FI Euroopan unionin virallinen lehti C 318/157

Euroopan talous- sosiaalikomitean lausunto aiheesta Työelämän laatu, tuottavuus ja työllisyys globalisaation ja väestökehityksen näkökulmasta

(2006/C 318/27)

Euroopan unionin tuleva puheenjohtajavaltio Suomi päätti 17. marraskuuta 2005 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta Työelämän laatu, tuottavuus ja työllisyys globalisaation ja väestökehityksen näkökulmasta.

Asian valmistelusta vastannut ”työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 13. heinäkuuta 2006. Esittelijä oli Ursula Engelen-Kefer.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 13–14. syyskuuta 2006 pitämässään 429. täysistunnossa (syyskuun 13. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 116 ääntä puolesta ja 3 vastaan 8:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Lissabonin strategia on unionin vastaus maailmanlaajuistumisen haasteisiin. Unionin kansainvälistä kilpailuasemaa on tarkoitus parantaa talous-, työllisyys-, sosiaali- ja ympäristöpolitiikan tehokkaalla yhteisvaikutuksella. Unionin taloudessa onkin tärkeää hyödyntää maailmanlaajuistumisen haasteita siten, että luodaan uusia työpaikkoja tulevaisuuden aloilla ja lisätään kasvua innovaatioiden avulla. Unionin tulisi keskittyä vahvuuksiinsa, jotka perustuvat korkealaatuisiin tuotteisiin ja palveluihin, hyvin koulutettuun työvoimaan ja eurooppalaiseen yhteiskuntamalliin, kilpailla maailmanlaajuisesti laadulla eikä ryhtyä kilpailuun matalimmista palkoista ja sosiaalistandardeista, sillä silloin unioni voi vain hävitä. Tällainen laatukilpailu edellyttää laaja-alaista innovointiin perustuvaa lähestymistapaa, johon sisältyy myös mikrotaloudellinen taso, eli yritysrakenteet ja työelämän laatu.

1.2 Lissabonin strategian tavoitteena on työpaikkojen lisäämisen ohella myös entistä parempien työpaikkojen luominen. Tätä laatunäkökohtaa on kuitenkin laiminlyöty Lissabonin tavoitteiden toteuttamisesta tähän mennessä käydyssä keskustelussa. Sen lisäksi, että on lisättävä tutkimus- ja kehittämistoimintaan tehtäviä investointeja, investointeja yleensä sekä osaamis- ja tietoyhteiskunnan edellyttämään perus- ja jatkokoulutukseen tehtäviä investointeja, on myös parannettava työelämän laatua tuottavuuden kasvun ja yritysten innovointikyvyn edistämiseksi. Tämä ilmenee tieteellisistä tutkimuksista, joissa tarkastellaan työelämän laadun ja tuottavuuden yhteyttä sekä ”kunnollisen työn” merkitystä työntekijän työmotivaatiolle ja työhalukkuudelle.

1.3 Työelämän laatu koostuu erilaisista tekijöistä, joita ovat terveysriskien välttäminen ja vähentäminen, työn organisointi työpaikalla, sosiaaliturva, riittävät tulot, mahdollisuus tietojen ja taitojen kehittämiseen sekä entistä paremmat edellytykset työ- ja perhe-elämän yhdistämiseen. Kaikkien näiden näkökohtien parantaminen lisää työn tuottavuutta, kuten Dublinissa sijaitsevan Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön laatimien ja ETSK:lle esitettyjen tutkimusten tuloksista ilmenee. Tässä yhteydessä yritysten vapaaehtoisesti tarjoamien, terveyttä edistävien toimien tukemisella on erityinen merkitys. Varmat työpaikat, terveelliset työolot sekä sellainen työn organisointi, joka antaa työntekijöille työssään entistä enemmän toimintavaraa, ovat merkittäviä tekijöitä parannettaessa tuottavuutta ja siten innovointikykyä. Innovointikykyyn vaikuttavat myös sosiaaliset olosuhteet. ETSK onkin sitä mieltä, että tämä tulisi ottaa huomioon yritysrakenteissa ja yrityskulttuurissa. Lissabonin strategia on näin ollen toteutettava myös yritystasolla nivomalla taloudelliset ja sosiaaliset tavoitteet toisiinsa. Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelulla on tässä yhteydessä tärkeä rooli.

1.4 Jotta työelämän laatua voitaisiin parantaa, tarvitaan laaja-alainen suunnitelma, jossa otetaan huomioon työelämän muutokset sekä iäkkäiden työntekijöiden erityistarpeet. Komission tavoitteena on yhteisön uuden työterveys- ja työturvallisuusstrategian avulla edistää ”hyvinvointia työssä”. Sen mukaisesti on ensisijaisesti pyrittävä ehkäisemään terveysriskejä ja vähentämään jatkuvasti työtapaturmia ja työperäisiä sairauksia. Tässä yhteydessä on kiinnitettävä erityistä huomiota epätyypillisiin työsuhteisiin ja niiden tarjoamaan alhaiseen sosiaaliturvaan. Yhtä lailla on uusien työn organisointimuotojen avulla edistettävä työtyytyväisyyttä ja työhalukkuutta. Yhteistyöhön perustuvat työmuodot, joille on ominaista matala hierarkia ja entistä itsenäisempi työskentely, kuten ryhmä- ja tiimityö, mahdollistavat työntekijöiden tietojen ja taitojen laaja-alaisen hyödyntämisen. Samalla niiden avulla otetaan huomioon talouselämässä yhä enemmän vaadittava joustavuus. Hyvät työolot ja työn organisointimuodot, toimintavara ja osallistumismahdollisuudet ovat myös työn tuottavuuden parantamisen ja yritysten innovointikyvyn vahvistamisen keskeisiä edellytyksiä. ETSK kannattaakin joustoturvaa eli joustavuuden ja sosiaalisen suojelun välistä tasapainoa, jonka työllisyyden ja sosiaalipolitiikan neuvosto hyväksyi kokouksessaan 1.–2. kesäkuuta 2006.

1.5 ETSK kehottaa tilaamaan lisätutkimuksia työelämän laadun ja tuottavuuden suhteesta. Dublinissa sijaitseva säätiö olisi tätä varten soveltuva elin. Lisäksi ETSK ehdottaa, että luodaan työelämän laatua kuvaava eurooppalainen indeksi, joka muodostuisi asiaa koskeviin tutkimuksiin perustuvista ”kunnollista työtä” koskevista erilaisista kriteereistä ja joka mitattaisiin ja julkaistaisiin säännöllisesti. Tällaisen indeksin avulla voitaisiin tuoda esiin muutoksia ja edistystä. Samalla se voisi olla perustana työelämän laadun parantamista koskeville uusille aloitteille. Työmarkkinaosapuolten tulisi osallistua arviointiin, ja niiden tulisi voida antaa säännöllisesti lausuntonsa asiasta.

2. Perusteluja ja huomioita

2.1 Lausunnon tausta

2.1.1 Suomen hallitus on vuoden 2006 jälkipuoliskolle osuvaa Suomen puheenjohtajuuskautta ennakoiden pyytänyt ETSK:ta laatimaan työelämän laatua, tuottavuutta ja työllisyyttä käsittelevän valmistelevan lausunnon, sillä kyseistä aihetta on määrä painottaa poliittisessa keskustelussa.

2.1.2 Valmistelevassa lausunnossa tutkitaan, missä määrin työelämän laatu lisää tuottavuutta ja talouskasvua sekä millä tavoin voidaan työelämän laatua parantamalla vaikuttaa osaamis- ja tietoyhteiskunnan muodostumiseen ja siten Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseen. Maailmanlaajuistumista ja väestörakenteen muutosta tarkastellaan tässä yhteydessä toimintaympäristönä.

2.2 Johdanto

2.2.1 Maailmanlaajuistumiseen liittyy riskejä mutta myös uusia mahdollisuuksia. Riskinä on, että jos ei onnistuta luomaan uusia työaloja, Euroopan taloudessa menetetään tiukentuvan kansainvälisen kilpailun ja kansainvälisen työnjaon uudelleenjärjestelyn vuoksi työpaikkoja yritysten rakenneuudistusten ja toiminnan siirtymisen johdosta. Samalla kasvaa kokonaisuudessaan Euroopan sosiaalistandardeihin ja eurooppalaiseen yhteiskuntamalliin kohdistuva paine, sillä yhtenäisellä valuutta-alueella palkka- ja sosiaalikulut ovat ratkaiseva kilpailutekijä. Eurostatin (maaliskuussa 2006) tekemästä tutkimuksesta ilmenee kuitenkin, että työvoimakustannukset ovat EU:n 25 jäsenvaltiossa nousseet hitaammin kuin Yhdysvalloissa. Lissabonin strategia on unionin vastaus maailmanlaajuistumisen haasteisiin. Unionin kansainvälistä kilpailuasemaa on tarkoitus parantaa talous-, työllisyys-, sosiaali- ja ympäristöpolitiikan tehokkaalla yhteisvaikutuksella.

2.2.2 Tässä yhteydessä mukauttamisstrategia, jolla tähdätään yksipuolisesti työmarkkinoiden joustavoittamiseen, sosiaalistandardien purkamiseen ja sosiaalipalvelujen vähentämiseen, ei sovellu kyseisen tavoitteen saavuttamiseen. Pikemminkin on hyödynnettävä maailmanlaajuistumisen Euroopan taloudelle tarjoamia mahdollisuuksia, etenkin kun Eurooppa on houkutteleva sijaintipaikka seuraavista syistä: — euroalueen kiinnostavuus — vakaat demokratiat ja yhteiskuntarauha — luotettavuus — tehokkaat julkiset palvelut — kehittyneet perusrakenteet. ETSK:n mielestä joustavuuden ja sosiaalisen suojelun on joustoturvan mallin mukaisesti oltava keskenään tasapainossa. Tässä yhteydessä voidaan mainita neljä edellytystä, joiden avulla voidaan varmistaa joustavuuden ja sosiaalisen suojelun välinen tasapaino: ”sopimusjärjestelyjen olemassaolo, aktiiviset työmarkkinapolitiikat, luotettavat elinikäisen oppimisen järjestelmät ja nykyaikaiset sosiaaliturvajärjestelmät” (1). Työllisyyden ja sosiaalipolitiikan neuvoston 1.–2. kesäkuuta 2006 hyväksymissä päätelmissä kuvataan tarkemmin joustoturvan käsitettä. Sen mukaan on varmistettava ”sellaisten sopimusjärjestelyjen olemassaolo, jotka tarjoavat — turvaa ja aktivoivat työhön tasapainoisessa suhteessa”. Päätelmissä painotetaan ”riittävien oikeuksien tarjoamista työntekijöille sopimustyypistä riippumatta”. Sosiaaliturvajärjestelmiä olisi uudistettava siten, että ”työnteon uudet muodot — otetaan paremmin huomioon” ja että ”naiset voivat kartuttaa omaa eläkekertymäänsä”. Työttömyysvakuutuksen ”olisi pystyttävä tarjoamaan kaikille riittävät tulot — minkä lisäksi on tärkeää varmistaa työnhakuun tarvittavat kannustimet ja apu”. Edelleen todetaan, että ”aktiivisella työmarkkinapolitiikalla, elinikäisellä oppimisella ja yritysten sisäisellä koulutuksella voidaan merkittävästi tukea siirtymistä työpaikkaturvasta työllisyysturvaan” (2). ETSK on tässä yhteydessä tyytyväinen siihen, että työmarkkinaosapuolet ja muut sidosryhmät on määrä kutsua mukaan kehittämään joustoturvan mukaista politiikkaa.

2.2.3 Maailmanlaajuistumisen mahdollisuudet perustuvat siihen, että taloudessa keskitytään tulevaisuuden aloihin ja innovointiin, kilpaillaan maailmanlaajuisesti laadulla, eikä ryhdytä kilpailemaan sosiaalisella polkumyynnillä maailmanmarkkinoilla sekä luodaan uusia ja laadukkaita työpaikkoja. Vaikka korkeat sosiaalistandardit ovat kustannustekijöitä kansainvälisessä kilpailussa, ne tarjoavat samalla sijaintiedun, sillä ne ovat yhteiskuntien yhteenkuuluvuuden keskeinen edellytys ja edistävät työntekijöiden innovointikykyä ja tuottavuutta. Sosiaalipolitiikan tuottava rooli on eurooppalaisen yhteiskuntamallin ominaispiirre. Eurooppalainen yhteiskuntamalli perustuu yhteisiin arvoihin, ”kuten yhteisvastuuseen ja yhteenkuuluvuuteen, yhtäläisiin mahdollisuuksiin ja kaikkinaisen syrjinnän torjumiseen, asianmukaiseen työterveyteen ja turvallisuuteen, koulutuksen ja terveydenhoidon yleiseen saatavuuteen, elämän yleensä ja erityisesti työelämän laatuun, kestävään kehitykseen sekä kansalaisyhteiskunnan osallistumiseen”. Tässä yhteydessä on myös mainittava julkisten palvelujen rooli sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun kannalta. ”Nämä arvot edustavat Euroopan valintaa eli sosiaalista markkinataloutta” (3). Kansainvälisessä kilpailussa selviytyminen edellyttää, että unionin on panostettava näihin yhteiskuntamallinsa vahvuuksiin. (4)

2.2.4 Tavoitteet, jotka unioni on asettanut Lissabonin strategiaan liittyen, voidaan saavuttaa vain, jos vahvistetaan sosiaalista yhteenkuuluvuutta aktiivisella sosiaalipolitiikalla, voimistetaan tuottavuuden kasvua lisäämällä tieto- ja viestintätekniikan käyttöä ja parannetaan samalla työelämän laatua sekä työntekijöiden motivaatiota ja työtyytyväisyyttä, jotka ovat innovoinnin keskeinen edellytys. Innovointi ei ole vain tekninen ilmiö, joka ilmenee uusina tuotteina ja tuotantomenetelminä. Innovointi on pikemminkin sosiaalinen prosessi, joka riippuu henkilöistä sekä heidän tiedoistaan, taidoistaan ja kyvyistään. Edellä mainittujen tavoitteiden saavuttaminen edellyttääkin uusia työn organisointimuotoja, joiden avulla työntekijät voivat hyödyntää tietojaan ja taitojaan sekä osallistua päätöksentekoon. Esimerkkeinä voidaan mainita ryhmätyö sekä johtajien ja työntekijöiden entistä parempi vuorovaikutus. Erityisenä haasteena on väestönkehityksestä johtuva henkilöstön ikärakenteen muutos. Tässä yhteydessä on ensinnäkin luotava kohdennetun koulutustarjonnan avulla iäkkäille henkilöille edellytykset sopeutua teknis-organisatorisesta muutoksesta juontuviin työelämän uusiin vaatimuksiin. Toiseksi on otettava huomioon iäkkäiden työntekijöiden toimenkuvan muutos organisoimalla työ iän edellyttämällä tavalla. Molemmat seikat edellyttävät yritysten henkilöstöpolitiikan muuttamista siten, että iäkkäille työntekijöille tarjotaan nykyistä enemmän työllisyysmahdollisuuksia (5).

2.2.5 Innovoinnin edistäminen on oleellinen tekijä pyrittäessä Lissabonin tavoitteisiin, ja se edellyttää tutkimus- ja kehittämistoimintaan tehtävien investointien lisäämisen ohella lisätoimia sekä valtio- että yritystasolla. Tällaisia toimia ovat uuden teknologian käyttötaidon parantamisen ohella myös yritysten työrakenteiden korvaaminen sellaisilla uusilla työn organisointimuodoilla, jotka antavat työntekijälle aiempaa enemmän toimintavaraa ja parantavat johdon kanssa tehtävää yhteistyötä. Naisten osuuden lisääminen myös johtotasolla sekä työ- ja perhe-elämän yhdistämisen helpottaminen kuuluvat kyseisiin toimiin. Kyse on viime kädessä työolojen parantamisesta kokonaisuudessaan stressin ja työperäisten sairauksien ehkäisemiseksi, jotta varmistetaan etenkin iäkkäämpien työntekijöiden työkyky ja iän huomioon ottavat työolot. Komitea muistuttaa tässä yhteydessä sellaisten työterveyttä edistävien toimien merkityksestä, joita yritykset tarjoavat vapaaehtoisesti työntekijöilleen. Julkinen lisätuki saattaisi osaltaan vaikuttaa siihen, että etenkin pk-yritykset käyttäisivät yhä enemmän kyseistä välinettä. Myös nuorten työllistämisellä on suuri vaikutus, sillä monen ikäisistä työntekijöistä koostuvissa ryhmissä voidaan yhdistää nuorten taidot ja iäkkäiden työntekijöiden kokemukseen perustuva tieto sekä tuottaa näin parhaita ja innovatiivisimpia ideoita.

2.2.6 Työmarkkinaosapuolten keskeisenä tehtävänä on sopia työehdoista työehtosopimuksin. Työelämän laatua parannettaessa kaikilla tasoilla käytävällä työmarkkinaosapuolten vuoropuhelulla on näin ollen huomattava merkitys. Terveyttä edistävien työolojen ja innovaatiomyönteisen yritysilmaston luominen sellaisten työn organisointimuotojen avulla, joissa työntekijälle annetaan entistä enemmän toimintavaraa ja päätösmahdollisuuksia, edellyttää työntekijöiden ja yrityskohtaisten henkilöstön edunvalvontaelinten yhteistyötä. Vain jos asianomaiset työntekijät ja niitä edustavat edunvalvontaelimet nivotaan mukaan toimiin, voidaan saavuttaa entistä parempien työpaikkojen luomista koskeva Lissabonin tavoite. Näin ymmärretty kumppanuus, jolla tähdätään muutokseen ja työelämän laadun parantamiseen, on aloitettava yritystasolta, ja sitä on jatkettava alakohtaisella ja alojen välisellä tasolla käytävällä työmarkkinaosapuolten vuoropuhelulla. ETSK on tyytyväinen siihen, että työmarkkinaosapuolet keskustelivat aiheesta ensimmäisen kerran työllisyyden ja sosiaalipolitiikan neuvoston 1.–2. kesäkuuta 2006 pidettyä kokousta edeltävänä päivänä. Myös kansalaisyhteiskunnan edustajat osallistuivat keskusteluihin. ETSK toivoo, että työmarkkinaosapuolet pääsevät yhteisymmärrykseen yhteisestä panoksesta, joka on määrä antaa työn laadusta, tuottavuudesta ja työllisyydestä joustoturvan yhteydessä käytävään keskusteluun.

2.3 Kasvu, tuottavuus ja työllisyys

2.3.1 Lissabonissa maaliskuussa 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston — verrattain edullisten taloudellisten olosuhteiden vallitessa asettamia — kunnianhimoisia kasvu- ja työllisyystavoitteita ei tähän mennessä ole saavutettu. Heinäkuun 12. päivänä 2005 annetuissa talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa todetaan, että ”EU:n talous on monessa suhteessa nyt kauempana kuin se oli maaliskuussa 2000 tavoitteestaan tulla maailman kilpailukykyisimmäksi taloudeksi” (6). Tämä johtuu sekä sitkeästä korkeasta työttömyydestä, josta on osoituksena työllisyysasteen niukka kasvu 63 prosenttiin vuonna 2003 — huomattavasti alle 70 prosentin tavoitteen, joka on määrä saavuttaa vuoteen 2010 mennessä — että alhaisesta tuottavuuden kasvusta. Wim Kokin johdolla kokoontuneen ja Lissabonin strategiaa tarkastelleen asiantuntijaryhmän antamassa raportissa kiinnitettiin huomiota tähän seikkaan jo marraskuussa 2004. Syynä tuottavuuden kasvun alenemiseen (tehtyä työtuntia kohti) EU:ssa 1990-luvun puolivälistä lähtien voidaan pitää ”yhtä lailla sekä työntekijäkohtaisten investointien pienenemistä että teknologisen kehityksen hidastumista” (7). Hidastuminen johtuu asiantuntijaryhmän raportin mukaan ”samoista syistä kuin se, että Eurooppa ei ole saavuttanut Lissabonissa sovittuja tavoitteita: investoinnit tutkimukseen ja kehitykseen sekä koulutukseen ovat olleet riittämättömiä, tutkimusta ei ole riittävän määrätietoisesti osattu muuntaa markkinakelpoisiksi tuotteiksi ja prosesseiksi ja Euroopan tieto- ja viestintätekniikkateollisuuden — sekä Euroopan tieto- ja viestintätekniikkateollisuutta käyttävien palvelujen — – tuottavuus on heikentynyt tieto- ja viestintätekniikan leviämisen hidastumisen vuoksi” (8). Euroopan taloudesta puuttuvat selkeästi investoinnit tulevaisuuden tuotteisiin ja teknologiaan sekä innovointikyky, mikä edellyttää investointeja henkilöiden mahdollisuuksiin hankkia uusia taitoja. Tutkimus- ja kehittämistoimintaan kohdennetut pienet määrärahat verrattuna tavoitteeseen, jonka mukaan niiden tulisi olla kolme prosenttia BKT:stä vuoteen 2010 mennessä, ovat vain yksi asiaa osoittava indikaattori. Lisäksi yksityissektori rahoittaa unionin tutkimusmenoista vain 55 prosenttia, mitä on pidettävä Yhdysvaltojen ja EU:n innovaatiokuilun keskeisenä syynä (9).

2.3.2 Komissio tulee maaliskuussa 2006 kokoontunutta Eurooppa-neuvostoa varten laatimassaan tiedonannossa siihen tulokseen, että EU ei ponnisteluista huolimatta ”todennäköisesti kykene kasvattamaan tutkimusmenojaan asetettuun tavoitteeseen eli 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2010 mennessä” (10). Komissio korostaa tässä yhteydessä, että yksityissektorin investointeja on lisättävä, mitä varten sisämarkkinapolitiikassa on luotava entistä paremmat perusedellytykset. Kasvuun ja työllisyyteen suuntautuneen makrotalouspolitiikan ohella vain innovoinnin edistämiseen kohdennetulla strategialla voidaan luoda uusia ja parempia työpaikkoja. Tätä korostetaan myös keväällä kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä, joissa vaaditaan ”kokonaisvaltaista lähestymistapaa innovointipolitiikkaan”. Innovointipolitiikkaan tulee sisältyä etenkin investoinnit perus- ja ammattikoulutukseen (11). Eurooppa-neuvosto painotti 15.–16. kesäkuuta 2006 pitämässä kokouksessa jälleen kerran osaamiseen ja innovointiin tehtävien investointien tarvetta sekä siihen liittyviä jäsenvaltio- ja unionitason toimia (12).

2.4 Investoinnit henkilöihin innovoivan ja osaamiseen perustuvan talouden edellytyksenä

2.4.1 Osaamiseen perustuvassa taloudessa ja yhteiskunnassa tuotanto- ja palvelurakenteita uudistetaan jatkuvasti hyödyntämällä tieto- ja viestintätekniikkaa sekä innovatiivisia tuotteita ja tuotantomenetelmiä. Sen myötä työn organisointi muuttuu tuotannossa ja hallinnossa. Teknis-organisatorinen rakennemuutos tuotannossa ja hallinnossa muuttaa myös työn edellyttämiä vaatimuksia, ja ne on otettava huomioon sekä perus- ja ammattikoulutuksessa että ammatillisessa täydennyskoulutuksessa. Tietoteknisen osaamisen sekä tieto- ja viestintätekniikan käyttötaidon (medialukutaidon) ohella myös sosiaaliset kyvyt, kuten kommunikaatiovalmiudet, kyky ryhmätyöskentelyyn ja vieraiden kielten taito, muodostuvat avaintekijöiksi, joiden avulla voidaan vastata työn uusiin vaatimuksiin. Kyseisten avaintaitojen välittäminen on otettava huomioon koulutusjärjestelmän kaikilla osa-aloilla, jotta yritysten innovointikykyä vahvistetaan myös parantamalla työntekijöiden tietoja ja taitoja.

2.4.2 Jo työllisyystyöryhmän marraskuussa 2003 antamassa raportissa mainitaan, että koulutustason nostaminen sekä tietojen ja taitojen jatkuva mukauttaminen osaamiseen perustuvan talouden vaatimuksiin on työllisyyden lisäämisen keskeinen edellytys. Tämä koskee sekä yleisen koulutustason nostamista että täydennyskoulutukseen pääsyn helpottamista eri ammateissa niin julkisella kuin yksityisellä sektorilla. Etusijalle tulisi asettaa koulutusta eniten tarvitsevat eli heikosti koulutetut henkilöt, iäkkäät työntekijät sekä pienten ja keskisuurten yritysten työntekijät. Työllisyystyöryhmä painottaa tässä yhteydessä etenkin talouselämän vastuuta ja kehottaa työnantajia ottamaan nykyistä enemmän ”vastuuta työntekijöidensä täydennyskoulutuksesta” (13). Lainsäädännön ja vapaaehtoisen sääntelyn yhdistelmällä tulisi varmistaa, että työnantajat investoivat riittävästi täydennyskoulutukseen ja että kustannukset jaetaan oikeudenmukaisesti (hyödyntämällä esimerkiksi alakohtaisia tai alueellisia täydennyskoulutusrahastoja ja verohyvityksiä tai jakamalla täydennyskoulutuksen kustannukset, kuten Ranskassa) (14). ETSK on sitä mieltä, että jokaisella työntekijällä tulisi olla mahdollisuus täydennyskoulutukseen.

2.4.3 Myös asiantuntijaryhmä ”EU:n sosiaalipolitiikan tulevaisuus” suosittelee, että unionin tulisi eurooppalaisen työllisyysstrategian yhteydessä keskittyä luomaan koulutusjärjestelmässä edellytykset osaamiseen perustuvalle taloudelle sekä tehostamaan koulutusjärjestelmää (15). Asiantuntijaryhmä esittää asiasta joukon ehdotuksia, jotka koskevat kaikkia perus- ja ammattikoulutuksen tasoja. Erityistä huomiota kiinnitetään tässä yhteydessä ammatilliseen täydennyskoulutukseen. Asiantuntijaryhmä suosittelee, että työehto- tai työsopimuksissa määrätään yleisestä oikeudesta täydennyskoulutukseen. Lisäksi yrityksissä tulisi laatia jokaiselle työntekijälle henkilökohtainen kehityssuunnitelma sekä ottaa käyttöön täydennyskoulutusta sekä tietojen ja taitojen kehittämistä koskeva yrityksen sisäinen suunnitelma. Hyvistä ehdotuksista ei siis ole puutetta, mutta niitä ei ole toteutettu.

2.5 Työelämän laadun parantaminen innovointikyvyn vahvistamiseksi ja iäkkäiden työntekijöiden integroinnin parantamiseksi

2.5.1 Työelämän laatu ja tuottavuus

2.5.1.1 Jotta voidaan siirtyä innovointikykyiseen ja osaamiseen perustuvaan talouteen, tarvitaan uusia aloitteita työelämän laadun parantamiseksi. Terveelliset työolot sekä sellainen työn organisointi, joka mahdollistaa keskijohdon, johtajien ja muiden tasojen yhteistyön lisäämisen sekä tasa-arvoisen yhteistyön ja päätöksentekoon osallistumisen, edistävät työtyytyväisyyttä ja hyvinvointia työssä sekä vaikuttavat osaltaan yrityksen taloudelliseen menestymiseen. Vastaavasti raskaat ja terveydelle haitalliset työolot alentavat elämänlaatua, aiheuttavat sosiaalisia seurannaiskustannuksia ja heikentävät tuottavuutta, mikä heijastuu kielteisesti talouden innovointikykyyn. Tätä tukevat asiaa koskevat tieteelliset tutkimukset, joita on kuitenkin liian vähän.

2.5.1.2 Euroopan työturvallisuus- ja työterveysviraston (vuonna 2004) laatimassa tutkimuksessa tarkastellaan lähemmin työelämän laadun ja tuottavuuden yhteyttä (16). Keskeisenä tutkimustuloksena on, että yrityksen menestystä ei tule mitata nykyisissä tiukentuneen kilpailun oloissa enää pelkästään liiketaloudellisin tunnusluvuin. Yhä merkittävämpiä tekijöitä ovat asiakastyytyväisyys, yrityksen sisäisten suhteiden optimointi, innovointikyky ja joustavat organisaatiorakenteet. Kirjallisuuden analyysiin perustuvat tutkimustulokset osoittavat, että hyvien työolojen ja yrityksen taloudellisen menestyksen välillä on tiivis yhteys. Työelämän laatu vaikuttaa voimakkaasti tuottavuuteen ja kannattavuuteen. Tutkimuksessa tunnistetaan seuraavia yrityksen menestykseen vaikuttavia tekijöitä: — Yhdistetään yrityksen tavoitteet ja henkilöstön kehittämissuunnitelmat entistä parempien tulosten aikaansaamiseksi. — Sovelletaan terveyden edistämiseen pyrkivää laaja-alaista lähestymistapaa, jonka piiriin kuuluvat välittömät työolot sekä työmotivaatio ja johtamistapa. — Laaditaan terveyden edistämissuunnitelmia, joiden avulla pyritään välttämään terveysriskejä. — Parannetaan työmenetelmiä ja työn organisointia teknologisten innovaatioiden yhteydessä.

2.5.1.3 Eri jäsenvaltioissa ja eri aloilla laadittujen tapaustutkimusten perusteella kyseisessä tutkimuksessa löydettiin seuraavat tuottavuutta parantavat tekijät: — Työelämän korkea laatu sekä hyvät edellytykset työ- ja perhe-elämän yhdistämiselle ovat erittäin tärkeitä. — Yhteistyöhön perustuva johtamistapa edistää korkeaa tuottavuutta. — Työn organisointimuodot, joissa työntekijällä on entistä enemmän itsenäisyyttä ja vastuuta, vaikuttavat myönteisesti. — Työmenetelmien ja työpaikan varustuksen parantaminen vähentää ruumiillisesti raskaan työn vaativuutta ja edistää korkeaa tuottavuutta. Tämän vuoksi asianomaiset investoinnit ovat kannattavia. — Tiettyjä raskaita tehtäviä varten tarvitaan luovia ratkaisuja työtapaturmien välttämiseksi. Sairaudesta johtuvien poissaolojen vähentäminen parantaa välittömästi tuottavuutta.

2.5.1.4 Työntekijöihin vaikuttavat stressitekijät yrityksissä ovat etenkin tieto- ja viestintätekniikan käytön johdosta muuttuneet. Edelleenkin etenkin teollisuusalalla on yrityksiä, joissa työn fyysinen kuormitus on huomattava. Kaiken kaikkiaan on kuitenkin havaittavissa, että työmäärän lisääntyminen ja aikapaine sekä tieto- ja viestintätekniikan käyttö ovat lisänneet psykososiaalista kuormitusta. Työperäinen stressi onkin suurin kuormitustekijä kaikilla toiminnan ja talouden aloilla, ja sen ennaltaehkäiseminen on keskeinen haaste. Euroopan työturvallisuus- ja työterveysviraston tutkimuksessa tullaan siihen tulokseen, että stressin ehkäiseminen sekä vähentää kustannuksia että parantaa tuottavuutta korkeamman työmotivaation ja paremman työilmapiirin ansiosta.

2.5.1.5 Sellaisen ammattitaitoa edellyttävän työn osuus, jolle on tyypillistä itsenäisyyden lisääntyminen ja hierarkian vähäisyys, on noussut etenkin ”uudessa taloudessa”. Samalla työpaine on kuitenkin lisääntynyt. Työpäivän pituus on yhä joustavampi, mihin liittyy uudenlaisia terveyshaittoja, kuten loppuunpalaminen. Tämä alentaa kaiken kaikkiaan elämänlaatua. Samaan aikaan monilla aloilla on kuitenkin havaittavissa päinvastainen suuntaus. Lisääntyneen kustannus- ja kilpailupaineen vuoksi ollaan luopumassa ihmisystävällisistä työn organisointimuodoista, kuten ryhmätyöstä autoteollisuudessa, ja ottamassa jälleen käyttöön tiukkaan työnjakoon perustuvia organisointimuotoja, jotka aiheuttavat yksipuolista kuormitusta ja niihin liittyviä terveysriskejä.

2.5.1.6 Epätyypillinen työ, kuten epätoivottu osa-aikatyö, määräaikainen työ ja vuokratyö, lisääntyy, ja asianomaiset työntekijät ovat usein alttiina erityisen rasittaville työoloille. Niille ovat tyypillisiä yksinkertaiset ja yksitoikkoiset tehtävät, ruumiillisesti raskas työ tai terveydelle vaarallinen työympäristö. Epätyypillisille työsuhteille on usein ominaista työelämän heikko laatu, minkä vuoksi työturvallisuus- ja työterveystoimet sekä työn organisointia koskevat toimet ovat erityisen tarpeellisia.

2.5.1.7 Saksalaisen empiirisen sosiaaliekonomian kansainvälisen instituutin (Internationales Institut für empirische Sozialökonomie, INIFES) toisen palveluksessa toimivien saksalaisten työntekijöiden keskuudessa tekemästä edustavasta kyselystä ilmenee, minkälaisia vaatimuksia työntekijät itse asettavat ”kunnolliselle työlle” (17). Työntekijöiden arvioiden mukaan tärkeimpiä tekijöitä ovat varmat tulot ja työpaikan turvallisuus. Seuraavalla sijalla ovat laadulliset näkökohdat, kuten järkevä ja vaihteleva työ. Kolmantena ovat sosiaaliset seikat, kuten yhteistyöhön perustuva johtamistapa ja vastavuoroinen tukeminen. Kyselyyn osallistuneiden mielestä työtyytyväisyyteen ja suoritusvalmiuteen vaikuttavat tärkeysjärjestyksessä seuraavat työhön liittyvät seikat: 1. varmat tulot 2. työpaikan turvallisuus 3. työn miellyttävyys 4. hyvä kohtelu esimiehen taholta 5. pysyvä työsuhde 6. kollegiaalisuuden edistäminen 7. terveydensuojelu työpaikalla 8. työn mielekkyys 9. työn monipuolisuus ja vaihtelevuus 10. vaikutusmahdollisuus työtapoihin. Kyselyyn vastanneista 70–90 prosenttia kannatti kaikkia edellä mainittuja näkökohtia. Lähes yhtä laajaa kannatusta (yli 60 prosenttia) saivat sellaiset kunnollista työtä luonnehtivat kriteerit, jotka koskivat mahdollisuutta kehittää henkilökohtaisia tietoja ja taitoja sekä esimiehiin kohdistuvaa odotusta ammatillisen ja urakehityksen edistämisestä. Tutkimus osoitti myös, että työelämän korkea laatu, joka vastaa pitkälti kunnollista työtä koskevia subjektiivisia kriteereitä, edistää työtyytyväisyyttä, työniloa ja korkeaa suoritusvalmiutta. Voidaankin päätellä, että työelämän korkea laatu lisää myös työn tuottavuutta, vaikka tätä yhteyttä ei nimenomaan tutkittukaan.

2.5.2 Iän huomioon ottava työn organisointi

2.5.2.1 Iäkkäiden (55–65-vuotiaiden) työntekijöiden työllisyysaste on unionissa edelleen liian alhainen, eikä Lissabonissa asetettua tavoitetta, jonka mukaan työllisyysaste tulee nostaa 50 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä, kyetä saavuttamaan. Keskeinen syy siihen, että iäkkäät työntekijät poistuvat työelämästä ennenaikaisesti, on terveyden heikentyminen raskaiden työolojen ja suuren työmäärän vuoksi sekä korkea työttömyys. Yritysten henkilöstöpolitiikassa on aiempina vuosina pyritty taivuttelemaan iäkkäitä työntekijöitä siirtymään aikaisin eläkkeelle. Tällainen siirtymisprosessi kuormittaa huomattavasti myös sosiaaliturvajärjestelmiä.

2.5.2.2 ETSK:n mielestä pelkkien kunnianhimoisten tavoitteiden muotoilu ei riitä, vaan on myös luotava edellytykset edellä mainitun tavoitteen saavuttamiseksi. Työpaikkojen huomattavan niukkuuden vuoksi on ensi sijassa vähennettävä työpainetta yrityksissä ja hallinnossa sekä muokattava työolot ja työvaatimukset siten, että työntekijä kykenee selviytymään niistä (pitkänkin) työuran ajan. Tämän vuoksi monissa yrityksissä onkin lisättävä henkilöstöä työpaineen vähentämiseksi ja ennenaikaisen terveyden heikentymisen ehkäisemiseksi. Työelämän laadun parantaminen työn organisointia koskevin soveltuvin toimin sekä henkilöstön riittävä määrä ovat ratkaisevia välineitä edellä mainitun tavoitteen saavuttamiseksi. Huomiota ei tulisikaan kiinnittää lakisääteisen eläkeiän nostamiseen vaan tosiasiallisen ja lakisääteisen eläkeiän lähentämiseen. Tätä varten tarvitaan etenkin työn organisointia koskevia toimia. Yritysten on myös muutettava iäkkäitä työntekijöitä koskevaa henkilöstöpolitiikkaansa.

2.5.2.3 Asiantuntijaryhmä ”EU:n sosiaalipolitiikan tulevaisuus” suosittelee tässä yhteydessä kolmella tasolla toteutettavia toimia. Asiantuntijaryhmä katsoo, että ennenaikaisen eläkkeelle siirtymisen kannustimien vähentämiseen tähtäävän sosiaaliturvajärjestelmien uudistuksen ohella on painotettava yritystasolla tarvittavia toimia. Iäkkäiden työntekijöiden on osallistuttava nykyistä enemmän täydennyskoulutukseen, työoloja on parannettava ja työn organisointia ajanmukaistettava. Uudet työn organisointimuodot tulisi mukauttaa entistä paremmin iäkkäiden työntekijöiden tietoihin ja taitoihin etenkin luomalla iän huomioon ottavia työpaikkoja ja helpottamalla yrityksen sisäistä tehtävien kierrätystä (18). Myös yhteiskunnassa on tarkistettava ajattelutapaa ja arvioitava uudelleen kokemuksiin pohjautuvien tietojen ja työelämässä hankittujen taitojen arvoa.

Bryssel 13. syyskuuta 2006 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Anne-Marie SIGMUND

(1) Neuvoston päätelmät, 1.–2. kesäkuuta 2006, s. 17, URL: http://www.consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressdata/fi/lsa/90045.pdf.

(2) Joustoturva — Työllisyyskomitean ja sosiaalisen suojelun komitean yhteinen selvitys, hyväksytty työllisyyden ja sosiaalipolitiikan neuvostossa 1.–2. kesäkuuta 2006. URL: http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/06/st09/st09633.en06.pdf.

(3) Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle — Eurooppalaiset arvot globaalistuvassa maailmassa — Komission panos valtioiden ja hallitusten päämiesten lokakuiseen tapaamiseen, KOM(2005) 525 lopullinen, 20.10.2005, s. 4.

(4) Ks. ETSK:n lausunto, joka on hyväksytty 6. heinäkuuta 2006”Sosiaalinen koheesio: eurooppalaisen yhteiskuntamallin sisältö”, esittelijä: Ernst Ehnmark . URL: http://eescopinions.eesc.europa.eu/viewdoc.aspx?doc=//esppub1/esp_public/ces/soc/soc237/fi/ces973-2006_ac_fi.doc.

(5) Ks. seuraavat ETSK:n lausunnot:

”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle — Iäkkäiden työntekijöiden työllisyyden lisääminen ja työmarkkinoilta poistumisen lykkääminen” (EUVL C 157, 28.6.2005, s. 120–129), esittelijä: Gérard Dantin.

URL: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/fi/oj/2005/c_157/c_15720050628fi01200129.pdf.

”Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille — Tuottavuus Euroopan talouksien ja yritysten kilpailukyvyn avaimena” (EUVL C 85, 8.4.2003, s. 95–100), esittelijät: Peter Morgan/Ulla Sirkeinen, apulaisesittelijä: Ernst Ehnmark.

URL: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/fi/oj/2003/c_085/c_08520030408fi00950100.pdf.

(6) Neuvoston suositus, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2005, jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi (vuosiksi 2005–2008) (EUVL L 205, 6.8.2005, s. 28-37).

URL: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/fi/oj/2005/l_205/l_20520050806fi00280037.pdf.

(7) Tavoitteiden saavuttaminen — Kasvua ja työllisyyttä koskeva Lissabonin strategia. Wim Kokin johtaman korkean tason työryhmän raportti, marraskuu 2004 (Kokin raportti), s.17.

URL: http://ec.europa.eu/growthandjobs/pdf/kok_report_fi.pdf.

(8) Ks. edellä.

(9) Ks. ETSK:n 15.9.2004 antama lausunto ”Kohti tutkimuksen seitsemättä puiteohjelmaa: demografisiin muutoksiin liittyvät tutkimustarpeet — ikäihmisten elämänlaatu ja teknologiatarpeet” (EUVL C 74, 2.3.2005, s. 44–54), esittelijä: Renate Heinisch.

URL: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/fi/oj/2005/c_074/c_07420050323fi00440054.pdf.

(10) Komission tiedonanto kevään Eurooppa-neuvostolle — Aika kiristää tahtia — Uusi kasvua ja työllisyyttä edistävä kumppanuus (KOM(2006) 30 lopullinen, I osa, 25.1.2006), s. 17.

(11) (Brysselin) Eurooppa-neuvosto 23. ja 24. maaliskuuta 2006 — Puheenjohtajan päätelmät, kohta 18 ja sitä seuraavat kohdat.

URL: http://consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/fi/ec/89030.pdf.

(12) Puheenjohtajan päätelmät, kohdat 20 ja 21.

URL: http://www.consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressdata/fi/ec/90126.pdf.

(13) Jobs, Jobs, Jobs — Creating more employment in Europe. Wim Kokin johdolla toimineen työllisyystyöryhmän raportti, marraskuu 2003, s. 49.

URL: http://ec.europa.eu/comm/employment_social/employment_strategy/pdf/etf_en.pdf.

(14) Ks. edellä, s. 51.

(15) Report of the High-Level Group on the future of social policy in an enlarged European Union (Sosiaalipolitiikan tulevaisuutta laajentuneessa Euroopan unionissa pohtineen korkean tason työryhmän raportti), toukokuu 2004.

URL: http://ec.europa.eu/comm/employment_social/publications/2005/ke6104202_en.pdf.

(16) Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirasto: Quality of the Working Environment and Productivity — Working Paper (2004).

URL: http://osha.eu.int/publications/reports/211/quality_productivity_en.pdf (saatavilla vain englanniksi).

(17) Was ist gute Arbeit? Anforderungen aus Sicht von Erwerbstätigen — Kurzfassung. INIFES, marraskuu 2005 (saatavilla vain saksaksi).

URL: http://www.inqa.de/Inqa/Redaktion/Projekte/Was-ist-gute-Arbeit/gute-arbeit-endfassung,property=pdf,bereich=inqa,sprache=de,rwb=true.pdf.

(18) Report of the High-Level Group on the future of social policy in an enlarged European Union (Sosiaalipolitiikan tulevaisuutta laajentuneessa Euroopan unionissa pohtineen korkean tason työryhmän raportti), toukokuu 2004, s.34.

URL: http://ec.europa.eu/comm/employment_social/publications/2005/ke6104202_en.pdf.