Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta: ”Euroopan ilmastorahoitussopimus”

(oma-aloitteinen lausunto)

(2019/C 62/02)

Esittelijä: Rudy DE LEEUW

Komitean täysistunnon päätös 15.2.2018 Oikeusperusta työjärjestyksen 29 artiklan 2 kohta Vastaava erityisjaosto ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” Hyväksyminen erityisjaostossa 5.10.2018 Hyväksyminen täysistunnossa 17.10.2018 Täysistunnon nro 538 Äänestystulos (puolesta / vastaan / pidättyi äänestämästä) 172/4/1

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 ETSK antaa täyden tukensa vuoteen 2030 ulottuvan Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen ohjelman ja Pariisin sopimuksen muodostamalle kehykselle. Nykyinen kehitysvauhti riittää kuitenkin parhaimmillaankin vain lämpötilan nousun pitämiseen kolmessa asteessa tai sitä suurempana eli kaukana siitä, mitä Pariisin sopimuksessa määrätään.

1.2 Samaan aikaan Eurooppa tarvitsee uutta virtaa ja uuden hankkeen, joka perustuu kilpailun sijasta yhteistyöhön ja lähentymiseen ja joka osoittaa EU:n tuovan kansalaisille ja erityisesti nuorille konkreettista lisäarvoa. Tässä tilanteessa on välttämätöntä ryhtyä toteuttamaan aktiivista eurooppalaista politiikkaa ja asettaa selkeä päämäärä sille, millaisen sosioekonomisen mallin haluamme rakentaa nyt mutta ennen kaikkea tuleville sukupolville.

1.3 Euroopan täytyy osoittaa, että se pystyy samalla tarjoamaan suotuisan toimintaympäristön sellaisten laadukkaiden työpaikkojen luomiseksi, joista maksetaan kunnon palkkaa ja jotka säästävät ympäristöä, ja elvyttämään reaalitalouden kaikkien eurooppalaisten yrittäjien, työntekijöiden ja kansalaisten hyväksi.

1.4 Tällä hetkellä valtavat pääomamassat kuitenkin ruokkivat uusia finanssikuplia eivätkä hyödytä reaalitaloutta, ja IMF:n kaltaiset laitokset varoittavat uuden, vielä vuoden 2008 kriisiä tuhoisamman kriisin mahdollisuudesta ( 1 )

1.5 Seuraavan monivuotisen rahoituskehyksen (2021–2027) tulee edistää taloudellista kehitystä ( 2 ) ja työllisyyttä ( 3 ) ja tarjota EU:lle keinot saavuttaa tavoitteensa sekä tukea siirtymistä vähähiiliseen talouteen vuoteen 2050 mennessä.

1.6 Kuolleella planeetalla ei ole elämää, työpaikkoja eikä yrityksiä. Ilmastonmuutos tarjoaakin mahdollisuuden luoda laadukkaita työpaikkoja, ja siinä tulee päästä ratkaisuun, joka on edullinen työnantajille, työntekijöille ja kansalaisyhteiskunnalle. Sopeutumistoimien viivästyminen tai toteuttamatta jättäminen voi korottaa ilmastonmuutoksen kokonaiskustannuksia huomattavasti ( 4 )

1.7 Komissio, Euroopan tilintarkastustuomioistuin ja Maailmanpankki mainitsevat samat summat – EU:ssa tarvitaan vuodesta 2021 vuosittain 1 115 miljardin euron arvosta investointeja toimien toteuttamiseksi ja unionin tavoitteiden saavuttamiseksi vuoteen 2030 mennessä ( 5 ) . Tähän 1 115 miljardin euron summaan sisältyy merkittävä osa nykyisistä investoinneista, jotka täytyy suunnata uudelleen kestävään kehitykseen (kohdentaminen ympäristön kannalta suotuisampiin kohteisiin). Jos näin ei tehdä, se maksaisi 190 miljardia euroa vuodessa (eli 2 prosenttia EU:n BKT:stä) ( 6 )

1.8 Kuten monet taloustieteilijät ja kansalaisyhteiskuntaa edustavat poliitikot ovat vaatineet ( 7 ) , on tärkeää kannustaa ja tukea kaikkia sellaisia hankkeita, joissa kootaan yhteen eurooppalaiset voimat ajamaan työntekijöiden, yritysten ja kaikkien eurooppalaisten etuja. Tämä on laadukkaisiin työpaikkoihin tähtäävän nk. ilmastorahoitussopimuksen tavoite.

1.9 Ilmastorahoitussopimuksen tarkoituksena on suunnata ilmastonmuutoksen torjuntaan ja reaalitalouteen ne pääomat, jotka saattaisivat synnyttää uuden finanssikuplan. Siihen tarvitaan myös uutta rahoitusta, erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille. Sopimuksen tulee tarjota uusi etenemissuunnitelma, jossa Eurooppa on johtoasemassa, ja sen toteuttamiseksi tulee laatia yhdennetty ohjelma (yhteistyössä ilmastonmuutoksen torjunnassa merkittävien kumppaneiden Kiinan ja Intian kanssa).

1.10 ETSK katsoo, että etenemissuunnitelmassa tulee käsitellä kaikkia ilmastonmuutoksen torjuntapolitiikan osa-alueita: oikeudenmukaista siirtymää (toimenpiteet muutoksen seurausten lieventämiseksi mutta myös vahinkojen ja menetysten korvaamiseksi) sekä konkreettisia toimintapolitiikkoja ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi. Kiertotalousmallia tulee edistää ( 8 ) kaikin mahdollisin tavoin ja sen sääntelykehystä parantaa. Kaiken tämän rahoittamiseksi on varattava tarkoituksenmukaiset määrärahat, jotta voidaan suunnata uudelleen nykyisiä investointeja (ympäristön kannalta suotuisampiin kohteisiin), ja hankittava uusia, käytettävissä olevia rahoituslähteitä.

1.11 Tämä siirtymä muuttaisi työmarkkinoita tarvittavalla tavalla ja voisi edistää laadukkaiden työpaikkojen luomista Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin ( 9 ) puitteissa.

1.12 Kehitystä kohti kestäväpohjaista yhteiskuntamallia tulee tukea sosiaalisesti, ja tarvitaan toimintasuunnitelma, jotta siirtymä tapahtuu oikeudenmukaisesti eikä ketään jätetä jälkeen.

1.13 Siirtymä edellyttää merkittäviä investointeja tutkimukseen ja kehitykseen (t&k) ja innovointiin, jotta syntyy innovatiivisia eurooppalaisen luokituksen mukaisia hankkeita ja jotta niitä voidaan tukea.

1.14 Aiempia virheitä ei saa toistaa (polttoainetuet, fossiilisten energialähteiden liikakäyttö), ja ilmaston kannalta haitallisten tai Pariisin sopimuksen vastaisten hankkeiden tukeminen täytyy lopettaa.

1.15 Pariisin sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi yksityisen sektorin tulisi toteuttaa merkittävä osa ilmastonmuutoksen torjuntaan tarkoitetuista investoinneista julkisen rahoituksen ohella.

1.16 Sopimuksessa vaaditaan selkeän ja pitkällä aikavälillä ennakoitavissa olevan eurooppalaisen poliittisen kehyksen asettamista investointisuunnittelun varmuuden takaamiseksi ( 10 ) . Kehystä tulee täydentää rajajärjestelymekanismeilla, joita sovelletaan sellaisiin tuotteisiin, joilta ei vaadita samojen sosiaalisten ja ympäristönormien noudattamista.

1.17 yhtenäinen EU:n luokitusjärjestelmä kestävyysperiaatteiden mukaisten hankkeiden valitsemiseksi (ja muiden hylkäämiseksi) ja niiden alojen kartoittamiseksi, joihin kohdistuvilla investoinneilla on eniten vaikutusta. Euroopan parlamentti kannattaa tätä lähestymistapaa ja ehdottaa myös nk. vihreän rahoituksen merkin käyttöönottoa. Merkki myönnettäisiin investoinneille, jotka ovat EU:n luokituksen ja tiukimpien kestävyysvaatimusten mukaisia. Tämän tarkoituksena on edistää investointien suuntaamista esimerkillisiin kohteisiin ETSK katsoo, kuten myös komissio on todennut, että on välttämätöntä vahvistaakestävyysperiaatteiden mukaisten hankkeiden valitsemiseksi (ja muiden hylkäämiseksi) ja niiden alojen kartoittamiseksi, joihin kohdistuvilla investoinneilla on eniten vaikutusta. Euroopan parlamentti kannattaa tätä lähestymistapaa ja ehdottaa myös nk. vihreän rahoituksen merkin käyttöönottoa. Merkki myönnettäisiin investoinneille, jotka ovat EU:n luokituksen ja tiukimpien kestävyysvaatimusten mukaisia. Tämän tarkoituksena on edistää investointien suuntaamista esimerkillisiin kohteisiin ( 11 )

1.18 Tuettavat hankkeet, jotka ovat Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen tavoitteiden mukaisia ja edellyttävät suuria innovointi-, tutkimus- ja kehittämisresursseja, tulee toteuttaa eri rahoituslähteiden (muun muassa tuleva monivuotinen rahoituskehys) visualisoinnin mahdollistavalla välineellä ja erilaisin toimin: — Ohjataan rahoitus kestävyysperiaatteiden mukaisiin investointeihin eli ympäristön kannalta suotuisiin kohteisiin ja edistetään tässä yhteydessä Euroopan investointipankin ympäristönäkökohdat huomioon ottavia lainoja. — Hyödynnetään Euroopan keskuspankin (EKP) määrällistä kevennystä rahoituslähteenä. — Nostetaan ilmastonmuutoksen torjuntaan tarkoitettu Euroopan strategisten investointien rahaston osuus 40 prosenttiin. — Huolehditaan siitä, että EU:n tavoitetaso vastaa ilmastonmuutoksen torjumisen haastetta: keskimäärin 40 prosenttia sen kokonaistalousarviosta (monivuotinen rahoituskehys 2021–2027) on kohdistettava tähän tavoitteeseen. — Nostetaan Euroopan koheesiorahaston vastaava osuus nykyistä 20:tä prosenttia korkeammaksi. — Mobilisoidaan 3 prosenttia eläke- ja vakuutusrahastoista. — Tuetaan yritysten, erityisesti pk-yritysten t&k-investointeja tähän tarkoitukseen varatuilla määrärahoilla, joiden enimmäismäärä on 100 miljardia euroa. — Täytetään lupaukset ilmastonmuutoksen torjuntatyöhön osallistuville eteläisille maille osoitettavasta rahoitustuesta. — Sisällytetään EU:n kauppasopimuksiin tosiasiallisesti sitova ”Pariisin sopimus” -lauseke.

2. Johdanto

2.1 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan mukaan unionin tulee edistää kestävää, ympäristöä säästävää kasvua. Ilmastohaasteen kiireellisyys on nyt nostettu ehdottomaksi painopisteeksi, myös ETSK:ssa, ja se asettaa yleiset toimintapuitteet niin viranomaisille kuin talouden toimijoille, työntekijöille ja kansalaisille. Tämän mukaisesti on toteutettava ja ennen kaikkea rahoitettava laaja taloudellinen, sosiaalinen ja ympäristöön liittyvä siirtymä ( 12 )

2.2 Äskettäin käynnistyneessä keskustelussa EU:n tulevasta monivuotisesta rahoituskehyksestä vuosiksi 2021–2027 tulee käsitellä monialaisesti ilmastonmuutokseen liittyviä kysymyksiä ja pitää ensisijaisena tavoitteena siirtymistä kestäväpohjaisempaan yhteiskuntaan.

2.3 Tämä siirtymä muuttaisi työmarkkinoita tarvittavalla tavalla ja voisi edistää laadukkaiden työpaikkojen luomista Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin puitteissa.

2.4 Eurooppa tarvitsee uuden hankkeen vakiinnuttaakseen lisäarvonsa ja osoittaakseen, että se pystyy samalla tarjoamaan suotuisan toimintaympäristön sellaisten laadukkaiden työpaikkojen luomiseksi, joista maksetaan kunnon palkkaa, ja elvyttämään reaalitalouden kestävällä tavalla kaikkien hyväksi.

2.5 Eurooppa on osa ratkaisua, sillä se pystyy erottautumaan muista kansainvälisistä talouden toimijoista, jos se onnistuu ratkaisemaan kolminkertaisen haasteen ja luomaan sosiaalisesti, ympäristön kannalta ja taloudellisesti kestävää kehitystä.

2.6 IMF:n ja OECD:n tuoreissa tutkimuksissa on kritisoitu sitä, miten vuoden 2008 kriisiä hoidettiin ottamalla käyttöön taloudellisia toimenpiteitä, jotka ovat pakottaneet kansalaiset, yritykset ja hallitukset budjettileikkauksiin.

2.7 Innovointiin sekä tutkimukseen ja kehittämiseen tarvitaan lisää investointeja, jotta voidaan vastata uusiin sosioekonomisiin haasteisiin, kuten energia-alan siirtymään, kierto- ja yhteistyötalouteen ja automatisaatioon, ja estää siten työpaikkojen laadun heikkeneminen.

2.8 Finanssikriisin ja sosiaalisen kriisin ohella on ilmaantunut poliittinen kriisi – tai eräissä maissa suuria poliittisia mullistuksia – ja ekologinen kriisi.

2.9 Ilmastonmuutoksen torjuminen on välttämättömyys, mutta myös mahdollisuus luoda uusi pohja taloudelle, edistää kestävän kasvun mallia, torjua paremmin epätasa-arvoa ja vahvistaa demokratiaa.

3. Havainnot

3.1 ETSK antaa täyden tukensa vuoteen 2030 ulottuvan Yhdistyneiden kansakuntien ohjelman muodostamalle kehykselle, jossa tarkoituksena on määrittää joukko kestävän kehityksen tavoitteita köyhyyden poistamiseksi, maapallon suojelemiseksi, ihmisoikeuksien turvaamiseksi ja kaikkien hyvinvoinnin takaamiseksi. Ohjelman hyväksyminen on historiallinen käänne kohti uutta mallia, jossa taloudellisiin, sosiaalisiin ja ympäristöön liittyviin eroihin puututaan maailmanlaajuisella, yhdennetyllä toiminnalla.

3.2 Pariisin sopimuksessa sovitaan ilmaston lämpenemisen pitämisestä vuoteen 2100 mennessä ”selvästi alle 2 o C:ssa suhteessa esiteolliseen aikaan” ja pyrkimisestä mahdollisuuksien mukaan ”toimiin, joilla lämpötilan nousu saataisiin rajattua 1,5 o C:een”. Yhdistyneiden kansakuntien mukaan nykyinen kehitysvauhti riittää kuitenkin parhaimmillaankin vain lämpötilan nousun pitämiseen kolmessa asteessa (tai sitä suurempana).

3.3 Ilmastonmuutoksesta aiheutuu hyvin suuria inhimillisiä ja taloudellisia kustannuksia muun muassa luonnonkatastrofien yleistymisen vuoksi: helleaalloissa ja tulvissa on kuollut 1900-luvun alusta tähän päivään koko maailmassa kahdeksan miljoonaa ihmistä ja ne ovat tulleet maksamaan 7 000 miljardia Yhdysvaltain dollaria ( 13 ) . Myös ilmastopakolaisten määrä lisääntyy (250 miljoonaa vuoteen 2050 mennessä). Heikoimmassa asemassa olevat ovat myös ilmastonmuutoksen ensimmäisiä uhreja, mikä lisää eriarvoisuutta. IMF:n mukaan kasvava eriarvoisuus vaarantaa kestävän talouskasvun ( 14 )

3.4 Jos tilanne pysyy muuttumattomana eikä mitään sopeutumistoimia toteuteta, ilmastonmuutoksen ennakoidaan koko EU:ssa maksavan kotitalouksille vuoteen 2080 mennessä kiintein hinnoin ilmaistuna 190 miljardia euroa joka vuosi (yksinomaan vakuutuskustannuksina ilmastovahinkojen kattamiseksi) ( 15 )

3.5 Ilmaston lämpenemisen ja sen vaikutusten torjunnan rahoittamisessa on otettu edistysaskeleita, mutta ne eivät riitä. Poliittisena painopisteenä tulee olla kestäväpohjainen rahoitus ja talous ennen kaikkea selkeän, vakaan ja kannustavan poliittisen kehyksen avulla. Kehyksen tulee myös kannustaa toteuttamaan innovatiivisia hankkeita, joilla on suuri lisäarvo ja joissa kunnioitetaan ympäristöä.

3.6 Eurooppa ei ole vielä edes täysin toipunut vuoden 2008 finanssikriisistä, mutta IMF varoittaa jo vuoden 2008 kriisiä vakavamman ja laajemman kriisin uhasta ( 16 )

3.7 P. Larrouturoun ja J. Jouzelin mukaan Euroopan keskuspankin vuodesta 2015 lähtien luomasta 2 200 miljardista eurosta vain 11 prosenttia on investoitu reaalitalouteen: 89 prosentilla on rahoitettu spekulointia ja uutta finanssikuplaa ( 17 ) . Lisäksi OECD:n mukaan 35:ssä OECD-maassa ja kuudessa suuressa nousevan talouden G20-maassa on OECD:n mukaan toteutettu lähes 800 sellaista meno- tai verohelpotusohjelmaa, joilla kannustetaan tuottamaan tai kuluttamaan fossiilisia polttoaineita ( 18 ) , mikä on täysin Pariisin sopimuksessa vahvistettujen suuntaviivojen vastaista.

3.8 Nämä rahoitussuuntaukset – olivatpa ne spekulointia tai EU:n asettamien ilmastonmuutoksen torjuntatavoitteiden kanssa ristiriidassa olevaa kohdentamista – tulevat taloudellisesti, sosiaalisesti ja ympäristön kannalta kalliiksi koko eurooppalaiselle yhteiskunnalle.

3.9 Euroopan parlamentti on todennut, että vuosien 2014–2020 monivuotinen rahoituskehys on osoittautunut kykenemättömäksi vastaamaan nykyisiin tarpeisiin. Se ei myöskään tarjoa vastausta kriiseihin ja uusiin haasteisiin (jotka liittyvät muun muassa maatalouteen, nuorten työllisyyteen, kestäviin investointeihin ja ympäristöön). Tästä syystä tulevan rahoituskehyksen täytyy vastedes palvella tärkeintä haastetta eli ilmastonmuutoksen torjuntaa ja sen myötä laadukkaiden työpaikkojen luomista.

4. Mahdollisuudet

4.1 Suuret työnantajat ovat tietoisia ilmastonmuutoksen tarjoamista mahdollisuuksista. Monet niistä katsovat, että yritysten tulee olla osa ratkaisua, ja korostavat, että vähähiilisten toimialojen tarjoamiin tilaisuuksin tarttuneet yritykset ovat alkaneet hyötyä tästä yhä enemmän.

4.2 Yrittäjät voivat luoda työpaikkoja ja innovoida pyrittäessä talouteen, joka on menestyvä ja vähähiilinen ( 19 ) , ja samalla on mahdollista tuottaa voittoa. Tämä on sitäkin tärkeämpää, kun muistetaan, että hiilipäästöjen nollataso pitäisi saavuttaa vuosisadan puoleenväliin mennessä, jotta ilmaston lämpeneminen pysyisi alle 2 asteessa.

4.3 Ilmastorahoitussopimuksen tulee auttaa muuntamaan ilmastonmuutoksen edellyttämän toiminnan tarve tilaisuudeksi toteuttaa suunnanmuutos Euroopan teollisuudessa ja luoda uutta yrittäjyyttä. Siksi onkin tärkeää investoida mittavasti reaalitalouteen ja tutkimus- ja kehitystyöhön pysyvien, laadukkaiden työpaikkojen luomiseksi.

4.4 Yleinen työllisyysaste on Euroopan unionissa noussut ja työttömyys laskenut äskettäin alkaneen talouden elpymisen seurauksena. Pitkäaikaistyöttömyys, työsuhteiden ja varsinkin naisten työsuhteiden epävarmuus sekä nuorisotyöttömyys ovat silti edelleen suuria huolenaiheita. Kestävään kehitykseen siirtymisessä tulisi huolehtia siitä, että dynaamiset ja innovatiiviset yritykset voisivat tarttua kaikkiin tarjoutuviin tilaisuuksiin ja auttaa mahdollisuuksien mukaan parantamaan työllisyystilannetta.

4.5 Tästä syystä on tärkeää, että Euroopan unioni laatii yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa koordinoidun strategian sellaisen suotuisan toimintaympäristön tarjoamiseksi, joka luo pysyviä ja laadukkaita työpaikkoja. Komission tulee pohtia mahdollisuutta jättää julkiset investoinnit velkalaskelmien ulkopuolelle ( 20 ) . Tämä edistäisi laadukkaiden työpaikkojen luomista ja kaikkia – sekä yrityksiä että työntekijöitä – hyödyttävää kestävää taloutta.

4.6 EU kannustaa jäsenvaltioita yhteistyöhön. Se tukee ja arvioi niiden ponnisteluja ennen kaikkea EU-ohjausjakson, työllisyyspolitiikan suuntaviivojen ja kansallisen politiikan seurannan puitteissa (yhteiset työllisyysraportit, kansalliset uudistusohjelmat ja maakohtaiset suositukset). Sen tulee kuitenkin myös sovittaa oma politiikkansa niihin päämääriin ja tavoitteisiin, joilla tuetaan vaurauden jakautumista yrittäjien, työntekijöiden ja Euroopan kansalaisten kesken.

4.7 ADEME ( 21 ) arvioi, että nettopotentiaali ilmastoon liittyvien työpaikkojen luomiseen Euroopassa on 5–6 miljoonaa työpaikkaa vuoteen 2050 mennessä, ja Euroopan komission mukaan uusiutuvan energian alalla voidaan luoda 3 miljoonaa työpaikkaa vuoteen 2020 mennessä.

4.8 Saksalainen työnantajaliitto BDI on todennut, että vähentääkseen hiilidioksidipäästöjä tavoitteen mukaisesti 80 prosenttia vuoteen 2050 mennessä se tarvitsee tänä aikana käyttöönsä vuosittain 50 miljardia euroa.

4.9 Työpaikkojen määrä kokoaikaisiksi työsuhteiksi muunnettuina on kasvanut vihreässä taloudessa (2,8 miljoonasta vuonna 2000 4,2 miljoonaan vuonna 2014). Tietyt alat ovat erittäin dynaamisia: uusiutuva energia (miljoona uutta työpaikkaa vuodesta 2000: + 182 %) ja jätehuolto (0,8 miljoonasta vuonna 2000 1,1 miljoonaan vuonna 2014: + 36 %).

4.10 On kuitenkin tärkeää, että pk-yritykset sekä osuuskunnat ja pienimmät organisaatiot kaikilla paikallistasoilla voivat toteuttaa kestävyysperiaatteiden mukaisia hankkeita ja että niihin osoitetaan rahoitusta ensisijaisesti. Onkin huolehdittava siitä, ettei rahoituksen saanti muodostu niille esteeksi ( 22 )

4.11 Lisäksi on tärkeää omaksua monitasoinen lähestymistapa ja ottaa mukaan kaikki asianomaiset sekä julkiset että yksityiset sidosryhmät, jotta tuetaan ilmastonmuutoksen torjuntaan ja Pariisin sopimuksen täytäntöönpanoon osallistuvien alueiden, kaupunkien ja kuntien aloitteita, ohjelmia ja toimia ja otetaan ne huomioon, kuten Euroopan alueiden komitean tuoreessa lausunnossa ( 23 ) todetaan.

4.12 Ilmastorahoitussopimuksessa, jossa on otettava käyttöön kaikki sekä julkisen että yksityisen sektorin keinot ja hyvä tahto, tulee myös ottaa huomioon komission ehdottamat tukitoimenpiteet, kuten luokitusjärjestelmä, institutionaalisten sijoittajien velvoite ottaa huomioon kestävyysperiaatteet, sijoittajille tiedottaminen, pankkien omien varojen uudelleenmitoittaminen ja avoimuuden lisääminen yritysten julkaisemissa tiedoissa sekä (Euroopan parlamentin ehdottamat) EU:n merkit.

5. Rahoituslähteet ja toteutettavat toimet

Rahoituksen uudelleensuuntaaminen (kohdentaminen ympäristön kannalta suotuisiin toimiin) ja uudet rahoituslähteet

5.1 Euroopan komissio ja tilintarkastustuomioistuin ovat esittäneet samat luvut ja ovat yksimielisiä siitä, että ilmastonmuutoksen ja sen seurauksien torjuntaan tarvitaan noin 1 115 miljardia euroa vuosittain.

5.2 Näillä 1 115 miljardin euron kokonaismäärärahoilla vuosina 2021–2030 rahoitettavissa hankkeissa on syytä erottaa kaksi ryhmää ( 24 ) — hankkeet, joissa investoinnit ovat tuottavia ja jotka kuuluvat Euroopan investointipankin (EIP) ja julkisten kehityspankkien (25), yksityisten pankkien, eläkerahastojen ja vakuutusrahastojen tai valtio-omisteisten rahastojen kohdealoihin — hankkeet, joihin tarvitaan julkista tukea ja jotka on rahoitettava eurooppalaisilla maksuosuuksilla.

5.3 Nykyinen rahoitus tulee suunnata kokonaan tai osittain kestävyysperiaatteiden mukaisiin investointeihin, eli EU:n rahoituskehyksestä tulee tehdä ympäristöä säästävä ja varat tulee kohdistaa ilmastonmuutoksen vaikutusten torjuntaan. Kyse on seuraavista rahoitusmuodoista: — EIP:n lainat: yksityiset pankit voisivat saada EIP:ltä rahoitusta investointeihin, jotka noudattavat EU:n luokitusjärjestelmää. — EKP:n luoma uusi raha: määrällisen keventämisen kautta saadut rahavarat olisi ohjattava reaalitalouteen ja kestävyysperiaatteiden mukaiseen talouteen: 50 % vuotuisesta määrällisestä keventämisestä merkitsisi satojen miljardien eurojen summaa vuosittain. — 40 prosentin osuus (nykyisen 20 prosentin sijaan) Euroopan strategisten investointien rahastosta (EIP ja komissio) tulisi osoittaa ilmaston lämpenemisen ja sen vaikutusten torjuntaan, myös sosiaaliseen ulottuvuuteen ja koulutukseen. — EU:n tavoitetason on vastattava ilmastonmuutoksen torjumisen haastetta: keskimäärin 40 prosenttia sen talousarviosta on kohdistettava tähän ilmastotavoitteeseen; tämä koskee erityisesti Euroopan koheesiorahastoa, jonka varoista vain 20 prosenttia osoitetaan ilmastomuutoksen torjumiseen vuosina 2014–2020. — Näiden rahoitussummien täydennykseksi 3 prosentin osuus eläke- ja vakuutusrahastojen investoinneista tulisi suunnata ilmaston lämpenemisen torjuntaan.

5.4 Erityisiin ponnisteluihin on ryhdyttävä tutkimuksen ja kehittämisen sekä ammatillisen koulutuksen aloilla: pelkästään tähän tarkoitukseen on varattava vuosittain 100 miljardia euroa. Komitea esittää aikanaan ehdotuksensa siitä, mitä välinettä tai välineitä tulisi käyttää tämän tarkoituksen vaatiman nykyisen ja tulevan rahoituksen täydentämiseksi.

Toteutettavat toimet

5.5 Ilmastonmuutosta voidaan torjua monenlaisilla rahoitusvälineillä, mutta rahoitusta voidaan saada vain, jos Euroopalla on johdonmukainen, selkeään suuntaan etenevä pitkän aikavälin suunnitelma ( 26 ) . Suunnitelmassa tulisi ottaa huomioon seuraavat seikat:

5.5.1 Täytyy laatia selkeä, vakaa ja pitkän aikavälin poliittinen kehys. On tarjottava varmuus suunnittelua ja investointeja varten, sillä mikään ei murenna sitoutumista niin kuin epävarmuus, jota aiheuttavat jatkuvat poliittiset suunnanmuutokset.

5.5.2 EIP:stä on tullut tammikuussa 2018 maailman suurin vihreiden joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskija. Jos tarkoituksena on, että EIP voisi myöntää vieläkin edullisemmin ehdoin lainoja ilmastorahoitussopimuksen piiriin kuuluvien hankkeiden toteuttajille, voitaisiin harkita kahta toimenpidettä: — Ensinnäkin nk. Junckerin ohjelmaa voitaisiin laajentaa ja kohdentaa tiettyihin hankkeisiin, jolloin EIP hyötyisi Euroopan strategisten investointien rahaston takuusta. — Toiseksi EIP voisi saada enemmän rahoitusta EKP:lta. EIP voi jo nyt osallistua EKP:n arvopaperien osto-ohjelmaan mutta vain hyvin rajoitetusti. Kaavaillut summat huomioon ottaen EIP:llä olisi kuitenkin nopeasti vastassaan omavaraisuusasteeseen liittyvä ongelma. Tästä syystä voitaisiin harkita, että EIP:stä tulisi kestävän kehityksen pankki, joka rahoittaa pääasiassa energia-alan siirtymää, ekologista liikkuvuutta ja innovointia eikä enää rahoita perinteisiä hankkeita, joihin valtaosa sen myöntämistä lainoista tällä hetkellä edelleen kohdistuu.

5.5.3 On myös määritettävä, millä aloilla rahoitus on hyödyllisintä ja kannattavinta kustannus-hyötysuhteen näkökulmasta, kun ajatellaan ympäristöä, kansalaisia ja taloutta (energia, asuminen, maatalous, liikkuvuus, liikenne, kierrätys, vesi jne.). Vaikka tarvitaankin oikeudenmukaista pääsyä verkkoon, on otettava huomioon, että tietyt alat, kuten aurinkosähkö, ovat riittävän kannattavia eivätkä tarvitse enempää tukia.

5.5.4 EIP:n toimintaa tulee tehostaa eikä vain määrällisesti vaan myös sen riskinottokyvyn suhteen. EIP olisi hyödyllisempi ilmastonmuutoksen torjunnassa, jos se tukisi nousevia ja myös pienen mittakaavan aloja, eikä myöntäisi miljardeja euroja perinteiseen aurinko- ja tuulivoimateollisuuteen, jota yksityinen sektori rahoittaa jo laajasti.

5.5.5 Kaikenlaisen rahoituksen tulee noudattaa EU:n yhteistä luokitusta komission ehdottamalla tavalla. ETSK:n tulisi kansalaisyhteiskunnan edustajana saada osallistua luokitusjärjestelmän käytännön järjestelyjen laatimiseen.

5.5.6 Kiertotalousmallia tulee edistää kaikin mahdollisin tavoin ja sen sääntelykehystä parantaa. Kiertotalouden tulee mahdollistaa luonnonvarojen hyödyntämisen vähentäminen tai jopa lopulta lopettaminen kierrättämällä tavaroita (matkapuhelimista vain 3 prosenttia kierrätetään, ja monia muita tavaroita ei ollenkaan) ja jalometalleja. Näitä metalleja, kuten kobolttia tai litiumia, joita käytetään tulevaisuuden tuotteiden valmistuksessa, on saatavilla vain pieniä määriä verrattuna tuleviin tarpeisiin, joita ovat autojen sähköistäminen ja sähkön varastointi yleensä, eikä näiden metallien tuotanto yllä läheskään tulevien tarpeiden tasalle.

5.5.7 Lisäksi tulee kannustaa investoimaan rakennusten energiatehokkuuteen, sillä rakennuksista aiheutuu 30 prosenttia hiilidioksidipäästöistä (ja koska investoinnit ovat nopeasti kannattavia). Yhdennettyjen eurooppalaisten energiamarkkinoiden – joista on yhteys myös Afrikkaan ja Lähi-itään – luomiseksi tarvitaan myös saumattomasti yhteenliitettyjä sähköverkkoja ja kaasujohtoja.

5.5.8 Oikeudenmukaisen ja sosiaalisen siirtymän varmistamiseksi – Pariisiin sopimuksessa tarkoitetulla tavalla ja kuten Jacques Delors -instituutti vaatii ( 27 ) – osa rahoituksesta tulee ohjata sopeutumisrahastoon, joka on tarkoitettu siirtymäalojen tilanteesta kärsiville alueille ja työntekijöille. Olisi aiheellista, että huomattava osa alueille suunnatusta Euroopan koheesiorahaston rahoituksesta osoitettaisiin ilmastotavoitteisiin ja niiden myönteisten sosioekonomisten vaikutusten edistämiseen. Sopeutumisrahastosta tulee myöntää tukea myös uudelleenkoulutusta tarvitseville työntekijöille. Lisäksi on tärkeää, että rahaston avulla varaudutaan muutoksiin eikä vain sopeuduta niihin, ja siksi osa määrärahoista tulee osoittaa innovointiin ja tutkimus- ja kehitystyöhön aloilla, jotka on määritetty ensisijaisiksi.

5.5.9 Jokaisessa vapaakauppasopimuksessa sosiaali- ja ympäristölausekkeita tulisi täydentää velvoittavalla sitoutumisella Pariisin sopimukseen. (Tämä koskisi kaikkia potentiaalisia Euroopan kauppakumppaneita, sillä 195 Yhdistyneiden kansakuntien 197 jäsenmaasta on sen allekirjoittajia.)

5.5.10 Tämän toimen keskeisen poliittisen merkityksen korostamiseksi tulisi näin varatut määrärahat ja muut varat käyttää hyödyntäen välinettä, joka mahdollistaa asianomaisten varojen tosiasiallisen ja avoimen visualisoinnin.

5.5.11 Lisäksi – vaikka tämä ei liitykään suoraan eurooppalaiseen ilmastorahoitusrahastoon – EU:n tulee kunnioittaa kansainvälisiä poliittisia sitoumuksiaan (Yhdistyneiden kansakuntien ilmastokonferenssi vuonna 2009) ja koota näin 100 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuosittain ilmastonmuutoksen torjuntaan Afrikassa ja Välimeren alueella vuoteen 2020 mennessä.

Bryssel 17. lokakuuta 2018. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Luca JAHIER

(1) https://www.theguardian.com/business/2018/oct/03/world-economy-at-risk-of-another-financial-crash-says-imf; IMF: Global Financial Stability Report October 2018

(2) ETSK:n lausunto aiheesta ”Vuoden 2020 jälkeinen monivuotinen rahoituskehys”, kohta 3.1.8, hyväksyttiin 19.9.2018, ei vielä julkaistu EUVL:ssä.

(3) ETSK, ECO Priorities for 2018 and beyond

(4) OECD, The Economic Consequences of Climate Change, 2.9.2016.

(5) Euroopan komissio, Impact assessment accompanying the document ”Proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council amending Directive 2012/27/EU on Energy Efficiency”, SWD(2016) 405 final/2, 6.12.2016, taulukko 22 (skenaario EUCO30 – lähde: PRIMES).

Tilintarkastustuomioistuin, https://www.euractiv.fr/section/climat/news/la-cour-des-comptes-fustige-linefficacite-de-la-politique-climat-de-lue/

(6) Ciscar, M., ym., Climate Impacts in Europe – The JRC PESETA II Project, 2014.

(7) https://www.pacte-climat.eu/en/the-first-signatories-of-the-call/

(8) ETSK:n lausunto aiheesta ”Investoiminen älykkääseen, innovatiiviseen ja kestävään teollisuuteen”, (EUVL C 227, 28.6.2018, s. 70).

(9) ETSK:n lausunto aiheesta ”Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilari”(EUVL C 125, 21.4.2017, s. 10).

(10) ETSK: n lausunto aiheesta ”Koalition muodostaminen Pariisin sopimuksen sitoumusten täyttämiseksi” (EUVL C 389, 21.10.2016, s. 20).

(11) Mietintö, annettu 4. toukokuuta 2018 [2018/2007(INI)], kestävästä rahoituksesta, esittelijä: Molly Scott Cato.

(12) ETSK:n lausunto aiheesta ”Kestävän rahoituksen toimintasuunnitelma” (katso tämän virallisen lehden sivu 73).

(13) James Daniellin tutkimus, Karlsruhen teknologiainstituutti, huhtikuu 2016.

(14) https://blogs.imf.org/2017/02/22/the-imfs-work-on-inequality-bridging-research-and-reality/

(15) Ciscar, M., ym., Climate Impacts in Europe – The JRC PESETA II Project, 2014.

(16) https://www.theguardian.com/business/2018/oct/03/world-economy-at-risk-of-another-financial-crash-says-imf; IMF: Global Financial Stability Report October 2018

(17) Pour éviter le chaos climatique et financier, P. Larrouturou ja J. Jouzel, toim. Odile Jacob.

(18) OECD Companion to the Inventory of Support Measures for Fossil Fuels 2015

(19) Unileverin toimitusjohtaja Paul Polman sekä Schneider Electricin toimitusjohtaja ja Pacte mondial France -järjestön puheenjohtaja Jean-Pascal Tricoire Business & Climate -huippukokouksessa: http://www.businessclimatesummit.com/summit/2015/press-room

(20) ETSK:n lausunto aiheesta ”Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin rahoitus” (EUVL C 262, 25.7.2018, s. 1).

(21) Ranskan ympäristö- ja energiavirasto, Agence de l’Environnement et de la Maîtrise de l’Energie.

(22) ETSK:n lausunto aiheesta Pariisin jälkeen” (EUVL C 487, 28.12.2016, s. 24).

(23) AK:n lausunto aiheesta ”Ilmastorahoitus: keskeinen väline Pariisin sopimuksen täytäntöönpanossa” (EUVL C 54, 13.2.2018, s. 9).

(24) EIP:n entisen pääjohtajan Philippe Maystadtin mukaan.

(25) KfW Saksassa, CDC Ranskassa, CDP Italiassa, ICO Espanjassa.

(26) Jeffrey Sachs, ETSK:n kuulemistilaisuus 18. toukokuuta 2018.

(27) http://institutdelors.eu/wp-content/uploads/2018/01/Pactesocialtransitionénergétique-FernandesPellerinCarlin-janvier18.pdf