Komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle - Kertomus Tulli 2002 -ohjelman täytäntöönpanosta (1998-2002) /* KOM/2003/0672 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE - Kertomus Tulli 2002 -ohjelman täytäntöönpanosta (1998-2002) SISÄLLYSLUETTELO KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE - Kertomus Tulli 2002 -ohjelman täytäntöönpanosta (1998-2002) Tiivistelmä 1 osa: Kertomus Tulli 2002 -ohjelman yhteisten toimien täytäntöönpanosta 1. Johdanto 1.1. Ohjelma 1.1.1. Ohjelman historia 1.1.2. Ohjelman tavoitteet 1.1.3. Ohjelman organisaation rakenteet. 2. Budjetti 3. Yhteiset toimet 3.1. Yhteisten toimien lajit 3.1.1. Seminaarit 3.1.2. Vaihdot 3.1.3. Hankeryhmät 3.1.4. Koulutus 3.1.5. Esikuva-analyysi 3.1.6. Seuranta 3.2. Ohjelman hallinnointi ja tuloksellisuus 3.3. Yhteisten toimien organisointia koskevat päätelmät ja suositukset 3.3.1. Päätelmät 3.3.2. Suositukset 3.4. Yhteisten toimien yksityiskohtaiset tulokset 3.4.1. Yhteisön lainsäädännön ymmärtämisen ja soveltamisen parantaminen 3.4.2. Riskinhallinta: yhtenäinen tulosten ryhmä 3.4.3. Petostentorjunnan operatiiviset tekniikat: merkittäviä parannuksia 3.4.4. Suhteet taloudellisiin toimijoihin: voimakas tahto ja konkreettisia kokemuksia 3.4.5. Koulutus: materiaalin laatiminen ja jakaminen 3.4.6. Verkostot, rakenteet, henkilökohtainen yhteydenpito: merkittävä tulos 3.5. Yhteisten toimien vaikutukset 3.5.1. Koulutuksen tulosten käyttö kansallisella tasolla 3.5.2. Yhteistyö taloudellisten toimijoiden kanssa: viestinnän parantaminen ja näkökulman muuttaminen 3.5.3. Hallinnollisen yhteistyön paraneminen 3.5.4. Työmenetelmien paraneminen 3.5.4.1. Lainsäädännön tuntemus 3.5.4.2. Työmenetelmien ja etenkin valvontamenetelmien paraneminen 4. Tulli 2002 -ohjelman ulkoisesta osasta rahoitettavat toimet 4.1. Baltic Sea Customs Conference 4.2. Tuki Maailman tullijärjestölle (WCO) 4.3. Budjettikohdasta "Tulli 2002 -ohjelman ulkoiset toimet" rahoitettava tietotekninen tuki 4.4. Muista yhteisön ohjelmista tietotekniikan alalla rahoitettavia aloitteita 5. Ehdokasmaiden osallistuminen ohjelmaan 6. Päätelmät 6.1. Yleiset päätelmät 6.2. Yleiset suositukset 2 osa: Kertomus Tulli 2002 -ohjelman täytäntöönpanosta tietotekniikan alalla (1998-2002) 1. Johdanto 1.1. Taustaa 1.2. Tietolähteet 1.3. Väliarviointi 1.4. Analyysin rakenne 2. Budjetti 3. Tulli 2002 ja Fiscalis-ohjelmien yhteinen osa 3.1. CCN/CSI (Common Communication Network / Common System Interface) 3.1.1. Kuvaus 3.1.2. CCN/CSI-verkon käyttöönoton ja kehittämisen arviointi 3.1.3. Tulokset 3.1.3.1. Käyttäjien laadullinen arviointi 3.1.3.2. Määrälliset tiedot 3.1.3.3. Gartner Groupin tutkimus (2002) 3.1.4. Vaikutukset 3.2. Ohjelman hallinnointivälineet 3.2.1. Project Support Office (PSO) 3.2.2. TEMPO (Taxud Electronic Management of Projects Online) 3.2.2.1. Kuvaus 3.2.2.2. Tempon anti 4. Tullialan sovellukset 4.1. Johdanto 4.2. Tullialan sovellusten kehittämisen, käyttöönoton ja toiminnan yleinen arviointi 4.2.1. Kehittäminen ja käyttöönotto 4.2.2. Toiminta 4.2.3. Hyödyllisyys/kestävyys 4.3. NCTS (uusi tietokoneavusteinen passitusjärjestelmä) 4.3.1. Kuvaus 4.3.2. Tulokset 4.3.2.1. Käyttäjien laadullinen arviointi 4.3.2.2. Määrälliset tiedot 4.3.3. Vaikutukset 4.4. TARIC-tietokanta (TARif Intégré Communautaire) 4.4.1. Kuvaus 4.4.2. Tulokset 4.4.2.1. Jäsenvaltioiden laadullinen arviointi 4.4.2.2. Määrälliset tiedot 4.4.3. Vaikutukset 4.5. TQS-sovellus (Tariff Quota and Surveillance) 4.5.1. Kuvaus 4.5.2. Tulokset 4.5.2.1. Jäsenvaltioiden laadullinen arviointi 4.5.2.2. Määrälliset tiedot 4.5.3. Vaikutukset 4.6. EBTI-tietokanta (European Binding Tariff Information) 4.6.1. Kuvaus 4.6.2. Tulokset 4.6.3. Vaikutukset 4.7. DDS (Data Dissemination System) 4.7.1. Kuvaus 4.7.2. Tulokset ja vaikutukset 4.8. SIGL-sovellus (Système d'Information de Gestion des Licences) 4.8.1. Kuvaus 4.8.2. Tulokset 4.8.3. Vaikutukset 4.9. AFIS-sovellus (Anti Fraud Information System) ja TTJ-sovellus (tullitietojärjestelmä) 4.9.1. Kuvaus 4.9.1.1. AFIS 4.9.1.2. TTJ 4.9.2. Tulokset 4.9.2.1. AFIS 4.9.2.2. TTJ 4.9.3. Vaikutukset 5. Päätelmät 5.1. Tulli 2002 ja Fiscalis-ohjelmien yhteinen osa 5.2. Tullialan sovellukset LYHENTEET - SANASTO LIITEET Liite 1 Menetelmä: arvioinnin jäsentämisessä käytettävän MEANS-mallin soveltaminen 1. Arvioinnin kohteen rajaaminen 1. Arvioinnin jäsentäminen 1.1. Arvioinnin perusteet ja kysymykset 1.2. Ohjelman tavoitteiden kehitys 2. Tavoitepuu sekä seurausten ja tavoitteiden välinen yhteys Liite 2 Kaavio Tulli 2002 -ohjelman tavoitteista ja yhteisten toimien odotetuista seurauksista Liite 3 Jäsenvaltioiden arvio yhteisten toimien seurauksista Liite 3.1 Seminaarit Liite 3.2 Vaihdot Liite 3.3 Hankeryhmät Liite 3.4 Koulutus Liite 3.5 Kokonaisarvio Liite 4 Tiivistelmä vuosien 2000, 2001 ja 2002 seminaarien osanottajien henkilökohtaisista arvioista (Tulokset koskevat 18 seminaaria 29:stä) Liite 5 Vaihtojen määrän kehitys Liite 6 Tulli 2002 -ohjelman tietotekniikkaosan budjetti Liite 7 Jäsenvaltioiden arvio CCN/CSI-järjestelmän kehittämisestä, käyttöönotosta ja toiminnasta Liite 8 Jäsenvaltioiden arvio Tulli 2002 -ohjelman järjestelmien tarjoamien tietojen kattavuudesta Liite 9 Jäsenvaltioiden arvio Tulli 2002 -ohjelman järjestelmien tarjoamien tietojen laadusta Liite 10 Jäsenvaltioiden arvio Tulli 2002 -ohjelman yhteydessä kehitettyjen järjestelmien kansallisten osioiden käyttöönotosta ja toiminnasta Liite 11 Jäsenvaltioiden arvio Tulli 2002 -ohjelman yhteydessä kehitettyjen järjestelmien annista ohjelman tavoitteille Liite 12 Jäsenvaltioiden arvio Tulli 2002 -ohjelman yhteydessä kehitettyjen järjestelmien käytöstä KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Kertomus Tulli 2002 -ohjelman täytäntöönpanosta (1998-2002) Tiivistelmä Tulli 2002 -ohjelmaan kuuluu kahdenlaisia toteutuksia: yhteiset toimet ja tietotekniset sovellukset. I) Kertomuksen ensimmäinen osa koskee yhteisiä toimia eli niitä yhteistyön osia, jotka eivät liity suoraan tietotekniikkaan ja joita ovat virkamiesvaihdot, hankeryhmät, seminaarit, esikuva-analyysit (benchmarking) ja koulutus. Tarkasteltavat yhteiset toimet toteutettiin 6,75 miljoonan euron kokonaiskustannuksilla Tulli 2002 -ohjelman täytäntöönpanon kolmen viimeisen vuoden aikana (2000, 2001, 2002). Aiempia vuosia on tarkasteltu vuoden 2001 välikertomuksessa. Virkamiesvaihdoissa (2,55 miljoonaa euroa eli 38 prosenttia kokonaiskustannuksista) luodaan yhteyksiä kansallisten ja yhteisön hallintojen välille. Vuosina 2000-2002 järjestettiin lähes 1400 vaihtoa, joihin sisältyy erityisen merkittäviä tapahtumia kuten Brysselissä, Wienissä ja Larnacassa järjestetyt vaihtomessut. Virkamiesvaihtoja pidetään yleisesti melko hyödyllisinä, mutta niiden seurantaa, aiheiden kohdentamista ja osallistujien valintaa voitaisiin parantaa. Ehdokasmaat otettiin hiljattain mukaan tähän välineeseen. Osallistujat ovat olleet erittäin tyytyväisiä 38 hankeryhmään (2,02 miljoonaa euroa eli 30 prosenttia kokonaiskustannuksista). Ehdotetut parannukset koskevat tapaamisten valmistelua, aiheiden valintaa ja tietojenvaihdon vahvistamista. Tarkasteltavana ajanjaksona järjestettyihin 29 seminaariin (1,52 miljoonaa euroa eli 23 prosenttia kokonaiskustannuksista) on yleensä oltu tyytyväisiä. Mahdolliset parannukset koskevat niidenkin alalla osallistujien valintaa sekä seminaarien valmistelua ja seurantaa. Jäsenvaltiot ovat järjestäneet 18 esikuva-analyysiä, joka on melko uusi väline, yhteensä 0,375 miljoonalla eurolla, mikä vastaa 5,4 prosenttia kokonaiskustannuksista. Osanottajat ovat yleensä olleet melko tyytyväisiä tuloksiin, ja parannuksia on ehdotettu etenkin näiden toimien valmisteluun. Suurin osa osanottajista on pitänyt koulutustoimia (0,251 miljoonaa euroa eli 3,7 prosenttia kokonaiskustannuksista) hyödyllisinä. Tulevaisuutta ajatellen jotkin osanottajat uskovat, että erityiset institutionaaliset kehykset auttaisivat voimistamaan näiden toimien tuloksia. Kansalliset hallinnot ovat olleet kiinnostuneita ohjelman eri osista ja yleisesti katsoen tyytyväisiä toimien toteutukseen ja tuloksiin. Osallistujien toivomat parannukset koskevat ennen kaikkea aiheiden ja osanottajien nykyistä tarkempaa valintaa. Tulosten levitystä voitaisiin vielä vahvistaa. II) Toisessa osassa esitetään erilaisten tietoteknisten sovellusten tuloksia ja vaikutuksia sekä tietotekniikkahankkeiden organisointi- ja hallintavälineitä. Tulli 2002 -ohjelmassa on sidottu tietotekniikkaan yhteensä 84 miljoonaa euroa. Atk-järjestelmiin kuuluu sekä yhteisön osioita että kansallisia osioita, joista jäsenvaltiot rahoittavat kansalliset osiot ja Tulli 2002 -ohjelmasta rahoitetaan vain yhteisön osio. CCN/CSI-tietoliikenneverkon [1]kehittämiseen ja käyttöönottoon investointiin 23 miljoonaa euroa, josta puolet rahoitettiin Tulli 2002 -ohjelmasta ja puolet Fiscalis-ohjelmasta. [1] Common Communication Network / Common System Interface. NCTS-sovelluksen [2] osuus Tulli 2002 -ohjelman tietotekniikkabudjetista on 51 prosenttia (johon sisältyy puolet CCN/CSI-verkosta ja hallintavälineet). NCTS:stä aiheutuneet kustannukset olivat merkittäviä, sillä kyse oli kehittämis- ja käyttöönottokustannuksista. Suurin osa muista sovelluksista oli toiminnassa jo ennen ohjelman käynnistymistä. Niin sanottujen "tariffisovellusten" osuus kokonaisbudjetista on 15 prosenttia (eniten toimia edellyttivät TARIC [3], TQS [4], EBTI [5], ISPP [6] ja SMS [7]). [2] New Computerised Transit System. [3] TARif Intégré Communautaire. [4] Tarif Quota and Surveillance. [5] European Binding Tariff Information. [6] Information System for Processing Procedures. [7] Specimen Management System. AFIS/TTJ-sovelluksen [8] osuus kokonaisbudjetista on 13 prosenttia ja SIGL-sovelluksen [9] osuus on 5 prosenttia. [8] Anti Fraud Information System / Tullitietojärjestelmä. [9] Système d'Information de Gestion des Licences. - Tulli 2002 ja Fiscalis-ohjelman yhteinen osa. CCN/CSI-tietoliikenneverkko ja rajapinta tarjoavat kattavat palvelut. Verkko toimii hyvin ja sitä käytetään paljon. Käyttöönotto-, kehitys- ja toimintakustannukset määräytyivät sen perusteella, että CCN/CSI oli saatava yhteentoimivaksi kaikkien erilaisten kansallisten järjestelmien kanssa. CCN/CSI-verkon hajautetun teknisen rakenteen takia jokainen uusi liitäntä edellyttää erityisen infrastruktuurin luomista ja mahdollisesti kehitystyötä verkon mukauttamiseksi paikalliseen teknologiaan. Realististen aikataulujen laatimista hankkeiden etenemiselle vaikeuttaa se, ettei hankkeiden täytäntöönpanosta vastaavissa komiteoissa olevilla jäsenvaltioiden edustajilla ole tietoa kaikista hankkeiden "kansallisen" osan toteutukseen käytössä olevista resursseista (budjetti- ja henkilöstöresursseista). - Tullialan sovellukset. - Kaikkia käyttöönottovaiheessa olevan NCTS-järjestelmän tuloksia ja vaikutuksia on vielä vaikea mitata. Sitä ei vielä käytetä täysitehoisesti, mikä johtuu etenkin siitä, että vain harvat yksinkertaistettua menettelyä käyttävistä taloudellisista toimijoista (80 prosenttia passituksista) ovat liittyneet järjestelmään. NCTS:llä käsiteltävien passitusten määrän odotetaan kuitenkin kasvavan nopeasti, sillä kaikkien jäsenvaltioiden passitustoimipaikkojen on liityttävä järjestelmään ennen 1. heinäkuuta 2003 ja yksinkertaistettua menettelyä käyttävien taloudellisten toimijoiden on liityttävä siihen ennen 1. maaliskuuta 2004. Taloudelliset toimijat ja jäsenvaltiot arvioivat, että NCTS tulee edistämään hallintojen välistä yhteistyötä, petostentorjunnassa tehtävää ehkäisevää työtä ja tullivalvonnan helpottumista. Tuloksellisuuden osalta passitusjärjestelmän tietokoneistamisen kustannuksia (43 miljoonaa euroa) on tarkasteltava passituspetosten kustannuksia (arviolta miljardi euroa vuosina 1990-1996) vasten. - TARIC- ja DDS [10] -järjestelmien avulla on tarkoitus levittää keskitettyä tietoa kansallisiin hallintoihin ja kansalaisille. Tietotekniikan avulla tehtävä voidaan toteuttaa nopeasti ja vastaanottajat voidaan tavoittaa samanaikaisesti, mikä vähentää riskiä eroista yhteisön lainsäädännön soveltamisessa. Jäsenvaltiot katsovat lisäksi, että TARIC auttaa tehostamaan hallinnollisia menettelyjä. [10] Data Dissemination System. - Kiintiöiden keskitetty ja tietokoneistettu hallinnointi (TQS) edistää omasta puolestaan lainsäädännön yhtenäistä soveltamista, kun tietoja käsitellään nopeasti ja yhdenmukaisesti. Jäsenvaltioiden on kuitenkin varottava tekemästä virheitä kiintiöihin lukemista koskevissa hakemuksissaan. Tariffisovellusten tehostamiseksi jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet toivovansa kaikkien tariffisovellusten yhdenmukaistamista ja integroimista, jotta vältyttäisiin niiden välisiltä epäyhtenäisyyksiltä ja helpotettaisiin järjestelmien liitäntöjä ja yhteentoimivuutta: tämä on suunnitellun ITE (Integrated Tariff Environment) -hankkeen tavoite. - Ohjelmasta on rahoitettu EBTI-sovelluksen käyttöönotto (skannereiden ja kameroiden toimittaminen kansallisille hallinnoille). Sitovien tariffitietojen keskitetty ja tietokoneistettu hallinnointi edistää etenkin hallinnollisten menettelyjen ja hallinnollisen yhteistyön tehostamista. Muutamaan tariffilainsäädännön soveltamisessa esiintyvään eroavuuteen ja tietokannan keskussanakirjan parantamiseen on kuitenkin syytä kiinnittää erityistä huomiota. - Jäsenvaltioissa SIGL-sovelluksesta tehtyyn kyselyyn saatiin vain vähän vastauksia. SIGLin avulla on kuitenkin voitu vähentää tekstiili- ja terästuotteiden tuontikiintiöiden yhteydessä esiintyviä petoksia. - AFIS-sovellus on tehokas väline tullipetosten torjunnassa. Jäsenvaltiot pitävät sitä myös hyvänä yhteistyövälineenä, joka mahdollistaa tullihallintojen välisen tietojenvaihdon. TTJ-sovelluksen tuloksia ja vaikutuksia on mahdotonta arvioida, sillä se ei ollut toiminnassa ohjelmakaudella. III) Yleinen päätelmä Tulli 2002 -ohjelma on kokonaisuudessaan edistänyt yhteistyön tiivistämistä niin jäsenvaltioiden välillä kuin jäsenvaltioiden ja Euroopan komissionkin välillä. Lisäksi ohjelman kautta on autettu tulevien jäsenvaltioiden hallintoja valmistautumaan yhteisön tullin hallinnointiin. Jäsenvaltioiden ja yhteisön hallinnot osallistuvat suoraan tämän kaltaisiin ohjelmiin, joten arviointien luotettavuutta lisäisi se, että niissä tukeuduttaisiin riippumattomien konsulttien töihin. Ohjelman myönteisistä vaikutuksista huolimatta ei pidä unohtaa tavoitteiden laajuutta ja kansallisten kulttuurien ja tilanteiden moninaisuutta tullialalla. Tavoitteeksi asetettu "jäsenvaltioiden tullien työskenteleminen ikään kuin ne muodostaisivat yhden kokonaisuuden" tarkoittaa, että aloitettuja ponnisteluja on voimistettava. Erityisen tarpeelliseksi tämän tekee uusien jäsenvaltioiden liittyminen EU:hun ja siitä seuraavat muutokset EU:n ulkorajoissa. Yhteisten ulkorajojen moitteeton toiminta, joka helpottaa rajojen ylityksiä rajoittaen samalla niihin liittyviä riskejä, saattaa edellyttää yhteistyön tiivistämistä erilaisten asianomaisten yksiköiden välillä ja yhteistyön uudistamista Euroopan unionin naapurimaiden kanssa. Tulli 2002 -ohjelman seuraajien yhteydessä on voitava ottaa huomioon tällaiset kehitykset. 1 OSA: KERTOMUS TULLI 2002 -OHJELMAN YHTEISTEN TOIMIEN TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA 1. JOHDANTO 1.1. Ohjelma 1.1.1. Ohjelman historia Tullivirkamiesten koulutuksen ja hallinnollisen yhteistyön alalla vuodesta 1991 toteutettua Mattheus-ohjelmaa [11] sekä 1. tammikuuta 1998 lähtien HVT-ohjelmaa [12] jatkanut Tulli 2002 -ohjelma, joka hyväksyttiin 17. joulukuuta 1993 [13], kattaa ajanjakson 1. tammikuuta 1996 - 31. joulukuuta 2002. [11] Päätös N:o 1991/341/ETY. [12] Neuvoston päätös N:o 95/468/EY. Jälkimmäisessä ohjelmassa tuettiin vuosina 1995-1997 erilaisia hankkeita, jotka edistivät hallintojen välistä telemaattista tietojenvaihtoa yhteisössä ja etenkin tullialan sovelluksia. [13] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 105/2000/EY. Ohjelmaan sisältyy Tulli 2000 -ohjelma [14], joka vahvistettiin vuonna 1996 vuosiksi 1996-2000, ja siinä kasvatetaan ohjelman kokonaisbudjetti 50:stä 135 miljoonaan euroon. Tulli 2002 -ohjelmaan sisältyvät kaikki ehdokasmaiden koulutus-, tietokoneistamis- ja valmistelutoimet tullialalla. Sitä seuraa vuosina 2003-2007 Tulli 2007 -ohjelma [15] (133 miljoonaa euroa). [14] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 210/97/EY. [15] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 253/2003/EY. 1.1.2. Ohjelman tavoitteet Tulli 2002 -ohjelman käynnistämisestä tehdyssä päätöksessä N:o 210/97/ETY asetetaan ohjelmalle useita tavoitteita: 4 artiklassa, jossa tarkennetaan "yhteinen tavoitekehys", määritellään seitsemän tavoitteiden ryhmää. Muita tavoitteita on lueteltu johdanto-osan kappaleissa ja itse tekstissä. Ohjelman pitkän aikavälin kokonaistavoitteena on sisämarkkinoiden toiminnan helpottaminen, ja vuoden 2001 ensimmäisellä vuosipuoliskolla tehdyssä väliarvioinnissa tuotiin esiin kolme pääasiallista välitavoitetta [16]: [16] Välikertomus Tulli 2002 -ohjelman täytäntöönpanosta, komission yksiköiden työasiakirja, SEC (2001) 1329, 31.7.2001. - kaupankäynnin helpottaminen - petostentorjunnan tehostaminen yhteisön taloudellisten etujen turvaamiseksi - yhteisön lainsäädännön ja politiikkojen yhdenmukaisen soveltamisen parantaminen koko tullialueella. Näillä kolmella tavoitteella pitäisi varmistaa, että eri tullihallinnot työskentelevät yhdessä ikään kuin ne muodostaisivat yhden kokonaisuuden. Ympäristö, jossa tullit toimivat, muuttuu, joten niiden on mukauduttava uusiin tehtäviin. Niiden rooli kehittyy maksujen keruusta huolehtivasta hallinnosta elimeksi, joka vastaa toimenpiteiden täytäntöönpanosta maatalouspolitiikassa, kansanterveyden suojelussa, ympäristönsuojelussa ja petostentorjunnassa. 1.1.3. Ohjelman organisaation rakenteet. Väliarvioinnissa esitettyihin ohjelman organisaationrakenteisiin ja hallintorakenteisiin ei ole tehty muutoksia. Tullipolitiikan ryhmä määrittelee poliittiset ja strategiset suuntaviivat, jäsenvaltioita siinä edustavat tullihallintojen pääjohtajat. Tulli 2002 -ohjelman hallintokomitea tekee ohjelman täytäntöönpanoa koskevat päätökset. Se kokoontuu kaksi kertaa vuodessa. Hallintokomiteaan kuuluu viisi hallintoryhmää, joista jokainen vastaa tietystä vuotuisessa toimintasuunnitelmassa yksilöidystä ensisijaisesta toiminta-alasta. Säännöllisesti päivitettävässä vuotuisessa toimintasuunnitelmassa määritellään yksityiskohtaisesti kaikki toteutettavat toimet. 2. BUDJETTI Seuraavassa taulukossa esitetään yhteisten toimien menojen kehitys ohjelman viimeisinä vuosina. Menot on rahoitettu budjettikohdasta B5-303. >VIITTAUS KAAVIOON> Budjettikohdassa "Tulli 2002 -ohjelman ulkoiset toimet" (B7-860) on sidottu yhteensä 2 596 089 euroa ehdokasmaiden auttamiseen tietotekniikan alalla. 3. YHTEISET TOIMET 3.1. Yhteisten toimien lajit Väliarvioinnissa osoitettiin, että yhdessä käytettyinä ohjelman välineet täydentävät toisiaan. Jäsenvaltioiden huomioissa vahvistetaan tällaisten toimien käytön hyödyllisyys. 3.1.1. Seminaarit Seminaarit ovat jäsenvaltioiden järjestämiä hallintoihin ja toisinaan talouselämään kuuluvien asiantuntijoiden tapaamisia. Niissä on tarkoitus perehtyä erityisiin asioihin. Seminaarin järjestänyt jäsenvaltio laatii siitä loppukertomuksen, jossa esitetään pääasialliset päätelmät ja suositukset. Vuosina 2000-2002 järjestettiin 29 seminaaria. Liitteenä [17] olevissa taulukoissa esitetään tiivistetysti osanottajien henkilökohtaiset arviot. [17] Ks. liitteet 3.1 ja 4. Kuusi jäsenvaltiota piti seminaareja "erittäin hyödyllisinä" ja kuusi jäsenvaltiota piti niitä "hyödyllisinä". Seminaarien hyödyllisyys saa keskiarvosanaksi 3,50 pistettä 1-4 pisteen asteikolla (1 tarkoittaa hyödytöntä, 2 vähän hyödyllistä, 3 hyödyllistä ja 4 erittäin hyödyllistä). Kun jäsenvaltioilta pyydettiin ehdotuksia tulevia seminaareja varten, ne toivoivat nykyistä toimivampaa organisointia: tavoitteet pitäisi kohdentaa tarkemmin (9 maan mainitsema seikka) ja osanottajat valita tarkemmin (5 mainintaa), osanottajien määrää pitäisi vähentää (3) ja osanottajille pitäisi antaa enemmän aikaa (4) sekä tapaamisen valmisteluun että paikan päällä ehdotusten hiomiseen työpajoissa. Lisäksi kuusi maata suositteli seurannan vahvistamista. 3.1.2. Vaihdot Vaihdot ovat tullivirkamiesten lyhytkestoisia oleskeluja tai pitempiä harjoittelujaksoja (enintään kuusi kuukautta) muissa jäsenvaltioissa. Tämän välineen hallinnointia ja koordinointia vahvistettiin ohjelmakaudella vaihtojen kehittämiseksi ja seurannan parantamiseksi. Vaihtojen toteuttamiseen määriteltiin suuntaviivat ja kansallisia yhteyspisteitä perustettiin, jotta vaihtoja voitaisiin järjestää mahdollisimman hyvin ohjelman tavoitteiden mukaisesti. Brysselissä vuonna 2000 järjestetyt eurooppalaiset vaihtomessut uusittiin Wienissä (Itävalta) huhtikuussa 2001 ja Larnacassa (Kypros) maaliskuussa 2002. Jäsenvaltioiden välisten vaihtojen määrä kasvoi vuosina 2000-2001 voimakkaasti 258:sta 579:ään, minkä jälkeen vuonna 2002 niiden määrä laski 470:een [18]. Aiheet, jotka houkuttelivat eniten osanottajia, koskivat kouluttajien vaihtoa ja passitusta (ks. taulukko liitteessä 5). [18] Ks. liite 5. Ehdokasmaat ovat vuodesta 2001 lähtien osallistuneet merkittävässä määrin vaihto-ohjelmaan, ne toteuttivat 78 vaihtoa vuonna 2001 ja 80 vaihtoa vuonna 2002. Niiden keskuudessa suosituin aihe oli väärennösten torjunta. Ehdokasmaita varten on lisäksi järjestetty useita erityisiä vaihtoja (passituksen ja tietokoneistetun tilintarkastuksen aloilla vuosina 2001 ja 2002). Jäsenvaltiot pitävät vaihtoja hyödyllisinä tai erittäin hyödyllisinä. Vastausten keskiarvo asteikolla 1-4 oli 3,54. Hyödyllisyyden parantamiseksi jäsenvaltiot ehdottivat yleisimmin vaihtojen puitteiden vahvistamista valmisteluissa (täsmällisten tavoitteiden asettaminen, osanottajien kohdentaminen) ja jatkotoimissa (seuranta, tulosten jakaminen, arviointi) [19]. [19] Ks. liite 3.2. Vaihtojen sisällöstä kolme jäsenvaltiota katsoo, että niiden operatiivista luonnetta pitäisi vahvistaa. Virkamiehet eivät ole aina saaneet osallistua vastaanottavassa maassa valvontatoimiin, mikä on heikentänyt vaihdon tarjoamaa hyötyä. Kaksi maata korostaa, kuinka tärkeää on, että vaihtoihin osallistuu korkean tason toimijoita. Vaihtomuotojen monipuolistamiseksi on esitetty useita ehdotuksia (esimerkiksi pitkän aikavälin vaihdot yhteisten hankkeiden yhteydessä). 3.1.3. Hankeryhmät Hankeryhmiin osallistuu rajallinen määrä tietystä aiheesta kiinnostuneita kansallisia asiantuntijoita, jotka yhdistävät henkilökohtaiset kokemuksensa "työkalun" tai yhteisten suuntaviivojen luomiseksi rajallisessa ajassa. Ryhmät perustaa Tulli 2002 -komitea tai hallintoryhmä, jolle hankeryhmät esittävät ehdotuksensa. Tulli 2002 -ohjelman yhteydessä perustettiin 38 hankeryhmää vuosina 2001 ja 2002, ja niistä suurin osa sai työnsä päätökseen vuonna 2002. Ehdokasmaat otettiin vuoden 2002 jälkipuoliskolla mukaan meneillään olleisiin töihin. Vastuuhenkilöt esittivät kunkin hankeryhmän päätteeksi yksityiskohtaisen kertomuksen päätelmistä ja suosituksista joko Tulli 2002 -ohjelman hallintokomitealle tai hallintoryhmälle (ks. edellä 1.1.3 kohta). Jäsenvaltiot pitivät tätä välinettä hyödyllisenä, sillä 12 vastauksen keskiarvo oli 3,54 [20]. Kahdeksan maata korosti sen tehokkuutta: käytön joustavuutta, käsitellyn aiheen täsmällisyyttä ja työkielen valintaa. [20] Ks. liite 3.3. Järjestelyihin liittyvinä tekijöinä, joilla välinettä voitaisiin vielä tehostaa, mainitaan tavoitteiden täsmentäminen ennalta, kirjallisen aineiston lähettäminen riittävän ajoissa, osanottajien valinta ja pysyvyys (sekä asiantuntijoiden tai toimijoiden nykyistä laajempi mahdollisuus osallistua ryhmiin), osanottajien määrän rajaaminen, tietojen jakaminen työn aikana ja sen jälkeen sellaisten maiden kanssa, jotka eivät osallistu hankkeeseen (ehdotettiin jopa, että niitä voitaisiin konsultoida sähköisesti) sekä jälkiseuranta ja -arviointi. 3.1.4. Koulutus Koulutuksen tavoitteena on syventää hallintovirkamiesten ja etenkin esimiesasemassa olevien tullivirkamiesten osaamista. Koulutuksesta vastaava hallintoryhmä, joka kokoontuu kaksi tai kolme kertaa vuodessa, vahvistaa tavoitteet ja koordinoi niiden toteuttamista seminaarien, vaihto-ohjelmien, hankeryhmien ja julkaisujen kautta. Jäsenvaltiot pitävät koulutusta hyödyllisenä, ja se saa keskiarvosanaksi 3,09 [21]. Arvioissa on kuitenkin voimakasta vaihtelua, jotkin maat ovat antaneet arvosanan 1 tai 2 kysymyksiin, jotka koskevat koulutuksen vaikutuksia. Hyödyllisyyttä koskevissa huomioissa ilmenee erilaisia näkemyksiä: jokin jäsenvaltio pitää toteutuksia riittämättöminä, mutta toinen on saanut työstä hyötyä parantamalla omaa koulutusjärjestelmäänsä. [21] Ks. liite 3.4. Järjestelyjen alalla neljä jäsenvaltiota korostaa tarvetta "kohdentaa tavoitteet paremmin" tai "jäsentää yhteistyö paremmin" sen jatkuvuuden varmistamiseksi. Koulutuksen järjestäminen Tulli 2002 -ohjelmassa on osoittautunut vaikeasti muunneltavaksi, ja hallintoryhmä on joutunut ottamaan kantaa yksityiskohtiin. Saavutettujen toteutusten säilyttämiseksi on ehdotettu pysyvän elimen (asiantuntijapiirin tai akatemian) luomista. 3.1.5. Esikuva-analyysi Esikuva-analyysi on työmenetelmien vertailuväline, jonka avulla voidaan yksilöidä hyvät toimintatavat, jotka kukin kansallinen hallinto voi mukauttaa omaan kokonaistilanteeseensa. Toisin kuin muut yhteiset toimet, etenkin seuranta, esikuva-analyysi on jätetty osanottajien vastuulle, ja komission yksiköiden rooli rajoittuu koordinointiin ja tukeen. Tehtävä on vaativa, sillä se edellyttää hallinnoilta suurten henkilöstöresurssien investointia (esikuva-analyysin toteuttaminen kestää kokonaisuudessaan noin 12,5 kuukautta). Se on vaikea myös siksi, että hallinnoilla on erilaisia tottumuksia ja käytäntöjä tällaisissa arviointitehtävissä. Laadituista kertomuksista ilmenee kuitenkin, että sen avulla voidaan vertailla erittäin perusteellisesti toimintatapoja kohdealoilla ja tehdä konkreettisia parannuksia. Esikuva-analyysi vaikuttaa soveltuvan erityisen hyvin ehdokasmaiden tarpeisiin. Esikuva-analyysi otettiin käyttöön Brightonissa vuoden 2000 alussa järjestetyssä seminaarissa, jossa perustettiin hankeryhmä, joka laati käytännön oppaan [22] helmikuussa 2001. Oppaassa kuvaillaan erittäin yksityiskohtaisesti esikuva-analyysin vaiheet, miten suositusten täytäntöönpanon seuranta toteutetaan niin kansallisella kuin kansainväliselläkin tasolla kertomuksen valmistuttua ja mikä on vaikutusten analysoitava kestävyys. Samanaikaisesti perustettiin kansallisten yhteyshenkilöiden verkosto, joka on kokoontunut tammikuussa 2001 ja lokakuussa 2002. [22] Opas: Esikuva-analyysiin liittyvät suuntaviivat, Tulli 2002 -ohjelma, asiakirja TAXUD/728/2000, 13. helmikuuta 2001. Esikuva-analyyseja on ehdotettu yhteensä 30 kappaletta ja 18 on pantu täytäntöön. Kaikki jäsenvaltiot yhtä lukuun ottamatta ovat osallistuneet tällaiseen toimintaan ainakin kerran, jotkin ovat osallistuneet siihen hyvin säännöllisesti. Kolmeen esikuva-analyysiin osallistui myös yksi ehdokasmaa. Osallistuneet hallinnot korostivat vuoden 2002 lopulla tehdyssä kyselyssä olevansa erittäin tyytyväisiä esikuva-analyysien organisaation joustavuuteen, toimien yhteydessä luotuihin kontakteihin ja töiden yksityiskohtaisuuteen. Vaikeuksina mainittiin kielimuurit ja asiantuntijoiden saatavuus. Tavoitteiden ja osanottajien kohdentamisen tärkeyttä painotettiin ja tulosten levityksen parantamiseksi tehtiin ehdotuksia (kertomusten täsmentäminen, seurannan vahvistaminen). Muutosten pitkän aikavälin seuranta on kansallisten hallintojen vastuulla, ja joitakin konkreettisia tuloksia on jo todettu. Väline on kuitenkin ollut käytössä liian vähän aikaa, jotta sen vaikutuksia voitaisiin vielä havaita. 3.1.6. Seuranta Siinä missä esikuva-analyysit perustuvat jäsenvaltioiden aloitteeseen, seuranta on komission koordinoima ja käyttämä väline. Sen tarkoituksena on parantaa hallinnollisia toimintatapoja siten, että järjestetään kansallisten virkamiesten vierailuja eri maihin menettelyjen analysoimiseksi ja vertailemiseksi. Sitä on käytetty ohjelman kahtena viimeisenä vuonna vain kahdessa hankkeessa. Koska seuranta on melko työläästi hallinnoitava väline ja edellyttää merkittäviä henkilöstöresursseja, osallistuneet tullihallinnot hankkivat tarvitsemansa tulokset mieluummin esikuva-analyysien ja hankeryhmien avulla. Ehdokasmaiden valmiutta ottaa käyttöön yhteisön säännöstö on analysoitu, ja tulokset on sisällytetty laajentumista koskeviin määräaikaiskertomuksiin [23]. [23] http://europa.eu.int/comm/enlargement/ report2002/ report2002. Pohjois-Euroopan satamien rakenteen yksityiskohtainen vertailu (ks. jäljempänä 3.4.6 kohta) on toteutettu RALPH-yhteysryhmän puitteissa. Seurannan ja esikuva-analyysin välisen sekaannuksen riski vaikuttaisi väistyvän, ja jälkimmäisestä on tulossa näistä kahdesta suositumpi. 3.2. Ohjelman hallinnointi ja tuloksellisuus Välikertomuksessa korostettiin ohjelman tuloksellisuuden parantamiseksi tehtyjä ponnisteluja. Ponnisteluja on jatkettu siten, että ohjelman suunnitteluvälineitä ja toimien yhtenäistämisvälineitä on käytetty ahkerasti. Vuosien 2001 ja 2002 toimintasuunnitelmia, joissa esitetään kaikki toimet, on päivitetty säännöllisesti. Kullekin toimilajille on nyt vahvistettu suuntaviivat. Samanaikaisesti on vahvistettu toimien seurantaa: yhteisten toimien järjestäjiä on pyydetty tarkentamaan lähtötavoitteita ja varmistamaan, että tulokset ja vaikutukset kootaan jälkeenpäin yhdenmukaistettuun seurantataulukkoon. 3.3. Yhteisten toimien organisointia koskevat päätelmät ja suositukset 3.3.1. Päätelmät - Jäsenvaltiot tunnustavat yhteisten toimien hyödyllisyyden. Niiden organisointia on vahvistettu Tulli 2002 -ohjelman uusissa rakenteissa, ja hallintoa on pyritty jatkuvasti parantamaan, mikä tehostaa ohjelmaa. - Seurannan vahvistaminen vaikuttaa tarpeelliselta, ja siitä odotetaan kolmenlaisia tuloksia: - toteutettuja töitä koskevien tietojen jakaminen sellaisten maiden kanssa, jotka eivät ole osallistuneet kyseiseen toimeen, - päättyneiden toimien tulosten saattaminen ajan tasalle, sillä ne saattavat muuten menettää merkitystään (esimerkiksi koulutusmoduulit), - ja ennen kaikkea tiedottaminen sellaisista konkreettisista parannuksista, jotka ovat seurausta yhteisten toimien täytäntöönpanosta. 3.3.2. Suositukset - Yhteisten toimien tehokkuutta voitaisiin parantaa vahvistamalla niiden valmistelua kansallisissa ja yhteisön hallinnoissa ja etenkin valitsemalla asianmukaiset osanottajat nykyistä kohdennetummin, ennakoimalla tavoitteen toteutumiseen tarvittava aika sekä jakamalla asiakirjat riittävän ajoissa. - Kaikkia toimijoita on kannustettava parantamaan toimien valmistelua. Jos kunkin toimen suuntaviivoissa esitetään jo suosituksia, niistä voitaisiin muistuttaa kaikissa toimissa sovellettavilla perussäännöillä. - Komission yksiköiden luomien seurantavälineiden käyttöä on jatkettava, ja sen on toimittava vaikutusten seurannan kehittämisen perustana kansallisella tasolla. 3.4. Yhteisten toimien yksityiskohtaiset tulokset 3.4.1. Yhteisön lainsäädännön ymmärtämisen ja soveltamisen parantaminen Välikertomuksessa korostettiin tilintarkastustuomioistuimen ja jäsenvaltioiden huolia tullilainsäädännön monimutkaisuudesta ja sen soveltamisen vaikeudesta. Koulutuksen lisäksi seminaarit ja vaihdot ovat parantaneet lainsäädännön tuntemusta ja tukeneet sen yhdenmukaista soveltamista. Jäsenvaltiot katsovat, että seminaarit ovat edistäneet yhteisön lainsäädännön nykyistä parempaa soveltamista, sillä niiden avulla on voitu vertailla tapoja, joilla jäsenvaltiot käsittelevät erityisiä tullikysymyksiä (keskiarvosana 3,29). Neljässä vastauksessa on painotettu vertailun kattavuutta ja kahdessa niiden erojen laajuutta, jotka vertailussa on tullut esiin. Kahdessa vastauksessa on korostettu, että myös seminaarien ohessa käytävät epäviralliset keskustelut edistävät tulosten saavuttamista. Osanottajien mukaan jotkin seminaarit, kuten väärennöksiä ja tullilaboratorioita koskeneet seminaarit, ovat olleet erityisen hyödyllisiä. Vaihdot ovat puolestaan auttaneet osanottajia ymmärtämään tullilainsäädäntöä entistä paremmin. Vuonna 2001 vaihdoista 12 prosenttia johti lainsäädännön erityisseikkojen parempaan ymmärtämiseen. Vuonna 2002 jäsenvaltiot arvioivat vaihtojen edistäneet tämän tavoitteen saavuttamista (keskiarvosana 2,96). Yhteiset toimet ovat mahdollistaneet suositusten ja suuntaviivojen laatimisen ja levittämisen lainsäädännön ymmärtämisen ja soveltamisen helpottamiseksi. Jotkin näistä toimista on suunnattu erityisesti ehdokasmaille. Esimerkiksi tariffikiintiöistä 13. ja 14. kesäkuuta 2002 järjestetyssä seminaarissa, johon osallistuivat kaikki ehdokasmaat, laadittiin suosituksia vaiheista, joiden kautta liitytään yhteisön kiintiöiden hallinnointijärjestelmään. 3.4.2. Riskinhallinta: yhtenäinen tulosten ryhmä Valvontatoimet ja valvontanormit olivat yksi ensisijainen toiminta-ala vuosien 2001 ja 2002 toimintasuunnitelmissa. Niiden puitteissa toteutettiinkin eniten toimia. Erilaisten toimilajien yhdistämisen avulla onnistuttiin saavuttamaan konkreettisia tuloksia. Riskinhallinnan alalla on kehitetty erilaisia välineitä. - Valvontatoimien hallintoryhmä laati vuoden 2002 lopulla riskianalyysin normikehyksen, jossa tarkennetaan yhteinen teoreettinen lähestymistapa. Asiakirjassa esitetään yhteisiä määritelmiä ja periaatteita ja tarkennetaan yhteiset normit neljällä alalla (strategian laatiminen, riskianalyysi, riskin käsittely, seuranta ja tarkistus). Tulos on tärkeä, kun otetaan huomioon merkittävät erot kansallisissa valvontatoimien käsitteissä. - Operatiivisella tasolla hankeryhmä on pyrkinyt helpottamaan riskejä koskevan tiedon vaihtoa. Se on kehittänyt yhteisen riskitietolomakkeen (Risk Information Form) pohjalta petostentorjuntaa mahdollisesti edistävien tietojen epävirallista ja nopeaa vaihtoa tullitoimipaikkojen välillä (esimerkiksi, jos satamassa poikkeavan laivan rahti vaikuttaa epäilyttävältä, mutta sitä ei voida tarkastaa, tämän epäilyn välittämisen avulla voidaan varoittaa sen seuraavana kohteena olevan sataman viranomaisia). Välinettä on testattu menestyksekkäästi joidenkin valtioiden välillä ja sen jälkeen kaikkien 15 jäsenvaltion välillä. Kokeilukäytössä saatiin yhden osanottajan mukaan perittyä merkittäviä summia. Jotta välineen käyttö yleistyisi, se on virallistettava oikeusperustalla, ja tullitoimipaikkojen välinen tietojenvaihto on tietokoneistettava. - Valvontatoimien hallintoryhmä on samanaikaisesti vahvistanut luettelon valvontatoimien ensisijaisista aloista. Kyseessä on asiakirja, jossa esitetään sovellettava yhteisön lainsäädäntö kokonaisuudessaan ja painopistealueiden mukaisesti. Asiakirjaa ollaan viimeistelemässä. - Lopuksi tulosten mittaamishanketta on vähitellen kehitetty ja pantu täytäntöön. Siinä voidaan yksinkertaisten tilastoindikaattoreiden avulla jakaa jäsenvaltioiden tullitoiminnan seurantaa ja siten tehdä vertailuja ja tukea pohdintaa. Ehdokasmaat ovat osallistuneet tähän toimintaan heinäkuusta 2002 lähtien. 3.4.3. Petostentorjunnan operatiiviset tekniikat: merkittäviä parannuksia Jäsenvaltioiden usein mainitsemia konkreettisia tuloksia voidaan mainita kahdella erityisellä alalla. 1. Väärennösten torjunnassa yhteiset toimet ovat mahdollistaneet petostentorjuntaa edistävien tekniikoiden ja suositusten levittämisen sekä yhteistyön teollis- ja tekijänoikeuksien haltijoiden kanssa. 2. Tullilaboratorioiden työskentelyssä yhteiset toimet ovat mahdollistaneet sellaisen yhteistyöryhmän perustamisen, joka tekee säännöllisesti työtä jäsenvaltioiden laboratorioiden tekniikoiden ja painopistealueiden yhdenmukaistamiseksi. 3.4.4. Suhteet taloudellisiin toimijoihin: voimakas tahto ja konkreettisia kokemuksia Erilaisia toimia on omistettu vuoropuheluun taloudellisten toimijoiden kanssa ja nykyistä parempien yhteistyöolojen luomiseen. Komissio ja jäsenvaltioiden tulliviranomaiset ilmaisivat Tukholmassa kesäkuussa 2001 järjestetyssä EMPACT-seminaarissa [24], johon osallistui talouselämän edustajia, voimakkaan poliittisen tahdon molempia osapuolia hyödyttävän vuoropuhelun ja yhteistyön käynnistämiseen taloudellisten toimijoiden kanssa. [24] European Model for PArtnership between Customs and Trade. Seminaarin tuloksista on syytä mainita yhtenäistä hallinnollista lupaa koskeneen kokeiluhankkeen arviointi, liikealan kanssa käytävälle vuoropuhelulle omistetun verkkosivuston perustaminen (josta löytyvät muun muassa kansallisten yhteyspisteiden yhteystiedot) ja COMPACT-mallin [25] laatiminen. Viimeksi mainittu on joidenkin hallintojen ja kahden yrityksen usean toimen aikana yhdessä tekemän työn tulos, ja siinä yritykselle myönnetään lupa yksityiskohtaisen tilintarkastuksen perusteella. Se johtaa toimijoilla merkittäviin säästöihin mahdollistamalla tulliselvitysmenettelyjen yksinkertaistamisen. [25] COMpliance and Partnership, Customs and Trade. Jäsenvaltiot antoivat arvosanan 3,42 seminaarien merkitykselle hallintojen ja toimijoiden välisten vaihtojen paranemisessa. Tulos kattaa: - yhteydenpidon paranemisen ja henkilöitymisen (7) ja - toimijoiden panoksen huomioimisen tapaamisissa (4) Jotkin jäsenvaltiot ovat toivoneet yhteydenpidon kehittämistä (3 mainintaa), ja toiset toimijoiden nykyistä laajempaa osallistumista. 3.4.5. Koulutus: materiaalin laatiminen ja jakaminen Ohjelmassa on saavutettu konkreettisia tuloksia, etenkin viisi tarkoin rajattua aihetta koskevaa koulutusmoduulia (joista osaa ollaan kääntämässä) CD-ROM-levyjen muodossa sekä eri maissa käytössä olevan koulutusmateriaalin tietokanta, johon pääsee pian Internetin kautta. Kielikysymys, joka tuotiin jo välikertomuksessa esiin ongelmana, hidastaa merkittävästi koulutustoimien vaikutuksia. Usein monimutkaisen kurssimateriaalin (vuorovaikutteiset CD-ROM-levyt) kääntäminen on osoittautunut kalliiksi ja hitaaksi. Tämä seikka on tuotu esiin kahdessa kyselylomakkeessa, ja kaksi jäsenvaltiota harmittelee arvioinnissa sitä, ettei tätä materiaalia ole vielä saatavilla. Tulevaisuutta ajatellen on suunniteltu, että kolmikieliset ryhmät toteuttavat nämä moduulit suoraan kolmella työskentelykielellä. Lisäksi on suunniteltu, että koulutustoimissa suoraan käytettävän materiaalin laatimisen sijasta suosittaisiin kansallisiin koulutuksiin sisällytettävien yhteisön normien laatimista. 3.4.6. Verkostot, rakenteet, henkilökohtainen yhteydenpito: merkittävä tulos Samalla alalla toimivien erilaisten toimijoiden välisten verkostojen luominen on yksi ohjelman merkittävistä tuloksista. Niistä ensimmäinen oli yhteysryhmä RALFH [26], verkosto, joka säännöllisten vaihtojen lisäksi mahdollisti näiden Pohjois-Euroopan satamien välisen vertailun seurannan kautta. Vertailusta on hyötyä kaikille näille satamille sekä niiden omien toimintatapojen ja organisaation vertaamisessa muihin että niiden suhteissa rahtaajiin, jotka toimivat usein eri tavoin eri satamissa. [26] Rotterdam, Antwerpen, Le Havre, Felixstowe ja Hampuri. Yhteysryhmäjärjestelmä on toiminut mallina lentokenttien (ICARIUS) ja Etelä-Euroopan satamien (ODYSSUD) välisessä yhteistyössä. Erilaisten yhteisten toimien välillisenä tuloksena on myös muodostunut henkilökohtaisten kontaktien epävirallinen verkosto. Jäsenvaltiot ovat painottaneet tätä näkökohtaa etenkin seminaarien ja vaihtojen tuloksena. Kyselylomakkeeseen annetuissa vastauksissa annettiin keskiarvosana 3,42 "seminaarien merkitykselle yhteyspisteiden nimeämisessä muissa jäsenvaltioissa ja/tai hallinnollisen yhteistyön ja tullihallintojen välisen tietojenvaihdon paranemisessa". Myönteistä näkemystään kahdeksan jäsenvaltiota perustelee luotujen yhteyksien henkilökohtaisella luonteella, jonka kolme näistä jäsenvaltioista kytkee suoraan mahdollisuuteen parantaa yhteistyötä. Kaksi maata katsoo, että seminaarit soveltuvat erityisen hyvin yhteyksien luomiseen, yksi maa on sitä mieltä, että ainoastaan jotkin erityiset seminaarit edistävät tätä tavoitetta. Vaihtojen merkitys tämän tuloksen saavuttamisessa saa arvosanaksi 3,79 neljästä. Seitsemän maata korostaa, että tämä on vaihtojen pääasiallinen anti, ja kolme maata ylistää sen epävirallista luonnetta. Jäsenvaltioiden esittämissä huomioissa kehotetaan korostamaan tämän tuloksen merkitystä. Luodut kontaktit helpottavat jatkossa osanottajien työtä käytännön tasolla. Lisäksi ne vahvistavat osanottajien tunnetta tehtäviensä Euroopan laajuisesta ulottuvuudesta. Vastauksissa mainitaan "keskinäisen ymmärryksen" paraneminen, osanottajien kielitaitojen kehittyminen, "yhteisön laajuisen lähestymistavan" omaksuminen ja jopa "yhteisen identiteetin" muodostuminen. 3.5. Yhteisten toimien vaikutukset Edellä on kuvailtu yhteisten toimien suoria tuloksia. Mutta millaisia heijastusvaikutuksia niillä on, ja miten ne edistävät ohjelmassa asetettujen tavoitteiden saavuttamista? Tässä esitettävät vaikutukset ovat pääasiallisesti lyhyen ja keskipitkän aikavälin vaikutuksia, jotka liittyvät yhteisössä saavutettujen tulosten täytäntöönpanoon jäsenvaltioissa. Pitkän aikavälin vaikutuksia ei juurikaan voida esittää ohjelman viimeisinä vuosina toteutetuista toimista, joita on liian aikaista analysoida, kun taas ensimmäisten toimien pitkän aikavälin vaikutuksia ei voida mitata, koska ohjelman ensimmäisinä vuosina ei vahvistettu indikaattoreita. Tulli 2007 -ohjelmalle tällaisia indikaattoreita vahvistetaan vuonna 2003. Tämän vuoksi olisi vaikeaa antaa lopullista arviota saatujen tulosten kestävyydestä (sustainability), koska tavoiteltuja tuloksia voidaan arvioida ainoastaan laadullisten ja muiden kuin laadullisten kriteerien perusteella. 3.5.1. Koulutuksen tulosten käyttö kansallisella tasolla Jäsenvaltiot arvioivat koulutustoimien vaikutuksia monivivahteisesti. Niiden mielestä totutetut koulutustoimet ovat parantaneet kansallisella tasolla tarjottavaa koulutusta (keskiarvosana 3). Kuusi maata mainitsee parannuksia, joita kansallisella tasolla on tapahtunut joko vaihtojen, koulutusmoduulien tai suositusten pohjalta. Koulutustoimien osuus erityisaiheiden tuntemuksen paranemisessa saa saman arvosanan. Tässä yhteydessä mainitaan muun muassa konttien ja ajoneuvojen tarkastukseen liittyvien toimien vaikutukset. Ohjelmassa kiinnitettiin erityistä huomiota esimiesasemassa olevan tullihenkilöstön koulutukseen. Siinä jäsenvaltiot antavat ohjelman annille arvosanaksi 2,82 neljästä. Luku ei kuitenkaan ole tarkoituksenmukainen indikaattori, sillä jotkin jäsenvaltiot arvioivat yhteisön tasolla ja toiset kansallisella tasolla toteutettuja toimia. Tässä yhteydessä jäsenvaltiot ovat esittäneet yhteisön toimista saatuja hyötyjä, mutta ne eivät ole kertoneet toimien seurauksista kansallisella tasolla. Konkreettisella tasolla esimiesasemassa olevalle tullihenkilöstölle järjestettiin ohjelman puitteissa seminaari, jota pidettiin viidessä vastauksessa myönteisenä kokemuksena. Kaksi maata toivoo toimen jatkamista, jotkin pitävät lisäksi tarpeellisena kohdentaa osanottajat nykyistä paremmin. Vaihdot samoin kuin yhteyksien ylläpito mainitaan tällaisen henkilöstön koulutusta parantavina tekijöinä. Päätelmä Yleisesti ottaen ohjelman puitteissa toteutettujen koulutusmoduulien suuresta määrästä huolimatta toimijoiden suurta mielenkiintoa tätä välinettä kohtaan ei pystytty tyydyttämään, sillä koulutustarpeet ovat huomattavan suuret. Suositus Koulutus on järjestettävä nykyistä joustavammin, ja siinä on edistettävä koulutuskeskusten välistä yhteistyötä ja toteutusten kehittämistä. Tulli 2007 -ohjelmassa tarjottavan koulutuksen uuden järjestelyn tehokkuutta on arvioitava näiden perusteiden pohjalta lyhyellä aikavälillä, jotta sitä voidaan tarvittaessa mukauttaa. Koulutukseen osoitettavia varoja olisi pääsääntöisesti lisättävä, jotta ilmaistu kysyntä voitaisiin tyydyttää. 3.5.2. Yhteistyö taloudellisten toimijoiden kanssa: viestinnän parantaminen ja näkökulman muuttaminen Seminaarit saivat taloudellisten toimijoiden ja kansallisen hallinnon välisen viestinnän paranemisen osalta arvosanan 2,50, ja yhdeksässä vastauksessa mainitaan niiden tuottaneen merkittävää edistystä (avunanto vuoropuhelun jäsentämisessä ja järkeistämisessä, viestinnän paraneminen tarkoin määriteltyjen aiheiden yhteydessä...). Hankeryhmät taas saivat arvosanan 2,92 panoksestaan todettujen tarpeiden huomioimisen paranemisessa seuraavilla aloilla: - valvontatoimien johdonmukaisuus (1 vastaus) - lainsäädännön yhdenmukainen soveltaminen (2 vastausta) - tietotekniikan tukema yhteinen lähestymistapa, jossa otetaan huomioon toimijoiden näkökulma (1 vastaus). Kysymykseen ohjelman kokonaisannista taloudellisten toimijoiden viestinnän ja kuulemisen helpottumiseen jäsenvaltiot vastasivat monivivahteisesti, se sai arvosanan 2,64 asteikolla 1-4. Viisi jäsenvaltiota on sitä mieltä, ettei ohjelma edistänyt tämän tavoitteen saavuttamista lainkaan tai se edisti sitä vain vähän, mutta perusteluissa on suurta vaihtelua. Joidenkin mielestä tehtävä on äärimmäisen vaikea muun muassa kulttuurierojen takia, toisten mielestä ohjelman lisäarvo oli heikko, sillä ne olivat jo käynnistäneet vuoropuhelun kansallisella tasolla. Edistystä on yleisesti ottaen todettu lähinnä viestinnässä. Vastauksissa mainitaan parannuksia seuraavilla aloilla: - viestintä (3) - kontaktien luominen (3) - kuuleminen (3). Yhteisen lähestymistavan muotoutuminen mainitaan sitä vastoin vain kerran. Toisin sanoen ohjelma vaikuttaa edistäneen tiedostamista, joka on johtanut vain konkreettisiin ratkaisuihin ja konkreettiseen lähentymiseen. Päätelmät Toteutusten vaikutuksia on liian aikaista arvioida. Ohjelman puitteissa on todettu vaikutuksia pääasiallisesti kolmella seuraavalla tasolla: - kannustaminen vuoropuhelun ja kumppanuuden käynnistämiseen, - jäsenvaltioiden tietoisuus toimijoiden tarpeista, kilpailukykyyn liittyvistä haasteista ja yhteistyön eduista molemmille osapuolille, - parannuksia koskevia konkreettisia esimerkkejä ja ehdotuksia. Suositukset - Saavutetut tulokset edellyttävät jatkotoimia Tulli 2007 -ohjelmassa, jossa on voitava siirtyä kokeiluista (kuten COMPACT-mallista) yhteisön normeihin. - Vauhdin ylläpitämiseksi kaupankäynnin helpottamisen tavoite on asetettava pysyväksi painopistealueeksi Tulli 2007 -ohjelmassa, ja se on otettava huomioon kaikkien yhteisten toimien suunnittelussa. 3.5.3. Hallinnollisen yhteistyön paraneminen Jäsenvaltiot katsovat, että ohjelma on kokonaisuudessaan parantanut hallinnollista yhteistyötä ja tietojenvaihtoa (arvosana 3,55), ja kuusi jäsenvaltiota perustelee tulosta ensisijaisesti luoduilla kontakteilla. Seminaareissa luotuja kontakteja hyödynnetään työssä (keskiarvossa 3,08). Vaihtojen osalta vastauksissa annetaan arvosana 2,92 hallinnollisen yhteistyön menetelmien paranemiselle ja/tai tullihallintojen välisen tietojenvaihdon paranemiselle. Joidenkin (kahden maan) mielestä tämä vaikutus liittyy tiiviisti erityisiin verkostoihin kuten RALFHiin, toisten mielestä se liittyy luotujen kontaktien epäviralliseen luonteeseen (3 vastausta). Tarkemmin ottaen lähettävän hallinnon ja vastaanottavan hallinnon välisen yhteydenpidon lisääntyminen etenkin tullitietojen saamiseksi ja vaihtamiseksi saa arvosanan 3,05. Kontaktien hyödyllisyys on jo osoitettu, ja joissakin vastauksissa korostetaankin tarvetta ylläpitää ja kehittää näitä kontakteja. Joissakin vastauksissa ehdotetaan, että verkostot ja niiden yhteyshenkilöt kansallisissa hallinnoissa virallistettaisiin. Kontaktit eivät kuitenkaan ole vielä vakiintuneet, joten on syytä miettiä, vähentäisikö virallistaminen niiden tehokkuutta. Lisäksi kaksi jäsenvaltiota mainitsee huomioissaan, että epävirallisten verkostojen ja keskitettyjen tietojenvaihtomenettelyjen välillä saattaa olla ristiriitaa. Päätelmät - Erilaisten kansallisten hallintojen virkamiesten välisen yhteydenpidon lisääntyminen, tehtävien kansainvälisen ulottuvuuden tiedostaminen ja suhteiden tuottoisa hyödyntäminen ovat ohjelman tärkeitä myönteisiä vaikutuksia. - Epävirallisten kontaktien kestävyyttä ei ole kuitenkaan vielä täysin vahvistettu. Suositukset Samalla kun säilytetään yhteisten toimien kyky edistää epävirallista yhteydenpitoa, on tärkeää yhteisön tasolla edistää verkostojen virallistamista ja kansallisella tasolla saattaa viralliset kanavat ja tietojenvaihdon menettelytavat näissä verkostoissa yhteensopiviksi. 3.5.4. Työmenetelmien paraneminen 3.5.4.1. Lainsäädännön tuntemus Seminaarien merkitys siinä, että kansalliset hallinnot ymmärtävät ja soveltavat tullilainsäädäntöä entistä paremmin, saa keskiarvosanaksi 2,58. Neljä jäsenvaltiota kertoo saaneensa tällaisia tuloksia suoraan, ja toiset odottavat välillisiä parannuksia koulutuksen alalla ja erityisaloilla kuten laboratorioiden välisessä yhteistyössä. Kahdessa vastauksessa korostetaan tarvetta viedä seminaarien tuloksia eteenpäin muilla toimilla, jotta vaikutuksia saavutettaisiin. Vaihdoilla katsotaan olleen lainsäädännön tulkinnassa tai soveltamisessa yhtä paljon myönteisiä vaikutuksia kuin seminaareilla (keskiarvosana 2,46). Viisi jäsenvaltiota mainitsee huomioissaan tämän suuntaisia parannuksia. Kahden vastaajan mukaan hyötyä ovat saaneet ennen kaikkea asianomaiset henkilöt, ja hallinto on hyötynyt välillisesti. Kahden muun jäsenvaltion mielestä vaikutuksia on erittäin vaikea mitata. Hankeryhmien panos lainsäädännön erityisseikkojen tuntemuksen paranemisessa saa jäsenvaltioilta arvosanaksi 3,38 neljästä. Vaikutuksissa on ajallista hajontaa: jotkin jäsenvaltiot ovat jo todenneet vaikutuksia (yksi on esimerkiksi huomannut tietojen kasvaneen), mutta suurin osa joko odottaa vaikutuksia tulosten täytäntöönpanosta (etenkin koulutusmoduulien käytöstä) tai toivoo vaikutuksia meneillään olevista töistä kuten e-tulli-aloitteen kehittämisestä. Päätelmä Ohjelma on parantanut lainsäädännön tuntemusta ja soveltamista erilaisten välineiden avulla (jäljempänä kuvailtava riskianalyysimalli, tietotekniset sovellukset). Suositukset Kun otetaan huomioon tilintarkastustuomioistuimen painottama yhteisön lainsäädännön monimutkaisuus ja osallistuvien maiden suuri määrä, voisi olla hyvä pohtia yksinkertaistamisen mahdollisuuksia. 3.5.4.2. Työmenetelmien ja etenkin valvontamenetelmien paraneminen Jäsenvaltioiden vaihdoille asettamista tavoitteista vuonna 2001 tehdyssä analyysissa ilmeni, että noin puolet tavoitteista koski erityisen työmenetelmän parantamista kokemuksen hankinnan ja hyvien toimintatapojen yksilöimisen avulla. Vuosina 2001 ja 2002 toteutettujen vaihtojen perusteella jäsenvaltiot antavat arvosanan 2,46 työmenetelmien muutoksille ja/tai parannuksille kansallisessa hallinnossaan. Kolme jäsenvaltiota kertoo, että muutoksia ollaan parhaillaan toteuttamassa kansallisella tasolla, ja kaksi kertoo, että niitä on suunniteltu. Yhden maan kohdalla parannuksia ovat toteuttaneet lähinnä virkamiehet, joita vaihdot koskevat suoraan. Kolme maata näkee yhteyden vaikutuksen ja vaihdosta hyötyneen virkamiehen hierarkkiseen aseman ja maantieteellisen sijainnin välillä, mikä viittaa siihen, että parannuksia on tehty vain paikallisella tasolla. Jäsenvaltiot katsovat, että hankeryhmät (keskiarvosana 3) ovat auttaneet parantamaan tai mukauttamaan valvontamenetelmiä ja -menettelyjä kansallisessa hallinnossa. Jotkin maat mainitsevat, että töiden erityisen käytännönläheinen luonne helpottaa niiden täytäntöönpanoa kansallisella tasolla. Samanaikaisesti käytetään lähentymisvälineitä, kuten tulosten mittaamista ja riskianalyysimallia. Kolme jäsenvaltiota odottaa vaikutuksia tietyistä hankkeista kuten laboratorioiden välisestä ja lentokenttien välisestä yhteistyöstä sekä atk-järjestelmien käyttöönottoon tähtäävistä töistä. Kaksi maata mainitsee tekijöitä, jotka hidastavat hankeryhmien vaikutuksia. Yhden mukaan ongelmana on, että osanottajilla ei ole kansallisella tasolla valtuuksia tehdä muutoksia. Toinen epäilee joidenkin edustajien mahdollisuutta kehittää riskinhallintaa maassaan, jonka kulttuurissa painotetaan runsaasti työvoimaa käyttävää valvontaa. Jälkimmäinen huomio saattaa liittyä siihen, että valtioiden osallistumisessa asianomaisiin hankeryhmiin on eroja. Jäsenvaltiot pitävät ohjelman antia tullivalvonnan paranemiselle pääpiirteissään erittäin myönteisenä, sillä se saa niiltä keskiarvosanan 3,73. Tehtyjen päätelmien meneillään olevan tai suunnitellun täytäntöönpanon lisäksi mainitaan välillisiä vaikutuksia, kuten saatujen oppien soveltamiseen liittyvä motivaation paraneminen kansallisessa hallinnossa. Päätelmä Ohjelma auttaa parantamaan työmenetelmiä ja edistää valvontamenetelmien järkeistämistä, vaikka jäsenvaltiot eivät toteutakaan jälkimmäistä yhdenmukaisesti. Suositukset - Työmenetelmien alalla on kehitettävä keinoja, joilla seminaarien ja vaihtojen osanottajien saamia kokemuksia voidaan levittää kansallisella tasolla. Niiden levittäminen on erityisen tärkeää silloin, kun yhteisön ohjelmaan osallistuminen liittyy erityiseen kansalliseen hankkeeseen. - Riskinhallinnan alalla seuraavassa ohjelmassa on voitava siirtyä kokeiluhankkeista kaikkien hyväksymien yhteisön normien laatimiseen. 4. TULLI 2002 -OHJELMAN ULKOISESTA OSASTA RAHOITETTAVAT TOIMET Tulli 2002 -ohjelman ulkoisen osan budjetti on vaatimaton, ja siksi tästä budjettikohdasta järjestetään vuosittain vain rajallinen määrä toimia. Sama tekijä rajoittaa toimien kokoa ja luonnetta, ja toimet ovat pikemminkin erillisiä toimia kuin integroituja hankkeita. Euroopan unionin ehdokasmaiden osalta on lisäksi syytä tuoda esiin, että toimet ovat vain osa näille maille tullialalla tarjottavaa teknistä apua. PO TAXUD [27] osallistuu myös Phare-avustusohjelman yhteydessä ja TAIEXin [28] kanssa toteutettaviin toimiin sekä TAC-järjestelyn [29] puitteissa toteutettaviin toimiin. Tulli 2002 -ohjelman ulkoista osaa pidetään kuitenkin erittäin hyödyllisenä. [27] Euroopan komission verotuksen ja tulliliiton pääosasto. [28] Technical Assistance Information Exchange. [29] Travel and Conference facility. 4.1. Baltic Sea Customs Conference Itämeren tullikonferenssi "Baltic Sea Customs Conference" (BSCC) on Itämeren maiden neuvoston, "Council of Baltic Sea States" (CBSS), yhteydessä tehty aloite. Konferenssin ensimmäinen kokous järjestettiin vuonna 1995. Itämeren alueen tulliasioiden pääjohtajat kokoontuvat joka toinen vuosi keskustelemaan alan painopistealueista. Konferenssiin osallistuvat Tanska, Ruotsi, Suomi, Islanti, Saksa, Puola, Viro, Liettua, Latvia ja Venäjä. Konferenssin jälkeen perustetaan pääjohtajien määrittelemät painopistealueet huomioon ottaen työryhmiä, jotka varmistavat suositusten täytäntöönpanon. Toimien kohteena olivat vuoteen 2001 asti lähinnä ehdokasmaat, ja käsiteltyihin asioihin kuului muun muassa korruption torjunta (Krakovassa järjestettiin konferenssi lokakuussa 2000). Ehdokasmaissa tapahtuneen edistymisen myötä painopiste on siirtynyt Venäjään. Vuonna 2001 pidetyssä neljännessä konferenssissa keskityttiin kauppaministerien toiveen mukaisesti odotusaikojen lyhentämiseen rajoilla. Menettelyjä käsittelevä työryhmä laski tulliselvitykseen tarvittavan ajan ja odotusajan alueen valikoiduilla rajanylistyspaikoilla yksilöidäkseen hankalien rajanylityspaikkojen ongelmat. Tulli 2002 -ohjelmasta on myönnetty rahoitusta konferenssien, seminaarien ja työryhmien kokousten järjestämiseen. Viides kokous on tarkoitus järjestää Riiassa lokakuussa 2003. Tuolloin tehdään tilannekatsaus. Konferenssissa kiinnitetään erityistä huomiota saatuihin tuloksiin ja keskustellaan sen tulevaisuudesta Euroopan unionin laajentumisen jälkeen. 4.2. Tuki Maailman tullijärjestölle (WCO) Maailman tullijärjestö pyysi vuoden 1997 lopulla komissiota tukemaan taloudellisesti sen apurahaohjelmaa "WCO Fellowship programme". Järjestelmän tavoitteena on auttaa kehitysmaiden nuoria tullivirkailijoita työskentelemään tai opiskelemaan jollakin tullin erityisalalla ja osallistumaan keskiasteen johdon koulutustoimenpiteisiin. Komissio piti liittymistä edeltävän strategian yhteydessä tarpeellisena ottaa tällaisiin ohjelmiin mukaan osanottajia ehdokasmaista ja UIV:sta [30]. Se suostui näin ollen rahoittamaan vuosittain kuuden virkamiehen harjoittelujakson neljän vuoden ajan (vuosina 1998-2001). Lisäksi sovittiin, että komissio saisi valita osanottajat ansioiden ja ansioluetteloiden perusteella. Tämä tuki täydensi koulutustoimenpiteitä, joiden tavoitteena oli kehittää Phare- ja Tacis-ohjelmien puitteissa avustettujen ehdokasmaiden ja UIV:n tullivirastoja. Ohjelmiin osallistumisen varmistaminen oli tärkeää, koska kyseisten maiden on jatkossa tehtävä tiivistä yhteistyötä osallistuvien maiden kanssa, joista tulee EU:n naapureita. [30] Uudet itsenäiset valtiot. Jäsenvaltioita kuultiin tästä komission ehdotuksesta teknisen avun ja koulutuksen komitean kokouksessa, joka järjestettiin Brysselissä 20. lokakuuta 1997. Aloitetta pidettiin yksimielisesti hyödyllisenä, ja jäsenvaltiot tarjoutuivat ottamaan komission tukemia stipendiaatteja vastaan kahden viikon opintokäynnille apurahaohjelmaan osallistuvassa hallinnossa. Osanottajien oli esitettävä raportti kunkin harjoittelujakson päätteeksi. WCO on esittänyt uuden taloudellisen tuen pyynnön, jota tarkastellaan parhaillaan Tulli 2007 -ohjelman yhteydessä. 4.3. Budjettikohdasta "Tulli 2002 -ohjelman ulkoiset toimet" rahoitettava tietotekninen tuki Budjettikohdasta "Tulli 2002 -ohjelman ulkoiset toimet" on rahoitettu hanke, jossa tuetaan ehdokasmaita seuraavien tavoitteiden saavuttamisessa: - sellaisten kansallisten atk-järjestelmien kehittäminen, jotka liitetään tullialalla käytettäviin yhteisön järjestelmiin, - operatiivisten valmiuksien kasvattaminen tietotekniikan alalla ja sen varmistaminen, että kansalliset järjestelmät toimivat keskeytyksettä riittävän laadukkaasti heti, kun maat liittyvät EU:hun. Ehdokasmaiden on puolestaan kehitettävä sisämarkkinoiden (verotuksen alalla) ja tulliliiton moitteettoman toiminnan kannalta tarpeellisten yhteisön atk-järjestelmien kansallinen osio ja huolehdittava sen ylläpidosta. Ehdokasmaille tarjottavalla teknisellä avulla ei siis voida taata, että atk-järjestelmät ovat täysin toimintavalmiita liittymisen aikaan. Tukea on tarjottu useassa muodossa: - komissio on tarjonnut ehdokasmaille säännöllisesti päivitettävän tullialan atk-järjestelmiä koskevan aineiston CD-ROM-levyllä ja sisäisellä verkkosivulla, - ehdokasmaihin on tehty lukuisia vierailuja, joiden yhteydessä on selitetty toteutettavia toimenpiteitä, selvennetty teknisiä seikkoja ja seurattu hankkeiden etenemistä, - "mallisuunnitelmia" yhteenkytkettävyyttä varten on kehitetty yleisesti ja jokaiselle hankkeelle erikseen, ja niitä on saatettu tullihallintojen saataville. Ehdokasmaita on autettu hankesuunnitelmien kehittämisessä ja tarjouspyyntöasiakirjojen valmistelussa tarjouspyyntöjä varten. 4.4. Muista yhteisön ohjelmista tietotekniikan alalla rahoitettavia aloitteita Komissio on Phare-ohjelman yhteydessä hyväksynyt hankkeen, jossa on tarkoitus liittää jokainen ehdokasmaa turvattuun CCN/CSI-verkkoon. Ensimmäisessä vaiheessa liittyvien ehdokasmaiden tosiasiallinen liittäminen on tarkoitus toteuttaa vuoden 2003 puolivälissä. "Travel, Accomodation and Conference facility" -ohjelman puitteissa järjestettiin vuonna 2002 sarja konferensseja, joissa selitettiin yksityiskohtaisesti kunkin yhteenkytkettävyyden piiriin kuuluvan atk-järjestelmän toiminta. 5. EHDOKASMAIDEN OSALLISTUMINEN OHJELMAAN Vuonna 2002 päätettiin antaa ehdokasmaille mahdollisuus osallistua Tulli 2002 -ohjelmaan. Päätös perustuu liittymistä edeltävään strategiaan, jolla hallintoja autetaan valmistautumaan siihen, että ne osallistuvat täysipainoisesti yhteisön menettelyihin. Tavoitteena on varmistaa, että niillä on hallinnolliset valmiudet yhteisön sääntöjen soveltamiseen. Ohjelma avattiin yhteisymmärryspöytäkirjan pohjalta 11 ehdokasmaalle [31] 1. heinäkuuta 2002. Yhteisymmärryspöytäkirjan mukaan ehdokasmaat osallistuvat ohjelmaan seminaarien, hankeryhmien, vaihtojen ja muiden yhteisten toimien osanottajien määrän osalta samoilla ehdoilla kuin jäsenvaltiot. Osallistuminen ei vaikuta budjettiin, sillä ehdokasmaat maksavat sen itse. Yhteisön talousarviosta katetaan kuitenkin kustannukset, joita osanottajien määrän kasvu aiheuttaa joissakin tapahtumissa (seminaarit, hankeryhmät). [31] LATVIA JA TURKKI PÄÄTTIVÄT OSALLISTUA OHJELMAAN VASTA VUODESTA 2004 LÄHTIEN. 6. PÄÄTELMÄT 6.1. Yleiset päätelmät - Ohjelman yhteydessä toteutetut toimet ovat tukeneet siinä asetettujen tavoitteiden saavuttamista. Jäsenvaltiot olisivat todennäköisesti edenneet nykyaikaistamisessaan myös ilman tällaista ohjelmaa. Mutta sen lisäksi, että ohjelmassa on koordinoitu ponnisteluja, se on auttanut joitakin jäsenvaltioita edistymään merkittävästi sellaisissa asioissa, joihin ne olivat päättäneet investoida, ja se on saanut toiset jäsenvaltiot pohtimaan näkökohtia, joita ei ollut juurikaan käsitelty kansallisella tasolla. Ohjelman myönteisistä vaikutuksista huolimatta ei pidä unohtaa tavoitteiden laajuutta ja kansallisten kulttuurien ja tilanteiden moninaisuutta tullialalla. Tavoitteeksi asetettu jäsenvaltioiden tullien työskenteleminen ikään kuin ne muodostaisivat yhden kokonaisuuden tarkoittaa, että aloitettuja ponnisteluja on voimistettava. Erityisen tarpeelliseksi tämän tekee uusien jäsenvaltioiden liittyminen EU:hun ja siitä seuraavat muutokset EU:n ulkorajoissa. - Vaikuttaa siltä, että yhteisön tasolla saavutettujen tulosten levittämistä jäsenvaltioissa voitaisiin vielä kehittää. Jotkin jäsenvaltioiden esittämät huomiot viittaavat siihen, että kansallisen organisaation ja yhteisön yhteistyön välistä yhteyttä voitaisiin parantaa. Tarve ilmenee kaikilla osallistumisen tasoilla: seminaarien osanottajien on voitava viedä tuloksia eteenpäin omassa maassaan riittävän laajalti, hallintoryhmien edustajien on voitava tehdä hallintonsa puolesta päätöksiä käsitellyistä aiheista ja eurooppalaisissa verkostoissa tapahtuva tietojenvaihto on sovitettava yhteen virallisten tietokanavien kanssa. - Ohjelma kehittyy ja mutkistuu. Tämä liittyy paitsi laajentumisprosessiin, joka kasvattaa osanottajien määrää, myös koordinoitavien näkökulmien monipuolisuuteen ja ehdotettujen toimien määrän lisääntymiseen. Toimien aloitteentekijöinä olivat alun perin komission yksiköt, mutta nykyään niitä ehdottavat myös jäsenvaltiot: kaikkia ehdotuksia ei vieläkään voida panna täytäntöön. Myös ohjelman muoto kehittyy. Vaikuttaa siltä, että "perinteiset" toimet kuten seminaarit ja vaihdot, joihin kaikkien osanottajamaiden pitäisi osallistua samalla tavalla, ovat antamassa sijaa sellaisille toimille kuten esikuva-analyysille, hankeryhmille ja tietyille erityisille vaihdoille, joissa pieni määrä maita tekee tiivistä yhteistyötä tarkoin määritellyn aiheen parissa. Jälkimmäiset toimet ovat ensimmäisiä toiminnallisempia ja niissä voidaan saavuttaa nopeasti tuloksia. Lopuksi erilaisten töiden syventäminen on auttanut tuomaan esiin niiden täydentävyyden ja tavoitteiden yhtenevyyden. Jokaisen toimen on oltava ohjelman kaikkien tavoitteiden mukainen, ja ohjelma suunnitellaan yhtenäiseksi kokonaisuudeksi (esimerkiksi kaupankäynnin helpottamisen tavoitetta on edistettävä kaikissa yhteisissä toimissa samoin kuin tietoteknisissä sovelluksissa). - Näiden kehityssuuntien johdosta on syytä parantaa seurantaa ja arviointia: seurannan tulokset voisivat olla selkeämpiä ja ne voitaisiin saattaa laajemmin eri osanottajien, muun muassa jäsenvaltioiden, saataville. Arvioinnin luotettavuutta taas voitaisiin vahvistaa käyttämällä riippumattomia arvioijia, joita kansalliset tai eurooppalaiset hallinnot eivät voi olla, sillä ne osallistuvat itse ohjelmiin. - Budjettikohdasta "Tulli 2002 -ohjelman ulkoiset toimet" on tarjottu ehdokasmaille teknistä apua, jolla on pyritty varmistamaan ehdokasmaiden atk-järjestelmien yhteenkytkettävyys ja kasvattamaan näiden maiden toimintavalmiuksia tietotekniikan alalla. Phare-ohjelmassa on autettu ehdokasmaita liittymään CCN/CSI-verkkoon ja muihin yhteisön sovelluksiin. Ehdokasmaiden on kehitettävä sisämarkkinoiden (verotuksen alalla) ja tulliliiton moitteettoman toiminnan kannalta tarpeellisten yhteisön atk-järjestelmien kansallinen osio ja huolehdittava sen ylläpidosta, joten ehdokasmaille tarjottavalla teknisellä avulla ei voida taata, että atk-järjestelmät ovat täysin toimintavalmiita liittymisen aikaan. 6.2. Yleiset suositukset Ohjelman erityisten tavoitteiden osalta edellä esitettyjen suositusten lisäksi on syytä harkita seuraavia ehdotuksia, joilla yhteisistä toimista voidaan tehdä vielä hyödyllisempiä: - Ohjelman tuloksellisuutta voitaisiin parantaa vahvistamalla osanottajamaiden osallisuutta ja komission yksiköiden koordinointiroolia. Tätä tarkoitusta varten pitäisi kehittää erilaisia välineitä. Ensinnäkin ohjelman selkeyttä on parannettava etenkin rahoituksen alalla, jotta osanottajat saisivat kunnollisen kokonaiskuvan. Lisäksi kansallisten hallintojen tekemää yhteisten toimien suunnittelua ja toteutusta voitaisiin edistää laatimalla menetelmiä koskevia suosituksia (esikuva-analyysi on jo pitkälti osanottajamaiden vastuulla suuntaviivojen pohjalta). Arvioinnin alalla taas odotettujen vaikutusten luokittelua ja toteutusten todentamista voitaisiin helpottaa ottamalla jo ohjelman alusta lähtien käyttöön määrällisiä indikaattoreita. - Ohjelman kehitys kannustaa suosimaan rajoitettuja toimia, joissa on vain pieni määrä osanottajia. Näiden toimien pitäisi kuitenkin olla kaikkien jäsenvaltioiden käytössä oleva edistyksen väline. Pitäisi pohtia tapoja, joilla voidaan edistää tulosten jakamista, eli sekä niiden levittämistä että kansallisella tasolla tapahtuvaa soveltamista. Tässä yhteydessä olisi hyvä kehittää hankeryhmiä, joihin osallistuisi vaiheittain yhä suurempi määrä hallintoja. 2 osa: Kertomus Tulli 2002 -ohjelman täytäntöönpanosta tietotekniikan alalla (1998-2002) 1. JOHDANTO 1.1. Taustaa Tässä kertomuksessa analysoidaan Tulli 2002 -ohjelmasta rahoitettujen atk-järjestelmien vahvuuksia ja heikkouksia, ja se täydentää kertomusta ohjelman täytäntöönpanosta (yhteiset toimet). Kertomus on laadittu 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun päätöksen N:o 105/2000/EY 1 artiklan 10 kohdan b alakohdassa määrättyjen velvoitteiden mukaisesti. Kyseisessä määräyksessä tarkennetaan, että Tulli 2002 -ohjelman täytäntöönpanosta laadittavaan loppukertomukseen liitetään "selvitys, jossa arvioidaan tullihallintojen tietokonejärjestelmien vahvuuksia ja heikkouksia, jotka mahdollisesti vaikuttavat sisämarkkinoiden täytäntöönpanoon". 1.2. Tietolähteet Arvioinnissa on käytetty seuraavia lähteitä: - Jäsenvaltioiden mielipiteet, joita on tiedusteltu kyselylomakkeella. Kyselylomakkeella pyrittiin keräämään mahdollisimman objektiivisesti jäsenvaltioiden mielipiteet tietoteknisistä sovelluksista, jotka on otettu käyttöön ohjelman yhteydessä. Noin 75 prosenttia vastasi lähetettyyn kyselylomakkeeseen. - Määrälliset tiedot ohjelmasta rahoitetuista sovelluksista on myös otettu huomioon. Esitettäessä jäsenvaltioiden mielipiteitä tietoteknisistä sovelluksista ei pidä unohtaa, että mielipide koskee lopullista sovellusta sellaisena kuin käyttäjät sen näkevät, eli sovellusta, johon sisältyvät Euroopan unionin rahoittamat osat (yhteisön osio) ja jäsenvaltioiden itse rahoittamat osat (kansallinen osio). 1.3. Väliarviointi Tulli 2002 -ohjelman väliarvioinnissa todettiin, että tietotekniikan avulla tulleja voitaisiin hallinnoida nykyaikaisesti ja tehokkaasti, koska sen avulla voitaisiin: - yksinkertaistaa ja nopeuttaa tullimenettelyjä sekä - varmistaa, että tullilainsäädäntöä sovelletaan yhdenmukaisesti koko tullialueella, - samalla kun pyritään parantamaan tapahtumien turvallisuutta. Tavoitteiden saavuttamiseksi oli syytä investoida atk-järjestelmiin. 1.4. Analyysin rakenne Atk-järjestelmät ovat osittain yhteisiä ohjelmille Tulli 2002 ja Fiscalis ja osittain ominaisia kummallekin erikseen. Näin ollen yhteisen osan rahoitus on jaettu tasan näiden kahden ohjelman kesken. Seuraavassa taulukossa esitetään tiivistetysti nämä erilaiset sovellukset. >VIITTAUS KAAVIOON> Budjettitietojen esittelyn jälkeen käsitellään ensin yhteistä osaa ja sen jälkeen Tulli 2002 -sovelluksia. 2. BUDJETTI Liitteen 6 taulukossa esitetään summat (euroissa), jotka on sidottu atk-järjestelmiin liittyvien palvelujen tarjoamiseen molempien ohjelmien yhteydessä. Sitoumukset vastaavat ainakin vuosien 1998-2000 osalta maksuja. Sitoumukseen liittyvät maksut porrastuvat todellakin usealle vuodelle sen mukaan, miten palvelujen tarjoaminen toteutuu, mutta sitoumus tehdään silloin, kun palvelujen tarjoamista koskeva sopimus allekirjoitetaan. Tulli 2002 -ohjelmassa sidottujen summien kokonaismäärä on 84 319 642 euroa. Määrään sisältyy CCN/CSI-verkon ja ohjelman hallinnointivälineiden rahoitus (Fiscalis- ja Tulli 2002 -ohjelmien kesken tasan jaettu yhteisrahoitus) sekä tullialan sovellusten rahoitus. On syytä tuoda esiin, että kun atk-järjestelmissä on sekä yhteisön osio että kansallinen osio, ohjelmasta rahoitetaan vain yhteisön osio ja jäsenvaltiot rahoittavat kansallisen osion. CCN/CSI-tietoliikenneverkkoon investoitiin 23 801 472 euroa, josta puolet rahoitettiin Tulli 2002 -ohjelmasta. CCN/CSI-verkkoon sidottujen summien suuruus johtuu siitä, että kyse oli kehittämis- ja käyttöönottokustannuksista. "Uuden tietokoneavusteisen passitusjärjestelmän" (NCTS) osuus Tulli 2002 -ohjelman kokonaisbudjetista (50 prosentin rahoitusosuus mukaan luettuna) on 51 prosenttia. Otsakkeen "tariffisovellukset" järjestelmien osuus kokonaisbudjetista on 15 prosenttia (eniten toimia vaativat TARIC, TQS, EBTI, ISPP ja SMS). AFIS/TTJ-sovelluksen osuus kokonaisbudjetista on 13 prosenttia ja SIGL-sovelluksen 5 prosenttia. NCTS:stä aiheutuneet kustannukset olivat huomattavia, sillä kyse oli kehitys- ja käyttöönottokustannuksista. Suurin osa muista tullialan sovelluksista oli toiminnassa jo ennen ohjelman alkua. 3. TULLI 2002 JA FISCALIS-OHJELMIEN YHTEINEN OSA 3.1. CCN/CSI (Common Communication Network / Common System Interface) 3.1.1. Kuvaus Tulli- ja verohallintojen pääjohtajat päättivät joulukuussa 1992 yhteisen tietoliikenneverkon ja yhteisen järjestelmien rajapinnan kehittämisestä, jonka tarkoituksena on atk-tietojen yhteisön sisäisen siirron yhdenmukaistaminen. Tavoitteena on luoda jäsenvaltioiden ja komission erilaisten atk-järjestelmien välille yhdyskäytävä yhtenäisessä infrastruktuurissa, joka mahdollistaa kaikkien järjestelmien välisen yhteentoimivuuden. CCN/CSI on ollut toiminnassa 8. toukokuuta 1999 lähtien. Fiscalis- ja Tulli 2002 -ohjelmien yhteydessä verkon osalta toteutetut toimet koskevat vuotta 1999 edeltänyttä kehittämistä ja käyttöönottoa, kehittävää ja korjaavaa ylläpitoa sekä laajentamista muihin kohteisiin (etenkin ehdokasmaihin) seuraavalla ohjelmakaudella. Komissio hallinnoi tietokoneita ja yhdyskäytäviä kansallisiin liittymäkohtiin asti. Jäsenvaltiot hallinnoivat virkamiesten koulutusta ja kansallisten verkkojen tietoteknisten välineiden käyttöönottoa. 3.1.2. CCN/CSI-verkon käyttöönoton ja kehittämisen arviointi Jäsenvaltioiden mielipide [32] CCN/CSI-verkon käyttöönotosta arvioitiin asteikolla 1-5 (1 = erittäin myönteinen mielipide, 5 = erittäin kielteinen mielipide). Yleisesti myönteiseen mielipiteeseen yhtyvät niin tullihallinnot kuin välillisestä verotuksesta vastaavat hallinnotkin. [32] Ks. liite 7. CCN/CSI-verkon käyttöönoton ja kehittämisen budjettiresursseja ja toteutusaikataulua pidetään realistisina. Sama koskee tukea, jonka komissio on tarjonnut avun, koulutuksen ja kirjallisen aineiston muodossa. Myös paikallisten sovellusten liitäntää CCN/CSI-verkkoon pidetään tyydyttävän helppona. Gartner Groupin vuonna 2000 "ATOS origin Integration" [33] -sopimuksen puitteissa järjestelmän käyttöönotosta toteuttaman tutkimuksen tulokset on vahvistettu. Niissä todettiin, että CCN/CSI-verkon tekniikka ja rakenne toimivat kunnolla, ja ne kestivät todistettavasti kasvavan määrän liitäntöjä. Tuloksissa korostettiin kuitenkin, että järjestelmien yhdistäminen CCN/CSI-verkkoon edellyttää myös liitäntää haluavilta jäsenvaltioilta merkittäviä ponnisteluja organisaation ja tuen alalla. [33] Komission ja ATOS-yhtiön välillä tehdyllä sopimuksella sallittiin jälkimmäisen teettää CCN/CSI-verkkoa koskeva tutkimus Gartner Groupilla. 3.1.3. Tulokset CCN/CSI-verkkoon liittyviä tuloksia arvioidaan: - laadullisesti (järjestelmää käyttävien kansallisten hallintojen tyytyväisyys sen toimintaan) - määrällisesti - ja ulkoisessa tutkimuksessa (Gartner Group 2002). 3.1.3.1. Käyttäjien laadullinen arviointi [34] [34] Ks. liite 7. Kansalliset hallinnot ovat erityisen tyytyväisiä komission tarjoamaan tukeen (yleinen tuki), käyttövarmuuteen ja verkon toimintakelpoisuuteen. Myös CCN/CSI-verkon käytön helppoutta (käytön ja kansallisiin järjestelmiin liitännän helppous) arvostetaan kansallisissa hallinnoissa. Sen sijaan, vaikka tullihallinnot katsovatkin, että CCN/CSI kattaa hyvin niiden tietojenvaihtotarpeet ja säästää paljon resursseja, välillisen verotuksen hallintojen kanta on varauksellisempi. 3.1.3.2. Määrälliset tiedot Verkon toimintakelpoisuus on yli 99 prosenttia (98 prosenttia käyttöönottovuonna). >VIITTAUS KAAVIOON> CCN-verkon käyttötilastot osoittavat voimakasta kasvua. Siirrettyjen viestien lukumäärää ja tiedon määrää voidaan tarkastella erikseen. >VIITTAUS KAAVIOON> Seuraavassa kuvassa esitetään viestien jakautuminen sovelluksittain. VIES- (VAT Information Exchange System), NCTS- ja AFIS-sovellukset siirtävät luonnostaan suuren määrän viestejä, sillä niiden tehtävänä on tarjota tietojenvaihtoa jäsenvaltioiden välillä. Vielä käyttöönottovaiheessa oleva NCTS-sovellus siirtää tulevaisuudessa yhä enemmän viestejä. >VIITTAUS KAAVIOON> 3.1.3.3. Gartner Groupin tutkimus [35] (2002) [35] Komissio teki ATOS-yhtiön kanssa sopimuksen, jossa sen sallitiin teettää CCN/CSI-verkkoa koskeva tutkimus Gartner Groupilla. Tutkimuksesta ilmenee, että CCN/CSI toimii kunnolla, sitä käytetään paljon ja sen tarjoamat palvelut ovat kattavia, mutta sen kustannukset ovat melko korkeat ja nousevat toimintojen lisääntymisen myötä. Koska kaikissa jäsenvaltioissa sovellettavaa yhteistä normia on mahdotonta määrätä, komissio on mukauttanut CCN/CSI-verkkoa siten, että se on yhteentoimiva erilaisten kansallisten järjestelmien kanssa. Tästä aiheutui merkittäviä kehityskustannuksia Fiscalis- ja Tulli 2002 -ohjelmille. Teknisesti järjestelmä voi vielä helposti ottaa vastaan suuren määrän uusia liitäntöjä, mutta tämä kasvu vaatii merkittäviä investointeja. CCN/CSI-verkon hajautetun teknisen rakenteen takia jokainen uusi liitäntä edellyttää erityisen infrastruktuurin luomista ja mahdollisesti kehitystyötä verkon mukauttamiseksi paikalliseen teknologiaan. Samaten uusien toimintojen lisääminen voi aiheuttaa tässä teknisessä rakenteessa merkittäviä kustannuksia, jotta laatu, toimintakelpoisuus ja varmuus voitaisiin säilyttää korkeina. 3.1.4. Vaikutukset CCN/CSI-verkon käyttöönotto on tarpeellinen edellytys lukuisien jäsenvaltioiden väliseen tietojenvaihtoon liittyvien tietoteknisten sovellusten kehittämiselle (etenkin NCTS:n), ja siksi sen vaikutuksia ohjelmien tavoitteisiin arvioidaan muiden sovellusten vaikutusten kautta. Näin ollen CCN/CSI-verkon investointikustannukset ja palvelujen laadun ylläpitokustannukset voidaan oikeuttaa sillä, että se parantaa tuottavuutta sovellusten kehittämisessä. 3.2. Ohjelman hallinnointivälineet 3.2.1. Project Support Office (PSO) PSO:n perustamisella pyritään lisäämään tietotekniikkahankkeiden hallinnoinnin tehokkuutta ja tuloksellisuutta keskittämällä hankkeiden yhteiset tehtävät. Tutkimusvaihe päättyi vuonna 2002, ja kokeiluhankkeen on tarkoitus käynnistyä vuonna 2003. 3.2.2. TEMPO (Taxud Electronic Management of Projects Online) 3.2.2.1. Kuvaus TEMPO on tietotekniikkahankkeiden kehittämis- ja hallinnointimenetelmä, jossa noudatetaan tunnustettuja normeja kuten PMI:tä (Project Management Institute) ja ISOa (International Standards Organisation) ja jolla pyritään vähentämään hankkeisiin liittyviä riskejä laadussa sekä määräaikojen ja budjettien noudattamisessa. Se kattaa hankkeen koko elinkaaren aina valmistelevista tutkimuksista sopimushallintaan. 3.2.2.2. Tempon anti Hankkeet on jaettu kolmeen ryhmään: NCTS, muut tullitariffisovellukset ja Fiscalis-sovellukset. Jokaisessa näistä ryhmistä palvelut on jaettu kahteen luokkaan: yhtäältä kehittämiseen ja ylläpitoon ja toisaalta toimintaan, koulutukseen ja tukipalveluihin. Järkeistäminen on johtanut erityisten sopimusten vähenemiseen (115 vuonna 1999 ja 35 vuonna 2003), hallinnointisäästöihin ja hyvien toimintatapojen vahvistamiseen hankkeiden hallinnoinnissa. Tarjouspyynnöt esitetään tarjottavan palvelun mukaan (kiinteä kustannus palvelumoduulia kohti), ja niissä vaaditaan määrällisiä tuloksia työmäärän sijasta (kustannus miestyöpäivinä). Tarjoamalla yhteisen lähestymistavan tietoteknisten sovellusten kehittämiseen ja sopimushallintaan TEMPO on parantanut ohjelmien tehokkuutta ja tuloksellisuutta. 4. TULLIALAN SOVELLUKSET 4.1. Johdanto Tullialan sovellusten arviointi rajoittuu niihin sovelluksiin, joihin on kohdistunut eniten toimia Tulli 2002 -ohjelmassa, eli seuraaviin: NCTS, TARIC, TQS, EBTI, SIGL ja AFIS. Muistutuksena todettakoon, että Tulli 2002 -ohjelmasta on rahoitettu SMS- ja ISPP-sovellusten kehittämistä. Kertomusta laadittaessa on vielä liian aikaista arvioida näiden sovellusten lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin tuloksia ja vaikutuksia käyttäjille. Tulli 2007 -ohjelman väliarvioinnissa on kiinnitettävä huomiota näihin kahteen sovellukseen. TCO/TCT-sovellusta ollaan korvaamassa SMS (Specimen Management System) -tietojärjestelmällä. SMS:n kehittäminen saadaan päätökseen vuoden 2002 lopulla, ja järjestelmä on toimintavalmis vuoden 2003 alkupuolella. SMS tulee sisältämään muitakin tietoja kuin ne, jotka koskevat alkuperä- ja passitusleimoja. ISPP (entinen IPR) -sovellus on ollut toiminnassa marraskuusta 2002 lähtien. Sillä hallinnoidaan tietoja, jotka koskevat sisäisen jalostusmenettelyn lupia [36] ja jotka on varastoitu jäsenvaltioiden käytössä olevaan keskustietokantaan. Uuteen järjestelmään voidaan tulevaisuudessa mahdollisesti sisällyttää muihin suspensiomenettelyihin liittyvät luvat. [36] Tullimenettely, joka sallii tietyin edellytyksin sellaisten tuotteiden tuontitullien suspension, jotka tuodaan jalostettaviksi ja viedään sen jälkeen uudelleen. ECICS-, Unit Values ja Suspensions -sovelluksiin Tulli 2002 -ohjelmassa kohdennetut toimet ja resurssit ovat vaatimattomia verrattuna muihin sovelluksiin. Jäsenvaltioiden mielipide järjestelmien tarjoamien tietojen laadusta ja kattavuudesta samoin kuin sovellusten merkityksestä ohjelman tavoitteiden toteutumisessa esitetään liitteissä 8, 9 ja 11. 4.2. Tullialan sovellusten kehittämisen, käyttöönoton ja toiminnan yleinen arviointi Tietoteknisiä sovelluksia arvioidaan jäljempänä erikseen, mutta sitä ennen esitetään jäsenvaltioiden näkemys sovellusten kehittämisestä, käyttöönotosta ja toiminnasta [37] organisatorisella tasolla. [37] Ks. liite 10. 4.2.1. Kehittäminen ja käyttöönotto On syytä tarkentaa, että merkittävimmät kehitys- ja käyttöönottotoimet on toteutettu NCTS:n yhteydessä. Komission käyttöönottovaiheessa antamaa tukea (koulutus, avunanto) pidetään erittäin hyvänä. Järjestelmien käyttöönoton määräaikoja pidetään kohtalaisen realistisina (liian lyhyinä). Jäsenvaltiot ovat pyytäneet, että käyttöön otettavien järjestelmien eritelmien laatua parannettaisiin. Muutama on toivonut myös selkeää ja nopeaa viestintää komission ja jäsenvaltioiden välille. Vastauksissa ollaan tyytyväisiä siihen, että hallinnot ovat sitoutuneet ottamaan järjestelmät käyttöön eritelmien mukaisesti. Sen sijaan käyttöönottoon tarvittavien budjettiresurssien ja etenkin henkilöstöresurssien saatavuutta kansallisella tasolla pidetään huomattavasti heikompana. Järjestelmien toimintaan tarvittavien, jäsenvaltioissa käytössä olevien teknisten ja oikeudellisten välineiden laatuun ja oikea-aikaiseen saatavuuteen ollaan tyytyväisiä. Jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole yhtä tyytyväisiä järjestelmien toiminnalle tarpeellisten hallinnollisten määräysten laatuun ja saatavuuteen. Jäsenvaltioiden keskuudessa tehdyssä kyselyssä pyrittiin selvittämään henkilöstö- ja budjettiresurssit, joita kansallisella tasolla oli käytettävissä atk-järjestelmien kehittämiseen ohjelman puitteissa. Saaduista tiedoista ei kuitenkaan voida tehdä mitään päätelmiä, sillä kysymykseen saatiin liian vähän vastauksia. Järjestelmien kehittämiseen ja käyttöönottoon jäsenvaltioissa saatavilla olevien budjetti- ja henkilöstöresurssien ongelman ja tietotekniikkahankkeiden hallinnoinnista ohjelman yhteydessä vastaavien komiteoiden kokoonpanon välillä on tietty kytkös. Kansallisten hallintojen edustajilla näissä komiteoissa ei aina ole valtaa päättää henkilöstö- tai budjettiresursseista, joita tarvitaan päätösten täytäntöönpanoon kansallisella tasolla. Tästä voi seurata koordinointiongelmia ja viiveitä päätösten täytäntöönpanossa, ja viivästyminen yhdessä maassa saattaa hidastaa koko hanketta. Viiveet liittyvät myös siihen, että tietotekniikkahankkeisiin vaikuttavat poliittiset päätökset, joilla prioriteetteja muutetaan ohjelman aikana. Muutosten toteuttaminen edellyttää usein työsuunnitelmien perusteellista tarkistusta, eikä päätöksen yhteydessä yleensä myönnetä ylimääräisiä resursseja, joita jäsenvaltioissa tarvitaan. Lopuksi jäsenvaltiot ovat tyytyväisiä tietotekniikkahankkeista vastaavien komiteoiden kokouksissa vaihdettujen tietojen laatuun, mutta ne katsovat, että komissio voisi ehdottaa enemmän tilaisuuksia jäsenvaltioiden väliseen tietojenvaihtoon. 4.2.2. Toiminta Käyttäjät ovat olleet erittäin tyytyväisiä apuun, jota komissio on tarjonnut toiminnan aikana. Kahta tukipalvelua (NCTS ja muut tullialan sovellukset) arvioidaan säännöllisesti täsmällisten laatukriteerien perusteella. Jäsenvaltiot pitävät järjestelmien hallinnoinnin helppoutta kohtalaisena. 4.2.3. Hyödyllisyys/kestävyys Jäsenvaltioiden keskuudessa tehdystä kyselystä [38] ilmenee, että kahta kolmasosaa ohjelmasta rahoitetuista järjestelmistä pidetään välttämättöminä ja niitä käytetään usein, neljäsosaa käytetään satunnaisesti ja alle 10:tä prosenttia ei käytetä lainkaan tai niitä ollaan vasta ottamassa käyttöön. Hieman alle puolet (45 prosenttia) jäsenvaltioista on kehittänyt toimintasuunnitelman ohjelman yhteydessä kehitettyjen järjestelmien käytön parantamiseksi. Järjestelmistä hieman yli puolen käyttö on jäsenvaltioissa pakollista (oikeudellinen tai hallinnollinen velvoite). Kaikki nämä luvut antavat osviittaa siitä, miten hyödyllisinä jäsenvaltiot pitävät järjestelmiä (hyödyllisyysperuste), ja jossain määrin niiden käytöstä pitkällä aikavälillä (kestävyysperuste). [38] Ks. liite 12. 4.3. NCTS (uusi tietokoneavusteinen passitusjärjestelmä) 4.3.1. Kuvaus Passitus on tullimenettely, joka mahdollistaa kauppatavaroiden liikkumisen niin EU:n alueella kuin yhteistä passitusta koskevan yleissopimuksen allekirjoittaneissa maissakin ilman, että niistä peritään tuontitavaroihin tavallisesti sovellettavia tulleja ja veroja. Se otettiin käyttöön 1960-luvun lopulla. Järjestelmä perustuu paperilomakkeiden vaihtoon tullitoimipaikkojen välillä. Komissio totesi 1990-luvulla passitusjärjestelmässä useita toimintahäiriöitä, joita ovat etenkin siihen osallistuvien hallintojen ja yksiköiden välisen koordinoinnin puute, järjestelmien moninaisuudesta johtuva johdonmukaisuuden puute, olemassa olevien järjestelmien hitaus ja paperilomakkeiden epätarkoituksenmukaisuus petosten tehokkaassa torjunnassa (passitusasiakirjojen toimittaminen kestää paljon kauemmin kuin tavaroiden matka). Useissa tutkimuksissa korostettiinkin tarvetta uudistaa järjestelmää kauppavirtojen kasvun johdosta. Vuonna 1994 päätettiinkin tietokoneistaa kansainvälisen passitusjärjestelmän hallinnointi ja luoda uusi tietokoneavusteinen passitusjärjestelmä (NCTS): paperilomakkeet korvataan sähköisillä lomakkeilla ja tiedonvaihto tapahtuu sähköpostin välityksellä. Järjestelmään osallistuvat 15 jäsenvaltiota, EFTA-maat (Sveitsi, Norja, Liechtenstein ja Islanti) ja Visegrad-maat (Tsekki, Slovakia, Puola ja Unkari), eli yhteensä 22 valtiota. Järjestelmän rahoitus perustuu Tulli 2002 -ohjelman hyväksymisestä tehtyyn päätökseen ETY/105/2000. Teknisestä näkökulmasta komissio on: - luonut tietokannan niille tullitoimipaikoille, joilla on operatiivinen tehtävä yhteisessä passitusmenettelyssä. Europa-sivustolla julkaistaan luettelo näistä tullitoimipaikoista - varmistanut koordinaation osanottajamaiden välillä - saattanut osanottajamaiden saataville MCC (Minimal Common Core) -sovelluksen ja - auttanut osanottajamaita hankkeen kehittämisessä: komissio on järjestänyt lukuisia koordinointikokouksia, operatiivisia työpajoja ja koulutustapahtumia sekä kehittänyt keskeisiä sovelluksia, joiden avulla voidaan testata kansallisia sovelluksia ja tarjota päivittäisiä tilastotietoja. Jotkin valtiot käyttävät MCC-sovellusta, ja osa niistä on laajentanut sen toimintoja [39]. [39] MCC:tä käyttävät tai aikovat käyttää seuraavat maat: Norja, Tanska, Ruotsi, Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta, Puola, Belgia, Luxemburg, Alankomaat, Unkari ja Portugali. NCTS:n on oltava täysin toimintavalmis 30. kesäkuuta 2003: tuolloin kaikkien passitusta hoitavien tullitoimipaikkojen on oltava kytkettynä järjestelmään. Komission on ilmoitettava kaikista viiveistä Euroopan parlamentille ja neuvostolle [40]. Yksinkertaistettua passitusmenettelyä käyttävien valtuutettujen taloudellisten toimijoiden on oltava kytkettynä järjestelmään 31.3.2004. [40] Komissio on tiedottanut neuvostolle ja parlamentille 20.3.2003: KOM (2003) 125 lopullinen. NCTS-järjestelmän toimintaa esiteltiin parlamentissa kesäkuussa 2000 parlamentin jäsenille ja asianomaisten kansallisten hallintojen pääjohtajille. 4.3.2. Tulokset 4.3.2.1. Käyttäjien laadullinen arviointi [41] [41] Ks. liitteet 8 ja 9. Jäsenvaltiot pitävät NCTS-järjestelmän tarjoamia tietoja erittäin kattavina, eikä järjestelmän katsota juurikaan kaipaavan parannuksia. Kyse ei oikeastaan ole edes parannuksista, vaan jotkin jäsenvaltiot ovat toivoneet, että valmisteverojen ja vientitavaroiden vapaan liikkuvuuden alalla edettäisiin samaan suuntaan ja yleisesti, että tavaroiden liikkumisen seurantajärjestelmiä yhdennettäisiin. Jäsenvaltiot katsovat myös, että tiedot päivitetään ja toimitetaan nopeasti ja että tiedot ovat oikeita ja tarkkoja. Jotkin jäsenvaltiot toivovat, että passitustoimipaikkojen luetteloa päivitettäisiin nopeammin. Passitusta käsittelevän yhteysryhmän, "Transit Contact Group", (toimijat, tullihallinnot ja komissio) 18. joulukuuta 2002 pidetyssä kokouksessa paikalla olleet taloudelliset toimijat vakuuttivat yksimielisesti, että toiminnallinen eritelmä täyttää täydellisesti niiden tarpeet [42]. [42] KOM (2003) 125 lopullinen. Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille uuden tietokoneavusteisen passitusjärjestelmän (NCTS) käyttöönotosta. 4.3.2.2. Määrälliset tiedot Kuten seuraavasta 31.12.2002 laaditusta taulukosta ilmenee, liitäntätyöt edistyvät hyvin erilaiseen tahtiin eri jäsenvaltioissa. Komissio katsoo kuitenkin, että kahta maata lukuun ottamatta kaikki maat voivat saada työn valmiiksi tavoitteeksi asetettuun päivämäärään eli 30. kesäkuuta mennessä. [43] [43] KOM (2003) 125 lopullinen. >VIITTAUS KAAVIOON> Kansallisia ja kansainvälisiä passituksia arvioidaan tehtävän EU:n sisällä 20 000 000 vuodessa. Sen jälkeen kun ensimmäiset tullitoimipaikat liitettiin järjestelmään joulukuussa 2001, on järjestelmässä vuoden 2002 loppuun mennessä käsitelty 170 000 kansainvälistä passitusta. Joulukuussa 2002, kun NCTS:ään oli liitettynä 26 prosenttia tullitoimipaikoista, viikoittainen keskiarvo oli 7 500 passitusta, mikä tarkoittaa vuositasolla 375 000 passitusta. Määrä on vähäpätöinen (5 prosenttia) verrattuna komission arvioon kansainvälisten passitusten kokonaismäärästä. Passitus käsitellään järjestelmässä silloin kun: - lähettäjänä on järjestelmään liittynyt toimija tai toimipaikka ja - vastaanottajana on järjestelmään liittynyt toimipaikka. NCTS-passituksissa, joissa noudatetaan yksinkertaistettua menettelyä, valtuutetut toimijat on liitetty järjestelmään ja voivat käynnistää NCTS-passituksen käymättä tullitoimipaikassa. Passitus toteutuu, jos vastaanottajana on järjestelmään liitetty tullitoimipaikka. Tavallisessa menettelyssä passitus käsitellään järjestelmässä, jos se käynnistetään ja se päättyy järjestelmään liitetyssä tullitoimipaikassa. Järjestelmässä käsiteltävien passitusten määrä riippuu siis valtuutettujen toimijoiden ja liitettyjen toimipaikkojen määrästä. Seuraavassa taulukossa (luvut annettu 31.12.2002) kuvataan NCTS:n käynnistymisvaikeuksia: suurin osa valtuutetuista toimijoista ei ole vielä liittynyt järjestelmään. Lisäksi kaikki osanottajamaat eivät ole vielä kehittäneet liitäntöjä, joiden avulla tavallista menettelyä käyttävät toimijat voivat siirtää ilmoituksensa sähköisesti. >VIITTAUS KAAVIOON> NCTS:ssä käsiteltävien sanomien määrän odotetaan kasvavan räjähdysmäisesti 1. heinäkuuta 2003 - 1. maaliskuuta 2004, koska jälkimmäiseen päivämäärään mennessä kaikkien yksinkertaistettua menettelyä käyttävien taloudellisten toimijoiden, jotka vastaavat suurimmasta osasta passituksia, on lain mukaan oltava liitettyinä järjestelmään. NCTS-hankkeen tuloksellisuutta (kustannusten ja toteutusten välistä suhdetta) on vaikea arvioida. Parlamentin tutkintavaliokunnan kertomuksessa [44] arvioitiin, että passitusjärjestelmässä tehtävien petosten takia menetettiin vuosina 1990-1996 vähintään miljardi euroa. Passituksen tietokoneistamisen avulla pyritään vähentämään merkittävästi näitä petoksia, jotka paperisten passitusasiakirjojen toimittamisen ja tavaroiden kuljettamisen välinen ajallinen ero mahdollistaa. Tietokoneistamiseen investoidut summat ovat siis vaatimattomia, kun niitä verrataan tullimaksuihin, jotka voidaan vastedes periä asianmukaisesti. [44] Ks. yhteisön passitusjärjestelmän tutkintavaliokunta/ kertomus yhteisön passitusjärjestelmästä. Esittelijä: Edward Kellett-Bowman, A4-0053/97: http://www.europarl.eu.int/hearings/ kelletta/default_fi.htm. 4.3.3. Vaikutukset Jäsenvaltioiden vastauksista ilmenee [45], että NCTS on yksi niistä tullialan sovelluksista, jotka edistävät parhaiten yhteisön lainsäädännön yhdenmukaista soveltamista koko EU:n tullialueella. Sen avulla varmistetaan, että kaikkia toimijoita kohdellaan samalla tavalla: järjestelmän toiminnallinen eritelmä on täsmälleen samanlainen kaikissa eri maissa. [45] Ks. liite 11. Jäsenvaltioiden mielestä NCTS on merkittävä edistysaskel petosten ehkäisyssä, koska sen avulla passitusilmoitukset saapuvat ajoissa valvonnasta vastaavaan toimipaikkaan. NCTS:ssä käsiteltävien passitusten yhteydessä on tehtävä riskianalyysi, jonka avulla toteutettavat valvontatoimet voidaan kohdentaa. On kuitenkin syytä tuoda esiin, että taloudelliset toimijat eivät ole lainmukaisesti velvoitettuja ilmoittamaan tavarakoodia passitusilmoituksessa. Tämä vaikeuttaa riskianalyysia. Jäsenvaltiot katsovat, että NCTS parantaa yhteydenpitoa taloudellisiin toimijoihin enemmän kuin muut tullialan tietotekniset sovellukset. Niiden mielestä NCTS on hyödyllinen tullihallintojen välisen hallinnollisen yhteistyön parantamisessa. 4.4. TARIC-tietokanta (TARif Intégré Communautaire) 4.4.1. Kuvaus TARIC on hakemisto, jossa jokaiselle tavaralajille vahvistetaan yhdistetyn nimikkeistön pohjalta tullimaksut, muut yhteisön maksut sekä muut siihen liittyvät yhteisön erityiset säännöstöt (polkumyyntitoimenpiteet, rajoitukset jne.). TARICiin on näin ollen koottu koko tariffeihin liittyvä yhteisön lainsäädäntö ja kaikki kauppapolitiikan toimenpiteet, jotka liittyvät tavaroiden tuontiin ja vientiin. TARICin tavoitteena on: - saattaa kaikkien saataville ajantasainen yhteisön tariffi- ja kauppalainsäädäntö, jotta tullaustoimenpiteitä helpotettaisiin tiedon suoran julkaisemisen (online- ja paperimuodossa) avulla ja - mahdollistaa tariffi- ja kauppalainsäädännön yhdenmukainen soveltaminen koko tulliliiton alueella. TARIC-tietokanta tietokoneistettiin vuonna 1994. Se on saatavilla kaikilla 11 virallisella kielellä, ja komission yksiköt saattavat sen päivittäin ajan tasalle ja toimittavat sen kansallisille hallinnoille. TARIC on ollut syyskuusta 2000 lähtien myös yleisesti käytettävissä komission Europa-sivuston kautta. Tulli 2002 -ohjelmasta on rahoitettu TARICin mukauttaminen vuosituhannen vaihtumisen edellyttämiin muutoksiin sekä tietokannan kehittäviä ja korjaavia ylläpitotoimenpiteitä. 4.4.2. Tulokset 4.4.2.1. Jäsenvaltioiden laadullinen arviointi [46] [46] Ks. liitteet 8 ja 9. Jäsenvaltiot pitävät TARICin tarjoamia tietoja kattavina. Ne ehdottavat kuitenkin joitakin parannuksia, kuten koko yhteisön tullilainsäädännön sisällyttämistä tietokantaan (tiedot alkuperätodistuksista, tuonti- ja vientirajoituksista sekä riskianalyyseistä). Jäsenvaltiot katsovat myös, että tiedot toimitetaan ja päivitetään nopeasti ja että ne ovat tarkkoja ja oikeita. Komissio voisi kuitenkin toimittaa jäsenvaltioille nykyistä nopeammin polkumyyntitoimenpiteitä koskevat tiedot. On syytä mainita, että kauppapolitiikan toimenpiteiden luottamuksellisuuden takia nämä toimenpiteet tulevat yleensä voimaan niiden virallisessa lehdessä julkaisua seuraavana päivänä. Komissio toimittaa tiedot jäsenvaltioille pääsääntöisesti julkaisupäivänä TARICin kautta. Joillakin jäsenvaltioilla on sähköinen liitäntä TARICin ja kansallisen tariffitietokannan välillä, jolloin polkumyyntitoimenpiteitä koskevat tiedot tulevat TARICiin automaattisesti. Jäsenvaltioilla, joilla ei ole tällaista liitäntää, esiintyy viiveitä näiden toimenpiteiden päivittämisessä. Tämä haittaa tullilainsäädännön yhdenmukaisen soveltamisen periaatetta. 4.4.2.2. Määrälliset tiedot Komission Europa-sivulla (DDS-palvelin) käyntien määrä on kasvanut jatkuvasti syyskuusta 2001 lähtien. Vuoden 2002 viimeisellä neljänneksellä kirjattiin 1 752 945 käyntiä, eli lähes 600 000 käyntiä kuussa, eivätkä lukuun sisälly käynnit joidenkin jäsenvaltioiden omilla sivustoilla. Joissakin jäsenvaltioissa on todellakin käytössä DDS:n kaltaisia palvelimia. Niihin sisällytetään komissiolta päivittäin saadut tiedot ja tarvittaessa muita tietoja, jotka liittyvät esimerkiksi valmisteveroihin, alv:hen tai kasvinsuojelutoimenpiteisiin. DDS-palvelimen käytön lisäksi yleisö voi esittää TARICista vastaaville komission yksiköille tullitariffeihin liittyviä kysymyksiä kirjelaatikon kautta. Vuoden 2002 loppuun mennessä oli esitetty jo yli 1 400 kysymystä. Vastausaikaa ei määrätä lainsäädännössä, mutta sitä voitaisiin lyhentää, jos siihen myönnettäisiin resursseja. Edellä esitetyt luvut osoittavat, kuinka tärkeänä TARICia pidetään. Lisäksi TARIC helpottaa taloudellisten toimijoiden ja tullivirkailijoiden tulliselvitystyötä siten, että jotkin tulli-ilmoituksen (yhtenäisasiakirjan) kohdat vastaavat täysin TARICia, jolloin tullimaksut voidaan laskea automaattisesti. 4.4.3. Vaikutukset [47] [47] Ks.liite 11. TARIC kuuluu jäsenvaltioiden mielestä sovelluksiin, jotka edistävät eniten yhteisön lainsäädännön yhdenmukaista soveltamista koko tullialueella ja hallinnollisten menettelyjen tehostamista. TARIC tiedottaa lainsäädännöllisistä muutoksista nopeasti ja samanaikaisesti kaikille hallinnoille. Näin voidaan vähentää riskiä siitä, että jäsenvaltiot soveltavat lainsäädäntöä eri tavoin. Tietojen levittäminen Europa-sivuston kautta ja mahdollisuus olla suorassa yhteydessä komission yksiköihin auttavat myös vähentämään eroavuusriskiä ja vahvistavat samalla yhteydenpitoa taloudellisiin toimijoihin. Jäsenvaltioilla on myönteinen näkemys siitä, että TARIC on edistänyt tullivalvonnan laadun ja tulosten parantamista koskevan tavoitteen saavuttamista sen avulla, että ilmoituksen kohdat vastaavat TARIC-koodeja. 4.5. TQS-sovellus (Tariff Quota and Surveillance) 4.5.1. Kuvaus TQS-järjestelmä on hallinnointijärjestelmä, joka mahdollistaa jäsenvaltioiden välisen suoran yhteydenpidon tariffikiintiöiden ja tariffikattojen sekä tuontimäärien seurannan alalla. Joidenkin tuotteiden kohdalla voidaan alentaa tullimaksua rajallisen tuontimäärän perusteella ja alkuperän perusteella. Rajoitus ilmenee tariffikiintiöinä tai tariffikattoina. Tariffikiintiöt myönnetään vuosittain asetuksella ja ne käytetään sitä mukaa kuin niihin luetaan määriä. Kun kiintiöt on käytetty, tuotteista on maksettava tullimaksut. Tariffikatot eroavat kiintiöistä siinä, että tariffikaton ylittymisestä ei seuraa automaattisesti tullietuuden menetystä. Tavallisen tariffin käyttöönotto edellyttää komission päätöstä tai asetusta. Tuontimäärien seuranta on toiminta, jota koskevia tietoja käytetään muun muassa kauppa- ja tariffineuvotteluissa. Tariffikiintiöitä ja seurantaa koskevien tietojen tavoitteena on: - kiintiöiden tehokas ja tuloksellinen hallinnointi lainsäädännön yhdenmukaisen soveltamisen mahdollistamiseksi, - tehokkaiden välineiden käyttö tuontimäärien seurannassa taloudellisista syistä tai petosten torjumiseksi. Kiintiöitä hallinnoidaan seuraavasti: jäsenvaltiot lähettävät päivittäin hakemukset määrien lukemisesta kiintiöön, ja komissio vastaa hyväksymällä hakemukset. Tiedot saatetaan päivitetään ajan tasalle. Seurantaa varten kansalliset hallinnot toimittavat tilastotietonsa joko komission verkkosovelluksen välityksellä tai sähköpostitse. Komissio vahvistaa tilastotiedot ja niihin voi tutustua joko samaisen verkkosovelluksen välityksellä tai kansallisille hallinnoille kuukausittain lähetettävässä sähköpostissa. Tulli 2002 -ohjelmasta on rahoitettu TQS:n mukauttaminen vuosituhannen vaihtumisen edellyttämiin muutoksiin ja sovelluksen yhdistäminen CCN/CSI-verkkoon sekä uusien toimintojen kehittämistä. 4.5.2. Tulokset 4.5.2.1. Jäsenvaltioiden laadullinen arviointi [48] [48] Ks. liitteet 8 ja 9. Järjestelmää käyttävien jäsenvaltioiden keskuudessa tehty kysely osoittaa, että TQS:n tarjoamat tiedot ovat kattavia. Järjestelmää voitaisiin kuitenkin parantaa, mutta mitään ehdotuksia ei ole esitetty. Jäsenvaltiot arvostavat etenkin sitä, että järjestelmän tarjoamat tiedot ovat tarkkoja ja oikeita. Niiden mielestä tiedot toimitetaan ja päivitetään riittävän nopeasti, joskin joidenkin tariffikiintiöihin liittyvien asetusten julkaisemiseen pitäisi tehdä parannuksia. Jotkin jäsenvaltiot vaativat TARICin ja QUOTAn tietojen yhdenmukaistamista, sillä ne ovat joidenkin tuotteiden kohdalla ristiriitaisia. Integrated Tariff Environment (ITE) -hankkeessa pyritään ratkaisemaan nämä ristiriidat: siinä on tarkoitus yhdistää ja yhdenmukaistaa kaikki tariffisovellukset yhteisten tietojen yhteisen hallinnoinnin varmistamiseksi. Hankkeen tutkimusvaihe on valmis, ja se pannaan täytäntöön Tulli 2007 -ohjelman yhteydessä. 4.5.2.2. Määrälliset tiedot Tietokoneistettu hallinnointi tapahtuu keskustoimistossa kussakin jäsenvaltiossa ja komissiossa: toimistot kokoavat kiintiöihin lukemista koskevat hakemukset, ja komissio jakaa määrät. Toimistoilla on siis suora liitäntä komissioon. Tietokoneistamisessa ei ole kuitenkaan edetty samalla tavalla kaikissa jäsenvaltioissa: siinä ollaan yleensä seurannassa pitemmällä kuin kiintiöiden hallinnoinnissa. Joissakin maissa tulli-ilmoituksissa esitetyt tiedot kootaan yhä manuaalisesti tietotekniikkahankkeiden henkilöstö- ja budjettiresurssien puutteen takia. Kiintiöihin lukemista koskevien hakemusten määrä on kasvanut vuosina 2000-2002. Valitettavasti myös (kiintiöihin lukemisessa tapahtuneista virheistä johtuvien) takaisinmaksujen määrä on kasvussa: komissio seuraa näitä takaisinmaksuja kannustaakseen jäsenvaltioita välttämään virheitä kiintiöihin lukemista koskevissa hakemuksissa. >VIITTAUS KAAVIOON> Komissio julkaisee Europa-sivustolla DDS-palvelimen kautta QUOTA-tietoja, ja hakuja tehdään neljännesvuodessa yli 200 000. 4.5.3. Vaikutukset [49] [49] Ks. liite 11. Jäsenvaltiot katsovat TQS:n edistävän yhteisön lainsäädännön yhdenmukaista soveltamista koko tullialueella: kiintiöiden keskitetty tietokoneistettu hallinnointi mahdollistaa nopean ja yhdenmukaisen hallinnoinnin. Täten varmistetaan, että kiintiöihin lukemista koskevat hakemukset käsitellään samalla tavalla ja yhtä nopeasti koko alueella. Hallinnointimenetelmien (virheiden käsittely jne.) yhdenmukaistaminen auttaisi kuitenkin välttämään vääristymiä. Joidenkin kiintiötariffeihin liittyvien asetusten julkaisemisessa esiintyvät viiveet vaikuttavat jäsenvaltioiden arvioihin siitä, kuinka paljon TQS edistää yhteydenpitoa taloudellisiin toimijoihin. Jäsenvaltiot katsovat TQS:n parantavan tullivalvontaa. 4.6. EBTI-tietokanta (European Binding Tariff Information) 4.6.1. Kuvaus EBTI on tietojenvaihto- ja hakujär