FI Euroopan unionin virallinen lehti C 68/28

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Teollis- ja tekijänoikeuksien sisämarkkinat – Luovuuden ja innovoinnin kannustaminen talouskasvun, laadukkaiden työpaikkojen ja ensiluokkaisten tuotteiden ja palvelujen tarjoamiseksi Euroopassa”

KOM(2011) 287 lopullinen

2012/C 68/05

Esittelijä: Denis MEYNENT

Euroopan komissio päätti 24. toukokuuta 2011 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 304 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Teollis- ja tekijänoikeuksien sisämarkkinat – Luovuuden ja innovoinnin kannustaminen talouskasvun, laadukkaiden työpaikkojen ja ensiluokkaisten tuotteiden ja palvelujen tarjoamiseksi Euroopassa

KOM(2011) 287 lopullinen.

Asian valmistelusta vastannut ”yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 19. joulukuuta 2011.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 18.–19. tammikuuta 2012 pitämässään 477. täysistunnossa (tammikuun 18. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 160 ääntä puolesta ja 3 vastaan 7:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Teollis- ja tekijänoikeuksien on jatkossakin säilytettävä perinteinen asemansa innovoinnin ja kasvun kannustimena. Suojajärjestelmässä, jota komissio aikoo kehittää, on säilytettävä tämä perinteinen näkökohta, eikä siinä pidä ajautua puhtaasti varallisuuteen ja talouteen perustuvaan lähestymistapaan, vaikkei voidakaan sivuuttaa sitä, että suurimpien monikansallisten yritysten pörssiarvo perustuu vastedes laajasti niiden immateriaalioikeuksista ja lisensseistä muodostuvaan ”salkkuun”, jonka arvo on kirjattava taseeseen IFRS-standardien mukaisesti.

1.2 Komission teollis- ja tekijänoikeuksien osalta esittämä strategia sisämarkkinoilla on samanaikaisesti olennainen ja täydentävä tekijä Eurooppa 2020 -strategian, sisämarkkinoiden toimenpidepaketin ja Euroopan digitaalistrategian kannalta. Alan strategia on välttämätön, kun otetaan huomioon talouden aineettoman osuuden ja finanssitalouden merkityksen kasvu, muttei pidä unohtaa, että nykyinen kehitys perustuu ihmisten yhä parempaan koulutukseen ja osaamiseen ja heidän tietämykseensä uuden talouden kasvusta. Inhimillisen ulottuvuuden ja yleisen edun on oltava erottamaton osa strategiaa, ja komitea katsoo, ettei tämä käy kovin selvästi ilmi esitetyistä ehdotuksista ja analyyseista.

1.3 Lisäksi, kuten komitea on aina aiemmissa lausunnoissaan korostanut, ensisijaiseksi on katsottava se, että pk-yrityksille annetaan mahdollisuus suojata keksintönsä ja luomuksensa samalla kun ne saavat käyttöönsä patenttien sekä osaamis- ja tietoyhteiskunnassa moninaisten kauppa- ja mainosstrategioiden tarjoamat mahdollisuudet.

1.4 Yhtenäinen eurooppalainen patentti ja mahdollisuus yhdenmukaistaa kansallisten tuomioistuinten oikeuskäytännöt sisämarkkinoiden tasolla ovat asioita, joita komitea on odottanut jo kauan, ja se toivoo niiden lopulta toteutuvan eurooppalaisten yritysten ja talouden eduksi, sillä ne ovat epäedullisessa asemassa ulkoiseen kilpailuun nähden. Komitea odottaa, että komission aloitteilla vähennetään merkittävästi erityisesti keksintöjä koskevien patenttien kustannuksia.

1.5 Komissio esittää vuonna 2012 lainsäädäntöehdotuksen musiikin verkossa tapahtuvaan levittämiseen liittyvistä tekijänoikeusmaksuista. Komitea korostaa, että kyseessä olevia oikeuksia ja etuja, myös käyttäjien ja palkansaajien oikeuksia ja etuja edustavia järjestöjä, on kuultava etukäteen ja epävirallisella tavalla, ja painottaa myös tekijänoikeuksia ja lähioikeuksia hallinnoivien järjestöjen avoimuutta ja valvontaa, sillä kyseisten oikeuksien on toteuduttava ehdotettavassa perintäjärjestelmässä. Komitea katsoo, että sen sijaan maksu yksityisestä kopioinnista on epäoikeudenmukainen, koska yksityinen kopiointi on olennainen osa kohtuullista käyttöä. Maksua ei tulisi joka tapauksessa periä siitä, kun yritykset käyttävät kiintolevyjä teollisessa ja kaupallisessa toiminnassaan.

1.6 Ei myöskään riitä, että teollis- ja tekijänoikeuksia kohdellaan arvopapereina, jotka olisivat mahdollisesti siirtokelpoisia erikoistuneessa eurooppalaisessa pörssissä, koska pk-yrityksillä ja pk-teollisuudella ei ole samoja mahdollisuuksia kuin suurilla kansainvälisillä yhtiöillä, ja tämä voisi nopeuttaa eurooppalaisten innovaatioiden pakoa muille mantereille. Komitea odottaa mielenkiinnolla komission konkreettisia ehdotuksia aiheesta.

1.7 Tulevassa yhdenmukaistetussa teollis- ja tekijänoikeuksia koskevassa politiikassa on otettava huomioon myös yleinen etu ja kuluttajien oikeudet sekä yhteiskunnan kaikkien tahojen tehokas osallistuminen alaa koskevan kokonaisvaltaisen ja tasapainoisen strategian pohtimiseen ja laatimiseen. Tarkoituksena on sisällyttää näin suojatut innovointi ja luovuus yhteiskunnan yhteiseen osaamispooliin ja edistää niiden avulla osaltaan kulttuurin, tiedon, opetuksen ja koulutuksen ja yleisemmin perustavaa laatua olevien kollektiivisten oikeuksien tukemista jäsenvaltioissa.

1.8 Immateriaalioikeuksien suojelua koskevien kansallisten lainsäädäntöjen lähentäminen ja väärennösten torjunta on sisämarkkinoilla välttämätöntä hallinnollisen ja tulliyhteistyön sujuvoittamiseksi ja tarpeen tullen poliisin ja oikeusviranomaisten yhteistyön helpottamiseksi tutkimusten sekä suojattujen oikeuksien vakavimpien loukkausten ehkäisemisen tasolla silloin, kun loukkaukset ovat luonteeltaan kaupallisia ja erityisesti silloin, kun kuluttajien terveys ja turvallisuus ovat vaarassa.

1.9 Laajamittainen väärentäminen ja kopioiminen kaupallisiin tarkoituksiin ovat usein suorassa yhteydessä järjestäytyneeseen rikollisuuteen, koska kiinnijäämismahdollisuudet ja tällaisesta rikollisuudesta määrättävät rangaistukset eivät ole riittävän varoittavia.

1.10 Komitea kannattaakin komission strategiaa koordinoitujen politiikkojen ja toimien sekä todellisen hallinnollisen yhteistyön edistämiseksi olennaisina osatekijöinä niin yritysten kuin yleisen edun kannalta.

1.11 Tällä hetkellä muun muassa Applen, Amazonin, Googlen ja Deezerin kehittämät maksullisen verkkojakelun mallit osoittavat, että tekijänoikeuksien arvostuksen parantaminen ei tapahdu kriminalisoimalla nuoria. Kunhan hinnat pysyvät kohtuullisina ja kaikille mahdollisina, laittomat yksityiset kopiot menettävät suuren osan houkuttelevuuttaan.

1.12 Siviilituomioistuimet ovat toimivaltaisia suurimmassa osassa immateriaalioikeuksien rikkomista koskevista tapauksista. Kuitenkin sen lisäksi, että oikeusmenettelyt etenevät yleensä hitaasti, pk-yrityksiin kohdistuva todistustaakka on usein liiallinen erityisesti, kun rikkominen on tapahtunut ulkomailla. Olisikin aiheellista suunnitella sisämarkkinoille erityisiä menettelyjä tutkimuksia, takavarikkoja, hallinnollisten ja oikeudellisten määräysten vastavuoroista tunnustamista ja todistustaakan kumoamista varten.

1.13 Myös korvausten maksaminen kantajille voi osoittautua vaikeaksi kansainvälisissä yhteyksissä. Asianomaisten maiden tulisi tehdä yhteistyötä, jotta varmistetaan, että oikeudenhaltijoiden korvaukset kattavat mahdollisimman laajalti todellisen koetun vahingon riippumatta sakoista ja muista rangaistuksista, joita tuomioistuimet voivat määrätä.

1.14 Yksityisille ”ratkaisuille” (säännöstöt jne.) tarvitaan selkeät lainsäädännölliset puitteet, ja tällaisten aloitteiden sijaan tarvitaan oikeudellista valvontaa ja menettelyllisiä takeita sekä välttämättömien henkilökohtaisten oikeuksien kunnioittamista: oikeus saada tietoja, yksityisyys, ilmaisunvapaus ja viestinnän vapaus sekä takeet verkon neutraliteetista.

1.15 Samalla olisi sovellettava yleistä suhteellisuusperiaatetta rikkomusten ja seuraamusten välillä. Yksittäisten henkilöiden vähäisiä internetin kautta muuhun kuin kaupalliseen käyttöön tekemiä audiovisuaalituotteiden laittomia kopioita koskevia tiettyjä hyvin järeitä ja repressiivisiä kansallisia lainsäädäntöjä olisi tarkistettava tässä hengessä. Olisi vältettävä antamasta vaikutelmaa, että lainsäädännössä taivutaan pikemminkin lobbaajien painostukseen kuin noudatetaan rikosoikeuden perusperiaatetta.

1.16 Komitea odottaa myös mielenkiinnolla komission ehdotuksia tavaramerkkilainsäädännön uudistamisesta ja sen yhdenmukaistamisesta sisämarkkinoilla. Komitea katsoo, että tällainen uudistaminen ja suojelun parantaminen on välttämätöntä, kun otetaan huomioon asian merkitys yhtiöiden arvostamisessa.

2. Komission ehdotukset

2.1 Immateriaalioikeuksista ensimmäisenä tulevat mieleen tutkimus, patentit ja yleisesti tekniset innovaatiot. Vaikka ne ovatkin merkittäviä valtteja kilpailukyvyn kannalta, on olemassa myös toinen aineettoman omaisuuden luokka: kaikki kuvitteelliseen liittyvä aineeton omaisuus. Tämä kattaa laajan valikoiman toimintoja, konsepteja ja aloja, joihin kuuluvat kulttuuri- ja taidetuotanto laajassa merkityksessä, suunnittelu, mainonta, tavaramerkit jne. Kaikilla näillä osatekijöillä on yhteinen piirre: ne perustuvat luomisen ja luovuuden käsitteisiin.

2.2 Komissio ei voinut ottaa vuoden 2009 ehdotuksissaan huomioon uutta kehitystä eli WIPOn puitteissa tehtyjen internetiä koskevien sopimusten (tekijänoikeus- sekä esitys- ja äänitesopimus) ratifiointia unionin ja jäsenvaltioiden toimesta. Nyt tiedonannossa huomioidaan tämä uusi tilanne, kuten myös väärentämisenvastainen kauppasopimus (ACTA).

2.3 Henkisessä omaisuudessa (tai immateriaalioikeuksissa) on erotettavissa kaksi muotoa, teollisoikeudet sekä kirjallisten ja taiteellisten teosten tekijänoikeudet.

2.4 Keksijöiden ja luovan työn tekijöiden suojelun kaksi päälinjaa muodostuvat perinteisesti teolliseen soveltamiseen kelpaavien keksintöjen patenteista sekä laajassa mielessä tarkoitettujen julkaisujen ja muiden kirjallisten, audiovisuaalisten tai taiteellisten teosten tekijänoikeuksista (tai sen rajallisemmasta copyright-versiosta common law -oikeudessa).

2.5 Tiedonannossa esitetään komission strateginen visio, jolla pyritään luomaan Eurooppaan toistaiseksi puuttuvat todelliset teollis- ja tekijänoikeuksien sisämarkkinat. Tavoitteena on luoda eurooppalainen teollis- ja tekijänoikeusjärjestelmä, joka soveltuu uuteen talouteen, palkitsee luovia ja kekseliäitä tekoja, kannustaa EU-pohjaiseen innovointiin ja mahdollistaa kulttuurin moninaisuuden kukoistuksen tarjoamalla sisällölle uusia tilaisuuksia avoimilla ja kilpailun leimaamilla markkinoilla.

2.6 Kyseessä on joukko ehdotuksia, joista osa noudattaa jo kauan sovellettua politiikkaa, mutta joita olisi yhdenmukaistettava ja mukautettava, ja joista osa on uusia ehdotuksia teollis- ja tekijänoikeuksien sisällyttämiseksi ja yhdentämiseksi Euroopan sisämarkkinoihin.

2.7 Osaa ehdotuksista ei ole muotoiltu konkreettisesti, ja varsinaiset ehdotukset teollis- ja tekijänoikeuksien eurooppalaisten markkinoiden organisoinnista sekä tavaramerkkien suojaamisen tarkistuksesta yhdenmukaistamista varten ovatkin odotettavissa vasta tulevina kuukausina. Komissio esittää vuonna 2012 ehdotuksensa verkkomusiikkiin liittyvien oikeuksien hallinnasta.

2.8 Muut ehdotukset on esitetty jo kauan sitten, kuten yhtenäinen patentti, joka näyttää olevan valmistumaisillaan kolmenkymmenen vuoden ponnistelujen jälkeen, tai tuotteiden väärentämisen ja piratismin tai tavaramerkkien orjallisen jäljittelyn torjuntaa koskevien lainsäädäntöjen ja konkreettisten torjuntatoimien yhdenmukaistaminen. Nämä ehdotukset on nyt muotoiltu yhdenmukaisissa ja johdonmukaisissa puitteissa, jotta niillä ja muilla ehdotuksilla parannettaisiin ehdotetun strategian tehokkuutta.

3. Komitean yleishuomioita

3.1 Komitea katsoo, että yhtä aikaa nykyaikainen ja yhtenäistetty eurooppalainen teollis- ja tekijänoikeusjärjestelmä tarjoaisi merkittävän panoksen kasvuun, pysyvien työpaikkojen luomiseen ja Euroopan talouden kilpailukykyyn, jotka ovat Eurooppa 2020 -strategian päätavoitteet. Komitea on ottanut säännöllisesti kantaa asiaan ja esittänyt ehdotuksia teollisoikeuksista sekä kirjallisia ja taiteellisia teoksia koskevista oikeuksista sisämarkkinoilla. (1)

3.2 Teollis- ja tekijänoikeuksiin sisältyvät teolliset ja kaupalliset käyttöoikeudet, kuten patentit ja hyödyllisyysmallit, tavaramerkit, kasvinjalostajanoikeudet, tietokantoja ja mikropiirejä koskevat oikeudet, piirustukset ja mallit, maantieteelliset merkinnät, tekijänoikeudet ja lähioikeudet, liikesalaisuudet jne.

3.3 Pelkästään osaamispohjaiset teollisuudenalat käsittävät Euroopassa 1,4 miljoonaa pk-yritystä ja 8,5 miljoonaa työpaikkaa, ja ne kasvavat nopeasti ja jatkuvasti verrattuna muihin talouden aloihin edistäen näin osaltaan talouden elpymistä.

3.4 Komission mukaan ”teollis- ja tekijänoikeudet ovat aineellisia oikeuksia”. Ne rinnastetaan aineellisiin oikeuksiin, mutta ne ovat itse asiassa aineettomia oikeuksia, jotka suojaavat haltijoitaan kopiointia ja kilpailua vastaan. Ne mahdollistavat poikkeamisen vapaasta kilpailusta väliaikaisen monopolin muodossa, jota suojaa valtion toimivaltaisen viranomaisen myöntämä todistus tai asiakirja (mm. patentit) tai joka on tunnustettu lainsäädännössä (tekijänoikeudet ja lähioikeudet).

3.5 Näiden oikeuksien haltijat voivat luovuttaa ne edelleen tai myydä pelkästään toisintamisoikeuden lisenssinä, mikä lähentää niitä aineettomiin oikeuksiin, mutta niiden suojelu on erilaisen perustan vuoksi käytännössä paljon sattumanvaraisempaa kuin aineellisia hyödykkeitä koskevien oikeuksien. Väliaikaiset monopolit tunnustetaan ja suojataan vain yleisen edun vuoksi tietämyksen ja teknologian mahdollisuuksien lisäämiseksi, jotta ne ruokkisivat teollisuuden tai kulttuurin kehitystä.

3.6 Tätä yleisen edun ulottuvuutta ei ole sen sijaan ohjelmistoalalla, joka ei ole velvollinen julkaisemaan lähteitään silloin, kun ohjelmistojen suojaamiseksi on myönnetty patentti. Unionin lainsäädäntö ei puolestaan mahdollista ohjelmistojen suojelua patenteilla (Münchenin yleissopimus), ja tekijänoikeudesta johdetulla oikeudella suojataan lähteiden sijaan ainoastaan ns. omisteisten ohjelmistojen vaikutukset. Tästä seuraa kuitenkin ongelmia, koska samat vaikutukset voidaan saada erilaisilla ohjelmilla. Lisäksi ohjelmistojen tekijänoikeuksien suojeluun liittyy erityisiä velvoitteita eri ohjelmien yhteentoimivuuden osalta, mikä saattaa mahdollistaa takaisinmallinnuksen. Viidenkymmenen vuoden mittainen suojelu vaikuttaa kuitenkin periaatteessa aivan liialliselta alalla, jolla uudistukset ja innovaatiot ovat äärimmäisen nopeita ja jossa ”voittaja saa kaiken” (winner takes all) markkinoilla, joilla teknologia ja ohjelmat kehittyvät ja muuttuvat jatkuvasti.

3.7 Toisaalta on olemassa liikkeitä, jotka vastustavat perinteisiä suojelumuotoja ja luovat avoimia julkisia lisenssejä, kuten amerikkalainen ”General Public Licence” ohjelmistoille ja ”Creative Commons” -lisenssit kirjallisuuden ja taiteen alalla. Kyseessä on vastatoimi suojelun perinteisille muodoille, koska niiden katsotaan jarruttavan osaamis- ja tietoyhteiskunnan kehittymistä. Nämä vapaat lisenssit, jotka edustavat merkittävää osaa globaaleista markkinoista, olisi tunnustettava ja suojattava samalla tavalla kuin muut lisenssit, joita pidetään osoituksena omistuksesta.

3.8 Poikkeukset voivat vaikuttaa väliaikaiseen suojaan yleiseen etuun liittyvistä syistä (pakolliset lisenssit, kun oikeudenhaltijat kieltäytyvät myöntämästä lisenssejä tietyissä maissa, tai lääkkeiden alalla epidemian tai eläintautiepidemian yhteydessä). Ennen kuin TRIPS-sopimuksilla ja WIPOn hiljattain tekemillä sopimuksilla tarjottiin laajempi, jopa yleismaailmallinen ulottuvuus kansainväliseen kauppaan liittyville aineettomille oikeuksille, useat maat eivät ole aiemmin myöntäneet todellista tai riittävää suojaa tai ovat suvainneet teollisoikeuksien tai kirjallisten teosten tekijänoikeuksien rikkomisia tarkoituksenaan rakentaa teollisuuskantaansa ja kehittää osaamistaan (Japani, eräät Euroopan maat jne.). Tällaiset käytänteet ovat vähenemässä, mutta valtiot voivat olla käytännössä vaihtelevassa määrin torjuvia tai suvaitsevia väärennöksiä kohtaan (mm. Kiina, Intia).

3.9 Aineettomien hyödykkeiden kehittäminen (tavaramerkit) auttaa yritystä erottumaan kilpailijoistaan, saattamaan markkinoille uusia tuotteita ja uusia konsepteja ja yleisemmin menestymään muuhun kuin hintoihin perustuvassa kilpailussa, mikä viime kädessä tuo asiakkaita ja lisätuottoa sekä uusia työpaikkoja. Väärentäminen ja jäljittelykäytännöt kehittyvät ja uhkaavat niin työpaikkoja kuin investointejakin. Ne ovat myös vaaraksi kuluttajien terveydelle ja turvallisuudelle ja heikentävät luottamusta väärennettyjä ja kopioituja tuotemerkkejä kohtaan, mikä vähentää lisensointimahdollisuuksia ja näin ennakoituja tuloja ja veroja.

3.10 Aineettomista hyödykkeistä saatava arvo otetaan kuitenkin yhä useammin huomioon suurten yritysten pörssiarvon määrittämisessä aineettomassa taloudessa rahoitustoiminnan kasvattaessa merkitystään taloudessa. Microsoftin, Applen, IBM:n (40 000 patentin salkku), Googlen ja Facebookin kaltaisten yritysten pääasiallisesta pörssiarvosta 90 prosenttia muodostuu niiden aineettomista hyödykkeistä. Prosenttiosuus vaihtelee talouden eri sektoreilla, mutta on merkittävä, 40–90 prosenttia, markkinoiden yritysten pörssiarvosta. Uudet tilinpäätösstandardit edellyttävät aineettomien hyödykkeiden kirjaamista taseeseen, mutta aiheuttavat vakavia arviointiongelmia.

3.11 Tällaisella merkittävällä muutoksella on suoria vaikutuksia teollis- ja tekijänoikeuksien käsitteeseen, jonka luonne on itse asiassa muuttunut perinteisistä patenteista ja tekijänoikeuksista, kuten WIPOn viimeisimmistä sopimuksista on nähtävissä. Komissio on pyytänyt WIPOa ottamaan tietokantojen suojan käsittelyyn tulevassa konferenssissa kansainvälistä sopimusta silmällä pitäen.

3.12 Tämä selittää myös väärentämisenvastaisen kauppasopimuksen (ACTA) ja sen, miten se hyväksyttiin (vaikka sitä ei voidakaan pitää riittävänä perusteluna). Sopimuksella pyritään panemaan täytäntöön rajat ylittäviä toimenpiteitä WTO:n TRIPS-sopimuksiin kirjattujen patenttioikeuden ja tekijänoikeuden suojaamiseksi. Itse asiassa tietyt maat, kuten Kiina ja Intia, jarruttavat Genevessä TRIPS-sopimusten täytäntöönpanotoimenpiteiden hyväksymistä ja estävät näin immateriaalioikeuksien tehokkaan suojelun kansainvälisessä kaupassa.

3.13 Periaatteessa ACTA-sopimuksen ei pitäisi muuttaa yhteisön säännöstöä. Sen suuntautuminen yksinomaan oikeudenhaltijoiden oikeuksien suojan vahvistamiseen tulli- ja poliisitoimin ja hallinnollisen yhteistyön avulla suosii kuitenkin edelleen tiettyä näkökulmaa oikeuksien omistukseen. Muita ihmisoikeuksia, jotka epäilemättä ovat tärkeämpiä, kuten oikeus saada tietoa, oikeus terveyteen, oikeus riittävään ravintoon, viljelijöiden oikeus valita siemenet ja oikeus ottaa osaa kulttuurielämään, ei oteta riittävällä tavalla huomioon, ja tällä on vaikutusta unionin tulevaan lainsäädäntöön, jolla pyritään jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen yhdenmukaistamiseen. Vapaan kilpailun väliaikaisten poikkeuksien individualisoidun ja yksinomaisen omistajuuden käsite on siis kaikkea muuta kuin merkityksetön tieto- ja osaamistalouden tulevaisuuden sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjaan sisältyvien kolmannen sukupolven ihmisoikeuksien kannalta.

3.14 On pantava merkille, että keksintöjä, joiden katsotaan olevan patentoitavia, kohdellaan hyvin eri tavoin eri maissa erityisesti uuden teknologian alalla. Ohjelmistoilla on erityisominaisuuksia, joita suojataan toisaalla patentein – Yhdysvalloissa – ja toisaalla erityisin tekijänoikeuksin – Euroopassa – mutta nämä ristiriitaiset järjestelmät luovat esteitä innovoinnille ja aiheuttaa esimerkiksi Yhdysvalloissa suhteettomia oikeuskuluja. Turhanpäiväisten patenttien myöntäminen saa aikaan suurta oikeudellista epävarmuutta. Yhdysvalloissa on uudistettu patenttivirastoa (USPTO) ja tarkistettu uuden teknologian, erityisesti ohjelmistojen, suojelujärjestelmää laadukkaiden patenttien myöntämiseksi, jotta edistettäisiin innovointia ja oikeusvarmuutta.

3.15 Hakemusten käsittelymenettely on hyvin tärkeä, ja sen on oltava laadultaan moitteeton ja tunnustettu tulevan yhtenäisen patentin arvon vahvistamiseksi ja valitusten ja oikeusmenettelyjen välttämiseksi mahdollisuuksien mukaan. Euroopan patenttivirastossa on pätevä henkilöstö, ja sille on annettava riittävästi aikaa tutkia kutakin asiaa, jotta voidaan taata laatu, jonka tulisi olla erottava tekijä eurooppalaisessa innovoinnissa.

Kansallisista kielistä Lontoon sopimuksen mukaisiin virallisiin kieliin tehtävien käännösten laatuun on kiinnitettävä yhtä lailla huomiota, ja on käytettävä teknisten käännösten asiantuntijoita. Komitea katsoo, että konekäännösohjelmistot ovat edelleen liian heikkotasoisia takaamaan patenteissa käytettävän teknis-juridisen asiantuntijakielen riittävä laatu. (2)

4. Komitean erityishuomioita

4.1 Keksintöjen suojaaminen patenteilla

4.1.1 Münchenin yleissopimuksen mukaan patenttisuojaa voidaan hakea keksinnöille, jotka ovat uusia ja joiden voidaan katsoa olevan teollisesti käyttökelpoisia. Tietokoneohjelmat, liiketoimintamallit, algoritmit ja yhtälöt tai tieteelliset löydöt eivät ole patentoitavissa. Näiden periaatteiden kyseenalaistaminen ohjelmistojen (jotka ovat algoritmeja) ja geneettisten löydösten (ihmisen geeniperimä, geenien tehtävä) osalta on herättänyt keskustelua voimakkaan vastustuksen takia. Yhdysvalloissa myönnetään (korkeimman oikeuden oikeuskäytännön mukaan) eurooppalaisten poikkeuksien alalla patentteja, jotka aiheuttavat nykyisin vakavia ongelmia ja joista seuraa riita-asioissa kohtuuttomia suojelukustannuksia.

4.2 Ohjelmistojen suojaaminen

4.2.1 ”Neuvoston direktiivillä 91/250/ETY annetaan tietokoneohjelmille tekijänoikeussuoja kirjallisina teoksina, joita tarkoitetaan kirjallisten ja taiteellisten teosten suojaamisesta tehdyssä Bernin yleissopimuksessa (Pariisin julistus, 1971). Kysymys ohjelman tekijästä jätettiin suurelta osin EU:n jäsenvaltioiden ratkaistavaksi. Työnantajilla on taloudellisia oikeuksia työntekijöiden laatimiin ohjelmiin. Moraaliset oikeudet jäävät direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle.” (3) Direktiivillä ei ratkaista palkattuina työntekijöinä työskentelevien luovan työn tekijöiden oikeuksiin liittyvää ongelmaa tekijänoikeuden eikä patenttioikeuden osalta.

4.2.2 Komitea ehdottaa, että komissio arvioisi mahdollisuutta erityiseen, kestoltaan erittäin rajattuun ohjelmistojen suojaan. Ottaen huomioon innovointien ja suurten julkaisijoiden ohjelmauudistusten tiiviin tahdin direktiiviä 91/250/ETY (4) voitaisiin tarkistaa suoja-ajan lyhentämiseksi merkittävästi, esimerkiksi viiteen vuoteen, ja jatkossa voitaisiin velvoittaa julkaisemaan lähteet.

4.3 Tietokantojen suojaaminen

4.3.1 Kyseessä on kirjallisia ja taiteellisia teoksia koskevien tekijänoikeuksien mallin mukainen sui generis -suoja, jonka kesto on 15 vuotta. Tietyissä kannoissa mainitut tai lainatut teokset kuuluvat kuitenkin edelleen tekijänoikeuksien piiriin. Unionin lainsäädäntö on yksi harvoista, joissa myönnetään suoja tietokantojen luojille, jotka muualla maailmassa yleisesti jätetään huomiotta.

4.4 Tietokoneiden mallisuoja

4.4.1 Sirukortit ja prosessorit on suojattu yleismaailmallisella erillisellä suojalla kopioimista vastaan Maailman kauppajärjestön perustamisesta tehdyssä Marrakeshin sopimuksessa (1994).

4.5 Kirjallisten ja taiteellisten teosten suojaaminen

4.5.1 Tekijänoikeus (tekijänoikeudet sekä tekijän moraalinen oikeus) sekä taiteilijoiden jälleenmyyntikorvaus on myös suojattu yleisesti Euroopassa.

4.5.2 Nykyaikaiset digitaalisen kopioinnin ja internetissä levittämisen keinot vaikuttavat teosten, erityisesti kirjojen, elokuvien ja musiikin, suojaan. Ne voivat mahdollistaa laadultaan alkuperäistä vastaavien kopioiden teon ja niiden kaupan. Nämä käytännöt ovat Euroopassa laittomia, mutta kansalliset lainsäädännöt poikkeavat toisistaan. Komitea kannattaakin lainsäädäntöjen todellista yhdenmukaistamista valvonnan ja seuraamusten oikeasuhtaisuuden ja tasapainon takaamiseksi.

4.5.3 Eurooppalainen lainsäädäntö on erityisesti tällä alalla tekijänoikeuksien ja lähioikeuksien haltijoita voimakkaasti suojelevaa. Näin on myös Yhdysvalloissa, mikä selittää suurelta osin väärentämisenvastaisen kauppasopimuksen (ACTA), sen vain joihinkin maihin rajoittuvan ”salaisen” laatimismenettelyn ja erityisesti ”pakkotäytäntöönpanotavoitteet”, koska käytännön menettelyjä ja velvoitteita on mahdoton hyväksyä WTO:ssa tarvittavan yksimielisyyden puuttuessa ja Kiinan ja Intian kaltaisten maiden vastustuksen vuoksi.

4.5.4 Komitean mukaan ACTA-sopimuksen lähestymistapa tähtää kuitenkin oikeudenhaltijoiden aseman jatkuvaan vahvistamiseen suhteessa ”yleisöön”, jonka tiettyjä perusoikeuksia (yksityisyyden suojaa, vapaata tiedonsaantia, kirjesalaisuutta, syyttömyysolettamaa) heikennetään entisestään sisällönjakajien oikeuksiin voimakkaasti keskittyvällä lainsäädännöllä.

4.5.5 Ammattiväärentäjät pystyvät välttämään täysin kaikenlaisen tiedonsiirron valvonnan verkossa, eivätkä joillekin nuorille langetetut varoittavat rangaistukset peitä sitä tosiseikkaa, että audiovisuaalialan tuottajat ovat kymmenen vuotta jäljessä uuteen tieto- ja viestintätekniikkaan soveltuvan liiketoimintamallin kehittämisessä. Oikeudenkäyntikulujen ja oikeudenkäyntiin kuluvan ajan vähentämiseksi on, toisinaan valtiovallan kannustuksesta, laadittu paikoittain menettelysääntöjä, jotka velvoittavat internetpalveluntarjoajat toimittamaan audiovisuaalisen sisällön ja musiikin tarjoajille – voimakkaasti keskittyneelle alalle – internetistä laittomasti hankitun sisällön oletettujen kopioijien nimet ja osoitteet. Virheriski ei ole vähäinen. Nämä ilmiannot saattavat johtaa oletettujen väärentäjien internetyhteyden katkaisemiseen. Vaikka tämä keventää ylikuormitettujen tuomioistuinten työtaakkaa ja vapauttaa lainsäätäjän toimimasta ja tekemästä ehdotuksia virallisten väärennösten torjuntaelinten perustamisesta vaikeina taloudellisina aikoina, tällaiset yksityiset käytännöt voivat johtaa vinoutumiin samaan tapaan kuin elokuvien ja musiikin jakelualan edunvalvontaryhmien painostuksesta päätetyn lainsäädännön tapauksessa. Näitä edunvalvontaryhmiä on eri maissa, ja niiden toiminnan tulokset eivät ole yleensä kovin vakuuttavia: hintana on kuluttajien oikeuksien loukkaaminen, sillä kuluttajat jätetään yleisesti huomioimatta ja heidät nähdään erotuksetta mahdollisina väärentäjinä.

4.5.6 Vaikka väärentämisen vastaisen lainsäädännön noudattamisen takaaminen onkin itsessään tärkeää, koska se suojaa useimmissa tapauksissa kuluttajia terveyteen ja turvallisuuteen kohdistuvilta vaaroilta ja antaa myös suojan työntekijöiden oikeuksia kunnioittavalle ammattitaitoa edellyttävälle työlle, olisi kuitenkin suotavaa tarkentaa kirjallisten ja taiteellisten teosten tekijänoikeuksien yleistä käsitettä, jotta voitaisiin tasapainottaa yhdenmukaistettavaa lainsäädäntöä ottaen huomioon myös kuluttajien ja käyttäjien sekä työntekijöiden oikeudet ja ottamalla näitä edustavat järjestöt mukaan alan normien kehittämiseen.

4.5.7 Kaapeleitse tai satelliitin välityksellä tapahtuvaa yleisradiointia säädellään direktiivillä (5). On olemassa muitakin eurooppalaisia normeja:

— orpoteoksia koskeva direktiivi (parhaillaan lainsäätäjän käsiteltävänä) (6)

— direktiivi vuokraus- ja lainausoikeuksista (7)

— poikkeukset tekijänoikeuksiin (8).

Tästä lainsäädännöstä laaditaan säännöllisesti kertomuksia. ”Poikkeuksia” tai ”sallittuja poikkeamia” olisi tarkasteltava uudelleen siten, että tunnustettaisiin selvästi myös käyttäjien oikeudet lainsäädännöllä, jolla suojattaisiin heidän perusoikeutensa ja säädettäisiin esimerkiksi vammaisia koskevista poikkeuksista (9).

4.6 Teollis- ja tekijänoikeuksien sisämarkkinoita koskeva komission ehdotus ja komitean huomiot

4.6.1 Jatkuvana ja vahvistuvana suuntauksena on rinnastaa patenttisuojatut väliaikaiset oikeudet, tekijänoikeudet ja muut sui generis -järjestelmät (mikropiirit, piirustukset ja mallit, kasvinjalostajanoikeudet jne.) irtaimen ja kiinteän omaisuuden omistusoikeuden kaltaisiin oikeuksiin. Tämä suuntaus, jonka pysyvyydestä ei ole tietoa, on omaksuttu komission piirissä, ja se näkyy ehdotetussa strategiassa selvästi.

4.6.2 Tällaisesta väliaikaisten poikkeusten sekoittamisesta roomalaisesta oikeudesta juontuvaan omistusoikeuteen ei ole pelkästään etuja, paitsi oikeudenhaltijoille. Lisenssillä tapahtuva väliaikainen vapauttaminen kilpailuoikeudesta ja kilpailuoikeuden soveltaminen oikeudenhaltijan lupamenettelyn pohjalta eivät luo todellista omistusoikeutta kaikkine ominaispiirteineen. On olemassa yleisen edun mukaisia rajoituksia (pakkolisenssit), ja patenttien alueellisuus ja eroavuudet kansallisissa lainsäädännöissä myös Euroopassa rajoittavat suojaa jne.

4.6.3 Nykysuuntauksen mukaan patentteja ja lisenssejä pidetään kuitenkin sijoitusarvopapereina, investointitakeina, ja niitä jopa arvopaperistetaan rahoituskeinottelutarkoituksessa. Tämä on seurausta rahoitustoiminnan merkityksen kasvusta taloudessa samalla kun hyödynnetään uuteen tieto- ja viestintäteknologiaan sekä IFRS:n uusiin tilinpäätösstandardeihin liittyvää immateriaalitaloutta. Komission on määrä lähiaikoina toteuttaa strategiansa käytännössä patenttimarkkinoilla ”teollis- ja tekijänoikeuksien arvottamisvälineen” muodossa (eurooppalainen pörssi?). Euroopan uusien innovatiivisten yritysten suurin ongelma on yhteyksien riittämättömyys perustutkimuksessa, soveltavassa tutkimuksessa ja korkeakoulujen ja yritysten välillä sekä huutava pula riskipääomasta innovatiivisissa yrityksissä. Komitea kiinnittää lisäksi huomiota korkean teknologian alan monikansallisten yhtiöiden käytäntöihin, kun ne hankkivat pk-yrityksiä ja insinöörejä innovatiivisten yritysten patenttisalkkujen mukana sen sijaan, että ne hankkisivat lisenssejä, joita voitaisiin myöntää myös kilpailijoille. Tällä tavalla pyritään hyödyntämään patentteja ja muita teollisoikeudellisia suojakeinoja monopolististen ja kilpailunvastaisten strategioiden toteuttamiseksi.

4.6.4 Strategian toisessa pilarissa vahvistetaan yhtenäisen eurooppalaisen patentin merkittävää asemaa ja eurooppalaista ylempää tuomiovaltaa, jolla pyritään yhdenmukaistamaan oikeuskäytäntöä yritysten kohtaamien vakavien vaikeuksien korjaamiseksi, erityisesti niiden, jotka pitkälti estävät pk-yrityksiä saamasta suojaa teollisoikeuksilleen, sekä edistämään sisämarkkinoiden tekniikan tason tuntemusta.

4.6.5 Komitea on aina tukenut voimakkaasti komission toimenpiteitä yhtenäisen patentin käyttöönottamiseksi, mutta esittänyt samalla varauksia Euroopan patenttiviraston tietyistä käytännöistä, koska se ei noudata täysin Münchenin yleissopimuksen lausekkeita mitä tulee ohjelmistojen sulkemiseen soveltamisalan ulkopuolelle, kun taas kansalliset tuomioistuimet ovat tehtyjä valituksia käsitellessään kumonneet kaikki ohjelmistoja tai liiketoimintamalleja koskevat patentit. Tällaiset käytännöt vaarantavat oikeusvarmuuden, jonka on liityttävä patentin saamiseen, sillä menettely on kallis hakijoille (tutkimuskustannukset, käännöskustannukset, vuosimaksut, välittäjien käyttäminen). Tällaiset poikkeamat eivät saa vaikuttaa tulevaan patenttiin.

4.6.6 Komitea katsoo, että komission ehdotukset Euroopan tekijänoikeussäädöksen laatimisesta ja sen tutkimisesta, olisiko mahdollista ottaa käyttöön vapaaehtoinen ”yhtenäinen” tekijänoikeus, ovat hyvin kunnianhimoisia yhdenmukaistamisen ja sisämarkkinoiden toteuttamisen kannalta, mutta on sitä mieltä, että on liian aikaista ottaa kantaa pelkkiin oletuksiin. Komitea kehottaa komissiota jatkamaan asian tutkimista ja esittämään konkreettisia ehdotuksia, joissa otetaan huomioon alan kehitys eri jäsenvaltiossa.

4.6.7 Komitea katsoo, että kaikista sähköisistä ja magneettisista tallennusvälineistä kannettu maksu yksityisen kopioinnin korvaamiseksi perustuu syyllisyysolettamaan. Komitean mielestä yksityinen kopiointi on pikemminkin laillinen käytäntö, joka mahdollistaa tallennusvälineen tai -materiaalin vaihtamisen, ja se olisi tunnustettava käyttölisenssin haltijan oikeudeksi kohtuullisen käytön osatekijänä. (10)

Bryssel 18. tammikuuta 2012 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Staffan NILSSON

(1) EUVL C 18, 19.1.2011, s. 105.

EYVL C 116, 28.4.1999, s. 35.

EUVL C 32, 5.2.2004, s. 15.

EUVL C 77, 31.3.2009, s. 63.

(2) Euroopan patenttivirasto tarjoaa käännöstyökaluja, mutta ne rajoittuvat kolmeen viralliseen kieleen.

(3) Ks. KOM(2000) 199 lopullinen.

(4) EYVL 122, 17.5.1991, s. 42.

(5) Direktiivi 93/83/ETY, EYVL L 248, 6.10.1993, s. 15.

(6) ETSK:n lausunto: EUVL C 376, 22.12.2011, s. 66.

(7) Direktiivi 2006/115/EY, EUVL L 376, 27.12.2006, s. 28.

(8) Direktiivi 2001/29/EY, EYVL L 167, 22.6.2001, s. 10.

(9) ETSK:n lausunto: EUVL C 228, 22.9.2009, s. 52.

(10) Euroopan unionin tuomioistuin tekee samanlaisen analyysin asiassa Padawan antamassaan tuomiossa.