Alkuperänimityksen ja maantieteellisten merkintöjen suojasta annetun asetuksen (ETY) N:o 2081/92 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

(2003/C 207/05)

Tämä julkaiseminen sisältää oikeuden vastustaa rekisteröintiä mainitun asetuksen 7 ja 12 d artiklassa tarkoitetulla tavalla. Väitteet hakemusta vastaan on tehtävä jäsenvaltion, WTO:n jäsenvaltion tai 12 artiklan 3 kohdan mukaista menettelyä noudattaen hyväksytyn kolmannen maan toimivaltaisen viranomaisen välityksellä kuuden kuukauden kuluessa julkaisemisesta. Julkaiseminen perustellaan seuraavilla tekijöillä ja erityisesti 4 kohdan 6 alakohdalla, joiden mukaan hakemus katsotaan perustelluksi asetuksessa (ETY) N:o 2081/92 tarkoitetulla tavalla.

NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2081/92

REKISTERÖINTIHAKEMUS: 5 ARTIKLA

SAN ( ) SMM (x)

Asiakirjan kansallinen numero: 59

1. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen Nimi: Subdirección General de Sistemas de Calidad Diferenciada - Dirección General de Alimentación - Secretaría General de Agricultura y Alimentación - Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación - España

Osoite: Paseo de la Infanta Isabel, 1, E-28071 Madrid

Puh. (34) 913 47 53 97

Faksi (34) 913 47 54 10

2. Hakijaryhmittymä 2.1 Nimi: a) SCCL Ramaders de Montanya del Berguedà

b) SCCL Criadors de Carn Natural de L'Alta Ribagorça

c) Mafriseu, Matadero General Frigorífico de La Seu, SA

2.2 Osoite: a) Francesc Macià, 12 entlo. 1a - E-08600 Berga

b) Av. Victoriano Muñoz, 48 - E-25550 El Pont de Suert

c) Castellciutat s/n - E-25700 La Seu d'Urgell

2.3 Kokoonpano: tuottaja/jalostaja (x) muu ( )

3. Tuotelaji: Luokka 1.1 - Tuore naudanliha

4. Tavaraerittely (tiivistelmä 4 artiklan 2 kohdan edellytyksistä)

4.1 Nimi: "Ternera de los Pirineos Catalanes" tai "Vedella dels Pirineus Catalans"

4.2 Kuvaus: Naudanliha, joka on peräisin alkuperäisen Bruna de los Pirineos -rodun tai charolais- ja limousinrotujen ja niiden risteytysten eläimistä, jotka ovat sopeutuneet suojatun maantieteellisen nimityksen kattamaan alueeseen ja jotka on tuotettu alueella perinteisesti käytetyn ruokinnan ja tuotantotapojen mukaisesti. Vasikat syntyvät ulkoilmassa samalla laitumella, jolla niiden laajaperäiseen kotieläintuotantoon tarkoitetut emot laiduntavat. Vasikat pidetään emojensa luona vähintään niiden neljän ensimmäisen elinkuukauden ajan, ja ne saavat ravinnokseen emonmaitoa ja tuoretta ruohoa.

Sonnivasikat teurastetaan 10-15 kuukauden ikäisinä ja lehmävasikat 9-12 kuukauden ikäisinä. Sonnivasikoiden vähimmäispaino on 225 kilogrammaa ja lehmävasikoiden 180 kilogrammaa.

Merkinnällä suojattujen ruhojen luokitukset ovat E, U ja R, profiili vaihtelee voimakkaasti kuperasta suoraan ja lihakset ovat poikkeuksellisen hyvin tai hyvin kehittyneet.

Lihan väri vaihtelee vaaleanpunaisesta kirkkaanpunaiseen ja rasvan väri valkeasta kermanväriseen. Rasvaa on myös lihaksen sisällä.

4.3 Maantieteellinen alue: Tuotanto-, kasvatus- ja lihotusalue muodostuu seuraavien Pyreneiden ja niitä lähellä olevien piirikuntien rajaamista kaupungeista: Alt Empordà, Alta Ribagorça, Alt Urgell, Berguedà, Cerdanya, Garrotxa, Pallars Jussà, Pallars Sobirà, Ripollés, Solsonés ja Vall d'Aran.

Lisäksi siihen kuuluvat seuraavat kunnat: Perafita, Olost, Tavérnoles, Lluçà ja Oristà, jotka sijaitsevat Bagèsista itään olevan Osonan ja Moiàn piirikunnan koillisosassa.

Käsittelyalue (teurastus ja paloittelu) muodostuu Katalonian alueesta kokonaisuudessaan.

4.4 Alkuperätodisteet: Tuotanto, käsittely ja kaupan pitäminen on sallittua ainoastaan niille tiloille, teurastamoille, lihanleikkaamoille ja kaupan pitämistä harjoittaville yrityksille, jotka on kirjattu sääntelyneuvoston rekistereihin. Sääntelyneuvosto vastaa tarkastuksista ja hyväksynnästä.

Eläimet tunnistetaan numeroidun korvamerkin avulla.

Teurastamossa ja lihanleikkaamossa ruhoihin ja paloihin kiinnitetään tunnuksella varustetut numeroidut sinetit.

Myyntipisteessä on esillä asiakirja, josta käy ilmi teurastuspäivämäärä ja tarjolla olevan ruhon tai palan sinettien numerot.

4.5 Viljelymenetelmä/Valmistusmenetelmä: Merkinnällä suojattu liha on peräisin suojatun maantieteellisen merkinnän maantieteellisellä alueella syntyneistä Bruna de los Pirineos-, limousine- ja charolaisrotujen ja niiden risteytysten eläimistä.

Vasikat pidetään emojensa luona vähintään niiden neljän ensimmäisen elinkuukauden ajan, ja ne saavat ravinnokseen emonmaitoa ja tuoretta ruohoa.

Vieroituksen jälkeen eläimet jaetaan niiden sukupuolen perusteella ja toimitetaan tilan lihotuslaitoksiin. Laitosten on täytettävä tietyt vähimmäisvaatimukset. Niiden on oltava katettuja tai puolittain katettuja, hyvin tuuletettuja, pinta-alan on oltava vähintään 3 m2 eläintä kohden ja ruokinta-alueesta erillään on oltava kuiva ja kuivikkeilla varustettu lepoalue.

Eläimet lihotetaan enintään 20 eläimen ryhmissä.

Kasvatus- ja lihotusvaiheen aikana eläimille annetaan ravinnoksi runsaasti rehua (yleensä kuivattua rehua) sekä viljan ja jauhettujen palkokasvien tasasuhtaista sekoitusta.

Sonnivasikat teurastetaan 10-15 kuukauden ja lehmävasikat 9-12 kuukauden ikäisinä. Ruhojen pH-arvon on oltava alle 6 ja niiden on vetäydyttävä vähintään seitsemän päivää ennen lihan myyntiin saattamista.

4.6 Yhteys maantieteelliseen alkuperään: Alueen runsaat laaksot ja laidunmaat soveltuvat laajaperäiseen kotieläintuotantoon. Kevään lopulla ja kesän alussa eläimet viedään ylös vuorensoliin, joissa niitä laidunnetaan syksyyn saakka. Syksyllä ne tuodaan alas laaksoon, jossa ne pidetään osittain karjasuojassa. Eläimiä laidunnetaan laaksossa, ja talvikuukausina niiden ravintoa täydennetään kesällä korjatulla heinällä ja lähinnä viljasta ja palkokasveista koostuvalla rehulla.

Esipyreneeläisellä alueella korkeuserot ovat vähäisemmät, laaksot laajempia, laidunmaat loivempia ja lumi harvinaisempaa, joten ne soveltuvat paremmin karjalle.

Runsaat vesivarat ja runsas auringonpaiste suosii alkuperäisiä heinäkasveja, jotka luovat karjalle ihanteelliset laidunolosuhteet. Kasvien ominaisuudet vaihtelevat korkeudesta riippuen. Kaikkein tavallisimmat lajit ovat: Festuca pratensis, Festuca alpina, Poa pratensis, Dactylis glomerata, Sisleria coeruela, Bromus erectus ja Arrhenaterum elatius.

Lisäksi karjankasvattajat käyttävät osan viljelymaastaan erilaisten heinäkasvilajien viljelyyn ruokkiakseen niillä karjaansa silloin, kun laiduntaminen vuoristossa on epäkäytännöllistä lumen vuoksi tai kun laitumien ravinto on jo käytetty. Yleisimmät rehukasvit ovat apila, raiheinä, rehumailanen, esparsetti ja nata.

Perinteisesti Katalonian Pyreneiden pientiloilla kasvatettiin vain muutamia eläimiä perheen omaan käyttöön ja niitä ruokittiin viljalla, palkokasveilla ja kuivarehulla. Nykyisin tilat ovat liittyneet osuustoimintatiloiksi voidakseen palata takaisin perinteiseen tuotantotapaan ja markkinoidakseen lopputuotteensa, mistä hyöty koituu karjankasvattajille itselleen. Bruna de los Pirineos -rotu on pardo alpina ja pirenaicarotujen risteytyksen tulos. Rodulle luonteenomaista on sen hyvin kehittynyt äidinvaisto, vasikan imettämiseen riittävä maidontuotanto, sitkeys ja hyvä laidunnettavuus, kaikki ominaisuuksia, jotka tekevät siitä erityisen hyvin tämän suojatun maantieteellisen merkinnän alueella harjoitettavaan laajaperäiseen karjankasvatukseen soveltuvan.

Suojatun maantieteellisen merkinnän "Ternera de los Pirineos Catalanes" tunnettuus vuonna 1999 arvioitiin yksityisen yrityksen nimeltä Sigma Dos tekemässä tutkimuksessa, joka osoitti, että tällä SMM:llä suojattu liha on Kataloniassa hyvin tunnettu ja sen maine on hyvä; 60 prosenttia kuluttajista ilmoitti tuntevansa sen. Koko Espanjan mittakaavassa sen tunnettuus on 16 prosentin vaiheilla.

Lisäksi 45 prosenttia katalonialaista oli sitä mieltä, että paras naudanliha on peräisin Pyreneiden alueelta.

4.7 Valvontaelin Nimi: Consejo Regulador de la IGP "Ternera de los Pirineos Catalanes" - "Vedella dels Pirineus Catalans"

Osoite: Partida Sant Esteve 6, E-25700 La Seu d'Urgell

Valvontaelin on toimivaltaisen viranomaisen ilmoituksen mukaan standardin EN-45011 mukainen.

4.8 Merkintä: Pakollinen merkintä: "Ternera de los Pirineos Catalanes" - "Vedella dels Pirineus Catalans".

Sääntelyneuvosto hyväksyy ja myöntää etiketit.

Sääntelyneuvosto hyväksyy, numeroi ja toimittaa korvamerkit, sinetit, etiketit ja sertifikaatit.

4.9 Kansalliset vaatimukset - Joulukuun 2. päivänä 1970 annettu laki N:o 25/1970 "Estatuto de la Viña, del Vino y de los Alcoholes".

- Mainitun lain soveltamisesta 28. päivänä maaliskuuta 1972 annettu asetus N:o 835/1972.

- Tammikuun 25. päivänä 1994 annettu määräys maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2081/1992 yhteensovittamisesta Espanjan lainsäädännön kanssa.

- Lokakuun 22. päivänä 1999 annettu kuninkaallinen asetus nro 1643/1999, jossa säädetään suojattuja alkuperänimityksiä ja maantieteellisiä merkintöjä koskevien hakemusten jättämismenettelystä.

EY-numero: ES/00122/2000.03.28.

Täydellisen asiakirjan vastaanottopäivä: 27. kesäkuuta 2003.