Ehdotus Neuvoston Päätös koulutusta, tietojenvaihtoa ja avunantoa koskeva toimintaohjelma euron suojaamiseksi väärentämiseltä (PERIKLES-ohjelma) /* KOM/2001/0248 lopull. - CNS 2001/0105 */



Virallinen lehti nro 240 E , 28/08/2001 s. 0120 - 0123



Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS koulutusta, tietojenvaihtoa ja avunantoa koskeva toimintaohjelma euron suojaamiseksi väärentämiseltä (PERIKLES-ohjelma) (komission esittämät) PERUSTELUT 1. YLEISTÄ 1.1. Toiminnan tarve Euron käyttöönotto ja talous- ja rahaliitto (Emu) asettavat ennennäkemättömiä haasteita yhteistyölle tämän yhteisen rahan suojaamiseksi. Nämä haasteet on myös otettava huomioon jäsenvaltioiden ja EY:n viranomaisten välisessä koulutusyhteistyössä. EY:n perustamissopimuksen 123 artiklan 4 kohdan kolmannen virkkeen perusteella neuvosto voi komission ehdotuksesta ja EKP:a kuultuaan toteuttaa toimenpiteet, jotka ovat tarpeen otettaessa euro nopeasti käyttöön niiden jäsenvaltioiden yhtenäisvaluuttana, joita poikkeus ei koske. Tämän virkkeen piiriin kuuluvat myös koulutusta, tietojenvaihtoa ja avunantoa koskevat toimenpiteet, joita toteutetaan euron suojaamiseksi väärentämiseltä. EY:n perustamissopimuksen 308 artiklassa sallitaan lisäksi 123 artiklan perusteella toteutettavien toimenpiteiden laajentaminen koskemaan jäsenvaltioita, jotka eivät ole ottaneet euroa yhtenäisvaluutaksi. 1.2. Jäsenvaltioiden ensisijainen vastuu Tavoitteena on yhdistää eurooppalaisesta ulottuvuudesta saatava lisäarvo koulutukseen, saada aikaan yhtäläinen koulutustaso koko EU:ssa ja sovittaa kansalliset strategiat yhteen. 1.2.1. Kansalliset koulutustoimet ovat keskeisessä asemassa. EY:n perustamissopimuksen periaatteiden mukaan EY:n yhteisellä lähestymistavalla pyritään tuomaan lisäarvoa, jotta otettaisiin huomioon Emun yhteisöulottuvuus rajoittamatta kuitenkaan jäsenvaltioiden ensisijaista vastuuta järjestää oman organisaatiokulttuurinsa mukaista koulutusta. Sen vuoksi jokaisen jäsenvaltion on arvioitava, mitä koulutustoimia ne voivat järjestää yhdessä muiden jäsenvaltioiden kanssa osana Euroopan yhteisön tai unionin tasolla toteutettavaa toimintaa. 1.2.2. Jäsenvaltiot ovat yksimielisiä siitä, että euron väärentämisen vastaisilla toimenpiteillä on oltava eurooppalainen ulottuvuus, lähestymistavan on oltava monialainen ja monikansallinen ja toimia on koordinoitava Euroopan unionin tasolla toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Vaikka jäsenvaltioiden suhtautumisessa rahanväärennyksen torjuntaa koskevaan koulutukseen onkin eroja, se ei välttämättä merkitse toteutettavien toimenpiteiden yhteensopimattomuutta. Näin on etenkin pelkästään organisatoristen erojen osalta. Silloin kun jäsenvaltioiden toimien laajuudessa esiintyy merkittäviä eroja eikä rahanväärennykseltä suojautumista koskevan tietämyksen yhtäläistämiseksi toteuteta lisätoimenpiteitä, yhtäläisyystavoite voidaan saavuttaa ainoastaan yhteistyökumppanuuteen perustuvan lähestymistavan avulla. 1.3. Yhteistyö Euroopan unionin tasolla Komission tukemaa yhteistyötä kansallisten viranomaisten, väärän rahan torjumisesta ja paljastamisesta vastaavien kansallisten yksiköiden, Euroopan keskuspankin (EKP), Europolin ja Interpolin välillä on edistettävä jatkuvasti varsinkin sellaisilla koulutukseen, tietojenvaihtoon ja avunantoon liittyvillä toimenpiteillä, joilla euroa suojataan väärentämiseltä. Interpol järjestää rahanväärennystä koskevia kongresseja ja konferensseja. Se on myös perustanut työryhmän, jonka tehtävänä on laatia erityistehtävissä toimiville poliiseille tarkoitettu koulutusohjelma. EKP toteuttaa lisäksi aktiivista toimintaa etenkin Euro 2002 -tiedotuskampanjansa avulla. Nämä eri elimet ovat myöskin tietoisia siitä, että asiaa koskevia aloitteita on koordinoitava. Komission, EKP:n ja Europolin välinen ohjausryhmä, joka aloitti toimintansa marraskuussa 2000 on nostanut euron suojaamista koskevan toimintasuunnitelmansa keskeiseksi tavoitteeksi asiaa koskevan neuvoston päätösehdotuksen laatimisen. 2. YHTEISÖN PANOS TOIMINTAAN 2.1. Yhteisön toimintaohjelman tavoitteet Yhteisön toimintaohjelma euron suojaamiseksi väärentämiseltä on tarpeen varsinkin siksi, että rahanväärentäjät ovat kekseliäitä ja liikkuvat maasta toiseen sekä siksi, että uusi raha on yleisessä käytössä (käyttö euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden alueella mutta myös euroalueen ulkopuolella). Ohjelma perustuu vuonna 1997 aloitettuun valmistelutyöhön, jonka yhteydessä komissio on kuullut rahanväärennyksen torjunnan asiantuntijoita. Ohjelmassa on otettava huomioon monikansalliset ja monialaiset näkökohdat. Sillä on pyrittävä yhtenäistämään toimien sisältöä, jotta saataisiin aikaan parhaisiin toimintatapoihin perustuva yhtäläinen suojataso kunnioittamalla kunkin jäsenvaltion perinteitä. Tämä edellyttää seuraavia toimenpiteitä: - tiedotetaan suurelle yleisölle euron suojaamista koskevasta monialaisesta lähestymistavasta ja varsinkin yhteisön lainsäädännöstä ja oikeudellisista instrumenteista (asetusehdotus) sekä Euroopan unionin lainsäädännöstä ja kansainvälisistä säädöksistä (varsinkin Geneven yleissopimus vuodelta 1929 [1]). [1] Kansainvälinen yleissopimus väärän rahan valmistamisen vastustamisesta; Kansainliitto, sopimussarja n:o 2623 (1931). - parannetaan asianomaisten henkilöiden, kuten väärän rahan paljastamisesta vastaavien yksiköiden sekä pankkien ja luottolaitosten henkilökunnan tietämystä uuden rahan merkityksestä yhteisölle (myös varantovaluuttana ja kansainvälisenä maksuvälineenä). - nopeutetaan yhteistyön käynnistämistä asianomaisten virkamiesten välillä ja keskinäisen luottamuksen ja yhteisymmärryksen luomista (mm. toimintamenetelmistä ja ongelmista) asianmukaisilla toimenpiteillä, kuten harjoitusjaksoilla ja erityisillä työkokouksilla ja yksittäisten luennoitsijoiden osallistumisella kansallisiin koulutustilaisuuksiin. - autetaan lähentämään kouluttajien koulutusta, mahdollisesti myös yhteisin säännöin, luomatta kuitenkaan heille eurooppalaista tutkintoa. 2.2. Yhteisön toimintaohjelman sisältö Ohjelma perustuu monialaiseen ja monikansalliseen lähestymistapaan. Siinä on otettava huomioon - tekninen turvallisuus (tai laajennettava turvallisuuden käsitettä niin, että se kattaa esim. turvalliset kuljetukset) - välineiden kehittäminen operatiivisten ja strategisten tietojen vaihtamiseksi - tietokantojen toiminta, - erityisesti tietokonesovellusten käyttäminen väärän rahan paljastamiseen [2] [2] Tästä on hyvänä esimerkkinä Ranskan RAPACE-aloite (Répertoire automatisé pour l'Analyse des contrefa(ons de l'Euro). - pikahälytysjärjestelmien toiminta - niihin liittyvät kysymykset, kuten tiedottamisvelvollisuuden laajuus ja henkilötietojen suojaaminen, - yhteistyönäkökohdat, - euron suojaaminen Euroopan unionin ulkopuolella, - tutkimustoiminta ja erikoisasiantuntijoiden saatavuus - lainsäädännön analysointi, rikoslainsäädäntö mukaan luettuna. 2.3. Menetelmäehdotuksia 2.3.1. Ensin on määriteltävä kohderyhmä. Tärkeimpänä kohderyhmänä ovat yhteisen käsityksen mukaan henkilöt, joilla on koulutuksen jälkeen valmiudet kouluttaa muita henkilöitä. Kohderyhmänä ovat näin ollen - väärän rahan paljastamisessa ja torjunnassa toimivaltaiset yksiköt (poliisi- ja tulliviranomaiset sekä valtiovarainhoitoon osallistuvat viranomaiset jne.), - tiedustelupalvelun henkilöstö - kansallisten keskuspankkien, rahapajojen ja liikepankkien edustajat (varsinkin rahoituslaitosten vastuualueisiin erikoistuneiden henkilöiden näkemysten vaihdon kannalta) - muut ammattiryhmät, joiden etua asia koskee (tuomarit ja lakimiehet, kuljetusalan työntekijät, keskuskauppakamarit tai muut vastaavat ryhmittymät, jotka ovat yhteydessä käsityöläisiin, liikkeenharjoittajiin jne.) 2.3.2. Ohjelman toteuttaminen edellyttää kaikkien sekä Euroopan että jäsenvaltioiden tasolla toimivaltaisten laitosten ja varsinkin EKP:n ja Europolin aktiivista osallistumista. Seuraavien tahojen edustajia kutsutaan luennoitsijoiksi: - Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) ja EKP:n edustajat, erityisesti teknisten tietokantojen osalta - Euroopan teknis-tieteellisen keskuksen (ETTK) ja kansallisten rahapajojen edustajat - metallirahojen kansallisten tutkimuskeskusten edustajat - komission, Europolin ja Interpolin edustajat - Geneven yleissopimuksen 12 artiklassa tarkoitettujen rahanväärennyksen estämisestä vastaavien kansallisten keskustoimistojen kouluttajat - erikoisalojen edustajat, esimerkiksi monistustekniikan ja aitouden tarkistamistekniikan ammattilaiset, painajat ja kaivertajat - luottolaitosten henkilöstö - muiden asiantuntijayhteisöjen edustajat. 2.3.3. Ohjelmasta tuettavat toimenpiteet: - vakiomuotoinen toiminta, esimerkiksi seminaarit, tapaamiset tai työkokoukset, joiden tarkoituksena on hyödyntää mm. käytännön toiminnasta saatuja kokemuksia, ja seminaareissa käytettävät apuvälineet (esim. tulkkaus) - jäsenvaltioiden yksiköiden tai kansainvälisten yhteisöjen välinen henkilöstövaihtopolitiikka, jolloin vastaanottavan organisaation ja osallistujien velvollisuudet on tarkkaan määriteltävä - väärän rahan paljastamisesta vastaaville viranomaisille annettava tekninen, tieteellinen ja strateginen apu. 2.3.4. Yhteisön tasolla laadittavaan opetusmateriaaliin sisältyy monenlaista operatiivisen toiminnan tukea; opetusmateriaalin osana kehitetään ja laaditaan - lakikokoelmia, määräajoin ilmestyviä tiedotteita (esim. yhteyspisteiden päivitetty luettelo) - käsikirjoja - kirjasto tukemaan tieteellisiä tutkimuksia ja analyysejä (silloin kun perinteiset tutkimusmenetelmät eivät tuota tulosta) ja teknologian seurantaa - sanastoja - tietokonesovelluksia - tutkimuksia, kuten lainsäädännön vertailututkimuksia - muita EU:n tasolla käytettäviä väärän rahan teknisiä paljastamismenetelmiä. 3. OIKEUDELLINEN JA POLIITTINEN TAUSTA Euron väärentämisen torjumiseksi on tehty useita sekä jäsenvaltioiden että Euroopan unionin aloitteita. 3.1. Komissio: Neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan keskuspankille 22. heinäkuuta 1998 antamassaan tiedonannossa [3] euron suojaamisesta ja väärentämisen torjunnasta komissio korosti, että etusijalle on asetettava toimet neljällä eri alalla, jotka ovat koulutus, tietojärjestelmät, yhteistyö ja rikosoikeudellinen suoja. [3] KOM (1998) 474 lopullinen. 3.2. Neuvosto ja Euroopan parlamentti Komission tiedonannossa esitetyt ensisijaiset toiminta-alat vastaavat ECOFIN-neuvoston suuntaviivoja [4]. Nizzassa 7.-9. joulukuuta 2000 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa korostettiin, että "on päätettävä tehokkaista toimenpiteistä euron suojaamiseksi väärennyksiltä mahdollisimman pian vuonna 2001". [4] Päätelmät 19. päivältä toukokuuta 1998, joissa korostetaan, että koko rahaliiton alueella on saatava aikaan tehokas suojajärjestelmä; päätelmät 23. päivältä marraskuuta 1998, joissa vaaditaan, että kaikki tarvittavat toimenpiteet on toteutettava ajoissa, jotta ne olisivat valmiina 1. tammikuuta 2002 mennessä. Euroopan parlamentti puolestaan korosti 17. marraskuuta 1998 antamassaan päätöslauselmassa ja tammikuussa 1999 järjestetyssä julkisessa kuulemistilaisuudessa, että asiassa on edettävä pikaisesti. 3.3. Euroopan keskuspankki EKP:n pääjohtajan ja komission puheenjohtajan välisessä kirjeenvaihdossa [5] sekä 7. heinäkuuta 1998 annetussa EKP:n suosituksessa [6] on myös korostettu näitä näkökohtia. [5] Wim Duisenbergin kirje 21. päivältä huhtikuuta 1999 ja Jacques Santerin vastauskirjeet 4. päivältä toukokuuta ja 2. päivältä heinäkuuta 1999. [6] EYVL C 11, 15.1.1999. 3.4. Rikosoikeudellinen suoja Euroopan unionin tasolla Europolin toimeksiantoa on laajennettu rahanväärennyksen torjuntaan 29. huhtikuuta 1999 [7], ja Europol on perustanut jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa yhteisen työryhmän. [7] EYVL C 149, 28.5.1999. Toukokuun 29. päivä 2000 tehtiin puitepäätös rahanväärennyksen estämiseksi annettavan suojan vahvistamisesta rikosoikeudellisten ja muiden seuraamusten avulla euron käyttöönoton yhteydessä [8]. Ranska teki 22. joulukuuta 2000 kolmanteen pilariin perustuvan aloitteen, jonka tarkoituksena on täydentää kyseistä järjestelmää. [8] EYVL L 140, 14.6.2000. 3.5. Yhteistyön oikeudellinen kehys Neuvostossa käytävissä neuvotteluissa, jotka koskevat komission 26. heinäkuuta 2000 tekemää euron väärentämisen torjuntaa koskevaa asetusehdotusta [9] on määrä edetä niin, että säädösteksti hyväksytään Ruotsin puheenjohtajuuskaudella. Kyseessä on merkittävä säädös, jossa käsitellään muun muassa teknisten ja tilastotietojen keräämistä ja näiden tietojen saatavuutta, velvollisuuksia toimittaa väärennetyt setelit ja väärennetyt metallirahat tunnistettaviksi, luottolaitosten vastuualueita, rahanväärennystapauksia koskevien tietojen keskittämistä, sekä yhteistyötä ja keskinäistä avunantoa (jäsenvaltioiden, komission ja EKP:n välillä sekä Europolin kanssa) ja yhteistyötä kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa. [9] EYVL C 337 E, 28.11.2000. 3.6. Metallirahojen suojelu Edellä mainitussa asetusehdotuksessa otetaan huomioon ECOFIN-neuvoston 28. helmikuuta 2000 hyväksymät tekniset järjestelyt eurometallirahojen käsittelemiseksi ja Euroopan teknis-tieteellisen keskuksen (ETTK) perustamiseksi sekä EKP:n aloitteet setelien teknisistä suojatoimenpiteistä. 4. TOIMENPIDE-EHDOTUKSIA Edellä mainittuja aloitteita on kuitenkin vielä täydennettävä koulutusnäkökohdilla. Komission, EKP:n ja Europolin välinen ohjausryhmä korosti hiljattain tätä tarvetta. Komissio onkin laatinut ehdotuksen neuvoston päätökseksi koulutusta, tietojenvaihtoa ja avunantoa koskevasta toimintaohjelmasta euron suojaamiseksi (PERIKLES-ohjelma) [10]. [10] Ateenalainen valtiomies, jonka nimi yhdistetään Ateenan kukoistuskauteen. Tuon ajan metallirahaan sisältyi jo joitakin turvatekijöitä. Euroseteleiden ja -metallirahojen käyttöönottoon on enää aikaa vajaa vuosi, joten asianomaiset ammattipiirit ja budjettivallan käyttäjä antavat epäilemättä kaiken tukensa aloitteelle, mikä puolestaan helpottaa säädösneuvotteluja. 5. EHDOTUS NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI: ARTIKLAKOHTAISET PERUSTELUT 1 artikla Ehdotuksen 1 artiklassa perustetaan nelivuotinen PERIKLES-ohjelma, joka alkaa 1. tammikuuta 2002 eli euroseteleiden ja -metallirahojen käyttöönottoajankohtana. 2 artikla Ehdotuksen 2 artiklassa asetetaan ohjelman yleiset tavoitteet. Ohjelma perustuu EY:n perustamissopimukseen (Emu kuuluu ensimmäisen pilarin soveltamisalaan). Yhteisön koulutusohjelmalla tuetaan ja täydennetään jäsenvaltioiden toimenpiteitä. 3 artikla Ehdotuksen 3 artiklassa luetellaan konkreettisia toimenpiteitä, jotka voivat kuulua ohjelman piiriin. 4 artikla Ehdotuksen 4 artiklassa luetellaan ne henkilöt ja yhteisöt, joille ohjelma on tarkoitettu ja jotka voivat saada siitä tukea. Artiklassa luetellaan myös yhteisöt, joiden kanssa komissio osaltaan edistää ohjelman tavoitteiden saavuttamista; näitä ovat muun muassa EKP, Europol ja Interpol, kansalliset tutkimuskeskukset, Euroopan teknis-tieteellinen keskus (ETTK) sekä Geneven yleissopimuksen nojalla perustetut kansalliset keskustoimistot. 5 artikla Ehdotuksen 5 artiklassa mainitaan tahot, joiden yhteistyötä tarvitaan ohjelman toteuttamisessa. 6 artikla Ehdotuksen 6 artikla koskee kansainvälistä yhteistyötä, ja siinä mainitaan, että ohjelma on avoin ehdokasmaille. 7 artikla Ehdotuksen 7 artiklassa käsitellään rahoitusta, jota voidaan myöntää mahdollisesti muiden tahojen (varsinkin Europolin, Interpolin ja EKP:n) kanssa järjestettäviin seminaareihin, henkilövaihtotoimintaan, operatiiviseen apuun sekä tiettyihin ulkoisiin suojatoimiin. 8 artikla Ehdotuksen 8 artikla koskee ohjelman toteuttamista, seurantaa ja arviointia. Artiklan 1 kohdassa säädetään, että ohjelmaa toteutetaan lähinnä komission ja jäsenvaltioiden yhteistyönä ja mainitaan myös hankkeiden yleiset arviointikriteerit. Artiklan 2 kohdassa säädetään rahoitettavaksi valittujen hankkeiden edunsaajien velvollisuudesta toimittaa komissiolle vuosikertomus. Seuraavissa kohdissa esitetään yksityiskohtaiset säännöt arvioinnista, jonka komissio suorittaa ohjelman täytäntöönpanosta. 9 artikla Ehdotuksen 9 artiklassa säädetään, että ohjelman perustamispäätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja että päätöstä sovelletaan 1. päivästä tammikuuta 2002 alkaen. 2001/0105 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS koulutusta, tietojenvaihtoa ja avunantoa koskeva toimintaohjelma euron suojaamiseksi väärentämiseltä (PERIKLES-ohjelma) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 123 artiklan 4 kohdan kolmannen virkkeen, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon, sekä katsoo seuraavaa: (1) Talous- ja rahaliiton perustaminen on yksi Euroopan yhteisön tehtävistä, ja yhteisön toimintaan kuuluu laadukkaan koulutuksen edistäminen. (2) Perustamissopimuksessa määrätään, että yhteisön vastuulla on toteuttaa toimenpiteet, jotka ovat tarpeen euron ottamiseksi nopeasti käyttöön Euroopan yhtenäisvaluuttana. (3) Euron suojaaminen väärentämiseltä edellyttää, että kaikille EU:n jäsenvaltioiden toimivaltaisille yksiköille tarjotaan samantasoista koulutusta ja että niitä kannustetaan yhteistyöhön. (4) Tämän ohjelman tarkoituksena on helpottaa koulutukseen pääsyä sekä edistää kaikkien asianomaisten ammattiryhmien välistä tietojen ja kokemusten vaihtoa ja virkamiesvaihtoa. (5) Tehtäviensä mukaisesti yhteisö edistää yhteistyötä kolmansien maiden ja sellaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa, joilla on toimivalta suojata yhtenäisvaluuttaa toimilta, jotka heikentävät sen uskottavuutta käteisrahana. (6) Heinäkuun 7 päivänä 1998 antamassaan suosituksessa toimenpiteistä eurosetelien ja -metallirahojen oikeudellisen aseman turvaamiseksi [11] Euroopan keskuspankki kehottaa komissiota aloittamaan euroseteleiden ja -metallirahojen väärentämisen alalla jäsenvaltioiden poliisiviranomaisten välisen yhteistyön ja ehdottaa, että neuvosto, komissio ja jäsenvaltiot toteuttaisivat tai pohtisivat toimenpiteitä, joiden avulla väärentämistä voidaan torjua. [11] EYVL C 11, 15.1.1999. (7) Neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan keskuspankille 22 päivänä heinäkuuta 1998 annetussa komission tiedonannossa euron suojaamisesta [12] komissio ilmoittaa selvittävänsä mahdollisuutta käynnistää varainhoitovuoden 1999 aikana koulutusalan pilottihanke kaikkia niitä varten, jotka osallistuvat rahanväärennyksen ennaltaehkäisyyn, paljastamiseen ja rankaisuun; hankkeen pohjalta voidaan täydentää jäsenvaltioiden koulutuspoliittisia toimia ja laatia suuntaviivat koulutuksen monivuotiselle toimintaohjelmalle. [12] KOM (1998) 474 lopullinen. (8) Lausuntokierrokset ja kokemus ovat osoittaneet, että kansallisella tasolla toteutettuja toimia on hyvä täydentää yhteisön tasolla toteutettavalla monialaisella ja pitkäaikaisella ohjelmalla. tämä toiminta tukee ja täydentää näin ollen jäsenvaltioiden toimia. (9) Varsinaista koulutusta ja virkamiesvaihtoa tukevan toiminnan lisäksi ohjelmaan on sisällyttävä myös muun muassa tekniseen ja tieteelliseen apuun liittyviä toimia. (10) Petostentorjunnan koordinoinnin neuvoa-antava komission komitea, jossa ohjelmaa on tarkoituksenmukaisinta käsitellä, arvioi tarpeet euron suojaamiseksi väärentämiseltä ja varsinkin koulutustarpeet väärentämisen torjuntaa käsittelevässä asiantuntijaryhmässä, sekä asiat, jotka liittyvät tämän ohjelman soveltamiseen ja jäsenyyttä hakeneiden maiden osallistumiseen ohjelmaan. (11) Neuvosto on tehnyt 29 päivänä toukokuuta 2000 puitepäätöksen rahanväärennyksen estämiseksi annettavan suojan vahvistamisesta rikosoikeudellisten ja muiden seuraamusten avulla euron käyttöönoton yhteydessä [13]. [13] EYVL L 140, 14.6.2000. (12) Komissio on laatinut 26 päivänä heinäkuuta 2000 ehdotuksen neuvoston asetukseksi euron väärentämisen torjunnasta [14], jossa käsitellään tietojenvaihtoa, yhteistyötä ja keskinäistä avunantoa, sekä euron suojaamiseen liittyviä ulkoisia näkökohtia ja rahoituslaitosten velvollisuuksia poistaa väärä raha markkinoilta; asetusehdotuksella on määrä perustaa kokonaiskehys yhteistyölle, jota tehdään ennen käteisrahan käyttöönottoa vuonna 2002. [14] EYVL C 337 E, 28.11.2000. (13) Edellä mainituissa oikeudellisissa välineissä käsitellyt asiat on sisällytettävä väärennettyjen eurojen ehkäisemistä ja paljastamista tukeviin koulutustoimiin. (14) Tämä päätös ei rajoita Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen perustuvia ja nykyisten tai uusien ohjelmien osana toteutettavia rikosoikeudellisia aloitteita. ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: 1 artikla Ohjelman perustaminen 1. Tällä päätöksellä perustetaan yhteisön toimintaohjelma tukemaan ja täydentämään toimia, joihin jäsenvaltiot ovat ryhtyneet rahanväärennyksen alalla ja varsinkin euron suojaamiseksi. 2. Toimintaohjelmaa kutsutaan PERIKLES-ohjelmaksi. Se pannaan täytäntöön 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2005 välisenä aikana. 3. Ohjelma pannaan täytäntöön ja arvioidaan 5 ja 8 artiklan säännösten mukaisesti. 2 artikla Ohjelman tavoitteet Yhteisön ohjelman tarkoituksena on suojata euroa väärentämiseltä 3 artiklassa tarkoitetuin toimenpitein. Siinä otetaan huomioon monikansalliset ja monialaiset näkökohdat. Se pyrkii yhdenmukaistamaan toimien sisältöä, jotta saataisiin aikaan parhaisiin toimintatapoihin perustuva yhtäläinen suojataso kunnioittamalla kunkin jäsenvaltion perinteitä. Sen tavoitteena on muun muassa: - parantaa asianomaisten henkilöiden tietämystä uuden valuutan merkityksestä yhteisölle (myös varantovaluuttana ja kansainvälisenä maksuvälineenä); - nopeuttaa yhteistyön käynnistämistä asianomaisten organisaatioiden ja virkamiesten välillä ja keskinäisen luottamuksen ja yhteisymmärryksen luomista muun muassa toimintamenetelmistä ja ongelmista asianmukaisilla toimenpiteillä, kuten harjoittelujaksoilla, erityisillä työryhmillä tai luennoitsijoiden osallistumisella kansallisiin koulutustilaisuuksiin ja virkamiesvaihdolla; - auttaa lähentämään kouluttajien koulutusta kansallisia toimintastrategioita kunnioittamalla; - tiedottaa suurelle yleisölle varsinkin yhteisön ja kansainvälisestä lainsäädännöstä ja oikeudellisista välineistä. 3 artikla Toimenpiteet 1. Koulutuksen ja operatiivisen tuen sisältö laaditaan monialaisen ja monikansallisen lähestymistavan pohjalta, ja siinä otetaan huomioon turvallisuusnäkökohtien lisäksi muun muassa strategisten tietojen vaihtoon liittyvät näkökohdat sekä tekninen ja tieteellinen apu. 2a) Yhteisön tasolla järjestettävässä koulutuksessa käsitellään muun muassa strategisten tietojen vaihtamista, tietokantojen toimintaa, tietokonesovellusten käyttämistä väärän rahan paljastamisvälineissä, tieteellistä apua (varsinkin tieteellisiä tietokantoja ja teknologian/uutuuksien seurantaa), pikahälytysjärjestelmien toimintaa ja niihin liittyviä kysymyksiä kuten tiedottamisvelvollisuuden laajuutta ja henkilötietojen suojaamista, yhteistyönäkökohtia, euron suojaamista Euroopan unionin ulkopuolella sekä tutkimustoimintaa tai operatiivisen erikoisosaamisen hankkimista. 2b) Tämä koulutuspolitiikka näkyy erilaisina toimenpiteinä kuten työkokousten, tapaamisten ja seminaarien järjestämisenä ja tavoitteellisena harjoittelu- ja henkilövaihtopolitiikkana. 3. Teknistä, tieteellistä ja operatiivista tukea annetaan ennen kaikkea toimenpiteisiin, joiden avulla Euroopan tasolle kehitetään opetusvälineitä (Euroopan unionin säädöskokoelma, tiedote, käsikirjoja, sanastoja ja sanaluetteloja, varsinkin tieteellistä apua koskevia tietopankkeja, teknologian seurantaa jne.) tai tietoteknisiä apuvälineitä (ohjelmistoja jne.), mutta myös monialaisesti ja monikansallisesti suuntautuneisiin tutkimuksiin sekä Euroopan tasolla toteutettavan väärän rahan paljastamistoiminnan tukena käytettävien teknisten työvälineiden ja menetelmien kehittämiseen. 4 artikla Ohjelmaan osallistuminen 1. Kohderyhmä Toimien kohderyhmänä ovat muun muassa: - väärän rahan paljastamisessa ja torjunnassa toimivaltaiset yksiköt (poliisi- ja tulliviranomaiset sekä valtiovarainhoitoon osallistuvat viranomaiset jne.), - tiedustelupalvelun henkilöstö - kansallisten keskuspankkien, rahapajojen ja liikepankkien edustajat (varsinkin rahoituslaitosten vastuualueiden osalta), - asiaan erikoistuneet tuomarit ja lakimiehet, - muut tahot tai ammattiryhmät, joiden etua asia koskee (keskuskauppakamarit tai muut ryhmittymät, jotka ovat yhteydessä käsityöläisiin, liikkeenharjoittajiin, kuljetusalan työntekijöihin jne.). 2. Yhteistyötahot ja asiantuntija-apu Seuraavat tahot antavat erikoisosaamisensa yhteisön ohjelman käyttöön: - EKPJ [15] eli kansalliset keskuspankit ja EKP erityisesti teknisten tietokantojen (CSM) osalta, [15] Euroopan keskuspankkijärjestelmä. - kansalliset tutkimuskeskukset [16], [16] Setelien ja metallirahojen kansalliset tutkimuskeskukset. - ETTK [17] ja kansalliset rahapajat, [17] Euroopan teknis-tieteellinen keskus, joka toimii väliaikaisesti Pariisin rahapajan yhteydessä. - komissio, Europol ja Interpol, - Geneven yleissopimuksen 12 artiklassa tarkoitetut rahanväärennyksen estämisestä vastaavat kansalliset keskustoimistot, - erikoisalojen edustajat, esimerkiksi monistustekniikan ja aitouden tarkistamistekniikan ammattilaiset, painajat ja kaivertajat, - muut asiantuntijayhteisöt, tarvittaessa myös kolmansista maista ja varsinkin ehdokasmaista. 5 artikla Johdonmukaisuus ja täydentävyys 1. Tätä ohjelmaa koordinoidaan ja toteutetaan komission ja jäsenvaltioiden tiiviinä yhteistyönä. 2. Koordinoinnissa otetaan huomioon muiden tahojen, erityisesti EKP:n ja Europolin toimet. 6 artikla Kansainvälinen yhteistyö Ohjelmaan voivat käteisrahan jakelujärjestelyistä, operatiivisista tarpeista ja uhkien ja riskien arvioinnista riippuen sekä sopimusten ja menettelyjen salliessa: - osallistua assosioituneet Keski- ja Itä-Euroopan maat, - osallistua Kypros, Malta, Turkki ja EFTA:n jäsenvaltiot, joiden osallistuminen rahoitetaan lisämäärärahoin niiden kanssa sovittavien menettelyjen mukaisesti, ja - liittyä yhteistyötahoina muut kolmannet maat, mikäli ne osallistuvat rahoitukseen. 7 artikla Rahoitussäännökset 1. Edellä 3 artiklan 2b kohdassa mainittuja työkokouksia, tapaamisia ja seminaareja voidaan järjestää yhdessä muiden tahojen, kuten Europolin, Interpolin tai EKP:n kanssa, jos tilaisuuksien järjestämiskulut jaetaan oikeassa suhteessa tai muut tahot osallistuvat kuluihin huomattavin luontoissuorituksin. Kukin taho korvaa kuitenkin omien luennoitsijoidensa matka- ja oleskelukulut. Jos tilaisuuksia ei järjestetä yhdessä muiden tahojen kanssa, yhteisö korvaa: - sellaisten henkilöiden matka- ja oleskelukulut, jotka osallistuvat työkokouksiin, tapaamisiin ja seminaareihin jossain toisessa jäsenvaltiossa, sekä tilaisuuksien järjestämiseen liittyvät yleiskulut; - tilaisuuksiin liittyvän opetusmateriaalin julkaisu- ja käännöskulut; - ja jäsenvaltiot korvaavat: - virkamiestensä perus- ja jatkokoulutusta koskevat kulut, muun muassa teknisen koulutuksen osalta; - tietyt logistiikkakulut, jotka liittyvät työkokousten, tapaamisten ja seminaarien järjestämiseen yhteisön rahoituksella ja jäsenvaltioiden alueella (maan sisäiset kuljetukset, luentosalien ja/tai tulkkaustilojen tarjoaminen tilaisuuden käyttöön jne.). 2. Virkamiesvaihto Komissio korvaa kulut jäsenvaltion virkamiesten osallistumisesta 3 artiklan 2b kohdassa esitettyyn harjoittelu- tai virkamiesvaihtotoimintaan, mikäli se vastaa 2 artiklassa tarkoitettuja tavoitteita. Jäsenvaltiot korvaavat kulut virkamiestensä osallistumisesta sellaiseen harjoittelu- tai vaihtotoimintaan, joka ei vastaa kyseisiä tavoitteita. 3. Avunanto Komissio korvaa osarahoituksena enintään 70 prosenttia 3 artiklan 3 kohdassa mainitusta operatiivisesta tuesta, ja erityisesti: - opetusvälineiden ja tietokonesovellusten tai koko EU:n kannalta merkittävien teknisten työvälineiden suunnittelu- ja kehittämiskulut; - tutkimuskulut, erityisesti sellaisista lainsäädännön vertailututkimuksista, jotka koskevat euron suojaamista väärentämiseltä. Komission aloitteesta toteutettavat operatiiviset tukitoimet voidaan poikkeuksellisesti rahoittaa kokonaan. Jäsenvaltiot korvaavat kaikki kulut, jotka liittyvät näiden opetusvälineiden ja tietokonesovellusten muihin, yhteisön toiminta-alan ulkopuolisiin seikkoihin, sekä alueelleen sijoitettujen osarahoitettujen opetusvälineiden jakelukulut ja osarahoitettujen tietokonesovellusten toimintakulut. 4. Ulkoiset suojatoimet Komissio korvaa kulut kolmansien maiden virkamiesten osallistumisesta 3 kohdassa mainittuihin työkokouksiin, tapaamisiin ja seminaareihin, ja lisäksi se voi rahoittaa enintään 70 prosentin suuruisen osan kolmannen maan alueella järjestettävistä koulutustoimista sekä maassa toteutettavia operatiiviseen tukeen liittyviä toimenpiteitä 6 artiklassa säädetyin edellytyksin. 8 artikla Täytäntöönpano, seuranta ja arviointi 1. Ohjelman yhteydessä toteutettavia toimia voivat ehdottaa jäsenvaltiot tai komissio; ohjelmaan valitaan toimet, jotka vastaavat parhaiten 2 artiklassa esitettyjä tavoitteita. Komissio vastaa ohjelman hallinnoinnista ja toteuttamisesta yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, jotka voivat esittää komissiolle enintään yhden (3 artiklan 2b kohdassa tarkoitettuihin työkokouksiin, tapaamisiin ja seminaareihin liittyvän) koulutushankkeen vuodessa; tämän lisäksi ne voivat tehdä harjoittelua, henkilövaihtoa tai avunantoa koskevia hanke-esityksiä. Ohjelman toteuttamiseksi komissio arvioi ja valitsee jäsenvaltioiden esitykset sekä omat hanke-esityksensä seuraavien perusteiden mukaisesti: - yhdenmukaisuus ohjelman tavoitteiden kanssa; - eurooppalainen ulottuvuus, myös Europolin ja EKP:n kanssa tehtävän yhteistyön näkökohdat; - se, miten hanke täydentää aiemmin toteutettuja, parhaillaan toteutettavia tai tulevia hankkeita; - hankkeen järjestäjän kyky panna hanke täytäntöön; - hankkeen omat ansiot; - haettavan tuen määrä ja sen suhde odotettuihin tuloksiin; - odotettujen tulosten vaikutus ohjelman tavoitteisiin. 2. Rahoitettavaksi valittujen hankkeiden edunsaajien on toimitettava komissiolle vuosikertomus. 3. Komissio arvioi hankkeiden päätteeksi niiden toteuttamismenetelmät ja vaikutuksen selvittääkseen, saavuttivatko hankkeet alkuperäiset tavoitteensa. 4. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2004 ulkopuolisten asiantuntijoiden laatiman kertomuksen, jossa arvioidaan ohjelman aiheellisuus, tehokkuus ja vaikuttavuus. 5. Ohjelman päätyttyä ja viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2006 komissio laatii Euroopan parlamentille ja neuvostolle yksityiskohtaisen selvityksen ohjelman toteuttamisesta ja tuloksista kiinnittäen huomiota muun muassa yhteisön taloudellisen tuen tuomaan lisäarvoon. Komissio arvioi lisäksi viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2005 aiheen tämän ohjelman jatkamiseen ja muuttamiseen tiedonannossa, johon se liittää asiaa koskevan muutosehdotuksen. 9 artikla Voimaantulo Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2002. Tehty Brysselissä [...] päivänä [...]kuuta [...]. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja