FI Euroopan unionin virallinen lehti C 126/26

Alueiden komitean lausunto aiheesta ”Terveyserot Euroopan unionissa”

2014/C 126/07

I POLIITTISET SUOSITUKSET

ALUEIDEN KOMITEA

Johdanto

1. suhtautuu myönteisesti komission kertomukseen (1) vuonna 2009 annetun tiedonannon (2) täytäntöönpanon edistymisestä. Tiedonannossa esitettiin suunnitelma terveyserojen vähentämiseen tähtäävien toimien toteuttamiseksi. Komitea pitää kertomusta seikkaperäisenä ja tiedostaa, että kyseessä on väliraportti, mutta katsoo, että olisi tärkeää korostaa, miten hyvin tietyissä toimissa on onnistuttu, ja priorisoida ne toimet, joita on jatkettava ja jotka on saatettava päätökseen.

2. katsoo, että yksittäisten ihmisten ja väestön terveys ja hyvinvointi ovat ihmisten tärkein voimavara. EU:n perusoikeuskirjan 35 artiklasta huolimatta komitea pitää jäsenvaltioiden välisten ja sisäisten terveyserojen laajuutta haasteena, joka koettelee EU:n sitoutumista solidaarisuuteen, taloudelliseen, sosiaaliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen sekä ihmisoikeuksien ja yhtäläisten mahdollisuuksien takaamiseen.

3. tiedostaa, että terveydentilaan vaikuttavat hyvin monet erilaiset henkilökohtaiset, sosiaaliset, taloudelliset ja ympäristöön liittyvät tekijät ja että yksittäisten ihmisten ja väestön terveys määräytyy näiden tekijöiden vuorovaikutuksen mukaan. Terveydellinen eriarvoisuus juontuu suurelta osin sosioekonomisesta huono-osaisuudesta, ja lisäksi terveyteen ja hyvinvointiin vaikuttavat myös suoraan kaikkien eri tasojen viranomaisten poliittiset päätökset, ihmisten henkilökohtaiset valinnat, jotka koskevat heidän tapaansa elää ja osallistua yhteisönsä toimintaan, sekä biologiset tekijät ja maantieteelliset näkökohdat.

4. korostaa, että terveyteen vaikuttavien tekijöiden moninaisuuden vuoksi terveyssektori ei pysty vähentämään terveyseroja yksin. Erojen vähentäminen vaatii kaikkien niiden tahojen toimia, jotka työskentelevät terveyden ja hyvinvoinnin edistämiseksi, ja edellyttää yhdennettyjä ja koordinoituja koko hallinnon kattavia suunnitelmia, terveysnäkökohtien huomioon ottamista kaikessa politiikassa ja yhteiskunnan entistä laajempaa osallistumista. Komitea tähdentää, että tämän edistämiseksi ja toteuttamiseksi tarvitaan poliittista ja organisatorista johtoa, joka on sitoutunut puuttumaan terveydelliseen eriarvoisuuteen strategisin keinoin.

5. toteaa terveydenhuoltojärjestelmien olevan hyvin erilaisia eri puolilla EU:ta mutta korostaa, että alue- ja paikallisviranomaisilla on keskeinen rooli julkisten terveyspalveluiden tarjoamisessa, terveyden edistämisessä ja sairauksien ehkäisemisessä. Lisäksi paikallis- ja alueviranomaiset hoitavat esimerkiksi työllisyys-, asunto-, liikenne- ja ympäristöpolitiikkaan, suunnitteluun ja yleiseen turvallisuuteen liittyviä tehtäviä, joten ne ovat keskeisiä toimijoita edistettäessä kansanterveyttä ja vähennettäessä terveyseroja. Komitea katsoo, että terveyserojen vähentämiseksi välttämättömien monialaisten lähestymistapojen kehittäminen ja toteuttaminen ja tulosten havainnollistaminen voi usein olla tarkoituksenmukaisempaa ja tehokkaampaa juuri paikallis- ja aluetasolla.

6. pelkää vallitsevan taloustilanteen olevan merkittävä uhkatekijä, sillä terveydenhuollon määrärahojen leikkaukset yhdessä väestön ikääntymiseen liittyvien, moninaisen aineiston selvästi osoittamien haasteiden kanssa vaikeuttavat terveyspalveluiden rahoittamista entisestään. Monien jäsenvaltioiden viranomaisten on uudistettava terveydenhuoltojärjestelmiään niiden tehokkuuden ja kestävyyden parantamiseksi, ja terveyserojen vähentämistä on tässä yhteydessä pidettävä välttämättömänä askeleena.

7. panee merkille kertomuksessa todettavan yksinkertaisesti, että ”tietyt terveyserot liittyvät eri puolilla EU:ta tarjottavien terveyspalveluiden laadun ja tehokkuuden eroihin” (3). Komitea katsoo, että samassa yhteydessä julkaistava Michael Marmotin selvitys Report on Health Inequalities in the EU (4) on saattanut vahvistaa tätä näkemystä ja auttaa kertomuksen päätelmien kohdentamisessa.

Tilasto- ja muuta tietoa terveyseroista

8. pahoittelee, että kertomuksessa vahvistetaan jäsenvaltioiden sisällä ja välillä olevan edelleen merkittäviä ja kohtuuttoman suuria terveyseroja. Muutamien indikaattoreiden osalta eriarvoisuus on viime vuosina vähentynyt, mutta toisten osalta tilanne on säilynyt ennallaan ja muutamien osalta taas huonontunut. Komitea kiinnittää huomiota etenkin terveiden elinvuosien määrän erittäin suuren vaihteluun: jäsenvaltioiden väliset erot ovat suurimmillaan lähes 19 vuotta. Elinajanodote voi siis nousta, mutta samalla ihmiset kärsivät kauemmin kroonisista sairauksista.

9. on tyytyväinen siihen, että kuolleisuusasteet ovat laskeneet ja elinajanodote on noussut. Tätä edistystä uhkaa kuitenkin lihavuuteen, diabetekseen ja liikunnan puutteeseen liittyvien kielteisten kehityssuuntausten lisääntyminen. Kroonisten sairauksien ilmaantuvuuden ennustettu kasvu antaa aihetta odottaa sairaalloista ja kalliiksi käyvää tulevaisuutta, jos asiaan ei puututa.

10. toteaa, että terveyspalveluiden saantia haittaavat esteet (muun muassa kustannukset, etäisyydet ja odotusajat) ovat muutamissa jäsenvaltioissa erittäin suuria. Lisäksi potilaan saaman hoidon laji ja laatu riippuvat usein siitä, mitä palveluita hänen asuinpaikkakunnallaan on tarjolla. Komitea kiinnittää huomiota niihin yhteiskunnallisiin hyötyihin, joita voidaan saada, kun kannustetaan lääkäreitä ja palveluntarjoajia asettautumaan epäedullisessa asemassa oleville ja syrjäisille alueille.

11. katsoo, että terveyserojen poistamisessa keskeisenä vaatimuksena on, että tasoittaminen tapahtuu kautta linjan pyrkien ylöspäin (levelling up) ennemmin kuin tilastollisen keskiarvon suuntaan (levelling out), jotta kaikkien väestönosien terveyttä voidaan parantaa samalle tasolle kuin yhteiskunnan terveemmällä osalla, kun otetaan huomioon terveyden sosiaalinen gradientti.

Solidaarisen terveydenhuollon toteuttamisen edistyminen

12. suhtautuu myönteisesti terveydellistä eriarvoisuutta koskevaan yhteiseen toimintaan, joka kattaa vuodet 2011–2014 ja johon osallistuu 15 jäsenvaltiota. Komitea kannattaa aloitteen jatkamista sekä laajempaa sitoutumista ja aloitteen parempaa kohdentamista, kun ajatellaan tarvetta pitää asiaa jatkossakin etualalla ja tukeutua jo saavutettuihin tuloksiin. Lisäksi komitea kehottaa harkitsemaan nykyistä joustavampia yhteisrahoitusmekanismeja yhteisen toiminnan mukaisten toimien toteuttamiseksi.

13. kehottaa ottamaan käyttöön ja toteuttamaan tarkoituksenmukaisesti rahoitettuja, kokonaisvaltaisia monialaisia strategioita asianmukaisilla hallintotasoilla, sillä terveyserojen vähentäminen edellyttää väistämättä sitoumuksia monilta eri ministeriöiltä ja hallintotasoilta, jotka kilpailevat usein resursseista ja joilla on monesti omat eriytyneet näkökulmansa asioihin. Valtakunnalliset strategiat voivat vaikuttaa alue- ja paikallistason strategioiden kehittämiseen ja päinvastoin.

Tieto- ja tietämyspohjan parantaminen

14. tukee käynnissä olevia ohjelmia, joiden avulla levitetään tietoa tuloksekkaista hankkeista ja pyritään siten kuromaan umpeen tiedemaailman, politiikan ja käytännön välistä kuilua ja kannustamaan vastaavanlaisten hankkeiden toteuttamiseen. Poliittisten päätöksentekijöiden ja lääkäreiden kohtaaman tietotulvan vuoksi olisi kuitenkin keskityttävä esittämään asiat selkeällä ja ytimekkäällä tavalla. Komitea kehottaa erityisesti muotoilemaan viestit nykyistä ytimekkäämmin ja esittämään niiden tueksi hyviä esimerkkejä ja suosittaa lisäksi yhden keskeisen tiedonhakuportaalin kehittämistä ja tukemista.

15. on tyytyväinen Euroopan komission, kansainvälisten järjestöjen ja julkisten osapuolten merkittäviin yhteistyötoimiin ja suosittaa mahdollisimman tiivistä kumppanuutta WHO:n Euroopan aluetoimiston kanssa toimintalinjojen koordinoinnissa, resurssien jaossa sekä erilaisten aloitteiden, esimerkiksi Terveet kaupungit -ohjelman, WHO:n Regions for Health -verkoston ja maailmanlaajuisen Ikäystävälliset kaupungit ja kunnat -hankkeen, edistämisessä. Lisäksi komitea kannattaa yhteistyön vahvistamista asianomaisten EU:n virastojen työohjelmien avulla.

16. toteaa, että edistymistä on äärimmäisen vaikea arvioida ilman tarvittavia tietoja, ja kehottaakin kaikkia viranomaisia jatkamaan toimiaan standardoitujen Euroopan unionin keskeisten terveysindikaattoreiden (European Core Health Indicators, ECHI) aikaansaamiseksi. Indikaattorit tulee laatia tiiviissä vuorovaikutuksessa paikallis- ja aluetason edustajien kanssa. Tämän pitäisi mahdollisuuksien mukaan helpottaa valtiotasoa alempien tahojen pyrkimyksiä puuttua terveydelliseen eriarvoisuuteen. Komitea korostaa, että on syytä huolehtia siitä, ettei tiedonkeruusta aiheudu päällekkäisiä hallinnollisia rasitteita, kun ajatellaan erilaisia kansallisia ja kansainvälisiä raportointivelvoitteita.

17. on tyytyväinen terveyserojen tutkimista koskevaan EU:n ohjelmaan ja ehdottaa seuraavia aiheita tuleviksi tutkimuskohteiksi: terveyserojen vähentämiseen tähtäävien toimien tehokkuus; toimintakykyisen elinajan odotteen eroihin liittyvät tekijät; pitkittäistutkimusten analysointi, jotta voidaan ymmärtää paremmin, mikä vaikuttaa terveyseroihin; mielenterveyden indikaattorit; se, miksi eräillä alueilla, missä bkt on suhteellisen alhainen, on hyvät terveysindikaattorit ja päinvastoin.

Koko yhteiskunnan sitouttaminen

18. toteaa jälleen kerran, että Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttaminen on olennaisen tärkeää, jotta terveyseroihin voidaan puuttua. Komitea korostaa terveen väestön ja tuottavan, kestäväpohjaisen talouden välistä yhteyttä ja tähdentää, että ylätason tavoitteiden pohjalta on saatava aikaan konkreettisia, mitattavissa olevia tuloksia paikallis- ja aluetasolla.

19. painottaa, että ihmisten saaminen takaisin työelämään ja terveellisten työpaikkojen takaaminen on ratkaisevan tärkeää kansanterveyden kannalta. Komitea korostaa pitkäaikais- ja nuorisotyöttömyyden vähentämisen olevan ensisijainen tavoite, sillä se on edellytys terveyserojen vähentämiselle. Komitea on huolissaan siitä, millaisia välittömiä ja pitkän aikavälin vaikutuksia ihmisten terveyteen ja mielenterveyteen on sillä, että he tuntevat jääneensä syrjään ja kokevat, etteivät voi antaa omaa panostaan yhteiskunnan toimintaan.

20. korostaa vahvojen sosiaalisten tukiverkostojen tarvetta, sillä perheen, ystävien ja paikallisyhteisön tuella on myönteinen vaikutus terveyteen, myös mielenterveyteen. Tämä pätee erityisesti iäkkäisiin ihmisiin, jotka kärsivät yksinäisyydestä sekä liikkumis- ja kommunikointiongelmista.

21. katsoo, että koska terveyteen liittyvät viestit jäävät suurella rahalla tehtävän kuluttajatuotteiden ja -palveluiden mainonnan vuoksi taka-alalle ja koska terveystilanteen kohentaminen edellyttää yhä useampien yhteiskunnan toimijoiden panosta, on välttämätöntä saada yksityissektori mukaan toimintaan joko yritysten yhteiskuntavastuuta koskevin aloittein taikka lainsäädäntö- tai verotustoimenpitein. Näin on tarkoitus edistää yhteiskunnan ja terveyden kannalta suotuisampien tulosten saavuttamista, esimerkiksi tuore-elintarvikkeiden haaskauksen vähentäminen, selkeämmät pakkausmerkinnät, energiahinnoittelu.

22. kannattaa sen analysointia, miten verotuksellisia toimenpiteitä voidaan käyttää pyrittäessä vähentämään tupakkatuotteiden kulutusta, alkoholin väärinkäyttöä sekä tyydyttyneiden rasvojen, sokerin ja suolan liiallista käyttöä jalostetuissa elintarvikkeissa niin, että otetaan paremmin huomioon kustannukset, joita ne aiheuttavat kansanterveyden ja muiden julkisten palvelujen kannalta. Komitea kannattaa myös vastaavia toimenpiteitä, joilla kannustetaan terveellisempiin ruokatottumuksiin ja elämäntapoihin käyttäytymisen muuttamiseksi.

23. katsoo, että asiaankuuluvissa hallintopolitiikoissa olisi pyrittävä punnitsemaan terveysseikkoja terveysvaikutusten arviointien avulla, jotta voidaan varmistaa, että julkisten toimenpiteiden nettovaikutukset parantavat väestön terveyttä ja hyvinvointia vähentäen samalla terveyseroja.

Muita heikommassa asemassa olevien ryhmien tarpeiden täyttäminen

24. pitää ratkaisevan tärkeänä, että lapsille annetaan parhaat mahdolliset lähtökohdat, sillä terveyserojen vähentämiseen ja terveystulosten parantamiseen voidaan vaikuttaa tehokkaimmin ennen syntymää ja varhaislapsuuden aikana. Komitea suosittaa, että terveyserojen vähentämiseen tähtäävissä ohjelmissa kiinnitetään erityistä huomiota lasten terveyteen, ja korostaa laadukkaiden lastenhoitopalveluiden saatavuuden merkitystä. Tällaiset toimenpiteet tuottavat enemmän tulosta kuin myöhemmin toteutettavat toimet.

25. kiinnittää huomiota näyttöön perustuvien ja kustannustehokkaiden myönteistä vanhemmuutta koskevien ohjelmien (5) hyviin tuloksiin. Ohjelmien tarkoituksena on tarjota vanhemmille käytännön strategioita oman käyttäytymisensä ja lastensa käyttämisen hallintaan. Komitea kehottaa asettamaan tällaisia ohjelmia yleisemmin saataville ja huolehtimaan siitä, että ne ovat etenkin riskiryhmään kuuluvien lasten ja vanhempien ulottuvilla.

26. pitää lasten lihavuutta nykyään yhtenä suurimmista haasteista. Sosioekonomiset erot näkyvät jo varhaisessa iässä, ja lapsuusiän ylipaino viittaa vahvasti taipumuksen jatkumiseen myös aikuisiässä, edistää kroonisten sairauksien kehittymistä ja pahentaa niiden seurauksia. Tällä on vakavia vaikutuksia yhtä lailla terveydenhuollon talouteen kuin ihmisten omaan terveyteen. Komitea odottaa kiinnostuneena tilanteen korjaamiseksi ehdotettua Euroopan komission toimintasuunnitelmaa.

27. toteaa, että WHO:n mukaan noin 60 prosenttia Euroopan sairaustaakasta johtuu seitsemästä suurimmasta riskitekijästä (6). Komitea katsoo, että näiden riskitekijöiden torjuminen ja terveen elinajan odotteen nostaminen etenkin valistuksen avulla ovat avain terveyserojen vähentämiseen, ja kannattaa sitä, että eri ryhmiä lähestytään tieto- ja viestintätekniikan, sosiaalisen median ja roolimallien välityksellä nykyistä kohdennetummin niin, että terveydestä ja terveistä elämäntavoista tiedotetaan ymmärrettävässä ja vakuuttavassa muodossa, sillä pitkän aikavälin terveysvaikutukset eivät välttämättä ole kaikilla päällimmäisenä mielessä.

28. kehottaa komissiota edistämään terveyskasvatuksesta ja terveiden elämäntapojen edistämisestä sekä alkoholiongelmien, tupakoinnin, epäterveellisen ruokavalion, lihavuuden ja huumeidenkäytön ehkäisemisestä, varhaisesta diagnosoinnista ja hoidosta saatujen kokemusten vaihtoa. Lisäksi komitea kehottaa jäsenvaltioiden viranomaisia edistämään liikunnan harrastamista, terveellisiä elintapoja ja keskeisiin elämäntaitoihin keskittyviä ohjelmia (terveysosaaminen, tieteelliset perustiedot, tiedon suodattaminen, rahankäytön suunnittelun edellyttämä laskutaito jne.) ja kiinnittämään tässä yhteydessä erityistä huomiota lapsiin ja nuoriin sekä muita heikommassa asemassa oleviin ryhmiin.

29. toteaa, että iäkkäiden ihmisten elämään voivat vaikuttaa monet tekijät yhdessä, esimerkiksi alhaiset tulot, krooniset terveysongelmat, yksinäisyys ja liikkumisongelmat, ja että ihmiset elävät yhä kauemmin. Tämän vuoksi komitea pitää aktiivisena ja terveenä ikääntymistä koskevan eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden tavoitteiden saavuttamista erittäin tärkeänä ja tukee kumppanuuteen kuuluvien toimintasuunnitelmien laajaa toteuttamista. Lisäksi komitea haluaa tehdä tunnetuksi Euroopan ikäystävällisistä kaupungeista ja kunnista annettua Dublinin julistusta (Dublin Declaration on Age-Friendly Cities and Communities in Europe (7)).

30. korostaa, että terveyseroja vähentävät kansanterveysohjelmat voivat olla kustannustehokkaita. Esimerkkeinä mainittakoon seulonnat ja sairauksien havaitseminen ja hoito niiden riskiryhmien osalta, joilla perintötekijät lisäävät todennäköisyyttä sairastua tiettyihin tauteihin. Tällaiset ohjelmat (joilla esimerkiksi parannetaan pienituloisten naisten mahdollisuuksia osallistua kohdunkaulansyövän seulontoihin) on perusteltua asettaa etusijalle tehokkuussyistä.

31. tähdentää tarvetta puuttua terveyseroihin paikallistason viranomaisten ja yksiköiden sekä yhteisön kehittämiseen aktiivisesti osallistuvien organisaatioiden kautta, sillä niillä on sekä paras käsitys paikallisten heikossa asemassa olevien ryhmien tarpeista että parhaat edellytykset huolehtia optimaalisesta osallistumisesta ohjelmiin.

EU:n muun politiikan panoksen tehostaminen

32. toteaa jäsenvaltioiden olevan vastuussa terveyspalveluiden järjestämisestä ja tarjoamisesta mutta katsoo, että käsiteltävänä olevaa kertomusta ja komission toimia jäsenvaltioiden toiminnan tukemiseksi ja koordinoimiseksi voidaan pitää toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaisina. Komitea ymmärtää, että EU:n eri politiikoilla ja rahoitusohjelmilla, jotka koskevat muun muassa sosiaaliasioita, tutkimusta ja innovointia, koulutusta, energia-asioita, maaseudun kehittämistä ja aluepolitiikkaa, voidaan vaikuttaa terveyteen ja terveyttä määrittäviin tekijöihin ja edistää terveyserojen vähentämistä.

33. on tyytyväinen komission asettamiin temaattisiin tavoitteisiin, joiden avulla menoja voidaan kohdentaa, ja pitää myönteisenä terveyserojen vähentämisen sisällyttämistä Euroopan aluekehitysrahaston investointiprioriteetteihin. Komitea katsoo, että terveysnäkökohtien huomioon ottaminen EU:n eri ohjelmissa ja rahoitusvälineissä on lisäkannustin korkean tason monialaisten strategioiden luomiseksi. Komitea kannattaa yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa säädettyjä asiamukaisia ennakkoehtoja ja katsoo, että niihin pohjautuvia toimintapoliittisia strategiakehyksiä on sovellettava tarkoituksenmukaisella operationaalisella tasolla toivottujen vaikutusten aikaansaamiseksi.

34. on huolissaan siitä, ettei terveydenhuoltojärjestelmillä kertomuksen mukaan ole valmiuksia toteuttaa investointeja terveyserojen vähentämiseksi. (8) Komitea korostaa, että EU-varojen saamiseksi ja sijoittamiseksi tarvittavien valmiuksien kehittäminen on syytä asettaa ensisijaiseen asemaan, ja kannattaa tästä syystä erilaisten apuvälineiden, esimerkiksi terveydellistä eriarvoisuutta koskevan yhteisen toiminnan yhteydessä laaditun hakuoppaan Applying EU Structural Funds, tekemistä yhä laajemmin tunnetuiksi. Lisäksi komitea toteaa jälleen kerran, että jäsenvaltioissa tarvitaan yhteyspisteitä, ja niistä on tiedotettava hyvin.

35. korostaa, että on ratkaisevan tärkeää helpottaa paikallisten ja alueellisten terveydenhuoltojärjestelmien ja terveysviranomaisten osallistumista kaikissa Euroopan rakenne- ja investointirahastojen ohjelmasuunnittelun vaiheissa, jotta voidaan varmistaa, että terveyden parantamiseen tähtäävät toimet asetetaan asianmukaisesti etusijalle. Tämä on tärkeää etenkin silloin, kun on kyse toimenpideohjelmien harkinnanvaraisten elementtien soveltamisesta, sillä köyhyyttä esiintyy usein paikoitellen kaikilla alueilla.

36. on pettynyt siihen, ettei terveyserojen vähentäminen ole oma erillinen tavoitteensa Kansanterveys kasvun tukena -ohjelmassa. Yleisemmin tarkasteltuna komitea kehottaa huolehtimaan tasapainosta yhtäältä infrastruktuuriin ja toisaalta ehkäisevän terveydenhoidon toimenpiteisiin tehtävien investointien välillä. Infrastruktuuri-investointien osalta olisi niin ikään huolehdittava siitä, että ne jakaantuvat tasapainoisesti suurten sairaalakehityshankkeiden (mikäli ne ovat tukikelpoisia) ja helpommin saatavilla olevien, integroitujen avohoitopalvelujen kesken. Komitea korostaa myös tarvetta arvioida EU-varojen käyttöä ennen kaikkea tehokkuuden, kestävyyden ja investointien tuoton suhteen.

37. kannustaa viranomaisia ja elimiä käyttämään hyväkseen eurooppalaisen alueellisen yhteistyön yhtymiä (EAYY) kehittääkseen kumppanuuksia, jotta voidaan helpottaa terveyserojen vähentämiseen tähtäävien rajatylittävien hankkeiden toteuttamista. Ne voivat koskea esimerkiksi perusrakenteita ja uusimpien lääketieteellisten laitteistojen käyttöä.

Päätelmät

38. toteaa väestönkehitykseen liittyvien ja julkistalouksiin kohdistuvien paineiden kasvavan ja suhtautuu myönteisesti aiempaa laajempiin EU:n aloitteisiin, joilla on tarkoitus auttaa jäsenvaltioiden viranomaisia kehittämään kestäväpohjaisia ja tehokkaita terveydenhuoltojärjestelmiä etenkin ehkäisevään terveydenhoitoon tehtävin investoinnein. Näin on tarkoitus vähentää tulevia pitkän aikavälin kustannuksia ja uudistaa terveydenhuoltojärjestelmien rakenteita, jotta kaikilla on yhtäläiset mahdollisuudet saada laadukasta terveydenhoitoa.

39. on tyytyväinen terveyserojen vähentämiseen tähtäävissä komission toimissa saavutettuun edistykseen ja painottaa, että lisätoimia tarvitaan kaikilla hallintotasoilla. Esimerkiksi eurooppalainen ohjausjakso tarjoaa mahdollisuuksia korostaa terveyseroihin liittyviä kysymyksiä jäsenvaltioissa. Lisäksi paikallis- ja alueviranomaisilla on valmiudet ottaa käyttöön ja panna täytäntöön strategioita terveyserojen vähentämiseksi valtiotasoa alempana. Tämä voi tapahtua toteuttamalla näyttöön perustuvia ja kustannustehokkaita toimia ja kohdentamalla resursseja muita heikommassa asemassa oleviin ryhmiin.

40. toivoo voivansa osallistua asiaa koskeviin Euroopan komission aloitteisiin ja on valmis antamaan voimavarojaan tähän tarkoitukseen, koska asia liittyy paikallis- ja alueviranomaisten vastuualueisiin. Pysyäkseen ajan tasalla komitea toivoo, että Euroopan komissio esittää kolmen vuoden kuluessa uuden kertomuksen toimien edistymisestä.

Bryssel 31. tammikuuta 2014 Alueiden komitean puheenjohtaja Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

(1) Report on Health Inequalities in the European Union, SWD(2013) 328.

(2) Solidaarinen terveydenhuolto: terveyserojen vähentäminen EU:ssa, COM(2009) 567 final.

(3) SWD(2013) 328, s. 20.

(4) Report on Health Inequalities in the EU, M. Marmot ym., Euroopan komissio (painossa).

(5) Esimerkiksi http://www.triplep.net/glo-en/home.

(6) Kohonnut verenpaine, tupakointi, alkoholin väärinkäyttö, korkea kolesteroli, ylipaino, vähäinen hedelmien ja kasvisten nauttiminen ja vähäinen liikunta. Mortality and burden of disease attributable to selected major health risks – WHO Global Health Risks (2009).

(7) http://www.ahaconference2013.ie/dublin_declaration/dublin_declaration_text.

(8) SWD(2013) 328, s. 16.