Tiivistelmä

Ekologisen suunnittelun vaatimusten asettamisesta hitsauslaitteille annettuun komission asetukseen (EU) xxx/2019 liittyvä vaikutusten arviointi

A. Toimien tarve

Miksi? Mihin ongelmaan puututaan?

Hitsauslaitteet ovat yrityskäyttöön suunnattuja tuotteita, joita käytetään laajasti monilla teollisuudenaloilla, ennen kaikkea rakennus-, energia- ja kuljetusaloilla. Ne kuluttavat runsaasti energiaa ja hitsattaessa käytettäviä metalleja (hitsauslankaa tai elektrodia, joka toimii hitsin kiinnitysaineena). Puolet käytössä olevista laitteista kuluttaa myös runsaasti suojakaasua. Hitsauslaitteiden tekniikka on kehittynyt merkittävästi viime vuosikymmenien aikana. Siitä on tullut energia- ja materiaalitehokkaampaa ja monipuolisempaa. Laitteita hankkiessaan käyttäjät eivät kuitenkaan tällä hetkellä pidä tärkeimpinä kriteereinä energia- tai materiaalitehokkuutta, vaan esimerkiksi käyttövarmuutta tai edullisuutta. Syitä tähän ovat energian ja materiaalien kulutusta koskevien tietojen puute, tottumukset, kuten merkkiuskollisuus, sekä se, etteivät käyttäjät yleensä pohdi laitteen käyttöiän aikana muodostuvia kokonaiskustannuksia. Kustannustehokkaat, energiaa säästävät tekniikat tulisivat markkinoille nopeammin, jos tätä tuettaisiin sopivilla toimilla. Uudelleenkäyttöä, korjaamista ja kierrättämistä haittaavat materiaalitehokkuutta koskevan tiedon puute, tuotteiden purkamisen ja erottelemisen hankaluus sekä se, että laitteissa olevia kriittisiä raaka-aineita ja vaarallisia komponentteja on vaikea tunnistaa.

Mitä toimenpiteellä on tarkoitus saada aikaan?

Yleisenä tavoitteena on EU:n vuoteen 2030 tähtäävien ilmasto- ja energiatavoitteiden sekä kiertotalouspaketin tavoitteiden edistäminen siten, ettei sisämarkkinoiden moitteettomasta toiminnasta tarvitse tinkiä. Erityisinä tavoitteina on -toimitusketjun huomion kiinnittäminen hitsauslaitteiden ympäristöystävällisyyteen -käyttäjien tekemien tuotevertailujen helpottaminen -tuotteiden korjattavuuden ja kierrätettävyyden parantaminen. Toimenpiteellä vahvistetaan myös EU:n valmistusteollisuuden kilpailukykyä, sillä sen avulla EU:ssa valmistetut tuotteet saadaan nopeammin maailman muiden talouksien teknisen kehityksen ja energiatehokkuusvaatimusten mukaisiksi.

Mikä on EU-tason toiminnasta saatava lisäarvo?

Hitsauslaitteiden valmistus ja kauppa sekä komponenttien hankinta on globaalia. Hitsauslaitteet ovat teknisesti monimutkaisia tuotteita, joissa ei ole maakohtaista vaihtelua. Koko EU:n kattavien vaatimuksien laatiminen merkitsisi jäsenvaltioiden voimavarojen yhdistämistä yhteisten sääntöjen ja valvontajärjestelmien laatimiseksi sen sijaan, että käytössä on lukuisia kansallisia järjestelmiä, sääntöjä ja valvontajärjestelyitä. Jos EU:n tasolla yhtenäistetyt vaatimukset puuttuvat, jäsenvaltiot saattavat ottaa käyttöön kansallisia tuotekohtaisia energiatehokkuusvaatimuksia osana omaa ympäristö- ja energiapolitiikkaansa. Tämä vaarantaisi tavaroiden vapaan liikkuvuuden ja lisäisi EU:n yrityksille sääntöjen noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia. Energiatehokkuutta koskevien EU:n tason vähimmäisvaatimusten säätämisellä saadaan siis selkeää lisäarvoa.

B. Ratkaisut

Mitä lainsäädännöllisiä ja muita toimenpidevaihtoehtoja on harkittu? Onko jokin vaihtoehto arvioitu parhaaksi? Miksi?

Harkittavana oli neljä toimintavaihtoehtoa. ·Vaihtoehto 1 – Ei muutosta: Perusskenaario, jossa nykytilanne ei muutu. ·Vaihtoehto 2 – Itsesääntely: Komissio antoi toimialalle mahdollisuuden kehittää itsesääntelyä muttei saanut yhtään ehdotusta. ·Vaihtoehto 3 – Energiamerkinnät: Energiamerkintöjä esitetään yleensä kuluttajille suunnatuille tuotteille ekologista suunnittelua koskevien vaatimusten ohella, jotta parhaat tuotteet saisivat näkyvyyttä ja alalle syntyisi kilpailua. Tämä on kuitenkin vaikeasti toteutettavissa silloin, kun käytössä ei ole kattavasti vakiintuneilla mittausmenetelmillä saatuja energiatehokkuustietoja. ·Vaihtoehto 4a – Pienimmät elinkaarikustannukset: Virtalähteiden hyötysuhdetta koskevat pakolliset rajat, joiden avulla loppukäyttäjä saa investoinnistaan parhaan mahdollisen arvon tuotteen käyttöiän aikana. Rajoihin on päästävä vuoteen 2028 mennessä vuodelle 2023 asetetun välitavoitteen kautta. ·Vaihtoehto 4b – Kunnianhimoisempi pienimpien elinkaarikustannusten tavoite: Yhtä tiukat ekologista suunnittelua koskevat, pienimpiin elinkaarikustannuksiin perustuvat vaatimukset kuin vaihtoehdossa 4a, mutta niiden on täytyttävä jo vuonna 2025 eikä välitavoitteita ole. ·Vaihtoehto 5 – Tiedottaminen: Energia- ja materiaalitehokkuutta koskevien ekosuunnittelutietojen antaminen on pakollista, mutta tehokkuutta koskevia määrällisiä vaatimuksia ei ole. Vaihtoehtoihin 4a ja 4b kuuluvat lisäksi seuraavat toimet: -laskentamenetelmien kehittäminen standardoinnin avulla -materiaalien ja energian kulutusta koskevia tiedotus -kiertotalouteen liittyviä näkökohtia koskeva tiedotus (millä parannetaan korjattavuutta ja kierrätettävyyttä). Tiedotusvaatimuksia sovelletaan 1. tammikuuta 2021 alkaen. Taloudellisesta ja ympäristön näkökulmasta parhaaksi arvioitu vaihtoehto on 4a, jossa energian ja materiaalien kokonaissäästö sekä sidosryhmien tuki ovat parhaiten tasapainossa. Tämä vaihtoehto täyttää myös ekologista suunnittelua koskevan direktiivin mukaisen vaatimuksen, jonka mukaan ehdotettavien täytäntöönpanotoimenpiteiden on oltava tuotekohtaisia.

Mitkä toimijat kannattavat mitäkin vaihtoehtoa?

·Vaihtoehto 1 – Ei muutosta: Sidosryhmät ja etenkään valmistusteollisuus eivät pidä tätä järkevänä etenemistapana, kun pidetään mielessä energiatehokkuusvaatimusten kehittäminen maailman muissa talouksissa. ·Vaihtoehto 2 – Itsesääntely: Tämä oli komission ja jäsenvaltioiden suosittelema vaihtoehto, mutta teollisuudelta ei saatu ehdotuksia. ·Vaihtoehto 3 – Energiamerkinnät: Jäsenvaltiot, kansalaisjärjestöt ja teollisuus esittivät tätä vaihtoehtoa hylättäväksi ja perustelivat tätä sillä, ettei toimenpide tuo lisäarvoa yrityskäyttöön suunnatuissa tuotteissa. ·Vaihtoehto 4a – Pienimmät elinkaarikustannukset: 4b-vaihtoehdon tapaan tälläkin saadaan aikaan huomattavaa ympäristöhyötyä, mutta useimmat jäsenvaltiot ja valmistusteollisuus pitävät tätä vaihtoehtoa parhaana sen pitemmän sopeutumisajan vuoksi. ·Vaihtoehto 4b – Kunnianhimoisempi pienimpien elinkaarikustannusten tavoite: Tätä vaihtoehtoa tukevat muutamat jäsenvaltiot ja kansalaisjärjestöt. Siitä saatavat ympäristöhyödyt ovat hieman suuremmat kuin vaihtoehdossa 4a, mutta merkittävät valmistusteollisuuden alat pelkäävät, etteivät pk-yritykset (joita on EU:n valmistajista yli 80 prosenttia) ehdi sopeutua vaatimuksiin riittävän ajoissa. ·Vaihtoehto 5 – Tiedottaminen: Tämä vaihtoehto on energian- ja kasvihuonekaasusäästöjen, liiketoiminnan lisätulojen sekä käyttöiän aikana muodostuvien kokonaiskustannusten osalta huonompi kuin vaihtoehdot 4a ja 4b. Jäsenvaltioiden ja teollisuuden arvion mukaan saatava lisäarvo ei vastaa kustannuksia. Vaihtoehtojen 4a, 4b ja 5 yhteisiä toimia (mittausmenetelmien standardointi, materiaalitehokkuutta koskeva tiedottaminen) kannatettiin laajasti.

C. Parhaaksi arvioidun vaihtoehdon vaikutukset

Mitkä ovat parhaaksi arvioidun vaihtoehdon hyödyt (jos parhaaksi arvioitua vaihtoehtoa ei ole, päävaihtoehtojen hyödyt)?

Vaihtoehdon 4a taloudelliset ja ympäristöhyödyt ovat kokonaisuudessaan suurimmat. Siihen liittyy määrällisiä tehokkuus- ja tiedonantovaatimuksia sisältävän ekosuunnitteluvaatimusasetuksen hyväksyminen. Vaihtoehto tuottaa merkittäviä ympäristöhyötyjä aikataulussa, jota pidetään teollisuuden ja loppukäyttäjien näkökulmasta mahdollisena, ja sillä on takanaan laajin sidosryhmien tuki. Vaihtoehdolla 4a odotetaan saatavan aikaan seuraavat vaikutukset vuoteen 2030 mennessä: §Verrattuna tilanteeseen, jossa mitään muutoksia ei tehdä, asetuksen on määrä tuottaa 1,1 TWh:n vuosittainen energiansäästö eli 0,075 prosenttia komission vuoden 2030 lopullisesta energiansäästötavoitteesta. §Välittömät säästöt vuotuisissa loppukulutusmenoissa ovat 522 miljoonaa euroa ja liiketoiminnan lisätulot 14,5 miljoonaa euroa vuodessa. §Työllisyyden kannalta vaihtoehto on neutraali (uusia työpaikkoja noin 200 vuodessa). §Vaihtoehdolla edistetään kiertotaloutta, koska sillä parannetaan tuotteiden korjattavuutta ja kierrätettävyyttä. §Vaihtoehto piristää EU:n teollisuuden kilpailukykyä ja tukee sen kotimaista ja kansainvälistä johtoasemaa korkean hyötysuhteen hitsauslaitteiden valmistajana nopeuttamalla teknologian kehittämistä ja saattamalla tehokkuusvaatimukset vastaaviksi kuin maailman muissa talouksissa.

Mitkä ovat parhaaksi arvioidun vaihtoehdon kustannukset (jos parhaaksi arvioitua vaihtoehtoa ei ole, päävaihtoehtojen kustannukset)?

Parhaaksi arvioidun vaihtoehdon kustannusten arvioidaan muodostuvan seuraavasti: §Hitsauslaitteiden valmistajien ja asentajien on arvioitava, ovatko niiden tuotteet uusien vaatimusten ja määritelmien mukaisia. Tähän liittyvien laskelmien ja testauksen kuluiksi arvioidaan noin 1 000 euroa laitemallia kohti. §Tukku- ja vähittäismyyjien on tutustuttava uusiin tietoihin, jotka koskevat energia- ja materiaalitehokkuutta, käyttöiän kokonaiskustannusten laskennan seurauksia ja tuotteiden hankintaa, sekä välitettävä nämä tiedot loppukäyttäjille. §Hitsauslaitteiden loppukäyttäjien on maksettava komponenttien kallistumisesta ja tuotantotapoihin tehtävistä muutoksista koituvat kustannukset korkeampien ostohintojen muodossa (yksittäisen tuotteen hinnankorotus keskimäärin 150 euroa), ja laitteiden energiatehokkuuden kehittymisestä aiheutuvat kustannukset ovat 9,9 miljoonaa euroa vuodessa aina vuoteen 2030 saakka.

Mitkä ovat vaikutukset yrityksiin, mukaan lukien pk- ja mikroyritykset?

§Vaihtoehdossa 4a sopeutuminen tapahtuu aikataulussa, jota tuotteita valmistavat pk-yritykset (joita on EU:n valmistajista yli 80 prosenttia) pitävät mahdollisena. §Suurin osa alalla toimivista pk-yrityksistä harjoittaa hitsauslaitteiden valmistusta, maahantuontia, jälleenmyyntiä, asentamista ja/tai huoltamista. Näille yrityksille asetus tuottaa lisää liiketuloja, kun myytävät energiatehokkaat laitteet ovat entistä kalliimpia ja monipuolisempia. Kasvaneiden liiketulojen on määrä kompensoida lisääntyneestä testaamisesta ja tuotannon mukauttamisesta aiheutuvia kuluja, joiden odotetaan suurimmaksi osaksi siirtyvän loppukäyttäjien maksettavaksi. §Toiminnassaan hitsauslaitteita käyttävät pk-yritykset hyötyisivät laitteiden käytönaikaisten kustannusten pienenemisestä, sillä laitteen korkeamman ostohinnan vastapainoksi sähkölaskut pienenevät, laitteet kevenevät ja toiminnot monipuolistuvat. §Korjaus- ja kierrätysalalla toimivat pk-yritykset hyötyisivät merkittävästi materiaalitehokkuutta koskevista vaatimuksista.

Kohdistuuko jäsenvaltioiden budjettiin ja julkishallintoon merkittäviä vaikutuksia?

Asetusta sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa, joten kansallisille viranomaisille ei aiheudu kustannuksia direktiivin saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä. Markkinavalvontatoimet toisivat mukanaan testaus- ja henkilöstökustannuksia.

Onko toimenpiteellä muita merkittäviä vaikutuksia?

Toimivuuteen, terveyteen ja turvallisuuteen ei odoteta kohdistuvan haittavaikutuksia tai muita merkittäviä vaikutuksia.

D. Seuranta

Milloin asiaa tarkastellaan uudelleen?