P6_TA(2004)0012

Sudanin humanitaarinen tilanne

Euroopan parlamentin päätöslauselma Darfurin alueen tilanteesta Sudanissa

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon Cotonoussa 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun AKT-EY-kumppanuussopimuksen [1],

- ottaa huomioon 30. kesäkuuta 1998 hyväksytyn Sudanin tasavallan perustuslain,

- ottaa huomioon kansalaisoikeuksista ja poliittisista oikeuksista 16. joulukuuta 1966 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, jonka Sudanin tasavalta ratifioi 18. kesäkuuta 1986,

- ottaa huomioon 16. joulukuuta 1966 tehdyn taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, jonka Sudanin tasavalta ratifioi 18. kesäkuuta 1986,

- ottaa huomioon lapsen oikeuksista 20. marraskuuta 1989 tehdyn yleissopimuksen, jonka Sudanin tasavalta ratifioi 2. syyskuuta 1990,

- ottaa huomioon kaikkinaisen rotusyrjinnän poistamisesta 21. joulukuuta 1965 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, jonka Sudanin tasavalta ratifioi 20. huhtikuuta 1977,

- ottaa huomioon 27. kesäkuuta 1981 hyväksytyn ihmisoikeuksia ja kansalaisoikeuksia koskevan Afrikan peruskirjan, jonka Sudanin tasavalta ratifioi 18. helmikuuta 1986,

- ottaa huomioon 9. joulukuuta 1948 hyväksytyn yleissopimuksen joukkotuhontana pidettävän rikoksen ehkäisemiseksi ja rankaisemiseksi,

- ottaa huomioon 12. syyskuuta 2003 hyväksytyn kansainvälisen rikostuomioistuimen Rooman perussäännön,

- ottaa huomioon YK:n turvallisuusneuvoston 11. kesäkuuta 2004 ja 30. heinäkuuta 2004 hyväksymät päätöslauselmat 1547 (2004) ja 1556 (2004) pääsihteerin Sudania koskevasta raportista sekä 26. elokuuta 2003 hyväksytyn päätöslauselman 1502 (2003) Yhdistyneiden Kansakuntien henkilökunnan, mukana seuraavan henkilöstön ja avustustyöntekijöiden suojelusta selkkausalueilla,

- ottaa huomioon YK:n ja Sudanin hallituksen 5. elokuuta 2004 sopiman Darfurin toimintasuunnitelman,

- ottaa huomioon YK:n pääsihteerin 1. syyskuuta 2004 antaman raportin,

- ottaa huomioon tietyistä Sudaniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 26 päivänä tammikuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 131/2004 [2],

- ottaa huomioon Sudanin hallituksen ja Sudanin kansan vapautusliikkeen/armeijan SPLM/A:n 26. toukokuuta 2004 tekemän pöytäkirjan,

- ottaa huomioon Tšadin N'djamenassa 8. huhtikuuta 2004 allekirjoitetun aseleposopimuksen ja Addis Abebassa Afrikan unionin johdolla 28. toukokuuta 2004 tehdyn sopimuksen aselepokomission perustamiseen ja tarkkailijoiden lähettämiseen Darfuriin liittyvistä yksityiskohtaisista määräyksistä,

- ottaa huomioon työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan,

A. ottaa huomioon, että se lähetti 2.— 7. syyskuuta 2004 valtuuskunnat Khartumiin ja Darfuriin Sudanissa sekä Abéchéen Tšadissa,

B. ottaa huomioon, että Darfurin alue on kärsinyt jatkuvasta alikehityksestä sekä taloudellisesta ja poliittisesta syrjäytymisestä,

C. ottaa huomioon, että Sudanin vapautusarmeijan (SLA) sekä Oikeudenmukaisuuden ja tasa-arvon liikkeen (JEM) johtama kansannousu hallitusta vastaan alkoi Darfurissa helmikuussa 2003 ja vastatoimena hallitus alkoi aseistaa eräisiin paimentolaisheimoihin kuuluvia siviilejä ja ryhtyi ilmaiskuihin; ottaa huomioon, että taistelut ja hyökkäykset siviilien kimppuun sekä umpimähkäiset pommitukset ovat vaatineet ainakin 30000 kuolonuhria ja yli miljoona sudanilaista on paennut maan sisällä ja yli 200000 siirtynyt pakolaiseksi Tšadiin,

D. ottaa huomioon, että Eritrean hallitusta on syytetty avunannosta SLA:n ja JEM:n joukkojen kouluttamiseen ja aseistamiseen,

E. katsoo, että 8. huhtikuuta 2004 allekirjoitetusta tulitauosta huolimatta Sudanin hallitus on jatkanut aseellisten ryhmittymien ja ns. kansan puolustusjoukkojen tukemista, vaikka ne ovat tappaneet siviilejä, käyttäneet seksuaalista väkivaltaa naisia kohtaan ja ryöstelleet sekä ahdistelleet ihmisiä,

F. katsoo, että hallituksen joukot ovat käyttäneet edelleen aseleposopimuksen vastaisesti ilmavoimia, kuten raketteja ampuvia taisteluhelikoptereita ja Antonov- ja MIG-lentokoneita, maalla taistelevien puolisotilaallisten joukkojen tukemiseen ja kylissä ja pakolaisleireillä asuvien siviilien pelotteluun, siten että koneet lentävät matalalla ja niistä myös ammutaan; ottaa huomioon, että sen valtuuskunta näki kaksi tuoretta helikopterista ammutun raketin osumaa maassa Gallabin kylässä pohjois-Darfurissa, SLA:n valvomalla alueella,

G. ottaa huomioon, että valtuuskunnan Tšadissa tapaamat pakolaiset kertoivat kaikki kuuluvansa muihin kuin arabiheimoihin, minkä paikan päällä toimivien kansalaisjärjestöjen raportit vahvistavat,

H. ottaa huomioon, että joukkotuhontaa koskevan yleissopimuksen 2 artiklan mukaan joukkotuhontana pidetään kaikkea sellaista toimintaa, jonka päämääränä on jonkin kansallisen, etnisen, rodullisen tai uskonnollisen ryhmän hävittäminen kokonaan tai osittain, eli ryhmän jäsenten tappamista, vakavan ruumiillisen tai henkisen vamman tuottamista ryhmän jäsenille, ryhmän elinolojen tarkoituksellista huonontamista, jolla pyritään ryhmän fyysiseen hävittämiseen kokonaan tai osittain, lisääntymisen estämistä koskevia toimia ja lasten pakkosiirtoja ryhmästä toiseen,

I. ottaa huomioon, että Sudanin hallitus perustelee joukkojen uusia siirtoja ja niiden lisäämistä väittämällä, että YK:n toimintasuunnitelman mukaisesti se saa perustaa "turva-alueita", mutta nämä joukkojen siirrot ovat tosiasiassa aseleposopimuksen vastaisia,

J. ottaa huomioon, että Sudanin hallitus toi maahan äskettäin MIG-lentokoneita ja käyttää valtavia rahasummia sotilasmenoihin, mikä on pois investoinneista sosiaalisiin palveluihin ja humanitaariseen apuun,

K. ottaa huomioon, että valtuuskunnan ja aselepokomission tapaamisissa kävi ilmi, että on lisättävä tuntuvasti aselepotarkkailijoiden määrää eikä niinkään tarkkailijoiden sotilaallisten suojelijoiden määrää,

L. ottaa huomioon, että EU on myöntänyt Darfurin humanitaariseen apuun, poliittiseen prosessiin ja tarkkailijoiden lähettämiseen yhteensä 287,8 miljoonaa euroa, joista 107 miljoonaa euroa on peräisin yhteisön varoista ja 180,8 miljoonaa euroa jäsenvaltioiden maksamasta kahdenvälisestä avusta,

M. katsoo, että Afrikan unionin panos on ollut erittäin myönteinen etsittäessä ratkaisua konfliktiin, sillä se sai aikaan aseleposopimuksen ja toistaiseksi allekirjoittamatta olevan humanitaarisia kysymyksiä koskevan sopimuksen,

N. katsoo, että avun saaminen hallituksen valvomille alueille on yleisesti helpottumassa, erityisesti monien hallinnollisten esteiden poistamisen myötä, mutta avustustyöntekijät eivät pääse auttamaan suurta osaa Darfurin väestöstä erityisesti kapinallisten hallitsemilla alueilla turvattomuuden, puuttuvien takuiden ja kuljetuskapasiteetin sekä kovien sateiden takia,

O. ottaa huomioon, että valtuuskunnan Tšadissa tapaamat pakolaiset eivät luota Sudanin viranomaisiin ja pelkäävät palata takaisin ennen kuin heidän turvallisuutensa pystytään takaamaan,

P. ottaa huomioon, että perinteiset keinot heimojen välisten konfliktien ratkaisemiseksi eivät sovellu Darfuriin siellä tapahtuneiden hirmutekojen vuoksi,

Q. ottaa huomioon, että alkuperäisasukkaiden perinteisiä keinoja ei ole enää käytössä samalla tavalla kuin ennen, mikä estää konfliktin ratkaisemisen, koska Sudanin hallitus on korvannut nämä keinot omilla määräyksillään,

R. katsoo, että Sudanin hallituksen kaavailemat toimet seksuaalisen väkivallan uhreiksi Darfurissa joutuneiden naisten hyväksi ovat riittämättömiä;

1. tuomitsee Sudanin hallituksen, sillä se tukee tietoisesti tiettyihin yhteisöihin Darfurissa kuuluvien siviilien vainoamista tappamalla, naisiin kohdistuvalla seksuaalisella väkivallalla, ryöstelyllä ja ihmisten ahdistelemisella kylissä ja myöhemmin myös pakolaiskeskuksissa;

2. katsoo, että Sudanin johdolle on vuosikymmenten ajan ollut tyypillistä jatkuva huono hallinto, alikehitys sekä tiettyjen yhteisöiden ja alueiden taloudellinen ja poliittinen syrjäytyminen, ja että Darfurin tilanteen taustalla on tämä tilanne sekä nykyisen hallintojärjestelmän epädemokraattisuus;

3. vaatii poliittista ratkaisua sotilaallisen sijasta ainoana tapana saada konflikti loppumaan;

4. kehottaa Sudanin hallitusta, SLM/A:ta ja JEM:ää osallistumaan aktiivisemmin Afrikan unionin johtamaan Abujan (Nigeria) rauhanprosessiin ja noudattamaan tiukasti aseleposopimusta;

5. kiinnittää huomiota Sudanin hallituksen ja SPLM/A:n välisen Naivashan (Kenia) rauhanprosessin poliittiseen merkitykseen, sillä prosessilla saatiin loppumaan eräs Afrikan pitkäikäisimmistä konflikteista, joka vaati lähes kahden miljoonan ihmisen hengen ja ajoi neljä miljoonaa ihmistä kodeistaan; vaatiikin Sudanin hallitusta toimimaan saattaakseen tämän rauhansopimuksen loppuun jo saavutetun huomattavan edistyksen pohjalta;

6. kehottaa koordinoimaan Abujan ja Naivashan prosesseja siten, että lopputuloksena on mahdollisesti kansainvälisen yhteisön suojeluksessa tehtävä kokonaisvaltainen ja kaikki osapuolet huomioonottava sopimus, joka turvaa demokratian sekä vallan ja resurssien jaon koko Sudanissa;

7. onnittelee komissiota ja neuvostoa siitä, että ne ovat olleet eturivin kansainvälisinä toimijoina Darfurin kriisissä, erityisesti toimimalla aseleposopimuksen välittäjinä, osallistumalla AU:n johtamaan aselevon valvontatehtävään, toimittamalla humanitaarista apua ja kehittämällä poliittista prosessia konfliktin ratkaisemiseksi;

8. korostaa, että humanitaarisen avun antamiseen ja Afrikan unionille myönnetty Euroopan unionin tuki olisi maksettava nopeasti;

9. ilmaisee tyytyväisyytensä Darfurin tilannetta seuraamaan valtuutetun YK:n pääsihteerin Sudanin erityisedustajan nimittämiseen, jota se oli pyytänyt Sudanista 31. maaliskuuta 2004 antamassaan päätöslauselmassa [3];

10. pyytää YK:ta ja Afrikan unionia koordinoimaan paremmin suunnitelmiaan, jottei YK:n toimintasuunnitelmaan kuuluvien ns. turva-alueiden perustamista voitaisi käyttää oikeuttamaan hallituksen joukkojen siirtoja, mikä saattaisi aseleposopimuksen vaaraan; uskoo, että joukkojen siirtäminen on katsottava joka tapauksessa aseleposopimuksen rikkomiseksi;

11. kehottaa YK:ta varmistamaan, että kun tulevia suunnitelmia Darfuria koskeviksi toimiksi laaditaan, kuullaan kaikkia konfliktin osapuolia, myös SLM/A:ta ja JEM:ää, sekä varmistamaan kuulemisen ja koordinoinnin toteutumisen myös aselepokomissiossa;

12. kehottaa lisäämään tuntuvasti aselevon valvojien määrää ensimmäisenä askeleena Afrikan unionin aselepokomission valvontakyvyn parantamisessa;

13. kehottaa neuvostoa ja komissiota vahvistamaan Afrikan unionin sotilaallista ja siviilihenkilöstöä Addis Abebassa, mukaan lukien suunnittelu-upseereiden värvääminen ja kouluttaminen sekä komentoketjun kehittäminen, ja yhteystoimistoaan Khartumissa;

14. kehottaa Sudanin hallitusta määräämään välittömästi yleisen lentokiellon ilmavoimilleen Darfurissa;

15. kehottaa Sudanin hallitusta vapauttamaan välittömästi kaikki mielipidevangit, mukaan luettuina Euroopan parlamentin valtuuskunnan maan sisäministerille toimittamassa kirjeessä nimeltä mainitut opposition edustajat ja ihmisoikeusaktivistit;

16. kehottaa Sudanin viranomaisia lopettamaan rankaisematta jättämisen ja saattamaan välittömästi oikeuden eteen henkilöt, jotka ovat syyllistyneet rikoksiin ihmisyyttä vastaan, ihmisoikeusloukkauksiin ja sotarikoksiin, sillä kyseiset rikokset voidaan rinnastaa joukkotuhontaan; katsoo, että jos Sudan ei pysty käyttämään suvereenia lainkäyttövaltaansa, kansainvälisen yhteisön pitää löytää keinot varmistaakseen heidän, myös Sudanin nykyisen hallintojärjestelmän johtohenkilöiden, saaminen oikeuden eteen; kehottaa neuvostoa ja jäsenvaltioita vaatimaan Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostoa käyttämään Kansainvälisen rikostuomioistuimen Rooman perussäännön 13 artiklan b kohdassa tarkoitettua toimivaltaansa;

17. kehottaa Sudanin hallitusta kumoamaan rikoslain 48 §:n ja varmistamaan, että raiskatut naiset pääsevät hoitoon tehdessään rikosilmoituksen tai jo ennen sitä, ja varmistamaan, että poliisin kouluttamiseksi sukupuoliseen väkivaltaan liittyvissä asioissa tehdään kaikki voitava;

18. kehottaa YK:n turvallisuusneuvostoa harkitsemaan maailmanlaajuista asevientikieltoa Sudaniin ja muiden kohdennettujen pakotteiden asettamista mittaviin ihmisoikeusrikoksiin ja muihin julmuuksiin syyllistyneitä vastaan sekä varmistamaan, etteivät mitkään tällaiset pakotteet lisää Sudanin väestön kärsimyksiä;

19. kehottaa Sudanin hallitusta hyväksymään YK:n ihmisoikeusvaltuutetun viraston tarkkailijoiden määrän lisäämisen;

20. kehottaa Sudanin hallitusta hyväksymään perustettavaksi kansainvälisen ihmisoikeuskomission, joka voisi riippumattomasti arvioida Darfurissa huhtikuusta 2003 alkaen tehtyjä rikoksia;

21. kehottaa tarkastelemaan mahdollisuutta perustaa vaarassa olevien siviilien suojelun ja turvallisuuden lisäämiseksi kansainväliset poliisivoimat, jotka voisivat neuvoa ja tukea Sudanin poliisia ja palauttaa siviilien luottamuksen ja turvallisuuden tunteen;

22. pyytää Sudanin hallitusta vauhdittamaan Khartumiin ja muualle maahan matkustavien avustustyöntekijöiden viisumeiden myöntämistä;

23. tuomitsee SLA:n suorittaman kuuden avustustyöntekijän kidnappauksen 28. elokuuta — 6. syyskuuta ja kehottaa kaikkia aseistautuneita ryhmittymiä alueella lopettamaan humanitaariseen työhön osallistuvien ahdistelun ja antamaan heidän tehdä työtään ilman pelottelua;

24. panee tyytyväisenä merkille YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun ja Tšadin hallituksen sopimuksen poliisien lähettämisestä Tšadin pakolaisleirien ympäristöön pakolaisten turvallisuuden varmistamiseksi;

25. kehottaa EU:n jäsenvaltioita ennemmin koordinoimaan Afrikan unionille tekemänsä kahdenväliset avuntarjoukset kuin ryhtymään kahdenvälisiin toimiin, jotta kovan paineen alla toimivan Afrikan unionin byrokraattista taakkaa voitaisiin vähentää;

26. kehottaa kaikkia konfliktin osapuolia pidättymään alle 18-vuotiaiden lapsisotilaiden värväämisestä ja käyttämisestä ja kehottaa Sudanin viranomaisia suojelemaan pakolaislapsia ja huoltajaa vailla olevia alaikäisiä lapsia olennaisten yleissopimusten mukaisesti;

27. kehottaa Eritrean hallitusta pidättymään suorasta tai välillisestä tuesta Darfurin konfliktin osapuolille;

28. kehottaa Tšadin, Libyan ja Keski-Afrikan tasavallan hallituksia valvomaan tarkemmin pienaseiden kauppaa alueella;

29. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Sudanin hallitukselle, Afrikan unionille, EU:n jäsenvaltioiden, Yhdysvaltain, Norjan, Tšadin, Libyan, Eritrean, Egyptin ja Kiinan hallituksille, YK:n pääsihteerille sekä AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen yhteispuheenjohtajille ja AKT-neuvostolle.

[1] EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.

[2] EUVL L 21, 28.1.2004, s. 1.

[3] P5_TA(2004)0225.

--------------------------------------------------