Vf w Vf 
vY vY 
û vY 
•ù v> 
vY^vY EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 25.09.1997 
KOM(97) 401 lopull. 
KOMISSION TIEPQNANTQ 
Euroopan unionin ydinenergiateollisuudesta 
(Euratomin perustamissopimuksen 40 artiklan 
mukainen ohjeellinen ydinenergiaohjelma) 

SISÄLLYS 
I JOHDANTO 
1. Yhteisön ohjeellinen ydinohjelma (PINC) 4 
2. Valkoinen kirja : Euroopan unionin energiapolitiikka 6 
3. Ydinenergian asema yhteisössä ja maailmanlaajuisella tasolla 7 
II YDINENERGIAVAIHTOEHTO OSANA YHTEISÖN 
ENERGIAPOLITIIKKAA 7 
1. Yleinen kilpailukyky 8 
a. Ydinvoimalla tuotetun sähkön tuotantokustannukset 8 
b. Ydinenergian kilpailukyky muihin energialähteisiin verrattuna 10 
c. Vienti 11 
d. Pitkän aikavälin investoinnit 12 
e. Pätevän oman työvoiman käyttö 12 
f. Innovaatio ja teknologian kehittäminen 12 
2. Toimitusvarmuus , 12 
a. Energia-alan uudet suuntaukset Euroopan unionissa 12 
b. Energian kysynnän maailmanlaajuinen kasvu 13 
c. Ydinpolttoaineiden erityisominaisuudet 14 
d. Ydinaseiden leviämisen estäminen ja ydinmateriaalivalvonta 15 
3. Väestön ja ympäristön suojelu 16 
a. Turvallisuutta koskevat perusnormit säteilysuojelua 
ja ihmisten terveyden suojelua varten 16 
b. Hiilidioksidien ja muiden haitallisten päästöjen vähentäminen 17 
c. Ympäristövaikutusten arviointi ja hätävalmius 17 
d. Radioaktiivisen jätteen huolto 18 
e. Ydinturvallisuuden tekniset näkökohdat 19 
III TURVALLISUUSONGELMAT KESKI- JA ITÄ-EUROOPAN 
MAISSA JA ITSENÄISTEN VALTIOIDEN YHTEISÖSSÄ 20 
IV KOMISSION EURATOMIN PERUSTAMISSOPIMUKSEN 
40 ARTIKLAN MUKAINEN TEHTÄVÄ 21 
1. Ydinalan investointien edistämiseksi toteutettavat toimet 21 
2. Katsaus ydinenergian alalla tapahtuneeseen kehitykseen 21 
V EUROOPAN YDINENERGIATEOLLISUUS : 
PÄÄOMINAISUUDET JA HAASTEET 22 
1. Ydinteollisuuden toiminta ja liiketoimintamahdollisuudet 22 
2. Ydinpolttoaineen tuotantoedellytykset 23 
3. Ydinturvallisuutta koskevat tekniset haasteet 24 
4. Käytetty polttoaine, ydinjäte ja käytöstä poistaminen 25 
5. Radioaktiivisten aineiden kuljetus 25 
6. Plutoniumin käyttö 26 
7. Tulevaisuuden ydinteknologia, tutkimus ja kehitys 27 
VI PÄÄTELMÄT 29 
LIITTEET 31 
-2 
LIITTEET 
TAULUKOT : 
1. Ydinohjelmat Euroopan unionissa 32 
1.1 Ydinvoimalaitokset- käyttökapasiteetti ja suunniteltu kapa­
siteetti-tilanne 1.1.1996.. 32 
1.2 Luonnonuraanin tuotanto 32 
1.3 Konversiokapasiteetti 33 
1.4 Rikastuskapasiteetti 33 
1.5 Uraanipolttoaineen valmistuskapasiteetti 34 
1.6 MOX-polttoaineen valmistus 35 
1.7 Jälleenkäsittely 35 
1.8 Käytetyn AFR-polttoaineen väliaikainen 
varastointikapasiteetti 36 
1.9 Käytössä oleva HLW-lasituskapasiteetti 36 
1.10 Jätteen väliaikainen varastointi 37 
1.11 Lopullinen sijoittaminen 37 
2. Ydinenergian osuus sähköntuotannosta 38 
3. Sähköntuotannon kustannukset 39 
4. Käyttöikään suhteutetut 
ydinpolttoainekierron kustannukset 40 
LYHENTEET 41 
I JOHDANTO 
1. Yhteisön ohjeellinen ydinohjelma (PINC) 
Euratomin perustamissopimuksen toisen osaston otsikkona on 
"Määräykset ydinenergia-alan kehityksen edistämisestä". Tämän osaston 
IV luku käsittelee investointeja ja sen 40 artikla kuuluu seuraavasti: 
"Edistääkseen henkilöiden ja yritysten aloitteita ja helpottaakseen 
niiden investointien yhteensovittamista ydinenergian alalla komissio 
julkaisee määräajoin ohjeellisia ohjelmia erityisesti ydinenergian 
tuotantotavoitteista ja kaikista tavoitteiden toteuttamisen 
edellyttämistä investoinneista. 
Komissio pyytää ennen ohjelmien julkistamista niistä talous- ja 
sosiaalikomitean lausunnon". 
Perustamissopimuksen allekirjoittamisen jälkeen komissio on julkaissut 
kolme ohjeellista ohjelmaa vuosilta 1966, 1972 ja 1984 ja yhden 
ajantasaistetun ohjelman vuodelta 1990 . 
2 
Vuonna 1990 komissio katsoi, että vuoden 1984 PINC-ohjelmassa esitetyt 
suuntaviivat olivat pääpiirteiltään edelleen perusteltuja sekä yhteisön 
ydinenergian tuotantotavoitteiden kannalta että siltä osin, miten niiden 
toteutuminen vaikuttaa kaikkiin alalla toimiviin osapuoliin, kuten 
viranomaisiin, sähköntuottajiin ja eri ydinteollisuuden aloihin. 
Komissio katsoi myös, että yleinen energiapolitiikka kattoi kaikki 
ydinenergian eri alueiden väliset kysymykset. Vuoden 1984 PINC-ohjelma 
oli yksi niistä asiakirjoista, jotka neuvosto otti huomioon vuonna 1986 
asettaessaan energiatavoitteet vuodeksi 1995 . 
Komissio katsoo, että on jälleen aiheellista tarkastella ydinenergiaa 
koskevia tärkeimpiä kysymyksiä Euratomin perustamissopimuksen 40 
artiklan mukaisesti pitäen kuitenkin tarkkaan mielessä kyseisessä 
artiklassa ja koko Euratomin perustamissopimuksessa asetetut velvoitteet. 
1 "Ydinvoimalaitosten suunnittelu- ja rakennusteollisuus ja Euroopan sisämarkkinoiden loppuunsaattaminen. 
Komission vuonna 1984 antama yhteisön ajantasaistettu ohjeellinen ydinohjelma", KOM(89) 347 
lopullinen, 7.2.1990. 
2 "Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 40 artiklan mukainen ohjeellinen 
ydinenergiaohjelma vuodeksi 1984", KOM(85) 401 lopullinen, 23.7.1985, yhdessä talous- ja 
sosiaalikomitean 30 päivänä toukokuuta 1985 antaman lausunnon ESC 472/85 kanssa. 
3 Neuvoston päätöslauselma, annettu 16 päivänä syyskuuta 1986, yhteisön energiapoliittisista tavoitteista 
vuodeksi 1995 ja jäsenvaltioiden politiikkojen lähentämisestä (EYVL 86/C 241/01, 25.9.1986). 
-4 
Sen jälkeen kun PINC hyväksyttiin edellisen kerran vuonna 1984, yhteisön 
energiatilanne on muuttunut ja energian markkinajärjestelyt ovat 
vapautumassa. Tietämys energiankäyttöön liittyvistä 
ympäristönäkökohdista on kasvanut ja ilmastonmuutoksen vakavuus ja 
tarve vähentää maailmanlaajuisesti kasvihuonekaasujen päästöjä 
tiedostetaan entistä paremmin. Lisääntynyt tietoisuus Keski- ja Itä-
Euroopan maiden ja IVY:n ydinvoimalaitosten ydinturvallisuuteen liittyvistä 
ratkaisevista kysymyksistä sekä näissä maissa tapahtuneet 
aseistariisuntapolitiikan lujittumiseen johtaneet merkittävät poliittiset 
muutokset ovat myös merkityksellisiä tekijöitä. Kaikki nämä kehitysaskeleet 
vaikuttavat ydinenergia-alan tulevaan kehitykseen. 
Komission aikomuksena on vuoden 1997 PINC-ohjelmassa antaa 
yleiskuva Euroopan unionin tilanteesta ydinenergian alalla sekä ilmaista, 
miten tärkeänä komissio pitää ydinvoimaan liittyviä asioita. Vuoden 1997 
PINC-ohjelman julkaisemisesta ilmoitettiin joulukuussa 1995 julkaistussa 
4 
komission valkoisessa kirjassa "Euroopan unionin energiapolitiikka" , ja 
ohjelman sisältö noudattaa valkoisessa kirjassa esitettyä yhteistä 
energiastrategiaa. 
Kuten valkoisessa kirjassa korostettiin, yhteisö on siirtymässä 
yhdentyneisiin, vapautettuihin ja entistä kilpailukykyisempiin 
energiamarkkinoihin. Sen vuoksi nykyisessä ohjeellisessa ydinohjelmassa 
noudatettava lähestymistapa on aikaisempaa markkinakeskeisempi. Siinä 
painotetaan myös teollisuuden eteen tulevia tärkeitä haasteita ja 
käsitellään yleisen mielipiteen kautta esille tulleita pääasiallisia 
huolenaiheita. 
Ydinvoima on selvästikin kiistanalainen kysymys unionissa, ja siitä esiintyy 
monia erilaisia mielipiteitä, kun otetaan huomioon, että jäsenvaltioilla on 
keskenään hyvin erilaiset energiarakenteet ja erilainen lähestymistapa 
ydinenergian käyttöön. Komissio kuitenkin uskoo, että sen on tärkeää 
saattaa ajan tasalle kantansa tähän kysymykseen ja pyrkiä siihen, että 
näissä asioissa noudatettaisiin mahdollisimman suurta avoimuutta5. 
Kuten Euratomin perustamissopimuksen 40 artiklassa määrätään, komissio 
pyytää talous- ja sosiaalikomitealta lausunnon tästä ohjeellisen 
ydinohjelman luonnoksesta ennen kuin se hyväksyy ja julkaisee lopullisen 
asiakirjan. 
4 KOM(95) 682, 13.12.1995 
5 PINC-luonnos, jonka komissio hyväksyi 25 päivänä syyskuuta 1996, esitettiin lausuntoa varten talous- ja 
sosiaalikomitealle EURATOMin perustamissopimuksen 40 artiklan mukaisesti. Tämä lausunto 
hyväksyttiin 24 päivänä huhtikuuta 1997 (asiakirja ECOSOC ENERG/238). Se annettiin tiedoksi 
neuvostolle ja Euroopan parlamentille. Komissio järjesti myös laajemman tiedotuskampanjan ja tiedusteli 
useamman eurooppalaisen ydinenergian alalla toimivan järjestön mielipidettä. Nämä mielipiteet koottiin 
yhteenvetoon, jonka voi pyytää komission energiasta vastaavasta pääosastosta. 
Ottaen lisäksi huomioon sen, kuinka tärkeänä monet eri osapuolet pitävät 
yhteisön ydinvoimapolitiikan tulevaa kehitystä, sekä sen, että 
jäsenvaltioiden tilanteet ovat keskenään hyvin erilaiset, komissio uskoo, 
että ennen asiakirjan lopullista hyväksymistä olisi erittäin hyödyllistä käydä 
laaja ja tosiasioihin perustuva mielipiteidenvaihto. 
2. Valkoinen kirja; Euroopan unionin energiapolitiikka 
Valkoisessa kirjassa Euroopan unionin energiapolitiikasta komissio 
määrittelee kolme energia-alan kannalta olennaisinta tavoitetta. Ne ovat 
yleinen kilpailukyky, energian toimitusvarmuus ja ympäristönsuojelu. 
Kuten komissio huomauttaa: 
"Tavoitteisiin pyrkiessään yhteisön on otettava huomioon ennustettu 
energiariippuvuuden lisääntyminen ja se, että erityisesti 
ympäristönsuojelun nimissä tehdyt valinnat voivat lisätä tätä 
riippuvuutta. Huomiotta ei voi jättää sitäkään, että yhdentyminen 
edellyttää kaikkien jäsenvaltioiden ottavan toisetkin huomioon 
energiamuotoja valitessaan. " 
Yhteisön ydinenergia-alan tulevaa kehitystä olisi käsiteltävä osana tätä 
laajempaa viitekehystä maailmanlaajuiset energiapoliittiset kysymykset 
kattavaa kehystä mutta pysyen kuitenkin samalla Euratomin 
perustamissopimuksen asiaankuuluvien määräysten hengessä. Puitteet 
ydinenergian kehittämiselle tarjoavan politiikan tarkoituksena on pyrkiä 
saavuttamaan valkoisessa kirjassa esitetyt kolme energiapoliittista 
tavoitetta. Ydinenergian tulevaisuus yhteisössä riippuu pitkälti siitä, onko 
sen käyttö yhteiskunnan ja poliittisten johtajien mielestä hyväksyttävää. 
Valkoisessa kirjassa tilannetta eritellään seuraavasti: 
"Hyväksyttävyysongelman taustalla on huoli ydinturvallisuudesta, 
ydinjätteen kuljettamisesta ja hävittämisestä sekä ydinaseiden 
leviämisen estämisestä. Monipuolistumisvaatimukset, 
ydinteollisuuden ulkoinen kilpailukyky sekä useiden jäsenvaltioiden 
sähkömarkkinoiden yhtenäistyminen korostavat ydinvoiman 
merkitystä sähköntuotannossa. 
Käytännössä monet jäsenvaltiot ovat suuressa määrin riippuvaisia 
ydinenergiasta, toiset taas ovat valinneet ydinvoimaa välttävän 
linjan, ja kolmas ryhmä on päättänyt vähentää riippuvuutta 
ydinenergialla tuotetusta energiasta tai sulkea olemassaolevat 
ydinvoimalaitokset. 
Euratomin perustamissopimuksessa eurooppalaisille laitoksille 
määrätään velvollisuuksia, joiden puitteissa on luvallista kehittää 
ydinvoimaa kansallisten sääntöjen ja toimenpideohjelmien 
mukaisesti. Politiikan hyväksyttävyys vaikuttaa väistämättä eri 
energiatekniikoiden ja polttoaineiden välillä tehtäviin valintoihin, 
mutta ydinvoima tulisi säilyttää vaihtoehtojen joukossa." 
-6 
Valkoisessa kirjassa esitetyt perustelut luovat pohjan tälle uudelle 
ohjeelliselle ydinohjelmalle. Ohjelman tavoitteena on auttaa arvioimaan 
uudelleen, millaisia ydinenergian eri käyttömuodot Euroopan unionissa 
ovat nykyisellään ja millaisiksi ne saattavat tulevaisuudessa kehittyä. 
Tämän asiakirjan lopussa esitetään tiettyjä yhteisön tasolla noudatettavia 
perusperiaatteita. 
Ottaen huomioon, että ydinenergialla on merkittävä teollinen ulottuvuus 
sekä sähköntuotannon että koko polttoainekierron tasolla, 
ydinteollisuudella on tärkeä vastuu sen joutuessa kohtaamaan tulevina 
vuosina eteensä tulevat haasteet. Nämä haasteet on selostettu tässä 
asiakirjassa. 
3. Ydinenergian asema yhteisössä ja maailmanlaajuisella tasolla 
Euroopan unionissa on nykyään pitkälle kehittynyt ydinteollisuus, joka 
kattaa koko polttoainekierron ja jolla on oma teknologiaperusta. 
Belgiassa, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Alankomaissa, Suomessa, 
Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimii yli 140 ydinreaktoria, 
mikä tekee unionista maailman johtavan ydinvoimalla tuotetun sähkön 
tuottajan. 
Ydinvoimalaitokset tuottavat arviolta yhden kolmasosan Euroopan 
yhteisössä tuotetusta sähköstä. Länsi-Euroopan ydinteollisuuden hankkima 
käytännön kokemus on ainakin yhtä laaja, ellei laajempikin kuin 
Yhdysvalloilla, Japanilla tai muilla tärkeillä teollisuusmailla. 
Suuret Aasian maat (Japani, Kiina, Intia, Etelä-Korea) ja Keski- ja Itä-
Euroopan maat sekä IVY ovat päättäneet käyttää ydinvoimaa yhtenä 
keinona energiantarpeensa täyttämiseen. Lisäksi muut Aasian maat, kuten 
Indonesia, Thaimaa, Pakistan ja Turkki, ovat ilmaisseet aikovansa 
sisällyttää ydinvoiman energiasuunnitelmiinsa. 
Yhdysvallat ei kuitenkaan ole vuoden 1974 jälkeen myöntänyt lupaa uusien 
ydinvoimalaitosten rakentamiseen, vaikka merkittävä joukko voimalaitoksia 
onkin toiminnassa ja tutkimustoimintaa jatketaan edelleen. Argentiina ja 
Brasilia kannustavat ydinvoimalla tapahtuvan sähköntuotannon 
kehittämistä, kun taas muut Latinalaisen Amerikan maat ovat päättäneet 
olla käyttämättä ydinenergian tarjoamaa vaihtoehtoa. 
II YDINENERGIAVAIHTOEHTO OSANA YHTEISÖN ENERGIAPOLITIIKKAA 
Kaikki yhteisön tasolla tehdyt ydinenergiaa koskevat päätökset on liitettävä 
osaksi yleistä energiapolitiikkaa koskevaa päätöksentekoa. Euratomin 
perustamissopimuksen mukaan yhteisön vastuulle kuuluu yhteistä 
energiapolitiikkaa koskevien suuntaviivojen määrittely. Energiapoliittisia 
tavoitteita käsitellään unionin perustamissopimuksen pohjalta 
energiapolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa. Ydinenergiaa koskevat 
poliittiset päätökset on tehtävä osana PINC-ohjelmassa ja valkoisessa 
kirjassa esitettyä viitekehystä, niissä määritellyt teollisuuden haasteet 
huomioon ottaen. Olisi pidettävä mielessä se tosiseikka, että yleinen 
-7-
mielipide ydinenergian käytön hyväksyttävyydestä vaihtelee maasta 
riippuen. On myös selvää, että ydinturvallisuutta on pidettävä aivan 
ensisijaisena kysymyksenä. 
Kuten valkoisessa kirjassa mainitaan, kaikkien yhteisön energiapolitiikkojen 
olisi edistettävä ainakin kolmea seuraavaa olennaista tavoitetta: 
yleinen taloudellinen kilpailukyky; 
toimitusvarmuus; 
ympäristönsuojelu. 
Ydinenergian käyttö on arvioitava näiden tavoitteiden sekä sen perusteella, 
kuinka paljon se edistää näiden energiapoliittisten tavoitteiden saavuttamista. 
1. Yleinen kilpailukyky 
a. Ydinvoimalla tuotetun sähkön tuotantokustannukset 
Vuonna 1993 julkaistun OECD:n ja IEA:n yhteistyönä tekemän 
tutkimuksen mukaan ydinvoimalla tapahtuvan sähköntuotannon 
kokonaiskustannukset jakautuvat seuraavasti, kun laskentakorko on 
keskimäärin 5 prosenttia: alkuinvestoinnit 45 - 55 prosenttia, käyttö- ja 
kunnossapitokustannukset 20 - 25 prosenttia, polttoaine 20 - 25 prosenttia. 
Jos laskentakorko on keskimäärin 10 prosenttia, investointikustannusten 
osuus on 58 - 70 prosenttia, käyttö- ja kunnossapitokustannusten 15-20 
prosenttia ja polttoaineen 12 -20 prosenttia. 
Vastarakennettujen vesijäähdytteisten reaktorien osalta (länsimaissa eniten 
käytetty tyyppi) sähköntuotannon kokonaiskustannusten määräksi 
arvioidaan (vuoden 1991 hintataso) 22 - 30 ecua/1 000 kWh, kun 
laskentakorko on 5 prosenttia, ja 33 - 41 ecua/1 000 kWh, kun 
laskentakorko on 10 prosenttia7. 
Kustannukset ovat korkeammat vanhempien vesijäähdytteisten reaktorien, 
muiden reaktorityyppien (kuten kaasujäähdytteiset reaktorit) tai 
kevytvesireaktorien osalta, jotka eivät voi hyötyä standardoinnin tai 
"Projected costs of generating electricity - update 1992" 
Tämäntyyppisten OECD:n tutkimusten tulokset perustuvat ydinvoimalaitoksia omaavilta jäsenvaltioilta 
kyselytutkimuksessa saatuihin vastauksiin. 
UNIPEDEn vuoden 1996 lopulla tekemän (vielä julkaisemattoman) tuoreemman tutkimuksen mukaan 
vuonna 2005 käyttöön otettavalla kevytvesireaktorilla tuotetun sähköntuotannon kokonaiskustannukset 
olisivat (vuoden 1995 hinnoissa) 30,6 ecua/1000 kWh, kun laskentakorko on 5 prosenttia ja 44,9 
ecua/1000 kWh, kun laskentakorko on 10 prosenttia. Nämä luvut ovat vuonna 1992 tehdyssä 
tutkimuksessa lasketun vaihteluvälin ylärajoilla. 
8-
sarjatuotannon alhaisista kustannuksista. Yhden tällaisen 
ydinvoimalaitoksen investointikustannukset voivat olla kaksinkertaiset 
sellaisen voimalaitoksen kustannuksiin verrattuna, joka kuuluu johonkin 
voimalaitossakaan. 
Investointikustannuksiin kuuluvat perusrakennuskustannukset, tekniset 
kustannukset, satunnaiset menot sekä käytöstäpoistosta ja purkujätteen 
huollosta johtuvat pitkän aikavälin kustannukset. 
Kaikkien ydinvoimaa käyttävien jäsenvaltioiden viranomaiset velvoittavat 
sähköntuottajat perustamaan käytöstäpoistoa ja jätehuoltoa varten 
vararahaston, jonka varojen määrästä kukin jäsenvaltio voi itse päättää. 
Käytöstäpoiston kustannukset 
Käytöstäpoiston kustannukset vaihtelevat ydinvoimalaitoksen 
ominaisuuksista riippuen. Arvioihin liittyvistä epävarmuustekijöistä 
huolimatta vaikuttaa siltä, että käytöstäpoiston prosenttiosuus investoinnin 
kokonaiskustannuksista on nykyisin suhteellisen alhainen. Nykyarvion 
mukaan teholtaan 1 000 MWe:n vesijäähdytteisen reaktorin 
käytöstäpoiston kustannukset ovat 10-15 prosenttia alkuinvestointien 
kokonaiskustannuksista (käypä hinta), mutta muiden reaktorityyppien 
osalta niiden osuus saattaa olla korkeampi. Tämä prosenttiosuus pienenee 
diskontattaessa (1,4 - 3,7 prosenttia, kun laskentakorko on 5 prosenttia, ja 
0,2 - 2,1 prosenttia, kun laskentakorko on 10 prosenttia). 
Polttoainekustannukset 
Polttoainekustannukset vaihtelevat riippuen reaktorin tyypistä ja siitä, 
minkälainen sen polttoainekierto on. Sellaisen polttoainekierron osalta, 
jossa polttoaine jälieenkäsitellään, polttoainekustannusten määräksi 
arvioidaan yhteensä 4,6 ecua/1 000 kWh (vuoden 1991 hintataso); 
kierrossa, jossa polttoaine on käytetään vain kerran, kokonaiskustannukset 
ovat arviolta 4,1 ecua/1 000 kWh. 
Ydinjätteen kuljetus ja loppusijoitus 
g 
Vuoden 1994 OECD:n raportin mukaan jälleenkäsittelystä, lasituksesta ja 
jätteen loppusijoituksesta aiheutuvien kustannusten osuus 
polttoainekustannuksista on 27 prosenttia ja kuljetuskustannusten 1,5-2 
prosenttia. Jos polttoaine käytetään kierron aikana vain kerran, säteilytetyn 
polttoaineen kuljetus ja varastointi ovat arviolta 10 prosenttia 
polttoainekustannuksista, jolloin säteilytetyn polttoaineen kapseloinnin ja 
loppusijoituksen osuus näistä kustannuksista on noin 5 prosenttia. 
Varastointikustannukset 
8 The Economies of the Nuclear Fuel Cycle, NEA/OECD - 1994 
9 
Erään aikaisemman, vuodelta 1990 olevan raportin mukaan matala-
aktiivisen säteilytetyn polttoaineen varastointikustannukset vaihtelevat 400 
ecusta 1 300 ecuun/m , ja korkea-aktiivisen säteilytetyn jätteen 
varastoinnin alennetut investointikustannukset ovat arviolta 100 000 
ecua/m . 
Kustannusten arviointiin vaikuttaa tietenkin se, mihin olettamuksiin ne 
perustuvat, ja niihin liittyy tiettyjä epävarmuustekijöitä erityisesti siltä osin 
kuin on kyse jätehuollosta ja varastoinnista. Kuten mainituista OECD:n 
esittämistä arvioista kuitenkin ilmenee, merkittävilläkin jätteen kuljetus- ja 
varastointikustannusten vaihteluilla on ainoastaan vähäinen vaikutus 
ydinvoimalla tuotetun sähkön kokonaiskustannuksiin, koska 
ydinpolttoaineen kustannusten osuus kokonaiskustannuksista on 
ainoastaan 20 - 25 prosenttia. 
b. Ydinenergian kilpailukyky muihin energialähteisiin verrattuna 
Teollinen kilpailukyky viittaa tuotetun sähkön tuotantokustannuksiin 
(kWh:na). Pääasiassa näiden kustannusten perusteella määritetään hinta, 
jolla ydinvoimalla tuotettu sähkö jaellaan kuluttajille, joihin kuuluu myös 
raskas teollisuus, joka on yksi tärkeimmistä ydinvoimalla tuotetun sähkön 
yksittäisistä kuluttajista. 
Edellä mainitussa OECD:n ja IEA:n yhteisessä tutkimuksessa vuodelta 
1993 vertaillaan sähkön eri tuotantolähteiden kustannuksista esitettyjä 
arvioita jäsenvaltioiden antamien tietojen perusteella soveltamalla 
suhteutettujen keskimääräisten kustannusten (levelized average cost) 
menetelmää. Tästä tutkimuksesta ilmenee, että vuosittain 5 prosentilla 
alennettujen keskimääräisten kustannusten perusteella vaikuttaa siltä, että 
ydinvoima on taloudellisin vaihtoehto kolmessatoista viidestätoista 
tutkitusta valtiosta (poikkeuksina olivat Yhdistynyt kuningaskunta ja 
Alankomaat). Jos laskentakorko on 10 prosenttia, ydinvoiman käytöstä on 
todellista taloudellista etua viidelle valtiolle; loput viisi valtiota voivat valita 
ydinvoiman ja maakaasun käytön välillä. Nämä päätelmät perustuvat 
oletukseen, jonka mukaan polttoaineiden hinnat pysyvät vakaina, mikä ei 
ole mitenkään varmaa, sillä maakaasun kysyntä on kasvamassa. 
Tutkimukseen sisältyvät myös käytöstäpoiston ja jätteen loppusijoituksen 
kustannukset. Tämä tutkimus aiotaan saattaa ajan tasalle vuonna 1997. 
Eräässä toisessa vuonna 1992 julkaistussa OECD:n tutkimuksessa 
tarkastellaan ydinenergian käytön yleisiä taloudellisia vaikutuksia. 
Ydinenergian käytön valinneista maista laadittu talousanalyysi osoittaa, 
että tällä valinnalla on selvästi edullinen vaikutus maksutaseeseen 
energian tuonnista saatavien säästöjen vuoksi. Ydinvoimalla tuotetun 
sähkön taloudellinen houkuttelevuus riippuu tietenkin monista eri tekijöistä 
9 Evaluation of Storage and disposal costs for conditioned radioactive waste in several European countries, 
Report EUR 12871 
10 
eikä sen vuoksi ole yllätys, että eri tutkimuksista saadut tulokset poikkeavat 
toisistaan. 
Yhteisön sisäisten energiamarkkinoiden vapautumiseen johtava kehitys 
merkitsee, että ydinenergia joutuu kilpailemaan samoissa rajoissa ja 
samoilla edellytyksillä kuin muutkin energialähteet. Sisämarkkinoiden 
täydellinen toteutuminen ja asiaankuuluvien valtiontuki- ja kilpailusääntöjen 
tiukka soveltaminen johtaa siihen, että kaikilla energialähteillä on sama 
toimintakehys, jossa painotetaan kustannusten avoimuutta. 
Raaka-ainekustannuksilla on todennäköisesti melko vähäinen vaikutus 
ydinteollisuuden kilpailukykyyn riippumatta siitä, mihin suuntaan uraniumin 
hinnat tai vaihtokurssit kehittyvät tulevaisuudessa, sillä lähtöaineen 
ostohinnan osuus sähkön tuotantokustannuksista on nykyisin 
huomattavasti alle 10 prosenttia. Jäljelle jäävä osa tuotantokustannuksista 
aiheutuu pääasiallisesti Euroopan unionin sisäisestä teknologisesta ja 
teollisesta panoksesta. Unionilla on tarvittava asiantuntemus ydintekniikan 
alalla ja valmiudet tämän tekniikan kehittämiseen edelleen. 
Olisi huomattava, että ydinteollisuuden pääomavaltaisuuden vuoksi sen 
taloudellinen houkuttelevuus on erittäin riippuvaista muun muassa 
korkotasosta. Lisäksi olisi otettava huomioon se, että ydinvoimalla tuotetun 
sähkön kustannukset ja hinnoittelu arvioidaan todennäköisesti uudelleen 
sen mukaan, miten sähkömarkkinoiden vapautuminen ja joissakin 
tapauksissa niiden yksityistäminen (esimerkiksi Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa) etenevät. 
Vienti 
Ydinpolttoainekiertoon tai ydinvoimalaitosten rakentamiseen osallistuvien 
teollisuusyritysten ja tuottajien osuus Euroopan unionin vientituloista on 
merkittävä. Ydinjätehuoltoon ja loppusijoitukseen erikoistuneille 
eurooppalaisille yrityksille on tarjolla yhä parempia vientimahdollisuuksia 
laajoilla maailmanmarkkinoilla. 
Vientimarkkinat ovat välttämättömät Euroopan teollisuusyritysten teknisen 
tason ja niiden hankkiman taitotiedon säilyttämiseksi erityisesti niiden 
yritysten osalta, jotka toimivat polttoainekiertoon tai laitteiden 
valmistukseen liittyvillä aloilla. Komissio on neuvotellut ja neuvottelee 
parhaillaan ydinsopimuksista kolmansien maiden kanssa edistääkseen 
ydinalan tavaroihin ja palveluihin liittyvää liiketoimintaa ja kaupankäyntiä. 
Olisi huomattava, että kaikenlaiseen ydinalan vientiin unionista on 
sovellettava kansainvälisen atomienergiajärjestön IAEA:n sääntöjä ja 
Euratomin ydinmateriaalivalvontajärjestelmää. 
Pitkän aikavälin investoinnit 
11 -
Ydinteollisuudessa investoinnit tehdään pitkällä aikavälillä. Niiden 
toteuttamiseen tarvitaan pitkä toimitusaika sekä vakaa ja suotuisa 
lainsäädännöllinen ja taloudellinen ympäristö. Ydinvoimalaitoksen 
suunnittelu ja rakentaminen kestävät 5-10 vuotta, minkä jälkeen laitosta 
käytetään ja pidetään kunnossa 40 vuotta tai kauemmin. Ohjaajien on 
voitava olla varmoja siitä, että polttoainetta ja polttoainepalveluja on 
saatavissa koko tämän ajan ja että käytetyn polttoaineen ja ydinjätteen 
asianmukainen prosessointi on mahdollista. 
Jäsenvaltiot voivat sähkön sisämarkkinoiden toteuttamisessa ottaa 
asianmukaisesti huomioon ydinteollisuuden tarpeen pitkän aikavälin 
suunnitteluun ja luoda edellytykset tällaisten suurien pitkän aikavälin 
investointien toteuttamiseksi. 
e. Pätevän oman työvoiman käyttö 
Yli 90 prosenttia ydinenergian kustannuksista muodostuu Euroopan 
unionissa toimivien talouselämän eri toimijoiden tarjoamista palveluista. 
Tästä seuraa, että oman työvoiman välitön tai välillinen työpanos on 
huomattava. Tämä työllisyysvaikutus ja sen ylläpitäminen on seurausta 
ydinenergian tuotantoteollisuuden haaroihin kohdistuvasta 
sijoitustoiminnasta ja rakennettujen voimalaitosten käytöstä. 
Ydinteollisuus arvioi työllistävänsä Euroopassa yli 400 000 henkilöä, jotka 
toimivat suoraan sähköntuotantoon ja polttoainekiertoon liittyvissä 
työtehtävissä, ovat yleensä korkealle koulutettuja ja myötävaikuttavat siten 
Euroopan unionin taloudelliseen, sosiaaliseen, teolliseen ja tieteelliseen 
kehitykseen. 
f. Innovaatio ja teknologian kehittäminen 
Euratomin perustamissopimuksessa on alusta asti tunnustettu, että 
ydinenergian kehittäminen ei olisi onnistunut ilman tutkimuksen ja 
kehityksen alalla tapahtuneita tärkeitä läpimurtoja. Ydinteollisuus on 
menestynyt jatkuvasti innovaatioiden ja uusien tekniikoiden soveltamisen 
aloilla. Ydinalan tutkimustyötä on tarpeen jatkaa yhdessä uusiutuvien 
energialähteiden tutkimuksen kanssa samalla, kun pyritään parantamaan 
energiatehokkuutta. Yhteisön tutkimusta ja kehitystä koskevat 
puiteohjelmat yhdessä kansallisten ohjelmien kanssa tukevat 
turvallisuuden paranemista, kyseisen teollisuudenalan toiminnan 
tehostamista ja uusien vientimarkkinoiden luomista. 
Z Toimitusvarmuus 
a. Energia-alan uudet suuntaukset Euroopan unionissa 
Kuten valkoisessa kirjassa mainitaan, energian tarjonnan ja kysynnän 
tulevia kehityssuuntauksia on vaikea ennustaa. On kuitenkin tutkittu 
erilaisia skenaarioita, joissa esitetään useita mahdollisia sosiaalis-
-12 
taloudellisia tulevaisuudennäkymiä, jotka voisivat toteutua vuoteen 2020 
mennessä . Kyseisessä tutkimuksessa: 
"Yhteisön politiikkaan mahdollisesti vaikuttavia näkökohtia ovat muun 
muassa seuraavat: 
Eurooppa tulee huomattavasti entistä riippuvaisemmaksi 
tuontienergiasta; 
kaasusta tulee öljyn kilpailija energiavalikoiman suurimpana osana; 
eurooppalaiset kuluttajat tulevat entistä riippuvaisemmiksi "verkoissa" 
toimitettavasta energiasta; 
tulevaisuuden energiavalikoiman koostumusta ei voi vielä tarkasti 
määritellä. Koostumuksesta päätettäessä avaintekijöitä ovat 
ilmastonmuutoskysymyksille annettava paino, tekniikan ja 
markkinoiden vapautumisen vaikutukset ja joidenkin uusiutuvien 
polttoaineiden kaupallisen kannattavuuden toteutuminen. " 
Näiden näkökohtien perusteella ydinenergialla on tulevaisuudessakin 
tärkeä osuus Euroopan yhteisön energiantuotannosta. Tästä on hyötyä 
erityisesti siinä tapauksessa, että nykyisellään tyydyttävä 
energiavaihtoehtojen monipuolinen tarjonta yksipuolistuu, kuten jotkut 
asiantuntijat ennustavat. 
Sen vuoksi on edelleen pyrittävä säästämään energiaa, monipuolistamaan 
energialähteitä ja pysyttelemään mahdollisimman pitkälle omavaraisina. 
Yhteisön jäsenvaltioiden on toisistaan poikkeavista kansallisista 
politiikoistaan huolimatta toimittava yhdessä energiantuotantoon 
kohdistuvien paineiden keventämiseksi. Ydinenergia voi olla yksi keino 
saavuttaa tämä tavoite. 
b. Energian kysynnän maailmanlaajuinen kasvu 
Koska energiamarkkinat ovat kansainväliset, energiatilannetta on syytä 
tarkastella myös maailmanlaajuisesti. 
Koska energian kysyntä on viime aikoina pysynyt samana Euroopassa ja 
laskenut entisessä Neuvostoliitossa, jää helposti huomaamatta, että 
Aasiassa energian kysyntä kasvaa erittäin nopeasti. Lisäksi kolmannen 
maailman maiden tuleva väestönkasvu ja kehitys lisäävät niiden fossiilisten 
polttoaineiden kulutusta. Edellä mainitun skenaarioihin perustuvan 
komission tutkimuksen mukaan energian kokonaiskysyntä maailmassa 
saattaa kasvaa noin 50 prosenttia vuoteen 2020 mennessä. 
Energiatehokkuuden parantamiseksi, energiansäästön edistämiseksi ja 
uusiutuvien energialähteiden kehittämiseksi toteutetut yhteensovitetut 
10 Euroopan energiatilanne vuoteen 2020 asti: skenaario. SEC(95) 2283,20.12.1995 
13 
toimet johtaisivat siihen, että maailman fossiilisten polttoaineiden kysyntä 
kasvaisi tulevaisuudessa vähemmän. 
Siltä osin kuin on kyse tähän kysyntään vastaamisesta, maailman 
fossiilisten polttoaineiden varat eivät suinkaan ole ehtymättömät. Maailman 
energianeuvoston (World Energy Council) viimeisimpien arvioiden mukaan 
öljyvarat (joista 75 prosenttia on OPEC-maiden hallinnassa) voivat 
nykyisen kulutuksen perusteella riittää hieman yli 40 vuodeksi, maakaasu 
noin 65 vuodeksi, kivihiili yli 200 vuodeksi ja uraani noin 50 vuodeksi, jollei 
polttoainetta jälleenkäsitellä (jos polttoaine jälieenkäsitellään, uraanivarojen 
käyttöikä pitenee moninkertaisesti). Fossiilisten polttoaineiden varojen 
määrää on kuitenkin monesti aliarvioitu, sillä aikaisemmin ei ole otettu 
riittävän hyvin huomioon tuottojen talteenottotekniikoiden kehittymistä. 
Kuluneiden 20 vuoden aikana fossiilisten polttoaineiden todetut varat ovat 
pysyneet melko vakaina ja joissakin tapauksissa jopa lisääntyneet 
korkeasta ja nousevasta kulutustasosta huolimatta, eikä viime vuosina ole 
ollut mitään syytä etsiä uusia suuria uraaniesiintymiä. Olisi myös 
huomattava, että uraanivaroja esiintyy laajalti useissa eri maissa, 
öljynhinnat, jotka ovat nyt alimmillaan sitten vuoden 1973, saattavat 
hyvinkin nousta keskipitkällä aikavälillä. Kansainvälisillä markkinoilla 
kaupan olevan uraanin hinnat ovat laskeneet IVY:stä tulevien toimitusten 
vuoksi, mutta suuntaus on kääntymässä päinvastaiseksi. Jos päätetään 
kierrättää ydinpolttoaineita (plutonium), uraniumin tarve kuitenkin vähenee. 
Kaikki nämä tekijät huomioon ottaen eräät eniten energiaa kuluttavista 
maista pitävät ydinenergian käyttöä yhtenä keinona ratkaista omat 
energiantuotanto-ongelmansa. Toisaalta eräät maat ovat päättäneet olla 
rakentamatta ydinvoimaloita niihin liittyvien epävarmuustekijöiden vuoksi ja 
käyttäneet muita tapoja monipuolistaakseen energiantuotantoansa. 
Ydinpolttoaineiden erityisominaisuudet 
Ydinpolttoaineiden käyttötapa eroaa muista polttoaineista. Uraania 
louhitaan yksinomaan energiantuotantoa varten. Mikä tärkeintä, kun sen 
alkukäytöstä aiheutuvat jätetuotteet on poistettu, uraania ja sen 
sivutuotetta plutoniumia voidaan kierrättää ja käyttää edelleen 
energiantuotantoon. 
Koska uraniumin sisältämästä potentiaalisesta energiasta kuluu sen 
ensimmäisellä käyttökerralla ainoastaan pieni osa, sitä on järkevää 
kierrättää pitkällä aikavälillä jopa useaan kertaan, kunhan löydetään 
tekniset ratkaisut, joiden avulla kierrätys on turvallista ja taloudellisesti 
kannattavaa. 
Myös ydinaseiden purkamisen yhteydessä saatua ydinainetta 
voidaan kierrättää sen käyttämiseksi ydinpolttoaineena 
sähköntuotannossa. Plutoniumin kaikkiin muotoihin liittyy ympäristön 
14 
turvallisuuteen ja ydinaseiden leviämisen estämiseen liittyviä kysymyksiä. 
Lisäksi on vielä epäselvää, onko sen kierrätys taloudellisesti kannattavaa11. 
d. Ydinaseiden leviämisen estäminen ja ydinmateriaalivalvonta 
Ydinalan kaupan ja energiantuotannon turvallisuuden sekä yhden tai 
useamman maan antamien ydinaseiden leviämisen estämistä koskevien 
sitoumusten välillä on ilmeinen yhteys. Euroopan unioni on 
myötävaikuttanut merkittävästi ydinaseiden leviämisen estämiseen liittyvien 
mekanismien kehittämiseen, ja sen alueella suoritetaan tehokasta 
ydinmateriaalivalvontaa12. Ydinaseiden leviämisen estäminen on 
ensiarvoisen tärkeää ottaen huomioon, että ydinaseissa on mahdollista 
käyttää halkeavana aineena joko vahvasti rikastettua uraania tai minkä 
tahansa luokan plutoniumia. 
Euratomilla on alueellisista yhteisöistä pisin kokemus 
ydinmateriaalivalvonnasta ja ydinaseiden leviämisen estämisestä. Sen 
toiminta liittyy läheisesti ydinaseiden leviämisen estämisestä tehdyn 
sopimuksen (NPT) kirjaimeen ja henkeen erityisesti siltä osin kuin on kyse 
alueellisen ja maailmanlaajuisen ydinmateriaalivalvontajärjestelmän 
liittymisestä toisiinsa sekä maailmanlaajuisesta yhteistyöstä ydinenergian 
rauhanomaisen käytön edistämiseksi. 
Euratom on erinomainen esimerkki integroidusta alueellisesta 
ydinmateriaalivalvontajärjestelmästä. Se perustuu Euroopan yhteisön 
lainsäädäntöön ja toimii tehokkaasti. Komission ja IAEA:n (Kansainvälinen 
atomienergiajärjestö) välillä tehtiin vuonna 1992 uusia yhteistyöjärjestelyjä 
voimavarojen optimoimiseksi ja ydinmateriaalivalvonnan parantamiseksi. 
Tavoitteena oli lujittaa yhteistyötä näiden kahden organisaation välillä 
seuraavien sovittujen periaatteiden mukaisesti: 
Euratomin asemaa vahvistetaan omaa luokkaansa olevana alueellisena 
järjestelmänä; 
tutkimuksen ja teknologian kehittämisen vastavuoroista tukemista pidetään 
olennaisen tärkeänä; 
logistiikan tukea edistetään; 
yhteistä koulutusta ja laitteistonhankintaa kehitetään; 
1J Viimeisimmässä G7/P8 huippukokouksessa Denverissä ulkoasianministerit totesivat P8-asiantuntijoiden 
päätelleen, että parhaiten ajoitettu ja teknisesti toteuttamiskelpoisin vaihtoehto on plutoniumin 
käyttäminen sekaoksidipolttoaineena (MOX) ydinreaktoreissa ja tätä täydentävänä vaihtoehtona 
plutoniumin kiinteyttäminen lasitemuotoon tai keraamiseen muotoon korkea-aktiivisen jätteen mukaan. 
Asiantuntijat päättelivät myös, että väliaikainen sijoittaminen on tarpeen, olipa valittu pitkän aikavälin 
käsittelyvaihtoehto mikä tahansa.. 
12 Uraanin väkevöimiseen asekäyttöön soveltuvalle tasolle tarvitaan isotooppien erotusta, kun taas kemiallinen 
erotus, jota plutoniumin valmistuksessa käytetään, on pienempi este plutoniumin muuntamiselle sotilaallisiin 
tarkoituksiin soveltuvaksi. 
-15 
tarkastusjärjestelyt optimoidaan, jotta IAEA voi säästää 
tarkastuskustannuksista; 
kukin organisaatio säilyttää oikeutensa tehdä itsenäisiä johtopäätöksiä. 
Tähän mennessä saatua kokemusta tämän uuden lähestymistavan 
täytäntöönpanosta pidetään myönteisenä. 
Euroopan unioni antoi täyden tukensa ydinaseiden leviämisen estämisestä 
tehdyn sopimuksen (NPT) jatkamiselle varauksetta ja määräämättömäksi 
ajaksi, ja NPT-sopimuksen uudelleentarkastelua ja sen jatkamista 
koskeneen vuonna 1995 pidetyn konferenssin tuloksia pidetään sen vuoksi 
myönteisinä. 
Tässä yhteydessä olisi muistettava, että 19. - 20. päivänä huhtikuuta 1996 
pidetyssä Moskovan huippukokouksessa vahvistettiin, että G7-maat ja 
Venäjä ovat sitoutuneet tekemään sopimuksen ydinkokeiden kieltämisestä 
(CTBT), joka allekirjoitettiin syyskuussa 1996. 
Olisi myös huomattava, että ydinmateriaalin vienti Euroopan unionista 
sellaisiin kolmansiin maihin, joilla ei ole hallussaan ydinaseita, on täysin 
IAEA:n ydinmateriaalivalvonnan alaista. 
Euroopan unionilla on siis tärkeä asema paitsi ydinmateriaalin ja alan 
laitteiden kaupassa, myös ydinaseiden leviämisen estämiseen ja 
ydinmateriaalivalvontaan liittyvillä tärkeillä alueilla. 
1 Väestön ja ympäristön suojelu 
Yleisesti ottaen ydinenergian käyttökelpoisuudesta on vallinnut 
yhteisymmärrys Euratomin 20 ensimmäisen voimassaolovuoden ajan. 
Tämä yhteisymmärrys heikkeni Three Mile Islandilla tapahtuneen 
onnettomuuden jälkeen ja lähes katosi Tshernobylin onnettomuuden 
jälkeen, vaikka tämän voimalaitoksen rakennustapaa ja turvallisuustekijöitä 
ei voikaan verrata Euroopan unionissa toimiviin ydinvoimalaitoksiin. 
Nykyään on kansainvälisesti hyväksyttyä, että ydinenergian käyttö ja sen 
turvallisuuden varmistaminen ovat saman asian kaksi puolta. Ydinenergiaa 
käyttävien maiden on asetettava turvallisuus etusijalle. 
a. Turvallisuutta koskevat perusnormit säteilysuojelua ja ihmisten terveyden 
suojelua varten 
Euratomin perustamissopimuksen 2 artiklan b kohdassa edellytetään, että 
yhteisö "laatii yhtenäiset turvallisuusmääräykset väestön ja työntekijöiden 
terveyden suojelemiseksi sekä huolehtii niiden noudattamisesta" 
sopimuksessa määrätyllä tavalla. 
Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklan mukaisesti on laadittu 
perusnormit, joilla tarkoitetaan säteilysuojelua koskevia pääperiaatteita ja 
väestön ja työntekijöiden turvallisuuden kannalta suurimpia sallittuja 
-16 
annoksia. Nämä normit, jotka saatettiin ajan tasalle vuonna 1996, toimivat 
koko Euroopan unionin säteilysuojelun perustana . 
Lisäksi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 129 artiklassa määrätään, 
että yhteisö myötävaikuttaa ihmisten terveyden korkeatasoisen suojelun 
toteuttamiseen ja että terveyden suojelu kuuluu osana yhteisön muuhun 
politiikkaan. 
b. Hiilidioksidien ja muiden haitallisten päästöjen vähentäminen 
Hiilidioksidin kehittyminen ilmakehässä on vakava uhka, ja kivihiilen ja 
muiden fossiilisten polttoaineiden käyttöä on vähennettävä. Vaikka 
Euroopassa käytetään energiaa tehokkaammin kuin Yhdysvalloissa, 
Kiinassa tai Venäjällä, se voi silti vähentää hiilidioksidi- ja muita päästöjään 
esimerkiksi tehostamalla energiansäästöä ja edistämällä uusiutuvien 
energialähteiden käyttöä. Ydinenergian käytön etuna on hiilidioksidin ja 
muiden kasvihuonekaasujen päästöjen väheneminen. Olisi huomattava, 
että koko Euroopassa vältytään vuosittain noin 700 miljoonan tonnin 
hiilidioksidipäästöiltä jo nyt käyttämällä ydinenergiaa sen sijaan, että sama 
14 
määrä sähköä olisi tuotettu käyttämällä erilaisia fossiilisia polttoaineita . 
Lisäksi ydinvoimalla tuotettu sähkö myötävaikuttaa siihen, että vältytään 
myös muiden haitallisten päästöjen, kuten hiukkasten, rikkidioksidin, typen 
oksidien ja metaanin, joutumiselta ilmakehään. 
c. Ympäristövaikutusten arviointi ja hätävalmius 
Euratomin perustamissopimuksessa on myös erityismääräykset (35 - 37 
artikla) eliökehään joutuneen radioaktiivisen aineen säteilyvaikutusten 
arvioimiseksi. Ydinvoimalaitokset on suunniteltu ja rakennettu siten, että 
käytännöllisesti katsoen kaikki niiden toiminnasta aiheutuvat haitalliset 
sivutuotteet pysyvät rakennuksen sisällä jopa onnettomuusoloissa. Yleinen 
käsitys ydinenergian käytöstä aiheutuvasta radioaktiivisten päästöjen 
uhasta on kuitenkin toisenlainen, olipa kyse tavanomaisista 
käyttöolosuhteista tai onnettomuustilanteesta. 
Euroopan unionin teollisten ydinvoimalaitosten vaikutus ympäristöön 
arvioidaan huolellisesti. Niiden on täytettävä Euratomin 
perustamissopimuksen ja siitä johdetun lainsäädännön erityisvaatimukset 
ja niihin sovelletaan myös ympäristövaikutusten arviointia koskevaa 
13 Neuvoston direktiivi 96/29/EURATOM, annettu 13 päivänä toukokuuta 1996, perusnormien 
vahvistamisesta väestön ja työntekijöiden suojelemiseksi ionisoivan säteilyn aiheuttamilta vaaroilta 
(EYVLN:oL 159,29.6.1996) 
14 Euroopan energiatilanne vuoteen 2020 asti: skenaario. SEC(95) 2238, 20.12.1995. Talous- ja 
sosiaalikomitean mielestä "useimpien ydingeneraattorien menettäminen (...) tekisi tehottomiksi EU:n 
pyrkimykset vähentää C02-päästöjään" 
-17 
neuvoston direktiiviä " sekä Espoon yleissopimusta (yleissopimus 
hankkeiden valtioiden rajat ylittävien ympäristövaikutusten arvioinnista). 
Kuten yhteisön perusnormeissa vaaditaan, kaikki jäsenvaltiot ovat laatineet 
onnettomuuden varalta valmiussuunnitelmat varmistaakseen, että 
viranomaiset pystyvät asianmukaisella tavalla selviytymään mahdollisista 
radioaktiiviseen säteilyyn liittyvistä seurauksista ydinonnettomuuden 
sattuessa. Näitä suunnitelmia täydentää vuonna 1987 annetun neuvoston 
direktiivin nojalla käyttöön otetut yhteisön järjestelyt nopean 
tietojenvaihdon varmistamiseksi. Näille ohjelmille on etua RODOS-
järjestelmän yhtenäisestä lähestymistavasta; tätä järjestelmää kehitetään 
parhaillaan päätöksenteon tueksi toteutettaessa laitosalueen ulkopuolisia 
pelastustoimia ydinonnettomuuksissa, ja sitä sovelletaan tietyissä 
jäsenvaltioissa ja muualla enimmäkseen säteilysuojelua koskevan 
tutkimusohjelman kautta. 
Laitosalueen ulkopuolisia seurauksia aiheuttavan ydinonnettomuuden 
tapahtuessa on tärkeää, että väestö saa riittävästi tietoa siitä, miten on 
aiheellista toimia. Eräässä vuonna 1989 annetussa neuvoston direktiivissä 
säädetään säteilyvaaratilanteessa tarvittavia suojelutoimenpiteitä ja 
17 
noudatettavia ohjeita koskevien tietojen antamisesta väestölle . 
d. Radioaktiivisen jätteen huolto 
Radioaktiivisen jätteen huolto on tärkeä osa turvallisuutta ja 
ympäristönsuojelua. Ydinjätehuollossa ja loppusijoituksessa käytetään 
teollisia tekniikoita, joita parannetaan jatkuvasti. On kuitenkin edelleen 
tehtävä järjestelmällistä tutkimustyötä käsiteltävän jätteen määrän 
vähentämiseksi ja jätehuollossa käytettyjen tekniikoiden parantamiseksi. 
Komissio hyväksyi vuonna 1994 tiedonannon radioaktiivisen jätteen 
18 
huoltoa koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta . Tässä 
toimintaohjelmassa, jossa käsitellään pääasiallisesti turvallisuutta ja 
ympäristönsuojelua koskevia huolenaiheita, esitetään yhtenäistettyä 
lähestymistapaa noudattaen yhteisön tasolla sovellettavat radioaktiivisen 
jätteen huoltoa koskevat periaatteet yhdenvertaisen suojelun tason 
varmistamiseksi koko yhteisössä. Siinä esitellään kattava keskipitkän ja 
pitkän aikavälin ohjelma mutta keskitytään ainoastaan niihin kysymyksiin, 
joissa radioaktiivista jätettä koskevasta yhteisestä lähestymistavasta olisi 
15 Neuvoston direktiivi 85/337/ETY, annettu 27 päivänä kesäkuuta 1985, tiettyjen julkisten ja yksityisten 
hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista (EYVL N:o L 175, 5.7.1985) sellaisena kun se on 
muutettuna direktiivillä 97/1 l/EY, annettu 3 päivänä maaliskuuta 1997 (EYVL N:o L 73, 14.3.1997) 
16 Neuvoston direktiivi 87/600/EURATOM, annettu 14 päivänä joulukuuta 1987, yhteisön järjestelyistä 
nopeaksi tietojenvaihdoksi säteilyhätätilanteen yhteydessä (EYVL N:o L 371, 30.12.1987) 
17 Neuvoston direktiivi 89/618/EURATOM, annettu 27 päivänä marraskuuta 1989 
18 KOM(94) 66 lopullinen, 2.3.1994 
-18 
hyötyä yhteisön tasolla. Näihin kysymyksiin kuuluvat radioaktiivisen jätteen 
määrittely ja luokittelu, jätteen määrän minimointi, kuljetus, huolto ja 
loppusijoitus, tiedotustoiminta sekä radioaktiivisen jätteen huollon rahoitus. 
Joulukuussa 1994 antamassaan päätöslauselmassa19 neuvosto antoi 
tukensa komission ehdottamalle toimintaohjelmalle. 
Euroopan unionin ja asianomaisten kansainvälisten asiantuntijajärjestöjen, 
kuten kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) ja OECD:n 
ydinenergiajärjestön (NEA), välillä vallitsee yhteisymmärrys tällä alueella 
sovitusta lähestymistavasta. Tämä yhteisymmärrys lujittuisi entisestään, jos 
radioaktiivisen jätteen huollosta tehtäisiin kansainvälinen yleissopimus. 
IAEA:ssa on jo aloitettu sopimusluonnoksen valmistelu. Komissio antaa 
täyden tukensa käynnissä olevalle prosessille. 
Ydinturvallisuuden tekniset näkökohdat 
Ministerineuvosto hyväksyi vuonna 1975 ensimmäisen päätöslauselmansa 
20 
ydinturvallisuuden teknisistä ongelmista . Päätöslauselma on edelleen 
tärkeä yhteistyön edistämiseksi ydinturvallisuuden alalla. Euratomin 
perustamissopimuksen määräykset eivät koske ydinturvallisuuteen 
suoraan liittyviä ydinteknisiä kysymyksiä. Päätöslauselmassa luodaan 
perusta vapaaehtoiselle yhteistyölle yhteisön jäsenvaltioiden ja komission 
kesken ydinvoimalaitosten turvallisuuden kannalta merkittävissä teknisissä 
ja teollisissa kysymyksissä. Siinä vaaditaan "turvallisuusvaatimusten ja -
perusteiden asteittaista yhdenmukaistamista, jotta varmistettaisiin, että 
väestön ja ympäristön suojelun taso ydinalan toiminnasta aiheutuvalta 
radioaktiiviselta säteilyltä on yhdenvertainen ja tyydyttävä, ja jotta 
edistettäisiin kaupan kehittymistä." 
Hieman ennen unionin sisämarkkinoiden toteutumista (1993) neuvosto 
lujitti jäsenvaltioiden ja komission välillä ydinturvallisuuden teknisten 
ongelmien ratkaisemiseksi tehtävän yhteistyön perustaa hyväksymällä 
21 
toisen päätöslauselman 18 päivänä kesäkuuta 1992 . Päätöslauselmassa 
annetaan suuntaviivat, joiden avulla voidaan pyrkiä yhteisymmärrykseen 
olennaisista turvallisuusvaatimuksista koko unionissa. Vaatimuksista 
saavutettu yhteisymmärrys edistäisi kaikkia materiaaleihin sekä 
valmistusstandardeihin liittyviä yhdenmukaistamispyrkimyksiä, jotka ovat 
tärkeitä voimalaitoksissa käytettävien komponenttien mekaanisen 
kestävyyden kannalta. Vuoden 1992 päätöslauselmassa edellytetään 
myös, että turvallisuusvaatimusten ja -perusteiden yhdenmukaistaminen 
Euroopan unionissa on linjassa yhteistyöstä kolmansien maiden tehtävää 
yhteistyötä koskevan ohjelman kanssa. 
19 Neuvoston päätöslauselma, annettu 19 päivänä joulukuuta 1994, radioaktiivisen jätteen huollosta (EYVL 
N:oC 379, 31.12.1994). 
20 Neuvoston päätöslauselma, annettu 22 päivänä heinäkuuta 1975 (EYVL N:o C 185, 14.8.1975) 
21 Neuvoston päätöslauselma, annettu 18 päivänä kesäkuuta 1992 (EYVL N:o C 172, 8.7.1992) 
-19 
III TURVALLISUUSONGELMAT KESKI- JA ITÄ-EUROOPAN MAISSA JA 
ITSENÄISTEN VALTIOIDEN YHTEISÖSSÄ 
Vuonna 1986 tapahtunut Tshernobylin onnettomuus paljasti tiettyjä 
puutteita reaktorien suunnittelussa, rakennuksessa, toiminnassa yleisesti 
kyseisen alueen maiden turvallisuuskulttuurissa. Sen aikaiset viranomaiset 
kuitenkin aliarvioivat tilanteen vakavuuden vuosien ajan. Vasta 1990-luvun 
alussa kävi ilmeiseksi, että olisi ryhdyttävä pikaisiin toimiin vanhimpien 
reaktoreiden kunnon parantamiseksi ja jopa sen varalta, että ne voitaisiin 
tarpeen vaatiessa poistaa käytöstä. 
G-7-maat sitoutuivat Munchenissä vuonna 1992 pidetyssä talousalan 
huippukokouksessa toteuttamaan toimintaohjelman, jonka G-24-maat 
hyväksyivät perustaksi teknisen avun toimittamiselle ydinturvallisuuden 
alalla. Euroopan unioni puolestaan otti huolehtiakseen Keski- ja Itä-
Euroopan sekä Baltian maihin suunnatun PHARE-ohjelman ja IVY-maihin 
suunnatun TACIS-ohjelman tarjoaman teknisen avun käytöstä. 
Tällaista apua annettiin pääasiallisesti seuraavilla aloilla: 
turvallisuusviranomaisten tukeminen 
suunnittelun ja ohjauksen tukeminen 
varaosat 
jätehuolto ja polttoainekierto 
ennakkovaroitusjärjestelmät 
Tshernobyl. 
Ensisijaisena tavoitteena oli lyhyellä aikavälillä toteuttaa toimenpiteet 
kiireellisimpien puutteiden korjaamiseksi varsinkin vähiten turvallisien 
reaktorien osalta, sekä saada kyseinen maa omaksumaan eurooppalainen 
turvallisuuskulttuuri. Myös pitkän aikavälin toimenpiteitä toteutetaan joko 
käytössä tai rakenteilla olevien reaktorien sekä muiden ydinvoimalaitosten 
saattamiseksi kansainvälisesti hyväksytyn turvallisuustason mukaisiksi. 
Euratomin lainat ovat yksi tapa rahoittaa tarvittavat investoinnit. 
Tällaisten ohjelmien toimeenpano edellyttää, että kaikki Keski- ja Itä-
Euroopan maat sekä IVY ryhtyvät nopeasti toimiin Pariisin ja Wienin 
yleissopimuksissa määritellyn ydinenergian siviilikäytön vastuujärjestelmän 
käyttöön ottamiseksi, jolloin Euroopan ydinteollisuus voi tukea niitä 
tyydyttävän lainsäädännöllisen kehyksen mukaisesti. 
Euroopan energiaperuskirjan periaatteiden täytäntöönpano tapahtuu 
peruskirjasopimuksen, kaikkiin energiamuotoihin sovellettavan sitovan 
välineen avulla, joka oli avoinna allekirjoitettavaksi joulukuusta 1994 
vuoden 1995 kesäkuun puoleen väliin asti. Viimeisenä allekirjoituspäivänä 
sopimuksen olivat allekirjoittaneet Euroopan yhteisöjen lisäksi 50 valtiota, 
20 
joiden joukossa olivat kaikki Euroopan maat ja joitakin OECD-maita 
Yhdysvaltoja ja Kanadaa lukuun ottamatta. Ydinenergian rauhanomaista 
käyttöä koskevaa julistusta harkitaan vielä. 
IV KOMISSION EURATOMIN PERUSTAMISSOPIMUKSEN 40 ARTIKLAN 
MUKAINEN TEHTÄVÄ 
1. Ydinalan investointien edistämiseksi toteutettavat toimet 
Yleisesti ottaen komission tehtävänä on Euratomin perustamissopimuksen 
40 artiklan mukaan "edistää henkilöiden ja yritysten aloitteita ja helpottaa 
niiden investointien yhteensovittamista ydinenergian alalla". Vaikka 
jäsenvaltiot tekevätkin omat päätöksensä, komissio voi vaikuttaa niiden 
strategiavalintoihin ja siten luoda Euroopan unionille edellytykset hyötyä 
mahdollisimman paljon ydinenergian käytöstä. 
Esimerkkeinä komission toteuttamista toimista ovat voimalaitosten 
suunnittelua, käyttöä, kunnossapitoa ja hyväksyntää koskevien 
vaatimusten, sääntöjen, perusteiden ja käytäntöjen nopean 
yhdenmukaistamisen edistäminen ja kannustaminen. 
2. Katsaus ydinenergian alalla tapahtuneeseen kehitykseen 
Nyt kun Euratomin perustamissopimuksen allekirjoittamisesta on kulunut 
40 vuotta, sen täytäntöönpanon perusteella komission on tunnustettava, 
että ydinenergiasta on tullut osa teollista, taloudellista ja sosiaalista 
arkipäivää useissa erittäin kehittyneissä maissa ja että Länsi-Euroopan 
ydinteollisuus on saavuttanut kypsyytensä. 
Euroopan yhteisön ydinvoimalaitosten sähköntuotantokapasiteetti oli 120 
GWe vuonna 1995. Jäsenvaltioiden nykyisten suunnitelmien mukaan se 
nousee vielä hieman saavuttaen 125 GVVe vuonna 2000. 
Siitä eteenpäin ei ole saatavilla tarkkoja suunnitelmia, mutta komission 
laatimissa kehitysarvioissa22 ennustetaan, että kapasiteetin vaihteluväli on 
tiettyjen pitkän aikavälin olettamusten perusteella 118 - 138 GWe välillä 
vuonna 2010. Nämä olettamukset koskevat esimerkiksi energian tulevia 
hintoja, energiatehokkuuden tasoa ja hallitusten tekemiä poliittisia valintoja. 
Näissä olosuhteissa komissio katsoo, että ydinteollisuudelle ei kannata 
antaa pidemmälle kuin vuoteen 2000 asti asetettuja määrällisiä tuotanto-
tai investointitavoitteita, ottaen lisäksi huomioon, että unionin nykyisenä 
tavoitteena on antaa markkinatalouden sääntöjen tehdä tehtävänsä. 
Jos tulevat taloudelliset tai poliittiset paineet muuttavat nykyistä 
toimintakehystä, saatetaan jälleen tarvita pidemmän aikavälin 
lähestymistapaa. Esimerkiksi jos löytyy uutta poliittista tahtoa 
kasvihuonekaasujen torjumiseksi tai riippuvuuden vähentämiseksi EU.n 
ulkopuolisista energiantoimittajista, ydinvoimalla tuotetun sähkön 
22 Euroopan energiatilanne vuoteen 2020 asti: skenaario, SEC(95) 2283, 20.12.1995 
21 
tuotantotavoitteet saatetaan tämän vuoksi asettaa pidemmälle 
tulevaisuuteen. 
Joka tapauksessa on tarve kehittää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä 
ydinenergian alalla ja määritellä ne suurimmat haasteet, joiden eteen 
ydinteollisuus tulevaisuudessa joutuu. 
Sen vuoksi komissio aikoo tämän asiakirjan seuraavissa kappaleissa 
tutkia, mitkä ovat ydinenergia-alan tärkeimmät ominaispiirteet ja 
minkälaisten haasteiden eteen se tulevina vuosina joutuu, sekä ehdottaa 
joitakin periaatteita, joita olisi noudatettava yhteisön tasolla ydinenergian 
rauhanomaisen käytön osalta. 
V EUROOPAN YDINENERGIATEOLLISUUS: PÄÄOMINAISUUDET JA 
HAASTEET 
Maailmassa joudutaan tulevina vuosina yhä vaikeampien energiaan liittyvien 
ympäristöongelmien eteen. Ydinenergia on yksi keino tuottaa suuri määrä sähköä 
taloudellisesti käyttämättä loppuun maapallon fossiilisten polttoaineiden varantoja. 
1. Ydinteollisuuden toiminta ja liiketoimintamahdollisuudet 
Tällä hetkellä mahdollisuudet uusien ydinvoimalaitosten rakentamiseen 
ovat Euroopan yhteisössä melko rajoitetut. Toiminnassa olevien 
voimalaitosten korvaamiseksi uusilla tai niiden uudenaikaistamiseksi ja 
parantamiseksi on kuitenkin laadittu investointiohjelmat. On myös toteutettu 
tutkimusohjelmia uuden reaktorisukupolven kehittämiseksi. Nämä ohjelmat 
mahdollistavat periaatteessa sen, että ydinteollisuus voi kehittää edelleen 
teknistä perustaansa, tutkimustoimintaansa ja kehitysvalmiuksiaan sekä 
parantaa mahdollisuuksien mukaan kilpailukykyään ja taitotietoaan. 
Joidenkin kilpailijoidemme kohdalla tilanne on toisenlainen. Varsinkin 
Japanissa on mahdollisuudet uuteen kehitykseen, ja näiden 
mahdollisuuksien käyttämiseksi japanilaiset yritykset ovat luoneet kiinteät 
yhteydet pohjoisamerikkalaisiin teollisuusyrityksiin. Kaukoidässä tapahtuva 
nopea talouskasvu merkitsee, että myös sen markkinat kasvavat. 
Euroopan teollisuuden on oltava valmis tarttumaan jokaiseen tilaisuuteen 
toimia näissä maissa. Euroopan unionin yritysten polttoainekierron alalla 
hankkimaa asiantuntemusta hyödynnetään jo kasvavilla Kaukoidän 
markkinoilla. Myös suurilla jätehuolto- ja käytöstäpoistoalan markkinoilla on 
paljon mahdollisuuksia varsinkin Yhdysvalloissa. 
Euroopan unioni on sitoutunut yhteistyössä kolmansien maiden kanssa 
varmistamaan, että turvallisuus asetetaan aina etusijalle ydinenergiaa 
käytettäessä ("turvallisuus etusijalle" -periaate). Unioni on sitoutunut 
erityisesti yhteistyöhön turvallisuuskulttuurin edistämiseksi kaikissa niissä 
maissa, joissa on ydinreaktoreita, kansainvälisen avoimuuden lisäämiseksi 
ydinalalla ja energia-alan uudistuksen jatkamiseksi siirtymävaiheessa 
olevissa maissa sellaisten tehokkaiden strategioiden perusteella, jotka 
22 
tähtäävät maailmalle avautumiseen ja vastaavien taloudellisten ja 
ympäristöön liittyvien periaatteiden hyväksymiseen. 
Teollisuuden on myös kyettävä toimimaan yhteistyössä Keski- ja Itä-
Euroopan maiden sekä IVY:n kanssa tämän kehyksen mukaisesti 
edellyttäen, että rahoitus on riittävää ja käytettävissä on kansainvälisten 
sääntöjen mukainen siviilioikeudellisten sitoumusten järjestelmä. Euroopan 
teollisuuden mukaantulo varmistaisi, että kansainvälisesti hyväksyttyjä 
turvallisuusstandardeja noudatetaan. Kaikkien ydinenergiaa käyttävien 
valtioiden on myös tarpeen osallistua nykyisiin ydinenergiaa koskeviin 
yleissopimuksiin (P£riisin/Wienin yleissopimus) tarjotakseen siten täyden 
oikeusturvan sekä ydinteollisuudelle että Euroopan kansalaisille. 
2. Ydinpolttoaineen tuotantoedellytykset 
Lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä ei ole havaittavissa katkoksia uraanin tai 
sen rikastuspalveluiden tuotannossa. IVY:n luonnonuraanin markkinoilta 
valtaaman markkinaosuuden huomattava kasvu on kuitenkin viime vuosina 
muodostanut vakavan huolenaiheen Euroopan ydinpolttoaineteollisuudelle 
ja johtanut uraanin tuotannon huomattavaan laskuun yhteisössä ja 
yhteisön perinteisen markkinatalouden energiantuottajamaissa. Lisäksi on 
mahdollista, että ydinaseiden purkamisen yhteydessä saatu ydinaine 
pahentaa luonnonuraanin markkinoiden epätasapainoa ja aiheuttaa 
ylikapasiteettia rikastusmarkkinoilla. Komission ja Euratomin 
hankintakeskuksen politiikkana on vaihdella hankintalähteitä; tätä niiden 
soveltamaa politiikkaa sovelletaan joustavalla tavalla käyttämällä 
hankintakeskuksen oikeutta tehdä sopimuksia, ja tarkoituksena on välttää 
ylenmääräistä riippuvuutta mistään yksittäisestä hankintalähteestä. 
Komissio tutkii myös mahdollisuuksia ratkaista ongelma ryhtymällä 
yhteistyöhön tärkeimpien asianomaisten valtioiden kanssa. 
Viimeisimmät merkit uraanin hintojen vakiintumisesta saattavat merkitä 
sitä, että kaivosteollisuus alkaa jälleen tehdä tarvittavia investointeja 
maailman uraanintarpeen tyydyttämiseksi vuosisadan loppuun asti. On jo 
havaittavissa merkkejä siitä, että tuotanto on kasvanut Australiassa, 
Yhdysvalloissa ja Namibiassa, ja Kanadassa sen määrä on pysynyt 
edelleen korkeana. Tämä kehityssuuntaus on kuitenkin vielä 
vahvistamatta. 
Unioni tukee ydinaseiden purkamisesta saatujen halkeamiskelpoisten 
aineiden turvallista varastointia, niiden rauhanomaista käyttöä sekä 
turvallista ja varmaa kuljetusta koskevia yhteistyöohjelmia. 
3. Ydinturvallisuutta koskevat tekniset haasteet 
11.3 osaston e kohdassa tarkoitetut ydinturvallisuuteen liittyviä teknisiä 
ongelmia koskevat neuvoston päätöslauselmat (1975, 1992) pannaan 
täytäntöön seuraavien kolmen toisiaan täydentävän toimen kautta: 
i. pyrkimykset saada aikaan yhteisymmärrys ydinvoimalaitosten ohjaajien, 
suunnittelijoiden, valmistajien, sääntelevien elinten ja teknistä tukea 
23-
tarjoavien laitosten kesken niistä teknisistä kysymyksistä, jotka ovat 
olennaisia käyttöturvallisuuden ja turvallisen suunnittelun kannalta; 
ii. jäsenvaltioiden ja komission yhteinen pyrkimys tärkeiden eurooppalaisten 
ydinvoimalahankkeiden turvallisuuden arvioimiseksi; 
iii. ydinvoimalaitoksen komponenttien mekaanisen kestävyyden kannalta 
merkittävien teknisten standardien yhdenmukaistaminen turvallisuuden 
vuoksi. 
Nämä toimenpiteet yhdessä vaikuttaisivat yhteisymmärryksen 
aikaansaamiseksi turvallisuutta koskevista perusvaatimuksista, jolloin 
vältetään luomasta esteitä tavaroiden ja palvelujen vapaalle liikkuvuudelle. 
Näiden toimien pitäisi myös lujittaa teknisten standardien 
yhdenmukaistamispyrkimyksiä, kun turvallisuusvaatimukset otetaan 
huomioon riittävän varhaisessa vaiheessa. Komission reaktoriturvallisuutta 
käsittelevät pysyvät asiantuntijakomiteat, viranomaiset ja mekaanisia 
standardeja käsittelevät asiantuntijatyöryhmät tarjoavat mahdollisuuden 
jatkuvaan kanssakäymiseen ja yhteistyöhön asianomaisten toimijoiden 
kesken. 
Toinen vuoden 1992 päätöslauselman tavoitteista on varmistaa 
yhtenäisyys Euroopan yhteisössä noudatettavan parhaan 
ydinturvallisuuskäytännön ja yhteisön teknisissä yhteistyö- ja avunanto-
ohjelmissa Keski- ja Itä-Euroopan maihin ja Itsenäisten valtioiden yhteisöön 
tapahtuvan taitotiedon siirron välillä. Nämä ohjelmat perustuvat taitotiedon, 
turvallisuuskulttuurin ja tämän seurauksena myös laitteistojen siirtoon. 
Vuosina 1991 - 1995 Euroopan unioni varasi 555 miljoonaa ecua KIE-
maissa ja IVY:ssä toteutettaviin hankkeisiin. Sen aikomuksena on 
kohdentaa tälle alalle samanlaiset keskimääräiset vuosibudjetit myös 
vuosina 1996 - 1999. Euroopan yhteisön parhaan turvallisuuskäytännön 
siirtämistä pyritään tehostamaan edistämällä itä- ja länsieurooppalaisten 
yhteistyökumppaneiden, kuten ohjaajien, suunnittelijoiden, valmistajien, 
teknistä tukea tarjoavien organisaatioiden ja sääntelevien elinten välisiä 
yhteyksiä. Yhteiset asiantuntijaryhmät voivat tarjota asianmukaisia 
mahdollisuuksia kanssakäymiseen ja yhteistyöhön ydinturvallisuuden 
alalla. 
Laajemmin ottaen IAEA:n osana tehty kansainvälinen yleissopimus 
ydinturvallisuudesta on tärkeä askel turvallisuusongelmista huolehtimiseksi 
myös maailmanlaajuisella tasolla. Tämän yleissopimuksen mukaan 
sopimuspuolet sitoutuvat noudattamaan kansainvälisten asiantuntijoiden 
yhteisymmärryksessä hyväksymiä perusperiaatteita, ja tämä on myös 
todennettavissa. Mahdollisimman monia valtioita olisi sen vuoksi 
kannustettava ratifioimaan tämä yleissopimus ja soveltamaan sitä. 
k Käytetty polttoaine, vdiniäte ia käytöstä poistaminen 
Ydinjätehuolto, käytetyn polttoaineen jälleenkäsittelyä ja ydinvoimalaitosten 
käytöstä poistamista varten niiden elinkaaren lopussa on olemassa teollisia 
prosesseja. 
24 
Käytetystä polttoaineesta voidaan huolehtia monin eri tavoin. Yksi tapa on 
sijoittaa käytetty polttoaine jätteen takaisinoton mahdollistavaan 
loppusijoituspaikkaan. Toinen tapa on jälleenkäsitellä käytetyt 
polttoainesauvat kemiallisesti poistamalla niistä 96 prosenttia 
kierrätettävästä aineesta (plutonium ja uraani), lasittaa tästä aiheutuva 
fissiojäte ja sijoittaa tällainen lasitettu jäte 4%. Näitä ratkaisuja tutkitaan 
useissa maissa. Kolmas mahdollisuus on haudata käytetty polttoaine 
käsittelemättömänä syvällä maaperässä oleviin pysyviin varastoihin. 
Ensimmäisessä ja kolmannessa ratkaisussa kaikki käytetyn polttoaineen 
sisältämät aineosat, mukaan lukien plutonium ja lievästi väkevöity uraani, 
katsotaan jätteeksi. Toisessa ratkaisussa vähennetään loppusijoitettavaksi 
tarkoitetun korkea-aktiivisen jätteen määrää kierrättämällä uusiokäyttöön 
soveltuvaa plutoniumia ja uraania. 
Varastointi- ja loppusijoitusmenetelmiä kehitetään jatkuvasti toteuttamalla 
tutkimus- ja esittelyohjelmia, joita olisi hyödynnettävä järjestelmällisesti. 
Yhteisöllä on käytöstäpoistamisen alalla jo hieman kokemusta, joka 
perustuu joukkoon eri tapauksia, kuten ydinreaktorit Gundremmingen-A ja 
Greifswald Saksassa, Chinon-A ja St. Laurent-A Ranskassa, Windscale 
AGR ja Berkeley Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Vandellos I 
Espanjassa ja jälleenkäsittelylaitokset AT-1 Ranskassa ja Eurochemic 
Belgiassa. Tähän mennessä on kuitenkin tyydytty uudenaikaistamaan ja 
parantamaan vanhimpia voimalaitoksia ja siten pidentämään investoinnin 
käyttöikää, eikä niitä vielä ole poistettu käytöstä. Kun Euroopan unionissa 
ja Yhdysvalloissa suunnitellaan uusia ydinvoimalaitoksia, kiinnitetään 
huomiota niiden myöhemmästä käytöstä poistamisesta aiheutuvien 
kustannusten alentamiseen. 
5. Radioaktiivisten aineiden kuljetus 
Kaikissa jäsenvaltioissa noudatetaan radioaktiivisten aineiden 
kuljetuksessa tiettyä turvallisuuspolitiikkaa. Komissio on laatinut määräajoin 
kertomuksia vuonna 1992 radioaktiivisen jätteen siirroista annetun 
23 
neuvoston direktiivin mukaisesti. 
Komissio on hiljattain hyväksynyt lisäkertomuksen, jossa esitellään väestön 
ja ympäristön asianmukaisen säteilysuojelun varmistamiseksi hyväksytyt ja 
24. ... 
täytäntöönpannut määräykset Se kattaa kaikista toiminnoista peräisin 
olevien radioaktiivisten aineiden siirrot, mukaan lukien lääkkeet, joita 
kuljetetut lastit enimmäkseen sisältävät. 
23 Neuvoston direktiivi 92/3/EURATOM, annettu 3 päivänä helmikuuta 1992, Euroopan yhteisön 
jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä pois tapahtuvien radioaktiivisen jätteen siirtojen 
valvonnasta ja tarkkailusta 
24 Tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle radioaktiivisten aineiden kuljetuksen turvallisuudesta 
Euroopan unionissa, KOM(96) 11, 20.3.1996 
25-
Kertomuksessa todetaan, että "radioaktiivisen aineiden siirrot ovat joka 
vuosi tapahtuneet turvallisesti kaikkialla maailmassa" ja että "näiden 
tulosten onnistuminen on useiden vuosikymmenien ajan tinkimättömästi 
sovellettujen tiukkojen, yhdenmukaisten määräysten ansiota, joiden 
soveltuvuutta ja täytäntöönpanoa asiantuntijaryhmät säännöllisesti valvovat 
ja pitävät ajan tasalla". Tällainen erinomainen turvallisuushistoria ei 
kuitenkaan saisi antaa syytä väärään turvallisuudentunteeseen. 
6. Plutoniumin käyttö 
Ranskassa, Belgiassa, Saksassa ja Sveitsissä säteilytettyjen 
polttoaineiden jälleenkäsittelystä saatua plutoniumia on kierrätetty 
onnistuneesti kevytvesireaktoreissa (LWR). Voimalaitosten ohjaajat ovat 
25 
tyytyväisiä tuloksiin . 
Nopeaneutronireaktorit pystyvät teoriassa polttamaan plutoniumia, myös 
ydinaseiden purkamisen yhteydessä saatua aseluokan plutoniumia, vaikka 
niitä ei vielä olekaan testattu tällaista tarkoitusta varten, mutta tutkimukset 
ovat käynnissä. Nopeaneutronireaktoreita voidaan käyttää myös 
aktinideiksi nimitettyjen raskaiden alkuaineiden muodostaman 
radioaktiivisen jätteen määrän vähentämiseen. Ydinteollisuuden haasteena 
on varmistaa, että plutoniumin kierrätys on turvallista ja taloudellista. 
Tällä hetkellä plutonium on jälleenkäsittelyyn, kuljetukseen ja sen 
muuntamiseen MOX-polttoaineeksi liittyvien kustannusten vuoksi 
ostohintansa perusteella kalliimpaa kuin lievästi rikastettu uraani (LEU). On 
kuitenkin olemassa monia muitakin näkökohtia, joiden perusteella 
polttoaineen valinta määräytyy tällä alalla. Plutoniumin käytöllä siviilitason 
ydinpolttoainekierrossa on tärkeä merkitys maailmanlaajuiselle ydinaseiden 
leviämisen estämistä koskevalle politiikalle. 
Tulevaisuuden ydinteknologia, tutkimus ja kehitys 
Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio ovat useaan kertaan 
korostaneet tutkimuksen merkitystä pyrittäessä selviytymään kaikista eteen 
tulevista uusista haasteista ja vastaamaan väestöä askarruttaviin 
kysymyksiin. 
26 
Euratomin T&K-puiteohjelmassa (1994 - 1998) painotetaan, että 
ydinenergiavaihtoehtoa on lujitettava osoittamalla kykymme pitää 
25 Vaikka yhdysvalloissa on toiminnassa noin 110 suurta sähköä tuottavaa reaktoria, niissä käytettyä 
polttoainetta ei jälleenkäsitellä Carterin hallituksen 1970-luvulla plutoniumiin perustuvan 
polttoainekierron kieltämisestä tekemän päätöksen vuoksi. Toisaalta japani aikoo lähitulevaisuudessa 
ryhtyä käyttämään jälleenkierrätettyä plutoniumia ydinvoimalaitostensa polttoaineena. 
26 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös, tehty 26 päivänä huhtikuuta 1994, Euroopan yhteisön 
neljännestä puiteohjelmasta tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevien toimien osalta 
(1994-1998) (EYVL N:oL 126, 18.5.1994) 
26 
hallinnassa sen kaikki sovellusalat. Nämä täydet valmiudet 
ydinturvallisuuden säilyttämiseen osoitetaan ensisijaisesti seuraavin tavoin: 
kehittämällä dynaaminen tapa lähestyä ydinturvallisuuskysymyksiä; 
suurten eurooppalaisten tutkimuslaitosten yhteiskäyttö; 
yhteisymmärryksen aikaansaaminen ydinpolttoainekiertoon liittyvistä 
ratkaisevista ilmiöistä; 
keinojen luominen vakavien reaktorionnettomuuksien ehkäisemiseksi ja 
lieventämiseksi; 
tieteellisteknisen perustan luominen ydinjätehuollon turvallisuudelle pitkällä 
aikavälillä; 
ydinmateriaalivalvonnan tekniikoiden kehittämisen jatkaminen; 
säteilysuojelun sisällyttäminen maailmanlaajuiseen järjestelmään ihmisten ja 
luonnon suojelemiseksi. 
Joko epäsuorilla toimilla toteutettaviin tai Yhteisen tutkimuskeskuksen kautta 
täytäntöönpantaviin toimintoihin kuuluvat uudet valvonta- ja seurantajärjestelmät, 
vakaviin onnettomuuksiin liittyvät näkökohdat, uusien turvallisuusominaisuuksien 
kehittäminen innovatiivisille reaktoreille, laitosten vanheneminen, polttoainekierron 
ja jätehuollon turvallisuus sekä ydinmateriaalivalvonta. 
Lähitulevaisuudessa valmistuu uusi reaktorisukupolvi, jota kehitettäessä on ollut 
selkeänä tavoitteena viimeisimmän turvallisuuden alalla tapahtuneen kehityksen 
huomioon ottaminen. Eurooppalainen painevesireaktori (EPR) on yksi tällaisista 
eurooppalaisen teollisuuden kehittämistä reaktoreista. Tarkoituksena on 
suunnitella suuritehoinen sähköä tuottava ydinvoimalaitos, joka on taloudellisesti 
elinkelpoinen ja täyttää turvallisuusviranomaisten vaatimukset. EPR:n kehittely on 
vaiheessa, jossa suunnitellaan sen rakenteen yksityiskohtia, ja prototyypin 
rakentaminen on odotettavissa muutaman vuoden kuluessa. 
Nopeaneutronireaktorien (FNR) kehittely jatkuu, mutta hitaasti. Tämä johtuu 
Ranskassa, Japanissa ja Venäjällä sijaitsevia reaktoreita testattaessa ilmenneistä 
ongelmista. FNR saattaa jopa kyetä sähkön massatuotantoon Euroopassa, 
kunhan tämänhetkiset tekniset ongelmat on saatu ratkaistua. Jos näin käy, sen 
käyttö saattaa tarjota joitain etuja siltä osin kuin on kyse jätehuollosta ja 
loppusijoituksesta, kuten edellä tässä asiakirjassa on jo todettu. 
Komissio hyväksyi 9 päivänä huhtikuuta 1997 ehdotuksen neuvoston päätökseksi 
Euroopan atomiyhteisön (EURATOM) viidennestä tutkimus- ja koulutustoimintaa 
koskevasta ohjelmasta (1998-2002). 
Toiminnassa pyrkimyksenä on keskittyä ydinenergian turvallisuuteen ja 
kilpailukyvyn varmistamiseen kahdella alueella: Euroopan nykytilanne ja 
maailmanlaajuiset tulevaisuuden mahdollisuudet. Näin ollen ehdotettu 
tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen toimintamalli sisältää kolme toiminta-
aluetta, jotka eroavat toisistaan ajankohdan suhteen: 
27-
- valvottua lämpöydinfuusiota koskeva keskeinen toiminta, jolla kehitettäisiin 
edelleen tätä energiamuotoa tavoitteena sen mahdollinen käyttäminen pitkällä 
aikavälillä 
- yleiset tekniikat, joilla lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä pidetään huolta 
ydinfissioenergiajärjestelmän ja ionisoivan säteilyn muiden teollisten ja 
lääketieteellisten käyttötarkoitusten turvallisuuden, kilpailukyvyn ja 
yhteiskunnallisen hyväksyttävyyden parantamisesta 
- YTK:n ydinturvallisuutta ja fissiomateriaalien käsittelyä koskeva suora toiminta, 
jolla olisi keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoitteet 
Lämpöydinfuusio tarjoaa merkittävät mahdollisuudet pitkän aikavälin 
energiatuotannossa, jolloin sen käyttämistä edistäviä tekijöitä ovat sen 
käyttöturvallisuus, ympäristöystävällisyys sekä polttoaineen saatavuus. Näillä 
pitkän aikavälin mahdollisuuksilla ja asian merkittävyydellä voidaan puolustaa 
Euroopassa yhteisön tasolla tehtävää tutkimusta ja teknologista kehittämistä. Tällä 
hetkellä kyseessä on merkittävä tieteellinen ja teknologinen hanke Euroopan 
unionin ja Sveitsin tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevan toiminnan 
yhdistämiseksi Euratomissa. Erityisesti JET:issä (Joint European Torus-
yhteisyritys) viime vuosina saavutettu vakaa edistyminen on asettanut 
eurooppalaisen tutkimuksen maailman edistyneimpiin. 
Ottaen huomioon fuusiotekniikan kehittämisen tarjoaman suuren tieteellisen ja 
henkilöstöä ja rahoitusta koskevan haasteen Euroopan unioni on päättänyt 
suunnitella ensimmäisen fuusioreaktorin tiiviissä yhteistyössä maailmanlaajuisesti 
tärkeimpien yhteistyökumppaneidensa (Yhdysvallat, Japani ja Venäjä) kanssa 
osana ITER (International Thermonuclear Experimental Reactor) -sopimusta. 
-28 
VI. PÄÄTELMÄT 
Ydinenergian hallintaan, kuten käytettyyn polttoaineeseen, ydinjätteen 
loppusijoitukseen ja purkujätteen huoltoon, liittyvien kysymysten ratkaiseminen 
sekä muista tulevaisuuden haasteista selviytyminen ovat 
lainsäädäntöviranomaisten, ydinteollisuuden ja muiden asianomaisten 
organisaatioiden ensisijaisina tavoitteina. 
Ydinenergian käytöllä on suotuisa vaikutus energian toimitusvarmuuteen, 
polttoaineen tuontiin, huipputeknologian alan taitotietoon, koulutetun työvoiman 
työllisyyteen ja hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen. Toisaalta 
ydinturvallisuuteen, kuljetukseen, ydinjätehuoltoon, purkujätteen huoltoon ja 
ydinaseiden leviämisen estämiseen liittyvät huolenaiheet aiheuttavat ongelmia. 
Nämä kaikki ovat kysymyksiä, joihin on kiinnitettävä paljon huomiota ja jotka 
jatkuvasti vaativat huolellista asiaan paneutumista. Myös tekniikan kehittäminen 
edelleen ja kansainvälisen yhteistyön lisääminen on tärkeätä. 
Nyt lähes 40 vuotta Euratomin perustamissopimuksen allekirjoittamisen jälkeen 
Euroopan yhteisöllä on kehittynyt ydinteollisuus, jonka oma teknologiaperusta 
kattaa koko polttoainekierron. Tietyt jäsenvaltiot ovat päättäneet olla tuottamatta 
ydinenergiaa ja eräät muut ovat päättäneet laatia suunnitelman 
ydinvoimalaitostensa käytöstäpoistamiseksi. Euroopan unioni ja eräät sen 
jäsenvaltioista voivat tulevaa energiantuotantostrategiaansa laatiessaan 
tarkastella uudelleen ydinenergian asemaa muiden vaihtoehtojen rinnalla. 
Tulevaisuudessa ydinenergian asemasta käytäviin keskusteluihin vaikuttaa se, 
muodostuvatko olosuhteet sellaisiksi, että yhteisö käy yhä riippuvaisemmaksi 
fossiilisten polttoaineiden tuonnista voidakseen turvata tulevan energiahuoltonsa. 
Aikaisemmin ydinenergian käyttö sähköntuotantoon auttoi vähentämään 
fossiilisten polttoaineiden kulutusta; sitä seuraava kysynnän lasku kansainvälisillä 
öljymarkkinoilla on edistänyt öljyn ja energian hintojen alenemista. 
Komissio katsoo, että olisi noudatettava joitakin yhteisiä periaatteita kehyksen 
luomiseksi ydinenergian jatkuvalle käytölle energiantuotannossa. Jäljempänä 
esitetyissä ehdotuksissa on otettu huomioon tarve säilyttää tasapaino kansallisten 
ja yhteisön velvollisuuksien välillä. Ehdotukset perustuvat Euratomin 
perustamissopimukseen ja Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, jotka 
kumpikin tarjoavat asianmukaisen kehyksen yhteisön toimille. 
Ehdotetut periaatteet ovat seuraavat: 
oikeus kehittää tai olla kehittämättä ydinenergian rauhanomaista käyttöä 
kuuluu jäsenvaltiolle itselleen; 
kunkin jäsenvaltion tässä asiassa tekemää valintaa on kunnioitettava; 
jäsenvaltioiden, jotka ovat päättäneet käyttää ydinenergiaa, on 
varmistettava, että ydinturvallisuuden taso on korkea, noudatettava 
samalla asiaankuuluvissa kansainvälisissä sopimuksissa asetettuja 
ydinaseiden leviämisen estämistä koskevia vaatimuksia sekä varmistettava 
ihmisten terveyden suojelun korkea taso. 
-29-
vaikka kukin jäsenvaltio huolehtiikin omien turvallisuusnormiensa 
laatimisesta ja ydinvoimalaitostensa luvituksesta ja kansalliset ohjaajat 
näiden voimalaitosten toiminnan turvallisuudesta, ne yhdessä jakavat 
vastuun ydinturvallisuuden varmistamisesta Euroopan kansalaisille. 
Vaikka tällaiset periaatteet voivat muodostaa perustan näitä kysymyksiä 
koskevalle yhteiselle lähestymistavalle, myös kokemusten vaihdosta ja yhteistyön 
kehittämisestä voi olla hyötyä. 
Jos näitä periaatteita noudatetaan jäsenvaltioissa, ne saattavat toimia kehyksenä 
myös sille, että ydinteollisuus pysyy jatkossakin tärkeässä asemassa Euroopan 
unionissa ja antaa siten arvokkaan lisän unionin energiatuotannolle ja sen 
taloudelliselle toiminnalle. 
Ei riitä, että ydinturvallisuuden taso on korkea vain yhteisössä. Ydinturvallisuutta 
on tarpeen parantaa myös Keski- ja Itä-Euroopan maissa ja entisen 
Neuvostoliiton uusissa itsenäisissä valtioissa, ja sen onnistumiseksi tarvitaan 
jäsenvaltioiden, Euroopan yhteisön ja sen yhteistyökumppaneina olevien maiden 
sekä laajemman kansainvälisen yhteisön ponnistelujen yhdistämistä. 
-30 
LIITTEET 
TAULUKOT : 
1. Ydinohjelmat Euroopan unionissa , 
1.1 Ydinvoimalaitokset - käyttökapasiteetti ja 
suunniteltu kapasiteetti - tilanne 1.1.1996 
1.2 Luonnonuraanin tuotanto 
1.3 Konversiokapasiteetti 
1.4 Rikastuskapasiteetti 
1.5 Uraanipolttoaineen valmistuskapasiteetti 
1.6 MOX-polttoaineen valmistus 
1.7 Jälleenkäsittely 
1.8 Käytetyn AFR-polttoaineen väliaikainen 
varastointikapasiteetti 
1.9 Käytössä oleva HLVV-lasituskapasiteetti 
1.10 Jätteen väliaikainen varastointi 
1.11 Lopullinen sijoittaminen 
2. Ydinenergian osuus sähköntuotannosta 
3. Sähköntuotannon kustannukset 
4. Käyttöikään suhteutetut ydinpolttoainekierron kustannukset. 
LYHENTEET 
31 
1 - YDINOHJELMAT EUROOPAN UNIONISSANI 
1.1 - Ydinvoimalaitokset - käyttökapasiteetti ja suunniteltu kapasiteetti -tilanne 1.1.1996 
Belgia 
Suomi 
Ranska 
Saksa 
Alankomaat 
Espanja 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
EU 15 Verkostoon liitetyt 
Yksiköitä 
7 
4 
56 
20 
2 
9 
12 
35 
145 GWe 
5,6 
2,3 
58,5 
22,3 
0,5 
7,0 
10,0 
12,9 
119,5 Rakenteilla olevat I 
Yksiköitä 
-
-
4 
-
-
-
-
4 GWe 
-
-
5,8 
-
-
-
-
5,8 
1.2 - Luonnonuraanin tuotanto (tU/vuosi)28 
Belgia 
Ranska 
Germany 
Portugali 
Espanja 199629 
33 
930 
40 
15 
255 2000 
45 
500 
0 
50 
810 2010 
45 
0 
0 
50 
850 | 
27 Lähde: Nuclear Energy Data 1996, NEA/OECD 
28 1 000 kg uraania vuodessa 
29 Lähde: Euratomin hankintakeskus 
32-
1.3 - Konvetsiokapasiteetti (tU/vuosi)30 
Ranska 
(UF6) 
Comurhex / Pierrelatte 
Yhdistynyt kuningaskunta 
(UF6) 
BNFL / Springfields 1995 
14 000 
6 000 2000 
15 500 
6 000 2010 
15 500 
6 000 
1.4 - RJKasUjskapasiteetti <103 SWU/vuosi)31 
Ranska 
Eurodif 
Saksa 
Urenco 
Alankomaat 
Urenco 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
Urenco 1995 
10 800 
3 450 2000 
10 800 
4 000 2010 
10 800 
4 500 
30 1 000 kg uraania vuodessa 
31 Erotustyöyksikköä vuodessa 
33 
1.5 - Uraanipolttoaineen valmistuskapasiteetti (t HM/vuosi)32 
Belgia 
FBFC / Dessel 
LWR 
Ranska 
FBFC / Romans & Pierrelatte 
LWR 
Saksa 
Siemens / Lingen 
LWR 
Espanja 
ENUSA / Juzbado 
LWR 
Ruotsi 
ABB Atom / Vasteras 
LWR 
Yhdistynyt kuningaskunta 
BNFL / Springfields 
LWR 
Yhdistynyt kuningaskunta 
BNFL / Springfields 
GCR 1995 
400 
1150 
400 
220 
400 
330 
1590 2000 
400 
1150 
400 
250 
600 
200 
1550 2010 
400 
1150 
400 
250 
600 
200 
260 
1.6 - MOX-polttoaineen valmistus (t HM/vuosi)33 
32 1 000 kg raskasmetallia vuodessa 
34 
Belgia 
Dessel 
Ranska 
Cadarache 
Ranska 
Melox, Marcoule 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
Sellafield 1995 
35 
15 
120 
8 2000 
35 
15 
120 
12035 2010 
7034 
15 
120 
120 
1.7 - Jälleenkäsittely (t HM/vuosi) 
Ranska 
Marcoule (kaasugrafiitti) 
Ranska 
La Hague (LWR) 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Sellafield (Magnox ) 
Yhdistynyt kuningaskunta36 
THORP / Sellafield (LWR+ AGR) 1995 
400 
1600 
1500 
200 2000 
0 
1600 
1 500 
900 2010 
0 
1600 
1500 
900 
33 1 000 kg raskasmetallia vuodessa 
34 Lisäkapasiteetti on luvitusvaiheessa 
35 Toiminnan aloitusajankohta: 1997/1998 
36 Luvitettu kapasiteetti: 1 2001 HM/vuosi 
35 
1.8- Käytetyn AFR-polttoaineen väliaikainen varastointikapasiteetti (t HM) 
Toiminnassa Rakenteilla 
Belgia Muunneltava 
Doel & Tihange 
Saksa 3 
Ahaus & Gorleben 
Ranska 15 
La Hague, Cadarache & 
Marcoule 
Italia 135 
Saluggia 
Suomi 1 
PKA - Olkiluoto 
Ruotsi 5 
CLAB - Oskarshamn 
Yhdistynyt kuningaskunta 15 
Sellafield & Dounreay 
1.9 - Käytössä oleva HLW-lasituskapasiteetti (lasikanisteria vuodessa) 
Belgia 
Dessel 450 
Ranska 
Marcoule & La Hague 1400 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Sellafield 400 
(nousee 600:aan vuoteen 
2000 mennessä) 
36 
1.10 - Jätteen väliaikainen varastointi 
Ranska 
Alankomaat 
Suomi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta LLW&ILW 
Toiminnassa 
Dessel 
Gorleben & 
Mitterteich 
Petten & Borssele 
Olkiluoto 
Drigg & Sellafield Lasitettu HLW 
Toiminnassa 
Dessel 
Ahaus 
La Hague & 
Marcoule 
Sellafield Rakenteilla 
Dessel 
Gorleben 
Borssele 
Sellafield 
1-11 - Lopullinen sijoittaminen 
LLW & ILW HLW & käytetty polttoaine 
Toiminnassa Rakenteilla Toiminnassa Rakenteilla 
Belgia Mol (1 lab) 
Saksa Morsleben Konrad Asse (1 lab) Gorleben 
(1 loppusijoitustila) 
Espanja El Cabril 
Ranska La Manche & 
Soulaines 
Italia Pasquasia 
(1 lab) 
Suomi Olkiluoto Loviisa 
Ruotsi Forsmark 
Ringhals 
Oskarshamn 
Studsvik Stripa 
(1 lab) Aspö 
(1 lab) 
Yhdistynyt 
kuningas­
kunta Drigg & 
Dounreay Sellafield 
(1 lab) 
37 
2 - YDINENERGIAN OSUUS SÄHKÖNTUOTANNOSTA (%) 
Belgia 
Saksa 
Espanja 
Ranska 
Alankomaat 
Suomi 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
EU-15 
Yhdysvallat 
Japani 
Korean tasavalta 
Sveitsi 199037 
60,8 
27,8 
35,9 
75,5 
4,9 
35,3 
46,7 
20,7 
33,6 
19,1 
25,9 
49,1 
42,6 199538 
55,5 
29,4 
33,5 
76,1 
4,9 
29,9 
46,9 
25,4 
34,8 
22,5 
33,0 
36,2 
38,9 2000JÖ I 
58,7 I 
26,0 
34,2 
76,0 
4,8 
25,2 
47,6 
23,4 
33,1 
18,6 
31,7 
37,5 
38,1 
37 Euroopan energiatilanne vuoteen 2020 asti: skenaario. SEC(95) 2283, 20.12.1995 - vuodeksi 2000: 
tavanomaiseen kehitykseen perustuva skenaario 
38 Energia - Lähde EUROSTAT (kolmansien maiden osalta OECD) 
38 
3 - SÄHKÖNTUOTANNON KUSTANNUKSET (ecua/1 OOOkWhp 
Investoinnit Käyttö & 
kunnossapito Polttoaine YHTEENSÄ 
5 % vuotuinen laskentakorko 
Ydinenergia 
Kivihiili 
Maakaasu 11-22 
7-15 
4,5- 9 3,7-12 
3,7-11 
1,8-5,2 4- 8 
13-26 
19-42 22-40 
26-74 
26-56 
10 % vuotuinen laskentakorko 
Ydinenergia 
Kivihiili 
Maakaasu 19-74 
15-26 
7-17 4-12 
7-11 
2,2-5,2 4,5- 7 
13-26 
19-38 33-60 
33-60 
30-60 
Oletukset : 
1000 MWe:n PWR, joka otetaan käyttöön vuonna 2000 
vuoden 1991 hintataso 
39 Arvioidut sähköntuotannon kustannukset - vuoden 1992 päivitetyt tiedot NEA/OECD, IEA - 1993 
UNIPEDEn tiedot vuoden 1996 lopulta vahvistavat taulukosta ilmenevät suuruusluokat. 
39-
4 - KÄYTTÖIKÄÄN SUHTEUTETUT YDINPOLTTOAINEKIERRON KUSTANNUKSET^ 
(ecua/1000 kWh) 
-BBgS,...,—,———....I,. •—•••p.——, , !,., , • •—I-— •• •ll|.>»T»»»^—W^-|p———^———!. IIII»-!... ||„,,.,,,. I I. I ———f——,-——•———y^—. 
Jälleenkäsittely Suora loppusijoittaminen 
Uraani 1^22 Ï/22 
Konversio Ô\Ï6 0/16 
Rikastus T/38 1^38 
Polttoaineen valmistus 0,74 0,74 
Ensivaiheen välisumma 3,50 3,50 
sssasaassa i =sasss==============assa==============—- ====================================== ================================= 
Käytetyn polttoaineen kuljetus 0,08 
Jälleenkäsittely ja lasitus 1,235 
Jätteen loppusijoitus 0,015 
Käytetyn polttoaineen kuljetus/varastointi 0,38 
Käytetyn polttoaineen 0,18 
kapselointi/loppusijoitus 
============================================================== ====================================== ==========================«======= 
Jälkivaiheen välisumma 1,33 0,56 
Vähennykset (U + Pu) -0,19 
Kustannukset yhteensä 4,64 4,06 
Oletukset : 
1000 MWe:n PWR, joka otetaan käyttöön vuonna 2000 
5 %:n vuotuinen laskentakorko 
vuoden 1991 hintataso 
40 The Economics of the Nuclear Fuel Cycle, NEA/OECD 1994 
40 
ABB - Asea Brown Boveri 
AFR - Away from Reactor, muu kuin reaktorissa käytetty (polttoaine) 
AGR - Advanced Gas Cooled Reactor, kehittynyt kaasujäähdytteinen 
reaktori 
BNFL - British Nuclear Fuels pic 
KIE - Keski-ja Itä-Euroopan maat 
IVY - Itsenäisten valtioiden yhteisö 
EPR - European Pressurized Water Reactor, eurooppalainen 
painevesireaktori 
FBFC - Franco Belge de Fabrication de Combustible 
FNR - Fast Neutron Reactor, nopeaneutronireaktori 
GCR - Gas Cooled Reactor, kaasujäähdytteinen reaktori 
HLW - High Level Waste, korkea-aktiivinen jäte 
IAEA - International Atomic Energy Agency, Kansainvälinen 
atomienergiajärjestö 
IEA - International Energy Agency, Kansainvälinen energiajärjestö 
ILW - Intermediate Level Waste, keskiaktiivinen jäte 
ITER - International Thermonuclear Experimental Reactor, 
kansainvälinen lämpöydinkoereaktori 
LLW - Low Level Waste, matala-aktiivinen jäte 
LWR - Light Water Reactor, kevytvesireaktori 
MOX - Mixed Oxide Fuel, sekaoksidipolttoaine 
NEA - Nuclear Energy Agency, OECD:n ydinenergiajärjestö 
NPT - Treaty on the Non-Proliferation of Nuclear Weapons, sopimus 
ydinaseiden leviämisen estämisestä 
OECD - Organisation for Economic Cooperation and Development, 
Euroopan taloudellinen yhteistyö- ja kehittämisjärjestö 
OPEC - Organisation of Petroleum Exporting Countries 
PINC - Illustrative Nuclear Program in the Community, yhteisön 
ohjeellinen ydinohjelma 
PWR - Pressurized Water Reactor, painevesireaktori 
SWU - Separative Work Units, erotustyöyksiköt 41 
THORP- Thermal Oxide Reprocessing Plant, termisten 
uraanioksidipolttoaineita käyttävien reaktoreiden 
jälleenkäsittelylaitos 
UNIPEDE - Union of Producers and Distributors of Electricity, sähköntuottajien 
ja -jakelijoiden liitto 
-42 
ISSN 1024-4492 
KOM(97) 401 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 12 15 
Luettelonumero : CB-CO-97-403-FI-C 
ISBN 92-78-23496-6 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
-Ui -