Tämän tiedonannon tarkoituksena on edistää johtajien epävirallisia keskusteluja Euroopan talouskasvumallista. On tärkeää toteuttaa EU:n tasolla sovitut toimenpiteet kaikilta osin, koordinoida kaikkien asiaankuuluvien toimijoiden – myös EU:n, jäsenvaltioiden ja yksityisen sektorin – toimia sekä edistää keskeisiä investointeja ja uudistuksia, jotka ovat pitkällä aikavälillä kestävän kasvun ja kaikkien EU:n kansalaisten hyvinvoinnin edellytys. Koska edessä olevat haasteet ovat luonteeltaan maailmanlaajuisia, EU:n ja kansainvälisen tason toimilla on suurta merkitystä. Jäsenvaltioiden lisäksi on tärkeää saada mukaan myös yksityisiä toimijoita.

Sisämarkkinat ovat Euroopan arvokkain taloudellinen valtti ja tärkein sopeutumiskyvyn lähde. Sisämarkkinat tarjoavat eurooppalaisille yrityksille varmuutta, mittakaavaetuja ja maailmanlaajuisen ponnahduslaudan ja kuluttajille laadukkaan ja laajan tuotevalikoiman. Pandemia on osoittanut, että jos sisämarkkinat eivät toimi, siitä kärsivät kaikki: niin kuluttajat, toimialat, palvelut ja suuret yritykset kuin myös monet pk-yritykset toimitusketjussa. Tämän vuoksi komissio pyrkii jatkossakin vapauttamaan sisämarkkinoiden koko potentiaalin, poistamaan olemassa olevia esteitä ja lujittamaan sisämarkkinoiden sopeutumiskykyä. Se pohtii, miten tuleviin kriiseihin voitaisiin varautua paremmin, myös tavaroiden vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi. On huolehdittava siitä, että toimitusketjut ovat häiriönsietokykyisiä, jotta voidaan taata muun muassa logistiikka ja toimitusvarmuus tietyillä talouden avainaloilla. Tästä syystä on monipuolistettava toimituslähteitä ja investoitava innovaatioihin ja uusiin valmiuksiin. On myös tärkeää puuttua työvoima- ja osaamisvajeeseen sekä kyberuhkiin. Jotta yksityisiä investointeja saataisiin liikkeelle tehokkaammin, tarvitaan päättäväisiä toimia, joilla saatetaan valmiiksi pankkiunioni ja edistytään nopeasti pääomamarkkinaunionin, myös kestävää rahoitusta koskevien toimien, toteuttamisessa. Lisäksi on olennaisen tärkeää toteuttaa Euroopan osaamisohjelma. Laajempia tavoitteita edistetään myös muilla toimilla, kuten verotuksella, kauppapolitiikalla ja talouden ohjausjärjestelmällä.

Yhteisen kehyksen ja säännöstön avulla olisi tuettava EU:n tavoitteita ja luotava kotitalouksille ja yrityksille oikeanlaisia kannustimia. Tässä yhteydessä on tärkeää, että edistytään uudistusohjelman toteuttamisessa EU:n tasolla ja hyväksytään nopeasti ja pannaan täytäntöön 55-valmiuspakettiin liittyvät komission ehdotukset sekä EU:n digitaalistrategian perustana olevat ehdotukset. Tämä on keskeistä Pariisin sopimuksen ja kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisen kannalta.

NextGenerationEU-väline, mukaan lukien elpymis- ja palautumistukiväline, ja EU:n talousarvio antavat kipeästi kaivatun sysäyksen elpymiselle. Pandemian vaikutuksia on pystytty vaimentamaan ottamalla nopeasti käyttöön uusia EU:n välineitä, kuten eurooppalainen hätätilasta aiheutuvien työttömyysriskien lieventämisen tilapäinen tukiväline (SURE) ja koronaviruksen vaikutusten lieventämistä koskeva investointialoite (CRII). Elpymis- ja palautumistukivälineellä edistetään elpymistä tukemalla jäsenvaltioissa toteutettavia uudistuksia ja investointeja avustuksin ja lainoin. Elpymis- ja palautumistukiväline on luonteeltaan väliaikainen. Siinä keskitytään kestäviin ja kasvua edistäviin uudistuksiin ja investointeihin, ja sen vaikutukset ovat pitkäkestoisia. Kansallisen ja EU:n tason yksityisiä ja julkisia investointeja on jatkettava ajan mittaan. Koska valtaosa investoinneista, joilla rahoitetaan vihreää ja digitaalista siirtymää ja lujitetaan sopeutumiskykyä, tulee yksityiseltä sektorilta, julkiset investoinnit olisi kohdennettava tarkoituksenmukaisesti ja niillä olisi voitava houkutella yksityisiä investointeja. Parhaillaan käydään keskusteluja siitä, miten nämä tavoitteet voitaisiin parhaiten saavuttaa ja miten samalla voitaisiin vähentää suurta julkista velkaa kasvua edistävällä tavalla.

Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi kaikki olemassa olevat välineet on otettava käyttöön johdonmukaisesti. Jotta voidaan saavuttaa ilmastoneutraalius vuoteen 2050 mennessä ja hyödyntää digitaalisen vuosikymmenen tarjoamat mahdollisuudet ja samalla lujittaa taloudellista, alueellista ja sosiaalista sopeutumiskykyä, toimiin on tartuttava välittömästi. Kokonaisilla toimialoilla ja alueilla käynnistetään laaja rakennemuutos, joka johtaa työvoiman uudelleenkohdentamiseen ja muuttuviin osaamisvaatimuksiin. Myös kulutustottumukset muuttuvat. Investointitarpeiden laajuus edellyttää sekä julkisen että yksityisen sektorin osallistumista, ja valtaosan investoinneista on tultava yksityiseltä sektorilta.

Euroopan talouden kasvumallin painopisteistä, kuten vihreän ja digitaalisen siirtymän tukemisesta sekä unionin taloudellisen ja sosiaalisen sopeutumiskyvyn vahvistamisesta, vallitsee laaja yksimielisyys. Nämä painopisteet edistävät yhdessä kilpailukykyisen kestävyyden tavoitetta. Tavoitteiden saavuttaminen edellyttää rakenteellisia muutoksia EU:n talouteen, myös kansallisella ja alueellisella tasolla. Siirtyminen kohti kestävää, sopeutumiskykyistä ja osallistavaa talousmallia, jonka mahdollistavat digitaalisten ja vihreiden teknologioiden ja taitojen laajempi levittäminen ja käyttöönotto, auttaa vastaamaan Euroopan keskeisiin haasteisiin, parantamaan sen asemaa maailmanlaajuisena johtajana ja vahvistamaan sen avointa strategista riippumattomuutta. Tämänhetkisessä tilanteessa tällä on entistäkin suurempaa merkitystä. Samalla on huolehdittava siitä, että talousmalli on oikeudenmukainen, ja suojeltava niitä, joihin siirtymä vaikuttaa eniten. Näitä ovat erityisesti henkilöt, joilla ei ole keinoja tai taitoja hyödyntää siirtymää kaikilta osin. Euroopan talouden rakennemuutos onnistuu vain, jos se on oikeudenmukainen ja osallistava ja jos kaikki voivat hyötyä vihreän ja digitaalisen siirtymän tarjoamista mahdollisuuksista.

Nopeasti paheneva geopoliittinen tilanne korostaa tarvetta tehdä tiivistä yhteistyötä kansainvälisten kumppaneiden kanssa ja vahvistaa kestävän kasvun ohjelmaa pitkällä aikavälillä. Unionin olisi nyt enemmän kuin koskaan tehtävä yhteistyötä kansainvälisten kumppaneidensa kanssa, jotta voidaan yhdistää voimat yhteisiin haasteisiin vastaamiseksi ja edistää rauhaa ja vakautta, sääntöpohjaista kansainvälistä järjestystä ja tehokasta monenvälisyyttä. Koordinoidut toimet, joilla unioni ja sen kansainväliset kumppanit vastaavat Ukrainaan kohdistettuun hyökkäykseen, osoittavat, miten unioni voi pyrkiä näihin tavoitteisiin. Samaan aikaan on ilmaantunut uusia riskien ja epävarmuuden lähteitä, joihin on puututtava. Useimmat yritykset ja toimitusketjut pystyivät sopeutumaan ja joustamaan pandemian aikana. Elpymisvaihe ja Ukrainaan kohdistettuun hyökkäykseen liittyvät viimeaikaiset tapahtumat ovat kuitenkin tuoneet esiin monia haavoittuvuuksia muun muassa energia-alalla. Näihin on puututtava, jotta voidaan edistää eurooppalaista elämäntapaa, ylläpitää kasvua ja parantaa sopeutumiskykyä pitkällä aikavälillä. Viime viikkojen tapahtumat ja nopeasti paheneva geopoliittinen tilanne vahvistavat, että meneillään olevaa talouden rakennemuutosta on tarpeen nopeuttaa. Huomiota ei näissäkään olosuhteissa saa siirtää pois EU:n prioriteeteistä.

Euroopan taloudessa on käynnissä ennennäkemätön muutos kohti oikeudenmukaista vihreää ja digitaalista tulevaisuutta. Globaaleihin näkymiin ja turvallisuusnäkymiin liittyy kuitenkin suuria epävarmuustekijöitä. Keväästä 2021 lähtien talous on elpynyt voimakkaasti covid-19-pandemiasta. Tuotanto on noussut pandemiaa edeltävälle tasolle muun muassa EU:n ja jäsenvaltioiden toteuttamien poikkeuksellisten tukitoimien ansiosta. Pandemia ja EU:n politiikkatoimet ovat nopeuttaneet EU:n talouden vihreää ja digitaalista siirtymää ja osoittaneet, että EU:n talouden sopeutumiskykyä on tarpeen lujittaa. Lisäksi Venäjän hyökkäys Ukrainaan heikentää Euroopan ja koko maailman turvallisuutta ja vakautta ja asettaa EU:lle välittömiä haasteita.

Investointitarve säilyy suurena myös vuoden 2030 jälkeen. Sen vuoksi on tärkeää, että käytössä on asianmukainen toimenpidekehys, joka kannustaa investointeihin ja mahdollistaa ne, jotta voidaan pitää yllä vihreän siirtymän edellyttämää investointitasoa vuoteen 2050 asti.

Tämä energiainvestointitarpeen kasvu yli 50 prosentilla verrattuna historialliseen kehityssuuntaan johtuu pääasiassa siitä, että talous on irrotettava hiilestä. Lisäinvestoinnit tukevat pyrkimyksiä taata toimitusvarmuus. Jäljempänä olevassa taulukossa eritellään toimialat, joilla tällaisia energiaan liittyviä investointeja on tehtävä. Energian tarjontapuolella investointikohteita ovat uusi infrastruktuuri, mukaan lukien uusiutuva energia, energian varastointi, sähköverkkojen nykyaikaistaminen, kaasu- ja sähköverkkojen yhteenliitännät sekä uusien polttoaineiden, kuten synteettisten polttoaineiden, kehittäminen. Energian kysyntäpuolella investointikohteita ovat teollisuus, asunnot, palvelut ja liikenne.

Vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi vuotuisia investointeja on lisättävä tällä vuosikymmenellä (2021–2030) noin 520 miljardilla eurolla edelliseen vuosikymmeneen verrattuna. Tällaisista investoinneista on yhteiskunnalle suurta hyötyä. Toimien toteuttamatta jättäminen tulisi paljon kalliimmaksi. Näistä vuotuisista lisäinvestoinneista 390 miljardia euroa käytettäisiin talouden irtautumiseen hiilestä ja erityisesti energia-alaan, mukaan lukien energiaan liittyvät investoinnit rakennus- ja liikennealalla. Niiden vuotuisten lisäinvestointien, joita tarvitaan vihreän siirtymän muiden (kuin ilmastoon ja energiaan liittyvien) ympäristötavoitteiden saavuttamiseksi, arvioidaan olevan suuruudeltaan noin 130 miljardia euroa. On tarpeen investoida myös ilmastonmuutokseen sopeutumiseen ja keskeisiin teknologioihin, kuten akkuihin, aurinkopaneeleihin ja vetyyn, jotka mahdollistavat vihreän siirtymän ja EU:n tulevan kasvun. Lisäksi on tarpeen investoida työvoiman ammattitaidon parantamiseen, uusien taitojen hankkimiseen sekä koulutukseen. Nämä investointipyrkimykset auttavat myös EU:n alueita hyödyntämään kaikilta osin potentiaaliaan ja erilaisia kilpailuetujaan.

Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa esitetään etenemissuunnitelma, jolla puututaan ilmastoon ja ympäristöön liittyviin haasteisiin ja pyritään tekemään unionin taloudesta kestävä oikeudenmukaisella ja osallistavalla tavalla. Pariisin sopimuksen mukaisesti unioni on sitoutunut vähentämään kasvihuonekaasupäästöjä vuoteen 2030 mennessä vähintään 55 prosenttia vuoden 1990 tasoista. Kaikkien politiikkatoimien mobilisoimiseksi ja voimassa olevien sääntöjen sovittamiseksi Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteisiin komissio on ehdottanut EU:n tasolla 55-valmiuspakettia, jonka avulla on tarkoitus tarkistaa kaikkia asiaankuuluvia politiikkavälineitä. Komissio on myös yksilöinyt useita lisätoimia, jotka ovat tarpeen, jotta voidaan saavuttaa Euroopan vihreän kehityksen ohjelman ympäristötavoitteet, mukaan lukien biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemien suojelu, saastumisen torjunta ja talouskasvun irrottaminen luonnonvarojen käytöstä.

Vihreä siirtymä tarjoaa tilaisuuden saattaa Eurooppa uudelle kestävän ja osallistavan kasvun tielle. Tarvitaan kiireellisiä toimia, ja kuluva vuosikymmen on tältä osin ratkaiseva. Vihreä siirtymä auttaa myös alentamaan energiakustannuksia ja vähentämään riippuvuutta fossiilisten polttoaineiden tuonnista ja parantaa siten unionin energia- ja resurssivarmuutta. Geopoliittinen tilanne ja energian hintojen viimeaikainen kehitys korostavat, että tätä muutosta on tarpeen nopeuttaa. Siirtymä tuo myös mukanaan muutoksia teollisuudenaloihin ja elintarvikejärjestelmään. Lisäksi se edellyttää rakennusten perusparantamista, edistää kestävää ja älykästä liikkumista sekä luo uusia työpaikkoja ja liiketoimintamahdollisuuksia kiertotaloudessa.

Investoinnit vähenivät vuoden 2020 alkupuoliskolla taloudellisen toiminnan romahtamisen vuoksi. Nyt ne on tarkoitus nostaa poliittisilla tukitoimilla pandemiaa edeltäneen tason yläpuolelle. Sekä yksityisten että julkisten investointien odotetaan ylittävän pandemiaa edeltävän tason vuonna 2022. Kantavana voimana ovat raha- ja finanssipoliittiset tukitoimet, yhteinen sitoumus välttää ennenaikainen paluu julkisen talouden vakauttamiseen sekä lisäinvestoinnit, jotka saadaan NextGenerationEU-välineestä ja EU:n talousarviosta. Tämä vahvistaa, että olemme oikealla tiellä. Laadukkaita investointeja tarvitaan kuitenkin lisää, jotta voidaan saavuttaa vuoteen 2030 ulottuvat vihreän ja digitaalisen siirtymän tavoitteet. Lisäksi menneen vuosikymmenen kriisit ovat osoittaneet, että on tärkeää tukea investointeja uudistuksilla.

Covid-19-pandemia on vauhdittanut yhteiskuntien digitalisaatiota ja tuonut entistä paremmin esiin digitaaliteknologian merkityksen Euroopan tulevalle talouskasvulle. Digitalisaation myötä perinteiset opiskelu-, työskentely- ja yhteydenpitotavat muuttuvat. Digitalisaation ansiosta yrittäjät voivat perustaa yrityksiä ja kasvattaa niiden liiketoimintaa asuinpaikastaan riippumatta. Digitalisaatio myös avaa markkinoita ja investointimahdollisuuksia kaikkialla Euroopassa ja koko maailmassa ja luo uusia työpaikkoja. On tärkeää huolehtia siitä, että kaikki voivat osallistua aktiivisesti tähän muutokseen ja hyötyä siitä. Oikeudenmukainen digitaalinen muutos voi lisätä innovointia ja tuottavuutta EU:n taloudessa ja tarjota kuluttajille ja yrityksille uusia mahdollisuuksia.

Komission ehdottamassa digitaalisessa kompassissa esitetään unionin digitaaliset tavoitteet vuodelle 2030. Tavoitteita on neljä: digitaalisen koulutuksen, taitojen ja osaamisen kehittäminen, suojatut ja kestävät digitaali- ja tietoliikenneinfrastruktuurit, yritysten digitalisaatio sekä julkisten palvelujen ja koulutusjärjestelmien digitalisointi. Jotta nämä tavoitteet voitaisiin saavuttaa, on tarpeen lisätä investoimista keskeisiin digitaaliteknologioihin, kuten kyberturvallisuuteen, pilvipalveluihin, tekoälyyn, data-avaruuksiin, lohkoketju- ja kvanttiteknologiaan ja puolijohteisiin, sekä niihin liittyvään osaamiseen. Hiljattain annetussa ”Polku digitaaliselle vuosikymmenelle” -ohjelmaa koskevassa ehdotuksessa vahvistetaan vuoden 2030 digitaaliset tavoitteet ja esitetään keinot niiden saavuttamiseksi.

Vuonna 2020 arvioitiin, että unionin digitaalisen muutoksen toteuttaminen edellyttää noin 125 miljardin euron vuotuisia lisäinvestointeja. Tämä määrä kattaa investoinnit digitaaliseen infrastruktuuriin, digitaalisiin taitoihin ja edistyksellisiin teknologioihin. Sen ulkopuolelle on jätetty muun muassa digitaaliset julkiset palvelut. Jäljempänä esitetyssä taulukossa 3 esitetään investointitarve vuoteen 2030 asti eriteltynä toimialoittain (kyseisenä ajankohtana tehdyn analyysin mukaan).

Taulukko 3: Digitaaliseen muutokseen liittyvät vuotuiset lisäinvestoinnit (miljardia euroa)

Tietoliikenneverkot 42 Digiosaaminen 9 Tekoäly 20 Pilvipalvelut 11 Puolijohteet / fotoniikka 17 Kyberturvallisuus 3 Vihreät digitaaliteknologiat 6 Suurteholaskenta, grafeeni ja kvanttiteknologia 6 Lohkoketjuteknologia 3 Yhteiset eurooppalaiset data-avaruudet 3 Digitaaliset innovaatiot / data ja seuraavan sukupolven internet 5 Yhteensä 125

Lähde: Komission yksiköiden asiakirjassa SWD(2020) 98 final olevan taulukon 2 tiedot. Luvut on pyöristetty.

Valtaosa digitaalisen muutoksen edellyttämistä investoinneista tulee yksityiseltä sektorilta. Tarvitaan kuitenkin myös julkisen sektorin toimia, jotta voidaan saada liikkeelle yksityisiä investointeja ja korjata markkinoiden toimintapuutteita. EU:n tason uudistusohjelmalla pyritään luomaan digitaaliset sisämarkkinat, jotka suojelevat käyttäjien perusoikeuksia, tarjoavat yrityksille tasapuoliset toimintaedellytykset sekä helpottavat digitaaliteknologian käyttöönottoa ja käyttöä elinkeinoelämässä ja erityisesti pk-yrityksissä. Tämä tavoite sisältyy muun muassa EU:n kyberturvallisuusstrategiaan, eurooppalaisen digitaalisen identiteetin konseptiin, Euroopan demokratiatoimintasuunnitelmaan, P2B-asetukseen ja maarajoitusasetukseen. Lisäksi komissio on hyväksynyt horisontaalisia ja alakohtaisia strategioita, joilla edistetään datan sisämarkkinoiden luomista. Hiljattain käynnistetyn digikoulutusta ja -osaamista koskevan rakenteellisen vuoropuhelun avulla on tarkoitus lujittaa jäsenvaltioiden sitoumuksia, lisätä investointeja, uudistuksia ja tuloksia tällä alalla sekä tuottaa tietoa EU:n tulevia toimia varten.

Eurooppa pyrkii olemaan edelläkävijä sellaisten kansainvälisten standardien asettamisessa, jotka nostavat ihmiset digitaalisen siirtymän keskiöön. Kuluttajien käyttämien digitaalitekniikoiden ja ‑palveluiden on oltava linjassa sovellettavan säädöskehyksen kanssa sekä niiden oikeuksien ja arvojen mukaisia, jotka ovat unionille perustavanlaatuisia. Unioni on edelläkävijä digiympäristön sääntelyssä, sillä se on antanut muun muassa digipalvelusäädöksen ja digimarkkinasäädöksen. Nyttemmin se on edelläkävijä myös tekoälyn alalla. Unioni on antanut työolojen parantamista alustatyössä koskevan direktiiviehdotuksen sekä digitaalisia oikeuksia ja periaatteita koskevan julistuksen. Suunnannäyttäjänä Eurooppa myös edistää arvojaan maailmanlaajuisesti. Lisäksi EU:lla on keskeinen rooli neuvotteluissa, joita käydään Maailman kauppajärjestössä (WTO) monenvälisen kansainvälisen kehyksen luomiseksi digitaalista kaupankäyntiä varten.

2.3.Sopeutumiskyvyn ja kriisivalmiuden parantaminen

Sisämarkkinat ovat EU:n sopeutumiskyvyn kannalta kaikkein tärkein tekijä. Ne eivät kuitenkaan ole suojassa kaikilta häiriöiltä, kuten viimeaikaiset tapahtumat ovat osoittaneet. Talous on kestänyt pandemia-ajan myllerryksiä huomattavan hyvin. Joillakin yrityksillä on kuitenkin elpymisvaiheesta lähtien ollut vaikeuksia vastata kasvavaan kysyntään samaan aikaan, kun niiden on täytynyt järjestää toimitusketjunsa uudelleen sekä löytää tuotantopanoksia ja osaavia työntekijöitä. Tämä on johtanut hintapaineisiin, jotka yhdessä korkeiden energiahintojen kanssa ovat vauhdittaneet inflaatiota. Tämä puolestaan on heikentänyt kotitalouksien ostovoimaa.

Useimmat toimitusketjut ovat osoittautuneet vahvoiksi ja pystyneet joustamaan ennennäkemättömissä talouden häiriöissä. Hyödykepula ja toimituskatkot ovat kuitenkin vaikuttaneet voimakkaasti joihinkin teollisiin ekosysteemeihin, millä on ollut merkittäviä vaikutuksia koko talouteen. Päivitetyn teollisuusstrategian avulla on voitu yksilöidä aloja, joilla on strategisia riippuvuuksia, joihin on tarpeen puuttua. EU:n strategisia riippuvuuksia ja valmiuksia koskevassa toisessa raportissa syvennetään arviota strategisesti tärkeistä raaka-aineista ja kemikaaleista. Raportissa käsitellään myös muun muassa kyberturvallisuutta, tietoteknisiä ohjelmistoja ja aurinkosähköpaneeleja. Lisäksi siinä vahvistetaan, että kansainvälisten kumppanuuksien, teollisuuden allianssien, tärkeiden julkisten ja yksityisten investointien sekä tarkoituksenmukaisten sääntelyehdotusten ansiosta edistystä on tapahtunut ensimmäisessä raportissa tarkasteltujen strategisten riippuvuuksien poistamisen suhteen.

Monipuolistaminen ja avoimuus ovat sopeutumiskykyisen Euroopan talouden avaintekijöitä. Vallitseva geopoliittinen epävakaus ja ilmastonmuutoksen kiihtyminen ovat osoittaneet, että jäsenvaltiot ja alueet, jotka ovat vahvasti riippuvaisia rajallisesta määrästä taloudellisia toimintoja tai palveluntarjoajia, ovat alttiimpia häiriöille ja kykenemättömämpiä reagoimaan niihin. Monipuolistamisen ja kilpailukyvyn tukemiseksi EU:n on pysyttävä avoimena kaupankäynnille, vahvistettava monenvälistä kauppajärjestelmää ja aktiivisesti hyödynnettävä käytettävissä olevia kauppapoliittisia välineitä, kuten vapaakauppasopimuksia ja -toimenpiteitä, jotta voidaan varmistaa häiriötön kaupankäynti. EU:n uskottavuus ja edut riippuvat sen kyvystä neuvotella ja tehdä sopimuksia, panna ne tehokkaasti täytäntöön ja valvoa niiden noudattamista. Samalla yritysten on monipuolistettava toimitusketjujaan, jotta ne voivat hallita raaka-aineiden hintoihin ja laatuun sekä toimituksiin liittyviä riskejä. Kilpailupolitiikalla ja sen täytäntöönpanolla on tässä keskeinen rooli.

Siirtyminen vihreämpään, digitaalisempaan ja sopeutumiskykyisempään talouteen ja vastaaviin liiketoimintamalleihin on päässyt Euroopassa hyvään vauhtiin. Euroopassa syntyy merkittäviä investointijatkumoita, joilla on potentiaalia edistää Euroopan teollisuuden johtoasemaa tulevaisuuden teknologioiden alalla. Vuotuisessa sisämarkkinaraportissa 2022 tarkastellaan investointivolyymejä sellaisten tiettyjen tuotteiden ja teknologioiden osalta, jotka ovat keskeisiä useimpien teollisten ekosysteemien ja tulevaisuuden teollisuuden kilpailukyvyn kannalta. Ne kattavat raaka-aineet, aurinkosähköpaneelit, akut, puhtaan vedyn, vihreän teräksen, sementin, kemikaalit, pilvipalvelut ja kyberturvallisuushankkeet.

Teollisilla alliansseilla voi olla tärkeä rooli toimijoiden ja investointien mobilisoinnissa strategisilla aloilla, sääntelyesteiden ja mahdollistavien tekijöiden tunnistamisessa sekä soveltuvan hankejatkumon luomisessa. Kuten jäljempänä olevasta kaaviosta käy ilmi, olemassa olevat teolliset allianssit ovat osoittautuneet ratkaisevan tärkeiksi Euroopan valmiuksien vahvistamisen kannalta (esimerkiksi akkujen alalla). Teolliset allianssit sovittavat yhteen eurooppalaisia, kansallisia ja yksityisiä uudistus- ja investointiprioriteetteja ja tuottavat siten konkreettisia tuloksia.

Kaavio 2: Yleiskatsaus teollisiin alliansseihin. Lähde: Komission yksiköiden asiakirjassa SWD(2022) 40 final olevan kuvan 11 tiedot.

Euroopan yhteistä etua koskevilla tärkeillä hankkeilla (IPCEI) tuetaan tutkimusta, innovointia ja ensimmäistä teollista käyttöönottoa kaikkialla unionissa. Tämä voi osaltaan kannustaa julkisiin ja yksityisiin investointeihin. IPCEI-hankkeita on jo käynnistetty akkujen ja mikroelektroniikan alalla. Lisäksi jäsenvaltiot valmistelevat parhaillaan mahdollisia uusia IPCEI-hankkeita, jotka koskevat pilvipalveluja ja vetyteknologiaa, sekä jatkohankkeita mikroelektroniikan, tietoliikenteen ja terveyden alalla.

Hiljattain ehdotettu puolijohteita koskeva EU:n sirusäädös sisältää kattavan toimenpidepaketin, jolla vahvistetaan EU:n toimitusvarmuutta, sopeutumiskykyä ja teknologista johtoasemaa. Jotta nämä tavoitteet saavutettaisiin, tarkoituksena on saada liikkeelle julkisia ja yksityisiä investointeja yli 43 miljardin euron arvosta sekä määrittää toimenpiteet, joiden avulla voidaan jatkossa estää toimitusketjujen häiriöt, varautua niihin ja reagoida niihin nopeasti yhdessä jäsenvaltioiden ja unionin kansainvälisten kumppaneiden kanssa.

Euroopan teknologisen etumatkan lujittamiseksi edelleen ja sen teollisen perustan tukemiseksi EU:n ja sen jäsenvaltioiden on myös lisättävä huomattavasti investointeja Euroopan puolustus- ja avaruusteollisuuteen, myös kyberpuolustukseen. Ukrainaan kohdistunut hyökkäys toi esiin sen, että unionin on vahvistettava häiriönsietokykyään ja kehitettävä strategisia valmiuksia muun muassa energia-, puolustus- ja kyberalalla, jotta se voi säilyttää toimintakykynsä ja vastata omasta turvallisuudestaan. Kyberuhkien sietokyvyn osalta EU:n on parannettava kollektiivista valmiuttaan, koordinoitava yhteistä tilannetietoisuutta ja vahvistettava operatiivisen avun kapasiteettiaan, muun muassa ehdotetun yhteisen kyberturvallisuusyksikön kautta, sekä perustettava turvaoperaatiokeskusten eurooppalainen infrastruktuuri. Äskettäin hyväksytyissä avaruus- ja puolustuspaketeissa esitetään konkreettisia toimenpiteitä, joilla tuetaan unionin tavoitteita avaruus- ja puolustuspolitiikan alalla. Näillä aloitteilla edistetään myös synergioita siviili- ja puolustusteollisuuden välillä, jotta voidaan maksimoida spin-off-vaikutukset ja keskinäiset hyödyt.