A4-0265/98

Päätöslauselma Euroopan oikeusasiamiehen erityiskertomuksesta Euroopan parlamentille asiakirjojen julkisuutta koskevan oman aloitteen johdosta (C4-0157/98)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon Euroopan oikeusasiamiehen erityiskertomuksen (C4-0157/98) ((EYVL C 44, 10.2.1998, s. 9.)),

- ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, ja erityisesti EY:n perustamissopimuksen 138 e artiklan,

- ottaa huomioon Euroopan oikeusasiamiehen ohjesäännön 3 artiklan 1 ja 7 kohdan,

- ottaa huomioon työjärjestyksensä liitteen VI luvun XX sekä 161 artiklan 2 kohdan,

- ottaa huomioon 14. heinäkuuta 1995 antamansa päätöslauselman Euroopan parlamentin nimittämän Euroopan oikeusasiamiehen asemasta ((EYVL C 249, 25.9.1995, s. 226.)),

- ottaa huomioon 15. heinäkuuta 1997 antamansa päätöslauselman Euroopan oikeusasiamiehen vuosittaisesta toimintakertomuksesta 1996 (C4-0293/97) ((EYVL C 286, 22.9.1997, s. 41.)),

- ottaa huomioon Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksen 1997 (C4-0270/98),

- ottaa huomioon vetoomusvaliokunnan mietinnön ja oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan, kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan ja institutionaalisten asioiden valiokunnan lausunnot (A4-0265/98),

A. katsoo, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen mukaisesti Euroopan oikeusasiamiehen tehtävänä on suorittaa omasta aloitteestaan tai hänelle toimitettujen kantelujen johdosta perusteltuina pitämiään tutkimuksia yhteisön toimielinten tai laitosten toiminnassa ilmenneistä epäkohdista, lukuun ottamatta yhteisön tuomioistuimen ja ensimmäisen asteen tuomioistuimen toimintaa lainkäyttöeliminä,

B. katsoo, että Euroopan oikeusasiamiehen toiminta kansalaisten ja yhteisön toimielinten tai laitosten välisten ongelmien ratkaisemiseksi tuomioistuinten ulkopuolella muodostaa eräänlaiset suuntaviivat toimenpiteille, joihin on ryhdyttävä yhteisön toimielinten tai laitosten toiminnan parantamiseksi,

C. katsoo, että päätöksentekomenettelyn avoimuus vahvistaa yhteisön toimielinten ja laitosten demokraattista luonnetta ja yhteisön luottamusta hallintoa kohtaan,

D. katsoo, että Euroopan parlamentti pitää ensisijaisena tavoitteena avoimen ja jatkuvan vuoropuhelun ylläpitämistä unionin kansalaisten kanssa, jotta varmistetaan, että he osallistuvat tiiviisti Euroopan unionin toimiin ja saavat niistä hyvin tietoa, sekä pystyvät käyttämään kansalaisoikeuksiaan,

E. katsoo, että asiakirjojen julkisuus kannustaa vapaaseen ajatusten vaihtoon sekä kattavaan ja monipuoliseen valistukseen ja tietoisuuteen,

F. katsoo, että hallinnollisten toimien on periaatteessa pysyttävä luottamuksellisina Euroopan unionin sisällä ja muuallakin silloin, kun yksilöä koskevien tietojen erityinen suojaustarve niin vaatii,

G. katsoo, että avoimuus on ensisijaisen tärkeää yhteisön toimielinten ja laitosten hallinnon tehostamiseksi,

H. valittaa sitä, että salaaminen, luottamuksellisuus ja vaitiolo ovat liian usein sääntönä komission ja neuvoston toiminnassa; toivoo, että luottamukselliset käsittelyt, jotka kuuluvat parlamentaariseen prosessiin yhdessä julkisten lainsäädäntöpäätösten kanssa, pysyvät poikkeuksina, jotka on perusteltava;

1. Onnittelee Euroopan oikeusasiamiestä kunnioitettavasta aloitteesta ja kattavasta erityiskertomuksesta ja pitää tervetulleena oikeusasiamiehen pyrkimystä avoimuuteen;

2. Katsoo, että asiakirjojen saantioikeuden pitäisi ensisijaisesti palvella yhteisön toimielimiä ja laitoksia koskevaa demokraattista keskustelua ja julkista valvontaa; tämä koskee sekä niiden poliittisia johtajia että niiden yksiköitä;

3. Katsoo, että oikeusasiamiehen omasta aloitteesta toteutettu tutkimus on täysin hänellä perustamissopimuksen 138 e artiklan mukaisesti olevan tehtävän mukainen;

4. Yhtyy oikeusasiamiehen johtopäätökseen olla esittämättä erityiskertomuksessa muodollisia suosituksia kyseisille yhteisön toimielimille ja laitoksille Euroopan oikeusasiamiehen ohjesäännön 3 artiklan 7 kohdan mukaisesti;

5. Korostaa kuitenkin, että erityiskertomuksessa tehdyt suositukset ja ehdotukset voivat johtaa Euroopan parlamentin poliittisiin aloitteisiin, jotka koskevat kaikkia yhteisön toimielimiä ja laitoksia;

6. Katsoo, että oikeusasiamiehen vuoden 1997 kertomuksessa tekemän ehdotuksen hyvästä hallinnollisesta käytännöstä yhteisön toimielimissä ja laitoksissa voidaan katsoa liittyvän kiinteästi entistä suurempaan avoimuuteen ja asiakirjojen parempaan julkiseen saatavuuteen; kehottaa siksi neuvostoa ja komissiota ryhtymään tarvittaviin toimiin tällaista käytäntöä koskevien menettelysääntöjen hyväksymiseksi kaikissa yhteisön toimielimissä ja laitoksissa;

7. Painottaa, että nämä säännöt takaavat kolmansille osapuolille oikeuksia, joita toimielinten on kunnioitettava;

8. Ottaa huomioon oikeusasiamiehen kyseisiltä yhteisön toimielimiltä ja laitoksilta saamat myönteiset vastaukset ja katsoo, että koska asiakirjojen saantia koskevilla määräyksillä on suoranainen vaikutus yksilöiden oikeuksiin, ne pitäisi poikkeuksetta julkaista Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä;

9. Tukee Euroopan oikeusasiamiehen kantaa, jonka mukaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antavat mahdollisimman pian asiakirjojen saantia koskevia määräyksiä, jotka julkaistaan virallisessa lehdessä;

10. Kehottaa kaikkia yhteisön toimielimiä ja laitoksia aina antamaan unionin kansalaisille, luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille, jotka asuvat tai joiden rekisteröity toimipaikka on jossakin jäsenvaltiossa, näiden pyynnöstä tietoja, opastusta, neuvoja ja muuta vastaava apua toimielimen tai laitoksen toimialaan liittyvissä kysymyksissä;

11. Muistuttaa, että Amsterdamin sopimuksen 191 a artiklassa kaikille kansalaisille ja kaikille luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille, jotka asuvat tai joilla on rekisteröity toimipaikka EU:n jäsenvaltiossa, annetaan oikeus tutustua parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin, ja että neuvosto ja parlamentti valtuutetaan siinä vahvistamaan kahden vuoden kuluessa sopimuksen voimaantulosta asiakirjoihin tutustumisoikeutta koskevat yleiset periaatteet ja rajoitukset julkisen tai yksityisen edun huomioon ottamiseksi;

12. Muistuttaa, että ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojelua koskevan eurooppalaisen yleissopimuksen 8 artikla, yhteisön oikeuden yleiset periaatteet sekä yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24. lokakuuta 1995 annettu direktiivi 95/46/ETY ((EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.)) varmistavat, että oikeutta yksityiselämään kunnioitetaan;

13. Katsoo, että oikeudellisena kehyksenä tulisi pitää EY:n perustamissopimuksen 164, 173 ja 175 artiklaa, toimielinten välisen tasapainon periaatetta ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä;

14. Korostaa, että Euroopan unionissa, joka on oikeusvaltioperiaatteen hallitsema yhteisö, tulee voida vedota joko ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen tai Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen etenkin, kun kyse on asiakirjojen saannin epäämistä koskevista päätöksistä; korostaa tällaisen oikeustien käytännön merkitystä, kuten tuomiot ja päätökset asioissa Carvel ja Guardian Newspapers vastaan neuvosto (T-194/94) ((Kokoelma 1995, s. II-2765.)), Alankomaat vastaan neuvosto (C-58/94) ((Kokoelma 1996, s. I-2169.)), Wildlife Fund U.K vastaan komissio (T-105/95) ((Kokoelma 1997, s. II-313.)), Interporc vastaan komissio (T-124/96) ((Kokoelma 1998, s. II-231.)), Carlsen ja muut vastaan neuvosto (T-610/97) ja Van der Wal vastaan komissio (T-83/96) osoittavat;

15. Toteaa, että Amsterdamin sopimuksen uusi 191 a artikla muodostaa aiheellisen oikeudellisen perustan vain Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen julkisuutta koskevia määräyksiä varten, mutta että Amsterdamin sopimuksen uudessa A artiklan toisessa kohdassa määrätyt avoimuus- ja läheisyysperiaatteet koskevat koko EU:ta ja siten myös muita laitoksia, toimielimiä ja yksiköitä;

16. Vastustaa sitä, että Amsterdamin sopimuksen uudessa 151 artiklan 3 kohdassa käytetty käsite «lainsäätäjänä» mahdollistaa lainsäädännön kyseessä ollen sen, että oikeutta tutustua asiakirjoihin sovelletaan rajoittavasti, ja korostaa, että neuvosto ei yksipuolisesti voi määrittää, mikä on «lainsäädäntöä»;

17. Pitää tervetulleena «oikeus- ja sisäasiain» neuvoston 19. maaliskuuta 1998 ilmaisemaa kantaa oikeus- ja sisäasiain alan avoimuuden lisäämiseksi, ja huomauttaa, että päätöksentekoprosessin avoimuus vahvistaa Euroopan unionin toimielinten demokraattisuutta, sekä pyytää neuvostoa hyväksymään tarvittavat toimet, jotta parlamentti voisi täyttää lausunnonanto- ja valvontatehtävänsä sellaisina kuin ne vahvistetaan Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa;

18. Ottaa huomioon, että neuvosto on parhaillaan ottamassa käyttöön asiakirjojaan koskevaa julkista rekisteriä, ja painottaa sitä, että kaikissa yhteisön toimielimissä ja laitoksissa on tärkeää perustaa kaikkia saatuja ja laadittuja asiakirjoja koskevat julkiset rekisterit; kehottaa siksi kaikkia yhteisön toimielimiä ja laitoksia perustamaan kaikilla yhteisön kielillä tällaiset julkiset rekisterit lisäten samalla Internetin käyttöä ja käyttäjäystävällisyyttä; kehottaa komissiota sisällyttämään tämän vaatimuksena tulevaan ehdotukseensa Amsterdamin sopimuksen 191 a artiklan mukaisesti;

19. Pyytää toistamiseen, että «oikeus- ja sisäasiain» neuvoston hyväksymät päätöslauselmat sekä oikeus- ja sisäasiain neuvoston asialistan «A»-kohtia koskevat päätökset julkaistaisiin virallisesti siten, että niihin sisältyisi neuvoston jokaisen valtuuskunnan kanta;

20. Vaatii, että eri toimielimet asettavat talousarviossa etusijalle välttämättömien perusrakenteiden perustamisen, jotta oikeus tutustua asiakirjoihin olisi täyttä totta niin pian kuin mahdollista;

21. Korostaa, että apua on annettava aiheellisessa laajuudessa suhteessa pyyntöön, henkilön avuntarpeeseen sekä toimielimen tai laitoksen toimialaan; apua on annettava mahdollisimman pian; jos henkilö epähuomiossa kääntyy väärän toimielimen tai laitoksen puoleen, kyseisen toimielimen tai laitoksen on ohjattava hänet asianmukaisen toimielimen tai laitoksen puoleen;

22. Kehottaa oikeusasiamiestä erityisesti myös tämän erityiskertomuksen jälkeen tutkimaan tarkoin, takaavatko annettavat hallinnolliset määräykset sekä saapuvista ja käsiteltävistä asiakirjoista laadittavat rekisterit sen avoimuuden tason, jota unionin kansalaiset Amsterdamin sopimuksen periaatteiden mukaisesti voivat odottaa;

23. Kehottaa kaikkia yhteisön toimielimiä ja laitoksia nimeämään tietyn henkilön ja/tai yksikön toimimaan ensisijaisena välittäjänä kaikissa kansalaisten tiedusteluissa ja asiakirjapyynnöissä; kehottaa kaikkia toimielimiä ja laitoksia lisäksi varmistamaan asiakirjojen julkisuutta koskevien uusien määräystensä riittävän julkisuuden virallisen lehden, tiedotuslehtisten ja Internetin avulla sekä tarjoamaan myös mahdollisuuden määräystensä yleiseen kommentointiin;

24. Pyytää komissiota ja jäsenvaltioita kannustamaan yhteisön ja jäsenvaltioiden elinten ja toimielinten välistä hallinnollista yhteistyötä, joka lisää avoimuutta ja helpottaa yhteisön lainsäädännön ymmärtämistä sekä kansalaisten oikeuksia ja velvollisuuksia koskevien tietojen levittämistä, ja pitää myönteisenä yhteisön virkamiesvaihto-ohjelmia, joiden avulla virkamiehet voivat vastata yhtenäisalueen vaatimuksiin;

25. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman ja asiaa koskevan mietinnön kaikille Euroopan unionin toimielimille ja laitoksille, jäsenvaltioiden parlamenteille ja hallituksille, kansallisille oikeusasiamiehille tai vastaaville viranhaltijoille sekä jäsenvaltioiden parlamenttien vetoomuksista vastaaville valiokunnille.