KOMISSION LAUSUNTO Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 7 kohdan c alakohdan nojalla Euroopan parlamentin tarkistuksesta [tarkistuksista] neuvoston kantaan ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI yhtenäisestä eurooppalaisesta rautatiealueesta (uudelleenlaadittu teksti) /* COM/2012/0426 final - 2010/0253 (COD) */





2010/0253 (COD) KOMISSION LAUSUNTO Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 7 kohdan c alakohdan nojalla Euroopan parlamentin tarkistuksesta [tarkistuksista] neuvoston kantaan ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI yhtenäisestä eurooppalaisesta rautatiealueesta (uudelleenlaadittu teksti) 1. Johdanto Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 7 kohdan c alakohdassa määrätään, että komissio antaa Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä ehdottamista tarkistuksista lausunnon. Komissio antaa jäljempänä lausuntonsa parlamentin ehdottamasta kattavasta tarkistuksesta. 2. Tausta Komissio antoi ehdotuksensa: 17.9.2010 Ehdotus toimitettiin Euroopan parlamentille ja neuvostolle: 21.9.2010 Alueiden komitea antoi lausuntonsa: 28.1.2011 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa: 16.3.2011 Neuvosto (liikenne, televiestintä ja energia) esitti yleisnäkemyksen: 16.6.2011 Euroopan parlamentti vahvisti ensimmäisen käsittelyn kantansa: 16.11.2011 Neuvosto vahvisti ensimmäisen käsittelyn kantansa: 8.3.2012 Komissio antoi tiedonannon neuvoston ensimmäisessä käsittelyssä vahvistamasta kannasta: 12.3.2012 Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta toimitettiin Euroopan parlamentille: 12.3.2012 Coreper vahvisti toisessa käsittelyssä aikaansaadun sopimuksen: 19.6.2012 Euroopan parlamentti hyväksyi täysistunnossa: 3.7.2012 3. Komission ehdotuksen tavoite Rikkomismenettelyt, valitukset sidosryhmiltä sekä erilaiset tutkimukset ja raportit ensimmäisen rautatiepaketin täytäntöönpanosta ovat osoittaneet, että nykyistä sääntelyjärjestelmää on varaa parantaa. Parannukset ovat välttämättömiä, jotta kaikki lainsäädännössä asetetut tavoitteet voidaan saavuttaa. Tässä yhteydessä ensimmäisen rautatiepaketin uudelleenlaatimista koskevalla komission ehdotuksella pyritään kiinnittämään huomiota a) tarkoituksenmukaisiin rautatieinfrastruktuurin rahoitus- ja hinnoittelujärjestelyihin b) rautatieliikennemarkkinoiden kilpailuedellytyksiin ja c) organisaatiouudistuksiin, jotka ovat tarpeen markkinoiden asianmukaisen valvonnan turvaamiseksi: a) Ehdotetun uudelleenlaadinnan ensimmäisen tavoitteen muodostavat infrastruktuurin riittävän, läpinäkyvän ja kestävän rahoituksen turvaaminen; rautatieyritysten investointien helpottaminen, mitä edesauttaa infrastruktuurin kehittämisen ja käyttöoikeuksia koskevien ehtojen parempi ennustettavuus; infrastruktuurimaksujen asianmukaisempi taso ja rakenne; rautatiealan toimijoiden kilpailukyvyn parantaminen suhteessa muihin liikennemuotoihin sekä ympäristökustannusten sisällyttäminen hintoihin. b) Toiseen tavoitekokonaisuuteen kuuluvat valtion varojen käytöstä kaupalliseen tarkoitukseen johtuvan kilpailun vääristymisen ehkäiseminen sekä sen estäminen, että vakiintuneet toimijat voisivat kerätä kaupallisesti arkaluontoisia tietoja, joita ne voisivat käyttää mahdollisia kilpailijoitaan vastaan. Lisäksi siihen kuuluvat eturistiriitojen ehkäisy rautateihin liittyvien palvelujen hallinnoinnissa sekä tällaisten palvelujen parempi saatavuus uusien yrittäjien kannalta ja markkinoiden läpinäkyvyyden lisääminen tehokkaan kilpailun turvaamiseksi. c) Viranomaisvalvonnan osalta ehdotetulla uudelleenlaadinnalla pyritään varmistamaan, että sääntelyelimillä on lisääntyneen riippumattomuuden, laajennetun toimivallan ja käytettävissään olevan paremman keinovalikoiman ansiosta mahdollisuudet toteuttaa tehtävänsä tehokkaasti. 4. Komission lausunto Euroopan parlamentin tarkistuksesta Neuvosto, Euroopan parlamentti ja komissio olivat epävirallisesti yhteydessä useaan otteeseen päästäkseen sopimukseen ehdotuksesta toisessa käsittelyssä. Yhteydenpidon perusteella parlamentti äänesti kattavan kompromissitarkistuksen puolesta täysistunnossa 3. heinäkuuta 2012. Komissio tukee tämän kattavan kompromissitarkistuksen sisältöä. 4.1. Euroopan parlamentin tarkistukset toisessa käsittelyssä Komissio on jo hyväksynyt neuvoston ensimmäisessä käsittelyssä vahvistaman kannan (ks. komission lausunto neuvoston kannasta[1]). Jäljempänä kuvataan tärkeimpiä muutoksia, joita Euroopan parlamentin 3. heinäkuuta 2012 hyväksymällä kattavalla tarkistuksella tehtiin neuvoston kantaan: – Infrastruktuurin rahoittamisen osalta toisessa käsittelyssä hyväksytyllä tekstillä a) otetaan käyttöön velvoite kuulla sidosryhmiä kansallisesta infrastruktuurin kehittämisstrategiasta, b) vahvistetaan, että infrastruktuurin haltijoiden tuloslaskelman on oltava tasapainossa viiden vuoden kuluessa, c) pidennetään sopimusten vähimmäiskestoa kolmesta viiteen vuoteen ja d) varmistetaan, että sopimuksissa voidaan määrätä uusien infrastruktuurien kehittämisestä. – Infrastruktuurimaksujen osalta toisessa käsittelyssä hyväksytyllä tekstillä a) tehdään pakolliseksi infrastruktuurimaksujen mukauttaminen sen perusteella, onko ERTMS-käytävissä kulkevat junat varustettu eurooppalaisella junakulunvalvontajärjestelmällä (ETCS), b) muutetaan kapasiteetin varausmaksut pakollisiksi tietyissä olosuhteissa sääntelyelinten valvonnassa, c) velvoitetaan komissio laatimaan yhteiset täytäntöönpanosäännöt melumaksuja varten siten, että periaatteena on ehkäistä kilpailun vääristyminen ja tarjota tehokkaat kannustimet jälkiasentamisen edistämiseksi, d) laajennetaan kustannusten jakamista koskeva menetelmä koskemaan kaikkia infrastruktuurin haltijoiden tarjoamia palveluja, ja e) velvoitetaan infrastruktuurin haltijat osoittamaan rautatieyrityksille, että laskuissa noudatetaan hinnoittelusääntöjä. – Markkinoillepääsyn edellytysten osalta toisessa käsittelyssä hyväksytyllä tekstillä a) säädetään pakolliseksi vahvistaa täytäntöönpanosäännöt, joissa määritellään palvelun tarkoitus, arvioidaan sen vaikutusta julkisia palveluhankintoja koskeviin sopimuksiin ja vahvistetaan perittävät maksut, b) laajennetaan syrjimättömän pääsyn periaate koskemaan olennaisten palvelujen lisäksi olennaisia palvelupaikkoja, c) laajennetaan erillisyyttä koskevat vaatimukset koskemaan tankkauspalveluja ja varikkosivuraiteita, d) varmistetaan, että sääntelyelimet vahvistavat määräajat olennaisten palvelupaikkojen/palvelujen käyttöoikeutta koskeviin hakemuksiin vastaamiselle, e) otetaan käyttöön ’vaihtoehtoisen reittiosuuden’ ja ’toteuttamiskelpoisen vaihtoehdon’ rajoitetut määritelmät, f) sovelletaan eriyttämistä perusteellisiin huoltopalveluihin, joita tarjotaan suurten nopeuksien liikkuvalle kalustolle, g) lyhennetään kolmesta kahteen vuoteen ajanjaksoa, jonka jälkeen sovelletaan ”käytä tai vuokraa” ‑lauseketta, ja h) varmistetaan, että infrastruktuurin haltijoiden yhdistykset julkaisevat kapasiteetin käyttöoikeuden myöntämistä koskevat periaatteensa verkkoselostuksissa. – Infrastruktuurin haltijoiden ja rautatietyritysten eriyttämisen osalta toisessa käsittelyssä hyväksytyllä tekstillä a) varmistetaan, että infrastruktuurin haltijoiden ja rautatieyritysten julkistaman kirjanpidon pohjalta on mahdollista valvoa infrastruktuurimaksujen sekä muusta kaupallisesta toiminnasta saatavien tulojen käyttöä, ja b) kehotetaan komissiota laatimaan kertomus ja tarvittaessa ehdottamaan lainsäädäntötoimenpiteitä sellaisten asianmukaisten olosuhteiden luomiseksi, joilla varmistetaan syrjimätön pääsy infrastruktuureihin ja jotka perustuvat voimassa oleviin eriyttämistä koskeviin vaatimuksiin. – Viranomaisvalvonnan osalta toisessa käsittelyssä hyväksytyllä tekstillä a) vahvistetaan lyhyemmät ja selkeämmät määräajat sääntelyelinten päätöksille, b) varmistetaan, että niiden resurssit ovat riittävät ja oikeassa suhteessa rautatiealan merkitykseen, c) vahvistetaan tiukat sääntelyelinten henkilöstön nimittämistä koskevat säännöt (eturistiriitojen välttäminen ja avoimet valintakriteerit), jotta voidaan varmistaa niiden riippumattomuus (vähintään vuoden mittainen esteellisyysjakso, pakollinen ilmoitus etunäkökohdista), d) muutetaan käyttäjien säännöllinen kuuleminen pakolliseksi, e) vahvistetaan sääntelyelinten valmiuksia valvoa infrastruktuurin haltijoiden käyttöönottamia lisähintoja, f) annetaan sääntelyelimille mahdollisuus antaa suosituksia toimilupa- ja turvallisuusviranomaisille, g) luodaan sääntelyelinten verkosto, jonka jäsenten on vaihdettava keskenään tietoja, h) varmistetaan, että komissio on verkoston jäsen ja koordinoi ja tukee sen työtä ja antaa tarvittaessa suosituksia, i) annetaan sääntelyelimille mahdollisuus pyytää komissiota tutkimaan direktiivin soveltamiseen liittyviä, kansallisten viranomaisten hyväksymiä erityistoimenpiteitä, ja j) velvoitetaan komissio antamaan kertomus sääntelyelinten keskinäisestä yhteistyöstä ja tarvittaessa ehdottamaan täydentäviä toimia varmistaakseen Euroopan rautatiemarkkinoiden sääntelyn yhdennetymmän valvonnan. – Kansalliseen lainsäädäntöön saattamista ja täytäntöönpanoa koskevien määräaikojen osalta toisessa käsittelyssä hyväksytyllä tekstillä säädetään, että a) kaikki direktiivin säännökset on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä ja voimassa olevia sopimuksia on muutettava 30 kuukauden kuluessa, b) suorien kustannusten laskentaan sovellettaviin yhteisiin sääntöihin olisi mukauduttava neljän vuoden kuluessa täytäntöönpanosäädöksen antamisesta, ja c) komission olisi annettava kertomus sääntelyelinten yhteistyöstä kahden vuoden kuluessa. – Soveltamisalan osalta toisessa käsittelyssä hyväksytyllä tekstillä säädetään kahdesta uudesta poikkeuksesta, joista toinen koskee a) aikataulusuunnittelulle asetettuja vaatimuksia, kun on kyse yhteistyöstä kolmansien maiden kanssa kansainvälisillä reiteillä, ja toinen b) ETCS-järjestelmän käyttöön perustuvaa hinnoittelun muutosta alueellisessa henkilöliikenteessä käytettävien vanhojen junien osalta. 4.2. Komiteamenettely Toisessa käsittelyssä hyväksytyllä tekstillä siirretään komissiolle täytäntöönpanovalta varmistaa direktiivin yhdenmukainen täytäntöönpano. Siinä varmistetaan, että tätä valtaa käyttäessään komissio noudattaa täytäntöönpanosäädösten antamisesta annettua asetusta (EU) N:o 182/2011. Tekstissä mainitaan erikseen yhdeksän tapausta (jotka perustuvat direktiivin 10 artiklan 4 kohtaan, 11 artiklan 4 kohtaan, 12 artiklan 5 kohtaan, 13 artiklan 9 kohtaan, 17 artiklan 5 kohtaan, 31 artiklan 3 ja 5 kohtaan, 32 artiklan 4 kohtaan ja 57 artiklan 7 kohtaan), joissa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa. Kyseisissä tapauksissa komissio ei anna täytäntöönpanosäädöstä, jos komitea ei anna lausuntoa sitä koskevasta ehdotuksesta. Kolmessa muussa tapauksessa, jotka perustuvat 15 artiklan 6 kohtaan, 41 artiklan 3 kohtaan ja 42 artiklan 8 kohtaan, sovelletaan 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tavanomaista menettelyä. Tapauksia, joissa täytäntöönpanosäädösten hyväksymiseen sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan b alakohtaa, on perusteltu niiden mahdollisella vaikutuksella julkiseen talouteen tai rautatiemarkkinoiden toimintaan. Tällaisia perusteluja ei kuitenkaan mainita johdanto-osassa. Kun otetaan huomioon, että kyseessä on poikkeus 5 artiklan 4 kohdassa määriteltyyn periaatteeseen, komissio katsoo, että toisen alakohdan b alakohtaan vetoamista ei voida pitää puhtaasti lainsäätäjän harkintavallan käyttämisenä, vaan se on tulkittava rajoittavasti ja täten perusteltava. 5. Päätelmät Euroopan parlamentti hyväksyi neuvoston ja komission kanssa käymänsä epävirallisen yhteydenpidon jälkeen 3. heinäkuuta 2012 toisessa käsittelyssä kattavan tarkistuksen. Komissio vahvistaa hyväksyvänsä äänestetyn kompromissitarkistuksen, koska siinä otetaan huomioon komission ehdotuksen päätavoitteet, mutta komiteamenettelyä koskevasta sopimuksesta johtuen se haluaa antaa seuraavan lausuman: ”Komissio korostaa, että on asetuksen (EU) N:o 182/2011 (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13) hengen ja kirjaimen vastaista vedota järjestelmällisesti 5 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan b alakohtaan. Tätä säännöstä tulisi käyttää ainoastaan, mikäli ilmenee erityinen tarve poiketa periaatteesta, jonka mukaan komissio voi hyväksyä ehdotuksen täytäntöönpanosäädökseksi, kun lausuntoa ei ole annettu. Kun otetaan huomioon, että kyseessä on poikkeus 5 artiklan 4 kohdassa määriteltyyn periaatteeseen, toisen alakohdan b alakohtaan vetoamista ei voida pitää puhtaasti lainsäätäjän harkintavallan käyttämisenä, vaan se on tulkittava rajoittavasti ja täten perusteltava. Vaikka komissio tukee Euroopan parlamentin ja neuvoston sopimusta, joka koskee tämän säännöksen soveltamista yhdeksässä erityistapauksessa, jotka ne ovat perustelleet mahdollisella vaikutuksella rautatiemarkkinoiden toimintaan ja julkiseen talouteen, se pahoittelee sitä, ettei tällaista perustelua mainita johdanto-osassa.” [1] COM(2012) 119 final.