Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuulumattomista vähämerkityksisistä sopimuksista vuonna 1997 annetun komission tiedonannon tarkistamisesta"

(2002/C 36/02)

Komissio päätti 16. toukokuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta.

Asian valmistelusta vastannut "yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus" -jaosto antoi lausuntonsa 26. syyskuuta 2001. Esittelijä oli Antonello Pezzini.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 17. ja 18. lokakuuta 2001 pitämässään 385. täysistunnossa (lokakuun 17. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1. Johdanto

1.1. Vihreästä kirjasta avatun keskustelun tuloksena käynnistetty kilpailusääntöjen uudenaikaistamis- ja toimivallan hajauttamisprosessi etenee johdonmukaisesti komissiossa ja on mukana myös käsiteltävänä olevassa tiedonannossa. Komissio ottaa huomioon vähämerkityksisiä sopimuksia koskevissa uusissa pohdinnoissaan tuomioistuimen viime vuosina antamat tuomiot sekä komitean jo aiemmin esiin ottaman näkökohdan, jonka mukaan jäsenvaltioiden tuomioistuimille ja viranomaisille on annettava ohjeita; niiden ei tarvitse kuitenkaan olla velvoittavia.

1.2. Lisäksi on korostettava, että vaikka tiedonannon aiheena ovat vähämerkityksiset sopimukset, se on kuitenkin erittäin tärkeä, sillä sen soveltamisalaan kuuluu monenlaisia tapauksia ja sopimuksia on vaikea luokitella.

2. Huomiot

2.1. Komitea on tyytyväinen komission uuteen tiedonantoon, jonka tarkoituksena on tarkistaa vähämerkityksisistä sopimuksista vuonna 1997 annettu tiedonanto, sillä uudessa tiedonannossa on merkittäviä parannuksia edelliseen verrattuna. Komitea katsoo kuitenkin aiheelliseksi tuoda esiin tiettyjä näkökohtia.

2.2. Markkinaosuusrajat

2.2.1. Vuoden 1997 tiedonannossa komissio erotteli horisontaaliset ja vertikaaliset sopimukset ja tarkensi, että vertikaaliset sopimukset ovat pienempi uhka ja vaara kilpailulle sisämarkkinoilla kuin horisontaaliset sopimukset, joten niitä voidaan käsitellä joustavammin. Vuoden 1997 tiedonannossa vertikaaliset sopimukset määriteltiin tuotanto- ja jakeluketjun eri tasoilla toimivien yritysten välisiksi sopimuksiksi. Markkinaosuusrajaksi määrättiin 10 prosenttia. Jos markkinaosuus jää kyseisen rajan alle, sopimukset eivät kuulu EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, vaikka ne vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Horisontaaliset sopimukset määriteltiin tuotanto- ja jakeluketjun samalla tasolla toimivien yritysten välisiksi sopimuksiksi. Niiden markkinaosuusrajaksi määrättiin 5 prosenttia.

2.2.2. Uuden tiedonannon kohdassa 8 termi "vertikaaliset sopimukset" korvataan laajemmalla käsitteellä "sellaisten yritysten väliset sopimukset, jotka eivät kilpaile keskenään". Nämä ovat sopimuksia, joissa "sopimuspuolet eivät ole todellisia tai mahdollisia kilpailijoita millään vaikutusalaan kuuluvilla merkityksellisillä markkinoilla". Laajempi määritelmä kattaa esimerkiksi tapauksen, jossa kaksi eri tuotantoaloilla toimivaa yrittäjää tekee jakelusopimuksen kuitenkin niin, ettei kummankaan välineistöä voida mukauttaa sopimuksen kohteena oleviin tuotteisiin.

2.2.3. Uuden tiedonannon mukaan tämä entistä laajempi sopimusryhmä ei vaikuta tuntuvasti kilpailuun 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, jos yhdenkään sopimuspuolen markkinaosuus ei ylitä 15:tä prosenttia.

2.2.4. Komitea on tyytyväinen yritysten välisten, riskitasoltaan matalien sopimusten laajennettuun määritelmään sekä markkinaosuusrajoihin, sillä niiden avulla komissio voi ottaa huomioon taloudellisen todellisuuden, jossa kyseisiä sopimuksia ei pidetä uhkana kilpailulle 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Komitea suhtautuu myönteisesti myös päätökseen siitä, että yrityksen liikevaihtoa ei tässäkään tapauksessa oteta raja-arvoksi, sillä 81 artiklaan viitaten kilpailun kannalta vaarana saattaa olla ennemminkin yrityksen asema merkityksellisillä markkinoilla kuin yrityksen varsinaiset mittasuhteet.

2.2.5. Samasta syystä komitea on tyytyväinen siihen, että komission uudessa tiedonannossa ehdotetaan entistä tiukempaa määritelmää kilpailevien yritysten välisten sopimusten ryhmälle. Tämä ryhmä muodostuu sopimuksista, joissa "sopimuspuolet ovat todellisia tai mahdollisia kilpailijoita joillakin vaikutusalaan kuuluvilla merkityksellisillä markkinoilla". Komitea pitää lisäksi myönteisenä sitä, että kaikkien sopimuspuolten yhteenlaskettu markkinaosuusraja on nostettu 10 prosenttiin, sillä näin kilpailijoiden välisetkään sopimukset eivät voi muodostaa tuntuvaa uhkaa kilpailulle 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

2.2.6. Komitea on myös tyytyväinen uuden tiedonannon kohdassa 8 tehtyyn ehdotukseen nostaa raja-arvo 5 prosentista 10 prosenttiin tapauksissa, joissa sopimusta on vaikea luokitella, sillä tämä on looginen jatko aiemmille muutoksille.

2.3. Rinnakkaiset verkostot ja markkinoita sulkeva vaikutus

2.3.1. Komitea kannattaa lisäksi kohdassa 9 esitettyä uutta 5 prosentin markkinaosuusrajaa toimittajan tai jakelijan tekemissä sopimuksissa silloin, kun tavaroiden tai palvelujen myyntiä koskevien sopimusten rinnakkaisten verkostojen kumulatiivinen vaikutus saattaa aiheuttaa rajoituksia tietyillä markkinoilla. Esimerkkinä tällaisista verkostoista voidaan mainita tiettyjä olutmerkkejä myymään velvoitetut baarit Belgiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai toimittajien ja vähittäiskauppiaiden väliset sopimukset Saksassa ja Irlannissa jäätelön säilytykseen tarkoitetuista kylmälaitteista. Tämä on huomattava parannus vuoden 1997 tiedonannon monimutkaisiin määrällisiin, tuomioistuimen antamiin eri tuomioihin perustuviin kriteereihin verrattuna. Uusi ehdotettu määrällinen kriteeri lisää toimittajien ja jakelijoiden oikeusvarmuutta.

2.3.2. Komitea kannattaa tiedonannon kohdassa 10 esitettyä säännöstä, joka antaa mahdollisuuden ylittää kaikissa edellä mainituissa tapauksissa ennalta määrätyn markkinaosuusrajan yhdellä prosenttiyksiköllä kahden peräkkäisen kalenterivuoden ajan. Komitea ihmettelee kuitenkin, miksi kasvumarginaalia on muutettu vuoden 1997 tiedonannon sallimasta 10 prosentista, sillä tämä uusi sääntö suosii kilpailijoiden välisiä sopimuksia (jos 15 prosenttiin lisätään yksi prosenttiyksikkö, tulokseksi saadaan 16 prosenttia; jos 15 prosenttiin tehdään 10 prosentin korotus, tulokseksi saadaan 16,5 prosenttia).

2.4. Merkitykselliset markkinat

2.4.1. Komitea toteaa, että markkinaosuuksien laskemista koskevassa tärkeässä kysymyksessä tiedonannon kohdassa 11 sopimusosapuolia (sekä kansallisia tuomioistuimia ja kilpailuviranomaisia) kehotetaan ottamaan huomioon komission tiedonanto merkityksellisten markkinoiden määritelmästä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta(1). Komissio ei mainitse lainkaan tiedonantoa aiheesta "Suuntaviivat vertikaalisista rajoituksista"(2) eikä tiedonantoa aiheesta "Suuntaviivat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin"(3), joihin kuitenkin viitataan asiakirjan muissa kohdissa.

2.4.2. Komitea katsoo, että asian selkiyttämiseksi komission tulisi tarkentaa, onko suuntaviivoilla merkitystä näissä kahdessa ryhmäpoikkeustapauksessa.

2.5. Vakavimmat rajoitukset ja sopimusten määrittely

2.5.1. Kohdassa 12 määriteltyjen vakavimpien rajoitusten kohdalla komiteaa huolestuttaa eniten se, että tiedonannon puolivälissä mukaan tulee yhtäkkiä kolme uutta sopimusryhmää: horisontaaliset sopimukset, vertikaaliset sopimukset ja todellisten tai mahdollisten kilpailijoiden väliset vertikaaliset sopimukset. Komitea katsoo, että mm. merkityksellisten markkinoiden ja markkinaosuuksien käsitteet ovat jo tarpeeksi monimutkaisia ilman, että samaan tiedonantoon lisätään vielä erilaisia sopimusmääritelmiä.

2.5.2. Komitea kehottaa komissiota tarkistamaan strategiaansa ja käyttämään samoja sopimusryhmämääritelmiä läpi tiedonannon.

2.6. Pienet ja keskisuuret yritykset

2.6.1. Komitea on tyytyväinen siihen, että komissio käsittelee tiedonannossaan myös pk-yrityksiä. Komitea pitää arvossa sitä, että komissio kiinnittää kilpailupolitiikan yhteydessä jatkuvasti huomiota pk-yrityksiin, sillä kyseisellä sektorilla on suuri merkitys yhteisön alueen taloudelle. Komitea kannattaa myös uuden tiedonannon kohdassa 12 esitettyä vakavimpiin rajoituksiin liittyvää periaatetta, jonka mukaan "sopimukset pienten ja keskisuurten yritysten välillä, siten kuin ne on määritelty komission suosituksen 96/280/EY liitteessä, harvoin vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan". Jos pk-yritysten väliset sopimukset kuitenkin poikkeuksellisesti vaikuttavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, avoimeksi jää mahdollisuus, että jos kyseisissä sopimuksissa ylitetään tiedonannossa määritellyt markkinaosuusrajat, ne kuuluvat perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisalaan. Komitea huomauttaa kuitenkin, että suurin osa pk-yritysten välisistä sopimuksista ei vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja että monet poikkeuksellisesti jäsenvaltioiden väliseen kauppaan vaikuttavista sopimuksista jäisivät kuitenkin 81 artiklan soveltamisalan ulkopuolelle tiedonannossa kaavaillun markkinaosuuksien kasvattamisen takia. Komissio on myös itse korostanut pienyrityksiä koskevassa eurooppalaisessa peruskirjassa, että on tärkeää luoda pienyritysten välisiä verkkoja ja sopimuksia tuotannon ja tuotteiden markkinoinnin parantamiseksi.

2.7. Tiedonanto ja kansallinen kilpailulainsäädäntö

2.7.1. Komitea korostaa tiedonannon 7 kohdassa esitettyä huomiota, jonka mukaan "tiedonanto ei rajoita kansallisten kilpailulainsäädäntöjen soveltamista". Komitea katsoo, että kohta tulee tarkistaa, kun uudenaikaistamiseen tähtäävät lainsäädäntöuudistukset on toteutettu.

3. Päätelmät

3.1. Käsiteltävänä oleva tiedonanto kuuluu kilpailupolitiikan sääntöjen uudenaikaistamisprosessiin. Komitea tähdentää, että edelliseen tiedonantoon verrattuna on saatu aikaan merkittäviä parannuksia: uusien ryhmien luominen, markkinaosuusrajojen nostaminen, uuden markkinaosuusrajan määrittäminen ja oikeusvarmuuden lisääminen.

3.2. Komitea kehottaa vielä pohtimaan merkittävien markkinoiden määritelmää, yksinkertaistamaan sopimusryhmiä, jotka aiheuttavat vakavia rajoituksia kilpailupolitiikkaan, sekä yhdenmukaistamaan kasvumarginaalia tapauksissa, joissa ennalta määrätyt markkinaosuusrajat ylittyvät.

Bryssel 17. lokakuuta 2001.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) EYVL C 372, 9.12.1997.

(2) EYVL C 291, 13.10.2000.

(3) EYVL C 3, 6.1.2001.