FI Euroopan unionin virallinen lehti C 128/136

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Kertomus edistymisestä uusiutuvien energialähteiden käytössä: direktiivin 2001/77/EY 3 artiklan ja direktiivin 2003/30/EY 4 artiklan 2 kohdan mukainen komission kertomus sekä kertomus biomassaa koskevan EU:n toimintasuunnitelman (KOM(2005) 628) täytäntöönpanosta”

KOM(2009) 192 lopullinen

(2010/C 128/26)

Euroopan komissio päätti 24. helmikuuta 2009 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Kertomus edistymisestä uusiutuvien energialähteiden käytössä: direktiivin 2001/77/EY 3 artiklan ja direktiivin 2003/30/EY 4 artiklan 2 kohdan mukainen komission kertomus sekä kertomus biomassaa koskevan EU:n toimintasuunnitelman (KOM(2005) 628) täytäntöönpanosta

KOM(2009) 192 lopullinen.

Asian valmistelusta vastannut ”liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 12. lokakuuta 2009. Esittelijä: Lavinia ANDREI.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 4.–5. marraskuuta 2009 pitämässään 457. täysistunnossa (marraskuun 4. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 97 puolesta ja 2 vastaan 4:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 ETSK katsoo, että ilmastonmuutos on yksi vakavimmista maailman ympäristöön, yhteiskuntaan ja talouteen kohdistuvista uhista ja että sen vaikutuksia voidaan lieventää ainoastaan kaikkien maiden nopeilla ja vastuullisilla toimilla. EU:n ja sen jäsenvaltioiden tulisi kuitenkin jatkaa kunnianhimoista ilmastopolitiikkaa edistävinä voimina. Uusiutuvien energialähteiden käyttö voi olla yksi keskeisistä välineistä kasvihuonekaasujen vähentämiseksi sekä energiaa koskevan omavaraisuuden ja toimitusvarmuuden varmistamiseksi Euroopassa.

1.2 Komitea on huolissaan siitä, että EU tuskin pystyy saavuttamaan tavoitteita, jotka on direktiiveillä 2001/77/EY ja 2003/30/EY asetettu vuodeksi 2010, ja kannustaa jäsenvaltioita ryhtymään vastuullisiin toimenpiteisiin ja pyrkimään kaikin keinoin saavuttamaan sovitut tavoitteet vuoteen 2010 mennessä.

1.3 ETSK korostaa yhden ainoan pitkän aikavälin EU-energiastrategian tarvetta. Lisäksi sähkömarkkinoita varten tarvitaan vakaa ja ennakoitavissa oleva pitkän aikavälin sääntelykehys.

1.4 Uusiutuvien energiamuotojen sektori tarjoaa useita mahdollisuuksia työpaikkojen luomiseen Euroopassa sekä alueelliseen kehittämiseen.

1.5 Lisäksi tulisi julkaista parempi arvio kotitalouksien budjettiin kohdistuvasta lisäpaineesta.

1.6 Maataloustuottajilla ja pk-yrityksillä voi olla avainrooli uusiutuvien energiamuotojen alalla.

1.7 Komitea toistaa, että liikennealalla ensi sijalla tulisi olla energiatehokkuus ja toisella sijalla mahdollisesti biopolttoaineen käyttö, mikäli kyseinen tuotantomenetelmä on kestäväpohjainen.

1.8 Tavoitteiden saavuttamiseksi jäsenvaltioiden tulisi monipuolistaa teknologioita ja käyttää liikennealalla uudenlaisia moottoreita, investoida entistä enemmän toisen ja kolmannen sukupolven biopolttoaineiden kaltaisiin polttoaineisiin sekä kannustaa ja tukea lisätutkimusta ja -kehittämistä.

1.9 ETSK esittää, että jokaisen jäsenvaltion tulisi laatia ja julkaista oman alueensa kartta, johon on merkitty energiakasvien viljelyyn sopivat alat. Näin voitaisiin arvioida yhdennetysti biopolttoaineen potentiaalia sekä välttää arvokkaan maatalousmaan ja kallisarvoisten, biologisesti monimuotoisten alueiden käyttöä.

1.10 ETSK suosittaa metsien käyttöön kohdistuvaa painetta koskevat huolet huomioon ottaen, että merkittäviin toimiin ja päätöksiin energiantuotantoon käytettävän biomassan suhteen ryhdytään vasta asianmukaisen seurantajärjestelmän käyttöönottamisen jälkeen.

1.11 Komission tulisi harkita asianmukaisen rahoituksen osoittamista energiakysymyksiä koskevan yleisen tietoisuuden lisäämiseksi ja EU:n kansalaisten valistamiseksi. Lisärahoitusta tulisi myöntää sen varmistamiseksi, että energiatehokkuuden ja uusiutuvien energiamuotojen tuotannon asiantuntijoita on käytettävissä.

Olisi tehtävä toistuvasti ehdotuksia uusiutuvien energiamuotojen tutkimiseen ja kehittämiseen käytettävien määrärahojen säilyttämisestä ja lisäämisestä jäsenvaltioissa sekä unionin tasolla finanssikriisistä huolimatta, sillä muuten vaarana on kaiken itsenäisyyden menettäminen lyhyessä ajassa suhteessa muihin voimakkaisiin toimijoihin.

1.12 Seuraavia väliraportteja ajatellen Euroopan komission tulisi myös pohtia mahdollisuutta seurata elinkaarensa loppuun tulevien uusiutuvan energian välineiden käsittelyä ja kierrätystä ja siihen liittyvää raportointia.

2. Johdanto

2.1 Euroopan komissio hyväksyi 24. huhtikuuta 2009 tiedonannon aiheesta ”Kertomus edistymisestä uusiutuvien energialähteiden käytössä” (KOM(2009)192 lopullinen), johon liittyi yksityiskohtaisempi valmisteluasiakirja SEC(2009) 503 final. Tiedonannossa nostetaan esiin EU:n poliittiset puitteet uusiutuvan energian alalla: uusiutuvan energian merkitys ilmastonmuutosta ja kestäväpohjaisuutta koskevien tavoitteiden saavuttamisessa, energian toimitusvarmuuden parantamisessa ja innovatiivisen eurooppalaisen uusiutuvan energian elinkeinoalan kehittämisessä työpaikkojen ja tulojen luomiseksi Eurooppaan.

2.2 Komissio asetti direktiiveillä 2001/77/EY ja 2003/30/EY vuodeksi 2010 tavoitteet uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuudelle sekä uusiutuvien energialähteiden hyödyntämiselle liikenteessä. Kyseisten direktiivien mukaan EU:n jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittaisia raportteja ja analysoitava edistymistä kansallisten ohjeellisten tavoitteiden saavuttamisen suhteen ja komission on tarkasteltava edistymistä kahden vuoden välein. Vuonna 2005 hyväksyttiin lisäksi biomassaa koskeva toimintasuunnitelma (1), jossa huomiota kiinnitetään erityisesti jäsenvaltioiden tarpeeseen kehittää Euroopan biomassaresursseja.

2.3 Jäsenvaltiot saivat valita vapaasti mieleisensä tukimekanismin tavoitteiden saavuttamiseksi.

2.4 Käsillä olevassa kertomuksessa todetaan, että edistyminen kahden viime vuoden aikana on ollut heikkoa: ainoastaan kaksi jäsenvaltiota on saavuttanut tavoitteensa. Siinä vahvistetaan aikaisempi analyysi, jonka mukaan EU tuskin saavuttaa vuodeksi 2010 asetetut tavoitteet. EU saattaa saavuttaa 19 prosentin uusiutuvien energiamuotojen osuuden sähkönkäytössä tavoitellun 21 prosentin sijasta ja 4 prosentin uusiutuvien energiamuotojen osuuden liikennealalla tavoitellun 5,75 prosentin sijasta.

2.5 Kertomuksessa tutkitaan syitä ja selvitetään, että uudessa, energia- ja ilmastopaketin osana hyväksytyssä, uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä (2009/28/EY) (2) puututaan kaikkiin kertomuksessa esitettyihin huolenaiheisiin ja että kyseinen direktiivi tarjoaa tukevan perustan esteiden poistamiselle ja uusiutuvien energiamuotojen kasvun lisäämiselle 10 seuraavan vuoden aikana.

3. Komission asiakirjat

3.1 Uusiutuva energia sähköalalla

3.1.1 Komission tiedonannossa annetaan tietoa väliraporteista, jotka koskevat sähkön osalta tietoja vuosilta 2004–2006 ja biopolttoaineen osalta vuodelta 2007.

3.1.2 Vuonna 2006 uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön loppukulutuksen osuus EU:ssa oli 15,7 prosenttia, kun se vuonna 2004 oli 14,5 prosenttia. Vuodeksi 2010 asetettua 21 prosentin tavoitetta ei saavuteta ilman merkittäviä lisäponnistuksia. Ainoastaan kaksi jäsenvaltiota – Unkari ja Saksa – ovat saavuttaneet vuodeksi 2010 asettamansa tavoitteet, kuusi jäsenvaltiota on menestynyt pyrkimyksissään EU:n keskiarvoa paremmin, mutta seitsemässä jäsenvaltiossa uusiutuvien energiamuotojen osuudet ovat polkeneet paikoillaan tai jopa laskeneet.

3.1.3 Käytettyjen teknologioiden monipuolisuus ei ole ollut kovin suuri. Kiinteän biomassan ja tuulivoiman käyttö on lisääntynyt eniten.

3.1.4 Edistymisessä on havaittavissa eroja, koska käytössä on ollut 27 erilaista tukijärjestelmää, joihin lukeutuu erilaisia poliittisia välineitä kuten syöttötariffimaksuja, lisämaksujärjestelmiä, vihreitä sertifikaatteja, verovapautuksia, polttoaineen toimittajille asetettuja velvoitteita, julkisia hankintoja koskevaa politiikkaa sekä tutkimus- ja kehittämistoimintaa. Epäjohdonmukaisuus sekä politiikkojen ja budjettien nopeat muutokset jarruttavat uusiutuvia energialähteitä koskevien hankkeiden kehittämistä.

3.1.5 Täytäntöönpanon suurimmiksi ongelmiksi on todettu hallinnolliset esteet sekä verkkoonliittymisoikeudet: verkon riittämätön kapasiteetti, epäselvät menettelyt verkkoon liittymiseksi, korkeat liittymiskustannukset ja liittymislupien pitkät toimitusajat. Kyseisten suurten esteiden perustana ovat useammin hallinnollisten ja muiden resurssien puute kuin teknologiset syyt.

3.1.6 Lisäksi joissain jäsenvaltioissa liittymis- ja laajentumiskustannukset ja eräiden siirto- ja jakeluverkko-operaattoreiden maksujärjestelmät suosivat edelleen vakiintuneita tuottajia ja syrjivät uusia, pienempiä, uusiutuvista lähteistä usein hajautetusti sähköä tuottavia yrityksiä. Tämä haittaa työpaikkojen luomista ja kasvua paikallisella ja alueellisella tasolla.

3.1.7 Kaikki jäsenvaltiot eivät ole vieläkään panneet kokonaan täytäntöön alkuperätakuuta koskevaa järjestelmää. Siihen liittyy luotettavuuteen ja kaksinkertaiseen laskentaan liittyviä ongelmia sekä riski saman energian markkinoimisesta kahdelle eri kuluttajaryhmälle. Tämä on heikentänyt yleisesti ottaen uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön kuluttajamarkkinoita.

3.2 Uusiutuva energia liikennealalla

3.2.1 Direktiivissä 2003/30/EY, joka koskee uusiutuvien energialähteiden hyödyntämistä liikenteessä, vaadittiin jäsenvaltioita asettamaan vuosiksi 2005 ja 2010 tavoitteet sille, mikä osuus liikennekäyttöön tarkoitetusta bensiinistä ja dieselöljystä on korvattava uusiutuvista energialähteistä tuotetulla energialla. Vuoden 2005 vertailukohdaksi otettiin 2 prosentin viitearvo ja vuoden 2010 vertailukohdaksi 5,75 prosentin viitearvo. Tammikuussa 2007 julkaistussa välikertomuksessa (3) todetaan, että biopolttoaineiden osuus EU:ssa nousi vuonna 2005 yhteen prosenttiin. Vain Saksa ja Ruotsi saavuttivat viitearvonsa.

3.2.2 Jäsenvaltioiden raporttien mukaan vuonna 2007 EU:ssa liikenteessä käytetystä polttoaineesta 8,1 Mtoe (2,6 prosenttia) oli biopolttoainetta. Biodieselin osuus liikenteen uusiutuvista polttoaineista oli 75 prosenttia (6,1 Mtoe) vuonna 2007. Siitä 26 prosenttia oli tuontitavaraa. Bioetanolin osuus oli 15 prosenttia (1,24 Mtoe), josta 31 prosenttia tuotiin EU:n ulkopuolelta. Loput 10 prosenttia oli puhdasta kasviöljyä, jota käytettiin Saksassa, Irlannissa ja Alankomaissa, sekä biokaasua, jota käytettiin Ruotsissa.

3.2.3 Saksa, Ranska, Itävalta, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta pysyivät vuosina 2006 ja 2007 viitenä suurimpana biopolttoaineen kuluttajana. Nämä jäsenvaltiot vastasivat 87 prosentista (2006) ja 81 prosentista (2007) EU:n biopolttoaineen kokonaiskulutuksesta. Muunlaisten uusiutuvista energialähteistä saatavien liikennealan polttoaineiden käytöstä ei raportoitu. Erilaisista lähteistä saatavan vedyn osuus on mitättömän pieni, ja tieliikenteessä käytetään uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä vain hyvin vähän.

3.2.4 Bioetanolin nettotuonti lisääntyi 171 Ktoe:stä vuonna 2005 397 Ktoe:hen vuonna 2007, ja EU:n biodieseltuotannon osuus on ollut laskussa. EU:n biodieselin kauppatase oli positiivinen vuonna 2005 (vienti: 355 Ktoe), mutta muuttui negatiiviseksi vuonna 2007 (tuonti: 1,8 Mtoe). Yksi suuri syy tähän muutokseen oli Yhdysvalloista tuotavan soijaöljymetyyliesterin halpa hinta sekä Brasiliassa ja Argentiinassa sokeriruo’osta tuotettu etanoli.

3.2.5 Verohelpotukset ja biopolttoainevelvoitteet ovat olleet kaksi yleisintä jäsenvaltioiden käyttämää biopolttoaineita edistävää välinettä. Kaikissa jäsenvaltioissa Suomea lukuun ottamatta pääasiallisena tukitoimena oli vuosina 2005–2006 valmisteverovapaus. Biopolttoainevelvoitteita asetettiin vain kolmessa maassa. Vuodesta 2007 lähtien yli puolet jäsenvaltioista on asettanut vaatimuksia tietyn biopolttoaineen kanssa tehtävien polttoainesekoitusten tuottamisesta ja useimmissa tapauksissa soveltanut samaan aikaan vain osittaista, mutta yhä korkeampaa verotusta. Jotkut maat käyttävät kiintiöitä ja tarjouskilpailuja.

3.2.6 Lisäksi osa jäsenvaltioista tukee biopolttoaineita erityistoimin. Kyseisiin poliittisiin välineisiin kuuluu maatalouteen liittyviä toimia kuten raaka-aineiden tuotanto ja teollisuuteen liittyviä toimia kuten tarvittavat toimet välituotteiden ja lopullisten tuotteiden valmistamiseksi, biopolttoaineiden jakeluun liittyviä toimia, biopolttoaineilla kulkevien autojen ja ajoneuvojen osto ja huolto.

3.3 Taloudelliset ja ympäristöön kohdistuvat vaikutukset

3.3.1 Taloudellisesta näkökulmasta biopolttoaineiden lisääntynyt käyttö on auttanut parantamaan toimitusvarmuutta vähentämällä riippuvuutta fossiilisista polttoaineista ja monipuolistamalla EU:n polttoaineyhdistelmää.

3.3.2 Biomassa- ja biopolttoainesektorit ovat myös tukeneet EU:n taloutta luomalla uusia työpaikkoja. Vuonna 2005 sähköverkkoon liittymätön biomassan käyttö työllisti 600 000 työntekijää, sähköverkkoon liitetty biomassa sekä biopolttoaineet yli 100 000 työntekijää ja biokaasu noin 50 000 työntekijää. Lisäksi maa- ja metsätaloudella on tärkeä rooli biomassateknologian polttoaineen toimittajina.

3.3.3 Vuosina 2006 ja 2007 markkinoille saatettujen biopolttoaineiden kulutuksen ansiosta EU:n kasvihuonekaasujen nettosäästö oli hiilidioksidiekvivalenttitonneina ilmaistuna 9,7 Mt vuonna 2006 ja 14,0 Mt vuonna 2007. Tämä tarkoittaa, että EU:n biopolttoainekulutus on merkinnyt hiljattain maatalouskäytöstä poistetun maan uudelleenhyödyntämistä tai viljelysmaasta luopumisen hidastumista EU:ssa.

3.3.4 Biopolttoaineiden käyttöönotto on edelleen kalliimpaa kuin muiden hiilidioksidin vähentämiseen muilla aloilla käytettyjen teknologioiden, mutta nykyajan teknologian avulla se on edelleen käyttökelpoinen ratkaisu liikennesektorin hiilidioksidipäästöjen kasvun hidastamiseksi.

3.4 Rikkomistapaukset

3.4.1 Komissio on vuodesta 2004 lähtien aloittanut 61 oikeudellista menettelyä jäsenvaltioita vastaan sähköntuotannon edistämisestä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön sisämarkkinoilla annetun direktiivin 2001/77/EY noudattamatta jättämisen vuoksi. Näistä tapauksista 16 on vielä ratkaisematta. Komissio on vuodesta 2005 lähtien aloittanut liikenteen uusiutuvien polttoaineiden käytön edistämisestä annetun direktiivin 2003/30/EY pohjalta 62 oikeudellista menettelyä jäsenvaltioita vastaan direktiivin noudattamatta jättämisen vuoksi. Niistä monet johtuivat raportointivelvoitteiden laiminlyönnistä tai direktiivin viitearvojen mukaisten kansallisten tavoitteiden asettamatta jättämisestä.

3.5 Uusiutuvan energian hyödyntäminen lämmityksessä ja jäähdytyksessä

3.5.1 Sektorin osuus energian koko loppukulutuksesta on noin 50 prosenttia ja uusiutuvista energialähteistä saatavan energian koko loppukulutuksesta 60 prosenttia. Eniten käytetään biomassaa, mutta myös aurinkolämpöä ja maalämpöä käytetään.

3.5.2 Biomassaa voidaan käyttää lämmön ja sähkön tuotannossa sekä biopolttoaineena (esimerkiksi biomassan käyttö liikenteessä). Tästä syystä EU laati vuonna 2005 biomassaa koskevan 33 toimenpiteen toimintasuunnitelman, jossa korostettiin koordinoidun toiminnan tarvetta ja jonka perusteella tässä kertomuksessa arvioidaan biomassa-alalla tapahtunutta edistystä.

3.5.3 Biomassan käyttöä rajoittavia tekijöitä ovat hallinnolliset esteet ja markkinoihin liittymättömät esteet, kuten tarve määritellä käsitteet selkeämmin ja yhdenmukaisemmin ja pitkällisten ja oikeudellisesti monimutkaisten lupakäsittelymenettelyjen aiheuttamat pullonkaulat.

3.5.4 On olemassa edelleen lukuisia hallinnollisia esteitä, jotka vaikeuttavat bioenergiavoimaloiden kehittämistä EU:n jäsenvaltioissa. Komissio on toteuttanut tutkimuksen bioenergialupien vertaisarvioinnista, analysoinut lupien hankintaan EU:ssa kuluvia aikoja sekä tekijöitä, jotka vaikuttavat luvan saamiseen tai epäämiseen.

4. Yleistä

4.1 ETSK pitää tervetulleena komission tiedonantoa, jossa tuodaan esiin jatkuva tarve laatia uusia ja entistä vahvempia säädöspuitteita, jotka kattavat myös jatkuvan seurannan ja raportoinnin. Osa havaituista esteistä on jo otettu huomioon uuden uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin ja kansallisten toimintasuunnitelmien suuntaviivojen laatimisessa.

4.2 ETSK toistaa kannattavansa selvästi uusiutuvien energiavarojen käyttöä ja että se on tietoinen siitä, että niiden osuuden on keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä oltava huomattavasti vuodeksi 2020 asetettua 20 prosentin tavoitetta suurempi, jotta Eurooppa-neuvoston asettamat kunnianhimoiset tavoitteet (hiilidioksidipäästöjen 60–80 prosentin vähennys ja energiaomavaraisuuden lisääntyminen) voidaan saavuttaa (4).

4.3 ETSK korostaa yhden ainoan pitkän aikavälin EU-energiastrategian tarvetta.

4.4 Yleistä tietoisuutta ja valistusta on lisättävä kansalaisten tuen saamiseksi, jotta voidaan saavuttaa EU:n tavoitteet uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön lisäämiseksi. Tämän vuoksi kansallisilla ohjelmilla voisi olla merkittävä rooli uusiutuvien energialähteiden alan kehityksen tukemisessa.

4.5 Uusiutuvien energiamuotojen sektori tarjoaa lukuisia mahdollisuuksia työpaikkojen luomiseen Euroopassa. WWF:n laatima tutkimus (5) osoittaa, että vähintään 3,4 miljoonaa eurooppalaista työpaikkaa liittyy suoraan uusiutuviin energiamuotoihin, kestäväpohjaiseen liikenteeseen ja energiatehokkaisiin tuotteisiin ja palveluihin.

4.6 Uusiutuvien energiamuotojen tuotanto on usein riippuvainen paikallisista tai alueellisista pk-yrityksistä ja maataloustuottajista. Uusiutuviin energiamuotoihin tehtävien alueellisten ja paikallisten investointien jäsenvaltioissa ja niiden alueilla synnyttämät mahdollisuudet kasvulle ja työllisyydelle ovat tärkeitä. ETSK suosittaa alueellisten kehitystoimien toteuttamista, kannustaa parhaiden käytänteiden vaihtoon uusiutuvien energiamuotojen tuotannossa paikallisten ja alueellisten kehitysaloitteiden välillä ja kannattaa EU:n varojen käyttöä tällä alalla.

4.7 Komissio on viime vuosina osoittanut kuudennessa ja seitsemännessä tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelmassa merkittäviä summia toisen sukupolven biopolttoaineteknologioiden kehittämiseen (6). Toisessa ”Älykäs energiahuolto Euroopassa” -ohjelmassa tunnistettiin myös hyviä käytänteitä bioenergian edistämiseksi EU:n jäsenvaltioissa. Tällä hetkellä EU:n tulisi siirtyä innovoivista esimerkeistä parhaiden käytäntöjen moninkertaistamiseen (7) tehokkaammalla mahdollisella tavalla.

4.8 On tarpeellista rahoittaa uudenlaisia moottoreita sekä toisen sukupolven biopolttoaineita ja muita uusiutuvia polttoaineita koskevaa tutkimusta. On myös suositeltavaa ryhtyä toimiin vaihtoehtoisten polttoaineiden markkinoille pääsyn edistämiseksi (8).

4.9 Seuraavia väliraportteja ajatellen Euroopan komission tulisi myös kuvata mahdollisuuksia käsitellä ja kierrättää elinkaarensa loppuun tulevia uusiutuvan energian välineitä. Hyvä esimerkki tällä alalla on aurinkokennojen kierrätyksestä vastaavan PV Cycle -yhdistyksen toiminta, joka kattaa vapaaehtoisen palautus- ja kierrätysohjelman elinkaaren loppunsa saavuttaneille kennoille ja vastuun kantamisen kennoista koko niiden arvoketjun pituudelta sekä välineiden luomisen alan parhaiden käytänteiden seuraamiseksi, raportoimiseksi ja kehittämiseksi.

5. Erityistä

5.1 Uusiutuva energia sähköalalla

5.1.1 Komitea on huolissaan siitä, että näissä kahdessa direktiivissä vuodeksi 2010 asetetut tavoitteet jäävät EU:lta todennäköisesti saavuttamatta. Komitea kannustaa siksi jäsenvaltioita ryhtymään vastuullisiin toimiin ja pyrkimään kaikin tarvittavin keinoin saavuttamaan sovitut tavoitteet, vaikka ne eivät olekaan sitovia. Kuten Sternin raportissa korostettiin, toimien toteuttamatta jättäminen tulee pitkällä aikavälillä huomattavasti kalliimmaksi.

5.1.2 Nykyisin käytössä on 27 erilaista kansallista tukijärjestelmää ja on olemassa riski, että jäsenvaltiot käyvät tukikilpailua tavoitteiden saavuttamiseksi, mikä nostaa tarpeettomasti kustannuksia. Tavoitteidensa täyttämiseksi jäsenvaltioiden tulisi monipuolistaa käytettyä teknologiaa sekä edistää ja tukea entistä enemmän tutkimus- ja kehittämistoimintaa (9) sekä asianmukaista koulutusta (10). Hyvän esimerkin tutkimus- ja kehittämistoiminnan edistämisestä valtion taloudellisella tuella tarjoaa Belgiassa toimiva IMEC-keskus (www.imec.be).

5.1.3 ETSK korostaa jälleen, että jäsenvaltiot tarvitsevat kustannus–hyöty-analyysiin perustuvan yhteisen strategian energiapolitiikan alalla. Monet tahot – myös ETSK – on toistuvasti kehottanut EU:ta puhumaan yhdellä äänellä. Niin kauan kuin jotkut jäsenvaltiot keskittyvät huolehtimaan ensisijaisesti omasta edustaan, unionin energiamarkkinat jäävät tarpeettoman heikoiksi, haavoittuviksi ja tehottomiksi: mitä suurempi jäsenvaltio on, sitä suurempi vaikutus sillä on (11). Euroopan komissio julkaisi tähän liittyen kesäkuussa uusiutuvia energiamuotoja koskeville kansallisille toimintaohjelmille suuntaviivat (12), mikä auttaa yhteisymmärryksen syntymistä uusiutuvien energiamuotojen käytöstä.

5.1.4 Jotta kertomuksessa mainitut pääasialliset verkkoon liittymistä koskevat esteet voitaisiin poistaa, tarvitaan vahvaa tukea uusiutuvien energiamuotojen yhdistämiseksi energiaverkkoihin sekä väliaikaisten energian varastointijärjestelmien (kuten akkujen) käytölle yhdennetyssä uusiutuvien energiamuotojen tuotannossa. Hallinnollisiin esteisiin liittyen jäsenvaltioiden tulisi harkita vakavasti komission suositusta perustaa yksittäinen hallintoelin vastaamaan kaikista tarvittavista luvista entistä avoimemmalla tavalla (13). Lisäksi sähkömarkkinoita varten tarvitaan vakaa ja ennakoitavissa oleva pitkän aikavälin sääntelykehys sekä jäsenvaltioiden kannusteohjelmien parempaa yhdenmukaistamista.

5.1.5 Alkuperätakuuta koskevan järjestelmän asianmukainen täytäntöönpano kaikissa jäsenvaltioissa voisi edistää tavoitteen kustannustehokasta toteuttamista Euroopan tasolla.

5.2 Uusiutuva energia liikennealalla

5.2.1 ETSK yhtyy komission käsitykseen, jonka mukaan ”biopolttoaineiden käyttöönotto on edelleen kalliimpaa kuin muiden hiilidioksidin vähentämiseen muilla aloilla käytettyjen teknologioiden” mutta ei katso että ”se on edelleen yksi käytettävissä olevista ratkaisuista liikennesektorin hiilidioksidipäästöjen kasvun hidastamiseksi” niin kauan kuin kestäväpohjaisen liikenteen ohjelmia ei ole pantu asianmukaisesti täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa.

5.2.2 Energiatehokkuuden tarve liikennealalla on välttämätöntä: uusiutuvien energiamuotojen osuutta koskevan sitovan tavoitteen saavuttamisesta kestävällä tavalla tulee todennäköisesti yhä vaikeampaa, mikäli energian kysyntä liikennealalla jatkaa yleistä kasvuaan. Komitea on useaan otteeseen todennut, että kysymykseen tulisi puuttua harjoittamalla liikenteen vähentämiseen tähtäävää politiikkaa sekä muuttamalla liikennevälinejakaumaa ja tarjoamalla markkinakannusteita siten, että lisätään joukko- ja laivaliikenteen kaltaisten ilmastoystävällisten liikennemuotojen osuutta (4).

5.2.3 Liikenteen uusiutuvien energiamuotojen eurooppalainen tuotanto tarkoittaa melkein yksinomaan biopolttoaineita, jotka kattoivat vuonna 2007 vain 2,6 prosenttia Euroopan liikenteen energiatarpeesta. Lausunnossaan (14) biopolttoaineiden käytössä saavutetusta edistyksestä ETSK tukee vaatimusta tarkistaa toistaiseksi sovellettua politiikkaa ja keskittyä päättäväisesti toisen sukupolven biopolttoaineisiin. Samanaikaisesti on edistettävä ja tuettava sellaisten toisen sukupolven jalostustekniikoiden kehittämistä, joissa voidaan käyttää nopeasti kasvavia pääasiassa ruohonviljelystä tai metsätaloudesta saatavia raaka-aineita tai maatalouden sivutuotteita, jolloin vältetään käyttämästä arvokkaampia kylvösiemeniä (15).

5.2.4 Jotta voitaisiin välttää maatalousmaan ja biologisesti monimuotoisten alueiden käyttöä biopolttoaineen tuottamiseen, ETSK suosittaa, että jokainen jäsenvaltion julkaisee oman alueensa kartan, johon on merkitty energiaviljelyyn valitut alat. Tällä toimenpiteellä parannetaan myös biopolttoainepotentiaalin arviointia Euroopan tasolla.

5.3 Taloudelliset ja ympäristöön kohdistuvat vaikutukset

5.3.1 Talouteen ja ympäristöön kohdistuvaa vaikutusta käsittelevä komission asiakirja on kohtalaisen optimistinen ja siinä keskitytään ensisijaisesti myönteisiin vaikutuksiin. Biopolttoaineiden vaikutukset ruoan hintaan jätetään huomiotta. Tämän vuoksi ETSK suosittaa, että maataloutta käytettäisiin ensisijaisesti korkealaatuisten elintarvikkeiden tuottamiseen ja että energiantuotanto olisi vasta toisella sijalla. Näin voitaisiin vastata elintarvikkeiden kallistumiseen. Euroopan unionin tulisi ryhtyä toimiin biopolttoaineiden kestävyyskriteereiden sekä toisen ja kolmannen sukupolven biopolttoaineiden kehittämisen edistämiseksi. Ottamalla käyttöön biopolttoaineiden sertifiointijärjestelmän EU asettuu johtoasemaan kestävyysajattelun mukaisten viljelytapojen (mukaan lukien maankäytön muutokset ja biologisen monimuotoisuuden suojelu) edistämisessä rajojensa sisä- ja ulkopuolella.

5.3.2 Komission asiakirjassa ei arvioida uusiutuvien energiamuotojen käytön taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia loppukäyttäjien budjettiin.

5.4 Uusiutuvan energian hyödyntäminen lämmityksessä ja jäähdytyksessä

5.4.1 Koska biomassaa voidaan käyttää lämmön ja sähkön tuotannossa sekä biopolttoaineena, komitea ennakoi, että metsiin tulee kohdistumaan suuria paineita. Euroopan komission rahoittaman yli 70 tutkimuksen (16) tulokset, jotka koskevat 27 jäsenvaltion EU:n vuoden 2020 biopolttoaineiden tuotantopotentiaalia, eroavat merkittävästi toisistaan (76–480 Mtoe). Tämä lisää komitean huolta metsänhoidosta ja paineesta, joka kohdistuu metsien hyödyntämiseen. Energiantuotantoon käytettävää biomassaa koskevia tärkeitä toimenpiteitä toteutetaan ja päätöksiä tehdään vasta asianmukaisen seurantajärjestelmän käyttöönoton jälkeen. Komitea odottaakin kiinnostuneena komission raporttia biomassan kestäväpohjaisuudesta (17).

Bryssel 4. marraskuuta 2009 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) KOM(2005) 628 lopullinen, ”Biomassaa koskeva toimintasuunnitelma”.

(2) EUVL L 140, 5.6.2009, s. 16.

(3) KOM(2006) 845 ”Biopolttoaineiden kehitystä koskeva kertomus”.

(4) ETSK:n lausunto aiheesta ”Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käyttö”, EUVL C 77, 31.3.2009, s. 43–48.

(5) ”Low carbon jobs for Europe”, http://assets.panda.org/downloads/low_carbon_jobs_final.pdf.

(6) Kertomuksen mukaan yli 109 miljoonaa euroa.

(7) BAP Driver – European Best Practice Report, http://www.bapdriver.org/.

(8) ETSK:n lausunto aiheesta ”Vaihtoehtoiset tieliikenteen polttoaineet”, EUVL C 195, 18.8.2006, s. 75–79.

(9) ETSK:n lausunto aiheesta ”Öljyn hintaan liittyvien haasteiden kohtaaminen”, CESE 46/2009 (kohta 5.8).

(10) ETSK:n lausunto aiheesta ”Hiilidioksidipäästöjä aiheuttamattomiin energialähteisiin perustuvan yhteiskunnan luomiseen liittyvät koulutustarpeet”, CESE 867/2009.

(11) ETSK:n lausunto aiheesta ”Toinen strateginen energiakatsaus”, CESE 621/2009.

(12) Komission päätös C(2009) 5174 – 1/30.6.2009.

(13) ETSK:n lausunto aiheesta ”Öljyn hintaan liittyvien haasteiden kohtaaminen”, CESE 46/2009 (kohta 4.7).

(14) ETSK:n lausunto aiheesta ”Kertomus biopolttoaineiden käytössä saavutetusta edistymisestä”, EUVL C 44, 16.2.2008, s. 34–43.

(15) ETSK:n lausunto aiheesta ”Liikenteen energialähteiden yhdistelmä”, CESE 269/2008.

(16) Status of Biomass Resources Assessments Version 1, joulukuu 2008: http://www.eu-bee.com/.

(17) Direktiivin 2009/28/EY 17 artikla.