[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 6.11.2008

KOM(2008) 711 lopullinen

Ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS

valaanpyynnin säätelyä koskevan kansainvälisen yleissopimuksen ja sen säännöstön muutosehdotuksiin yhteisön puolesta omaksuttavasta kannasta

(komission esittämä)

Ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS

valaanpyynnin säätelyä koskevan kansainvälisen yleissopimuksen ja sen säännöstön muutosehdotuksiin yhteisön puolesta omaksuttavasta kannasta

PERUSTELUT

1. EY:n perustamissopimuksen 174 artiklan 1 kohdan mukaan yksi yhteisön ympäristöpolitiikan tavoitteista on sellaisten toimenpiteiden edistäminen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin. Tämä tavoite kattaa myös tiettyjen lajien, esimerkiksi valaiden, suojelun maailmanlaajuisella tasolla. Euroopan yhteisö on sitoutunut suojelemaan valaita ja antanut ympäristölainsäädäntöä valaiden suojelun korkean tason varmistamiseksi.

2. Luontodirektiivin[1] liitteessä IV luetellaan kaikki valaslajit. Se tarkoittaa sitä, että kaikki valaslajit ovat tiukan suojelun kohteena ja niiden tahallinen häiritseminen, kiinniottaminen tai tappaminen yhteisön vesillä on kielletty. Luontodirektiivissä kielletään myös luonnosta otettujen yksilöiden hallussapito, kuljetus, kaupan pitäminen tai vaihtaminen. Lainsäädäntö ei salli minkään Euroopan yhteisön vesillä kokonaisuudessaan tai osittain esiintyvän valaskannan kaupallista pyyntiä. Koska valaat ovat vaeltava laji, luontodirektiivin tavoitteiden saavuttaminen kokonaisuudessaan edellyttää myös vastaavaa kansainvälistä sääntelykehystä.

3. Villieläimistön ja -kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopimuksen (CITES) määräykset pannaan yhteisössä täytäntöön luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 338/97[2], jossa kielletään valaiden tuominen yhteisöön ensisijaisesti kaupallisissa tarkoituksissa[3]. Suojelun korkeaa tasoa pyritään edelleen vahvistamaan yhteisön meristrategialla[4] ja meristrategiadirektiivillä[5], jotka tehostanevat valaiden suojelua yhteisössä, koska niiden yleisenä tavoitteena on turvata EU:n meriympäristön hyvä tila.

4. Valaisiin kohdistuvan yhteisön ympäristöpolitiikan tärkeimpänä tavoitteena onkin valaiden mahdollisimman tiukka suojelu. Edellä mainittu ympäristölainsäädäntö varmistaa korkeimman mahdollisen suojelun tason, koska sillä yhdenmukaistetaan säännöt hyvin pitkälti.

5. Valaisiin kohdistuva yhteisön ympäristöpolitiikka ei voi olla tehokasta yhteisön vesillä, ellei sitä tueta johdonmukaisilla maailmanlaajuisilla toimilla. Komissio pyrkii Euroopan unionin yhdennetyn meripolitiikan mukaisesti koordinoimaan Euroopan etuja kansainvälisissä yhteyksissä.

6. Kansainvälinen valaanpyyntikomissio (IWC) on valaskantojen maailmanlaajuisesta suojelusta ja hoidosta vastaava kansainvälinen järjestö. Se perustettiin vuonna 1946 allekirjoitetun valaanpyynnin säätelyä koskevan kansainvälisen yleissopimuksen (jäljempänä ’yleissopimus’) nojalla. Yleissopimuksen tarkoituksena on (yleissopimuksen johdanto-osan mukaan) ”mahdollistaa valaskantojen asianmukainen suojelu ja siten myös valaanpyynnin järjestelmällinen kehittäminen”. Kansainväliseen valaanpyyntikomissioon voivat liittyä ainoastaan yleissopimukseen liittyneet valtiot. Jotta Euroopan yhteisö voisi liittyä järjestöön, yleissopimusta olisi muutettava ja kaikkien järjestön jäsenten olisi ratifioitava muutospöytäkirja. Komissio teki vuonna 1992[6] ehdotuksen komission valtuuttamisesta neuvottelemaan yhteisön liittymisestä yleissopimukseen, mutta asian käsittely ei ole edennyt neuvostossa. Euroopan yhteisöllä on kuitenkin tarkkailijan asema järjestössä.

7. Kaupallinen valaanpyynti keskeytettiin vuonna 1986 IWC:ssä edustettuina olleiden maiden enemmistön hyväksymällä moratoriolla. Tärkeimmät syyt kaupallisen valaanpyynnin keskeyttämiseen olivat epävarmuudet, joita esiintyi eri valaskantojen tilaa koskevissa tieteellisissä analyyseissa. Siitä lähtien IWC:n kokouksissa on toistuvasti keskusteltu siitä, ovatko valaskannat elpyneet siinä määrin, että kaupallisen valaanpyynnin kielto voitaisiin poistaa valvotusti.

8. IWC:n kaksoisrooli valaanpyynnin hallinnoijana ja valaiden suojelijana on johtanut siihen, että valtiot ovat vuosien mittaan asettuneet selkeästi joko kannattamaan tai vastustamaan valaanpyyntiä. Johtavat valaanpyyntiä kannattavat valtiot (mm. Japani, Islanti ja Norja) ovat johdonmukaisesti vastustaneet moratoriota ja jatkaneet valaanpyyntiä tieteellisiksi kutsuttuihin tai muihin poikkeuksellisiin tarkoituksiin.

9. IWC:n päätös kieltää kaupallinen valaanpyynti kokonaan on samoilla linjoilla edellä mainitussa yhteisön lainsäädännössä vahvistetun politiikan kanssa. On tärkeää, että IWC varmistaa valaiden tehokkaan maailmanlaajuisen suojelun. Tästä syystä niiden 21 EU:n jäsenvaltion, jotka ovat IWC:n jäseniä[7], on ilmaistava jokaisessa IWC:n kokouksessa kantansa sellaisiin ehdotuksiin, jotka kuuluvat yhteisön toimivaltaan.

10. EY:n perustamissopimuksen 10 artiklassa vahvistetun lojaalin yhteistyön periaatteen sekä yhteisön ulkoisen edustuksen yhtenäisyyden periaatteen mukaisesti on tärkeää, että jäsenvaltiot valmistautuvat IWC:n kokouksiin hyväksymällä neuvostossa yhteisen kannan. Yhteisön tarkkailija-asemaan liittyvien rajoitusten vuoksi jäsenvaltioiden olisi esitettävä yhteinen kanta IWC:ssä yhdessä yhteisön etujen mukaisesti. On myös tärkeää, että ne jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä yleissopimuksen sopimuspuolia, nopeuttavat liittymismenettelyään. Ainoa keino, jolla EU:n jäsenvaltiot voivat varmistaa valaiden suojelua koskevan tarkoituksenmukaisen ja tehokkaan kansainvälisen sääntelykehyksen kehittämisen ja täytäntöönpanon, on yhdessä toimiminen ja yhteisön kannan muodostaminen.

11. Tätä varten komissio tekee ehdotuksen neuvoston päätökseksi, jonka oikeusperustana ovat EY:n perustamissopimuksen 175 artikla (ympäristöpolitiikka) ja 300 artiklan 2 kohdan toinen alakohta, joka koskee yhteisön kantojen määrittelemistä sopimuksella perustetussa elimessä, kun kyseisen elimen on tehtävä päätöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia. Perustamissopimuksen 37 artiklaa ei ehdoteta päätöksen oikeusperustaksi, sillä Euroopan yhteisön tavoitteet IWC:ssä ovat tässä vaiheessa ennen kaikkea ympäristöön liittyviä. Tämä ei kuitenkaan vaikuta millään tavalla Euroopan yhteisölle perustamissopimuksen 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan sekä 32 artiklan ja liitteen I nojalla yksinomaisesti kuuluvaan toimivaltaan merten luonnonvarojen alalla eli kaikkien neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002[8] mukaisen yhteisen kalastuspolitiikan piiriin kuuluvien elollisten vesiluonnonvarojen alalla. Tätä ei myöskään voida pitää ennakkotapauksena mainitun asetuksen soveltamisalaan kuuluvien elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevissa mahdollisissa tulevissa neuvotteluissa.

12. Yleissopimuksen säännöstön muuttamista koskevilla IWC:n päätöksillä on oikeusvaikutuksia, koska päätökset tulevat voimaan asetetussa määräajassa ilman, että ne olisi ratifioitava[9]. Japani on käytännöllisesti katsoen kaikissa IWC:n kokouksissa kiellon voimaantulosta lähtien ehdottanut yleissopimuksen säännöstöön muutoksia, joilla sallittaisiin valaanpyynti tietyissä olosuhteissa ja tosiasiassa kumottaisiin kielto tiettyjen kantojen osalta. Yhteisö ei ehdi saattaa kantansa määrittämiseen tarkoitettuja sisäisiä menettelyjään päätökseen, jos ne käynnistetään vasta siinä vaiheessa, kun muut IWC:n jäsenet esittävät muutosehdotuksensa, koska ehdotuksen voi jättää vielä 60 päivää ennen IWC:n kokousta. Lisäksi koska yhteisön tavoitteena on ehdotuksen mukaisesti tukea kaikki valaanpyyntitoiminnot kattavan kansainvälisen kehyksen luomista ja yleensä ottaen vastustaa yrityksiä kumota kaupalliselle valaanpyynnille asetettu moratorio, neuvosto voi jo tässä vaiheessa määrittää yhteisön kannan tulevia IWC:n kokouksia varten.

13. Yhteisön olisi myös kannatettava sellaisia säännöstöön tehtäviä muutoksia, joilla pyritään luomaan valaiden suojelualueita, ja vastustettava sellaisia IWC:n menettelytapasääntöihin ehdotettavia muutoksia, joilla lisättäisiin salaisten äänestysten käyttöä, sillä se olisi ristiriidassa Århusin yleissopimuksen, jonka osapuolia sekä yhteisö että jäsenvaltiot ovat, ja sen tavoitteiden, erityisesti 3 artiklan 7 kohdan kanssa.

14. Tämä ehdotus neuvoston päätökseksi perustuu neuvoston päätökseen, jonka ympäristöneuvosto teki 5. kesäkuuta 2008 komission ehdotuksen[10] pohjalta. Neuvoston päätöksen ansiosta yhteisö pystyi Santiago de Chilessä kesäkuussa 2008 pidetyssä IWC:n 60. vuosikokouksessa sopimaan yhteisestä kannasta monissa asioissa.

Ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS

valaanpyynnin säätelyä koskevan kansainvälisen yleissopimuksen ja sen säännöstön muutosehdotuksiin yhteisön puolesta omaksuttavasta kannasta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan kanssa,

ottaa huomioon komission ehdotuksen[11],

sekä katsoo seuraavaa:

(1) EY:n perustamissopimuksen 174 artiklan 1 kohdan mukaan yksi yhteisön ympäristöpolitiikan tavoitteista on sellaisten toimenpiteiden edistäminen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin.

(2) Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta annetussa direktiivissä 92/43/ETY (luontodirektiivi)[12] luetellaan kaikki valaslajit yhteisön tärkeinä pitäminä lajeina ja vaaditaan jäsenvaltioita säilyttämään näiden lajien suotuisan suojelun taso tai palauttamaan se perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla alueillaan. Kaikki valaslajit luetellaan direktiivin liitteessä IV. Se tarkoittaa sitä, että kaikki valaslajit ovat tiukan suojelun kohteena ja niiden tahallinen häiritseminen, kiinniottaminen tai tappaminen yhteisön vesillä on kielletty. Luontodirektiivissä kielletään myös luonnosta otettujen yksilöiden hallussapito, kuljetus, kaupan pitäminen tai vaihtaminen.

(3) Villieläimistön ja -kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopimuksen (CITES) määräykset pannaan yhteisössä täytäntöön luonnonvaraisten eläinten ja kasvien suojelusta niiden kauppaa sääntelemällä annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 338/97[13], jossa kielletään valaiden tuominen yhteisöön ensisijaisesti kaupallisissa tarkoituksissa[14].

(4) Valaat ovat vaeltavia lajeja. Valaisiin kohdistuva yhteisön politiikka ja lainsäädäntö on siksi yhteisön vesillä tehokkaampaa, jos sitä tuetaan johdonmukaisella maailmanlaajuisella toiminnalla.

(5) Kansainvälinen valaanpyyntikomissio (IWC) on valaskantojen maailmanlaajuisesta suojelusta ja hoidosta vastaava kansainvälinen järjestö, joka perustettiin vuonna 1946 allekirjoitetun valaanpyynnin säätelyä koskevan kansainvälisen yleissopimuksen (jäljempänä ’yleissopimus’) nojalla. Kansainvälisen valaanpyyntikomission jäseniä voivat olla ainoastaan valtiot. Euroopan unionin jäsenvaltioista 21 on IWC:n jäseniä[15]. Euroopan yhteisöllä on IWC:ssä tarkkailijan asema, ja yhteisöä edustaa komissio.

(6) Kaupallinen valaanpyynti keskeytettiin vuonna 1986 IWC:ssä edustettuina olleiden maiden enemmistön hyväksymällä moratoriolla. Johtavat valaanpyyntiä kannattavat valtiot ovat johdonmukaisesti vastustaneet moratoriota ja jatkaneet valaanpyyntiä tieteellisiksi kutsuttuihin tai muihin poikkeuksellisiin tarkoituksiin.

(7) Santiago de Chilessä kesäkuussa 2008 pidetyssä IWC:n 60. vuosikokouksessa käynnistettiin merkittävä prosessi IWC:n tulevan suunnan määrittelemiseksi. Jäsenvaltioiden pitäisi pyrkiä osallistumaan rakentavasti kaikkiin keskusteluihin ja viemään eteenpäin tehokkaan kansainvälisen sääntelykehyksen tavoitetta.

(8) IWC:n toiminnan perustana on säännöstö, jolla ohjataan valaanpyyntiä koko maailmassa. Säännöstö on yleissopimuksen liitteenä, ja se on erottamaton osa yleissopimusta. Se on osapuolia sitova ja sisältää valasvarojen suojelua ja käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Sen määräykset ja niiden muutokset sitovat osapuolia, jollei osapuoli muodollisesti vastusta muutosta yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

(9) IWC:ssä hyväksyttävillä säännöstöä muuttavilla päätösehdotuksilla voi olla oikeusvaikutuksia ja ne voivat vaikuttaa siihen, saavutetaanko valaisiin liittyvän yhteisön politiikan ja lainsäädännön tavoitteet. IWC:n kokouksissa esitetään toistuvasti päätösehdotuksia, joiden tavoitteena on sallia valaanpyynti asettamalla kiintiöitä ja toteuttamalla hoitotoimenpiteitä tai määrittää valaiden suojelualueita, ja näitä ehdotuksia varten olisi muodostettava yhteisön kanta.

(10) Perustamissopimuksen 37 artiklaa ei ehdoteta päätöksen oikeusperustaksi, sillä Euroopan yhteisön tavoitteet IWC:ssä ovat tässä vaiheessa ennen kaikkea ympäristöön liittyviä. Tämä ei kuitenkaan vaikuta millään tavalla Euroopan yhteisölle perustamissopimuksen 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan sekä 32 artiklan ja liitteen I nojalla yksinomaisesti kuuluvaan toimivaltaan merten luonnonvarojen alalla eli kaikkien neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002[16] mukaisen yhteisen kalastuspolitiikan piiriin kuuluvien elollisten vesiluonnonvarojen alalla. Tätä ei myöskään voida pitää ennakkotapauksena mainitun asetuksen soveltamisalaan kuuluvien elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevissa mahdollisissa tulevissa neuvotteluissa.

(11) Jäsenvaltioilla on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 10 artiklan nojalla lojaalin yhteistyön velvoite eivätkä ne voi sitoutua sellaisiin yhteisön lainsäädännön ulkopuolisiin velvoitteisiin, jotka voisivat vaikuttaa yhteisön sääntöihin tai muuttaa niiden soveltamisalaa.

(12) Koska yhteisö on IWC:ssä tarkkailija, neuvoston olisi päätettävä, mikä on yhteisön kanta yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa, ja jäsenvaltioiden olisi esitettävä se yhdessä yhteisön etujen mukaisesti.

(13) Yhteisön ja jäsenvaltioiden olisi IWC:n kokouksissa toimittava tiiviissä yhteistyössä sen varmistamiseksi, että yleissopimukseen ja sen säännöstöön mahdollisesti tehtävät muutokset sopivat yhteen valaita koskevan yhteisön politiikan ja lainsäädännön tavoitteiden kanssa,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

1 artikla

Yhteisön kanta Kansainvälisen valaanpyyntikomission (IWC) kokouksissa on tämän päätöksen liitteen mukainen ja jäsenvaltiot esittävät kannan yhdessä yhteisön etujen mukaisesti.

2 artikla

Jos ennen IWC:n kokousta tai sen aikana esitettävät uudet tieteelliset tai tekniset tiedot todennäköisesti vaikuttavat 1 artiklassa tarkoitettuun kantaan tai jos ehdotuksia tehdään paikan päällä sellaisista asioista, joista ei vielä ole muodostettu yhteisön kantaa, kyseistä ehdotusta koskevasta kannasta on sovittava, myös paikan päällä, ennen kuin ehdotuksesta äänestetään.

Tehty

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja […]

LIITE

15. Euroopan yhteisön tärkein tavoite IWC:ssä on valaiden suojelua ja hoitoa koskeva tehokas kansainvälinen sääntelykehys, jonka avulla valaiden suojelun taso paranee pitkällä aikavälillä merkittävästi ja jolla valaanpyynti saatetaan kokonaisuudessaan IWC:n valvontaan.

16. Jäsenvaltiot, jotka toimivat yhdessä yhteisön etujen mukaisesti, ottavat seuraavan kannan ehdotuksiin IWC:n päätöksiksi:

17. Kannatetaan kaupalliselle valaanpyynnille asetetun moratorion säilyttämistä säännöstössä.

18. Vastustetaan ehdotuksia uusista valaanpyynnin muodoista, joita ei tällä hetkellä mainita yleissopimuksessa ja jotka voisivat vaarantaa kaupallista valaanpyyntiä koskevan moratorion, paitsi jos kyseiset ehdotukset takaisivat merkittäviä parannuksia valaiden suojelun tasoon pitkällä aikavälillä ja jos niillä saatettaisiin IWC:n jäsenvaltioiden harjoittama valaanpyynti kokonaisuudessaan IWC:n valvontaan.

19. Kannatetaan ehdotuksia, joiden tarkoituksena on valaiden suojelualueiden perustaminen IWC:n sääntöjen mukaisesti.

20. Kannatetaan alkuperäisväestön valaanpyynnin hallintaa koskevia ehdotuksia sillä edellytyksellä, että kyseessä olevien kantojen suojelu ei vaarannu, kun otetaan asianmukaisesti huomioon ennalta varautumisen periaate ja tieteellisen komitean ohjeet, ja että valaanpyyntiä säännellään asianmukaisesti ja saaliit eivät ylitä dokumentoituja ja tunnustettuja tarpeita.

21. Kannatetaan ehdotuksia, joiden tavoitteena on lopettaa IWC:n valvonnan ulkopuolella oleva ”tieteellinen valaanpyynti”.

22. Vastustetaan ehdotuksia, joilla muutettaisiin IWC:n menettelytapasääntöjä salaisten äänestysten käytön lisäämiseksi.

[1] Direktiivi 92/43/ETY luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta, EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.

[2] EYVL L 61, 3.3.1997, s. 1.

[3] Valastuotteiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 348/81 sallitaan lisäksi asetuksen liitteessä mainittujen tuotteiden tuonti ainoastaan, jos niitä ei käytetä kaupallisiin tarkoituksiin.

[4] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Meriympäristön suojelua ja säilyttämistä koskeva teemakohtainen strategia KOM(2005) 504 lopullinen.

[5] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/56/EY, annettu 17 päivänä kesäkuuta 2008, yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista.

[6] Draft Council Decision authorizing the Commission to negotiate, on behalf of the Community, a protocol amending the international Convention on the regulation of whaling, Washington, 2 December 1946 , KOM (92)316 (ei suomenkielistä toisintoa).

[7] Alankomaat, Belgia, Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Kreikka, Kypros, Luxemburg, Portugali, Ranska, Romania Ruotsi, Saksa, Slovenia, Slovakia, Suomi, Tanska, Tšekki, Unkari ja Yhdistynyt kuningaskunta.

[8] Neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002, annettu 20 päivänä joulukuuta 2002, elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa, EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59–80.

[9] Yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohdan mukaan sopimukseen tehtävät muutokset tulevat voimaan sopimuspuolten osalta yhdeksänkymmenen päivän kuluttua, ellei sopimuspuoli ole esittänyt vastalausetta.

[10] KOM(2007)821 lopullinen.

[11] EUVL C […], […], s. […].

[12] EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7.

[13] EYVL L 61, 3.3.1997, s. 1.

[14] Valastuotteiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 348/81 sallitaan lisäksi asetuksen liitteessä mainittujen tuotteiden tuonti ainoastaan, jos niitä ei käytetä kaupallisiin tarkoituksiin.

[15] Alankomaat, Belgia, Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Kreikka, Kypros, Luxemburg, Portugali, Ranska, Romania Ruotsi, Saksa, Slovenia, Slovakia, Suomi, Tanska, Tšekki, Unkari ja Yhdistynyt kuningaskunta.

[16] Neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002, annettu 20 päivänä joulukuuta 2002, elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa, EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59–80.