Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus: Neuvoston asetus maatalouden geenivarojen säilyttämisestä, kuvauksesta, keräämisestä ja käytöstä sekä asetuksen (EY) N:o 1258/1999 muuttamisesta" (KOM(2001) 617 lopullinen (osa I) – 2001/0256 CNS)



Virallinen lehti nro C 149 , 21/06/2002 s. 0011 - 0013



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus: Neuvoston asetus maatalouden geenivarojen säilyttämisestä, kuvauksesta, keräämisestä ja käytöstä sekä asetuksen (EY) N:o 1258/1999 muuttamisesta" (KOM(2001) 617 lopullinen (osa I) - 2001/0256 CNS) (2002/C 149/04) Neuvosto päätti 22. marraskuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 36 ja 37 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut "maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö" -jaosto antoi lausuntonsa 4. huhtikuuta 2002. Esittelijä oli Lutz Ribbe. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 24.-25. huhtikuuta 2002 pitämässään 390. täysistunnossa (huhtikuun 24. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 89 ääntä puolesta 2:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Maatalouden geneettisten voimavarojen säilyttämisestä, kuvauksesta, keräämisestä ja käytöstä annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1467/94 käynnistettiin toimintaohjelma viisivuotiskaudeksi, joka päättyi 31. joulukuuta 1999. Toimintaohjelma on komission kannanotto Euroopan parlamentin aloitteisiin. Parlamentti toi jo 1980-luvulla useissa päätöslauselmissaan esille geneettiseen köyhtymiseen liittyvän ongelman ja ehdotti yhteisön aloitteiden käynnistämistä siihen puuttumiseksi. 1.2. Toimintaohjelman perusteella rahoitettiin useita hankkeita. Suurin osa hankkeista koski pääasiassa ex situ saatavilla olevien geenivarojen kuvausta. Hankkeisiin osallistui erityisesti geenipankkeja, tutkimuslaitoksia ja geenivarojen käyttäjiä. Joskus toimintaan osallistui tutkimuslaitosten johdolla myös kansalaisjärjestöjä. 1.3. Toimintaohjelman päätyttyä riippumaton asiantuntijaryhmä laati siitä arviointikertomuksen asetuksen (EY) N:o 1467/94 mukaisesti. Kertomus toimitettiin neuvostolle ja Euroopan parlamentille. Asiantuntijaryhmän arvio toimintaohjelmasta on kaiken kaikkiaan myönteinen, ja arviointikertomuksessa kannatetaan toimien jatkamista ja tehostamista mm. seuraavasti: - Kotieläimiä ja kasveja koskevien hankkeiden välistä tasapainoa tulee parantaa. - In situ / on farm -säilyttämistä tulee korostaa, jotta voitaisiin edistää kansainvälisten sitoumusten toteuttamista ja ottaa paremmin huomioon nk. ekoalueiden ominaispiirteet. - Kansalaisjärjestöjen aktiivista osallistumista tulee lisätä. - FAO:ssa käytäviä neuvotteluja ja toteutettavia toimia koskevaa jäsenvaltioiden ja komission välistä koordinointia tulee lisätä. - Toimet tulee kaiken kaikkiaan suunnata siten, että jäsenvaltiot osallistuvat niihin entistä aktiivisemmin. 1.4. Tarkasteltavana olevassa ehdotuksessa komissio esittää uuden viisivuotisen toimintaohjelman käynnistämistä yhteisössä. 2. Yleistä 2.1. Komitea suhtautuu erittäin myönteisesti siihen, että komissio esittää uuden yhteisön toimintaohjelman käynnistämistä. Se korostaa, että maatalouden geneettisten voimavarojen häviämistä ei saatane pysäytettyä vielä pitkään aikaan, joten lisätoimia tarvitaan geenivarojen kuvaamiseksi, inventoimiseksi ja säilyttämiseksi sekä sen varmistamiseksi, että geenivaroja käytetään maataloudessa monipuolisesti. 2.2. Tunnettujen ja osin vaarantuneiden tai erittäin uhanalaisten lajien ominaispiirteistä ts. geneettisestä potentiaalista on tehty vasta hajanaisia arvioita. Geenivarojen toistaiseksi tuntemattomien ominaisuuksien mahdolliset käyttötarkoitukset ovatkin yksi tärkeä argumentti koko geenivarannon säilyttämisen puolesta. 2.3. Geenipankkien sisältämien geenivarojen inventoinnissa ja geenipankkien verkottamisessa on suuria puutteita. Lisäksi on epäselvyyttä geenipankeissa olevien geenivarojen saatavuudesta ja käyttöoikeudesta. 2.4. Toisaalta asiaa voidaan tarkastella tieteelliseltä kannalta, jolloin tavoitteena on säilyttää geenivarat mahdollisia tulevia käyttötarkoituksia varten. Teoriassa tähän tarkoitukseen riittäisivät geenipankit tai se, että suhteellisen pieni määrä tietyn lajin eläviä edustajia säilytettäisiin kasvitieteellisissä puutarhoissa tai eläintarhoissa. 2.5. Maatalouden biologisen monimuotoisuuden kehitykseen vaikuttavat kasvien osalta paitsi taloudelliset seikat myös ilmasto-olot, uusien sairauksien ilmaantuminen yhteisön alueelle ja kasvinterveyden myönteinen kehitys. Tieteellisen lähestymistavan kanssa vähintään yhtä tärkeää on varmistaa, että geneettistä monimuotoisuutta käytetään maataloudessa myös tulevaisuudessa ja että YMP:n toisen pilarin yhteydessä edistetään ympäristöä säästäviä toimintatapoja, kuten monipuolista vuoroviljelyä. Lisäksi olisi harkittava toimenpiteitä harvinaistuvien tuotantoeläinlajien kasvatuksen turvaamiseksi. 2.6. Monimuotoisuuden säilyttäminen on epäilemättä yleisen edun - ja myös yhteisön edun - mukaista. Talous- ja sosiaalikomitea toteaa aiheesta "Luonnon ja luonnonsuojelun tila Euroopassa" antamassaan lausunnossa(1), että luonnonvaraisten eläin- ja kasvilajien säilyttäminen kuuluu yhteisön tehtäviin, vaikka osaa lajeista esiintyy vain tietyillä alueilla. Sama pätee myös muihin kuin luonnonvaraisiin eläin- ja kasvilajeihin. Ne ovat muutakin kuin "vain" mahdollisesti taloudellista hyötyä tarjoavia geenisekvenssejä. Ne kuvastavat Euroopan maatalouden ja maiseman monimuotoista ja säilyttämisen arvoista kulttuuriperintöä. 3. Erityistä 3.1. Komitea kiinnittää huomiota siihen, että edellisen toimintaohjelman päättymisestä (31. joulukuuta 1999) kului lähes kaksi vuotta uuden toimintaohjelman käynnistämistä koskevan ehdotuksen antamiseen. Tästä voidaan päätellä, että toimien jatkamista on pohdittu komissiossa perusteellisesti. 3.2. Komitea on tyytyväinen siihen, että toimeen varattuja määrärahoja on tarkoitus lisätä aiemmasta 20 miljoonan euron kokonaissummasta 10 miljoonaan euroon vuotta kohden. Lienee kuitenkin selvää, että vaikka tällaisella summalla voidaan varmasti rahoittaa merkittäviä geenivarojen tieteelliseen inventointiin, kuvaamiseen ja arkistointiin liittyviä toimia, sen turvin ei voida missään tapauksessa tukea muita taloudellisesti kannattamattomampien lajien käytön lisäämistä maataloudessa. 3.2.1. Komitea pitääkin tervetulleena, että ehdotetun asetuksen 9 artiklassa esitetään seuraavan kohdan lisäämistä asetuksessa (EY) N:o 1258/1999 olevan 1 artiklan 2 kohtaan: "maatalouden geenivarojen säilyttämistä, kuvausta, keräämistä ja käyttöä koskevat toimet". 3.2.2. Tässä yhteydessä on kuitenkin tärkeää velvoittaa jäsenvaltiot valmistelemaan kyseiset toimintaohjelmat ja toimet. Ne eivät saa rajoittua tähänastisen käytännön mukaisesti vain lajeihin, joiden jäljellä oleva kanta on erittäin pieni ja jotka ovat siis välittömässä vaarassa hävitä. 3.3. Komiteasta vaikuttaa siltä, ettei yhteisön välittömien toimien merkitystä kyseisellä alalla täysin tunnusteta, vaikka komissio onkin esittänyt ehdotuksen uudeksi toimintaohjelmaksi. Edellisestä toimintaohjelmasta poiketen tulevaisuudessa ei enää aiota käynnistää tai toteuttaa uusia yhteisön hankkeita. Ehdotetun toimintaohjelman täytäntöönpanon yhteydessä on tarkoitus toteuttaa toimia vain jäsenvaltioiden tasolla, osittain monikansallisten ohjelmien muodossa. Yhteisön rahoittamia ohjelmia ei edes tarvitse hyväksyttää Brysselissä. Jäsenvaltioiden tulee vain ilmoittaa komissiolle ohjelmista ja niihin mahdollisesti tehtävistä muutoksista (4 artiklan 1 kohta). Komissio siis luopuu mahdollisuudestaan käynnistää yhteisön toimia aloilla, joilla jäsenvaltiot eivät ryhdy aktiivisiin toimiin. Tämä on yksi ehdotuksen puutteista. 3.4. Yhteisön omien hankkeiden käynnistämisen mahdollistavan asetuksen (EY) N:o 1467/94 kumoamista tulisi vielä harkita. Lisäksi tulisi painottaa sitä, että komissio säilyttää tärkeän roolinsa alan toimien koordinoijana. Kyseinen rooli ulottuu muuhunkin kuin tarkasteltavana olevan asetuksen mukaisiin toimiin. Esimerkkinä voidaan mainita jäsenvaltioiden toimien koordinointi kansainvälisissä yhteyksissä. 3.5. Asetuksen 7 artiklan mukaan toimet rahoitetaan siten, että jäsenvaltioiden rahoitusosuus on vähintään 15 prosenttia ja yhteisön rahoitusosuus 35 prosenttia. Tämä merkitsee, että hankkeiden toteuttajien oma osuus voi olla jopa 50 prosenttia. Kyseisentyyppisten ohjelmien suoranainen taloudellinen kannattavuus ei aina ole taattu. Vaarana onkin, että geenivarojen säilyttämisen ja erityisesti niiden käytön kannalta mahdollisesti merkittäviä hankkeita jää toteutumatta. 3.6. Komitealle on ylipäätään edelleen epäselvää, miten komission työn jatkuvuuden laita on kyseisellä tärkeällä alalla. Komission toimet ovat välttämättömiä tehtäväkentän laajuuden huomioon ottamiseksi, ja niiden tulee ulottua viisivuotista toimintaohjelmaa huomattavasti pidemmälle. Kaavailluista toimista tulisi tiedottaa eurooppalaisille elimille ja yleisölle erillisessä tiedonannossa. 3.7. Komitea ei ole aivan varma siitä, mitä "ekoalueilla" tarkoitetaan (ks. 4 artiklan 1 kohdan c alakohta). Kenen tehtäviin kyseisten alueiden määrittäminen kuuluu (ja millä perusteilla se tehdään)? 3.7.1. Komission tulisi laatia kertomus siitä, miten maaseudun kehittämisen tukemista koskevaa asetusta (EY) N:o 1257/1999 tulisi mukauttaa, jotta sen avulla voitaisiin entistä voimakkaammin tukea harvinaisten kasvilajien viljelyä ja harvinaistuvien tuotantoeläinlajien pitoa osana monitoimista maataloutta sekä geenivarojen säilyttämistä ja käyttöä koskevaa laajaa ohjelmaa. Bryssel 24. huhtikuuta 2002. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs (1) Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Luonnon ja luonnonsuojelun tila Euroopassa", EYVL C 221, 7.8.2001, s. 130-137.