[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 11.9.2007 KOM(2007) 511 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Julkisen ja yksityisen sektorin välisestä vuoropuhelusta turvallisuutta koskevan tutkimuksen ja innovoinnin alalla {SEK(2007) 1138}{SEK(2007) 1139} KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Julkisen ja yksityisen sektorin välisestä vuoropuhelusta turvallisuutta koskevan tutkimuksen ja innovoinnin alalla Johdanto Eurooppaan kohdistuvat turvallisuusuhat ovat monitahoisia, sidoksissa toisiinsa, monimutkaisia, ja niiden vaikutukset ovat yhä useammin rajat ylittäviä. Sisäinen ja ulkoinen turvallisuus muodostavat entistä kiinteämmän kokonaisuuden[1]. Yksittäinen jäsenvaltio ei voi yksinään taata turvallisuutta. Lähes yhdeksän kymmenestä Euroopan unionin kansalaisesta uskoo, että turvallisuuskysymyksiä olisi käsiteltävä sekä EU:n että jäsenvaltioiden tasolla[2]. Euroopan tärkeimpiin tavoitteisiin tässä yhteydessä kuuluu säilyttää avointa yhteiskuntaa ja kansalaisvapauksia koskevat arvot ja torjua kasvavia turvallisuusuhkia. Samalla Euroopan on turvattava taloutensa ja kilpailukykynsä torjumalla uhkat, jotka liittyvät talouden perusrakenteiden, muun muassa teollisuuslaitosten sekä liikenne-, energia- ja tietoverkkojen, toimintaan. Euroopan turvallisuuspolitiikan tehokas toteuttaminen edellyttää kattavia välineitä, kuten lainvalvontaa ja tiedustelutoimintaa, sekä oikeudellisten, taloudellisten, rahoituksellisten ja teknologisten näkökohtien huomioon ottamista. Turvallisuuden takaamiseen jatkuvasti muuttuvassa ja teknistyvässä maailmassa tarvitaan tietoa ja teknologiaa. Turvallisuutta koskevan tutkimuksen ja innovoinnin tuloksena saadaan politiikan täytäntöönpanoa tukevia käytännön toimenpiteitä ja ratkaisuja. Uudenlaisilla turvaratkaisuilla olisi löydettävä keinoja, joilla kansalaisten turvallisuutta parannetaan aiheuttamatta tarpeetonta lisärasitusta heidän päivittäiseen elämäänsä. Teknologia helpottaa kaupankäynnin kohteena olevien vaarallisten aineiden havaitsemista. Sen avulla helpotetaan myös rajatarkastuksia sekä estetään laittomien maahanmuuttajien, ihmiskauppiaiden, huumekauppiaiden ja terroristien mahdollisuudet käyttää hyväksi Schengen-alueen rajatarkastusten poistamista. Innovatiivisten ja kehittyneiden ratkaisujen ja järjestelmien avulla estetään henkilötodistusten väärentäminen, muun muassa käyttämällä biometrisiä tunnisteita viisumeissa, passeissa, oleskeluluvissa ja muissa asiakirjoissa. Komissio on lisännyt huomattavasti turvallisuutta koskevaan tutkimukseen ja innovointiin osoitettua rahoitusta. Euroopan unionin seitsemännessä tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmassa (jäljempänä ’seitsemäs puiteohjelma’) keskitytään voimakkaasti turvallisuuteen. Sen puitteissa kehitetään teknologioita, joiden avulla voidaan suojata kansalaisia muun muassa terrorismin, rikollisuuden ja luonnonkatastrofien kaltaisilta uhilta, kunnioittaen kuitenkin samanaikaisesti perusoikeuksia ja ottaen huomioon yhteiskunnalliset näkökohdat. Sillä autetaan myös jäsentämään ja koordinoimaan Euroopan tason ja kansallisen tason tutkimustoimia. Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevan oikeuden, vapauden ja turvallisuuden alan rahoituspuiteohjelman aiheina ovat operatiivinen yhteistyö ja politiikan tarpeita palvelevat tutkimukset rikosten ja terrorismin ennaltaehkäisyn ja torjunnan alalla. Julkiset investoinnit ovat välttämättömiä turvallisuusalalle. Turvallisuussovellusten ja -teknologioiden loppukäyttäjiä ovat usein valtion laitokset ja julkiset organisaatiot. Julkisen sektorin on kaiken kaikkiaan osallistuttava aktiivisemmin jäsenneltyjen ja tehokkaiden turvallisuusalan markkinoiden kehittämiseen. Myös yksityisellä sektorilla on tärkeä asema: tarkoituksenmukaisten turvallisuusvoimavarojen kehittäminen edellyttää vahvaa ja kilpailukykyistä teollista perustaa, joka puolestaan on riippuvainen niiden asiakkaiden tarpeiden määrittämisestä, joille uusia tuotteita, järjestelmiä ja palveluja luodaan. Kilpailukykyisen teollisen perustan kehittämiseksi sekä julkisen sektorin ja kansalaisten turvallisuutta koskevien tarpeiden täyttämiseksi on kiinnitettävä huomiota eräisiin monialaisiin poliittisiin kysymyksiin. On muun muassa parannettava järjestelmien yhteentoimivuutta ja keskinäisiä yhteyksiä. Tavoitteen saavuttamiseksi on erityisesti luotava yhteisiä vaatimuksia, vaihdettava tietoja parhaista käytännöistä ja pyrittävä yhdessä parantamaan hankintamenettelyjä, koordinoitava turvallisuutta koskevia eurooppalaisia ja kansallisia tutkimusohjelmia, edistettävä pk-yritysten osallistumista toimitusketjuun, otettava loppukäyttäjät mukaan toimintaan ja luotava kansainvälinen yhteistyöstrategia. Julkisen ja yksityisen sektorin kaikkien asiaan liittyvien sidosryhmien on näin ollen osallistuttava turvallisuutta koskevan tehokkaan tutkimusstrategian kehittämiseen ja toteuttamiseen sekä kansallisella että Euroopan tasolla. Julkisen ja yksityisen sektorin välisen vuoropuhelun edistämisen erityiset poliittiset tavoitteet turvallisuutta koskevan tutkimuksen ja innovoinnin alalla ovat tässä yhteydessä seuraavat: – saattaa kaikki asiaan liittyvät sidosryhmät yhteen keskustelemaan laaja-alaista yhteistä etua koskevista kysymyksistä, edistää sidosryhmien vaihtelevien vahvuuksien ja voimavarojen arviointia, nimetä mahdollisten yhteisvaikutusten alat tai tehdä suunnitteluyhteistyötä – kartoittaa ehdotuksia turvallisuusalan ja innovoinnin tutkimuksen strategisen toimintasuunnitelman luomisesta, kansallisten ja eurooppalaisten sidosryhmien osallistumisesta sekä Euroopan turvallisuustutkimuksen tarpeita ja ensisijaisia tavoitteita koskevan yhteisen ja selkeän näkemyksen esittämisestä – vaihtaa ajatuksia, näkemyksiä ja parhaita käytäntöjä, jotta olemassa olevia voimavaroja voitaisiin käyttää mahdollisimman hyvin ja jotta teknologian käyttöä voitaisiin tehostaa turvallisuuteen liittyvillä toimialoilla esimerkiksi optimoimalla erilaisten rahoitusvälineiden hyödyntämistä nykyisellä rahoitusohjelmakaudella. Komissio odottaa, että tärkein väline tavoitteiden saavuttamiseen on perusteilla oleva foorumi, jolla edistetään julkisen ja yksityisen sektorin välistä vuoropuhelua turvallisuusalaa koskevan EU:n tutkimuksen ja innovoinnin alalla. Tämän turvallisuusalaa koskevan eurooppalaisen tutkimus- ja innovointifoorumin (jäljempänä ’turvallisuusfoorumi’) on määrä perustua korkean tason työryhmän[3] ja Euroopan turvallisuustutkimuksen neuvoa-antavan lautakunnan (jäljempänä ’lautakunta’)[4] tekemään työhön. Tämän tiedonannon tavoitteena on korostaa turvallisuusalan tutkimuksen eurooppalaisen toimintasuunnitelman periaatteita ja turvallisuutta koskevan eurooppalaisen tutkimuksen ja innovoinnin alalla käytävän julkisen ja yksityisen sektorin välisen tiiviin vuoropuhelun merkitystä. Tiedonannolla pyritään luomaan perusta keskinäiselle luottamukselle ja tasoittamaan tietä turvallisuuteen liittyvien yhteisön aloitteiden yhtenäistämiselle. 1. YHTEISEN JA SELKEÄN KUVAN LUOMINEN TURVALLISUUSALAN TUTKIMUKSEN TARPEISTA JA ENSISIJAISISTA TAVOITTEISTA Euroopan unioni on vastannut turvallisuutta koskevan tutkimuksen lisäämistarpeeseen kahdella turvallisuusalan seitsenvuotisella puiteohjelmalla[5]. Niiden kokonaisrahoitus ohjelmakaudella 2007–2013 on 2,135 miljardia euroa. Ohjelmat ovat seitsemäs puiteohjelma ja turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskeva EU:n puiteohjelma. Näille kahdelle ohjelmalle pyritään luomaan yhdenmukainen lähestymistapa, jolla varmistetaan erityyppisten tutkimustoimien monialaisuus. Turvallisuutta koskevia toimia on kahdentyyppisiä: Seitsemännestä puiteohjelmasta 1,4 miljardin euron talousarviolla rahoitettavan turvallisuutta koskevan aihealueen tavoitteena on kehittää teknologioita sellaisten valmiuksien rakentamista varten, joita tarvitaan terrorismilta ja rikollisuudelta suojautumiseen, rajavalvontaan, elintärkeiden infrastruktuureiden suojaamiseen ja kriisinhallintaan. Turvallisuutta koskevan aihealueen perustana ovat korkean tason työryhmän[6] ja Euroopan turvallisuustutkimuksen neuvoa-antavan lautakunnan[7] suositukset. Lautakunnan perustamista ohjasi ajatus julkisen ja yksityisen sektorin välisestä vuoropuhelusta, johon loppukäyttäjät osallistuvat ja jolla on edistetty seitsemänteen puiteohjelmaan kuuluvien tutkimustoimien luomista. Sen avulla seurataan komission vuonna 2004 käynnistämää kolmivuotista turvallisuustutkimuksen valmistelutoimea, ja sen kokonaisbudjetti on 45 miljoonaa euroa. Turvallisuustutkimuksen alalla toteutetaan merkittäviä toimia myös puiteohjelman piiriin kuuluvan tieto- ja viestintätekniikan aihealueen puitteissa. Tieto- ja viestintätekniikan turvallisuustutkimukseen myönnettiin kuudennesta puiteohjelmasta 150 miljoonan euron rahoitus, ja sille on jo osoitettu seitsemännen puiteohjelman kahdeksi ensimmäiseksi vuodeksi 90 miljoonaa euroa. Turvallisuuteen liittyvät toimet kuuluvat nyt turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevaan puiteohjelmaan, joka sisältää kaksi erityisohjelmaa: - terrorismin ja muiden turvallisuuteen liittyvien riskien ennaltaehkäisyä, torjuntavalmiutta ja niiden seurausten hallintaa koskeva erityisohjelma sekä - rikosten ennaltaehkäisyä ja torjuntaa koskeva erityisohjelma. Näille ohjelmille on vuosiksi 2007–2013 varattu 745 miljoonan euron kokonaisbudjetti. Politiikan tarpeita palvelevia lyhyen aikavälin tutkimuksia on toteutettu turvallisuuteen liittyvien politiikan alojen käytettävissä olevien rahoitusvälineiden puitteissa. Niitä ovat olleet Agis-ohjelma, jolla tuettiin lainvalvontaelinten, EU:n jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden oikeuslaitosten sekä alan ammattilaisten välistä yhteistyötä rikosoikeudellisissa asioissa ja rikollisuuden torjunnan alalla. Ohjelmakausi oli vuodesta 2003 vuoden 2006 loppuun, ja ohjelman talousarvio oli noin 59 miljoonaa euroa. – Kansainvälinen yhteistyö Eurooppalaisella turvallisuustutkimuksella on maailmanlaajuinen konteksti, mikä tarkoittaa, että Euroopan on oltava avoin kolmansien maiden kanssa turvallisuustutkimuksen ja innovoinnin alalla käytävälle vuoropuhelulle. Seitsemännessä puiteohjelmassa pyritään saamaan kaikkien kansainvälisen yhteistyön kumppanimaiden ja teollisuusmaiden tutkijat ja tutkimuslaitokset osallistumaan aktiivisemmin yhteistyöhön, tosin tietyin rajoituksin, jotka liittyvät luottamuksellisuusnäkökohtiin. Lisäksi assosioituneiden maiden oikeudelliset yksiköt voivat osallistua seitsemännen puiteohjelman piiriin kuuluvaan turvallisuustutkimukseen samoin oikeuksin ja velvollisuuksiin kuin jäsenvaltioiden vastaavat yksiköt[8]. Kolmansien maiden osallistuminen vuoropuheluun tuo esille erilaisia näkökulmia ja varmistaa yhteisen turvallisuusalan tutkimuksen ja innovoinnin toimintasuunnitelman ja muualla maailmassa toteuttavien turvallisuustutkimustoimien välisen johdonmukaisuuden. Näiden kahden EU:n puiteohjelman voimaantulo lisää huomattavasti turvallisuuteen ja turvallisuustutkimukseen osoitettuja määrärahoja sekä lujittaa yhteistyötä ja yhteisvaikutuksia. | 2. EU:N VAPAUTEEN, TURVALLISUUTEEN JA OIKEUTEEN PERUSTUVAA ALUETTA VAHVISTAVA TURVALLISUUSTUTKIMUS Yksi EU:n turvallisuuspolitiikkojen päätavoitteista on ehkäistä ja havaita EU:n alueeseen, väestöön tai elintärkeisiin infrastruktuureihin kohdistuvia turvallisuusuhkia sekä vastata niihin ja selviytyä niistä. EU toteuttaa useita turvallisuuteen liittyviä toimia politiikan eri aloilla, joita ovat muun muassa vapaus, turvallisuus ja oikeus, tutkimus, liikenne ja energia, tietoyhteiskunta, ympäristö, terveys ja kuluttajansuoja sekä ulkosuhteet. Samalla kun Euroopan unioni suojelee kansalaisten oikeutta turvallisuuteen, se edistää ja suojelee myös vapautta työskennellä ja matkustaa eri puolilla EU:ta sekä oikeusvaltion periaatteita, sanan- ja kokoontumisvapautta, yksityisyyden suojaa ja tietosuojaa sekä oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin. Turvallisuustutkimuksella voidaan edistää sekä turvallisuutta että tietosuojaa. Turvallisuustutkimuksen alalla käytävä julkisen ja yksityisen sektorin välinen vuoropuhelu voi saada erityisen tärkeän aseman seuraavilla aloilla: – Infrastruktuurien ja yleishyödyllisten laitosten turvallisuuden parantaminen Haasteena on estää elintärkeiden infrastruktuurien ja yleishyödyllisten laitosten järjestelmien vaurioituminen, tuhoutuminen tai toiminnan keskeytyminen tahallisten terroritekojen, luonnonmullistusten, laiminlyöntien, onnettomuuksien tai tietokonejärjestelmiin murtautumisen, rikollisten toimien tai häiriökäyttäytymisen seurauksena. On kehitettävä tehokkaita teknisiä ratkaisuja. Euroopan komissio antoi 12. päivänä joulukuuta 2006 tiedonannon Euroopan kriittisen infrastruktuurin suojeluohjelmasta[9] ja ehdotuksen direktiiviksi Euroopan elintärkeiden infrastruktuurien määrittämisestä ja nimeämisestä. – Järjestäytynyt rikollisuus ja terrorismi Terrorismin ja järjestäytyneen rikollisen toiminnan paljastamista ja jäljittämistä varten on kehitettävä tietojen vaihtoon tarvittavia turvallisia välineitä ja järjestettävä rahoitusta. Välineitä ovat suojatut viestintäyhteydet sekä Internetin ja muiden vastaavien tietojärjestelmien valvonta. Terrorismiin tarkoitettujen aseiden osalta on ensisijaisen tärkeää havaita, paikantaa, jäljittää, tunnistaa ja tehdä vaarattomiksi kemialliset, biologiset, radioaktiiviset, ydinmateriaali- ja räjähdeaineet (yhteisnimeltään CBRNE) sekä radiotaajuiset aseet. Julkisten ja yksityisten toimijoiden on pyrittävä estämään terroristien omatekoisten räjähteiden käyttö parantamalla laillisesti valmistettavien räjähteiden turvallisuutta. Komissio antaa lähiaikoina räjähteiden ja sytyttimien turvallisuutta koskevan EU:n toimintasuunnitelman. – Turvallisuus ja yhteiskunta Teknologia on tärkeä väline, jonka avulla voidaan ehkäistä eurooppalaisiin yhteiskuntiin kohdistuvia mahdollisia turvallisuusuhkia ja vastata niihin sekä hallita ja lieventää niitä. Teknologia ei kuitenkaan voi toimia ilman järjestelytoimia ja ihmisten vaikutusta. Teknologiakeskeistä tutkimusta täydentämään tarvitaan siis politiikkaan, yhteiskuntaan ja ihmisen toimintaan liittyvää tutkimusta. Tietojenkäsittelyjärjestelmät on tehty palvelemaan kansalaisia. Järjestelmiä käytettäessä on kunnioitettava yksilöiden perusoikeuksia ja -vapauksia heidän kansalaisuudestaan tai asuinpaikastaan riippumatta, erityisesti oikeutta yksityisyyteen, ja osallistuttava taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen, kaupan kehittämiseen sekä yksilöiden hyvinvoinnin lisäämiseen. Teknologian tulevaa kehitystä olisi hyödynnettävä henkilötietojen ja yksityisyyden suojan vahvistamiseen ja samalla välineiden luomiseen avointa ja vastuullista lainvalvontaa varten. Tältä osin yksityisyyden suojaa parantavien tekniikkojen[10] kehittäminen on tie julkisen ja yksityisen sektorin välisen vuoropuhelun jatkamiseen. – Tiedustelu, valvonta ja rajatarkastusten tehostaminen On taattava rajojen turvallisuus toteuttamalla laillisen kaupan ja ihmisten liikkuvuuden varmistavaa yhdennettyä rajavalvontaa, jolla tuetaan Schengenin järjestelmää sekä kansallisten viranomaisten ja EU:n rajaturvallisuusviraston Frontexin toimintaa. Tiedonhallintajärjestelmien lähentymisen ja yhteentoimivuuden on jatkuttava, ja lisäksi on jatkettava koulutusta ja parhaiden käytäntöjen levittämistä. Yhteyksien ylläpitäminen standardointiin, sääntelyyn ja lainsäädäntöön sekä niihin liittyvään testaukseen, arviointiin ja varmentamiseen on ratkaisevan tärkeää. Laittoman maahanmuuton osalta tavoitteena on kehittää uudenlaisia, luotettavia ja joustavia ratkaisuja, joilla voidaan havaita laittomat rajanylitykset, mutta ei vaikeuteta tarpeettomasti valtaosaa rajanylittäjistä edustavien laillisten matkustajien ja ajoneuvojen liikkumista. Laittoman huume- ja asekaupan sekä laittomien aineiden kaupan osalta tavoitteena on hajottaa verkostoja parantamalla jäljitettävyyttä, tavaroiden toimitusketjujen turvallisuutta ja logististen verkkojen standardointia, kehittämällä entistä edullisempia, luotettavia ratkaisuja sekä pyrkimällä alentamaan yksikkökustannuksia ja lyhentämään turvatarkastuksiin tarvittavaa aikaa. Nykytekniikan avulla ei pystytä toteuttamaan valvontaa ulkorajojen kaikissa osissa, esimerkiksi rannikkoalueilla, eikä havaitsemaan ja jäljittämään pieniä aluksia, joilla salakuljetetaan muun muassa ihmisiä ja huumeita Schengen-alueelle. Tutkimus ja tekniikan kehittäminen olisi keskitettävä teknisiin valvontavälineisiin (esim. miehittämättömät ilma-alukset (UAV:t), satelliitit). – Turvallisuuden palauttaminen kriisitilanteessa On varmistettava, että hallitukset, hätäpalvelut ja yhteiskunnat varautuvat uusien, innovatiivisten ja kohtuuhintaisten ratkaisujen avulla entistä paremmin katastrofeihin, joita ei voida ennakoida. Haasteena on myös välineiden, infrastruktuurien, menettelyjen ja järjestelyjen parantaminen, jotta kriisitilanteisiin voitaisiin reagoida ja niistä voitaisiin toipua tehokkaammin kriisitapahtuman aikana ja sen jälkeen. 3. EUROOPAN TEOLLISUUDEN KILPAILUKYKY TURVALLISUUSTUTKIMUKSEN ALALLA Turvallisuusalan markkinat ovat monitahoiset ja heterogeeniset, ja niihin kuuluu sekä siviili- että puolustussovelluksia. Turvallisuuteen liittyvät tekniikat ja ratkaisut kuuluvat olennaisena osana moniin eri teollisuuden aloihin, joiden puitteissa niitä myös kehitetään. Näitä aloja ovat muun muassa kuljetus, energia, ympäristö, tietoyhteiskunta, tietoliikenne ja terveydenhuolto. Myös pk-yrityksillä on mahdollisuus toimia turvallisuusalan kehittyvillä markkinoilla. Turvallisuuteen liittyvät tekniikat ja ratkaisut ovat monimuotoisia, ja niiden osatekijöitä ovat muun muassa paikantaminen, todentaminen, tunnistus, riskinarviointi ja tilannetietoisuus. Turvallisuusalan markkinoiden tukena käytettävään tehokkaaseen teollisuuspolitiikkaan olisi sisällytettävä sääntely, standardointi, riskipääoman saatavuus ja johdonmukainen tutkimusstrategia sekä jatkuva rahoitus. Asianomaisia kilpailusääntöjä[11] noudattavan standardoinnin avulla varmistetaan yhteisön lainsäädännön yhdenmukainen ja tehokas täytäntöönpano EU:n politiikan monilla eri aloilla. Standardeilla varmistetaan yhteentoimivuus ja loppukäyttäjän vaatimusten mukainen kestävyys, joten ne ovat tehokkaita välineitä kaikille asiaan liittyville sidosryhmille, muun muassa julkiselle sektorille sen hankkiessa tavaroita ja palveluja. Hankintatyövälineenä standardit ovat keskeinen osatekijä turvallisuusalan markkinoiden luomisessa niin Euroopan kuin kansainväliselläkin tasolla. Euroopan standardointikomitea CEN on asettanut työryhmän ’kansalaisten suojelu ja turvallisuus’ (CEN/BT/WG161), joka käsittelee seuraavia asioita: - turvallisuusalan standardointitoimien yhteensovittaminen, etenkin ISO:n kanssa; - mahdolliset uudet standardointitoimet; - vastaaminen sidosryhmien, etenkin EU:n toimielimien, tekemiin tiedusteluihin. Turvallisuusfoorumi auttaa tunnistamaan standardien laadinnan tärkeimpiä kohteita Euroopan tasolla ottaen huomioon, että standardien on oltava pk-yritysten saatavilla. Turvallisuusfoorumin olisi myös kartoitettava turvallisuusteknologian siviilisovellusten koko toimitusketju ja analysoitava turvallisuuden taloudellisia näkökohtia sekä edistettävä määrällisten tavoitteiden tunnistamista ja asettamista koskevia aloitteita. Käyttäjien tarpeiden pohjalta laaditulla yhteisellä turvallisuusalan tutkimuksen toimintasuunnitelmalla, joka käsittää kaikki julkiset ja yksityiset eurooppalaiset sidosryhmät niin tarjonta- kuin kysyntäpuolellakin, pyritään tehostamaan innovointia johdonmukaistamalla tutkimustoiminnan ohjelmien suunnittelua ja rahoitusta. Sen tulisi myös saada yksityissektoria rahoittamaan tutkimusstrategisia painopisteitä julkisten investointien täydennyksenä. Lisäksi se vastaa yleistavoitetta todellisesta eurooppalaisesta tutkimusalueesta edistämällä investointien johdonmukaisempaa suuntaamista tutkimus- ja kehitystyöhön kansallisella, alueellisella ja Euroopan tasolla[12]. Näin lujitetaan viime kädessä myös EU:n turvallisuusalan markkinoita ja parannetaan teollisuuden ja muiden teknologian ja ratkaisujen tarjoajien kilpailukykyä. Vahvistamalla ja yhtenäistämällä turvallisuusalan markkinoita edistetään kasvua ja tuetaan Lissabonin prosessia. 4. YHTEYKSIEN LUOMINEN TURVALLISUUSALAN TUTKIMUKSEN JA JULKISTEN JA YKSITYISTEN SIDOSRYHMIEN VÄLILLE Tässä yhteydessä on ratkaistava monia erilaisia kysymyksiä: - Turvallisuuteen liittyvien tekniikkojen ja ratkaisujen kysynnän ja tarjonnan välistä vuoropuhelua on lujitettava yhteisen ja selkeän kuvan luomiseksi eurooppalaisen turvallisuusalan tutkimuksen tarpeista ja ensisijaisista tavoitteista. - Turvallisuusalan tutkimuksen resurssit ovat hajaantuneina Euroopan, kansallisen ja alueellisen tason sekä julkisten ja yksityisten sidosryhmien välille: yhteensovittamisen avulla voitaisiin optimoida nykyisten valmiuksien käyttöä ja tietojenvaihtoa tehostamalla voitaisiin estää päällekkäisyydet sekä parantaa esimerkiksi lentokenttien turvallisuuteen ja muihin rajanylityskysymyksiin liittyvää yhteistyötä. - Eräillä aloilla on tehostettava kansainvälistä yhteistyötä. - Yhteistyö on tarpeen eurooppalaisten elinten kuten Europolin, EU:n rajaturvallisuusviraston, Euroopan puolustusviraston ja kansainvälisten järjestöjen (esim. YK:n alueiden välinen kriminaalipoliittinen tutkimuslaitos UNICRI) kanssa. - On vahvistettava synergiaetuja, jotka syntyvät Euroopan turvallisuuden osatekijöiden (politiikka, täytäntöönpano, standardointi, tutkimus ja muut asiaan liittyvät toimet) yhteenliittämisestä Euroopan ja kansallisella tasolla. - Loppukäyttäjät otetaan joissakin tapauksessa mukaan vasta tutkimushankkeiden viimeisissä vaiheissa : tutkimuksen olisi oltava monialaista, ja loppukäyttäjät ja toimittajat olisi otettava mukaan heti alusta alkaen. - Tutkimustulosten levittämistä ja hyödyntämistä on tehostettava. - Laadukkaan tutkimuksen saatavuutta olisi parannettava EU:n tasolla. - Turvallisuusalan tutkimus johtaa uusien järjestelmien ja prosessien kehittämiseen. Niiden omaksumista edistetään kehittämällä eurooppalaisia standardeja, joiden antamiseen olisi tarvittaessa myönnettävä valtuudet Euroopan standardointikomitealle. - Nämä tavoitteet olisi määriteltävä selkeästi toimintaohjeissa ja niille olisi annettava vahva poliittinen tuki sekä runsaasti näkyvyyttä. Ajatustenvaihtoa, tietojen levittämistä ja tutkimustulosten edistämistä koskevien turvallisuusfoorumin tavoitteiden nopeaan tukemiseen käytetään nykyisiä tietokantoja, muun muassa yhteisön tutkimus- ja kehitystietopalvelun Cordis-tietokantaa (http://cordis.europa.eu). Euroopan teollisuus voi saada turvallisuusalan tutkimuksen ansiosta tärkeän aseman maailmanlaajuisilla turvallisuusalan markkinoilla, mikä edistää merkittävästi kasvu- ja työllisyysohjelmaa. Tekniikkojen ja ratkaisujen kysyntä- ja tarjontapuolen edustajat, EU:n toimielimet ja jäsenvaltiot on saatettava yhteen ratkomaan turvallisuusalan tutkimukseen liittyviä erityiskysymyksiä ja -ongelmia. | 5. VOIMIEN YHDISTÄMINEN: TURVALLISUUSALAA KOSKEVAN EUROOPPALAISEN TUTKIMUS- JA INNOVOINTIFOORUMIN (ESRIF) LUOMINEN 1. Tehtävä ja tavoitteet - Turvallisuusfoorumin tavoitteena on tukea kansalaisten turvallisuutta koskevaa päätöksentekoa asianmukaisen teknologisen ja tiedollisen perustan avulla laatimalla ja ottamalla käytäntöön keskipitkän ja pitkän aikavälin yhteinen turvallisuusalan tutkimuksen toimintasuunnitelma, jossa ovat mukana kaikki eurooppalaiset sidosryhmät, muun muassa seitsemänteen puiteohjelmaan assosioituneet maat, tarjonta- ja kysyntäpuolen edustajat sekä teollisuuden ja tiedemaailman edustajat. Tämän toimintasuunnitelman olisi sisällettävä tutkimusta koskevat toimintaohjeet, jotka perustuvat julkisten ja yksityisten loppukäyttäjien tuleviin tarpeisiin sekä uusimpaan turvallisuustekniikkaan. Kaikkien sidosryhmien olisi seurattava tiiviisti sen täytäntöönpanoa. Saattamalla yhteen turvallisuusalan tutkimuksen tarjonta- ja kysyntäpuolen edustajat foorumin on määrä varmistaa, että tutkimus on tarkoituksenmukaista ja että siitä on hyötyä turvallisuutta koskevalle päätöksenteolle. Sen tarkoituksena on myös osallistua tutkimustoimien yhteisen perustan luomiseen, etenkin kansallisten ja EU:n ohjelmien avulla. Turvallisuusfoorumin rooli tulee olemaan pelkästään neuvoa-antava. Tämä on Euroopan turvallisuustutkimuksen neuvoa-antava lautakunnan suositusten mukaista. Toiminnassaan turvallisuusfoorumin on määrä noudattaa täysin perusoikeuksia, erityisesti henkilötietojen suojaa, koskevia vaatimuksia sekä komission päätöksen 2001/844/EY, EHTY, Euratom (ja yritysturvallisuutta koskevan päätöksen 2006/548/EY, Euratom) turvallisuutta koskevia määräyksiä. - Euroopan turvallisuusalan tukemiseksi turvallisuusfoorumin tavoitteena on - vahvistaa Euroopan turvallisuusalan tutkimuksesta käytävää julkisen ja yksityisen sektorin välistä vuoropuhelua ja korostaa sen tärkeyttä, saattaa yhteen turvallisuuteen liittyvien tekniikkojen kysyntä- ja tarjontapuolen edustajat, osoittaa uusia näkökulmia tekniikan soveltamiselle sekä pyrkii luomaan keskinäisen luottamuksen ja yhteistyön ilmapiirin - edistää innovatiivista ajattelutapaa kasvavien uhkien torjumiseksi ja kannustaa tulevaisuudessa kehittämään tieteen, teknologian ja muiden alojen (muun muassa sosiologian, kulttuurin ja taloustieteen) mahdollisuuksia edistyksen saavuttamiseksi - analysoi jatkuvasti turvallisuusvoimavarojen tulevaa tarvetta nykyisten ja tulevien uhkien valossa järjestelmällisen haavoittuvuuden arvioinnin perusteella sekä tarjontapuolen voimavarojen valossa, jotta toimitettavista tekniikoista ja ratkaisuista saataisiin tarkoituksenmukaisia. Tässä yhteydessä olisi tarvittaessa määriteltävä (sekä julkisten että yksityisten) käyttäjien yhteiset tarpeet. - edistää innovoinnin koko toimitusketjujen (loppukäyttäjät, tutkimusyhteisö, teollisuus mukaan luettuna pk-yritykset) yhtenäistämistä kaikkialla Euroopassa. Teknologian kehityksen tarkkailuun on luotava tehokkaita järjestelmiä, jotta turvallisuutta koskevissa ratkaisuissa voitaisiin hyödyntää parhaiten soveltuvia ja kustannustehokkaita tekniikkoja. 2. Rakenne Turvallisuusfoorumi perustetaan yhteisymmärryksessä jäsenvaltioiden kanssa, ja siihen liittyvistä järjestelyistä vastaavat sen sidosryhmät. Turvallisuusfoorumilla tulee olemaan yksi täysistunto , jossa ovat tasapuolisesti edustettuina kaikki turvallisuusalan tutkimuksen sidosryhmät niin julkiselta kuin yksityiseltäkin sektorilta eli teollisuuden, tutkimuslaitosten, julkisten ja yksityisten loppukäyttäjien, kansalaisyhteiskunnan järjestöjen, Euroopan unionin toimielinten, etenkin Euroopan parlamentin, sekä eurooppalaisten järjestöjen edustajat[13]. Kun turvallisuusfoorumi on perustettu, se asettaa työryhmiä, joihin otetaan yhteensä noin 200–300 osanottajaa, sekä erityisten toimien suorittamiseen käytettäviä pienempiä, tilapäisiä työryhmiä. Prosessin seuraamiseen tietyissä vaiheissa, etenkin foorumin loppuraportin valmistelun yhteydessä, voidaan perustaa työryhmä. Turvallisuusalaa koskevan eurooppalaisen tutkimus- ja innovointifoorumin tavoitteena on luoda EU:n yhteinen turvallisuusalan tutkimuksen toimintasuunnitelma ja seurata sen täytäntöönpanoa. Se osallistuu myös eurooppalaiseen julkiseen keskusteluun turvallisuutta, teknologiaa ja innovointia koskevista kysymyksistä. | 6. PÄÄTELMÄT JA KESKEISET TOIMET 1. Julkisen ja yksityisen sektorin kiinteä vuoropuhelu Euroopan turvallisuustutkimuksen ja innovoinnin alalla on ratkaisevaa sidosryhmien keskinäisen luottamuksen varmistamiseksi. Se merkitsisi vankkaa perustaa pitkäaikaisille turvaratkaisuille, joista EU:n kansalaiset hyötyvät. Tärkeimpänä välineenä tavoitteiden saavuttamiseen pidetään foorumia, jolla edistetään julkisen ja yksityisen sektorin välistä vuoropuhelua turvallisuusalaa koskevan EU:n tutkimuksen ja innovoinnin alalla. 2. Turvallisuusfoorumin avajaisistunto on määrä pitää syyskuussa 2007, ja sen odotetaan olevan täysin toimintakykyinen myöhemmin samana vuonna. Se perustetaan määräajaksi eli vuoden 2009 loppuun asti. 3. Komissio osallistuu aktiivisesti foorumin toimintaan. Turvallisuusfoorumi antaa raportin vuonna 2008 saavutetusta edistyksestä. Komissio arvioi nämä ensimmäiset tulokset ja esittää niitä koskevaa palautetta syksyllä 2008 annettavassa tiedonannossa. 4. Turvallisuusfoorumin on määrä esittää yhteisen turvallisuusalan tutkimuksen toimintasuunnitelma loppuvuodesta 2009. Siihen sisältyy tarvittaessa suosituksia julkisille viranomaisille. 5. Turvallisuusfoorumi on suunniteltu ensimmäiseksi vaiheeksi julkisen ja yksityisen sektorin välisen vuoropuhelun prosessissa, jonka tavoitteena on luoda kestävämpiä ja paremmin jäsenneltyjä yhteyksiä turvallisuusalan sidosryhmien välille. LIITE Seitsemänteen puiteohjelmaan kuuluva turvallisuutta koskeva aihealue ja turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevaan EU:n puiteohjelmaan kuuluvat turvallisuustoimet 1. Komissio käynnisti maaliskuussa 2004 kolmivuotisen turvallisuusalan tutkimuksen valmistelutoimen. Sen talousarvio oli kolmena vuonna 15 miljoonaa euroa, ja se oli ensimmäinen askel kohti seitsemänteen puiteohjelmaan kuuluvaa turvallisuutta koskevaa aihealuetta. Valmistelutoimeen osallistui lentoliikenneyrityksiä, tieto- ja viestintäteknologiayrityksiä, järjestelmäintegraattoreita ja puolustusalan edustajia. Valmistelutoimen yhteydessä käynnistettiin 39 hanketta, jotka kattoivat tilannetietoisuuden, verkotettujen järjestelmien suojelun, terrorismilta suojaamisen, kriisinhallinnan sekä valvonta- ja viestintäjärjestelmien yhteentoimivuuden alat. Seitsemänteen puiteohjelmaan kuuluvalla turvallisuutta koskevalla aihealueella kehitetään teknologioita sellaisten valmiuksien rakentamista varten, joiden avulla voidaan suojata kansalaisia muun muassa terrorismin ja rikollisuuden, luonnonmullistusten ja teollisuusonnettomuuksien kaltaisilta uhilta, ottamalla kuitenkin samanaikaisesti huomioon perusoikeudet ja yhteiskunnalliset näkökohdat. Sen avulla tullaan myös jäsentelemään ja koordinoimaan eurooppalaista ja kansallista tutkimustyötä. Sen talousarvio on yhteensä 1,4 miljardia euroa seitsemän vuoden jaksolle (2007–2013). Turvallisuutta koskevan aihealueen työohjelma perustuu Euroopan turvallisuustutkimuksen neuvoa-antavan lautakunnan raporttiin[14]. Sen jäsentely perustuu neljään poliittisesti erittäin merkittävään turvallisuusalan tehtävään, jotka koskevat erityisiä turvallisuusuhkia. Tehtävät: 1. Kansalaisten turvallisuus 2. Infrastruktuurin ja yleishyödyllisten laitosten turvallisuus 3. Tiedustelu, valvonta ja rajaturvallisuus 4. Vakauden ja turvallisuuden palauttaminen kriisitilanteessa Lisäksi valittiin kolme luonteeltaan monialaisempaa aihealuetta Monialaiset aihealueet ovat: 5. Turvallisuusjärjestelmien integrointi, yhteenliitettävyys ja yhteentoimivuus 6. Turvallisuus ja yhteiskunta 7. Turvallisuustutkimuksen koordinointi ja jäsentäminen Seitsemänteen puiteohjelmaan kuuluvaa turvallisuutta koskevaa aihealuetta hallinnoidaan jäsenvaltioiden viranomaisten ja komission välisessä tiiviissä yhteistyössä. Tältä pohjalta voidaan vaihtaa keskenään tietoja kansallisista turvallisuustutkimustoimista ja -tuloksista sekä kehittää yhteisiä strategioita. 2. Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskeva EU:n puiteohjelma - Agis-ohjelma (2003–2006) perustettiin tukemaan EU:n jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden oikeuden alan toimijoita, lainvalvontaviranomaisia ja rikoksen uhrien tukipalvelujen edustajia euroopanlaajuisten verkostojen perustamisessa ja tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihtamisessa. Sen tavoitteena on myös kannustaa jäsenvaltioita tiivistämään yhteistyötä hakija- ja kolmansien maiden kansa. Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskeva EU:n puiteohjelma (2007–2013) koostuu kahdesta rahoitusvälineestä, joita toteutetaan erityisohjelmilla: rikosten ennaltaehkäisyä ja torjuntaa koskeva ohjelma[15] sekä terrorismin ja muiden turvallisuuteen liittyvien riskien ennaltaehkäisyä, torjuntavalmiutta ja niiden seurausten hallintaa koskeva ohjelma[16] Talousarvio 2007–2013 Kaudella 2007–2013 yhteensä | Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskeva puiteohjelma. Siihen kuuluvat erityisohjelmat: | 745,00 miljoonaa euroa | – rikosten ennaltaehkäisyä ja torjuntaa koskeva erityisohjelma | 597,60 miljoonaa euroa | – terrorismin ja muiden turvallisuuteen liittyvien riskien ennaltaehkäisyä, torjuntavalmiutta ja niiden seurausten hallintaa koskeva erityisohjelma | 137,40 miljoonaa euroa | Agis-ohjelman seurantatoimena toteutettava puiteohjelma koskee tehokasta operatiivista yhteistyötä rikosten ja terrorismin torjunnassa ja ennaltaehkäisyssä. Rikosten ennaltaehkäisyä ja torjuntaa koskevan erityisohjelman tavoitteena on 8. tukea, edistää ja kehittää horisontaalisia menetelmiä ja välineitä, joita tarvitaan rikosten strategisessa ehkäisyssä ja torjunnassa sekä turvallisuuden ja yleisen järjestyksen takaamisessa, ja joita ovat esimerkiksi eurooppalaisen rikoksentorjuntaverkoston puitteissa tapahtuva työskentely, julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet, rikosten ennaltaehkäisyn parhaat käytännöt, vertailukelpoiset tilastot, soveltava rikollisuuden tutkimus ja nuoria rikoksentekijöitä koskevan toimintamallin tehostaminen 9. edistää ja kehittää yhteensovittamista, yhteistyötä ja keskinäistä ymmärtämystä lainvalvontaviranomaisten ja muiden kansallisten viranomaisten sekä asianomaisten unionin elinten välillä neuvoston määrittelemien ensisijaisten tavoitteiden osalta erityisesti sellaisina kuin ne on esitetty Europolin järjestäytynyttä rikollisuutta koskevassa uhkakuva-arviossa 10. edistää ja kehittää parhaita käytäntöjä rikosten todistajien suojelua ja tukemista varten 11. edistää ja kehittää parhaita käytäntöjä rikosten uhrien suojelemiseksi. Terrorismin ja muiden turvallisuuteen liittyvien riskien ennaltaehkäisyä, torjuntavalmiutta ja niiden seurausten hallintaa koskevan erityisohjelman tavoitteena on tukea, edistää ja kehittää ennaltaehkäisyä, torjuntavalmiutta ja seurausten hallintaa koskevia toimenpiteitä. Toimenpiteet perustuvat muun muassa kattavaan uhkien ja riskien arviointiin, jota jäsenvaltiot valvovat ja jossa otetaan asianmukaisesti huomioon olemassa oleva yhteisön toimivalta ja jolla pyritään ehkäisemään ennalta tai vähentämään terrorismiin liittyviä sekä muita turvallisuutta koskevia riskejä. AGIS-ohjelmasta rahoitettuja tuoreimpia hankkeita ovat muun muassa: - Poliisivankilat Euroopassa: vertaileva tutkimus palvelujen tarjoamisesta huume- ja alkoholiongelmaisille - Täytäntöönpanotutkimus lasten seksuaalista hyväksikäyttöä koskevasta kansainvälisestä kuvatietokannasta - Menetelmien optimointi henkilöiden tunnistamiseksi valokuvien perusteella (kuvantunnistus): rikollisuuden torjunnan ja ennaltaehkäisyn edistäminen Euroopassa - Tutkimus lahjonnasta julkisella sektorilla - Tietoverkkorikollisuuden tutkiminen: kansainvälisen koulutusohjelman luominen tulevaisuutta varten; hyväksytyn kansainvälisen modulaarisen keskitason koulutusohjelman toimittaminen (kaksi hanketta) - Yhdenmukaisten menetelmien ja pysyvän tietokannan käyttöön perustuvaa tehokasta amfetamiinien vertailua koskeva koulutus. Näiden erityisohjelmien yhteydessä julkaistaan säännöllisesti ehdotuspyyntöjä, jotka koskevat asiaan liittyviin toimiin ja toimintaan myönnettäviä avustuksia. Niistä saa lisätietoja Internet-osoitteesta: http://ec.europa.eu/justice_home/funding/intro/funding_security_en.htm [1] Komissio tulee tarkastelemaan, miten laajalti ja millä tavoin tämän tiedonannon mukaisten toimien tuloksilla voidaan tukea ja täydentää ulkoista toimintaa koskevia politiikan aloja ja niihin liittyviä välineitä. Komissio laatii parhaillaan tiedonantoa EU:n antaman turvallisuuteen liittyvän avun koordinoinnin parantamisesta. [2] Erityiseurobarometri, ”The role of the European Union in Justice, Freedom and Security policy areas”, Kenttätyö: kesäkuu – heinäkuu 2006, julkaisu: helmikuu 2007. [3] Korkean tason työryhmä perustettiin vuonna 2003. Loppuraportissaan (Research for a Secure Europe: Report of the Group of Personalities in the field of Security Research, 15. maaliskuuta 2004, http://ec.europa.eu/enterprise/security/doc/gop_en.pdf.) korkean tason työryhmä suositteli, että seitsemännessä puiteohjelmassa käynnistetään turvallisuustutkimuksen aihealue, jolle osoitetaan vähintään 1 miljardin euron rahoitus vuodessa, ja että perustetaan Euroopan turvallisuustutkimuksen neuvoa-antava lautakunta (ESRAB). [4] Lautakunta perustettiin 22 päivänä huhtikuuta 2005 tehdyllä komission päätöksellä 2005/516/EY, ja se julkaisi loppuraporttinsa 22. syyskuuta 2006. Se suosittelee monialaisen ja tehtävälähtöisen tutkimustyön toteuttamista. Loppukäyttäjien ja toimittajien olisi kokoonnuttava yhteen määrittelemään ja toteuttamaan hanketta. Raportissa määriteltiin eräitä aloja, joilla olisi edistettävä innovointia ja parannettava tutkimuksen hyödyntämistä tuotteiden ja palvelujen hankinnan yhteydessä. Lautakunnan raportissa ehdotettiin lisäksi Euroopan turvallisuuslautakunnan perustamista edistämään vuoropuhelua ja yhteistä näkemystä Euroopan turvallisuutta koskevista tarpeista. Lautakunnan olisi saatettava joustavasti yhteen niin julkisten kuin yksityistenkin yhteisöjen vaikutusvaltaisia johtotason edustajia kehittämään yhdessä strategiset turvallisuuslinjaukset ja toimimaan tarvittaessa vertailuelimenä nykyisten ohjelmien ja aloitteiden täytäntöönpanon yhteydessä. [5] Puiteohjelmassa yhdistetään samaan erityisalaan liittyviä EU:n rahoitusohjelmia yhteiseen kehykseen. [6] Turvallisuustutkimusta koskevat korkean tason työryhmän raportit: ”Research for a secure Europe”, 15.3.2004. ”Security Research: The Next Steps”, 9.9.2004. [7] Vuonna 2006 laaditussa lautakunnan raportissa suositellaan monialaisen ja tehtävälähtöisen tutkimustyön toteuttamista. Loppukäyttäjien ja toimittajien olisi kokoonnuttava yhteen määrittelemään ja toteuttamaan hanketta. Raportissa määriteltiin eräitä aloja, joilla olisi edistettävä innovointia ja parannettava tutkimuksen hyödyntämistä tuotteiden ja palvelujen hankinnan yhteydessä. [8] Seitsemänteen puiteohjelmaan assosioituneita maita on nykyään yhdeksän: entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, Islanti, Israel, Kroatia, Liechtenstein, Norja, Serbia, Sveitsi ja Turkki. [9] KOM(2004) 702. [10] Ks. komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle tietosuojan vahvistamisesta yksityisyyden suojaa parantavilla tekniikoilla, KOM/2007/228. [11] Ks. etenkin Komission tiedonanto – Suuntaviivat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin, EYVL C 3, 6.1.2001, 6 luku, s. 2. [12] Euroopan komission vihreässä kirjassa ”Eurooppalainen tutkimusalue: uudet näköalat” ehdotetaan tutkimustyön yhteistä suunnittelua jäsenvaltioiden, alueiden ja muiden yhteiskunnallisiin haasteisiin vastaavien toimijoiden kesken – KOM(2007) 161, 4.4.2007. [13] Jäsenvaltiot ja assosioituneet maat ovat komission virallisesta kutsusta ehdottaneet ensimmäisiä jäseniä foorumiin. [14] Euroopan turvallisuustutkimuksen neuvoa-antava lautakunta perustettiin 22 päivänä huhtikuuta 2005 tehdyllä komission päätöksellä (2005/516/EY), ja se julkaisi loppuraporttinsa 22. syyskuuta 2006. [15] Neuvoston päätös 2007/125/YOS, tehty 12 päivänä helmikuuta 2007, rikosten ennalta ehkäisyä ja torjuntaa koskevan erityisohjelman perustamisesta kaudelle 2007–2013 osana turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevaa yleisohjelmaa. [16] Neuvoston päätös 2007/124/EY, tehty 12 päivänä helmikuuta 2007, terrorismin ja muiden turvallisuuteen liittyvien riskien ennalta ehkäisyä, torjuntavalmiutta ja niiden seurausten hallintaa koskevan erityisohjelman perustamisesta kaudelle 2007–2013 osana turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskevaa yleisohjelmaa.