1.Asetuksen (EU) N:o 1308/2013, jäljempänä ’YMJ-asetus’ , 225 artiklan d alakohdan mukaan komission on toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 31. joulukuuta 2017 kertomus kilpailusääntöjen soveltamisesta maatalousalaan ja erityisesti YMJ-asetuksen 209 ja 210 artiklan sekä 169, 170 ja 171 artiklan toiminnasta asianomaisilla aloilla.

13.Tuottajaorganisaatioiden ja tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien hyväksyminen on jäsenvaltioiden tehtävä. EU:n hedelmä- ja vihannesalalla on tällä hetkellä yli 1 700 hyväksyttyä tuottajaorganisaatiota ja 60 tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymää. Tämä johtuu siitä, että toimenpideohjelmille kohdistettu EU:n yhteisrahoitus jaetaan hyväksytyille tuottajaorganisaatioille. Maitoalalla on noin 300 hyväksyttyä tuottajaorganisaatiota ja seitsemän tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymää. Muilla aloilla, lähinnä liha-, oliiviöljy- ja vilja-alalla, on noin 1 200 hyväksyttyä tuottajaorganisaatiota ja yhdeksän tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymää.

8.SEUT-sopimuksessa myönnetään maatalousalalle erityisasema. SEUT-sopimuksen 42 artiklan mukaan unionin kilpailusääntöjä sovelletaan maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan vain siltä osin kuin Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat määrittäneet SEUT-sopimuksen 43 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä ottaen huomioon sopimuksen 39 artiklassa luetellut viisi tavoitetta. Tavoitteena on lisätä tuottavuutta, taata maatalousväestön kohtuullinen elintaso, vakauttaa markkinat, varmistaa tarvikkeiden saatavuus ja taata kohtuulliset kuluttajahinnat. Unionin tuomioistuin tunnustaa yhteisen maatalouspolitiikan ensisijaisuuden kilpailua koskeviin perussopimuksen tavoitteisiin nähden. Se tunnustaa, että toimivan kilpailun ylläpitäminen on yksi yhteisen maatalouspolitiikan ja yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteista.

22.Yhdeksässä Euroopan unionin jäsenvaltiossa on tällä hetkellä 128 hyväksyttyä toimialakohtaista organisaatiota. Niistä suurin osa on Ranskassa (65) ja Espanjassa (27). Suurin osa toimialakohtaisista organisaatioista toimii viini- sekä hedelmä- ja vihannesalalla.

19.YMJ-asetuksen 210 artiklan mukaan hyväksytyt toimialakohtaiset organisaatiot voivat vedota SEUT-sopimuksen 101 artiklan 1 kohdassa säädettyyn poikkeukseen. Niiden on ilmoitettava sopimuksistaan komissiolle. Jos komissio ei pidä sopimuksia yhteensopimattomina unionin säännösten kanssa kahden kuukauden kuluessa täydellisen ilmoituksen saamisesta, SEUT-sopimuksen 101 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta. Sopimus ei saa sisältää hinnoista tai kiintiöistä sopimista, johtaa markkinoiden jakamiseen eikä aiheuttaa muuta kilpailun vääristymistä. Komissio on saanut toimialakohtaisilta organisaatioilta tämän artiklan mukaisesti kaksi ilmoitusta.

18.Alankomaiden kilpailuviranomainen on ollut kahden tutkimuksen yhteydessä tekemisissä YMJ-asetuksen 209 artiklan edeltäjän – asetuksen (EY) N:o 1234/2007 176 artiklan – kanssa. Toisessa tapauksista kansallinen kilpailuviranomainen sakotti vuonna 2012 maataloustuottajien, tukkukauppiaiden ja jalostajien ryhmää sopimuksesta, jolla rajoitettiin hopeasipulien tuotantoa. Sopimuspuolet myös jakoivat hintatietoja, jotta ne voisivat sopia hinnoista ja periä mahdollisimman korkeita hintoja. Tukeakseen sopimusta ne ostivat useita kilpailevia sipulintuottajia, jotka eivät kaupan jälkeen enää tuottaisi hopeasipuleita. Sopimuspuolet väittivät, että poikkeusta voitaisiin soveltaa sopimukseen, koska sopimus oli tarpeen tuottavuuden ja tuoton parantamiseksi sekä hintojen kohtuullistamiseksi. Kansallinen kilpailuviranomainen katsoi, että poikkeusta ei voitu soveltaa, koska 1) sopimuspuolet eivät olleet osa kansallisia markkinajärjestelyjä, 2) vuotuisilla tuotantokiintiöillä pyrittiin nostamaan hintoja kilpailukykyisen tason yläpuolelle eikä sopimuksella pyritty varmistamaan, että kuluttajat saavat tuotteensa kohtuulliseen hintaan, ja 3) sopimukseen sisältyi saman hinnan veloittaminen.

16.Toiseksi 1. tammikuuta 2018 alkaen YMJ-asetuksen 152 artiklassa, sellaisena kuin se on muutettuna koontiasetuksella, säädetään hyväksyttyihin tuottajaorganisaatioihin ja niiden yhteenliittymiin sovellettavasta poikkeuksesta SEUT-sopimuksen 101 artiklasta. Voidakseen vedota poikkeukseen tuottajaorganisaation tai niiden yhteenliittymän on otettava suoritettavakseen vähintään yksi tuottajajäsentensä toiminnoista (esim. kuljetus tai varastointi), oikeasti harjoitettava tätä toimintaa ja saatettava jäsentensä tuotteita markkinoille.

25.Vuodesta 2014 alkaen YMJ-asetuksen 169, 170 ja 171 artiklassa on sallittu maataloustuotteiden yhteinen myynti ja myyntiin liittyvät toiminnot oliiviöljyn, naudanlihan ja peltokasvien aloilla, kun tuottajat myyvät näitä tuotteita hyväksyttyjen tuottajaorganisaatioiden kautta. Tuotteiden määrää rajoitetaan, ja tuottajaorganisaatio voi neuvotella toimitussopimuksia, kunhan se keskittää tarjontaa ja asettaa jäsentensä tuotteet markkinoille. Tuottajaorganisaation on lisäksi yhtenäistettävä vähintään yksi tuottajajäsentensä toiminto, mikä todennäköisesti tehostaa tuotantoa huomattavasti. Komissio antoi vuonna 2015 näiden säännösten soveltamista koskevat suuntaviivat. Säännökset kumottiin 1. tammikuuta 2018 annetulla asetuksella (EU) 2017/2393. Vaikka oliiviöljyä, naudanlihaa ja tiettyjä peltokasveja koskevat poikkeukset on kumottu, niillä on edelleen oikeudellista merkitystä niiden toimintojen kannalta, jotka on toteutettu ennen koontiasetuksessa säädettyjen muutosten voimaantuloa 1. tammikuuta 2018.

26.Jotta tuottajaorganisaatio voisi hyötyä näihin kolmeen alaan sovellettavasta poikkeuksesta, sen on ilmoitettava jäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle neuvottelujen kohteena olevan tuotteen määrä. Jäsenvaltion on ilmoitettava asiasta komissiolle. YMJ-asetuksen voimaantulon jälkeen komissio ei ole saanut yhtään tällaista ilmoitusta.

27.Komissio käynnisti vuonna 2017 tutkimuksen tuottajaorganisaatioista ja niiden toiminnasta kolmella kyseessä olevalla alalla. Tulosten mukaan hyväksymättömiä tuottajaorganisaatioita ja niiden yhteenliittymiä on huomattavasti enemmän kuin hyväksyttyjä. Hyväksyttyjä ja hyväksymättömiä tuottajaorganisaatioita ja niiden yhteenliittymiä on oliiviöljyalalla noin 1 400, naudanliha-alalla noin 800 ja peltokasvialalla noin 1 600.

28.Tuloksista käy myös ilmi, että noin kaksi kolmesta tuottajaorganisaatiosta ja niiden yhteenliittymästä käy sopimusneuvotteluja ja että käytännössä kaikki niin toimivat toteuttavat ainakin yhden YMJ-asetuksen 169–171 artiklassa edellytetyn tehokkuutta lisäävän toiminnon. Yleisimmät tehokkuutta lisäävät toiminnot ovat laadunvalvonta, jakelu/kuljetus ja tuotantopanosten hankinta. Tuottajaorganisaatiot suorittavat näitä tehokkuutta lisääviä toimintoja ennen kaikkea siksi, että ne katsovat toimintojen parantavan niiden asemaa ostajien kanssa käytävissä neuvotteluissa. Yksikään tuottajaorganisaatio ei ole täyttänyt kaikkia hallinnollisia vaatimuksia (neuvoteltujen määrien hyväksyminen ja ilmoittaminen), joita poikkeuksen soveltaminen edellyttää.

2.2.2.Muut alakohtaiset poikkeukset sekä kriisintorjuntatoimet

29.YMJ-asetuksen 150 ja 172 artiklan mukaan tuottajaorganisaatiot voivat sopia tarjonnan mukauttamisesta kysyntään ja varmistaa lisäarvon ja tiettyjen tuotteiden laadun. Ranska on soveltanut tarjonnan sääntelyä kahdeksaan ja Italia neljään SAN/-SMM-nimityksen saaneeseen juustoon YMJ-asetuksen 150 artiklan nojalla. Samanlaista mahdollisuutta on käyttänyt SAN-/SMM-nimityksen saaneen kinkun tarjonnan yhteydessä ainoastaan Italia YMJ-asetuksen 172 artiklan nojalla. Viinin osalta Ranska (17 tapausta) ja Espanja (yksi tapaus) ovat ilmoittaneet komissiolle ottaneensa käyttöön tarjonnan sääntelyä koskevat markkinointisäännöt YMJ-asetuksen 167 artiklan mukaisesti.

30.Sokerialalla sokerinjalostajat ja sokerijuurikkaan viljelijät voivat komission delegoidun asetuksen (EU) 2016/1166 mukaan sopia arvojen ja tappioiden jakamisesta tietyin ehdoin. Arvonjakamislauseke on valinnainen, ja siitä tulisi sopia kerralla vain yhden sokerinjalostajan (ei siis useamman jalostajan muodostaman osuuskunnan) ja sokerijuurikkaan viljelijöiden kesken. Sopimuspuolet eivät voi sopia sokerijuurikkaan hintaa. Arvonjakoa käytetään usein: 35 sopimuksessa 42 sopimuksesta sellaisessa kaupankäynnissä, josta komissio on saanut tietoja.

31.YMJ-asetuksen 33 artiklassa säädetään hedelmä- ja vihannesalan tuottajaorganisaatioiden mahdollisuudesta toteuttaa toimenpideohjelmissa erilaisia toimenpiteitä, muun muassa tuotannon suunnittelua koskevia ja kriisinhallintatoimenpiteitä. Nämä toimenpiteet ovat EU:n yhteisrahoittamia. Vuonna 2015 kriisinhallintatoimenpiteisiin kohdistettu EU:n rahoitus oli 50 miljoonaa euroa.

32.Markkinoiden vakavien epätasapainotilojen aikana kaikkien maatalousalojen hyväksytyt tuottajaorganisaatiot ja niiden yhteenliittymät sekä toimialakohtaiset organisaatiot voivat YMJ-asetuksen 222 artiklan nojalla tehdä sopimuksia kuuden kuukauden kaudeksi, jota voidaan jatkaa kerran. Komissio salli tällaiset kriisinhallintatoimenpiteet esimerkiksi tuotteiden poistamiseksi markkinoilta maitokriisin aikana huhtikuusta 2016 huhtikuuhun 2017. Komission tietojen mukaan tätä mahdollisuutta ei ole kuitenkaan käytetty.

2.3.SEUT-sopimuksen 101 artiklan 3 kohta

33.Riippumattomien tuottajien välisiin, esimerkiksi määriä ja myyntiä koskeviin sopimuksiin voidaan soveltaa SEUT-sopimuksen 101 artiklan 3 kohtaa, jos 5 kohdassa kuvatut edellytykset täyttyvät.