Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen 31 päivään joulukuuta 2004 annetun asetuksen (EY) N:o 2501/2001 soveltamisen jatkamisesta 31 päivään joulukuuta 2005 ja mainitun asetuksen muuttamisesta

(komission esittämä)

PERUSTELUT

1. Yhteisö antoi kesäkuussa 1994 vuosille 1995-2004 vahvistettuihin suuntaviivoihin liittyen loppuvuodesta 2001 asetuksen (EY) N:o 2501/2001 yleisen tullietuusjärjestelmän (GSP) soveltamisesta 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen 31 päivään joulukuuta 2004. Tuolloin GSP-järjestelmän voimassaoloaika umpeutuu sekä vuosina 1995-2004 sovellettavien kymmenvuotisten suuntaviivojen että viimeisimmän, vuosia 2002-2004 koskevan soveltamisasetuksen osalta.

2. Uusien kymmenvuotisten suuntaviivojen samoin kuin niiden ensimmäisen soveltamisasetuksen pitäisi tulla voimaan 1. tammikuuta 2005. Aikataulussa pysyminen edellyttää, että komissio antaa asetusehdotuksensa vuoden 2003 puolella ja että se hyväksytään viimeistään vuonna 2004. GSP-järjestelmän puitteet vahvistaa Maailman kauppajärjestö (WTO). Mikäli Dohassa marraskuussa 2001 aloitettuja monenvälisiä neuvotteluja ei saada päätökseen edellä esitetyn aikataulun mukaisesti, vuosikymmentä koskevien suuntaviivojen antamista ehdotetaan siirrettäväksi myöhempään ajankohtaan sekä nyt voimassa olevan asetuksen (EY) N:o 2501/2001 voimassaoloa jatkettavaksi yhdellä vuodella eli vuoden 2005 ajan.

3. Ennen voimassaolon jatkamista GSP-järjestelmään on tehtävä joitakin muutoksia, joiden on kuitenkin oltava yhteensopivia vuonna 1994 annettujen kymmenvuotisten suuntaviivojen kanssa. Kyseisiä suuntaviivoja ovat:

- tarjonnan tason säilyttäminen,

- arkojen ja muiden kuin arkojen tuotteiden eriyttäminen sekä siihen liittyvä tariffierittely,

- monivuotisten soveltamisasetusten laatiminen vakauden ja ennustettavuuden varmistamiseksi,

- tarjonnan vuosittainen mukauttaminen asteittaisen vähentämisen keinoin (sellaisten maiden/alojen jättäminen järjestelmän ulkopuolelle, joiden kilpailukyky ei enää edellytä etuuksien myöntämistä; päinvastaisissa tapauksissa järjestelmään uudelleenhyväksyminen),

- pitkälle kehittyneiden maiden jättäminen GSP-järjestelmän ulkopuolelle, järjestelmän soveltamisen keskeyttäminen tapauksissa, joihin liittyy väärinkäytöksiä tai epärehellisiä kaupantekoon tai työelämään liittyviä käytäntöjä,

- yhteiskunnallisten ja ympäristöön liittyvien kannustimien, huumausaineiden tuotannon ja kaupan vastaisen toiminnan erityisjärjestelyjen sekä vähiten kehittyneiden maiden erityisjärjestelyjen säilyttäminen WTO-järjestelmän puitteissa.

4. Ehdotetuista muutoksista tärkein koskee tarjonnan vuosittaista mukauttamista asteittaisen vähentämisen keinoin. Maita/aloja on vähennetty asteittain vuodesta 1996, mutta menetelmän vuosittainen soveltaminen aloitettiin vasta vuonna 2003. Kokemuksen perusteella näytti aiheelliselta olla soveltamatta asteittaista vähentämistä pienimpiin maihin ja keskittyä niiden sijaan suurimpiin edunsaajamaihin.

5. Asteittaisen vähentämisen mekanismia voidaankin muuttaa niin, että ne edunsaajamaat, joiden osuus GSP-järjestelmän soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden tuonnista yhteisöön on alle yhden prosentin, jätetään mekanismin ulkopuolelle niitä silti syrjimättä. Käytännössä tämä mahdollistaisi asteittaisen vähentämisen vaikutusten keskittämisen GSP-järjestelmän tärkeimpiin edunsaajamaihin, joista tusina vastaa valtaosasta GSP-järjestelmän alaisen kaupan määrästä [1]. Uusi mekanismi ei kuitenkaan ratkaise kysymystä siitä, ovatko uudet muutokset tarpeellisia uudessa GSP-järjestelmässä, jonka tavoitteena on rajata etuudet koskemaan kaikkein haavoittuvimpia maita. Tällainen asteittaisen vähentämisen keskittäminen tärkeimpiin GSP-järjestelmän edunsaajamaihin merkitsee paluuta asteittaisen vähentämisen alkuperäisiin, vuoden 1994 suuntaviivoissa esitettyihin periaatteisiin. Kyseisissä suuntaviivoissa todettiin, että tärkeimmät edunsaajamaat olivat yhteisön GSP-järjestelmässä etuoikeutetussa asemassa osittain sellaisten maiden kustannuksella, jotka kaipaisivat etuisuuksia kipeämmin.

[1] Tuoreimpien käytettävissä olevien tilastojen avulla on mahdollista laatia luettelo seuraavana soveltamisvuonna (1.1.2006 tai 1.1.2005, jos tätä uutta lauseketta päätetään soveltaa ennakolta) asteittaisen vähentämisen kohteeksi joutuvista maista, joita ovat Kiina, Venäjä, Intia, Thaimaa, Indonesia, Malesia, Brasilia, Pakistan, Saudi-Arabia, Filippiinit ja Vietnam. Muutoksesta hyötyvät eniten kaikki huumetuotantomaat (Pakistania lukuun ottamatta), Argentiina (joka ei enää vuonna 2005 voi hyödyntää vuonna 2003 käyttöön otettua kriisilauseketta), Sri Lanka, Iran ja Kuwait.

6. Toinen merkittävä muutos koskee työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevan erityisen kannustusmenettelyn soveltamisehtoja. Tiettyjen edunsaajamaiden esittämien hakemusten kautta saatu kokemus on osoittanut, että kehitysmailla on erityisiä, niiden ominaispiirteistä riippumattomia ongelmia kansainvälisesti sovittujen työnormien (ILO:n normit) omaksumisessa ja soveltamisessa. Tästä syystä on aiheellista lujittaa menettelyn kannustavuutta, ja sitä voitaisiinkin soveltaa väliaikaisesti edellyttäen, että niiden edunsaajamaiden kehitystä arvioitaisiin, jotka ovat päässeet hyvään alkuun kyseisten normien saattamisessa osaksi lainsäädäntöään samoin kuin niiden käytännön soveltamisessa.

7. Muitakin muutoksia on ehdotettu, kuten luopumista EU:n virallisessa lehdessä vuosittain julkaistavasta ilmoituksesta, joka koskee valmisteilla olevaa vuosittaista asteittaista vähentämistä. Ilmoitus on herättänyt epävarmuutta ja hämmennystä, koska siinä on mainittu nimeltä maita/aloja, jotka eivät välttämättä joudu asteittaisen vähentämisen kohteeksi (tai jätetä sen soveltamisen ulkopuolelle), kun komissio tekee asiassa lopullisen päätöksen niiden viimeksi kuluneiden kolmen vuoden perusteella, joita koskevat tilastotiedot ovat käytettävissä.

Samoin GSP-järjestelmän viimeiselle soveltamisvuodelle (2004) alunperin aiottua huumausaineiden vastaisen toiminnan erityisjärjestelyjen arviointia on lykättävä menettelyn soveltamisen uuteen päättymisvuoteen eli tämän asetuksen mukaisesti vuoteen 2005.

2003/0259 (ACC)

Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen 31 päivään joulukuuta 2004 annetun asetuksen (EY) N:o 2501/2001 soveltamisen jatkamisesta 31 päivään joulukuuta 2005 ja mainitun asetuksen muuttamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen [2],

[2] EUVL C [...], [...], s. [...].

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [3],

[3] EUVL C [...], [...], s. [...].

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [4],

[4] EUVL C [...], [...], s. [...].

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Yhteisö on vuodesta 1971 myöntänyt kehitysmaille kaupallisia etuuksia osana yleistä tullietuusjärjestelmäänsä.

(2) Yhteisön yhteisen kauppapolitiikan on oltava sopusoinnussa kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteiden kanssa; kauppapolitiikalla on tuettava kehitysyhteistyöpolitiikkaa erityisesti köyhyyden poistamisessa ja kestävän kehityksen edistämisessä kehitysmaissa.

(3) Maailman kauppajärjestön Dohassa marraskuussa 2001 pidetyssä neljännessä ministerikokouksessa käynnistettyjä monenvälisiä kauppaneuvotteluja ei ole saatu päätökseen. Näin ollen on ennenaikaista vahvistaa järjestelmän soveltamista vuosina 2005-2014 koskevat suuntaviivat, mikä käy perusteesta jatkaa nykyisen järjestelmän voimassaolon jatkamiselle kahdella vuodella komission 1 päivänä kesäkuuta 1994 neuvostolle osoittamassa tiedonannossa [5] esitettyjen suuntaviivojen mukaisesti.

[5] KOM(1994) 212 lopullinen.

(4) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2501/2001 [6] soveltamisesta saatu kokemus on osoittanut tarpeelliseksi muuttaa eräitä sen säännöksiä.

[6] EYVL L 346, 31.12.2001, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1686/2003 (EUVL L 240, 26.9.2003, s. 8).

(5) Neuvosto ja komissio sitoutuivat huhtikuussa 2003 tarkastelemaan kaikkia aiheellisia muutoksia, jotka koskevat edunsaajamaiden/-alojen jättämistä niiden kehitykseen liittyvistä syistä vuosittaisen asteittaista vähentämistä koskevan mekanismin ulkopuolelle, mikä käy perusteesta muuttaa asetuksen N:o 2501/2001 asianomaisia säännöksiä. Näin ollen 12 artikla on muutettava edunsaajamaihin kohdistuvien kielteisten vaikutusten välttämiseksi. Edunsaajamaiden käymän, yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisalaan kuuluvan kaupan vähäinen määrä tekee niistä haavoittuvia kaikenlaisille tullietuuksissa tapahtuville muutoksille.

(6) Yleisistä tullietuuksista nauttivien kehitysmaiden erityispiirteiden huomioon ottamiseksi työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevaa erityistä kannustusmenettelyä olisi vahvistettava, jotta se kannustaisi tehokkaammin Kansainvälisen työjärjestön julistuksessa tarkoitettujen normien asteittaiseen käyttöönottoon.

(7) Asetusta (EY) N:o 2501/2001 on näin ollen aiheellista muuttaa,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetus (EY) N:o 2501/2001 seuraavasti:

1) Korvataan 1 artiklan 1 kohdassa ilmaisu "ja 2004" ilmaisulla "2004 ja 2005".

2) Korvataan 6 artiklan a alakohdan lopussa oleva ilmaisu "tariffikiintiöiden" ilmaisulla "perustamissopimuksen 26 artiklan tai asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen 7 mukaisesti käyttöön otettujen tariffikiintiöiden".

3) Muutetaan 12 artikla seuraavasti:

a) korvataan 3 kohta seuraavalla:

"3. Komissio vahvistaa kunkin vuoden syyskuun 1 päivänä käytettävissä olevien viimeisimpien tietojen perusteella alat, jotka täyttävät 1 ja 2 kohdassa mainitut edellytykset. Edellä olevan 1 ja 2 kohdan säännöksiä ei kuitenkaan sovelleta niihin edunsaajamaihin, joiden tuonti yhteisöön vähintään yhtenä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista kolmesta vuodesta on vähemmän kuin yksi prosentti yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden kokonaistuonnista yhteisöön. Vastaavasti liitteessä I olevan D sarakkeen mukaisesti poistetut tullietuudet palautetaan.".

b) poistetaan 4 kohta.

4) Korvataan 14 artiklan 2 kohta seuraavalla:

"2. Oikeus työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevaan erityiseen kannustusmenettelyyn voidaan myöntää maalle

a) jonka kansallinen lainsäädäntö sisältää pakkotyötä koskevien ILO:n yleissopimusten n:o 29 ja 105, järjestäytymisvapautta ja kollektiivista neuvotteluoikeutta koskevien ILO:n yleissopimusten n:o 87 ja 98, syrjimättömyyttä työmarkkinoilla ja ammatin harjoittamisen yhteydessä koskevien ILO:n yleissopimusten n:o 100 ja 111 sekä lapsityövoimaa koskevien ILO:n yleissopimusten n:o 138 ja 182 normien olennaisen sisällön ja joka tosiasiallisesti soveltaa tätä lainsäädäntöä; tai

b) joka on merkittävällä tavalla sitoutunut asteittain omaksumaan normien olennaisen sisällön ja soveltamaan niitä.

Edellä b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa menettelyä voidaan soveltaa määräajan, minkä jälkeen sen jatkaminen riippuu siitä, miten hyvin edunsaajamaa pystyy osoittamaan edistyneensä asiassa. Edistymistä arvioidaan yhteisymmärryspöytäkirjassa, jonka edunsaajamaiden viranomaisten on hyväksyttävä, esitetyllä tavalla."

5) Korvataan 25 artiklan 4 kohdassa vuosi "2004" vuodella "2005".

6) Korvataan 41 artiklan 2 kohdassa vuosi "2004" vuodella "2005".

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä [...].

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

[...]

RAHOITUSSELVITYS // [...]

// PÄIVÄYS: 9.10.2003

1. // TOIMENPITEEN NIMI:

Ehdotus neuvoston asetukseksi yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen 31 päivään joulukuuta 2004 annetun asetuksen (EY) N:o 2501/2001 soveltamisen jatkamisesta 31 päivään joulukuuta 2005 ja mainitun asetuksen muuttamisesta

2. // OIKEUSPERUSTA:

EY:n perustamissopimuksen 133 artikla

3. // TOIMENPITEEN TAVOITTEET:

Ehdotuksen tavoitteena on jatkaa nykyisen, vuosina 2002-2004 sovellettavan GSP-asetuksen voimassaoloa yhdellä vuodella Dohan kehitysohjelman valmistumista odoteltaessa.

HUOMAUTUKSIA:

Tästä asetuksesta ei aiheudu uusia yhteisön talousarviosta katettavia menoja. Sen sijaan seurauksena on tullitulojen menetys.

Viimeisimpänä vuonna, jolta tiedot on käytettävissä, eli vuonna 2002 se osuus yhteisön tuonnista, johon etuuksia tosiasiallisesti sovellettiin, määrä oli 52,503 miljardia euroa. Keskimääräinen etuusmarginaali (kaupan määrällä painotettuna) oli 4,31 prosenttiyksikköä. Tulonmenetys oli siis 2,262 miljardia euroa koko vuodelta.

Kyseessä on vuosina 2002-2004 sovellettavan neuvoston asetuksen (EY) N:o 2501/2001 voimassaolon jatkaminen vuonna 2005. Tältä pohjalta on mahdollista pitää tulonmenetys vuosittaisella enimmäistasolla eli 2,262 miljardissa eurossa vuonna 2005. Asetuksen 12 artiklan uuden 3 kohdan soveltaminen nostaa tämän menetyksen ainoastaan 0,146 miljardiin euroon.

Ainoa ennakoitavissa oleva muutos tulonmenetyksessä olisi sen kasvaminen, koska tariffeissa tapahtuu säännöllistä alenemista, jonka tuloksena tuotteet, joista ei enää kanneta tullia, jäävät GSP-järjestelmän ulkopuolelle (esimerkki: tullien poistaminen elektroniikkateollisuuden tuotteilta 90-luvun lopussa Singaporessa vuonna 1996 pidetyn WTO:n ministerikokouksen tekemän päätöksen johdosta). Tätä muutosta ei tällä hetkellä voida kuitenkaan vahvistaa, koska se määrittyy vuonna 2005 sovellettavien tullien perusteella parhaillaan neuvottelujen kohteena olevien tariffien mukaisesti (Dohan kehitysohjelma).