/* KOM/2011/0396 lopullinen - 2011/0176 (COD) */ Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kolmansille maille myönnettävää makrotaloudellista rahoitusapua koskevista yleisistä säännöksistä





(...PICT...) PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Makrotaloudellinen rahoitusapu otettiin käyttöön vuonna 1990. Sen jälkeen sitä on myönnetty kolmansille maille, joilla on lyhyen aikavälin maksutasevaikeuksia. Makrotaloudellisesta rahoitusavusta on tehty tähän mennessä yhteensä 55 päätöstä, jotka koskevat 23 maata ja joiden kattamat maksusitoumukset avustusten ja lainojen muodossa ovat yhteensä 7,4 miljardia euroa. Makrotaloudellisella rahoitusavulla täydennetään Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) sopeutus- ja uudistusohjelman puitteissa myöntämää rahoitusta. Tämä johtuu siitä, että vaikka maksutasetuen antaminen on maailmanlaajuisessa talousarkkitehtuurissa pääasiassa IMF:n vastuulla, joissakin tapauksissa on asianmukaista, että EU poikkeuksellisesti täydentää IMF:n tukea, kun kyseessä olevat maat ovat poliittisesti, taloudellisesti tai maantieteellisesti lähellä EU:ta. Sen lisäksi, että edellytetään IMF:n rahoitusjärjestelyä, EU:n makrotaloudellisen rahoitusavun saamisen tärkeimpiä ennakkoehtoja ovat jäljellä oleva ulkoinen rahoitusvaje, josta komissio esittää arvionsa yhdessä IMF:n kanssa, ja demokraattisten instituutioiden ja mekanismien tosiasiallinen noudattaminen tuensaajamaassa. Makrotaloudellisen rahoitusavun hyväksymisen jälkeen tuen maksamisen ehtona on IMF-ohjelman toteutuksen tyydyttävä edistyminen ja tiettyjen talous- ja rahapoliittisten toimenpiteiden toteuttaminen avunsaajamaassa. Näistä ehdoista sovitaan yhteisymmärryksessä EU:n ja tuensaajamaan välillä maan tärkeimpien taloudellisten ja rakenteellisten haasteiden perusteella. Makrotaloudellinen rahoitusapu on poikkeuksellista ja sen maksaminen lopetetaan heti, kun maa saa ulkoiset rahoitustarpeensa täytettyä muista lähteistä (esim. kansainväliset rahoituslaitokset ja yksityiset pääomavirrat). Makrotaloudellisella rahoitusavulla on onnistuttu merkittävällä tavalla vakauttamaan makrotaloutta EU:n ehdokasmaissa, mahdollisissa ehdokasmaissa ja naapurimaissa, ja sillä on ollut myönteisiä heijastusvaikutuksia EU:n talouteen. Rahoitusavun tietyt piirteet kuitenkin heikentävät sen tehokkuutta ja läpinäkyvyyttä. Makrotaloudellinen rahoitusapu muun muassa hyväksytään tällä hetkellä tapauskohtaisesti tehtävillä lainsäädäntöpäätöksillä, eli kunkin yksittäisen makrotaloudellisen rahoitusaputoimen käynnistäminen kriisistä kärsivän maan kanssa vaatii erillisen lainsäädäntöpäätöksen. 1.1. Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Komission tavoitteena on luoda ehdotetulla puiteasetuksella virallinen oikeudellinen väline kolmansille maille myönnettävää makrotaloudellisesta rahoitusapua varten. Ensisijaisena tavoitteena on tehostaa makrotaloudellista rahoitusapua virtaviivaistamalla siihen liittyvää päätöksentekoa. Kuten maailmanlaajuinen finanssikriisi osoitti, makrotalouden ja rahoitussektorin hätätilanteiden pikainen ratkaiseminen edellyttää kriisinhallintavälinettä, jota voidaan käyttää nopeasti ja tehokkaasti. Tästä syystä päätöksenteossa on pyrittävä välttämään pitkiä menettelyjä ja viiveitä. Ehdotettu asetus nopeuttaisi yksittäisiin makrotaloudellisiin rahoitusaputoimiin liittyvää päätöksentekoa. Välineellä pystyttäisiinkin auttamaan paremmin tuensaajamaita kestämään lyhytaikaisia ulkoisia rahoituspaineita ja tukemaan niitä maksutaseen kestävyyden palauttamiseen tarkoitettujen sopeuttamistoimien toteuttamisessa. Makrotaloudellisen rahoitusavun nopeampi käyttöotto parantaisi myös avun täydentävyyttä kansainvälisten rahoituslaitosten järjestelyjen kanssa. Lisäksi ehdotettu asetus lähentäisi makrotaloudellisen rahoitusavun päätöksentekomenettelyä muihin EU:n ulkoisiin rahoitusapuvälineisiin sovellettavaan päätöksentekomenettelyyn. Tällöin komissiolla olisi erityisesti toimivalta hyväksyä makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämistä koskevat päätökset jäsenvaltioiden edustajista muodostuvan komitean valvonnassa tarkastelumenettelyn mukaisesti. Tämä menettely sisältyy uusiin komitologiasääntöihin, jotka tulivat voimaan 1. maaliskuuta 2011 [1]. Ehdotetun puiteasetuksen tavoitteena on niin ikään kirjata virallisesti makrotaloudellista rahoitusapua koskevat tärkeimmät säännöt ja selkeyttää niitä välineen läpinäkyvyyden ja ennustettavuuden parantamiseksi ilman, että välinettä muutetaan merkittävästi. Makrotaloudellinen rahoitusapu on tähän asti perustunut neuvoston päätelmissä vahvistettuihin periaatteisiin. Näissä ns. Genvalin kriteereissä [2] vahvistetaan makrotaloudellisen rahoitusavun maantieteellinen soveltamisala, ennakkoehdot ja tärkeimmät yksityiskohtaiset täytäntöönpanosäännöt. Kriteerit ovat toimineet hyödyllisenä ohjenuorana aiemmin myönnetyn makrotaloudellisen rahoitusavun yhteydessä. Sen vuoksi ne olisi säilytettävä. Ehdotetussa asetuksessa tietyt näistä kriteereistä ajantasaistetaan ja niitä selkeytetään. Euroopan parlamentti totesi kolmansille maille myönnetyn makrotaloudellisen rahoitusavun toteutuksesta antamassaan päätöslauselmassa jo vuonna 2003, että uutta puiteasetusta tarvitaan makrotaloudellista rahoitusapua koskevan päätöksenteon tehostamiseksi, läpinäkyvämmän oikeusperustan luomiseksi ja joidenkin Genvalin kriteerien hienosäätämiseksi [3]. Lisäksi Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen neuvosto ei enää tee makrotaloudellista rahoitusapua koskevia päätöksiä yksinään vaan tavanomaista lainsäätämisjärjestystä (yhteispäätösmenettely) noudattaen. Sen vuoksi parlamentille onkin annettava osavastuu makrotaloudellista rahoitusapua koskevista säännöistä ja kriteereistä kirjaamalla ne perussäädökseen, jonka molemmat lainsäädäntövallan käyttäjät hyväksyvät. Ehdotettu puiteasetus antaisi Genvalin kriteereille tällaisen virallisen ja oikeudellisesti sitovan aseman. 1.2. Yleinen tausta Vuosien 2008–2009 maailmanlaajuinen finanssikriisi on osoittanut, kuinka tärkeää EU:lle on, että sillä on käytettävissään vakaat ja nopeat kriisinehkäisy- ja -hallintajärjestelmät, asianmukaiset rahoitusjärjestelyt mukaan luettuina. Menettely, jossa kustakin makrotaloudellisesta rahoitusaputoimesta hyväksytään erillinen lainsäädäntöpäätös, aiheuttaa huomattavia viipeitä maan esittämän tukipyynnön ja ensimmäisen maksuerän välillä. Tämä heikentää välineen tehokkuutta, semminkin kun välinettä on tarkoitus käyttää kriittisissä maksatasetilanteissa, jotka edellyttävät nopeaa reagointia. Pitkähkö menettely on aiheuttanut viiveen IMF-ohjelmien hyväksymisen ja niihin liittyvien EU:n makrotaloudellisten rahoitusaputoimien välille. Aiemmin myönnetystä makrotaloudellisesta rahoitusavusta tehtiin vuonna 2009 meta-arviointi [4], jonka mukaan välineen merkittävänä puutteena oli edellä esitetyn mukaisesti viiveet rahoitusapupäätösten hyväksymisessä. Ehdotetun puiteasetuksen tavoitteena on korjata tämä puute. Lisäksi makrotaloudelliseen rahoitusapuun Lissabonin sopimuksen mukaisesti sovellettava yhteispäätösmenettely saattaa pidentää päätöksentekoa entisestään, kun huomioon otetaan vielä se, että menettelyyn sisältyy vähintään kahdeksan viikon käsittely kansallisissa parlamenteissa uutta lainsäädäntöä koskevan tarkasteluoikeuden vuoksi. Tämä on toinen syy puiteasetuksen ehdottamiseen juuri nyt. 1.3. Voimassa olevat aiemmat säännökset Päätöksentekomenettely Ehdotetun puiteasetuksen mukaan komissio toimittaa makrotaloudellista rahoitusapua koskevat maakohtaiset päätösehdotukset jäsenvaltioiden edustajista muodostuvalle komitealle, jäljempänä ’komitea’. Komitea antaa lausuntonsa tarkastelumenettelyn mukaisesti. Tämä menettely otettiin käyttöön komitologia-asetuksella, joka tuli voimaan 1. maaliskuuta 2011 [5]. Tämä päätöksentekomenettely korvaisi makrotaloudellista rahoitusapua koskevat nykyiset, hitaasti etenevät tapauskohtaiset lainsäädäntöpäätökset. Komitologia-asetuksen mukaisesti komitea koostuisi jäsenvaltioiden edustajista ja sen puheenjohtajana toimisi komissio. Puheenjohtajalla ei olisi oikeutta osallistua äänestykseen. Menettely olisi seuraavanlainen: Komissio toimittaa komitealle ehdotuksen kolmannelle maalle myönnettävää makrotaloudellista apua koskevaksi komission päätökseksi (”ehdotukset täytäntöönpanosäädöksiksi”). Jos komitea antaa ehdotetusta päätöksestä myönteisen lausunnon (jäsenvaltioiden edustajien määräenemmistöllä), komissio hyväksyy päätöksen. Jos komitea antaa ehdotuksesta kielteisen lausunnon (niin ikään jäsenvaltioiden edustajien määräenemmistöllä), komissio ei hyväksy päätöstä mutta voi antaa ehdotuksen muutoksenhakukomitean käsiteltäväksi tai esittää muutetun ehdotuksen. Jos lausuntoa ei anneta, komissio voi hyväksyä päätösehdotuksen, jollei komitean jäsenten yksinkertainen enemmistö vastusta sitä. Kun päätös avun myöntämisestä kolmannelle maalle on hyväksytty edellä kuvatun menettelyn mukaisesti, komissio panee makrotaloudellisen rahoitusaputoimen täytäntöön. Tämän jälkeen komissio hyväksyy yhteisymmärryspöytäkirjan, jossa apuun liittyvät toimenpiteet vahvistetaan, komitean myönteisen lausunnon saatuaan. Tässä yhteydessä komitea noudattaa neuvoa-antavaa menettelyä, sillä pöytäkirjalla ei ole talousarviovaikutuksia eikä muita vaikutuksia kolmansiin maihin kuin ne, jotka avun myöntämispäätöksessä mainitaan. Yhteisymmärryspöytäkirjan hyväksymisen jälkeen komissio päättää avun maksamisesta sen perusteella, onko IMF:n tukeman talousohjelman sekä EU:n ja tuensaajamaan välillä sovittujen toimenpiteiden toteuttaminen edistynyt tyydyttävästi. Asetuksen (EU) N:o 182/2011 10 ja 11 artiklan mukaisesti Euroopan parlamentilla ja neuvostolla on mahdollisuus tutustua komitean työskentelyä koskeviin asiakirjoihin ja oikeus kiistää komission ehdottama täytäntöönpanosäädös, jos jompikumpi niistä katsoo, että kyseinen säädös ylittää puiteasetuksessa säädetyn täytäntöönpanovallan. Makrotaloudellista rahoitusapua koskevat ohjeet Päätöksentekomenettelyyn tehtävien muutosten ohella puiteasetuksessa virallistetaan makrotaloudellista rahoitusapua ohjaavat Genvalin kriteerit ja saatetaan ne tarvittaessa ajan tasalle. Nämä kriteerit esitetään ECOFIN-neuvoston 8. lokakuuta 2002 antamissa päätelmissä, ja talous- ja rahoituskomitea antoi niille hyväksyntänsä maaliskuussa 2006. · Poikkeuksellisuus: Makrotaloudellinen rahoitusapu on poikkeuksellista, ja sen myöntämisestä päätetään tapauskohtaisesti. Sen tarkoituksena on auttaa avunsaajamaata selviytymään lyhyen aikavälin maksutase- tai budjettivaikeuksista. Sen maksaminen lopetetaan heti, kun maa saa ulkoiset rahoitustarpeensa täytettyä muista lähteistä. · Maantieteelliset rajat: Genvalin kriteerien mukaan makrotaloudellinen rahoitusapu on varattu kolmansille maille, joilla on läheiset poliittiset ja taloudelliset yhteydet EU:hun. Vuonna 2002 neuvosto täsmensi, että tämä tarkoittaa ehdokasmaita ja mahdollisia ehdokasmaita, kolmea Euroopassa sijaitsevaa IVY-maat (Valkovenäjä, Moldova ja Ukraina) ja Barcelonan prosessin maita (eli maita, jotka ovat allekirjoittaneet tai joiden odotetaan allekirjoittavan Euro–Välimeri-assosiaatiosopimukset). Poikkeuksellisissa olosuhteissa apua voidaan myöntää myös muille kolmansille maille. Puiteasetuksessa maiksi ja alueiksi, joille voidaan myöntää makrotaloudellista rahoitusapua, määritellään ehdokasmaat ja mahdolliset ehdokasmaat, kaikki Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvat maat (myös Etelä-Kaukasian maat: Armenia, Azerbaidžan ja Georgia) ja muut kolmannet maat poikkeuksellisissa ja asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa. Näiden muiden maiden on oltava poliittisesti, taloudellisesti ja maantieteellisesti lähellä EU:ta. · Poliittiset ennakkoehdot: EU:n perusarvoja kunnioittaen mahdollisessa avunsaajamaassa on oltava tosiasialliset demokraattiset instituutiot ja mekanismit, myös parlamentaariset monipuoluejärjestelmät, ja sen on kunnioitettava ihmisoikeuksia ja oikeusvaltioperiaatetta. · Täydentävyys ja taakan jakaminen Makrotaloudellisen rahoitusavun ehtona on IMF:n tukeman ohjelman, johon sisältyy IMF:n varojen käyttöä, olemassaolo ja tyydyttävä toteuttaminen tuensaajamaassa. Jotta taloudellinen taakka jakautuisi asianmukaisesti EU:n ja muiden avunantajien kesken Genvalin kriteereihin sisällytettiin EU:n rahoitusosuuden enimmäismäärä, joka on ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokasmaiden osalta 60 prosenttia maan ulkoisesta rahoitusvajeesta (eli kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta odotettavissa olevan tuen jälkeen) ja muiden maiden osalta kolmannes ulkoisesta rahoitusvajeesta. Vaikka komissio vahvistaa sitoutuvansa edelleenkin periaatteisiin, joiden mukaan apu on kansainvälisten rahoituslaitosten tukea täydentävää ja taakka jaetaan muiden avunantajien kanssa, se ei ehdota, että asetukseen sisällytettäisiin eksplisiittiset enimmäismäärät siitä, kuinka suuren osuuden tuensaajamaan jäljellä olevasta rahoitusvajeesta EU:n makrotaloudellisesta tuesta muodostuva rahoitusosuus kattaa. Tämä johtuu siitä, että saatujen kokemusten mukaan rahoitusvajetta on tietyissä tapauksissa vaikea arvioida täsmällisesti. Lisäksi EU:n ulkopuoliset, kahdenväliset avunantajat osallistuvat yleensä vain pienessä määrin, jos ollenkaan, EU:n naapurimaiden ulkoisten rahoitusvajeiden rahoittamiseen. · Ehdollisuus: Makrotaloudellisen rahoitusaputoimen käynnistämisen edellytyksenä on, että maalla on olemassa IMF:n tukema ohjelma, joka sisältyy IMF:n varojen käyttöä. Lisäksi komissio tekee EU:n puolesta avunsaajamaan kanssa erillisen sopimuksen poliittisista ehdoista. Nämä ehdot vahvistetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa. · Rahoituskuri: Kun makrotaloudellinen rahoitusapu myönnetään avustuksena, varat katetaan EU:n talousarviosta. Makrotaloudellisen rahoitusavun määrien on vastattava EU:n monivuotisessa rahoituskehyksessä asianomaisille talousarviomäärärahoille vahvistettuja enimmäismääriä. Kun rahoitusapu myönnetään lainana, komissio laskee EU:n puolesta pääomamarkkinoilla liikkeelle joukkovelkakirjan, joka vastaa tuensaajamaan kanssa sovittuja rahoitusehtoja, ja lainaa ne edelleen viipymättä. Tuensaajamaiden takaisinmaksun laiminlyönnin varalta takuurahasto takaa EU:n joukkovelkakirjan. Rahastoa rahoitetaan 9 prosentin rahoitusasteella jäljellä olevasta määrästä. Rahoituskurin lujittamiseksi ja välineen ennustettavuuden parantamiseksi puiteasetuksessa ehdotetaan läpinäkyvämpää lähestymistapaa määritettäessä, millaisissa olosuhteissa makrotaloudellinen rahoitusapu myönnetään lainana tai avustuksena tai näiden yhdistelmänä. Maailmanpankin ja IMF:n käytännön mukaisesti tärkeimmät rahoitusavun muotoa määritettäessä noudatettavat perusteet ovat taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen taso (keskitulot, köyhyystaso) ja velkatason kestävyys, myös ottaen huomioon maan takaisinmaksukyky. 1.4. Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Kaikkien EU:n keskeisten ulkoisten rahoitusvälineiden osalta on hyväksytty puiteasetukset (liittymistä valmisteleva väline, eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden väline, kehitysyhteistyön rahoitusväline, vakautusväline, väline ydinturvallisuuteen liittyvää yhteistyötä varten ja humanitaarisen avun väline). Nämä asetukset kattavat vuosien 2007–2013 rahoituskehyksen ja niissä myönnetään täytäntöönpanovalta komissiolle. Ehdotettuun puiteasetukseen sisältyvä makrotaloudellista rahoitustukea koskeva päätöksentekomenettely vastaa muiden ulkoisten rahoitusvälineiden yhteydessä käytettyä menettelyä. Makrotaloudellinen rahoitusapu ja muut ulkoiset rahoitusvälineet vahvistavat toinen toisiaan. Komission ja tuensaajamaan yhdessä sopimat toimenpiteet ovat sopusoinnussa niiden nykyisten kumppanuussopimusten, yhteistyösopimusten tai assosiaatiosopimusten kanssa, jotka on tehty unionin ja tuensaajamaan välillä. Lisäksi makrotaloudellisella rahoitusavulla voidaan parantaa muista EU:n ulkoisista rahoitusvälineistä tuettujen ohjelmien – erityisesti liittymistä valmistelevasta tukivälineestä ja eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineestä rahoitettujen hankkeiden – tehokkuutta varsinkin auttamalla varmistamaan asianmukaisen makrotalouden vakauden ja rakenneuudistuksen kokonaiskehys rahoitusavun ehdollisuuden myötä. Vastaavasti makrotaloudellisiin rahoitusaputoimiin liittyvään yhteisymmärryspöytäkirjaan sisältyvien toimenpiteiden toteuttamista tuetaan usein teknisellä avulla, jota EU:n antaa säännönmukaisten yhteistyövälineidensä kautta, ja alakohtaisilla toimilla, jotka perustuvat suoraan budjettitukeen. Ne täydentävät julkisen talouden hoitoa ja muita EU:n pidemmän aikavälin alakohtaista budjettitukea koskevia tavoitteita. 2. Intressitahojen kuuleminen ja vaikutusten arviointi Komissio teki vuonna 2009 ulkoisten asiantuntijoiden avustuksella kattavan meta-arvioinnin vuosina 2004–2008 toteutetuista makrotaloudellisista rahoitusaputoimista. Meta-arvioinnin yhteydessä toukokuussa 2009 komissio järjesti korkean tason seminaarin, joka keräsi yhteen virkamiehiä asianomaisista komission yksiköistä, IMF:stä ja Maailmanpankista. Ehdotettu puiteasetus vastaa meta-arvioinnin ja kuulemisen tuloksia, joissa painotettiin tarvetta nopeuttaa päätöksentekoa ja luoda läpinäkyvämpi oikeusperusta. Se on sopusoinnussa myös Euroopan parlamentin makrotaloudellisen rahoitusavun toteutuksesta vuonna 2003 antaman päätöslauselman [6] kanssa. Tässä päätöslauselmassa ehdotettiin puiteasetusta päätöksenteon nopeuttamiseksi ja selkeämmän oikeusperustan luomiseksi. Koska ehdotetun puiteasetuksen päätavoitteena on muuttaa makrotaloudellisiin rahoitusaputoimiin sovellettavaa EU:n päätöksentekomenettelyä muuttamatta kuitenkaan välineen sisältöä, komissio ei tehnyt muodollista vaikutustenarviointia. Ehdotetun asetuksen vaikutuksia arvioidaan yksityiskohtaisemmin ehdotuksen liitteenä olevassa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ 3.1. Oikeusperusta Toisin kuin EY:n perustamissopimuksessa taloudellista ja rahoitusyhteistyötä kolmansien maiden kanssa koskeva SEUT-sopimuksen artikla (212 artikla) kattaa makrotaloudellisen rahoitusavun. Tämä artikla on muodostanut makrotaloudellista rahoitusapua koskevien päätösten oikeusperustan Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen. Jos makrotaloudellista rahoitusapua myönnetään kehitysmaalle, hyväksytään päätös kuitenkin EU:n kehitysyhteistyöhön sovellettavan SEUT-sopimuksen 209 artiklan perusteella. Koska ehdotetussa asetuksessa säädetään puitteista, joilla säännellään tulevia makrotaloudellisia rahoitusaputoimia kriisin koettelemissa kolmansissa maissa, sillä on sama oikeusperusta kuin Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen hyväksytyillä yksittäisillä, makrotaloudellista rahoitusapua koskevilla maakohtaisilla päätöksillä eli SEUT-sopimuksen 209 ja 212 artikla. Lisäksi ehdotetaan, että komissio voi hyväksyä makrotaloudellista rahoitusapua koskevat maakohtaiset päätökset jäsenvaltioiden edustajista muodostuvan komitean valvonnassa. Tämä johtuu siitä, että makrotaloudellinen rahoitusapu kuuluu oikeudellisesti velvoittaviin säädöksiin, jotka edellyttävät yhdenmukaista ja siten keskitettyä täytäntöönpanoa, kuten täytäntöönpanovallan siirtämistä komissiolle koskevassa SEUT-sopimuksen 291 artiklassa ja erityisesti sen 2 kohdassa määrätään. Koska makrotaloudellista rahoitusapua koskevat päätökset ovat ehdotuksia täytäntöönpanosäädöksiksi, jolla on huomattavia talousarviovaikutuksia, edellä mainittu jäsenvaltioiden edustajista koostuva komitea toimii komitologia-asetuksella [7] käyttöönotetun tarkastelumenettelyn mukaisesti. 3.2. Toissijaisuusperiaate Ehdotettu puiteasetus koskee kolmansille maille myönnettävää EU:n rahoitusapua, joka kuuluu EU:n jaetun toimivallan piiriin. Makrotaloudellinen rahoitusapu on toissijaisuusperiaatteen mukaista, sillä sen tavoite eli lyhyen aikavälin makrotalouden vakauden palauttaminen kolmansissa maissa voidaan saavuttaa tehokkaammin EU:n kuin yksittäisten jäsenvaltioiden tasolla. Kokonaisuutena toimien EU voi niputtaa rahoituslähteet ja yhtenäisenä neuvottelukumppanina neuvotella avunsaajamaiden kanssa avun yksityiskohdista ja poliittisista ehdoista. 3.3. Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen. Tämän varmistaa se, että makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyviä keskeisiä periaatteita, joiden mukaan apu on kansainvälisten rahoituslaitosten tukea täydentävää ja taakka jaetaan muiden avunantajien kanssa, sovelletaan edelleen, minkä vuoksi EU ei kata kohtuuttoman suurta osaa avunsaajamaan rahoitusvajeesta. Lisäksi suhteellisuuden varmistaa se, että makrotaloudellisen rahoitusavun määrä ei ylitä hyväksyttyjä talousarviomäärärahoja ja vastaa monivuotista rahoituskehystä. 3.4. Sääntelytavan valinta Ehdotettu puiteasetus ei muuta merkittävästi makrotaloudellisen rahoitusapuvälineen sisältöä. Sen sijaan se virtaviivaistaa päätöksentekomenettelyä. Kun kyseessä on makrotaloudellisen rahoitusavun kaltainen rahoitusväline, jota komissio hallinnoi keskitetysti koko EU:ssa, asetus on (direktiivin sijaan) asianmukainen oikeudellinen väline tämän saavuttamiseksi. Puiteasetus lähentää makrotaloudellisen rahoitusavun päätöksentekomenettelyä muihin ulkoisiin apuvälineisiin sovellettavaan päätöksentekomenettelyyn. Lisäksi se tarjoaa mahdollisuuden saavuttaa muut makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvät tavoitteet, kuten Genvalin kriteerien virallinen kirjaaminen ja ajantasaistaminen sekä niiden muodollinen hyväksyminen niin neuvostossa kuin parlamentissakin. Ensisijainen tavoite eli makrotaloudelliseen tukeen liittyvän päätöksenteon virtaviivaistaminen olisi voitu vaihtoehtoisesti saavuttaa soveltamalla makrotaloudelliseen rahoitusapuun säännöllisesti SEUT-sopimuksen 213 artiklaa. Mainitun artiklan mukaisesti neuvosto ”tekee tarvittavat päätökset komission ehdotuksesta”, jos ”tilanne kolmannessa maassa edellyttää unionin kiireellistä rahoitusapua”. Kuten neuvoston ja komission oikeudelliset yksiköt ovat korostaneet, kiireellisyysmenettelyn käyttäminen säännöllisenä oikeusperustana tietyn välineen, kuten makrotaloudellisen rahoitusavun, kaikkien tai miltei kaikkien toimien kohdalla, ei olisi kuitenkaan ollut asianmukaista. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotettu puiteasetus ei itsessään merkitse makrotaloudellisten rahoitusaputoimien lukumäärään tai kunkin toimen yhteydessä myönnettyihin avustusmääriin liittyvän nykykäytännön muuttamista. Toimien lukumäärä ja laajuus määräytyy talous- ja finanssikriisien esiintymistiheyden ja vakavuuden perusteella, kuten minkä tahansa kriisinhallintavälineen kohdalla. Makrotaloudellinen rahoitusapu vastaa joka tapauksessa edelleenkin nykyistä rahoituskehystä, joka kattaa vuodet 2007–2013 ja siinä vahvistettuja talousarviomäärärahoja. 2011/0176 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kolmansille maille myönnettävää makrotaloudellista rahoitusapua koskevista yleisistä säännöksistä EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 209 ja 212 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä sekä katsovat seuraavaa: (1) Euroopan unioni on merkittävä taloudellisen, rahoituksellisen ja teknisen avun antaja sen ulkopuolisille maille. Unionin makrotaloudellinen rahoitusapu, jäljempänä ’makrotaloudellinen rahoitusapu’, on osoittautunut tehokkaaksi taloutta vakauttavaksi välineeksi ja rakenneuudistusten veturiksi tuensaajamaissa. Linjassa sen kanssa, millaista yleistä politiikkaa unioni harjoittaa ehdokasmaihin, mahdollisiin ehdokasmaihin ja naapurimaihin nähden, unionin olisi oltava sellaisessa asemassa, että se voi myöntää näille maille makrotaloudellista rahoitusapua tavoitteena yhteinen vakauden, turvallisuuden ja hyvinvoinnin alue. (2) Kolmansille maille myönnettävä makrotaloudellinen rahoitusapu perustuu nykyisin Euroopan parlamentin ja neuvoston erillisiin maakohtaisiin päätöksiin. Tämä heikentää makrotaloudellisen rahoitusavun tehokkuutta ja vaikuttavuutta aiheuttamalla tarpeettomia viivästyksiä avun saannista esitettyjen pyyntöjen ja varsinaisen täytäntöönpanon välillä. (3) Jos luotaisiin kehys makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämiseksi kolmansille maille, joiden kanssa unionilla on tärkeät poliittiset, taloudelliset ja kaupalliset suhteet, apu tehostuisi. Erityisesti olisi oltava mahdollista myöntää makrotaloudellista rahoitusapua kolmansille maille niiden kannustamiseksi toteuttamaan talouspoliittisia toimenpiteitä, joista todennäköisesti olisi apua maksutasekriisin ratkaisemisessa. (4) Euroopan parlamentti kehotti kolmansille maille myönnetyn makrotaloudellisen rahoitusavun toteutuksesta 3 päivänä kesäkuuta 2003 antamassaan päätöslauselmassa [8] antamaan makrotaloudellista rahoitusapua koskevan puiteasetuksen, jotta päätöksentekomenettelyä voitaisiin nopeuttaa ja luoda tälle rahoitusvälineelle muodollinen ja läpinäkyvä perusta. (5) Perussopimuksen 209 ja 212 artiklaan perustuvan makrotaloudellista rahoitusapua koskevan yleisen asetuksen hyväksyminen ei rajoita kolmansille maille myönnettävää kiireellistä rahoitusapua koskevien perussopimuksen 213 artiklan määräysten soveltamista eikä asiaan liittyviä neuvoston etuoikeuksia. (6) Vuonna 2006 unioni tarkisti ja virtaviivaisti ulkoisen avun kehystään sitä tehostaakseen. Se hyväksyi kaikkien keskeisten ulkoisten rahoitusvälineiden osalta puiteasetukset, joissa komissiolle myönnetään täytäntöönpanovalta. Ainoa keskeinen väline, jolla nykyisin ei ole puiteasetusta, on makrotaloudellinen rahoitusapu. (7) Lokakuun 8 päivänä 2002 antamissaan päätelmissä neuvosto vahvisti kriteerit (niin kutsutut Genvalin kriteerit), joilla ohjataan EU:n makrotaloudellisia rahoitusaputoimia [9]. Nämä kriteerit on tarkoituksenmukaista kirjata viralliseen säädökseen, jonka niin parlamentti kuin neuvosto hyväksyvät, ja samalla niitä olisi päivitettävä ja selkeytettävä. (8) Olisi säädettävä ennalta asianmukaisista menettelyistä ja välineistä, joilla unioni voi varmistaa, että makrotaloudellinen rahoitusapu voidaan myöntää nopeasti, varsinkin jos olosuhteet edellyttävät välitöntä toimintaa. Näin myös selkeytettäisiin makrotaloudellisen rahoitusavun toteutukseen sovellettavia kriteereitä ja lisättäisiin niiden läpinäkyvyyttä. (9) Komission olisi varmistettava, että makrotaloudellinen rahoitusapu on sopusoinnussa ulkoisen toiminnan eri alojen ja muiden asiaankuuluvien unionin politiikkojen keskeisten periaatteiden, tavoitteiden ja toteutettujen toimenpiteiden kanssa. (10) Makrotaloudellisella rahoitusavulla olisi tuettava tuensaajamaiden sitoutumista arvoihin, jotka ovat yhteisiä unionin kanssa, mukaan lukien demokratia, oikeusvaltion periaate, hyvä hallintotapa, ihmisoikeuksien kunnioittaminen, kestävä kehitys ja köyhyyden vähentäminen, sekä avoimen, sääntöihin perustuvan ja oikeudenmukaisen kaupan periaatteisiin. (11) Yksittäisten makrotaloudellisten rahoitusaputoimien erityisiin tavoitteisiin olisi kuuluttava tuensaajamaiden julkisen varainhoidon tehokkuuden, läpinäkyvyyden ja vastuullisuuden lisääminen. Komission olisi säännöllisesti seurattava näiden tavoitteiden toteutumista. (12) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita eli kumppaneina toimivien kolmansien maiden makrotalouden vakauden edistämistä, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä perussopimuksen 5 artiklassa määrätyn toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. (13) Makrotaloudellista rahoitusapua olisi täydennettävä Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) ja muiden monenvälisten rahoituslaitosten myöntämillä varoilla, ja taakanjaon muiden avunantajien kanssa olisi oltava oikeudenmukainen. Makrotaloudellisella rahoitusavulla olisi varmistettava unionin osallistumisen tuoma lisäarvo. (14) Jotta makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvät unionin taloudelliset edut voidaan suojata tehokkaasti, on tarpeen säätää tuensaajamailta edellytettävistä asianmukaisista toimenpiteistä petosten, korruption ja muiden mahdollisten tähän rahoitusapuun liittyvien väärinkäytösten estämiseksi ja torjumiseksi sekä komission valvonnasta ja tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksista. (15) Jotta tämän asetuksen täytäntöönpanoa koskevat yhdenmukaiset edellytykset voitaisiin varmistaa, kun kyseessä ovat makrotaloudellisten rahoitusaputoimien hyväksyminen ja hallinto tuensaajamaissa, täytäntöönpanovalta olisi siirrettävä komissiolle. Tätä toimivaltaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 [10] mukaisesti. (16) Olisi käytettävä tarkastelumenettelyä, kun hyväksytään täytäntöönpanopäätöksiä, joissa määritellään yksittäisen makrotaloudellisen rahoitusavun määrä, muoto, kesto ja yleiset edellytykset, sillä tällaisilla päätöksillä on tuntuvat talousarviovaikutukset. (17) Olisi käytettävä neuvoa-antavaa menettelyä, kun hyväksytään yhteisymmärryspöytäkirjoja, joissa vahvistetaan unionin myöntämään makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvät talouspoliittiset toimenpiteet, sillä yhteisymmärryspöytäkirja ei ole yleisluonteinen täytäntöönpanosäädös eikä se myöskään ole säädös, jolla olisi talousarviovaikutuksia tai sellaisia kolmansiin maihin kohdistuvia vaikutuksia, jotka menisivät pidemmälle kuin avun myöntämispäätökseen jo sisältyvät vaikutukset, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Avun tavoite ja laajuus 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan yleiset säännökset makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämiseksi 2 artiklassa vahvistetuille tukikelpoisille kolmansille maille ja alueille. 2. Makrotaloudellinen rahoitusapu on poikkeuksellinen rahoitusväline, jolla myönnetään sitomatonta ja kohdentamatonta maksutasetukea tukikelpoisille kolmansille maille ja alueille. Sen tarkoituksena on palauttaa ulkoisen rahoitusaseman kestävyys, jos maalla on ulkoisessa rahoituksessa vaikeuksia. Rahoitusavulla edistetään maksutasevaikeuksien poistamiseen tähtäävien vankkojen sopeuttamis- ja rakenneuudistustoimien toteutusta. 3. Makrotaloudellista rahoitusapua voidaan myöntää sillä edellytyksellä, että monenvälisten rahoituslaitosten kanssa on yhdessä havaittu Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) ja muiden monenvälisten laitosten käyttöön asettamien varojen jälkeen huomattava ulkoinen rahoitusvaje siitä huolimatta, että on toteutettu vahvoja talouden vakauttamis- ja uudistusohjelmia. 4. Makrotaloudellinen rahoitusapu on luonteeltaan väliaikaista, ja sen maksaminen lopetetaan heti, kun tuensaajamaan ulkoisen rahoitusaseman kestävyys on saatu palautettua. 2 artikla Tukikelpoiset maat Makrotaloudellista rahoitusapua voidaan myöntää seuraaville kolmansille maille ja alueille: a) Tämän asetuksen liitteessä I olevassa 1 kohdassa luetellut ehdokasmaat ja mahdolliset ehdokasmaat. b) Tämän asetuksen liitteessä I olevassa 2 kohdassa luetellut Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvat maat ja alueet. c) Muut kolmannet maat poikkeuksellisissa ja asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa. Tällaisten maiden on oltava poliittisesti, taloudellisesti ja maantieteellisesti lähellä Euroopan unionia. 3 artikla Avun muoto 1. Makrotaloudellinen rahoitusapu myönnetään joko lainana, avustuksena tai näiden yhdistelmänä. Tarkoituksenmukaisesta muodosta päättäessään komissio ottaa huomioon tuensaajamaan taloudellisen kehitystason, jota mitataan tulotasolla henkeä kohti ja köyhyystasolla, ja maksuvalmiuden, jota arvioidaan velanhoidon kestävyysanalyysin perusteella. 2. Kun makrotaloudellinen rahoitusapu myönnetään lainana, komissio valtuutetaan unionin puolesta lainaamaan tarvittavat varat pääomamarkkinoilta tai rahoituslaitoksilta ja lainaamaan ne edelleen tuensaajamaalle. 3. Lainanotto- ja lainanantotoimet tehdään euromääräisinä, ja niissä käytetään samaa arvopäivää, eikä niistä saa aiheutua unionille eräpäivän muutoksia eikä valuuttakurssi- tai korkoriskejä. 4. Tuensaajamaan on maksettava kaikki kulut, joita unionille aiheutuu lainanotto- ja lainanantotoimista. 5. Tuensaajamaan pyynnöstä ja jos olosuhteet sallivat lainan koron alentamisen, komissio voi jälleenrahoittaa alkuperäiset lainansa tai osan niistä taikka järjestellä uudelleen vastaavat rahoitusehdot. Jälleenrahoitus- ja uudelleenjärjestelytoimet on toteutettava 4 kohdassa säädettyjen ehtojen mukaisesti, eivätkä ne saa pidentää otetun lainan keskimääräistä erääntymisaikaa tai kasvattaa jälleenrahoituksen tai uudelleenjärjestelyn ajankohtana jäljellä olevan pääoman määrää. 4 artikla Rahoitussäännökset 1. Tässä asetuksessa säädetyn, avustuksena myönnetyn makrotaloudellisen rahoitusavun määrien on vastattava monivuotisessa rahoituskehyksessä vahvistettuja talousarviomäärärahoja. 2. Tässä asetuksessa säädetyn, lainoina myönnetyn makrotaloudellisen rahoitusavun määrät rahoitetaan takuurahaston perustamisesta ulkosuhteisiin liittyville hankkeille 25 päivänä toukokuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) 480/2009 [11] mukaisesti. 3. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuotuiset määrärahat rahoituskehyksen rajoissa. Vuosien 2011–2013 vastaavat viitemäärät vahvistetaan liitteessä II. 5 artikla Avun määrä 1. Avun määrä perustuu tuensaajamaan jäljellä oleviin ulkoisiin rahoitustarpeisiin. Komissio määrittää rahoitustarpeet yhteistyössä kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa kattavan ja tarkoin dokumentoidun määrällisen arvion perusteella. Erityisesti komissio hyödyntää IMF:n laatimia, kyseistä maata koskevia tuoreimpia maksutase-ennusteita ja ottaa huomioon monenvälisiltä avunantajilta odotetut maksuosuudet. 2. Makrotaloudellisen rahoitusavun määristä päätettäessä otetaan myös huomioon tarve varmistaa, että taakanjako muiden avunantajien kanssa on oikeudenmukainen. 3. Jos tuensaajamaan rahoitustarpeet supistuvat tuntuvasti makrotaloudellisen rahoitusavun maksukaudella, komissio voi 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti päättää vähentää apuna annettujen varojen määrää, keskeyttää avun tai peruuttaa sen. 6 artikla Ehdollisuus 1. Makrotaloudellisen rahoitusavun ennakkoedellytyksenä on se, että avunsaajamaassa kunnioitetaan tehokkaita demokraattisia mekanismeja, mukaan lukien parlamentaarista monipuoluejärjestelmää, oikeusvaltion periaatetta ja ihmisoikeuksia. 2. Makrotaloudellisen rahoitusavun ehtona on IMF:n ohjelma, johon sisältyy IMF:n varojen käyttöä. 3. Rahoitusavun maksamisen ehtona on, että IMF:n ohjelman toteutuksessa edistytään tyydyttävästi. Ehtona on myös se, että tietyssä määräajassa toteutetaan rakenneuudistuksiin keskittyvät tietyt selvästi määritellyt talouspoliittiset toimenpiteet, joista sovitaan komission ja tuensaajamaan välillä ja jotka vahvistetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa. 4. Unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi ja tuensaajanmaiden hallinnon lujittamiseksi yhteisymmärryspöytäkirjaan sisällytetään toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on vahvistaa julkisten varainhoitojärjestelmien tehokkuutta, läpinäkyvyyttä ja vastuullisuutta. 5. Toimenpiteiden suunnittelussa olisi myös otettava asianmukaisesti huomioon edistyminen markkinoiden molemminpuolisessa avaamisessa, sääntöihin perustuvan ja oikeudenmukaisen kaupan kehittyminen ja muut unionin ulkopolitiikan painopisteet. 6. Toimenpiteiden on oltava sopusoinnussa niiden nykyisten kumppanuussopimusten, yhteistyösopimusten tai assosiaatiosopimusten kanssa, jotka on tehty unionin ja tuensaajamaan välillä, ja tuensaajanmaan IMF:n tuella toteuttamien makrotalouden sopeuttamisohjelmien ja rakenneuudistusohjelmien kanssa. 7 artikla Menettely 1. Makrotaloudellista rahoitusapua haluavan maan on pyydettävä sitä kirjallisesti komissiolta. 2. Jos 1, 2, 4 ja 6 artiklassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät, komissio myöntää makrotaloudellisen rahoitusavun 14 artikla 2 kohdan mukaisesti. 3. Lainapäätöksessä tarkennetaan makrotaloudellisen rahoitusavun suuruus, keskimääräinen erääntymisaika ja lainaerien enimmäismäärä. Avustuspäätöksessä tarkennetaan avustuksen suuruus ja avustuserien enimmäismäärä. Molemmissa tapauksissa määritellään makrotaloudellisen rahoitusavun saatavuusaika. Periaatteessa se ei saa ylittää kolmea vuotta. 4. Sen jälkeen kun makrotaloudellisen rahoitusavun myöntävä päätös on hyväksytty, komissio sopii 6 artiklan 3, 4, 5 ja 6 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä tuensaajamaan kanssa 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti. 5. Sen jälkeen kun makrotaloudellisen rahoitusavun myöntävä päätös on hyväksytty, komissio sopii avun yksityiskohtaisista rahoitusehdoista tuensaajamaan kanssa. Ehdot vahvistetaan avustus- tai lainasopimuksessa. 6. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tietoja maakohtaisen avun kehityksestä ja toimittaa niille asiaan liittyvät asiakirjat. 8 artikla Täytäntöönpano ja varainhoito 1. Komissio panee tämän asetuksen mukaisen avun täytäntöön asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 [12] ja sen täytäntöönpanosääntöjen [13] mukaisesti. 2. Makrotaloudellinen rahoitusapu pannaan täytäntöön suoran keskitetyn hallinnoinnin avulla. 3. Talousarviositoumukset tehdään tämän artiklan mukaisesti tehtyjen komission päätösten perusteella. Apua koskevat, useammalle varainhoitovuodelle ulottuvat talousarviositoumukset voidaan jakaa vuotuisiksi eriksi. 9 artikla Avun maksaminen 1. Makrotaloudellinen rahoitusapu maksetaan tuensaajamaan keskuspankille. 2. Apu maksetaan peräkkäisissä erissä, ja maksun ehtona on 6 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen ehtojen täyttyminen. 3. Komissio tarkastaa säännöllisin väliajoin, että 6 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät edelleen. 4. Jos 6 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut edellytykset eivät täyty, komissio voi väliaikaisesti keskeyttää avun maksamisen, supistaa apua tai peruuttaa sen. 10 artikla Tukitoimenpiteet 1. Unionin talousarviovaroja voidaan 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa rajoissa käyttää kattamaan menot, jotka liittyvät tämän asetuksen täytäntöönpanon ja asetuksen tavoitteiden saavuttamisen kannalta tarpeellisiin makrotaloudellisten rahoitusaputoimien valmisteluun, seurantaan, valvontaan, tarkastukseen ja arviointiin. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut toimet toteutetaan konsulttisopimusten välityksellä. 3. Jos konsulttisopimusten yksikköarvo ylittää 250 000 euroa, komissio allekirjoittaa sopimukset 14 artiklan 2 kohdassa vahvistettua menettelyä noudattaen. 11 artikla Unionin taloudellisten etujen suojaaminen 1. Tuensaajamaiden on säännöllisesti tarkistettava, että unionin talousarviosta myönnettyä rahoitusta on käytetty oikein, toteutettava tarkoituksenmukaiset toimenpiteet väärinkäytösten ja petosten estämiseksi ja tarpeen mukaan ryhdyttävä oikeustoimiin periäkseen takaisin mahdolliset tämän asetuksen nojalla myönnetyt varat, jotka on kavallettu. 2. Kaikkiin tämän asetuksen nojalla mahdollisesti tehtäviin sopimuksiin on sisällytettävä määräyksiä, joilla suojataan unionin taloudelliset edut varsinkin petoksia, korruptiota ja muita mahdollisia väärinkäytöksiä vastaan asetusten (EY, Euratom) N:o 2988/95 [14], (Euratom, EY) N:o 2185/96 [15] ja (EY) N:o 1073/1999 [16] mukaisesti. 3. Edellä 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa yhteisymmärryspöytäkirjassa on nimenomaisesti valtuutettava komissio ja tilintarkastustuomioistuin tekemään tarkastuksia, mukaan lukien asiakirjatarkastukset ja paikalla tehtävät tarkastukset, kuten toiminnan arvioinnit. Yhteisymmärryspöytäkirjassa on myös nimenomaisesti valtuutettava komissio tai sen edustajat tekemään neuvoston asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 säädettyjä paikalla tehtäviä tarkastuksia ja todentamisia. 4. Makrotaloudellisen rahoitusavun täytäntöönpanon aikana komissio seuraa toiminnan arviointien avulla, että rahoitusavun kannalta merkitykselliset rahoitusjärjestelyt, hallintomenettelyt sekä sisäiset ja ulkoiset valvontamekanismit ovat moitteettomia tuensaajamaassa. 5. Jos on todettu, että tämän asetuksen mukaisen avun hallinnoinnissa tuensaajamaa on sekaantunut petokseen tai korruptioon tai mihin tahansa muuhun unionin taloudellisia etuja vahingoittavaan laittomaan toimintaan, komissiolla on oikeus avustuksen täydelliseen takaisinmaksuun ja/tai lainan aikaistettuun takaisinmaksuun. 12 artikla Arviointi 1. Komissio arvioi säännöllisesti makrotaloudellisen rahoitusavun tuloksia ja tehokkuutta varmistuakseen siitä, että tavoitteet on saavutettu, ja laatiakseen suosituksia tulevien toimien parantamista varten. 2. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle jälkiarviointikertomuksia, joissa arvioidaan, missä määrin hiljattain päätökseen saaduilla makrotaloudellisilla rahoitusaputoimilla on edistetty avun tavoitteita. 13 artikla Vuosikertomus 1. Komissio arvioi, miten tämän asetuksen nojalla toteutetuissa toimenpiteissä on edistytty, ja antaa makrotaloudellisen rahoitusavun toteuttamisesta vuosittain kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 2. Vuosikertomuksessa arvioidaan tuensaajamaiden taloudellista tilannetta ja näkymiä sekä edistymistä 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamisessa. 14 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa komitea. 2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. 3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa. 15 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja sen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2013. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I 2 ARTIKLAN a JA b ALAKOHDASSA TARKOITETUT MAAT JA ALUEET 1. Ehdokasmaat ja mahdolliset ehdokasmaat Albania Bosnia-Hertsegovina Kroatia Islanti Kosovo (YK:n turvallisuusneuvoston päätöksen 1244/99 mukaisesti) Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia Montenegro Serbia Turkki 2. Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvat maat ja alueet Algeria Armenia Azerbaidžan Valko-Venäjä Egypti Georgia Israel Jordania Libanon Libya Moldova Marokko Miehitetty palestiinalaisalue Syyria Tunisia Ukraina LIITE II 4 ARTIKLAN 3 KOHDASSA TARKOITETUT VIITEMÄÄRÄT SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1. PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1. Ehdotuksen/aloitteen nimi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus kolmansille maille myönnettävää makrotaloudellista rahoitusapua koskevista yleisistä säännöksistä 1.2. Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB) [17] Toimintalohko: Osasto 01 – Talous- ja rahoitusasiat Toiminto: 03 – Kansainväliset talous- ja rahoitusasiat 1.3. Ehdotuksen/aloitteen luonne Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen. Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai valmistelutoimeen [18]. X Ehdotus/aloite liittyy käynnissä olevan toimen jatkamiseen. Ehdotus/aloite liittyy toimeen, joka on suunnattu uudelleen. 1.4. Tavoitteet 1.4.1. Komission monivuotinen strateginen tavoite, jonka saavuttamista ehdotus tukee ”Hyvinvoinnin edistäminen EU:n rajojen ulkopuolella” Tärkeimpiä talouden ja rahoituksen pääosaston toimintaan liittyviä aloja on kolmansille maille suunnatun makrotaloudellisen rahoitusavun kehittäminen, seuranta ja toteutus yhteistyössä asianomaisten kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa. 1.4.2. Erityistavoite (erityistavoitteet) sekä toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä Erityistavoite nro 3: ”Makrotaloudellisen rahoitusavun antaminen kolmansille maille maksutaseongelmien ratkaisemiseksi ja ulkoisen velan kestävyyden palauttamiseksi” Toiminto toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä: Talous- ja rahoitusalan kansainväliset suhteet. Globaali hallinta. 1.4.3. Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset Ehdotetun puiteasetuksen päätavoitteena on tehostaa makrotaloudellista rahoitusapua virtaviivaistamalla siihen liittyvää päätöksentekoa. Kuten maailmanlaajuinen finanssikriisi osoitti, makrotalouden ja rahoitussektorin hätätilanteiden pikainen ratkaiseminen edellyttää kriisinhallintavälinettä, jota voidaan käyttää nopeasti ja tehokkaasti. Tästä syystä päätöksenteossa on pyrittävä välttämään pitkiä menettelyjä. Ehdotettu asetus nopeuttaisi yksittäisiin makrotaloudellisiin rahoitusaputoimiin liittyvää päätöksentekoa. Välineellä pystyttäisiinkin auttamaan tuensaajamaita kestämään paremmin lyhytaikaisia ulkoisia rahoituspaineita ja tukemaan niitä maksutaseen kestävyyden palauttamiseen tarkoitettujen toimien toteuttamisessa. Ehdotetun asetuksen mukaisesti komissio voisi hyväksyä makrotaloudellista rahoitusapua koskevat maakohtaiset päätökset jäsenvaltioiden edustajista muodostuvan komitean valvonnassa tarkastelumenettelyn mukaisesti. Komitean puheenjohtajana toimisi komissio. Tämä vauhdittaisi päätöksentekoa verrattuna aiempien päätösten yhteydessä sovellettuun tapauskohtaiseen menettelyyn. Vaikka puiteasetus muodostaa uuden oikeudellisen välineen, se ei muuta makrotaloudellisen rahoitusavun sisältöä. 1.4.4. Tulos- ja vaikutusindikaattorit Ehdotetun asetuksen mukaisesti hyväksyttyjen makrotaloudellisten rahoitusaputoimien toteuttamista seurataan seuraavin tavoin: makrotaloudellisissa rahoitusaputoimissa sovittujen indikaattorien säännöllinen raportointi, tuensaajan toimivaltaisten viranomaisten ennen kunkin rahoituserän maksamista toimittamat selvitykset ehtojen noudattamisesta ja IMF:n asiakirjat. Tätä nykyä komissio tai sen asianmukaisesti valtuutettu edustaja tekee kullekin makrotaloudelliselle rahoitusaputoimelle ennakkoarvioinnin sekä jälkiarvioinnin kahden vuoden kuluessa toimen päättymisestä. Ehdotetussa asetuksessa säädetään vuosittain neuvostolle ja Euroopan parlamentille annettavasta kertomuksesta, joka sisältää arvion makrotaloudellisten rahoitusaputoimien toteutuksesta. 1.5. Ehdotuksen/aloitteen perustelut 1.5.1. Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä Ehdotuksen hyväksymisen osalta ei ole mainittu mitään erityisiä vaatimuksia. Avunsaajamaan on täytettävä tietyt ennakkoehdot, jotta se voi saada makrotaloudellista rahoitusapua. Ennakkoehdot täsmennetään puiteasetuksessa. 1.5.2. EU:n osallistumisesta saatava lisäarvo Makrotaloudellisten rahoitusaputoimien yhteydessä myönnetyn rahoitusavun ja niihin liittyvien toimenpiteiden tavoitteena on tukea EU:n toimintaohjelmaa avunsaajamaihin nähden erityisesti edistämällä makrotaloudellista ja poliittista vakautta EU:n naapurimaissa. Makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvät toimenpiteet kattavat tietyt säännökset, jotka liittyvät tapauksen mukaan liittymissopimuksiin, vakaus- ja assosiaatiosopimuksiin, kumppanuus- ja yhteistyösopimuksiin sekä Euroopan naapuruuspolitiikan toimintaohjelmiin tai vastaaviin asiakirjoihin. Ne kattavat niin ikään muut ehdot, joilla pyritään parantaman maksutaseen kestävyyttä ja talousarviotilannetta, lisäämään kasvupotentiaalia, edistämään integroitumista ja sääntelyn lähentymistä EU:hun sekä lujittamaan julkisen talouden hoitoa. Makrotaloudellisten rahoitusaputoimien ansiosta EU voi kokonaisuutena toimien niputtaa rahoituslähteet ja yhtenäisenä neuvottelukumppanina neuvotella avunsaajamaiden kanssa avun yksityiskohdista ja poliittisista ehdoista EU:n makrotaloudellinen rahoitusapu parantaa kansainvälisen avunantajayhteisön sopiman rahoitustuen kokonaistehokkuutta täydentämällä kansainvälisten rahoituslaitosten ja muiden avunantajien käyttöön asettamia resursseja. 1.5.3. Vastaavista toimista saadut kokemukset Makrotaloudellisista rahoitusaputoimista tehtiin vuonna 2009 maakohtaisten arviointien ohella meta-arviointi, jossa tarkasteltiin uudelleen vuosina 2004–2008 toteutettujen seitsemän yksittäisen makrotaloudellisen rahoitusaputoimen arviointeja. Yksi meta-arvioinnin havainnoista olivat viiveet makrotaloudellista rahoitusapua koskevassa päätöksenteossa. Tätä pidettiin välineen merkittävänä puutteena, erityisesti verrattuna kansainvälisten rahoituslaitosten tukitoimiin. Meta-arvioinnissa todettiin niin ikään, että makrotaloudelliset rahoitusaputoimet vaikuttivat yleisesti ottaen myönteisesti rakenneuudistusten toteuttamiseen tuensaajamaissa. Tämä päti erityisesti julkisen talouden ja finanssisektorin uudistuksiin. 1.5.4. Yhteensopivuus muiden kyseeseen tulevien välineiden kanssa ja mahdolliset synergiaedut Kuten edellä todetaan, makrotaloudelliset rahoitusaputoimet täydentävät kansainvälisten rahoituslaitosten, erityisesti IMF:n, tukitoimia ja ne koordinoidaan tiiviisti tällaisten tukitoimien kanssa. Makrotaloudellinen rahoitusapu ja EU:n muut ulkoiset rahoitusvälineet vahvistavat toinen toisiaan. Makrotaloudellisella rahoitusavulla voidaan parantaa muista EU:n ulkoisista rahoitusvälineistä – erityisesti liittymistä valmistelevasta tukivälineestä ja eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineestä – tuettujen ohjelmien tehokkuutta auttamalla varmistamaan asianmukainen makrotalouden vakauden ja rakenneuudistuksen kokonaiskehys. Vastaavasti makrotaloudellisiin rahoitusaputoimiin liittyvien joidenkin toimenpiteiden toteuttamista tuetaan usein teknisellä avulla, jota EU:n antaa säännönmukaisten yhteistyövälineidensä kautta, ja alakohtaisilla toimilla, jotka perustuvat suoraan budjettitukeen. Ne täydentävät julkisen talouden hoitoa ja muita EU:n pidemmän aikavälin suoraa budjettitukea koskevia tavoitteita. 1.6. Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto X Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kesto on rajattu. – Ehdotuksen/aloitteen mukainen toiminta alkaa [PP/KK]VVVV ja päättyy [PP/KK]VVVV. – X Rahoitusvaikutukset alkavat vuonna 2011 ja päättyvät vuonna 2013. Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kestoa ei ole rajattu. – Käynnistysvaihe alkaa vuonna VVVV ja päättyy vuonna VVVV, – minkä jälkeen toteutus täydessä laajuudessa. 1.7. Hallinnointitapa (hallinnointitavat) [19] X Komissio hallinnoi suoraan keskitetysti. Välillinen keskitetty hallinnointi, jossa täytäntöönpanotehtäviä on siirretty – toimeenpanovirastoille – yhteisöjen perustamille elimille [20] – kansallisille julkisoikeudellisille elimille tai julkisen palvelun tehtäviä hoitaville elimille – henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston mukaisia erityistoimia ja jotka nimetään varainhoitoasetuksen 49 artiklan mukaisessa perussäädöksessä Hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa Hajautettu hallinnointi yhteistyössä kolmansien maiden kanssa hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa (tarkennettava) Jos käytetään useampaa kuin yhtä hallinnointitapaa, huomautuksille varatussa kohdassa olisi annettava lisätietoja. Huomautukset: Rahoitusavun seuranta pyritään toteuttamaan aktiivisessa yhteistyössä EU:n lähetystöjen kanssa. 2. HALLINNOINTI 2.1. Seuranta- ja raportointisäännöt Ks. edellä oleva 1.4.4 jakso. 2.2. Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä 2.2.1. Todetut riskit Makrotaloudellisiin rahoitusaputoimiin liittyy sekä fidusiaarisia että poliittisia riskejä. On olemassa riski, että makrotaloudellista rahoitusapua voitaisiin käyttää petostarkoituksiin. Kyseinen riski liittyy sellaisiin seikkoihin kuin keskuspankin riippumattomuus, hallintojärjestelmien ja hallinnollisten menettelyjen laatu, valvonta- ja seurantatoiminnot rahoitusketjuissa, tietotekniikkajärjestelmien turvallisuus sekä riittävät sisäisen ja ulkoisen tarkastuksen valmiudet tuensaajamaassa. Poliittisten riskien osalta makrotaloudelliset rahoitusaputoimet perustuvat oletukseen, että tuensaajamaan hallitus pysyy sitoutuneena IMF:n kanssa sopimaansa sopeutus- ja uudistusohjelmaan. On olemassa riski, että tuensaajamaiden hallitukset eivät noudata IMF-ohjelmaan liittyviä ehtoja, sillä tavoitteiden saavuttaminen voi osoittautua oletettua vaikeammaksi ja poliittiset olosuhteet saattavat muuttua. Lisäksi on olemassa pieni riski, ettei lainan muodossa myönnettyä makrotaloudellista rahoitusapua makseta takaisin. Makrotaloudelliseen rahoitusapuun liitetty makrotalouden sopeutus- ja uudistusohjelma ja siihen liittyvä IMF:n rahoitusjärjestely auttavat lieventämään tätä riskiä siinä määrin, että ne edistävät osaltaan maksutaseen ja julkisen talouden kestävyyden palauttamista. Myös se, että takuurahastoa rahoitetaan EU:n ulkoisen lainanannon osalta takuurahastomekanismin hallinnointisääntöjen mukaisesti, auttaa vähentämään lainan takaisinmaksun laiminlyönnistä mahdollisesti aiheutuvia haitallisia vaikutuksia. 2.2.2. Valvontamenetelmät Ks. jäljempänä 2.3 kohta. 2.3. Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi Komission yksiköt ovat perustaneet operatiivisia arviointeja koskevan ohjelman, jolla seurataan rahoitusketjuja ja hallintomenettelyjä kaikissa kolmansissa maissa, joille on myönnetty EU:n makrotaloudellista rahoitusapua. Näin täytetään EU:n yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen vaatimukset. Huomioon otetaan myös IMF:n ja Maailmanpankin muissa asiaan liittyvissä raporteissa tehdyt päätelmät. Komission yksiköt ja asianmukaisesti valtuutetut ulkoiset asiantuntijat suorittavat edelleen operatiivisia arviointeja tuensaajamaiden valtiovarainministeriöissä ja keskuspankeissa. Arviointien kohteita ovat esimerkiksi johtamisjärjestelmä ja -organisaatio, varojen hallinnointi ja valvonta, tietotekniikkajärjestelmien turvallisuus, sisäisen ja ulkoisen tarkastuksen kapasiteetti sekä keskuspankin riippumattomuus. Ehdotettuun asetukseen sisältyy petosten torjuntaa koskevia erityissäännöksiä. Kunkin makrotaloudellisen rahoitusaputoimen käyttöön sovelletaan todentamis-, valvonta- ja tarkastusmenettelyjä, jotka ovat komission, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) ja Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimen vastuulla. Petosten torjuntaa koskevat säännökset on sisällytettävä myös kutakin makrotaloudellista rahoitusaputoimea koskevaan yhteisymmärryspöytäkirjaan. 3. EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1. Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat · Talousarviossa jo olevat budjettikohdat: Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä. 01 03 02 – Makrotaloudellinen apu Moniv. rahoituskehyksen otsake | Budjettikohta | Määrärahalaji | Rahoitusosuudet | | | JM/EI-JM ( [21]) | EFTA-mailta [22] | ehdokasmailta [23] | kolman-silta mailta | varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet | 4 | 01 03 02 01Makrotaloudellinen apu | JM | EI | EI | EI | EI | 01 04 01 14 − Takuurahaston rahoittaminen Moniv. rahoituskehyksen otsake | Budjettikohta | Määrärahalaji | Rahoitusosuudet | | | JM/EI-JM | EFTA-mailta | ehdokasmailta | kolman-silta mailta | varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet | 4 | 01 04 01 14Takuurahaston rahoittaminen | JM | EI | EI | EI | EI | Ulkosuhteisiin liittyvien hankkeiden takuurahastoa on rahoitettava rahastoasetuksen (sellaisena kuin se on muutettuna) mukaisesti. Kyseisen asetuksen mukaan lainoja rahoitetaan vuoden lopussa jäljellä olevan määrän mukaan. Takuurahastosta myönnetään takuita kolmenlaisille EU:n ulkoisille lainoille: EIP:n lainoille sen ulkoisen lainanantovaltuuden yhteydessä, Euratom-lainoille ja makrotaloudelliselle rahoitusavulle. Makrotaloudellisten rahoitusaputoimien osalta takuurahaston käyttö on yhteydessä budjettikohtaan 01 04 01 04 – Euroopan unionin takaus EU:n lainoille, jotka on otettu makrotaloudellisen avun antamiseksi unionin ulkopuolisille maille. Erä (”p.m.”) vastaa kunkin makrotaloudellisen rahoitusavun lainan talousarviotakuuta. Se otetaan käyttöön ainoastaan, jos takuun maksua todella vaaditaan. Aiempien kokemusten perusteella on epätodennäköistä, että talousarviotakuun maksua vaadittaisiin. Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat: Ei ole. 3.2. Arvioidut vaikutukset menoihin 3.2.1. Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: | 4 | 01 03 02 Makrotaloudellinen apu01 04 01 14 Takuurahaston rahoittaminen | milj. euroa PO: ECFIN | | | 2011 [24] | 2012 | 2013 | Toimintamäärärahat (avustukset) | | | | Budjettikohdan numero: 01 03 02 | Sitoumukset | (1) | 104,869 | 104,900 | 137,436 | | Maksut | (2) | 88,700 | 88,500 | 116,000 | | | | | | | Josta, arvio tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavista hallintomäärärahoista [25]: operatiiviset arvioinnit ja jälkiarvioinnit | | | | Budjettikohdan numero: 01 03 02 | Sitoumukset | (3) | 0,700 | 0,600 | 0,600 | | Maksut | (4) | 0,600 | 0,600 | 0,700 | Toimintamäärärahat (lainat) | | | | Budjettikohdan numero: 01 04 01 14 | Sitoumukset [26] | (3) | 138,880 | 260,170 | 200,000 | | Maksut [27] | (4) | | | 58,320 | Rahoitettava määrä lasketaan vuoden ”n” alussa tavoitesumman ja rahaston vuoden ”n-1” lopun nettovarojen erotuksena. Rahoitettava määrä otetaan vuonna ”n” vuoden ”n+1” alustavaan talousarvioon ja maksetaan tosiasiallisesti yhtenä suorituksena vuoden ”n+1” alussa budjettikohdasta ”takuurahaston rahoittaminen” (01 04 01 14). Tämän seurauksena 9 prosenttia tosiasiallisesti maksetusta määrästä otetaan huomioon tavoitesummassa vuoden ”n-1” lopussa laskettaessa takuurahastoon maksettavaa maksua. Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 4 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ | Sitoumukset | =4+6 | 243,749 | 365,070 | 337,436 | | Maksut | =5+6 | 88,700 | 88,500 | 174,320 | Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: | 5 | ”Hallintomenot” | euroina | | | 2011 [28] | 2012 | 2013 | YHTEENSÄ | PO: ECFIN | Henkilöresurssit | 762 000 | 762 000 | 762 000 | 2 286 000 | Muut hallintomenot: 01 01 02 11 01 – Virkamatka ja edustuskulut | 160 000 | 133 000 | 200 000 | 493 000 | ECFIN-PO YHTEENSÄ | Määrärahat | 922 000 | 895 000 | 962 000 | 2 779 000 | Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ | (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) | 922 000 | 895 000 | 962 000 | 2 779 000 | 3.2.2. Arvioidut vaikutukset hallintomäärärahoihin 3.2.2.1. Yhteenveto – Ehdotus/aloite ei edellytä hallintomäärärahoja. – X Ehdotus/aloite edellyttää hallintomäärärahoja [29]. Hallintomäärärahojen tarve katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetuilla määrärahoilla ja/tai siirroilla sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen jakomenettelyssä talousarvion puitteissa. 3.2.2.2. Henkilöresurssien arvioitu tarve – Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja. – X Ehdotus/aloite edellyttää henkilöresursseja seuraavasti: arvio kokonaislukuina (tai enintään yhden desimaalin tarkkuudella) | 2011 [30] | 2012 | 2013 | Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt) | Talous ja rahoitus 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot) | 6,0 | 6,0 | 6,0 | XX 01 01 02 (lähetystöt) | - | - | - | XX 01 05 01 (epäsuora tutkimustoiminta) | - | - | - | 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) | - | - | - | Ulkopuolinen henkilöstö (kokoaikaiseksi muutettuna) [31] | XX 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) | - | - | - | XX 01 02 02 (lähetystöjen sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat ja kansalliset asiantuntijat) | | | | XX 01 04 yy | - päätoimipaikassa | | | | | - lähetystöissä | | | | XX 01 05 02 (epäsuora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) | | | | 10 01 05 02 (suora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokra-henkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) | | | | Muu budjettikohta (mikä?) | | | | YHTEENSÄ | 6,0 | 6,0 | 6,0 | Henkilöresurssien tarve katetaan makrotaloudellisten rahoitusaputoimien hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai pääosastossa toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena saadulla henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen jakomenettelyssä talousarvion puitteissa. Maantieteellisistä alueista vastaavissa yksiköissä makrotaloudellista rahoitusapua käsittelemään ja seuraamaan tarvittavan henkilöstön kustannukset arvioidaan ottamalla lähtökohdaksi 50 prosenttia yhdestä AD5–AD12 palkkaluokan virkamiehestä aiheutuvista vuotuisista menoista kutakin makrotaloudellista rahoitusaputoimea kohden. Viiden edellisen vuoden aikana saatujen kokemusten perusteella vuodessa toteutetaan keskimäärin kahdeksaa makrotaloudellista rahoitusaputoimea joko käynnissä olevien tai uusien toimien muodossa. Tukitehtävistä, joihin sisältyy koordinointi, varainhoito, operatiivisiin arviointeihin ja jälkiarviointeihin osallistuminen sekä sihteeristön työt, arvioidaan aiheutuvan lisäkustannuksia 50 prosenttia maantieteellisistä alueista vastaavien yksiköiden kustannuksista. Kuvaus henkilöstön tehtävistä: Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt | Esim. yhteisymmärryspöytäkirjojen sekä laina- ja avustussopimusten laatiminen, yhteydet viranomaisiin ja kansainvälisiin rahoituslaitoksiin, yhteydet operatiivisista arvioinneista ja jälkiarvioinneista vastaaviin ulkopuolisiin asiantuntijoihin, tarkastusmatkoille osallistuminen, komission yksiköiden raporttien laatiminen, rahoitusavun hallinnointiin liittyvät komission menettelyt, myös komitologia. | Ulkopuolinen henkilöstö | Ei sovelleta. | 3.2.3. Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa – X Ehdotus/aloite on nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen mukainen. – Ehdotus/aloite edellyttää rahoituskehyksen asianomaisen otsakkeen rahoitussuunnitelman muuttamista. – Ehdotus/aloite edellyttää joustovälineen varojen käyttöön ottamista tai monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamista [32]. 3.2.4. Ulkopuolisten tahojen osallistuminen rahoitukseen – Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen ei osallistu ulkopuolisia tahoja. 3.3. Arvioidut vaikutukset tuloihin – X Ehdotuksella/aloitteella ei ole vaikutuksia tuloihin. – Ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia tuloihin seuraavasti: – vaikutukset omiin varoihin – vaikutukset sekalaisiin tuloihin [1] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011 yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13). Tämä asetus korvaa neuvoston päätöksen 1999/468/EY. [2] Genvalin kriteerit esitettiin viimeksi ECOFIN-neuvoston 8. lokakuuta 2002 antamissa päätelmissä. [3] EUVL C 68 E, 18.3.2004, s. 86. [4] ”Meta-evaluation of Macro-Financial Assistance Operations, 2004–2008. Final Report”, GHK Consulting, lokakuu 2009, saatavilla osoitteessa http://ec.europa.eu/economy_finance/evaluation/pdf/final_report_meta_annex_en.pdf. [5] Asetus (EU) N:o 182/2011, viite edellä. [6] EUVL C 68 E, 18.3.2004, s. 86. [7] Asetus (EU) N:o 182/2011, viite edellä. [8] EUVL C 68 E, 18.3.2004, s. 86. [9] Ecofin-neuvoston päätelmät – ”EU:n kolmansille maille myöntämän makrotaloudellisen rahoitusavun tarkistaminen ja EY:n luotonanto- ja takauskapasiteetti ulkoisille toimille”, 8.10.2002. [10] EUVL L 55, 28.11.2011, s. 13. [11] EUVL L 145, 10.6.2009, s. 10. [12] Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta (EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1). [13] Komission asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002, annettu 23 päivänä joulukuuta 2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä (EYVL L 357, 31.12.2002, s. 1). [14] Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95, annettu 18 päivänä joulukuuta 1995, Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta (EYVL L 312, 23.12.1995, s. 1). [15] Neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 2185/96, annettu 11 päivänä marraskuuta 1996, komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi (EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2). [16] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1073/1999, annettu 25 päivänä toukokuuta 1999, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista (EYVL L 136, 31.5.1999, s. 1). [17] ABM: toimintoperusteinen johtaminen; ABB: toimintoperusteinen budjetointi. [18] Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen 49 artiklan 6 kohdan a ja b alakohdassa. [19] Kuvaukset eri hallinnointitavoista ja viittaukset varainhoitoasetukseen ovat saatavilla budjettipääosaston verkkosivuilla osoitteessa http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [20] Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen 185 artiklassa. [21] JM = jaksotetut määrärahat; EI-JM = jaksottamattomat määrärahat. [22] EFTA: Euroopan vapaakauppaliitto. [23] Ehdokasmaat ja tarvittaessa mahdolliset Länsi-Balkanin ehdokasmaat. [24] Asetuksen täytäntöönpanon odotetaan alkavan vuonna 2011. Vuodesta 2014 alkaen määrien pitäisi vastata uutta monivuotista rahoituskehystä, jota tulee voimaan kyseisenä vuonna. [25] Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä makrotaloudellisten rahoitusaputoimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot. [26] Kaikenlaisia EU:n lainoja (EIP:n lainat, Euratom-lainat ja makrotaloudellinen rahoitusapu) koskevat määrärahat. [27] Arvio makrotaloudellisen rahoitusavun lainojen maksumäärärahoista yksinomaan siltä perustalta, että rahoitusaste on 9 prosenttia jäljellä olevasta määrästä suoritusvuoden jälkeisenä vuonna. [28] Asetuksen täytäntöönpanon odotetaan alkavan vuonna 2011. Vuodesta 2014 alkaen määrien pitäisi vastata uutta monivuotisesta rahoituskehystä, jota tulee voimaan kyseisenä vuonna. [29] Makrotaloudellisista rahoitusaputoimista PO ECFINssä vastaava olemassa oleva henkilöstö. [30] Asetuksen täytäntöönpanon odotetaan alkavan vuonna 2011. Vuodesta 2014 alkaen määrien pitäisi vastata uutta monivuotista rahoituskehystä, jota tulee voimaan kyseisenä vuonna. [31] CA = sopimussuhteiset toimihenkilöt; INT = vuokrahenkilöstö (”Intérimaire”); JED = ”Jeune Expert en Délégation” (nuoremmat asiantuntijat lähetystöissä); LA = paikalliset toimihenkilöt; SNE = kansalliset asiantuntijat. [32] Katso toimielinten sopimuksen 19 ja 24 kohta. --------------------------------------------------