FI

Bryssel 27.11.2009

KOM(2009)655 lopullinen

Ehdotus:

NEUVOSTON ASETUS

Vietnamista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuonnissa käyttöön otettavasta lopullisesta polkumyyntitullista, sellaisena kuin se on laajennettuna koskemaan Macaon erityishallintoalueelta lähetettyjen tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuontia riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Macaon erityishallintoalue, neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun seurauksena

PERUSTELUT

1) Ehdotuksen tausta |

| Ehdotuksen perustelut ja tavoitteetTämä ehdotus koskee polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22. joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä ’perusasetus’, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 21. joulukuuta 2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2117/2005, soveltamista Vietnamista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuontia koskevaan menettelyyn, sellaisena kuin se on laajennettuna koskemaan Macaon erityishallintoalueelta lähetettyjen tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuontia riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Macaon erityishallintoalue. |

| Yleinen taustaEhdotus perustuu perusasetuksen täytäntöönpanoon ja tutkimukseen, joka tehtiin perusasetuksessa säädettyjen sisältöä ja menettelyjä koskevien vaatimusten mukaisesti. |

| Voimassa olevat aiemmat säännöksetNeuvoston asetus (EY) N:o 1472/2006 [1], annettu 5. lokakuuta 2006, lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta. Neuvoston asetus (EY) N:o 388/2008, annettu 29. huhtikuuta 2008, tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa, asetuksella (EY) N:o 1472/2006 [2] käyttöön otettujen lopullisten polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden laajentamisesta koskemaan saman tuotteen tuontia Macaon erityishallintoalueelta riippumatta siitä, onko tuotteen alkuperämaaksi ilmoitettu Macaon erityishallintoalue. |

| Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiinEi sovelleta. |

2) Kuulemiset ja vaikutusten arviointi |

| Intressitahojen kuuleminen |

| Menettelyn osapuolilla on perusasetuksen säännösten mukaisesti ollut tilaisuus puolustaa etujaan tämän tutkimuksen yhteydessä. |

| Asiantuntijatiedon käyttö |

| Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu. |

| Vaikutusten arviointiEhdotus perustuu perusasetuksen täytäntöönpanoon. Perusasetuksessa ei säädetä yleisestä vaikutusten arvioinnista, mutta se sisältää tyhjentävän luettelon arvioitavista edellytyksistä. |

3) Ehdotukseen liittyvät oikeudelliset näkökohdat |

| Ehdotetun toimen lyhyt kuvausPyynnön esitti Euroopan jalkineteollisuuden liitto (European Confederation of the Footwear Industry), jäljempänä ’CEC’ tai ’pyynnön esittäjä’, sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa pääosan yhteisön tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta. Komissio päätti, että oli olemassa riittävä näyttö toimenpiteiden tarkastelun vireille panemiseksi, ja pani vireille tämän tarkastelun 3. lokakuuta 2008 [3].Tutkimuksessa kävi ilmi, että vahingon jatkuminen on todennäköistä lyhyellä/keskipitkällä aikavälillä, kunnes yhteisön tuotannonala on pystynyt mukautumaan tilanteeseen täydellisesti. Toimenpiteiden kesto olisi näin ollen rajoitettava 15 kuukauteen.Neuvostoa pyydetään hyväksymään liitteenä oleva ehdotus asetukseksi, joka olisi julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä mahdollisimman pian. |

| OikeusperustaPolkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22. joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 2117/2005, ja erityisesti sen 11 artiklan 4 kohta. |

| ToissijaisuusperiaateEhdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Tämän vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. |

| SuhteellisuusperiaateEhdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: |

| Toimintatapa on kuvattu perusasetuksissa eikä mahdollisuutta kansallisiin päätöksiin anneta. |

| Vaatimusta, jonka mukaan yhteisölle, kansallisille viranomaisille, alue- ja paikallisviranomaisille, talouden toimijoille ja kansalaisille aiheutuvan taloudellisen ja hallinnollisen rasituksen olisi pysyttävä mahdollisimman pienenä ja oltava oikeassa suhteessa tavoitteeseen, ei sovelleta. |

| Sääntelytavan valinta |

| Ehdotettu sääntelytapa: neuvoston asetus. |

| Muut sääntelytavat eivät tule kyseeseen, sillä perusasetuksessa ei säädetä muista vaihtoehdoista. |

4) Talousarviovaikutukset |

| Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. |

Ehdotus:

NEUVOSTON ASETUS

Vietnamista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuonnissa käyttöön otettavasta lopullisesta polkumyyntitullista, sellaisena kuin se on laajennettuna koskemaan Macaon erityishallintoalueelta lähetettyjen tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuontia riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Macaon erityishallintoalue, neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun seurauksena

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan ja 11 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon ehdotuksen, jonka komissio on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,

sekä katsoo seuraavaa:

A. MENETTELY

1. Voimassa olevat toimenpiteet

(1) Komissio otti 5 päivänä lokakuuta 2006 asetuksella (EY) N:o 1472/2006 [4], jäljempänä ’alkuperäinen asetus’, käyttöön lopullisen polkumyyntitullin tiettyjen Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, ja Vietnamista, jäljempänä ’asianomaiset maat’, peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa. Tullit vahvistettiin 9,7–16,5 prosenttiin Kiinan osalta ja 10 prosenttiin Vietnamin osalta. Toimenpiteiden voimassaolo oli kaksi vuotta. Toimenpiteiden käyttöönottoon johtaneesta tutkimuksesta käytetään jäljempänä nimitystä ’alkuperäinen tutkimus’.

(2) Neuvosto laajensi asetuksella (EY) N:o 388/2008 [5], jäljempänä ’laajentamisasetus’, Kiinasta peräisin olevien tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuontiin sovellettavan lopullisen polkumyyntitullin koskemaan Macaon erityishallintoalueelta, jäljempänä ’Macao’, lähetettyä tuontia, riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Macao. Soveltamisalaa laajennettiin perusasetuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaisen toimenpiteiden kiertämistä koskevan tutkimuksen johdosta.

2. Tämä tutkimus

2.1. Tarkastelua koskeva pyyntö

(3) Pyynnön esitti Euroopan jalkineteollisuuden liitto (European Confederation of the Footwear Industry), jäljempänä ’CEC’ tai ’pyynnön esittäjä’, sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa huomattavan osan eli tässä tapauksessa yli 35 prosenttia tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, yhteisön kokonaistuotannosta.

(4) Useat EU:n jäsenvaltioiden kansalliset jalkinetuottajien liitot ilmaisivat kantansa toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanoon edustavuutta koskevan arvioinnin yhteydessä ja pyysivät, että niiden nimet pidetään luottamuksellisina, koska ne pelkäsivät, että asiakkaat voivat ryhtyä vastatoimiin niiden jäsenjärjestöjä kohtaan. Jotkin osapuolet taas ihmettelivät, miksi vastustavien ja tukevien liittojen kannat on pidetty luottamuksellisina. Komissio kysyi liitoilta vielä uudestaan, suostuvatko ne nimensä ja kantansa julkistamiseen. Neljä liittoa hyväksyi nimien ja kantojen julkistamisen, mutta muut vastustivat tätä ja vetosivat uudelleen jäsenyrityksiin kohdistuvien vastatoimien pelkoon. Komissio katsoi, että tuottajien myyntiin kohdistuvien vastatoimien todennäköisyys oli todellakin merkittävä ja hyväksyi nimien salassapidon.

(5) Jotkin osapuolet väittivät, että komission ei olisi pitänyt käynnistää toimenpiteiden päättymistä koskevaa tarkastelua, koska alkuperäisen asetuksen 3 artiklassa todetaan, että asetus on voimassa kaksi vuotta voimaantulostaan. Alkuperäisen asetuksen johdanto-osan 326 kappaleessa kuitenkin selitetään, että toimenpiteiden lyhyemmästä kestosta huolimatta perusasetuksen 11 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin. Kyseisen johdanto-osan kappaleen mukaisesti toimenpiteiden voimassaolon lähestyvää päättymistä koskevassa ilmoituksessa [6] todettiin, että toimenpiteiden voimassaolo päättyy 7 päivänä lokakuuta 2008, ellei käynnistetä perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaista tarkastelua. Koska polkumyyntitoimenpiteiden päättymistä koskeva tarkastelu on nyt käynnistetty, polkumyyntitoimenpiteet pysyvät voimassa tarkastelun ajan.

(6) Tarkastelupyyntöä perusteltiin sillä, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon jatkumiseen tai toistumiseen.

2.2. Vireillepano

(7) Kun komissio oli neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan todennut, että on olemassa riittävä näyttö toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun panemiseksi vireille, se ilmoitti perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen tutkimuksen vireillepanosta julkaisemalla 3 päivänä lokakuuta 2008 Euroopan unionin virallisessa lehdessä [7] asiaa koskevan ilmoituksen, jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’.

(8) Polkumyynnin ja vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyttä koskeva tutkimus käsitti 1 päivän heinäkuuta 2007 ja 30 päivän kesäkuuta 2008 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’. Vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntien tarkastelu kattoi 1 päivästä tammikuuta 2006 tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun ulottuvan ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’. Tarpeen mukaan viitattiin myös vuoteen 2005 ja alkuperäisessä tutkimuksessa käytettyyn tutkimusajanjaksoon, joka kattoi 1 päivän huhtikuuta 2004 ja 31 päivän maaliskuuta 2005 välisen ajan, jäljempänä ’alkuperäinen tutkimusajanjakso’.

3. Tutkimuksen osapuolet

(9) Komissio ilmoitti virallisesti toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta pyynnön esittäjälle, pyynnössä mainituille yhteisön tuottajille, muille tiedossa olleille yhteisön tuottajille, tiedossa olleille tuojille ja niiden järjestöille, tiedossa olleille vähittäismyyjille/jakelijoille ja niiden järjestöille, tiedossa olleille kuluttajajärjestöille, tiedossa olleille vientiä harjoittaville tuottajille ja niiden järjestöille asianomaisissa maissa sekä asianomaisten maiden viranomaisille.

(10) Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.

(11) Mahdollisuus tulla kuulluksi myönnettiin kaikille asianomaisille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.

4. Otanta

(12) Koska tutkimuksessa oli osallisena suuri määrä vientiä harjoittavia tuottajia asianomaisissa maissa, yhteisön tuottajia ja tuojia, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti otantamenetelmän käyttöä.

(13) Pystyäkseen päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen komissio pyysi vientiä harjoittavia tuottajia ja niiden edustajia, yhteisön tuottajia ja tuojia ilmoittautumaan ja toimittamaan sille vireillepanoilmoituksessa pyydetyt tiedot.

4.1. Kiinassa ja Vietnamissa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien otanta

4.1.1. Kiina

(14) Yhteensä 58 kiinalaista yritystä ja etuyhteydessä olevien yritysten ryhmää, jäljempänä ’ryhmät’, ilmoittautui ja toimitti pyydetyt tiedot asetetussa määräajassa. Nämä 58 yritystä tai ryhmää tuottivat ja/tai veivät tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisön markkinoille tutkimusajanjaksolla ja halusivat tulla sisällytetyksi otokseen. Niiden katsottiin toimivan yhteistyössä, ja niiden otokseen sisällyttämistä harkittiin. Kiinalaisten yritysten yhteistyöaste eli kiinalaisten yhteistyössä toimineiden yritysten EU:hun suuntautuvan viennin prosenttiosuus verrattuna Kiinan kokonaisvientiin EU:hun oli noin 22 prosenttia.

(15) Otos valittiin yhdessä Kiinan viranomaisten kanssa yhteistyössä toimineiden yritysten vientimäärien ja maantieteellisen jakautumisen perusteella. Otokseen valitun seitsemän yrityksen osuus 58 yrityksen EU:hun suuntautuvasta viennistä oli noin 56 prosenttia ja Kiinan kokonaisviennistä EU:hun 13 prosenttia. Kaikki yrityksen vastasivat kyselylomakkeeseen annetussa määräajassa.

(16) Jotkin otoksen ulkopuoliset kiinalaiset viejät väittivät, että koska niitä ei ollut valittu otokseen, ne eivät kyenneet puolustamaan etujaan. Otannan periaatteisiin kuitenkin kuuluu, että vientiä harjoittavia tuottajia valitaan otokseen edustava määrä ja että otoksen arvioinnin tulosten voidaan katsoa edustavan myös muita yhteistyössä toimineita viejiä. Lisäksi on huomattava, että kaikki asianomaiset osapuolet voivat osallistua tutkimukseen ja esittää näkemyksensä. Näin ollen väite hylättiin.

4.1.2. Vietnam

(17) Yhteensä 51 vietnamilaista yritystä ja ryhmää ilmoittautui ja toimitti pyydetyt tiedot asetetussa määräajassa. Nämä 51 yritystä tai ryhmää tuottivat ja/tai veivät tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisön markkinoille tutkimusajanjaksolla ja halusivat tulla sisällytetyksi otokseen. Niiden katsottiin toimivan yhteistyössä, ja niiden otokseen sisällyttämistä harkittiin. Vietnamilaisten yritysten yhteistyöaste eli vietnamilaisten yhteistyössä toimineiden yritysten EU:hun suuntautuvan viennin prosenttiosuus verrattuna Vietnamin kokonaisvientiin EU:hun oli noin 82 prosenttia.

(18) Otos valittiin yhdessä Vietnamin viranomaisten kanssa vientimäärien perusteella. Otokseen valittujen kolmen yrityksen osuus 51 yrityksen EU:hun suuntautuvasta viennistä oli noin 27 prosenttia ja Vietnamin kokonaisviennistä EU:hun 22 prosenttia. Kaikki yrityksen vastasivat kyselylomakkeeseen annetussa määräajassa.

4.2. Yhteisön tuottajien otanta

(19) Yhteisön tuottajien otoksen valintaan tarvittavien tietojen saamiseksi toimittiin seuraavasti. Kaikkien valituksen tekijöiden puolesta toiminut CEC vahvisti, että kaikki valituksen esittäneet tuottajat olivat valmiita toimimaan yhteisyössä ja osallistumaan otantaan. Tapauskansioon sisältyvien (esim. valituksesta, edustavuutta koskevasta tutkimuksesta ja CEC:n lausunnoista saatujen) tarkkojen ja laajojen tietojen ansiosta otantalomaketta ei tarvinnut lähettää yksittäisille valituksen tehneille tuottajille. Vireillepanoilmoituksessa pyydettiin lisäksi kaikkia tuottajia ilmoittautumaan, jos ne haluavat toimia yhteistyössä menettelyssä. Valituksen tekijöiden lisäksi vielä viisi yritystä ilmoittautui vireillepanon jälkeen ja halusi tulla sisällytetyksi otokseen. Kaikille näille lähetettiin otantalomakkeet, joissa pyydettiin tietoja, jotka olivat jo saatavilla valituksen tekijöistä. Vain kaksi viidestä yrityksestä toimitti vastauksen. Näitä yrityksiä ei kuitenkaan valittu otokseen, koska ne eivät sisältyneet yhteisön tuotannonalan määritelmään (ks. 198 kappale).

(20) Tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisön tuotanto on suureksi osaksi keskittynyt kolmeen jäsenvaltioon, joiden osuus on noin 2/3 koko tuotannosta. Loppu tuotannosta on hajautunut muihin jäsenvaltioihin. Kuten 202 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa selitetään, yhteisön tuottajien liiketoimintamalleille ominaiset erot liittyvät pääasiassa tuote-/laatuvalikoimaan, jakelukanaviin ja siihen, tapahtuuko toiminnan klusterointi ja valmistusprosessin osien alihankinta yhteisössä vai sen ulkopuolella.

(21) Saatujen tietojen perusteella komissio valitsi otoksen, joka sisältää yhteisön tuotannon ja myynnin suurimman edustavan määrän, joka voidaan tutkia käytettävissä olevana aikana. Kuten edellä todettiin, kyseessä ei kuitenkaan ole täysin yhtenäinen tuotannonala, joten valittujen yritysten edustavuuden arvioimiseksi huomioon otettiin myös tuottajien maantieteellinen jakauma jäsenvaltioissa [8] sekä markkinasegmentti, johon niiden tuotteet kuuluvat. Arvioinnin tuloksena valittiin kahdeksan yritystä, jotka toimivat neljässä jäsenvaltiossa. Valitut yritykset edustavat kaikkia yhteisössä esiintyviä tärkeimpiä liiketoimintamalleja, kun tarkastellaan tuotteen valmistusta, jakelua ja erikoistumista. Erikoistumisen osalta valitut yritykset edustivat tuotantoa kaikissa tärkeimmissä hintasegmenteissä (markkinoiden ala-, keski- ja yläsegmentissä) sekä kaikissa sukupuoli- ja ikäsegmenteissä (naisten, miesten, molempien sukupuolten sekä lasten jalkineet). Valittuihin yrityksiin kuuluivat kaikki tärkeimmät jakelutasot (tukkumyyjistä ja vähittäismyyjistä ja suoraan vähittäismyyntiin). Tuotannon osalta valittujen yritysten joukossa oli yrityksiä, jotka suorittivat kaikki tuotantoprosessin keskeiset vaiheet omassa yrityksessä, sekä yrityksiä, jotka suorittivat osan valmistusprosessista alihankintana (sekä yhteisössä että sen ulkopuolella).

(22) Otokseen valittujen kahdeksan yrityksen katsottiin edustavan yhteisön kaikkia tuottajia, ja niiden osuus valituksen tehneiden yhteisön tuottajien tuotannosta oli 8,2 prosenttia ja koko yhteisön tuotannosta 3,1 prosenttia. Perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti CEC:tä kuultiin otoksen valinnasta, eikä se esittänyt vastalauseita.

(23) Tutkimuksessa kävi ilmi, että yksi otokseen valituista yhteisön tuottajista lakkautti vähitellen tuotantoaan yhteisössä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja siirsi tuotantotoimintansa kokonaan yhteisön ulkopuolelle. Yrityksen painoarvo ei ollut sellainen, että sillä olisi merkittävää vaikutusta, ainakaan määrällisesti tarkasteltuna, otokseen valittujen yritysten tilanteeseen kokonaisuudessaan, myöskään niiden edustavuuteen. Vahinkoa koskevat päätelmät määrän osalta eivät olisi olleet merkittävästi erilaiset, vaikka tätä yritystä ei olisi otettu huomioon. Kun otetaan huomion, että i) yrityksellä oli tuotantoa yhteisössä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja ii) se teetti suuren osan tuotannostaan alihankintana – mikä on liiketoimintamalli, joka monien osapuolten mielestä on merkittävä yhteisössä – päätettiin olla sulkematta yritystä otoksen ulkopuolelle. Näin varmistetaan lisäksi, että laadun osalta otos edustaa sektorin todellisuutta mahdollisimman tarkasti. Kun vielä otetaan huomioon, että toimenpiteiden päättymistä koskeva tarkastelu edellyttää vahingon jatkumisen/toistumisen arviointia, näin on ehkä helpompi ennustaa, miten tilanne yhteisön markkinoilla kehittyisi, jos toimenpiteiden voimassaoloa ei jatkettaisi. Yrityksestä käytettiin tietenkin vain tietoja, jotka liittyivät sen toimintaan yhteisön tuottajana.

(24) Yhteisön toimielimet ovat tarkastelleet, olisiko yhteisön tuotannonalan tuotantoa ja myyntiä kokonaisuudessaan vähennettävä vastaavasti, kun otetaan huomioon, että tämän yrityksen yhteisön tuotanto ja myynti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli vähäisempää kuin otantavaiheessa ilmoitettiin, eli olisiko tämän tuloksena otokseen kohdistuva vaikutus siirrettävä koskemaan koko tuottajapopulaatiota. Katsottiin kuitenkin, että yritys on tehnyt virheen hyvässä uskossa laskiessaan virheellisesti yhteisön läheisyydessä sijaitsevassa maassa teetetyn alihankintatyön yhteisön tuotannoksi. Ensinnäkin on huomattava, että otosta käytetään pääasiassa niiden vahinkoindikaattoreiden arvioimiseen, joita ei voida kohtuullisesti saada koko yhteisön tuotannonalasta. Tuotantoa ja myyntiä koskevat tiedot on koottu koko yhteisön tuotannonalasta, joten väite ei tältä osin ole relevantti. Myöskään tapauskansiossa olevat tiedot, mukaan luettuna ne, jotka on saatu tässä tutkimuksessa suoritetusta kansallisten järjestöjen lisäanalyysistä, eivät osoita, että mukautukseen olisi tarvetta. Lopuksi vielä voidaan todeta, että vaikka yhteisön tuotannonalan kaikkia tuotanto- ja myyntilukuja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla alennettaisiin otoksen alempien lukujen mukaisiksi, tällä ei olisi vaikutusta otoksen edustavuuteen eikä vahinkoa koskeviin yleisiin päätelmiin.

(25) Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, että perusasetuksen 17 artiklaa ei ole noudatettu, koska yhteisön tuottajien otos ei ollut edustava tuotannon prosenttiosuuden, tuotevalikoiman, myyntihintojen, tuotannon ja myynnin suhteen, maantieteellisen jakauman eikä kannattavuuden ja suorituskyvyn osalta. Ne myös väittivät, että otoksessa ei otettu huomioon niiden tuottajien suurta määrää, jotka ovat siirtäneet tuotantonsa alihankintana kolmansiin maihin.

(26) Nämä väitteet tutkittiin tarkoin ja tapauksen monimutkaisuuden vuoksi yksittäisen yritysten lisäksi myös kansallisille järjestöille lähetettiin lisäkyselylomakkeita, jotka käsiteltiin ja tarkistettiin paikan päällä. Otokseen valittujen yritysten määrää oli rajoitettava määrään, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa, joten yrityksiä valittiin kahdeksan.

(27) Kun lisäksi otetaan huomioon, että yhteisön tuotannonala on erittäin pirstaleinen, otokseen valitut yritykset vääjäämättä kattavat suhteellisen pienen osuuden yhteisön kokonaistuotannosta. Koska tuotannonala on pirstaleinen ja otokseen valittiin suurehkoja tuottajia, yritysten lukumäärän kasvattaminen ei olisi kuitenkaan vaikuttanut merkittävästi otoksen osuuteen yhteisön kokonaistuotannosta.

(28) Komissio otti maantieteellisen jakauman huomioon otosta valitessaan (ks. 21 kappale). On korostettava, että otoksen ei tarvitse osoittaa koko tuottajapopulaation täsmällistä maantieteellistä jakaumaa (eikä minkään muunkaan kriteerin täsmällistä jakautumista) ollakseen edustava. Riittää, että – kuten tässäkin otoksessa, johon sisältyy neljä jäsenvaltiota – suurimpien tuotantomaiden asianmukaiset osuudet tulevat esiin. Muut lähestymistavat olisivat olleet hallinnollisesti epäkäytännöllisiä, etenkin jos edustavuuden varmistamiseksi on otettava huomioon useita eri kriteereitä. Väitteen mukaan olisi itse asiassa niin, että otos olisi riittävän edustava ainoastaan, jos siihen sisältyy koko tuottajapopulaatio. Tutkimuksessa on siis korostettu, että otos, joka kattaa neljä jäsenvaltiota – mukaan luettuna kolme tuotannoltaan ehdottomasti suurinta – on yhteisön koko tuotantoa edustava etenkin, kun otetaan huomioon jalostuskorvausjärjestelyyn perustuva tuotanto, joka olisi tämän vuoksi otettava huomioon palvelun tilaavan yrityksen jäsenvaltiossa.

(29) Otokseen valitut yritykset edustivat myös tuotevalikoiman poikkileikkausta ja yhteisön tuotannonalan asianomaisia suuruusluokkia. Mukana olevat tuotevalikoimat vastaavat lisäksi kiinalaisen ja vietnamilaisen viennin tuotevalikoimia.

(30) Myyntihinnoista väitettiin, että otoksen keskimääräiset myyntihinnat eivät olleet edustavia suhteessa tarkastelupyynnössä esitettyihin myyntihintoihin. On kuitenkin huomattava, että toisin kuin väitettiin, tutkimuksen mukaan otoksen keskimääräiset myyntihinnat ovat yhdenmukaiset pyynnössä esitettyjen hintojen kanssa. Vaikka näin ei olisi ollutkaan, otoksen keskimääräisten myyntihintojen ei tarvitse olla täsmälleen samat kuin pyynnössä ilmoitettujen hintojen, kunhan niiden havaitaan osoittavan koko tuottajapopulaation myyntihintoja.

(31) Jos tarkastellaan edustavuutta tuotannon ja myynnin välisenä suhteena, on muistettava, että tällä sektorilla kokonaisuudessaan tuotanto perustuu tilauksiin ja heijastelee voimakkaasti muotisuuntauksia. Sen vuoksi varastot eivät ole kovinkaan merkittävä indikaattori ja tuotanto vastaa suunnilleen myyntiä. Tämä on vahvistettu valitusvaiheessa samoin kuin tutkimuksissa, jotka koskivat otokseen valittuja yrityksiä ja koko yhteisön tuotannonalaa.

(32) Edellä esitettyjen seikkojen lisäksi on syytä muistaa, että perusasetuksen 17 artiklassa säädetään, että tutkimus voidaan rajoittaa otoksiin, jotka joko ovat tilastollisesti edustavia tai sisältävät tuotannon, myynnin tai viennin suurimman edustavan määrän, joka voi kohtuullisesti olla tutkimuksen kohteena. Tämän säännöksen sanamuodosta ilmenee selkeästi, että edustavalle määrälle ei ole asetettu mitään täsmällistä määrällistä vaatimusta tai raja-arvoa. Ainoa vaatimus on, että määrän tulee voida kohtuullisesti olla tutkimuksen kohteena, kun otetaan huomioon käytettävissä oleva aika.

(33) Edellä esitettyjen syiden vuoksi eri osapuolten esittämät väitteet hylättiin, ja otoksen oikeudellinen pätevyys vahvistetaan, sillä otos on edustava ja se valittiin täysin perusasetuksen 17 artiklan vaatimusten mukaisesti.

4.3. Yhteisön tuojien otanta

(34) Käytettävissä olleiden tietojen perusteella otettiin yhteyttä 139 tuojaan. Otantalomakkeeseen saatiin vastauksia 22 etuyhteydettömältä tuojalta, joista 21 suostui osallistumaan otokseen. Toimitettujen tietojen mukaan näiden 21 tuojan osuus tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta tulevasta tuonnista oli 12 prosenttia ja Vietnamista peräisin olevasta tuonnista 40 prosenttia.

(35) Viiden suurimman tuojan (Clarks, Puma, Adidas, Nike ja Timberland) osuus tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista oli noin 18 prosenttia, ja ne kaikki ilmoittivat merkittävää tuontia molemmista maista. Sen vuoksi katsottiin, että näistä viidestä yrityksestä koostuva otos olisi perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti edustava tuonnin määrän osalta.

(36) Lisäksi valittiin kolme muuta tuojaa, jotta tuojien maantieteellinen jakauma ja tuotujen jalkinelajien erot voitaisiin ottaa paremmin huomioon. Otoskyselyyn saatujen vastausten perusteella vaikuttaa siltä, että monet vastanneista tuojista toimivat erittäin paljon pienemmässä mittakaavassa määrän suhteen ja tuovat vähemmän tunnettuja/muodikkaita kenkämerkkejä tai arvokkaampia kenkiä. Näiden pienempien tuojien liiketoimintamallit ja tuotesegmentit, joilla ne kävivät kauppaa, vaikuttivat eroavan suurimmista tuojista, ja niiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista on yhteensä merkittävä. Sen vuoksi pidettiin tärkeänä, että myös nämä tuojat ovat edustettuina, koska niiden taloudellinen tilanne saattaa olla erilainen kuin 35 kappaleessa mainittujen suurien tuojien.

(37) Tällä perusteella valittiin kahdeksan tuojan otos, jossa on mukana viisi suurinta ja kolme pienempää tuojaa. Niiden osuus Kiinasta tulevasta tuonnista on noin 10 prosenttia ja Vietnamista tulevasta tuonnista noin 34 prosenttia.

(38) Kaikille yhteistyössä toimineille tuojille, jotka olivat ilmoittaneet halukkuudestaan yhteistyöhön, annettiin mahdollisuus kommentoida otoksen valintaa. Otokseen valituille yrityksille lähetettiin täytettäviksi kyselylomakkeet. Otokseen valituista tuojista seitsemän palautti lomakkeen annetussa määräajassa. Koska kahdeksas otokseen valittu tuoja ei toiminut yhteistyössä, se oli jätettävä otoksen ulkopuolelle.

5. Saatujen tietojen tarkistaminen

(39) Komissio hankki ja tarkisti kaikki polkumyynnin ja vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden sekä yhteisön edun määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot. Seuraavien yritysten toimittamat tiedot tarkistettiin paikan päällä:

5.1. Vientiä harjoittavat tuottajat Kiinassa

– Yue Yuen Industrial (Holdings) Ltd., Hongkong

Tuotantoyritys:

Zhongshan Pou Yuen Manufactory, Guandong

Kauppayritykset:

Idea Co. Ltd, Macao

The Look Co. Ltd, Macao

Gold Plenty Co. Ltd, Macao

– Guangzhou Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd., Guangdong

– HuaJian Industrial (Holding) Co. Ltd., Hongkong, ja sen tuotantoyritys Dongguan HuaBao Shoes Co. Ltd, Guandong

– Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd., Zhejiang

– Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co. Ltd., Guangdong

– Jianle Footwear Industrial Co. Ltd, Fujian

– General Footwear/Gentfort Shoes Co.Ltd, Guangdong.

5.2. Vientiä harjoittavat tuottajat Vietnamissa

– Pou Yuen Industrial Holdings Limited, Hongkong

Tuotantoyritykset:

Pouyuen Vietnam Company Limited, Ho Chi Minh City

Pou Sung Vietnam Company Limited, Dong Nai

Pou Chen Vietnam Enterprise Company Limited, Dong Nai

Kauppayritykset:

Betsey Trading Limited

Sinnamon Trading Limited

Sky High Trading Limited

Fitbest Enterprises Limited

– Golden Star Co. Ltd, Haiphong City.

– Shyang Hung Cheng Industrials Co Ltd, Binh Duong.

5.3. Yhteisön tuotannonalan tuottajat ja kansalliset tuottajajärjestöt

– Associação Portuguesa dos Industriais de Calçado, Componentes, Artigos de Pele e seus Sucedâneos (APICCAPS), Portugali

– Federación de Industrias del Calzado Español (FICE), Espanja

– Associazione Nazionale Calzaturifici Italiani, Italia

– British Footwear Association LTd, Yhdistynyt kuningaskunta

– Fachverband der Lederverarbeitenden Industrie, Itävalta

– Fédération Française de la Chaussure, Ranska

– HDS Hauptverband der Deutschen Schuhindustrie e.V., Saksa

– Polish Chamber of Shoe and Leather industry, Puola.

(40) Tarkastuskäyntejä tehtiin myös kahdeksan otokseen kuuluneen yhteisön tuottajan toimitiloihin, jotka sijaitsivat neljässä eri jäsenvaltiossa. Kuten alkuperäisessäkin tutkimuksessa, otokseen kuuluneet yhteisön tuottajat ja muut yhteistyössä toimineet yhteisön tuottajat pyysivät perusasetuksen 19 artiklan säännösten nojalla, että niiden nimet pidetään luottamuksellisina. Ne väittivät, että nimien paljastamisella voisi olla huomattavia haitallisia vaikutuksia. Jotkin valituksen tehneistä yhteisön tuottajista itse asiassa toimittavat tavaroita yhteisössä oleville asiakkaille, jotka hankkivat tuotteita myös Kiinasta ja Vietnamista ja hyötyvät näin suoraan tästä tuonnista. Näiden valituksen tekijöiden tilanne on arkaluonteinen, koska osalla niiden asiakkaista saattaa olla hyvät perusteet vastustaa väitettyä vahingollista polkumyyntiä koskevan valituksen esittämistä tai tukemista. Tämän vuoksi niiden mielestä oli vaarana, että jotkin niiden asiakkaista voivat ryhtyä vastatoimiin ja mahdollisesti lopettaa liikesuhteen niiden kanssa. Pyyntöön suostuttiin, koska perusteet olivat riittävät.

(41) Tiettyjen vientiä harjoittavien tuottajien edustajat ja etuyhteydettömät tuojat väittivät, että ne eivät voineet asianmukaisesti käyttää puolustautumisoikeuttaan, koska valituksen tekijöiden nimiä ei paljastettu. Ne väittivät, etteivät ne näissä olosuhteissa kyenneet tarkistamaan otokseen valittujen yritysten edustavuutta. Nämä osapuolet esittivät vaihtoehdoksi, että jos luottamuksellisuus myönnetään, yksittäisten yritysten täydelliset luvut olisi tällöin paljastettava.

(42) On muistettava, että otoksen tuotantomäärä maittain eriteltynä annettiin kaikille asianomaisille osapuolille tarkasteltavaksi. Väitteestä, jonka mukaan kaikki tiedot yrityksen nimeä lukuun ottamatta olisi paljastettava, on huomattava, että näiden tietojen paljastaminen voi epäsuorasti paljastaa myös otokseen kuuluvan yrityksen nimen. Tämän vuoksi myös tässä tapauksessa säilytettiin tavanomainen käytäntö kyselyvastausten rajoittamattomien versioiden julkaisemisesta (eli ne sisältävät indeksoituja tietoja). Edellä esitetyn perusteella on pääteltävä, että osapuolten puolustautumisoikeus säilyi riittävästi, minkä vuoksi väite hylättiin.

5.4. Etuyhteydettömät tuojat

– Achten Beheer BV, Waalwijk, Alankomaat

– Adidas AG, Herzogenaurach, Saksa

– C&J Clark’s International Limited, Street, Somerset, Yhdistynyt kuningaskunta

– Footex International BV, Hazerswoude-dorp, Alankomaat

– Nike European Operations BV, Laakdal, Belgia

– Puma AG Rudolf Dassler Sport, Herzogenaurach, Saksa

– Timberland Europe BV, Enschede, Alankomaat.

5.5. Tuottajat vertailumaan markkinoilla

– Henrich & Cia Ltda, Dois Irmãos, Brasilia

– Werner Calçados Ltda, Très Coroas, Brasilia

– Industria de Calçados West Coast Ltda, Ivoti, Brasilia.

6. Osapuolten oikeudet

(43) Jotkin osapuolet esittivät koko menettelyn ajan vastalauseita puolustautumisoikeutensa väitetystä heikkenemisestä. Niiden mukaan osapuolten tarkasteltavaksi annetussa avoimessa tapauskansiossa olevat tiedot otokseen valituista yhteisön tuottajista eivät olleet täydellisiä eikä niitä toimitettu ajoissa.

(44) On korostettava, että kaikki otokseen valitut yritykset toimittivat asianomaisten osapuolten vastauksen tarkastukseen (nk. avoin vastaus) viipymättä ja tutkimuksessa osapuolille asetettujen määräaikojen puitteissa. Kun komissiolle toimitetaan avoin vastaus, se voidaan sisällyttää avoimeen tapauskansioon kuitenkin vasta, kun mahdolliset luottamuksellisuuskysymykset on ratkaistu, kuten perusasetuksen 19 artiklassa säädetään. On myös huomattava, että komissiolla on velvollisuus sisällyttää tiedot avoimeen tapauskansioon hyvissä ajoin, jotta osapuolet voivat harjoittaa oikeuksiaan. Tämä velvollisuus on täytetty tässä tapauksessa.

(45) Avointen vastausten täydellisyyden osalta on huomattava, että on tavallista tutkimuksessa, että osapuolet toimittavat lisätietoja ajan mittaan. Ne lisätään ei-luottamukselliseen tapauskansioon heti, kun luottamuksellisuutta koskevat kysymykset on ratkaistu. Tätä prosessia, jossa kaikkien asianomaisten osapuolten kannanottoja lisätään vähitellen päätelmien tekemisessä käytettävään näyttöperustaan ja ei-luottamukselliseen tapauskansioon, ei pidä sekoittaa siihen, että asiakirjat olisivat epätäydellisiä.

(46) Tapauksen monimutkaisuuden vuoksi osapuolten tiedonsaantimahdollisuuksia helpotettiin seuraavin keinoin. Ensinnäkin asianomaisille osapuolille annettiin asiakirjojen sähköinen käyttömahdollisuus, jonka ansiosta ne saivat pyynnöstä täydellisen kopion kaikista tapauskansioon sisältyvistä asiakirjoista cd-rom-levyllä. Lisäksi sähköisiin asiakirjoihin liittyi selvä hakemisto, joka tarjosi i) helposti saataville tapauksessa esitetyt monet asiakirjat ja ii) päivitetyn rekisterin tapauskansioon sisältyvistä asiakirjoista. Avoimeen tapauskansioon lisätyillä huomautuksilla vastattiin kysymyksiin, jotka saattoivat vaikuttaa osapuolten puolustautumisoikeuteen.

(47) Edellä esitetyt keinot paransivat osapuolten mahdollisuuksia saada asiakirjoja ja esittää koko tutkimuksen ajan huomautuksia, jotka komissio otti tarpeen mukaan huomioon. Tämän vuoksi eri osapuolten esittämät väitteet, joiden mukaan avoin tapauskansio ei ollut täydellinen eikä sitä saatu ajoissa, on hylättävä.

(48) Yksi asianomainen osapuoli väitti myös, että komissio on syrjinyt tuojia ja viejiä tarjoamalla edullisempaa kohtelua tutkimuksessa valituksen tehneille yhteisön tuottajille. Se väitti erityisesti, että tuojille ja viejille, toisin kuin tuottajille, ei tarjottu luottamuksellisuutta. Lisäksi väitettiin, että valituksen tekijöiden kohtelu oli edullisempaa, koska niitä ei vaadittu toimittamaan otoslomakkeita menettelyn vireillepanon yhteydessä, ja että valituksen tekijöille annettiin liikaa joustovaraa määräaikojen ja vastausten laadun suhteen, kun taas samassa tilanteessa ollutta viejää olisi arvioitu perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käytettävissä olevien tietojen perusteella.

(49) On huomattava, että päätös valitusta tukevien yhteisön tuottajien nimen salassapito-oikeudesta tehtiin asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä perusasetuksen 19 artiklan mukaisesti. Viejät tai tuojat eivät tehneet tällaista pyyntöä eikä tutkimuksen aikana tapahtunut mitään sellaista eikä tuotu esiin mitään tietoja, josta olisi voinut päätellä, että viejien tai tuojien edut vaarantuvat, jos niiden nimet paljastetaan. Kun otetaan huomioon, että yhteisön tuottajien tilanne tältä osin oli täysin erilainen kuin viejien ja tuojien tilanne, syrjintää koskeva väite on hylättävä.

(50) Otoksen valintaa on käsitelty 19 kappaleessa. Viejien ja tuojien tilanne erosi huomattavasti valituksen tehneiden tuottajien tilanteesta, koska edellä mainittujen tilanteesta ei ollut tapauskansiossa yksityiskohtaisia tietoja. Sen vuoksi otantalomakkeen täyttäminen oli välttämätöntä sekä siksi, että voitiin varmistaa osapuolten halukkuus toimia yhteistyössä mutta myös siksi, että saatiin perustiedot otoksen valintaa varten. Tästä syystä syrjintää koskeva väite oli hylättävä.

(51) Yhteisön tuottajille myönnetystä joustovarasta tutkimuksessa kyselylomakkeilla kerättyjen tietojen osalta ja perusasetuksen 18 artiklan käyttämisen osalta on huomattava, että samaa lähestymistapaa käytettiin johdonmukaisesti viejiin ja tuojiin sekä yhteisön tuottajiin, joten syrjintäväitteille ei ole mitään perustaa. Perusteeton väite näin ollen hylätään.

(52) Vertailumaan valinnasta jotkin maat katsoivat, että lyhyet määräajat, ajoitus ja kyselylomakkeiden toimitusmuoto syrjivät intialaisia ja indonesialaisia yrityksiä. On huomattava, että Intiaan ja Indonesiaan pystyttiin lähettämään kyselylomakkeet vasta joulukuun 2008 lopussa, kun tuottajien osoitteet oli saatu. Komissio varmisti, että näiden maiden tuottajille annettiin sama vastausaika kuin Brasilian tuottajille. Kyselylomakkeiden toimituksessa komissio käytti kirjattuja kirjelähetyksiä kaikissa tapauksissa ja mahdollisuuksien mukaan myös sähköpostia. Siksi edellä esitetyt väitteet on hylättävä.

(53) Jotkin osapuolet väittivät, että vertailumaata koskevat tiedot laitettiin avoimeen tapauskansioon tarpeettomalla viipeellä, mikä loukkasi osapuolten puolustautumisoikeutta. Komission mukaan tässä tutkimuksessa useimmat vertailumaan yritysten ensimmäisistä ei-luottamuksellisista vastauksista kyselylomakkeeseen olivat puutteellisia, minkä vuoksi niiltä oli pyydettävä uusia asianmukaisia avoimia vastauksia. Kun vastaukset oli saatu, ne laitettiin avoimeen tapauskansioon viipymättä. Sillä välin komissio lisäsi avoimeen tapauskansioon tiivistelmätietoja kuulluista yrityksistä ja saaduista vastauksista. Nämä väitteet oli tästä syystä hylättävä.

B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

1. Tarkasteltavana oleva tuote

(54) Tarkastelun kohteena on sama tuote kuin alkuperäisessä tutkimuksessa määritelty eli tietyt Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevat jalkineet, joiden päälliset ovat nahkaa tai tekonahkaa, lukuun ottamatta urheilujalkineita, jalkineita, joissa on erikoistekniikkaa, tohveleita ja muita sisäjalkineita sekä jalkineita, joissa on suojaava kärjys, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99,ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13,ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38,ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 ja ex 6405 10 00.

(55) Tässä tutkimuksessa sovelletaan alkuperäisen asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa olevia määritelmiä. Näiden määritelmien mukaan

’urheilujalkineilla’ tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 1031/2008 liitteessä I olevan 64 ryhmän 1 alanimikehuomautuksessa tarkoitettuja jalkineita;

’jalkineilla, joissa on erikoistekniikkaa’ tarkoitetaan urheilukäyttöön tarkoitettuja jalkineita, joiden cif-hinta paria kohden on vähintään 7,5 euroa ja joissa on yksi- tai monikerroksinen muottipohja, ei suoravalettu, joka on valmistettu erityisesti pysty- tai sivusuuntaisia iskuja vaimentamaan suunnitelluista synteettisistä aineista ja joka on varustettu teknisin ominaisuuksin, jollaisia ovat joko kaasua tai nestettä sisältävät ilmatiiviit tyynyt, iskuja vastaanottavat tai vaimentavat mekaaniset osat ja sellaiset aineet kuin LD-polymeerit, ja jotka kuuluvat CN-koodeihin ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96 ja ex 6403 99 98;

’jalkineilla, joissa on suojaava kärjys’ tarkoitetaan jalkineita, joissa on suojaava kärjys ja joiden iskuenergian vaimennus on vähintään 100 joulea ja jotka kuuluvat CN-koodeihin ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 ja ex 6405 10 00;

’tohveleilla ja muilla sisäjalkineilla’ tarkoitetaan jalkineita, jotka kuuluvat CN-koodiin ex 6405 10 00.

2. Samankaltainen tuote

(56) Tämän toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun kohteena olevana samankaltaisena tuotteena – kuten alkuperäisessä tutkimuksessa määriteltiin – ovat jalkineet, joiden päälliset ovat nahkaa ja joita tuotetaan ja myydään kotimarkkinoilla, vertailumaan markkinoilla ja/tai viedään yhteisöön Kiinasta ja Vietnamista.

2.1. Tuotteiden vertailukelpoisuus

(57) Jotkin osapuolet väittivät, että yhteisössä myyty samankaltainen tuote ei ole vertailukelpoinen Kiinasta ja Vietnamista viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen kanssa. Tässä tarkastelussa havaittiin kuitenkin, että yhteisössä myyty tuote oli vertailukelpoinen asianomaista maista viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen kanssa. Erityisesti havaittiin, että tarkasteltavana olevan tuotteen fyysiset ja tekniset ominaisuudet sekä käyttötarkoitukset samoin kuin jakelukanavat olivat samanlaiset, eivätkä ne ole muuttuneet alkuperäisen tutkimuksen jälkeen. Näin ollen väite hylättiin.

(58) Jotkin osapuolet väittivät myös, että yhteistyössä toimineiden eri osapuolten myymien tuotelajien vertaamiseen tutkimuksessa käytetty järjestelmä ei ollut asianmukainen, koska se ei ollut riittävän tarkka tasapuolisen vertailun takaamiseksi. Käytetyn järjestelmän (tuotevalvontanumeroon perustuva PCN-järjestelmä) avulla oli kuitenkin mahdollista vertailla jopa 600:aa eri tuoteluokkaa tai -lajia, jotka oli järjestetty viiden pääkriteerin eli jalkineen tyylin, kuluttajatyypin, jalkinetyypin, ulkopohjan materiaalin ja vuorin mukaan. PCN-järjestelmää käytettiin lisäksi jo aiemmassa tutkimuksessa. Sen muuttamiseksi ei esitetty mitään perusteltuja syitä. Sen vuoksi tässä toimenpiteiden päättymistä koskevassa tarkastelussa käytettiin samaa PCN-järjestelmää kuin alkuperäisessäkin tutkimuksessa. Näin ollen väite hylättiin.

(59) Jotkin osapuolet väittivät, että komissio muutti menetelmäänsä verrattuna alkuperäiseen tutkimukseen muuttamalla tuotevalvontanumeroiden määritelmää tutkimuksen aikana. Väite ei kuitenkaan pidä paikkaansa. Tutkimuksen aikana kävi ilmi, että jotkin osapuolet olivat tulkinneet ja soveltaneet tuotevalvontanumeroita virheellisesti tiettyihin tuotelajeihin. Johdonmukaisen lähestymistavan varmistamiseksi kyseiset jalkinemallit luokiteltiin tämän vuoksi uudelleen ja niille annettiin oikea tuotevalvontanumero, jos tätä pidettiin tarpeellisena. Näin ollen kun komissio havaitsi asianomaisten osapuolten toimittamissa tiedoissa epätarkkuuksia, sen oli oikaistava nämä tiedot. Tällaisia oikaisuja ei voida pitää menetelmän muutoksina eikä tuotevalvontanumeron sisällön muutoksina. Päinvastoin, tuotevalvontakoodeihin perustuvan menetelmän noudattaminen oli syy, miksi oikaisut oli tehtävä. Tämän vuoksi väite oli hylättävä.

2.2. Tuotteen määritelmän ulkopuolelle jättämistä koskevat pyynnöt

(60) Useat asianomaiset osapuolet esittivät samanlaisia pyyntöjä, joita saatiin alkuperäisessäkin tutkimuksessa. Ne väittivät, että tietynlaiset jalkineet, jotka kuuluvat samankaltaisen tuotteen määritelmän piiriin, esimerkiksi vaelluskengät, keilailukengät, koskenlaskussa käytettävät kengät, kengät, joissa on erikoistekniikkaa, ratsastuskengät ja erikoiskokoiset kengät, ovat liian erilaisia kuuluakseen samaan luokkaan. Lisäväitteen mukaan jalkineisiin, joissa on erikoistekniikkaa, sovellettavaa 7,5 euron kynnysarvoa paria kohti olisi alennettava. On muistettava, että alkuperäisessä tutkimuksessa tätä kynnysarvoa alennettiin 9 eurosta 7,5 euroon.

(61) Toimenpiteiden päättymistä koskevassa tarkastelussa ei voida muuttaa toimenpiteiden kohteena olevan tuotteen määritelmää. Tällaisia muutoksia voitaisiin harkita, jos osapuoli tekisi perustellun pyynnön perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Siksi edellä esitetyt väitteet oli hylättävä.

C POLKUMYYNNIN JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS

1. Yleistä

(62) Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin, oliko polkumyynnin jatkuminen tai toistuminen todennäköistä, jos Kiinaan ja Vietnamiin kohdistuvien toimenpiteiden annettaisiin raueta.

(63) Näistä kahdesta maasta peräisin olevan tuonnin määrät ja hinnat ovat kehittyneet jäljempänä esitetyn taulukon mukaisesti. Kiinasta tulevaan tuontiin sovellettiin kiintiöitä 1 päivään tammikuuta 2005 asti, ja tuonti lisääntyi merkittävästi tämän päivän jälkeen ja oli korkealla tasolla vuonna 2006. Vuonna 2007 ja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tuontimäärät vakaantuivat vuoteen 2006 verrattuna tapahtuneen vähenemisen jälkeen. Toimenpiteiden kiertämistä koskevan tutkimuksen tuloksena toimenpiteet ulotettiin koskemaan Macaosta peräisin olevaa tuontia, jonka kirjaaminen tehtiin pakolliseksi syyskuusta 2007 lähtien.

(64) Vietnamista tulevaan tuontiin ei sovellettu kiintiöitä, ja tuonti oli korkealla tasolla alkuperäisellä tutkimusajanjaksolla. Tuontimäärät laskivat tämän jälkeen vuoteen 2007 asti, kunnes ne taas alkoivat nousta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.

(65) Nämä luvut osoittavat, että vastoin joidenkin asianomaisten osapuolten esittämiä väitteitä, tuonti asianomaisista maista oli edelleen korkealla tasolla tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Niiden markkinaosuus tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli yhteensä 27,8 prosenttia, mikä on merkittävästi korkeampi kuin alkuperäisellä tutkimusajanjaksolla (23,2 %). Molempien markkinaosuudet ovat vaihdelleet alkuperäisen tutkimusajanjakson jälkeen, mutta ne ovat kaiken kaikkiaan olleen merkittäviä, sillä molempien markkinaosuus oli yli 10 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.

(66) Eurostatin lukujen mukaan keskimääräiset tuontihinnat molemmista maista kohosivat alkuperäisen tutkimusajanjakson ja vuoden 2006 välillä. Sen jälkeen Kiinasta tulevan tuonnin hinnat ovat vakaantuneet ja Vietnamista tulevan tuonnin laskeneet.

(67) Koska Eurostatin tiedot ovat väistämättä yleisiä eivätkä anna viitteitä mahdollisista muutoksista tuotevalikoimassa vaikka kattavatkin tarkasteltavana olevan tuotteen, tehtiin analyysi, jossa tarkasteltiin seitsemän otokseen valitun kiinalaisen yrityksen ja kolmen vietnamilaisen yrityksen hintasuuntauksista. Näiden kahden maan otokseen valittujen yritysten osalta havaittiin yleisesti, että tuontihinnat laskivat vuoden 2006 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä.

Taulukko 1 |

Tutkimuksen kohteena olevista maista tulevan tuonnin kokonaismäärä ja -arvo |

| | | | | |

| Alkuperäinen tutkimusajanjakso | 2005 | 2006 | 2007 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso |

Määrä (tuhatta paria) | | | | | |

Kiina | 63 403 | 183 568 | 157 560 | 123 016 | 125 052 |

Markkinaosuus | 8,8 % | 22,9 % | 21,6 % | 17,8 % | 18,5 % |

Vietnam | 102 625 | 100 619 | 79 427 | 62 503 | 68 852 |

Markkinaosuus | 14,2 % | 12,6 % | 11,0 % | 9,1 % | 10,2 % |

Arvo (euroina) | | | | | |

Kiina (Eurostat) | 7,2 | 7,5 | 8,4 | 8,4 | 8,5 |

Vietnam (Eurostat) | 9,2 | 9,5 | 10,2 | 9,7 | 9,5 |

Lähde: Comext-tilastot mukautettuina tarpeen mukaan komission käytössä olevilla tilastoilla sellaisten tuotteiden sulkemiseksi pois, jotka eivät ole tarkasteltavana olevia tuotteita.

Taulukko 2 |

Otokseen kuuluvien yritysten tuonnin kokonaismäärä ja -arvo |

| | | | | |

| Alkuperäinen tutkimusajanjakso | 2005 | 2006 | 2007 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso |

| | | | | |

Määrä (tuhatta paria) | | | | | |

Kiina (otos) | ei ole | ei ole | 11 381 | 12 787 | 13 759 |

Markkinaosuus | | | 1,5 % | 1,8 % | 2,0 % |

Vietnam (otos) | ei ole | ei ole | 14 400 | 15 250 | 14 500 |

Markkinaosuus | | | 2 % | 2,2 % | 2,2 % |

Arvo (euroina) | | | | | |

Kiina (otos) | ei ole | ei ole | 12,6 | 10,7 | 10,3 |

Vietnam (otos) | ei ole | ei ole | 11,4 | 10,8 | 10,6 |

2. Polkumyynnillä Kiinasta ja Vietnamista tapahtuva tuonti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla

2.1. Normaaliarvo

2.1.1. Vertailumaa

(68) Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaan muista kuin markkinatalousmaista sekä niistä perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista maista, joille ei voitu myöntää markkinatalouskohtelua, peräisin olevan tuonnin yhteydessä normaaliarvo määritetään soveltuvassa kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, sovellettavan hinnan tai vastaavan laskennallisen arvon perusteella.

(69) Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se aikoi käyttää Kiinan ja Vietnamin normaaliarvon määrittämiseksi vertailumaana Brasiliaa, jota käytettiin sopivana vertailumaana alkuperäisessä tutkimuksessa. Komissio pyysi asianomaisia osapuolia esittämään asiasta näkemyksensä.

(70) Huomautuksia saatiin useisiin eri ryhmiin kuuluvilta osapuolilta, kuten valituksen tekijöiltä, yhteistyössä toimineilta vientiä harjoittavilta tuottajilta ja niitä edustavilta järjestöiltä, kansallisilta viranomaisilta sekä tuojien edustajilta, ja näissä huomautuksissa ehdotettiin Thaimaata, Intiaa tai Indonesiaa sopivammaksi vertailumaaksi kuin Brasiliaa. Komissio tarkasteli näitä ehdotuksia ottaen huomioon vertailumaan valinnassa sovellettavat perusteet.

(71) Tarkastelussaan komissio havaitsi, että nahkajalkineiden markkinoiden koko tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli arviolta 189 miljoonaa paria Brasiliassa, 800 miljoonaa paria Intiassa, 109 miljoonaa paria Indonesiassa ja vain 6 miljoonaa paria Thaimaassa. Thaimaan erittäin pienten markkinoiden ja muiden vaihtoehtojen käytettävyyden vuoksi komissio ei enää tutkinut Thaimaata mahdollisena vertailumaana.

(72) Osapuolten pyyntöjen perusteella komissio selvitti brasilialaisten, intialaisten ja indonesialaisten jalkinetuottajien halukkuutta yhteistyöhön. Näissä kolmessa maassa toimiville yrityksille lähetettiin kyselylomakkeet, ja merkityksellisiä vastauksia saatiin viideltä brasilialaiselta, yhdeltä intialaiselta ja viideltä indonesialaiselta tuottajalta.

Kotimarkkinamyynnin edustavuus ja tuotevalikoima

(73) Komissio tutki vastauksen lähettäneiden yritysten edustavuutta niiden kotimarkkinamyynnin osalta.

(74) Brasiliassa tutkimuksen kohteena olleiden kolmen yrityksen samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynti tutkimusajanjaksolla oli noin 17 prosenttia Kiinan ja noin 19 prosenttia Vietnamin otokseen kuuluvasta viennistä.

(75) Intiassa ilmoittautui vain yksi yritys, joka ilmoittama samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynti tutkimusajanjaksolla oli noin 5 prosenttia Kiinan ja noin 6 prosenttia Vietnamin otokseen kuuluvasta viennistä.

(76) Indonesiassa yhteistyössä toimineiden viiden yrityksen samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynti oli noin 2 prosenttia Kiinan ja noin 2 prosenttia Vietnamin otokseen kuuluvasta viennistä.

(77) Brasilia olisi siis maa, jonka kotimarkkinamyynti oli määrältään edustavinta tutkimusajanjaksolla.

(78) Tämän jälkeen komissio tutki, miten moni jalkinetyyppi oli kotimarkkinamyynnissä kolmessa asianomaisessa maassa verrattuna Kiinasta ja Vietnamista vietyihin jalkinetyyppeihin.

(79) Yhteistyössä toimineiden brasilialaisten ja indonesialaisten tuottajien kotimarkkinamyynti kattoi tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla laajan tuotevalikoiman, ja erittäin monille tuotevalvontakoodeille löytyi vastine Kiinasta ja Vietnamista viedyistä tuotteista. Ainoan yhteistyössä toimineen intialaisen tuottajan tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ilmoittamassa kotimarkkinamyynnissä ainoastaan yksi tuotevalvontakoodi vastasi Kiinasta ja Vietnamista vietyjä tuotteita.

Kilpailu mahdollisissa vertailumaissa

(80) Komission keräämien tietojen mukaan kaikissa kolmessa tutkitussa maassa on useita tuottajia, mikä varmistaa sen, että kaikilla kotimarkkinoilla on paljon toimijoiden välistä kilpailua. Brasiliassa on noin 7 800 nahkajalkineiden tuottajaa, joista 1 500:aa voidaan pitää kooltaan riittävän vertailukelpoisina kiinalaisiin ja vietnamilaisiin tuottajiin. Intiassa on ilmoitettu olevan noin 3 000 tuottajaa. Indonesian tuottajien määrän arvioidaan olevan 212. Näillä kolmella maalla on vientiä huomattavasti (Brasiliasta noin 64 miljoonaa paria, Intiasta 67 miljoonaa ja Indonesiasta 27 miljoonaa). Brasiliassa kotimarkkinoille tarkoitettujen nahkajalkineiden kulutus henkeä kohti (1) oli suurempi kuin Intiassa (0,7) ja Indonesiassa (0,5).

(81) Tutkittuihin maihin suuntautuvan tuonnin markkinaosuus tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli ±2 prosenttia Brasiliassa, ±1 prosentti Intiassa ja ±1,5 prosenttia Indonesiassa.

(82) Edellä esitettyjen tekijöiden perusteella komissio katsoo, että Brasilia on sopivin valinta vertailumaaksi. Brasilian kotimarkkinamyynnin määrän havaittiin olevan edustavinta erityisesti sellaisten jalkineiden osalta, joiden päälliset ovat nahkaa. Lisäksi brasilialaisten yhteistyössä toimineiden yritysten tuotevalikoima on kattava, ja se vastaa suureksi osaksi Kiinan ja Vietnamin tuotevalikoimaa. Indonesialaisilla tuottajilla oli myös laaja tuotevalikoima, mutta niiden kotimarkkinamyynti oli paljon alhaisempi, kun taas Intian kotimarkkinamyynti oli määrältään huomattava mutta valikoimaltaan erittäin rajoitettu.

Asianomaisten osapuolten esittämät huomautukset

Tuotteiden vertailukelpoisuus

(83) Useat osapuolet väittivät, että Brasiliaa ei pitäisi käyttää vertailumaana, koska se erikoistuu ainoastaan naisten jalkineisiin. Niiden mukaan tämä voitiin osoittaa brasilialaisten yhteistyössä toimineiden yritysten kyselylomakevastauksilla ja sillä, että Brasilia vie pääasiassa naisten jalkineita.

(84) Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että yli puolet yhteistyössä toimineiden brasilialaisten yritysten ilmoittamasta kotimarkkinoiden kokonaismyynnistä oli miesten jalkineita. Komission tekemillä tarkastuskäynneillä brasilialaisten tuottajien luo havaittiin, että vaikka kaksi pienempää yritystä erikoistuivatkin enemmän naisten jalkineisiin, suurin yritys myi pääasiassa miesten jalkineita kotimarkkinoilla. Kotimarkkinamyyntiä oli siis riittäviä määriä sekä naisten että miesten jalkinetyyppien osalta. Väitteestä, jonka mukaan Brasilia vie enimmäkseen naisten jalkineita, komissio katsoo, että maan viemät tuotteet eivät välttämättä vastaa sen kotimarkkinoilla myytyjä tuotteita.

(85) Jotkin osapuolet katsoivat, että kyselyvastausten mukaan Brasilia erikoistuu sandaaleihin, joita ei voida verrata Kiinan ja Vietnamin viemiin jalkinetyyppeihin, joiden valikoima on laajempi. Väite ei saanut vahvistusta komission tutkimuksissa, joissa kävi ilmi, että brasilialaisten tuottajien myymien jalkineiden valikoima oli laaja ja vastasi 50-prosenttisesti otokseen valittujen kiinalaisten ja vietnamilaisten yritysten viemiä jalkinemalleja.

(86) Jotkin osapuolet väittivät, että Brasiliaa ei voida käyttää vertailumaana lasten jalkineiden osalta, koska se tuottaa näitä jalkineita erittäin vähän. Komission mukaan ei ole epätavallista, että vertailumaa ei tuota kaikkia samankaltaisen tuotteen alatyyppejä. Tämä ei kuitenkaan estä normaaliarvon tasapuolista vertailua, kunhan tehdään kyseistä tyyppiä koskevat asianmukaiset oikaisut. Yksikään brasilialaisista yhteistyössä toimineista tuottajista ei tosiaankaan tuottanut lasten jalkineita, joten tätä jalkinetyyppiä koskeva normaaliarvo laskettiin alkuperäisen tutkimuksen tavoin oikaisemalla asianmukaisesti aikuisten jalkineille laskettua normaaliarvoa. Sen vuoksi päätellään, että Brasiliaa voidaan käyttää vertailumaana kaikentyyppisten nahkajalkineiden, myös lasten jalkineiden, osalta.

(87) Joidenkin osapuolten mukaan Brasiliassa tuotetuissa jalkineissa käytetään korkealaatuista nahkaa, minkä vuoksi niiden hinnat ovat korkeammat kuin kiinalaisten ja vietnamilaisten. Tämän vuoksi niitä ei voida verrata kahdesta tutkimuksen kohteena olevasta maasta peräisin oleviin jalkineisiin. Jotkin toiset osapuolet taas sitä vastoin totesivat, että brasilialaisia hintoja on oikaistava asianmukaisesti, koska brasilialaisten jalkineiden nahka on heikompilaatuista kuin Kiinassa ja Vietnamissa käytetty nahka. Komissio tutki asiaa ja havaitsi, että Brasiliassa tuotetuissa jalkineissa käytetyn nahan hinnan ja laadun suhteen ei ollut mitään eroja Kiinaan ja Vietnamiin verrattuna. Tässä yhteydessä on syytä muistaa, että alkuperäisessä tapauksessa sovellettiin normaaliarvon oikaisua, koska vertailumaan Brasilian tuottajien käyttämän nahan havaittiin olevan heikompilaatuista ja sen myyntihinnan alhaisemmat verrattuna viejämaiden otokseen valittujen tuottajien käyttämään nahkaan. Tässä tarkastelua koskevassa tutkimuksessa brasilialaiset tuottajat (ja suurin osa viejämaiden tuottajista) eivät ole samoja kuin alkuperäisessä tutkimuksessa yhteistyössä toimineet tuottajat. Yritysten erilaisen valikoiman seurauksena myös nahan materiaalikustannukset olivat erilaiset.

(88) Joidenkin osapuolten mukaan brasilialaiset ja vietnamilaiset tuotteet eivät ole vertailukelpoisia, koska Brasilia vie kalliita korkealaatuisia jalkineita, kun taas Vietnam vie edullisia tuotteita, mutta ne eivät toimittaneet mitään näyttöä tästä. Komissio katsoo, että vietnamilaisia tuotteita on joka tapauksessa verrattava Brasilian kotimarkkinoilla myytyihin eikä Brasiliasta vietyihin tuotteisiin. Komissio ei havainnut mitään näyttöä siitä, että Vietnamista peräisin olevat tai Brasiliassa myydyt jalkineet olisivat rajoittuneet tietylle markkinasegmentille.

Kilpailu Brasilian markkinoilla

(89) Jotkin osapuolet huomauttivat, että Brasilia oli nostanut jalkineiden tariffeja 20 prosentista 35 prosenttiin tammikuusta 2008 lähtien, ja väittivät, että tämä teki Brasiliasta erittäin suojatut markkinat, joilla on vähän kilpailua. Ne myös väittivät, että tuonnin markkinaosuus Brasiliassa oli liian alhainen kulutukseen nähden. Komissio tutki näitä väitteitä. Havaittiin, että Brasilia todellakin korotti tariffejaan 20 prosentista 35 prosenttiin vuoden 2008 alussa eli keskellä tarkastelua koskevaa tutkimusajanjaksoa. Komissio kuitenkin havaitsi, että myös Brasilian valuutan arvo Yhdysvaltojen dollariin nähden kohosi huomattavasti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja etenkin sen jälkeen, kun Brasilia oli ottanut käyttöön korotetut tariffit. Brasilian realin arvo vahvistui jopa 19 prosenttia (eli enemmän kuin tariffien nousu) verrattuna tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson alkuun. Brasilian valuutan arvon nousu suhteessa Yhdysvaltojen dollariin kumosi suureksi osaksi tariffin nousun vaikutukset tuontihintoihin. Komissio ei myöskään havainnut mitään näyttöä siitä, että tariffien nostaminen olisi korottanut merkittävästi kotimarkkinahintoja tai estänyt tuontia. Itse asiassa komissio vahvisti, että tariffin noususta huolimatta nahkajalkineiden tuonti Brasiliaan vuoden 2008 alkupuoliskolla (eli tariffin nousun jälkeen) lisääntyi merkittävästi vuoden 2007 alkupuoliskoon verrattuna. Näin ollen tariffin korottamisella ei ollut todellisia vaikutuksia Brasilian markkinoihin.

(90) Jotkin osapuolet väittivät, että Brasilian jalkinemarkkinat eivät ole avoimet, koska jalkineiden tuontia maahan estetään harkinnanvaraisilla lisensseillä. Komission havaintojen mukaan Brasilia soveltaa harkinnanvaraisia lisenssejä jalkineiden tuotantoon, mutta se ei katso, että tämä muodostaisi esteen tuonnille, kun otetaan huomioon edellä mainittu tuonnin lisääntyminen. Komissio totesi myös Indonesian soveltavan harkinnanvaraisia lisenssejä jalkineiden tuontiin. Komissio katsoo, että harkinnanvaraiset tuontilisenssit ovat WTO:n käytännön mukaisia. Sen vuoksi komissio päättelee, että ei ole perusteita pitää Brasilian soveltamia harkinnanvaraisia tuontilisenssejä tuontirajoituksena, minkä perusteella voitaisiin päätellä, että Brasilian markkinat eivät ole avoimet.

(91) Jotkin osapuolet väittivät, että Brasilian realin arvon merkittävä nousu viime vuosina on vaikuttanut negatiivisesti Brasilian kilpailukykyyn tai että realin arvon putoaminen 25 prosentilla tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen on vaikuttanut Brasilian kansainväliseen kilpailukykyyn negatiivisesti. Näiden väitteiden tueksi ei esitetty mitään näyttöä, eikä tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeistä kehitystä voida missään tapauksessa pitää asiaankuuluvana vertailumaan valinnassa.

(92) Edellä esitetyn perusteella komissio ei havainnut mitään näyttöä siitä, että yleiset kilpailuedellytykset Brasilian markkinoilla olisivat muuttuneet merkittävästi alkuperäisin tutkimuksen jälkeen niin, että Brasilia ei enää olisi sopiva vertailumaaksi.

Erot sosioekonomisessa kehityksessä

(93) Useat osapuolet väittivät, että Intia tai Indonesia olisivat sopivampia vaihtoehtoja vertailumaaksi, koska Brasilia ei ole samankaltainen Kiinan ja Vietnamin kanssa, jos tarkastellaan talouden kehitystä tai BKT:tä henkeä kohti.

(94) On muistettava, että määritelmällisesti muulla kuin markkinatalousmaalla tai siirtymätaloudella ei ole samoja talouden ominaispiirteitä kuin markkinatalousmaalla. On varsin tavallista, että vertailumaan ja muun kuin markkinatalousmaan tai siirtymätalouden taloudellisessa kehittyneisyydessä esiintyy tällaisia eroja. Tämä koskee myös eroavaisuuksia, joita esiintyy tuloissa henkeä kohti, mikä on myös talouden kehityksen indikaattori. Tämä ei kuitenkaan estä Brasilian valintaa vertailumaaksi, jos sitä pidetään soveltuvampana muiden huomioon otettavien tekijöiden kannalta.

Erot kustannusrakenteessa

(95) Useat asianomaiset osapuolet korostivat, että työvoimakustannukset ovat korkeammat Brasiliassa kuin Vietnamissa ja Kiinassa ja että Intia, Indonesia tai Thaimaa soveltuisi paremmin vertailumaaksi, koska niiden työvoimakustannukset ovat vertailukelpoisempia. Väitteen mukaan korkeampien palkkojen vuoksi työvoimakustannusten osuus Brasiliassa on 50–70 prosenttia tuotantokustannuksista verrattuna 30 prosenttiin Kiinassa.

(96) Muun kuin markkinatalousmaan tai siirtymätalouden vertailumaaksi voidaan valita maa, jonka taloudellinen kehitystaso on erilainen. Ratkaisevana perusteena ei voida myöskään pitää erikseen tarkasteltuna työvoimakustannuksia, jotka heijastavat maan talouden kehitystasoa. Jos tarkastellaan työvoimakustannusten osuutta kaikista tuotantokustannuksista, komissio vahvisti paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa, että työvoimakustannukset Brasiliassa ovat alle 40 prosenttia kaikista tuotantokustannuksista ja näin ollen paljon lähempänä Kiinan tasoa, kuin mitä on väitetty.

(97) Useat osapuolet väittivät myös, että Brasilia ei sovellu normaaliarvon määrittämiseen, koska brasilialaisille yrityksille koituu suunnittelusta sekä tutkimuksesta ja tuotekehityksestä kustannuksia, jotka Kiinan ja Vietnamin tapauksessa tulevat ulkomaisten asiakkaiden maksettaviksi. Komissio havaitsi, että kustannusrakenteen erot vaikuttavat uskottavilta, koska asianomaisten maiden viejät myivät tarkasteltavana olevaa tuotetta aiemmille yhteisön valmistajille, jotka edelleen huolehtivat edellä mainituista tuotantokustannusten tekijöistä ja myyvät tuotetta omilla tuotemerkeillään. Tämän perusteella Brasiliaa ei kuitenkaan voida todeta sopimattomaksi vertailumaaksi, koska näihin kustannuksiin voidaan tehdä oikaisuja normaaliarvoa määritettäessä (ks. 118 kappale ja sitä seuraavat kappaleet).

(98) Jotkin osapuolet totesivat, että toisin kuin Kiinassa ja Vietnamissa noudettuna lähettäjältä -hinnat Brasiliassa sisältävät markkinointikustannukset, erityisverot sekä luotto- ja toimituskulut. Lisäksi yleiskustannusten väitettiin olevan Brasiliassa korkeammat brasilialaisten yritysten pienemmän koon vuoksi. Komissio katsoo, että tämänkään perusteella Brasiliaa ei voida todeta sopimattomaksi vertailumaaksi, koska näihin kustannuksiin voidaan tehdä oikaisuja normaaliarvoa määritettäessä (ks. 118 kappale ja sitä seuraavat kappaleet).

(99) Jotkin osapuolet väittivät, että Aasian maat saavat helpommin raaka-aineita, erityisesti nahkaa, kuin Brasilia. Komissio tutki toimitettuja asiakirjoja. Näyttää tosiaan siltä, että nahkantuotanto on edistynyt nopeammin Aasiassa, mutta tätä on tarkasteltava ottaen huomioon nahkatuotteiden tuotannon lisääntyminen Aasiassa. Latinalaisen Amerikan maiden osuus on hieman yli 15 prosenttia nahkajalkineiden maailmantuotannosta ja lähes 15 prosenttia raakanahan maailmantuotannosta. Aasian maat tuottavat yli 50 prosenttia maailman nahkajalkineista mutta alle 40 prosenttia maailman raakanahasta. Näin ollen voidaan päätellä, että nahantuotantoa koskevien absoluuttisten lukujen eroista huolimatta Latinalaisen Amerikan maat ovat omavaraisempia verrattuna Aasian maihin, minkä vuoksi ne saavat helpommin raakanahkaa.

Muita osapuolten esittämiä väitteitä

(100) Jotkin osapuolet väittivät, että Brasilia ei ole soveltuva vertailumaa, koska brasilialaiset jalkineet eivät korvaa kiinalaisia ja vietnamilaisia jalkineita, sillä polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen Brasiliasta EY:hyn tuleva tuonti ei lisääntynyt kuten Intiasta ja Indonesiasta tuleva tuonti. Tuonti Intiasta ja Indonesiasta EY:hyn tosiaan lisääntyi polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Komissio kuitenkin katsoo, että kaupalliset toimijat ovat vapaita valitsemaan tavarantoimittajansa, ja kuten jäljempänä vahinkoa koskevassa analyysissa todetaan, tässä tapauksessa ne hankkivat mieluummin tavarat Kiinan ja Vietnamin naapurimaista. Tämä ei kuitenkaan tee Brasiliasta soveltumatonta vertailumaaksi. Vertailumaata käytetään normaaliarvon laskemiseen, joten sen vienti EY:hyn ei ole relevanttia tältä kannalta. Tästä syystä väite hylättiin.

(101) Jotkin osapuolet väittivät, että Brasilian markkinoita ei voida verrata Vietnamin markkinoihin, koska Vietnam on vientisuuntautunut ja Brasilia myy pääasiassa kotimarkkinoilla. Komissio ei voi pitää väitettä relevanttina. Vietnam on selvästi enemmän suuntautunut vientiin kuin Brasilia, mutta ei ole ilmeistä, miten tämä voisi vaikuttaa Brasiliassa laskettuun normaaliarvoon, joka määritelmällisesti liittyy Brasilian tuotantokustannuksiin ja kotimarkkinamyyntiin.

(102) Useat osapuolet toivat esiin, että Brasilian vientihinnat ovat kotimarkkinahintoja alhaisemmat. Joidenkin osapuolten mukaan tämä merkitsee sitä, että normaaliarvon laskemiseen olisi käytettävä vientihintoja kotimarkkinahintojen sijaan. Joidenkin osapuolten mukaan taas tämä on osoitus siitä, että brasilialaiset viejät harjoittavat polkumyyntiä, minkä vuoksi ne pitivät Brasiliaa soveltumattomana vertailumaaksi. Ensinnäkin komissio haluaa todeta, että vientihinnat eivät ole relevantteja tässä tapauksessa, koska käytettävissä on riittävästi edustavia ja kannattavia kotimarkkinahintoja. Toiseksi väitteen, jonka mukaan Brasilian vienti tapahtuu polkumyyntihinnoin, tueksi ei ole esitetty näyttöä, eikä sitä missään tapauksessa voida vahvistaa tai kieltää ilman kunnollista asian tutkimista.

(103) Jotkin osapuolet väittivät, että Brasilia ei sovellu vertailumaaksi, koska brasilialaiset tuottajat saavat valtion tukea vientiin. Komissio haluaa tuoda esiin, että tällainen tuki vaikuttaisi ensisijaisesti vientihintoihin, jotka – kuten edellä on mainittu – eivät ole relevantteja tässä tutkimuksessa. Komissio kuitenkin tutki osapuolten toimittaman näytön ja havaitsi, että tarkoitettu tuki liittyi vienninedistämisohjelmiin, jollaisia on monissa muissakin maissa ja joiden tavoitteena on tehdä tuotetta tunnetummaksi ulkomailla julkisilla kampanjoilla ja osallistumalla kansainvälisille messuille. Komissio ei havainnut mitään merkkejä siitä, että vienninedistämistuki olisi hyödyttänyt jalkinemyyntiä Brasilian kotimarkkinoilla.

(104) Useat osapuolet toivat esiin, että Brasilia on käynnistänyt Kiinasta peräisin olevia jalkineita koskevan polkumyyntitutkimuksen, jossa vertailumaana käytettiin Italiaa, ja väittivät, että italialaiset ja brasilialaiset yritykset ovat tehneet salaista yhteistyötä saadakseen polkumyynnin vaikuttamaan mahdollisimman suurelta komission tekemässä tarkastelua koskevassa tutkimuksessa. Väitteiden tueksi ei kuitenkaan esitetty mitään näyttöä eikä muitakaan asiaan liittyviä todisteita. Tämän vuoksi komissio hylkää tämän väitteen.

Vertailumaan valintaa koskevat päätelmät

(105) Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että Brasilia on sopivin vertailumaa.

(106) Monet asianomaiset osapuolet väittivät, että Brasilian valinta vertailumaaksi olisi ratkaiseva tekijä polkumyynnin toteamisessa, eikä polkumyyntiä todettaisi, jos jokin muu maa valittaisiin. Varmuuden vuoksi komissio tarkisti vielä, mikä tulos olisi ollut, jos vertailumaaksi olisi valittu Indonesia, joka oli ainoa varteenotettava vaihtoehto Brasilialle – vaikkakaan ei paras, kuten edellä on esitetty.

(107) Tulokset esitetään jäljempänä asiaa käsittelevässä kohdassa, ja ne vahvistivat, että vertailumaan valinta käytettävissä olevista mahdollisista vaihtoehdoista ei ollut ratkaisevaa polkumyyntilaskelmien tulosten kannalta.

(108) Tämän vuoksi Brasilia valittiin vertailumaaksi.

2.1.2. Vertailumaan normaaliarvon määrittäminen

(109) Sen jälkeen, kun Brasilia oli valittu vertailumaaksi, normaaliarvo määritettiin tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden brasilialaisten tuottajien toimitiloihin tehdyssä tarkastuksessa todennettujen tietojen perusteella.

(110) Näiden tuottajien kotimarkkinamyynnin havaittiin olevan edustavaa verrattuna kiinalaisten ja vietnamilaisten vientiä harjoittavien tuottajien yhteisöön suuntautuvan viennin määrään. Lisäksi tutkittiin, voitiinko kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä määrittämällä, kuinka suuri osuus riippumattomille asiakkaille suuntautuneesta myynnistä oli ollut kannattavaa. Tutkimus osoitti, että vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla myyty määrä edusti yli 80:tä prosenttia kunkin tuottajan kokonaismyyntimäärästä. Sen vuoksi normaaliarvo perustui tosiasialliseen kotimarkkinahintaan, joka määritettiin kyseisen tuotelajin kaikkien kotimarkkinamyynnissä tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana veloitettujen hintojen painotettuna keskiarvona riippumatta siitä, oliko myynti kannattavaa.

2.1.3. Golden Step -yrityksen normaaliarvo

(111) Golden Stepin normaaliarvo määritettiin yrityksen kotimarkkinamyyntiä ja tuotantokustannuksia koskevien omien tietojen perusteella. Tiedot tarkistettiin yrityksen toimitiloissa.

(112) Ensin komissio vahvisti, että Golden Stepillä ei ollut kotimarkkinamyyntiä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tämän vuoksi normaaliarvoa ei voitu määrittää perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan 1 alakohdan mukaisesti sen kotimarkkinamyyntihintojen perusteella. Näin ollen oli sovellettava toista menetelmää.

(113) Koska normaaliarvon määrittämiseen ei voitu käyttää kotimarkkinamyyntihintoja, oli määritettävä laskennallinen normaaliarvo kyseessä olevan tuottajan kustannusten perusteella. Niinpä normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisäämällä viedyn jalkinemallin valmistuskustannuksiin, joita oikaistiin tarvittaessa, kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali.

(114) Myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja kohtuullista voittomarginaalia ei voitu määrittää perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan a alakohdan mukaisesti asianomaisessa maassa muille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettujen tosiasiallisten määrien perusteella, koska yhdellekään muulla kiinalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle ei ollut myönnetty markkinatalouskohtelua. Koska Golden Stepillä ei ollut samaan yleiseen tuoteluokkaan kuuluvien tuotteiden kotimarkkinamyyntiä asianomaisessa maassa, myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja kohtuullista voittomarginaalia ei voitu määrittää myöskään perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan b alakohdan mukaisesti. Tämän vuoksi ne oli määritettävä perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti eli minkä tahansa muun hyväksyttävän menetelmän perusteella.

(115) Komissio arvioi myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja kohtuullisen voittomarginaalin kolmen mahdollisen tilanteen mukaan. Ensin se vahvisti myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja voittomarginaalin alkuperäisen tutkimuksen tietojen perusteella. Se myös otti huomioon sellaisten kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja voittomarginaalin, jotka olivat saaneet markkinatalousaseman muissa hiljattaisissa tutkimuksissa ja joilla oli kotimarkkinamyyntiä tavanomaisessa kaupankäynnissä. Kolmanneksi se tutki myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksiin ja voittomarginaaliin liittyviä tietoja vertailumaassa. Normaaliarvoa arviointiin tämän jälkeen näiden tilanteiden mukaisesti

2.2. Kiinan ja Vietnamin vientihinnat

(116) Kun tuotetta vietiin suoraan riippumattomille asiakkaille yhteisössä, vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.

(117) Kun vienti yhteisöön tapahtui yhteisön ulkopuolella sijaitsevien etuyhteydettömien kauppayhtiöiden välityksellä, vientihinnan perusteena käytettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti hintoja, joilla asianomaiset tuottajat myivät tuotetta kauppayhtiöille eli etuyhteydettömälle ostajalle, vientiä varten.

2.3. Kiinan ja Vietnamin vientihintojen sekä vertailumaan normaaliarvojen vertailu

(118) Alkuperäisessä tutkimuksessa käytetyn menetelmän mukaisesti sellaisten tuotelajien osalta, joita ei myyty Brasilian kotimarkkinoilla, normaaliarvon määrittämiseen käytettiin niitä mahdollisimman hyvin vastaavien tuotelajien myyntihintoja kotimarkkinoilla. Näitä oikaistiin tarpeen mukaan.

(119) Normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolinen, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Erityisesti tehtiin seuraavat oikaisut:

(120) Tarkasteltiin, oliko perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan mukainen kaupan portaan eroja koskeva oikaisu perusteltu. Havaittiin, että kaupan portaat erosivat toisistaan kotimarkkinoilla ja vientimarkkinoilla. Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d–i alakohdan mukaisesti tehtiin oikaisuja, joissa otettiin huomioon tukkumyyjille Brasilian markkinoilla myönnetyt alennukset verrattuna vähittäismyyjille kohdistuvaan myyntiin, jota tutkimuksen kohteena olleet kolme brasilialaista tuottajaa olivat yksinomaan harjoittaneet.

(121) Jotta voitiin varmistaa kiinalaisen ja vietnamilaisen viennin ja toisaalta Brasilian kotimarkkinamyynnin tasapuolinen vertailu, tehtiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan mukainen oikaisu, jolla otettiin huomioon riippumattomille edustajille maksettujen palkkioiden erot.

(122) Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukaisesti tehtiin myös t&k-menoja ja suunnittelumenoja koskeva oikaisu, jotta voitiin ottaa huomioon brasilialaisille tuottajille aiheutuneet kustannukset kiinalaisiin ja vietnamilaisiin tuottajiin nähden.

(123) Myös aiemmassa tutkimuksessa tehtiin 2 artiklan 10 kohdan a alakohdan mukainen oikaisu jalkineiden valmistukseen käytetyn nahan laatuerojen huomioon ottamiseksi. Tässä tutkimuksessa tällaista oikaisua ei pidetty tarpeellisena, koska brasilialaisten, kiinalaisten ja vietnamilaisten viejien käyttämä nahka oli samanlaatuista (ks. 87 kappale).

(124) Muita oikaisuja, esimerkiksi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan e alakohdan mukaisten kuljetus- ja vakuutuskustannusten osalta, tehtiin tapauksissa, joissa niitä pidettiin kohtuullisina ja paikkansa pitävinä ja joissa niistä esitettiin näyttö.

(125) Jotkin osapuolet väittivät, että Yhdysvaltojen dollarin ja euron vaihtokurssin muutokset vaikuttivat havaittuihin polkumyyntimarginaaleihin ja edellyttivät oikaisua. Kyseinen väite oli hylättävä. Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan j alakohdan mukaisesti tällainen oikaisu voidaan tehdä vain, jos vaihtokursseissa on tapahtunut pitkän aikavälin muutoksia. Jos vaihtokurssit muuttuvat vapaasti, kuten dollarin ja euron vaihtokurssit, ne liikkuvat säännöllisesti ylös- ja alaspäin. Tällöin ei voida havaita pitkän aikavälin muutoksia, minkä vuoksi oikaisua ei voida myöntää.

2.4. Kiinassa tutkittujen yritysten polkumyynnin määrittäminen

2.4.1. Golden Step- yrityksen polkumyynnin määrittäminen

(126) Verrattaessa Golden Stepin vientihintaa normaaliarvoon (ks. 111 kappale ja sitä seuraavat kappaleet) havaittiin polkumyyntimarginaaliksi 5–16 prosenttia.

2.4.2. Niiden yritysten polkumyynnin määrittäminen, joille ei myönnetty markkinatalouskohtelua

(127) Polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti vertailemalla tuotelajikohtaisesti normaaliarvon painotettua keskiarvoa ja vientihinnan painotettua keskiarvoa. Kaikille otokseen valituille yrityksille Kiinassa on laskettu yksi painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali. Tätä polkumyyntimarginaalia sovellettiin kaikkiin muihin vientiä harjoittaviin tuottajiin Kiinassa.

(128) Koko Kiinaa koskevaksi polkumyyntitasoksi vahvistettiin 35–38 prosenttia cif-hinnasta yhteisön rajalla riippuen Golden Step -yrityksen osalta käytetystä laskentamenetelmästä (ks. 115 kappale).

(129) Vertailumaan valintaa koskevat päätelmät huomioon ottaen polkumyyntiä koskevat laskelmat tehtiin käyttäen edellä esitettyä menetelmää paitsi että Brasilian normaaliarvot korvattiin yhteistyössä toimineiden indonesialaisten tuottajien normaaliarvoilla. Laskelmien tuloksena polkumyyntimarginaaliksi saatiin 19–22 prosenttia riippuen Golden Step -yrityksen osalta käytetystä laskentamenetelmästä.

2.5. Vietnamissa tutkittujen yritysten polkumyynnin määrittäminen

(130) Polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti vertailemalla tuotelajikohtaisesti normaaliarvon painotettua keskiarvoa ja vientihinnan painotettua keskiarvoa. Koska yhdellekään otokseen valitulle yritykselle ei myönnetty markkinatalouskohtelua, Vietnamille laskettiin yksi painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali. Tätä polkumyyntimarginaalia sovellettiin kaikkiin muihin vientiä harjoittaviin tuottajiin Vietnamissa.

(131) Koko Vietnamia koskevaksi polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 43,8 prosenttia cif-hinnasta yhteisön rajalla.

(132) Samoin kuin Kiinan osalta, polkumyyntiä koskevissa laskelmissa käytettiin edellä esitettyä menetelmää, paitsi että Brasilian normaaliarvot korvattiin yhteistyössä toimineiden indonesialaisten tuottajien normaaliarvoilla. Laskelmien tuloksena polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 28,4 prosenttia.

2.6. Asianomaisista maista tulevan polkumyynnin jatkumista koskevat päätelmät

(133) Jotkin osapuolet väittivät, että vienti asianomaisista maista on vähentynyt lopullisten toimenpiteiden käyttöönoton (huhtikuu 2006) ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson lopun välillä. Väitteen mukaan viennin väheneminen osoitti Kiinan ja Vietnamin tuotannon ja tuotantokapasiteetin laskua, joka johtui lopullisten toimenpiteiden käyttöönotosta, tuotannon siirtämisestä Kiinasta ja Vietnamista muihin maihin tai niiden kotimarkkinamyynnin kasvusta. Lisäksi väitettiin, että tuontihinnat olivat joko kohonneet tai pysyneet vakaina. Osapuolet väittivät näin ollen, että tuontimäärien ja -hintojen perusteella ei ollut oikeutettua päätellä polkumyynnin jatkuvan merkittävänä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.

(134) Nämä väitteet eivät muuta sitä, että tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla havaittiin merkittävät polkumyyntimarginaalit ja että nämä marginaalit koskivat suurta tuontimäärää ja suurta markkinaosuutta yhteisössä. Sen vuoksi pääteltiin, että polkumyynti jatkui Kiinasta ja Vietnamista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen osalta.

3. Kiinasta tulevan tuonnin kehitys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan

3.1. Yleishuomioita

(135) Kiinasta tulevan tuonnin todennäköistä kehitystä arvioitiin sekä odotettujen hintojen että määrien kannalta.

(136) Aluksi määritettiin hinnat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tietoja saatiin otoskyselyvastauksista (58:lta yhteistyössä toimineelta vientiä harjoittavalta tuottajalta), jotka sisälsivät myyntihinnat kotimarkkinoilla ja vientihinnat sekä yhteisön markkinoille että kolmansien maiden markkinoille. Näitä tietoja käytettiin, koska niitä pidettiin parhaina hintatietoina, joita oli saatavilla tarkasteltavana olevasta tuotteesta verrattaessa ilmoitettuja hintoja eri markkinoilla. Tiedot katsottiin edustaviksi, koska ne kattoivat 22 prosenttia tuonnista yhteisön markkinoille. Otoskyselyvastauksiin sisältyvät vientihinnat yhteisöön tarkistettiin ristiin komission käytettävissä olevien tilastotietojen kanssa, vaikkakaan tilastotietoja ei voitu käyttää hintavertailuihin, koska ne eivät kattaneet Kiinan kotimarkkinamyyntiä ja vientiä kolmansiin maihin.

(137) Comext-tietokanta on toinen luotettava tietolähde, mutta se ei tarjonnut mahdollisuutta vertailla eri markkinoiden hintoja (ks. 67 kappale).

(138) Hinnat yhteisön markkinoilla saatiin yhteisön tuottajien otoskyselytiedoista. Tutkimuksessa vahvistettiin, että nämä keskimääräiset hinnat olivat verrattavissa tuotuihin jalkinelajeihin, koska

– ne koskivat samankaltaista tuotetta

– ne olivat samassa kaupan portaassa

– niissä oli käytetty vastaavia Incoterms-toimituslausekkeita

– niissä oli kyse vastaavista määristä.

(139) Myös tiettyjen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeisten kehityssuuntausten vaikutusta arvioitiin, koska niitä pidettiin riittävän merkittävinä vaikuttamaan polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyteen. Myös asianomaiset osapuolet pyysivät tällaista arviointia.

3.2. Yhteisön ja Kiinan hintojen suhde

(140) Otoskyselyvastaukset osoittivat, että viejien omien tietojen perusteella vahvistetut Kiinan kotimarkkinahinnat olivat alemmat kuin hinnat yhteisön markkinoilla. On kuitenkin huomattava, että kaikkien otoksen ulkopuolisten yritysten tietoja (mukaan luettuna kotimarkkinamyyntiä koskevat tiedot) ei voitu tarkistaa. Sen vuoksi Kiinan kotimarkkinahinnoista ei voitu tehdä tarkkaa analyysiä. Sitä ei myöskään pidetty tarpeellisena ottaen huomioon polkumyynnin jatkumista koskevat yleiset päätelmät.

3.3. Kolmansiin maihin sovellettavien vientihintojen ja yhteisön hintatason suhde

(141) Otoskyselyvastauksista kävi ilmi, että kiinalaisten yhteistyössä toimineiden yritysten hinnat suurilla kolmansien maiden markkinoilla olivat alemmat kuin hinnat yhteisön markkinoilla. Tämä osoitti, että kiinalaiset tuottajat pystyvät viemään suuria määriä yhteisöön. Jos toimenpiteiden annettaisiin raueta, kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien olisi kannattavampaa suunnata vientinsä yhteisöön. Näitä tietoja kiinalaisten yhteistyössä toimineiden yritysten suurilla markkinoilla veloittamista hinnoista ei kuitenkaan pystytty tarkistamaan, minkä vuoksi analyysiä ei jatkettu.

(142) Jotkin osapuolet väittivät, että muista markkinoista oli tullut houkuttelevampia kuin yhteisön markkinoista. Yksi osapuoli toimitti väitteen tueksi analyysin Kiinan tullitilastoista. Komissio arvion mukaan yhteisön markkinat ovat kuitenkin – Yhdysvaltojen markkinoita lukuun ottamatta – houkuttelevimmat kiinalaisten viejien kannalta. Kyseisen osapuolen analyysin kattamalla kaudella (2005–2008) vienti lisääntyi. Jos polkumyyntitullit kumottaisiin, yhteisön markkinoista tulisi vieläkin houkuttelevammat, minkä vuoksi tuontimäärät todennäköisesti kasvaisivat.

3.4. Kolmansiin maihin suuntautuvan viennin ja Kiinan hintojen suhde

(143) Yhteistyössä toimineilta 58 kiinalaiselta yritykseltä saadut otoskyselyvastaukset osoittavat, että suurten kolmansien maiden markkinoiden vientihinnat ovat alle kotimarkkinahintojen. Näitä tietoja ei kuitenkaan pystytty tarkistamaan, minkä vuoksi analyysiä ei jatkettu.

(144) Lisäksi kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintataso verrattuna Brasilian normaaliarvoon osoitti, että vientihinnat olivat yleisesti merkittävästi alemmat. Näitä tietoja ei kuitenkaan voitu tarkistaa 140 kappaleessa esitetyistä syistä, joten analyysiä ei jatkettu.

(145) Päätelmänä voidaan todeta, että käytettävissä olevien tietojen perusteella polkumyynnin jatkuminen on todennäköistä.

3.5. Käyttämätön kapasiteetti ja varastot

(146) Kaikkien otokseen valittujen kiinalaisten yritysten tuotanto perustui tilauksiin, minkä vuoksi niiden varastot koostuivat lähettämistä odottavista valmiista tuotteista. Tilauksiin perustuvaa tuotantojärjestelmää käytetään, koska jalkinesektorin on mukauduttava kunkin kauden uuteen muotiin asiakkailta tulevien tilausten perusteella, eikä varastomyyntiä voida käyttää. Koska yrityksillä ei ole todellisia varastoja, tätä tekijää ei voida pitää merkityksellisenä indikaattorina analysoitaessa polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyttä.

(147) Tutkimuksessa vahvistettiin, että kaikkien 58:n yhteistyössä toimineen kiinalaisen yrityksen käyttämätön kapasiteetti oli noin 9 prosenttia niiden jalkinetuotannon kokonaiskapasiteetista. Määrä vastaa 14,5:ää miljoonaa paria 58:n yhteistyössä toimineen yrityksen tai noin 65:ta miljoonaa paria kaikkien vientiä harjoittavien tuottajien osalta. Jälkimmäinen luku on noin 10 prosenttia yhteisön kokonaiskulutuksesta (määritelty taulukossa 3).

(148) Käyttämättömän kapasiteetin todennäköistä käyttöä analysoitiin. Kun otetaan huomioon edellä mainitut hintaerot yhteisössä, Kiinan kotimarkkinoilla ja kolmansissa maissa, kiinalaisilla yrityksillä on todennäköinen kannustin viedä käyttämätön kapasiteettinsa yhteisöön. Toinen tekijä, joka tekee EU:n markkinoista houkuttelevat kiinalaisten viejien kannalta, on niiden koko.

(149) Lisäksi on huomattava, että nykyisiä tuotantolinjoja voidaan käyttää tarkasteltavana olevan tuotteen lisäksi myös muunlaisten jalkineiden, kuten erikoistekniikkaa sisältävien ja tekstiilipäällysteisten jalkineiden, tuotantoon. Otokseen valitut yritykset ja muut yhteistyössä toimineet yritykset Kiinassa tuottivat suuria määriä muita jalkineita kuin tarkasteltavana olevia tuotteita. Tarkasteltavana olevan tuotteen ja muiden jalkineiden tuotannon nykyinen jakautuminen riippuu kuluttajien vaatimuksista sekä yhteisön tuojien tilaus- ja hankintapolitiikasta. Jos toimenpiteet kumotaan, yhteisön tuojat varmaankin arvioisivat hankintapolitiikkaansa ja saattaisivat tilata suuremman osuuden tarkasteltavana olevaa tuotetta kiinalaisilta tuottajilta. Tämän tuloksena yhteisöön vietävän tarkasteltavana olevan tuotteen määrät voisivat lisääntyä.

3.6. Toimenpiteiden kiertämiseen / absorptioon liittyvät käytännöt

(150) Kuten asetuksessa (EY) N:o 388/2008 vahvistettiin, Kiinaan sovellettavia toimenpiteitä kierrettiin Macaon kautta viedyillä lähetyksillä. Tämän vuoksi toimenpiteet ulotettiin koskemaan myös sellaisten tarkasteltavana olevien tuotteiden lähetyksiä, jotka oli koottu Macaossa ja kuljetettu sen kautta. Havaitut kiertämiskäytännöt osoittavat yhteisön markkinoiden houkuttelevuuden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien kannalta.

3.7. Päätelmät

(151) Tutkimuksessa kävi ilmi, että jos toimenpiteet kumotaan, polkumyynti todennäköisesti jatkuu. Päätelmä perustuu siihen, että yhteisön markkinat ovat houkuttelevat määrän kannalta samoin kuin yhteisön, Kiinan ja kolmansien maiden markkinoiden hintavertailujen perusteella.

(152) Lisäksi lukuisat tekijät, kuten suhteellinen hintataso, käytettävissä oleva kapasiteetti, kiertämiskäytännöt sekä mahdollisuus vaihtaa muiden jalkineiden tuotanto tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon, osoittavat tuontimäärien todennäköisesti kasvavan, jos toimenpiteet kumotaan. Toisaalta muut tekijät, kuten talouskriisi ja suuntaus tuotannon siirtämisestä muihin maihin, vähentävät väistämättä tuontimääriä jossakin määrin. Näitä tekijöitä analysoidaan tarkemmin 5 kohdassa (tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeinen kehitys).

(153) Päätelmänä voidaan todeta, että tuonti Kiinasta yhteisön markkinoille jatkuu merkittävässä määrin ja että nämä määrät myydään alhaisin polkumyyntihinnoin, joten polkumyynnin jatkuminen on todennäköistä, jos toimenpiteiden annetaan raueta.

4. Vietnamista tulevan tuonnin kehitys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan

4.1. Yleistä

(154) Vietnamista tulevan tuonnin todennäköistä kehitystä arvioitiin sekä odotettujen hintojen että määrien kannalta.

(155) Aluksi määritettiin hinnat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tietoja saatiin otoskyselyvastauksista (51:ltä yhteistyössä toimineelta vietnamilaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta), jotka sisälsivät myyntihinnat kotimarkkinoilla ja vientihinnat sekä yhteisön markkinoille että kolmansien maiden markkinoille. Näitä tietoja käytettiin, koska niitä pidettiin parhaina hintatietoina tarkasteltavana olevasta tuotteesta verrattaessa ilmoitettuja hintoja eri markkinoilla. Tiedot katsottiin edustaviksi, koska ne kattoivat 82 prosenttia tuonnista yhteisön markkinoille. Otoskyselyvastauksiin sisältyvät yhteisön myyntihinnat tarkistettiin ristiin komission käytettävissä olevien tilastotietojen (Taric-tiedot) kanssa. Tilastotietoja ei kuitenkaan voitu käyttää hintavertailuihin, koska ne eivät kattaneet Vietnamin kotimarkkinamyyntiä eivätkä vientiä kolmansiin maihin.

(156) Comext-tietokanta on toinen luotettava tietolähde, mutta se ei tarjonnut mahdollisuutta vertailla eri markkinoiden hintoja (ks. 67 kappale).

(157) Hinnat yhteisön markkinoilla saatiin yhteisön tuottajien otoskyselytiedoista. Tutkimuksessa vahvistettiin, että nämä keskimääräiset hinnat olivat verrattavissa tuotuihin jalkinelajeihin, koska

– ne koskivat samankaltaisia tuotteita

– ne olivat samassa kaupan portaassa

– niissä oli käytetty vastaavia Incoterms-toimituslausekkeita

– niissä oli kyse vastaavista määristä.

4.2. Yhteisön ja Vietnamin hintojen suhde

(158) Otoskyselyvastaukset osoittivat, että viejien omien tietojen perusteella vahvistetut Vietnamin kotimarkkinahinnat olivat alemmat kuin hinnat yhteisön markkinoilla. On kuitenkin huomattava, että kaikkien otoksen ulkopuolisten yritysten tietoja (mukaan luettuna kotimarkkinamyyntiä koskevat tiedot) ei voitu tarkistaa. Sen vuoksi Vietnamin kotimarkkinahinnoista ei voitu tehdä tarkkaa analyysiä. Sitä ei myöskään pidetty tarpeellisena, samoin kuin Kiinan tapauksessa, kun otettiin huomioon polkumyynnin jatkumista koskevat yleiset päätelmät.

4.3. Kolmansiin maihin sovellettavien vientihintojen ja yhteisön hintatason suhde

(159) Vietnamin tilastotoimiston ja tulliviraston tietojen (kalenterivuosi 2008) mukaan noin 50 prosenttia Vietnamin jalkineviennistä lähetettiin yhteisön markkinoille. Lisäksi saatujen otoskyselyvastausten mukaan yhteistyössä toimineet viejät myivät tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla erittäin suuria määriä kolmansien maiden markkinoille.

(160) Otoskyselyvastauksista kävi ilmi, että yhteistyössä toimineiden vietnamilaisten yritysten hinnat suurilla kolmansien maiden markkinoilla olivat alemmat kuin hinnat yhteisön markkinoilla. Tämä osoitti, että vietnamilaiset tuottajat pystyvät viemään suuria määriä yhteisöön.

4.4. Kolmansiin maihin suuntautuvan viennin ja Vietnamin hintojen suhde

(161) Kun otetaan huomioon vientiä harjoittavien tuottajien alhainen myynti Vietnamin kotimarkkinoilla, tästä vertailusta ei pystytä tekemään merkityksellisiä päätelmiä.

4.5. Käyttämätön kapasiteetti ja varastot

(162) Kaikkien otokseen valittujen vietnamilaisten yritysten tuotanto perustui tilauksiin, minkä vuoksi niiden varastot koostuivat ainoastaan lähettämistä odottavista valmiista tuotteista. Tilauksiin perustuvaa tuotantojärjestelmää käytetään, koska jalkinesektorin on mukauduttava kunkin kauden uuteen muotiin asiakkailta tulevien tilausten perusteella, eikä varastomyyntiä voida hyödyntää. Sen vuoksi katsotaan, että varastot eivät tässä tapauksessa ole kovinkaan merkityksellinen indikaattori.

(163) Tutkimuksessa vahvistettiin, että kaikkien 51:n yhteistyössä toimineen vietnamilaisen yrityksen käyttämätön kapasiteetti oli noin 17 prosenttia niiden jalkinetuotannon kokonaiskapasiteetista. Määrä vastaa 34:ää miljoonaa paria 51:n yhteistyössä toimineen yrityksen tai noin 42:ta miljoonaa paria kaikkien vientiä harjoittavien tuottajien osalta. Jälkimmäinen luku on noin 6 prosenttia yhteisön kokonaiskulutuksesta (määritelty taulukossa 3).

(164) Käyttämättömän kapasiteetin todennäköistä käyttöä analysoitiin. Kun otetaan huomioon edellä mainitut hintaerot yhteisön ja kolmansien maiden markkinoilla, vietnamilaisilla yrityksillä on todennäköinen kannustin viedä käyttämätön kapasiteettinsa yhteisöön. Tätä päätelmää tukee yhteisön markkinoiden houkuttelevuus sen koon kannalta.

(165) Lisäksi on huomattava, että nykyisiä tuotantolinjoja voidaan käyttää tarkasteltavana olevan tuotteen lisäksi myös muunlaisten jalkineiden, kuten erikoistekniikkaa sisältävien ja tekstiilipäällysteisten jalkineiden, tuotantoon. Otokseen valitut yritykset ja muut yhteistyössä toimineet yritykset Vietnamissa tuottivat suuria määriä muita jalkineita kuin tarkasteltavana olevaa tuotetta. Tarkasteltavana olevan tuotteen ja muiden jalkineiden tuotannon nykyinen jakautuminen riippuu kuluttajien vaatimuksista sekä yhteisön tuojien tilaus- ja hankintapolitiikasta. Jos toimenpiteet kumotaan, yhteisön tuojat arvioisivat uudelleen hankintapolitiikkaansa ja saattaisivat tilata suuremman osuuden tarkasteltavana olevaa tuotetta vietnamilaisilta tuottajilta. Tämän tuloksena yhteisöön vietävän tarkasteltavana olevan tuotteen määrät voisivat lisääntyä.

4.6. Päätelmät

(166) Mittavan polkumyynnin jatkumisen lisäksi tutkimus osoitti, että jos toimenpiteet kumotaan, polkumyynti todennäköisesti jatkuu. Tätä päätelmää tukee yhteisön markkinoiden houkuttelevuus sen koon ja hintatason kannalta.

(167) Lisäksi lukuisat tekijät, kuten suhteellinen hintataso, käytettävissä oleva kapasiteetti sekä mahdollisuus vaihtaa muiden jalkineiden tuotanto tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon, osoittavat tuontimäärien kasvavan, jos toimenpiteet kumotaan. Toisaalta muut tekijät, kuten talouskriisi ja suuntaus tuotannon siirtämiseksi muihin maihin, vähentävät väistämättä tuontimääriä jonkin verran. Näitä tekijöitä analysoidaan tarkemmin 5 kohdassa (tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeinen kehitys).

(168) Päätelmänä voidaan todeta, että tuonti Vietnamista yhteisön markkinoille jatkuu merkittävässä määrin ja että nämä määrät myydään alhaisin polkumyyntihinnoin, joten polkumyynnin jatkuminen on todennäköistä, jos toimenpiteiden annetaan raueta.

5. Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeinen kehitys

(169) Myös tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeistä kehitystä sekä Kiinan että Vietnamin osalta analysoitiin, koska sitä pidettiin riittävän merkittävänä, jotta se voi vaikuttaa asianomaisissa maissa tuotetun ja yhteisön markkinoille viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen määriin ja hintoihin.

5.1. Maailmanlaajuinen talouskriisi

(170) Kriisi alkoi vuoden 2008 jälkipuoliskolla (eli tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson päättymisen jälkeen). Jotkin osapuolet väittivät, että sillä olisi ollut vaikutusta asianomaisista maista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon ja vientiin (myös yhteisöön suuntautuvaan vientiin) koko maailman ja yhteisön jalkinemarkkinoiden kutistuvan kulutuksen vuoksi.

5.2. Tuontimäärien ja -hintojen kehitys tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen

(171) On todettava, että osapuolten esittämät väitteet tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeisen kehityksen todennäköisestä vaikutuksesta vientimääriin asianomaisista maista ja kulutukseen yhteisössä olivat ristiriitaisia. Jotkin osapuolet arvioivat, että asianomaisista maista tuleva vienti voisi pudota niinkin paljon kuin 25–30 prosenttia vuonna 2009 verrattuna tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson lukuihin. Toiset taas odottivat tuonnin pysyvän vakaana. Vuoden 2009 alkupuoliskolta saatavissa olevat Eurostatin tilastot osoittavat, että Kiinasta tulevan tuonnin määrä putosi 25 prosenttia ja Vietnamista 28 prosenttia. Eurostatin tilastot osoittavat, että Kiinasta tuotavan tarkasteltavana olevan tuotteen hinnat kohosivat 34 prosenttia ja Vietnamista 26 prosenttia. Kun kuitenkin otetaan huomioon 67 kappaleessa esitetyt syyt, näitä suuntauksia ei voida pitää edustavina.

5.3. Yhteisön tuonnin hankinnan siirtäminen Kiinasta ja Vietnamista muihin maihin

(172) Jotkin osapuolet väittivät, että asianomaisista maista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti putoaisi, koska tuotteen hankkiminen siirtyisi Kiinasta ja Vietnamista muihin maihin kuten Indonesiaan, Kambodžaan ja Intiaan. Väitettiin, että tämä alkoi jo toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen huhtikuussa 2006 ja jatkuisi, jos toimenpiteet otettaisiin uudelleen käyttöön tämän tarkastelun seurauksena. Tällaiseen hankinnan siirtymiseen mainittiin muitakin syitä, joista tärkeimpänä tuotantokustannusten kohoaminen. Kiinan osalta sen väitettiin johtuvan kohoavista työvoima- ja energiakustannuksista sekä paikallisten materiaalien kustannuksista samoin kuin ympäristö- ja työlainsäädännöstä. Myös Kiinan renminbin (RMB) nousu tuotiin esiin mahdollisena syynä hankinnan siirtymiseen muihin maihin. Vietnamin osalta välitettiin, että hankinta siirtyy muihin maihin työvoimakustannusten nousun ja EU-tuontiin sovellettavan GSP-tullietuuden 3,5 prosentin menetyksen vuoksi. Lisäksi väitettiin, että hankinnan siirtyminen pois Kiinasta ja Vietnamista tuli houkuttelevaksi siksi, että jalkinetuotannon kilpailukyky parani maissa, jotka toimivat uutena hankintalähteenä. Osapuolet väittivät myös, että hankinnan siirtymistä helpottaa se, että monet tuottajat asianomaisissa maissa ovat muissa Kaakkois-Aasian osissa, kuten Taiwanissa tai Hongkongissa, sijaitsevien yritysten omistuksessa tai hallinnassa ja jalkineiden hankintaa yhteisön markkinoille hallitsevat suuret yhteisön tuojat, joilla on keinot vaihtaa helposti hankintalähdettään tarvittaessa.

(173) Kiinan osalta oli selvää, että vaikka jotkin viejät ovat siirtäneet tuotantoaan ja saattavat siirtää sitä edelleen kustannusten vähentämiseksi, tuotanto siirrettiin toisinaan muualle Kiinaan (kauemmas rannikon provinsseista, joissa jalkineita on perinteisesti tuotettu). Tällainen siirto ei itsessään johda kiinalaisen tuotannon ja viennin vähenemiseen.

(174) Vietnamin osalta ei pidetä todennäköisenä, että GSP-tullin 3,5 prosentin asteittainen kohoaminen olisi sitä suuruusluokkaa, että se kannustaisi tuotannon merkittävään siirtämiseen. Vaikka ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että tullin kohoamisella saattaisi olla vaikutusta Vietnamista tulevan tuonnin määrään, on epätodennäköistä, että se vaikuttaisi merkittävästi suurten yhteisön tuojien hankintapäätöksiin. On muistettava, että huomattavasti 3,5:tä prosenttia suurempien polkumyyntitullien käyttöönotosta huolimatta sekä Vietnamin että Kiinan tuonti yhteisöön pysyi korkealla tasolla.

(175) Sen vuoksi katsotaan, että tuotannon mahdollinen siirtäminen ei olisi laajuudeltaan sellaista, että se radikaalisti muuttaisi tuojien hankintapäätöksiä.

(176) Muista maista yhteisöön suuntautuvan tuonnin osalta havaittiin, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tuonti lisääntyi tietyistä Aasian maista. Tämä ei kuitenkaan muuta sitä tosiseikkaa, että tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotiin edelleen kahdesta tutkimuksen kohteena olevasta maasta yhteisöön erittäin suuria määriä ja polkumyyntihinnoin.

5.4. Kiinan kotimarkkinakulutuksen kehitys

(177) Jotkin osapuolet väittivät, että vienti Kiinasta vähenisi Kiinan viranomaisten kannustaman kotimarkkinakulutuksen lisääntymisen vuoksi. Mikään osapuolista ei kuitenkaan toimittanut näyttöä, jon