Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan neuvoston direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta"



Virallinen lehti nro C 139 , 11/05/2001 s. 0001 - 0003



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen estämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan neuvoston direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta" (2001/C 139/01) Neuvosto päätti 26. syyskuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut "yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus" -jaosto antoi lausuntonsa 7. helmikuuta 2001. Esittelijä oli Edoardo Bagliano. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28. helmikuuta ja 1. maaliskuuta 2001 pitämässään 379. täysistunnossa (helmikuun 28. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 105 puolesta 1 vastaan 2:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Ehdotettu direktiivi nivoutuu moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annettuun puitedirektiiviin [70/156/ETY(1)]. Siinä määritellään ajoneuvoluokat, joista on puolestaan annettu erityisdirektiivit. Tässä käsiteltävä direktiiviehdotus koskee seuraavia ajoneuvoluokkia: - N1-luokan ajoneuvot: ajoneuvot, joiden enimmäismassa on (kuormaamaton massa + suurin sallittu kuorma) alle 3500 kg ja jotka on suunniteltu vain tavarakuljetukseen (pakettiautot, pienet kuorma-autot) N1-luokassa erotellaan kolme alaluokkaa ajoneuvon kuormaamattoman massan mukaan: - I-luokan ajoneuvot, joiden kuormaamaton massa on alle 1205 kg - II-luokan ajoneuvot, joiden kuormaamaton massa on 1205 -1660 kg - III-luokan ajoneuvot, joiden kuormaamaton massa on yli 1660 kg. - M1-luokan ajoneuvot: ajoneuvot, jotka on suunniteltu henkilöiden kuljetukseen ja joissa on alle yhdeksän paikkaa kuljettajan istuin mukaan luettuna. Käytännössä kyseisessä luokassa erotellaan edelleen enintään kuusipaikkaiset henkilöautot sekä ajoneuvot, kuten minibussit, joissa voidaan kuljettaa enintään yhdeksää henkilöä tai joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2500 kg. Kuorma-autot kuuluvat sitä vastoin N2- ja N3-luokkaan ja linja-autot M2- ja M3-luokkaan. 1.2. Direktiivissä 70/220/ETY(2), sellaisena kuin se on muutettuna (neuvoston 13. lokakuuta 1998 antamalla) direktiivillä 98/69/EY, otettiin käyttöön - 7 °C:n lämpötilassa mitattavia päästöjä koskevat testit, mutta rajoitettiin niiden soveltamisala vain henkilöautoihin sekä N1-luokan I-alaluokkaan kuuluviin ottomoottorilla varustettuihin ajoneuvoihin (ei siis dieselmoottorilla varustettuihin ajoneuvoihin). Samalla komissiolle annettiin tehtäväksi laatia 31. joulukuuta 1999 mennessä uusi ehdotus, jossa kyseisten testien piiriin kuuluisivat myös ottomoottorilla varustetut kaikentyyppiset N1- ja M1- luokkaan kuuluvat ajoneuvot. 1.3. Kyseistä testien soveltamisalan laajentamista on pidetty tarpeellisena Auto Oil -ohjelmasta saatujen tulosten perusteella, vaikka Auto Oil -ohjelman ajantasaistettujen tietojen perusteella voidaankin päätellä, että kyseisen ehdotuksen piiriin kuuluvat ajoneuvot aiheuttavat vain 2,5 % tieliikenteen saastepäästöistä vuonna 2000. Kyseisiä ajoneuvoja myydään nimittäin Euroopassa hyvin vähän, sillä ostajat valitsevat tämäntyyppiset ajoneuvot mieluummin dieselmoottorilla varustettuina. 1.4. Komission ehdottamassa direktiivissä ulotetaan - 7 °C:n lämpötilassa mitattavia päästöjä koskevat testit seuraaviin ajoneuvoihin: - N1-luokan II- ja III-alaluokkaan ottomoottorilla varustetut ajoneuvot - M1-luokan ottomoottorilla varustetut ajoneuvot, joiden enimmäismassa on suurempi kuin 2500 kg tai joissa on yli kuusi mutta alle yhdeksän paikkaa. Lisäksi ehdotetussa direktiivissä määritellään hiilimonoksidi- ja hiilivetypäästöjen rajat, joita on noudatettava 1. tammikuuta 2003 lähtien. 1.5. Komission ehdotuksen mukaan alhaisen lämpötilan testejä ei tehdä ottomoottorilla varustetuilla ajoneuvoilla, jotka on suunniteltu käytettäviksi ainoastaan kaasumaisella polttoaineella, kuten neste- tai maakaasulla. 2. Yleistä 2.1. Päästörajoja on tavallisesti pitänyt noudattaa vain laboratoriotesteissä sen jälkeen kun ajoneuvo on ollut vähintään kahdeksan tuntia tasaisessa 20-30 °C:n lämpötilassa. Myös testipaikan lämpötilan on täytynyt olla sama. 2.2. Kaikkiin ottomoottorilla varustettuihin ajoneuvoihin vuodesta 1992/93 lähtien lisätyt katalysaattorit vähentävät huomattavasti ajoneuvojen päästöjä. Ajoneuvoja käynnistettäessä katalysaattorien vaikutus on kuitenkin käytännöllisesti katsoen olematon ja kasvaa hitaasti katalysaattorin lämmitessä, kunnes se saavuttaa optimaalisen toimintalämpötilansa noin yhden kilometrin ajomatkan jälkeen. Kylmällä ilmalla polttoaineseoksen on myös oltava rikas, jotta helpotetaan moottorin käynnistymistä ja varmistetaan sen asianmukainen toiminta lähdettäessä ajoneuvolla liikkeelle. 2.3. Henkilöautoilla ajetaan kaupungeissa yleensä lyhyitä matkoja. Kylminä vuodenaikoina mitatut päästöarvot voivat olla tavanomaisilla testimenetelmillä mitattuja päästöarvoja huomattavasti korkeammat. Komission ehdottamat toimet ovat siis oikeutettuja, jotta pysytettäisiin päästöarvojen nousu ympäristönsuojelullisesti ja teknisesti hyväksyttävissä rajoissa. 2.4. Komitea, joka on aina seurannut tiiviisti ja huolella ympäristöalaa koskevia aloitteita, on suhtautunut erittäin myönteisesti päätökseen ottaa (direktiivillä 98/69/EY) käyttöön tavanomaisessa 20-30 °C:n lämpötilassa suoritettujen testien lisäksi päästöjen mittaukset alhaisissa lämpötiloissa lyhyttä kaupunkiajoa vastaavaa kaupunkiajosykliä ja asianmukaisia raja-arvoja soveltaen. Aloitteen ulottaminen koskemaan näin N1- ja M1-luokan ylempien osaluokkien ajoneuvoja on siis looginen etenemistapa, jolla pyritään ympäristönsuojelutavoitteiden entistä suurempaan kunnioittamiseen etenkin taajama-alueilla. 2.5. Komitea on sitä mieltä, että teollisuudessa suunniteltuja teknisiä ratkaisuja, joilla varmistetaan, että henkilöautot ovat - 7 °C:n lämpötilassa mitattavia päästöjä koskevien uusien säännösten mukaisia, voidaan soveltaa N1-luokan II- ja III-alaluokan ajoneuvoihin sekä painavimpiin M1-luokan ajoneuvoihin. Kyseiset ajoneuvot on yleensä varustettu samantyyppisellä moottorilla. Komission ehdottama direktiivi voidaankin panna täytäntöön kohtuullisin kustannuksin määritellyn ajan kuluessa. 2.6. Komitea on tietoinen saasteongelmista yleensä ja ilmansaastumisen ongelmista erityisesti sekä niistä aiheutuvasta pikaisten ratkaisujen tarpeesta ja huomauttaa, että komissio on myöhässä suorittaessaan Euroopan parlamentin ja neuvoston sille antamaa tehtävää. 3. Erityistä 3.1. Komitea on tietoinen siitä, että komission ehdottamat raja-arvot alhaisessa lämpötilassa suoritettavia testejä varten ovat moottoriajoneuvojen päästöjä käsittelevän työryhmän MVEG:n (Motor Vehicle Emission Group) suositusten mukaisia ja perustuvat niin teollisuuden kuin riippumattomien laboratorioiden esittämiin tietoihin. Koska kyseisiin luokkiin kuuluvien ajoneuvojen osuus kokonaispäästöistä on vähäinen, tiukemmat raja-arvot eivät ole perusteltuja (ks. kohta 1.3). 3.2. Komitea huomauttaa lisäksi, että kyseisiä raja-arvoja on määrä soveltaa kaksi vuotta sen jälkeen kun direktiivissä 98/69/EY määriteltyjen, 20-30 °C:n lämpötilassa mitattujen päästöjen raja-arvojen tiukentaminen tulee voimaan. Tässä käsiteltävä komission ehdotus on siis samansuuntainen kuin edellä mainittu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi, joka koskee henkilöautoja sekä N1-luokan I-alaluokkaan kuuluvia hyötyajoneuvoja. 3.3. Komitea kannattaa ehdotusta, jonka mukaan alhaisen lämpötilan testiä ei sovelleta ottomoottorilla varustettuihin ajoneuvoihin, jotka on suunniteltu käyttämään vain kaasumaista polttoainetta. Kyseisissä moottoreissa ei nimittäin tarvita käynnistymiseen ja ajon alkuvaiheeseen tavanomaisten bensiinimoottorien vaatimaa rikasta polttoaineseosta. Komitean mielestä määritelmä "ajoneuvot, jotka on suunniteltu käyttämään polttoaineena ainoastaan kaasumaista polttoainetta" on siis oikea. Kyseisten polttoaineiden jakeluverkko on vielä suppea, joten on suositeltavaa, että myös kaasumaisella polttoaineella toimivat ajoneuvot varustetaan pienellä bensiinisäiliöllä mahdollisten hätätilanteiden varalta. Komitea on komission kanssa samaa mieltä myös siitä, että kun ajoneuvon polttoaineena voidaan käyttää sekä bensiiniä että kaasumaista polttoainetta, ajoneuvot testataan alhaisen lämpötilan testissä ainoastaan bensiinikäyttöisinä. 4. Päätelmät 4.1. Komitea on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että alhaisen lämpötilan testit on ulotettava koskemaan myös ajoneuvoja (ks. kohta 1.4), jotka alun perin jätettiin direktiivin 98/69/EY soveltamisalan ulkopuolelle. 4.2. Lisäksi komitea kehottaa komissiota seuraamaan huolella tekniikan kehitystä(3), alalla jolla pyritään löytämään ratkaisuja liikenteen ympäristövaikutusten vähentämiseksi, sekä edistämään teollisuuden ja erityisinstituuttien harjoittamaa tutkimustoimintaa unohtamatta myöskään vaihtoehtoisia ratkaisuja, joista muutamat ovat jo edistyneet pitkälle kokeiluvaiheeseen. Bryssel 28. helmikuuta 2001. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs (1) EYVL L 42, 23.2.1970, s. 1-5. (2) EYVL L 350, 28.12.1998, s. 1. (3) Esimerkiksi nestemäistä polttoainetta ja/tai vetyä käyttävät polttoainekennot sekä järjestelmät, joissa on yhdistetty sähkö- ja sisäpolttomoottori.