Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) annetun neuvoston direktiivin 95/21/EY muuttamisesta /* KOM/2000/0142 lopull. - COD 2000/0065 */



Virallinen lehti nro C 212 E , 25/07/2000 s. 0102 - 0113



Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) annetun neuvoston direktiivin 95/21/EY muuttamisesta LAINSÄÄDÄNTÖEHDOTUKSET LAINSÄÄDÄNTÖEHDOTUS I PERUSTELUT ERIKA-aluksen haaksirikko toi esiin useita heikkouksia nykyisessä satamavaltioiden valvontajärjestelmässä. Vaikka ERIKA-alukselle oli tehty lukuisia tarkastuksia viime vuosien aikana sekä satamavaltioiden suorittaman alusten valvonnan yhteydessä että luokituslaitosten toimesta tai öljy-yhtiöiden yksityisten tarkastusjärjestelmien puitteissa, onnettomuuden aiheuttaneita puutteita ei oltu havaittu. Direktiivin 95/21/EY antamisen jälkeen on toteutettu huomattavia toimia - erityisesti satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan (MOU) yhteydessä - tarkastusmenettelyjen yhdenmukaisuuden ja tehokkuuden parantamiseksi. Yhteisön sisällä esiintyy kuitenkin vielä merkittäviä eroavaisuuksia eikä aluksia, jotka aiheuttavat suurta vaaraa ympäristölle, tarkasteta riittävän tehokkaasti niiden käydessä Euroopan satamissa. Komissio on päättänyt ehdottaa direktiivin muuttamista muun muassa seuraavista syistä: -useat jäsenvaltiot eivät vieläkään noudata direktiivissä säädettyä kynnysarvoa, jonka mukaan vähintään 25 prosenttia yksittäisistä aluksista on tarkastettava, -Pariisin MOU:n yhteydessä kehitettyä ja direktiivillä pakolliseksi tehtyä kohdentamistekijöiden järjestelmää ei sovelleta tyydyttävällä tavalla, -ennen ERIKA-aluksen onnettomuutta tehtyjen tarkastuskertomusten tutkinta näyttää osoittavan, ettei direktiivin soveltamiseksi suoritettuja laajennettuja tarkastuksia ole aina tehty riittävän tarkasti. Lisäksi tämän tutkimuksen perusteella ei ole voitu osoittaa, missä määrin liitteessä V annettuja ohjeita on noudatettu ja mitä tarkastuksia on tarkkaan ottaen suoritettu. Tästä syystä komissio ehdottaa sarjaa toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on parantaa ja lujittaa satamavaltion suorittamaa valvontaa koskevassa direktiivissä kuvattua tarkastusjärjestelmää. Direktiiviin ehdotetaan seuraavia muutoksia: 1. Selvästi alikuntoisten alusten pääsyn epääminen Euroopan vesille Komission mielestä on mahdotonta hyväksyä, että tietyt alukset, joiden tausta osoittaa niiden olevan selvästi vaarallisia merenkulun turvallisuudelle ja meriympäristölle, liikennöivät edelleen yhteisön vesillä. Suuri yleisö voi tulkita tämän ainoastaan osoitukseksi satamavaltioiden aluksilla suorittamien tarkastusten tehottomuudesta. Komissio katsoo, että on annettava selkeä ja voimakas viesti alusten liikenteenharjoittajille sekä kaikille niille tahoille - erityisesti lippuvaltioille ja luokituslaitoksille - jotka toiminnallaan tai toimimattomuudellaan osaltaan aiheuttavat huomattavia vaaroja merenkulun turvallisuudelle ja meriympäristölle. Tästä syystä komissio ehdottaa, että näiltä aluksilta evätään pääsy Euroopan unioniin. Tämä koskee direktiivin 7 artiklassa ja liitteessä V tarkoitettuihin vaarallisten alusten luokkiin kuuluvia aluksia [1]. Näihin luokkiin kuuluvia yli 15 vuotta vanhoja aluksia, joita voidaan pitää "rikoksenuusijoina" (eli ne on pysäytetty useammin kuin kahdesti viimeisten kahden vuoden aikana) ja jotka purjehtivat sellaisen valtion lipun alla, joka esiintyy Pariisin MOU:n yhteydessä pidettävällä pysäytysten "mustalla listalla", ei pitäisi enää päästää yhteisön satamiin. [1] Direktiivin liitteessä V säädetään laajennetusta tarkastusjärjestelmästä tietyille alusluokille (tiettyä ikää vanhemmat öljysäiliöalukset, kaasu- ja kemikaalisäiliöalukset, irtolastialukset sekä matkustaja-alukset). Komissio on laatinut tälle toimenpiteelle soveltamisohjeet, joissa esitetään pääsynepäämispäätöksessä noudatettavat menettelyt ja annetaan myös mahdollisuus kumota kyseinen päätös, jos voidaan osoittaa, ettei alus enää aiheuta vaaraa turvallisuudelle tai ympäristölle. Komissio julkaisee joka kuudes kuukausi listan kielletyistä aluksista. 2. Velvollisuus tarkastaa alukset, jotka aiheuttavat suurta vaaraa merenkulun turvallisuudelle ja meriympäristölle Direktiiviin 95/21/EY ei sen nykyisessä muodossa sisälly velvollisuutta tarkastaa jokin alus. Riippumatta siitä, minkälaisen vaaran alus mahdollisesti aiheuttaa, päätös tarkastaa alus perustuu aina ensi kädessä satamavaltion suorittamasta valvonnasta vastaavan tarkastajan oman ammatillisen harkintansa nojalla tekemään ennakkovalintaan. Kohdentamistekijä, joka lisättiin direktiiviin 19. kesäkuuta 1998 tehdyllä muutoksella, on tärkeä askel kohti valintaperusteiden yhdenmukaistamista. Komissio arvioi kuitenkin, että todella yhdenmukaisten ja tehokkaiden käytäntöjen saavuttamiseksi harkintavaltaa, jota tarkastaja voi käyttää valitessaan tarkastettavia aluksia, on tietyissä tapauksissa kavennettava huomattavasti. Näin ollen komissio esittää tarkastusvelvollisuuden käyttöönottamista seuraavissa tapauksissa: a) kun kohdentamistekijä ylittää tietyn arvon Direktiivillä ja Pariisin MOU:lla käyttöön otettu kohdentamisjärjestelmä ei toimi täysin tyydyttävästi. Aluksia, joiden kohdentamistekijä on korkein, ei käytännössä aseteta järjestelmällisesti etusijalle. Komissio ehdottaa, että 5 artiklaan sisällytetään erityinen velvollisuus tarkastaa järjestelmällisesti alukset, joiden Pariisin MOU:ssa vahvistetun menettelyn mukaisesti määritelty kohdentamistekijä on korkeampi kuin 50, joka kerta kun ne käyvät jossain Euroopan unionin satamassa. Arvo 50 on aluksilla, jotka aiheuttavat suuren vaaran. Pariisin MOU:n yhteydessä tehdyn ja vuonna 1999 tarkastettujen alusten lukumäärän perustuvan arvioinnin mukaan tämä koskee kuitenkin luultavasti vain alle 2,5 prosenttia MOU:n Sirenac-tietokantaan [2] sisältyvistä aluksista. [2] Sirenac on tietokanta, jota ylläpitää Saint-Malossa Ranskassa sijaitseva Centre Administratif des Affaires Maritimes. Tietokantaan syötetään Pariisin MOU:n jäsenmaiden tekemiä tarkastuksia koskevia tietoja. b) kun kyseessä olevat alukset on luokiteltu alusluokkaan, joka oikeuttaa laajennetun tarkastuksen tekemisen "Riskialusten" laajennettua tarkastusjärjestelmää koskevat direktiivin säännökset jättävät tarkastajille liian paljon harkinnanvaraa sen suhteen, mitkä näistä aluksista päätetään tarkastaa ja mitä tarkastukseen sisältyy. Lisäksi äskettäiset tapahtumat ovat osoittaneet, että tiettyjen alustyyppien - etenkin öljysäiliöalusten - rakenteelliset puutteet voivat johtaa onnettomuuksiin, joilla on vakavia ympäristövaikutuksia. Vaikka ei haluta kyseenalaistaa luokituslaitosten perusvastuuta tällaisten puutteiden havaitsemisessa, on kuitenkin tärkeää, että satamavaltion viranomaisilla on käytössään keinot, joiden avulla ne voivat arvioida, onko aluksen rakenteellinen kunto tyydyttävä (erityisesti säiliöiden ruostumisen osalta). Siksi komissio ehdottaa direktiivin 7 artiklassa ja liitteessä V tarkoitetun laajennetun tarkastusjärjestelmän muuttamista seuraavasti: -7 artiklaa muutetaan siten, että siinä asetetaan selkeä velvoite tarkastaa kyseessä olevat alukset. Siten jos jokin tällainen alus käy Euroopan unionin satamassa 12 kuukauden kuluttua edellisestä laajennetusta tarkastuksesta, sille on pakollisesti tehtävä uusi laajennettu tarkastus. Nykyinen säännös, jonka mukaan alukselle voidaan näiden tarkastusten välisenä aikana tehdä tavanomaisia tarkastuksia ja yksityiskohtaisia tarkastuksia, säilyy ennallaan. Liitteessä V mainittua 25 prosentin vähimmäistasoa sovelletaan kuitenkin 7 artiklan nojalla tehtyihin laajennettuihin tarkastuksiin (kuten myös muihin direktiivissä säädettyihin tarkastuksiin). -Direktiiviin sisältyvistä valinnaisista ohjeista tulee sitovia: tarkastuksen on katettava vähintään kyseessä olevien alusluokkien yleiset tai erityiset tarkastukset. Ehdotukseen sisältyy kuitenkin mahdollisuus jättää tekemättä tietyt tarkastukset, jotka eivät ole käytännössä mahdollisia (esim. lastatun öljysäiliöaluksen säiliöiden tarkastus) tai jotka voivat aiheuttaa erityisiä vaaroja (esim. räjähdysvaara) alukselle, sen miehistölle tai satamalle. -Öljysäiliöalusten osalta (nykyinen liitteessä V olevan B osan 2 kohta) tarkastuksessa puututaan rakenteellisiin kysymyksiin vain katsastuskertomus tarkastamisen kautta. Komission mielestä on välttämätöntä, että rakenteelliset näkökohdat tarkastetaan aluksella olevien asiakirjojen tarkastamisen lisäksi myös siten, että tarkastaja tekee itse havaintoja aluksen rakenteellisesta kunnosta. Koska lastisäiliöihin ei tavallisesti ole mahdollista päästä aluksen ollessa satamassa, tarkastajan on tehtävä ainakin yhden painolastisäiliön silmämääräinen tarkastus saadakseen yleiskäsityksen sen mahdollisesta ruostumisasteesta. Jos aluksessa ei ole painolastisäiliöitä, tarkastajan on pyrittävä tekemään tällainen arviointi minkä tahansa sellaisen säiliön tai tyhjän tilan perusteella, johon voi tavallisesti päästä. -Direktiiviin sisällytetään ennakkoilmoitusvelvollisuus (liitteen V uusi B osa) tarkastuksen suorittamisen helpottamiseksi laivan saavuttua satamaan. Laajennettu tarkastus on periaatteessa valmisteltava etukäteen. Varustamon tai aluksen päällikön on ilmoitettava kaksi työpäivää ennen satamaan saapumista (tai edellisestä satamasta käsin) suoraan tarkastajalle tiettyjä toiminnallisia tietoja (esim. käynnin kesto, painolasti- ja lastisäiliöiden tila, käynnin aikana tehtäviksi suunnitellut toiminnot jne.). -Öljysäiliöalusten osalta ikää, josta lähtien aluksille on tehtävä laajennettuja tarkastuksia, alennetaan 15 vuoteen (nykyisin se on alustyypistä riippuen 20 tai 25 vuotta MARPOL-yleissopimuksen 13 G säännössä vahvistettujen asteittaisten käytöstäpoistamisaikojen mukaisesti). 3. Tarkastustulosten seuranta Tarkastustulosten seurantaa eri satamien välillä ei ole toteutettu parhaalla mahdollisella tavalla. Etenkin Sirenac-järjestelmään sisältyvien tietojen perusteella on erittäin vaikea selvittää, mitä aluksen osia on tarkastettu edellisessä satamassa tai satamissa. Näin ollen sataman tarkastusviranomainen saattaa tarkastaa aluksen osat, jotka on jo tarkastettu edellisessä satamassa. Tällaisen päällekkäisyyden poistamiseksi ja satamanvaltion suorittaman valvonnan yleisen kustannus-hyötysuhteen parantamiseksi komissio ehdottaa, että tarkastuskertomuksessa (josta yksi kappale jää alukselle ja johon seuraavan sataman tarkastajan on tutustuttava) on pakollisesti ilmoitettava ne aluksen osat, jotka on tarkastettu. 4. Lippuvaltiolle ja luokituslaitoksille tiedottaminen Nykyisellä direktiivillä 95/21/EY perustetussa järjestelmässä satamavaltion tarkastusviranomaiset ilmoittavat lippuvaltiolle ja luokituslaitoksille ainoastaan aluksen pysäyttämisestä. Kunkin tarkastuksen jälkeen tapahtuva tiedottaminen olisi kuitenkin erittäin hyödyllistä, ja sen avulla lippuvaltion hallinto tai sen puolesta toimiva luokituslaitos voisi seurata tehokkaammin aluksen kunnon kehitystä (ja mahdollista heikkenemistä). Siksi komissio ehdottaa direktiivin 8 artiklan muuttamista siten, että jäljennös tarkastuskertomuksesta toimitetaan lippuvaltiolle ja asianomaiselle luokituslaitokselle. 5. Pilaantumisvaaran kattavaa taloudellista takuuta koskevien asiakirjojen tarkastaminen Kuten ERIKA-aluksen onnettomuus osoitti, öljysäiliöalusten päästämät öljylautat voivat aiheuttaa huomattavia vahinkoja. Tästä syystä näitä riskejä vastaan on oltava riittävä suoja. Vuoden 1969 kansainvälisessä yleissopimuksessa öljyn aiheuttamasta pilaantumisvahingosta johtuvasta siviilioikeudellisesta vastuusta, sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 1992 tehdyllä pöytäkirjalla, määrätään, että yleissopimuksen sopimuspuolena olevaan maahan rekisteröidyn ja yli 2 000 tonnia öljyä irtolastina kuljettavan aluksen omistajalla on oltava vakuutus tai muu taloudellinen takuu, joka kattaa omistajan vastuun pilaantumisvahingoista. Komissio ehdottaa, että nämä asiakirjat lisätään direktiivin liitteessä II olevaan luetteloon niistä todistuksista, jotka tarkastajan on tutkittava. Tällaisten todistusten puuttuminen on katsottava riittäväksi syyksi suorittaa aluksen yksityiskohtaisempi tarkastus ja se on myös yksi peruste aluksen pysäyttämiselle. 6. Direktiivin nojalla tarkastettuja tai pysäytettyjä aluksia koskevien tietojen avoimuus Direktiivin 15 artiklan tarkoituksena on julkistaa eräitä Euroopan unionin satamiin pysäytettyjä aluksia koskevia tietoja ja rankaista näin liikenteenharjoittajia, jotka ovat osaltaan vastuussa turvallisuusnormien noudattamatta jättämisestä. Nykyisen direktiivin mukaan on julkaistava aluksen liikenteenharjoittajan ja luokituslaitoksen nimet. Kuitenkin myös muut osapuolet ovat vastuussa alikuntoisten alusten käytöstä. Tämä koskee etenkin lastin omistajia, jotka päättävät vuokrata rahtitilaa tietyltä alukselta: mukavuuslippuvarustamoja on olemassa, koska on rahtaajia, jotka eivät piittaa vuokraamiensa alusten kunnosta. Toisena tavoitteena on antaa päätöksentekijöille (rahtaajille, vakuutuslaitoksille jne.) sekä Euroopan kansalaisille täydellisempi ja helpommin ymmärrettävä kuva tarkastuksista, joita yhteisön satamissa suoritetaan. Tästä syystä on tärkeää antaa lisätietoja yksityiskohtaisemmista tarkastuksista, joita tekevät satamavaltion viranomaiset (7 artiklan mukaiset laajennetut tarkastukset) ja luokituslaitokset (erityiskatsastukset). Lisäksi on tarpeen antaa tietoja jatkotoimenpiteistä, joita satamavaltion viranomaiset tai luokituslaitokset ovat toteuttaneet direktiivin nojalla tehdyn pysäyttämismääräyksen johdosta. Tästä syystä ehdotetaan seuraavien tietojen julkistamista: -rahtaajan nimi ja rahtaustyyppi (matkarahtaus tai aikarahtaus). Tämä velvoite koskee ainoastaan aluksia, jotka kuljettavat nestemäistä tai kiinteää irtolastia. Pakattuina kuljetettavien tavaroiden osalta lukuisten eri tavaraerien yksilöinti aiheuttaisi liian suuria käytännön ongelmia. -tiedot viimeisimmästä satamavaltion suorittaman valvonnan yhteydessä tehdystä laajennetusta tarkastuksesta sekä viimeisimmästä luokituslaitoksen tekemästä erityiskatsastuksesta, -ilmoitus toimenpiteistä, joita sataman viranomaiset tai luokituslaitokset ovat toteuttaneet pysäyttämisen johdosta (korjauksille asetetut määräajat jne.). 7. Direktiivin soveltamisen seuranta ja jäsenvaltioiden toiminnan arviointi Direktiivin 95/21/EY 17 artiklassa säädetään jäsenvaltioiden velvollisuudesta antaa tiettyjä tietoja alusten tarkastuksia suorittavien tarkastajien lukumäärästä sekä niiden satamissa edustavan vuoden aikana käyvien yksittäisten alusten määrästä. Näiden tietojen perusteella komissio voi tarkastaa, että 5 artiklan 1 artiklassa asetettua tarkastusten 25 prosentin vähimmäisosuutta noudatetaan. Tiedot eivät kuitenkaan ole riittäviä, jotta komissio voisi tehdä direktiivin säännösten asianmukaista soveltamista koskevan yksityiskohtaisen tutkimuksen, jollainen sen on perustamissopimuksen mukaisesti tehtävä, ja käynnistää tarvittaessa rikkomismenettelyt niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät täytä velvoitteitaan. Tästä syystä eräissä yhteisön satamissa mahdollisesti sovellettavia sallivia käytäntöjä ei havaita, ja turvallisuusvaatimusten vaihtelun ja kilpailun vääristymisen riski satamien välillä säilyy. Komissio ehdottaa siksi, että tietoja olisi toimitettava useammin (vuosittain eikä kolmen vuoden välein, kuten direktiivissä nykyisin säädetään) ja komissiolle toimitettavien tietojen luetteloa täydennettäisiin. Direktiiviin lisätään uusi liite, jonka mukaan jäsenvaltioiden on annettava komissiolle yksityiskohtaiset tiedot alusten liikkeistä niiden satamissa eri perusteiden mukaisesti luokiteltuina (ikä, lippuvaltio, koko jne.). 2000/0065 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) annetun neuvoston direktiivin 95/21/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [3], [3] EYVL L, s. ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [4], [4] EYVL L, s. ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [5], [5] EYVL L , s. noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [6], [6] EYVL L , s. sekä katsovat seuraavaa: (1) Direktiivillä 95/21/EY Euroopan yhteisössä otetaan käyttöön satamavaltioiden suorittama alusten valvonta, joka perustuu yhdenmukaisiin tarkastus- ja pysäyttämismenettelyihin. (2) On otettava huomioon Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) yleissopimusten, pöytäkirjojen, säännöstöjen ja päätöslauselmien voimaan tulleet muutokset sekä Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan (MOU) yhteydessä tapahtunut kehitys. (3) Tietyt alukset aiheuttavat ikänsä, lippuvaltionsa ja taustansa vuoksi huomattavan vaaran merenkulun turvallisuudelle ja meriympäristölle. Tästä syystä näiltä aluksilta olisi evättävä pääsy yhteisön satamiin, ellei pystytä osoittamaan, että niitä voidaan käyttää turvallisesti yhteisön vesillä. On laadittava suuntaviivat niitä menettelyjä varten, joita sovelletaan pääsyn epäämiseen ja epäämisen kumoamiseen. Luettelo aluksista, joilta on evätty pääsy yhteisön satamiin, on julkaistava ja asetettava saataville Sirenac-tietojärjestelmän kautta. (4) Alukset, joilla on korkea kohdentamistekijä, aiheuttavat erityisen suuren onnettomuus- tai saastumisvaaran, mikä oikeuttaa niiden tarkastamisen kaikissa yhteisön satamissa, joissa ne käyvät. (5) Liitteessä V luetellut alusluokat aiheuttavat samoin suuren onnettomuus- tai saastumisvaaran saavutettuaan tietyn iän. Tarkastusviranomaisten laaja harkintavalta valita tai olla valitsematta tällaiset alukset laajennettuun tarkastukseen estää tarvittavan käytäntöjen yhdenmukaistamisen yhteisön tasolla. Näiden alusten tarkastaminen on siten tehtävä pakolliseksi. (6) Laajennettujen tarkastusten sisältö, jota koskevat ohjeet on annettu liitteessä V olevassa B osassa, saattaa vaihdella huomattavasti tarkastusviranomaisen harkinnan mukaan. Siksi on välttämätöntä tehdä näiden ohjeiden noudattamisesta pakollista. On kuitenkin syytä säätää poikkeuksesta siinä tapauksessa, että tarkastuksen suorittaminen tällaisilla aluksilla ei ole mahdollista erityisesti aluksen lastisäiliöiden kunnon tai lastaukseen tai lastinpurkuun liittyvien toiminnallisten rajoitusten vuoksi tai se aiheuttaa liian suuria vaaroja aluksen ja sen miehistön turvallisuudelle sekä satama-alueen turvallisuudelle. (7) Aluksessa esiintyvät rakenneviat kasvattavat todennäköisesti onnettomuusvaaraa merellä. Jos alus kuljettaa öljyä irtolastina, tällaisilla onnettomuuksilla voi olla ympäristön kannalta katastrofaaliset seuraukset. Tarkastusviranomaisen on syytä tarkastaa silmämääräisesti ne aluksen osat, joihin on pääsy, jotta mahdollinen liiallinen korroosio voidaan havaita, ja toteuttaa tarvittavat jatkotoimenpiteet erityisesti niiden luokituslaitosten osalta, jotka vastaavat alusten rakenteellisesta laadusta. (8) Aluksen tiettyjen osien pakolliseen tarkastamiseen perustuva laajennettu tarkastus vaatii huomattavasti aikaa ja järjestelyjä. On syytä helpottaa tarkastuksen valmistelutyötä ja parantaa samalla tarkastuksen tehokkuutta. Tätä varten jokaisen yhteisön satamaan saapuvan aluksen päällikön tai liikenteenharjoittajan on ilmoitettava tiettyjä toiminnallisia tietoja. (9) Kun otetaan huomioon öljysäiliöalusten aiheuttama huomattava saastumisriski sekä se, että suuri osa alusten pysäyttämiseen johtavista puutteista koskee yli 15 vuotta vanhoja aluksia, laajennettujen tarkastusten järjestelmää on syytä soveltaa yli 15 vuotta vanhoihin öljysäiliöaluksiin. (10) Satamavaltioiden suorittaman valvonnan kasvava merkitys normienvastaisten käytäntöjen torjunnassa johtaa tarkastajien tehtävien yleiseen lisääntymiseen. Tämän vuoksi on erityisesti pyrittävä välttämään turhia tarkastuksia ja parantamaan tarkastajien mahdollisuuksia saada tietoja edellisissä satamissa suoritettujen tarkastusten sisällöstä. Tästä syystä tarkastuskertomuksessa, jonka tarkastaja laatii tarkastuksen, yksityiskohtaisen tarkastuksen tai laajennetun tarkastuksen jälkeen, on ilmoitettava ne aluksen osat, jotka on tarkastettu. Aluksen seuraavan sataman tarkastaja voi ottaa huomioon nämä tiedot ja tarvittaessa päättää olla tarkastamatta aluksen jotain osaa, koska edellisessä tarkastuksessa ei oltu havaittu mitään puutteita. (11) Tarkastetun aluksen lippuvaltion hallinnon tai asianomaisen luokituslaitoksen on saatava tiedot tarkastuksen tuloksesta, jotta ne voivat paremmin seurata aluksen kunnon kehittymistä tai mahdollista huononemista ja toteuttaa ajoissa tarvittavat korjaavat toimenpiteet. (12) Öljyvahingoista johtuva pilaantuminen aiheuttaa todennäköisesti huomattavaa vahinkoa kyseessä olevan alueen ympäristölle ja taloudelle. Siksi on varmistettava, että Euroopan unionin satamissa käyvillä öljysäiliöaluksilla on riittävä suoja tällaisia riskejä vastaan. Tarkastajan on varmistettava yli 2 000 tonnia öljyä irtolastina kuljettavan öljysäiliöaluksen jokaisen tarkastuksen yhteydessä, että aluksella on pilaantumisen aiheuttamat vahingot kattava vakuutus tai muu taloudellinen takuu öljyn aiheuttamasta pilaantumisvahingosta johtuvasta siviilioikeudellisesta vastuusta vuonna 1969 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 1992 tehdyllä pöytäkirjalla, mukaisesti. (13) Tarkastettuja ja pysäytettyjä aluksia koskevien tietojen avoimuus on olennainen osa politiikkaa, jolla pyritään ehkäisemään turvallisuusnormien vastaisten alusten käyttöä. Tätä taustaa vasten on tarpeellista täydentää julkaistavien tietojen luetteloa lisäämällä siihen tiedot aluksen rahtaajasta. Yleisölle olisi myös annettava täydellisemmät ja selkeämmät tiedot Euroopan unionin satamissa suoritetuista tarkastuksista ja alusten pysäyttämisistä. Tämä koskee erityisesti tietoja yksityiskohtaisemmista tarkastuksista, joita sekä satamavaltion viranomaiset että luokituslaitokset ovat suorittaneet, sekä selvitystä siitä, mitä jatkotoimenpiteitä satamavaltion viranomaiset tai asianomainen luokituslaitos on toteuttanut direktiivin nojalla tehdyn aluksen pysäyttämisen suhteen. (14) Direktiivin puutteellisen soveltamisen tai tiettyjen yhteisön satamien mahdollisesti noudattamien sallivien käytäntöjen havaitseminen on olennaisen tärkeää, jotta voidaan välttää turvallisuustason vaihtelu ja kilpailun vääristyminen Euroopan unionin eri satamien ja alueiden välillä. Tästä syystä komission on saatava yksityiskohtaisempia tietoja erityisesti alusten liikkeistä satamissa, jotta se voi tehdä kattavan tutkimuksen olosuhteista, joissa direktiiviä sovelletaan. Tällaiset tiedot on toimitettava komissiolle vuosittain, jotta se voi toimia nopeammin tapauksissa, joissa direktiivin soveltamisessa on havaittu puutteita. (15) Direktiivin 95/21/EY komiteamenettelyyn liittyviä säännöksiä on muutettava menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [6] huomioon ottamiseksi. [7] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. (16) Koska tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet ovat neuvoston päätöksen 1999/468/EY 2 artiklassa tarkoitettuja laajakantoisia toimenpiteitä, ne olisi vahvistettava kyseisen päätöksen 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä noudattaen, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiivi 95/21/EY seuraavasti: 1) Korvataan otsikko seuraavasti: "Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/21/EY, annettu 19 päivänä kesäkuuta 1995, satamavaltioiden suorittamasta alusten valvonnasta". 2) Muutetaan 2 artikla seuraavasti: a) muutetaan 1 kohta seuraavasti: (i) lisätään luetelmakohta seuraavasti: « - vuoden 1969 kansainvälistä yleissopimusta öljyn aiheuttamasta pilaantumisvahingosta johtuvasta siviilioikeudellisesta vastuusta, sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 1992 tehdyllä korvataan 2 kohdassa päivämäärä "1 päivänä heinäkuuta 1999" päivämäärällä "1 päivänä heinäkuuta 2000".pöytäkirjalla" (ii) korvataan päivämäärä "1 päivänä heinäkuuta 1999" päivämäärällä "1 päivänä heinäkuuta 2000" b) korvataan 2 kohdassa päivämäärä "1 päivänä heinäkuuta 1999" päivämäärällä "1 päivänä heinäkuuta 2000". 3) Muutetaan 5 artikla seuraavasti: a) korvataan 1 kohta seuraavasti: "1. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on suoritettava vuosittain sellainen määrä 5 artiklan 2 kohdassa sekä 6 ja 7 artiklassa tarkoitettuja alusten tarkastuksia, joka vastaa ainakin 25 prosenttia niiden yksittäisten alusten määrästä, jotka ovat käyneet sen satamissa kunkin kuluneen vuoden aikana." b) korvataan 2 kohta seuraavasti: "2. Toimivaltaisen viranomaisen on huolehdittava siitä, että kaikki alukset, joille ei tehdä laajennettua tarkastusta ja joiden Sirenac-tietojärjestelmässä ilmoitettu kohdentamistekijä on suurempi kuin 50, tarkastetaan 6 artiklan mukaisesti Valitessaan tarkastettavaksi muita aluksia toimivaltainen viranomainen määrittelee tärkeysjärjestyksen seuraavasti: -liitteessä I olevassa 1 osassa tarkoitetut alukset ovat ehdottomalla etusijalla niiden kohdentamistekijän arvosta riippumatta -liitteessä I olevassa 2 osassa tarkoitetut alukset valitaan alenevassa järjestyksessä niiden kohdentamistekijän arvosta riippuvan tärkeysjärjestyksen mukaisesti." 4) Korvataan 7 artikla seuraavasti: "7 artikla Tiettyjen alusten pakollinen laajennettu tarkastus 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että johonkin liitteessä V olevassa A osassa mainituista alusluokista luokitelluille aluksille tehdään laajennettu tarkastus ensimmäisessä satamassa, jossa ne käyvät 12 kuukauden kuluttua siitä, kun niille on tehty edellinen laajennettu tarkastus jossain jäsenvaltion satamassa. Kahden laajennetun tarkastuksen välillä näille aluksille voidaan kuitenkin tehdä 6 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja tarkastuksia. 2. Edellisessä kohdassa tarkoitetun aluksen liikenteenharjoittajan tai päällikön on toimitettava kaikki liitteessä V olevassa B kohdassa mainitut tiedot jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle viimeistään kaksi työpäivää ennen suunniteltua saapumisaikaa tämän jäsenvaltion satamaan, tai lähtösatamasta käsin, jos suunniteltu saapumisaika on aikaisemmin kuin kahden työpäivän kuluttua. Kaikille aluksille, jotka eivät ole toimittaneet edellä mainittuja tietoja kyseiselle toimivaltaiselle viranomaiselle, tehdään 6 artiklan mukainen tarkastus niiden saapuessa määräsatamaan. 3. Liitteessä V olevassa C osassa on laajennettua tarkastusta koskevia sitovia ohjeita." 5) Lisätään 7 a artikla seuraavasti: "7 a artikla Pääsyn epäämiseen liittyvät toimenpiteet, jotka koskevat tiettyjä laajennetun tarkastuksen piiriin kuuluvia aluksia 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yli 15 vuotta vanhoilta aluksilta, jotka on luokiteltu johonkin liitteessä V olevassa A osassa mainituista alusluokista, evätään pääsy yhteisön satamiin, 11 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuja tilanteita lukuun ottamatta, jos kyseiset alukset -on edellisten 24 kuukauden aikana pysäytetty useammin kuin kaksi kertaa jäsenvaltion satamaan ja -niiden lippuvaltio on Pariisin MOU:n vuosikatsauksessa julkaistavassa taulukossa (kolmen vuoden liukuva keskiarvo), josta ilmenevät keskimääräistä useammat pysäyttämiset ja viivytykset Pääsynepäämismääräystä sovelletaan siitä lähtien, kun alukselle annetaan lupa poistua satamasta, jossa se on pysäytetty kolmannen kerran. 2. Edellä olevan 1 kohdan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on noudatettava liitteessä V olevassa D kohdassa säädettyjä menettelyjä. 3. Komissio julkaisee kuuden kuukauden välein tiedot aluksista, joilta on tämän artiklan mukaisesti evätty pääsy yhteisön satamiin." 6) Korvataan 8 artikla seuraavasti: "8 artikla Tarkastuskertomus 1. Kun tarkastus, yksityiskohtainen tarkastus tai laajennettu tarkastus on suoritettu, tarkastajan on laadittava tarkastuskertomus, joka sisältää vähintään liitteessä X mainitut tiedot ja josta käyvät ilmi tarkastuksen tulokset, aluksen tarkastetut osat tai osatekijät, jos on kyse yksityiskohtaisesta tarkastuksesta tai laajennetusta tarkastuksesta, sekä tiedot tarkastajan tekemistä päätöksistä ja niistä korjaavista toimenpiteistä, jotka aluksen päällikön, omistajan tai liikenteenharjoittajan on toteutettava. 2. Tarkastuskertomuksesta toimitetaan jäljennös aluksen päällikölle, lippuvaltion hallinnolle sekä valtuutetulle laitokselle, joka vastaa alusten katsastuksesta ja luokitustodistusten antamisesta tai kansainvälisten yleissopimusten mukaisten todistuskirjojen antamisesta lippuvaltion puolesta. Jos aluksessa ilmenee puutteita, jotka oikeuttavat aluksen pysäyttämisen, aluksen päällikölle 1 kohdan nojalla annettavaan asiakirjaan on sisällytettävä tiedot pysäyttämismääräyksen tulevasta julkaisemisesta tämän direktiivin säännösten mukaisesti." 7) Korvataan 9 artiklan 5 kohdassa ilmaus "Lisäksi aluksen todistuskirjat myöntäneille nimetyille katsastajille tai tunnustetuille järjestöille on tarvittaessa myös ilmoitettava asiasta" ilmauksella "Lisäksi asiasta on tarvittaessa ilmoitettava myös nimetyille katsastajille tai valtuutetuille laitoksille, jotka vastaavat luokitustodistusten antamisesta tai kansainvälisten yleissopimusten mukaisten todistuskirjojen antamisesta lippuvaltion puolesta." 8) Korvataan 10 artiklan 1 kohdassa ilmaus "pysäyttämispäätöksestä" ilmauksella "pysäyttämis- tai pääsynepäämispäätöksestä". 9) Muutetaan 14 artiklan 2 kohta seuraavasti: a) korvataan sana "Sirenac E -tietojärjestelmän" sanalla "Sirenac-tietojärjestelmän", b) lisätään alakohta seuraavasti: "Edellä 6 ja 7 artiklassa tarkoitettujen tarkastusten suorittamiseksi tarkastajien on tutustuttava alusten tarkastuksia koskeviin julkisiin ja yksityisiin tietokantoihin, joita voidaan käyttää Equasis-tietojärjestelmän kautta, heti kun se on toiminnassa." 10) Korvataan 15 artiklan 2 kohta seuraavasti: "2. Liitteessä VIII olevassa I ja II kohdassa lueteltujen tietojen sekä direktiivin 94/57/EY 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen luokan muutosta, luokituksen voimassaolon keskeyttämistä tai luokituksen peruuttamista koskevien tietojen on oltava saatavilla Sirenac-tietojärjestelmästä. Tiedot julkaistaan mahdollisimman pian tarkastuksen loppuunsaattamisen tai pysäyttämismääräyksen kumoamisen jälkeen Equasis-tietojärjestelmässä, heti kun se on toiminnassa." 11) Korvataan 17 ja 18 artikla seuraavasti: "17 artikla Täytäntöönpanon valvomiseksi tarvittavat tiedot Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle liitteessä X luetellut tiedot kyseisessä liitteessä mainituin väliajoin. "18 artikla Sääntelykomitea 1. Komissiota avustaa direktiivin 93/75/ETY 12 artiklalla perustettu komitea. 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 artiklassa tarkoitettua sääntelymenettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 8 artikla. 3. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika on kolme kuukautta." 12) Korvataan 19 artiklan a kohta seuraavasti: "a) 5 artiklassa, lukuun ottamatta sen 1 kohdassa mainittua 25 prosentin lukua, ja 6, 7, 8, 15 ja 17 artiklassa sekä kyseisissä artikloissa mainituissa liitteissä tarkoitettujen velvollisuuksien mukauttamiseksi tämän direktiivin täytäntöönpanosta saatujen kokemusten perusteella sekä MOU:ssa tapahtunut kehitys huomioon ottaen". 13) Korvataan liitteessä I oleva II osa tämän direktiivin liitteellä I. 14) Lisätään liitteeseen II 35 kohta seuraavasti: "35. Kansainvälinen vakuutustodistus tai muu taloudellinen takuu, joka koskee pilaantumisvahinkojen korvaamista (öljysäiliöalusten osalta öljyn aiheuttamasta pilaantumisvahingosta johtuvasta siviilioikeudellisesta vastuusta vuonna 1969 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 1992 tehdyllä pöytäkirjalla, mukaisesti)." 15) Korvataan liitteessä III olevassa 1 kohdassa ilmaus "II-8 ja II-11 kohdassa" ilmauksella "ja II-8 kohdassa". 16) Korvataan liite V tämän direktiivin liitteellä II. 17) Muutetaan liite VI seuraavasti: a) Korvataan 3.1 kohdassa ilmaus "voimassaolevien todistuskirjojen puuttuminen" ilmauksella "voimassaolevien todistuskirjojen ja asiakirjojen puuttuminen". b) Lisätään 3.2 kohtaan alakohta seuraavasti: "15. IMO:n päätöslauselmassa A.744(18) tarkoitetun laajennetun tarkastusohjelman toteuttamatta jättäminen." c) Lisätään 3.6 kohtaan alakohta seuraavasti: "5. Katsastuskertomuksiin liittyvät asiakirjat puuttuvat tai ne eivät ole Marpol-yleissopimuksen 13 G säännön 3 kohdan b alakohdan mukaisia." 18) Korvataan liite VIII tämän direktiivin liitteellä III. 19) Lisätään liitteiksi IX ja X tämän direktiivin liite IV. 2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään . Niiden on ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltiot säätävät siitä, miten viittaukset tehdään. 3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I Korvataan liitteessä I oleva II osa seuraavasti: "II Yleinen kohdentamistekijä Seuraavat alukset on tarkastettava ensisijaisesti: 1. Alukset, jotka käyvät jäsenvaltion satamassa ensimmäistä kertaa tai 12 kuukauden tai sitä pidemmän poissaolon jälkeen. Näitä perusteita soveltaessaan jäsenvaltioiden on myös otettava huomioon MOU-valtioiden suorittamat tarkastukset. Jos näistä ei ole tietoja, jäsenvaltioiden on luotettava Sirenac-tietojärjestelmässä oleviin tietoihin ja tarkastettava sellaiset alukset, joita ei ole rekisteröity tähän tietokantaan sen 1 tammikuuta 1993 tapahtuneen perustamisen jälkeen. 2. Alukset, joita yksikään jäsenvaltio ei ole tarkastanut edeltävien kuuden kuukauden aikana. 3. Alukset, joiden rakennetta ja varusteita koskevien yleissopimusten mukaisesti annettujen pakollisten todistuskirjojen tai luokitustodistusten myöntäjä on laitos, jota ei ole valtuutettu alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 22 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/57/EY säännösten mukaisesti. 4. Alukset, joiden lippuvaltio on MOU:n vuosikatsauksessa julkaistavassa taulukossa (kolmen vuoden liukuva keskiarvo), josta ilmenevät keskimääräistä useammat pysäyttämiset ja viivytykset. 5 Alukset, joille on annettu lupa lähteä jäsenvaltion satamasta tietyillä ehdoilla, esimerkiksi edellyttäen, että a) puutteet korjataan ennen lähtöä b) puutteet korjataan seuraavassa satamassa c) puutteet korjataan seuraavien 14 päivän kuluessa d) puutteiden osalta noudatetaan muita ehtoja. Jos asianmukaiset toimenpiteet on toteutettu ja kaikki puutteet korjattu, tämä otetaan huomioon. 6 Alukset, joissa on havaittu puutteita aikaisemman tarkastuksen aikana: puutteiden lukumäärän mukaan. 7. Alukset, jotka on pysäytetty edelliseen satamaan. 8. Alukset, joiden lippuvaltio ei ole ratifioinut kaikkia tämän direktiivin 2 artiklassa mainittuja kansainvälisiä yleissopimuksia. 9. Alukset, joiden lippuvaltiossa esiintyy keskimääräistä enemmän puutteita. 10. Alukset, joiden lippuvaltiossa aluksen luokassa on keskimääräistä enemmän puutteita. 11. Yli 13 vuotta vanhat alukset. Edellä mainittujen alusten tarkastusten tärkeysjärjestyksen määrittämisessä toimivaltaisen viranomaisen on otettava huomioon Sirenac-tietojärjestelmässä näkyvän yleisen kohdentamistekijän osoittama järjestys Pariisin MOU:n liitteessä I olevan 1 jakson mukaisesti. Mitä suurempi kohdentamistekijän arvo on, sitä ensisijaisempi tarkastus on. Yleinen kohdentamistekijä on alukseen sovellettavien kohdentamistekijän arvojen yhteenlaskettu määrä, kuten MOU:ssa on määritelty. Kohtia 5, 6 ja 7 sovelletaan ainoastaan viimeisten 12 kuukauden aikana suoritettuihin tarkastuksiin. Yleisen kohdentamistekijän arvo ei saa olla pienempi kuin kohtien 3, 4, 8, 9, 10 ja 11 arvojen yhteenlaskettu määrä. Jos komissio kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun uudet kohdentamistekijät on MOU:n puitteissa otettu käyttöön katsoo, että arvot eivät ole asianmukaiset, se voi päättää direktiivin 95/21/EY 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, ettei mainittuja arvoja käytetä direktiivin soveltamisessa." LIITE II Korvataan liite V seuraavasti: "LIITE V A. LAAJENNETUN TARKASTUKSEN KOHTEENA OLEVAT ALUSLUOKAT (7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut)1. Yli 10 vuotta vanhat kaasu- ja kemikaalisäiliöalukset, joiden ikä määritellään niiden turvallisuuskirjoissa ilmoitetun rakentamispäivän mukaan. 2. Yli 12 vuotta vanhat irtolastialukset, joiden ikä määritellään niiden turvallisuuskirjoissa ilmoitetun rakentamispäivän mukaan. 3. Yli 15 vuotta vanhat yksirunkoiset öljysäiliöalukset, joiden ikä määritellään niiden turvallisuuskirjoissa ilmoitetun rakentamispäivän mukaan. 4. Muut kuin direktiivin 1999/35/EY 2 artiklan a ja b kohdassa tarkoitetut yli 15 vuotta vanhat matkustaja-alukset. B. TOIMIVALTAISELLE VIRANOMAISELLE ILMOITETTAVAT TIEDOT (7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut) -A. aluksen nimi -B. lippuvaltio -C. aluksen IMO-tunnistenumero, jos sellainen on -D. kantavuus -E. aluksen rakentamispäivä -F. säiliöalusten osalta: -F.a rakenne: yksirunkoinen, yksirunkoinen erillisillä painolastisäiliöillä, kaksoisrungolla varustettu -F.b lastisäiliöiden ja painolastisäiliöiden tila: täynnä, tyhjä, inertoitu -F.c lastin määrä ja laatu -G. todennäköinen saapumisaika määräsatamaan tai luotsiasemalle toimivaltaisen viranomaisen vaatimusten mukaisesti -H. satamassa käynnin suunniteltu kesto -I. suunnitellut toimet määräsatamassa (lastaus, lastinpurku, muut) -J. edellisen satamavaltion suorittamaan valvontaan liittyvän tarkastuksen päivämäärä ja paikka. C. JOIDENKIN ALUSLUOKKIEN LAAJENNETTUUN TARKASTUKSEEN LIITTYVÄT MENETTELYT (7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut) Laajennetun tarkastuksen on koskettava ainakin seuraavia seikkoja, jollei tarkastuksen käytännön toteutettavuudesta sekä mahdollisista henkilöiden, aluksen tai sataman turvallisuuteen liittyvistä rajoituksista muuta johdu. Tarkastajien on oltava selvillä siitä, että aluksen tiettyjen toimintojen, kuten lastin käsittelyn, turvallisuus voi vaarantua, jos vaaditaan, että tällaisten toimintojen aikana tehdään tarkastuksia, jotka suoraan vaikuttavat kyseiseen toimintoon. 1. KAIKKI ALUKSET (kaikki A osan luokat) -black-out ja hätägeneraattorin käynnistys -hätävalaistuksen tarkastus -hätäpalopumpun toiminta siten, että kaksi paloletkua on kytkettynä pääpaloputkistoon -pilssivesipumpun toiminta -vesitiiviiden ovien sulkeutuminen -yhden pelastusveneen laskeminen veteen -esim. kattiloiden, ilmanvaihdon ja polttoainepumppujen kaukokäyttöisen hätäpysäytyksen testaus -ohjauslaitteiden testaus, apuohjauslaitteet mukaan lukien -radiolaitteiston hätävoimanlähteen tarkastus -konehuoneseparaattorin tarkastus sekä mahdollisuuksien mukaan testaus. 2. KAASU- JA KEMIKAALISÄILIÖALUKSET Edellä 1 jaksossa lueteltujen kohteiden lisäksi seuraavia seikkoja pidetään kaasu- ja kemikaalisäiliöaluksille tehtävään laajennettuun tarkastukseen kuuluvina: -lämpötilaan, paineeseen ja vajantoon liittyvät lastisäiliöiden valvonta- ja turvalaitteet -hapen ja räjähtävien kaasujen mittauslaitteet, mukaan lukien niiden kalibrointi; kemiallisten aineiden ilmaisinlaitteiden (paljetyyppisten) saatavuus sekä sopiva määrä kuljetettavalle lastille soveltuvia kaasunilmaisinputkia -henkilökohtaiset hätäpoistumisvarusteet, jotka antavat sopivan hengitys- ja silmäsuojan, jokaiselle aluksella olevalle henkilölle (mikäli näitä varusteita vaaditaan niiden aineiden osalta, jotka on lueteltu kansainvälisessä todistuskirjassa tai vaarallisten kemikaalien kuljettamista irtolastina tai nestemäisten kaasujen kuljettamista irtolastina koskevassa todistuskirjassa, tapauksesta riippuen) -sen tarkistaminen, että kuljetettava tuote on lueteltu kansainvälisessä todistuskirjassa tai vaarallisten kemikaalien kuljettamista irtolastina tai nestemäisten kaasujen kuljettamista irtolastina koskevassa todistuskirjassa, tapauksesta riippuen -kannen kiinteät palontorjuntalaitteistot riippumatta siitä, ovatko ne vaahto-, jauhe- tai muita laitteita, sen mukaan mitä kuljetettava tuote vaatii. 3. IRTOLASTIALUKSET Edellä 1 jaksossa lueteltujen kohteiden lisäksi seuraavia seikkoja pidetään irtolastialuksille tehtävään laajennettuun tarkastukseen kuuluvina: -kansikoneistojen alustojen mahdollinen ruostuminen -kansiluukkujen mahdollinen vääntyminen ja/tai ruostuminen -poikittaislaipioissa mahdollisesti esiintyvät murtumat tai ruosteläikät -lastitilojen aukot -rakenteen turvallisuuden arviointi rakennekatsastuskertomusten, aluksen kunnon arviointiraporttien, paksuudenmittauskertomusten ja IMO:n päätöslauselmassa A.744(18) tarkoitetun kuvaavan asiakirjan perusteella. 4. ÖLJYSÄILIÖALUKSET Edellä 1 jaksossa lueteltujen kohteiden lisäksi seuraavia seikkoja pidetään öljysäiliöaluksille tehtävään laajennettuun tarkastukseen kuuluvina: -kannen kiinteät vaahtosammutusjärjestelmät -palontorjuntajärjestelmä yleisesti -konehuoneen, pumppuhuoneen ja asuintilojen sammuttimien tarkastus -inerttikaasun paineen ja happipitoisuuden tarkastus -ainakin yhden painolastisäiliön ulkomuodon ja mahdollisen ruosteen esiintymisen tarkastus -rakenteen turvallisuuden arviointi rakennekatsastuskertomusten, aluksen kunnon arviointiraporttien, paksuudenmittauskertomusten ja IMO:n päätöslauselmassa A.744(18) tarkoitetun kuvaavan asiakirjan perusteella. 5. MUUT KUIN DIREKTIIVISSÄ 1999/35/EY TARKOITETUT MATKUSTAJA-ALUKSET Edellä 1 jaksossa lueteltujen kohteiden lisäksi seuraavia seikkoja pidetään matkustaja-aluksille tehtävään laajennettuun tarkastukseen kuuluvina: -paloilmaisin- ja hälytysjärjestelmän testaus -palo-ovien sulkeutumisen testaus -kuulutusjärjestelmän testaus -paloharjoitus, jossa testataan ainakin kyky käyttää kaikkia palontorjuntavälineitä ja johon osa keittiöhenkilökunnasta osallistuu -sen osoittaminen, että miehistön avainhenkilöt tuntevat matkustaja-aluksen vaurionvalvontakaavion. Tarkastusta voidaan tarpeen vaatiessa aluksen päällikön tai liikenteenharjoittajan suostumuksella jatkaa aluksen kulkiessa jäsenvaltion satamasta tai satamaan. Tarkastajat eivät saa aiheuttaa haittaa aluksen toiminnalle, eivätkä he saa aiheuttaa tilanteita, jotka aluksen päällikön arvion mukaan voivat vaarantaa matkustajien, miehistön ja aluksen turvallisuuden. D. YHTEISÖN SATAMAAN PÄÄSYN EPÄÄMISTÄ KOSKEVAT SITOVAT OHJEET (7 a artiklan 2 kohdassa tarkoitetut) 1. Jos 7 a artiklassa kuvatut ehdot täyttyvät, sen sataman toimivaltaisen viranomaisen, jossa alus pysäytetään kolmannen kerran, on ilmoitettava kirjallisesti aluksen päällikölle ja omistajalle tai liikenteenharjoittajalle alukselle annetusta pääsynepäämismääräyksestä. Toimivaltainen viranomainen ilmoittaa asiasta myös lippuvaltion hallinnolle, asianomaiselle luokituslaitokselle, muille jäsenvaltioille, Euroopan komissiolle, Centre Administratif des Affaires Maritimes'ille ja Pariisin MOU:n sihteeristölle. Pääsynepäämismääräys tulee voimaan, kun alus saa luvan poistua satamasta sen jälkeen, kun pysäyttämisen syynä olleet puutteet on korjattu. 2. Pääsynepäämismääräys voidaan kumota, jos aluksen omistaja tai liikenteenharjoittaja voi osoittaa määräsataman toimivaltaiselle viranomaiselle, että alusta voidaan käyttää vaarantamatta matkustajien tai miehistön turvallisuutta tai muita aluksia tai aiheuttamatta kohtuutonta uhkaa meriympäristölle. 3. Omistajan tai liikenteenharjoittajan on tätä tarkoitusta varten esitettävä pääsynepäämismääräyksen kumoamista koskeva virallinen pyyntö yhteisön jäsenvaltiolle, jossa määräsatama sijaitsee. Pyynnön mukana on oltava lippuvaltion hallinnon tai sen puolesta toimivan luokituslaitoksen antama todistus siitä, että alus on täysin kansainvälisten yleissopimusten sovellettavien määräysten mukainen ja täyttää edellä 2 kohdassa mainitut ehdot. Pääsynepäämismääräyksen kumoamista koskevaan pyyntöön on tarvittaessa liitettävä myös aluksen luokituksesta vastaavan luokituslaitoksen todistus siitä, että alus on kyseisen laitoksen määrittelemien luokitusvaatimusten mukainen. 4. Kun pääsynepäämismääräyksen kumoamista koskeva pyyntö esitetään 3 kohdan mukaisesti, määräsataman jäsenvaltio antaa aluksen omistajan tai liikenteenharjoittajan toimittamien tietojen perusteella alukselle luvan palata kyseiseen määräsatamaan ainoastaan sen tarkistamiseksi, että alus täyttää edellä 2 kohdassa esitetyt vaatimukset. Aluksen saavuttua määräsatamaan sille suoritetaan laajennettu tarkastus omistajan tai liikenteenharjoittajan kustannuksella. Laajennetun tarkastuksen on katettava vähintään liitteessä V olevan C kohdan asiaankuuluvat osatekijät sekä ne osatekijät, jotka tarkastettiin, kun alus viimeksi pysäytettiin jonkin jäsenvaltion satamaan. Edellisessä kappaleessa tarkoitetun laajennetun tarkastuksen suorittavat määräsataman jäsenvaltion tarkastajat, joita avustavat direktiivin 94/57/EY vaatimusten mukaisesti valtuutetun laitoksen tarkastajat, joilla ei ole mitään tarkastettavaan alukseen liittyviä kaupallisia etuja. 5. Jos laajennetun tarkastuksen tulos tyydyttää jäsenvaltiota 2 kohdan mukaisesti, pääsynepäämismääräys kumotaan. Aluksen omistajalle tai liikenteenharjoittajalle on ilmoitettava tästä kirjallisesti. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava päätöksestään kirjallisesti myös lippuvaltion hallinnolle, asianomaiselle luokituslaitokselle, muille jäsenvaltioille, Euroopan komissiolle, Centre Administratif des Affaires Maritimes'ille ja Pariisin MOU:n sihteeristölle. 6. Niitä aluksia koskevat tiedot, joilta on evätty pääsy yhteisön satamiin, asetetaan saataville Sirenac-tietojärjestelmään ja ne julkaistaan 15 artiklan ja liitteen VIII säännösten mukaisesti." LIITE III Korvataan liite VIII seuraavasti: "LIITE VIII JÄSENVALTIOIDEN SATAMISSA SUORITETTAVIA ALUSTEN PYSÄYTTÄMISIÄ JA TARKASTUKSIA KOSKEVIEN TIETOJEN JULKAISEMINEN (15 artiklassa tarkoitetut) I Direktiivin 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti julkaistaviin tietoihin on sisällyttävä -aluksen nimi -IMO-numero -alustyyppi -bruttovetoisuus -rakennusvuosi -varustamon tai liikenteenharjoittajan nimi ja osoite -nestemäistä tai kiinteää irtolastia kuljettavien alusten osalta rahtaajan nimi ja osoite sekä rahtaustyyppi (matkarahtaus tai aikarahtaus) -lippuvaltio -tarpeen mukaan luokituslaitos tai luokituslaitokset, jotka ovat myöntäneet alukselle mahdolliset luokitustodistukset -luokituslaitos tai luokituslaitokset ja/tai mahdolliset muut osapuolet, jotka ovat myöntäneet alukselle todistuksia sovellettavien yleissopimusten mukaisesti lippuvaltion puolesta, sekä maininta myönnetyistä todistuksista -viimeisimmän laajennetun tarkastuksen satama ja päivämäärä ja tarvittaessa ilmoitus siitä, että alukselle on annettu pysäyttämismääräys -viimeisimmän erityiskatsastuksen satama ja päivämäärä ja ilmoitus siitä, mikä laitos katsastuksen on suorittanut -pysäyttämisten lukumäärä edeltävien 24 kuukauden aikana -pysäyttämismaa ja -satama -päivämäärä, jolloin pysäyttämismääräys on kumottu -pysäyttämisaika päivinä -havaittujen puutteiden määrä ja pysäyttämisen syyt tarkasti ja yksityiskohtaisesti -kuvaus toimivaltaisen viranomaisen ja tarvittaessa luokituslaitoksen pysäyttämisen johdosta toteuttamista jatkotoimenpiteistä -epäämisen syy selvästi ja yksityiskohtaisesti, jos alukselta on evätty pääsy johonkin yhteisön satamaan -tieto siitä, onko luokituslaitos tai jokin muu katsastuksen tehnyt yksityinen laitos vastuussa puutteista, jotka yksin tai yhdessä johtivat aluksen pysäyttämiseen -kuvaus toteutetuista toimenpiteistä, jos alukselle on annettu lupa siirtyä lähimmälle sopivalle korjaustelakalle tai siltä on evätty pääsy johonkin yhteisön satamaan. II -Tarkastettuja aluksia koskevissa, 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti julkaistavissa tiedoissa on ilmoitettava seuraavat seikat: -aluksen nimi -IMO-numero -alustyyppi -bruttovetoisuus -rakennusvuosi -varustamon tai liikenteenharjoittajan nimi ja osoite -nestemäistä tai kiinteää irtolastia kuljettavien alusten osalta rahtaajan nimi ja osoite sekä rahtaustyyppi (aikarahtaus tai matkarahtaus) -lippuvaltio -tarpeen mukaan luokituslaitos tai luokituslaitokset, jotka ovat myöntäneet alukselle mahdolliset luokitustodistukset -luokituslaitos tai luokituslaitokset ja/tai mahdolliset muut osapuolet, jotka ovat myöntäneet alukselle todistuksia sovellettavien yleissopimusten mukaisesti lippuvaltion puolesta, sekä maininta myönnetyistä todistuksista -tarkastusmaa, -satama ja -päivämäärä -puutteiden määrä puuteluokittain." LIITE IV Lisätään liitteet IX ja X seuraavasti: "LIITE IX 8 ARTIKLAN MUKAISESTI LAADITTU TARKASTUSKERTOMUS Tarkastuskertomukseen on sisällyttävä vähintään seuraavat tiedot: I Yleiset tiedot 1. Kertomuksen laatinut toimivaltainen viranomainen 2. Tarkastuksen päivämäärä ja paikka 3. Tarkastetun aluksen nimi 4. Lippuvaltio 5. Alustyyppi 6. IMO-numero 7. Kutsutunnus 8. Bruttovetoisuus 9. Kantavuus (tarvittaessa) 10. Rakennusvuosi 11. Tarpeen mukaan luokituslaitos tai luokituslaitokset, jotka ovat myöntäneet alukselle mahdolliset luokitustodistukset 12. Luokituslaitos tai luokituslaitokset ja/tai mahdolliset muut osapuolet, jotka ovat myöntäneet alukselle todistuksia sovellettavien yleissopimusten mukaisesti lippuvaltion puolesta 13. Laivan omistajan tai liikenteenharjoittajan nimi 14. Nestemäistä tai kiinteää irtolastia kuljettavien alusten osalta rahtaajan nimi ja osoite sekä rahtaustyyppi (matkarahtaus tai aikarahtaus) 15. Tarkastuskertomuksen lopullinen päivämäärä II - Tarkastusta koskevat tiedot 1. Asiaa koskevien kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti myönnetyt todistukset, todistuksen/todistukset myöntänyt viranomainen tai laitos sekä päivämäärät, jolloin todistus on annettu ja jolloin sen voimassaoloaika päättyy 2. Aluksen osat tai osatekijät, jotka on tarkastettu (kun kyseessä on yksityiskohtainen tai laajennettu tarkastus) 3. Ilmoitus tarkastuksen tyypistä (tarkastus, yksityiskohtainen tarkastus, laajennettu tarkastus) 4. Puutteiden laatu 5. Toteutetut toimenpiteet III - Lisätiedot, jos alus pysäytetään 1. Pysäyttämispäätöksen päivämäärä 2. Päivämäärä, jolloin pysäyttämismääräys on kumottu 3. Niiden puutteiden laatu, jotka ovat oikeuttaneet pysäyttämispäätöksen 4. Tiedot viimeisimmästä väli- tai vuosikatsastuksesta 5. Tieto siitä, onko luokituslaitos tai jokin muu katsastuksen tehnyt yksityinen laitos vastuussa puutteista, jotka yksin tai yhdessä johtivat aluksen pysäyttämiseen 6. Toteutetut toimenpiteet. LIITE X Jäsenvaltioiden on 17 artiklan mukaisesti toimitettava komissiolle seuraavat tiedot jäljempänä olevia mallitaulukoita käyttäen. 1. Vuosittain annettavat tiedot Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain seuraavat edellistä vuotta koskevat tiedot viimeistään 1 päivänä huhtikuuta. 1.1. Jäsenvaltioiden puolesta satamavaltion valvontaa harjoittavien tarkastajien lukumäärä Tiedot on toimitettava komissiolle seuraavaa mallitaulukkoa käyttäen: >TAULUKON PAIKKA> Tiedot on annettava kansallisella tasolla ja jokaisesta kyseisen jäsenvaltion satamasta. Tämän liitteen soveltamiseksi satamalla tarkoitetaan yksittäistä satamaa sekä tarkastajan tai tarkastajaryhmän toimivaltaan kuuluvaa maantieteellistä aluetta, jolla voi mahdollisesti sijaita useita yksittäisiä satamia. Sama tarkastaja voi toimia useissa satamissa tai useilla alueilla. 1.2. Jäsenvaltioiden satamiin saapuneiden yksittäisten alusten kokonaismäärä kansallisella tasolla 2. Kolmen kuukauden välein annettavat tiedot Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle joka kolmas kuukausi yksityiskohtainen luettelo niiden satamiin saapuneiden yksittäisten alusten liikkeistä seuraavaa mallitaulukkoa käyttäen: >TAULUKON PAIKKA>