Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan unionin puolesta omaksuttavasta kannasta Baselin yleissopimuksen 17 artiklan 5 kohdan tulkintaan vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskevan Baselin yleissopimuksen sopimuspuolten kymmenennessä konferenssissa (COP 10) /* KOM/2011/0411 lopullinen - 2011/0180 (NLE) */





PERUSTELUT 1. EU on vuonna 22. maaliskuuta 1989 tehdyn vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskevan Baselin yleissopimuksen, jäljempänä ’Baselin yleissopimus’, sopimuspuoli. 2. Baselin yleissopimuksessa vahvistetaan valvontamenettely, jota sovelletaan sopimuspuolten välillä tapahtuvaan vaarallisten jätteiden vientiin ja tuontiin. Baselin yleissopimus tuli voimaan vuonna 1992, ja se sitoo nyt 175:tä sopimuspuolta. 3. Vuonna 1995 pidetyssä sopimuspuolten kolmannessa konferenssissa (COP 3) annettiin Baselin yleissopimusta muuttava päätös III/1, jolla kielletään vaarallisten jätteiden vienti käsittelyä ja kierrättämistä varten liitteessä VII olevista maista (Baselin yleissopimuksen sopimuspuolina olevat EU:n jäsenvaltiot, OECD-maat ja Liechtenstein) muihin kuin liitteessä VII oleviin maihin (kaikki muut Baselin yleissopimuksen sopimuspuolet), jäljempänä ’vientikieltomuutos’. 4. EU hyväksyi vientikieltomuutoksen 30. syyskuuta 1997. 5. Baselin yleissopimuksen määräykset ja vientikieltomuutos saatettiin osaksi EU:n lainsäädäntöä jätteiden siirrosta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1013/2006[1]. Asetuksella otetaan käyttöön tarkastus- ja valvontajärjestelmä, jota sovelletaan jätteiden siirtoihin EU:ssa, EU:hun ja EU:sta, ja erityisesti kielletään vaarallisten jätteiden vienti EU:sta maihin, jotka eivät kuulu OECD:hen. 6. Vientikieltomuutos ei ole vielä tullut voimaan. Sen on tähän mennessä ratifioinut 69 Baselin yleissopimuksen sopimuspuolta. Ongelmana on se, etteivät sopimuspuolet ole päässeet yksimielisyyteen Baselin yleissopimuksen 17 artiklan 5 kohdan (ks. tämän päätöksen liite I) tulkinnasta. Kyseinen kohta koskee Baselin yleissopimuksen muutosten voimaantulon edellyttämien ratifiointien lukumäärää. Sopimuspuolet ovat olleet jatkuvasti eri mieltä siitä, kuinka monen sopimuspuolen on ratifioitava vientikieltomuutos ennen kuin se voi tulla voimaan. Tähän kysymykseen on etsitty ratkaisua jo sopimuspuolten kahdeksannesta konferenssista (COP 8) lähtien. 7. Vientikieltomuutos hyväksyttiin jo kauan sitten. Neuvottelu-umpikujan ratkaisemiseksi sopimuspuolten yhdeksännen konferenssin (COP 9) puheenjohtajana toiminut Indonesia laati lausunnon mahdollisesta etenemistavasta vientikieltomuutoskysymyksessä, jonka sopimuspuolet hyväksyivät yksimielisesti päätöksellä IX/26. 8. Puheenjohtaja pyrki lausunnollaan käynnistämään prosessin, jonka avulla vahvistettaisiin vientikieltomuutoksen tavoitteet ja tutkittaisiin, miten ne voitaisiin saavuttaa. Puheenjohtaja pyysi kaikkia sopimuspuolia luomaan muun muassa maajohtoisten aloitteiden avulla asianmukaiset edellytykset vientikieltomuutoksen tavoitteiden saavuttamiselle. Tällaisten maajohtoisen aloitteiden odotetaan edistävän vientikieltomuutoksen ratifiointia ja nopeuttavan sen voimaantuloa. 9. Vastauksena tähän pyyntöön Indonesia ja Sveitsi käynnistivät maajohtoisen aloitteen. Aloitteella on kaksi tavoitetta: a) laatia sopimuspuolten kymmenettä konferenssia (COP 10) varten suosituksia siitä, miten sellaisia heikommassa asemassa olevia maita, joilla ei ole riittäviä valmiuksia huolehtia vaarallisista jätteistä ympäristöä säästävällä tavalla, voidaan suojella vaarallisten jätteiden ei-toivotulta tuonnilta, ja b) varmistaa, että erityisesti kehitysmaihin suuntautuvat vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävät siirrot ovat Baselin yleissopimuksen edellyttämän ympäristöä säästävän jätehuollon periaatteen mukaisia. 10. Indonesian ja Sveitsin laatimassa suositusluonnoksessa ehdotetaan, että – sanotun kuitenkaan rajoittamatta muita monenvälisiä ympäristösopimuksia – Baselin yleissopimuksen 17 artiklan 5 kohtaa tulkittaisiin siten, että muutoksen voimaantulo edellyttää, että sopimuspuolista kolme neljäsosaa hyväksyy muutoksen sen antamishetkellä, ja huomautetaan, että tällainen tulkinta ei velvoita yhtäkään sopimuspuolta ratifioimaan muutosta. Edellä mainitun perusteella unionin olisi tuettava COP 10:ssä sellaisen vientikieltomuutoksen voimaantuloa koskevan päätöksen antamista, jossa otetaan huomioon Indonesian ja Sveitsin suosittama tapa tulkita Baselin yleissopimuksen 17 artiklan 5 kohtaa. 2011/0180 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan unionin puolesta omaksuttavasta kannasta Baselin yleissopimuksen 17 artiklan 5 kohdan tulkintaan vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskevan Baselin yleissopimuksen sopimuspuolten kymmenennessä konferenssissa (COP 10) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan yhdessä 218 artiklan 9 kohdan kanssa, ottaa huomioon komission ehdotuksen[2], sekä katsoo seuraavaa: 1. EU on vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskevan Baselin yleissopimuksen, jäljempänä ’Baselin yleissopimus’, sopimuspuoli; se on myös sen Baselin yleissopimuksen muuttamista koskevan päätöksen sopimuspuoli, jolla kielletään vaarallisten jätteiden vienti käsittelyä ja kierrättämistä varten teollisuusmaista (joista useimmat ovat OECD-maita) kehitysmaihin, jäljempänä ’vientikieltomuutos’. 2. Baselin yleissopimuksen määräykset ja vientikieltomuutos on saatettu osaksi EU:n lainsäädäntöä jätteiden siirrosta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1013/2006[3]. 3. Vientikieltomuutos ei ole vielä tullut voimaan, koska sopimuspuolet eivät ole päässeet yksimielisyyteen Baselin yleissopimuksen 17 artiklan 5 kohdan tulkinnasta; kyseinen kohta koskee Baselin yleissopimuksen muutosten voimaantulon edellyttämien ratifiointien lukumäärää. 4. Indonesia ja Sveitsi ovat laatineet tämän kysymyksen ratkaisemiseksi suosituksia Baselin yleissopimuksen sopimuspuolten kymmenettä konferenssia (COP 10) varten. Suosituksissa ehdotetaan, että – sanotun kuitenkaan rajoittamatta muita monenvälisiä ympäristösopimuksia – Baselin yleissopimuksen 17 artiklan 5 kohtaa tulkittaisiin siten, että muutoksen voimaantulo edellyttää, että sopimuspuolista kolme neljäsosaa hyväksyy muutoksen sen antamishetkellä, ja huomautetaan, että tällainen 17 artiklan 5 kohdan tulkinta ei velvoita yhtäkään sopimuspuolta ratifioimaan muutosta. 5. COP 10:tä pyydetään antamaan päätös vientikieltomuutoksen voimaantulosta Baselin yleissopimuksen 17 artiklan 5 kohdan tulkinnan osalta. Tällaisella päätöksellä on oikeudellisia vaikutuksia. 6. Näin ollen ehdotetaan, että tuetaan Indonesian ja Sveitsin laatimia suosituksia Baselin yleissopimuksen 17 artiklan 5 kohdan tulkinnasta; ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: Ainoa Artikla Komissio tukee unionin puolesta päätöksen hyväksymistä vientikieltomuutoksen voimaantulosta Baselin yleissopimuksen 17 artiklan 5 kohdan tulkinnan (ks. tämän päätöksen liite II) osalta Indonesian ja Sveitsin laatimien suositusten pohjalta vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskevan Baselin yleissopimuksen sopimuspuolten kymmenennessä konferenssissa (COP 10). Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE I Baselin yleissopimuksen 17 artiklan 5 kohta ”Muutoksia koskevat ratifioimis- tai hyväksymiskirjat tai virallista vahvistamista koskevat kirjat talletetaan tallettajan huostaan. Edellä 3 tai 4 kohdan mukaisesti hyväksytyt muutokset tulevat voimaan niiden sopimuspuolten kesken, jotka ovat ne hyväksyneet, yhdeksäntenäkymmenentenä päivänä siitä päivästä, jona tallettaja on vastaanottanut ratifioimis-, hyväksymis- tai vahvistamiskirjat vähintään kolmelta neljäsosalta niistä sopimuspuolista, jotka hyväksyivät ne, tai vähintään kahdelta kolmasosalta asianomaisen pöytäkirjan sopimuspuolista, jotka hyväksyivät ne, ellei asianomaisessa pöytäkirjassa toisin määrätä. Muutokset tulevat voimaan muiden sopimuspuolten osalta yhdeksäntenäkymmenentenä päivänä siitä päivästä, jona asianomainen sopimuspuoli tallettaa muutoksia koskevan ratifioimis- tai hyväksymiskirjansa tai virallista vahvistamista koskevan kirjansa tallettajan huostaan.” Liite II ” CLI/2010/3/1 Indonesian ja Sveitsin maajohtoinen aloite Baselin yleissopimuksen toimivuuden parantamiseksi Indonesian ja Sveitsin laatima ehdotus Johdanto 7. Baselin yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssi suhtautui myönteisesti päätöksessään IX/26 konferenssin puheenjohtajan lausuntoon mahdollisesta etenemistavasta vientikieltomuutoskysymyksessä (ks. mainitun päätöksen liite) ja pyysi sopimuspuolia ottamaan ehdotetun etenemistavan huomioon aina kun mahdollista. 8. Puheenjohtaja pyrki lausunnollaan käynnistämään prosessin, jonka avulla vahvistettaisiin vientikieltomuutoksen tavoitteet ja tutkittaisiin, miten ne voitaisiin saavuttaa. Puheenjohtaja pyysi kaikkia sopimuspuolia luomaan muun muassa maajohtoisten aloitteiden avulla asianmukaiset edellytykset vientikieltomuutoksen tavoitteiden saavuttamiselle. 9. Tämän lausunnon perusteella Indonesian ja Sveitsin hallitukset ilmoittivat olevansa valmiita käynnistämään maajohtoisen aloitteen, jonka yhteydessä voitaisiin tarkastella epävirallisesti ja dynaamisesti eri tahojen näkemyksiä etenemistavasta, sen varmistamiseksi, että erityisesti kehitysmaihin ja siirtymätalousmaihin suuntautuvat vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävät siirrot ovat Baselin yleissopimuksen edellyttämän ympäristöä säästävän jätehuollon periaatteen mukaisia. Prosessi 10. Indonesian ja Sveitsin maajohtoisen aloitteen, jäljempänä ’maajohtoinen aloite’, puitteissa on järjestetty kolme kokousta, joita Baselin yleissopimuksen sihteeristö ja konsultit ovat tukeneet. Ensimmäinen niistä järjestettiin 15.–17. kesäkuuta 2009 Balilla Indonesiassa, toinen 12.–15. tammikuuta 2010 Wildhausissa Sveitsissä ja kolmas 24.–28. syyskuuta 2010 Hilterfingenissä Sveitsissä. Kahden ensimmäisen kokouksen tulokset esiteltiin avoimen työryhmän seitsemännessä istunnossa 10.–14. toukokuuta 2010 (UNEP/CHW/OEWG/7/7 ja UNEP/CHW/OEWG/7/INF/8). 11. Maajohtoisen aloitteen puitteissa järjestettyjen kokousten asiakirja-aineisto ja päätelmät on toimitettu sopimuspuolille ja muille sidosryhmille sähköpostitse ja Baselin yleissopimuksen verkkosivuston välityksellä. Kaikilla sopimuspuolilla ja sidosryhmillä oli mahdollisuus ottaa kantaa tarkasteltavana olleisiin kysymyksiin, ja tähän prosessiin saatiin arvokas panos monilta sellaisilta sidosryhmiltä, jotka eivät osallistuneet maajohtoiseen aloitteeseen suoraan. 12. Ensimmäisessä kokouksessa käsiteltiin saatavilla olevia tilastotietoja jätteiden maan rajan ylittävistä siirroista ja pohdittiin mahdollisia syitä siihen, että vaarallisten jätteiden maan rajan ylittäviä siirtoja tehdään maihin, joissa ei voida varmistaa ympäristöä säästävää jätehuoltoa. Pohdintojen perusteella näistä syistä ryhdyttiin laatimaan analyysiä. 13. Toisessa kokouksessa tätä analyysiä tarkasteltiin lähemmin, ja lisäksi siinä keskusteltiin asiakirjasta, joka käsittelee vaarallisten jätteiden maan rajat ylittävistä siirroista ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvia vaikutuksia. Näiden keskustelujen perusteella osallistujat laativat luettelon mahdollisista etenemistavan osatekijöistä. 14. Kolmannessa kokouksessa keskityttiin konkreettisten suositusehdotusten laatimiseen sopimuspuolten konferenssia varten. Näiden suositusten taustaa kuvataan tarkemmin tähän asiakirjaan liitetyissä selittävissä huomautuksissa. Yleisiä huomioita 15. Vientikieltomuutoksen voimaantulo on poliittisesti tärkeä asia. Voimaantulon esteitä ja keinoja poistaa ne on tarkasteltu ja asiaa koskeva suositusluonnos on laadittu sopimuspuolten konferenssia varten. Sopimuspuolia ei velvoiteta ratifioimaan vientikieltomuutosta, paitsi jos on kyse maasta, josta tulee sopimuspuoli vientikieltomuutoksen voimaantulon jälkeen. 16. Jätevirtoja ja niistä terveydelle aiheutuvia vaikutuksia koskevien tietojen tarkastelu osoitti, että siirrot muiden kuin liitteessä VII olevien maiden välillä jatkavat kasvuaan molemminpuolisen kysynnän vuoksi ja että vaarallisten jätteiden laittomat siirrot ja vaarallisista jätteistä huolehtiminen ovat ongelma muissa kuin liitteessä VII olevissa maissa. Näihin seikkoihin ei voida vaikuttaa vientikieltomuutoksella. 17. Siksi useat maajohtoisen aloitteen puitteissa annetut suositukset koskevat mahdollisuuksia ratkaista nämä kysymykset ja parantaa jätehuoltokäytäntöjä, vahvistaa laittomien siirtojen torjuntatoimia, auttaa heikommassa asemassa olevia maita suojautumaan ei-toivottua tuontia vastaan ja selventää tiettyjä Baselin yleissopimuksen täytäntöönpanon näkökohtia. Ehdotetut toimet 18. Sopimuspuolten konferenssi antaa mahdollisesti seuraavan mallin mukaisen päätöksen: Sopimuspuolten konferenssi, 19. joka käsittelee vientikieltomuutoksen voimaantuloa, tunnustaa , että heikommassa asemassa olevat sopimuspuolet eivät kykene käsittelemään vaarallisia ja muita jätteitä ympäristöä säästävällä tavalla mutta vastaanottavat edelleenkin tällaisia jätteitä, mistä aiheutuu vakavaa haittaa, ja että tämä ongelma on ratkaistava pikaisesti; ottaa huomioon , että sopimuspuolten konferenssin päätöksellä III/1 hyväksytty muutos Baselin yleissopimukseen on yksi keino ratkaista tämä ongelma mutta että se voidaan ratkaista vastuullisesti myös muilla tavoin, erityisesti noudattamalla ilmoitetun ennakkosuostumuksen menettelyä tiukasti sekä vahvistamalla ympäristöä säästävää jätehuoltoa ja kansallista lainsäädäntöä; muistuttaa mieliin , että sopimuspuolten konferenssin päätöksessä VIII/30 korostetaan, että valta sopia Baselin yleissopimuksen tulkinnasta on viime kädessä Baselin yleissopimuksen sopimuspuolilla; korostaa , että sopimuspuolten on sovittava Baselin yleissopimuksen 17 artiklan 5 kohdan tulkinnasta tärkeänä osana Baselin yleissopimuksen täytäntöönpanoa, 20. Pitää myönteisinä niitä käytännön aloitteita ja toimia, joita on toteutettu vastauksena sopimuspuolten konferenssin yhdeksännen kokouksen puheenjohtajan pyyntöön, jolla sopimuspuolia pyydettiin nopeuttamaan vientikieltomuutoksen ratifioimista ja helpottamaan siten sen voimaantuloa; pyytää sopimuspuolia toteuttamaan myös jatkossa konkreettisia toimia, joilla sopimuspuolia kannustetaan ratifioimaan vientikieltomuutos, ja avustamaan niitä ratifioimisessa, mukaan luettuina 21. erityiset toimet, kuten Nordic Initiative , jonka avulla sopimuspuolia autetaan ratkaisemaan vientikieltomuutoksen ratifioimiseen liittyvät oikeudelliset ja tekniset ongelmat, 22. alueelliset kokoukset, 23. maakohtaiset selvitykset ratifioinnin ja voimaantulon vaikutuksista; 24. Päättelee, että – sanotun kuitenkaan rajoittamatta muita monenvälisiä ympäristösopimuksia – Baselin yleissopimuksen 17 artiklan 5 kohta olisi tulkittava siten, että muutoksen voimaantulo edellyttää, että sopimuspuolista kolme neljäsosaa hyväksyy muutoksen sen antamishetkellä; tässä yhteydessä on otettava huomioon, että tällainen 17 artiklan 5 kohdan tulkinta ei velvoita yhtäkään sopimuspuolta ratifioimaan muutosta.”[pic][pic][pic] [1] EUVL L 190, 12.7.2006, s. 1. [2] EUVL C […], […], s. […]. [3] EUVL L 190, 12.7.2006, s. 1.