän mukaisesti jättämään kilpailevia lupahakemuksia, jotka koskevat hiilivetyjen etsintää Alankomaiden mannerjalustan lohkolla G 10.

Luvan myöntämisvaltuudet on annettu talousministerille. Edellä mainitun direktiivin 5 artiklan 1 ja 2 kohdassa sekä 6 artiklan 2 kohdassa mainitut perusteet, edellytykset ja vaatimukset on otettu huomioon kaivoslaissa (Stb. 2002, N:o 542).

Hakemukset voi jättää 13 viikon ajan tämän tiedonannon julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä seuraavaan osoitteeseen: De Minister van Economische Zaken, ter attentie van J.C. De Groot, Directeur Energiemarkt, ALP/562, Postbus 20101, 2500 EC Den Haag, Nederland.

Määräajan päättymisen jälkeen jätettyjä hakemuksia ei oteta huomioon.

Lupahakemuksia koskevat päätökset tehdään 12 kuukauden kuluessa määräajan päättymisestä.

Lisätietoja saa puhelimitse seuraavasta numerosta: (31-70) 379 77 62 (yhteyshenkilö: E.J. Hoppel).
5.

Tarjouksissa on mainittava tiedot, jotka määrätään raakaöljylain nro 238/2004 soveltamissäännösten, jotka on annettu hallituksen päätöksellä nro 2075/2004, 32–35 §:ssä. Asiasta kiinnostuneet oikeushenkilöt voivat tarjouksia laatiessaan käyttää tietoja, jotka ovat saatavissa mineraalivarojen keskusvirastolta raakaöljylain nro 238/2004 soveltamissäännösten, jotka on annettu hallituksen päätöksellä nro 2075/2004, 24 §:n 3 momentin c–g alamomentin mukaisesti. Geologisia ja muita tietoja voi pyytää kirjallisesti mineraalivarojen keskusviraston johtajalta. Tietojen saanti edellyttää, että luottamuksellisuutta koskeva sopimus on allekirjoitettu ja lakisääteiset maksut tiedoista sekä maksut geologisten tietojen keskuksen omistukseen kuuluvien tietojen käytöstä ja konsultoinnista on maksettu.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 28/6

Hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä 30 päivänä toukokuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/22/EY mukainen Ranskan hallituksen tiedonanto (1)

Ilmoitus nestemäisten tai kaasumaisten hiilivetyjen etsintään oikeuttavaa yksinomaista lupaa (ns. Permis des Ardennes) koskevasta hakemuksesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2007/C 28/04)

Thermopyles SAS -yhtiö, jonka päätoimipaikan osoite on 190 rue de Fontenay, 94300, Vincennes (Ranska), on hakenut 26. kesäkuuta 2006 vastaanotetulla hakemuksella viiden vuoden ajaksi yksinomaista lupaa nestemäisten ja kaasumaisten hiilivetyjen etsintään (ns. Permis des Ardennes) pinta-alaltaan noin 2 803 km2:n suuruisella alueella, joka sijaitsee Ardennien departementin alueella.

Lupaa on haettu alueelle, jonka raja kulkee seuraavassa taulukossa maantieteellisesti määritettyjen pisteiden kautta. Nollapituuspiiri on Pariisin pituuspiiri:

Pisteet Pituus Leveys A 3,00 ° I 55,30 ° P B 2,20 ° I 55,30 ° P C 2,20 ° I 55,20 ° P D 2,10 ° I 55,20 ° P E 2,10 ° I 55,10 ° P F 2,00 ° I 55,10 ° P G 2,00 ° I 54,90 ° P H 2,30 ° I 54,90 ° P I 2,30 ° I 54,80 ° P J 2,90 ° I 54,80 ° P K 2,90 ° I 54,90 ° P L 3,00 ° I 54,90 ° P

Hakemusten esittäminen

Alkuperäisen hakemuksen ja kilpailevien hakemusten esittäjien on todistettava täyttävänsä luvan myöntämisen ehdot, jotka on määritelty Ranskan 19. huhtikuuta 1995 etsimisluvista antaman ja myöhemmin muuttaman asetuksen 95-427 3, 4 ja 5 pykälässä.

Kiinnostuneet yritykset voivat lähettää kilpailevan hakemuksensa yhdeksänkymmenen päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta niiden sääntöjen mukaisesti, jotka on esitetty Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä C 374 (30.12.1994, s. 11) julkaistussa ilmoituksessa hiilivetyjen etsimislupien hankkimisesta Ranskassa ja joista säädetään etsimisluvista 19. huhtikuuta 1995 annetussa asetuksessa 95-427 (Journal officiel de la République française, 22.4.1995).

Kilpailevat hakemukset on toimitettava kaivosasioista vastaavalle ministerille alla olevaan osoitteeseen. Päätökset alkuperäisestä ja kilpailevista hakemuksista tehdään kahden vuoden kuluessa siitä, kun Ranskan viranomaiset ovat vastaanottaneet alkuperäisen hakemuksen eli viimeistään 26. kesäkuuta 2008.

Toiminnan harjoittamista ja siihen liittyviä päätöksiä koskevat ehdot ja edellytykset

Hakijoita pyydetään tutustumaan kaivoslain (code minière) 79 ja 79-1 pykälään sekä kaivostöistä, maanalaisesta varastoinnista ja niitä koskevista säännöistä 2. kesäkuuta 1996 annettuun asetukseen nro 2006-649 (Journal officiel de la République française, 3.6.2006).

Lisätietoja saa seuraavasta osoitteesta: Ministère de l'économie, des finances et de l'industrie (direction générale de l'énergie et des matières premières, direction des ressources énergétiques et minérales, bureau de la législation minière), 61, Boulevard Vincent Auriol, Télédoc 133, F-75703 Paris Cedex 13, (puhelin: (33-1) 44 97 23 02, faksi (33-1) 44 97 05 70).

Yllämainittuihin säädösteksteihin voi tutustua osoitteessa:

http://www.legifrance.gouv.fr

(1) EYVL L 164, 30.6.1994
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 27/5

Hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä 30 päivänä toukokuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/22/EY mukainen Ranskan hallituksen tiedonanto (1)

(Lausunto nestemäisten tai kaasumaisten hiilivetyjen etsintään oikeuttavaa yksinomaista lupaa (ns. Permis de Montargis) koskevasta hakemuksesta)

(2006/C 27/04)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Essence de Paris -yhtiö, jonka päätoimipaikan osoite on 26bis, rue des Cornouillers, F-78480 Verneuil sur Seine, on hakenut 16. elokuuta 2005 päivätyllä hakemuksella yksinomaista lupaa nestemäisten ja kaasumaisten hiilivetyjen etsintään (ns. Permis de Montargis) pinta-alaltaan noin 538 km2:n suuruisella alueella, joka on osaksi Loiret'n departementin alueella.

Lupa koskee aluetta, jonka rajaavat seuraavat maantieteelliset pisteet peräkkäin yhdistävät pituus- ja leveyspiirit, kun nollapituuspiiri on Pariisin pituuspiiri:

Pisteet Pituus Leveys A 0,20° I 53,40° P B 0,60° I 53,40° P C 0,60° I 53,20° P D 0,20° I 53,20° P

Hakemusten esittäminen

Alkuperäisen hakemuksen ja kilpailevien hakemusten esittäjien on todistettava täyttävänsä luvan myöntämisen ehdot, jotka on määritelty Ranskan 19. huhtikuuta 1995 etsimisluvista antaman ja myöhemmin muuttaman asetuksen 95-427 3, 4 ja 5 pykälässä.

Kiinnostuneet yritykset voivat lähettää kilpailevan hakemuksensa yhdeksänkymmenen päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä sen menettelyn mukaisesti, joka on esitetty Euroopan yhteisön virallisessa lehdessä C 374 (30.12.1994, s. 11) julkaistussa ilmoituksessa hiilivetyjen etsimislupien hankkimisesta Ranskassa ja josta säädetään etsimisluvista 19. huhtikuuta 1995 annetussa asetuksessa 95–427 (Journal officiel de la République française, 22.4.1995).

Kilpailevat hakemukset on toimitettava kaivosasioista vastaavalle ministerille alla olevaan osoitteeseen. Päätökset alkuperäisestä ja kilpailevista hakemuksista tehdään kahden vuoden kuluessa siitä, kun Ranskan viranomaiset ovat vastaanottaneet alkuperäisen hakemuksen, eli viimeistään 16. elokuuta 2007.

Toiminnan harjoittamista ja siihen liittyviä päätöksiä koskevat ehdot ja edellytykset

Hakijoita pyydetään tutustumaan kaivoslain (code minière) 79 pykälään ja 79 pykälän 1 momenttiin sekä kaivostöistä 9. toukokuuta 1995 annettuun muutettuun asetukseen nro 95-696 (Journal officiel de la République française, 11.5.1995).

Lisätietoja saa seuraavasta osoitteesta: Ministère de l'économie, des finances et de l'industrie (direction générale de l'énergie et des matières premières, direction des ressources énergétiques et minérales, bureau de la législation minière), 61, Boulevard Vincent Auriol, Télédoc 133, F-75703 Paris Cedex 13, puhelin (33) 144 97 23 02, faksi (33) 144 97 05 70.

Tässä ilmoituksessa mainitut säädöstekstit ovat saatavana seuraavasta Internet-osoitteesta: http://www.legifrance.gouv.fr

(1) EYVL L 164, 30.6.1994, s. 3.