SISÄLLYSLUETTELO

1. Johdanto 3

2. Tiivistelmä jäsenvaltioiden kertomuksista 3

3. Kalastuskapasiteetin kehityssuunnat vuonna 2009 8

3.1. Eurooppaan rekisteröityä laivastoa (syrjäisimmille alueille rekisteröityjä aluksia lukuun ottamatta) koskevat tulokset 8

3.2. Syrjäisimmille alueille rekisteröityjä laivastoja koskevat tulokset 8

4. Kalastuskapasiteetin hallinnointisääntöjen noudattaminen 9

5. Jäsenvaltioiden kertomusten laadukkuus 9

6. Komission päätelmät 13

KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

jäsenvaltioiden toimista vuonna 2009 kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisen kestävän tasapainon saavuttamiseksi

JOHDANTO

Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain ennen 1. toukokuuta kertomus edellisen vuoden toimistaan, joiden avulla pyritään saavuttamaan kestävä tasapaino laivaston kapasiteetin ja käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien välille[1]. Komissio on laatinut jäsenvaltioiden kertomusten ja EU:n kalastuslaivastorekisterissä olevien tietojen perusteella vuotta 2009 koskevan yhteenvedon ja esitellyt sen tieteellis-teknis-taloudelliselle kalastuskomitealle (STECF) ja kalastus- ja vesiviljelyalan komitealle. Tässä kertomuksessa komissio esittää neuvostolle ja Euroopan parlamentille kyseisen yhteenvedon jäsenvaltioiden kertomuksista, teknisen liitteen (komission yksiköiden valmisteluasiakirja SEC(2011) 759 ja edellä mainittujen komiteoiden lausunnot (komission yksiköiden valmisteluasiakirja SEC(2011) 760).

TIIVISTELMÄ JÄSENVALTIOIDEN KERTOMUKSISTA

Tänä vuonna kymmenen jäsenvaltiota toimitti kertomuksensa ajoissa; muiden kertomukset viivästyivät yhdestä kahteentoista viikkoon. Viivästyksistä huolimatta komissio esitti yhteenvetokertomuksen edellä mainituille komiteoille 31. heinäkuuta 2010 mennessä. On syytä lisätä, että vaikka useimmat jäsenvaltiot olivat käyttäneet kertomukselle asetuksen (EY) N:o 1438/2003 13 artiklassa vahvistettua rakennetta, toimitettujen tietojen laatu ei aina vastannut kertomuksen tarpeita.

Tässä kertomuksessa esitetään pääkohdittain jäsenvaltioiden kalastuslaivastoistaan toimittamat tiedot, nykyisten järjestelmien vaikutukset pyyntiponnistuksen vähenemiseen sekä lisäys/poisto -järjestelmän noudattaminen jäsenvaltioissa.

Belgia : Belgian kertomuksessa sovellettiin suuntaviivoja pääasiassa punakampelaa ja merianturaa pyytävien puomitroolareiden laivastonosaan. Biologisen indikaattorin keskiarvo oli sekä punakampelalla että merianturalla alle yksi, mutta näin ei ollut jokaisen yksittäisen kannan osalta. Seitsemän puomitroolilla kalastavaa alusta (yli 221 kW) romutettiin ja kaksi alusta poistettiin osittain käytöstä. Puomitrooleilla kalastavien 24–40-metristen alusten laivastonosa käytti punakampelan ja merianturan kiintiöitään tehokkaasti kaikilla alueilla aluetta VIIa lukuun ottamatta. Kertomuksen mukaan alhainen kapasiteetin käyttöaste kyseisellä alueella johtui lähinnä vaihtojen seurauksena kasvaneista kansallisista kiintiöistä. Suunnitelmissa ei ole vähentää jatkossa laivaston kapasiteettia poistamalla aluksia käytöstä.

Bulgaria : Alle 12-metrisiä kalastusaluksia on 2 100, mikä on noin 95 prosenttia Bulgarian koko aluskannasta. Vuonna 2009 kaikkiaan 2 206 aluksesta 1 304 alusta ilmoitettiin passiivisiksi. Laivastoon lisättiin viisi alusta hallinnollisen päätöksen perusteella, joka oli tehty ennen liittymistä EU:hun. Laivastorekisteristä poistettiin vuonna 2009 yhteensä 366 alusta ilman julkista tukea ja niistä 344 alusta passiivisiin aluksiin liittyvän kansallisen hallinnollisen toimenpiteen tuloksena. Bulgarian kertomuksessa sovellettiin suuntaviivoja. Teknisen indikaattorin mukaan kapasiteetin käyttöaste oli alhainen kaikilla laivastonosilla mutta kolmella laivastonosalla oli merelläolopäiviä enemmän kuin viime vuonna. Huonoin arvio oli alle 12 m pituisilla aluksilla. Bulgaria aikoo kehitellä passiivisiin aluksiin sovellettavia rajoittavampia lainsäädäntötoimenpiteitä. Kiintiöjärjestelmää sovelletaan vain kahteen pääasialliseen kohdelajiin eli piikkikampelaan ja kilohailiin.

Tanska : Suuntaviivoja sovellettiin kertomuksessa 11:een laivastonosaan, joiden luokittelu perustui tietojenkeruuasetukseen. Analyysin mukaan tilanne on nyt melko vakaa eikä merkittävää ylikapasiteettia ole pitkällä aikavälillä. Jos kuitenkin passiiviset alukset otetaan huomioon, ylikapasiteettia esiintyy pienten alusten laivastonosilla. Vaikeat taloudelliset olot saattavat merkitä sitä, että taloudelliset indikaattorit osoittavat vastaisuudessa ylikapasiteetin kasvua. Suurin kapasiteetin vähennys todettiin 12–24-metristen alusten laivastonosalla. Romutettujen alusten kapasiteetti oli vuonna 2009 kaikkiaan 4 684 GT eli 6 prosenttia kokonaiskapasiteetista. Mahdollisuus kiintiöiden siirtoon johti Tanskassa kaupallisten alusten lukumäärän pienenemiseen. Hallintojärjestelmän heikkoutena on vaikeus todentaa, onko koneteho ilmoitettu oikein.

Saksa : Saksan kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja. Siinä arvioitiin kunkin laivastonosan kapasiteetin kehittymistä suhteessa tärkeimpien kantojen kehittymiseen. Saksan kalastuslaivastosta poistettiin 55 alusta (3 %), laivaston kokonaisvetoisuus väheni 552 GT:lla (0,8 %) ja koneteho kasvoi 1 026 kW:lla (0,64 %). Kertomuksen mukaan pyyntiponnistuksen vähentämisohjelmilla oli vain vähän vaikutusta laivaston pienenemiseen, mutta tästä ei ilmoitettu määriä. Valtio ei toteuttanut laivaston kehittämiseen liittyviä toimia, koska laivasto on sopeutunut sekä yhteisellä kalastuspolitiikalla vahvistettuihin taloudellisiin edellytyksiin että kalavarojen rajoitettuun saatavuuteen.

Viro : Viron kertomuksessa suuntaviivoja sovellettiin osittain. Teknisen indikaattorin mukaan yli 12-metristen troolareiden laivastonosalla on selvästi ylikapasiteettia. Kalastusalusrekisteristä poistettiin vuonna 2009 julkisella tuella 11 alusta. Vuoden 2004 jälkeen Viron kalastuslaivaston kalastuskapasiteetti on pienentynyt 40 prosenttia. Kertomuksen mukaan Viron laivaston kalastuskapasiteetti on nyt pienempi kuin mitä sen kiintiöiden pyytämiseen tarvittaisiin. Itämeren turskan elvyttämistoimenpiteiden vaikutuksista ei esitetty arviota.

Kreikka : Kreikan kertomukseen ei sisältynyt laskelmia suuntaviivoissa suositetuista indikaattoreista. Sosioekonomisten ja biologisten indikaattoreiden ilmoittaminen ei ollut mahdollista, koska kansallista kalastustietojen keruuohjelmaa ei toteutettu. Muiden ohjelmien yhteydessä kerättyjen saalis- ja pyyntiponnistustietojen perusteella kertomuksessa kuitenkin päätellään, etteivät kalastustoiminta ja biologisten kantojen tilanne (biologisen kierron aiheuttamista biomassan vaihteluista huolimatta) olleet muuttuneet edellisestä vuodesta. Kapasiteetin vähentämistä rahoitettiin vuonna 2009 edelleen julkisella tuella, ja tämän tuloksena käytöstä poistettiin 23 alusta, joiden vetoisuus oli yhteensä 523 GT ja koneteho 1 873 kW.

Espanja : Espanjan kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja eikä esitetty arviota laivaston kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisestä suhteesta. Laivaston kapasiteetin väheneminen jatkui edellisten vuosien tapaan, ja julkisen tuen avulla käytöstä poistettiin 66 alusta, joiden vetoisuus oli yhteensä 4 949 GT. Jotkin näistä poistoista toteutettiin kalastustoiminnan puuttumisen vuoksi tehdyllä hallinnollisella päätöksellä. Laivastoon otettiin 85 uutta alusta, joiden vetoisuus oli yhteensä hieman yli 1 000 GT. Espanjan laivastoon vaikuttavat kummeliturskan ja keisarihummerin elvytyssuunnitelma sekä useat kansalliset suunnitelmat. Tietoja ei kuitenkaan toimitettu siitä, kuinka kyseisiin suunnitelmiin sisältyvät pyyntiponnistusrajoitukset ovat vaikuttaneet laivaston kapasiteettiin.

Ranska : Ranskan kertomuksessa kuvattiin laajasti laivastoa ja sen luonnonvaraperustaa, mutta siinä ei sovellettu suuntaviivoja. Kertomuksessa ei arvioitu laivaston koon ja kalastusmahdollisuuksien keskinäistä tasapainoa mutta tältä osin todetaan, että nykyisten toimenpiteiden seurauksena laivaston kapasiteetti on pienentynyt ja laivastoa on mukautettu asteittain kalastusmahdollisuuksiin. Kertomuksen mukaan vuonna 2009 oli toteutusvaiheessa viisi käytöstäpoisto-ohjelmaa. Niiden tuloksena laivastosta on poistunut 110 alusta, joiden yhteenlaskettu vetoisuus on noin 8 200 GT. Turskan elvytyssuunnitelman sekä syvänmeren lajien yhteydessä raportoitiin merkittävistä pyyntiponnistuksen vähennyksistä.

Irlanti : Irlannin kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja, eikä siinä arvioitu laivaston kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välistä tasapainoa. Siinä todetaan kuitenkin, että monet tarkastelun kohteena olevat kannat eivät ole turvallisten biologisten rajojen mukaisia. Kantojen elvytyssuunnitelmien soveltamisalaan kuuluvat kalastukset (ICES-alueilla VIa ja VIIa) ovat luonteeltaan hyvin vaihtelevia, minkä vuoksi Irlannin viranomaiset ovat todenneet pyyntiponnistuksen vähentämisohjelmien vaikutuksen arvioimisen vaikeaksi. Vuonna 2009 myönnettiin 11 GT:n suuruinen lisäys ”turvallisen kapasiteetin” varmistamiseksi.

Italia : Italian kertomuksessa sovellettiin suuntaviivoja. Biologisia indikaattoreita ei kuitenkaan laskettu, koska tonnikalaa lukuun ottamatta Välimeren kalakannoille ei ole määritelty suurimpia sallittuja saaliita (TAC). Vuosina 2004–2008 saalis pyyntiponnistusyksikköä kohden väheni pienimuotoista kalastusta harjoittavilla aluksilla ja kierrenuotta-aluksilla ja pysyi tasaisena pitkäsiima-aluksilla ja troolareilla. Taloudelliset indikaattorit kertoivat heikkenevästä kehityksestä lähes kaikilla laivastonosilla. Kertomuksessa todetaan kuitenkin, että vuotta 2008 koskevia indikaattoreiden negatiivisia arvoja ei niinkään voida yhdistää laivaston ja kalastusmahdollisuuksien välillä vallitsevaan epätasapainoon vaan ne ovat seuraus hyvin korkeista polttoaineiden hinnoista. Vuonna 2009 Italian laivaston vetoisuus ja koneteho vähenivät noin 1 prosentin.

Kypros : Kertomukseen sisältyy laskelma ja indikaattoreiden arviointi mutta ei arviota kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisestä tasapainosta. Kyseeseen tulevien kahden biologisen indikaattorin laskeminen ei ole mahdollista, koska tonnikalaa lukuun ottamatta hyödynnettävien kantojen yhteydessä ei sovelleta kiintiöosuuksia eikä niille ole vahvistettu saaliiden tavoitearvoja. Passiivisia monitoimipyydyksiä käyttävien, pituusluokkaan 12–24 m kuuluvien alusten tulot vähenivät merkittävästi, kun valkotonnikalan tuotanto väheni jyrkästi, sillä se on kyseisen alusluokan tärkein kaupallinen laji. Vaikutus voidaan myös nähdä ajosiima-aluksella pyyntiponnistusyksikköä kohden pyydetyn valkotonnikalasaaliin vähenemisenä. Vuoden 2009 aikana laivastosta poistettiin 12 alusta julkisella tuella ja 19 alusta ilman julkista tukea.

Latvia : Vuonna 2009 kalastuslaivaston koko pieneni 47:llä aluksella yhteensä 794:ään alukseen. Samaan aikaan kokonaiskapasiteetti kasvoi ennen EU:hun liittymistä tehtyjen hallinnollisten päätösten seurauksena (ns. coups partis ). Vuoden 2004 jälkeen on romutettu yhteensä 160 alusta rahallisen tuen turvin. Latvian kertomuksessa sovellettiin suuntaviivoja. Kapasiteetin käyttöaste on melko alhainen. Biologisten indikaattoreiden perusteella Latvia katsoo, että sen kalastusala on melkein saavuttanut tasapainon kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välillä. Taloudellinen CR/BER-indikaattori sekä sosiaaliset indikaattorit kertovat kalastuslaivaston taloudellisen tuloksellisuuden myönteisestä kehityksestä. Tärkein syy siihen on kalastusalusten lukumäärän väheneminen. Tarkoitus on poistaa käytöstä Itämeren laivastosta 70 alusta ja pienimuotoista kalastusta harjoittavasta laivastosta 110 alusta.

Liettua : Suuntaviivoja sovellettiin itäisen Itämeren turskakantoja hyödyntäviin laivastonosiin. Analyysin mukaan itäisen Itämeren turskaa pyytävä Itämeren kalastuslaivasto on tasapainossa kannan nykyiseen kokoon nähden. Myös pelagisia kantoja ja lohta pyytävän kalastuslaivaston kalastuskapasiteetti on tasapainossa kalastusmahdollisuuksiin nähden. Pyyntiponnistuksen ja kalastusmahdollisuuksien välinen tasapaino olisi saavutettava toteuttamalla Liettuan kalastusstrategia. Tavoitteena on pienentää pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavaa laivastoa vuoteen 2013 mennessä 50 prosentilla, mikä on 12 prosenttia rannikkokalastuskapasiteetista. Vuonna 2009 laivastosta poistettiin julkisella tuella 17 pienimuotoista kalastusta harjoittavaa alusta sekä yksi avomerikalastusta harjoittava alus. Taloudellinen tulos parani merkittävästi 24–40 metrin pituisten alusten laivastonosaan kuuluvilla pohjatroolareilla alusten lukumäärän vähenemisen seurauksena.

Malta : Maltan kertomuksessa sovellettiin suuntaviivoja. Tekninen indikaattori osoittaa laivaston alhaista käyttöastetta. Aktiivisia pyydyksiä käyttävien alusten (troolarit) käyttö on laskussa ja passiivisia pyydyksiä käyttävien alusten käyttö jokseenkin tasaista. Kertomuksen mukaan kyseinen indikaattori osoittaa, että Maltan laivastosta on nykyisin käyttämättömänä alle puolet. Kertomuksen päätelmän mukaan Maltan kalastuslaivaston hyödyntämien kalavarojen tila ei edellytä kalastuskapasiteetin vähentämistä. Maltan laivastoon ei sovellettu pyyntiponnistuksen mukauttamisjärjestelmiä. Vuonna 2009 neljä kalastusalusta lopetti kalastustoimintansa pyyntiponnistusta koskevan tukiohjelman mukautuksella.

Alankomaat : Vuonna 2009 sekä kalastuslaivaston kapasiteetti että sen pyyntiponnistus vähenivät hieman. Kertomuksessa sovellettiin suuntaviivoja puomitroolareiden laivastonosaan sekä pelagisten pakastustroolareiden laivastonosaan. Punakampela- ja merianturakantojen kalastuskuolevuus on vähentynyt merkittävästi, mutta sitä on saatava vielä vähennettyä lisää. Taloudelliset ja sosiaaliset indikaattorit heikkenivät kalan (punakampela ja meriantura) alhaisten hintojen ja polttoaineen korkeiden hintojen seurauksena. Vuonna 2009 Alankomaat on rajoittanut seisovilla verkoilla harjoitettavan kalastuksen kapasiteettia, joka on joitakin vuosia kasvanut tasaisesti. Kertomuksessa arvioidaan, että polttoaineiden korkeilla hinnoilla on suuri vaikutus kalastuslaivaston taloudelliseen elinvoimaisuuteen ja että polttoainetaloudellisuuden parantaminen on olennaisen tärkeä asia Alankomaiden kalastuslaivastolle.

Puola : Puolan kertomuksessa sovellettiin suuntaviivoja, mutta tarkastelu rajoittui biologiseen indikaattoriin. Laivaston kapasiteettia ei arvioitu suhteessa kalastusmahdollisuuksiin. Vuonna 2009 Itämeren laivastosta poistettiin 46 alusta julkisella tuella. Puolan kertomuksen mukaan Itämeren laivaston kalastuspäivien määrä oli vuonna 2008 pyyntiponnistuksen vähentämisen tuloksena 41,57 prosenttia pienempi kuin vuonna 2004. Turskaa kalastavien alusten kalastuspäivien määrä aleni vuosien 2004–2008 välisenä aikana peräti 38 prosenttia. Vuonna 2009 saatiin vähennettyä erityisten turskankalastuslupien määrää, kun turskan kalastus kiellettiin kahdelta kolmasosalta Itämeren laivastoa. Erityisen turskankalastusluvan sai ainoastaan 147 alusta.

Portugali : Portugalin kertomuksessa sovellettiin suuntaviivoja mutta ei arvioitu kalastuslaivaston kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välistä suhdetta. Eri laivastonosilla romutettiin julkisella tuella 24 alusta, joista 21 alusta eteläisen kummeliturskan ja keisarihummerin elvytyssuunnitelman tuloksena. Vuonna 2009 Azorien laivastoon liitettiin 34 valtiontuella rakennettua alusta. Edellä mainittujen suunnitelmien piiriin kuuluvien alusten toiminta kasvoi kokonaisuudessaan vuodesta 2008, vaikka niille myönnetyistä päivistä käytettiin vain 85 prosenttia. Sen jälkeen, kun vuonna 2008 oli hyväksytty eteläisellä alueella pohjaharoilla simpukoita kalastaviin aluksiin sovellettava mukautussuunnitelma, vuonna 2009 hyväksyttiin kaksi alusten käytöstä poistamista koskevaa hakemusta. NAFO-alueella kalastavat alukset kuuluvat grönlanninpaltaan elvytyssuunnitelman piiriin. Kalastuspäivien kokonaismäärä kasvoi vuodesta 2008 vaikka olikin edelleen 31 prosenttia pienempi kuin vuonna 2003.

Romania : Romanian kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja. Kertomuksen mukaan laivasto kuitenkin toimii kestävällä tavalla ja kalalajeja on saatavilla riittävästi. Yleisesti ottaen aluskanta on vanha ja kehnossa kunnossa. Vuonna 2009 alusrekisterin 443 aluksesta aktiivisia oli 160. Euroopan kalatalousrahaston ohjelmakaudelle 2007–2013 on laadittu romutussuunnitelmia. Vuonna 2009 laivastoon lisättiin yksitoista uutta alusta ennen EU:hun liittymistä tehdyn hallinnollisen päätöksen perusteella, ja siitä poistettiin kuusi alusta ilman julkista tukea. Romania toivoo voivansa säilyttää kalastuslaivastonsa koon elinkelpoisuuden edellyttämällä vähimmäistasolla, joksi arvioidaan 12–13 nykyaikaista ja toimintakykyistä kalastusalusta.

Slovenia : Slovenia sovelsi suuntaviivoja kertomuksessaan osittain. Tekninen indikaattori osoittaa alhaista kapasiteetin käyttöastetta (< 0,7). Biologista indikaattoria ei voitu laskea. Sijoittajien tunteman epäluottamuksen vuoksi Slovenian kalatalouteen ei juurikaan investoida. Vuonna 2009 alle 12-metristen alusten laivastonosaan lisättiin neljä alusta. Laivasto kärsii rakenneongelmista, jotka liittyvät erityisesti vanhentuneeseen alus- ja pyydyskantaan. Romutuksia on suunnitteilla Euroopan kalatalousrahaston ohjelmakaudelle 2007–2013. Slovenia on pannut täytäntöön kaikkien aikojen ensimmäisen, maan merikalastusta koskevan hoitosuunnitelman. Vuodesta 2008 on toteutettu toimenpidettä, jonka tarkoituksena on vähentää trooliverkkojen määrää.

Suomi : Suomen kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja, mutta siinä kuitenkin pääteltiin, että kokonaisuudessaan Suomen laivasto on hyväksyttävässä tasapainossa kalavaroihin nähden. Vuonna 2009 ei käytetty yhtään kiintiötä aivan kokonaan. Toteutettiin uusi kapasiteetin vähentämisohjelma, joka oli tarkoitettu yksinomaan passiivisia pyydyksiä käyttäville aluksille, koska lohen merikalastus kannattaa heikosti vuodesta 2008 voimassa olleen ajoverkkokiellon vuoksi. Vuoden 2009 romutusohjelman tuloksena laivastosta poistettiin julkisella tuella yhteensä 245 GT:n ja 1698 kW:n kapasiteetti. Huolimatta siitä, että Suomen laivaston kapasiteetti on vähentynyt vuodesta 2003, sen kokonaispyyntiponnistus on vuodesta 2005 lähtien kasvanut ja vakiintui tasaiseksi vasta vuosina 2008 ja 2009.

Ruotsi : Ruotsin kertomuksessa sovellettiin suuntaviivoja. Sekä biologiset että tekniset indikaattorit osoittavat, että useilla laivastonosilla oli ylikapasiteettia. Euroopan kalatalousrahaston vuosien 2007–2013 rahoituskehyksen kattamassa Ruotsin toimintaohjelmassa on pidetty tärkeimpänä romuttamistukea, ja romuttamiskampanjoita on toteutettu Itämerellä ja Pohjanmerellä. Vuodesta 2007 alkaen pelagisella laivastonosalla on käytetty vuosikiintiöitä, mikä on johtanut rakennemuutokseen sekä kapasiteetin vähenemiseen jonkin verran. Vuoden aikana otettiin myös käyttöön siirrettävät kalastusoikeudet pelagisen kalastuksen yhteydessä. Indikaattoreiden mukaan laivastolla on ylikapasiteettia. Bruttoarvonlisäys osoittaa, että kalastus vaikuttaa Ruotsin talouteen kaikilla laivastonosilla.

Yhdistynyt kuningaskunta : Kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja mutta annettiin joitakin muita teknisiä, biologisia ja sosioekonomisia tietoja. Kaikki laivastonosat, mertoja ja sulkupyydyksiä käyttävää laivastonosaa lukuun ottamatta, vähensivät kapasiteettiaan vuosina 2000–2009. Kertomuksen päätelmänä on, että Yhdistyneen kuningaskunnan laivaston kapasiteetti ylittää kalastusmahdollisuudet. Vuonna 2009 passiivisen laivaston kapasiteetti oli yhteensä 23 000 GT (11 prosenttia rekisteröityjen alusten kokonaiskapasiteetista) ja koneteho 140 000 kW (17 prosenttia rekisteröityjen alusten kokonaiskonetehosta). Englannin rannikkolaivaston (alle 10-meriset alukset) ongelmat johtuivat siitä, että rannikkolaivaston kapasiteetti ja käytettävissä olevat kiintiöt olivat epätasapainossa. Vuonna 2009 laivastosta poistettiin kaikkiaan 65 alle 10-metristä alusta ja otettiin käyttöön lupien rajoittamista koskeva järjestelmä.

KALASTUSKAPASITEETIN KEHITYSSUUNNAT VUONNA 2009

EU:n kalastuslaivastorekisterin mukaan 31. joulukuuta 2009 EU:n kalastuslaivaston muodostivat 84 301 alusta, joiden yhteenlaskettu kalastuskapasiteetti oli 1 797 183 GT ja koneteho 6 606 556 kW. Vuoden 2009 aikana alusten lukumäärä väheni 1,53 prosenttia, vetoisuus 2,84 prosenttia ja koneteho 2,24 prosenttia. Näissä luvuissa ovat mukana syrjäisimmille alueille rekisteröidyt alukset.

Seitsemän kauden aikana vuodesta 2003 vuoteen 2009 EU:n laivastosta (syrjäisimmät alueet mukaan luettuna) poistettiin julkisen tuen turvin noin 305 212 GT ja 969 597 kW; vuonna 2009 poistot olivat 39 273 GT ja 117 236 kW.

Eurooppaan rekisteröityä laivastoa (syrjäisimmille alueille rekisteröityjä aluksia lukuun ottamatta) koskevat tulokset

Laivaston, johon sovelletaan lisäys-/poistojärjestelmää eli johon ei lueta syrjäisimmille alueille rekisteröityjä aluksia eikä yksinomaan vesiviljelyssä käytettäviä aluksia, kapasiteetti väheni vuoden 2009 aikana siten, että vetoisuus väheni 2,80 prosenttia ja koneteho 2,55 prosenttia. Vuosina 2004 ja 2007 toteutuneista EU:n laajentumisista huolimatta EU:n kalastuslaivasto on nyt pienempi kuin 1. tammikuuta 2003.

Seitsemän vuoden aikana, 2003–2009, EU-15:n laivaston kapasiteetti väheni noin 16 prosenttia sekä vetoisuuden että konetehon osalta. EU-10:n laivaston kapasiteetti väheni vetoisuuden osalta 31 prosenttia ja konetehon osalta 27 prosenttia. Romania ja Bulgaria ovat vähentäneet kW-kapasiteettiaan noin 7 prosenttia.

Syrjäisimmille alueille rekisteröityjä laivastoja koskevat tulokset

Yhteenveto syrjäisimmille alueille rekisteröityjen laivastojen kapasiteetin kehittymisestä esitetään teknisen liitteen taulukossa 4. Kanarian saarille rekisteröidyn laivaston kapasiteetti on vähentynyt sekä vetoisuuden että konetehon osalta. Ranskan merentakaisissa departementeissa laivaston vetoisuus väheni mutta koneteho kasvoi lähinnä konetehoa koskevien sääntöjen soveltamisen ansiosta, ja tämän seurauksena viitetasot nousivat. Azoreilla ja Madeiralla laivaston koneteho kasvoi laivaston kehittämissuunnitelman täytäntöönpanon seurauksena mutta vetoisuus väheni edelleen. Kaikissa tapauksissa eri laivastonosilla noudatettiin viitetasoja.

KALASTUSKAPASITEETIN HALLINNOINTISÄÄNTÖJEN NOUDATTAMINEN

Kaikki jäsenvaltiot ovat noudattaneet kyseisiä sääntöjä, myös syrjäisimmille alueille rekisteröityjä laivastoja koskevia erityisrajoituksia. EU:n laivaston kalastuskapasiteetti on keskimäärin 9 prosenttia hallinnointisääntöjen mukaisia ylärajoja alempi. Tämän kertomuksen teknisen liitteen taulukoissa 1 ja 2 esitetään yhteenveto lisäys-/poistojärjestelmän ja viitetasojen noudattamisesta jäsenvaltioissa 31. joulukuuta 2009.

JÄSENVALTIOIDEN KERTOMUSTEN LAADUKKUUS

Kaikkiaan 14 jäsenvaltiota sovelsi kertomuksessaan suuntaviivoja laivaston kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisen tasapainon arvioimiseksi. Suuntaviivojen käyttöä vaikeuttivat edelleen niiden sovellettavuuteen vaikuttavat tekniset ongelmat, se että tietoja oli käytettävissä puutteellisesti sekä koordinoinnin puuttuminen etenkin jäsenvaltioiden tutkimuslaitoksiin nähden. Jäsenvaltiot, jotka käyttivät suuntaviivoja, eivät aina tehneet niiden soveltamisen tulosten perusteella konkreettisia päätelmiä. Joissakin tapauksissa voitiin silti todeta tasapainoa kuvaaville indikaattoreille saatujen arvojen perusteella, että kalastuskapasiteettia oli liikaa.

Useimmissa kertomuksissa ei vahvistettu yhteyttä pyyntiponnistuksen vähentämisohjelmien ja laivaston kapasiteetin mukautusten välille. On syytä muistaa, että joillakin kalastuksilla ja kalastusalueilla, esimerkiksi Välimerellä, ei ole minkäänlaista pyyntiponnistuksen vähentämisohjelmaa. Tapauksissa, joissa pyyntiponnistusta mukautetaan, ei useinkaan ole saatavilla selkeitä tietoja joidenkin tiettyjen kalastusten osalta käytetyn pyyntiponnistuksen tai koko laivaston kehittymisestä. Kaiken kaikkiaan näyttää siltä, että pyyntiponnistuksen mukauttamistoimet ovat vaikuttaneet laivaston kapasiteettiin vain vähän mutta että joissakin laivastoissa niiden vaikutukset ovat nähtävissä vähäisen kalastustoiminnan vaikutuksesta.

Tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean arvion pääkohdat ovat seuraavat:

- Kokonaisuutena jäsenvaltioiden vuodesta 2009 toimittamien kertomusten kattavuudessa ja laadussa on eroja, mutta yleisesti ottaen kattavuus on parempi kuin vuoden 2008 kertomuksissa. Taas kerran jäsenvaltioiden kertomusten yhteisenä vahvuutena oli niihin sisältyvä kuvaus laivastoista, laivastoissa vuoden aikana tapahtuneista muutoksista sekä yhteyksistä kalastuksiin. Voidaan esittää seuraavat pääkohdat:

- Jäsenvaltioiden kertomuksissa edellytettyjen tietojen toimittamisessa on kokonaisuudessaan edistytty merkittävästi vuoden 2008 kertomuksiin verrattuna.

- Useat jäsenvaltiot, joista mainittiin, etteivät ne olleet toimittaneet vaadittuja tietoja vuoden 2008 kertomuksessaan, ovat ilmoittaneet kyseiset tiedot vuoden 2009 kertomuksessaan.

- Ruotsi, Espanja ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät kuvanneet kalastuslaivastojensa suhdetta kalastuksiin.

- Kaikki jäsenvaltiot ilmoittivat, noudattivatko ne lisäys-/poistojärjestelmää.

- Viisi jäsenvaltiota (Belgia, Espanja, Kreikka, Kypros ja Viro) eivät esittäneet yhteenvetoa laivaston hallintojärjestelmän puutteista ja vahvuuksista.

- Yhdentoista jäsenvaltion kertomukseen ei sisältynyt suunnitelmaa laivaston hallintojärjestelmän parantamista varten.

- Seitsemän jäsenvaltiota ei ilmoittanut, missä määrin oli noudatettu laivastoa koskevien politiikan välineiden vaatimuksia. Tilanne on parantunut vuoden 2008 kertomuksista.

- Kahdeksan jäsenvaltiota ei esittänyt yleisnäkemystä siitä, oliko niiden laivasto vuonna 2009 tasapainossa kalastusmahdollisuuksiin nähden (vuonna 2008 näitä kertomuksia oli 14).

- Pisteiden perusteella tilanne oli parantunut eniten Kreikassa.

Tieteellis-taloudellis-tekninen kalastuskomitea on myös laatinut tulostaulun, joka esitetään seuraavassa.

Jäsenvaltioiden pisteet vaadittujen tietojen ilmoittamisesta vuosikertomuksessa[2]

Q |Kertomuksessa edellytetty tieto |Enimmäispisteet |BE |BG |CY |DK |EE |FI |DE |EL |EI |IT |LV |LT |MT |NL |PL |PT |RO |SI |ES |SE |UK | |1A |i) Laivaston kuvaus |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 | | |ii) Yhteys kalastuksiin |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |0 |0 |0 | | |iii) Laivaston muutokset |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |0 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |0 |3 |3 | |1B |i) Pyyntiponnistuksen vähentämisohjelmia koskeva ilmoitus |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |0 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 | | |ii) Pyyntiponnistuksen vähentämisohjelmien vaikutukset kalastuskapasiteettiin |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |0 |3 |3 | |1C |Lisäys-/poistojärjestelmän ja viitetasojen noudattamista koskeva ilmoitus |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 |2 | |1D |i) Yhteenveto laivaston hallintojärjestelmän puutteista ja vahvuuksista |1 |0 |1 |0 |1 |0 |1 |1 |0 |1 |1 |1 |1 |1 |1 |1 |1 |1 |1 |0 |1 |1 | | |ii) Suunnitelma laivaston hallintojärjestelmän parantamiseksi |2 |0 |2 |2 |2 |0 |0 |0 |2 |0 |2 |0 |0 |0 |0 |2 |2 |0 |2 |0 |2 |2 | | |iii) Yleisiä tietoja laivastoa koskevien politiikan välineiden vaatimusten noudattamisesta |1 |0 |1 |0 |0 |0 |1 |0 |1 |0 |1 |1 |0 |1 |1 |1 |1 |1 |1 |1 |1 |1 | |1E |Tietoja laivaston hallinnoinnin kannalta merkityksellisistä hallintomenettelyjen muutoksista |1 |0 |1 |1 |1 |0 |1 |1 |1 |0 |1 |1 |0 |1 |1 |1 |1 |1 |1 |1 |1 |1 | |2 |Kertomuksen pituus enintään 10 sivua |1 |1 |1 |0 |1 |1 |1 |1 |1 |1 |0 |1 |1 |0 |1 |1 |0 |1 |0 |0 |1 |0 | |O |Yleistä: arvioidaanko kertomuksessa kapasiteetin ja mahdollisuuksien välistä tasapainoa? |3 |3 |3 |0 |3 |3 |0 |3 |3 |0 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |0 |0 |0 |0 |0 |3 | | Kokonaispisteet |24 |19 |24 |18 |23 |19 |19 |19 |23 |14 |23 |22 |20 |21 |22 |24 |20 |19 |20 |8 |18 |20 | |

Jäsenvaltioiden pisteet vuosikertomuksessa vaadittujen tietojen laadusta

Q |Kertomuksessa edellytetty tieto |Enimmäis-pisteet |BE |BG |CY |DK |EE |FI |DE |EL |EI |IT |LV |LT |MT |NL |PL |PT |RO |SI |ES |SE |UK | |1A |i) Laivaston kuvaus |3 |3 |3 |3 |3 |2.5 |3 |3 |3 |3 |1.5 |3 |2 |2 |3 |1.5 |2 |3 |3 |3 |3 |3 | | |ii) Yhteys kalastuksiin |3 |1 |2 |3 |2 |2,5 |3 |3 |2,5 |2 |3 |3 |2 |2,5 |2 |1,5 |2,5 |3 |0,5 |0 |0 |0 | | |iii) Laivaston muutokset |3 |2 |2,5 |0,5 |3 |2,5 |3 |3 |1 |0 |1 |3 |1,5 |2 |2 |1,5 |2 |3 |2 |0 |3 |3 | |1B |i) Pyyntiponnistuksen vähentämisohjelmia koskeva ilmoitus |3 |2,5 |0,5 |3 |3 |3 |3 |0 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |3 |2,5 |3 |3 |3 |3 | | |ii) Pyyntiponnistuksen vähentämisohjelmien vaikutukset kalastuskapasiteettiin |3 |2 |2 |3 |3 |3 |2,5 |1 |3 |1,5 |3 |1,5 |3 |3 |2 |3 |3 |3 |0,5 |0 |1,5 |3 | |1C |Lisäys-/poistojärjestelmän ja viitetasojen noudattamista koskeva ilmoitus |3 |1,5 |3 |3 |3 |3 |2,5 |3 |3 |3 |3 |2,5 |1,5 |3 |0 |2,5 |3 |3 |3 |2 |0 |3 | |1D |i) Yhteenveto laivaston hallintojärjestelmän puutteista ja vahvuuksista |3 |0 |1,5 |0 |3 |0 |1,5 |2 |0 |0 |1,5 |3 |2,5 |1,5 |3 |3 |1,5 |3 |3 |0 |1,5 |0 | | |ii) Suunnitelma laivaston hallintojärjestelmän parantamiseksi |3 |0 |1,5 |2 |2 |0 |0 |0 |1,5 |0 |2,5 |0 |0 |0 |0 |3 |2,5 |0 |3 |0 |1,5 |3 | | |iii) Yleisiä tietoja laivastoa koskevien politiikan välineiden vaatimusten noudattamisesta |3 |0 |0,5 |0 |0 |0 |1,5 |0 |0,5 |0 |0,5 |0 |0 |2 |1 |3 |2,5 |1 |2 |1,5 |1,5 |0 | |1E |Tietoja laivaston hallinnoinnin kannalta merkityksellisistä hallintomenettelyjen muutoksista |3 |0 |1,5 |3 |3 |0 |2,5 |3 |2,5 |0 |1 |3 |0 |1,5 |3 |3 |1,5 |2 |2 |0 |1,5 |3 | |2 |Kertomuksen pituus enintään 10 sivua |n/a | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |O |Yleistä: arvioidaanko kertomuksessa kapasiteetin ja mahdollisuuksien välistä tasapainoa? |3 |2 |2 |0 |3 |2 |0 |2 |1,5 |0 |1,5 |1,5 |2 |0 |1,5 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |3 | | Kokonaispisteet |33 |14,0 |20,0 |20,5 |28,0 |18,5 |22,5 |20,0 |21,5 |12,5 |21,5 |23,5 |17,5 |20,5 |20,5 |25,0 |23,5 |23,5 |22,0 |9,5 |16,5 |24,0 | |

KOMISSION PÄÄTELMÄT

Vuonna 2009 laivaston kapasiteetin kokonaisvähennys oli edellisten vuosien tapaan 2–3 prosenttia. Kalastuskapasiteetin kehityksen yleinen suunta ei ole vuoden 1992 jälkeen muuttunut merkittävästi, kuten käy ilmi teknisen liitteen kuvista 3–5.

Komissiota askarruttaa se, että EU:n ja jäsenvaltioiden alusrekistereissä ilmoitettu laivaston kokonaiskoneteho ei ehkä kuvaa merellä tosiasiassa käytettyä tehoa. Tämä ongelma on tarkoitus ratkaista uuden valvonta-asetuksen ja sen täytäntöönpanosääntöjen soveltamisella.

Taloudellisia tietoja ei ollut käytettävissä vuodelta 2009 useimpien jäsenvaltioiden osalta, ja näissä tapauksissa kertomuksissa käytettiin vuoden 2008 tietoja. Taloudellisen vuosikertomuksen[3] mukaan taloudellinen tulos heikkeni vuonna 2008. On kohtuullista päätellä, että laivaston taloudelliseen tulokseen vuonna 2009 vaikuttivat vuonna 2008 vallinneet polttoaineiden korkeat hinnat ja sittemmin talouskriisi. Jäsenvaltioiden kertomuksista voidaan vielä nähdä, että kalastustoiminta eli alusta kohden ilmoitettu kalastuspäivien määrä on melko alhainen ja, milloin aikasarjoja on käytettävissä, usein vähenevä.

Julkisella tuella käytöstä poistetun kapasiteetin määrä oli vuonna 2009 noin 10 prosenttia suurempi kuin edellisenä vuonna. Vuonna 2009 toteutettiin julkisin varoin kapasiteetin nettovähennykset, jotka olivat 73 prosenttia vetoisuudesta (GT) ja 79 prosenttia konetehosta (kW). Tämä näyttää viittaavan siihen, että taloudelliset ongelmat ja kalavarojen liikahyödyntämisestä johtuva kalastusmahdollisuuksien niukkuus johtavat laivaston koon pienenemiseen. Kuten edellä mainittiin, monen jäsenvaltion laivaston koko on selvästi lisäys/poisto -järjestelmän mukaista kapasiteetin ylärajaa pienempi. Lisäksi voidaan todeta, että syynä käytöstäpoisto-ohjelmiin osallistumiselle, joka on alusten omistajille vapaaehtoista, on heikko taloudellinen tulos eikä välttämättä kalakantojen tila. Nämä havainnot antavat aiheen miettiä kalastuskapasiteetin rajoitusten merkitystä ja kyseenalaistavat julkisin varoin rahoitettujen kapasiteetin vähennysten tarpeen ja tehokkuuden.

Joissakin kalastuksissa yksilöllisten siirrettävien oikeuksien käyttöönotto on johtanut kapasiteetin vähennyksiin ilman julkista tukea. Yksilöllisten siirrettävien oikeuksien järjestelmien laajentaminen koskemaan useampia kalastuksia, erityisesti niitä, joissa ylikapasiteettia on runsaasti, voisi edesauttaa kyseisten kalastusten mukauttamista.

Huolimatta siitä, että jotkin laivastot näyttävät olevan kohtuullisesti tasapainossa kalastusmahdollisuuksiensa kanssa, yleisarvio on, että kalastuskapasiteettia on liikaa. Näin voidaan päätellä, kun otetaan huomioon liikakalastus eli joidenkin kalakantojen liian suuri kuolevuus, joka edellyttää pyyntiponnistuksen vähennyksiä, alhainen kapasiteetin käyttöaste eli hyvin pieni kalastuspäivien määrä alusta kohden sekä heikko kannattavuus. Toteutettaessa nykyisellä vauhdilla kapasiteetin vähennyksiä, jotka ainakin osittain korvautuvat teknisen kehityksen vaikutuksesta, on vaikea poistaa liikakapasiteettia lyhyellä aikavälillä, jos nykyistä politiikkaa ei muuteta.

On tärkeää, ettei yhteisen kalastuspolitiikan tulevan uudistuksen yhteydessä jätetä käyttämättä mahdollisuutta poistaa laivaston liikakapasiteettia politiikkaa muuttamalla.

[1] Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 14 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 1438/2003 12 artiklan mukaisesti.

[2] Ranskan kertomusta ei toimitettu riittävän ajoissa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean työryhmän arvioitavaksi.

[3] 2010 Annual Economic Report on the European Fishing Fleet , ISBN 978-92-79-17117-8.