P6_TA(2005)0056

Työterveyden ja työturvallisuuden edistäminen

Euroopan parlamentin päätöslauselma työterveyden ja -turvallisuuden edistämisestä (2004/2205(INI))

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission tiedonannon työterveyttä ja työturvallisuutta koskevien direktiivien 89/391/ETY (puitedirektiivi), 89/654/ETY (työpaikat), 89/655/ETY (työlaitteet), 89/656/ETY (henkilönsuojaimet), 90/269/ETY (taakkojen käsittely) ja 90/270/ETY (näyttöpäätteet) käytännön täytäntöönpanosta (KOM(2004)0062),

- ottaa huomioon komission yksiköiden laatiman työasiakirjan määräaikaisessa tai tilapäisessä työsuhteessa olevien työntekijöiden työturvallisuuden ja -terveyden parantamisen edistämistä koskevien toimenpiteiden täydentämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/383/ETY täytäntöönpanosta (SEC(2004)0635),

- ottaa huomioon komission kertomuksen työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoaantavan komitean 27. vuosittaisesta toimintakertomuksesta (2002) (KOM(2004)0539),

- ottaa huomioon komission tiedonannon "Työn ja yhteiskunnan muutoksiin sopeutuminen: Yhteisön uusi työterveys- ja työturvallisuusstrategia vuosiksi 2002—2006" (KOM(2002)0118),

- ottaa huomioon työjärjestyksen 112 artiklan 2 kohdan ja 45 artiklan,

- ottaa huomioon työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan mietinnön ja naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan lausunnon (A6-0029/2005),

A. ottaa huomioon, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan [1] 31 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että "jokaisella työntekijällä on oikeus sellaisiin työoloihin, jotka ovat hänen terveytensä, turvallisuutensa ja ihmisarvonsa mukaisia",

B. ottaa huomioon, että Euroopan yhteisö on EY:n perustamissopimuksen 137 artiklan 1 kohdan a alakohdassa asettanut tavoitteekseen tukea ja täydentää jäsenvaltioiden toimintaa, jolla pyritään työympäristön parantamiseen työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi,

C. ottaa huomioon, että EY:n perustamissopimuksen 152 artiklan 1 kohdassa määrätään, että "kaikkien yhteisön politiikkojen ja toimintojen määrittelyssä ja toteuttamisessa varmistetaan ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu",

D. katsoo, että työterveyttä ja -turvallisuutta olisi käsiteltävä itsenäisenä keskeisenä tavoitteena ja että ne muodostavat yhdessä erään merkittävimmistä EU:n politiikan aloista; katsoo, että turvallinen ja terveellinen työympäristö ja -organisaatio ovat myös talouden ja yhteiskunnan suorituskyvyn mittapuita,

E. katsoo, että Euroopan työmarkkinat ja väestö ovat muuttuneet monella tavalla — Euroopan unionin laajeneminen, sekä yritysten että työvoiman liikkumavapauden parantuminen, joustavat työajat mukaan luettuna osa-aikatyö, työmarkkinoiden pirstoutuminen, alihankinta, tilapäinen ja väliaikainen työ sekä ikääntyvä väestö ja väestön väheneminen — jotka on otettava huomioon suurina haasteina, jotta voidaan saavuttaa talous, joka luo lisää ja parempia työpaikkoja,

F. pitää tärkeänä, että yhteisö toimii työympäristön alalla, kun pyritään Lissabonin strategian mukaisesti luomaan useampia ja parempia työpaikkoja; toteaa, että parempi työympäristö paitsi parantaa eurooppalaisten palkansaajien olosuhteita niin myös lisää tuottavuutta ja kasvua Euroopassa,

G. ottaa huomioon, että työterveyttä ja työturvallisuutta koskevat yhteisön direktiivit eivät koske kotityöntekijöitä, joista useimmat ovat naisia,

H. ottaa huomioon, että kolme jo ennen laajentumista unioniin kuulunutta jäsenvaltiota ei ole toimittanut kansallista selvitystä direktiivin 91/383/ETY [2] täytäntöönpanosta, vaikka komissio on lukuisia kertoja muistuttanut asiasta;

1. pitää myönteisenä, että komissio on analysoinut työsuojelulainsäädännön täytäntöönpanoa ja direktiivien soveltamista työpaikoilla, ja odottaa komission arviota muiden erillisdirektiivien täytäntöönpanosta; ottaa myönteisenä tuloksena huomioon, että työtapaturmien määrä on vähentynyt, ja toteaa, että työterveyttä ja työturvallisuutta parantavat toimenpiteet johtavat parempiin työoloihin sekä edistävät tuottavuutta, kilpailukykyä ja työllisyyttä; pitää kuitenkin valitettavana viivästystä komission kertomuksen julkistamisessa, koska jäsenvaltioiden olisi pitänyt esittää kansalliset täytäntöönpanosuunnitelmansa jo vuonna 1997; kehottaa lisäksi arvioimaan tulevissa arviointikertomuksissa suuremmassa laajuudessa sitä, miten jäsenvaltiot käytännössä noudattavat työterveyttä ja työturvallisuutta koskevaa lainsäädäntöä;

2. pitää komission yleisiä johtopäätöksiä tervetulleina, mutta pitää tarpeellisena tarkempaa ja systemaattisempaa lähestymistapaa yhteisön uuteen työterveys- ja työturvallisuusstrategiaan; kehottaa tässä yhteydessä komissiota ja neuvostoa harkitsemaan puitedirektiivin laajentamista siten, että se kattaa myös ulkopuolelle jätetyt ryhmät, kuten itsenäiset yrittäjät; korostaa lisäksi, että on kiinnitettävä erityistä huomiota tiettyjen alojen (kuten rakennusala, kalastusala ja maanviljelys sekä terveydenhoito) tilanteeseen; kehottaa lisäksi komissiota mahdollisimman pian arvioimaan yhteisön työterveys- ja työturvallisuusstrategian 2002—2006 toteuttamista;

3. pitää myönteisenä, että komissio on päättänyt teettää tutkimuksen, jossa tarkastellaan direktiivin 91/383/ETY täytäntöönpanoa; kannattaa komission ehdotusta, että kaikkien direktiivien täytäntöönpanosta kaikissa 25 jäsenvaltiossa esitetään yksi ainoa selonteko; edellyttää, että komissio aktiivisesti edistää kansallisten tiedonkeruujärjestelmien yhdenmukaisuutta ja vertailukelpoisuutta tavoitteena samalla parantaa riskien arviointiin ja valvontaan sekä ulkoistamisen, aliurakointisopimusten ja epätyypillisten työsuhteiden vaikutuksiin liittyvän tiedon keruuta;

4. pitää olennaisen tärkeänä työtapaturmien tilastointijärjestelmän parantamista, koska luotettavien ja yhteensopivien tilastojen puute vaikeuttaa yhteisön politiikkojen laatimista ja käytännön edistämistä erityisesti kymmenen uuden jäsenvaltion liittymisen myötä;

5. katsoo, että työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antava komitea on otettava mukaan yksittäisestä selonteosta ja osaselonteoista käytäviin neuvotteluihin ja selontekojen laatimiseen ja että kansalliset selonteot olisi laadittava kolmikantaneuvottelujen avulla, mikä ei aina toteudu nykyisin;

6. korostaa kansalliseen ja eurooppalaiseen lainsäädäntöön perustuvien työmarkkinaosapuolten ratkaisevaa merkitystä, sillä ne on velvoitettu rakentavaan vuoropuheluun; korostaa, että ennalta ehkäisemistä on tehostettava lisäämällä työterveyttä ja -turvallisuutta koskevien kysymysten sisällyttämistä peruskoulutukseen, oppisopimuskoulutukseen ja jatkokoulutukseen; kehottaa lisäksi komissiota stimuloimaan työmarkkinaosapuolten välistä sosiaalista vuoropuhelua terveydestä ja turvallisuudesta ja jäsenvaltioita stimuloimaan työpaikoilla käytävää sosiaalista vuoropuhelua työympäristöstä;

7. ottaa huomioon, että direktiivi 89/391/ETY [3] luo paremmat mahdollisuudet työntekijöiden ja työnantajien tasavertaiseen osallistumiseen työtapaturmien ehkäisemistä ja terveys- ja turvallisuusolosuhteiden jatkuvaa parantamista koskevan strategian laatimiseen; korostaa tarvetta lisätä naisten edustusta ammattiliittojen ja yritysten johtoelimissä, jotta heidän terveyteen ja turvallisuuteen liittyvät tarpeensa otettaisiin huomioon ja jotta laadittaisiin näiden tarpeiden tyydyttämiseen soveltuvia toimintalinjoja;

8. korostaa, että äskettäisten tutkimusten mukaan noin 50 prosenttia EU:n työntekijöistä jää osattomiksi ennaltaehkäisevästä toiminnasta, ettei enin osa nykyisestä toiminnasta ole täysin monialaista eikä toiminnassa useinkaan oteta asianmukaisesti huomioon puitedirektiivissä määritettyä ennaltaehkäisevien toimien hierarkiaa; kehottaa komissiota tarkastelemaan yksityiskohtaisemmin jäsenvaltioiden ennaltaehkäisevien järjestelmien nykytilaa ja esittämään yhdessä toimivaltaisten kansallisten viranomaisten kanssa ehdotuksia, joilla luodaan puitteet EU:n kattavaan strategiaan perustuvalle ja johdonmukaiselle kansalliselle ennaltaehkäisemisen politiikalle, jonka painopisteenä on työntekijöille tiedottaminen;

9. kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan konkreettisia toimia keskeisten direktiivien soveltamisen tehostamiseksi pk-yrityksissä ja julkisella sektorilla; vahvistaa uudelleen 23. lokakuuta 2002 antamansa päätöslauselman [4], jossa se kannatti nykyisten direktiivien soveltamista koskevien oppaiden kehittämistä — jota olisi täydennettävä parantamalla koulutusmateriaalia ja etenkin pk-yrityksille tarkoitettua tiedottamista riskialttiilla aloilla ja tilanteissa, joissa riskit ovat erityisiä, pysyviä ja toistuvia; katsoo, että jäsenvaltioita olisi kannustettava sisällyttämään pk-yritysten koulutusohjelmiin sellaisia aihealueita, jotka liittyvät riskien ehkäisemiseen; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ottamaan huomioon sukupuolen, iän ja kulttuuritekijät, saattamaan lainsäädännön voimaan yhtenäisesti, tehokkaasti ja samanarvoisesti ja kiinnittämään erityistä huomiota sukupuoleen, rotuun tai etniseen taustaan, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään taikka seksuaaliseen suuntautumiseen perustuvaan syrjintään;

10. toteaa, että erityisesti pk-yrityksille on tiedotettu liian vähän puitedirektiivistä 89/391/ETY ja että tietoisuutta siitä on lisättävä;

11. katsoo, että työntekijöiden suojaa, tiedottamista, osallistumista, vaikuttamista työterveydestä ja työturvallisuudesta käytävään sosiaaliseen vuoropuheluun jne. yleensäkin kohentaville ohjelmille ja etenkin pk-yrityksissä toteutettaville tai niitä varten luoduille ohjelmille, olisi voitava järjestää rahoitusta yksinkertaisempien menettelyjen avulla ja että tällaisia ohjelmia ja hankkeita koskevissa budjettisuunnitelmissa kaavailtu rahoitus olisi asetettava käyttöön ajoissa;

12. kehottaa jäsenvaltioita lisäämään työsuojelutarkastajien lukumäärää, laadukkuutta ja valtuuksia ja vahvistamaan ja täydentämään työsuojelutarkastajien koulutusta ja pätevyyttä; kehottaa komissiota edistämään johtavien työsuojelutarkastajien komitean toimintaa; katsoo kuitenkin, että ammatillisten riskien ehkäisemisen ei pidä perustua työsuojelutarkastajien rooliin vaan myös työmarkkinaosapuolten yhteistyöhön ja erityisesti työnantajien ja työntekijöiden yhteistyöhön työpaikalla;

13. korostaa, että usein menestyksekkäistä rikkomismenettelyistä huolimatta useissa jäsenvaltioissa ilmenee edelleen laiminlyöntejä (esim. ennaltaehkäisevästä toiminnasta vastaavan henkilöstön valmiuksien ja soveltuvuuden määritteleminen, työnantajan ja työntekijöiden turvallisuusvelvoitteiden määritteleminen ja direktiivien täytäntöönpano); kehottaa komissiota jatkamaan rikkomismenettelyjen käynnistämistä jäsenvaltioiden laiminlyöntien perusteella;

14. korostaa, että valtavirtaistamisella, ts. sukupuolinäkökohtien sisällyttämisellä työterveyden ja työturvallisuuden alalla toteutettaviin toimenpiteisiin ja analyyseihin, on ratkaiseva merkitys, ja huomauttaa, että "yhteisön työterveys- ja työturvallisuusstrategiassa" edistetään sukupuoliulottuvuuden sisällyttämistä työterveyteen ja -turvallisuuteen; kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan ja edistämään tätä ulottuvuutta järjestelmällisesti ja tehokkaasti;

15. korostaa, että naisiin kohdistuva syrjintä työmarkkinoilla ja työympäristössä vaikuttaa heidän terveyteensä ja turvallisuuteensa; kehottaa jäsenvaltioita panemaan täytäntöön direktiivin 2002/73/EY [5], jossa mainitaan syrjinnän poistaminen ja erityisesti sukupuolinen häirintä ja muut syrjinnän muodot, jotka liittyvät äitiyteen; pyytää komissiota sen jälkeen, kun direktiivi on siirretty osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöjä, suorittamaan laadullisen ja vertailevan arvioinnin käyttöön otetuista säännöksistä sekä edistämään hyviä toimintatapoja koskevan tiedon vaihtoa ja levittämistä;

16. kehottaa komissiota sisällyttämään toimintaohjelmaansa miesten ja naisten sukupuolikohtaiset erityisongelmat ja kiinnittämään huomiota erityisesti seuraaviin:

i) erityisten terveys- ja turvallisuusongelmien hoito ja valvonta

ii) työhön liittyvät riskit ja pitkäkestoiset psyykkiset sairaudet (kuten uupumus ja masennus), jotka aiheutuvat työ- ja perhe-elämän yhdistämään pyrkivien miesten ja naisten kaksinkertaisesta työtaakasta tai työelämän kovasta paineesta

iii) työstressi ja työpaikoilla ilmenevä väkivalta, työpaikkakiusaaminen ja ahdistelu

iv) kaikkien tällaisten ongelmien kuuluminen vähäisemmässä määrin laadukkaan ennaltaehkäisevän toiminnan piiriin

v) epäergonomiset työolot;

17. pitää tärkeänä ammattitautien tutkimisen ja ehkäisyn tehostamista siten, että psykososiaalisille sairauksille annetaan niille kuuluva huomio kuitenkaan niihin rajoittumatta;

18. panee merkille, että työterveyttä ja -turvallisuutta koskevat yhteisön direktiivit eivät kata kotitaloustyötä tai avustavien puolisoiden perheyrityksissä, erityisesti kaupan, kotiteollisuuden ja maatalouden alalla, tekemää työtä; pyytää komissiota tekemään aloitteita kaikkien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemiseksi, erityisesti ehdottamalla viimein niitä muutoksia direktiiviin 86/613/ETY [6], joita parlamentti pyysi päätöslauselmissaan 21. helmikuuta 1997 [7] ja 3. kesäkuuta 2003 [8];

19. pitää huolestuttavana vuokratyöntekijöiden ja lyhytkestoisissa työsuhteissa olevien työntekijöiden tapaturmien suhteettoman suurta määrää — eräissä jäsenvaltioissa se on vähintään kaksinkertainen vakinaisten työntekijöiden tapaturmiin verrattuna; korostaa, että direktiivissä 91/383/ETY vahvistetaan yleismääräyksenä, että vuokratyöntekijöillä on oltava vastaavat työterveyttä koskevat oikeudet kuin muilla työntekijöillä, mutta direktiivissä ei vahvisteta erityismekanismeja, jotka takaisivat periaatteen toteutumisen käytännössä; kehottaa komissiota korjaamaan kyseiset puutteet; kehottaa jäsenvaltioiden hallituksia mahdollisimman pian sopimaan komission ehdotuksesta väliaikaisia työntekijöitä koskevaksi direktiiviksi;

20. ottaa huomioon, että viimeisten tietojen mukaan [9] naisvaltaisilla aloilla on havaittavissa tapaturmien lisääntymistä, joskin vähäistä; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita edistämään uusia toimia, jotka kohdistuvat naisten työpaikoillaan kohtaamiin erityisongelmiin; kehottaa jäsenvaltioita sisällyttämään naisiin kohdistuvat työperäiset riskit niihin indikaattoreihin, joiden avulla seurataan työterveyttä ja -turvallisuutta (kansalliset tapaturmaraportit, asiaa koskevat tutkimukset ja selvitykset);

21. kehottaa komissiota varmistamaan, että jäsenvaltiot toteuttavat erityisiä ehkäiseviä toimenpiteitä suojellakseen terveydenhoitoalan työntekijöitä neulojen ja muiden terävien lääkinnällisten tarvikkeiden aiheuttamilta loukkaantumisilta, kun otetaan huomioon veren kautta tarttuvien mahdollisesti hengenvaarallisten patogeenien (ryhmän 3 biologiset tekijät) aiheuttaman infektion riski; panee merkille, että näiden toimenpiteiden olisi sisällettävä koulutuksen, turvallisten työmenetelmien ja lääkintäteknologian sopiva käyttö, mukaan luettuna teräviltä tarvikkeilta suojautumisen mekanismit, ja että olisi käytettävä Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston asiaa koskevia ohjeita (FACTS 29, ISSN 1681—2123) suojelun vähimmäistason määrittämiseksi; katsoo kuitenkin, että direktiiviä 2000/54/EY [10] olisi myös edelleen tarkistettava, jotta voidaan erityisesti käsitellä riskiä, joka aiheutuu työstä neulojen ja muiden terävien lääkinnällisten välineiden parissa;

22. kehottaa komissiota vähentämään niin sanottujen epätyypillisten työsuhteiden yhteydessä ilmeneviä terveydellisiä vaaroja sopivin toimenpitein;

23. korostaa hiljattain toteutuneen laajentumisen merkitystä ja mittasuhteita ja on erityisen huolissaan siitä, että uudet jäsenvaltiot ovat edistyneet osaksi hyvin vähän EU:n direktiivien täytäntöönpanossa; huomauttaa, että uusilla jäsenvaltioilla on ollut hyvin vähän aikaa yhteisön lainsäädännön saattamiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen täytäntöönpanoon ja että ne ovat samalla joutuneet kohtaamaan talouden ja yhteiskunnan muutoksista aiheutuvat ongelmat; katsoo, että työntekijöille on kaikkialla EU:ssa taattava vähintään direktiiveissä säädettyä tasoa vastaava suoja;

24. toteaa, että työturvallisuuden alan toimenpiteiden korkea taso johtaa yhteisön sisäiseen kilpailuhaittaan vanhoissa jäsenvaltioissa, jos ei varmisteta yhteisön säännöstön täydellistä täytäntöönpanoa ja terveyden suojelua koskevien direktiivien tehokasta soveltamista käytännössä uusissa jäsenvaltioissa;

25. kehottaa sen vuoksi komissiota ja neuvostoa vaatimaan, että yhteisön säännöstö pannaan rajoituksetta täytäntöön edistämällä aluksi parhaiden käytäntöjen vaihtoa ja tehostettua yhteistyötä kaikissa 25 jäsenvaltiossa, sekä tarvittaessa toteuttamaan vastaavia toimenpiteitä säännöstön täytäntöönpanoa varten käytännössä ja tarjoamaan kaikille vaaditusta tasosta jälkeen jääneille — erityisesti uusille — jäsenvaltioille käytännön tukea määräämällä asianmukaisesta rahoituksesta, parhaita käytäntöjä ja kokemuksia koskevasta tietojenvaihdosta sekä yhteistyön tiivistämisestä; kehottaa tässä yhteydessä komissiota yhdessä työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavan komitean kanssa tutkimaan mahdollisuutta ottaa käyttöön erillinen avoin koordinointimenetelmä työterveyttä ja työturvallisuutta varten;

26. kehottaa komissiota esittämään viipymättä toimintasuunnitelman, jossa hahmotellaan tulevia toimia, joilla saadaan ratkaistua ainakin analyysissa yksilöidyt ongelmat, ja kehittämään mahdollisimman pian keskipitkän ja pitkän aikavälin seurantastrategian; kehottaa lisäksi komissiota tarkastelemaan mahdollisuutta esitellä työterveyttä koskeva yleinen lähestymistapa, joka sisältää kaikki riskien muodot, kuten stressi, työpaikkakiusaaminen, ahdistelu ja väkivalta; antaa kuitenkin arvoa toimenpiteille, jotka komissio jo on toteuttanut sukupuolisen ahdistelun ja stressin yhteydessä; kehottaa jäsenvaltioiden työmarkkinaosapuolia kehittämään sisäisesti ja EU:n tasolla omia strategioita, joilla torjutaan työpaikkakiusaamista ja -väkivaltaa, sekä vaihtamaan tätä koskevia kokemuksia parhaiden käytäntöjen periaatteen mukaisesti;

27. kehottaa komissiota antamaan tietoja toimenpiteistä, joita se toteuttaa niiden jäsenvaltioiden kohdalla, jotka eivät ole ajoissa toimittaneet lupaamiaan tietoja;

28. ilmaisee huolestuneisuutensa ehdotetuista työaikaa ja palveluja koskevista direktiiveistä, etenkin työn tehostumisen ja valvontamahdollisuuksien sekä työajan äärimmäisen joustavuuden riskin ja yksilöllisten optout-mahdollisuuksien vaaran perusteella, ja vastustaa työturvallisuuden ja työterveyden alan sääntelyn purkamista tavalla, joka ei takaa kaikille EU:n työntekijöille yhtäläistä suojatasoa;

29. korostaa komission pyrkimyksiä esittää lainsäädäntöehdotuksia, joilla pyritään yksinkertaistamaan ja järkeistämään olemassa olevia terveyden alan suojelua koskevia direktiivejä, niin että parannetaan niiden tehokkuutta ja vähennetään niiden täytäntöönpanosta yrityksille aiheutuvia kustannuksia;

30. ottaa huomioon, että yritysten yhteiskunnallinen vastuu liittyy sekä yhteiskuntaan että itse yritykseen; kehottaa työnantajia ja ammattiliittoja huolehtimaan naistyöntekijöitä suojelevan lainsäädännön asianmukaisesta täytäntöönpanosta ja erityisesti tekemään perheen ja työelämän yhteensovittamisen heille helpommaksi; kehottaa työmarkkinaosapuolia myös luomaan raskaana oleville ja imettäville naisille suotuisat olosuhteet ja työympäristön;

31. ei voi hyväksyä sitä, että kolme maata ei ole noudattanut sitoumuksiaan esittää kertomus määräaikaisten työsuhteiden työoloja koskevien säännösten täytäntöönpanosta;

32. katsoo, että tarvitaan vielä runsaasti täsmällistä ja vahvistettua tiedottamista ja ohjausta sekä teknistä tukea yrityksille;

33. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.

[1] EYVL C 364, 18.12.2000, s. 1.

[2] Neuvoston direktiivi 91/383/ETY, annettu 25 päivänä kesäkuuta 1991, määräaikaisessa tai tilapäisessä työsuhteessa olevien työntekijöiden työturvallisuuden ja -terveyden parantamisen edistämistä koskevien toimenpiteiden täydentämisestä (EYVL L 206, 29.7.1991, s. 19).

[3] Neuvoston direktiivi 89/391/ETY, annettu 12 päivänä kesäkuuta 1989, toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä (EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1).

[4] EYVL C 300 E, 11.12.2003, s. 290.

[5] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/73/EY, annettu 23 päivänä syyskuuta 2002, miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY muuttamisesta (EYVL L 269, 5.10.2002, s. 15).

[6] Neuvoston direktiivi 86/613/ETY, annettu 11 päivänä joulukuuta 1986, miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen soveltamisesta itsenäisiin ammatinharjoittajiin, maatalousalalla toimivat ammatinharjoittajat mukaan lukien, ja itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivien naisten suojeluun raskauden ja synnytyksen perusteella (EYVL L 359, 19.12.1986, s. 56).

[7] EYVL C 85, 17.3.1997, s. 63.

[8] EUVL C 68 E, 18.3.2004, s. 90.

[9] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle työterveyttä ja työturvallisuutta koskevien direktiivien käytännön täytäntöönpanosta (KOM(2004)0062). Tämä koskee tekstiili- ja vaatetusalaa, myynti- ja korjausalaa, hotelli- ja ravintola-alaa sekä rahoitus- ja hallintoalaa.

[10] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/54/EY, annettu 18 päivänä syyskuuta 2000, työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä (EYVL L 262, 17.10.2000, s. 21).

--------------------------------------------------