KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE

Komission lausunto joka liittyy komission ehdotukseen neuvoston asetukseksi sokerialan tuotantomaksujen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006, lisämaksun kertoimen laskemisen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2001/2002 ja 2004/2005 sekä sokerinvalmistajien sokerijuurikkaan myyjille tuotantomaksujen enimmäismäärän ja näiden tuotantomaksujen välisen erotuksen vuoksi maksaman määrän vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004 ja 2005/2006

1. Pääoman ja korkojen korvaaminen

Euroopan unionin tuomioistuin katsoi 27. syyskuuta 2012 antamassaan tuomiossa[1], että komission asetuksen (EY) N:o 1193/2009[2] pätemättömyyden vuoksi tuottajilla on oikeus saada korvaus liian suurista määristä, jotka on maksettu asianomaisina markkinointivuosina tuotantomaksuina perusteettomasti kyseisen pätemättömän asetuksen nojalla. Tällaiset liikamaksut ovat kerryttäneet unionin budjettia, lukuun ottamatta jäsenvaltioiden omiin kansallisiin talousarvioihinsa keräämiskustannuksina Euroopan yhteisöjen omien varojen järjestelmästä tehdyn neuvoston päätöksen 2007/436/EY, Euratom[3] 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti pidättämiä 25 prosentin osuuksia.

Ehdotetussa neuvoston asetuksessa vahvistetaan markkinointivuosiksi 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 sokerin tuotantomaksut, joiden perusteella jäsenvaltiot voivat vahvistaa sokerintuottajille korvattavat määrät. Sokerintuottajille on korvattava vain vanhojen ja uusien maksujen välinen erotus, ei asianomaisena ajanjaksona kerättyjä kokonaismääriä.

Jäsenvaltioiden olisi perusteettoman edun periaatteen noudattamiseksi voitava saada tosiasiallisesti korvatut määrät takaisin EU:n talousarviosta, lukuun ottamatta jäsenvaltioiden omiin kansallisiin talousarvioihinsa keräämiskustannuksina pidättämiä 25 prosenttia.

Tuomioistuimen mukaan yksityisillä, joilla on oikeus saada korvaus sokerialan tuotantomaksuina pätemättömän asetuksen nojalla perusteettomasti vahvistetuista summista, on unionin oikeuden perusteella oikeus saada niille myös korkoa. Kun jäsenvaltiot korvaavat talouden toimijoille määrät, jotka on jouduttu maksamaan perusteettomasti EU:n lainsäädännön nojalla, korvauksen on sisällettävä korot kansallisessa lainsäädännössä vastaavien tilanteiden osalta säädetyssä laajuudessa.

Kukin jäsenvaltio soveltaa koron laskemiseen kansallista lainsäädäntöään.

2. Korvaukset sokerijuurikkaan myyjille

Ehdotetun neuvoston asetuksen 1 artiklan 3 kohdassa säädetään tarkistetuista lisähinnoista, joiden perusteella sokerintuottajien on maksettava palautukset sokerijuurikkaan myyjille. On syytä korostaa, että sokerijuurikkaan myyjille suoritettavan palautuksen laskennassa on käytettävä ainoastaan vanhojen ja uusien lisähintojen välistä erotusta, mukaan lukien 1 jaksossa tarkoitetuin samoin edellytyksin maksettava korko.

Ennen kuin jäsenvaltio korvaa sokerintuottajille asianomaisena ajanjaksona liikaa maksetut tuotantomaksut, sen on otettava käyttöön hallinnolliset menettelyt, joilla varmistetaan, että asianomaiset tuottajat tapauksen mukaan palauttavat sokerinjuurikkaan myyjille näille kuuluvat määrät. Jos palautettavia määriä ei ole, sokerintuottajille maksettavia korvauksia on alennettava suhteellisesti.

3. Kirjanpito

Omia varoja koskevassa sääntelykehyksessä ei ole säännöstä, jonka nojalla EU voisi maksaa korkoja jäsenvaltioille. Sen vuoksi jäsenvaltioiden on periessään aiheutuneita menoja komissiolta takaisin ilmoitettava komissiolle määrät, jotka on tosiasiallisesti maksettu korvauksena asianomaisille talouden toimijoille, ja erotettava pääoma koroista.

3.1. Pääoman määrä

Sokerin tuotantomaksujen korvaaminen on EU:n omiin varoihin tehtävä oikaisu. Tämä tarkoittaa, että jäsenvaltio voi vaatia EU:n omista varoista 75 prosenttia tosiasiallisesti liikaa maksetusta määrästä.

Jäsenvaltioiden on yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 2007/436/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000[4] 2 artiklan 2 kohdan perusteella todettava asianomaisiin markkinointivuosiin sovellettavat oikaistut sokerialan tuotantomaksut viimeistään tuotantomaksujen vahvistamista koskevasta neuvoston asetuksesta tehdyn ehdotuksen 2 artiklassa säädettynä päivämääränä.

Koska ehdotetussa neuvoston asetuksessa viitataan alun perin maksettuihin sokerialan tuotantomaksuihin, jäsenvaltioilla on hallussaan kaikki tiedot korvattavien määrien toteamiseksi oikean suuruisina.

Jäsenvaltiot voivat ns. A-lausunnossa tehtävän negatiivisen oikaisun kautta periä takaisin määrät, jotka on tosiasiallisesti maksettu korvauksina liikaa perityistä maksuista. On syytä korostaa, että jäsenvaltioiden on ensin merkittävä A-lausuntoon koko korvausmäärä (100 %) oikaisuna. Sen jälkeen lausunnon viimeiseen sarakkeeseen on merkittävä määrä (75 %), josta on vähennetty keräämiskustannuksina pidätetyt määrät. Tämä on normaalikäytäntö keräämiskustannusten huomioon ottamiseksi.

Ehdotetun neuvoston asetuksen 2 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on tehtävä toteaminen omia varoja varten viimeistään kyseisen asetuksen voimaantuloa seuraavan neljännen kuukauden viimeisenä päivänä. Jäsenvaltioiden on kirjattava toteamisen tulokset A-lausuntoihin, jotka niiden on lähetettävä komissiolle viimeistään sitä kuukautta, jona maksu todettiin, seuraavan toisen kuukauden 19 päivää seuraavana ensimmäisenä työpäivänä.

Sen vuoksi jäsenvaltioiden on käytännössä todettava omien varojen oikaisu viimeistään […] viimeisenä päivänä. Niiden on kirjattava maksu A-lausuntoihin, jotka on lähetettävä komissiolle viimeistään […].

EU:n talousarvion tulopuolelle kohdistuva rahoitusvaikutus voi neuvoston asetuksen hyväksymispäivästä riippuen osua varainhoitovuodelle 2013, varainhoitovuodelle 2014 tai molemmille.

3.2. Korko

Kuten edellä todetaan, perusteettoman edun periaatteesta johtuu, että yksityisillä, joilla on oikeus saada korvaus sokerialan tuotantomaksuina pätemättömän asetuksen nojalla perusteettomasti vahvistetuista summista, on näin oikeus saada niille myös korkoa kansallisessa lainsäädännössä vastaavien tilanteiden osalta säädetyssä laajuudessa.

Tosiasiallisesti maksetut korot on ilmoitettava budjettikohdassa 05 07 02 ”Riitojen ratkaisu” käyttäen yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta annetun neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1290/2005 15 artiklassa tarkoitettua kuukausimaksujen menettelyä. Tämä budjettikohta on tarkoitettu ”kattamaan menot (positiiviset tai negatiiviset), jotka jokin tuomioistuin voi erityisesti vahingonkorvauksina määrätä komission vastattaviksi”.

4. Korvausprosessin seuranta

Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle seurantatarkoituksia varten yhteenveto määristä, jotka korvataan sokerinjalostajille. Siinä on eriteltävä pääoman ja korkojen määrät ja se on toimitettava ennen korvausprosessin aloittamista ja joka tapauksessa asetuksen voimaantuloa seuraavaan toiseen kuukauteen mennessä. Tiedonannossa on oltava tarkka selvitys kansallisen lainsäädännön mukaisesta oikeusperustasta, jota käytetään maksettavan koron ja sovellettavan korkokannan määrittämiseksi, sekä korkomäärän laskennassa huomioon otettavasta ajanjaksosta. Komissio haluaa korostaa, että käytettävän korkokannan on vastaavuusperiaatteen mukaisesti vastattava korkokantaa, jota tavanomaisesti käytetään vastaavien kansallisten korvausten yhteydessä.

Komissio varaa itselleen oikeuden pyytää lisäperusteluja maksetuiksi ilmoitettujen määrien osalta ja toteuttaa tarvittavia toimenpiteitä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi.

[1] Yhdistetyt asiat C-113/10, C-147/10 ja C-234/10, ei vielä julkaistu.

[2] EUVL L 321, 8.12.2009, s. 1.

[3] EYVL L 253, 7.10.2000, s. 42.

[4] EYVL L 130, 31.5.2000, s. 1.