Ehdotus: neuvoston asetus yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta /* KOM/2004/0699 lopull. - CNS 2004/0242 */





Bryssel 20.10.2004 KOM(2004) 699 lopullinen 2004/0242 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Taustaa Monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 10 päivänä joulukuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2501/2001[1] voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2005. Komissio hyväksyi heinäkuussa 2004 yleistä tullietuusjärjestelmää (GSP-järjestelmä) koskevat suuntaviivat seuraavaksi vuodet 2006–2015 kattavaksi kymmenvuotiskaudeksi[2]. Näissä perusteluissa annetaan taustatietoja ja selvennetään täytäntöönpanoasetuksen ehdotusluonnokseen sisältyviä säännöksiä. Vuonna 1994 annetuilla edellistä kymmenvuotiskautta 1994–2005 koskevilla suuntaviivoilla[3] ja niiden täytäntöönpanoasetuksilla toteutettiin joukko merkittäviä muutoksia. Käyttöön otettiin muun muassa tullin mukauttaminen tuotteen arkuuden perusteella, graduaatio (etuuksien poistaminen tietyin perustein) ja erityisiä kannustusmenettelyjä. Vuonna 2001 otettiin käyttöön rajoittamattomaksi ajaksi vähiten kehittyneitä maita koskeva erityinen menettely. Kokemus on osoittanut, että osa näistä toimenpiteistä toimii hyvin käytännössä, mistä syystä niiden soveltamista olisi jatkettava, mutta osaa toimenpiteistä on välttämätöntä tarkistaa. Yhteisö on myöntänyt tullietuuksia kehitysmaille osana GSP-järjestelmää vuodesta 1971. Kauppapolitiikka on keskeisellä sijalla EU:n suhteissa muihin maihin. GSP-järjestelmä on osa kauppapolitiikkaa, ja sen on oltava yhdenmukainen kehitysyhteistyöpolitiikan kanssa ja tuettava sen pyrkimyksiä. Tämän vuoksi GSP-järjestelmän on oltava yhdenmukainen myös Dohan kehitysohjelman kanssa. Yksi keskeisistä tavoitteista on auttaa kehitysmaita hyötymään globalisaatiosta erityisesti yhdistämällä kauppa ja kestävä kehitys. 2. Asianomaisten osapuolten kuuleminen Lukuisat eturyhmät ovat esittäneet näkökantansa, huomionsa ja suosituksensa GSP-järjestelmän tulevaisuudesta. Neuvosto on esittänyt päätelmänsä kymmenvuotiskauden suuntaviivoja koskevasta tiedonannosta, ja lausuntonsa suuntaviivoista ovat antaneet myös Euroopan parlamentti ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitea. Kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa käytiin vuoropuhelua heinäkuussa 2004. Näkemyksensä ovat ilmaisseet ammattijärjestöt ja erinäiset ammattiliitot. Myös GSP-järjestelmän edunsaajamaat ovat esittäneet näkökantojaan aktiivisesti. Koska on tarvittu erityistilastoja, komissio on toteuttanut itse vaikutusten arvioinnin. 3. Talousarviovaikutukset Tästä asetuksesta ei aiheudu yhteisön talousarvioon heijastuvia menoja. Sen soveltaminen kuitenkin vähentää tullituloja. Asetusluonnoksesta johtuvan tullitulojen menetyksen arvioidaan olevan 2,2 miljardia euroa vuodessa. Asetusehdotukseen sisältyy nykyiseen asetukseen verrattuna tiettyjä muutoksia. Ne koskevat graduaatiomekanismia, uutta kestävää kehitystä koskevaa erityistä menettelyä (kolmen aikaisemman menettelyn yhdistäminen) sekä muutoksia tuotekatteeseen. Ei ole odotettavissa, että näiden muutosten myötä tullitulojen määrä muuttuisi merkittävästi. 4. Säännösten sisältöä koskevia selvennyksiä Yksinkertaistaminen on toteutettu vähentämällä menettelyjen lukumäärää viidestä kolmeen ja erityisesti ottamalla käyttöön yksi kannustusmenettely niiden entisten kolmen erityisen menettelyn sijaan, jotka koskivat työntekijöiden oikeuksien suojelua, ympäristönsuojelua sekä huumausaineiden tuotannon ja laittoman kaupan vastaista toimintaa. Niinpä ehdotettu GSP-järjestelmä muodostuu yleisestä menettelystä, kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa koskevasta erityisestä kannustusmenettelystä sekä vähiten kehittyneitä maita koskevasta erityisestä menettelystä, joka liittyy kiinteästi ”kaikki paitsi aseet” -aloitteeseen ( Everything But Arms – EBA). Menettelyjä voidaan myöhemmin yksinkertaistaa lisää poistamalla edunsaajien luettelosta maat, joilla on sopimukseen, yleensä vapaakauppasopimukseen, perustuva etuuskohtelupääsy yhteisön markkinoille. Yhteisö huolehtii siitä, ettei yksikään maa menetä etuuksiaan muutosten vuoksi, koska aikaisemmin GSP-kohtelun alaisista tuotteista saadut etuudet sisällytetään asianomaiseen vapaakauppasopimukseen. Kuten nykyisessä GSP-järjestelmässä, etuudet jakautuvat jatkossakin tuotteiden arkuuden mukaan. Asetuksessa sovelletaan edelleen arkoihin tuotteisiin nykyistä kiinteää 3,5 prosenttiyksikön alennusta ja muihin kuin arkoihin tuotteisiin 100 prosentin alennusta. Asetuksella kuitenkin laajennetaan järjestelmän soveltamisalaa ottamalla yleiseen menettelyyn mukaan uusia tuotteita ja ottamalla käyttöön antelias erityinen kannustusmenettely. EBA-menettelyssä säilytetään EBA-aloitteen yleinen tuotekate (kaikki paitsi aseet), kun taas kahteen muuhun menettelyyn sisältyy uusia tuotteita, jotka ovat pääasiassa maatalous- ja kalastustuotteita. Voimassa olevassa GSP-asetuksessa säädetään työntekijöiden oikeuksien suojelua ja ympäristönsuojelua koskevasta kahdesta erityisestä kannustusmenettelystä. Nämä menettelyt olisi otettava osaksi laajempaa järjestelmää, joka heijastaa kestävän kehityksen kokonaisvaltaista luonnetta. Yleisen käsityksen mukaan kestävään kehitykseen kuuluu monia eri osatekijöitä kuten perusluonteisten ihmisoikeuksien ja työntekijöiden oikeuksien kunnioittaminen, hyvä hallinto ja ympäristönsuojelu. Näiden tekijöiden välisiä suhteita on käsitelty useissa kansainvälisissä yleissopimuksissa ja asiakirjoissa kuten YK:n julistuksessa oikeudesta kehitykseen (1986), ympäristöä ja kehitystä koskevassa Rion julistuksessa (1992), Wienin julistuksessa ja toimintaohjelmassa (1993), YK:n kehitysagendassa (1977), työelämän perusperiaatteita ja -oikeuksia koskevassa ILO:n julistuksessa (1998), YK:n vuosituhatjulistuksessa (2000) ja kestävää kehitystä koskevassa Johannesburgin julistuksessa (2002). Kaikki maat vastaavat yhdessä myös huumeiden torjunnasta. Yhtenä osatekijänä kestävän kehityksen edistämisessä on kehitysmaiden taloudellisen tilanteen parantaminen. Tämä koskee etenkin niitä kehitysmaita, joiden yhdentyminen kansainväliseen kauppajärjestelmään on edennyt heikommin ja joiden taloudet eivät ole riittävän monipuolisia. Niinpä GSP-järjestelmän tarjoamat ylimääräiset tullietuudet olisi kohdistettava niihin kehitysmaihin, jotka ovat kaikkein heikoimmassa asemassa ja joille ihmisoikeuksia ja työntekijöiden oikeuksia koskevien keskeisten yleissopimusten ratifiointi ja tosiasiallinen täytäntöönpano, ympäristönsuojelu ja hyvän hallinnon periaatteiden toteuttaminen aiheuttavat erityisiä rasitteita ja velvollisuuksia. Sen sijaan korkean tulotason maat ja maat, joissa talouden monipuolistuminen ja kaupan yhdentyminen on suhteellisen pitkällä, ovat eri asemassa, sillä niillä katsotaan olevan tarvittavat resurssit kestävän kehityksen politiikan toteuttamiseksi ilman lisäapua. Kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa koskevan erityisen kannustusmenettelyn kohteena ovat sen vuoksi eniten apua tarvitsevat kehitysmaat. Lisäetuudet myönnetään välittömästi niille kehitysmaille, jotka ovat ratifioineet ja panneet tosiasiassa täytäntöön 16 keskeistä ihmisoikeuksia ja työntekijöiden oikeuksia koskevaa yleissopimusta ja 7 niistä yleissopimuksista, jotka koskevat hyvää hallintoa ja ympäristönsuojelua. Edunsaajamaat sitoutuvat samalla ratifioimaan ja panemaan tosiasiassa täytäntöön ne kansainväliset yleissopimukset, joita ne eivät ole vielä ratifioineet. Kyseiset 16 ihmisoikeuksia ja työntekijöiden oikeuksia koskevaa yleissopimusta on valittu sen vuoksi, että ne sisältävät yleismaailmallisia normeja, kuvastavat kansainvälisen tapaoikeuden sääntöjä ja muodostavat kestävän kehityksen käsitteen keskeisen perustan. Muut edellä tarkoitetut yleissopimukset ilmentävät puolestaan niitä maailmanlaajuisia perusnormeja, joiden avulla on tarkoitus panna täytäntöön kestävään kehitykseen tähtäävät politiikat. Kyseisiin yleissopimuksiin sisältyy myös mekanismeja, joiden avulla asianomaiset kansainväliset järjestöt voivat arvioida määräajoin sopimusten täytäntöönpanoa. Komissio ottaa huomioon nämä arvioinnit ennen kuin se päättää, mitkä ylimääräisiä etuuksia pyytäneistä maista ovat oikeutettuja osallistumaan kannustusmenettelyyn. Komissio laatii myöhemmin luettelon menettelyn edunsaajamaista kehitysmaiden esittämien pyyntöjen perusteella. Sen lisäksi, että GSP-etuuksissa maihin sovelletaan graduaatiomekanismia jäljempänä kuvatulla tavalla, GSP-järjestelmässä otetaan käyttöön toimenpiteitä vaikutusten tasaamiseksi silloin, kun Yhdistyneet Kansakunnat päättää poistaa maan vähiten kehittyneiden maiden luettelosta. Tällaiseen maahan sovelletaan siirtymäaikaa, jonka aikana maalta poistetaan asteittain GSP-järjestelmään kuuluvan EBA-menettelyn etuudet. Tätä nykyä tällainen maa menettää automaattisesti kaikki GSP-etuudet, joihin se on yhtenä vähiten kehittyneistä maista ollut oikeutettu. Uuden mekanismin myötä asianomaiseen maahan sovellettujen EBA-menettelyn etuuksien poistaminen tapahtuu asteittain. Graduaatiota sovelletaan sellaisista maista tuleviin tuoteryhmiin, jotka ovat kilpailukykyisiä yhteisön markkinoilla ja jotka eivät enää tarvitse GSP-etuuksia vientinsä lisäämiseksi. Graduaatio ei ole rangaistus vaan osoitus siitä, että GSP-järjestelmä on täyttänyt tehtävänsä ainakin kyseisten maiden ja tuotteiden osalta. Graduaatio liittyykin hyvin tiiviisti edunsaajamaiden taloudelliseen kilpailukykyyn. Niinpä GSP-järjestelmässä keskitytään maihin, jotka tarvitsevat tukea eniten, ja järjestelmällä autetaan tällaisia maita parantamaan asemiaan kansainvälisessä kaupassa. Muille edunsaajamaille graduaatio merkitsee sitä, että entistä suurempi osa GSP-etuuksista on niiden hyödynnettävissä. Graduaatiomekanismia on yksinkertaistettu huomattavasti. Nykyiset perusteet (osuus etuuskohtelutuonnista, kehitysindeksi ja viennin erikoistumisen indeksi) on korvattu yhdellä yksinkertaisella perusteella: osuus yhteisön markkinoista ilmaistuna osuutena etuuskohtelutuonnista. Tuoteryhmät määritellään yhdistetyn nimikkeistön jaksojen mukaisesti. Koska graduaatio koskee ainoastaan maita, jotka ovat kilpailukykyisiä yksittäisen tariffijakson kaikkien tuotteiden osalta, pienten edunsaajamaiden etuuksia ei ole graduoitu pelkästään tietyn tariffijakson muutaman kilpailukykyisen tuotelajin perusteella. Lisäksi graduaation merkitystä on lisättävä tekstiili- ja vaatetustuotteiden kaupan sääntelyssä, koska monikuitusopimuksen ( Multifibre Arrangement – MFA) mukaiset kiintiöt poistuvat 31. joulukuuta 2004. Uusi GSP-järjestelmä, jossa graduaatiomekanismi kohdistuu kaikkein kilpailukykyisimpiin maihin, tarkoittaa sitä, että useimmille edunsaajille etuuksia myönnetään rajoituksitta edellyttäen kuitenkin, että ne noudattavat asiaa koskevia GSP-sääntöjä. Tämä uusi tilanne huomioidaan GSP-etuuksien väliaikaista peruuttamista koskevissa säännöksissä ja suojalausekkeessa. Vaikka kyseisiä säännöksiä käytetään jatkossakin pelkästään poikkeustilanteissa, ne ovat entistä uskottavampia ja niiden käyttö on joustavampaa erityisesti tapauksissa, joissa esiintyy epäterveitä kaupan käytäntöjä. Heti kun asetusta aletaan soveltaa, komissio arvioi sen vaikutukset EU:n syrjäisimpiin alueisiin. 2004/0242 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen[4], ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[5], ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[6], sekä katsoo seuraavaa: (1) Yhteisö on myöntänyt vuodesta 1971 kehitysmaille tullietuuksia yleisessä tullietuusjärjestelmässään (GSP-järjestelmä). (2) Yhteisön yhteisen kauppapolitiikan on noudatettava ja tuettava kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteita, joita ovat erityisesti köyhyyden poistaminen ja kestävän kehityksen ja hyvän hallinnon edistäminen kehitysmaissa. Sen on oltava WTO:n vaatimusten ja erityisesti vuonna 1979 vahvistetun GATTin oikeuttamislausekkeen[7] mukainen. (3) Heinäkuun 7 päivänä 2004 annetussa komission tiedonannossa neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle[8] vahvistetaan GSP-järjestelmän soveltamista koskevat suuntaviivat vuosiksi 2006–2015. (4) Ensimmäistä asetusta, jolla nämä suuntaviivat pannaan täytäntöön, olisi sovellettava 1 päivästä heinäkuuta 2005 31 päivään joulukuuta 2008. (5) GSP-järjestelmän olisi muodostuttava yleisestä menettelystä, johon myönnetään oikeus kaikille edunsaajamaille ja –alueille, ja kahdesta erityisestä menettelystä, joilla otetaan huomioon samanlaisessa asemassa olevien kehitysmaiden erilaiset kehitystarpeet. (6) Osallistumisoikeus yleiseen menettelyyn olisi myönnettävä kaikille edunsaajamaille, jos niiden vienti ei ole riittävän monipuolista, ellei Maailmanpankki ole luokitellut niitä korkean tulotason maiksi. (7) Kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa koskeva erityinen kannustusmenettely perustuu kokonaisvaltaiseen kestävän kehityksen käsitteeseen sellaisena kuin se ilmaistaan erilaisissa kansainvälisissä yleissopimuksissa ja asiakirjoissa kuten YK:n julistuksessa oikeudesta kehitykseen (1986), ympäristöä ja kehitystä koskevassa Rion julistuksessa (1992), työelämän perusperiaatteita ja -oikeuksia koskevassa ILO:n julistuksessa (1998), YK:n vuosituhatjulistuksessa (2000) ja kestävää kehitystä koskevassa Johannesburgin julistuksessa (2002). Näin ollen ylimääräiset tullietuudet olisi kohdistettava kehitysmaihin, jotka niiden talouden yksipuolisuus ja riittämätön yhdentyminen kansainväliseen kauppajärjestelmään on saattanut muita heikompaan asemaan samalla, kun niille aiheutuu erityisiä rasitteita ja velvollisuuksia ihmisoikeuksia ja työntekijöiden oikeuksia, ympäristönsuojelua ja hyvää hallintoa koskevien keskeisten kansainvälisten yleissopimusten ratifioinnista ja tosiasiallisesta täytäntöönpanosta. Näiden tullietuuksien tarkoituksena on edistää talouskasvua ja myötävaikuttaa näin kestävän kehityksen tarpeen huomioon ottamiseen. Tämän vuoksi edunsaajamaihin sovellettavat tullit suspendoidaan tässä menettelyssä. (8) Komissio valvoo kansainvälisten sopimusten tosiasiallista täytäntöönpanoa niihin liittyvien seurantamekanismien avulla ja arvioi ylimääräisten tullietuuksien vaikutusta kestävän kehityksen edistämiseen. (9) Vähiten kehittyneitä maita koskevassa erityisessä menettelyssä olisi edelleen myönnettävä tulliton pääsy tuotteille, jotka ovat peräisin Yhdistyneiden Kansakuntien vähiten kehittyneiksi maiksi vahvistamista ja luokittelemista maista. Jos Yhdistyneet Kansakunnat ei enää luokittele maata vähiten kehittyneisiin maihin, olisi otettava käyttöön siirtymäaika tämän menettelyn mukaisesti myönnettyjen tullietuuksien poistamisesta mahdollisesti aiheutuvien kielteisten vaikutusten tasaamiseksi. (10) Etuudet olisi eriytettävä edelleen tuotteiden arkuuden perusteella jakamalla tuotteet arkoihin ja muihin kuin arkoihin tuotteisiin, jotta voitaisiin ottaa huomioon samaa tuotetta yhteisössä valmistavien alojen tilanne. (11) Muiden kuin arkojen tuotteiden tullien suspendoimista olisi jatkettava ja arkojen tuotteiden tulleihin olisi sovellettava tullinalennusta sen varmistamiseksi, että käyttöaste pysyy tyydyttävänä samalla, kun otetaan huomioon asianomaisten yhteisön tuotannonalojen tilanne. (12) Tullinalennuksen olisi oltava riittävän suuri, jotta se kannustaisi kaupan alan toimijoita hyödyntämään GSP-järjestelmän tarjoamia mahdollisuuksia. Arvotullien alennuksen olisi tämän vuoksi oltava kiinteä 3,5 prosenttiyksikköä suosituimmuustullista (MFN-tullista). Paljoustulleja olisi alennettava 30 prosentilla. Jos tulleista on määritelty vähimmäistulli, sitä ei pitäisi soveltaa. (13) Jos yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen 31 päivään joulukuuta 2004 10 päivänä joulukuuta 2001 annetun asetuksen (EY) N:o 2501/2001[9] mukaisesti lasketut etuustullit sallivat suuremman tullinalennuksen, niitä olisi sovellettava edelleen, jotta edunsaajamaat eivät menettäisi aiemman järjestelmän mukaisesti myönnettyjä etuja. (14) Tullit olisi suspendoitava kokonaan, jos etuuskohtelun mukainen arvotulli on enintään yksi prosentti tai paljoustulli enintään kaksi euroa, koska tällaisten tullien kantamisen kustannukset ovat suuremmat kuin niistä saatavat tulot. (15) Yhteisön kauppapolitiikan johdonmukaisuuden varmistamiseksi edunsaajamaan ei pitäisi saada etuuksia sekä GSP-järjestelmästä että vapaakauppasopimuksesta, jos kyseinen sopimus kattaa vähintään kaikki nykyisestä GSP-järjestelmästä kyseiselle maalle koituvat etuudet. (16) Graduaatio (etuuksien poistaminen tietyin perustein) olisi toteutettava yhteisen tullitariffin jaksoihin perustuen. Tariffijaksokohtaista graduaatiota olisi sovellettava edunsaajamaahan, kun kyseiseen tariffijaksoon kuuluva tuonti täyttää graduaatiolle vahvistetut perusteet kolmena peräkkäisenä vuotena; tarkoituksena on lisätä näin graduaation ennustettavuutta ja oikeudenmukaisuutta poistamalla tuontitilastoissa esiintyvien suurten ja poikkeuksellisten vaihtelujen vaikutus. (17) Asetuksessa (ETY) N:o 2454/93[10] annettuja alkuperätuotteen (peräisin olevan tuotteen) käsitteen määrittelyä ja siihen liittyvän hallinnollisen yhteistyön menetelmiä koskevia sääntöjä sovelletaan tässä asetuksessa tarkoitettuihin tullietuuksiin sen varmistamiseksi, että GSP-järjestelmän mukaisista eduista hyötyvät vain ne maat, joita varten järjestelmä on suunniteltu. (18) Etuuksien väliaikaisen peruuttamisen perusteisiin olisi sisällytettävä liitteessä III luetelluissa yleissopimuksissa vahvistettujen periaatteiden vakava ja järjestelmällinen rikkominen; tavoitteena on edistää kyseisten yleissopimusten tavoitteiden saavuttamista ja varmistaa, ettei yksikään edunsaajamaa saa perusteetonta hyötyä rikkomalla jatkuvasti näiden yleissopimusten määräyksiä. (19) Myanmarin poliittisen tilanteen vuoksi kaikkien Myanmarista peräisin olevia tuotteita koskevien tullietuuksien väliaikaista peruuttamista olisi jatkettava. (20) Tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet olisi toteutettava menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[11] mukaisesti. (21) Tätä asetusta olisi poikkeuksellisesti sovellettava ennen sen voimaantuloa, jotta yleisen menettelyn ja kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa koskevan erityisen kannustusmenettelyn edunsaajamaat saataisiin yksilöityä hyvissä ajoin, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I OSASTO YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 ARTIKLA 1. Yhteisön yleistä tullietuusjärjestelmää, jäljempänä ’GSP-järjestelmä’, sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 31 päivään joulukuuta 2008 tämän asetuksen mukaisesti. 2. Tässä asetuksessa säädetään seuraavista menettelyistä: a) yleinen menettely; b) kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa koskeva erityinen kannustusmenettely; c) vähiten kehittyneitä maita koskeva erityinen menettely. 2 artikla Edellä 1 artiklan 2 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitettujen menettelyjen edunsaajamaat luetellaan liitteessä I. 3 artikla 1. Edunsaajamaa poistetaan GSP-järjestelmästä, kun Maailmanpankki on luokitellut sen korkean tulotason maaksi kolmena peräkkäisenä vuotena ja kun sieltä yhteisöön suuntautuvan GSP-tuonnin viiden suurimman tariffijakson osuus on alle 75 prosenttia kyseisestä maasta yhteisöön tulevasta koko GSP-tuonnista. 2. Komissio vahvistaa tämän asetuksen antamisajankohtana 1 päivänä syyskuuta 2004 käytettävissä olleiden tietojen perusteella edunsaajamaat, jotka täyttävät 1 kohdassa säädetyt perusteet. Maa poistetaan GSP-järjestelmästä, kun tämä asetus tulee voimaan. 3. Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen, jossa luetellaan 1 kohdassa säädetyt perusteet täyttävät maat. 4. Komissio ilmoittaa edunsaajamaalle sen poistamisesta liitteessä I olevasta edunsaajamaiden luettelosta. 5. Kun edunsaajamaa on tehnyt yhteisön kanssa kauppaa koskevan sopimuksen, johon sisältyvät vähintään kaikki kyseiselle maalle nykyisessä GSP-järjestelmässä vahvistetut etuudet, se poistetaan liitteessä I olevasta edunsaajamaiden luettelosta. 4 artikla Edellä 1 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen menettelyjen soveltamisalaan kuuluvat tuotteet luetellaan liitteessä II. 5 artikla 1. Tässä asetuksessa säädettyjä tullietuuksia sovelletaan menettelyjen edunsaajamaista peräisin olevien, menettelyjen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden tuontiin. 2. Alkuperätuotteen (peräisin olevan tuotteen) käsitteen määrittelyä ja siihen liittyvän hallinnollisen yhteistyön menetelmiä koskevat säännöt, joita tarvitaan sovellettaessa tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja menettelyjä, annetaan komission asetuksessa (ETY) N:o 2454/93. 3. Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 mukaista alueellista kumulaatiota sovelletaan myös silloin, kun johonkin alueelliseen ryhmään kuuluvassa edunsaajamaassa jalostettu tuote on peräisin jostakin muusta kyseisen ryhmän maasta, joka ei ole valmiiseen tuotteeseen sovellettavien menettelyjen edunsaajamaa, jos molemmat maat ovat oikeutettuja kyseiseen maaryhmään sovellettavaan alueelliseen kumulaatioon. 6 artikla Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) ’yhteisen tullitariffin mukaisilla tulleilla’ neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87[12] liitteen I toisessa osassa määriteltyjä tulleja, lukuun ottamatta tariffikiintiöiden mukaisesti vahvistettuja tulleja; b) ’jaksolla’ tai ’tariffijaksolla’ neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2658/87 vahvistetun yhteisen tullitariffin mitä tahansa jaksoa; c) ’komitealla’ 26 artiklassa tarkoitettua komiteaa. II OSASTO MENETTELYT JA TULLIETUUDET 1 JAKSO YLEINEN MENETTELY 7 ARTIKLA 1. Liitteessä II lueteltujen muiden kuin arkojen tuotteiden yhteisen tullitariffin mukaiset tullit, maatalousosia lukuun ottamatta, suspendoidaan kokonaan. 2. Liitteessä II lueteltujen arkojen tuotteiden yhteisen tullitariffin mukaiset arvotullit alennetaan 3,5 prosenttiyksiköllä. Tullitariffin XI jaksoon kuuluvia tuotteita koskeva alennus on 20 prosenttia. 3. Jos etuustulleilla, jotka on laskettu asetuksen (EY) N:o 2501/2001 7 artiklan mukaisesti 31 päivänä joulukuuta 2005 sovellettavia yhteisen tullitariffin mukaisia arvotulleja noudattaen, on vahvistettu yli 3,5 prosenttiyksikön suuruinen tullinalennus tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuille tuotteille, kyseisiä etuustulleja sovelletaan edelleen. 4. Liitteessä II lueteltujen arkojen tuotteiden yhteisen tullitariffin mukaiset paljoustullit, vähimmäis- tai enimmäistulleja lukuun ottamatta, alennetaan 30 prosentilla. CN-koodiin 2207 kuuluvia tuotteita koskeva alennus on 15 prosenttia. 5. Jos liitteessä II lueteltujen arkojen tuotteiden yhteisen tullitariffin mukaisiin tulleihin sisältyy arvo- ja paljoustulleja, paljoustulleja ei alenneta. 6. Jos 2 ja 4 kohdan mukaisesti alennetuille tulleille on vahvistettu enimmäistulli, kyseistä enimmäistullia ei alenneta. Jos kyseisille tulleille on vahvistettu vähimmäistulli, sitä ei sovelleta. 7. Edellä 1–4 kohdassa tarkoitettuja tullietuuksia ei sovelleta sellaisiin tariffijaksoihin kuuluviin tuotteisiin, joilta tullietuudet on poistettu asianomaisen alkuperämaan osalta 13 artiklan ja liitteen I sarakkeen C mukaisesti. 2 jakso KESTÄVÄÄ KEHITYSTÄ JA HYVÄÄ HALLINTOA KOSKEVA ERITYINEN KANNUSTUSMENETTELY 8 ARTIKLA 1. Yhteisen tullitariffin mukaiset tullit suspendoidaan kaikilta sellaisilta liitteessä II luetelluilta tuotteilta, jotka ovat peräisin maasta, joka on edunsaajana kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa koskevassa erityisessä kannustusmenettelyssä. 2. Yhteisen tullitariffin mukaiset paljoustullit suspendoidaan kokonaan 1 kohdassa tarkoitetuilta tuotteilta lukuun ottamatta tuotteita, joiden yhteisen tullitariffin mukaisiin tulleihin sisältyy myös arvotulleja. CN-koodien 1704 10 91 ja 1704 10 99 tuotteisiin sovellettava paljoustulli on enintään 16 prosenttia tullausarvosta. 3. Kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa koskeva erityinen kannustusmenettely ei koske edunsaajamaan osalta liitteen I sarakkeessa C lueteltujen tariffijaksojen tuotteita. 9 artikla 1. Oikeus kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa koskevaan erityiseen kannustusmenettelyyn voidaan myöntää maalle, joka - on ratifioinut ja pannut tosiasiallisesti täytäntöön liitteessä III olevassa A osassa luetellut yleissopimukset ja - on ratifioinut ja pannut tosiasiallisesti täytäntöön vähintään seitsemän liitteessä III olevassa B osassa luetelluista yleissopimuksista ja - sitoutuu ratifioimaan ja panemaan tosiasiallisesti täytäntöön liitteessä III olevassa B osassa luetellut yleissopimukset, joita se ei vielä ole ratifioinut, ja - sitoutuu pitämään voimassa yleissopimusten ratifioinnin ja niiden täytäntöönpanoa koskevan lainsäädännön ja toimenpiteet ja hyväksyy, että sen täytäntöönpanotoimia valvotaan ja tarkastellaan säännöllisesti niiden yleissopimusten täytäntöönpanosäännösten ja -määräysten mukaisesti, jotka se on ratifioinut, ja - katsotaan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla muita heikommassa asemassa olevaksi maaksi. Edunsaajamaiden on joka tapauksessa ratifioitava kyseessä olevat 27 yleissopimusta 31 päivään joulukuuta 2008 mennessä. 2. Muita heikommassa asemassa oleva maa on maa a) jota Maailmanpankki ei kolmena peräkkäisenä vuotena ole luokitellut korkean tulotason maaksi ja josta yhteisöön suuntautuvan GSP-tuonnin viiden suurimman tariffijakson osuus on yli 75 prosenttia sieltä yhteisöön tulevasta koko GSP-tuonnista tai b) josta yhteisöön suuntautuvan GSP-tuonnin osuus on alle 1 prosentti koko GSP-tuonnista yhteisöön. Tässä yhteydessä käytetään 1 päivänä syyskuuta 2004 saatavilla olleita, kolmen peräkkäisen vuoden keskiarvona ilmaistavia tietoja. 3. Komissio tarkastelee säännöllisesti liitteessä III lueteltujen yleissopimusten ratifioinnissa ja tosiasiallisessa täytäntöönpanossa saavutettua edistystä. Komissio antaa ennen tämän asetuksen soveltamiskauden päättymistä kertomuksen kyseisten yleissopimusten ratifiointitilanteesta ja esittää samalla suosituksensa siitä, olisiko näiden yleissopimusten ratifioinnin ja tosiasiallisen täytäntöönpanon oltava edellytyksenä sille, että maa voisi jatkossa hyödyntää kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa koskevaa erityistä kannustusmenettelyä. 10 artikla 1. Oikeus kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa koskevaan erityiseen kannustusmenettelyyn myönnetään seuraavin edellytyksin: a) liitteessä I mainittu maa tai alue pyytää oikeutta menettelyyn kolmen kuukauden kuluessa tämän asetuksen julkaisemisesta ja b) pyynnön tarkastelu osoittaa, että pyynnön esittänyt maa täyttää 9 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetyt edellytykset. 2. Pyynnön esittävän maan on esitettävä pyyntönsä komissiolle kirjallisena ja toimitettava kattavat tiedot liitteessä III tarkoitettujen yleissopimusten ratifioinnista ja niiden määräysten tosiasiallista täytäntöönpanoa koskevasta lainsäädännöstä ja toimenpiteistä sekä sitoumuksestaan hyväksyä asianomaisissa yleissopimuksissa ja niihin liittyvissä asiakirjoissa vahvistettu seuranta- ja tarkastelumekanismi ja noudattaa täysimääräisesti sitä koskevia määräyksiä. 11 artikla 1. Vastaanotettuaan pyynnön, johon on liitetty 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot, komissio tarkastelee sitä. Tarkastelussa otetaan huomioon asianomaisten kansainvälisten järjestöjen ja muiden tahojen tekemät huomiot. Komissio voi esittää pyynnön esittäneelle maalle aiheelliseksi katsomiaan kysymyksiä ja tarkastaa saamansa tiedot pyynnön esittäneeltä maalta tai miltä tahansa luonnolliselta henkilöltä tai oikeushenkilöltä. Komissio ilmoittaa arvioinnistaan pyynnön esittäneelle maalle ja pyytää sitä tekemään huomautuksensa. 2. Komissio päättää 1 kohdassa mainitun tarkastelun perusteella ja 27 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen siitä, myöntääkö se pyynnön esittäneelle maalle oikeuden kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa koskevaan erityiseen kannustusmenettelyyn. 3. Komissio ilmoittaa pyynnön esittäneelle maalle 2 kohdan mukaisesti tehdystä päätöksestä. Jos maalle myönnetään oikeus erityiseen kannustusmenettelyyn, sille ilmoitetaan päivämäärä, jona päätös tulee voimaan. Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä luettelon edunsaajamaista, joilla on oikeus kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa koskevaan erityiseen kannustusmenettelyyn. 4. Jos pyynnön esittäneelle maalle ei myönnetä oikeutta erityiseen kannustusmenettelyyn, komissio ilmoittaa kyseisen maan pyynnöstä päätöksen perustelut. 5. Komissio huolehtii pyyntöä koskevasta yhteydenpidosta pyynnön esittäneeseen maahan läheisessä yhteistyössä 26 artiklassa tarkoitetun komitean kanssa. 3 jakso VÄHITEN KEHITTYNEITÄ MAITA KOSKEVA ERITYINEN MENETTELY 12 ARTIKLA 1. Rajoittamatta 2–4 kohdan soveltamista yhteisen tullitariffin mukaiset tullit suspendoidaan kokonaan kaikilta sellaisilta harmonoidun järjestelmän 1–97 ryhmään kuuluvilta tuotteilta, lukuun ottamatta 93 ryhmän tuotteita, jotka ovat peräisin liitteessä I luetelluista vähiten kehittyneitä maita koskevan erityisen menettelyn edunsaajamaista. 2. Nimikkeen 1006 tuotteisiin sovellettavia yhteisen tullitariffin mukaisia tulleja alennetaan 20 prosentilla 1 päivänä syyskuuta 2006, 50 prosentilla 1 päivänä syyskuuta 2007 ja 80 prosentilla 1 päivänä syyskuuta 2008. Ne suspendoidaan kokonaan 1 päivästä syyskuuta 2009 alkaen. 3. Nimikkeen 1701 tuotteisiin sovellettavia yhteisen tullitariffin mukaisia tulleja alennetaan 20 prosentilla 1 päivänä heinäkuuta 2006, 50 prosentilla 1 päivänä heinäkuuta 2007 ja 80 prosentilla 1 päivänä heinäkuuta 2008. Ne suspendoidaan kokonaan 1 päivästä heinäkuuta 2009. 4. Kunnes yhteisen tullitariffin mukaiset tullit on kokonaan suspendoitu 2 ja 3 kohdan mukaisesti, avataan jokaiselle markkinointivuodelle tulliton yleinen tariffikiintiö tämän erityisen menettelyn edunsaajamaista peräisin olevia nimikkeen 1006 ja alanimikkeen 1701 11 10 tuotteita varten. Markkinointivuotta 2001/2002 koskevat ensivaiheen tariffikiintiöt ovat 2 517 tonnia esikuorittuna riisinä ilmaistuna nimikkeen 1006 tuotteille ja 74 185 tonnia valkoisena sokerina ilmaistuna alanimikkeen 1701 11 10 tuotteille. Jokaisena seuraavana markkinointivuotena kiintiöitä korotetaan 15 prosentilla suhteessa edellisen markkinointivuoden kiintiöihin. 5. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt 4 kohdassa tarkoitettujen kiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista 28 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Komissiota avustavat näiden kiintiöiden avaamisessa ja hallinnoinnissa asianomaisten yhteisten markkinajärjestelyjen hallintokomiteat. 6. Kun Yhdistyneet Kansakunnat poistaa maan vähiten kehittyneiden maiden luettelosta, kyseinen maa poistetaan myös tämän menettelyn edunsaajien luettelosta. Komissio päättää maan poistamisesta etuusmenettelyn piiristä ja siirtymäajan käyttöönotosta 27 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 4 jakso YHTEISET SÄÄNNÖKSET 13 ARTIKLA 1. Edellä 7 ja 8 artiklassa tarkoitetut tullietuudet poistetaan tiettyyn tariffijaksoon kuuluvilta, edunsaajamaasta peräisin olevilta tuotteilta, kun menettelyn soveltamisalaan kuuluvien asianomaisen tariffijakson tuotteiden keskimääräinen tuonti kyseisestä maasta yhteisöön on kolmena peräkkäisenä vuotena 1 päivänä syyskuuta 2004 käytettävissä olevien tietojen perusteella yli 15 prosenttia samojen tuotteiden liitteessä I luetelluista maista ja luetelluilta alueilta tulevasta tuonnista yhteisöön. Tullitariffin XI jakson tuotteisiin sovellettava raja-arvo on 12,5 prosenttia. 2. Tariffijaksot, jotka on poistettu etuuksien piiristä 1 kohdan mukaisesti, luetellaan liitteen I sarakkeessa C. 3. Tariffijaksojen poistamista etuuksien piiristä sovelletaan tämän asetuksen voimaantulosta 31 päivään joulukuuta 2008. 4. Komissio ilmoittaa edunsaajamaalle tariffijakson poistamisesta etuuksien piiristä. 5. Edunsaajamaahan ei sovelleta 1 kohtaa, jos asianomaisen tariffijakson tuotteiden osuus kaikesta kyseisestä maasta yhteisöön tulevasta GSP-tuonnista on yli 50 prosenttia. 6. Tätä artiklaa sovellettaessa tilastolähteenä käytetään Comext-tilastoja. 14 artikla 1. Jos tämän osaston säännösten mukaisesti alennettu arvotulli on enintään yksi prosentti, tulli suspendoidaan kokonaan. 2. Jos tämän osaston säännösten mukaisesti alennettu paljoustulli on enintään kaksi euroa kutakin euroina laskettua yksikköä kohti, tulli suspendoidaan kokonaan. 3. Jollei 1 ja 2 kohdasta muuta johdu, tämän asetuksen mukaisesti laskettu lopullinen etuustulli pyöristetään alaspäin ensimmäiseen desimaaliin. III OSASTO VÄLIAIKAISTA PERUUTTAMISTA JA SUOJATOIMENPITEITÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET 15 ARTIKLA 1. Tässä asetuksessa säädetyt etuusmenettelyt voidaan peruuttaa väliaikaisesti kaikilta tai joiltakin edunsaajamaasta peräisin olevilta tuotteilta mistä tahansa seuraavasta syystä: a) liitteessä III luetelluissa yleissopimuksissa vahvistettujen periaatteiden vakava ja järjestelmällinen rikkominen; b) vankityövoiman avulla valmistettujen tuotteiden vienti; c) vakavat puutteet huumausaineiden (laittomat aineet ja huumausaineiden kemialliset esiasteet) vientiä ja kauttakuljetusta koskevassa tullivalvonnassa tai rahanpesua koskevien kansainvälisten yleissopimusten noudattamatta jättäminen; d) petokset, väärinkäytökset taikka tuotteiden alkuperää koskevien sääntöjen ja niihin liittyvien menettelyjen järjestelmällinen noudattamatta jättäminen tai noudattamisen valvomatta jättäminen sekä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen menettelyjen täytäntöönpanon ja valvonnan edellyttämän hallinnollisen yhteistyön puuttuminen; e) vakavat ja järjestelmälliset epäterveet kaupan käytännöt, jotka aiheuttavat haittaa yhteisön tuotannonalalle, mukaan luettuina käytännöt, jotka on kielletty tai riitautettavissa WTO-sopimusten perusteella, sillä edellytyksellä, että toimivaltainen WTO:n elin on aikaisemmin tehnyt tällaisen päätöksen ja että kyseiseen epäterveeseen käytäntöön ei ole puututtu; e) a vakavat ja järjestelmälliset epäterveet kaupan käytännöt, jotka eivät kuulu e kohdassa tarkoitettuihin käytäntöihin mutta jotka aiheuttavat haittaa yhteisön eduille ja joihin ei voida puuttua e kohdan tai 20 artiklan nojalla; f) alueellisten kalastusjärjestöjen tai -järjestelyjen, joissa yhteisö on jäsenenä, asettamien kalavarojen säilyttämiseen ja hoitoon liittyvien tavoitteiden vakava ja järjestelmällinen noudattamatta jättäminen. 2. Edellä 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu hallinnollinen yhteistyö edellyttää muun muassa, että edunsaajamaa: a) ilmoittaa komissiolle ja saattaa ajan tasalle alkuperäsääntöjen täytäntöönpanon ja noudattamisen valvonnan kannalta tarpeelliset tiedot; b) avustaa yhteisöä toteuttamalla jäsenvaltioiden tulliviranomaisten pyynnöstä alkuperän jälkitarkastuksia ja ilmoittaa niiden tulokset viipymättä; c) avustaa yhteisöä sallimalla hallinnolliseen ja tarkastusyhteistyöhön liittyvät käynnit, jotka komissio toteuttaa asianomaisessa maassa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa yhteensovitetusti ja tiiviissä yhteistyössä sellaisten asiakirjojen aitouden tai tietojen tarkastamiseksi, jotka ovat merkityksellisiä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen menettelyjen etuuksien myöntämisen kannalta; d) toteuttaa itse tai teettää tarvittavat tutkimukset alkuperäsääntöjen rikkomisen kartoittamiseksi ja estämiseksi; e) noudattaa asetuksessa (ETY) N:o 2454/93 tarkoitettua alueellista kumulaatiota koskevia alkuperäsääntöjä tai valvoo niiden noudattamista, jos kyseinen maa on oikeutettu tällaiseen kumulaatioon. 3. Edellä II osastossa tarkoitettu erityinen kannustusmenettely voidaan peruuttaa väliaikaisesti kaikilta tai joiltakin siihen kuuluvilta edunsaajamaasta peräisin olevilta tuotteilta erityisesti, jos liitteessä III tarkoitetut ratifioidut yleissopimukset eivät enää sisälly edunsaajamaan kansalliseen lainsäädäntöön tai jos kyseistä lainsäädäntöä ei ole tosiasiallisesti pantu täytäntöön, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista. 4. Tässä asetuksessa säädettyjä etuusmenettelyjä ei peruuteta 1 kohdan e alakohdan mukaisesti sellaisilta tuotteilta, joihin sovelletaan asetusten (EY) N:o 384/96 tai (EY) N:o 2026/97 mukaisia polkumyynti- tai tasoitustoimenpiteitä, syistä, joiden vuoksi kyseiset toimenpiteet ovat perusteltuja. 16 artikla 1. Jos komissio tai jäsenvaltio vastaanottaa tietoja, joiden perusteella saattaa olla perusteltua peruuttaa menettely väliaikaisesti, ja jos komissio katsoo, että tutkimukselle on olemassa riittävät perusteet, komissio ilmoittaa asiasta komitealle. 2. Komissio voi päättää tutkimuksen vireillepanosta 28 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 17 artikla 1. Jos komissio päättää panna tutkimuksen vireille, se julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä tutkimusta koskevan ilmoituksen ja ilmoittaa asiasta kyseiselle edunsaajamaalle. Ilmoitus sisältää yhteenvedon saaduista tiedoista, ja siinä kehotetaan toimittamaan kaikki hyödylliset tiedot komissiolle. Siinä asetetaan määräaika, jonka kuluessa asianomaiset voivat esittää näkökantansa kirjallisesti. 2. Komissio edesauttaa kaikin tavoin kyseisen edunsaajamaan osallistumista tutkimukseen. 3. Komissio hankkii kaikki tarpeellisina pitämänsä tiedot ja voi tarkastaa saamansa tiedot talouden toimijoilta ja kyseiseltä edunsaajamaalta. Tutkittaessa, onko väliaikainen peruuttaminen perusteltua 15 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta syystä, käytetään lähtökohtana YK:n, ILO:n ja muiden toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen eri valvontaelinten tekemiä arvioita, huomioita, päätöksiä, suosituksia ja päätelmiä. 4. Sen jäsenvaltion virkamiehet, jonka alueella tarkastus on määrä toteuttaa, voivat kyseisen jäsenvaltion pyynnöstä avustaa komissiota tarkastusten tekemisessä. 5. Jollei komission pyytämiä tietoja toimiteta kohtuullisessa ajassa tai jos tutkimusta merkittävästi vaikeutetaan, päätelmät voidaan tehdä käytettävissä olevien tietojen perusteella. 6. Tutkimus olisi saatettava päätökseen vuoden kuluessa. Komissio voi pidentää määräaikaa 28 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 18 artikla 1. Komissio antaa kertomuksen päätelmistään komitealle. 2. Jos komissio katsoo, että päätelmät eivät muodosta perustetta väliaikaiselle peruuttamiselle, se päättää 28 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tutkimuksen lopettamisesta. Siinä tapauksessa komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä tutkimuksen päättämistä koskevan ilmoituksen, jossa esitetään tutkimuksen tärkeimmät päätelmät. 3. Jos komissio katsoo, että päätelmät oikeuttavat etuuksien väliaikaisen peruuttamisen 15 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta syystä, se päättää 28 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen kyseisen edunsaajamaan tilanteen seuraamisesta ja arvioimisesta kuuden kuukauden ajan. Komissio ilmoittaa päätöksestä kyseiselle edunsaajamaalle ja julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen, jossa se ilmoittaa aikovansa toimittaa neuvostolle ehdotuksen väliaikaisesta peruuttamisesta, ellei kyseinen edunsaajamaa sitoudu ennen määräajan päättymistä toteuttamaan kohtuullisessa ajassa liitteessä III tarkoitettujen yleissopimusten noudattamiseksi tarvittavia toimenpiteitä. 4. Jos komissio pitää väliaikaista peruuttamista tarpeellisena, se tekee asianmukaisen ehdotuksen neuvostolle, joka ratkaisee asian 30 päivän kuluessa määräenemmistöllä. 5. Jos komissio toteaa 3 kohdassa tarkoitetun määräajan päättyessä, että kyseinen edunsaajamaa ei ole tehnyt vaadittua sitoumusta, ja jos se pitää väliaikaista peruuttamista tarpeellisena, se tekee asianmukaisen ehdotuksen neuvostolle, joka ratkaisee asian 30 päivän kuluessa määräenemmistöllä. Jos neuvosto päättää väliaikaisesta peruuttamisesta, kyseinen päätös tulee voimaan kuuden kuukauden kuluttua sen tekemisestä, ellei sitä ennen päätetä, ettei päätökselle enää ole perusteita. 19 artikla 1. Komissio voi ilmoitettuaan asiasta ensin komitealle keskeyttää tässä asetuksessa säädettyjen etuusmenettelyjen soveltamisen kaikkiin tai joihinkin edunsaajamaasta peräisin oleviin tuotteisiin, jos a) se katsoo, että on olemassa riittävästi näyttöä siitä, että etuuksien väliaikainen peruuttaminen on 15 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetusta syystä perusteltua; tai b) näiden menettelyjen soveltamisalaan kuuluva tuonti ylittää huomattavasti kyseisen maan tavanomaisen tuotanto- ja vientikapasiteetin tason. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki asiaankuuluvat tiedot, joilla voidaan perustella etuuskohtelun soveltamisen keskeyttäminen. 3. Jos komissio pitää tätä näyttöä riittävänä osoittamaan, että edellytykset etuuskohtelun soveltamisen keskeyttämiseen täyttyvät, se toteuttaa kaikki aiheelliset toimenpiteet mahdollisimman nopeasti. 4. Soveltamisen keskeyttäminen voi kestää kolme kuukautta, ja sitä voidaan jatkaa kerran. Komissio voi pidentää tätä ajanjaksoa 28 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 20 artikla 1. Jos edunsaajamaasta peräisin olevaa tuotetta tuodaan yhteisöön siten, että samankaltaisten tai suoraan kilpailevien tuotteiden yhteisön tuottajalle aiheutuu tai uhkaa aiheutua vakavia vaikeuksia, tavanomaiset yhteisen tullitariffin mukaiset tullit voidaan ottaa käyttöön uudelleen tälle tuotteelle milloin tahansa jäsenvaltion pyynnöstä tai komission aloitteesta. 2. Jos komissio päättää panna vireille tutkimuksen, se julkaisee asiaa koskevan ilmoituksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Ilmoituksessa todetaan, että kaikki hyödylliset tiedot olisi toimitettava komissiolle. Siinä asetetaan määräaika, jonka kuluessa asianomaiset voivat esittää näkökantansa kirjallisesti. 3. Selvittäessään, esiintyykö vakavia vaikeuksia, komissio ottaa huomioon muun muassa seuraavat yhteisön tuottajia koskevat seikat siinä määrin kuin niistä on olemassa tietoa: - markkinaosuus, - tuotanto, - varastot, - tuotantokapasiteetti, - konkurssit, - kannattavuus, - kapasiteetin käyttöaste, - työllisyys, - tuonti, - hinnat. 4. Komissio tekee päätöksensä 30 työpäivän kuluessa komitean kuulemisesta. 5. Jos välitöntä toimintaa vaativat poikkeukselliset olosuhteet tekevät tutkimisen mahdottomaksi, komissio voi ilmoitettuaan asiasta etukäteen komitealle toteuttaa suojatoimenpiteen, joka on ehdottoman tarpeellinen. 21 artikla Jos EY:n perustamissopimuksen liitteeseen I sisältyvien tuotteiden tuonti aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavia häiriöitä yhteisön markkinoille ja niiden sääntelymekanismeille, komissio voi keskeyttää kyseisille tuotteille myönnettyjen etuuksien soveltamisen ilmoitettuaan siitä asianomaisen yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitealle. 22 artikla 1. Komissio ilmoittaa asianomaiselle edunsaajamaalle 19, 20 tai 21 artiklan mukaisesti tehdyistä päätöksistä ennen niiden voimaantuloa. Komissio ilmoittaa päätöksistä myös neuvostolle ja jäsenvaltioille. 2. Jäsenvaltio voi saattaa 19, 20 tai 21 artiklan mukaisesti tehdyn päätöksen neuvoston käsiteltäväksi 10 päivän kuluessa. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin 30 päivän kuluessa. 23 artikla Tämän osaston säännökset eivät koske sellaisten suojalausekkeiden soveltamista, joista on päätetty perustamissopimuksen yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevan 37 artiklan mukaisesti tai perustamissopimuksen yhteistä kauppapolitiikkaa koskevan 133 artiklan mukaisesti, eikä myöskään muita mahdollisesti sovellettavia suojalausekkeita. IV OSASTO MENETTELYSÄÄNNÖKSET 24 ARTIKLA Komissio tekee tämän asetuksen liitteisiin tarpeellisia muutoksia, jotka johtuvat a) yhdistetyn nimikkeistön (CN) muutoksista; tai b) 28 artikkelissa tarkoitettua menettelyä noudattaen tehdyistä maiden tai alueiden kansainvälisen aseman tai luokituksen muutoksista; taikka c) edunsaajamaan kanssa tehdystä kauppaa koskevasta sopimuksesta, jossa määrätään II osaston 1 jaksossa tarkoitettuun menettelyyn verrattuna vähintään yhtä edullisesta etuuskohtelun alaisesta pääsystä yhteisön markkinoille. 25 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava jokaista vuosineljännestä seuraavien kuuden viikon kuluessa Euroopan yhteisöjen tilastotoimistolle sellaisiin tuotteisiin liittyvät tilastotiedot, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen kyseisen vuosineljänneksen aikana tässä asetuksessa säädetyin tullietuuksin. Näistä tiedoista, jotka on toimitettava käyttäen yhdistetyn nimikkeistön (CN) koodeja ja tarvittaessa Taric-koodeja, on käytävä ilmi alkuperämaittain arvot, määrät ja paljousyksiköt, jotka vaaditaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1172/95[13] ja komission asetuksen (EY) N:o 1917/2000[14] määrittelyjen mukaisesti. 2. Komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 308 d artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle sen pyynnöstä tiedot edellisten kuukausien aikana vapaaseen liikkeeseen luovutettujen sellaisten tuotteiden määristä, joihin sovelletaan tässä asetuksessa säädettyjä tullietuuksia. 3. Komissio valvoo tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa CN-koodiin 0803 00 19, nimikkeisiin 0603, 1006 ja 1701 sekä CN-koodeihin 1604 14 11, 1604 14 18, 1604 14 90, 1604 19 39 ja 1604 20 70 kuuluvien tuotteiden tuontia sen määrittämiseksi, täyttyvätkö 20 tai 21 artiklassa tarkoitetut edellytykset. 26 artikla 1. Tämän asetuksen täytäntöönpanossa komissiota avustaa yleisten tullietuuksien komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 2. Komitea voi käsitellä mitä tahansa komission esille ottamaa tai jäsenvaltion pyytämää asiaa, joka liittyy tämän asetuksen soveltamiseen. 3. Komitea tarkastelee yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmän vaikutuksia 1 päivän heinäkuuta 2005 ja 31 päivän joulukuuta 2008 välisen ajan kattavan komission kertomuksen perusteella. Kertomuksessa käsitellään kaikkia 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja etuusmenettelyjä. 4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 27 artikla 1. Jos tähän artiklaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa. 2. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi. 28 artikla Jos tähän artiklaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa. V OSASTO LOPPUSÄÄNNÖKSET 29 ARTIKLA Yleisten tullietuuksien väliaikaisesta peruuttamisesta Myanmarin liitolta 24 päivänä maaliskuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 552/97[15], jossa viitataan neuvoston asetuksiin (EY) N:o 3281/94[16] ja (EY) N:o 1256/96[17], katsotaan viittaavan tämän asetuksen vastaaviin säännöksiin. 30 artikla 1. Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2005. Neuvoston asetus (EY) N:o 2501/2001 kumotaan 30 päivästä kesäkuuta 2005. 2. Tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohtaa ja 8–11 artiklaa sovelletaan päivästä, jona tämä asetus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä . 3. Tätä asetusta sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2008. Tätä päivämäärää ei sovelleta vähiten kehittyneitä maita koskevaan erityiseen menettelyyn eikä muihin tämän asetuksen säännöksiin siltä osin kuin niitä sovelletaan yhdessä kyseisen menettelyn kanssa. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä […]. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE I Yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmän edunsaajamaat [18] JA -ALUEET +++++ TABLE +++++ +++++ TABLE +++++ LIITE II Luettelo 1 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen menettelyjen soveltamisalaan kuuluvista tuotteista SEN ESTÄMÄTTÄ, MITÄ YHDISTETYN NIMIKKEISTÖN (CN) TULKINTASÄÄNNÖISSÄ SÄÄDETÄÄN, TAVARAN KUVAUS ON OHJEELLINEN JA ETUUSKOHTELU MÄÄRÄYTYY CN-KOODIEN MUKAISESTI. JOS ILMOITETTU CN-KOODI ON ”EX”-KOODI, ETUUSKOHTELU MÄÄRITETÄÄN SEKÄ CN-KOODIN ETTÄ KUVAUKSEN PERUSTEELLA. TÄHDELLÄ (*) MERKITTYJÄ TUOTTEITA LUOKITELTAESSA ON NOUDATETTAVA ASIAA KOSKEVISSA YHTEISÖN SÄÄNNÖKSISSÄ SÄÄDETTYJÄ EDELLYTYKSIÄ. Yleisen menettelyn (7 artikla) sekä kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa koskevan erityisen kannustusmenettelyn soveltamisalaan (8 artikla) kuuluvat tuotteet jaotellaan luettelossa tunnuksella ”NS” ( non-sensitive ) 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuiksi muiksi kuin aroiksi tuotteiksi ja tunnuksella ”S” ( sensitive ) 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuiksi aroiksi tuotteiksi. Yksinkertaisuuden vuoksi tuotteet luetellaan ryhmissä. Näihin voi kuulua tuotteita, jotka on vapautettu yhteisen tullitariffin mukaisista tulleista tai joiden tullit on suspendoitu. +++++ TABLE +++++ LIITE III ASETUKSEN 9 ARTIKLASSA TARKOITETUT YLEISSOPIMUKSET A OSA Keskeiset ihmisoikeuksia ja työntekijöiden oikeuksia koskevat YK:n/ILO:n yleissopimukset +++++ TABLE +++++ B OSA Ympäristönsuojelua ja hyvän hallinnon periaatteita koskevat yleissopimukset +++++ TABLE +++++ +++++ TABLE +++++ [1] EYVL L 346, 31.12.2001, s. 1. [2] KOM(2004) 461 lopullinen. [3] KOM(1994) 212 lopullinen. [4] EUVL C […], […], s. […]. [5] EUVL C […], […], s. […]. [6] EUVL C […], […], s. […]. [7] GATTin päätös kehitysmaiden erillis- ja suosituimmuuskohtelusta, vastavuoroisuudesta ja entistä täysipainoisemmasta osallistumisesta, tehty 28 päivänä marraskuuta 1979 (L/4903). [8] KOM(2004) 461 lopullinen. [9] EYVL L 346, 31.12.2001, s. 1. [10] EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1. [11] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. [12] EYVL L 256, 7.9.1987, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2031/2001 (EYVL L 279, 23.10.2001, s. 1). [13] EYVL L 118, 25.5.1995, s. 10, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1). [14] EYVL L 229, 9.9.2000, s. 14, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1669/2001 (EYVL L 224, 21.8.2001, s. 3). [15] EYVL L 85, 27.3.1997, s. 8. [16] EYVL L 348, 31.12.1994, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2820/98 (EYVL L 357, 30.12.1998, s. 1). [17] EYVL L 160, 29.6.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2448/96 (EYVL L 333, 21.12.1996, s. 12). [18] Luetteloon saattaa sisältyä maita, jotka on poistettu väliaikaisesti yhteisön GSP-järjestelmästä tai jotka eivät ole noudattaneet hallinnollisen yhteistyön vaatimuksia, mitä edellytetään mailta, jotta tavaroille voidaan myöntää tullietuus. Epäselvissä tapauksissa kannattaa ottaa yhteyttä komissioon tai maan toimivaltaisiin viranomaisiin. [19] Kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa koskevaa erityistä kannustusmenettelyä sovellettaessa CN-koodin 0306 13 tuotteiden tulli on 3,6 prosenttia. [20] Tähän tuotteeseen ei sovelleta 1 jaksossa tarkoitettua menettelyä. [21] CN-koodin 0710 80 85 tuotteisiin ei sovelleta 1 jaksossa tarkoitettua menettelyä. [22] CN-koodin 0811 10 90 tuotteisiin ei sovelleta 1 jaksossa tarkoitettua menettelyä. [23] Näihin tuotteisiin ei sovelleta 1 jaksossa tarkoitettua menettelyä. [24] Kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa koskevaa erityistä kannustusmenettelyä sovellettaessa CN-koodien 1704 10 91 ja 1704 10 99 tuotteisiin sovellettava paljoustulli on enintään 16 prosenttia. [25] Näihin tuotteisiin ei sovelleta 1 jaksossa tarkoitettua menettelyä. [26] Näihin tuotteisiin ei sovelleta 1 jaksossa tarkoitettua menettelyä. [27] Näihin tuotteisiin ei sovelleta 1 jaksossa tarkoitettua menettelyä. [28] Näihin tuotteisiin ei sovelleta 1 jaksossa tarkoitettuja etuuksia.