Suositus

NEUVOSTON SUOSITUS

Kyproksen vuoden 2012 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annettu Kyproksen vuosien 2012–2015 vakausohjelmaa koskeva neuvoston lausunto

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[1] ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1176/2011[2] ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen[3],

ottaa huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmat[4],

ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät,

ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 Euroopan komission ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi työllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. Strategian lähtökohtana on tehostaa talouspolitiikan koordinointia. Strategia keskitetään avainalueisiin, joilla tarvitaan toimia Euroopan kestävän kasvun vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi.

(2) Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista[5]. Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt suuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan.

(3) Neuvosto antoi 12 päivänä heinäkuuta 2011 suosituksen Kyproksen vuoden 2011 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Kyproksen tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2011–2014.

(4) Komissio hyväksyi 23 päivänä marraskuuta 2011 toisen vuotuisen kasvuselvityksen. Tästä alkoi toinen politiikan yhdennetyn etukäteiskoordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka perusta on Eurooppa 2020 ‑strategiassa. Komissio hyväksyi 14 päivänä helmikuuta 2012 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen[6], jossa se katsoi, että Kypros kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

(5) Eurooppa-neuvosto hyväksyi 2 päivänä maaliskuuta 2012 rahoitusvakauden turvaamisen, julkisen talouden vakauttamisen ja kasvun vauhdittamisen painopisteet. Se korosti, että on tarpeen jatkaa kasvua edistävää julkisen talouden vakauttamista, palauttaa normaalit luotonannon edellytykset, edistää kasvua ja kilpailukykyä, puuttua työttömyyteen ja kriisin sosiaalisiin seurauksiin sekä nykyaikaistaa julkishallintoa.

(6) Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 2 päivänä maaliskuuta 2012 Euro Plus ‑sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittämään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin.

(7) Kypros toimitti vuosia 2012–2015 koskevan vakausohjelmansa 7 päivänä toukokuuta 2012 sekä vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelmansa 10 päivänä toukokuuta 2012. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon. Komissio on myös arvioinut asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklassa tarkoitetussa perusteellisessa tarkastelussa, onko Kyproksessa makrotalouden epätasapaino. Komissio totesi perusteellisessa tarkastelussaan[7], että Kyproksessa on sisäinen epätasapaino sen pankkisektorin ja yrityssektorin velkaantuneisuuden vuoksi ja että maan talouden dynamiikassa ja kilpailukyvyssä on ulkoinen ja sisäinen epätasapaino, mutta se ei ole liiallinen.

(8) Neuvosto on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vuoden 2012 vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että ohjelman julkisen talouden kehitysarvion perustana oleva makrotalouden skenaario vaikuttaa vuosien 2012–2014 osalta optimistiselta. Vaikka kasvunäkymiä on tarkistettu huomattavasti alaspäin, ohjelman julkisen talouden kehitysarvion perustana olevaan makrotalouden skenaarioon kohdistuu yhä riskejä, jotka liittyvät erityisesti kotimaisen kysynnän kehittymiseen vuosina 2012–2013. Ohjelman mukaisen julkisen talouden strategian tavoitteena on korjata liiallinen alijäämä vuoteen 2012 mennessä ja saavuttaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite vuoteen 2014 mennessä ja pysyä siinä vuonna 2015. Ohjelmassa vahvistetaan aiempi julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka on tasapainoinen rakenteellinen rahoitusasema, mikä vastaa riittävästi vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Suunniteltu liiallisen alijäämän korjaus on liiallista alijäämää koskevan menettelyn yhteydessä 13 päivänä heinäkuuta 2010 annetussa neuvoston suosituksessa asetetun määräajan mukainen. Kun otetaan huomioon (uudelleenlaskettu) rakenteellinen alijäämä[8], keskimääräisten vuotuisten julkisen talouden toimien suunnitellaan vuosina 2011–2012 olevan keskimäärin 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä vastaa neuvoston suositusta. Kaavailtu kehitys kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta on riittävää vuonna 2013, koska se on suurempi kuin vakaus- ja kasvusopimuksessa asetettu viitearvo, joka on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, niin komission vuoden 2012 kevään talousennusteen kuin ohjelmankin mukaisesti. Julkisten menojen kasvuvauhti, jossa on otettu huomioon päätösperäiset tulopuolen toimenpiteet, vastaa menojen kasvulle vakaus- ja kasvusopimuksessa asetettua viitearvoa vuosina 2013–2014 mutta ei vuonna 2015. Ohjelman julkisen talouden tavoitteisiin sisältyy riskejä, jotka liittyvät optimistiselta vaikuttavaan makrotalouden skenaarioon vuosien 2012–2014 osalta ja vuodeksi 2013 suunniteltuihin vakauttamistoimiin, jotka ovat osittain sellaisten toimenpiteiden varassa, jotka on määritelty puutteellisesti. Ohjelman mukaan julkisen velan suhde BKT:hen, joka oli 71,6 prosenttia vuonna 2011, nousee 72,1 prosenttiin vuonna 2012 ennen kuin se laskee asteittain 65,4 prosenttiin vuonna 2015. Kun tarkastellaan vakaus- ja kasvusopimuksessa velan supistamiselle asetettua viitearvoa, Kypros on vuosina 2013–2015 siirtymävaiheessa, ja ohjelmassa esitettyjen suunnitelmien avulla varmistettaisiin riittävä edistys kohti velan supistamiselle asetetun viitearvon noudattamista. Tähän arvioon sisältyy kuitenkin riskejä, jotka liittyvät rahoituslaitosten mahdollisiin pelastustoimenpiteisiin.

(9) Verohallinto on tehoton, koska veronkantoon liittyvät hallintokustannukset ovat hyvin korkeat Kyproksella. Veronkanto on suhteellisen vähäistä. Erityisesti verohallinnon menot suhteessa BKT:hen ja hallintokustannukset suhteessa kannettujen verojen nettomäärään ovat korkeat, ja niiden suuntaus on nouseva. On tarpeen toteuttaa toimenpiteitä, joilla kannustetaan siirtymistä harmaasta tai pimeästä työstä lailliseen työhön ja joilla torjutaan veronkiertoa. Lisäksi olisi vahvistettava veronkantoa tehostavia aloitteita.

(10) Kyproksen pankeilla on paljon sijoitusvastuita Kreikan taloudessa. Kreikan valtion velan uudelleenjärjestely ja kreikkalaisten lainanottajien järjestämättömien lainojen kasvu ovat vaikuttaneet negatiivisesti Kyproksen pankkien varojen kehittymiseen, kannattavuuteen sekä pääoma- ja likviditeettipuskureihin. Kyproksen koko pankkisektorilla on paljon Kreikkaa koskevia sijoitusriskejä. Kyproksen parlamentti antoi 14 päivänä joulukuuta 2011 kaksi lakia rahoitusjärjestelmän joustavuuden vahvistamisesta pankkikriisin varalta. Osuuspankkien – joissa on noin 40 prosenttia kotimaisista talletuksista – valvonnan vahvistaminen ei kuitenkaan ole toistaiseksi edennyt tyydyttävästi.

(11) Kyproksen haasteena on varmistaa julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä erityisesti eläkkeiden osalta. Kypros toteutti kaksi merkittävää rakenteellista toimenpidettä eläkejärjestelmänsä uudistamiseksi. Vaikka toimenpiteet ovat uskottavia ja asianmukaisia ja parantavat järjestelmän oikeudenmukaisuutta pitkällä aikavälillä, ne eivät riitä Kyproksen eläkejärjestelmän kestävyyden ja riittävyyden turvaamiseksi. On vielä toteutettava toimenpiteitä, jotta säilytetään työntekijöiden työllistettävyys yrityksissä, ja tuettava todellisen eläkkeellesiirtymisiän nostamista. Kypros on puuttunut vain osittain ikääntyvien suureen köyhyysriskiin. Toteutetut toimenpiteet eivät riitä parantamaan köyhyysvaarassa olevien eläkeläisten tulojen riittävyyttä lyhyellä aikavälillä.

(12) Terveydenhuoltoalalla vallitsevaan epäoikeudenmukaisuuteen ja tehottomuuteen ei ole merkitsevästi puututtu. Viime vuonna annetusta suosituksesta huolimatta toistaiseksi ei ole esitetty selkeää aikataulua kansallisen sairausvakuutusjärjestelmän uudistamisen jatkamiseksi. Tämä aiheuttaa riskin julkisen talouden pitkän aikavälin valvonnalle ja kestävyydelle sekä terveydenhuollon laadulle.

(13) Kyproksen hallitus on toteuttanut joitakin toimia, se muun muassa jäädytti laajasti käsitetyn julkisen sektorin palkat kahdeksi vuodeksi, vastatakseen vuoden 2011 suositukseen palkkojen indeksoinnista (elinkustannuskorvaus). Hallitus ja työmarkkinaosapuolet ovat sopineet myös aloittavansa neuvottelut palkkojen elinkustannuskorvausjärjestelmän tarkistamiseksi kesäkuun 2012 loppuun mennessä. Järjestelmää olisi uudistettava kattavasti työmarkkinaosapuolia kuullen ja kansallisten käytäntöjen mukaisesti, jotta voitaisiin lujittaa reaalipalkkojen ja tuottavuuden kehittymisen välistä yhteyttä ja tehdä järjestelmästä oikeudenmukaisempi. Se sekä parantaisi maan kilpailukykyä että johtaisi myös tehokkaampaan työnjakoon. Nämä toimet ovat ensiaskelia oikeaan suuntaan, mutta niiden merkitys ja uskottavuus riippuvat ensisijaisesti siitä, miten kunnianhimoiseen tulokseen parhaillaan käytävässä palkkojen indeksointijärjestelmän uudistusta koskevassa työmarkkinaosapuolten vuoropuhelussa päästään, ja tämän tuloksen täytäntöönpanosta.

(14) Makrotalousnäkymien heikkeneminen on vaikuttanut haitallisesti Kyproksen työmarkkinoihin, nostanut työttömyysastetta ja lisännyt huomattavasti nuorisotyöttömyyttä. Vastatakseen tähän haasteeseen Kypros on toteuttanut lukuisia myönteisiä toimenpiteitä. Ne ovat asianmukaisia mutteivät riittävän kunnianhimoisia. Varsinkin yleissivistävää ja ammatillista koulutusta koskevien toimenpiteiden toteuttamista olisi nopeutettava. Tarvitaan lisäponnistuksia nuorisotyöttömyysongelman ratkaisemiseksi, työvoiman uudelleenkouluttamiseksi ja sen ammattitaidon parantamiseksi, jotta voidaan helpottaa työmarkkinoilla tarvittavien muutosten tekemistä. Tarkoituksena on keskittyä erityisesti niihin ryhmiin, joiden osallistuminen elinikäisen oppimisen toimiin on vähäistä, kuten vähän koulutettuihin, työttömiin ja ikääntyneisiin työntekijöihin.

(15) Kypros saattoi palveludirektiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään horisontaalisella säädöksellä, johon liittyy lukuisia alakohtaisia muuttamisesta annettuja lakeja ja asetuksia. Tietyillä aloilla (kuten vähittäiskauppa, matkailu ja rakennusala) alakohtaisten säännösten antaminen on kuitenkin vielä kesken. Tietyissä säännellyissä asiantuntijapalveluissa, kuten lakimiehet ja arkkitehdit, on yhä kiinteät hinnat.

(16) Perusteellisen tarkastelun yhteydessä tehdyn analyysin perusteella voidaan todeta, että Kyproksessa on epätasapaino. Erityisesti makrotalouden kehitys vaihtotaseessa, julkisessa taloudessa ja finanssisektorilla edellyttää tarkkaa seurantaa ja kiireellistä talouspoliittista huomiota, jotta voidaan välttää haitalliset vaikutukset talouden sekä talous- ja rahaliiton toimintaan. Kyproksen taloudessa on ollut erityisen hellittämätön ja suuri vaihtotaseen alijäämä, mihin on syynä kaupan alijäämä, joka johtuu hinta- ja kustannuskilpailukyvyn asteittaisesta heikkenemisestä, julkisen talouden epätasapainotiloista, jotka ovat kääntyneet vuotuisiksi alijäämiksi, jotka ovat laajentuneet, vaikka talous toipui taantumasta, ja yksityissektorin kasvavasta velkaantuneisuudesta. Erityisesti finanssialan ulkopuoliset yritykset ovat hyvin haavoittuvia korkean velkaantuneisuutensa sekä alhaisen kannattavuutensa vuoksi, mikä johtaa järjestämättömien lainojen merkittävään kasvuun tällä alalla. Kyproksen pankeilla on paljon Kreikan valtion joukkovelkakirjoja koskevia riskejä, ja Kreikan talous on hyvin riskialtis. Lisäksi kasvunäkymät ovat heikot, mikä entisestään heikentää epätasapainotilojen suhteellisen hidasta purkamista.

(17) Kypros on tehnyt useita sitoumuksia Euro Plus -sopimuksen nojalla. Nämä sitoumukset ja vuonna 2011 esitettyjen sitoumusten täytäntöönpano liittyvät kilpailukyvyn, työllisyysasteen ja julkisen talouden kestävyyden parantamiseen sekä rahoituksen kestävyyden vahvistamiseen. Komissio on arvioinut Euro Plus ‑sopimukseen perustuvien sitoumusten täytäntöönpanoa. Arvioinnin tulokset on otettu huomioon suosituksissa.

(18) Komissio on laatinut EU-ohjausjakson puitteissa kattavan analyysin Kyproksen talouspolitiikasta. Se on arvioinut sekä vakausohjelman että kansallisen uudistusohjelman ja esittänyt perusteellisen tarkastelun. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Kyproksen finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta. Lisäksi se on arvioinut, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska talouden ohjausta ja hallintaa on tarpeen tehostaa Euroopan unionissa kokonaisuudessaan antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Komissio antaa EU-ohjausjakson nojalla jäljempänä esitettävät suositukset 1–7.

(19) Neuvosto on tutkinut Kyproksen vakausohjelman vuodeksi 2012, ja se antaa lausuntonsa[9] erityisesti jäljempänä esitettävässä suosituksessa 1.

(20) Neuvosto on tutkinut Kyproksen vuoden 2012 kansallisen uudistusohjelman ja sen vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Se antaa asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla erityisesti jäljempänä esitettävät suositukset 1, 2 ja 7,

SUOSITTAA, että Kypros toteuttaisi vuosina 2012–2013 toimia, joilla se

1. toteuttaa lisätoimenpiteitä korjatakseen liiallisen alijäämän kestävästi vuonna 2012; toteuttaa tinkimättä julkisen talouden strategian, mitä tuetaan riittävästi erityistoimenpiteillä, vuonna 2013 ja sen jälkeen, jotta se saavuttaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen vuoteen 2014 mennessä ja noudattaa menojen kasvulle asetettua tavoitetta ja varmistaa, että velan supistamiselle asetetussa viitearvossa edistytään riittävästi; nopeuttaa sellaisten täytäntöönpanokelpoisten monivuotisten menokattojen asteittaista käyttöönottoa, jotka perustuvat sitovaan lainsäädäntöön ja joihin liittyy oikaisumekanismit; toteuttaa toimenpiteitä menojen pitämiseksi tiukasti kurissa sekä toteuttaa ohjelma- ja tulosbudjetointia mahdollisimman nopeasti; parantaa verosääntöjen noudattamista ja torjuu veronkiertoa;

2. yhdenmukaistaa osuustoiminnallisten luottolaitosten valvonnan liikepankkeihin sovellettavien vaatimusten mukaiseksi; lujittaa rahoituslaitosten tehokasta pääomapohjan vahvistamista koskevia säännöksiä rajoittaakseen ulkoisten häiriöiden finanssisektorille aiheuttamia riskejä;

3. parantaa edelleen eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä ja riittävyyttä ja puuttuu ikääntyvien suureen köyhyysriskiin; muuttaa lakisääteisen eläkeiän vastaamaan kohonnutta elinajanodotetta;

4. täydentää kansallista terveydenhuoltojärjestelmää ja ottaa sen viipymättä käyttöön etenemissuunnitelman pohjalta, minkä tarkoituksena on varmistaa sen rahoituksen kestävyys ja yleinen kattavuus;

5. parantaa työvoiman ammattitaitoa ja sen ammatillista liikkuvuutta korkean kasvun ja korkean lisäarvon toimintoihin; toteuttaa lisätoimenpiteitä nuorisotyöttömyyden vähentämiseksi painottaen työharjoittelua yrityksissä ja edistäen itsenäistä ammatinharjoittamista; toteuttaa asianmukaisia poliittisia toimenpiteitä kysyntäpuolella vauhdittaen yritysten innovaatiotoimintaa;

6. poistaa aiheettomat esteet palvelumarkkinoilta erityisesti parantamalla palveludirektiivin täytäntöönpanoa palvelualoilla, joilla on suurin kasvupotentiaali (muun muassa matkailu), ja avaamalla asiantuntijapalvelujen tarjonta;

7. parantaa kilpailukykyä muun muassa uudistamalla palkkojen indeksointijärjestelmän työmarkkinaosapuolia kuullen ja kansallisia käytäntöjä noudattaen, jotta se vastaisi paremmin tuottavuuden kehitystä; toteuttaa toimia talouden rakenteen monipuolistamiseksi; korjaa budjettitasapainon rajoittamalla menoja.

Tehty Brysselissä

Neuvoston

Puheenjohtaja

[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

[2] EUVL L 306, 23.11.2011, s. 25.

[3] COM(2012) 308 final.

[4] P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047.

[5] Neuvoston päätös 2012/238/EU, annettu 26 päivänä huhtikuuta 2012.

[6] COM(2012) 68 final.

[7] SWD(2012) 152 final.

[8] Suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä, komission yksiköiden uudelleenlaskemana ohjelman tietojen perusteella yhteisesti sovittuja menetelmiä käyttäen.

[9] Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.