FI Euroopan unionin virallinen lehti C 21/33

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Sosiaalisesti vastuulliset rahoitustuotteet” (oma-aloitteinen lausunto)

2011/C 21/06

Esittelijä: Carlos TRÍAS PINTO

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 1. lokakuuta 2009 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla laatia oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

Sosiaalisesti vastuulliset rahoitustuotteet.

Asian valmistelusta vastannut ”talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 4. toukokuuta 2010.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26.–27. toukokuuta 2010 pitämässään 463. täysistunnossa (toukokuun 26. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 129 puolesta, 3 vastaan 2:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Sosiaalisesti vastuullisilla rahoitustuotteilla voitaisiin tulkita tarkoitettavan kaikkia pankki- vakuutus- ja sijoitustenhoitoalalla tarjolla olevia tuotteita. Tässä lausunnossa tarkastellaan kuitenkin enimmäkseen yhteissijoitusrahastojen institutionaalisille sijoittajille sekä suurelle yleisölle tarjoamia sosiaalisesti vastuullisia rahoitustuotteita. Yhteissijoitusrahastot tekevät määritelmänsä mukaan sijoituksia. Jotta rahastoa voitaisiin pitää sosiaalisesti vastuullisena, sen on huolellisesti valittava sijoituskohteensa asianmukaisten kriteerien perusteella. Useimmat rahastot sijoittavat yritysten osakkeisiin. Keskeinen kysymys useimmille rahastoille on niiden kyky yksilöidä tarvittavat eettiset, sosiaaliset ja hallintoa koskevat kriteerit. Kehittyneissä sosiaalisesti vastuullisissa investointiympäristöissä toimii runsaasti eri organisaatioita, joiden tehtävänä on määrittää, missä määrin yksittäiset yritykset noudattavat eettisiä, sosiaalisia ja hallintoa koskevia kriteereitä.

1.2 On olemassa lukuisia sosiaalisesti vastuullista sijoittamista teknisesti tukevia neuvontaelimiä. Kansainväliset pörssi-indeksit, kuten Dow Jonesin kestävyysindeksi Dow Jones Sustainability Index DJSI tai FTSE4Good tarjoavat tärkeää tietoa sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen rahastojen perustamista ja toimintaa varten joko yleiseltä tai valikoivalta pohjalta. Eräät rahastot saattavat esimerkiksi keskittyä vakiintuneisiin yrityksiin, jotka täyttävät erinomaiset eettiset ja hyvää hallintotapaa koskevat standardit. Toiset saattavat kiinnittää huomiota ympäristömyötäisyyteen tai ekologisiin seikkoihin. Kaikki nämä muunnelmat ovat mahdollisia.

1.3 Kriisin jälkeisessä toimintaympäristössä investoinnit on kanavoitava yrityksiin, jotka noudattavat sosiaalisia ja eettisiä arvoja, jotta palautetaan kansalaisten luottamus rahoitusmarkkinoihin. Voidaankin todeta, ettei tämänkertaisen kriisin jälkeen ole enää paluuta entiseen.

1.4 Jälkiviisaasti voidaan nyt todeta, että monet rahoituslaitokset eivät ole viime vuosina noudattaneet alansa johtavilta yrityksiltä odotettavia sosiaalisia ja hallintotapaa koskevia vaatimuksia. ETSK vaatii sen vuoksi, että yhteiskuntavastuuseen liittyvissä rahoituslaitosten ohjelmissa otetaan huomioon 21. vuosisadan Euroopan sosiaaliset ja hyvää hallintotapaa koskevat odotukset.

1.5 Sosiaalisesti vastuullisesta sijoittamisesta saadut tulokset osoittavat selvästi, että sosiaalisesti vastuullisia sijoitusrahastoja tarjoavien rahoituslaitosten sosiaalisella arvostuksella on myönteinen yhteys niiden arvostukseen rahoitusmarkkinoilla. Sosiaalisesti vastuullinen sijoittaminen ei sitä paitsi ole vähemmän kannattavaa kuin tavanomainen sijoittaminen, eikä siihen liity suurempia riskejä.

1.6 Yhteissijoitusyritykset ja ammatillista lisäeläkettä tarjoavien laitosten omaisuudenhoitoyhtiöt ovat tärkeitä välineitä kanavoitaessa säästöjä tuottoisaan sijoittamiseen. On kuitenkin parannettava sijoitusneuvontaa, tehostettava omaisuudenhoitotapoja ja syvennettävä ihmissuhteiden ja viestinnän ilmentämän yhteiskuntavastuun osa-aluetta.

1.7 Rahoituslaitosten palveluksessa olevien henkilöiden panosta sosiaalisesti vastuulliseen sijoittamiseen on tarkasteltava seuraavista näkökohdista käsin: pitkän aikavälin visio, yleisen edun tavoittelu, luotettavuus ja analyysien tarkkuus.

1.8 ETSK kehottaa Euroopan komissiota ja jäsenvaltioita edistämään sosiaalisesti vastuullista sijoittamista, jotta näiden tuotteiden nykyiset hallintajärjestelmät ovat helpommin ”standardoitavissa” ja vakiinnutettavissa. Näin voidaan edistää tiedottamisen avoimuutta, sijoittajien analyysien vertailtavuutta, teknistä koulutusta sekä hyvien käytänteiden vaihtoa. On joitakin viitteitä siitä, että rahoitusmarkkinat reagoivat myönteisesti standardointijärjestelmien soveltamiseen ja julkisilta tahoilta saatuihin sertifikaatteihin.

1.9 Sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen seulominen joko sääntelyn avulla tai ammattimaisten neuvonantajien toimesta vaikuttaa myönteisesti mm. siten, että tietyt osakkeet voivat jäädä sijoitussalkkujen ulkopuolelle, mikä kannustaa yrityksiä parantamaan ympäristöön, yhteiskuntaan ja hallintoon liittyvien seikkojen huomioimista toiminnassaan.

1.10 ETSK ehdottaa, että rahoitusasioista ryhdytään erityisesti jakamaan tietoa ja valistusta, laaditaan julkaisuja, järjestetään koulutusta, luodaan rahoitusasioihin erikoistuneita internetsivustoja ja opetetaan rahoitusasioita kouluissa.

1.11 Rahoitusasioista annettavan valistuksen tavoitteena on muun muassa saada kotitaloudet sijoittamaan pitkällä aikavälillä vastuullisesti ja harkiten siten, että toiminta vastaa niiden riskiprofiilia, varallisuustasoa ja omia tavoitteita.

1.12 Väestön sosiaalisessa pohjassa tapahtuneiden muutosten vuoksi on ajateltavissa, että pitkän aikavälin sijoituskulttuuri ja -toiminta muuttuvat. ETSK katsoo, että julkisoikeudellisten laitosten on ryhdyttävä tukemaan investointeja sosiaalisesti vastuullisiin rahastoihin sääntelemällä rahoitusta ja verotusta asianmukaisesti sekä tekemällä itse julkisia hankintoja.

1.13 Julkishallinnolla on kaiken kaikkiaan merkittävä rooli piristettäessä sekä vastuullisen sijoittamisen kysyntää (yksityishenkilöiden tai instituutioiden tekemät sijoitukset) että sen tarjontaa (omaisuudenhoito- ja markkinointiyhtiöt). Julkishallinto voi vauhdittaa markkinoita hallinnoimalla valtion omistamien sijoitusyhtiöiden tai vararahastojen investointeja. Sen lisäksi, että julkishallinto toimii esimerkkinä, se on itse keskeinen liikkeelle paneva voima, jolla on voimakas vetovaikutus.

1.14 Liikkeeseenlaskijat ja yritykset voivat puolestaan saada sijoittajat liikkeelle välittämällä näille sanomaa siitä, miten niiden kestäväpohjaiset toimintaperiaatteet ovat osoitus siitä, että yrityksiä hoidetaan laadukkaasti, kun ne ovat avoimia ja kun kyseiset kriteerit sisällytetään niiden investointistrategiaan.

2. Rahoituslaitosten yhteiskunnallinen vastuu

2.1 Niin kutsuttu johtotasolla sosiaalisesti vastuullinen yritys tarjoaa mahdollisuuksia rahoituslaitoksille, jotka voivat vastata yhteiskunnan niille asettamiin odotuksiin.

2.2 Euroopan komission laatima vihreä kirja yritysten sosiaalisen vastuun eurooppalaisten puitteiden edistämisestä (1) sekä sittemmin julkaistu OECD:n asiakirja ”Corporate Social Responsibility” (2) ovat saaneet aikaan sen, että on alettu panostaa sosioekonomiseen yritysmalliin, jossa yritys on vastuussa toimistaan sidosryhmille (3).

2.3 Rahoituslaitoksista todettakoon, että säästöpankit ovat perustamisperiaatteidensa (4) mukaisesti yhdessä luotto-osuuskuntien ja keskinäisten eläkelaitosten kanssa nykyisen yritysten yhteiskunnallisen vastuun edelläkävijöitä. Niiden sosiaalisella ulottuvuudella on identiteettitekijänä (5) erityisiä tavoitteita. Päämäärät ovat samantapaisia kuin osuus- ja yhteisötaloudessa, jonka taloudellinen ja sosiaalinen merkitys voimistuu kaikkialla maailmassa (6). Sitoutumista ilmentää muun muassa vammaisten integroituminen.

2.4 Nykyinen finanssikriisi sai alkunsa pankkialalta, ja pankkivalvonnan epäonnistuminen on pahentanut pankkiirien ottamia liiallisia riskejä. Kriisi keskittyy rahoitustuotteisiin (asuntolainat, kulutusluotot, johdannaiset ja strukturoidut tuotteet) ja pankkimaailman markkinointiprosesseissa ilmenneisiin moraalisiin riskeihin (moraalikato, engl. moral hazard). Tässä mielessä luokituslaitosten rooli, jota hallitsivat ilmeiset eturistiriidat, osoittautui tunnettujen sääntelypuutteiden ohella ratkaisevaksi kriisin syventymisen kannalta.

2.5 Rahoituslaitosten tärkein vastuu on tällä hetkellä noudattaa liiketoiminnassaan varovaisuutta ja kuria. Varoja on lisäksi myönnettävä reaalitalouden hankkeiden ja kotitalouksien kulutuksen rahoittamiseen.

2.6 Nykyisessä finanssikriisitilanteessa pankit eivät saa luopua sitoutumisestaan yhteiskuntaan. Kriisi on itse asiassa ollut osoitus yritysten vastuuntunnottomuudesta, ja se on tuonut esiin tarpeen lisätä ja tehostaa yritysten sosiaalista vastuuta. Yritysten yhteiskunnallisessa vastuussa on kyse identiteetistä, sitoutumisesta ja yritysstrategiasta.

2.7 Edellä esitetyn huomioon ottaen ETSK kehottaa määrittelemään rahoitusalan toiminnan strategiset linjaukset yritysten sosiaalisen vastuun kasvattamiseksi entisestään, ryhtymään asianmukaisiin verotustoimenpiteisiin, luomaan tuotteiden standardointijärjestelmiä, parantamaan sijoittajan suojaa, ottamaan käyttöön pankkialan hyviä käytänteitä ja lujittamaan Euroopan markkinoita vastuullisilla ja tarkoituksenmukaisilla rahoituspalveluilla.

3. Sosiaalisesti vastuulliset rahoitustuotteet

3.1 Määritelmä ja lausunnon aiheen rajaaminen

3.1.1 Kyseessä ovat säästämistuotteet (käyttötilit, tuottotilit, säästötalletukset, strukturoidut talletukset), sijoitustuotteet (yhteissijoitusyritykset: sijoitusrahastot ja sijoitusyhtiöt; eläkkeet ja vakuutukset: eläkesäästäminen ja eläkerahastot, eläkejärjestelyt, henkivakuutukset tai toisarvoisiin osiin jaetut rahastot; temaattiset rahastot) sekä luototusvälineet ja rahoitustuet (mikroluotot, vuorottelujärjestelmään perustuvat rahastot, keskinäiset vakuusrahastot ja riskipääoma), jotka sisällyttävät tuotesuunnitteluunsa ekologiset ja sosiaaliset kriteerit sekä hyvän hallintotavan kriteerin eivätkä missään tapauksessa jätä huomiotta välttämättömiä riskitavoitteita eivätkä rahoituksen kannattavuutta.

3.1.2 Käsillä olevassa lausunnossa keskitytään joko vähittäismarkkinoiden tai institutionaalisten markkinoiden välityksellä tarjottaviin sijoitustuotteisiin. Pääpiirteissään on kyse investoimisesta organisaatioihin, jotka käyttäytyvät mahdollisimman moitteettomasti ja suosivat kestävää kehitystä. Nämä tuotteet pyrkivät siis muotoutumaan tehokkaiksi välineiksi tukemaan yhteiskunnan kokonaisvaltaista kehitystä motivoimalla yrityksiä vastaamaan asianmukaisesti sijoittajien kiinnostukseen.

3.1.3 Sosiaalisesti vastuullisia sijoitusrahastoja ei kuitenkaan pidä sekoittaa solidaarisiin sijoitusrahastoihin. Viimeksi mainitut antavat pelkästään tietyn prosenttiosuuden voitostaan sosiaalisesti toimiville tahoille, mutta ne eivät välttämättä täytä investointeja valitessaan sosiaalisen vastuun kriteereitä. Solidaarinen sijoittaminen ja sosiaalisesti vastuullinen sijoittaminen voidaan kuitenkin yhdistää samaan rahastoon.

3.2 Lähtökohdat ja kehitys

3.2.1 Sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen kimmokkeet ovat yhteydessä moraalisiin lähtökohtiin. Ilmiö on 80-luvulta lähtien voimistunut, ja sille ovat antaneet pontta globalisaatio, ekologisen ja sosiaalisen tiedostamisen lisääntyminen sekä uusien tiedotus- ja viestintätekniikkojen kehittyminen.

3.2.2 Sosiaalisesti vastuullinen sijoittaminen on saanut alkunsa anglosaksisesta maailmasta. (7) Euroopassa (8) on voimakkaasti kasvujohteisia markkinoita esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Alankomaissa, Norjassa, Ranskassa, Ruotsissa, Belgiassa ja vähemmässä määrin Italiassa, Espanjassa ja Saksassa.

3.3 Käsitteen tarkennus

3.3.1 Sosiaalisesti vastuulliset sijoitusrahastot investoivat yrityksiin. Perinteisen eettisen sijoittamisen taustalla ovat olleet moraaliset, ideologiset tai sosiaaliset syyt, kun taas nykyisin sijoittamiseen pyritään pitkällä aikavälillä yhdistämään kokonaisvaltaisesti yrityksen suorituskykyyn liittyviä taloudellisia, ekologisia, sosiaalisia ja hallintotapanäkökohtia.

3.3.2 Sijoituspäätöksissä sovelletaan yhteiskuntavastuun kriteereitä (suodatin), jotka nivotaan toisiinsa sulkemalla pois tiettyjä investointeja ja valikoimalla parhaiten käyttäytyvät sijoitukset. Tässä mielessä sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen haasteena on vaikuttaa tuleviin yritysstrategioihin ja sovittaa investoijien arvot yhteen investointikohteen arvojen kanssa.

3.3.3 Sijoitusneuvojat käyttävät peräti 60:tta eri kriteeriä. Seuraavassa taulukossa (9) luetellaan muutamia yleisimpiä kriteereitä:

Poissulkevat kriteerit Arvokriteerit Aseet Yhtäläiset mahdollisuudet Eläinkokeet Kierrätys Hyväksikäyttö kolmannessa maailmassa Energia- ja luonnonvarojen säilyttäminen Saasteet Avoin tiedottaminen Geenimuuntelu Solidaarinen yhteiskuntasitoutuminen Pornografia, tupakka ja alkoholi Ammatillisen ja peruskoulutuksen tukeminen Ympäristön pilaantuminen Tuotteiden standardointi

3.3.3.1 Edellä oleva luettelo ei tarkoita sitä, että poissulkeviin seikkoihin yhdistettävissä olevia yrityksiä hoidettaisiin todellisuudessa vastuuttomasti. Niiden liiketoimintatavassa voidaan päinvastoin noudattaa korkeimpia eettisiä standardeja, vaikka osa sijoittajista saattaakin pitää tiettyjä aloja, kuten aseteollisuutta, moraalisesti tuomittavana.

3.3.4 Sosiaalisesti vastuullisessa sijoittamisessa käytettävät kestävyyden kriteerit tulee nähdä dynaamisina, ja yritysten yhteiskuntavastuuseen tulee voida sisällyttää uusia, tärkeitä näkökohtia. Esimerkiksi yhtäläisten mahdollisuuksien yhteydessä voitaisiin ottaa huomioon vammaisiin liittyviä arviointikriteerejä, kuten työhönpääsyä, esteetöntä pääsyä työpaikoille ja kauppoihin tai tuotteiden ja palvelujen saatavuutta koskevat indikaattorit.

3.3.5 Jotta sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen globaalista kehityksestä saataisiin vertailukelpoisia tietoja, markkinat on jaettu osiin. Strategiassa erotetaan toisistaan institutionaaliset markkinat (jotka samastuvat lähtökohtaisesti ammatillista lisäeläkettä tarjoaviin laitoksiin) ja vähittäismyyntimarkkinat (jotka pitäytyvät sijoitusrahastoissa).

3.4 Uudet instituutiot

3.4.1 Rahamarkkinoiden instituutiot ovat kehittäneet mekanismeja kestävän kehityksen mukaisen ajattelun sisällyttämiseksi hallintoonsa. Sekä niin kutsutut perinteiset pankit että eettiset pankit (10) käyvät vuoropuhelua sidosryhmiensä kanssa. Se voidaan toteuttaa kokousten muodossa tai vaihtamalla mielipiteitä sähköisillä foorumeilla.

3.4.2 Sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen kehittyminen on johtanut siihen, että on perustettu uusia instituutioita tai mukautettu perinteisiä instituutioita, jotka laativat ja levittävät kansainvälisiä pörssi-indikaattoreita (esimerkiksi Dow Jonesin kestävyysindeksi JDSI tai FTSE4Good). Samoin on laadittu ja markkinoitu tietokantoja, perustettu kestävyysanalyyseja tuottavia laitoksia, sosiaalisesti vastuulliseen sijoittamiseen keskittyviä sijoituspalveluyrityksiä jne.

3.4.3 Edistettäessä YK:n laatimien vastuullisen sijoittamisen periaatteiden kehittämistä on otettava huomioon Euroopan komission aktiivinen rooli. Sosiaalisen sijoitusfoorumin (Social Investment Forum, SIF) perustaminen Yhdysvaltoihin tai Euroopassa alulle pantu eurooppalainen sosiaalisen sijoittamisen foorumi Eurosif (European Social Investment Forum) edistävät omalta osaltaan sidosryhmien kanssa käytävää vuoropuhelua. (11)

3.5 Salkunhoito

3.5.1 Sosioekonomisessa mallintamisessa perinteisiin rahoitusmalleihin yhdistetään sosiaalisesti kannattavia toimenpiteitä, joissa mennään kannattavuus-riski-yhtälöä pidemmälle. Niinpä sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen tavoitteiden lähtökohtana on, että sijoitukset valitaan puhtaasti rahoituksellisten kriteerien lisäksi sosiaalisten, ekologisten ja hyvään hallintotapaan perustuvien kriteereiden pohjalta.

3.5.2 Viime vuosina on myönnetty, että rahoitusasioissa on tarpeen ottaa käyttöön yhteiskunnallisen vastuun puitteet, mikä on johtanut niin kutsuttuun sosiaalisesti kestävään tai sosiaalisesti vastuulliseen rahoitusasioiden hoitoon (Sustainable Finance). Tämä suuntaus on yhteydessä nk. käyttäytymisperusteisen rahoitusasioiden hoidon (Behavioral Finance) teorian kehittymiseen, ja siinä toimijoiden taloudellisen ja psykologisen käyttäytymisen analyysi ulotetaan kattamaan sosiaalinen ja ympäristökäyttäytyminen. (12)

3.5.3 Niin kutsutut kestävyysajattelun tutkimuslaitokset (13) ovat kehittäneet pisimmälle tekniikoita, joissa yritysten sosiaalisesti vastuullista käyttäytymistä arvioidaan ja luokitellaan erilaisten arviointimenetelmien avulla. Monet tutkimustulokset antavatkin viitteitä siitä, ettei sijoittajien tarvitse keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä uhrata taloudellista kannattavuutta tehdessään sosiaalisesti vastuullisia sijoituksia.

3.6 Tuotteiden standardointi

3.6.1 Sosiaalisesti vastuullisten rahoitustuotteiden arvottaminen ja juurruttaminen markkinoille (olivatpa ne sijoitus-, säästö- tai rahoitustuotteita) edellyttää, että määritellään etukäteen täysin selvästi vaatimukset, jotka niiden on täytettävä ja joilla taataan, että sosiaalisen vastuun periaatteet ovat sovellettavissa. Tuotteita on myös seurattava ja arvioitava jatkuvasti, ja niiden on oltava avoimia.

3.6.2 Espanjan standardointi- ja sertifiointiyhdistys AENOR (Asociación Española de Normalización y Certificación) tarkistaa parhaillaan sosiaalisesti vastuullisten rahoitustuotteiden standardia (14) (UNE 165001: 2002 EX, eettiset rahoitusvälineet), jotta instituutioille, jotka aikovat luoda tai markkinoida kyseisiä tuotteita, saataisiin yleiset vaatimukset ja jotta nämä eettiset kriteerit olisivat käyttäjille mahdollisimman avoimia ja heillä olisi niistä mahdollisimman paljon tietoa.

3.6.3 Samanaikaisesti useissa Euroopan unionin maissa on viime vuosina laadittu – usein valtioiden valvontaelinten pyynnöstä – alan itsesääntelykriteereitä, (15) jotta on voitu rekisteröidä alalle ilmaantuneet yhä lukuisammat sosiaalisesti vastuulliset uudet sijoitusrahastot. Tarkastusta ja arviointia vahvistavat lisäksi tilintarkastajat ja ammattimaiset neuvonantajat.

3.6.4 Huomionarvoinen on lisäksi Eurosifin ja jäsenvaltioiden sosiaalisten sijoitusfoorumien ajama kriteerien käytön avoimuutta edistävä aloite. Näin kuluttaja saa tietoa käytetyistä kriteereistä ja niiden soveltamisesta kuitenkin niin, että jätetään arvioimatta, ovatko tuotteet hyviä tai vastuullisia.

3.6.5 Aloitteella, jolla edistetään rahoituslaitosten sosiaalisesti vastuullisesta sijoittamisesta laatimien raporttien vertailukelpoisuutta, pyritään luomaan eräänlainen vakiomuotoinen asiakirjamalli, jolla EU-maissa vastattaisiin sijoittajien tiedonsaantitarpeeseen.

4. Kuluttajansuojajärjestelmät

4.1 Finanssikriisi on heikentänyt kuluttajien luottamusta rahoituspalveluyrityksiin. Alan moraalisuus on asetettu kyseenalaiseksi, joten rahoituslaitoksilla on tilaisuus ryhtyä toimiin sosiaalisesti vastuullisten rahoitustuotteiden vakiinnuttamiseksi markkinoille.

4.2 Asiakastiedotuksen parantaminen

4.2.1 Yksi finanssikriisin vaikutuksista on se, että sääntelyviranomaiset kantavat yhä enemmän huolta säästäjistä ja sijoittajista. Asennetta on lujitettu välimieslautakuntien, esitteiden ja oppaiden avulla. Samalla on ryhdytty valvomaan kaikkien rahoitustuotteiden mainontaa (16) (sen on oltava selkeää ja puolueetonta, eikä se saa johtaa harhaan) ja on perustettu ”valituspisteitä” tai asiakasvaltuutetun tehtävänimikkeitä.

4.2.2 Pankit eivät kuitenkaan käytännössä aina anna asiakkaille heidän tarpeitaan vastaavaa asianmukaista tietoa. Eräässä Euroopan komission hiljattain tekemässä tutkimuksessa (17) tuodaankin ilmi monissa maissa unionin pankkilaitoksessa tapahtuvia sääntöjenvastaisuuksia, kuten palvelumaksujen avoimuuden puute ja korkeat hinnat, ja todetaan, että pankkien tarjoustuotteita on vaikea ostaa ja kyetä valitsemaan niistä edullisimmat.

4.2.3 Avoin asiakassuhde edellyttää selkeää, täsmällistä, ymmärrettävää ja vertailukelpoista tiedottamista. Sosiaalisesti vastuullisten rahoitustuotteiden yhteydessä on määriteltävä vähintään se, millaisesta sosiaalisesti vastuullisesta sijoittamisesta on kyse, esitettävä käytetyt käytännön kriteerit (sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen suodatin), kerrottava sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen valvontakomitean (18) kokoonpano, toimituskulut ja panttimaksut jne. sekä julkaistava säännöllisesti riippumattomia selvityksiä siitä, miten tuote on täyttänyt yhteiskuntavastuun periaatteet.

4.2.4 Tiedon saaminen asiakaspalvelun välityksellä parantaa tuotetta jatkuvasti (mikä on palvelun laadun kannalta keskeinen tekijä) ja tehostaa myynninjälkeistä vastuullista palvelutarjontaa tuotteen elinkaaren aikana tai niin kauan kuin asiakas pysyy tuotteen piirissä.

4.3 Enemmän talousvalistusta

4.3.1 Talousvalistus on yksi niistä vastuualueista, joita julkisen ja yksityisen sektorin olisi käsiteltävä yhteistoimin, jotta vastataan yhä monimutkaisemmaksi käyvän rahoitusalan asettamiin haasteisiin. Valistus on kuitenkin pidettävä erillään konkreettisten rahoitustuotteiden markkinointi-intresseistä.

4.3.2 Valvontaelimet ja rahoituslaitokset ovat tehneet useita aloitteita rahoitusalan tuntemuksen parantamiseksi väestön keskuudessa. Aloitteet on koottu ”talousvalistussuunnitelmiksi”, joilla pyritään välttämään etenkin kotitalouksien ylivelkaantuminen ja helpottamaan sellaisten tuotteiden valintaa, jotka vastaavat kotitalouksien riskiprofiilia ja varallisuustasoa.

4.3.3 Käynnistetyt talousvalistuspolitiikat auttavat synnyttämään luottamusta rahoitusjärjestelmää kohtaan, ja Euroopan unioni on myöntänyt niiden merkityksen sekä talousvalistuksesta annetussa komission tiedonannossa (19) että 14. toukokuuta 2008 kokoontuneen Ecofin-neuvoston päätelmissä (20).

4.3.4 Sosiaalisesti vastuullisesta sijoittamisesta tehtyjen tutkimusten ja markkinatoimijoiden valistustoimenpiteiden ansiosta rahoituslaitokset voivat ryhtyä soveltamaan kestävän ajattelun mukaisissa toimissaan parhaita käytänteitä. Opetusmateriaali ja käytännesäännöt ovat oivallista taustamateriaalia, jonka pohjalta valistusta voidaan kehittää edelleen.

4.4 Rahoituspalveluneuvonta

4.4.1 Rahoitusvälineiden markkinoista annetussa direktiivissä (21) säädetään, että rahoituslaitosten on tehostettava sijoittajan suojaa ja tarjottava asiakkailleen sijoittajan profiiliin sopivia tuotteita. Siinä jopa kehotetaan erottamaan selkeästi toisistaan neuvonta ja markkinointi. Lisäksi rahoitustuotteiden välittäjien on tunnettava yksityiskohtaisesti markkinoimansa tuotteet. Näin ollen asiakkaalta olisi soveltuvuustestin yhteydessä kysyttävä, hyväksyykö tämä vastuullista sijoittamista koskevat toimintaperiaatteet, kun tälle tarjotaan tai merkitään (salkunhoito) kyseisiä sopivimpia vastuullisen sijoittamisen tuotteita.

4.4.2 Erityisesti sosiaalisesti vastuullisiin rahoitustuotteisiin on liitettävä sisäisen valvonnan menettelyjä, joilla kartoitetaan sijoittajien riskit ja valvotaan eturistiriitojen olemassaoloa. Kaikesta tästä on raportoitava asianmukaisesti sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen valvontakomitealle (jonka on koostuttava etupäässä ulkopuolisista asiantuntijoista, jotta taataan sen suorittaman seurannan objektiivisuus).

5. Sosiaalisesti vastuullisten sijoitusten tulevaisuudennäkymät

5.1 Sosiaalisesti vastuullinen sijoittaminen saattaa saada lisäpontta nykyisen kaltaisessa tilanteessa, jos sijoittajat pystyvät erottamaan yritykset, jotka panostavat pitkällä aikavälillä yritysten sosiaaliseen vastuuseen, ja havaitsemaan, mitkä yritykset käyttävät yhteiskuntavastuuta pelkkänä markkinointivälineenä.

5.2 Ammatillista lisäeläkettä tarjoavat laitokset ovat muotoutumassa merkittäväksi tekijäksi kasvatettaessa vastuullista sijoittamista. Jáureguin (22) mielestä se, että Espanjassa tuodaan mahdollisesti markkinoille 10 % sosiaaliturvan varmuusrahastosta (23) kestäväpohjaisin kriteerein, edistäisi sosiaalisesti vastuullisen ajattelutavan kehittymistä.

5.3 Hyvänä tapana saada liike-elämä ja viranomaiset liikkeelle kannattaa mainita esimerkiksi Business Centre Clubin, erään Puolan suurimmista työnantajajärjestöistä organisoima Medal of Social Solidarity -toiminta. Tämä sosiaalisen yhteisvastuun mitali myönnetään erityispalkintona henkilöille – myös pääjohtajille – muun muassa yrityksen sosiaalisen vastuuajattelun edistämisestä. Mitalin luovutustilaisuuteen osallistuu satoja pääjohtajia, ministereitä, diplomaatteja, pääministeri tai jopa Puolan presidentti, Euroopan komission puheenjohtaja tai ETSK:n puheenjohtaja.

5.4 Jotta sosiaalisesti vastuullinen sijoittaminen kasvaisi täyteen mittaansa, ETSK kehottaa julkishallintoa antamaan pontta asianmukaisten lainsäädäntöpuitteiden käyttöönotolle, edistämään kestäväpohjaisiin kriteereihin perustuvaa sijoitustoimintaa, tekemään yhteistyötä hyvien käytänteiden tunnetuksi tekemiseksi sekä tukemaan investointeja tällaisiin rahoitustuotteisiin esimerkiksi tarkoituksenmukaisilla veropolitiikoilla. (24) Yksi hyvin tehokas keino lisätä markkinoiden dynaamisuutta on soveltaa näitä kriteereitä julkishallinnon omissa, sekä kiinteän että vaihtuvan koron sijoituksissa, joita tehdään valtion omistamien sijoitusyhtiöiden ja vararahastojen välityksellä. Näin toimitaan Ranskassa. Sääntely-ympäristön avoimuuteen liittyen on syytä korostaa sellaisten sääntöjen vaikutusta, joilla sijoitusrahastojen hoitajia tai lisäeläkettä tarjoavia laitoksia kehotetaan ilmoittamaan, käyttävätkö ne investointikohteita valitessaan sosiaalisia ja ympäristökriteereitä vai eivät. Tämä on tilanne Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

5.5 ETSK korostaa yritysten sitoutumisen merkitystä ja rahoitusmarkkinoilla toimivien välittäjien aktiivista salkunhoitoa. Lisäeläkettä tarjoavien laitosten salkunhoitajat, sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen tuotekohtaiset komiteat, valvontalautakunnat ja ammattiliitot saavat sosiaalisesti vastuullisten rahastojen markkinat toimimaan dynaamisesti.

Bryssel 26. toukokuuta 2010 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) KOM(2001) 366 lopullinen. Ks. myös komission tiedonanto ”Kasvua ja työllisyyttä edistävän kumppanuuden toteuttaminen: Euroopasta esikuva yritysten yhteiskuntavastuun alalla”, KOM(2006) 136 lopullinen.

(2) ”Corporate Social Responsibility: Partners for Progress”, OECD, Pariisi 2001.

(3) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Eurooppalaisten rahoituslaitosten eettinen ja sosiaalinen ulottuvuus”, EUVL C 100, 30.4.2009, s. 84.

(4) Ne on lueteltu ESBG:n (European Savings Banks Group, Euroopan säästöpankkiryhmittymän) asiakirjassa 143 vuodelta 1990.

(5) E. Castelló (2005): ”El liderazgo social de las Cajas de Ahorro” (Säästöpankkien sosiaalinen johtoasema), FUNCAS Ediciones.

(6) J.L. García (2009): ”Las cuentas de la economía social: magnitudes y financiación del tercer sector en España, 2005” (Osuus- ja yhteisötalouden tilinpäätös: kolmannen sektorin laajuus ja rahoitus Espanjassa vuonna 2005), Civitas Ediciones.

Ks. Euroopan parlamentin 19. helmikuuta 2009 antama päätöslauselma aiheesta ”Osuus- ja yhteisötalous”, esittelijä: Patrizia Toia.

(7) Eurosif (2008). Yhdysvalloissa tällä tavoin sijoitettuja varoja oli vuonna 2007 yhteensä 1 917 miljardia euroa.

(8) Eurosif (2008). Sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen arvo oli Euroopassa vuonna 2007 yhteensä 2 665 miljardia euroa.

(9) Muñoz et al. (2004): ”The social responsibility performance of ethical and solidarity funds: An approach to the case of Spain”, Business Ethics, A European Review, Vol 13, numerot 2 ja 3, huhtikuu, heinäkuu.

(10) Termi ”eettinen pankki” on yleisesti hyväksytty nimitys, joka ei sulje pois muita termejä, kuten ”kansalaispankki”, ”vaihtoehtopankki” tai ”sosiaalipankki”. Ks. Espanjan yhteissijoitusyritysten ja eläkerahastojen muodostama yhdistys INVERCO (eettinen komissio) (1999).

(11) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Sijoitusrahastojen vaikutukset teollisuuden muutoksiin”, EUVL C 128, 18.5.2010, s. 56.

(12) Aiheen kannalta merkityksellinen uraauurtava teos: Amartya Sen (1970): ”Collective choice and social welfare”, Holden-Day.

(13) Ne toimivat sijoittajien konsultteina ja tarjoavat valvontaelimen palveluita.

(14) AENOR (2008): ”Ética. Sistema de gestión de la responsabilidad social de las empresas” (Etiikka – Yritysten sosiaalisen vastuun hallintajärjestelmä).

(15) Ammatillista lisäeläkettä tarjoavien laitosten valvontalautakunnat selvittävät, käyttävätkö ne sijoituspäätöksissään sosiaalisen vastuun kriteereitä vai eivät.

(16) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä annetun direktiivin 2003/71/EY ja säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 2004/109/EY muuttamisesta”, KOM(2009) 491 lopullinen, CESE 257/2010.

(17) ”Data collection for prices of current accounts provided to consumers”, Euroopan komissio 2009, http://ec.europa.eu/consumers/strategy/docs/prices_current_accounts_report_en.pdf

(18) Asiantuntijoiden muodostama kollegio, joka avustaa rahoituslaitosta, tuotteen salkunhoitajaa tai tarkistuselintä, valvoo sitä, että eettistä suodatinta sovelletaan oikein ja tarkistaa annettavat tiedot. Jokaisella tuotteella tulisi olla oma komiteansa, vaikka käytännössä näin ei aina tapahdu.

(19) KOM(2007) 808 lopullinen.

(20) Neuvoston lehdistötiedote 8850/08 (Presse 113), s. 14.

(21) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/39/EY, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, rahoitusvälineiden markkinoista.

(22) Ramón Jáuregui on Euroopan parlamentin jäsen, ja hän kuuluu ”Vastuullinen vaihtoehto” -liikkeeseen.

(23) Useissa Euroopan unionin maissa on tällainen rahasto.

(24) Economistas sin Fronteras (Taloustieteilijät ilman rajoja) (2007): ”Cómo fomentar la inversión socialmente responsable en España” (Keinoja edistää sosiaalisesti vastuullista sijoittamista Espanjassa), UNED (Universidad Nacional de Educación a Distancia, Espanjan valtakunnallinen etäopetusta antava yliopisto).