Virallinen lehti nro C 043 , 20/02/1995 s. 0091



B4-0038, 0052, 0060, 0075, 0094, 0110 ja 0113/95 Päätöslauselma virallisten kielten käytöstä Euroopan unionin toimielimissä Euroopan parlamentti, A. ottaen huomioon Ranskan Eurooppa-asioiden ministerin Lamassouren julkilausuman joulukuulta 1994 Euroopan unionin yhdentoista virallisen kielen korvaamista viidellä työkielellä, B. ottaen huomioon, että sopimuksen määräysten mukaan neuvostolla on valta päättää Euroopan unionin toimielinten käyttämistä kielistä ja että tämän tulee tehdä päätökset siitä yksimielisesti, C. ottaen huomioon säädöksen 1/58/ETY ja siihen tehdyt tarkistukset, jotka asettavat EY:n viralliset kielet ja työkielet tasavertaiseen asemaan ((EYVL nro 17, 6.10.1958, s. 59)), D. ottaen huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimukset, yhtenäisasiakirjan ja sopimuksen Euroopan unionista, E. ottaen huomioon neuvoston, komission ja parlamentin työjärjestykset, F. ottaen huomioon, että johonkin tunnustettuun kieliryhmään kuuluvia henkilöitä ei pidä alentaa toisen luokan kansalaisiksi; ottaen huomioon, että kaikki ehdotukset, jotka pyrkivät kielten määrän rajoittamiseen, kasvattavat entuudestaan kansalaisten ja Euroopan toimielinten välistä välimatkaa, joka on jo nyt huolestuttavan suuri, G. muistuttaen, että tekniset tai talousarvioon liittyvät perustelut eivät missään tapauksessa oikeuta rajoittamaan kielten määrää, H. muistuttaen 11 joulukuuta 1990 hyväksymästään päätöslauselmasta kielten asemasta yhteisössä sekä katalaanin kielen asemasta ((EYVL nro C 19, 28.1.1994, s. 42)); I. ottaen huomioon Ranskan tasavallan presidentin Euroopan parlamentille esittämän ajatuksen, jonka mukaan «Euroopan täytyy vahvistaa kulttuurillista identiteettiään kaikessa moninaisuudessaan» Euroopan parlamentti, 1. Vakuuttaa uudestaan sitoutuvansa siihen, että kaikki Euroopan unionin kuuluvien maiden kielet ovat tasa-arvoisia virallisina kielinä ja työkielinä, mikä on Euroopan unionin käsitteen, unionin filosofian ja sen jäsenmaiden poliittisen tasa-arvon peruskivi, ja vahvistaa, että monikielisyys on eurooppalaisen sivilisaation ja kulttuurin luonteenomainen piirre ja että se on myös Euroopan moninaisuuden ja kulttuurillisen rikkauden tärkeä tekijä; 2. Julistaa päättäväisyytensä torjua kaikki ne yritykset, joiden tarkoituksena on saada aikaan eriarvoisuutta Euroopan unionin virallisten ja työkielten välille; 3. Kehottaa kunnioittamaan periaatetta, jonka mukaan unionin kansalaiset voivat käyttää omaa kieltään niin suullisesti kuin kirjallisestikin ollessaan tekemisissä Euroopan toimielinten kanssa; 4. On sitä mieltä, että valitun edustajan oikeus ilmaista itseään omalla kielellään ja käyttää sitä työkielenään on erottamaton osa demokraattista oikeutta ja edustajan mandaattia, 5. Vakuuttaa uudelleen riippumattomuuttaan ja valtaansa määrätä oma toimintatapansa myös kieliä koskevissa kysymyksissä ja muistuttaa päätöslauselmastaan 6 toukokuuta 1994 ((EYVL C 205, 25.7.1994, s 528)) oikeudesta käyttää omaa kieltään, mikä vahvisti sen, miten tärkeää on käyttää kaikkia virallisia kieliä tasavertaisesti Euroopan parlamentin työkielinä; 6. Pyytää puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioille ja muiden Euroopan toimielinten puheenjohtajille.