Selittävä muistio Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella tehdystä oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta Euroopan unionin jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa tehdyn yleissopimuksen tulkitsemisesta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa koskevasta pöytäkirjasta (Neuvoston 26 päivänä toukokuuta 1997 hyväksymä teksti)



Virallinen lehti nro C 261 , 27/08/1997 s. 0038 - 0040



SELITTÄVÄ MUISTIO Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella tehdystä oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta Euroopan unionin jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa tehdyn yleissopimuksen tulkitsemisesta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa koskevasta pöytäkirjasta (Neuvoston 26 päivänä toukokuuta 1997 hyväksymä teksti) (97/C 261/04) I YLEISIÄ HUOMIOITA 1. Neuvosto antoi 29 ja 30 päivänä lokakuuta 1993 pidetyssä istunnossaan asiakirjojen lähettämisen yksinkertaistamisryhmäksi nimetylle työryhmälle tehtäväksi laatia asiakirja, jonka tarkoituksena on yksinkertaistaa ja nopeuttaa siviili- tai kauppaoikeudellisia asioita koskevien oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen lähettämismenettelyä jäsenvaltioiden välillä. Valmistetlaessa yleissopimusta oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta Euroopan unionin jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa aisoissa pidettiin tarpeellisena antaa yhteisöjen tuomioistuimelle toimivalta tulkita yleissopimuksen määräyksiä, jotta varmistettaisiin sen yhdenmukainen soveltaminen. Työryhmän saatua tehtävänsä päätökseen puheenjohtajavaltio Alankomaat toimitti yleissopimusehdotuksen tekstin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.6 artiklan mukaisesti Euroopan parlamentille (1). Neuvosto hyväksyi 26 päivänä toukokuuta 1997 tämän pöytäkirjan (2) sekä yleissopimuksen oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta Euroopan unionin jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa. Kaikkien jäsenvaltioiden edustajat allekirjoittivat kyseiset asiakirjat samana päivänä. 2. a) Pöytäkirja perustuu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 177 artiklan määräyksiin. Sen lähtökohtana on erittäin paljolti tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehdyn Brysselin yleissopimuksen tulkitsemisesta yhteisöjen tuomioistuimessa 3 päivänä kesäkuuta 1971 tehdyn pöytäkirjan 1-4 artikla. Siihen on erityisesti sisällytetty vuoden 1971 pöytäkirjassa määrätyt kaksi tapaa saattaa asia yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. b) Pöytäkirjan voimaantuloa koskevat säännöt sitä vastoin ovat samanlaiset kuin sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta lainsäädännöstä 19 päivänä joulukuuta 1988 tehtyyn sopimusvelvoitteisiin sovellettava lakia koskevaan yleissopimuksen liitetyillä ensimmäisellä ja toisella pöytäkirjalla käyttöönotetut säännöt. Toimivallan antamista yhteisöjen tuomioistuimelle koskeva periaate vahvistetaan itse asiassa asianomaisessa yleissopimuksessa, mutta pöytäkirjassa määritellään muun muassa edellytykset asian saattamiselle yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi sekä ne kansalliset tuomioistuimet, joilla on toimivalta saattaa asia yhteisöjen tuomioistuimeen. Pöytäkirja voi tulla voimaan vasta sen jälkeen kun yleissopimus on tullut voimaan, mikä tapahtuu sen jälkeen kun kaikki viisitoista jäsenvaltiota ovat ratifioineet sen, minkä edellytyksenä on ainoastaan, että kolme näistä valtioista hyväksyy sen. Pöytäkirja voi näin ollen tulla voimaan aikaisintaan samanaikaisesti yleissopimuksen kanssa. Täten ainoastaan sellaisten jäsenvaltioiden tuomioistuimet, jotka ovat samanaikaisesti yleissopimuksen ja pöytäkirjan osapuolia, voivat pyytää Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua tai lausuntoa jossakin tulkintakysymyksessä. c) Loppumääräykset ovat samanlaiset kuin Euroopan unionin neuvoston vahvistamat määräykset Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston mukaisesti laadittujen yleissopimusten osalta. Ne ovat välttämättömiä mukautuksia lukuun ottamatta samanlaiset kuin yleissopimuksen loppumääräykset. II ARTIKLOJA KOSKEVAT HUOMAUTUKSET 1 artikla Pöytäkirjan 1 artiklassa toistetaan vuoden 1971 pöytäkirjan periaate, jonka mukaan yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen tulkitsemaan sekä oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta Euroopan unionin jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa tehdyn yleissopimuksen että itse pöytäkirjan määräyksiä. 2 artikla 1. Tässä artiklassa määrätään, mitkä jäsenvaltioiden tuomioistuimet ovat toimivaltaisia pyytämään ennakkoratkaisua tulkintakysymyksessä yhteisöjen tuomioistuimelta. Näitä ovat ensinnäkin 1 kohdan a alakohdassa luetellut jäsenvaltioiden korkeimmat tuomioistuimet. Kyseinen luettelo on tyhjentävä, eikä muilla mahdollisesti olemassa olevilla korkeimmilla tuomioistuimilla ole valtaa saattaa asiaa yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi siinäkään tapauksessa, että niiden päätöksillä olisi siviili- tai kauppaoikeudellisia vaikutuksia. Toiseksi b alakohdan mukaisesti myös muutoksenhakutuomioistuimina toimivat jäsenvaltioiden tuomioistuimet ovat toimivaltaisia saattamaan asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Kyseeseen tulevat siten ensisijassa hovioikeudet ja niitä vastaavat tuomioistuimet, paitsi milloin ne toimivat ensimmäisenä oikeusasteena, sekä muut kansalliset tuomioistuimet, jotka käsittelevät asiaa muutoksenhakutuomioistuimena. Sitä vastoin ensimmäisenä oikeusasteena toimivat tuomioistuimet eivät voi saattaa asiaa yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. 2. Kyseisen artiklan a alakohdassa olevaa luetteloa voidaan muuttaa asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä. Kyseessä on mahdollisuus, josta ei ole määräyksiä vuoden 1971 pöytäkirjassa. Tällainen muutos voi osoittautua tarpeelliseksi esimerkiksi silloin, kun jonkin jäsenvaltion oikeusjärjestelmässä tapahtuu muutoksia. Asiaa koskeva pyyntö on osoitettava neuvoston pääsihteerille, joka on pöytäkirjan tallettaja. Tämä ilmoittaa asiasta mahdollisimman nopeasti muille jäsenvaltioille, myös niille, jotka eivät ole vielä pöytäkirjan osapuolia. Neuvosto päättää luettelon muuttamisesta asiaan sovellettavien menettelytapasääntöjen mukaisesti. Kun muutoksesta on päätetty, se tulee voimaan neuvoston päätöksessä mainituin edellytyksin (esimerkiksi tällaisen muutoksen voimaantulo). Tällaista päätöstä pidetään luonteeltaan sellaisena, ettei se edellytä jäsenvaltioiden hyväksymistä niiden valtiosääntöjen asettamien vaatimusten mukaisesti. Tästä syystä määrätään erityisistä säännöistä, jotka muodostavat poikkeuksen pöytäkirjan 9 artiklassa määrätystä yleissopimuksen muuttamismenettelystä. Valtion, josta tulee Euroopan unionin jäsen, liittyessä pöytäkirjaan sen on liittymisasiakirjansa tallettamisen yhteydessä ilmoitettava, mikä tai mitkä sen korkeimmista tuomioistuimista voivat pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkoratkaisua tulkintakysymyksessä (8 artiklan 3 ja 4 kohta). Tällainen järjestely antaa jäsenvaltioille - vaikka ne eivät olisikaan yleissopimuksen osapuolia - mahdollisuuden valvoa jo tapahtuneita nimeämisiä, millä varmistetaan järjestelmän säilyminen johdonmukaisena. 3 artikla 1. Tässä artiklassa, jonka lähtökohtana on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 177 artikla ja jossa toistetaan vuoden 1968 Brysselin yleissopimuksen tulkitsemista yhteisöjen tuomioistuimessa koskevan vuoden 1971 pöytäkirjan 3 artikla, käsitellään ennakkoratkaisumenettelyä. Artiklan 1 kohdassa määrätään, että 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tuomioistuinten on saatettava asia yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jos ne katsovat, että tulkinta on tarpeen, jotta ne voisivat tehdä oman päätöksensä. Tämän korkeimpia tuomioistuimia velvoittavan määräyksen tarkoituksena on edistää yleissopimuksen yhdenmukaista soveltamista Euroopan unionin jäsenvaltioissa. 2. Tämän artiklan 2 kohdassa määrätään, että muutoksenhakutuomioistuimina toimivilla tuomioistuimilla on mahdollisuus pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta tulkintaa asiassa, jos ne katsovat, että jokin niissä vireillä olevaan asiaan liittyvä kysymys edellyttää yhteisöjen tuomioistuimen päätöstä. 4 artikla 1. Tässa artiklassa toistetaan vuoden 1971 pöytäkirjan 4 artikla. Siinä määrätään toisesta menettelystä, jonka mukaisesti kassaatio-oikeuden julkisasiamiehillä tai muilla jäsenvaltion nimeämillä viranomaisilla on mahdollisuus pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta ratkaisua tulkintakysymyksestä, jos ne katsovat, että niiden oman valtion tuomioistuimen asiasta antaman lainvoimainen päätös on ristiriidassa yhteisöjen tuomioistuimen tai jonkin toisen, pöytäkirjan osapuolena olevan jäsenvaltion tuomioistuimen kyseisestä asiasta antaman tulkinnan kanssa. Myös tällä määräyksellä pyritään edistämään yleissopimuksen yhdenmukaista soveltamista. Toimivaltaisen oikeusviranomaisen asiana on arvioida, onko yhteisöjen tuomioistuimelta aihetta pyytää tulkintaa tällaisessa tapauksessa. 2. Myös niillä jäsenvaltioilla, jotka eivät ole pöytäkirjan osapuolia, sekä komissiolla ja Euroopan unionin neuvostolla on mahdollisuus toimittaa kirjelmiä tai kirjallisia huomautuksia yhteisöjen tuomioistuimelle, jolta on pyydetty tulkintaa. 5 artikla Vuoden 1971 pöytäkirjan tavoin tässä artiklassa vahvistetaan periaate, jonka mukaan sovelletaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännöstä tehtyä pöytäkirjaa, joka on liitetty Euroopan yhteisön perustamissopimukseen, ja yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestystä. 6 artikla Tämä artikla, jossa todetaan, ettei kyseiseen pöytäkirjan voida tehdä varaumia, ei anna aihetta erityisiin huomioihin. 7 artikla Tässä artiklassa määrätään pöytäkirjan voimaantulosta Euroopan unionin neuvoston asiasta vahvistamien sääntöjen mukaisesti. Jotta yhteisöjen tuomioistuimella olisi mahdollisuus alkaa käyttää toimivaltaansa mahdollisimman nopeasti, pöytäkirja määrätään tulemaan voimaan yhdeksänkymmenen päivän kuluttua siitä, kun kolmas niistä viidestätoista valtiosta, jotka olivat Euroopan unionin jäseniä 26 päivänä toukokuuta 1997, eli päivänä, jona neuvosto hyväksyi tämän pöytäkirjan tekemistä koskevan säädöksen, on tallettanut hyväksymiskirjansa. Pöytäkirja voi kuitenkin tulla voimaan vasta kun kaikki viisitoista jäsenvaltiota ovat hyväksyneet yleissopimuksen oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa. Yleissopimuksen 24 artiklan mukaisesta yleissopimus tulee voimaan yhdeksänkymmenen päivän kuluttua siitä, kun viimeisenä tämän muodollisuuden suorittava jäsenvaltio on ilmoittanut, että se on saattanut päätökseen pöytäkirjan hyväksymiseen tarvittavat valtiosääntönsä asettamien vaatimusten mukaiset menettelyt. Niinpä yleissopimuksen ennen sen voimaantuloa tapahtuva soveltaminen sen 24 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla ei muodosta perustetta tulkintatoimivallan myöntämiselle yhteisöjen tuomioistuimelle. Pöytäkirjan hyväksyminen kaikissa jäsenvaltioissa ei liioin antaisi yhteisöjen tuomioistuimelle mahdollisuutta tulkita yleissopimuksen määräyksiä, jos yleissopimus ei ole vielä tullut voimaan. 8 artikla Tämän artiklan mukaisesti pöytäkirjan voi liittyä jokainen valtio, josta tulee Euroopan unionin jäsen. Sitä vastoin kolmas valtio ei voi liittyä yleissopimukseen eikä pöytäkirjaan. Pöytäkirjaan liittymistä koskevien sääntöjen osalta tässä artiklassa määrätään erityisesti 2 artiklan 2 kohdassa toistetun periaatteen mukaisesta yksinkertaistetusta menettelystä 2 artiklassa vahvistetun korkeimpien tuomioistuinten luettelon muuttamiseksi sen jälkeen, kun uusi jäsenvaltio on nimennyt kyseiset tuomioistuimensa. Neuvosto tekee korkeimpien tuomioistuinten luetteloon tehtävät muutokset sen jälkeen, kun pöytäkirjaan liittyvä valtio on tallettanut liittymiskirjansa, ja ennen kuin kyseinen pöytäkirja tulee voimaan sen osalta. 9 artikla Tässä artiklassa määrätään pöytäkirjan muuttamismenettelystä. Ainoastaan pöytäkirjan osapuolina olevat jäsenvaltiot ja komissio voivat ehdottaa muutoksia. Neuvosto suosittaa jäsenvaltioille tekemiensä muutosten hyväksymistä jäsenvaltioiden valtiosääntöjen asettamien vaatimusten mukaisesti. Tätä menettelyä ei sovelleta kun kyse on ainoastaan korkeimpien tuomioistuinten luettelon muuttamisesta. 10 artikla Tämän artiklan mukaisesti neuvoston pääsihteeri on pöytäkirjan tallettaja. Pääsihteeri ilmoittaa jäsenvaltioille kaikista pöytäkirjaa koskevista ilmoituksista ja huolehtii niiden julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa. (1) Lausunto annettu 11. huhtikuuta 1997 (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (2) Ks. tämän virallisen lehden sivu 17.