EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 6.12.2022 COM(2022) 716 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Kukoistava kansalaisyhteiskunta perusoikeuksien puolustamiseksi EU:ssa



EU:n perusoikeuskirjan soveltamista koskeva kertomus vuodelta 2022



Kukoistava kansalaisyhteiskunta perusoikeuksien puolustamiseksi EU:ssa EU:n perusoikeuskirjan soveltamista koskeva kertomus vuodelta 2022 Sisällysluettelo 1. Johdanto 2. Kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien keskeinen rooli 3. Kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien suojelu 4. Kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien tukeminen 5. Kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien vaikutusmahdollisuuksien parantaminen 6. Päätelmät



1.Johdanto Euroopan unionin perusoikeuskirjaan on koottu laaja valikoima perusoikeuksia. Siinä vahvistetaan, että unioni rakentuu perusoikeuksien, kansanvallan ja oikeusvaltioperiaatteen arvoille. Perusoikeuskirjan sitovuus on mahdollistanut sen, että unionin oikeusjärjestyksestä on kehittynyt perusoikeuksien suojelun johtava malli. Milloin perusoikeuskirjaa sovelletaan? Vuodesta 2009 lähtien perusoikeuskirjalla on ollut sama oikeudellinen asema kuin perussopimuksilla eli EU:n primaarioikeudella, johon unionin lainsäädäntö perustuu. Euroopan unionin toimielinten on noudatettava perusoikeuskirjaa kaikissa toimissaan, ja jäsenvaltioiden on noudatettava sitä EU:n lainsäädännön täytäntöönpanossa. Jäsenvaltiot panevat unionin lainsäädäntöä täytäntöön muun muassa – hyväksymällä kansallisia täytäntöönpanotoimenpiteitä – hyväksymällä lakeja asioissa, joiden osalta EU:n lainsäädäntö asettaa konkreettisia velvoitteita tai sallii poikkeuksia – panemalla täytäntöön EU:n rahoitusohjelmien varojen käyttöä koskevia EU-säännöksiä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että EU:n varoja käytetään sen lainsäädännön sääntöjen mukaisesti, johon rahoitus perustuu. Parantaakseen perusoikeuskirjan soveltamista ja lisätäkseen yleisön tietämystä perusoikeuskirjasta Euroopan komissio esitteli vuonna 2020 strategian perusoikeuskirjan soveltamisen vahvistamiseksi (perusoikeuskirjaa koskeva strategia). Kuten perusoikeuskirjaa koskevassa strategiassa vahvistetaan, komissio noudattaa nykyisin perusoikeuskirjaa koskevissa vuosikertomuksissaan temaattista lähestymistapaa tuodakseen esiin joitakin perusoikeuksiin ja perusoikeuskirjan soveltamiseen liittyviä kiireellisimpiä kysymyksiä valituilla aloilla.

Edistyminen perusoikeuskirjaa koskevan strategian täytäntöönpanossa -Komissio hyväksyi vuoden 2021 perusoikeuksien soveltamista koskevan vuosikertomuksen perusoikeuksien suojelusta digitaalisella aikakaudella. -Tähän mennessä 22 jäsenvaltiota on nimennyt perusoikeuskirjan yhteyspisteen, jonka tehtävänä on helpottaa yhteistyötä ja tehostaa perusoikeuskirjan soveltamista. Yhteyspisteet kokoontuivat ensimmäisen kerran kesäkuussa 2022. -Yli 400 jäsenvaltioiden rahoitusohjelmaa on arvioitu sen varmistamiseksi, että käytössä on tehokkaat järjestelyt, joilla taataan, että perusoikeuskirjaa noudatetaan asiaankuuluvien EU:n rahastojen täytäntöönpanossa (perusoikeuskirjan tehokasta soveltamista ja täytäntöönpanoa koskeva horisontaalinen mahdollistava edellytys). -Kansalaisten, tasa-arvon, perusoikeuksien ja arvojen ohjelmasta (CERV) on kahden ensimmäisen vuoden aikana tuettu noin 260 miljoonalla eurolla lähes 600:aa hanketta, joilla edistetään EU:n arvoja ja torjutaan vihaa, syrjintää ja suvaitsemattomuutta EU:ssa, ja myös oikeusalan ohjelmasta rahoitetaan hankkeita, joilla koulutetaan oikeusalan ammattilaisia perusoikeuksista. -Kuten tiedonannossa EU:n lainsäädäntö: toimiva täytäntöönpano, tuloskuntoinen EU korostetaan, komissio on tehostanut työtään, jonka tavoitteena on edistää ja ylläpitää ihmisten oikeuksia, perusvapauksia ja oikeusvaltioperiaatetta, rikkomusmenettelyjen avulla. -Komissio on tehostanut yhteistyötään jäsenvaltioiden kanssa perusoikeuskirjan kattamilla erityisaloilla, kuten rasismin ja syrjinnän, vihapuheen ja viharikosten torjunnassa. -Perusoikeuskirjaan liittyvää koulutusta ja aineistoa on saatavilla Euroopan oikeusportaalin uudella Euroopan koulutusfoorumilla. Lisäksi komissio kehittää parhaillaan koulutusta, jolla autetaan EU:n toimielinten henkilöstöä soveltamaan perusoikeuskirjaa tehokkaasti päivittäisessä työssään. -Tähän mennessä 15 jäsenvaltiota on julkaissut perusoikeuskirjan käyttöä ja tunnettuutta koskevia parhaita käytäntöjään Euroopan oikeusportaalissa. Lisäksi jäsenvaltiot ovat päivittämässä perusoikeustyökaluun sisältyviä tietojaan. -Euroopan unionin perusoikeusvirasto (FRA) on jatkanut Charterpedia-tietokantansa päivittämistä. Lisäksi se on kehittänyt uusia perusoikeuskirjan soveltamista koskevia verkkokursseja. -Lisätäkseen ihmisten tietoisuutta perusoikeuskirjan mukaisista oikeuksistaan komissio käynnisti vuonna 2021 #RightHereRightNow-kampanjan. Tietoa perusoikeuskirjasta on saatavilla myös Euroopan oikeusportaalissa tietosivulla ”Sinun oikeutesi” ‑ sekä Europa-sivustolla. Komissio sitoutui perusoikeuskirjaa koskevassa strategiassa tukemaan suotuisan toimintaympäristön luomista kansalaisyhteiskunnan toimijoille ja toteuttamaan toimenpiteitä kansalaisjärjestöihin vaikuttavia unionin oikeuden, myös perusoikeuskirjan, vastaisia toimia vastaan. Strategiassa korostettiin myös vahvojen, riippumattomien kansallisten ihmisoikeusinstituutioiden perustamisen ja ylläpitämisen merkitystä. Siksi tässä vuoden 2022 kertomuksessa keskitytään kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuuksiin ja sen rooliin perusoikeuskirjan mukaisten perusoikeuksien suojelussa ja edistämisessä. Kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat ovat välttämättömiä perustuslaillisissa demokraattisissa yhteiskunnissamme, jotta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 2 artiklassa ja perusoikeuskirjassa vahvistetut arvot ja oikeudet voidaan panna täytäntöön ja jotta niitä voidaan suojella. Kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat tarjoavat asiantuntemustaan kansallisten viranomaisten ja EU:n toimielinten poliittiseen päätöksentekoon ja lainsäädäntötyöhön sekä auttavat varmistamaan, että nämä elimet ovat vastuussa perusoikeuksien ja oikeusvaltioperiaatteen kunnioittamisesta. Kuten tästä raportista käy ilmi, jäsenvaltiot ja EU ovat eriasteisesti toteuttaneet toimenpiteitä kansalaisyhteiskunnan toimijoiden suojelemiseksi, tukemiseksi ja voimaannuttamiseksi ja tarjoavat niille erilaisia yhteistyömahdollisuuksia. Viime vuosina kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat ovat kuitenkin myös kohdanneet yhä useammin haasteita, jotka liittyvät kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuuksien kaventumiseen. Niiden perusvapauksia on vähitellen rajoitettu erilaisilla oikeudellisilla, hallinnollisilla ja poliittisilla toimenpiteillä, mikä on vaikuttanut niiden kykyyn toteuttaa perusoikeuksia tukevia toimia EU:n ja jäsenvaltioiden strategisina kumppaneina. Näistä haasteista huolimatta kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat ovat sitkeästi jatkaneet työtään. Joissakin jäsenvaltioissa niillä on ollut keskeinen rooli covid-19-pandemian ja Venäjän Ukrainaa vastaan käymän hyökkäyssodan aikana: ne ovat olleet etulinjassa varmistamassa, että yksilöiden tarpeet ymmärretään, niistä tiedotetaan ja niihin vastataan ja että yksilöiden oikeuksia puolustetaan. Kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien merkitys kriisiaikoina Covid-19-pandemian aikana kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat kannattivat läpinäkyviä ja oikeasuhteisia toimenpiteitä terveysuhan torjumiseksi ja antoivat tietyissä jäsenvaltioissa merkittävää apua toimenpiteistä kärsineille. Kansalaisjärjestöillä on ollut keskeinen rooli myös disinformaation torjunnassa hätätilanteissa yhdessä EU:n, eurooppalaisten faktantarkistusorganisaatioiden ja jäsenvaltioiden julkisen sektorin elinten kanssa. Venäjän Ukrainaa vastaan käymän hyökkäyssodan puhjettua kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat ovat ottaneet vastaan ja tukeneet Ukrainan sisällä siirtymään joutuneita ja jäsenvaltioihin paenneita ihmisiä. Ne ovat esimerkiksi perustaneet palvelun, jonka tarkoituksena on yhdistää konfliktia paenneet kadoksissa olevat lapset heidän perheisiinsä ja huoltajiinsa. Lisäksi ne ovat pyrkineet jakamaan parhaita käytäntöjä, jotka koskevat Ukrainasta EU:hun saapuvien, ilman huoltajaa olevien tai huoltajastaan eroon joutuneiden lasten huoltajuutta. Helpottaakseen tiedonvaihtoa ja aloitteiden koordinointia kansalaisyhteiskunnan toimijoiden kesken komissio perusti EU:n terveyspolitiikkafoorumin yhteyteen erityisen terveysalan sidosryhmien verkoston (Supporting Ukraine, EU neighbouring Member States and Moldova). Kansalaisjärjestöillä on myös ollut merkittävä rooli julmuuksien dokumentoinnissa sekä kansainvälisiin rikoksiin viittaavien merkkien ja Ukrainan kansalaisten Venäjälle suuntautuvien pakkokarkotusten tutkinnassa. Ne ovat myös kehittäneet Ukrainan lainvalvonta- ja oikeusjärjestelmien valmiuksia tutkia väitettyjä sotarikoksia ja rikoksia ihmisyyttä vastaan ja nostaa niihin liittyviä syytteitä, koska ilmoitettujen tapausten määrä on suuri. Molemmissa kriiseissä kansalaisjärjestöt ovat aktiivisesti raportoineet tiettyjen ryhmien, kuten naisten, lasten, vammaisten, hlbtiq-henkilöiden, romanien ja ikääntyneiden, kokemista vaikeuksista paikan päällä. Siten ne ovat myös auttaneet tekemään tietoon perustuvia päätöksiä siitä, miten näiden ryhmien erityistarpeisiin voidaan parhaiten vastata. Tämä kertomus ilmestyy EU:n kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuuksien kannalta kriittisenä ajankohtana. Kertomus on osa komission pyrkimyksiä tunnustaa kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien panos EU:n perusarvojen puolustamisessa ja komission sitoumusta tukea niiden työtä sekä unionin sisäisen että ulkoisen toiminnan aloilla. Perusoikeuksiin, oikeusvaltioon ja demokratiaan perustuvassa unionissa kansalaisyhteiskunnan toimijoilla on keskeinen rooli perusoikeuskirjan mukaisten perusoikeuksien edistämisessä ja suojelemisessa sekä perusoikeuskirjan asianmukaisen soveltamisen varmistamisessa. Tällä tavoin kertomus täydentää vuotuisia oikeusvaltiokertomuksia , Euroopan demokratiatoimintasuunnitelmaa, EU:n oikeusalan tulostaulua ja perusoikeusviraston kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuuksia koskevaa työtä. Kertomuksessa vahvistetaan, että kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien olisi voitava toimia ympäristössä, jossa niiden perusoikeuksia kunnioitetaan, ja esitetään esimerkkejä siitä, miten tämä saavutetaan tai kyseenalaistetaan EU:n ja kansallisella tasolla. Kertomuksessa vastataan EU:n lisätoimia koskeviin kehotuksiin, joita on esitetty muun muassa Euroopan tulevaisuuskonferenssin yhteydessä. Mihin tietoihin tämä kertomus perustuu? Kertomus perustuu laadulliseen arviointiin komission toteuttamien ja perusoikeusviraston analysoimien kuulemisten tuloksista sekä muihin lähteisiin, joita ovat muun muassa seuraavat: -neljä kohdennettua kuulemista, jotka kattoivat i) jäsenvaltioita, ii) kuusi perusoikeuksien alalla toimivien eurooppalaisten kansalaisjärjestöjen kattojärjestöä, iii) kaksi kansainvälistä järjestöä sekä iv) kansallisten ihmisoikeusinstituutioiden eurooppalaisen verkoston (ENNHRI) ja tasa-arvoelinten eurooppalaisen verkoston (EQUINET) -150 kansalaisjärjestön verkkokuuleminen perusoikeusviraston kansalaisyhteiskuntaverkoston, perusoikeusfoorumin, kautta -muiden komission kertomusten, kuten vuotuisen oikeusvaltiokertomuksen, laatimisen yhteydessä saadut kannanotot -muiden EU:n toimielinten ja virastojen, erityisesti perusoikeusviraston, sekä kansainvälisten järjestöjen raportit, joissa keskitytään kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuuksiin. Kertomuksen esimerkit on valittu siten, että ne kuvaavat viime vuosien merkittävimpiä kehityskulkuja ja esittelevät sekä haasteita että myönteisiä näkökohtia, joita jäsenvaltioissa toimivat sidosryhmät ovat havainneet. Esimerkit ja kuvaukset kansallisista toimenpiteistä ja aloitteista eivät ole tyhjentäviä, vaan ne on esitetty ainoastaan havainnollistamistarkoituksessa. Kuulemisista laadituissa yhteenvetoraporteissa ja yksittäisissä kannanotoissa esitellään lisää toimenpiteitä ja aloitteita. Lukujen aiheet (jotka koskevat kansalaisyhteiskunnan suojelua, tukemista ja voimaannuttamista) on valittu keskeisten suotuisaa kansalaistoimintaympäristöä kuvaavien, toisistaan riippuvaisten indikaattoreiden joukosta. 2.Kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien keskeinen rooli Kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat harjoittavat monenlaista toimintaa jäsenvaltioissa ja EU:n tasolla. Koska kansalaisjärjestöt ovat moninainen ryhmä, ne saattavat hoitaa laajoja perusoikeuksiin liittyviä tehtäviä tai tarjota vain tiettyjä oikeuksia koskevaa erityisasiantuntemusta tai tukea. Ne voivat toimia valtakunnallisesti tai alueellisella tai paikallisella tasolla. Ne voivat toteuttaa monenlaisia toimia tai keskittyä vain tiettyyn työhön, kuten vaikuttamiseen tai jäsentensä ja edunsaajiensa tarpeisiin räätälöityjen palvelujen tarjontaan. Tärkeässä roolissa ovat myös kansalliset ihmisoikeusinstituutiot, tasa-arvoelimet ja oikeusasiamieslaitokset, jotka osallistuvat monin tavoin EU:n lainsäädännön ja politiikkojen täytäntöönpanoon. Tietoisuuden lisääminen Kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat lisäävät tietoisuutta, tiedottavat, valistavat ja kouluttavat kansalaisia, erityisryhmiä ja jäsenvaltioiden viranomaisia perusoikeuksista ja niiden täytäntöönpanosta sekä demokraattisesta päätöksenteosta ja oikeusvaltioperiaatteesta. Näin ne edistävät oikeuksien ja demokraattisen vastuuvelvollisuuden kulttuuria EU:ssa. Esimerkiksi Kroatiassa oikeusasiamies kouluttaa virkamiehiä ja tuomareita perusoikeuskirjasta. Koulutuksessa käsitellään perusoikeuskirjasta johtuvia velvoitteita ja perusoikeuskirjan mahdollista hyödyntämistä kampanjoissa, vaikuttamistoimissa ja ihmisoikeusloukkausten uhrien tukemisessa. Liettuassa kansalaisjärjestöt järjestivät hiljattain kansainvälisen vuorovaikutteisen tapahtuman, jonka tarkoituksena oli lisätä nuorten tietoisuutta vihapuheesta ja sen vaikutuksista yhteiskuntaan sekä kouluttaa ja kannustaa nuoria kehittämään taitojaan vihapuheen torjumiseksi. Lisäksi kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat tarjoavat tietoa kansalaisiin mahdollisesti vaikuttavista asioista sekä tavoista, joilla ihmiset voivat osallistua demokraattiseen päätöksentekoon. Kansalaisyhteiskunnan toimijat aktivoivat ihmisiä ilmaisemaan julkisesti näkemyksiään mielenosoitusten, vetoomusten, kansanäänestysten ja kansalaispaneelien kautta. Lisäksi ne voivat lisätä tietoisuutta ja edistää yhdessä politiikkojen ja lainsäädännön tuntemusta myös yksittäisten jäsenvaltioiden ulkopuolella sekä välittää arvokasta tietoa kansalliselta tasolta EU:n tai kansainvälisille päätöksentekijöille ja päinvastoin.

Seuranta Kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat seuraavat, miten perusoikeuksia kunnioitetaan käytännön tasolla, ja niillä onkin tältä osin tärkeä valvontatehtävä. Ne saavat usein ensimmäisinä tietoa lainsäädäntö- ja politiikkatoimenpiteiden vaikutuksista, joten niillä on hyvät mahdollisuudet tehdä ehdotuksia siitä, miten nykyisiä toimenpiteitä voitaisiin kehittää edelleen. Ne saavat myös ensikäden tietoa mahdollisista oikeuksien loukkauksista. Esimerkiksi Irlannissa kansalaisjärjestöillä on tunnustettu virallinen rooli muuttoliikettä, sukupuolten tasa-arvoa, travellerien ja romanien oikeuksia, hlbtiq-henkilöiden osallisuutta ja vammaisten oikeuksia koskevien kansallisten tasa-arvostrategioiden täytäntöönpanon valvonnassa. Romaniassa oikeusasiamies arvioi pandemian aikana kansallisten toimenpiteiden vaikutusta perusoikeuksiin ja antoi suosituksen ihmisoikeuksien noudattamisesta ja poikkeus- ja valmiustilan aikana määrätyistä poikkeustoimenpiteistä. Lisäksi useissa jäsenvaltioissa kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat osallistuvat merkittävällä tavalla kansainvälisten ihmisoikeuselinten säännöllisiin maakohtaisiin seurantamenettelyihin. Oikeuksien haltijoiden tukeminen Kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat tukevat oikeuksien haltijoita ja perusoikeusloukkausten uhreja selittämällä heille heidän oikeutensa ja auttamalla heitä niiden puolustamisessa ja täytäntöönpanossa. Tähän liittyen ne keräävät ja jakavat tietoa, tutkivat väitettyjä rikkomuksia ja ilmoittavat rikkomuksista kansallisille, alueellisille ja kansainvälisille valvontaelimille. Lisäksi ne voivat auttaa loukkausten uhreja hakemaan oikeussuojakeinoja tai tuomioistuinten ulkopuolista oikeussuojaa sekä tarjota oikeusapua ja osallistua strategisiin oikeudenkäynteihin. Kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat voivat harjoittaa vastaavaa toimintaa myös kansainvälisesti ja auttaa yksittäisiä valituksen tekijöitä tiedottamaan ihmisoikeuksia valvoville elimille huolestuttavista seikoista. Esimerkiksi Belgiassa tasa-arvoelimet voivat nostaa kanteen sellaisten työntekijöiden puolesta, joiden väitetään tulleen syrjityiksi sukupuolensa perusteella, ja Sloveniassa oikeusasiamies voi tehdä perustuslakivalituksia perusoikeuksien loukkauksista yksittäistapauksissa. Alankomaissa kansalaisjärjestöjen ja yksityishenkilöiden yhteenliittymä pani vireille oikeudenkäynnin, jossa se väitti, että yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamista ja henkilötietojen suojaa koskevia perusoikeuskirjan 7 ja 8 artikloja oli rikottu. Lisäksi se kyseenalaisti petosten havaitsemista koskevan oikeudellisen välineen laillisuuden. Kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat tukevat oikeuksien haltijoita myös tarjoamalla palveluja yksityishenkilöille. Ne voivat täydentää kansallisten, alueellisten tai paikallisten viranomaisten tarjoamia palveluja, tai ne on voitu valtuuttaa tarjoamaan palveluja valtion puolesta. Esimerkiksi Ruotsissa voittoa tavoittelemattomat naisten turvakodit tarjoavat majoitusta ja kuntoutusta sukupuoleen perustuvan väkivallan ja ihmiskaupan uhreille. Toiset kansalaisjärjestöt puolestaan tarjoavat tukea turvapaikanhakijoille ja muille henkilöille, jotka väittävät kokeneensa syrjintää. Tšekissä kansalaisjärjestöt perustivat yhteistyössä kaksi tukikeskusta laittomien sterilointien uhreille. Vaikuttaminen Kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat osallistuvat myös demokraattiseen päätöksentekoon edistämällä perusoikeuksia lainsäädännössä ja poliittisessa päätöksenteossa. Kuulemistoimia voidaan toteuttaa rakenteellisten järjestelyjen kautta tai kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien aloitteesta, ja ne tarjoavat ihmisille mahdollisuuden osallistua suoraan päätöksentekoon heitä koskevissa asioissa. Eräät kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat tukevat myös haavoittuvassa asemassa olevien ryhmien demokraattista osallistumista. Esimerkiksi Belgiassa kansalaisyhteiskunta on edustettuna hallituksen asettamissa Brysselin neuvoa-antavassa vammaistoimikunnassa ja Brysselin miesten ja naisten tasa-arvoneuvostossa, jotka voivat antaa lausuntoja lainsäädäntöehdotuksista. Ranskassa kansalaisjärjestöt ovat edustettuina kansallisessa neuvoa-antavassa ihmisoikeuskomiteassa (Commission Nationale consultative des Droits de l’Homme), joka antaa hallitukselle vuosikertomuksia eri aiheista, kuten rasismin, muukalaisvihan ja antisemitismin torjunnasta, ihmiskaupasta ja hlbtiq-henkilöiden syrjinnästä. Lisäksi useat jäsenvaltiot ottavat kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat mukaan avoimen hallinnon toimintasuunnitelmien toteuttamiseen edistääkseen avoimuutta, vastuuvelvollisuutta, osallistumista, julkisen toiminnan luotettavuutta ja yhteiskunnallista yhteistyötä. EU:n lainsäädännön soveltamisen tukeminen EU:n lainsäädännössä annetaan usein nimenomaisesti kansalaisjärjestöille tehtäviä, jotka ovat tärkeitä lainsäädännön tehokkaan täytäntöönpanon varmistamisessa käytännön tasolla. Esimerkiksi kuluttajansuojaa koskevasta yhteistyöstä annetussa asetuksessa annetaan kuluttajajärjestöille oikeus ilmoittaa viranomaisille EU:n kuluttajansuojalainsäädännön väärinkäytöksistä. Työsyrjintädirektiivissä puolestaan edellytetään jäsenvaltioita säätämään, että kansalaisjärjestöt voivat tietyin edellytyksin aloittaa asiaankuuluvia oikeudellisia ja hallinnollisia menettelyjä joko kantajan puolesta tai häntä tukeakseen. Muutetulla Århusin yleissopimusta koskevalla asetuksella vahvistetaan ympäristöjärjestöjen oikeutta pyytää EU:n toimielimiä ja elimiä tarkastelemaan uudelleen päätöksiään, jotta EU:n ympäristölainsäädännön noudattaminen voidaan varmistaa. Muutoksella laajennettiin merkittävästi niiden päätösten määrää ja tyyppejä, joihin voidaan hakea muutosta. Vastaavasti ehdotuksessa direktiiviksi yritysten kestävää toimintaa koskevasta huolellisuusvelvoitteesta säädetään järjestöjen oikeudesta tehdä valituksia suoraan yritykselle, jos kyseisen yrityksen toiminta tai arvoketjut voivat vahingoittaa ihmisoikeuksia tai ympäristöä. Uhrien oikeuksia koskevassa direktiivissä säädetään, että tukipalvelut voidaan perustaa julkisina palveluina tai järjestää kansalaisjärjestöjen toimesta. Vastaavasti myös terrorismintorjuntadirektiivin mukaisten tukipalvelujen tapauksessa monet jäsenvaltiot yhdistävät valtion suoraan tarjoamat palvelut kansalaisjärjestöjen tarjoamiin palveluihin. Ehdotuksessa direktiiviksi naisiin kohdistuvan väkivallan ja lähisuhdeväkivallan torjumisesta vahvistetaan myös, että kansalaisjärjestöt voivat tarjota erityistukea tällaisen väkivallan uhreille. Lisäksi siinä ehdotetaan, että jäsenvaltiot velvoitetaan kuulemaan kansalaisjärjestöjä tukipalveluista, päätöksenteosta, tiedotuksesta ja valistuksesta, tutkimus- ja koulutusohjelmista, koulutuksesta sekä seurannasta. EU on sopimuspuolena vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevassa Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksessa, jonka 4 artiklan 3 kohdassa edellytetään, että vammaisia henkilöitä on kuultava tiiviisti heitä koskevista politiikoista vammaisia henkilöitä edustavien järjestöjen kautta. Matkustajien oikeuksien osalta EU:n lainsäädännössä edellytetään, että vammaisjärjestöjä kuullaan myös silloin, kun lentoasemien pitäjät, laivaliikenteen harjoittajat ja satamaterminaalin pitäjät ottavat käyttöön vammaisia matkustajia koskevia vaatimuksia tai kun rautatie-, laiva- ja linja-autoliikenteen harjoittajat ottavat käyttöön palvelujen syrjimätöntä saatavuutta koskevia sääntöjä. Yleisessä tietosuoja-asetuksessa ja lainvalvontatarkoituksessa käsiteltyjen henkilötietojen suojasta annetussa direktiivissä säädetään, että jos henkilötietoja käsitellään laittomasti, voittoa tavoittelematon elin, järjestö tai yhdistys voidaan valtuuttaa tekemään kantelu toimivaltaiselle valvontaviranomaiselle ja kansalliselle tuomioistuimelle. Digipalvelusäädöstä koskevassa ehdotuksessa tunnustetaan kansalaisyhteiskunnan merkitys, kun laittomaan verkkosisältöön pyritään puuttumaan tehokkaasti perusoikeuksia samalla kunnioittaen, sekä sellaisten vahvojen läpinäkyvyystoimenpiteiden valvonnassa, jotka digitaalisten palvelujen on toteutettava asetuksen tultua voimaan. Digipalvelusäädöksessä tunnustetaan myös tarve ottaa huomioon kansalaisyhteiskunnan syvällinen tietämys yhteiskunnallisista riskeistä ja kannustetaan erittäin suuria verkkoalustoja ja hakukoneita kuulemaan kansalaisyhteiskuntaa riskinhallintavelvoitteita täyttäessään. Tasa-arvoelimillä on keskeinen rooli yhdenvertaista kohtelua koskevan EU:n lainsäädännön täytäntöönpanossa. Auttaakseen niitä tässä tehtävässä komissio aikoo tehdä lainsäädäntöehdotuksia, joilla laajennetaan yhdenvertaista kohtelua edistävien elinten toimeksiantoa ja vahvistetaan niiden, toimivaltuuksia, resursseja ja riippumattomuutta. EU:n lainsäädännössä kansalaisjärjestöille ja ihmisoikeuksien puolustajille osoitettujen tehtävien lisäksi kansalaisjärjestöt edistävät EU:n politiikkojen vaikuttavuutta. Vuonna 2016 hyväksyttyjen verkossa esiintyvän laittoman vihapuheen torjumista koskevien EU:n käytännesääntöjen mukaisesti kansalaisjärjestöjen verkosto seuraa verkkoalustojen tekemien sitoumusten täytäntöönpanoa ja auttaa näin suojelemaan vihapuheelle alttiita ryhmiä kaikkialla EU:ssa. Vastaavasti EU:n internetfoorumi kokoaa yhteen hallitusten, lainvalvontaviranomaisten, teknologiateollisuuden ja kansalaisyhteiskunnan edustajia väkivaltaisten ääriliikkeiden tai terroristien julkaiseman sisällön sekä lasten seksuaalista hyväksikäyttöä koskevan sisällön levittämisen rajoittamiseksi. Vuodesta 2022 lähtien foorumi on käsitellyt myös ihmiskaupan verkkoulottuvuutta. Lisäksi komissio koordinoi radikalisoitumisen torjuntaverkostoa, joka on radikalisoitumiselle alttiiden ja jo radikalisoituneiden henkilöiden kanssa päivittäin työskentelevien etulinjan toimijoiden eurooppalainen verkosto. Vuosien 2020–2025 EU:n rasismintorjunnan toimintasuunnitelmassa jäsenvaltioita kannustetaan ottamaan kansalaisjärjestöt mukaan rasismin vastaisten kansallisten toimintasuunnitelmien suunnitteluun, täytäntöönpanoon ja arviointiin. 3.Kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien suojelu Kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat edistävät ja suojelevat perusoikeuskirjan mukaisia oikeuksia käytännön tasolla. Siksi niiden on voitava työskennellä kannustavassa ympäristössä, jossa myös niiden omia perusoikeuksia kunnioitetaan. Niiden on voitava harjoittaa toimintaansa ilman valtion perusteetonta puuttumista, ja valtioiden on aktiivisesti pyrittävä suojelemaan ja edistämään kansalaisyhteiskunnan ja sen toimijoiden toimintamahdollisuuksia. Vaikka useimmat jäsenvaltiot ovat jo varmistaneet tämän, kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat raportoivat edelleen monenlaisista haasteista, esteistä ja rajoituksista tietyissä jäsenvaltioissa, jotka ovat rajoittaneet niiden mahdollisuuksia harjoittaa toimintaansa. Toiminnan laajuuteen vaikuttavat usein määrärahoihin tai henkilöresursseihin liittyvät rajoitukset tai oikeudelliset rajoitukset.

Kuulemisessa saatu palaute Tämän kertomuksen valmistelemiseksi järjestetyssä kuulemisessa 61 prosenttia vastanneista kansalaisjärjestöistä ilmoitti kohdanneensa esteitä, jotka rajoittavat niiden turvallista toimintaa. Järjestöistä 44 prosenttia on joutunut sanallisten hyökkäysten ja häirinnän, pelottelun, kielteisten narratiivien tai mustamaalaus- tai disinformaatiokampanjoiden kohteeksi. Muita kohdattuja esteitä olivat muun muassa digitaaliset hyökkäykset (19 %), humanitaarisen tai perusoikeuksiin liittyvän työn kriminalisointi (18 %), hallinnollinen häirintä (15 %), fyysiset hyökkäykset ihmisiä tai omaisuutta vastaan (15 %), tietosuojaloukkaukset (14 %), tarkkailu (12 %), teknologian tai tekoälyn eettiseen käyttöön liittyvät esteet (9 %) ja strategiset, häirintätarkoituksessa nostetut kanteet (SLAPP-kanteet) (7 %). Esteitä ovat kohdanneet erityisesti naisten ja seksuaali- ja lisääntymisoikeuksien, hlbtiq-henkilöiden oikeuksien, maahanmuuttajien ja turvapaikanhakijoiden oikeuksien sekä ympäristönsuojelun alalla toimivat kansalaisjärjestöt. Oikeuksien puolustajat, kuten kansalliset ihmisoikeusinstituutiot, ovat kohdanneet samankaltaisia haasteita. Perusoikeusviraston raportin mukaan huomattava määrä kansallisten ihmisoikeusinstituutioiden työntekijöitä ja vapaaehtoisia oli joutunut työtään koskevan sanallisen tai kirjallisen, myös verkossa tapahtuvan, uhkailun tai häirinnän kohteeksi. Lisäksi kansalliset ihmisoikeusinstituutiot ovat joissakin jäsenvaltioissa kohdanneet esteitä riippumattomuutensa, riittävien resurssien turvaamisen ja laajan toimeksiantonsa täyttämisen suhteen. Sama koskee myös oikeusasiamiehiä. Tasa-arvoelimet raportoivat myös aiempaa haastavammasta toimintaympäristöstä, koska yhteiskunnallinen konsensus tasa-arvokysymyksistä on vähentynyt ja laittomia, syrjiviä lausuntoja pidetään hyväksyttävinä. Ulkoinen paine ja henkilöstövaje ovat johtaneet siihen, että tasa-arvoelinten riippumattomuus ja vaikuttavuus ovat joissakin tapauksissa heikentyneet. 3.1.Esimerkkejä siitä, miten jäsenvaltiot suojelevat kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuuksia Suotuisa toimintaympäristö on olennaisen tärkeä, jotta kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat voivat tehdä työtään ja turvata yhdistymisvapautensa. Monet jäsenvaltiot tukevat ja kannustavat kansalaisjärjestöjen työtä ja suojelevat niitä myös oikeudellisesti. Viime vuosina eri puolilla EU:ta on tapahtunut myönteistä kehitystä kansalaisjärjestöille ja oikeuksien puolustajille suotuisan toimintaympäristön edistämiseksi, ja eräät jäsenvaltiot ovat toteuttamassa tältä osin lainsäädännöllisiä ja institutionaalisia muutoksia. Esimerkiksi Kroatia ja Saksa valmistelevat parhaillaan kansallisia toimintasuunnitelmia kansalaisjärjestöjen tilanteen parantamiseksi. Sloveniassa puolestaan kansalaisjärjestöjä koskevalla lailla pyritään luomaan kansalaisjärjestöille suotuisa toimintaympäristö. Toisissa jäsenvaltioissa, kuten Bulgariassa ja Liettuassa, erityisten hallintoelinten tehtävänä on kehittää toimintapolitiikkoja kansalaisyhteiskunnan tukemiseksi. Suomessa valtioneuvoston asettama kansalaisyhteiskuntapolitiikan neuvottelukunta on laatinut kansalaisyhteiskuntastrategian. Joissakin jäsenvaltioissa kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat ovat kuitenkin ilmaisseet huolensa siitä, että erityisesti yleistä järjestystä tai turvallisuutta koskeva lainsäädäntö vaikuttaa niiden yhdistymisvapauteen. Joissakin tapauksissa tällaisia asioita on saatettu tuomioistuinten käsiteltäväksi. Sidosryhmät ovat raportoineet muun muassa avoimuuteen , terrorismin torjuntaan ja rahanpesun vastaiseen lainsäädäntöön liittyvistä uusista esteistä. Muita kansalaisyhteiskunnan raportoimia esteitä olivat muun muassa varoittavat toimenpiteet, kuten tarkastukset ja rahoitukseen kohdistuvat tutkimukset, sekä esteet rahoituksen saannille. Useimmissa jäsenvaltioissa ei ole käytössä erityisiä menettelyjä uhkien ja hyökkäysten ilmoittamiseksi ja seuraamiseksi. Siksi kansalaisjärjestöillä ja oikeuksien puolustajilla on keskeinen rooli kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuuksien seurannassa ja siihen liittyvässä raportoinnissa. Esimerkiksi Slovakian kansallinen ihmisoikeuskeskus on dokumentoinut tapauksia, joissa ympäristönsuojelun, hlbtiq-henkilöiden oikeuksien, naisten oikeuksien sekä seksuaali- ja lisääntymisterveyden ja ‑oikeuksien parissa työskentelevät kansalaisyhteiskunnan toimijat ovat kokeneet uhkailua, pelottelua, häirintää ja oikeuksien rajoittamista. Suomessa eräs kansalaisjärjestö kehitti ”Yhdessä vihaa vastaan” ‑työkalun, jolla kerätään tietoja kansalaisjärjestöihin ja oikeuksien puolustajiin kohdistuvista uhkauksista ja hyökkäyksistä. Lisäksi CIVICUS Monitor ‑verkkofoorumi seuraa kansalaisyhteiskunnan vapautta 197 maassa ja alueella. Civic Space Watch puolestaan kerää eurooppalaisten ryhmien havaintoja kansalaisyhteiskunnan olosuhteista ja kartoittaa kansallisia ja Euroopan laajuisia suuntauksia. Kansalaisjärjestöihin ja oikeuksien puolustajiin kohdistuvien fyysisten ja verkkohyökkäysten torjumiseksi Ranskan sisäministeriö seuraa näihin ryhmiin kohdistuvia laittomia tekoja koskevia ilmoituksia ja voi toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä suojelupalvelunsa kautta. Luxemburg ja Alankomaat ovat toteuttaneet hankkeita, joiden avulla kotimaassaan uhkauksien tai painostuksen kohteeksi joutuneet oikeuksien puolustajat voivat oleskella turvassa jopa kolmen kuukauden ajan. Ruotsi on hyväksynyt kansallisen toimintasuunnitelman, jolla puututaan muun muassa kansalaisjärjestöihin ja oikeuksien puolustajiin kohdistuviin uhkiin ja vihaan. Myös kansalliset ihmisoikeusinstituutiot ja tasa-arvoelimet pyrkivät edistämään turvallista ja suotuisaa toimintaympäristöä kansalaisjärjestöille kansallisella tasolla. Kansalliset ihmisoikeusinstituutiot tekevät tiivistä yhteistyötä kansalaisjärjestöjen kanssa esimerkiksi tarjoamalla koulutusta ja auttamalla niitä valmiuksien kehittämisessä. Kreikassa kansallinen ihmisoikeuskomissio kannatti lakiehdotuksen hyväksymistä, jotta oikeuksien puolustajia voitaisiin suojella hyökkäyksiltä, kostotoimilta ja niiden oikeuksien rajoittamiselta. 3.2.EU:n aloitteet kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuuksien suojelemiseksi EU on toteuttanut useita toimia kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien suojelemiseksi. Demokratian, oikeusvaltion ja perusoikeuksien edistämiseksi ja suojelemiseksi kehitetyillä välineillä pyritään luomaan, ylläpitämään ja suojelemaan kansalaisjärjestöille ja oikeuksien puolustajille suotuisaa toimintaympäristöä. Komission vuotuisessa oikeusvaltiokertomuksessa ja osana sen neljättä pilaria, joka kattaa hallitusjärjestelmän osien keskinäisen valvonnan, arvioidaan kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuuksia kaikissa jäsenvaltioissa ja tunnustetaan, että ”[myös] kansalaisyhteiskunnalla on keskinäisen valvonnan järjestelmässä keskeinen tehtävä”. Kertomuksessa tarkastellaan myös kansalaisyhteiskunnan toimintaedellytyksiin liittyvää kehitystä. Vuoden 2022 oikeusvaltiokertomuksessa jäsenvaltioille annettiin suosituksia, jotka koskivat joissakin tapauksissa myös kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuuksia. Komission vuonna 2022 esittämä SLAPP-kanteiden vastainen aloite sisältää konkreettisia toimenpiteitä, joilla suojellaan julkista osallistumista harjoittavia toimijoita ilmeisen perusteettomilta tai aiheettomilta kanteilta, ja edistää näin ollen myös turvallista ja suotuisaa toimintaympäristöä kansalaisjärjestöille ja oikeuksien puolustajille. Ehdotuksessa uudeksi ympäristörikosdirektiiviksi vahvistetaan, että ympäristörikoksista ilmoittaville henkilöille, myös kansalaisjärjestöjen jäsenille, on annettava tarvittavaa tukea ja apua rikosoikeudellisen menettelyn yhteydessä. Ehdotettu SLAPP-kanteiden vastainen direktiivi ja SLAPP-kanteita koskeva komission suositus kattavat myös ympäristönsuojelijat Århusin yleissopimuksen vaatimusten mukaisesti. Ehdotetulla eurooppalaisella mediavapaussäädöksellä parannetaan tiedotusvälineiden sisämarkkinoiden toimintaa lisäämällä avoimuutta ja puuttumalla markkinoiden vääristymiin. Näin myös lisätään tiedotusvälineiden vapautta ja moniarvoisuutta kaikissa jäsenvaltioissa ja taataan, että pää- ja muut toimittajat voivat tehdä työtään ilman että siihen puututaan. Vastaavasti komission suosituksella toimittajien ja muiden media-alan ammattilaisten suojelun, turvallisuuden ja voimaannuttamisen varmistamisesta pyritään varmistamaan turvallisemmat työolot media-alan ammattilaisille sekä verkossa että sen ulkopuolella. Euroopan parlamentin aloitteesta komissio valmistelee myös lainsäädäntöaloitetta yhdistysten rajatylittävästä tunnustamisesta EU:ssa. Aloitteessa keskitytään yhdistysten rajatylittävään toimintaan, jotta ne voivat saada kaiken hyödyn sisämarkkinoista ja perusoikeuskirjan mukaisista perusoikeuksistaan. Oikeudellisten toimenpiteiden lisäksi komissio suojelee kansalaisjärjestöjä ja oikeuksien puolustajia toteuttamalla täytäntöönpanotoimia näihin toimijoihin vaikuttavia unionin oikeuden, myös perusoikeuskirjan, vastaisia toimia vastaan. Komissio käynnisti Unkaria vastaan kaksi rikkomusmenettelyä, jotka koskevat kansalaisyhteiskunnalle myönnettävää ulkomaista rahoitusta koskevaa lakia ja lakiehdotusta, jolla kriminalisoidaan turvapaikanhakijoiden avustaminen. Euroopan unionin tuomioistuimen näissä kahdessa asiassa antamat tuomiot ovat luoneet ennakkotapauksen vastaavaa lainsäädäntöä vastaan. Lisäksi niissä korostetaan tuomioistuimen keskeistä roolia kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuuksien ja perusoikeuksien suojelemisessa EU:ssa. EU:n sitoumus edistää mahdollistavan kansalaistoimintaympäristön suojelua näkyy myös sen ulkoisessa toiminnassa, muun muassa ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevassa EU:n toimintasuunnitelmassa (2020–2024). Tämä vahvistetaan myös ihmisoikeuksien puolustajia koskevissa EU:n suuntaviivoissa. Komissio on vuodesta 2015 alkaen tukenut mekanismeja, joilla suojellaan suurimmassa vaarassa olevia ihmisoikeuksien puolustajia. Vaarassa oleville ihmisoikeuksien puolustajille tarkoitetusta EU:n hätärahastosta myönnetään pieniä avustuksia ihmisoikeuksien puolustajille. ProtectDefenders.eu puolestaan on kansainvälisesti toimiva kansalaisjärjestöjen yhteenliittymä, joka vastaanottaa ja käsittelee ihmisoikeuksien puolustajien tukipyyntöjä ja vastaa niihin. Sen pysyvä ja joustava tuen suunnittelupalvelu muun muassa tukee valmiuksien kehittämistä, antaa oikeudellista ja turvallisuusneuvontaa sekä tarjoaa siirtymis- ja majoituspalveluja. Ihmisoikeuskriisirahastosta (Human Rights Crises Facility) myönnetään kansalaisjärjestöille avustuksia, joiden tavoitteena on varmistaa ihmisoikeusliikkeiden selviytyminen kaikkein rajoittavimmissa toimintaympäristöissä. Komissio on rahoittanut myös kansalaisjärjestömittarin (CSO Meter) kehittämistä. Mittarilla arvioidaan kansalaisyhteiskunnan toimintaympäristön avoimuutta itäisen kumppanuuden maissa Euroopan naapuruusvälineen puitteissa. EU on kehittänyt myös tiivistä yhteistyötä ja vuoropuhelua kansainvälisten järjestöjen kanssa kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuuksien suojelemiseksi. Tässä työssään EU hyödyntää erityisesti Euroopan neuvoston ja sen valvontaelinten kehittämiä standardeja ja tietämystä. Euroopan neuvoston ministerikomitea on hyväksynyt kolme kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuuksia koskevaa ei-sitovaa välinettä. Hallitustenvälinen ihmisoikeusasioiden johtokomitea tarkastelee kansallisten lainsäädäntöjen, politiikkojen ja käytäntöjen vaikutusta kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien toimintaan ja yksilöi parhaita käytäntöjä kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuuksien edistämiseksi ja suojelemiseksi. Kansalaisjärjestöjä koskevan lainsäädännön asiantuntijaneuvosto seuraa kansalaisjärjestöjen oikeudellista asemaa koskevan suosituksen täytäntöönpanoa ja antaa neuvoja siitä, miten kansallinen lainsäädäntö ja käytännöt voidaan saattaa eurooppalaisten normien mukaisiksi. Lisäksi Euroopan neuvoston foorumi journalismin suojelun ja toimittajien turvallisuuden edistämiseksi kartoittaa toimittajiin kohdistuvia hyökkäyksiä ja selvittää, olivatko ne valtiollisten vai valtiosta riippumattomien toimijoiden tekemiä ja kuinka vakavia ne olivat.

Keskeinen kumppani on myös Yhdistyneet kansakunnat (YK). Erityisen tärkeitä ovat sen seurantamekanismit, joilla pyritään puuttumaan hyökkäyksiin, häirintään, kriminalisointiin ja mustamaalauskampanjoihin, jotka ovat viime vuosina vaikuttaneet kansalaisyhteiskuntiin eri puolilla maailmaa, myös EU:ssa. Myös yhteistyö Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston (ODIHR) kanssa on tärkeää. ODIHR auttaa kansallisia viranomaisia täyttämään sitoumuksensa suojella ihmisoikeuksien puolustajia valvomalla niiden toimintamahdollisuuksia ja kehittämällä niiden valmiuksia ihmisoikeuskoulutuksen avulla. 4.Kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien tukeminen Taloudellisten resurssien saatavuus ja vapaus käyttää niitä ovat olennainen osa yhdistymisvapautta. Kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat tarvitsevat riittävät taloudelliset resurssit, jotta ne voivat hoitaa tehtävänsä tehokkaasti. Useat jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet lisänneensä taloudellista tukea kansalaisjärjestöille yleisesti ja myös covid-19-pandemian vaikutusten kompensoimiseksi . Lisäksi kansainväliset lahjoittajat ja EU ovat viime vuosina merkittävästi täydentäneet tätä tukea. Kansalaisjärjestöillä ja oikeuksien puolustajilla on kuitenkin ollut kaikkialla EU:ssa vaikeuksia rahoittaa erityistoimiaan, ja pandemia ja nykyinen elinkustannuskriisi vain pahentavat tätä suuntausta , erityisesti vaikuttamis- ja valvontatehtävien alalla. Kuulemisessa saatu palaute Tämän raportin valmistelemiseksi toteutetussa kuulemisessa kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat pitivät rahoituksen puutetta yhtenä niiden työn suurimmista haasteista ja raportoivat, että monissa jäsenvaltioissa on saatavilla vain vähän rahoitusmahdollisuuksia, erityisesti oikeusvaltion, demokratian ja perusoikeuksien hyväksi tehtävää työtä varten. Verkkokuulemiseen vastanneista järjestöistä lähes puolet (49 %) raportoi rahoituskehykseen liittyvistä esteitä ja 40 prosenttia raportoi erityisesti rahoitukseen liittyvistä esteistä. Pienempi osuus järjestöistä (alle 15 %) raportoi esteistä, jotka liittyvät niiden hyväntekeväisyysasemaan, ulkomaiseen rahoitukseen, verojärjestelmiin, korruptioon kirjanpidossa ja tilintarkastuksessa sekä verkossa tapahtuvan varainhankinnan rajoituksiin. 4.1.Esimerkkejä siitä, miten jäsenvaltiot tukevat kansalaisyhteiskunnan toimijoita Kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien keskeinen rahoituksen ja resurssien lähde ovat jäsenvaltiot. Kaikki jäsenvaltiot myöntävät kansalaisjärjestöille julkista rahoitusta kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla, ja käytettävissä on monia erilaisia rahoitusohjelmia. Esimerkiksi Virossa , Latviassa , Liettuassa ja Maltassa kansalaisyhteiskuntarahastot tarjoavat institutionaalista tukea kansalaisjärjestöjen valmiuksien kehittämiseen. Suomessa kansalaisjärjestöt saavat valtion rahoitusta eri lähteistä, muun muassa säännellyillä rahapelimarkkinoilla toimivalta valtio-omisteiselta yhtiöltä. Joissakin jäsenvaltioissa, kuten Tanskassa, Alankomaissa ja Ruotsissa, perusoikeuksien puolustamiseen on saatavilla julkista rahoitusta. Monet jäsenvaltiot tarjoavat myös jonkin verran rahoitusta kansalaisjärjestöjen hallinto- ja infrastruktuurikustannusten kattamiseen. Joissakin jäsenvaltioissa kansalaisjärjestöille tehtäviin lahjoituksiin sovelletaan suotuisaa verotuskohtelua , mikä kannustaa tekemään yksityisiä lahjoituksia. Lisäksi useimmissa jäsenvaltioissa kansalaisjärjestöt saavat vastaanottaa tukia, avustuksia ja lahjoituksia verovapaasti. Esimerkiksi Italiassa lahjoitukset kansalaisjärjestöille ovat verovähennyskelpoisia ja Tšekissä kansalaisjärjestöt on vapautettu tuloverosta, tieverosta ja kiinteistöverosta, kun kustannukset liittyvät järjestön tarkoituksiin. Myös silloin kun rahoitusta on saatavilla, kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat raportoivat rahoituksen saantiin liittyvistä esteistä, kuten monimutkaisista, raskaista ja epäselvistä haku- tai raportointimenettelyistä ja tukikelpoisuuskriteereistä sekä saatavilla olevan rahoituksen suuresta kysynnästä. Kansalaisjärjestöjen mukaan lisähaasteena on lyhytaikainen hankerahoitus, joka on vähitellen syrjäyttämässä pidemmän aikavälin rahoituksen ja hallintomenoihin myönnettävän rahoituksen. Useat jäsenvaltiot pyrkivät ratkaisemaan rahoituksen saatavuuteen ja kestävyyteen liittyviä haasteita. Ne pyrkivät varmistamaan varojen oikeudenmukaisen jakamisen tekemällä valintaperusteista läpinäkyviä ja julkaisemalla ehdotuspyynnöt niin, että ne ovat laajalti saatavilla. Esimerkiksi Espanjassa varojen oikeudenmukainen jakaminen varmistetaan lainsäädännöllä , jossa edellytetään arviointiperusteiden julkistamista. Useimmat jäsenvaltiot aikovat myös yksinkertaistaa ja nopeuttaa rahoituksen saantia muun muassa digitalisaation avulla. Esimerkiksi Slovakiassa ja Kroatiassa ollaan luomassa uusia sähköisiä järjestelmiä julkisen rahoituksen hallinnollisten menettelyjen yksinkertaistamiseksi. Sloveniassa rahoitusjärjestelmää pyritään yksinkertaistamaan käyttämällä kiinteämääräisiä maksuja ja kertakorvauksia. Joissakin jäsenvaltioissa lisäesteitä aiheuttaa julkisen rahoituksen politisoitunut jakaminen, joka sulkee pois hallitusta arvostelevat kansalaisjärjestöt ja suosii valtiojohtoisia kansalaisjärjestöjä. Tällaisia esteitä voivat muodostaa esimerkiksi käytännöt, jotka estävät kansalaisjärjestöjä saamasta julkisia varoja, koska niiden vaikuttamistoimintaa pidetään poliittisena toimintana . Tämä puolestaan voi vaikuttaa niiden verovapauteen ja niihin sovellettuihin ulkomaisia lahjoituksia koskeviin sääntöihin . Myös kansalaisjärjestöt, jotka toimivat tietyillä arkaluonteisilla aloilla, kuten hlbtiq-henkilöiden oikeuksien tai sukupuolten tasa-arvon alalla muun muassa vaikuttamalla ja osallistumalla strategisiin oikeudenkäynteihin, saattavat jäädä julkisen rahoituksen ulkopuolelle. 4.2.EU:n tuki kansalaisyhteiskunnan toimijoille 4.2.1.Kansalaisten, tasa-arvon, perusoikeuksien ja arvojen ohjelma (CERV) Kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat ovat aina olleet komission rahoitusohjelmien edunsaajia, mikä on täydentänyt jäsenvaltioiden myöntämää rahoitusta. Kansalaisten, tasa-arvon, perusoikeuksien ja arvojen ohjelma (CERV), jonka määrärahat vuosiksi 2021–2027 ovat 1,55 miljardia euroa, on EU:n kaikkien aikojen suurin perusoikeusrahasto. Sillä pyritään suojelemaan ja edistämään EU:n perussopimuksissa, perusoikeuskirjassa ja kansainvälisissä yleissopimuksissa vahvistettuja oikeuksia ja arvoja tukemalla kansalaisjärjestöjä ja muita sidosryhmiä paikallisella, alueellisella, kansallisella ja kansainvälisellä tasolla. Kuulemisessa saatu palaute Kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat ovat suhtautuneet myönteisesti CERV-ohjelmaan. Kuulemisten mukaan useimmat kansalaisjärjestöt ovat tietoisia ohjelmasta, vaikkakin vaihtelevassa määrin. Tähän kertomukseen liittyviin kuulemisiin vastanneista 28 prosenttia on hakenut CERV-rahoitusta ja 39 prosenttia aikoo hakea sitä. CERV-ohjelma koostuu eri osa-alueista. Uudesta unionin arvojen osa-alueesta tuetaan kansalaisjärjestöjä, oikeuksien puolustajia ja muita sidosryhmiä, jotka edistävät perusoikeuksiin, demokratiaan ja oikeusvaltioperiaatteeseen perustuvaa arvokulttuuria EU:ssa. Rahoitusta on saatavilla valmiuksien kehittämiseen ja perusoikeuskirjan tunnettuuden lisäämiseen sekä toimiin, joilla vahvistetaan alan toimijoiden, oikeusalan ammattilaisten, kansalaisjärjestöjen ja riippumattomien ihmisoikeuselinten tietämystä, jotta ne voivat osallistua tehokkaasti oikeudenkäynteihin kansallisella ja Euroopan tasolla. Rahoitusta myönnetään myös oikeussuojan saatavuuden ja oikeuksien täytäntöönpanon parantamiseen koulutuksen, tietämyksen jakamisen ja hyvien käytäntöjen vaihdon avulla. Valmiuksien kehittämiseen ja oikeudenkäynteihin myönnettävää rahoitusta lisätään huomattavasti vuosien 2023 ja 2024 työohjelmassa.

Unionin arvojen lohko on myös tarjonnut komissiolle tilaisuuden valita kansalaisjärjestöille myönnettävän rahoituksen välittäjiä avoimella ehdotuspyynnöllä. Nämä elimet antavat taloudellista tukea kansalaisjärjestöille uudelleenjakamisjärjestelmän kautta (jolla välitetään EU:n myöntämää tukea eteenpäin), jotta voidaan kehittää useampien EU:n arvoja edistävien ja suojelevien ruohonjuuritason kansalaisjärjestöjen valmiuksia. Lisäksi komissio tukee puitekumppaneita, kuten eurooppalaisia verkostoja, EU:n tasolla toimivia kansalaisjärjestöjä ja EU:n arvojen alalla toimivia eurooppalaisia ajatushautomoita. Komissio tukee erityisesti ENNHRI-verkostoa ja useita kansalaisjärjestöjen verkostoja, kuten kansalaisvapausliittoa (Civil Liberties Union), voittoa tavoittelemattoman oikeuden eurooppalaista keskusta (European Center for Not-for-profit Law, ECNL) ja Euroopan kansalaisfoorumia (European Civic Forum), jotka kaikki pyrkivät luomaan ja ylläpitämään kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuuksia. Kansalaisjärjestöt voivat saada merkittävää rahoitusta myös muista CERV-ohjelman osa-alueista. Niitä ovat tasa-arvo, perusoikeudet ja sukupuolten tasa-arvo, sukupuoleen perustuvan väkivallan ja lapsiin kohdistuvan väkivallan torjunta (Daphne) sekä kansalaisten sitoutuminen ja osallistuminen. Näillä osa-alueilla kansalaisjärjestöjen osuus tuensaajista on lähes puolet. Vuonna 2021 CERV-ohjelmasta myönnettiin rahoitusta noin 91,8 miljoonaa euroa. Määrä kasvoi noin 200 miljoonaan euroon vuonna 2022. Rahoituskaudeksi 2021–2027 on kehitetty hankesyklin kaikki vaiheet kattava riskinhallintajärjestelmä. EU:n arvojen kunnioittaminen koskee kaikkia ehdotuspyyntöjä ja koko hankesykliä. Arvojen noudattamista valvotaan kaikkien hakijoiden ja edunsaajien osalta toteuttamalla säännöllisiä tarkastuksia haku-, arviointi- ja täytäntöönpanovaiheissa. EU:n rahoitus kansalaisjärjestöjen tukemiseksi Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyssodan aikana CERV:n edunsaajilla on hyvät mahdollisuudet vastata Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyssodan uhrien kiireellisiin tarpeisiin erityisesti tiedonkeruun ja seurannan, tietoisuuden lisäämisen, vaikuttamisen sekä uhreille annettavan ohjauksen ja avun avulla. Kun Venäjän hyökkäyssota alkoi, useat vuoden 2022 ehdotuspyynnöistä olivat jo avoinna. Hakijoille annettiin kuitenkin mahdollisuus mukauttaa ehdotuksiaan sodan aiheuttamiin tarpeisiin. Lisäksi joidenkin ehdotuspyyntöjen osalta ehdotusten jättämisen määräaikoja pidennettiin. Jotkin rahoitusta saavat puitekumppanit ovat kehittäneet toimintaa, jolla vastataan uusiin tarpeisiin. Ne muun muassa toteuttavat sosiaalisen median kampanjoita, tarjoavat psykologista tukea ja kouluttavat vapaaehtoisia ohjaajia. Vuodesta 2023 alkaen puitekumppanit alkavat jakaa varoja uudelleen jäsenjärjestöilleen paikallistasolla. Lisäksi ne voivat kohdentaa erityistoimia tähän hätätilanteeseen vastaamiseksi. 4.2.2.Muista EU:n ohjelmista myönnettävä tuki CERV-ohjelman lisäksi EU tukee kansalaisyhteiskuntaa monien muiden ohjelmiensa kautta. Oikeusalan ohjelmalla varmistetaan kansalaisten oikeussuojan tehokas saatavuus tukemalla oikeusalan koulutusta ja myöntämällä kansalaisjärjestöille avustuksia hankkeiden toteuttamiseen yhteistyössä oikeusviranomaisten kanssa. Tällaisia hankkeita ovat esimerkiksi oikeusalan ammattilaisille suunnatut EU:n oikeutta koskevat rajatylittävät koulutushankkeet. Myös tutkimuksen ja innovoinnin rahoitusohjelmilla, Horisontti 2020 ‑puiteohjelmalla ja sen seuraajalla Horisontti Eurooppa ‑puiteohjelmalla, tuetaan kansalaisjärjestöjä ja oikeuksien puolustajia useilla temaattisilla aloilla. Erasmus+ -ohjelmasta rahoitetaan hankkeita, joilla edistetään perusoikeuksia ja EU:n arvoja. Ohjelmasta myönnetään rakenteellista rahoitustukea (toiminta-avustuksia) koulutus- tai nuorisoalalla toimiville eurooppalaisille kansalaisjärjestöille. Vuodesta 2021 alkaen on myös jaettu vuotuisia toiminta-avustuksia. Kansalaisyhteiskunnan vaikutusmahdollisuuksia parantavasta ohjelmasta puolestaan rahoitetaan myös kansalaisyhteiskunnalle suunnattua koulutusta väkivaltaisten ääriliikkeiden vastaisten narratiivien luomiseksi. EU ulkoisessa toiminnassa on vakiintuneet pitkäaikaiset käytännöt, joiden mukaan EU rahoittaa kansalaisyhteiskuntaa, osallistuu siihen ja kartoittaa kansalaisyhteiskunnan kohtaamia haasteita temaattisten ja maantieteellisten ohjelmien avulla. Maantieteellisistä välineistä, kuten liittymistä valmistelevasta tukivälineestä ja naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välineestä (NDICI – Globaali Eurooppa), kansalaisjärjestöille annetaan kohdennettua tukea alueellisten ja kansallisten määrärahojen kautta (kansalaisyhteiskuntaa tukevan välineen ohjelmat). Tavoitteena on vahvistaa kansalaisjärjestöjen valmiuksia, lujittaa valtion ja kansalaisjärjestöjen välistä vuoropuhelua ja edistää avointa kansalaisyhteiskuntaa. Kansalaisjärjestöt ovat myös NDICI – Globaali Eurooppa ‑välineen kansalaisjärjestöjä ja ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevien temaattisten ohjelmien tärkeimpiä tuensaajia. 5.Kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien vaikutusmahdollisuuksien parantaminen Kansalaisyhteiskunta on aktiivinen ja riippumaton kumppani EU:n perusoikeusjärjestelmässä. EU:n ja jäsenvaltioiden on tunnustettava kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien rooli, mahdollistettava niiden toiminta ja varmistettava sellaiset olosuhteet, että ne voivat osallistua mielekkäällä tavalla päätöksentekoon ja eurooppalaisia demokratioita hyödyttävien kansallisten ja EU:n politiikkojen täytäntöönpanoon. Vaikutusmahdollisuuksien parantaminen on ratkaisevan tärkeää, jotta voidaan mahdollistaa kansalaisyhteiskunnan elinvoimainen toimintaympäristö ja jotta kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat voivat osallistua kansallisten ja EU:n politiikkojen muotoiluun. Monet sidosryhmät ovat kuitenkin todenneet, että kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien on joissakin jäsenvaltioissa vaikea osallistua kuulemisiin ja sidosryhmien vuoropuheluun. Tietoa avoimista kuulemisista ja selkeitä ohjeita niihin osallistumisesta ei aina ole saatavilla. Kuulemisessa saatu palaute Tämän kertomuksen valmistelemiseksi järjestetyssä kuulemisessa yli puolet järjestöistä (53 %) raportoi osallistumiseen ja viranomaisten kanssa tehtävään yhteistyöhön liittyvistä esteistä. Suurimmat haasteet tällä alalla olivat esteet, jotka rajoittivat järjestöjen mahdollisuuksia osallistua kuulemisiin ja päätöksentekoon (45 %) sekä tiedon ja asiakirjojen saatavuutta (42 %). Lisäksi huomattava määrä järjestöjä (30 %) ilmoitti, että ne ovat kohdanneet esteitä kansalaisvuoropuhelulle yleisemminkin. Perusoikeusviraston havaintojen mukaan vähemmistöt ja haavoittuvassa asemassa olevat ryhmät eivät myöskään ole riittävästi edustettuina kuulemisissa. 5.1.Esimerkkejä siitä, millaisia vaikutusmahdollisuuksia jäsenvaltiot antavat kansalaisyhteiskunnan toimijoille Kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien osallistuminen on olennaisen tärkeää lainsäädännön ja toimintapolitiikkojen valmistelussa, täytäntöönpanossa ja seurannassa. Useat jäsenvaltiot ovat luoneet kuulemismekanismeja sen varmistamiseksi, että kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat voivat osallistua ja että niillä on mahdollisuus arvioida, miten ehdotetut toimenpiteet voivat vaikuttaa niihin, niiden jäseniin tai perusoikeuksiin yleisemmin. Monet jäsenvaltiot keräävät kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien näkemyksiä avointen julkisten kuulemisten kautta. Esimerkiksi Espanjassa järjestetään ennen lainsäädännön laatimista avoin julkinen kuuleminen ja julkinen kuulemistilaisuus, joiden kautta kansalaisjärjestöt voivat jakaa tietämystään ja näkemyksiään. Samoin monet jäsenvaltiot helpottavat sidosryhmien osallistumista ylläpitämällä verkkokuulemisfoorumeja, jotka tarjoavat tietoa käynnissä olevista kuulemisista. Itävallassa yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevan kansallisen strategiasuunnitelman laatimista tuettiin prosessilla, jossa kaikilla oli mahdollisuus saada tietoa ja osallistua. Useissa jäsenvaltioissa on käytössä lainsäädäntövaikutusten arviointia koskevat yleiset säännöt, joiden avulla voidaan arvioida lakiehdotuksen vaikutusta kansalaisyhteiskuntaan. Joissakin jäsenvaltioissa vaikutusten arviointi on lainsäätäjän velvollisuus. Esimerkiksi Saksassa on arvioitava liittohallituksen valmistelemien lainsäädäntöluonnosten sääntelyvaikutukset, myös vaikutukset kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuuksiin. Latviassa puolestaan arvioidaan ehdotusten horisontaaliset vaikutukset ihmisoikeuksiin, demokraattisiin arvoihin ja kansalaisyhteiskunnan kehitykseen. Pysyvät vuoropuhelurakenteet ovat välttämättömiä kansalaisyhteiskunnan kehityksen tukemiseksi. Useat jäsenvaltiot ottavat kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat mukaan erityisten foorumien ja verkostojen kautta, mikä tarjoaa virallisen mekanismin, jonka kautta kansalaisyhteiskunta voi auttaa lainsäädännön ja toimintapolitiikkojen täytäntöönpanossa ja seurannassa. Esimerkiksi Tšekissä kansalaisjärjestöjen neuvosto keskustelee kansalaisjärjestöjen työhön liittyvistä keskeisistä kysymyksistä ja on muun muassa osallistunut julkishallinnon ja kansalaisjärjestöjen välisen yhteistyöstrategian luomiseen. Lisäksi parhaillaan kehitetään menetelmää, jolla helpotetaan kansalaisjärjestöjen osallistumista. Suomessa on perustettu kansalaisyhteiskuntapolitiikan neuvottelukunta edistämään hallinnon ja kansalaisyhteiskunnan välistä vuorovaikutusta. Irlannissa puolestaan paikallisviranomaiset voivat julkisen osallistumisverkoston kautta olla yhteydessä eri yhteisöryhmiin, myös kansalaisjärjestöihin. Verkoston ensisijaisena tarkoituksena on antaa sen jäsenille mahdollisuus ilmaista mielipiteensä paikallistasolla virallisten päätöksentekorakenteiden puitteissa. Useat jäsenvaltiot ovat ottaneet kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat mukaan tiettyjen ryhmien perusoikeuksien turvaamiseen keskittyvien foorumien ja verkostojen kautta. Esimerkiksi Kreikassa kansalaisjärjestöt osallistuvat rasismin ja suvaitsemattomuuden vastaisen kansallisen neuvoston työhön ja tekevät yhteistyötä ihmiskauppaa käsittelevän kansallisen esittelijän toimiston kanssa. Espanjassa kansalaisjärjestöt osallistuvat naisten osallistumisen neuvoston työhön tasa-arvon ja syrjimättömyyden edistämiseksi. Kansalaisjärjestöt osallistuvat myös kansalliseen vammaisneuvostoon sekä rotuun tai etniseen alkuperään perustuvaa yhdenvertaista kohtelua ja syrjimättömyyttä edistävän neuvoston toimintaan. Portugalissa talous- ja sosiaalineuvosto tarjoaa foorumin työmarkkinaosapuolten ja kansalaisjärjestöjen väliselle vuoropuhelulle sosioekonomisissa kysymyksissä.

Kansalliset ihmisoikeusinstituutiot ja tasa-arvoelimet pitävät säännöllisesti yhteyttä kansalaisjärjestöihin ja toimivat linkkinä kansalaisjärjestöjen ja hallinnon eri tasojen välillä. Ne ottavat kansalaisjärjestöt mukaan kuulemisiin, neuvoa-antaviin komiteoihin, yhteisiin hankkeisiin ja vuoropuhelutapahtumiin. Useimmat tasa-arvoelimet ovat ottaneet kansalaisjärjestöt mukaan myös hallintoelimiinsä. Vaikka useat kansalliset ihmisoikeusinstituutiot ja tasa-arvoelimet kertovat sujuvasta yhteistyöstä viranomaisten kanssa, haasteet liittyvät edelleen oikea-aikaisten ja avointen kuulemisten järjestämiseen, jotta nämä toimijat saavat tietoa ja voivat järjestelmällisesti osallistua niihin ilman oma-aloitteisuutta. Neljä jäsenvaltiota ei ole toistaiseksi perustanut YK:n Pariisin periaatteiden mukaisesti akkreditoitua kansallista ihmisoikeusinstituutiota. 5.2.EU:n toimet kansalaisyhteiskunnan toimijoiden vaikutusmahdollisuuksien lisäämiseksi EU:n perustamissopimuksissa tunnustetaan kansalaisyhteiskunnan osallistumisen ja vuoropuhelun merkitys. SEU-sopimuksen 11 artiklassa edellytetään, että EU:n toimielimet antavat kansalaisille ja etujärjestöille mahdollisuuden esittää ja vaihtaa julkisesti mielipiteitä kaikilla unionin toiminta-aloilla. Lisäksi artiklassa velvoitetaan toimielimet käymään avointa ja säännöllistä vuoropuhelua etujärjestöjen ja kansalaisyhteiskunnan kanssa ja järjestämään laajoja kuulemisia uusista aloitteista. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 15 artiklan 1 kohdassa EU:n toimielimet, elimet ja laitokset velvoitetaan toimimaan mahdollisimman avoimesti hyvän hallintotavan edistämiseksi ja kansalaisyhteiskunnan osallistumisen varmistamiseksi. Perusoikeuskirjassa tunnustetaan oikeus sananvapauteen ja tiedonvälityksen vapauteen (11 artikla) sekä oikeus rauhanomaiseen kokoontumis- ja yhdistymisvapauteen (12 artikla). Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti unionin tuomioistuin on vahvistanut, että yhdistymisvapaus on yksi demokraattisen ja moniarvoisen yhteiskunnan kulmakivistä, koska se mahdollistaa sen, että kansalaiset voivat toimia yhdessä aloilla, joilla on yleistä merkitystä, ja tällä tavoin myötävaikuttaa yhteiskuntaelämän moitteettomaan toimintaan. Kansalaisyhteiskunnan toimintamahdollisuuksien keskeisen aseman tunnustaminen näkyy myös EU:n toiminnassa ja toimintapolitiikoissa. Osallistuminen päätöksentekoon Järkevää sääntelyä koskevassa toimintaohjelmassa on vuodesta 2015 lähtien edellytetty, että lainsäädäntöaloitteita valmisteltaessa otetaan huomioon vaikutukset perusoikeuksiin sekä yleisemmin taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristövaikutukset. Tämä edellyttää, että EU:n toimielimet arvioivat, miten perusoikeuksia voidaan parhaiten edistää ja suojella konkreettisissa asiakirjoissa. Lisäksi se antaa kansalaisjärjestöille ja oikeuksien puolustajille mahdollisuuden nähdä, miten mahdolliset kansalaisyhteiskuntaan kohdistuvat perusoikeuksiin liittyvät vaikutukset otetaan huomioon EU:n lainsäädäntötyössä. Kuulemis- ja vuoropuhelumekanismien avulla kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat voivat myös esittää näkemyksiään EU:n lainsäädännöstä ja politiikoista koko toimintapoliittisen syklin ajan aloitteen valmistelusta lainsäätäjien eli Euroopan parlamentin ja neuvoston välisiin neuvotteluihin. Viralliset kuulemis- ja kantelumekanismit Paremman sääntelyn välineistössä vahvistetaan sidosryhmien, myös kansalaisyhteiskunnan, osallistumisen merkitys EU:n päätöksenteossa. Sidosryhmien kuuleminen on tärkeä vaihe näyttöön perustuvassa päätöksenteossa, ja sillä on korvaamaton merkitys päätöksentekoprosessin legitimiteetin kannalta. Kerro mielipiteesi ‑portaali mahdollistaa osallistumisen lainsäädäntöehdotuksiin, arviointeihin, toimivuustarkastuksiin ja viestintään. Se tarjoaa kaikille asianosaisille mahdollisuuden osallistua aloitteisiin ennen niiden hyväksymistä ja sen jälkeen. Tämä onnistuu antamalla yleistä palautetta tai jakamalla omia näkemyksiään ja tietämystään avoimessa julkisessa kuulemisessa. Palautteen kerääminen antaa sidosryhmille mahdollisuuden esittää näkemyksiään tietystä asiakirjasta (yleensä kannanottopyynnöstä). Julkinen kuuleminen koostuu suurelle yleisölle suunnatuista kysymyksistä sekä tarvittaessa esimerkiksi kansalaisjärjestöjen asiantuntijoille, yrityksille, viranomaisille tai tiedeyhteisölle suunnatuista erityiskysymyksistä. Vastaajat voivat täydentää vastauksiaan muun muassa kirjallisilla kannanotoilla. Vastaukset voidaan antaa millä tahansa EU:n 24 virallisella kielellä. Kansalaisjärjestöjen ja oikeuksien puolustajien edustajat voivat myös tehdä virallisen kantelun komissiolle, jos he epäilevät, että jäsenvaltioiden viranomaiset ovat rikkoneet EU:n lainsäädäntöä. Tutkittuaan kantelun komissio päättää, aloittaako se rikkomusmenettelyn. Lisäksi Euroopan oikeusasiamiehellä on valtuudet tutkia yksityishenkilöiden ja järjestöjen tekemiä kanteluja, jotka koskevat EU:n toimielinten, elinten ja virastojen hallinnollisia epäkohtia, mukaan lukien tapaukset, joissa on loukattu perusoikeuksia. Kansalaisyhteiskunnan toimijat ovat tärkeitä kumppaneita EU:n aloitteiden valmistelussa. Tuore esimerkki on kansalaisjärjestöjen rooli ihmiskeskeistä ja luotettavaa tekoälyä koskevan EU:n lähestymistavan muotoilussa. Tekoälyä koskevasta valkoisesta kirjasta järjestettyyn julkiseen kuulemiseen osallistui yli 160 kansalaisjärjestöä. Ne antoivat arvokkaan panoksen tekoälyä koskevaan asetusehdotukseen , jolla pyritään luomaan luotettavan, turvallisen ja perusoikeuksia kunnioittavan tekoälyn sisämarkkinat. Muita viimeaikaisia esimerkkejä ovat ehdotus direktiiviksi yritysten kestävää toimintaa koskevasta huolellisuusvelvoitteesta, SLAPP-kanteiden vastainen paketti, ehdotus eurooppalaisen terveysdata-avaruuden perustamisesta, komission suositus toimittajien ja muiden media-alan ammattilaisten suojelun, turvallisuuden ja voimaannuttamisen varmistamisesta sekä lainsäädäntöaloite tasa-arvoelinten aseman ja valtuuksien vahvistamiseksi. Kansalaisyhteiskunnan kuuleminen on myös olennainen osa EU:n kauppasopimusten valmistelua ja täytäntöönpanoa. Lisäksi komissio perusti maahanmuuttajien näkemyksiä maahanmuutto-, turvapaikka- ja kotouttamisasioissa käsittelevän asiantuntijaryhmän. Ryhmä koostuu kansalaisyhteiskunnan edustajista, joilla on asiaankuuluvaa asiantuntemusta, ja sen tehtävänä on antaa maahanmuuttopolitiikkaa koskevaa neuvontaa. Hlbtiq-henkilöiden tasa-arvoa koskevassa EU:n strategiassa vahvistetaan, että kansalaisjärjestöjä kuullaan jatkuvasti strategian täytäntöönpanosta. Strategiassa kansalaisjärjestöt otetaan mukaan moniin toimiin, myös jäsenvaltioiden kanssa käytävään vuoropuheluun. Romanien tasa-arvoa, osallisuutta ja osallistumista koskevassa EU:n strategiakehyksessä painotetaan voimakkaasti erityisesti romanien kansalaisyhteiskunnan osallistumista päätöksentekoprosessin kaikkiin vaiheisiin. EU:n rahastojen täytäntöönpano Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen mukaan kansalaisjärjestöille ja oikeuksien puolustajille voidaan antaa tehtäviä. Kyseisen säädöksen mukaan jäsenvaltioiden on otettava käyttöön tehokkaat mekanismit sen varmistamiseksi, että EU:n rahoittamat ohjelmat suunnitellaan ja pannaan täytäntöön perusoikeuskirjan asiaa koskevien määräysten mukaisesti. Tämä on osa perusoikeuskirjan tehokasta soveltamista ja täytäntöönpanoa koskevaa horisontaalista mahdollistavaa edellytystä. Asetuksessa säädetään myös kumppanuudesta useiden alueellisten, paikallisten ja kansalaisyhteiskunnan elinten, kuten perusoikeuselinten, kanssa. Jäsenvaltioiden on otettava nämä elimet mukaan ohjelmien valmisteluun, täytäntöönpanoon ja arviointiin, myös rahoitusohjelmien täytäntöönpanon seurannasta vastaavaan komiteaan, jossa näiden kumppanien tasapuolinen edustus on varmistettava. Jäsenvaltiot toteuttavat yhä enemmän järjestelyjä kansalaisjärjestöjen ottamiseksi mukaan horisontaalisen mahdollistavan edellytyksen täytäntöönpanoon. Niiden on tarvittaessa osoitettava rahastoista asianmukaiset resurssit työmarkkinaosapuolten ja kansalaisjärjestöjen hallinnollisten valmiuksien kehittämiseen. Esimerkiksi Tanskassa kansalaisjärjestöt ja kansalliset ihmisoikeusinstituutiot on otettu mukaan hallintoviranomaisen järjestämiin yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen mukaisten ohjelmien kahdenvälisiin ja julkisiin kuulemisiin. Ne osallistuvat myös kaikkien ohjelmien täytäntöönpanon seurantaan. Romaniassa kunkin ohjelman hallintoviranomaiset ovat perustaneet seurantakomiteoita, joissa on mukana myös kansalaisjärjestöjä. Tšekissä kansalaisjärjestöt kuuluvat elimiin, jotka valmistelevat, panevat täytäntöön ja seuraavat yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen mukaisia rahastoja. Näin ne voivat vaikuttaa ohjelmien ja rahoituspyyntöjen sisältöön ja osallistua niiden arviointiin ja seurantaan, myös sen arviointiin, noudatetaanko toimissa perusoikeuskirjaa. Jäsennellyn vuoropuhelun parantaminen Kuulemisten lisäksi komissio on luonut useita räätälöityjä vuoropuhelumekanismeja, joiden avulla sidosryhmät, kuten kansalaisjärjestöt ja oikeuksien puolustajat, voivat säännöllisesti osallistua päätöksentekoon ja täytäntöönpanoon tietyillä aloilla. Jäsenneltyä kansalaisvuoropuhelua käydään esimerkiksi foorumeilla, joilla käsitellään laajoja politiikan aloja, kuten pysyvä rasismintorjunnan kansalaisyhteiskunnan foorumi, vammaisfoorumi, Euroopan muuttoliikefoorumi ja EU:n terveyspolitiikkafoorumi. EU:n lasten oikeuksien verkosto on perustettu tukemaan lasten oikeuksia koskevan EU:n strategian täytäntöönpanoa, seurantaa ja arviointia. Uhrien oikeuksia käsittelevä foorumi taas perustettiin vuonna 2020 helpottamaan vuoropuhelua ja parhaiden käytäntöjen ja tietämyksen vaihtoa jäsentensä välillä, joista kaksi kolmasosaa on kansalaisyhteiskunnan edustajia. EU on myös käynnistänyt vuoropuheluja erityisistä aiheista, kuten hlbtiq-henkilöiden tasa-arvoa käsittelevän kansalaisyhteiskunnan foorumin, romanien osallistamista käsittelevän eurooppalaisen foorumin ja Roma Civil Monitoring 2025 ‑hankkeen, huumausaineita käsittelevän kansalaisyhteiskunnan foorumin ja ihmiskaupan vastaisen EU:n kansalaisyhteiskunnan foorumin. Antisemitismin torjuntaa käsittelevä kansalaisyhteiskunnan foorumi puolestaan kokoaa yhteen komission ja juutalaisyhteisöjen, kansalaisyhteiskunnan ja muiden sidosryhmien edustajia. Sen tarkoituksena on luoda yhteyksiä ja maksimoida yhteisen toiminnan vaikutukset. Disinformaatiota koskevien käytännesääntöjen allekirjoittajina ja käytännesääntöjä käsittelevän pysyvän työryhmän jäseninä kansalaisjärjestöt antavat asiantuntijaneuvontaa, jotta voidaan parantaa ymmärrystä uusista disinformaatiota sisältävistä narratiiveista tai kehittää keskeisiä tuotoksia, kuten indikaattoreja, joilla mitataan käytännesääntöjen vaikutusta disinformaatioon EU:ssa.