EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 14.9.2016 COM(2016) 585 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE EUROOPAN INVESTOINTIPANKIN (EIP) EU:N TALOUSARVIOTAKUUN NOJALLA VUONNA 2015 TOTEUTTAMISTA ULKOISISTA TOIMISTA {SWD(2016) 296 final}



1.JOHDANTO Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 466/2014/EU (annettu 16. huhtikuuta 2014) myönnetään EU:n takuu Euroopan investointipankille (EIP) unionin ulkopuolella toteutettaviin hankkeisiin liittyvistä rahoitustoimista aiheutuvien tappioiden varalta ajanjaksolla 2014–2020 (jäljempänä ’lainatakuupäätös’ ja ’EU:n takuu’). Lainatakuupäätöksessä komissio velvoitetaan antamaan EIP:n vuotuisten raporttien pohjalta vuosittain kertomus ulkoisista toimista, jotka EIP on toteuttanut EU:n talousarviotakuun nojalla. Koska on hyväksytty ajanjaksoa 2014–2020 koskeva päätös N:o 466/2014/EU, tämä vuoden 2015 kattava kertomus on laadittu mainitussa oikeusperustassa esitettyjen vaatimusten mukaisesti. Lisäksi tässä kertomuksessa esitetään yhteenveto toimista, jotka EIP toteutti omalla riskillään lainatakuupäätöksen soveltamisalaan kuuluvilla alueilla vuonna 2015. EIP:n Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioissa (AKT) sekä merentakaisissa maissa ja merentakaisilla alueilla (MMA) toteuttamia toimia tarkastellaan sen sijaan erillisessä vuosikertomuksessa. Lainatakuupäätöksessä (’valtuus’) vahvistetaan EU:n takuulle 30 miljardin euron enimmäismäärä, joka jakautuu 27 miljardin euron kiinteään enimmäismäärään ja kolmen miljardin euron valinnaiseen lisämäärään. Euroopan parlamentti ja neuvosto päättävät valinnaisen määrän käyttöönotosta ja sen alueellisesta jakautumisesta valtuuden väliarvioinnin jälkeen. Uudessa lainatakuupäätöksessä (466/2014/EU) kolme korkean tason tavoitetta EU:n takuun jatkamiselle säilyivät muuttumattomina. Ne ovat paikallisen yksityissektorin kasvun edistäminen, sosiaalisen ja taloudellisen infrastruktuurin kehittäminen, ilmastonmuutoksen torjunta sekä perustavoitteena alueellisen yhdentymisen edistäminen. Valtuus tuli voimaan takuusopimuksen allekirjoituksen myötä 25. heinäkuuta 2014. Tarkempia hanke-, sektori-, maa- ja aluekohtaisia tietoja ja tilastotaulukoita näistä toimista on ohessa julkaistavassa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa (jäljempänä ’valmisteluasiakirja’). Kertomuksessa esitetään myös tietoja vuonna 2015 allekirjoitettujen EIP:n rahoitustoimien odotetuista tuloksista. Vuosi oli EIP:n tulosmittauskehyksen neljäs toteutusvuosi. 2.KESKEISET TULOKSET Vuonna 2015 EIP allekirjoitti sopimuksia yhteensä 6,7 miljardin euron arvosta ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla. Tämä on lähes yhtä paljon kuin edellisvuoden sopimukset (6,8 miljardia euroa). Tästä lähes kolme neljäsosaa (72 %, 4,8 miljardia euroa) toteutettiin ulkoisen lainanantovaltuuden nojalla EU:n takuun turvin. Kasvua oli 16 prosenttia verrattuna vuoteen 2014. EU:n kokonaistakuun piiriin (valtiotasolle tai valtiotasoa alemmille hallintotasoille myönnetty rahoitus) kuuluvien lainojen osuus oli 4,4 miljardia euroa (92 %), kun taas 0,4 miljardia euroa (8 %) kuului poliittisen riskin EU:n takuun piiriin (yksityissektorille myönnetty rahoitus). EIP:n omalla riskillään myöntämä rahoitus väheni 0,7 miljardia euroa 1,9 miljardiin euroon. Vuonna 2015 kokonaismääriin vaikutti pääasiassa voimakas kehitys itäisissä naapurimaissa, Venäjällä, Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa. EIP on osoittanut olevansa edelleen sitoutunut unionin ilmastotoimien tukemiseen. Syykuussa 2015 EIP:n hallintoneuvosto hyväksyi ilmastotoimien strategian ohjaamaan kaikkia EIP:n toimia niin unionissa kuin sen ulkopuolella. Lainatakuupäätöksen piiriin kuuluvilla alueilla allekirjoitettujen EIP:n toimien määrä pysyi selvästi lainatakuupäätöksessä vahvistetun 25 prosentin vähimmäisosuuden yläpuolella. Vuoden 2015 loppuun mennessä ilmastotoimiin liittyvä kumulatiivinen osuus valtuuskaudella 2014–2020 oli noussut 35 prosenttiin. Vuonna 2015 ilmastotoimiin liittyviä luottoja myönnettiin 2,1 miljardin euron arvosta ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla. Aasia on merkittävässä asemassa kyseisen tavoitteen kannalta, sillä ilmastotoimet on määritetty keskeiseksi painopisteeksi kyseisen alueen osalta. Lisäksi vuonna 2015 tuetaan 32 prosentilla ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla allekirjoitettujen toimien kokonaismäärästä eli 2,2 miljardilla eurolla monialaista alueellisen yhdentymisen tavoitetta eli ulkoisen luotonantovaltuuden poikittaista tavoitetta. Tämä tapahtuu energian liitäntäverkkojen, liikenneyhteyksien, alueellisten pääomasijoitusrahastojen ja lähentymiselle paikallisen yksityissektorin kehittäminen turvin annettavan tuen välityksellä. Vuonna 2015, neljäntenä perättäisenä täytäntöönpanovuotena, EIP totesi tulosmittauskehyksen avulla, että 100 prosentilla valtuuden piiriin kuuluville alueille allekirjoitetuista uusista toimista odotetaan olevan joko erinomainen tai hyvä vaikutus valtuustavoitteiden saavuttamiseen. Noin 88 prosentilla uusista hankkeista odotetaan olevan joko erinomainen tai hyvä tulos hankkeiden odotettujen vaikutusten sekä laadun ja kannattavuuden osalta. Yli 80 prosentilla uusista hankkeista odotetaan olevan erittäin merkittävä tai merkittävä EIP:n toimien täydentävyys. EIP:n oma kertomus EIP:n unionin ulkopuolella (käsittää myös AKT-maat sekä merentakaiset maat ja alueet) toteuttamien toimien tuloksista vuonna 2015 julkaistaan pian EIP:n verkkosivuilla. Lainatakuupäätöksessä korostetaan, että EIP:n ulkoisten toimien olisi tuettava aiempaa selvemmin unionin ulkosuhdepolitiikkaa ja sen ohjelmia ja välineitä. Onkin pantava merkille, että vuoden 2015 aikana EIP jatkoi tiivistä yhteistyötä komission ja EU:n ulkosuhdehallinnon kanssa parantaakseen toimiensa yhdenmukaisuutta ja yhtenäisyyttä unionin ulkosuhdepolitiikan kanssa. Komissio ja EIP päivittivät tämän osalta kuullen EU:n ulkosuhdehallintoa aluekohtaisia teknisiä toimintaohjeita, jotka toimitettiin parlamentille ja neuvostolle toukokuussa 2015. Kyseisiä aluekohtaisia teknisiä toimintaohjeita sovelletaan ajanjaksolla 2014–2020 EU:n takuun kattamiin EIP:n toimiin. Toimintaohjeissa annetaan ohjeita EIP:n eri alueilla toteuttamien toimien yhdenmukaistamiseksi unionin politiikan, ohjelmien ja välineiden kanssa. 3.RAHOITUSTOIMET 3.1.VUONNA 2015 ALLEKIRJOITETUT EIP:N RAHOITUSTOIMET JAOTELTUNA SEN MUKAAN, MILLAINEN VAIKUTUS TOIMILLA ON UNIONIN POLIITTISIIN TAVOITTEISIIN Lainatakuupäätöksessä määritetään kolme horisontaalista korkean tason tavoitetta, jotka koskevat kaikkia EU:n talousarviotakuun nojalla lainoituskelpoisia alueita: i) paikallisen yksityissektorin kehittäminen, erityisesti pk-yritysten tukeminen; ii) sosiaalisen ja taloudellisen infrastruktuurin kehittäminen; iii) ilmastonmuutoksen hillitseminen ja muutokseen sopeutuminen. Lisätavoitteena on muun muassa edistää Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa tarkoitettuja ulkoisen toiminnan yleisiä periaatteita sekä liittymistä valmistelevien maiden, naapurimaiden ja unionin välistä taloudellista yhdentymistä ja muunlaista kumppanimaiden alueellista yhdentymistä. Ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla vuonna 2015 allekirjoitetusta kokonaismäärästä 40 prosentilla (2,7 miljardilla eurolla) tuetaan paikallisen yksityissektorin kehittämistä, lähinnä parantamalla pk-yritysten, mikroyritysten ja markkina-arvoltaan keskisuurten yritysten rahoituksen saantia. Määrästä 60 prosentilla (4,0 miljardilla eurolla) edistetään sosiaalisen ja taloudellisen infrastruktuurin kehittämistä. Kaikilla unionin ulkopuolella toteutettavilla EIP:n toimilla tuetaan jompaakumpaa tai molempia näistä tavoitteista. Tavoitetta ilmastonmuutoksen hillitsemisestä ja muutokseen sopeutumisesta voidaan sinällään pitää monialaisena tavoitteena. Luotonannosta 32 prosentilla (2,1 miljardilla eurolla) tuetaan monialaista tavoitetta ilmastonmuutoksen hillitsemisestä ja muutokseen sopeutumisesta.

Samaan tapaan 32 prosentilla eli 2,2 miljardilla eurolla tuetaan monialaista alueellisen yhdentymisen tavoitetta, niin infrastruktuurin kehittämisen turvin kuin tukemalla paikallisen yksityissektorin rahoituksen saantia. Vaikutus valtuustavoitteisiin esitetään kaaviossa 1, jossa on mukana sekä valtuuden nojalla toteutetut toimet että omaan riskiin perustuvat järjestelyt vuonna 2015. Kaavio 1: Vaikutus valtuustavoitteisiin (prosenttiosuus ja määrä) Myöhemmin tässä jaksossa raportoidaan tuloksista, joita on ennakoitu ja saavutettu EU:n poliittisten tavoitteiden osalta (kuten on kirjattu tulosmittauskehykseen). Tässä jaksossa ei käsitellä odotettuja tuloksia kaikkien vuonna 2015 allekirjoitettujen sopimusten osalta vaan kaikkien niiden hankkeiden osalta, joita koskeva ensimmäinen rahoitussopimus allekirjoitettiin vuonna 2015 (”uudet hankkeet”). Tämän lähestymistavan ansiosta vältetään se, että tulokset otettaisiin huomioon kahteen kertaan sellaisten hankkeiden osalta, joissa allekirjoitetaan useita rahoitussopimuksia peräkkäisinä vuosina. Tämä merkitsee, että kyseisessä jaksossa mainitaan luotonannon määrinä vain uusien hankkeiden osalta hyväksytyt kokonaismäärät. Käytetyn metodologian vuoksi luotonannon määrät ja hankkeiden määrä eivät ehkä myöskään aina ole täysin vertailukelpoisia. Paikallisen yksityissektorin kehittäminen, erityisesti pk-yritysten tukeminen EIP tukee paikallisen yksityissektorin kehittämistä sellaisten edellytysten luomiseksi, joissa ihmiset kehitysmaiden ja kehittyvien talouksien markkinoilla pystyvät kehittämään ja laajentamaan yritystoimintaa ja sen myötä luomaan työpaikkoja, täyttämään tavara- ja palvelutarpeita, torjumaan köyhyyttä ja puutteellista elintarviketurvaa sekä nostamaan elintasoa. Kestävää taloudellista ja sosiaalista kehitystä ei loppujen lopuksi voi tapahtua ilman yksityissektorin kehitystä. EIP voi myöntää tukea eri muodoissa: se myöntää luottolimiittejä paikallisille rahoituksen välittäjille (lähinnä pankeille) jälleenlainattavaksi pk-yrityksille; se sijoittaa pääomasijoitusrahastoihin ja riskipääomaan kohteena merkittävän kasvupotentiaalin yritykset; se tarjoaa oman pääoman ehtoista rahoitusta mikrorahoituksentarjoajille; ja se myöntää suoria lainoja suuremmille yrityksille. Vuonna 2015 allekirjoitettiin 26 uutta hanketta, joilla tuetaan paikallisen yksityissektorin kehitystä. EIP:n kokonaisrahoitus näille hankkeille on 2,9 miljardia euroa. Pk-yrityksiä tuetaan 20 luottolimiitillä. Mikrorahoitusta tuetaan yhdellä hankkeella mikrorahoituksen investointivälineen välityksellä. Suurten yritysten tutkimus- ja kehitystoimintaa ja investointihankkeita tuetaan viidellä hankkeella. Sosiaalisen ja taloudellisen infrastruktuurin kehittäminen Sosiaalisen ja taloudellisen infrastruktuurin kehittämiseen sisältyy kaikkea maanteistä ja energiajärjestelmistä terveydenhuoltoon ja laajakaistainternetpalveluihin, ja se on yksi kehitysprosessin pilareista. Julkinen rahoitus on tässä pilarissa usein elintärkeää, sillä infrastruktuurihyödykkeet ovat usein julkisia hyödykkeitä, joilla on tuntuvia positiivisia kerrannaisvaikutuksia talouteen, ympäristöön ja ihmisten hyvinvointiin. EIP tukee infrastruktuurihankkeita useilla eri aloilla. Vuonna 2015 tuettiin 29 uutta hanketta, joilla edistetään sosiaalisen ja taloudellisen infrastruktuurin kehittämistä ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla. EIP:n kokonaisrahoitus näille hankkeille on 3,9 miljardia euroa. Vuonna 2015 EIP allekirjoitti 11 energia-alan uusia hankkeita koskevaa sopimusta. Niistä viisi on hankkeita, joilla laajennetaan ja parannetaan sähkönsiirto- ja jakeluverkkoja. Näiden hankkeiden avulla verkkoon saadaan liitettyä 273 300 uutta kotitaloutta. Sähkönsiirtohankkeilla myös vastataan kotimaisiin tarpeisiin lisäämällä nykyisten verkkojen kapasiteettia tuottaa enemmän sähköä uusiutuvista energialähteistä, kuten tuuli- ja vesivoima. Vuonna 2015 viidessä hankkeessa keskityttiin energiantuotantoon. Niistä kolmessa keskityttiin uusiutuvien energialähteiden kehittämiseen. Yhdessä niillä tuotetaan riittävästi energiaa 2,45 miljoonan ihmisen tarpeisiin asianomaisissa maissa. Yhdessä tapauksessa EIP ottaa kontolleen Maailmanpankin Ukrainassa käynnistämistä hankkeista aiheutuvan riskin. Kyseiset hankkeet koskevat vesivoimaa, siirtoverkkoa ja energiatehokkuutta. Näin Maailmanpankki saa vapautettua luotonantokapasiteettia, jolla se voi auttaa Ukrainaa rahoittamaan energian tuontia lyhyemmällä aikavälillä, jotta vältetään vakava energiakriisi. EIP allekirjoitti kuusi uutta liikennealan hanketta. Niihin sisältyy kaupunkien välisen raideliikenteen kehittäminen, uusia kaupunkiliikennejärjestelmiä ja maantieliikenteen kehittäminen tienpintoja parantamalla. Vuonna 2015 allekirjoitettiin neljä vesi- ja sanitaatioalan hanketta. Kaiken kaikkiaan niillä parannetaan turvallisen juomaveden saatavuutta noin 1,6 miljoonassa kotitaloudessa. Tällä parantuneella juomaveden saatavuudella voidaan odottaa olevan hyvin tuntuvia kerrannaisvaikutuksia maissa, joissa huono vedensaanti on merkittävä tautien aiheuttaja ja aiheuttaa huomattavaa taloudellista ja ajankäytöllistä rasitetta pienituloisille kotitalouksille. Yhdelläkin hankkeella kiinteän jätteen käsittelyn alalla on merkittävä vaikutus jätehuollon ympäristövaikutusten hallintaan. Maa- ja metsätalousalalla allekirjoitettiin kaksi hanketta. Metsätalousalan hankkeella tuetaan huonontuneen maaperän uudelleenmetsitystä 80 000 hehtaarin alalla, metsien kunnostusta 20 000 hehtaarin alalla ja eroosiontorjuntatoimia 155 000 hehtaarin alalla. Yksityiskohtaiset tiedot rahoitetuista hankkeista esitetään valmisteluasiakirjassa. Ilmastonmuutoksen hillitseminen ja muutokseen sopeutuminen Koska niin ilmastonmuutoksen syyt kuin vaikutukset ovat maailmanlaajuisia, ilmastorahoituksen ulottaminen ja laajentaminen unionin rajojen ulkopuolelle on elintärkeä osa unionin ulko- ja kehityspolitiikkaa. EIP:llä on keskeinen rooli näissä pyrkimyksissä. EIP:n tuki ilmastotoimille pysyi edelleen suurena vuonna 2015, jolloin allekirjoitettiin 2 miljardin euron edestä lainasopimuksia ilmastotoimien tukemiseksi, mikä on yli 30 prosenttia kaikesta valtuuden piiriin kuuluville alueille myönnetystä rahoituksesta. Taso vastaa edellisvuotta ja ylittää reilusti EIP:n yleistavoitteen, joka on 25 prosenttia kokonaisluotonannosta . Näin ollen valtuudella edistetään ilmastonmuutokseen liittyviä tavoitteita merkittävissä määrin. Painopiste on vahvasti ilmastonmuutoksen hillitsemiseen liittyvissä toimissa, joiden osuus on 92 prosenttia EIP:n toimista. Ilmastonmuutokseen sopeutumisen osuus on 8 prosenttia.

Suurin osa ilmastotoimiin myönnetyistä luotoista liittyy edelleen liikenne- ja energia-alojen hankkeisiin. Näiden hankkeiden yhteinen osuus oli 68 prosenttia unionin ulkopuolelle myönnetyistä uusista ilmastotoimiin liittyvistä luotoista vuonna 2015. Myös maa- ja metsätalousalalla on tärkeä rooli. Ilmastotoimiin liittyviin vuoden 2015 uusiin hankkeisiin sisältyy kuusi liikennealan hanketta. Hankkeet koskevat muun muassa metrolinjojen rakentamista ja kaupunkien joukkoliikennejärjestelmien luomista. Vuonna 2015 kahdeksalla uudella energia-alan hankkeella edistetään ilmastonmuutoksen hillitsemistä. Samaan pyritään useilla monialaisilla hankkeilla, joissa on uusiutuvan energian tuotantoon keskittyvä osio. Maa- ja metsätalousalan investoinneilla voi olla ratkaisevan tärkeä rooli, ei pelkästään ilmastonmuutoksen hillitsemisessä hiilensidonnan avulla mutta myös siinä, että elintarvikkeiden tuotantojärjestelmistä muokataan muuttuvia ilmastomalleja paremmin kestäviä. Metsityshankkeella edistetään ilmastonmuutoksen hillitsemistä hiilensidonnan avulla, minkä lisäksi edistetään ilmastonmuutoksen vaikutuksiin sopeutumista keskittymällä eroosion hallintaan. Tämä ilmastotoimiin liittyvien luottojen viimeksi mainittu osatekijä jää usein huomiotta, sillä halukkuutta lainanottoon ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi puuttuu ja kyseinen ala kiinnostaa yksityissektorin investoijia vain vähän. Koska lainatakuupäätöksen kattamat alueet kuitenkin ovat erityisen alttiina ilmastokehityksen nykyisten vaihtelujen ja tulevan ilmastonmuutoksen vaikutuksille, EIP pyrkii ottamaan hankkeissa aiempaa paremmin huomioon kyvyn selviytyä ilmastonmuutoksen vaikutuksista. Se muun muassa tukee teknisen avun antamista ja tarkoituksenmukaista suunnittelua sekä investointeja erityisiin sopeutumistoimiin, kuten tulvasuojeluun ja tulvien torjuntaan. Osana EIP:n pyrkimyksiä valtavirtaistaa ilmastotoimet halutaan määrittää hiilijalanjälki eli arvioidaan EIP:n hankkeisiin liittyviä kasvihuonepäästöjä ja raportoidaan niistä. Vuonna 2015 ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla toteutettavista hankkeista 23 hanketta sisällytettiin hiilijalanjäljen vuoden 2015 määrityshankkeeseen. Tämä merkitsee EIP:n allekirjoituksia tai määrärahahyväksyntöjä yhteensä 2,7 miljardin euron edestä. Tässä yhteydessä kasvihuonekaasupäästöjen absoluuttisen kokonaismäärän arvioidaan olevan 1,4 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia/vuosi (absoluuttisten lukujen alhaisuus liittyy siihen, että toteutetaan paljon metsätaloushankkeita, jotka sitovat hiilidioksidia). Säästettyjen/vältettyjen päästöjen arvioidaan kyseiseen rahoitukseen liittyen olevan kaiken kaikkiaan 1,3 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia/vuosi. Sekä ulkoisen lainanantovaltuuden ilmastostrategiassa että hiljattain hyväksytyssä EIP:n ilmastostrategiassa painotetaan, että olisi edistettävä riskienhallintamalleja, jotta EIP:n hankkeissa parannettaisiin asianomaisten omaisuuserien, yhteisöjen ja ekosysteemien sietokykyä. EIP kehittää parhaillaan ilmastonmuutoksen riski- ja alttiusarvioinnin työkalupakkia eri aloja ja alueita varten, jotta hankkeiden haavoittuvuustekijöitä voidaan kartoittaa ja poistaa. Näin EIP pystyy tunnistamaan painopisteitä ja tukemaan sopeutumistoimia luotonannossaan. EIP on antanut Euroopan parlamentille sitoumuksen, että se kartoittaa järjestelmällisesti kaikkien uusien ulkoisen lainanantovaltuuden piiriin kuuluvien toimien (ja AKT-toimien) ilmastoriskit jo arviointia edeltävässä vaiheessa, jotta hankkeiden haavoittuvuustekijöihin voidaan puuttua. Järjestelmä ei ole vielä täysin valmis, mutta täysin integroidun järjestelmän on tarkoitus olla käytössä viimeistään vuonna 2017. Vuonna 2015 kaikille ulkoisen lainanantovaltuuden piiriin kuuluville hankkeille tehtiin tällainen kartoitus. Suurin osa hankkeista luokiteltiin keskisuuren tai suuren riskin hankkeiksi. Alueellinen yhdentyminen EIP allekirjoitti vuonna 2015 yhteensä 16 alueellista yhdentymistä edistävää rahoitussopimusta, joiden arvo oli yhteensä 2,3 miljardia euroa (1,6 miljardia euroa vuonna 2014). Yhdeksällä luottojärjestelyllä (1 255 miljoonaa euroa) tuetaan alueellista yhdentymistä lähinnä liittymistä valmistelevissa maissa edistämällä kansainvälistä yhteistyötä ja tukemalla talouksien lähentymistä kohti unionia. Liikennealalla allekirjoitettiin kolme hanketta, joilla pyritään helpottamaan rajat ylittävää liikkuvuutta (524 miljoonaa euroa). Vuonna 2015 allekirjoitetut loput alueellista yhdentymistä koskevat neljä hanketta toteutetaan maatalous-, vesi- ja energia-aloilla ja kiinteän jätteen alalla. 3.2.LAINATAKUUPÄÄTÖKSEN KATTAMILLE ALUEILLE MYÖNNETTY EIP:N RAHOITUS Taulukosta 1 käyvät ilmi EIP:n vuonna 2015 myöntämän rahoituksen määrät lainatakuupäätösten kattamilla alueilla. Taulukko 1: EIP:n vuonna 2015 allekirjoittamat rahoitustoimet Kohdemaat EU:n takuun piiriin kuuluvat toimet EIP:n oman riskin toimet Yhteensä (milj. euroa) Kokonaistakuu Poliittisen riskin takuu Yhteensä Liittymistä valmistelevat maat 957 0 957 1 565 2 522 Välimeren alueen maat 1 211 65 1 276 141 1 417 Itäiset naapurimaat ja Venäjä 1 426 55 1 481 0 1 481 Aasia ja Latinalainen Amerikka 821 150 971 150 1 121 Etelä-Afrikka 50 100 150 0 150 Yhteensä 4 465 370 4 835 1 856 6 691 Huom.: Taulukossa mainittujen EIP:n omien varojen lisäksi Välimeren alueella allekirjoitettiin

yksi mikrorahoitusrahastoon tehtävä 2 miljoonan euron arvoinen investointi kolmansien osapuolten varoin. Vuonna 2015 niiden toimien osuus, jotka toteutettiin EU:n takuun nojalla, kasvoi kokonaismäärältään 16 prosenttia 4,8 miljardiin euroon (4,2 miljardia euroa vuonna 2014). Osuus oli 72 prosenttia vuoden 2015 kokonaisrahoituksesta lainatakuupäätöksen kattamilla alueilla. EIP:n oman riskin toimien osuus kasvoi 28 prosenttia (1,9 miljardia euroa). Vuonna 2015 noin 92 prosenttia EIP:n oman riskin rahoituksesta myönnettiin liittymistä valmisteleviin maihin sekä Aasian ja Latinalaisen Amerikan maihin ja jäljellä oleva 8 prosenttia Välimeren alueelle. Itäisissä naapurimaissa ja Etelä-Afrikassa kaikki rahoitus myönnettiin EU:n takuun nojalla. EU:n takuun nojalla vuonna 2015 allekirjoitetuista lainasopimuksista 92 prosenttia kuului kokonaistakuun piiriin (valtiotasolle ja valtiotasoa alemmille hallintotasoille myönnetty rahoitus, 4,5 miljardia euroa) ja 8 prosenttia poliittisen riskin takuun piiriin (yksityissektorille myönnetty rahoitus, 0,4 miljardia euroa). Taulukko 2: Valtuuteen perustuvat allekirjoitukset (netto) kumulatiivisesti verrattuna nykyisiin EU:n valtuuden mukaisiin enimmäismääriin vuosina 2014–2020 Miljoonaa euroa Enimmäismäärä Allekirjoitettu, netto (milj. euroa) Allekirjoitusten prosenttiosuus enimmäismäärästä, netto Liittymistä valmistelevat maat 8 739 1 157 13 % Välimeren maat 9 606 1 656 17 % Itäiset naapurimaat ja Venäjä 4 831 2 571 53 % Aasia ja Latinalainen Amerikka 3 407 1 386 41 % Etelä-Afrikka 416 150 36 % Yhteensä valtuuden piiriin kuuluvilla alueilla 27 000 6 920 26 % Kuten taulukosta 2 käy ilmi, nyt kun vuosien 2014–2020 ulkoisen lainanantovaltuuden mukaisia toimia on toteutettu puolitoista vuotta (täytäntöönpanoajasta on kulunut 21 %), ulkoisen lainanantovaltuuden mukaiset allekirjoitukset ovat yhteensä nousseet 6,9 miljardiin euroon, joka vastaa 26 prosentin käyttöastetta (kasvua verrattuna vuoden 2014 lopun 8 %:iin). Käyttöaste on itäisissä naapurimaissa ja Venäjän alueella yli 50 prosenttia. Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa se on puolestaan 41 prosenttia ja Etelä-Afrikassa 36 prosenttia. Syyrian hallitus jatkoi EIP:n lainoihin liittyvien korkomaksujen ja pääoman takaisinmaksujen laiminlyöntiä vuonna 2015. Vuoden 2015 lopussa EIP:lle oli maksettu sen pyynnöstä takuurahastosta yhteensä 202,89 miljoonaa euroa, joista 60,16 miljoonaa euroa vuonna 2015.

Kaavio 2: EIP:n omista varoista myönnetyn EIP:n luotonannon kehitys vuosittain Kaavio 2 osoittaa, miten valtuuden ja omaan riskiin perustuvien järjestelyjen mukainen luotonanto on kehittynyt vuosina 2007–2015. Koko ajanjakson aikana keskimäärin 65 prosenttia EIP:n rahoituksesta kyseisillä alueilla toteutettiin valtuuden nojalla EU:n takaamana. Vuotuinen vaihtelu oli 47–78 prosenttia. Vuonna 2015 EU:n takuun nojalla allekirjoitettiin 38 rahoitushanketta (42 hanketta vuonna 2013) ja 16 hanketta allekirjoitettiin EIP:n omalla riskillä (23 hanketta vuonna 2014).



Taulukko 3: Allekirjoitetut rahoitustoimet alueittain (kaikki resurssit) vuonna 2015 Alueet Kolmansien varat EU:n takuun piiriin kuuluvat toimet EIP

oma riski Yhteensä Liittymistä valmistelevat maat 0 7 14 21 Välimeren maat 1 10 1 12 Itäiset naapurimaat ja Venäjä 0 9 0 9 Aasia ja Latinalainen Amerikka 0 11 1 12 Etelä-Afrikka 0 1 0 1 Yhteensä 1 38 16 55 Taulukosta 4 käy ilmi, että liittymistä valmistelevat maat saivat myös vuonna 2015 eniten unionin ulkopuolelle myönnettyä EIP:n rahoitusta (2,5 miljardia euroa eli 38 % alueille myönnetystä kokonaisrahoituksesta). Yksi keskeisistä huomion kohteista alueella on ollut riittävän rahoitustuen takaaminen innovointia ja kasvua varten erityisesti pk-yritysten ja yksityissektorin luotonannon osalta. Valtuuden nojalla keskeinen painopiste on ollut myös Euroopan laajuisiin infrastruktuuriverkostoihin yhdentymistä koskevat hankkeet.

Välimeren maissa allekirjoitettu määrä nousi 1,4 miljardiin euroon. Suurin osa tästä summasta käytettiin hankkeisiin, joilla tuetaan sosiaalisen ja taloudellisen infrastruktuurin kehittämistä, erityisesti energiahankkeisiin (53 %) ja liikenteeseen (25 %). Yhteensä 12 prosenttia myönnettiin luottolimiiteillä pankeille jälleenlainattavaksi pk-yrityksille. Itäisissä naapurimaissa sopimuksia allekirjoitettiin yhteensä 1,5 miljardin euron edestä. Tämä oli suurin lisäys kaikkien valtuuden piiriin kuuluvien alueiden joukossa vuoteen 2014 verrattuna (+26 %). Lisäystä tapahtui siitäkin huolimatta, että unioni on kohdistanut Venäjään pakotteita. Varsinkin liittyen Ukrainan toimintasuunnitelmaan allekirjoitettiin sopimuksia 1,3 miljardin euron arvosta. Allekirjoitettiin muun muassa ensimmäistä kertaa vakuustransaktio (jonka arvo on lähes 0,5 miljardia euroa ja joka kattaa Kansainvälisen jälleenrakennus- ja kehityspankin investointihankkeita Ukrainassa), joka kuuluu EU:n kokonaistakuun piiriin. Aasiassa, Keski-Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa allekirjoitukset vähenivät 18 prosenttia vuodesta 2014, ja niiden arvo oli yhteensä 1,1 miljardia euroa. Latinalaisen Amerikan osuus oli 55 prosenttia allekirjoitetuista määristä. Kyseessä oli erityisesti infrastruktuurirahoitus ja yksityissektorin rahoitus Brasiliassa ja Nicaraguassa. Etelä-Afrikassa allekirjoitettiin kolme lainaa, joiden arvo on yhteensä 150 miljoonaa euroa, rahoittamaan yksityissektorin luottolimiittejä pankeille jälleenlainattavaksi pk-yrityksille. Taulukko 4: Vuonna 2014 allekirjoitettujen EIP:n rahoitustoimien jakautuminen aloittain lainatakuupäätöksen piiriin kuuluvilla alueilla (kaikki resurssit) (milj. euroa) Liittymistä valmistelevat maat Välimeren alueen maat Itäiset naapurimaat ja Venäjä Aasia ja Latinalainen Amerikka Etelä-Afrikka Yhteensä Luottolimiitit 1 430 175 505 250 150 2 510 Energia 40 758 477 545 - 1 819 Liikenne 562 350 151 233 - 1 296 Vesihuolto, viemäröinti 23 125 260 93 - 500 Teollisuus 200 2 - - - 202 Palvelut 135 10 - - - 145 Maatalous, kalastus, metsätalous 120 - - - - 120 Kiinteä jäte 13 - 48 - - 61 Kaupunkialueiden kehittäminen - - 40 - - 40 Kaikki yhteensä 2 522 1 419 1 481 1 121 150 6 693 3.3.EIP:N TOIMIEN VAIKUTUS JA LISÄARVO Tulosmittauskehyksen avulla EIP:n rahoitustoimia voidaan arvioida koko niiden elinkaaren ajan. Se auttaa valitsemaan terveitä konkreettisiin tuloksiin perustuvia ja unionin tavoitteita vastaavia hankkeita, joissa EIP:n osallistuminen tuo lisäarvoa. Arvioinnin yhteydessä määritetään tulosindikaattoreita lähtötasoineen ja tavoitteineen. Niiden avulla saadaan tietoa toimen odotetuista taloudellisista, sosiaalisista ja ympäristötuloksista. Saavutuksia seurataan näiden vertailuarvojen perusteella koko hankkeen ajan, ja niistä raportoidaan kahdessa vaiheessa: suorien toimien yhteydessä hankkeen päättyessä ja kolmen vuoden kuluttua hankkeen päättymisestä; sijoitusjakson päättyessä ja sijoitusrahastojen toiminnan päättyessä; ja välittäjän välityksellä myönnettävän rahoituksen myöntämiskauden päättyessä. Hankkeet arvioidaan kolmen ”pilarin” osalta: i) Pilarissa 1 arvioidaan hankkeen vaikutusta unionin ja kyseisten maiden tavoitteiden saavuttamiseen ja hankkeen kelpoisuutta EIP:n valtuustavoitteiden perusteella. ii) Pilarissa 2 arvioidaan odotettujen tulosten perusteella, onko toimi laadukas ja terveellä pohjalla. iii) Pilarissa 3 arvioidaan EIP:n toimien odotettua täydentävyyttä rahoituksen ja muiden seikkojen kannalta. Yhteenveto tulosmittauskehyksen hankkeiden loppuraporteista ja ensimmäistä päättyvää infrastruktuurihanketta koskevasta tapaustutkimuksesta esitetään valmisteluasiakirjassa. Tässä jaksossa esitetään ja käsitellään valtuuden piiriin kuuluvilla alueilla vuonna 2015 allekirjoitettujen EIP:n rahoitustoimien odotettuja tuloksia. Jotta vältettäisiin hankkeiden ja odotettujen tulosten laskeminen kahteen kertaan, tässä kertomuksessa viitataan vain ”uusien hankkeiden” odotettuihin tuloksiin ja täydentävyyteen, toisin sanoen sellaisten hankkeiden, joiden osalta ensimmäinen rahoitussopimus allekirjoitettiin vuonna 2015 (49 uutta hanketta). Kaavio 3: Vuonna 2015 allekirjoitettujen uusien hankkeiden tulosmittauskehysarvioiden jakautuminen pilareittain Tavoitteiden saavuttamisen osalta (tulosmittauskehyksen pilari 1) vuonna 2015 allekirjoitetuista uusista toimista 33 prosentilla odotetaan olevan ”erinomainen” vaikutus, mikä tarkoittaa merkittävää vaikutusta sekä maan omiin kehitystavoitteisiin että maata ja/tai aluetta koskeviin unionin tavoitteisiin. Pilarissa 1 toimista 67 prosentin odotetaan olevan ”hyviä”. Hankkeet, joiden tulosten odotetaan olevan ”hyviä”, ovat valtuuden tavoitteiden mukaisia, ja niillä voi erittäin merkittävä vaikutus joko maan omiin kehitystavoitteisiin tai maata ja/tai aluetta koskeviin unionin tavoitteisiin ja kohtalainen vaikutus muihin tavoitteisiin. Suoraan rahoitettujen hankkeiden osalta (tulosmittauskehyksen pilari 2) arvio perustuu hankkeen kannattavuuteen, rahoituksen ja talouden kestävyyteen sekä kestävyyteen ympäristön ja yhteiskunnan kannalta. Välittäjän kautta toteutettujen toimien arvio perustuu odotettuihin tuloksiin painotettuna riskinäkökohdilla, joissa otetaan huomioon välittäjän vakaus sekä toimintaympäristön laatu. Pilarin 2 arviot osoittavat, että vain yhden uuden allekirjoitetun toimen odotetaan saavan erinomaisen arvion. Tällöin suorien toimien sisäinen korkokanta on suurempi kuin 15 prosenttia. Uusista toimista yli 85 prosentin odotetaan olevan ”hyviä”. Ne ovat suoria toimia, joiden sisäinen korkokanta on 10–15 prosenttia infrastruktuurihankkeiden tapauksessa, tai välittäjien avulla toteutettavia toimia, joilla lisätään rahoituksen saatavuutta ja kehitetään rahoitussektoria, joskin riskipitoisessa ympäristössä, jossa tulosten todennäköisyys on pienempi. Kuusi hanketta arvioitiin ”tyydyttäviksi”, pääasiassa sen vuoksi, että riskipitoinen ympäristö vaikuttaa todennäköisyyteen saavuttaa suunnitellut tulokset.

Täydentävyyttä (tulosmittauskehyksen pilari 3) mitataan tarkastelemalla eroa EIP:n investointihankkeen rahoitusosuuden ja standardin markkinarahoituksen välillä kolmen ulottuvuuden osalta. Nämä ulottuvuudet ovat taloudellisten resurssien riittävyys hankkeiden tarpeisiin, EIP:n tekninen tuki ja vaikutus laatustandardien nousemiseen sekä rahoituksen helpompaan saatavuuteen muista lähteistä. Valtaosassa 49:ssä vuoden 2015 uudesta hankkeesta EIP:n tuen ”lisäarvo” on luokiteltu ”merkittäväksi” (33) tai ”erittäin merkittäväksi” (7). Yhdeksän sai arvion ”kohtalainen”. Lisäarvo on yleensä korkeampi monimutkaisissa hankkeissa vähemmän kehittyneillä alueilla, joilla hankkeiden vetäjillä on suuremmat tarpeet, ja vähäisempi, jos EIP on tekemisissä hyvin kokeneiden hankkeiden vetäjien ja välittäjien kanssa. Tästä syystä useimmat hankkeet, joiden lisäarvo katsottiin ”erittäin merkittäväksi”, sijaitsivat itäisissä naapurimaissa ja Välimeren alueella, kun taas viiden hankkeen lisäarvo liittymistä valmistelevissa maissa katsottiin vain ”kohtalaiseksi”. EIP:n kyky tarjota pitkäaikaista rahoitusta, jota on muuten usein mahdoton saada, on yksi keskeisistä osatekijöistä pankin toiminnassa. Lähes kaikissa vuoden 2015 uusissa toimissa hankkeen vetäjille tai rahoituksen välittäjille tarjotaan erääntymisaika, joka on pidempi kuin paikallisten markkinoiden tavanomainen erääntymisaika. Useimmissa tapauksissa EIP:n rahoitusehdoissa tullaan lähelle rahoitettavien omaisuuserien taloudellista käyttöaikaa. Uusille hankkeille vuonna 2015 tarjottu erääntymisaika – keskimäärin noin 15 vuotta – on arvioiden mukaan keskimäärin noin kaksi ja puoli kertaa pidempi kuin paikallisilla markkinoilla tarjottu erääntymisaika. Tietyissä toimissa EIP voi käyttää erilaisia mekanismeja valuuttakurssiriskin vaimentamiseksi. Tämä voi tehdä rahoituksesta lainanottajille houkuttelevampaa. Tämä koskee myös välittäjien avulla toteutettavien toimien lopullisia edunsaajia, joiden toiminta keskittyy kotimaan markkinoille. Ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla kolme luottolimiittiä sai paikallisen valuutan määräistä rahoitusta. EIP:n pyrkimyksenä on mobilisoida ja hallinnoida kolmansien osapuolten myöntämiä avustuksia omien lainojensa ohella. Ne ovat merkittävä lisäarvon lähde, erityisesti Välimeren maissa ja itäisissä naapurimaissa. Kaksitoista uutta hanketta sai avustuksia vuonna 2015. EIP:n rooli osoittautui merkittäväksi myös vaatimustason nostamisen, resurssien mobilisoinnin ja teknisen panoksen suhteen. 4.EIP:N YHTEISTYÖ MUIDEN KANSSA 4.1 YHTEISTYÖ KOMISSION KANSSA Valtuudella velvoitetaan komissio, Euroopan ulkosuhdehallinto ja EIP tekemään yhteistyötä ja vahvistamaan EIP:n ulkoisten toimien yhdenmukaisuutta unionin ulkopolitiikan tavoitteiden kanssa synergiaetujen maksimoimiseksi EIP:n rahoituksen ja unionin talousarviovarojen välillä. Pääasiassa tämä toteutetaan säännöllisen ja järjestelmällisen vuoropuhelun sekä varhaisessa vaiheessa toteutettujen politiikkaa, strategioita ja hankejatkumoita koskevien kuulemisten avulla. Vuonna 2013 tarkistettua, yhteistyötä ja toimien koordinointia valtuuden kattamilla alueilla koskevaa komission, Euroopan ulkosuhdehallinnon ja EIP:n välistä yhteisymmärryspöytäkirjaa sovellettiin edelleen vuonna 2015. Tämä käsitti muun muassa hankejatkumoita koskevien tietojen ja yhteystietojen vaihdon. Yhdistelymekanismit johtavat vahvoihin yhteisrahoitussuhteisiin muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa sekä yhdenmukaistamiseen unionin politiikkojen ja tavoitteiden kanssa ottaen huomioon kunkin yksittäisen maan tilanne. Tavoitteena on maksimoida ne toivotut vaikutukset, joita unionin avustuksilla rahoitetaan. Lisäksi kyseisten järjestelyiden hallintorakenne mahdollistaa tiiviin koordinoinnin ja yhteistyön komission, Euroopan ulkosuhdehallinnon ja muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa ja edellyttää niitä ennen kuin esitellään hanke, jossa avustusvaroja yhdistellään EIP:n luotonantoon. EIP osallistui edelleen aktiivisesti alueellisiin rahoituksen yhdistelymekanismeihin vuonna 2015. Unionin talousarviosta rahoitettuja maksuosuuksia (avustukset, tekninen apu, riskipääoma) hyväksyttiin tai allekirjoitettiin 197 miljoonaan euron edestä. Niillä täydennettiin EIP:n rahoitusta ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla (108 miljoonaa euroa unionin talousarviovaroja, joilla täydennetään EIP:n lainoja naapuruuspolitiikan investointivälineessä, 62 miljoonaa euroa Länsi-Balkanin investointivälineessä, 10 miljoonaa euroa Latinalaisen Amerikan investointivälineessä ja 2 miljoonaa euroa Keski-Aasian investointivälineessä). EIP teki tiivistä yhteistyötä komission kanssa ulkoisen yhteistyön rahoituslähteiden yhdistämistä koskevan EU:n laajuisen foorumin (EUBEC) teknisessä asiantuntijaryhmässä. Yksityiskohtainen luettelo EIP:n hallinnoimista unionin talousarviosta rahoitetuista toimista (tekninen apu, avustukset, pääomasijoitukset), jotka allekirjoitettiin tai hyväksyttiin vuonna 2015, on valmisteluasiakirjassa. Komissio hyväksyi tammikuussa 2016 uuden veronkierron vastaisen toimenpidepaketin. Se sisältää joukon vahvempia ja koordinoidumpia yhtiöveron väärinkäytösten vastaisia EU:n toimia – sisämarkkinoilla ja muuallakin – koskevia aloitteita. Paketilla täydennetään verotusalan hyvää hallintotapaa koskevia perusteita, ja se muun muassa sisältää aggressiivisen verosuunnittelun torjuntaan liittyviä toimenpiteitä. Paketissa otetaan huomioon neuvostossa käydyt keskustelut, Euroopan parlamentin suositukset sekä veropohjan rapautumista ja voittojen siirtämistä koskevan OECD:n hankkeen tulokset. Tässä yhteydessä ja ottaen huomioon EIP-ryhmän laajan kokemuksen ja johtavan aseman verotuksen avoimuutta ja tehokasta verotusta koskevien parhaiden käytäntöjen edistämisessä komissio toimii aktiivisesti yhteistyössä EIP:n kanssa sen suhteen, miten yhteistyöhaluttomia lainkäyttöalueita koskeva EIP:n toimintapolitiikka voisi kehittyä uusien veronkierron torjuntaa koskevien toimenpiteiden ottamiseksi huomioon. Yksityiskohtaista tietoa EIP:n, komission ja Euroopan ulkosuhdehallinnon välisestä yhteistyöstä, jolla tuetaan niin unionin kuin kyseisten alueiden kumppanimaiden tavoitteita, on valmisteluasiakirjassa. 4.2. YHTEISTYÖ EUROOPAN OIKEUSASIAMIEHEN KANSSA EIP:n ja Euroopan oikeusasiamiehen välisessä vuonna 2008 allekirjoitetussa yhteisymmärryspöytäkirjassa vahvistetaan perusta EIP:n valitusmekanismin molemmille tasoille – sisäinen (EIP:n valitusmekanismi) ja ulkoinen (Euroopan oikeusasiamies) – jonka EIP:n hallintoneuvosto hyväksyi vuonna 2010 laaja-alaisen kuulemisen jälkeen. Yhteisymmärryspöytäkirjassa päästiin yhteisymmärrykseen sekä sisäisen että ulkoisen osuuden tarkoituksesta ja johdonmukaisesta soveltamisesta, ja painotettiin erityisesti: • sellaisen tehokkaan sisäisen valitusmekanismin (EIP:n valitusmekanismi) olemassaoloa, jossa käsitellään ulkopuolisten osapuolten EIP:lle esittämät valitukset kaikissa EIP:n liiketoimintayksiköissä • unionin ulkopuolisia toimia, myös ulkoisia valtuuksia, koskevien valitusten osalta Euroopan oikeusasiamies sitoutuu käyttämään järjestelmällisesti valtuuksiaan aloittaa asiaa koskeva tutkimus omasta aloitteestaan sellaisten valitusten osalta, joissa valituksen esittäjä ei ole unionin kansalainen eikä oleskele unionissa • Euroopan oikeusasiamiehen tarkastelun ulottuvuutta, todeten, että EIP:n valitusmekanismi on vaadittu ensisijainen tapa. Euroopan oikeusasiamies ei vastaanottanut vuonna 2015 valituksia, jotka olisivat liittyneet EIP:n toimiin ulkoisen lainanannon piiriin kuuluvalla alueella. Koska Euroopan oikeusasiamies kuitenkin oli esittänyt EIP:lle vuonna 2014 kriittisen huomautuksen, joka koski Bosnia ja Hertsegovinassa toteutettavaan Vc-liikennekäytävään liittyvän hankkeen hankintamenettelyä, pankki tarkasti suorittamansa hankintamenettelyjensä valvonnan vuonna 2015. 4.3. YHTEISTYÖ KANSAINVÄLISTEN RAHOITUSLAITOSTEN KANSSA