1.Johdanto

Jotta Euroopan elpyminen jatkuisi ja sen taloutta voitaisiin nykyaikaistaa, on keskeistä tukea investointeja, toteuttaa rakenneuudistuksia ja säilyttää vastuullisuus julkisessa taloudessa. Nämä kolme ensisijaista toiminta-aluetta vahvistettiin vuoden 2016 vuotuisessa kasvuselvityksessä, ja ne ovat perustana vakaus- ja kasvusopimuksen nojalla laadituille maakohtaisille suosituksille ja päätöksille, jotka komissio tänään esittää. Osana talouspolitiikan eurooppalaista ohjausjaksoa jäsenvaltiot esittivät maalis- ja huhtikuussa 2016 kansalliset ohjelmansa. Tämä paketti rakentuu näitä ohjelmia koskeville arvioille, minkä lisäksi paketissa on otettu huomioon myös komission viimeisimmässä talousennusteessa esitetyt tiedot. Samanaikaisesti kun komissio esittää tämän paketin, se käynnistää myös virallisen kuulemisen, jossa talous- ja rahaliiton vakaudesta, yhteensovittamisesta sekä ohjauksesta ja hallinnasta tehtyyn sopimukseen osallistuvilta jäsenvaltioilta kysytään, kuinka ne ovat edistyneet finanssipoliittisen sopimuksen määräysten saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöään.

Euroopan tasolla komissio tekee ankarasti työtä yhdessä muiden EU:n toimielinten kanssa luodakseen puitteet, joissa työpaikkoja ja kasvua voisi syntyä. Komission vuoden 2016 työohjelman täytäntöönpanossa on edistytty. Komissio tekee lähiviikkoina selkoa siitä, miten Euroopan investointiohjelmassa, pääomamarkkinaunionissa, digitaalisissa sisämarkkinoissa sekä sisämarkkinastrategiassa on edistytty. Kaikki nämä hankkeet ovat keskeisiä osatekijöitä, kun pyritään lisäämään työpaikkoja ja kasvua. EU-tason toimien tukena on paremman sääntelyn agenda. Kansallisella tasolla on edistytty mutta epätasaisesti. Jotta jäsenvaltioiden oma ja sitä kautta koko Euroopan unionin talous kohenisi, jäsenvaltioiden velvollisuutena on toteuttaa neuvoston suosittelemat toimet.

Euroopan talous elpyy maltillisesti, ja sisäiset kasvutekijät on vähitellen nostettava etualalle. Talouden tuotos, joka on perustunut pääasiassa yksityiseen kulutukseen, on viime aikoina hyötynyt matalista öljynhinnoista, suotuisista rahoitusoloista ja euron heikosta vaihtokurssista. Koska nämä taloutta tukevat tekijät saattavat pian olla tiensä päässä, on ratkaisevaa vahvistaa entisestään sisäisiä kasvutekijöitä, varsinkin tuotannollisia investointeja Euroopan investointiohjelman mukaisesti. Näin voidaan lisätä tämän hetken kysyntää ja tulevaisuuden tarjontaa. Sekä yksityiset että julkiset investoinnit ovat edelleen vähäisiä verrattuna kriisiä edeltävään tasoon, mutta ne ovat saamassa uutta otetta ja suunta on nyt selvästi kääntymässä. Jotta taloudessa päästäisiin eteenpäin, olisi ratkaistava ongelmakokonaisuus, joka koostuu heikosta kysynnästä, suuresta yksityisestä velasta, joidenkin maiden hankalasta liiketoimintaympäristöstä ja ylipäänsä edelleen horjuvasta yksityisen sektorin luottamuksesta.

Globaalin kasvun rakenne muuttuu kansainvälisen ympäristön mukana, ja tämä on Euroopan unionille sekä mahdollisuus että haaste. Kehittyvien talouksien kasvun odotetaan pysyvän vaimeana, kun rahoitusmarkkinoiden epävakaus lisääntyy.

Nyttemmin myös tärkeimpien kehittyneiden talouksien kasvu on hidastunut. Näistä tekijöistä aiheutuu epävarmuutta, ja niiden myötä korostuu se, että EU:n on vahvistettava kykyään lisätä kasvua ja kysyntää suuren integroidun taloutensa sisällä.

Rakenneuudistuksia on nopeutettava, ja ne on toteutettava oikeassa järjestyksessä. Näin tuetaan elpymistä ja parannetaan EU:n talouksien pitkän aikavälin kasvupotentiaalia. Uudistuksia tarvitaan varsinkin kun otetaan huomioon talouskriisistä peräisin olevat rasitteet, väestörakenteen heikko kehitys ja suhteellisen vähäinen tuottavuuden kasvu. Komissio on toistuvasti tuonut esiin, että kaikki politiikkavälineet – rahapoliittiset, finanssipoliittiset ja rakenteisiin liittyvät – ovat tarpeen luottamuksen lisäämiseksi ja elpymisen vahvistamiseksi. Komissio on erityisesti keskittynyt edistämään jäsenvaltioiden ylöspäin tapahtuvaa lähentymistä työpaikkojen lisäämiseksi ja köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen vähentämiseksi. Elvyttävä rahapolitiikka ei voi yksin saada aikaan kestävää ja tasapainoista kasvua. Monien jäsenvaltioiden finanssipoliittinen liikkumavara on edelleen rajoitettu. Näistä syistä rakenneuudistukset ovat keskeisiä, kun taloutta nykyaikaistetaan ja pyritään saavuttamaan EU:n perussopimuksissa asetettuja tavoitteita, joissa yhdistyy tasapainoinen ja kestävä kasvu sekä täystyöllisyys ja sosiaalinen edistys.

Kun uudistukset suunnitellaan hyvin ja ne toteutetaan oikeassa järjestyksessä, lisätään tuottavuutta. Tämä voi lisätä keskipitkällä aikavälillä huomattavasti potentiaalista talouskasvua ja vahvistaa sopeutumiskykyä. Uudistusten lyhyen aikavälin kasvuvaikutukset voidaan maksimoida, kun uudistusten nopealla täytäntöönpanolla tuetaan luottamusta ja kun uudistukset yhdistetään täydentäviin kotimaista kysyntää tukeviin toimenpiteisiin, erityisesti investointeihin.

Sosiaaliset mallit ovat joutuneet testiin kriisin aikana, ja niitä on nykyaikaistettava ja vahvistettava. Tämä toteutetaan yhdistämällä toisiinsa joustavuuden ja sosiaaliturvan asianmukaiset elementit. Osana tätä on luotava reitit ihmisten kestävälle paluulle ja integroitumiselle työelämään. Samalla kun työllisyys on lisääntynyt 5,5 miljoonalla ihmisellä vuodesta 2013 ja työttömyys on vähentynyt huomattavasti ja saavuttaa alimman tasonsa vuosiin, useimmilla jäsenvaltioilla on edelleen talouskriisistä peräisin olevia akuutteja sosiaalisia ongelmia. EU:n pitkäaikaistyöttömyys on edelleen korkea, 10,5 miljoonaa ihmistä, ja 122 miljoonan ihmisen katsotaan elävän köyhyysriskin alaisena tai sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa. Euroalueella kotitalouksien reaalinen tulo henkeä kohti on edelleen alempi kuin vuonna 2008. Väestön ikääntyminen vaatii – tulevaisuutta ajatellen – lisäksi sitä, että pitkäaikaishoitoa, eläkkeitä ja terveydenhuoltoa nykyaikaistetaan edelleen, ja tällöin on puututtava sekä tarjottavien palvelujen laajuuteen että niiden rahoitukseen. Jotta näihin ongelmiin puututtaisiin ainakin joiltakin osin ja jotta rohkaistaisiin huonommin suoriutuvia lähentymään parhaiten suoriutuvien tasoa, komissio on tehnyt aloitteen EU:n sosiaalisten oikeuksien pilarin luomisesta. Pilari on osa laajempia toimia, joilla pyritään saavuttamaan syvempi ja oikeudenmukaisempi talous- ja rahaliitto.

Viime vuonna koetulla pakolaisten ja maahantulijoiden laajamittaisella saapumisella on sosiaalisia ja taloudellisia seurauksia EU:lle. Lyhyellä tähtäimellä pakolaisvirta edellyttää lisää julkisia menoja ja kotimainen kysyntä kasvaa, millä on positiivinen vaikutus BKT:hen. Keskipitkän aikavälin vaikutukset työllisyyteen ja kasvuun riippuvat siitä, kuinka hyvin pakolaiset integroituvat työmarkkinoille ja yhteiskuntaan. Tähän vaikuttavat myös koulutuksen tukitoimet.

Ammattitaitoinen työvoima on ratkaisevan tärkeä, jotta EU voi kilpailla maailmanlaajuisesti, vahvistaa sosiaalista osallisuutta ja pitää yllä korkeaa elintasoa. Työvoiman osaamisen lisääminen kasvattaisi tuottavuutta. Tuottavuuden kasvun myötä eurooppalaisille voitaisiin puolestaan maksaa parempia palkkoja ja heidän ostovoimaansa voitaisiin kasvattaa. Tarvitaan kiireellisiä toimia sen varmistamiseksi, että EU:n työvoima on riittävän osaavaa pysyäkseen nopeasti muuttuvien työmarkkinoiden tahdissa. Samalla kun joillakin työnantajilla on vaikeuksia löytää työntekijöitä, joilla olisi sopiva ammattitaito, yli neljä miljoonaa nuorta on edelleen työttömänä ja tämän päivän ja tulevaisuuden työelämän tarpeiden yhteensovittaminen on haaste kaikkialla. Näiden ongelmien ratkaiseminen on äärimmäisen tärkeää myös väestörakenteen kehityksen vuoksi.

Euroopan strategisten investointien rahasto (ESIR) on alkanut tuottaa tuloksia kentällä. Euroopan investointipankki on tähän mennessä hyväksynyt 57 hanketta ESIRin rahoitettavaksi, ja hankkeille varatun rahoituksen määrä on 7,8 miljardia euroa.

Joka kuukausi valitaan rahoitettavaksi uusia hankkeita. Tähän mennessä hyväksytyistä hankkeista noin puolet tukee uusiutuvaa energiaa, energia- ja resurssitehokkuutta sekä muita investointeja, jotka edistävät vähähiilistä kasvua. Muut hankkeet tukevat tutkimusta ja tuotekehitystä, teollista innovointia, digitaalisia ja sosiaalisia infrastruktuureja, liikennettä sekä pienempien yritysten rahoituksen saatavuutta. Euroopan investointirahasto (EIR) on hyväksynyt yli 165 pk-yrityksille suunnattua rahoitussopimusta, joiden ESIR-rahoitus on yhteensä 3,4 miljardia euroa. Noin 136 000 pk- ja midcap-yrityksen odotetaan hyötyvän näistä sopimuksista. Näiden operaatioiden muodostaman kokonaisuuden odotetaan antavan alkusysäyksen yhteensä 82,1 miljardin euron investoinneille.

Euroopan rakenne- ja investointirahastot (ERI-rahastot) ovat toinen keskeinen väline, jolla EU tukee investointeja. Suunnitelmana on investoida tätä kautta 454 miljardia euroa EU:n varoja vuoteen 2020 mennessä. Rahoituksen kohteena ovat tekijät, jotka luovat työpaikkoja ja kasvua. Edellisen ohjelmointikauden ohjelmat päätettiin vuoden 2015 lopulla, ja ohjelmakauden 2014–2020 ERI-rahastojen ohjelmat pääsevät tuotannossaan vauhtiin vuonna 2016. Komissio seuraa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tiiviisti näiden ohjelmien täytäntöönpanoa.

2.Vuoden 2016 eurooppalaisen ohjausjakson uusien elementtien täytäntöönpano

Euroaluetta koskevien ja kansallisten ulottuvuuksien parempi yhteensovittaminen

Vuoden 2016 eurooppalainen ohjausjakso on ensimmäinen politiikkasykli, jossa komissio on vuotuisessa kasvuselvityksessä antanut yhteisiä suosituksia koko euroalueelle. Neuvosto on sen jälkeen hyväksynyt nämä suositukset ennen maakohtaisten suositusten antamista. Viidessä yhteisessä suosituksessa korostetaan euroalueen politiikkatoimia rakenneuudistusten, finanssipolitiikan ja rahoitusmarkkinoiden alalla. Suosituksista on saatu yhdenmukainen mittapuu maakohtaisten suositusten laatimiselle, ja niillä on varmistettu euroalueen ulottuvuuden vahvempi integrointi kansallisiin politiikkoihin ja uudistuksiin. Komission antamilla maakohtaisilla suosituksilla on siten pyritty tukemaan euroalueen suositusten täytäntöönpanoa. Tämä koskee erityisesti suosituksia, jotka liittyvät finanssipolitiikan viritykseen, vaihtotaseen ylijäämiin, työmarkkinoihin, järjestämättömiin lainoihin ja maksukyvyttömyysjärjestelmiin.

Maakohtaisten suositusten tarkempi kohdistaminen

Maakohtaisissa suosituksissa asetetaan politiikkatavoitteet seuraavalle 12–18 kuukaudelle. Lisätäkseen uudistusten omistajuutta ja edistääkseen uudistusten parempaa toteuttamista komissio kohdisti suositukset tarkemmin vuonna 2015 vähentämällä suositusten määrää merkittävästi. Suositukset kattavat vain sellaiset keskeiset makrotaloudelliset ja sosiaaliset kysymykset, jotka vaativat jäsenvaltioiden välittömiä toimenpiteitä.

Jotta jäsenvaltioita voitaisiin opastaa mutta samalla jätettäisiin niille riittävästi liikkumavaraa, suosituksissa myöskin keskitytään enemmän siihen, millaisia tuloksia olisi saavutettava, kuin siihen, miten tulokset voitaisiin saavuttaa. Vuoden 2016 suosituksissa sovelletaan samaa lähestymistapaa. Suosituksissa otetaan huomioon myös tiivis vuoropuhelu, jota käytiin EU:n muiden toimielinten, kansallisten viranomaisten ja sidosryhmien kanssa sen jälkeen kun maaraportit oli julkaistu helmikuussa 2016.

Komissio seuraa jatkossakin useita talous- ja sosiaalipoliittisia kehityskulkuja. Samalla kun maaraportit kattavat suuremman määrän kysymyksiä ja haasteita, joilla on taloudellista ja sosiaalista merkitystä jäsenvaltioille, maakohtaisissa suosituksissa kohdistus on kapeampi, ja tällä pyritään ohjaamaan uudistuspyrkimyksiä. Samalla varmistetaan, että jäsenvaltioita käsitellään eri tavalla silloin kun niiden ongelmien luonne ja laajuus ovat erilaisia. Tämä näkyy sekä maakohtaisten suositusten lukumäärässä että siinä, kuinka tarkasti suosituksissa on otettu huomioon kunkin tilanteen erityispiirteet.