Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Ranskalle soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotetusta ”perinteisestä” rommista kannettaviin tiettyihin välillisiin veroihin alennettua verokantaa ja päätöksen 2007/659/EY muuttamisesta /* COM/2013/0839 final - 2013/0413 (CNS) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Ranskalle annettiin EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan (nykyinen SEUT-sopimuksen 349 artikla) perusteella 9 päivänä lokakuuta 2007 annetulla neuvoston päätöksellä 2007/659/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 19 päivänä joulukuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 896/2011/EU, lupa soveltaa emämaansa alueella Ranskan merentakaisissa departementeissa valmistettuun ”perinteiseen” rommiin alennettua valmisteverokantaa, joka voi olla alhaisempi kuin direktiivissä 92/84/ETY säädetty vähimmäisverokanta mutta enintään 50 prosenttia alhaisempi kuin alkoholin yleinen valmisteverokanta Ranskassa. Alennettua valmisteverokantaa voidaan soveltaa ainoastaan vuotuisessa kiintiössä, jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia. Poikkeuksen voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2013. Tämän toimenpiteen tavoitteena on kompensoida Ranskan merentakaisten departementtien, jäljempänä ”FOD”, tuottajille niiden epäedullinen kilpailuasema, joka johtuu departementtien syrjäisyydestä, saaristoasemasta, pienestä koosta, vaikeasta pinnanmuodostuksesta ja ilmastosta sekä riippuvuudesta muutamista tuotteista (erityisesti ruoko-sokeri-rommi-arvoketjusta). Kaikkien näiden tekijöiden pysyvyys ja keskinäinen vaikutus rajoittaa huomattavassa määrin näiden departementtien kehitysmahdollisuuksia. Ranskan viranomaiset pyysivät 12. maaliskuuta 2013 komissiota antamaan ehdotuksen neuvoston päätökseksi, jolla pidennettäisiin päätöksen 2007/659/EY voimassaoloa entisin ehdoin seitsemällä vuodella 31. joulukuuta 2020 asti. Tätä pyyntöä täydennettiin ja muutettiin 3. heinäkuuta ja 2. elokuuta 2013. Ranskan viranomaiset pyysivät komissiota erityisesti laajentamaan neuvoston päätöksen soveltamisalaa, jotta se kattaisi myös ”cotisation sur les boissons alcooliques” -sosiaalivakuutusmaksun (joka tunnetaan myös nimillä ”Vignette Sécurité Sociale” ja ”VSS-maksu”). Kyseinen alkoholijuomia koskeva maksu suoritetaan Ranskan sairausvakuutusrahastoon alkoholituotteiden kohtuuttoman käytön aiheuttamien terveysriskien vähentämiseksi. Lisäksi Ranskan viranomaiset pyysivät komissiota muuttamaan takautuvasti eli 1. tammikuuta 2012 alkaen neuvoston päätöstä 2007/695/EY siten, että se kattaisi myös VSS-maksun, jotta alempaa maksukantaa voitaisiin soveltaa myös neuvoston päätöksessä 2007/659/EY lueteltujen neljän Ranskan syrjäisimmän alueen tuottamaan ”perinteiseen” rommiin. 2. RANSKAN JA EUROOPAN ROMMIMARKKINOIDEN JA POIKKEUKSEN OMINAISUUDET Euroopan rommimarkkinoiden koko on vaihdellut ajan mittaan. Ne ovat kuitenkin kasvaneet 1980-luvun lopusta alkaen 250 000–300 000 hehtolitrasta puhdasta alkoholia nykyiseen noin 800 000 hehtolitraan puhdasta alkoholia (taulukko 1). Vaikka Euroopan rommimarkkinoiden koko on siis melkein kolminkertaistunut 1980-lopusta lähtien, FOD-rommin myyntimäärät ovat vain kaksinkertaistuneet näillä markkinoilla 1990-luvun alkuun verrattuna ja kasvaneet vain 50 prosenttia 1980-luvun loppuun verrattuna. FOD-rommin osuus koko Euroopan markkinoista oli noin 50 prosenttia 1980-luvun lopulla, mutta nyt se on vakiintunut noin 25 prosentin tasolle. Vaihtelu on saattanut olla eri vuosina jopa 150 000 hehtolitraa tai 20 prosenttia, kuten vuosina 2002–2004 ja 2007–2010. Nämä vaihtelut koskivat sekä kolmansien maiden että FOD-rommin myyntimääriä. Vuonna 2011 tärkeimmät kolmannet maat, joista peräisin olevaa rommia tuotiin, olivat Kuuba, Venezuela, Brasilia, Yhdysvallat ja Meksiko. FOD-rommia tuotiin lähinnä Ranskan emämaan alueelle (71 prosenttia) ja muihin EU-maihin (27 prosenttia), kuten erityisesti Espanjaan ja Saksaan. Taulukko 1 Rommimarkkinoiden kehitys Euroopassa (hehtolitraa puhdasta alkoholia) Vuosi || Yhteensä || Kolmansien maiden rommi || FOD-rommi || FOD-rommin osuus (%) 1986 || 313 459 || 152 252 || 161 207 || 51 % 1987 || 300 152 || 158 117 || 142 035 || 47 % 1988 || 252 877 || 130 976 || 121 901 || 48 % 1989 || 293 462 || 161 485 || 131 977 || 45 % 1990 || 368 913 || 227 975 || 140 938 || 38 % 1991 || 336 252 || 221 861 || 114 391 || 34 % 1992 || 332 145 || 223 522 || 108 623 || 33 % 1993 || 322 743 || 231 059 || 91 684 || 28 % 1994 || 357 936 || 253 215 || 104 721 || 29 % 1995 || 284 178 || 184 835 || 99 343 || 35 % 1996 || 359 295 || 249 239 || 110 056 || 31 % 1997 || 453 050 || 354 858 || 98 192 || 22 % 1998 || 500 295 || 395 031 || 105 264 || 21 % 1999 || 567 449 || 428 790 || 138 659 || 24 % 2000 || 645 237 || 495 625 || 149 612 || 23 % 2001 || 695 033 || 534 316 || 160 717 || 23 % 2002 || 734 249 || 557 458 || 176 791 || 24 % 2003 || 880 653 || 713 535 || 167 118 || 19 % 2004 || 727 772 || 569 278 || 158 494 || 22 % 2005 || 726 876 || 571 317 || 155 559 || 21 % 2006 || 791 542 || 626 157 || 165 385 || 21 % 2007 || 785 695 || 608 449 || 177 246 || 23 % 2008 || 851 748 || 657 725 || 194 023 || 23 % 2009 || 720 958 || 523 172 || 197 786 || 27 % 2010 || 838 749 || 640 923 || 197 826 || 24 % 2011 || 809 393 || 603 911 || 205 485 || 25 % 2012 || 764 490 || 574 562 || 189 928 || 25 % Lähde: Eurostat. Kun Euroopan markkinoiden kehitystä verrataan Ranskan emämaan markkinoiden kehitykseen viimeisen vuosikymmenen aikana eli vuosina 2000–2010/2012, voidaan havaita, että eräät kehityssuuntaukset ovat yhteisiä molemmille markkinoille mutta että Ranskan emämaan markkinat ovat huomattavasti dynaamisemmat (taulukko 2). · Vaikka koko Euroopan rommimarkkinoiden vuotuinen kasvu oli keskimäärin 2–3 prosenttia, se oli melkein kaksi kertaa suurempi Ranskan emämaan markkinoilla. · Vuosina 2000–2010 kolmansista maista tuodun rommin määrä kasvoi koko Euroopan markkinoilla noin 50 000 hehtolitralla puhdasta alkoholia, kun taas Ranskan markkinoilla, joka muodostaa neljänneksen koko Euroopan markkinoista, kasvu oli noin 20 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia. Taulukko 2 Kehitys Ranskan rommimarkkinoilla (Ranskan emämaa) (hehtolitraa puhdasta alkoholia) || Luovutus kulutukseen alennettua valmisteverokantaa soveltaen || Kiintiön ulkopuolinen tuonti || Kolman­sis­ta maista || Yhteensä 2000 || 78 300 || 30 000 || 1 000 || 109 300 2001 || 86 200 || 26 500 || || 2002 || 86 900 || 37 000 || || 2003 || 86 400 || 26 200 || || 2004 || 87 900 || 30 800 || || 2005 || 90 000 || 35 500 || 5 500 || 131 000 2006 || 90 000 || 33 500 || || 2007 || 96 100 || 33 500 || || 2008 || 99 500 || 33 000 || || 2009 || 102 400 || 32 400 || || 2010 || 105 700 || 40 600 || 20 000 || 166 300 2011 || 108 900 || 28 500 || || 2012 || 109 800 || 24 975 || 21 395 || 156 170 Lähde: Ranskan viranomaisten omat laskelmat Ranskan viranomaisten mukaan EU:n ulkopuolelta peräisin olevan rommin markkinaosuus on noussut Ranskan emämaan alueella, sillä se oli 1 prosentti vuonna 2000, 4,2 prosenttia vuonna 2005, 12 prosenttia vuonna 2010 ja 13,7 prosenttia vuonna 2012. Samaan aikaan tällaisen tuonnin osuus on alentunut koko Euroopan rommimarkkinoilla 77 prosentista 75 prosenttiin. Tärkein syy siihen, miksi ”perinteinen” rommi menestyy Ranskan markkinoilla on se, että Ranska kantaa siitä alennettua valmisteveroa, joka saa olla enintään 50 prosenttia alhaisempi kuin yleinen verokanta. Lisäksi vuodesta 2012 alkaen Ranska on soveltanut alennusta myös VSS-maksuun ottaakseen huomioon VSS-maksun laskutavan muutoksen. Aiemmin laskuperusteena oli VSS-maksu/hehtolitra mutta nykyisin se on VSS-maksu/hehtolitraa puhdasta alkoholia, mikä heikensi alkoholipitoisuudeltaan korkeamman ”perinteisen” rommin asemaa kolmansista maista tuotavaan rommiin nähden. Ranska kantaa nyt valmisteveroa ja VSS-maksua ”perinteisestä” rommista yhteensä 1 264,20 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia ja kolmansista maista tuotavasta rommista 2 193,00 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia (taulukko 3). Taulukko 3 ”Perinteisen” rommin ja kilpailevan rommin valmistevero ja VSS-maksu - euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia – Vero- ja maksu­kanta vuoden lopussa || FOD-rommi || Muu rommi || FOD-rommin etu Valmis­tevero || VSS-maksu[1] || Yhteensä || Valmis­tevero || VSS-maksu[2] || Yhteensä || € / hehtolitraa puhdasta alkoholia || alennus yleisen vero- ja maksukannan summaan nähden 2008 || 835,00 || 325,00 || 1 160,00 || 1 450,00 || 325,00 || 1 775,00 || 615,00 || 34,6 % 2009 || 848,00 || 400,00 || 1 248,00 || 1 471,75 || 400,00 || 1 871,75 || 623,75 || 33,3 % 2010 || 858,38 || 400,00 || 1 258,38 || 1 512,96 || 400,00 || 1 912,96 || 654,58 || 34,2 % 2011 || 859,24 || 400,00 || 1 259,24 || 1 514,47 || 400,00 || 1 914,47 || 655,23 || 34,2 % 2012[3] || 903,00 || 361,20 || 1 264,20 || 1 660,00 || 533,00 || 2 193,00 || 928,80 || 42,4 % 2013 || 918,80 || 367,52 || 1 286,32 || 1 689,05 || 542,33 || 2 231,38 || 945,06 || 42,4 % Lähde: Omat laskelmat. Tällaisen politiikan ansiosta ”perinteisen” rommin markkinaosuus on Ranskan emämaan alueella pysynyt 87 prosentissa, mikä on huomattavasti suurempi kuin muilla EU-markkinoilla, joilla sen osuus on hieman yli 10 prosenttia. Toisaalta tämä on tarkoittanut verotulojen menetyksiä Ranskan veroviranomaisille. Verotulojen menetyksen onkin arvioitu nousseen yli 120 miljoonaan euroon vuonna 2012, kun se oli 70 miljoonaa euroa vuonna 2007. Näissä luvuissa on otettu huomioon alennetut valmisteverot ja VSS-maksut sekä alv-tulojen menetykset[4] (taulukko 4). Taulukko 4 ”Perinteisestä” rommista kannettavan alennetun valmisteveron ja VSS-maksun aiheuttamat tulonmenetykset || FOD-rommin myyntimäärä Ranskassa kiintiössä[5] (hehtolitraa puhdasta alkoholia) || FOD-rommin ja muiden väkevien alkoholijuomien valmisteveron erot[6] (€ / hehtolitraa puhdasta alkoholia) || FOD-rommista kannettavan alennetun valmisteverokannan vuoksi menetetyt valmistevero- ja VSS-tulot (milj. euroa) || Menetetyt alv-tulot (19,6 prosenttia valmisteverosta ja VSS-maksusta) (milj. euroa) 2007 || 96 100 || 615,00 || 59,1 || 11,6 2008 || 99 500 || 615,00 || 61,2 || 12,0 2009 || 102 400 || 623,75 || 63,9 || 12,5 2010 || 105 700 || 654,58 || 69,2 || 13,6 2011 || 108 900 || 655,23 || 71,3 || 14,0 2012 || 109 800 || 928,80 || 102,0 || 20,0 Lähde: Omat laskelmat. 3. POIKKEUKSEN KUSTANNUSHAITAT JA OIKEASUHTEISUUS Ranskan merentakaisten departementtien ”perinteisen” rommin tuottajille myönnettäviä korvaustoimenpiteiden oikeasuhteisuuden osalta olisi tarkasteltava seuraavia kolmea seikkaa: · erot tuotantokustannuksissa (ja kuljetuskustannuksissa), · erot myyntikustannuksissa, mikä selittyy sillä, että alkoholipitoisuudeltaan korkeamman rommin ja isommissa pulloissa olevan rommin valmistevero ja VSS-maksu on korkeampi, · ”perinteisen” rommin markkinaosuuden kehitys sekä Ranskan että koko Euroopan markkinoilla. Viimeksi mainittua seikkaa koskevat luvut osoittavat, että ”perinteisen” rommin markkinaosuus Ranskan emämaan alueella (jossa sille myönnetään tukea) näyttää alenevan, kun taas muualla Euroopassa (jossa sille ei myönnetä tukea) se on vakiintunut. 3.1 Erot tuotantokustannuksissa Syrjäisimpien alueiden erityispiirteiden ja rajoitteiden kielteiset vaikutukset rommin tuottajiin voidaan lähtökohtaisesti ilmaista raha-arvona parhaiten siten, että näillä alueilla tuotetun rommin ja muualla maailmassa tuotetun rommin tuotantokustannuksia (mukaan lukien Manner-Eurooppaan/Ranskaan kuljettamisesta aiheutuvat kustannukset) eroja verrataan keskenään. Vaikka ruoko-sokeri-rommi-arvoketjua on pyritty kaikin keinoin nykyaikaistamaan Ranskan merentakaisissa departementeissa, myyntikelpoisen rommin tuotanto on Ranskan toimittamien tietojen mukaan siellä noin kolme kertaa kalliimpaa kuin muualla maailmassa. FOD-rommin tuonti hankintamenoin (mukaan lukien rahti- ja vakuutuskustannukset) maksaisi noin 300 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia, kun taas tämä hinta olisi muualla tuotetun rommin osalta vain noin 100 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia (taulu 5). Taulukko 5 ”Perinteisen” rommin ja kolmansista maista tuotavan rommin kustannuserot (verojen jälkeen) yleistä vero- ja maksukantaa sovellettaessa (litraa puhdasta alkoholia kohden ja pulloa kohden) || FOD-rommi || FOD-rommi || FOD-rommi || FOD-rommi || FOD-rommi || FOD-rommi || FOD-rommi || Kolman­sien maiden rommi || || 70 cl 40 ° || 70 cl 42 ° || 70 cl 50 ° || 1 litra 40 ° || 1 litra 50 ° || 1 litra 55 ° || 1 litra 59 ° || 70 cl 37,5 ° || Rommin kustannukset / litraa puhdasta alkoholia (ml. vakuutus- ja rahtikustannukset) || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 1,01 || A: Nesteen kustannukset || 0,84 || 0,88 || 1,05 || 1,20 || 1,50 || 1,65 || 1,77 || 0,27 || B: Lastin purkamisen kustannukset || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || C: Tullit || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,17 || D: Pullotuskustannukset || 0,40 || 0,40 || 0,40 || 0,50 || 0,50 || 0,50 || 0,50 || 0,40 || E: Työkustannukset lastin purkamisen jälkeen || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || F: Kuljetus emämaan alueelle || 0,07 || 0,07 || 0,07 || 0,08 || 0,08 || 0,08 || 0,08 || 0,07 || A–F yhteensä || 1,60 || 1,64 || 1,80 || 2,07 || 2,37 || 2,52 || 2,64 || 1,20 || G: Valmistevero || 4,73 || 4,97 || 5,91 || 6,76 || 8,45 || 9,29 || 9,97 || 4,43 || H: VSS-maksu || 1,52 || 1,59 || 1,90 || 2,17 || 2,71 || 2,98 || 3,20 || 1,42 || Alv || 1,54 || 1,61 || 1,89 || 2,16 || 2,65 || 2,90 || 3,10 || 1,38 || Myyntihinta (kaikkine veroineen ja maksuineen) ennen myynti- ja jakelukatetta || 9,39 || 9,81 || 11,51 || 13,15 || 16,18 || 17,69 || 18,90 || 8,43 || Myytyjen pullojen lukumäärä tuhansina (Nielsen-tietokanta 2011) || 9029,9 || 1271,2 || 2618,0 || 6716,0 || 3941,6 || 3684,2 || 35,6 || 8150 || 3.2 Erot myyntikustannuksissa Tämän kustannuseron vaikutuksia pahentaa se, että Ranskassa myytävä ”perinteinen” rommi on yleensä alkoholipitoisuudeltaan korkeampi (40, 42, 50, 55 tai 59 tilavuusprosenttia eikä 37,5 tilavuusprosenttia) ja se myydään isommissa pulloissa (litran pulloissa 0,7 litran pullojen sijaan). Korkeampi alkoholipitoisuus tarkoittaa puolestaan, että korkeamman valmisteveron ja VSS-maksun (vuodesta 2012 alkaen) lisäksi myös alv on korkeampi myytävää rommilitraa kohden. Näin ollen kustannushaitta (mukaan lukien verot) voi olla 0,95–3,07 euroa 0,7 litran pulloa kohden (alkoholipitoisuus enintään 50 tilavuusprosenttia) ja 10,47 euroa yhden litran pulloa kohden (alkoholipitoisuus enintään 59 tilavuusprosenttia) (taulukko 5). ”Perinteisen” rommin myynnissä aiheutuva kustannushaitta ei näin ollen johdu pelkästään korkeammista tuotanto- ja kuljetuskustannuksista vaan myös korkeammista myyntikustannuksista, jotka liittyvät FOD-rommin ”perinteisiin” ominaisuuksiin, sillä ”perinteisestä” rommista kannettavat verot ja maksut ovat korkeammat sen myyntitavasta johtuen (korkeampi alkoholipitoisuus ja suuremmat pullot). Vain kolmasosa ”perinteisestä” rommista myydään suurin piirtein samanlaisissa pulloissa kuin kilpailevat tuotteet (eli pullon vetoisuus 0,7 litraa) ja on alkoholipitoisuudeltaan 40° (eikä 37,5°). Jos pullo otetaan viitearvoksi laskettaessa kustannuseroa (verojen jälkeen) muihin toimituksiin verrattuna, kustannusero olisi noin 340 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia tai noin 20 prosenttia vuonna 2012 sovelletusta yleisestä valmisteverokannasta. Edellä sanotun perusteella tällaisen kustannuseron (verojen jälkeen) korvaamista voidaan edelleen pitää oikeasuhteisena toimena. Lisäksi vaikka ”perinteistä” rommia myydään huomattavasti alhaisemmalla hinnalla kuin kolmansista maista tuotavaa vastaavaa rommia alennetun valmisteveron ja VSS-maksun vuoksi (taulukko 6), se ei ole siitä huolimatta pystynyt säilyttämään markkinaosuuttaan Ranskan emämaan alueella viimeisen vuosikymmenen aikana. Tämä antaa aiheen olettaa, että ”perinteinen” rommi kuuluu markkinasegmenttiin, jossa (suhteellinen) hinnankorotus aiheuttaa markkinaosuuden pienenemisen, kun taas (suhteellinen) hinnanalennus ei lisää markkinaosuutta. Taulukko 6 Rommin vähittäishinnat Ranskassa 2008–2012, euroa/pullo 2008 2009 2010 2011 2012 Rommi kolmansista maista Havana club (70 cl, 37,5 til-%) 13,57 14,11 14,42 14,65 15,90 Bacardi (70 cl 37,5 til-%) 13,44 13,89 14,25 14,21 14,92 ”Perinteinen” rommi Saint James (70 cl, 40 til-%) 11,14 11,17 11,32 Négrita (100 cl, 40 til-%) 10,49 10,66 10,54 10,47 10,66 Charrette (100 cl, 49 til-%) 13,89 14,54 14,39 14,48 15,02 Dillon (100cl, 55 til-%) 14,82 15,65 16,37 16,41 17,00 Lähde: IRI:n markkinatutkimukset Näyttää myös siltä, että ”perinteistä” rommia myydään usein alhaisemmilla myynti- ja jakelukatteilla tukku- ja vähittäismyynnin arvoketjussa. Kun ”perinteisen” rommin vähittäismyyntihintaa verrataan kilpailevan rommin vähittäismyyntihintoihin (taulukko 6) ja omakustannushintaan (ennen veroja ja myynti- ja jakelukatetta) (taulukko 5) ja sovelletaan sen jälkeen valmisteveroon ja VSS-maksuun enintään 50 prosentin alennusta, kolmansista maista tuotavan rommin myynti- ja jakelukatteet ovat selvästi yli 80 prosenttia, kun taas yhden litran pulloissa myytävän ”perinteisen” rommin, jonka alkoholipitoisuus on korkeampi, vastaavat katteet ovat vain hieman yli 60 prosenttia, 3.3 Poikkeuspäätöksen oikeasuhteisuus SEUT-sopimuksen 110 artiklassa määrätään, että jäsenvaltiot eivät saa määrätä muiden jäsenvaltioiden tuotteille minkäänlaisia korkeampia välittömiä tai välillisiä sisäisiä maksuja, kuin ne välittömästi tai välillisesti määräävät samanlaisille kotimaisille tuotteille. Jäsenvaltiot eivät liioin määrää muiden jäsenvaltioiden tuotteille sellaisia sisäisiä maksuja, joilla välillisesti suojellaan muuta tuotantoa. SEUT-sopimuksen 349 artiklan nojalla neuvosto voi kuitenkin antaa jäsenvaltioille, joilla on syrjäisimpiä alueita ja departementteja, luvan poiketa SEUT-sopimuksen 110 artiklan määräyksistä näiden alueiden kehitystä suuresti haittaavan rakenteellisen, sosiaalisen ja taloudellisen tilanteen huomioon ottamiseksi. Tällainen poikkeus ei saa heikentää unionin oikeusjärjestyksen, sisämarkkinat ja yhteiset politiikat mukaan luettuina, yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta. SEUT-sopimuksen 113 artiklan mukainen verotuspolitiikka on esimerkki tällaisesta yhteisestä politiikasta. Näin ollen tällaisten poikkeusten on pysyttävä oikeasuhteisina eli ne eivät saa mennä pidemmälle kuin mikä on tarpeen näiden alueiden talouden kehitystä heikentävien kielteisten toimintaedellytysten torjumiseksi eivätkä ne saa liikaa vääristää kilpailua sisämarkkinoilla. Sen vuoksi SEUT-sopimuksen 110 artiklaa koskevilla poikkeuksilla olisi periaatteessa vain korvattava kokonaan tai osittain näiden alueiden tuottajien kärsimät kustannushaitat. Toisaalta muissa jäsenvaltioissa ei tuoteta rommia eikä muissakaan väkevissä alkoholijuomissa (esim. viski tai konjakki) ole juurikaan kilpailua. ”Perinteisen” rommin hinnan olisi alennuttava melko paljon ennen kuin kuluttajat vaihtaisivat nämä kilpailevat tuotteet ”perinteiseen” rommiin. Ranska väittää, että sille olisi annettava lupa korvata korkeammista tuotanto- ja lähetyskustannuksista sekä pullon koosta riippumattomasta korkeammasta pullokohtaisesta valmisteverosta ja VSS-maksusta aiheutuvat ”kustannushaitat” kokonaisuudessaan eli suuremmissa pulloissa myytävälle alkoholipitoisuudeltaan korkeammalle ”perinteiselle” rommille olisi myönnettävä suhteellisesti korkeampi valmisteveron alennus. Tätä perustellaan sillä, että Ranskan viranomaisten mukaan ranskalaiset ”perinteisen” rommin kuluttajat eivät halua maksaa enemmän suuremmissa pulloissa myytävästä alkoholipitoisuudeltaan korkeammasta rommista, josta kannettaisiin korkeampi valmistevero, VSS-maksu ja alv. Edellä esitetty analyysi näyttää puoltavan tätä näkemystä. Tämän vuoksi Ranska pyysi lupaa (jonka neuvosto on myöntänyt vuoden 2013 loppuun asti) alentaa valmistevero enintään 50 prosenttia alhaisemmaksi kuin Ranskan yleinen verokanta. Ranskan tällä hetkellä kantama alennettu valmistevero on noin 55 prosenttia Ranskassa muihin väkeviin alkoholijuomiin sovellettavasta yleisestä verokannasta. Lisäksi VSS-maksun laskuperusta on Ranskassa 1. tammikuuta 2012 alkaen 533 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia, kun se aiemmin oli 160 euroa hehtolitralta. Tämä VSS-maksu kannetaan kansallisen valmisteveron lisäksi. Unionin tuomioistuimen tuomion mukaan VSS-maksu ei ole valmistevero. VSS-maksu on kuitenkin yleisesti sovellettava maksu, jolle vahvistettu enimmäismäärä on 40 prosenttia valmisteverosta. Tällä hetkellä yleinen VSS-maksukanta on noin 32 prosenttia yleisestä valmisteverokannasta. ”Perinteisen” rommin veroetu (valmistevero ja VSS-maksu) on vuodesta 2012 alkaen ollut yhteensä noin 42 prosenttia yleisen valmisteverokannan ja yleisen VSS-maksukannan summasta. Vaikka neuvoston päätöksellä 2007/659/EY, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä 896/2011/EU, myönnettiin ”perinteiselle” rommille enintään 50 prosentin alennus yleisestä valmisteverokannasta kiintiössä, jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia, ”perinteisen” rommin VSS-alennusta ei otettu huomioon kyseisessä neuvoston päätöksessä. Koska ei kuitenkaan ole mitään syytä kohdella valmisteveroja eri tavalla kuin muita alkoholijuomista kannettavia maksuja, kuten VSS-maksua, kahden toimenpiteen yhdistäminen yhdeksi toimenpiteeksi voi olla perusteltua, kunhan ”perinteisen” rommin kumulatiivinen suosiminen pysyy oikeasuhteisena. Neuvosto olisi itse asiassa saattanut antaa Ranskalle luvan soveltaa alennettua VSS-maksua samalla tavalla kuin alennettua valmisteveroa, jos Ranska olisi ilmoittanut tästä VSS-maksuun tammikuusta 2012 alkaen sovellettavasta toimenpiteestä. Näin ollen ehdotetaan, että neuvosto antaa takautuvasti luvan soveltaa ”perinteiseen” rommiin VSS-maksun alennusta, joka saa olla enintään 50 prosenttia yleisestä VSS-maksukannnasta, ja kiintiössä, jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia. 3.4 Päätelmä Sen vuoksi ehdotetaan, että Ranskalle olisi annettava lupa soveltaa vuosina 2014–2020 alennettua valmisteverokantaa ja VSS-maksukantaa, jossa alennus on enintään 50 prosenttia asianomaisesta yleisestä vero-/maksukannasta, mutta sekä valmisteveron että VSS-maksun kumulatiivinen alennus ei saa olla yli 50 prosenttia suurempi kuin direktiivin 92/84/ETY 3 artiklan mukaisesti säädetty alkoholin kokonaisverokanta. Lisäksi ehdotetaan, että Ranskan olisi annettava Euroopan komissiolle välikertomus viimeistään 31. heinäkuuta 2017, jotta komissio voi arvioida, ovatko veropoikkeuksen myöntämisperusteet edelleen voimassa ja onko Ranskan myöntämä veroetu yhä oikeasuhteinen ja riittävä kilpailukykyisen ruoko-sokeri-rommi-arvoketjun tukemiseksi Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa. Kertomuksessa olisi myös annettava tietoja myyntikustannuksista. Jos annettavista tiedoista käy ilmi, ettei veropoikkeuksen jatkaminen ole enää perusteltua joko osittain tai kokonaan tai että kilpailukyvyn kannalta ja kansainvälisen ulottuvuuden vuoksi on olemassa parempiakin vaihtoehtoja, toimenpide voidaan poistaa asteittain luvan voimassaolon päättymiseen mennessä. 4. EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT Ehdotettujen toimien lyhyt kuvaus Päätösehdotuksella annettaisiin Ranskalle lupa soveltaa 1. tammikuuta 2014 ja 31. joulukuuta 2020 välisenä aikana alennettua valmisteverokantaa ja alennettua VSS-maksukantaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotettuun ”perinteiseen” rommiin kiintiössä, jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia. Alennetun vero- ja maksukannan summa (1 artiklassa tarkoitettu) voi olla alhaisempi kuin direktiivissä 92/84/ETY säädetty alkoholin vähimmäisvalmisteverokanta, mutta kumpikaan niistä ei saa olla yli 50 prosenttia alhaisempi kuin alkoholiin Ranskassa sovellettava vastaava yleinen vero-/maksukanta. Ehdotuksella muutettaisiin vuosina 2012 ja 2013 neuvoston päätöstä 2007/659/EY, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä 896/2011/EU, lisäämällä sen soveltamisalaan VSS-maksu takautuvasti eli 1. tammikuuta 2012 alkaen siten, että alennettua VSS-maksukantaa voidaan soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotettuun ”perinteiseen” rommiin. Tämä alennettu VSS-maksukanta voi tänä aikana olla myös alhaisempi kuin direktiivissä 92/84/ETY säädetty alkoholin vähimmäisvalmisteverokanta, mutta enintään 50 prosenttia alhaisempi kuin yleinen VSS-maksukanta. Ranskan viranomaisten on annettava komissiolle välikertomus viimeistään 31. heinäkuuta 2017, jotta komissio voi arvioida, ovatko veropoikkeuksen myöntämisperusteet edelleen voimassa ja onko Ranskan myöntämä veroetu yhä oikeasuhteinen ja riittävä, jotta Guadeloupen, Ranskan Guyanan, Martiniquen ja Réunionin ruoko-sokeri-rommi-arvoketjulle korvattaisiin näiden alueiden kehitystä vakavasti hidastava epäsuotuisa rakenteellinen, sosiaalinen ja taloudellinen tilanne, jota entisestään pahentaa niiden syrjäisyys, saaristoasema, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto sekä riippuvuus muutamista tuotteista. Välikertomuksessa on myös oltava ajantasaisia tietoja asianomaisista myyntikustannuksista ja toimenpiteistä, joita on mahdollisesti toteutettu niiden yhdenmukaistamiseksi kilpailevien tuotteiden myyntikustannusten kanssa Oikeusperusta SEUT-sopimuksen 349 artikla. Toissijaisuusperiaate Ainoastaan neuvostolla on SEUT-sopimuksen 349 artiklan nojalla valtuudet toteuttaa syrjäisimpien alueiden hyväksi erityistoimenpiteitä, joilla mukautetaan perustamissopimusten, mukaan lukien yhteisten politiikkojen, soveltamista kyseisiin alueisiin syrjäisimpien alueiden taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen vaikuttavien pysyvien haittojen vuoksi. Tämä pätee myös SEUT-sopimuksen 110 artiklaa koskeviin poikkeuksiin. Näin ollen ehdotus neuvoston päätökseksi on toissijaisuusperiaatteen mukainen. Suhteellisuusperiaate Ehdotus ei mene pidemmälle kuin mikä on tarpeen korkeampina tuotanto- ja myyntikustannuksina ilmenevien epäsuotuisten sosiaalisten ja taloudellisten olosuhteiden korjaamiseksi, jotka liittyvät perinteisen rommin tuotantoon ja sen myyntiin Ranskan emämaan alueella. Ehdotetut erityiset vero- ja maksujärjestelyt eivät näin ollen estä kilpailevaa rommia kasvattamasta markkinaosuuttaan Ranskan markkinoilla. || Sääntelytavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: Neuvoston päätös. Muut sääntelytavat eivät soveltuisi seuraavista syistä: SEUT-sopimuksen 349 artiklan mukaiset poikkeukset on tehtävä neuvoston päätöksillä. Lisäksi ehdotuksella muutetaan säädöstä, joka on saman oikeusperustan (silloinen EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohta) nojalla annettu neuvoston päätös. 5. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotus ei vaikuta Euroopan unionin talousarvioon. 2013/0413 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Ranskalle soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotetusta ”perinteisestä” rommista kannettaviin tiettyihin välillisiin veroihin alennettua verokantaa ja päätöksen 2007/659/EY muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 349 artiklan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[7], noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä, sekä katsoo seuraavaa: (1) Ranskalle annetaan neuvoston päätöksellä 2007/659/EY[8] lupa soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotettavaan ja Ranskan emämaan alueella myytävään ”perinteiseen” rommiin alennettua valmisteverokantaa, joka saa olla alhaisempi kuin neuvoston direktiivissä 92/84/ETY[9] säädetty vähimmäisvalmisteverokanta mutta enintään 50 prosenttia alhaisempi kuin alkoholille vahvistettu yleinen kansallinen valmistevero. Alennettua valmisteveroa on voitu 1 päivästä tammikuuta 2011 kantaa ainoastaan vuotuisessa kiintiössä, jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia. Kyseisen poikkeuksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2013. (2) Ranskan viranomaiset pyysivät 12 päivänä maaliskuuta 2013 komissiota antamaan ehdotuksen neuvoston päätökseksi, jolla pidennettäisiin päätöksessä 2007/659/EY säädetyn poikkeuksen voimassaoloa entisin ehdoin seitsemällä vuodella 31 päivään joulukuuta 2020 asti. Tätä pyyntöä täydennettiin 3 päivänä heinäkuuta 2013 annetuilla lisätiedoilla ja muutettiin 2 päivänä elokuuta 2013 päätöksen soveltamisalaan lisättävien Ranskan eri verojen osalta. (3) Ranskan viranomaiset ilmoittivat komissiolle myös, että kansallisen valmisteveron lisäksi kannettavaa sosiaalivakuutusmaksua ”cotisation sur les boissons alcooliques” (joka tunnetaan myös nimillä ”vignette sécurité sociale” ja ”VSS-maksu”), joka suoritetaan Ranskan sairausvakuutusrahastoon Ranskassa myytävistä alkoholijuomista näiden tuotteiden kohtuuttoman käytön aiheuttamien terveysriskien vähentämiseksi, koskevaa kansallista lainsäädäntöä oli muutettu 1 päivänä tammikuuta 2012. Erityisesti maksuperusta oli korotettu 533 euroon hehtolitralta puhdasta alkoholia, kun se aiemmin oli 160 euroa hehtolitraa kohden, ja VSS-maksulle vahvistettiin enimmäismäärä, joka oli sidoksissa sovellettavaan valmisteveroon. (4) Kun Ranskan viranomaiset pyysivät päätöksessä 2007/659/EY säädetyn poikkeuksen voimassaolon pidentämistä 31 päivään joulukuuta 2020, ne pyysivät komissiota lisäämään 1 päivästä tammikuuta 2012 alkaen VSS-maksun niiden verojen joukkoon, joiden verokantaa voidaan alentaa päätöksessä 2007/659/EY luetelluilla neljällä Ranskan syrjäisimmällä alueella tuotetun ”perinteisen” rommin osalta. (5) Sen vuoksi on aiheellisempaa antaa molemmat verot kattava uusi poikkeusta koskeva päätös, jossa direktiivissä 92/84/ETY säädetty valmistevero ja VSS-maksu eriytetään toisistaan, eikä laajentaa päätöksessä 2007/659/EY säädettyä poikkeusta. (6) Paikallisten markkinoiden pienen koon vuoksi merentakaisten departementtien tislaamot pystyvät kehittämään toimintaansa ainoastaan riittävällä läsnäololla Ranskan emämaan alueen markkinoilla, jotka ovat niiden tuottaman rommin pääasiallinen vientikohde (71 prosenttia). ”Perinteisen” rommin vaikeudet kilpailla unionin markkinoilla johtuvat seuraavista kahdesta syystä: tuotantokustannukset ovat korkeammat ja pullokohtaiset verot ovat korkeammat, koska ”perinteistä” rommia myydään tavallisesti suuremmissa pulloissa ja sen alkoholipitoisuus on korkeampi. (7) Ruoko-sokeri-rommi-arvoketjun tuotantokustannukset ovat merentakaisissa departementeissa korkeammat kuin muualla maailmassa. Erityisesti palkkakustannukset ovat korkeammat, koska Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa sovelletaan Ranskan sosiaalilainsäädäntöä. Näillä syrjäisimmillä alueilla on myös noudatettava unionin ympäristö- ja turvallisuusvaatimuksia, jotka edellyttävät investointeja ja kustannuksia, jotka eivät liity suoraan tuottavuuteen, vaikka osa näistä investoinneista katetaankin unionin rakennerahastojen varoilla. Lisäksi kyseisten syrjäisimpien alueiden tislaamot ovat pienempiä kuin kansainvälisten ryhmittymien tislaamot. Tämän vuoksi tuotantokustannukset ovat korkeammat tuotantoyksikköä kohden. Kaikki nämä suorat lisätuotantokustannukset, mukaan lukien rahti- ja vakuutuskustannukset, olivat Ranskan viranomaisten mukaan vuonna 2012 yhteensä noin 12 prosenttia väkeviin alkoholijuomiin tavallisesti sovellettavasta Ranskan valmisteverosta. (8) ”Perinteistä” rommia myydään Ranskan emämaan alueella yleensä isommissa pulloissa (60 prosenttia rommista myydään yhden litran pulloissa) kuin kilpaileva rommi, joka tavallisesti myydään 0,7 litran pulloissa, ja sen alkoholipitoisuus on korkeampi (40–59 tilavuusprosenttia) kuin kilpailevalla rommilla, jonka alkoholipitoisuus on 37,5 tilavuusprosenttia. Korkeampi alkoholipitoisuus tarkoittaa puolestaan sitä, että korkeamman valmisteveron ja VSS-maksun lisäksi myös arvonlisävero (alv) on korkeampi myytävää rommilitraa kohden. Sen vuoksi kumulatiiviset ”lisäkustannukset” eli korkeammat tuotanto- ja rahtikustannukset ja korkeammat verot (valmistevero ja alv) olivat vuonna 2012 noin 40–50 prosenttia väkeviin alkoholijuomiin tavallisesti sovellettavasta Ranskan valmisteverosta. Lisäksi 1 päivänä tammikuuta 2012 VSS-maksun laskuperusteeksi muutettiin 533 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia, kun se oli aiemmin 160 euroa hehtolitraa kohden, mikä aiheutti (alv mukaan lukien) alkoholipitoisuudeltaan korkeamman ”perinteisen” rommin hintaan kielteisen vaikutuksen, jonka arvoksi arvioitiin 10 prosenttia yleisestä valmisteverokannasta. VSS-maksukantaa alennettiin tällaisen kielteisen vaikutuksen poistamiseksi, mikä hyödytti neljän Ranskan syrjäisimmän alueen ”perinteisen” rommin tuottajia. (9) Myönnettävän veroetuuden, joka sisältää sekä yhdenmukaistetun valmisteveron että VSS-maksun, olisi pysyttävä oikeasuhteisena, jotta unionin oikeusjärjestyksen ja valtiontukipolitiikan yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta ei heikennetä ja kilpailun vääristyminen sisämarkkinoilla estetään. (10) Olisi myös otettava huomioon vuosikymmenen ajan kestänyt käytäntö myydä ”perinteistä” rommia alkoholipitoisuudeltaan korkeampana kuin muuta rommia, minkä vuoksi kannettavat verot ovat korkeammat. (11) Vuonna 2012 Ranska kantoi ”perinteisestä” rommista valmisteveroa 903 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia, joka on 54,4 prosenttia yleisestä verokannasta. Sen kantama VSS-maksu oli 361,20 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia, joka on 67,8 prosenttia yleisestä VSS-maksukannasta. Nämä molemmat alennukset huomioon ottaen veroetuudeksi saadaan 928,80 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia eli 42,8 prosenttia yhteenlasketusta yleisestä vero- ja maksukannasta (valmistevero ja VSS-maksu). (12) Ranskalle annetaan päätöksellä 2007/659/EY lupa alentaa ”perinteiseen” rommiin sovellettava kansallinen valmistevero enintään 50 prosenttia alhaisemmaksi kuin alkoholiin sovellettava yleinen kansallinen valmisteverokanta. Mainitussa päätöksessä ei ole otettu huomioon ”perinteisestä” rommista kannettavaa alennettua VSS-maksukantaa, joka otettiin käyttöön vasta 1 päivänä tammikuuta 2012 toimenpiteenä, jolla korvataan VSS-maksujärjestelmän uudistuksen kyseiselle rommille aiheuttamaa lisätaakka. (13) On tarpeen korjata tämä tilanne soveltamalla VSS-maksuun samoja periaatteita kuin yhdenmukaisiin valmisteveroihin SEUT-sopimuksen 110 artiklaa koskevassa poikkeuksessa. Samalla olisi asetettava tammikuusta 2014 alkaen veroetuudelle yläraja, joka ilmaistaan prosenttiosuutena väkeville alkoholijuomille vahvistetun ja hehtolitroina puhdasta alkoholia kohden määritettävistä yhdenmukaistetun valmisteveron yleisestä verokannasta ja VSS-maksun yleisestä maksukannasta. (14) Uusi poikkeus olisi myönnettävä seitsemäksi vuodeksi 1 päivästä tammikuuta 2014 31 päivään joulukuuta 2020. (15) Ranskan olisi annettava välikertomus, jotta komissio voi arvioida, ovatko poikkeuksen myöntämisperusteet edelleen voimassa, onko Ranskan myöntämä veroetuus yhä oikeasuhteinen ja onko veropoikkeusjärjestelmälle olemassa vaihtoehtoisia toimenpiteitä, jotka myös ovat riittäviä kilpailukykyisen ruoko‑sokeri-rommi-arvoketjun tukemiseksi niiden kansainvälinen ulottuvuus huomioon ottaen. (16) Päätöksessä 2007/659/EY ei ole voitu vielä ottaa huomioon VSS-järjestelmän uudistuksen jälkeen vallinneita uusia olosuhteita. Sen vuoksi on tarpeen muuttaa mainittua päätöstä lisäämällä siinä säädettyyn poikkeukseen alennettu VSS-maksukanta 1 päivästä tammikuuta 2012. (17) Tällä päätöksellä ei rajoiteta perustamissopimuksen 107 ja 108 artiklan mahdollista soveltamista, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Poiketen siitä, mitä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 110 artiklassa määrätään, Ranskalle annetaan lupa soveltaa Ranskan emämaan alueella Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotettuun ”perinteiseen” rommiin valmisteverokantaa, joka on alhaisempi kuin direktiivin 92/84/ETY 3 artiklassa alkoholille säädetty täysi verokanta, ja ”cotisation sur les boissons alcooliques” -maksua, jäljempänä ’VSS-maksu’, joka on alhaisempi kuin kansallisessa lainsäädännössä vahvistettu täysi maksukanta. 2 artikla Edellä 1 artiklassa säädetty poikkeus koskee ainoastaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/2008[10] liitteessä II olevan 1 kohdan f alakohdassa määriteltyä rommia, joka on tuotettu Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa tai Réunionissa tuotantopaikalla kerätystä sokeriruo'osta, joka sisältää muita haihtuvia aineita kuin etyyli- ja metyylialkoholia vähintään 225 grammaa hehtolitralta puhdasta alkoholia, ja jonka alkoholipitoisuus on vähintään 40 tilavuusprosenttia. 3 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettua 2 artiklassa tarkoitettuun rommiin sovellettavia alennettua valmisteverokantaa ja alennettua VSS-maksukantaa sovelletaan ainoastaan vuotuisessa kiintiössä, jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia. 2. Tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitetut alennettu valmisteverokanta ja alennettu VSS-maksukanta voivat olla alhaisemmat kuin direktiivissä 92/84/EYU alkoholille säädetty vähimmäisvalmisteverokanta mutta enintään 50 prosenttia alhaisemmat kuin direktiivin 92/84/ETY 3 artiklassa alkoholille säädetty täysi verokanta tai VSS-maksulle alkoholin osalta vahvistettu täysi maksukanta. 3. Tämän artiklan 2 kohdassa sallittu kumulatiivinen veroetu saa olla enintään 50 prosenttia direktiivin 92/84/ETY 3 artiklan mukaisesti alkoholille säädetystä täydestä verokannasta. 4 artikla Ranskan on viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2017 annettava komissiolle kertomus, jonka perusteella komissio voi arvioida, ovatko poikkeuksen perusteet edelleen voimassa ja onko Ranskan myöntämä veroetuus edelleen oikeasuhteinen ja riittävä ja odotetaanko sen pysyvän oikeasuhteisena ja riittävän kilpailukykyisen ruoko-sokeri-rommi-arvoketjun tukemiseksi Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa. 5 artikla Muutetaan päätös 2007/659/EY seuraavasti: (1) Korvataan 1 artikla seuraavasti: ”1 artikla Poiketen siitä, mitä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 110 artiklassa määrätään, Ranskalle annetaan lupa soveltaa Ranskan emämaan alueella Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotettuun ”perinteiseen” rommiin valmisteverokantaa, joka on alhaisempi kuin direktiivin 92/84/ETY 3 artiklassa alkoholille säädetty täysi verokanta, ja ”cotisation sur les boissons alcooliques” -maksua, jäljempänä ’VSS-maksu’, joka on alhaisempi kuin kansallisessa lainsäädännössä vahvistettu täysi maksukanta.” (2) Korvataan 3 artikla seuraavasti: ”3 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettua 2 artiklassa tarkoitettuun rommiin sovellettavia alennettua valmisteverokantaa ja alennettua VSS-maksukantaa sovelletaan ainoastaan vuotuisessa kiintiössä, jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia. 2. Tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitetut alennettu valmisteverokanta ja alennettu VSS-maksukanta voivat olla alhaisempia kuin direktiivissä 92/84/EYU alkoholille säädetty vähimmäisvalmisteverokanta mutta enintään 50 prosenttia alhaisemmat kuin direktiivin 92/84/ETY 3 artiklassa alkoholille säädetty täysi verokanta tai alkoholille vahvistettu täysi VSS-maksukanta.” 6 artikla Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014 31 päivään joulukuuta 2020. Asetuksen 5 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 2012 31 päivään joulukuuta 2013. 7 artikla Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] Ennen vuotta 2009 VSS-maksu oli 130 euroa hehtolitralta, mikä on sama kuin 325 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia (tilavuusprosentti 40). Vuonna 2011 se nousi 160 euroon hehtolitralta (400 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia) ja vuodesta 2012 alkaen a) sen laskuperusteena on ollut hehtolitraa puhdasta alkoholia ja b) se saa FOD-rommiin sovellettaessa olla enintään 40 prosenttia valmisteverokannasta. [2] Ks. alaviite 1 [3] Vero- ja maksukannat muuttuivat kaksi kertaa vuonna 2012. Toukokuussa tehtyyn toiseen muutokseen asti FOD-rommin etu oli 972,02 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia. [4] Tämä arviointi voi kuitenkin olla jossakin määrin ylläkantissa, koska siinä ei oteta huomioon, että tukku- ja vähittäismyyjät eivät välttämättä ole siirtäneet valmistevero- ja VSS-alennusta kokonaisuudessaan kuluttajien maksamaan hintaan eikä sitä, että yleisen valmisteverokannan ja VSS-maksukannan soveltaminen saattaisi vähentää kysyntää ja että ”perinteisen” rommin korvaaminen ”yksi yhteen” kilpailevalla rommilla alentaisi verotuloja, koska kilpailevan rommin alkoholipitoisuus on alhaisempi. [5] Lähde: KOM(2011) 577 lopullinen, 22.9.2011. Samasta lähteestä saadut vuosia 2011–2013 koskevat arviot, jotka ovat myös päätöksen 896/2011 johdanto-osan kappaleissa. [6] Väkevien alkoholijuomien yleisen valmisteverokannan ja FOD-rommin alennetun valmisteverokannan ero, mukaan lukien VSS-maksu. [7] EUVL C XXX, XXX, s. XXX. [8] Neuvoston päätös 2007/659/EY, annettu 9 päivänä lokakuuta 2007, luvan antamisesta Ranskalle soveltaa alennettua valmisteverokantaa sen merentakaisissa departementeissa valmistettuun perinteiseen rommiin (EUVL 270, 13.10.2007, s. 12). [9] Neuvoston direktiivi 92/84/ETY, annettu 19 päivänä lokakuuta 1992, alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen määrien lähentämisestä (EYVL L 316, 31.10.1992, s. 29). [10] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 110/2008, annettu 15 päivänä tammikuuta 2008, tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89 kumoamisesta (EUVL L 39, 13.2.2008, s. 16).