Neuvoston 23 päivänä heinäkuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 32/2001 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloista annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti.)



Virallinen lehti nro C 307 , 31/10/2001 s. 0005 - 0015



Neuvoston 23 päivänä heinäkuuta 2001 vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 32/2001 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/.../EY antamiseksi miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2001/C 307/02) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 141 artiklan 3 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen(1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2), noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(3), sekä katsovat seuraavaa: (1) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan mukaisesti Euroopan unioni perustuu jäsenvaltioille yhteisiin vapauden, kansanvallan, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen sekä oikeusvaltion periaatteisiin, ja unioni pitää arvossa yhteisön oikeuden yleisinä periaatteina perusoikeuksia, sellaisina kuin ne taataan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä yleissopimuksessa ja sellaisina kuin ne ilmenevät jäsenvaltioiden yhteisessä valtiosääntöperinteessä. (2) Jokaisen oikeus tasa-arvoon lain edessä ja oikeus suojeluun syrjintää vastaan ovat yleismaailmallisia oikeuksia, jotka on tunnustettu ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa, kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevassa Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksessa, kaikkinaisen rotusyrjinnän poistamista koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia sekä taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevissa Yhdistyneiden Kansakuntien sopimuksissa sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä Euroopan yleissopimuksessa, jotka kaikki jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet. (3) Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita. (4) Miesten ja naisten välinen tasa-arvo on perustavaa laatua oleva periaate Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 2 artiklan ja 3 artiklan 2 kohdan ja Euroopan yhteisön tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti. Kyseisissä perustamissopimuksen määräyksissä julistetaan miesten ja naisten välinen tasa-arvo yhteisön "päämääräksi" ja "pyrkimykseksi" ja asetetaan positiivinen velvoite "edistää" sitä kaikessa toiminnassa. (5) Perustamissopimuksen 141 artikla ja erityisesti sen 3 kohta koskee miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja tasa-arvoisen kohtelun periaatetta työtä ja ammattia koskevissa kysymyksissä. (6) Neuvoston direktiivissä 76/207/ETY(4) ei määritellä välittömän tai välillisen syrjinnän käsitteitä. Perustamissopimuksen 13 artiklan perusteella neuvosto on 29 päivänä kesäkuuta 2000 antanut rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta direktiivin 2000/43/EY(5) ja 27 päivänä marraskuuta 2000 yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista direktiivin 2000/78/EY(6), joissa määritellään välitön ja välillinen syrjintä. Siten on aiheellista lisätä näiden direktiivien kanssa yhdenmukaiset määritelmät siltä osin kuin kyse on sukupuolesta. (7) Tällä direktiivillä ei rajoiteta yhdistymisvapautta, muun muassa oikeutta perustaa yhdessä muiden kanssa ammattiyhdistyksiä ja liittyä niihin etujensa ajamiseksi. Perustamissopimuksen 141 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin voi kuulua jäsenyys tai toiminnan jatkaminen järjestöissä tai yhdistyksissä, joiden päätavoite on miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen edistäminen käytännössä. (8) Henkilön sukupuoleen liittyvä häirintä ja seksuaalinen häirintä on miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen vastaista. Siksi on aiheellista määritellä nämä käsitteet ja kieltää nämä syrjinnän muodot. Tätä varten on korostettava, että kyseisiä syrjinnän muotoja ei ilmene ainoastaan työpaikalla, vaan myös työhön ja ammatilliseen koulutukseen pääsymahdollisuuksien yhteydessä, työsuhteen ja ammatinharjoittamisen aikana. (9) Niiden tosiseikkojen arviointi, joiden perusteella voidaan päätellä välittömän tai välillisen syrjinnän olemassaolo, on kansallisen tuomioistuimen tai muun toimivaltaisen elimen tehtävä kansallisen lainsäädännön tai käytännön sääntöjen mukaisesti. Näissä säännöissä voidaan määrätä erityisesti välillisen syrjinnän toteamisesta mitä tahansa keinoa käyttäen tilastotiedot mukaan lukien. Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön(7) mukaan syrjintää on erilaisten sääntöjen soveltaminen samankaltaisissa tilanteissa tai saman säännön soveltaminen erilaisissa tilanteissa. (10) Ammattitoiminta, jonka jäsenvaltiot voivat jättää direktiivin 76/207/ETY soveltamisalan ulkopuolelle, olisi rajattava sellaisiin tapauksiin, joissa tiettyjen työtehtävien luonteen vuoksi on tarpeen ottaa palvelukseen tiettyä sukupuolta oleva henkilö, edellyttäen että tavoite on oikeutettu ja että se on yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukainen(8). (11) Yhteisöjen tuomioistuin on oikeuskäytännössään johdonmukaisesti tunnustanut, että tasa-arvoisen kohtelun periaatteen mukaisesti on perusteltua suojella naisia heidän biologisen tilansa takia raskauden aikana ja sen jälkeen. Lisäksi sen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kaikki raskauteen tai äitiyteen liittyvä naisten epäsuotuisa kohtelu on välitöntä sukupuoleen perustuvaa syrjintää. Tällä direktiivillä ei näin ollen rajoiteta toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä (kymmenes direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/85/ETY(9) soveltamista, jonka tavoitteena on varmistaa raskaana olevien, äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden fyysinen ja psyykkinen suojelu. Direktiivin 92/85/ETY johdanto-osan kappaleissa säädetään, että raskaana olevien, äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojeleminen ei saisi johtaa naisten epäsuotuisaan kohteluun työmarkkinoilla eikä vaikuttaa haitallisesti miesten ja naisten tasa-arvoista kohtelua koskevien direktiivien soveltamiseen. Yhteisöjen tuomioistuin on tunnustanut naisten työsuhteeseen liittyvien oikeuksien suojelun, erityisesti oikeuden palata samaan tai vastaavanlaiseen työhön, työehdoilla, jotka eivät ole hänelle aikaisempia epäedullisemmat, sekä oikeuden saada edukseen kaikki työehtojen parannukset, joihin heillä olisi oikeus poissaolonsa aikana. (12) Neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden työ- ja sosiaaliministereiden päätöslauselmassa 29 päivältä kesäkuuta 2000 naisten ja miesten tasapuolisesta osallistumisesta työ- ja perhe-elämään(10) jäsenvaltioita kannustettiin tarkastelemaan, miten jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksissä voitaisiin taata työssä käyville miehille henkilökohtainen isyysloma, jota ei voida siirtää toiselle, miesten säilyttäessä työhön liittyvät oikeutensa. Tässä yhteydessä on tärkeää korostaa, että jäsenvaltiot itse päättävät, myöntävätkö ne tällaisen oikeuden, ja ne myös määrittävät kaikki ehdot, jotka eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan, irtisanomista tai työhönpaluuta lukuun ottamatta. (13) Perustamissopimuksen 141 artiklan 4 kohdan nojalla jäsenvaltiot saavat pitää voimassa tai toteuttaa erityisetuja tarjoavia toimenpiteitä aliedustettuna olevan sukupuolen hyväksi. Ottaen huomioon nykytilanne ja Amsterdamin sopimuksen julistus N:o 28 jäsenvaltioiden olisi ensisijaisesti pyrittävä parantamaan naisten asemaa työelämässä. (14) Syrjintäkiellon ei pitäisi rajoittaa sellaisten toimenpiteiden säilyttämistä tai hyväksymistä, joiden tarkoituksena on ehkäistä tai hyvittää haittoja, jotka ovat aiheutuneet tiettyä sukupuolta edustavien henkilöiden ryhmälle. Tällaisilla toimenpiteillä sallitaan vain samaa sukupuolta edustavien henkilöiden järjestöt, jos niiden pääasiallisena tavoitteena on edistää kyseisten henkilöiden erityistarpeiden huomioon ottamista sekä naisten ja miesten välistä tasa-arvoa. (15) Periaate, jonka mukaan miehille ja naisille maksetaan sama palkka, on jo lujasti vakiinnutettu perustamissopimuksen 141 artiklalla ja miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10 päivänä helmikuuta 1975 annetulla neuvoston direktiivillä 75/117/ETY(11), ja yhteisöjen tuomioistuimen vakiintunut oikeuskäytäntö on johdonmukaisesti tukenut sitä. Periaate on sukupuoleen perustuvan syrjinnän alalla keskeinen ja välttämätön osa yhteisön säännöstöä. (16) Yhteisöjen tuomioistuimen tuomion mukaan oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan on niin perustavanlaatuinen oikeus, että työntekijällä on tämä suoja myös työsuhteen päätyttyä(12). (17) Yhteisöjen tuomioistuin on päättänyt, että ollakseen tehokas tasa-arvoisen kohtelun periaate edellyttää, että syrjinnän kohteeksi joutuneelle työntekijälle maksettavan korvauksen on oltava riittävä suhteessa vahinkoon. Lisäksi se on täsmentänyt, että enimmäismäärän ennaltavahvistaminen voi estää korvauksen tosiasiallisen saannin ja että ei ole sallittua rajoittaa koron maksamista aiheutuneesta vahingosta suoritettavan korvauksen osalta(13). (18) Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan kanteiden nostamisen määräaikoja koskevat kansalliset säännöt voidaan sallia edellyttäen, että ne eivät ole epäedullisempia kuin samankaltaisia kansallisia kanteita koskevat määräajat ja että ne eivät tee yhteisön oikeuden mukaisten oikeuksien käyttämistä käytännössä mahdottomaksi. (19) Sukupuoleen perustuvan syrjinnän kohteeksi joutuneille henkilöille olisi taattava riittävä oikeudellinen suoja. Tehokkaamman suojelun turvaamiseksi järjestöillä ja muilla oikeushenkilöillä olisi myös oltava valtuudet aloittaa, jos jäsenvaltiot niin päättävät, menettely joko uhrin puolesta tai häntä tukeakseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tuomioistuimissa edustamista ja puolustamista koskevien kansallisten menettelysääntöjen soveltamista. (20) Jäsenvaltioiden olisi edistettävä työmarkkinaosapuolten välistä ja kansallisten käytäntöjen mukaisesti valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa käytävää vuoropuhelua työpaikoilla esiintyvän sukupuoleen perustuvan syrjinnän eri muotojen käsittelemiseksi ja niiden torjumiseksi. (21) Jäsenvaltioiden olisi säädettävä tehokkaista, oikeasuhteisista ja varoittavista seuraamuksista, joita sovelletaan, jos direktiivin 76/207/ETY mukaisia velvoitteita ei noudateta. (22) Tämän direktiivin tavoitteita ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden tasolla, vaan ne voidaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti paremmin saavuttaa yhteisön tasolla. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen. (23) Sen vuoksi direktiiviä 76/207/ETY olisi muutettava, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiivi 76/207/ETY seuraavasti: 1. Lisätään 1 artiklaan kohta seuraavasti: "1 a. Jäsenvaltioiden on otettava aktiivisesti huomioon pyrkimys miesten ja naisten tasa-arvoon laatiessaan ja pannessaan täytäntöön lakeja, asetuksia, hallinnollisia määräyksiä, politiikkoja ja toimintaa 1 kohdassa tarkoitetuilla aloilla." 2. Muutetaan 2 artikla seuraavasti: a) Lisätään 1 kohtaan seuraavat alakohdat: "Sovellettaessa ensimmäistä alakohtaa: a) välittömänä syrjintänä pidetään sitä, että henkilöä kohdellaan sukupuolen perusteella epäsuotuisammin kuin jotakuta muuta kohdellaan, on kohdeltu tai kohdeltaisiin vertailukelpoisessa tilanteessa; b) välillisenä syrjintänä pidetään sitä, että näennäisesti puolueeton säännös, peruste tai käytäntö saattaa henkilöt näiden sukupuolen perusteella erityisen epäedulliseen asemaan toiseen sukupuoleen verrattuna paitsi jos kyseisellä säännöksellä, perusteella tai käytännöllä on puolueettomasti perusteltavissa oleva oikeutettu tavoite ja tavoitteen saavuttamiseksi käytetyt keinot ovat asianmukaisia ja tarpeellisia. Häirintää on pidettävä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuna syrjintänä silloin, kun kyseessä on henkilön sukupuoleen liittyvä ei-toivottu käytös, jolla tarkoituksellisesti tai tosiasiallisesti loukataan kyseisen henkilön ihmisarvoa ja jolla tarkoituksellisesti tai tosiasiallisesti luodaan vihamielinen, halventava, nöyryyttävä tai hyökkäävä ilmapiiri. Seksuaalinen häirintä, joka ilmenee ei-toivottuna fyysisesti, sanoin tai sanattomasti ilmaistuna, luonteeltaan seksuaalisena käytöksenä, on erityinen häirinnän ilmenemismuoto. Sitä, vastustaako henkilö tällaista käytöstä vai alistuuko hän siihen, ei voida käyttää perustana kyseistä henkilöä koskevissa päätöksissä. Käskyä tai ohjetta harjoittaa henkilöihin kohdistuvaa syrjintää sukupuolen perusteella on pidettävä 1 alakohdassa tarkoitettuna syrjintänä." b) Korvataan 2 kohta seuraavasti: "2. Jäsenvaltiot voivat säätää työnsaannin ja työhön valmistavan koulutuksen osalta, että erilainen kohtelu, joka perustuu sukupuoleen liittyvään ominaisuuteen, ei ole syrjintää, jos tiettyjen työtehtävien luonteen tai niiden yhteyksien vuoksi, joissa tehtävät suoritetaan, kyseinen ominaisuus on todellinen ja ratkaiseva työhön liittyvä vaatimus, edellyttäen, että tavoite on oikeutettu ja että vaatimus on oikeasuhteinen." c) Lisätään 3 kohtaan alakohdat seuraavasti: "Naisella on synnytyksen jälkeen äitiysvapaan loputtua oltava oikeus palata työhönsä tai vastaavaan toimeen työehdoilla, jotka eivät ole hänelle aikaisempia epäedullisemmat, ja hänen on saatava edukseen kaikki työehtojen parannukset, joihin hänellä olisi oikeus poissaolonsa aikana. Tämä direktiivi ei rajoita Unice:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta 3 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/34/EY(14) tai toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä (kymmenes direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/85/ETY(15) säännösten soveltamista. Se ei myöskään rajoita jäsenvaltioiden oikeutta tunnustaa erillinen oikeus isyysvapaaseen. Niiden jäsenvaltioiden, joissa on tällainen oikeus, on toteutettava tarvittavat toimenpiteet suojellakseen miestyöntekijöitä irtisanomiselta kyseisen oikeuden käyttämisen vuoksi ja varmistettava, että näillä on vapaan loputtua oikeus palata työhönsä tai vastaavaan toimeen työehdoilla, jotka eivät ole heille aikaisempia epäedullisemmat." d) Korvataan 4 kohta seuraavasti: "4. Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai hyväksyä perustamissopimuksen 141 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä miesten ja naisten välisen täyden tosiasiallisen tasa-arvon varmistamiseksi." 3. Korvataan 3 artikla seuraavasti: " 3 artikla 1. Miesten ja naisten välisen tasa-arvoisen kohtelun periaatteen soveltaminen tarkoittaa sitä, että julkisella tai yksityisellä sektorilla, julkiset laitokset mukaan lukien, ei saa olla välitöntä tai välillistä sukupuoleen perustuvaa syrjintää seuraavissa asioissa: a) työpaikan, työn itsenäisenä ammatinharjoittajana tai toimen saamisen ehdot, valinta- ja työhönottoperusteet mukaan lukien, toimialasta ja ammattiasemasta riippumatta, uralla eteneminen mukaan lukien; b) mahdollisuus kaikenlaiseen ja -tasoiseen ammatilliseen ohjaukseen ja koulutukseen, ammatilliseen jatkokoulutukseen ja uudelleenkoulutukseen, työkokemus mukaan lukien; c) työehdot ja työolot, mukaan lukien irtisanominen, sekä palkka direktiivissä 75/117/ETY säädetyn mukaisesti; d) jäsenyys ja toiminta työntekijä- tai työnantajajärjestössä, tai järjestössä, jonka jäsenillä on tietty ammatti, sekä kyseisten järjestöjen tarjoamat edut. 2. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että: a) tasa-arvoisen kohtelun periaatteen vastaiset lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset kumotaan; b) yksittäisiin työsopimuksiin tai työehtosopimuksiin, yritysten sisäisiin sääntöihin sekä itsenäistä ammatinharjoittamista ja työnantaja- ja työntekijäjärjestöjä koskeviin sääntöihin sisältyvät määräykset, jotka ovat tasa-arvoisen kohtelun periaatteen vastaisia, julistetaan tai voidaan julistaa mitättömiksi tai muutetaan." 4. Poistetaan 4 ja 5 artikla. 5. Korvataan 6 artikla seuraavasti: " 6 artikla 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän direktiivin mukaisten velvoitteiden täytäntöönpanoon tarkoitetut oikeudelliset ja/tai hallinnolliset menettelyt, mukaan lukien jäsenvaltioiden aiheellisina pitämät sovittelumenettelyt, ovat - myös sen työsuhteen päätyttyä, jossa syrjinnän väitetään tapahtuneen - kaikkien niiden henkilöiden käytettävissä, jotka katsovat tulleensa kohdelluiksi väärin sen vuoksi, että heihin ei ole sovellettu tasa-arvoisen kohtelun periaatetta. 2. Jäsenvaltioiden on toteutettava kansallisessa oikeusjärjestyksessään tarvittavat toimenpiteet, jotta varmistetaan tosiasiallinen ja tehokas korvaus tai, jos jäsenvaltiot niin päättävät, hyvitys 3 artiklan vastaisen syrjinnän kohteeksi joutuneelle henkilölle aiheutuneista menetyksistä ja vahingoista tavalla, joka on varoittava ja oikeasuhteinen kärsittyyn vahinkoon nähden. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhdistykset, järjestöt ja muut oikeushenkilöt, joilla kansallisessa lainsäädännössä vahvistettujen perusteiden mukaisesti on oikeutettua etua sen varmistamisesta, että tämän direktiivin säännöksiä noudatetaan, voivat aloittaa tämän direktiivin mukaisten velvoitteiden täytäntöönpanemiseksi säädetyn oikeudellisen ja/tai hallinnollisen menettelyn kantajan puolesta tai häntä tukeakseen tämän suostumuksella. 4. Mitä 1 ja 3 kohdassa säädetään, ei rajoita sellaisten kansallisten sääntöjen noudattamista, jotka koskevat määräaikoja tasa-arvoisen kohtelun periaatetta koskevien kanteiden nostamiselle." 6. Korvataan 7 artikla seuraavasti: " 7 artikla Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön kansallisessa oikeusjärjestelmässään tarvittavat toimenpiteet työntekijöiden suojelemiseksi irtisanomiselta tai muulta epäsuotuisalta kohtelulta, joka johtuu työnantajan reagoinnista yrityksessä esitettyyn valitukseen tai johonkin oikeudelliseen menettelyyn, jonka tarkoituksena on varmistaa, että tasa-arvoisen kohtelun periaatetta noudatetaan." 7. Lisätään artiklat seuraavasti: " 8 a artikla 1. Jäsenvaltioiden on nimettävä elin tai elimiä, jonka tai joiden tehtävänä on edistää kaikkien ihmisten tasa-arvoista, sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä vapaata kohtelua. Nämä elimet voivat muodostaa osan virastoista, jotka vastaavat ihmisoikeuksien puolustamisesta tai yksilön oikeuksien turvaamisesta jäsenvaltiossa. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että näiden elinten toimivaltaan kuuluu: a) avustaa itsenäisesti syrjinnän uhriksi joutuneita henkilöitä näiden tekemiä syrjintävalituksia tutkittaessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta uhrien ja 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen yhdistysten, järjestöjen tai muiden oikeushenkilöiden oikeuksia; b) teettää riippumattomia selvityksiä syrjintään liittyvistä kysymyksistä; c) julkaista riippumattomia raportteja ja antaa suosituksia kaikista syrjintään liittyvistä kysymyksistä. 8 artikla 1. Jäsenvaltioiden on perinteidensä ja käytäntöjensä mukaisesti toteutettava aiheelliset toimenpiteet edistääkseen työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua, jonka tarkoituksena on tukea tasa-arvoista kohtelua muun muassa valvomalla toimintatapoja työpaikoilla, laatimalla työehtosopimuksia ja käytännesääntöjä sekä tutkimalla ja vaihtamalla kokemuksia ja hyviä toimintatapoja. 2. Jäsenvaltioiden on siinä tapauksessa, että se on niiden perinteiden ja käytäntöjen mukaista, kannustettava työmarkkinaosapuolia edistämään naisten ja miesten välistä tasa-arvoa ja tekemään asianmukaisella tasolla syrjinnänvastaisia sopimuksia 1 artiklassa tarkoitetuilla aloilla, jotka kuuluvat työehtosopimusneuvottelujen piiriin, rajoittamatta osapuolten itsenäisyyttä. Näissä sopimuksissa on noudatettava tässä direktiivissä annettuja vähimmäisvaatimuksia ja kansallisia täytäntöönpanotoimenpiteitä. 8 c artikla Jäsenvaltioiden on edistettävä vuoropuhelua sellaisten asianomaisten valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa, joilla on jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti oikeutettua etua myötävaikuttaa sukupuoleen perustuvan syrjinnän torjumiseen tasa-arvoisen kohtelun periaatteen edistämiseksi. 8 d artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän direktiivin mukaisesti annettujen kansallisten määräysten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että näitä seuraamuksia sovelletaan. Seuraamusten, joihin saattaa kuulua korvausten maksaminen uhrille, on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä määräyksistä komissiolle viimeistään ...(16) sekä niiden myöhemmistä muutoksista mahdollisimman pian. 8 e artikla 1. Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön tai pitää voimassa säännöksiä, jotka ovat tasa-arvoisen kohtelun periaatteen turvaamiseksi edullisempia kuin tämän direktiivin säännökset. 2. Tämän direktiivin soveltaminen ei missään tapauksessa muodosta perustetta alentaa jäsenvaltioissa jo saavutettua syrjinnänvastaisen suojan tasoa tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvissa asioissa." 2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään ...(17) tai varmistettava, että työmarkkinaosapuolet ovat toteuttaneet tarvittavat toimenpiteet sopimuksin kyseiseen päivämäärään mennessä. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta ne voivat milloin tahansa varmistaa kyseisessä direktiivissä annettujen tulosten saavuttamisen. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kolmen vuoden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta kaikki tiedot, jotka komissio tarvitsee voidakseen laatia Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta. 3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle joka viides vuosi niitä toimenpiteitä koskevat lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, jotka ne ovat antaneet perustamissopimuksen 141 artiklan 4 kohdan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 2 kohdan soveltamista. Komissio hyväksyy ja julkaisee kyseisten tietojen perusteella joka viides vuosi kertomuksen, jossa on vertaileva arviointi tällaisista toimenpiteistä. 3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty ... Euroopan parlamentin puolesta Puheenjohtaja Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL C 337 E, 28.11.2000, s. 204. (2) EYVL C 123, 25.4.2001, s. 81. (3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 31. toukokuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 23. heinäkuuta 2001, ja Euroopan parlamentin päätös, tehty ... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (4) EYVL L 39, 14.2.1976, s. 40. (5) EYVL L 180, 19.7.2000, s. 22. (6) EYVL L 303, 2.12.2000, s. 16. (7) Asia C-394/96, Brown, Kok. 1998, s. I-4185, ja asia C-342/93, Gillespie, Kok. 1996, s. I-475. (8) Asia C-222/84, Johnston, Kok. 1986, s. 1651, asia C-273/97, Sirdar, Kok. 1999, s. I-7403, ja asia C-285/98, Kreil, Kok. 2000, s. I-69. (9) EYVL L 348, 28.11.1992, s. 1. (10) EYVL C 218, 31.7.2000, s. 5. (11) EYVL L 45, 19.2.1975, s. 19. (12) Asia C-185/97, Coote, Kok. 1998, s. I-5199. (13) Asia C-180/95, Draehmpaehl, Kok. 1997, s. I-2195, ja asia C-271/91, Marshall, Kok. 1993, s. I-4367. (14) EYVL L 145, 19.6.1996, s. 4. (15) EYVL L 348, 28.11.1992, s. 1. (16) Kolme vuotta direktiivin voimaantulosta. (17) Kolme vuotta direktiivin voimaantulosta. NEUVOSTON PERUSTELUT I JOHDANTO 1. Komissio esitti 12. heinäkuuta 2000 neuvostolle Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 141 artiklaan perustuvan ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloista annetun direktiivin 76/207/ETY muuttamisesta. 2. Euroopan parlamentti on perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen antanut lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä 31. toukokuuta 2001. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 5. joulukuuta 2000. 3. Komissio esitti neuvostolle 8. kesäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä muutetun ehdotuksen, johon on sisällytetty joitain Euroopan parlamentin esittämistä tarkistuksista. 4. Neuvosto pääsi 11. kesäkuuta 2001 yksimieliseen poliittiseen yhteisymmärrykseen yhteistä kantaa koskevasta ehdotuksesta. 5. Neuvosto vahvisti EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan mukaisesti yhteisen kantansa 23. heinäkuuta 2001. II TAVOITE Tämän ehdotuksen tavoitteena on uudenaikaistaa voimassa olevan 25 vuotta vanhan säädöksen säännökset. III YHTEISEN KANNAN ERITTELY 1 YLEISIÄ HUOMIOITA Alkuperäisessä ehdotuksessaan komissio halusi ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen laajan oikeuskäytännön, joka on kasvanut noin 40 tuomiolla direktiivin 76/207/ETY voimaantulon jälkeen, sekä perustamissopimukseen naisten ja miesten tasa-arvoisen kohtelun osalta tehdyt muutokset. Käsitellessään komission alkuperäistä ehdotusta neuvosto otti huomioon lisäksi kaksi direktiiviä, jotka se oli antanut kesä- ja marraskuussa 2000 perustamissopimuksen 13 artiklan perusteella syrjintäkiellosta (direktiivit 2000/43/EY ja 2000/78/EY). Neuvosto pani myös tyytyväisenä merkille, että jotkut Euroopan parlamentin esittämistä tarkistuksista olivat tämänsuuntaisia ja että komissio on sisällyttänyt ne muutettuun ehdotukseensa. Neuvosto on useaan otteeseen ilmaissut haluavansa käyttöönsä johdonmukaiset välineet, joilla voidaan torjua perustamissopimuksen 13 artiklassa tarkoitettuja syrjinnän kaikkia esiintymismuotoja sekä edistää perustamissopimuksen 141 artiklan nojalla tasa-arvoisen kohtelun periaatetta. 2 EUROOPAN PARLAMENTIN TARKISTUKSET Euroopan parlamentti hyväksyi 46 tarkistusta. 2.1 Komission hylkäämät Euroopan parlamentin tarkistukset Komissio jätti kahdeksan Euroopan parlamentin tarkistusta muutetun ehdotuksensa ulkopuolelle. Nämä ovat tarkistukset 4, 16, 23, 27, 36, 44, 45 ja 48. 2.2 Komission hyväksymät Euroopan parlamentin tarkistukset Komissio sisällytti kokonaisuudessaan muutettuun ehdotukseensa 18 Euroopan parlamentin esittämistä tarkistuksista. Nämä ovat tarkistukset 12, 13, 14, 18, 20, 22, 24, 26, 29, 31, 32, 34, 35, 38, 41, 47, 58 ja 66. Lisäksi komissio hyväksyi 20 tarkistusta osittain tai ajatussisällön osalta. Nämä ovat tarkistukset 2, 3, 5, 7, 8, 10, 11, 15, 17, 19, 30, 33, 37, 39, 40, 59, 65, 67, 68 ja 70. 2.3 Komission hylkäämät mutta neuvoston yhteiseen kantaansa sisällyttämät tarkistukset Neuvosto puolestaan otti mukaan osan tarkistuksesta 7, jossa viitataan toisiinsa verrattaviin tilanteisiin, ja tarkistuksen 45, jossa direktiiville esitetään myöhäisempää voimaantulopäivää kuin komission ehdotuksessa eli 1. tammikuuta 2002. 3 NEUVOSTON KOMISSION MUUTETTUUN EHDOTUKSEEN TEKEMÄT MUUTOKSET (Jollei toisin mainita, viittaukset tehdään yhteisen kannan johdanto-osan kappaleiden ja kohtien numeroinnin mukaisesti.) Neuvosto hyväksyi kokonaisuudessaan - jos ei kirjaimellisesti, niin ainakin ajatussisällön osalta - 18 niistä 38 tarkistuksesta, jotka komissio oli sisällyttänyt kokonaan tai osittain muutettuun ehdotukseensa. Nämä tarkistukset ovat 2, 3, 5, 8, 10, 11, 13, 15, 20, 29, 30, 37, 38, 40, 47, 59, 67 ja 70. Sitä vastoin neuvoston mielestä ei ollut tarpeen ottaa mukaan tarkistuksia 12, 14, 17, 18, 19, 22, 24, 26, 31, 33, 34, 35, 39, 58, 65, 66 ja 68 eli 17 tarkistusta jäljempänä mainituista syistä. 3.1 Johdanto-osan 9 kappale: oikeussuoja (tarkistus 12) Neuvosto säilytti yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön tehdyn viittauksen siten, että kyseessä oleva tuomio mainitaan alaviitteessä, mutta ei pitänyt tarpeellisena tuomion yksityiskohtien mainitsemista johdanto-osan kappaleessa. Lisäksi 7 artiklassa säädetään jo henkilöiden suojelemisesta työnantajan vastatoimilta (irtisanominen tai muu), kuten jo direktiiveissä 2000/43/EY ja 2000/78/EY. 3.2 Johdanto-osan 11 kappale (komission numerointi) ja 8 b artikla: työnantajiin kohdistuva velvollisuus (tarkistukset 14 ja 66) Neuvosto katsoo, että on tärkeämpää korostaa työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua ja niiden itsenäisyyttä, eikä se sen vuoksi halunnut asettaa työnantajille velvollisuutta edistää miesten ja naisten tasa-arvoa työpaikalla varsinkaan vuosittaisia tasa-arvoraportteja laatimalla. Tällainen velvollisuus saattaisi lisäksi osoittautua liian raskaaksi pienille ja keskisuurille yrityksille, mikä puolestaan heikentäisi toimenpiteen tehokkuutta. Neuvosto haluaisi myös korostaa, että sen yhteisessä kannassa on valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa käytävää vuoropuhelua koskevan säännöksen lisäksi erillinen säännös työmarkkinaosapuolten välisestä vuoropuhelusta toisin kuin komission muutetussa ehdotuksessa, jossa nämä kaksi vuoropuhelutyyppiä on sotkettu keskenään. 3.3 1 artikla: työsuhde (tarkistus 17) Neuvosto ei pitänyt tarpeellisena muuttaa voimassa olevan direktiivin 1 artiklaa siten, että siihen lisättäisiin viittaus "työ- tai ammattisuhteen lainsäädännölliseen luonteeseen", koska haluttiin säilyttää vastaavuus direktiivin 2000/78/EY kanssa. 3.4 1 artiklan 2 kohta: sosiaaliturvaa koskevat säännökset (tarkistus 18) Neuvosto ei halunnut poistaa viittausta sosiaaliturvaan eikä näin ollen voimassa olevan direktiivin 1 artiklan 2 kohtaa eikä viittausta 1 artiklan 1 kohtaan. 3.5 1 artiklan 1 a kohta (komission numerointi): "mainstreaming"(tarkistus 19) Neuvosto hyväksyi jäsenvaltioille asetetun velvollisuuden noudattaa läpäisyperiaatetta lakeja, asetuksia, politiikkoja jne. hyväksyttäessä ja täytäntöön pantaessa ottaen aktiivisesti huomioon naisten ja miesten tasa-arvon tavoitteen, mutta hieman erilaisessa sanamuodossa kuin Euroopan parlamentti tai komissio olivat esittäneet. 3.6 Johdanto-osan 4 a kappale ja 1 b artikla: luottamuksellisten neuvonantajien järjestelmä (tarkistukset 58 ja 22) (komission numerointi) Neuvosto ei halunnut ottaa mukaan säännöstä, jonka tarkoituksena on perustaa työpaikoille luottamuksellisten neuvonantajien järjestelmä tai toteuttaa muita toimenpiteitä sukupuolisen häirinnän ehkäisemiseksi työpaikalla, sillä se katsoo, että toimenpide on aivan liian yksityiskohtainen ja että sen toteuttaminen kuuluu ennemmin työnantajille kuin jäsenvaltioille tai edes työmarkkinaosapuolille. Lisäksi neuvosto halusi tässäkin tapauksessa säilyttää vastaavuuden direktiivien 2000/43/EY ja 2000/78/EY kanssa. Neuvoston mielestä sukupuolinen häirintä on yksi häirinnän muoto eikä kokonaan erillinen ilmiö, minkä vuoksi se ei pitänyt tarpeellisena ottaa käyttöön tämäntyyppisiä erityisjärjestelyjä. 3.7 2 artiklan 4 kohta: tiettyjen ammattien epääminen jommaltakummalta sukupuolelta (tarkistus 24) Neuvosto ei halunnut ottaa mukaan tarkistuksen 24 sitä osaa, jossa esitetään, että työpaikan tai muun vastaavan epääminen tai rajoitteiden asettaminen jommallekummalle sukupuolelle katsotaan syrjinnäksi, koska tämä säännös on ristiriidassa säännöksen loppuosan kanssa, jonka mukaan tietyillä sukupuoleen liittyvillä ominaisuuksilla voidaan perustella erilainen kohtelu. Lisäksi on huomattava, että tämä säännös on samanlainen kuin direktiiveissä 2000/43/EY ja 2000/78/EY, ja neuvosto haluaa mahdollisuuksien mukaan käyttää samaa sanamuotoa näiden kolmen säädöksen samanlaisissa säännöksissä. 3.8 2 artiklan 4 kohta: viittaus perustamissopimuksen 141 artiklan 4 kohtaan (tarkistus 26) Neuvosto sisällytti artiklaosaan säännöksen, joka koskee perustamissopimuksen 141 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja toimia. Lisäksi neuvosto säätää 2 artiklassa velvollisuudesta raportoida joka viides vuosi, sillä komission muutetussa ehdotuksessaan esittämä joka toinen vuosi tapahtuva raportointi aiheuttaisi logistisia ongelmia joillekin jäsenvaltioille. 3.9 3 artiklan 2 kohta: viittaus perustamissopimuksen 141 artiklan 4 kohtaan (tarkistus 31) Neuvosto hyväksyi tämän Euroopan parlamentin tarkistuksen osittain, sellaisena kuin se on komission muutetussa ehdotuksessa, sillä sen mielestä ei ollut tarpeen ottaa mukaan ilmaisua "rajoittamatta perustamissopimuksen 141 artiklan 4 kohdan määräysten soveltamista", koska neuvoston yhteisen kannan 2 artiklan 4 kohdassa jo viitataan jäsenvaltioille annettuun mahdollisuuteen hyväksyä tai pitää voimassa tällaisia toimia. 3.10 3 artiklan 2 kohta: naisten ja miesten tasa-arvoinen kohtelu (tarkistus 33) Koska koko direktiivi koskee naisten ja miesten tasa-arvoisen kohtelun toteuttamista, neuvosto ei pitänyt tarpeellisena toistaa, että kyseinen tasa-arvoisen kohtelun periaate koskee nimenomaan naisten ja miesten välistä tasa-arvoa. Direktiiveissä 2000/43/EY ja 2000/78/EY viitattiin samoin yhdenvertaisen kohtelun periaatteeseen vertailuryhmiä täsmentämättä. 3.11 Direktiivin 76/207/EY 4 ja 5 artikla: tasa-arvoisen kohtelun vastaisten säännösten kieltäminen (tarkistukset 34 ja 35) Koska neuvosto on yhdistänyt 3, 4 ja 5 artiklan ja poistanut voimassa olevan direktiivin 4 ja 5 artiklan, ei ole aiheellista sisällyttää tarkistuksia 34 ja 35 neuvoston yhteiseen kantaan. 3.12 8 a artikla: tasa-arvoisen kohtelun edistämiseen pyrkivän elimen tehtävät (tarkistukset 39 ja 68) Neuvosto katsoo, että tasa-arvoisen kohtelun periaatteen edistäminen tekemättä eroa sukupuolten välillä on tasa-arvoisen kohtelun edistämiseen pyrkivien elinten päätehtävä ja sanamuotona tavoitteellisempi kuin Euroopan parlamentin ehdottama periaatteen soveltaminen tai komission esittämä periaatteen täytäntöön paneminen. Lisäksi neuvosto ei halunnut rajoittaa näiden elinten tehtäviä tähän direktiiviin ja direktiiveihin 75/117/ETY, 79/7/ETY, 86/378/ETY, 92/85/EY, 96/34/EY ja 97/80/EY liittyville aloille, sillä neuvosto ei sulje pois sitä mahdollisuutta, että annetaan uusia tasa-arvoisen kohtelun periaatetta koskevia säädöksiä, erityisesti perustamissopimuksen 13 artiklan perusteella. Neuvosto halusi myös käyttää samaa sanamuotoa kuin direktiivissä 2000/43/EY näiden eri tekstien johdonmukaisuuden vuoksi, kuten jo aiemmin todettiin. Tätä eri tekstien väliseen vastaavuuteen pyrkimistä voidaan soveltaa saman artiklan 2 kohtaan ehdotettuun muutokseen, jonka mukaan nämä elimet voivat vastaanottaa valituksia henkilöryhmiltä tai järjestöiltä ja tutkia ne, sillä neuvoston mielestä ei ollut direktiivin 2000/43/EY tapauksessa eikä myöskään tässä direktiivissä toivottavaa, että näistä elimistä tehtäisiin lainkäyttöelimiä tai niitä muistuttavia elimiä. Päinvastoin näiden elinten tehtävänä on auttaa syrjinnän uhreiksi joutuneita ihmisiä käynnistämään syrjinnän tutkintamenettely. "Henkilöryhmien" käsitteellä ei myöskään useimmissa jäsenvaltioissa ole juridista merkitystä, joten se on poistettu tästä direktiivistä samoin kuin direktiiveistä 2000/43/EY ja 2000/78/EY aikoinaan. 3.13 8 c artikla: seuraamukset (tarkistus 65) Neuvosto katsoi, että riittää, kun säädetään, että jäsenvaltioiden on "toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta näitä seuraamuksia sovelletaan", sillä se ei usko, että jäsenvaltiot voisivat toteuttaa seuraamusten soveltamiseksi toimenpiteitä, jotka eivät olisi tehokkaita. 4. YHTEENVETO Neuvoston mielestä Euroopan parlamentin ja neuvoston kannat ovat todellisuudessa hyvin lähellä toisiaan, ja se toivookin, että ne kykenisivät täyttämään Tukholman Eurooppa-neuvoston niille 23. ja 24. maaliskuuta 2001 antaman tehtävän, jonka mukaan direktiivi 76/207/ETY olisi ajantasaistettava vuoden 2001 loppuun mennessä.