YHTEINEN TIEDONANTO NEUVOSTOLLE EU:N JA KARIBIAN YHTEINEN KUMPPANUUSSTRATEGIA /* JOIN/2012/018 final */





YHTEINEN TIEDONANTO NEUVOSTOLLE EU:N JA KARIBIAN YHTEINEN KUMPPANUUSSTRATEGIA JOHDANTO Madridissa toukokuussa 2010 järjestetyssä Cariforumin[1] ja EU:n huippukokouksessa valtioiden ja hallitusten päämiehet sopivat laativansa EU:n ja Karibian yhteisen kumppanuusstrategian ja nimesivät viisi aihepiiriä, joilla yhteistyötä on tarkoitus tiivistää: alueellinen yhdentyminen, Haitin jälleenrakennus, ilmastonmuutos ja luonnononnettomuudet, rikollisuus ja turvallisuus sekä yhteinen toiminta monenvälisillä foorumeilla. Tämä tiedonanto on laadittu yhteisessä työryhmässä valtionpäämiesten Madridissa sopiman esityksen pohjalta. Työryhmä muodostuu Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH), komission yksiköiden sekä EU:n ja Cariforumin jäsenvaltioiden edustajista. EU:lla ja Karibialla on pitkä yhteinen historia ja samankaltainen arvopohja. Merentakaisten alueidensa ja maidensa kautta EU on myös fyysisesti osa Karibiaa. Molemmat alueet ovat sitoutuneet rauhaan, edistykseen ja vaurauteen sekä demokratiaan ja oikeusvaltioperiaatteeseen maailmanlaajuisesti. Karibialle EU on ollut ja on edelleen luotettava kehityskumppani, joka on merkittävällä tavalla tukenut alueen pyrkimyksiä kohti kestävää kehitystä. Nykyisellään EU:n ja Karibian suhteet perustuvat Cotonoun sopimukseen, EU:n ja Cariforumin talouskumppanuussopimukseen sekä alueiden väliseen poliittiseen vuoropuheluun. Niiden tukena ovat muut alueelliset yhteistyökehykset, joihin EU ja Karibia osallistuvat, esimerkiksi EU:n kumppanuus Latinalaisen Amerikan ja Karibian (LAC) kanssa. Tämän yhteisen strategialuonnoksen tarkoituksena on luoda suhteelle uusi ulottuvuus, jonka avulla EU ja Karibian maat voivat syventää vuoropuheluaan ja jäsentää yhteistyötään sekä tarttua yhdessä 2000-luvun haasteisiin ja mahdollisuuksiin. Yhteisen strategian johtoperiaatteita ovat yhteinen omistajuus, keskinäinen vastuuvelvollisuus ja solidaarisuus, yhteishallinnointi ja yhteisvastuu. Se ilmentää Cariforumin ja EU:n yhteistä sitoutumista YK:n peruskirjaan ja kansainväliseen oikeuteen kirjattuihin periaatteisiin, varsinkin ihmisoikeuksien, perusvapauksien ja oikeusvaltioperiaatteen kunnioittamiseen ja edistämiseen sekä demokraattiseen hallintotapaan. Yhteisellä tiedonannolla tavoitellaan neuvoston hyväksyntää ehdotukselle EU:n ja Karibian yhteiseksi kumppanuusstrategiaksi. 1. AIHEALUE I: ALUEELLINEN YHDENTYMINEN JA YHTEISTYÖ KOKO KARIBIAN ALUEELLA 1.1. YLEISKATSAUS Karibialla on kasvupotentiaalia, joka perustuu kaupan, investointien ja matkailun lisäämiseen sekä kapeiden markkinasektoreiden ja muiden taloudellisten mahdollisuuksien kehittämiseen. Matkassa on kuitenkin mutkia. Globalisaatio asettaa Karibian alueen kaltaisille pienille ja haavoittuville kehitysmaille erityisiä haasteita niiden pyrkiessä osallistumaan täysipainoisesti voimakkaan kilpailun leimaamaan maailmantalouteen. Alueellista yhdentymistä ja yhteistyötä pidetään parhaina keinoina tukea inhimillistä ja yhteiskunnallista edistystä ja pitkän aikavälin kestävää kehitystä Karibialla. Alueellista yhdentymistä ajavista järjestöistä tärkeimpiä ovat Karibian yhteisö (Caricom) ja Itä-Karibian valtioiden järjestö (OECS). Alueellista yhteistyötä helpottavat puolestaan Cariforum[2] ja EU:n assosiaatio sen merentakaisten maiden ja alueiden kanssa. EU tukee omien kokemustensa pohjalta edelleen aktiivisesti alueellista yhdentymistä ja yhteistyötä tarkoituksenaan nopeuttaa Karibian kehitystavoitteiden toteutumista ja järkeistää niitä. Cariforumin ja EU:n talouskumppanuussopimus luo kauppakumppanuuden, jolla edistetään kilpailukykyä, talouskasvua ja kehitystä sekä tuetaan Karibian alueellista yhdentymistä ja osallistumista maailmankauppajärjestelmään. 1.2. TAVOITTEET Karibia ja EU ovat molemmat sitoutuneet edistämään alueellista yhdentymistä ja yhteistyötä, jotka ovat erityisen tehokkaita keinoja puuttua pääasiassa pienistä saarivaltioista koostuvalle maaryhmälle ominaisiin heikkouksiin. Osapuolet ovat nimenneet strategisen yhteistyön erityisaloja tavoitteenaan tukea alueellisen yhdentymisen ja yhteistyön syventämistä, mikä puolestaan edistää kestävää taloudellista ja inhimillistä kehitystä. Näitä yhteistyöaloja ovat muun muassa seuraavat: · alueellisten yhdentymis- ja yhteistyöprosessien lujittaminen Karibian alueella, mukaan lukien EU:n merentakaiset departementit ja alueet sekä Keski- ja Etelä-Amerikan naapurimaat; · Caricomin talousyhteisön ja OECS:n talousliiton toteutus; · EU:n ja Cariforumin talouskumppanuussopimuksen tosiasiallinen täytäntöönpano korostaen sopimukseen sisältyviä talouden toimijoille Karibialla avautuvia mahdollisuuksia; · terveen talous- ja investointiympäristön edistäminen Karibialla alueellisten markkinoiden yhdentymistä ja kansainvälistä kilpailukykyä painottaen; · yritystalouden kehittäminen yksityissektorin investointien avulla erityisesti palvelualoilla, mukaan lukien rahoituspalvelut, matkailu ja kulttuuriteollisuus, sekä maatalous- ja tehdasteollisuudessa; innovoinnin, tiedotuksen, viestinnän, tekniikan ja kilpailun tukeminen; · infrastruktuuriverkkojen kehittäminen alueen sisäisen ja kansainvälisen kaupan helpottamiseksi; · energialähteiden monipuolistaminen, verkkojen yhteenliitäntä ja energiavarmuus; · ympäristöä kunnioittavan talouskasvun edistäminen tukemalla erityisesti toimia luonnon monimuotoisuuden säilyttämiseksi ja ottamalla huomioon vesivarojen merkityksen sekä matkailuteollisuuden, maatalouden ja biotutkimuksen tarpeet; · koulutuksen ja osaamisen kehittäminen tieteen ja tekniikan alan koulutus- ja yhteistyötoimilla; · alueellinen lähestymistapa ruokaturvaan ja terveyteen; · köyhyyden lieventämisen, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden, työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun, kansalaisyhteiskunnan (työmarkkinaosapuolet mukaan lukien) kehittämisen, syrjimättömyyden, sukupuolten tasa-arvon, ihmisarvoisen työn ja kansainvälisesti tunnustettujen työnormien edistäminen sekä nuorten aktivoiminen osallistumaan kansakunnan kehittämiseen. 1.3. YHTEINEN TOIMINTA Kumppanit jatkavat yhteistä pitkän aikavälin toimintaa, jolla tavoitellaan kasvua ja kestävää kehitystä ja puututaan yhteisiin haasteisiin alueellista yhdentymistä ja yhteistyötä painottaen. Tällaista toimintaa voisivat olla esimerkiksi seuraavat: · toimintalinjoista EU:n ja Karibian välillä käytävä tehostettu ja osallistava vuoropuhelu, jossa käsitellään molempia alueita kiinnostavia kysymyksiä ja maailmanlaajuisia haasteita; · Karibiaa koskevien yhdentymis- ja yhteistyöjärjestelyjen (mm. AKT–EU-kumppanuus, EU:n ja LAC:n yhteistyömekanismit sekä EU:n ja sen merentakaisten maiden ja alueiden välinen assosiaatio) välistä johdonmukaisuutta edistävät toimet; · alueellisen yhdentymisen ja yhteistyön syventämistä edistävät toimet, esimerkiksi alueellisten järjestöjen institutionaalisten valmiuksien kehittäminen koko Karibian alueella ja maatasolla, jotta politiikkojen määrittelyä, täytäntöönpanoa ja pysyvää seurantaa voitaisiin tehostaa aluetasolla; · instituutioiden vahvistamiseen tähtäävät tukitoimet koko alueen ja pienalueiden tasolla; · ohjelmat, joilla edistetään Cariforumin ja EU:n talouskumppanuussopimuksen, Caricomin talousyhteisön ja OECS:n talousliiton tosiasiallista täytäntöönpanoa ja lujitetaan Cariforumin ja EU:n merentakaisten maiden ja alueiden ja syrjäisimpien alueiden välisiä yhteyksiä varsinkin kaupan ja energian aloilla; · terveen talous- ja investointiympäristön luomista ja tuotantokapasiteetin kasvattamista edistävät toimet Karibialla: · teollisuus- ja vientistrategioiden laatiminen · tutkimus, kehitys ja koulutus innovoinnin, tieteen ja tekniikan aloilla · kilpailukyvyn vahvistaminen ja innovoinnin edistäminen · liiketalouden alueellinen kehittäminen panostamalla erityisesti alueellisiin pk-yrityksiin · energia, varsinkin uusiutuvat energialähteet · yhteenliitettävyys, mukaan lukien liikenneverkot sekä tieto- ja viestintätekniikka; · ihmisarvoisen työn ja kansainvälisesti tunnustettujen työnormien edistäminen inhimillisen kehityksen, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja talouskasvun tukemiseksi; · terveysalan tuloksellista aluestrategiaa tukevan, koko Karibian alueen kattavan kehyksen suunnitteluun osallistuminen; · ruokaturvaa sekä elintarvikkeiden laatua ja monipuolisuutta Karibialla koskevan strategian valmistelu tuottavuutta ja kilpailukykyä parantavia uusia tekniikoita hyväksi käyttäen. 2. AIHEALUE II: HAITIN JÄLLEENRAKENNUS JA MAALLE ANNETTAVA INSTITUTIONAALINEN TUKI 2.1. YLEISKATSAUS Haitin tasavallassa koettiin 12. tammikuuta 2010 yksi aikakautemme tuhoisimmista maanjäristyksistä. Kuolonuhrien määräksi arvioitiin 250 000, ja hätämajoitusta tarvitsi 1,5 miljoonaa haitilaista. Maanjäristys vahingoitti yhteiskunnan ja talouden infrastruktuureja laajalti. Se myös kärjisti maan olemassa olevia ongelmia: köyhyyttä, turvattomuutta, ympäristön pilaantumista ja katastrofialttiutta. YK:n inhimillisen kehityksen indeksillä mitattuna Haiti sijoittui vuonna 2009 sijalle 145 kaikkiaan 162 maan joukossa. Haiti on nostettu etusijalle tässä EU:n ja Karibian yhteisessä kumppanuusstrategiassa, koska sen tarpeet ovat niin valtavat. Varsinkin katastrofiriskin ja haavoittuvuuden vähentämisestä saatuja kokemuksia voidaan hyödyntää koko Karibian alueella. 2.2. TAVOITTEET Haiti on hyvää vauhtia toipumassa pahimmasta ahdingostaan, mikä on osittain EU:n ja Karibian muiden maiden antaman merkittävän humanitaarisen avun ansiota. Maalla on kuitenkin edelleen valtavia jälleenrakennukseen sekä talouden ja yhteiskunnan rakenteisiin liittyviä haasteita ratkottavana. Demokraattisten instituutioiden vakiinnuttaminen, hallintotavan kehittäminen, köyhyyden ja yhteiskunnallisen epätasa-arvon vähentäminen sekä hallinnon vahvistaminen ovat Haitille suunnattomia haasteita, joiden täytäntöönpanoa EU ja Karibian maat voisivat tukea merkittävällä ja täydentävällä panoksella niin, että kaikki toiminta koordinoidaan Haitin hallituksen ja muiden kansainvälisten avunantajien kanssa. Myös Haitin alueellista yhdentymistä Karibialla voitaisiin tehostaa. Euroopan kehitysrahaston yhteisellä ohjelmasuunnittelulla voidaan edistää Haitin asemaa Karibian alueen sisäisessä yhteistyössä ja lisätä sen osallistumista alueelliseen yhdentymisprosessiin. 2.3. YHTEINEN TOIMINTA Cariforumin ja EU:n yhteistä toimintaa voisivat olla esimerkiksi seuraavat: · Haitin jälleenrakennusta tukevien toimien koordinointi avunantajien olemassa olevien koordinointirakenteiden puitteissa sekä Haitia koskevaan EU:n yhteiseen ohjelmasuunnitteluun perustuvan Cariforumin ja EU:n yhteisen toiminnan kehittäminen; · AKT–EU-kumppanuussopimuksen ja EU–LAC-prosessin asiaankuuluvien yhteistyövälineiden käyttö; · demokratian toiminnan ja vahvistumisen tukeminen Haitilla järjestämällä vapaat, läpinäkyvät ja uskottavat vaalit, kunnioittamalla ja edistämällä ihmisoikeuksia ja oikeusvaltioperiaatetta, toteuttamalla oikeudellisia uudistuksia, vahvistamalla kansalaisyhteiskuntaa sekä toteuttamalla kiireellisiä korruptiontorjuntatoimia; · toimet, joilla varmistetaan Haitin täysipainoinen osallistuminen Cariforumin ja EU:n talouskumppanuussopimukseen ja Karibian talousyhteisöön, myös Haitin institutionaalisia valmiuksia kehittävät toimet; · toimet katastrofivalmiutta ja riskien vähentämistä koskevien strategioiden puitteissa, mukaan lukien sellaisten mekanismien kehittäminen, joilla parannetaan alueen valmiuksia lievittää luonnononnettomuuksien seurauksia (esim. alueelliset rakennusmääräykset); · riskinsiirtomekanismien kehittäminen ja riskinvähennystoimien rahoittaminen. Esimerkkejä tällaisista hankkeista ovat riskivakuutusväline Caribbean Catastrophic Risk Insurance Facility (CCRIF) sekä parhaiden toimintatapojen soveltaminen Karibian alueen pelastusjohtamisvirastossa (Caribbean Disaster Emergency Management Agency, CDEMA) ja vastaavissa Karibian alueen kattavissa elimissä. 3. AIHEALUE III: ILMASTONMUUTOS JA LUONNONONNETTOMUUDET 3.1. YLEISKATSAUS Ilmastonmuutos ja sen seuraukset haittaavat merkittävällä tavalla kehitystä ja vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista. Karibian maat ovat enimmäkseen pieniä kehittyviä saarivaltioita ja tyypiltään alavia rannikkoalueita. Ne ovat erityisen alttiita merenpinnan nousun vaikutuksille, jotka uhkaavat rannikkoalueiden yhteisöjä, infrastruktuureja ja makean veden varantoja. Kasvihuonekaasujen aiheuttama meriveden lämpötilan nousu ja happamuuden lisääntyminen aiheuttavat vakavaa vahinkoa koralliriutoille, mikä puolestaan köyhdyttää meren biologista monimuotoisuutta alueella. Useimpien Karibian maiden pieni koko tekee niistä entistä alttiimpia luonnononnettomuuksien vaikutuksille. Yksi ainoa hurrikaani voi tuhota kokonaisen maan talouden perustan, mukaan lukien infrastruktuurin sekä tärkeimmät taloudellisen toiminnan ja tulonmuodostuksen lähteet, mikä rasittaa vähäisiä rahoitusvaroja entisestään. Tilannetta pahentavat pitkät välimatkat ja maantieteelliset realiteetit, jotka vaikeuttavat talouden perustan laajentamista ja lujittamista. 3.2. TAVOITTEET EU:n ja Cariforumin jäsenvaltiot ovat Kioton pöytäkirjan allekirjoittajavaltioina tehneet yhteistyötä ilmastonmuutosneuvottelujen edistämiseksi ja suunnitelleet politiikkoja, joilla pyritään vähentämään ilmastonmuutoksen vaikutuksia ja ympäristön pilaantumista. On molempien osapuolten edun mukaista, että YK:n ilmastonmuutossopimuksen puitteissa saavutetaan kokonaisvaltainen, oikeudenmukainen ja oikeudellisesti sitova tulos. Cariforumin jäsenmaat ja EU jatkavat työskentelyä kunnianhimoisen kansainvälisen ilmastosopimuksen aikaan saamiseksi. Hurrikaanien ja maanjäristysten kaltaisia luonnonuhkia ei voida välttää, mutta riskejä voidaan vähentää ja vaikutuksia lieventää puuttumalla riskialttiuden perimmäisiin syihin ja parantamalla valmiuksia selviytyä katastrofien seurauksista. Yhteistyökohteiksi on valittu seuraavat viisi painopistealaa: · ilmastonmuutoksen seurauksiin sopeutuminen vuosituhattavoitteista tinkimättä, · onnettomuuksien ehkäisyn, riskien vähentämisen, seurannan, tilannetietoisuuden, arvioinnin, katastrofihallinnan varhaisvaroitusjärjestelmien ja katastrofitilanteissa toteutettavien toimien tehostaminen, · metsäkadon hillitseminen kestävällä metsänhoidolla, · maailmanlaajuisiin hiilidioksidimarkkinoihin osallistumisen lisääminen puhtaan kehityksen mekanismin avulla, · ilmastonmuutoksen sisällyttäminen köyhyyden vähentämistoimiin. 3.3. YHTEINEN TOIMINTA Cariforumin ja EU:n yhteinen toiminta voisi maailmanlaajuisen ilmastonmuutosliittouman tavoitteiden ja EU:n ja LAC:n Madridin toimintasuunnitelman mukaisesti sisältää esimerkiksi seuraavat: · kansainvälisissä neuvotteluissa tehtävän yhteistyön tehostaminen muun muassa säännöllisen neuvonpidon ja yhteisten aloitteiden avulla. Tavoitteena on viedä onnistuneeseen päätökseen YK:n ilmastonmuutossopimuksen puitteissa neuvoteltavan, vuoden 2012 jälkeistä aikaa koskevan kansainvälisen ilmastosopimuksen tekeminen; · kokonaisvaltaisen lähestymistavan tukeminen ilmastonmuutosasioissa nostamalla etusijalle sopeutumis- ja lievennystoimet. Erityisenä tavoitteena on soveltaa vihreän kasvun periaatteita ja mahdollistaa uusiutuvien energialähteiden käyttö; · hätätilannevalmiuksien kehittäminen aluetasolla panostamalla erityisesti sopeutumiseen, katastrofiriskin pienentämiseen ja yhteentoimivuuteen sekä seurantaan, tilannetietoisuuteen ja varhaisvaroitusjärjestelmiin. Samassa yhteydessä olisi selvitettävä lyhyen ja pitkän aikavälin toimien väliset kytkökset; · ilmastonmuutospolitiikkojen sisällyttäminen kansallisiin ja alueellisiin kehityspolitiikkoihin ja -strategioihin sekä yhteistyö-/kumppanuussopimuksiin; · siitä huolehtiminen, että pienten kehittyvien saarivaltioiden ja alavien rannikkovaltioiden haavoittuvuus pysyy etusijalla maailmanlaajuisissa kehityspyrkimyksissä, joita toteutetaan muun muassa AKT–EU-kumppanuussopimuksen ja EU–LAC-prosessin puitteissa; · koulutuksen, tutkimus- ja kehitystyön, teknologiasiirtojen ja ekoinnovoinnin aseman parantaminen; · Karibianmeren tunnustaminen kestävän kehityksen erityisalueeksi sekä alueen haavoittuvien ekosysteemien ja ainutlaatuisen biodiversiteetin suojeluun tähtäävien rakenteiden tukeminen. 4. AIHEALUE IV: RIKOLLISUUS JA TURVALLISUUS 4.1. YLEISKATSAUS Kansainvälinen rikollisuus, varsinkin huumekauppa ja siihen liittyvät rikokset, on kasvava huolenaihe sekä EU:lle että Karibialle. Karibia on merkittävä Etelä- ja Keski-Amerikasta lähtöisin olevien huumausaineiden kauttakulkualue. Huumekaupalla on valtavia yhteiskuntaa vahingoittavia oheisvaikutuksia: se ruokkii korruptiota ja järjestäytynyttä rikollisuutta ja heikentää oikeusvaltiota. Huumekaupan ja huumausaineiden väärinkäytön lisääntyminen paikallistasolla murentaa sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja luo jengiväkivaltaa. Valtavien laittomasti ansaittujen rahamäärien peseminen vääristää taloutta ja rapauttaa kestävää kehitystä. Tilanne on omiaan heikentämään pitkän aikavälin kasvu-, vakaus- ja kehitysnäkymiä. Karibian ja EU:n erityishuolenaiheita ovat · huumekauppa ja siihen liittyvät rikokset jengiväkivalta ja rahanpesu mukaan lukien, · pienaseiden ja kevyiden aseiden salakuljetus ja laiton kauppa, · rikollisen toiminnan vaikutus ihmisten turvallisuuteen Karibialla, · rikollisten paluusta ulkomailta takaisin Karibialle aiheutuvat sosiaaliset ongelmat ja turvallisuusongelmat, · ihmiskauppa ja kidnappaukset, · puutteelliset meri- ja ilmarajojen valvontavalmiudet, · kansainvälisten normien noudattamatta jättäminen finanssialalla. 4.2. TAVOITTEET Rikollisverkostojen torjuminen yhteisvoimin on yksi yhteisen strategian painopisteistä. Siihen liittyen on tärkeää tehostaa yhteistyötä ja valmiuksien kehittämistä poliisitoimen, oikeudellisten prosessien ja tiedustelutietojen jakamisen kaltaisilla aloilla. Samoin on puututtava rikollisen toiminnan perimmäisiin syihin ja yhteiskunnallisiin vaikutuksiin. EU:n ja Karibian yhteistyötä huumausaineiden torjumiseksi tehdään huumausaineita koskevan EU:n ja LAC:n koordinointi- ja yhteistyömekanismin puitteissa. Panaman toimintasuunnitelmaan sisältyy joukko alan yhteistä toimintaa koskevia ensisijaisia tavoitteita, joista käytiin keskustelua myös Port of Spainissa vuonna 2007. Rikollisuuden torjumiseen tähtäävään Karibian ja EU:n yhteistyöhön olisi kuuluttava myös yhteistyö asiaankuuluvien YK:n järjestöjen, Interpolin, Europolin ja Amerikan valtioiden järjestön kanssa, ja sen olisi katettava tietojen ja parhaiden toimintatapojen vaihtaminen. 4.3. YHTEINEN TOIMINTA Cariforumin ja EU:n turvallisuusyhteistyö perustuu huumausaineiden tuottaja-, kauttakulku- ja kulutusmaiden kesken jaetun vastuun periaatteisiin. Tavoitteena on laatia yhdennetyt ja tasapainoiset lähestymistavat. Cariforumin ja EU:n yhteistä toimintaa voisivat olla esimerkiksi seuraavat: · tuki sellaisen strategian laatimiselle, jossa pureudutaan muun muassa rikollisuuteen (ml. talousrikokset), turvattomuuteen ja huumekauppaan ja joka kattaa koko Karibian; · uusi panostus Port of Spainissa sovittujen painopisteiden täytäntöönpanoon riskialtteimpien satamien valvonnassa; huumausaineiden lähtöaineiden valvontaa koskevien tiedostelutietojen jakaminen; ohjelmat, joilla puututaan rikollisuuden ja rikollisen elämäntavan perimmäisiin syihin ja vähennetään kysyntää; OECD:n rahanpesunvastaisen toimintaryhmän suositusten noudattamisen edistäminen sekä alueellisten ja kansainvälisten elinten (mm. YK:n huume- ja rikosjärjestö) keskinäisen yhteistyön lisääminen; · rajavalvonnan hallinnointivalmiuksien kehittäminen, myös asiantuntijoiden ja teknisen avun vaihto; · pienaseiden ja kevyiden aseiden laittoman kaupan ehkäisemistä, torjumista ja poistamista koskevan YK:n toimintaohjelman täysimääräinen täytäntöönpano, mukaan lukien meriyhteistyön nostaminen painopisteeksi, tietojen jakaminen sekä operationaalisen yhteistyön edelleen kehittäminen asiasta kiinnostuneiden karibialaistoimijoiden ja EU:n jäsenvaltioiden välillä; · tuki oikeushallintojen valmiuksien kehittämiselle ja oikeuslaitosten uudistamiselle kansainvälisen rikollisuuden torjunnan alalla. 5. AIHEALUE V: YHTEINEN TOIMINTA MAAILMANLAAJUISIA KYSYMYKSIÄ KÄSITTELEVILLÄ EU:N JA KARIBIAN VÄLISILLÄ JA MONENVÄLISILLÄ FOORUMEILLA 5.1. YLEISKATSAUS Karibialla ja EU:lla on yhteisiä haasteita ja huolenaiheita, ja ne ovat sitoutuneet koordinoimaan toimintaansa löytääkseen niihin yhteisiä vastauksia kansainvälisellä tasolla. Karibian ja EU:n välisillä ja monenvälisillä foorumeilla käydään jo nyt eritasoista poliittista vuoropuhelua ja neuvonpitoa maailmanlaajuisten kysymysten käsittelemiseksi. Tästä on esimerkkinä Durbanissa äskettäin järjestetty COP 17 -kokous. Cariforumissa ja EU:ssa on yhteensä 42 maata. Neuvonpitoa lisäämällä, kantoja paremmin yhteen sovittamalla ja koordinointia tehostamalla Karibia ja EU voisivat kasvattaa painoarvoaan molemmille tärkeissä kysymyksissä, joita ovat muun muassa ihmisoikeuksien, demokratian arvojen ja hyvän hallintotavan edistäminen, YK:n, kansainvälisen rahoitusjärjestelmän ja kansainvälisten rahoituslaitosten uudistaminen, maailmanlaajuisen finanssi- ja talouskriisin johdosta toteutettavien toimien koordinointi, vuosituhattavoitteiden saavuttaminen ja Dohan kehitysohjelman valmiiksi saaminen. 5.2. TAVOITTEET Kumppanit lisäävät maailmanlaajuisista kysymyksistä käymäänsä vuoropuhelua yhteistyöalojen määrittelemiseksi, kantojensa yhteen sovittamiseksi ja yhteisten aloitteiden ja toimien toteuttamiseksi. Kumppanit haluavat edistää ja tukea tehokasta monenvälisyyttä vahvojen, edustuksellisten ja legitiimien instituutioiden avulla. Lisäämällä politiikkojen koordinointia ja tiedonvaihtoa kumppanit voivat kasvattaa painoarvoaan neuvotteluissa ja pyrkimyksissään lisätä kolmansien osapuolten tietoisuutta yhteisistä huolenaiheista. EU ja Cariforum aikovat lisätä koordinointia niissä monenvälisissä instituutioissa, joiden jäseniä ne molemmat ovat (esim. YK, kansainväliset rahoituslaitokset ja WTO), ja pyrkivät ottamaan toistensa edut ja huolenaiheet huomioon kansainvälisissä ryhmittymissä ja järjestöissä, joihin jompikumpi kuuluu (esim. G8, G20 ja pienten saarivaltioiden ryhmä AOSIS). 5.3. YHTEINEN TOIMINTA Osana toimintalinjoista käytävää vuoropuhelua kumppanit kuulevat toisiaan yleisempää mielenkiintoa herättävistä aiheista sekä määrittelevät tarpeen mukaan yhteisiä kantoja ja toimia yhteisillä painopistealoilla. Yhteistä toimintaa voitaisiin harjoittaa esimerkiksi seuraavissa: · ihmisoikeuksien, demokratian, oikeusvaltion ja hyvän hallintotavan edistäminen vapaat ja rehelliset vaalit mukaan lukien sekä korruption, rahanpesun, terrorismin rahoituksen, järjestäytyneen rikollisuuden ja veronkierron torjuminen; · YK-järjestelmän uudistamisen edistäminen turvallisuusneuvoston kokonaisvaltainen uudistus mukaan lukien. Tavoitteena on lisätä järjestelmän edustavuutta, avoimuutta, vastuullisuutta, tehokkuutta ja tuloksellisuutta; · yhteisten alueellisten kantojen esittäminen YK-järjestelmässä ja kansainvälisissä rahoituslaitoksissa aina kun se on mahdollista sekä pyrkimys tukea toistensa aloitteita; · osallistuminen Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) ja Maailmanpankin uudistamiseen. Yhtenä tavoitteena on lisätä dynaamisten kehittyvien markkinoiden ja maiden edustusta, jotta kyseiset instituutiot heijastaisivat paremmin muuttuvaa maailmantaloutta; · sellaisiin rakenneuudistuksiin liittyvien haasteiden ratkominen, joilla parannetaan sääntelyä ja valvontaa, lisätään ja pidetään yllä maailmanlaajuista kysyntää ja luodaan työpaikkoja kumppaneiden alueella. Työtä tehdään Cotonoun sopimuksen ja talouskumppanuussopimuksen puitteissa sekä Maailmanpankissa, IMF:ssä ja G8- ja G20-ryhmissä; · rahoitusalan turvaverkkoja vahvistavien välineiden kehittäminen, jotta haavoittuvilla mailla olisi paremmat valmiudet selvitä äkillisistä ulkoisista häiriöistä; · kumppanit jatkavat toistensa säännöllistä kuulemista ja harjoittavat aktiivista neuvottelupolitiikkaa kaikenlaisissa monenvälisissä neuvotteluyhteyksissä, joiden tavoitteena on saada Dohan kehityskierros tähän mennessä saavutetun edistyksen pohjalta onnistuneeseen, kunnianhimoiseen, kokonaisvaltaiseen ja tasapainoiseen päätökseen. Tämä on linjassa sen kanssa, että kumppanit ovat sitoutuneet sääntöihin perustuvaan monenväliseen kauppajärjestelmään, jossa kauppaa pidetään kasvun ja kehityksen moottorina; · tuen jatkaminen toimille, joilla kehitysmaista ja varsinkin pienistä ja haavoittuvista talouksista pyritään tekemään maailmanlaajuisesti kilpailukykyisempiä. 6. TÄYTÄNTÖÖNPANOJÄRJESTELYT JA SEURANTAMEKANISMIT 6.1. TÄYTÄNTÖÖNPANOJÄRJESTELYT Kumppanuudessa on osallisina ja sitä toteuttaa lukuisa joukko institutionaalisia ja muita alue-, maa- ja paikallistason toimijoita EU:sta ja Karibian alueelta. Kumppanuuden varsinaisesta täytäntöönpanosta vastaavat kaikki Cariforumin maat sekä EU:n jäsenvaltiot ja toimielimet yhdessä. Jotta voitaisiin lisätä synergiaa ja välttyä päällekkäisyyksiltä, yhteisen toiminnan pitäisi täydentää Karibian ja EU:n välisiä yhteistyösopimuksia, ‑rakenteita ja -välineitä ja tapahtua niiden puitteissa. Kansalaisyhteiskunnalla, valtiosta riippumattomilla toimijoilla ja parlamenteilla on tärkeä rooli yhteisen strategian täytäntöönpanossa, ja niitä kuullaan osallistavan vuoropuhelun avulla. EU:n ja Karibian yhteisen kumppanuusstrategian täytäntöönpanoa rahoitetaan tarpeen mukaan olemassa olevilla välineillä, esimerkiksi Euroopan kehitysrahastosta, kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä, Euroopan aluekehitysrahastosta, Karibian kehitysrahastosta, EU:n temaattisista ohjelmista, vakautusvälineestä, tulevasta kumppanuusvälineestä ja Karibian investointivälineestä tai sen seuraajavälineistä. Lisäksi rahoitukseen osallistuvat Euroopan investointipankin ja Karibian kehityspankin kaltaiset rahoituslaitokset. Tarpeen ja mahdollisuuksien mukaan näitä välineitä täydennetään Cariforumin maiden ja EU:n jäsenvaltioiden lisärahoituksella. 6.2. SEURANTAMEKANISMIT Molempien alueiden johtajien (mukaan lukien EU:n ja Cariforumin instituutioiden asiaankuuluvat edustajat) säännöllisissä tapaamisissa annetaan jatkossakin poliittista ohjausta kumppanuuden täytäntöönpanoon. Kokouksissa arvioidaan edistymistä, viitoitetaan strategialle uusia suuntia ja annetaan ohjeistusta jatkoa varten uudet maailmanlaajuiset haasteet ja alueelliset realiteetit huomioon ottaen. Poliittisen vuoropuhelun lisäksi Brysselissä toimii Cariforumin ja EU:n yhteinen työryhmä, joka seuraa ja arvioi edistymistä säännöllisin väliajoin ja antaa aiheellisia suosituksia. Työryhmän jäseninä on virkamiehiä Euroopan ulkosuhdehallinnosta, Euroopan komissiosta sekä Cariforumin ja EU:n jäsenvaltioista. Ryhmän työskentelyyn voi tarvittaessa osallistua merentakaisten maiden ja alueiden sekä syrjäisimpien alueiden asiantuntijoita. Työryhmä laatii alueiden johtajille määräajoin edistymiskertomuksen. [1] Cariforumin jäsenmaita ovat Antigua ja Barbuda, Bahama, Barbados, Belize, Dominica, Dominikaaninen tasavalta, Grenada, Guyana, Haiti, Jamaika, Kuuba, Saint Kitts ja Nevis, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Suriname sekä Trinidad ja Tobago. [2] Cariforumiin kuuluvat kaikki Caricomin jäsenvaltiot (paitsi Montserrat) sekä Dominikaaninen tasavalta ja Kuuba.