Lausunto aiheesta "Euroopan unionin ja Etelä-Afrikan väliset suhteet"



Virallinen lehti nro C 082 , 19/03/1996 s. 0040



Lausunto aiheesta Euroopan unionin ja Etelä-Afrikan väliset suhteet (96/C 82/10) Talous- ja sosiaalikomitea päätti 30. maaliskuuta 1995 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti valmistella lausunnon edellä mainitusta aiheesta. Ulkosuhteiden, kauppapolitiikan ja kehitysyhteistyön jaosto, jolle valmistelutyö oli annettu, hyväksyi lausuntonsa 10. marraskuuta 1995. Esittelijänä toimi Albert Schunk. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 20. ja 21. joulukuuta 1995 pidetyssä 331. täysistunnossaan (20. joulukuuta pidetyssä kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1.1. Euroopan unionin ja Etelä-Afrikan välinen yhteistyö perustuu lokakuussa 1994 hyväksyttyyn väliaikaiseen sopimukseen. Samanaikaisesti Etelä-Afrikka liitettiin uudelleenmuotoiltuun tullietuusjärjestelmään (GSP). Etelä-Afrikan rotuerottelupolitiikan virallisesti lakattua ja kaikkien pakotteiden lakattua Euroopan unioni päätti kehittää EU:n ja Etelä-Afrikan tulevia suhteita edelleen suuntaa-antavalla sopimuksella. Tällaisen sopimuksen tulisi edistää Etelä-Afrikan alueellista yhdentymistä sekä rauhan turvaamista ja luottamuksen kasvattamista eteläisen Afrikan alueella. Samanaikaisesti on todettava, että Etelä-Afrikan huhtikuussa 1994 järjestettyjen ensimmäisten yleisten ja vapaiden vaalien jälkeen jäsenvaltioissa on ryhdytty toimimaan kehitysyhteistyöasioissa yhä voimakkaammin. Etelä-Afrikan uuden hallituksen vaikeat tehtävät huomioon ottaen nämä toimet ovat välttämättömiä. 1.2. Talous- ja sosiaalikomitea pyrkii tällä lausunnollaan tukemaan niiden neuvottelujen mahdollisimman nopeaa kulkua, joiden päämääränä on saada aikaan Lomén sopimuksen pöytäkirja ja kahdenvälinen kauppa- ja yhteistyösopimus. Euroopan unionin on tuettava Etelä-Afrikkaa, jotta vuosikymmeniä kestäneen syrjinnän seuraukset voidaan voittaa. TSK suosittaa tavanomaisten demokratia- ja ihmisoikeuslausekkeiden liittämistä tulevaan sopimukseen. Komitea antaa painoa sille, että kuten uuden Lomén sopimuksen 5 artiklassa näihin lausekkeisiin lisätään käsite "hyvä hallitustapa" (good governance). Demokraattisen Etelä-Afrikan olisi alusta alkaen kiinnitettävä huomiota siihen, että avoimen ja valvotun taloushallinnon institutionaaliset ja lainsäädännölliset edellytykset varmistetaan. Tässä EU voisi avustaa Etelä-Afrikkaa. EU:n uskottavuus vahvistuisi tässä yhteydessä olennaisesti, jos se toimisi lahjontaa suvaitsevien ja edistävien säännösten ja käytäntöjen poistamiseksi jäsenvaltioissa. Etelä-Afrikan hallituksen kiireinen tehtävä on palauttaa kattava talouden kilpailukyky sekä samanaikaisesti luoda yhteisymmärryskykyä "ensimmäiseen" ja "kolmanteen" maailmaan syvästi jakautuneessa yhteiskunnassa. Sen piiriin on kuuluttava kaikki yhdessäelämisen sekä "uuden Etelä-Afrikan" tulevan politiikan keskeiset kysymykset. 1.3. Komitea pyrkii tiiviiseen ja kattavaan poliittiseen vuoropuheluun NEDLACin (Etelä-Afrikan kansallinen kehitys- ja talousneuvosto) kanssa tukeakseen Etelä-Afrikan hallituksen ponnisteluja kehityksen, turvallisuuden ja rauhan puolesta sekä omassa maassaan että koko eteläisessä Afrikassa. Kulttuuri ja historia yhdistävät Eurooppaa ja Etelä-Afrikkaa monin tavoin. Taistelu rotuvihaa sekä naisten ja vähemmistöryhmien syrjintää vastaan on yhteinen asia. Eurooppa voi yhteiskunnallisella ja ekologisella kehitysmallillaan vaikuttaa uudesta identiteetistä johdetun Etelä-Afrikan eri kulttuurien demokraattisen ja suvaitsevan yhdessäelon toteuttamiseen. Yhteinen toiminta eko- ja sosiaalilausekkeen hyväksi olisi rohkea yhteinen luottamuksenosoitus Etelä-Afrikan ja koko eteläisen Afrikan tulevaisuuteen ja vaikuttaisi lamaannuttavaa "lost continent" -teesiä vastaan. 2. EU:n ja Etelä-Afrikan tähänastiset suhteet (EU:n jäsenvaltioiden ja Etelä-Afrikan kahdenvälisten suhteiden ohella) 2.1. Huhtikuuhun 1994 asti Etelä-Afrikan rotuerottelupolitiikan vuoksi EY:n ja Etelä-Afrikan suhteita leimasi vuosikymmenien ajan ankara pakotepolitiikka. Rotuerottelun vastaisena toimenpiteenä yhteisö antoi vuonna 1977 menettelyohjeet jäsenvaltioidensa Etelä-Afrikassa sijaitseville yrityksille. Tämän lisäksi yhteisö tuki Etelä-Afrikkaa ympäröiviä valtioita yrityksessä saavuttaa taloudellinen riippumattomuus Etelä-Afrikasta. Vuonna 1980 perustettiin vastaavasti Southern African Development Community (SADC). Kun Etelä-Afrikassa 1985 julistettiin poikkeustila, EY:n ulkoministerit reagoivat rajoittavien ja myönteisten toimien kaksitahoisella politiikalla. 2.1.1. Etelä-Afrikan johto asetettiin taloudellisen, diplomaattisen ja moraalisen paineen alaiseksi. Kaikkinainen sotilas-, kulttuuri-, urheilu- ja tiedeyhteistyö lopetettiin. Vuonna 1986 asetettiin sijoituskielto ja kiellettiin rauta- ja terästuotteiden sekä kultakolikkojen tuonti. Nämä toimet poistettiin keväällä 1992 poliittisten uudistusten ansiosta. 2.1.2. Samalla EU sopi Etelä-Afrikan kirkollisten johtajien kanssa rotuerottelun uhreille tarkoitetusta erityisohjelmasta, jonka yhteydessä annettiin kasvatuksen ja koulutuksen aloilla humanitääristä ja sosiaalista apua sekä tehtiin perustavaa työtä oikeusavun alalla. Tähän erityisohjelmaan kuuluivat yhteisön suurimmat yksittäistä maata varten päättämät kehitysyhteistyöaloitteet. Ohjelman ainutlaatuisuus johtui ennen kaikkea siitä, että kansalaisjärjestöt hallinnoivat kaikkia tukirahoja. Vuoden 1986 ja lokakuun 1991 välillä yhteisö asetti 402 hankkeen käyttöön 130,7 miljoonaa ecua. Nämä varat koottiin yhteen ja kanavoitiin Kagiso Trustin, kirkkojen ja ammattijärjestöjen kautta. Etelä-Afrikan poliittisen ja taloudellisen muutoksen aikana ohjelma sovitettiin uuteen kehitykseen. Niinpä Euroopan unioni avasi helmikuussa 1991 Pretoriassa koordinointitoimiston tehdäkseen perinteisten kumppaniensa kanssa tehokkaammin yhteistyötä ja laajentaakseen aloitteita. 2.2. Huhtikuusta 1994 lähtien Kun Etelä-Afrikan rotuerottelupolitiikka oli virallisesti lopetettu, tehtiin suunnitelma EU:n ja Etelä-Afrikan tulevien suhteiden sopimuksellisen perustan kehityksestä. Tunnusteluneuvottelut aloitettiin jo muutosvaiheessa vuonna 1990, ja niitä jatkettiin vuoden 1994 vaaleihin asti. 2.2.1. Euroopan unioni esitti 19. huhtikuuta 1994 olevansa valmis yhteistyöhön Etelä-Afrikan tasavallan kanssa. EU:n ja eteläisen Afrikan valtioiden ensimmäisessä yhteisessä ulkoministerikokouksessa 6. P7. syyskuuta 1994 päätettiin sen jälkeen kun Etelä-Afrikka oli liittynyt aluejärjestö SADC:iin kattavasta vuoropuhelusta ja aiempaa voimakkaammasta taloudellisesta yhteistyöstä. Samanaikaisesti perustettiin yhteinen työryhmä. 2.2.2. Molemmat osapuolet allekirjoittivat lokakuussa 1994 väliaikaissopimuksen, jonka sisältämässä aiejulistuksessa luvattiin "vahvistaa keskinäisiä suhteita sosiaalisesti ja taloudellisesti, tasapainoista ja kestävää kehitystä silmällä pitäen". Etelä-Afrikan EU:n kanssa käymään kauppaan vaikutti elokuuhun 1994 asti suosituimmuuslauseke. Tämä vaikutti myönteisesti vain hyvin pieneen osaan eteläafrikkalaisista tuotteista. Etelä-Afrikalle erityisen tärkeät alueet, kuten maataloustuotteet, olivat vielä tullietuusjärjestelmän (GSP) voimaanastumisen jälkeen rajoitusten piirissä tai tuontitullit rasittivat niitä. Etelä-Afrikka valittaa tästä syystä todellisesta "syrjimisestä" joihinkin korkean HDI:n (inhimillisen kehityksen indeksi) omaaviin AKT-maihin verrattuna tärkeiden vientituotteiden osalta. EU päätti 5. heinäkuuta 1995 antaa Etelä-Afrikalle tiettyjä etuuksia maataloudessa, joka on tulevien neuvottelujen herkin alue (tullietuusjärjestelmä 66 %:lle asianomaisista maataloustuotteista, ei kuitenkaan tullivapautta). Tämä kosketti vain 25 % kaikista maataloustuotteista. Neuvosto päätti 23. lokakuuta 1995 laajentaa prosenttiosuutta 25 %:sta 59 %:iin. 2.2.3. AKT-maiden ja EU:n välinen kaksikantakokous puolsi painokkaasti lokakuussa 1994 parlamentaarisella tasolla Etelä-Afrikan ottamista mukaan Lomén sopimukseen ja mahdollistamaan etuusjärjestelmään kuuluvan kaupan pääsyn Euroopan unionin markkinoille. 2.2.4. EU aikoo tulevaisuudessa koordinoida alueellisten kehitysyhteistyöohjelmien ja P hankkeiden suunnittelua eteläisessä Afrikassa. On määrä tukea koti- ja ulkomaansijoituksia tämän alueen tuottaviin talouden aloihin, erityisesti jalostus- ja valmistusteollisuuteen. Samoin on tarkoitus tavoitella pitkän aikavälin tiivistä taloudellista yhteistyötä erityisesti pk-yritysten kanssa. Eteläafrikkalaisten kansalaisjärjestöjen aiempaa tukemista myönteisten toimien puitteissa on tarkoitus jatkaa ja siirtää kahdenvälisille väylille Etelä-Afrikan hallituksen kanssa. EU haluaa edelleen vahvistaa kansalaisjärjestöjen kanssa tehtävää yhteistyötä ja saada ne mukaan kaikkiin ohjelmiin, jotka rahoitetaan Euroopan jälleenrakennus- ja kehitysohjelman kautta. Periaatteessa EU:lla olisi oltava mahdollisuus asettaa ansioituneiden kansalaisjärjestöjen käyttöön hankkeisiin tarkoitettuja varoja myös välittömästi. Komissio haluaa avustaa Etelä-Afrikkaa suoraan kehittämänsä uuden eurooppalaisen jälleenrakennus- ja kehitysohjelman avulla. Tässä erityisrahastossa on varattu vuosittain 125 miljoonaa ecua avustukseen, jonka painopistealueita ovat kasvatus, koulutus, terveydenhuolto ja paikallistason demokraattisten elinten tukeminen. Suurin osa vuoden 1995 hankkeista on jo hyväksytty. Ne keskittyvät kiireellisten perustarpeiden tyydyttämiseen ja pk-sektorin tukemiseen. 2.2.5. Tukeakseen Etelä-Afrikkaa taloudellisesti Euroopan jälleenrakennus- ja kehitysohjelman lisäksi neuvosto päätti 1. kesäkuuta 1995 taata kahden vuoden aikana 300 miljoonalla eculla Euroopan investointipankin (EIP) antamia lainoja. 3. Komission mandaatti Sen jälkeen kun Nelson Mandela valittiin Etelä-Afrikan presidentiksi, uuden hallituksen EU:lta saama tuki (kts. 2. luku) oli lähinnä pirstaleista. Maaliskuun lopussa 1995 komission esitti ehdotuksen yhteisistä sopimuspuitteista antaakseen Etelä-Afrikan kanssa tehtävälle yhteistyölle perustan sekä pitkän aikavälin näköaloja. Neuvosto antoi mandaatin 19. kesäkuuta 1995 Ranskan toimiessa puheenjohtajamaana. Neuvottelut alkoivat virallisesti 30. kesäkuuta 1995 sen jälkeen kun Etelä-Afrikan varapresidentti Mbeki oli hyväksynyt komission suunnitelman mukaisen ns. "kahden polun lähestymistavan" ("twin-track-approach"). 3.1. Yleisiä tavoitteita Komission suunnitteleman kaksitahoisen menettelyn on tarkoitus vastata Etelä-Afrikan uuden kehityksen erityisyyttä. Ensiksikin neuvotellaan Etelä-Afrikan mahdollisesta erityisestä liittymisestä Lomé IV -sopimukseen. Komissio korostaa tässä yhteydessä aikomustaan tukea Etelä-Afrikkaa nykyisen muutosprosessin aikana, eli edistää taloudellista ja yhteiskunnallista vakauttamista. Tärkeimmälle sijalle olisi asetettava köyhyyden vastainen taistelu ja demokratisoitumisprosessi. Perustana on Yhdistyneiden kansakuntien yleismaailmalliseen ihmisoikeuksien julistukseen nojaten demokraattisten periaatteiden ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen tunnustaminen. Toiseksi on tarkoitus neuvotella kahdenvälisestä kauppa- ja yhteistyösopimuksesta, jonka tavoitteena on luoda vapaakauppa-alue kaupan asteittaisen vapauttamisen kautta. Komissio torjuu yhdensuuntaisen kaupan Etelä-Afrikan kanssa (kuten on asian laita muidenkin Afrikan valtioiden kanssa). EU haluaa myös mm. edelleen avata Etelä-Afrikan markkinoita omille vientituotteilleen. Etelä-Afrikka on jo nyt mielenkiintoinen kauppakumppani Euroopan teollisuus- ja kulutustavaroiden osalta (Etelä-Afrikan kahdenvälisen kauppataseen vaje vuonna 1994 oli teollisuustuotteiden osalta n. 3 miljardia ecua ottamatta huomioon Etelä-Afrikan kullan vientiä). Eteläisen Afrikan yhteistyötä on samanaikaisesti laajennettava. Etelä-Afrikan uuden aseman tulisi edistää tämän jännitteisen alueen taloudellista ja yhteiskunnallista kehitystä. 3.2. Ajalliset näköalat ja mandaatin rakenne "Kahden polun lähestyminen" kaksitahoisena menettelynä on ainutlaatuinen EU:n ja kolmansien maiden kumppanuuksien historiassa. Kahta vaihtoehtoista mahdollisuutta pohdittiin ja kumpikin hylättiin: molemminpuolinen suosituimmuus P asema (MFN) ei olisi muuttanut Etelä-Afrikan nykyistä asemaa. Tullietuusjärjestelmässä (GSP), jota jo vaikkakin vain osittain sovelletaan, tulokset eivät vastaa molemminpuolisia odotuksia. Pöytäkirja ("ensimmäinen polku") liitettäisiin Lomé IV -sopimukseen ja sisältäisi näin sen keston ja ehdot. Tämän assosiointisopimuksen, jonka piiriin kuuluu 70 Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maata (AKT-maat), kesto on 10 vuotta. Se alkoi 1. maaliskuuta 1990 ja päättyy 29. helmikuuta 2000. Sopimus takaa näiden maiden kaikille teollisuustuotteille ja suurelle osalle maataloustuotteista vapaan pääsyn Euroopan markkinoille. Kahdenvälinen sopimus ("toinen polku") on määrä solmia viideksi vuodeksi ja voidaan neuvotella vuosittain uudelleen. EU on kuitenkin antanut ymmärtää, että se aikoo sitoutua 10 P15 vuodeksi. Tähänastisilla neuvotteludirektiiveillä on seuraavanlainen rakenne: 3.2.1. Lomé IV -sopimuksen pöytäkirja Pöytäkirja sisältää ehdot, joilla Etelä-Afrikka voidaan liittää Lomé IV -sopimukseen. Neuvottelut riippuvat erityisesti AKT-maiden kanssa käytävistä neuvotteluista, eli EU:n ja AKT-maiden ministerineuvoston päätöksestä. Etelä-Afrikan taloudessa on ominaispiirteitä, jotka ovat verrattavissa AKT-maiden vastaaviin ominaispiirteisiin. Vetoamalla Etelä-Afrikan talouden voimiin ja mahdollisuuksiin komissio ei kuitenkaan halua soveltaa voimassa olevan Lomén sopimuksen joitakin kappaleita ja artikloja sopimuksen toisella puoliskolla: yleisiä kaupan määräyksiä käsittelevä kappale (167 P185 artikla), STABEXia käsittelevä kappale (186 P212 artikla), SYSMINiä käsittelevä kappale (214 P219 artikla), rakennesopeuttamisapua käsittelevät artiklat (239 P250 artikla), 5 pöytäkirja (banaanit), 6 pöytäkirja (rommi), 7 pöytäkirja (naudan- ja vasikanliha), 8 pöytäkirja (sokeri), 9 pöytäkirja (Euroopan hiili- ja teräsyhteisön tuotteet). Kaupan määräyksiä lukuunottamatta tämä vastaa myös Etelä-Afrikan toivomuksia. Lisäksi yleislausekkeella varmistetaan, että suora taloudellinen apu otetaan suoraan EU:n budjetista eikä AKT-maille tarkoitetusta kehitysapurahastosta. Ainoa poikkeus on pakolaisapu (255 P257 artikla). Etelä-Afrikka ei halunnut AKT-maille tarkoitettuja rahoitusvaroja ja vaati ennen kaikkea kaupan määräysten käyttöä. Etelä-Afrikan erityistä liittymistä Lomén sopimukseen käsittelevä artikla on tällä välin (kesäkuun 1995 jälkeen) otettu mukaan itse tekstiin. Mikäli EU:n ja AKT-maiden välillä keskustellaan uudesta sopimuksesta, on Etelä-Afrikan uusi tilanne otettava huomioon. 3.2.2. Kahdenvälinen kauppa- ja yhteistyösopimus 3.2.2.1. Kahdenvälinen sopimus määrää sellaisista EU:n ja Etelä-Afrikan välisistä suhteista, jotka eivät kuulu pöytäkirjan piiriin. Komissio tavoittelee vastavuoroista "epäsymmetristä vapaakauppasopimusta". Ensimmäisessä vaiheessa on tarkoitus mahdollistaa Etelä-Afrikan aiempaa parempi pääsy EU:n markkinoille. 3.2.2.2. On myös suunniteltu säännöllistä poliittista vuoropuhelua, jota on tarkoitus käydä ministeritasolla ja jonka on määrä taata sopimuspuolten lähentyminen. Eteläisen Afrikan pitkäaikaisen vakauden ja rauhan takaamiseksi tulisi kaikkien "Southern African Development Community" -alueen (SADC) maiden liittyä vuoropuheluun. Tämä vuoropuhelu tähtää: demokratian ja oikeusvaltion ylläpitoon, ihmisoikeuksien kunnioitukseen ja yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden edistämiseen, köyhyyden sekä rotuun, politiikkaan, uskontoon ja kulttuuriin perustuvien syrjinnän muotojen poistoon vaadittavien olosuhteiden luomiseen. Kauppa- ja yhteistyökysymyksistä käytävissä keskusteluissa ovat etualalla: kauppa- ja talousyhteistyön sääntöjä koskevien kysymysten selvittäminen, yhteistyö teollisuuden ja palvelun aloilla, sijoitussektori (suojelu ja tuki), kehitysyhteistyö. Laajapohjaisen komitean on määrä valvoa sopimuksen toteuttamista. Muita painopistealueita ovat: tiede ja tutkimus, tietoliikenne- ja tiedotusrakenteiden sekä tietoverkkojen laajentaminen (tietoyhteiskunta), toiminnan vahvistaminen koulutuksen, ammattikoulutuksen ja terveydenhuollon aloilla, ympäristön erityinen huomioonottaminen, institutionaaliset sopimukset. EU:n ja kolmansien maiden muiden sopimusten mukaisesti luetellaan seuraavat tarkemmin määrittelemättömät toiminta-alueet: Alkuperälauseke, tulli, kilpailupolitiikka, yhteisyritykset, työpaikkojen luominen, yritysneuvonta, aluekehitys, yhteistyö ja lähentäminen, tietoliikenne, energia, kuljetus, matkailu, maatalous, kalastus, rahoituspalvelut, henkinen sekä teollinen ja kaupallinen omaisuus, tiede ja tutkimus, kulttuuriset yhteydet, rahanpesun ja huumekaupan vastainen taistelu. Yksittäisdirektiiveillä olisi vasta neuvottelujen kuluessa tarkoitus määritellä tarkemmin mandaattia. 3.2.2.3. Komissio päätti 23. lokakuuta kauppa- ja yhteistyösopimusta koskevasta täydentävästä direktiiviluonnoksesta, jonka ilmentää neuvoston suunnittelemaa prosessia kaupan asteittaiseksi ja molemminpuoliseksi vapauttamiseksi. Siihen kuuluu myös säännösehdotuksia alkuperälausekkeen, palvelujen kaupan ja pääoman vapaan liikkuvuuden suhteen. Direktiiviluonnos suuntautuu EU:n näkökulmasta Maailman kauppajärjestön WTO:n määräysten mukaan ja ottaa huomioon herkät tuotteet ja edut. Sen jälkeen kun Etelä-Afrikan hallitus ei ensin aikonut toteuttaa FTA -sopimusta (Foreign Trade Association), se muutti kuitenkin mielensä syyskuussa 1995 pidettyjen kahdenvälisten neuvottelujen jälkeen. Se ilmoitti olevansa valmis aloittamaan neuvottelut FTA-sopimuksesta sillä ehdolla, että "mistään ei ole sovittu, kunnes kaikesta on sovittu". Tämän lisäksi Etelä-Afrikan hallitus odotti komissiolta ehdotusta, joka ottaa huomioon jo otetut askeleet kaupan vapauttamiseksi ja talouden uudelleen järjestämiseksi samoin kuin yhteensopivuuden SACU:n parhaillaan tapahtuvan uudelleen järjestämisen sekä eteläisen Afrikan alueellisen yhdentymisen kanssa. Maailman kauppajärjestö WTO:n määräysten mukaan vähintään 90 % koko kaupan määrästä on oltava vapautettuna 10 vuoden ylimenokauden jälkeen. Vain erityisesti perustelluissa tapauksissa prosessi voidaan pidentää 12 vuoteen. Viiden vuoden jälkeen on erityisesti herkkien ja sopimuksen alkaessa tullivapauteen kuulumattomien tuotteiden osalta suoritettava tarkistus. Jaksot ovat epäsymmetrisiä ja niissä on ns. hengähdystaukoja molemminpuolisia uudelleenjärjestymisprosesseja varten. Yksittäisillä vaiheilla on vain määräprosentteja, ei tuote-erittelyjä. Vain muutamat ns. herkät alueet, jotka eivät nykyisen arvion mukaan ylimenokauden jälkeenkään kuulu täyden tullivapauden piiriin, mainitaan ylimalkaisesti. 4. Alueellinen yhteensovittaminen eteläisessä Afrikassa 4.1. EU:n mielestä Etelä-Afrikalla on avainasema paitsi eteläisessä Afrikassa myös koko maanosassa. Etelä-Afrikan demokratisoituminen tarjoaa suuret mahdollisuudet kasvulle, vakaudelle ja turvallisuudelle koko alueella, myös esim. Angolassa ja Mosambikissa. Etelä-Afrikan hallitus on neuvottelujen alusta lähtien ilmaissut tavoitteikseen talouden alueellisen yhdentymisen edistämisen ja koko eteläisen Afrikan liittämisen omaan kasvuvaiheeseensa. 4.1.1. Etelä-Afrikka liittyi elokuussa 1994 nyt 12 jäsenvaltiota käsittävään "South African Development Communityyn" (SADC). Kuten SACD:n ministerineuvosto helmikuussa 1995 päätti, Etelä-Afrikka ottaa vastuulleen SADC:n raha- ja sijoitussektorin koordinoinnin. Etelä-Afrikalla on huomattava osa kauppa- ja yhdentymissopimuksen kehittämisessä. 4.1.2. Etelä-Afrikka toimii myös alueellisen teollisen kehityksen hyväksi "South African Customs Unionissa" (SACU), johon kuluvat Etelä-Afrikka, Namibia, Botswana, Lesotho ja Swasimaa. Verkostoja on Etelä-Afrikan hallituksen mukaan jo syntymässä. Tällä hetkellä kehitetään yhteistä teollisuuspoliittista strategiaa, johon myös SADC on tarkoitus myöhemmin liittää. EU on valmis takaamaan tämän alueellisen yhteistyön kauppatavaroille suosituimmuuskohtelun mukaisen pääsyn Euroopan markkinoille. Tällä tavoin pyritään vastaamaan tulliunionin (SACU) huoleen siitä, että vapaakauppa-alueen toteutuessa menetetään joitakin omaan kauppaan liittyviä etuja Etelä-Afrikalle. 4.2. Maailman kauppajärjestö WTO myönsi AKT-maille erityisaseman. Tästä hyötyvät kaikki SACU- ja SADC-maat. Jotta Etelä-Afrikka voidaan erityisellä tavalla liittää Lomén sopimukseen, on 1. tammikuuta 1995 perustetun Maailman kauppajärjestön WTO:n määräykset otettava huomioon. Yksittäisten etujen yhteensopivuuden tai hyväksymisen takaamiseksi ei ole suotavaa tehdä sopimuksia, jotka voisivat olla WTO:n sopimusten vastaisia. Etelä-Afrikka ja EU vaativat WTO:n jäseninä toteuttamaan mahdollisimman nopeasti Uruguayn kierroksen tulokset. 4.3. Lomén sopimukseen kuuluu toimia, jotka asettavat Etelä-Afrikan asemaan, jossa se voi vetää mukaansa eteläisen Afrikan teollista kehitystä (esim. "cumulation provisions"). Omien teollisuus- ja maataloustuotteiden paremman pääsyn EU:n markkinoille olisi asetettava Etelä-Afrikka sellaiseen asemaan, että se voisi taata eteläisen Afrikan valtioille kauppaetuja. 4.4. Etelä-Afrikan hallituksen EU:n kanssa käymien tiiviiden neuvottelujen johdosta Etelä-Afrikassa voimistuu ajoittain syytös "eurokeskeisyydestä". Tämän sijasta Etelä-Afrikan olisi suuntauduttava Afrikkaan ja "etelään". Koska Etelä-Afrikan on välttämätöntä taistella itselleen asema maailmanmarkkinoilla, sen on tehtävä näennäisesti perustava päätös: solmiako mahdollisimman pitkäaikainen sopimus kehittyneen maailman kanssa vai suuntautua voimakkaammin Aasian ja Latinalaisen Amerikan nopeasti kasvaville markkinoille? Tosiasiassa eteläafrikkalaiset yritykset pyrkivät jo näille markkinoille. 5. Talous- ja sosiaalikomitean lausunto 5.1. Talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen neuvoston 19. kesäkuuta 1995 tekemään päätökseen neuvotella kaksitahoisella menettelyllä EU:n ja Etelä-Afrikan suhteille pitkän aikavälin puitteet sekä siihen, että Etelä-Afrikka on periaatteessa hyväksynyt kyseisen menettelyn. 5.2. Komitea tunnustaa, että mandaatin monimuotoisuus ja sen suhteellinen avoimuus olivat välttämättömiä, jotta voidaan joustavasti sopeutua Etelä-Afrikan poliittisiin ja talouspoliittisiin päätösprosesseihin, EU:n sisäisiin monikerroksisiin etuperusteisiin SACU:n, SADC:n ja AKT-maiden suhteen sekä myös Maailman kauppajärjestön WTO:n etuperusteisiin. 5.3. Komitea tukee samalla Etelä-Afrikan toiveita, sillä: EU on luvannut täyden tukensa demokratisoinnille, ihmisoikeuksien turvaamiselle, taloudelliselle ja sosiaaliselle jälleenrakennukselle ja köyhyyden vastaiselle taistelulle, suurin osa Etelä-Afrikan kaksijakoisen yhteiskunnan jäsenistä elää rotuerottelun uhreina kehitysmaihin verrattavissa oloissa, muutokseen liittyy suuria odotuksia paremmasta perustarpeiden tyydyttämisestä, "poliittisen ihmeen" taloudellista ja yhteiskunnallista perustaa ei ole vielä varmistettu, Etelä-Afrikka joutuu lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä turvautumaan nopeaan, laajaan ja yksinkertaiseen apuun. 5.4. TSK ei yhdy yleiseen arvioon, jonka mukaan ottaen huomioon erilaiset lähtötilanteet tullien ja tukien osalta, tai Etelä-Afrikan erityiset velvoitteet Uruguayn kierroksen puitteissa, samoin kuin Euroopan maatalouspolitiikan rajoitusten vuoksi vapaakauppasopimus palvelisi ainoastaan EU:n etuja. Ylimenokauden aikana etujen tasaaminen on taattava soveltuvalla epäsymmetrialla. Vapaakauppasopimukset hyödyttävät loppujen lopuksi molempia osapuolia, vaikkakin mahdollisuuksien ja etujen täydellistä tasaista jakautumista ei voi koskaan taata. On kuitenkin otettava huomioon, että EU:hun Etelä-Afrikasta tulevassa tuonnissa on Uruguayn kierroksen puitteissa tapahtuvan molemminpuolisten velvoitteiden täyttämisen jälkeenkin tullin alaisten maataloustuotteiden suhteellinen osuus miltei yhtä korkea kuin tullin alaisia muiden tuontitavaroiden osuus (1999 ilman FTA:ta: 83 % tullitta; 8 % tullin alaisia maataloustuotteita; 9 % tullin alaisia muita tuotteita). Komitea luottaa komissioon siinä, että tuorein, ylimenokauden pikemminkin pirstaleisen tuen vaihe päätetään mahdollisimman pian. Historiallisista syistä maalle aiheutuvat kauppapoliittiset haitat vastaaviin kolmansiin maihin verrattuna on sivuutettava mahdollisimman pian. Tulevassa yhteistyössä on otettava huomioon erityiset lyhyen ja keskipitkän aikavälin velvoitteet Etelä-Afrikkaa kohtaan sekä myös samanarvoisten kumppanien keskipitkän ja pitkän aikavälin vastavuoroiset edut. 5.5. TSK on tyytyväinen siihen, että Lomén sopimuksen puolivälitarkistuksen yhteydessä sopimukseen otettiin mukaan Etelä-Afrikan sopimukseen liittymisen mahdollistava erityislauseke ja pitkäaikainen ratifiointimenettely vältettiin. Komitea on samoin tyytyväinen Lomén sopimuksen kumulointimääräysten soveltamisesta Etelä-Afrikkaan erityiseltä pohjalta, mutta vaatii, että tästä erityisvarauksesta luovutaan mahdollisimman pian. Komitea on myös tyytyväinen eteläafrikkalaisten yritysten oikeuteen osallistua EU:n varoin rahoitettujen hankkeiden tarjouskilpailuun. Saman tulisi koskea AKT-maiden yritysten osallistumista Etelä-Afrikassa pidettäviin tarjouskilpailuihin. 5.6. Talous- ja sosiaalikomitea perää komissiota vaikuttamaan osaltaan neuvottelujen nopeaan kulkuun. Mahdollisesti vielä päätettävinä olevat (yksittäis-)direktiivit olisi mahdollisuuksien mukaan hyväksyttävä nopeasti, ja jo saavutetut myönnytykset olisi edelleen toteutettava eteläafrikkalaisten tuotteiden markkinoille pääsyn osalta ennen koko sopimuksen ratifiointia. 5.7. Keskustelu Etelä-Afrikan täydestä kauppapoliittisesta pääsystä Lomé IV -sopimuksen piiriin olisi lopetettava. Etelä-Afrikan on pidettävä aktiivisesti esillä mahdollisuuksiaan sijoittajien luottamuksen kasvattamiseksi. 5.8. Etelä-Afrikan hallitus on aloittanut vakuuttavasti paluun nopeasti muuttuvaan kilpailupainotteiseen maailmantalouteen, joka ei sisällä erityissääntöjä kansallisesta historiasta johtuvien painolastien varalta, ja ylittää tässä suhteessa jo GATT-velvoitteensa. 5.9. EU:n kanssa tapahtuva kestävä taloudellinen yhteistyö voisi mahdollistaa Etelä-Afrikan liittymisen maailmantalouteen siten, että sosiaalisiin ja ympäristöseikkoihin kiinnitetään erityistä huomiota. TSK perää Etelä-Afrikan kaikkien maataloustuotteiden liittämistä nopeasti ja laajasti tullietuusjärjestelmään (GSP) Etelä-Afrikan vientituotteiden välttämättömän tukemisen tärkeänä väliaskeleena sen jälkeen kun niillä on jo osittainen pääsy tullietuusjärjestelmän piiriin ja tämä on taattu teollisuustuotteille rajoittamattomana. Komitea puoltaa kahdenvälistä vapaakauppasopimusta koskevaa aietta ja sitä, että sopimukseen kuuluisi tarvittava epäsymmetria ylimenovaiheen aikana. Maataloustuotteiden osalta on otettava huomioon yhteinen maatalouspolitiikka. Maataloustuotteiden kauppaan liittyvien vaikeuksien olisi vähennyttävä, kun Uruguayn kierroksella neuvotellut maatilatukien vähennykset toteutetaan. Tukien vähennykseen on sitouduttu edelleen seuraavalla neuvottelukierroksella. 5.10. Etelä-Afrikan nykyisen talous- ja ulkomaankaupparakenteen ajanmukaistaminen, erityisesti jalostusteollisuuden siirtyminen tehokkaampiin ja tuottavimpiin menetelmiin, vaatii joillakin aloilla pidempiä ylimenovaiheita tullien purkamisen yhteydessä vapaakauppasopimuksen suuntaan siirryttäessä. Kaupan asteittaisen vastavuoroisuuden muodostamisessa EU:n on tämän vuoksi tuotettava epäsymmetrisiä etukäteissuorituksia, jotta toteutetaan väliaikaissopimuksessa molempien osapuolten muotoilemat tavoitteet, joiden mukaan "ponnistukset (suunnataan) sosiaalisesti ja taloudellisesti tasapainoista kestävää kehitystä silmällä pitäen". 5.11. Etelä-Afrikan erityisesti lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä korkea pääomatavaroiden tuontitarve saattaa aiheuttaa maksutaseen epätasapainoa, mikäli tasapainoa ei saada aikaan viennin vastaavalla lisäyksellä ja keskipitkällä aikavälillä tuontia korvaavalla tuotannolla. Tämän vuoksi Etelä-Afrikan EU:hun suuntaaman viennin äärimmäinen riippuvuus kaivosalan perustuotteista on asteittain eriytettävä käsittämään maataloustuotteita ja työpanosta vaativia jalostusteollisuuden tuotteita. EU:n jäsenvaltioiden herkkien alojen etujen huomioonoton yhteydessä TSK puoltaa sitä, että Etelä-Afrikalle taataan lyhytaikainen markkinoille pääsy mm. maatalouden, elintarviketuotannon, lihantuotannon, puunjalostuksen, vaatetusteollisuuden aloilla. 5.12. TSK tunnustaa Etelä-Afrikan analyysit ja argumentit, joiden mukaan: monet maatalouden tuotteet eivät kosketa Euroopan valtioiden etuja, koska niitä ei tuoteta Euroopassa, niiden tuotteiden lukumäärä, jotka kilpailevat mainittavasti EU:n tuotteiden kanssa Euroopan sisäisessä kaupassa, on paljon pienempi kuin tähän asti on oletettu, epäsuotuisten vaikutusten jakautuminen maittain on odotettua paljon tasaisempi, ja vaatii, että näitä tuloksia verrataan EU:n huolellisiin tarkastuksiin tuotteiden ja maiden sekä myös dynaamisten näkökohtien (Euroopan sisäisen kaupan mahdollisuudet) osalta. 5.13. Mikäli Etelä-Afrikka pystyy torjumaan pintapuoliset myytit, sillä on huomattavat kehitys- ja kasvumahdollisuudet. Maailmanlaajuistumisen aikakaudella niitä voidaan hyödyntää varovaisen ja johdonmukaisen markkinoiden avaamisen kautta, joka puolestaan avaa koti- ja ulkomaisille sijoittajille uusia suuntia. Ulkomaiset suorasijoitukset voisivat vaikuttaa kestävän kehityksen edellytyksiin siinä mitassa, että työttömyys voisi vähetä oleellisesti. Kotimaisten pääomamarkkinoiden ahtaus (matala säästöosuus) voisi näin tulla osittain kompensoiduksi. Luottamusta luovien poliittisten ja talouspoliittisten toimien sekä sijoituksia paikan päällä edistävien ja varmistavien määräysten on tarjottava tähän edellytykset. TSK on samaa mieltä siitä, että pitkäaikaisen kauppa- ja yhteistyösopimuksen solmiminen EU:n kanssa epäsymmetrisen vapaakauppasopimuksen muodossa edistäisi suuntautumista, selvyyttä ja luottamuksen voittamista koti- ja ulkomaisten sijoittajien sekä maailmanlaajuisten kauppakumppaneiden keskuudessa. 5.14. Etelä-Afrikan epävarmuustekijät, jotka aiheutuvat sen geotaloudellisesta suuntautuneisuudesta sekä kaupan alakohtaisista seurauksista ja ennen kaikkea korkealaatuisten kulutustavaroiden kilpailumahdollisuuksista, tulisi voittaa yhdessä, mikäli asteittainen markkinoiden avautuminen vapaakaupan suuntaan toteutuu. TSK suosittaa, että komissio tarjoaa neuvottelujen yhteydessä alakohtaisten hahmotelmien ja analyysien rahoitusta. 5.15. Kaupan ja sijoitusten hallinto-, rahoitus- ja kuljetusjärjestelyistä vastaavien toimielinten välinen yhteistyö on alullaan. Neuvotteluja standardien ja tarkastustodistusten yhteensopivuudesta käydään. Tämän lisäksi Etelä-Afrikan hallitukselta olisi pyydettävä selvitystä siitä, aikooko se kehittää edelleen toimittajien, sijoittajien ja henkisen omaisuuden varmistusjärjestelmiä ja miten, sekä millä tavoin tai millä aikavälillä jo ilmoitettu pääomaliikkeiden valvonnan lopettaminen on tarkoitus toteuttaa. TSK on sitä mieltä, että näin voitaisiin parantaa riskien arvioitavuutta mahdollisten sijoittajien keskuudessa. 5.16. Maailmanmarkkinoiden avautuminen suurin askelin kansainvälisen kilpailukyvyn parantamiseksi sekä luottamusta herättävä makrotaloudellisten (rahoituksellisten ja verotuksellisten) vakausstandardien ylläpito ulkomaisista luotottajista ja sijoittajista huolehtimiseksi, samoin kuin Etelä-Afrikan poliittisen kompromissin erityinen luonne (uudelleenjaon rajat) kutistavat massaostovoiman lyhyen aikavälin kehitystä ja eivätkä anna odottaa tältä taholta nopeita sysäyksiä kasvulle ja työllisyydelle. EU:n Etelä-Afrikan vientituotteille myöntämissä helpotuksissa, kuten myös Etelä-Afrikkaa koskevien hankkeiden tai sijoitusten taloudellisessa tukemisessa, olisi kulloistenkin työllisyysvaikutusten oltava etusijalla TSK on tyytyväinen lukuisten yritysten toimintaan jälleenrakennusohjelman hankkeiden yhteydessä (RDP). Yhteistyö pk-yritysten kanssa, mukaan lukien epävirallinen sektori ja uudet liiketoiminnan muodot, avaa hallituksen tuella yksinkertaisia ja nopeita työllisyysmahdollisuuksia. Tämä edistää (mustan) keskiluokan muodostumista. Maan sisäiset kasvusysäykset ovat maksutasetta rasittamatta toteutettavissa ennen kaikkea pk-sektorin mahdollisuuksien kautta, eli erityisesti kehittämällä edelleen epävirallista sektoria ja uusia liiketoiminnan muotoja. 5.17. Pk-yritysten rahoitusedellytyksiä on parannettava. EU:n on huolellisesti tarkastettava ja edistettävä monitasoisia vaihtoehtoja. Kansalaisjärjestöt, jotka täyttävät tietyt johtamista, taloudellista elinkykyä, luottopoliittista kokemusta ja rahoittajan harjoittamaa valvontaa koskevat vaatimukset, voivat mm. liikepankkien ja pk-yritysten välittäjinä edistää tälläisten yritysten kehitystä. Liikepankit on asteittain tuotava lähemmäksi uusia riskejä, jotta kehittynyt rahoitustaloudellinen perusrakenne toimii myös tämän uuden yrityskulttuurin hyväksi. 5.18. Hallituksen hankkeiden (RDP) toteuttaminen kunnissa ei ole mahdollista ilman vakavan ja asiantuntevan välittäjän osassa toimivia kansalaisjärjestöjä, joilla on pitkäaikainen luottamusperusta. Uusien kunnallisten hallintorakenteiden olisi vaivalloisesti luotava itselleen samanlainen asema. TSK tukee yhtäältä komissiota sen pyrkimyksissä järjestelmälliseen menettelytapaan, avoimuuteen ja tilitykseen Etelä-Afrikassa. Toisaalta TSK suosittaa, että nämä perusteet täyttäviä kansalaisjärjestöjä käytetään edelleen riippumattomina toimijoina. Etelä-Afrikan hallitukselta voi odottaa, että se edistää myönteistä seurantaa ("screening") tulosten yleisen arvioinnin ("track records", "state audits") kautta. Kansalaisjärjestöjen merkitys Etelä-Afrikan kansalaisyhteiskunnan muokkaamisessa on kiistaton. 5.19. TSK on tyytyväinen Etelä-Afrikan tärkeiden yhteiskunnallisten toimijoiden uusimpaan yhteiseen aloitteeseen lahjontaa, petosta, rikollisuutta, huumerikollisuutta ja väkivaltaa vastaan ja pitää tätä lahjonnan vastaisen taistelun kestävänä moraalisena tukena, jonka olisi mahdollistettava asiasta vastuussa olevien laitosten tiiviimpi yhteistyö. Komitea on huolissaan lahjonnan maailmanlaajuisesta leviämisestä. Kukaan ei voi osoittaa toisia, vaan kaikkien on edistettävä sen tukahduttamista. EU:n on osaltaan tarmokkaasti edistettävä jäsenvaltiossaan lahjontaa sallivien ja sitä suosivien sääntöjen ja käytäntöjen lopettamista. TSK suosittaa samalla, että Etelä-Afrikan hallituksen kanssa keskustellaan ajoissa institutionaalisista ja lainsäädännöllisistä edellytyksistä, joilla taataan julkisten ja kehitysyhteistyövälineiden tehokas, avoin ja vastuuntuntoinen hallinto kaikilla tasoilla, erityisesti hankkeiden ja urakoiden annon yhteydessä. Lahjontariskien vastainen johdonmukainen ja yhteinen taistelu kahdenvälisten taloussuhteiden yhteydessä palvelee talouden tehokkuutta ja siten Etelä-Afrikan kasvuprosessia. Ensimmäisenä askeleena olisi sovittava tiiviistä vastavuoroisesta kokemustenvaihdosta vastuussa olevien hallintoelinten välillä. 5.20. Komission mandaattiin kuuluu kehitysyhteistyön ohella myös yhteistyö Etelä-Afrikan vahvoilla talousaloilla. Erityisesti näillä aloilla ovat suuret yritykset yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa kehittäneet laadullisesti kunnioitettavan ammatillisen pätevöitymissuunnitelman. TSK on kuitenkin sitä mieltä, että ammatillisen pätevöitymisen tehokkaassa järjestelmässä on taattava yhtäläisesti sekä sen laajuus että syvyys. Komitea on siksi tyytyväinen siihen, että komissio lukee tämän alueen yhteistyön tärkeimpiin tavoitteisiin. TSK toivoo, että jäsenvaltiot asettavat tähän mennessä kehittämänsä suunnitelmat ja Etelä-Afrikassa saamansa kokemuksen yhteiseen käyttöön. 5.21. EU:n ja Etelä-Afrikan välisen kahdenvälinen yhteistyösopimus on voitava sovittaa yhteen SACU:n ja SADC:n eli AKT-maiden alueellisten kehitysetujen sekä Maailman kauppajärjestön WTO:n sääntöjen kanssa. TSK on tyytyväinen Etelä-Afrikan suureen diplomaattiseen ja ulkomaankauppapoliittiseen herkkyyteen näiden etujen yhteydessä. Näiden maiden Etelä-Afrikan markkinoille pääsyn parantaminen, yhteisten teollisuuspoliittisten suunnitelmien kehittäminen, alueellisen kaupan uusi rakenne tasapainoisen alueellisen kehityksen hyväksi sekä alueiden välisten kauppa- ja sijoitusvirtojen vahvistaminen ansaitsevat täyden tunnustuksen ja kannustuksen asioiden eteenpäin viemiseksi. TSK tukee mielipidettä, jonka mukaan eteläisen Afrikan maat sekä AKT-maat olisi otettava mukaan neuvotteluihin kaikilla tasoilla, mukaanlukien ministeritason poliittinen vuoropuhelu ja toivoo eteläafrikkalaisilta osapuolilta erityistä panosta. 5.22. TSK toteaa samalla, että Etelä-Afrikan saavuttama menestys hyödyttää koko aluetta, kun taas epäonnistumisella olisi enemmän epävakautta luovia vaikutuksia kuin hetkellisellä talouden kiirehtimisellä voisi koskaan olla. TSK on myös sitä mieltä, että Etelä-Afrikan sopimus suurimman kauppakumppaninsa EU:n kanssa Etelä-Afrikan järjestelmälliseksi maailmanmarkkinoille saattamiseksi ei pitäisi suhteettomasti vaikuttaa muiden suurten teollisuusmaiden etuihin Etelä-Afrikan markkinoilla. 5.23. Suunniteltu laaja poliittinen vuoropuhelu, johon kuuluu ministeritason ohella myös muita poliittisen vastuun ja demokraattisen kehityksen tasoja, on oleellinen tekijä demokratian ja oikeusvaltion vakiinnuttamisessa, ihmisoikeuksien suojelussa ja sosiaalisen tasa-arvoisuuden edistämisessä sekä köyhyyden ja kaikenlaisen syrjinnän vastaisessa taistelussa. TSK on tyytyväinen aikeeseen tukea tätä vuoropuhelua institutionaalisilla varotoimilla. Näihin on määrä kuulua säännöllinen yhteydenpito molempien parlamenttien välillä kaikissa yhteistyösopimuksia koskevissa kysymyksissä. Komitea suosittaa painokkaasti, että eurooppalaiset työmarkkinaosapuolet otetaan mukaan vuoropuheluun. 5.24. Etelä-Afrikan on laskeuduttava alas korkealta tullien ja tukiaisten jalustalta, joka syntyi poliittisista syistä. Uruguayn kierroksen puitteissa jo tehdyt velvoitteet, tämän lisäksi päätetty 27 %:n tullivapaus auton osien tuonnille sekä täysi tullivapaus vaatteille ja tekstiileille seitsemän (peräkkäisten) vuoden ajan asettavat valtava työttömyys ja syrjäytyneisyys huomioon ottaen valtavia yhteiskunnallisia haasteita. Lisäksi tulevat komission ehdotuksessa suunniteltu tullien asteittainen poistaminen, minkä yhteydessä Etelä-Afrikka olisi vapautettava ylimenokauden aikana erilaisten lähtötilanteiden vuoksi vielä 36 % tuonnistaan tulleista, kun taas EU:n olisi tehtävä sama vain n. 7 %:lle tuonnistaan Etelä-Afrikasta. Tällä hetkellä 78 % Etelä-Afrikasta tulevasta tuonnista tulee EU:hun tullivapaasti, vastaavasti Etelä-Afrikkaan viedään EU:sta tullivapaasti vain 44 %. Tässä yhteydessä EU:n ei olisi pidettävä Etelä-Afrikasta tuotettavan kullan ja muiden kaivosalan tuotteiden, jotka muodostavat n. 50 % Etelä-Afrikasta tulevasta koko tuontimäärästä, tullittomuutta osoituksena kaupan vapaudesta. Muiden kuin maataloustuotteiden kaupan kasvava vaje viittaa lisääntyvään tavaroiden ja palvelujen ylimääräiseen vientitarpeeseen sekä ylimääräiseen pääoman tuontitarpeeseen. Yhteiskunnallinen vakaus on edelleen Etelä-Afrikan menestyksen oleellinen edellytys. Euroopan maatalouden kiistämätöntä herkkyyttä on verrattava Etelä-Afrikan työntekijöiden työpaikan- ja tulonmenetyksiin. Yhdestä työtulosta voi elää 5 P10 henkeä. Suunniteltujen epäsymmetriasääntöjen on taattava tämä suhteellisuus. Työpaikkojen, sosiaaliturvan, koulutuksen sekä ammatillisen ja muun pätevöitymisen vääjäämättömät seuraukset on kohdattava EU:n suuripiirteisellä toiminnalla, joka ei lopu EU:n kehitys- ja jälleenrakennusohjelmiin. Neuvonta, pätevöityminen, yhteistyö ja yhteiskunnallisten toimijoiden vahvistaminen ansaitsevat EU:n taholta erityisiä ponnistuksia. Vääjäämättömän maailmanmarkkinoiden avautumisen, makrotaloudellisen vakauspolitiikan ja sijoittajille luotavan edullisen toimintaympäristön luomisen lyhyen aikavälin seurauksia on vahvistettava. Toisaalta olisi otettava huomioon miljoonien köyhyysrajan alapuolella elävien ihmisten odotukset. Sosiaalisella vuoropuhelulla on yhteiskunnallisen rauhan välineenä oltava Etelä-Afrikassa oleellinen asema. 5.25. Etelä-Afrikan työsuhteille annetaan lisääntyvässä määrin avainasema koko 6-yhteiskunnallisen rauhoittumisen ja kilpailukyvyn parantumisen yhteydessä. Vuonna 1995 perustettu Etelä-Afrikan kansallinen talous- ja kehitysneuvosto (NEDLAC), joka koostuu yhtäläisesti hallituksen, työnantajajärjestöjen ja ammattiliittojen edustajista ja ottaa osittain myös muiden kansalaisjärjestöjen mielipiteet huomioon, pitää tärkeimpänä tehtävänään saada työmarkkinaosapuolet yhtymään samoihin suosituksiin vastaavaksi lainsäädännöksi. TSK toteaa, että ensimmäinen vaikea koetus, Etelä-Afrikan työlakiluonnoksen yhteinen tukeminen, onnistui. Monimutkaisen, Etelä-Afrikan historian voimakkaasti rasittaman lakko-oikeuden, aloittain käytävien keskusjohtoisten palkkaneuvottelujen ja työpaikkaneuvostojen osalta saavutettiin yhteisymmärrys. Kaikkien osapuolten oli tehtävä osittain vaikeita myönnytyksiä. Etelä-Afrikan teollisuuden on edelleen käytävä läpi rakennemuutos- ja sopeutumisprosesseja nopeasti ja huomattavin yhteiskunnallisin seurauksin. Ne ylittävät voimakkuudessaan Euroopan teollisuuden 1990-luvun vastaavat muutokset. Yhteiskunnallisilta toimijoilta vaaditaan tässä yhteydessä entistä enemmän. TSK suosittaa tämän vuoksi, että säännönmukainen poliittinen vuoropuhelu ulotetaan TSK:n ja NEDLAC:in tasolle ja ankkuroidaan yhteistyösopimukseen seuraavasti: a) asetetaan neuvoa-antava kahdenvälinen komitea edistämään vuoropuhelua ja yhteistyötä, b) komiteaan kuuluu kuusi jäsentä sekä TSK:sta että NEDLAC:ista, c) vuoropuhelu ja yhteistyö ulottuvat EU:n ja Etelä-Afrikan tulevien suhteiden kaikkiin taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin näkökohtiin ja niissä otetaan erityisesti huomioon EU:n ja Etelä-Afrikan tulevan sopimuksen määrittelemät alueet, d) kahdenvälinen neuvoa-antava komitea tekee itselleen työjärjestyksen. Bryssel, 20. joulukuuta 1995. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Carlos FERRER