Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinten sivutuotteiden terveyssäännöistä"

(2001/C 193/08)

Neuvosto päätti 10. marraskuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 152 artiklan 4 kohdan b alakohdan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut "maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö" -jaosto antoi lausuntonsa 30. maaliskuuta 2001. Esittelijä oli Leif E. Nielsen.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 25.-26. huhtikuuta 2001 pitämässään 381. täysistunnossa (huhtikuun 26. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 81 puolesta, 7 vastaan 3:n pidättyessä äänestämästä.

1. Taustaa

1.1. Sen jälkeen kun naudan spongiforminen enkefalopatia (BSE) todettiin ensimmäisen kerran nautaeläimissä vuonna 1986 ja kun sen yhteys Creutzfeldt-Jakobin taudin (CJT) uuteen muotoon kuvailtiin vuonna 1996, on toteutettu monia toimia, joilla on pyritty katkaisemaan BSE:n tartuntaväylä ja poistamaan riski taudin siirtymisestä ihmisiin. Kaikkein todennäköisimmin BSE on levinnyt tartunnanaiheuttajan saastuttaman rehun kautta. Tämän seurauksena tiukennettiin lihaluujauhon valmistusta ja käyttöä koskevia rajoituksia. Tässä yhteydessä on paikallaan mainita erityisesti

- märehtijöiden ruokkimista nisäkkäiden kudoksista saatavalla proteiinilla koskeva kielto, joka tuli voimaan vuoden 1994 puolivälissä ja jota osa jäsenvaltioista on täydentänyt omilla muita tiukemmilla säännöillään(1)

- 1. huhtikuuta 1997 voimaan tulleet lihaluujauhon tuotantoa koskevat vähimmäisvaatimukset, joiden katsotaan olevan tehokkaita scrapie-(2) ja BSE-taudinaiheuttajien(3) inaktivoinnissa

- 1. toukokuuta 1998 käyttöön otetut toimenpiteet, jotka koskevat BSE:n toteamista, valvontaa ja hävittämistä

- 1. lokakuuta 2000 voimaan tullut päätös, jonka mukaan erikseen määritelty riskiaines(4) on poistettava kokonaan ihmisten ja eläinten ravintoketjusta.

1.2. Neuvosto hyväksyi joulukuussa 2000 väliaikaisen kiellon, joka on voimassa vuoden 2001 alkupuoliskon ja koskee lihaluujauhon käyttöä tuotantoeläimille tarkoitetussa rehussa. Lisäksi neuvosto hyväksyi vaatimuksen kaikkien yli 30 kuukauden ikäisten ihmisravinnoksi tarkoitettujen nautojen BSE-testauksesta teurastuksen yhteydessä. Lisäksi neuvosto hyväksyi tammikuussa 2001 märehtijöiden koko selkärangan poistamista koskevan vaatimuksen. Tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden (TSE)(5) ehkäisyä ja valvontaa koskeva komission ehdotus hyväksyttäneen samalla lähitulevaisuudessa. Sen myötä mm. vaatimus riskiaineksen poistamisesta sovitetaan kussakin jäsenvaltiossa BSE:n ja TSE:n osalta vallitsevaan tilanteeseen.

2. Komission ehdotuksen pääsisältö

2.1. Asetusehdotus(6) lopullinen mainitaan elintarvikkeiden turvallisuutta koskevassa valkoisessa kirjassa. Sen avulla eläinten sivutuotteiden alalle luodaan uusi oikeudellinen kehys. Kuolleet eläimet ja hävitettäväksi määrätty aines poistetaan ravintoketjusta. Lihaluujauhon valmistuksessa saa käyttää enää ainoastaan sellaisten eläinten sivutuotteita, jotka terveystarkastuksen perusteella on todettu ihmisravinnoksi sopivaksi. Ehdotus sisältää myös vaihtoehtoisia eläinten sivutuotteiden hyödyntämis- ja hävittämistapoja. Samalla luodaan yhteyksiä ympäristöalan säädöksiin.

2.2. Asetusehdotus korvaa nykyään voimassa olevat säännöt, jotka koskevat eläinjätteen hävittämistä ja käsittelyä sekä eläinperäisen rehun valmistamista taudinaiheuttajia ehkäisevällä tavalla. Eläinjätteellä tarkoitetaan eläinten, myös kalojen, ruhoja tai ruhonosia, tai muita eläinperäisiä tuotteita, joita ei ole tarkoitettu suoraan ihmisravinnoksi. Eläinjätteet luokitellaan suuri- ja vähäriskisiksi. Jälkimmäiseen luokkaan kuuluvat ihmisravinnoksi kelvolliset sivutuotteet. Ehdotuksen myötä otetaan käyttöön yleiskäsite "eläinten sivutuotteet". Ne jaotellaan puolestaan kolmeen luokkaan niiden jatkokäytön perusteella.

2.3. Tieteellinen ohjauskomitea on antanut useita lausuntoja, jotka käsittelevät eläinten sivutuotteita. Niissä todetaan, että kuolleiden eläinten ja hävitettäväksi määrätyn eläinperäisen aineksen sulkeminen ravintoketjun ulkopuolelle vähentää tautien tartuntariskiä sekä liian suurten kemiallisten jäämien esiintymismahdollisuutta rehuissa. Polttaminen, rinnakkaispolttaminen ja kaatopaikalle sijoittaminen rajoitetaan koskemaan vain tiettyjä eläinten sivutuotteita.

2.4. Luokka 1 on korkein riskiluokka. Se sisältää eläimistä saatavat sivutuotteet, joissa on tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden (TSE) riski, tuntematon riski tai kiellettyjen aineiden (hormonit, beetasalpaajat jne.(7)) tai sallitun rajan ylittävä ympäristömyrkkyjen (dioksiinit, PCB jne.) riski. Tähän luokkaan kuuluvat eläimistä saatavat sivutuotteet on kokonaan hävitettävä polttamalla, rinnakkaispolttamalla tai sijoittamalla kaatopaikalle.

2.5. Luokkaan 2 kuuluvat eläinten sivutuotteet, joissa on muiden eläintautien kuin TSE:n tai eläinlääkejäämien riski. Tähän luokkaan kuuluvat myös lanta, ruoansulatuskanavan sisältö ja teurastamon jätevesiliete. Tähän luokkaan kuuluvia eläimistä saatavia sivutuotteita voidaan kierrättää tiettyihin muihin tarkoituksiin kuin eläinten ruokintaan (biokaasutuotanto, kompostointi, lannoitteet tai öljykemian tuotteet).

2.6. Luokkaan 3 kuuluvat terveistä eläimistä saatavat sivutuotteet, toisin sanoen ne ovat peräisin teurastamoissa teurastetuista eläimistä, jotka on todettu ihmisravinnoksi sopiviksi. Rehunvalmistukseen saa käyttää ainoastaan tähän luokkaan kuuluvia eläinten sivutuotteita. Tässä luokassa vahvistetaan luettelo niistä eläinperäisistä aineista, joita asianmukaisen käsittelyn jälkeen voidaan käyttää rehunvalmistuksessa. Tähän luokkaan kuuluvat lisäksi villan, vuotien, turkisten ja höyhenten kaltaiset tuotteet, jotka on tarkoitettu muuhun käyttöön kuin eläinten tai ihmisten ravinnoksi (nk. tekniset tuotteet).

2.7. Asetusehdotus sisältää yksityiskohtaiset valvontasäännökset, joilla pyritään takaamaan eri luokkiin kuuluvien eläimistä saatavien sivutuotteiden selkeä erottelu keruun ja kuljetuksen aikana sekä eri luokkiin kuuluvien tämäntyyppisten tuotteiden jäljitettävyys kirjausjärjestelmän, saateasiakirjojen ja terveystodistusten avulla. Lisäksi toteutetaan luotettava järjestelmä lopputuotteiden tunnistamiseksi ja kirjaamiseksi (esim. renderoitujen rasvojen ja eläinperäisen proteiinijauhon värjääminen asianmukaisella väriaineella).

2.8. Renderointilaitoksista lähtöisin olevat tuotteet (lihaluujauho sekä renderoitu rasva) eivät komission ehdotuksen mukaan kuulu eläinjätedirektiivin 90/667/ETY soveltamisalaan. Mikäli niitä hävitettäessä tai hyödynnettäessä käsitellään jätteenä, on niihin sovellettava jätteitä koskevan kehysdirektiivin mukaista sääntelyä(8) ja sen sisältämiä jätteiden käsittelyä, hävittämistä ja hyödyntämistä koskevia säännöksiä.

2.9. Asetusehdotuksen tavoitteena on selkeyttää eläinjätedirektiivin ja jätteitä koskevan kehysdirektiivin suhdetta ja luoda niiden välille looginen yhteys. Sekä prosessoimattomille että prosessoiduille eläimistä saataville sivutuotteille on ainoastaan kolme mahdollista käsittelytapaa:

- jätteenä hävittäminen (kaatopaikalle sijoittaminen, hautaaminen ja polttaminen)

- jätteenä hyödyntäminen (rinnakkaispoltto)

- markkinoille saattaminen (renderointi sellaisen prosessoidun eläinproteiinin ja renderoidun rasvan tuottamiseksi, jota on tarkoitus käyttää mm. eläinten rehussa, lannoitteena, kosmeettisissa ja farmaseuttisissa tuotteissa).

2.10. Jos eläimistä saatava sivutuote hävitetään tai hyödynnetään edellä esitetyllä tavalla, on sitä pidettävä jätteenä. Jätteenhävittämis- ja hyödyntämistoimen valvonnalla on taattava, että kehysdirektiivin 4 artiklan tavoitteet täyttyvät ja ihmisten terveyden ja ympäristön suojelu varmistetaan.

2.11. Komissio ei kiellä, etteikö lihaluujauhon hävittämisestä polttamalla tai kaatopaikalle viemällä aiheutuisi ylimääräisiä kustannuksia, ekologista haittaa ja paikallistason riittämättömästä käsittelykapasiteetista aiheutuvia ongelmia. Rasvojen rinnakkaispoltosta saadaan sen sijaan jonkin verran taloudellista hyötyä. Lihaluujauhon kompostoinnista ja sen käytöstä lannoitteena voi olla ekologista hyötyä ja se kattaisi aiheutuvat kustannukset osittain. Biokaasun tuotanto on komission mukaan kehitysvaiheessa olevaa teknologiaa, joka myönteisen ympäristövaikutuksen lisäksi tarjoaa mahdollisuuden kustannuksien kattamiseen tuottamalla ympäristöä säästävää energiaa.

3. Yleistä

3.1. Neuvoston päätökset sekä unionin ja jäsenvaltioiden vuoden 1986 jälkeen toteuttama lainsäädäntö heijastelevat pitkälti BSE-kriisiin liittyvää epävarmuutta. Nyt tiedetään varmasti, että kriisin laajuus johtuu määräysten liian myöhäisestä hyväksymisestä ja toimeenpanosta sekä niiden puutteellisesta noudattamisesta. Komission elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston vuoden 1996 lokakuusta jäsenvaltioihin tekemät tarkastusmatkat ovat osoittaneet, ettei määräyksiä monesti noudateta. TSK katsoo, että paljon tähänastista tiukempi valvonta ja voimassa olevien määräysten noudattaminen kaikissa jäsenvaltioissa olisi ollut ratkaisevan tärkeää estämään BSE:n leviäminen sekä Creutzfeldt-Jacobin sairauden siirtyminen ihmisiin. Samalla on erittäin selkeästi tarpeen panostaa kaikkien asian kanssa tekemisissä olevien henkilöstöryhmien koulutukseen.

3.2. TSK on aiemmin ehdottanut, että kieltoa, jonka perusteella lihaluujauhoa ei saa käyttää tuotantoeläinten ruokinnassa, tulee jatkaa kunnes on tehty perusteellinen riskianalyysi ja jäsenvaltioiden riskienhallinnan arviointi. Jo vuonna 1996 BSE:n seurauksista antamassaan oma-aloitteisessa lausunnossa(9) komitea kehottaa selvittämään, tulisiko märehtijöiden rehuja koskeva lihaluujauhon käyttökielto laajentaa kattamaan myös muiden eläinten rehut. Komitea toisti ehdotuksensa vuonna 1999 "TSE-direktiivistä" antamassaan lausunnossa(10). Samassa yhteydessä TSK korosti, että alalla tarvitaan kaukonäköistä strategiaa ja että "TSE-ehdotuksen" ja eläinten sivutuotteiden käsittelyn välillä on läheinen yhteys.

3.3. Olennainen kysymys nykytilanteessa on, jatketaanko väliaikaista kieltoa, joka koskee lihaluujauhon käyttöä tuotantoeläinten rehuissa, vai kielletäänkö käyttö pysyvästi. Jälkimmäisen vaihtoehdon toteuttaminen veisi pohjan osalta tässä käsiteltävän asetusehdotuksen säännöksiä. Pysyvä kielto toisi myös paljon nykyistä suuremman määrän eläinten sivutuotteita jätteenä hävittämistä ja hyödyntämistä koskevien määräysten piiriin(11). Komitea katsoo, että lihaluujauhon käyttökiellon voimassaoloa ja toimeenpanoa yksimahaisten lihansyöjien ruokinnassa on ehdottomasti jatkettava, koska riskejä, jotka liittyvät eläinten terveyteen, eläinsairauksien ihmiseen siirtymiseen sekä BSE:n ja Creutzfeldt-Jacobin taudin uuteen muotoon, ei voida sulkea pois. Niiden eläinten kohdalla, jotka ovat pääasiassa kasvissyöjiä, kiellosta tulee tehdä pysyvä. Tämä puolestaan edellyttää pikaisia toimia korvaavan kasviproteiinin massatuotannon käynnistämiseksi.

3.4. TSK:n mielestä lähtökohtana on pidettävä sitä, että terveistä ja ihmisravinnoksi kelpaavista eläimistä saatavien terveiden osien voimassa olevien määräysten mukainen käyttö on täysin vastuullista ja takaa samalla resurssien tehokkaan uudelleenkäytön. Riskinhallinnan vuoksi tulee kielto, joka koskee lihaluujauhon käyttöä märehtijöiden rehussa, pitää toistaiseksi voimassa. Lisäksi kaikki märehtijöistä peräisin oleva aines on poistettava ravintoketjusta. Näin sallittua on ainoastaan yksimahaisista eläimistä saatavan materiaalin käyttö yksimahaisten eläinten ruokinnassa. Lisäksi voidaan kieltää lajin sisäinen kierrättäminen ("kannibalismi"). Väliaikainen kielto on kuitenkin pidettävä voimassa, kunnes lihaluujauhon tuotanto ja käyttö on tehty riittävän turvalliseksi.

3.5. Määräysten kiertämismahdollisuus on torjuttava esim. määrittelemällä HACCP-järjestelmän (Hazard Analysis at Critical Control Point) avulla kriittiset kohdat ja niiden valvontakeinot, sertifioinnilla tai yritysten (mm. teurastamojen, lihajauhon valmistajien ja rehutehtaiden) valtuuttamisella sekä vaatimalla erillisiä tuotantolinjoja lihaluujauhon valmistuksen vastuullisuuden varmistamiseksi. Näin ollen on johdonmukaista, että tuotteiden täydellinen jäljitettävyys kaikissa tuotantovaiheissa varmistetaan ja että lihaluujauhosta rehussa ilmoitetaan avoimesti. Se ei ole tärkeää pelkästään naudanlihamarkkinoille, vaan on myös kuluttajien etu, sillä heidän tulee voida ostaa lihaa luottaen siihen, että liha ei ole haitallista terveydelle.

3.5.1. Komission tulee välittömästi varmistaa, että mahdollisesti saastuneet tai saastuneiksi epäillyt tuotteet vedetään markkinoilta nopeasti ja aikailematta. Komitea katsoo lisäksi, että eettisistä ja eläimille kuuluvaan arvoon liittyvistä syistä kaikkiruokaisille eläimille tai lihansyöjille ei tule syöttää niiden oman lajin edustajista peräisin olevia sivutuotteita. Tämä voi lisäksi osaltaan auttaa torjumaan lajien välistä tartuntavaaraa välittömämmän ja yleisemmän riskin tautien leviämisestä lajin sisällä.

3.6. Ehdotuksen konkreettisen arvioinnin osalta TSK ei sen enempää eettisen näkökulman kuin tautien tieteellisen dokumentoinnin perusteella epäile, etteikö kuolleiden eläinten ja hävitettäväksi määrätyn eläinperäisen aineksen käytön kieltäminen rehunvalmistuksessa olisi perusteltua. Lisäksi komitea katsoo, että jätteitä koskevia määräyksiä tähän asti vaivannut epäselvyys on poistettava. Komitea toteaakin, että ehdotettu asetus on toteutettava mahdollisimman pian. On kuitenkin paikallaan edellyttää, että asetusta noudatetaan sen voimaantulon jälkeen kaikissa jäsenvaltioissa niin, ettei se vääristää kilpailua.

3.7. Samalla on otettava huomioon asetuksen toimeenpanosta väistämättä seuraavat tekniset, ekologiset, taloudelliset ja kaupalliset ongelmat. Ongelmat ovat kuitenkin paljon lihaluujauhon täydellisen käyttökiellon jatkamisen seurauksia vähäisempiä(12).

3.8. Vaihtoehtoisilla hävittämistavoilla on huomattavia taloudellisia sekä ympäristöseurauksia, joista mainittakoon poltettaessa muodostuva typpioksidi, dioksiini ja muut haitalliset aineet. Tässä yhteydessä on erittäin tärkeää korostaa panostusta tutkimukseen, jotta ympäristövaikutukset jäisivät mahdollisimman vähäisiksi. Esimerkiksi kuolleiden eläinten valvomattomaan käsittelyyn liittyvien ympäristöriskien sekä ihmisten ja eläinten terveydelle koituvien uhkien poistamista on pidettävä aivan ensisijaisena.

3.9. Ehdotuksen mukaan eläinten sivutuotteiden tuonti kuuluu EU:n säädösten piiriin. Voidaan kuitenkin kysyä, täyttävätkö unioniin tuotava ihmisravinnoksi tarkoitettu liha ja lihatuotteet kuluttajansuojan vaatimukset EU:n oman tuotannon tavoin, onko määräysten noudattamisen valvonta mahdollista ja missä määrin se on WTO:n määräysten mukaista.

3.10. Ehdotettu yksinkertaistaminen lisää terveysmääräysten avoimuutta niiden eläinperäisien tuotteiden osalta, joita ei ole tarkoitettu ihmisravinnoksi. TSK:n mukaan yksinkertaistaminen ei missään tapauksessa saa johtaa sääntelyn purkamiseen. Kun ihmisten ja eläinten terveyden suojelu sitä edellyttää, on eläinten sivutuotteita koskevien terveysmääräysten voimassapitäminen ja tiukentaminen varmasti välttämätöntä.

3.11. Lihaluujauhon polttamista vaikeuttaa uusien polttolaitosten vastustus. Samasta syystä myöskään lihaluujauhon polttaminen voimalaitoksissa ja sementtiuuneissa ei ole ongelmatonta. Monissa jäsenvaltioissa kannustetaan käyttämään jätteitä energiantuotannossa ja kierrättämään niitä. Tätä on edistettävä mahdollisimman laajasti aiheeseen liittyvien kokemusten vaihdolla sekä unionin tason aloittein. Tutkimustulosten sekä päätösten, jotka koskevat polttolaitosten normeja, tulee olla julkisia.

3.12. Vaihtoehtoisten käyttö- ja hävitystapojen tarve vaihtelee maittain, koska se riippuu kunkin maan BSE-tilanteesta. Tilanne on monimutkainen lisäksi myös verotusta ja mm. energia- ja jätemaksuja koskevan lainsäädännön osalta. TSK kehottaakin toteuttamaan EU:n tasolla myös tässä yhteydessä riittävän kaukonäköisiä ratkaisuja.

3.13. Ehdotuksen 36 artiklan mukaan komissio laatii kertomuksen eläinten sivutuotteiden käsittelyn ja hävittämisen rahoituksesta jäsenvaltioissa. Taloudelliset tukimuodot vaihtelevat jäsenvaltioittain huomattavasti, koska esim. niiden lainsäädännössä ja oikeuskäytännössä on eroja. Jotta tämä ei vaikuttaisi keskinäisiin kilpailuoloihin, on välttämätöntä pikaisesti toteuttaa komission mainitsema analyysi sekä vaadittavat järjestelyt. Muuten ehdotusta ei voida toteuttaa asianmukaisesti ilman, että se vääristää jäsenvaltioiden välistä kilpailua tai yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa käytävää kauppaa.

4. Erityistä

4.1. Ehdotus ja muut muiden eläinperäisten tuotteiden käyttöä rehunvalmistuksessa koskevat määräykset on tarpeen koordinoida. On varmistettava, että ehdotus sisältää mm. asianmukaiset poikkeukset, viittaukset ja koordinoinnin esim. eläinrasvojen, hydrolisoitujen proteiinien ja dikalsiumfosfaatin sekä mm. kotitalouksissa ruoanvalmistuksen yhteydessä sekä laitoksissa, ravintoloissa ja vähittäiskaupan yrityksissä syntyvän jätteen osalta.

4.2. Teollisen ruoanvalmistuksen yhteydessä syntyvä jäte (ruokajäte) voi sisältää märehtijöistä peräisin olevaa materiaalia. Tämän vuoksi sen tulee kuulua luokkaan 2.

4.3. Luokkaan 2 kuuluu eläinten lanta ja nisäkkäiden ruoansulatuskanavien sisältö, lukuun ottamatta mm. tavallisilla maatiloilla kertyvää lantaa. Tähän luokkaan kuuluu siten myös teurasjätteessä oleva märehtijöiden lanta ja ruoansulatuskanavan sisältö. Niitä voidaan 5 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaan käyttää biokaasulaitoksissa käsittelemättömänä. Koska tämä vastaa nykykäytäntöä, on kyseessä erityisen tärkeä seikka.

4.4. Luokkaan 2 kuuluvaa ainesta voidaan 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaan painesteriloinnin (autoklaavi) jälkeen käyttää eloperäisenä lannoitteena tai maanparannusaineena sekä käsitellä biokaasu- ja kompostointilaitoksissa (vrt. 12 artikla). Biokaasulaitoksessa käyttöä varten on aines pastöroitava erityisten aikaa ja lämpötilaa koskevien vaatimusten mukaisesti. Koska taudinaiheuttajat on luokkaan 2 kuuluvista eläinten sivutuotteista jo tuhottu painesteriloinnilla, ei niiden käytölle biokaasutuotannossa ole tarpeen asettaa erityisiä pastörointivaatimuksia. Erillistä pastörointiyksikköä koskeva vaatimus on poistettava liitteen IV luvun II kohdan A alakohdan 1 alakohdasta a. Vaatimus siitä, että biokaasureaktorissa on mm. oltava laitteet lämpötilan valvomiseksi, on kuitenkin säilytettävä. Samasta syystä olisi luvun II kohdan B alakohta 1 poistettava. Luvun II kohdassa C, joka koskee lämpökäsittelylle asetettuja vaatimuksia, tulee ilmaus "pastörointiyksikkö" korvata ilmauksella "reaktori". Lisäksi tulee mainita, että on myös mahdollista käyttää menetelmää, jonka vaikutus vastaa 60 minuutin käsittelyä 70º C:n lämpötilassa.

4.5. Lantaa, ruoansulatuskanavan sisältöä tai 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua teurastamoista kerättyä ainesta voidaan 5 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaan levittää maahan tämän asetuksen mukaisesti, mikäli sen ei epäillä levittävän vakavia tartuntatauteja. Tässä yhteydessä on tarpeen viitata EU:n omaan sekä kansainväliseen pahanlaatuisten tartuntatautien määritelmään, joka kattaa esim. klassisen sikaruton sekä suu- ja sorkkataudin kaltaiset sairaudet.

4.6. Komitea suosittelee, ettei märehtijöiden kudoksista saatavaa proteiinia käytetä lannoitteena.

4.7. Ehdotuksen 6 artiklan 2 kohdan f alakohdan mukaan voidaan kolmanteen luokkaan kuuluvaa ainesta käyttää biokaasu- tai kompostointilaitoksissa, jotka täyttävät 12 artiklan mukaiset pastörointiaikaa ja -lämpötilaa koskevat normit. Pastörointia koskevien erityisvaatimusten asettaminen luokkaan 3 kuuluvan aineksen käsittelylle biokaasulaitoksissa vaikuttaa kuitenkin tarpeettomalta, koska kyseisessä aineksessa ei ole merkkejä eläimiin tai ihmisiin tarttuvista taudeista.

4.8. Asetuksen 6 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tulee säätää, että ainoastaan ihmisravinnoksi kelpaavaksi todettujen eläinten veri voi kuulua luokkaan 3 ja sopii käytettäväksi rehuissa. Jotta voidaan varmistaa, että kaikki nisäkkäistä peräisin oleva rehun valmistuksessa käytettävä eläinproteiini on painesteriloitua, tulee myös luokkaan 3 kuuluvasta aineksesta saatava veri kuitenkin painesteriloida.

5. Päätelmät

5.1. TSK järjesti 9. maaliskuuta 2001 laajan kuulemistilaisuuden, jonka tavoitteena oli saada lisätietoja BSE-ongelmaan liittyvistä tieteellisistä, eläinlääketieteellisistä, valvontateknisistä sekä kuluttajia, teollisuutta ja maataloutta koskevista näkökohdista. Kuulemisen perusteella TSK katsoo, että tässä käsiteltävä eläinten sivutuotteita koskeva ehdotus ja "TSE-ehdotus" muodostavat vakaan perustan pitkäjänteiselle ja harkitulle ratkaisulle, joka koskee tässä lausunnossa esitettyjen suositusten mukaista eläinten sivutuotteiden käyttöä.

5.2. TSK katsoo edellä mainitut varaukset ja suositukset huomioon ottaen voivansa asettua kannattamaan ehdotusten yksittäisiä elementtejä. Ehdotukset parantavat merkittävästi mm. tuotantoeläinten rehujen valmistuksessa käytettävien, eläimistä lähtöisin olevien ja eri luokkiin kuuluvien sivutuotteiden turvallisuutta, koska niiden mukaan rehuihin voidaan käyttää vain terveistä ja ihmisravinnoksi kelpaavista eläimistä peräisin olevia terveitä osia.

Bryssel, 26. huhtikuuta 2001.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) Päätös 94/381/EY, joka on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä kaikissa EU:n 15 jäsenvaltiossa. Lisäksi Ruotsissa, Ranskassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Portugalissa on otettu vapaaehtoisesti käyttöön muita tiukempia sääntöjä.

(2) Scrapie-tauti on tunnettu 1700-luvulta lähtien ja sitä on todettu Tanskaa, Suomea, Islantia ja Uutta Seelantia lukuun ottamatta kaikkialla.

(3) Neuvoston direktiivi 90/667/ETY sekä päätökset 92/562/ETY, 95/348//EY, 97/735/EY ja 1999/534/EY.

(4) Erikseen määriteltyä riskiainesta ovat mm. nautojen, lampaiden ja vuohien kallot, nielurisat, selkäydin. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Portugalissa on poistettava myös yli kuuden kuukauden ikäisten nautojen koko kallo, kateenkorva, perna, suolet ja selkäydin sekä yli 30 kuukauden ikäisten nautojen selkäranka. Erikseen määritellyn riskiaineksen poistamista koskeva komission ehdotus tehtiin jo vuonna 1996.

(5) "TSE-ehdotus" - KOM(1998) 623, EYVL C 214, 10.7.1998, s. 11.

(6) KOM(2000) 574.

(7) Aineet on määritelty neuvoston direktiivissä 96/22/EY, ks. EYVL L 125, 23.5.1996.

(8) Direktiivi 75/442/ETY sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY.

(9) EYVL C 295, 7.10.1996, s. 55.

(10) TSK:n lausunto komission asiakirjasta "TSE-ehdotus", KOM(1998) 623, EYVL C 258, 10.9.1999, s. 19-23.

(11) Komission mukaan vuonna 1998 EU:ssa kerättiin 16,1 miljoonaa tonnia eläinperäistä jätettä. Siitä 14,3 miljoonaa tonnia oli peräisin terveystarkastuksessa ihmisravinnoksi kelpaavaksi katsotuista eläimistä, ja 1,8 miljoonaa tonnia kuolleista eläimistä tai hävitettäväksi määrätystä eläinperäisestä aineksesta. Pysyvän kiellon myötä jouduttaisiin eläinten sivutuotteita hävittämään tai hyödyntämään 9 kertaa enemmän, kuin jos kyse olisi pelkästään kuolleista eläimistä tai hävitettäväksi määrätystä eläinperäisestä aineksesta.

(12) Lihajauhon valmistajien eurooppalaisen järjestön laskelmien mukaan täyskiellosta aiheutuvat vuosikustannukset ovat yhteensä vähintään 2 miljardia euroa. Komitean mielestä on kuitenkin täysin väärin käyttää tätä perusteena, kun kyseessä on ihmisten ja eläinten terveys, jota BSE voi vahingoittaa.

LIITE

talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon

Keskustelussa hylättiin seuraavat muutosehdotukset, joka saivat enemmän kuin neljänneksen annetuista äänistä.

Kohta 3.3

Muutetaan kuulumaan seuraavasti:

"Olennainen kysymys nykytilanteessa on, jatketaanko väliaikaista kieltoa, joka koskee lihaluujauhon käyttöä tuotantoeläinten rehuissa, vai kielletäänkö käyttö pysyvästi. Komitea katsoo, että enää ei pidä puhua lihaluujauhon käyttöä tuotantoeläinten - myös lehmien, vuohien ja lampaiden - rehuissa koskevan kiellon väliaikaisesta tai pysyvästä käyttöönotosta, vaan pysyvästä kiellosta. Syynä tähän on pysyvä riski BSE:n esiintymisestä tuotantoeläimissä ja Creutzfeldt-Jacobin taudin siirtymisestä ihmisiin. Siksi on tehtävä kaikki mahdollinen BSE:n hävittämiseksi."

Perustelu

Muutos on yhdenmukainen komitean aiemmissa lausunnoissaan esittämän näkemyksen kanssa.

Äänestyksen tulos

Jaa-ääniä: 28, ei-ääniä: 36, tyhjiä: 9.

Kohta 3.7

Kohdan 3.7 kaksi ensimmäistä virkettä säilyvät ennallaan seuraavanlaisina, mutta alaviite siirretään uuteen kohtaan 3.8:

"Samalla on otettava huomioon asetuksen toimeenpanosta väistämättä seuraavat tekniset, ekologiset, taloudelliset ja kaupalliset ongelmat. Ongelmat ovat kuitenkin paljon lihaluujauhon täydellisen käyttökiellon jatkamisen seurauksia vähäisempiä."

Äänestyksen tulos

Jaa-ääniä: 40, ei-ääniä: 47, tyhjiä: 5.