FI Euroopan unionin virallinen lehti C 376/19

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Euroopan nuorten maataloustuottajien tulevaisuus (oma-aloitteinen lausunto)

2011/C 376/04

Esittelijä: Pedro NARRO

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 20. tammikuuta 2011 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla antaa oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

Euroopan nuorten maataloustuottajien tulevaisuus

(oma-aloitteinen lausunto).

Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 21. kesäkuuta 2011.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 21.–22. syyskuuta 2011 pitämässään 474. täysistunnossa (syyskuun 22. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 136 puolesta 6:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Tilastotiedoista käy selkeästi ilmi nuorten maataloustuottajien lukumäärän yleinen väheneminen sekä kehityskulku, joka liittyy maataloustoiminnan lopettamiseen. Kun otetaan huomioon tämä keskeytymätön kehitys, joka on räikeässä ristiriidassa siihen nähden, että on vastattava ruokaturvan haasteeseen, ETSK toivoo, että nuoria maataloustuottajia suosivasta politiikasta tulee Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden todellinen painopiste.

1.2 ETSK toteaa, että maaseutu tarjoaa uusia mahdollisuuksia, joista maaseudun nuoret voivat hyötyä. Maataloustoiminta on yhä monisäikeisempää ja teknisempää ja edellyttää entistä parempaa valmistautumista. Nuoret ovat etulyöntiasemassa suunniteltaessa maataloustoimintaa, jossa lähtökohtana on liiketoiminnallisuus, nykyaikaisuus ja uusien teknologioiden soveltaminen. Mikäli nuorilla maataloustuottajilla on käytettävissään asianmukaiset välineet ja lainsäädäntöpuitteet, heillä on parhaimmat valmiudet vastata elintarviketurvan haasteeseen ja tuottaa laadukkaita elintarvikkeita hyödyntämällä luonnonvaroja järkevästi.

1.3 Nuorten maataloustuottajien suurimpia ongelmia ovat maan ja rahoituksen saantiin liittyvät vaikeudet. Tältä osin olisi kiireellisesti edistettävä uusia maanhankinnan järjestelmiä ja varmistettava luotonsaanti eurooppalaisen takausjärjestelmän avulla.

1.4 ETSK ehdottaa, että perustetaan eurooppalainen seurantakeskus, joka analysoi ja arvioi toiminnan aloittamiseen ja tilan siirtoon liittyviä ongelmia sekä yleisesti ottaen kaikenlaisia maatilan sukupolvenvaihdokseen liittyviä kysymyksiä.

1.5 Nuorille maataloustuottajille annettava tuki ei voi rajoittua koskemaan yksinomaan maaseudun kehittämistä. Meneillään olevan YMP:n uudistuksen yhteydessä tulisi säätää YMP:n ensimmäiseen pilariin sisältyvästä, erityisesti nuorille suunnattavasta uudesta tukierästä. YMP:n toisen pilarin puitteissa annettavasta tuesta toiminnan aloittamiseen on tultava pakollinen toimenpide koko Euroopan unionissa.

1.6 Yksi EU:ssa vielä toteuttamattomista tehtävistä liittyy siihen, että helpotetaan tilojen siirtoa nuorille. ETSK katsoo, että eläkkeiden korottaminen siten, että maataloustuottajat voivat luopua ammattinsa harjoittamisesta arvokkaasti, edistäisi kyseisten politiikkojen onnistumista merkittävästi.

1.7 Nuorille maataloustuottajille annettava koulutus ja heidän käytettävissään olevat uudet teknologiat ovat yrittäjyyden kehittämisen perusta. Teoreettinen ja heikosti ajan tasalla oleva koulutus ei riitä, vaan nuoret tarvitsevat jatkuvaa ammatillista neuvontaa, joka on mukautettu heidän toimintaansa liittyviin todellisiin tarpeisiin. ETSK ehdottaa, että luodaan uusi nuorten maataloustuottajien vaihto-ohjelma ”Erasmus farmer” ja mukautetaan Leonardo-ohjelmaa; komitea kehottaa tarjoamaan nuorille alan ikääntymisen johdosta uusia osallistumiskanavia osuuskunnissa ja maatalousalan järjestöissä. On edistettävä maaseudun lapsille tarkoitettua asiaankuuluvaa käytännön harjaannuttamista ja koulutusta, kesäleirit ja monenlaiset muut toiminnot mukaan luettuina.

1.8 Euroopan unionilla on merkittävä vastuu nuorista maataloustuottajista. On kuitenkin välttämätöntä, että toimivaltaansa käyttäessään jäsenvaltiot myöntävät verohelpotuksia, poistavat byrokratiaa, investoivat infrastruktuureihin ja julkisiin palveluihin maaseudulla, edistävät lyhyitä toimitusreittejä, kannustavat tuotannon monipuolistamiseen sekä erityisesti auttavat osaltaan tekemään maaseudusta houkuttelevan paikan elää ja työskennellä.

2. Euroopan nuoret maataloustuottajat

2.1 On kulunut kymmenen vuotta siitä, kun ETSK laati viimeisimmän lausuntonsa (1) nuorista maataloustuottajista. Lausunnossa esiin tuodut pelonaiheet ovat valitettavasti osoittautuneet perustelluiksi; nuorten maataloustuottajien lukumäärä ei ainoastaan ole edelleenkin jyrkässä syöksykierteessä, vaan myös niillä, jotka hädin tuskin ovat jatkaneet toimintaansa alalla, on nyt vuosikymmen myöhemmin edessään synkkä tilanne, jossa tunnelin päässä ei juuri näy valonpilkahdusta.

2.2 EU:ssa kutakin alle 35-vuotiasta maataloustuottajaa kohti on yhdeksän yli 55-vuotiasta maataloustuottajaa. Joissakin jäsenvaltioissa, kuten Portugalissa, Espanjassa, Italiassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Bulgariassa, nuorten maataloustuottajien osuus on todella alhainen (ainoastaan yksi nuori maataloustuottaja 20:tä yli 55-vuotiasta maataloustuottajaa kohti). Muissa maissa, kuten Puolassa, Itävallassa ja Saksassa, tilanne on kuitenkin toisenlainen, ja yhtä nuorta maataloustuottajaa kohti on kolme yli 55-vuotiasta maataloustuottajaa. Nämä erot selittyvät ensisijaisesti sillä, että joissakin maissa sovelletaan suotuisia lainsäädäntöpuitteita, joilla on kyetty edistämään maaseudulla tapahtuvaa sukupolvenvaihdosta tilojen siirron kannustimien avulla.

2.3 Maatalouden rakennetta koskevasta analyysistä käy ilmi, että maataloustuottajien lukumäärä vähenee järjestelmällisesti ja ikääntyminen on huomattavasti nopeampaa kuin talouden muilla aloilla – intensiteetti tosin vaihtelee. Vuoden 2000 jälkeen maataloustuottajien lukumäärä on vähentynyt yhdeksän prosenttia ja nuorten maataloustuottajien 45 prosenttia.

2.4 Työntekijöiden vähenemistä ei pitkällä aikavälillä voida kompensoida lisäämällä tuottavuutta. Tilanteessa, jossa raaka-aineiden hintojen vaihtelu on suurta, saavat strategiset käsitteet – kuten elintarviketurva ja -omavaraisuus (2), joita on käsitelty eri yhteyksissä ETSK:n lausunnoissa – erityisen merkityksen. Ympäristönsuojeluun ja muihin julkisiin hyödykkeisiin liittyy yleisiä etuja, joita ei voida hankkia tuonnin avulla, minkä johdosta maataloustuottajien tehtävässä ei ole kyse pelkästä taloudellisesta toiminnasta. Eurooppa 2020 -strategia, joka perustuu ympäristömyötäiseen, älykkääseen ja kestävään kasvuun, olisi ilman maataloustuottajia pelkkää utopiaa.

2.5 Maatalouden strategista luonnetta ei kyseenalaisteta, mutta kehityksellä, joka liittyy maataloustoiminnan lopettamiseen, ei näytä olevan loppua. Onkin kiireellistä aloittaa YMP:n uudistuksen yhteydessä syvällinen pohdinta siitä, mikä suunta on otettava, jotta lisätään maatalouden houkuttelevuutta ja kannattavuutta. Tilanne on erityisen kriittinen kotieläintuotannon alalla. Mikäli nuorilla ei ole suotuisia olosuhteita harjoittaa ammattiaan, kaikki toiminnan jatkamiseen, koulutukseen, omistusoikeuden siirtoon, verotukseen jne. liittyvät hyvää tarkoittavat erityistoimenpiteet ovat turhia.

3. Euroopan nuorten maataloustuottajien haasteet

3.1 EU:n maatalous on muutosprosessissa. Monien mielestä kyseessä on siirtyminen kohti uudenlaista maatalousmallia. Nuorten maataloustuottajien tehtävänä on tarttua uusiin haasteisiin ja suunnata maataloustoimintansa asetettujen tavoitteiden mukaisesti. Vakaiden ja pitkän aikavälin toimintaperiaatteiden puuttuminen on aiheuttanut alalla sellaista epävarmuutta ja epävakaisuutta, joka haittaa maataloustuottajien taloudellista suunnittelua.

3.2 Maataloustuottajat ovat paradoksaalisessa tilanteessa: he ottavat yhä enemmän riskejä, he tekevät yhä enemmän investointeja, heidän tuotantokustannuksensa ovat yhä korkeammat, he ovat yhä paremmin koulutettuja, ja siitä huolimatta heidän tuotteistaan maksetut hinnat eivät ole koskaan olleet yhtä alhaiset. Keskustelussa nuorille maataloustuottajille suunnattavista välineistä ja erityistoimista ei voida peitellä sitä, että maataloustoiminta Euroopassa supistuu, jos maataloustuottajille ei onnistusta takaamaan vähimmäiskannattavuutta ja oikeudenmukaista hintaa heidän tuotteistaan. Jotta maataloustuottajat voivat saada työstään toimeentulon, ETSK suosittaa maatalousmarkkinoiden sääntelyä maataloustuotteiden markkinoiden avoimuuden pohjalta ja elintarvikekaupan järjestämistä niin, että elintarvikeomavaraisuus on mahdollista, sekä laajojen tuotanto- ja kauppa-alueiden luomista maatalouteen. Koska WTO:n säännöt eivät sovellu maatalousalalle, tulee harkita nimenomaan tätä alaa käsittelevien elinten perustamista, kuten mm. MOMAGRI (Movement for a World Agricultural Organization) suosittaa.

3.3 Elintarvikeketjun epätasapaino lannistaa merkittävästi nuoria ryhtymästä harjoittamaan maataloustoimintaa, sillä huomattavat erot maataloustuottajan saaman hinnan ja kuluttajan maksaman loppuhinnan välillä sekä avoimuuden puuttuminen ja sopimattomat käytänteet ovat tunnusomaisia elintarvikeketjun toiminnalle (3).

3.4 EU on aloittanut kaupan vapauttamiseen tähtäävän kunnianhimoisen prosessin muun muassa Välimeren alueen maiden, Mercosurin ja Kanadan kanssa. Nuoret maataloustuottajat pohtivat, miten korkeat laatu-, ympäristö- ja sosiaaliset vaatimukset täyttävä tuotanto voidaan sovittaa yhteen hyvin kaukana EU:n tuotantovaatimuksista olevien halpatuontituotteiden kanssa. Tämä prosessi edistää tuotannon keskittymistä kilpailukykyisimmille alueille ja johtaa siihen, että erittäin merkittävä osa maaseutualueesta hylätään (4).

3.5 YMP:n uudistus tarjoaa uuden tilaisuuden tuen suuntaamiseksi nuorten maataloustuottajien tarpeisiin ja sen kohdentamiseksi maataloustuotteiden tuotantoon. Nuorten tukeminen ei merkitse iäkkäämpien syrjimistä. Tarkoitus on löytää johdonmukainen tukikehys, joka mahdollistaa maataloustoiminnan kannattavuuden.

3.6 Uusien maataloustuottajien toiminnan aloittamista tukeva politiikka on perinteisesti ollut EU:n lainsäätäjän toimien keskipisteessä, kun kyse on nuorista maataloustuottajista. Nyt on tullut aika ryhtyä uudenlaisiin toimenpiteisiin, joilla edistetään nuorten toimintaa YMP:n ensimmäisen ja toisen pilarin puitteissa. Myönnettävien tukien priorisoinnin on oltava uuden mallin lähtökohtana.

3.7 Poliittisten päättäjien on sitouduttava määrätietoisesti maataloustyön arvostuksen lisäämiseen ja tukemiseen. Huolimatta laajasta merkintöjä, laatua ja menekinedistämistä koskevasta EU:n lainsäädännöstä on havaittavissa, että vallitsee suuri tietämättömyys ja kasvava välinpitämättömyys siitä, mitä terveellisten ja laadukkaiden elintarvikkeiden tuottaminen edellyttää. (5) Eurooppalaiset kuluttajat käyttävät ainoastaan 14 prosenttia tuloistaan elintarvikkeisiin. ETSK toteaa, että maatalouden ammattialajärjestöt tekevät jäsenvaltio- ja unionitasolla äärimmäisen tärkeää työtä tehdessään tunnetuksi ja edistäessään pedagogisella tavalla maataloustuottajien työtä ja elintarvikealan strategista roolia.

3.8 Unionin tunnuslause ”pellolta pöytään”, niin sanottu ”jäljitettävyys”, on viestittävä kuluttajalle johdonmukaisella tavalla. Laatutuotestrategia on erittäin tärkeä yritysten kilpailukyvylle ja kuluttajien terveydelle; siksi se olisi laajennettava todellisuudessa kattamaan EU:hun kolmansista maista tuodut tuotteet epäterveiden kaupallisten käytänteiden torjumiseksi ja kannustamiseksi luopumaan niistä.

3.9 Talousarvio on aina kaikkien strategioiden keskeinen osatekijä. ETSK toteaa kuitenkin, että monet välttämättömistä toimenpiteistä maataloustoiminnan kannattavuuden parantamiseksi edellyttävät lisärahoituksen sijasta poliittista tahtoa panostaa muutokseen ja johdonmukaiseen pitkän aikavälin strategiaan, jolla edistetään maaseudun houkuttelevuutta. (6)

4. Toiminta-alat

Maaseudun kehittäminen – Toiminnan aloittaminen

4.1 Nuorten maataloustuottajien tulevaisuudesta käytävässä eurooppalaisessa keskustelussa on perinteisesti keskitytty toiminnan aloittamista tukevan politiikan arvioimiseen. Tilastot – niiden vähäisyydestä ja puutteellisuudesta huolimatta – osoittavat selkeästi, että eri puolilla EU:ta nuorten maataloustuottajien tuen painopisteissä ja intensiteetissä on suuria eroja. Kun joissakin maissa, esimerkiksi Ranskassa, osoitetaan noin kymmenen prosenttia maaseudun kehittämisen talousarviosta nuorten maataloustuottajien toiminnan aloittamisen tukemiseen, toisissa maissa, muun muassa Alankomaissa, Maltassa, Irlannissa ja Slovakiassa, ei eri syistä ole minkäänlaisia toimenpiteitä toiminnan aloittamisen kannustamiseksi. Koko EU:ssa rahoituskaudella 2007–2013 kolme prosenttia maaseudun kehittämisvaroista on osoitettu nuorille. Toiminnan aloittavien nuorten keski-ikä on 28 vuotta. ETSK katsoo, että kun otetaan huomioon toiminnan aloittamisen strateginen luonne koko EU:ta ajatellen, olisi aiheellista ottaa kyseinen toimenpide maaseudun kehittämissuunnitelmien pakolliseksi osaksi ja vahvistaa tukien pakollinen vähimmäisosuus.

4.2 ETSK katsoo, että toiminnan aloittamisen tukemista koskevan unionin järjestelmän on oltava joustava erityisesti määräaikojen osalta, jotta kannustetaan alalle siirtymistä. Järjestelmän monimutkaisuus ja valtava byrokratia vaikuttavat jarruttavasti. Joissakin tapauksissa jäsenvaltioiden tulisi luoda erilaisia toiminnan aloittamista koskevia suunnitelmia, joiden kesto vaihtelee ja joiden rahoitus on näin ollen eriytetty. Monissa maissa nuorten päätöstä siirtyä maatalousalalle vaikeuttaa se, että toiminnan aloittaessaan heidän on sitouduttava vähintään viideksi vuodeksi. Nuorten maataloustuottajien aloitustuki olisi porrastettava. Olisikin tarkoituksenmukaista eriyttää tuki päätoimisten ja osa-aikaisten nuorten maataloustuottajien välillä. Lisäksi EU:n uudessa lainsäädäntökehyksessä olisi otettava huomioon nuoret, jotka aloittavat toiminnan alalla vuodesta 2014 lähtien, mutta myös ne, joiden toiminnan aloittamisajankohta on sitä aiempi.

Nuorten rooli YMP:n ensimmäisessä pilarissa

4.3 Meneillään olevassa YMP:n uudistuksessa tulisi kiinnittää erityistä huomiota nuorten maataloustuottajien tilanteeseen suorien tukien uuden mallin yhteydessä. Komission uudessa suoria tukia koskevassa lähestymistavassa olisi ajettava ensisijaisia tukia nuorille. Tämä tuki voisi perustua tietyille ensisijaisiksi katsotuille maataloustuottajille – joita olisivat muun muassa nuoret – myönnettävään lisätukiosuuteen. Toinen vaihtoehdoista voisi perustua siihen, että luodaan nuorille tarkoitettu erityistuki. Kyseinen tuki ei perustuisi pinta-alaan, vaan sitä mukautettaisiin työn, tilatyypin ja tehtyjen investointien kaltaisten perusteiden mukaan. ETSK kannattaa meneillään olevia pohdintoja tuensaajana olevan aktiiviviljelijän käsitteestä ja toteaa, että myös aktiivisen osuuskunnan käsitettä on tarkasteltava.

Nuorten maataloustuottajien rooli yhteisen maatalouspolitiikan toisessa pilarissa

4.4 YMP:n toisen pilarin on ensimmäisen tavoin vaikutettava ennen kaikkea siihen, että nuoret maataloustuottajat saavat tukea ja kannustusta toimintansa harjoittamisessa.

4.4.1 YMP:n toiseen pilariin sisältyvät toimet voivat ja niiden tulee luoda edellytykset sille, että nuoret maataloustuottajat pääsevät hyötymään toimista ja että kaikki hakijat otetaan huomioon, vaikka määrärahoja ei olisi riittävästi.

4.4.2 YMP:n toisen pilarin puitteissa nuorille maataloustuottajille on luotava tarvittavat tukirakenteet; muun muassa neuvontapalvelu sekä lomituspalvelu karjatiloille. Koska karja vaatii kasvattajiltaan hoitoa vuoden jokaisena päivänä, jäsenvaltioissa olisi ryhdyttävä poliittisiin toimenpiteisiin ja luotava organisaatiot, joilla taataan maataloustuottajan sijaisuusjärjestelyt sairaus- ja loma-aikoina. Maatiloille tarjottavan lomituspalvelun olemassaololla on tärkeä merkitys siinä vaiheessa, kun nuoret päättävät jatkaa tai olla jatkamatta perhetilan ylläpitoa. Nykyään nuoret eivät ole enää valmiita ottamaan maatilaa hoidettavakseen, kun he tietävät joutuvansa työskentelemään koko loppuelämänsä ajan 365 päivää vuodessa ilman lomia. Koska monissa jäsenvaltioissa ei vielä ole tällaista lomituspalvelua, YMP:n toisessa pilarissa olisi ryhdyttävä velvoittaviin toimenpiteisiin, joilla mahdollistetaan palvelun käyttäminen karjatiloilla maataloustuottajan sairausjaksojen aikana (mukaan luettuna myös äitiysloma ennen synnytystä ja sen jälkeen) sekä vapaapäivinä ja/tai vuosiloman aikana.

Koulutus – Uudet teknologiat

4.5 Tulevien maataloustuottajien koulutus on yksi maataloustoiminnan menestyksen perustekijöistä. Annettava koulutus on joissakin maissa asianmukaista, kun sitä vastoin toisissa maissa havaitaan valtavia eroja valtiollisten laitosten tarjoaman koulutuksen ja maataloustuottajien todellisten tarpeiden välillä. Maatalousalan järjestöt on kutsuttava mukaan nuorten koulutusprosessiin. Tarkoitus on tarjota nuorille laadukasta koulutusta, jota antavat ammattitaitoiset opettajat nuorten maataloustuottajien tarpeiden mukaan suunnatuista ajankohtaisista aihepiireistä. Toisinaan kurssit ovat pelkkiä hallinnollisia muodollisuuksia tukien saamiseksi, eikä niitä tueta riittävästi kannustimin. Tästä syntyvä motivaation puute on ongelmallinen erityisesti, kun tarvittavat edellytykset ovat olemassa, jotta koulutuksesta tehtäisiin erittäin hyödyllinen työväline nuorten maataloustuottajien käyttöön. On välttämätöntä, että koulutuksessa suuntaudutaan käytäntöön. Tanskalaisessa mallissa on osattu yhdistää menestyksellisesti teoreettinen ja käytännöllinen koulutus tiloilla. ”Vihreän todistuksen” (det grønne bevis) saamiseen kuluu siellä kolme vuotta ja kahdeksan kuukautta.

4.6 EU:n tulisi tukea maataloustuottajille tai sellaisille tiloille suunnattuja eurooppalaisia koulutusohjelmia, jotka työllistävät maatalousalan koulutuksensa kahden viimeksi kuluneen vuoden aikana päätökseen saaneita nuoria vähintään vuoden ajaksi. Tuensaajan olisi sitouduttava laatimaan koulutussuunnitelma nuorelle, joka puolestaan voisi ryhtyä hoitamaan tilaa ja voisi jo koulutuksen aikana hyödyntää osaamistaan ja soveltaa tilaan uutta, entistä innovatiivisempaa ajattelutapaa. Kaiken kaikkiaan tarkoitus olisi vastata nuorten ja iäkkäiden usein toisiaan täydentäviin tarpeisiin. Niin ikään olisi tarkoituksenmukaista, että tietyissä unionin ohjelmissa, joista esimerkkeinä mainittakoon Leonardo, seitsemäs tutkimuksen puiteohjelma ja ”Nuoret liikkeellä” -ohjelma, kehitetään erityisiä toimintalinjoja nuorten maataloustuottajien hyväksi. ETSK:n mielestä opiskelijoille ja nuorille yrittäjille suunnattua Erasmus-ohjelmaa tulisi mukauttaa, jotta nuoret maataloustuottajat voivat osallistua siihen ja täydentää koulutustaan EU:n muilla maatalous- ja kotieläintiloilla.

4.7 Luonnonmukainen maatalous on alan uusien toimijoiden kannalta mielenkiintoinen, muttei ainut vaihtoehto. Myös integroitua tuotantoa tai ympäristönsuojeluun tähtäävää maataloutta tulisi edistää unionin tasolla. Koulutus on suunnattava uusiin tuotantojärjestelmiin, jotka parantavat tuotosta ja luonnonvarojen kestävää hallinnointia. Myös bioteknologia voisi tarjota Euroopassa uusia mahdollisuuksia nuorille maataloustuottajille. (7)

Yhdessä vahvempia

4.8 Nuorten aktiivinen osallistuminen maatalousalan järjestöihin ja osuuskuntiin on välttämätöntä, jotta niihin tuotaisiin uusia ideoita, innovaatioita ja voimakkaampaa yrittäjähenkeä. Tilanteessa, jossa kysyntä on keskittynyt muutaman suuren jakeluketjun käsiin, on kiireellistä antaa osuuskunnille uusi sysäys markkinoille saattamisen parantamiseksi. Lisäksi ETSK ehdottaa maataloustuottajien hoitamien hankintakeskusten perustamista voimasuhteiden tasapainottamiseksi suurten kauppaketjujen yhteisostoja hoitavien hankintakeskusten kanssa. Tässä tarkoituksessa olisi tuettava nuorten läsnäoloa osuuskuntien johtoelimissä ja otettava heidät mukaan päätöksentekoprosessiin hyödyntämällä heidän koulutustaan ja liiketoiminnallista näkemystään. Ranskan suurimmalla maatalousalan osuuskunnalla (Terrena) on useita nuorisokomiteoita, jotka perehdyttävät ja kouluttavat nuoria maatalousalan osuustoiminnan monisäikeiseen maailmaan.

EU:n muut politiikat

4.9 EU:n on hyödynnettävä eri politiikkoihinsa varattuja määrärahoja ensinnäkin luodakseen houkuttelevat puitteet maaseudulla elämiseen ja toiseksi helpottaakseen maatalouden kaltaisen taloudellisen toiminnan vakiintumista, mikä on maaseutualueiden sosioekonomisen rakenteen perusta. Unionin ympäristö-, tutkimus- ja yritysalan hankkeissa onkin luotava erityisiä tukitoimenpiteitä yleisesti nuoria ja erityisesti nuoria maataloustuottajia varten. EU:n tällä alalla hankkimille myönteisille kokemuksille on saatava jatkoa. Edustava esimerkki niistä on vaihtoprojekti (PEJA), joka mahdollisti nuorille maataloustuottajille kaikkialta Euroopasta arvokkaan koulutusjakson muilla tiloilla EU:ssa, sekä Tellus-opetusohjelma (nuorten viljelijöiden eurooppalaisen neuvoston [CEJA] ja Euroopan komission yhteistyön tulos), jossa tarkoitus oli tutustuttaa koululaiset heidän huonosti tuntemaansa maataloustuottajan työhön.

Maaseudulla tapahtuvan sukupolvenvaihdoksen on oltava EU:n selkeä tavoite. Tässä mielessä se, että perustettaisiin eurooppalainen seurantakeskus, jonka tehtävänä olisi analysoida nuorten maataloustuottajien tilannetta ja heidän tarpeitaan, voisi olla asianmukainen lähtökohta tukena uusille lainsäädäntöaloitteille. Tarkoitus ei ole luoda uusia hallintoelimiä vaan välineitä, joiden tehtävät ovat selkeät ja konkreettiset ja jotka analysoivat ja tarjoavat tarkoituksenmukaisia tietoja ja tilastoja EU:n maaseudulla tapahtuvasta sukupolvenvaihdoksesta.

Kansalliset aloitteet

4.10 Nuoria maataloustuottajia koskevia EU:n politiikkoja on täydennettävä erityisaloitteilla, jotka on pantava täytäntöön kansallisella tasolla. Nuorten suurimmat huolenaiheet liittyvät tilan siirtoon, omistusoikeuden saamiseen ja verokohteluun. On ryhdyttävä kiireellisesti tehokkaisiin toimenpiteisiin, joilla tarjotaan kannustimia maataloustoiminnan aloittamiseen. Yleisesti ottaen voidaan kuitenkin todeta, että monissa EU-maissa on monimutkainen hallinto, joka vaarantaa monien toimenpiteiden onnistumisen.

4.11 Jäsenvaltioiden olisi keskitettävä toimensa sellaisten mekanismien suunnitteluun, joilla helpotetaan nuorten maataloustuottajien maanhankintaa ja jotka tarjoaisivat turvaa, kun kyse on mittavista investoinneista, jotka ovat välttämättömiä ja yksi merkittävimmistä esteistä toiminnan aloittamiselle. Muutamat kansalliset aloitteet tarjoavat joitakin esimerkkejä toimintamuodoiksi. Esimerkiksi Ranskassa Safer-yhdistyksen tehtäväksi on annettu maa-alueiden uusjaon rajoittaminen ja nuorten maanhankinnan helpottaminen.

Bryssel 22. syyskuuta 2011 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Staffan NILSSON

(1) EYVL C 36, 8.2.2002, s. 29–35”Uusi talous, osaamiselle rakentuva yhteiskunta ja maaseudun kehittäminen – Nuorten viljelijöiden tulevaisuudennäkymiä”.

(2) EUVL C 54, 19.2.2011, s. 20-23”Maatalouden ja elintarvikesektorin huoltovarmuus Euroopan unionissa”.

(3) EUVL C 48, 15.2.2011, s. 145–149”Toimivampi elintarvikeketju Eurooppaan”.

(4) EUVL C 255, 22.9.2010, s. 1–9”Kauppa ja elintarviketurva”.

(5) EUVL C 18, 19.1.2011, s. 5–10”Yhteisön maatalousmalli: tuotannon laatu ja kuluttajille suunnattu viestintä kilpailukykytekijöinä”.

(6) EUVL C 132, 3.5.2011, s. 63–70”Yhteinen maatalouspolitiikka vuoteen 2020: ruoka, luonnonvarat ja alueiden käyttö – miten hallita tulevat haasteet?”

(7) EUVL C 100, 30.4.2009, s. 44–52, ”EU ja ruokaturvan maailmanlaajuiset haasteet”.