KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE Euroopan unionin rooli YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestössä Lissabonin sopimuksen jälkeen: ajantasaistettu ilmoitus toimivallasta sekä neuvoston ja komission väliset uudet järjestelyt EU:n ja sen jäsenvaltioiden jäsenoikeuksien käyttöä varten /* COM/2013/0333 final */





KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE Euroopan unionin rooli YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestössä Lissabonin sopimuksen jälkeen: ajantasaistettu ilmoitus toimivallasta sekä neuvoston ja komission väliset uudet järjestelyt EU:n ja sen jäsenvaltioiden jäsenoikeuksien käyttöä varten Johdanto: EU ja FAO Euroopan unioni jäsenvaltioineen on ollut YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) jäsen vuodesta 1991. FAO ja kaksi muuta Roomassa päämajaansa pitävää YK:n järjestöä[1] ovat kansainvälisen politiikan etulinjassa, koska niillä on normatiivinen, tekninen ja operatiivinen rooli esimerkiksi seuraavilla, EU:n toiminnan keskeisillä aloilla: ravitsemus, maatalouden tuottavuus, maaseudun kehittäminen, maailmanlaajuisten elintarvikekriisien torjuminen, rajatylittävät uhat, kestävä metsänhoito, kalatalous ja vesiviljely, veden- ja maankäyttö, eläinten ja kasvien tuotanto ja terveys, tiedon ja tilastojen tuotantovalmiuksien kehittäminen, kansainvälisten normien ja standardien asettaminen, kauppa ja hyödykkeet sekä kehitys- ja humanitaarinen apu. EU:n jäsenyys FAO:ssa ja sen strategiset kumppanuudet kaikkien kolmen Roomassa päämajaansa pitävän YK:n järjestön kanssa ovat osoitus siitä, että EU haluaa käydä poliittista vuoropuhelua korkeimmalla mahdollisella tasolla. EU:n huomattava rahoitus kyseisille kolmelle järjestölle on lisäosoitus tästä halusta. Yhdessä nämä järjestöt muodostavat kansainvälisesti tärkeimmän elintarvike- ja maatalouspolitiikan foorumin, ja on tärkeää, että EU osallistuu siihen vahvalla panoksella. FAO tekee elintärkeää työtä kansainvälisen elintarviketurva-agendan edistämiseksi. FAO toimii EU:n politiikan ydinaloilla. Siksi on erittäin tärkeää, että EU voi tehdä FAO:n kanssa yhteistyötä kaikilla kyseisillä aloilla sen varmistamiseksi, että EU:n politiikat otetaan riittävästi huomioon, kun politiikoista, ohjeista ja periaatteista sovitaan kansainvälisellä tasolla. EU on maailman suurin avunantaja, joten sillä on käänteentekevä rooli toimissa, joilla vastataan maailmanlaajuisiin haasteisiin elintarviketurvan alalla. Siksi EU:n on voitava osoittaa, että sen toiminta perustuu harkittuun politiikkaan. Tämä on erityisen tärkeää EU:n ryhtyessä toteuttamaan innovatiivisia aloitteita selviytymiskyvyn ja ravitsemuksen parantamiseksi. Kyseiset aloitteet toteutetaan ohjelmakaudella, joka päättyy vuoden 2020 lopussa. Samaisella ajanjaksolla on odotettavissa, että keskustelut vuoden 2015 jälkeisistä vuosituhannen kehitystavoitteista vilkastuvat. Keskustelua on tarkoitus käydä myös kestävän kehityksen tavoitteiden muotoilusta, johon EU haluaa osallistua määrätietoisella ja vahvalla panoksella. FAO toimii aloilla, jotka ovat EU:n politiikan ydinaloja ja tiiviisti kytköksissä EU:n rooliin maailmanlaajuisena toimijana. Oheiset tuoreet esimerkit kertovat EU:n osallistumisesta ja kiinnostuksesta FAO:n toimintaan. EU osallistui neuvotteluihin, jotka johtivat kahden vapaaehtoisesti noudatettavan ohjeiston käyttöönottoon – toinen koski maanomistuksen, metsien ja kalastuksen vastuullista hallinnointia ja toinen lippuvaltion toimintaa – sekä sopimukseen laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja lopettamiseksi toteutettavista satamavaltion toimenpiteistä. Se osallistuu aktiivisesti keskusteluihin periaatteista, joilla halutaan säännellä maatalousalan vastuullisia investointeja. EU osallistuu aktiivisesti myös elintarvikkeiden ja maatalouden kasvigeenivaroja koskevan kansainvälisen sopimuksen toimintaan. Jäsenjärjestönä EU toimittaa tarvittavia tilastotietoja FAO:n toimivaltaan kuuluvista politiikan aloista. EU on usein edustettuna poliittisella tasolla silloin, kun kansainvälistä huomiota herättävät kysymykset, esimerkiksi taannoiset elintarvikekriisit Sahelin alueella ja Afrikan sarvessa tai elintarvikkeiden nousevat hinnat, edellyttävät kansainvälisiä vastauksia. EU ajaa tarmokkaasti FAO:n ja Maailman ruokaturvakomitean (CFS) uudistamista ja tukee uudistusprosesseja taloudellisesti ja poliittisesti. CFS on FAO:n perustama hallitustenvälinen elin, jonka tehtävänä on arvioida ja seurata maailman ruokaturvaa koskevia politiikkoja. Vuosina 2006–2011 maaseudun kehittämiseen, aluesuunnitteluun, maatalouteen ja elintarviketurvaan myönnettiin vuosittain keskimäärin yli miljardi euroa. Kestävä maatalous sekä elintarvike- ja ravitsemusturva ovat EU:n kehitysyhteistyön pitkän aikavälin asialistan kärjessä ja tärkeä osa vuoropuhelua, jota EU käy kumppanimaiden hallitusten ja FAO:n kaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa. EU:n ensisijaisena tavoitteena on myös vastata kiireellisiin elintarvike- ja ravitsemustarpeisiin. Politiikan tasolla onkin äärimmäisen tärkeää, että EU toimii FAO:ssa entistä aktiivisemmin. Maailmanlaajuisesti tarkasteltuna EU on elintarviketurvan suurin rahoittaja, joten sillä on ratkaiseva rooli pyrittäessä ratkaisemaan maailman elintarviketurvaan liittyviä haasteita. Euroopan unionin rooli FAO:ssa Lissabonin sopimuksen jälkeen Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen komissio vastaa unionin ulkoisesta edustuksesta kaikilla muilla aloilla paitsi yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa (YUTP), jossa unionia edustaa Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja sekä ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja. Kolmansissa maissa ja kansainvälisissä järjestöissä EU:ta edustavat sekä YUTP-asioissa että muissa asioissa unionin edustustot. Koska FAO:ssa käsitellään ainoastaan YUTP:n piirin kuulumattomia asioita, siinä EU:ta edustavat komissio ja FAO:hon akkreditoitu EU:n edustusto. Perussopimuksissa on myös määräyksiä unionin ja sen jäsenvaltioiden välisestä tiiviistä ja vilpittömästä yhteistyöstä. FAO:ssa, kuten muissakin kansainvälisissä järjestöissä, tehdään kaikki mahdollinen sen varmistamiseksi, että EU:n toimijoiden ja jäsenvaltioiden yhteistoiminta on johdonmukaista. Ne koordinoivat toimensa mahdollisimman pitkälle noudattaen keskeisiä periaatteita, joita ovat esimerkiksi edustuksen yhtenäisyys, läpinäkyvyys ja vilpitön yhteistyö. Unionille ja sen jäsenvaltioille annetaan keinot toimia FAO:ssa aiempaa tehokkaammin ja johdonmukaisemmin. Tämä on osa laajempaa strategiaa, jolla komissio tehostaa asteittain EU:n toimintaa kansainvälisissä järjestöissä ja muilla foorumeilla. Se on myös linjassa Euroopan parlamentin 11. toukokuuta 2011 antaman päätöslauselman ”EU maailmanlaajuisena toimijana: sen rooli monenvälisissä järjestöissä”[2] kanssa. Monissa muissa järjestöissä asemaa koskevat rajoitukset kaventavat EU:n mahdollisuuksia osallistua tehokkaasti niiden toimintaan. Näin ei ole FAO:n tapauksessa, koska EU on jo sen jäsenjärjestö. Siltä osin ei siis tarvita muutoksia. EU:n ulkoisesta edustuksesta saadaan johdonmukainen, kattava ja yhtenäinen toimittamalla FAO:lle uusi toimivaltailmoitus, joka korvaa edellisen, vuonna 1994 annetun ilmoituksen, ja korvaamalla vuodelta 1991 peräisin olevat neuvoston ja komission väliset sisäiset järjestelyt, joita on päivitetty vuosina 1992 ja 1995. Uusi ilmoitus toimivallasta ja uudet järjestelyt eivät kumpikaan vaikuta millään tavalla perussopimusten mukaiseen EU:n ja sen jäsenvaltioiden väliseen toimivallan jakoon. Ilmoitus toimivallasta FAO:n perussäännön 2 artiklan 7 kohdan mukaan EU:n on ilmoitettava FAO:lle kaikista muutoksista, jotka koskevat EU:n ja sen jäsenvaltioiden välistä toimivallan jakoa. Viimeisin Euroopan yhteisön FAO:lle tekemä toimivaltailmoitus[3] on vuodelta 1994. EU:lle perussopimuksilla siirretyissä toimivaltuuksissa on sittemmin tapahtunut huomattavia, FAO:n toiminnan kannalta merkityksellisiä muutoksia. Lisäksi Lissabonin sopimus on selventänyt EU:n ja sen jäsenvaltioiden väliseen toimivallan jakoon sovellettavaa oikeudellista kehystä. Tätä taustaa vasten on katsottu tarpeelliseksi toimittaa FAO:lle uusi ilmoitus toimivallasta. Toimivaltailmoituksessa pitäisi luetella ne EU:lle perussopimuksilla siirretyt toimivaltuudet, jotka ovat kaikkein merkityksellisimpiä FAO:n toiminnan kannalta. Ottaen huomioon EU:n ja sen jäsenvaltioiden väliseen toimivallan jakoon myöhemmin mahdollisesti tehtävät muutokset ja sen, että kyseessä on ilmoitusluontoinen asia, ilmoitus olisi pidettävä yleisluonteisena; tarkoituksena on, että FAO:n muut jäsenet saavat tietoa jäsenoikeuksien käytöstä. Lisäksi EU toimittaa FAO:lle ilmoituksen, joka koskee FAO:n alaisten elinten tiettyjä kokouksia. Toimivaltailmoitus korvaa vuonna 1994 tehdyn ilmoituksen, jota toistaiseksi sovelletaan useimpiin FAO:n alaisiin elimiin, myös sen keskuselimiin, ja sopimuksiin. Näin ollen uusi toimivaltailmoitus antaa EU:lle mahdollisuuden selkeyttää suhteitaan FAO:n tärkeimpiin institutionaalisiin elimiin. Tässä vaiheessa on kuitenkin tarkoituksenmukaista jättää ilmoituksen ulkopuolelle ne FAO:n elimet ja sopimukset, joiden osalta EU on antanut erillisen toimivaltailmoituksen[4]. Komissio tarkastelee parhaillaan näitä erillisiä toimivaltailmoituksia niiden mahdollista tarkistamista silmällä pitäen. Se ottaa tässä yhteydessä huomioon FAO:n perussäännöstä johtuvat velvoitteet, asianomaisissa kansainvälisissä elimissä käynnissä olevat keskustelut sekä alalla sovellettavan EU:n lainsäädäntökehyksen muuttuvan luonteen. Erillisilmoitusten tarkistaminen komission esitysten pohjalta on tarkoitus aloittaa vuonna 2014. Uudet järjestelyt jäsenoikeuksien käytöstä FAO:n jäsenoikeuksien laadintaa ja käyttöä koskevaa sisäistä koordinointia säännellään neuvoston ja komission vuonna 1991 sopimalla järjestelyllä[5]. Sitä on tarkistettu vuosina 1992[6] ja 1995[7] tiettyjen puhe- ja äänioikeuksia koskevien käytäntöjen selventämiseksi. Unionin tuomioistuin on todennut, että tällaiset järjestelyt sitovat toimielimiä oikeudellisesti.[8] Järjestelyjä on tarkistettava monestakin syystä. Niiden soveltaminen käytännössä on johtanut jatkuvasti aikaa vieviin keskusteluihin toimivallan jaosta. Tästä johtuen neuvoston valmisteluelimille ei ole jäänyt riittävästi aikaa pohtia FAO:n kokouksissa esitettävien kantojen sisältöä. Järjestelyt eivät myöskään ole Lissabonin sopimuksen määräysten mukaisia. Uudet järjestelyt olisi nähtävä välineenä, jonka avulla neuvosto voi kehittää ja täysimääräisesti käyttää asemaansa EU:n politiikanteossa sekä varmistaa, että komissio ja EU:n edustustot voivat EU:n ulkoisina toimijoina tosiasiallisesti edustaa EU:ta FAO:ssa. Järjestelyillä olisi varmistettava FAO:n kokousten tehokkaampi valmistelu. Erityisesti olisi huolehdittava siitä, että neuvoston valmisteluelimille suodaan riittävästi aikaa omaksuttavan linjan tai tarvittaessa alustavien lausuntojen muotoiluun, jotka ovat sopusoinnussa aiemmin esitettyjen EU:n kantojen kanssa. Jos aiempaa kantaa ei ole tai jos olosuhteet ovat muuttuneet merkittävästi, on varmistettava, että neuvosto pystyy hoitamaan poliittiset tehtävänsä sopimalla EU:n kannasta perussopimusten asiaankuuluvien määräysten mukaisesti ja hyvissä ajoin ennen FAO:n kokouksia. EU:n ja sen jäsenvaltioiden on esitettävä yhteinen kanta aina silloin, kun FAO:n asialistan kohdat liittyvät aloihin, joilla EU:n kannat eivät yksin riitä kattamaan kaikkia asialistan kohtia. Koska näiden uusien järjestelyjen ansiosta EU:n ja sen jäsenvaltioiden pitäisi saavuttaa johdonmukainen, kattava ja yhtenäinen ulkoinen edustus, kaikki EU:n kannat pitäisi voida esittää sen nimissä. Siksi EU:n toimijoiden ja neuvoston puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion olisi tehtävä tiivistä yhteistyötä etenkin yhteisten kantojen esittämiseksi. Neuvoston ja komission välisillä, EU:n ja sen jäsenvaltioiden jäsenoikeuksien käyttöä koskevilla uusilla järjestelyillä olisi korvattava vuosien 1991 ja 1995 järjestelyt, jotka ovat käytännössä johtaneet moniin vaikeuksiin ja pitkällisiin keskusteluihin. Uusien järjestelyjen myötä neuvosto ja komissio sopisivat paremmasta ja tehokkaammasta tavasta valmistella FAO:n keskeisimpien elinten kokouksia. Koska järjestelyissä on kyse EU:n ja sen jäsenvaltioiden jäsenoikeuksien käytöstä, niitä pitäisi soveltaa kaikkiin FAO:n elimiin ja sopimuksiin lukuun ottamatta niitä, joissa ainoastaan jompikumpi – EU tai jäsenvaltiot – on jäsenenä, sekä elimiä, joihin sovelletaan erillisiä järjestelyjä[9]. Komissio aloittaa näiden erillisjärjestelyjen arvioimisen vuonna 2014 niiden mahdollista tarkistamista varten. Komission ja EU:n edustuston toteuttamat liitännäistoimenpiteet Komissio on sitoutunut huolehtimaan, että käytettävissä on resurssit, joita tehokas osallistuminen FAO:n toimintaan edellyttää. Tältä osin on jo toteutettu toimenpiteitä. EU:n Rooman-edustustoa on vahvistettu kahdella työntekijällä, joista toisen toimenkuvaan kuuluvat humanitaariset asiat ja toisen maatalousasiat. Lisäksi päätoimipaikasta lähetetään aina tarvittaessa asiantuntijoita, ja toimintapolitiikasta FAO:ssa käytäviin keskusteluihin osallistutaan aiempaa aktiivisemmin. Tällä hetkellä EU:lla ei ole oikeutta osallistua kolmen FAO:n komitean (rahoituskomitea, ohjelmakomitea ja juridisten asioiden komitea) työskentelyyn, koska niiden jäsenyyttä on rajoitettu. Tämä johtuu EU:n asemasta jäsenjärjestönä, mihin liittyy tällaisia rajoituksia. Tilanne estää EU:ta osallistumasta täysipainoisesti kaikkiin FAO:n työn osa-alueisiin, ja se onkin korjattava ottaen huomioon EU:n rahoituksen painoarvo FAO:ssa sekä hallintotavan ja temaattisten kysymysten kytkeytyminen tiivisti yhteen uudistuksen jälkeen. Lähitulevaisuudessa on myös ratkaiseva yleisempi kysymys EU:n roolista komiteoissa (yksinomainen vai jaettu puheenjohtajuus), jotta tilanne saadaan vastamaan Lissabonin sopimusta. Päätelmät Edellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että · neuvosto ottaa huomioon liitteessä 1 esitetyn toimivaltailmoituksen, jonka EU:n Rooman-edustusto toimittaa FAO:lle SEUT-sopimuksen 221 artiklan mukaisesti vuodelta 1994 peräisin olevan toimivaltailmoituksen korvaamiseksi; · neuvosto ja komissio sopivat liitteessä 2 esitetyistä järjestelyistä, joita sovelletaan päivästä, jona FAO:n jäsenoikeuksien käyttöä koskevista järjestelyistä päästään sopimukseen. Liite 1 Euroopan unionin ilmoitus toimivallasta Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön perussäännön soveltamisalaan kuuluvissa asioissa (FAO:n ohjesääntöjen nojalla) Elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) jäsenjärjestönä Euroopan unioni (EU) toimittaa FAO:n perussäännön 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti seuraavan toimivaltailmoituksen, jossa nimetään ne politiikanalat, joiden osalta EU:n jäsenvaltiot ovat siirtäneet toimivallan EU:lle FAO:n toimivaltaan kuuluvissa asioissa. Tätä toimivaltailmoitusta sovelletaan kaikkiin FAO:n elimiin ja sopimuksiin, lukuun ottamatta niitä, joista on annettu erillinen toimivaltailmoitus[10]. Sillä korvataan FAO:lle vuonna 1994 toimitettu toimivaltailmoitus[11]. 1. yleiset periaatteet FAO:lle on ilmoitettu[12], että Lissabonin sopimuksen voimaantulopäivänä 1. joulukuuta 2009 EU korvasi Euroopan yhteisön, jonka seuraaja siitä tuli, ja FAO:hon akkreditoidusta Euroopan komission edustustosta tuli EU:n edustusto. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 1 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti EU perustuu SEU-sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen (SEUT). EU:n toimivallan alat luetellaan SEUT-sopimuksen 2–6 artiklassa. Mikäli toimivalta on jaettu EU:n ja sen jäsenvaltioiden kesken eikä EU ole käyttänyt sille kuuluvaa toimivaltaa tai on päättänyt lopettaa sen käytön, jäsenvaltiot käyttävät omaa toimivaltaansa. Toimivalta, jota ei ole perussopimuksilla osoitettu EU:lle, kuuluu EU:n jäsenvaltioiden toimivallan alaan. Tämän ilmoituksen perusteella sekä FAO:n perussäännön 2 artiklan 8 kohdan ja ohjesääntöihin kuuluvat säännön XLII mukaisesti EU toimittaa FAO:lle ennen FAO:n elimen kokousta tarvittaessa ilmoituksen siitä, kumpi – EU vai sen jäsenvaltiot – aikoo käyttää jäsenoikeuksia kokouksen asialistalla olevissa asioissa.[13] FAO:n perussäännön 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti EU käyttää jäsenoikeuksiaan sen toimivaltaan kuuluvilla politiikan aloilla jäljempänä esitetyllä tavalla. Niillä politiikan aloilla, joilla sekä EU:lla että sen jäsenvaltioilla on valta toimia FAO:ssa jäljempänä esitetyllä tavalla, joko EU käyttää tai sen jäsenvaltiot käyttävät molempien jäsenoikeuksia. Toimivallan jako EU:n ja sen jäsenvaltioiden välillä jäljempänä esitetyllä tavalla on luonteeltaan muuttuvaa. EU varaa itselleen oikeuden muuttaa tätä ilmoitusta jäljempänä olevaan luetteloon vaikuttavien muutosten johdosta ilman, että se muodostaisi ennakkoehdon sen toimivallan käytölle FAO:n toimivaltaan kuuluvissa asioissa. 2. EU:n toimivalta 2.1. EU:lla on yksinomainen valta toimia FAO:ssa SEUT-sopimuksen 3 artiklan 1 kohdassa luetelluilla politiikan aloilla. Kyseisiä aloja ovat tulliliitto; sisämarkkinoiden toimintaa varten tarvittavien kilpailusääntöjen vahvistaminen; niiden jäsenvaltioiden rahapolitiikka, joiden rahayksikkö on euro; meren elollisten luonnonvarojen säilyttäminen osana yhteistä kalastuspolitiikkaa; ja yhteinen kauppapolitiikka. 2.2. EU:lla on yksinomainen valta toimia FAO:ssa myös tietyillä muilla, etenkin SEUT-sopimuksen 4 artiklan 2 kohdassa luetelluilla politiikan aloilla sikäli kuin EU on ottanut käyttöön yhteisiä sääntöjä, joihin FAO:n toimet saattavat vaikuttaa, tai jos EU:n ulkoiset toimet ovat edellytys sille, että EU voi käyttää sisäistä toimivaltaansa. Tällaisia politiikan aloja ovat erityisesti seuraavat: – sisämarkkinat, myös toimenpiteet, joiden tarkoituksena on toteuttaa sisämarkkinat tai varmistaa niiden toiminta (SEUT-sopimuksen 26 artiklan 1 kohta), lainsäädännön lähentäminen (SEUT-sopimuksen 114–118 artikla) sekä tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus (SEUT-sopimuksen 28–37 ja 45–66 artikla); – maatalous ja maaseudun kehittäminen, erityisesti toimet, joilla · parannetaan maatalouden tuottavuutta kestävästi ja ympäristön, ilmastonmuutoksen, metsätalouden ja energian aloilla toteutettavien unionin toimien kanssa yhteensopivalla tavalla, · vakautetaan markkinat, hillitään hintojen epävakautta, varmistetaan tarjonta ja huolehditaan elintarviketurvasta, · pyritään saavuttamaan yhteisen kauppapolitiikan tavoitteet maataloustuotteiden osalta, · varmistetaan maatalousyhteisöjen kohtuullinen elintaso, · varmistetaan kohtuulliset kuluttajahinnat, · varmistetaan maatalousalueiden ja maaseudun taloudellinen kehitys; – kalastus ja vesiviljely meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä lukuun ottamatta; – ympäristö, myös SEUT-sopimuksen 192 artiklan nojalla toteutettavat toimenpiteet SEUT-sopimuksen 191 artiklassa esitettyjen EU:n politiikan tavoitteiden saavuttamiseksi. Näitä tavoitteita ovat ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen, ihmisten terveyden suojelu, luonnonvarojen harkittu ja järkevä käyttö metsät mukaan lukien sekä sellaisten toimenpiteiden edistäminen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin, ja erityisesti ilmastonmuutoksen torjuminen; – energia, myös SEUT-sopimuksen 170 ja 192 artiklan sekä 194 artiklan 2 kohdan nojalla toteutettavat toimenpiteet SEUT-sopimuksen 194 artiklassa esitettyjen EU:n politiikan tavoitteiden saavuttamiseksi sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan yhteydessä sekä ympäristön säilyttämistä ja sen tilan parantamista koskevan vaatimuksen huomioon ottaen. Tavoitteena on varmistaa energiamarkkinoiden toimivuus ja energian toimitusvarmuus unionissa sekä edistää energiatehokkuutta, energiansäästöä, uusiin ja uusiutuviin energialähteisiin perustuvien energiamuotojen kehittämistä ja energiaverkkojen yhteenliittämistä; – SEUT-sopimuksen 168 artiklan 4 kohdan nojalla toteutettavat toimenpiteet, jotka liittyvät yhteisiin kansanterveyden turvallisuuskysymyksiin, mukaan lukien eläinlääkintä- ja kasvinsuojelualan toimenpiteet, joilla asetetaan korkeat laatu- ja turvallisuusvaatimukset ihmisestä peräisin oleville elimille ja aineille sekä lääkkeille ja lääkinnällisille laitteille ruoan ja rehun osalta. 3. EU:n ja sen jäsenvaltioiden toimivalta 3.1. Tietyillä politiikan aloilla sekä EU:lla että sen jäsenvaltioilla on valta toimia FAO:ssa. Tällaisia aloja ovat erityisesti seuraavat: – tutkimus, kehitys ja avaruus, myös SEUT-sopimuksen 180 artiklan nojalla toteutettavat toimenpiteet tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevien ohjelmien määrittelemiseksi ja täytäntöön panemiseksi yhteistyötä edistämällä ja tuloksia levittämällä; – kehitysyhteistyö, myös SEUT-sopimuksen 209 artiklan nojalla toteutettavat toimenpiteet SEUT-sopimuksen 208 artiklassa esitettyjen EU:n politiikan tavoitteiden saavuttamiseksi. Näitä tavoitteita ovat köyhyyden vähentäminen ja lopulta poistaminen sekä elintarviketurva ja ravitsemus; – humanitaarinen apu, myös EU:n oma toiminta ja sen toteuttamat oikeudelliset ja poliittiset toimenpiteet, joilla pyritään saavuttamaan SEUT-sopimuksen 214 artiklan 1 kohdassa esitetyt humanitaarisen avun tavoitteet eli tapauskohtaisesti avustamaan ja suojelemaan sellaisten kolmansien maiden asukkaita, joissa on tapahtunut luonnon tai ihmisen aiheuttama suuronnettomuus, ja huolehtimaan näistä eri tilanteista johtuvista humanitaarisista tarpeista; – ihmisten terveyden suojelu ja kohentaminen; – teollisuus, myös toimenpiteet, joilla kannustetaan luomaan teollisuuden ja varsinkin pienten ja keskisuurten yritysten kilpailukykyä tukeva toimintaympäristö; – matkailu, myös matkailuteollisuuden kehitysedellytysten tukeminen. 3.2. FAO:n jäseninä sekä EU:lla että sen jäsenvaltioilla on toimivaltaa FAO:n organisaatiota ja menettelyjä koskevissa asioissa, joihin kuuluvat oikeudelliset ja budjettikysymykset, puheenjohtajien valinta sekä asialistojen ja raporttien hyväksyminen. Liite 2 Neuvoston ja komission väliset järjestelyt Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden jäsenoikeuksien käytöstä elintarvike- ja maatalousjärjestössä 1. Soveltamisala ja yleiset periaatteet Näitä järjestelyjä sovelletaan Euroopan unionin (EU) ja sen jäsenvaltioiden jäsenoikeuksien laadintaan ja käyttöön kaikissa elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) elimissä ja sopimuksissa, myös valmistelukomiteoissa. Niitä ei sovelleta elimiin ja sopimuksiin, joissa ainoastaan EU on jäsen tai ainoastaan EU:n jäsenvaltiot ovat jäseniä, eikä elimiin, joihin sovelletaan erillisiä järjestelyjä[14]. Näillä järjestelyillä korvataan vuonna 1991 sovitut järjestelyt (asiakirja 10478/91, liite II.a), joita on päivitetty vuosina 1992 (asiakirja 9050/92, liite II.b) ja 1995 (asiakirja 8460/95, liite II.c). Näitä järjestelyjä sovelletaan SEU-sopimuksen 4 artiklan 3 kohdassa ja 13 artiklan 2 kohdassa vahvistettua vilpittömän yhteistyön periaatetta täysimääräisesti noudattaen, jotta EU voi saavuttaa johdonmukaisen, kattavan ja yhtenäisen ulkoisen edustuksen. Nämä järjestelyt eivät vaikuta EU:n ja sen jäsenvaltioiden väliseen toimivallan jakoon eikä perussopimuksen mukaiseen toimielinten väliseen vallanjakoon. Ne eivät myöskään vaikuta perussopimusten mukaisiin päätöksentekomenettelyihin, joita sovelletaan neuvoston omaksuessa EU:n kantoja. Järjestelyt eivät estä sopimasta tulevaisuudessa vastaavista järjestelyistä muiden kansainvälisten järjestöjen osalta. Näiden järjestelyjen ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön[15] mukaisesti asiasta annetaan EU:n kanta, jos siihen sovelletaan EU:n lainsäädäntöä tai muulla tavoin (esim. yleiset ohjeet, neuvoston päätelmät, EU:n strategiat tai EU:n yhtenäinen toiminta) vahvistettua EU:n politiikkaa tai jos EU:n kantaa tarvitaan FAO:n kokouksessa esittäväksi. 2. FAO:n kokousten valmistelu 2.1. Koordinointifoorumit Kaikki FAO:n jäsenoikeuksien laatimista ja käyttöä koskevat kysymykset toimitetaan Brysseliin neuvoston asiaankuuluville valmisteluelimille (koordinointityöryhmä (FAO) sekä kalatalouden, metsätalouden ja kasvinsuojelutoimenpiteiden työryhmät). Näissä työryhmissä tehdään kaikki mahdollinen sopimukseen pääsemiseksi vilpittömän yhteistyön hengessä. Jos sopimukseen ei päästä, asia siirretään Coreperin ja tarvittaessa neuvoston käsiteltäväksi hyvissä ajoin ennen asianomaista FAO:n kokousta. Paikallisia koordinointikokouksia voidaan tarvittaessa järjestää Roomassa tai muualla (riippuen siitä, missä FAO:n kokous järjestetään). Koordinointikokousten valmistelusta ja puheenjohtajuudesta vastaa FAO:hon akkreditoitu EU:n edustusto tai, jos FAO:n kokous järjestetään muualla kuin Roomassa eikä FAO:hon akkreditoitu EU:n edustusto pysty hoitamaan näitä tehtäviä, EU:n edustusto kokouksen järjestävässä maassa tai muussa tapauksessa jäsenvaltion edustusto kyseisessä maassa tai komissio yhteistyössä FAO:hon akkreditoidun EU:n edustuston kanssa. Paikallisten koordinointikokousten tarkoituksena on käsitellä kysymyksiä, joihin ei ole varauduttu ennakolta. Kokouksissa EU:n kantoja, yhteisiä kantoja, omaksuttavia linjoja tai lausuntoja, jotka on laadittu 2.3 kohdan mukaisesti, ei voida muuttaa olennaisesti. 2.2. EU:n ja sen jäsenvaltioiden jäsenoikeuksien käyttöä koskeva ilmoitus Mikäli FAO:n ohjesääntöihin kuuluvassa säännössä XLII olevassa 2 kohdassa näin edellytetään, komission on asialistat FAO:lta saatuaan toimitettava neuvoston pääsihteeristölle luonnos alustavasta ilmoituksesta, joka koskee EU:n ja sen jäsenvaltioiden jäsenoikeuksien käyttöä, jäljempänä ’alustava ilmoitus’. Alustavassa ilmoituksessa esitetään tehtävien alustava jako ja soveltuvin osin äänioikeuden käyttö asianomaisissa FAO:n elimissä. Jos jäsenvaltio on komission kanssa eri mieltä alustavan ilmoituksen luonnoksesta, se antaa kirjallisen selvityksen eriävästä kannastaan vähintään kaksi työpäivää ennen asianomaisen työryhmän kokousta. Komissio toimittaa alustavan ilmoituksen Roomassa sijaitsevalle FAO:hon akkreditoidulle EU:n edustustolle, joka toimittaa sen edelleen FAO:lle. Alustavan ilmoituksen toimittaminen ei estä sitä, etteikö FAO:lle voida toimittaa siihen myöhemmin mahdollisesti tehtyjä muutoksia. Näin on varsinkin silloin, kun EU:n kanta tai yhteinen kanta (joka voi olla omaksuttava linja tai lausunto) laaditaan vasta alustavan ilmoituksen toimittamisen jälkeen ja/tai kun FAO:n tausta-asiakirjat saapuvat myöhässä. 2.3. Omaksuttavien linjojen ja äänestysaikomusten valmistelu ja hyväksyminen 2.3.1. EU:n tai EU:n ja sen jäsenvaltioiden FAO:ssa esittämissä kannoissa on periaatteessa kyse linjan omaksumisesta, jolloin ulkoisille toimijoille jää riittävästi liikkumavaraa EU:n ja/tai sen jäsenvaltioiden etujen edustamiseen mahdollisimman tehokkaasti. Kannat olisi esitettävä lausuntoina vain, jos se katsotaan tarpeelliseksi. Valta toimia omaksuttavien linjojen mukaisesti tai antaa lausuntoja käsittää myös äänioikeuden käytön. 2.3.2. Asialistan sellaisten kohtien osalta, joista on jo olemassa EU:n kanta[16], komissio ilmoittaa neuvostolle esityksen EU:n linjaksi, jossa huomioidaan aikaisemmat kannat. Vilpittömän yhteistyön periaatteen mukaisesti ja jotta komissio voisi hyödyntää kaiken saatavilla olevan asiantuntemuksen, jäsenvaltiot voivat esittää havaintoja, jotka komissio ottaa huomioon viimeistellessään EU:ssa omaksuttavaa linjaa. 2.3.3. Asialistan sellaisten kohtien osalta, joista ei ole olemassa EU:n kantaa[17] mutta joista on tarpeen tai tarkoituksenmukaista omaksua sellainen, komissio toimittaa neuvostolle vahvistettavaksi luonnoksen EU:n kannaksi (joka voidaan laatia omaksuttavan linjan tai lausunnon muotoon, ks. 2.3.1. kohta). Samoja periaatteita sovelletaan silloin, kun olemassa oleviin EU:n kantoihin joudutaan tekemään perusteellisia mukautuksia FAO:ssa esitettävää kantaa silmällä pitäen. Luonnoksia laatiessaan komissio hyödyntää tarvittaessa jäsenvaltioiden asiantuntemusta. 2.3.4. EU:n ja sen jäsenvaltioiden yhteisesti omaksumat linjat laaditaan asialistan sellaisia kohtia varten, jotka 2.3.4.1. kattavat yhteistyötä kolmansien maiden kanssa koskevat politiikan alat ja humanitaarisen avun (SEUT-sopimuksen viidennen osan III osasto) ja joiden osalta pidetään tarkoituksenmukaisena, että EU ja sen jäsenvaltiot antavat yhteisen lausunnon, josta käy ilmi molempien toimet näillä aloilla; tai 2.3.4.2. jotka aiemmin annettu EU:n kanta kattaa osittain mutta jotka liittyvät olennaisesti asioihin, joista ei ole voida antaa EU:n kantaa; tai 2.3.4.3. koskevat organisaatiota ja menettelyjä koskevia asioita, kuten puheenjohtajien valintaa sekä asialistojen ja raporttien hyväksyntää. Näiden yhteisesti omaksuttavien linjojen luonnokset toimittaa komissio 2.3.4.1. ja 2.3.4.2. kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ja neuvoston vaihtuvaa puheenjohtajuutta sillä hetkellä hoitava jäsenvaltio 2.3.4.3. kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa. 2.3.5. Asialistan sellaisten kohtien osalta, joista ei ole olemassa EU:n kantaa tai yhteistä kantaa, jäsenvaltiot ilmoittavat toisilleen sekä EU:n edustustolle ja komissiolle alustavista kannoistaan ja äänestysaikomuksistaan. 2.3.6. Alustavat kannat toimitetaan asianomaiselle neuvoston valmisteluelimelle mahdollisuuksien mukaan viisi työpäivää ennen kyseisen elimen kokousta. 3. Toiminta ja äänestäminen FAO:n elimissä 3.1. EU:n edustusto ja/tai komissio toimii EU:ssa omaksuttavien linjojen mukaisesti tai antaa lausuntoja ”EU:n puolesta” (ja käyttää soveltuvin osin äänioikeuttaan). 3.2. EU:n edustusto ja/tai komissio toimii omaksuttavien linjojen mukaisesti tai antaa yhteisiä lausuntoja ”EU:n ja sen jäsenvaltioiden puolesta” (ja käyttää soveltuvin osin äänioikeuttaan). 3.3. Kuitenkin seuraavissa tapauksissa jollekin jäsenvaltiolle annetaan tehtäväksi toimia yhteisesti omaksuttavien linjojen mukaisesti tai antaa yhteisiä lausuntoja ”EU:n ja sen jäsenvaltioiden puolesta” (ja käyttää soveltuvin osin äänioikeuttaan): – 2.3.4.2. kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, joissa yhteinen kanta sisältää pääasiassa elementtejä, joista ei ole olemassa EU:n kantaa. Tällainen tehtävänjako tehdään sen perusteella, mikä on FAO:ssa harjoitetun politiikan tärkein odotettu vaikutus EU:hun tai sen jäsenvaltioihin; – organisaatiota ja menettelyjä koskevissa asioissa, kuten puheenjohtajien valinnassa sekä asialistojen ja raporttien hyväksymisessä. 3.4. Jäsenvaltiot antavat lausuntoja omasta puolestaan (ja käyttävän soveltuvin osin äänioikeuttaan). 3.5. Mitä tulee niihin kolmeen FAO:n komiteaan, joiden jäsenyyttä on rajoitettu (rahoituskomitea, ohjelmakomitea ja juridisten asioiden komitea) ja joihin EU ei toistaiseksi kuulu, niiden EU:n jäsenvaltiosta nimetylle jäsenelle (jäsenvaltioista nimetyille jäsenille) annetaan soveltuvin osin tehtäväksi antaa EU:n lausuntoja tai yhteisiä lausuntoja ja tarvittaessa käyttää äänioikeutta. 4. Käytännön järjestelyt 4.1. EU:n lausunnot tai yhteiset lausunnot annetaan EU:n nimissä: EU:n lausunnot ”EU:n puolesta” ja yhteiset lausunnot ”EU:n ja sen jäsenvaltioiden puolesta”. 4.2. Parhaimman mahdollisen asiantuntemuksen saamiseksi ja tarvittaessa omien resurssiensa vahvistamiseksi EU:n edustusto ja/tai komissio voi tiettyjen FAO:n kokousten osalta päättää käyttää jäsenvaltioiden asiantuntijoita, joita voidaan pyytää pitämään EU:n nimissä puheenvuoro lausuntojen taustoittamiseksi. 4.3. Kyselylomakkeet: Komissio vastaa kyselyihin, joita FAO lähettää EU:lle. Ennen kuin komissio palauttaa täytetyn kyselylomakkeen FAO:lle, se lähettää sen neuvostoon kommentoitavaksi. Jäsenvaltioilla on tällöin kymmenen päivää aikaa esittää huomautuksia. [1] Maailman elintarvikeohjelma (WFP) ja Kansainvälinen maatalouden kehittämisrahasto (IFAD). [2] P7_TA-PROV(2011)0229. [3] Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajan 4.10.1994 päivätty kirje (8406). [4] Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM), sopimus laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja lopettamiseksi toteutettavista satamavaltion toimenpiteistä, Codex Alimentarius -komissio ja kansainvälinen kasvinsuojeluyleissopimus (IPPC). [5] Neuvoston asiakirja 10478/91, 18.12.1991. [6] Neuvoston asiakirja 9050/92, 7.10.1992. [7] Neuvoston asiakirja 8460/95, 26.6.1995. [8] Asia C-25/94, 19.3.1996. [9] FAO:n sopimus kansainvälisten suojelu- ja hoitotoimenpiteiden noudattamisen edistämisestä aavalla merellä toimivien kalastusalusten osalta (1993); sopimus laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja lopettamiseksi toteutettavista satamavaltion toimenpiteistä (2009); Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM); Intian valtameren tonnikalakomissio (IOTC); Codex Alimentarius -komissio; suu- ja sorkkataudin vastustamiseksi asetettu Euroopan komissio (EUFMD); kansainvälinen kasvinsuojeluyleissopimus (IPPC). [10] Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM); sopimus laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja lopettamiseksi toteutettavista satamavaltion toimenpiteistä; Codex Alimentarius -komissio; kansainvälinen kasvinsuojeluyleissopimus (IPPC). [11] Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajan 4.10.1994 päivätty kirje (8406). [12] 27.11.2009 päivätty verbaalinootti. [13] EU katsoo, ettei tällaista ilmoitusta tarvitse antaa sellaisten kokousten tai niiden asialistalla olevien kohtien osalta, joissa ei ole tarkoitus käyttää äänioikeutta tai joissa EU:n ja sen jäsenvaltioiden välinen toimivallan jako perustuu suoraan tähän toimivaltailmoitukseen. [14] FAO:n sopimus kansainvälisten suojelu- ja hoitotoimenpiteiden noudattamisen edistämisestä aavalla merellä toimivien kalastusalusten osalta (1993); sopimus laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja lopettamiseksi toteutettavista satamavaltion toimenpiteistä (2009); Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM); Intian valtameren tonnikalakomissio (IOTC); Codex Alimentarius -komissio; suu- ja sorkkataudin vastustamiseksi asetettu Euroopan komissio (EUFMD); kansainvälinen kasvinsuojeluyleissopimus (IPPC). [15] Asia C-246/07, komissio v. Ruotsi, Kok. 2010, s. I-3317. [16] Mukaan lukien kohdat, joihin sisältyy sellaisia sivuavia elementtejä, joista ei ole olemassa EU:n kantaa. [17] Mukaan lukien kohdat, joihin sisältyy sellaisia sivuavia elementtejä, joista on olemassa EU:n kanta.