Virallinen lehti nro C 034 , 02/02/1998 s. 0035



A4-0417/97 Päätöslauselma elektronisesta rahasta ja talous- ja rahaliitosta Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon kansainvälisen järjestelypankin (BIS) marraskuussa 1996 antaman kertomuksen elektronisesta rahasta ja rahapolitiikasta, - ottaa huomioon Dublinissa joulukuussa 1996 kokoontuneen Dublinin Eurooppa-neuvoston yhtenäisvaluuttaan siirtymistä koskevat päätelmät, - ottaa huomioon Brysselissä helmikuussa 1995 kokoontuneen G7-valtioiden neuvoston tietoyhteiskuntaa koskevat päätelmät, - ottaa huomioon eri jäsenvaltioiden viimeaikaiset ilmoitukset älykkäiden henkilökorttien käyttöönotosta, - ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön sekä tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan ja ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan lausunnot (A4-0417/97), A. katsoo, että elektronisen rahan kehittäminen muuttaa sekä maksujärjestelmiä että rahan määritelmää sinänsä, minkä vuoksi on kysyttävä, kenelle kuuluu vastuu asiasta: rahan liikkeelle laskemisen voidaan antaa tapahtua täysin vapaasti, se voidaan rajoittaa keskuspankkien valvonnassa oleville laitoksille tai se voidaan sallia yksinomaan keskuspankeille, B. katsoo, että elektronisen rahan kehittäminen herättää lisäksi kysymyksen, olisiko liikkeelle laskeminen alistettava toimivaltaisten viranomaisten valvontaan ja missä määrin, C. katsoo erityisesti, että käteisen korvaaminen elektronisilla maksukorteilla on todennäköisesti seuraavien kymmenen vuoden aikana merkittävämpi ilmiö kuin elektronisen rahan käyttö Internetissä, koska se ei muuta kovinkaan paljon kuluttajien ja tavarantoimittajien tottumuksia, D. katsoo, että euron käyttöönoton Euroopan kansalaisille aiheuttamia vaikeuksia voitaisiin merkittävästi vähentää käyttämällä laajasti elektronisia maksukortteja, jotka korvaisivat käteissuoritukset ja tekisivät mahdolliseksi laskea uudessa yhtenäisvaluutassa ilmaistut summat vanhassa kansallisessa rahassa, E. katsoo, että elektronisten maksukorttien nopea käyttöönotto voisi merkittävästi vähentää euron käyttöönoton edellyttämien tietotekniikkainvestointien eurooppalaisille yrityksille aiheuttamia vaikeuksia, jos tämä käyttöönotto tapahtuu tiettyjen standardien mukaisesti, F. katsoo, että elektronisen rahan käytön lisääntyessä ja sen kierron samanaikaisesti mahdollisesti nopeutuessa keskuspankkien on otettava käyttöön uusia järjestelyjä valvoakseen elektronisen rahan liikkeellelaskua ja hallintoa siten, että ne voivat johtaa rahapolitiikkaa tehokkaasti, G. katsoo, että elektronisen rahan kehittäminen ja sen laajamittainen julkinen hyväksyntä tapahtuu todennäköisesti usean vuoden ajanjaksolla ja näin ollen on epätodennäköistä, että siitä aiheutuu välitöntä uhkaa keskuspankkien kassavaroille ja rahanlyöntituloille tai niiden kyvylle harjoittaa rahapolitiikkaa, H. katsoo, että elektronisen rahan käytön lisääntyessä keskuspankkien tai muiden toimivaltaisten viranomaisten voi olla huomattavasti vaikeampaa valvoa rahoitusmarkkinoita, jos nämä elimet eivät tarvittaessa kykene harjoittamaan tehokasta valvontaa, I. katsoo, että EKP ei luultavasti haluaisi itse hallinnoida ja hoitaa elektronisen rahan järjestelmää, J. katsoo, että keskuspankin elektronisen rahan sääntelyjärjestelmä ei saisi johtaa siihen, että järjestelmien hoitaminen jää yksinomaan pankkien tehtäväksi varsinkin, koska tämä saattaisi hidastaa eurooppalaisten kuluttajille tarkoitettujen rahoituspalvelujen tarjonnan parhaillaan käynnissä olevaa järkeistämistä, joka on tärkeää taloutemme kokonaiskilpailukyvylle, K. katsoo, että elektronisen rahan käytön lisääntyminen Euroopan taloudessa vaikuttaa ratkaisevasti siihen, kuinka nopeasti siirrymme aitoon tietoyhteiskuntaan, mikä on tärkeä tavoite Euroopan tulevan maailmanlaajuisen kilpailuaseman kannalta, L. katsoo, että yhtenäisvaluuttaan siirtymisen yhdistäminen tietoyhteiskunnan kehitykseen edistää huomattavasti Euroopan talouden tarjontapuolen radikaalia muutosta ja eurooppalaisen yhteiskunnan joustavuutta ja luovuutta, jotka ovat EMU:a puoltavan näkemyksen perustekijöitä, M. katsoo, että nykyinen elektronisen rahan eri muotojen ja erityisesti elektronisten maksukorttien käytön lisääntyminen todennäköisesti lisää sähköisille markkinoille pääsyyn liittyviä kustannuksia, minkä vuoksi on olemassa vaara, että Euroopan siirtyessä tietoyhteiskuntaan vähintäänkin pk-yritykset ovat huonossa asemassa ja kilpailukykyyn haitallisesti vaikuttavat, yhteensopimattomat ohjelmistot ja laitteistot muodostavat todennäköisesti pullonkauloja, N. katsoo samoin, että elektronisen rahan ja elektronisten maksukorttien standardoiminen alentaisi sähköisille markkinoille pääsyyn liittyviä kustannuksia ja hyödyttäisi siten nimenomaisesti pk-yrityksiä ja voisi sen vuoksi suuresti nopeuttaa Euroopan siirtymistä tietoyhteiskuntaan, O. katsoo, että älykorttitekniikka tekee mahdollisesti liittää elektronisiin maksukortteihin useita eri toimintoja, jotka voivat olla rahoitukseen liittyviä, kuten luotto-, palvelu- ja asiakaskortit, tai yleiseen käyttöön sopivia, kuten henkilökortit, sosiaalipalvelujen käyttäjille tarkoitetut kortit tai ajokortit; näin ei tarvitsisi enää kantaa mukanaan yhä suurempaa määrää yhteen ainoaan tarkoitukseen kelpaavia kortteja, P. katsoo, että elektronisten maksukorttien standardoiminen vähentäisi myös vastaavanlaisia vaaroja, jotka liittyvät kilpailukykyyn haitallisesti vaikuttavien markkinakartellien syntymiseen ja mahdollisten teknisten pullonkaulojen muodostumiseen käytettäessä älykortteja muihin tarkoituksiin kuin rahana, koska näin edistettäisiin monikäyttöisten korttien kehittämistä, mikä edelleen nopeuttaisi tietoyhteiskuntaan siirtymistä, Q. katsoo erityisesti, että hyvin toimivan elektronisen rahan ja turvallisen elektronisen henkilökortin kehittäminen ovat tietoyhteiskunnalle tärkeiden elektronisten markkinoiden kaksi perustekijää, R. katsoo, että elektronisen rahan kehittäminen asianmukaisesti säänneltynä erityisesti yhdessä henkilöllisyystodistuksena toimivien älykorttien kanssa voisi vähentää petoksia, veronkiertoa, rahanpesua ja muita rikoksia ja että sen vuoksi olisi suhtauduttava erittäin kriittisesti siihen, voidaanko elektroniseen rahaan liittää mahdollisuus samanlaiseen anonymiteettiin kuin käteisellä rahalla on tällä hetkellä, S. katsoo kuitenkin, että elektronista rahaa käyttäen tehtyjen tilisiirtojen anonymiteetin rajoittaminen ja yleensäkin elektronisten markkinoiden syntyminen ilmeisesti tekevät tarpeelliseksi keskustella perusteellisesti kansalaisoikeuksista, jotta voidaan ottaa käyttöön kattava sääntelykehys mieluimmin unionin tasolla, T. katsoo kuitenkin, että elektroniseen rahaan liittyvän asianmukaisen sääntelykehyksen puuttuminen pahentaisi olennaisesti sekä julkisen että yksityisen sektorin tietokantojen valvonnassa jo nyt kaikkialla Euroopassa olevia puutteita ja voisi sen tähden itsessään olla uhka kansalaisvapauksille, U. katsoo, että pitkällä aikavälillä kortin monikäyttöisyys saattaa tarjota tulonlähteitä, joita saadaan esimerkiksi myymällä älykortin sirun ylimääräistä suorituskykyä yksityisen sektorin palvelujen tarjoajille, kuten luottokorttiyrityksille, asiakaskortteja myöntäville vähittäiskauppiaille tai televiestintäyrityksille tai sellaisia julkisen sektorin toimintoja varten kuin ajokortti ja sairausvakuutus- tai henkilökortti, V. katsoo, että on tärkeää varmistaa korttien myöntäjien runsas lukumäärä sellaisen sääntelykehyksen puitteissa, joka mahdollistaa julkisen luottamuksen, yhteensopivuuden ja rahoitusjärjestelmän vakauden, jotta kilpailulla ja innovaatiolla olisi aikaisempaa paremmat edellytykset, W. katsoo, että näiden korttien myöntäjien olisi oltava ensisijaisesti toimivaltaisten tarkastusviranomaisten valvonnan alaisia tehokkaan valvonnan varmistamiseksi; tässä yhteydessä myös kilpailuun ja kuluttajansuojaan liittyvät kysymykset on otettava huomioon, X. katsoo, että näin ollen soveliaita korttien myöntäjiä ja operaattoreita olisivat sellaiset rahoituslaitokset, jotka noudattavat EU:n laajuisen sääntelykehyksen vaatimuksia; I SUOSITTELEE, ETTÄ 1. Tuleva Euroopan keskuspankki osallistuu yhdessä toimivaltaisten viranomaisten kanssa elektronisten markkinoiden valvontaan Euroopassa; 2. Komissio tekee ehdotuksen elektronisen rahan liikkeelle laskemista koskevasta sääntelykehyksestä, joka sallii kaikkien laitosten, jotka täyttävät julkisen luottamuksen, yhteensopivuuden ja rahoitusjärjestelmän vakauden vaatimukset, laskea liikkeelle elektronista rahaa yhtenäisen eurooppalaisen luvan alaisuudessa ja toimivaltaisten viranomaisten valvonnassa; 3. Komissio tutkii, kuinka elektronisiin maksukortteihin voitaisiin sisällyttää mahdollisuus laskea vanhat kansallisessa valuutassa ilmoitetut summat euroina; 4. Korttien myöntäjät velvoitettaisiin antamaan EKP:lle sellaisia järjestelmää koskevia tietoja, joita pankki pitää tarpeellisena rahapolitiikan hoitamiselle; 5. Korttien myöntäjät velvoitetaan antamaan toimivaltaisille viranomaisille tietoja, joita nämä katsovat tarvitsevansa rahoitusjärjestelmän loukkaamattomuuden valvomiseen; 6. Korttien myöntäjät velvoitetaan antamaan muille asianomaisille viranomaisille tietoja, jotka eurooppalaisen tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti katsotaan välttämättömiksi muiden yleisten tavoitteiden saavuttamiksi, esimerkiksi rikosten vastaisia toimia varten; 7. EMI esittää virallisesti tätä päätöslauselmaa koskevat kommenttinsa ja oman arvionsa elektronisen rahan merkityksestä EMU:n toteutumiselle Euroopan parlamentin raha-asiain alivaliokunnalle niin pian kuin mahdollista; 8. Myös komissio kommentoi tätä päätöslauselmaa; 9. Niiden jäsenvaltioiden hallitukset, jotka suunnittelevat soveltavansa älykorttitekniikkaa henkilökortteihin ja/tai hallinnon ja julkisten palvelujen tehostamiseen ja uudenaikaistamiseen, esittävät mahdollisimman pian kommenttinsa tästä päätöslauselmasta Euroopan parlamentin raha- asiain alivaliokunnalle; 10. Tällä hetkellä tai lähimmän viiden vuoden aikana älykorttitekniikan käyttöä merkittävässä määrin suunnittelevat yksityisen sektorin toimijat esittävät myös kommenttinsa tästä päätöslauselmasta; 11. Neuvosto tekee oman tutkimuksensa EMUun tähtäävien toimien ja tietoyhteiskunnan yhdistämisestä; 12. Komissio antaa neuvostolle ja Euroopan parlamentille sääntelykehystä koskevia ehdotuksia euroälykortin liikkeelle laskemisesta ja älykorttijärjestelmien hallinnoinnista mahdollisimman varhaisessa vaiheessa; 13. Komissio edistää EU:n viidennen tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelman avulla ja oikeuden yksityisyyden suojaan ja maksutapahtumien turvallisuuden takaamisen vuoksi sellaisten salausohjelmien kehittämistä, jotka ovat yhteensopivia elektronisen rahan lainmukaisen ja turvallisen käytön kanssa kaikkialla maailmassa; 14. Neuvosto tekee mahdollisesti Euroopan neuvoston kanssa neuvoteltuaan tutkimuksen elektronisten markkinoiden vaikutuksista turvallisuuteen, tietosuojaan ja kansalaisvapauksiin; II Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle ja EMI:lle.