[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 23.01.2006

KOM(2006) 14 lopullinen

KOMISSION VALMISTELUASIAKIRJA

eläinten suojelua ja hyvinvointia koskevasta yhteisön toimintasuunnitelmasta vuosiksi 2006–2010

Ehdotettujen toimien strateginen perusta {SEC(2006) 65}

SISÄLLYSLUETTELO

1. TOIMI 1 – Saatetaan eläinten suojelun ja hyvinvoinnin vähimmäisvaatimukset ajan tasalle 3

1.1. Taustaa 3

1.2. Eläinten hyvinvointi yhteisön politiikan kulmakivenä 4

1.3. Eläinten hyvinvoinnin keskeinen merkitys uudistetussa yhteisessä maatalouspolitiikassa (YMP) 6

2. TOIMI 2 – Korostetaan politiikan tarpeita palvelevan eläinten suojeluun ja hyvinvointiin liittyvän tutkimuksen tukemista sekä 3R-periaatteen soveltamista 7

2.1. Taustaa 7

2.2. Eläinten suojelua ja hyvinvointia käsittelevä eurooppalainen keskus tai laboratorio 8

2.3. Uusien käytännön välineiden soveltaminen eläinten hyvinvoinnin varmistamiseksi 9

2.4. 3R-periaatteen soveltaminen koe-eläimiin 9

3. TOIMI 3 – Otetaan käyttöön standardoidut eläinten hyvinvointia koskevat indikaattorit 10

3.1. Taustaa – integroitu lähestymistapa 10

3.2. Eläinten hyvinvointia koskeva EU-merkki – tuotantojärjestelmien luokittelu sovellettujen hyvinvointivaatimusten mukaan 11

4. TOIMI 4 – Varmistetaan, että eläinten kasvattajat ja käsittelijät sekä muu väestö tuntevat paremmin nykyiset eläinten suojeluun ja hyvinvointiin liittyvät vaatimukset ja tiedostavat täysin roolinsa eläinten suojelun ja hyvinvoinnin edistämisessä 12

4.1. Taustaa – muutos yleisessä asenteessa 12

4.2. Saavutetut tulokset 12

4.3. Asioihin perehtyneet eläinten käsittelijät ja pitäjät ja suuri yleisö: eläinten hyvinvoinnin parhaat puolestapuhujat 13

5. TOIMI 5 – Tuetaan ja käynnistetään kansainvälisiä toimia, joilla lisätään tietoa ja luodaan yksimielisyyttä eläinten hyvinvointiin liittyvistä seikoista 14

5.1. Taustaa 14

5.2. Maailman eläintautijärjestön (OIE) kanssa työskenteleminen 15

5.3. Eläinten hyvinvoinnin edistäminen EU:n monen- ja kahdenvälisissä suhteissa 15

5.4. Eläinten hyvinvointia koskevan tietämyksen lisääminen kehitysmaissa ja kaupankäyntimahdollisuuksien luominen 16

1. TOIMI 1 – SAATETAAN ELÄINTEN SUOJELUN JA HYVINVOINNIN VÄHIMMÄISVAATIMUKSET AJAN TASALLE

1.1. Taustaa

Eläinten hyvinvointi on edistynyt suurin harppauksin erityisesti viime vuosina, mutta yritykset ovat jo sukupolvien ajan tunnustaneet velvollisuutensa huolehtia eläimistä, ja useissa maissa on pitkään ollut voimassa eläinten suojelua ja julmuuden ehkäisemistä koskevaa lainsäädäntöä. Ensimmäinen EY:n tasoinen eläinten hyvinvointia koskeva säädös hyväksyttiin vuonna 1974, ja se koski teurastettavien eläinten tainnutusta[1]. Kyseisen direktiivin johdanto-osan kappaleessa vahvistetaan eläinten hyvinvoinnin ja tarpeettoman kärsimyksen jo tunnustettu merkitys:

”Yhteisön on myös aloitettava toimet kaikenlaisen eläimiin kohdistuvan julmuuden lopettamiseksi; näiden toimien ensimmäisessä vaiheessa on suotavaa määritellä vaatimukset, joiden avulla vältetään tarpeettomien kärsimysten aiheuttaminen eläimille teurastuksen yhteydessä.”

Tällä välin eläinten suojelua koskevan yhteisön lainsäädännön määrä on kasvanut. Komission tärkeä velvollisuus on taata, että eläinten hyvinvointivaatimuksia koskeva uusi lainsäädäntö perustuu kehittyvään tieteelliseen tietämykseen, asiantuntemukseen ja käytännön kokemukseen. Tehtävässään EY:n perussopimusten valvojana komissio on myös vastuussa siitä, että yhteisön lainsäädäntö pannaan täytäntöön ja sitä sovelletaan asianmukaisesti. Tarkastuksista vastaavalla komission yksiköllä (elintarvike- ja eläinlääkintätoimistolla) on tärkeä osuus tämän tehtävän suorittamisessa. Tällaisen politiikan tieteellisenä perustana on ollut myös useiden neuvoa-antavien elinten toiminta: eläinlääkintäalan tiedekomitea[2], eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevä tiedekomitea[3], bioteknologian eettisiä vaikutuksia tutkiva asiantuntijaryhmä (GAIEB) ja viime aikoina Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen[4].

Tähän mennessä syntyneessä tuotantoeläimiä koskevassa lainsäädännössä asetetaan lähinnä niiden suojelua koskevat vähimmäissäännöt. Yksityiskohtaisempia sääntöjä vahvistetaan muutamien tiettyjen lajien tuotantoa varten (vasikat, siat ja munivat kanat), kun taas muita, kuten nautoja tai lypsylehmiä, lampaita, kalkkunoita, ankkoja jne. varten on vain yleisiä vaatimuksia. Tiettyihin tuotantoeläimiin sovellettavien hyvinvointia koskevien vaatimusten puuttumista on enää vaikea perustella, sillä saatavilla on tieteellistä näyttöä ja näitä kysymyksiä käsittelevillä kansainvälisillä foorumeilla kuten Euroopan neuvostossa on saatu aikaan edistystä[5]. Kalojen tiedostavuutta koskevaa tietoa kertyy jatkuvasti. Euroopan neuvosto on jo käsitellyt tätä aihetta, ja Maailman eläintautijärjestö valmistelee parhaillaan viljeltyjen kalojen hyvinvointia koskevia suuntaviivoja.

EU:n ympäristöpolitiikkaan on 1980-luvulta asti kuulunut lainsäädäntö, jolla yhtenäismarkkinoiden yhdenmukaistamisen ohella on tuettu eläinten hyvinvoinnin parantamista. EY:n perustamissopimuksen 175 artiklan käyttöönotto toi lisää eläinten suojelua ja hyvinvointia koskevia aloja yhteisön lainsäädännön piiriin. Komission ympäristöpolitiikka kattaa esimerkiksi kivuttoman ansastuksen, luonnonvaraisten lajien kaupan, eläinten pidon eläintarhoissa ja tiettyjen hylkeenpoikasten nahkojen tuonnin. Myös ympäristöä koskevan EU:n toimintaohjelman Ympäristö 2010: Tulevaisuutemme valinta, joka on voimassa vuodet 2001–2010, yhtenä erityistavoitteena on luontotyyppien ja luonnonvaraisten eläinten suojelu. Kansainvälisillä foorumeilla yhteisö on esimerkiksi tehnyt sopimuksen Kanadan ja Venäjän federaation kanssa kivutonta ansastusta koskevista kansainvälisistä vaatimuksista, ja asiasisällöltään samankaltainen sopimus tehtiin hyväksyttynä pöytäkirjamerkintänä Yhdysvaltojen kanssa.

Koe-eläinten suojelun alalla komissio on niinkin aikaisin kuin vuonna 1985 esittänyt ehdotuksen kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua koskevaksi direktiiviksi. Neuvoston päätöksellä 1999/575/EYyhteisö lisäksi osallistuu Euroopan neuvoston yleissopimukseen ETS 123 kokeellisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien selkärankaisten eläinten suojelemisesta. Tämä vahvistaa edelleen sitoumusta pyrkiä kokeissa käytettyjen eläinten korvaamiseen ja parantaa kokeissa jatkossakin käytettävien eläinten hyvinvointia. EU:ssa käytetään vuosittain noin 10:tä miljoonaa eläintä tutkimuksessa ja testauksessa, josta neljänneksen katsotaan olevan sääntelyn edellyttämää testausta, mukaanluettuina turvallisuustestaus, elintarvikkeiden testaus ja lääkevalvonta. Eläinten käyttö on viime aikoihin asti ollut vähenemään päin teollisuuden ja tutkimuksen aloilla pikemminkin aineiden havaitsemisessa ja tutkimusmenetelmissä tapahtuneiden muutosten takia kuin siksi, että sääntelyn edellyttämässä testauksessa käytettäisiin muita vaihtoehtoja kuin eläimiä.

1.2. Eläinten hyvinvointi yhteisön politiikan kulmakivenä

EY:n perustamissopimukseen Amsterdamin sopimuksella liitetyssä eläinten suojelua ja hyvinvointia koskevassa pöytäkirjassa vahvistetaan toiminnan keskeiset alat, joilla yhteisön ja jäsenvaltioiden on politiikan laadinnassa ja täytäntöönpanossa kiinnitettävä täysi huomio kaikkien eläinten hyvinvointia koskeviin vaatimuksiin. EU:n kansalaiset ovat erilaisissa kyselytutkimuksissa ilmaisseet arvostavansa yhä enemmän korkeita eläinten hyvinvointia koskevia vaatimuksia, joilla voi olla sekä välitön että välillinen vaikutus elintarvikkeiden turvallisuuteen ja laatuun. Siksi on tärkeää, että maatalouden sääntely- ja tukijärjestelmät mukautetaan vastaavasti näihin suuntauksiin. Komissio on myöntänyt yhteyden elintarvikkeiden turvallisuuden ja eläinten hyvinvoinnin välillä valkoisessa kirjassaan elintarviketurvallisuudesta ja varmistamalla yhtenäisen lähestymistavan eläinten terveyteen, hyvinvointiin ja elintarviketurvallisuuden valvontaan koko elintarvikeketjussa, eritoten asetuksella (EC) N:o 882/2004[6]. Asetuksella säädetään myös koulutuksen järjestämisestä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten henkilökunnalle, jotta viralliseen valvontaan jäsenvaltiossa saataisiin yhtenäinen lähestymistapa. Tällainen koulutus on kuitenkin lähinnä täydentävää eikä korvaa jäsenvaltioiden omaa kansallista koulutusta. Jäsenvaltioille voitaisiin myös luoda foorumi, jossa ne vaihtaisivat tietoja kokemuksistaan eläinten hyvinvointia koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanossa, millä helpotettaisiin parhaiden käytäntöjen levittämistä. Siirtokustannusten minimoimiseksi, päällekkäisyyksien välttämiseksi ja hallinnon tehostamiseksi on tarpeen harkita uudenaikaisen tekniikan ja sähköisten viranomaispalveluratkaisujen käyttöä tiedon siirtämiseen ja käsittelyyn liittyvien tehtävien suorittamisessa.

Neuvoston päätöksessä 90/424/ETY tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista todetaan, että yhteisö osallistuu eläinten suojelua koskevan tiedotuspolitiikan täytäntöönpanoon myöntämällä rahoitusta eläinten suojelua koskevan lainsäädännön valmistelemisessa ja kehittämisessä tarvittavien tutkimusten toteuttamiseen. Olisi myös tutkittava mahdollisuutta käyttää neuvoston päätöksessä 90/424/ETY mainittuja välineitä tämän valmisteluasiakirjan ohessa olevassa toimintaohjelmassa kaavailtujen tärkeimpien aloitteiden tukemiseksi.

Yhteisöllä on tärkeitä vastuualueita, jotka liittyvät koe-eläinten suojeluun, eläinkokeille vaihtoehtoisten menetelmien validointiin, luonnonvaraisten eläinten ansastukseen, eläintarhassa pidettävien eläinten hyvinvointiin, luonnonvaraisten eläinten kauppaan ja uhanalaisiin lajeihin. Muillakin politiikan aloilla, joita ovat uhanalaisten lajien suojelu, biologisen ja geneettisen monimuotoisuuden säilyttäminen sekä edistyminen biotekniikan alalla esimerkiksi eläinten kloonauksessa, on pohdittava huolellisesti mahdollisia seurauksia eläinten hyvinvoinnille. Yhteiseen kalastuspolitiikkaan kuuluvassa yhteisön vesiviljelyalan kestävää kehittämistä koskevassa strategiassa[7] korostetaan tarvetta parantaa viljeltyjen kalojen hyvinvointia ja ottaa huomioon sellaisten tahojen kuten Euroopan neuvosten laatimat suositukset, jotka koskevat erityisesti viljeltyjä kaloja koskevan eläinsuojelulainsäädännön mahdollista laatimista.

Koe-eläinten suojeluun liittyen komissio valmistelee parhaillaan direktiivin 86/609/ETY tarkistamista. Tavoitteena on vahvistaa eläinkokeita koskevaa lainsäädäntöä EU:ssa ja taata, että kokeissa edelleen käytettävistä eläimistä huolehditaan asianmukaisesti ja inhimillisesti. Tarkistuksen kohteena ovat erityisesti kokeiden, henkilökunnan ja laitosten hyväksyntää koskevat vaatimukset, koe-eläimiä kasvattavien, toimittavien ja käyttävien laitosten tarkastus sekä eettisen arviointiprosessin käyttöönotto.

Eläinten suojelusta vastaavien komission eri pääosastojen välinen yhteisvaikutus helpottaa selkeästi komission tehtävää EY:n perustamissopimukseen liitetyn pöytäkirjan vaatimusten täyttämisessä. Toimivaltuudet olisi verkotettava järjestelmällisemmin, jotta pystyttäisiin takaamaan asianmukainen pitkän aikavälin strategioiden seuranta ja vastaamaan EU:n kansalaisten lisääntyviin vaatimuksiin eläinten suojelun parantamisesta.

1.3. Eläinten hyvinvoinnin keskeinen merkitys uudistetussa yhteisessä maatalouspolitiikassa (YMP)

Viimeaikaisilla yhteisen maatalouspolitiikan uudistustoimenpiteillä otetaan vuodesta 2007 lähtien käyttöön täydentävien ehtojen periaate, jota sovelletaan suoran tuen saajia koskeviin erilaisiin vaatimuksiin ja myös eläinten hyvinvointia koskeviin vaatimuksiin. Rikkomisen havaitseminen johtaa seuraamukseen, joka on joko maksettavien tukien vähentäminen tai peruminen. Järjestelmä on suunniteltu siten, että seuraamus on suhteessa rikkomisen vakavuuteen.

Eläinten hyvinvoinnin potentiaalisten hyötyjen kannalta tärkeämpiä ovat kuitenkin maaseudun kehittämispolitiikassa suunnitellut uudet toimenpiteet. Maatilainvestointeihin tai maataloustuotteiden jalostukseen ja markkinointiin voidaan myöntää tukea eläinten hyvinvoinnin parantamiseksi. Lisäksi osana maaseudun ympäristötoimenpiteitä on mahdollista sisällyttää eläinten hyvinvointia koskevan lainsäädännön noudattaminen yhdeksi tukikelpoisuuden ehdoksi, joka jäsenvaltioiden on taattava.

Seuraavat liitännäistoimenpiteet on myös otettu käyttöön:

- maaseudun ympäristötoimenpiteitä koskevaa lukua on vahvistettu toimenpiteellä, jolla tuetaan viljelijöitä, jotka soveltavat viitetasona pidettävät hyvät eläintenkasvatuskäytännöt ylittäviä eläintenkasvatuskäytäntöjä

- luvussa ”Vaatimusten noudattaminen” on toimenpiteitä, joilla osallistutaan taloudellisesti viljelijöiden toimintakustannuksiin tavoitteena mukautua ympäristöä, kansanterveyttä, eläimiä, kasvinterveyttä ja eläinten hyvinvointia koskevan yhteisön lainsäädännön korkeisiin vaatimuksiin. Lisäksi voidaan tukea maatilojen neuvontapalvelujen käyttämistä, jotka auttavat viljelijöitä vaatimusten täytäntöönpanossa

- luvusta ”Elintarvikkeiden laatu” tukea myönnetään elintarvikkeiden laatujärjestelmiin osallistumiselle (mukaan luettuina eläinten hyvinvointia koskeville korkeille vaatimuksille perustuvat järjestelmät) ja tuottajaryhmille, jotka harjoittavat tuettuja laatujärjestelmiä, myös eläinten hyvinvointia koskeviin parannettuihin vaatimuksiin perustuvia järjestelmiä, koskevaa tiedotus-, myynninedistämis- ja mainostoimintaa.

On näin ollen selvää, että uudistetun yhteisen maatalouspolitiikan puitteissa jäsenvaltioilla ja komissiolla on käytettävissään enemmän välineitä vastatakseen yhteiskunnan vaatimuksiin kestävämmästä tuotannosta ja eläinten paremmasta hyvinvoinnista. Esimerkiksi luonnonmukaisia elintarvikkeita ja luonnonmukaista maataloutta koskevassa eurooppalaisessa toimintasuunnitelmassa[8] komissio toi esille, sittemmin neuvoston tukemana[9], että luonnonmukaisella maataloudella on kaksijakoinen yhteiskunnallinen rooli: toisaalta ympäristönsuojelu ja eläinten hyvinvointi, toisaalta kuluttajakysyntään vastaaminen. Tässä toimintasuunnitelmassa komissio pyrki tekemään selväksi näiden julkishyödykkeiden luonteen muotoilemalla eläinten hyvinvoinnin korkean tason yhdeksi luonnonmukaisen maatalouden tavoitteista. Tämä nimenomainen toimi on nyt toteutettu ehdotuksella (uudeksi) neuvoston asetukseksi luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisten tuotteiden merkinnöistä. Ehdotuksessa säädetään periaatteesta, että luonnonmukaisessa maataloudessa olisi noudatettava korkeinta mahdollista eläinten hyvinvoinnin tasoa.

2. TOIMI 2 – KOROSTETAAN POLITIIKAN TARPEITA PALVELEVAN ELÄINTEN SUOJELUUN JA HYVINVOINTIIN LIITTYVÄN TUTKIMUKSEN TUKEMISTA SEKÄ 3R-PERIAATTEEN SOVELTAMISTA

2.1. Taustaa

EY:n perustamissopimukseen liitetyn pöytäkirjan velvoitteiden mukaisesti yhteisön rahoittamaan tutkimuspolitiikkaan on nimenomaisesti sisällytetty velvoite ottaa eläinten hyvinvointi ja eettiset näkökohdat huomioon tutkimuspolitiikan täytäntöönpanossa. On tärkeää, että uusien teknologioiden eettiset näkökohdat otetaan huomioon aina tarvittaessa, mutta myös että eläinten hyvinvoinnin alalla aikaansaadulla kehityksellä on vankka tieteellinen perusta. Näin pitäisi olla silloin, kun uudella bioteknologialla (kuten eläinten kloonauksella) on mahdollista vaikuttaa eläinten hyvinvointiin, mutta se on tärkeää myös eräiden nykyisten maatalouden tuotantojärjestelmien kuten tehotuotannon tai orgaanisen tuotannon kehittämisessä. Siksi eläinten hyvinvointiin liittyvissä politiikoissa ja suosituksissa olisi otettava huomioon uusin saatavissa oleva tieteellinen tieto. Vastaavasti jos asianmukaisten politiikkojen ja suositusten laatimiseksi tarvittavaa objektiivista tietoa ei ole olemassa, tämä tulisi ottaa huomioon keskusteluissa tutkimuksen uusista painotuksista.

Komissio on tukenut useita tuotantoeläinten hyvinvointiin liittyviä tutkimushankkeita[10], esim. sosiologisia tutkimuksia kuluttajakäyttäytymisestä ja maatilatutkimuksia hyvinvoinnista siipikarjan- ja vasikanlihan tuotannossa[11]. Elintarvikkeiden laatu ja turvallisuus -aihealueella komissio tukee parhaillaan integroitua hanketta, jonka aiheena on ”eläinten hyvinvoinnin sisällyttäminen elintarvikkeiden laatuketjuun: yleisestä huolenaiheesta parempaan hyvinvointiin ja avoimeen laatuun” (”Integration of animal welfare in the food quality chain: from public concern to improved welfare and transparent quality”)[12]. On tuettu myös useita hankkeita, jotka liittyvät tuotantoeläinten jalostuksen ja lisääntymisen (sekä uusien teknologioiden kuten kloonauksen) eettisiin, oikeudellisiin ja yhteiskunnallisiin näkökohtiin. Lisäksi osana Globaalimuutos ja ekosysteemit -aihealuetta tuetaan tutkimusta, joka koskee kemikaalien älykkäitä testausstrategioita, ja osana Terveysalan genomiikka ja bioteknologia -aihealuetta ennaltaehkäiseviä in vitro -testausstrategioita ihmisten altistumisesta kemikaaleille. Edelleen tuetaan toksikologiaa ja hormonitoimintaan haitallisesti vaikuttavia kemikaaleja koskevia erityishankkeita.

Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen seitsemättä puiteohjelmaa[13] ollaan parhaillaan laatimassa, ja se on voimassa vuodet 2007–2013. Ehdotuksessa tuodaan esille karjaeläinten hyvinvointi yhteistyöohjelman aihealueen 2 ”Elintarvikkeet, maatalous ja bioteknologia” yhteydessä osana stragiaa luoda tietopohjainen biotalous. Puiteohjelmissa tutkimus kohdistetaan Euroopan kilpailukyvyn parantamiseen ja asiaa koskeviin eurooppalaisiin politiikkoihin. Politiikan tukemiseen suunnattu tutkimus on nimenomaisesti sisällytetty puiteohjelmaan, ja olemassa on kuulemisrakenne tällaisen tutkimuksen priorisoimiseksi suhteessa poliitikasta vastaaviin pääosastoihin. Kuulemista hyödynnetään eläinten hyvinvointia koskevan tutkimuksen priorisoimiseksi seitsemännessä puiteohjelmassa. 3R- toimintaa tuetaan neljällä yhdeksästä ensisijaisesta aihealueesta: 1. Terveys, 2. Elintarvikkeet, maatalous ja bioteknologia, 4. Nanotieteet, nanoteknologia, materiaalit ja uudet tuotantoteknologiat ja 6. Ympäristö (mukaan luettuna ilmastonmuutos). Lisäksi teknologiayhteisöt, mm. eläinten terveyttä ja tuotantoeläinten jalostusta käsittelevät, antavat merkittävän lisäpanoksen eläinten hyvinvoinnin hyväksi.

2.2. Eläinten suojelua ja hyvinvointia käsittelevä eurooppalainen keskus tai laboratorio

Eläinten hyvinvoinnin kehittyessä omana vakiintuneena tieteenalanaan harkitaan eläinten suojelua ja hyvinvointia käsittelevän eurooppalaisen keskuksen tai laboratorion perustamista. Eurooppalaiselle keskukselle tai laboratoriolle voitaisiin uskoa joukko toimintasuunnitelman toteuttamiseen liittyviä keskeisiä tehtäviä. Se voisi eritoten olla mukana toimen 3 (Standardoidut eläinten hyvinvointia koskevat indikaattorit) toteuttamisessa tarvittavien uusien hyvinvointiin liittyvien indikaattoreiden standardointi- ja sertifiointiprosessissa. Edelleen keskus voisi koordinoida ja kannustaa tutkimusta nykyisten standardien päivittämiseksi sekä edistää jatkotutkimusta eläinten terveyden ja hyvinvoinnin välisistä luontaisista yhteyksistä sekä niiden suhteesta elintarvikkeiden turvallisuuteen ja laatuun. Tämä näkökulma on merkittävä EU:ssa ja kansainvälisellä tasolla meneillään olevien ja tulevien eläinten hyvinvointia koskevien keskustelujen kannalta. Keskus voisi myös toimia ”osaamiskeskuksena” aktiivisen tiedonvaihdon edistämiseksi kaikilla eläinten hyvinvointiin liittyvillä aloilla. Tähän voi sisältyä hyvin monimuotoista toimintaa perustietämyksestä eläinten hyvinvointia koskevan kohdennetun tieteellisen tutkimuksen kautta vaihto-ohjelmiin, eläinkokeiden vaihtoehtojen tukemiseen, tiedonvaihdon virallisempana foorumina tai kiintopisteenä toimimiseen ja parhaiden käytäntöjen edistämiseen. Lisäksi keskus voisi tukea eläinten hyvinvointia koskevan EU-merkin käyttöönottoa (ks. luku 3.2) luomalla yhdenmukaistetun eurooppalaisten tiedeperusteisten vertailuarvojen kokoelman. Edelleen keskus voisi olla mukana laatimassa eläinten hyvinvointia koskevien merkittävien uusien toimenpiteiden täytäntöönpanossa tarvittavia yhteiskunnallis-taloudellisia tutkimuksia ja vaikutustenarviointeja.

2.3. Uusien käytännön välineiden soveltaminen eläinten hyvinvoinnin varmistamiseksi

Tutkimuksessa olisi yhä enemmän keskityttävä eläinten hyvinvointivaatimusten täytäntöönpanoa koskevien valvontajärjestelmien kehittämiseen, jotta suoritetut viralliset tarkastukset olisivat tehokkaampia ja ennakoivampaa. Erityisesti eläinten hyvinvoinnin valvonnan kuljetuksen aikana olisi perustuttava ennemminkin laittomien kuljetusolosuhteiden ehkäisemiseen kuin EY:n lainsäädännön rikkomisesta koituviin hallinnollisiin seuraamuksiin, varsinkin kun rikkominen usein havaitaan vasta kuljetuksen määränpäässä. Tätä lähestymistapaa itse asiassa sovelletaan hiljattain hyväksytyssä lainsäädännössä (neuvoston asetus (EY) N:o 1/2005). Näiden sääntöjen täytäntöönpano edellyttää kuitenkin jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten lisätoimia. Siksi uusien teknologioiden (seurantajärjestelmät, viestintävälineet ja sähköinen tunnistaminen) käyttämistä ja integrointia on tarkasteltava lähemmin niiden menetelmien löytämiseksi, joilla toimivaltaisia viranomaisia voidaan tukea tehtävissään.

2.4. 3R-periaatteen soveltaminen koe-eläimiin

Direktiivi 86/609/ETY on rohkaissut kehittämään vaihtoehtoja eläinkokeille, ja vaihtoehtoisten koemenetelmien validoinnista vastaava eurooppalainen keskus perustettiin vuonna 1991. Keskus edistää suoraan eläinten hyvinvointia soveltamalla nk. 3R-periaatetta (Replacement, Reduction, Refinement), jonka mukaan eläinkokeita pyritään korvaamaan, vähentämään ja kehittämään, sekä validoimalla vaihtoehtoja. Tämä edellyttää horisontaalista tukea politiikan täytäntöönpanossa sekä valvontaa kuluttajansuojan ja turvallisuustestauksen useilla eri aloilla, kuten kemikaalit, kosmetiikka, biosidit, elintarvikkeet, biologiset aineet ja lääkinnälliset laitteet. Eläinkokeiden vaihtoehdoilla on yhä kasvava rooli asiaa koskevan lainsäädännön täytäntöönpanossa, vaikkakin julkinen ja poliittinen paine ja vaihtoehtojen saatavuus vaihtelevat huomattavasti eri aloilla. Eläinten hyvinvoinnille koituvien hyötyjen lisäksi vaihtoehtoisilla menetelmillä voi myös olla potentiaalia tuottaa vankkaa tietoa laatuvarmistettujen ja ajanmukaisten testien avulla, jotka ovat nopeampia ja huokeampia kuin perinteiset eläimillä tehtävät kokeet. On esimerkiksi arvioitu, että testauksen tarvetta (kustannuksia ja eläimiä) voitaisiin REACH[14]-ohjelmassa vähentää jopa 70 prosenttia vaarantamatta saatujen tietojen tieteellistä laatua käyttämällä älykkäitä testausstrategioita: saatavissa olevat ja luvatut tiedot, kvantitatiiviset rakenne-aktiivisuussuhteet (QSAR), tietojen interpolointi jne. (lähde: Euroopan kemikaalivirasto ja Saksan liittotasavallan riskinarviointi-instituutti). Tässä yhteydessä on tärkeää huomata, että 3R-käsite on jo kiinteä osa koe-eläinten käyttöä koskevaa yhteisön lähestymistapaa. Lopullisena päämääränä on korvata eläinkokeet menetelmillä, jotka eivät edellytä eläinten käyttöä. Niissä kokeissa, jotka on edelleen suoritettava elävillä eläimillä, tavoitteena on vähentää eläinten määrää ja kehittää menetelmiä siten, että ne aiheuttavat vähemmän tuskaa ja kärsimystä. Lisätyötä tarvitaan 3R-periaatteen toteuttamiseksi täysimääräisesti kaikilla koe-eläimiä käyttävillä aloilla, yhdenmukaisuuden saavuttamiseksi direktiivin 86/609/ETY ja eläinkokeita edellyttävän lainsäädännön välillä sekä tietojen vastavuoroisen hyväksymisen ja sopimusten vastavuoroisen tunnustamisen tarkastelemiseksi yksityiskohtaisemmin yhtenä keinona vähentää koe-eläinten määrää. Vaihtoehtoisten testausmenetelmien validointia suorittavan yhteisön vertailulaboratorion perustaminen parantaisi entisestään vaihtoehtoisten testausmenetelmien laatua ja nopeuttaisi validointiprosessia.

Osana uutta aloitetta komission varapuheenjohtaja Günter Verheugen ja komission jäsen Janez Potočnik järjestivät 7. marraskuuta 2005 Brysselissä konferenssin eläinkokeille vaihtoehtoisista menetelmistä, joka oli alku eläinkokeille vaihtoehtoisia menetelmiä edistävälle kumppanuudelle komission ja alan teollisuuden välillä. Tämän kumppanuuden kautta European Chemical Industry Council (CEFIC), European Crop Protection Association (ECPA), European Association for Bioindustries (EuropaBio), European Cosmetic Toiletry and Perfumery Association (COLIPA), International Association for Soaps, Detergents and Maintenance Product Industry in Europe (A.I.S.E.) sekä European Federation on Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) hyväksyivät nk. Brysselin 3R-julistuksen. Julistuksen perusteella perustetaan sidosryhmien työryhmä, joka laatii vuoden 2006 ensimmäisellä neljänneksellä toimintaohjelman, jossa se nimeää konkreettiset lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin toimet. Ohjelma suunnitellaan tarkoituksena tunnistaa kehityksen esteet, ja siinä esitetään soveltuvia ratkaisuja vaihtoehtoisten lähestymistapojen kehittämisen, validoinnin ja lainsäädännöllisen hyväksymisen edistämiseksi, esimerkiksi:

( tutkimustoiminnan ja nykystrategioiden kartoitus

( yhteistyö tutkimuksen alalla kumppaneiden ja muiden sidosryhmien välisen toiminnan vahvistamiseksi ja lisäämiseksi

( vaihtoehtoisten lähestymistapojen, kuten älykkäiden testausstrategioiden, kehittäminen

( käytännön mekanismit validointiprosessin parantamiseksi saatavissa olevaa tietämystä käyttämällä

( käytännön mekanismit vaihtoehtoisten lähestymistapojen lainsäädännöllisen hyväksymisposessin helpottamiseksi.

Kumppanuuden vuosikertomus toimintaohjelman täytäntöönpanosta julkaistaan neuvoston, Euroopan parlamentin ja muiden sidosryhmien tiedoksi. Ensimmäinen kertomus on määrä julkaista joulukuussa 2006.

3. TOIMI 3 – OTETAAN KÄYTTÖÖN STANDARDOIDUT ELÄINTEN HYVINVOINTIA KOSKEVAT INDIKAATTORIT

3.1. Taustaa – integroitu lähestymistapa

Tämän päivän eurooppalaiset kuluttajat eivät enää pidä kotieläinten kasvattamista pelkästään elintarvikkeiden tuottamisena. Sen sijaan se nähdään merkittävänä muiden tärkeiden yhteiskunnallisten tavoitteiden kannalta, joita ovat elintarvikkeiden turvallisuus ja laatu, ympäristönsuojelu, kestävyys ja eläinten asiallisen käsittelyn varmistaminen. Yhteys eläinten hyvinvoinnin, eläinten terveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden välillä on tunnustettu myös kansainvälisesti[15]. Eläinten hyvinvointia koskevan lainsäädännön asianmukainen ja yhtenäinen täytäntöönpano on olennaisen tärkeää. Sitä helpotetaan kehittämällä eläinten hyvinvointia koskevia tarkkoja ja mitattavissa olevia indikaattoreita, mikä tehostaa sovellettua valvontaa ja vaatimuksia. Tällä hetkellä on kaksi näkyvää suuntausta: on olemassa pakollisia ja vapaaehtoisia järjestelmiä, jotka ylittävät EU:n lainsäädännössä vahvistetut vähimmäisvaatimukset, ja markkinasuuntaukset osoittavat, että kestävästi tuotettujen tuotteiden myynnin kasvu on saavutettavissa monissa maailman maissa. Kumpikin näistä suuntauksista helpottaa selvästi eläinten hyvinvoinnin jatkuvaa parantamista, mutta kuluttajille on annettava lisää tietoa, jotta he ymmärtäisivät paremmin kuhunkin tuotteeseen sovellettujen hyvinvointivaatimusten mukanaan tuoman lisäarvon ja jotta ostopäätösten teko olisi helpompaa.

3.2. Eläinten hyvinvointia koskeva EU-merkki – tuotantojärjestelmien luokittelu sovellettujen hyvinvointivaatimusten mukaan

Yhä useammat vähittäiskauppiaat ja tuottajat tunnustavat eläinten hyvinvoinnin olevan olennainen tekijä tuotteen imagon ja laadun kannalta. Siksi tarvitaan luotettavia järjestelmiä, joilla voidaan valvoa eläinten hyvinvointia maatiloilla ja saada takuut asianmukaisten tuotanto-olosuhteiden vallitsemisesta. Jalostajien, vähittäiskauppiaiden ja monikansallisten yritysten edistämien riippumattomien tarkastusohjelmien käyttö eläinten hyvinvoinnin alalla on lisääntymään päin sekä EU:ssa että muualla maailmassa. Joissakin jäsenvaltioissa on jo voimassa tuotteiden merkintöjä koskevia erilaisia vapaaehtoisia järjestelyjä, jotka perustuvat moniin muuttujiin, joiden joukossa ovat myös eläinten hyvinvointia koskevat vaatimukset. Munien ja siipikarjanlihan kaupan pitämistä koskevat EU:n vaatimukset sisältävät jo erilaisia sääntöjä eläinten hyvinvointia koskevista pakkausmerkinnöistä.

Esimerkiksi syötäväksi tarkoitetut munat on 1. tammikuuta 2004 lähtien merkittävä erottavalla koodilla, josta käy ilmi mm. munan tuottamisessa käytetty siipikarjan kasvatusmenetelmä. Jotta kuluttajat saisivat tästä tiedon, koodin selityksen on oltava pakkauksessa pakattujen munien tapauksessa ja erillisenä selosteena irtomunien tapauksessa. Jäsenvaltiot ovat käynnistäneet tiedotuskampanjoita kuluttajien tietoisuuden lisäämiseksi koodien merkityksestä. EU osallistuu kampanjoiden rahoittamiseen. Komission asetuksessa (EY) N:o 2295/2003 säädetään lisäksi, että ”merkinnät leimataan muniin ja lisätään pakkauksiin selkeästi näkyvällä ja täydellisesti luettavissa olevalla tavalla asetuksen (ETY) N:o 1907/90 7–10 artiklan säännösten mukaisesti ”. Muista kuin niistä kolmansista maista, joilla on sopimus vastaavuudesta EY:n kanssa, tuotavat munat on leimattava alkuperämaassa selkeästi näkyvällä ja täydellisesti luettavissa olevalla tavalla merkitsemällä niihin alkuperämaan ISO-koodi, jonka edellä on maininta ”Ei EY:n vaatimusten mukaisia” .

Eläinten hyvinvointia koskevan EU-merkin käyttöönotto on vaihtoehto, jota kannattaa tarkastella lähitulevaisuudessa, sillä sillä voisi edistää korkeiden hyvinvointivaatimusten mukaisesti tuotettujen tuotteiden myyntiä ja helpottaa näin kuluttajien valintoja hyvinvointia koskevien perusvaatimusten mukaisesti (EU:n lainsäädännössä asetetut vähimmäisvaatimukset) ja korkeampien vaatimusten mukaisesti (EU:n vähimmäisvaatimukst ylittäviin vapaaehtoisiin käytännesääntöihin tai jäsenvaltioiden lainsäädäntöön sisältyvät vaatimukset) tuotettujen tuotteiden välillä.

Selkeä merkintä, josta käy ilmi sovellettujen hyvinvointivaatimusten taso, voisi toimia tehokkaana markkinointivälineenä niiden nykyisin käytössä olevien merkintöjen lailla, joilla yksilöidään tietyt maataloustuotteet, joilla on erityisiä alueellisia ominaisuuksia. Tällaisen luokittelujärjestelmän olisi perustuttava standardoituihin tieteellisiin indikaattoreihin, jotka tunnetaan hyvin sekä EU:ssa että kansainvälisesti, ja oltava tutkimuksen tukemaa, jotta tuotteiden markkinointi helpottuisi. Koska kuluttajat haluavat tehdä valintansa objektiivisen ja tieteellisen tiedon perusteella ja koska markkinoilla on useita, joskus keskenään kilpailevia ja jopa sekaannusta aiheuttavia merkintöjä ja standardeja, olisi laadittava meneillään olevaan tutkimustyöhön perustuva erityinen eurooppalainen laatustandardi.

4. TOIMI 4 – VARMISTETAAN, ETTÄ ELÄINTEN KASVATTAJAT JA KÄSITTELIJÄT SEKÄ MUU VÄESTÖ TUNTEVAT PAREMMIN NYKYISET ELÄINTEN SUOJELUUN JA HYVINVOINTIIN LIITTYVÄT VAATIMUKSET JA TIEDOSTAVAT TÄYSIN ROOLINSA ELÄINTEN SUOJELUN JA HYVINVOINNIN EDISTÄMISESSÄ

4.1. Taustaa – muutos yleisessä asenteessa

Yleinen asenne eläimiin on muuttunut selkeästi viime vuosikymmenten aikana. Eurooppalaiset kuluttajat ovat hyvä esimerkki tällaisestä mielenmuutoksesta, sillä kysyntä suuntautuu yhä enemmän ”puhtaisiin ja vihreisiin” tuotantomenetelmiin, ja kuluttajia kiinnostavat innovatiivisten tuotantojärjestelmien (kuten laidunkasvatuksen tai luonnonmukaisen viljelyn) tuomat mahdolliset hyödyt elintarvikkeiden laadun ja turvallisuuden sekä eläinten terveyden ja hyvinvoinnin kannalta. Kuluttajien ja tuottajien ajattelussa on tapahtunut järisyttävä muutos pelkästä julmuuksien ehkäisemisestä ja eläinten kärsimysten välttämisestä niiden hyvinvoinnin edistämiseen ja tärkeimpien tarpeiden täyttämiseen.

4.2. Saavutetut tulokset

On ryhdytty erilaisiin aloitteisiin, jotta lähestymistapa politiikan laatimiseen eläinten hyvinvoinnin alalla olisi laaja ja demokraattinen. Tähän on sisältynyt täsmällisten tutkimushankkeiden ja kuluttajien asenteita eläinten hyvinvointiin mittaavien kyselytutkimusten tilaaminen. Koe-eläinten suojelua on kokoontunut käsittelemään teknisiä asiantuntijaryhmiä, joissa on mukana laaja joukko asiasta kiinnostuneita tahoja (tieteenharjoittajia, kansalaisjärjestöjä, teollisuuden ja hallitusten edustajia jne.). Muita komission ehdotuksia, kuten broilerien suojelua koskevaa ehdotusta, valmisteltaessa on myös järjestetty erityisiä sidosryhmien kuulemiskokouksia.

Hiljattain perustettu elintarvikeketjua sekä eläinten ja kasvien terveyttä käsittelevä neuvoa-antava ryhmä toimii tuotantoeläimiä käsittelevänä foorumina, jossa keskustellaan tulevista politiikan suuntauksista aikaisessa vaiheessa sidosryhmien kanssa. Internetissä on myös järjestetty avoimia kuulemisia tuotantoeläinten hyvinvointia koskevista kysymyksistä (esim. eläinten kuljetuksista) ja tulevasta eurooppalaisesta politiikasta kemikaalien ja eläinkokeiden alalla (REACH). Nämä aloitteet ovat osoittaneet asiasta kiinnostuneiden sidosryhmien kanssa käytävän avoimen vuoropuhelun tuottamat hyödyt. Tällaiset kuulemisaloitteet ovat täysin eurooppalaista hallintotapaa koskevassa valkoisessa kirjassa ilmaistujen periaatteiden mukaiset. Eläinten hyvinvointia koskeviin kuluttajien vaatimuksiin vastaaminen sisällytetään myös täysimääräisesti EU:n maatalouspolitiikkaan yhteisen maatalouspolitiikan uudistusten avulla.

4.3. Asioihin perehtyneet eläinten käsittelijät ja pitäjät ja suuri yleisö: eläinten hyvinvoinnin parhaat puolestapuhujat

Kuluttajien ja yleiseen asenteeseen ja vaatimuksiin eläinten hyvinvoinnin parantamisesta kiinnitetään paljon huomiota eläinten hyvinvointia koskevan politiikan laatimisessa. Kuluttajien on kuitenkin myös ymmärrettävä, että eläinten hyvinvointia koskevien korkeampien vaatimusten täytäntöönpano voi aiheuttaa ylimääräisiä kustannuksia tuottajille ja mahdollisesti johtaa korkeampiin myyntihintoihin. Tutkimukset osoittavat, että monet kuluttajat ovat valmiita maksamaan lisähintaa tuotteista, jotka ovat peräisin eläinystävällisemmästä tuotantojärjestelmästä[16].

Tuotteiden asianmukaiset merkinnät ja kuluttajavalistus ovat tässä välttämättömiä osatekijöitä. Euroopassa suoritettu sosiologinen tutkimus paljasti, että tuotantomenetelmää osoittavan merkinnän puuttuminen esti kuluttajia mahdollisesti siirtymästä käyttämään kyseisiä tuotteita[17]. On tarpeen jatkaa kuluttajien odotusten ja tuotemerkintöjen tarkastelua ja lisätä suuren yleisön tietoisuutta kotieläinten tuotannossa käytettävistä menetelmistä, eläinten hyvinvointia koskevia korkeampia vaatimuksia soveltavista vaihtoehtoisista käytännöistä ja seurauksista maataloustuotannon taloudellisille elinehdoille. EU:n tuottajien kohtaamat kilpailupaineet maataloustuotteiden kaupan yhä globalisoituvalla alalla olisi myös otettava huomioon.

Komission olisi jäsenvaltioiden ja asiasta kiinnostuneiden sidosryhmien tuella kiireesti määriteltävä soveltuva strategia, jolla kansalaisille tiedotetaan eläinten suojelua ja hyvinvointia koskevista kysymyksistä. Komissio myös harkitsee erityisen eläinten hyvinvointia käsittelevän tietofoorumin perustamista, joka kannustaisi merkittäviä sidosryhmiä vaihtamaan aiheesta näkemyksiä ja kokemuksia. Esimerkiksi tuotantoeläinten osalta tällainen aloite yhdistettynä parempaan kuluttajavalistukseen sekä tuotteiden selkeämpään markkinointiin ja merkintöihin voi synnyttää myönteisen lumipalloefektin, jossa kuluttajat luovat eläinystävällisemmällä tavalla tuotetuille elintarvikkeille kysynnän, joka siirtyy toimitusketjua pitkin takaisin alkutuottajalle, joka saa ehkä suuremman hinnan tuotteistaan ja saa näin takaisin osan suuremmista tuotantokustannuksistaan.

5. TOIMI 5 – TUETAAN JA KÄYNNISTETÄÄN KANSAINVÄLISIÄ TOIMIA, JOILLA LISÄTÄÄN TIETOA JA LUODAAN YKSIMIELISYYTTÄ ELÄINTEN HYVINVOINTIIN LIITTYVISTÄ SEIKOISTA

5.1. Taustaa

Tällä hetkellä eläinten hyvinvoinnin suhteellisesta merkityksestä vallitsee vain rajallinen kansainvälinen yksimielisyys, eikä EU:ssa toteutettuja toimenpiteitä voida suoraan verrata kolmansien maiden vaatimuksiin. Lisäksi on pidettävä mielessä toisistaan eroavat kulttuuritekijät ja perinteiset käytännöt. Eettisillä näkökohdilla on selvästi merkittävä vaikutus eläinten kasvattamisessa ja pitämisessä. EU on osallistunut aktiivisesti erilaisten kansainvälisten foorumien toimintaan tavoitteenaan lisätä tietoisuutta ja rakentaa yhteisymmärrystä eläinten hyvinvoinnin merkityksestä. Euroopan neuvosto on 1960-luvulta asti tehnyt aktiivisesti työtä eläinten suojelun hyväksi erilaisten yleissopimusten[18] puitteissa. Yhteisö on osapuolena (tai tarkkailijana) useissa Euroopan neuvoston yleissopimuksissa, joiden tavoiteena on parantaa eläinten hyvinvointia mm. eläinkokeiden, kuljetusten, kasvattamisen ja teurastuksen aloilla. Euroopan neuvostossa on meneillään useita toimia, joissa yhteisöllä on aktiivinen rooli.

Myös viimeaikaisten ja tulevien EU:n laajentumisten vaikutukset eläinten hyvinvointia koskevaan yhteisön politiikkaan edellyttävät tiivistä tarkastelua. Vuoropuhelua aiheesta tarvitaan esimerkiksi Bulgarian, Romanian, Turkin ja Kroatian sekä myös muiden Länsi-Balkanin maiden ja Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvien maiden kanssa. Yhteisöön liittymässä olevilla mailla on käytettävissään monenlaisia välineitä yhteisön sääntöjen täytäntöönpanon helpottamiseksi (esim. TAIEX-seminaarit teknistä apua ja tiedonvaihtoa sekä kokemuksen ja tietämyksen jakamista varten).

Keskeinen kysymys komission vuoden 2002 tiedonnossa[19] eläinten hyvinvointia koskevasta lainsäädännöstä ja tilanteesta kolmansissa maissa koski sitä, johtuvatko kilpailuhaitat eroista eläinten hyvinvointia koskevissa toimenpiteissä. Lähtien olettamuksesta, että vaatimuseroista johtuvat kilpailun vääristymät (olivat ne sitten eduksi tai haitaksi EU:n tuottajille) voivat selvästi heikentää korkeatasoista eläinten hyvinvointia, kertomuksessa tarkastellaan eräitä kanavia tällaisen kehityskulun välttämiseksi. Niitä ovat mm. markkinamekanismit, kansainvälisen tason vuoropuhelu, eläinten hyvinvointivaatimusten ajaminen kauppajärjestelyissä, merkintöjen parantaminen ja eläinten hyvinvoinnin merkityksen vahvistaminen EU:n maatalouspolitiikassa.

Euroopan unioni on edistynyt huomattavasti kertomuksessa tunnistettuja strategisia kanavia koskevassa työssä. Ne ovat yleensä tuottaneet konkreettisia tuloksia ja edelleen edustavat arvokasta lähestymistapaa eläinten hyvinvointia koskevan tietoisuuden lisäämiseksi kansainvälisesti ja eläinten hyvinvointia koskevien korkeampien vaatimusten täytäntöönpanon helpottamiseksi EU:ssa. On selvää, että tarvitaan seurantaväline, jolla verrata EU:ssa sovellettuja eläinten hyvinvointia koskevia pakollisia vaatimuksia kolmansissa maissa sovellettuihin vaatimuksiin mahdollisten markkinavaikutusten analysoimiseksi. On olemassa vaara, että eläinten hyvinvointia koskevat korkeat vaatimukset joissakin maissa voivat johtaa siihen, että toimintoja siirretään maihin, joissa sovelletaan matalampia vaatimuksia, tai että nämä maat saavat siitä epäterveen kilpailuedun.

5.2. Maailman eläintautijärjestön (OIE) kanssa työskenteleminen

Maailman eläintautijärjestöllä on maailmanlaajuisesti jäseninään 167 maata, ja sillä on pitkä kokemus eläinten terveyttä koskevien vaatimusten ja eläinten terveyden ja hyvinvoinnin välisten luontaisten yhteyksien kehittämisestä. Näin ollen sillä on hyvät lähtökohdat rakentaa kansainvälistä yhteisymmärrystä eläinten hyvinvointikysymyksessä. OIE:n jäsenvaltiot ovat pyytäneet, että järjestö laatisi yksityiskohtaisen eläinten hyvinvointia koskevan vision ja strategian. Toukokuussa 2002 hyväksyttiinkin erityinen päätöslauselma, joka valtuuttaa OIE:n laatimaan tieteeseen perustuvia suosituksia ja standardeja eläinten hyvinvoinnista. Merkittäviin viimeaikaisiin saavutuksiin kuuluvat eläinten hyvinvointia koskevan ensimmäisen OIE:n maailmanlaajuisen konferenssin järjestäminen helmikuussa 2004, eläinten hyvinvointia koskevien pääperiaatteiden hyväksyminen toukokuussa 2004 ja erityisten eläinten hyvinvointia koskevien suuntaviivojen hyväksyminen toukokuussa 2005.

Kuten joulukuussa 2002 annetussa maatalousministerien neuvoston päätöslauselmassa todetaan, OEI on se taho, joka laatii eläinten hyvinvointia koskevia kansainvälisiä standardeja ja suuntaviivoja, ja yhteisö haluaa aktiivisesti edistää eläinten hyvinvointia koskevien maailmanlaajuisten standardien ja ohjeiden laatimista. OIE perusti vuonna 2004 antamallaan päätöslauselmalla N:o XVII rahaston (World Animal Health and Welfare Fund), jonka tarkoituksena on panna täytäntöön toimia, tieteellistä tutkimusta ja koulutusohjelmia, järjestää seminaareja, konferensseja ja työpajoja, tuottaa tietoa ja tukea OIE:n strategisia suunnitelmia ja toimintaa kehitysmaissa OIE:n toimivaltaan kuuluvilla aloilla, joista yksi on eläinten hyvinvoinnin edistäminen.

5.3. Eläinten hyvinvoinnin edistäminen EU:n monen- ja kahdenvälisissä suhteissa

Komissio on tuonut kaupan ja ulkosuhteiden alalla esille EU:n näkemyksen eläinten hyvinvoinnin merkityksestä ja esittänyt Maailman kauppajärjestössä (WTO) erityisen kannan eläinten hyvinvoinnista ja maatalousalan kaupasta[20]. Eläinten hyvinvointia ei ole erikseen mainittu vuoden 1994 GATT-sopimuksessa tai muissa WTO-sopimuksissa, eikä riitojen ratkaisumenettelyssä ole annettu yhtään tuomiota, joka selkeyttäisi eläinten hyvinvoinnille WTO:ssa annettua asemaa. EU:n kannassa todettiin mm., että ”v aikka EY ottaakin eläinten hyvinvointia koskevat kysymykset esille WTO-neuvottelujen yhteydessä, sen tarkoituksena ei suinkaan ole pohjustaa uudentyyppisten tullien ulkopuolisten kaupan esteiden käyttöönottoa ” vaan ” edistää tiukkoja eläinten hyvinvointia koskevia vaatimuksia, tarjota kuluttajille selkeitä tietoja ja turvata samalla EY:n maatalouden ja elintarviketeollisuuden kilpailukyky ”. Tiedonannossa korostetaan, että kauppapoliittista protektionismia on vältettävä, mutta samalla on varmistettava, ettei kaupankäynti heikennä EU:n pyrkimyksiä edistää eläinten hyvinvointia sen omalla alueella. Terveys- ja kasvinsuojelutoimia (SPS) koskeva sopimus käsittelee lähinnä eläin- ja kasvitautien leviämistä ja elintarviketurvallisuutta, kun taas kaupan teknisiä esteitä (TBT) koskeva sopimus sisältää luettelon perustelluista tavoitteista toimenpiteisiin ryhdyttäessä. Näyttää kuitenkin vaikealta ottaa eläinten hyvinvointi huomioon näiden sopimusten puitteissa, ellei voida selvästi osoittaa yhteyttä eläinten huonon kohtelun ja tuojamaan eläinten terveystilanteelle koituvan riskin välillä. Eläinten hyvinvoinnin merkitys GATT-sopimuksen XX artiklan soveltamisalalla on myös arvioitava. Erityisesti kun on olemassa vaara, että markkinoille pääsy voi vaarantua eläinten hyvinvointia koskevien korkeiden vaatimusten takia, kaikkiin asiaa koskevien toimenpide-ehdotusten vaikutustenarviointiin olisi sisällytettävä analyysi eläinten hyvinvointia koskevista vaatimuksista ja käytännöistä niissä kolmansissa maissa, joihin vaikutukset kyseisissä tilanteissa todennäköisimmin kohdistuisivat. Yleissääntönä on selvää, että WTO:n jäsen saa ryhtyä toimiin suojellakseen eläimiä omalla alueellaan, mutta yleisesti ottaen sen ei tulisi vaatia eläinten hyvinvointia koskevien kyseisten sääntöjen soveltamista viejämaiden tai sen alueellisen toimivallan ulkopuolella sijaitsevilla alueilla. WTO:n Dohan neuvotteluissa EU aikoo käsitellä eläinten hyvinvointia koskevia kysymyksiä kotimaisen tuen pilarin puitteissa. EU:n maaseudun kehittämisasetus (EY) N:o 1257/99, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1783/2003 vuoden 2003 yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen yhteydessä, mahdollistaa maksujen suorittamisen korkeammat vaatimukset täyttäville viljelijöille, ja sitä voitaisiin soveltaa vuodesta 2005–2006. Kaikkia tällaisia maksuja viljelijöille olisi hallinnoitava WTO:n kansainvälisen kaupan sääntöjen mukaisesti.

Täydennyksenä Maailman eläintautijärjestön aloitteeseen yhteisö on alkanut neuvotella siitä, että eläinten hyvinvointia koskevat vaatimukset sisällytettäisiin eläimiä ja eläintuotteita toimittavien kolmansien maiden (esim. Chilen ja Kanadan) ja EU:n välisiin sopimuksiin. EU:n on myös aktiivisesti edistänyt eläinten hyvinvoinnin ottamista huomioon muiden kolmansien maiden kauppakumppaneiden kanssa tehtävissä eläinlääkintäsopimuksissa. Kansainvälisesti sovitut eläinten hyvinvointia koskevat OIE:n suuntaviivat tarjoavat ihanteellisen perustan keskustelulle ja yksimielisyyden saavuttamiselle näiden kauppakumppaneiden kanssa. Esimerkiksi EY:n ja Chilen välisen terveys- ja kasvinsuojelutoimia (SPS) koskevan sopimuksen puitteissa on jo perustettu erityinen eläinten terveyttä käsittelevä työryhmä, joka edistää yhteisymmärrykseen pääsyä eläinten hyvinvointia koskevien vaatimusten soveltamisessa, tietämyksen lisäämisessä ja tieteellisen asiantuntemuksen vaihdossa. Tätä tarkoitusta varten on järjestetty useita tiedeseminaareja, ja lisää aloitteita on suunnitteilla tiedotus- ja koulutustoiminnan sekä eläinlääkärien koulutusta koskevien tulevaisuuden strategioiden alalla, mukaan luettuina etäoppimista koskevat aloitteet.

5.4. Eläinten hyvinvointia koskevan tietämyksen lisääminen kehitysmaissa ja kaupankäyntimahdollisuuksien luominen

Eri eläinsuojeluyhdistykset järjestivät hiljattain osana komission kansalaisyhteiskuntien välistä vuoropuhelua seminaarin, jossa käsiteltiin kestävää maataloustuotantoa ja eläinten hyvinvointia koskevia hyviä käytäntöjä kehitysmaiden kaupankäyntimahdollisuuksien kannalta (” Sustainable agricultural production and good animal welfare practice: trade opportunities for Developing Countries”)[21]. Seminaarin päätelmissä ja suosituksissa todettiin, että monissa kehitysmaissa karjankasvatuksen vallitsevana muotona ovat edelleen kattavat ja kestävät maatalousjärjestelmät, joissa eläinten hyvinvoinnin taso on hyvä.

Yhteisön on tutkittava tarkemmin aloitteita käydä vuoropuhelua eläinten hyvinvointia koskevia korkeita vaatimuksia soveltavien maiden kanssa, jotta voitaisiin luoda tehokkaita kumppanuuksia mukana olevien hallitusten ja sidosryhmien kanssa. Asetuksessa (EY) N:o 882/2004 säädetään kehitysmaiden edustajien osallistumisesta koulutukseen, jota järjestetään eläinten hyvinvointia koskevien yhteisön sääntöjen täytäntöönpanosta vastaaville jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. Useimmissa WTO:n sopimuksissa on erityissäännöksiä kehitysmaiden ja vähiten kehittyneiden maiden erityis- ja erilliskohtelusta siten, että niille annetaan aina kun mahdollista enemmän aikaa panna täytäntöön uudet eläin- ja kasvinsuojelulliset toimenpiteet, jotka vaikuttavat niille tärkeisiin tuotteisiin. Joissakin tapauksissa erityis- ja erilliskohtelu toteutetaan myöntämällä täsmällisiä tilapäisiä vapautuksia sopimuksissa mainituista velvoitteista ja antamalla kaupankäyntiin liittyvää teknistä apua (TRTA), missä päätavoitteena on pitää yllä ja laajentaa niiden vientituotteiden markkinoillepääsyn mahdollisuuksia. Komissio on sitoutunut kehitysmaiden hyväksi toteutettaviin TRTA-hankkeisiin, mm. avustamaan kehitysmaiden asiantuntijoiden osallistumista erilaisten WTO:n virallisesti tunnustamien, standardeja asettavien kansainvälisten organisaatioiden kokouksiin (WTO katsoo OIE:n olevan eläinten terveyttä käsittelevä olennainen kansainvälinen organisaatio, ja OIE on myös hiljattain laatinut eläinten hyvinvointia koskevat suuntaviivat) sekä lähettämään teknisiä asiantuntijoita jäsenvaltioista kehitysmaihin. Tulossa on tämänkaltaista yhteistyötä ja koulutusta, johon myös kehitysmaiden tekniset asiantuntijat voivat osallistua.

[1] Neuvoston direktiivi 74/577/ETY.

[2] http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/oldcomm4/previous_en.html

[3] http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scah/index_en.html

[4] http://www.efsa.eu.int/

[5] http://www.coe.int/T/E/Legal_affairs/Legal_co-operation/Biological_safety,_use_of_animals/

[6] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 882/2004 rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta.

[7] KOM(2002) 511 lopullinen.

[8] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Luonnonmukaisia elintarvikkeita ja luonnonmukaista maataloutta koskeva eurooppalainen toimintasuunnitelma (KOM(2004) 415 lopullinen).

[9] Neuvoston päätelmät 24. lokakuuta 2004 tiedonannosta KOM (2004) 415 lopullinen.

[10] Katso kaikki maatalouteen liittyvä tutkimus http://europa.eu.int/comm/research/agriculture/index_en.html

[11] Katso katsaus http://europa.eu.int/comm/research/quality-of-life/animal-welfare/seminars/pdf/animal-welfare_en.pdf

[12] FOOD-CT-2004-506508, ”Welfare quality”, katso www.welfarequality.net

[13] http://europa.eu.int/comm/research/future/index_en.cfm

[14] Kemikaalien rekisteröinti, arviointi, lupamenettelyt ja rajoittaminen.

[15] OIE – Terrestrial Animal Health Code 2005 – Appendix 3.7.1 – Guiding principles for animal welfare.

[16] http://europa.eu.int/comm/food/animal/welfare/euro_barometer25_en.pdf

[17] ”Consumer concerns about animal welfare and the impact on food choice”. EU FAIR-CT36-3678. Dr Spencer Henson ja Dr Gemma Harper, University of Reading.

[18] Eurooppalaiset yleissopimukset lemmikkieläinten, koe-eläinten ja tuotanto-eläinten suojelusta kuljetusten aikana ja teurastettaessa.

[19] http://europa.eu.int/comm/food/animal/welfare/references/2002_0626_en.pdf

[20] KOM(2002) 626 lopullinen, ks. liite.

[21] http://trade-info.cec.eu.int/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11116#parts