19. kehottaa hylkäämään kaikki Stanislav Dmitrijevskiä vastaan nostetut syytteet ja kehottaa Venäjän vi-
ranomaisia kunnioittamaan tiedotusvälineiden ja toimittajien vapautta;
20. pitää valitettavana, että hallituksen kansalaisjärjestöihin soveltamaa valvontaa tiukentava laki hyväk-
syttiin helposti maan parlamentin kummassakin kamarissa eikä siinä otettu täysipainoisesti huomioon Eu-roopan neuvoston alustavassa lausunnossaan antamia suosituksia asiasta; toivoo, että presidentti Putin voi
ennen lain allekirjoittamista vielä varmistaa, että lakiesitys vastaa täysin Euroopan neuvoston antamia suosi-
tuksia ja että sillä pyritään selvästi estämään kansalaisjärjestöaktivistien ahdistelu Venäjällä;
21. kehottaa tässä suhteessa komissiota ja neuvostoa tukemaan kaikin tavoin voimakkaan, elävän, riippu-
mattoman ja aidon kansalaisyhteiskunnan kehittämistä ja lujittamista Venäjällä toimivan demokratiankeskeisenä ja välttämättömänä osana;
22. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden
hallituksille ja parlamenteille, Venäjän federaation hallitukselle ja parlamentille sekä Euroopan neuvostolle.
P6_TA(2006)0027
Euroopan unionista käydyn keskustelun arvioinnin rakenne, teemat ja taustaa
Euroopan parlamentin päätöslauselma harkintakaudesta: Euroopan unionista käydyn keskustelun
arvioinnin rakenne, teemat ja taustaa (2005/2146(INI))
Euroopan parlamentti , joka
— ottaa huomioon Nizzan sopimuksen,
— ottaa huomioon sopimuksen Euroopan perustuslaista,
— ottaa huomioon 12. tammikuuta 2005 antamansa päätöslauselman Euroopan perustuslaista tehdystä
sopimuksesta (1),
— ottaa huomioon valtioiden ja hallitusten päämiesten 18. kesäkuuta 2005 antaman julistuksen Euroopan
perustuslaista tehdyn sopimuksen ratifioinnista, joka annettiin 16. ja 17. kesäkuuta 2005 pidetyn Eu-
rooppa-neuvoston kokouksen päätyttyä,
— ottaa huomioon sopimuksen Bulgarian tasavallan ja Romanian liittymisestä Euroopan unioniin,— ottaa huomioon alueiden komitean 13. lokakuuta 2005 harkinta-ajasta antaman lausunnon (
2) sekä Eu-
roopan talous- ja sosiaalikomitean 26. lokakuuta 2005 harkinta-ajasta antaman lausunnon (3) parla-
mentin pyynnöstä (4),
— ottaa huomioon 15. ja 16. joulukuuta 2005 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät,24.11.2006 C 287 E/306 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai, 19. tammikuuta 2006FI
(1) EUVL C 247 E, 6.10.2005, s. 88.
(2) Alueiden komitean asiakirja nro 250/2005.
(3) Talous- ja sosiaalikomitean asiakirja nro 1249/2005.
(4) Istunnon pöytäkirja, P6_PV(2005)09-06, kohdat 9.1 ja 9.2.
— ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,
— ottaa huomioon perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietinnön ja ulkoasiain-
valiokunnan, teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan, aluekehitysvaliokunnan, maatalouden jamaaseudun kehittämisen valiokunnan, kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan, oikeudellisten asioiden valio-
kunnan, kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan sekä naisten oikeuksien ja suku-
puolten tasa-arvon valiokunnan lausunnot (A6-0414/2005),
A. toteaa, että Euroopan unionin 25 jäsenvaltion valtion- ja hallitusten päämiehet allekirjoittivat sopi-
muksen Euroopan perustuslaista 29. lokakuuta 2004 ja että Eurooppa-neuvosto vahvisti asian
18. kesäkuuta 2005 antamassaan julistuksessa,
B. toteaa, että perustuslain laati Eurooppa-valmistelukunta, joka verrattuna aiempiin uusien sopimusten
laadintamenettelyihin saavutti uuden tason avoimuudessa, moniarvoisuudessa sekä demokraattisessa
legitiimiydessä,
C. toteaa, että Euroopan parlamentti kannatti perustuslakia 12. tammikuuta 2005 antamassaan päätöslau-
selmassa yli kahden kolmasosan enemmistöllä uskoen, että se ”tarjoaa Euroopan unionin tulevaa kehi-
tystä varten vakaat ja pysyvät puitteet, joiden avulla unionin laajentuminen on mahdollista tulevaisuu-
dessa, samalla kun se tarjoaa mekanismit tarkistaa sopimusta tarvittaessa”,
D. toteaa, että Euroopan perustuslakisopimuksella toteutettavien uudistusten tavoitteena on muun muassa
selviytyä 1. toukokuuta 2004 tapahtuneen laajentumisen seurauksista ja että kyseisen laajentumisen
samoin kuin tulevien laajentumisten onnistuminen vaarantuu, ellei perustuslakipakettia ratifioida,
E. toteaa, että kolmetoista jäsenvaltiota (
1), jotka edustavat unionin jäsenvaltioiden enemmistöä, on sen
jälkeen ratifioinut perustuslain omien perustuslaillisten vaatimustensa mukaisesti, esimerkiksi kansanää-
nestyksellä Espanjassa ja Luxemburgissa,
F. toteaa, että Ranska ja Alankomaat ovat kieltäytyneet ratifioimasta perustuslakia 29. toukokuuta ja
1. kesäkuuta 2005 järjestämiensä kansanäänestysten jälkeen sillä seurauksella, että ratifiointiprosessi onpysähtynyt useimmissa jäljelle jäävistä kymmenestä jäsenvaltioista,
G. toteaa, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklan mukaan perustuslaki ei voi tulla
voimaan, ennen kuin kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet sen,
H. panee merkille, että Euroopan perustuslakisopimukseen liitetyssä julistuksessa 30 todetaan, että ”jos
neljä viidesosaa jäsenvaltioista on ratifioinut Euroopan perustuslaista tehdyn sopimuksen kahdenvuoden kuluttua sen allekirjoittamisesta, mutta ratifiointi tuottaa yhdelle tai useammalle jäsenvaltiollevaikeuksia, Eurooppa-neuvosto ottaa asian käsiteltäväkseen”,
I. pitää tarpeellisena sitä, että kunnioitetaan sekä perustuslain ratifioineita että sen ratifioimatta jättäneitä
jäsenvaltioita ja niiden kansoja ja että analysoidaan huolellisesti Ranskan ja Alankomaiden kansanäänes-tysten kielteisten tulosten syitä,
J. katsoo, että ei-äänet vaikuttavat olleen pikemminkin ilmaus tyytymättömyydestä unionin nykytilaan
kuin nimenomainen vastalause perustuslaillisille uudistuksille, mutta ei-äänet johtavat – paradoksaalistakyllä – nykytilanteen säilymiseen ja uudistusten estymiseen,24.11.2006 C 287 E/307 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai, 19. tammikuuta 2006FI
(1) Saksa, Kreikka, Espanja, Italia, Kypros, Latvia, Liettua, Luxemburg, Unkari, Malta, Itävalta, Slovenia ja Slovakia.
K. toteaa, että Eurooppa-neuvosto vahvisti tämän arvion 18. kesäkuuta 2005 antamassaan julistuksessa
toteamalla, ettei se katso tämän tuloksen kyseenalaistavan kansalaisten myönteistä asennetta Euroopan
unionin rakentamiseen ja että kansalaiset ovat toki ilmaisseet huolen ja levottomuuden aiheensa, jotkaon otettava huomioon; toteaa, että Eurooppa-neuvosto päätti siten harkintakaudesta, jonka aikana”kussakin maassa käydään laaja keskustelu, johon otetaan mukaan niin kansalaiset, kansalaisyhteis-kunta, työmarkkinaosapuolet, kansalliset parlamentit kuin poliittiset puolueetkin”; toteaa hallitusten
päämiesten sopineen, että he tekevät vuoden 2006 ensimmäisellä puoliskolla yleisen arvion kansallisella
tasolla käydyistä keskusteluista ja päättävät jatkotoimista,
L. toteaa hallitusten päämiesten ilmoittaneen kyseisessä julistuksessaan, että ratifiointiprosessi voi jatkua,
ja he sopivat myös siitä, että perustuslain voimaantulon alkuperäistä määräaikaa (1. marraskuuta 2006)pidennettäisiin,
M. toteaa, että Eurooppa-neuvosto ei kuitenkaan pystynyt määrittämään selvää keskeistä teemaa harkinta-
kaudelle eikä se pystynyt määrittämään toimintatapoja tai puitteita johtopäätösten tekemiseksi tästä
keskustelusta, ja siltä on tämän jälkeen näyttänyt puuttuvan sekä poliittista tahtoa että kykyä stimuloidaja ohjata eurooppalaista keskustelua,
N. toteaa, että joulukuussa 2005 kokoontunut Eurooppa-neuvosto pyysi komissiota tekemään kaudella
2008 – 2009 kokonaisvaltaisen ja laaja-alaisen uudelleentarkastelun, joka kattaa kaikki EU:n menot,
yhteinen maatalouspolitiikka mukaan luettuna, ja varat, Yhdistyneen kuningaskunnan jäsenmaksua-
lennus mukaan luettuna,
O. toteaa, että harkintakausi on alkanut keskustelulla kontekstista eikä niinkään itse tekstistä, kun on käsi-
telty aiheita, kuten Euroopan sosiaalisen mallin tulevaisuus, Euroopan talousnäkymät, laajentumis-vauhti, keskipitkän aikavälin talousarvio ja palvelujen sisämarkkinat,
P. toteaa, että Euroopan komissio on julkistanut panoksensa harkintakauteen, ja sen tarkoituksena on
palauttaa kansalaisten luottamus Euroopan unioniin tukemalla jäsenvaltioissa käytävää keskustelua ja
edistämällä yhteisön aloitteita, minkä ei kuitenkaan pitäisi estää kaikkia Euroopan poliittisia instituu-tioita yhdistämästä voimiaan eikä sellaisesta johtajuudesta, joka suhtautuu vakavasti perustuslain strate-giseen merkitykseen ja sen menestyksen edellytyksenä olevaan poliittiseen todellisuuteen,
Q. toteaa, että kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin kuuluu täyttää kaikin puolin roolinsa
harkintakauden aikana varsinkin yhteisissä parlamentaarisissa foorumeissa, joilla edistetään ja ohjataan
Eurooppaa koskevaa vuoropuhelua ja tehdään siitä yhteenveto (
1),
1. vahvistaa olevansa vakuuttunut siitä, että Nizzan sopimus ei ole kestävä perusta Euroopan yhdentymis-
prosessin jatkamiselle;
2. vahvistaa sitoutumisensa siihen, että unionille saadaan mahdollisimman nopeasti perustuslakiin
pohjautuva ratkaisu, joka vahvistaa parlamentaarista demokratiaa, avoimuutta ja oikeusvaltiota, takaa
perusoikeudet, kehittää kansalaisuutta ja tehostaa laajentuneen unionin toimintakapasiteettia sen sisä- jaulkopuolella; pelkää, että ilman tällaista perustuslaillista ratkaisua unioni ei voi odottaa kansalaistensa lojaa-liutta, se ei voi ylläpitää yhdentymiskehitystä eikä siitä voi tulla uskottavaa kumppania maailmanlaajuisissakysymyksissä; muistuttaa kannattavansa unionin perustuslakisopimusta tekijänä, jonka avulla nämä tavoit-teet saavutetaan; kehottaa kesäkuussa 2006 kokoontuvaa Eurooppa-neuvostoa myös vahvistamaan juhlalli-
sesti sitoutumisensa Euroopan tulevaisuutta koskevan ratkaisun löytämiseen;
3. tunnustaa, että perustuslain ratifiointi on nyt kohdannut vaikeuksia, jotka voivat osoittautua ylitsepää-
semättömiksi, ellei toteuteta toimia Ranskassa, Hollannissa ja muualla ilmaistujen huolenaiheiden poistami-seksi;24.11.2006 C 287 E/308 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai, 19. tammikuuta 2006FI
(1) XXXIV COSAC-kokous, 10. ja 11. lokakuuta 2005.
4. korostaa, että unionia ei voida Bulgarian ja Romanian liittymisen jälkeen enää laajentaa Nizzan sopi-
muksen pohjalta;
5. muistuttaa, että poliittiset ongelmat ja institutionaaliset heikkoudet, joita perustuslailla oli tarkoitus
käsitellä, ovat edelleen olemassa ja että ne itse asiassa pahenevat niin kauan kuin perustuslakisopimukseensisältyviä uudistuksia ei saada toteutettua;
6. toteaa, että monet esille tuoduista huolenaiheista liittyvät pikemminkin yleisiin ja erityisiin kontek-
stiongelmiin kuin itse tekstiin; katsoo, että jos kyseisissä asioissa edistytään, on helpompi saada ratkaistua
itse tekstiin liittyvät ongelmat;
7. vastustaa ehdotuksia perustaa tiettyjen jäsenvaltioiden ydinryhmiä perustuslakimenettelyn ollessa yhä
käynnissä; vastustaa ehdotuksia, joiden mukaan tietyt valtiot voisivat muodostaa koalitioita EU:n järjes-telmän ulkopuolella; muistuttaa, että vahvennetulla yhteistyöllä on edistettävä unionin tavoitteiden toteutu-
mista, huolehdittava sen eduista ja vahvistettava yhdentymisprosessia, ja sen on oltava aina kaikille jäsen-
valtioille avoin; korostaa lisäksi, että tällaiseen yhteistyöhön mahdollinen ryhtyminen ei saa haitata pyrki-myksiä päästä sopimukseen Euroopan perustuslaista ilman ylimääräisiä viivästyksiä;
8. varoittaa, että perustuslain valikoivaan täytäntöönpanoon perustuva strategia voi tuhota yhteisymmär-
ryksen, jonka avulla saavutettiin tasapaino toimielinten kesken ja jäsenvaltioiden välillä, pahentaen samalla
luottamuspulaa;
9. toteaa, että on olemassa vain rajallinen määrä demokraattisia uudistuksia, jotka voidaan toteuttaa tässä
vaiheessa perustamissopimuksen muuttamisen asemesta työjärjestystä tai toimielinten välistä sopimustamuuttamalla – kuten neuvoston lainsäädäntätyön avoimuus, eräänlaisen kansalaisaloitteen käyttöönotto,komitologiamenettelyn parantaminen, ”siirtymäväylälausekkeiden” täysimääräinen soveltaminen oikeus- ja
sisäasioissa sekä kunkin jäsenvaltion parlamentin harjoittama entistä tarkempi oman hallituksensa seuranta
EU-asioiden hoitamisessa;
10. ehdottaa, että tämänhetkistä harkintakautta käytetään perustuslakihankkeen uudelleenkäynnistämi-
seen niin, että sen perustana on laaja julkinen keskustelu Euroopan yhdentymisen tulevaisuudesta; katsoo,että tällaisen eurooppalaisen vuoropuhelun – jonka tuloksia ei pitäisi määrittää etukäteen – avulla pitäisi
pyrkiä selventämään, syventämään ja demokratisoimaan perustuslakia koskevaa yhteisymmärrystä, vastaa-
maan kritiikkiin ja löytämään ratkaisuja tapauksissa, joissa odotukset eivät ole täyttyneet;
11. pitää myönteisenä laajan keskustelun aloittamista unionin politiikan suunnasta, mutta painottaa, että
keskustelu on käytävä perustuslakiin liittyvän kriisin voittamisen kontekstissa ja että poliittisten määräystenon EU:n tasolla liityttävä suoraan EU:n toimielinten sääntöihin, toimivaltaan ja menettelyihin sekä jäsenval-
tioiden EU:lle siirtämään toimivaltaan, ja niissä olisi identifioitava asiat, jotka ovat yhteisiä koko unionille;
12. ehdottaa, että tätä uutta keskustelua, jota olisi pidettävä mahdollisuutena edistää eurooppalaista
demokratiaa, käydään ja koordinoidaan koko unionissa ja että sitä jäsennellään yhteisten teemojen ja realis-tisten välivaiheiden avulla noudattaen sovittua arviointikehystä, jonka avulla voidaan tehdä ratkaiseviapoliittisia valintoja;
13. vaatii, että julkista keskustelua käydään sekä unionin tasolla että kansallisella tasolla; varoittaa siitä,
että kapea-alainen kansallinen keskustelu ei juuri muuta kansallisia stereotypioita ja että ylhäältä päinjohdettu keskustelu ilman poliittisia tavoitteita olisi epämääräistä ja tyhjää ja lisäisi näin Euroopan kansa-laisten tyytymättömyyttä;
14. ehdottaa, että Euroopan parlamentti ja kansalliset parlamentit järjestävät yhdessä konferensseja –
parlamentaarisia foorumeita – jotta voitaisiin saada aikaan keskustelua ja muotoilla tarpeellisia poliittisia
johtopäätöksiä vaihe vaiheelta; pyytää myös EU:n muilta toimielimiltä panosta foorumeihin;24.11.2006 C 287 E/309 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai, 19. tammikuuta 2006FI
15. pitää Euroopan unionin ja etenkin parlamentin kannalta olennaisen tärkeänä, että vältetään toinen
takaisku perustuslakiin liittyvässä menettelyssä; sitoutuu siksi ottamaan yhdessä kansallisten parlamenttien
kanssa johtavan roolin unionia koskevassa keskustelussa etenkin julkaisemalla kaikista unionia koskevistasuurista kysymyksistä ”Eurooppa-asiakirjoja”, joita voidaan käyttää yhteisenä eurooppalaisena mallina käsi-teltäessä asioita kansallisesti ja joita tulisi yhdessä kansallisten parlamenttien antaman panoksen kanssakäyttää parlamentaaristen foorumeiden neuvottelujen pohjana;
16. myöntää, että poliittisille instituutioille on strategisesti tärkeää edistää tiedotusvälineiden – varsinkin
television, lehdistön ja paikallisradioiden – aktiivista roolia ja saada ne osallistumaan tiedottamiseen ja
keskustelun vilkastuttamiseen;
17. ehdottaa, että ensimmäinen parlamenttien välinen foorumi kutsuttaisiin koolle keväällä 2006 ennen
kesäkuussa pidettävää Eurooppa-neuvoston kokousta, jotta saataisiin kuulla sekä jäsenvaltioiden parlament-
tien että Euroopan parlamentin jäseniä ja voitaisiin tehdä kattavia suosituksia Eurooppa-neuvostolle siitä,miten unionin tulisi edetä selvitäkseen kriisistä;
18. ehdottaa, että ensimmäisessä parlamentaarisessa foorumissa määritettäisiin rajallinen määrä
tärkeimpiä kysymyksiä, jotka koskevat Euroopan tulevaisuutta ja unionin hallintaa ja joita käsiteltäisiintämän jälkeen pidettävissä foorumeissa sekä laajemmassa julkisessa keskustelussa:
— Mikä on Euroopan yhdentymisen tavoite?— Millainen rooli Euroopalla tulisi olla maailmassa?— Millainen on Euroopan sosiaalisen ja taloudellisen mallin tulevaisuus globalisoituminen huomioon
ottaen?
— Miten määritellään Euroopan unionin rajat?— Miten lisätään vapautta, turvallisuutta ja oikeudenmukaisuutta?— Miten unionia rahoitetaan?
19. uskoo, että kattava keskustelu näistä peruskysymyksistä avaa uusia näkymiä Euroopan yhdentymiselle
ja valmistaa maaperää yhteisen politiikan uudistamiselle aloilla, joilla on vielä erimielisyyttä;
20. uskoo lisäksi, että perustuslakikriisi voitetaan unionia koskevan keskustelun avulla vain, jos siihen
osallistuvat paitsi kaikki EU:n toimielimet, myös kansalliset sekä aluetason parlamentit, paikallishallinto,
poliittiset puolueet, työmarkkinaosapuolet, kansalaisyhteiskunta, akateeminen yhteisö ja tiedotusvälineet;pitää tässä yhteydessä erityisen tärkeänä Euroopan talous- ja sosiaalikomitean sekä alueiden komiteanpanosta;
21. pyytää jäsenvaltioita järjestämään suuren määrän Euroopan tulevaisuutta käsitteleviä julkisia
kokouksia ja tiedotusvälineissä käytäviä keskusteluita – ”kansalaisten foorumeita” – kansallisella, alueellisellaja paikallisella tasolla niin, että keskustelut noudattavat yhdessä sovittua rakennetta ja että komissio antaa
niissä apuaan; kehottaa työmarkkinaosapuolia ja kansalaisyhteiskunnan järjestöjä osallistumaan näihin
keskusteluihin;
22. odottaa poliittisten puolueiden antavan enemmän näkyvyyttä eurooppalaiselle ulottuvuudelle sekä
sisäisissä keskusteluissaan että vaalikampanjoissaan;
23. pitäisi myönteisenä tekijänä kansalaisten esittämiä vetoomuksia, jotka auttaisivat keskustelun puit-
teiden määrittämisessä;
24. kehottaa unionia asettamaan kulttuuri- ja koulutuspolitiikan huomattavasti entistä tärkeämmälle
sijalle, jotta voitaisiin saavuttaa perustuslain mukainen ”yhtenäisyys moninaisuudessa”;
25. toteaa, että Eurooppaa koskeva vuoropuhelu on mahdotonta ilman riittävää rahoitusta;24.11.2006 C 287 E/310 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai, 19. tammikuuta 2006FI
26. ehdottaa, että harkintakauden päätelmät laaditaan viimeistään vuoden 2007 jälkipuoliskolla ja että
tuolloin tehdään selvä päätös siitä, miten perustuslain kanssa edetään;
27. pitää myönteisenä Saksan hallituksen ilmoitusta, että se aikoo tehdä perustuslakisopimuksen ratifioin-
tiprosessia koskevia aloitteita vuoden 2007 ensimmäisellä puoliskolla, jolloin se toimii neuvoston puheen-
johtajana;
28. toteaa, että unionilla on käytettävissään teoriassa useita vaihtoehtoja, joihin kuuluvat perustuslaki-
hankkeen hylkääminen kokonaan, yritys jatkaa tämänhetkisen tekstin ratifiointia sitä muuttamatta, yritysselventää nykyistä tekstiä tai tehdä siihen lisäyksiä, nykyisen tekstin rakenteen muuttaminen tai itse tekstinmuuttaminen sen parantamiseksi tai tekstin kirjoittaminen kokonaan uudelleen;
29. katsoo, että harkintakauden myönteisenä tuloksena olisi se, että päätetään pitäytyä nykyisessä
tekstissä, vaikka tämä on mahdollista vain, jos toteutetaan huomattavia toimia julkisen mielipiteen vakuut-tamiseksi asiasta;
30. pitää myönteisenä neuvoston puheenjohtajavaltion Itävallan aikeita esittää suunnitelma, joka koskee
sekä itse harkinta-aikaa että koko ratifiointiprosessin tulevaisuutta;
31. kehottaa Eurooppa-neuvoston jäseniä ottamaan sekä yksilöllisen että kollektiivisen vastuun Euroopan
perustuslain voimaansaattamisesta; vaatii jäseniä koordinoimaan entistä tiiviimmin sekä kansallisten
kampanjoiden sisältöä että niiden aikataulua ja todistamaan kansalaisille poliittisen tahtonsa ja keskinäisen
solidaarisuutensa;
32. panee merkille komission kansanvaltaa, kuuntelemista ja keskustelua koskevan komission ”K-suunni-
telman” (KOM(2005)0494), mutta kehottaa komissiota paitsi esittämään tiedotusstrategiansa myös osoitta-maan ratkaisevaa poliittista sitoutumista, jotta unioni selviäisi tämänhetkisistä perustuslakiin liittyvistävaikeuksistaan;
33. korostaa, että Romanian ja Bulgarian on voitava osallistua kaikkiin edellä mainittuihin toimiin;34. kehottaa kaikkia kansalaisyhteiskunnan yhdistyksiä ja järjestöjä asettamaan perustuslain voimaan-
tulon yhdeksi ensisijaisista keskustelunaiheistaan;
35. vaatii joka tapauksessa toteuttamaan kaikki toimet sen takaamiseksi, että perustuslaki tulee voimaan
vuoden 2009 aikana;
36. kehottaa perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntaa seuraamaan harkintakaudella
tapahtuvaa kehitystä erityisesti asioissa, jotka koskevat parlamentaaristen foorumien valmistelua, työasiakir-jojen (”Eurooppa-asiakirjojen”) laadintaa, toimielinten ja kansalaisten keskusteluista tehtäviä yhteenvetoja,päätelmiä ja niistä mahdollisesti seuraavia toimenpide-ehdotuksia;
37. pyytää perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntaa toimimaan tiiviissä yhteistyössä
kaikkien muiden valiokuntien kanssa, jotka ovat kiinnostuneita parlamentaaristen foorumien valmistelustaja niille tarkoitettujen työasiakirjojen laadinnasta;
38. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman Eurooppa-neuvoston jäsenille, neuvostolle,
komissiolle, jäsenvaltioiden kansallisille ja alueellisille parlamenteille, alueiden komitealle, Euroopan talous-
ja sosiaalikomitealle, Eurooppa-valmistelukunnan aikaisemmille jäsenille sekä liittyvien valtioiden ja ehdo-
kasvaltioiden parlamenteille ja hallituksille.24.11.2006 C 287 E/311 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai, 19. tammikuuta 2006FI