A4-0313/97

Päätöslauselma komission vihreästä kirjasta: Yhteistyössä työn uudelleenorganisointiin (KOM(97)0128 - C4-0187/97)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission vihreän kirjan (KOM(97)0128 - C4-0187/97),

- ottaa huomioon komission valkoisen kirjan: Kasvu, kilpailukyky ja työllisyys - Haasteet ja siirtyminen 21. vuosisadalle (KOM(93)0700 - C4-0509/93),

- ottaa huomioon komission tiedonannon «Sosiaalisen suojelun tulevaisuus: taustaa eurooppalaiselle keskustelulle» (KOM(95)0466 - C4-0524/95) sekä komission kertomuksen sosiaaliturvasta Euroopassa 1995 (KOM(95)0457 - C4-0518/95),

- ottaa huomioon komission valkoisen kirjan koulutuksesta: Opettaminen ja oppiminen: kohti kognitiivista yhteiskuntaa (KOM(95)0590 - C4-0597/95),

- ottaa huomioon komission kertomuksen neuvostolle ja Euroopan parlamentille Euroopan unionin väestötilanteesta (1995) (KOM(96)0060 - C4-0143/96),

- ottaa huomioon komission vihreän kirjan «Elämä ja työ tietoyhteiskunnassa - ihmisläheisyys etusijalle» (KOM(96)0389 - C4-0522/96),

- ottaa huomioon komission tiedonannon vammaisten yhtäläisistä mahdollisuuksista - Euroopan yhteisön uusi vammaisstrategia (KOM(96)0406 - C4-0582/96),

- ottaa huomioon 13. heinäkuuta 1995 antamansa päätöslauselman Euroopan unionin yhtenäisestä työllisyysstrategiasta ((EYVL C 249, 25.9.1995, s. 143.)),

- ottaa huomioon 18. syyskuuta 1996 antamansa päätöslauselman työajan lyhentämisestä ja mukauttamisesta ((EYVL C 320, 28.10.1996, s. 97.)),

- ottaa huomioon 28. marraskuuta 1996 antamansa päätöslauselman komission kertomuksesta «Euroopan työllisyys - 1996" ja komission tiedonannosta «Toiminta työllisyyden parantamiseksi Euroopassa: luottamussopimus» ((EYVL C 380, 16.12.1996, s. 84.)),

- ottaa huomioon 19. helmikuuta 1997 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta «Sosiaalisen suojelun tulevaisuus: taustaa eurooppalaiselle keskustelulle» sekä komission kertomuksesta sosiaaliturvasta Euroopassa 1995 ((EYVL C 85, 17.3.1997, s. 63.)),

- ottaa huomioon 11. maaliskuuta 1997 antamansa päätöslauselman komission vihreästä kirjasta «Elämä ja työ tietoyhteiskunnassa: ihmisläheisyys etusijalle» ((EYVL C 115, 14.4.1997, s. 36.)),

- ottaa huomioon 12. maaliskuuta 1997 antamansa päätöslauselman komission valkoisesta kirjasta koulutuksesta: Opettaminen ja oppiminen: kohti kognitiivista yhteiskuntaa ((EYVL C 115, 14.4.1997, s. 85.)),

- ottaa huomioon 14. maaliskuuta 1997 antamansa päätöslauselman komission kertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille Euroopan unionin väestötilanteesta (1995) ((EYVL C 115, 14.4.1997, s. 238.)),

- ottaa huomioon 11. huhtikuuta 1997 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta vammaisten yhtäläisistä mahdollisuuksista ((EYVL C 132, 28.4.1997, s. 313.)),

- ottaa huomioon 19. marraskuuta 1997 antamansa päätöslauselman komission ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi EY:n teollisuuden ja työnantajajärjestöjen liiton (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammattiyhdistysten liiton (CES) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 6.)),

- ottaa huomioon työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietinnön ja naisten oikeuksien valiokunnan lausunnon (A4-0313/97),

A. pitää uutta vihreää kirjaa tervetulleena ja katsoo sen olevan tärkeä lisä Euroopan pyrkimyksissä parantaa kilpailukykyä ja työllisyyttä,

B. on vakuuttunut siitä, että kilpailukyvyn lisäksi myös eurooppalainen sosiaalinen malli on paljolti seurausta työmarkkinaosapuolien välisestä, mm. työn uudelleenorganisointia koskevasta kuulemisesta,

C. toteaa, että työn uudelleenorganisointia Euroopassa jouduttavat markkinoilla, yhteiskunnassa väestönkehitykseen liittyen ja inhimillisissä voimavaroissa tapahtuvat muutokset, jotka vaikuttavat uuteen tuotantoteknologiaan, uusien tuotteiden ja palvelumuotojen kehittämiseen, maailmanlaajuistumiseen sekä sisämarkkinoiden toteuttamiseen ja joihin nämä kaikki edellä mainitut tekijät puolestaan vaikuttavat,

D. toteaa huolestuneena, että työn uudelleenorganisointi Euroopassa edistyy hitaasti ja on huomattavasti jäljessä sekä Japanin että USA:n kehityksestä,

E. toteaa, että kokemukset ovat osoittaneet, että työn uudelleenorganisointi vaatii pitkäaikaista sitoutumista ja luottamuksen ilmapiirin synnyttämistä, mikä korostaa yrityksen johdon merkitystä, kun on kyse lyhyen ja pitkän aikavälin tavoitteiden toisiinsa suhteuttamisesta,

F. toteaa, että työn uudelleenorganisointi vaatii yhtenäistä strategiaa, jossa toimenpiteiden koordinointi, inhimilliset voimavarat, markkinat ja tekniikka nähdään uudistamisprosessin kokonaisuuden osina,

G. korostaa, että työn uudelleenorganisointi tulee nähdä laajasti siten, että siinä huomioidaan myös muutoksen kulttuurinen ja psykologinen ulottuvuus sekä organisaatiorakenteisiin liittyvät historialliset näkökohdat,

H. katsoo, että parhaisiin käytännön kokemuksiin perustuva lähestymistapa ei ole hyödyllinen vain työmarkkinoiden organisoinnissa, vaan suositeltava myös työn uudelleenorganisoinnissa,

I. katsoo, että ensisijainen vastuu työn uudelleenorganisoinnista perustuu työntekijöiden ja työnantajien ja heidän edustajiensa väliseen sopimuspohjaiseen kumppanuuteen; muistuttaa tässä yhteydessä neuvostolle ja komissiolle tekemistään toistuvista pyynnöistä, joiden mukaisesti pk-yritysten olisi oltava asianmukaisesti edustettuina Euroopassa käytävässä sosiaalisessa vuoropuhelussa;

J. katsoo, että yhteistyöhön on otettava mukaan myös julkisia toimielimiä, jotta voidaan saavuttaa välttämätön joustavuuden ja sosiaalisen turvallisuuden tasapaino työn organisoinnissa,

K. katsoo, että työtä ei voida uudelleenorganisoida pitäen ainoana tavoitteena tuottavuuden lisäämistä ja työnantajan tarvetta suurempaan joustavuuteen, vaan uudelleenorganisoinnilla tulisi pikemminkin pyrkiä työntekijöiden oikeuksien turvaamiseen ja työllisyyden tason parantamiseen tai säilyttämiseen, minkä vuoksi sen on aina perustuttava kahden osapuolen välisiin neuvotteluihin,

L. katsoo, että yhteistyö, jossa on mukana myös julkisia toimielimiä, merkitsee sellaisten ratkaisujen etsimistä, joilla mukautetaan verotusjärjestelmää, sosiaaliturvajärjestelmää, työoikeutta, työmarkkinapolitiikkaa, julkista sosiaali-infrastruktuuria, koulutusjärjestelmää ja yhteisön ohjelmia ja rakennetoimia koskevia yhteisön aloitteita sekä edistetään tiedon hankkimista ja levittämistä työn uudelleenorganisoinnin tehostamiseksi;

M. ottaa huomioon työaikojen merkityksen työn organisoinnille, mikä koskee myös aloja ja toimia, joita työaikadirektiivi ei vielä koske ja joille olisi vahvistettava eurooppalaiset vähimmäisstandardit;

1. Kehottaa komissiota tulevan työn osalta

a) esittämään työn organisoinnin uudistamista koskevia ehdotuksia joko erillisessä valkoisessa kirjassa tai tulevassa sosiaalisessa toimintaohjelmassa,

b) osallistumaan työhön, jolla pyritään luomaan edellytyksiä eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten kanssa tehtävään yhteistyöhön työn uudelleenorganisoinnissa, sekä tässä yhteydessä myös tutkimaan edellytyksiä ala- tai sektorikohtaiseen yhteistyöhön,

c) tarkastelemaan mahdollisuuksia jäsenvaltioissa jo olevien, työn organisoinnista vastaavien elinten välisen yhteistoiminnan vahvistamiseen, jolloin epävirallinen «Acteur Group» -verkosto ja Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö on nähtävä luonnollisina osina yhteistoimintaa, osana työn uudelleenorganisointia koskevan tietämyksen kehittämistä ja jäsenvaltioiden välistä lisääntynyttä kokemusten vaihtoa,

d) esittämään parlamentille uudelleen yhteenvedon vihreästä kirjasta käydyssä keskustelussa esiin tulleista näkökohdista ja ilmoittamaan, miten työn organisointia Euroopassa pitäisi komission mielestä pyrkiä uudistamaan;

2. Kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota työaikadirektiivin 93/104/EY ((EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18.)) säännösten soveltamista koskevissa kertomuksissaan, joista säädetään direktiivin 18 artiklan 5 kohdassa, tarkastelemaan työn uudelleenorganisointia myös työaikojen suhteen;

3. Kehottaa yhteisöä ja jäsenvaltioita suuremmassa määrin pyrkimään edistämään elinikäistä oppimista, jolloin on otettava huomioon verotusjärjestelmän, sosiaalivakuutusten, työmarkkinapolitiikan ja lainsäädännön (mm. kysymys oikeudesta opintovapaaseen) mukauttaminen sekä se, että tämä mukauttaminen on niiden prioriteettien mukaista, jotka ovat välttämättömiä sellaisten ryhmien tavoittamiseksi, joiden jatkokoulutukseen ei ole kiinnitetty riittävästi huomiota;

4. Kehottaa komissiota tutkimaan, miten olisi mahdollista työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun avulla edistää elinikäistä oppimista koskevien sopimusten tekemistä;

5. Katsoo, että rakennerahastojen uudistamisen tulee pikemminkin edistää uusien kasvualojen kehittämistä kuin vanhojen rakenteiden säilyttämistä, ja kehottaa siksi komissiota meneillään olevan rakennerahastojen toiminnan tarkistuksen yhteydessä ottamaan huomioon tarpeen tehostaa elinikäistä oppimista ja organisoida työ uudelleen;

6. Kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tekemään muutoksia, jotta tavoitteen 4 mukainen tuki, Adapt- ja Leonardo da Vinci -ohjelmat sekä tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viides puiteohjelma ja muut kyseeseen tulevat yhteisön aloitteet paremmin edistävät työn uudelleenorganisoinnin kehittämistä ja elinikäisen oppimisen toteuttamiseen pyrkiviä toimia;

7. Katsoo, että jäsenvaltioiden tulee kiinnittää enemmän huomiota pienten ja keskisuurten yritysten työn organisoinnin kehittämiseen, mikä voidaan toteuttaa siten, että yhteistyössä työmarkkinaosapuolten, viranomaisten ja tutkimuslaitosten kanssa perustetaan paikallisia ja alueellisia neuvontaan ja tekniikan ja tiedon levittämiseen tarkoitettuja verkkoja;

8. Kehottaa komissiota tehostamaan pyrkimyksiä aktiivisen työmarkkinapolitiikan edistämiseen jäsenvaltioissa siten, että työntekijälle annetaan vuorotteluvapaajärjestelyllä mahdollisuus osallistua jatkokoulutukseen, samalla kun työttömälle annetaan mahdollisuus päästä työmarkkinoille; tällaista ratkaisumallia on pidettävä myönteisenä;

9. Katsoo, että verotusta on uudistettava siten, että työn verotusta kevennetään, kun taas esim. pääoman tai ympäristöä saastuttavan toiminnan verotusta kiristetään;

10. Katsoo, että verotuksen eriyttäminen on nähtävä mahdollisuutena kannustaa yrityskoulutukseen, ja että tässä yhteydessä on voitava harkita koulutukseen osallistuvien työntekijöiden verojen/maksujen alentamista ja verohelpotusten myöntämistä yksilölliseen tai yhteiseen koulutukseen tarkoitettujen varojen osalta;

11. Katsoo, että työntekijöiden osallistuminen työn uudelleenorganisointia koskevaan päätöksentekoon on välttämätöntä, ja kehottaa siksi komissiota tutkimaan mahdollisuutta tehdä työntekijöiden kuulemista, työntekijöille tiedottamista ja heidän osallistumistaan yrityksen toimintaan kaikilla tasoilla koskevia ehdotuksia pakollisiksi vähimmäisstandardeiksi;

12. Katsoo, että työaikojen muuttamisella on suuri merkitys työn uudelleenorganisoinnille ja että tällaisen muutoksen on pääasiallisesti oltava työmarkkinaosapuolten välinen työehtosopimuskysymys, mutta että perustavanluonteiset työaikaa koskevat säännökset on annettava jäsenvaltioiden ja yhteisön lainsäädännössä;

13. Katsoo, että työajan muuttuessa olisi luotava monia tarpeellisia sosiaalisia perusrakenteita (ammattikoulutus, lastenhoito, liikenne);

14. Katsoo, että perhe-elämän järjestelyt ovat usein riippuvaisia työn organisoinnista ja vaikeutuvat joskus sen johdosta; kehottaa siten kaikkia asianosaisia, jotka valmistelevat ja luovat kumppanuutta työn uudelleenorganisoimiseksi, ottamaan huomioon sekä miesten että naisten perheeseen liittyvät velvollisuudet ja sairaiden ja vanhusten hoidon;

15. Muistuttaa uudelleen komissiota edellä mainitussa 18. syyskuuta 1996 antamassaan päätöslauselmassa esittämistään vaatimuksista, jotka koskivat työajan lyhentämistä koskevien jatkotutkimusten tarvetta;

16. Katsoo, että työn uudelleenorganisoinnista keskusteltaessa on samalla arvioitava uudelleen naisten ja miesten asemaa sekä työmarkkinoilla että koko yhteiskunnassa, jotta päästäisiin työmarkkinoilla vallitsevasta sukupuolten erottelusta sekä kodinhoitoon liittyvien velvollisuuksien epätasaisesta jakautumisesta;

17. Toteaa, että työmarkkinaosapuolten välisessä vuoropuhelussa on tehty osa- aikatyötä koskeva sopimus, ja palauttaa mieleen edellä mainitun 19. marraskuuta 1997 antamansa päätöslauselman, jossa todetaan, ettei tämä sopimus ei kata muita epätyypillisen työn muotoja, kuten etätyötä; toistaa vaatimuksensa, että komission olisi tehtävä ehdotuksia siitä, miten työntekijöiden sosiaaliturva voidaan taata epätyypillisissä työsuhteissa;

18. Painottaa tasa-arvonäkökohtien tärkeyttä työn uudelleenorganisoinnissa ja katsoo, että työn uudelleenorganisoinnin tutkimisessa on syytä kiinnittää enemmän huomiota tasa-arvokysymyksiin;

19. Kehottaa komissiota ottamaan laajemmin huomioon siirtolaisten ja kansallisten vähemmistöjen tilanteen Euroopan työmarkkinoilla ja kehottaa kaikkia työn uudelleenorganisointiin osallistuvia osapuolia pyrkimään siihen, ettei työmarkkinoiden lisääntynyt joustavuus johda minkään ryhmien syrjimiseen;

20. Kehottaa komissiota tutkimaan, miten työntekijöiden mahdollisuuksia päästä osallisiksi yrityksen voitosta ja tuotosta voidaan kehittää työn uudelleenorganisoinnin yhteydessä;

21. Toteaa, että työn uudelleenorganisoinnissa ja uusissa yrityksissä käytetään yhä useammin itsenäisiä ammatinharjoittajia; kehottaa ottamaan tämän ilmiön huomioon sosiaaliturvan uusien muotojen kehittämisessä;

22. Viittaa edellä mainitussa vammaisten yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevassa komission tiedonannossa asetettuun tavoitteeseen yhtenäisen toimintaohjelman kehittämisestä vammaisten työllistämiseksi ja vammaisia yhteiskuntaan integroivien toimien edistämiseksi; odottaa siksi, että komissio tämän tavoitteen mukaisesti kiinnittää vastaisuudessa erityistä huomiota vammaisiin pyrkiessään uudistamaan työn organisointia;

23. Kehottaa jäsenvaltioita pohtimaan, mitä etuja saavutetaan, jos työnantajat velvoitetaan suuremmassa määrin vastaamaan niistä kustannuksista, joita työympäristöön liittyvistä puutteista aiheutuu; näin voitaisiin nähdä selvemmin, mitä etuja paremmasta työympäristöstä on, mm. vähemmän sairauspoissaoloja, parempi työn laatu sekä pienempi riski työpaikan menettämisestä;

24. Varoittaa erityisesti luomasta kahden kerroksen yhteiskuntaa, jossa on toisaalta ammattitaidotonta, suojaamatonta, enimmäkseen naisista koostuvaa työvoimaa etä- ja kotityön kaltaisissa epätyypillisissä työsuhteissa ja toisaalta erittäin ammattitaitoinen vähemmistö, joka hyötyy jatkuvasta uutta tekniikkaa koskevasta ammatillisesta koulutuksesta;

25. Muistuttaa siitä, että hyödynnettäessä rakennerahastoja työn uudelleenorganisoinnin helpottamiseen on rakennerahastojen uudistamista koskevien vuoden 1993 määräysten mukaisesti sovellettava naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien periaatetta; muistuttaa myös, että yhteisön Adapt-aloitteen päälinjauksissa korostetaan, että on kiinnitettävä huomiota naisten yhtäläisiä mahdollisuuksia edistäviin toimiin;

26. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä eurooppalaisille työmarkkinaosapuolille.