EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 29.11.1995 
KOM(95) 593 lopull. 
95/0308(CNS) 
Ehdotus 
NEUVOSTON SUOSITUKSEKSI 
NAISTEN JA MIESTEN TASAPAINOISESTA 
OSALLISTUMISESTA PÄÄTÖKSENTEKOON 
(komission esittämä) 

Proposal for a 
Council Recommendation on the balanced participation of 
women and men in decision-making 
Explanatory Memorandum 
I INTRODUCTION 
Changes in the roles of women and men are one of the major features of social change 
in Europe. Upheavals in the labour market, changes in demographic and family structures, 
and developments in education and training have also played a major part. Policies 
conducted on the initiative of the Member States and the activities of organisations 
involved in promoting equal opportunities have led to some real progress. 
The Community has been one of the prime movers in changing the status of women in 
society. It first consolidated the legal principle of equal treatment at work, and to a large 
extent with regard to social security, on the basis of Article 119 of the Treaty enshrining 
the principle of equal pay. Realising that equal opportunities are conditional upon, but not 
necessarily guaranteed by, equality in law, the Commission also instituted a host of 
measures to promote de facto equality - mainly through its three consecutive equal 
opportunities programmes - in many different and mutually complementary ways, such 
as forming networks, stepping up information and communication activities, supporting 
pilot activities or studies and identifying and disseminating sound practice, etc. 
However, de facto inequality still exists. The scarcity of women in the circles where 
collective decisions are prepared or taken is identified as one of the causes of inequality 
between women and men and of our societies' structural inflexibility. The repercussions 
on society as a whole of decisions at national and international level in political, 
economic, social and cultural domains, taken by groups mainly made up of men, "tend 
to reflect the values, points of view and the personal experience of their authors"*. 
The question of women's participation in decision-making has been on the Community 
agenda since 1984, when the Council adopted a Recommendation on the promotion of 
positive action for women. This was confirmed once again in 1986 by the Council 
Resolution on the promotion of equal opportunities for women. The Council Resolution 
of 21 May 1991 on the third Community programme on equal opportunities for women 
and men (1991-1995) set itself equal representation in decision-making as one of its 
goals. 
The network of experts on women in decision-making, establised in the context of this 
programme, provided statistics on how representation is shared between women and men 
in governments, elected assemblies (from the European Parliament to elected assemblies 
of local municipalities in the Member States), administrations and the advisory bodies 
involved in decision-making. The network members collaborated on research work on 
decision-making in sectors other than the political sectors, especially finance, health, 
education and justice and helped to highlight strategies which were likely to promote 
equal access to decision-making circles. 
Les femmes et le changement structurel (Women and structural change), Paris, OECD, 1991 
In its resolution of 11 February 1994, the European Parliament called upon the 
Commission "to step up implementation of the equal opportunities policy... to combat 
individual obstacles which hinder women from taking part in decision-making" and to 
define "measures and actions to promote greater participation of women in the decision­
making process". 
The European Union at the fourth World Conference stressed the need for responsibilities, 
powers and rights to be shared equally which constitutes one of the main elements of the 
Platform for Action and the Declaration adopted at the end of the conference. 
The fourth Community action medium-term action programme on equal opportunities for 
women and men (1996-2000) proposed by the Commission includes measures to achieve 
balanced participation of men and women in decision-making. 
The requirement for women and men to share decision-making represents a goal which 
is regarded as beneficial for society as a whole. It is not simply a matter for the Member 
States. The social partners, political organisations, NGOs and the media must play their 
part. It is therefore appropriate, in the present case, to consult the Economic and Social 
Committee and the Committee of Regions. 
At the end of its Resolution of 27 March 1995, the Council asked the Commission to 
prepare a draft recommendation to promote the balanced participation of women and men 
in decision-making. This is the subject of this proposal for a recommendation which, in 
conformity with the principle of subsidiarity, calls upon the Member States to choose 
suitable measures which can range from mere encouragement to legislation. 
II PRESENTATION 
1. Subject of the recommendation 
The aim is to encourage the Member States to examine the question of the balance 
between women and men in decision-making in all areas (political, social, economic and 
cultural) and forms (the decision-making circles themselves and also the bodies which 
prepare and contribute to decision-making) and to adopt a comprehensive and integrated 
strategy to achieve such a balance. 
2. The sectors involved in the comprehensive and integrated strategy 
a) Education and training: The existing imbalances mainly result from the 
stereotyping of men's and women's roles by education and training and the 
presentation of the role and the contribution of women in society. Equal access 
to decision-making is dependent on school textbooks and education and training 
not representing public responsibilities as being reserved for men and private 
responsibilities for women but as being shared between the two. 
b) Advertising in the media: In our societies, communication plays a key part in 
reinforcing the role models created by education and training. The media have, 
often and still tend to, stereotype men's and women's roles, especially in 
advertising. Without prejudice to freedom of expression, the Member States are 
called upon to take suitable measures to stop advertising undermining equality. 
c) Institutional communication: The Member States themselves use communication 
for the public good and for general interest. Action by and help from the State in 
preparing and disseminating campaigns designed to demonstrate the advantages 
of equality in decision-making have proved effective and should be stepped up. 
d) The social partners, political organisations and media enterprises: Balanced 
participation of men and women in decision-making is not solely a matter for 
public institutions and the national administration. The States must alert all social 
and cultural partners and players to the importance of establishing such a balance 
in their organisations and must encourage them, by suitable means, to do so by 
preparing equal opportunities plans to ease access to decision-making for women. 
3. Showing how far men and women share decision-making, developing research, 
and taking advantage of and disseminating examples of sound strategy 
a) The need to compile and publish statistics: The existing imbalance between men 
and women in decision-making is not properly appreciated as there is a statistical 
time lag in this area. The States are thus encouraged to develop existing, or 
introduce new, statistics providing as accurate and complete as possible a picture 
of how the two sexes are represented in political, administrative, economic, social 
and cultural decision-making circles. These statistics must be published. 
b) The need for both quantitative and qualitative studies on the two sexes' 
involvement in decision-making: Since the existing imbalances are ingrained in 
history and culture, any attempt to correct them will come up against prejudice 
and opposition. The Member States are called upon to support, develop and 
publicise studies which help assess the situation in terms of scale and also identify 
the legal, social and cultural obstacles to more balanced participation of the sexes 
in decision-making. As calls for equal representation in decision-making are a 
recent development, it is also necessary to encourage research on partnership 
between men and women in the decision-making process, strategies conducive to 
such partnership and ways of assessing them. 
c) Experimentation and dissemination of good practice: Experimentation and 
dissemination of examples of good practice are needed to pave the way to equality 
in decision-making. Here, it is up to the States to support, encourage and raise the 
profile of initiatives taken in this area in order for them to become widespread. 
4. The specific role of the States 
a) As regards the presence of women in government: This is mainly a question of 
political will. Appointing more women to key posts in government is a way of 
setting an example to other sectors of society. It is therefore recommended that 
the Member States promote a better balance between men and women in 
government. 
b) As regards the presence of women in elected assemblies and advisory bodies: In 
spite of most efforts have been made in this area, there are few women in the 
elected assemblies at national, regional and local level in most Member States. 
The same is true of the advisory bodies which help to prepare public decisions. 
Here again, State action can bring about significant changes and induce a knock-
on effect. Plans or programmes, sometimes with target figures, and support 
measures for women to enable them to gain access to assemblies and bodies have 
proved effective. The States are asked to continue implementing these or, if they 
do not yet exist, to introduce them. 
c) As regards decision-making in general government: The operational side of the 
civil services is mainly staffed by women, whereas management and supervisory 
staff are mainly men in the majority of the States. The States are reminded of the 
need to implement or step up equal opportunities plans in this sector and are 
called upon to ensure that, when civil servants are recruited by competition, men 
and women are equally represented in the committees and selection boards which 
prepare and conduct the competitions, as overrepresentation of one of the sexes 
is likely to affect the nature and content of the competition and the selection 
process. 
d) As regards communication enterprises: The media - be it the press, radio or 
television - have a special responsibility, as they produce information, images and 
programmes which themselves influence social behaviour. It is thus crucial for the 
States to encourage these enterprises to adopt equal opportunities measures, 
particularly to equalise representation in their management bodies, especially those 
responsible for decisions concerning programme production. 
LUONNOS: 
NEUVOSTON SUOSITUS NAISTEN JA MIESTEN TASAPAINOISESTA 
OSALLISTUMISESTA PÄÄTÖKSENTEKOON 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 235 artiklan, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen1, 
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon2, 
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon3, 
ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon4, 
sekä katsoo, että 
neuvosto on hyväksynyt joukon lainsäädännöllisiä välineitä ja poliittisia sitoumuksia 
naisten ja miesten tasa-arvoisen kohtelun ja yhtäläisten mahdollisuuksien alalla,5 
Neuvoston direktiivi 75/117/ETY miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista 
koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, EYVL N:o L 45, 19.2.1975, s. 19; 
Neuvoston direktiivi 76/207/ETY miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen 
toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä 
työoloissa, EYVL N:o L 39, 14.2.1976, s. 40; 
Neuvoston direktiivi 79/7/ETY miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta 
toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä, EYVL N:o L 6, 10.1.1979, s. 24: 
Neuvoston direktiivi 86/378/ETY miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen 
toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä, EYVL N:o L 225, 12.8.1986, s. 40; 
Neuvoston direktiivi 86/613/ETY miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen 
soveltamisesta itsenäisiin ammatinharjoittajiin, maatalousalalla toimivat ammatinharjoittajat mukaan 
lukien, ja itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivien naisten suojeluun raskauden ja synnytyksen 
perusteella, EYVL N:o L 359, 19.12.1986, s. 56; 
Neuvoston direktiivi 92/85/ETY toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai 
imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä, EYVL 
N:o L 348, 28.11.1992, s. 1; 
Neuvoston suositus, annettu 13 päivänä joulukuuta 1984, naisia koskevien positiivisten 
toimenpiteiden edistämisestä (84/635/ETY), EYVL N:o L 331, 19.12.1984, s. 34; 
Neuvoston suositus, annettu 31 päivänä maaliskuuta 1992, lastenhuollosta (92/242/ETY), EYVL 
N:o L 123, 8.5.1992, s. 16. 
Neuvoston päätöslauselma, annettu 12 päivänä heinäkuuta 1982, naisten yhtäläisten 
mahdollisuuksien edistämisestä, EYVL N:o C 186, 21.7.1982, s. 3; 
tr 
Eurooppa-neuvostoon Essenissä ja Cannesissa kokoontuneet valtioiden ja hallitusten 
päämiehet painottivat naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien ja työttömyyden 
torjunnan olevan Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden ensisijaiset tehtävät, 
naisten pääsy mukaan päätöksentekoon on ollut erityisen huomion kohteena 13 päivänä 
joulukuuta 1984 annetussa neuvoston suosituksessa naisia koskevien positiivisten 
toimenpiteiden edistämisestä, 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetussa neuvoston 
päätöslauselmassa naisten yhtäläisten mahdollisuuksien edistämisestä ja 21 päivänä 
toukokuuta 1991 annetussa neuvoston päätöslauselmassa kolmannesta naisten ja miesten 
yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevasta keskipitkän ajan toimintaohjelmasta (1991 - 1995), 
neuvosto kehotti jäsenvaltioita 27 päivänä maaliskuuta 1995 antamassaan 
päätöslauselmassa naisten ja miesten tasapainoisesta osallistumisesta päätöksentekoon 
"edistämään naisten ja miesten tasapainoista osallistumista päätöksentekoon yhtenä niiden 
naisten ja miesten tasa-arvoisia mahdollisuuksia koskevien käytäntöjen päätavoitteena ja 
hyväksymään tämä tavoite sellaisenaan hallitustensa ohjelmiin"; lisäksi se kehotti 
komissiota "laatimaan suositusluonnoksen, joka annetaan neuvostolle naisten ja miesten 
tasapainoisen päätöksentekoon osallistumisen helpottamiseksi", 
Euroopan parlamentti pyysi komissiota 11 päivänä helmikuuta 1994 antamassaan 
päätöslauselmassa6 naisista päätöksentekoelimissä panemaan tasa-arvopolitiikan täytäntöön 
niiden yksittäisten esteiden poistamiseksi, jotka estävät naisia pääsemästä päättäviin 
asemiin sekä määrittelemään toimenpiteitä ja toimia, jotka mahdollistavat naisten 
laajemman osallistumisen päätöksentekomenettelyyn, 
Neuvoston päätöslauselma, annettu 7 päivänä kesäkuuta 1984, naisten työttömyyden vastaisista 
toimista, EYVL N:o C 161, 21.6.1984, s. 4; 
Neuvoston ja 3 päivänä kesäkuuta 1985 neuvostoon kokoontuneiden opetusministereiden 
päätöslauselma sisältäen tyttöjen ja poikien yhtäläisiä koulutusmahdollisuuksia koskevan 
toimintaohjelman, EYVL N:o C 166, 5.7.1985, s. 1; 
Neuvoston toinen päätöslauselma, annettu 24 päivänä heinäkuuta 1986, naisten yhtäläisten 
mahdollisuuksien edistämisestä, EYVL N:o C 203, 12.8.86, s. 2; 
Neuvoston päätöslauselma, annettu 16 päivänä joulukuuta 1988, naisten saattamisesta uudelleen 
työelämään, EYVL N:o C 333, 28.12.1988, s. i; 
Neuvoston päätöslauselma, annettu 29 päivänä toukokuuta 1990, naisten ja miesten arvokkuuden 
suojelemisesta työelämässä, EYVL N:o C 157, 27.6.1990, s. 3; 
Neuvoston päätöslauselma, annettu 21 päivänä toukokuuta 1991, yhteisön kolmannesta naisten ja 
miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevasta keskipitkän ajan toimintaohjelmasta (1991 - 1995), 
EYVLN:o C 142, 31.5.1991, s. I; 
Neuvoston päätöslauselma, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1994, naisten ja miesten yhtäläisten 
mahdollisuuksien edistämisestä Euroopan rakennerahastojen toiminnan avulla, EYVL N:o C 231, 
20.8.1994, s. 1; 
Neuvoston päätöslauselma, annettu 6 päivänä joulukuuta 1994, naisten oikeudenmukaisesta 
osallistumisesta taloudelliseen kasvustrategiaan, joka suuntautuu työllisyyden tehostumiseen 
Euroopan unionissa, EYVL N:o C 368, 23.12.94, s.3; 
Neuvoston päätöslauselma, annettu 27 päivänä maaliskuuta 1995, naisten ja miesten tasapainoisesta 
osallistumisesta päätöksentekoon, EYVL N:o C 168, 4.7.1995, s. 3. 
A3-0035/94, 11.2.1994 (EP 179.623) 
G 
Euroopan komissio sisällytti naisten ja miesten tasapainoisen päätöksentekoon 
osallistumisen yhdeksi kuudesta päätavoitteesta neuvoston päätettäväksi ehdotetussa 
neljännessä naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevassa yhteisön keskipitkän 
ajan toimintaohjelmassa (1996 - 2000)7, 
neljännen naisten maailmankonferenssin julkilausumassa ja toimintajulistuksessa 
korostettiin painokkaasti tarvetta taata vastuun, vallan ja oikeuksien tasapainoinen jako, 
ja jäsenvaltiot ovat sitoutuneet toimintajulistuksen täytäntöönpanoon,8 
naisten aliedustus päätöksentekoelimissä johtuu erityisesti naisten myöhäisestä 
yhteiskunnallisesti tasa-arvoisen aseman saamisesta sekä heidän taloudellisen 
itsenäisyyden saavuttamisen tiellä olevista esteistä, 
naiset ovat edelleen aliedustettuina näissä elimissä, olivat ne sitten julkisia tai yksityisiä, 
poliittisia, hallinnollisia, taloudellisia, sosiaalisia tai kulttuurisia, 
naiset muodostavat yli puolet väestöstä, ja naisten ja miesten tasapainoinen osallistuminen 
kansakuntien edustukseen ja hallintoon on kansanvaltaan liittyvä vaatimus, 
naisten aliedustus päättävissä asemissa merkitsee menetystä yhteiskunnan kokonaisuuden 
kannalta eikä mahdollista koko väestön etujen ja tarpeiden täysipainoista huomioon 
ottamista, 
naisten ja miesten tasapainoinen osallistuminen päätöksentekoon on omiaan synnyttämään 
erilaisia ajatuksia, arvoja ja käyttäytymismalleja, jotka suuntautuvat kohti 
oikeudenmukaisempaa ja tasapainoisempaa maailmaa niin naisten kuin miesten kannalta, 
jäsenvaltioilla, työmarkkinaosapuolilla, puolueilla ja poliittisilla järjestöillä, hallituksista 
riippumattomilla järjestöillä sekä tiedotusvälineillä on ratkaiseva rooli sellaisen 
yhteiskunnan rakentamisessa, jossa julkiset ja yksityiset, taloudelliset, poliittiset ja kotiin 
liittyvät vastuut jakautuvat yhtäläisesti naisten ja miesten kesken, 
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 b artiklassa esitetyn toissijaisuus- ja 
suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tämän suosituksen tavoite, naisten ja miesten 
tasapainoisen päätöksentekoon osallistumisen edistäminen, on toimintaa, jonka tehokkuutta 
on lisättävä tietojen ja hyvien käytäntöjen vaihdolla jäsenvaltioille yhteisen viitekehyksen 
sisällä; olisi siis ehdotettava yhteisön tason suuntaviivoja naisten ja miesten tasapainoisen 
päätöksentekoelimiin osallistumisen edistämiseksi; suositus rajoittuu tavoitteen 
saavuttamisen kannalta vaadittavaan vähimmäistasoon eikä ylitä sitä, mikä on tarpeen, ja 
perustamissopimuksessa ei ole määräyksiä muista suosituksen hyväksymiseen liittyvistä 
valtuuksista kuin mitä 235 artiklassa määrätään, 
KOM(95) 381, lopull. 95/0206(CNS) 
Komission tiedonanto neuvostolle, 29.5.1995 (KOM(95) 221 lopull.) "Uusi naisten ja miesten 
välinen kumppanuus: tasa-arvoinen jakaminen ja osallistuminen" 
? 
SUOSITTAA JÄSENVALTIOITA: 
1. Omaksumaan yhtenäisen kokonaisstrategian naisten ja miesten tasapainoisen 
osallistumisen edistämiseksi valta-, vaikutus- ja päätöksentekopaikoilla, ja tähän 
pääsemiseksi kehittämään tai ottamaan käyttöön tarvittavat lainsäädännölliset, 
sääntöihin perustuvat tai kannustavat toimenpiteet. 
2. 
a) Korostamaan opetusohjelmissa, oppikirjoissa sekä opetuksessa ja koulutuksessa 
kaikilla tasoilla naisten roolia ja myötävaikutusta yhteiskunnan kannalta ja 
painottamaan niin julkisten kuin yksityisten vastuiden jakamista naisten ja miesten 
kesken, 
b) toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet, jotta tiedotusvälineissä ja mainoksissa 
naisista ja miehistä esitetty kuva ei vahvistaisi vääriä kaavamaisia käsityksiä 
miesten ja naisten vastuista, 
c) laatimaan, aikaan saamaan ja levittämään mainoskampanjoita yleisen mielipiteen 
tietoisuuden lisäämiseksi naisten ja miesten tasapainoisen päätöksentekoon 
osallistumisen hyödyistä ja koko yhteiskunnalle tuomista eduista, 
d) lisäämään työmarkkinaosapuolten, puolueiden ja poliittisten ryhmittymien, 
yhdistysten ja hallituksista riippumattomien järjestöjen sekä tiedotusvälineiden 
tietoisuutta naisten ja miesten tasapainoisen päätöksentekoelimiin osallistumisen 
tärkeydestä ja rohkaisemaan niitä kehittämään naisten ja miesten yhtäläisiä 
mahdollisuuksia koskevia suunnitelmia, joihin sisältyy toimenpiteitä naisten 
päätöksentekoon osallistumisen helpottamiseksi. 
3. 
a) Kehittämään tai edistämään sellaisten tilastotietojen tuottamista ja julkaisemista, 
jotka esittävät miten naiset ja miehet ovat edustettuina päätöksentekotehtävissä 
yleensä ja erityisesti politiikan ja hallinnon aloilla, valtuustoissa, julkisissa 
komiteoissa ja hallintoneuvostoissa kansallisella, alueellisella ja paikallisella 
tasolla sekä taloudessa ja sosiaali- ja kulttuurielämässä, 
b) tukemaan, kehittämään ja panemaan alulle määrällisiä ja laadullisia tutkimuksia 
naisten ja miesten asemasta päätöksenteossa ja erityisesti niistä oikeudellisista, 
sosiaalisista tai kulttuurisista esteistä, jotka rajoittavat jompaakumpaa sukupuolta 
olevien henkilöiden osallistumista, niistä ajatuksista ja käsitteistä, jotka voivat 
rikastuttaa käsitystä naisten ja miesten välisellä kumppanuudella hallitusta 
kansanvallasta, ja niistä strategioista, jotka auttavat saavuttamaan tasa-arvon 
naisten ja miesten osallistumisessa päätöksentekoon, 
c) tukemaan ja panemaan alulle aloitteita, jotka toimivat hyvän käytännön 
esimerkkeinä päätöksenteon eri aloilla, ja kehittämään tiedotusohjelmia ja 
kokemusten vaihtoa näiden hyvien käytännön toimien yleistämiseksi. 
r 
4. 
a) Edistämään naisten ja miesten tasapainoisempaa osallistumista kaikilla hallituksen 
toiminnan tasoilla, 
b) ottamaan käyttöön tai toteuttamaan aktiivisia toimenpiteitä, kuten ohjaajatoiminta 
(mentorship) ja lukumääräiset tavoitteet, naisten ja miesten välisen tasapainon 
edistämiseksi poliittisessa edustuksessa kansallisella, alueellisella ja paikallisella 
tasolla, mukaan lukien neuvoa-antavissa elimissä, jotka tukevat julkista 
päätöksentekoa. Erityistä huomiota on kiinnitettävä komiteoiden, lautakuntien ja 
työryhmien tasapainoiseen kokoonpanoon niin kansallisella kuin Euroopan tasolla. 
c) panemaan täytäntöön tai kehittämään julkista sektoria koskevia tasa-
arvosuunnitelmia, joihin sisältyy tasapainoisen päätöksentekoon osallistumisen 
ajatus, ja valvomaan rekrytointikilpailuja järjestettäessä, että naisten ja miesten 
välinen tasapaino toteutuu mahdollisimman hyvin kokeiden laadinnasta vastaavien 
lautakuntien ja valintalautakuntien kokoonpanossa, 
d) rohkaisemaan yksityistä sektoria vahvistamaan naisten osallistumista kaikilla 
päätöksenteon tasoilla, erityisesti ottamalla käyttöön tasa-arvosuunnitelmia ja 
positiivisia toimia koskevia ohjelmia tai tällaisten suunnitelmien ja ohjelmien 
puitteissa, 
e) kannustaa lehdistöä, radiota ja televisiota omaksumaan toimenpiteitä naisten ja 
miesten tasapainoisen tuotanto-, johtamis-ja päätöksentekotehtäviin osallistumisen 
edistämiseksi, 
JA PYYTÄÄ KOMISSIOTA: 
1. tehostamaan niitä ponnistuksia, jotka koskevat tiedottamista, tietoisuuden 
lisäämistä, tutkimuksen ja kokeilutoimien edistämistä naisten ja miesten 
tasapainoisen päätöksentekoon osallistumisen saavuttamiseksi, 
2. edistämään ja järjestämään yhdessä jäsenvaltioiden kanssa järjestelmällistä 
kokemusten vaihtoa ja päätöksenteossa vallitsevan naisten ja miesten välisen 
tasapainon saavuttamiseksi täytäntöönpantujen politiikkojen arviointia, 
3. antamaan neuvostolle kolmen vuoden kuluessa tämän suosituksen hyväksymisestä 
kertomuksen suosituksen täytäntöönpanossa saavutetusta edistyksestä 
jäsenvaltioiden sille toimittamien tietojen perusteella. 
i 
ISSN 1024-4492 
KOM(95) 593 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 04 06 
Luettelonumero : CB-CO-95-659-FI-C 
ISBN 92-77-97176-2 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg /Q