I JOHDANTO

Tämä on neljästoista raportti edistymisestä kohti toimivaa ja todellista turvallisuusunionia. Se on tilannekatsaus, jossa käsitellään kehitystä seuraavien kahden pääpilarin alalla: terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden ja niiden tukimekanismien torjunta sekä puolustusvalmiuden ja selviytymiskyvyn parantaminen kyseisten uhkien varalta.

Ranskan Trèbesissä ja Carcassonnessa 23. maaliskuuta 2018 tehdyt iskut ovat muistutus siitä, että terrorismin uhka EU:ssa on edelleen korkealla tasolla. Osana jatkuvia toimia tämän uhkan torjumiseksi turvallisuusunionissa komissio esitti yhdessä tämän raportin kanssa uuden turvallisuuspaketin. Siihen sisältyvillä toimenpiteillä rajoitetaan terroristien ja muiden rikollisten toimintamahdollisuuksia ja vaikeutetaan tällaisten hirvittävien tekojen suunnittelua ja toteuttamista. Pakettiin sisältyvillä lainsäädäntöehdotuksilla pyritään parantamaan sähköisen todistusaineiston rajatylittävää keräämistä sekä pääsyä rahoitusta koskeviin tietoihin erityisesti vakavien rikosten tutkinta- ja syytetoimia varten, myös lujittamalla rahanpesun selvittelykeskusten ja lainvalvontaviranomaisten välistä yhteistyötä. Pakettiin kuuluu myös operatiivisia toimenpiteitä, joilla estetään terroristeja ja muita rikollisia saamasta haltuunsa maahantuotuja ampuma-aseita ja räjähteiden lähtöaineita, joita voidaan käyttää väärin omatekoisten räjähteiden valmistamiseen, kuten on tapahtunut useissa viimeaikaisissa iskuissa. Lisäksi kansallisten henkilökorttien ja oleskelulupien turvallisuuden parantamista koskevan lainsäädäntöehdotuksen ansiosta terroristien ja muiden rikollisten on jatkossa vaikeampi väärinkäyttää tai väärentää näitä asiakirjoja EU:n alueelle tuloa tai siellä liikkumista varten.

Salisburyn isku 4. maaliskuuta 2018 oli järkyttävä esimerkki siitä, miten todellinen uhka kemialliset aineet voivat olla yleiselle turvallisuudelle. Maaliskuun 22. ja 23. päivänä 2018 kokoontunut Eurooppa-neuvosto tuomitsi iskun erittäin jyrkästi. Se korosti, että Euroopan unionin on muun muassa vahvistettava toimintakykyään kemiallisten, biologisten, säteilyyn ja ydinaineisiin liittyvien riskien varalta. Tässä raportissa luetellaan sitä varten toteutettavia toimenpiteitä, joilla pannaan täytäntöön lokakuussa 2017 hyväksytty toimintasuunnitelma toimintavalmiuden parantamiseksi kyseisiä riskejä vastaan. Tässä raportissa esitetään myös päivitetty katsaus edistymisestä turvallisuusunionin muilla keskeisillä osa-alueilla, joita ovat verkossa tapahtuvan radikalisoitumisen torjunta, tietojenvaihdon tehostaminen, julkisten tilojen suojelun tukeminen ja kyberuhkien torjunta.

II TERRORISTIEN JA RIKOLLISTEN TOIMINTAMAHDOLLISUUKSIEN RAJOITTAMINEN

1.Uudet välineet sähköisen todistusaineiston keräämiseksi rikosoikeudellisissa menettelyissä

Sähköisellä todistusaineistolla on nykyään merkittävä rooli valtaosassa rikostutkinnoista, ja oikeusviranomaisten on yhä useammin esitettävä pyyntö tarvittavan todistusaineiston saamiseksi toisella lainkäyttöalueella olevilta palveluntarjoajilta. Sen vuoksi on välttämätöntä helpottaa ja nopeuttaa todistusaineiston hankkimista rajojen yli rikosten, myös terrorismin ja kyberrikollisuuden, tutkintaa ja niihin liittyviä syytetoimia varten. Komissio esitti tästä syystä yhdessä tämän tilanneselvityksen kanssa kaksi lainsäädäntöehdotusta, joilla parannetaan sähköisen todistusaineiston rajatylittävää keräämistä rikosoikeudellisissa menettelyissä. Ne ovat ehdotus asetukseksi sähköistä todistusaineistoa rikosoikeudellisissa asioissa koskevista eurooppalaisista esittämis- ja säilyttämismääräyksistä ja ehdotus direktiiviksi yhdenmukaisista säännöistä laillisten edustajien nimeämiseksi todistusaineiston keräämistä varten rikosoikeudellisissa menettelyissä . Asetus- ja direktiiviehdotusten myötä toimivaltaiset lainvalvonta- ja oikeusviranomaiset saavat käyttöönsä uusia keinoja sähköisen todistusaineiston hankkimiseen rikosten, terrorismi ja kyberrikollisuus mukaan lukien, tutkinta- ja syytetoimia varten. Ehdotukset ovat komission vastaus Euroopan parlamentin ja neuvoston kehotuksiin esittää EU-tason lainsäädäntökehys toimenpiteille, joiden avulla hankitaan sähköistä todistusaineistoa rajojen yli, sekä vahvat takeet henkilöiden oikeuksien ja vapauksien suojelulle.

Ehdotetussa asetuksessa säädetään todistusaineiston eurooppalaisista esittämis- ja säilyttämismääräyksistä. Näiden määräysten ansiosta jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat suoraan velvoittaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneet tai siellä edustettuina olevat palveluntarjoajat (sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat ja tietoyhteiskunnan palvelujen tarjoajat) säilyttämään tai esittämään olemassa olevat sähköiset tiedot asetuksen soveltamisalaan kuuluvien rikosten tutkintaa ja niihin liittyviä syytetoimia varten kyseisessä yksittäistapauksessa oikeasuhteisella ja tarpeellisella tavalla. Näiden määräysten noudattamisen varmistamiseksi direktiiviehdotuksessa palveluntarjoajat velvoitetaan nimeämään vähintään yksi laillinen edustaja Euroopan unionissa. Koska internet ei tunne rajoja, ehdotuksia sovelletaan asiaankuuluviin palveluntarjoajiin, jotka tarjoajat palveluja yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa, niiden päätoimipaikan, infrastruktuurin tai tietojen tallennuspaikan sijainnista riippumatta.

Ehdotetussa asetuksessa säädetään vahvoista takeista, joilla varmistetaan perusoikeuksien täysimääräinen kunnioittaminen, kuten oikeusviranomaisten mukana olosta etukäteen ja tiettyjen tietoluokkien hankkimiselle asetetuista lisävaatimuksista. Lisäksi sovelletaan kaikkia rikosoikeudellisia menettelytakeita, koska määräyksiä voidaan antaa vain rikosoikeudellisissa menettelyissä ja vain, jos niistä on säädetty myös vastaavissa kansallisissa tilanteissa. Asetuksessa säädetään lisäksi erityisistä säännöistä, jotka koskevat asianomaisten henkilöiden tehokkaita oikeussuojakeinoja. Asetuksessa annetaan myös palveluntarjoajalle oikeus pyytää asian uudelleentarkastelua määräyksen antaneessa jäsenvaltiossa tai, jos määräys on toimitettu täytäntöönpanoa varten, vastaanottavassa jäsenvaltiossa asetuksessa määriteltyjen perusteiden nojalla. Tällaisia ovat tapaukset, joissa on ilmeistä, että määräyksen antaja tai hyväksyjä ei ole toimivaltainen viranomainen, että määräys on puutteellinen, että se on selvästi Euroopan unionin perusoikeuskirjan vastainen tai että kyseessä on ilmeinen oikeuden väärinkäyttö. Asetuksessa säädetään lisäksi mekanismeista, joilla vältetään ja lievennetään mahdollisia ristiriitoja niiden velvollisuuksien kanssa, joita palveluntarjoajilla saattaa olla kolmansien maiden lainsäädännön nojalla.

Lainsäädäntöehdotuksista on tehty perusteellinen vaikutustenarviointi, ja niitä on edeltänyt kaksivuotisen kuulemisprosessi, jossa kerättiin näkemyksiä oikeusalan toimijoilta, kansalaisilta, palveluntarjoajilta, viranomaisilta ja valtiosta riippumattomilta järjestöiltä sekä tutkijoilta. Komissio on myös osallistunut asiasta käytyyn keskusteluun Euroopan neuvostossa ja seurannut tiiviisti tilanteen kehitystä EU:n ulkopuolisissa maissa. Esimerkiksi Yhdysvaltain kongressi hyväksyi äskettäin tietojen laillista käyttöä ulkomailla koskevan lain (Clarifying Lawful Overseas Use of Data Act, CLOUD Act). Hyväksytyt ehdotukset luovat yhdessä tämän edistymisraportin kanssa pohjan koordinoidulle ja johdonmukaiselle lähestymistavalle, jota noudatetaan EU:n sisällä ja jota EU noudattaa kansainvälisesti. Siinä otetaan asianmukaisesti huomioon EU:n säännöt, myös EU:n jäsenvaltioiden ja niiden kansalaisten välisen syrjintäkiellon osalta. Komissio osallistuu myös edelleen aktiivisesti tietoverkkorikollisuutta koskevan Euroopan neuvoston yleissopimuksen puitteissa käytävään keskusteluun.

Komissio kehottaa lainsäädäntövallan käyttäjiä tarkastelemaan näitä säädösehdotuksia, jotka sisältyvät yhteiseen julistukseen EU:n lainsäädäntöprioriteeteista 2018–2019, jotta niistä päästäisiin ripeästi yhteisymmärrykseen.

Lainsäädäntöehdotusten ohella komissio jatkaa työtä sellaisten käytännön toimenpiteiden parissa, joilla parannetaan oikeudellista yhteistyötä keskinäisen oikeusavun ja eurooppalaisesta tutkintamääräyksestä annetun direktiivin pohjalta sekä oikeusviranomaisten ja palveluntarjoajien välistä yhteistyötä nykyisen lainsäädäntökehyksen puitteissa. Näitä toimenpiteitä ovat muun muassa viranomaisten koulutus, keskitettyjen asiointipisteiden käytön edistäminen kansallisella tasolla ja verkkofooruminen perustaminen eurooppalaista tutkintamääräystä koskevien pyyntöjen ja vastausten suojattua vaihtamista varten eurooppalaisen tutkintamääräyksen lomakkeiden sähköisen version avulla. Komissio tekee tiivistä yhteistyötä asianomaisten EU:n virastojen ja sidosryhmien kanssa varmistaakseen toimenpiteiden nopean toteuttamisen.

2.Rahoitusta koskevien tietojen käytön helpottaminen vakavien rikosten ennalta ehkäisemisessä, paljastamisessa, tutkimisessa tai vakaviin rikoksiin liittyvissä syytetoimissa

Rikolliset ja terroristit toimivat useissa eri jäsenvaltioissa ja voivat siirtää varoja pankkitililtä toiselle muutamassa tunnissa valmistellakseen tekojaan taikka siirtääkseen tai pestäkseen rikoksen tuottamaa hyötyä. Vakavien rikosten ja terrorismin tutkinta saattaa päätyä umpikujaan, koska niihin liittyviin rahoitustietoihin ei päästä käsiksi nopeasti, täsmällisesti ja kattavasti. Koska rahoitusta koskevat tiedot ovat tutkinnassa tärkeitä, on välttämätöntä tehostaa vakavan rikollisuuden ja terrorismin torjunnasta vastaavien viranomaisten välistä yhteistyötä ja parantaa viranomaisten mahdollisuuksia päästä rahoitusta koskeviin tietoihin ja käyttää niitä, perusoikeuksia ja sovellettavia menettelytakeita samalla kunnioittaen. Komissio hyväksyi sen vuoksi yhdessä tämän edistymisraportin kanssa ehdotuksen direktiiviksi, jolla helpotetaan rahoitusta koskevien ja muiden tietojen käyttöä vakavien rikosten ennalta ehkäisemisessä, paljastamisessa, tutkimisessa tai vakaviin rikoksiin liittyvissä syytetoimissa.

Ehdotuksella, jota on edeltänyt perusteellinen vaikutustenarviointi, annetaan nimetyille lainvalvontaviranomaisille ja varallisuuden takaisin hankinnasta vastaaville toimistoille suora pääsy pankkitilitietoihin, jotka ovat kansallisissa pankkitilejä koskevissa keskusrekistereissä ja sähköisissä tietojenhakujärjestelmissä, jotka on perustettu rahanpesunvastaisen direktiivin nojalla. Tällainen pääsy myönnetään tapauskohtaisesti vakavan rikollisuuden torjumista varten. Näin kevennetään samalla huomattavasti rahoituslaitosten hallinnollista taakkaa, sillä niiden ei tarvitse enää vastata lainvalvontaviranomaisten lähettämiin yleisiin tietopyyntöihin.

Ehdotuksella vahvistetaan kansallisten rahanpesun selvittelykeskusten ja lainvalvontaviranomaisten välistä yhteistyötä ja eri jäsenvaltioiden rahanpesun selvittelykeskusten keskinäistä yhteistyötä. Jäsenvaltioiden on lisäksi varmistettava, että niiden Europolin kansallinen yksikkö vastaa Europolin pyyntöihin, jotka liittyvät pankkitilejä koskevissa keskusrekistereissä oleviin tietoihin sekä rahoitusta koskeviin tietoihin ja analyyseihin. Europolin esittämien pyyntöjen on oltava asianmukaisesti perusteltuja, liityttävä tiettyyn tapaukseen, kuuluttava Europolin vastuualueisiin ja oltava sen tehtävien suorittamista varten. Lainvalvontaviranomaisten parempi pääsy rahoitusta koskeviin tietoihin ja tiiviimpi yhteistyö rahanpesun selvittelykeskusten kanssa nopeuttavat tutkintaa ja antavat viranomaisille mahdollisuuden torjua tehokkaammin rajat ylittävää rikollisuutta. Europol voi myös tukea paremmin jäsenvaltiota toimivaltaansa kuuluvien rikosten torjunnassa. Henkilötietojen ja yksityisyyden suojaa koskevien perusoikeuksien kunnioittamiseksi direktiiviehdotuksessa säädetään tiukoista suojatoimista henkilötietojen käsittelylle.

Komissio kehottaa lainsäädäntövallan käyttäjiä tarkastelemaan tätä ehdotusta, joka sisältyy yhteiseen julistukseen EU:n lainsäädäntöprioriteeteista 2018–2019, jotta siitä päästäisiin ripeästi yhteisymmärrykseen. Komissio toteaa myös jälleen, että on tärkeää panna neljäs rahanpesun vastainen direktiivi kokonaisuudessaan täytäntöön ja soveltaa sitä sekä siinä säädettyjä välineitä täysimääräisesti rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjumiseksi.

Tämä merkitsee myös, että rahanpesun selvittelykeskuksille on annettava riittävät resurssit tehtäviensä suorittamiseen. Lisäksi neljänteen rahanpesun vastaiseen direktiivin tehty muutos – josta lainsäädäntövallan käyttäjät pääsivät poliittiseen yhteisymmärrykseen joulukuussa 2017 – edellyttää, että komission on toimitettava kesäkuuhun 2020 mennessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus, jossa arvioidaan pankkitilejä koskevien keskusrekisterien mahdollista tulevaa yhteenliittämistä. Komissio on laatimassa aiheesta selvitystä ja esittää sen tulokset vuoden 2019 puoliväliin mennessä.

3.Tiukemmat säännöt omatekoisissa räjähteissä käytettäville räjähteiden lähtöaineille

Terroristit ja rikolliset ovat käyttäneet omatekoisia räjähteitä monissa EU:ssa tehdyissä iskuissa muun muassa Madridissa (2004), Lontoossa (2005), Pariisissa (2015), Brysselissä (2016), Manchesterissa (2017) ja Parsons Greenissä (2017). Lisäksi vielä useammissa epäonnistuneissa tai estetyissä iskuissa on ollut tarkoituksena käyttää omatekoisia räjähteitä. Nämä iskut osoittavat selvästi, että on tarpeen rajoittaa mahdollisimman paljon terroristien ja muiden rikollisten mahdollisuuksia saada haltuunsa ja käyttää räjähteiden lähtöaineita, joita voidaan käyttää väärin omatekoisten räjähteiden valmistamiseen. Komissio hyväksyi sen vuoksi yhdessä tämän raportin kanssa ehdotuksen, jolla tarkistetaan ja tiukennetaan räjähteiden lähtöaineiden markkinoille saattamisesta ja käytöstä annetussa asetuksessa 98/2013 säädettyjä nykyisiä rajoituksia. Tämä on jatkoa komission lokakuussa antamalle suositukselle, jossa esitetään välittömiä toimia räjähteiden lähtöaineiden väärinkäytön estämiseksi nykyisten sääntöjen pohjalta. Ehdotusta edelsi eri sidosryhmien laaja kuuleminen ja perusteellinen vaikutustenarviointi. Vuoden 2013 asetuksella rajoitettiin tiettyjen lähtöaineiden saataville asettamista, tuontia, hallussapitoa ja käyttöä ja säädettiin epäilyttävistä liiketoimista ilmoittaminen pakolliseksi. Vaikka nämä rajoitukset ja tarkastukset ovat auttaneet vähentämään suuren yleisön saatavilla olevien räjähteiden lähtöaineiden määrää ja lisänneet epäilyttävistä liiketoimista tehtyjä ilmoituksia, on osoittautunut, että ne eivät vielä riitä estämään terroristeja ja rikollisia käyttämästä kyseisiä aineita väärin räjähteiden valmistukseen.