KOMISSION VASTAUKSET EUROOPAN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN ERITYISKERTOMUKSEEN

”JÄSENVALTIOIDEN MAATALOUSMENOIHIN KOHDISTAMIEN TARKASTUSTEN TULOSTEN LUOTETTAVUUS”

Tiivistelmä

Yhteinen vastaus I–IX kohtaan:

Euroopan tilintarkastustuomioistuin on jo vuosia arvostellut sitä, että komissio käyttää jäsenvaltioiden tarkastusten tuloksia koskevia tilastoja luotettavana tietolähteenä jäännösvirhetasoa laskettaessa. Ensinnäkin komissio oli tietoinen, ettei se voinut käyttää jäsenvaltiolta saamiaan valvontatilastoja maatalousmenojen virhetason ainoana ja täysin luotettavana indikaattorina. Tämän vuoksi se sovelsi tilastojen perusteella laskettuun jäännösvirhetasoon 25 prosentin ”turvamarginaalia” usean vuoden ajan, vuoden 2012 toimintakertomukseen saakka. Tilintarkastustuomioistuin vastusti tätä säännönmukaisesti. Toiseksi maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto toi vuoden 2012 toimintakertomuksessaan esiin valvontatilastoja koskevat huolenaiheet ja muutti lähestymistapaansa neuvoteltuaan menettelytapaseikoista vastaavien komission keskusyksiköiden kanssa. Tilintarkastustuomioistuin ei vuoden 2012 vuosikertomuksessaan arvostellut tätä lähestymistapaa, vaan pikemminkin suhtautui siihen myönteisesti ja suositteli, että samanlainen lähestymistapa otetaan käyttöön myös maaseuturahaston osalta.

Lisäksi tammikuusta 2014 lähtien voimassa olevassa yhteisen maatalouspolitiikan valvontaa, rahoitusta ja seurantaa koskevassa uudessa horisontaaliasetuksessa on lisätty huomattavasti jäsenvaltioiden todentamisviranomaisten vastuuta menojen laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta koskevan lausunnon antamisesta, mukaan lukien komissiolle toimitettavien jäsenvaltioiden valvontatulosten validointi.

Näin ollen tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa käsitellään menetelmää, joka on muuttunut ja muuttuu edelleen. Komissio keskittyisikin mieluummin menneiden tapahtumien sijasta nykyisyyteen ja tulevaisuuteen sekä luotettavien menettelyjen kehittämiseen, johon tilintarkastustuomioistuin voi antaa rakentavan panoksensa.

III. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto laati vuoden 2012 toimintakertomustaan varten menetelmän jäännösvirhetason laskemiseksi siten, että huomioon otetaan myös sen omat tarkastukset ja tilintarkastustuomioistuimen tarkastukset. Tätä menetelmää käytettiin suorissa tuissa (noin 70 prosenttia YMP:n menoista) varainhoitovuotena 2012, ja varainhoitovuodesta 2013 lähtien se laajenee koskemaan muita YMP:n menoja, erityisesti maaseudun kehittämistä.

IV. Valvontajärjestelmien perustamista ohjataan tarkoin EU:n säännöin, joita täydennetään tarvittaessa komission suuntaviivoilla. Esimerkiksi maksajavirastojen on tehtävä hallinnollinen tarkastus kaikille hakemuksille ennen maksatusta, ja vähintään viisi prosenttia hakemuksista on tarkastettava paikan päällä. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston tarkastajat tarkastavat valvontajärjestelmien sääntöjenmukaisuuden, ja valvontajärjestelmissä havaituista puutteista johtuvat EU:n talousarvioon kohdistuvat riskit katetaan rahoitusoikaisuilla.

Maksajavirastot vastaavat myös tarkastustensa tulosten kokoamisesta tilastollisiin valvontatietoihin, jotka lähetetään vuosittain komissiolle. Todentamisviranomaisten on testattava järjestelmällisesti kyseisten koottujen tilastojen tarkkuutta, lähinnä täsmäyttämällä ne tapahtumakohtaisesti, ja annettava niistä lausunto.

Lisäksi maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto testasi hakuvuonna 2012 pinta-alaperusteista tukea koskevien yksittäisten valvontatietojen lähettämistä tietoteknisellä järjestelmällä, jota käytetään maksatuksissa (ns. CATS-tietokanta). Testi onnistui, ja valvontatietojen automaattinen lähettäminen laajennetaan koskemaan useimpia YMP-toimia ja ‑menoja hakuvuonna 2014. Näin vältetään tilastollisissa valvontatiedoissa esiintyvät epätarkkuudet, jotka johtuvat yksittäisten tietojen puutteellisesta kokoamisesta.

V. Komission omat tarkastukset osoittavat, että joissakin jäsenvaltioissa valvontajärjestelmät eivät ole sääntöjen mukaisia eivätkä havaitse kaikkia virheitä, jotka olisi mahdollista havaita.

Komissio oli näin ollen tietoinen, ettei se voinut käyttää jäsenvaltiolta saamiaan valvontatilastoja maatalousmenojen virhetason ainoana ja täysin luotettavana indikaattorina. Tämän vuoksi se sovelsi tilastojen perusteella laskettuun jäännösvirhetasoon 25 prosentin ”turvamarginaalia” usean vuoden ajan, vuoden 2012 toimintakertomukseen saakka. Tilintarkastustuomioistuin vastusti tätä säännöllisesti arvioimatta kuitenkaan, missä määrin toimenpide oli riittämätön.

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto otti kuitenkin huomioon valvontatilastoja koskevat huolenaiheet ja muutti lähestymistapaansa (ks. vastaus III kohtaan) neuvoteltuaan menettelytapaseikoista vastaavien komission keskusyksiköiden kanssa. Tilintarkastustuomioistuin ei vuoden 2012 vuosikertomuksessaan arvostellut tätä lähestymistapaa, vaan pikemminkin suhtautui siihen myönteisesti ja suositteli, että sitä laajennetaan muihin YMP:n menoaloihin, erityisesti maaseudun kehittämiseen.

VI. Uusi menetelmä, jota kuvaillaan III kohtaan annetussa vastauksessa, antaa komissiolle mahdollisuuden mukauttaa jäsenvaltioilta saaduista tilastoista johtuvaa virhetasoa, jos komissio ja/tai tilintarkastustuomioistuin ovat havainneet puutteita sääntöjenvastaisten menojen havaitsemisjärjestelmissä.

VII. Myös komissio oli tietoinen siitä, että todentamisviranomaisilta vaadittavan työn laajuus oli rajallinen. Tämän vuoksi todentamisviranomaisilta vaaditaan hakuvuodesta 2014 lähtien YMP:n uudistusta sovellettaessa paljon perusteellisempaa työtä maksajavirastojen tekemien tarkastusten luotettavuuden todentamiseksi.

VIII. Joistakin puutteista huolimatta toimitettuja tietoja pidetään seurannan kannalta hyödyllisinä, ja ne osoittavat virheen, jonka jäsenvaltiot ovat havainneet hallinnollisten tai paikalla toimitettujen tarkastusten aikana. Kuten edellä jo mainittiin, komissio käyttää uutta menetelmää, jonka avulla virhetaso voidaan arvioida tarkemmin kuin pelkästään jäsenvaltioiden valvontatilastojen perusteella voitaisiin tehdä.

IX. Komissio ei väitä, että sen jäsenvaltioiden valvontatilastoihin tekemät mukautukset olisivat tilastollisesti päteviä, mutta katsoo, että tämä on paras arvio muun, luotettavamman tiedon puuttuessa. Tämä lähestymistapa syntyi intensiivisen sisäisen keskustelun tuloksena, jota käytiin paitsi maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosastossa myös komission keskusyksiköiden kanssa.

Komissio panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin suosittelee vuoden 2012 kertomuksessaan seuraavaa:

”Komission olisi sovellettava maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuotuisessa toimintakertomuksessa maaseuturahastoon samanlaista lähestymistapaa kuin tuotannosta riippumattomaan pinta-alatukeen ja otettava toimittamiensa sääntöjenmukaisuutta koskevien tarkastusten tulokset huomioon arvioidessaan kunkin maksajaviraston virhetasoa.”

X.

Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että hallinnollisia ja paikalla toimitettavia tarkastuksia on parannettava. Tarkastusten riittävyys tarkistetaan/arvioidaan sääntöjenmukaisuustarkastusten yhteydessä ja jäsenvaltioille annetaan parannussuosituksia. Lisäksi komissio antaa jäsenvaltioille säännöllisesti tietoja yleisimmistä tarkastustuloksistaan edistääkseen parhaita käytäntöjä.

Komissio katsoo noudattavansa tätä suositusta pysyvästi, kuten jäljempänä esitetään, ja on tehostanut joitakin välineitä YMP:n uudistuksen yhteydessä.

Jos komissiossa – ja tilintarkastustuomioistuimessa – havaitaan, että jäsenvaltioiden valvontajärjestelmissä on puutteita, komissio käyttää kaikkia käytettävissään olevia välineitä saadakseen jäsenvaltiot korjaamaan tilanteen. Niihin kuuluvat sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettely ja sen johdosta tehtävät rahoitusoikaisut, jotka eivät ainoastaan suojaa EU:n talousarviota, vaan toimivat myös tehokkaana kannustimena jäsenvaltioille, joilta edellytetään toimintasuunnitelmia puutteiden korjaamiseksi. Maaseuturahastossa on käytetty myös maksatuksen keskeytyksiä, ja uusi YMP:n valvontaa, rahoitusta ja seurantaa koskeva horisontaaliasetus, joka tulee voimaan tammikuussa 2014, sisältää maksatuksen lykkäystä koskevan vahvistetun mekanismin niitä jäsenvaltioita varten, jotka laiminlyövät korjaavan toimintasuunnitelman täytäntöönpanon.

Jatkuvaa tarkastustoimintaa kohdistetaan pinta-alaan perustuviin tukijärjestelmiin yleisesti ja erityisesti viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmään (LPIS) puutteiden havaitsemiseksi. Komissio suhtautuu hyvin vakavasti LPIS-järjestelmän tehottomuuteen. Jäsenvaltioilta edellytetään pikaisia muutoksia, joita komissio valvoo tiiviisti seurantatarkastusten avulla. Samalla EU:n talousarvioon kohdistuvat riskit katetaan rahoitusoikaisuilla.

Ensimmäinen luetelmakohta: Suoritettavia tarkastuksia koskevat suuntaviivat päivitetään YMP:n uudistuksen yhteydessä, samalla kun laaditaan delegoidut säädökset ja täytäntöönpanosäädökset. Suuntaviivoista keskustellaan ja niistä annetaan tietoa maksajavirastoille, jotka joutuvat niitä soveltamaan, sekä todentamisviranomaisille, joiden on tarkastettava, miten maksajavirastot soveltavat niitä.

Komissio tarkistaa myös jäsenvaltioille annetut tilastojen kokoamista koskevat suuntaviivat ja pyrkii erityisesti yhdenmukaistamaan parhaita käytäntöjä eri alojen välillä. Suuntaviivoja tarkistettaessa otetaan erityisesti huomioon tilastojen automatisointi ja täytäntöönpanosäännöt YMP:n uudistuksen osalta.

Komissio edellyttää jatkossakin, että jäsenvaltiot parantavat komissiolle lähetettävien valvontatietojen tarkistamista koskevia sisäisiä menettelytapojaan.

Toinen luetelmakohta: Tammikuussa 2014 voimaan tulevassa uudessa YMP:n valvontaa, rahoitusta ja seurantaa koskevassa horisontaaliasetuksessa edellytetään, että todentamisviranomaiset antavat lausunnon tapahtumien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta. Tämä tarkoittaa, että edustava otos maksajaviraston jo tarkastamista tapahtumista tarkastetaan uudelleen ja että näin saadut valvontatilastot validoidaan (tai jätetään validoimatta). Tehtävän lisätyön odotetaan parantavan maksajavirastojen valvontatietojen laatua ja lisäävän varmuutta yhdessä todentamisviranomaisten antaman lausunnon kanssa.

Kolmas luetelmakohta: Komissio korostaa, että tilastojen lähettämisen määräajat perustuvat erilaisiin toiminnallisiin syihin. Niitä ei ole laadittu ainoastaan vuosittaisen toimintakertomuksen raportointia varten. Komissio huomauttaa, että tietojen optimaalista toimitusaikaa määritettäessä on pidettävä mielessä tietojen kokoamisen jäsenvaltioille aiheuttama suuri hallinnollinen rasitus, jotta vältetään tietojen moninkertainen päivittäminen.

Komissio pani vuonna 2012 toimeen pinta-alaperusteista tukea koskevien valvontatietojen automaattista lähettämistä koskevan pilottihankkeen. Tiedot lähetettiin heinäkuussa 2013, ja alustavat arviot tietojen kattavuudesta ja laadusta ovat myönteisiä. Mukautusten jälkeen kaikki relevantit valvontatiedot automatisoidaan tällä tavalla. Näin voidaan vähentää virheiden kertautumista ja varmistaa, että kaikissa jäsenvaltioissa käytetään samanlaista menetelmää.

Uudessa YMP:n valvontaa, rahoitusta ja seurantaa koskevassa horisontaaliasetuksessa otettiin käyttöön säännös, joka antaa komissiolle mahdollisuuden lykätä maksatuksia jäsenvaltioille silloin, kun valvontatietoja ei ole lähetetty määräaikaan mennessä.

Lisäksi komissio saa todentamisviranomaisten tekemän laillisuuteen ja sääntöjenmukaisuuteen liittyvän lisätyön ansiosta pätevämmän lausunnon itse tarkastusten luotettavuudesta ja paremman varmuuden virhetasoista.

Neljäs luetelmakohta: Uuden horisontaaliasetuksen mukaan todentamisviranomaisten on testattava järjestelmällisesti maksajavirastojen suorittamien hallinnollisten ja paikalla toimitettavien tarkastusten luotettavuus käyttämällä edustavia otoksia maataloustukirahastosta ja maaseuturahastosta. Komission laatimien suuntaviivojen tarkoituksena on varmistaa, että tehtävä työ perustuu vankkaan tilastolliseen metodiikkaan ja että sen tuloksena voidaan olla varmempia tapahtumien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta ja saadaan pätevä arvio jäännösvirhetasosta kunkin jäsenvaltion ja rahaston osalta. Näin komissio voi asteittain vähentää jäsenvaltioiden toimittamiin tilastoihin tekemiään yksittäisiä mukautuksia.

Sillä välin komissio noudattaa III kohtaan annetussa vastauksessa mainittua uutta lähestymistapaa ja panee täytäntöön tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2012 kertomuksessa antaman suosituksen: ”Komission olisi sovellettava maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuotuisessa toimintakertomuksessa maaseuturahastoon samanlaista lähestymistapaa kuin tuotannosta riippumattomaan pinta-alatukeen ja otettava toimittamiensa sääntöjenmukaisuutta koskevien tarkastusten tulokset huomioon arvioidessaan kunkin maksajaviraston virhetasoa.”

Omassa tarkastustoiminnassaan komissio keskittyy edelleen maksajavirastojen systeemisiin tarkastuksiin, jotka perustuvat riskitekijöihin ja liittyvät sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyyn, varmistaakseen valvontajärjestelmissä havaituista puutteista johtuvien riskien korjaamisen. Tarkastustoiminnan piiriin kuuluvat myös todentamisviranomaisten uudet, laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden tarkastamista koskevat tehtävät. Heille annetaan teknistä apua ja heitä autetaan saavuttamaan parempaan tarkastusvarmuuteen liittyvä tavoite.

Huomautukset

Yhteinen vastaus 28–36 kohtaan:

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto ilmoitti jo vuoden 2012 toimintakertomuksessaan, että jäsenvaltioiden valvontatilastoja on tarkasteltava tiettyä varovaisuutta noudattaen. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto on jo ryhtynyt toimiin laajentaakseen tuotannosta irrotetun suoran tuen osalta vuoden 2012 toimintakertomuksessa käyttöön otettua yhdennettyä lähestymistapaa muihin YMP:n menojen aloihin vuoden 2013 toimintakertomuksessa. Toisin sanoen jäsenvaltioiden tilastoja mukautetaan ottaen huomioon maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston omien tarkastusten, tilintarkastustuomioistuimen tarkastusten ja todentamisviranomaisten tarkastusten tulokset.

30. Komissio ottaa meneillään olevien sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyidensä yhteydessä huomioon tilintarkastustuomioistuimen huomautuksen, joka koskee kyseisten maksajavirastojen valvontajärjestelmien vaikuttavuutta.

Vuoden 2011 osalta komissio toteaa, että useimmat mainituista virheistä olivat taloudelliselta kannalta suhteellisen pieniä ja koskivat pääasiassa tilintarkastustuomioistuimen suorittamissa viljelylohkojen uudelleenmittauksissa ilmenneitä eroavuuksia (tilintarkastustuomioistuimen löytämistä virheistä 42 koskee lohkojen uudelleenmittauksessa havaittuja hyvin pieniä eroja, ja 24 tapauksessa virhe oli alle kaksi prosenttia).

Samoin vuonna 2012 suurin osa määrällisesti ilmaistavista virheistä oli taloudelliselta kannalta suhteellisen pieniä ja koski pääasiassa tilintarkastustuomioistuimen suorittamissa viljelylohkojen uudelleenmittauksissa ilmenneitä eroavuuksia (tilintarkastustuomioistuimen löytämistä virheistä 36 tapauksessa virhe oli alle viisi prosenttia ja niistä 23 tapauksessa alle kaksi prosenttia).

32. Komissio ottaa jäännösvirhetasoa laskiessaan huomioon jäsenvaltion kertomuksiin sisältyviin tietoihin vaikuttavien puutteiden mahdollisen vaikutuksen.

Ensimmäinen luetelmakohta: Komission on noudatettava neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 2 artiklassa annettua määritelmää viljelijästä.

Toinen luetelmakohta: Komissio ei ole aina tilintarkastustuomioistuimen tarkastajien kanssa samaa mieltä maa-alojen täsmällisestä tukikelpoisuudesta, kun se katsoo, ettei jäsenvaltio kirjaa tukikelpoista maa-alaa oikein. Asiaa seurataan kuitenkin tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä.

Kolmas luetelmakohta: Tilintarkastustuomioistuimen mainitsemassa erityistapauksessa maksajavirasto katsoi, että viljelylohkoja voitiin korvata toisilla, jotta voitiin oikaista ”ilmeisiä virheitä”. Tämä käsite sisältyy EU:n lainsäädäntöön/suuntaviivoihin. Kuten komissio on aiemmissa vastauksissaan todennut, se ei ole tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä ilmeisen virheen käsitteen soveltamisesta silloin, kun viljelylohkoja on sijoitettu väärin.

Neljäs luetelmakohta: Maksajavirastot eivät aina ole vastuussa siitä, miten tukioikeudet olisi laskettava. Useissa tapauksissa jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen laatii oikeuksien laskemisohjeet.

Viides luetelmakohta: Komissio ei ole aina tilintarkastustuomioistuimen tarkastajien kanssa samaa mieltä maa-alojen täsmällisestä tukikelpoisuudesta, kun se katsoo, ettei jäsenvaltio kirjaa tukikelpoista maa-alaa oikein. Asiaa seurataan kuitenkin tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä.

Laatikko 1 – Esimerkki LPIS-järjestelmän tietojen virheellisyydestä

Italian viranomaisten mukaan Lombardian kysymys on oikaistu vuodesta 2011 lähtien. Komissio jatkaa asian selvittämistä tilien sääntöjenmukaisuuden tarkastusta koskevan menettelyn avulla.

Komissio on tietoinen ongelmista, jotka liittyvät Espanjan laidunmaiden tukikelpoisuuteen. Espanjan viranomaisia pyydettiin ryhtymään toimiin asian suhteen, ja ne esittivät LPIS-järjestelmän parannussuunnitelman, johon kuuluu erityisesti toimenpiteitä, joilla toteutetaan laidunlohkoja koskevan tukikelpoisuuskertoimen käyttöön ottaminen ja varmistetaan LPIS-järjestelmän päivittäminen paikalla toimitetuissa tarkastuksissa saatujen tulosten mukaisesti. Komissio seuraa jatkossa, että kansalliset viranomaiset panevat tämän suunnitelman täytäntöön.

Komissio on havainnut myös Unkarissa joitakin tapauksia, joissa LPIS-järjestelmää ei ole päivitetty paikalla toimitetuissa tarkastuksissa saatujen tulosten mukaisesti, ja on pyytänyt kirjallisesti Unkarin viranomaisia korjaamaan asian.

33. Tilintarkastustuomioistuimen mainitsemista puutteista on raportoitu jo edellisinä vuosina. Niistä annettuja suosituksia on pantu täytäntöön vuodesta 2010 lähtien yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, ja suositusten täytäntöönpanoa seurataan tarvittaessa sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen yhteydessä.

34. Komissio toteaa, että vuoden 2011 osalta mainitut virheet olivat taloudelliselta kannalta suhteellisen pieniä (puolessa niistä virhetaso oli alle viisi prosenttia).

35. Komissio ottaa jäännösvirhetasoa laskiessaan huomioon jäsenvaltion kertomuksiin sisältyviin tietoihin vaikuttavien puutteiden mahdollisen vaikutuksen.

Laatikko 3 – Esimerkki jäsenvaltioiden paikalla toimittamien tarkastusten riittämättömästä laadusta

Asiaa on tutkittu kyselyllä, jonka tulokset ovat seuraavat:

- Maksajavirasto päätti asiaa uudelleen tutkittuaan periä takaisin erityishankkeelle maksetun tuen.

- Tarkastusmenettely/tarkistusluettelot päivitettiin, jotta suljettaisiin pois mahdollisuus, että tarkastaja ei huomaa maatalousrakennuksen olevan luonteeltaan lähinnä asuintalo.

- Kaikki ei-tukikelpoisen hankkeen hyväksyneen tarkastajan tarkastamat ja hyväksymät hankkeet on tarkastettu uudelleen (jälkitarkastuksena).

- Kaikki muutkin ei-tukikelpoisen hankkeen kaltaiset hankkeet on tarkastettu uudelleen (jälkitarkastuksena).

- Jälkitarkastuksissa löytyi joitakin vähäisiä sääntöjenvastaisuustapauksia, jotka käsitellään, kuten muutkin ristiriitaiset tapaukset, ja joiden johdosta osa jo maksetusta tuesta joudutaan todennäköisesti perimään takaisin.

- Viimeisissä uusintatarkastuksissa tarkastettiin kuitenkin vain uusia rakennushankkeita, ei siis vanhoihin rakennuksiin tehtyjä muutoksia, ja siksi komissio pyysi Italian viranomaisia tarkastamaan uudelleen kyseiset hankkeet. Tulokset lopullisista jälkitarkastuksista lähetetään viimeistään 30. marraskuuta 2013.

Laatikko 4 – Esimerkki havaitsematta jääneestä julkisia hankintoja koskevien sääntöjen rikkomisesta

Kuten vuoden 2012 kertomukseen annetusta vastauksesta ilmenee, komission yksiköt seuraavat tilintarkastustuomioistuimen kansallisista viranomaisista tekemiä havaintoja EU:n taloudellisten etujen suojaamiseksi ja perusteettomasti maksettujen maksujen takaisin perimiseksi.

Myös komissio on Romaniaa koskevissa tarkastuksissaan havainnut merkittäviä puutteita, ja tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettely jatkuu yhä.

36. Komissio on itse todennut nämä puutteet, ja siksi se on vuoden 2012 toimintakertomuksessaan muuttanut tapaa varmistaa jäsenvaltioiden valvontatilastojen luotettavuus. Se ottaa huomioon muut tarkastuslausunnot, myös tilintarkastustuomioistuimen todentavan aineiston, jotta esiin tulevat kaikki virheet, joita jäsenvaltiot eivät ole havainneet ja joista ei näin ollen ole raportoitu niiden tilastoissa.

38. Komissio automatisoi parhaillaan valvontatilastojen lähettämistä (heinäkuussa 2012 toteutettiin onnistunut asiaa koskeva pilottihanke) ja laatii samassa yhteydessä yksityiskohtaisemmat suuntaviivat ja menettelyt sisäiseen käyttöön ja jäsenvaltioita varten. Katso myös vastaus 39–41 kohtaan.

39. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto ei ole määritellyt tilastokertomusten kokoamisen jaksottamiseen sovellettavaa tarkkaa päivämäärää, koska se ottaa mielellään vastaan päivitettyjä tilastoja vielä seuraavana vuonnakin. Jäsenvaltioita muistutetaan kuitenkin maaseudun kehittämiskomiteassa jatkuvasti tilastojen toimittamisen tärkeydestä. Jonkinlainen ”välipäivämäärä” jaksottamiseen voitaisiin joka tapauksessa ottaa käyttöön.

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto käy läpi todentamisviranomaisten vuosikertomuksen ja tarkastaa tilastojen kattavuuden. Jatkotoimina voi olla sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyjä.

On totta, että tiedot eivät ole kattavia ja että virhetaso lasketaan vain sellaisten menojen perusteella, joista on saatavissa valvontatilastoja. Komissio laskee kuitenkin, että vain noin 0,6 prosenttia hakuvuoden 2010 suorista tuista maksettiin 30. kesäkuuta 2011 olleen määräajan jälkeen, jolloin ne mahdollisesti jäivät ilmoittamatta valvontatilastoissa. Näin ollen noiden 0,6 prosentin vaikutus kyseisten valvontatilastojen tarkkuuteen virhetasoa laskettaessa on hyvin pieni.

Laatikko 5 – Esimerkkejä joidenkin tarkastettujen maksajavirastojen raportoimista puutteellisista tai epätarkoista tiedoista

Katso vastaus 92 kohtaan.

40. Kuten tilintarkastustuomioistuin on todennut, nykyisissä suuntaviivoissa ei korosteta, että tilastoja on toimitettava uudelleen. Saatuaan jäsenvaltiolta tilastot komissio tekee kuitenkin niiden johdonmukaisuutta ja vakuuttavuutta koskevia tarkastuksia, ennen kuin se käyttää tilastoja vuosittaisessa toimintakertomuksessaan, ja ottaa tarvittaessa yhteyttä jäsenvaltioihin mahdollisten poikkeamien tarkistamiseksi. Jos katsotaan tarpeelliseksi, päivityksiä pyydetään myös maaseudun kehittämiskomiteassa sekä tarkastuskäyntien että kahdenvälisten kokousten aikana.

Tilastojen järjestelmälliset päivitykset aiheuttaisivat myös lisää hallinnollista rasitusta sekä jäsenvaltioille että myös komissiolle, joka joutuisi tekemään tarkistustyön uudelleen ja sisällyttämään muutetut tiedot jäännösvirhetason monimutkaiseen laskentaperusteeseen. Mahdollisuudet vastaanottaa, tarkistaa ja prosessoida tarkistettua tietoa sisällytettäväksi pääjohtajan vuosittaiseen toimintakertomukseen ovat loppujen lopuksi hyvin rajalliset. Komissio korostaa, etteivät valvontatilastot ja niistä johtuva virhetaso ole jäsenvaltion vuotuinen tilinpäätös ja ettei niiden tarkkuuden tarvitse olla samaa tasoa. Niitä käytetään pikemminkin osoittamaan virheen olemassaolo, ja komissio sovelsi niihin jo ennen virhetason mukauttamista koskevan uuden menetelmän käyttöönottoa huomattavaa harkintamarginaalia kiinnittääkseen huomiota siihen, että ne todennäköisesti määritetään liian pieniksi.

Pinta-alatuen tilastojen automatisointia koskeva pilottihanke toteutettiin hakuvuonna 2012. Työ aloitettiin jo vuonna 2011 ilmoittamalla jäsenvaltioille etukäteen teknisistä vaatimuksista, ja hakuvuotta 2012 koskevat tiedot lähetettiin ja prosessoitiin automaattisesti komission tietokantaan 15. heinäkuuta 2013 mennessä. Komission alustavat arviot työn laadusta ovat olleet myönteisiä. Kun kaikki tarvittavat tarkistustoimenpiteet on suoritettu, aloitetaan työ automatisoinnin laajentamiseksi YMP:n muille tärkeimmille menoaloille, ja automatisoinnin odotetaan toteutuvan hakuvuonna 2014. Komissio laatii samassa yhteydessä yksityiskohtaisemmat suuntaviivat ja menettelyt sisäiseen käyttöön ja jäsenvaltioita varten.

41. Komissio varoo lisäämästä jäsenvaltioiden hallinnollista rasitusta liikaa. Valvontatilastojen automaattinen toimittaminen parantaa joka tapauksessa tehtyjen tarkistusten jäljitettävyyttä.

Yhteinen vastaus 42–46 kohtaan:

Komissio on tietoinen siitä, että joidenkin maksajavirastojen valvontatietojen kokoamisessa ja tarkistamisessa on parantamisen varaa. Komissio todellakin testaa useimmissa omissa tarkastuksissaan tilastokertomusten täsmäyttämistä yksittäisten valvontatietojen kanssa ja havaitsee usein epäjohdonmukaisuuksia.

Tämän vuoksi komissio on aloittanut automaattisen menettelyn, jonka avulla maksajavirastot voivat ilmoittaa yksittäisiä valvontatietojaan järjestelmällä, jota käytetään yksittäisiin maksatuksiin. Pilottihanke, joka kattaa pinta-alaperusteisen tuen kaikissa jäsenvaltioissa hakuvuonna 2012 (15. heinäkuuta 2013 annettu tiedonanto), on ollut onnistunut, ja menetelmää laajennetaan muihin YMP:n toimenpiteisiin.

Automatisointi vähentää hallinnollista rasitusta ja estää tiedon kokoamisessa tapahtuvat virheet.

44. Neljäs luetelmakohta: Aiempia vuosia koskevien lisätietojen ilmoittaminen johtaa siihen, että virhetaso on liian suuri. Vaikka tiedot ilmoitettaisiin väärässä taulukossa, se ei vaikuta jäännösvirhetasoon koko maaseudun kehittämisen osalta. Näin ollen voidaan päätellä, ettei kumpikaan näistä kahdesta mainitusta virheestä aiheuta virhetason ilmoittamista liian pieneksi.

Laatikko 6 – Esimerkkejä paikalla toimitettujen tarkastusten määrän tai arvon virheellisestä esittämisestä

Puolaa koskevassa esimerkissä tarkastukset suoritettiin ja maksajavirasto totesi virheen ja kirjasi sen täysimääräisesti, mutta luokitteli osan siitä vahingossa väärin hallinnolliseen eikä paikalla toimitettuun tarkastukseen liittyväksi.

Laatikko 7 – Esimerkkejä havaituista virheistä, jotka vaikuttivat olennaisesti komissiolle raportoituihin virhetasoihin

Toinen kappale: Bulgariaa koskevassa esimerkissä maksajavirasto raportoi virheellisesti, mutta oli tosiasiassa ilmoittanut virhetason liian suureksi.

Yhteinen vastaus 47–50 kohtaan: Todentamisviranomaisten suorittamien tarkastusten määrä vastaa otoskokoa, jota komissio suuntaviivoissaan edellyttää kyseisiltä viranomaisilta. Komissio on kuitenkin ollut jo vuosia myös sitä mieltä, että parannusta tarvitaan jäsenvaltioiden tarkastusten laatuun ja niistä ilmoittamiseen sekä siihen, miten todentamisviranomaiset voivat taata paremman tarkastusvarmuuden. Komissio toteutti vuoden 2009 lopussa todentamisviranomaisille tarkoitetun vapaaehtoisen tarkastusvarmuuden parantamista koskevan hankkeen, jonka aikana viranomaisten oli määrä tutkia uudelleen edustava otos maksajavirastojen paikalla toteuttamista tarkastuksista. Mahdollisuuteen tarttui vain pieni osa maksajavirastoista, ja tulokset olivat melko sekalaisia. YMP:n uudistuksen yhteydessä on kuitenkin päästy poliittiseen sopimukseen uuteen horisontaaliasetukseen sisällytettävästä YMP:n rahoitusta, hallinnointia ja seurantaa koskevasta säännöksestä, jossa edellytetään, että todentamisviranomaiset antavat lausunnon menojen perusteena olevien tapahtumien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta. Tämä tarkoittaa tapahtumien tarkastamista ”kehdosta hautaan”, ja edustava otos tapahtumista tarkastetaan vielä uudelleen (60–170 tapahtumaa rahastoa kohden eri tekijöiden, kuten perusjoukon koon, mukaan). Komissio katsookin, että havainnot otettiin huomioon jo sen tekemissä lainsäädäntöaloitteissa, jotka hyväksytään vuoden 2014 alussa.

Laatikko 8 – Esimerkkejä EU:n rahoitusvaatimusten kattamiseen liittyvistä puutteista todentamisviranomaisten toimittamissa tarkastuksissa

Tilintarkastustuomioistuimen havainnot otetaan vastaisuudessa huomioon todentamisryhmän riskianalyysissä. 51. Kyseisille todentamisviranomaisille annettiin tarvittaessa suosituksia parantaa työnsä laatua tulevaisuudessa. Kaikille todentamisviranomaisille esitettiin havainnot ja suositukset myös syyskuussa 2012 pidetyssä asiantuntijaryhmien kokouksessa. Jotkin todentamisviranomaiset ovat hyvin selvillä tehtävistä tarkastuksista ja niiden tarkoituksista, mutta toiset eivät aina tee testejä riittävän perusteellisesti, vaan tyytyvät suorittamaan arvioinnit muodollisesti. Komissio pitää useimpia havaintoja vähäisinä, eikä komission toimintakertomuksessaan esittämä tarkastusvarmuus niiden johdosta joutunut kyseenalaiseksi.

Yhteinen vastaus 52–54 kohtaan:

Komissio jatkaa todentamisviranomaisten työn tarkastamista pääsääntöisesti analysoimalla tilien tarkastamiseen ja hyväksymiseen liittyviä asiakirjoja ja tekemällä tarkastuskäyntejä todentamisviranomaisten luokse. Parempaan tarkastusvarmuuteen tähtäävän menettelyn vapaaehtoisesta soveltamisesta saadun kokemuksen johdosta todentamisviranomaisille annettavia suuntaviivoja tarkistetaan niin, että niihin sisällytetään todentamisviranomaisten uusi tehtävä, menojen laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden tarkastaminen.

Yhteinen vastaus 56–57 kohtaan:

Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että todentamisviranomaisten nykyisellään tarkastama otos on liian pieni. Tämän vuoksi luonnoksessa suuntaviivoiksi, jotka koskevat todentamisviranomaisten uusia laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden tarkastamiseen liittyviä tehtäviä, määriteltiin tilastollisesti pätevä malli työn suorittamiselle ja annettiin ohjeita siitä, miten todentamisviranomaisten on varmistettava jokaisen valitun tapahtuman testaaminen ”kehdosta hautaan”. Lisäksi suunnitelmissa on valvoa todentamisviranomaisten työtä tiiviimmin tulevaisuudessa.

58. Komissio katsoo, että sen tietojärjestelmä on tarkoitukseensa sopiva. Erityisesti jäsenvaltioilta saatavat tiedot ovat tarpeellisia operatiivisille ja tarkastusyksiköille. Sääntöjenmukaisista määräajoista pidetään kiinni, ja niitä tarkkaillaan.

59. Komissio kerää tiedot hakuvuotta n koskevien hallinnollisten ja paikalla toimitettujen tarkastusten tuloksista, kun tukea on maksettu viljelijöille vuoden n joulukuusta vuoden n+1 kesäkuuhun ja tuki on ilmoitettu sen jälkeen komissiolle, vuoden n+1 heinäkuussa. Varainhoitovuotta n+1 koskeva toimintakertomus laaditaan vuoden n+2 maaliskuussa.

Komissio huomauttaa, ettei se käytä tilastoja valvoakseen jäsenvaltioiden täytäntöönpanotoimia, vaan pikemminkin tarkastaakseen muun muassa sitä, vastaako tarkastusten määrä säädettyjä vaatimuksia. Tilastoja voidaan käyttää myös hallinnointivälineenä jäsenvaltioissa. Ne antavat hyödyllistä tietoa virheistä, joita tiettynä vuonna on havaittu ja jotka on korjattava.

60. Suorissa tuissa hakuvuoden n maksukausi on 15.10.n–30.06.n+1 (maksukausi ulottuu siis varainhoitovuoteen n+1, joka on aiheena vuoden n+2 maaliskuussa laadittavassa vuoden n+1 toimintakertomuksessa). Näin ollen valvontatilastojen tietoja ei voida lähettää ennen kuin hakuvuoden tiedot on prosessoitu. Joitakin maksuja saatetaan suorittaa tämän päivämäärän jälkeen, mutta niiden määrä on suhteellisen pieni ja taloudellinen vaikutus vähäinen. YMP:n uudistusta koskevassa lainsäädäntöluonnoksessa ehdotetaan samaa maksukautta ja määräaikaa yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän (IACS) kattamille maataloustukirahaston ja maaseuturahaston maksuille. Yhtenä syynä on hakuvuoden ja rahoituksen käyttämisen välisen yhteyden parantaminen. Lisäksi kun määräpäivä on 15. heinäkuuta, jäsenvaltiot voivat tehdä tarvittavat mukautukset ennen seuraavaa hakuvuotta.

61. Määräajat valvontatilastojen lähettämiselle on vahvistettu niitä koskevassa EU:n lainsäädännössä. Tilastojen päivityksiä ei ole aina mahdollista saada ajoissa, jotta ne voitaisiin sisällyttää vuotuiseen toimintakertomukseen.

62. Komissio huomauttaa, että ”ei täysin tarkoituksenmukaisiksi” tilastoiksi voidaan katsoa vain ne IACS-järjestelmän ulkopuolisten maaseuturahastomenojen tilastot, joiden osalta kausi, jolta tilastot on ilmoitettu, ei vastaa täysin vuotuisessa toimintakertomuksessa käsiteltyä varainhoitovuotta.

63. Tilintarkastustuomioistuimen mainitsemat tiedot lähetettiin sähköisesti suoraan CATS-tietokantaan pilottihankkeen yhteydessä heinäkuussa 2013. Kaikki suoraa pinta-alaperusteista tukea koskevat tiedot saatiin tällä tavoin, joten komission mahdollisuudet tehdä tarkastuksia ovat parantuneet. On kuitenkin huomattava, että jäsenvaltioiden viralliset taloudelliset ilmoitukset (mukaan lukien tilintarkastustuomioistuimen mainitsemat X-taulukot), jotka koskevat kyseisten tilastojen perustana olevia tapahtumia, lähetetään vuoden n+1 helmikuussa eli vain neljä kuukautta kyseisen varainhoitovuoden päättymisestä. Kun tarkastellaan rinnakkain vuosittaisten ilmoitusten ajoitusta ja pääjohtajan vuosittaisen toimintakertomuksen, joka on allekirjoitettava vuoden n+1 maaliskuun loppuun mennessä, ajoitusta, on selvää, ettei X-taulukon tietoja ja edellisessä heinäkuussa lähetettyjä tilastoja voida täysin täsmäyttää.

Yhteinen vastaus 66–68 kohtaan:

Komissio katsoo, ettei jäsenvaltioissa suoritettujen sääntöjenmukaisuuden tarkastusten yhteydessä ole mahdollista tarkastaa järjestelmällisesti kaikkea tilastoissa esitettyä tietoa. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto arvioi, että jäsenvaltiot suorittavat joka vuosi yli 900 000 valvontatilastoja tukevaa tarkastusta, ja sen vuoksi tilintarkastustuomioistuimen pyytämää määrää tarkastuksia olisi mahdotonta suorittaa.

Tarkastuksilla katetaan olennaiset riskit. Vaikka tämänsuuntaista työtä tehdäänkin, kaikkia tilastoissa havaittuja ongelmia ei ole mahdollista lähteä tutkimaan. Valvontatilastojen tarkastaminen ei ole tärkeintä sääntöjenmukaisuuden tarkastuksissa, vaan tarkastuksen kohteena on ennemminkin hallinto- ja valvontajärjestelmien toiminta. Lisäksi useat kyseistä vuotta koskevat tarkastukset suoritetaan vuosittaisen toimintakertomuksen laadinnan jälkeen.

EU:n lainsäädännössä ja tarkastusmenettelyssä annetut määräajat vaikuttavat siihen, ettei tilastojen päivityksiä ole aina mahdollista saada niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vuosittaiseen toimintakertomukseen. Koska komission tarkastajilla maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosastossa on jo niin monta tarkastuskohdetta, tilintarkastustuomioistuimen ehdotusta on nykyiset voimavarat huomioon ottaen mahdotonta noudattaa ilman, että se vaikuttaa kielteisesti keskeisiin toimintoihin. Todentamisviranomaisten on kuitenkin kiinnitettävä enemmän huomiota tilastokertomuksiin laatiessaan laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta koskevia lausuntoja. 69. Kuten edellä on todettu, sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyn päätarkoitus ei ole tarkastaa jäsenvaltion valvontatilastoja. Tarkoituksena on pikemminkin tarkastaa niiden hallinto- ja valvontajärjestelmiä – ja myös noudattaa tilintarkastustuomioistuimen oman tarkastuslausuman havaintoja ja oikaista EU:n varoihin kohdistuva riski. 70. Komissio on ollut aina tietoinen siitä, että jäsenvaltioiden arvio sääntöjenvastaisista maksuista ei ollut täysin luotettava. Tämän vuoksi maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtajan vuosittaisen tarkastuslausuman tueksi otettiin myös muuta todistusaineistoa. 71. Komissio on samaa mieltä siitä, etteivät tilintarkastustuomioistuimen mainitsemat otokset olleet riittävän edustavia, mutta toteaa, että toteutettujen käytäntöjen johdosta jäännösvirhetaso ilmoitettiin useimmissa tapauksissa liian suureksi. 72. Todentamisviranomaisille tarkoitetun, vuoden 2013 jälkeistä aikaa koskevien suuntaviivojen luonnoksessa on esitetty tilastollisesti pätevä tarkastusvarmuuden kehittämistä koskeva malli, jota myös maksajavirastojen olisi syytä noudattaa. Ehdotuksen mukaan tarkastusvarmuuden takeena eivät olisi ainoastaan järjestelmän tarkastuksen tulokset, vaan myös hyvin perusteltu, yksityiskohtaiseen tarkastamiseen perustuva lähestymistapa (ja mikäli mahdollista, kaksiosainen testi).

Yhteinen vastaus 73–78 kohtaan:

Tilintarkastustuomioistuin on arvostellut komissiota siitä, että se on käyttänyt jäsenvaltioiden ilmoittamaa tietoa niiden itse suorittamista tarkastuksista. Tämän vuoksi komissio on mukauttanut lähestymistapaansa ja soveltanut sitten omaa arviointiaan näihin tietoihin voidakseen antaa arvion osatekijöistä (esimerkiksi EU:n lainsäädännön ja/tai kansallisen lainsäädännön väärä tulkinta tai soveltaminen, puutteelliset valvontatoimet), mikä voi tarkoittaa, että kokonaistilanne ei käy ilmi tilastoista. Komission keskusyksiköt ovat hyväksyneet tämän lähestymistavan, ja sitä pidetään sopivana keinona pyrittäessä saamaan lisää varmuutta työhön, jota jäsenvaltiot suorittavat yhteisen hallinnoinnin periaatteen mukaisesti.

Tarkistetun menettelytavan mukaisesti tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksista, todentamisviranomaisten havainnoista ja komission omista tarkastuksista saadut tiedot yhdistetään yleiseksi tilannearvioksi maksajavirastotasolla ja otetaan huomioon, kun tietoja yhdistetään jäsenvaltiotasolla ja 27 jäsenvaltion EU:n tasolla.

Kuten tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2012 vuosikertomukseen annetusta vastauksesta ilmenee, uutta integroitua lähestymistapaa, jota käytettiin vuonna 2012 vain tuotannosta irrotettuun suoraan tukeen, kehitetään edelleen ja laajennetaan mahdollisuuksien mukaan koskemaan vuonna 2013 myös muita YMP:n toimia, erityisesti maaseudun kehittämistä. Näin tehdessään komissio noudattaa tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2012 vuosikertomuksen seuraavia suosituksia: ”Komission olisi sovellettava maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuotuisessa toimintakertomuksessa maaseuturahastoon samanlaista lähestymistapaa kuin tuotannosta riippumattomaan pinta-alatukeen ja otettava toimittamiensa sääntöjenmukaisuutta koskevien tarkastusten tulokset huomioon arvioidessaan kunkin maksajaviraston virhetasoa.”

78. Kuten vuoden 2012 vuosikertomukseen annetusta vastauksesta jo ilmenee, uutta integroitua lähestymistapaa, jota käytettiin vuonna 2012 tuotannosta irrotettuun suoraan tukeen, kehitetään edelleen ja laajennetaan mahdollisuuksien mukaan koskemaan vuonna 2013 myös muita YMP:n toimia.

Näin tehdessään komissio katsoo noudattavansa tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2012 vuosikertomuksen seuraavaa suositusta: ”Komission olisi sovellettava maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuotuisessa toimintakertomuksessa maaseuturahastoon samanlaista lähestymistapaa kuin tuotannosta riippumattomaan pinta-alatukeen ja otettava toimittamiensa sääntöjenmukaisuutta koskevien tarkastusten tulokset huomioon arvioidessaan kunkin maksajaviraston virhetasoa.”

Yhteinen vastaus 79–81 kohtaan:

Komissio on samaa mieltä siitä, että näiden kahden toimielimen arvioimia virhetasoja ei voi verrata toisiinsa.

On huomattava, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuonna 2012 laskema maataloustukirahastoa koskeva jäännösvirhetaso sijoittuu tilintarkastustuomioistuimen virhearviossa asetettujen ylemmän ja alemman virherajan välille.

82. Näiden kahden toimielimen käyttämät virhetason laskemismenetelmät ovat erilaisia. Koska komissio tarvitsee tietoja yksittäisiltä maksajavirastoilta, se on kehittänyt tähän tarkoitukseen omat menetelmänsä.

83. Kuten tilintarkastustuomioistuin 76 kohdassa toteaa, komission vuoden 2012 toimintakertomuksessaan tekemät tuotannosta riippumatonta pinta-alatukea koskevat mukautukset johtivat siihen, että arvioitu jäännösvirhetaso nousi merkittävästi. Komissio pitää tätä riittävänä jäsenvaltion valvontatilastoissa esiintyvien puutteiden huomioon ottamiseksi.

Komissio huomauttaa, että tilintarkastustuomioistuin suositteli vuoden 2012 vuosikertomuksessaan, että kyseinen lähestymistapa otetaan käyttöön kaikkien maatalousmenojen osalta.

84. Jos ei luotettavuusongelmia oteta huomioon, komissio katsoo, että jäsenvaltioiden suorittamien yli 900 000 tarkastuksen tulokset ovat arvokkaita, eikä niitä yksinkertaisesti voi jättää huomioimatta.

Katso myös vastaus 82 kohtaan.

87. Tilintarkastustuomioistuin voi, kuten on esitetty, soveltaa virheiden kvantitatiiviseen vaikutukseen erilaista arviointia kuin komission määrittämä ja jäsenvaltiolle ilmoitettu arviointi, joten sen arvioima virhetaso on aina suurempi. Tämä ei tarkoita, että komission, joka on Euroopan unionin tuomioistuimen valvonnan alainen lainsäädännön täytäntöönpanosta vastaava toimielin, olisi muutettava virheen vakavuutta koskeva arviointinsa tilintarkastustuomioistuimen arvioinnin mukaiseksi.

Arvioidessaan oikaisun määrää komissio ottaa huomioon suhteellisuusperiaatteen, sääntöjenvastaisuuden tyypin ja laajuuden sekä havaittujen puutteiden taloudelliset vaikutukset. Puhtaasti muodolliset virheet eivät aina vaaranna moitteetonta varainhoitoa.

88. Kuten komissio vastauksessaan vuosien 2011 ja 2012 vuosikertomuksiin on todennut, sen mielestä täydentäviä ehtoja koskevien sääntöjen noudattaminen ei ole YMP:n maksujen tukikelpoisuusperuste, ja siksi näitä vaatimuksia koskevat tarkastukset eivät liity menojen perustana olevien toimien laillisuuteen ja sääntöjenmukaisuuteen. Täydentävät ehdot ovat mekanismi, jolla viljelijöitä rangaistaan, kun he eivät noudata erilaisia sääntöjä, jotka ovat yleensä peräisin muusta kuin maatalouspolitiikasta ja koskevat kaikkia EU:n kansalaisia, maatalouspolitiikasta riippumatta. Tämän vuoksi komissio katsoo, ettei täydentäviä ehtoja koskevien vaatimusten rikkomisesta määrättyjä seuraamuksia pitäisi ottaa huomioon YMP:n virhetasoja laskettaessa.

JOHTOPÄÄTÖKSET JA SUOSITUKSET

90. Komissio haluaa korostaa, että se muutti jäsenvaltioiden tilastojen käsittelyä merkittävästi vuoden 2012 toimintakertomusta varten. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto oli vuoteen 2011 asti käyttänyt 25 prosentin turvamarginaalia kompensoidakseen jäsenvaltioiden tilastoissa esiintyviä puutteita, mutta tilintarkastustuomioistuin oli arvostellut tätä lähestymistapaa ja pitänyt sitä epäluotettavana. Tämän vuoksi komissio alkoi vuoden 2012 toimintakertomuksessaan arvioida tilastoja käyttäen hyväkseen todentamisviranomaisilta, komission omista tarkastuksista ja tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksista saatuja tietoja. Silloin, kun kyseisten tarkastuselinten arvion ja jäsenvaltioiden valvontatilastoissa ilmoitetun virhetason välillä oli eroa, sovellettiin mukautusta, jossa otettiin huomioon komission realistisempana pitämä virhetaso. Tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2012 vuosikertomuksen suosituksen mukaisesti tätä lähestymistapaa sovelletaan vuoden 2013 toimintakertomuksessa myös muihin menoaloihin, erityisesti maaseudun kehittämiseen.

91. Komissio ottaa jäännösvirhetasoa laskiessaan huomioon jäsenvaltioiden kertomuksiin sisältyviin tietoihin vaikuttavien puutteiden mahdollisen vaikutuksen.

Suositus 1

Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että hallinnollisia ja paikalla toimitettavia tarkastuksia on parannettava. Tarkastusten riittävyys tarkastetaan/arvioidaan sääntöjenmukaisuuden tarkastusten yhteydessä ja jäsenvaltioille annetaan parannussuosituksia. Lisäksi komissio antaa jäsenvaltioille säännöllisesti tietoja yleisimmistä tarkastustuloksistaan edistääkseen parhaita käytäntöjä.

Komissio noudattaa tätä suositusta pysyvästi, kuten jäljempänä esitetään, ja on tehostanut joitakin välineitä YMP:n uudistuksen yhteydessä.

Ensimmäinen luetelmakohta: Jos komissiossa – ja tilintarkastustuomioistuimessa – havaitaan, että jäsenvaltioiden valvontajärjestelmissä on puutteita, komissio käyttää kaikkia käytettävissään olevia välineitä saadakseen jäsenvaltiot korjaamaan tilanteen. Niihin kuuluvat sääntöjenmukaisuuden tarkastaminen ja sen johdosta tehtävät rahoitusoikaisut, jotka eivät ainoastaan suojaa EU:n talousarviota, vaan toimivat myös tehokkaana kannustimena jäsenvaltioille, joilta edellytetään toimintasuunnitelmia puutteiden korjaamiseksi, ja maaseuturahaston maksujen keskeyttäminen. Uusi YMP:n valvontaa, rahoitusta ja seurantaa koskeva horisontaaliasetus, joka tulee voimaan tammikuussa 2014, sisältää maksatuksen lykkäystä koskevan vahvistetun mekanismin niitä jäsenvaltioita varten, jotka laiminlyövät korjaavan toimintasuunnitelman täytäntöönpanon.

Toinen ja kolmas luetelmakohta: Jatkuvaa tarkastustoimintaa kohdistetaan pinta-alaan perustuviin tukijärjestelmiin yleisesti ja erityisesti LPIS-järjestelmään puutteiden havaitsemiseksi. Komissio suhtautuu hyvin vakavasti LPIS-järjestelmän tehottomuuteen. Jäsenvaltioilta edellytetään pikaisia muutoksia, joita komissio valvoo tiiviisti seurantatarkastusten avulla.

Komissio käynnisti jäsenvaltioiden kanssa vuonna 2012 hankkeen selvittääkseen virheiden perimmäiset syyt maaseudun kehittämisen osalta. Kaikkia jäsenvaltioita on pyydetty laatimaan toimintasuunnitelmia virhetasojen alentamiseksi. Kiinteänä osana suunnitelmaa on jäsenvaltioiden tarkastusten laadun parantaminen.

Yhteinen vastaus 92 ja 93 kohtaan.

Tammikuussa 2014 voimaan tulevassa uudessa YMP:n valvontaa, rahoitusta ja seurantaa koskevassa horisontaaliasetuksessa edellytetään, että todentamisviranomaiset antavat lausunnon tapahtumien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta. Tämä tarkoittaa, että edustava otos maksajaviraston jo tarkastamista tapahtumista tarkastetaan uudelleen ja että näin saadut valvontatilastot validoidaan (tai jätetään validoimatta). Tämän lisätyön odotetaan parantavan maksajavirastojen tilastojen laatua.

Jäsenvaltioilta edellytetään kuitenkin lähetettyjen tietojen lisätarkistuksia. Hakuvuoden 2012 suoria maksatuksia koskevissa valvontatilastoissa tapahtui tärkeä edistysaskel kesällä 2012, kun jäsenvaltiot lähettivät ja syöttivät tilastot suoraan komission CATS-tietokantaan. Alustavat arviot hankkeesta olivat hyvin myönteiset. Perusteellisen tarkistuksen ja tarvittavien mukautusten jälkeen automaattinen lähettäminen ulotetaan koskemaan myös muita YMP:n tärkeitä menoaloja.

Suositus 2

Komissio tarkistaa jäsenvaltioille annetut tilastojen kokoamista koskevat suuntaviivat ja pyrkii erityisesti yhdenmukaistamaan parhaita käytäntöjä eri alojen välillä. Suuntaviivoja tarkistettaessa otetaan erityisesti huomioon tilastojen automatisointi ja täytäntöönpanosäännöt YMP:n uudistuksen osalta.

Toinen kappale:

Suositus on osoitettu jäsenvaltioille. Komissio edellyttää jatkossakin, että jäsenvaltiot parantavat komissiolle lähetettävien valvontatietojen tarkistamista ja kokoamista koskevia sisäisiä menettelytapojaan.

94. Todentamisviranomaiset suorittavat tarkastukset, joita heiltä EU:n säännöissä edellytetään, mikä tarkoittaa melko pienen tapahtumamäärän tarkistamista. Uudessa YMP:n valvontaa, rahoitusta ja seurantaa koskevassa horisontaaliasetuksessa, joka hyväksytään vuoden 2014 alussa, edellytetään, että todentamisviranomaisten on suoritettava huomattavasti enemmän ja perusteellisempia tarkastuksia, jotta ne voivat antaa lausunnon menojen laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta.

Suositus 3

Ensimmäinen kappale:

Komissio katsoo, että tammikuussa 2014 voimaan tulevassa uudessa YMP:n valvontaa, rahoitusta ja seurantaa koskevassa horisontaaliasetuksessa otetaan suositus huomioon. Siinä edellytetään, että todentamisviranomaiset antavat lausunnon tapahtumien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta. Tämä tarkoittaa, että edustava otos maksajaviraston jo tarkastamista tapahtumista tarkastetaan uudelleen ja että näin saadut valvontatilastot validoidaan (tai jätetään validoimatta). Yksityiskohtaisissa suuntaviivoissa määritellään tarkoin, miten tämä on tehtävä.

Ensimmäinen luetelmakohta: Suuntaviivoissa ehdotetaan, että todentamisviranomainen tarkastaa uudelleen edustavan otoksen maksajavirastojen tarkastuksista.

Toinen luetelmakohta: Komissio ehdotti, että uudelleentarkastus koskee jo hakuvuotta 2014.

Kolmas luetelmakohta: Tehtävän lisätyön odotetaan parantavan maksajavirastojen tilastojen laatua ja lisäävän varmuutta yhdessä todentamisviranomaisten antaman lausunnon kanssa.

95. Katso vastaukset 58–62 kohtaan.

Tietojen optimaalista toimitusaikaa määritettäessä on pidettävä mielessä tietojen kokoamisen jäsenvaltioille aiheuttama suuri hallinnollinen rasitus, jotta vältetään tietojen moninkertainen päivittäminen.

96. Asiakirjatarkastukset eivät ole kovin laajoja eikä niiden yhteydessä tarkasteta jokaista yksittäistä tietoa. Sellainen työ ei ole mahdollista ilman suhteettoman suuria ponnistuksia (tilastot perustuvat lähinnä noin 900 000:een paikalla toimitettuun tarkastukseen).

97. Katso vastaus 66–69 kohtaan.

Suositus 4

Komissio korostaa, että tilastojen lähettämisen määräajat perustuvat erilaisiin toiminnallisiin syihin. Niitä ei ole laadittu ainoastaan vuosittaisen toimintakertomuksen raportointia varten. Komissio huomauttaa, että tietojen optimaalista toimitusaikaa määritettäessä on pidettävä mielessä tietojen kokoamisen jäsenvaltioille aiheuttama suuri hallinnollinen rasitus, jotta vältetään tietojen moninkertainen päivittäminen.

Komissio on tarkistanut tilastojen vastaanottamisen oikea-aikaisuutta. Se käynnisti vuonna 2012 pilottihankkeen, joka koski suorien tukien valvontatilastojen automaattista lähettämistä. Tiedot lähetettiin heinäkuussa 2013, ja alustavat arviot tietojen kattavuudesta ja laadusta ovat myönteisiä. Tarvittavien mukautusten jälkeen kaikki relevantit tilastot automatisoidaan tällä tavalla. Näin voidaan vähentää virheellistä raportointia ja varmistaa, että kaikissa jäsenvaltioissa käytetään samanlaista menetelmää.

Lisäksi poliittisessa sopimuksessa uudesta YMP:n valvontaa, rahoitusta ja seurantaa koskevasta horisontaaliasetuksesta otettiin käyttöön säännös, joka antaa komissiolle mahdollisuuden lykätä maksatuksia jäsenvaltioille silloin, kun valvontatietoja ei ole lähetetty määräaikaan mennessä.

Unionin lainsäätäjä haluaa selvästikin parantaa edelleen olemassa olevia varmuuteen liittyviä osa-alueita YMP:n uudistuksen yhteydessä. Näin ollen ei komissiolla ole mitään aikomusta tarkastaa kaikkia valvontatilastojen perustana olevia tietoja, koska se heikentäisi yhteisen hallinnoinnin periaatetta.

Vaikka valvontatilastoja jonkin verran tarkastetaankin, se ei ole sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyn päätarkoitus. Tarkoituksena on pikemminkin tarkastaa jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmiä – ja seurata tilintarkastustuomioistuimen tarkastuslausumassaan tekemiä havaintoja. Koska komission tarkastajilla maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosastossa on jo niin monta tarkastuskohdetta, tilintarkastustuomioistuimen ehdotusta on nykyiset voimavarat huomioon ottaen mahdotonta noudattaa ilman, että se vaikuttaa kielteisesti keskeisiin toimintoihin ja haittaa rahoituksen takaisin perimistä EU:n taloudellisten etujen suojelemiseksi. Komission tarkastusten aikana tarkastetaan kuitenkin joitakin tilastojen perusteena olevien tietojen osa-alueita, joihin liittyviä epäilyksiä halutaan tutkia, ja niitä käytetään myös valmisteltaessa otosta tapahtumista paikalla toimitettavia tarkastuksia varten.

Lisäksi todentamisviranomaisten on kiinnitettävä enemmän huomiota tilastokertomuksiin laatiessaan laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta koskevia lausuntoja.

Yhteinen vastaus 98 ja 99 kohtaan:

Komissio otti vuoden 2012 toimintakertomuksessa käyttöön tuotannosta irrotettua suoraa tukea (osuus YMP:n menoista 65 prosenttia) käsiteltäessä uuden lähestymistavan, jota on kuvattu komission vastauksessa 69 kohtaan. Komission yhteenvetokertomuksessa todetaan, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto ottaa lähestymistavan käyttöön myös muilla YMP:n menoalueilla vuoden 2013 toimintakertomuksessa. Myös tilintarkastustuomioistuin suositteli tämän lähestymistavan käyttöönoton laajentamista vuoden 2012 kertomuksessaan.

Komissio ei väitä, että sen jäsenvaltioiden valvontatilastoihin tekemät mukautukset olisivat tilastollisesti päteviä, mutta katsoo, että tämä on paras arvio muun, luotettavamman tiedon puuttuessa.

Komission arvio jäännösvirhetasosta ei perustu ainoastaan jäsenvaltioiden valvontatilastoihin, vaan siinä otetaan huomioon myös muu relevantti ammatilliseen harkintaan perustuva tieto, erityisesti komission ja tilintarkastustuomioistuimen omien tarkastusten tulokset ja todentamisviranomaisten havainnot.

Suositus 5

Toinen kappale:

Todentamisviranomaisten on hakuvuodesta 2014 lähtien testattava järjestelmällisesti maksajavirastojen suorittamien hallinnollisten ja paikalla toimitettavien tarkastusten luotettavuus käyttämällä edustavia otoksia maataloustukirahastosta ja maaseuturahastosta. Komission laatimien suuntaviivojen tarkoituksena on varmistaa, että tehtävä työ perustuu vankkaan tilastolliseen metodiikkaan ja että sen tuloksena voidaan olla varmempia tapahtumien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta ja saadaan pätevä arvio jäännösvirhetasosta kunkin jäsenvaltion ja rahaston osalta. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto aikoo lisätä todentamisviranomaisten valvontaa voidakseen varmistua niiden tekemän laillisuuteen ja sääntöjenmukaisuuteen liittyvän työn luotettavuudesta. Näin komissio voi asteittain vähentää jäsenvaltioiden toimittamiin tilastoihin tekemiään yksittäisiä mukautuksia.

Sillä välin komissio soveltaa vakauden varmistamiseksi tarkistettua yhdennettyä lähestymistapaa, jota maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuoden 2012 toimintakertomuksessa sovellettiin tuotannosta irrotettuun suoraan tukeen, ja laajentaa sen koskemaan myös muita YMP:n toimia, erityisesti maaseudun kehittämistä, kuten tilintarkastustuomioistuin vuoden 2012 kertomuksessaan suosittelee.