KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE EUROOPPALAISEN TUTKIMUSALUEEN (ERA) EDISTYMISTÄ KOSKEVA RAPORTTI 2013 /* COM/2013/0637 final */





KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE EUROOPPALAISEN TUTKIMUSALUEEN (ERA) EDISTYMISTÄ KOSKEVA RAPORTTI 2013 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 1. Johdanto Eurooppalaisen tutkimusalueen uudistusten strateginen myötävaikutus kasvuun ja työllisyyteen Kansallisten tutkimusjärjestelmien uudistukset ovat eurooppalaisen tutkimusalueen (ERA) keskiössä. Tehokkaammat kansalliset tutkimusjärjestelmät sekä Horisontti 2020 -innovointiohjelma, josta tulee malliesimerkki eurooppalaisen tutkimusalueen painopisteiden toteuttamisessa, auttavat luomaan ratkaisuja Euroopan tuleviin yhteiskunnallisiin haasteisiin. Viimeaikaisen talous- ja rahoituskriisin luomissa olosuhteissa, joissa vaaditaan nopeita, tehokkaita ja kasvua lisääviä ratkaisuja, eurooppalaista tutkimusaluetta koskevat uudistukset ovat entistäkin kiireellisempiä. Sitoutuessaan tavoitteeseen, jonka mukaan 3 % BKT:sta tulisi käyttää tutkimukseen ja kehittämiseen kohdistuviin investointeihin, jäsenvaltiot tunnustivat eurooppalaisen tutkimuksen avainaseman EU:n talouden tulevan kilpailukyvyn ja talouskasvun aikaansaamiseksi. Koska yksityisen sektorin investoinnit tutkimukseen ovat keskeinen tekijä tavoitteeseen pyrittäessä, kansallisten viranomaisten tulisi toteuttaa tällaisia investointeja lisääviä rakenteellisia uudistuksia. Tutkimus on oleellinen osa talouspolitiikan EU-ohjausjakson prosessia, jossa jäsenvaltiot määrittävät omia kansallisia budjettitoimiaan ja talousuudistuksiaan. Euroopan komissio edisti merkittävästi Eurooppa 2020 –strategiaa[1] ja erityisesti älykkään kasvun strategiaa Euroopassa hyväksymällä 17. heinäkuuta 2012 tiedonannon eurooppalaisen tutkimusalueen tiiviimmästä kasvua ja työllisyyttä edistävästä kumppanuudesta[2]. Siinä kehotettiin ripeisiin rakenteellisiin muutoksiin ja yhteistoimintaan jäsenvaltioiden, komission ja tutkimusalan sidosryhmäorganisaatioiden välillä oikein ajoitetuilla toimilla Euroopan julkisen tutkimusjärjestelmän huippuosaamisen tason nostamiseksi. Talouspolitiikan EU-ohjausjakso vaatii vahvaa poliittista ohjausta Eurooppalaisen tutkimusalueen uudistusten lähtökohdaksi täytyy ottaa talouspolitiikan EU-ohjausjakson hallintosykli kansallisten tutkimuspolitiikkojen saattamiseksi laajempaan taloudelliseen yhteyteen. Kuten neuvosto totesi[3], jäsenvaltioita kehotetaan "tunnistamaan kansalliset erityispiirteet huomioon ottaen ne kansalliset uudistukset ja toimet, jotka ovat tarpeen eurooppalaisen tutkimusalueen aikaansaamiseksi innovaatiounionin yhteydessä, ja esittämään nämä uudistukset ja niiden myöhemmän täytäntöönpanon annettaessa selvityksiä eurooppalaista tutkimusaluetta koskevista kansallisista toimenpiteistä, tarvittaessa kansallisissa uudistusohjelmissa alkaen vuoden 2013 EU-ohjausjaksosta". Vahva poliittinen ohjaus on tarpeen niin Euroopan unionin tasolla kuin tarvittaessa myös assosioituneissa maissa täysin toimivan eurooppalaisen tutkimusalueen kehittymisen takaamiseksi. Tutkimuksen ja innovoinnin toimintaympäristö Euroopassa on monimuotoinen ja siihen sisältyy erilaisia institutionaalisia toimintatapoja ja hallinnollisia rakenteita. Jäsenvaltioiden ja alueiden tulisi uudistaa tutkimusjärjestelmiään omat vahvuutensa ja kansalliset erityispiirteensä huomioon ottaen. Vuoden 2013 EU-ohjausjakson aikana useat jäsenvaltiot ovat jo sisällyttäneet kansallisiin uudistusohjelmiinsa erityisen eurooppalaista tutkimusaluetta koskevan osion tai viitanneet siihen epäsuorasti. Neuvosto on suhtautunut myönteisesti[4] eurooppalaista tutkimusaluetta koskevaan tiedonantoon ja Euroopan parlamentti on pitänyt sitä erittäin tervetulleena[5]. Myös Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) sekä alueiden komitea (AK) ovat tunnustaneet eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamisen merkityksen ensisijaisena tavoitteena, jolla "edistetään EU:n taloudellista, sosiaalista ja kulttuurista kasvua ja kehitystä sekä tieteellistä huippuosaamista ja yhteenkuuluvuutta jäsenvaltioiden, alueiden ja yhteiskuntien välillä”[6]. Eurooppalaisen tutkimusalueen sidosryhmien entistä aktiivisempi osallistuminen Tutkimuksen sidosryhmäorganisaatiot ovat ratkaisevassa asemassa vahvan eurooppalaista tutkimusaluetta koskevan kumppanuuden rakentamisessa. Ne tuntevat parhaiten vaikeudet, joita tutkijat joutuvat kohtaamaan liittyen tieteellisiin tehtäviin pääsyyn, urakehitykseen ja toimintatapoihin. Vaikka jäsenvaltioiden tulisi pyrkiä luomaan eurooppalaiselle tutkimusalueelle suotuisa toimintapoliittinen ympäristö, tarvitaan myös tutkimusta rahoittavien sekä tutkimusta tekevien organisaatioiden vastuuta eurooppalaisen tutkimusalueen tavoitteiden ottamiseksi osaksi toimintaansa. Komissio on allekirjoittanut viiden eurooppalaisen tutkimuksen sidosryhmäorganisaation[7] kanssa yhteisen lausuman, neljä yhteisymmärryspöytäkirjaa sekä yhden yksipuolisen lausuman. Eurooppalaista tutkimusaluetta koskevan tiedonannon hyväksymispäivänä allekirjoitetuissa asiakirjoissa sidosryhmäorganisaatiot sitoutuivat kehottamaan jäseniään merkittävästi edistämään toimintaansa olennaisilla eurooppalaisen tutkimusalueen painopistealueilla vuoden 2013 loppuun mennessä ja antamaan lyhyen tilannekatsauksen joulukuun 2013 loppuun mennessä. Komissio on perustanut sidosryhmäfoorumin sitoumusten täytäntöönpanon seuraamista, tietojen vaihtamista ja yhteisten aiheiden käsittelemistä varten. Ensimmäinen eurooppalaisen tutkimusalueen edistymistä koskeva tilannekatsaus Eurooppalaisen tutkimusalueen edistymistä koskeva raportti 2013 antaa ensimmäistä kertaa yleiskuvan poliittisesta toimintaympäristöstä, ensimmäisistä toimista ja saavutetuista tuloksista 28 jäsenvaltiossa ja useissa assosioituneissa maissa[8]. Tämän kertomuksen liitteenä olevassa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa, "ERA Facts and Figures", annetaan tietoja eurooppalaisen tutkimusalueen painopisteistä niin kansallisella kuin EU:n tasolla. Se muodostaa vertailukohdan valmisteltaessa eurooppalaisen tutkimusalueen edistymistä koskevaa laajaa arviointia vuonna 2014. Eurooppalaista tutkimusaluetta koskevien rakenneuudistusten ja päätöksenteon täytyy perustua vankkaan seurantajärjestelmään, jonka avulla saadaan asianmukaista tietoa kansallisista käytänteistä ja niiden täytäntöönpanosta tutkimusta rahoittavissa ja tutkimusta tekevissä organisaatioissa. Eurooppalaisen tutkimusalueen seurantajärjestelmä on jatkuvasti kehittyvä prosessi, joka on kehitetty yhdessä jäsenvaltioiden ja sidosryhmäorganisaatioiden kanssa tiiviissä yhteistyössä. Järjestelmään tullaan tekemään parannuksia, muun muassa menetelmien ja tiedon laadun suhteen. 2. Analyysi eurooppalaisen tutkimusalueen edistymistä koskevasta ensimmäisestä raportista: Tärkeimmät tulokset ja yleiset suuntaukset Tilanteessa, jossa kansallisiin tutkimus- ja kehitysbudjetteihin kohdistuu jatkuvia paineita, eurooppalaisen tutkimusalueen rakenneuudistusten tulisi auttaa rajallisten resurssien yhä tehokkaammassa hyödyntämisessä. Näin voidaan maksimoida tutkimusinvestoinneista saatava tuotto ja samalla kasvattaa sen tehoa niin kansallisella kuin EU:n tasolla. Kansallisten tutkimusjärjestelmien tehokkuus Kilpailuun perustuva tutkimusrahoitus myötävaikuttaa tutkimukseen investoitujen julkisten varojen tehokkuuteen. Avoimen tarjouskilpailun tai tuloksellisuuteen perustuvan varojen jaon kautta tapahtuva kilpailuttaminen edesauttaa organisatorisia muutoksia ja tehostaa tutkimuslaitosten sekä niissä toimivien tutkijoiden maailmanlaajuista tunnustusta sekä laatua. Kilpailuun perustuvan rahoituksen ja suorituksiin perustuvan institutionaalisen rahoituksen osuus on kasvussa Euroopassa. Suurin osa jäsenvaltioista soveltaa myös yhä enenevässä määrin kansainvälisen vertaisarvioinnin perusperiaatteita[9]. Monet käyttävät ulkomaisia vertaisarvioijia saadakseen riippumattomampia arviointeja tai nostaakseen kansallisia standardeja mukauttaen samalla prosessia alan erityispiirteiden ja kansallisen toimintaympäristön mukaiseksi[10]. Sama pätee myös Euroopan tasolla, jossa kansainvälinen vertaisasiantuntijuus on keskeinen periaate puiteohjelmien rahoituksen myöntämisessä. Vaikka kilpailuun perustuvan ja kilpailuun perustumattoman rahoituksen välinen tasapaino on jäsenvaltioiden päätettävissä, kilpailuun perustuvan rahoituksen ja suorituksiin perustuvan institutionaalisen rahoituksen olisi oltava keskeisellä sijalla tutkimuksen rahoituspäätöksissä jäsenvaltioissa, vertaisarviointia koskevia kansainvälisiä perusperiaatteita noudattaen. Ylikansallinen yhteistyö Eurooppa tarvitsee kriittisen massan voidakseen vastata tehokkaasti suuriin haasteisiin ja hyödyntää mahdollisimman hyvin Euroopassa olemassa olevia resursseja. Yhteiset toimet mahdollistavat rajatylittävän täydentävän toiminnan käyttöönoton tarpeettomien päällekkäisten toimien välttämiseksi, ohjelmien välisten synergioiden hyödyntämisen ja sellaisen laaja-alaisen tutkimustoiminnan, jota ei ole mahdollista toteuttaa yhdessä maassa. EU:n puiteohjelma on tehokkain tutkimusryhmien rajatylittävää yhteistyötä tukeva väline jäsenvaltioiden ja assosioituneiden maiden[11] kesken. Mikä tärkeintä, se vahvistaa myös valtioiden rajat ylittävää kansallisten tutkimusohjelmien koordinointia lukuisten ERA-Net-koordinointijärjestelmien kautta. Seitsemännestä puiteohjelmasta (FP7) tuettiin uusia suuren mittakaavan aloitteita: – Viisi artiklan 185 mukaista aloitetta käynnistettiin, joista yhteen osallistuvat kaikki 28 jäsenvaltiota. Komissio esitti heinäkuussa 2013 aloitteiden täsmentämistä ja vahvistamista myöntäen yhteensä noin 3,5 miljardia euroa, josta noin 1,4 miljardia Horisontti 2020 -puiteohjelman kautta[12]. – Vuoden 2009 jälkeen on käynnistetty 10 yhteistä ohjelma-aloitetta. Niistä viisi on otettu mukaan strategisiin tutkimuslinjauksiin ja seitsemän ohjelmaa on käynnistetty tai niitä varten on suunnitteilla yhteisiä ehdotuspyyntöjä. – Lisäksi joukko merkittäviä hallitustenvälisiä järjestöjä on tärkeässä asemassa tuettaessa valtioiden välisen yhteistyön koordinoimista ja tutkimuksen rahoittamista eurooppalaisella ja kansainvälisellä tasolla. Malliesimerkkinä toimivat jäsenvaltioiltaan vahvaa tukea saavat Euroopan hallitustenväliset tutkimusorganisaatiot[13], jotka ovat jäseninä EIROforum-järjestössä ja kuuluvat nykyään maailman johtavien tutkimusinfrastruktuurien joukkoon. Tiedeyhteisön tarpeiden ja jäsenvaltioiden tuen saaminen kohtaamaan toisensa on EIROforumin menestyksen kannalta keskeinen tekijä. Useiden jäsenvaltioiden tutkimuksia rahoittavat tahot ovat tehneet kahdenvälisiä tai monenvälisiä sopimuksia tai kehittäneet erityisiä valtioiden välisen yhteistyön muotoja, kuten johtavan organisaation menettely[14]. Useimmat tällaiset aloitteet suuntautuvat kuitenkin alhaalta ylöspäin ja niiden koko on rajallinen. Puiteohjelman ja Euroopan avaruusjärjestön (ESA) rahoitus pois lukien alle 1 prosenttia kansallisista tutkimukseen ja kehittämiseen osoitetuista julkisista varoista käytetään ylikansallisen tutkimukseen Euroopassa. Lisäksi kansalliset tutkimusohjelmat sisältävät yhä vain vähän yhteentoimivuutta lisääviä aloitteita[15]. Ylikansallisen rahoituksen vapauttamisen lisäksi myös kansallisten ja muiden EU-tason rahoituslähteiden yhdenmukaistaminen on erittäin tärkeää, jotta rajoitetun julkisen tutkimusrahoituksen puitteissa voitaisiin tehdä tehokkaampaa tutkimusta. Osa jäsenvaltioista on hyväksynyt kansallisia strategioita huomioiden Horisontti 2020 -ohjelmassa hyväksytyt yhteiset painopisteet tai niiden yhteisten ohjelma-aloitteiden strategisten tutkimuslinjausten painopisteet, joihin jäsenvaltiot ovat osallistuneet. Yhdenmukaistamisen aste on kuitenkin vielä liian alhainen, jotta siitä olisi hyötyä Euroopan merkittävien yhteiskunnallisten haasteiden ratkaisemisessa. Jäsenvaltioiden olisi sovitettava kansalliset tutkimusohjelmat paremmin yhteen, jotta voidaan toteuttaa yhteisiä strategisia tutkimuslinjauksia osana yhteistä tutkimussuunnittelua. Lisäksi niiden olisi parannettava kansallisten ohjelmien yhteentoimivuutta rajatylittävän tutkimusyhteistyön lisäämisen helpottamiseksi. Jäsenvaltioiden yhteisen toimintaohjelman myötä yhä useammat tutkijat voivat osallistua kansallisesti rahoitettuihin monikansallisiin tutkimustoimiin, joissa yritetään löytää ratkaisuja merkittäviin yhteiskunnallisiin haasteisiin, kuten on osoittanut muun muassa Euroopan energiatutkimuksen yhteenliittymien SET-suunnitelma[16] . Tutkimusinfrastruktuurit Viimeaikaiset kartoitukset[17] ovat tuoneet ilmi tutkimusinfrastruktuurien suuren lukumäärän Euroopassa ja tehneet tutkimuskentästä yhä avoimemman. Seuranta osoittaa myös, että tutkimusinfrastruktuurien rajatylittävistä käyttömahdollisuuksista ei aina tiedoteta tai niitä ei ole yhteensovitettu jäsenvaltioiden kesken. Avoimuutta tutkimusinfrastruktuurien ylikansallisten käyttömahdollisuuksien edellytyksistä täytyy lisätä. Horisontti 2020 -ohjelma jatkaa yleiseurooppalaista ja alueellista merkitystä omaavien kansallisten tutkimusinfrastruktuurien integrointia ja avaamista kaikille eurooppalaisille tutkijoille, niin korkeakoulujen kuin teollisuuden palveluksessa oleville. Ohjelma varmistaa myös tutkimusinfrastruktuurien optimaalisen käytön ja yhteisen kehittämisen. Euroopan tutkimusinfrastruktuurien strategiafoorumi (ESFRI) on menestyksekäs esimerkki strategisesta välineestä, jolla Euroopan tieteellistä yhdentymistä viedään eteenpäin. Komissio ja jäsenvaltiot edistyvät yhteistyössään eurooppalaisen innovaatiounionista tehdyn sitoumuksen täytäntöönpanossa. Sitoumuksen mukaan 60 prosenttia ESFRI:n vuonna 2010 yksilöimästä 48 ensisijaisesta infrastruktuurihankkeesta tulisi olla valmiina tai käynnistettyjä vuoden 2015 loppuun mennessä. ERIC-asetuksen lisääntynyt käyttö eurooppalaisten tutkimusinfrastruktuurien rakentamisessa on hyvä esimerkki välineestä, jonka avulla saavutetaan keskenään paremmin vertailukelpoiset hallintorakenteet ja selkeät infrastruktuurien käyttöä koskevat edellytykset. Kansalliset rahoitussitoumukset ovat edelleen keskeisen tärkeitä tekijöitä, kun tuetaan pitkän aikavälin visioita ja maailmanlaajuisiin, Euroopan etua palvelevien tutkimusinfrastruktuureihin osallistumista, erityisesti talouskriisin aikoina. Lähes kaksi kolmasosaa jäsenvaltioista on laatinut kansallisia tutkimusinfrastruktuurin etenemissuunnitelmia[18], jotka myötävaikuttavat eurooppalaisen tutkimusinfrastruktuurikentän yhdentymiseen. ESFRI:n etenemissuunnitelman avulla pyritään yhä tiiviimpään yhdentymiseen. Horisontti 2020 -ohjelman puitteissa jatketaan ESFRI:n ja muiden huippututkimusinfrastruktuurien yksilöimien tutkimusinfrastruktuurien valmistelun, täytäntöönpanon, pitkän aikavälin kestävyyden ja tehokkaan toiminnan tukemista ja helpottamista. Jäsenvaltioiden tulisi puuttua rahoitukseen, hallinnointiin ja politiikkaan liittyviin esteisiin, jotka haittaavat tutkimusinfrastruktuurien kehittämistä ja toteuttamista. Niiden tulisi yhdenmukaistaa tutkimusinfrastruktuurien etenemissuunnitelmat ja koordinoida niiden kehitystä. Euroopan komissio aikoo laatia peruskirjan tutkimusinfrastruktuurien rajatylittävää vapaata pääsyä ja käyttöä varten. Tämä tehdään avoimuuden lisäämiseksi ja sääntöjen yhdenmukaistamiseksi tutkimusinfrastruktuurien ylikansallista käyttöä varten. Tutkijoiden avoimet työmarkkinat Aidosti avoimien ja houkuttelevien eurooppalaisten työmarkkinoiden luominen tutkijoille on olennainen tekijä eurooppalaisen tutkimusalueen toteutumisessa. Avoimella, läpinäkyvällä ja ansioihin perustuvalla rekrytoinnilla varmistetaan, että tutkimusjärjestelmät voivat valita kykyjä mahdollisimman laajasta osaamisverkostosta ja näin edistää huippuosaamista ja liikkuvuutta. Yli 200 yliopistoa ja tutkimuslaitosta on aktiivisesti mukana HR Excellence in Research -laatumerkkihankkeessa ja valtaosa uudelleenjärjestelee rekrytointimenetelmiään. EURAXESS-työpaikkaportaalin käyttö koko Euroopassa olevien avointen tutkijanpaikkojen ilmoittamisessa on toinen merkittävä edistysaskel, joka on auttanut rajatylittävän kysynnän ja tarjonnan yhteensovittamisessa. Avoimen rekrytoinnin periaatteet ulottuvat kuitenkin paljon laajemmalle kuin oikeuteen saada tietää avoimista paikoista ja oikeuteen hakea niitä. EU:n tutkijoista noin 40 prosenttia ilmoitti olevansa tyytymätön laitoksensa avoimen rekrytoinnin käytäntöihin. Joissakin maissa tyytymättömien osuus oli yli 50 prosenttia[19]. Vuonna 2012 erot innovaatiosuorituskyvyssä jäsenvaltioiden välillä kasvoivat. Nykyisessä tilanteessa, kun tutkimusbudjettien leikkaukset kohdistuvat maihin, joihin talouskriisi vaikuttaa eniten, avoimesta rekrytoinnista ja urakehitysmahdollisuuksista on tullut entistä tärkeämpiä, jotta voidaan luoda edellytykset koko Euroopan kattavalle tasapainoiselle kasvulle. Tarvitaan jäsenvaltioiden ja tutkimuslaitosten yhdenmukaistettuja toimia, jotta voidaan varmistaa kaikkien tutkijantoimien rekrytointikäytäntöjen avoimuus, läpinäkyvyys ja ansioihin perustuvuus. Jäsenvaltioiden välillä on edelleen eroja tutkimusapurahojen siirrettävyyden ja kansallisten apurahojen saatavuuden suhteen. Vain harvat jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet, että niiden rahoitusvälineet sallivat tutkimusapurahojen siirrettävyyden. Kansallisten stipendien ja apurahojen saatavuus on yleensä estetty ulkomaalaisilta hakijoilta paitsi silloin, kun rahoituksen myöntäminen on kansallisen tutkimusjärjestelmän etujen mukaista. Aloitteiden[20] suuresta lukumäärästä huolimatta niiden vaikutukset ovat jääneet rajallisiksi kaikkialla EU:ssa. Jäsenvaltioiden tulisi poistaa kaikki ne esteet, jotka estävät kansallisten apurahojen avoimuuden toteutumisen ja niiden siirtämisen. Tutkimusta rahoittavien organisaatioiden tulisi tiivistää yhteistyötään prosessin helpottamiseksi. Nopeat maahanmuuttomuodollisuudet voivat toimia ratkaisevana tekijänä lahjakkuuksien houkuttelemiseksi kaikkialta maailmasta Eurooppaan. Komission maaliskuussa 2013 tekemä ehdotus EU:n tiedeviisumidirektiivin uudelleenlaatimiseksi[21] selkeyttäisi kansallisten viranomaisten hakemusten käsittelyn määräaikoja sekä parantaisi tutkijoiden liikkuvuusmahdollisuuksia ja työmarkkinoille pääsyä ulkomaisessa tutkimuslaitoksessa oleskelun jälkeen. Euroopassa on melko vähän teollisuudessa työskenteleviä tutkijoita, kun taas tohtorikoulutettavien määrä on kasvussa. Vaikka tohtorikoulutus on muuttunut luonteeltaan monimuotoisemmaksi ja yhä useampi valmistunut hakeutuu muualle kuin akateemiselle uralle, monet ovat huonosti valmistautuneita työmarkkinoita varten. Edistystä on havaittavissa useissa jäsenvaltioissa. Haasteena on kuitenkin saavutettavuuden, rahoituksen ja kestävyyden laajempi käyttöönotto sekä teollisuuden sitoutuminen tohtorikoulutukseen siten, että se erityisesti omaksuu kaikki neuvoston hyväksymät innovatiivista tohtorinkoulutusta koskevat EU:n periaatteet[22]. Useat jäsenvaltiot ovat lisäksi hyödyntäneet rakennerahastoja jatko-opiskelijoiden koulutuksen tukemiseksi. Jäsenvaltioita sekä tutkimusta rahoittavia ja tutkimusta tekeviä laitoksia kannustetaan edistämään innovatiivisen tohtorikoulutuksen periaatteiden laajempaa käyttöönottoa, mukaan lukien hyödyntämällä tarpeen vaatiessa Euroopan rakenne- ja investointirahastoja. Helpottaakseen jäsenvaltioiden osallistumista eurooppalaisen tutkimusalueen toimintaan komissio on ehdottanut "ERA-tuolien" perustamista Horisontti 2020 -ohjelman puitteissa. Tällaiset eurooppalaisen tutkimusalueen liikkuvat professuurit tukisivat yliopistoja ja muita tutkimuslaitoksia kansainvälisesti kilpailukykyisen huipputason saavuttamisessa. Seitsemännessä puiteohjelmassa käynnistettyyn pilottiohjelmaan tuli yli 100 tutkimuslaitoksen vastaus. Sukupuolten tasa-arvo ja sen valtavirtaistaminen tutkimuksen alalla Eurooppalainen tutkimus kärsii yhä korkeasti koulutettujen naisten erittäin tehottomasta käytöstä sekä sukupuoleen liittyvien näkökohtien huomiotta jättämisestä tutkimuksessa. Vaikka tohtorintutkinnon suorittaneiden naisten lukumäärä on kasvanut merkittävästi viime vuosina lähes kaikilla aloilla, naistutkijat ovat yhä vähemmistö ja naisten osuus korkea-asteen oppilaitosten johtajista on hyvin alhainen[23]. Poliittisten aloitteiden osalta tilanne jäsenvaltioissa on edelleen hyvin epäyhtenäinen. Sukupuolten tasa-arvosta säädetään tavallisesti yleisissä työmarkkinasäännöksissä. Vain muutamat jäsenvaltiot ovat laatineet erityisiä säännöksiä, joilla varmistetaan sukupuolten tasa-arvo tutkimusta koskevassa lainsäädännössä. Puolessa jäsenvaltioista on kehitetty kannustimia, joiden avulla kannustetaan nuoria naisia tieteelliselle uralle ja tuetaan naistutkijoiden uraedistystä. Pienempi osa jäsenvaltioista on asettanut erityisiä tavoitteita sukupuolten tasa-arvoiseen edustukseen ryhmissä ja komiteoissa. Hyvin harva kannustaa laitoksia hyväksymään ja panemaan täytäntöön tasa-arvosuunnitelmia[24]. Jäsenvaltiot kiinnittävät niukasti huomiota sukupuoleen liittyvien näkökohtien sisällyttämiseksi kansallisiin tutkimusohjelmiin, vaikka sekä naisten että miesten tarpeiden, käyttäytymisen ja asenteiden asianmukainen huomioon ottaminen voi tehostaa tutkimuksen laatua ja merkityksellisyyttä sekä innovoinnin tuloksia. Jäsenvaltioiden tulisi panna täytäntöön kattavia rakennemuutosstrategioita sukupuolierojen poistamiseksi tutkimuslaitosten ja ohjelmien sisällä. Seitsemännessä puiteohjelmassa komissio on rahoittanut tutkimusta tekevien järjestöjen tasa-arvosuunnitelmien laatimista ja täytäntöönpanoa. ERA-NET GENDERNET -verkkopalvelu on tarkoitus käynnistää vuoden 2013 aikana. Sen avulla halutaan tukea jäsenvaltioiden ja assosioituneiden maiden välistä yhteistyötä. Horisontti 2020 -ohjelman kautta Euroopan komissio tukee jatkossakin rakennemuutoksia julkisissa tutkimuslaitoksissa. Seitsemänteen puiteohjelmaan verrattuna sukupuolten tasa-arvoon ja sukupuoleen liittyvät näkökohdat tutkimuksessa ja innovoinnissa tullaan ottamaan järjestelmällisemmin mukaan Horisontti 2020 -ohjelman toimintoihin sen eri vaiheissa. Tieteellisen tietämyksen optimaalinen kierto ja siirtäminen Vapaa pääsy julkisrahoitteisten tutkimusten tuloksiin Tieto on oleellinen osa eurooppalaisen tutkimusalueen toimintaa. Julkisesti rahoitetun tiedon täytyy olla tutkijoiden ja yksityisen sektorin saatavilla. Näin vahvistetaan tietopohjaa, vähennetään alueellisia eroja ja edistetään innovatiivisten ratkaisujen kehittämistä yhteiskunnallisiin haasteisiin. Rajoituksetonta ja maksutonta pääsyä julkaisuihin tukee yhä kasvava joukko yliopistoja, tutkimuskeskuksia ja rahoittajatahoja eri puolilla Eurooppaa. Lähes kaikki jäsenvaltiot ovat luoneet oikeudelliset ja hallinnolliset edellytykset, joiden avulla tuetaan julkaisujen avointa saatavuutta, ja osa jäsenvaltioista edistää myös datan vapaata käyttöoikeutta[25]. Jäsenvaltioiden tulisi jatkaa sellaisten toimien toteuttamista, joilla edistetään vapaata pääsyä julkaisuihin sekä asianmukaisten poliittisten puitteiden luomista datan vapaaseen käyttöön ottaen huomioon teollis- ja tekijänoikeuksiin liittyvät kysymykset, erityisesti silloin kun yksityinen sektori on mukana tutkimuksessa. Horisontti 2020 -ohjelma on ottanut johtavan roolin tekemällä tutkimusjulkaisujen avoimen saatavuuden pakolliseksi ehdoksi EU:n tasolla tehtävän tutkimuksen ja innovaation rahoituksen saamiseksi. Digitaalisten välineiden hyödyntäminen eurooppalaisella tutkimusalueella Digitaaliset välineet ovat keskeisiä tietämyksen luomisessa, tietoon käsiksi pääsyssä ja siirtämisessä. Osa jäsenvaltioista on jo ryhtynyt toimiin eurooppalaisen tutkimusalueen digitaalisten välineiden käytön edistämiseksi, jotta saumatonta pääsyä tutkimusresursseihin, palveluihin ja yhteistyöprojekteihin verkossa voitaisiin helpottaa[26]. Kaikkien jäsenvaltioiden tulisi varmistaa sellaisten edellytysten olemassaolo, joilla tuetaan 1)saumatonta pääsyä verkon kautta digitaalisiin tutkimuspalveluihin yhteistyötä, ohjelmointia ja tieteelliseen tietoon pääsyä varten, 2) sähköisen henkilöllisyysjärjestelmän luomista tutkijoille rajat ylittävien palvelujen ja resurssien saatavuuden helpottamiseksi, 3) yhdenmukaistettua pääsy- ja käyttöpolitiikkaa verkkoinfrastruktuureihin ja digitaalisiin tutkimuspalveluihin yhteistyön mahdollistamiseksi monikansallisten tutkimuskonsortioiden, niin julkisen kuin yksityisen sektorin kumppaneiden, kanssa. Tietämyksen siirto ja avoin innovointi Tietämyksen siirto on keskeinen alue eurooppalaisen tutkimusalueen toiminnassa, ja hallitukset ja sidosryhmät ovatkin hyvin aktiivisia tällä alueella ottaen huomioon sen ratkaisevan aseman talouden, erityisesti elpymisen, suhteen. Vaikka nämä tukevat toimet jäsenvaltioissa ovatkin sinänsä tunnustuksen arvoisia, kansalliset toimenpiteet ovat edelleen hajanaisia, mikä puolestaan haittaa yleisesti avointa innovaatioiden ja osaamisen siirron tehokkuutta kansallisella tasolla[27]. Sellaisilla strategioilla, joilla jäsennetään, edistetään, helpotetaan avointa innovointia ja tietämyksen siirtoa ja joiden avulla varmistetaan, että julkinen tutkimus edistää näitä, on tärkeä asema tietämykseen perustuvassa taloudessa. Jäsenvaltioiden tulee edelleen määritellä, panna täytäntöön ja arvioida kansallisen tietämyksen siirtoa koskevia strategioita, jotta tutkimus- ja innovaatiojärjestelmän rakenteellinen ja kulttuurillinen muutos vauhdittaisi tutkimuksen taloudellista ja sosiaalista vaikutusta. Tiede ja innovaatiopolitiikka kytkeytyvät yhä enemmän toisiinsa. Tieteellisen osaamisen tuottaminen dynaamisen yhteistyön keinoin lisääntyy, mikä puolestaan johtaa arvokkaisiin innovaatioihin ja pienentää kustannuksia. Prosessin tukemiseksi komissio on kehittämässä laajaa poliittista lähestymistapaa avoimiin innovaatioihin ja tietämyksen siirtoon ja aikoo kuulla sidosryhmiä asiasta. Kansainvälinen yhteistyö Eurooppalaisen tutkimusalueen ulkopuolinen ulottuvuus[28] on olennainen osa ohjelman kehittämistä. Eurooppalaisen tutkimusalueen saavutukset voimavarojen yhdistämisessä ja kriittisen massan luomisessa, osaamisen ja tietämyksen kehittämisen, siirron ja liikkumisen helpottamisessa sekä perustan luomisessa tutkijoiden avoimille työmarkkinoille, auttaa tekemään Euroopasta houkuttelevan kohteen globaalisti liikkuville tutkijoille ja tutkimustoiminnalle sekä innovaation rahoittajille. Kansallisten käytäntöjen parempi koordinointi mahdollistaa eurooppalaisen tutkimuksen ja innovaation tehokkaamman ja yhtenäisemmän edustuksen maailmalla sekä lisää sen näkyvyyttä ja tehoa. Tämä puolestaan vahvistaa Euroopan vaikutusvaltaa kehitettäessä yhteisiä maailmanlaajuisia periaatteita (kuten tieteellisen tutkimuksen rehellisyys, vertaisarviointi, sukupuolten tasa-arvon edistäminen ja tutkimuksen sukupuoliulottuvuus, tutkijanuraan sekä teollis- ja tekijänoikeuksiin liittyvät kysymykset ja mahdollisuudet julkisrahoitettujen tutkimusjulkaisujen vapaaseen käyttöön), joiden tarkoituksena on edistää kansainvälistä yhteistyötä tutkimuksen ja innovoinnin alalla sekä luoda maailmanlaajuisesti tasapuoliset toimintaedellytykset. 3. Päätelmät ja jatkotoimet Vuoden 2013 edistymistä koskeva raportti osoittaa, että eurooppalaisen tutkimusalueen ohjelman toteuttaminen on oleellisen tärkeä osa tutkimus- ja innovaatiotoiminnan tehostamisessa sekä älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun tukemisessa. Siitä käy kuitenkin ilmi myös, että eurooppalainen tutkimus- ja innovointikenttä on yhä hajanainen. Raportissa yksilöidään ne esteet, jotka estävät Eurooppaa hyödyntämästä täysin yhtenäistä eurooppalaista tutkimusaluetta, jossa tutkijat, tieteellinen tietämys ja teknologia liikkuvat vapaasti[29]. Tämän takia on tärkeää, että jäsenvaltiot noudattavat täysimääräisesti eurooppalaisen tutkimusalueen painopisteitä, koska ne ovat ne ensisijaiset toimijat, jolla eurooppalaisen tutkimusalueen keskeiset uudistukset saadaan osaksi kansallisia tutkimusjärjestelmiä. Talouspolitiikan EU-ohjausjakso on tehokas väline, jonka avulla jäsenvaltiot voivat sisällyttää eurooppalaisen tutkimusalueen painopisteet osaksi laajempia uudistuksia, joiden tavoitteena on tutkimukseen ja kehittämiseen investointi ja talouden elpyminen. Tavoitteenaan jäsenmaiden välinen strateginen ja entistä enemmän tietoihin perustuva vuorovaikutus neuvosto on vahvistanut eurooppalaisen tutkimusalueen komitean (ERAC) roolin eurooppalaisen tutkimusalueen saavuttamiseksi[30] ja sen osallistumisen komission vuosittaiseen raportointiin sekä EU-ohjausjaksosta saatavien synergiaetujen täysimääräiseen hyödyntämiseen. Siksi jäsenvaltioiden yhä vahvempi tuki seurantajärjestelmälle on ratkaisevan tärkeää, jotta vuoden 2014 edistymistä koskevalle kokonaisarvioinnille saataisiin paras mahdollinen perusta. Eurooppalaista tutkimusaluetta koskevan kumppanuuden vahvistamiseksi kansallisten viranomaisten ja sidosryhmien välisen vuoropuhelun tulisi olla kiinteämpää ja näkyvämpää useimmissa jäsenvaltioissa. Komission kanssa yhteisen lausuman allekirjoittaneiden tutkimuksen sidosryhmäorganisaatioiden tulisi toimia esimerkkinä keskinäisestä ja niiden jäsenten välisestä vuorovaikutuksesta eurooppalaisen tutkimusalueen suuntaan. Niiden on määrä antaa raporttinsa edistymisestään tämän vuoden loppuun mennessä yhteistyön vahvistamiseksi ja lisätä ponnistelujaan yhteisten toimien toteuttamiseksi ja eurooppalaisen tutkimusalueen tukemiseksi. Komissio pyrkii lisäämään osallistumistaan eurooppalaisella tutkimusalueella Horisontti 2020 -ohjelman kautta. Ohjelma tulee olemaan 28 jäsenvaltiossa ja assosioituneessa maassa saatavilla olevan kansallisen tutkimusrahoituksen lisäksi toinen tärkeä taloudellinen perusta eurooppalaisen tutkimusalueen tavoitteiden toteuttamiseksi. Lisäksi on tärkeää, että jäsenvaltiot ottavat huomioon eurooppalaisen tutkimusalueen toimintaohjelman hyödyntäessään Euroopan rakenne- ja investointirahastoja (ERI-rahasto). Komission tehtävänä on osallistua yleiseen eurooppalaista tutkimusaluetta koskevaan politiikkaan liittyvään keskusteluun ja politiikan täytäntöönpanoon. Komissio aikoo edelleen tukea keskinäistä oppimista ja hyvien käytäntöjen vaihtoa jäsenvaltioiden kesken kansallisen tutkimus- ja innovaatiopolitiikan paremman ymmärryksen ja arvostuksen saavuttamiseksi laajemmassa kontekstissa EU-ohjausjakson yhteydessä tutkimuksen, innovaatioinvestointien ja taloudellisen kehityksen suhteen[31]. Euroopan unionin neuvoston, Eurooppa-neuvoston, Euroopan parlamentin, Euroopan talous- ja sosiaalikomitean ja alueiden komitean tuki eurooppalaisen tutkimusalueen saavuttamiseksi on edelleen ratkaisevan tärkeää yhteistyön varmistamiseksi laajasti ymmärretyn sidosryhmäyhteisön, kansallisten parlamenttien ja alueiden kanssa. Komissio aikookin varmistaa, että toimielinten välillä ylläpidetään vuoropuhelua. Ohjelman edistymisestä tehdään vuonna 2014 perusteellinen arviointi, jossa arvioidaan onko eurooppalaisen tutkimusalueen tiiviimpää kasvua ja työllisyyttä edistävä kumppanuus ollut Eurooppa-neuvoston kehotuksen[32] mukaisesti riittävää eurooppalaisen tutkimusalueen toteutumisen kannalta. [1] KOM(2010) 2020 lopullinen. [2] COM(2012) 392 final [3] C 17649/12, RECH 467, COMPET 773 [4] Ks. ed. alaviite. Siinä kehotetaan myös, että: ”eurooppalaisen tutkimusalueen edistymistä seurataan tiiviissä yhteydessä EU-ohjausjakson kanssa ja että neuvosto huolehtii korkean tason ohjauksesta (...)”. [5] 19.6.2012, teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunta. [6] ETSK:n INT/662-CES2075-2012_00_00_TRA_AC ja EUVL 2013/C 62/4. [7] EARTO, EUA, LERU, Nordforsk ja Science Europe. CESAER liittyi tutkijoiden eurooppalaiseen kumppanuuteen vuotta myöhemmin yksipuolisella lausumalla. [8] Kolmea assosioitunutta maata (Sveitsi, Islanti ja Norja) on tarkasteltu niiden vapaaehtoisten maksuosuuksien mukaan. [9] http://ec.europa.eu/research/era/docs/en/voluntary_guidelines.pdf [10] Komission yksiköiden valmisteluasiakirja (CSWD) "ERA Facts and Figures", s. 14 ja 15. [11] Jäsenvaltiot saivat noin 29,4 miljardia euroa ja assosioituneet maat noin 2,9 miljardia euroa Euroopan komission rahoitusta vuosina 2007–2012. [12] COM(2013) 494 final [13] CERN, EFDA-JET, EMBL, ESA, ESO, ESRF, European XFEL ja ILL. [14] Komission yksiköiden valmisteluasiakirja ”ERA Facts and Figures, s. 17. [15] Euroopan komission teettämä JOREP-tutkimus (Joint & Open Research European Programmes), 2013. [16] COM(2007) 723 final [17] Esimerkiksi tutkimusinfrastruktuurit eurooppalaisella tutkimusalueella, ESF:n jäsenten organisaatiofoorumi maaliskuussa 2013. [18] Komission yksiköiden valmisteluasiakirja ”ERA Facts and Figures, s. 18. [19] Komission yksiköiden valmisteluasiakirja ”ERA Facts and Figures", s. 21 ja 22. [20] Ts. ”Money Follows Researcher”- ja ”Money Follows Cooperation Line” -mallit. [21] http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/e-library/documents/policies/immigration/study-or-training/docs/students_and_researchers_proposal_com_2013_151_en.pdf [22] Neuvoston päätelmät korkea-asteen koulutuksen nykyaikaistamisesta, 11/2011, http://register.consilium.europa.eu/pdf/fi/11/st16/st16746.fi11.pdf [23] She Figures -raportti 2012: Naisia on EU:n tohtorikoulutettavista 46 %, tutkijoista 33 % ja 20 % ylimmästä korkeakouluhenkilöstöstä. Sukupuolten epätasapaino on huomattavampaa päätöksentekotasolla, jossa 15,5 % laitosten johtajista ja 10 % korkeakoulujen johtajista on naisia. http://ec.europa.eu/research/science-society/document_library/pdf_06/she-figures-2012_en.pdf [24] Komission valmisteluasiakirja ”ERA Facts and Figures, s. 26. [25] Komission valmisteluasiakirja ”ERA Facts and Figures, s. 28. [26] Ks. edellinen, s. 32. [27] Ks. edellinen, s. 29 ja 30. [28] KOM (2012) (497): http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/intm/137346.pdf [29] SEUT-sopimuksen 179 artikla. [30] Neuvoston päätöslauselma neuvoa-antavasta työstä eurooppalaista tutkimusaluetta varten, 31.5.2013. [31] Vuonna 2013 keskinäisen oppimisen seminaareja järjestettiin rakennerahastojen ja Horisontti 2020 -ohjelman välisestä kilpailuun perustuvasta rahoituksesta ja synergiasta. Euroopan komission tukeman seminaarin on tarkoitus keskittyä siihen, että kansallisten strategioiden avulla koulutetaan riittävästi tutkijoita vastaamaan kansallisia tutkimus- ja kehitystavoitteita. [32] EUCO 2/1/11.