Alueiden komitean lausunto aiheesta "Ehdotus: neuvoston päätös jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodeksi 2002"

(2002/C 107/30)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston päätökseksi jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodeksi 2002 (KOM(2001) 511 lopullinen - 2001/0208 CNS,

ottaa huomioon neuvoston 17. lokakuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 128 artiklan sekä 265 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla tekemät päätökset pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto,

ottaa huomioon työvaliokuntansa 12. kesäkuuta 2001 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 6:n "työllisyys, talouspolitiikka, yhteismarkkinat, teollisuus, pk-yritykset" tehtäväksi,

ottaa huomioon 19. marraskuuta 1998 antamansa lausunnon aiheista "Komission tiedonanto - Suuntaviivoista toiminnaksi: työllisyyttä koskevat kansalliset toimintasuunnitelmat" ja "Komission tiedonanto - Ehdotus jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkaa koskeviksi suuntaviivoiksi vuonna 1999" (CdR 279/98 fin)(1),

ottaa huomioon 19. marraskuuta 1998 antamansa lausunnon aiheesta "Talouspolitiikan tulevat yleislinjat" (CdR 110/98 fin)(2),

ottaa huomioon 3. kesäkuuta 1999 antamansa lausunnon aiheesta "Alueellisten työllisyyssopimusten sisältö ja niiden vaikutukset rakennepolitiikkaan" (CdR 91/1999 fin)(3),

ottaa huomioon 3. kesäkuuta 1999 aiheista "Yritysten toimintaolosuhteiden yksinkertaistamista käsittelevän työryhmän kertomus - BEST-ryhmä" ja "Komission tiedonanto 'Yrittäjyyden ja kilpailukyvyn edistäminen' - Komission vastaus BEST-ryhmän kertomukseen ja suosituksiin" antamansa lausunnon (CdR 387/98 fin)(4),

ottaa huomioon 2. kesäkuuta 1999 antamansa päätöslauselman aiheesta "Euroopan työllisyyssopimus" (CdR 156/1999 fin)(5),

ottaa huomioon 18. marraskuuta 1999 antamansa lausunnon aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle 'Euroopan yritysten kilpailukyky ja maailmanlaajuistumisen haaste - Kannustuskeinot'" (CdR 134/1999 fin)(6),

ottaa huomioon 18. marraskuuta 1999 antamansa lausunnon aiheesta "Ehdotukset jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoiksi vuonna 2000" (CdR 360/1999 fin)(7),

ottaa huomioon 12. huhtikuuta 2000 aiheesta "Euroopan työllisyysstrategian täytäntöönpano" antamansa päätöslauselman (CdR 461/1999 fin)(8),

ottaa huomioon antamansa lausunnon aiheista "Ehdotus: Neuvoston päätös jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodeksi 2001" ja "Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös yhteisön edistämistoimista työllisyyden alalla" (CdR 310/2000 fin)(9),

ottaa huomioon puheenjohtajansa 12. lokakuuta 2001 alueiden komitean työjärjestyksen 40 artiklan 2 kohdan nojalla tekemän päätöksen nimetä Annelie Stark aiheesta laadittavan lausunnon yleisesittelijäksi,

ottaa huomioon lausuntoluonnoksen CdR 271/2000 rev 1, jonka yleisesittelijänä oli Annelie Stark (S, PSE), Länsi-Götanmaan aluehallituksen jäsen,

hyväksyi 14. ja 15. marraskuuta 2001 pitämässään 41. täysistunnossa (marraskuun 14. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1. Komitean näkemyksiä työllisyyssuuntaviivoista

1.1. Alueiden komitea on tyytyväinen siihen, että Euroopan työllisyysstrategiaa on viime vuosina leimannut jatkuvuus ja että neljän pilarin ja eri suuntaviivojen rakenne on vakaa ja muuttumaton. Tämän vuoksi AK ei näe mitään syytä ehdottaa suuria muutoksia vaan keskittyy lausunnossaan ensisijaisesti sellaisiin tarkistuksiin, jotka voivat osoittautua aiheellisiksi tai toivottaviksi parhaillaan toteutettavien työllisyyssuuntaviivojen vaikutusten arvioinnin perusteella. AK pitää mahdollisena, että tällaiset tarkistukset voivat edellyttää myös muutosten tekemistä nykyisiin sopimuksiin.

1.2. Alueiden komitea pitää myönteisenä sitä, että komissio on suuntaviivoissa kiinnittänyt huomiota alue- ja paikallistason merkitykseen. Useat komission ehdotukset ovat täysin yhdenmukaisia AK:n aiemmissa lausunnoissaan tekemien ehdotusten kanssa. Läheisyysperiaate ja kansalaisläheisyys ovat Euroopan tulevaisuuden avain. Osallistuminen on tärkeä osatekijä arvioitaessa poliittisen järjestelmän legitimiteettiä, ja se mahdollistaa tehokkaat ratkaisut.

1.3. Lähes kaikki vuoden 2002 työllisyyssuuntaviivat liittyvät kysymyksiin, jotka useimmissa jäsenvaltioissa ovat kokonaan tai osittain alue- ja paikallistason vastuulla. Tämä pätee kaikenlaisiin toimiin nuorisotyöttömyyden torjunnasta aina yritysten sopeutumiskyvyn edistämiseen, paikalliseen toimintaan työllisyyden hyväksi sekä tasa-arvopolitiikan vahvistamiseen. Tästä syystä AK pitää tärkeänä, että sekä EU:n työllisyyssuuntaviivoissa että jäsenvaltioiden toimintasuunnitelmissa sovelletaan alhaalta ylöspäin suuntautuvaa lähestymistapaa.

1.4. AK tähdentää, ettei alue- ja paikallistason merkityksen tunnustaminen vielä riitä, vaan alue- ja paikallisviranomaisille on myös annettava valtuudet ja valmiudet toimia. Komissio on asiakirjassaan kiinnittänyt huomiota siihen, että eriytetyt toimet ovat tarpeen alueellisten erojen lisääntymisen ja ns. pullonkaulatilanteiden vuoksi. Yhdelläkään yhteiskuntatasolla ei EU:ssa nykyään ole kaikkia valtuuksia ja mahdollisuuksia, joita tarvitaan toivottavien ja asiamukaisten ratkaisujen aikaansaamiseksi. Näin ollen alue- ja paikallisviranomaisten on yhdessä muiden, erityisesti paikallista elinkeinoelämää edustavien toimijoiden kanssa todella saatava mahdollisuus kehittää jäsenvaltion työllisyysstrategioiden puitteissa koordinoidusti omat, EU:n työllisyysstrategian suuntaiset työllisyysstrategiansa ja -toimintasuunnitelmansa. AK:n mielestä on myönteistä, että komissio kehottaa kannustamaan kumppanuutta kaikilla tasoilla ja antamaan työmarkkinaosapuolille, alue- ja paikallistason elimille sekä kansalaisyhteiskunnan edustajille mahdollisuuden osallistua toimintaan. Komitea kiinnittää jäsenvaltioiden huomion kuitenkin siihen, että jäsenvaltioiden hallitusten on määrä kompensoida mahdolliset lisäkustannukset, joita päätöksestä saattaa kunnille, lääneille ja alueille aiheutua.

1.5. Komitean mielestä jäsenvaltiot olisi velvoitettava raportoimaan komissiolle siitä, millaisiin toimiin ne ovat ryhtyneet direktiivien täytäntöönpanemiseksi ja missä määrin toimia on toteutettu valtakunnallisella tai alue- ja paikallistasolla. AK:n saamien tietojen mukaan alue- ja paikallistasolla ei tunneta Euroopan työllisyysstrategiaa eikä jäsenvaltiokohtaisten toimintasuunnitelmien sisältöä. Toisaalta jäsenvaltioiden toimintasuunnitelmissa ei ole senkään vertaa otettu huomioon strategioita, joita alue- ja paikallistason toimijat eri puolilla Eurooppaa ovat laatineet. Näin ollen AK vaatii jäsenvaltioita tekemään selkoa toimistaan paikallisten toimintasuunnitelmien laatimisen helpottamiseksi ja lisäämään työmarkkinaosapuolten, aluetason toimijoiden ja kansalaisyhteiskunnan edustajien välistä yhteistyötä työllisyysasteen nostamiseksi.

1.6. Se että komissio on tiedostanut, miten tärkeä merkitys kaikkien alue- ja paikallistoimijoiden osallistumisella on työllisyysstrategian toteuttamiselle, ei välttämättä merkitse sitä, että viesti on mennyt perille jäsenvaltioissa. Kuntien ja alueiden yleinen näkemys on, että alueellista ja paikallista kehitystä koskevat kysymykset ovat edelleen aivan liian suuressa määrin jäsenvaltioiden käsissä. AK:n saamien tietojen mukaan tämä pätee myös alueellisiin ja paikallisiin toimintasuunnitelmiin, minkä vuoksi osa suunnitelmista ei vastaa EU:n työllisyysstrategian mukaisia tavoitteita. Lisäksi suunnitelmissa keskitytään usein liiaksi vain yhteen monista politiikan aloista, esim. yksinomaan elinkeinoelämään.

1.7. AK korostaa pitkän aikavälin työllisyysstrategioiden merkitystä ja pitää tärkeänä, että strategioilla on vaikutusta sekä valtakunnallisella että alue- ja paikallistasolla. Strategioiden tulee olla kestäviä, eivätkä ne saa olla alttiita taloudellisten edellytysten tilapäisille muutoksille. Euroopan työllisyysstrategian onnistuminen ja tavoitteiden saavuttaminen edellyttää jäsenvaltiokohtaisten kuulemisprosessien laajentamista ja syventämistä. Hallitusten ja vaaleilla valittujen alue- ja paikallistason edustajien välistä yhteistyötä on tiivistettävä. Myös virkamiesten välistä asiantuntijayhteistyötä on lisättävä sekä ehdotus-, päätöksenteko- että täytäntöönpanovaiheessa.

1.8. Euroopan työllisyysstrategian arvioinnin vuonna 2003 tulee pohjustaa tulevia muutoksia. AK katsoo, että työllisyyssuuntaviivojen voimassaoloaikaa tulee pidentää. Vuosittaisten suuntaviivojen ja suositusten sijaan EU:n olisi voitava asettaa tavoitteita, jotka toteutettaisiin kahden kolmen vuoden kuluessa. Jäsenvaltiot voitaisiin vastaavasti velvoittaa laatimaan toimintasuunnitelmansa joka toinen tai joka kolmas vuosi, mutta esittämään vuosittain selvitys keväällä järjestettävässä huippukokouksessa. Niin valtakunnallisen kuin alue- ja paikallistasonkin on mahdotonta ehtiä yhdessä vuodessa panemaan suuntaviivat toimeen, saavuttamaan tuloksia ja raportoimaan niistä. Tämä ehdotus edellyttää perustamissopimukseen (128 artikla) muutoksia, joita voitaisiin käsitellä vuonna 2004 pidettävässä hvk:ssa.

1.9. Tällainen uudelleenjärjestely ei kuitenkaan tarkoita sitä, että AK kannattaisi poikkeamista Amsterdamin huippukokouksessa hyväksytyistä periaatteista. Kokouksessahan sovittiin työllisyyden olevan yhteistä etua koskeva asia, johon on puututtava yhteisön tasolla. Näin ollen työllisyyskysymykset tulee AK:n mielestä säilyttää tulevien huippukokousten asialistalla.

1.10. Eri yhteiskuntatasojen välisen yhteydenpidon lisäämiseksi ja mielekkään tiedonvaihdon aikaansaamiseksi AK ehdottaa, että komissio ennen tulevan vuoden suuntaviivojen antamista vielä tarkistaa niitä. Komitea uskoo, että kaikkien tasojen toiminta olisi vaivattomampaa, jos suuntaviivoja olisi vähemmän ja ne olisivat helppotajuisempia. Indikaattorit ovat tärkeitä, mutta unionissa tulee soveltaa ainoastaan sellaisia indikaattoreita, joita jäsenvaltioiden on helppo tulkita. Byrokratia on ehdottomasti syytä minimoida, ja lisäksi on aiheellista pyrkiä välittämään yksinkertaista mutta ytimekästä viestiä. AK:n mielestä EU:n työllisyysstrategian neljä pilaria ovat sisällöltään täysin riittäviä kattamaan tarvittavat valtakunnalliset, alueelliset ja paikalliset kehitystoimenpiteet. Komitea pitää myös mahdollisena, että nykyisistä laaja-alaisista tavoitteista luovutaan.

1.11. Komitea ehdottaa, että komissio ja jäsenvaltiot kehittävät indikaattoreita, jotka helpottavat esikuva-analyysiä ja joissa otetaan huomioon myös alueellinen ja paikallinen kehitys ja näihin tasoihin kohdistuvat vaikutukset. Työllisyystilannetta kuvaavien osoittimien lisäksi näihin kuuluvat indikaattorit, joiden perusteella on mahdollista arvioida Euroopan työllisyysmarkkinoiden laajentumista, erilaisten sosiaalijärjestelmien yhteensopivuutta ja yrittäjyyden edistämistä. Komitea kannattaa sellaista työllisyysstrategiaa, jossa otetaan huomioon aluepoliittiset tavoitteet ja jolla samalla taataan unionin talouskasvu. AK:n mielestä on tärkeää, että erilaiset politiikan alat tukevat toisiaan. Komitea on tyytyväinen siihen, että kestävyyden käsitettä on EU:n työllisyysstrategian yhteydessä täydennetty talous- ja sosiaalinäkökohtien lisäksi ympäristönäkökohdilla; näistä päätettiin Lissabonissa, Feirassa ja Tukholmassa pidetyissä Eurooppa-neuvoston kokouksissa.

1.12. AK pitää myönteisenä komission aikomusta liittää täystyöllisyyden saavuttamiseen tähtääviin pyrkimyksiin toimia, joiden tavoitteena on luoda uusia ja entistä laadukkaampia työpaikkoja. Komitea kiinnittää komission huomion siihen, että ns. joustaviin ratkaisuihin liittyy riskinsä. Ne voivat nimittäin osoittautua ansaksi naisille, mikäli joustavuus merkitsee sitä, naisten saamat tulot eivät riitä toimeentulon turvaamiseen mutta vaikuttavat silti kielteisesti sosiaaliturvajärjestelmien mukaisiin korvauksiin. AK katsoo, että riskin välttämiseksi jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten on pyrittävä sovittamaan yhteen työ- ja perhe-elämä, mikä hyödyttää sekä työnantajia että työntekijöitä.

1.13. AK korostaa sosiaalisen integraation merkitystä ja tarvetta torjua muukalaisvihaa. Komitean mielestä nämä tavoitteet saavutetaan parhaiten edistämällä sosiaalista osallisuutta ja takaamalla kaikille oikeus työhön. Kohtaamme yhä useammin tilanteita, joissa monet työntekijät ovat jääneet työmarkkinoiden ulkopuolelle. Toisinaan tämä johtuu pätevyyden puutteesta tai kotiseudun työpaikkojen häviämisestä, mutta aivan liian usein syynä on se, että yksilön resursseihin ei kiinnitetä huomiota. Tulevaisuuden Euroopassa työmarkkinoille on demografisten muutosten vuoksi saatava kaikki työkykyiset, eikä työvoimaa voida seuloa työelämän ulkopuolelle, kuten nykyään monin paikoin tehdään. Elämme monikulttuurisessa yhteiskunnassa, ja sen tulee heijastua myös työmarkkinoihin.

1.14. AK:n mielestä on aika tarkastella uudelleen tasa-arvon ja yhtäläisten mahdollisuuksien käsitteitä. Useisiin aloitteisiin, joita toteutetaan paikallistasolla tasa-arvopolitiikan vahvistamiseksi Euroopan työllisyysstrategian puitteissa, kuuluu laajempaan piiriin kuin vain naisiin kohdistettuja toimia. AK ehdottaa sen vuoksi, että komission tehtäväksi annetaan selvittää ennen vuoden 2004 hvk:ta, sisältääkö tasa-arvopolitiikka tulevaisuudessa aloitteita tasa-arvon parantamiseksi riippumatta henkilön sukupuolesta, etnisestä taustasta, uskonnosta, iästä, seksuaalisesta suuntautumisesta tai fyysisestä tai psyykkisestä vammasta.

1.15. AK pitää erittäin tärkeänä sellaisten keinojen ja menetelmien kehittämistä, joiden avulla ehdokasvaltiot voivat omaksua Euroopan työllisyysstrategian tavoitteet ja osallistua aktiivisesti strategian toteuttamiseen. Tähän mennessä keskustelut ovat koskeneet pääasiassa työvoiman liikkuvuutta sekä huolta laajentumisen mahdollisista kielteisistä vaikutuksista nykyisiin jäsenvaltioihin. AK uskoo laajentumisen joka tapauksessa luovan uusia mahdollisuuksia kasvulle ja työllisyydelle. Komitea varoittaa kuitenkin siitä, että ehdokasvaltiot voivat menettää pätevimmät työntekijänsä, jos talouskasvu on liian hidasta. AK pitää kulttuurien välisen ymmärtämyksen syventämistä yhtä tärkeänä kuin taloudellisen vuorovaikutuksen lisäämistä ja peräänkuuluttaa politiikkaa, jossa yhtäkään aluetta ei suljeta lähtökohtaisesti pois.

1.16. AK muistuttaa lopuksi, että monien jäsenvaltioiden kansalaisten on ollut vaikea kokea EU:ta poliittisesti ja emotionaalisesti omakseen. EU:n päätöksistä on laadittava yleistajuisia, ja niitä koskevan tiedotuksen on oltava kaikkien yhteiskuntatasojen yhteinen tehtävä. Kuten edellä jo mainittiin, alue- ja paikallistason toimijat ovat AK:n saamien tietojen mukaan erittäin harvoin perillä EU:n työllisyysstrategian sisällöstä ja työllisyyssuuntaviivoista. Tämän vuoksi AK haluaa yhdessä komission kanssa jatkaa työtä, joka aloitettiin kampanjalla "Paikallinen toiminta työllisyyden hyväksi". Tarkoituksena on levittää tietoa EU:n työllisyystavoitteista ja edistää kokemusten vaihtoa toimista, joilla on onnistuttu lisäämään alue- ja paikallistason työllisyyttä. Tällaisen kampanjan toteuttaminen edellyttää, että tiedonlevitykseen osallistuu aktiivisesti useita tahoja. Vasta kun voimme käytännön toimin osoittaa unionin harjoittavan menestyksekästä työllisyyspolitiikkaa, voimme odottaa EU:n saavan kansalaisten laajan tuen - ja vasta tällöin on mahdollista saada kansalaiset tuntemaan lojaalisuutta unionia kohtaan.

2. Komitean suositukset laaja-alaisista tavoitteista - Täystyöllisyyden edellytysten luominen osaamiselle perustuvassa yhteiskunnassa

2.1. Vastuu laaja-alaisesta työmarkkina- ja työllisyyspolitiikasta kuuluu jäsenvaltioille. Suuntaviivassa 11 painotetaan paikallisviranomaisten roolia. Alueiden komitea katsoo kuitenkin, että on myös muita tehtäväalueita, joista paikallisviranomaiset ovat suoraan vastuussa, ja tätä seikkaa ei tulisi unohtaa muissa suuntaviivoissa.

2.2. Euroopan työllisyysstrategian onnistuminen ja tavoitteiden saavuttaminen edellyttää jäsenvaltiokohtaisten kuulemisprosessien laajentamista ja syventämistä. Sen vuoksi AK ehdottaa, että hallitusten ja vaaleilla valittujen alue- ja paikallistason edustajien välistä yhteistyötä on tiivistettävä. Myös virkamiesten välistä asiantuntijayhteistyötä on lisättävä sekä ehdotus-, päätöksenteko- että täytäntöönpanovaiheessa.

2.3. Komitea katsoo, että Euroopan työllisyysstrategian paikallinen ulottuvuus on keskeinen seikka työllisyyttä koskevien jäsenvaltioiden toimintasuunnitelmien toteuttamisessa. Työllisyyskehityksen edistämiseksi koko Euroopassa on komitean käsityksen mukaan tarpeen ottaa huomioon paikallinen ja alueellinen ulottuvuus, kun Euroopan työllisyysstrategiaa kehitetään edelleen ja muokataan ennen vuotta 2003.

2.4. Euroopan työllisyysstrategian arvioinnin vuonna 2003 tulee pohjustaa tulevia muutoksia. AK katsoo, että työllisyyssuuntaviivojen voimassaoloaikaa tulee pidentää. Vuosittaisten suuntaviivojen ja suositusten sijaan EU:n olisi voitava asettaa tavoitteita, jotka toteutettaisiin kahden kolmen vuoden kuluessa. Jäsenvaltiot voitaisiin vastaavasti velvoittaa laatimaan toimintasuunnitelmansa joka toinen tai joka kolmas vuosi ja kenties esittämään vuosittain vain lyhyt selvitys. Niin valtakunnallisen kuin alue- ja paikallistasonkin on mahdotonta ehtiä yhdessä vuodessa panemaan suuntaviivat toimeen, saavuttamaan tuloksia ja raportoimaan niistä. Tämä ehdotus edellyttää perustamissopimukseen (128 artikla) muutoksia, joita voitaisiin käsitellä vuonna 2004 pidettävässä hvk:ssa.

2.5. AK ehdottaa, että komission tehtäväksi annetaan selvittää ennen vuoden 2004 hvk:ta, sisältääkö tasa-arvopolitiikka tulevaisuudessa aloitteita tasa-arvon parantamiseksi riippumatta henkilön sukupuolesta, etnisestä taustasta, uskonnosta, iästä, seksuaalisesta suuntautumisesta tai fyysisestä tai psyykkisestä vammasta.

2.6. Indikaattorit ovat tärkeitä, mutta unionissa tulee soveltaa ainoastaan sellaisia indikaattoreita, joita jäsenvaltioiden on helppo tulkita.

2.7. Komitea ehdottaa, että komissio ja jäsenvaltiot kehittävät indikaattoreita, jotka helpottavat esikuva-analyysiä ja joissa otetaan huomioon myös alueellinen ja paikallinen kehitys.

3. Työllisyyssuuntaviivoja koskevia komitean näkemyksiä ja suosituksia

3.1. Komitean mielestä jäsenvaltiot olisi velvoitettava raportoimaan komissiolle siitä, millaisiin toimiin ne ovat ryhtyneet direktiivien täytäntöönpanemiseksi ja missä määrin toimia on toteutettu valtakunnallisella tai alue- ja paikallistasolla. AK:n saamien tietojen mukaan alue- ja paikallistasolla ei tunneta Euroopan työllisyysstrategiaa eikä jäsenvaltiokohtaisten toimintasuunnitelmien sisältöä.

3.2. AK vaatii jäsenvaltioita tekemään selkoa toimistaan paikallisten toimintasuunnitelmien laatimisen helpottamiseksi.

3.3. AK on todennut, että kaikki suuntaviivat, paitsi mahdollisesti suuntaviiva 12, koskevat kysymyksiä, joissa paikallisilla ja alueellisilla elimillä on valtaosassa jäsenvaltioita vastuuta erilaisten rooliensa pohjalta. Sen vuoksi komitea ehdottaa, että vuoden 2003 suuntaviivoihin kirjataan selvästi paikallisten ja alueellisten elinten rooli Euroopan työllisyysstrategian täytäntöönpanossa.

3.4. AK pitää erittäin tärkeänä sellaisten keinojen ja menetelmien kehittämistä, joiden avulla ehdokasvaltiot voivat omaksua Euroopan työllisyysstrategian tavoitteet ja osallistua aktiivisesti strategian toteuttamiseen.

3.5. AK haluaa yhdessä komission kanssa jatkaa työtä, joka aloitettiin kampanjalla "Paikallinen toiminta työllisyyden hyväksi". Tarkoituksena on levittää tietoa EU:n työllisyystavoitteista ja edistää kokemusten vaihtoa toimista, joilla on onnistuttu lisäämään alue- ja paikallistason työllisyyttä.

Bryssel 14. marraskuuta 2001.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Jos Chabert

(1) EYVL C 51, 22.2.1999, s. 59.

(2) EYVL C 51, 22.2.1999, s. 63.

(3) EYVL C 293, 13.10.1999, s. 1.

(4) EYVL C 293, 13.10.1999, s. 48.

(5) EYVL C 293, 13.10.1999, s. 70.

(6) EYVL C 57, 29.2.2000, s. 23.

(7) EYVL C 57, 29.2.2000, s. 17.

(8) EYVL C 226, 8.8.2000, s. 43.

(9) EYVL C 144, 16.5.2001, s. 30.