Sopimuksen 12 artiklan mukaan kansainvälisen kahvijärjestön jäsenillä on yhteensä 2 000 ääntä. Kullakin jäsenellä on tietty äänimäärä, jota neuvosto tarkistaa vuosittain sopimuksessa ennakolta määrättyjen perusteiden mukaisesti. Jokaisen jäsenen maksuosuus määräytyy sen äänimäärän mukaisessa suhteessa (sopimuksen 20 artiklan 2 kohta). Tällä hetkellä unioni on kansainvälisen kahvijärjestön suurin maksaja.

Vuonna 2007 tehdyn kansainvälisen kahvisopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, tarkoituksena on varmistaa tiiviimpi kansainvälinen yhteistyö kahviin suoraan tai välillisesti liittyvissä asioissa maailmassa ja toimia kahvista ja maailman kahvitalouden parantamisesta käytävien hallitustenvälisten neuvottelujen foorumina, jotta helpotettaisiin kauppaa keräämällä ja jakamalla tietoa maailman kahvimarkkinoista ja edistettäisiin kahvin lisääntynyttä kysyntää maailmanlaajuisesti. Sopimuksen keskeisenä tavoitteena on myös kannustaa sen jäseniä kehittämään kahvisektoria siten, että se on taloudellisesta, sosiaalisesta ja ympäristönäkökulmasta kestävä. Sopimus allekirjoitettiin vuonna 2007, ja se tuli voimaan 2. helmikuuta 2011 kymmeneksi vuodeksi (voimassaolo päättyy 1. helmikuuta 2021). Sopimuksen 48 artiklan mukaan sopimusta voidaan jatkaa enintään kahdeksalla vuodella.

Tällä hetkellä EU:n osallistuminen kansainväliseen kahvijärjestöön hyödyttää sekä unionia että muita järjestön jäsenmaita, ja sopimuksen voimassaoloa voidaan pidentää sen nykyisessä muodossa. Sopimuksen voimassaolon pidentäminen vuoden 2021 jälkeen ja sen nykyaikaistamiseen tähtäävä työ lisäävät jäsenten sitoutumista ja käynnistävät keskustelun kansainvälisen kahvijärjestön merkityksestä tämänhetkisiin haasteisiin vastaamisessa. Sopimuksen mahdollinen tarkistaminen vuoden 2021 jälkeen saattaisi kasvattaa sen lisäarvoa ja kansainvälisen kahvijärjestön toiminnan merkitystä ja mahdollisesti lisätä kiinnostusta järjestöä kohtaan. Sopimuksen voimassaolon jatkaminen on näin ollen unionin edun mukaista.

4.Oikeusperusta

4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

4.1.1.Periaatteet

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”.

4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa

Kansainvälinen kahvineuvosto on sopimuksella, eli vuoden 2007 kansainvälisellä kahvisopimuksella, perustettu elin.

Säädös, joka kansainvälisen kahvineuvoston on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös on sitova kansainvälisen oikeuden nojalla kansainvälisen kahvisopimuksen 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

Sen vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

Sen vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

4.2.Aineellinen oikeusperusta

4.2.1.Periaatteet

SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

4.2.2.Soveltaminen tässä asiassa

Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät yhteiseen kauppapolitiikkaan.

Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 207 artikla.

4.3.Päätelmät