Tarkistamistyö alkoi kesäkuussa 2018. Aihetta on käsitelty seuraavissa teknisissä kokouksissa, joissa on päästy ensimmäisestä luonnoksesta RNKK:n tasolla yhteisymmärrykseen:

RNKK:n on määrä hyväksyä lähikuukausina päätöslauselma, jolla muutetaan RPN-asetusta, joka on miehistöön liittyvät vaatimukset kattava tekninen asetus. RPN-asetuksen RNKK:n jäseniä sitova luonne vahvistetaan 17. lokakuuta 1868 tehdyssä Mannheimin yleissopimuksessa. Muutos on tarpeen direktiivin (EU) 2017/2397 huomioon ottamiseksi. Reinillä liikennöivää henkilöstöä koskevat vaatimukset jäivät direktiivien 91/672/ETY ja 96/50/EY soveltamisalan ulkopuolelle, mutta direktiivin (EU) 2017/2397 sääntöjen soveltaminen ulottuu myös Rein-joelle.

Täysistunto pidetään kahdesti vuodessa. Siihen osallistuu RNKK:n jäsenvaltioiden edustajia. Täysistunto on RNKK:n päätöksentekoelin. Se hyväksyy keskuskomission päätöslauselmat sekä hyväksyy ja muuttaa keskuskomission teknisiä määräyksiä. Kullakin jäsenvaltiolla on yksi ääni, ja päätökset tehdään yksimielisesti. Poikkeuksellisesti päätökset voidaan tehdä kirjallisella menettelyllä, silloinkin yksimielisesti. Päätöslauselmat ovat oikeudellisesti sitovia. EU ei ole RNKK:n jäsen.

RNKK on kansainvälinen järjestö, jolla on sääntelyvaltaa sisävesiliikenteeseen liittyvissä kysymyksissä Reinillä. RNKK:hon kuuluu neljä EU:n jäsenvaltiota (Alankomaat, Belgia, Ranska ja Saksa) ja Sveitsi.

·RNKK:n täysistunnot (7.6.2018, 4.12.2019).

Komissio toimitti 22. lokakuuta 2020 neuvostolle epävirallisen asiakirjan RNKK:n SFT-työryhmän kokouksessa 5. marraskuuta 2020 ja RNKK:n täysistunnossa 3. joulukuuta 2020 esitettävän EU:n kannan vahvistamiseksi ensimmäisestä RPN-asetusluonnoksesta, joka oli toimitettu komissiolle 20. joulukuuta 2019. Useat ensimmäisen luonnoksen säännökset herättivät paljon kysymyksiä, koska ne eivät olleet yhteensopivia direktiivin (EU) 2017/2397 säännösten kanssa tai ne eivät vastanneet direktiivin säännöksiä. Neuvosto ei vahvistanut asiasta kantaa, ja RNKK veti RPN-asetuksen hyväksymisen pois edellä mainittujen kokousten asialistoilta. Komission yksiköiden ja RNKK:n välillä järjestettiin useita teknisiä kokouksia ja vaihdettiin tekstiehdotuksia, minkä jälkeen RNKK toimitti 31. maaliskuuta 2022 neljännen version tarkistetusta RPN-asetusluonnoksesta. Tämä ehdotus koskee mainittua neljättä versiota, johon komissio ehdottaa tiettyjä muutoksia.

3.Unionin puolesta otettava kanta

Asiasta tarvitaan SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan perusteella unionin puolesta otettavan kannan vahvistava päätös siksi, että aihepiiri kuuluu SEUT-sopimuksen 3 artiklan 2 kohdan viimeisen alakohdan nojalla EU:n yksinomaiseen ulkoiseen toimivaltaan, koska RPN-asetuksen soveltamisalaan kuuluu asioita, joista säädetään unionin lainsäädännössä direktiiviin (EU) 2017/2397, direktiiviin 2008/68/EY ja direktiiviin 2005/36/EY sisältyvillä yhdenmukaistetuilla säännöksillä.

Ehdotetulla unionin kannalla annetaan tuki tarkistetun RPN-asetuksen version (ks. liite) hyväksymiselle. Komissio katsoo, että 31. maaliskuuta 2022 toimitettuun RNKK:n ehdotukseen tarvitaan muutoksia seuraavista syistä:

Direktiivin (EU) 2017/2397 10 artiklan 2 kohdassa hyväksytään EU:n ja RNKK:n oikeudellisten kehysten rinnakkaisuus säätämällä, että Reinillä liikennöivää henkilöstöä koskevien sellaisten asetusten mukaisesti myönnetyt pätevyyskirjat, meripalvelukirjat tai laivapäiväkirjat, joissa säädetään vastaavista vaatimuksista kuin mainitussa direktiivissä, ovat voimassa kaikilla unionin sisävesiväylillä.

Unionin pätevyyskirjojen kaltaisten EU:n asiakirjojen voimassaolo perustuu kuitenkin yksinomaan unionin oikeuteen, eikä sen autonomia saa vaarantua. Erityisesti olisi oltava selvää, ettei RNKK:lla ole unionin sisävesien osalta toimivaltaa säännellä RPN-asetuksen kautta asioita, jotka liittyvät unionin asiakirjojen voimassaoloon, koska RPN-asetuksella voidaan vahvistaa ainoastaan Reinin asiakirjoja (kuten Reinin patentteja) koskevia vaatimuksia.

Lisäksi RPN-asetuksen siirtymäsäännöksiä on muutettava, jotta varmistetaan niiden täysi yhteensopivuus direktiivin (EU) 2017/2397 säännösten kanssa.

4.Oikeusperusta

4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

4.1.1.Periaatteet

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni kyseisen elimen jäsen tai kyseisen sopimuksen osapuoli.

Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla.

4.1.2.Soveltaminen käsiteltävänä olevassa asiassa

RNKK on kansainvälinen järjestö. Säädös, joka RNKK:n on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös voi vaikuttaa ratkaisevasti EU:n lainsäädännön eli direktiivin (EU) 2017/2397 sisältöön. Tämä johtuu siitä, että direktiivissä (EU) 2017/2397 nimenomaisesti viitataan pätevyyskirjoihin, meripalvelukirjoihin ja laivapäiväkirjoihin, jotka on myönnetty Reinillä liikennöivää henkilöstöä koskevien asetusten mukaisesti.

Tästä syystä on vahvistettava unionin puolesta RNKK:ssa otettava kanta muutetun RPN-asetuksen hyväksymiseen. Ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

4.2.Aineellinen oikeusperusta

4.2.1.Periaatteet

SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.