EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 11.12.2018 COM(2018) 821 final 2018/0416(NLE) Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 282/2011 muuttamisesta sähköisen rajapinnan avulla mahdollistettavien tavaroiden luovutusten tai palvelujen suoritusten osalta sekä muille kuin verovelvollisille palveluja suorittavia taikka tavaroiden etämyyntiä harjoittavia tai tiettyjä kotimaan sisäisiä luovutuksia suorittavia verovelvollisia koskevien erityisjärjestelmien osalta



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Neuvoston direktiivin 2006/112/EY (jäljempänä ’alv-direktiivi’) 397 artiklassa säädetään, että ”neuvosto päättää yksimielisesti komission ehdotuksesta tämän direktiivin täytäntöönpanon edellyttämistä toimenpiteistä”. Näin ollen neuvoston asetuksessa (EU) N:o 282/2011 (jäljempänä ’alv-täytäntöönpanoasetus’) vahvistetut säännöt alv-direktiivin tiettyjen säännösten soveltamisesta ovat sitovia. Etenkin kyseisen asetuksen XI luvun 2 jaksossa on yksityiskohtaisia säännöksiä erityisjärjestelmien soveltamisesta, kun kyseessä ovat televiestintäpalveluja, radio- ja televisiolähetyspalveluja tai sähköisiä palveluja muille kuin verovelvollisille tarjoavat sijoittumattomat verovelvolliset (arvonlisäveron erityisjärjestelmä). Käsitteet on määritelty alv-direktiivin 358–369 k artiklassa. Arvonlisäveron erityisjärjestelmän ansiosta näiden palvelujen suorittajat voivat tilittää muissa jäsenvaltioissa kertyneen alv:n verkkoportaalin kautta siihen jäsenvaltioon, jossa ne ovat rekisteröityneet. Neuvosto hyväksyi 5. joulukuuta 2017 direktiivin (EU) 2017/2455 (jäljempänä ’sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskeva direktiivi’) alv-direktiivin muuttamisesta. Siinä muun muassa –laajennetaan arvonlisäveron erityisjärjestelmän soveltamisala kaikkiin palveluihin sekä yhteisön sisäiseen tavaroiden etämyyntiin ja kolmansilta alueilta ja kolmansista maista tuotujen tavaroiden etämyyntiin, jolloin arvonlisäveron erityisjärjestelmästä muotoutuu entistä kattavampi palvelu –otetaan käyttöön erityisiä säännöksiä, joita sovelletaan sellaisiin verovelvollisiin, jotka mahdollistavat tietyt muiden verovelvollisten suorittamat tavaroiden luovutukset ja palvelujen suoritukset sähköisen rajapinnan, kuten markkinapaikan, alustan, portaalin tai vastaavien välineiden kautta. Tämän ehdotuksen tavoitteena on vahvistaa yksityiskohtaiset täytäntöönpanosäännöt, joita tarvitaan näiden 1. tammikuuta 2021 alkaen sovellettavien, alv-direktiiviin tehtävien muutosten tueksi. Tässä onnistutaan muuttamalla alv-täytäntöönpanoasetusta. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Tämä ehdotus sisältää yksityiskohtaiset säännökset, joita alv-toimintasuunnitelmaan sisältyvän, sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskevan direktiivin täytäntöönpanossa tarvitaan. •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Alv-toimintasuunnitelman lisäksi sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskeva direktiivi on mainittu yhtenä keskeisenä aloitteena digitaalisten sisämarkkinoiden strategiassa samoin kuin sisämarkkinastrategiassa ja sähköisen hallinnon toimintasuunnitelmassa. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Ehdotus perustuu alv-direktiivin 397 artiklaan. Kyseisessä artiklassa säädetään, että neuvosto päättää yksimielisesti komission ehdotuksesta tämän direktiivin täytäntöönpanon edellyttämistä toimenpiteistä. •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) Alv-täytäntöönpanoasetuksessa säädetyn arvonlisäveron erityisjärjestelmän soveltamisalaa on laajennettu, ja tällä ehdotuksella muutetaan kyseisessä asetuksessa vahvistettuja yksityiskohtaisia säännöksiä, jotta kyseinen järjestelmä toimisi moitteettomasti. Laajennetun arvonlisäveron erityisjärjestelmän toiminta perustuu EU:n laajuiseen tietojärjestelmään, jonka avulla jäsenvaltiot voivat vaihtaa sähköisesti arvonlisäverovelvolliseksi hakeutumista ja arvonlisäveroilmoitusta koskevia tietoja. Tämän on perustuttava yhdenmukaistettuihin yksityiskohtaisiin säännöksiin. Lisäksi tällä ehdotuksella pannaan täytäntöön sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskevassa direktiivissä annetut säännökset, jotka koskevat sellaisia verovelvollisia, jotka mahdollistavat tavaroiden luovutukset ja palvelujen suoritukset sähköisen rajapinnan, kuten markkinapaikan, alustan, portaalin tai vastaavien välineiden kautta. Kaikkien jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä yhdenmukaistetulla tavalla, jottei synny porsaanreikiä, joista voisi aiheutua tulonmenetyksiä. Ehdotus on siten toissijaisuusperiaatteen mukainen.

•Suhteellisuusperiaate Ehdotus on tarpeellinen alv-täytäntöönpanoasetuksen mukauttamiseksi niin, että siinä otetaan huomioon alv-direktiivin säännökset sellaisina kuin ne ovat muutettuina sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskevalla direktiivillä. Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, eli siinä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskevan direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi. •Toimintatavan valinta Ehdotuksella muutetaan alv-direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteistä annettua neuvoston täytäntöönpanoasetusta (EU) 282/2011. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Komission ehdotukseen, jonka seurauksena sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskeva direktiivi hyväksyttiin, liitetty vaikutustenarviointi sisälsi arvonlisäveron erityisjärjestelmän arvioinnin, jossa muun muassa havaittiin useita puutteita, kuten se, että verovelvollisten on monimutkaista tehdä oikaisuja arvonlisäveroilmoituksiin. Nämä puutteet on otettu huomioon sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskevassa direktiivissä, mutta niiden korjaaminen edellyttää lisäksi yksityiskohtaisten täytäntöönpanosäännösten vahvistamista alv-täytäntöönpanoasetuksessa. •Sidosryhmien kuuleminen Alv:n tulevaisuutta käsittelevän työryhmän yhteydessä komissio järjesti useita kuulemiskierroksia sekä verohallintoa että tullihallintoa edustavien jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa. Se myös tapasi asianomaisten yritysten edustajia niin alv-asiantuntijaryhmän yhteydessä kuin erityisissä tapaamisissa sähköisiä rajapintoja tarjoavien tahojen ja postialan toimijoiden kanssa. Lisäksi maaliskuussa 2018 Maltalla järjestettiin osana Fiscalis 2020 -ohjelmaa työpaja, jossa vero- ja tulliviranomaisten ja asianomaisten liiketoiminta-alojen edustajat keskustelivat sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskevan direktiivin täytäntöönpanoon liittyvistä kysymyksistä. •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Ulkopuolisten asiantuntijoiden käyttö ei ollut tarpeen. •Vaikutustenarviointi Toimenpiteet ovat luonteeltaan täysin teknisiä, ja niiden avulla ainoastaan sovelletaan neuvoston antamia säännöksiä. Näin ollen vaikutustenarviointia ei ole ollut tarpeen tehdä. •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Tällä ehdotuksella pannaan täytäntöön sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskeva direktiivi, jolla laajennetaan arvonlisäveron erityisjärjestelmän soveltamisala kaikkiin elinkeinonharjoittajien kuluttajille tarjoamiin rajatylittäviin palveluihin ja tavaroiden etämyyntiin (sekä EU:n sisällä että kolmansista maista tai kolmansilta alueilta EU:hun). Laajennettu arvonlisäveron erityisjärjestelmä yksinkertaistaa asioita merkittävästi tavaroiden luovuttajien ja palvelujen suorittajien kannalta, sillä sen myötä arvonlisäveroilmoituksen voi tehdä ja alv:n maksaa yhdessä jäsenvaltiossa kaikista eri jäsenvaltioissa oleville asiakkaille tehdyistä luovutuksista tai suorituksista. Tällä on erityisen suuri merkitys pk-yrityksille, joihin alv-velvoitteiden noudattamisesta aiheutuvat kustannukset vaikuttavat enemmän kuin suuriin yrityksiin. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Tällä ehdotuksella ei ole vaikutuksia talousarvioon. 5.LISÄTIEDOT •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Täytäntöönpanoa valvoo hallinnollisen yhteistyön pysyvä komitea tukenaan siihen kuuluva tietotekninen alakomitea sekä tietotekniikkaa käsittelevä pysyvä komitea.

•Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset 1. Luovuttajan välillinen osallistuminen lähettämiseen tai kuljettamiseen Sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskevalla direktiivillä muutetun alv-direktiivin 14 artiklan 4 kohdassa määritellään ’yhteisön sisäinen tavaroiden etämyynti’ ja ’kolmansilta alueilta tai kolmansista maista tuotujen tavaroiden etämyynti’. Nämä määritelmät kattavat myös tavaroiden luovutuksen tapauksissa, joissa luovuttaja osallistuu välillisesti niiden lähettämiseen tai kuljettamiseen asiakkaalle. Näiden määritelmien oikean ja yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen määritellä, mitä ’välillisellä’ tarkoitetaan. Tähän mennessä kyseistä käsitettä on selvennetty vain arvonlisäverokomitean ohjeissa. Ehdotuksessa kyseisten ohjeiden sisältämä teksti sisällytetään alv-täytäntöönpanoasetukseen, jotta voidaan parantaa oikeusvarmuutta sekä talouden toimijoiden että verohallintojen kannalta (1 artiklan 1 kohdan b alakohta, jossa lisätään asetukseen uusi 5 a artikla). 2. Sähköisiä rajapintoja koskevat säännökset Sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskevalla direktiivillä muutetun alv-direktiivin 14 a artiklassa ja 242 a artiklassa otetaan käyttöön erityisiä säännöksiä, jotka koskevat sähköisiä rajapintoja, kuten markkinapaikkoja, alustoja tai portaaleja, joilla mahdollistetaan muiden verovelvollisten suorittama tavaroiden luovutus tai palvelujen suorittaminen. Sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskevan direktiivin hyväksymisen yhteydessä neuvoston pöytäkirjaan sisällytetyissä lausunnoissa neuvosto kehotti komissiota ehdottamaan tarvittavia täytäntöönpanosääntöjä kyseisten säännösten soveltamista varten ja ottamaan niissä huomioon seuraavat seikat: –sellaisen tilanteen määritteleminen, jossa verovelvollisen katsotaan mahdollistavan tavaroiden tai palveluiden myynnin sähköisen rajapinnan kautta (ehdotuksen 1 artiklan 1 kohdan b alakohta, jossa ehdotetaan uuden 5 b artiklan lisäämistä asetukseen, ja 4 kohta, jossa ehdotetaan uuden 54 b artiklan lisäämistä asetukseen), –erityiset säännökset edellytyksistä sen määrittämiseksi, milloin maksu on hyväksytty, jotta voidaan määrittää, millä verokaudella olisi ilmoitettava sellaiset luovutukset tai suoritukset, jotka suorittaa verovelvollinen, joka mahdollistaa tavaroiden luovutukset yhteisön sisällä sähköisen rajapinnan kautta tai joka hyödyntää kolmansilta alueilta tai kolmansista maista tuotujen tavaroiden etämyyntiä koskevaa erityisjärjestelmää (tätä täsmennetään ehdotuksen 1 artiklan 3 kohdassa, jossa ehdotetaan uuden V a luvun ja 41 a artiklan lisäämistä asetukseen, ja 5 kohdassa, jossa ehdotetaan uuden 61 b artiklan lisäämistä asetukseen), –se, minkä tyyppisistä tiedoista niiden verovelvollisten on pidettävä kirjaa, jotka mahdollistavat tavaroiden luovutuksen ja palvelujen suorituksen yhteisön sisällä sähköisen rajapinnan kautta. Olisi otettava huomioon, mitkä tiedot ovat tällaisten verovelvollisten saatavilla, ovat merkityksellisiä veroviranomaisten kannalta ja ovat oikeasuhteisia säännöksen tarkoituksia varten, sekä tarve noudattaa yleistä tietosuoja-asetusta (EU) 2016/679 (ehdotuksen 1 artiklan 4 kohta, jossa ehdotetaan uuden 1 a jakson ja 54 c artiklan lisäämistä asetukseen). Jäsenvaltioiden viranomaisten ja yritysten kanssa käytyjen keskustelujen perusteella 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa lisätään alv-täytäntöönpanoasetukseen uusi 5 c artikla, jossa täsmennetään seuraavaa: –Silloin, kun sähköisen rajapinnan katsotaan vastaanottaneen ja luovuttaneen tavarat, sitä ei pidetä vastuullisena arvonlisäveron määrästä, joka ylittää sähköisen rajapinnan kautta tehdyn kaupan yhteydessä ilmoitetun ja maksetun arvonlisäveron. Tällainen säännös tarvitaan, jotta jäsenvaltiot voivat vapauttaa sähköiset rajapinnat ylimääräisistä alv-maksuista tapauksissa, joissa sähköinen rajapinta on riippuvainen sen kautta tavaroita myyvän toimittajan luovuttamista tiedoista ja voi osoittaa toimineensa vilpittömästi. –Rajapinnan kautta tavaroita myyvien toimittajien oletetaan olevan verovelvollisia ja niiden asiakkaiden ei-verovelvollisia. Tällä oletuksella vapautetaan rajapinta rasitteesta, joka aiheutuisi siitä, että sen pitäisi pystyä todistamaan myyjän ja asiakkaan asema. 3. Arvonlisäveron erityisjärjestelmän soveltamisalan laajentamista koskevat säännökset (ehdotuksen 1 artiklan 5 kohta, jolla korvataan alv-täytäntöönpanoasetuksen XI luvun 2 jakso) Useimmilla näistä säännöksistä päivitetään alv-täytäntöönpanoasetuksen XI luvun 2 jaksoa ja vahvistetaan täytäntöönpanosäännöksiä, joita arvonlisäveron erityisjärjestelmän moitteeton toiminta edellyttää järjestelmän soveltamisalan laajentamisen jälkeen. Lisäksi sidosryhmien kuulemisen seurauksena ehdotetaan eräitä muutoksia, jotka menevät pidemmälle kuin pelkkä säännösten yhdenmukaistaminen arvonlisäveron erityisjärjestelmän soveltamisalan laajentamisen takia. Muutokset liittyvät seuraaviin seikkoihin: (a)Sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskevalla direktiivillä muutetun alv-direktiivin 369 q artiklassa säädetään, että tunnistamisjäsenvaltion on annettava yksilöllinen tunnistenumero verovelvollista edustavalle ja hänen puolestaan toimivalle välittäjälle, joka käyttää laajennettua arvonlisäveron erityisjärjestelmää kolmansilta alueilta tai kolmansista maista tuotujen tavaroiden etämyyntiin. Alv-täytäntöönpanoasetuksen 57 e artiklaan lisätään toinen kohta, jossa selvennetään, että kyseinen tunnistenumero on lupa toimia välittäjänä, eikä välittäjä voi käyttää sitä verollisten liiketoimien arvonlisäveron ilmoittamisessa. (b)Alv-täytäntöönpanoasetuksen 57 g artiklassa säädetään, että jos verovelvollinen lopettaa vapaaehtoisesti arvonlisäveron erityisjärjestelmän käytön riippumatta siitä, jatkaako hän sellaisten tavaroiden luovuttamista tai palvelujen suorittamista, jotka voivat kuulua kyseisen järjestelmän piiriin, hän ei saa käyttää arvonlisäveron erityisjärjestelmää missään jäsenvaltiossa kahden kalenterivuosineljänneksen aikana. Tämä säännös kumotaan, koska se ei ole jäsenvaltioiden mielestä hyödyllinen ja siitä voi aiheutua ylimääräistä rasitetta asianomaisille verovelvollisille. (c)Sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskevan direktiivin mukaan arvonlisäveron erityisjärjestelmää käytettäessä aiempiin arvonlisäveroilmoituksiin voi kolmen vuoden ajan tehdä oikaisuja seuraavien ilmoitusten yhteydessä sen sijaan, että ilmoitus olisi tehtävä uudelleen sen verokauden osalta, jota oikaisu koskee, kuten arvonlisäveron erityisjärjestelmä on ennen sen laajentamista edellyttänyt. Sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskevassa direktiivissä ei kuitenkaan täsmennetä, kuinka 1. tammikuuta 2021 edeltävien verokausien ilmoituksia koskevia oikaisuja olisi käsiteltävä vuodesta 2021 alkaen. Yhdestä järjestelmästä toiseen siirtymisen aiheuttamien tietoteknisten vaikutusten rajoittamiseksi on parempi pitää voimassa nykyinen järjestelmä siltä osin kuin on kyse oikaisujen tekemisestä arvonlisäveron erityisjärjestelmän puitteissa tehtäviin alv-ilmoituksiin, jotka koskevat ajanjaksoa vuoden 2017 viimeisestä neljänneksestä vuoden 2020 viimeiseen neljännekseen. Tämän vuoksi ehdotuksessa muutetaan alv-täytäntöönpanoasetuksen 61 artiklaa. (d)Laajennetun arvonlisäveron erityisjärjestelmän puitteissa oikaisut aiempiin alv-ilmoituksiin on tehtävä jonkin seuraavan ilmoituksen yhteydessä. Kun lopullinen alv-ilmoitus on tehty, ei sellainen verovelvollinen, joka on suljettu arvonlisäveron erityisjärjestelmän ulkopuolelle alv-täytäntöönpanoasetuksen 61 a artiklan mukaisesti, voi enää tehdä alv-ilmoituksia. Näin ollen ehdotuksessa esitetään, että lopullista ilmoitusta ja sitä edeltäviä ilmoituksia koskevat oikaisut, joiden tarve havaitaan lopullisen ilmoituksen tekemisen jälkeen, hoidetaan suoraan kulutusjäsenvaltion veroviranomaisten kanssa. (e)Nykyisin arvonlisäveron erityisjärjestelmää käyttävän verovelvollisen on pidettävä kirjaa esimerkiksi asiakkaiden nimistä, jos ne ovat verovelvollisen tiedossa. Koska nimistä on pidettävä kirjaa vain, jos ne ovat tiedossa, eikä näitä tietoja tarvita sen määrittämiseksi, missä jäsenvaltiossa verot luovutuksesta tai suorituksesta maksetaan, ja koska tietojen säilyttämisestä voi aiheutua tietosuojaongelmia, eivät nimet enää sisälly alv-täytäntöönpanoasetuksen 63 c artiklassa vahvistettuun luetteloon asioista, joista arvonlisäveron erityisjärjestelmää käyttävän verovelvollisen on pidettävä kirjaa. Tavaroiden palauttamisesta ja lähetysten tai liiketoimien viitenumeroista on 63 c artiklassa lisätietoja, jotka helpottavat näiden toimintojen valvontaa. 4. Muut säännökset

Kumotaan 14 artikla, koska sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskevalla direktiivillä kumottiin alv-direktiivin 34 artikla (ehdotuksen 1 artiklan 2 kohta). Asetusehdotuksen 2 artiklassa säädetään, että toimenpiteitä sovelletaan 1. tammikuuta 2021 alkaen eli siitä päivästä, jolloin tällä ehdotuksella täytäntöön pantavien sähköisen kaupankäynnin alv-sääntöjä koskevan direktiivin asiaankuuluvia säännöksiä aletaan soveltaa. Lisäksi siinä annetaan verovelvollisille mahdollisuus rekisteröityä laajennettuun arvonlisäveron erityisjärjestelmään 1. lokakuuta 2020 alkaen, jolloin he voivat käyttää sitä 1. tammikuuta 2021 alkaen. 2018/0416 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 282/2011 muuttamisesta sähköisen rajapinnan avulla mahdollistettavien tavaroiden luovutusten tai palvelujen suoritusten osalta sekä muille kuin verovelvollisille palveluja suorittavia taikka tavaroiden etämyyntiä harjoittavia tai tiettyjä kotimaan sisäisiä luovutuksia suorittavia verovelvollisia koskevien erityisjärjestelmien osalta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY ja erityisesti sen 397 artiklan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1)Neuvoston direktiiviä 2006/112/EY muutettiin neuvoston direktiivillä (EU) 2017/2455, jolla muun muassa laajennettiin televiestintäpalveluja, radio- ja televisiolähetyspalveluja tai sähköisiä palveluja muille kuin verovelvollisille henkilöille suorittaviin sijoittautumattomiin verovelvollisiin sovellettavien erityisjärjestelmien soveltamisala kaikentyyppisiin palveluihin sekä tavaroiden yhteisön sisäiseen etämyyntiin ja kolmansilta alueilta tai kolmansista maista tuotujen tavaroiden etämyyntiin. Direktiivissä (EU) 2017/2455 annettiin myös tiettyjä säännöksiä, jotka koskevat muiden verovelvollisten suorittaman tavaroiden luovutuksen tai palvelujen suorituksen markkinapaikan, alustan, portaalin tai vastaavien välineiden kautta mahdollistavia verovelvollisia. (2)Näiden neuvoston täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 282/2011 säädettyjen erityisjärjestelmien soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännökset olisi saatettava ajan tasalle niiden soveltamisalan laajentamisen jälkeen. (3)Direktiivissä 2006/112/EY annetut ”yhteisön sisäisen tavaroiden etämyynnin” ja ”kolmansilta alueilta tai kolmansista maista tuotujen tavaroiden etämyynnin” määritelmät kattavat myös tavaroiden luovutukset, kun luovuttaja osallistuu välillisesti niiden lähettämiseen tai kuljettamiseen asiakkaalle. Jotta voitaisiin varmistaa näiden määritelmien oikea ja yhdenmukainen soveltaminen kaikissa jäsenvaltioissa ja parantaa sekä talouden toimijoiden että verohallintojen oikeusvarmuutta, on tarpeen tässä yhteydessä selventää ja täsmentää ilmaisun ”välillinen” merkitystä. (4)Jotta voidaan vastaavasti varmistaa, että tavaroiden luovutukset ja palvelujen suoritukset yhteisössä mahdollistavia verovelvollisia koskevia säännöksiä sovelletaan yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa, sekä parantaa arvonlisäverollisten ja sääntöjen täytäntöönpanosta vastaavien hallintotahojen oikeusvarmuutta, on tarpeen tarkentaa ilmaisun ”mahdollistaa” merkitystä ja täsmentää, milloin verovelvollisen ei katsota mahdollistavan tavaroiden luovutusta tai palvelujen suoritusta sähköistä rajapintaa käyttämällä. (5)Alv-sääntöjen yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen määritellä selkeästi ajankohta, jolloin asiakkaan suorittama maksu voidaan katsoa hyväksytyksi, jotta voidaan määrittää, millä verokaudella olisi ilmoitettava sellaiset luovutukset tai suoritukset, jotka suorittaa verovelvollinen, joka mahdollistaa tavaroiden luovutukset yhteisön sisällä sähköistä rajapintaa käyttämällä tai joka hyödyntää kolmansilta alueilta tai kolmansista maista tuotujen tavaroiden etämyyntiä koskevaa erityisjärjestelmää. (6)On tarpeen määrittää, minkä tyyppisistä tiedoista niiden verovelvollisten on pidettävä kirjaa, jotka mahdollistavat tavaroiden luovutuksen ja palvelujen suorituksen yhteisössä käyttämällä sähköistä rajapintaa. Tässä yhteydessä olisi otettava huomioon tällaisten verovelvollisten saatavilla olevien tietojen luonne ja niiden merkitys verohallintojen kannalta sekä vaatimus, jonka mukaan kirjanpidon ja tositteiden säilyttämisen olisi oltava oikeasuhteista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2016/679 säädettyjen oikeuksien ja velvollisuuksien noudattamiseksi. (7)Verovelvollisen, joka mahdollistaa tietyt tavaranluovutukset yhteisössä käyttämällä sähköistä rajapintaa, katsotaan vastaanottaneen ja luovuttaneen itse tavarat, ja hän on velvollinen maksamaan niistä arvonlisäveron. On tärkeää ottaa huomioon, että tällainen verovelvollinen voi olla riippuvainen kyseisen sähköisen rajapinnan kautta tavaroita myyvien luovuttajien toimittamien tietojen oikeellisuudesta voidakseen ilmoittaa ne asianmukaisesti ja maksaakseen kannettavan arvonlisäveron määrän. Sen vuoksi on kohtuullista säätää, ettei tällaista verovelvollista voida pitää vastuullisena arvonlisäveron määrästä, joka ylittää sen arvonlisäveron, jonka verovelvollinen on ilmoittanut ja joka on maksettu näistä luovutuksista, jos saadut tiedot ovat virheellisiä ja verovelvollinen pystyy osoittamaan olleensa tästä tietämätön eikä asian kohtuudella voida olettaa tulleen tämän tietoon. Näin jäsenvaltiot voisivat vapauttaa nämä verovelvolliset velvollisuudesta maksaa arvonlisäveron lisämäärä, jos nämä toimivat hyvässä uskossa. (8)Tietyt tavaranluovutukset yhteisössä sähköistä rajapintaa käyttämällä mahdollistavien verovelvollisten hallinnollisen taakan vähentämiseksi on asianmukaista vapauttaa kyseiset verovelvolliset myyjän ja asiakkaan aseman todistamistaakasta. Sen vuoksi olisi otettava käyttöön tiettyjä kumottavissa olevia olettamia, joiden mukaan luovuttajien, jotka myyvät tavaroita kyseisen sähköisen rajapinnan kautta, oletetaan olevan verovelvollisia ja niiden asiakkaiden ei. (9)Epäselvyyksien välttämiseksi on tarpeen täsmentää, että tuontijärjestelmää käyttävän verovelvollisen nimissä ja puolesta toimivalle välittäjälle annettu tunnistenumero on lupa, jonka nojalla välittäjä voi toimia välittäjänä, eikä välittäjä voi käyttää sitä arvonlisäveron ilmoittamiseen itsensä suorittamista verollisista liiketoimista.

(10)Säännös, jonka mukaan erityisjärjestelmän soveltamisen vapaaehtoisesti lopettava verovelvollinen ei voi aloittaa kyseisen erityisjärjestelmän soveltamista uudelleen kahden kalenterivuosineljänneksen aikana, ei ole jäsenvaltioiden mielestä hyödyllinen, ja se voi aiheuttaa ylimääräistä taakkaa asianomaiselle verovelvolliselle. Säännös olisi siksi poistettava. (11)Jotta aiempien erityisjärjestelmässä tehtyjen arvonlisäveroilmoitusten oikaisutavan muuttumisesta aiheutuva tietotekninen vaikutus saadaan rajattua, on parempi säätää, että arvonlisäveroilmoitusta koskevat oikaisut, jotka liittyvät sitä ajankohtaa edeltävään verokauteen, josta alkaen jäsenvaltioiden on sovellettava kansallisia toimenpiteitä noudattaakseen direktiivin (EU) 2017/2455 2 ja 3 artiklaa, on tehtävä tekemällä muutokset asianomaiseen ilmoitukseen. Aiempien arvonlisäveroilmoitusten oikaisut on tehtävä myöhemmässä ilmoituksessa 1 päivän tammikuuta 2021 jälkeisillä verokausilla, joten erityisjärjestelmän ulkopuolelle suljetut verovelvolliset eivät enää voi tehdä oikaisuja myöhemmässä ilmoituksessa. Sen vuoksi on tarpeen säätää, että tällaiset oikaisut olisi tehtävä suoraan asianomaisten kulutusjäsenvaltioiden veroviranomaisten kanssa. (12)Koska asiakkaan nimi on mainittava erityisjärjestelmää käyttävän verovelvollisen kirjanpidossa ainoastaan, jos nimi on kyseisen verovelvollisen tiedossa, eikä tätä tietoa tarvita sen jäsenvaltion määrittämiseksi, jossa luovutus on arvonlisäveron alainen, ja tietojen säilyttämisestä saattaa aiheutua tietosuojaongelmia, erityisjärjestelyä käyttävien verovelvollisten ei enää ole tarpeen pitää kirjaa asiakkaiden nimistä. Erityisjärjestelmän piiriin kuuluvien tavaroiden luovutusten valvonnan helpottamiseksi on kuitenkin tarpeen sisällyttää tavaroiden palautuksia tai lähetysten tai liiketoimien viitenumeroita koskevat tiedot niiden tietojen joukkoon, jotka verovelvollisen on säilytettävä. (13)Sen vuoksi täytäntöönpanoasetusta (EU) N:o 282/2011 olisi muutettava, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 282/2011 seuraavasti: 1)Muutetaan IV luku seuraavasti: a)Korvataan IV luvun otsikko seuraavasti: ”VEROLLISET LIIKETOIMET (DIREKTIIVIN 2006/112/EY IV OSASTO) 1 JAKSO Tavaroiden luovutukset (Direktiivin 2006/112/EY 14–19 artikla)” b)Lisätään 5 a, 5 b and 5 c artikla seuraavasti: ”5 a artikla Sovellettaessa direktiivin 2006/112/EY 14 artiklan 4 kohtaa tavaroiden katsotaan seuraavissa tapauksissa olevan luovuttajan lähettämiä tai kuljettamia tai tämän puolesta lähetettyjä ja kuljetettuja myös silloin, kun luovuttaja osallistuu välillisesti tavaroiden lähettämiseen tai kuljettamiseen: (a)luovuttaja teetättää tavaran lähettämisen tai kuljettamisen alihankintana kolmannella osapuolella, joka toimittaa tavarat asiakkaalle; (b)tavaroiden lähettämisen tai kuljetuksen suorittajana on kolmas osapuoli, mutta luovuttaja vastaa joko kokonaan tai osittain tavaroiden toimittamisesta asiakkaalle; (c)luovuttaja laskuttaa ja perii kuljetuspalkkiot asiakkaalta ja siirtää ne edelleen kolmannelle osapuolelle, joka järjestää tavaroiden lähetyksen tai kuljetuksen;

(d)luovuttaja mainostaa millä tahansa tavoin kolmannen osapuolen toimituspalvelua asiakkaalle, saattaa asiakkaan ja kolmannen osapuolen yhteen tai muutoin antaa kolmannelle osapuolelle tiedot, jotka ovat tarpeen tavaroiden toimittamiseksi kuluttajalle. Tavaroita ei kuitenkaan pidetä luovuttajan lähettäminä tai kuljettamina tai sen puolesta lähetettyinä tai kuljetettuina, jos asiakas kuljettaa tavarat itse taikka järjestää tavaroiden toimittamisen kolmannen henkilön kanssa eikä luovuttaja osallistu suoraan tai välillisesti kyseisten tavaroiden lähetykseen tai kuljetukseen eikä auta sen järjestämisessä. 5 b artikla Sovellettaessa direktiivin 2006/112/EY 14 a artiklaa ilmaisulla ’mahdollistaa’ tarkoitetaan sähköisen rajapinnan käyttöä siihen, että asiakas ja luovuttaja, joka myy tavaroita käyttämällä sähköistä rajapintaa, löytävät toisensa, ja tämän seurauksena kyseiselle asiakkaalle toimitetaan tavaroita kyseisen rajapinnan kautta. Verovelvollinen ei kuitenkaan mahdollista tavaroiden luovuttamista, jos seuraavat ehdot täyttyvät: (a)hän ei suoraan eikä välillisesti aseta tavaroiden luovutukseen sovellettavia yleisiä ehtoja; (b)hän ei suoraan eikä välillisesti osallistu maksun perimiseen asiakkaalta; (c)hän ei suoraan eikä välillisesti osallistu tavaroiden tilaamiseen tai toimittamiseen. Direktiivin 2006/112/EY 14 a artiklaa ei sovelleta myöskään verovelvolliseen, joka tarjoaa ainoastaan jotakin seuraavista palveluista: (a)tavaroiden luovutukseen liittyvien maksujen käsittely; (b)tavaroiden luettelointi tai mainostaminen; (c)asiakkaiden ohjaaminen tai siirtäminen muihin sähköisiin rajapintoihin, joissa tavaroita tarjotaan myyntiin, puuttumatta luovutukseen sen enempää. 5 c artikla 1. Sovellettaessa direktiivin 2006/112/EY 14 a artiklaa verovelvollinen, jonka katsotaan vastaanottaneen ja luovuttaneen itse tavarat, ei ole velvollinen maksamaan arvonlisäveroa, joka ylittää sen arvonlisäveron, jonka verovelvollinen on ilmoittanut ja maksanut tavaroista, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: a)verovelvollinen on riippuvainen sähköisen rajapinnan kautta tavaroita myyvien luovuttajien tai muiden kolmansien osapuolten toimittamista tiedoista voidakseen asianmukaisesti ilmoittaa ja maksaa kyseisistä luovutuksista kannettavan arvonlisäveron; b)verovelvollisen saamat tiedot ovat virheellisiä; c)verovelvollinen voi osoittaa, ettei hän tiennyt eikä voinut kohtuudella tietää, että tiedot olivat virheellisiä. 2. Sovellettaessa direktiivin 2006/112/EY 14 a artiklaa oletetaan, että a)henkilö, joka myy tavaroita käyttämällä sähköistä rajapintaa, on verovelvollinen; b)tavarat ostava henkilö ei ole verovelvollinen.

Verovelvollinen, jonka katsotaan vastaanottaneen ja luovuttaneen tavarat itse, voi kuitenkin kumota ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut olettamat, jos hänellä on päinvastaista tietoa.” c)Lisätään ennen 6 artiklaa otsikko seuraavasti: ”2 JAKSO Palvelujen suoritukset (Direktiivin 2006/112/EY 24–29 artikla)” 2)Kumotaan 14 artikla. 3)Lisätään V a luku seuraavasti: ”V a LUKU VEROTETTAVA TAPAHTUMA JA VEROSAATAVAN SYNTYMINEN (DIREKTIIVIN 2006/112/EY VI OSASTO) 41 a artikla Sovellettaessa direktiivin 2006/112/EY 66 a artiklaa maksun hyväksymisajankohtana pidetään ajankohtaa, jona tavaroita sähköistä rajapintaa käyttämällä myyvä luovuttaja vastaanottaa tai sen puolesta vastaanotetaan asiakkaalta maksun vahvistus, viesti maksun hyväksymisestä tai maksusitoumus, riippumatta siitä, milloin maksu tosiasiallisesti suoritetaan.” 4)Lisätään X lukuun 1 a jakso seuraavasti: ”1 a JAKSO Kirjanpito (Direktiivin 2006/112/EY 241–249 artikla) 54 b artikla 1. Sovellettaessa direktiivin 2006/112/EY 242 a artiklaa ilmaisulla ’mahdollistaa’ tarkoitetaan sähköisen rajapinnan käyttöä siihen, että asiakas ja luovuttaja, joka myy tavaroita tai suorittaa palveluja käyttämällä sähköistä rajapintaa, löytävät toisensa, ja tämän seurauksena kyseiselle asiakkaalle toimitetaan tavaroita tai suoritetaan palveluja kyseisen rajapinnan kautta. Ilmaisu ’mahdollistaa’ ei kuitenkaan kata tavaroiden luovutusta tai palvelujen suoritusta, jos seuraavat ehdot täyttyvät: a)verovelvollinen ei suoraan eikä välillisesti aseta tavaroiden luovutukseen tai palvelujen suoritukseen sovellettavia yleisiä ehtoja;

b)verovelvollinen ei suoraan eikä välillisesti osallistu maksun perimiseen asiakkaalta; c)verovelvollinen ei suoraan eikä välillisesti osallistu tavaroiden tilaamiseen tai toimittamiseen; d)verovelvollinen ei suoraan eikä välillisesti osallistu palvelun suoritukseen. 2. Sovellettaessa direktiivin 2006/112/EY 242 a artiklaa ilmaisu ’mahdollistaa’ ei koske tapauksia, joissa verovelvollinen tarjoaa ainoastaan jotakin seuraavista palveluista: a)tavaroiden luovutukseen tai palvelujen suoritukseen liittyvien maksujen käsittely; b)tavaroiden tai palvelujen luettelointi tai mainostaminen; c)asiakkaiden ohjaaminen tai siirtäminen muihin sähköisiin rajapintoihin, joissa tavaroita tai palveluja tarjotaan, puuttumatta luovutukseen tai suoritukseen sen enempää. 54 c artikla 1. Direktiivin 2006/112/EY 242 a artiklassa tarkoitetun verovelvollisen on säilytettävä luovutuksista tai suorituksista, joiden osalta hänen katsotaan itse vastaanottaneen ja luovuttaneen tavarat direktiivin 2006/112/EY 14 a artiklan mukaisesti tai joiden osalta hän osallistuu sellaisten sähköisten palvelujen suoritukseen, joissa hänen oletetaan toimivan omissa nimissään tämän asetuksen 9 a artiklan mukaisesti, seuraavat tiedot: (a)tämän asetuksen 63 c artiklassa tarkoitetut tiedot, jos verovelvollinen on valinnut jonkin direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa säädetyn erityisjärjestelmän soveltamisen; (b)direktiivin 2006/112/EY 242 artiklassa tarkoitetut tiedot, jos verovelvollinen ei ole valinnut jonkin direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa säädetyn erityisjärjestelmän soveltamista. 2. Direktiivin 2006/112/EY 242 a artiklassa tarkoitetun verovelvollisen on säilytettävä seuraavat tiedot muista luovutuksista tai suorituksista kuin 1 kohdassa tarkoitetuista: (a)sen luovuttajan tai suorittajan nimi ja osoite, jonka luovutukset tai suoritukset mahdollistetaan käyttämällä sähköistä rajapintaa, ja jos saatavilla i)luovuttajan tai suorittajan sähköpostiosoite tai verkkosivusto; ii)luovuttajan tai suorittajan arvonlisäverotunniste tai kansallinen veronumero; iii)luovuttajan tai suorittajan pankki- tai virtuaalitilin numero; (b)tavaroiden kuvaus ja arvo ja, jos saatavilla, paikka, jossa tavaroiden lähetys tai kuljetus päättyy, sekä luovutuksen ajankohta; (c)palvelujen kuvaus ja arvo ja, jos saatavilla, tiedot suorituspaikan ja -ajan määrittämiseksi.” 5)Korvataan XI luvun 2 jakso seuraavasti: ”2 JAKSO

Muille kuin verovelvollisille palveluja suorittavia taikka tavaroiden etämyyntiä harjoittavia tai tiettyjä kotimaan sisäisiä luovutuksia suorittavia verovelvollisia koskevat erityisjärjestelmät (Direktiivin 2006/112/EY 358–369 artikla) 1 alajakso Määritelmät 57 a artikla Tässä jaksossa tarkoitetaan: 1)’muulla kuin unionin järjestelmällä’ direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvun 2 jaksossa vahvistettua yhteisöön sijoittautumattomien verovelvollisten suorittamia palveluja koskevaa erityisjärjestelmää; 2)’unionin järjestelmällä’ yhteisön sisäistä tavaroiden etämyyntiä koskevaa erityisjärjestelmää, jota sovelletaan luovutukset mahdollistavia sähköisiä rajapintoja käyttämällä jäsenvaltion alueella tehtäviin tavaroiden luovutuksiin ja muualle yhteisöön kuin kulutusjäsenvaltioon sijoittautuneiden verovelvollisten suorittamiin palveluihin, kuten direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvun 3 jaksossa säädetään; 3)’tuontijärjestelmällä’ direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvun 4 jaksossa vahvistettua kolmansilta alueilta tai kolmansista maista tuotujen tavaroiden etämyyntiä koskevaa erityisjärjestelmää; 4)’erityisjärjestelmällä’ tapauksen mukaan ’muuta kuin unionin järjestelmää’, ’unionin järjestelmää’ tai ’tuontijärjestelmää’; 5)’verovelvollisella’ direktiivin 2006/112/EY 359 artiklassa tarkoitettua verovelvollista, joka saa käyttää muuta kuin unionin järjestelmää, mainitun direktiivin 369 b artiklassa tarkoitettua verovelvollista, joka saa käyttää unionin järjestelmää tai mainitun direktiivin 369 m artiklassa tarkoitettua verovelvollista, joka saa käyttää tuontijärjestelmää; 6)’välittäjällä’ direktiivin 2006/112/EY 369 l artiklan 2 alakohdassa määriteltyä henkilöä. 2 alajakso Unionin järjestelmän soveltaminen 57 b artikla 1.Jos unionin järjestelmää käyttävän verovelvollisen liiketoiminnan kotipaikka on yhteisön alueella, tunnistamisjäsenvaltio on se jäsenvaltio, jossa verovelvollisella on liiketoimintansa kotipaikka. Jos unionin järjestelmää käyttävän verovelvollisen liiketoiminnan kotipaikka on yhteisön ulkopuolella mutta hänellä on useita kiinteitä toimipaikkoja yhteisössä, hän voi valita tunnistamisjäsenvaltioksi minkä tahansa jäsenvaltion, jossa hänellä on kiinteä toimipaikka, direktiivin 2006/112/EY 369 a artiklan toisen kohdan mukaisesti. 2.Jos yhteisöön sijoittautumaton verovelvollinen käyttää unionin järjestelmää tavaroiden myyntiin, tunnistamisjäsenvaltio on se jäsenvaltio, josta tavarat lähetetään tai kuljetetaan. Jos jäsenvaltioita, josta tavarat lähetetään tai kuljetetaan, on useampi kuin yksi, hän voi direktiivin 2006/112/EY 369 a artiklan toisen kohdan mukaisesti valita tunnistamisjäsenvaltioksi minkä tahansa jäsenvaltion, josta tavarat lähetetään tai kuljetetaan. 3 alajakso Unionin järjestelmän soveltamisala

57 c artikla Unionin järjestelmää ei sovelleta palveluihin, jotka suoritetaan jäsenvaltiossa, jossa verovelvollisella on liiketoimintansa kotipaikka tai kiinteä toimipaikka. Näiden palvelujen suoritus on ilmoitettava mainitun jäsenvaltion toimivaltaisille veroviranomaisille arvonlisäveroilmoituksessa siten kuin direktiivin 2006/112/EY 250 artiklassa säädetään. 4 alajakso Tunnistaminen 57 d artikla 1.Kun verovelvollinen ilmoittaa tunnistamisjäsenvaltiolle aikovansa käyttää muuta kuin unionin tai unionin järjestelmää, asianomaista erityisjärjestelmää sovelletaan seuraavan kalenterivuosineljänneksen ensimmäisestä päivästä. Jos muun kuin unionin tai unionin järjestelmän piiriin kuuluvia tavaroita luovutetaan tai palveluja suoritetaan ensimmäistä kertaa ennen tätä ajankohtaa, erityisjärjestelmää sovelletaan kuitenkin ensimmäisen luovutuksen tai suorituksen päivämäärästä edellyttäen, että verovelvollinen ilmoittaa järjestelmän piiriin kuuluvan toimintansa aloittamisesta tunnistamisjäsenvaltiolle viimeistään tätä ensimmäistä luovutusta tai suoritusta seuraavan kuukauden kymmenentenä päivänä. 2.Jos verovelvollinen tai tämän puolesta toimiva välittäjä ilmoittaa tunnistamisjäsenvaltiolle aikovansa käyttää tuontijärjestelmää, asianomaista erityisjärjestelmää sovelletaan siitä päivästä, jona verovelvolliselle tai välittäjälle on annettu tuontijärjestelmää varten direktiivin 2006/112/EY 369 q artiklan 1 ja 3 kohdan mukainen yksilöllinen arvonlisäverotunniste. 57 e artikla Tunnistamisjäsenvaltion on yksilöitävä unionin järjestelmää käyttävä verovelvollinen direktiivin 2006/112/EY 214 ja 215 artiklassa tarkoitetun tälle annetun arvonlisäverotunnisteen avulla. Välittäjälle direktiivin 2006/112/EY 369 q artiklan 2 kohdan nojalla annettavan yksilöllisen tunnistenumeron on oltava sellainen, että välittäjä voi toimia välittäjänä tuontijärjestelmää käyttävien verovelvollisten puolesta. Välittäjä ei voi kuitenkaan käyttää tätä numeroa verollisiin liiketoimiin liittyvän arvonlisäveron ilmoittamiseen. 57 f artikla 1.Jos unionin järjestelmää käyttävä verovelvollinen ei enää täytä direktiivin 2006/112/EY 369 a artiklan ensimmäisen kohdan 2 alakohdassa olevassa määritelmässä vahvistettuja edellytyksiä, jäsenvaltio, jossa verovelvollinen on tunnistettu, lakkaa olemasta tunnistamisjäsenvaltio. Jos tämä verovelvollinen täyttää yhä kyseisen erityisjärjestelmän käytön edellytykset, hänen on järjestelmän käytön jatkamiseksi kuitenkin ilmoitettava uudeksi tunnistamisjäsenvaltioksi jäsenvaltio, jossa hänellä on liiketoimintansa kotipaikka tai, jos hänen liiketoimintansa kotipaikka ei ole yhteisössä, jäsenvaltio, jossa hänellä on kiinteä toimipaikka. Jos unionin järjestelmää tavaroiden luovutukseen käyttävä verovelvollinen ei ole sijoittautunut yhteisöön, hänen on ilmoitettava uudeksi tunnistamisjäsenvaltioksi se jäsenvaltio, josta hän lähettää tai kuljettaa tavaroita. Jos tunnistamisjäsenvaltio vaihtuu toisen alakohdan mukaisesti, muutosta sovelletaan siitä päivästä, jona verovelvollisella ei enää ole liiketoiminnan kotipaikkaa tai kiinteää toimipaikkaa siinä jäsenvaltiossa, joka oli aiemmin ilmoitettu tunnistamisjäsenvaltioksi, tai siitä päivästä, jona verovelvollinen lakkaa lähettämästä tai kuljettamasta tavaroita kyseisestä jäsenvaltiosta. 2.Jos unionin järjestelmää käyttävä verovelvollinen tai hänen puolestaan toimiva välittäjä ei enää täytä direktiivin 2006/112/EY 369 l artiklan toisen kohdan 3 alakohdan b–e alakohdassa vahvistettuja edellytyksiä, se jäsenvaltio, jossa verovelvollinen tai hänen välittäjänsä on tunnistettu, lakkaa olemasta tunnistamisjäsenvaltio. Jos verovelvollinen tai hänen välittäjänsä täyttää yhä kyseisen erityisjärjestelmän käytön edellytykset, hänen on järjestelmän käytön jatkamiseksi kuitenkin ilmoitettava uudeksi tunnistamisjäsenvaltioksi jäsenvaltio, jossa hänellä on liiketoimintansa kotipaikka tai, jos hänen liiketoimintansa kotipaikka ei ole yhteisössä, jäsenvaltio, jossa hänellä on kiinteä toimipaikka. Jos tunnistamisjäsenvaltio vaihtuu toisen alakohdan mukaisesti, muutosta sovelletaan siitä päivästä, jona verovelvollisella tai hänen välittäjällään ei enää ole liiketoiminnan kotipaikkaa tai kiinteää toimipaikkaa siinä jäsenvaltiossa, joka oli aiemmin ilmoitettu tunnistamisjäsenvaltioksi. 57 g artikla 1.Muuta kuin unionin tai unionin järjestelmää käyttävä verovelvollinen voi lopettaa näiden erityisjärjestelmien käytön siitä huolimatta, että hän jatkaa sellaisten tavaroiden luovuttamista tai sellaisten palvelujen suorittamista, jotka voivat kuulua näiden erityisjärjestelmien piiriin. Verovelvollisen on ilmoitettava asiasta tunnistamisjäsenvaltiolle vähintään 15 päivää ennen sitä kalenterivuosineljännestä edeltävän kalenterivuosineljänneksen päättymistä, jonka aikana verovelvollinen aikoo lopettaa järjestelmän käytön. Lopettaminen tulee voimaan seuraavan kalenterivuosineljänneksen ensimmäisestä päivästä.

Lopettamisen voimaantulopäivän jälkeen luovutettuja tavaroita tai suoritettuja palveluja koskevat arvonlisäverovelvoitteet on suoritettava suoraan asianomaisen kulutusjäsenvaltion veroviranomaisille. 2.Tuontijärjestelmää käyttävä verovelvollinen voi lopettaa järjestelmän käytön siitä huolimatta, että hän jatkaa kolmansilta alueilta tai kolmansista maista tuotujen tavaroiden etämyyntiä. Verovelvollisen tai hänen puolestaan toimivan välittäjän on ilmoitettava asiasta tunnistamisjäsenvaltiolle vähintään 15 päivää ennen sitä kuukautta edeltävän kuukauden päättymistä, jonka aikana verovelvollinen aikoo lopettaa järjestelmän käytön. Lopettaminen tulee voimaan seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, eikä verovelvollinen saa enää käyttää järjestelmää luovutuksiin tuosta päivästä alkaen. 5 alajakso Raportointivelvoitteet 57 h artikla 1.Verovelvollisen tai hänen puolestaan toimivan välittäjän on sähköisesti tai joillakin seuraavista tavoista ilmoitettava tunnistamisjäsenvaltiolle viimeistään seuraavan kuukauden kymmenentenä päivänä (a)erityisjärjestelmän piiriin kuluvan toimintansa lopettamisesta, (b)erityisjärjestelmän piiriin kuuluvan toimintansa muutoksista, joiden johdosta hän ei enää täytä erityisjärjestelmän käytön edellytyksiä; (c)tunnistamisjäsenvaltiolle aiemmin toimitettujen tietojen muutoksista. 2.Jos tunnistamisjäsenvaltio vaihtuu 57 f artiklan mukaisesti, verovelvollisen tai hänen puolestaan toimivan välittäjän on ilmoitettava muutoksesta molemmille asianomaisille jäsenvaltioille viimeistään toimipaikan muutosta seuraavan kuukauden kymmenentenä päivänä. Verovelvollisen on ilmoitettava uudelle tunnistamisjäsenvaltiolle rekisteritiedot siten kuin ne on ilmoitettava erityisjärjestelmää ensimmäistä kertaa käytettäessä. 6 alajakso Ulkopuolelle sulkeminen 58 artikla 1.Jos jotakin erityisjärjestelmää käyttävä verovelvollinen täyttää yhden tai useamman direktiivin 2006/112/EY 369 e artiklassa vahvistetuista ulkopuolelle sulkemisen tai 363 artiklassa taikka 369 r artiklan 1 ja 3 kohdassa vahvistetuista tunnistamisrekisteristä poistamisen perusteista, tunnistamisjäsenvaltion on jätettävä verovelvollinen kyseisen järjestelmän ulkopuolelle. Ainoastaan tunnistamisjäsenvaltio voi sulkea verovelvollisen erityisjärjestelmän ulkopuolelle. Tunnistamisjäsenvaltion on perustettava ulkopuolelle sulkemista tai tunnistamisrekisteristä poistamista koskeva päätöksensä kaikkiin käytettävissä oleviin tietoihin, mukaan lukien jonkin toisen jäsenvaltion toimittamat tiedot. 2.Verovelvollisen sulkeminen muun kuin unionin tai unionin järjestelmän ulkopuolelle tulee voimaan sitä päivää seuraavan kalenterivuosineljänneksen ensimmäisestä päivästä, jona päätös ulkopuolelle sulkemisesta lähetetään verovelvolliselle sähköisesti. Jos ulkopuolelle sulkeminen johtuu liiketoiminnan kotipaikan tai kiinteän toimipaikan muutoksesta taikka sen paikan muutoksesta, josta tavaroiden lähetys tai kuljetus alkaa, ulkopuolelle sulkeminen tulee voimaan kuitenkin tämän muutoksen päivämäärästä alkaen. 3.Verovelvollisen sulkeminen tuontijärjestelmän ulkopuolelle tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisestä päivästä, jona päätös ulkopuolelle sulkemisesta lähetetään verovelvolliselle sähköisesti, lukuun ottamatta seuraavia tilanteita: (a)ulkopuolelle sulkeminen johtuu liiketoiminnan kotipaikan tai kiinteän toimipaikan muutoksesta, jolloin ulkopuolelle sulkeminen tulee voimaan tämän muutoksen päivämäärästä alkaen; (b)ulkopuolelle sulkeminen johtuu siitä, että verovelvollinen laiminlyö jatkuvasti järjestelmän sääntöjen noudattamisen, jolloin ulkopuolelle sulkeminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona päätös ulkopuolelle sulkemisesta lähetetään verovelvolliselle sähköisesti.

4.Edellä b alakohdassa tarkoitettua tilannetta lukuun ottamatta tuontijärjestelmän käyttöä varten annettu yksilöllinen arvonlisäverotunniste on voimassa myös ennen ulkopuolellesulkemispäivää luovutettujen tavaroiden tuontiin tarvittavan ajan, joka saa kuitenkin olla enintään kaksi kuukautta mainitusta päivästä. 5.Jos välittäjä täyttää jonkin direktiivin 2006/112/EY 369 r artiklan 2 kohdassa vahvistetuista tunnistamisrekisteristä poistamisen perusteista, tunnistamisjäsenvaltion on poistettava kyseinen välittäjä tunnistamisrekisteristä ja suljettava tämän välittäjän edustamat verovelvolliset tuontijärjestelmän ulkopuolelle. Ainoastaan tunnistamisjäsenvaltio voi poistaa välittäjän tunnistamisrekisteristä. Tunnistamisjäsenvaltion on perustettava tunnistamisrekisteristä poistamista koskeva päätöksensä kaikkiin käytettävissä oleviin tietoihin, mukaan lukien jonkin toisen jäsenvaltion toimittamat tiedot. Verovelvollisen poistaminen tunnistamisrekisteristä tulee voimaan sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisestä päivästä, jona päätös tunnistamisrekisteristä poistamisesta lähetetään sähköisesti välittäjälle ja hänen edustamilleen verovelvollisille, lukuun ottamatta seuraavia tilanteita: (a)tunnistamisrekisteristä poistaminen johtuu liiketoiminnan kotipaikan tai kiinteän toimipaikan muutoksesta, jolloin tunnistamisrekisteristä poistaminen tulee voimaan tämän muutoksen päivämäärästä alkaen; (b)välittäjän tunnistamisrekisteristä poistaminen johtuu siitä, että välittäjä laiminlyö jatkuvasti tuontijärjestelmän sääntöjen noudattamisen, jolloin tunnistamisrekisteristä poistaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona päätös tunnistamisrekisteristä poistamisesta lähetetään sähköisesti välittäjälle ja hänen edustamilleen verovelvollisille. 58 a artikla Jos erityisjärjestelmää käyttävä verovelvollinen ei ole kahden peräkkäisen vuoden aikana luovuttanut lainkaan kyseisen järjestelmän piiriin kuuluvia tavaroita tai suorittanut sen piiriin kuuluvia palveluja missään kulutusjäsenvaltiossa, verovelvollisen katsotaan lopettaneen verollisen toimintansa direktiivin 2006/112/EY 363 artiklan b alakohdassa, 369 e artiklan b alakohdassa, 369 r artiklan 1 kohdan b alakohdassa tai 369 r artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetusti. Lopettaminen ei estä verovelvollista käyttämästä erityisjärjestelmää, jos hän aloittaa minkä tahansa järjestelmän piiriin kuuluvan toimintansa uudelleen. 58 b artikla 1.Jos verovelvollinen on suljettu jonkin erityisjärjestelmän ulkopuolelle kyseistä järjestelmää koskevien sääntöjen jatkuvan noudattamatta jättämisen vuoksi, verovelvollinen suljetaan kaikkien erityisjärjestelmien ulkopuolelle kaikissa jäsenvaltioissa sitä ilmoituskautta seuraavien kahden vuoden ajaksi, jona verovelvollisen ulkopuolelle sulkeminen tapahtui. Ensimmäistä alakohtaa ei kuitenkaan sovelleta tuontijärjestelmän osalta, jos ulkopuolelle sulkemisen syynä on se, että verovelvollisen puolesta toimiva välittäjä on jatkuvasti jättänyt noudattamatta sääntöjä. Jos välittäjä poistetaan tunnistamisrekisteristä tuontijärjestelmän sääntöjen jatkuvan noudattamatta jättämisen vuoksi, välittäjä ei saa toimia välittäjänä kahden vuoden ajan sen kuukauden jälkeen, jona hänet poistettiin rekisteristä. 2.Verovelvollisen tai välittäjän katsotaan jättäneen jatkuvasti noudattamatta jotakin erityisjärjestelmää koskevia sääntöjä direktiivin 2006/112/EY 363 artiklan d alakohdassa, 369 e artiklan d alakohdassa, 369 r artiklan 1 kohdan d alakohdassa, 369 r artiklan 2 kohdan c alakohdassa tai 369 r artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitetusti ainakin seuraavissa tapauksissa: (a)tunnistamisjäsenvaltio on antanut verovelvolliselle tai hänen puolestaan toimivalle välittäjälle 60 a artiklan nojalla muistutuksia kolmen välittömästi edeltävän ilmoituskauden osalta, eikä arvonlisäveroilmoitusta ole toimitettu kunkin tällaisen ilmoituskauden osalta 10 päivän kuluessa siitä, kun muistutus on lähetetty; (b)tunnistamisjäsenvaltio on antanut verovelvolliselle tai hänen puolestaan toimivalle välittäjälle 63 a artiklan nojalla muistutuksia kolmen välittömästi edeltävän ilmoituskauden osalta eikä verovelvollinen tai hänen puolestaan toimiva välittäjä ole maksanut kunkin tällaisen ilmoituskauden osalta ilmoitettua arvonlisäveron määrää täysimääräisesti 10 päivän kuluessa siitä, kun muistutus on lähetetty, paitsi jos maksamatta oleva määrä on alle 100 euroa kultakin ilmoituskaudelta; (c)verovelvollinen tai hänen puolestaan toimiva välittäjä ei ole asettanut sähköisesti saataville direktiivin 2006/112/EY 369, 369 k ja 369 x artiklassa tarkoitettuja tietoja tunnistamisjäsenvaltion pyynnöstä ja kuukauden kuluessa tunnistamisjäsenvaltion myöhemmästä muistutuksesta. 58 c artikla Verovelvollisen, joka on suljettu muun kuin unionin tai unionin järjestelmän ulkopuolelle, on suoritettava kaikki luovutettuihin tavaroihin tai suoritettuihin palveluihin liittyvät, ulkopuolelle sulkemisen voimaantulopäivän jälkeen syntyneet arvonlisävelvoitteet suoraan asianomaisen kulutusjäsenvaltion veroviranomaisille. 7 alajakso

Arvonlisäveroilmoitus 59 artikla 1.Kaikki direktiivin 2006/112/EY 364, 369 f tai 369 s artiklassa tarkoitetut ilmoituskaudet ovat itsenäisiä ilmoituskausia. 2.Jos muuta kuin unionin tai unionin järjestelmää sovelletaan 57 d artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti ensimmäisen luovutuksen tai suorituksen päivämäärästä lukien, verovelvollisen on toimitettava erillinen, siihen kalenterivuosineljännekseen liittyvä arvonlisäveroilmoitus, jona ensimmäinen luovutus tai suoritus tapahtui. 3.Jos verovelvollinen on ilmoituskauden aikana ollut rekisteröitynä muuhun kuin unionin tai unionin järjestelmään, verovelvollisen on toimitettava arvonlisäveroilmoitukset ja suoritettava niitä vastaavat maksut kunkin järjestelmän tunnistamisjäsenvaltioille kyseisinä ilmoituskausina tehtyjen järjestelmän piiriin kuuluvien luovutusten tai suoritusten sekä järjestelmän kattamien kausien osalta. 4.Jos tunnistamisjäsenvaltio vaihtuu 57 f artiklan mukaisesti kyseessä olevan ilmoituskauden ensimmäisen päivän jälkeen, verovelvollisen tai hänen puolestaan toimivan välittäjän on toimitettava arvonlisäveroilmoitukset ja suoritettava niitä vastaavat maksut sekä entiselle että uudelle tunnistamisjäsenvaltiolle niiden luovutusten tai suoritusten osalta, jotka on suoritettu ajanjaksoilla, joilla nämä jäsenvaltiot ovat olleet tunnistamisjäsenvaltiona. 59 a artikla Jos erityisjärjestelmää käyttävä verovelvollinen ei ilmoituskauden aikana ole luovuttanut lainkaan tavaroita tai suorittanut lainkaan palveluja missään kulutusjäsenvaltiossa kyseisen erityisjärjestelmän mukaisesti eikä hänen tarvitse tehdä oikaisuja aiempiin ilmoituksiin, verovelvollisen tai hänen puolestaan toimivan välittäjän on toimitettava arvonlisäveroilmoitus, jossa ilmoitetaan, ettei kyseisen kauden aikana ole luovutettu tavaroita tai suoritettu palveluja (alv-nollailmoitus). 60 artikla Erityisjärjestelmien nojalla tehtävissä arvonlisäveroilmoituksissa ilmoitettavia määriä ei saa pyöristää lähimpään kokonaiseen rahayksikköön. Arvonlisäveron tarkka määrä on ilmoitettava ja maksettava. 60 a artikla Tunnistamisjäsenvaltion on annettava sähköisesti muistutus verovelvollisille tai heidän puolestaan toimiville välittäjille, jotka eivät ole antaneet arvonlisäveroilmoitusta direktiivin 2006/112/EY 364, 369 f tai 369 s artiklan mukaisesti, näiden velvollisuudesta toimittaa tällainen ilmoitus. Tunnistamisjäsenvaltion on annettava muistutus sitä päivää seuraavana kymmenentenä päivänä, jona arvonlisäveroilmoitus olisi ollut toimitettava, ja sen on ilmoitettava muille jäsenvaltioille sähköisesti siitä, että muistutus on annettu. Asianomainen kulutusjäsenvaltio vastaa mahdollisista myöhemmistä muistutuksista sekä arvonlisäveron vahvistamiseksi ja kantamiseksi toteutetuista toimenpiteistä. Kulutusjäsenvaltion antamista muistutuksista ja toteuttamista toimenpiteistä riippumatta verovelvollisen tai hänen puolestaan toimivan välittäjän on toimitettava arvonlisäveroilmoitus tunnistamisjäsenvaltiolle. 61 artikla 1. Lukuihin, jotka sisältyvät vuoden 2020 viimeiseen ilmoituskauteen asti ulottuviin kausiin liittyvään arvonlisäveroilmoitukseen, voidaan ilmoituksen toimittamisen jälkeen tehdä muutoksia ainoastaan muuttamalla kyseistä ilmoitusta eikä tekemällä siihen oikaisuja jossakin myöhemmässä ilmoituksessa. Lukuihin, jotka sisältyvät vuoden 2021 ensimmäisestä ilmoituskaudesta alkaviin kausiin liittyvään arvonlisäveroilmoitukseen, voidaan ilmoituksen toimittamisen jälkeen tehdä muutoksia ainoastaan tekemällä siihen oikaisuja jossakin myöhemmässä ilmoituksessa. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut muutokset on toimitettava sähköisesti tunnistamisjäsenvaltiolle kolmen vuoden kuluessa päivästä, jona alkuperäinen ilmoitus oli määrä toimittaa. Tällä ei kuitenkaan ole vaikutusta arvonlisäveron vahvistamista ja muutoksia koskeviin kulutusjäsenvaltion sääntöihin. 61 a artikla

1.Verovelvollisen tai hänen puolestaan toimivan välittäjän on toimitettava lopullinen arvonlisäilmoitus ja kaikki myöhässä olevat aiemmat ilmoitukset sekä niitä koskevat maksut jäsenvaltiolle, joka oli tunnistamisjäsenvaltio toiminnan lopettamisen, järjestelmän ulkopuolelle sulkemisen tai muutoksen yhteydessä, kun (a)hän lopettaa erityisjärjestelmän käytön; (b)hänet suljetaan ulkopuolelle jostakin erityisjärjestelmästä; (c)hän vaihtaa tunnistamisjäsenvaltiota 57 f artiklan mukaisesti. Lopullista ilmoitusta ja sitä edeltäviä ilmoituksia koskevat oikaisut, joiden tarve havaitaan lopullisen ilmoituksen tekemisen jälkeen, hoidetaan suoraan kulutusjäsenvaltion veroviranomaisten kanssa. 2.Välittäjän on toimitettava lopulliset arvonlisäveroilmoitukset kaikkien sellaisten verovelvollisten osalta, joiden puolesta hän toimii, sekä kaikki aiemmat myöhässä tehdyt ilmoitukset ja niitä vastaavat maksut jäsenvaltiolle, joka oli tunnistamisjäsenvaltio tunnistamisrekisteristä poistamisen tai muutoksen hetkellä, jos (a)hänet poistetaan tunnistamisrekisteristä; (b)hän vaihtaa tunnistamisjäsenvaltiota 57 f artiklan 2 kohdan mukaisesti. Lopullista ilmoitusta ja sitä edeltäviä ilmoituksia koskevat oikaisut, joiden tarve havaitaan lopullisen ilmoituksen tekemisen jälkeen, hoidetaan suoraan kulutusjäsenvaltion veroviranomaisten kanssa. 7 a alajakso Tuontijärjestelmä – verotettava tapahtuma 61 b artikla Sovellettaessa direktiivin 2006/112/EY 369 n artiklaa maksun hyväksymisajankohtana pidetään ajankohtaa, jona tuontijärjestelmää käyttävä verovelvollinen vastaanottaa asiakkaalta maksun vahvistuksen, viestin maksun hyväksymisestä tai maksusitoumuksen tai sellainen vastaanotetaan verovelvollisen puolesta taikka, direktiivin 2006/112/EY 14 a artiklan 1 kohtaa sovellettaessa, tavaroita sähköistä rajapintaa käyttämällä myyvä luovuttaja vastaanottaa asiakkaalta maksun vahvistuksen, viestin maksun hyväksymisestä tai maksusitoumuksen, riippumatta siitä, milloin maksu tosiasiallisesti suoritetaan. 8 alajakso Valuutta 61 c artikla Jos tunnistamisjäsenvaltio, jonka rahayksikkö ei ole euro, päättää, että arvonlisäveroilmoitukset on tehtävä käyttäen sen kansallista rahayksikköä, tätä määräystä sovelletaan kaikkiin erityisjärjestelmiä käyttäviin verovelvollisiin. 9 alajakso Maksut 62 artikla

Verovelvollisen ja sen puolesta toimivan välittäjän on suoritettava kaikki maksut tunnistamisjäsenvaltiolle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 63 a artiklan kolmannen alakohdan ja 63 b artiklan soveltamista. Verovelvollisen tai hänen puolestaan toimivan välittäjän direktiivin 2006/112/EY 367, 369 i tai 369 v artiklan nojalla maksaman arvonlisäveron on oltava mainitun direktiivin 364, 369 f tai 369 s artiklan nojalla toimitetun arvonlisäveroilmoituksen mukainen. Verovelvollinen tai hänen puolestaan toimiva välittäjä voi tehdä maksettuihin määriin myöhemmin oikaisuja ainoastaan asianomaiseen ilmoitukseen viittaamalla, eikä niitä voida kohdentaa toiseen ilmoitukseen tai oikaista myöhemmässä ilmoituksessa. Kunkin maksun yhteydessä on mainittava asianomaisen ilmoituksen viitenumero. 63 artikla Tunnistamisjäsenvaltion, joka vastaanottaa suuremman maksun kuin direktiivin 2006/112/EY 364, 369 f tai 369 s artiklan nojalla toimitetun arvonlisäveroilmoituksen mukaisesti olisi ollut maksettava, on palautettava liikaa maksettu määrä suoraan asianomaiselle verovelvolliselle tai hänen puolestaan toimivalle välittäjälle. Jos tunnistamisjäsenvaltio on vastaanottanut myöhemmin virheelliseksi todetun arvonlisäveroilmoituksen mukaisen määrän ja se on jo jakanut tuon määrän kulutusjäsenvaltioille, näiden kulutusjäsenvaltioiden on palautettava kunkin oma osuutensa liikaa maksetusta määrästä suoraan asianomaiselle verovelvolliselle tai hänen puolestaan toimivalle välittäjälle. Jos liikaa maksetut määrät koskevat vuoden 2018 viimeistä ja sitä edeltäneitä ilmoituskausia, tunnistamisjäsenvaltion on kuitenkin palautettava asianomainen osuus asetuksen (EU) N:o 904/2010 46 artiklan 3 kohdan mukaisesti pidätetystä määrästä, ja kulutusjäsenvaltion on palautettava liikaa maksettu määrä vähennettynä määrällä, jonka tunnistamisjäsenvaltio tulee palauttamaan. Kulutusjäsenvaltion on ilmoitettava sähköisesti tunnistamisjäsenvaltiolle näiden palautusten määrä. 63 a artikla Jos verovelvollinen tai hänen puolestaan toimiva välittäjä on toimittanut arvonlisäveroilmoituksen direktiivin 2006/112/EY 364, 369 f tai 369 s artiklan mukaisesti, mutta mitään maksua ei ole suoritettu tai suoritettu maksu on alhaisempi kuin ilmoituksen perusteella olisi pitänyt maksaa, tunnistamisjäsenvaltion on muistutettava sähköisesti verovelvollista tai hänen puolestaan toimivaa välittäjää maksamatta olevasta arvonlisäverosta sitä päivää seuraavana kymmenentenä päivänä, jona maksu olisi viimeistään pitänyt suorittaa direktiivin 2006/112/EY 367, 369 i tai 369 v artiklan mukaisesti. Tunnistamisjäsenvaltion on sähköisesti ilmoitettava kulutusjäsenvaltiolle siitä, että muistutus on lähetetty. Asianomainen kulutusjäsenvaltio vastaa mahdollisista myöhemmistä muistutuksista ja arvonlisäveron kantamiseksi toteutetuista toimenpiteistä. Kun jokin kulutusjäsenvaltio on antanut tällaisia myöhempiä muistutuksia, vastaava arvonlisävero on maksettava tuolle jäsenvaltiolle. Kulutusjäsenvaltion on ilmoitettava sähköisesti tunnistamisjäsenvaltiolle siitä, että muistutus on annettu. 63 b artikla Jos mitään arvonlisäveroilmoitusta ei ole toimitettu tai arvonlisäveroilmoitus on toimitettu myöhässä tai se on puutteellinen tai virheellinen tai jos arvonlisäveron maksu myöhästyy, kulutusjäsenvaltio laskee ja vahvistaa kaikki korot, seuraamusmaksut tai muut mahdolliset maksut. Verovelvollisen tai hänen puolestaan toimivan välittäjän on maksettava nämä korot, seuraamusmaksut tai muut mahdolliset maksut suoraan kulutusjäsenvaltiolle. 10 alajakso Kirjanpito 63 c artikla 1. Jotta verovelvollisen kirjanpitoa voidaan pitää direktiivin 2006/112/EY 369 ja 369 k artiklassa tarkoitetulla tavalla riittävän yksityiskohtaisena, siihen on sisällytettävä seuraavat tiedot: (a)kulutusjäsenvaltio, johon tavarat on luovutettu tai palvelut on suoritettu; (b)suoritettujen palvelujen tyyppi tai kuvaus ja luovutettujen tavaroiden määrä;

(c)tavaroiden luovutuspäivä tai palvelujen suorituspäivä; (d)veron peruste ja käytetty rahayksikkö; (e)veron perusteen mahdolliset myöhemmät lisäykset tai vähennykset; (f)sovellettava arvonlisäverokanta; (g)maksettavan arvonlisäveron määrä ja käytetty rahayksikkö; (h)vastaanotettujen maksujen päivämäärä ja suuruus; (i)ennen tavaroiden luovutusta tai palvelujen suoritusta mahdollisesti vastaanotetut ennakkomaksut; (j)jos laaditaan lasku, laskun sisältämät tiedot; (k)palvelujen osalta tiedot, joiden perusteella määritetään paikka, johon asiakas on sijoittautunut tai jossa sen kotipaikka tai vakinainen asuinpaikka on, ja tavaroiden osalta tiedot, joiden perusteella määritetään paikka, jossa tavaroiden lähetys tai kuljetus asiakkaalle alkaa ja päättyy; (l)todiste tavaroiden mahdollisesta palautuksesta, mukaan lukien veron peruste ja sovellettava arvonlisäverokanta. 2. Jotta verovelvollisen tai hänen puolestaan toimivan välittäjän kirjanpitoa voidaan pitää direktiivin 2006/112/EY 369 x artiklassa tarkoitetulla tavalla riittävän yksityiskohtaisena, siihen on sisällytettävä seuraavat tiedot: (a)kulutusjäsenvaltio, johon tavarat on luovutettu; (b)luovutettujen tavaroiden kuvaus ja määrä; (c)tavaroiden luovutuspäivä; (d)veron peruste ja käytetty rahayksikkö; (e)veron perusteen mahdolliset myöhemmät lisäykset tai vähennykset; (f)sovellettava arvonlisäverokanta; (g)maksettavan arvonlisäveron määrä ja käytetty rahayksikkö; (h)vastaanotettujen maksujen päivämäärä ja suuruus; (i)ennen tavaroiden luovutusta mahdollisesti vastaanotetut ennakkomaksut;