KOMISSION KERTOMUS - PHARE-OHJELMAN VUOSIKERTOMUS 2002 SEKÄ KYPROKSELLE, MALTALLE JA TURKILLE TARKOITETUT LIITTYMISTÄ VALMISTELEVAT VÄLINEET {SEK(2003) 910}

SISÄLLYS

Tiivistelmä

Lyhenteet

1. Toiminta vuonna 2002

1.1. Laajentumisprosessin keskeinen kehitys vuonna 2002

1.2. Vuonna 2002 kokoontuneiden Eurooppa-neuvostojen päätelmät

1.3. Ispa- ja Sapard-ohjelmat sekä yhteisön liittymistä valmistelevan

tuen yhteensovittaminen

1.4. Yhteyksien luominen rakennerahastoihin

2. Ohjelmien täytäntöönpano

2.1. Yleiskatsaus: Phare-ohjelmien suuntaviivojen täytäntöönpano

2.2. Yleiskatsaus: taloudellinen ja tekninen apu

2.3. Kansalliset ohjelmat

2.4. Phare-ohjelman raja-alueyhteistyö

2.5. Monen edunsaajan ohjelmat

2.6. Osallistuminen yhteisön ohjelmiin ja virastojen toimintaan

2.7. Yhteistyö Euroopan investointipankin ja kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa

3. Ohjelman hallinnointi

3.1. Kohti laajennettua hajautettua täytäntöönpanojärjestelmää (EDIS)

3.2. Seuranta ja arviointi

4. Talouskatsaus ja ohjelman toteutuminen

TIIVISTELMÄ

Tässä Euroopan komission laatimassa vuosikertomuksessa, joka annetaan Euroopan parlamentille, Euroopan unionin neuvostolle sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle, arvioidaan Phare-ohjelman edistymistä. Kertomuksessa käsitellään lisäksi ensimmäistä kertaa Kyprokselle, Maltalle ja Turkille tarkoitettuja liittymistä valmistelevia välineitä. [1]

[1] Kertomus on laadittu noudattaen 18 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3906/89 ("Phare-asetuksen") 10 artiklaa, Kyproksen tasavallan ja Maltan tasavallan liittymistä valmistelevan strategian mukaisten toimien toteuttamisesta 13 päivänä maaliskuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 555/2000 11 artiklaa sekä liittymistä valmistelevasta rahoitustuesta Turkille 17 päivänä joulukuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2500/2001 11 artiklaa.

Phare-ohjelma on yksi kolmesta liittymistä valmistelevasta välineestä, joiden rahoituksesta Euroopan yhteisöt huolehtivat ja joilla on tarkoitus tukea Keski- ja Itä-Euroopan (KIE) ehdokasvaltioita Euroopan unioniin liittymisen valmisteluissa. Phare-ohjelma käynnistettiin vuonna 1989 alunperin Puolan ja Unkarin tukemiseksi, mutta nykyään sen soveltamisalaan kuuluvat 10 KIE-ehdokasvaltiota - Bulgaria, Latvia, Liettua, Puola, Romania, Slovakia, Slovenia, Tsekki, Unkari ja Viro. Lisäksi kolme Phare-ohjelman ulkopuolista maata, Kypros, Malta ja Turkki, saavat liittymistä valmistelevaa tukea, jolla rahoitetaan liittymisen valmisteluun tähtääviä ensisijaisia toimia (Kypros ja Malta) tai jolla yhdistetään liittymisen valmisteluun perustuva lähestymistapa taloudelliseen tukeen (Turkki).

Vuosina 2000-2002 Phare-ohjelmasta osoitettiin noin 5 miljardia euroa yhteisrahoituksena kumppanuustoiminnan ja teknisen tuen välityksellä tapahtuvaan instituutioiden kehittämiseen sekä investointien tukemiseen. Tavoitteena on tukea ehdokasvaltioita niiden pyrkimyksissä lujittaa julkishallintoaan ja instituutioita, jotta ne voisivat toimia tehokkaasti unionissa, edistää lähentymistä yhteisön kattavaan lainsäädäntöön, vähentää siirtymäaikojen tarvetta ja edistää taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta.

Phare-ohjelman maksusitoumusmäärärahat olivat 1,699 miljardia euroa vuonna 2002. Ohjelmasuunnittelu perustui Phare-ohjelman suuntaviivoihin, joita tarkistettiin vuonna 2002 raja-alueyhteistyöstä annettuun asetukseen tehtyjen muutosten mukaisesti sekä ydinturvallisuuden alalla vaaditun erityisen lähestymistavan sovittamiseksi ja laajennettuun hajautettuun täytäntöönpanojärjestelmään (EDIS) siirtymisen korostamiseksi.

Kyprokselle, Maltalle ja Turkille tarkoitettujen liittymistä valmistelevien ohjelmien määrärahat olivat yhteensä 168 miljoonaa euroa vuonna 2002. Maltalle ja Kyprokselle myönnetty rahoitus suunnattiin pääasiassa instituutioiden kehittämiseen, jonka tarkoituksena on valmistella maiden liittymistä unioniin. Turkille myönnetyssä liittymistä valmistelevassa rahoitustuessa painotetaan liittymisen valmisteluun perustuvaa lähestymistapaa, sillä Turkille tarkoitetun liittymistä valmistelevan tukiohjelman ohjelmasuunnittelu ja täytäntöönpano vastaavat Phare-ohjelman ohjelmasuunnittelua ja täytäntöönpanoa.

Euroopan komissio on siirtänyt Phare-ohjelmien hallinnointiin ja täytäntöönpanoon liittyvää vastuuta yhä enemmän ehdokasvaltioiden viranomaisille valmistaakseen niitä rakennerahastojen mukaiseen ohjelmien hajautettuun hallinnointiin. Vuonna 2002 korostettiin aiempaa enemmän kansallisia ohjelmia, joiden tarkoituksena on puuttua vuosittaisissa määräaikaiskertomuksissa eriteltyihin erityisiin heikkouksiin

Tämän kertomuksen liitteenä oleva tekninen asiakirja sisältää tietoja Phare-ohjelman ohjelmasuunnittelusta ja täytäntöönpanosta kaikissa kymmenessä edunsaajamaassa sekä Kyprokselle, Maltalle ja Turkille tarkoitetuista liittymistä valmistelevista välineistä.

LYHENTEET

Cards // Yhteisön avustusohjelma Balkanin alueen jälleenrakennusta, kehitystä ja vakauttamista varten

BKT // Bruttokansantuote

DIS // Hajautettu täytäntöönpanojärjestelmä

EAKR // Euroopan aluekehitysrahasto

EBRD // Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki

EDIS // Laajennettu hajautettu täytäntöönpanojärjestelmä

EDMC // Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus

EFTA // Euroopan vapaakauppaliitto

EIP // Euroopan investointipankki

EMOTR // Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto

EMU // Talous- ja rahaliitto

EU // Euroopan unioni

Ispa // Liittymistä valmisteleva rakennepolitiikan väline

KIE-maat // Keski- ja Itä-Euroopan valtiot

Meda // Välimerenalueen yhteistyöohjelma

NGO // Kansalaisjärjestö

Pk-yritykset // Pienet ja keskisuuret yritykset

Sapard // Maatalouden ja maaseudun kehittämisen erityinen liittymisohjelma

SIGMA // Keski- ja Itä-Euroopan valtioiden hallinto- ja johtamistavan kehittämisen tukiohjelma

Tacis // Teknisen avun ohjelma uusien itsenäisten valtioiden hyväksi

TAIEX // Teknisen avun tiedonvaihtotoimisto

YMP // Yhteinen maatalouspolitiikka

YUTP // Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka

1.

1. TOIMINTA VUONNA 2002

1.1. Laajentumisprosessin keskeinen kehitys vuonna 2002

Määräaikaiskertomukset

Komissio antoi 9. lokakuuta 2002 vuoden 2002 laajentumista koskevan asiakirjansa nimeltä "Kohti laajentunutta unionia". Siihen sisältyi strategia-asiakirja ja Euroopan komission kertomus kunkin ehdokasvaltion edistymisestä liittymisvalmisteluissa sekä erilliset määräaikaiskertomukset kustakin kolmestatoista ehdokasvaltiosta.

Määräaikaiskertomuksissa komissio arvioi, miten ehdokasvaltiot ovat edistyneet jäsenyysehtojen täyttämisessä. Yksityiskohtaisen analyysin perusteella komissio totesi, että kaikki ehdokasvaltiot olivat edistyneet viime vuoden aikana huomattavasti jäsenyysehtojen täytäntöönpanossa.

Komission mukaan Kypros, Latvia, Liettua, Malta, Puola, Slovakia, Slovenia, Tsekki, Unkari ja Viro täyttävät poliittiset jäsenyysehdot. Kun otetaan huomioon kyseisten maiden tähänastinen edistyminen, sitoumusten täytäntöönpanosta saadut tulokset sekä valmistelujen nykytila, komissio katsoi, että nämä maat täyttävät taloudelliset jäsenyysehdot ja yhteisön säännöstöön liittyvät ehdot vuoden 2004 alkuun mennessä ja että ne ovat näin valmiita Euroopan unionin jäsenyyteen. Komissio suosittikin kyseisten kymmenen maan kanssa käytävien liittymisneuvottelujen saattamista päätökseen vuoden loppuun mennessä, jotta liittymissopimus voitaisiin allekirjoittaa keväällä 2003.

Bulgarian ja Romanian liittyminen on vahvistettu alustavasti vuodelle 2007. Komissio aikoo tukea maita päättäväisesti tämän tavoitteen saavuttamisessa. Maat pyrkivät tavoitteeseen edelleen eriyttämisperiaatteen mukaisesti ja omien ansioidensa pohjalta. Komissio ilmoitti ehdottavansa vuoden 2002 määräaikaiskertomusten tarkastelun perusteella yksityiskohtaista etenemissuunnitelmaa näille kahdelle maalle ja lisäävänsä liittymisen valmisteluun myönnettävää tukea.

Komissio korosti Turkin ottamia merkittäviä edistysaskelia, esimerkiksi perustuslain uudistusta, elokuussa 2002 tehtyjä kauaskantoisia uudistuksia ja oikeuslaitoksen uudistamista. Komissio katsoi kuitenkin, että lisätoimia tarvitaan edelleen. Tässä yhteydessä ja Turkin ehdokkuuden seuraavaa vaihetta silmällä pitäen komissio suositti, että Euroopan unioni lisää liittymisen valmisteluihin antamaansa tukea ja myöntää Turkille tähän tarkoitukseen huomattavasti varoja.

Komissio ilmoitti aikovansa seurata jatkossa liittymiseen asti, miten kukin ehdokasvaltio panee vaadittavat uudistukset täytäntöön ja noudattaa yhteisön säännöstöä koskevia sitoumuksia. Komissio ehdotti, että liittymissopimukseen lisättäisiin yleisen taloutta koskevan suojalausekkeen lisäksi kaksi erityistä suojalauseketta, jotka koskevat sisämarkkinoiden toimintaa sekä oikeus- ja sisäasioita.

Puheenjohtaja Prodi ja komission jäsen Verheugen esittelivät laajentumista koskevan asiakirjan Euroopan parlamentille 9. lokakuuta. Neuvosto ilmoitti 22. lokakuuta hyväksyvänsä täysin komission päätelmät ja suositukset, ja Brysselissä 24.-25. lokakuuta kokoontunut Eurooppa-neuvosto antoi oman hyväksyntänsä komission selvityksille ja suosituksille.

Liittymisneuvottelut

Ministerikokoukset

Vuoden aikana järjestettiin useita liittymistä valmistelevia kokouksia. Espanjan puheenjohtajakaudella 28. kesäkuuta pidettyyn kokoukseen osallistuivat kaikki ehdokasvaltiot Bulgariaa lukuun ottamatta. Ensimmäinen Tanskan puheenjohtajakaudella järjestetty ministerikokous pidettiin 1. lokakuuta, ja sitä ennen pidettiin kaksi korkeiden virkamiesten valmistelevaa kokousta 28. kesäkuuta ja 29.-30. heinäkuuta. Ylimääräisiä korkeiden virkamiesten kokouksia pidettiin muutamien ehdokasvaltioiden kanssa (18. lokakuuta, 24. lokakuuta ja 8. marraskuuta). Marraskuun 18. päivänä pidettiin ministerikokous Bulgarian ja Romanian kanssa.

Viimeisen kokouksen jälkeen unioniin ensimmäisessä vaiheessa vuonna 2004 liittyvien kymmenen ehdokasvaltion kanssa olivat vielä avoinna neuvotteluluvut maataloudesta, varainhoito- ja talousarviosäännöksistä sekä muista asioista (esimerkiksi instituutioiden kehittämiseen tarkoitetun siirtymäjärjestelyn luomisesta, liittymistä valmistelevan tuen täytäntöönpanosta ja hallinnoinnista uusissa jäsenvaltioissa, suojalausekkeista, uusien jäsenvaltioiden rahoitusosuuksista EIP:n pääomassa jne.). Kolmen ehdokasvaltion (Latvian, Tsekin ja Unkarin) kanssa oli avoinna instituutioita koskeva neuvotteluluku, ja lisäksi oli avoinna viisi muuta jäljelle jäänyttä lukua (Puolan ja Unkarin kanssa kilpailua koskeva luku, Tsekin kanssa liikennettä koskeva luku ja Maltan kanssa verotusta ja tulliliittoa koskevat luvut).

Komissio osallistui loka- ja marraskuussa ehdokasvaltioiden kanssa neljään epäviralliseen kahdenväliseen korkeiden virkamiesten kokoukseen, joiden järjestämisestä huolehti puheenjohtajavaltio. Komissio osallistui joulukuussa myös yhteen ministerikokoukseen. Valmistelutyön ansiosta kaikki edellä mainitut neuvotteluluvut saatiin käsiteltyä Kööpenhaminassa 12.-13. joulukuuta pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa sen jälkeen, kun talousarviomenoista sekä muutamista auki olleista erityiskysymyksistä päästiin sovintoon. Tanskan puheenjohtajakauden loppuun mennessä Bulgarian kanssa oli toistaiseksi päätetty neuvottelut 23 luvusta ja Romanian kanssa 15 luvusta.

>VIITTAUS KAAVIOON>

Maatalous

Laekenin Eurooppa-neuvoston vahvistaman etenemissuunnitelman mukaisesti unioni käsitteli kaikki maataloutta koskevan luvun avoinna olevat aiheet (suorat tuet, tuotantokiintiöt, maaseudun kehittäminen jne.) vuoden ensimmäisen puoliskon aikana. Tätä varten komissio laati 30. tammikuuta 2002 keskusteluasiakirjan, joka tarjosi jäsenvaltioille perustan kyseisiä ongelmia koskevalle keskustelulle uusien yhteisten kantojen laatimiseksi. Komissio torjui ajatuksen siitä, että yhteisessä maatalouspolitiikassa edettäisiin pitkällä aikavälillä kahta eri tahtia, ja korosti, että on välttämätöntä saattaa päätökseen toimenpiteet ehdokasvaltioiden maatalouden ja elintarviketeollisuuden rakenneuudistuksen toteuttamiseksi sekä varmistaa entistä parempi kilpailukyky kyseisillä aloilla. Euroopan parlamentti ilmoitti 13. kesäkuuta suhtautuvansa myönteisesti komission asiakirjaan. Liittymisneuvottelut saatiin päätökseen joulukuussa 2002 Kööpenhaminan huippukokouksessa. Neuvotteluluvusta 7 päästiin sopimukseen, joka kattaa myös suorat maksut ja viitemäärät. Tämä sopimus otetaan huomioon liittymissopimuksessa.

>VIITTAUS KAAVIOON>

Liittymisneuvottelujen rahoituskehys

Komissio antoi 30. tammikuuta tiedonannon laajentumiseen liittyvistä menoista vuosina 2004-2006, jotta neuvosto voisi arvioida yhteisen rahoituskehyksen perusteella neuvotteluihin liittyviä rahoituskysymyksiä muutamilla herkillä aloilla heti Espanjan puheenjohtajakauden alusta alkaen. Ehdotetussa rahoituskehyksessä noudatetaan suunnitelman mukautuksia, joista sovittiin Agenda 2000 -asiakirjan perusteella Berliinissä vuonna 1999 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa, ja siihen sisältyvät yhteensä 40,16 miljardin euron maksusitoumusmäärärahat ja yhteensä 28,019 miljardin euron maksumäärärahat. Tiedonannossa käsiteltiin maataloutta, rakennetoimia, sisäpolitiikkoihin varattuja talousarviovaroja ja Kyproksen kysymyksen ratkaisuun varattuja erityismäärärahoja. Lisäksi suositeltiin väliaikaista korvausjärjestelmää, jottei yhdenkään uuden jäsenvaltion rahoitusasema jäisi selvästi huonommaksi kuin laajentumista edeltävänä vuonna.

Alueiden komitea tuki komission lähestymistapaa 16. toukokuuta antamassaan oma-aloitteisessa lausunnossa. Myös parlamentti esitti kantansa tiedonantoon 13. kesäkuuta antamassaan päätöslauselmassa. Brysselissä 24.-25. lokakuuta kokoontunut Eurooppa-neuvosto puolestaan tarkensi eräitä rahoituskehyksen kohtia, jotka koskivat suoria tukia, rakennetoimiin myönnettävien määrärahojen kokonaistasoa sekä omia varoja ja talousarvion mahdollista epätasapainoa. Lisäksi Eurooppa-neuvosto vahvisti, että unionin menoissa on noudatettava edelleen talousarvion kurinalaisuuden ja kustannustehokkuuden vaatimusta, ja painotti, että laajentuneella unionilla on oltava käytössään riittävät voimavarat, joilla varmistetaan politiikkojen moitteeton täytäntöönpano kaikkien kansalaisten hyväksi. Brysselissä kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätösten ja niihin neuvottelujen perusteella myöhemmin tehtyjen mukautusten pohjalta Kööpenhaminassa kokoontuneet Euroopan unionin valtioiden ja hallitusten päämiehet laativat lopullisen rahoitustarjouksen, jonka ehdokasvaltiot hyväksyivät. Tarjouksen mukaan laajentumisen kokonaiskustannukset olisivat 40,8 miljardia euroa, mikä on hyvin lähellä komission alun perin ehdottamaa määrää (ks. edellä).

>VIITTAUS KAAVIOON>

Liittymiskumppanuuksien ajantasaistaminen

Joulukuussa 2001 tehdyn poliittisen sopimuksen mukaisesti neuvosto vahvisti muodollisesti 28. tammikuuta päätökset kaikkien muiden ehdokasvaltioiden paitsi Turkin liittymiskumppanuuden periaatteiden, ensisijaisten tavoitteiden, välitavoitteiden ja ehtojen tarkistamisesta.

>VIITTAUS KAAVIOON>

Hallinnon ja oikeuslaitoksen valmiudet

Strategia-asiakirjansa "Kohti onnistunutta laajentumista" perusteella sekä Laekenin Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti komissio esitti vuoden 2002 alussa kutakin neuvotteluja käyvää maata varten toimintasuunnitelman hallinnon ja oikeuslaitoksen valmiuksien vahvistamiseksi. Toimintasuunnitelmien lähtökohtana oli tarkistettu liittymiskumppanuus. Komissio ilmoitti tapahtuneesta edistyksestä 5. kesäkuuta. Brysselin Eurooppa-neuvosto suhtautui aloitteiseen myönteisesti, ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden oikeus- ja sisäasiainministerit tapasivat ehdokasvaltioita edustavat virkaveljensä.

1.2. Vuonna 2002 kokoontuneiden Eurooppa-neuvostojen päätelmät

Sevillassa 21.-22. kesäkuuta kokoontunut Eurooppa-neuvosto oli tyytyväinen siihen, että liittymisneuvotteluissa oli saavutettu ratkaisevaa edistystä vuoden ensimmäisellä puoliskolla, ja totesi, että neuvotteluissa siirryttiin nyt päätösvaiheeseen.

Brysselissä 24.-25. lokakuuta kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi komission 9. lokakuuta antamassa laajentumista koskevassa asiakirjassa tehdyt selvitykset ja suositukset. Kööpenhaminassa ehdokasvaltioiden johtajat tapasivat 28. lokakuuta Tanskan pääministerin ja Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan tehtävää hoitaneen Anders Fogh Rasmussenin, YUTP:n korkean edustajan Javier Solanan, komission puheenjohtajan Romano Prodin ja laajentumisesta vastaavan komission jäsenen Günter Verheugenin. Kokouksessa unionin edustajat esittelivät liittymistä koskevan rahoituskehyksen yksityiskohdat ja Brysselin Eurooppa-neuvoston hyväksymät neuvottelukannat.

Kööpenhaminassa 12.-13. joulukuuta kokoontunut Eurooppa-neuvosto saattoi liittymisneuvottelut päätökseen Kyproksen, Latvian, Liettuan, Maltan, Puolan, Slovakian, Slovenian, Tsekin, Unkarin ja Viron kanssa komission suositusten mukaisesti. Kööpenhaminan Eurooppa-neuvosto hyväksyi komission tiedonannon, joka koski Bulgarian ja Romanian etenemissuunnitelmia, sekä ehdotukset liittymisen valmisteluun annettavan tuen huomattavasta lisäämisestä. Eurooppa-neuvosto vahvisti lisäksi, että riippuen siitä, miten jäsenyysehtojen täyttäminen jatkossa edistyy, tavoitteena on toivottaa Bulgaria ja Romania tervetulleiksi Euroopan unionin jäseniksi vuonna 2007. Kööpenhaminan Eurooppa-neuvosto totesi Turkin osalta, että jos joulukuussa 2004 kokoontuva Eurooppa-neuvosto päättää komissiolta saadun selvityksen ja suosituksen perusteella, että Turkki täyttää Kööpenhaminan poliittiset jäsenyysehdot, unioni aloittaa sen kanssa viipymättä jäsenyysneuvottelut.

1.3. Ispa- ja Sapard-ohjelmat sekä yhteisön liittymistä valmistelevan tuen yhteensovittaminen

Phare-ohjelman [2] lisäksi Agenda 2000 -asiakirjassa ehdotettiin rakennetukea ehdokasvaltioille (Ispa-väline) sekä tukea maatalouden kehittämiseen (Sapard-väline). Sekä Ispa että Sapard käynnistyivät 1. tammikuuta 2000, ja niille on myönnetty määrärahat vuoden 2006 loppuun.

[2] Phare-ohjelman varoista rahoitetaan hankkeita kaikilla politiikan aloilla kehitysyhteistyötä lukuun ottamatta.

Ispa (liittymistä valmisteleva rakennepolitiikan väline) on tarkoitettu pääasiassa tekemään ehdokasvaltioiden infrastruktuureista yhteisön standardien mukaisia, ja siitä rahoitetaan suuria ympäristöalan ja liikenteen infrastruktuureja.

Ispa-ohjelmaa hallinnoidaan samoin perustein kuin Phare-ohjelmaa. Ohjelman vuotuiset määrärahat ovat nykyisin 1,040 miljardia euroa, ja ohjelmasta vastaa aluepolitiikan pääosasto.

Vuonna 2002 hyväksyttyjen 80 hankkeen lisäksi komissio on hyväksynyt yhteensä 249 Ispa-hanketta kaudeksi 2000-2002. Kokonaiskustannukset nousevat 8,753 miljardiin euroon, joista EU rahoittaa 5,648 miljardia euroa (64,5 prosenttia). Loput saadaan edunsaajavaltioiden myöntämästä yhteisrahoituksesta sekä kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta. Samoin kuin vuonna 2001, vuonna 2002 sidotut määrärahat jakautuivat melko tasan ympäristöalan ja liikenteen kesken.

Sapard-ohjelman (maatalouden ja maaseudun kehittämisen erityinen liittymisohjelman) tarkoituksena on auttaa ehdokasvaltioita ratkaisemaan rakennesopeutusta koskevat ongelmat maatalousalalla ja maaseudulla sekä panemaan täytäntöön yhteistä maatalouspolitiikkaa (YMP) koskevan yhteisön säännöstön ja siihen liittyvän lainsäädännön. Lyhyesti esitettynä:

Sapard-ohjelmasta rahoitetaan maatalouden ja maaseudun kehittämisen hankkeita rakennerahastojen kaltaisesta ohjelmasta, ja Sapardin hallinnointi on täysin hajautettu ehdokasvaltioihin, eikä komissio puutu ohjelman toteutukseen ennalta.

Sapard-ohjelman vuotuiset määrärahat ovat 520 miljoonaa euroa (vuoden 1999 hinnoin).

Maatalouden pääosasto vastaa Sapard-ohjelman toteuttamisesta.

Sapard-ohjelman toteutus aloitettiin viidessä maassa vuonna 2001. Nykyisin sitä toteutetaan 10 ehdokasvaltiossa komissio tehtyä vuonna 2002 päätökset tuen hallinnoinnin siirtämisestä täytäntöönpanosta vastaaville virastoille Puolaan, Romaniaan, Slovakiaan, Tsekkiin ja Unkariin.

Asiasta vastaavien komission pääosastojen pääjohtajista muodostuva koordinointikomitea kokoontui kolmesti vuonna 2002. Komissio toimitti 29. huhtikuuta 2002 liittymistä valmistelevan tuen täytäntöönpanoa koskevan yleiskertomuksen Phare-ohjelman hallintokomitealle. Asiakirjassa esitetään yleiskatsaus kolmesta liittymistä valmistelevasta välineestä, niiden ensisijaisista tavoitteista ja toiminnasta vuonna 2002. Erillisessä liittymistä valmistelevan tuen yhteensovittamista koskevassa vuosikertomuksessa käsitellään yksityiskohtaisemmin Phare-, Ispa- ja Sapard-ohjelmien yhteensovittamista.

1.4. Yhteyksien luominen rakennerahastoihin

Komission jäsenen Verheugenin laatima Phare-ohjelman tarkistamista vuonna 2000 koskeva tiedonanto "Jäsenyysvalmistelujen vahvistaminen" tarjoaa edelleen strategisen perustan Pharen ohjelmasuunnittelulle. Siinä korostetaan muun muassa tarvetta luoda yhteydet rakennerahastoihin taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämiseen myönnettävän tuen kautta.

Vuonna 2002 Phare-ohjelmasta lisättiin edelleen tukea taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämiseen, ja näin lähennyttiin rakennerahastojen ohjelmakeskeistä lähestymistapaa. Taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämiseen myönnetty rahoitustuki perustuu alustaviin kansallisiin kehityssuunnitelmiin, ja sen avulla kokeillaan alustavasti toimintaa, jota tullaan rahoittamaan rakennerahastoista liittymisen yhteydessä.

Vuonna 2002 taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämiseen suunnattu rahoitustuki toteutettiin aiempaa enemmän avustusjärjestelminä (rakennerahastojen termistön mukaan "toimenpiteinä") henkilöresurssien kehittämisen, tuotantosektorin investointien ja yritysinfrastruktuurien aloilla. Avustusjärjestelmien laajempi käyttö on tärkeä askel mukautumisessa rakennerahastojen toimintatapoihin.

Tältä osin Phare-ohjelmasta myönnetään aiempaa enemmän tukea (kumppanuustoiminnan kautta, mukaan luettuina keskipitkän aikavälin kumppanuustoiminta ja lyhytaikainen tekninen apu), jotta maat voivat toteuttaa rakennerahastoja varten tarvittavat hallintoa ja talousarviota koskevat järjestelyt. Tukea myönnetään ohjelmasuunnitteluun (kehityssuunnitelman viimeistelyyn ja yhteisen ohjelma-asiakirjan tai yhteisön tukikehyksen laadintaan), hankesuunnitelmien valmisteluun, hallinnointiin, arviointiin ja valvontaan.

Vuonna 2002 komission yksiköt (aluepolitiikan ja laajentumisasioiden pääosastot) noudattivat kolmivaiheista etenemissuunnitelmaa, joka kattoi vuodet 2001-2003 ja jonka mukaisesti alustavista kansallisista kehityssuunnitelmista olisi siirryttävä rakennerahastojen ohjelma-asiakirjoihin. Kaikki ehdokasvaltiot olivat eritoten viimeistelleet tarkistetut alustavat kansalliset kehityssuunnitelmansa vuoden 2002 alkupuolella. Laajentumisasioiden ja aluepolitiikan pääosastot (yhteistyössä muiden rakennerahastoista vastaavien pääosastojen kanssa) arvioivat kehityssuunnitelmat tarkoituksenaan antaa ehdokasvaltioille hyödyllisiä suosituksia rakennerahastojen ohjelma-asiakirjojen tulevaa laadintaa varten.

Vuonna 2002 laadittiin Phare-ohjelman asteittaisen päättämisen strategia, jotta varmistettaisiin 1. toukokuuta 2004 unioniin liittyvien maiden sujuva siirtyminen.

Phare-ohjelman vuoden 2003 ohjelmakausi on viimeinen toukokuussa 2004 unioniin liittyville maille. Ispa- ja Sapard-ohjelmat korvautuvat liittymisen jälkeen koheesiorahastolla ja EMOTR:lla (maaseudun kehitys), mutta Phare-ohjelman jatkona ole suoraan yhtä ainoaa ohjelmaa. Komissio esitti 6. syyskuuta 2002 Pharen asteittaisen päättämisen tilapäisen strategian (C(2002)3303-1) helpottaakseen tätä täysin uutta siirtymistä liittymistä valmistelevasta tuesta rakennetukeen.

Strategian lisäarvona olevaa "yhteyksien luomista rakennerahastoihin" vahvistaa muun muassa vuoden 2003 Phare-ohjelman taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta edistävän toiminnan ja raja-alueyhteistyön suunnittelu varhaisessa vaiheessa sekä rakennerahastoista vastaavien pääosastojen ottaminen tiiviimmin mukaan vuoden 2003 Phare-ohjelman suunnitteluun. Tarkoituksena on yhdistää toiminta mahdollisimman tehokkaasti tulevien rakennerahasto-ohjelmien strategioihin. Hallinnon näkökulmasta ehdokasvaltiot voivat lisäksi olla kiinnostuneita antamaan rakennerahastojen täytäntöönpanosta tulevaisuudessa vastaavien viranomaisten tehtäväksi Phare-ohjelman taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta edistävä toiminta ja raja-alueyhteistyö, mikä vähentäisi yhteisön välineitä hallinnoivien yksikköjen lukumäärää.

Kypros ja Malta eivät saa taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta edistävää tukea (eivätkä Ispa- ja Sapard-tukea), eikä niitä ole pyydetty laatimaan alustavia kansallisia kehityssuunnitelmia. Niille on kuitenkin annettu liittymistä valmistelevaa tukea niiden asiakirjojen laatimiseen ja rakenteiden kehittämiseen, joita tarvitaan rakennerahastojen ohjelmasuunnittelussa ja täytäntöönpanossa liittymisen jälkeen.

Turkki ei saa varsinaisesti taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta edistävää tukea (eikä Ispa- ja Sapard-tukea), mutta vastaavia investointeja rahoitetaan Turkin kansallisesta ohjelmasta Turkkia koskevan asetuksen mukaisesti. Maaliskuussa 2003 Turkkia pyydettiin laatimaan kansallinen kehityssuunnitelma, joka muodostaisi perustan näiden investointien kehittämiselle rakennerahastojen linjausten mukaisesti.

2. OHJELMIEN TÄYTÄNTÖÖNPANO

2.1. Yleiskatsaus: Phare-ohjelmien suuntaviivojen täytäntöönpano

Vuoden 2002 ohjelmasuunnittelu perustui Phare-ohjelmalle laadittuihin tarkistettuihin suuntaviivoihin (SEK(1999) 1596), jotka komissio hyväksyi 13. lokakuuta 1999. Suuntaviivat laadittiin vuonna 1998 päätettyjen muutosten perusteella. Niissä otetaan huomioon uudet Ispa- ja Sapard-asetukset, jotka tulivat voimaan vuonna 2000. Suuntaviivoja tarkistettiin uudelleen 6. syyskuuta 2002 (C(2002) 3303-2) tarkoituksena

- mukauttaa ne raja-alueyhteistyöstä annetun asetuksen muutoksiin

- noudattaa ydinturvallisuuden alalla vaadittua erityistä lähestymistapaa

- korostaa EDIS-järjestelmään siirtymistä.

Phare-ohjelman raja-alueyhteistyötä koskevaan asetukseen (EY) N:o 2760/98 (ks. kohta 2.4.) tehtyjen muutosten lisäksi tarkistettuihin Phare-ohjelman suuntaviivoihin sisältyy kaksi tärkeää kehotusta, jotka liittyvät yhteistyöhön muiden unionin ulkopuolisten maiden kuin ehdokasvaltioiden kanssa sekä valtioiden ja alueiden väliseen yhteistyöhön. Ehdokasvaltioita on nimenomaan rohkaistu käyttämään kansallisia Phare-ohjelman varojaan rajat ylittävän toiminnan tukemiseksi ulkorajoillaan, jolloin toimet kohdistuvat unionin tulevalla ulkorajalla mahdollisesti syntyviin uusiin alueiden välisiin eroihin. Ehdokasvaltioita on lisäksi kehotettu jatkamaan kansallisten Phare-ohjelman varojen käyttöä rahoittaakseen osallistumistaan valtioiden välisiin Interreg III B -ohjelmiin tai alueiden välisiin Interreg III C -ohjelmiin.

Komissio jakoi vuoden 2001 lopussa luettelon toimenpiteistä, joita tarvitaan pantaessa täytäntöön laajennettua hajautettua täytäntöönpanojärjestelmää (Extended Decentralisation Implementation System - EDIS). Komissio laati luettelon perusteella vuonna 2002 nelivaiheisen etenemissuunnitelman EDIS-järjestelmän käyttöönottoa varten. Jokaisessa Phare-ohjelmaan kuuluvassa maassa perustettiin korkean tason työryhmä valvomaan EDIS-järjestelmään siirtymistä, ja lisäksi käynnistettiin uusi monivuotinen Phare-ohjelma, jolla maita tuetaan tarvittavien muutosten rahoittamisessa.

Euroopan komissio on siirtänyt entistä enemmän vastuuta Phare-ohjelmien hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta ehdokasvaltioiden viranomaisille. Tämän vuoksi on korostettu aiempaa enemmän kansallisia ohjelmia, joiden tarkoituksena on puuttua vuosittaisissa määräaikaiskertomuksissa eriteltyihin erityisiin heikkouksiin. Vuonna 2002 käynnistettiin kuitenkin useita uusia monen maan välisiä tai monialaisia ohjelmia, joilla voidaan puuttua tehokkaammin ensisijaisiin laajentumista koskeviin kysymyksiin ohjelmien tarjoamien mittakaavaetujen ansiosta. Ohjelmat kattavat kuntien infrastruktuurit, kunnallistalouden, ympäristönsuojelun, Sigma-ohjelmaan kuuluvat hallinnon uudistukset, petostentorjuntatoimet, Phare-maiden osallistumisen yhteisön virastojen toimintaan, terästeollisuuden rakenneuudistuksen ja EDIS-järjestelmään valmistautumisen.

Kyprokselle ja Maltalle myönnettyä liittymistä valmistelevaa tukea säädellään 13. maaliskuuta 2000 annetulla erillisellä asetuksella (EY) N:o 555/2000. Yleisesti ottaen kyseiset ohjelmat noudattavat pääpiirteissään Phare-ohjelman menetelmiä ja komiteamenettelyjä.

Turkille myönnettyä liittymistä valmistelevaa tukea koskeva uusi asetus (EY) N:o 2500/2001 tuli voimaan 30. joulukuuta 2001, ja vuonna 2002 vuotuinen ohjelmasuunnittelu eteni ensimmäisen kerran asetuksen mukaisesti. Tämä oli ensimmäinen vuosi, kun Turkin rahoitusehdotus toimitettiin Phare-ohjelman hallintokomitealle. Marraskuussa 2002 esitettiin lisäksi vuoden 2003 tukea koskeva suunnitteluasiakirja. Komissio antoi 20. joulukuuta 2002 ohjelmasuunnittelun ja täytäntöönpanon suuntaviivat (C(2002)5146), jotka perustuvat tarkasti Phare-ohjelmaan kuuluvia ehdokasvaltioita varten laadittuihin vastaaviin suuntaviivoihin.

2.2. Yleiskatsaus: taloudellinen ja tekninen apu

Suuntaviivojen (SEK(1999)1596 ja C(2002)3303-2) mukaisesti noin 30 prosenttia Phare-ohjelmasta myönnettävästä tuesta osoitettiin instituutioiden kehittämiseen, johon pyritään pääasiassa kumppanuustoiminnan tai keskipitkän aikavälin kumppanuustoiminnan avulla (jäsenvaltioiden asiantuntijoita siirretään tilapäisiin tehtäviin ehdokasvaltioihin, joissa he avustavat yhteisön säännöstön erityisten näkökohtien täytäntöönpanossa). Loput 70 prosenttia osoitettiin investointeihin, joilla on tarkoitus parantaa sääntelykehystä sekä edistää taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta.

Marraskuussa 2001 annetun strategia-asiakirjan mukaisesti jokaisen neuvotteluihin osallistuvan maan kanssa laadittiin vuoden 2002 alkupuolella toimintasuunnitelmat, joissa määritettiin hallinnon ja oikeuslaitoksen valmiuksia koskevat ensisijaiset toimet, jotka on toteutettava ennen liittymistä. Kansallista lisärahoitusta myönnettiin (Phare-ohjelman kokonaismäärärahoista) tukemaan painopisteen siirtämistä instituutioiden kehittämiseen ja siihen liittyvään investointiin. Näin ollen vuonna 2002 instituutioiden kehittämiseen sidottiin 40 prosenttia kansallisten ohjelmien määrärahoista, ja instituutioiden kehittäminen ja siihen liittyvät investoinnit saivat varoista yhteensä 71 prosenttia. Investoinnit taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämiseksi pienenivät siis 29 prosenttiin kansallisten ohjelmien määrärahoista.

Phare-ohjelman vuoden 2002 määrärahat olivat 1,699 miljardia euroa. Rahoitetut toimet jakautuvat seuraavasti:

* kansalliset ohjelmat: 1,168 miljardia euroa, josta:

Bulgaria: 95 miljoonaa euroa

Latvia: 32 miljoonaa euroa

Liettua: 62 miljoonaa euroa

Puola: 394 miljoonaa euroa

Romania: 266 miljoonaa euroa

Slovakia: 57 miljoonaa euroa

Slovenia: 35 miljoonaa euroa

Tsekki: 85 miljoonaa euroa

Unkari: 112 miljoonaa euroa

Viro: 30 miljoonaa euroa

* raja-alueyhteistyö: 163 miljoonaa euroa

* alueelliset ja monialaiset ohjelmat: 260 miljoonaa euroa

* ydinturvallisuus: 108 miljoonaa euroa

Lisäksi sovittiin Kyprokselle, Maltalle ja Turkille tarkoitetuista liittymistä valmistelevista tukiohjelmista:

Kypros: 12 miljoonaa euroa

Malta: 10 miljoonaa euroa

Turkki: 146 miljoonaa euroa

Sukupuolten välisen tasa-arvon edistäminen

Vuonna 2002 suurin osa ehdokasvaltioista sai tukea sukupuolten välistä tasa-arvoa edistäville hankkeille. Hankkeita rahoitettiin kansallisista Phare-ohjelmista, ja Kyprokselle, Maltalle ja Turkille myönnettiin rahoitusta Meda-ohjelmasta. Lisäksi rahoitusta myönnettiin Access-ohjelman kaltaisista kansalaisyhteiskuntaan keskittyvistä Phare-ohjelmista. Esimerkiksi Romaniassa Access 2000 -ohjelmasta rahoitetaan viittä sukupuolten välistä tasa-arvoa edistävää ohjelmaa, joissa yhteisön rahoitusosuus on yhteensä 174 448 euroa. Ehdokasvaltioissa käynnistettiin lisäksi vuonna 2002 uusia tämän alan hankkeita, joiden kokonaisarvo on 4 795 212 euroa.

Phare-ohjelmasta myönnettävän rahoituksen päätarkoituksena on

* lisätä julkishallinnon yleisiä tietoja ja taitoja, jotta sukupuolten välinen tasa-arvo otetaan mukaan hallinnon toimintaan

* edistää tasavertaisempia mahdollisuuksia koulutukseen

* lisätä tietoisuutta kotiväkivallasta

* edistää naisten asemaa liike-elämässä ja poliittisessa hallinnossa.

Vuosina 1999-2002 KIE-maissa kansallisista Phare-ohjelmista rahoitettujen hankkeiden sekä Kyproksessa, Maltassa ja Turkissa Meda-ohjelmasta rahoitettujen hankkeiden kokonaisarvo oli yhteensä 10 624 230 euroa. Samana ajanjaksona monen edunsaajan Phare-ohjelmista rahoitettujen hankkeiden kokonaisarvo oli 1,57 miljoonaa euroa. Lisäksi ehdokasvaltiot osallistuivat tällä alalla useisiin yhteisön hankkeisiin, mihin myönnettiin yhteisrahoitusta yhteensä 0,94 miljoonaa euroa.

Esimerkiksi Puolassa Phare-ohjelmasta myönnettiin 2 miljoonaa euroa 2,067 miljoonan euron Phare 2002 -kumppanuushankkeelle, jolla edistetään naisten ja miesten yhtäläistä kohtelua. Hankkeen päätavoitteet ovat seuraavat:

* julkisen hallinnon valmiuksien tehostaminen tarkoituksena vahvistaa ja toteuttaa käytännössä sukupuolten välistä tasa-arvoa ja tasa-arvon huomioon ottamista

* ymmärtämyksen lisääminen sukupuolten väliseen tasa-arvoon ja tasa-arvon huomioon ottamiseen liittyvistä kysymyksistä perustamalla valvonta- ja arviointijärjestelmiä

* tietoisuuden lisääminen edistämällä sukupuolten välisen tasa-arvon taustalla olevia arvoja, periaatteita ja käytäntöjä Puolan yhteiskunnassa.

2.3. Kansalliset ohjelmat

Tuki instituutioiden kehittämiseen

Kumppanuustoiminta (twinning)

Kumppanuustoiminta aloitettiin toukokuussa 1998 tärkeimpänä instituutioiden kehittämisen menetelmänä. Kumppanuustoiminnalla on tarkoitus auttaa ehdokasvaltioita kehittämään nykyaikaiset ja tehokkaat hallintorakenteet sekä henkilöresurssit ja taidot, joita tarvitaan yhteisön säännöstön täytäntöön panemiseksi samojen vaatimusten mukaisesti kuin nykyisissä jäsenvaltioissa.

Kumppanuustoiminnan kohdennettu liittymistä valmisteleva tuki perustuu siihen, että julkishallinnon virkamiehiä siirretään pitkäaikaisille komennuksille ja lyhytaikaisiin koulutus- ja asiantuntijatehtäviin ehdokasvaltioihin.

Yhteisö rahoitti vuosina 1998-2002 yhteensä 693 kumppanuushanketta.

Vuoden 2002 ohjelmakauteen sisältyi 191 kumppanuushanketta kaikissa ehdokasvaltioissa ja ensimmäistä kertaa myös Turkissa. Kumppanuushankkeet jakautuivat ehdokasvaltioissa vuonna 2002 seuraavasti:

* Bulgaria: 16

* Kypros: 1

* Latvia: 12

* Liettua: 14

* Malta: 6

* Puola: 32

* Romania: 30

* Slovakia: 13

* Slovenia: 11

* Tsekki: 19

* Turkki: 12

* Unkari: 14

* Viro: 11

Yleisesti ottaen suurin osa vuoden 2002 hankkeista liittyi oikeus- ja sisäasioihin, julkistalouteen ja sisämarkkinoihin sekä maatalouteen ja kalastukseen.

Lisäksi ehdokasvaltioilla on mahdollisuus hyötyä keskipitkän aikavälin kumppanuustoiminnan avulla jäsenvaltioiden asiantuntemuksesta käsitellessään tarkkaan määritettyjä suppeita hankkeita, joita on mukautettava neuvotteluprosessin aikana. Vuonna 2002 ehdokasvaltiot hyödynsivät tätä mahdollisuutta entistä enemmän.

Tilintarkastustuomioistuin on arvioinut kumppanuustoiminnan tärkeimmäksi instituutioiden kehittämistä tukevaksi välineeksi ehdokasvaltioissa. Kertomus ja siihen liittyvät komission vastaukset julkaistiin Euroopan tilintarkastustuomioistuimen Internet-sivuilla toukokuussa 2003.

Teknisen avun tiedonvaihtotoimisto (TAIEX)

Vuonna 2002 teknisen avun tiedonvaihtotoimisto TAIEX laajensi toimintaansa ja järjesti yhä enemmän tapahtumia, kuten seminaareja, työryhmiä, asiantuntijavaihdon ohjelmia ja jäsenvaltioiden hallintoelimiin suuntautuvia hallintovirkamiesten tutustumiskäyntejä. Tapahtumia järjestettiin yhteensä 802, kun edellisenä vuonna oli järjestetty 492 tapahtumaa. Pyyntöjen määrä lisääntyi 1158:aan vuonna 2002, kun niitä oli vuonna 2001 esitetty 818. Vuonna 2002 vaihtoon osallistuneiden asiantuntijoiden määrä kasvoi 18 600 asiantuntijaan 11 257:stä vuonna 2001.

Tavanomaisesti tuettujen alojen, kuten maatalouden, rahoituksen ja institutionaalisten asioiden, oikeus- ja sisäasioiden, satamien ja rajojen hallinnan sekä yksityisen sektorin, lisäksi käynnistettiin uusia tukipalveluja, joista tehtiin monia merkittäviä aloitteita:

Kaikista 12:sta neuvotteluihin osallistuvasta maasta keväästä 2002 lähtien toteutetut vertaisarvioinnit, jotka ovat osa jatkuvaa seurantaa. Vuonna 2002 tehtiin 205 vertaisarviointia 17 alalla, ja arviointeihin osallistui yli 800 asiantuntijaa.

TAIEXin tarjoamiin lukuisiin tietokantoihin lisättiin kaksi uutta julkista tietokantaa, joilla on tarkoitus helpottaa lähentymisprosessia ja seurata sitä. Lainsäädännön lähentämistä koskeva tietokanta tarjoaa ajan tasalla olevan katsauksen kunkin maan säädöksistä, joilla saatetaan yhteisön säännöstö osaksi maan omaa lainsäädäntöä. CCVista taas on sähköinen tietokanta, joka sisältää yli 63 000 käännöstä sitovista säädöksistä kaikilla ehdokasvaltioiden kielillä.

Laajennettu alueellinen koulutusohjelma, jossa aluehallinnon edustajia koulutetaan tukemaan yhteisön säännöstön täytäntöönpanoa paikallisella tasolla. Ohjelman toimialaa laajennettiin kattamaan kaikki kymmenen ehdokasvaltiota. Yhteensä 148 paikallishallinnon virkamiestä osallistui vuonna 2002 koulutusohjelmiin, jotka kattoivat yhteisön säännöstön tärkeimmät alat paikallishallinnon kannalta. Puola on valittu järjestelmän kokeilumaaksi, ja lähes 2000 paikallishallinnon virkamiestä sai koulutusta omalla kielellään Puolassa vuonna 2002.

Lisäksi TAIEXin toimintaa laajennettiin vuonna 2002 Turkkiin.

Investointituki

Investoinnit kattoivat noin 60 prosenttia kansallisiin ohjelmiin vuonna 2002 sidotuista varoista. Investoinneista 31 prosenttia tehtiin yhteisön säännöstön soveltamisen edellyttämiin sääntelyrakenteisiin.

Vuoden 1999 suuntaviivoissa edellytettiin investointituen uudelleen suuntaamista Ispa- ja Sapard-ohjelmien käynnistämisen huomioon ottamiseksi. Lisäksi Phare-ohjelman vuoden 2000 tarkistuksessa korostui tarve auttaa ehdokasvaltioita rakennerahastoihin liittyvissä valmisteluissa. Vuonna 2002 komissio edisti edelleen siirtymistä kohti rakennerahastojen edellyttämää lähestymistapaa niin pian, kuin se olisi kestävällä tavalla mahdollista kunkin ehdokasvaltion erityispiirteet huomioon ottaen. Taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämiseksi myönnettiin huomattavasti tukea vuonna 2002, vaikka todellinen osuus kansallisten ohjelmien kokonaismäärärahoista laski 29 prosenttiin, koska vuonna 2002 etusijalle oli asetettava toimintasuunnitelmissa luetellut tarpeet.

Viranomaisille ja elimille, jotka vastaavat rakennerahastojen tuen valmistelusta ja täytäntöönpanosta liittymisen yhteydessä, instituutioiden kehittämistä sekä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämistä varten myönnetty tuki lähes kaksinkertaistui vuonna 2002.

Vuonna 2002 saatiin lisäksi päätökseen kansallisten kehityssuunnitelmien laadinta. Suunnitelmien tarkoituksena on tukea taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämiseksi myönnettävien investointien suunnittelua ja valmistautumista rakennerahastoihin liittymiseen. Raja-alueyhteistyön ohjelmasuunnittelussa noudatettiin entistä enemmän kansallisia kehityssuunnitelmia ja lähennyttiin Interreg-ohjelmaa.

2.4. Phare-ohjelman raja-alueyhteistyö

Vuonna 2002 kaikkien Phare-ohjelman raja-alueyhteistyöohjelmien toteutuksessa perusteena käytettiin yhteisiä ohjelma-asiakirjoja (YOA), jotka laadittiin yhteistyössä rajanaapureiden viranomaisten kesken vuosina 2000-2001. Joulukuussa 1998 annetulla Phare-ohjelman rajat ylittävää yhteistyötä koskevalla asetuksella tehtiin merkittäviä muutoksia raja-alueyhteistyöohjelmien toimintaan, ja sillä pyrittiin lähentämään Phare-ohjelman raja-alueyhteistyötä Interreg-ohjelman käytäntöihin. Tässä yhteydessä käyttöön otetut yhteiset ohjelma-asiakirjat ja yhteisten rakenteiden perustaminen, esimerkiksi yhteistyökomiteat, olivat merkittävä osa Interreg-ohjelmaan mukautumista.

Yhteiset ohjelma-asiakirjat ajanjaksolle 2000-2006 laadittiin kutakin EU:n ja ehdokasvaltioiden välistä rajaa (yhtenäisinä Pharen raja-alueyhteistyötä ja Interreg III A -ohjelmaa koskevina asiakirjoina) sekä ehdokasvaltioiden välistä rajaa kohti (lukuun ottamatta Itämeren aluetta). Komissio hyväksyi kesäkuussa 2001 Itämeren alueen raja-alueyhteistyötä ja Interreg III B -ohjelmaa koskevan yhteisen ohjelma-asiakirjan. Yhteisten ohjelma-asiakirjojen täytäntöönpano nopeutui vuonna 2001.

Phare-ohjelman rajat ylittävää yhteistyötä lähennettiin edelleen Interreg-ohjelmaan vuoden 2000 lopulla, kun komissio antoi Phare-ohjelman tarkistuksesta vuonna 2000 tiedonannon "Laajentumisvalmistelujen vahvistaminen". Parannuksia ovat muun muassa alustava monivuotinen rajakohtainen taloudellinen tuki sekä Phare-ohjelman ohjelmakeskeinen lähestymistapa, joka perustuu tukijärjestelmien käyttöönottoon. Viimeksi mainittu mahdollistaa Phare-hankkeiden entistä hajautetumman toteutuksen. Hankkeet voivat olla kooltaan ja luonteeltaan Interreg-hankkeiden kaltaisia. Näitä hankkeita toteutetaan parhaillaan vuosien 2000-2006 yhteisohjelmien yhteydessä.

Tällä hetkellä käytössä on kaksi erilaista järjestelmää: pienhankerahastoista myönnetään alle 50 000 euron tukia ja taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden järjestelmästä vähintään 50 000 euron ja enintään 2 miljoonan euron tukia. Pienhankerahastojen toimintaa jatkettiin kaikilla raja-alueilla, ja niihin käytettiin 10-20 prosenttia ohjelman kokonaismäärärahoista. Taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tuen yhteydessä myönnetään vähintään 50 000 euron ja enintään 2 miljoonan euron tukia yhdellä henkilöresurssien kehittämisen alalla sekä tuetaan tuotantosektoria ja yritysinfrastruktuureja. Lisäksi Pharen raja-alueyhteistyöohjelmasta tuetaan suuria yksittäisiä hankkeita, joista on hyötyä rajan molemmin puolin.

Vuosina 2000-2002 Phare-ohjelman rajat ylittävän yhteistyön vuosittaiset määrärahat ovat 151 miljoonaa euroa, jotka on jaettu ehdokasvaltioille puolueettomin perustein (näitä ovat asukasmäärä, BKT asukasta kohti ja kyseisten raja-alueiden pinta-ala). Vuonna 2002 Pharen raja-alueyhteistyöohjelmia oli toiminnassa 14 raja-alueella. Lisäksi on osoitettu 12 miljoonaa euroa Baltian raja-alueyhteistyöohjelmaan (Puola, Latvia, Liettua ja Viro), jossa Itämeren alueen erityispiirteet huomioon ottaen on noudatettava valtioiden välistä lähestymistapaa Interreg III B -ohjelman yhteydessä.

Jatkuvia toimia toteutetaan yhdenmukaisuuden varmistamiseksi Interreg-lähestysmistavan kanssa. Tässä yhteydessä Phare-ohjelman rajat ylittävää yhteistyötä koskevaa asetusta (EY) N:o 2760/98 muutettiin 6 päivänä syyskuuta 2002 annetulla asetuksella (EY) N:o 1596/2002, jolla lähennettiin tukikelpoisia toimia lisää Interreg III A -ohjelman käytäntöihin.

Phare-ohjelman rajat ylittävää yhteistyötä koskevaa asetusta ei sovelleta Maltaan, Kyprokseen eikä Turkkiin. Liittymistä valmistelevasta tuesta ei ole rahoitettu erityisiä raja-alueyhteistyötoimia Maltassa ja Kyproksessa, mutta Turkki suunnittelee aloittavansa rajat ylittävät toimet Bulgarian kanssa vuoden 2003 kansallisen ohjelman toteuttamisen yhteydessä.

2.5. Monen edunsaajan ohjelmat

Kaikkia monen edunsaajan ohjelmia rahoitetaan Phare-ohjelmasta, ja niissä on mukana kymmenen KIE-ehdokasvaltiota. Ellei muuta ole todettu, Kypros, Malta ja Turkki eivät osallistu näihin ohjelmiin.

Pharen verkosto-ohjelma

Verkosto-ohjelmassa annetaan tukea sellaisilla yhteisön säännöstöön liittyvillä ensisijaisilla aloilla, joilla maakohtaisilla toimilla ei voida täyttää tarpeita ja päästä tavoitteisiin ongelmien erityispiirteiden vuoksi. Näin on erityisesti silloin, kun toivottu tulos sinänsä edellyttää ehdokasvaltioiden välistä taikka ehdokasvaltioiden ja jäsenvaltioiden välistä viestintää ja verkottumista.

Lisäksi verkosto-ohjelmassa toteutuu ajatus siitä, että laajentuminen on sosiaalinen hanke, johon kaikki kansalaiset osallistuvat. Ohjelman vaikutuksia tehdään tunnetuksi tukemalla liittymistä valmistelevan tuen koordinaattoreita ja edunsaajia. Ohjelman tuloksilla täydennetään laajentumista koskevaa tiedotusstrategiaa, ja niitä voidaan levittää eteenpäin tiedotusstrategian yhteydessä. Lisäksi ohjelmalla tehostetaan tuen vaikutusta tarjoamalla hankkeisiin osallistuville tahoille mahdollisuus oppia muiden ehdokasvaltioiden kollegoidensa onnistumisista (ja epäonnistumisista).

Verkosto-ohjelma koostuu neljästä osasta:

* eEurope+

Tästä osasta tuetaan eEurope+-ohjelman tulosten seurantaa ja vertaisarviointia sekä ehdokasvaltioiden liittymistä unionin toimiin, joiden tarkoituksena on tehdä Euroopasta maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous. Ohjelman ansiosta Pharen ehdokasvaltiot voivat osallistua aktiivisesti EU:n valtioiden ja hallitusten päämiesten Lissabonin strategian yhteydessä käynnistämään eEurope-aloitteeseen. Vuonna 2002 aloitettiin tarjouspyyntömenettely, jossa on tarkoitus tehdä palvelusopimus ehdokasvaltioiden tilastolaitosten auttamisesta näiden kerätessä ja tulkitessa vertaisarviointia varten hankittua tietoa. Sopimukseen kuuluvat työt on tarkoitus aloittaa keväällä 2003. Vuonna 2002 tehtiin myös useita tukisopimuksia (jotka koskivat pääasiassa matkustamista ja majoittumista).

* Sisämarkkinat

Tästä osasta tuetaan edunsaajina olevia ehdokasvaltioiden hallintoelimiä ja laitoksia, jotka hyötyvät tehokkaasta yhteydenpidosta jäsenvaltioiden ja muiden ehdokasvaltioiden vastaaviin organisaatioihin sekä näiden kanssa tehtävästä yhteistyöstä. Arvoltaan yli 1,6 miljoonan euron (josta EFTA:n rahoitusosuus on 5 prosenttia) sopimuksella autetaan ehdokasvaltioita muodostamaan laadukkaat perusrakenteet (mittausta, hyväksyntää, testausta, varmentamista, tarkastuksia ja markkinoiden seurantaa varten), jotka täyttävät samat korkeat vaatimukset kuin EU:n ja EFTA:n vastaavat rakenteet. Lisäksi allekirjoitettiin kaksi sopimusta, jotka ovat arvoltaan yhteensä lähes 3,2 miljoonaa euroa ja joilla pyritään parantamaan ehdokasvaltioiden vero- ja tullihallinnon tietokonejärjestelmien yhteentoimivuutta jäsenvaltioiden vastaavien järjestelmien kanssa.

* Kansalaisyhteiskunta

Tällä osalla pyritään vähentämään huumausaineiden käyttöä ja lisäämään vammaisten osallistumistaan sosiaaliseen ja taloudelliseen elämään, sillä kansalaisyhteiskunnan toimijat vastaavat pääosin yhteisön säännöstön täytäntöönpanosta näillä kahdella alalla. Nykyisten jäsenvaltioiden kansalaisyhteiskunnan järjestöjen verkottuminen on tärkeä tapa vahvistaa ehdokasvaltioiden kansalaisyhteiskunnan järjestöjä. Euroopan vammaisfoorumille myönnettiin "oma-aloitteisesti" miljoona euroa hankkeeseen, jolla pyritään vahvistamaan ehdokasvaltioissa toimivia kansallisia vammaisjärjestöjä ja edistämään kattojärjestöjen perustamista aloille, joilla niitä ei vielä ole. Lisäksi hankkeessa tarjotaan tietoa siitä, miten vammaisjärjestöt voivat hyödyntää liittymisprosessia ja varsinaista liittymistä parantaakseen maansa vammaisten tilannetta, ja edistetään toimintasuunnitelmia, jotka on laadittu kussakin valtiossa eurooppalaista vammaisten vuotta varten. Huumausaineiden käytön vähentämiseksi EU:n ja ehdokasvaltioiden kansalaisjärjestöille järjestettiin ehdotuspyyntö, jonka perusteella myönnettiin tukea yhteensä noin 1,7 miljoonaa euroa.

* Vuoropuhelu ja tiedon levittäminen

Tässä osassa edunsaajille ja tukikoordinaattoreille annetaan mahdollisuus antaa palautetta liittymistä valmistelevasta tuesta muun muassa verkottumiseen liittyvän Internet-sivun, neljännesvuosittain julkaistavan tiedotteen ja "Esimerkkejä onnistuneista Phare-hankkeista" -julkaisun kautta. Sopimuksesta tuetaan lisäksi verkottumista ohjelman kansalaisyhteiskunnan osaan kuuluvien hankkeiden osallistujien kanssa ja kansallisissa Phare-ohjelmissa romaniyhteisöjen hyväksi toteutettavien hankkeiden edunsaajien kanssa. Tätä tarkoitusta varten tehtiin 1,5 miljoonan euron arvioinen palvelusopimus.

Pk-yritysten rahoitusväline

Pk-yritysten rahoitusvälineen tavoitteena on saada rahoituksen välittäjät - pankit, leasing-yhtiöt ja sijoitusrahastot - myöntämään rahoitustukea KIE-ehdokasvaltioiden pk-yritysten rahoitustoimien laajentamiseen ja ylläpitämiseen pitkällä aikavälillä. Rahoitusvälineestä tarjotaan rahoitusta ja erityisiä kannustimia rahoituksen välittäjien tukemiseksi näiden paikatessa kokemuksen puutetta sekä asiaan liittyvien erityisten hallinnollisten kulujen ja riskien kattamiseksi. Kansainväliset rahoituslaitokset, erityisesti Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki (EBRD), Euroopan investointipankki (EIP) sekä Euroopan neuvoston kehityspankki (CEB) yhteistyössä Saksan jälleenrakennuspankin (Kreditanstalt für Wiederaufbau, KfW) kanssa rahoittavat tätä välinettä.

Rahoitusvälineeseen kuuluvat hankkeet jakautuvat kahteen koordinoituun osaan: laina-, leasing- ja takausosaan sekä pääomaosaan, jotka toteutetaan paikallisten rahoituksen välittäjien laina- tai pääomarahoituksen muodossa ja joihin liittyy räätälöity kannustinrahoitus, jota ei tarvitse maksaa takaisin. Rahoituksen välittäjät lainaavat edelleen tai vuokraavat yksittäisille mikroyrityksille tai pk-yrityksille tai tarjoavat niille pääomarahoitusta. Joissain tapauksissa rahoituksen välittäjät myös ohjaavat yrityksille lisärahoitusta omista varoistaan.

Komissio ja EBRD käynnistivät pk-yritysten rahoitusvälineen huhtikuussa 1999. CEB ja KfW liittyivät rahoitusvälineeseen vuonna 2000 ja EIP vuonna 2001.

Vuonna 2002

* rahoitusvälineeseen kuuluvat hankkeet, joilla tuetaan paikallisia rahoitusvälittäjiä pk-yritysten leasing-toimien rahoittamisessa, ovat laajentuneet merkittävästi.

* on keskitytty entistä selkeämmin poistamaan alueellisia eroja, joita on ilmennyt rahoitusvälittäjien kokemuksissa ja valmiuksissa tarjota pk-yritysrahoitusta.

* komission teki päätökset Phare-ohjelman uusista 50 miljoonan euron määrärahoista, jotka osoitetaan EBRD:lle, CEB/KfW:lle ja EIP:lle, jotta voitaisiin vastata laina-, takaus- ja leasingosaan kohdistuvaan jatkuvaan kysyntään.

Vuoden 2002 lopussa ohjelman rahoitustilanne oli seuraavanlainen (summat miljoonaa euroa):

>TAULUKON PAIKKA>

Kunnallinen rahoitusväline

Komissio perusti uuden monen edunsaajan ohjelman eli kunnallisen rahoitusvälineen yhteistyössä EBRD:n, CEB/KfW:n ja EIP:n kanssa. Tähän ohjelmaan on osoitettu yhteensä 44 miljoonaa euroa vuodeksi 2002 kymmenelle KIE-ehdokasvaltiolle.

Ehdokasvaltioiden kunnallisten pääomamarkkinoiden laajuus ja vahvuus on tärkeää rahoitusmarkkinoiden toiminnan kannalta. Monien ehdokasvaltioiden kuntien on tehtävä muun muassa vesihuoltoon, viemäröintiin, tieverkostoon, julkiseen liikenteeseen, kiinteän jätteen käsittelyyn ja lämmitykseen liittyviä investointeja. Samanaikaisesti erityisesti pienillä kunnilla on edelleen vaikeuksia saada infrastruktuuri-investointeihin tarvitsemiaan pitkän aikavälin lainoja. Kuntien markkinaperusteinen lainoitus lisää rahoitusmahdollisuuksia, joita kunnallisviranomaisilla on käytettävissään kuntalaistensa kestävien elinolojen takaamiseksi.

Uudessa välineessä rahoitusjärjestelyt mukautetaan paikallispankkien tarpeisiin, ja tällä tavoin on tarkoitus auttaa ehdokasvaltioiden rahoitusalaa siirtymään kunnille myönnettävistä lainoista pieninfrastruktuureihin tehtävien investointien rahoitukseen, pidentämään lainojen kestoa ja vahvistamaan valmiuksia arvioida ja valvoa riskejä sekä hoitaa lainoja.

Kuntien rahoitusväline on rakenteeltaan samankaltainen kuin pk-yritysten rahoitusväline. EBRD:n, CEB/KfW:n ja EIP:n varoja koskevat lainaus- ja riskinjakovälineet yhdistetään paikallisille rahoitusvälittäjille suunnattuun kannustinrahoitukseen, jota ei tarvitse maksaa takaisin. Lisäksi Phare-ohjelmasta myönnetään jonkin verran rahoitusta kunnille tarjottavaan tekniseen apuun, jonka avulla pyritään lisäämää kysyntää kunnallisilla luottomarkkinoilla.

EIP:n erityisohjelma raja-alueille

Kunnallisten perusrakenteiden rahoitusväline

Komissio ja EIP perustivat vuonna 2002 ehdokasvaltioille, joilla on yhteinen raja EU:n kanssa, tarkoitetun monen edunsaajan erityisohjelman, kunnallisten perusrakenteiden rahoitusvälineen. Tähän ohjelmaan osoitettiin yhteensä 35 miljoonaa euroa vuonna 2002.

Ohjelmalla vastataan Nizzan Eurooppa-neuvoston esittämään pyyntöön, jossa se kehotti komissiota ehdottamaan sellaista ohjelmaa, jolla voitaisiin vahvistaa raja-alueiden yleistä kilpailukykyä laajentuvassa Euroopan unionissa. Tutkimuksissa kävi ilmi, että asianmukaisen liikenne- ja ympäristöinfrastruktuurin puuttuminen lähellä EU:n rajaa sijaitsevilta ehdokasvaltioiden alueilta haittaa jatkuvasti aluekehitystä.

Rahoitusvälineen tavoitteena on edistää ehdokasvaltioiden raja-alueiden yhteiskunnallista ja taloudellista kehitystä ja niiden yhdentymistä nykyisten EU:n jäsenvaltioiden raja-alueisiin.

Rahoitusvälineessä yhdistyvät EIP:n rahoittamat lainat ja Phare-ohjelmasta myönnettävä tuki, jota ei tarvitse maksaa takaisin. Niiden avulla on tarkoitus vauhdittaa paikallisten pieninfrastruktuuri-investointien toteuttamista ja lisätä paikallispankkien kunnille tällaisiin hankkeisiin tarjoamia rahoituslähteitä. Tuki osoitetaan pääasiassa paikallisliikenteen ja ympäristön pieninfrastruktuurien investointien rahoitukseen.

Tukikelpoisten alueiden valinta perustuu laajentumisen vaikutuksesta ehdokasvaltioita reunustaville alueille annettuun komission tiedonantoon [3]. Alueet ovat Viro; Zachodniopomorskie, Lubuskie ja Dolnoslaskie (Puola); Severovychod, Severozapad, Jihozapad ja Jihovychod (Tsekki); Zapadné Slovensko ja Bratislavsky (Slovakia); Nyugat Dunantùl (Unkari); Slovenia; Yuzhen Tsentralen ja Yugozapaden (Bulgaria).

[3] KOM (2001) 437.

Yritystukiohjelma

Yritystukiohjelma perustettiin, jotta KIE-ehdokasvaltioiden yrityksiä edustavien järjestöjen asemaa voitaisiin vahvistaa ja jotta ne voisivat tukea näiden maiden liike-elämän toimijoita mukautumisessa EU:hun liittymisen mukanaan tuomiin haasteisiin ja erityisesti yrityksissä tapahtuviin muutoksiin yhteisön säännöstöön mukautumisen johdosta. Tämän tavoitteen mukaisesti tuen kohteena ovat kumppanuudet ja kumppanuustoiminta nykyisten jäsenvaltioiden yrityksiä edustavien alakohtaisten ja laaja-alaisten järjestöjen kanssa.

Ohjelman ensimmäisessä vaiheessa myönnettiin yhteensä 22 miljoonaa euroa 17 hankkeelle. Hankkeet kattoivat monta liiketoiminta-alaa: kauppakamarit, pienet ja keskisuuret käsiteollisuusyritykset, huonekalu- ja puuteollisuus, tuottajaosuuskunnat, osuus- ja yhteisötalouden yritykset, kemianteollisuus, elintarvike- ja juomateollisuus, terästeollisuus, tekstiili- ja vaateteollisuus, eläintuotantoteollisuus sekä tieto- ja viestintätekniikkateollisuus.

Hankkeissa keskitytään vahvistamaan yrityksiä edustavien järjestöjen demokraattista ja riippumatonta toimintaa, kehittämään näiden järjestöjen tehokkuutta kansallisen ja kansainvälisen tason eturyhminä, lisäämään ehdokasvaltioiden yritysten tietämystä sisämarkkinoista ja auttamaan niitä sopeutumisessa sisämarkkinoita koskevaan yhteisön säännöstöön sekä tarjoamaan asiantuntemusta yritysten kehittämisestä.

Lisäksi tukea myönnettiin kahdelle erityishankkeelle, joista toinen koskee teollis- ja tekijänoikeuksia ja toisesta tuetaan edustavia maatalousalan edustajajärjestöjä.

Useimmissa tapauksissa hankkeilla on tuettu yhteisön säännöstön noudattamista koskevien käytännönläheisten toimintatapojen kehittämistä. Pääasiallisia hanketyyppejä ovat olleet konferenssien, seminaarien, työryhmien, koulutuksen ja vierailukäyntien järjestäminen. Lisäksi lähes kaikissa hankkeissa on järjestetty ehdokasvaltioiden yritystukijärjestöjen edustajien harjoittelua ja työkomennuksia vastaavissa EU:n järjestöissä tai eurooppalaisessa kattojärjestössä. Muita toteutettuja toimia ovat tarvearviointia koskevat selvitykset, järjestelmien kehittäminen tilastotietojen vaihtamista varten, extranet- ja intranet-sivustojen kehittäminen, yhteisön säännöstöä koskevan erityistiedon saattaminen saataville Internetiin sekä muita EU:n ohjelmia koskevien tarjousten valmistelu.

Tähän mennessä saatujen tulosten perusteella tietämys EU:n jäsenyyteen liittyvistä asioista on parantunut yleisesti. Myös EU:n yritystukijärjestöjen asema ja vastuu mielletään entistä paremmin. Lisäksi ehdokasvaltioiden ja EU:n yritystukijärjestöjen välille on muodostettu kumppanuuksia.

Vuonna 2002 käynnistettiin ehdotuspyyntö yritystukiohjelman toista vaihetta varten. Kokonaismäärärahat olivat 15 miljoonaa euroa, ja niillä tuettiin 10 hanketta, joilla vastattiin ainoastaan teollisuusyrityksiä edustavien järjestöjen tarpeisiin. Yritystukiohjelman toisen vaiheen tavoitteena on auttaa yrityksiä edustavia järjestöjä lisäämällä heidän tietouttaan alaa koskevan yhteisön säännöstön täytäntöönpanosta ja noudattamisen valvonnasta.

Ympäristöohjelma

Vuonna 2002 päätettiin alueellista jäsenyyttä valmisteleva ympäristöhanke, johon osoitettiin 6,25 miljoonaa euroa. Hankkeella oli tarkoitus parantaa EU:n ympäristölainsäädännön noudattamista useilla tärkeillä aloilla, kuten ilman- ja vedenlaadun sekä jätehuollon aloilla, ja erityisesti parantaa lainsäädännön täytäntöönpanovalmiuksia. Tietoa ja neuvontaa tarjottiin kunnille, joiden vastuulla useiden direktiivien täytäntöönpano oli annettu. Hankkeella autettiin myös muodostamaan verkostoja, joilla voidaan varmistaa, että kansalaisjärjestöt ja yleisö saavat aiempaa paremmin tietoa ja että ne osallistuvat aiempaa laajemmin lähentymisprosessiin.

Jäsenyyttä valmisteleva ympäristöhanke korvattiin uudella monen edunsaajan ympäristöohjelmalla, jonka määrärahat olivat 1,5 miljoonaa euroa vuodelle 2002 ja jossa pääasiassa

- kehitetään rahoitus- ja täytäntöönpanostrategioita ja arvioidaan investointien yhteensopivuutta ympäristöalan yhteisön säännöstön kanssa

- autetaan KIE-ehdokasvaltioita seuraamaan edistymistä ympäristöalan yhteisön säännöstön saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen täytäntöönpanossa ja valvomaan neuvottelujen aikana tehtyjen erityisten sitoumusten toteutumista

- pyritään parantamaan täytäntöönpanoa ja noudattamisen valvontaa, kokemusten vaihtoa sekä kansallista ja alueellista tiedottamista ja siten yksilöimään keskeiset ongelma-alat

- edistämään paikallisviranomaisten välisiä kumppanuuksia ja lisäämään valmiuksia noudattaa yhteisön säännöstöstä johtuvia velvoitteita.

Maltaa, Kyprosta ja Turkkia on pyydetty osallistumaan useimpiin näistä toimista omalla kustannuksellaan. Vuoden 2002 Turkin liittymistä valmistelevan tuen kansalliseen ohjelmaan sisältyy mahdollisuus rahoittaa Turkin osallistumista ympäristölainsäädännön täytäntöönpanoon liittyviin toimiin.

Phare-ohjelman oikeus- ja sisäasioita koskeva monialainen ohjelma

KIE-ehdokasvaltioiden oikeus- ja lainvalvontaviranomaisten hallinnollisten valmiuksien vahvistamiseksi ohjelmasta myönnettiin tukea seuraaville aloille:

* Tuomareiden koulutus EY-oikeuden alalla (1,3 miljoonaa euroa). Tuomareiden koulutushankkeessa tarkoituksena oli laatia kutakin ehdokasvaltiota varten koulutussuunnitelma ja koulutusmenetelmät sekä antaa tuomareille yleinen yhteisön oikeutta koskeva käytännön opas. Hanke päättyi maaliskuussa 2002.

* Maahanmuutto, viisumit ja ulkorajojen valvonta (3 miljoonaa euroa). Hanke koski maahanmuuttoviranomaisten toimintaa, pidätyksiä, karkotuksia ja palauttamista. Siinä käsiteltiin myös viisumipolitiikkaa ja -käytäntöjä sekä Schengenin säännöstöä ja laittomien maahanmuuttoverkostojen torjuntaa. Hanke päättyi toukokuussa 2002.

* Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa (1,5 miljoonaa euroa). Hankkeessa käsiteltiin luovuttamista, keskinäistä oikeusapua ja takavarikointia koskevia aiheita. Hanke päättyi marraskuussa 2002.

* Oikeusvaltio (3,1 miljoonaa euroa). Hankkeessa keskityttiin neljään aiheeseen, jotka liittyivät kymmenen KIE-ehdokasvaltion oikeusjärjestelmien toimintaan: riippumaton oikeusjärjestelmä, yleisen syyttäjän asema ja tehtävät, oikeudenkäyntimenettelyt ja tuomioiden täytäntöönpano sekä uhrien, tuomareiden, syyttäjien, puolustusasianajajien ja valamiesten turvallisuus. Hanke jatkuu vuoteen 2003.

Hankkeiden täytäntöönpanosta vastasi julkisen hallinnon Eurooppainstituutti (tuomareiden koulutus) yhteistyössä joidenkin sellaisten jäsenvaltioiden, jotka antoivat käyttöön julkishallinnon asiantuntijoita ja virkamiehiä, sekä hankkeiden johtoryhmien kanssa. Tuomareiden koulutusta koskevaa hanketta lukuun ottamatta kaikki hankkeet perustettiin yhteisen rakenteen mukaisesti: jäsenvaltioiden viranomaiset tekivät tutkimusvaiheen jälkeen selvitys- ja tukimatkoja edunsaajamaihin. Edunsaajamaiden ja jäsenvaltioiden asiantuntijoiden yhteistyön tarkoituksena oli saada aikaan suosituksia tai kansallisia toimintasuunnitelmia, joissa esitetään selvästi ne käytännön toimet, joiden toteuttamiseen ehdokasvaltiot sitoutuvat hankkeiden päättymisen jälkeen. Hankkeisiin kuului myös useita koulutusseminaareja, joissa keskityttiin kouluttajien koulutukseen.

Huumausaineiden torjunta

Feiran Eurooppa-neuvoston kesäkuussa 2000 hyväksymässä huumausaineita koskevassa EU:n toimintasuunnitelmassa vuosiksi 2000-2004 kehotettiin komissiota ja neuvostoa varmistamaan, että ehdokasvaltiot saattavat huumausaineiden torjuntaa koskevan yhteisön säännöstön ja parhaat käytännöt osaksi kansallista lainsäädäntöään ja panevat ne asianmukaisesti täytäntöön.

Huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen Keski- ja Itä-Eurooppaa koskeva hanke (2 miljoonaa euroa) käynnistettiin helmikuussa 2001, ja sen toteutuksesta vastasi huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus. Hankkeen tarkoituksena oli valmistella 12:n liittymisestä neuvottelevan valtion osallistumista keskuksen toimintaan ja luoda rakenteelliset yhteydet Reitox-verkkoon (huumausaineita ja niiden väärinkäyttöä koskeva eurooppalainen tietoverkko). Vuotta 2002 koskevassa Turkin kansallisessa ohjelmassa vahvistettiin yhteisrahoitus Turkin osallistumiselle huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen toimintaan.

Kansallisia yhteyskeskuksia vahvistettiin, institutionalisoitiin ja valmistettiin toimintaan keskittymällä instituutioiden ja valmiuksien kehittämiseen. Lisäksi huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskukselle on perustettu erityinen Internet-sivusto, jossa tarjotaan asiantuntijoiden neuvoja ja tietoa ehdokasvaltioiden kansallisille yhteyskeskuksille ja jota päivitetään säännöllisesti.

Hanke päättyi 20. syyskuuta 2002, ja sen tulokset olivat myönteisiä (poliittista tietoisuutta on kuitenkin yhä lisättävä tällä yhteisön säännöstön "pehmeän lainsäädännön alalla"). Marraskuun 2002 lopulla virasto käynnisti hankkeen jatkoksi oman, 18 kuukautta kestävän hankkeensa (0,5 miljoonaa euroa), jonka johdosta KIE-valtiot ilmaisivat Ateenassa 5. ja 6. maaliskuuta 2003 pidetyssä korkean tason huippukokouksessa aiempaa laajemman poliittisen sitoutumisensa huumausaineiden torjuntaan.

Phare-ohjelman ulkopuolisten ehdokasvaltioiden, Kyproksen, Maltan ja Turkin asiantuntijat on kutsuttu ja kutsutaan osallistumaan omalla kustannuksellaan eräisiin yhteisen edun mukaisiin alueellisiin tai monialaisiin toimiin.

Phare 2000 -ohjelman monen edunsaajan huumausaineohjelma

Komissio alkoi vuonna 2001 valmistella hankkeita Phare 2000 -ohjelman monen edunsaajan huumausaineohjelmaa varten, jolla puututaan kansainväliseen huumausaineongelmaan tehostamalla ja koordinoimalla toimia EU:n huumausainestrategian ja vuosiksi 2000-2004 laaditun huumausaineita koskevan toimintasuunnitelman mukaisesti.

EU:n huumausainestrategiassa painotetaan tarvetta kehittää huumausaineita koskeva monialainen ja yhtenäinen lähestymistapa. Sen tavoitteena on muun muassa tehostaa laittoman huumausainekaupan torjuntaa ja poliisiyhteistyötä valtioiden välillä, edistää virastojen välistä yhteistyötä, ottaa ehdokasvaltiot vähitellen mukaan toimintaan ja tiivistää kansainvälistä yhteistyötä.

Strategiassa todetaan laajentumiseen valmistautumisen olevan yksi Euroopan unionin suurimmista haasteista ja Phare-ohjelman yksi tärkeimmistä liittymistä valmistelevan tuen välineistä, joilla kehitetään ehdokasvaltioiden hallintoelinten valmiuksia yhteisön huumausaineita koskevan säännöstön saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen täytäntöönpanemiseksi.

Jäsenvaltioiden, komission ja ehdokasvaltioiden yhteisessä huumausaineita koskevassa julkilausumassa, jonka ministerit allekirjoittivat 28. helmikuuta 2002, korostetaan EU:n huumausainestrategian ja huumausaineita koskevan toimintasuunnitelman merkitystä esimerkkinä ehdokasvaltioiden kansalliselle, kattavalle, tasapainoiselle ja yhtenäiselle huumausainepolitiikalle. Julkilausumassa korostetaan myös, että on tärkeää kehittää riittävät hallinnolliset valmiudet ja koordinoida riittävästi toiminnassa mukana olevien viranomaisten toimia, jotta huumausaineongelmaan voidaan puuttua.

Osana vuoden 2000 huumausaineohjelmaa on laadittu kolme toiminta-alaa:

(1) Huumausainelainsäädännön noudattamisen valvonnan yhteydessä tehtävän rajatylittävän yhteistyön tehostaminen, jonka tavoitteena on estää huumausaineiden laittoman kaupan tärkeimpien kanavien toiminta ja hajottaa huumausaineiden laittoman kaupan kansainväliset rikollisjärjestöt. Joulukuussa 2001 Eurocustomsin tehtäväksi annettiin huumausainelainsäädännön noudattamisen valvontaa koskevan alueellisen Phare-hankkeen valmistelevan vaiheen (0,5 miljoonaa euroa) toteuttaminen. Tavoitteena oli yksilöidä ehdokasvaltioiden tarpeet ja laatia ohjelma-asiakirja. Moniosainen loppukertomus on laadittu. Kahdeksantoista kuukautta kestävä täytäntöönpanovaihe (4,9 miljoonaa euroa) alkoi lokakuun 2002 lopulla. Vaihe kattaa kansallisia ja alueellisia toimia varten laadittavat yksityiskohtaiset työohjelmat, joissa otetaan huomioon EY:n lähetystöjen, maakohtaisten työryhmien ja oikeus- ja sisäasioiden pääosaston huomautukset. Hanke sujuu hyvin ja tiiviissä yhteistyössä edunsaajamaiden kanssa.

(2) Rahanpesun torjuntaa koskevan yhteisön säännöstön saattaminen osaksi ehdokasvaltioiden lainsäädäntöä, jotta rahanpesun torjunnalle on eurooppalainen viitekehys, jonka avulla voidaan vahvistaa rahanpesua torjuvien kansallisten, alueellisten ja kansainvälisten elinten välistä yhteistyötä ja työskentelysuhteita. Helmikuussa 2002 Alankomaiden oikeusministeriön tehtäväksi annettiin rahanpesun torjuntaa koskevan Phare-hankkeen toteuttaminen; hankkeen määrärahat ovat 2 miljoonaa euroa. Joulukuussa 2002 laaditussa hankkeen puolivuotiskertomuksessa esitetään hyvä yhteenveto hankkeen kussakin osassa toteutetuista toimista. Hankkeesta on saatu myönteisiä tuloksia.

(3) Synteettisiä huumausaineita ja esiastekemikaaleja koskevan yhteisön säännöstön ja EU:n normien saattaminen osaksi ehdokasvaltioiden lainsäädäntöä siten, että keskitytään erityisesti lainsäädännön noudattamisen valvonnasta vastaavien hallintoelinten vahvistamiseen, niiden välisen koordinoinnin tehostamiseen, virastojen väliseen alueelliseen yhteistyöhön ja tietojenvaihtoon, jotta voidaan valvoa esiastekemikaalien käyttöä ja vähentää niiden väärinkäyttöä. Helmikuussa 2002 Alankomaiden oikeusministeriön tehtäväksi annettiin 1,5 miljoonan euron arvoisen Phare-hankkeen toteuttaminen. Hanke edistyy hyvin.

Ecos-Ouverture-ohjelma

Ohjelman tarkoituksena on vahvistaa Keski- ja Itä-Euroopan paikallisviranomaisia erityisesti EU:n epäsuotuisimpien alueiden vastaavien viranomaisten kanssa tehtävän yhteistyön avulla. Tällä alueiden välisellä tukitoimella edistetään toimivaltaisten viranomaisten välistä yhteistyötä kokemusten ja asiantuntemuksen vaihtoon perustuvilla yhteisillä hankkeilla. Phare-ohjelma ja Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki ovat rahoittaneet tätä vuonna 1990 käynnistettyä ohjelmaa vuodesta 1994 lähes 50 miljoonalla eurolla.

Phare-ohjelman vuoden 1998 talousarviosta rahoitettuja 32 hanketta toteutettiin viimeistä kertaa vuonna 2002. Hankkeiden kokonaismäärärahat olivat 7,35 miljoonaa euroa. Yhteistyön keskeiset alat olivat talouskehitys (18 hanketta) ja ympäristö (7 hanketta). Muissa hankkeissa keskityttiin kulttuuriin (4 hanketta) tai hallintoon (3 hanketta). Kunkin hankkeen määrärahat olivat keskimäärin lähes 225 000 euron, joten Phare-ohjelman kumppaneilla on merkittävämpi asema näissä hankkeissa kuin ohjelman aiemmissa hankkeissa. Romanian viranomaiset olivat mukana valituista hankkeista kolmanneksessa ja osallistuivat siten aktiivisimmin ohjelmaan. Myös Unkari (7 hanketta) ja Slovenia (6) olivat aktiivisia. Kolmasosaan kaikista hankkeista osallistui kaksi tai useampia Phare-ohjelman kumppaneita.

Hankehallinnon osalta hankkeiden vetäjien ja Euroopan komission väliset yhteydet toimivat yleisesti ottaen hyvin. Komission henkilöstö vieraili paikalla lähes 20 prosentissa hankkeista ja tapasi Brysselissä edustajat 30 prosentissa hankkeissa. Kertomusten laatu näytti tämän vuoksi paranevan hankkeen elinkaaren aikana.

Useissa tapauksissa on havaittu, että hankkeissa mukana olleet paikallisviranomaiset ovat alkaneet kehittää seurantatoimia ja tarkastelevat mahdollisuuksia hakea yhteisön rahoitusta myös muista ohjelmista. Helpottaakseen rahoitushakemusten käsittelyä useat kumppaneina toimineet ehdokasvaltiot ja jäsenvaltiot ovat ilmaisseet halunsa jatkaa yhteistyötä omarahoitteisesti.

LIEN-ohjelma

Kansalaisjärjestöjä koskevalla LIEN-ohjelmalla on tarkoitus edistää voittoa tavoittelemattomien sosiaalialan kansalaisjärjestöjen toimintaa ja niiden välistä yhteistyötä sekä tukea heikommassa asemassa olevia väestöryhmiä. Vuodesta 1992 alkaen on valittu noin 350 hanketta, joille on myönnetty yhteensä noin 48 miljoonaa euroa Phare-varoja.

Vuonna 2002 päätettiin 40 hanketta, jotka oli valittu viimeisen LIEN-ehdotuspyynnön yhteydessä vuonna 1999. Hankkeita toteutettiin kaikissa Phare-ohjelman edunsaajamaiden lisäksi Albaniassa, Bosniassa ja Hertsegovinassa sekä entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa.

Suuren osan hankkeista (14 hanketta) toteuttivat kansalaisjärjestöt, jotka ajavat sellaisten naisten oikeuksia, joilla on huonommat mahdollisuudet päästä terveydenhuollon piiriin ja osallistua työelämään, sekä nuorison, vanhusten ja etnisten vähemmistöjen (14 hanketta) oikeuksia ajavat kansalaisjärjestöt. Hankkeista 15 liittyi vammaisten (sokeat, fyysisesti vammaiset tai kehitysvammaiset), sairaiden (HIV) ja huumausaineriippuvaisten tukemiseen. Jäljelle jääneet varat käytettiin työllisyyshankkeiden (5 hanketta) tai muiden hankkeiden (6 hanketta) tukemiseen, kuten miinoista tiedottamiseen liittyvien koulutusleirien järjestämiseen Bosniassa ja Hertsegovinassa. Monet Phare-kumppanit ottivat käyttöönsä uusia menettely- ja johtamistapoja.

Useimmat hankkeiden vetäjät ovat hakeneet toimiensa jatkamiseksi rahoitusta muista lähteistä; noin 20 prosenttia hankkeista saa edelleen EU:n tukea (esimerkiksi Access-ohjelmasta).

Kumppanuusohjelma

Kumppanuusohjelmaa on rahoitettu Phare-varoista vuodesta 1993 alkaen. Tavoitteena on edistää KIE-valtioissa yksityisten ja julkisten voittoa tavoittelemattomien järjestöjen välistä vuoropuhelua ja yhteistyötä paikalliskehitykseen liittyvissä asioissa. Ohjelmasta annettiin avustusta vähintään kahden voittoa tavoittelemattoman järjestön käynnistämiin paikallisiin kehityshankkeisiin, joilla oli tarkoitus luoda taitojen, tiedon ja kokemusten vastavuoroiseen vaihtoon perustuvia kestäviä kumppanuuksia. Vuosi 2002 oli ohjelman viimeinen toteutusvuosi, jolloin 30 prosenttia vuoden 1997 Phare-kumppanuusohjelmasta rahoitetuista hankkeista oli päättymässä.

Viimeisen kumppanuusohjelman hankkeissa keskityttiin erityisesti

* paikalliseen ja alueelliseen kehitykseen (alueellisten ja paikallisten palvelujen kehittäminen, aluesuunnittelu, maaseudun ja maatalouden kehitys sekä matkailu)

* liiketoiminnan kehittämiseen

* sosioekonomiseen kehittämiseen (muun muassa työntekijöiden oikeuksien edistäminen ja työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu, kuluttajansuojan parantaminen ja osuuskuntien yhdistysten aseman vahvistaminen).

Monissa hankkeissa toiminta jatkuu muista lähteistä saatavan tuen turvin.

Pharen Access-ohjelma

Pharen Access-ohjelman tarkoituksena on vahvistaa ehdokasvaltioiden kansalaisyhteiskuntaa edistämällä yhteisön säännöstön täytäntöönpanoa sellaisilla aloilla, joilla viranomaistoimintaa ei ole tai joilla sillä täydennetään kolmannen sektorin toimintaa, sekä lisätä yleistä tietoisuutta ja hyväksyntää näillä aloilla.

Lisäksi Access-ohjelmasta rahoitetuilla toimilla kannustetaan sellaisten henkilöiden ja ryhmien osallistumista, joita uhkaa taloudellinen, sosiaalinen tai poliittinen syrjäytyminen muutosvaiheen aikana. Ohjelmasta voidaan myöntää tukea seuraaville aloille: ympäristönsuojelu, sosioekonominen kehittäminen ja sosiaalialan toiminta.

Access-ohjelmasta myönnetään yhteisrahoitusta kansalaisjärjestöjen ja voittoa tavoittelemattomien järjestöjen toteuttamille hankkeille. Makrohankkeet toteutetaan vähintään kahdesta valtiosta (Phare-ehdokasvaltioista tai EU:n jäsenvaltioista) peräisin olevien järjestöjen kumppanuutena, kun taas mikrohankkeiden toteutuksesta vastaavat ehdokasvaltioiden yksittäiset järjestöt. Ohjelmaan kuuluu lisäksi verkkoväline, jonka tuella ehdokasvaltioiden kansalaisjärjestöt ja voittoa tavoittelemattomat järjestöt voivat osallistua EU:n tasolla järjestettyyn toimintaan.

Vuonna 2002 päättyi suurin osa vuoden 1999 Access-ohjelmaan kuuluvista hankkeista (joiden kokonaismäärärahat olivat 20 miljoonaa euroa). Lisäksi vuonna 2002 käynnistettiin ehdotuspyyntöjä vuoden 2000 Access-ohjelmasta (kokonaismäärärahat 20 miljoonaa euroa) ja aloitettiin useimpien hankkeiden toteutus. Toisin kuin vuoden 1999 Access-ohjelmassa, jota hallinnoivat kymmenessä KIE-valtiossa sijaitsevat Euroopan komission lähetystöt (sisäinen hajauttaminen), vuoden 2000 Access-ohjelmassa toteutuksesta vastaavat ehdokasvaltioiden viranomaiset Euroopan komission valvonnassa (ulkoinen hajauttaminen).

Kansalaisyhteiskuntaa koskevat ohjelmat sisältyivät Pharen vuoden 2001 ohjelmakaudella kansallisiin Phare-ohjelmiin. Vuonna 2001 näin oli Bulgariassa, Latviassa, Puolassa, Romaniassa, Tsekissä ja Unkarissa (Phare-määrärahat olivat yhteensä 20,5 miljoonaa euroa) ja vuonna 2002 Bulgariassa, Latviassa, Tsekissä, Unkarissa ja Virossa (Phare-määrärahat olivat yhteensä 9,6 miljoonaa euroa). Näiden ohjelmien ja niistä rahoitettujen toimien tavoitteet ovat samat kuin aiemmissa Access-ohjelmissa.

Ydinturvallisuus

Komission yksiköt perustivat vuonna 2002 uuden ydinturvallisuusohjelman, jota rahoitetaan liittymistä valmistelevasta Pharen rahoitusvälineestä. Edellisen vuoden tapaan ohjelman suunnittelussa otettiin huomioon ydinturvallisuudesta laajentumisen yhteydessä vuonna 2001 annetussa neuvoston kertomuksessa esitetyt suositukset. Ohjelmassa oli näin ollen tarkoitus tukea Pharen edunsaajamaita näiden toteuttaessa kyseisiä suosituksia, joihin oli viitattu myös komission määräaikaiskertomuksissa, joissa käsitellään ehdokasvaltioiden edistymistä EU:hun liittymisen valmisteluissa, ja liittymiskumppanuuksissa. Ohjelmasta myönnettiin rahoitustukea 22 hankkeelle, joiden määrärahat olivat yhteensä 18,098 miljoonaa euroa. Strategian ja hankkeiden toteuttamista kuvataan yksityiskohtaisesti rahoitusehdotuksessa, joka on saatavilla laajentumisasioiden pääosaston Internet-sivustolla [4].

[4] http://europa.eu.int/comm/enlargement/ .

Komission yksiköt panostivat viime vuonna erityisen paljon vuoden 1998 Phare-ydinturvallisuusohjelman toteuttamiseen. Ohjelmaa oli jatkettu kahdesti. Ohjelmasta rahoitettujen hankkeiden pätevyyden huolellisen tarkastelun jälkeen ja ohjelman joidenkin osien toteutuksen ulkoisen hajauttamisen jälkeen kaikista hankkeista tehtiin sopimukset keskitetysti tai hajautetusti vuoden 2002 loppuun mennessä. Erityisen merkittävä sopimus tehtiin teknisesti haastavasta investointihankkeesta, jolla tuetaan Liettuassa sijaitsevaan Ignalinan ydinvoimalaan asennettavaan toiseen diversiteettiperiaatteen mukaiseen reaktorinsammutusjärjestelmään liittyvää instrumentointia ja valvontaa. Toisessa tärkeässä hankkeessa EU:n teknisen tuen järjestöt toimittivat useille ydinturvallisuudesta vastaaville ehdokasvaltioiden sääntelyviranomaisille kriittistä tietoa ydinturvallisuudesta niiden tarkistaessa VVER 440/213:n kuplalauhduttimien suorituskykyä. Lisäksi komission yksiköt peruuttivat muutamia hankkeita, joista oli tullut ajan myötä tarpeettomia. Näin ollen teknisesti haastava vuoden 1998 ohjelma voitiin aloittaa vuonna 2002.

Vuonna 2002 saatiin myös tuloksia ydinturvallisuusohjelmissa noudatetusta hajautetusta täytäntöönpanojärjestelmästä, joka otettiin käyttöön Pharen väliarvioinnissa Phare-rahoituksen toteuttamista varten. Vuosien 1999 ja 2001 ydinturvallisuusohjelmista rahoitettujen hankkeiden toteutus edistyi hyvin. Edellä mainitun vuoden 2002 ydinturvallisuusohjelman suunnittelussa sovellettiin ohjelmasuunnittelumenetelmää, jonka yhteydessä määritellään myös muut Phare-ohjelman osat. Menetelmän ansiosta edunsaajavaltioiden kansalliset tukikoordinaattorit ja kansalliset sidosryhmät osallistuivat suunnitteluun aiempaan laajemmin. Tällä tavoin kansallisten toimijoiden osallistuminen prosessiin lisääntyi ennen EDIS-järjestelmän käyttöönottoa. Kansalliset toimijat myös sitoutuivat enemmän hankkeiden tulosten saavuttamiseen.

Lisäksi komission yksiköt jatkoivat kolmea erityisohjelmaa, joista tuetaan ydinreaktoreiden purkamista ja muita toimia, jotka liittyvät Liettuan, Slovakian ja Bulgarian ydinreaktoreiden sulkemiseen mahdollisimman pian. Näistä kolmesta ohjelmasta myönnettiin vuonna 2002 yhteensä 90 miljoonaa euroa. Yhteisö on näin ollen myöntänyt tähän tarkoitukseen yhteensä yli 340 miljoonaa euroa vuodesta 1999. Suurin osa tuesta toimitetaan edunsaajavaltioille kolmen EBRD:n hallinnoiman, kansainvälisen ydinreaktoreiden purkamista tukevan rahaston kautta. Euroopan yhteisö on rahaston suurin rahoittaja. Euroopan komissio päättää rahastoon osoitettavista yhteisön varoista, minkä lisäksi se toimii puheenjohtajana rahoittajien kokouksissa ja osallistuu näiden johtoelinten päätöksentekoon yksittäisistä tukisopimuksista, joita tehdään varojen hallinnoijan ja edunsaajamaiden välillä yksittäisten hankkeiden tukemiseksi. Näiden kolmen vuonna 2000 perustetun rahaston toiminta on edistynyt hyvin vuonna 2002, ja niiden avulla on aloitettu useita hankkeita.

Tilastot

Tilastoyhteistyötä koskevien monen edunsaajan Phare-ohjelmien laajempana tavoitteena on parantaa ehdokasvaltioiden virallisten tilastojen saatavuutta ja laatua erityisesti liittymistä edeltävänä aikana. Parhaillaan käynnissä olevia ohjelmia varten laadittiin vuodet 2000-2002 käsittävä strategia-asiakirja. Tiiviissä yhteistyössä Eurostatin, ehdokasvaltioiden, jäsenvaltioiden, kansainvälisten järjestöjen ja muiden rahoittajien kanssa laaditun strategian mukaisesti Eurostat laati monen edunsaajan vuoden 2002 Phare-ohjelman, jonka Pharen hallintokomitea hyväksyi syyskuussa 2002. Vaikka Kypros, Malta ja Turkki eivät olekaan mukana Phare-ohjelmassa, ne otettiin mukaan näihin ohjelmiin mahdollisuuksien mukaan, mutta niiden rahoituslähteet eivät ole samat kuin muilla.

Vuonna 2002 ohjelmassa keskityttiin ehdokasvaltioiden kansallisten tilastolaitosten institutionaalisen aseman vahvistamiseen, jotta ne voisivat paremmin vastata asiakkaidensa tarpeisiin, tuottaa luotettavia, tarkkoja ja ajankohtaisia tietoja yhteisön säännöstön mukaisesti, parantaa saatavilla olevien tilastojen laatua ja vahvistaa luottamusta tilastoihin. Ohjelman kokonaismäärärahat ovat 9 miljoonaa euroa.

Ohjelmaan sisältyy erilaisia hankkeita. Merkittävimmät niistä ovat alakohtaisia ja koskevat säännöstön täytäntöönpanossa yhä ilmeneviä puutteita tai säännöstön uusiin vaatimuksiin vastaamista. Ohjelma käsittää useita makrotaloudellisia tilastoja, sosiaalialan tilastoja, maataloustilastoja ja ulkomaankaupan tilastoja koskevia hankkeita, jotka käynnistetään syyskuussa 2003. Hankkeiden kokonaismäärärahat ovat noin 5 miljoonaa euroa. Käytettävissä olevien varojen määrästä riippuen Kypros, Malta ja Turkki otetaan mukaan joihinkin näistä hankkeista, jolloin tiedonsiirto ja tietojen laatiminen tapahtuu niiden osalta samalla tavoin kuin Phare-ehdokasvaltioissa.

Ohjelman toinen merkittävä osa kattaa kaiken tilastointia koskevan tukitoiminnan, kuten osallistumisen Eurostatin työryhmiin, seminaareihin, koulutukseen, harjoitteluun Eurostatin tai jäsenvaltioiden tilastolaitoksissa sekä vierailu- ja tutustumiskäyntien toteuttamisen. Ohjelman tämän osan talousarvio on 4 miljoonaa euroa. Nämä tilastointia tukevaan toimintaan tarkoitetut määrärahat jaetaan tukina sekä jäsenvaltioiden että ehdokasvaltioiden tilastolaitoksille. Malta, Turkki ja Kypros pääsevät mukaan myös tähän ohjelmaan joko oman rahoituksensa avulla tai muiden liittymistä valmistelevien välineiden avulla.

Vuoden 1999 monen valtion välinen tilastointiyhteistyöohjelma (15 miljoonaa euroa) ja vuoden 2001 monen valtion välinen ohjelma (8 miljoonaa euro) saatiin onnistuneesti päätökseen vuonna 2002. Lisäksi vuonna 2002 käynnistettiin monen valtion välinen vuoden 2001 ohjelma, jonka määrärahat ovat 7,39 miljoonaa euroa. Kaikilla ohjelmilla on samankaltaiset tavoitteet tilastoinnin eri aloilla, ja niillä on edistetty huomattavasti laadukkaan tilastotiedon saantia laajentumisprosessista, joka koskee 10:tä unioniin liittyvää valtiota sekä Kyprosta ja Maltaa. Turkin ottaminen mukaan yhteistyömenetelmän on vastikään aloitettu, ja Turkinkin uskotaan saavuttavan tällä alalla kohtuullisen ajan kuluessa vastaavia tuloksia kuin muissa valtioissa.

2.6. Osallistuminen yhteisön ohjelmiin ja virastojen toimintaan

Agenda 2000 -asiakirjassa Euroopan komissio ehdotti yhdeksi jäsenyyden valmistelujen välitavoitteeksi sitä, että ehdokasvaltiot otetaan vähitellen mukaan moniin yhteisön ohjelmiin jo ennen niiden liittymistä unioniin. Lisäksi komissio ehdotti, että maat osallistuisivat aktiivisesti joidenkin yhteisön virastojen tai elinten toimintaan, jolloin maat voisivat valmistautua paremmin yhteisön säännöstön käyttöönottoon.

Koska yhteisön ohjelmat kattavat useimmat yhteisön politiikan alat, ne ovat hyödyllisiä jäsenyysvalmisteluissa, sillä niiden avulla kyseiset maat voivat tutustua ja tutustuttaa kansalaisensa unionin politiikkaan ja työmenetelmiin. Vuodesta 1997 kaikki ehdokasvaltiot ovat osallistuneet täysimääräisesti lähes kaikkiin niille avoinna olleisiin yhteisön ohjelmiin erityisesti yleissivistävää ja ammatillista koulutusta, nuorisoa, tutkimusta, energiaa, ympäristöä ja pk-yrityksiä koskevilla aloilla. Ehdokasvaltioiden osallistuminen yhteisön ohjelmiin on keskeinen osa liittymistä valmistelevaa strategiaa.

Vuonna 2002 otettiin täysimääräisesti käyttöön uudet menetelmät, joilla tehostetaan toimenpiteiden hyväksymistä ja helpotetaan siten ehdokasvaltioiden osallistumista yhteisön ohjelmiin.

Ehdokasvaltioiden on osallistuttava kaikkien niiden ohjelmien rahoitukseen, joissa ne ovat mukana. Ehdokasvaltioiden pyynnöstä niiden osallistumista on useimmiten yhteisrahoitettu Phare-ohjelmasta ja Kyproksen, Maltan ja Turkin liittymistä valmistelevasta rahastosta. Vuonna 2002 yhteensä 13 ehdokasvaltion osallistumiseen yhteisön ohjelmiin osoitettiin noin 116 miljoonaa euroa; tuen osuus kaikesta näiden valtioiden saamasta rahoituksesta oli 46 prosenttia. Suurin osa varoista asetettiin saataville etukäteen, toisin sanoen ehdokasvaltioiden yhteisön ohjelmiin osallistumista varten vuonna 2003.

Virastot

Ehdokasvaltiot osallistuvat vastaavasti myös yhteisön virastojen toimintaan.

Kaikkien 13 ehdokasvaltion kanssa neuvoteltiin kahdenvälisistä sopimuksista, jotka koskevat näiden valtioiden täysimääräistä osallistumista Euroopan ympäristöviraston toimintaan. Neuvosto teki EU:n puolesta 18. kesäkuuta 2001 yhteensä 13 päätöstä sopimusten muodollisesta tekemisestä. Vuoden 2002 lopulla Turkki oli ainoa ehdokasvaltio, jonka sopimusta ei ollut ratifioitu. Vuonna 2002 sidottiin noin 2,8 miljoonaa euroa, jolla on tarkoitus yhteisrahoittaa rahoitusta pyytäneiden 11 valtion osallistuminen viraston toimintaan.

Kuten komissio ehdotti vuonna 2001, neuvottelut ehdokasvaltioiden kanssa niiden osallistumisesta Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen toimintaan aloitettiin 7. maaliskuuta 2002 Brysselissä EU:n neuvoston myöntämien neuvotteluvaltuuksien nojalla. Vuoden 2002 loppuun mennessä neuvotteluja ei ollut saatettu päätökseen vielä minkään valtion osalta.

Muiden virastojen osalta on päätetty valmistella ehdokasvaltioiden tulevaa osallistumista niiden toimintaan. Täysimääräistä osallistumista yhteisön virastojen toimintaan koskevat valmistelut muodostavat tärkeän vaiheen, jossa ehdokasvaltiot voivat tutustua yhteisön säännöstöön sen laajassa merkityksessä. Siitä on hyötyä sekä unionille että ehdokasvaltioille. Ehdokasvaltiot osallistuvat virastojen toimintaan siten, että niiden edustajia osallistuu joihinkin tilapäiskokouksiin, asiantuntijaryhmiin ja muuhun yhteisten etujen mukaiseen virastojen erityistoimintaan.

Jatkoksi vuoden 2000 Phare-ohjelmaan, jonka yhteydessä vuosina 2000-2001 toteutettiin valmistelevia toimia kymmenen KIE-maan osallistumiseksi viiden yhteisön viraston toimintaan, komissio päätti 24. heinäkuuta 2002 myöntää 6 miljoonaa euroa lisää Phare-tukea kaudelle 2002-2003. Seuraavat kahdeksan virastoa saavat tästä ohjelmasta Phare-tukea osallistumista valmistelevia toimia varten:

* Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus

* Euroopan lääkearviointivirasto

* Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto

* Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirasto

* Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskus

* Euroopan unionin elinten käännöskeskus

* Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö

* Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus

2.7. Yhteistyö Euroopan investointipankin ja kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa

Yhteistyö EIP:n ja muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa jatkui vuonna 2002 liittymistä valmistelevaa tukea koskevan yhteistyön yhteisymmärryspöytäkirjan hengen mukaisesti. Koska suuret infrastruktuurihankkeet, joihin kansainvälinen yhteisrahoitus yleensä liittyy, rahoitetaan nykyisin Ispa-välineestä, oli yhteisrahoitus Phare-ohjelmasta vähäistä. Komissio tutkii kuitenkin keinoja Phare-ohjelman taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden yhteisrahoittamiseen kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa.

Phare-ohjelman tärkein yhteisrahoitusväline oli vuonna 2002 edelleen pk-yritysten rahoitusväline, jonka toimintaan EIP, EBRD ja CEB/KfW osallistuvat. Vuonna 2002 komissio saattoi päätökseen EIP:n kanssa käytävät keskustelut raja-alueiden kunnallisesta lainajärjestelystä yhteisön raja-alueita koskevan tiedonannon mukaisesti (KOM(2001) 437 lopullinen, 25. heinäkuuta 2001).

3. OHJELMAN HALLINNOINTI

3.1. Kohti laajennettua hajautettua täytäntöönpanojärjestelmää (EDIS)

Ehdokasvaltiot ja komissio jatkoivat vuonna 2002 toimia Phare-varojen sekä Kyproksen ja Maltan liittymistä valmistelevan tuen [5] hallinnoinnin hajauttamiseksi entistä laajemmin. Ehdokasvaltioille vuonna 2001 lähetettyä asiakirjaa "Roadmap to EDIS for ISPA and Phare" (suunnitelma ISPA- ja Phare-varojen EDIS-järjestelmän toteuttamiseksi) ja laajennetun hajauttamisen valmistelemisesta laadittua komission työasiakirjaa "Preparing for Extended Decentralisation" (joka lähetettiin ehdokasvaltioille vuonna 2000) noudatettiin kaikissa 12 valtiossa.

[5] Turkki valmistautuu siirtymään hajautettuun täytäntöönpanojärjestelmään (DIS) vuonna 2003.

Komissio myönsi 5,9 miljoonaa euroa monialaiselle teknisen avun ohjelmalle prosessiin osallistuvien Phare-valtioiden kansallisille viranomaisille annettavaan tukeen. Tuki jaettiin valtioille 5,9 miljoonan euron kokonaissummasta kunkin valtion arvioitujen tarpeiden mukaan. Suunnitelman toista ja kolmatta vaihetta varten varattiin määrärahoja. Toisessa vaiheessa korjataan järjestelmässä ensimmäisessä vaiheessa tehtävässä puutteiden arvioinnissa havaitut puutteet, ja kolmannessa vaiheessa arvioidaan, täyttyvätkö vaatimukset korjattujen puutteiden ansiosta. Kunkin valtion kanssa allekirjoitettiin rahoituspöytäkirja vuoden 2002 toisella puoliskolla.

Kuhunkin Phare-valtioon perustettiin korkean tason työryhmiä toiminnan tueksi. Näiden työryhmien tehtävänkuva on laaja, ja se käsittää muun muassa liittymistä valmistelevan tuen hallinnoinnin ja liittymiseen liittyvät asiat. Korkean tason työryhmät valvovat erityisesti, miten kukin valtio edistyy EDIS:n käyttöönotossa. Korkean tason työryhmän on tarkoitus kokoontua kolme kertaa sen toiminnassa olon aikana. Vuonna 2002 kaikissa valtioissa järjestettiin ensimmäinen korkean tason työryhmän kokousten sarja.

Korkean tason työryhmässä käytyjen keskustelujen perusteella ja komission ja neuvotteluihin osallistuvien maiden välisen muun vuoropuhelun perusteella ehdotettiin sellaisen monialaisen seminaarin järjestämistä, johon kaikki ehdokasvaltiot osallistuisivat. Laajentumisasioiden pääosasto ja aluepolitiikan pääosasto järjestivät yhdessä Brysselissä marraskuussa tällaisen seminaarin, joka onnistui hyvin ja jonka osanottajamäärä oli suuri: 12 ehdokasvaltion hallintoa oli mukana. Seminaarissa keskusteltiin monista asioista, muun muassa Phare- ja Ispa-ohjelmien koordinoinnista EDIS:n yhteydessä, EDIS:n oikeudellisista näkökohdista, kumppanuustoiminnasta EDIS:n yhteydessä, julkisten hankintojen ja EDIS:n suhteesta, EDIS:iä koskevien hakemusten käsittelystä komissiossa sekä siirtymisestä Sapard- ja Ispa-ohjelmista rakennerahasto-ohjelmaan.

Vuoden 2002 lopulla EDIS:n käyttöönotto oli edennyt seuraavalla tavalla kyseisissä 12 valtiossa:

* Kypros ja Malta olivat edenneet suunnitelman neljänteen vaiheeseen (valmistautuminen komission päätökseen luopua liittymistä valmistelevan tuen etukäteisvalvonnasta).

* Unkari oli siirtynyt suunnitelman toiseen vaiheeseen (puutteiden korjaaminen).

* Viro ja Slovakia olivat saaneet päätökseen suunnitelman ensimmäisen vaiheen (puutteiden arviointi).

* Muut valtiot olivat edistyneet hyvin suunnitelman ensimmäisessä vaiheessa, ja niiden oletetaan saavan sen päätökseen vuoden 2003 alkuvaiheilla.

3.2. Seuranta ja arviointi

Phare-ohjelman seurannalla ja arvioinnilla toimitetaan etukäteen, hankkeen aikana ja jälkikäteen riippumatonta arviointitietoa ehdokasvaltioille, komission lähetystöille ja laajentumisasioiden pääosaston maakohtaisille työryhmille. Seurannan ja arvioinnin tavoitteena on parantaa liittymistä valmistelevien Phare-varojen käytön tehokkuutta ja niillä aikaansaatavia tuloksia.

Keskeinen toiminta vuonna 2002

Seuraavassa kuvataan vuoden 2002 keskeisiä tapahtumia:

(1) Vuoden 2004 ja sitä myöhempien Phare-ohjelmien ohjelmasuunnittelua varten otettiin käyttöön sisäinen etukäteisarviointi, joka perustuu kyselyjen ja haastattelututkimusten avulla hankittuihin sidosryhmien mielipiteisiin ja Pharen ohjelmasuunnittelun sekä vastaavien ohjelmien, kuten Cards-, Ispa-, Sapard- ja Tacis ohjelmien, ohjelmasuunnittelun keskinäiseen vertailuun. Etukäteisarviointia jatketaan vuoden 2003 ensimmäiselle neljännekselle saakka.

(2) Ulkoisesta väliarviointijärjestelmässä laadittiin noin 110 yksittäistä valtiota koskevaa, alakohtaista tai aihekohtaista väliarviointikertomusta. Uutta järjestelmää tarkistettiin perinpohjaisesti heinäkuussa 2002, jolloin parannettiin myös sen menettelytapoja ja rakennetta ja perustettiin aiempaa nopeampi ja eriytetympi raportointijärjestelmä, jonka kohderyhmä on määritelty aiempaa selkeämmin. Käyttöön otettiin myös huippuunsa kehitetty seurantamalli, jonka avulla keskeiset tiedot voidaan esittää helpommin lähestyttävässä tiivistetyssä ja jäsennellyssä muodossa.

(3) Ulkoinen jälkiarviointi aloitettiin vuosina 1997-1998 aloitetuissa kansallisissa Phare-ohjelmissa. Sitä jatketaan vuoden 2003 ensimmäiselle neljännekselle saakka. Ulkoisen jälkiarvioinnin yhteydessä kehitetään myös paikallisia arviointivalmiuksia.

Etukäteisarviointi

Vuonna 2002 otettiin käyttöön etukäteisarviointi vuoden 2004 ja sitä myöhempien Phare-ohjelmien ohjelmasuunnittelua varten. Etukäteisaviointi perustuu Phare-ohjelman nykyisestä ohjelmasuunnittelusta saatujen kokemusten arviointiin sekä ohjelmasuunnittelun ja muiden vastaavien ohjelmien suunnittelumenettelyjen vertailuun.

Ohjelmasuunnittelusta ja hankesuunnittelusta vuonna 2001 laadittu riippumaton kertomus, joka kattaa vuosina 1990-1999 rahoitetut hankkeet, on merkittävä osa etukäteisarviointia. Kertomuksessa todettiin, että hankkeiden tavoitteita ei ole usein määritelty tarkasti, niiden loogiset kehykset olivat teknisesti heikot ja indikaattorit olivat riittämättömiä.

Vuonna 2002 toteutettiin korjaavia toimenpiteitä, joiden ansiosta mainittujen seikkojen korjaantuminen tarkistetaan jo hankkeiden suunnitteluvaiheessa.

Seuranta ja väliarviointi

Phare-ohjelman seuranta- ja väliarviointijärjestelmässä sovelletaan osapuolten osallistumista korostavaa lähestymistapaa, jotta ohjelman hallinnointiin osallistuvat tahot saisivat säännöllisesti luotettavan arvion kaikkien meneillään olevien toimien toteuttamisesta. Tässä yhteydessä käytetään kahta keinoa: ensinnäkin täytäntöönpanovirastot laativat seurantakertomuksia, joissa esitetään sidosryhmien näkemys, ja toiseksi laaditaan väliarviointikertomuksia, joissa esitetään ulkopuolisten arvioijien riippumaton näkemys. Näiden tietojen perusteella alakohtaiset seurannan alakomiteat ja kunkin ehdokasvaltion yhteinen seurantakomitea keskustelevat ja päättävät korjaavista toimenpiteistä, joilla voidaan parantaa ohjelman toteutusta.

Vuonna 2002 seuranta- ja väliarviointijärjestelmässä laadittiin noin 130 yksittäistä valtiota koskevaa, alakohtaista tai aihekohtaista kertomusta. Aihekohtaisissa kertomuksissa käsiteltiin ydinvoima-asioita, kansalaisyhteiskuntaa, julkishallintoa, oikeus- ja sisäasioita, tavoitteen asettelua, kumppanuustoimintaa ja pk-yrityksiä. Kertomuksissa käsitellyt tärkeimmät alat olivat maatalous, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus, ympäristö, sisämarkkinat, oikeus- ja sisäasiat, julkishallinto ja julkistalous, aluepolitiikka, pk-yritykset, kansalaisyhteiskunta ja liikenne.

Arvioinnista käy ilmi, että koko Phare-ohjelmassa toteutetaan hankkeita, joiden painopisteet ovat liittymiskumppanuuden painopisteiden mukaisia, ja niissä otetaan huomioon määräaikaiskertomukset ja toimintasuunnitelmat. Vaikka vuonna 2002 arvioiduista hankkeista yli kahden kolmasosan todettiin olevan vähintään tyydyttäviä, hyvin monet hankkeista on suunniteltu huonosti tai valmisteltu huonosti, niiden tavoitteet ovat epämääräiset ja indikaattorit epätarkat, kokemuksia ei ole hyödynnetty eikä toteutettavuustutkimuksia ole tehty. Arvioijien näkemyksen mukaan Phare-ohjelman saavutusten taustalla on lähinnä ohjelman toteuttajien kyky "saada jotakin aikaan" eikä niinkään hyvä hankesuunnittelu.

Väliarviointikertomuksien alakohtaisista arvioista käy ilmi, että maatalouden, ympäristön, oikeus- ja sisäasioiden, julkishallinnon ja julkistalouden ja sosiaalialan tavoitteiden saavuttamisessa on yleisesti ottaen edistytty hyvin vuonna 2002. Sisämarkkinoiden, taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden, aluepolitiikan ja liikenteen aloilla edistystä tapahtui vaihtelevasti. Myös pk-sektorilla on edistytty vaihtelevasti: yritystukipalvelujen vaikutukset ovat olleet huomattavat, mutta liiketoiminta- ja rahoitusympäristöä on onnistuttu parantamaan vain aavistuksen verran.

Arviointitulokset vahvistivat myös sen, että vaikka kumppanuustoiminta onkin liittymisprosessin keskeinen väline, sen lisäksi on toteutettava laajoja julkishallinnon uudistuksia, jotta toiminta olisi tehokasta.

Lähes kaikki edunsaajina olevat ehdokasvaltiot ovat nyt hyväksyneet väliarvioinnin osaksi hankehallinnon elinkaarta. Kertomuksiin kiinnitetään paljon huomiota, ne synnyttävät järkevää keskustelua sidosryhmien parissa ja kertomuksiin sisältyvät arviointitulokset ja suositukset otetaan jatkuvasti huomioon. Tällä tavoin saavutetaan suuria hyötyjä, joita ovat muun muassa täytäntöönpanovirastojen hallintorakenteen muutokset, koordinoinnin parantuminen ehdokasvaltioiden kunnallisen, alueellisen ja kansallisen tason välillä ja rahoittajien välillä, hankesuunnittelun parantuminen, varojen uudelleen kohdentaminen, yhteisrahoituksen lisääntyminen sekä lisähuomion kiinnittyminen hankkeiden tulosten pysyvyyden varmistamiseen hankkeiden päätyttyä.

Lisäksi suositusten noudattaminen levittää arviointikulttuuria laajemmalle, mikä edistää vastuunottoa ja sitä kautta moitteetonta varainhoitoa. Suositusten noudattaminen tehostaa seurantaa ja lisää tätä kautta hallinnollisia valmiuksia ja kehittää osapuolten osallistumista korostavaa suhtautumistapaa arviointiin. Tässä suhteessa komission lähetystöjen voimakas panos vaikuttaa merkittävästi väliarviointiin perustuvien toimien laadukkuuteen.

Väliarviointijärjestelmää mukautetaan vielä vuonna 2003 seuraavasti:

* Vuonna 2000 tapahtuneen seurannan hajauttamisen jälkeen ja EDIS:n (ks. edellä tämän kertomuksen 3.1. kohta) yhteydessä väliarviointi on tarkoitus hajauttaa täysimääräisesti kymmenen ehdokasvaltion viranomaisten vastuulle vuonna 2004.

* Seuranta- ja väliarviointijärjestelmä otetaan käyttöön Kyproksessa, Maltassa ja Turkissa.

Jälkiarviointi

Miljardi euroa Phare-tuesta kattaneen otoksen jälkiarviointi saatiin päätökseen kymmenessä valtiossa toukokuussa 2003. Tässä yhteydessä laadittu kertomus koostuu kymmenestä maakohtaisesta kertomuksesta, joiden liitteenä on tapaustutkimukset, kattavasta yhdistetystä kertomuksesta ja yhteenvetokertomuksesta. Arviointia varten poimitussa otoksessa on mukana hankkeita, joiden oli tarkoitus päättyä vuoden 2001 lopulla ja jotka oli käynnistetty Bulgarian, Latvian, Liettuan, Puolan, Romanian, Slovakian, Slovenian, Tsekin, Unkarin ja Viron vuosien 1997-1998 kansallisilla ohjelmilla. Varojen käytöstä tehtiin kymmenen erillistä maakohtaista jälkiarviointia.

Organisatorisina toimenpiteinä kansallinen tukikoordinaattori nimitti virallisesti maan arvioijan, kussakin maassa kyseinen arvioinnista vastaava kansallinen edustaja hyväksyi tehtävämäärityksen ja kussakin maassa nimitettiin paikalliset riippumattomat arvioijat raportoimaan arvioinnista maakohtaisesti arvioinnin suorittajaksi valitun toimeksisaajan valvonnassa. Toiminnan olennaisena osana kehitettiin maan omia arviointivalmiuksia "tekemällä oppii" -ajattelun perusteella ja hyödyntämällä koulutustilaisuuksia ja etäoppimisen paketteja.

Muu toiminta

Komission yksiköt toteuttivat vuonna 2002 lukuisia toimenpiteitä parantaakseen vuoden 2003 ohjelmointikauden suunnitteluvaiheessa olevien hankkeiden laatua:

* Hankkeiden suunnittelumenetelmän soveltamisen tehostaminen. Vuoden 2003 ohjelmasuunnitteluoppaassa korostetaan aiempaa voimakkaammin vaatimusta yksilöidä asianmukaiset indikaattorit ja ottaa huomioon aiemmin saadut kokemukset.

* Ehdokasvaltioiden keskeisten toimijoiden kouluttaminen. Ulkopuoliset asiantuntijat järjestivät ohjelmaa ja hankesuunnittelua käsitteleviä kaksipäiväisiä koulutustilaisuuksia ministeriöiden, koordinointivirastojen ja Slovakiassa, Bulgariassa ja Latviassa sijaitsevien komission lähetystöjen virkamiehille (Romaniassa ja Turkissa on tarkoitus järjestää koulutustilaisuus vuoden 2003 alussa). Seurantakoulutusta annettiin kahdeksassa ehdokasvaltiossa.

* Laaduntarkkailu. Laajentumisasioiden pääosaston arviointiyksikkö tarkasti järjestelmällisesti hankelomakkeiden alustavat suunnitelmat ja vuoden 2003 ohjelmointikauden loogiset kehykset sekä antoi palautetta maakohtaisille työryhmille.

Lisäksi valmisteltiin jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden edustajista koostuvan neuvoa-antavan arviointiryhmän ensimmäistä vuoden 2003 alussa pidettävää kokousta. Mitä tulee neuvotteluluvussa 28 tarkoitettuun yhteisön rahoitusalan säännöstöön ja siihen liittyviin moitteetonta varainhoitoa koskeviin periaatteisiin, neuvoa-antavan arviointiryhmän tehtävänä on toimia foorumina, jossa vaihdetaan hyviä seuranta- ja arviointikäytäntöjä sekä paikallisia valmiuksia vahvistavia strategioita.

4. RAHOITUSKATSAUS JA OHJELMAN TOTEUTUMINEN

Vuonna 2002 Phare-ohjelmasta osoitettiin kumppanuusmaihin yhteensä 1 695,1 miljoonaa euroa [6]. Seuraavassa taulukossa esitetään Phare-ohjelman maksusitoumusmäärärahojen jakautuminen vuosittai