Euroopan parlamentin päätöslauselma Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta 2003 (2004/2091(INI))



Virallinen lehti nro 201 E , 18/08/2005 s. 0115 - 0119



P6_TA(2004)0065 Euroopan oikeusasiamies — Vuosikertomus 2003 Euroopan parlamentin päätöslauselma Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta 2003 (2004/2091(INI)) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksen 2003, - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 195 artiklan, - ottaa huomioon 17. marraskuuta 1993 antamansa päätöslauselman demokratiasta, avoimuudesta ja toissijaisuudesta sekä toissijaisuusperiaatteen täytäntöönpanomenetelmiä koskevasta toimielinten välisestä sopimuksesta; oikeusasiamiehen tehtävien hoitamista koskevista yleisistä ehdoista; perustamissopimuksen 189 b artiklan mukaisista järjestelyistä sovittelukomitean tehtävien suhteen [1], ja erityisesti osan, joka koskee oikeusasiamiehen ohjesääntöä ja hänen tehtäviensä hoitamista koskevia yleisiä ehtoja, - ottaa huomioon 9. maaliskuuta 1994 tekemänsä päätöksen 94/262/EHTY, EY, Euratom oikeusasiamiehen ohjesäännöstä ja hänen tehtäviensä hoitamista koskevista yleisistä ehdoista [2] ja erityisesti päätöksen 3 artiklan 8 kohdan, - ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan 43 artiklan, - ottaa huomioon työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan ja 195 artiklan 2 kohdan, - ottaa huomioon vetoomusvaliokunnan mietinnön (A6-0030/2004), A. ottaa huomioon, että perusoikeuskirja kuuluu osana Euroopan perustuslakisopimukseen, jonka Euroopan unionin 25 jäsenvaltion valtion- ja hallitusten päämiehet ja ulkoministerit allekirjoittivat Roomassa 29. lokakuuta 2004, B. ottaa huomioon, että perusoikeuskirjan V luvun (kansalaisten oikeudet) 41 artiklassa (oikeus hyvään hallintoon) määrätään, että jokaisella on oikeus siihen, että unionin toimielimet ja laitokset käsittelevät hänen asiansa puolueettomasti, oikeudenmukaisesti ja kohtuullisessa ajassa, C. ottaa huomioon, että perusoikeuskirjan 42 artiklassa (oikeus tutustua asiakirjoihin) määrätään, että kaikilla unionin kansalaisilla ja kaikilla luonnollisilla henkilöillä tai oikeushenkilöillä, joiden asuinpaikka tai sääntömääräinen kotipaikka on jossakin jäsenvaltiossa, on oikeus tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin, D. ottaa huomioon, että perusoikeuskirjan V luvun 43 artiklassa (oikeusasiamies) määrätään, että "kaikilla unionin kansalaisilla ja kaikilla luonnollisilla henkilöillä ja oikeushenkilöillä, joiden asuinpaikka tai sääntömääräinen kotipaikka on jossakin jäsenvaltiossa, on oikeus tehdä unionin oikeusasiamiehelle kantelu, joka koskee yhteisön toimielinten ja laitosten toiminnassa ilmenneitä epäkohtia, lukuun ottamatta yhteisöjen tuomioistuimen ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimintaa lainkäyttöeliminä", E. ottaa huomioon, että oikeusasiamiehen vuosikertomus esitettiin muodollisesti Euroopan parlamentin puhemiehelle 19. huhtikuuta 2004 ja että oikeusasiamies Nikiforos Diamandouros esitteli kertomuksen vetoomusvaliokunnalle 26. huhtikuuta 2004, F. ottaa huomioon, että oikeusasiamiehelle tehtyjen kantelujen määrä lisääntyi huomattavasti vuonna 2003 ja että lisääntymisen oletetaan jatkuvan unionin laajennuttua äskettäin, G. katsoo, että unionin demokraattisen vastuunalaisuuden kannalta on huolestuttavaa, miten paljon oikeusasiamiehelle tulee kanteluja, joissa kansalaisilla on perusteltuja syitä hakea oikeutta Euroopan unionin toimielinten toiminnassa esiintyneen avoimuuden puutteen vuoksi, H. ottaa huomioon, että vuosikertomuksessa mainitaan esimerkkejä tapauksista, joissa hallinnollista epäkohtaa ei todettu ja joissa Euroopan unionin viranomaiset ovat noudattaneet oikeusasiamiehen suosituksia, kun ne ovat saaneet tiedon kantelusta ja kyseisestä ongelmasta, tai joissa on päästy sovintoratkaisuun, mutta myös useita kanteluja, joissa oikeusasiamies on joutunut päättämään asian käsittelyn kriittiseen huomautukseen, I. ottaa huomioon, että oikeusasiamies on myös osoittanut aktiivisuutta omasta aloitteesta tehtyjen tutkimusten muodossa, J. ottaa huomioon, että Euroopan parlamentti hyväksyi 6. syyskuuta 2001 päätöslauselman Euroopan oikeusasiamiehen erityiskertomuksesta Euroopan parlamentille: omasta aloitteesta suoritettu tutkimus siitä, onko yhteisön eri toimielimillä ja laitoksilla yleisesti saatavilla olevaa hyvän hallintotavan säännöstöä virkamiesten suhteista kansalaisiin [3]; siinä parlamentti antoi yksimielisen tukensa Euroopan unionin hyvän hallintotavan säännöille, joita oikeusasiamies suositteli; ottaa huomioon, että komissio ei ole hyväksynyt kyseisiä sääntöjä, K. ottaa huomioon, että Euroopan perustuslakisopimus sisältää oikeudellisen perustan hyvää hallintotapaa koskevalle lainsäädännölle, L. ottaa huomioon, että 23. tammikuuta 2003 oikeusasiamies esitti valmistelukunnalle, että "perustamissopimuksen korvaaminen perustuslaillisella sopimuksella edellyttää perustamissopimuksen vartijan roolin perinpohjaista tarkastelua erityisesti siksi, että perustuslaillinen sopimus sisältää perusoikeuksia", M. ottaa huomioon, että oikeusasiamies on jo korostanut kanteluun 995/98/OV antamassaan päätöksessä, että vaikka komissiolla on harkintavaltaa rikkomismenettelyjen käynnistämisessä, siihen kuitenkin "sovelletaan oikeudellisia rajoituksia, jotka on vahvistettu yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä, jonka mukaan hallinnollisten viranomaisten on esimerkiksi toimittava johdonmukaisesti ja vilpittömässä mielessä, vältettävä syrjintää, noudatettava suhteellisuuden, yhdenvertaisuuden ja oikeutettujen odotusten periaatteita sekä kunnioitettava ihmisoikeuksia ja perusvapauksia", N. ottaa huomioon, että Euroopan parlamentti sai jo joulukuussa 1999 Euroopan oikeusasiamieheltä pyynnön, jolla pyrittiin tarkistamaan niitä oikeusasiamiehen ohjesäännön säännöksiä, jotka koskevat oikeusasiamiehen oikeutta tutustua asiakirjoihin ja kuulla todistajia; ottaa huomioon, että Euroopan parlamentti suositteli näiden säännösten tarkistamista; ottaa huomioon, että näitä säännöksiä ei ole vieläkään tarkistettu komission ja neuvoston esittämien varaumien johdosta, O. ottaa huomioon, että ehdotuksesta annettujen lausuntojen kielteistä sävyä pahoitellut oikeusasiamies ehdotti 17. joulukuuta 2002 päivätyssä kirjeessään Euroopan parlamentin puhemiehelle, että oikeusasiamiehen ja Euroopan parlamentin yksiköt voisivat yhdessä tutkia kysymystä oikeusasiamiehen ohjesäännön tarkistamisesta, P. ottaa huomioon, että vuosikertomus osoittaa oikeusasiamiehen jatkaneen pyrkimyksiä kansallisten ja alueellisten oikeusasiamiesten verkoston kehittämiseksi kiinnittäen erityistä huomiota ehdokasmaihin, Q. ottaa huomioon, että vuosikertomuksessa todetaan, että sekä edellinen oikeusasiamies Söderman että nykyinen oikeusasiamies Nikiforos Diamandouros ovat vaatineet oikeusasiamiehen ja muiden tuomioistuinlaitoksen ulkopuolisten oikaisukeinojen nimenomaista tunnustamista perustuslaissa; 1. hyväksyy oikeusasiamiehen esittämän vuotta 2003 koskevan vuosikertomuksen, joka on kattava ja yksityiskohtainen selonteko vuoden toiminnasta ja erityisesti käsitellyistä tapauksista; 2. onnittelee ensimmäistä oikeusasiamiestä Jacob Södermania 31. maaliskuuta 2003 päättyneen menestyksekkään ja haasteellisen toimikauden loppuunsaattamisesta; seitsemän ja puolen vuoden kautensa aikana hän rakensi lujan perustan oikeusasiamiehen toiminnalle ja tarjosi yli 11000 kansalaiselle oikaisukeinon; 3. kiittää Nikiforos Diamandourosta, joka on huhtikuussa 2003 tapahtuneesta virkaanastumisestaan lähtien pyrkinyt menestyksekkäästi tehostamaan Euroopan oikeusasiamiehen toimiston toimintaa ja edistämään hyvää julkishallintoa, oikeusvaltion periaatteiden kunnioittamista ja ihmisoikeuksien kunnioittamista; 4. pitää oikeusasiamiehen roolia Euroopan unionin päätöksentekoprosessien ja hallinnon avoimuuden ja demokraattisen vastuunalaisuuden parantamisen kannalta olennaisena panoksena pyrittäessä kohti unionia, jossa päätökset todella tehdään "mahdollisimman avoimesti ja mahdollisimman lähellä kansalaisia" Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 1 artiklan 2 kohdan edellyttämällä tavalla; 5. antaa tunnustusta oikeusasiamiehelle tämän toimiessa toimielimensä tunnetuksi tekemiseksi ja kansalaisten oikeuksista tiedottamiseksi tiedotusmateriaalia jakamalla, vierailemalla jäsenvaltioissa ja konferensseissa; 6. toteaa, että komissio on vastannut myönteisesti oikeusasiamiehen ehdotukseen, että komission olisi tiedotettava järjestelmällisesti avustusten ja tukien hakijoille ja saajille hallinnollista epäkohtaa koskevan kantelun mahdollisuudesta; 7. toteaa, että kantelujen lukumäärä on lisääntynyt huomattavasti, mikä korostaa oikeusasiamiehen onnistumista siinä, että EU:n toimielinten kanssa yhteydessä olevat kansalaiset ovat yhä paremmin selvillä oikeuksistaan; 8. panee kuitenkin merkille, että suuren yleisön keskuudessa on vielä epätietoisuutta oikeusasiamiehen täsmällisestä toimialasta, sillä noin 75 prosenttia kanteluista kohdistuu hänen toimivaltuuksiensa ulkopuolelle; panee kuitenkin tyytyväisenä merkille, että tällaisissa tapauksissa oikeusasiamies pyrkii auttamaan kantelun tekijöitä neuvomalla heitä kääntymään muiden toimielinten, kuten vetoomusvaliokunnan tai paikallisten oikeusasiamiesten toimistojen puoleen, ja vaatii edelleen, että kansalaisille on annettava oikeaa tietoa käyttäen edellä mainittuja eri välineitä; 9. panee tyytyväisenä merkille, että monissa tapauksissa Euroopan unionin viranomaiset ovat ryhtyneet toimiin kanteluasian sopimiseksi, kun ne ovat saaneet tiedon kyseisestä ongelmasta, ja että muissa tapauksissa on päästy sovintoratkaisuun; kehottaa yhteisön viranomaisia toteuttamaan oikeusasiamiehen suositusluonnokset tutkimuksissa todettujen hallinnollisten epäkohtien korjaamiseksi sekä noudattamaan oikeusasiamiehen kriittisiä huomautuksia, jotta vastaavilta hallinnollisilta epäkohdilta vältytään jatkossa; 10. panee tyytyväisenä merkille, että oikeusasiamies on neljässä tapauksessa toiminut välittäjänä saaden aikaan molempia osapuolia tyydyttävän sopuratkaisun ja että seitsemän muuta ehdotusta sovintoratkaisuksi oli käsiteltävänä vuoden lopulla; 11. panee lisäksi merkille, että vuonna 2003 oikeusasiamies on antanut toimielimille ja erityisesti neuvostolle kriittisen huomautuksen asiakirjojen saatavuuteen liittyvistä vaikeuksista tehtyjen kantelujen johdosta; palauttaa mieliin, että vetoomusvaliokunta on käsitellyt tätä asiaa mietinnössä, joka koski kansalaisjärjestö "Statewatchin" tekemää kantelua; neuvosto oli siinä yhteydessä vakuuttanut noudattavansa asiakirjojen saatavuutta koskevia sääntöjä; 12. kehottaa kaikkia EU:n toimielimiä ja laitoksia panemaan täysimääräisesti täytäntöön Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30. toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 [4] sillä tavalla, että EU:n toimielinten ja laitosten hallussa oleviin asiakirjoihin tutustumisen tunnustetaan olevan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 42 artiklan mukainen perusoikeus ja että vilpittömänä päämääränä olisi päätösten tekeminen mahdollisimman avoimesti ja lähellä kansalaista; korostaa, että EU:n toimielinten ja laitosten olisi tutkittava jokaista pyyntöä erittäin huolellisesti ja tapaus tapaukselta ennen tietojen vapaata saatavuutta koskevien poikkeussäännösten mahdollista soveltamista; 13. on tyytyväinen oikeusasiamiehen päätökseen yleisön mahdollisuudesta tutustua puheenjohtajiston esityslistoihin ja pöytäkirjoihin Eurooppa-valmistelukunnan työn päätyttyä; katsoo, että vaikka asetusta (EY) N:o 1049/2001 ei sovelleta, oikeusasiamies valvoo menestyksellisesti hyvän hallintotavan periaatteiden noudattamista; 14. palauttaa mieliin asetuksesta (EY) N:o 1049/2001 14. maaliskuuta 2002 antamansa päätöslauselman [5], jossa se ilmaisee pahoittelunsa komission tavasta jättää koko rikkomismenettely, komission ja jäsenvaltioiden välinen kirjeenvaihto mukaan luettuna, parlamentaarisen valvonnan ulkopuolelle, mikä heikentää yhteisön lainsäädännön tehokkuutta; 15. tukee komissiolle esitettyä kehotusta antaa ehdotuksia asetuksen (EY) N:o 1049/2001 muuttamisesta erityisesti lainsäädäntöasiakirjoihin tutustumisoikeuden osalta; 16. toteaa, että myös vuonna 2003 lukuisat kantelut koskivat avoimuuden puutetta toimielinten palvelukseenottokilpailuissa, vaikka oikeusasiamies on jo vuosia kiinnittänyt erityishuomiota tähän asiaan, koska niin monet kansalaiset ovat yhteydessä toimielimiin kilpailujen kautta; toteaa, että eräät näistä kanteluista ovat johtaneet oikeusasiamiehen kriittiseen huomautukseen; 17. panee tyytyväisenä merkille, että kahden oikeusasiamiehelle tehdyn kantelun jälkeen neuvosto päätti noudattaa oikeusasiamiehen suositusta ja antaa palvelukseenottokilpailujensa osallistujille mahdollisuuden tutustua korjattuihin koevastauksiinsa, mikä on ollut jo parlamentin ja komission käytäntönä; 18. vaatii, että EU:n toimielinten palvelukseenottokilpailuista vastaisuudessa vastaava toimielinten välinen elin EPSO (Euroopan yhteisöjen henkilöstövalintatoimisto) noudattaa rekrytoinnin avoimuudesta vuosien mittaan omaksuttuja sääntöjä, joiden perustana on usein ollut oikeusasiamiehelle tehdyt kantelut ja oikeusasiamiehen suositukset; 19. toteaa, että monet oikeusasiamiehen kriittiseen huomatukseen johtaneet kantelut koskevat kirjeenvaihdossa ilmenneitä viivytyksiä, vastaamatta jättämistä tai riittämättömiä ja epäkohteliaita vastauksia; palauttaa siksi toimielinten ja laitosten mieliin, että riittävä ja asianmukainen yhteydenpito kansalaisiin on niiden omien etujen mukaista; 20. panee tyytyväisenä merkille, että vuoden 2003 aikana käynnistettiin viisi tutkimusta oikeusasiamiehen omasta aloitteesta ja että yksi näistä koski vammaisten integroimista, jotta vammaisia ei syrjittäisi näiden suhteissa Euroopan toimielimiin, sen mukaisesti, mitä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 26 artiklassa säädetään; 21. palauttaa mieleen, että Euroopan parlamentti hyväksyi edellä mainitun päätöslauselman Euroopan unionin toimielinten ja laitosten hyvän hallintotavan säännöistä ja että se on siitä lähtien toistuvasti vaatinut säännöstön soveltamista kaikissa toimielimissä ja laitoksissa; pahoittelee, että komissio ei ole tähän mennessä täysimääräisesti hyväksynyt ja soveltanut säännöstöä; 22. palauttaa mieleen, että 25. syyskuuta 2003 komission varapuheenjohtaja Loyola De Palacio keskustellessaan täysistunnossa oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta 2002 mainitsi, että sopimusluonnos Euroopan perustuslaiksi sisältää oikeusperustan hyvää hallintotapaa koskevalle lainsäädännölle, jonka pitäisi olla pakollinen kaikille unionin toimielimille ja laitoksille; yhtyy oikeusasiamiehen näkemykseen, että komission olisi aloitettava valmistelut kyseisen lainsäädännön hyväksymistä varten; 23. hyvää hallintotapaa koskevan lainsäädännön täytäntöönpanoa odotettaessa kehottaa oikeusasiamiestä työskentelemään yhteistyössä vetoomusvaliokunnan kanssa hyvää hallintotapaa koskevien kriteerien edelleen kehittämiseksi rikkomismenettelyssä siten kuin kantelun 995/98/OV johdosta annetussa oikeusasiamiehen päätöksessä todetaan, jotta varmistetaan, että komissio toteuttaa ne; 24. katsoo, että oikeusasiamiehellä olisi oltava rajoittamaton oikeus tutustua asiakirjoihin tutkimustensa puitteissa; toteaa, että oikeusasiamies ehdotti lähes kuusi vuotta sitten muutosta oikeusasiamiehen ohjesäännön 3 artiklan 2 kohtaan oikeusasiamiehen oikeudesta tutustua asiakirjoihin ja kuulla todistajia, mistä Euroopan parlamentti hyväksyi 6. syyskuuta 2001 päätöslauselman [6]; pahoittelee, että neuvosto ei ole kyennyt antamaan hyväksyntäänsä päätöslauselmalle [7]; 25. katsoo, että 9. maaliskuuta 1994 hyväksyttyä oikeusasiamiehen ohjesääntöä olisi tarkistettava ottaen huomioon viime vuosikymmenen tapahtumat, kuten Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkintavaltuudet ja asetuksen (EY) N:o 1049/2001 antaminen, mitä oikeusasiamies Söderman ehdotti kirjeessään puhemies Pat Coxille 17. joulukuuta 2002; 26. antaa tunnustusta oikeusasiamiehen toimiston ja vetoomusvaliokunnan väliselle hyvälle yhteistyösuhteelle, johon kuuluu soveltuvien tapausten keskinäinen siirtäminen tarvittaessa, mikä johti kuuden kantelun siirtämiseen valiokuntaan ja minkä yhteydessä 142 kantelijalle suositeltiin vetoomuksen tekemistä; 27. kiittää oikeusasiamiehen toimintaa tämän perustettua kansallisten ja paikallisten oikeusasiamiesten verkoston, jolle oikeusasiamiehen toimivallan ulkopuolelle jäävät kantelut siirretään; katsoo, että vetoomusvaliokunnan olisi hyödyllistä saada tietoja tältä verkostolta ja perustaa vastaava vetoomusvaliokuntien verkosto yhteistyössä oikeusasiamiehen toimiston kanssa; 28. kannustaa oikeusasiamiestä jatkamaan ponnistuksia yhteistyössä kansallisten ja alueellisten oikeusasiamiesten kanssa tuomioistuinlaitoksen ulkopuolisten keinojen kattavan ja tehokkaan järjestelmän käyttöönottamiseksi niiden Euroopan kansalaisten eduksi, jotka katsovat, että heidän yhteisön lainsäädäntöön perustuvia oikeuksiaan on loukattu; 29. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman ja mietinnön vetoomusvaliokunnalle, neuvostolle, komissiolle, Euroopan oikeusasiamiehelle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille sekä jäsenvaltioiden oikeusasiamiehille tai vastaaville elimille. [1] EYVL C 329, 6.12.1993, s. 132. [2] EYVL L 113, 4.5.1994, s. 15. [3] EYVL C 72 E, 21.3.2002, s. 331. [4] EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43. [5] EUVL C 47 E, 27.2.2003, s. 483. [6] EYVL C 72 E, 21.3.2002, s. 336. [7] Neuvoston 26. marraskuuta 2002 päivätty muistio 14782/02 OMBUDS 29. --------------------------------------------------