PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28. marraskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/112/EY, jäljempänä ’alv-direktiivi’, 395 artiklan 1 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan soveltaa kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten taikka veron kiertämisen estämiseksi. Yhdistynyt kuningaskunta on pyytänyt kirjeessään, jonka komissio on kirjannut saapuneeksi 22. toukokuuta 2015, lupaa jatkaa alv-direktiivin 16 ja 168 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista. Komissio antoi alv-direktiivin 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 5. kesäkuuta 2015 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti 8. kesäkuuta 2015 päivätyllä kirjeellä Yhdistyneelle kuningaskunnalle, että sillä on kaikki pyynnön arvioimiseen tarpeellisiksi katsomansa tiedot.

Yleinen tausta

Alv-direktiivin 168 ja 168 a artiklassa säädetään, että verovelvollisella on oikeus vähentää arvonlisävero, joka kannetaan verovelvollisen verollisia liiketoimia varten tehdyistä hankinnoista. Direktiivin 26 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, että yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvan tavaran ottaminen yksityiskäyttöön on vastikkeellinen palvelu, jos tavara on oikeuttanut arvonlisäveron vähennykseen. Tämä järjestelmä antaa mahdollisuuden saada takaisin yksityiskäytön osalta alun perin vähennetty arvonlisävero.

Kun kyseessä ovat työsuhdeautot, joita käytetään osittain yksityisiin (muihin kuin ammatillisiin) tarkoituksiin, yksityisen käytön määrittäminen ja verottaminen edellä mainittujen sääntöjen mukaisesti on usein vaikeaa.

Yhdistyneessä kuningaskunnassa onkin sovellettu yksityiskäyttöön auton iskutilavuuteen ja polttoainetyyppiin perustuvaa kiinteämääräisen veron erityisjärjestelmää, joka on sallittu luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle soveltaa vakiokantaa yritysautojen polttoainemenoista kannettavaan vähennyskelvottomaan arvonlisäveroon 21. heinäkuuta 1986 tehdyllä neuvoston päätöksellä 86/356/ETY.

Tämä alkuperäinen poikkeus kumottiin ja korvattiin luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle ottaa käyttöön jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 77/388/ETY 5 artiklan 6 kohdasta ja 11 artiklan A kohdan 1 alakohdan b alakohdasta poikkeava erityistoimenpide 25. syyskuuta 2006 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2006/659/EY, jossa otetaan käyttöön auton hiilidioksidipäästöjen määrään perustuva yksityiskäytön kiinteämääräinen verotus. Tämä järjestelmä perustuu siihen, että auton päästöjen ja polttoaineen kulutuksen välillä on suora yhteys niin, että suurempi päästömäärä tarkoittaa suurempaa polttoaineen kulutusta. Päästömäärien perusteella lasketaan polttoaineenkulutus kilometriä kohden, ja siihen liitetään yksityiskäytön kilometrimääräinen keskiarvo, joka määritetään välittömän verotuksen tietojen ja polttoaineen vähittäismyyntihinnan perusteella. Tämän tuloksena yksityiskäytöstä maksetaan ajoneuvon yksityiskäytöstä kannettavan arvonlisäveron määrää vastaava summa. Tätä maksua arvioidaan uudelleen kerran vuodessa polttoaineen hintojen muutosten huomioon ottamiseksi.

Yhdistyneen kuningaskunnan mukaan järjestelmä on osoittautunut asianmukaiseksi, ja se on johtanut huomattavaan yksinkertaistamiseen sekä yritysten että verohallinnon kannalta. Tässä yhteydessä on syytä todeta, että järjestelmä on vapaaehtoinen verovelvollisille, jotka voivat päättää jatkaa tavanomaisten sääntöjen mukaisesti. On kuitenkin arvioitu, että yksinkertaistamista sovelletaan noin 230 000 ajoneuvoon.

Tällä perusteella Yhdistynyt kuningaskunta on pyytänyt poikkeuksen soveltamisen jatkamista.

Edellä mainittu päätös, jonka voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2015, tehtiin jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste – 17. toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY perusteella, joka on ilman merkittäviä muutoksia sen sisältöön korvattu arvonlisäverodirektiivillä, joka näin ollen muodostaa oikeusperustan tälle päätökselle.

Jos pyyntö voimassaolon jatkamiseen ulottuisi myöhemmäksi kuin 31. joulukuuta 2018, mukaan olisi liitettävä kertomus järjestelmän toimivuudesta.

2.OIKEUSPERUSTA SEKÄ TOISSIJAISUUS- JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

•Oikeusperusta

Alv-direktiivin 395 artikla.

•Toissijaisuusperiaate (muun kuin yksinomaisen toimivallan osalta)

Kun otetaan huomioon ehdotuksen perustana oleva alv-direktiivin säännös, ehdotus kuuluu unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta.