Virallinen lehti nro C 362 , 02/12/1996 s. 0147



A4-0335/96 Päätöslauselma Euroopan unionin teollisuuden rakenteellisista ja sijoittautumista koskevista uudistuksista Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan sekä sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan 29. toukokuuta 1996 tästä aiheesta järjestämä yhteisessä kuulemistilaisuudessa esitetyt johtopäätökset, - ottaa huomioon 15. joulukuuta 1994 antamansa päätöslauselman Uruguayn neuvottelukierroksen tuloksista ja Maailman kauppajärjestön tulevasta toiminnasta ((EYVL C 18, 23.1.1995, s. 165)), - ottaa huomioon 17. helmikuuta 1995, 13. heinäkuuta 1995 ja 21. syyskuuta 1995 antamansa päätöslauselmat yritysten uudelleen sijoittautumisesta EU:ssa ((EYVL C 56, 6.3.1995, s. 197, EYVL C 249, 29.9.1995, s. 152, EYVL C 269, 16.10.1995, s. 172)), - ottaa huomioon 14. joulukuuta 1995 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta, joka koskee suoria sijoituksia koskevien määräysten maailmanlaajuista yhdenmukaistamista ((EYVL C 17, 22.1.1996, s. 175)), - ottaa huomioon 9. toukokuuta 1996 antamansa päätöslauselman komission taloudellisesta kertomuksesta vuodelle 1996 ((EYVL C 152, 27.5.1996, s. 68)), - ottaa huomioon 24. toukokuuta 1996 antamansa päätöslauselman Maailman kauppajärjestö WTO:ssa käytävistä kauppaa ja ympäristöä koskevista neuvotteluista ((EYVL C 166, 10.6.1996, s. 156)), - ottaa huomioon työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevan yhteisön peruskirjan 5, 7, 11, 17, 18 ja 19 artiklan, - ottaa huomioon neuvoston 22. syyskuuta 1994 antaman direktiivin 94/45/EY ((EYVL L 254, 30.9.1994, s. 64)) eurooppalaisesta yritysneuvostosta, - ottaa huomioon direktiivin 75/129/ETY ((EYVL L 48, 22.2.1975, s. 29)), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/56/ETY ((EYVL L 245, 26.8.1992, s. 3)), työntekijöiden joukkovähentämisestä ja direktiivin 77/187/ETY ((EYVL L 61, 5.3.1977, s. 26)) työntekijöiden oikeuksien turvaamisesta yrityksen luovutuksen yhteydessä, - ottaa huomioon kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevan valkoisen kirjan, Euroopan sosiaalipolitiikkaa koskevan valkoisen kirjan ja työllisyyttä koskevan luottamussopimuksen, - ottaa huomioon Essenin, Cannesin, Madridin ja Firenzen Eurooppa-neuvostojen päätelmät, - ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon kansainvälisten yritysten uudelleen sijoittautumisesta (CdR 228/95) ja sen kertomuksen (CdR 279/94), - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 2 ja 3 artiklan, 3 a artiklan 1 kohdan, 102 a, 118 ja 130 artiklan, - ottaa huomioon Caudronin käsiteltäväksi antaman päätöslauselmaesityksen Euroopan unionin teollisuuden rakenteellisista ja sijoittautumista koskevista uudistuksista (B4-0178/94), - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön ja sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan sekä aluepoliittisen valiokunnan lausunnot (A4-0335/96), A. katsoo, että teollisuuden uudelleen sijoittautuminen ja rakenteelliset uudistukset eivät ole mitään uutta, mutta tällaisten toimien mittakaava ja niiden ympäristö ovat muuttuneet huomattavasti talouden maailmanlaajuistuessa, B. katsoo, että uudelleen sijoittautuminen voi tapahtua monella tavalla - sekä siihen vaikuttavien tekijöiden että sillä kyseisten alueiden tai maiden kannalta olevien taloudellisten vaikutusten osalta, C. katsoo, että uudelleen sijoittautumista voi tapahtua yhteisön sisällä sekä yhteisön ja kolmansien maiden välillä, D. katsoo, että yritysten uudelleen sijoittautumiset ovat osa maailmanlaajuista taloudellisen rationalisoinnin ja kulujen karsimisen, teollisuuden nykyaikaistamisen, laajentumisten, mukauttamisten ja uudelleenjärjestelyjen kehitystä, E. katsoo, että uudelleen sijoittautumisen ja globalisoitumisen nopeus ilmenee ulkomaisten suorien sijoitusten hämmästyttävästä kasvusta, joka on kolminkertaistunut viimeisen kymmenen vuoden aikana, ja kansainvälisen kaupan voimakkaasta kasvusta, joka kasvoi kaksi kertaa nopeammin kuin koko maailman tuotanto vastaavana aikana, F. katsoo, että monikansalliset yhtiöt ovat ratkaisevassa asemassa yritysten sijoittautumisessa ja rakenneuudistuksessa, koska niiden osuus maailman kaupasta on noin kaksi kolmasosaa ja yritysten välisestä kaupasta noin yksi kolmasosa, G. katsoo, että yritysten uudelleen sijoittautuminen ei enää merkitse pelkästään fyysistä tilojen muutosta ja samojen tehtävien hoitamista eri paikassa, vaan se toteutetaan monilla eri tavoin, mukaan lukien alihankinta, yritysten väliset strategiset liitot, sijoitussalkut jne., H. katsoo, että uudelleen sijoittautuminen ei koske ainoastaan ns. perinteistä työvoimavaltaista teollisuutta, kuten tekstiili-, kenkä- tai leluteollisuutta, mutta myös pääomavaltaista teollisuutta, kuten teräs-, laiva-, työstökone-, lentokone- ja elektroniikkateollisuutta, sekä palvelualan merkittäviä aloja, kuten tietokoneohjelmien kehittämistä ja taloudellisia, tieto- ja logistisia palveluja, I. katsoo, että yrityksillä on useita syitä sijoittautua uudelleen, mukaan lukien pääsy uusille markkinoille, local content -lausekkeiden kiertäminen, matalat palkat, tukien saaminen, infrastruktuurien maksuttomuus ja verottomuus, J. katsoo, että valuuttamarkkinoiden vakaus on ensisijaisen tärkeää, jotta uudelleen sijoittautumista koskevat päätökset eivät vääristyisi tai jotta niillä ei olisi kielteisiä vaikutuksia, K. katsoo, että EU:n yhtenäisvaluutta aikaansaa osaltaan vakaan ympäristön rakentaville uudelleen sijoittautumisille ja talouden rakenteellisille uudistuksille, jos siirtyminen yhtenäisvaluuttaan perustuu nimellisten talouksien lähentymiseen ja tehokkaaseen makrotaloudelliseen yhteensovittamiseen, L. katsoo, että yritysten uudelleen sijoittautumiset voivat toisaalta olla myönteisiä, jos niillä luodaan työpaikkoja suuresta työttömyydestä ja köyhyydestä kärsiville alueille ja annetaan yrityksille jalansijaa uusilla markkinoilla, mutta toisaalta niillä on kielteisiä vaikutuksia, kun ne karsivat työpaikkoja alueilta, joilla ei (vielä) ole muita vaihtoehtoja, M. katsoo, että sisämarkkinoiden epäjohdonmukaisen kehityksen, yhtenäisvaluutan lähentymisperusteiden sekä uuden teknologian ja uusien työvoimaa säästävien järjestelmien yhä lisääntyvän käyttöönoton sattuessa samaan aikaan uudelleen sijoittautuminen ja rakenteiden uudistaminen muodostaa tällä hetkellä ainutlaatuisen ja erityisen haasteen politiikalle, koska se lisää EU:n entisestäänkin erittäin suuria vaikeuksia työllisyyden ja talouden kehityksen alalla, N. katsoo, että EU on maailman merkittävin toimija, jolla on velvollisuus kauppa- ja sisämarkkinapolitiikoillaan varmistaa maailmanlaajuisessa taloudessa kansalaisten ja muiden edun mukaisesti, O. katsoo, että ulkoisiin uudelleen sijoittautumisiin liittyy useita sosiaalisia ja taloudellisia ongelmia alueilla, esimerkiksi pitkäaikaistyöttömyyden lisääntyminen, käyttämättä jäävät taidot, ostovoiman heikkeneminen ja paikallisten tuottajien tärkeimpien markkinoiden menettäminen, P. katsoo, ettei sisäisellä uudelleen sijoittautumisella välttämättä ratkaista paikallisia ongelmia, jos uudet sijoittajat hankkivat koulutettua työvoimaa paikallisista yrityksistä, mistä on huomattavaa haittaa taloudelle, Q. katsoo, että rakennerahastojen äskettäiset muutokset johtavat siihen, että rahoituksen tarpeen sijasta alueiden rahoitusmahdollisuudet määräävät rahoituksen saatavuudesta, mikä polarisoi alueita ja rankaisee huonoimmassa asemassa olevia alueita, R. katsoo, että sovitut sosiaaliset vähimmäisstandardit asettaisivat työsopimuksille kiinteän perustan ja pakottaisivat parantamaan työvoiman laatua sijoittamalla tietotaitoon ja lisäisivät työntekijöiden henkilökohtaista arvostusta, S. katsoo, että EU:n työttömyys on liian korkea ja pysyvä, vaikka olisi pyrittävä täystyöllisyyteen, T. katsoo, että uudelleen sijoittautumista koskevien tietojen puutteellinen saatavuus vaikeuttaa ilmiön laajuuden tarkkaa arviointia, U. katsoo, että KIE-maiden asema on toistaiseksi vähäinen, mutta se tulee kasvamaan voimakkaasti lähitulevaisuudessa, ja että erityistä huomiota on kiinnitettävä uudelleen sijoittautumiseen ja rakenteita koskeviin uudistuksiin laajentumista toteutettaessa; 1. Katsoo, että on olemassa kiireellinen tarve siirtää kauppaa ja sijoituksia koskevan kansainvälisen toimintakehyksen perustaa suhteellisen kapeasta vapaakaupan ja sijoitusten lisäämisestä ja säilyttämisestä monitahoisempaan kestävän kehityksen tavoitteeseen, mikä edellyttää taloudellisen tehokkuuden, makrotaloudellisen vakauden, yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden ja ympäristön kannalta kestävän kehityksen yhteensovittamista; 2. Korostaa, että kansainvälinen valuuttakeinottelu on merkittävä rahapoliittisen epävakauden aiheuttaja, joka vääristää todellisen talouden päätöksiä, esimerkiksi uudelleen sijoittautumisia, ja kehottaa komissiota tekemään ehdotuksia taloudellisia johdannaisvaroja koskevan keinottelun estämiseksi (esim. Tobin-vero); korostaa tässä suhteessa myös sitä, että talous- ja rahaliiton menestyksekäs toteuttaminen on merkittävä askel kohti edellä mainittujen ongelmien hoitamista; 3. Panee merkille komission kannan «Verotus Euroopan unionissa» -asiakirjassa (SEK(96)0487), jonka mukaan maantieteellisesti liikkuvien tuotantotekijöiden alhainen verotus heikentää kansallista veropohjaa ja pakottaa kohdistamaan verokuormituksen vähemmän liikkuviin tekijöihin, kuten työvoimaan ja jonka mukaan tämä muodostaa suurimman ratkaisemattoman poliittisen haasteen, ja kehottaa toteuttamaan viipymättä kyseisiä toimia; 4. Kiinnittää huomiota nopeuteen, jolla pääomien vapaa liikkuvuus Euroopan unionissa toteutettiin ja pahoittelee, että työvoiman ja eläkkeiden liikkumiselle ja tutkintotodistusten tunnustamiselle ei ole annettu samaa ensisijaista asemaa; kehottaa komissiota tutkimaan EU:n sisäisen uudelleensijoittamisen vaikutuksia työntekijöiden ja heidän eläkeoikeuksiensa liikkuvuuden parantumiseen; 5. Kehottaa komissiota toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet, joilla eliminoidaan tekijät, jotka estävät kaikkia työntekijöitä ja kansalaisia saamasta täyden hyödyn sisämarkkinoiden etujen uudelleen jakautumisesta, muun muassa se, että ei ole olemassa eurooppalaista lähestymistapaa rajatyöntekijöiden suhteen, sekä se, että verotusta ei ole yhdenmukaistettu, minkä seurauksena pääomatulojen verotus laski 10 prosentilla vuosien 1980 ja 1993 välisenä aikana samalla kun työn ja tulojen verotus kasvoi 20 prosentilla; kehottaa neuvostoa ja jäsenvaltioita toimimaan näiden ehdotusten mukaisesti; 6. Korostaa, että sosiaaliasioita koskeviin määräyksiin liittyvä kilpailu vaikuttaa usein yritysten uudelleen sijoittautumiseen ja että kun EMUn kolmas vaihe alkaa, sosiaaliturva, työehdot sekä ympäristö- ja veropolitiikka ovat viimeisiä alueita, joilla jäsenvaltiot voivat kilpailla, joten Euroopan sosiaalisen lainsäädännön puitteet ovat edelleen kiireellinen asia, jota on vauhditettava määräenemmistöpäätöksillä; 7. Kehottaa komissiota ja neuvostoa ottamaan kantaa EU:n oman teollisuuden kansainvälistymiseen ja kehottaa komissiota myös ilmoittamaan, millainen yhdenmukainen strategia komissiolla mahdollisesti on uudelleenjärjestelyjen työllisyysvaikutuksien suhteen; 8. Odottaa komission selvittävän, miten se ottaa huomioon EU:n monikansallisten yritysten lisääntyvien rationalisointien sekä niiden tuotantoon ja uudelleen sijoittautumiseen liittyvien päätösten vaikutukset lyhyen ja pitkän aikavälin arvioissaan EU:n työllisyydestä, sekä otetaanko tällaiset vaikutukset huomioon komission työllisyystoimia koskevien ehdotusten laatimisessa ja täytäntöönpanossa; 9. Vahvistaa tarpeen tasapainottaa perustamissopimuksen rakennetta niin, että siihen sisällytetään vahvasti työllisyyden ja työmarkkinoiden edut aidon, vaikkakin kapean luottamusta luovan perustan saamiseksi osana työllisyyttä koskevaa luottamussopimusta; 10. Pyytää komissiota arvioimaan rakennerahastoja kilpailun vääristymisen ja tukikeinottelua koskevien todisteiden perusteella sekä ilmoittamaan saadut tulokset Euroopan parlamentille; 11. Ehdottaa, että rakennerahastoista yrityksille myönnettävä EU:n tuki olisi mukautettava pitkän aikavälin sitoutumiseen työllisyyteen ja paikalliseen kehitykseen; korostaa näin ollen sen merkitystä, että alueelliset ja paikalliset viranomaiset voisivat vaatia tehtäviltä sijoituksilta lisäarvoa ja kestävää taloudellista itsenäisyyttä, jotta estettäisiin uusien yritysten helppo uudelleen sijoittautuminen tulevaisuudessa; 12. Kehottaa komissiota sitoutumaan voimakkaasti koulutukseen ja tietotaitoon tehtäviin sijoituksiin, jotka edistävät mahdollisen uudelleen sijoittautumisen edellyttämää mukautumiskykyä; 13. Katsoo, että sosiaalijärjestelmien kilpailu, jossa sijoituksista kilpailtaessa tavoitellaan «viimeistä sijaa», on saatava päättymään luomalla yhtäläiset mahdollisuudet tarjoava sosiaaliturva ja poistamalla tätä koskevat mahdollisuudet poikkeuksiin HVK:ssa; 14. Kiinnittää huomiota eurooppalaisten yritysneuvostojen perustamisen merkitykseen avoimuuden varmistamiseksi tehtäessä rakenteellisia ja uudelleen sijoittautumista koskevia päätöksiä; 15. Kehottaa muuttamaan Maailman kauppajärjestön ohjesääntöjä, jotka sisältävät periaatteen, jonka mukaan vapaakaupan tavoite ohittaa poikkeuksetta ympäristölliset ja sosiaaliset näkökohdat ja jolla poiketaan Riossa vuonna 1992 sovitusta kestävän kehityksen tavoitteesta; 16. Kehottaa komissiota tekemään ehdotuksia ympäristöä koskevista vähimmäisstandardeista, jotka sisällytettäisiin EU:n suosituimmuussopimuksiin ja monenvälisiin kauppasopimuksiin; 17. Uskoo, että liikenteen hinnoitteluun vaikuttavat ulkoiset tekijät kyseenalaistaisivat huomattavasti ulkomaisten suorien sijoitusten tekijöiden uudelleen sijoittautumista koskevia päätöksiä maailmanlaajuisesti, ja korostaa, että liikenteen asianmukaista hinnoittelua on tarvittu jo kauan; 18. Pyytää komissiota ilmoittamaan, mitä teollisuuspolitiikkoja mahdollisesti on olemassa tai suunnitteilla ja miksi - ja miksi muut vaihtoehdot on suljettu pois; pyytää komissiota ilmoittamaan, aikooko se antaa kilpailupolitiikkojen korvata myös teollisuuspolitiikan tehtävät, ja jos näin on, millainen tehtävä sen teollisuuden pääosastolla on sekä teollisuus- että kilpailupolitiikan pätevässä hoidossa; kehottaa komissiota muotoilemaan EU:lle selkeän teollisuuspolitiikan; 19. Kehottaa komissiota käyttämään sille perustamissopimuksen 101 artiklan mukaisesti kuuluvia valtuuksia eliminoidakseen yhteisen veropolitiikan puuttumisesta aiheutuvat vääristymät; 20. Kehottaa komissiota ja Maailman kauppajärjestön Singaporen huippukokouksessa kokoontuvia ministereitä tavoittelemaan Kansainvälisen työjärjestön (ILO) perusstandardien, jotka koskevat perusoikeuksia, kuten yhdistymisvapautta, oikeutta kollektiivisten sopimusten tekemiseen, työnteon vähimmäisikärajaa, syrjimättömyyttä ja pakkotyövoiman käytön kieltoa, mukaisten sosiaalilausekkeiden sisällyttämistä kansainvälisiin kauppaa ja sijoituksia koskeviin sopimuksiin; 21. Katsoo, että Maailman kauppajärjestön Singaporessa joulukuussa järjestettävässä huippukokouksessa olisi muutettava sen ohjesääntöjä siten, että a) määritellään uudelleen XX artikla, joka koskee yleisiä poikkeuksia vapaakaupan säännöistä ja sijoitusten yhtäläisestä kohtelusta, b) annetaan yhteisiä julistuksia, joilla varmistetaan, i) että kestävä kehitys sekä ympäristöä ja ihmisoikeuksia koskevat monenväliset sopimukset asetetaan vapaakaupan edelle ja ii) että vähiten kehittyneillä mailla on oikeus edistää asianmukaisilla poliittisilla toimenpiteillä niiden oman teollisuuden kehitystä; 22. Pyytää neuvostoa ilmoittamaan komissiolle, että sen on puhuttava sellaisten välineiden puolesta ja aktiivisesti tavoiteltava välineitä, jotka lisäisivät Maailman kauppajärjestön avoimuutta ja vastuunalaisuutta, ja varmistettava kansalaisjärjestöjen täysi osallistuminen; 23. Katsoo, että EU:n ja erityisesti komission on tehtävä kaikki voitavansa vilpillisen kilpailun vastustamiseksi ja Maailman kauppajärjestö WTO:n sekä kansainvälisen työjärjestö ILO:n aseman edistämiseksi sekä sellaisten kysymysten käsittelemiseksi kuten työlainsäädännön ja investointien suhde, kolmansien maiden markkinoiden avautuminen EU:lle, kaupan esteitä koskevan tietokannan perustaminen, henkiseen omaisuuteen kohdistuvat tekijänoikeuksien loukkaukset sekä ennen kaikkea jäsenvaltioiden kantojen yhteensovittaminen WTO:ssa ja OECD:ssä; 24. Kehottaa komissiota jatkamaan sosiaalilausekkeiden sisällyttämistä kansainvälisiin sopimuksiin viiden keskeiseksi luokitellun ILO- yleissopimuksen pohjalta - näitä sopimuksia ovat järjestäytymisoikeutta, vapaita työsopimusneuvotteluja, lapsi- ja pakkotyövoiman kieltämistä ja syrjinnän kieltämistä koskevat sopimukset; kehottaa komissiota kannustamaan kaikkia jäsenvaltioita ratifioimaan nämä sopimukset; kehottaa yhdistämään näiden sosiaalilausekkeiden täytäntöönpanoon positiivisia toimenpiteitä ja kannustimia, joilla rohkaistaan maita ja yrityksiä noudattamaan näitä lausekkeita; kehottaa komissiota ja neuvostoa pyrkimään siihen, että tätä aihetta käsitellään kiireellisenä WTO:n ministerikokouksessa Singaporessa sekä kannattamaan ja aktiivisesti edistämään sitä, että WTO:n ministerikokouksessa Singaporessa asetetaan kauppa- ja ihmisoikeuskomitea, joka käsittelee erityisesti työelämän ihmisoikeuskysymyksiä; 25. Kehottaa komissiota tekemään tasapuolisten kilpailuehtojen edistämisestä keskeisen tavoitteen neuvotteluissaan muiden kaupparyhmittymien ja maiden kanssa sekä ottamaan käyttöön selkeät arviointijärjestelmät edellä mainitun tavoitteen saavuttamisen onnistumisen arvioimiseksi sekä rehellisen kilpailun varmistamiseksi ja tarvittavan työlainsäädännön edistämiseksi; 26. Pyytää komissiota toimittamaan Euroopan parlamentille yksityiskohtaiset tiedot EU:n sisäisten ja ulkopuolisten uudelleen sijoittautumisten laajuudesta ja rakenteesta ottaen huomioon yhteiskunnalliset ja ympäristölliset vaikutukset, mukaan lukien uusien muuttujien huomioiminen; 27. Korostaa WTO:n puitteissa solmittavien, kauppaan liittyviä investointitoimenpiteitä (TRIM) koskevien sopimusten mahdollisia vaikutuksia uudelleen sijoittautumiseen ja kehottaa Singaporessa kokoontuvaa WTO:n ministerikokousta ottamaan kauppaan liittyvät investointitoimenpiteet mukaan uudelleen sijoittautumisesta ja suorien ulkomaisten investointien vapauttamisesta aiheutuvien taloudellisten ja sosiaalisten vaikutusten tarkasteluun; 28. Toistaa kantansa, jonka mukaan Euroopan parlamentilla on oltava mahdollisuus osallistua täysin kaikkien EU:n kansainvälisten kauppaa ja sijoituksia koskevien sopimusten tekemiseen; 29. Katsoo, että yleisen politiikan tavoitteena olisi oltava uudelleen sijoittautumisen myönteisten vaikutusten kannustaminen ja sen mahdollisten haittavaikutusten lieventäminen siten, että otetaan huomioon uudelleen sijoittautumisen monimuotoisuus; 30. Uskoo siksi, että uudelleen sijoittautumiseen liittyvän yleisen politiikan muotoilussa olisi pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin: - korkea työllisyystaso - sosiaalinen ja taloudellinen yhteenkuuluvuus - yhteisön teollisuuden kilpailukyky - kestävä kehitys - vapaakaupasta saatavien etujen oikeudenmukaisempi jakautuminen; 31. Panee merkille, että viimeaikaiset tutkimukset osoittavat KIE-maiden lisääntyvän merkityksen uudelleen sijoittautumisen kannalta; 32. Arvostelee asianmukaisten sosiaalisten normien puutetta ja laillistetun sosiaalisen polkumyynnin olemassaoloa, joilla on häiritseviä vaikutuksia EU:n sisämarkkinoiden kannalta; 33. Painottaa, että on tarpeen suunnata PHARE-ohjelman tukea uudelleen kohti laajempien ja korkeampien sosiaalialan standardien kehittämiseen KIE-maissa parhaita käytäntöjä noudattavan EU:n sosiaalipolitiikan kehysten siirtämiseksi kyseisten maiden järjestelmiin; 34. Kehottaa komissiota tekemään arvioinnin assosiointi- ja liittymissopimuksista sekä PHARE-ohjelmasta sekä erityisesti näiden sopimusten sosiaalilausekkeiden soveltamisesta tavoitteenaan hyvin toimivan sosiaalisen vuoropuhelun tukeminen sekä hyvien työmarkkinasuhteiden ja sosiaaliturvan luominen; 35. Kehottaa komissiota ottamaan huomioon monikansallisten yhtiöiden kehityksen merkityksen KIE-maille suunnitellessaan rakenne- ja koheesiorahastojen uudelleenjärjestelyjä laajentumisen yhteydessä, kun yleisesti pyritään taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoitteeseen ja otetaan erityisesti huomioon rakenne- ja koheesiorahastoista tällä hetkellä tukea saavien maiden tilanne; 36. Pyytää komissiota pitämään EU:n teollisuuden uudelleen sijoittautumisen edelleen virallisesti käsiteltävänä ja tarkastelemaan näitä kysymyksiä käsittelevän pysyvän seurantakeskuksen perustamista; kehottaa komissiota tällaisen seurantakeskuksen tekemän työn pohjalta kehittämään yhteisön politiikan suuntaviivat, joissa otetaan samanaikaisesti huomioon uudelleen sijoittautumisen monimuotoisuuden sekä pyritään sen myönteisten vaikutusten edistämiseen ja sen haittavaikutusten lieventämiseen siten, että nämä suuntaviivat muotoillaan suhteessa edellä hahmoteltuihin, tämän alan yleistä politiikkaa koskeviin viiteen tavoitteeseen, sekä esittämään ne Euroopan parlamentille ja neuvostolle; 37. Korostaa sitä, että nykyiset yhteisön politiikat, kuten kilpailu-, teollisuus-, kauppa- ja sisämarkkinapolitiikka, vaikuttavat uudelleen sijoittautumiseen sekä yhteisössä että sen ulkopuolella, ja tuo julki huolestuneisuutensa näiden politiikkojen riittämättömästä koordinoinnista; pahoittelee tältä osin sitä, että uudelleen sijoittautumista ja sen vaikutuksia ei ole selkeästi otettu huomioon näiden politiikkojen muotoilussa ja arvioinnissa; 38. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, AKT-EU-yleiskokoukselle ja työmarkkinaosapuolten edustajille Euroopan tasolla.