Politiikanalaa koskevat tulokset: Kolmasosassa jäsenvaltioista ekologinen tila on hyvä tai erinomainen 50 prosentissa luonnollisista pintavesimuodostumista. Viidessä jäsenvaltiossa ekologinen tila on hyvä kuitenkin vain alle 20 prosentissa vesimuodostumista. Pohjavesimuodostumien määrällinen tila on hyvä 13 jäsenvaltiossa. Kymmenessä jäsenvaltiossa määrällinen tila on hyvä 70–90 prosentissa kaikista pohjavesimuodostumista. Viidessä jäsenvaltiossa vastaava luku on 20–70 prosenttia. Kaikissa ensimmäisen sukupolven vesienhoitosuunnitelmissa on joitakin tai merkittäviä puutteita, jotka koskevat lähinnä seurantaa ja vesimuodostumien tilan arvioinnissa ja luokittelussa käytettäviä menetelmiä. Kaikki jäsenvaltiot myöntävät määräaikojen pidentämistä koskevia poikkeuksia, ja monet niistä sallivat uusia hankkeita, jotka haittaavat vesimuodostumien hyvän tilan saavuttamista, eikä näitä päätöksiä aina ole perusteltu asianmukaisesti. Komissio on antanut jäsenvaltioille suosituksia, joiden mukaan niiden olisi käsiteltävä näitä puutteita ja korjattava ne toisissa vesienhoitosuunnitelmissaan. Nämä puolestaan sisältyivät toimintasuunnitelmiin, mikä on edellytyksenä Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) varojen saamiselle vesi-infrastruktuuria koskeviin investointeihin. Viisi jäsenvaltiota ei ole vielä laatinut lainkaan toisen sukupolven vesienhoitosuunnitelmia, jotka oli määrä laatia vuoden 2015 loppuun mennessä, ja kolmessa jäsenvaltiossa niiden laatiminen on yhä kesken . Täytäntöönpanon puutteiden perussyitä ovat muun muassa tehottomat valvontatoimenpiteet, alue- ja paikallistason eri vesienhoitoviranomaisten toimien puutteellinen koordinointi, vesi- ja ympäristöasioista vastaavien hallintoelinten sekä muiden alojen toimivaltaisten viranomaisten välisen yhteistyön puute ja datan puutteellinen saatavuus. Vesialan yhteisenä haasteena on myös veden hinnoittelupolitiikan riittämättömyys. Vaikka nitraattidirektiivin täytäntöönpanolla on saatu parannettua tilannetta jonkin verran, nitraattipitoisuudet ja rehevöityminen ovat yhä vakavia ongelmia lähes kaikissa jäsenvaltioissa. Rehevöityminen on erityisen ongelmallista Itämeressä, jossa se johtuu pääasiassa tehomaatalouden käytännöistä. Juomaveden laadun suhteen säännösten noudattamisaste on hyvin korkea lähes kaikissa jäsenvaltioissa. Vain kolmessa jäsenvaltiossa on paikallisia laatuongelmia ja tietyiltä alueilta puuttuu asianmukainen infrastruktuuri. Uimavesistä 96 prosenttia täyttää uimaveden laadusta annetussa EU:n direktiivissä asetetut laadun vähimmäisvaatimukset (eli niiden laatu on luokiteltu ”riittäväksi”). Monet jäsenvaltiot täyttävät tiukemmat laatuvaatimukset: Kahdeksassa jäsenvaltiossa yli 90 prosenttia kaikista uimavesistä oli vuonna 2015 laadultaan erinomaisia. Yhdessätoista jäsenvaltiossa laadultaan erinomaisten uimavesien osuus oli yli EU:n keskiarvon eli 84,4 prosentin. Kuusi jäsenvaltiota noudattaa yhdyskuntajätevesien keräämistä ja käsittelyä koskevia säännöksiä erinomaisesti, mutta useimmilla jäsenvaltioilla on vaikeuksia panna ne täytäntöön täysimääräisesti, ja tähän mennessä 13:a jäsenvaltiota vastaan on aloitettu EU:n oikeustoimet. Täytäntöönpanon puutteiden korjaaminen rakentamalla tarvittavaa infrastruktuuria edellyttää hyviä hallintorakenteita, riittävää suunnittelua ja koordinointia rahoituksen saamiseksi (käytettävissä on merkittävästi EU:n varoja). Vuoden 2016 marraskuun loppuun mennessä vain 18 jäsenvaltiota oli toimittanut tiedot vuoden 2015 tulvariskien hallintasuunnitelmistaan, vaikka määräaika umpeutui vuonna 2015. Yksikään jäsenvaltio, jolla on merivesiä, ei ole vielä pannut meristrategiapuitedirektiiviä kaikilta osin täytäntöön. Puutteita on esimerkiksi ympäristön hyvän tilan määritelmän suhteen. Useimpien jäsenvaltioiden seurantaohjelmia ei aleta toteuttaa kaikilta osin ennen vuotta 2018 tai 2020, mistä seuraa, että merivesien seuraavassa arvioinnissa käytettävissä tiedoissa tulee olemaan puutteita. Seuraavan arvioinnin on määrä valmistua vuonna 2018. Jäsenvaltioiden oli määrä hyväksyä maaliskuuhun 2016 mennessä toimenpideohjelmat, joissa määritetään merivesien ympäristön hyvän tilan saavuttamiseksi tarvittavat keskeiset toimet. Kymmenen jäsenvaltiota ei kuitenkaan ole vielä laatinut ohjelmaa.