KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

Kohti kestävämpää kalastusta EU:ssa: tilannekatsaus ja suuntaviivat vuodeksi 2023

1.Johdanto

Tässä tiedonannossa annetaan lisätietoja kalastuksen tilasta EU:ssa ja esitetään suuntaviivat vuoden 2023 kalastusmahdollisuuksia koskeville komission ehdotuksille ja kolmansien maiden kanssa käytäville neuvotteluille, joilla pyritään edistämään edelleen joidenkin kantojen elpymistä ja säilyttämään terveet kannat kestävän enimmäistuoton (MSY) tasolla.

Yleisesti ottaen kalastuksen kestävyys EU:ssa on kasvanut edelleen sen ansiosta, että alalla on ponnisteltu paitsi kalakantojen tilan parantamiseksi entisestään myös nykyisin kestävällä tasolla olevien kalakantojen hyvän tilan säilyttämiseksi. Tämän ansiosta yhä useammat kalakannat ovat saavuttaneet kestävän tason, ja erityisesti Koillis-Atlantilla on saatu aikaan erinomaisia tuloksia.

Kansainvälisesti EU toimi myös vuonna 2021 keskeisenä edistyksen vauhdittajana alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä. Lisätoimia tarvitaan kuitenkin erityisesti Välimeren alueella, missä tilanne on edelleen huolestuttava, sekä Itämeren alueella, missä viimeaikainen hyvä kehitys on taittunut muiden ympäristöön ja meriekosysteemeihin kohdistuvien paineiden vuoksi.

Kuluvan vuoden helmikuussa alkanut Venäjän sotilaallinen hyökkäys Ukrainaan on vaikuttanut kalastukseen monin eri tavoin erityisesti Mustallamerellä. Mustanmeren muuttuva turvallisuustilanne on johtanut kalastustoiminnan keskeytymiseen ja kalastustoiminnan väliaikaiseen kieltämiseen turvallisuussyistä tiettyjen jäsenvaltioiden vesillä, kuten Romanian vesillä Ukrainan rajalla sijaitsevalla Tonavan suistoalueella, ja jäsenvaltiot ja muut rantavaltiot ovat antaneet kalastusalalle turvallisuusvaroituksia alueellisella tasolla. Venäjän sotilaallinen hyökkäys on myös aiheuttanut häiriöitä kauppavirroissa, vaikuttanut tieteellisten lausuntojen antamiseen ja tiettyihin kansainvälisiin neuvotteluihin sekä johtanut energian hintojen nousuun, mikä on vaatinut Euroopan meri-, kalatalous- ja vesiviljelyrahaston (EMKVR) kriisitoimenpiteiden käyttöönottoa alan tukemiseksi merkittävistä markkinahäiriöistä selviytymiseksi. Tämä osoittaa, kuinka tärkeää on parantaa entisestään häiriönsietokykyä Euroopan ruokaturvan varmistamiseksi sekä pyrkiä vihreän kehityksen ohjelman tavoitteisiin erityisesti lisäämällä innovointia ja toteuttamalla energiasiirtymä.

2.Edistyminen kestävän kalastuksen saavuttamisessa EU:ssa

2.1.Biomassan kehitys ja kalastuspaine

Kalastustoiminnan kestävyyden varmistaminen edellyttää, ettei kalaa pyydetä enempää kuin kalat voivat lisääntyä kunakin vuonna. Kannan kalastus on kestävää eli kestävän enimmäistuoton (MSY) tasolla, kun todellisen kalastuskuolevuuden (F) ja MSY:n mukaisen kalastuskuolevuuden (FMSY) suhde on enintään 1.

Vuonna 2020 kalastuspaine EU:n vesillä yhteensä väheni entisestään ja kalakantojen tila parani edelleen. Erityisen ilahduttavaa on, että alan ponnistelujen ansiosta kalastuskuolevuuden suhde koko Koillis-Atlantilla yhteensä laski vuonna 2020 ensimmäistä kertaa alle yhteen. Osaa muista kalakannoista kalastetaan kuitenkin edelleen liikaa ja/tai turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella, mikä tarkoittaa, että yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tavoitteiden saavuttamiseksi tarvitaan lisää edistystä. Itämerellä viime vuosina koettu myönteinen kehitys on taittunut ympäristön heikon tilanteen ja aiemman liikakalastuksen takia. Tämä on johtanut useiden kalakantojen elinympäristöjen häviämiseen, kalamäärän vähenemiseen meressä sekä kalojen koon pienenemiseen Itämeren turskan ja nyt myös muiden Itämeren kantojen osalta. Välimeren alueella EU:n ja yhteisten kantojen osalta – joita säännellään läntisen Välimeren monivuotisella suunnitelmalla sekä Välimeren yleisen kalastuskomission (GFCM) toimesta – havaittiin kestävää enimmäistuottoa koskevan tavoitteen suuntaista kehitystä kalastuskuolevuuden suhdeluvun laskiessa ensimmäistä kertaa vuoden 2003 jälkeen alle kahteen.

2.2.Kalastusmahdollisuuksien vahvistaminen vuodeksi 2022

Vuodeksi 2022 vahvistetut kalastusmahdollisuudet ovat tärkeä askel kestävän kalastuksenhoidon kannalta.

Atlantilla, Itämerellä ja Skagerrakissa/Kattegatissa kalastusmahdollisuudet määritetään pääasiassa saalisrajoituksina, jotka ilmaisevat suurimman sallitun saaliin (TAC).

Näillä alueilla saalisrajoitukset vahvistettiin EU:n yksin hoitamien kantojen osalta kestävän enimmäistuoton tasolle kaikille sellaisille kannoille, joiden osalta tämä suhdeluku oli tiedossa, lukuun ottamatta Itämeren länsiosan silakkaa, jonka osalta toteutettiin muita tiukkoja toimenpiteitä Itämeren monivuotisen suunnitelman mukaisesti. Lisäksi vaikeassa tilanteessa olevien kantojen, kuten Kattegatin turskan, Itämeren itäosan turskan ja Itämeren länsiosan turskan, osalta toteutettiin myös muita suojelutoimenpiteitä. Yleisesti ottaen Itämeren alueen jäsenvaltiot ja sidosryhmät tunnustavat tarpeen elvyttää Itämeren tärkeitä kaupallisia kalakantoja ja tekevät oman osansa tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa yhteisten kantojen osalta osapuolet sopivat kauppa- ja yhteistyösopimuksessa asetetussa määräajassa saalisrajoitusten vahvistamisesta kestävän enimmäistuoton tasolle useimmille sellaisille kannoille, joista tätä koskeva lausunto oli saatavilla. Vain neljän kannan osalta päätettiin menetellä eri tavoin. Näille kannoille suositeltiin tieteellisissä lausunnoissa pyynnin rajoittamista nollaan, ja niiden osalta osapuolet sopivat alhaisesta saalisrajoituksesta, joka sallii vain sivusaaliit, välttääkseen tilanteita, joissa pohjakalakantojen sekakalastus estyy. Yhden kannan osalta osapuolet sopivat pienestä TACista, jotta tiedonkeruuta voidaan jatkaa.

Norjan ja Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa yhteisten kantojen osalta kaikki kolme osapuolta päättivät jatkaa Pohjanmeren turskan elvyttämistä jatkamalla korjaavia toimenpiteitä sekä vahvistamalla TACit tieteellisessä lausunnossa suositeltua pienemmiksi useiden sellaisten muiden kantojen osalta, joita pyydystetään sekakalastuksessa yhdessä turskan kanssa. Silakoiden TACit vahvistettiin tieteellisessä lausunnossa suositeltua alhaisemmiksi. Norjan kanssa yhteisiä MSY-arvioituja kantoja oli vain yksi, ja sen TAC vahvistettiin kestävän enimmäistuoton tasolle.

Makrillin, mustakitaturskan ja Atlantin-Skandinavian sillin kantojen osalta rannikkovaltiot sopivat TACien yhteisen tason vahvistamisesta kestävän enimmäistuoton tasolle. Vuonna 2022 on määrä käydä keskusteluja jakojärjestelyistä liikakalastuksen välttämiseksi tapauksissa, joissa ei toistaiseksi ole tehty jakojärjestelyjä.

Välimerellä ja Mustallamerellä, missä kalastus on tyypillisesti monilajikalastusta ja kannat ovat usein kolmansien maiden kanssa yhteisiä, joidenkin kantojen osalta kalastuskuolevuus lähestyi kestävää tasoa. Vuonna 2020 kalastuskuolevuus saavutti kestävän enimmäistuoton tason seitsemän kannan osalta, mutta samalla monien kantojen kalastus ylittää edelleen kestävän tason. Jotta kestävää enimmäistuottoa koskeva tavoite saavutetaan vuoteen 2025 mennessä, on jatkettava määrätietoisia suojelutoimia erityisesti panemalla täytäntöön läntisen Välimeren monivuotinen suunnitelma ja Välimeren yleisen kalastuskomission uusi, vuoteen 2030 ulottuva strategia. Vuodeksi 2022 vahvistetuilla kalastusmahdollisuuksilla pannaan täytäntöön merkittävä toimenpidepaketti, jonka Välimeren yleinen kalastuskomissio hyväksyi vuonna 2021.