Virallinen lehti nro C 362 , 02/12/1996 s. 0135



A4-0324/96 Päätöslauselma XXV kilpailupolitiikkaa koskevasta komission kertomuksesta (1995) (KOM(96)0126 - C4-0240/96) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon XXV kilpailupolitiikkaa koskevan komission kertomuksen (1995) (KOM(96)0126 - C4-0240/96), - ottaa huomioon komission jäsen Van Miertin esittämän keskusteluasiakirjan valtiontukipolitiikasta, komission alustavan esityksen kilpailupolitiikasta ja Euroopan teollisuuden kilpailukyvystä ja Euroopan unionin teollisuustuotannolle sekä tietyille muille aloille annettavia valtiontukia koskevan neljännen kyselyn, - ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön sekä oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan lausunnon (A4-0324/96), A. katsoo, että kilpailupolitiikka on merkittävä osa teollisuuspolitiikkaa ja että molempia politiikkoja tarvitaan ja että ne täydentävät toisiaan kasvun, kilpailukyvyn, työllisyyden sekä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoitteiden saavuttamiseksi, B. katsoo, että markkinavoimien vapaalla toiminnalla ei voida yksistään saavuttaa epätäydellisillä markkinoilla tiettyjä Euroopan unionin ensisijaisia tavoitteita, joita ovat taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus, riittävä tutkimuksen ja kehityksen taso, ympäristönsuojelu, pienten ja keskisuurten yritysten kehittäminen sekä rakenteelliset toimet, C. katsoo, että kilpailun asianmukainen kehittäminen ja pyrkiminen tasapuolisten kilpailuedellytysten tarjoamiseen kaikille yrityksille ovat välttämättömiä edellytyksiä sisämarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle, D. katsoo, että teoreettinen analyysi voi ainoastaan osittain ohjata kilpailupolitiikkaa, E. katsoo, että kaupan maailmanlaajuistuminen tarjoaa merkittäviä mahdollisuuksia ja haasteita unionille ja että yritysten on muodostettava strategisia yhteenliittymiä pystyäkseen kilpailemaan tehokkaasti, mutta tämä ei kuitenkaan saa kohtuuttomasti estää näiden markkinoiden uusien tulokkaiden pääsyä markkinoille, F. katsoo, että valtiontuen jakaminen EY:n perustamissopimuksen vastaisesti vaikuttaa kielteisesti ja suosii tehotonta tehokkaan kustannuksella sekä vääristää alueiden ja yritysten välistä kilpailua ja rasittaa kohtuuttomasti valtion budjettia; Rajoittavat sopimukset ja hallitsevan aseman hyväksikäyttö 1. Korostaa luottavansa komissioon kilpailun valvontaviranomaisena sen tehokkaan ja puolueettoman toiminnan suhteen, pitää myönteisenä erityisesti sitä, että se on langettanut seuraamuksia salaisille hintakartelleille vuoden 1995 aikana, ja kehottaa sitä jatkamaan samalla tiellä, koska yhä pidetään kiinni kansallisista ja alueellisista käytänteistä, joilla rajoitetaan rinnakkaiskauppaa ja muiden jäsenvaltioiden tuotteiden jakelua; 2. Ilmaisee huolestuneisuutensa meneillään olevan yksityistämiskehityksen huomioon ottaen tiettyjen rahoitus- ja teollisuustoimijoiden vallan lisääntymisestä, mikä voi vaikuttaa vapaaseen kilpailuun ja kuluttajiin, sekä strategisista liittoutumista energia- ja televiestintäaloilla, ja kehottaa komissiota täydentämään tilastojaan niin, että niihin sisällytetään muun muassa tiettyjen monikansallisten teollisuus- ja rahoituslaitosten ja - alojen keskittämistaso Euroopassa ja maailmassa; 3. Pyytää, että ottaen huomioon eräiden rahoitus- ja teollisuusryhmien taloudellisen toiminnan monitahoisuuden komissio rajoittaa kyseisten ryhmien välisiä yhteyksiä ja taloudellisia siteitä kyseisten sopimusten ja keskittymien käsittelyn yhteydessä tämän toiminnan kilpailulle kielteisten vaikutusten vähentämiseksi; 4. Pyytää, että tutkiessaan yhteisön laajuisesti toimivia keskittymiä ja antaessaan niille luvan toimia komissio arvioi niiden vaikutuksia työllisyyteen ja paikalliseen teollisuusrakenteeseen niissä jäsenvaltioissa, jotka sitä pyytävät, kilpailukyvystä ja työllisyydestä annetun valkoisen kirjan suuntaviivojen mukaisesti; 5. Pyytää komissiota valvomaan tilannetta ja huolehtimaan siitä, että Euroopan ulkopuoliset yritykset eivät käytä väärin määräävää sisämarkkina-asemaansa tiettyjen komponenttien osalta ja harjoita esimerkiksi hintasyrjintää niiden eurooppalaisten valmistajien vahingoksi, joiden tuotteissa kyseiset komponentit ovat oleellinen osa; 6. Pyytää komissiota varmistamaan, että teollisuuden kehitykselle tarpeellisten strategisten yhteenliittymien muodostaminen ei estä muiden yritysten pääsyä kyseessä oleville markkinoille; Avoimuus ja kilpailuviranomaiset 7. Toteaa huomattavan ja tasaisen valtiontukia koskevien tapausten lisääntymisen sekä komission tehtävän lisääntyneen monimutkaisuuden kilpailupolitiikan alalla; pyytää, että toimivaltaiselle pääosastolle myönnetään enemmän varoja ja että organisaatiorakenteen parantamiseen ja mahdollisuuteen hyödyntää informaatioteknologiaa kiinnitetään huomiota; 8. Pitää kilpailupolitiikan julkisuutta, avoimuutta ja demokraattista valvontaa ensisijaisen tärkeänä, jotta suuri yleisö hyväksyisi kilpailupolitiikan; pitää tässä yhteydessä myönteisenä komission asiasta vastaavan jäsenen ja Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan välillä luotua uutta tiedottamista koskevaa menettelyä; 9. Toteaa jälleen komission tärkeän roolin perustamissopimusten vaalijana ja unionin yleisen edun edustajana EY:n perustamissopimuksen 85 - 94 artiklan puolueettoman soveltamisen varmistamisessa; 10. Torjuu näin ollen ehdottomasti Saksan liittotasavallan hallituksen ehdotuksen perustaa jäsenvaltioiden nimittämistä edustajista koostuva ad hoc -elin, jolla ei ole mitään vastuuta ja jota ei valvota demokraattisesti, koska tämä muodostaisi huomattavan riskin yhteisön kilpailupolitiikan todelliselle yhtenäisyydelle ja riippumattomuudelle ottaen huomioon kansalliset paineet; 11. Pyytää komissiota nopeuttamaan EU:n lainsäädännön ja siihen liittyvien menettelyjen yksinkertaistamista kilpailupolitiikan alalla, jotta voidaan taata suotuisat olosuhteet yrityksille ja näin edistää todellista kilpailua. Valtion monopolit ja yksinoikeudet (37 ja 90 artikla) 12. Katsoo, että kilpailun vapauttamiseen tähtäävän politiikan menestyminen edellyttää, että palvelutasoa parannetaan, mikä edellyttää yleisen palvelun vaatimusten tarkkaa määrittelyä ennalta käyttäjää varten palvelun laadun, saatavuuden ja kustannusten suhteen; 13. Panee merkille, että tietyn alan vapauttaminen ei välttämättä merkitse eikä estä yleishyödyllisiä palveluja tarjoavien yritysten yksityistämistä; on kuitenkin toisaalta sitä mieltä, että jos yrityksen omistus säilyy osittain viranomaisten käsissä, sääntelyviranomainen on erotettava selvästi viranomaisesta, joka on vastuussa omistusoikeuksien harjoittamisesta, koska muuten voi syntyä ei-toivottu kilpailutilanne; 14. Katsoo, että palveluiden saatavuuden, yleisyyden ja laadun on oltava tärkeitä tekijöitä markkinoiden vapauttamisessa; 15. Korostaa tämän vuoksi kantaansa, että EY:n perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohtaa on tarkistettava, jotta varmistettaisiin kilpailusäännöistä riippuvien yleishyödyllisten palvelujen säilyttäminen, ja painottaa, että yleishyödylliset käsitteet tai yleishyödylliset palvelut kaikilla keskeisillä aloilla on sisällytettävä perustamissopimuksen yleisiin, yhteistä politiikkaa ja kansalaisuutta koskeviin artikloihin; 16. Suosittelee, että perustamissopimuksen 3 artiklaan sisällytetään lauseke peruspalveluiden yleisestä saatavuudesta riippumatta siitä, kuuluuko tällaisten palvelun tarjoaja tai tuottaja julkiseen vai yksityiseen sektoriin; Valtiontuet 17. Pyytää komissiota käyttämään kaikkia perustamissopimukseen perustuvia valtuuksiaan jäsenvaltioiden velvoittamiseksi ilmoittamaan riittävän ajoissa kaikista tukihankkeista sekä estämään sellaisten tukien myöntämisen, joiden yhteensopivuutta yhtenäismarkkinoiden kanssa ei ole ennalta osoitettu; 18. Katsoo, että valtiontuen myöntämistä koskevia sääntöjä sekä komission sisäisiä menettelyjä valtiontukea koskevien tapausten tutkimisessa olisi yksinkertaistettava niiden tehostamiseksi ja avoimuuden lisäämiseksi, ja ehdottaa, että perustetaan julkinen rekisteri viranomaisten myöntämistä valtiontuista kaikissa jäsenvaltioissa, mutta katsoo, että, että tämä ei saisi missään olosuhteissa johtaa kilpailupolitiikan uudelleenkansallistamiseen; 19. Pyytää komissiota soveltamaan tinkimättä valtiontuen jakamista koskevia sääntöjä ja katsoo, että valtiontukea on jaettava täysin EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan määräysten mukaisesti, jotta voidaan välttää kilpailun vääristyminen jäsenvaltioiden välillä, erityisesti lentoliikenteen alalla; 20. Pyytää komissiolta, että se yksinkertaistettujen menettelyjen käyttöönoton lisäksi keskittäisi yksiköidensä suunnittelussa voimavaroja ilmoitettujen tukien valvontaan, ja että sen yleensäkin pyrkisi toimenpiteisiin, joilla edistetään erityisesti vähemmän kehittyneiden alueiden pienten ja keskisuurten yritysten mahdollisuuksia ja tietämystä; 21. Toteaa, että perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklaa sovelletaan valtiontakauksina myönnettyihin tukiin, joista ei ole ilmoitettu komissiolle ja joita tietyt rahalaitokset myöntävät yrityksille; 22. Korostaa, että innovaatioon, ympäristöön ja työllisyyteen liittyvät ongelmat huomioon ottaen on tärkeää määritellä selkeästi poikkeuksia koskevat säännökset; 23. Kehottaa komissiota tarkistamaan, ajantasaistamaan ja kokoamaan valtiontukiin sovellettavat säännöt ja edistämään suurempaa avoimuutta ja ymmärrystä selkeyttämällä työllisyyteen liittyvän taloudellisen ja teknologisen kehittämisen mahdollisuuksia ja rajoituksia alueellisella ja kansallisella tasolla; 24. Pyytää komissiota tutkimaan käyttäen «vähimmäistasoa koskevaa sääntöä» ja objektiivisia perusteita, kuten tukea saaneiden pk-yritysten saamaa osuutta, voidaanko vapautunutta tuen määrää sovittaa, jotta Ranskan tuen ((EYVL C 206, 17.7.1996, s. 3)) kaltaiset uudet tukitoimenpiteet eivät aiheuttaisi enää keinotekoista kilpailukyvyn parantumista tuetulla alalla muiden EU-maiden vastaaviin aloihin nähden; 25. Korostaa, että komissio voi lisätä avoimuutta jatkamalla politiikkoja koskevien suuntaviivojen tuottamista, muotoilemalla ja julkaisemalla menettelyjä tuen arvioimiseksi ja ottamalla kolmannet osapuolet, sekä avun saajat että näiden kilpailijat, suuremmassa määrin mukaan prosessiin; toteaa, että täytäntöönpanoa voidaan tehostaa ottamalla käyttöön nykyisiä komission toimivaltuuksia jäsenvaltioiden suhteen sekä tukea koskevan ilmoittamisvelvoitteen että laittoman tuen keskeyttämisen ja takaisinmaksun osalta; 26. Pyytää komissiota harkitsemaan uusien välineiden tarvetta valtiontuen arvioimiseksi, kuten menettelyjä koskevaa asetusta, joka olisi Meger- asetuksen menettelyä ohjaavan asetuksen kaltainen ja jolla luodaan tuen hakemista ja hyväksyntää ja kolmansien osapuolten valituksia koskevia menettelyjä; 27. Pyytää komissiota tutkimaan kolmansien osapuolten ongelmia niiden nostaessa valtiontukea koskevissa tapauksissa kanteen kansallisessa tuomioistuimessa, ja ehdottaa, että olisi hyödyllistä kartoittaa kaikkialla EU:ssa saatuja kokemuksia; kehottaa komissiota harkitsemaan muutoksenhakukeinoja koskevaa direktiiviä seuraavana askeleena, jolla kannustetaan jäsenvaltioita noudattamaan paremmin valtiontukisäännöksiä ja yksinkertaistetaan kanteennostamismenettelyjä kansallisissa tuomioistuimissa; 28. Pahoittelee, että yhteisön valvonta valtiontukien osalta ei ole yhtä tiukkaa kuin rakennerahastoista peräisin olevien tukien valvonta ja että seurantaa ei toteuteta niiden tavoitteiden osalta, joihin tukea on myönnetty, erityisesti mitä tulee työpaikkojen säilyttämistä ja/tai luomista koskevaan tavoitteeseen; pyytää näin ollen, että komissio sovittaa valtiontuen valvontapolitiikan aluerahastojen valvonnassa käytettäviin nykyisiin menettelyihin ja että tämän vuoksi pääosasto IV sovitetaan toiminnallisesti yhteen pääosaston XVI kanssa yhteisön politiikkojen johdonmukaisuuden varmistamiseksi; 29. Panee huolestuneena merkille keskusalueiden ja äärialueiden välisten erojen kasvamisen yrityksille myönnettävien valtiontukien lisäämisen suhteen, mikä ei sovi yhteen yhteenkuuluvuuden tavoitteen kanssa; 30. Korostaa tavoitetta lähentää eri jäsenvaltioiden tukien tasoja ottaen huomioon nykyiset huomattavat erot sekä määrissä että eri maiden kehityksessä; 31. Tukee tavoitetta vähentää tukien määrää suhteessa hyväksyttäviin kustannuksiin ja pyytää tietoja tukien todellisesta määrästä (hyväksyttävälle sijoitukselle annettavat tuet) eri jäsenvaltioiden välisessä vertailussa sekä yhteisön rahastojen toimeenpanosta; 32. Pitää tärkeänä arvioida horisontaalisten tukien ja alueellisten tukien «ristikkäisvaikutuksia» tiettyjen toiminta-alojen kilpailuun ja vaatii, että kaikista merkittävistä myönnetyistä tuista ilmoitetaan ja että komissio ilmoittaa selvät horisontaaliset perusteet; 33. Ilmaisee huolestuneisuutensa muiden «koheesiomaiden» kuin Irlannin vaikeuksista käyttää hyväksyttyjä alueellisia varojaan toisin kuin vauraammat maat, mikä on entistä hankalampaa näiden maiden ohjelmissa olevien EMUun lähentymistä koskevien toimien vuoksi; 34. Pyytää tämän vuoksi, että otettaisiin käyttöön oikaisevia järjestelmiä horisontaalisessa kehyksessä pääoman muodossa olevia tehokkaita tukia varten, ja että vahvistettaisiin lähentymistavoitteet ja tukien vähentämisaikataulu kohti yhteisön keskiarvoa arvonlisänä ilmaistuna työllistettyä henkeä kohti; 35. Ei pidä kannattavana lisätä suhteettomasti pk-yritysten kokoa niiden huomioon ottamiseksi valtiontukipolitiikassa eikä sitä, että sellaisten alueiden pk-yrityksiin, jotka eivät saa tukea, käytetään tukia saavien alueiden voittoja; 36. Korostaa, että samalla kun kilpailupolitiikkaa on toteutettava selkeiden ja avointen sääntöjen pohjalta, sen on myös perustuttuva huomioihin siitä, miten maailmassa kilpailutaisteluita todellisuudessa käydään; tämä merkitsee sitä, että on huolellisesti harkittava, millainen paino annetaan mahdollisille vastakkaisille tavoitteille, kuten - riittävän suuri yrityksen koko ja kotimaisen kilpailun säilyttäminen - kilpailun ja yhteistyön välinen suhde - suorat ulkomaiset sijoitukset ja avainteknologian valvonta; korostaa, että näiden tavoitteiden tyydyttävä sovittaminen voidaan saavuttaa ainoastaan analysoimalla yksityiskohtaisesti tilanne kullakin yksittäisellä alalla ja liittämällä kilpailupolitiikka ja teollisuuspolitiikka läheisemmin yhteen; 37. Korostaa, että terveen pk-yritysten alan kehittäminen edellyttää erityisen hienovaraista ja kehittynyttä kilpailupolitiikan lähestymistapaa; vaikka julkisten viranomaisten on varmistettava, että pk-yrityksillä on pääsy markkinoille, tämä ei kuitenkaan riitä; tarvitaan pk-yritysten kehittämispolitiikkaa; tällainen politiikka saattaa joskus olla ristiriidassa kilpailupolitiikan periaatteiden kanssa; määräävän aseman omaavat yritykset voivat myös osaltaan edistää pk-yritysten kehittymistä; pk-yritysten käynnistäjinä ovat usein kyseisten yritysten entiset työntekijät; lisäksi pk-yritykset tukeutuvat läheiseen yhteistyöhön vähintään yhden suuren yrityksen kanssa; saatu kokemus onnistuneista alueellisista talouksista osoittaa myös, että pk-yritykset menestyvät yritysten välisissä yhteistyöverkostoissa ja että joissakin tapauksissa jonkinasteinen paikallinen suosituimmuus saattaa edesauttaa niiden menestymistä; 38. Pyytää komissiota perustamissopimuksen 130 b artiklan huomioon ottaen esittämään kilpailupolitiikkaa sekä taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevia ehdotuksia; 39. Pyytää komissiota antamaan tiedonannon, jossa saatettaisiin ajantasalle kertomus hankintaturvallisuudesta Euroopan unionissa ja energia-alan tuista, sekä esittämään vuonna 1997 yhtenäisen ja ei-syrjivän yhteisön kehyksen, jolla säädeltäisiin valtiontukia koko energia-alaa varten ottamalla huomioon hankintaturvallisuus sekä yhteiskunnalliset ja alueelliset näkökohdat; pyytää komissiota myös vuoden 2002 jälkeen jatkamaan tiukasti sääntöjä, jotka koskevat teräsalalle myönnettäviä tukia, päätöksen 3855/91/EHTY mukaisesti, ja välttämään uusia EY:n perustamissopimuksen 95 artiklaan tehtäviä poikkeuksia; 40. Pyytää komissiota laatimaan kertomuksen yritysten sopimusten ja sulautumien valvonnan vaikutuksista Euroopan rauta- ja terästeollisuuden kilpailukykyyn EY:n perustamissopimuksen yleisessä kehyksessä tutkien erityisesti sitä, taataanko uusien kilpailijoiden ilmaantuminen ja kaikkien alalla toimivien yritysten kehittäminen; 41. Katsoo, että erityisesti meriteollisuudessa tärkeimpien kolmansien maiden toiminnasta alalle myönnettävien valtiontukien osalta aiheutuu se, että yhteisö ei muuta tämänhetkisen tuen tasoa, sillä kaikki sopijaosapuolet eivät ole ratifioineet laivanrakennukselle myönnettäviä tukia koskevaa OECD- sopimusta; 42. On erityisen huolestunut vaihteluille hyvin alttiille pankki- ja rahoitusalalle myönnetyn tuen määrästä; pyytää komissiota soveltamaan valtiontukea koskevia säännöksiä poikkeuksetta kyseiseen alaan; Yhteensovittaminen yhteisön muiden politiikkojen kanssa 43. Korostaa, että kilpailupolitiikan optimaalisuutta on tarkasteltava sen mukaan, kuinka se sopii yhteen vastaavia välineitä koskevien tavoitteiden kanssa muissa politiikoissa, eli teollisuuspolitiikassa, sisämarkkinapolitiikassa ja kauppapolitiikassa; 44. Tunnustaa, että komissio on keskeinen tekijä yhteisön kilpailu-, teollisuus-, kauppa- ja sisämarkkinapolitiikassa ja sellaisena sillä on mahdollisuudet ratkaista kyseisten politiikkojen ja erilaisten päätöksentekotasojen yhteensovittamiseen liittyvä ongelma sekä näiden neljän politiikan välisten siteiden riittämättömään avoimuuteen liittyvä ongelma; 45. Toivoo näin ollen läheisempää yhteistyötä komission toimivaltaisten yksikköjen välillä, mikä taataan parhaiten perustamalla komissioon erillinen yksikkö ja asettamalla kyseisen yksikön vastuulle näiden neljän politiikan luomisen ja täytäntöönpanon kustannusten ja hyötyjen arviointi, työllisyysnäkökohta mukaan lukien, ja laatimalla komissiolle suosituksia, jotka välitetään kyseisten neljän politiikan yhteensovittamista koskevan vuotuisen kertomuksen muodossa Euroopan parlamentille ja neuvostolle; 46. Katsoo näin ollen, että ohjaavana periaatteena kyseisten kilpailukykyisiin ja integroituihin markkinoihin tähtäävien politiikkojen yhteydessä olisi aina otettava huomioon yhteisön tavoite säilyttää sosiaalinen yhteenkuuluvuus; Kansainväliset ehdot 47. Pyytää komissiota arvioimaan Euroopan teollisuuden, sopimusten, liittoutumien, yhtymien ja niiden muiden sekä Euroopan unionissa että maailmanlaajuisesti toteutettavien yhteistyömuotojen vaikutusta kilpailuun ja kilpailukykyyn, 48. Pyytää komissiota ottamaan huomioon kansainväliset yhteisön määräysten toimeenpanoa koskevat säännöt valtiontuista, jotta yhteisön teollisuutta ei aiheettomasti rasitettaisi, ja suosittaa voimakkaasti komissiolle asetettavaa velvoitetta antaa liike-elämälle ja erityisesti pk-yrityksille tietoja kilpailua vääristävistä kauppatavoista ja mahdollisista polkumyynnin vastaisista toimista; 49. Pyytää komissiota varmistamaan, että sosiaaliset ja ympäristöä koskevat vähimmäisvaatimukset sisällytetään kansainvälisiin sopimuksiin; 50. Tukee PO IV:n, kolmansien maiden kilpailuviranomaisten ja muiden kansainvälisten järjestöjen välisiä yhteistyötoimia; pyytää samalla, että EU tehostaa kahdenvälistä yhteistyötään Latinalaisen Amerikan, Välimeren maiden, Aasian ja Kiinan kanssa ja että se tehostaa toimiaan, jotta toimivaltaisten kilpailuviranomaisten välille saataisiin kansainvälinen yhteistyöjärjestelmä, jolla varmistettaisiin kilpailusääntöjen soveltaminen kansainvälisellä tasolla ja vältettäisiin liialliset yhteisön määräysten ja kolmansien maiden määräysten väliset ristiriidat; 51. Kehottaa voimakkaasti komissiota aloittamaan kansainvälisten kilpailua koskevien puitteiden luomisen, joihin kuuluvat kartellien vastaiset toimenpiteet ja juridiset menettelyt Maailman kauppajärjestössä; 52. Pyytää komissiota laatimaan kertomuksen kilpailupolitiikkaan tehtävistä muutoksista Keski- ja Itä-Euroopan maihin tapahtuvaa laajentumista silmällä pitäen; 53. Kehottaa puhemiestään toimittamaan tämän päätöslauselman komissiolle ja neuvostolle.