Turvallisuutta koskevat perusnormit vahvistetaan 13 päivänä toukokuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 96/29/Euratom (3) . Direktiiviä sovelletaan kaikkiin toimintoihin, joihin liittyy ionisoivan säteilyn vaara joko keinotekoisesta säteilylähteestä tai luonnon säteilylähteestä silloin, kun luonnon radionuklideja prosessoidaan tai on prosessoitu niiden radioaktiivisten, halkeamis- tai hyötöominaisuuksien vuoksi. Se kattaa myös tällaisista toiminnoista syntyvien materiaalien hyväksytyt päästöt. Kyseisen direktiivin säännöksiä on täydennetty erityislainsäädännöllä.

Perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annettua neuvoston direktiiviä 96/29/Euratom (2) sovelletaan kaikkiin toimintoihin, joihin liittyy ionisoivan säteilyn vaara joko keinotekoisesta säteilylähteestä tai luonnon säteilylähteestä silloin, kun luonnon radionuklideja prosessoidaan tai on prosessoitu niiden radioaktiivisten, halkeamis- tai hyötöominaisuuksien vuoksi. Se kattaa myös tällaisista toiminnoista syntyvien materiaalien hyväksytyt päästöt. Kyseisen direktiivin säännöksiä on täydennetty erityislainsäädännöllä.

Euroopan parlamentti on myös todennut, että kussakin jäsenvaltiossa olisi varattava kaikkien ydinlaitosten käytöstäpoistoon ja jätehuoltoon ajoissa riittävästi varoja kustannusten kattamiseksi ja niin, että toimitaan aiheuttamisperiaatteen mukaisesti ja vältetään turvautumasta valtiontukeen, ja on pyytänyt komissiota määrittelemään tarkoin käytöstäpoistoon tarkoitettujen varojen käyttötarkoitukset kussakin jäsenvaltiossa ja ottamaan määrittelyssä huomioon käytöstäpoiston sekä tähän liittyvän ydinjätteen käsittelyn ja loppusijoituksen (6) .

Sekä unionissa että muualla maailmassa tiedostetaan erityisesti Japanin äskettäisen vakavan ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen entistä selvemmin, että ydinturvallisuudesta ja ydinlaitosten turvaamisesta huolehtimista koskevia sääntöjä on tiukennettava . Tässä yhteydessä on käsiteltävä käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoa koskevaa tärkeää kysymystä , jotta voidaan varmistaa turvallinen, optimaalinen ja kestävä varastointi ja/tai loppusijoitus .

Sekä unionissa että muualla maailmassa tiedostetaan entistä selvemmin, että ydinenergiaa on käytettävä vastuullisesti; tähän sisältyy erityisesti ydinturvallisuudesta ja ydinlaitosten turvaamisesta huolehtiminen . Tässä yhteydessä on käsiteltävä käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoa, jotta voidaan varmistaa ydinenergian turvallinen, optimaalinen ja kestävä käyttö .

Tässä yhteydessä on korostettava, että suuri osa käytetystä ydinpolttoaineesta voidaan hyödyntää. Ydinpolttoaineen kierrätys on siten yksi huomioon otettavista seikoista yhdessä jätteen loppusijoituksen kanssa.

Radioaktiivinen jäte , mukaan lukien jätteeksi katsottu käytetty ydinpolttoaine, on pakattava asianmukaisesti, sen leviäminen on estettävä ja se on eristettävä ihmisistä ja elinympäristöstä pitkäksi ajaksi. Sen erityisluonne (radionuklidipitoisuus) vaatii järjestelyjä ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi ionisoivan säteilyn aiheuttamilta vaaroilta, kuten loppusijoitusta asianmukaisiin laitoksiin sen huollon viimeisenä vaiheena , niin että palauttamisperiaatteen mukaisesti mahdollistetaan jätteen siirto myöhemmin . Radioaktiivisen jätteen varastointi, myös pitkäaikainen varastointi, on vain väliaikainen ratkaisu.

Radioaktiivisen jätteen , mukaan lukien jätteeksi katsottu käytetty ydinpolttoaine, leviäminen on estettävä ja se on eristettävä ihmisistä ja elinympäristöstä pitkäksi ajaksi. Sen erityisluonne (radionuklidipitoisuus) vaatii järjestelyjä ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi ionisoivan säteilyn aiheuttamilta vaaroilta, kuten loppusijoitusta asianmukaisiin laitoksiin sen huollon viimeisenä vaiheena. Radioaktiivisen jätteen varastointi, myös pitkäaikainen varastointi, on vain väliaikainen ratkaisu eikä vaihtoehto loppusijoitukselle .

Lyhytikäisen matala- ja keskiaktiivisen jätteen loppusijoituskonseptit vaihtelevat maanpinnan läheisyyteen sijoittamisesta (sijoittaminen rakennuksiin, jonkin verran maanpinnan alapuolelle tai muutamien kymmenien metrien syvyyteen maanpinnan alapuolelle) aina uusinta tekniikkaa hyödyntävään sijoittamiseen geologisiin loppusijoituspaikkoihin 70–100 metriä maanpinnan alapuolelle . Lähes kaikki pitkäikäinen matala- ja keskiaktiivinen jäte varastoidaan. 30 vuoden tutkimuksen jälkeen on osoitettu tieteellisesti , että geologinen loppusijoitus syvälle maaperään on toteutuskelpoista ja että se voi olla turvallinen ja taloudellinen vaihtoehto erittäin radioaktiivisen jätteen viimeiseksi vaiheeksi. Radioaktiivisen jätteen geologista loppusijoitusta käsittelevän teknologiafoorumin (IGD-TP) alaisuudessa toteutetut toimet voisivat helpottaa tämän alan asiantuntemuksen ja teknologian saatavuutta. Tarkasteltavana on useita muitakin vaihtoehtoja, kuten maan pinnalla tai sen läheisyydessä olevat varastointitilat, kalliosuojat taikka jätteen sijoittaminen syviin porakuiluihin (3 000–5 000 metrin syvyyteen), joihin sisältyy myös jätteen sijoituksen peruutusmahdollisuus ja jätteen siirtomahdollisuus. Siksi olisi jatkettava kaikkien vaihtoehtojen tutkimista .

Lyhytikäisen matala- ja keskiaktiivisen jätteen tyypillinen loppusijoituskonsepti on loppusijoitus maanpinnan läheisyyteen. 30 vuoden tutkimuksen jälkeen on yleisesti hyväksytty teknisellä tasolla , että geologinen loppusijoitus syvälle maaperään on turvallisin ja kestävin vaihtoehto korkea-aktiivisen jätteen ja jätteeksi katsotun käytetyn ydinpolttoaineen huollon viimeiseksi vaiheeksi. Siksi olisi pyrittävä etenemään kohti loppusijoituksen toteuttamista .

Avoimuus on tärkeää käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollossa , ja olennaisen tärkeää on yleisön luottamus loppusijoituspaikkojen turvallisuutta koskeviin periaatteisiin ja jätteenhuolto-ohjelmiin . Se olisi varmistettava takaamalla toimiva yleisötiedotus ja kaikkien asianomaisten sidosryhmien , paikallis- ja alueviranomaisten sekä yleisön mahdollisuus osallistua päätöksentekoprosesseihin.

Eräät jäsenvaltiot katsovat, että käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoon liittyvien laitosten, myös loppusijoituslaitosten, jakaminen voisi olla hyödyllinen , turvallinen ja kustannustehokas vaihtoehto, jos se perustuu kyseisten maiden väliseen sopimukseen. Tällöin on huolehdittava siitä, ettei estetä tiettyjä erityisjärjestelyjä, kuten jo tehtyjä tutkimusreaktoreista peräisin olevaa käytettyä polttoainetta koskevia sopimuksia. Tässä direktiivissä olisi määriteltävä asianmukaisesti edellytykset, joiden on täytyttävä ennen tällaisten yhteisten hankkeiden käynnistämistä.

‧turvallisuusarviolla‧ argumenttien ja todisteiden kokonaisuutta sen osoittamiseksi, että laitos tai toiminto on turvallinen, mukaan lukien turvallisuusarvioinnin tulokset ja lausuma näiden tulosten luotettavuudesta. Loppusijoituslaitoksessa turvallisuusarvio voi liittyä tiettyyn kehitysvaiheeseen. Tällöin turvallisuusarviossa on pantava merkille epävarmuusalueiden tai ratkaisemattomien kysymysten olemassaolo ja siinä on annettava ohjeita ongelmien ratkaisemiseksi tulevissa kehitysvaiheissa;

(1) Jäsenvaltioiden on määriteltävä käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoa koskeva kansallinen toimintapolitiikka ja pidettävä sitä yllä. Kullakin jäsenvaltiolla on perimmäinen vastuu alueellaan tuotetun käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollosta.

(1) Jäsenvaltioiden on määriteltävä käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoa koskeva kansallinen toimintapolitiikka ja pidettävä sitä yllä. Niillä on perimmäinen vastuu käytetyn ydinpolttoaineensa ja radioaktiivisen jätteensä huollosta.

on varmistettava toimivaltaisten valvontaviranomaisten ja kansallisten turvallisuusviranomaisten yhteistyö ja niiden harjoittama valvonta; kussakin asianomaisessa jäsenvaltiossa on laadittava turvallisuusarvio ja sitä tukevat turvallisuusarvioinnit, jotka kattavat laitoksen tutkimus-, valinta- ja täytäntöönpanovaiheet;

(3 c) Radioaktiivisen jätteen vienti kolmansiin maihin on kielletty. Käytettyä polttoainetta saa siirtää EU:n ulkopuolelle vain sillä ehdolla, että se tuodaan kierrätyksen jälkeen takaisin EU:hun.

(3 d) On kiellettävä ydinjätelaitosten sijoittaminen maanjäristysalueille tai rannikkoalueille, joilla on merkittävä merenpinnan kohoamisen tai tsunamin riski.

(2) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallista kehystä ylläpidetään ja tarvittaessa parannetaan laitosten käytöstä hankittujen kokemusten, 3 artiklan 9 c alakohdassa tarkoitetuista turvallisuusarvioista tehtyjen johtopäätösten, parhaan käytettävissä olevan tekniikan, terveys- ja turvallisuusstandardien ja tutkimustoiminnan tulosten perusteella.

(3 a) Toimivaltaisella valvontaviranomaisella on oltava valtuudet ja resurssit panna säännöllisesti toimeen ydinturvallisuusarviointeja, -tutkimuksia ja -tarkastuksia sekä tarvittaessa täytäntöönpanotoimia laitoksissa jopa käytöstäpoiston aikana. Näiden arviointien on koskettava muun muassa työntekijöiden, myös alihankkijoiden työntekijöiden, terveyttä ja turvallisuutta sekä henkilöstömääriä ja koulutusta.

(3 b) Toimivaltainen valvontaviranomainen voi määrätä tietyt toiminnot lopetettaviksi, jos arviointi on osoittanut, että ne eivät ole turvallisia. Kaikki toimivaltaisen valvontaviranomaisen suorittamat arvioinnit on julkistettava.

(1) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että päävastuu käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuudesta on luvanhaltijoilla, joille kunkin jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on uskonut käytettyä ydinpolttoainetta ja radioaktiivista jätettä koskevan kokonaisvastuun .

(1) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että päävastuu käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuudesta on luvanhaltijalla . Tätä luvanhaltijan vastuuta ei voi siirtää.

Turvallisuusarvion ja sitä tukevan turvallisuusarvioinnin on osoitettava taatun suojelun taso ja annettava toimivaltaiselle valvontaviranomaiselle ja muille asianomaisille tahoille takeet siitä, että turvallisuusvaatimuksia noudatetaan. Turvallisuusarvio ja sitä tukeva turvallisuusarviointi on annettava toimivaltaisen valvontaviranomaisen hyväksyttäviksi.

(1 a) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että osana lupahakemusta radioaktiivisen jätteen huoltotoiminnon tai loppusijoituslaitoksen toiminnan harjoittamiselle EU:n alueella laaditaan turvallisuusarvio ja sitä tukeva turvallisuusarviointi ja että ne saatetaan tarpeen mukaan ajan tasalle toiminnon tai laitoksen olemassaolon aikana. Turvallisuusarvion ja sitä tukevien turvallisuusarviointien on katettava käytetyn polttoaineen altaiden, varastointilaitoksen tai loppusijoituslaitoksen sijoituspaikan valinta, suunnittelu, rakentaminen, toiminta ja sulkeminen sekä sulkemisen jälkeinen pitkän aikavälin turvallisuus, myös passiivisin keinoin, ja niissä on kuvattava kaikki laitoksen sijoituspaikkaan liittyvät turvallisuusnäkökohdat, laitoksen suunnittelu, väliaikaiseen varastointiin käytetyt jäähdytysaltaat, joissa olevan käytetyn polttoaineen määrästä on raportoitava säännöllisesti, laitoksen tai sen osien käytöstäpoisto sekä laitoksen johdon toteuttamat valvontatoimenpiteet ja viranomaisten valvontatoimet. Turvallisuusarvioon ja sitä tukevaan turvallisuusarviointiin on sisällyttävä arviointi, joka koskee työntekijöiden ja myös alihankkijoiden palveluksessa olevien työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta sekä laitoksen turvalliseen toimintaan kaikkina aikoina tarvittavan henkilöstön pätevyystasoa ja lukumäärää, jotta toimiin voidaan ryhtyä onnettomuuden sattuessa.

(2) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallinen kehys velvoittaa luvanhaltijat toimivaltaisen valvontaviranomaisen valvonnassa arvioimaan ja valvomaan säännöllisesti, ja siinä määrin kuin on kohtuullisesti toteutettavissa, jatkuvasti parantamaan toimintojensa turvallisuutta, myös työntekijöiden ja alihankkijoiden terveyttä ja turvallisuutta, sekä laitostensa turvallisuutta järjestelmällisellä ja todennettavalla tavalla parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa käyttäen . Luvanhaltijoiden on ilmoitettava arviointiensa tuloksista toimivaltaiselle valvontaviranomaiselle, muille asianomaisille toimivaltaisille organisaatioille, työntekijöidensä edustajille, alihankkijoille ja yleisölle.

(2) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallinen kehys velvoittaa luvanhaltijat toimivaltaisen valvontaviranomaisen valvonnassa arvioimaan ja valvomaan säännöllisesti, ja siinä määrin kuin on kohtuullisesti toteutettavissa, jatkuvasti parantamaan toimintojensa ja laitostensa turvallisuutta järjestelmällisellä ja todennettavalla tavalla.

(3) Edellä 2 kohdassa tarkoitettuihin toimintoihin on haettava toimivaltaisen valvontaviranomaisen virallista lupaa osana lupahakemusta, millä varmistetaan toimintojen riittävä turvallisuus, ja niihin on sisällyttävä sen varmistaminen, että onnettomuuksien ja fyysisten hyökkäysten ehkäisemistä ja onnettomuuksien ja fyysisten hyökkäysten seurausten lievittämistä varten on määritelty toimenpiteet, mukaan lukien sellaisten fyysisten turvatoimenpiteiden ja luvanhaltijan hallinnollisten turvamenettelyjen varmistaminen, joiden toimimattomuus johtaisi siihen, että ionisoiva säteily vaarantaisi työntekijöiden , väestön sekä luonnonympäristön turvallisuuden.

(3) Edellä 2 kohdassa tarkoitettuihin arviointeihin on sisällyttävä sen varmistaminen, että onnettomuuksien ehkäisemistä ja onnettomuuksien seurausten lievittämistä varten on määritelty toimenpiteet, mukaan lukien sellaisten fyysisten turvatoimenpiteiden ja luvanhaltijan hallinnollisten turvamenettelyjen varmistaminen, joiden toimimattomuus johtaisi siihen, että ionisoiva säteily vaarantaisi merkittävästi työntekijöiden ja väestön turvallisuuden.

(4) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisessa kehyksessä edellytetään, että luvanhaltijat perustavat ja panevat täytäntöön johtamisjärjestelmät, joissa turvallisuus ja suoja ovat ehdottomasti etusijalla ja jotka toimivaltainen valvontaviranomainen ja työntekijöiden edustajat, joilla on työntekijöiden turvallisuutta ja terveyttä koskeva erityisvastuu, todentavat säännöllisesti.

(4) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisessa kehyksessä edellytetään, että luvanhaltijat perustavat ja panevat täytäntöön johtamisjärjestelmät, joissa turvallisuus on etusijalla ja jotka toimivaltainen valvontaviranomainen todentaa säännöllisesti.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että luvanhaltijat merkitsevät säiliöt ja laativat käytettyä polttoainetta ja radioaktiivista jätettä koskevat loppusijoitusasiakirjat säänkestävällä tavalla. Asiakirjoista on käytävä ilmi säilytettävän materiaalin kemiallinen, toksikologinen ja radiologinen koostumus ja olomuoto (kiinteä, nestemäinen vai kaasumainen).

(3) Laitoksen turvallisuusarviossa on kuvattava kaikki laitoksen sijoituspaikkaan ja suunnitteluun liittyvät turvallisuuden kannalta merkitykselliset näkökohdat sekä laitoksen johdon toteuttamat valvontatoimenpiteet ja viranomaisten valvontatoimet. Turvallisuusarvion ja sitä tukevan turvallisuusarvioinnin on osoitettava vallitsevan suojelun taso ja annettava toimivaltaiselle valvontaviranomaiselle ja muille asianomaisille tahoille takeet siitä, että turvallisuusvaatimuksia noudatetaan.

(2) Turvallisuusarvion ja sitä tukevan turvallisuusarvioinnin on katettava laitoksen sijoituspaikan valinta ja laitoksen suunnittelu, rakentaminen, käyttö ja käytöstäpoisto tai loppusijoituslaitoksen sulkeminen; turvallisuusarviossa on mainittava turvallisuusarvioinnissa sovelletut standardit. Huomioon on otettava sulkemisen jälkeinen pitkän aikavälin turvallisuus, etenkin se, kuinka tämä on mahdollisimman pitkälle varmistettu passiivisin keinoin.

(1) Osana laitoksen tai toiminnon lupahakemusta on laadittava turvallisuusarvio ja sitä tukeva turvallisuusarviointi. Niitä on tarvittaessa päivitettävä laitoksen tai toiminnon kehityksen aikana. Turvallisuusarvion ja turvallisuusarvioinnin on vastattava laajuudeltaan ja yksityiskohtaisuudeltaan toimintojen monimutkaisuutta ja laitokseen tai toimintaan liittyvän vaaran suuruutta.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tarvittavan tieteellisen ja teknisen asiantuntemuksen ja taitojen ylläpitämiseksi , edelleen kehittämiseksi ja levittämiseksi kansalliseen kehykseen sisältyy säännöllistä ja ennalta ehkäisevää koulutusta koskevia järjestelyjä , jotka kattavat kaikkien käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollosta vastaavien osapuolten tarpeet tekniikan ja tieteen kehityksen mukaisesti . Jäsenvaltioiden on kiinnitettävä erityistä huomiota välillisesti laitosalueella toimintaan osallistuviin osapuoliin ja huolehdittava siitä, että niille tarjotaan asianmukaista ja ajantasaista koulutusta ennen kuin ne suorittavat radioaktiivista jätettä ja käytettyä ydinpolttoainetta koskevia toimenpiteitä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että luvanhaltijat pystyvät panemaan kyseiset järjestelyt täytäntöön ja rahoittamaan ne, jotta taataan kaikkien prosessissa mukana olevien osapuolten terveys ja turvallisuus. Työntekijöille annettavan koulutuksen on oltava kansainvälisesti hyväksyttyjen standardien mukaista, jotta vahvistetaan ydinteollisuuden kokonaisvastuuta terveydestä ja turvallisuudesta. Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että kansallinen kehys kattaa järjestelyt, joiden avulla edistetään käynnissä olevien loppusijoitushankkeiden tieteellistä jatkotutkimusta.

(1) Jäsenvaltioiden on varmistettava kansallisessa kehyksessä , että kaikkiin käytöstäpoistosta aiheutuviin kuluihin ja käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoon on tarvittaessa saatavilla riittävät taloudelliset voimavarat, ja noudatettava tässä täysimääräisesti radioaktiivisen jätteen tuottajien vastuuta aiheuttamisperiaatteen mukaisesti ja vältettävä turvautumista valtiontukeen .

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisella kehyksellä taataan, että käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoon on tarvittaessa saatavilla riittävät taloudelliset voimavarat, ottaen asianmukaisesti huomioon radioaktiivisen jätteen tuottajien vastuu .

(1 b) Jäsenvaltioiden on esitettävä loppusijoituksen kustannukset avoimesti ja julkistettava ne, ja niitä on arvioitava vuosittain uudelleen. Radioaktiivisen jätteen tuottajien velvoitteita mukautetaan vastaavasti.

(1 c) Jäsenvaltioiden on perustettava tai nimettävä kansallinen elin, joka kykenee tarjoamaan asiantuntija-arvioita varojen hallinnasta ja käytöstäpoistosta aiheutuvista kustannuksista 1 a kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tämän elimen on oltava riippumaton varojen myöntäjistä.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että luvanhaltijoilla on täysi vahingonkorvausvastuu onnettomuuksista ja radioaktiivisen jätteen pitkäaikaisesta huollosta aiheutuvista vahingoista, mukaan lukien maa-, vesi- ja meriympäristölle aiheutuvat vahingot.

(1) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoa koskevat tiedot , jotka ovat tarpeen työntekijöiden ja väestön terveyden, turvallisuuden ja suojan säilyttämiseksi, ovat saatavilla säännöllisesti . Tämän velvoitteen mukaisesti on myös varmistettava, että toimivaltainen valvontaviranomainen tiedottaa väestölle toimivaltaansa kuuluvista asioista. Tiedot on saatettava väestön saataville kansallisen lainsäädännön ja kansainvälisten velvoitteiden, etenkin Århusin yleissopimuksen, mukaisesti. Sellaiset tiedot, jotka ovat hyvin merkittäviä työntekijöiden ja väestön terveyden ja turvallisuuden kannalta (ennen kaikkea radioaktiivista säteilyä ja myrkyllisiä päästöjä ja niille altistumista koskevat tiedot) on julkaistava olosuhteista riippumatta.

(1) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoa koskevat tiedot ovat työntekijöiden ja väestön saatavilla. Tämän velvoitteen mukaisesti on myös varmistettava, että toimivaltainen valvontaviranomainen tiedottaa väestölle toimivaltaansa kuuluvista asioista. Tiedot on saatettava väestön saataville kansallisen lainsäädännön ja kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti, edellyttäen että tämä ei vaaranna muita kansallisessa lainsäädännössä tai kansainvälisissä velvoitteissa tunnustettuja intressejä, kuten turvallisuusintressejä .

(1 b) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tehtäessä päätöksiä, jotka koskevat käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen sijoituspaikkoja ja huoltoa naapurimaiden läheisyydessä, on kuultava kyseisten maiden yleisöä ja viranomaisia.

(3) Jäsenvaltioiden on yksilöitävä yleisö, joka on oikeutettu osallistumaan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Jäsenvaltioiden on määriteltävä tämän artiklan mukaista yleisön osallistumista koskevat yksityiskohtaiset menettelyt siten, että yleisöllä on mahdollisuus valmistautua ja osallistua tehokkaasti. On asetettava kohtuulliset määräajat, joilla varmistetaan, että tässä artiklassa edellytetyn yleisön osallistumisen eri vaiheille jää riittävästi aikaa.

(1) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yleisölle annetaan mahdollisuus osallistua varhaisessa vaiheessa tehokkaasti 13 artiklan mukaisesti laadittavien käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoa koskevien kansallisten ohjelmien valmisteluun tai uudelleentarkasteluun ja että yleisöllä on mahdollisuus tutustua niihin niiden laatimisen jälkeen. Jäsenvaltioiden on asetettava ohjelmat yleisesti saataville verkkosivustolla.

(3 a) Jäsenvaltioiden on ilmoitettava mahdollisimman varhaisessa vaiheessa naapurivaltioiden alue- ja paikallisviranomaisille, jos niiden kansallisten ohjelmien täytäntöönpanolla on todennäköisesti rajatylittäviä seurauksia.

(3) Jäsenvaltioiden on järjestettävä säännöllisesti ja vähintään joka kymmenes vuosi itsearviointi kansallisesta kehyksestään, toimivaltaisesta valvontaviranomaisestaan, kansallisesta ohjelmastaan ja sen toteuttamisesta sekä pyydettävä kansallisen kehyksensä, viranomaisensa ja/tai ohjelmansa kansainvälistä vertaisarviointia sen varmistamiseksi, että käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollossa saavutetaan korkea vaatimustaso. Vertaisarviointien tulokset on ilmoitettava komissiolle , joka toimittaa säännöllisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa käsitellään vertaisarviointien yhteydessä tehtyjä päätelmiä lyhennetyssä muodossa .

(3) Jäsenvaltioiden on järjestettävä säännöllisesti ja vähintään joka kymmenes vuosi itsearviointi kansallisesta kehyksestään, toimivaltaisesta valvontaviranomaisestaan, kansallisesta ohjelmastaan ja sen toteuttamisesta sekä pyydettävä kansallisen kehyksensä, viranomaisensa ja/tai ohjelmansa kansainvälistä vertaisarviointia sen varmistamiseksi, että käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollossa saavutetaan korkea vaatimustaso. Vertaisarviointien tulokset on ilmoitettava komissiolle ja jäsenvaltioille .

Komissio toimittaa viimeistään kahden vuoden kuluttua 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden vertaisarviointien jälkeen Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa keskitytään käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon konseptin ja 4 artiklan 3 kohdassa säädettyjen vientisäännösten uudelleenarviointiin. Tässä arvioinnissa on alan tutkimustulosten ja uuden tieteellisen tietämyksen valossa käsiteltävä erityisesti jätteen sijoituksen purkamismahdollisuutta ja jätteen siirtomahdollisuutta sen jälkeen, kun jäte on sijoitettu loppusijoituspaikkaan. Kertomusta seuraa tarvittaessa tämän direktiivin tarkistaminen käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huoltoa koskevan uusimman teknisen tietämyksen valossa.

(1) Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään […] päivänä […]kuuta […] . Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.