Erään viinialan nimityksen tuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohta)

(2020/C 380/12)

Tämä tiedonanto julkaistaan (1) komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

YHTENÄISEN ASIAKIRJAN MUUTTAMISTA KOSKEVAN VAKIOMUUTOKSEN TIEDOKSI ANTAMINEN

”GROS PLANT DU PAYS NANTAIS”

PDO-FR-A0275-AM02

Tiedonannon päivämäärä: 15. syyskuuta 2020

HYVÄKSYTYN MUUTOKSEN KUVAUS JA PERUSTELUT

1. Maantieteellinen alue

Maantieteellistä aluetta on tarkistettu kuntaliitoksen johdosta muuttuneiden kunnannimien vuoksi.

Viittaus kuntiin ”Saint-Gére” ja ”Ancenis” korvataan viittauksella kuntaan ”Ancenis-Saint-Géréion”. Viittaus kuntaan ”Saint-Hilaire-de-Loulay” korvataan viittauksella kuntaan ”Montaigu-Vendée” (ainoastaan liitoskunnan Saint-Hilaire-de-Loulay alue).

Kyseessä on toimituksellinen muutos, jolla ei muuteta maantieteellistä aluetta.

Sama muutos on tehty yhtenäisen asiakirjan 6 kohtaan.

2. Rajattu viljelyalue

Tuote-eritelmän I luvun IV kohdan 2 alakohdassa ilmaisun ”15. marraskuuta 2018” jälkeen lisätään ilmaisu ”ja 17. kesäkuuta 2020”.

Tällä muutoksella halutaan lisätä päivämäärä, jona kansallinen toimivaltainen viranomainen hyväksyi maantieteellisellä tuotantoalueella sijaitsevan rajatun viljelyalueen muutoksen. Viljelyalueen rajaamisella tarkoitetaan sitä, että asianomaisen suojatun alkuperänimityksen kattamaan tuotantoon soveltuvat viljelylohkot määritetään maantieteellisellä tuotantoalueella.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

3. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Yhtenäistä asiakirjaa on tarkistettu poistamalla viittaus kyseisen maantieteellisen alueen kuntien lukumäärään.

Sama muutos on tehty yhtenäisen asiakirjan 8 kohtaan.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Tuotteen nimi

Gros Plant du Pays nantais

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi:

SAN – Suojattu alkuperänimitys

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

4. Viini(e)n kuvaus

Viinit ovat kuivia ja kuohumattomia valkoviinejä.

Niiden ominaisuudet ovat seuraavat:

— luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 9 tilavuusprosenttia;

— käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) enimmäispitoisuus on 4 grammaa litrassa;

— haihtuvien happojen pitoisuus on enintään 10 mEq/litra;

— kokonaisalkoholipitoisuus väkevöinnin jälkeen on enintään 11 tilavuusprosenttia.

Viinien kokonaishappopitoisuus, kokonaisrikkidioksidipitoisuus ja kokonaisalkoholipitoisuus ovat yhteisön lainsäädännössä vahvistettujen kynnysarvojen mukaiset. Viinit ovat kuivia ja kuohumattomia valkoviinejä.

Viinien väri on hennon keltainen; joskus nuorten viinien värissä on häivähdys vihreän sävyjä.

Viinien maku on tasapainoisen hapokas, raikas ja kevyt.

Viinien tuoksu on herkkä, ja siinä on pääasiassa hedelmäisiä tai kukkaisia aromeja ja usein jodin tuoksua.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

5. Viininvalmistusmenetelmät

a. Erityiset viininvalmistusmenetelmät

Viljelykäytäntö

Viiniköynnösten istutustiheys on vähintään 5 000 köynnöstä hehtaaria kohden.

Köynnösrivien välinen etäisyys on enintään 2,20 metriä ja köynnösten välinen etäisyys samalla rivillä on 0,90–1,10 metriä.

Viiniköynnökset leikataan niin, että kuhunkin köynnökseen jätetään enintään 14 silmua joko

— matalaleikkauksella (Royat- tai viuhkaleikkaus); tai

— yksinkertaisella Guyot-leikkauksella.

Köynnökset leikataan ennen silmujen puhkeamista tai vaihetta 5 Eichhornin ja Lorentzin asteikolla.

Hedelmänmuodostusvaiheessa hedelmää tuottavien oksien määrä köynnöstä kohden on enintään 12.

Erityinen viininvalmistusmenetelmä

Korjatun rypälesadon kaikenlainen lämpökäsittely alle –5 °C:ssa on kiellettyä.

Väkevöinnin jälkeen viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa olla enintään 11 tilavuusprosenttia.

Edellä mainittujen säännösten lisäksi viinien on viininvalmistusmenetelmien osalta täytettävä unionin sääntelyssä ja Ranskan maatalous- ja merikalastuslaissa säädetyt velvoitteet.

b. Enimmäistuotokset

75 hehtolitraa/ha

6. Rajattu maantieteellinen alue

Kaikki tuotantovaiheet on toteutettava maantieteellisellä alueella, jonka tuotteiden alkuperää ja laatua valvova kansallinen laitos (Institut national de l’origine et de la qualité, INAO) on hyväksynyt 20. kesäkuuta 2018 pidetyssä toimivaltaisen kansallisen komitean istunnossa. Siitä päivästä alkaen, kun toimivaltainen kansallinen komitea hyväksyi tämän tuote-eritelmän, maantieteellinen alue käsittää seuraavat kunnat vuoden 2020 virallisen geokoodin perusteella:

— Loire-Atlantiquen departementti: Aigrefeuille-sur-Maine, Ancenis-Saint-Géréon, Basse-Goulaine, La Bernerie-en-Retz, Le Bignon, La Boissière-du-Doré, Bouaye, Brains, Carquefou, Le Cellier, La Chapelle-Heulin, Château-Thébaud, Chaumes-en-Retz (ainoastaan liitoskunnan Chéméré alue), La Chevrolière, Clisson, Corcoué-sur-Logne, Divatte-sur-Loire, Geneston, Gétigné, Gorges, La Haie-Fouassière, Haute-Goulaine, Le Landreau, Legé, La Limouzinière, Le Loroux-Bottereau, Maisdon-sur-Sèvre, Mauves-sur-Loire, Monnières, Montbert, Les Moutiers-en-Retz, Mouzillon, Oudon, Le Pallet, La Planche, Pont-Saint-Martin, Port-Saint-Père, La Regrippière, La Remaudière, Remouillé, Saint-Aignan-Grandlieu, Saint-Colomban, Sainte-Pazanne, Saint-Fiacre-sur-Maine, Saint-Hilaire-de-Chaléons, Saint-Hilaire-de-Clisson, Saint-Julien-de-Concelles, Saint-Léger-les-Vignes, Saint-Lumine-de-Clisson, Saint-Lumine-de-Coutais, Saint-Mars-de-Coutais, Saint-Philbert-de-Grand-Lieu, Les Sorinières, Thouaré-sur-Loire, Vair-sur-Loire, Vallet, Vertou, Vieillevigne, Villeneuve-en-Retz.

— Maine-et-Loiren departementti: Mauges-sur-Loire (ainoastaan liitoskunnan La Chapelle-Saint-Florent alue), Montrevault-sur-Èvre (ainoastaan liitoskunnan La Chaussaire alue) Orée d’Anjou, Sèvremoine (ainoastaan liitoskuntien Saint Crespin-sur-Moine ja Tillières alue).

— Vendéen departementti: Cugand, Montaigu-Vendée (ainoastaan liitoskunnan Saint-Hilaire-de-Loulay alue), Rocheservière, Saint-Étienne-du-Bois, Saint-Philbert-de-Bouaine.

7. Pääasiallinen rypälelajike (pääasialliset rypälelajikkeet)

Colombard (V)

Folle blanche (V)

Montils B

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

Kuvaus yhteyden kannalta merkityksellisistä luontoon liittyvistä tekijöistä

Maantieteellistä aluetta halkovat vedet, jotka muodostavat tiheän vesiverkoston Nantesin kaupungin etelä- ja itäosassa. Nantesin alueen maisemassa vaihtelevat rinteiden viinitarhat ja karjankasvatuskäytössä olevat laaksot. Alue ulottuu itä-länsisuunnassa Maugesin esivuoristosta Atlantin rannikkoon ja pohjois-eteläsuunnassa Loiren rannoilta Vendéen tasangoille. Viiniköynnökset on istutettu pääasiassa Grandlieujärven ja siitä alkavien sivujokien ympärillä oleville kukkuloille ja rinteille sekä Goulainen suoalueen ja Loiren laakson valuma-alueille. Maantieteellinen alue muodostaa läntisimmän osan Val de Loiren suurista viinitarhoista ja kattaa Loire-Atlantiquen, Maine-et-Loiren ja Vendéen departementit.

Maantieteellisen alueen muinaisen ja monipuolisen geologisen perustan muodostavat syväkivilajit (graniitti ja gabro) ja metamorfiset kivilajit (gneissi, kiilleliuske, eklogiitti ja amfipoliitti), joita osin peittävät tertiäärikauden karkeat hiekkakerrostumat. Näiden kivilajien ja niihin vaikuttavan eroosion vaikutuksesta maaperä on usein hapan, karkearakenteinen (hiekkaa, pikkukiviä ja soraa), terve ja ilmava, luonnollisella tavalla kuiva, köyhä ja vesivarannoiltaan kohtuullinen. Viinirypäleet kerätään ainoastaan niiden lohkojen rinteiltä, jotka ovat jyrkimmät ja joiden maaperä on hiekkaista pintamaata.

Atlantin valtameri vaikuttaa Nantesin alueen ilmastoon etenkin Loiren suistoalueen vuoksi. Ilmastolle tyypilliseen tapaan lämpötilat pysyvät melko tasaisina vuoden ympäri. Talvet ovat hyvin leutoja, minkä vuoksi maa lämpenee aikaisin keväällä. Merituulten ansiosta kesät ovat viileitä ja kuumia helleaaltoja on vähän. Sateita esiintyy melko tasaisesti ympäri vuoden, tosin kesäisin sademäärät ovat vähäisiä. Tällä leveysasteella auringon valoa on runsaasti.

Kuvaus yhteyden kannalta merkityksellisistä inhimillisistä tekijöistä

Nantesin alueen viinitarhat ovat osa ikivanhaa viininviljelyperinnettä; keskiajalla Nantesin viininviljelyalue oli yksi Ranskan suurimpia. Alueella ryhdyttiin harjoittamaan tislaustoimintaa 1500-luvulla hollantilaisten kanssa käydyn kaupan myötä. Laadukkaiden väkevien alkoholijuomien raaka-aineena tunnettua Charentesin alueen Folle blanche B -lajiketta ryhdyttiin viljelemään laajemmin, ja se korvasi kotoperäiset lajikkeet. Nantesin alueen luonnonolosuhteissa lajike osoittautui sopivaksi valkoviinien valmistukseen. Nimeä ”Gros Plant” käytettiin kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1732 kuvaamaan näitä Länsi-Ranskassa suuren suosion saavuttaneita viinejä. Vaikka tislaustoiminta vähentyi Nantesin alueella 1800-luvun keskivaiheilla, Gros Plantin viinitarhoja oli yhä 20 000 hehtaaria.

Viinikirvaepidemian jälkeen Montils B- ja Colombard B -lajikkeita, jotka myös olivat peräisin Charentesin alueelta, istutettiin vähäisinä määrinä Folle blanche B -lajikkeen viereen. Hallitakseen luonnollisesti hedelmällisten kasvien runsasta kasvua tuottajat ottivat käyttöön tiukat säännöt: keskimääräinen tai tiivis istutustiheys, viiniköynnösten leikkaaminen lyhyiksi, hedelmää kantavien oksien määrän tiukka rajoittaminen. Tuottajat valitsevat tuotantoon lohkot, joilla kasvukausi voidaan aloittaa varhain ja joilla vesivarannot ovat vähäisiä ja hedelmällisyys heikkoa. Satomäärien vähentymisen myötä viinien laatu näet paranee. Juomakulttuuria edistävän Bretvins-veljeskunnan, joka perustettiin vuonna 1948, sekä vuonna 1951 perustetun ensimmäisen etujärjestön toiminnan ansiosta ”Gros Plant du Pays nantais” hyväksyttiin rajatun laatuviinin alkuperänimitykseksi 26. helmikuuta 1954 annetulla päätöksellä. Tällä tavoin viinit saavuttivat tunnettuutta kansallisella tasolla.

Entistä runsaampien ja monivivahteisempien viinien valmistamiseksi toimijat ottivat käyttöön erityisen viininvalmistusmenetelmän eli nantaise-menetelmän, jossa viiniä pidetään ohuen viinisakan päällä vähintään yhden talven ajan juoksuttamatta viiniä lainkaan. Tämä taitotieto on syntynyt tuottajien tavasta pitää parasta viiniään tynnyrissä viinisakan päällä seuraavan kevään perhejuhlia varten. Tämä kypsytystapa toi viineihin pyöreyttä ja mehevyyttä, sillä se lisäsi erityisesti mannoproteiinien ja muiden hiivan soluseinän hajoamisesta johtuvien yhdisteiden pitoisuutta. Menetelmä perustuu siihen, että viinejä ei manipuloida, että viinejä pidetään tilassa, jossa on hiilidioksidia, ja että viinien hapettuminen ja haihtuvien yhdisteiden purkautuminen estetään. Menetelmän vuoksi viineihin alkoholikäymisen aikana muodostuneet aromit säilyvät kevääseen asti ja sitä pidemmälle. Perinteistä ilmaisua ”sakan päällä” (sur lie) koskeva määräys on määritetty vuonna 1977 ja sitä on sovellettu vuodesta 1994 lähtien siten, että viini pullotetaan itse viinikellareissa. Näin rajoitetaan viinin astiointia ja juoksuttamista.

Vuonna 2009 viinitarhat, joilla tuotetaan tarkistetulla alkuperänimityksellä suojattua viiniä, levittäytyvät 1 500 hehtaarin alalle. Alueella toimii 600 tuottajaa. Viiniä tuotetaan vuosittain noin 100 000 hehtolitraa, josta yli kolmasosa saa merkinnän ”sur lie”. Tarkistetun alkuperänimityksen ”Gros Plant du Pays nantais” saaneet viinit ovat hiilihapottomia valkoviinejä. Viinien väri on hennon keltainen; joskus nuorten viinien värissä on häivähdys vihreän sävyjä. Viinien maku on tasapainoisen hapokas, raikas ja kevyt. Viinien tuoksu on herkkä, ja siinä on pääasiassa hedelmäisiä tai kukkaisia aromeja ja usein jodin tuoksua.

Viinit, joissa voidaan käyttää mainintaa ”sur lie”, ovat yleensä tasapainoisia ja pyöreämpiä, niiden tuoksu on monivivahteisempi, ja niissä voi esiintyä hienoa helmeilyä alkoholikäymisessä muodostuvan jäännöshiilidioksidin vuoksi. Raikkauden, aromien rikkauden ja käymisestä peräisin olevan hiilihapon säilyttämiseksi kyseisiä viinejä suojellaan hapettumiselta kypsytyksen aikana. Koska niiden hiilidioksidipitoisuus on liian korkea joustaviin astioihin pakkaamista varten, ne pakataan pulloihin erityistä huolellisuutta noudattaen. Nantesin alueella kasvavista lajikkeista valmistettujen viinien, joilla on tarkistettu alkuperänimitys, omintakeisuus syntyy sekä Nantesin alueen maantieteellisistä olosuhteista että sen historiasta. Tässä Loire-joen ja Atlantin valtameren yhtymäkohdassa sijaitsevassa suuressa satamakaupungissa harjoitettiin jo varhain Pohjois-Euroopan kaupunkikeskuksiin suuntautuvaa aktiivista viinikauppaa. Tälle tärkeälle kauppapaikalle saapui runsaasti kauppiaita, joista suuri osa oli hollantilaisia. Hollantilaiset kauppiaat vaikuttivat ratkaisevalla tavalla siihen, että Folle blanche B -lajike levisi maantieteelliselle alueelle. Tämän jälkeen alueella ryhdyttiin kasvattamaan kahta viljelyominaisuuksiltaan samankaltaista lajiketta, Montils B:tä ja Colombard B:tä.

Nantesin alueen maaperä- ja ilmasto-olosuhteiden ansiosta näistä lajikkeista on pystytty kehittämään tasapainoisia valkoviinejä, joissa on herkkiä aromeja. Maantieteellisen alueen maaperä on karkeajakoinen ja hapan. Maaperän geologisen perustan muodostavat graniitti, gneissi, kiilleliuske tai karkeat hiekkakerrostumat. Maaperän ja Nantesin alueella vaikuttavien leutojen talvien ansiosta viiniköynnösten kasvukausi käynnistyy varhain ja rypäleet kypsyvät haluttuun kypsyysasteeseen. Tarkistetun alkuperänimityksen saaneiden viinien valmistusalueen pohjoisen sijainnin sekä alueeseen vaikuttavan meri-ilmaston vuoksi kesät ovat viileitä, minkä vuoksi herkkien aromien esiasteet säilyvät viinirypäleissä.

Sopeuttaakseen valitut lajikkeet Nantesin alueen luonnonolosuhteisiin maantieteellisen alueen toimijat ovat pystyneet hyödyntämään syvään juurtunutta viininviljelytaitoa, joka on kehittynyt monisatavuotisen laatuviinien myyntiperinteen pohjalta. Valitut tekniikat ennen istutusta tehtävästä lohkojen valinnasta viiniköynnösten kasvun hallintaan mahdollistavat sen, että maantieteellisen alueen köyhä maaperä ja runsas auringonvalo voidaan hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla kypsän ja terveen sadon saavuttamiseksi.

Nantesin menetelmässä viini kypsytetään hienon sakan päällä ilman astiointia. Tällä tavoin käymisen aikana muodostuneet tuoksumolekyylit säilyvät viinissä. Leudot talvilämpötilat edistävät viinisakan vaikutusta, jolloin viinit kehittyvät runsaiksi. Tämä kypsytystapa, jonka ansiosta viinit saavat merkinnän ”sur lie”, tuo viineihin pyöreyttä, herkän hedelmäisiä tai kukkaisia aromeja sekä helmeilevyyttä, joka on jäänne käymisen lopussa muodostuneesta hiilidioksidista. Tämän kypsytysmenetelmän etujen säilyttämiseksi ja hapettumisen estämiseksi toimijat ovat erityisen ammattitaitoisia viinien pullottamisessa, joka tapahtuu itse viinikellareissa. Tämä perinteinen käytäntö, joka minimoi tuotteiden käsittelytoimet, soveltuu täydellisesti viinien hienostuneiden tuoksuyhdisteiden säilyttämiseen.

Gros Plant du Pays nantais on Loiren alueen viineistä ”lähimpänä valtamerta” valmistettu, sillä maantieteellinen alue ulottuu Bourgneuf-en-Retzin lahdelle saakka. Viinin maku on hapokas ja siinä on yleensä jodimaisia aromeja, jotka sointuvat hyvin yhteen äyriäisten ja simpukoiden makujen kanssa. Tuottajat ovat aina nostaneet esiin paikallisten viinien ja ruokien tunnusomaisen yhteyden, minkä vuoksi viinillä on ollut vuodesta 1954 asti rajatun laatuviinin alkuperänimitys. Vielä tänäkin päivänä rannikolla, Bretagnen ja Vendéen välissä, sijaitsevat viinitarhat nähdään markkinaetuna, sillä kesän turistikausi edistää merkittävällä tavalla viinin tunnettuutta ja vahvistaa viinin imagoa meren antimien täydellisenä kumppanina.

9. Olennaiset lisäedellytykset (pakkaaminen, merkinnät, muut vaatimukset)

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Tuotantoa rajatulla maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Edellytyksen kuvaus:

Viiniyttämistä sekä viinin kypsyttämistä koskevan poikkeuksen mukaisesti maininnan ”sur lie” saaneiden viinien viiniyttäminen, kypsyttäminen ja pullottaminen tapahtuvat välittömässä läheisyydessä sijaitsevalla alueella, joka koostuu seuraavista kunnista (vuonna 2018 voimassa ollut virallinen geokoodi):

— Loire-Atlantiquen departementti: Boussay, Chaumes-en-Retz (ainoastaan Arthon-en-Retzin liitoskunnan alue), Couffé, Ligné, Loireauxence (ainoastaan Varadesin liitoskunnan alue), La Marne, Mésanger, Paulx ja Rezé.

— Maine-et-Loiren departementti: Beaupréau-en-Mauges (ainoastaan Gestén liitoskunnan alue) ja Montrevault-sur-Èvre (ainoastaan La Boissière-sur-Evren, Le Fuilet’n ja Le Puiset-Dorén liitoskuntien alue).

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät määräykset

Edellytyksen kuvaus:

Tarkistettuun alkuperänimitykseen voidaan lisätä maininta ”sur lie”, kun kyse on viineistä, jotka täyttävät tälle maininnalle eritelmissä asetetut tuotantoedellytykset.

Tarkistettua alkuperänimitystä voidaan täydentää maantieteellisellä nimellä ”Val de Loire” eritelmässä tämän maantieteellisen nimityksen käytöstä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.

Maininnan ”sur lie” ja maantieteellisen nimityksen ”Val de Loire” kirjaimet ovat kooltaan – niin korkeudeltaan, leveydeltään ja paksuudeltaan – pienemmät tai yhtä suuret kuin ne kirjaimet, joilla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.

Viinit, joissa käytetään mainintaa ”sur lie”, esitetään vuosikertaa koskevan merkinnän yhteydessä.

Tarkistetulla alkuperänimityksellä suojattujen viinien merkinnöissä voidaan täsmentää pienemmän maantieteellisen yksikön nimi edellyttäen, että

— kyseessä on kiinteistörekisterialue ja

— paikka on mainittu sadonkorjuuilmoituksessa.

Kiinteistörekisterialueen nimi kirjoitetaan kirjaimin, jotka ovat korkeudeltaan, leveydeltään ja paksuudeltaan enintään puolet puolet tarkistetun alkuperänimityksen kirjainkoosta. Alueen näkyy samassa kentässä kuin tarkistetun alkuperänimityksen nimi.

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Pakkaaminen rajatulla maantieteellisellä alueella

Edellytyksen kuvaus:

Viinit, joille voidaan myöntää merkintä ”sur lie”, on viinien dekantoinnin rajoittamiseksi pakattava pulloihin viininvalmistuskellareissa viinin korjuuvuotta seuraavan vuoden maaliskuun 1. päivän ja joulukuun 31. päivän välisenä aikana, jotta ne säilyttävät viiniyttämis- ja kypsyttämistapaan perustuvat ominaisuudet, erityisesti tuoreuden, aromien sävykkyyden ja endogeenisesta hiilidioksidipitoisuudesta johtuvan lievän helmeilevyyden.

Linkki eritelmään

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-8fd4318d-e004-4c39-afe6-5016a5faef3f

(1) EYVL L 9, 11.1.2019, s. 2.