Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston direktiiviksi eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä naudansukuisten kotieläinten siemennesteen kaupassa ja tuonnissa annetun direktiivin 88/407/ETY muuttamisesta"

(KOM(2002) 527 lopullinen - 2002/0229 CNS)

(2003/C 85/12)

Neuvosto päätti 9. lokakuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 37 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut "maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö" -erityisjaosto antoi lausuntonsa 13. marraskuuta 2002. Esittelijä oli Leif E. Nielsen.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 11. ja 12. joulukuuta 2002 pitämässään 395. täysistunnossa (joulukuun 11. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 103 ääntä puolesta ja 2 pidättyi äänestämästä.

1. Komission ehdotuksen pääkohdat

1.1. Neuvoston direktiivissä 88/407/ETY vahvistetaan joukko naudansukuisten kotieläinten siemennesteen kauppaan ja tuontiin sovellettavia eläinten terveyttä koskevia yksityiskohtaisia vaatimuksia.

Komission muutosehdotuksen tavoitteena on

- mahdollistaa naudansukuisten kotieläinten siemennesteen varastointi muissa kuin sen keinosiemennysaseman tiloissa, jossa siemenneste on kerätty

- muuttaa uuden tieteellisen tiedon ja Maailman eläintautijärjestössä (OIE) vahvistettujen uusien säännösten perusteella erityisesti naudan tarttuvaa rinotrakeiittia / tarttuvaa pustulaarista vulvovaginiittia (IBR/IPV) ja naudan virusripulia (BVD/MD) koskevia eläinten terveysvaatimuksia, joita noudatetaan tuotaessa sonneja keinosiemennysasemille

- yksinkertaistaa yhteisön ulkopuolisten maiden keinosiemennyskeskusten hyväksymismenettelyä; luetteloita hyväksytyistä keinosiemennyskeskuksista muutetaan usein muotoseikkojen vuoksi kyseisten maiden toimivaltaisten viranomaisten toimittamien tietojen perusteella (osoite, nimi, uusi laitos jne.)

- antaa komissiolle mahdollisuus muuttaa komitologiamenettelyä noudattaen direktiivin 88/407/ETY liitteitä, jotka sisältävät keskusten hyväksymistä ja sonnien vastaanottoedellytyksiä keskuksissa koskevat tekniset seikat.

2. Yleistä

2.1. Naudansukuisten kotieläinten siemennesteen ja alkioiden tuotanto ja kauppa on tähän mennessä tapahtunut vahvasti paikalliseen maatalouteen kytkeytyneiden osuuskuntien tai yhdistysten hallinnoimilla hyväksytyillä keinosiemennysasemilla. Vaikka siemennesteen ja alkioiden jakelu muista jäsenvaltioista ja yhteisön ulkopuolisista maista tapahtuu näiden tuotantoketjun osien välityksellä esteettä, on jalostusohjelmissa mahdollista valikoinnin avulla noudattaa tiettyjä, esimerkiksi terveyttä, epäsuotuisten geneettisten ominaisuuksien karsimista tai alueellisiin tai paikallisiin olosuhteisiin sopeuttamista koskevia erityisvaatimuksia. Nautaeläinten siemennesteen kauppa muodostaa samalla karjanjalostusyhdistysten toiminnan taloudellisen perustan. Tunnustettuja keinosiemennysasemia koskevalla voimassa olevalla sääntelyllä taataan ongelma- tai vahinkotapauksissa sellainen turvallisuus ja tuotevastuu, joka ei olisi enää samassa määrin mahdollista, mikäli järjestelmää muutettaisiin ehdotetun perusteellisesti.

2.2. Mahdollisuus perustaa keinosiemennysasemien(1) ulkopuolisia siemennesteen varastointiasemia vapauttaa markkinoita ja edistää luonteeltaan entistä kansainvälisempää "keinosiemennysteollisuutta", joka järjestää siemennesteen ja alkioiden jakelun paikallisista varastoista. Riskinä on nykyisen järjestelmän heikentyminen sekä jalostusmateriaalin valikoinnin, tuotannon ja jakelun keskittymisen lisääntyminen. Tästä saattaa olla seurauksena jalostustavoitteiden asteittainen muuttuminen ja jalostusmateriaalin yksipuolistuminen, joka johtaa tuotantoeläinten "virtaviivaistumiseen". Se voi puolestaan aiheuttaa tulevaisuuden karjanjalostuksen yksipuolistumista ja vaikuttaa pyrkimyksiin kestävän kehityksen saavuttamiseksi ja monitoimisen maatalouden harjoittamiseksi EU:ssa. Geneettisen monimuotoisuuden rajoittaminen ilmenee myös siinä, että esimerkiksi friisiläisen eli holsteinilaisen karjarodun siitoskarjaa lienee jäljellä enää alle 40 yksilöä. Komission ehdotus voisi rajoittaa kantoja entisestään.

2.3. Vaikka siemennesteen varastointiasemille asetetaan ehdotetussa direktiivissä samat eläinten terveyttä koskevat vaatimukset, jotka koskevat nykyisin siemennesteen varastointia keinosiemennysasemilla, kuuluu siemennesteen jakelu varastointiasemilta karjankasvattajien käyttöön vain jäsenvaltioiden eläinten terveyttä koskevien vaatimusten piiriin. Entistä vapaampi jakelu paikallisilta varastointiasemilta karjankasvattajille ilman karjanjalostusyhdistysten valvontaa, tarkkailua ja asiantuntemusta voi lisätä tarttuvien tautien ja geneettisten vikojen leviämisvaaraa.

2.4. Tarttuvien kotieläintautien leviämisellä EU:ssa voi olla vakavia seurauksia. Viimeksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa esiintynyt suu- ja sorkkatautiepidemia osoitti hyvin selvästi taudin mahdolliset sosiaaliset ja taloudelliset seuraukset. Lisäksi voidaan mainita joukko muita tarttuvia karjatauteja kuten tuberkuloosi, luomistauti, naudan tarttuva rinotrakeiitti, naudan virusripuli jne. Kaikenlaisten riskitekijöiden suhteen onkin oltava äärimmäisen valppaana etenkin, kun ollaan esim. kosketuksissa yksittäisen tilan karjan kanssa.

2.5. Elävien eläinten periaatteessa vapaa kauppa sisämarkkinoilla pitkienkin etäisyyksien päähän, karjakoon kasvu ja kotieläinten keskittyminen entistä vahvemmin tietyille alueille lisää samalla tarttuvien tautien leviämisriskiä sekä tautien mahdollisen puhkeamisen aiheuttamia sosiaalisia ja taloudellisia seurauksia.

2.6. Siemennesteen ja alkioiden talteenottoon, varastointiin, tuontiin, jakeluun ja käyttöön liittyy tässä yhteydessä vakava tartuntavaara, joka antaa aihetta erityisen tiukkoihin valvontatoimenpiteisiin. Esimerkiksi yhdestä ejakulaatiosta kerättävää siemennesteannosta voidaan käyttää 2000 keinosiemennykseen, jolloin mahdollinen tartunta voi levitä yhtä moneen karjaan ja useisiin jäsenvaltioihin.

2.7. Edellä mainittujen seikkojen merkitys kasvaa entisestään laajentumisen jälkeen etenkin, kun otetaan huomioon jalostustoiminnan kehitys ja "keinosiemennysteollisuuden etujen" mahdollinen valta-asema uusissa jäsenvaltioissa. Lisäksi on otettava huomioon, että ehdotus muodostaa ennakkotapauksen vastaaville säädöksille esim. sianjalostusalalla. Ehdotuksen mahdollisia seurauksia on näistä syistä pohdittava perusteellisesti.

3. Erityistä

3.1. Ehdotetun säädöksen perusteella siemennesteen varastointiasema voi harjoittaa siemennesteen ja alkioiden tuontia ja vientiä. Sen vuoksi on säädettävä selvistä menettelyistä, joiden mukaisesti paikallinen virkaeläinlääkäri voi valvoa sääntöjen noudattamista. Tämänhetkiset säännökset siemennesteen markkinoille saattamisesta takaavat sekä siemennystä hoitavan eläinlääkärin että eläinten kasvattajien riittävän turvallisuuden korkealla tasolla. Siemennesteen varastointiasemilla ei voitaisi taata tätä täysin kaikissa tapauksissa.

3.2. Naudansukuisten kotieläinten siemennesteen tuottajat on rekisteröitävä, jotta jäljitettävyys voidaan varmistaa tuotantoketjun eri vaiheissa siemennesteen talteenotosta sen käyttöön karjan keinosiemennyksessä. Ehdottomana edellytyksenä on oltava, että kaupankäynti on yksisuuntaista tuottajilta varastoon ja varastosta karjanjalostusyrityksiin ilman palautusmahdollisuutta.

3.3. Siemennesteen ja alkioiden tuonti yhteisön ulkopuolisten maiden keinosiemennysasemilta ja siemennesteen varastointiasemille edellyttää varmoja valvontatoimenpiteitä sekä tuotteiden jäljittämismahdollisuutta tarttuvien kotieläintautien leviämisvaaran varalta. On muun muassa varmistettava sellaisten yhteisön ulkopuolisissa maissa toimivien keinosiemennysasemien rekisteröinti, joista tuodaan siemennestettä EU:ssa sijaitseville siemennesteen varastointiasemille, jotta kulloisenkin jäsenvaltion eläinlääkintäviranomaiset voivat ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin, mikäli tuonnin johdosta esiintyy tautiongelmia.

3.4. Ehdotettuun direktiivin esitetään seuraavia lisäyksiä, jotta sonnien tuontia hyväksytyille keinosiemennysasemille voitaisiin tehostaa:

- Kun ehdotuksen liitteen B luvun I 1 kohdan d ja e alakohdissa mainitut tutkimukset tehdään keinosiemennysasemien karanteeni- tai eristystiloissa, on karanteenijakso laskettava alkavaksi d alakohdassa mainittujen tutkimusnäytteiden keruupäivästä eikä tulosten vastaanottopäivästä, joka voi olla kaksikin viikkoa myöhemmin. Alakohdissa d ja e mainittujen tutkimusten välinen aika on tällöin 21. päivää, joka vastaa OIE:n kansainvälisiä normeja.

- Cambylobacter- ja trichomonas-tartunnan varalta tehtävät tutkimukset, jotka edellyttävät serologisen näytön sijaan bakteerinäyttöä, on tehtävä 7 eikä 21. päivän kuluttua karanteenin alkamisesta kuten ehdotuksessa esitetään. Tämä mahdollistaa tartunnan saaneiden eläinten varhaisen tunnistamisen ja tartuntatapauksissa kaikkien tutkimusten suorittamisen karanteenijakson aikana.

3.5. Direktiiviehdotuksen 3 artiklan nojalla tähän mennessä voimassa olleiden säännösten mukaisesti varmennetun siemennesteen kauppa ja tuonti sallittaisiin kuusi kuukautta direktiivin voimaantulosta. Kohdan muotoilu on kuitenkin tietyissä kielitoisinnoissa epäselvä. Lisäksi nousee esiin olennainen kysymys nykyisten varastojen kohtalosta, sillä yleisen käytännön mukaisesti niitä hyödynnetään pitkähkö aika.

4. Päätelmät

4.1. Siitä huolimatta, että muutosehdotusten laatimista on lykätty vuosia odotettaessa esimerkiksi naudan tarttuvaa rinotrakeiittia vastaan annettavaa rokotusta koskevaa OIE:n normia, ETSK katsoo, että se ei voi kannattaa siemennesteen varastointiasemia koskevaa muutosehdotusta tässä muodossa. ETSK kannattaa sitä vastoin kolmea muuta muutosehdotusta.

Bryssel, 11. joulukuuta 2002.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Roger Briesch

(1) Nykyisten säännösten mukaan siemennesteen varastointiasemien yhteyteen voidaan perustaa ainoastaan "satelliittivarastoja".