A4-0066/95

Päätöslauselma komission vuotuisesta talouskertomuksesta vuodelle 1995 (KOM(94)0615 - C4-0277/94) ja neuvoston kertomuksesta talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen toteuttamisesta (C4-0004/95)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission vuotuisen talouskertomuksen vuodelle 1995 (KOM(94)0615 - C4-0277/94),

- ottaa huomioon neuvoston kertomuksen talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen toteuttamisesta (C4-0004/95),

- ottaa huomioon, että vuotuista talouskertomusta vuodelle 1995 voitaisiin pitää Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 103 artiklan mukaisesti talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen valmistelutyönä,

- ottaa myös huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 102 a artiklan ja 103 artiklan 1 kohdan, joissa vaaditaan jäsenvaltioita sovittamaan talouspolitiikkansa yhteen ja harjoittamaan talouspolitiikkaansa niin, että se myötävaikuttaa Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 2 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden toteuttamiseen,

- ottaa huomioon valkoisen kirjan taloudellisesta kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä (COM(93)0700 - C4-0509/93),

- ottaa huomioon 6. toukokuuta 1994 annetun parlamentin päätöslauselman, joka koskee vuotuista talouskertomusta vuodelle 1994 ((EYVL C 205 25.7.1994 s. 541)),

- ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön ja aluepoliittisen valiokunnan lausunnon (A4-0066/95),

A. on tyytyväinen vuodelle 1995 laaditusta vuotuisesta talouskertomuksesta ilmenevään seikkaan, että vuonna 1994 BKT:n kasvuvauhti oli 2,6 % (vuonna 1993 -0,4 %) ja että kasvuvauhdin ennustetaan olevan 2,9 % vuonna 1995 ja 3,2 % vuonna 1996, mikä merkitsee, että eurooppalainen talouselämä alkaa elpyä vuosien 1988 -1993 lamasta,

B. katsoo, että talouden elpyminen edesauttaa Maastrichtin sopimuksessa esitettyjen talous- ja rahaliiton (EMU) edellytysten saavuttamista, erityisesti julkistaloutta koskevien perusteiden suhteen, antamalla jäsenmaiden hallituksille mahdollisuuden vähentää julkistalouden alijäämiä entistä tehokkaammin ja alentaa velan määrää suhteessa BKT:seen entistä nopeammin,

C. ottaa huomioon, että ECOFIN-neuvoston puheenjohtaja on ilmaissut aikomuksensa saada talous- ja rahaliiton kolmas vaihe käynnistetyksi varhaisimpana mahdollisena ajankohtana (1. tammikuuta 1997),

D. katsoo, että monet riippumattomat keskuspankin pääjohtajat ovat viime aikoina ilmaisseet epäilyksensä tai suoranaisen vastustuksensa sen suhteen, että talous- ja rahaliitto alkaisi vuonna 1997, pitäen sitä liian aikaisena ajankohtana, mikä on selvästi ristiriidassa neuvoston puheenjohtajamaan myönteisten arvioiden ja asenteiden kanssa; tämä voi ainoastaan lisätä eripuraisuutta, hämmennystä ja suoranaista vastustusta yleisön keskuudessa,

E. katsoo, että yhteisen valuutan käyttöönottoa - erityisesti aikaisessa vaiheessa - koskevaa tämänhetkistä niin teknistä valmistelua kuin julkisen mielipiteen valmistelua ei voida pitää riittävänä,

F. katsoo, että tämänhetkisten todisteiden perusteella on selvää, että kahdeksan vanhaa jäsenvaltiota täyttää jo inflaatiota ja korkotasoa koskevat nimelliset lähentymisperusteet ja vähintään kaksi uutta voidaan helposti lisätä tähän joukkoon, ja että sen vuoksi jäsenvaltioiden enemmistö, joka 109 i artiklan 3 kohdassa on esitetty edellytykseksi siirtymiselle EMU:n kolmanteen vaiheeseen tammikuussa 1997, on tässä suhteessa jo saavutettu.

G. katsoo, että vaatii huomattavia ponnisteluja, että yhtä suuri määrä jäsenvaltioita noudattaisi kirjaimellisesti julkistaloutta koskevan perusteen jyrkkää tulkintaa vuoden 1996 loppuun mennessä - erityisesti perusteen sitä osaa, joka liittyy velan ja BKT:n väliseen suhteeseen -ja tällä hetkellä näyttää, ettei se ole kaikille valtioille mahdollista,

H. katsoo olevan selvää, että Maastrichtin sopimuksessa ei määrätä, että tiukkojen numeeristen standardien mekaaninen soveltaminen olisi ainoa tapa täyttää 104 c artiklassa esitetyt nimelliset lähentymisperusteet vaan siinä katsotaan, että tietyt tulkinnalliset piirteet, jotka koskevat hyväksyttävien julkistalouden alijäämätasojen lähestymistä ja saavuttamista sekä velan ja BKT:n välistä suhdetta, ovat oleellinen osa kyseisiä perusteita eivätkä vapauta niiden noudattamisesta,

I. katsoo, että Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 109 i artiklassa ja pöytäkirjan 5 ensimmäisessä artiklassa esitetyn velka/BKT-suhteen taloudellisesti järkevä soveltaminen edellyttää, että otetaan myös huomioon julkisen velan kokonaismäärän ja valtion rahaksi muutettavan omaisuuden välinen suhde,

J. katsoo, että vaikka eurooppalaisten valuuttojen suhteellisessa valuuttakurssien vakaudessa ei ole tapahtunut suuria mullistuksia elokuun 1993 jälkeen, valuuttakurssimekanismin kannalta on edelleen vahingollista, että kaksi tärkeää valuuttaa ei enää kuulu sen piiriin ja ettei ole selkeyttä siitä, miten määriteltäisiin lähentymisen kannalta asianmukainen valuuttakurssien vaihteluväli, ja että sitä on viime aikoina horjuttanut - peson devalvaation seurauksena - osa siihen kuuluvista valuutoista, jotka ovat osoittautuneet alttiiksi Euroopan ulkopuolisille kriiseille,

K. katsoo, että Yhdysvaltain dollarin kurssin ja eurooppalaisten valuuttojen ryhmän kurssin välillä vallitsevat pysyvät suhdanteet antavat olettaa, että maailman rahajärjestelmässä on perustavanlaatuinen valuuttakurssien epäsuhta,

L. katsoo, että vuotuisessa talouskertomuksessa esitetty nopeutettu siirtyminen talous- ja rahaliittoon riippuu kokonaisuudessaan ennen kaikkea siitä, pystytäänkö pitämään yllä tästä hetkestä vuoteen 2000 asti talouden elpymisvauhtia, joka merkitsisi 3 - 3,5 prosentin vuosittaista BKT:n kasvua; se on mahdollista saavuttaa, mutta sitä ei voida pitää itsestään selvänä,

M. katsoo, että elpymisen vakiinnuttaminen keskipitkällä aikavälillä on mahdollista vain, jos taloudellisen kasvun lähteet saadaan ilmestymään oikeassa järjestyksessä alkaen viennistä ja siirtyen investointeihin ja päätyen sisäsyntyiseen kulutuskysyntään; tämä prosessi edellyttää tarkkaa tasapainoa säästämisen, verotuksen, julkisen varainkäytön, tuottavuuden, palkkojen, kannattavuuden ja korkojen välillä ja johtaa Euroopan talouden vientijohtoisesta elpymisestä itse ylläpidettyyn vakaaseen kasvuun; ja katsoo, että toimenpiteiden, joiden avulla voidaan voittaa EU:n infrastruktuurin, tutkimuksen, kehitystoiminnan ja energian alalla olevat rakenteelliset heikkoudet, on tuettava tätä kehitystä, kuten valkoisessa kirjassa taloudellisesta kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä aivan oikein edellytetään,

N. katsoo, että kaikkien toivotun kasvun saavuttamiseksi tarvittavien tekijöiden yhteensovittaminen edellyttää huomattavia ja vaikeita ponnisteluja, joiden on perustuttava sekä markkinavoimille että riittävän tehokkaalle talouspolitiikalle,

O. on huolestunut, että vaikka on nähtävissä tiettyä elpymisen myötä saavutettua lähentymistä eräiden jäsenvaltioiden taloudellisessa tuloksessa, erot tällä alueella ovat vielä suuret, erityisesti Euroopan luoteis- ja eteläosien välillä,

P. on pahoillaan siitä, että työttömyysasteen lasku vuoden 1994 lähes 11 prosentista 10,4 prosenttiin vuonna 1995 ja 9,8 prosenttiin vuonna 1996 komission vuodelle 1995 antaman vuotuisen talouskertomuksen arvioiden mukaisesti tapahtuu liian hitaasti, ja että työttömyys jopa siinä tapauksessa, että kasvuvauhti on parhaiden oletusten mukainen eli 3 - 3,5 % vuodessa, ei valitettavasti laske alemmaksi kuin 7 prosenttiin vuoteen 2000 mennessä, mikä osoittaa, että on ponnisteltava huomattavasti, jotta kasvun avulla luotaisiin enemmän työpaikkoja,

Q. panee merkille, että sekä työttömyystaso että työttömyyden epätasainen jakautuminen jäsenvaltioiden välillä vuoteen 1997 mennessä saattaa aiheuttaa ylipääsemättömiä jännitteitä jäsenvaltioiden valuuttojen ja talouspolitiikkojen suhteen; tähän on viitannut Euroopan rahapoliittisen instituutin (ERI) puheenjohtaja esitelmässään, jonka hän piti talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan raha- asiain alivaliokunnassa, ja samaa asiaa korosti äskettäin Englannin keskuspankin pääjohtaja puheessaan, jonka hän piti tiistaina 31. tammikuuta 1995 Ranskan pankki- ja raha-asiain instituutille (Institut d´Etudes Bancaires et Financières) Ranskan pankkiyhdistyksessä (Association Française des Banques),

R. katsoo, että vero- ja muiden politiikkojen, joilla pyritään lisäämään tuottavuutta, kilpailukykyä ja vakaata kasvua, johon liittyisi matala inflaatio, ei tulisi toimia muiden työttömyyden lievittämiseen pyrkivien politiikkojen tarkoituksia vastaan,

S. katsoo, että kaikkien työmarkkinaosapuolten, työntekijät mukaan lukien, taloudellinen tilanne voi parantua pysyvästi ainoastaan, jos Euroopan talouden maailmanlaajuinen kilpailuasema paranee merkittävästi ja jos BKT keskipitkällä aikavälillä kasvaa vuosittain 3,5 % ja inflaatio pysyy matalana, mutta että monet kilpailukykyä nostavat, erityisesti uudistuksiin liittyvät seikat on Euroopassa laiminlyöty,

T. katsoo, että taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteisvastuullisuuden voimistuminen kuuluu unionin tärkeimpiin tavoitteisiin,

U. ottaa huomioon, että köyhyyden ja työttömyyden poistaminen ja Euroopan kansalaisten ostovoiman ja elintason nostaminen ovat periaatteita, joiden tulee olla perustavaa laatua Euroopan talous- ja rahaliitolle,

V. katsoo, että köyhien ja rikkaiden maiden välinen jatkuvasti kasvava kuilu, ympäristönsuojelun sekä luonnonvarojen ja maapohjan kestävän käytön puuttuminen, taloudellisen epävarmuuden lisääntyminen, veropohjan kaventuminen kansainvälisen veronkierron johdosta, liian vähäinen investointi julkisiin palveluihin ja infrastruktuuriin sekä sosiaalisen suojelun vaarantuminen aiheuttavat Euroopassa pikaisia toimia edellyttäviä sosiaalis-taloudellisia ongelmia, joita on analysoitu hyvin valkoisessa kirjassa, mutta joita ei ole otettu riittävästi huomioon talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa ja niiden toteuttamisesta laadituissa kertomuksissa,

W. katsoo, että unionin ja jäsenvaltioiden harjoittamat talouspolitiikat tuntuvat usein luottavan liikaa, ellei pelkästäänkin, individualistiseen markkinafilosofiaan, joka uhkaa työntää syrjään sosiaalista yhteisvastuullisuutta korostavat periaatteet, ja niiden sijaan korostaa erottelevaa, dogmaattista, sosiaalisista tekijöistä piittaamatonta lähestymistapaa, jossa jätetään huomiotta, että talouden hoidossa tarvitaan jossain määrin julkisen vallan ohjausta ja että yhteisiä arvoja on vaalittava yksilöllisten arvojen ohella - tämän asenteen ei pitäisi vallita unionin tasolla,

X. on tietoinen, että ilman laajaa vapaan yritteliäisyyden ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ihannetta ja käsitystä siitä, että kaikki eurooppalaisen yhteiskunnan jäsenet saavat yhdessä nauttia edistyksen tuomista eduista, pyrkimykset Euroopan taloudellisen tilanteen parantamiseen maailmanlaajuisesti vaarantuvat huomattavasti ja joka tapauksessa monet katsoisivat nämä pyrkimykset täysin turhiksi,

Y. katsoo, että jäsenvaltioiden ja yhteisön perustaessaan yhteismarkkinat ja talous- ja rahaliiton on myös tuettava taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta ottamalla käyttöön ja toteuttamalla talouspolitiikkoja, jotka perustuvat tiiviiseen yhteensovittamiseen (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2, 3, 130 a ja b artiklat),

Z. ottaa huomioon parlamentin päätöslauselman, joka muistuttaa komissiota ja jäsenvaltioita siitä, että talous- ja rahaliiton lähentymisperusteet aiheuttavat suhteellisesti suurempia sosiaalisia ja taloudellisia vaikeuksia kehityksessään jäljessä oleville alueille.

TYÖTTÖMYYS

1. Ilmoittaa, että taloudellista kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä käsittelevässä valkoisessa kirjassa esitetty tavoite 15 miljoonan uuden työpaikan luomisesta vuoteen 2000 mennessä on edelleen yhtä toivottava; pyytää unionia ja sen jäsenvaltioita tekemään kaiken voitavan, jotta tämä tavoite toteutuisi kohtuullisen pian, ja asettamaan täystyöllisyyden politiikkansa pysyväksi ja tärkeimmäksi tavoitteeksi,

2. Suosittelee, että kaikkia toimet, joilla talousarvion alijäämiä pyritään rajoittamaan, toteutetaan ottaen huomioon niiden vaikutuksen työllisyyteen ja noudattaen sosiaalisesti tasapainoista toimintatapaa, ja että ne pannaan täytäntöön tarkoitukseen soveltuvin verotuksellisin toimenpitein,

3. Pyytää, ottaen huomioon harmaan talouden vaikutuksen jäsenvaltioiden budjetteihin, että talouskertomuksessa tutkittaisiin tätä aihetta ja mahdollisia poliittisia vastatoimia,

4. Pyytää neuvostoa ja jäsenvaltioita vahvistamaan taloudellisen kasvun työllistävää vaikutusta ottamalla käyttöön verouudistuksia, joiden tarkoituksena on siirtää sairausvakuutukseen ja sosiaaliturvaan liittyviä kuluja työvoimaa palkkaavien tahojen vastuulta muiden tuotantotahojen osalle ja erityisesti uusiutumattomia luonnonvaroja käyttäville tahoille ja saastuttavalle tuotannolle, ja suosittelee, että työmarkkinaosapuolet aloittavat keskuudessaan keskustelut mahdollisuuksista ja edellytyksistä lyhentää työaikaa, kylläkin hitaammassa tahdissa kuin tuottavuus kasvaa, jotta jokaisella tuotantotasolla olisi enemmän työllistämismahdollisuuksia,

5. Huomauttaa, että komission suuntaviivoissa arvioitu Maastrichtin sopimuksessa mainittujen perusteiden täyttyminen ja investointijohtoinen kasvu eivät toteudu, ellei yhteisön tasolla olevia rahapoliittisia keinoja laajenneta huomattavasti ja aleta käyttää. Vuoteen 2000 ulottuva kestävä kasvu vaatii rakennepoliittisia toimia, jotka toteutetaan tiiviissä yhteistyössä yksityisen ja julkisen sektorin välillä. Nämä sisältävät pienten ja keskisuurten yritysten laajentamisen, voimakkaan investoimisen ympäristöön, opetukseen ja koulutukseen laajassa mittakaavassa sekä Euroopan laajuisiin verkkoihin liittyvien investointien nopeamman toteuttamisen, josta on sovittu ministeritason huippukokouksissa vuonna 1992 Edinburghissa pidetystä kokouksesta alkaen,

ELPYMINEN JA TALOUDELLINEN KASVU KESKIPITKÄLLÄ AIKAVÄLILLÄ

6. Suosittelee, että kaikin käytettävissä olevin keinoin - mukaan lukien verouudistukset, joilla siirretään pääomavaroja taloudellisesta keinottelusta reaalitalouden piiriin - vahvistetaan halukkuutta investointeihin; tavoitteena on, että investointien osuus kasvaa jatkuvasti nykyiseltä 19 prosentin tasolta lähelle 25 prosenttia BKT:sta; toimia on tasapainotettava säätelemällä vastaavasti säästämis- ja kulutushalukkuutta niin, että tuotantokapasiteetin kasvu ei ylitä markkinoiden kykyä ottaa vastaan tuotetta,

7. Korostaa, kuinka tärkeää on harjoittaa teollisuuspolitiikkaa, joka suuntautuu uusiin tuotteisiin ja uusille teollisuustoiminnan aloille, erityisesti tietotekniikkaan, ympäristötekniikkaan, eettisesti vastuuntuntoiseen biotekniikkaan ja audiovisuaaliselle alalle, jotta Eurooppa voi vahvistaa asemaansa teknologian alalla, ja korostaa erityisesti tarvetta lisätä tutkimukseen ja kehitystoimintaan käytettävien varojen osuutta bruttokansantuotteesta 2 prosentista 3 prosenttiin,

8. Korostaa, että on ensisijaisen tärkeää vahvistaa kilpailukykyä parantamalla yleisesti kaikkien tuotantotekijöiden laatua antamalla koulutusta ja rohkaisemalla erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten toimintaa sekä sovittamalla tuotantoon liittyvät tekijät paremmin yhteen ottamalla uusilla, kekseliäillä tavoilla työntekijät mukaan oman toimintansa johtamiseen,

9. Hyväksyy sen, että reaalipalkkojen korotukset eivät saa ylittää tuottavuudessa saavutettuja voittoja, jotta työpaikkoja luovien investointien kannattavuus kasvaa, mutta rohkaisee työmarkkinaosapuolia tasapainottamaan palkkakuria voitonjakojärjestelmillä ja työntekijäin yhteisomistusjärjestelmillä,

10. Suosittelee, että valtionyhtiöiden sääntelypolitiikan poistaminen ja yksityistäminen toteutettaisiin samassa yhteydessä kuin suunnitelmat investointien ja uudistusten lisäämiseksi sekä asianomaisten alojen kylpailukyvyn nostamiseksi; suosittelee myös, ettei rohkaistaisi pelkkää julkisten monopolien korvaamista yksityisillä oligopoleilla ja että kaikissa tapauksissa riittävässä määrin huolehditaan uudistusten takia paikkansa menettäneiden työntekijöiden uudelleensijoittamisesta,

11. Pyytää komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan, että edistettäessä poliittisia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on toteuttaa lähentymisperusteet, taloudellisesti heikot ja epäedullisessa asemassa olevat alueet ja niiden vaatimukset otetaan täysin huomioon ja niiden asukkaita autetaan hyötymään luodusta vauraudesta,

12. Pitää kiinni siitä, että talouspoliittisten toimenpiteiden, joiden päätavoitteena on talouden kasvu tuottavuutta ja kilpailukykyä parantamalla, on huomioitava näiden politiikkojen taloudelliset ja sosiaaliset vaikutukset erityisesti työllisyyteen ja niiden alueiden talouden rakenteeseen, jotka käyvät läpi rakennemuutosta tai ovat taloudellisten ja sosiaalisten paineiden alaisina,

13. Muistuttaa komissiota ja neuvostoa sopimuksen vaatimuksesta, että laajat taloudelliset suuntaviivat on laadittava pitäen mielessä pyrkimyksen tämän sopimuksen 2 artiklan asettamien tavoitteiden saavuttamiseen; valittaa, että tähän mennessä moniin näistä tavoitteista on kiinnitetty vähän huomiota suuntaviivoja laadittaessa; ja pitää kiinni siitä, että tulevaisuudessa suuntaviivoissa on kiinnitettävä tarvittavaa huomiota kaikkiin sopimuksessa asetettuihin tavoitteisiin,

14. Pyytää erityisesti, että suuntaviivoissa olisi tehtävä selväksi, että budjettialijäämien tarvittava pienentäminen olisi saavutettava sellaisilla keinoilla, jotka kunnioittavat 2 artiklan asettamia yhteenkuuluvuuden, yhteisvastuullisuuden ja korkean työllisyystason päämääriä, ja että sosiaali- ja työllisyyspolitiikkaa ei siten tule heikentää,

TALOUS- JA RAHALIITON KOLMAS VAIHE

15. Hyväksyy edellisen kohdan hengessä unionin puheenjohtajamaan ilmaiseman pyrkimyksen tunnustaa nykyinen mahdollisuus samanaikaisesti toteuttaa korkean työllisyystason tavoitteet ja käynnistää talous- ja rahaliiton kolmas vaihe aikaisimpana mahdollisena ajankohtana sekä hyödyntää tätä mahdollisuutta, mutta varoittaa, että häilyvä poliittinen tahto yhdistettynä erittäin epäsuotuisaan talouden kehitykseen saattaa siirtää yhteisvaluutan aikataulua myöhemmäksi, ja että sekä jäsenvaltioiden että unionin toimielinten on vastustettava tätä suuntausta,

16. Pyytää neuvostoa, komissiota ja Euroopan rahapoliittista instituuttia varmistamaan kiireellisesti talous- ja rahaliittoon siirtymisessä käytettäväksi aiottu aikataulu ja samalla aloittamaan voimakkaan kampanjan, jolla edistetään yleisön tietoisuutta, keskustelua ja vakuuttuneisuutta eduista, joita yhteinen valuutta tuo Euroopan talouselämälle, ja sen yleistä käyttöönottoa koskevista säännöistä sekä vauhdittamaan huomattavasti teknisiä valmisteluja, joita talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen siirtyminen edellyttää,

17. Pyytää neuvostoa yhdistämään edellisessä kohdassa mainittu kampanja toimiin, joilla pyritään vahvistamaan Euroopan taloudellista johtamista luomalla puitteet, joiden avulla voidaan sovittaa yhteen korkeimmalla tasolla valuuttakurssi-, vero- ja talouspolitiikat sekä EMU:n kolmatta vaihetta valmisteltaessa että sen jälkeen ja joka olisi Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien demokraattisen valvonnan alainen,

18. Katsoo, että asianmukaisten demokraattisten valvontamuotojen kehittäminen sopimuksen puitteissa ja jäsenvaltioiden keskuspankkien sekä tulevan Euroopan keskuspankin vastuu, erityisesti sellaisten perustavanlaatuisten politiikkaan liittyvien aiheiden kuten EMU:n suhteen, muodostavat välttämättömän vastapainon keskuspankin itsenäisyydelle; pyytää komissiota ja neuvostoa ryhtymään tähän liittyvään tutkimustyöhön ja esittämään aihetta koskevia ehdotuksia ja suuntaviivoja,

19. Varoittaa liiallisesta tyytyväisyydestä valuuttakurssien ja korkojen vakauden suhteen ja pyytää erityisesti komissiota ja raha-asiain valiokuntaa tutkimaan sitä, onko Yhdysvaltain dollarin nykyinen kurssi asianmukainen maailmankaupan tasapuolisen kilpailun kannalta,

VASTUU

20. Ilmaisee huolensa demokraattiseen vastuuseen kohdistuvasta piittaamattomuudesta, joka näkyy kertomuksen 4 luvusta, joka rajoittuu raha- ja budjettipolitiikkaan sillä perusteella, että muut politiikat olivat olleet aiheina useissa Eurooppa-neuvostolle annetuissa kertomuksissa; muistuttaa komissiota, että vuotuinen talouskertomus toimitetaan myös Euroopan parlamentille, ja että velvollisuus laatia täydellinen selvitys talouspolitiikasta ei poistu sillä, että on laadittu sarja kertomuksia, joista useita ei ole esitetty parlamentille. Pyytää siksi, että kaikki EU:n toimivaltaan kuuluvat tekstit, jotka esitetään myös neuvostolle tai Eurooppa-neuvostolle, on esitettävä myös parlamentille,

21. Pyytää Euroopan parlamentin mietintöä valuuttakurssien ja korkojen vakauden välisistä yhdyssiteistä, kaupasta, investoinneista, taloudellisesta kasvusta ja työllisyydestä,

22. Pyytää parlamentin puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioiden hallituksille ja toteuttamaan kaikkia tarpeellisia toimia, jotka mahdollistavat parlamentin täyden osallistumisen kaikkiin vaiheisiin unionin talouspolitiikkaa muotoiltaessa (talouspolitiikan laajat suuntaviivat, monenvälinen valvonta, liiallisia alijäämiä koskeva menettely), kuten neuvotteluja neuvoston ja komission kanssa muodollisesta toimielinten välisestä sopimuksesta.