Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto: Yleishyödylliset palvelut Euroopassa"

(97/C 287/18)

Komissio päätti 20. marraskuuta 1996 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta: "Komission tiedonanto: yleishyödylliset palvelut Euroopassa".

Talous- ja sosiaalikomitea päätti 28. marraskuuta 1996 pitämässään kokouksessa työjärjestyksensä 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti muodostaa alakomitean valmistelemaan aiheesta lausuntoa.

Alakomitea hyväksyi lausuntoluonnoksensa 18. huhtikuuta 1997. Esittelijänä oli Jan Jacob van Dijk.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28. ja 29. toukokuuta 1997 pitämässään 346. täysistunnossa (29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 44 ääntä puolesta ja 26 vastaan 18:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Komissio julkaisi syyskuussa 1996 tiedonannon, jossa se kiinnittää huomiota yleishyödyllisiin palveluihin.

1.2. Komissio määrittelee tiedonannossa yleishyödylliset palvelut ja yleispalvelut, ja tekee selvän eron näiden kahden käsitteen välillä.

1.3. Yleishyödyllisinä palveluina pidetään kaikkia palveluja, joita viranomaiset pitävät yleisen edun mukaisina.

1.4. Komissio toteaa "yleispalvelun" käsitteen viittaavan joukkoon ehtoja, jotka tiettyjen yleishyödyllisten palvelujen toimittajien tulee täyttää koko Euroopan unionin alueella. Keskeistä ehdoissa on tavoite taata elintärkeiden palvelujen saatavuus kohtuulliseen hintaan. Käsite ei liity perustamissopimukseen, vaan se on kehitetty unionin toimielinten käymissä laajoissa alakohtaisissa neuvotteluissa, ja sitä sovelletaan käytäntöön lukuisilla alakohtaisilla yhteisösäädöksillä.

2. Yleistä

2.1. "Yleispalvelun" käsite

2.1.1. Komitea on miettinyt, onko näiden kahden käsitteen välisellä erolla merkitystä. Näyttää siltä, että posti- ja telepalveluiden ja toisaalta radion ja television, energian ja liikenteen välillä olisi eroa. Lisäksi komitea epäilee, onko ero olennainen. Komitea katsoo, että termi "yleispalvelu" ei ole itsestään selvä eikä anna riittävän selvää kuvaa käsitteestä ja sen koko Euroopan unionin kattavuuden vaatimuksesta. Termi sekoittuu helposti "yleishyödyllisten palvelujen" tai "julkisten palvelujen" käsitteisiin. Äskettäisessä lausunnossaan aiheesta "Julkinen palveluvelvoite energia-alan sisämarkkinoilla" () komitea kehotti komissiota selventämään tällaisia käsitteitä.

2.1.2. Komitea panee merkille, että vastauksena komitean kehotukseen komissio antaa tiedonannossaan pyydettyjä määritelmiä ja selvennyksiä. Se kannattaa komission tekemää eroa yhtäältä "yleishyödyllisten palvelujen" käsitteen yleisen käytön ja toisaalta kehittyvän "yleispalvelun" käsitteen välillä.

2.1.3. Komitea on jo antanut lausuntoja yleispalvelun yhteisötason kehittämistä koskevista alakohtaisista ehdotuksista, jotka liittyvät televiestintään, postipalveluihin, sähköntoimituksiin, yleisradiopalveluihin ja tietoyhteiskuntaan. Komitea on kuitenkin jo useasti korostanut, kuinka tärkeää on, että tämän käsitteen toteuttaminen myötävaikuttaa taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuden vahvistamiseen. Näin voidaan taata tasapuolinen alueellinen kattavuus Euroopan unionin alueella, sekä ennen kaikkea edistää kansalaisten osallistumista. Tästä syystä yleispalvelun rahoitus olisi varmistettava.

2.1.4. Komitea katsoo komission tiedonannossa esitetyn "yleispalvelun" määritelmän olevan tiedonannon laajemman asiayhteyden mukainen, ja sitä käytetään lausunnossa tässä mielessä. Käsitettä on kuitenkin kehitettävä entistä monipuolisemmin, kuten komitea edellisissä lausunnoissaan on vaatinut.

2.2. Yleishyödylliset palvelut

2.2.1. Komissio pitää tiedonannossa yleishyödyllisinä palveluina vain tele-, posti- ja liikennepalveluja sekä sähköä, radiota ja televisiota. Komitea esittää kysymyksen, eikö myös muita palveluja voi pitää yleishyödyllisinä palveluina.

2.2.2. TSK:n mielestä mainittujen lisäksi on myös muita palveluja, joita voidaan pitää yleisen edun mukaisina. Esimerkkeinä mainittakoon terveydenhuolto ja opetustoimi.

2.2.3. Komission tiedonannossa jätetään viranomaisten päätettäväksi, mitkä palvelut ovat yleishyödyllisiä. Komitea epäilee, että tällainen lähestymistapa on liian ahdas. Epäselväksi jää myös, tarkoitetaanko viranomaisilla kansallista vai yhteisötasoa.

2.2.4. Tiedonannon 26 kohdassa tehdään selväksi, että yhteisön toimielimien "lähestymistapaa ovat ohjanneet yhteisen edun kansalliset määritelmät, jotka johtuvat kunkin maan sosiaaliskulttuurisista erityispiirteistä ja yhteiskunnallisista valinnoista" ().

2.2.5. Komissio edellyttää samanaikaisesti, että jäsenvaltiot voivat vapaasti määrätä yleistä etua edistävät ylimääräiset tehtävät "kunhan käytetyt keinot ovat yhteisön lainsäädännön mukaisia (3)

(3) Yleishyödyllisistä palveluista annetun komission tiedonnannon kohta 30.".

2.2.6. Komitean mielestä yhteisön tasolla tulee määritellä kehys, jonka perusteella jäsenvaltiot voivat määritellä, mitä palveluja pidetään yleistä etua edistävinä. Tämän jälkeen on jäsenvaltioiden tehtävä määrätä, mitkä palvelut kyseinen käsite kattaa. Komitean lähtökohtana on, että asiasta tulee neuvotella asianomaisten ryhmittymien, kuten työmarkkinaosapuolten ja kuluttajajärjestöjen kanssa. Komitean mielestä näin sovelletaan hyvin toissijaisuusperiaatetta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 b artiklan mukaisesti.

2.3. Tavoite ja strategia

2.3.1. Komitea yhtyy komission näkemykseen, jonka mukaan yleishyödylliset palvelut lisäävät taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja talouden toimintakykyä; niillä on siis merkitystä pyrittäessä saavuttamaan EU:n yleiset tavoitteet.

2.3.2. Yleishyödyllisten palvelujen edistämismenetelmän osalta komissio aikoo jatkaa alakohtaista lähestymistapaa sekä uusien markkinoiden avaamiseksi että yleispalveluja koskevien velvoitteiden käyttöönottamiseksi. TSK tukee menettelyä ja suunniteltua lähestymistapaa, mutta pyytää komissiota panemaan merkille myös luvun 2 muissa kohdissa esitetyt huomautukset.

3. Tuleeko yleishyödylliset palvelut mainita perustamissopimuksessa?

3.1. Tiedonantonsa lopussa komissio esittää kysymyksen, missä määrin yleishyödylliset palvelut tulisi sisällyttää perustamissopimukseen. Se ehdottaa itse 3 artiklan laajentamista seuraavasti:

" osallistuminen yleishyödyllisten palvelujen edistämiseen".

3.2. Ennen tällaisen tekstin muotoilemista komitea esittää kysymyksen, tuleeko palvelut sisällyttää perustamissopimukseen.

3.3. Perustamissopimuksissa tavoitellaan pidemmälle menevää kilpailua. Sopimuksen mukaan jokainen yhteismarkkinoilla vallitsevaan kilpailuun kielteisesti vaikuttava päätös on ristiriidassa yhteismarkkinoiden kanssa. Tämä tarkoittaa erityisesti hinnoittelua, tuotannon valvontaa, markkinoita, teknistä kehitystä ja investointeja sekä markkinoiden tai hankintalähteiden jakoa ().

3.4. Perustamissopimukseen nojautuen komissio katsoo, että määräävän aseman väärinkäyttö yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla () on yhteismarkkinoille soveltumatonta ja kiellettyä.

3.5. Lisäksi viranomaiset eivät saa antaa ajallisesti rajoittamatonta tukea. Tästä periaatteesta voidaan poiketa vain seuraavissa tapauksissa:

talouskehityksen edistämistuki alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma,

Euroopan yhteisten tärkeiden hankkeiden edistämistuki,

tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen tarkoitettu tuki,

kulttuurin ja kulttuuriperinnön säilyttämistuki ().

3.6. Erityisesti perustamissopimuksen kilpailua koskevat säännökset kattavat yleishyödyllisiä palveluja tuottavat yritykset siltä osin, kuin palvelujen toteuttaminen ei estä niitä hoitamasta niille uskottuja erityistehtäviä. Kaupankäynnin kehitystä ei saa häiritä ().

3.7. Viime vuosina Euroopan unioni on tehnyt aloitteita täydellisesti vapaan kilpailun toteuttamiseksi eri sektoreilla kuten posti- ja telealoilla. Komission mielestä kumpikin ala tarjoaa yleishyödyllisiä palveluja.

3.7.1. Huolestusta herättää, että ilman lainsäädännöllisiä toimia tällainen kehitys saattaa johtaa siihen, että tietyissä olosuhteissa ei ole enää mahdollista tarjota tiettyjä palveluja kohdassa 1.4. mainituin ehdoin. Kaikkien yritysten tulee toimia yhteismarkkinoilla ja noudattaa vapaan kilpailun sääntöjä. Tämä tarkoittaa, että aiemmin monopoliasemassa olleiden yritysten tulee nyt sietää kilpailua.

3.7.2. Komitean mielestä kilpailu voi tehostaa palveluja mutta myös aiheuttaa ongelmia. Kilpailun lisääntymisen myötä yritysten huonosti kannattavista aloista keskustellaan.

3.7.2.1. Seurauksena voisi olla näiden alojen hylkääminen tai tietyille alueille tai ryhmille tarjottavien palvelujen vähentäminen. Keskusteltavana ovat "huonosti kannattavat" rautatieosuudet, joiden sijaan ei ole korvaavaa julkista liikennettä tai sitä on vain vähäisessä määrin. Kaupallisen television voittokulun seurauksena julkiset radioyhtiöt voisivat nousta keskustelunaiheeksi viimeistään silloin kun niiden tulot pienenevät. Siirtyminen maksutelevisioon on silloin enää lyhyt askel.

3.8. Komitea ymmärtää, että mainitunlainen kehitys voidaan estää toimivaltaisten viranomaisten lainsäädäntötoimin. On kuitenkin selvitettävä, millä tasolla sen tulee tapahtua: kansallisella vai yhteisön tasolla?

3.8.1. Kansallista tasoa kannattavat viittaavat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohtaan. Heidän mukaansa se tarjoaa riittävän takuun sopivien toimien käyttöönottamiseksi kansallisella tasolla yleishyödyllisten palvelujen saatavuuden turvaamiseksi riittävästi. Lisäksi heidän mielestään yleishyödyllisiä palveluja on suojeltava mahdollisimman alhaisella tasolla. Yleishyödyllisiä palveluja voidaan suojella parhaiten kansallisen tason toimenpitein.

3.8.2. Euroopan toimien kannattajien mielestä perustamissopimuksiin tukeutuvat yhteisön toimet ovat uhkana yleishyödyllisille palveluille. Sen vuoksi he haluavat Euroopan tason toimia yhteisön nykyisten toimien aiheuttaman uhan mitätöimiseksi.

3.9. Komitea kannattaa viimeksi mainittua toimintalinjaa ja puoltaa siksi säännösten sisällyttämistä perustamissopimukseen.

4. Maininta Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa

4.1. Haluamatta estää 77 ja 90 artiklojen soveltamista komitea on sitä mieltä, että tarkistetussa perustamissopimuksessa tulisi mainita "yleishyödylliset palvelut", mikäli tavoitteena on ylläpitää tai parantaa palvelun tasoa. Tässä yhteydessä komitea on pannut merkille puheenjohtajamaan tekemän ehdotuksen, joka tukeutuu näihin periaatteisiin.

Bryssel, 29. toukokuuta 1997.

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Tom JENKINS

() EYVL C 56, 24.2.1997, s. 83 (esittelijä: Hernández-Bataller).

() Yleishyödyllisistä palveluista annetun komission tiedonnannon kohta 26.

() Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 85 artikla.

() Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 86 artikla.

() Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 94 artiklat.

() Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 90 artikla.

LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon

(työjärjestyksen 47 artiklan mukaisesti)

Käsittelyssä hylättiin seuraava John Littlen tekemä muutosehdotus:

Poistetaan kohdat 3.8, 3.8.1, 3.8.2 ja 3.9 sekä kohta 4 alakohtineen ja korvataan seuraavalla:

"3.7.3. Perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdan mukaan kilpailusäännöksiä voidaan kuitenkin jättää soveltamatta yrityksiin, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, siltä osin kun säännökset estävät yrityksiä hoitamasta niille uskottuja erityistehtäviä.

3.7.4. Vaikka eräät kohdassa 3.7.2.1 ilmaistut huolenaiheet epäilemättä ovat aiheellisia, suurimpaan osaan niistä voidaan vastata jäsenvaltioiden perustamien, tällaisten yleishyödyllisen palvelujen käyttäjien etua ajavien valvontaviranomaisten asianmukaisella ja tehokkaalla toiminnalla. TSK tukee komission ajatusta, että voi olla tarpeen laajentaa sääntelytoimen yhteensovittamista yhteisössä, varsinkin kun muistetaan eräiden palvelujen yhtenäistämisaste EU:ssa.

3.8. Komission analyysi osoittaa, että perustamissopimuksen voimassa olevat säännökset ja tähän mennessä käyttöön otettu alakohtainen lähestymistapa ovat osoittautuneet täysin asianmukaisiksi yleisiin palvelutarpeisiin nähden suojaten samanaikaisesti kilpailusäännöksiä.

3.8.1. Kukaan ei ole osoittanut, että komissio ei kykenisi vaikuttamaan jäsenvaltioihin pyrittäessä takaamaan yleishyödyllisten palvelujen tuottaminen. Päinvastoin komissio myöntää, että Euroopan yleishyödyllisten palvelujen käsite ja arviointiperusteet ovat poikkeuksetta vaikuttaneet myönteisesti kyseisten palvelujen kehitykseen. Esimerkiksi toimipisteiden sijaintia ja palvelutaajuuksia koskevat yksityiskohtaiset päätökset tehdään jatkossakin jäsenvaltioissa.

3.9. Komission ehdotus perustamissopimuksen muuttamiseksi järkyttäisi nykyistä herkkää tasapainoa yleishyödyllisten palvelujen markkinakilpailun ja mainituille palveluille asetettavien yleisempien vaatimusten välillä.

3.9.1. Komissio myöntää, että sen ehdotus ei loisi uutta oikeudellista perustaa, ja että yleishyödylliset palvelut kuuluvat vastaisuudessakin jäsenvaltioiden toimivaltaan. TSK:n mielestä 3 artiklaan ehdotettu lisäys saattaa olla ristiriidassa 3 b artiklan ja 90 artiklan kanssa.

3.10. TSK katsoo, että komission ehdotus 3 artiklan muuttamisesta tulisi peruuttaa. Komitean mielestä komission tiedonannossa esitetty analyysi ei tue muutosta, joka on tarpeeton, eikä edistäisi tai turvaisi suuren yleisön etua yleishyödyllisen palvelujen käyttäjinä ja olisi myös ristiriidassa perustamissopimuksen kanssa. Näin ollen komitea katsoo, ettei perustamissopimuksen muuttaminen ole tarpeen sovittujen tulevien tavoitteiden saavuttamiseksi."

Perustelut

Teksti puhuu puolestaan. Kohdassa 3.10 esitettyä johtopäätöstä pohjustetaan kohdissa 3.7.3 ja 3.9.1.

Äänestyksen tulos

Jaa-ääniä: 32, ei-ääniä: 43, tyhjiä: 18.