EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Biyssel, 04.03.1998 
KOM(1998) 147 lopull. 
KOMISSION KERTOMUS 
SUHTEIDEN KEHITTYMISESTÄ TURKKIIN TULLILHTON 
VOIMAANTULOSTA ALKAEN 

KERTOMUS SUHTEIDEN KEHITTYMISESTÄ TURKKIIN TULLILIITON 
VOIMAANTULOSTA ALKAEN 
Johdanto 
Tämä kertomus on vastaus komission syksyllä 1995 tekemään sitoumukseen Euroopan 
parlamentin käsitellessä EY:n ja Turkin välistä tulliliittoa koskevaa puoltavaa lausuntoa. 
Kyseessä on vuosikertomus, jossa käsitellään "tulliliiton toteuttamista sekä taloudellisia 
ja poliittisia seikkoja, mukaan lukien Turkin demokraattinen prosessi ja 
ihmisoikeustilanne." 
I. Tulliliiton toimivuus 
Komission edellisessä kertomuksessa antama arvio pätee edelleen kaksi vuotta 
tulliliiton voimaantulon jälkeen. Tulliliitto toimii edelleen tyydytävästi ja tulliliiton 
loppuvaiheen perustana olevien assosiointineuvoston päätösten 1/95 ja 2/95 mukaisesti. 
Turkki on jatkanut lokakuusta 1996 alkaen ponnistelujaan yhdenmukaistaakseen 
lainsäädäntönsä yhteisön lainsäädännön kanssa. Kilpailun alalla Turkki perusti 6. 
maaliskuuta 1997 kilpailuviranomaisen, joka vastedes valvoo päätöksen 1/95 
säännösten tehokasta toteuttamista kyseisellä alalla. Turkki on jo edistynyt merkittävästi 
kauppapolitiikan alalla, jolla sen on mukauduttava EY:n etuusmenettelyyn vuoden 2000 
loppuun mennessä. Vapaakauppasopimukset allekirjoitettiin vuoden 1997 kuluessa 
Unkarin, Romanian, Liettuan, Viron ja Tz ekin tasavallan kanssa. Latvian ja Slovakian 
tasavallan kanssa on parafoitu sopimus ja neuvotteluja jatketaan Puolan, Slovenian ja 
Bulgarian kanssa. 
Edellisessä kertomuksessaan komissio totesi, että suurin osa tulliliiton toimivuuteen 
liittyvistä ongelmista johtui Turkin ja yhteisön tullietuusmenettelyn eroista. 
Yhdenmukaistamisen loppuunsaattamisella (etuuskohtelusopimukset kaikkien Keski- ja 
Ilä-Euroopan assosioituneiden maiden kanssa sekä Magreb-maiden ja yleisen 
lullietuusjärjeslelmän maiden kanssa) kyseiset ongelmat pitäisi suuressa määrin voida 
ratkaista. 
Lisäksi 6. maaliskuuta 1995 tehtyjen sitoumusten mukaisesti parafoitiin huhtikuussa 
1997 sopimus, jolla vastavuoroisuuden pohjalta parannetaan sopimuspuolten pääsyä 
toistensa maatalousmarkkinoille. Sopimus tulee voimaan heti, kun sen hyväksymistä 
koskevat menettelyt on toteutettu vuoden 1998 alkupuolella. 
Tulliliiton toimivuudesta voidaan todeta, että assosiaationeuvosto kokoontui 29. 
huhtikuuta 1997 ja vahvisti assosiaatiokomitean suositukset, jotka koskevat tiettyjä 
kauppakysymyksiä (maatalous, kilpailu, autoteollisuus, alkuperäsäännöt, 
tulliyleissopimukset), joista parhaillaan neuvotellaan. Sopimuspuolet pääsivät kaikilla 
näillä aloilla sopimukseen aloitteista, jotka olisi toteutettava tulliliiton vahvistamiseksi. 
Tulliliiton sekakomitea piti useita kokouksia ja suositteli molempia sopimuspuolia 
tyydyttäviä ratkaisuja esiintyneisiin erityisiin ongelmiin. 
Turkin on jatkettava ponnistelujaan mukauttaakseen lainsäädäntönsä yhteisön 
lainsäädännön kanssa. Yhdenmukaistaminen on saateltava päätökseen tullin alalla 
(yhteisön tullikoodeksin hyväksyminen), kilpailussa (yhteisön valtiontukijärjestelmän 
noudattaminen ja monopolien purkaminen), teollis-ja tekijänoikeuksien suojelemisessa 
(erityisesti lääkeaineiden patentteja koskevan lainsäädännön antaminen vuoden 1998 
loppuun mennessä) ja tekniikan alaan liittyvien standardien ja lainsäädännön alalla 
(yhteisön säännöstö on hyväksyttävä kokonaan vuoden 2000 loppuun mennessä). 
Antaessaan tiedonannon 15. heinäkuuta 1997 neuvostolle ja Euroopan parlamentille 
yhteisön ja Turkin suhteiden tulevasta kehityksestä komissio teki joukon ehdotuksia, 
joiden tarkoituksena on erityisesti tukea lainsäädännön yhdenmukaistamisen 
loppuunsaattamista tulliliiton yhteydessä ja ulottaa yhdenmukaistaminen koskemaan 
palvelualoja ja maataloutta. Komissio esitti tiedonannossaan neuvostolle ja Euroopan 
parlamentille maaliskuussa 1998 Turkkia suosivan eurooppalaisen strategian 
toteuttamista koskevan työohjelman. 
Tulliliiton taloudellista vaikutusta tarkasteltaessa vuoden 1996 tietojen perusteella 
näyttää siltä, että yhteisön ja Turkin välinen kaupankäynti on lisääntynyt määrällisesti 
tulliliiton voimaantulosta. Yhteisön Turkkiin suuntautunut vienti lisääntyi 13 miljardista 
eeusta 18 miljardiin ecuun (36 prosentin lisäys) ja Turkista yhteisöön suuntautunut 
-2 
luonti 9 miljardista ecusta 18 miljardiin ecuun (K) prosentin lisäys). Kauppatase parani 
yhteisiin hyväksi 4 miljardista ecusta X miljardiin ecuun. Yhteisöstä Turkkiin 
suuntautuneen luonnin nettolisäys vastasi vuonna 1996 lisääntyneeseen tarpeeseen 
saada pääomahyödykkeitä, jotta Turkin talouskasvua voitaisiin tukea pitkällä 
aikavälillä. Yhteisöstä lähtöisin olevien kulutustavaroiden viennistä saatujen tietojen 
mukaan merkittävämpää lisäystä ei tällä alalla ole tapahtunut. Lisäksi on huomattava, 
että tulliliiton voimaantulo ajoittui samaan aikaan kuin Turkin (voimakkaassa kasvussa 
olevan) talouden ja Euroopan talouden (jonka kasvuvauhti on hidastunut) välinen 
suhdanne-ero, mikä selittää jossain määrin Turkin yhteisöön suuntautuneen tuonnin 
vaatimattomuutta. Tilastotiedot vuoden 1997 kahdeksalta ensimmäiseltä kuukaudelta 
tuntuvat kuitenkin osoittavan Turkin yhteisöön suuntautuvan tuonnin hienoista 
elpymistä, mutta Turkin kauppavaje pysynee vuonna 1997 vuoden 19% tasolla. Jos 
tarkastellaan tulliliiton vaikutusta turkkilaisiin yrityksiin, näyttää siltä, että nämä ovat 
melko hyvin mukautuneet yhteisön kilpailuun Turkin markkinoilla. 
II. Muita 6. maaliskuuta 1995 tehdyn sopimuksen toteuttamiseen liittyviä seikkoja 
Rahoitusyhteistyö: 
Rahoitusyhteistyötä koskeviin neuvoston sitoumuksiin (6. maaliskuuta 1995) kuuluu 
Turkkia suosivan viiden rahoitusvälineen käyttöön ottaminen. Komissio toivoo, että 
kaikki nämä välineet osoittautuivat toimiviksi. 
Neuvostossa ei ole vielä päästy yksimielisyyteen erityisestä budjettiavusta, jonka 
tarkoituksena on auttaa Turkkia toteuttamaan teollisuutensa tarvittava mukauttaminen, 
eikä kyseistä apua ei ole hyväksytty. EIP ei ole vielä voinut noudattaa neuvoston 
pyyntöä myöntää Turkille enintään 750 miljoonan ecun suuruinen laina. 
Yhteisö on myös sitoutunut antamaan Turkille tiettyjen edellytysten täyttyessä 
makrotaloudellista apua. Tähän mennessä kyseisiä edellytyksiä (erityisesti 
maksutasapainovaikeuksista ilmoittaminen. Kansainvälisen valuuttarahasto ohjelma) ei 
ole täytetty. 
Neuvosto hyväksyi heinäkuussa 1996 MEDA-asetuksen. Turkin hyväksi sidottiin 
vuonna 1996 33 miljoonan ecun suuruinen määräraha viiden yhteistyöohjelman 
rahoittamiseksi pk-yritysten, ammatillisen koulutuksen, yleissivistävän opetuksen ja 
terveyden alalla. Komissio sitoi MEDA-ohjelman yhteydessä 70,2 miljoonan ecun 
suuruisen määrärahan. Valittujen 35 hankeen tarkoituksena on vahvistaa 
kansalaisyhteiskuntaa ja ihmisoikeuksia Turkissa, kehittää pk-yrityksiä ja parantaa 
vähävaraisimman väestön elinolosuhteita. 
Syyskuussa 1996 annetun Euroopan parlamentin päätöslauselman vuoksi MEDA-
ohjelman Turkin osuudessa ei saavutettu varainhoitovuonna 1997 alunperin hyväksyttyä 
rahoitustavoitetta. Samasta syystä ei valitettavasti myöskään ole voitu rahoittaa 
Kaakkois-Turkin köyhimmälle väestölle tarkoitettua maatalousalan ammatillisen 
koulutuksen hanketta. 
Neuvoston sitoumusten mukaisesti Turkille voidaan myöntää Euroopan 
investointipankin lainoja uudistetun Välimeren-politiikan (1992-1996) perusteella 
eräiden perusrakenteeseen kuuluvien hankkeiden rahoittamiseksi. Turkki on tässä 
yhteydessä saanut 340 miljoonan ecua. 
Yhteistyön kehittyminen: 
Edellä esitetyn rahoitusyhteistyön tilanteen vuoksi 6. maaliskuuta 1995 tehtyä 
assosiaationeuvoston päätöstä yhteistyön kehittämisestä ei ole voitu toteuttaa. 
Komissio saattoi 13. toukokuuta 1996 neuvoston ja parlamentin käsiteltäväksi kolme 
päätösehdotusta, joilla muutetaan SOKRATES-ohjcmaa, Nuorten Eurooppa III-
ohjelmaa ja LEONARDO-ohjelmaa koskevia peruspäätöksiä siten, että ohjelmiin 
osallistuvien maiden joukkoon otettaisiin myös Turkki. Parlamentti ei ole vielä antanut 
lausuntoaan kyseisistä ehdotuksista. 
Komissio totesi Turkin suhteiden tulevaisuudesta 15. heinäkuuta 1997 antamassaan 
tiedonannossa ja Turkkia suosivan eurooppalaisen strategian perustamisesta 
helmikuussa 1998 antamassaan tiedonannossa, että useimpia tiedonannoissa esitettyjä 
ehdotuksia tulliliiton vahvistamiseksi ja euro-turkkilaisten suhteiden kehittämiseksi 
tulliliittoa laajemmalla alalla ei voida toteuttaa, ainakaan niiden alkuvaiheessa, ilman 
yhteisön talousarviosta myönnettävää tukea. 
Tässä yhteydessä komissio katsoo, että erityinen varainhoitoasetus olisi annettava 
pikaisesti tulliliiton yhteydessä, jotta Turkki voisi mukauttaa teollisuutensa tulliliitosta 
aiheutuneeseen uuteen kilpailutilanteeseen, liittää infrastruktuurinsa paremmin unionin 
infrastruktuuriin ja vähentää oman taloutensa ja yhteisön talouden välistä eroa. 
4-
Tiedonannoissa todetaan myös, että MEI)A:a voidaan hyödyntää EU:n ja Turkin 
välisessä rahoitusyhteistyössä, ja esitetään toivomus, että kyseisen välineen 
täysimääräiseksi käyttämiseksi tarvittavat edellytykset täytetään. 
poliittinen vuoropuhelu: 
EU:n ja Turkin väliset yhteydet eri tasoilla ovat kehittyneet edellisen kertomuksen 
antamisen jälkeen. Silloinen pääministeri Ciller kutsuttiin Eurooppa-neuvoston 
kokoukseen Dubliniin joulukuussa 1996, Amsterdamiin kesäkuussa 1997, sillä kertaa 
ulkoministerinä. Parlamentaarinen sekavaliokunta kokoontui Ankaraan huhtikuussa 
1997. Kaksi poliittisien johtajien tapaamista, joihin EU:sta osallistuivat edellisen, 
istuvan ja tulevan puheenjohtajamaan johtajat, on myös pidetty. Turkilla oli edelleen 
merkittävä asema Euro—Välimeri-suhteidcn kehityksessä Barcelonan kokouksessa, jota 
seurasi useita monenvälisiä ministeri-ja virkamiestason tapaamisia. 
EU:n ja Turkin assosiaationeuvosto kokoontui 29. huhtikuuta 1997 viimeistelemään 
useita kysymyksiä. 
Assosiaationeuvoston vuoden 1995 päätöslauselmissa sovittuja ministeritason 
tapaamisia, joihin osallistuisi eurooppalaisia ja turkkilaisia tulliliiton toimintaan liittyviä 
eri alojen vastuuhenkilöitä (kauppa, sisämarkkinat, kuljetus ... jne.), ei ole vielä pidetty. 
Luxembourgissa joulukuussa 1997 pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen jälkeen 
Turkin viranomaiset päättivät keskeyttää poliittisen vuoropuhelun Euroopan unionin 
kanssa. 
III. Turkin taloudellinen tilanne 
Komission edellisestä kertomuksesta kävi jo ilmi, että Turkin talouden kehitys on 
kiistämättömän dynaamista. BKT:n kasvuprosentin oletetaan vuoden 1997 osalta 
pysyvän korkeana (sen odotetaan yltävän kuuteen prosenttiin vuonna 1997 vuoden 1996 
seitsemää prosenttia vastaan) ja sitä tukee voimakas sisäinen kysyntä ja yksityiset 
investoinnit sekä paljolti vientiin suuntautuva toiminta. Turkin yksityissektori on 
-5 
erityisesti kyennyt hyödyntämään Mustan meren rannikkomaissa tarjoutuneita uusia 
mahdollisuuksia. Se on myös osoittanut todellista kykyä sopeutua kiihtyviin kilpailun 
edellytyksiin tulliliitossa. 
Ulkoisesta taseesta voidaan todeta, että vaikka Turkin kauppatase on edelleen 
alijäämäinen, sen pitäisi pystyä säilyttämään vaihtotaseen alijäämänsä tasolla, joka on 
hyvin lähellä vuoden l()% tasoa, erityisesti matkailusta saatavien huomattavien tulojen 
ja turkkilaisten työntekijöiden merkittävän ulkomaille siirtymisen ansiosta. Lisäksi 
ulkomaan valuuttavaranto pysyy hyvin tyydyttävällä tasolla (noin 19 miljardia USD 
joulukuussa 1997). 
Tärkeimpänä huolen aiheena ovat edelleen Turkin vaikeudet päästä irti 
inflaatiokierteestä, julkisten varojen vajeesta ja valuutan arvon alenemisesta. Inflaatio 
ylsi vuonna 1997 99 prosenttiin (kuluttajahinnat). Julkisten varojen vaje on 
todennäköisesti noin 10 prosenttia BKT:sta, mikä johtuu erityisesti julkisen velan 
liiallisesta vaikutuksesta valtion talousarvioon. Näin ollen Turkin valuutan arvon 
aleneminen jatkui vuonna 1997 (noin 60 prosenttia alhaisempi arvo ecuun verrattuna 
vuoden 1997 tammi- ja joulukuun välisenä aikana). 
Tähän mennessä Turkki ci siis ole onnistunut määrittämään uskottavaa taloudellista 
suunnitelmaa pitääkseen julkisen rahoituksen kurissa, hillitäkseen inflaatiota ja 
vakauttaakseen valuuttansa varmistamalla samalla kestävän talouskasvun. Keskipitkän 
aikavälin vakauttamiseen tarvittaisiin lisäksi koko joukko rakenneuudistuksia 
(sosiaaliturva- ja verotusjärjestelmän uudistaminen, julkisten yritysten rakenneuudistus 
ja yksityistäminen), joita Turkin toisiaan seuranneet hallitukset eivät ole vielä 
toteuttaneet. Nykyinen kokoomushallitus esitti vuoden 1998 talousarvion yhteydessä 
kuluvan vuoden talouspoliittiset tavoitteet erityisesti inflaation kurissa pitämiseksi ja 
julkisten menojen hillitsemiseksi, joita molempia tavoitteita olisi kannustettava. Lisäksi 
neuvotteluja jatketaan Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa. 
Makrotaloudellinen vakauttaminen on myös erittäin tärkeää tulliliitossa. Jos Turkin 
talous mukautuu eurooppalaisen teollisuuden kilpailuun tulliliitossa, se hyötyisi siitä 
enemmän, jos makrotaloudellinen lilanne olisi pysyvästi vakiintunut ja tarvittavat 
rakenneuudistukset toteutettu. Tulliliiton ansiosta Turkilla on mahdollisuus 
uudenaikaistaa talouttaan ja mukauttaa markkinoittensa toimintasäännöt yhteisön 
sääntöjä vastaaviksi. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi ulkomaisille investoinneille 
annetaan merkittävämpi asema. Tulliliiton voimaantulon jälkeen kyseiset investoinnit 
ovat pysyneet arvioitua paljon alemmalla tasolla. 
IV. Poliittinen tilanne 
I. Sisäpolitiikka 
Erbakanin (pääministeri) REFAH-puolueen ja Cillerin (varapääministeri ja 
ulkoministeri) DYP-puolueen kokoomushallitus tuli valtaan kesäkuussa 1996 ja kesti 
vuoden. Sitä seurasi usean viikon hallituskriisin jälkeen 13. kesäkuuta 1997 
vähemmistönä olevista puolueista Yilmazin (ANAP) johdolla muodostettu 
kokoomushallitus (ANAP, DSP ja DTP). Uuden pääministerin kokoomushallituksella ei 
ole yksinään enemmistöä parlamentissa, ja sitä tukee hallituksen ulkopuolella oleva 
Baykalin johtama Cl IP-puoluc. 
Hallituksen lainsäädäntötyö on merkitlävimmältä osaltaan suunnattu pakollisen 
oppivelvollisuuden laajentamiseen viidestä kahdeksaan vuoteen. Islamilaispiirit 
vastustivat lakiesitystä kiivaasti ja siitä keskusteltiin kiihkeästi Turkin parlamentissa. 
Lopulta laki hyväksyttiin 15. elokuuta 1997, ja sen seurauksena monet islaminuskoiset 
lukiot suljettiin oppilaiden puutteen vuoksi. 
Turkin perustuslakia säätävä tuomioistuin päätti 16. tammikuuta 1998 hajottaa REFAH-
puolueen, takavarikoida sen koko omaisuuden ja kieltää viiden vuoden ajaksi sen 
tärkeimmiltä johtajilta poliittisiin ryhmiin kuulumisen. Iso-Britannia antoi 
puheenjohtajakaudellaan 21.1.1998 tapahtuneesta julkilausuman Euroopan unionin 
nimissä. Komissio tukee täysin tätä julkilausumaa. Komissio myöntää, että päätös 
tehtiin Turkin perustuslain säännösten mukaisesti, mutta pahoittelee asiaa ja on 
huolestunut siitä demokraattiselle moniarvoisuudelle ja ilmaisun vapaudelle 
aiheutuvista vaikutuksista. Komissio toivoo, että Turkki osoittaa noudattavansa edellä 
mainittuja demokraattisia perusperiaatteita. 
2. Egeanmercn tilanne 
Tilanne alueella on edelleen kireä. Alankomaat jatkoi puheenjohtajakaudellaan vuoden 
1997 alkupuoliskolla Irlannin puheenjohtajakaudella toteutettuja pyrkimyksiä lähentää 
osapuolia toisiinsa. Heinäkuun 15. päivänä 1966 yleisten asian neuvosto (joka on 
hyväksynyt MEDA-asetuksen) hyväksyi julkilausuman, jossa se muistutti tietyistä 
periaatteista (hyvät naapuruussuhteet, kansainvälisen oikeuden noudattaminen), joille 
EU:n ja Turkin välisten suhteiden olisi perustuttava. Turkki ilmaisi kantansa 
julkilausumassa esiteltyihin periaatteisiin varapääministeri Cillerin Alankomaiden 
ulkoministeri van Mierlolle osoittamassa, 21. helmikuuta 1997 päivätyssä kirjeessä. 
Tämä ei kuitenkaan laukaissut tilannetta. Riidan jatkuminen vaikuttaa edelleen 
kielteisesti Kreikan ja Turkin suhteiden lisäksi myös Turkin ja EU:n suhteisiin. 
Turkki ja Kreikka sopivat assosiointineuvoston kokouksessa 29. huhtikuuta 1997 
asiantuntijakomitean nimittämisestä tarkastelemaan Egeanmereen liittyviä ongelmia. 
Tämä komitea ei kuitenkaan ole vielä voinut kokoontua, koska osapuolilla on ollut 
erimielisyyksiä sen toimintamenetelmistä. 
Madridissa heinäkuussa 1997 pidetyn NATOin huippukokouksen ulkopuolella Kreikka 
ja Turkki sopivat yhteisestä julkilausumasta, jossa molemmat maat toivut julki tahtonsa 
pitää yllä hyviä naapuruussuhteita. Molemmat osapuolet vahvistivat julkilausumassa 
myös aikomuksensa ratkaista vilpittömästi ja rauhanomaisesti maiden väliset 
(esimerkiksi Egeanmereen liittyvät) erimielisyydet. 
Komissio totesi jo Agenda 2000:ssa kannattavansa edellä mainittua näkökantaa sekä 
EU.n ja Turkin assosiaationeuvoston 29. huhtikuuta 1997 ilmaisemaa kantaa, jonka 
mukaan Egeanmerellä vallitseva kireä tilanne voidaan ratkaista ainoastaan 
noudattamalla kansainvälisen oikeuden periaatteita ja vetoamalla erityisesti 
Kansainväliseen tuomioistuimeen. Eurooppa-neuvoston Luxembourgissa 12-13. 
joulukuuta 1997 pidetyn kokouksen johtopäätöksissä muistutettiin kyseisistä 
periaatteista. 
3. Kypros 
Komissio vahvisti Agenda 2000:ssa, että Kyproksen liittymistä koskevat neuvottelut 
aloitettaisiin neuvoston maaliskuussa 1995 määräämän aikataulun mukaisesti kuuden 
kuukauden kuluttua HVK.sta. Komissio katsoo, että liittymisneuvottelujen edistymistä 
helpottaisi, jos osapuolten YK:n suojeluksessa toteuttamissa yhteyksissä olisi edistytty 
riittävästi. Komissio valitti 22. elokuuta 1997 antamassaan julkilausumassa sitä, että 
samassa kuussa Glionissa YK:n suojeluksessa käydyissä neuvotteluissa ei ollut 
saavutettu edistystä. Komissio katsoo, että neuvottelujen aloittaminen uudelleen YK:n 
suojeluksessa on erittäin tärkeää. 
Komissio toivoo, että löydettäisiin muoto, jolla Kyproksen turkkilaisyhteisö voisi 
osallistua liittymisprosessiin. Tässä yhteydessä Luxembourgissa pidetyssä Eurooppa-
neuvoston kokouksessa pyydettiin Kyproksen hallitusta toteuttamaan tahtonsa ottaa 
Kyproksen turkkilaisyhteisön edustajia mukaan liittymisneuvotteluvaltuuskuntaan. 
Eurooppa-neuvosto antoi komission puheenjohtajiston tehtäväksi tätä varten tarvittavien 
yhteyksien aikaansaamisen. Yhteydenotot ovatkin jo käynnissä. 
V. Ihmisoikeustilanne 
Arvioitaessa edellisen kertomuksen jälkeistä aikaa on todettava, ettei Turkin 
ihmisoikeustilanteessa ja demokratisoitumisessa ole tapahtunut merkittävää kehitystä. 
Yilma/in hallitusohjelmassa korostetaan tarvetta parantaa Turkin ihmisoikeustilannetta. 
Tavoite ei ole kuitenkaan näkynyt tilanteen tuntuvanana paranemisena. Vuonna 1995 
aloiteltua perustuslain uudistamista on sovellettu Turkin lainsäädäntöön vain osittain, 
vaikka valmistelutyöt on annettu parlamentin erityisvaliokunnan tehtäväksi. Laillista 
pidätysaikaa koskevan lain antaminen maaliskuussa 1997 on ainoa Turkin parlamentin 
tällä alalla saavuttama edistys. 
Myönteistä kehitystä osoittaa se, että Turkin tärkeimmät johtohenkilöt myönsivät 
virallisesti maan demokratian puutteet ja tarpeen korjata ja poistaa näiden periaatteiden 
kanssa ristiriidassa olevat käytännöt. Presidentti totesi parlamentin istuntokauden 
avajaispuheessaan, että Turkin on noudatettava Kööpenhaminan kokouksen perusteita. 
Ihmisoikeuskysymyksistä vastaava ministeri Himet Sami Turk myönsi äskettäin 
ihmisoikeuksien loukkaukset maassaan. Ulkoministeri Cern loi esiin eräässä 
lehtiartikkelissa ihmisoikeuksien loukkaukset ja Turkissa mielipiteidensä takia vangitut. 
Edellisen hallituksen huhtikuussa 1997 perustama ihmisoikeuksien koordinaatiokomitea 
(jota johtaa Himet Sami Turk ja johon kuuluu pääministerin sekä ulkoministeriön, 
sisäministeriön, oikeusministeriön, opetusministeriön ja terveysministeriön edustajia) 
jatkaa toimintaansa. Sen tehtävänä on koordinoida ja valvoa ihmisoikeustilanteen 
parantamiseen tarkoiteltujen toimenpiteiden toteuttamista; se voi myös tehdä ehdotuksia 
hallitukselle. Valtiosta riippumattomien turkkilaisten järjestöjen edustajat kutsutaan 
säännöllisesti osallistumaan komitean kokouksiin. On vielä liian aikaista arvioida 
komitean toiminnan vaikutuksia demokratisoitumiseen. 
Parlamentissa äänestettiin armahduslaista 13. elokuuta 1997, eli vähän sen jälkeen, kun 
uusi hallitus oli aloittanut toimintansa. Sen ansiosta voitiin vapauttaa seitsemän lehden 
päätoimittajaa, jotka oli tuomittu "separatistisesta propagandasta ja terrorismin 
edistämisestä". Lailla keskeytettiin näiden henkilöiden tuomion täytäntöönpano sillä 
ehdolla, että he eivät kolmeen vuoteen syyllisty rikkomuksiin. 
-9 
Vuonna 1995 liberaalimpaan suuntaan tarkistetun terrorismin vastaisen lain 8 pykälän 
nojalla aloitetaan edelleen mielipiderikoksiin perustuvat syytetoimet toimittajia, 
kustantajia tai julkisia lausuntoja antaneita henkilöitä vastaan. Edellisestä kertomuksesta 
kävi jo ilmi, että rikoslain pykäliä (312 ja 315 pykälää) käytetään edelleen aiemmin 8 
pykälän nojalla nostettujen rikossyytteiden kaltaisten syytetoimien perustana. 
Turkin viranomaiset perustivat marraskuussa 1996 sisäministeriön alaisuuteen 
kadonneiden etsintätoimiston. Tämä toimisto ei kuitenkaan ole vielä kyennyt 
osoittamaan tehokkuuttaan. 
Turkin parlamentti hyväksyi edellisellä hallituskaudella 6. maaliskuuta 1997 lain 
laillisen pidätysajan lyhentämisestä. Tämä laki on merkittävin edellisen kertomuksen 
julkistamisen jälkeen toteutettu ihmisoikeuksia koskeva lainsäädäntötoimi. Merkittävin 
seikka laissa koskee valtiorikoksia käsittelevien tuomioistuinten toimivaltaan (kaikki 
valtion vastaiset, mm. terrorismiin liittyvät rikokset) kuuluvista kollektiivisista 
rikoksista (toisin sanoen kolmen tai useamman henkilön tekemistä rikoksista) 
pidätettyjen oikeuksia. Tällaisten henkilöiden asia on saatettava tuomioistuimen 
käsiteltäväksi heidän pidättämistään seuraavien neljän päivän kuluessa (aikaisemmin 15 
päivän kuluessa). Pidätysaika voidaan pidentää seitsemäksi päiväksi. Poikkeustilaan 
julistetuissa maakunnissa (kuusi maakuntaa 80 maakunnasta) pidätysaika on lyhennetty 
30 päivästä enintään 10 päiväksi. 
Vaikka kyseisellä lailla voimaantullut pidätysaika on edelleen pidempi kuin yleensä 
Euroopan unionissa. Turkki on lähentynyt asiassa noudatettavia eurooppalaisia 
standardeja ja normeja. Eurooppa-ncuvoston kidutuksen vastainen komitea luonnehti 
kyseisiä lakia "merkittäväksi askeleeksi oikeaan suuntaan". 
Laissa annettujen uusien säännösten käytännön sovellutuksia on seurattava. Tässä 
yhteydessä on huomattava, että oikeus käyttää asianajajaa on nyt turvattu myös 
valtiorikoksia käsittelevien tuomioistuinten toimivaltaan kuuluvien oikeudenkäyntien 
perusteella pidätettyihin henkilöihin. Tällaisessa yhteydessä pidätetyllä henkilöllä ei 
kuitenkaan ole oikeutta käyttää asianajajaa heti pidätyksen tapahduttua vaan siitä 
hetkestä alkaen, jolloin tuomioistuimessa tehdään päätös hänen pidätysaikansa 
jatkamisesta, toisin sanoen neljän päivän kuluttua pidättämisestä. 
Yilmazin hallitus ilmoitti monta kertaa aikomuksestaan lopettaa poikkeustila Kaakkois-
Turkin maakunnissa. Poikkeustila päätettiin 6. lokakuuta 1997 kolmessa maakunnassa 
(Batmanissa, Bingölissä ja Bittisissä) yhdeksästä. Jäljelle jääneissä kuudessa 
maakunnassa poikkeustilaa jatkettiin neljällä kuukaudella. 
-10-
Yilma/.in kokoomushallitus ilmoitti lisäksi aikomuksestaan tukea kyseisen alueen 
sosiaalista ja taloudellista kehitystä. Hallitus ilmoitti toimenpiteistä, joilla on erityisesti 
tarkoitus houkutella alueelle yksityisiä investointeja, parantaa opetusta ja edistää 
maatalous- ja teollisuustuotannon kasvua. Hallitus valmistellee myös hajauttamislakia, 
jossa keskitetty valvonta säilytettäisiin ainoastaan oikeuslaitosta, turvallisuutta, 
maanpuolustusta ja ulkopolitiikkaa koskevissa asioissa. Kyseisen lainsäädännön 
tosiasiallista vaikusta voidaan analysoida vasta sen toteuttamisesta saadun kokemuksen 
jälkeen. 
Komissio on lisännyt merkittävästi edellisen kertomuksen antamisen jälkeen 
rahoitustukeaan valtiosta riippumattomille turkkilaisille järjestöille, jotka edistävät ja 
puolustavat ihmisoikeuksia Turkissa. Niinpä runsaat kolme miljoonaa ecua on sidottu 
lähes 30 loimen rahoittamisia varten. Toimet on valittu seuraavassa aihekohtaisessa 
tärkeysjärjestyksessä: naisten asema, lasten oikeudet ja suojeleminen, tiedotus, 
yleissivistävä opetus ja ammatillinen koulutus, valtiosta riippumattomien järjestöjen 
hallinlokapasiteelti ja kidutuksen uhrien kuntoutus. Tässä yhteydessä komissio on 
tukenut seuraavia järjestöjä: Umut Foundation, Society for Prevention of Child Abuse 
and Neglect, Turkish Democracy Foundation, World Academy for local government 
and democracy, Antalya Bar Association, Ilelsinki citizen's Assembly (Turkey branch). 
JOHTOPAATOKSET 
Komissio kuvasi 15. heinäkuuta 1997 hyväksytyssä Agenda 200():ssa Turkin 
taloudellista ja poliittista tilannetta. Analyysista on tehty Agenda 2000:ssa se 
johtopäätös, että Euroopan unionin on tuettava edelleen Turkkia sen pyrkimyksissä 
ratkaista ongelmansa ja tiivistää suhteitaan unioniin. Assosiaatiosopimus ja tulliliitto 
ovat perusta sopimuspuolten poliittisten ja taloudellisten suhteiden syventämiseksi, 
joiden olisi kehityttävä samaa tahtia kuin Turkin demokratisoituminen, Turkin ja 
Kreikan pysyvien hyvien naapuruussuhteiden asteittainen luominen sekä Kyproksen 
ongelman tasapuolisen ja kestävän ratkaisun aikaansaaminen. 
Eurooppa-neuvosto myönsi, ettei poliittisia ja taloudellisissa edellytyksiä 
liittymisneuvottelujen aloittamiselle Turkin kanssa ole täytetty, mutta katsoi samalla, 
että on määritettävä strategia Turkin valmistamiseksi liittymistä varten lähentämällä 
maata Euroopan unioniin kaikilla aloilla. Eurooppa-neuvosto pyysi komissiota 
esittämään asiaa koskevat ehdotuksensa. Komissio antoikin maaliskuussa tiedonannon 
Turkkia suosivan eurooppalaisen strategian toteuttamiseksi. 
n 
ISSN 1024-4492 
KOM(98) 147 lopullinen 
r\.ii3X/\ J\.XJVJ XTL X 
FI 11 02 06 
Luettelonumero : CB-CO-98-150-FI-C 
ISBN 92-78-31947-3 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg