EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 03.05.1995 
KOM(95) 162 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille 
seuraamusten merkityksestä yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanossa 
sisämarkkinoiden alalla 

Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille 
seuraamusten merkityksestä yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanossa 
sisämarkkinoiden alalla 
Yhteisö on sisämarkkinoiden alalla siirtynyt voimakkaan lainsäädäntötyön 
luonnehtimasta vaiheesta yhteisten sääntöjen tehokasta toimintaa korostavaan 
vaiheeseen. Nyt on erityisesti varmistettava direktiivien asianmukainen saattaminen 
osaksi kansallista lainsäädäntöä ja yleisemmin yhteisön säännösten tehokas 
soveltaminen. Tämä edellyttää erityisesti asianmukaisten inhimillisten voimavarojen ja 
aineellisten keinojen käyttöönottoa, hallinnollisen yhteistyön kehittämistä yhteisten 
sääntöjen täytäntöönpanosta vastaavien eri tahojen välillä ja tehokkaiden 
muutoksenhakumenettelyjen luomista niitä luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä 
varten, joille sisämarkkinoita koskevien sääntöjen rikkomisella on aiheutettu vahinkoa. 
Viimeksi mainitusta seikasta komissio on neuvostolle antamassaan tiedonannossa 
"Sisämarkkinoiden hyödyntäminen parhaalla mahdollisella tavalla - strateginen ohjelma" 
(KOM(93) 632 lopull., annettu 22 päivänä joulukuuta 1993), kiinnittänyt neuvoston 
huomion tarpeeseen parantaa yhteisistä säännöistä aiheutuvien velvoitteiden 
noudattamatta jättämiseen sovellettavien kansallisten seuraamusjärjestelmien avoimuutta. 
"Oikeudellinen muutoksenhaku: mahdollisuus vedota tuomioistuimeen ja oikeudellinen 
yhteistyö"-nimisen strategisen ohjelman B osaston III osassa ilmaistaan selkeästi, että 
komissio kannattaa: 
"kansallisten seuraamusten avoimuuden lisäämistä vaatimalla, että jäsenvaltiot 
antavat ne johdonmukaisesti tiedoksi samalla, kuin ne antavat tiedoksi 
toimenpiteet joilla ne on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Asianmukaisia 
säännöksiä sisällytetään tulevaisuudessa sisämarkkinoihin liittyviin 
säädösehdotuksiin, ja jäsenvaltioita kehotetaan toimittamaan kaikki vaaditut 
tiedot niiden lainsäädännössä olevista asiaa koskevista tämänhetkisistä 
säännöksistä." 
Koska seuraamusten tehokkuus on yksi osa sitä kokonaisuutta, jonka avulla varmistetaan 
sisämarkkinoita koskevien sääntöjen soveltaminen, tämän tiedonannon tarkoituksena on 
tiedottaa neuvostolle ja Euroopan parlamentille komission perustelut ja aikomukset 
strategisen ohjelman tämän kohdan osalta. Tämä tiedonanto on laajemman pohdinnan 
ensimmäinen vaihe. 
I. TEHOKKAAT, SUHTEUTETUT JA VAKUUTTAVAT SEURAAMUKSET 
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklassa määrätään seuraavaa: "Jäsenvaltiot 
toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia tästä sopimuksesta tai 
yhteisön toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi". 
Yhteisöjen tuomioistuin on kuitenkin oikeuskäytännössään tarkentanut, että kun yhteisön 
säännöksissä ei ole mitään erityissäännöstä niiden rikkomisesta aiheutuvista 
seuraamuksista tai kun niissä viitataan tällaisissa tapauksissa kansallisiin lakeihin, 
asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin, perustamissopimuksen 5 artiklassa velvoitetaan 
jäsenvaltiot toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet yhteisön oikeuden kattavuuden 
ja tehokkuuden varmistamiseksi, erityisesti antamalla valitulle seuraamukselle tehokas, 
suhteutettuja vakuuttava luonne1. 
Kuten missä tahansa oikeusjärjestelmässä, on tärkeää, että kaikki ne, joita yhteisön 
oikeudesta johtuvat velvoitteet koskevat, saadaan siten vakuuttuneiksi, etteivät he ryhdy 
rikkomaan säädöstä, ja että niille, jotka eivät noudata kysymyksessä olevaa säädöstä, 
aiheutuu asianmukaisesti seuraamuksia. 
Tämän takia ainoastaan yhtenäinen lähestymistapa yhteismarkkinoilla sovellettaviin 
seuraamuksiin voi varmistaa sekä oikeudenmukaisissa olosuhteissa tapahtuvan rehellisen 
kilpailun että yhteisissä säännöissä tarkoitetun yleisen edun suojelun. 
Oikeudenmukaisissa olosuhteissa tapahtuvan 
rehellisen kilpailun varmistaminen 
Koska sisämarkkinoita koskevan lainsäädännön noudattaminen aiheuttaa yrityksille, joita 
se koskee, välittömiä tai välillisiä kustannuksia, sovellettavien sääntöjen noudattamatta 
jättämisestä saatava etu ei saisi olla sellainen, että tietyt toimijat katsovat lyhytaikaista 
voittoa osoittavien laskelmien tai yhteisissä säännöissä olevien puutteellisuuksien 
perusteella, että on kannattavaa kärsiä lievä seuraamus tai antautua alttiiksi mahdollisen 
seuraamuksen uhalle. 
Tietyissä tapauksissa puutteelliset seuraamuksia koskevat kansalliset säännöt heikentävät 
tai vähentävät rehellisen kilpailun edellytyksiä Lisäksi tietyissä olosuhteissa tästä voisi 
aiheutua yhteisön tasolla kilpailun vääristymiä, jotka vaikuttavat tavaroiden ja palvelujen 
vapaaseen liikkuvuuteen. Tätä ei voida sallia yhteismarkkinoilla. 
Yhteisissä säännöissä 
tarkoitetun yleisen edun suojelu 
Sisämarkkinoita koskevan lainsäädännön noudattamisen varmistamisella on muutakin 
merkitystä kuin pelkkä henkilöiden, tavaroiden, palvelujen ja pääomien vapaaseen 
liikkuvuuteen liittyvä taloudellinen panos. 
Sisämarkkinoita koskevissa säännöissä säädetään erityisesti terveyden, turvallisuuden, 
ympäristönsuojelun ja kuluttajansuojan korkean tason noudattamisesta. 
Katso erityisesti asiassa 68/88 komissio v. Kreikka 21 p.livänä syyskuuta 1989 annettu tuomio, kok s. 2965, 23 ja 24 kohta. 
Yhteisön oikeuden rikkomisesta aiheutuvan tehokkaan, suhteutetun ja vakuuttavan 
seuraamuksen puute heikentäisi täten itse yhteisen lainsäädännön uskottavuutta 
aiheuttamalla unionin kansalaisille ja heidän ympäristölleen uhkia, joita ei voida 
yksilöllisesti ja yhteiskunnallisesti hyväksyä. 
II. KANSALLISIIN SEURAAMUSJÄRJESTELMIIN TURVAUTUMISEN RAJAT 
Yhteisön lainsäädännössä suora - ainoastaan perustamissopimuksen 5 artiklaa 
soveltamalla - tai epäsuora viittaus kansallisiin seuraamusjärjestelmiin näyttää olevan 
periaate, kun taas yhteisten seuraamusten määrittely jää poikkeukseksi. Tämä yleistilanne 
on täysin yhdenmukainen toissijaisuusperiaatteen kanssa. 
Sisämarkkinoiden alalla tämä merkitsee tarpeellisuutta ja suhteuttamista koskevien 
perusteiden noudattamista yhteisön lainsäädäntötoiminnassa. 
Tällaista tilannetta voidaan kuitenkin puolustaa poliittisesti ja yhteiskunnallisesti 
ainoastaan, jos kansalliset seuraamusjärjestelmät ja niiden soveltaminen eivät vaaranna 
kyseisten seuraamusten tehokasta, suhteutettua ja vakuuttavaa luonnetta. 
Erilaisten kansallisten seuraamusjärjestelmien rinnakkainen olemassaolo soveltuu näin 
ollen yhteismarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ainoastaan siltä osin, kuin kaikki 
kunnioittavat seuraamusten edellä mainittuja ominaispiirteitä mukauttamalla tarvittaessa 
voimassa olevia kansallisia järjestelmiä. 
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä johtuu, että kun yhteisön säädöksissä ei 
ole erityistä säännöstä seuraamuksesta rikkomistapauksessa tai kun niissä viitataan tältä 
osin kansallisiin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin, jäsenvaltioilla on 
tosin oikeus valita seuraamukset, mutta niiden on erityisesti valvottava, että yhteisön 
oikeuden rikkomisesta rangaistaan vastaavin asiallisin ja menettelyllisin edellytyksin, 
kuin mitä sovelletaan luonteeltaan ja merkitykseltään samanlaisissa kansallisen oikeuden 
rikkomistapauksissa. Yhteisöjen tuomioistuin painottaa, että edellytysten on "kaikissa 
tapauksissa tehtävä seuraamuksesta tehokas, suhteutettu ja vakuuttava"2. 
Tästä seuraa, että kun seuraamuksen tehokasta, suhteutettua ja vakuuttavaa luonnetta ei 
taattaisi soveltamalla olemassa olevaa kansallista seuraamusjärjestelmää, jäsenvaltioiden 
on joko valittava toinen seuraamusjärjestelmä, joka on edellä kuvaillun kaltainen, tai 
mukautettava voimassa olevaa järjestelmää taikka luotava erityinen seuraamusjärjestelmä 
perustamissopimuksen 5 artiklasta aiheutuvien velvoitteiden täyttämiseksi. 
Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäytännöstä seuraa tältä osin, että 
jäsenvaltio ei voi vedota sisäisiin määräyksiinsä, käytäntöihinsä tai tilanteisiinsa 
2 
Katso asiassa 66/68 annetun edellä mainitun tuomion 24 kohta. 
perustellakseen jonkin sellaisen kansallisen seuraamusjärjestelmän soveltamista, joka ei 
vastaa yhteisön oikeudesta aiheutuvia velvoitteita3. 
Jäsenvaltion määrittäessä sovellettaviin sääntöihin liittyviä seuraamuksia - olipa kyse 
yhteisön alkuperää tai kansallista alkuperää olevista säännöistä -, ei ole mitään syytä 
ennalta epäillä, etteivät nämä seuraamukset olisi tehokkaita, suhteutettuja ja vakuuttavia. 
On oikeusvaltion edun mukaista varmistaa alueellaan sovellettavien sääntöjen tehokas 
soveltaminen sekä sen omien kansalaisten että unionin muiden jäsenvaltioiden 
luottamuksen kannalta. 
Komissio on kuitenkin todennut, että on huomattaviakin eroja tulkinnoissa yhteisten 
sääntöjen kansalliseen lainsäädäntöön sisällyttämisestä ja soveltamisesta, ja sen vuoksi 
tietty avoimuus on tärkeää kansallisissa seuraamusjärjestelmissä, jotta seuraamusten 
tehokas, suhteutettuja vakuuttava luonne voitaisiin varmistaa. 
Erityisen kuvaileva esimerkki; 
julkiset hankinnat 
Sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, 
henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan perustamissopimuksen 
määräysten mukaisesti. Siihen liittyvä yhteisön lainsäädäntö kattaakin hyvin vaihtelevia 
aloja, esimerkiksi elintarvikkeet, rahoituspalvelut, tutkintotodistusten tunnustamisen, 
liikenne- ja viestintävälineet, välittömän ja välillisen verotuksen ja oleskeluoikeuden. 
Siinä otetaan huomioon tärkeän yleisen edun suojelu, kuten ihmisten terveyden ja elämän 
suojelu, ympäristönsuojelu, teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojelu, liiketoimien 
rehellisyys ja kuluttajansuoja. 
Kansallisiin seuraamusjärjestelmiin ei kuitenkaan voida aina vedota, ja rajan 
ymmärtämiseksi ei ole tarpeen käydä läpi kaikkia näitä sisämarkkinoita koskevan 
lainsäädännön kattamia aloja. Julkisia hankintoja koskeva yhteisön lainsäädäntö on 
itsekin huomattava esimerkki kansallisiin seuraamusjärjestelmiin viittaamisen rajoista, 
koska siinä ilmoitetaan selkeästi, että jäsenvaltioiden on säädettävä muutoksenhausta ja 
sovellettava tiettyjä seuraamuksia, kun sovellettavia sääntöjä rikotaan. 
Näistä erityissäännöksistä huolimatta vastaavien direktiivien4 saattaminen osaksi 
kansallista lainsäädäntöä ei ole tapahtunut tyydyttävällä tavalla, ja se on jo pakottanut 
komission aloittamaan lain rikkomisen takia menettelyjä useita jäsenvaltioita vastaan. 
Katso erityisesti asiassa 74/89 komissio v. Belgia 21 päivänä helmikuuta 1990 annettu tuomio; vahvistettu erityisesti 
asiassa 217/88 komissio v. Saksan liittotasavalta 10 päivänä heinäkuuta 1990 annetulla tuomiolla. 
Julkisia tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin liittyvien muutoksenhakumenettelyjen soveltamista 
koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 21 päivänä joulukuuta 1989 annettu 
neuvoston direktiivi (ETY) N:o 89/665 ja vesi-ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alalla toimivien yksiköiden 
hankintamenettelyjä koskevien yhteisön sääntöjen soveltamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten 
yhteensovittamisesta 25 päivänä helmikuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi (ETY) N:o 92/13 
4 
Komission toteamien rikkomusten perusteet ovat seuraavat: 
muutoksenhakuelimen asema ei vastaa direktiivien vaatimuksia - kyseessä ei ole 
itsenäinen tuomioistuin EY:n perustamissopimuksen 177 artiklassa tarkoitetussa 
merkityksessä; 
muutoksenhakuelimen valtuudet eivät ole riittävät - väliaikaisista toimenpiteistä 
on tietyissä tapauksissa vaikeaa tai mahdotonta määrätä - tai ne ovat rajoitetut 
tietyille markkinoille. 
Tästä seuraa, että yrityksillä ei ole aina tehokkaita muutoksenhakukeinoja niiden 
arvellessa, että niiden etuja on loukattu. Kyseisten kansallisten seuraamusten tehokas 
luonne heikkenee yhä tämän seurauksena. 
Seuraamusten suhteutettu ja vakuuttava luonne voidaan joskus myös asettaa 
kyseenalaiseksi. Vahingonkorvausjärjestelmä on tästä paljastava esimerkki. 
Julkisia hankintoja koskevissa direktiiveissä ei vahvisteta tarkkaa sääntöä tämän 
korvauksen määrästä. Korvaus on tietyissä jäsenvaltioissa hyvin pieni ja rajoittuu 
esimerkiksi kattamaan sopimuksentekomenettelyyn osallistumisesta aiheutuvat kulut, 
kun taas toisissa jäsenvaltioissa korvaus voi kattaa yrityksen voitonmenetyksen (eli 
tuoton, jonka yritys olisi saanut, jos se olisi saanut sopimuksen). 
Kun jokaisen direktiivien kattaman sopimuksen taloudellinen merkitys (enemmän kuin 
200 000 ecua jokaisen hankintasopimuksen osalta ja enemmän kuin 5 miljoonaa ecua 
jokaisen rakennusurakkasopimuksen osalta) otetaan huomioon, on vaikeaa kiistää sitä, 
että tämä merkittävä ero vahingonkorvausjärjestelmien välillä vaikuttaa 
hankintayksiköiden ja yritysten käyttäytymiseen. 
Tämä tilanne voi tietyissä olosuhteissa vääristää kilpailua ja uhata vastaavien tavaroiden 
ja palvelujen vapaata liikkuvuutta yhtenäismarkkinoilla. 
Tämän vuoksi komissio pyrkii kansallisten tekstien analysoinnin lisäksi arvioimaan 
niiden todellista soveltamista. Julkisyhteisöjen sopimuksia käsittelevässä neuvoa-
antavassa komiteassa on tehty ehdotus analysointisäännöistä. Tähän saakka näitä sääntöjä 
ei ole voitu vahvistaa, koska kansallisilla viranomaisilla on ollut selittämättömiä 
vaikeuksia antaa tietoja tästä aiheesta. 
III. OPETUKSET JA SEURAUKSET 
Yhteisön etua koskeva kysymys 
Julkisten hankintojen alalla ja kaikilla muilla sisämarkkinoita koskevan lainsäädännön 
kattamilla aloilla yhteisön lainsäädännön tehokas täytäntöönpano riippuu useista 
tekijöistä, joita ei voi erottaa toisistaan. 
Yhteisön oikeuden rikkomistapauks^sa sovellettavien seuraamusten tehokas, suhteutettu 
ja vakuuttava luonne riippuu ensi sijassa yhteisön sääntöjen saattamisesta osaksi 
kansallista lainsäädäntöä ja/tai niiden asianmukaisesta ja tehokkaasta soveltamisesta sekä 
moitteettomasta, avoimuuteen perustuvasta hallinnollisesta yhteistyöstä. 
Komissio oli painottanut jo neuvostolle ja Euroopan parlamentille antamassaan 
tiedonannossa hallinnollisen yhteistyön kehittämisestä yhteisön lainsäädännön 
täytäntöönpanemiseksi ja soveltamiseksi sisämarkkinoilla (KOM(94)29 lopull., annettu 
16 päivänä helmikuuta 1994), että yhteisön oikeuden epätasa-arvoinen tai epätäydellinen 
soveltaminen ei ainoastaan vähentäisi sisämarkkinoiden kokonaishyötyä ja heikentäisi 
asianomaisten kansalaisten tai yritysten etuja, vaan horjuttaisi myös keskinäistä 
luottamusta, joka on sisämarkkinoiden koko rakenteen perustana5. 
Neuvosto on itsekin samaa aihetta koskevassa päätöslauselmassaan ilmoittanut, että 
yhteisön moitteettoman toiminnan varmistamiseksi on välttämätöntä lisätä hallintojen 
välistä luottamusta ja avoimuutta ja näin huolehtia siitä, että yhteisön lainsäädäntöä 
sovelletaan tosiasiallisesti, tehokkaasti ja yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa6. 
Seuraamuskysymys ei siis ole pelkästään kansallista etua koskeva kysymys, joka 
voitaisiin käsitellä erillään yhtenäismarkkinoiden toiminnan yleisistä kysymyksistä. 
Alakohtaisia vastauksia 
Kuten edellä esitetään, sisämarkkinoita koskevan lainsäädännön soveltamisalan laajuus ja 
kyseisten alojen omaleimaisuus edellyttävät kuitenkin käytännöllistä ja alakohtaista 
lähestymistapaa seuraamuskysymyksessä. 
Joissakin tapauksissa vapausrangaistukset voivat olla tarpeen (esimerkiksi direktiivissä 
91/308/ETY7 tarkoitettujen rahanpesutoimien - .itämiseksi), kun taas toisissa tapauksissa 
kyseeseen tulee vahingonkorvausvastuu (esimerkiksi laiminlyötäessä direktiivissä 
90/314/ETY8 tarkoitettuja matkapaketteja, pakettilomia ja pakettikiertomatkoja 
koskevista sopimuksista aiheutuvat velvollisuudet). 
Tätä käytännöllistä ja alakohtaista lähestymistapaa on jo käytetty joillakin muilla 
yhteisön lainsäädännön aloilla, kuten yhteisessä maatalouspolitiikassa, yhteisessä 
kalastuspolitiikassa, yhteisessä liikennepolitiikassa (joilla aloilla käytössä olevat 
seuraamukset vaihtelevat usein rahallisista seuraamuksista "lisenssin" tai "luvan" 
peruuttamiseen) tai meneillään olevassa työssä yhteisön taloudellisten etujen 
suojelemiseksi. 
5 
, Katso mainitun tiedoksiannon liitteessä 1 olevan selvityksen 11 kohta. 
Neuvoston päätöslauselma, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1994, hallinnollisen yhteistyön kehittämisestä yhteisön 
- lainsäädännön täytäntöönpanoa ja soveltamista varten sisämarkkinoiden yhteydessä, EYVL N:oC 179,1.7.1994, s.l 
Neuvoston direktiivi, annettu 10 päivänä kesäkuuta 1991 rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen 
8 estämisestä, EYVL N :oL 166, s. 77 
Neuvoston direktiivi, annettu 13 päivänä kesäkuuta 1990, matkapaketeista, pakettilomistajapakettikiertpmatkoista, EYVL 
N:oL158,s. 59 
6 
Yhtenäismarkkinoiden toteutuminen on tuonut esiin jäsenvaltioiden vastuunjakoa 
yhteisten ulkorajojen hallinnossa. Tämä sai muun muassa jäsenvaltioiden tullihallitusten 
johtajat ilmaisemaan joulukuussa 1993 antamassaan julistuksessa "tullin 
strategiakehyksestä 2000-luvulla", että "niiden yksiköt tarkastelevat yhdessä komission 
kanssa tullirikkomusten muotoja, luokittelua ja vakavuusastetta (...)ottaen huomioon 
yhteisön tullikoodeksin". 
Julkisten hankintojen ala on toinen esimerkki, joka osoittaa selkeästi, että ajatusta 
yhteisten seuraamusten tai seuraamusjärjestelmien määrittelystä yhtenäismarkkinoilla ei 
pidä ennalta hylätä. 
Tämän vuoksi ainoastaan yhteisön oikeudesta aiheutuvien velvoitteiden noudattamatta 
jättämisen tapauksessa sovellettavien kansallisten seuraamusjärjestelmien avoimuuden 
ansiosta komissio voi 
varmistua, että kansalliset järjestelmät ovat tehokkaita, suhteutettuja ja 
vakuuttavia, ja 
täten rajoittaa yhteisön puuttumisen seuraamuksiin ainoastaan siihen, mikä on 
ehdottoman välttämätöntä sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta 
kullakin kyseessä olevalla alalla. 
Tämä johtuu siitä, että ainoastaan avoimuus takaa keskinäisen luottamuksen ja on merkki 
yhteisestä tahdosta olla peittelemättä mahdollisia asiaan liittyviä vaikeuksia. 
Samalla avoimuus ei estä mitenkään yhteisön alakohtaisia valintoja sisämarkkinoiden 
moitteettoman toiminnan varmistamiseksi. 
Ehdotuksia tosiasiallisiksi toimiksi 
Komissio 
Perustamissopimuksen noudattamisen valvojana komission on varmistettava direktiivien 
asianmukainen saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja yleisemmin valvottava 
yhteisön oikeuden tosiasiallista ja tehokasta täytäntöönpanoa. 
Tämän vuoksi komissio valvoo, että sovellettavat seuraamukset kuuluvat tästä lähtien 
toimenpiteisiin, joiden tiedoksiantoa vaaditaan selvästi yhteisön säännöksissä. Kuten 
sisämarkkinoita koskevassa strategisessa ohjelmassa ilmoitetaan, soveltuvia säännöksiä 
sisällytetään erityisesti sisämarkkinoihin liittyviin tuleviin direktiivi- tai 
asetusehdotuksiin (katso tämän tiedonannon liitteessä olevia esimerkkejä 
vakiolausekkeista). 
Mutta avoimuuden vaatimus koskee myös nykyisin voimassa olevaa lainsäädäntöä, 
yhteisön säännöstön hallintoa. Tämän vuoksi yhteisön oikeuden kansallisen 
lainsäädännön osaksi saattamisen ja soveltamisen valvonnan yhteydessä jäsenvaltioita 
kehotetaan tiedottamaan - jos sitä ei jo ole tehty - kaikista niiden sovellettaviin 
seuraamusjärjestelmiin liittyvistä hyödyllisistä tiedoista, ja tutkimuksia toteutetaan 
aloilla, joilla lisätoimet ovat tarpeen. 
Tarvittaessa ja aloiteoikeutensa rajoissa komissio toteuttaa toimenpiteitä ja/tai tekee 
ehdotuksia ratkaistakseen soveltuvalla tavalla alakohtaiset ongelmat, joita on tullut 
seuraamusten yhteydessä esille. Nämä toimenpiteet ja/tai ehdotukset voivat tarvittaessa 
sisältää yhteisen seuraamusten määritelmän sellaisten seuraamusten tehokkaan, 
suhteutetun ja vakuuttavan luonteen takaamiseksi, joita tarvitaan sisämarkkinoita 
koskevan yhteisön oikeuden täytäntöönpanemiseksi. 
Neuvosto ja jäsenvaltiot 
Ranskan puheenjohtajakaudella seuraamuksista yhteisön oikeuden ja sen tehokkaan 
soveltamisen rikkomisesta laaditun muistion tarkastelu antaa neuvostolle tilaisuuden 
korostaa poliittisella tasolla tämän kysymyksen merkitystä yhteisön ja erityisesti 
sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta. 
Sisämarkkinoista vastuussa olevien ministerien selkeän ja lujan poliittisen sitoutumisen, 
jota Eurooppa-neuvostossa kokoontuvat jäsenvaltioiden valtion- tai hallitusten päämiehet 
tukevat, pitäisi mahdollistaa toisaalta kansallisten hallintojen suuntautuminen keskinäisen 
avoimuuden linjalle seuraamusten alalla ja toisaalta neuvoston ja jäsenvaltioiden avoin ja 
rakentava niiden ratkaisujen tarkastelu, joita komissio tarvittaessa tällä alalla ehdottaa. 
Tällainen sitoutuminen olisi yhteisön oikeuden soveltamisesta annetun julistuksen (N:o 
19) mukainen, joka on sopimuksen Euroopan unionista päätösasiakirjan liitteenä. 
YHTEENVETO 
Tällä tiedonannolla komissio kehottaa neuvostoa ja parlamenttia: 
tutustumaan komission ensimmäisiin suuntaviivoihin sisämarkkinoiden alalla 
määrättävien seuraamusten suhteen, 
vahvistamaan kansallisten seuraamusjärjestelmien avoimuuden tarpeen tällä 
alalla, 
ilmaisemaan lujan sitoutumisensa seuraamuksiin liittyvien toimien tukemiseen 
erityisesti julkisten hankintojen ja tullioikeuden alalla, 
sitoutumaan tarkastelemaan avoimessa ja rakentavassa hengessä alakohtaisia 
ehdotuf ia, jotka komission odotetaan tekevän tulevien kuukausien aikana 
varmistaakseen sisämarkkinoita koskevien sääntöjen rikkomiseen sovellettavien 
seuraamusten tehokkaan, suhteutetun ja vakuuttavan luonteen. 
LIITE 
Esimerkkejä vakiolausekkeista, joita komissio suunnittelee sisällyttävänsä tuleviin 
asetus- ja direktiiviehdotuksiinsa (EY). 
Seuraavat esimerkit ovat puhtaasti suuntaa antavia, eivätkä estä millään tavoin 
asianmukaisia säännöksiä, joita komissio voi sisällyttää erityisiin tai alakohtaisiin 
säädöksiin. 
Asetusten osalta: 
"Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamusjärjestelmästä, jota sovelletaan tämän asetuksen 
säännösten rikkomiseen ja toteutettava kaikki seuraamusten täytäntöönpanon 
varmistamiseksi tarvittavat toimenpiteet. Näin säädettyjen seuraamusten on oltava 
tehokkaita, suhteutettuja ja vakuuttavia. Jäsenvaltioiden on annettava nämä säännökset 
komissiolle tiedoksi viimeistään ..., ja kaikki niiden muutokset niin pian kuin 
mahdollista." 
Direktiivien osalta: 
"Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamusjärjestelmästä, jota sovelletaan tämän 
direktiivin soveltamiseksi annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen ja toteutettava 
kaikki seuraamusten täytäntöönpanon varmistamiseksi tarvittavat toimenpiteet. 
Näin säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, suhteutettuja ja vakuuttavia. 
Jäsenvaltioiden on annettava nämä säännökset komissiolle tiedoksi viimeistään 
...artiklassa mainittuna päivänä (määräpäivä direktiivin kansallisen lainsäädännön osaksi 
saattamiselle) ja kaikki niiden muutokset niin pian kuin mahdollista." 
ISSN 1024-4492 
KOM(95) 162 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 06 10 
Luettelonumero : CB-CO-95-190-H-C 
ISBN 92-77-88417-7 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxembourg [Q