Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI kansainvälisen suojeluaseman myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä (Uudelleenlaadittu) /* KOM/2011/0319 lopull. */





PERUSTELUT 1. Ehdotuksen tausta 1.1. Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Komissio esitti turvapaikkapolitiikan toimintasuunnitelman[1] mukaisesti 21. lokakuuta 2009 ehdotuksen pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista (jäljempänä ’turvapaikkamenettelydirektiivi’) 1 päivänä joulukuuta 2005 annetun neuvoston direktiivin 2005/85/EY muuttamisesta[2]. Ehdotus perustuu arvioon nykyisen direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa. Siinä on lisäksi otettu huomioon tulokset laajasta kuulemismenettelystä, joka kattoi jäsenvaltiot, Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun, valtiosta riippumattomia järjestöjä sekä muita tärkeitä sidosryhmiä. Nykyisen direktiivin täytäntöönpanosta saadut tiedot koottiin syyskuussa 2009 julkaistuun arviointikertomukseen[3], jonka päätelmät antoivat lisätukea ehdotukselle. Euroopan parlamentti hyväksyi 6. huhtikuuta 2011 komission ehdotuksesta ensimmäisen käsittelyn kantansa, jossa yleisesti ottaen tuettiin esitettyjä muutoksia. Ehdotuksesta keskusteltiin myös neuvostossa pääasiassa Espanjan puheenjohtajakaudella vuonna 2010. Keskustelut olivat kuitenkin vaikeita, eikä neuvostossa saavutettu yhteistä kantaa. Komissio on päättänyt käyttää aloiteoikeuttaan ja esittää muutetun ehdotuksen vauhdittaakseen työtä, jonka tavoitteena on sekä jäsenvaltioiden että pakolaisten edun mukaisen yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän luominen. Komissiolla on poliittinen velvollisuus tarjota todellisia mahdollisuuksia, jotta unioni voisi noudattaa Tukholman ohjelmassa antamaansa sitoumusta siitä, että yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä luodaan vuoteen 2012 mennessä. Tärkeä askel tähän suuntaan oli maassa pitkään oleskelleista kolmansien maiden kansalaisista annettu muutettu direktiivi, joka kattaa kansainvälistä suojelua saavat henkilöt. Yhteisen turvapaikkamenettelyn olisi oltava nopea ja oikeudenmukainen. Varmistaakseen tämän komissio on jatkanut tietojen keräämistä siitä, miten jäsenvaltioiden parhaat toimintatavat voitaisiin vakiinnuttaa ja koota järjestelmäksi, joka on johdonmukainen ja helposti toteutettavissa kaikkialla unionissa. Muutetussa ehdotuksessa on otettu huomioon edellisestä ehdotuksesta käytyjen keskustelujen aikana saadut uudet tiedot ja kokemukset. Muutetussa ehdotuksessa esitetty järjestelmä on sekä tehokas että suojaava. Se on kustannustehokas ja sen avulla voidaan puuttua järjestelmän mahdolliseen väärinkäyttöön. Sillä taataan, että hakemuksia kohdellaan samalla tavoin kaikissa jäsenvaltioissa. Siinä kunnioitetaan täysimääräisesti perusoikeuksia ja niihin liittyvää jatkuvasti kehittyvää oikeuskäytäntöä. Näin autetaan varmistamaan, että järjestelmällä on tuomioistuimien tuki muutoksenhakutapauksissa. Järjestelmä on kuitenkin samalla niin joustava, että siinä voidaan ottaa huomioon kansallisten oikeusjärjestelmien erityispiirteet. Sen perustana olevia sääntöjä on selkiytetty ja yksinkertaistettu tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi. Tässä esitettyä muutettua ehdotusta olisi tarkasteltava yhdessä vastaanotto-olosuhteista annettua direktiiviä koskevan muutetun ehdotuksen kanssa. Viimeksi mainitulla ehdotuksella pyritään muun muassa varmistamaan, että unionissa turvapaikkaa hakevien vastaanotto-olosuhteet ovat entistä paremmat ja yhtenäisemmät. Tässä esitetty muutettu ehdotus liittyy myös 19. toukokuuta 2010 annettuun asetukseen Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston perustamisesta. Nyt kun tukivirasto on aloittanut toimintansa, sen tehtäviä voidaan tarkentaa siten, että niihin kuuluu myös tuki jäsenvaltioille yhteisten sääntöjen entistä tehokkaammassa täytäntöönpanossa. 1.2. Yleinen tausta Vuonna 2009 annettu ehdotus ja tässä esitetty muutettu ehdotus ovat osa yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän perustamiseksi annettavaa lainsäädäntöpakettia. Tähän pakettiin kuuluvat myös komission vuonna 2008 hyväksymät Dublin-asetusta ja Eurodac-asetusta koskevat muutosehdotukset sekä vastaanotto-olosuhteista annetun direktiivin muuttamista koskeva ehdotus. Vuonna 2009 komissio hyväksyi lisäksi turvapaikkamenettelydirektiiviä ja aseman määrittelystä annettua direktiiviä koskevat muutosehdotukset. Vuonna 2010 perustettiin 19. toukokuuta annetulla asetuksella vielä Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirasto. Viraston tehtävänä on parantaa jäsenvaltioiden operatiivisen yhteistyön koordinointia, jotta yhteiset turvapaikkasäännöt voitaisiin panna tehokkaasti täytäntöön. Tämä lainsäädäntöpaketti vastaa vuonna 2008 tehtyä Euroopan maahanmuutto- ja turvapaikkasopimusta[4], jossa vahvistetaan Haagin ohjelman tavoitteet ja kehotetaan komissiota esittämään ehdotuksia sen varmistamiseksi, että viimeistään vuonna 2012 saadaan käyttöön yhdistetty yhteiset takeet sisältävä turvapaikkamenettely. Myös Eurooppa-neuvoston 10. ja 11. joulukuuta 2009 pidetyssä kokouksessa hyväksytyssä Tukholman ohjelmassa korostetaan, että on tarpeen perustaa vuoteen 2012 mennessä ”yhteisen suojelun ja solidaarisuuden alue, joka perustuu yhteiseen turvapaikkamenettelyyn ja kansainvälistä suojelua nauttivien henkilöiden yhdenmukaiseen asemaan” sekä ”korkeatasoisiin suojeluvaatimuksiin” ja ”oikeudenmukaisiin ja tehokkaisiin menettelyihin”. Tukholman ohjelmassa vahvistettiin etenkin, että kansainvälisen suojelun tarpeessa olevien henkilöiden on voitava turvautua oikeudellisesti varmoihin ja tehokkaisiin turvapaikkamenettelyihin. Tukholman ohjelman mukaan jokaista turvapaikanhakijaa olisi menettelyjen ja aseman määrittelyn osalta kohdeltava samalla tavoin siitä riippumatta, missä jäsenvaltiossa turvapaikkahakemus tehdään. Tavoitteena olisi oltava, että samankaltaisia tapauksia käsitellään ja että ne ratkaistaan samalla tavoin. Edellisen ehdotuksen laatimista varten tehtiin vaikutusten arviointi. Tämä muutettu ehdotus perustuu samoihin periaatteisiin kuin edellinen ehdotus. Lisäksi sillä pyritään vähentämään kustannuksia ja hallinnollisia rasitteita ja samalla yksinkertaistamaan ja selkiyttämään tiettyjä säännöksiä niiden täytäntöönpanon helpottamiseksi. Edellistä ehdotusta varten tehtyä vaikutusten arviointia voidaan tämän vuoksi soveltaa myös tähän ehdotukseen. 1.3. Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Tämä ehdotus vastaa kaikilta osiltaan Tampereella vuonna 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmiä, vuonna 2004 hyväksyttyä Haagin ohjelmaa, neuvoston 17. lokakuuta 2008 hyväksymää Euroopan maahanmuutto- ja turvapaikkasopimusta sekä vuonna 2009 hyväksyttyä Tukholman ohjelmaa, jossa edellytetään yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän perustamista vuoteen 2012 mennessä. Ehdotus vastaa myös Eurooppa 2020-strategian tavoitteita ja etenkin tavoitetta, joka koskee laillisten maahanmuuttajien kotouttamisen parantamista. Ehdotuksen tarkoituksena on nopeuttaa turvapaikkamenettelyjä ja tehdä niistä entistä varmempia. Sillä tuetaan näin samalla pakolaisten ja toissijaista suojelua tarvitsevien työllistettävyyttä, koska kyseiset henkilöt pääsevät nopeammin täysimääräisesti työmarkkinoille ja pystyvät näin paremmin säilyttämään ammattitaitonsa. Ehdotuksella pyritään myös vähentämään jäsenvaltioille vastaanotosta aiheutuvia kustannuksia ja näin edistämään julkisen talouden kestävyyttä. 2. Intressitahojen kuuleminen Edellistä ehdotusta valmistellessaan komissio laati ehdotukseen liittyvän vihreän kirjan, järjesti useita asiantuntijakokouksia muun muassa YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun ja kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa, teetti ulkopuolisen selvityksen sekä keräsi tietoja useiden yksityiskohtaisten kyselyjen avulla. Lisäksi komissio hyväksyi nykyisen direktiivin soveltamisesta laaditun arviointikertomuksen 8. syyskuuta 2010. Arviointikertomuksessa esitetyt päätelmät tukivat ehdotuksen valmistelun aikana tehtyjä havaintoja. Edellinen ehdotus esitettiin lokakuussa 2009, ja siitä käytiin neuvostossa teknisellä tasolla keskusteluja pääasiassa Espanjan puheenjohtajakaudella. Keskustelujen aikana useat jäsenvaltiot ilmoittivat vastustavansa tiettyjä ehdotettuja säännöksiä omien turvapaikka- ja oikeusjärjestelmiensä erityispiirteisiin liittyvistä syistä. Neuvosto ei pystynyt ratkaisemaan näitä ongelmallisia kysymyksiä tyydyttävällä tavalla. Ehdotukseen olisi tämän vuoksi ollut tarpeen sisällyttää lukuisia, eri jäsenvaltioita koskevia poikkeuksia, mikä olisi puolestaan vaarantanut ehdotetun järjestelmän yhtenäisyyden. Komissiolle jäi kuitenkin tässä yhteydessä mahdollisuus tarkistaa ehdotustaan ja esittää kokonaisvaltaisempaa ratkaisua esille tuotuihin ongelmiin vähentämättä kuitenkaan ehdotuksen tuottamaa lisäarvoa. Selkiyttämällä ja yksinkertaistamalla ehdotettuja säännöksiä voitaisiin helpottaa niiden täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa ja näin saada keskustelut käynnistettyä uudelleen. Tämän vuoksi komissio ilmoitti oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa esittävänsä tästä direktiivistä muutetun ehdotuksen ennen Puolan puheenjohtajakauden alkua vuonna 2011. Tässä esitettyä muutettua ehdotusta valmistellessaan komissio järjesti teknisistä seikoista useita kuulemistilaisuuksia vuoden 2010 tammi-huhtikuussa. Muutetussa ehdotuksessa on myös otettu huomioon keskustelut, joita käytiin puheenjohtajamaana toimineen Belgian 13. ja 14. syyskuuta 2010 järjestämän, turvapaikkamenettelyn laatua ja tehokkuutta käsitelleen ministerikokouksen puitteissa. Ministerikokouksessa käsiteltiin muun muassa puhutteluja, koulutusta, alkuperämaata koskevia tietoja, ensisijaista menettelyä ja toistuvia hakemuksia. Euroopan parlamentti hyväksyi ensimmäisen käsittelyn kantansa 6. huhtikuuta 2011. Parlamentin päätöslauselmassa tuetaan yleisesti ottaen komission ehdotusta. Useimmat parlamentin ehdottamista tarkistuksista koskevat hakijoille annettavien takeiden parantamista. Parlamentti esitti myös tarkistuksia, joiden tarkoituksena on lisätä joustavuutta jäsenvaltioiden kannalta tai parantaa tekstin yleistä johdonmukaisuutta. Päätöslauselman sisältö on otettu huomioon muutettua ehdotusta laadittaessa, joten muutettu ehdotus sisältää useita parlamentin tekemiä sisältöön ja sanamuotoon liittyviä tarkistuksia. Parlamentin kanta sisältää lisäksi joukon tärkeitä tarkistuksia, joiden huomioon ottaminen merkitsisi turvallisen kolmannen maan käsitteisiin liittyviä merkittäviä muutoksia. Kyseisiä tarkistuksia tarkkaan arvioituaan komissio katsoo, että turvallisten kolmansien maiden kansallisten luetteloiden korvaamista EU:n yhteisillä turvallisten kolmansien maiden luetteloilla voidaan harkita tulevaisuudessa. Käytännössä korvaaminen on kuitenkin mahdollista vasta kun Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirasto pystyy tarjoamaan jatkuvaa tukea kansallisten luetteloiden korvaamiselle laatimalla alkuperämaista raportteja, jotka perustuvat läpinäkyvällä ja puolueettomalla tavalla kerättyihin asianmukaisiin, luotettaviin, paikkansapitäviin ja ajantasaisiin tietoihin, sekä kehittämällä yhteisen mallin ja yhteiset menetelmät, joiden avulla alkuperämaata koskevat tiedot voidaan esittää ja tarkistaa ja joiden avulla niitä voidaan käyttää, sekä tarjoamaan jatkuvaa tukea alkuperämaita koskevan tiedon analysoinnille. Vaikka parlamentin esittämiä turvallisen kolmannen maan käsitteitä koskevia tarkistuksia ei ole otettu muutettuun ehdotukseen, komissio on ottanut huomioon tähän liittyvien sääntöjen yhdenmukaistamistarpeen. Komissio sitoutuu sen vuoksi tarkastelemaan asianmukaisella tavalla säännöllisin väliajoin näiden käsitteiden käyttöä jäsenvaltioiden kanssa ja ottamaan parlamentin mukaan tähän tarkasteluun. Tällaisella tarkastelulla on tarkoitus valmistella vastaisuudessa toteutettavaa yhdenmukaistamista. Muutettu ehdotus on pyritty laatimaan siten, että se tarjoaa tasapainoisen ratkaisun kahden lainsäädäntövallan käyttäjän välisten neuvottelujen helpottamiseksi. 3. Ehdotukseen liittyvät oikeudelliset näkökohdat 3.1. Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Tämän muutetun ehdotuksen päätavoitteena on yksinkertaistaa ja selkiyttää sääntöjä, jotta ne olisivat paremmin sovitettavissa yhteen erilaisten kansallisten oikeusjärjestelmien kanssa, ja auttaa jäsenvaltioita soveltamaan sääntöjä entistä kustannustehokkaammin omissa erityisolosuhteissaan. Kuten edellisessä ehdotuksessa, kokonaistavoitteena on luoda tehokkaat ja oikeudenmukaiset menettelyt. Ehdotuksessa on myös varmistettu, että perusoikeuksia kunnioitetaan edelleen täysimääräisesti, koska siinä on otettu huomioon Euroopan unionin tuomioistuimen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön kehitys etenkin siltä osin kuin on kyse oikeudesta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin. Voimassa olevaan direktiiviin sisältyviä oikeudenmukaista ja tehokasta menettelyä koskevia takeita on tarkistettu, jotta menettelyjä koskevia periaatteita sovellettaisiin entistä yhdenmukaisemmin. Ehdotuksessa on myös yhdenmukaistettu ja yksinkertaistettu menettelyyn liittyviä käsitteitä ja keinoja, jotta turvapaikkaviranomaisille voitaisiin tarjota tarvittavat menettelylliset välineet, joiden avulla ne voivat ehkäistä järjestelmän väärinkäyttöä ja käsitellä nopeasti selvästi perusteettomat hakemukset. Turvapaikkasäännöstön yhdenmukaisen soveltamisen helpottamiseksi ja sovellettavien järjestelyjen yksinkertaistamiseksi ehdotuksessa esitetään yhdistetyn menettelyn käyttöä ja tehdään näin samalla selväksi se, että hakemusten käsittelyssä on otettava huomioon molemmat aseman määrittelyä koskevassa direktiivissä säädetyt kansainvälisen suojelun muodot. Ehdotus on lisäksi entistä yhdenmukaisempi vastaanotto-olosuhteista annettua direktiiviä koskevan muutosehdotuksen ja Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirastosta annetun asetuksen kanssa. 3.1.1. Täytäntöönpanon helpottaminen jäsenvaltioissa Alkuperäiseen ehdotukseen tehtiin useita muutoksia sen varmistamiseksi, että muutettu ehdotus on sovitettu entistä paremmin yhteen eri jäsenvaltioiden erilaisten oikeusjärjestelmien ja muiden järjestelyjen kanssa. Muutokset koskevat muun muassa sääntöjä, joita sovelletaan päätettäessä hakijan oikeudesta tulla jäsenvaltion alueelle, mahdollisuutta lykätä päätöksen tekoa silloin, kun tilanne alkuperämaassa on tilapäisesti epävarma, sekä perusteita, joiden nojalla hakemus tutkitaan rajalla. Useista säännöksistä on lisäksi tehty joustavampia niiden täytäntöönpanon helpottamiseksi. Jotta jäsenvaltiot pystyisivät käsittelemään asianmukaisesti myös suuria määriä samaan aikaan tehtyjä turvapaikkahakemuksia, sääntöjä on tarkistettu siltä osin kuin on kyse pääsystä turvapaikkamenettelyyn, henkilökohtaisten puhuttelujen suorittamisesta sekä turvapaikkamenettelyjen tavanomaisesta enimmäiskestosta. Kaikkia säännöksiä on lisäksi tarkistettu perusteellisesti sääntöjen selkiyttämiseksi ja yksinkertaistamiseksi. Tällä on pyritty helpottamaan keskusteluja ja varmistamaan säännösten tehokas täytäntöönpano. 3.1.2. Järjestelmän mahdollisen väärinkäytön tehokas estäminen Muutetulla ehdotuksella annetaan jäsenvaltioille entistä paremmat mahdollisuudet puuttua turvapaikkajärjestelmän mahdolliseen väärinkäyttöön. Jäsenvaltiot voivat uusien sääntöjen mukaan nopeuttaa menettelyjä ja tutkia hakemuksen rajalla silloin kun hakija on antanut tietoja, jotka ovat selvästi vääriä tai joiden paikkansapitävyys on ilmeisen epätodennäköistä ja jotka ovat ristiriidassa riittävällä tavalla varmennettujen alkuperämaata koskevien tietojen kanssa, ja näin aiheuttanut sen, että hakemus on selvästi epäuskottava. Sama pätee sellaisiin hakijoihin, jotka ovat vaaraksi jäsenvaltion kansalliselle turvallisuudelle tai yleiselle järjestykselle. Jotta sellaisten hakijoiden hakemusten käsittelyä voitaisiin helpottaa, jotka pakoilevat tai eivät täytä velvollisuuksiaan, myös hakemuksen implisiittistä peruuttamista koskevia sääntöjä on muutettu. Näiden sääntöjen mukaan jäsenvaltio voi hylätä hakemuksen implisiittisen peruuttamisen nojalla, jos viranomaisilla on jo hallussaan riittävät tosiseikat hakemuksen asianmukaiseksi tutkimiseksi. Jotta hakijat olisivat paremmin tietoisia peruuttamisen seurauksista, jäsenvaltioiden on ilmoitettava hakijoille kyseisistä säännöistä menettelyn alussa. 3.1.3. Toiminnan etupainotteisuus: nopeat, oikeudenmukaiset ja tehokkaat menettelyt Etupainotteisuus tarkoittaa, että päätöksenteon laatua tuetaan riittävin resurssein ensimmäistä päätöstä tehtäessä, jotta menettelyt saadaan entistä oikeudenmukaisemmiksi ja tehokkaammiksi. Yksi ehdotuksen tärkeistä tavoitteista on edelleen se, että tavanomaisen turvapaikkamenettelyn kesto on enintään kuusi kuukautta. Muutettu ehdotus sisältää kuitenkin useita selvennyksiä, joilla helpotetaan tämän käsitteen soveltamista ja joissa on otettu huomioon eri jäsenvaltioiden erityispiirteet. Etupainotteisuus tarkoittaa etenkin sitä, että hakija saa jo aikaisessa vaiheessa tukea, joka auttaa häntä ymmärtämään menettelyä. Muutetussa ehdotuksessa selvennetään tämän perustuen sisältöä, jotta tällainen tuki voitaisiin erottaa muutoksenhakumenettelyjen yhteydessä tarjottavasta maksuttomasta oikeusavusta. Jäsenvaltiot voivat vapaasti päättää tuen antamiseen sovellettavista yksityiskohtaisista säännöistä. Tuen tarjoajina voivat esimerkiksi olla valtiosta riippumattomat järjestöt, valtion virkamiehet tai erikoistuneet valtion yksiköt. Muutoksilla on tarkoitus tehdä tämän tärkeän säännöksen soveltamisesta kustannustehokkaampaa ja estää väärinkäsitykset, jotka voisivat useissa jäsenvaltioissa johtaa ristiriitoihin näiden sääntöjen ja jäsenvaltioiden yleisen hallinto-oikeuden kanssa. Ehdotuksella myös yksinkertaistetaan sääntöjä koulutuksesta, jota jäsenvaltioiden on tarjottava hakemuksia käsittelevälle ja niitä koskevia päätöksiä tekevälle henkilöstölle. Tavoitteena on, että tällainen henkilöstö on erittäin pätevää, sillä vain näin voidaan varmistaa, että turvapaikkaviranomaisten päätökset ovat perusteltuja ja oikeudellisesti pitäviä. Yksityiskohtaisia sääntöjä on kuitenkin samalla yksinkertaistettu ja yhtenäistetty muun turvapaikkasäännöstön kanssa. Lisäksi säännöksiä, jotka koskevat erityisiä menettelyllisiä takeita tarvitsevia hakijoita, on yksinkertaistettu. Uudet säännöt ovat vähemmän ohjeistavia, jotta jäsenvaltioille voitaisiin jättää enemmän liikkuma- ja joustovaraa hakijoiden erityistilanteiden asianmukaiseksi huomioonottamiseksi. Samalla on kuitenkin varmistettu, että säännöillä tarjotaan edelleen korkeatasoiset takeet kyseisille hakijoille. 3.1.4. Suojan saannin takaaminen Jotta voitaisiin varmistaa, että henkilöllä, joka ilmaisee halunsa saada kansainvälistä suojelua, on todellisuudessa mahdollisuus hakea sitä, muutetussa ehdotuksessa on parannettu sääntöjä, joka koskevat turvapaikkamenettelyn ensimmäisiä vaiheita. Muutoksilla varmistetaan etenkin se, että täydellisen turvapaikkahakemuksen vastaanottaminen voidaan selkeästi erottaa perustoiminnosta, jossa henkilö kirjataan hakijaksi. Jäsenvaltioiden on näin helpompi noudattaa ehdotettua 72 tunnin määräaikaa, jonka kuluessa henkilö on kirjattava hakijaksi sen jälkeen kun hän on ilmaissut halunsa hakea suojelua. Kyseistä määräaikaa voidaan pidentää, jos sen noudattaminen on käytännössä mahdotonta. Muutettu ehdotus sisältää lisäksi yksinkertaiset säännöt rajavartijoille ja muille mahdollisten hakijoiden kanssa todennäköisesti tekemiseen joutuville viranomaisille annettavasta koulutuksesta ja ohjeistuksesta. Tarkoituksena on, että jäsenvaltioiden olisi helpompi panna uudet säännöt täytäntöön, kun otetaan huomioon, että tilanne vaihtelee jäsenvaltioittain. 3.1.5. Selkeät säännöt toistuvista hakemuksista Henkilön on voitava tehdä uusi hakemus senkin jälkeen, kun hänen kansainvälistä suojelua koskeva hakemuksensa on hylätty, jos hänen olosuhteensa ovat muuttuneet, jotta voitaisiin ottaa huomioon sur place -tilanteessa tehdyt hakemukset aseman määrittelyä koskevan direktiivin mukaisesti. Muutetulla säännöksellä selvennetään toistuvia hakemuksia koskevia sääntöjä kyseisten hakemusten väärinkäytön estämiseksi. Näiden sääntöjen mukaan myöhempi hakemus tutkitaan ensin nopeasti ja tehokkaasti sen määrittämiseksi, onko siinä esitetty uusia tosiseikkoja, joiden perusteella jatkokäsittely on perusteltua. Jos uusia tosiseikkoja on, myöhempi hakemus on tutkittava yleisiä sääntöjä noudattaen. Jos uusia tosiseikkoja ei ole, hakemukselta katsotaan puuttuvan tutkittavaksi ottamisen edellytykset. Jäsenvaltiot voivat väärinkäytösten estämiseksi tämän jälkeen olla poikkeuksellisesti myöntämättä oikeutta jäädä jäsenvaltion alueelle, vaikka henkilö tekisi kansainvälistä suojelua koskevia uusia hakemuksia. 3.1.6. Yhtenäistäminen EU:n turvapaikkasäännöstöön sisältyvien muiden välineiden kanssa Muutetussa ehdotuksessa on tarkistettu useita menettelytapoja niiden yhtenäistämiseksi EU:n turvapaikkasäännöstöön kuuluvien muiden välineiden kanssa ja erityisesti vastaanotto-olosuhteista annettua direktiiviä koskevan muutetun ehdotuksen kanssa. Tarkistuksia on tehty etenkin erityistarpeita, muita heikommassa asemassa olevia henkilöitä ja rajamenettelyjä koskeviin säännöksiin. Lisäksi muutetussa ehdotuksessa on yhdenmukaistettu koulutusta koskevat säännökset Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston perustamisesta annettuun asetukseen sisältyvien vastaavien säännösten kanssa. Koulutusta ja menettelyyn pääsyä koskevissa säännöissä annetaan turvapaikkavirastolle entistä konkreettisempi tehtävä. Tavoitteena on tarjota jäsenvaltioille sekä joustavuutta että tukea. Turvapaikkaviraston osallistumisella on tarkoitus myös yhtenäistää säännösten täytäntöönpanoa unionissa. Säännöstön yhdenmukaisen soveltamisen helpottamiseksi ja sovellettavien järjestelyjen yksinkertaistamiseksi ehdotuksessa esitetään yhdistetyn menettelyn käyttöä ja tehdään näin samalla selväksi se, että hakemusten käsittelyssä on otettava huomioon molemmat aseman määrittelyä koskevassa direktiivissä säädetyt kansainvälisen suojelun muodot. 3.2. Oikeusperusta Muutetulla ehdotuksella muutetaan direktiiviä 2005/85/EY, ja sen oikeusperustana on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 78 artikla 2 kohdan d alakohta. Kyseisessä alakohdassa määrätään sellaisten toimenpiteiden säätämisestä, jotka koskevat yhteisiä menettelyjä turvapaikkaa tai toissijaista suojelua koskevan yhdenmukaisen aseman myöntämisessä ja peruuttamisessa. 3.3. Maantieteellinen soveltamisala Ehdotettu direktiivi osoitetaan jäsenvaltioille. Direktiivin soveltaminen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Irlantiin määräytyy SEUT-sopimukseen liitetyn pöytäkirjan N:o 21 määräysten mukaan. SEUT-sopimukseen liitetyssä Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaan direktiivi ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. 3.4. Toissijaisuusperiaate Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluetta koskevassa SEUT-sopimuksen V osastossa annetaan Euroopan unionille tiettyjä tähän osa-alueeseen liittyviä toimivaltuuksia. Näitä toimivaltuuksia käytetään Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklan mukaisesti, toisin sanoen ainoastaan jos ja siltä osin kuin jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita, vaan ne voidaan suunnitellun toiminnan laajuuden tai vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Unionin toimien oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 78 artikla. Artiklan mukaan unioni ”kehittää turvapaikka-asioita sekä toissijaista ja tilapäistä suojelua koskevan yhteisen politiikan, jonka tarkoituksena on antaa asianmukainen asema kaikille kansainvälistä suojelua tarvitseville kolmansien maiden kansalaisille ja varmistaa palauttamiskiellon periaatteen noudattaminen. Tämän politiikan on oltava pakolaisten oikeusasemasta 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn Geneven yleissopimuksen ja 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyn pöytäkirjan sekä muiden asiaan liittyvien sopimusten mukaista.” Turvapaikanhakuun ja pakolaisten suojeluun liittyvien ongelmien ylikansallisen luonteen vuoksi EU:lla on hyvät edellytykset ehdottaa yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän puitteissa ratkaisuja erityisesti kansainvälisen suojelun myöntämistä ja poistamista koskeviin menettelyihin liittyviin ongelmiin. Tällaisilla ratkaisuilla pyritään etenkin välttämään hakijoiden edelleen liikkuminen. Vaikka säännöksiä yhdenmukaistettiin vuonna 2005 hyväksytyllä direktiivillä merkittävästi, tarvitaan lisää EU:n toimia, jotta turvapaikkamenettelyistä voidaan antaa entistä paremmat ja yhdenmukaisemmat säännökset ja näin edetä kohti yhteisiä turvapaikkamenettelyjä. Tällaiset vaatimukset ovat välttämättömiä myös sen varmistamiseksi, että Dublin-menettelyjen piiriin kuuluvien kansainvälistä suojelua hakeneiden hakemukset tutkitaan samanlaisin edellytyksin eri jäsenvaltioissa. 3.5. Suhteellisuusperiaate Turvapaikkamenettelydirektiivin muuttamista koskevassa vaikutusten arvioinnissa[5], joka tehtiin edellistä ehdotusta valmisteltaessa, arvioidaan kutakin havaittujen ongelmien ratkaisuvaihtoehtoa sen varmistamiseksi, että käytännön hyöty ja tarvittava panostus ovat oikeassa suhteessa. Arvioinnin tuloksena todetaan, että EU:n toimilla ei ylitetä sitä, mikä on ongelmien ratkaisemiseksi tarpeen. Tässä muutetussa ehdotuksessa on säilytetty edellisen ehdotuksen pääperiaatteet. Siinä on kuitenkin lisätty jäsenvaltioille tarjolla olevaa joustavuutta, mikä tukee osaltaan suhteellisuusperiaatteen noudattamista. 3.6. Vaikutukset perusoikeuksiin Ehdotus on arvioitu perusteellisesti sen varmistamiseksi, että sen säännökset vastaavat täysin – Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettuja perusoikeuksia ja – velvoitteita, jotka johtuvat kansainvälisestä oikeudesta, erityisesti Geneven yleissopimuksesta, Euroopan ihmisoikeussopimuksesta ja lasten oikeuksista tehdystä YK:n yleissopimuksesta. Turvapaikkamenettelyjä koskevilla parannetuilla säännöksillä ja niiden yhdenmukaisella soveltamisella kaikkialla unionissa on kaiken kaikkiaan myönteinen vaikutus turvapaikanhakijoihin ja niillä tehostetaan perusoikeuskirjan 18 artiklaan sisältyvän turvapaikkaa koskevan perusoikeuden toteutumista. Ehdotus muun muassa vähentää hallinnollisten virheiden mahdollisuutta turvapaikkamenettelyissä, jolloin voidaan paremmin noudattaa perusoikeuskirjan 19 artiklaan sisältyvää palauttamiskiellon periaatetta ja parantaa suojelun ja oikeussuojan saatavuutta sekä taata se, että jokaisella kielteisen päätöksen saavalla hakijalla on oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa perusoikeuskirjan 47 artiklan mukaisesti. Lisäksi ehdotuksella parannetaan sukupuolten tasa-arvoa, josta määrätään perusoikeuskirjan 23 artiklassa, ja edistetään lapsen edun periaatteen noudattamista turvapaikkamenettelyissä perusoikeuskirjan 24 artiklan mukaisesti ja syrjimättömyyden periaatteen noudattamista perusoikeuskirjan 21 artiklan mukaisesti. 2009/0165 (COD) Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI kansainvälisen suojeluaseman myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä (Uudelleenlaadittu) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 78 artiklan 2 kohdan d alakohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[6], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[7], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: ò uusi (1) Pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1 päivänä joulukuuta 2005 annettuun neuvoston direktiiviin 2005/85/EY[8] olisi tehtävä useita huomattavia muutoksia. Selkeyden vuoksi olisi mainittu direktiivi uudelleenlaadittava. ê 2005/85/EY johdanto-osan 1 kappale (mukautettu) ð uusi (2) Yhteinen turvapaikkapolitiikka ja siihen sisältyvä yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä ovat olennainen osa Euroopan unionin tavoitetta toteuttaa asteittain vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue, joka on avoin yhteisöstä Ö unionista Õ olosuhteiden pakosta ja oikeutetusti suojaa hakeville henkilöille. ð Siinä olisi noudatettava jäsenvaltioiden yhteisvastuun ja oikeudenmukaisen vastuunjaon periaatetta, myös rahoituksen osalta. ï ê 2005/85/EY johdanto-osan 2 kappale (3) Eurooppa-neuvosto päätti Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 pitämässään erityiskokouksessa asettaa tavoitteeksi yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän, joka perustuu 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn, pakolaisten oikeusasemaa koskevan Geneven yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla, jäljempänä ’Geneven yleissopimus’, täysimääräiseen ja kokonaisvaltaiseen soveltamiseen, vahvistaen näin palauttamiskiellon periaatteen noudattamisen ja varmistaen, ettei ketään palauteta takaisin maahan, jossa häntä vainotaan. ê 2005/85/EY johdanto-osan 3 kappale (mukautettu) (4) Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaan yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän tulisi lyhyellä aikavälillä sisältää oikeudenmukaista ja tehokasta turvapaikkamenettelyä jäsenvaltioissa koskevat yhteiset vaatimukset ja pidemmällä aikavälillä yhteisön Ö unionin Õ säännöt, joista muodostuu yhteinen turvapaikkamenettely Euroopan yhteisössä Ö unionissa Õ. ê 2005/85/EY johdanto-osa 4 kappale ð uusi (5) Tässä direktiivissä säädetyt vähimmäisvaatimukset, joita jäsenvaltioissa on noudatettava pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä, ovat näin ollen ð Yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän ensimmäinen vaihe saavutettiin antamalla perussopimusten määräysten mukaiset säädökset, mukaan lukien direktiivi 2005/85/EY, joka oli ï turvapaikkamenettelyjä koskeva ensimmäinen toimenpide. ò uusi (6) Eurooppa-neuvoston 4 päivänä marraskuuta 2004 hyväksymässä Haagin ohjelmassa asetetaan tavoitteet, jotka vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella on tarkoitus saavuttaa vuosina 2005–2010. Tätä varten Haagin ohjelmassa kehotettiin Euroopan komissiota saattamaan päätökseen ensimmäisen vaiheen säädösten arviointi ja esittämään toisen vaiheen välineitä ja toimenpiteitä koskevat ehdotukset neuvostolle ja Euroopan parlamentille. Haagin ohjelman mukaisesti tavoite, johon on yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän luomiseksi pyrittävä, on yhteisen turvapaikkamenettelyn perustaminen ja kaikkialla unionissa pätevän yhdenmukaisen suojeluaseman käyttöönotto. (7) Eurooppa-neuvosto totesi 16 päivänä lokakuuta 2008 hyväksytyssä Euroopan maahanmuutto- ja turvapaikkasopimuksessa, että jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja suojelun myöntämisessä, ja pyysi tekemään uusia aloitteita, kuten ehdotuksen, jonka tarkoituksena on yhteiset takeet sisältävän yhdistetyn turvapaikkamenettelyn perustaminen Haagin ohjelman mukaisen yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän viimeistelemiseksi. (8) Eurooppa-neuvoston 10 ja 11 päivänä joulukuuta 2009 hyväksymässä Tukholman ohjelmassa sitoudutaan edelleen perustamaan vuoteen 2012 mennessä yhteinen suojelun ja solidaarisuuden alue, joka perustuu yhteiseen turvapaikkamenettelyyn ja kansainvälistä suojelua nauttivien henkilöiden yhdenmukaiseen asemaan, joka perustuu korkeatasoisiin suojeluvaatimuksiin sekä oikeudenmukaisiin ja tehokkaisiin menettelyihin. Tukholman ohjelmassa vahvistetaan, että kansainvälisen suojelun tarpeessa oleville henkilöille on turvattava oikeudellisesti varmojen ja tehokkaiden turvapaikkamenettelyjen saatavuus. Tukholman ohjelman mukaan henkilöille olisi tarjottava samantasoinen kohtelu menettelytapojen ja aseman määrittämisen osalta riippumatta siitä, missä jäsenvaltiossa he jättävät turvapaikkahakemuksensa. Tavoitteena olisi oltava, että samanlaiset tapaukset käsitellään samalla tavalla ja että ne tuottavat samanlaiset lopputulokset. (9) Euroopan pakolaisrahaston ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 439/2010[9] perustetun Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston resursseja olisi käytettävä, jotta yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän toisessa vaiheessa asetettujen vaatimusten täytäntöönpanossa voidaan asianmukaisesti tukea jäsenvaltioita, erityisesti niitä jäsenvaltioita, joiden turvapaikkajärjestelmään kohdistuu erityisiä ja suhteettoman suuria paineita ennen kaikkea niiden sijainnin tai väestötilanteen vuoksi. (10) Jotta voitaisiin varmistaa, että direktiivissä […/…/EU] [vähimmäisvaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi sekä myönnetyn suojelun sisällöstä (aseman määrittelyä koskeva direktiivi)] tarkoitettujen hakijoiden tarve kansainväliseen suojeluun arvioidaan kattavasti ja tehokkaasti, kansainvälisen suojelun myöntämismenettelyjä koskevan unionin säännöstön olisi perustuttava yhdistetyn turvapaikkamenettelyn käsitteeseen. ê 2005/85/EY johdanto-osan 5 kappale ð uusi (11) Tämän direktiivin päätarkoituksena on ð kehittää edelleen vähimmäisvaatimuksia kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevia jäsenvaltioiden menettelyjä varten yhteisen turvapaikkamenettelyn luomiseksi unioniin. ï ottaa käyttöön vähimmäisvaatimukset, joita sovelletaan yhteisössä pakolaisaseman myöntämistä ja poistamista koskevissa menettelyissä. ê 2005/85/EY johdanto-osan 6 kappale ð uusi (12) ð Kansainvälisen suojelun ï Pakolaisaseman myöntämistä ja poistamista koskevissa menettelyissä sovellettavien sääntöjen keskinäisen lähentämisen pitäisi osaltaan rajoittaa turvapaikanhakijoiden ð kansainvälistä suojelua hakevien ï edelleen liikkumista jäsenvaltioiden välillä, jos tällainen liikkuminen johtuu lainsäädännöllisistä eroavuuksista ð , ja luoda yhtäläiset edellytykset direktiivin [.../../EU] [aseman määrittelyä koskeva direktiivi] soveltamiselle jäsenvaltioissa ï. ê 2005/85/EY johdanto-osan 7 kappale ð uusi (13) Vähimmäisvaatimusten luonteeseen kuuluu, että jJäsenvaltioiden olisi voitava säätää tai pitää voimassa suotuisampia säännöksiä jäsenvaltiosta kansainvälistä suojelua pyytäville kolmansien maiden kansalaisille tai kansalaisuudettomille henkilöille, silloin kun pyynnön katsotaan perustuvan siihen, että asianomainen ð tarvitsee direktiivin [.../../EU] [aseman määrittelyä koskeva direktiivi] mukaisesti kansainvälistä suojelua ï on Geneven yleissopimuksen 1 artiklan A kohdassa tarkoitettu pakolainen. ê 2005/85/EY johdanto-osan 9 kappale ð uusi (14) Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden kohtelun osalta jäsenvaltioita sitovat sellaisten kansainvälisen oikeuden välineiden mukaiset sitoumukset, joiden osapuolia ne ovat ja jotka kieltävät syrjinnän. ê 2005/85/EY johdanto-osan 10 kappale ð uusi (15) On tärkeää, että turvapaikkahakemukset ð kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset ï ratkaistaan tosiseikkojen perusteella ja että ensimmäisen päätöksen tekevät viranomaiset, joiden henkilöstöllä on asianmukaiset tiedot tai tarpeellinen koulutus ð turvapaikka-asioiden ja kansainvälisen suojelunï turvapaikka- ja pakolaisasioiden alalla. ê 2005/85/EY johdanto-osan 11 kappale ð uusi (16) On sekä jäsenvaltioiden että ð kansainvälistä suojelua hakevien ï turvapaikanhakijoiden edun mukaista, että turvapaikkahakemukset ð kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset ï ratkaistaan mahdollisimman nopeasti ð , tämän kuitenkaan rajoittamatta asianmukaista ja perusteellista tutkintaa ï. Turvapaikkahakemusten käsittelyn organisoinnin olisi oltava jäsenvaltioiden vastuulla, jotta ne voivat kansallisten tarpeiden mukaisesti asettaa etusijalle tai nopeuttaa minkä tahansa hakemuksen käsittelyä ottaen tämän direktiivin vaatimukset huomioon. (17) Niinikään on sekä jäsenvaltioiden että hakijoiden edun mukaista varmistaa, että kansainvälisen suojelun tarpeet tunnustetaan asianmukaisesti jo ensimmäisessä käsittelyssä. Tämän vuoksi hakijoille olisi annettava ensimmäisessä käsittelyssä maksutta oikeudellisia ja menettelyjä koskevia tietoja, ottaen huomioon heidän tilanteensa. Näiden tietojen avulla hakijoiden pitäisi muun muassa pystyä paremmin ymmärtämään menettelyä, mikä auttaa heitä noudattamaan sovellettavia velvoitteita. Olisi kohtuutonta velvoittaa jäsenvaltiot antamaan kyseiset tiedot ainoastaan pätevien lakimiesten palveluina. Jäsenvaltioille olisi tämän vuoksi annettava mahdollisuus järjestää kyseisten tietojen antaminen jäsenvaltioiden kannalta asianmukaisimmalla tavalla, kuten käyttämällä valtiosta riippumattomia järjestöjä, valtion virkamiehiä tai asiaan erikoistuneita valtion yksiköitä. (18) Muutoksenhakumenettelyissä hakijoille olisi tietyin edellytyksin tarjottava maksutta oikeusapua ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti pätevä oikeudellinen edustaja. Hakijoilla pitäisi lisäksi olla menettelyn kaikissa vaiheissa oikeus omalla kustannuksellaan käyttää neuvonantajana asianajajia tai muita oikeudellisia neuvonantajia, jotka ovat kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyväksyttyjä. ê 2005/85/EY johdanto-osan 12 kappale ð uusi (19) Yleisen järjestyksen käsitteeseen voi sisältyä ð muun muassa ï tuomitseminen vakavasta rikoksesta. ê 2005/85/EY johdanto-osan 13 kappale ð uusi (20) Jotta suojelua tarvitsevat henkilöt voidaan tunnustaa asianmukaisesti Geneven yleissopimuksen 1 artiklassa tarkoitetuiksi pakolaisiksi ð tai henkilöiksi, jotka voivat saada toissijaista suojelua ï, jokaisella turvapaikanhakijalla olisi oltava tosiasiallinen pääsy tietyin poikkeuksin turvapaikkamenettelyihinyn sekä mahdollisuus toimia yhteistyössä ja olla yhteydessä asianmukaisella tavalla toimivaltaisiin viranomaisiin, niin että hän voi esittää tapaukseensa liittyvät tosiseikat, sekä riittävät menettelyä koskevat takeet asiansa hoitamiseksi menettelyn kaikissa eri vaiheissa. Turvapaikkahakemuksen ð Kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen ï tutkintamenettelyssä hakijalla olisi myös yleensä oltava vähintään oikeus jäädä maahan, kunnes määrittävä viranomainen on tehnyt päätöksensä, oikeus käyttää tulkkia asiansa esittämiseen, jos viranomaiset kuulevat häntä, mahdollisuus olla yhteydessä Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun (UNHCR) edustajaan ð ja järjestöihin, jotka tarjoavat neuvontaa kansainvälistä suojelua hakeville ï tai muihin pakolaisvaltuutetun puolesta toimiviin järjestöihin, oikeus saada päätös asianmukaisesti tiedoksi, oikeus saada tieto päätöksen perusteluina olevista tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista, mahdollisuus pyytää neuvoa oikeudelliselta tai muulta neuvonantajalta ja oikeus saada tietoja oikeudellisesta asemastaan menettelyn ratkaisevissa vaiheissa kielellä, jota hakijan ð ymmärtää tai jota hänen ï voidaan kohtuudella olettaa ymmärtävän ð , ja jos päätös on kielteinen, oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa ï. ê 2005/85/EY johdanto-osan 14 kappale Ilman huoltajaa olevia alaikäisiä varten olisi myös säädettävä erityisistä menettelyä koskevista takeista heidän haavoittuvaisen asemansa takia. Jäsenvaltioiden olisi tällöin ensisijaisesti otettava huomioon lapsen etu. ò uusi (21) Jotta voidaan varmistaa tosiasiallinen pääsy tutkintamenettelyyn, viranomaisten, jotka ovat ensimmäisinä kosketuksissa kansainvälistä suojelua hakeviin henkilöihin, erityisesti maa- tai merirajojen valvontaa tai rajatarkastuksia suorittavien viranomaisten, olisi saatava ohjeita ja tarvittavaa koulutusta siitä, miten tunnistaa ja käsitellä kansainvälistä suojelua koskevat pyynnöt. Heidän olisi voitava antaa kolmansien maiden kansalaisille tai kansalaisuudettomille henkilöille, jotka ovat jäsenvaltioiden alueella, myös rajalla, aluevesillä tai kauttakulkualueella, ja jotka haluavat hakea kansainvälistä suojelua, kaikki merkityksellinen tieto siitä, missä ja miten kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen voi tehdä. Jos kyseiset henkilöt ovat jäsenvaltion aluevesillä, heidät olisi tuotava maihin ja heidän hakemuksensa olisi tutkittava tämän direktiivin mukaisesti. (22) Mahdollisuudesta pyytää kansainvälistä suojelua pitäisi olla saatavilla tietoja, jotta pääsyä tutkintamenettelyyn voidaan helpottaa rajanylityspaikoilla ja säilöönottoyksiköissä. Tulkkausjärjestelyillä olisi varmistettava perustason kommunikointi, jotta toimivaltaiset viranomaiset ymmärtävät henkilöiden mahdolliset kansainvälistä suojelun hakemista koskevat pyynnöt. (23) Lisäksi hakijoita, jotka tarvitsevat erityisiä menettelyllisiä takeita, kuten alaikäisiä, ilman huoltajaa olevia alaikäisiä, kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan väkivallan uhreja sekä vammaisia, olisi tuettava asianmukaisesti, jotta voidaan luoda tarvittavat edellytykset sille, että he voivat tosiasiallisesti päästä menettelyihin ja esittää tarvittavat seikat kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen perustelemiseksi. (24) Kansallisten toimenpiteiden, jotka koskevat kidutuksen tai muun vakavan fyysisen tai henkisen väkivallan, myös seksuaalisen väkivallan, oireiden ja merkkien tunnistamista ja dokumentointia tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvissa menettelyissä, olisi perustuttava muun muassa käsikirjaan kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen tutkimiseksi ja dokumentoimiseksi tehokkaasti (Istanbulin pöytäkirja). (25) Nais- ja mieshakijoiden todellisen tasa-arvon varmistamiseksi tutkintamenettelyjen olisi oltava sukupuolisensitiivisiä. Erityisesti henkilökohtaiset puhuttelut olisi järjestettävä tavalla, joka antaa sekä nais- että mieshakijoille mahdollisuuden puhua kokemuksistaan tapauksissa, joihin liittyy sukupuoleen perustuvaa vainoa. Sukupuoleen liittyvien hakemusten monimutkaisuus olisi otettava asianmukaisesti huomioon menettelyissä, jotka perustuvat turvallisen kolmannen maan käsitteeseen, turvallisen alkuperämaan käsitteeseen tai myöhempien hakemusten käsitteeseen. (26) Jäsenvaltioiden olisi tätä direktiiviä täytäntöön pannessaan ensisijaisesti otettava huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja vuonna 1989 allekirjoitetun YK:n lapsen oikeuksia koskevan yleissopimuksen mukaiset lapsen edut. (27) Kansainvälisen suojelun tarvetta koskevat tutkintamenettelyt olisi järjestettävä tavalla, joka antaa toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuuden suorittaa kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten huolellinen tutkinta. ê 2005/85/EY johdanto-osan 15 kappale ð uusi (28) Jos turvapaikanhakija tekee myöhemmän hakemuksen esittämättä uusia todisteita tai perusteluja, olisi kohtuutonta velvoittaa jäsenvaltioita suorittamaan kokonaan uusi tutkinta. Jäsenvaltioiden olisi voitava tällöin ð res judicata -periaatteen mukaisesti hylätä hakemus tutkittavaksi ottamista koskevien edellytysten puuttuessa ï valita menettelyistä, joissa on poikkeuksia hakijalle tavallisesti annetuista takeista. ê 2005/85/EY johdanto-osan 16 kappale ð uusi (29) Monet turvapaikkahakemukset ð kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset ï tehdään jäsenvaltion rajalla tai kauttakulkualueella ennen kuin hakijan maahantulosta on tehty päätös. Jäsenvaltioiden olisi voitava ð antaa menettelyistä, joilla tutkitaan edellytykset ottaa hakemus tutkittavaksi ja/tai hakemuksen sisältö, säännöksiä, jotka antavat mahdollisuuden tarkasti määritellyissä olosuhteissa päättää rajalla tai kauttakulkualueella tehdyistä hakemuksista kyseisissä paikoissa. ï noudattaa edelleen olemassa olevia menettelyjä, jotka soveltuvat rajalla turvapaikkaa hakevien erityistilanteeseen. Olisi määriteltävä yhteiset säännöt poikkeuksista, joita näissä olosuhteissa voidaan tehdä hakijoille tavallisesti annetuista takeista. Rajamenettelyjä olisi pääasiallisesti sovellettava hakijoihin, jotka eivät täytä jäsenvaltioiden alueelle saapumista koskevia edellytyksiä. ê 2005/85/EY johdanto-osan 17 kappale ð uusi (30) Hakijan turvallisuus alkuperämaassaan on keskeisimpiä seikkoja arvioitaessa turvapaikkahakemuksen ð kansainvälistä suojelua koskevan ï hakemuksen perusteiden riittävyyttä. Jos kolmas maa voidaan katsoa turvalliseksi alkuperämaaksi, jäsenvaltioiden olisi voitava määrittää se turvalliseksi ja olettaa sen olevan turvallinen yksittäiselle turvapaikanhakijalle, ellei tämä esitä painavia todisteita tätä vastaan. ê 2005/85/EY johdanto-osan 18 kappale (31) Ottaen huomioon kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden pakolaisiksi määrittelyssä saavutetun yhdenmukaistamisen tason olisi säädettävä yhteisistä perusteista, joita noudatetaan kolmansien maiden määrittämisessä turvallisiksi alkuperämaiksi. ê 2005/85/EY johdanto-osan 19 kappale Kun neuvosto on vakuuttunut siitä, että tietty alkuperämaa täyttää nämä perusteet, ja on sen mukaisesti sisällyttänyt kyseisen maan tämän direktiivin nojalla hyväksyttävään turvallisten alkuperämaiden yhteiseen vähimmäisluetteloon, jäsenvaltiot olisi velvoitettava tarkastelemaan tämän maan kansalaisten tai siellä aikaisemmin asuneiden kansalaisuudettomien henkilöiden tekemiä hakemuksia kyseisen maan turvallisuusolettaman pohjalta, joka on kumottavissa. Koska turvallisten alkuperämaiden määrittämisellä on poliittista merkitystä ottaen erityisesti huomioon alkuperämaan ihmisoikeustilanteen arvioinnin vaikutukset ja sen seuraukset Euroopan unionin politiikoille ulkosuhteiden alalla, neuvoston olisi Euroopan parlamenttia kuultuaan tehtävä mahdolliset päätökset vähimmäisluettelon vahvistamisesta tai muuttamisesta. ê 2005/85/EY johdanto-osan 20 kappale (mukautettu) (32) Ottaen huomioon Bulgarian ja Romanian aseman Euroopan unionin jäsenehdokasvaltioina ja niiden edistymisen jäsenyyttä kohti, niitä tulisi pitää turvallisina alkuperämaina tätä direktiiviä sovellettaessa siihen asti, kunnes ne liittyvät Euroopan unioniin. ê 2005/85/EY johdanto-osan 21 kappale ð uusi (33) Kolmannen maan määrittäminen turvalliseksi alkuperämaaksi tämän direktiivin soveltamiseksi ei voi antaa ehdottomia turvatakeita kyseisen maan kansalaisille. Määrittämisen perusteena olevassa arvioinnissa voidaan sen luonteen takia ottaa huomioon vain maan yleinen yhteiskunnallinen, oikeudellinen ja poliittinen tilanne ja se, rangaistaanko vainoa, kidutusta tai epäinhimillistä tai halventavaa kohtelua tai rankaisemista harjoittavia toimijoita käytännössä, kun ne on todettu syyllisiksi tällaisiin toimiin kyseisessä maassa. Tämän vuoksi on tärkeää, että maan määritystä turvalliseksi maaksi ei voida enää pitää merkityksellisenä hakijan kannalta, jos hän on esittänyt painavia ð päteviä ï syitä, joiden perusteella maata ei voida katsoa turvalliseksi hänen henkilökohtaisessa tilanteessaan. ê 2005/85/EY johdanto-osan 22 kappale (mukautettu) ð uusi (34) Jäsenvaltioiden olisi tutkittava kaikki turvapaikkahakemukset sisällöllisesti eli arvioitava, voidaanko asianomaista hakijaa pitää pakolaisena Ö henkilönä, joka voi saada kansainvälistä suojelua Õ kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä myönnetyn suojelun sisällöstä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/83/EY direktiivin [.../../EU] [aseman määrittelyä koskeva direktiivi] mukaisesti, ellei tässä direktiivissä säädetä toisin, erityisesti silloin, kun voidaan kohtuullisesti olettaa, että toinen valtio suorittaa tutkinnan tai antaa riittävän suojelun. Jäsenvaltioita ei pitäisi etenkään velvoittaa arvioimaan turvapaikkahakemuksen ð kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen ï sisältöä silloin, kun ensimmäinen turvapaikkamaa on myöntänyt hakijalle pakolaisaseman tai muutoin riittävän suojelun ja hakija otetaan takaisin tähän maahan. ê 2005/85/EY johdanto-osan 23 kappale ð uusi (35) Jäsenvaltioille ei olisi myöskään asetettava velvoitetta arvioida turvapaikkahakemusta ð kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta ï sisällöllisesti silloin, kun hakijan voidaan kohtuullisesti olettaa hakevan suojelua kolmannesta maasta, johon hänellä on kansallisessa lainsäädännössä tarkoitettu ð riittävä ï yhteys ð , ja on perusteita katsoa, että hakija otetaan kyseiseen maahan tai otetaan takaisin kyseiseen maahan ï. Jäsenvaltioiden olisi toimittava tämän mukaisesti vain silloin, jos asianomainen hakija olisi turvassa kyseisessä kolmannessa maassa. Jotta vältetään hakijoiden edelleen liikkuminen, olisi laadittava yhteiset periaatteet, joiden mukaisesti jäsenvaltiot voivat katsoa tai määrittää kolmannen maan turvalliseksi. ê 2005/85/EY johdanto-osan 24 kappale ð uusi (36) Jäsenvaltioiden olisi voitava lisäksi jättää osittain tai kokonaan tutkimatta turvapaikkahakemukset ð kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset ï , joiden esittäjät saapuvat niiden alueelle sellaisesta Euroopassa sijaitsevasta kolmannesta maasta, joka noudattaa erityisen korkeita vaatimuksia ihmisoikeuksien ja pakolaisten suojelun alalla. Ottaen huomioon seuraukset, joita hakemuksen osittaisesta tutkinnasta tai tutkimatta jättämisestä voi koitua hakijalle, turvallisen kolmannen maan käsitettä olisi sovellettava vain sellaisissa tapauksissa, joihin liittyvien kolmansien maiden osalta neuvosto on vakuuttunut, että kyseinen kolmas maa täyttää tässä direktiivissä asetetut korkeat turvallisuusvaatimukset. Neuvoston olisi tehtävä asiaa koskevat päätökset Euroopan parlamenttia kuultuaan. ê 2005/85/EY johdanto-osan 25 kappale Tässä direktiivissä säädettyjen, molempia turvallisen kolmannen maan käsitteitä koskevien yhteisten perusteiden luonteesta seuraa, että käsitteiden soveltamiseen käytännössä vaikuttaa se, salliiko asianomainen kolmas maa turvapaikanhakijan saapua alueelleen. ò uusi (37) Jotta voidaan helpottaa turvallisen alkuperämaan, turvallisen kolmannen maan ja eurooppalaisen turvallisen kolmannen maan käsitteiden kansallisesta soveltamisesta käytävää säännöllistä tietojenvaihtoa ja valmistautua mahdolliseen laajempaan yhdenmukaistamiseen tulevaisuudessa, jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle tai annettava sille säännöllisesti tietoja kolmansista maista, joihin näitä käsitteitä sovelletaan. ê 2005/85/EY johdanto-osan 26 kappale ð uusi (38) Pakolaisaseman ð tai toissijaisen suojeluaseman ï poistamisen osalta jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että ð kansainvälisen suojeluaseman ï pakolaisaseman saaneille ilmoitetaan asianmukaisesti heidän asemansa mahdollisesta uudelleen harkinnasta ja että heillä on tilaisuus esittää vastineensa ennen kuin viranomaiset voivat tehdä perustellun päätöksen heidän asemansa poistamisesta. Näistä takeista olisi kuitenkin voitava luopua, jos syyt pakolaisaseman lakkaamiseen eivät liity niiden edellytysten muutokseen, joiden perusteella asianomainen tunnustettiin pakolaiseksi. ê 2005/85/EY johdanto-osan 27 kappale (mukautettu) ð uusi (39) Yhteisön Ö Unionin Õ oikeuden perusperiaatteiden mukaisesti turvapaikkahakemuksia ð kansainvälistä suojelua koskevista hakemuksista tehtyjen päätösten, hakemuksen ottamisesta uudelleen tutkittavaksi sen jälkeen, kun tutkinta on keskeytetty, tehtyjen kielteisten päätösten ï ja pakolaisaseman ð tai toissijaisen suojeluaseman ï poistamista koskevien päätösten osalta on olemassa tehokkaatas oikeussuojakeinot tuomioistuimessa perustamissopimuksen 234 artiklan mukaisesti. Oikeussuojakeinon tehokkuuteen, myös olennaisten tosiseikkojen tutkimisen osalta, vaikuttaa kunkin jäsenvaltion hallinto- ja oikeusjärjestelmä kokonaisuudessaan. ê 2005/85/EY johdanto-osan 28 kappale (40) Perustamissopimuksen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 64 72 artiklan mukaan tällä direktiivillä ei rajoiteta niitä velvollisuuksia vaikuteta niihin velvollisuuksiin, joita jäsenvaltioilla on yleisen järjestyksen ylläpitämiseksi ja sisäisen turvallisuuden suojaamiseksi. ê 2005/85/EY johdanto-osan 29 kappale ð uusi (41) Tämä direktiivi ei koske ð jäsenvaltioiden välisiä ï menettelyjä, joista säädetään [niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen ð tai kansalaisuudettoman henkilön ï johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen ð kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen ï käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta] annetussa asetuksessa (EU) N:o [.../... ] (Dublin-asetus) 18 päivänä helmikuuta 2003 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 343/2003. ò uusi (42) Hakijoiden, joihin sovelletaan asetusta (EU) N:o [.../...] [Dublin-asetus], olisi voitava hyötyä tässä direktiivissä säädetyistä perusperiaatteista ja takeista sekä asetuksen (EU) N:o [.../...] [Dublin-asetus] mukaisista erityistakeista. ê 2005/85/EY johdanto-osan 30 kappale (43) Tämän direktiivin täytäntöönpanoa olisi arvioitava säännöllisesti vähintään kahden vuoden välein. ê 2005/85/EY johdanto-osan 31 kappale (mukautettu) (44) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa suunnitellun toiminnan tavoitetta, joka on vähimmäisvaatimusten laatiminen pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevia jäsenvaltioiden menettelyjä varten, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön Ö unionin Õ tasolla, joten yhteisö Ö unioni Õ voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen. ê 2005/85/EY johdanto-osan 32 kappale Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta on ilmoittanut 24 päivänä tammikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä haluavansa osallistua tämän direktiivin antamiseen ja soveltamiseen. ê 2005/85/EY johdanto-osan 33 kappale Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti Irlanti on ilmoittanut 14 päivänä helmikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä haluavansa osallistua tämän direktiivin antamiseen ja soveltamiseen. ò uusi (45) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan N:o 21 4 a artiklan 1 kohdan mukaisesti ja rajoittamatta mainitun 2 artiklan soveltamista, tämä toimenpide ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia ennen kuin ne ovat mainitun pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti ilmoittaneet haluavansa hyväksyä toimenpiteen, vaan niitä sitoo edelleen direktiivi 2005/85/EY. ê 2005/85/EY johdanto-osan 34 kappale (46) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän direktiivin antamiseen, eikä tämä direktiivi siten se ei sido sitä Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskassa, Tanskaan. ê 2005/85/EY johdanto-osan 8 kappale ð uusi (47) Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan periaatteita. ð Tällä direktiivillä pyritään erityisesti varmistamaan ihmisarvon täysimääräinen kunnioittaminen ja edistämään erityisesti perusoikeuskirjan 1, 18, 19, 21, 23, 24 ja 47 artiklan soveltamista, ja direktiivi on pantava täytäntöön niiden mukaisesti. ï ò uusi (48) Velvollisuus saattaa tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi rajoitettava koskemaan ainoastaan niitä säännöksiä, joilla muutetaan aikaisemman direktiivin sisältöä. Velvollisuus saattaa sisällöltään muuttumattomat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä perustuu aikaisempaan direktiiviin. (49) Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä II olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä, ê 2005/85/EY ð uusi OVAT ANTANEET HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: I LUKU Yleiset säännökset 1 artikla Tarkoitus Tämän direktiivin tarkoituksena on esittää vähimmäisvaatimukset ð perustaa yhteiset menettelyt ï ð direktiivin […/…/EU] [aseman määrittelyä koskeva direktiivi] mukaista kansainvälisen suojeluasemanï pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevia jäsenvaltioiden menettelyjä varten. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: a) ’”Geneven yleissopimuksella’” Genevessä 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehtyä pakolaisten oikeusasemaa koskevaa yleissopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla; b) ”hakemuksella” tai ”turvapaikkahakemuksella” kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön tekemää hakemusta, joka voidaan katsoa pyynnöksi saada kansainvälistä suojelua jostakin jäsenvaltiosta Geneven yleissopimuksen perusteella. Kansainvälistä suojelua koskevia hakemuksia pidetään turvapaikkahakemuksina, ellei asianomainen henkilö nimenomaisesti pyydä muunlaista suojelua, jota on mahdollista hakea erikseen; ò uusi b) ’hakemuksella’ tai ’kansainvälistä suojelua koskevalla hakemuksella’ kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön esittämää pyyntöä saada suojelua jostakin jäsenvaltiosta, kun hakijan voidaan katsoa tarkoittavan pakolaisasemaa tai toissijaista suojeluasemaa ja kun hakija ei nimenomaisesti pyydä direktiivin […/../EU] [aseman määrittelyä koskeva direktiivi] soveltamisalan ulkopuolelle jäävää muunlaista suojelua, jota voidaan pyytää erikseen; ê 2005/85/EY ð uusi c) ’hakijalla’ tai ð ’kansainvälistä suojelua hakevalla’ ï "turvapaikanhakijalla" kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä, joka on tehnyt turvapaikkahakemuksen ð kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen ï, josta ei ole vielä tehty lainvoimaista päätöstä; ò uusi d) ’hakijalla, joka tarvitsee erityiset menettelylliset takeet’, hakijaa, joka tarvitsee erityistakeita iän, sukupuolen, sukupuolisen suuntautumisen, sukupuoli-identiteetin, vamman, vakavan fyysisen sairauden, mielisairauden tai traumaperäisen stressireaktion taikka kidutuksen, raiskauksen tai muun vakavan henkisen, fyysisen tai seksuaalisen väkivallan seurausten vuoksi, jotta hän voisi hyödyntää tässä direktiivissä säädettyjä oikeuksia ja täyttää tämän direktiivin mukaiset velvollisuudet; ê 2005/85/EY ð uusi e d) ’lainvoimaisella päätöksellä’ päätöstä siitä, myönnetäänkö kolmannen maan kansalaiselle tai kansalaisuudettomalle henkilölle direktiivin […/../EU] [aseman määrittelyä koskeva direktiivi] mukainen pakolaisasema ð tai toissijainen suojeluasema ï direktiivin 2004/83/EY nojalla ja johon ei enää sovelleta tämän direktiivin V luvussa säädettyjä oikeussuojakeinoja riippumatta siitä, vaikuttavatko tnämä oikeussuojakeinot siten, että hakijat saavat jäädä asianomaisen jäsenvaltion alueelle odottamaan asiansa ratkaisua edellyttäen, ettei tämän direktiivin liitteestä III muuta johdu; f e) ’määrittävällä viranomaisella’ jäsenvaltion mitä tahansa lainkäyttöelimiin verrattavaa tai hallinnollista elintä, joka vastaa turvapaikkahakemusten ð kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten ï tutkinnasta ja jolla on toimivalta tehdä niistä ensimmäinen päätös, edellyttäen, ettei liitteestä I muuta johdu; g f) ’pakolaisella’ kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä, joka täyttää Geneven yleissopimuksen 1 artiklassa esitetyt direktiivin […/../EU] [aseman määrittelyä koskeva direktiivi] 2 artiklan d kohdan edellytykset siten kuin niistä säädetään direktiivissä 2004/83/EY; ò uusi h) ’henkilöllä, joka voi saada toissijaista suojelua’, kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä, joka täyttää direktiivin […/../EU] [aseman määrittelyä koskeva direktiivi] 2 artiklan f alakohdan edellytykset; i) ’kansainvälisellä suojeluasemalla’ kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön tunnustamista jäsenvaltiossa pakolaiseksi tai henkilöksi, joka voi saada toissijaista suojelua; ê 2005/85/EY j g) ’pakolaisasemalla’ sitä, että jäsenvaltio tunnustaa kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön tunnustamista jäsenvaltiossa pakolaiseksi; ò uusi k) ’toissijaisella suojeluasemalla’ kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön tunnustamista jäsenvaltiossa pakolaiseksi tai henkilöksi, joka voi saada toissijaista suojelua; l) ’alaikäisellä’ alle 18-vuotiasta kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä; ê 2005/85/EY ð uusi m h) ’ilman huoltajaa olevalla alaikäisellä’ alle 18-vuotiasta henkilöä, joka saapuu jäsenvaltioiden alueelle ilman hänestä joko lain tai vakiintuneen tavan mukaan vastuussa olevaa aikuista, niin kauan kuin hänellä ei tosiasiallisesti ole tällaista aikuista huolehtimassa hänestä; ð direktiivin […/…/EU] [aseman määrittelyä koskeva direktiivi] 2 artiklan l kohdassa määriteltyä alaikäistä ï ; sillä tarkoitetaan myös alaikäistä, joka on jäänyt ilman huoltajaa jäsenvaltion alueelle tulonsa jälkeen; n i) ’edustajalla’ ð henkilöä tai organisaatiota, jonka toimivaltaiset elimet ovat nimittäneet lailliseksi edustajaksi avustamaan ja edustamaan ilman huoltajaa olevaa alaikäistä tässä direktiivissä säädetyissä menettelyissä, jotta lapsen etu voidaan varmistaa ja tehdä tarvittaessa alaikäisen puolesta oikeustoimia. Jos edustajana toimii organisaatio, sen on nimettävä henkilö, joka vastaa alaikäisen laillisen edustajan tehtävistä tämän direktiivin mukaisesti ï henkilöä, joka toimii ilman huoltajaa olevan alaikäisen laillisena edustajana toimivan järjestön puolesta tai joka toimii alaikäisten huolenpidosta ja hyvinvoinnista vastaavan kansallisen järjestön puolesta, tai mitä tahansa muuta edustajaa, joka on nimetty valvomaan tämän etuja; o j) "pakolaisaseman ð ’kansainvälisen suojeluaseman ï poistamisella’" toimivaltaisen viranomaisen päätöstä peruuttaa tai lakkauttaa tietyn henkilön pakolaisasema ð tai toissijainen suojeluasema ï tai jättää se uusimatta direktiivin 2004/83/EY direktiivin […/../EU] [aseman määrittelyä koskeva direktiivi] mukaisesti; p k) ’"jäämisellä jäsenvaltioon’" jäämistä sen jäsenvaltion alueelle, myös rajalle tai kauttakulkualueelle, jossa turvapaikkahakemus ð kansainvälistä suojelua koskeva hakemus ï on tehty tai jossa sitä tutkitaan.; ò uusi q) ’myöhemmällä hakemuksella’ uutta hakemusta, joka tehdään sen jälkeen, kun aiemmasta hakemuksesta on tehty lopullinen päätös, mukaan lukien tapaukset, joissa hakija on nimenomaisesti peruuttanut hakemuksensa tai määrittävä viranomainen on hylännyt hakemuksen, joka on implisiittisesti peruutettu 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti. ê 2005/85/EY (mukautettu) ð uusi 3 artikla Soveltamisala 1. Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin jäsenvaltioiden alueella, myös niiden rajoilla ð , aluevesillä ï tai kauttakulkualueilla tehtyihin turvapaikkahakemuksiin ð kansainvälistä suojelua koskeviin hakemuksiin ï ja pakolaisaseman ð kansainvälisen suojeluaseman ï poistamiseen. 2. Tätä direktiiviä ei sovelleta silloin, kun kyse on jäsenvaltioiden edustustoille esitetyistä diplomaattista tai alueellista turvapaikkaa koskevista pyynnöistä. 3. Mikäli jäsenvaltiot käyttävät menettelyä tai ottavat käyttöön menettelyn, jossa turvapaikkahakemukset tutkitaan sekä Geneven yleissopimukseen perustuvina hakemuksina että direktiivin 2004/83/EY 15 artiklassa määritellyissä olosuhteissa annettua muunlaista kansainvälistä suojelua koskevina hakemuksina, niiden on sovellettava tätä direktiiviä koko menettelyn ajan. 3. 4. Jäsenvaltiot voivat lisäksi päättää, että ne soveltavat tätä direktiiviä menettelyissä, joilla ratkaistaan mitä tahansa ð direktiivin […/…/EU] [aseman määrittelyä koskeva direktiivi] soveltamisalaan kuulumatonta ï kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset. 4 artikla Vastuuviranomaiset 1. Jäsenvaltioiden on nimettävä kaikkia menettelyjä varten määrittävä viranomainen, joka on vastuussa hakemusten asianmukaisesta tutkinnasta tämän direktiivin, erityisesti 8 artiklan 2 kohdan ja 9 artiklan, mukaisesti. ð Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tällä viranomaisella on käytettävissään asianmukaiset resurssit, mukaan lukien riittävä määrä pätevää henkilöstöä voidakseen hoitaa tehtävänsä tämän direktiivin mukaisesti ï. Turvapaikkahakemukset, jotka tehdään jossakin jäsenvaltiossa maahanmuuttotarkastuksia siellä suorittaville toisen jäsenvaltion viranomaisille, tutkitaan siinä jäsenvaltiossa, jonka alueella hakemus tehdään asetuksen (EY) N:o 343/2003 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti. 2. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää, että jokin muu Ö kuin 1 kohdassa tarkoitettu Õ viranomainen on vastuussa a) ð tapausten käsittelystä asetuksen (EU) N:o […/…] [Dublin-asetus] mukaisesti ï sellaisten tapausten käsittelystä, joissa harkitaan hakijan siirtämistä toiseen valtioon niitä perusteita ja menettelyjä koskevien sääntöjen mukaisesti, jotka koskevat turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan valtion määrittämistä, siihen asti kunnes siirto tehdään tai jos pyynnön vastaanottanut valtio on kieltäytynyt ottamasta hakijaa vastaan tai ottamasta hakijaa takaisin; b) hakemuksen ratkaisemisesta kansallista turvallisuutta koskevien säännösten perusteella edellyttäen, että ennen edellä mainitun päätöksen tekemistä määrittävää viranomaista kuullaan siitä, määritelläänkö hakija pakolaiseksi direktiivin 2004/83/EY nojalla; c) alustavan tutkinnan suorittamisesta 32 artiklan mukaisesti edellyttäen, että kyseisellä viranomaisella on oikeus tutustua hakijan edellistä hakemusta koskevaan asiakirjakansioon; d) tapausten käsittelystä noudatettaessa 35 artiklan 1 kohdassa säädettyjä menettelyjä; b e) maahantulon ð myöntämisestä tai ï epäämisestä noudatettaessa 35 artiklan 2–5 kohdassa ð 43 artiklassa ï säädettyä menettelyä, ellei kyseisissä kohdissa säädetyistä edellytyksistä muuta johdu ð , ja määrittävän viranomaisen lausunnon perusteella. ï ; f) sen määrittelystä, pyrkiikö hakija tai onko hakija tullut jäsenvaltioon 36 artiklan mukaisesta turvallisesta kolmannesta maasta, ellei mainitussa artiklassa säädetyistä edellytyksistä muuta johdu. ò uusi 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että määrittävän viranomaisen henkilöstö on asianmukaisesti koulutettu. Tätä varten jäsenvaltioiden on tarjottava peruskoulutusta ja tarvittaessa jatkokoulutusta, johon sisältyvät asetuksen (EU) N:o 439/2010 6 artiklan 4 kohdan a–e alakohdassa luetellut aiheet. Jäsenvaltioiden on otettava huomioon myös Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston järjestämä ja kehittämä koulutus. ê 2005/85/EY 4. 3. Jos viranomainen nimetään 2 kohdan mukaisesti, jäsenvaltioiden on varmistettava, että nimetyn viranomaisen henkilökunnalla on asianmukaiset tiedot ja taidot tai että se saa tarvittavan koulutuksen täyttääkseen velvoitteensa tätä direktiiviä soveltaessaan. ò uusi 5. Kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset, jotka tehdään jossakin jäsenvaltiossa raja- tai maahanmuuttotarkastuksia siellä suorittaville toisen jäsenvaltion viranomaisille, tutkitaan siinä jäsenvaltiossa, jonka alueella hakemus tehdään. ê 2005/85/EY ð uusi 5 artikla Suotuisammat säännökset Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön tai pitää voimassa suotuisampia säännöksiä, joita sovelletaan pakolaisaseman ð kansainvälisen suojelun ï myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä, edellyttäen että säännökset ovat tämän direktiivin mukaisia. II LUKU Perusperiaatteet ja takeet 6 artikla Pääsy turvapaikkamenettelyyn 1. ð Rajoittamatta tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdan soveltamista ï Jjäsenvaltiot voivat vaatia, että turvapaikkahakemukset ð kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset ï on tehtävä ð jätettävä ï henkilökohtaisesti ja/tai määrätyssä paikassa. ò uusi 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että henkilöllä, joka haluaa tehdä kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, on tosiasiallinen mahdollisuus jättää hakemus mahdollisimman pian. 3. Kun henkilö ilmoittaa haluavansa tehdä kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, jäsenvaltioiden on varmistettava, että henkilö rekisteröidään hakijaksi mahdollisimman pian tai viimeistään 72 tunnin kuluessa kyseisestä ilmoituksesta. Tätä varten jäsenvaltioiden on varmistettava, että kyseiset ilmoitukset todennäköisesti vastaanottavien viranomaisten henkilöstö on saanut asianmukaiset ohjeet ja saa tarvittavan koulutuksen. Jäsenvaltioiden on tämän kohdan säännösten täytäntöönpanon yhteydessä otettava huomioon Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston laatimat asiaa koskevat ohjeet. 4. Kun suuri määrä kolmansien maiden kansalaisia tai kansalaisuudettomia henkilöitä pyytää samanaikaisesti kansainvälistä suojelua, minkä vuoksi 3 kohdassa säädettyä 72 tunnin määräaikaa on käytännössä mahdotonta noudattaa, jäsenvaltiot voivat säätää, että kyseistä määräaikaa pidennetään seitsemään työpäivään. ê 2005/85/EY (mukautettu) 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jokaisella oikeustoimikelpoisella aikuisella on oikeus tehdä omasta puolestaan turvapaikkahakemus. 3. Jäsenvaltiot voivat säätää, että hakija voi tehdä hakemuksen hänestä riippuvaisten henkilöiden puolesta. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijasta riippuvainen aikuinen henkilö hyväksyy sen, että hakemus jätetään hänen puolestaan. Jos näin ei ole, hänellä on oltava mahdollisuus tehdä hakemus omasta puolestaan. Hyväksymistä on tiedusteltava hakemusta jätettäessä tai viimeistään hakijasta riippuvaisen aikuisen henkilön turvapaikkahakemusta koskevassa henkilökohtaisessa puhuttelussa. 4. Jäsenvaltiot voivat määritellä kansallisessa lainsäädännössään, milloin a) alaikäinen voi tehdä hakemuksen omasta puolestaan; b) edustajan on tehtävä ilman huoltajaa olevan alaikäisen hakemus 17 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti; c) turvapaikkahakemuksen jättämisen katsotaan merkitsevän myös turvapaikkahakemuksen jättämistä alaikäisten naimattomien lasten puolesta. 5. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että viranomaiset, joiden puoleen turvapaikkahakemuksen tekevä todennäköisesti kääntyy, pystyvät kertomaan kyseiselle henkilölle miten ja missä hän voi tehdä kyseisen hakemuksen ja/tai että hän voi edellyttää kyseisiä viranomaisia toimittamaan hakemuksen toimivaltaiselle viranomaiselle. ê 2005/85/EY 6 artikla ð uusi 7 artikla Hakijasta riippuvaisten henkilöiden tai alaikäisten puolesta tehdyt hakemukset 1. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jokaisella oikeustoimikelpoisella aikuisella on oikeus tehdä ð kansainvälistä suojelua koskeva hakemus ï omasta puolestaan turvapaikkahakemus. 2. 3. Jäsenvaltiot voivat säätää, että hakija voi tehdä hakemuksen hänestä riippuvaisten henkilöiden puolesta. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijasta riippuvainen aikuinen henkilö hyväksyy sen, että hakemus jätetään hänen puolestaan. Jos näin ei ole, hänellä on oltava mahdollisuus tehdä hakemus omasta puolestaan. Hyväksymistä on tiedusteltava hakemusta jätettäessä tai viimeistään hakijasta riippuvaisen aikuisen henkilön turvapaikkahakemusta koskevassa henkilökohtaisessa puhuttelussa. ðEnnen kuin hyväksymistä tiedustellaan, kullekin näistä aikuisista on yksityisesti tiedotettava asiaa koskevista menettelyllisistä seurauksista ja hänen oikeudestaan tehdä erillinen kansainvälistä suojelua koskeva hakemus. ï ò uusi 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että alaikäisellä on oikeus tehdä kansainvälistä suojelua koskeva hakemus joko omasta puolestaan, jos hän on oikeustoimikelpoinen menettelyissä asianomaisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti, tai vanhempiensa tai muiden aikuisten perheenjäsenten välityksellä taikka hänestä vastuussa lainsäädännön tai asianomaisen jäsenvaltion kansallisen käytännön mukaan vastuussa olevan aikuisen välityksellä tai edustajan välityksellä. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY[10] 10 artiklassa tarkoitetuilla asianmukaisilla elimillä on oikeus jättää kansainvälistä suojelua koskeva hakemus ilman huoltajaa olevan alaikäisen puolesta, jos kyseiset elimet katsovat alaikäisen henkilökohtaisen tilanteen yksilöllisen arvioinnin perusteella, että hän saattaa tarvita suojelua direktiivin […/../EU] [aseman määrittelyä koskeva direktiivi] mukaisesti. ê 2005/85/EY 6 artikla ð uusi 5. 4. Jäsenvaltiot voivat määritellä kansallisessa lainsäädännössään, milloin a) alaikäinen voi tehdä hakemuksen omasta puolestaan; b) edustajan on tehtävä ilman huoltajaa olevan alaikäisen hakemus 17 25 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti; c) turvapaikkahakemuksen ð kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen ï jättämisen katsotaan merkitsevän myös turvapaikkahakemuksen ð kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen ï jättämistä alaikäisten naimattomien alaikäisten lasten puolesta. ò uusi 8 artikla Tiedottaminen ja neuvonta rajanylityspaikoilla ja säilöönottoyksiköissä 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että mahdollisuudesta pyytää kansainvälistä suojelua on saatavilla tietoa säilöönottoyksiköissä ja ulkorajojen rajanylityspaikoilla, myös kauttakulkualueilla. Jäsenvaltioiden on järjestettävä tulkkaus siinä määrin kuin se on tarpeen menettelyyn pääsyn helpottamiseksi näillä alueilla. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että järjestöillä, jotka tarjoavat kansainvälistä suojelua hakeville neuvontaa, on pääsy ulkorajojen rajanylityspaikkoihin, kauttakulkualueet mukaan lukien. Jäsenvaltiot voivat antaa sääntöjä tällaisten järjestöjen läsnäolosta näillä alueilla ja siitä, että pääsy edellyttää jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen suostumusta. ê 2005/85/EY ð uusi 7 9 artikla Oikeus jäädä jäsenvaltioon hakemuksen tutkinnan ajaksi 1. Hakijoiden on annettava jäädä jäsenvaltioon yksinomaan turvapaikkamenettelyä varten, kunnes määrittävä viranomainen on tehnyt päätöksensä III luvussa säädettyjen ensimmäiseen päätökseen liittyvien menettelyjen mukaisesti. Tämä oikeus jäädä alueelle ei oikeuta oleskelulupaan. 2. Jäsenvaltiot voivat poiketa tästä vain silloin, kun ð henkilö tekee 41 artiklassa tarkoitetun ï myöhemmän hakemuksen tutkintaa ei jatketa 32 ja 34 artiklan mukaisesti tai kun ne luovuttavat kyseisen henkilön tapauksen mukaan joko toiseen jäsenvaltioon eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä[11] johtuvien velvoitteiden tai muun syyn nojalla tai kolmanteen valtioon ð , kyseisen hakijan alkuperämaata lukuun ottamatta, ï tai johonkin kansainväliseen rikostuomioistuimeen. ò uusi 3. Jäsenvaltio voi luovuttaa hakijan kolmanteen valtioon 2 kohdan mukaisesti ainoastaan, jos toimivaltaiset viranomaiset ovat vakuuttuneita siitä, että luovuttamista koskeva päätös ei johda suoraan tai epäsuoraan palauttamiseen (refoulement), joka rikkoisi jäsenvaltion kansainvälisiä velvoitteita. ê 2005/85/EY ð uusi 8 10 artikla Hakemusten tutkintaa koskevat vaatimukset 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että turvapaikkahakemuksia ð kansainvälistä suojelua koskevia hakemuksia ï ei hylätä tai jätetä tutkimatta pelkästään siksi, ettei niitä ole tehty mahdollisimman pian, tämän kuitenkaan rajoittamatta 23 artiklan 4 kohdan i alakohdan soveltamista. ò uusi 2. Määrittävän viranomaisen on ensin tutkittava kansainvälistä suojelua koskevat hakemukset sen määrittämiseksi, voidaanko hakijoita pitää pakolaisina, ja jos näin ei ole, tutkittava hakemukset sen määrittämiseksi, voidaanko hakijoita pitää henkilöinä, jotka voivat saada toissijaista suojelua. ê 2005/85/EY ð uusi 3. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että määrittävän viranomaisen turvapaikkahakemuksista ð kansainvälistä suojelua koskevista hakemuksista ï tekemät päätökset perustuvat hakemusten asianmukaiseen tutkintaan. Tätä varten jäsenvaltioiden on varmistettava, että a) hakemukset tutkitaan ja ratkaistaan yksilöllisesti, objektiivisesti ja puolueettomasti; b) eri lähteistä, kuten ð Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirastolta ï ja Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetulta (UNHCR), hankitaan täsmällisiä ja ajantasaisia tietoja turvapaikanhakijoiden alkuperämaissa ja tarvittaessa myös kauttakulkumaissa vallitsevasta tilanteesta ja että nämä tiedot ovat hakemusten tutkinnasta ja ratkaisemisesta vastaavan henkilöstön saatavilla; c) hakemusten tutkinnasta ja ratkaisemisesta vastaavalla henkilöstöllä on tiedot turvapaikka- ja pakolaisoikeuden alalla sovellettavista keskeisistä periaatteista. ; ò uusi (d) hakemukset tutkivalla ja päätökset tekevällä henkilöstöllä on ohjeet ja mahdollisuus pyytää tarvittaessa neuvoa asiantuntijoilta tiettyihin aloihin, kuten lääketieteeseen, kulttuuri- ja uskontoasioihin, lastensuojeluun tai sukupuolikysymyksiin liittyvissä kysymyksissä. ê 2005/85/EY (mukautettu) ð uusi 4. 3. Jäljempänä V luvussa tarkoitetuilla viranomaisilla on oltava oikeus määrittävän viranomaisen tai hakijan välityksellä tai muulla tavoin tutustua 2 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin yleistietoihin, joita ne tarvitsevat tehtäviensä hoitamisessa. 5. 4. Jäsenvaltiot voivat antaa ð Jäsenvaltioiden on annettava ï säännöt hakemuksen tutkinnan kannalta olennaisten asiakirjojen kääntämisestä. 9 11 artikla Määrittävän viranomaisen päätöksentekoa koskevat vaatimukset 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että turvapaikkahakemuksia ð kansainvälistä suojelua koskevia hakemuksia ï koskevat päätökset annetaan kirjallisesti. 2. Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että jos ð pakolaisasemaa ja/tai toissijaista suojeluasemaa koskeva ï hakemus hylätään, päätöksessä ilmoitetaan sen perusteluina olevat tosi- ja oikeusseikat ja hakijalle annetaan kirjallisesti tieto siitä, miten kielteiseen päätökseen voi hakea muutosta. Jäsenvaltioilla ei ole velvoitetta ilmoittaa pakolaisaseman myöntämättä jättämisen perusteluja päätöksessä, jolla hakijalle myönnetään asema, joka antaa kansallisen ja yhteisön lainsäädännön mukaiset samat oikeudet ja etuudet kuin direktiivin 2004/83/EY mukainen pakolaisasema. Tällaisessa tapauksessa jäsenvaltioiden on varmistettava, että pakolaisaseman myöntämättä jättämisen perustelut mainitaan hakijan asiakirjakansiossa ja että hakija voi pyynnöstä tutustua asiakirjakansioonsa. Jäsenvaltioilla ei myöskään ole jonkin nimenomaisen päätöksen osalta velvoitetta antaa kirjallisesti tietoa muutoksen hakemisesta kielteiseen päätökseen, jos hakijalle on jo aiemmin annettu tämä tieto joko kirjallisesti tai hänen käytettävissään olevin sähköisin keinoin. 3. Jäsenvaltiot voivat 6 7 artiklan 3 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ja aina, kun hakemuksen perusteet ovat samat, tehdä yhden päätöksen, joka koskee kaikkia hakijasta riippuvaisia henkilöitä ð , paitsi jos tämä johtaisi sellaiseen hakijan henkilökohtaista tilannetta koskevien tietojen julkistamiseen, joka voisi vaarantaa hänen etunsa erityisesti tapauksissa, joihin liittyy sukupuoleen, sukupuoliseen suuntautumiseen, sukupuoli-identiteettiin ja/tai ikään perustuvaa vainoa ï. 10 12 artikla Turvapaikanhakijoille ð Kansainvälistä suojelua hakeville ï myönnettävät takeet 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava kaikkien III luvussa säädettyjen menettelyjen osalta, että kaikilla turvapaikanhakijoilla ð kansainvälistä suojelua hakevilla ï on seuraavat takeet: a) TurvapaikanhHakijoille on ilmoitettava kielellä, jota ð he ymmärtävät tai jotaï heidän voidaan kohtuullisesti kohtuudella olettaa ymmärtävän, noudatettavasta menettelystä sekä heidän oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan menettelyn aikana ja niistä mahdollisista seurauksista, joita heille koituu velvoitteidensa noudattamatta jättämisestä ja kieltäytymisestään yhteistyöstä viranomaisten kanssa. Heille on annettava tietoa aikataulusta, ja heidän käytettävissään olevista keinoista täyttää velvoite, joka koskee direktiivin 2004/83/EY direktiivin [.../../EU] [aseman määrittelyä koskeva direktiivi] 4 artiklassa mainittujen seikkojen toimittamista ð sekä hakemuksen nimenomaisen tai implisiittisen peruuttamisen seurauksista ï. Tämä tieto on annettava ajoissa, niin että hakijat voivat käyttää heille tässä direktiivissä taattuja oikeuksia ja noudattaa 11 13 artiklassa asetettuja velvollisuuksia. b) TurvapaikanhHakijoiden käyttöön on annettava tulkki, jotta he voivat esittää asiansa toimivaltaisille viranomaisille, aina kun tätä on pidettävä välttämättömänä. Jäsenvaltioiden on pidettävä tulkin käyttöä välttämättömänä ainakin silloin, kun määrittävä viranomainen kutsuu hakijan Ö hakija aiotaan kutsua Õ 12 ja 13 14, 15, ð 16, 17 ja 34 ï artiklassa tarkoitettuun puhutteluun ja kun asianmukaista keskusteluyhteyttä ei voida varmistaa ilman sitä. Tässä ja muissa tapauksissa, joissa toimivaltaiset viranomaiset kutsuvat hakijan paikalle, kustannukset maksetaan julkisista varoista. c) TurvapaikanhHakijoita ei saa estää ottamasta yhteyttä YK:n pakolaisasiain päävaltuutettuun tai muihin järjestöihin, jotka toimivat tämän puolesta kyseisen jäsenvaltion alueella jäsenvaltion kanssa tehdyn sopimuksen perusteella ð antavat turvapaikanhakijoille kyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti oikeudellista neuvontaa ï . ò uusi d) Hakijoilta ja heidän mahdollisilta oikeudellisilta neuvonantajiltaan ei saa evätä mahdollisuutta tutustua 10 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin tietoihin, jos määrittävä viranomainen ottaa kyseiset tiedot huomioon tehdessään heidän hakemuksestaan päätöksen. ê 2005/85/EY (mukautettu) ð uusi e d) TurvapaikanhHakijoille on kohtuullisessa ajassa annettava tieto päätöksestä, jonka määrittävä viranomainen on tehnyt heidän turvapaikkahakemuksestaan ð kansainvälistä suojelua koskevasta hakemuksestaan ï. Jos oikeudellinen tai muu neuvonantaja toimii hakijan oikeudellisena edustajana, jäsenvaltiot voivat päättää antaa päätöksen tiedoksi hänelle turvapaikanhakijan ð kansainvälistä suojelua hakevan ï sijasta. f e) TurvapaikanhHakijoille on ilmoitettava määrittävän viranomaisen päätöksen seurauksesta kielellä, ð jota he ymmärtävät tai jota ï heidän voidaan kohtuullisesti kohtuudella olettaa ymmärtävän, jos heillä ei ole apunaan tai edustajanaan oikeudellista tai muuta neuvonantajaa ja jos maksutonta oikeusapua ei ole saatavilla. TurvapaikanhHakijoille on 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti annettava myös tieto siitä, miten kielteiseen päätökseen voi hakea muutosta 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikilla turvapaikanhakijoilla on V luvussa säädetyissä menettelyissä tämän artiklan 1 kohdan b, c, ð d ï ja d e alakohdassa tarkoitettuja takeita vastaavat takeet. 11 13 artikla Turvapaikanhakijoiden ð Kansainvälistä suojelua hakevien ï velvoitteet 1. ðJäsenvaltioiden on velvoitettava kansainvälistä suojelua hakevat tekemään yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa henkilöllisyytensä ja muiden direktiivin [.../../EU] [aseman määrittelyä koskeva direktiivi] 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen seikkojen toteamiseksi. ï Jäsenvaltiot voivat velvoittaa asettaa turvapaikanhakijat hakijoille ð muita ï velvoitteita tehdä tekemään yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa siltä osin, kun se on hakemusten käsittelyn kannalta tarpeellista. 2. Jäsenvaltiot voivat erityisesti säätää, että a) turvapaikanhakijoiden on ilmoittauduttava toimivaltaisille viranomaisille tai tultava henkilökohtaisesti paikalle joko viipymättä tai määrättynä ajankohtana; b) turvapaikanhakijoiden on luovutettava hallussaan olevat hakemuksen tutkinnan kannalta olennaiset asiakirjat, kuten passi; c) turvapaikanhakijoiden on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille senhetkinen asuinpaikkansa tai osoitteensa ja niiden mahdolliset muutokset mahdollisimman pian. Jäsenvaltiot voivat edellyttää, että hakijan on vastaanotettava mahdolliset tiedoksiannot viimeksi ilmoittamassaan asuinpaikassa tai osoitteessa; d) toimivaltaiset viranomaiset voivat tutkia hakijan ja hänen mukanaan olevat tavarat, ð edellyttäen että tutkinnan suorittaa samaa sukupuolta oleva henkilö ï; e) toimivaltaiset viranomaiset voivat ottaa hakijasta valokuvia; ja f) toimivaltaiset viranomaiset voivat tallentaa hakijan suulliset lausunnot edellyttäen, että hänelle on ilmoitettu siitä ennakolta. 12 14 artikla Henkilökohtainen puhuttelu 1. Ennen kuin määrittävä viranomainen tekee turvapaikkahakemusta koskevan päätöksen, turvapaikanhakijalle on annettava tilaisuus hänen turvapaikkahakemustaan ð kansainvälistä suojelua koskevaa hakemustaan ï koskevaan henkilökohtaiseen puhutteluun, jonka suorittavalla virkamiehellä on kansallisen lain mukaan toimivalta suorittaa tällaisia puhutteluja. ðKansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen sisältöä koskevien puhuttelujen on aina oltava määrittävän viranomaisen henkilöstön suorittamia. ï Jäsenvaltiot voivat myös antaa tilaisuuden henkilökohtaiseen puhutteluun jokaiselle 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulle hakijasta riippuvaiselle aikuiselle henkilölle. ò uusi Kun suuri määrä kolmansien maiden kansalaisia tai kansalaisuudettomia henkilöitä pyytää samanaikaisesti kansainvälistä suojelua, minkä vuoksi määrittävä viranomainen ei käytännössä pysty suorittamaan hakemuksen sisältöä koskevia puhutteluja riittävän nopeasti, jäsenvaltiot voivat säätää, että toisen viranomaisen henkilöstö osallistuu tilapäisesti kyseisten puhuttelujen suorittamiseen. Tällöin kyseisen viranomaisen henkilöstölle on annettava etukäteen tarvittava koulutus, johon sisältyvät asetuksen (EU) N:o 439/2010 6 artiklan 4 kohdan a–e alakohdassa ja tämän direktiivin 18 artiklan 5 kohdassa luetellut aiheet. Jos henkilö on tehnyt kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen hänestä riippuvaisten henkilöiden puolesta, kullekin hänestä riippuvaisista aikuisista on annettava tilaisuus henkilökohtaiseen puhutteluun. ê 2005/85/EY (mukautettu) ð uusi Jäsenvaltiot voivat kansallisessa lainsäädännössä vahvistaa tapaukset, joissa alaikäiselle on annettava mahdollisuus henkilökohtaiseen puhutteluun. 2. Hakemuksen sisältöä koskevasta henkilökohtaisesta puhuttelusta voidaan luopua, jos a) määrittävä viranomainen voi tehdä ð pakolaisasemasta ï myönteisen päätöksen käytettävissä olevien todisteiden perusteella; tai b) toimivaltaisella viranomaisella on jo ollut hakijan kanssa tapaaminen hakijan avustamiseksi hänen hakemuksensa täyttämisessä ja direktiivin 2004/83/EY 4 artiklan 2 kohdan mukaisten hakemuksen kannalta olennaisten tietojen antamisessa; tai c) määrittävä viranomainen, tutkittuaan hakijan antamat tiedot, katsoo hakemuksen perusteettomaksi tapauksissa, joissa 23 artiklan 4 kohdan a, c, g, h ja j alakohdassa mainitut edellytykset täyttyvät. 3. Henkilökohtaisesta puhuttelusta voidaan luopua, jos: b) se ei ole kohtuullisesti toteutettavissa erityisesti, kun toimivaltainen ð määrittävä ï viranomainen katsoo, että hakija ei kykene osallistumaan henkilökohtaiseen puhutteluun hänestä riippumattomien pysyvien syiden vuoksi. Epäselvissä tapauksissa ð toimivaltaisen viranomaisen on kuultava lääketieteen asiantuntijaa sen selvittämiseksi, onko kyse väliaikaisesta vai pysyvästä tilasta ï jäsenvaltiot voivat pyytää asiasta lääkärin tai psykologin todistuksen. Jos jäsenvaltio Ö henkilökohtaista puhuttelua Õ ei tämän kohdan b alakohdan nojalla Ö suoriteta hakijan tai mahdollisen hänestä riippuvaisen henkilön kanssa Õ tarjoa hakijalle tai joissain tapauksissa hakijasta riippuvaiselle henkilölle mahdollisuutta henkilökohtaiseen puhutteluun, hakijalle tai hakijasta riippuvaiselle henkilölle on pyrittävä mahdollisuuksien mukaan antamaan mahdollisuus toimittaa lisätietoja. 3. 4. Määrittävä viranomainen voi tehdä turvapaikkahakemusta ð kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta ï koskevan päätöksen, vaikka henkilökohtaisesta puhuttelusta olisi tämän artiklan nojalla luovuttu. 4. 5.. Henkilökohtaisen puhuttelun puuttuminen 2 kohdan b ja c alakohdan ja 3 kohdan nojalla ei saa vaikuttaa kielteisesti määrittävän viranomaisen päätökseen. 5. 6. Jäsenvaltiot voivat 20 28 artiklan 1 kohdasta riippumatta ottaa turvapaikkahakemusta ð kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta ï ratkaistessaan huomioon sen, että hakija ei saapunut henkilökohtaiseen puhutteluun, paitsi jos hänellä oli pätevä syy olla saapumatta. 13 15 artikla Henkilökohtaista puhuttelua koskevat vaatimukset 1. Henkilökohtaisessa puhuttelussa ei saa yleensä olla läsnä perheenjäseniä, ellei muiden perheenjäsenten läsnäolo ole määrittävän viranomaisen mukaan välttämätöntä asianmukaisen tutkinnan kannalta. 2. Henkilökohtainen puhuttelu on suoritettava olosuhteissa, joissa voidaan taata asianmukainen luottamuksellisuus. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava asianmukaisin toimenpitein, että henkilökohtaiset puhuttelut suoritetaan olosuhteissa, joissa hakijat voivat esittää hakemuksensa perusteet kattavasti. Tätä varten jäsenvaltioiden on: a) varmistettava, että puhuttelun suorittaja on riittävän pätevä ottamaan huomioon hakemukseen liittyvät henkilökohtaiset tai ð ja ï yleiset olosuhteet, muun muassa hakijan kulttuuritaustan ð , sukupuolen, sukupuolisen suuntautumisen, sukupuoli-identiteetin ï ð tai direktiivin [.../.../EU] [vastaanotto-olosuhteita koskeva direktiivi] 22 artiklassa tarkoitetun ï haavoittuvaisen heikon aseman , siinä määrin kuin se on mahdollista; ja ò uusi (b) aina kun mahdollista järjestettävä niin, että hakijan puhuttelun suorittaa samaa sukupuolta oleva henkilö, jos hakija niin pyytää; ê 2005/85/EY (mukautettu) ð uusi c b) valittava ð pätevä ï tulkki, joka pystyy varmistamaan, että hakija ja puhuttelun suorittaja pystyvät keskustelemaan keskenään asianmukaisella tavalla. Keskustelun ei välttämättä tarvitse tapahtua Ö on tapahduttava Õ turvapaikanhakijan ensisijaisesti valitsemalla kielellä, Ö paitsi Õ jos on jokin toinen kieli, jota hänen voidaan kohtuullisesti olettaa ymmärtäävän ja jota hän osaa puhua Ö jolla hän pystyy ilmaisemaan itseään Õ ð selkeästi ï . ðJäsenvaltioiden on, aina kun mahdollista, järjestettävä samaa sukupuolta oleva tulkki, jos hakija niin pyytää ï; ò uusi d) varmistettava, että henkilö, joka suorittaa kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen sisältöä koskevan puhuttelun, ei ole pukeutunut sotilaan eikä lainvalvontaviranomaisen univormuun; e) varmistettava, että alaikäisten puhuttelut suoritetaan lapselle soveltuvalla tavalla. ê 2005/85/EY 4. Jäsenvaltiot voivat antaa sääntöjä, jotka koskevat kolmansien osapuolten läsnäoloa henkilökohtaisessa puhuttelussa. 5. Tätä artiklaa sovelletaan myös 12 artiklan 2 kohdan b alakohdassa mainittuun tapaamiseen. ò uusi 16 artikla Henkilökohtaisen puhuttelun sisältö Määrittävän viranomaisen on varmistettava, että hakijalla on kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen sisältöä koskevaa henkilökohtaista puhuttelua suoritettaessa riittävät mahdollisuudet esittää mahdollisimman kattavasti direktiivin [.../../EU] [aseman määrittelyä koskeva direktiivi] 4 artiklassa tarkoitetut hakemuksen perustelemiseksi tarvittavat seikat. Tähän kuuluu mahdollisuus antaa seikkojen mahdolliselle puuttumiselle ja/tai hakijan omien lausuntojen epäjohdonmukaisuuksille tai ristiriitaisuuksille selitys. ê 2005/85/EY 14 artikla Turvapaikkapuhuttelupöytäkirjan merkitys menettelyn kannalta 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jokaisesta henkilökohtaisesta puhuttelusta tehdään kirjallinen pöytäkirja, johon sisältyvät ainakin hakijan esittämät, hakemuksen kannalta olennaiset tiedot direktiivin 2004/83/EY 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijat saavat riittävän ajoissa tutustua turvapaikkapuhuttelupöytäkirjaan. Jos he voivat tutustua siihen vasta määrittävän viranomaisen tehtyä päätöksen, jäsenvaltioiden on varmistettava, että tutustuminen on mahdollista riittävän pian muutoshakemuksen laatimiseksi ja jättämiseksi ajoissa. 3. Jäsenvaltiot voivat pyytää hakijaa hyväksymään turvapaikkapuhuttelupöytäkirjan sisällön. Jos hakija kieltäytyy hyväksymästä pöytäkirjan sisältöä, kieltäytymisen syyt on kirjattava hänen asiakirjakansioonsa. Se, että hakija kieltäytyy hyväksymästä pöytäkirjan sisältöä, ei saa estää määrittävää viranomaista tekemästä hänen hakemustaan koskevaa päätöstä. 4. Tätä artiklaa sovelletaan myös 12 artiklan 2 kohdan b alakohdassa mainittuun tapaamiseen. ò uusi 17 artikla Henkilökohtaisista puhutteluista laadittavat pöytäkirjat ja tallenteet 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jokaisesta henkilökohtaisesta puhuttelusta laaditaan yksityiskohtainen pöytäkirja, josta käyvät ilmi puhuttelun kaikki keskeiset seikat. 2. Jäsenvaltiot voivat säätää, että henkilökohtaisesta puhuttelusta on tehtävä äänitallenne tai audiovisuaalinen tallenne. Tässä tapauksessa jäsenvaltioiden on varmistettava, että henkilökohtaisen puhuttelun tallenne liitetään pöytäkirjaan. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijalla on mahdollisuus kommentoida pöytäkirjassa esiintyviä käännösvirheitä tai väärinymmärryksiä ja/tai selittää niitä joko henkilökohtaisen puhuttelun lopuksi tai määräajassa ennen kuin määrittävä viranomainen tekee päätöksen. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakija on täysin tietoinen pöytäkirjan sisällöstä, ja käytettävä tarvittaessa tulkkia. Tämän jälkeen jäsenvaltioiden on pyydettävä hakijaa hyväksymään pöytäkirjan sisältö. Jäsenvaltioiden ei tarvitse pyytää hakijaa hyväksymään pöytäkirjan sisältöä, jos puhuttelu on tallennettu 2 kohdan mukaisesti ja jos tallennetta voidaan käyttää todisteena V luvussa tarkoitetuissa menettelyissä. 4. Jos hakija kieltäytyy hyväksymästä pöytäkirjan sisältöä, kieltäytymisen syyt on kirjattava hänen asiakirjakansioonsa. Se, että hakija kieltäytyy hyväksymästä pöytäkirjan sisältöä, ei saa estää määrittävää viranomaista tekemästä hänen hakemustaan koskevaa päätöstä. 5. Hakijoille on annettava mahdollisuus tutustua pöytäkirjaan ja mahdolliseen tallenteeseen ennen kuin määrittävä viranomainen tekee päätöksen. 18 artikla Lääketieteelliset raportit 1. Jäsenvaltioiden on annettava hakijalle mahdollisuus lääkärintutkimukseen, jotta tämä voisi esittää määrittävälle viranomaiselle lääkärintodistuksen hakijan aiempaa vainoa tai vakavaa haittaa koskevien lausuntojen tueksi. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että hakijan on esitettävä lääkärintutkimuksen tulokset määrittävälle viranomaiselle kohtuullisessa määräajassa sen jälkeen, kun hakijalle on ilmoitettu hänen tämän artiklan mukaisista oikeuksistaan. Jos hakija ilman pätevää syytä ei esitä lääkärintutkimuksen tuloksia kyseisessä määräajassa, se ei saa estää määrittävää viranomaista tekemästä kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta koskevaa päätöstä. 2. Kun määrittävä viranomainen katsoo olevan syytä uskoa, että hakijan ei pysty lainkaan tai täysipainoisesti osallistumaan puhutteluun ja/tai antamaan tarkkoja ja johdonmukaisia lausuntoja traumaperäisen stressireaktion, aiemman vainon tai vakavan haitan vuoksi, määrittävän viranomaisen on varmistettava, että hakijalle tehdään hänen suostumuksellaan lääkärintutkimus, sanotun rajoittamatta 1 kohdan soveltamista. Se, että hakija on kieltäytynyt lääkärintutkimuksesta, ei saa estää määrittävää viranomaista tekemästä kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta koskevaa päätöstä. 3. Jäsenvaltioiden on huolehdittava järjestelyistä, joilla voidaan varmistaa, että 2 kohdassa tarkoitettua lääkärintutkimusta varten on käytettävissä puolueetonta ja pätevää lääketieteellistä asiantuntemusta. 4. Jäsenvaltioiden on annettava tämän artiklan soveltamisen kannalta merkityksellisiä lisäsääntöjä ja ‑järjestelyjä kidutuksen ja muiden fyysisen, seksuaalisen tai henkisen väkivallan muotojen oireiden havaitsemiseksi ja dokumentoimiseksi. 5. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että henkilöt, jotka puhuttavat hakijoita tämän direktiivin mukaisesti, saavat koulutusta sellaisten kidutuksen ja lääketieteellisten ongelmien oireiden havaitsemiseksi, jotka voivat haitata hakijan kykyä osallistua puhutteluun. 6. Määrittävän viranomaisen on arvioitava 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen lääkärintutkimusten tulokset hakemuksen muiden seikkojen ohella. 19 artikla Oikeudellisten ja menettelyjä koskevien tietojen antaminen maksutta ensimmäiseen päätökseen liittyvissä menettelyissä 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijoille tarjotaan pyynnöstä ja maksutta oikeudellisia ja menettelyjä koskevia tietoja III luvussa säädetyissä ensimmäiseen päätökseen liittyvissä menettelyissä. Tähän on sisällytettävä vähintään tiedottaminen menettelystä hakijalle hänen tilanteensa huomioon ottaen ja kielteisen päätöksen perusteina olevien tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen selittäminen. 2. Oikeudellisten ja menettelyä koskevien tietojen maksuttomaan antamiseen sovelletaan 21 artiklassa säädettyjä edellytyksiä. 20 artikla Maksuton oikeusapu ja oikeudellinen edustaja muutoksenhakumenettelyissä ê 2005/85/EY 15 artiklan 2 kohta ð uusi 1. Jos määrittävä viranomainen tekee kielteisen päätöksen, jJäsenvaltioiden on varmistettava, että pyydettäessä hakijalle annetaan pyydettäessä maksutonta oikeusapua ja/tai maksuton oikeudellinen edustaja 3 kohdan säännösten mukaisesti. ð V luvussa säädetyissä muutoksenhakumenettelyissä. Tähän on sisällytettävä ainakin vaadittujen menettelyyn liittyvien asiakirjojen laatiminen ja osallistuminen hakijan puolesta asian käsittelyyn ensimmäisessä oikeusasteessa. ï ò uusi 2. Jäsenvaltiot voivat antaa maksutonta oikeusapua ja/tai maksuttoman oikeudellisen edustajan myös III luvussa säädetyissä ensimmäiseen päätökseen liittyvissä menettelyissä. Tällöin ei sovelleta 19 artiklaa. 3. Jäsenvaltiot voivat säätää, että maksutonta oikeusapua ja maksutonta oikeudellista edustajaa ei myönnetä, jos tuomioistuin katsoo, ettei hakijan muutoksenhaulla ole konkreettisia edellytyksiä menestyä. Jäsenvaltioiden on tällöin huolehdittava siitä, että oikeusapua ja oikeudellista edustusta ei mielivaltaisesti rajoiteta ja että hakijan oikeussuojan tosiasiallista toteutumista ei haitata. 4. Maksuttomaan oikeusapuun ja oikeudelliseen edustajaan sovelletaan 21 artiklassa säädettyjä edellytyksiä. 21 artikla Edellytykset, joita sovelletaan oikeudellisten ja menettelyä koskevien tietojen maksuttomaan antamiseen sekä maksuttoman oikeusavun ja oikeudellisen edustajan tarjoamiseen 1. Jäsenvaltiot voivat säätää, että 19 artiklassa tarkoitettujen oikeudellisten ja menettelyjä koskevien tietojen sekä 20 artiklassa tarkoitetun oikeusavun ja oikeudellisen edustajan tarjoajina ovat valtiosta riippumattomat järjestöt, valtion virkamiehet tai erikoistuneet valtion yksiköt. ê 2005/85/EY 15 artikla (mukautettu) ð uusi 1. Jäsenvaltioiden on annettava turvapaikanhakijoille tosiasiallinen mahdollisuus neuvotella omalla kustannuksellaan turvapaikkahakemukseensa liittyvistä asioista kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyväksytyn tai luvan saaneen oikeudellisen tai muun neuvonantajan kanssa. 2. 3. Jäsenvaltiot voivat säätää kansallisessa lainsäädännössään, että ð 19 artiklassa tarkoitettu oikeudellisten ja menettelyä koskevien tietojen maksuton saanti ja ï Ö 20 artiklassa tarkoitettu Õ maksutonta oikeusapua ja/tai oikeudellinen edustaja myönnetään a) ainoastaan V luvun mukaisiin menettelyihin tuomioistuimessa, mutta ei kansallisen lainsäädännön mukaisiin mahdollisiin myöhempiin muutoksenhakumenettelyihin tai uudelleentarkasteluihin, mukaan luettuna muutoksenhaun uusi käsittely mahdollisen myöhemmän muutoksenhaun tai uudelleentarkastelun johdosta; ja/tai a b) ainoastaan niille, joilla ei ole riittäviä varoja; ja/tai b c) ainoastaan sellaisen oikeudellisen tai muun neuvonantajan Ö tarjoamana palveluna Õ toimesta, jotka on kansallisessa lainsäädännössä erikseen nimetty avustamaan ja/tai edustamaan turvapaikanhakijoita; ð kansainvälistä suojelua hakevia. ï ja/tai d) ainoastaan, jos on todennäköistä, että muutoksenhaku tai uudelleentarkastelu johtaa myönteiseen tulokseen. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että d alakohdan mukaisesti myönnettävää oikeusapua ja/tai oikeudellista edustamista ei rajoiteta mielivaltaisesti. 3. 4. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa yksityiskohtaisia sääntöjä ð 19 artiklan mukaisia oikeudellisia ja menettelyjä koskevia tietoja ja ï Ö 20 artiklan mukaista Õ oikeusapua ja/tai oikeudellista edustamista koskevien pyyntöjen esittämistä ja käsittelyä varten. 4. 5. Jäsenvaltiot voivat lisäksi: a) Asettaa ð 19 artiklassa tarkoitetulle oikeudellisten ja menettelyä koskevien tietojen maksuttomalle tarjonnalle ja ï Ö 20 artiklassa tarkoitetulle Õ maksuttomalle oikeusavulle ja/tai oikeudelliselle edustamiselle raha- rahalliset ja/tai aikarajoitukset, edellyttäen että tällaiset rajoitukset eivät mielivaltaisesti rajoita mahdollisuutta saada ð oikeudellisia ja menettelyä koskevia tietoja sekä ï oikeusapua ja/tai oikeudellinen edustaja; b) säätää, että palkkioiden ja muiden kustannusten osalta h