Teollis- ja tekijänoikeuksien tietyntasoinen suojelu ja täytäntöönpano ovat tarpeen myös vähiten kehittyneissä kehitysmaajäsenissä, koska teollis- ja tekijänoikeudet vauhdittavat innovointia ja ovat tärkeä kestävän kehityksen väline. Teollis- ja tekijänoikeuksien suojelu ja täytäntöönpano kannustavat myös teknologianhaltijoita levittämään tietämystä ja houkuttelemaan investointeja vähiten kehittyneisiin kehitysmaajäseniin. Teollis- ja tekijänoikeuksien tietyntasoinen suojelu ja täytäntöönpano vähiten kehittyneissä kehitysmaajäsenissä kannustaa myös EU:n yrityksiä tuomaan uusia teknologioitaan vähiten kehittyneisiin kehitysmaajäseniin pelkäämättä teollis- ja tekijänoikeusvarkauksia tai muita väärinkäytöksiä. Siirtymäkauden pidentäminen ilman aikarajoitusta ei kannustasi vähiten kehittyneitä kehitysmaajäseniä riittävästi toteuttamaan toimia tällä alalla ja se voisi haitata niiden kilpailukykyä maailman kauppajärjestelmässä. TRIPS-sopimuksen muiden määräysten kuin 3, 4 ja 5 artiklan täytäntöönpanoa koskevan siirtymäkauden pidentäminen uudelleen on kuitenkin perusteltua. Vähiten kehittyneet kehitysmaajäsenet ovat kansainvälisen kaupan yhteisön haavoittuvin segmentti, jolle ovat ominaisia rajoitteet, kuten alhainen tulotaso henkeä kohti, alhainen inhimillisen kehityksen taso sekä kasvua ehkäisevät taloudelliset ja rakenteelliset haitat. Covid-19-pandemia on entisestään lisännyt vähiten kehittyneiden kehitysmaajäsenten kohtaamia haasteita. Sen vuoksi vähiten kehittyneillä kehitysmaajäsenillä on oltava poliittista liikkumavaraa ja joustavuutta, jotta ne voivat puuttua kehityshaasteisiinsa ja luoda elinvoimaisen teknologisen perustan.

TRIPS-neuvosto valvoo TRIPS-sopimuksen toimintaa. TRIPS-neuvosto toimii säännöllisissä istunnoissaan foorumina, jossa keskustellaan TRIPS-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien teollis- ja tekijänoikeuksien suojelua ja täytäntöönpanoa koskevista kauppaan liittyvistä näkökohdista. TRIPS-neuvosto toimii WTO:n yleisneuvoston antamien yleisten ohjeiden mukaisesti. Se on avoin kaikille WTO:n jäsenille ja jäsenten hyväksymille tarkkailijoille. TRIPS-neuvosto tekee päätöksensä yhteisymmärryksessä. TRIPS-neuvoston työjärjestyksen 33 artiklassa määrätään, että jos päätöstä ei voida tehdä TRIPS-neuvostossa yhteisymmärryksessä, asia saatetaan yleisneuvoston päätettäväksi. Maailman kauppajärjestön perustamisesta tehdyn Marrakeshin sopimuksen, jäljempänä ’Marrakeshin sopimus’, IX artiklassa määrätään, että kun Euroopan unioni käyttää äänioikeuttaan, sillä on WTO:n jäseninä olevien jäsenvaltioiden äänimäärää vastaava äänimäärä.

On myös tärkeää varmistaa, että vähiten kehittyneiden kehitysmaajäsenten lakeihin, asetuksiin ja käytäntöihin uudella siirtymäkaudella mahdollisesti tehtävät muutokset eivät vähennä johdonmukaisuutta TRIPS-sopimuksen määräysten kanssa. Tämä vaatimus kannustaisi vähiten kehittyneitä kehitysmaajäseniä panemaan TRIPS-sopimuksen tietyt määräykset asteittain täytäntöön ja estäisi teollis- ja tekijänoikeuksien suojelun ja täytäntöönpanon tason heikkenemisen. Vähiten kehittyneiden kehitysmaajäsenten pyrkimykset panna TRIPS-sopimuksen tietyt määräykset täytäntöön otettaisiin huomioon päätettäessä, ketkä voivat hyötyä TRIPS-sopimuksen 67 artiklan mukaisesta teknisestä ja taloudellisesta yhteistyöstä, jolla helpotetaan TRIPS-sopimuksen täytäntöönpanoa ja jossa keskitytään eniten apua tarvitseviin aloihin.

Vähiten kehittyneiden kehitysmaajäsenten pyynnön toinen osa eli pyyntö ottaa käyttöön 12 vuoden lisäpoikkeus, joka alkaisi päivänä, jona vähiten kehittynyttä kehitysmaajäsentä ei enää luokitella vähiten kehittyneeksi maaksi, ei näytä kuuluvan TRIPS-sopimuksen 66 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, sillä mainittua artiklaa sovelletaan siirtymäkauden pidentämiseen ainoastaan, jotta vähiten kehittyneet kehitysmaajäsenet voisivat panna tietyt TRIPS-sopimuksen määräykset täytäntöön. Pyyntö näyttäisi olevan asiaankuuluvista TRIPS-sopimuksen määräyksistä tehtävä poikkeus, josta TRIPS-neuvosto ei voi päättää. Sen vuoksi pyyntöä, joka koskee poikkeuksen myöntämistä muille kuin vähiten kehittyneille maille osana TRIPS-sopimuksen 66 artiklan 1 kohdan mukaista TRIPS-neuvoston päätöstä, ei voida puoltaa.

Olisi huomattava, että pyyntö ottaa käyttöön 12 vuoden lisäpoikkeus, joka alkaisi päivänä, jona vähiten kehittynyttä kehitysmaajäsentä ei enää luokitella vähiten kehittyneeksi maaksi, sisältyy myös Tšadin valtuuskunnan vähiten kehittyneiden maiden ryhmän puolesta 17. marraskuuta 2020 antamaan tiedonantoon, joka koskee vähiten kehittyneiden maiden luokasta nousevien maiden kitkatonta siirtymää ja josta keskustellaan parhaillaan yleisneuvostossa.

Aloite on kaikilta osin johdonmukainen suhteessa EU:n politiikkoihin. Samankaltaisia päätöksiä on hyväksytty aiemminkin. Euroopan unioni puolsi WTO:n jäsenten 11. kesäkuuta 2013 sopimaa siirtymäkauden pidentämistä, jonka myötä vähiten kehittyneiden kehitysmaiden ei tarvitse soveltaa TRIPS-sopimuksen muita määräyksiäkuin 3, 4 ja 5 artiklaa 1. heinäkuuta 2021 saakka.

Vähiten kehittyneille kehitysmaajäsenille on myös myönnetty erityinen poikkeus farmaseuttisia tuotteita koskevien TRIPS-sopimuksen määräysten täytäntöönpanosta. Kyseisen poikkeuksen oli alun perin määrä päättyä 1. tammikuuta 2016 TRIPS-sopimuksesta ja kansanterveydestä 14. marraskuuta 2001 annetun Dohan julistuksen perusteella. Bangladesh pyysi vuonna 2015 vähiten kehittyneiden maiden ryhmän puolesta, että vähiten kehittyneille kehitysmaajäsenille myönnettäisiin poikkeus TRIPS-sopimuksen farmaseuttisia tuotteita koskevista velvoitteista niin kauan, kuin nämä maat luokitellaan vähiten kehittyneiksi maiksi. EU puolsi vähiten kehittyneiden maiden ryhmän pyyntöä, perusteenaan TRIPS-sopimuksesta ja kansanterveydestä annettu Dohan julistus sekä WTO:n yleisneuvoston 30. elokuuta 2003 tekemä päätös Dohan julistuksen 6 kohdan täytäntöönpanosta. Poikkeusta jatkettiin lopulta 1. tammikuuta 2033 saakka tai siihen päivään saakka, jona vähiten kehittynyttä kehitysmaajäsentä ei enää luokitella vähiten kehittyneeksi maaksi, sen mukaan, kumpi ajankohta on aikaisempi.

Suunniteltua säädöstä koskeva EU:n kanta on täysin yhdenmukainen farmaseuttisia tuotteita koskevien TRIPS-sopimuksen määräysten täytäntöönpanoa koskevan EU:n kannan kanssa.

4.Menettelyllinen oikeusperusta

4.1.Periaatteet

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ’voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa’.

4.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

TRIPS-neuvosto on Marrakeshin sopimuksella ja sen TRIPS-sopimusta koskevalla liitteellä 1 C perustettu elin.

Säädös, joka TRIPS-neuvoston on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös on sitova kansainvälisen oikeuden nojalla TRIPS-sopimuksen 66 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

Sen vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

4.3.Aineellinen oikeusperusta

4.3.1.Periaatteet

SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

4.3.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät yhteiseen kauppapolitiikkaan. Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 207 artiklan 4 kohta.