Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle loppukertomus työllisyyden alalla toteutettavista yhteisön edistämistoimista (EIM-ohjelmasta 2002–2006) {SEC(2008)1939} /* KOM/2008/0328 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 30.5.2008 KOM(2008) 328 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE loppukertomus työllisyyden alalla toteutettavista yhteisön edistämistoimista (EIM-ohjelmasta 2002–2006) {SEC(2008)1939} KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE loppukertomus työllisyyden alalla toteutettavista yhteisön edistämistoimista (EIM-ohjelmasta 2002–2006) SANASTOA ARC-ohjelma | Analysointia, tutkimusta ja yhteistyötä koskevat yhteisön toimet työllisyyden ja työmarkkinoiden alalla | ETA | Euroopan talousalue | EEO | Euroopan työllisyyden seurantakeskus | EIM | Yhteisön edistämistoimet työllisyyden alalla | ESR | Euroopan sosiaalirahasto | IDELE | Työllisyyden paikalliseen kehittämiseen liittyvien hyvien toimintamallien kartoittaminen, levittäminen ja vaihtaminen sekä hyvän hallintotavan edistäminen | LED | Paikallisen työllisyyden kehittäminen | LEED | Paikallisen työllisyyden ja talouden kehittämisen ohjelma – OECD | MISEP | Työllisyysasioiden tiedonvaihtoverkosto | MLP | Keskinäisen oppimisen ohjelma | SYSDEM | Työmarkkina-asioiden SYSDEM-verkosto | 1. JOHDANTO Kesäkuun 10. päivänä 2002 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1145/2002/EY[1] perustettiin vuosiksi 2002–2006 yhteisön ohjelma , jolla tuetaan työllisyyden alalla toteutettavia edistämistoimia . Ohjelma tunnetaan paremmin nimellä Edistämistoimet työllisyyden alalla tai EIM-ohjelmana. Ohjelmapäätöksen 13 artiklan mukaisesti laadittiin välikertomus ohjelman yhteydessä vuosina 2002–2004 toteutetuista toimista.[2] Kertomus toimitettiin Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle 19. toukokuuta 2005.[3] Saman artiklan mukaan oli laadittava myös ohjelman toimien tuloksia käsittelevä loppukertomus, johon sisällytetään ”tietoja, jotka koskevat yhteisön toiminnalle myöntämää rahoitusta, toimien johdonmukaisuutta ja täydentävyyttä suhteessa muihin asiaa koskeviin ohjelmiin, toimiin ja aloitteisiin, sekä asiaankuuluvat arviointitulokset”. EIM-ohjelman tavoitteena oli jatkaa ja kehittää eteenpäin toimia, jotka oli käynnistetty aiemman analysointia, tutkimusta ja yhteistyötä koskevia yhteisön toimia työllisyyden ja työmarkkinoiden alalla koskevan ohjelman puitteissa. Tämä ns. ARC-ohjelma (1998–2002) perustettiin 23. helmikuuta 1998 tehdyllä neuvoston päätöksellä 98/171/EY.[4] EIM-ohjelma on toiminut myös vuosina 2007–2013 toteutettavan Progress-ohjelman[5] työllisyys-osa-alueen edeltäjänä. Edellä mainittujen kolmen ohjelman tai osa-alueen yleisenä tavoitteena on ollut ja on jatkossakin tuen antaminen Euroopan työllisyysstrategian[6] kehittämiselle ja toteuttamiselle. Ohjelman toimilla pitäisi lisäksi edesauttaa Eurooppa-neuvoston Lissabonissa asettaman strategisen tavoitteen saavuttamista. Tavoitteen mukaan yhteisön olisi kyettävä palauttamaan täystyöllisyyden edellytykset. 2. TOIMET Ohjelman toteuttamisaikana on rahoitettu yli 150:tä projektia. Täsmällinen luku riippuu siitä, miten otetaan huomioon ehdotuspyynnöt, joiden perusteella valittiin tuettavaksi useita projekteja pyyntöä kohti, samoin kuin toisiin ohjelmiin kuuluvat toimet. Ohjelmista mainittakoon keskinäisen oppimisen ohjelma MLP ja Idele-ohjelma,[7] joiden yhteydessä on järjestetty vuosittain useita vertaisarviointikokouksia ja teemaseminaareja. Toimet voidaan jaotella ryhmiin, jotka suurimmalta osin edustavat EIM-päätöksessä asetettuja tavoitteita: 1. Tilastot ja tuki indikaattorien kehittämiselle 2. Analyysit ja tutkimus 2.1 Kehityssuuntauksien ja haasteiden, myös tulevaisuuspainotteisten kysymysten analysointi 2.2 Harjoitetun politiikan arviointi 3. Hyvien toimintamallien vaihtaminen ja yhteistyö jäsenvaltioiden kesken kaikilla toiminnan tasoilla, tiedotustoiminta3.1 Hyvien toimintamallien vaihtaminen ja yhteistyö jäsenvaltioiden kesken3.2 Tiedotus 4. Euroopan työntekijöiden liikkuvuuden teemavuosi 2006 5. Paikallisen työllisyyden kehittäminen 6. EIM-ohjelman arviointi Toimien toteuttamisen yhteydessä komissio huolehti seuraavista: – Toimissa pyritään myös sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamiseen. – Toimissa otetaan huomioon kansainvälisten organisaatioiden toiminta. – Toimissa kiinnitetään erityistä huomiota ihmisiin, jotka ovat muita epäedullisemmassa asemassa työmarkkinoilla. Toimien perustana oli tavoite saada työllisyysstrategia hyvin tunnetuksi kaikilla tasoilla. Kun tarkastellaan keskeisiä hetkiä työllisyysstrategian toteuttamisessa viime vuosina, havaitaan, että ohjelma on antanut strategialle arvokasta tukea merkityksellisillä toimilla, jotka oli onnistuneesti nivottu poliittisiin tavoitteisiin. Tästä huolehdittiin ohjelman yleisillä suuntaviivoilla, joissa vahvistettiin monivuotiset peruslinjaukset ja joita päivitettiin työllisyyspolitiikan suuntaviivoihin 2003[8] ja 2005[9] tehtyjen tarkistusten myötä. Ohjelma on tukenut myös työllisyysstrategian arviointia ja työllisyyspolitiikan suuntaviivojen vuotuisia tarkistuksia. Vuodesta 2004 lähtien suurin osa toimista liittyi keskinäiseen oppimiseen ja muihin hankkeisiin, joilla edistettiin jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja hyvien toimintamallien vaihtoa. EIM-ohjelman tavoitteitten toteutumista haluttiin tehostaa nivomalla toimet erityiseen keskinäisen oppimisen ohjelmaan.[10] Työllisyyskomitean keskustelujen perusteella vaikuttaisi yleisesti ottaen siltä, että keskinäisen oppimisen ohjelma on virittänyt hyvien toimintatapojen tehokasta vaihtoa. Uusien jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden osallistuminen on nostettava erityiseksi ansioksi. Paikallisiin kehittämisstrategioihin liittyvät toimet sekä julkisten työvoimapalvelujen nykyaikaistamista palvelevat innovaatiot puolestaan auttoivat levittämään hyviä työmarkkinakäytäntöjä jäsenvaltioissa. Viime vuosina EIM-toimissa korostui yleisesti unionin laajentuminen. Eri tutkimusten ja selvitysten teemoissa on otettu asianmukaisesti huomioon neuvoston asialistalla olevat asiat. EIM-tutkimusten suora poliittinen merkitys näkyy mm. lukuisina viittauksina analyyttisissä ja poliittisissa asiakirjoissa, kuten kansallisissa toimintasuunnitelmissa (jotka on nyt sisällytetty kansallisiin Lissabonin uudistusohjelmiin). Monet tutkimuksista olivat omiaan antamaan etenkin uusille jäsenvaltioille ajatuksia niiden poliittisiin uudistuksiin. Ohjelma auttoi myös tehostamaan yhteistyötä, jossa julkiset työvoimapalvelut käsittelevät yhteisiä haasteita ja välineitä, kuten eurooppalaista avoimien työpaikkojen seurantavälinettä. Tämä esimerkki ei kuitenkaan yksin anna täyttä kuvaa siitä, miten laajasti EIM-tutkimukset ovat tukeneet työvoimapalvelujen yhteistyötä – muista kysymyksistä mainittakoon etuudet ja työvoimapalvelujen perustehtävä eli aktiivinen työvoimapolitiikka. Hyötyä on ollut myös osallistumisesta Euroopan työllisyyden seurantakeskuksen EEO:n toimintaan. EIM-ohjelman mahdollistamaan yhteistyöhön kuuluu myös se, että jäsenvaltioiden asiantuntijat ovat voineet luoda yhteyksiä ja toimia yhdessä paitsi keskinäisen oppimisen ohjelman yhteydessä myös puheenjohtajavaltioiden konferensseissa, EEO:ssa sekä työllisyysasioiden tiedonvaihtoverkoston (MISEP)[11] ja julkisten työvoimapalvelujen kautta. Ohjelman toteuttamisen yhteydessä komissio toteutti runsaasti erilaisia toimia,[12] joita tarkastellaan tähän tiedonantoon liittyvässä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa[13] (katsaus keskeisiin EIM-ohjelman yhteydessä toteutettuihin toimiin). 2.1 Tilastot ja tuki indikaattorien kehittämiselle Koko ohjelmakauden ajan kehitettiin tilastointivälineitä Euroopan työllisyysstrategiaa varten. Ne auttoivat etenkin seurattaessa strategian toteutumista Lissabon strategian puitteissa asetettuja määrällisiä tavoitteita vasten. Suurimman osan työmarkkinoihin liittyvästä tilastotyöstä teki Eurostat. Ohjelmasta myönnettiin taloudellista tukea jäsenvaltioiden tilastotoimistoille ja muille EU:n julkisille elimille samoin kuin osallistuville ETA:n Efta-maille sekä liittymässä oleville ja ehdokasmaille. Tällä tavoin toteutettiin kaksi tavoitetta: parannettiin työmarkkinatilastojen laatua kehittämällä käytössä olevia tietokantoja ja tutkimuksia ja saatiin käyttöön tietoja aloilta, joilta niitä ei aiemmin ollut. Kehitettiin uusia työllisyystilastoja, kuten vapaita työpaikkoja kuvaavia tilastoja työvoiman kysynnän muutosten seurantaan sekä mittareita työn verotuksen kuvaamiseen.[14] Huomattakoon vielä, että ajan mittaan EU:sta on tullut yksi johtavista tiedontarjoajista. 2.2 Analyysit ja tutkimus 2.2.1 Kehityssuuntauksien ja haasteiden, myös tulevaisuuspainotteisten kysymysten analysointi Analyyseissä painotettiin edellytyksiä, joita tarvitaan uusien ja parempien työpaikkojen luomiseen, sekä unionin työllistämispotentiaalin arviointia. Tulevaisuuteen suuntaavilla analyyseilla ja tutkimuksilla pyrittiin saamaan parempi käsitys Euroopan työmarkkinoiden toiminnasta ja pönkittämään Euroopan työllisyysstrategian pitkän aikavälin kehittämistä kartoittamalla mahdollisia uusia kysymyksiä ja haasteita jo etukäteen. Tarkasteltuihin aiheisiin kuuluivat aktiivinen työvoimapolitiikka ja työn tekeminen kannattavaksi, terveys ja laatu työssä, taidot ja henkinen pääoma, muita heikommassa asemassa olevat ryhmät, laajentuminen, rakennemuutokset, muuttoliike, yritystoiminnan dynamiikka sekä työllisyyskehitys. Työllisyys Euroopassa -raportissa esitettiin määrällinen analyysi työmarkkinoiden kehityssuuntauksista ja työmarkkinapolitiikasta unionissa. Raportti on komission vuosittain sisäisesti laatima keskeinen viiteasiakirja. Raportti sisälsi lisäksi merkittävää aineistoa pohjaksi vuotuiselle yhteiselle työllisyysraportille ja Euroopan työllisyysstrategian välitarkistuksille. Pohjaa annettiin myös analyyttisten kysymysten tarkastelulle ja indikaattorien kehittämiselle.[15] 2.2.2 Harjoitetun politiikan arviointi Vuonna 2002 käynnistettiin useita hankkeita, jotka tukivat Euroopan työllisyysstrategian arviointia sekä tarkistamis- ja (vuodesta 2005) väliarviointitoimia, jotka liittyvät työllisyyspolitiikan suuntaviivoihin ja kansallisiin uudistusohjelmiin. Hankkeet valittiin ehdotuspyynnöillä, jotka koskivat Euroopan työllisyysstrategiassa suositellun työllisyyspolitiikan vaikutuksia sekä jäsenvaltioiden käyttämien arviointimenettelyjen kehittämistä. Esimerkkinä mainittakoon, että tarkastelukautena Belgia, Portugali ja Ranska tekivät täysimittaisen arvioinnin työllisyyspolitiikastaan. Hankkeet toteutettiin usein kansainvälisesti, mikä osoittaa, että EIM-ohjelma oli onnistunut tavoitteensa mukaisesti edistämään laadukasta ja koordinoitua työllisyyspolitiikkaa EU:n tasolla. Työllisyysstrategiaa tukivat myös EEO:n[16] kaksi verkostoa, MISEP ja SYSDEM,[17] jotka tarjosivat tietoja ja vertailututkimuksia työllisyyspolitiikasta ja työmarkkinoiden suuntauksista EEO:n osallistujamaissa – EU:n jäsenvaltioissa, ehdokasmaissa ja ETA:n Efta-maissa. Politiikkaa myös arvioitiin. Puolivuosittaisessa EEO Review -julkaisussa tarkasteltiin edelleen ensisijaisia aiheita, kuten ikääntyneitä työntekijöitä, maahanmuuttajia, laatua työssä, pimeää työtä, nuorison työllisyyttä ja joustoturvaa. SYSDEM antoi lisäksi merkittävän panoksen kansallisten toimintasuunnitelmien (nykyään kansalliset uudistusohjelmat, ks. edellä) vuotuiseen arviointiin. 2.3 Hyvien toimintamallien vaihtaminen ja yhteistyö jäsenvaltioiden kesken kaikilla toiminnan tasoilla, tiedotustoiminta 2.3.1 Hyvien toimintamallien vaihtaminen ja yhteistyö jäsenvaltioiden kesken Vuonna 2004 käynnistettiin keskinäisen oppimisen ohjelma (MLP) parantamaan hyvien toimintamallien vaihdosta saatujen kokemusten hyödyntämistä. Ohjelma kehittää pohjanaan olevaa vuoden 1999 vertaisarviointiohjelmaa keskittymällä painopistealoihin ja muokkaamalla ohjelman organisointia ja osallistujapohjaa, jotta tietojen levittämistä voitaisiin tehostaa ja laajentaa. Työmarkkinaosapuolet ja kansalaisyhteiskunta on otettu tiiviimmin mukaan oppimisprosessiin. MLP-ohjelma tarjoaa EU-maiden, ehdokasmaiden ja ETA:n Efta-maiden sidosryhmille tilaisuuden esitellä maansa hyviä toimintamalleja EU:n tasolla. 2.3.1.1 Julkisiin työvoimapalveluihin liittyvät hankkeet[18] EIM-ohjelmassa edistettiin, kartoitettiin ja vaihdettiin hyviä käytäntöjä myös ETA- ja ehdokasmaiden julkisten työvoimapalvelujen keskuudessa. Sen ansiosta pystyttiin parantamaan työnhakijoille ja työnantajille tarjottavia palveluja ja puuttumaan Euroopan työmarkkinoilla esiintyviin osaamisen pullonkauloihin. Tähän liittyvästi julkaistiin ehdotuspyyntöjä, joiden kautta pyrittiin modernisoimaan julkisia työvoimapalveluja, jotta ne pystyvät täyttämään tehtävänsä Euroopan työllisyysstrategiassa. Uusien jäsenvaltioiden julkisten työvoimapalvelujen mukaantulo tarjosi tilaisuuden synergisille yhteishankkeille. Vuosina 2004, 2005 ja 2006 julkaistiinkin ehdotuspyyntöjä, joiden tavoitteena oli tukea innovatiivisia ja kansainvälisiä aloitteita. Julkisten työvoimapalvelujen päälliköiden tapaamiset (puheenjohtajavaltion tapahtumat ja kaksi kokousta vuodessa) jatkoivat kymmenvuotista perinnettä. Tapaamisilla pyritään koordinoimaan työvoimapalvelujen toimintaa ja modernisoimaan niitä. Kokouksissa oli määrä keskustella tärkeistä julkisiin työvoimapalveluihin liittyvistä toimista ja panna niitä täytäntöön. Aiheita olivat esimerkiksi palvelumallit, joilla ehkäistään pitkäaikaistyöttömyyttä ja reagoidaan erityisiin työmarkkinoiden kysyntäpuolella esiintyviin ongelmiin. Vuosina 2002 ja 2003 järjestettiin useita koulutustilaisuuksia julkisten työvoimapalvelujen johdolle niissä kymmenessä ehdokasmaassa, jotka liittyivät EU:hun vuonna 2004. Vastaavia tilaisuuksia järjestettiin vuonna 2006 Romaniassa, Bulgariassa, Kroatiassa ja Turkissa. 2.3.2 Tiedotus ARC-ohjelmaan verrattuna EIM-ohjelmassa painotettiin voimakkaammin aktiivista ja avointa tiedotuspolitiikkaa, jolla pystytään koko unionissa lisäämään ihmisten tietoja Euroopan työllisyysstrategiasta ja siitä, miten se heihin voi vaikuttaa. Jotta EES saisi tuen kaikilta tasoilta ja kaikilta sidosryhmiltä (työmarkkinaosapuolilta, kansalaisyhteiskunnalta), tarvitaan avoimuutta ja tiedottamista kansalaisille. Tämä tunnustetaan laajalti. EIM-ohjelmasta tuettujen toimien, kuten tutkimusten, näkyvyys parani koko ohjelmakauden. Tuloksia julkaistiin eri tavoin: painotuotteina, sähköisesti työllisyyden pääosaston Europa-sivuilla, seminaareissa ja kokouksissa, viestimissä jne. Keskeiset päätelmät sisällytettiin tärkeimpiin poliittisiin asiakirjoihin, kuten yhteiseen työllisyysraporttiin ja yhteenvetokertomukseen. Vuodesta 2003 lähtien pyrittiin vuotuisilla ehdotuspyynnöillä edistämään yhteisiä tiedotustoimia, jotka tukevat Euroopan työllisyysstrategiaan liittyvää tiedonlevitystä ja muuta tiedotusta. Tiedotustoimilla oli tarkoitus antaa yleisluonteista tietoa Euroopan työllisyysstrategiasta (tavoitteista ja periaatteista, tuloksista, toteuttamisesta ja seurannasta sekä toimintaan osallistuvien laitosten tehtävistä). Samalla oli tuotava selkeästi ilmi eurooppalaisen toimintaympäristön sekä valtakunnallisen, alueellisen ja paikallisen työllisyyspolitiikan vuorovaikutus. Tarkoituksena oli helpottaa potentiaalisten sidosryhmien osallistumista lisäämällä tietoja käsiteltävistä asioista. Sitä varten keskityttiin tiettyihin kohderyhmiin (kuten alue- ja paikallisviranomaisiin, työmarkkinaosapuoliin, kansalaisyhteiskuntaan) tai tiettyihin teemoihin (kuten yhtäläisiin mahdollisuuksiin, pitkäaikaistyöttömyyden torjumiseen ja pitkäaikaistyöttömien aktivoimiseen, liikkuvuuteen, elinikäiseen oppimiseen, työn laatuun, aktiivisena ikääntymiseen, osallistaviin työmarkkinoihin, maahanmuuttoon, työvoimaosuuteen ja työn tekemiseen kannattavaksi). Toimilla tehtiin lisäksi tunnetuksi Euroopan työllisyysstrategian päätavoitteita ja painopistealueita sekä sitä lisäarvoa, jota työllisyyspolitiikan koordinoimisesta EU:n tasolla koituu. Keskeiset analyyseissä tehdyt havainnot esitettiin Työllisyys Euroopassa -raportissa, josta on vuodesta 2006 järjestetty vuotuinen tiedotuskonferenssi, ja EEO:n julkaisuissa. Julkaisuja levitetään laajasti sekä EU:n sisällä että muualla. EIM-toimien tuloksista tiedotettiin lukuisissa seminaareissa, konferensseissa ja muissa tapahtumissa. Niissä esiteltiin mm. ensisijaisista aiheista tehtyjä tutkimuksia. Tiedotustoimien yleisöön kuului Euroopan parlamentin jäseniä, EIM-komitean sekä työllisyyskomitean ja sen työryhmien jäseniä ja tarkkailijoita samoin kuin muita keskeisiä tahoja, kuten työmarkkinaosapuolia, asiantuntijoita ja yhteisön muiden toimintaohjelmien toteuttajia. Osallistujakunnan laajuus auttoi huolehtimaan toiminnan johdonmukaisuudesta ja täydentävyydestä suhteessa muihin asiaan liittyviin ohjelmiin, toimiin ja hankkeisiin. 2.4 Euroopan työntekijöiden liikkuvuuden teemavuosi 2006 Euroopan työntekijöiden liikkuvuuden teemavuoden 2006 yhteydessä toteutettiin runsaasti erilaisia toimia, jotka tukivat teemavuoden päätavoitteitten saavuttamista: – Tehdään tunnetuksi työntekijöiden oikeuksia (työntekijöiden vapaa liikkuvuus) ja heille tarjoutuvia mahdollisuuksia samoin kuin liikkuvuutta helpottavia apukeinoja (kuten EURES-verkosto, julkisten työvoimapalvelujen rooli jne.). – Vaihdetaan liikkuvuuteen liittyviä kokemuksia ja hyviä toimintamalleja. – Parannetaan EU:n pohjatietoja sekä ammatillisesta että maantieteellisestä liikkuvuudesta keräämällä tilastotietoja EU:n sisäisestä ja ulkoisesta liikkuvuudesta. Yhteensä järjestettiin 2 000 tiedotustapahtumaa, joissa olivat mukana kaikki liikkuvuuteen liittyvät toimijat. Onnistuneimpiin tapahtumiin kuuluivat ensimmäiset eurooppalaiset työpaikkapäivät, jotka keräsivät noin 200 000 osallistujaa. Näillä 230 Euroopan kaupungissa järjestetyillä päivillä työnantajat, työntekijät ja työnhakijat pääsivät suoraan tekemisiin toistensa kanssa. 2.5 Paikallisen työllisyyden kehittäminen Ohjelmalla tuettiin mahdollisuuksia luoda työpaikkoja paikallisesti esimerkiksi osuus- ja yhteisötalouteen ja rohkaistiin kaikkia toimijoita solmimaan kumppanuuksia. Paikallisen työllisyyden kehittämistä analysoimalla pyrittiin saamaan tietoa onnistuneista paikallisista toimista ja edistämään innovointia. Samoin pyrittiin kehittämään analyyttisiä ja metodologisia välineitä, joilla voitaisiin vahvistaa paikallista ulottuvuutta yhteisön ja jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikassa. 2.6 EIM-ohjelman arviointi EIM-päätöksen 13 artiklan mukaisesti ohjelmasta teetettiin riippumaton arviointi. Arvioinnin tekijä jätti toukokuussa 2005 ohjelmaa koskevan väliarviointiraportin, jossa pääpaino oli EIM-rahoitusta saaneiden projektien arvioinnissa itse projektien tasolla. Joulukuussa 2005 jätetyssä päivitetyssä väliarviointiraportissa paino oli itse ohjelmassa ja sen toimintastrategiassa. Siinä tarkasteltiin niitä vaikutuksia, joita tarkistetulla Lissabonin prosessilla voisi olla ohjelmaan. Loppuarvioinnissa puolestaan tarkasteltiin ohjelman yleistä toteutumista ja esitettiin suosituksia tulevia yhteisön ohjelmia varten. Lopuksi tehdyn jälkiarvioinnin raportissa vedettiin yhteen kaikkien aiempien arviointiraporttien havainnot. Arvioinnissa oli määrä mitata pääasiassa seuraavia: – EIM-ohjelman panos Euroopan työllisyysstrategian kehittämiseen ja toteuttamiseen – ohjelman sisäinen johdonmukaisuus ja tuloksellisuus – tavoitteitten saavuttamisaste ja toteuttamisessa havaitut esteet. Vaikka arvioijien havainnot edellä esitetyistä seikoista olivatkin pääosin myönteisiä, suosituksissaan he korostavat, että rahoitushallintoa ja projektien toteuttamiseen liittyviä menettelyjä olisi yksinkertaistettava ja että projektien seurannasta olisi tehtävä luotettavampaa käyttämällä uutta tietotekniikkaa, kuten tietokantoja. Lisäksi olisi harjoitettava aktiivisempaa tiedottamista; erikseen mainittiin projektien tulokset sekä tutkimusten ja selvitysten jatkotoimet. Siihen voitaisiin päästä esimerkiksi asettamalla asiaa koskevat tavoitteet projekteissa korkeammalle ja siirtämällä vastuu jäsenvaltioiden yhteistyön edistämisestä, tulosten levittämisestä ja jatkotoimista projektien vetäjille. Suosituksissa perätään vielä aktiivisempaa osallistumista ohjelman komitealta. 3. EU:N ULKOPUOLISTEN MAIDEN OSALLISTUMINEN EIM-päätöksen 7 artiklan mukaisesti ohjelmaan ja sen toimiin saattoivat osallistua ETA:n Efta-maat (Islanti, Norja ja Liechtenstein) sekä ne kymmenen ehdokasmaata, jotka liittyivät EU:hun toukokuussa 2004. Silloiset ehdokasmaat Bulgaria ja Romania sekä Turkki liittyivät ohjelmaan vuonna 2003 ja Kroatia vuonna 2006. Jotta uusien jäsenvaltioiden liittyminen tapahtuisi sujuvasti, komissio käynnisti määrätietoiset toimet helpottaakseen ehdokasmaita saattamaan politiikkansa Lissabonin strategian mukaiseksi. Ehdokasmaiden työmarkkinoiden kehitystä analysoitiin säännöllisesti Työllisyys Euroopassa -raportissa, osapuolten kesken käynnistettiin politiikkaa käsittelevä vuoropuhelu, ja työllisyyspolitiikan kehityksestä laadittiin yhteisesti sovittujen kriteerien pohjalta yhteisiä arviointiasiakirjoja. Vuodesta 2003 lähtien pikku hiljaa kaikki ehdokasmaat osallistuivat EIM-toimintaan, kuten EIM-komitean kokouksiin, tiedotustilaisuuksiin, seminaareihin ja konferensseihin. EIM-toimintaan osallistumalla maat saivat kokemusta Euroopan työllisyysstrategian toiminnasta ja arvioinnista jäsenvaltioissa, ja siitä oli apua myös kun valmisteltiin työllisyysstrategian toteuttamista Lissabonin strategian puitteissa. Uudet jäsenvaltiot pääsivät näin nopeammin täysin mukaan työllisyysstrategiaan. 4. EIM-KOMITEAN ROOLI, YHTEYDET MUIHIN KOMITEOIHIN, OHJELMIIN JA ORGANISAATIOIHIN EIM-ohjelman komitea, jolla oli sekä hallinnollinen että neuvoa-antava tehtävä, kokoontui kahdesti vuodessa. Komitea vahvisti yleiset ohjeet toiminnan toteuttamiseen, vuotuiset työohjelmat, rahoituksen kohdentamisen eri toimenpiteisiin sekä rahoitustukeen sovellettavat valintaperusteet. Komitea harjoitti yhteistyötä ja koordinointia muiden komiteoiden (etenkin työllisyyskomitean) kanssa, jotta EIM-toimet olisivat johdonmukaisia ja täydentäviä suhteessa yhteisön muihin ohjelmiin ja toimiin. Erilaisesta laajuudestaan huolimatta EIM-toimista oli apua työllisyyskomitealle ja sen työlle. Työllisyyskomitealle tiedotettiin säännöllisesti projektien tuloksista esimerkiksi konferensseissa ja seminaareissa. Ohjelmaa toteutettaessa otettiin huomioon myös talouspoliittisen komitean ja sen alaisen työmarkkinatyöryhmän toiminta. Tässä yhteydessä on syytä huomauttaa, että EU:n tutkimuksen puiteohjelmasta tuetaan täydentäviä tutkimusprojekteja ja -verkkoja, jotka liittyvät moniin kohdassa 2 (Toimet) käsiteltyihin asioihin. Ne tukevat huomattavalla panoksella EU:n kasvu-, työllisyys- ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden politiikan tavoitteita. Yhteistyötä OECD:n, ILOn ja Maailmanpankin kanssa jatkettiin mm. yhteisillä tutkimuksilla, tietojen ja asiantuntemuksen vaihdolla sekä yhteisillä konferensseilla ja seminaareilla, joissa käsiteltiin monia eri kysymyksiä, kuten henkistä pääomaa, muuttoliikettä ja työllisyyden paikallista edistämistä. OECD:n LEED-ohjelmaan[19] liittyvää yhteistyötä ja yhteisrahoitusta jatkettiin. Komissio huolehti lisäksi yhteyksistä erillisvirastoihin, etenkin Dublinissa toimivaan Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiöön. 5. PÄÄTELMÄT EIM-ohjelma tuki koko ohjelma-aikana (2002–2006) Eurooppa-neuvoston Lissabonissa asettamaa tavoitetta, jonka mukaan yhteisön olisi kyettävä palauttamaan täystyöllisyyden edellytykset. Tavoite on mainittu myös EIM-päätöksessä. Ohjelma toteutettiin päätavoitteittensa mukaisesti. Kuhunkin tavoitteeseen pyrittiin määrätietoisin toimin toteuttamalla päätöksen 4 artiklassa tarkoitetut yhteisön toimenpiteet. Tällä tavoin EIM-toimilla tuettiin Euroopan työllisyysstrategian kehittämistä, seurantaa ja arviointia sekä strategian perustana olevaa koordinoitua lähestymistapaa. Lisäksi kehitettiin tilastoja ja indikaattoreita, analysoitiin keskeisiä EU:n työmarkkinapolitiikan kehittämiseen liittyviä kysymyksiä, arvioitiin toteutettavaa politiikkaa, edistettiin parhaiden toimintamallien vaihtoa jäsenvaltioiden kesken ja tehtiin käsiteltäviä asioita tunnetuksi EU:n kansalaisten keskuudessa. Erityistä huomiota kiinnitettiin paikallisiin työllisyyttä kehittäviin toimiin. Ohjelmaa toteuttaessaan komissio kiinnitti konkreettisten lyhyen aikavälin tulosten lisäksi huomiota keskipitkän ja pitkän aikavälin tuloksiin saadakseen aikaan kestäviä muutoksia. Lisäksi painotettiin hyvää hallintoa, vertaisarviointia ja tiedottamista. Vuonna 2004 EU:hun liittyi kymmenen uutta jäsenvaltiota. Niiden vaiheittainen osallistuminen EIM-toimintaan antoi niille kokemusta Euroopan työllisyysstrategian arvioinnista vanhoissa 15 EU-maassa sekä valmiuksia tulla täysipainoisesti mukaan työllisyysstrategiaan. Toimien perustana oli tavoite, jonka mukaan Euroopan työllisyysstrategia olisi tunnettava hyvin koko EU:ssa alue- ja paikallistasoa myöten. Tämä siksi, että kansalaiset ja sidosryhmät, kuten poliittiset päättäjät, työmarkkinaosapuolet, paikallis- ja alueviranomaiset ja muut keskeiset vaikuttajat kansalaisyhteiskunnan edustajat mukaan luettuna olisivat tietoisia mahdollisuuksistaan parantaa taloudellisia ja sosiaalisia näkymiä ja valmiita toimimaan sen hyväksi. ARC-ohjelmaan verrattuna EIM-ohjelmassa painotettiin voimakkaammin aktiivista ja avointa tiedotuspolitiikkaa, jolla pystytään koko unionissa lisäämään ihmisten tietoja Euroopan työllisyysstrategiasta ja siitä, miten se heihin voi vaikuttaa. BUDJETTILIITE Neuvoston ja Euroopan parlamentin myöntämät määrärahat: 55 milj. euroa + 5 milj. euroa (vuoden 2004 laajentuminen) Tämän 60 milj. euron kokonaismäärän lisäksi tulevat osallistuvien ehdokasmaiden ja ETA:n Efta-maiden rahoitusosuudet sekä vuodelle 2006 siirretyt vuosina 2004 ja 2005 käyttämättä jääneet määrät. Koko ohjelmakaudella oli näin käytettävissä yhteensä 64 590 390 euroa. Kertomuksen kohta Projektityyppi 2002 2003 2004 2005 2006 BUDJETTI/MÄÄRÄRAHAT YHTEENSÄ 5.000.000 10.486.434 14.804.096 16.337.600 17.962.260 2.1 Tilastot ja tuki indikaattorien kehittämiselle Siirto Eurostatille 1.262.376 1.665.745 1.324.343 4.541.636 1.082.119 Muu tilastoihin liittyvä toiminta 333.602 449.734 49.284 YHTEENSÄ: 2.1 Tilastot ja tuki indikaattorien kehittämiselle 1.262.376 1.665.745 1.657.945 4.991.370 1.131.403 2.2 Analyysit ja tutkimus 2.2.1 Kehityssuuntauksien ja haasteiden, myös tulevaisuuspainotteisten kysymysten analysointi Tutkimukset ja selvitykset (mm. tuloksia esittelevät konferenssit ja seminaarit) 418.249 1.142.924 1.112.625 1.067.837 1.667.995 Kolme Euroopan työntekijöiden liikkuvuuden teemavuoteen 2006 liittyvää tutkimusta (mm. tuloksia esittelevät seminaarit) 124.453 458.610 VÄLISUMMA: 2.2.1 Kehityssuuntauksien ja haasteiden, myös tulevaisuuspainotteisten kysymysten analysointi 418.249 1.142.924 1.112.625 1.192.290 2.126.605 2.2.2 Harjoitetun politiikan arviointi Arvioinnit (ml. julkisten työvoimapalvelujen arviointiprojektit ja aktiivisen työvoimapolitiikan vaikuttavuus ja vaikutukset) 99.800 261.600 189.650 441.778 Ehdotuspyyntö: arvioinnin kehittäminen – 6 projektia 2003–2005 557.398 Kertomuksen kohta Projektityyppi 2002 2003 2004 2005 2006 Ehdotuspyynnöt: Euroopan työllisyysstrategian arviointia tukevat projektit (kansalliset arviointimenettelyt) 2002–2003, 2005–2007 ja 2006-2008 190.000 519.620 610.414 Teemavuosi 2006 (mm. Eurobarometri-tutkimus: käsitykset työntekijöiden liikkuvuuteen liittyvistä oikeuksista ja välineistä 2006; teemavuoden arviointi) 316.552 VÄLISUMMA: 2.2.2 Harjoitetun politiikan arviointi 289.800 557.398 261.600 709.270 1.368.744 YHTEENSÄ: 2.2 Analyysit ja tutkimus 708.049 1.700.322 1.374.225 1.901.560 3.495.349 2.3 Hyvien toimintamallien vaihtaminen ja yhteistyö jäsenvaltioiden kesken, tiedotus 2.3.1 Hyvien toimintamallien vaihtaminen ja yhteistyö jäsenvaltioiden kesken Keskeiset toimet: Vertaisarviointiohjelma (mm. tutkimukset aktiiviseen työvoimapolitiikkaan liittyvistä hyvistä toimintamalleista), keskinäisen oppimisen ohjelma (mm. tukipalvelut, vertaisarviointikokoukset ja temaattiset tarkastelut) 2002–2006 283.970 1.433.440 765.739 891.642 982.116 Euroopan työllisyyden seurantakeskus (verkosto) 2002–2006 1.018.480 1.797.182 1.160.545 988.208 938.208 Ehdotuspyynnöt: tiedottaminen Euroopan työllisyysstrategiasta – yhteiset tiedotustoimet 2003–2005 430.974 Ehdotuspyynnöt: vaikutustenarviointiprojektien ja työllisyysstrategiaan liittyvien tiedotustoimien jatkotoimet (yhteiset tiedotustoimet – tietojen levittäminen) 2004–2006 1.228.181 Ehdotuspyynnöt: työllisyysstrategiaan liittyvää keskinäisen oppimisen ohjelmaa koskevat jatkotoimet ja tietojen levitys, 2005–2007 ja 2006–2008 1.122.747 526.275 Teemavuosi 2006 (konferenssit ja seminaarit, päätöskonferenssi) 863.291 Kertomuksen kohta Projektityyppi 2002 2003 2004 2005 2006 Teemavuosi 2006 (mm. ehdotuspyynnöt: innovatiiviset toimet työntekijöiden liikkuvuuteen liittyvien parhaiden toimintamallien vaihto ja työmarkkinaosapuolten liikkuvuusaloitteet + konferenssi) 183.446 2.019.273 Tutkimukset (mm. kartoitus hyvistä toimintamalleista, joilla lisätään työmahdollisuuksia ja pidetään iäkkäät työntekijät työelämässä, ikääntyminen ja työllisyys) 199.550 Välisumma: Keskeiset toimet 1.302.450 3.661.596 3.354.015 3.186.043 5.329.163 Julkisiin työvoimapalveluihin liittyvät hankkeet Seminaarit (mm. julkisten työvoimapalvelujen hallinnon koulutusseminaarit, julkisten työvoimapalvelujen ja puheenjohtajavaltion seminaari, ammatinvalinnanohjaus työvoimapalveluissa sekä työvoimapalvelujen päälliköitten 12.–19. kokous) 117.503 499.781 395.674 80.275 663.558 Ehdotuspyyntö: tietotekniikan kehitykseen liittyvä hallinto ja rakennemuutos julkisissa työvoimapalveluissa 2004 Ehdotuspyyntö: pitkäaikaistyöttömien profilointiin sovellettavat välineet 2004 Ehdotuspyynnöt: julkisten työvoimapalvelujen nykyaikaistaminen (innovatiiviset kansainväliset hankkeet) 2004–2008 300.000 1.091.436 1.064.001 Tutkimus (ja siihen liittyvä seminaari): työntekijöiden liikkuvuuteen liittyvät hyvät käytännöt yrityksissä – pk-yritykset ja julkiset työvoimapalvelut 250.000 Välisumma: Julkisiin työvoimapalveluihin liittyvät hankkeet 117.503 499.781 695.674 1.171.711 1.977.559 VÄLISUMMA: 2.3.1 Hyvien toimintamallien vaihtaminen ja yhteistyö jäsenvaltioiden kesken 1.419.953 4.161.377 4.049.689 4.357.754 7.306.722 | Puheenjohtajavaltion konferenssit (Kreikka, Italia, Irlanti, Alankomaat, Yhdistynyt kuningaskunta, Itävalta, Suomi ja Saksa) | 799.152 | 569.753 | 476.238 | 736.856 | 872.400 | Yhteisseminaarit OECD:n, Maailmanpankin, Japanin ja USA:n kanssa | 84.405 | 308.464 | MISEP-verkoston kokoukset 2005 ja 2006 | 56.711 | 188.530 | Tuki työllisyyskomitean seminaareille (asiantuntijakokoukset) | 145.345 | 160.903 | Välisumma: Konferenssit | 799.152 | 654.158 | 476.238 | 1.247.376 | 1.221.833 | Tiedotus ja projektien tulosten levittäminen | Työllisyysviikot 2002–2005 | 97.504 | 83.916 | 45.474 | Julkaisuohjelma 2003–2006 (mm. Työllisyys Euroopassa -raportit 2003–2006 ja raportin ensimmäinen julkistuskonferenssi) | 105.801 | 309.792 | 196.419 | 338.317 | 485.543 | Työllisyystyöryhmä, korkean tason asiantuntijaryhmä (8 kokousta) 2003 | 54.500 | Teemavuosi 2006 (tapahtumat, julkaisut sekä markkinointi- ja tiedotusmateriaali) | 372.538 | 951.320 | Eurobarometritutkimus: Euroopan työllisyysstrategian ja Euroopan sosiaalirahaston tunnettuus 2006, 50 vuotta ESR-tukea työllisyystoimille | 675.012 | Asiantuntijakokoukset toiminnan ja tutkimusten tulosten levittämiseksi (mukana ulkoisia asiantuntijoita ja puhujia) | 187.322 | Välisumma: Tiedotus ja projektien tulosten levittäminen | 203.305 | 364.292 | 280.335 | 756.329 | 2.299.197 | YHTEENSÄ: 2.3 Hyvien toimintamallien vaihtaminen ja yhteistyö jäsenvaltioiden kesken, tiedotus | 2.422.410 | 5.179.827 | 4.806.262 | 6.361.459 | 10.827.752 | 19 projektiehdotuksen arviointi: paikallista sitoutumista työllisyyteen edistävät toimet | 192.800 | OECD:n LEED-ohjelman kokoukset 2002–2003, 2004–2005 ja 2006–2007 | 266.500 | 500.000 | 660.000 | IDELE (Työllisyyden paikalliseen kehittämiseen liittyvien hyvien toimintamallien kartoittaminen sekä hyvän hallintotavan edistäminen) 2003–2005 | 400.000 | 400.000 | 400.000 | LED-vihkoset (paikallisen työllisyyden kehittäminen): LED-strategioiden kehitys -käsikirja 2004, LED-käsikirja uusille jäsenvaltioille 2006 | 45.000 | 300.000 | Paikallisten toimijoiden Linking local actors -verkosto (”verkostojen verkosto”) 2005–2007 | 522.425 | EU:n ja USA:n seminaari LED-yhteistyöstä 2005 | 76.537 | YHTEENSÄ: 2.5 Paikallisen työllisyyden kehittäminen | 266.500 | 592.800 | 2.039.230 | 998.962 | 960.000 | YHTEENSÄ: 2.6 Ohjelman arviointi | 638.604 | KOKONAISMÄÄRÄRAHAT: neuvoston ja Euroopan parlamentin päätös EIM-ohjelmasta (sis. ETA:n Efta-maiden ja ehdokasmaiden rahoitusosuudet sekä vuodelle 2006 siirretyt vuosina 2004 ja 2005 käyttämättä jääneet määrät) | 5.000.000 | 10.486.434 | 14.804.096 | 16.337.600 | 17.962.260 | [1] Päätös N:o 1145/2002/EY, tehty 10.6.2002 (EYVL L 170, 29.6.2002). [2] Välikertomus kattaa tarkastelujakson 30. marraskuuta 2004 asti. [3] SEC(2005) 677. [4] EYVL L 63, 4.3.1998, s. 26. [5] Ks. http://ec.europa.eu/employment_social/progress/index_en.html. [6] Kuten ARC-ohjelman loppuraportissa todetaan (KOM(2004) 323 lopullinen). [7] Työllisyyden paikalliseen kehittämiseen liittyvien hyvien toimintamallien kartoittaminen, levittäminen ja vaihtaminen sekä hyvän hallintotavan edistäminen. Ks. http://ec.europa.eu/employment_social/local_employment/project_idele_en.htm. [8] EUVL L 197, 5.8.2003 s. 13. [9] EUVL L 205, 6.8.2005 s. 21. [10] Ks. http://ec.europa.eu/employment_social/employment_strategy/peer_en.htm. [11] Työllisyysasioiden tiedonvaihtoverkosto MISEP on työministeriöiden ja julkisten työvoimapalvelujen virkamiesten verkosto (kaksi jäsentä per seurantakeskuksen jäsenmaa). [12] Tietoa toteutetuista hankkeista ja tutkimusten loppuraportteja löytyy osoitteesta http://ec.europa.eu/employment_social/incentive_measures/activities_en.htm. [13] SEC(2008)…. [14] Vuonna 2005 komissio ja OECD laajensivat projektia erityisellä tutkimuksella. [15] Komissiossa analyysejä tekee myös talouden ja rahoituksen pääosasto. Niitä julkaistaan julkaisuissa EU Economy Annual Review ja European Economy, Economic Papers. [16] Ks. http://europa.eu.int/comm/employment_social/employment_analysis/observatory_en.htm. [17] SYSDEM (System of Documentation on Employment) on riippumattomien työmarkkina-asiantuntijoiden verkosto (yksi jäsen per EEO-maa). [18] Ks. http://ec.europa.eu/employment_social/employment_strategy/pub_empl_services_en.htm ja http://ec.europa.eu/employment_social/incentive_measures/activities_en.htm. [19] Ks. http://www.oecd.org/department/0,2688,en_2649_34417_1_1_1_1_1,00.html.