Alueiden komitean lausunto aiheesta "EU-lainsäädännön alueellisiin ja paikallisiin elimiin kohdistuvien taloudellisten ja hallinnollisten vaikutusten arviointi" CdR 368/95



Virallinen lehti nro C 126 , 29/04/1996 s. 0001



Alueiden komitean lausunto aiheesta "EU-lainsäädännön alueellisiin ja paikallisiin elimiin kohdistuvien taloudellisten ja hallinnollisten vaikutusten arviointi" (96/C 126/01) Taustaa Työvaliokunta päätti 5. joulukuuta 1994 antaa alavaliokunta 1:n tehtäväksi valmistella oma-aloitteinen arviointiasiakirja EU-lainsäädännön valmistelun taloudellisista ja hallinnollisista vaikutuksista alueellisiin ja paikallisiin elimiin. Alavaliokunta 1 nimesi esittelijäksi Joakim Ollénin. Alavaliokunta sai myös tehtäväkseen kuvata alueellisia ja paikallisia hallinto- ja rahoitusorganisaatioita. Viimeksi mainitun selvityksen tekee erillinen asiantuntijaryhmä. Se on tärkeä lähtökohta tälle periaateasiakirjalle, joka koskee EU-lainsäädännön taloudellisia ja hallinnollisia vaikutuksia. Alueiden komitea hyväksyi 15. 16. marraskuuta 1995 pitämässään 10. täysistunnossa (marraskuun 15. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon sopimuksen Euroopan unionista ja erityisesti sen 198c artiklan ja panee merkille Euroopan yhteisön perustamissopimuksen julistukset siitä, kuinka kustannus- ja ympäristövaikutukset on otettava huomioon EU:n varainhoitomääräykset Euroopan neuvoston paikallishallinnon peruskirjan Alueiden komitean lausunnon 21. huhtikuuta 1995 EU-sopimuksen tarkistamisesta A. Alueiden komitea yhtyy perusteisiin, jotka läheisyysperiaatteesta annetaan sopimuksessa Euroopan unionista, sen 3 b artiklassa. B. Kaikki yhteisölle, kansallisille hallituksille, paikallisille elimille, talouden toimijoille ja kansalaisille asetettavat rasitteet, olivatpa ne taloudellisia tai hallinnollisia, on minimoitava ja niiden on oltava suhteessa asetettuun tavoitteeseen. Yhteisön toimien on jätettävä mahdollisimman paljon tilaa kansallisille päätöksille. EU:n standardien on oltava etupäässä minimistandardeja. EU:n säädösten on oltava mahdollisimman yksinkertaisia. Jos edellytykset ovat muutoin samat on annettava direktiivejä mieluummin kuin asetuksia ja puitedirektiivejä ennemmin kuin yksityiskohtaisia toimintaohjeita. C. Perustamissopimuksen julistusten mukaan kustannus- ja ympäristöseuraamukset on otettava huomioon seuraavasti: "Konferenssi kiinnittää huomiota siihen, että komissio sitoutuu lainsäädäntöehdotustensa osalta ottamaan huomioon jäsenvaltioiden viranomaisille ja kaikille niille, joita asia koskee, aiheutuvat kustannukset ja hyödyt, tarvittaessa tarpeellisiksi katsomiensa neuvottelujen perusteella ja vahvistamalla yhteisön lainsäädännön arviointijärjestelmäänsä. Konferenssi kiinnittää huomiota siihen, että komissio sitoutuu ehdotuksissaan ja jäsenvaltiot sitoutuvat täytäntöönpanossa ottamaan täysimääräisesti huomioon ehdotusten ympäristövaikutukset sekä kestävän kasvun periaatteen." D. EU:n varainhoitoasetuksen mukaan EU-lainsäädäntöön on sisällytettävä arviointeja vaikutuksista EU:n omaan talousarvioon. Järjestelmällistä selvitystä taas ei vaadita vaikutuksista kansallisiin, alueellisiin ja paikallisiin talousarvioihin. E. Komission jäsen Monica Wulf-Mathies kertoi täysistunnolle 21. huhtikuuta 1995, että komissio suunnittelee vahvistavansa alueiden komitean neuvoa-antavaa roolia pyytämällä siltä lausuntoja noin 40:stä komission työohjelmassa olevasta aiheesta. Useat näistä ovat sen alueen ulkopuolella, josta alueiden komitealta EU-sopimuksen perusteella tulee pyytää lausunto. F. Alueiden komitean täysistunto muotoili 21. huhtikuuta 1995 näkökantansa EU-sopimuksen tulevaan tarkistukseen. Se vaati mm., että alueiden komitealta pyydetään aina lausuntoa tietyistä muistakin asioista. Kokous ehdotti myös, että sellaiset Euroopan unionin toimenpiteet, joilla on selkeitä vaikutuksia paikallisen ja alueellisen tason talouteen, on ennen toteutusta tutkittava tarkoin. Johdanto 1. Unionin lainsäädännöllä on suoria tai epäsuoria taloudellisia vaikutuksia paikallisiin ja alueellisiin elimiin. Tässä asiakirjassa tehdään ehdotuksia siitä, kuinka nämä vaikutukset voitaisiin ottaa huomioon ennen kuin EU:n päättävät elimet tekevät ratkaisunsa. Vaikutuksia voi syntyä seuraavasti: Useiden EU-säädösten tarkoitus on turvata tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus. Sillä voi olla myönteisiä vaikutuksia jäsenmaiden alueelliseen ja paikalliseen tasoon. Julkisia hankintoja koskevat lisääntyneeseen kilpailuun tähtäävät määräykset voivat vähentää kuntien ja alueiden kustannuksia. Määräysten yhdenmukaistaminen vähentää erilaisten kansallisten määräysten tarvetta ja saattaa yksinkertaistaa asioita paikallis- ja aluetasolla. Useissa tapauksissa jäsenvaltiot siirtävät vastuun EU-lainsäädännön käytännön vaikutuksista alueellisille ja paikallisille elimille. Ne voivat siksi aiheuttaa suoria taloudellisia rasitteita näille elimille. Unionin lainsäädäntö voi vaikuttaa alueellisten ja paikallisten elimien hallinnollisiin rakenteisiin menettelytapa-, raportointi- ja muin vaatimuksin. EU:n omat hallintomenettelyt voivat aiheuttaa uusia hallinnollisia kustannuksia paikallisille ja alueellisille elimille. 2. EU-lainsäädännön tavoitteiden toteutettavuus riippuu usein paikallisten ja alueellisten elinten taloudellisista ja hallinnollisista voimavaroista. Olennaista on, että EU:n päätökset voidaan toteuttaa käytännössä. Toteutettavuus paranee, jos EU ottaa huomioon paikallisiin ja alueellisiin elimiin kohdistuvat vaikutukset. Myös yhteisön päätösten laatu paranee sekä niiden toimeenpano ja noudattaminen helpottuvat. 3. Tässä asiakirjassa vaikutuksia arvioidaan ainoastaan alueellisella ja paikallisella, ei kansallisella tasolla. Asiakirjassa arvioidaan kaikkea EU:n lainsäädäntöä, sekä asetuksia että direktiivejä, mutta vain niitä, joilla on merkittäviä taloudellisia ja hallinnollisia vaikutuksia paikallisiin ja alueellisiin elimiin. Myös vihreät ja valkoiset kirjat sekä investointisuunnitelmat voivat sisältää sellaisia ehdotuksia. 4. EU voi tukea jäsenmaiden alueellista ja paikallista kehitystä erityisesti rakennerahastojen avulla. Näiden ohjelmien soveltamista ei tässä asiakirjassa käsitellä. Soveltaminen perustuu monesti suoraan yhteyteen paikallisten ja alueellisten elinten kanssa. Monissa jäsenvaltioissa tällainen yhteys ei kuitenkaan ole riittävän kehittynyt. Prosessiin on tarpeen miettiä muutoksia kuten sitä, että EU asettaa vaatimuksia paikallisen ja alueellisen tason edustukseen rakennerahastojen valvontakomiteoissa. Maatalouden tukiohjelmien yksittäisiin hankesuunnitelmiin on kirjattava vastaavia vaatimuksia. 5. Tässä asiakirjassa ei oteta esille kysymystä EU:n nykyisen lainsäädännön tarkistamisesta alue- ja paikallistason elinten toiminnan yksinkertaistamiseksi. Alueiden komitean tulee käsitellä sitä erillisessä lausunnossa. Esimerkkejä EU-lainsäädännön taloudellisista ja hallinnollisista vaikutuksista 6. EU:n lainsäädäntö on vaikuttanut viime vuosina tuntuvasti paikallisten ja alueellisten elinten talouteen ja hallintoon. Nämä elimet vastaavat useissa jäsenmaissa suurelta osin palveluista ja työllisyydestä. Tässä annetut esimerkit eivät voi olla kattavia. Kuten johdannossa mainittiin, vaikutukset voivat olla sekä myönteisiä että kielteisiä. Esimerkkejä selostetaan lyhyesti alla ja seikkaperäisemmin liitteessä. 7. Hankintadirektiivien myönteiset vaikutukset voivat ilmetä kasvaneesta kilpailusta johtuvina alhaisempina kustannuksina. Mutta hankintoja kilpailutettaessa alhaiset kynnysarvot saattavat lisätä byrokratiaa ja aiheuttaa, että julkisen sektorin lainanotto on tavanomaista hitaampaa. Myös julkisessa omistuksessa olevien yritysten pilkkominen voi vaikeutua. 8. Liikkeenluovutusdirektiivi voi vaikeuttaa toiminnan siirtämistä aliurakoitsijalle tervein liiketoiminnallisin ehdoin. Osa-aikatyöntekijöiden työaikadirektiivin lasketaan nostavan kustannuksia runsaasti. Kotiympäristön teknisiä apuvälineitä koskeva direktiivi aiheuttaa suuria lisäkuluja. Elintarvikkeiden tuonninvalvontadirektiivi merkitsee uusia rutiineja ja mittausmenetelmiä. 9. Ehdotus uudeksi uimavesidirektiiviksi sisältää tiettyjä yksinkertaistuksia, mutta myös uusia analyysivaatimuksia, joiden täyttäminen on kallista ja aiheuttaa hallinnollista työtä. Juomavesidirektiivi sisältää vaatimuksia vesijohtoverkon uusimisesta. Vaatimukseen liittyvät huomattavat kustannukset voivat edellyttää jonkinlaista rahoitusta kuntatasolla. Näitä esimerkkejä kuvaillaan tarkemmin liitteessä 1. Huomioita Periaatteet 10. EU-lainsäädäntö voi helpottaa julkista toimintaa alueellisella ja paikallisella tasolla, mutta myös nostaa toiminnan kustannuksia ja aiheuttaa toimeenpano-ongelmia. Alueiden komitea katsoo, että neuvoston ja komission ei tulisi tehdä päätöksiä ilman että ne ovat ottaneet selvää päätöksen vaikutuksista. 11. Ehdotukset tulevat vastaisuudessakin komissiolta. Alueiden komitea katsoo, että menettelyä EU:n sisällä on muutettava siten, että unionin uusien lainsäädäntöehdotusten vaikutukset paikalliseen ja alueelliseen tasoon selvitetään tarkoin. 12. Tämä on tarpeen pääasiassa kolmesta syystä: A. Ensinnäkin on tärkeää, että paikalliset elimet voivat suorittaa tehtävänsä tehokkaasti. Niiden toimintaa ei siksi saa sitoa liian yksityiskohtaisilla kansallisilla tai EU:n tasoisilla säädöksillä. B. Toiseksi on selvitettävä paremmin paikalliset ja alueelliset olosuhteet, jotta yhteisön päätösten laatua voidaan parantaa. C. Kolmanneksi EU-direktiivien toimeenpano tehostuu ja soveltaminen helpottuu, jos niillä on hyvä paikallinen pohja. 13. EU-lainsäädännön taloudelliset vaikutukset paljastuvat nykyisin usein liian myöhään. Ne selviävät vasta, kun lainsäädäntöä sisällytetään kansallisiin lakeihin tai sovelletaan käytännössä paikallisella ja alueellisella tasolla. 14. Työskentelytapaa on muutettava, jotta ehdotuksen vaikutukset voidaan selvittää ajoissa ja komission työskentelyn tehokkuutta parantaa. Siksi vaikutukset paikallisiin ja alueellisiin elimiin on selvitettävä ennen päätöksentekoa. 15. On korostettava, että EU:n lainsäädäntö vaikuttaa eri tavoin eri maissa. Tämä johtuu paikallisten elinten erilaisesta toimivallasta. 16. Alueellisten ja paikallisten viranomaisten lukumäärä sekä niiden koko vaihtelee voimakkaasti jäsenmaissa. Paikallisia elimiä on noin 80 000. Alueellisia elimiä on noin 900.17. Paikallisten elinten rahoituspohja vaihtelee suuresti. Suurta vaihtelua ilmenee mm. sellaisten paikallisten tehtävien osuudessa, jotka rahoitetaan paikallisen valvonnan piiriin kuuluvista lähteistä. 18. EU:n jäsenmaiden hajautetusta hallintorakenteesta johtuu, että paikallisille elimille uskotut tehtävät vaihtelevat huomattavasti. Vastuualueiden jako kansallisten, alueellisten ja paikallisten elinten välillä vaihtelee jäsenvaltiosta toiseen samoin kuin taloudelliset ja hallinnolliset rakenteet. 19. Näitä eroja on kunnioitettava ja ne on otettava huomioon lakiesityksiä tehtäessä. Paikallis- ja aluetason toimintamuotojen, rahoituksen ja tehtävien yhdenmukaistaminen ei ole toivottavaa. EU:n kehittyminen ei saa pakottaa jäsenvaltioita annettuihin puitteisiin, jotka lähtevät siitä, että kaikkien jäsenmaiden paikalliset ja alueelliset elimet toimivat samalla tavoin. 20. Päätöksentekojärjestystä on näin ollen täydennettävä niin, että alueiden komitealle annetaan vastuu siitä, että vaikutukset alueelliseen ja paikalliseen tasoon on selvitetty riittävän hyvin ennen kuin ehdotusta käsitellään neuvostossa. Taloudellisten ja hallinnollisten vaikutusten arvioinnin tekijöitä 21. Jotta olisi mahdollista arvioida jäsenvaltioihin kohdistuvia taloudellisia ja hallinnollisia vaikutuksia, päätösasiakirjoissa olisi yleensä selvitettävä seuraavat seikat. On kuitenkin tarkennettava tapauskohtaisesti, mitä kulloinkin tulee selvittää. A. Direktiiviehdotuksen menoja lisäävät suorat vaikutukset paikalliseen ja alueelliseen tasoon asianomaisessa maassa, ilmaistuna kokonaiskuluina tai suhteessa kyseiseen väestöryhmään, kun palvelutehtävä muuttuu, tai muuttuneina tuotantokustannuksina esimerkiksi työvoimakulujen osalta. Ehdotetun direktiivin aiheuttama epäsuora menojen kasvu valvonnan, selvityksen, raportoinnin tms. muodossa. B. Kuluja vähentävät vaikutukset, kun kumotaan hallinnollisia, taloudellisia ja oikeudellisia määräyksiä, jotka estävät kehitystä ja paikallista ja alueellista yhteistoimintaa; esimerkkinä voi mainita yksinkertaisemmat valvontajärjestelmät tai valvonnan suorittaminen toisessa maassa. C. Tulojen nousu laajentuneen veropohjan muodossa esimerkiksi työllisyyden kasvaessa, lisääntyneet mahdollisuudet kerätä maksuja, turvatummat tulot parempien rutiinien avulla. D. Tulojen pieneneminen supistuneen veropohjan muodossa tai pienentyneenä maksujen keräämisoikeutena. E. Ympäristövaikutukset Maastrichtin sopimuksen liitteenä olevan julistuksen mukaan, jossa ne sitoudutaan ottamaan huomioon päätöksenteossa. F. Kilpailun rajoittamisen vaikutukset. Tietyt muotoilut voivat aiheuttaa haitallista kilpailun rajoittamista. Uusi työskentelytapa unionissa 22. Alueiden komitean mielestä seuraavia uusia periaatteita on käytettävä alueellisille ja paikallisille elimille aiheutuvien taloudellisten ja hallinnollisten vaikutusten selvittämiseksi. 23. Alueiden komitea muistuttaa käsityksestään, että sillä on oltava viime käden vastuu sen arvioimisesta, onko paikallisille ja alueellisille elimille aiheutuvia taloudellisia ja hallinnollisia vaikutuksia kuvattu riittävästi ja oikein komission ehdotuksessa. 24. Tätä varten ehdotetaan seuraavaa menettelyä: A. Komission ja alueiden komitean välisessä vuotuisessa vuoropuhelussa siitä, mistä asioista alueiden komiteaa tulee vuoden mittaan kuulla, on erityisesti keskusteltava asioista, joilla on merkittäviä taloudellisia vaikutuksia paikallisella ja alueellisella tasolla, B. Komissio on vastuussa siitä, että valmisteluvaiheessa selvitetään alueellisia ja paikallisia elimiä koskevat vaikutukset, C. Komissio on velvollinen pyytämään alueiden komiteaa osallistumaan tarvittaessa valmisteluvaiheeseen, D. Alueiden komitealla on lopullinen vastuu sen arvioimisesta, onko vaikutusselvitys riittävä ja oikea perusta päätöksentekoa varten, E. Jos komitean mielestä vaikutusta on arvioitu selkeästi väärin, sillä on oikeus pidennettyyn selvitysaikaan esimerkiksi kuullakseen jäsenvaltioiden alueellisen ja paikallisen tason edustajia. Selvitysohjelma 25. Nyt ehdotettua menettelyä voidaan lähemmin kuvata seuraavasti: A. Komission ja alueiden komitean puheenjohtajiston välisessä vuotuisessa vuoropuhelussa laaditaan ohjelma alueiden komitean käsittelyyn lähetettävistä asioista. Ohjelmassa on tarkkaan määritettävä, mihin asioihin ehdotetun menettelytavan mukaisesti olisi erityisesti paneuduttava taloudellisten ja hallinnollisten vaikutusten kuvaamiseksi paikallisella ja alueellisella tasolla. Asioiden tulee olla yksinomaan sellaisia, joilla on huomattavaa taloudellista merkitystä paikallisille ja alueellisille elimille. B. Alueiden komitean on tiedotettava jäsenvaltioiden paikallisen ja alueellisen tason edustajille selvitysohjelmasta, jotta nämä voivat hyvissä ajoin valmistella kannanottoja asioista, joihin erityisesti tullaan paneutumaan. C. Selvitysohjelmasta käytävissä keskusteluissa alueiden komitean ja komission on päästävä yksimielisyyteen siitä, miten paljon alueiden komitean edustajat voivat myötävaikuttaa siihen, että paikallisen ja alueellisen tason vaikutuksia tutkitaan jo varhaisessa vaiheessa. Arviointi tulee suorittaa tapauskohtaisesti. Komission velvollisuutena on kysyä komitealta neuvoa valmisteluvaiheen osallistumiseen liittyvissä kysymyksissä. D. Tässä yhteydessä komitea vaatii, että ne alue- ja paikallisviranomaiset jotka osallistuvat yhteisön rahastojen ohjelmiin taloudellisesti, osallistuvat myös rahastojen varojen käyttöä koskevaan kansalliseen päätöksentekoon. 26. Alueiden komitean osallistuminen valmisteluvaiheeseen voi tapahtua eri tavoin: A. Alueiden komitea voi pyytää apua komission asiantuntijoilta, jotka edustavat paikallista ja alueellista tasoa. Tällainen asiantuntijapanos voi myös koskea ehdotuksia, joita ei anneta alueiden komitean käsiteltäviksi, mutta joilla siitä huolimatta saattaa olla tiettyjä vaikutuksia. B. Alueiden komitea voi perustaa komission kanssa yhteisiä tutkimusryhmiä vaikutusten selvittämiseksi. C. Alueiden komitea voi nimetä edustajan komission käyttöön ajoissa suoritettaviin perinpohjaisiin neuvonantotehtäviin. Jos tällainen edustaja valitaan, on sopivaa, että hän keskittää toimintansa komitean asianomaiseen valiokuntaan, koska olosuhteet ovat erilaiset eri jäsenvaltioissa. D. Alueiden komitea voi pyytää lausuntoja suoraan jäsenvaltioiden paikallisilta ja alueellisilta tasoilta, jotta se voi jo varhaisessa vaiheessa saada laajemman ja perusteellisemman käsityksen vaikutuksista yksittäisiin valtioihin. E. Alueiden komiteaa edustavat valmisteluvaiheessa komissioon valitut edustajat. Asioita ei kuitenkaan pidä käsitellä muodollisesti alueiden komitean valiokunnassa tai täysistunnossa ennen komission ehdotuksen lähettämistä alueiden komitean tarkempaa tutkintaa varten. Esittelijöiden työn helpottamiseksi heidät on kuitenkin nimettävä jo silloin, kun tarkempia selvityksiä edellyttäviä asioita koskevasta ohjelmasta on päästy yksimielisyyteen. On päätettävä tapauskohtaisesti, pitäisikö alueiden komitean edustajien toimia komission neuvonantajina jo varhaisvaiheen perusteellisissa selvityksissä. 27. Komissiolla on yleisvastuu siitä, että sen ehdotusten vaikutukset on riittävästi selvitetty ennen päätöksentekoprosessin seuraavaa vaihetta EU:n toimielimissä. Komissio on näin ollen velvollinen selvittämään kaikki ehdotusluonnoksiinsa vaikuttavat näkökohdat, mukaan lukien paikallisille ja alueellisille elimille aiheutuvien vaikutusten arviointi. 28. Alueiden komitealle on annettava lopullinen vastuu sen arvioimisesta, onko taloudelliset ja hallinnolliset vaikutukset alueelliseen ja paikalliseen tasoon riittävästi ja oikein selvitetty komission ehdotuksessa ennen kuin neuvosto tekee asiassa päätöksen. Alueiden komitean kuuluu siten tarkastaa komission esittämät tosiasiat ja arvioida, tarvitaanko täydentävää selvitystä. Jälkimmäisessä tapauksessa alueiden komitealle on annettava pidennetty selvitysaika. Tämä on erityisen tärkeää, jos on hankittava täydentäviä tietoja jäsenvaltioiden alueellisilta ja paikallisilta tasoilta, jollei näin ole tapahtunut jo valmisteluvaiheessa. 29. Näiden arviointien valmisteluaika on aina sama riippumatta siitä, kuka tehtävän suorittaa tai missä ehdotuksen valmisteluvaiheessa ne tehdään. Alueiden komitealle annetaan siten lopullinen vastuu oikeiden tietojen hankinnasta jäsenvaltioiden alueellisilta ja paikallisilta tasoilta, mikäli tämä on jäsenvaltioiden kannalta mahdollista. 30. Alueiden komitea muistuttaa, että pääosasto XXIII:lle myönnetään erityisasema joidenkin pk-yrityksiä koskevien asioiden käsittelyssä. Ottaen huomioon alueiden komitean tehtävän unionin alueellisia ja paikallisia näkökohtia valvovana erityiselimenä pääosastolle ehdotettu erityisasema vaikuttaa luonnolliselta. Päätelmät sekä ehdotus muutetuksi päätöksentekomenettelyksi 31. Tehtyjen ehdotusten tulee ilmetä neuvoston päätöksentekoprosessissa seuraavina muutoksina: 32. että alueellisille ja paikallisille elimille EU:n lainsäädännöstä koituvien vaikutusten arviointiperiaate merkitään sopimuksen 190 artiklaan (samat määräykset kaikille EU:n toimielimille). 33. että varainhoitoasetuksessa vahvistetaan yleisperiaate, jonka mukaan paikallisille ja alueellisille elimille EU-lainsäädännöstä aiheutuvat taloudelliset ja hallinnolliset vaikutukset muodostavat yhden niistä tekijöistä, joihin päätös perustuu. 34. että alueiden komitea saa lopullisen vastuun arvioida, onko paikalliselle ja alueelliselle tasolle aiheutuvia taloudellisia ja hallinnollisia vaikutuksia koskeva selvitys riittävä ja oikea, jotta sitä voidaan käyttää päätöksentekoperustana. Vuotuisessa vuoropuhelussaan komission ja alueiden komitean on päästävä yksimielisyyteen selvitysohjelmasta, johon kuuluvat erityisesti asiat, joilla on merkittäviä taloudellisia vaikutuksia. 35. että alueiden komitea saa lisätehtävän (lisäys Maastrichtin sopimuksen 198 c artiklaan) selvittää komission tai neuvoston alueiden komitealle lähettämistä ehdotuksista tai komitean omasta aloitteestaan esille ottamista asioista jäsenvaltioiden paikalliselle ja alueelliselle tasolle aiheutuvat merkittävät taloudelliset ja hallinnolliset vaikutukset. 36. että komissio päättää asiantuntijakomiteansa kuulevan ja ottavan palvelukseen alueiden komitean välityksellä edustajia alueellisiin ja paikallisiin elimiin nykyistä laajemmassa mitassa. 37. että komissio ja alueiden komitea antavat ohjeita paikallisille ja alueellisille elimille aiheutuvien taloudellisten ja hallinnollisten vaikutusten selvittämiseksi. Niiden perustana ovat tässä asiakirjassa esitetyt tekijät ja niitä on sovellettava tapauskohtaisesti. Bryssel, 15. marraskuuta 1995. Alueiden komitean puheenjohtaja Jacques BLANC LIITE Esimerkkejä EU-lainsäädännön taloudellisista ja hallinnollisista vaikutuksista Monet EU-päätökset koskevat kaikkia tai tiettyjä jäsenvaltioita ja niillä on merkitystä paikallisella ja alueellisella tasolla. Tästä johtuu, että tässä selonteossa annetut esimerkit eivät voi olla kaiken kattavia. Kuten johdannossa esitettiin, vaikutukset voivat olla sekä myönteisiä että kielteisiä. Julkisista hankinnoista annettu direktiivi. Lisääntynyt kilpailu vaikuttaa myönteisesti tavaroiden ja palvelujen kustannusten alentumisena, mutta säännökset saattavat samanaikaisesti aiheuttaa ongelmia. Direktiivin 200 000 ecun kynnysarvoja voidaan pitää alhaisina. Tämä voi lisätä byrokratiaa, koska alhaisten summien kyseessä ollen vain harvoja sopimuksia myönnetään muiden maiden tavarantoimittajille. Tähän mennessä saatujen kokemusten perusteella direktiivillä on rajoitettu vaikutus rajojen yli käytävään kauppaan. Kokemuksesta tiedetään myös, että pieneen kynnysarvoon liittyvät sopimukset aiheuttavat suhteettoman määrän tarjouskilpailumenettelyyn ja yksityiskohtaisiin erittelyihin liittyvää paperisotaa. Oikein toteutetussa EU:n käsittelyssä hallintokustannukset voivat usein ylittää mahdolliset säästöt. Julkisia hankintoja koskevien määräysten mukaan kuntien välinen yhteistyö on kilpailutettava. Usein kyseessä ovat pakolliset tehtävät, joille ei ole markkinoita perinteisessä mielessä. Julkisia hankintoja koskevien määräysten mukaan myös julkisen sektorin lainanotto on kilpailutettava, jolloin menettely on hitaampaa kuin kaupallisessa menettelyssä. Määräyksissä on myös rajoituksia julkisella sektorilla toimiville oman yrityksen perustaville yrittäjille, joita on kohdeltava samalla tavalla kuin muita yrittäjiä, eli heihin on sovellettava kilpailumenettelyä, mikä voi vaikeuttaa julkisessa omistuksessa olevien yritysten pilkkomista. Direktiivin vaikutukset vaihtelevat sen mukaan, missä laajuudessa direktiivi pannaan täytäntöön eri jäsenvaltioissa. Liikkeenluovutusdirektiivi. Liikkeen luovutuksen yhteydessä henkilöstön työsopimukset siirretään toiminnan jatkajalle muuttumattomina. Se saattaa aiheuttaa ongelmia, jotka liittyvät toiminnan siirtämiseen aliurakoitsijalle tervein liiketoiminnallisin ehdoin. Jos esimerkiksi toiminta palautuu aikaisemmalle päämiehelle vaikkapa puuttuvan tehtävän tai vajavaisen laadun perusteella, hän on velvollinen ottamaan takaisin sekä sen henkilökunnan, joka alun perin tuli yrittäjän palvelukseen ja on edelleen palveluksessa, että sen henkilökunnan, jonka yrittäjä on itse palkannut tehtävää varten. Alueiden komitea antoi 21. huhtikuuta 1995 lausunnon direktiivistä ja esitti muun muassa, että komitea jakaa tiettyjen paikallisten ja alueellisten elinten ehdotusta koskevat varaukset yhteisten velvollisuuksien laajentamiseksi sopimuksen mukaisiin toimenpiteisiin ottaen huomioon, että tämä voi aiheuttaa merkittäviä rasituksia paikallisille ja alueellisille elimille. Direktiivi osa-aikatyöntekijöiden työaikaehdoista. Direktiivin arvioidaan aiheuttavan lisäkustannuksia tiettyjen jäsenmaiden paikallisille ja alueellisille elimille. Kustannusten kasvun on alustavasti arvioitu olevan noin 70 miljoonaa ecua Ruotsissa ja noin 62 miljoonaa ecua Tanskassa. Näissä maissa säännösongelma on ratkaistu paikallisten ja alueellisten elinten sekä työntekijäjärjestöjen välisellä työehtosopimuksella. Direktiivi kotiympäristön teknisistä apuvälineistä. Direktiivissä säädetään, että liikuntavammaisten on saatava käyttöönsä entistä enemmän teknisiä apuvälineitä yksityisasuntoihin, sairaskoteihin yms. Direktiivin arvioidaan aiheuttavan Tanskalle lähes 135 miljoonan ecun lisäkustannukset. Direktiivi elintarvikkeiden tuonnin valvonnasta. Kunnat, joilla on rajavalvonta, joutuvat ottamaan käyttöön uusia eläinlääkärintarkastuskäytäntöjä ja uusia analyysimenetelmiä esim. salmonellaa silmällä pitäen. Mahdollisuudet kattaa kustannukset erilaisilla maksuilla ovat vähentyneet. Kunnille siirtyy vastuu mahdollisesti pilaantuneiden elintarvikkeiden käsittelyä koskevasta ilmoittamisesta. Uimavesidirektiivi. Aikaisemman direktiivin korvaavassa direktiiviehdotuksessa säädetään uimaveden laatua koskevan näytteenoton ja valvonnan menetelmien, tiheyden ja ajankohdan vähimmäisvaatimuksista. Kunnat suorittavat näytteenoton. Alueiden komitea on antanut lausuntonsa direktiiviehdotuksesta 27. ja 28. syyskuuta 1994 (). Komitea ilmaisi siinä suuren huolensa siitä, että tietyt kokeet muuttuisivat pakollisiksi ja esitti, että paikallisten ja alueellisten elinten on vaikeaa noudattaa tätä ottaen huomioon kustannukset ja hallinnollisen työn määrän. Tämän vuoksi alueiden komitea pyysi komissiota tutkimaan, voitaisiinko näiden kokeiden suhteen olla joustavampia. Komission olisi myös harkittava, voitaisiinko suorittaa edullisempia kokeita. Juomavesidirektiivi. Ehdotuksen tavoitteena on, että lyijyä sisältävä vesijohtoverkko tai lyijyä sisältävät materiaalit on uusittava. Ilmoituksen mukaan tämä koskee yhteensä 29 miljoonaa asuntoa ja 4 miljoonaa putkistoa Ranskassa. Tämän standardin toteuttamisen edellyttämien kustannusten lasketaan olevan lähes 40 miljoonaa ecua, mikä vaikuttaa kuluttajien maksamaan veden hintaan ja asianomaisten viranomaisten talousarvioon. Alueiden komitea käsitteli 21. syyskuuta 1995 direktiiviehdotusta koskevaa lausuntoa (). Lausunto sanotaan, että "alueiden komitean mielestä olisi kansanterveyden kannalta tärkeää tiukentaa lyijypitoisuuden raja-arvoja, mutta komitea huomauttaa, että raja-arvojen edellyttämä saneeraus aiheuttaa huomattavia kuluja, joiden kattamiseksi tarvitaan yhteisön rahoitusta". () EYVL N:o C 210, 14. 8. 1995, s. 53. () EYVL N:o C 100, 2. 4. 1996, s. 134.