KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

elintarviketietojen antamisesta kuluttajille annetussa asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 komissiolle siirretyn säädösvallan käyttämisestä

1. Johdanto ja oikeusperusta

Tämän kertomuksen on tarkoitus täyttää elintarviketietojen antamisesta kuluttajille 25. lokakuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1169/2011, jäljempänä ’elintarviketietoasetus’, 51 artiklan 2 kohdassa komissiolle asetettu velvoite. Elintarviketietoasetuksen 51 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen komissiolle kyseisellä asetuksella siirretyn säädösvallan käyttämisestä. Kertomus on laadittava viimeistään 9 kuukautta ennen 12. joulukuuta 2011 käynnistyvän viiden vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.

2. Siirretyn säädösvallan käyttäminen

Elintarviketietoasetuksen 51 artiklan 2 kohdassa komissiolle siirretään valta antaa kyseisen asetuksen 9 artiklan 3 kohdassa, 10 artiklan 2 kohdassa, 12 artiklan 3 kohdassa, 13 artiklan 4 kohdassa, 18 artiklan 5 kohdassa, 19 artiklan 2 kohdassa, 21 artiklan 2 kohdassa, 23 artiklan 2 kohdassa, 30 artiklan 6 kohdassa, 31 artiklan 2 kohdassa, 36 artiklan 4 kohdassa ja 46 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä.

Komissio on elintarviketietoasetuksen voimaantulon jälkeen antanut kolme delegoitua säädöstä:

a) Komission delegoitu asetus, jolla muutetaan elintarviketietoasetusta 36 artiklan 4 kohdan mukaisesti siltä osin kuin on kyse siitä tiedosta, että elintarvike ei sisällä gluteenia tai että gluteenia on vähennetty:

Tämän säädöksen tavoitteena oli luoda perusta vapaaehtoisten elintarviketietojen muotoilulle siltä osin kuin on kyse siitä tiedosta, että elintarvike ei sisällä gluteenia tai että gluteenia on vähennetty. Edellisen direktiivin eli erityisravinnoksi tarkoitetuista elintarvikkeista 6. toukokuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/39/EY mukaisesti tällaisten tietojen ja erityisesti mainintojen ”gluteeniton” tai ”erittäin vähägluteeninen” esittämistä oli säännelty gluteenille intoleranteille henkilöille soveltuvien elintarvikkeiden koostumuksesta ja merkitsemisestä 20. tammikuuta 2009 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 41/2009 . Imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetuista ruoista, erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetuista elintarvikkeista ja painonhallintaan tarkoitetuista ruokavalionkorvikkeista 12. kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 609/2013 johdanto-osan 41 kappaleessa säädetään, että kun direktiivi 2009/39/EY ja komission asetus (EY) N:o 41/2009 kumotaan 20. heinäkuuta 2016 alkaen, gluteenittomuutta tai gluteenin vähentämistä elintarvikkeissa annettavia tietoja koskevat säännöt siirretään elintarviketietoasetukseen. Komission delegoidulla asetuksella (EU) N:o 1155/2013 mahdollistettiin tämä siirto, mutta edellä tarkoitettujen mainintojen käyttöä koskevista konkreettisista yksityiskohdista säädettiin myöhemmin komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 828/2014.

b) Komission delegoitu asetus, jolla muutetaan elintarviketietoasetuksen liitteitä II ja III siltä osin kuin on kyse tietyistä allergioita tai intoleransseja aiheuttavista viljoista ja sellaisista elintarvikkeista, joihin on lisätty fytosteroleita, fytosteroliestereitä, fytostanoleita tai fytostanoliestereitä:

Tämä säädös annettiin elintarviketietoasetuksen 10 artiklan 2 kohdan ja 21 artiklan 2 kohdan pohjalta, ja sillä on kaksi tavoitetta: ensinnäkin elintarviketietoasetuksen 21 artiklan 2 kohdan perusteella komissio velvoitetaan tarkastelemaan uudelleen allergioita tai intoleransseja aiheuttavien aineiden ja tuotteiden luetteloa, jotta varmistetaan parempi kuluttajainformaatio, ja asetuksen liitteessä II ollut kyseisten aineiden tai tuotteiden luettelo päivitettiin; viittausta gluteenia sisältäviin viljoihin eli lähinnä vehnään muutettiin speltin sisällyttämiseksi vehnälajikkeeksi ja ilmauksen ”kamut-vilja”, joka viittaa rekisteröityyn tavaramerkkiin, korvaamiseksi kyseisen lajikkeen todellisella nimellä ”kova vehnä (khorasan)”. Toiseksi elintarviketietoasetuksen liitettä III muutettiin asetuksen 10 artiklan 2 kohdan perusteella – siinä mahdollistetaan tiettyjen elintarvikkeiden erityisiä merkintävelvoitteita koskevan luettelon muuttaminen kuluttajien terveyden suojelun tai elintarvikkeen turvallisen käytön varmistamiseksi: sen varmistamiseksi, että elintarvikkeet, joihin on lisätty fytosteroleita, fytosteroliestereitä, fytostanoleita tai fytostanoliestereitä tavoittavat ne kuluttajat, joiden on tarpeen seurata verensä kolesterolitasoa, otettiin käyttöön tällaisten elintarvikkeiden merkintöihin sisällytettävä asianmukainen maininta.

c) Komission delegoitu asetus valmistettujen nanomateriaalien määritelmästä:

Elintarviketietoasetuksen 18 artiklan 5 kohdassa velvoitetaan komissio mukauttamaan asetuksen 2 artiklan 2 kohdan t alakohdassa tarkoitetun valmistetun nanomateriaalin määritelmää teknisen ja tieteellisen kehityksen tai kansainvälisellä tasolla hyväksyttävien määritelmien huomioon ottamiseksi. Komissio antoi tältä pohjalta 12. joulukuuta 2013 komission delegoidun asetuksen elintarviketietojen antamisesta kuluttajille annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1169/2011 muuttamisesta siltä osin kuin kyse on ”valmistetun nanomateriaalin” määritelmästä, ja antoi tämän säädöksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle tiedoksi samana päivänä.

Euroopan parlamentti hyväksyi 12. maaliskuuta 2014 päätöslauselman, jossa vastustetaan delegoitua asetusta siltä pohjalta, että komissio jättämällä tietyt elintarvikelisäaineet määritelmän soveltamisalan ulkopuolelle, ylitti sille siirretyn toimivallan.

Nykyisin elintarviketietoasetukseen sisällytetty ”valmistettujen nanomateriaalien” määritelmä on siirretty Euroopan parlamentin ja neuvoston 25. marraskuuta 2015 annettuun asetukseen (EU) 2015/2283 uuselintarvikkeista, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1169/2011 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 258/97 ja komission asetuksen (EY) N:o 1852/2001 kumoamisesta, jota sovelletaan 1. tammikuuta 2018 alkaen. Tämän vuoksi valmistetun nanomateriaalin määritelmä ja viittaukset sitä koskevan säädösvallan siirtämiseen komissiolle olisi poistettava elintarviketietoasetuksesta ja korvattava viittauksella kyseisessä asetuksessa vahvistettuun määritelmään.

Elintarviketietoasetuksessa säädetään muustakin siirretystä säädösvallasta. Komissio ei ole kuitenkaan toistaiseksi vedonnut muihin oikeusperustoihin delegoitujen säädösten antamiseksi elintarviketietoasetuksen nojalla. On tärkeää huomata, että asetusta on sovellettu vasta 13. joulukuuta 2014 lähtien, ja joitakin sen säännöksiä sovelletaan vasta 13. joulukuuta 2016 lähtien. Erityisesti mainittakoon seuraavat:

a) Komissio vahvistaa elintarviketietoasetuksen 13 artiklan 4 kohdan nojalla luettavuutta koskevat säännöt pakollisista lisätiedoista, jotka tietyn elintarvikkeen osalta on ilmoitettava yleensä etiketissä. Tältä osin on hankittava lisää kokemusta siitä, miten uusia sääntöjä sovelletaan käytännössä, ennen kuin ryhdytään valmistelemaan luettavuutta koskevaa delegoitua säädöstä.

b) Komissio velvoitetaan elintarviketietoasetuksen 21 artiklan 2 kohdassa tarkastelemaan järjestelmällisesti uudelleen kyseisen asetuksen liitteessä II vahvistettua allergioita tai intoleransseja aiheuttavien aineiden ja tuotteiden luetteloa ja saattamaan se tarpeen mukaan ajan tasalle. Tämän säännöksen mukaisesti komissio arvioi jatkuvasti tarvetta tehdä muita muutoksia liitteessä II olevaan luetteloon.

c) Komissio voi elintarviketietoasetuksen 9 artiklan 3 kohdan, 12 artiklan 3 kohdan, 19 artiklan 2 kohdan, 23 artiklan 2 kohdan, 30 artiklan 6 kohdan, 31 artiklan 2 kohdan ja 46 artiklan mukaisesti vahvistaa lisätietoja asetuksen erilaisista teknisistä näkökohdista. Koska asetusta sovelletaan kokonaisuudessaan vasta 13. joulukuuta 2016 alkaen, olisi kuluttajien käsityksiä tutkittava tarkemmin, ennen kuin voidaan tehdä päätöksiä kyseisen siirretyn säädösvallan asianmukaisesta käytöstä.