FI    FI 
 
 
 EUROOPAN  
KOMISSIO   
Bryssel 26.9.2017  
COM(2017) 546 final  
  
KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE  
elintarvikeketjuun, eläinten terveyteen ja eläinten hyvinvointiin, kasvien terveyteen ja 
kasvien lisäysaineistoon liittyvien menojen hallinnointia koskevista säännöksistä, 
neuvoston direktiivien 98/56/EY, 2000/29/EY ja 2008/90/EY, Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetusten (EY) N:o 178/2002, (EY) N:o 882/2004, (EY) N:o 396/2005, 
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/128/EY ja Euroopan parlamentin 
ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 muuttamisesta sekä neuvoston päätösten 
66/399/ETY, 76/89 4/ETY ja 2009/470/EY kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin 
ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 652/2014  väliarvioinnista  
{SWD(2017) 314 final}  
{SWD(2017) 315 final}  
{SWD(2017) 316 final}   
 
2 
 KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE  
elintarvikeketjuun, eläinten terveyteen ja  eläinten hyvinvointiin, kasvien terveyteen ja 
kasvien lisäysaineistoon liittyvien menojen hallinnointia koskevista säännöksistä, 
neuvoston direktiivien 98/56/EY, 2000/29/EY ja 2008/90/EY, Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetusten (EY) N:o 178/2002, (EY)  N:o 882/2004, (EY) N:o 396/2005, 
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/128/EY ja Euroopan parlamentin 
ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 muuttamisesta sekä neuvoston päätösten 
66/399/ETY, 76/894/ETY ja 2009/470/EY kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin 
ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 652/20141 väliarvioinnista  
1. Johdanto  
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 652/2014 tuli voimaan kesäkuun lopulla 
2014. Sillä perustettiin yhteinen rahoituskehys  elintarvikeketjun, eläinten te rveyden ja 
eläinten hyvinvoinnin, kasvien terveyden ja kasvien lisäysaineiston aloilla (jäljempänä 
’yhteistä rahoituskehystä koskeva asetus’).  
Tämä kertomus on laadittu yhteistä rahoituskehystä koskevan asetuksen 42 artiklan 
(Arviointi) nojalla. Sen mukaan  komissio laatii ja esittää Euroopan parlamentille ja 
neuvostolle väliarviointikertomuksen, joka kattaa seuraavat menoja aiheuttavat toimenpiteet:  
 eläinlääkintäalan hävitys -, torjunta - ja valvontaohjelmat ( jäljempänä 
’eläinlääkintäalan ohjelmat’), joita jä senvaltiot ovat toteuttaneet eläintautien ja zoonoosien 
hävittämiseksi asteittain ja taudintorjuntatoimenpiteiden panemiseksi täytäntöön;  
 kasvinsuojelun kartoitusohjelmat , jotka koskevat tuholaisten esiintymistä unionin 
alueella;  
 eläinlääkintäalan ja kasvi nsuojelun kiireelliset toimenpiteet , joilla pyritään hyvissä 
ajoin reagoimaan eläinten terveyteen ja kasvien terveyteen liittyviin hätätilanteisiin;  
 Euroopan unionin vertailulaboratorioiden toimet , joilla pyritään varmistamaan 
korkealaatuinen ja yhtenäinen  testaus EU:ssa ja tukemaan komission riskinhallintatoimia 
laboratorioanalyysien alalla;  
 ”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelma , 
joka on kansallisen viranomaisen henkilöstölle, joka osallistuu viralliseen valvontaa n 
elintarvike - ja rehulainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia ja kasvien 
terveyttä koskevien sääntöjen aloilla, osoitettu koulutusaloite.  
Edellä lueteltuihin toimiin osoitetut määrät muodostavat nykyisessä monivuotisessa 
rahoituskehyksessä lä hes kokonaisuudessaan ne määrärahat, jotka ovat käytettävissä 
elintarvikeketjuun.  
                                                            
1 EUVL L 189, 27.6.2014, s. 1.  
 
3 
 Tässä kertomuksessa kuvataan väliarvioinnin tulokset ulkopuolisen selvityksen2 ja komission 
tasolla toteutetun sisäisen arvioinnin pohjalta. Siihen liittyy komission yksiköiden 
valmisteluasiakirja, jossa esitetään yleiskatsaus yhteiseen rahoituskehykseen liittyvien toimien 
tekniseen ja rahoitukselliseen täytäntöönpanoon ja tiivistet ään ulkopuolisen selvityksen 
tulokset.  
EU:n meno -ohjelmassa annetaan taloudellista tukea EU:n elintarvike - ja rehulainsäädännön 
tavoitteiden saavuttamiseksi. Sen panos tavoitteiden saavuttamiseen korreloi olennaisesti 
kansallisen rahoituksen ja niiden toim enpiteiden kanssa, jotka lain mukaan edellyttävät 
jäsenvaltioilta toimia.  
Väliarviointi kattaa yhteistä rahoituskehystä koskevan asetuksen täytäntöönpanon vuosina 
2014 ja 2015 ja saatavilla olevien alustavien tietojen pohjalta vuonna 2016. Tätä arviointia 
rajoittaa vuoden 2016 tietojen osittainen saatavuus.  
2. Yhteistä rahoituskehystä koskevan asetuksen tausta ja tavoitteet  
Yhteistä rahoituskehystä koskeva asetus annettiin, jotta voitiin parantaa elintarvikeketjun 
alalla toteutettuihin toimiin käytettävien men ojen toimivuutta ja keskittää EU:n rahoitusta 
kohteisiin, joista syntyy todellista lisäarvoa. Sillä nykyaikaistettiin ja rationalisoitiin olemassa 
olevat rahoitussäännökset yksiin puitteisiin, yhdenmukaistettiin menettelyitä, standardoitiin 
maksuja ja selk eytettiin tukikelpoisia kustannuksia ja toimenpiteitä.  
Operatiivisesti tarkasteltuna useimpia toimia ja toimenpiteitä tuettiin jo ennen vuotta 2014. 
Uusia toimenpiteitä otettiin käyttöön  kasvinsuojelun alalla eli mahdollisuus yhteisrahoittaa 
kasvintuhooji en esiintymistä unionin alueella koskevien kartoitusohjelmien toteuttamista.  
Yhteistä rahoituskehystä koskevan asetuksen yleistavoitteena on myötävaikuttaa ihmisten, 
eläinten ja kasvien terveyden korkeaan tasoon koko elintarvikeketjussa ja siihen liittyvi llä 
aloilla ehkäisemällä ja hävittämällä tauteja ja tuhoojia sekä varmistamalla kuluttajien ja 
ympäristön suojelun korkea taso siten, että parannetaan samalla unionin elintarvike - ja 
rehuteollisuuden kilpailukykyä ja edistetään työpaikkojen luomista.  
Tämä yleistavoite kiteytyy neljään erityistavoitteeseen – yhteen kullakin yhteistä 
rahoituskehystä koskevan asetuksen kattamalla neljällä menoalalla, joita ovat 
elintarviketurvallisuus, eläinten terveys ja hyvinvointi, kasvien terveys sekä virallinen 
valvonta.  
Erityistavoitteisiin kytkeytyy kuusi erityistä suorituskykyindikaattoria, jotka on myöskin 
esitetty yhteistä rahoituskehystä koskevassa asetuksessa ja joiden pohjalta voidaan 
alakohtaisesti arvioida kullakin neljällä katetulla menoalalla toteutettuja toime npiteitä.  
Yhteistä rahoituskehystä koskevassa asetuksessa asetettiin asetuksen tavoitteen 
saavuttamiseksi nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen piiriin kuuluvalla 
seitsenvuotiskaudella 2014 –2020 menojen enimmäismääräksi 1  891 936 000 euroa.  
                                                            
2 Asetuksen (EU) N:o 652/2014 väliarviointi, laatijana IBF International consulting (ks. liitteenä oleva 
valmisteluasiakirja).  
 
4 
 Yhteisen rahoi tuskehyksen menot koostuvat pääasiassa suorasta yhteisrahoituksesta 
jäsenvaltioille, jotka ovat lähes yksinomaisia EU:n varojen tuensaajia tällä alalla. Jäsenvaltiot 
saavat korvausta tukikelpoisten toimenpiteiden toteuttamiseksi aiheutuneista tukikelpoisis ta 
kustannuksista. Unionin rahoitusosuus annetaan pääasiassa avustuksen muodossa.  
3. Yhteistä rahoituskehystä koskevan asetuksen täytäntöönpanon väliarvioinnin 
tulokset  
Yhteistä rahoituskehystä koskevan asetuksen 42 artiklan säännösten mukaisesti 
väliarvioint ikertomus kattaa seuraavat näkökohdat:  
 yhteisen rahoituskehyksen tavoitteiden saavuttaminen (2 artiklan 1 kohta) siltä osin kuin 
on kyse tehokkaasta resurssien käytöstä ja sen lisäarvosta unionin tasolla;  
 yksinkertaistamismahdollisuudet;  
 kaikkien tavoittei den tarkoituksenmukaisuuden säilyminen;  
 toimenpiteiden vaikutus älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevien unionin 
ensisijaisten tavoitteiden saavuttamiseen.  
Siinä otetaan huomioon edeltävien toimenpiteiden pitkän aikavälin vaikutusten arvioinnin 
tulokset.  
Arvioinnissa otetaan huomioon toteutuksen edistyminen mitattuna 2 artiklan 2 kohdassa 
tarkoitetuilla kuudella yhteisen rahoituskehyksen indikaattorilla3.  
3.1 Yhteistä rahoituskehystä koskevan asetuksen tavoitteiden saavuttaminen: 
tehokkuus ja EU :n lisäarvo  
Tämän kertomuksen tausta -osuudessa esitettyä yleistä toimintapoliittista tavoitetta 
täydennetään neljällä erityistavoitteella  – yksi kutakin neljää katettua menoalaa varten.  
 Eläinten terveys : parannetaan eläinten terveystilannetta unionissa ja tuetaan eläinten 
hyvinvoinnin edistämistä.  
 Kasvien terveys : edistetään unionin alueelle kulkeutuneiden tuhoojien ajoissa tapahtuvaa 
havaitsemista ja niiden hävittämistä.  
 Virallinen valvonta : autetaan parantamaan virallisen valvonnan ja muiden unionin 
säänt öjen tehokasta täytäntöönpanoa ja noudattamista edistävien toimien vaikuttavuutta, 
tehokkuutta ja luotettavuutta (yhteistä rahoituskehystä koskevan asetuksen kattamilla 
aloilla).  
 Elintarviketurvallisuus : edistetään elintarviketurvallisuuden korkeaa tasoa j a turvallisia 
elintarvikkeiden ja muiden sellaisten tuotteiden tuotantojärjestelmiä, jotka voivat vaikuttaa 
elintarviketurvallisuuteen, siten että parannetaan samalla elintarviketuotannon kestävyyttä.  
                                                            
3 Tämän kertomuksen liitteenä olevan valmisteluasiakirjan taulukko 1.  
 
5 
 Näihin erityistavoitteisiin liittyvät edellä mainitut kuusi yhteistä rahoituskehystä koskevan 
asetuksen indikaattoria, joilla seurataan yleisesti menojen kehitystä tällä alalla. Yhteiseen 
rahoituskehykseen liittyvien toimien konkreettista seurantaa ja mittaamista varten komission 
yksiköt muunsivat kyseiset in dikaattorit 21 operatiivisen teknisen indikaattorin kattavaksi 
joukoksi ja määrittelivät erityistavoitteet kullekin niistä4 vuosiksi 2017 ja 2020. Näistä 
indikaattoreista saadaan tietoa yhteisen rahoituskehyksen toimenpiteiden teknisestä 
suoriutumisesta, m utta ne eivät mahdollista ohjelman kustannusvaikuttavuuden arviointia. 
Erityisesti saatavilla olevien kustannusvaikuttavuuden indikaattoreiden puuttuminen rajoittaa 
yhteisen rahoituskehyksen toimenpiteiden tehokkuuden arviointia.  
3.1.1  Eläinten terveys  
Tavoitteiden saavuttaminen  
Eläinlääkintäalan toimenpiteiden toteuttaminen muodostaa suurimman osan yhteistä 
rahoituskehystä koskevan asetuksen talousarvion menoista, ja pelkästään eläinlääkintäalan 
ohjelmien osuus kokonaismenoista oli yli 75 prosenttia vuosin a 2014 ja 2015. 
Eläinlääkintäalan ohjelmiin suoritettujen maksujen määrä oli 136 miljoonaa euroa 180 
miljoonasta eurosta vuonna 2014 ja 148 miljoonaa euroa 194 miljoonasta eurosta vuonna 
2015. Tämän osa -alueen merkitys talousarvion kannalta näkyy myös siin ä, että tässä 
yhteydessä seuratuista 21 teknisestä indikaattorista 12 liittyy tähän menoalaan. Valitut 
indikaattorit keskittyvät ensisijaisiin eläintauteihin ja zoonooseihin. Niiden avulla voidaan 
seurata niiden EU:n alueiden maantieteellistä kehitystä, jo tka ovat vapaita tietyistä 
eläintaudeista, ja mitata teknisiä parametreja, kuten sairastuvuutta, esiintyvyyttä ja tapausten 
lukumäärää. Näiden indikaattorien analyysi ajanjaksolla 2014 –2016 osoittaa positiivisen 
epidemiologisen suuntauksen kaikkien eläinlä äkintäalan ohjelmista EU:n rahoitustukea 
saavien ensisijaisten tautien osalta, sillä yhä useammat jäsenvaltiot tai alueet ovat 
vapautumassa eläintaudeista ja vähentymistä on todettu kaikissa seuratuissa parametreissa.  
Merkille pantavana esimerkkinä ovat r aivotaudin vastaiset EU:n ohjelmat: tauti on lähes 
hävitetty EU:n luonnonvaraisista eläimistä (täydellinen hävittäminen odotettavissa vuoteen 
2020 mennessä), ja tapausten määrä on laskenut 80:stä vuonna 2014 vain 18:aan vuonna 
2016, mikä on merkittävästi v ähentänyt terveysriskiä ja mahdollistanut kissojen ja koirien 
vapaan liikkuvuuden EU:ssa. Toinen hyvä esimerkki on naudan luomistaudista vapaiden 
jäsenvaltioiden kasvava määrä: vuoden 2016 lopulla kaksi viidestä jäsenvaltiosta, joilla oli 
EU:n yhteisrahoit tama ohjelma tarkastelujaksolla, vapautui tästä taudista. Muissa kolmessa 
jäsenvaltiossa tärkein suorituskykyindikaattori eli karjan sairastuvuus laski 25 prosenttia 
samalla ajanjaksolla, mikä on osoituksena positiivisesta suuntauksesta kohti taudin täydel listä 
hävittämistä. On kuitenkin huomattava, että edelleen on olemassa aloja, joilla tilanne ei ole 
parantunut odotetulla tavalla. Kyseeseen tulevat esimerkiksi nautojen tuberkuloosi  (yhdessä 
viidestä jäsenvaltiosta, joilla on EU:n yhteisrahoittama ohjelma ) sekä lampaan ja vuohen 
luomistauti  (yhdessä jäsenvaltiossa ja muutamilla toisen jäsenvaltion alueilla niistä kuudesta 
jäsenvaltiosta, joilla on EU:n yhteisrahoittama ohjelma). Eläimillä esiintyvää salmonelloosia 
ja luomistautia koskevissa indikaattoreiss a on tapahtunut edistymistä, mutta ihmisiä 
                                                            
4 Molempien operatiivisten teknisten indikaattorien yksityiskohdat löytyvät valmisteluasiakirjan liitteestä 
4. 
 
6 
 koskevissa indikaattoreissa ei vielä arvioitavana olevan kolmivuotiskauden aikana näkynyt 
odotettuja tuloksia eli tapausten  vuosittaista 2 prosentin vähentymistä.  
Kiireellisten toimenpiteiden toteuttaminen eläinta utien taudinpurkausten ilmetessä on myös 
erittäin tärkeää parannettaessa eläinten terveystilannetta EU:ssa ja suojeltaessa EU:n taloutta 
vakavalta ja laajamittaiselta eläinlääkintäalan kriisiltä. Varhaisen havaitsemisen ja EU:n 
yhteisrahoittamien kiireelli sten toimenpiteiden välittömän soveltamisen ansiosta kaikki 
viimeaikaiset epidemiat on saatu hillittyä menestyksekkäästi ja merkittäviltä taloudellisilta 
seurauksilta – kuten kaupan rajoituksilta ja vientisuluilta – on vältytty. Viimeaikainen 
esimerkki on lumpy skin -taudin (LSD) torjunta. Kyseessä on EU:hun Turkista kulkeutunut 
nautojen tarttuva virustauti, joka tarttuu virusta sisältävän syljen tai hyönteisten välityksellä. 
Tätä tautia esiintyi vuonna 2016 seitsemässä Kaakkois -Euroopan maassa, kuten Kreik assa, 
Bulgariassa ja Balkanin alueella. Kaikissa näissä maissa toteutettiin laajamittaisia 
rokotuskampanjoita hätätilanteen torjumiseksi välittömästi perustetun EU:n LSD -
rokotepankin tuella. Tällä rokotuskampanjalla onnistuttiin estämään taudin leviäminen.  Tauti 
ei levinnyt muihin jäsenvaltioihin vuonna 2016, eikä tautia ole esiintynyt uudelleen 
rokotetuilla alueilla.  
Tehokkuus  
Eläinten terveystilanteen parantumisen myötä tällä alalla tarvittavat taloudelliset resurssit ovat 
vähentyneet asteittain siten, e ttä eläinlääkintäalan ohjelmien tarpeet pienenivät 11 miljoonalla 
eurolla arvioitavana olevalla kolmivuotiskaudella.  
Heikommin ennustettavissa ovat kiireellisiin toimenpiteisiin käytettävät menot, jotka 
vaihtelevat vuodesta toiseen vaikeasti ennakoitavien  ja hallittavien tekijöiden – kuten 
ilmastonmuutoksen ja vektorien maailmanlaajuisen leviämisen sekä joidenkin endeemisten 
tautien jaksoittaisen toistumisen – seurauksena.  
On huomattava, että tuoreessa, huhtikuussa 2016 julkaistussa tilintarkastustuomiois tuimen 
erityiskertomuksessa5 katsotaan komission eläintautistrategian olevan vankalla pohjalla ja 
hyvin kehittynyt ja siihen sisältyvän hyvät puitteet budjettivarojen priorisoimiseksi 
ensisijaisiin ohjelmiin. Kertomuksen havaintojen mukaan jäsenvaltioiden ohjelmat täyttävät 
vaaditut kriteerit, ja ne on yleisesti ottaen suunniteltu hyvin ja toteutettu asianmukaisesti. 
Lisäksi jäsenvaltioilla on osoitettu olevan asianmukaiset järjestelmät eläintautiepidemioiden 
tunnistamista ja hävittämisen edistämistä varten . Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa 
todetaan kuitenkin myös saatavilla olevien kansainvälisten vakiomallien ja taloudellisten 
indikaattoreiden puuttuminen, mikä rajoittaa komission mahdollisuutta määrittää 
eläinlääkintämenojen kustannusvaikuttavuu s. 
EU:n tasolla saatava lisäarvo  
Eläinten terveystilanteen parantuminen on seurausta EU:n tason oikeudellisista toimenpiteistä, 
jotka otettiin käyttöön EU:n jäsenvaltioille tarjoaman teknisen ja rahoitustuen avulla. Kun 
tautia epäillään tai se vahvistuu, k iireellisten toimenpiteiden järjestelmässä otetaan 
                                                            
5 http://www.eca.europa.eu/Lists/ECADocuments/SR16_06/SR_ANIMAL_DISEASES_FI.pdf.  
 
7 
 välittömästi käyttöön erinäisiä ehkäisy - ja torjuntatoimia, mukaan luettuina rajojen tilapäinen 
sulkeminen epäilyttäviltä lähetyksiltä ja tautiin liittyvä aluejakosuunnitelma6. Koska 
eläintautien torjumise ksi on otettu käyttöön useita erilaisia toimenpiteitä eivätkä rajat pysäytä 
monia tauteja, tarvitaan keskitetty hallintojärjestelmä, jotta toimien täytäntöönpanoa voidaan 
asianmukaisesti koordinoida ja organisoida jäsenvaltioissa.  
Talousarviorajoitukset j oissakin jäsenvaltioissa ja erityisesti niissä, jotka kamppailevat 
talouskriisin tai muiden rajoitteiden kanssa, saattavat rajoittaa tai viivästyttää 
taudinpurkauksen hallitsemiseksi tarvittavien toimenpiteiden toteuttamista. Tämän vuoksi 
EU:n rahoitustuel la tuetaan EU:n kriisinhallintajärjestelmää taudinpurkauksen sattuessa . Hyvä 
esimerkki EU:n koordinoinnista on afrikkalaisen sikaruton EU:hun Venäjältä vuonna 2014 
levinneen epidemian viimeaikainen hallinta EU:n tasolla. Komissio on epidemian – johon ei 
ole saatavilla rokotetta – alkuvaiheista lähtien aktiivisesti edistänyt yhteistä strategiaa taudista 
kärsivien jäsenvaltioiden, naapureina olevien kolmansien maiden ja vaarassa olevien 
naapurijäsenvaltioiden keskuudessa EU:n lainsäädännön ja parhaan tieteell isen tietämyksen 
pohjalta. Komissio on antanut teknistä ja taloudellista tukea tiettyihin kohdennettuihin 
toimenpiteisiin strategian tukemiseksi. Tämä koordinoitu toiminta johti taudin hallintaan 
tämän arvioinnin piiriin kuuluvalla ajanjaksolla ja on rajoi ttanut sekä EU:n että kansallisille 
talousarvioille aiheutuvia kustannuksia. Sen ansiosta on vältytty myös mittavilta kaupan 
häiriöiltä niin EU:n sisällä kuin EU:n ulkopuolisten maiden kanssa käytävässä kaupassa.  
3.1.2  Kasvien terveys  
Tavoitteiden saavutta minen  
EU on jo vuosien ajan myöntänyt rahoitustukea kasvinterveyteen liittyvien kiireellisten 
toimenpiteiden toteuttamiseen, mutta kasvinterveyden kartoitusohjelmien rahoitus on edelleen 
alkuvaiheessaan.  
Kartoitusohjelmia otettiin ensimmäisen kerran käyttö ön vuonna 2015. Niiden tulosten 
arviointia rajoittavat tämän vuoksi lyhyt aikaväli ja edeltävien toimenpiteiden puuttuminen. 
EU:n jäsenvaltiot ovat kuitenkin suhtautuneet myönteisesti ohjelmien käyttöönottoon heti 
ensimmäisestä vuodesta lähtien. Ohjelman e sitti 17 EU -maata vuonna 2015 ja 22 maata 
vuonna 2016. Kartoitusohjelmien täytäntöönpano mahdollisti vuonna 2015 useiden uusien 
riskien havaitsemisen unionin alueella, esimerkkinä kasvibakteeri Xylella fastidiosa.  
Tuhoojien esiintymiseen liittyvien kiireellisten toimenpiteiden ja kartoitusohjelmien 
täytäntöönpanon tukemiseen käytettävissä olevat määrärahat ovat vain pieni osa koko yhteistä 
rahoituskehystä koskevan asetuksen talousarviossa olevista määrärahoista. Kiireellisten 
toimenpiteiden toteuttam iseen käytettiin 7,7 miljoonaa euroa vuonna 2014 ja 12,2 miljoonaa 
euroa vuonna 2015 ja kartoitusohjelmiin 4,2 miljoonaa euroa vuonna 2015.  
Voidakseen tehdä jatkotoimia kasvinsuojeluun liittyvien kiireellisten toimenpiteiden 
toteutuksen seurauksena komissi o seuraa tapausten määrää ensisijaisiksi tuhoojiksi 
                                                            
6 Aluejakosuunnitelmat ovat uusi tautien torjunnan keino, jolla erotetaan taudeista vapaat ja tautialueet 
epidemiologisten kriteerien perusteella.  
 
8 
 valitsemista silmällä pitäen; mukana ovat jotkin tuhoisat patogeenit kuten Xylella fastidiosa . 
Hävittämistavoite on epidemian tapauksessa kasvien terveyden alalla mahdollinen vain, jos 
käyttöön otetaan vä littömästi päättäväisiä toimenpiteitä eikä vasta sitten kun tuhooja on jo 
levinnyt laajalle alueelle. Hävittäminen on vaikeaa monista syistä: tehokkaiden käsittelyjen 
puuttuminen, tuhoojille alttiiden kasvilajien suuri määrä sekä tuhoojien ja niiden metsis sä, 
puistoissa ja viljelmillä, joilla on suurta taloudellista, yhteiskunnallista ja ympäristöarvoa, 
olevien vektorien kannanvaihtelu ja elinkaari. Tapauksissa, joissa hävittäminen ei ole 
mahdollista, tuhoojien leviämisen estäminen on nykytieteen valossa ai noa vaihtoehto. Tässä 
korostuu kartoitusohjelmien avulla saavutettavan varhaisen havaitsemisen merkitys.  
Tehokkuus  
Kartoitusohjelmien täytäntöönpanolla pyritään havaitsemaan ensisijaisten tuhoojien 
esiintyminen EU:n alueella. Rahoituksen asteittaisesta lis äämisestä on määrätty nykyisessä 
monivuotisessa rahoituskehyksessä, millä tuetaan tavoitetta kyseisten kartoitusten kattaman 
unionin alueen kasvattamisesta vuoteen 2020 mennessä.  
Aivan kuten eläinlääkintään liittyvien kiireellisten toimenpiteiden tapaukses sa myös 
kasvinsuojeluun liittyviin kiireellisiin toimenpiteisiin käytetään vaihtelevasti rahaa, ja nämä 
menot ovat vähemmän ennakoitavia uusien riskien, kuten ilmastonmuutoksen vaikutuksen, 
globaalin kaupan ja matkustajien maailmanlaajuisen liikkumisen, vu oksi. Vuosina 2014 –2016 
menot keskittyivät lähinnä vain neljään keskeiseen tuhoojaan: mäntyankeroiseen ja Xylella 
fastidiosa -, Anoplophora glabripennis - ja Pomacea insularum  -tuhoojiin, joihin lähes kaikki 
maksuista käytettiin (91 %). Kiireellisten toimenp iteiden täytäntöönpanoon annetulla EU:n 
rahoitustuella on tarkastelujaksolla onnistuttu osaltaan estämään edellä mainittujen tuhoojien 
kulkeutumista unioniin ja leviämistä laajemmalle muualla unionin alueella.  
EU:n tasolla saatava lisäarvo  
EU:n toiminnall a tuetaan kasvinterveyteen liittyvien epidemioiden hallintaa siten, että EU 
myöntää rahoitustukea, jota tarvitaan jäsenvaltiotasolla kiireellisten toimenpiteiden 
toteuttamiseksi, jotta estettäisiin kyseisten tuhoojien leviäminen laajemmalle unionin alueell a. 
Lisäksi unionin tuella helpotetaan jäsenvaltioiden välistä koordinointia niiden kasvintuhoojien 
kartoittamiseksi, joihin on kiinnitettävä tarkempaa huomiota niiden taloudellisen, 
yhteiskunnallisen ja ympäristövaikutuksen vuoksi.  
Kaiken kaikkiaan EU:n yhteisrahoittamien kartoitusohjelmien ja kiireellisten toimenpiteiden 
toteuttaminen EU:n alueella auttaa osaltaan säilyttämään maataloustuotantoa kasvien 
terveyden suojelun avulla sekä suojelemaan luonnon monimuotoisuutta ja metsiä ja 
turvaamaan maataloude n kilpailukykyä.  
3.1.3  Virallinen valvonta  
Tavoitteiden saavuttaminen  
 
9 
 Virallisen valvonnan järjestelmään annettavassa EU:n rahoitustuessa on kyse kahdesta 
keskeisestä välineestä, jotka kattavat lähes 100 prosenttia aiheutuneista tukikelpoisista 
kustannuksi sta: 43 EU:n vertailulaboratorion toteuttama testaustoiminta sekä niin 
vertailulaboratorioiden järjestämä kuin ”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden 
turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelman puitteissa annettava koulutus useilla 
elintarviketurvallisuuden  kannalta ensisijaisilla aloilla. On kehitetty neljä operatiivista 
indikaattoria7 virallisen valvonnan alalla yhteisrahoitettujen tärkeimpien toimenpiteiden 
edistymisen seuraamiseksi.  
EU:n vertailulaboratoriot ovat muun muassa auttaneet jatkuvasti päivittä mään 
diagnoosivälineitä patogeenien tunnistamiseksi hyvissä ajoin. Tämä on olennaisen tärkeää 
valvonnan toteuttamiseksi yhtenäisesti kaikkialla EU:ssa, koska näin varmistetaan luottamus 
testitulosten luotettavuutta kohtaan ja tasapuoliset kilpailuedellytyk set. Keskimääräinen 85 
prosentin onnistumisaste EU:n vertailulaboratorioiden verkoston tekemiin pätevyyskokeisiin8 
osallistuneiden laboratorioiden keskuudessa on osoituksena vertailulaboratorioiden 
testausmenetelmien menestyksekkäästä soveltamisesta kaikki alla EU:ssa. Viralliseen 
valvontaan osallistuvat kansalliset vertailulaboratoriot voisivat jatkuvan kouluttamisen ja 
kunkin EU:n vertailulaboratorion järjestämien vuotuisten seminaarien avulla kohentaa 
asiantuntemustaan. Osallistujien tyytyväisyysaste koul utuksen sisällön suhteen oli 
keskimäärin yli 87 prosenttia.  
”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -koulutusaloite on 
kolmen tarkasteltavana olevan vuoden aikana kattanut 52 yhteisen rahoituskehyksen kannalta 
keskeisen tärk eää aihetta. Osallistujat niin EU:n jäsenvaltioissa kuin kolmansissa maissa 
pitivät ohjelmaa hyödyllisenä. Tyytyväisyysaste oli yli 90 prosenttia kaikkina tarkasteltavina 
olevina vuosina. Myös osallistujien koulutuksen jälkeen suorittamien testien onnistum isaste 
oli erittäin korkea eli noin 88 prosenttia. Koulutuksella on edistetty jäsenvaltioissa yhteistä 
ymmärrystä niiden velvollisuuksista ja siitä, miten asiaan liittyvän EU:n lainsäädännön 
noudattamista voidaan parhaiten valvoa. Ohjelmasta on lisäksi oso ittautunut olevan apua 
uusiin tarpeisiin vastaamisessa eritoten kriisien aikana, jolloin se edisti sekä ennaltaehkäisyä 
että kriisivalmiutta. Konkreettinen esimerkki on ohjelman puitteissa annettava koulutus 
ruokamyrkytysepidemioiden tutkimuksesta. Sitä jä rjestettiin kaikkina kolmena tarkasteltavana 
olevana vuonna ja siinä keskityttiin mm. epidemiavalmiuteen, epidemian hallintaan ja 
kansallisille kansanterveys -, eläinlääkintä - ja elintarviketurvallisuusviranomaisten tiimeille 
suunnattuun kriisiviestintään.  
Tehokkuus  
EU rahoittaa kyseiset 2 toimea kokonaisuudessaan, ja kummankin vuotuiset kustannukset 
ovat noin 15 miljoonaa euroa EU:n talousarviosta. Näiden rajallisten kustannusten turvin 
EU:n vertailulaboratoriot ovat kuitenkin voineet toteuttaa korkeatasois ta testausta ja kouluttaa 
                                                            
7 Valmisteluasiakirjan liite 4 . 
8 Pätevyyskokeilla määritetään yksittäisten laboratorioiden suoriutuminen tiettyjen testien tai mittausten 
tekemisessä ja sitä käytetään laboratorioiden jatkuvan suoriutumisen seuraamiseen. Sitä kutsutaan myös 
laboratorioiden väliseksi vertailuksi. Kuten  termistä käy ilmi, pätevyyskokeella verrataan eri 
laboratorioiden saamia mittaustuloksia.  
 
10 
 satoja kansallisia vertailulaboratorioita vuodessa ja ”Koulutuksen parantaminen 
elintarvikkeiden turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelma on voinut kouluttaa vuosittain noin 
6 000 viralliseen valvontaan osallistuvien kansallisten toi mivaltaisten viranomaisten 
virkamiestä.   
EU:n tasolla saatava lisäarvo  
EU:n vertailulaboratorioiden toiminnasta ja ”Koulutuksen parantaminen elintarvikkeiden 
turvallisuuden lisäämiseksi” -ohjelmista aiheutuva EU:n tasolla saatava lisäarvo liittyy 
kyseiste n toimien luonteeseen: laboratorioiden verkostolla varmistetaan, että kaikki EU:n 
jäsenvaltiot toimivat johdonmukaisissa ja yhtenäisissä sääntelypuitteissa ja EU:n 
koulutusohjelmalla edistetään yhteistä toimintamallia EU:n lainsäädännön täytäntöönpanossa. 
Tämä sääntöjen yhdenmukaisuuden parantuminen unionin tasolla ja tiedon ja 
asiantuntemuksen jakaminen elintarviketurvallisuuden alalla ja siihen liittyvillä aloilla on 
merkittävä esimerkki EU:n sisäisestä positiivisesta vuorovaikutuksesta, joka ei toteutuis i 
kansallisen tason yksittäisillä toimilla eikä ilman EU:n rahoitustukea.  
3.1.4  Elintarviketurvallisuus  
Elintarviketurvallisuustavoitteen saavuttamista on tarkasteltava yhdennetystä näkökulmasta, 
sillä se on laaja -alainen tavoite, joka on seurausta säädöskehyksen täytäntöönpanosta ja sen 
valvonnasta EU:n ja kansallisten meno -ohjelmien myötävaikutuksella. Eläinten terveyteen, 
kasvien terveyteen ja viralliseen valvontaan liittyvät toimet edistävät kaikki osaltaan 
elintarvikkeiden ja elintarvikkeiden tu otantojärjestelmien turvallisuuden korkeaa tasoa 
kaikkien EU:n kansalaisten hyväksi. Elintarviketurvallisuuden edellytyksenä ovat turvalliset 
ja terveet eläimet ja kasvit ja korkeatasoinen valvontajärjestelmä. Korkeatasoisen eläinten 
terveyden, kasvien ter veyden ja virallisen valvonnan toteutuminen liittyy näin ollen suoraan ja 
sitovasti tämän vaatimuksen täyttymiseen.  
Korkeatasoisen elintarviketurvallisuuden ylläpitäminen edellyttää edellä mainittuja aloja 
koskevien EU:n vaatimusten tehokasta täytäntöönpan oa niin EU:ssa kuin EU:n ulkopuolisissa 
maissa, jotka vievät eläimiä, kasveja ja tuotteita EU:hun.  
EU:n tiukat normit sekä helpottavat EU:n sisäistä kauppaa että luovat eurooppalaisille 
yrityksille mahdollisuuksia kilpailla maailmanmarkkinoilla. Korkea tur vallisuustaso on 
olennaisen tärkeää markkinoiden vakauden ja kuluttajien luottamuksen kannalta, ja lisäksi se 
suojaa Eurooppaa taudinpurkausten taloudellisilta ja inhimillisiltä kustannuksilta.  
Komission yksiköt suorittivat arviointijaksolla noin 200 audi tointia ja tarkastusta vuodessa. 
Niiden avulla on edistetty useita komission keskeisiä prioriteetteja ja erityisesti seuraavia: 
sääntely -ympäristö, joka edistää työllisyyttä, kasvua ja investointeja varmistamalla korkean 
turvallisuustason ja jonka tukena o vat vankat valvonta - ja täytäntöönpanojärjestelmät, sekä 
syvemmät ja oikeudenmukaisemmat sisämarkkinat ja tasapuoliset toimintaedellytykset, joiden 
ansiosta kansalaiset ja yritykset voivat luottaa turvallisuuden yhtenäiseen ja korkeaan tasoon 
ja avoimiin t ietoihin valvonnan täytäntöönpanon tilanteesta jäsenvaltioissa ja EU:n 
 
11 
 ulkopuolisissa maissa, mistä puolestaan on päättäjille apua näiden arvioidessa sääntelyn 
tehokkuutta asiaan liittyvillä aloilla.  
Komissio antaa auditointiensa avulla tärkeää palautetta EU:n lainsäädännön ja toiminnan 
tehokkuudesta, vaikutuksesta ja lisäarvosta.  
Jos edellisissä kohdissa analysoitujen alakohtaisten tavoitteiden saavuttaminen johtaa osaltaan 
myönteiseen arviointiin EU:n tason yleisestä elintarviketurvallisuustilanteesta, E U:n 
elintarvikkeiden maine ei kaipaa esittelyä. EU:n maatalouden tuottamia elintarvikkeita 
pidetään yleisesti laadukkaina ja niiden katsotaan täyttävän tiukat turvallisuusvaatimukset – 
tämä ala on Euroopan suurin valmistusteollisuuden sektori ja johtava to imija 
maailmanlaajuisesti. Tässä yhteydessä EU:n elintarviketurvallisuuden määrärahoilla on 
keskeinen asema näiden tuotteiden kilpailukyvyn edistämisessä.  
3.2 Yksinkertaistaminen  
Tiedonannon ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio”9 mukaisesti yhteis tä 
rahoituskehystä koskevan asetuksen tarkoituksena oli olemassa olevien rahoitussäännösten 
nykyaikaistaminen ja yksinkertaistaminen. Yksinkertaistamiseen ja järkeistämiseen pyrittiin 
seuraavasti:  
 korvaamalla aiempi, turhan monimutkainen ja usein vanhentun ut säädöskehys yhdellä 
koko elintarvikeketjun kattavalla säädöksellä;  
 järkeistämällä rahoitusosuuksia siten, että määritellään vain kolme vakio -osuutta eli 50 %, 
75 % ja 100 %;  
 sovittamalla kasvinsuojelu - ja eläinlääkintäalan menettelyt yhdenmukaistettuihi n 
puitteisiin selkeyden, avoimuuden ja luotettavan sääntely -ympäristön varmistamiseksi;  
 vähentämällä komiteamenettelyn ja komission päätösten käyttöä sopimuksiin ja 
maksuihin kuluvan ajan lyhentämiseksi.  
Lisäaskelena järjestelmän yleisessä yksinkertaistam isessa oli yksikkökustannusjärjestelmän 
käyttöönotto eläinlääkintäalan ohjelmien täytäntöönpanemiseksi toteutettujen toimien 
korvaamisessa. Se kattaa noin 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista ja on parhaillaan 
tarkistettavana sen ulottamiseksi kosk emaan muita aloja. Niin komissio kuin jäsenvaltiotkin 
katsoivat uuden järjestelmän helpottavan rahoituksen ja korvausten hakemista.  
Raportointivaatimuksia jotkin jäsenvaltiot pitivät kohtuuttomina pienimpiä eläinlääkintäalan 
ohjelmia ja pelkkiä kiireellis iä toimenpiteitä ajatellen.  
3.3 Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun edistäminen  
Tuoreimpien Eurostatin tietojen mukaan koko EU:n maatalouselintarviketeollisuuden 
tuotannon arvoksi arvioitiin yli 410 miljardia euroa vuonna 2015, joten kyseessä on Euroopan 
                                                            
9 KOM(2011) 500 lopullinen, 22.6.2011.  
 
12 
 suurin valmistusteollisuuden sektori ja johtava toimija maailmanlaajuisesti. Sen 
maataloustuotteiden vienti kasvaa jatkuvasti. Tämä ala työllistää EU:ssa noin 44 miljoonaa 
henkeä, joista 22 miljoonaa työskentelee maatiloilla.  
Euroopan elintarviket uotannon kilpailukyky riippuu sen maineesta, ja EU:n 
elintarviketurvallisuuteen käytettävissä olevat määrärahat ovat keskeisessä asemassa 
eurooppalaisten elintarvikkeiden turvallisuuden ja laadun parantamisessa.  
EU:n tuotantojärjestelmään kohdistuu kuitenk in eräitä haasteita, kuten kaupan 
globalisoituminen, ilmastonmuutos sekä kauppakumppaneiden vaatimukset ja kuluttajien 
käyttäytyminen elintarvikekriiseissä. Eurooppa 2020 -kasvustrategialla10 halutaan EU:sta 
tulevan älykäs, kestävä ja osallistava talous täs sä muuttuvassa maailmassa. Näiden kolmen 
toisiaan vahvistavan painopisteen tarkoituksena on auttaa EU:ta ja jäsenvaltioita lisäämään 
työllisyyttä, tuottavuutta ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta merkittävästi.  
Maatalouden elintarviketuotannon alalla näihin t avoitteisiin voidaan päästä vain, jos ihmisten, 
eläinten ja kasvien korkeatasoinen terveys koko elintarvikeketjussa ja siihen liittyvillä aloilla 
on taattu ja jos toteutetaan toimia tautien ja tuhoojien ehkäisemiseksi ja hävittämiseksi 
aktiivisesti.  
3.4 Tarkoituksenmukaisuus  
Rooman julistuksen11 ohjaavan periaatteen mukaan yhteisen rahoituskehyksen toimenpiteillä 
tehdään Euroopasta turvallisempi ja vakaampi paikka, jossa kansalaiset voivat saada 
laadukkaita elintarvikkeita, jotka täyttävät tiukimmat kansain väliset normit. Ihmisten 
terveydelle ja kansanterveydelle aiheutuvat riskit pidetään kurissa EU:n tällä alalla pitkällä 
aikavälillä toteuttamien toimien ja sen hätätilanteissa toteuttamien nopeiden vastatoimien 
ansiosta. Kun ehkäistään epidemioiden esiinty mistä tai leviämistä unionin alueella, 
elintarvikeketjuun liittyvillä toimenpiteillä on keskeinen asema EU:n talouden suojaamisessa, 
sillä eläinlääkintään, kasvinsuojeluun ja elintarvikkeisiin liittyvillä kriiseillä voi olla tuhoisat 
vaikutukset ja niistä saattaa aiheutua valtavat kustannukset niin julkistaloudelle kuin koko 
maatalous - ja elintarvikealalle. Tällä on vaikutusta Euroopan sosiaaliseen ulottuvuuteen, 
koska se vaikuttaa myönteisesti kaikkien EU:n kansalaisten – alkutuottajista loppukuluttajiin 
– etujen suojeluun. Tällä järjestelmällä vahvistetaan viime kädessä EU:n maatalous - ja 
elintarvikealan asemaa maailmanlaajuisesti luomalla EU:n sisämarkkinoille mittakaavaetuja, 
mikä puolestaan edistää EU:n maataloustuotteiden vientiä.  
3.5 Edeltävien toimen piteiden pitkän aikavälin vaikutus  
Useimpia yhteistä rahoituskehystä koskevan asetuksen piiriin nykyisin kuuluvia toimia 
yhteisrahoitettiin jo aiemman lainsäädännön nojalla. Niistä monet (erityisesti eläinten 
terveyteen liittyvät toimenpiteet) edellyttävät  luonteensa puolesta pitkän aikavälin 
investointeja, jotta toimissa onnistuttaisiin.  
                                                            
10 COM(2014) 130 final, 19.3.2014.  
11 https://ec.europa.eu/commission/sites/beta -political/files/05_the_rome_agenda_fi_web.pdf  
 
13 
 Hyvä esimerkki ennen vuotta 2014 toteutettujen toimenpiteiden pitkän aikavälin 
merkittävimmistä vaikutuksista on naudan spongiformisen enkefalopatian hävittäminen 
naudoist a. Kyseessä on kuolemaan johtava sairaus, joka tarttuu ihmisiin saastuneiden 
naudanlihatuotteiden nauttimisen välityksellä. Tämän taudin torjuntaan myönnetyllä EU:n 
pitkän aikavälin yhteisrahoituksella oli merkittävä rooli positiivisten tapausten määrän ra jussa 
vähentymisessä: yli 2  000 tapauksesta vuonna 2001 vain 5 tapaukseen vuonna 2016, mikä 
merkitsee lähestulkoon taudin hävittämistä. Tämän kehityksen ansiosta on voitu luopua 
useista kalliista suojelutoimenpiteistä ja luoda uusia kaupankäyntimahdollisuu ksia. 
Toinen hyvä esimerkki liittyy raivotautiin. Se on tärkeä zoonoosi, joka on lähestulkoon 
hävitetty EU:n luonnonvaraisista eläimistä (täydellisen hävittämisen odotetaan tapahtuvan 
vuoteen 2020 mennessä). Tautitapausten määrä laski 726:sta vuonna 2010 v ain 18:aan vuonna 
2016, mikä on mahdollistanut kissojen ja koirien vapaan liikkuvuuden EU:n sisällä.  
EU:n yhteisrahoittamien salmonellan  valvontaohjelmien myötä on raportoitu 
siipikarjapopulaation (kuten munivien kanojen) salmonella  spp. -tartuntojen vähe ntymisestä. 
Tästä on hyötyä myös ihmisten terveydelle, sillä salmonelloosi  on tärkeä zoonoosi ja yksi 
ihmisten sairastumisen pääsyistä on munien nauttiminen. Ihmisillä vahvistettujen tapausten 
määrä, jota on analysoitu arvioitavana olevaa ajanjaksoa pidemmältä kaudelta, on laskenut 
105 450:stä vuonna 2010 94  600:aan vuonna 2015.  Ihmisillä todetuissa tapauksissa voidaan 
kuitenkin havaita vuosittaisia piikkejä, jotka johtuvat monista syistä, kuten munien 
kylmäketjun katkeamisesta.  
3.6 Lisätarkastelua kaipaavia aloja  
EU:n vuosien 2014 –2020 talousarviossa ei maatalousalan kriisivara usta ole käytettävissä 
elintarvike - ja rehuohjelmaan. Laajamittaisten eläinlääkintä - ja kasvinsuojelualan 
epidemioiden tapauksessa, esimerkkinä viimeaikaiset lintuinfluenssatapaukset12, joiden 
talousarviovaikutusta ei ehkä voida kattaa nykyisestä ohjelmasta , saattaa olla vaikeaa saada 
rahoitustukea hävittämistoimien toteuttamiseen ja näiden epidemioiden leviämisen 
hillitsemiseen hyvissä ajoin.  
Kasvinterveystoimien rahoitus on edelleen alkutekijöissään, ja on pohdittava lisää, miten 
tämän alan tarpeisiin void aan vastata asianmukaisesti esimerkiksi kartoitusohjelmia ja 
kiireellisiä toimenpiteitä yhdistämällä. Tällä välin on huomattava, että kasvinterveyteen 
liittyvien kiireellisten toimenpiteiden tehokkuus ansaitsee erityistä huomiota. On tärkeää ottaa 
huomioon , että tiettyjen tuhoojien hävittäminen on usein monimutkaisempaa kuin eläinten 
terveyden alalla isäntälajien suuren lukumäärän, oireiden viipymisen ja vektorien 
esiintymisen vuoksi. Tapauksissa, joissa hävittäminen ei enää ole mahdollista, leviämisen 
estäminen on edelleen tehokas tapa estää tuhoojan leviäminen muualle unionin alueelle.  
Joitakin mukautuksia tehtiin näillä menoaloilla käytettyjen rahoitusvälineiden 
mukauttamiseksi nykyisen varainhoitoasetuksen13 säännöksiin. Tämä koskee erityisesti 
                                                            
12 Epidemia alkoi vuonna 2015, eikä sitä ole vielä saatu tukahdutettua. Alustavat kustannukset ylittävät tähän 
mennessä 110 miljoonaa euroa.  
13 Asetus (EU) N:o 966/2012 ( EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1).  
 
14 
 avustuksia . Kokemus on kuitenkin osoittanut, ottaen huomioon elintarviketurvallisuuden 
menojen ominaispiirteet (kilpailuun perustumaton rahoitus, joka muodostuu korvauksista 
jäsenvaltioille), että avustukset eivät aina ole paras väline eläinlääkintä - ja 
kasvinsuojel utoimenpiteiden alalla.  
Muiden toimien rahoituksen osalta olisi pohdittava, miten avustukset, joilla pyritään 
tukemaan tiettyjen elintarvikeketjun toimijoiden kestävämpiä toimintamalleja, edistävät 
kestävän kehityksen toimintaohjelman 2030, johon viitataan  tiedonannossa ”Seuraavat toimet 
Euroopan kestävän tulevaisuuden varmistamiseksi”, tavoitteiden saavuttamista. Käytettävissä 
olevia vaihtoehtoja olisi tutkittava tarkemmin ja olisi selvitettävä, miten kulutukseen 
kelpaavien elintarvikkeiden lahjoitusta kos kevaa vaihtoehtoa voitaisiin tukea laajentamalla 
avustuksia järjestöille, jotka toimivat turvallisten elintarvikkeiden uudelleenjaon alalla, kuten 
Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa ”Ruokahävikin torjunta” 
esitetään.  
4. PÄÄTELMÄT  
Elintarviketurvallisuutta sekä eläinten ja kasvien terveyttä koskevien EU:n puitteiden 
soveltamisen ja täytäntöönpanon valvonnan on yleisesti tunnustettu olevan yhtenäistä ja 
suurelta osin johdonmukaista kaikissa jäsenvaltioissa. Tällä puolestaan varmistetaa n, että 
kansalaiset ja yritykset voivat luottaa puitteiden olevan oikeudenmukaiset ja tehokkaat 
korkeiden turvallisuusstandardien edistämisessä EU:n talouden keskeisellä osa -alueella. EU:n 
investoinneilla tautien ja tuhoojien seurantaan, torjuntaan ja hävi ttämiseen edistetään koko 
elintarvikeketjun turvallisuutta ja siihen perustuvaa kauppaa. Yhteistä rahoituskehystä 
koskevan asetuksen väliarviointi osoittaa nykyisen rahoituskehyksen toimivan hyvin 
poliittisessa toimintaympäristössään: kaikki tällä alalla E U:n rahoitustukea saavat toimet 
edistävät yhteistä rahoituskehystä koskevan asetuksen yleisten ja erityistavoitteiden 
saavuttamista eli ihmisten, eläinten ja kasvien terveyden parantamista sekä komission yleisten 
ensisijaisten tavoitteiden toteutumista, mu kaan luettuna tehokkaiden sisämarkkinoiden 
toiminta ja tuki EU:n ulkopuolisten maiden kanssa käytävälle kaupalle.  
Yhteistä rahoituskehystä koskevan asetuksen rahoitusvälineet ovat myös osoittautuneet 
joustaviksi uusien esille tulevien yhteisrahoitustarpeid en täyttämisessä erityisesti 
tautiepidemioiden ilmetessä. Yhteistä rahoituskehystä koskevan asetuksen puitteissa 
rahoitetuilla toimilla tuetaan EU:n elintarvike - ja rehulainsäädäntöä, jonka myötä pyritään 
luomaan EU, joka on turvallinen ja vakaa, vauras ja  kestävä, sosiaaliset näkökohdat huomioon 
ottava sekä vahvempi maailmanlaajuisesti.