Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI yksityisoikeutta koskevan Euroopan oikeudellisen alueen toteuttamista helpottavien yhteisön toimien yleisistä puitteista /* KOM/2001/0221 lopull. - CNS 2001/0109 */



Virallinen lehti nro 213 E , 31/07/2001 s. 0271 - 0274



Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI yksityisoikeutta koskevan Euroopan oikeudellisen alueen toteuttamista helpottavien yhteisön toimien yleisistä puitteista (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Johdanto ja yleistavoite 1.1. Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue Amsterdamin sopimuksen voimaantulon myötä Euroopan unioni asetti tavoitteekseen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisen. Neuvosto hyväksyi vuonna 1998 neuvoston ja komission toimintasuunnitelman parhaista tavoista panna täytäntöön Amsterdamin sopimuksen määräykset vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamisesta. Joulukuussa 1998 Wienin Eurooppa-neuvostolle esitetyssä toimintasuunnitelmassa luetellaan tavoitteita, jotka on määrä saavuttaa viiden vuoden kuluessa Amsterdamin sopimuksen voimaantulosta. Eurooppa-neuvosto korosti myös Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 asian merkitystä ja sopi poliittisista suuntaviivoista ja prioriteeteista, joiden avulla tämä alue saadaan nopeasti toteutettua. Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota tekemään ehdotuksen "tarvittavaksi tulostaulukoksi" voidakseen seurata jatkuvasti, "kuinka Amsterdamin sopimuksessa, Wienin toimintasuunnitelmassa ja näissä päätelmissä vahvistettuja toimia toteutetaan ja asetetuissa määräajoissa pysytään". Komissio vastasi neuvoston kehotukseen esittämällä tiedonannon "Tulostaulu vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteutumisen seuraamiseksi Euroopan unionissa", jonka tuorein puolivuotispäivitys annettiin 30 päivänä marraskuuta 2000 [1]. Tulostaulussa luetellaan tavoitteet, vastuutahot, toteutettavat toimenpiteet, toteutusaikataulu (vuoteen 2004 mennessä) ja tilanne kunkin toimenpiteen osalta. Tuoreimmassa tulostaulussa on lueteltu yhteensä 18 yksityisoikeudellista toimenpidettä. [1] KOM(2000) 782 lopullinen, 30.11.2000. 1.2. Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa Amsterdamin sopimuksen voimaantulon yhteydessä oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa siirtyi kolmannesta pilarista (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.1 artiklan 6 kohta) ensimmäiseen pilariin (EY:n perustamissopimuksen 61 artiklan c alakohta). Päätavoitteena on luoda yksityisoikeutta koskeva Euroopan oikeudellinen alue, jossa kansalaisilla on yhtäläinen käsitys oikeudesta kaikkialla unionissa ja jossa oikeus nähdään ihmisten arkielämää helpottavana asiana. Tähän kuuluvia edellytyksiä ovat oikeussuojan parempi saatavuus ja täysipainoinen oikeudellinen yhteistyö jäsenvaltioiden välillä. Yksityishenkilöiden ja yritysten on voitava saattaa asiansa tuomioistuimen tai viranomaisten käsiteltäväksi missä tahansa jäsenvaltiossa yhtä helposti kuin omassa maassaan ilman, että jäsenvaltioiden oikeus- ja hallintojärjestelmien monimutkaisuus estää heitä suoraan tai epäsuorasti käyttämästä oikeuksiaan. Yhtä tärkeää on, että yksityishenkilöille ja yrityksille taataan oikeusvarmuus; tuomioita ja muita oikeusviranomaisten päätöksiä on noudatettava ja ne on pantava täytäntöön koko EU:n alueella. Oikeuden päätösten ja tuomioiden vastavuoroisen tunnustamisen edistäminen ja vaadittava lainsäädännön lähentäminen parantavat viranomaisten välistä yhteistyötä ja yksilön oikeuksien suojaa. Sitä varten oikeusjärjestelmiä on sovitettava yhteen ja lähennettävä niitä toisiinsa. Tampereen päätelmien seurauksena neuvosto hyväksyi 30 päivänä marraskuuta 2000 neuvoston ja komission yhteisen ohjelman tuomioiden ja päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen toteuttamiseksi siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa. Ohjelmassa luetellaan toimenpiteitä, jotka on toteutettava vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen ulottamiseksi kaikkiin siviili- ja kauppaoikeudellisiin asioihin poistamalla ulkomailla annettujen tuomioiden ja päätösten tunnustamiselta ja täytäntöönpanolta kaikki välivaiheet. Hallitustenvälisessä konferenssissa Nizzassa sovittiin 11 päivänä joulukuuta 2000, että Nizzan sopimuksen voimaantulosta alkaen neuvosto tekee yksityisoikeuden alan oikeudelliseen yhteistyöhön (EY:n perustamissopimuksen 65 artikla) liittyvät päätökset määräenemmistöllä yhteispäätösmenettelyä noudattaen. 1.2.1. Katsaus lainsäädäntötyöhön Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen neuvosto on 31 päivään joulukuuta 2000 mennessä hyväksynyt seuraavat säädökset: * Neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla (ns. Bryssel I) * Neuvoston asetus (EY) N:o 1347/2000 tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja yhteisten lasten huoltoa koskevissa asioissa (ns. Bryssel II) * Neuvoston asetus (EY) N:o 1346/2000 maksukyvyttömyysmenettelyistä * Neuvoston asetus (EY) N:o 1348/2000 oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa Neuvostolle on annettu seuraavat säädösehdotukset: * Ehdotus asetukseksi todisteiden vastaanottamisesta * Ehdotus asetukseksi lasten tapaamisoikeudesta Lisäksi on tarkoitus antaa useita muita säädösehdotuksia, joiden aiheita ovat mm. oikeusapua koskevat vähimmäisvaatimukset valtioiden rajat ylittävissä tapauksissa; vaihtoehtoiset riitojenratkaisumenettelyt; vahingonkorvaukset rikosten uhreille; lasten huolto; vähäisiä vaateita, riitauttamattomia vaateita ja elatusvaateita koskevat yhteiset menettelysäännöt; eräitä yksityisoikeudellisia näkökohtia koskevat vähimmäisvaatimukset; aviovarallisuussuhteisiin liittyviä asioita ja perintöasioita koskeva tuomiovalta ja niihin sovellettava laki; sopimusvelvoitteisiin ja sopimuksenulkoisiin velvoitteisiin sovellettava laki; avioliittoasioihin sovellettava laki. 2. Aikaisempi toiminta - Grotius-ohjelma ja nk. siviilioikeuden alaa koskeva Grotius-ohjelma Neuvosto hyväksyi 28 päivänä lokakuuta 1996 yhteisen toiminnan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen entisen K.3 artiklan perusteella oikeusalalla toimivien tuki- ja vaihto-ohjelmasta (Grotius) [2]. [2] EYVL L 287, 8.11.1996, s. 3. Grotius-ohjelmalla pyrittiin helpottamaan jäsenvaltioiden välistä oikeudellista yhteistyötä edistämällä oikeusjärjestelmien ja oikeuslaitosten keskinäistä tuntemusta. Ohjelmasta rahoitettiin oikeusalalla toimivien koulutusta, vaihto- ja harjoitteluohjelmia, tapaamisten järjestämistä, tutkimuksia ja tietojenvaihtoa. Ohjelmakausi oli 1996-2000, ja viime vuotta koskenut ehdotuspyyntö julkaistiin tammikuussa 2000. Neuvosto antoi helmikuun 12 päivänä 2001 asetuksen Grotius-ohjelman jatkamisesta yksityisoikeuden alalla ainoastaan yhden vuoden siirtymäkauden ajan (siviilioikeuden alaa koskeva Grotius-ohjelma) [3]. Tarkoituksena oli välttää Grotius-ohjelman päättyminen yksityisoikeuden alalla ja antaa komissiolle mahdollisuus valmistella kattava ja perusteellinen uusi ehdotus sen korvaamiseksi. Tähän uuteen Grotius-ohjelmaan kuuluva toiminta ja sen tavoitteet ovat samat kuin vanhan Grotius-ohjelman. Vuotta 2001 koskeva ehdotuspyyntö julkaistiin helmikuussa 2001 [4]. [3] EYVL L 43, 14.2.2001, s. 1. [4] EYVL C 54, 21.2.2001, s. 12. Komissio on esittänyt tähän mennessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kolme vuosikertomusta Grotius-ohjelman toteuttamisesta [5]. Niistä käy ilmi ohjelman merkitys oikeudellisen yhteistyön vahvistamisessa. [5] SEC(1998) 1048, 18.6.1998, SEC(1999) 1955, 17.12.1999, SEC(2001) 18, 8.1.2001. Vuosia 1996-1998 koskeva, komission ulkopuolella teetetty arviointikertomus valmistui maaliskuussa 2000. Kertomuksessa todettiin ohjelman onnistuneen ja todettiin, että vaihtoehtoista mekanismia ei ole ja että rahoituksen kysyntä ylittää tarjonnan monikertaisesti (vuosittain 350-550 prosentilla). Tärkeimpiin tulevaisuutta koskeviin suosituksiin kuului keskittyminen toimintaan, joka johtaa käytännössä hyödynnettäviin tuloksiin, ja toteutettujen hankkeiden tulosten levittämistä parantavat toimenpiteet. 3. Ehdotus neuvoston asetukseksi Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen kehitys on ollut laaja-alaista ja nopeaa. Yhteisöllä on kunnianhimoinen työlista yksityisoikeutta koskevan oikeudellisen yhteistyön alalla. Grotius-ohjelman arvioinnin perusteella on todettu, että toiminnalle tarvitaan laajemmat ja yleisemmät puitteet, jotta alan politiikan valmistelulle voidaan tarjota tarvittavaa tukea. Ehdotetussa asetuksessa säädetään oikeusperustat yksityisoikeuden alan oikeudellista yhteistyötä koskeville toimille, jotta niitä voidaan rahoittaa Euroopan yhteisöjen talousarviosta. Ehdotusta ei tule pitää uutena toimintasuunnitelmana, vaan pikemminkin yleisinä pitkän aikavälin puitteina toimille ja ensisijaisille tavoitteille. Puitteiden perusteella voidaan valmistella toimintaohjelmia ja hankkeita. Puitteiden tavoitteet liittyvät läheisesti perustamissopimuksessa, Wienin toimintasuunnitelmassa ja Tampereen päätelmissä asetettuihin tavoitteisiin. Lisäksi jo hyväksytyt tai tulevaisuudessa tällä alalla hyväksyttävät uudet yhteisön säädökset edellyttävät asianmukaista seurantaa, jotta niiden täytäntöönpano ja soveltaminen olisi tehokasta. Seuranta unohtuu helposti, mutta se on yhtä tärkeää kuin säädösten antaminenkin. Tämän vuoksi seuranta on kirjattu puitteisiin erilliseksi tavoitteeksi. Uudet puitteet mahdollistavat onnistuneeksi todetusta Grotius-ohjelmasta tuettujen toimintamuotojen tukemisen tulevaisuudessakin, mutta niissä mennään Grotiusta pidemmälle ja niiden soveltamisala on laajempi. Komission toimilla voidaan täydentää yhteisrahoitettuja hankkeita ja huolehtia siitä, että poliittisia prioriteetteja tuetaan riittävästi ja oikeaan aikaan. Lisäksi komission oma-aloitteisesti toteuttamilla toimilla voidaan pyrkiä takaamaan yhteisön säädösten moitteeton täytäntöönpano ja soveltaminen. Puitteet mahdollistavat myös sellaisten organisaatioiden tukemisen, jotka tekevät jatkuvasti työtä yksityisoikeutta koskevan oikeudellisen yhteistyön hyväksi toteuttamatta kuitenkaan mitään hankkeita. Tämä mahdollisuus antaa puitteille lisäjoustavuutta. 3.1. Artiklat 1 artikla Artiklalla perustetaan puitteet kauden 2002-2006 toimille ja esitetään puitteiden yleiset poliittiset tavoitteet. Tanska, Irlanti ja Yhdistyneet kuningaskunnat on jätetty sen soveltamisalan ulkopuolelle Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja EY:n perustamissopimukseen liitettyjen pöytäkirjojen mukaisesti. 2 artikla Artiklassa luetellaan toimien puitteiden tavoitteet. Ensimmäinen tavoite on puitteiden kulmakivi, ja se on suoraan yhteydessä yksityisoikeutta koskevan oikeudellisen yhteistyön politiikkaan. Toinen tavoite on keskeinen sikäli, että se tarjoaa oikeudelliselle yhteistyölle perustan, oikeusjärjestelmien keskinäisen tuntemuksen. Kolmas tavoite kertoo pyrkimyksestä taata yhteisön säädösten moitteeton täytäntöönpano ja soveltaminen tällä alalla. Komissio velvoitetaan monissa äskettäin hyväksytyissä asetuksissa laatimaan kertomuksia näiden säädösten soveltamisesta. Neljäs tavoite kuuluu Tampereen päätelmien prioriteetteihin: yleisön on saatava tietoa vapauteen ja turvallisuuteen perustuvan alueen luomisesta. 3 artikla Artiklassa luetellaan toimintamuodot, joita toimien puitteiden perusteella voidaan tukea, ja säädetään, että toimilla on pyrittävä ainakin yhteen 2 artiklan tavoitteista. Vaikka tavoitteet ovat jossain määrin erillisiä, voidaan ajatella toteutettavan hankkeita, jotka koskevat useita tavoitteita, esimerkiksi ensimmäistä ja toista. Komission toimet voivat olla sellaisten käsikirjojen, tietokantojen, julkaisujen ja tutkimusten tuottamista, jotka liittyvät tavoitteeseen taata tätä alaa koskevien yhteisön säädösten moitteeton täytäntöönpano ja seuranta. Toinen toimintamuoto on voittoa tavoittelemattomien valtiosta riippumattomien järjestöjen juoksevien menojen tukeminen ja kolmas toimintamuoto hankkeiden rahoittaminen yhdessä muiden julkisen ja/tai yksityisen sektorin rahoittajien kanssa. 4 artikla Kolmansille maille annetaan osallistumismahdollisuus artiklassa luetelluin ehdoin. Laajentumisen vuoksi on pidetty tärkeänä, että liittymistä valmistelevilla mailla on mahdollisuus osallistua puitteiden mukaiseen toimintaan. Niiden osallistuminen voi olla merkittävä asia valmistauduttaessa jäsenyyteen. Niillä on myös mahdollisuus osallistua yksittäisiin hankkeisiin 6 artiklassa säädetyin edellytyksin. Koska yhteistyö oikeus- ja sisäasioissa ei kuulu ETA-sopimukseen, ETA-sopimuksen osapuolina olevia maita ei ole erikseen mainittu, mutta 4 artiklan 3 alakohdassa viitataan niiden mahdollisuuteen osallistua myöhemmässä vaiheessa. 5 artikla Artiklassa säädetään edellytyksistä, joiden täyttyessä valtiosta riippumattomille voittoa tavoittelemattomille järjestöille voidaan myöntää avustusta juokseviin menoihin. Tarkoituksena on tukea ainoastaan todella Euroopan laajuisia järjestöjä. Pääsääntö on, että tukikelpoisia ovat tällä hetkellä (kun unionissa on 15 jäsenvaltiota) ainoastaan järjestöt, jotka toimivat vähintään 10 jäsenvaltiossa. 6 artikla Artiklassa säädetään yhteisrahoituksesta samantyyppisille hankkeille, joita on tuettu Grotius-ohjelmista. Artiklan 2 kohtaan on lisätty mahdollisuus tukea hankkeita, joiden tarkoituksena on perustaa 5 artiklassa kuvattuja järjestöjä. 7 artikla Artikla koskee toimien puitteiden vuotuisten määrärahojen myöntämistä. Mahdollisuus saada yhteisrahoitusta yhteisön muista ohjelmista on suljettu pois, ja artiklassa mainitaan yhteisön talousarviosta maksettavan yhteisrahoituksen enimmäisosuus. Valtiosta riippumattomien järjestöjen juoksevien menojen tukemiseen myönnettävän yhteisrahoituksen osuus on rajoitettu 50 prosenttiin, ettei jouduta tilanteeseen, jossa ne ovat riippuvaisia yhteisön avustuksista. Yksittäisille hankkeille myönnettävän yhteisrahoituksen osuus on laskettu Grotius-ohjelmien 80 prosentista 50 prosenttiin, jotta hakijat saataisiin arvioimaan kustannukset tarkemmin ja saataisiin lisättyä kansallista rahoitusta. Tämän pitäisi olla mahdollista, koska tämäntyyppisten hankkeiden käynnistysvaihe on saatu jo alkuperäisen Grotius-ohjelman aikana päätökseen. 8 artikla Artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään vuotuisesta työohjelmasta. Ohjelmalle pannaan paljon painoa, jotta vuosittain priorisoiduissa tavoitteissa voidaan ottaa huomioon tulostaulun kehitys. Ohjelmalla varmistetaan myös, että erilaiset toimintamuodot jakautuvat puitteiden voimassaoloajalle tarkoituksenmukaisesti. Neuvoa-antava komitea huolehtii yhteensovittamisesta jäsenvaltioiden kanssa. Työohjelma julkaistaan vuosittain Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja Internetissä. Artiklan 3 kohdassa luetellaan ehdotusten arvioinnissa ja valinnassa käytettävät laadulliset myöntämisperusteet. Hankkeet, joissa on ongelmanratkaisuun tähtäävä ote, ovat etusijalla, koska ne vaikuttavat tehokkaimmin politiikan kehitykseen. Koska Grotius-ohjelmassa tulosten levittäminen jäi puutteelliseksi, tilanteen korjaamiseksi korostetaan hakijoiden suunnitelmia tulosten levittämiseksi. Päällekkäisyyden välttämiseksi on olennaista, että uudet ehdotukset täydentävät Grotius-ohjelmissa aikaisemmin toteutettuja hankkeita. Suuret hankkeet ovat etusijalla, jotta komissiossa tarvittavaa hallintokapasiteettia voidaan vähentää ja varmistaa hankkeiden riittävä vaikutus. Tässä kohdassa lueteltujen perusteiden lisäksi sovelletaan komission avustusten hallinnoinnin käsikirjassa esitettyjä perusteita. 9 artikla Artiklassa säädetään, että 3 artiklan 2 ja 3 alakohdan perusteella tehtäviä rahoituspäätöksiä seuraa avustussopimuksen (komission vakiosopimus) tekeminen. 10 artikla Artiklassa säädetään toimien puitteiden perusteella rahoitettavien toimien seurannan periaatteista. Seuranta perustuu kertomuksiin, jotka tuensaajat laativat hankkeiden päätyttyä. Grotius-ohjelman arviointikertomuksessa todettiin monien tuensaajien pyytäneen komissiolta ohjeita kertomuksen tekemiseen. Arviointikertomuksessa todettiin myös hankkeiden loppukertomuksien laadussa suuria eroja. Tämän vuoksi komissio aikoo laatia loppukertomuksia varten mallin, joka jaetaan kaikille tuensaajille. 11 artikla Artiklan 1 kohdassa komissio velvoitetaan tiedottamaan rahoitettavasta toiminnasta, mikä käy yksiin avustusten hallinnoinnin käsikirjaan sisältyvän perusvelvoitteen kanssa. Artiklan 2 kohdan tarkoituksena on, että komissio arvioi tapauskohtaisesti, miten hankkeiden tulosten levittämistä voidaan edistää. Kuten 8 artiklan yhteydessä mainittiin, tällaisia toimenpiteitä pidetään erittäin tärkeinä. Tulosten levittäminen voi olla osa rahoitettavaa hanketta, komissio voi rahoittaa tulosten levittämistä hankkeen päätyttyä tai tulosten levittäminen voidaan sisällyttää erilliseen hankkeeseen. 12 artikla Artiklassa säädetään neuvoa-antavasta komiteasta, joka avustaa komissiota puitteiden toteuttamisessa. Komitean on tarkoitus pitää kaksi kokousta vuodessa. Toisessa käsitellään vuotuista työohjelmaa ja toisessa ehdotusten valintaa. 13 artikla Artiklassa määritellään seuraamukset, joita voidaan määrätä, jos tuensaaja ei täytä velvoitteitaan. 14 artikla Artiklassa yksilöidään kaksi tärkeintä puitteita koskevaa kertomusta. Komissio laatii täytäntöönpanokertomuksen, väliaikakertomuksen, joka mahdollistaa täytäntöön- panotoimenpiteiden tarkistamisen tarvittaessa. Toinen kertomus, jonka myös ulkopuolinen voi tehdä, toimii jälkikäteisarviointina, jonka on oltava ajoissa valmis, jotta puitteet voidaan tarvittaessa uusia. 2001/0109(CNS) Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI yksityisoikeutta koskevan Euroopan oikeudellisen alueen toteuttamista helpottavien yhteisön toimien yleisistä puitteista EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 61 artiklan c alakohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [6], [6] EYVL C ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [7], [7] EYVL C ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [8], [8] EYVL C sekä katsoo seuraavaa: (1) Euroopan unioni on asettanut tavoitteekseen pitää yllä ja kehittää unionia vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvana alueena, jossa henkilöiden vapaa liikkuvuus taataan. Tätä varten yhteisön olisi toteutettava muun muassa yksityisoikeudellisia asioita koskevan oikeudellisen yhteistyön alalla toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta. (2) Neuvosto hyväksyi 3 päivänä joulukuuta 1998 neuvoston ja komission toimintasuunnitelman parhaista tavoista panna täytäntöön Amsterdamin sopimuksen määräykset vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamisesta (Wienin toimintasuunnitelma) [9]. [9] EYVL C 19, 23.1.1999, s. 1. (3) Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi päätelmät "Kohti vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa unionia: Tampereen toimintalinjat". (4) Neuvosto hyväksyi 30 päivänä marraskuuta 2000 komission ja neuvoston yhteisen toimenpideohjelman tuomioiden vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen toteuttamisesta siviili- ja kauppaoikeuden alalla [10]. [10] EYVL C 12, 15.1.2001, s. 1. (5) Yhteisellä toiminnalla 96/636/YOS perustettiin vuosiksi 1996 -2000 oikeusalalla toimivien tuki- ja vaihto-ohjelma (Grotius) [11]. [11] EYVL L 287, 8.11.1996, s. 3. (6) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 290/2001 [12] jatkettiin siviilioikeuden alalla toimivaa tuki- ja vaihto-ohjelmaa (siviilioikeuden alaa koskeva Grotius-ohjelma) vain yhden vuoden siirtymäkaudeksi odotettaessa perusteellisen analysoinnin tuloksia siitä, miten yhteisön toimia ja tukea olisi tulevaisuudessa kohdennettava. [12] EYVL L 43, 14.2.2001, s. 1. (7) Yksityisoikeuden alalla tarvitaan joustavat ja tehokkaat yleiset toimien puitteet, jotta EY:n perustamissopimuksessa, Wienin toimintasuunnitelmassa ja Tampereen päätelmissä asetetut kunnianhimoiset tavoitteet voidaan saavuttaa. (8) Toimien puitteissa olisi toissijaisuusperiaatteen mukaisesti säädettävä komission aloitteista yksityisoikeuden alan oikeudellista yhteistyötä edistävien ja helpottavien järjestöjen ja elinten tukemiseksi sekä yksittäisten hankkeiden tukemiseksi. (9) Euroopan oikeudellisen alueen kehittäminen edellyttää lukuisia toimia ja ne olisi sen vuoksi toteutettava yhteisön tasolla. Toimien suunnittelulle ja toteuttamiselle on hyödyksi, että ne kootaan yhteen yleisiin toimien puitteisiin. (10) Toimien puitteet, joilla lisätään jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmien ja oikeuslaitosten keskinäistä tuntemusta, poistavat yksityisoikeuden alan oikeudellisen yhteistyön esteitä, mikä parantaa sisämarkkinoiden toimintaa. (11) Yksityisoikeuden alan oikeudellista yhteistyötä koskevien yhteisön säädösten moitteettoman täytäntöönpanon ja soveltamisen takaavat toimenpiteet ovat välttämättömiä, ja ne ovat tehokkaampia, jos niitä yhteensovitetaan yleisissä toimien puitteissa. (12) Koska jäsenvaltiot eivät voi EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa esitetyn toissijaisuusperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti riittävällä tavalla toteuttaa ehdotetun toimen tavoitteita, jotka voidaan tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavan eurooppalaisen ulottuvuuden, odotettujen mittakaavaetujen ja suunniteltujen toimien kerrannaisvaikutusten vuoksi toteuttaa paremmin yhteisön tasolla. Tämä asetus ei ylitä sitä, mikä on tarpeen tätä varten. (13) Euroopan unionin jäsenyyteen valmistautuvien ehdokasmaiden osallistuminen toimien puitteisiin on hyödyllistä valmistautumista jäsenyyteen, erityisesti yhteisön voimassa olevan yhteisön lainsäädännön soveltamisvalmiuksien osalta. (14) Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [13] 2 artiklan mukaisesti tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä mainitun päätöksen 3 artiklassa säädettyä neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. [13] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. (15) Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti eivät Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti osallistu tämän asetuksen antamiseen, eikä asetus sen vuoksi sido niitä eikä sitä sovelleta niihin. (16) Tanska ei Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti osallistu tämän asetuksen antamiseen eikä asetus sen vuoksi sido sitä eikä sitä sovelleta siihen, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU tavoitteet ja toimet 1 artikla Kohde 1. Tällä asetuksella perustetaan 1 päivästä tammikuuta 2002 ja 31 päivään joulu- kuuta 2006 yleiset puitteet yhteisön toimille helpottamaan yksityisoikeutta koskevan Euroopan oikeudellisen alueen toteuttamista. 2. Tätä asetusta ei sovelleta Tanskaan, Irlantiin ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. 2 artikla Tavoitteet Toimien puitteilla on seuraavat tavoitteet: 1) oikeudellisen yhteistyön edistäminen pyrkien erityisesti a) takaamaan oikeusvarmuus ja parantamaan oikeussuojan saatavuutta, b) edistämään oikeuden päätösten ja tuomioiden vastavuoroista tunnustamista, c) edistämään tarvittavaa lainsäädännön lähentämistä ja d) poistamaan esteet, jotka johtuvat eroavuuksista yksityisoikeudessa ja riita-asiain oikeudenkäyntimenettelyissä; 2) oikeusjärjestelmien ja oikeuslaitosten keskinäisen tuntemuksen parantaminen; 3) yhteisön säädösten moitteettoman täytäntöönpanon ja soveltamisen takaaminen; ja 4) oikeussuojan saatavuutta, oikeudellista yhteistyötä ja jäsenvaltioiden oikeus- järjestelmiä koskevan kansalaistiedotuksen parantaminen. 3 artikla Toimien tyypit Toimien puitteiden perusteella tuettavien tai toteutettavien toimien on täytettävä ainakin yksi 2 artiklan tavoitteista ja niihin on kuuluttava: 1) komission toimia, tai 2) toimista, joilla annetaan taloudellista tukea valtiosta riippumattomien eurooppalaisten järjestöjen juoksevien menojen kattamiseen 5 artiklassa säädetyin edellytyksin, taikka 3) toimista, joilla annetaan taloudellista tukea yhteisön edun mukaisiin hankkeisiin 6 artiklassa säädetyin edellytyksin. 4 artikla Kolmansien maiden osallistuminen Toimien puitteisiin voivat osallistua: 1) Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasmaat (KIE-maat) Eurooppa-sopimuksissa, niiden lisäpöytäkirjoissa, ja asianomaisten assosiaationeuvostojen päätöksissä vahvistettujen edellytysten mukaisesti; 2) Kypros, Malta ja Turkki näiden maiden kanssa tehtävien kahdenvälisten sopimusten mukaisesti; ja 3) muut maat sopimusten ja menettelyjen salliessa. 5 artikla Valtiosta riippumattomien järjestöjen toimet Edellä 3 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettuihin toimiin voidaan myöntää taloudellista tukea eurooppalaisille valtiosta riippumattomille järjestöille, jotka täyttävät seuraavat edellytykset: 1) niiden on oltava voittoa tavoittelemattomia; 2) niiden toiminnalla on oltava eurooppalainen ulottuvuus ja niiden on pääsääntöisesti koskettava vähintään kahta kolmasosaa jäsenvaltioista; 3) niiden päätavoitteena on oltava yksityisoikeutta koskevan oikeudellisen yhteistyön edistäminen. 6 artikla Erityiset hankkeet 1. Edellä 3 artiklan 3 alakohdassa tarkoitettuihin erityisiin hankkeisiin kuuluu a) koulutus, b) henkilövaihto ja työharjoittelu, c) tutkimus, d) kokoukset ja seminaarit, e) tietojen levittäminen. 2. Taloudellista tukea voidaan myöntää myös sellaisiin hankkeisiin, joissa on tarkoitus perustaa uusi, 5 artiklassa eritellyt perusteet täyttävä järjestö. 3. Hankkeita voivat ehdottaa julkiset tai yksityiset laitokset ja järjestöt, mukaan lukien ammatilliset järjestöt ja tutkimuslaitokset sekä oikeusalalla toimiville perus- tai jatkokoulutusta antavat oppilaitokset. 4. Jotta hankkeelle voidaan myöntää yhteisrahoitusta, sen on koskettava vähintään kolmea sellaista maata, joissa näitä toimien puitteita sovelletaan. Hankkeissa voi olla mukana toimijoita myös Tanskasta, Irlannista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta, tai ehdokasmaista, joissa hankkeisiin osallistuminen voisi edistää valmistautumista jäsenyyteen, taikka muista maista, jotka eivät osallistu näiden toimien puitteisiin, jos niiden mukanaolo palvelee hankkeen päämääriä. II LUKU rahoitus, toteuttaminen ja menettelyt 7 artikla Rahoitus 1. Budjettivallan käyttäjä vahvistaa vuotuiset määrärahat rahoitusnäkymien rajoissa. 2. Toimia, joille on myönnetty yhteisrahoitusta näiden toimien puitteiden perusteella, ei saa rahoittaa muusta Euroopan yhteisöjen talousarviosta rahoitettavasta ohjelmasta. 3. Periaatteena on, että yhteisön talousarviosta tulevan taloudellisen tuen osuus ei saa ylittää 50 prosenttia 3 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettujen toimien juoksevista menoista eikä 3 artiklan 3 alakohdassa tarkoitettujen hankkeiden menoista. 8 artikla Puitteiden toimien toteuttaminen 1. Komissio julkaisee vuosittain, jos mahdollista ennen 30 päivää kesäkuuta, työohjelman, jossa asetetaan seuraavan vuoden tavoitteita ja toimintamuotoja koskevat prioriteetit ja esitetään valinta- ja myöntämisperusteet sekä menettelyt ehdotusten tekemiseksi ja hyväksymiseksi. 2. Komissio antaa vuotuisen työohjelman 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. 3. Arvioidessaan ja valitessaan ehdotuksia komissio kiinnittää erityistä huomiota seuraaviin perusteisiin: a) mahdollisuus vaikuttaa 2 artiklassa mainittuihin tavoitteisiin, b) ongelmanratkaisuun tähtäävä ote, c) eurooppalainen ulottuvuus, d) tulosten levittämiseksi suunnitellut toimenpiteet, e) täydennettävyys muiden toteutettujen, parhaillaan toteutettavien tai tulevien toimien kanssa, ja f) toimen laajuus erityisesti mittakaavaetujen ja kustannusvaikutusten kannalta. 4. Komissio vahvistaa toteutettavat toimenpiteet 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. 9 artikla Rahoituspäätökset 1. Komission 3 artiklan 2 tai 3 alakohdan mukaisen rahoituspäätöksen jälkeen tehdään komission ja tuensaajan välillä avustussopimus. 2. Rahoituspäätökset ja niihin perustuvat sopimukset ovat komission taloudellisen valvonnan kohteena ja tilintarkastustuomioistuin tekee niitä koskevia tilintarkastuksia. 10 artikla Valvonta 1. Komissio varmistaa, että yhteisön rahoittamien toimien toteuttamista säännöllisesti seurataan ja valvotaan. Tämä tehdään komission ja tuensaajan sopimien menettelyiden mukaisesti laadittujen kertomusten perusteella ja siihen voi myös kuulua otannan perusteella paikan päällä tehtäviä tarkastuksia. 2. Tuensaajien on toimitettava komissiolle kertomus jokaisesta toimesta kolmen kuukauden kuluessa toimen päättymisestä. Komissio määrittää kertomuksen muodon sekä siihen sisällytettävät tiedot. 3. Taloudellisen tuen saajien on pidettävä komission saatavilla kaikki kustannuksiin liittyvät tositteet viiden vuoden ajan toimen viimeisen maksuerän suorittamisesta. 11 artikla Tiedon levittäminen 1. Komissio varmistaa, että vuosittain julkaistaan luettelo tuensaajista ja toimien puitteiden perusteella rahoitetuista toimista, mukaan lukien tuen määrä. 2. Jos tulosten levittäminen ei kuulu 3 artiklan 3 alakohdan perusteella rahoitettavaan hankkeeseen, mutta tulosten levittäminen edistäisi 2 artiklan tavoitteita, komissio voi toteuttaa toimenpiteitä tulosten levittämiseksi. 3. Komissio antaa 12 artiklalla perustetulle komitealle jokaisen vuoden alussa tiedot edellisenä vuonna 3 artiklan 1 alakohdan perusteella toteutetuista toimista. 12 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 artiklassa säädettyä neuvoa-antavaa menettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 7 artikla. 13 artikla Seuraamukset 1. Komissio voi vähentää tiettyyn toimeen myönnettyä taloudellista tukea, keskeyttää sen tai periä sen takaisin, jos se toteaa väärinkäytöksiä tai saa tietää, että toimeen on tehty ilman sen lupaa merkittäviä muutoksia siten, että toimi ei ole sovittujen toteuttamisjärjestelyjen tavoitteiden mukainen. 2. Jos määräaikoja ei noudateta tai jos toimen eteneminen antaa perusteet ainoastaan osittaiselle myönnettyjen määrärahojen käytölle, komissio pyytää asianomaiselta tuensaajalta selityksen määräajassa. Jos tuensaajan vastaus ei ole tyydyttävä, komissio voi peruuttaa taloudellisen tuen loppuosan ja vaatia jo maksettujen määrien välitöntä takaisinmaksua. 3. Kaikki perusteettomat maksut on maksettava takaisin komissiolle. Viivästyskorko voidaan lisätä määriin, joita ei ole maksettu takaisin ajoissa. 14 artikla Kertomusten antaminen ja arviointi 1. Komissio antaa kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2004 näiden toimien puitteiden täytäntöönpanosta sekä valvonnan, kertomusten ja toiminnan seurannan tuloksista. 2. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle näitä toimien puitteita koskevan arviointikertomuksen, jonka on oltava ajoissa käytettävissä puitteiden voimassaolon mahdollista jatkamista varten, kuitenkin viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2005. Kertomukseen on sisällytettävä arviointi kustannusvaikutuksista ja suoritusindikaattoreihin perustuva arviointi tavoitteiden saavuttamisesta. 15 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa kaikissa jäsenvaltioissa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja RAHOITUSSELVITYS 1. Toimenpiteen nimi Ehdotus neuvoston asetukseksi yksityisoikeutta koskevan Euroopan oikeudellisen alueen toteuttamista helpottavien yhteisön toimien yleisistä puitteista 2. Budjettikohta B5-820 3. Oikeusperusta EY:n perustamissopimuksen 61 artiklan c alakohta 4. Toimenpiteen kuvaus 4.1 Toimenpiteen yleistavoite Amsterdamin sopimuksen voimaantulon myötä Euroopan unioni asetti tavoitteekseen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisen. Neuvosto hyväksyi vuonna 1998 neuvoston ja komission toimintasuunnitelman parhaista tavoista panna täytäntöön Amsterdamin sopimuksen määräykset vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamisesta. Joulukuussa 1998 Wienin Eurooppa-neuvostolle esitetyssä toimintasuunnitelmassa luetellaan tavoitteita, jotka on määrä saavuttaa viiden vuoden kuluessa Amsterdamin sopimuksen voimaantulosta. Eurooppa-neuvosto korosti myös Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 asian merkitystä ja sopi poliittisista suuntaviivoista ja prioriteeteista, joiden avulla tämä alue saadaan nopeasti toteutettua. Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota tekemään ehdotuksen "tarvittavaksi tulostaulukoksi" voidakseen seurata jatkuvasti, "kuinka Amsterdamin sopimuksessa, Wienin toimintasuunnitelmassa ja näissä päätelmissä vahvistettuja toimia toteutetaan ja asetetuissa määräajoissa pysytään". Komissio vastasi neuvoston kehotukseen esittämällä tiedonannon "Tulostaulu vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteutumisen seuraamiseksi Euroopan unionissa", jonka tuorein puolivuotispäivitys annettiin 30 päivänä marraskuuta 2000. Tulostaulussa luetellaan tavoitteet, vastuutahot, toteutettavat toimenpiteet, toteutusaikataulu (vuoteen 2004 mennessä) ja tilanne kunkin toimenpiteen osalta. Tuoreimmassa tulostaulussa on lueteltu yhteensä 18 yksityisoikeudellista toimenpidettä. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on antaa yleiset puitteet kohdennetuille toimille, jotka liittyvät tavoitteisiin, joilla tuetaan Euroopan oikeudellisen alueen kehittämistä yksityisoikeuden alalla. Ehdotus edistää tulostaulun toteuttamista ja samalla perustamissopimuksen, Wienin toimintasuunnitelman ja Tampereen päätelmien kunnianhimoisten tavoitteiden saavuttamista. 4.2 Toimenpiteen kesto ja sen voimassaolon jatkamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt Toimien puitteiden on suunniteltu olevan voimassa viisi vuotta, 2002-2006. Kun puitteista ja siitä, miten ne edistävät tulostaulun valmistumista, on tehty arviointi, komissio tarkastelee, onko puitteet tarpeen uusia ja millaisin säännöin. 5. Menojen ja tulojen luokitus 5.1 Ei-pakolliset menot 5.2 Jaksotetut määrärahat 6. Meno-/tulolaji - Komission omasta aloitteestaan näissä toimien puitteissa toteuttamien itsenäisten toimien rahoittaminen; tutkimukset, seminaarit, konferenssit, asiantuntijakokoukset, julkaisut, käsikirjat, tietokannat ja/tai verkkosivustot sekä toimenpiteet, joilla näiden toimien puitteiden perusteella tuettujen yhteisrahoitettujen hankkeiden tuloksia levitetään. - Avustukset muiden julkisen ja/tai yksityisen sektorin lähteiden kanssa toteutettavaan yhteisrahoitukseen, yleensä enintään 50 prosenttia hankkeiden kustannuksista. - Avustukset valtiosta riippumattomien järjestöjen juokseviin menoihin, yleensä enintään 50 prosenttia. 7. Rahoitusvaikutukset 7.1 Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskutapa (yksittäisten ja yhteenlaskettujen kustannusten välinen suhde) Siviilioikeuden alaa koskevan Grotius-ohjelman (2001) ja Grotius-ohjelman (1996-2000) määrärahat yksityisoikeuden puolella ovat olleet noin 650 000 euroa vuodessa. Siviilioikeuden alaa koskevaa Grotius-ohjelmaa ei uusita. Schuman-ohjelma (1998-2001) on saanut rahoitusta noin 1 000 000 euroa vuodeksi 2001. Ohjelmaa ei uusita. Alustavaa rahoitusohjetta määritettäessä on otettu huomioon kokonaisrahoituskehyksessä vuosiksi 2002-2006 "Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen" menokatto. Toimien puitteiden laajempi kattavuus ja suuremmat määrärahat aikaisempiin ohjelmiin verrattuna johtuu siitä, että oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa on siirretty EU:n kolmannesta pilarista ensimmäiseen pilariin ja siitä on seurannut uusia kunnianhimoisia poliittisia tavoitteita. Jo pelkästään lainsäädäntötyön osalta voidaan esimerkinomaisesti mainita, että vuonna 2000 annettiin neljä uutta asetusta, neuvosto käsittelee parhaillaan kahta asetusehdotusta ja tulevina vuosina on odotettavissa huomattava määrä ehdotuksia uusiksi säädöksiksi. 7.2 Kustannusten jakautuminen eri tekijöiden kesken Määrärahojen jakautuminen toimien puitteiden eri tavoitteiden kesken määräytyy vuotuisessa työohjelmassa määriteltyjen prioriteettien perusteella. Prioriteetit ovat läheisessä yhteydessä tulostaulun tuoreimman päivityksen aikatauluun, jotta politiikkaa voidaan tukea sopivalla tavalla ja oikeaan aikaan. Lisäksi kolmanteen erityistavoitteeseen perustuvien toimien tarve kytkeytyy väistämättä edistymiseen uusien säädösten hyväksymisessä. Määrärahojen jakautuminen puitteiden perusteella rahoitettavien, eri tavoitteisiin kuuluvien toimien kesken määräytyy vuotuisessa valintaprosessissa. Ehdotusten tuoma lisäarvo tiettynä vuonna ensi sijalla olevien tavoitteiden edistämiseksi on tärkein tekijä. Koska puitteiden on tarkoitus kattaa myös tulevaisuudessa kaikki yksityisoikeuden alan oikeudellista yhteistyötä koskevat toimet ja hankkeet, tietty joustavuus on tarpeen, jotta tavoitteeseen päästään. Näin ollen on vaikeaa esittää kustannusten jakautumista eri tavoitteiden ja puitteiden kattamien toimien kesken. Suuntaa-antava kustannusten jakautuminen kuhunkin tavoitteeseen voidaan antaa sillä perusteella, mitä on odotettavissa vuonna 2002. Kunkin tavoitteen kohdalla annetaan esimerkkejä toimista. Maksusitoumusmäärärahat, miljoonaa euroa (käypinä hintoina) >TAULUKON PAIKKA> 7.3 Talousarvion osaan B sisältyvät tutkimuksista, asiantuntijatapaamisista jne. aiheutuvat toimintamenot Ei ole. 7.4 Maksusitoumusmäärärahojen ja maksumäärärahojen aikataulu Miljoonaa euroa >TAULUKON PAIKKA> 8. Petostentorjuntatoimet Sovelletaan petostentorjuntatoimenpiteitä koskevia yleisiä säännöksiä. Paikan päällä tehtävät tarkastukset ovat mahdollisia. 9. Kustannusvaikuttavuusanalyysi 9.1 Määrälliset erityistavoitteet ja kohderyhmä 1. Oikeudellisen yhteistyön edistäminen pyrkien erityisesti a) takaamaan oikeusvarmuus ja parantamaan oikeussuojan saatavuutta, b) edistämään oikeuden päätösten ja tuomioiden vastavuoroista tunnustamista, c) edistämään tarvittavaa lainsäädännön lähentämistä ja d) poistamaan yksityisoikeuden ja siviiliprosessien eroavuuksista johtuvat esteet Ensimmäisellä erityistavoitteella pyritään kehittämään politiikkaa, ja se on näin ollen puitteiden kulmakivi ja suoraan yhteydessä Tampereen päätelmissä asetettuihin prioriteetteihin sekä tulostaulun toimenpiteisiin. Tämän tavoitteen perusteella toteutettavat tai tuettavat toimet voivat olla tutkimuksia, konferensseja, seminaareja sekä toimenpiteitä niiden tulosten levittämiseksi. Kaikessa tämän tavoitteen perusteella toteutettavassa toiminnassa keskitytään ongelman ratkaisuun tähtääviin toimiin, joilla pyritään vaikuttamaan suoraan uusien säädösten ja muiden toimenpiteiden kehittämiseen. Mukana on myös valtiosta riippumattomien voittoa tavoittelemattomien järjestöjen toiminnan tukeminen, jotta olisi mahdollista perustaa ja/tai pitää toiminnassa järjestöjä, jotka voivat jatkuvasti toteuttaa yhteisön tällä alalla harjoittamaa politiikkaa tukevaa riippumatonta toimintaa. 2. Oikeusjärjestelmien ja oikeuslaitosten keskinäisen tuntemuksen edistäminen Kun oikeusjärjestelmien ja oikeuslaitosten keskinäistä tuntemusta saadaan parannetuksi, on helpompaa tunnistaa ongelma-alueet ja löytää ratkaisuja, jotta voidaan saavuttaa edistystä ensimmäisessä erityistavoitteessa luetelluissa asioissa. Toinen erityistavoite edistää myös yhteisön säädösten asianmukaista täytäntöönpanoa. Käytännön oikeudellinen yhteistyö edellyttää, että oikeuden alan toimijoilla on tietoa toisten jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmistä ja oikeuslaitoksesta. Toisen erityistavoitteen perusteella voidaan toteuttaa samantyyppistä toimintaa kuin ensimmäisen. Lisäksi voidaan tukea hankkeita, joilla edistetään koulutusta tai helpotetaan henkilövaihto- ja työharjoitteluhankkeita. 3. Yhteisön säädösten moitteettoman täytäntöönpanon ja soveltamisen takaaminen Kolmas erityistavoite vastaa tarpeeseen taata tällä alalla jo olemassa olevien ja tulevien yhteisön säädösten moitteeton täytäntöönpano ja soveltaminen. Huomattakoon, että annetuissa asetuksissa tämä on asetettu komission velvollisuudeksi. Toimissa voi olla kyse käsikirjojen laatimisesta ja/tai päivityksestä, täytäntöönpanovälineiden, kuten monikielisten lomakkeiden, tarkistamisesta ja päivittämisestä, esim. oikeustapauksia koskevien tietokantojen perustamisesta ja ylläpidosta ja oppaiden laatimisesta oikeuden alan toimijoille sekä suurelle yleisölle. 4. Oikeussuojan saatavuutta, oikeudellista yhteistyötä ja jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmiä koskevan kansalaistiedotuksen parantaminen Neljäs erityistavoite kuuluu Tampereen päätelmissä esitettyihin prioriteetteihin. Oikeussuojan saatavuutta ja oikeudellista yhteistyötä edistävillä toimenpiteillä voi olla vaikutusta ainoastaan, jos kansalaiset ja yritykset tuntevat oikeutensa ja tietävät, miten oikeuksia käytetään. Tämän tavoitteen perusteella voidaan tuottaa esimerkiksi oppaita ja tiedotuskampanjoita tai perustaa ja ylläpitää tietojärjestelmiä, jotka on tarkoitettu valtioiden rajat ylittävien riita-asioiden parissa työskenteleville. Myös ongelman ratkaisuun tähtääviä selvityksiä tiedotuksessa olevien aukkojen selvittämiseksi voidaan tehdä. Kohderyhmä Ensimmäisen, toisen ja kolmannen tavoitteen kohderyhmä ovat jäsenvaltioissa toimivat julkiset tai yksityiset organisaatiot, esim. ammattialajärjestöt, tutkimuslaitokset, korkeakoulut, oikeuden alan toimijoiden koulutuslaitokset, voittoa tavoittelemattomat eurooppalaiset järjestöt sekä muut oikeuslaitoksen tai lainkäytön kehittämisen asiantuntijat ja niiden parissa työskentelevät. Neljännen tavoitteen kohderyhmä on suuri yleisö. Toimia voidaan kuitenkin suunnata rajatummille ryhmille, esim. nuorille, kuluttajille, yrityksille tai muille ryhmille, joita valtioiden rajat ylittävät riita-asiat koskevat. 9.2 Toimenpiteen perustelut 9.2.1 Yhteisön toimien tarve Yhteisön taloudellista tukea tarvitaan, koska poliittiset tavoitteet ovat luonteeltaan valtioiden rajat ylittäviä ja koska tarvitaan toimenpiteitä, joilla taataan yhteisön säädösten moitteeton täytäntöönpano ja soveltaminen. Toimien puitteissa tarkoitetuilla toimilla on oltava eurooppalainen ulottuvuus ja tietty laajuus, jotta niillä olisi mahdollista tukea politiikan kehittämistä asianmukaisesti. Tällainen mittakaavaetu saavutetaan parhaiten yleisillä yhteisön tason puitteilla. Toimia on myös yhteensovitettava yhteisön tasolla, jotta voidaan välttää päällekkäisyyttä ja pitää huolta siitä, että toimet suuntautuvat ja ajoittuvat poliittisten prioriteettien mukaisesti. Aikaisempi Grotius-ohjelma lisäsi eri jäsenvaltioiden oikeusalan toimijoiden välistä yhteistyötä ja valmisti maaperää erävirallisten yhteyksien, keskinäisen luottamuksen ja verkostojen muodostamiselle. Yhteistyötä on jatkettava ja lisättävä edelleen, sillä se vaikuttaa osaltaan puitteiden tavoitteiden saavuttamiseen. 9.2.2 Yhteensovittaminen ja täydentävyys, vaikutus politiikan kehittämiseen Sekä vuotuinen työohjelma että ehdotuksien valinta edellyttää jäsenvaltioiden välistä koordinointia. Siitä huolehtii neuvoa-antava komitea. Valintaprosessissa painotetaan erityisesti sitä, että toimien on täydennettävä Grotius-ohjelmien perusteella aikaisemmin toteutettuja toimia. Tätä varten Internetissä julkaistaan luettelo aikaisemmin rahoitetuista hankkeista. Hakijat voivat hyödyntää sitä ehdotuksia laatiessaan. Komission toteuttamilla toimilla on tarkoitus tarvittaessa täydentää yhteisrahoitettuja toimia, jotta politiikan toteuttamista voidaan tukea riittävästi ja tulostauluun nähden oikeaan aikaan. Ainoa samantapainen tämän alan väline on ehdotettu siviili- ja kauppaoikeutta koskeva Euroopan oikeudellinen verkosto [14]. Verkostolla olisi kuitenkin vain rajallinen määrä tehtäviä, kuten keskitetyn yhteysviranomaisten verkoston perustaminen jäsenvaltioihin ja sen toiminnan johtaminen sekä kansalaisille suunnatun tietojärjestelmän luominen. Koska komissio hallinnoi sekä verkostoa että näitä toimien puitteita, tarvittava yhteensovittaminen toteutuu. [14] Ehdotus neuvoston päätökseksi siviili- ja kauppaoikeutta koskevan Euroopan oikeudellisen verkoston perustamisesta, KOM(2000) 592 lopullinen, 22.9.2000. Ongelman ratkaisuun tähtäävä ote valintaperusteena takaa, että yhteisrahoitettu toiminta suuntautuu tulevaisuuteen eikä pelkästään kuvaa asioiden nykytilaa ja että se tarjoaa politiikan kehittämiseen vaikuttavia käytännössä hyödynnettäviä tuloksia. Suuret hankkeet ovat etusijalla kustannusvaikuttavuuden, politiikan vaikutuksen ja tulosten käyttökelpoisuuden vuoksi. 9.2.3 Grotius-ohjelman jälkiarviointi Ulkopuolinen arviointi Grotius-ohjelmasta vuosilta 1996-1998 valmistui maaliskuussa 2000. Tärkeimmät havainnot ja suositukset olivat seuraavat: * Ohjelman käynnistäneen yhteisen toiminnan tavoitteet saavutettiin, ja kaikki hankkeet vastasivat priorisoituja aiheita. Rahoituksen kysyntä oli huomattavasti suurempaa kuin tarjonta. Vaihtoehtoista mekanismia ei ole, ja monet hankkeet olisivat jäänet toteuttamatta ilman ohjelman tukea. * Jotkin hankkeet ovat olleet lähinnä kuvailevia luonteeltaan, eivätkä ne ole johtaneet käytännössä hyödynnettäviin tuloksiin. Tulevaisuudessa valintakriteereiden on oltava läheisemmin yhteydessä Tampereen päätelmissä asetettuihin poliittisiin prioriteetteihin. * Päättyneiden hankkeiden tulosten levittäminen on ollut epätyydyttävää, mikä on vähentänyt muutoin erittäin onnistuneiden hankkeiden vaikutusta politiikan kehittämiseen. Tällä saralla on vielä tehtävää. Komission olisi lisäksi laadittava tuensaajille loppukertomuksen malli. * Ohjelman yleiset suuntaviivat olisi pidettävä joustavina ja yleisluonteisina tuettujen hankkeiden moninaisuuden ja runsauden säilyttämiseksi ja lisäämiseksi. Vuosiohjelmaa pitäisi käyttää tasapainon luomiseksi eri tavoitteiden ja eri toimintamuotojen välille. Arvioinnissa esitetyt suositukset on otettu huomioon uusissa toimien puitteissa. Tavoitteet on kytketty läheisesti Tampereen päätelmissä asetettuihin prioriteetteihin, ja vuosiohjelma tehdään tuoreimman tulostaulun perusteella. Vuosiohjelmaa käytetään myös sopivan tasapainon takaamiseksi eri toimintamuotojen välillä. Toimenpiteet tulosten levittämiseksi ovat yhteisrahoitettavien hankkeiden tärkeä valintaperuste. Tällaisia toimenpiteitä voidaan tukea myös itsenäisinä yhteisrahoitettavina hankkeina tai komission toimina. Tuensaajien loppukertomusta varten laaditaan ohjeet. 9.2.4 Epävarmuustekijät Ehdotusten laajuus on epävarmuustekijä. Suuri määrä pieniä hankkeita voi olla rasite komission hallinnoidessa puitteita ja niiden vaikutus politiikan kehittämiseen voi olla toivottua pienempi. 9.3 Toimenpiteen seuranta ja arviointi Käynnissä olevia ja jo päättyneitä toimia varten luodaan indikaattorit, joilla mitataan - kysyntää (hakemusten määrä, haettu rahoitusmäärä), - toiminnan määrää ja laajuutta, - eurooppalaista ulottuvuutta (maantieteellinen jakauma), - eri tavoitteiden, puitteiden perusteella tukikelpoisten toimintamuotojen ja vuotuisen työohjelman prioriteettien osuutta toimista, - niitten toimien osuutta, joiden tuloksia on levitetty, ja - ohjelman vipuvaikutusta. Indikaattorien avulla seurataan, että rahoitus kattaa asianmukaisesti kaikki prioriteettiaiheet ja kaikki toimintamuodot. Tuensaajilta edellytetään yksityiskohtaista kertomusta toteutetuista toimista sekä toimenpiteistä, joita ne aikovat toteuttaa tulosten levittämiseksi (toimintamuodosta riippuen). Komissio laatii ohjeet kertomusten muodosta, niihin sisällytettävistä tiedoista sekä niiden levittämistoimenpiteistä. Järjestöjen, jotka saavat avustusta juokseviin menoihinsa, on annettava säännöllisesti tietoa toiminnastaan, jotta voidaan arvioida, täyttävätkö ne puitteiden ja myönnetyn tuen tavoitteet. Komissio antaa kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle puitteiden täytäntöönpanosta ennen kesäkuun 2004 loppua. Kertomus kattaa edellä mainitut indikaattorit vuosien 2002 ja 2003 osalta. Neuvostolle ja Euroopan parlamentille annetaan arviointikertomus ennen puitteiden mahdollista uusimista, viimeistään ennen joulukuun 2005 loppua. Arvioinnin voi laatia ulkopuolinen. Tarkoituksena on arvioida puitteiden perusteella toteutettujen toimien vaikutusta (ts. onko niiden vaikutus ollut odotetun kaltainen ja onko tavoitteet saavutettu) ja tehokkuutta (kustannusvaikuttavuutta). Arvioinnissa keskitytään erityisesti toteutetun toiminnan vaikutukseen ja merkitykseen yksityisoikeuden alaa koskevan Euroopan oikeudellisen alueen kehittämisen tukena. Tärkeimpiä tekijöitä ovat saavutetut tulokset ja toteutettujen toimien laatu. Niiden arvioimiseksi voidaan käyttää seuraavia määrällisiä vaikutusindikaattoreita: - havaittujen konkreettisten ongelmien ja ehdotettujen ratkaisujen määrä suhteessa tulostaulun toimenpiteisiin, - toimien ajoitus suhteessa tulostaulussa asetettuun aikatauluun, - tehokkaassa seurannassa olevien yhteisön säädösten osuus, - oikeudellisen yhteistyön alalla toimivien voittoa tavoittelemattomien valtiosta riippumattomien järjestöjen määrä ja yhteisön tukea saaneiden osuus niistä. Lisäksi voidaan tehdä selvityksiä, joissa analysoidaan esimerkiksi, missä määrin oikeuden alan toimijat tuntevat toisten jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmiä ja oikeuslaitoksia ja kuinka paljon yksityishenkilöillä ja yrityksillä on tietoa siitä, miten saada oikeussuojaa unionissa. 10. Hallintomenot (yleisen talousarvion pääluokan III osa A) Henkilöstö- ja hallintoresurssien tarve katetaan hallinnoivalle pääosastolle myönnetystä osuudesta. 10.1 Vaikutus henkilöstön määrään >TAULUKON PAIKKA> 10.2 Toimenpiteestä aiheutuva muiden hallintomenojen kasvu (euroa) >TAULUKON PAIKKA>