Vuonna 2016 EU:n ulkomaiset suorat sijoitukset Singaporessa olivat 168 miljardia euroa, joka on yli viidennes ulkomaisten suorien sijoitusten kokonaiskannasta Singaporessa. EU onkin suurin ulkomainen sijoittaja Singaporessa. Singapore puolestaan on EU:ssa kolmanneksi suurin aasialainen sijoittaja ja seitsemänneksi suurin ulkopuolinen sijoittaja, jonka sijoituskanta oli noin 88 miljardia euroa vuonna 2016.

Tavoitteena on, että EU–Singapore-sijoitussuojasopimus parantaa investointiympäristöä EU:n ja Singaporen välillä. Sopimuksesta on hyötyä eurooppalaisille sijoittajille, sillä se varmistaa korkeatasoisen suojan Singaporeen tehtäville investoinneille ja turvaa samalla EU:n oikeuden harjoittaa sääntelyä ja pyrkiä saavuttamaan oikeutetut politiikan tavoitteet, kuten kansanterveyden, turvallisuuden ja ympäristön suojelun.

Komissio on tietoinen siitä, että on löydettävä tasapaino uudistetussa EU:n investointipolitiikassa etenemisen ja jäsenvaltioiden kannalta kyseisissä asioissa sovellettavaan jaettuun toimivaltaan liittyvän arkaluonteisuuden kanssa. Tästä syystä komissio ei ole ehdottanut, että sijoitussuojasopimusta sovellettaisiin väliaikaisesti. Jos jäsenvaltiot kuitenkin haluavat ehdotusta sijoitussuojasopimuksen väliaikaisesta soveltamisesta, komissio on valmis tekemään tällaisen ehdotuksen.

7)TRIPs+-tason suoja EU:n maantieteellisille merkinnöille Singaporen rekisteröinnin jälkeen, kun Singapore on perustanut maantieteellisten merkintöjen rekisterin (minkä se on sitoutunut toteuttamaan sen jälkeen, kun Euroopan parlamentti antaa hyväksyntänsä vapaakauppasopimukselle);

Molemmat tavoitteet on saavutettu kokonaan, sillä sopimuksessa mennään WTO-sitoumuksia pidemmälle monilla aloilla (palvelut, hankinnat, tullien ulkopuoliset esteet sekä teollis- ja tekijänoikeuksien ja maantieteellisten merkintöjen suoja). Kaikilla näillä aloilla Singapore hyväksyi myös uusia sitoumuksia, jotka menevät huomattavasti pitemmälle kuin mitä Singapore on tähän mennessä ollut valmis hyväksymään, mukaan luettuna vapaakauppasopimuksessaan Yhdysvaltojen kanssa.

”Kaikkien kauppa” -tiedonantonsa mukaisesti komissio panostaa yhä enemmän kauppa- ja sijoitussopimusten tehokkaaseen täytäntöönpanoon ja täytäntöönpanon valvontaan. Komissio julkaisi ensimmäisen vuotuisen kertomuksensa vapaakauppasopimusten täytäntöönpanosta vuonna 2017. Kertomuksen tarkoituksena on antaa objektiivinen kuva EU:n vapaakauppasopimusten täytäntöönpanosta ja tuoda esiin sekä saavutettu edistyminen että puutteet, joihin on syytä tarttua. Kertomuksen tavoitteena on toimia pohjana avoimelle keskustelulle ja saada jäsenvaltiot, Euroopan parlamentti ja koko kansalaisyhteiskunta osallistumaan laajemmin keskusteluun vapaakauppasopimusten toiminnasta ja täytäntöönpanosta. Kertomuksen julkaiseminen vuosittain antaa mahdollisuuden seurata säännöllisesti vapaakauppasopimusten kehittymistä ja panna merkille, miten esille otettuihin seikkoihin on puututtu. Myös EU–Singapore-vapaakauppasopimus tulee voimaan tultuaan olemaan osa kertomusta.

Sijoitussuojasopimuksen sisältämällä instituutioita käsittelevällä luvulla perustetaan komitea, jonka tärkein tehtävä on valvoa ja helpottaa sopimuksen täytäntöönpanoa ja soveltamista. Kun kummankin osapuolen asiaa koskevat oikeudelliset vaatimukset ja menettelyt on saatu päätökseen, komitea voi muiden tehtäviensä ohella päättää nimittää investointituomioistuinjärjestelmän tuomioistuinten jäsenet sekä vahvistaa heidän kuukausittaiset varausmaksunsa ja antaa sitovia tulkintoja sopimuksesta.

Taloudelliseen mallintamiseen perustuvissa arvioissa ei myöskään voida ottaa huomioon EU–Singapore-vapaakauppasopimuksen EU–Singapore-sijoitussuojasopimuksen strategista merkitystä ratkaisevan tärkeinä sopimuksina ASEANin aluetta ja Aasiaa kokonaisuutena koskevan EU:n laajemman toimintaohjelman kannalta. EU:n ja Singaporen välinen vapaakauppasopimus on EU:n ja Korean välisen vapaakauppasopimuksen jälkeen EU:n toiseksi merkittävin kauppasopimus Aasian kumppanimaiden kanssa. EU–Singapore-sijoitussuojasopimus on puolestaan ensimmäinen sopimus sijoitussuojasta, jonka EU tekee aasialaisen kumppanin kanssa.

Nämä arviot ovat varovaisia, koska tullien ulkopuolisten kaupan esteiden poistamisen – joka on keskeinen osa sopimusta – taloudellisia vaikutuksia on vaikea kvantifioida tarkasti.

Sijoitussuojasopimuksen osalta unionin tuomioistuin vahvisti myös, että EU:lla on SEUT-sopimuksen 207 nojalla yksinomainen toimivalta kaikkien sijoitussuojaa koskevien aineellisten säännösten osalta, siltä osin kuin niitä sovelletaan ulkomaisiin suoriin sijoituksiin. Lisäksi tuomioistuin vahvisti EU:n yksinomaisen toimivallan valtioiden välisen riidanratkaisumekanismin osalta investointisuojan suhteen. Lopuksi tuomioistuin totesi, että EU:lla on jaettu toimivalta muiden kuin suorien sijoitusten sekä sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun (korvattu myöhemmin investointituomioistuinjärjestelmällä) osalta, jolloin jäsenvaltiot toimivat vastaajina. Näitä osatekijöitä ei voida johdonmukaisesti erottaa aineellisista määräyksistä tai valtioiden välisestä riitojenratkaisumekanismista, ja sen vuoksi ne olisi sisällytettävä EU:n tason sopimuksiin.

Vuonna 2007 annetun valtuutuksen ja neuvotteluohjeiden perusteella neuvosto hyväksyi 22. joulukuuta 2009 periaatteen käynnistää kahdenväliset neuvottelut yksittäisten ASEANin jäsenvaltioiden kanssa niin, että strategisena tavoitteena on edelleen alueidenvälinen sopimus. Neuvosto valtuutti komission myös aloittamaan Singaporen kanssa kahdenväliset neuvottelut vapaakauppasopimuksesta, joka toimisi ensimmäisenä askeleena kohti vastaavien neuvottelujen käynnistämistä aikanaan muiden ASEANin jäsenvaltioiden kanssa. Kahdenväliset neuvottelut Singaporen kanssa aloitettiin maaliskuussa 2010, ja EU on sittemmin käynnistänyt kahdenväliset vapaakauppaneuvottelut muiden ASEAN-maiden jäsenvaltioiden kanssa seuraavasti: Malesia (2010), Vietnam (2012), Thaimaa (2013), Filippiinit (2015) ja Indonesia (2016).

ASEANissa Singapore on EU:n ylivoimaisesti suurin kauppakumppani. Sen osuus on hieman alle kolmannes EU:n ja ASEANin välisestä tavaroiden ja palvelujen kaupasta ja noin kaksi kolmannesta näiden kahden alueen välisistä investoinneista. Singaporeen on sijoittautunut yli 10 000 EU:n yritystä, jotka käyttävät sitä keskuspaikkana toiminnalleen koko Tyynenmeren alueella.

Dynaamisesti kasvavat Kaakkois-Aasian taloudet yli 600 miljoonine kuluttajineen ja nopeasti kasvavine keskiluokkineen kuuluvat EU:n viejille ja sijoittajille keskeisiin markkinoihin. EU:n ja Kaakkois-Aasian maiden liiton (ASEAN) tavarakaupan arvo oli vuonna 2016 yhteensä 208 miljardia euroa ja palvelujen kaupan 77 miljardia euroa. ASEAN on näin EU:n kolmanneksi suurin kauppakumppani Euroopan ulkopuolella Yhdysvaltojen ja Kiinan jälkeen. EU:n yhteensä 263 miljardin euron ulkomaiset suorat investoinnit ASEANissa vuonna 2016 tekevät EU:sta suurimman ulkomaisten suorien sijoitusten tekijän ASEANissa, kun taas ASEAN – jonka ulkomaiset suorat sijoitukset olivat vuonna 2016 yhteensä 116 miljardia euroa – on puolestaan toiseksi suurin aasialainen ulkomaisten suorien sijoitusten tekijä EU:ssa.

EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 18.4.2018 COM(2018) 195 final LIITE

asiakirjaan Ehdotus neuvoston päätökseksi Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Singaporen tasavallan välisen sijoitussuojasopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta





EUROOPAN UNIONIN JA SEN JÄSENVALTIOIDEN SEKÄ SINGAPOREN TASAVALLAN VÄLINEN SIJOITUSSUOJASOPIMUS EUROOPAN UNIONI, jäljempänä ’unioni’, BELGIAN KUNINGASKUNTA, BULGARIAN TASAVALTA, TŠEKIN TASAVALTA, TANSKAN KUNINGASKUNTA, SAKSAN LIITTOTASAVALTA, VIRON TASAVALTA,

IRLANTI, KROATIAN TASAVALTA, HELLEENIEN TASAVALTA, ESPANJAN KUNINGASKUNTA, RANSKAN TASAVALTA, ITALIAN TASAVALTA, KYPROKSEN TASAVALTA,



LATVIAN TASAVALTA, LIETTUAN TASAVALTA, LUXEMBURGIN SUURHERTTUAKUNTA,

UNKARI, MALTAN TASAVALTA, ALANKOMAIDEN KUNINGASKUNTA, ITÄVALLAN TASAVALTA, PUOLAN TASAVALTA, PORTUGALIN TASAVALTA, ROMANIA, SLOVENIAN TASAVALTA, SLOVAKIAN TASAVALTA, SUOMEN TASAVALTA,





RUOTSIN KUNINGASKUNTA ja ISON-BRITANNIAN JA POHJOIS-IRLANNIN YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA sekä SINGAPOREN TASAVALTA, jäljempänä ’Singapore’, jäljempänä yhdessä ’osapuolet’, jotka TUNNUSTAVAT pitkäaikaisen ja vahvan kumppanuutensa, joka perustuu Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Singaporen tasavallan välisessä kumppanuus- ja yhteistyösopimuksessa, jäljempänä ’EUSPCA’, kuvastuviin periaatteisiin ja arvoihin, sekä merkittävät talous-, kauppa ja investointisuhteensa, jotka osaltaan kuvastuvat Euroopan unionin ja Singaporen tasavallan välisessä vapaakauppasopimuksessa, jäljempänä ’EUSFTA’, HALUAVAT edelleen vahvistaa suhdettaan osana yleisiä yhteyksiään ja niiden kanssa johdonmukaiselle tavalla ja ovat vakuuttuneita siitä, että tällä sopimuksella luodaan uusi ilmapiiri osapuolten välisten sijoitusten jatkuvalle kehitykselle, TUNNUSTAVAT, että tämä sopimus täydentää ja edistää alueellisia talouden yhdentymispyrkimyksiä,





OVAT VAKAASTI PÄÄTTÄNEET lujittaa talous-, kauppa- ja investointisuhteitaan noudattaen kestävän kehityksen tavoitetta sen taloudellisessa, sosiaalisessa ja ympäristöulottuvuudessa ja edistää investointeja tavalla, jossa otetaan huomioon korkeatasoinen ympäristönsuojelu ja työsuojelu ja asiaa koskevat kansainvälisesti hyväksytyt normit ja sopimukset, joiden osapuolia ne ovat, VAHVISTAVAT UUDELLEEN sitoutumisensa kestävän kehityksen ja avoimuuden periaatteisiin sellaisina kuin ne kuvastuvat EUSFTA:ssa, VAHVISTAVAT UUDELLEEN kunkin osapuolen oikeuden antaa ja panna täytäntöön toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen oikeutettujen poliittisten tavoitteiden, kuten yhteiskuntaan, ympäristöön, turvallisuuteen, kansanterveyteen tai kansalliseen turvallisuuteen sekä kulttuurin monimuotoisuuden edistämiseen ja suojeluun liittyvien tavoitteiden saavuttamiseksi, VAHVISTAVAT UUDELLEEN sitoutumisensa San Franciscossa 26 päivänä kesäkuuta 1945 allekirjoitettuun Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjaan ja ottavat huomioon Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen 10 päivänä joulukuuta 1948 antamassa Ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa vahvistetut periaatteet, TUNNUSTAVAT kansainvälisen kaupan ja investointien avoimuuden merkityksen kaikkien sidosryhmien edun kannalta, RAKENTAVAT TOIMINTANSA WTO-sopimuksen mukaisille oikeuksilleen ja velvoitteilleen sekä muille sellaisille monenkeskisille, alueellisille ja kahdenvälisille sopimuksille ja järjestelyille, joiden osapuolia ne ovat, erityisesti EUSFTA:lle, OVAT SOPINEET SEURAAVAA:



ENSIMMÄINEN LUKU TAVOITTE JA YLEISET MÄÄRITELMÄT

1.1 ARTIKLA Tavoite Tämän sopimuksen tavoitteena on parantaa sijoitusympäristöä osapuolten välillä tämän sopimuksen määräysten mukaisesti. 1.2 ARTIKLA Määritelmät Tässä sopimuksessa 1. ’tämän sopimuksen piiriin kuuluvalla sijoituksella’ tarkoitetaan yhden osapuolen tämän sopimuksen piiriin kuuluvan sijoittajan suorassa tai välillisessä omistuksessa tai määräysvallassa olevaa sijoitusta toisen osapuolen alueella;



’sijoituksella’ tarkoitetaan kaikenlaisia omaisuuseriä, joilla on sijoituksille tyypilliset ominaispiirteet, kuten pääoman tai muiden varojen sitoumukset, tuotto- tai voitto-odotukset, riskin kantaminen tai tietty kesto. Sijoitusmuotoihin voivat kuulua seuraavat:

a) aineellinen ja aineeton irtain ja kiinteä omaisuus sekä muut omistusoikeudet kuten vuokrat, kiinnitykset, pantit ja vakuudet; b) yritys mukaan lukien sivuliike, osakkeet, pääomat ja muut yrityksen pääomaan osallistumisen muodot sekä niihin perustuvat oikeudet; c) velkakirjat, obligaatiot sekä lainat ja muut velkainstrumentit sekä niihin perustuvat oikeudet; d) muut rahoitusvarat, mukaan lukien johdannaiset, futuurit ja optiot; e) avaimet käteen-, rakennus-, hallinnointi-, tuotanto-, käyttöoikeus-, tulonjako- ja muut vastaavat sopimukset; f) käteissaatavat tai oikeudet muihin omaisuuseriin taikka oikeudet sopimukseen perustuviin suorituksiin, joilla on taloudellinen arvo;



g) teollis- ja tekijänoikeudet ja liikearvo; ja h) lisenssit ja luvat ja vastaavat sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla myönnetyt oikeudet, mukaan lukien toimiluvat etsiä, viljellä, tuottaa tai hyödyntää luonnonvaroja. Sijoitettua tuottoa on pidettävä sijoituksena eikä minkäänlainen muutos siinä, missä muodossa varat sijoitetaan tai uudelleensijoitetaan, vaikuta siihen, pidetäänkö niitä sijoituksena; 2. ’tämän sopimuksen piiriin kuuluvalla sijoittajalla’ tarkoitetaan osapuolen luonnollista tai oikeushenkilöä, joka on tehnyt sijoituksen toisen osapuolen alueelle;





3. ’osapuolen luonnollisella henkilöllä’ tarkoitetaan henkilöä, joka on Singaporen tai jonkin Euroopan unionin jäsenvaltion lainsäädännön mukaan kyseisen maan kansalainen; 4. ’oikeushenkilöllä’ tarkoitetaan mitä tahansa sovellettavan lainsäädännön mukaan joko voiton tuottamiseksi tai muuta tarkoitusta varten asianmukaisesti perustettua tai muulla tavoin järjestettyä, yksityisessä tai julkisessa omistuksessa olevaa oikeussubjektia, kuten yrityksiä, säätiöitä, henkilöyhtiöitä, yhteisyrityksiä, yksityisiä elinkeinonharjoittajia ja yhdistyksiä; 5. ’unionin oikeushenkilöllä’ tai ’Singaporen oikeushenkilöllä’ tarkoitetaan oikeushenkilöä, joka on perustettu unionin tai unionin jonkin jäsenvaltion tai Singaporen lainsäädännön mukaisesti ja jolla on sääntömääräinen kotipaikka, keskushallinto tai päätoimipaikka jonkin unionin jäsenvaltion tai Singaporen alueella. Jos oikeushenkilöllä on ainoastaan sääntömääräinen kotipaikka tai keskushallinto unionin tai Singaporen alueella, sitä ei katsota unionin oikeushenkilöksi tai Singaporen oikeushenkilöksi, ellei sillä ole merkittäviä liiketoimia unionin tai Singaporen alueella;



6. ’toimenpiteellä’ tarkoitetaan mitä tahansa lainsäädäntöä, sääntelyä, käsittelyä, määräystä tai käytäntöä; 7. ’osapuolen käyttöön ottamalla tai voimassa pitämällä kohtelulla tai toimenpiteellä’ tarkoitetaan toimenpidettä, jonka toteuttavat a) keskus-, alue- tai paikallistason hallintoelimet ja viranomaiset; ja b) julkishallinnon ulkopuoliset elimet käyttäessään keskus-, alue- tai paikallistason hallintoelinten tai viranomaisten niille siirtämiä valtuuksia; 8. ’tuotolla’ tarkoitetaan kaikkia määriä, jotka on saatu tai johdettu sijoituksesta tai uudelleensijoituksesta, myös voittoja, osinkoja, pääomatuloja, rojalteja, korkoja, teollis- ja tekijänoikeuksiin liittyviä suorituksia, luontoissuorituksia ja kaikkea muuta laillista tuloa; 9. ’vapaasti vaihdettavalla valuutalla’ tarkoitetaan valuuttaa, jolla käydään yleisesti kauppaa kansainvälisillä valuuttamarkkinoilla ja jota käytetään yleisesti kansainvälisissä liiketoimissa;

10. ’sijoittautumisella’ tarkoitetaan a) oikeushenkilön perustamista, hankintaa tai ylläpitämistä; tai b) sivuliikkeen tai edustuston perustamista tai ylläpitämistä, kun tarkoituksena on luoda tai pitää yllä kestäviä taloudellisia yhteyksiä osapuolen alueella taloudellisen toiminnan toteuttamiseksi;



11. ’taloudelliseen toimintaan’ sisältyy kaikki luonteeltaan taloudellinen toiminta, lukuun ottamatta julkista valtaa käytettäessä toteutettu toiminta eli toiminta, jota ei toteuteta kaupallisesti eikä kilpailtaessa yhden tai useamman talouden toimijan kanssa; 12. ’EU-osapuolella’ tarkoitetaan Euroopan unionia tai sen jäsenvaltioita taikka Euroopan unionia ja sen jäsenvaltioita niiden omilla, Euroopan unionista tehdystä sopimuksesta ja Euroopan unionin toiminnasta tehdystä sopimuksesta johtuvilla toimivaltansa aloilla. TOINEN LUKU SIJOITUSTEN SUOJA

2.1 ARTIKLA Soveltamisala 1. Tätä lukua sovelletaan tämän sopimuksen piiriin kuuluviin sijoittajiin ja tämän sopimuksen piiriin kuluviin sijoituksiin, jotka on tehty sovellettavan lainsäädännön mukaisesti riippumatta siitä, onko tällaiset sijoitukset tehty ennen tämän sopimuksen voimaantuloa vai sen jälkeen. 2. Sen estämättä, mitä muualla tässä sopimuksessa määrätään, 2.3 artiklaa (Kansallinen kohtelu) ei sovelleta osapuolen myöntämiin tukiin tai avustuksiin, valtion tukemat lainat, takaukset ja vakuutukset mukaan luettuina.



3. Jäljempänä olevaa 2.3 artiklaa (Kansallinen kohtelu) ei sovelleta a) valtion viranomaisten tekemiin valtion käyttöön tarkoitettuihin tavara- ja palveluhankintoihin, joita ei ole tarkoitettu edelleen kaupallisesti myytäviksi taikka tavaroiden tai palvelujen tarjoamiseksi kaupalliseen myyntiin; tai b) audiovisuaalisen alan palveluihin; c) julkista valtaa käytettäessä toteuttavaan toimintaa kunkin osapuolen alueella. Tämän sopimuksen soveltamiseksi julkista valtaa käytettäessä toteutettavalla toiminnalla tarkoitetaan mitä tahansa toimintaa, lukuun ottamatta toimintaa, jotka tarjotaan kaupalliselta pohjalta tai yhden tai useamman toimittajan välisessä kilpailussa. 2.2 ARTIKLA

Sijoitukset ja sääntelytoimenpiteet 1. Osapuolet vahvistavat uudelleen oikeutensa toteuttaa alueellaan sääntelyä oikeutettujen politiikan tavoitteiden saavuttamiseksi, kuten kansanterveyden, sosiaalipalveluiden, julkisen koulutuksen, turvallisuuden, ympäristön tai yleisen moraalin suojelemiseksi, sosiaalista suojelua tai kuluttajansuojaa varten sekä kulttuurin monimuotoisuuden edistämiseksi ja suojelemiseksi.



2. Selkeyden vuoksi todetaan, että pelkästään se, että osapuoli sääntelee, lainsäädännön muutokset mukaan luettuina, tavalla, joka vaikuttaa kielteisesti sijoitukseen tai muuttaa sijoittajan odotuksia, voitto-odotukset mukaan luettuina, ei merkitse tämän luvun mukaisen velvollisuuden rikkomista. 3. Selkeyden vuoksi todetaan, että osapuolen päätös olla antamatta, uudistamatta tai pitämättä voimassa tukea tai avustusta, a) jos erityistä kansallisen lainsäädännön tai sopimuksen mukaista sitoumusta kyseisen tuen tai avustuksen myöntämiseen, uudistamiseen tai voimassa pitämiseen ei ole; tai b) jos päätös on tehty tuen tai avustuksen myöntämiseen, uudistamiseen tai voimassa pitämiseen mahdollisesti liittyvien ehtojen tai edellytysten mukaisesti, ei merkitse tämän luvun määräysten rikkomista. 4. Selkeyden vuoksi todetaan, että minkään tässä luvussa ei pidä tulkita estävän osapuolta lopettamasta avustuksen myöntämistä tai pyytämästä sen takaisinmaksua, kun tällainen toimenpide tehdään toimivaltaisen tuomioistuimen, hallinnollisen tuomioistuimen tai muun toimivaltaisen viranomaisen määräyksestä, tai edellyttävän, että osapuoli hyvittää tämän sijoittajalle.



2.3 ARTIKLA

Kansallinen kohtelu 1. Kukin osapuoli myöntää toisen osapuolen tämän sopimuksen piiriin kuuluville sijoittajille ja niiden tämän sopimuksen piiriin kuuluville sijoituksille alueellaan kohtelun, joka on vähintään yhtä edullinen kuin kyseisen osapuolen samankaltaisissa tilanteissa omille sijoittajilleen ja niiden sijoituksille toiminnan, hallinnon, johdon, ylläpitämisen, käytön, käyttöoikeuden ja myynnin tai muun luovutuksen osalta myöntämä kohtelu. 2. Sen estämättä, mitä edellä 1 kohdassa määrätään, kumpikin osapuoli voi hyväksyä tai pitää voimassa toimenpiteitä, jotka koskevat sijoittautumista toiminnan, hallinnon, johdon, ylläpitämisen, käytön, käyttöoikeuden ja myynnin tai muun luovutuksen osalta ja jotka eivät ole ristiriidassa niihin sitoumuksiin nähden, jotka on kirjattu EUSFTA:n kahdeksannen luvun (Palvelukauppa, sijoittautuminen ja sähköinen kauppa) liitteessä 8-A tai 8-B olevaan osapuolen erityissitoumusten luetteloon, kun tällainen toimenpide on a) toimenpide, joka on hyväksytty tämän sopimuksen tullessa voimaan tai ennen sitä;



b) a alakohdassa tarkoitettu toimenpide, jota jatketaan, joka korvataan tai jota muutetaan tämän sopimuksen tultua voimaan sillä edellytyksellä, että toimenpide on sen jatkamisen, korvaamisen tai muuttamisen jälkeen vähintään samassa määrin yhteensopiva 1 kohdan kanssa kuin toimenpide, joka oli voimassa ennen sen jatkamista, korvaamista tai muuttamista; tai c) toimenpide, joka ei kuulu a tai b alakohdan piiriin, sillä edellytyksellä, että sitä ei sovelleta siltä osin tai sillä tavoin, että se aiheuttaa tappiota tai vahinkoa sopimuksen piiriin kuuluville sijoituksille, jotka on tehty osapuolen alueella ennen tällaisen toimenpiteen voimaantuloa. 3. Sen estämättä, mitä edellä 1 ja 2 kohdassa määrätään, osapuoli voi hyväksyä ja panna täytäntöön toimenpiteitä, joilla annetaan toisen osapuolen sijoittajille ja sijoituksille vähemmän suotuisa kohtelu kuin vastaavissa tilanteissa sen omille sijoittajille ja niiden sijoituksille, sillä edellytyksellä, että tällaisia toimenpiteitä ei sovelleta tavalla, joka tarkoittaisi tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien toisen osapuolen sijoittajien tai sijoitusten mielivaltaista tai perusteetonta syrjintää osapuolen alueella tai tämän sopimuksen piiriin kuuluvien sijoitusten peiteltyä rajoitusta, kun



a) toimenpiteet ovat tarpeen yleisen turvallisuuden ja julkisen moraalin suojelemiseksi tai yleisen järjestyksen ylläpitämiseksi; b) toimenpiteet ovat tarpeen ihmisten, eläinten tai kasvien elämän tai terveyden suojelemiseksi;

c) toimenpiteet liittyvät ehtyvien luonnonvarojen suojeluun, jos kyseisten toimenpiteiden toteuttamiseen liittyy kotimaisia sijoittajia tai kotimaisia sijoituksia koskevia rajoituksia; d) toimenpiteet ovat tarpeen taiteellisten, historiallisten tai arkeologisten kansallisaarteiden suojelemiseksi; e) toimenpiteet ovat välttämättömiä sellaisten lakien tai määräysten noudattamisen turvaamiseksi, jotka eivät ole ristiriidassa tämän luvun määräysten kanssa, mukaan lukien i) harhaanjohtavien tai vilpillisten toimintatapojen ehkäiseminen tai sopimuksen noudattamatta jättämisen seurauksista huolehtiminen; ii) yksityishenkilöiden yksityisyyden suojaaminen henkilötietojen käsittelyssä ja levittämisessä sekä yksityishenkilöä koskevien tiedostojen ja tilitietojen luottamuksellisuuden turvaaminen; iii) turvallisuus;



f) toimenpiteiden tarkoituksena on turvata välittömien verojen määrääminen tai kantaminen tehokkaasti tai tasapuolisesti toisen osapuolen sijoittajien tai sijoitusten osalta.



2.4 ARTIKLA

Kohtelun taso 1. Kukin osapuoli tarjoaa alueellaan tämän sopimuksen piiriin kuuluville toisen osapuolen sijoituksille kohtuullisen ja oikeudenmukaisen kohtelun sekä 2–6 kohdan mukaisen täyden suojan ja turvan. 2. Osapuoli rikkoo 1 kohdassa tarkoitettua kohtuullisen ja oikeudenmukaisen kohtelun velvollisuutta, jos toimenpide tai toimenpidesarja tarkoittaa a) oikeussuojan epäämistä rikosoikeudellisessa, siviilioikeudellisessa tai hallinnollisessa menettelyssä; b) oikeudenmukaisen menettelyn perustavanlaatuista rikkomista; c) ilmeisen mielivaltaista toimintaa; d) häirintää, pakottamista, vallan väärinkäyttöä tai vastaavaa vilpillisyyttä.



3. Määrittäessään, onko 2 kohdassa vahvistettua kohtuullisen ja oikeudenmukaisen kohtelun velvollisuutta rikottu, tuomioistuin voi tarvittaessa ottaa huomioon sen, onko osapuoli saadakseen sijoituksen antanut tämän sopimuksen piiriin kuuluvalle sijoittajalle erityisen tai yksiselitteisen vaikutelman, jonka luomaan oikeutettuun odotukseen tämän sopimuksen piiriin kuuluva sijoittaja on luottanut mutta jota osapuoli ei ole myöhemmin lunastanut. 4. Osapuolet tarkastelevat osapuolen pyynnöstä tai komitean suosituksesta kohtuullisen ja oikeudenmukaisen kohtelun velvollisuuden sisältöä 4.3 artiklassa (Muutokset) vahvistettua muutosmenettelyä noudattaen, erityisesti sitä, voiko myös muu kuin 2 kohdassa lueteltu kohtelu merkitä kohtuullisen ja oikeudenmukaisen kohtelun velvollisuuden rikkomista. 5. Selkeyden vuoksi todetaan, että ”täydellä suojalla ja turvalla” tarkoitetaan ainoastaan osapuolen velvoitetta, joka liittyy sopimuksen piiriin kuuluvien sijoittajien ja sijoitusten fyysiseen turvaan.





6. Jos osapuoli on itse tai jonkin 1.2 artiklan (Määritelmät) 7 kohdassa mainitun elimen kautta antanut kirjallisessa sopimuksellisessa velvoitteessa erityisen ja selkeästi ilmaistun sitoumuksen, joka koskee tämän sopimuksen piiriin kuuluvan toisen osapuolen sijoittajan sijoitusta tai sopimuksen piiriin kuuluvaa sijoitusta, kyseinen osapuoli ei saa estää tai heikentää kyseistä sitoumusta käyttämällä julkista valtaa joko a) tarkoituksellisesti; tai b) tavalla, joka olennaisesti muuttaa kirjallisen sopimuksellisen velvoitteen oikeuksien ja velvollisuuksien tasapainoa, ellei osapuoli tarjoa kohtuullista korvausta, jolla tämän sopimuksen piriin kuuluvalle sijoittajalle tai sijoitukselle voidaan palauttaa asema, joka sillä olisi ollut, ellei estämistä tai heikentämistä olisi tapahtunut. 7. Tämän sopimuksen tai muun kansainvälisen sopimuksen jonkin muun määräyksen rikkominen ei merkitse tämän artiklan määräysten rikkomista.



2.5 ARTIKLA Tappioiden korvaaminen 1. Osapuolen tämän sopimuksen piiriin kuuluvien sijoittajien, joiden tämän sopimuksen piiriin kuuluville sijoituksille koituu tappioita toisen osapuolen alueella sodan tai muun aseellisen selkkauksen, vallankumouksen, kansallisen hätätilan, kapinan, kansannousun tai mellakan vuoksi, on saatava kyseiseltä toiselta osapuolelta palauttamisen, korvauksen, hyvityksen tai muun sovittelun osalta vähintään yhtä suotuisa kohtelu kuin se, jonka kyseinen osapuoli myöntää omille sijoittajilleen tai minkä tahansa kolmannen maan sijoittajille sen mukaan, kumpi on suotuisampi kyseisen tämän sopimuksen piiriin kuuluvan sijoittajan kannalta. 2. Rajoittamatta edellä olevaa 1 kohtaa osapuolen tämän sopimuksen piiriin kuuluvien sijoittajien, jotka jossakin 1 kohdassa tarkoitetuista tilanteista kärsivät tappioita toisen osapuolen alueella, koska

a) toisen osapuolen asevoimat tai viranomaiset takavarikoivat sen tämän sopimuksen piiriin kuuluvan sijoituksen tai osan siitä; tai b) toisen osapuolen asevoimat tai viranomaiset tuhoavat sen tämän sopimuksen piiriin kuuluvan sijoituksen tai osan siitä, kun tämä ei ole tilanteessa pakollista. on saatava toiselta osapuolelta palautus tai hyvitys.



2.6 ARTIKLA Pakkolunastus 1. Kumpikaan osapuoli ei suoraan tai epäsuorasti kansallista tai pakkolunasta toisen osapuolen tämän sopimuksen piiriin kuuluvien sijoittajien sijoituksia tai muutoin kohdista niihin toimenpiteitä, joilla on kansallistamista tai pakkolunastusta vastaava vaikutus, jäljempänä ’pakkolunastaminen’, paitsi a) yleisen edun vuoksi; b) oikeudenmukaisen menettelyn mukaisesti; c) syrjimättömältä pohjalta; ja

d) 2 kohdan mukaisesti nopeaa, riittävää ja tehokasta korvausta vastaan. 2. Korvauksen on vastattava tämän sopimuksen piiriin kuuluvan sijoituksen markkina-arvoa välittömästi ennen pakkolunastusta tai ennen julkisesti tietoon tullutta pakkolunastusaikomusta sekä kaupallisesti kohtuullista korkoa, joka on määritetty markkinapohjaisesti ottaen huomioon pakkolunastuksesta korvauksen maksuun kulunut aika. Tällaisen korvauksen on oltava tosiasiallisesti realisoitavissa, vapaasti siirrettävissä 2.7 artiklan (Siirto) mukaisesti ja se on maksettava viipymättä.



Markkina-arvon määritysperusteisiin voivat sisältyä toimivan yrityksen arvo, omaisuuden arvo, mukaan luettuna aineellisen omaisuuden ilmoitettu verotusarvo, sekä tarvittaessa muut perusteet. 3. Tätä artiklaa ei sovelleta teollis- ja tekijänoikeuksia koskevien pakollisten lisenssien myöntämiseen siltä osin kuin tällainen myöntäminen on yhdenmukaista TRIPS-sopimuksen kanssa. 4. Toimenpiteen toteuttavan osapuolen oikeusviranomaisen tai muun riippumattoman viranomaisen on tämän sopimuksen piiriin kuuluvien sijoittajien, joihin toimenpide vaikuttaa, esittämästä pyynnöstä tarkasteltava kaikkia pakkolunastus- tai arvotustoimenpiteitä. 2.7 ARTIKLA Siirto 1. Kukin osapuoli sallii kaikkien siirtojen, jotka liittyvät tämän sopimuksen piiriin kuuluviin sijoituksiin, tekemisen vapaasti vaihdettavassa valuutassa ilman rajoituksia tai viivästystä. Tällaisiin siirtoihin kuuluvat a) pääomanlisäykset, kuten pääasialliset tai lisävarat, tämän sopimuksen piiriin kuuluvan sijoituksen ylläpitoon, kehittämiseen tai lisäämiseen;

b) voitot, osingot, pääomatulot ja muut voitot, saatavat tämän sopimuksen piiriin kuuluvan sijoituksen tai sen osan myynnistä tai tämän sopimuksen piiriin kuuluvan sijoituksen tai sen osan likvidoinnista; c) korot, rojaltit, hallintomaksut ja teknisen avun maksut sekä muut maksut;



d) tämän sopimuksen piiriin kuuluvan sijoittajan tekemän tai sen sijoituksesta tehdyn sopimuksen nojalla suoritetut maksut, myös lainasopimuksen mukaiset maksut; e) ulkomailta värvätyn ja tämän sopimuksen piiriin kuuluvan sijoituksen yhteydessä työskentelevän henkilöstön ansiot ja muut korvaukset; f) 2.6 (Pakkolunastus) ja 2.5 (Tappioiden korvaaminen) artiklan mukaiset maksut; g) 3.18 artiklan (Tuomio) nojalla koituvat maksut. 2. Tämän sopimuksen määräysten ei voida tulkita estävän osapuolta soveltamasta tasapuolisella ja syrjimättömällä tavalla lainsäädäntöään, joka koskee a) konkurssia, maksukyvyttömyyttä tai velkojien oikeuksien suojelua; b) arvopapereiden, optioiden, futuurien tai johdannaisten liikkeeseenlaskua, niillä käytävää kauppaa tai niiden välittämistä; c) siirtoja koskevia rahoitustietoja tai kirjanpitoa, kun se on tarpeen lain täytäntöönpanon valvonnan tai rahoitusalan sääntelyviranomaisten avustamiseksi;

d) rikoksia; e) sen varmistamista, että oikeudellisissa tai hallinnollisissa menettelyissä annettuja määräyksiä tai päätöksiä noudatetaan;



f) sosiaaliturvaa, julkisia eläkejärjestelmiä tai pakollisia säästöohjelmia; tai g) verotusta. 3. Kun poikkeuksellisissa olosuhteissa esiintyy vakavia ongelmia tai niiden uhkaa toisen osapuolen raha- tai vaihtokurssipolitiikan toteuttamiselle, kyseinen osapuoli voi tilapäisesti ottaa käyttöön siirtoihin vaikuttavia suojatoimenpiteitä. Tällaisten toimenpiteiden on oltava ehdottoman välttämättömiä, ne eivät missään tapauksessa saa kestoltaan ylittää kuutta kuukautta eivätkä merkitä mielivaltaista tai perusteetonta syrjintää jonkin osapuolen ja muun kuin osapuolena olevan tahon välillä vastaavissa tilanteissa. Suojatoimenpiteet käyttöön ottavan osapuolen on viipymättä ilmoitettava tästä toiselle osapuolelle ja esitettävä mahdollisimman pian aikataulu niiden poistamiselle. 4. Jos osapuolella on vakavia maksutaseeseen tai ulkoiseen rahoitukseen liittyviä ongelmia tai sellaisten uhka on olemassa, se voi ottaa käyttöön tai pitää voimassa rajoittavia toimenpiteitä, jotka koskevat sijoituksiin liittyviä siirtoja.



5. Osapuolet pyrkivät siihen, ettei 4 kohdassa tarkoitettuja rajoittavia toimenpiteitä sovelleta. Edellä olevan 4 kohdan nojalla käyttöön otetut tai voimassa pidetyt rajoittavat toimenpiteet eivät saa olla syrjiviä, niiden on oltava määräaikaisia eikä niiden vaikutus saa olla suurempi kuin mitä maksutasetta ja ulkoista rahoitusta koskevien ongelmien korjaamiseksi on tarpeen. Niiden on oltava Maailman kauppajärjestön perustamisesta 15 päivänä huhtikuuta 1994 Marrakeshissa tehdyssä Marrakeshin sopimuksessa, jäljempänä ’WTO-sopimus’, vahvistettujen edellytysten ja, tapauksen mukaan, Kansainvälisen valuuttarahaston perustamissopimuksen mukaisia. 6. Osapuolen, joka 4 kohdan nojalla ottaa käyttöön tai pitää voimassa rajoittavia toimenpiteitä tai tekee niihin muutoksia, on viipymättä ilmoitettava tästä toiselle osapuolelle.

7. Kun 4 kohdan nojalla otetaan käyttöön tai pidetään voimassa rajoituksia, komiteassa on neuvoteltava asiasta viipymättä. Neuvotteluissa arvioidaan kyseisen osapuolen maksutasetilannetta ja 4 kohdan nojalla käyttöön otettuja tai voimassa pidettyjä rajoituksia ottaen huomioon muun muassa seuraavat tekijät: a) maksutasevaikeuksien ja ulkoisten rahoitusvaikeuksien luonne ja laajuus; b) taloudelliset ja kaupankäyntiin liittyvät ulkoiset olosuhteet; tai c) käytettävissä olevat vaihtoehtoiset korjaavat toimenpiteet.



Neuvotteluissa on käsiteltävä sitä, ovatko mahdolliset rajoittavat toimenpiteet 4 ja 5 kohdan määräysten mukaisia. Kaikki Kansainvälisen valuuttarahaston, jäljempänä ’valuuttarahasto’, esittämät valuuttaan, rahavarantoon ja maksutaseeseen liittyvät tilastolliset ja muut tiedot otetaan huomioon, ja päätelmien perustana käytetään valuuttarahaston arviota kyseisen osapuolen maksutasetta ja ulkoista rahoitusta koskevasta tilanteesta. 2.8 ARTIKLA Sijaantulo Jos osapuoli tai sen puolesta toimiva virasto suorittaa maksun jollekin sen sijoittajalle takauksen, vakuutussopimuksen tai muuna korvauksena, johon se on sitoutunut tai jonka se on myöntänyt sijoituksen osalta, toinen osapuoli tunnustaa kaikkien oikeuksien tai omistuksien osalta sijaantulon tai siirron tai vaateen siirtämisen tällaisen sijoituksen osalta. Osapuolella tai virastolla on oikeus käyttää siirrettyä tai osoitettua oikeutta tai vaadetta samassa laajuudessa kuin sijoittajalla alkuperäisen oikeuden tai vaateen osalta. Osapuoli tai virasto tai sijoittaja voi käyttää tällaisia siirrettyjä oikeuksia, jos osapuoli tai virasto antaa siihen luvan.





KOLMAS LUKU RIITOJEN RATKAISEMINEN A JAKSO SIJOITTAJIEN JA OSAPUOLTEN VÄLISTEN RIITOJEN RATKAISEMINEN 3.1 ARTIKLA Soveltamisala ja määritelmät 1. Tätä jaksoa sovelletaan yhden osapuolen kantajan ja toisen osapuolen välisiin riitoihin, jotka koskevat kohtelua, jonka väitetään rikkovan toisen luvun (Sijoitusten suoja) määräyksiä ja aiheuttavan menetyksiä tai vahinkoa kantajalle tai sen paikallisesti sijoittautuneelle yhtiölle. 2. Ellei toisin määrätä, tässä jaksossa tarkoitetaan a) ’riidan osapuolilla’ kantajaa ja vastaajaa;





b) ’kantajalla’ osapuolen sijoittajaa, joka aikoo esittää tai on esittänyt kanteen tämän jakson nojalla joko i) omasta puolestaan; tai ii) c alakohdassa määritellyn paikallisesti sijoittautuneen yhtiön puolesta, jonka se omistaa tai joka on sen määräysvallassa; c) ’paikallisesti sijoittautuneella yhtiöllä’ osapuolen sijoittajan omistamaa tai sen määräysvallassa olevaa oikeushenkilöä, joka on sijoittautunut toisen osapuolen alueelle; d) ’muulla kuin riidan osapuolena olevalla sopimuksen osapuolella’ joko Singaporea, kun unioni tai jokin unionin jäsenvaltio on vastaaja, tai unionia, kun Singapore on vastaaja; e) ’vastaajalla’ joko Singaporea tai EU-osapuolen tapauksessa joko unionia tai 3.5 artiklan (Ilmoitus aikomuksesta käyttää riitojenratkaisua) mukaisesti ilmoitettua unionin jäsenvaltiota; ja



f) ’kolmannen osapuolen rahoituksella’ kaikkea sellaisen luonnollisen tai oikeushenkilön tarjoamaa rahoitusta, joka ei ole riidan osapuoli mutta joka tekee sopimuksen riidan osapuolen kanssa rahoittaakseen osittain tai kokonaan menettelyn kustannukset joko osuutta tai muuta etua vastaan siitä korvauksesta tai mahdollisesta korvauksesta, joka riidan osapuolelle voi menettelystä koitua, taikka lahjoituksena tai avustuksena. 3.2 ARTIKLA

Sovintoratkaisu Kaikki riidat olisi mahdollisimman pitkälle ratkaistava neuvotteluilla ja mahdollisuuksien mukaan ennen 3.3 artiklan (Neuvottelut) mukaisen neuvottelupyynnön toimittamista. Sovintoratkaisusta voidaan sopia milloin hyvänsä, myös sen jälkeen kun tämän jakson mukainen riitojenratkaisumenettely on aloitettu. 3.3 ARTIKLA Neuvottelut 1. Jos riitaa ei voida ratkaista 3.2 artiklan (Sovintoratkaisu) määräysten mukaisesti, osapuolen kantaja, joka väittää toisen luvun (Sijoitusten suoja) määräyksiä rikotun, voi esittää neuvottelupyynnön toiselle osapuolelle.



2. Neuvottelupyyntöön on sisällytettävä seuraavat tiedot: a) kantajan nimi ja osoite ja, kun tällainen pyyntö on esitetty paikallisesti sijoittautuneen yhtiön puolesta, paikallisesti sijoittautuneen yhtiön nimi, osoite ja perustamispaikka; b) ne toisen luvun (Sijoitusten suoja) määräykset, joita väitetään rikotun; c) riidan oikeudellinen ja tosiasiallinen perusta, mukaan luettuna kohtelu, jonka väitetään rikkovan toisen luvun (Sijoitusten suoja) määräyksiä; ja

d) haettu oikaisutoimi ja arvioitu menetys tai vahinko, jonka kantajalle tai sen paikallisesti sijoittautuneelle yhtiöille väitetään koituneen tällaisen rikkomisen vuoksi. 3. Neuvottelupyyntö on toimitettava a) 30 kuukauden kuluessa siitä, kun kantaja tai, tapauksen mukaan, paikallisesti sijoittautunut yhtiö ensimmäisen kerran sai tiedon tai sen olisi pitänyt saada tieto kohtelusta, jonka väitetään rikkovan toisen luvun (Sijoitusten suoja) määräyksiä; tai



b) jos edellä a alakohdassa tarkoitettu aika umpeutuu ja jos paikallisia oikeuskeinoja on käytössä, yhden vuoden kuluessa siitä, kun kantaja tai, tapauksen mukaan, paikallisesti sijoittautunut yhtiö luopuu tällaisten paikallisten oikeuskeinojen käytöstä; ja joka tapauksessa viimeistään 10 vuoden kuluessa siitä, kun kantaja tai, tapauksen mukaan, paikallisesti sijoittautunut yhtiö ensimmäisen kerran sai tiedon tai sen olisi pitänyt saada tieto kohtelusta, jonka väitetään rikkovan toisen luvun (Sijoitusten suoja) määräyksiä. 4. Jos kantaja ei ole toimittanut 3.6 artiklan (Kanteen toimittaminen tuomioistuimeen) mukaisesti kannetta kahdeksantoista kuukauden kuluessa neuvottelupyynnön esittämisestä, katsotaan, että kantaja on perunut neuvottelupyyntönsä, mahdollisen ilmoituksen aikomuksesta käyttää riitojenratkaisua ja luopunut oikeuksistaan esittää tällainen kanne. Tätä ajanjaksoa voidaan jatkaa neuvotteluihin osallistuvien osapuolten sopimuksella. 5. Edellä 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen ajanjaksojen umpeutuminen ei merkitse sitä, että kannetta ei voi enää esittää, jos kantaja voi osoittaa, että, tapauksen mukaan, neuvottelupyynnön esittämättä jättäminen tai kanteen toimittamatta jättäminen johtuu siitä, että toisen osapuolen tahalliset toimet ovat estäneet kantajan toiminnan, sillä edellytyksellä, että kantaja toimii heti, kun se kohtuudella siihen kykenee. 6. Jos neuvottelupyyntö koskee tapausta, jossa unionin tai unionin jonkin jäsenvaltion väitetään rikkoneen tätä sopimusta, se on toimitettava unionille. 7. Riidan osapuolet voivat järjestää neuvotteluja videokokouksena tai tarvittaessa muilla keinoilla, esimerkiksi silloin kun sijoittaja on pieni tai keskisuuri yritys.



3.4 ARTIKLA

Sovittelu ja vaihtoehtoinen riitojenratkaisu 1. Riidan osapuolet voivat milloin tahansa, myös ennen kuin ilmoitus aikomuksesta käyttää riitojenratkaisua on toimitettu, sopia sovittelun käyttämisestä. 2. Sovittelun käyttäminen on vapaaehtoista, eikä se rajoita riidan kummankaan osapuolen oikeudellista asemaa. 3. Sovittelun käyttämiseen voidaan soveltaa liitteen 6 (Sijoittajien ja osapuolten välisten riitojen sovittelujärjestelmä) sääntöjä tai muita sääntöjä, joista riidan osapuolet sopivat. Riidan osapuolet voivat yhteisellä sopimuksella muuttaa mitä tahansa liitteessä 6 (Sijoittajien ja osapuolten välisten riitojen sovittelujärjestelmä) tarkoitettua määräaikaa. 4. Sovittelija nimitetään riidan osapuolten sopimuksella tai liitteessä 6 (Sijoittajien ja osapuolten välisten riitojen sovittelujärjestelmä) olevan 3 artiklan (Sovittelijan valinta) mukaisesti. Sovittelijoiden on noudatettava liitettä 7 (Tuomioistuimen ja muutoksenhakutuomioistuimen jäsenten sekä sovittelijoiden käytännesäännöt). 5. Riidan osapuolet pyrkivät saavuttamaan yhteisesti sovitun ratkaisun kuudenkymmenen päivän kuluessa sovittelijan nimittämisestä.



6. Kun riidan osapuolet ovat sopineet sovittelun käyttämisestä, 3.3 artiklan (Neuvottelut) 3 ja 4 kohtaa ei sovelleta sen päivän, jona sovittelun käyttämisestä sovittiin, ja sen päivän välillä, joka on kolmekymmentä päivää sen päivän jälkeen, jona jompikumpi riidan osapuolista päättää lopettaa sovittelun toimittamalla kirjeen sovittelijalle ja toiselle riidan osapuolelle. 7. Mikään tässä artiklassa ei estä riidan osapuolia käyttämästä muita vaihtoehtoisen riitojenratkaisun muotoja. 3.5 ARTIKLA

Ilmoitus aikomuksesta käyttää riitojenratkaisua 1. Jos riitaa ei voida ratkaista kolmen kuukauden kuluessa neuvottelupyynnön toimittamisesta, kantaja voi antaa ilmoituksen aikomuksesta käyttää riitojenratkaisua; tällaisessa ilmoituksessa on kirjallisesti täsmennettävä kantajan aikomus toimittaa kanne riitojenratkaisuun, ja siihen on sisällytettävä seuraavat tiedot: a) kantajan nimi ja osoite ja, kun tällainen pyyntö on esitetty paikallisesti sijoittautuneen yhtiön puolesta, paikallisesti sijoittautuneen yhtiön nimi, osoite ja perustamispaikka; b) ne toisen luvun (Sijoitusten suoja) määräykset, joita väitetään rikotun; c) riidan oikeudellinen ja tosiasiallinen perusta, mukaan luettuna kohtelu, jonka väitetään rikkovan toisen luvun (Sijoitusten suoja) määräyksiä; ja



d) haettu oikaisutoimi ja arvioitu menetys tai vahinko, jonka kantajalle tai sen paikallisesti sijoittautuneelle yhtiöille väitetään koituneen tällaisen rikkomisen vuoksi. Ilmoitus aikomuksesta käyttää riitojenratkaisua on tapauksen mukaan toimitettava unionille tai Singaporelle. 2. Jos ilmoitus aikomuksesta käyttää riitojenratkaisua on lähetetty unionille, unionin on määritettävä vastaaja kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta. Unionin on ilmoitettava tästä määrittämisestä kantajalle välittömästi, ja tämän perusteella kantaja voi toimittaa 3.6 artiklan (Kanteen toimittaminen tuomioistuimeen) mukaisen kanteen. 3. Jos vastaajaa ei ole määritetty 2 kohdan mukaisesti, sovelletaan seuraavaa:

a) siinä tapauksessa, että ilmoituksessa aikomuksesta käyttää riitojenratkaisua nimetään yksinomaisesti jokin unionin jäsenvaltio, mainittu jäsenvaltio toimii vastaajana; b) siinä tapauksessa, että ilmoituksessa aikomuksesta käyttää riitojenratkaisua nimetään jokin unionin toimielin, elin tai virasto, unioni toimii vastaajana. 4. Jos vastaajana toimii joko unioni tai jokin sen jäsenvaltio, unioni tai kyseinen jäsenvaltio ei voi väittää, että kannetta ei pidä ottaa käsiteltäväksi, tai muutoin väittää, että kanne tai päätös on perusteeton tai ei ole pätevä sillä perusteella, että oikea vastaaja olisi tai oikean vastaajan olisi pitänyt olla jäsenvaltion sijaan unioni tai päin vastoin.



5. Selkeyden vuoksi todetaan, että mikään tässä sopimuksessa tai sovellettavissa riitojenratkaisun säännöissä ei estä kaiken riitaan liittyvän tiedon vaihtoa unionin ja kyseisen jäsenvaltion välillä. 3.6 ARTIKLA Kanteen toimittaminen tuomioistuimeen 1. Aikaisintaan kolmen kuukauden kuluttua 3.5 artiklan (Ilmoitus aikomuksesta käyttää riitojenratkaisua) mukaisesti annetun, aikomusta koskevan ilmoituksen päivämäärästä kantaja voi toimittaa kanteen tuomioistuimeen jonkin seuraavista riitojenratkaisusäännöistä mukaisesti: a) 18 päivänä maaliskuuta 1965 valtioiden ja toisten valtioiden kansalaisten välisten sijoituksia koskevien riitaisuuksien ratkaisemisesta tehty yleissopimus, ’jäljempänä ICSID-yleissopimus’, sillä edellytyksellä, että sekä vastaaja että kantajan valtio ovat ICSID-yleissopimuksen sopimuspuolia;



b) ICSID-yleissopimus sijoituksia koskevien riitaisuuksien kansainvälisen ratkaisu- ja sovittelukeskuksen sihteeristön toteuttaman käsittelyn hallinnointia koskevien täydentävien sääntöjen, jäljempänä ’ICSID:in täydentävät säännöt’, mukaisesti sillä edellytyksellä, että joko vastaaja tai kantajan valtio on ICSID-yleissopimuksen sopimuspuoli;

c) YK:n kansainvälisen kauppaoikeuden toimikunnan välimiesmenettelysäännöt, jäljempänä ’UNCITRAL’; tai d) jotkin muut säännöt, jos riidan osapuolet näin sopivat. 2. Tämän artiklan 1 kohta merkitsee vastaajan suostumista siihen, että kanne toimitetaan tämän jakson mukaisesti. Edellä olevan 1 kohdan mukaisen suostumuksen ja tämän jakson mukaisesti tapahtuvan kanteen toimittamisen on täytettävä seuraavissa vahvistetut vaatimukset: a) ICSID-yleissopimuksen II luku ja ICSID:in täydentävät säännöt riidan osapuolten kirjallisen suostumuksen osalta; ja b) New Yorkissa 10 päivänä kesäkuuta 1958 ulkomaisten välitystuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen, jäljempänä ’New Yorkin yleissopimus’, II artikla ”kirjallista sopimusta varten”.



3.7 ARTIKLA Kanteen toimittamista koskevat edellytykset 1. Kanne voidaan toimittaa tämän jakson mukaisesti ainoastaan, jos a) kanteen toimittamisen yhteydessä toimitetaan kantajan kirjallinen suostumus tässä jaksossa vahvistettujen menettelyjen mukaiseen riitojenratkaisuun ja ilmoitetaan kantajan 3.6 artiklan (Kanteen toimittaminen tuomioistuimeen) 1 kohdan mukaisesti riidan ratkaisua varten nimeämän foorumin säännöt;

b) on kulunut vähintään kuusi kuukautta 3.3 artiklan (Neuvottelut) mukaisen neuvottelupyynnön toimittamisesta ja vähintään kolme kuukautta 3.5 artiklan (Ilmoitus aikomuksesta käyttää riitojenratkaisua) mukaisen ilmoituksen antamisesta; c) kantajan esittämä neuvottelupyyntö ja ilmoitus aikomuksesta käyttää riitojenratkaisua täyttivät 3.3 artiklan (Neuvottelut) 2 kohdassa ja 3.5 artiklan (Ilmoitus aikomuksesta käyttää riitojenratkaisua) 1 kohdassa vahvistetut vaatimukset; d) riidan oikeudellisesta ja tosiasiallisesta perustasta on aikaisemmin käyty 3.3 artiklan (Neuvottelut) mukaisia neuvotteluja; e) kaikki 3.6 artiklan (Kanteen toimittaminen tuomioistuimeen) mukaisesti toimitetussa kanteessa esitetyt vaatimukset perustuvat kohteluun, joka on nimetty 3.5 artiklan (Ilmoitus aikomuksesta käyttää riitojenratkaisua) mukaisesti annetussa ilmoituksessa aikomuksesta käyttää riitojenratkaisua;



f) kantaja i) peruu kaikki avoimet tuomioistuimeen tai johonkin muuhun kotimaiseen tai kansainväliseen tuomioistuimeen kansallisen tai kansainvälisen oikeuden mukaisesti toimitetut kanteet, jotka koskevat samaa kohtelua, jonka väitetään rikkovan toisen luvun (Sijoitusten suoja) määräyksiä; ii) vahvistaa, että ei aio esittää tällaista kannetta myöhemmin; ja iii) vahvistaa, että se ei pane täytäntöön mitään tämän jakson nojalla annettua päätöstä, ennen kuin tällainen päätös on lopullinen eikä pyri hakemaan muutosta, tarkastelemaan, sivuuttamaan, tekemään mitättömäksi, tarkistamaan tai käynnistämään mitään muuta samanlaista menettelyä jossakin kansainvälisessä tai kansallisessa tuomioistuimessa tämän jakson nojalla annetun päätöksen osalta. 2. Edellä olevan 1 kohdan f alakohdan soveltamista varten ’kantajalla’ tarkoitetaan sijoittajaa ja soveltuvin osin paikallisesti sijoittautunutta yhtiötä. Edellä olevan 1 kohdan f alakohdan i alakohdan soveltamista varten käsitteeseen ’kantaja’ sisältyvät lisäksi kaikki henkilöt, joilla suoraan tai epäsuorasti on omistusoikeus sijoittajaan tai jotka ovat sijoittajan tai, soveltuvien osin, paikallisesti sijoittautuneen yhtiön määräysvallassa.

3. Vastaajan pyynnöstä tuomioistuin luopuu asian käsittelystä, jos kantaja ei täytä jotakin 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista vaatimuksista tai ilmoituksista.



4. Edellä olevan 1 kohdan f alakohdalla ei estetä kantajaa hakemasta tilapäisten suojatoimenpiteiden soveltamista vastaajan tuomioistuimilta ennen menettelyn aloittamista tai menettelyn aikana jossakin 3.6 artiklassa (Kanteen toimittaminen tuomioistuimeen) tarkoitetussa riitojenratkaisuelimessä. Tämän artiklan soveltamista varten tilapäisillä suojatoimenpiteillä on ainoastaan tarkoitus säilyttää kantajan oikeudet ja edut eikä niihin sisälly korvausten maksaminen tai riidan kohteen olevan asian ratkaiseminen. 5. Selkeyden vuoksi todetaan, että tuomioistuimen on luovuttava asian käsittelystä, jos riita syntyi tai oli todennäköistä, että riita syntyi, kun kantaja sai omistukseensa tai määräysvaltaansa riidan aiheena olevan sijoituskohteen, ja tuomioistuin toteaa tosiasioiden pohjalta, että kantaja on hankkinut sijoituksen omistukseensa tai määräysvaltaansa päätarkoituksenaan toimittaa tämän jakson mukaisesti kanne. Tällä ei rajoiteta muita lainkäyttövaraumia, joita tuomioistuimella voi olla. 3.8 ARTIKLA Kolmannen osapuolen rahoitus 1. Kun asiaan liittyy kolmannen osapuolen rahoitusta, siitä hyötyvä riidan osapuoli ilmoittaa toiselle riidan osapuolelle ja tuomioistuimelle kolmannen osapuolen rahoittajan nimen ja osoitteen. 2. Ilmoitus tehdään kanteen toimittamisen yhteydessä tai viipymättä sen jälkeen, kun kolmannen osapuolen rahoituksesta on tehty sopimus tai se on lahjoitettu tai myönnetty.



3.9 ARTIKLA

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin 1. Perustetaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin, jäljempänä ’tuomioistuin’, joka käsittelee 3.6 artiklan (Kanteen toimittaminen tuomioistuimeen) nojalla toimitettuja kanteita. 2. Komitea nimittää tämän sopimuksen tultua voimaan tuomioistuimeen kuusi jäsentä. Tässä nimityksessä a) EU-osapuoli nimittää kaksi jäsentä; b) Singapore nimittää kaksi jäsentä; ja c) EU-osapuoli ja Singapore nimittävät yhdessä kaksi jäsentä, jotka eivät ole unionin minkään jäsenvaltion tai Singaporen kansalaisia. 3. Komitea voi päättää jäsenten määrän lisäämisestä tai pienentämisestä kolmen monikertoina. Lisänimitykset on tehtävä 2 kohdassa vahvistetulta pohjalta. 4. Jäsenillä on oltava omassa maassaan oikeusvirkaan nimittämisen edellyttämä pätevyys tai oltava lakimiehiä, joilla on tunnustettu pätevyys. Heillä on oltava erityisosaamista tai kokemusta kansainvälisen julkisoikeuden alalla. On toivottavaa, että heillä on asiantuntemusta erityisesti kansainvälisen investointioikeuden, kansainvälisen kauppaoikeuden tai kansainvälisistä sijoituksista tai kansainvälisistä kauppasopimuksista johtuvien riitojen ratkaisemisen alalla.



5. Jäsenet nimitetään kahdeksan vuoden kaudeksi. Välittömästi tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen nimitetyistä kuudesta henkilöstä valitaan kuitenkin arvalla kolme, joiden ensimmäinen toimikausi pidennetään kahteentoista vuoteen. Jäsenen toimikausi voidaan komitean päätöksellä uusia kauden umpeutuessa. Jäsenten paikat täytetään sitä mukaa kuin ne vapautuvat. Henkilö, joka on nimitetty korvaamaan jäsen, jonka toimikausi ei ole kulunut loppuun, hoitaa tehtävää edeltäjänsä kauden loppuun. Henkilö, joka toimikautensa päättyessä toimii jossakin tuomioistuimen jaostossa, voi tuomioistuimen puheenjohtajan luvalla jatkaa toimintaansa kyseisessä jaostossa, kunnes jaoston menettely on saatu päätökseen, ja ainoastaan tätä tarkoitusta varten hänen katsotaan jatkavan toimimista tuomioistuimen jäsenenä. 6. Tuomioistuimella on puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja, jotka ovat vastuussa organisaatiokysymyksistä. Heidät nimitetään neljän vuoden kaudeksi ja valitaan arvalla niistä jäsenistä, jotka on nimitetty 2 kohdan c alakohdan mukaisesti. He toimivat vuorotteluperiaatteen mukaisesti, ja komitean puheenjohtaja valitsee heidät arvalla. Varapuheenjohtaja toimii puheenjohtajan sijaisena puheenjohtajan poissa ollessa.

7. Tuomioistuin käsittelee asioita jaostoissa, jotka koostuvat kolmesta jäsenestä, joiden on oltava 2 kohdan a, b ja c alakohdan mukaisesti nimitettyjä. Jaoston puheenjohtajana toimii se tuomioistuimen jäsen, joka on nimitetty 2 kohdan c alakohdan mukaisesti. 8. Tuomioistuimen puheenjohtajan on 90 päivän kuluessa 3.6 artiklan (Kanteen toimittaminen tuomioistuimeen) mukaisen kanteen jättämisestä nimitettävä vuorotteluperiaatteen mukaisesti ne tuomioistuimen jäsenet, jotka muodostavat kyseistä asiaa käsittelevän jaoston, ja varmistettava, että kunkin jaoston kokoonpano on sattumanvarainen eikä ennakoitavissa, ja annettava kaikille jäsenille tasavertaiset mahdollisuudet toimia.



9. Sen estämättä, mitä 7 kohdassa määrätään, riidan osapuolet voivat sopia, että asiaa käsittelee yksi ainoa jäsen. Tuomioistuimen puheenjohtaja valitsee tämän jäsenen niistä jäsenistä, jotka on nimitetty 2 kohdan c alakohdan mukaisesti. Vastaajan on tarkasteltava tällaista kantajan pyyntöä myötämielisesti, erityisesti jos kantaja on pieni tai keskisuuri yritys tai jos vaadittava korvaus tai hyvitys on suhteellisen pieni. Tällainen pyyntö olisi esitettävä samaan aikaan, kun kanne toimitetaan 3.6 artiklan (Kanteen toimittaminen tuomioistuimeen) mukaisesti. 10. Tuomioistuin laatii omat työskentelymenettelynsä. 11. Tuomioistuimen jäsenten on varmistettava, että he ovat käytettävissä ja pystyvät hoitamaan tässä jaksossa vahvistetut tehtävät. 12. Jotta varmistetaan, että jäsenet ovat käytettävissä, heille maksetaan komitean päätöksellä vahvistettava kuukausittainen varausmaksu. Tuomioistuimen puheenjohtajalle ja tarvittaessa varapuheenjohtajalle maksetaan jokaiselta työpäivältä tämän jakson mukaisissa tuomioistuimen puheenjohtajan tehtävissä maksu, joka vastaa 3.10 artiklan (Muutoksenhakutuomioistuin) 11 kohdan mukaisesti määritettyä maksua. 13. Varausmaksun ja tuomioistuimen puheenjohtajalle ja tarvittaessa varapuheenjohtajalle jokaiselta työpäivältä tämän jakson mukaisissa tuomioistuimen puheenjohtajan tehtävissä maksettavan maksun maksavat samansuuruisina osina kumpikin osapuoli ICSID:in sihteeristön hallinnoimalle tilille. Jos osapuoli ei maksa varausmaksua tai päiväkohtaista maksua, toinen osapuoli voi halutessaan suorittaa maksun. Tällaiset maksurästit ovat perittävissä sovellettavine korkoineen.



14. Ellei komitea tee päätöstä 15 kohdan mukaisesti, asian käsittelemiseksi perustetun tuomioistuimen jaoston jäsenten muiden maksujen ja kulujen määrä määritetään kanteen jättämispäivänä voimassa olevien ICSID-yleissopimuksen hallinnollisten ja rahoitussääntöjen 14 säännön 1 kohdan mukaisesti, ja tuomioistuin jakaa sen riidan osapuolten kesken 3.21 artiklan (Kustannukset) mukaisesti. 15. Komitea voi päätöksellään pysyvästi muuttaa varausmaksun sekä muut maksut ja kulut säännölliseksi palkaksi. Tässä tapauksessa jäsenet toimivat kokopäiväisesti ja komitea vahvistaa heidän korvauksensa ja muut asiaan liittyvät järjestelykysymykset. Tällöin jäsenet eivät voi harjoittaa muuta toimintaa riippumatta siitä, saako siitä palkkion vai ei, ellei tuomioistuimen puheenjohtaja ole poikkeuksellisesti myöntänyt tähän poikkeusta.

16. ICSID:in sihteeristö toimii tuomioistuimen sihteeristönä ja tarjoaa sille asianmukaista tukea. Tuomioistuin jakaa tällaisen tuen kustannukset riidan osapuolten kesken 3.21 artiklan (Kustannukset) mukaisesti. 3.10 ARTIKLA Muutoksenhakutuomioistuin 1. Perustetaan muutoksenhakutuomioistuin käsittelemään tuomioistuimen ennakkoratkaisuja koskevia muutoksenhakupyyntöjä.



2. Komitea nimittää tämän sopimuksen tultua voimaan muutoksenhakutuomioistuimeen kuusi jäsentä. Tässä nimityksessä a) EU-osapuoli nimittää kaksi jäsentä; b) Singapore nimittää kaksi jäsentä; ja c) EU-osapuoli ja Singapore nimittävät yhdessä kaksi jäsentä, jotka eivät ole unionin minkään jäsenvaltion tai Singaporen kansalaisia. 3. Komitea voi päättää muutoksenhakutuomioistuimen jäsenten määrän lisäämisestä tai pienentämisestä kolmen monikertoina. Lisänimitykset on tehtävä 2 kohdassa vahvistetulta pohjalta.

4. Muutoksenhakutuomioistuimen jäsenillä on oltava omassa maassaan korkeimpiin oikeusvirkoihin nimittämisen edellyttämä pätevyys tai oltava lakimiehiä, joilla on tunnustettu pätevyys. Heillä on oltava erityisosaamista tai asiantuntemusta kansainvälisen julkisoikeuden alalla. On toivottavaa, että heillä on asiantuntemusta erityisesti kansainvälisen investointioikeuden, kansainvälisen kauppaoikeuden tai kansainvälisistä sijoituksista tai kansainvälisistä kauppasopimuksista johtuvien riitojen ratkaisemisen alalla.



5. Muutoksenhakutuomioistuimen jäsenet nimitetään kahdeksan vuoden kaudeksi. Välittömästi tämän sopimuksen voimaantulon jälkeen nimitetyistä kuudesta henkilöstä valitaan kuitenkin arvalla kolme, joiden ensimmäinen toimikausi pidennetään kahteentoista vuoteen. Jäsenen toimikausi voidaan komitean päätöksellä uusia kauden umpeutuessa. Jäsenten paikat täytetään sitä mukaa kuin ne vapautuvat. Henkilö, joka on nimitetty korvaamaan jäsen, jonka toimikausi ei ole kulunut loppuun, hoitaa tehtävää edeltäjänsä kauden loppuun. Henkilö, joka toimikautensa päättyessä toimii jossakin muutoksenhakutuomioistuimen jaostossa, voi muutoksenhakutuomioistuimen puheenjohtajan luvalla jatkaa toimintaansa kyseisessä jaostossa, kunnes jaoston menettely on saatu päätökseen, ja ainoastaan tätä tarkoitusta varten hänen katsotaan jatkavan toimimista muutoksenhakutuomioistuimen jäsenenä. 6. Muutoksenhakutuomioistuimella on puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja, jotka ovat vastuussa organisaatiokysymyksistä. Heidät nimitetään neljän vuoden kaudeksi ja valitaan arvalla niistä jäsenistä, jotka on nimitetty 2 kohdan c alakohdan mukaisesti. He toimivat vuorotteluperiaatteen mukaisesti, ja komitean puheenjohtaja valitsee heidät arvalla. Varapuheenjohtaja toimii puheenjohtajan sijaisena puheenjohtajan poissa ollessa. 7. Muutoksenhakutuomioistuin käsittelee asioita jaostoissa, jotka koostuvat kolmesta jäsenestä, joiden on oltava 2 kohdan a, b ja c alakohdan mukaisesti nimitettyjä. Jaoston puheenjohtajana toimii se tuomioistuimen jäsen, joka on nimitetty 2 kohdan c alakohdan mukaisesti. 8. Muutoksenhakutuomioistuimen puheenjohtajan on nimitettävä vuorotteluperiaatteen mukaisesti ne muutoksenhakutuomioistuimen jäsenet, jotka muodostavat kyseistä muutoksenhakupyyntöä käsittelevän jaoston, ja varmistettava, että kunkin jaoston kokoonpano on sattumanvarainen eikä ennakoitavissa, ja annettava kaikille jäsenille tasavertaiset mahdollisuudet toimia. 9. Muutoksenhakutuomioistuin laatii omat työskentelymenettelynsä.



10. Muutoksenhakutuomioistuimen jäsenten on varmistettava, että he ovat käytettävissä ja pystyvät hoitamaan tässä jaksossa vahvistetut tehtävät. 11. Jotta varmistetaan, että jäsenet ovat käytettävissä, heille maksetaan komitean päätöksellä vahvistettava kuukausittainen varausmaksu ja maksu jokaiselta päivältä, jonka he työskentelevät jäseninä. Muutoksenhakutuomioistuimen puheenjohtajalle ja tarvittaessa varapuheenjohtajalle maksetaan jokaiselta työpäivältä tämän jakson mukaisissa muutoksenhakutuomioistuimen puheenjohtajan tehtävissä maksu. 12. Varausmaksun ja muutoksenhakutuomioistuimen puheenjohtajalle ja tarvittaessa varapuheenjohtajalle jokaiselta työpäivältä tämän jakson mukaisissa muutoksenhakutuomioistuimen puheenjohtajan tehtävissä maksettavan maksun maksavat samansuuruisina osina kumpikin osapuoli ICSID:in sihteeristön hallinnoimalle tilille. Jos osapuoli ei maksa varausmaksua tai päiväkohtaista maksua, toinen osapuoli voi halutessaan suorittaa maksun. Tällaiset maksurästit ovat perittävissä sovellettavine korkoineen.

13. Komitea voi päätöksellään pysyvästi muuttaa varausmaksun sekä päiväkohtaiset maksut säännölliseksi palkaksi. Tässä tapauksessa muutoksenhakutuomioistuimen jäsenet toimivat kokopäiväisesti ja komitea vahvistaa heidän korvauksensa ja muut asiaan liittyvät järjestelykysymykset. Tässä tapauksessa muutoksenhakutuomioistuimen jäsenet eivät voi harjoittaa muuta toimintaa riippumatta siitä, saako siitä palkkion vai ei, ellei muutoksenhakutuomioistuimen puheenjohtaja ole poikkeuksellisesti myöntänyt tähän poikkeusta. 14. ICSID:in sihteeristö toimii muutoksenhakutuomioistuimen sihteeristönä ja tarjoaa sille asianmukaista tukea. Tuomioistuin jakaa tällaisen tuen kustannukset riidan osapuolten kesken 3.21 artiklan (Kustannukset) mukaisesti.



3.11 ARTIKLA Etiikka 1. Tuomioistuimen ja muutoksenhakutuomioistuimen jäsenet on valittava henkilöistä, joiden riippumattomuudesta ei ole epäilystä. Heillä ei saa olla sidoksia mihinkään hallitukseen, eivätkä he etenkään saa ottaa käsiteltävään riitaan liittyviä ohjeita miltään hallitukselta tai organisaatiolta. He eivät saa osallistua minkään sellaisen riidan tarkasteluun, jossa voisi syntyä suora tai epäsuora eturistiriita. Näin toimiessaan heidän on noudatettava liitettä 7 (Tuomioistuimen ja muutoksenhakutuomioistuimen jäsenten sekä sovittelijoiden käytännesäännöt). Lisäksi tuomioistuimen jäsenten on nimittämisensä jälkeen pidättäydyttävä toimimasta neuvonantajana, osapuolen nimittämänä asiantuntijana tai osapuolen nimeämänä todistajana missään avoimessa tai uudessa sijoitussuojaa koskevassa riidassa, joka kuuluu tämän tai jonkin muun kansainvälisen sopimuksen tai kansallisen lainsäädännön piiriin. 2. Jos riidan osapuoli katsoo, että tuomioistuimen jäsentä koskee eturistiriita, se voi tehdä ilmoituksen kyseisen jäsenen nimittämisen vastustamisesta tapauksen mukaan joko tuomioistuimen puheenjohtajalle tai muutoksenhakutuomioistuimen puheenjohtajalle. Ilmoitus vastustamisesta on lähetettävä 15 päivän kuluessa päivästä, jona tuomioistuimen tai muutoksenhakutuomioistuimen jaoston kokoonpano on ilmoitettu riidan osapuolelle, tai 15 päivän kuluessa päivästä, jona merkitykselliset tosiseikat tulivat sen tietoon, jos niiden ei kohtuudella voida olettaa olleen tiedossa jaoston muodostamisaikana. Vastustamisilmoituksessa on ilmoitettava vastustamisen perusteet.



3. Jos vastustamisen kohteena oleva jäsen ei ole 15 päivän kuluessa vastustamista koskevan ilmoituksen päivämäärästä päättänyt erota, tapauksen mukaan tuomioistuimen puheenjohtajan tai muutoksenhakutuomioistuimen puheenjohtajan on riidan osapuolia kuultuaan ja annettuaan jäsenelle mahdollisuuden esittää mahdolliset huomautuksensa tehtävä päätös 45 päivän kuluessa vastustamista koskevan ilmoituksen vastaanottamisesta ja ilmoitettava siitä välittömästi riidan osapuolille ja jaoston muille jäsenille. 4. Tapauksessa, jossa vastustetaan tuomioistuimen puheenjohtajan tekemää nimitystä jaostoon, päätöksen tekee muutoksenhakutuomioistuimen puheenjohtaja ja päin vastoin.

5. Muutoksenhakutuomioistuimen puheenjohtajan perustellusta suosituksesta osapuolet voivat komitean päätöksellä poistaa tuomioistuimen tai muutoksenhakutuomioistuimen jäsenen, jos hänen käytöksensä ei ole yhdenmukaista 1 kohdassa vahvistettujen velvollisuuksien kanssa eikä yhteensopivaa tuomioistuimen tai muutoksenhakutuomioistuimen jäsenyyden jatkumisen kanssa. Jos väitteen kohteena oleva käytös koskee muutoksenhakutuomioistuimen puheenjohtajaa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen puheenjohtajan on annettava asiasta perusteltu suositus. Tämän kohdan vuoksi vapautuvien paikkojen täyttämiseen sovelletaan 3.9 artiklan (Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin) 5 kohtaa ja 3.10 artiklan (Muutoksenhakutuomioistuin) 4 kohtaa soveltuvin osin.



3.12 ARTIKLA Monenvälinen riitojenratkaisujärjestelmä Osapuolet pyrkivät keskenään ja yhdessä muiden asiasta kiinnostuneiden kauppakumppanien kanssa perustamaan sijoituksia käsittelevän monenvälisen tuomioistuimen ja muutoksenhakujärjestelyn sijoituksia koskevien kansainvälisten riitojen ratkaisemista varten. Kun tällainen monenvälinen järjestely on perustettu, komitea tarkastelee sellaisen päätöksen tekemistä, jolla vahvistetaan, että tämän jakson piiriin kuuluvat sijoitusriidat ratkaistaan kyseisen monenvälisen järjestelyn mukaisesti, ja jossa vahvistetaan tarvittavat siirtymäjärjestelyt. 3.13 ARTIKLA Sovellettava lainsäädäntö ja tulkintasäännöt 1. Tuomioistuimen on päätettävä, rikkooko kanteen kohteena oleva kohtelu toisen luvun (Sijoitusten suoja) mukaista velvoitetta.



2. Jollei 3 kohdasta muuta johdu, tuomioistuin tulkitsee tätä sopimusta valtiosopimusoikeutta koskevan Wienin yleissopimuksen ja osapuolten välillä sovellettavien muiden kansainvälisen oikeuden sääntöjen ja periaatteiden mukaisesti.

3. Jos tulkintakysymyksistä ilmenee vakavia epäilyjä, jotka voivat vaikuttaa tähän sopimukseen liittyviin seikkoihin, komitea voi 4.1 artiklan (Komitea) 4 kohdan f alakohdan mukaisesti antaa tämän sopimuksen määräysten tulkintasääntöjä. Komitean antama tulkinta sitoo tuomioistuinta ja muutoksenhakutuomioistuinta, ja kaikkien tuomioiden on oltava tällaisen päätöksen mukaisia. Komitea voi päättää, että tulkinta on sitova määräpäivästä alkaen. 3.14 ARTIKLA Ilmeisen perusteettomat kanteet 1. Vastaaja voi viimeistään kolmenkymmenen päivän kuluttua tuomioistuimen jaoston asettamisesta 3.9 artiklan (Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin) mukaisesti ja joka tapauksessa ennen tuomioistuimen jaoston ensimmäistä istuntoa jättää vastalauseen sillä perusteella, että kanne on ilmeisen perusteeton.



2. Vastaajan on mahdollisimman tarkoin täsmennettävä tällaisen vastalauseen peruste. 3. Tarjottuaan riidan osapuolille mahdollisuuden esittää huomautuksensa vastalauseesta tuomioistuin antaa jaoston ensimmäisessä istunnossa tai viipymättä sen jälkeen vastalausetta koskevan päätöksen tai väliaikaisen tuomion. 4. Tällä menettelyllä ja tuomioistuimen mahdollisella päätöksellä ei rajoiteta vastaajan oikeutta esittää 3.15 artiklan (Oikeudellisesti perusteettomat kanteet) nojalla tai käsittelyn aikana vastalause, joka koskee kanteen oikeudellisia ansioita, eikä myöskään rajoiteta tuomioistuimen toimivaltaa käsitellä muita vastalauseita esikysymyksenä. 3.15 ARTIKLA Oikeudellisesti perusteettomat kanteet

1. Rajoittamatta tuomioistuimen toimivaltaa käsitellä muita vastalauseita esikysymyksenä tai vastaajan oikeutta esittää muita vastaavia vastalauseita minä hyvänsä sopivana ajankohtana tuomioistuimen on käsiteltävä ja tehtävä esikysymyksenä päätös kaikista vastaajan vastalauseista, joiden mukaan tämän jakson mukaisesti esitetty kanne tai jokin sen osa ei ole kanne, josta voidaan antaa kantajan eduksi välitystuomio 3.6 artiklan (Kanteen toimittaminen tuomioistuimeen) mukaisesti, vaikka kanteessa esitettyjen seikkojen oletettaisiin olevan totta. Tuomioistuin voi tarkastella myös muita merkityksellisiä tosiseikkoja, jotka eivät ole riidan kohteena.



2. Edellä olevan 1 kohdan mukainen vastalause on toimitettava tuomioistuimelle mahdollisimman pian sen jälkeen, kun tuomioistuimen jaosto on asetettu ja joka tapauksessa viimeistään sinä päivänä, jonka tuomioistuin vahvistaa vastaajalle sen vastaväitteen tai vastineen esittämistä varten tai, kun kyseessä on kanteen muutos, päivänä, jonka tuomioistuin vahvistaa vastaajalle sen muutokseen antaman vastauksen esittämistä varten. Vastalausetta ei voi jättää 1 kohdan mukaisesti sinä aikana, kun 3.14 artiklan (Ilmeisen perusteettomat kanteet) mukainen menettely on kesken, ellei tuomioistuin myönnä oikeutta esittää vastalause tämän artiklan nojalla, kun se on ottanut asianmukaisesti huomioon tapauksen olosuhteet. 3. Otettuaan vastaan 1 kohdan mukaisen vastalauseen tuomioistuimen on keskeytettävä kaikki asiakysymysten käsittely, ellei se katso vastalausetta ilmeisen perusteettomaksi, ja vahvistettava vastalauseen tarkastelulle aikataulu, joka on yhteensopiva mahdollisten muiden esikysymysten tarkastelua varten vahvistetun aikataulun kanssa, sekä annettava vastalausetta koskeva päätös tai väliaikainen tuomio ja esitettävä sen perusteet. 3.16 ARTIKLA Menettelyn avoimuus Tämän jakson mukaisiin riitoihin sovelletaan liitettä 8 (Asiakirjojen julkisuutta, kuulemisia ja kolmansien osapuolten mahdollisuutta esittää huomautuksia koskevat säännöt).



3.17 ARTIKLA Muu kuin riidan osapuolena oleva sopimuksen osapuoli

1. Tuomioistuin ottaa vastaan tai, riidan osapuolia kuultuaan, voi pyytää muilta kuin riidan osapuolina olevilta sopimuksen osapuolilta suullisia tai kirjallisia huomautuksia sopimuksen tulkintaan liittyvistä kysymyksistä. 2. Tuomioistuin ei tee päätelmiä sen perusteella, että 1 kohdan mukaiseen pyyntöön ei ole saatu tällaisia huomautuksia tai vastauksia. 3. Tuomioistuin varmistaa, että mahdolliset huomautukset eivät häiritse menettelyä tai kohtuuttomasti kuormita sitä tai aiheuta epäoikeudenmukaista haittaa millekään riidan osapuolelle. 4. Tuomioistuin varmistaa myös, että riidan osapuolet saavat kohtuullisen mahdollisuuden esittää näkemyksiään kaikista huomautuksista, joita muu kuin riidan osapuolena oleva sopimuksen osapuoli on esittänyt. 3.18 ARTIKLA Tuomio 1. Kun tuomioistuin päättää, että kanteen kohteena oleva kohtelu rikkoo toisen luvun (Sijoitusten suoja) mukaista velvoitetta, tuomioistuin voi määrätä joko erikseen tai yhdessä ainoastaan



a) rahallisia korvauksia mahdollisesti sovellettavine korkoineen; ja b) omaisuuden palauttamisen sillä edellytyksellä, että vastaaja voi palauttamisen sijaan maksaa rahallisia korvauksia ja mahdollista korkoa, jotka tuomioistuin on määrittänyt toisen luvun (Sijoitusten suoja) mukaisesti.

2. Rahalliset vahingonkorvaukset eivät saa olla suurempia kuin kantajan tai, tapauksen mukaan, sen paikallisesti sijoittautuneen yhtiön kärsimä tappio, joka on seurausta toisen luvun (Sijoitusten suoja) sovellettavien määräysten rikkomisesta, mistä vähennetään kaikki asianomaisen osapuolen jo maksamat aiemmat korvaukset ja hyvitykset. Tuomioistuin ei määrää rankaisevaa vahingonkorvausta. 3. Jos kanne on esitetty paikallisesti sijoittautuneen yhtiön puolesta, tuomio on osoitettava paikallisesti sijoittautuneelle yhtiölle. 4. Yleensä tuomioistuimen olisi annettava väliaikainen tuomio 18 kuukauden kuluessa kanteen esittämisestä. Jos tuomioistuin katsoo, että se ei voi antaa väliaikaista tuomiota 18 kuukauden kuluessa, sen on ilmoitettava riidan osapuolille kirjallisesti viivästyksen syyt sekä arvio ajasta, jonka se tarvitsee väliaikaisen tuomion antamiseksi. Väliaikainen tuomio muuttuu lopulliseksi, jos 90 päivän kuluessa sen antamisesta kumpikaan riidan osapuoli ei ole hakenut muutosta muutoksenhakutuomioistuimelta.



3.19 ARTIKLA Muutoksenhakumenettely 1. Kumpikin riidan osapuoli voi hakea muutoksenhakutuomioistuimelta muutosta 90 päivän kuluessa tuomion antamisesta. Muutoksenhaun perusteet ovat seuraavat: a) tuomioistuin on tulkinnut tai soveltanut sovellettavaa lainsäädäntöä virheellisesti; b) tuomioistuin on tehnyt selkeän virheen tosiseikkojen arvioinnissa, mukaan luettuna sovellettavan kansallisen lainsäädännön arviointi; tai c) ICSID-yleissopimuksen 52 artiklassa esitetyt perusteet siinä määrin kuin ne eivät kuulu a ja b alakohtien piiriin.

2. Jos muutoksenhakutuomioistuin hylkää valituksen, väliaikaisesta tuomiosta tulee lopullinen. Muutoksenhakutuomioistuin voi myös hylätä valituksen kiireellisesti, kun on selvää, että valitus on ilmeisen perusteeton, jolloin väliaikaisesta tuomiosta tulee lopullinen. 3. Jos muutoksenhaku on aiheellinen, muutoksenhakutuomioistuin muuttaa tai peruuttaa väliaikaisessa tuomiossa annetut oikeudelliset ratkaisut ja päätelmät kokonaisuudessaan tai osittain. Muutoksenhakutuomioistuin palauttaa asian tuomioistuimen käsittelyyn ja täsmentää, miten se on muuttanut tai peruuttanut tuomioistuimen asiaan kuuluvia ratkaisuja ja päätelmiä. Muutoksenhakutuomioistuimen ratkaisut ja päätelmät sitovat tuomioistuinta ja sen on tarvittaessa riidan osapuolia kuultuaan tarkistettava tämän mukaisesti alustavaa tuomiotaan. Tuomioistuimen on pyrittävä antamaan tarkistettu tuomio 90 päivän kuluessa siitä, kun asia on palautettu sen käsiteltäväksi.



4. Yleensä muutoksenhakumenettelyn ei pidä kestää enemmän kuin 180 päivää alkaen siitä päivästä, jona riidan osapuoli virallisesti ilmoittaa hakevansa muutosta, siihen päivään, jona muutoksenhakutuomioistuin antaa päätöksensä. Jos muutoksenhakutuomioistuin katsoo, että se ei voi antaa päätöstä 180 päivän kuluessa, sen on ilmoitettava riidan osapuolille kirjallisesti viivästyksen syyt sekä arvio ajasta, jonka se tarvitsee päätöksen antamiseksi. Menettelyn kesto ei missään tapauksessa saisi ylittää 270 päivää. 5. Valituksen tekevän riidan osapuolen on annettava vakuus muutoksenhaun kustannusten osalta. Kyseisen riidan osapuolen on annettava myös muu muutoksenhakutuomioistuimen mahdollisesti määräämä vakuus. 6. 3.8 artiklan (Kolmannen osapuolen rahoitus), liitteen 8 (Asiakirjojen julkisuutta, kuulemisia ja kolmansien osapuolten mahdollisuutta esittää huomautuksia koskevat säännöt), 3.17 (Muu kuin riidan osapuolena oleva sopimuksen osapuoli) ja 3.21 artiklan (Kustannukset) määräyksiä sovelletaan muutoksenhakumenettelyyn soveltuvin osin. 3.20 ARTIKLA Korvaus tai muu hyvitys Vastaaja ei saa esittää eikä tuomioistuin hyväksy puolustuksena, vastakanteena, kuittausoikeuksina tai mistään muusta syystä sitä, että kantaja on saanut tai saa myöhemmin korvausta tai muuta hyvitystä vakuutus- tai takaussopimuksen mukaisesti siitä vahingosta tai sen osasta, johon tämän jakson mukaisesti käynnistetyssä riita-asiassa haetaan korvausta.





3.21 ARTIKLA Kustannukset 1. Tuomioistuin määrää menettelyn kustannukset riidan hävinneen osapuolen maksettaviksi. Poikkeuksellisissa olosuhteissa tuomioistuin jakaa kustannukset riidan osapuolten kesken, jos se katsoo, että jakaminen on asianmukaista tapaukseen liittyvissä olosuhteissa. 2. Muut kohtuulliset kustannukset, myös oikeudellinen edustus ja oikeusapu, ovat hävinneen osapuolen vastuulla, ellei tuomioistuin määrää, että tällainen kustannusten jako ei ole asianmukainen tapaukseen liittyvissä olosuhteissa. 3. Jos vain jotkin osat kanteesta ovat olleet menestyksellisiä, kustannukset on jaettava suhteessa kanteen menestyksellisten osien määrään tai laajuuteen. 4. Jos kanne tai kanteen osat on hylätty 3.14 artiklaa (Ilmeisen perusteettomat kanteet) tai 3.15 artiklaa (Oikeudellisesti perusteettomat kanteet) soveltaen, tuomioistuin määrää kaikki tällaisiin kanteisiin tai niiden osiin liittyvät kustannukset, mukaan luettuina oikeudenkäyntikulut ja muut kohtuulliset kustannukset, myös oikeudellinen edustus ja oikeusapu, hävinneen osapuolen vastuulle.



5. Komitea harkitsee maksuja koskevien täydentävien sääntöjen antamista, jotta voidaan määrittää oikeudellisen edustuksen ja oikeusavun kustannusten enimmäismäärä, joka voi koitua hävinneiden osapuolten tiettyjen ryhmien kannettavaksi. Tällaisissa täydentävissä säännöissä on otettava huomioon kantajan rahavarat, kun kantaja on luonnollinen henkilö taikka pieni tai keskisuuri yritys. Komitean on pyrittävä hyväksymään tällaiset täydentävät säännöt viimeistään vuoden kuluttua tämän sopimuksen voimaantulosta. 3.22 ARTIKLA Tuomioiden täytäntöönpano

1. Tämän jakson nojalla annettua tuomiota ei voida panna täytäntöön, ennen kuin se on tullut lopulliseksi 3.18 (Tuomio) artiklan 4 kohdan tai 3.19 artiklan (Muutoksenhakumenettely) 2 tai 3 kohdan mukaisesti. Tuomioistuimen tämän jakson nojalla antamat lopulliset tuomiot ovat sitovia riidan osapuolten välillä eikä niihin sovelleta muutoksenhakua, tarkastelua, sivuuttamista, mitättömäksi tekemistä, tai mitään muuta oikeussuojakeinoa. 2. Kunkin osapuolen on tunnustettava tämän sopimuksen nojalla annettu tuomio ja pantava omalla alueellaan maksuvelvollisuus täytäntöön samalla tavoin kuin, jos kyseessä olisi osapuolen oman tuomioistuimen lopullinen tuomio.



3. Tuomion täytäntöönpanoon sovelletaan voimassaolevaa lainsäädäntöä, joka koskee tuomioita ja välitystuomioita paikassa, jossa täytäntöönpanoa haetaan. 4. Selkeyden vuoksi todetaan, että neljännen luvun (Institutionaaliset, yleiset ja loppumääräykset) 4.11 artiklalla (Ei välitöntä vaikutusta) ei estetä tämän jakson nojalla annettujen tuomioiden tunnustamista, täytäntöönpanoa ja täytäntöönpanon valvontaa. 5. New Yorkin yleissopimuksen I artiklan soveltamista varten tämän jakson mukainen lopullinen tuomio on välimiesoikeuden tuomio, johon liittyvän kanteen katsotaan johtuvan kaupallisesta suhteesta tai liiketoimesta. 6. Selkeyden vuoksi, ja jollei 1 kohdasta muuta johdu, todetaan, että jos kanne on toimitettu riitojenratkaisuun 3.6 artiklan (Kanteen toimittaminen tuomioistuimeen) 1 kohdan a alakohdan nojalla, tämän jakson mukaisesti annettu lopullinen tuomio katsotaan ICSID-yleissopimuksen IV luvun 6 jakson mukaiseksi tuomioksi. 3.23 ARTIKLA Sopimuksen osapuolten rooli 1. Kumpikaan osapuoli ei saa antaa diplomaattista suojelua tai esittää kansainvälistä kannetta, joka koskee riitaa, jonka toimittamisesta tämän jakson mukaiseen riitojenratkaisuun jokin sen sijoittaja ja toinen osapuoli ovat sopineet tai jonka ne ovat toimittaneet tällaiseen menettelyyn, ellei tällainen toinen osapuoli ole jättänyt noudattamatta tällaisessa riidassa annettua välitystuomiota. Tämän kohdan soveltamista varten diplomaattiseen suojeluun eivät sisälly epäviralliset diplomaattiset yhteydet, joiden ainoana tarkoituksena on helpottaa riidan ratkaisua.





2. Selkeyden vuoksi todetaan, että 1 kohdalla ei suljeta pois mahdollisuutta, että osapuoli turvautuu kolmannen luvun (Riitojen ratkaiseminen) B jakson (Osapuolten välisten riitojen ratkaiseminen) mukaisiin riitojenratkaisumenettelyihin yleisesti sovellettavan toimenpiteen osalta, vaikka kyseisen toimenpiteen väitettäisiin rikkoneen sopimusta tietyn sijoituksen osalta, jota koskeva kanne on esitetty 3.6 artiklan (Kanteen toimittaminen tuomioistuimeen) mukaisesti ja rajoittamatta 3.17 artiklaa (Muu kuin riidan osapuolena oleva sopimuksen osapuoli). 3.24 ARTIKLA Käsittelyn yhdistäminen 1. Jos on3.6 artiklan (Kanteen toimittaminen välimiesmenettelyyn) mukaisesti on erikseen toimitettu kaksi tai useampia kanteita, joissa on yhteinen oikeudellinen kysymys tai tosiseikka ja jotka johtuvat samoista tapahtumista tai olosuhteista, riidan osapuoli voi hakea tuomioistuimen erillisen jaoston, jäljempänä ’käsittelyn yhdistämisestä vastaava jaosto’, asettamista ja pyytää, että tällainen jaosto antaa määräyksen käsittelyn yhdistämisestä seuraavasti: a) kaikkien määräyksen piiriin haettavien osapuolten suostumuksella, jolloin riidan osapuolten on toimitettava yhteinen pyyntö 3 kohdan mukaisesti; tai b) 2–12 kohdan mukaisesti sillä edellytyksellä, että määräyksen piiriin haetaan vain yhtä vastaajaa.



2. Käsittelyn yhdistämistä hakevan riidan osapuolen on ensin toimitettava ilmoitus riidan muille osapuolille, joiden sisällyttämistä määräyksen piiriin haetaan. Tässä ilmoituksessa on täsmennettävä: a) kaikkien riidan niiden osapuolten nimet ja osoitteet, joiden sisällyttämistä määräyksen piiriin haetaan;

b) kanteet tai niiden osat, joiden sisällyttämistä määräyksen piiriin haetaan; ja c) haettavan määräyksen perusteet. Riidan osapuolten on pyrittävä sopimaan haettavasta käsittelyn yhdistämistä koskevasta määräyksestä ja sovellettavista riitojenratkaisusäännöistä. 3. Jos 2 kohdassa tarkoitetut riidan osapuolet eivät ole kolmenkymmenen päivän kuluessa ilmoituksesta päässeet sopimukseen käsittelyn yhdistämisestä, riidan osapuoli voi esittää käsittelyn yhdistämistä koskevan pyynnön 3–7 kohdan mukaisesti. Pyyntö on toimitettava kirjallisena tuomioistuimen puheenjohtajalle ja kaikille riidan osapuolille, joiden sisällyttämistä määräyksen piiriin haetaan. Tällaisessa pyynnössä on täsmennettävä a) kaikkien riidan niiden osapuolten nimet ja osoitteet, joiden sisällyttämistä määräyksen piiriin haetaan; b) kanteet tai niiden osat, joiden sisällyttämistä määräyksen piiriin haetaan; ja c) haettavan määräyksen perusteet.



Jos riidan osapuolet ovat päässeet sopimukseen kanteiden käsittelyn yhdistämisestä, niiden on toimitettava yhteinen pyyntö tuomioistuimen puheenjohtajalle tämän kohdan mukaisesti. 4. Ellei tuomioistuimen puheenjohtaja totea kolmenkymmenen päivän kuluessa 3 kohdan mukaisen pyynnön vastaanottamisesta, että pyyntö on ilmeisen perusteeton, asetetaan käsittelyn yhdistämisestä vastaava tuomioistuimen jaosto 3.9 artiklan (Ensimmäisen asteen tuomioistuin) 8 kohdan mukaisesti. 5. Käsittelyn yhdistämisestä vastaavan tuomioistuimen jaoston on toimittava seuraavalla tavalla:

a) elleivät kaikki riidan osapuolet toisin sovi, kun kaikki kanteet, joihin haetaan määräystä käsittelyn yhdistämisestä, on toimitettu samojen riitojenratkaisusääntöjen mukaisesti, käsittelyn yhdistämisestä vastaavan jaoston on toimittava kyseisten riitojenratkaisusääntöjen mukaisesti; b) kun kanteita, joihin haetaan määräystä käsittelyn yhdistämisestä, ei ole toimitettu samojen riitojenratkaisusääntöjen mukaisesti: i) riidan osapuolet voivat sopia sovellettavista riitojenratkaisusäännöistä, jotka ovat käytettävissä 3.6 artiklan (Kanteen toimittaminen tuomioistuimeen) mukaisesti ja joita sovelletaan yhdistettyyn menettelyyn; tai ii) jos riidan osapuolet eivät pysty sopimaan riitojenratkaisusäännöistä kolmenkymmenen päivän kuluessa 3 kohdan mukaisen pyynnön esittämisestä, yhdistettyyn menettelyyn sovelletaan UNCITRAL:in välimiesmenettelysääntöjä.



6. Jos yhdistetystä käsittelystä vastaava jaosto katsoo, että kahdessa tai useammassa kanteessa, jotka on toimitettu 3.6 artiklan (Kanteen toimittaminen tuomioistuimeen) mukaisesti, on yhteinen oikeudellinen kysymys tai tosiseikka ja ne johtuvat samoista tapahtumista tai olosuhteista, yhdistetystä käsittelystä vastaava jaosto voi kanteiden oikeudenmukaisen ja tehokkaan ratkaisun vuoksi, tuomioiden johdonmukaisuus mukaan lukien, ja kuultuaan riidan osapuolia määräyksellään a) käyttää toimivaltaansa ja kuulla ja antaa tuomion kaikista kanteista tai osasta niitä; tai b) käyttää toimivaltaansa ja kuulla ja antaa tuomion yhdestä tai useammasta kanteesta, josta annettavan tuomion se uskoo auttavan muiden ratkaisussa. 7. Kun yhdistetystä käsittelystä vastaava tuomioistuin on asetettu, sellainen kantaja, joka on toimittanut kanteen 3.6 artiklan (Kanteen toimittaminen tuomioistuimeen) mukaisesti ja jota ei ole nimetty 3 kohdan mukaisesti esitetyssä pyynnössä, voi esittää yhdistetystä käsittelystä vastaavalle jaostolle kirjallisen pyynnön sen sisällyttämisestä 6 kohdan mukaisesti mahdollisesti annettavaan määräykseen. Tällaisen pyynnön on oltava 3 kohdassa vahvistettujen vaatimusten mukainen. 8. Yhdistetystä käsittelystä vastaava jaosto voi riidan osapuolen hakemuksesta ennen 6 kohdan mukaisen päätöksen antamista määrätä, että 3.9 artiklan (Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin) mukaisesti asetetun jaoston menettely keskeytetään, ellei viimeksi mainittu jaosto ole jo lykännyt menettelyään.

9. Edellä olevan 3.9 artiklan (Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin) mukaisesti asetetulla tuomioistuimen jaostolla ei ole toimivaltaa sellaiseen kanteeseen tai kanteen osaan, johon yhdistetystä käsittelystä vastaava jaosto käyttää toimivaltaa, ja 3.9 artiklan (Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin) mukaisesti asetetun tuomioistuimen jaoston menettely keskeytetään tai sitä lykätään vastaavasti.



10. Yhdistetystä käsittelystä vastaavan tuomioistuimen jaoston tuomio, joka koskee niitä kanteita tai kanteiden osia, joihin se käyttää toimivaltaa, sitoo 3.9 artiklan (Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin) mukaisesti asetetun tuomioistuimen jaostoja tällaisten kanteiden osalta siitä päivästä, jona tuomio tulee lopulliseksi 3.18 (Tuomio) artiklan 4 kohdan tai 3.19 artiklan (Muutoksenhakumenettely) 2 tai 3 kohdan mukaisesti. 11. Kantaja voi vetää kanteensa tai sen osan, jota käsittelyn yhdistäminen koskee, pois riitojenratkaisumenettelystä tämän artiklan nojalla sillä edellytyksellä, että tällaista kannetta tai sen osaa ei voida tämän jälkeen toimittaa uudelleen 3.6 artiklan (Kanteen toimittaminen tuomioistuimeen) mukaisesti. 12. Yhdistetystä käsittelystä vastaava jaosto voi riidan yhden tai useamman osapuolen pyynnöstä toteuttaa tarpeellisiksi katsomiaan toimenpiteitä turvatakseen riidan mainitun osapuolen suojattujen tietojen luottamuksellisuuden muihin riidan osapuoliin nähden. Tällaisiin toimenpiteisiin voi sisältyä suojattuja tietoja sisältävistä asiakirjoista laadittujen editoitujen toisintojen toimittamisen salliminen muille riidan osapuolille tai järjestelyt kuulemisten pitämiseksi osittain yksityisinä. B JAKSO OSAPUOLTEN VÄLISTEN RIITOJEN RATKAISEMINEN 3.25 ARTIKLA Soveltamisala Tätä jaksoa sovelletaan kaikkiin tämän sopimuksen määräysten tulkintaan ja soveltamiseen liittyviin riitoihin, jollei toisin nimenomaan määrätä.





3.26 ARTIKLA Neuvottelut 1. Osapuolet pyrkivät ratkaisemaan kaikki 3.25 artiklassa (Soveltamisala) tarkoitettujen määräysten tulkintaa ja soveltamista koskevat erimielisyydet käymällä neuvotteluja hyvässä hengessä ja siten, että tavoitteena on päästä yhteisesti sovittuun ratkaisuun. 2. Osapuoli pyytää neuvotteluja esittämällä toiselle osapuolelle kirjallisen pyynnön, jonka jäljennös toimitetaan komitealle ja jossa selvitetään pyynnön syyt ja yksilöidään kyseessä oleva toimenpide, 3.25 artiklassa (Soveltamisala) tarkoitetut sovellettavat määräykset sekä syyt tällaisten määräysten soveltamiseen. 3. Neuvottelut on pidettävä 30 päivän kuluessa pyynnön vastaanottamispäivästä, ja ne on käytävä, jolleivät osapuolet muuta sovi, valituksen kohteena olevan osapuolen alueella. Neuvottelut katsotaan loppuun suoritetuiksi 60 päivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta, jolleivät osapuolet toisin sovi. Neuvottelut ovat luottamuksellisia, eivätkä ne vaikuta kummankaan osapuolen oikeuteen ryhtyä muihin toimenpiteisiin. 4. Neuvottelut kiireellisistä asioista on järjestettävä 15 päivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta, ja ne katsotaan loppuun suoritetuiksi 30 päivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta, elleivät osapuolet toisin sovi.



5. Jos osapuoli, jolle neuvottelupyyntö on tehty, ei vastaa pyyntöön kymmenen päivän kuluessa sen vastaanottamisesta tai jos neuvotteluja ei järjestetä 3 tai 4 kohdassa vahvistettujen määräaikojen kuluessa tai jos neuvottelut on suoritettu loppuun mutta yhteisesti sovittuun ratkaisuun ei ole päästy, valituksen tehnyt osapuoli voi pyytää välimiespaneelin asettamista 3.28 artiklan (Välimiesmenettelyn aloittaminen) mukaisesti. 3.27 ARTIKLA

Sovittelu Osapuoli voi pyytää toista osapuolta osallistumaan liitteen 10 (Osapuolten välisten riitojen sovittelujärjestelmä) mukaisesti sovittelumenettelyyn, joka koskee jotakin osapuolten välisiin sijoituksiin kielteisesti vaikuttavaa toimenpidettä. 3.28 ARTIKLA Välimiesmenettelyn aloittaminen 1. Jos osapuolet eivät ole onnistuneet ratkaisemaan riitaa 3.26 artiklassa (Neuvottelut) määrättyjen neuvottelujen avulla, valituksen tehnyt osapuoli voi pyytää välimiespaneelin asettamista.



2. Välimiespaneelin asettamista koskeva pyyntö on tehtävä kirjallisesti valituksen kohteena olevalle osapuolelle sekä komitealle. Valituksen tehneen osapuolen on pyynnössään nimettävä kohteena oleva toimenpide ja selitettävä, millä tavoin kyseinen toimenpide rikkoo 3.25 artiklassa (Soveltamisala) tarkoitettuja määräyksiä, siten, että selitykseen selkeästi sisältyvät riittävät oikeudelliset perusteet valitusta varten. 3.29 ARTIKLA Välimiespaneelin asettaminen

1. Välimiespaneeli koostuu kolmesta välimiehestä. 2. Osapuolet neuvottelevat välimiespaneelin kokoonpanosta viiden päivän kuluessa siitä päivästä, jona valituksen kohteena oleva osapuoli on vastaanottanut 3.28 artiklan (Välimiesmenettelyn aloittaminen) 1 kohdassa tarkoitetun pyynnön. 3. Jos osapuolet eivät pääse sopimukseen välimiespaneelin puheenjohtajasta kymmenen päivän kuluessa 2 kohdassa tarkoitettujen neuvotteluiden aloittamisesta, komitean puheenjohtajan tai tämän valtuuttaman henkilön on kahdenkymmenen päivän kuluessa 2 kohdassa tarkoitettujen neuvotteluiden aloittamisesta valittava arvalla 3.44 artiklan (Välimiesluettelot) 1 kohdassa tarkoitetusta luettelosta yksi välimies toimimaan puheenjohtajana. 4. Jos osapuolet eivät kymmenen päivän kuluessa 2 kohdassa tarkoitettujen neuvotteluiden aloittamisesta pääse sopimukseen välimiehistä,



a) kukin osapuoli valitsee viidentoista päivän kuluessa 2 kohdassa tarkoitettujen neuvotteluiden aloittamisesta 3.44 artiklan (Välimiesluettelot) 2 kohdan nojalla laaditusta luettelosta yhden välimiehen, joka ei toimi puheenjohtajana; ja b) jos jompikumpi osapuoli ei pysty valitsemaan välimiestä 4 kohdan a alakohdan mukaisesti, komitean puheenjohtajan tai tämän valtuuttaman henkilön on valittava jäljellä olevat välimiehet arvalla sellaisten henkilöiden luettelosta, joita kyseinen osapuoli on ehdottanut 3.44 artiklan (Välimiesluettelot) 2 kohdan mukaisesti, kahdenkymmenen päivän kuluessa 2 kohdassa tarkoitettujen neuvotteluiden aloittamisesta. 5. Jos 3.44 artiklan (Välimiesluettelot) 2 kohdassa määrättyä luetteloa ei ole laadittu 4 kohdan mukaisesti vaadittuna ajankohtana a) ja jos kumpikin osapuoli on ehdottanut henkilöitä 3.44 artiklan (Välimiesluettelot) 2 kohdan mukaisesti, kumpikin osapuoli voi valita ehdotettujen henkilöiden joukosta yhden välimiehen, joka ei toimi puheenjohtajana, viidentoista päivän kuluessa 2 kohdassa tarkoitettujen neuvotteluiden aloittamisesta. Jos osapuoli ei pysty valitsemaan välimiestä, komitean puheenjohtajan tai tämän valtuuttaman henkilön on valittava välimies arvalla sellaisten henkilöiden joukosta, joita on ehdottanut se osapuoli, joka ei pystynyt valitsemaan välimiestään; tai b) jos vain yksi osapuoli on ehdottanut henkilöitä 3.44 artiklan (Välimiesluettelot) 2 kohdan mukaisesti, kumpikin osapuoli voi valita ehdotettujen henkilöiden joukosta yhden välimiehen, joka ei toimi puheenjohtajana, viidentoista päivän kuluessa 2 kohdassa tarkoitettujen neuvotteluiden aloittamisesta. Jos osapuoli ei pysty valitsemaan välimiestä, komitean puheenjohtajan tai tämän valtuuttaman henkilön on valittava arvalla välimies ehdotettujen henkilöiden joukosta.





6. Jos 3.44 artiklan (Välimiesluettelot) 1 kohdassa määrättyä luetteloa ei ole laadittu 3 kohdan mukaisesti vaadittuna ajankohtana, puheenjohtaja on valittava arvalla WTO:n valituselimen entisten jäsenten joukosta, eikä puheenjohtaja saa olla kummankaan osapuolen henkilö. 7. Välimiespaneelin asettamispäivä on päivä, jona viimeinen sen kolmesta välimiehestä valitaan. 8. Välimiehiä voidaan vaihtaa ainoastaan liitteen 9 (Välimiesmenettelyn työjärjestys) 19–25 kohdassa esitettyjen perusteiden ja menettelyiden mukaisesti. 3.30 ARTIKLA Alustava ratkaisu kiireellisyydestä Osapuolen pyynnöstä välimiespaneelin on tehtävä 10 päivän kuluessa asettamispäivästään alustava päätös siitä, katsotaanko asia kiireelliseksi.



3.31 ARTIKLA Paneelin väliraportti 1. Välimiespaneelin on annettava osapuolille viimeistään 90 päivän kuluttua välimiespaneelin asettamispäivästä väliraportti, jossa esitetään selvitetyt tosiseikat, asiaa koskevien määräysten sovellettavuus sekä päätelmien ja annettavien suositusten perustelut. Jos välimiespaneeli katsoo, että määräaikaa ei pystytä noudattamaan, sen puheenjohtajan on ilmoitettava asiasta kirjallisesti osapuolille sekä komitealle ja mainittava syyt viivästykseen sekä päivämäärä, jona välimiespaneeli aikoo antaa väliraporttinsa. Välimiespaneelin olisi joka tapauksessa annettava väliraportti viimeistään 120 päivän kuluttua asettamispäivästään.

2. Osapuoli voi 30 päivän kuluessa väliraportin esittämisestä toimittaa välimiespaneelille kirjallisen pyynnön tiettyjen väliraportin kohtien tarkastelemiseksi. 3. Kiireellisissä tapauksissa välimiespaneelin olisi kaikin keinoin pyrittävä antamaan väliraporttinsa ja tällöin osapuolet voivat esittää välimiespaneelille kirjallisen pyynnön tarkastella uudelleen tiettyjä väliraportin seikkoja määräajoissa, jotka ovat puolet 1 ja 2 kohdan mukaisista määräajoista. 4. Tarkasteltuaan osapuolten antamia väliraporttia koskevia kirjallisia huomautuksia välimiespaneeli voi muuttaa raporttiaan ja tehdä tarpeelliseksi katsomiaan lisätutkimuksia. Lopullisen välitystuomion päätelmiin on sisällytettävä tarkastelun alustavassa vaiheessa esitettyjen väitteiden riittävä tarkastelu, ja niissä on vastattava selkeästi kummankin osapuolen esittämiin huomautuksiin.



3.32 ARTIKLA Välitystuomio 1. Välimiespaneeli antaa tuomionsa osapuolille ja komitealle 150 päivän kuluessa välimiespaneelin asettamispäivästä. Jos paneeli katsoo, että määräaikaa ei pystytä noudattamaan, paneelin puheenjohtajan on ilmoitettava asiasta kirjallisesti osapuolille sekä komitealle ja mainittava syyt viivästykseen sekä päivämäärä, jona välimiespaneeli aikoo antaa tuomionsa. Välimiespaneelin olisi joka tapauksessa annettava tuomio viimeistään 180 päivän kuluttua asettamispäivästään. 2. Kiireellisissä tapauksissa välimiespaneelin olisi kaikin keinoin pyrittävä antamaan tuomionsa 75 päivän kuluessa paneelin asettamispäivästä. Välimiespaneelin olisi joka tapauksessa annettava tuomio viimeistään 90 päivän kuluttua asettamispäivästään. 3.33 ARTIKLA

Välitystuomion noudattaminen Osapuolet toteuttavat tarvittavat toimenpiteet välitystuomion noudattamiseksi vilpittömässä mielessä ja pyrkivät sopimaan tuomion noudattamista koskevasta määräajasta.



3.34 ARTIKLA Välitystuomion noudattamista koskeva kohtuullinen määräaika 1. Valituksen kohteena olevan osapuolen on viimeistään 30 päivän kuluttua siitä, kun se on vastaanottanut ilmoituksen välitystuomiosta, ilmoitettava valituksen tehneelle osapuolelle ja komitealle aika, jonka se tarvitsee välitystuomion noudattamiseksi, jäljempänä ’kohtuullinen määräaika’, jos välitystuomion välitön noudattaminen ei ole mahdollista. 2. Jos osapuolten välillä on erimielisyyttä välitystuomion noudattamisen edellyttämästä kohtuullisesta määräajasta, valituksen tehneen osapuolen on 20 päivän kuluessa valituksen kohteena olevan osapuolen tekemän 1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanottamisesta pyydettävä kirjallisesti alkuperäistä välimiespaneelia määrittämään kohtuullisen määräajan pituus. Tällaisesta pyynnöstä on ilmoitettava samanaikaisesti toiselle osapuolelle ja komitealle. Alkuperäinen välimiespaneeli ilmoittaa tuomionsa osapuolille ja komitealle 20 päivän kuluessa pyynnön esittämisestä. 3. Jos joku alkuperäisen välimiespaneelin jäsenistä ei ole enää käytettävissä, sovelletaan 3.29 artiklassa (Välimiespaneelin asettaminen) tarkoitettua menettelyä. Määräaika välitystuomion antamiselle on 35 päivää 2 kohdassa tarkoitetun pyynnön esittämisestä. 4. Valituksen kohteena oleva osapuoli ilmoittaa valituksen tehneelle osapuolelle kirjallisesti välitystuomion noudattamisen edistymisestä viimeistään kuukautta ennen kohtuullisen määräajan umpeutumista.



5. Kohtuullista määräaikaa voidaan jatkaa osapuolten yhteisellä sopimuksella.

3.35 ARTIKLA Välitystuomion noudattamiseksi toteutettujen toimenpiteiden tarkastelu 1. Valituksen kohteena olevan osapuolen on ilmoitettava valituksen tehneelle osapuolelle sekä komitealle ennen kohtuullisen määräajan päättymistä toimenpiteistä, jotka se on toteuttanut välitystuomion noudattamiseksi. 2. Jos osapuolten välillä on erimielisyyttä 1 kohdan nojalla ilmoitettujen toimenpiteiden olemassaolosta tai yhdenmukaisuudesta 3.25 artiklassa (Soveltamisala) tarkoitettujen määräysten kanssa, valituksen tehnyt osapuoli voi pyytää kirjallisesti alkuperäistä välimiespaneelia ratkaisemaan asian. Tällaisessa pyynnössä on nimettävä kohteena oleva toimenpide ja 3.25 artiklassa (Soveltamisala) tarkoitetut määräykset, joiden kanssa toimenpiteen katsotaan olevan ristiriidassa, siten, että valituksen oikeudelliset perusteet käyvät riittävästi ilmi, ja siinä on selvitettävä, millä tavoin kyseinen toimenpide rikkoo 3.25 artiklassa (Soveltamisala) tarkoitettuja määräyksiä. Alkuperäisen välimiespaneelin on annettava tuomionsa tiedoksi 45 päivän kuluessa pyynnön esittämisestä. 3. Jos joku alkuperäisen välimiespaneelin jäsenistä ei ole enää käytettävissä, sovelletaan 3.29 artiklassa (Välimiespaneelin asettaminen) tarkoitettua menettelyä. Määräaika välityötuomion antamiselle on 60 päivää 2 kohdassa tarkoitetun pyynnön esittämisestä.



3.36 ARTIKLA Välitystuomion noudattamatta jättämisestä seuraavat väliaikaiset korjaavat toimenpiteet 1. Jos valituksen kohteena oleva osapuoli ei ilmoita välitystuomion noudattamiseksi toteuttamistaan toimenpiteistä ennen kohtuullisen määräajan päättymistä tai jos välimiespaneeli päättää, että mitään toimenpiteitä välitystuomion noudattamiseksi ei ole toteutettu tai 3.35 artiklan (Välitystuomion noudattamiseksi toteutettujen toimenpiteiden tarkastelu) 1 kohdan mukaisesti ilmoitettu toimenpide ei ole 3.25 artiklassa (Soveltamisala) tarkoitetuista määräyksistä johtuvien osapuolen velvoitteiden mukainen, valituksen kohteena olevan osapuolen on käynnistettävä neuvottelut valituksen tehneen osapuolen kanssa, jotta voidaan päästä kummankin hyväksyttävissä olevaan sopimukseen korvauksesta.

2. Jos korvauksesta ei päästä sopimukseen 30 päivän kuluessa kohtuullisen määräajan päättymisestä tai 3.35 artiklan (Välitystuomion noudattamiseksi toteutettujen toimenpiteiden tarkastelu) nojalla annetusta tuomiosta, jonka mukaan mitään toimenpiteitä välitystuomion noudattamiseksi ei ole toteutettu tai noudattamiseen tarkoitettu toimenpide ei ole 3.25 artiklassa (Soveltamisala) tarkoitettujen määräysten mukainen, valituksen tehneellä osapuolella on oikeus toteuttaa soveltuvia toimenpiteitä rikkomisesta johtuvien mitätöivien tai heikentävien vaikutusten tasoa vastaavassa määrin ilmoitettuaan tästä toiselle osapuolelle ja komitealle. Ilmoituksessa on täsmennettävä tällaiset toimenpiteet. Valituksen tehnyt osapuoli voi toteuttaa tällaisen toimenpiteen milloin hyvänsä 10 päivän kuluttua siitä, kun valituksen kohteena oleva osapuoli on vastaanottanut ilmoituksen, ellei valituksen kohteena oleva osapuoli ole pyytänyt välimiesmenettelyä 3 kohdan mukaisesti.



3. Jos valituksen kohteena oleva osapuoli katsoo, että valituksen tehneen osapuolen toteuttamat toimenpiteet eivät vastaa rikkomisesta johtuvia mitätöiviä tai heikentäviä vaikutuksia, se voi pyytää kirjallisesti alkuperäistä välimiespaneelia ratkaisemaan asian. Tällainen pyyntö on annettava tiedoksi valituksen tehneelle osapuolelle ja komitealle ennen 2 kohdassa tarkoitetun 10 päivän määräajan umpeutumista. Alkuperäisen välimiespaneelin on, hankittuaan tarvittaessa asiantuntijalausunnon, annettava velvoitteiden keskeytyksen tasoa koskeva tuomionsa tiedoksi osapuolille ja komitealle 30 päivän kuluessa pyynnön esittämisestä. Toimenpiteitä ei saa toteuttaa ennen kuin alkuperäinen välimiespaneeli on ilmoittanut tuomiostaan, ja toimenpide on toteutettava välimiespaneelin tuomiota noudattaen. 4. Jos joku alkuperäisen välimiespaneelin jäsenistä ei ole enää käytettävissä, sovelletaan 3.29 artiklassa (Välimiespaneelin asettaminen) vahvistettua menettelyä. Määräaika tuomion antamiselle on 45 päivää 3 kohdassa tarkoitetun pyynnön esittämisestä. 5. Tässä artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden on oltava tilapäisiä, ja niitä voidaan jatkaa ainoastaan siihen asti, a) kunnes osapuolet ovat päässeet yhteisesti sovittuun ratkaisuun 3.39 artiklan (Yhteisesti sovittu ratkaisu) mukaisesti; tai b) kunnes osapuolet ovat päässeet sopimukseen siitä, muuttaako 3.37 artiklan (Välitystuomion noudattamiseksi toteutettujen toimenpiteiden tarkastelu välitystuomion noudattamatta jättämisestä seuranneiden väliaikaisten korjaavien toimenpiteiden jälkeen) 1 kohdan mukaisesti ilmoitettu toimenpide valituksen kohteena olevan osapuolen toiminnan 3.25 artiklassa (Soveltamisala) tarkoitettujen määräysten mukaiseksi; tai



c) kunnes 3.25 artiklassa (Soveltamisala) tarkoitettujen määräysten kanssa ristiriidassa olevaksi katsottu toimenpide peruutetaan tai sitä muutetaan sen saattamiseksi mainittujen määräysten mukaiseksi 3.37 artiklan (Välitystuomion noudattamiseksi toteutettujen toimenpiteiden tarkastelu välitystuomion noudattamatta jättämisestä seuranneiden väliaikaisten korjaavien toimenpiteiden jälkeen) 2 kohdassa määrätyllä tavalla. 3.37 ARTIKLA Välitystuomion noudattamiseksi toteutettujen toimenpiteiden tarkastelu välitystuomion noudattamatta jättämisestä seuranneiden väliaikaisten korjaavien toimenpiteiden jälkeen

1. Valituksen kohteena olevan osapuolen on ilmoitettava valituksen tehneelle osapuolelle ja komitealle toimenpiteistä, jotka se on toteuttanut välitystuomion noudattamiseksi, ja pyynnöstään valituksen tehneen osapuolen soveltamien toimenpiteiden lopettamiseksi. 2. Jos osapuolet eivät 30 päivän kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta pääse yhteisymmärrykseen siitä, muuttaako ilmoitettu toimenpide valituksen kohteena olevan osapuolen toiminnan yhteensopivaksi 3.25 artiklassa (Soveltamisala) tarkoitettujen määräysten kanssa, valituksen tehnyt osapuoli pyytää kirjallisesti alkuperäistä välimiespaneelia ratkaisemaan asian. Tällaisesta pyynnöstä on ilmoitettava samanaikaisesti toiselle osapuolelle ja komitealle. Välitystuomio annetaan tiedoksi osapuolille ja komitealle 45 päivän kuluessa pyynnön esittämisestä. Jos välimiespaneeli päättää, että välitystuomion noudattamiseksi toteutettu toimenpide on 3.25 artiklassa (Soveltamisala) tarkoitettujen määräysten mukainen, 3.36 artiklassa (Välitystuomion noudattamatta jättämisestä seuraavat väliaikaiset korjaavat toimenpiteet) tarkoitetut toimenpiteet on lopetettava.



3.38 ARTIKLA Välimiesmenettelyn keskeyttäminen ja päättäminen 1. Molempien osapuolten kirjallisesta pyynnöstä välimiespaneelin on milloin tahansa keskeytettävä työnsä osapuolten sopimaksi ajanjaksoksi, joka on enintään 12 kuukautta, ja paneelin on jatkettava työtään sovitun ajanjakson päätyttyä valituksen tehneen osapuolen kirjallisesta pyynnöstä tai ennen tämän sovitun ajanjakson päättymistä kummankin osapuolen kirjallisesta pyynnöstä. Jos valituksen tehnyt osapuoli ei pyydä välimiespaneelin työn jatkamista ennen sovitun keskeytysajan umpeutumista, tämän jakson mukaisesti aloitetut riitojenratkaisumenettelyt katsotaan päättyneiksi. Ellei 3.45 artiklasta (Suhde WTO:n asettamiin velvoitteisiin) muuta johdu, välimiespaneelin työn keskeyttäminen ja päättäminen eivät rajoita kummankaan osapuolen oikeuksia muissa menettelyissä. 2. Osapuolet voivat milloin tahansa sopia kirjallisesti tämän jakson mukaisesti aloitettujen riitojenratkaisumenettelyiden päättämisestä. 3.39 ARTIKLA Yhteisesti sovittu ratkaisu

Osapuolet voivat milloin tahansa päästä yhteisesti sovittuun ratkaisuun tähän jaksoon liittyvässä riidassa. Niiden on ilmoitettava tällaisesta ratkaisusta komitealle ja mahdolliselle välimiespaneelille. Jos ratkaisu edellyttää jommankumman osapuo