Virallinen lehti nro C 249 , 25/09/1995 s. 0208



A4-0122/95 Päätöslauselma komission vuotuisesta kertomuksesta työllisyydestä Euroopassa vuonna 1994 Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission vuotuisen kertomuksen työllisyydestä Euroopassa vuonna 1994 (KOM(94)0381 - C4-0200/94), - ottaa huomioon komission Valkoisen kirjan kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä (KOM(93)0700), - ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, - ottaa huomioon Edinburghin, Kööpenhaminan, Brysselin ja Korfun Eurooppa-neuvoston tekemät päätökset, - ottaa huomioon Essenin Eurooppa-neuvoston 9. ja 10. joulukuuta 1994 tekemät johtopäätökset, - ottaa huomioon 10. maaliskuuta 1994 antamansa päätöslauselman Euroopan työllisyydestä ((EYVL C 91, 28.3.1994, s. 224)), - ottaa huomioon 1. joulukuuta 1994 antamansa päätöslauselman työllisyyspolitiikkaa koskevasta toimintasuunnitelmasta, joka oli määrä hyväksyä Essenin Eurooppa-neuvoston kokouksessa 9. - 10. joulukuuta 1994 ((EYVL C 363, 19.12.1994, s. 62)), - ottaa huomioon 19. tammikuuta 1995 antamansa päätöslauselman «Euroopan sosiaalipolitiikka - unionin tie eteenpäin» ((EYVL C 43, 20.2.1995, s. 63)), - ottaa huomioon sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan mietinnön sekä talous- ja raha- asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan lausunnon (A4-0122/95), A. ottaa huomioon sen, että yhteisö on sitoutunut taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden periaatteeseen, B. ottaa huomioon, että yhteisössä oli vuonna 1994 noin 18 miljoonaa virallisesti rekisteröityä työtöntä työnhakijaa, kun taas joissakin jäsenvaltioissa pidetään suuri määrä työttömiä virallisten työttömyystilastojen ulkopuolella, C. katsoo, että kansantalouksiemme yhdentymisen kannalta ei ole suotavaa, että viidentoista jäsenvaltion työttömyyttä pidetään pelkkänä kansallisena ongelmana, D. katsoo, että Euroopan työllisyydestä ei voida keskustella ottamatta huomioon talouden jatkuvasti lisääntyvää «globalisoitumista», E. katsoo, että koska työttömyysluvut ovat korkeita ja työllisyysluvut alhaisia ja alueellisesti epätasapainossa lähes kaikissa jäsenvaltioissa, tarvitaan yhtenäisiä ja yhteisiä toimenpiteitä unionin tasolla näiden ongelmien ratkaisemiseksi, mukaan lukien työpaikkojen luominen niille, jotka taistelevat syrjäytymistä vastaan, jolloin taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vaatimukset on otettava huomioon parhaalla mahdollisella tavalla, F. katsoo, että Euroopan talouden kilpailukyvyn heikkeneminen johtuu muun muassa paineista, jotka liittyvät työhön, työvoimakustannusten nousuun ja tuottavia investointeja haittaavaan pitkäaikaisten talletusten vähenemiseen, monien julkisten palveluiden hallinnon sekä yhteisön tavaroiden tuotannon tehottomuuteen, laadulliseen epätasapainoon työpaikkojen tarjonnan ja kysynnän välillä sekä sosiaaliturvan rahoitustasapainoa horjuttavaan väestön ikääntymiseen, G. ottaa huomioon, että Valkoisessa kirjassa kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä esitetään unionille ja sen jäsenvaltioille keskipitkän ajan toimintasuunnitelma, jolla pyritään luomaan 15 miljoonaa uutta pysyvää työpaikkaa, ja että Eurooppa-neuvosto suhtautui myönteisesti Valkoiseen kirjaan kokouksessaan Brysselissä joulukuussa 1993 ja hyväksyi siihen perustuvan toimintasuunnitelman, H. katsoo, että sosiaalisen yhteenkuuluvuuden on oltava olennainen osa sosiaalista markkinataloutta, että markkinatalouden tehokkuus perustuu sellaisen yhteiskunnallis- taloudellisen rakenteen hyväksymiseen, joka edistää sosiaalisen jaon oikeudenmukaisuutta ja yhteisvastuuta ja ottaa huomioon ympäristönsuojelun, I. katsoo, että työttömyysongelma asettaa suuria vaatimuksia Euroopan unionille ja että talouskasvu on välttämätön mutta ei riittävä edellytys uusien työpaikkojen luomiselle, J. katsoo, että talouden innovaatiokyky, korkea koulutustaso, tehokas tutkimusinfrastruktuuri sekä läheinen ja rajat ylittävä yhteistyö yritysten, korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten välillä vaikuttaa oleellisesti kansainväliseen kilpailukykyyn, K. katsoo, että työntekijöiden asema olisi otettava paremmin huomioon kehittämistyössä ja tuotannossa työssäkäyvän väestönosan prosentuaalisen osuuden kasvattamiseksi, joka on pysynyt alhaisena verrattuna muihin pitkälle kehittyneisiin maihin ja alueisiin, L. katsoo, että jäsenvaltioilla on vielä paljon mahdollisuuksia luoda uusia työpaikkoja useilla kehittyvillä työmarkkina-aloilla, erityisesti terveydenhoitoalalla ja muilla hoitoaloilla, ympäristö-, matkailu- ja kulttuurialalla sekä yksityisen sektorin palveluissa ja sosiaalitaloudessa, 1. Vaatii jälleen komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita täyttämään tärkeän tehtävänsä taloudellisessa kehityksessä seuraavin tavoin: - vahvistamalla kilpailupolitiikkaa, - luomalla säästö- ja investointitoiminnalle ja yritysten perustamiselle suotuisat olosuhteet sekä luomalla edellytyksiä sille, että työntekijät pääsevät osallisiksi voitoista ja investoinneista (tuottava pääoma), jotka alunperin ovat syntyneet pidättyvän (esim. tuottavuuden kasvuun pyrkivän) käteispalkkapolitiikan avulla, - luomalla suotuisa ilmapiiri, joka kannustaa uusia työpaikkoja luovia sijoituksia, - lisäämällä teknologisen tutkimuksen rahoitusta, - edistämällä huipputekniikan alojen teollisuustuotantoa, - toteuttamalla Euroopan laajuisia verkkoja (liikenne, televiestintä), - tukemalla tuotantomenetelmiä, jotka säästävät luontoa, vähentävät merkittävästi raaka- aineiden kulutusta, haitallisten aineiden päästöjä ja jätteiden määrää ja muodostavat osan luonnon kiertokulkua, - ottamalla huomioon erityisesti pienet ja keskisuuret yritykset ja niiden erityisominaisuudet sovittaessa säännöksistä ja yhteisön toimintaohjelmista ja ennen kaikkea yksinkertaistamalla pieniin ja keskisuuriin yrityksiin sovellettavia hallinnollisia ja/tai teknisiä säännöksiä, - parantamalla yritysten perustamisedellytyksiä tiedottamalla monipuolisesti ja kohdentamalla rahoitus tarkoituksenmukaisesti, - huolehtimalla erityisesti siitä, että molemmat työmarkkinaosapuolet ovat mukana vaikuttamassa talouden kehitykseen kaikilla tasoilla, muun muassa sosiaalisen vuoropuhelun kautta; 2. Toivoo, että jäsenvaltiot huolehtisivat siitä, että yrityksillä on tarpeellinen toimintavapaus, jotta ne voisivat reagoida markkinoiden muutoksiin joustavasti, ja vaatii sen tähden jäsenvaltioita karsimaan ja yksinkertaistamaan yrityksen perustamiseen liittyviä byrokraattisia määräyksiä; 3. Pitää työllisyyttä edistävän kasvun perusedellytyksenä sellaisia toimenpiteitä, että Euroopan työntekijöille kehittyy valmius itsenäiseen, läpi elämän jatkuvaan opiskeluun, ja pitää tärkeänä, että työntekijä suhtautuu myönteisesti tuleviin uudistuksiin ja on valmis joustamaan ammatinvalinnassaan; 4. On sitä mieltä, että tehokkaammat rakennepoliittiset toimenpiteet ovat välttämättömiä työllisyyden edistämiseksi myös yhteisön tasolla ja että nämä toimenpiteet vaativat työmarkkinaosapuolten aktiivista osallistumista ja sopivaa rahoitustukea erityisesti julkisen ja yksityisen puolen yhteistyönä; 5. Odottaa, että työmarkkinaosapuolet omaksuvat työehtosopimusneuvotteluissa myönteisen ja joustavan asenteen, jotta voitaisiin löytää keinoja, joiden avulla saadaan aikaan kunkin alan vaatimusten mukaiset työolosuhteet ja parannetaan työntekijöiden ammatillista pätevyyttä siten, että voidaan sopeutua tekniikan edistymisen aiheuttamaan rakennemuutokseen; 6. Kehottaa yksittäisiä yrityksiä, työmarkkinaosapuolia sekä yleisten edellytysten luomiseksi myös jäsenvaltioita ja asiasta vastuussa olevia alueellisia viranomaisia ja unionia toteuttamaan toimenpiteitä, jotka helpottavat vapaaehtoista, sosiaalivakuutuksen piiriin kuuluvaa osa-aikatyötä, ansiotyön keskeyttämistä, palkallisen vapaan saamista ammatillista jatkokoulutusta varten ja muita työajan lyhentämisen muotoja, sillä nimenomaisella ehdolla, että se ei kuitenkaan saa heikentää yritysten kilpailuasemaa tai työntekijöiden sosiaaliturvaa; 7. Pitää tarpeellisena työajan uudistamista tai lyhentämistä, jotta työtä etsivät voisivat löytää työpaikkoja helpommin, ja tulee siihen johtopäätökseen, että työajan lyhentäminen saattaa lisätä työllisyyttä joillakin aloilla, mutta että työajan lyhentäminen yksinään ei johda toivottuun työajan lisääntymiseen eikä sitä saa pitää yleislääkkeenä EU:n työttömyyteen, ja viittaa asiassa sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan mietintöluonnokseen työajan lyhentämisestä (PE 211.370); 8. Ottaa huomioon, että työajan suurempi joustavuus on sekä työntekijöiden että työnantajien etujen mukaista, ja toteaa, että se voidaan saavuttaa vain molempien työmarkkinaosapuolien ja niiden yhtiöissä olevien edustajien avustuksella; huomauttaa «työllisyys Euroopassa 1994" -kertomuksen mukaisesti, että jos otetaan huomioon työvoiman siirtyminen maataloudesta ja teollisuudesta palvelualoille sekä naisten osuuden suhteellisen kasvun työvoimasta, vain 5 jäsenvaltiota 12:sta osoitti enemmän kuin yhden viikkotunnin vähenemistä keskimääräisessä työajassa vuosien 1983 ja 1992 välillä ja että kahdessa jäsenvaltiossa keskimääräinen viikoittainen työaika osoitti lievää kasvua; 9. On sitä mieltä, että jäsenvaltioiden on edelleen toimittava työn verotuksen ja välillisten työvoimakustannusten vähentämiseksi erityisesti niiden työntekijöiden osalta, joilla on alhainen ammattitaito ja joiden aiheuttamat välilliset työvoimakustannukset ovat suhteettoman korkeat, ja luonnonvarojen käytön verottamiseksi, ja vaatii lisäksi, että sosiaalivakuutus on asteittain vapautettava sellaisista kustannuksista, jotka eivät ole varsinaisesti vakuuttamiseen liittyviä, ja että yhteiskunnan vastuulla olevat tehtävät on rahoitettava valtion budjetista; 10. On lisäksi sitä mieltä, että sosiaaliturva- ja verotusjärjestelmien on toimittava siten, että ne kannustavat työn tekemiseen, ja vetoaa jäsenvaltioihin, että ne joustaisivat työttömyystuen valvonnassa siten, että työttömiä ei tuomittaisi passiivisesti hyväksymään kohtalonsa (esimerkiksi kieltämällä oma-aloitteinen jatko-opiskelu) ja että voitaisiin estää sellaisen tilanteen syntyminen, että avustuksen varassa eläminen tai tulojen hankkiminen pimeästi olisi kannattavampi vaihtoehto; 11. Toivoo, että annetaan lisää rahoitusta sellaisiin työmarkkinapoliittisiin toimenpiteisiin, jotka edistävät rakennemuutosta eivätkä vanhentuneiden rakenteiden säilyttämistä; 12. On sitä mieltä, että niitä, joita uhkaa työttömäksi joutuminen tai jotka jo ovat työttömiä, olisi kannustettava oman yrityksen perustamiseen (esimerkiksi jatkamalla osittain työttömyysavustuksen maksamista, muuttamalla avustuksia pääomaksi, aloittamalla avustuksen maksaminen uudelleen ylimenokauden aikana, jos yrityksen perustaminen epäonnistuu); 13. Pitää tarpeellisina määräaikaisia, niille työnantajille maksettavia palkkakustannustukia, jotka ponnistelevat pitkäaikaistyöttömien palauttamiseksi työelämään ja kannattaa julkisten työnvälitystoimistojen tehokkuuden parantamista, jotta työnhakijat ja työn tarjonta kohtaisivat; 14. Pitää huolestuttavana sitä, että ammattitaitoisen työvoiman tarjonta ja kysyntä ovat epätasapainossa; vaatii painokkaasti jäsenvaltioita kehittämään koulutus- ja jatkokoulutusjärjestelmiään ja unionia tukemaan ja täydentämään näitä pyrkimyksiä (Leonardo- ohjelma), jotta järjestelmät voitaisiin sopeuttaa työmarkkinoiden muutoksiin - ottaen erityisesti huomioon nopeasti kehittyvän tietoyhteiskunnan; vaatii, että ammattikoulutusta ja korkeamman asteen koulutusta on edistettävä ja että valtio, talouselämä ja työmarkkinaosapuolet kehittäisivät ja toteuttaisivat yhdessä sellaiset lähtökohdat tulevaisuuden koulutukselle, että läpi elämän jatkuvan opiskelun periaate (Valkoinen kirja) voisi toteutua; ja pitää lisäksi tärkeänä, että sekä työnantajat että työntekijät saataisiin oivaltamaan, että ammattikoulutuksesta ja jatkokoulutuksesta on tullut pysyvä osa työelämää; 15. Vaatii jäsenvaltioita uusimaan aktiivisesti sosiaaliturva- ja työmarkkinarakenteitaan voidakseen reagoida positiivisesti sukupuoliroolien muutoksiin yhteiskunnassa ja kehottaa neuvostoa pikaisesti hyväksymään vanhempainlomaa koskevan direktiivin; 16. Painottaa, että on ehdottoman välttämätöntä luoda Euroopan maahanmuuttopolitiikka, jotta voitaisiin tehokkaasti estää laiton maahanmuutto ja sen hyväksikäyttö työmarkkinoilla, ja esittää sellaisen yhteisen politiikan luomista, joka perustuisi yhdessä maastamuuttovaltioiden kanssa sovituille toimenpiteille maahanmuuttopaineiden säätelemiseksi siten, että voitaisiin ottaa huomioon työmarkkinoiden kysyntä ja tarjonta ja sopia siirtotyöläisten ammattikoulutuksesta ja heidän sopeuttamisestaan Euroopan työmarkkinoille; 17. Toteaa, että EU:n taloudellinen menestys on yhteydessä maailmankauppaan ja että kehitysmaiden köyhyys ja velkaantuminen rajoittavat merkittävästi EU:n mahdollisuuksia tavaroiden vientiin ja työpaikkojen luontia jäsenvaltioissa; 18. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden hallituksille sekä talous- ja sosiaalikomitealle.