Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi lemmikkieläinten muuhun kuin kaupalliseen kuljettamiseen sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista /* KOM/2000/0529 lopull. - COD 2000/0221 */



Virallinen lehti nro 029 E , 30/01/2001 s. 0239 - 0243



Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI lemmikkieläinten muuhun kuin kaupalliseen kuljettamiseen sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista (komission esittämä) PERUSTELUT Yhteisön tasolla vahvistettavat toimenpiteet ovat tarpeen lemmikkieläinten kuljettamista muussa kuin kaupallisessa tarkoituksessa koskevien, jäsenvaltioissa sovellettavien säännösten yhtenäistämiseksi. Lemmikkieläinten kuljettamiseen muussa kuin kaupallisessa tarkoituksessa sovellettavien eläinten terveyttä koskevien vaatimusten yhdenmukaistamisyritykset eivät ole tähän mennessä tuottaneet tulosta. Tähän on ollut syynä raivotauti, johon jäsenvaltioissa suhtaudutaan eri tavoin. Raivotautitilanne on kuitenkin parantunut koko yhteisön alueella merkittävästi viime vuosikymmenen aikana taudin esiintymisalueilla toteutettujen kettukantojen rokotusten jälkeen. Kotieläiminä pidettävissä lihansyöjissä (koirissa ja kissoissa) todettujen raivotautitapausten määrä on vähentynyt 499:stä tapauksesta (1991) viiteen tapaukseen (1998). Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset päättivät tämän erittäin suotuisan tilanteen perusteella luopua kuuden kuukauden karanteenijärjestelmästä, jota on perinteisesti sovellettu Yhdistyneen kuningaskunnan alueelle tuotaviin koiriin ja kissoihin. Yhdistynyt kuningaskunta on hyväksynyt karanteenille vaihtoehtoisen järjestelmän riippumattomien asiantuntijoiden ryhmän tekemien päätelmien perusteella ja julkisesta kuulemisesta saadun suuren kannatuksen vuoksi. Järjestelmää sovelletaan vain muista jäsenvaltioista tuleviin eläimiin ja ajan myötä sellaisista kolmansista maista tuleviin eläimiin, joissa raivotautia ei esiinny tai joissa se on hallinnassa. Järjestelmä tarjoaa vastedes karanteenia vastaavan turvan. Se voidaan esittää lyhyesti seuraavasti: -Eläinten elektroninen tunnistus -Rokotus inaktivoidulla rokotteella -Yli kuusi kuukautta ennen kuljetusta vasta-aineiden määrityksellä toteutettava immuniteetin tarkastaminen rokotteita vastaan. Ruotsi hyväksyi vuonna 1994 näihin samoihin periaatteisiin pohjautuvan järjestelyn, mutta kyseiset järjestelmät eroavat toisistaan merkittävästi täytäntöönpanon osalta. Sellaisiin jäsenvaltioihin, joissa ei perinteisesti ole esiintynyt raivotautia, suunnattujen eläinten kuljetusten osalta tämän luonnoksen säännökset on pääpiirteissään omaksuttu Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksymästä vaihtoehtoisesta järjestelmästä. Muiden kuin edellisessä kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden välisissä kuljetuksissa vaaditaan ainoastaan rokotus. Samaa sääntöä sovelletaan alueellisen ajattelutavan mukaisesti Sveitsin kaltaisiin kolmansiin maihin ja alueisiin, joiden asema on verrattavissa yhteisön alueisiin. Kolmansista maista tuleviin koiriin ja kissoihin sovellettavaa lainsäädäntöä olisi toisessa vaiheessa tiukennettava ja tällaisten kuljetusten valvontaa olisi lisättävä. Koska raivotautitilanne on kaikissa jäsenvaltioissa hallinnassa, taudin esiintymisalueilta tulevien eläinten kuljetukset näyttävät vastedes muodostavan suurimman tautiriskin. Tässä asetuksessa vahvistetaan kyseisten kuljetusten osalta tiukemmat säännökset kuin ne, joita sovelletaan nykyisin eräissä manner-Euroopassa sijaitsevissa jäsenvaltioissa, joissa vasta-aineiden määritystä ei vaadita (kansainvälisen eläintautiviraston laatiman eläinten terveyttä koskevan säännöstön suosituksissa säädetään kyseisen analyysin suorittamisesta niistä maista, joissa tautia esiintyy, tulevaan tuontiin). Niiden kolmansien maiden osalta, joissa tautia ei esiinny ja joissa tautitilanteen katsotaan olevan riittävän hyvin hallinnassa, yleinen periaate on, että pelkkä rokotus ilman vasta-aineiden määritystä on soveltuva ratkaisu. Koko kyseinen järjestely perustuu saatavilla oleviin tieteellisiin tietoihin, jotka koskevat näistä kuljetuksista aiheutuvien terveysriskien vähentämistä hyväksyttävälle tasolle, eikä sen voida katsoa asettavan näille kuljetuksille perusteettomia esteitä. Lisäksi tässä asetuksessa vahvistetaan säännös, joka antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden vaatia lisätakeita silloin, kun erityistilanne niin edellyttää. 2000/0221 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI lemmikkieläinten muuhun kuin kaupalliseen kuljettamiseen sovellettavista eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan ja 152 artiklan 4 kohdan b alakohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [1], [1] EYVL C ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [2], [2] EYVL C ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [3], [3] EYVL C noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa säädettyä menettelyä [4], [4] EYVL C sekä katsovat seuraavaa: (1) On tarpeen yhdenmukaistaa muuhun kuin kaupalliseen lemmikkieläinten kuljettamiseen jäsenvaltiosta toiseen ja kolmansista maista sovellettavat eläinten terveyttä koskevat vaatimukset, ja tämä tavoite on mahdollista saavuttaa ainoastaan yhteisön tasolla vahvistettavilla toimenpiteillä. (2) Tämä asetus koskee perustamissopimuksen liitteessä I tarkoitettujen elävien eläimien kuljettamista. Joidenkin asetuksen säännösten, erityisesti raivotautia koskevien säännösten, välittömänä tavoitteena on kansanterveyden suojelu. On myös yksinomaan eläinten terveyttä koskevia säännöksiä. Perustamissopimuksen 37 artikla ja 152 artiklan 4 kohdan b alakohta muodostavat asianmukaisen oikeudellisen perustan. (3) Raivotautitilanne on parantunut merkittävästi koko yhteisön alueella kymmenen viime vuoden aikana. Tämä on seurausta Koillis-Euroopan alueilla, joilla raivotautia on esiintynyt 1960-luvulta alkaen, toteutetuista ohjelmista, joissa ketuille on annettu suun kautta rokotteita. (4) Yhdistynyt kuningaskunta ja Ruotsi ovat tautitilanteen parantumisen vuoksi luopuneet vuosikymmeniä voimassa olleesta kuuden kuukauden karanteenijärjestelmästä ja korvanneet sen vaihtoehtoisella järjestelmällä, joka on vähemmän rajoittava ja tarjoaa vastaavan turvallisuustason. (5) Lemmikkieläiminä pidettävissä lihansyöjissä yhteisön alueella havaitut raivotautitapaukset koskevat vastedes pääasiassa sellaisista kolmansista maista peräisin olevia eläimiä, joissa esiintyy yhä urbaania raivotautia. (6) Näin ollen olisi tiukennettava eläinten terveyttä koskevia vaatimuksia, joita jäsenvaltioissa on tähän asti yleisesti sovellettu kolmansista maista tulevien kotieläiminä pidettävien lihansyöjien tuontiin. (7) Yhteisön alueelle tuonnissa sovellettaviin tarkastuksiin olisi kuitenkin tehtävä poikkeuksia sellaisten eläinten kuljetusten osalta, jotka tulevat kolmansista maista tai alueilta, jotka kuuluvat terveyspoliittisella tasolla yhteisön kanssa samaan maantieteelliseen kokonaisuuteen. (8) Tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden tavoitteena on varmistaa riittävä turvallisuustaso kyseisiä terveysriskejä vastaan. Toimenpiteet eivät luo perusteettomia esteitä asetuksen soveltamisalaan kuuluville kuljetuksille, sillä ne perustuvat asiasta kuultujen asiantuntijaryhmien päätelmiin erityisesti 16 päivänä syyskuuta 1997 annettuun eläinlääkintäalan tiedekomitean kertomukseen. (9) Olisi myös vahvistettava oikeudelliset puitteet sellaisten eläinten, jotka eivät ole alttiita raivotaudille tai jotka ovat raivotaudin kannalta epidemiologisesti merkityksettömiä, muussa kuin kaupallisessa tarkoituksessa toteutettaviin kuljetuksiin sovellettaville terveysvaatimuksille. (10) Tätä asetusta olisi sovellettava rajoittamatta luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä 9 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 338/97 [5], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1476/1999 [6], säännösten soveltamista. [5] EYVL L 61, 3.3.1997, s. 1. [6] EYVL L 171, 7.7.1999, s. 5. (11) Koska tämän asetuksen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen 1999/468/EY [7] 2 artiklassa tarkoitettuja laajakantoisia toimenpiteitä, olisi niistä päätettävä kyseisen päätöksen 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä noudattaen, [7] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Tässä asetuksessa vahvistetaan vaatimukset, joita on noudatettava muissa kuin kaupallisissa lemmikkieläinten kuljetuksissa ja näiden vaatimusten noudattamisen valvontaa koskevat säännöt. 2 artikla Tätä asetusta sovelletaan liitteen I luetteloon merkittyihin lajeihin kuuluvien sellaisten eläinten kuljetuksiin jäsenvaltiosta toiseen tai kolmansista maista, jotka kulkevat omistajansa tai muun niistä vastaavan luonnollisen henkilön mukana ja joita ei ole tarkoitettu myytäviksi tai uudelle omistajalle luovutettaviksi sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 artiklan toisen kohdan soveltamista. Asetusta sovelletaan sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 338/97 nojalla annettujen säännösten soveltamista. 3 artikla Liitteen I osassa A tarkoitettuihin lajeihin kuuluvat eläimet katsotaan tunnistetuiksi, jos niillä on: a) tatuointi, jonka merkinnät ovat selkeästi luettavissa, tai b) elektroninen tunnistuslaite (mikrosiru). Edellä b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa silloin, kun mikrosiru ei ole ISO 11784 -standardin tai ISO 11785 -standardin liitteen A mukainen, eläimestä vastuussa olevan henkilön on tarkastuksissa tarjottava mikrosirun lukemiseen tarvittavat välineet. 4 artikla Liitteen I osassa B tarkoitettuihin lajeihin kuuluvien eläinten kuljetuksiin jäsenvaltiosta toiseen tai kolmansista maista taikka liitteen II osassa B merkityiltä alueilta ei sovelleta eläinten terveyttä koskevia vaatimuksia. Vaatimukset, joita sovelletaan muihin kuin liitteeseen I merkittyihin lemmikkieläinten lajeihin kuuluvien eläinten kuljetuksiin jäsenvaltiosta toiseen, vahvistetaan 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Vaatimukset, joita sovelletaan liitteen I B osassa tarkoitettuihin lajeihin kuuluviin eläimiin, jotka tulevat muista kuin liitteen II osaan B merkityistä kolmansista maista, vahvistetaan 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen samoin kuin niiden mukana olevan todistuksen malli. 5 artikla Liitteen I A osassa tarkoitettuihin lajeihin kuuluvien eläinten, joita kuljetetaan jäsenvaltiosta toiseen tai liitteen II B osassa merkityistä kolmansista maista, on täytettävä liitteen III A osassa vahvistetut vaatimukset. Kun määräjäsenvaltiona on jokin liitteen II A osaan merkityistä valtioista, voidaan vaatia, että liitteen III B osassa säädetyt lisävaatimukset täyttyvät. Poiketen siitä, mitä toisessa kohdassa säädetään, liitteen II A osassa tarkoitetut määräjäsenvaltiot voivat vapauttaa saman liitteen jäsenvaltioista tai liitteen II osassa B olevaan jaksoon 1 kuuluvista kolmansista maista alueelleen tulevien eläinten kuljetukset kaikista raivotautia koskevista lisävaatimuksista. Niiden on ilmoitettava asiasta komissiolle ja muille jäsenvaltioille. Silloin, kun jonkin jäsenvaltion tai liitteen II osaan B merkityn kolmannen maan raivotautitilanne sitä edellyttää, voidaan jäsenvaltion pyynnöstä tai komission aloitteesta tehdä 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen päätös siitä, että liitteen I osassa A tarkoitettuihin lajeihin kuuluvien, kyseisestä jäsenvaltiosta tai kolmannesta maasta tulevien eläinten on täytettävä 6 artiklassa vahvistetut vaatimukset. 6 artikla Liitteen I osassa A tarkoitettuihin lajeihin kuuluvien, muista kuin liitteen II osaan B merkityistä kolmansista maista tulevien eläinten on täytettävä liitteen III osassa C vahvistetut vaatimukset. Kuitenkin silloin, kun kyseisiä eläimiä tuodaan suoraan liitteen II osassa A merkityn jäsenvaltion alueelle, niihin voidaan soveltaa karanteenia, jonka yksityiskohtaiset säännöt kyseisen jäsenvaltion on vahvistettava sekä ilmoitettava asiasta komissiolle. 7 artikla Kun tässä asetuksessa tarkoitettuun kuljetukseen sovellettavissa vaatimuksissa edellytetään raivotaudin osalta vasta-aineiden määritystä, kyseinen testi on suoritettava laboratoriossa, joka on hyväksytty tehdyn neuvoston päätöksen 2000/258/EY [8] mukaisesti. [8] EYVL L 79, 30.3.2000, s. 40. 8 artikla Jäsenvaltiot voivat sellaista tautia koskevan erityistilanteen vuoksi, josta ei säädetä tässä asetuksessa, toimittaa komissiolle kolmen kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta lisätakeita koskevan hakemuksen alueelleen tuotujen lemmikkieläinten osalta. Kyseiseen hakemukseen on liitettävä jäsenvaltiossa vallitsevaa tautitilannetta koskeva selvitys, jossa perustellaan lisätakeiden tarve kyseisen taudin leviämisvaaran torjumiseksi. Tässä artiklassa säädetyt lisätakeet hyväksytään eläinlääkintäalan tiedekomitean lausunnon jälkeen 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Tämän asetuksen voimaan tullessa voimassa olevat kansalliset toimenpiteet voidaan pitää voimassa siihen asti, kunnes tässä artiklassa säädetyt lisätakeet hyväksytään. Jäsenvaltion pyynnöstä tai komission aloitteesta voidaan erityistilanteen sitä edellyttäessä tehdä 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen päätös kyseisestä tilanteesta aiheutuvien riskien torjumiseksi tarvittavien toimenpiteiden toteuttamisesta. 9 artikla Komissio voi vahvistaa liitteen I osaan A merkittyihin lajeihin kuuluvien eläinten kuljetuksille 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen muita vaatimuksia kuin ne, jotka vahvistetaan tässä asetuksessa. Niiden todistusten mallit, joiden on oltava liitteen I osaan A merkittyihin lajeihin kuuluvien, tämän asetuksen mukaisesti kuljetettavien eläinten mukana, vahvistetaan 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 10 artikla 1. Muutetaan liitteitä 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tässä asetuksessa tarkoitettujen eläinlajien tautitilanteen, erityisesti raivotautitilanteen, yhteisön alueella tapahtuneen kehityksen huomioon ottamiseksi. 2. Merkittäessä jokin kolmas maa liitteen II osaan B seuraavat seikat on otettava huomioon: a) maan eläinlääkintäviranomaisten rakenne ja organisaatio, b) maan raivotautitilanne, c) lihansyöjien tuontia koskeva sääntely, d) raivotaudin vastaisten rokotteiden markkinoille saattamista koskevat voimassa olevat säännökset (hyväksyttyjen rokotteiden luettelo). 11 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että yhteisön alueelle saapumispaikan toimivaltainen viranomainen tarkastaa yhteisön alueelle muista kuin liitteen II osassa B olevassa jaksossa 1 tarkoitetuista kolmansista maista tuotavat lemmikkieläimet. Jäsenvaltioiden on nimettävä näistä tarkastuksista vastaava viranomainen ja ilmoitettava asiasta välittömästi komissiolle. 12 artikla Kunkin jäsenvaltion on laadittava luettelo 11 artiklassa tarkoitetuista saapumispaikoista ja toimitettava se muille jäsenvaltioille ja komissiolle. Kyseisissä saapumispaikoissa on oltava tilat, joihin tässä asetuksessa tarkoitetut eläimet voidaan tarvittaessa sijoittaa erityisesti silloin, kun niiden tuonti yhteisön alueelle ei ole sallittua, siihen asti, kunnes ne jälleenlähetetään tai kunnes tehdään muu hallinnollinen päätös. 13 artikla Eläimestä vastuussa olevan henkilön on kaikissa kuljetuksissa voitava esittää tarkastusviranomaisille eläinlääkärin antama todistus, jonka mukaan eläin täyttää kyseisen kuljetuksen edellyttämät vaatimukset. Jos näistä tarkastuksista käy ilmi, että eläin ei täytä tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia, toimivaltainen viranomainen päättää: a) palauttaa eläimen, tai b) pitää eläintä terveyttä koskevien vaatimusten täyttämiseksi tarvittavan ajan karanteenissa, taikka c) viimeisenä keinona lopettaa eläimen, jos sitä ei voida palauttaa tai pitää karanteenissa. 14 artikla Kansanterveyden suojelemiseksi tarvittavat täytäntöönpanotoimenpiteet annetaan 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Muut tarvittavat täytäntöönpanotoimenpiteet annetaan 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 15 artikla Kansanterveyden suojelemiseksi tarvittavat siirtymäsäännökset annetaan 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Muut tarvittavat siirtymäsäännökset annetaan 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 16 artikla 1. Komissiota avustaa neuvoston päätöksen 68/361/ETY [9] 1 artiklalla perustettu pysyvä eläinlääkintäkomitea. [9] EYVL L 255, 18.10.1968, s. 23. 2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 7 artikla. 3. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 7 ja 8 artikla. 4. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika on yksi kuukausi. 17 artikla Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisjen virallisessa lehdessä. Asetusta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2002. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I ELÄINTEN LAJIT OSA A Koirat Kissat OSA B Hämähäkit ja hyönteiset, kalat, sammakkoeläimet, matelijat, linnut: kaikki lajit Nisäkkäät: hillerit, kaniinit, marsut, hamsterit LIITE II MAIDEN JA ALUEIDEN LUETTELOT OSA A Ruotsi Irlanti Yhdistynyt kuningaskunta OSA B 1 jakso Andorra Islanti Liechtenstein Monaco Norja San Marino Sveitsi Vatikaani Mansaari, Kanaalisaaret 2 jakso LIITE III ELÄINLÄÄKINTÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET OSA A Eläinten mukana on oltava toimivaltaisen viranomaisen valtuuttaman eläinlääkärin antama todistus, jonka mukaan raivotautirokotus on suoritettu: -3 artiklan mukaisesti tunnistetulle eläimelle, -yli kuukausi ja alle vuosi sitten, jos kyseessä on perusrokotus, joka suoritetaan yli kolmen kuukauden ikäisille eläimille, -alle kuukausi sitten, jos kyseessä on uusintarokotus, -kansainvälisen standardin (WHO) mukaisella inaktivoidulla rokotteella. OSA B Osan A mukaisesti suoritettua raivotautirokotusta koskevan todistuksen lisäksi eläinten mukana on oltava todistus, joka on osoitus siitä, että -neutralisoivien vasta-aineiden pitoisuus on vähintään 0,5 ky/ml; kyseinen määritys on tehty näytteestä, joka on otettu -yli kuusi kuukautta ennen kuljetusta ja -yli 30 vuorokautta edellisen rokotuksen jälkeen. Jäsenvaltion tai liitteen II osassa B tarkoitetun kolmannen maan toimivaltaisen viranomaisen valtuuttaman eläinlääkärin on suoritettava raivotautirokotus sekä näytteenotto vasta-aineiden määritystä varten. OSA C Eläinten mukana on oltava virallisen eläinlääkintäviranomaisen valtuuttaman eläinlääkärin antama todistus, joka on osoitus siitä, että a) raivotautirokotus on osan A säännösten mukainen, b) neutralisoivien vasta-aineiden pitoisuus on vähintään 0,5 ky/ml; kyseinen määritys on tehty näytteestä, jonka valtuutettu eläinlääkäri on ottanut: -yli kuusi kuukautta ennen kuljetusta ja -yli 30 vuorokautta edellisen rokotuksen jälkeen.