KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE EIP:N ULKOISEN VALTUUDEN NOJALLA VUONNA 2010 TOTEUTETUISTA TOIMISTA /* COM/2012/036 final */





KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE EIP:N ULKOISEN VALTUUDEN NOJALLA VUONNA 2010 TOTEUTETUISTA TOIMISTA SISÄLLYSLUETTELO 1........... JOHDANTO................................................................................................................. 2 2........... RAHOITUSTOIMET.................................................................................................... 3 2.1........ EIP:n rahoitusmäärät päätöksen soveltamisalaan kuuluvilla alueilla.................................... 3 2.2........ EU:n poliittisten tavoitteiden tukeminen............................................................................ 5 2.3........ Jakautuminen aloittain..................................................................................................... 7 2.4........ EIP:n toimien vaikutus ja lisäarvo..................................................................................... 8 3........... YHTEISTYÖ KOMISSION KANSSA...................................................................... 10 4........... YHTEISTYÖ KANSAINVÄLISTEN RAHOITUSLAITOSTEN KANSSA.............. 11 1. JOHDANTO Euroopan parlamentin ja neuvoston 13. heinäkuuta 2009 tekemässä päätöksessä 633/2009/EY, jäljempänä ’päätös’ tai ’valtuus’, vaaditaan komissiota laatimaan vuosittain kertomus takuun nojalla toteutetuista EIP:n rahoitustoimista EIP:n toimittamien vuosittaisten kertomusten pohjalta. EIP antaa valtuuden kattamilla EU:n ulkopuolisilla alueilla lainoja ja lainatakauksia joko omalla riskillään perussääntönsä 16 artiklan puitteissa, jäljempänä ’oman riskin toimet’, tai EU:n takaamana, jäljempänä ’valtuuden nojalla toteutetut toimet’. Tässä kertomuksessa tarkastellaan EIP:n valtuuden nojalla vuonna 2010 toteuttamia rahoitustoimia ja esitetään yhteenveto sen oman riskin toimista. EIP:n Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioissa (AKT) sekä merentakaisissa maissa ja merentakaisilla alueilla (MMA) toteuttamia toimia tarkastellaan sen sijaan erillisessä vuosikertomuksessa. Kertomuksessa kuvataan vuonna 2010 tapahtunutta kahta tärkeää muutosta: tarvetta jatkuvaan luotonantoon kriisin vuoksi ja ilmastonmuutokseen liittyvien toimien laajentamista. Maailmanlaajuinen kriisi vaikutti liittymistä valmistelevissa maissa sekä Itä-Euroopan naapurimaissa ja Venäjällä erityisen voimakkaasti vuonna 2009, kun reaalitalous supistui 4,5 prosenttia liittymistä valmistelevissa maissa ja 8,0 prosenttia Itä-Euroopan naapurimaissa ja Venäjällä. Liittymistä valmistelevissa maissa EIP säilytti keskeisen toimijan asemansa kasvattamalla yhteenlaskettua BKT:tä puoli prosenttiyksikköä ja auttamalla lieventämään lainanannon kiristymisen vaikutuksia alueella. Niinpä lainananto pk-yrityksille kaksinkertaistui alueella vuoden 2009 aikana. Talouden kriisistä elpymisen myötä tämä kannustin on poistunut kokonaan ja luotonanto alueelle on palannut takaisin kriisiä edeltäneelle tasolle. Talouskriisiin vastattiin muun muassa tekemällä yhteistyötä muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa noudattaen yhteistä toimintasuunnitelmaa pankkisektorille ja reaalitaloudelle suunnatun lainanannon tukemiseksi Keski- ja Itä-Euroopassa. Vaikka lainananto yksityissektorille on kääntynyt jälleen vakaaseen nousuun liittymistä valmistelevissa maissa sekä Aasian ja Latinalaisen Amerikan maissa, se on kuitenkin pysynyt kriisiä edeltänyttä tasoa pienempänä Välimeren alueella, Itäisissä naapurimaissa ja Etelä-Afrikassa. EIP:llä on siis ollut edelleenkin merkittävä suhdanteita tasoittava rooli näillä alueilla. Toinen vuonna 2010 tapahtunut tärkeä muutos oli ilmastonmuutoksen torjuntaan liittyvän EIP:n toiminnan huomattava laajentaminen pääasiassa käyttäen EIP:n oman riskin järjestelyjä. EIP investoi yhteensä 1,6 miljardia euroa kestävään energiaan ja liikenteeseen liittyviin hankkeisiin. Hankkeista yli kolme neljäsosaa toteutetaan Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa sekä Itä-Euroopan naapurimaiden alueilla, jotka edustavat energiatehokkuudeltaan heikoimpia valtuuden kattamia alueita. Tällainen huima kasvu ja energiainvestointien lisääntyminen Välimeren alueella energiavarmuuden tukemiseksi Euroopassa kompensoivat suhdanteita tasaavien investointien vähentämisen vaikutuksen täysin. Näissä puitteissa komission ja EIP:n välistä yhteistyötä tiivistettiin entisestään vuoden 2010 aikana erityisesti valtuuden väliarvioinnin sekä lainojen ja avustusten erilaisten yhdistämismekanismien yhteydessä. EU:n tasolla käynnistettiin vuoden 2011 aikana useita tärkeitä aloitteita varsinkin arabikevään seurantatoimien yhteydessä. Esimerkkejä tällaisista ovat EU:n takaaman EIP:n lainanantokyvyn vahvistaminen Välimeren alueella, G8-ryhmän Deauvillen kumppanuuteen liittyvä aloite ja Välimeren eteläpuolisia maita tarkastelevan EU:n työryhmän perustaminen. EIP:n panosta näiden aloitteiden toteuttamisessa tarkastellaan ensi vuoden kertomuksessa. Tarkempia hanke-, sektori-, maa- ja aluekohtaisia tietoja ja tilastotaulukoita edellä mainituista toiminnoista on liitteenä olevassa valmisteluasiakirjassa[1]. Tässä kertomuksessa mainitut viittaukset taulukoihin ovat viittauksia valmisteluasiakirjaan, jollei toisin mainita. EIP:n ulkoisesta valtuudesta tehdyn väliarvioinnin valmistuttua komissio teki huhtikuussa 2010 ehdotuksen uudeksi Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi, joka hyväksyttiin 25. lokakuuta 2011[2] (päätös 1080/2011/EU EU:n takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille unionin ulkopuolella toteutettaviin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja lainatakauksista aiheutuvien tappioiden varalta). Uusi päätös kattaa rahoitustoimet 1. helmikuuta 2007 ja 31. joulukuuta 2013 välisenä aikana ja kumoaa päätöksen 633/2009/EY. Siinä otetaan käyttöön lisäraportointivaatimuksia, joita aletaan soveltaa EIP:n sopimiin rahoitustoimiin vuodesta 2012 alkaen. 2. RAHOITUSTOIMET 2.1. EIP:n rahoitusmäärät päätöksen soveltamisalaan kuuluvilla alueilla – EIP:n rahoituksen määrä EU:n ulkopuolisilla alueilla – kun mukaan otetaan sekä valtuuden nojalla toteutetut toimet että EIP:n oman riskin toimet – pysyi vakaana eli yhteensä noin 8,8 miljardissa eurossa vuosina 2009 ja 2010. Tämä on noin 40 prosenttia enemmän kuin aiempien vuosien kriisiä edeltänyt taso (6,5 miljardia euroa vuonna 2007 ja 6,1 miljardia euroa vuonna 2008). EIP:n rahoituksen määrä ulkoisen valtuuden kattamilla alueilla, joihin AKT/MMA ja EFTA-maat eivät kuulu, oli vuoden 2009 tapaan yhteensä 7,8 miljardia euroa vuonna 2010 verrattuna 5,6 miljardiin euroon vuonna 2008. Vuoden 2009 osalta 1,2 miljardin euron lisäys (67 %) EIP:n oman riskin välineiden puitteissa kompensoitiin vähentämällä valtuuden mukaista lainanantomäärää vastaavasti. Hankkeiden määrän mukaisesti tarkasteltuna valtuuden nojalla rahoitettiin 46 hanketta vuonna 2010 verrattuna 55 hankkeeseen vuonna 2009. – Vuoden 2010 lopussa valtuuden nojalla sovittujen toimien kokonaismäärä oli 16,8 miljardia euroa eli 65 prosenttia päätöksen 633/2009/EY mukaisesta kokonaisenimmäismäärästä (25,8 miljardia euroa). Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat päättäneet myöntää vielä 2 miljardia euroa horisontaalista ilmastonmuutosvaltuutta varten ja korottaa uudessa päätöksessä vahvistettuja alueellisia enimmäismääriä, jotteivät EIP:n lainanantotoimet erityisesti Välimeren alueella ja liittymistä valmistelevissa maissa estyisi valtuuden viimeisinä vuosina. Tämän seurauksena uuden päätöksen mukainen valtuuden kokonaisenimmäismäärä on 29,5 miljardia euroa. Vuoden 2010 lopussa EIP:n sopimien toimien määrä oli 57 prosenttia uudesta kokonaisenimmäismäärästä. – Seuraavasta taulukosta käy ilmi EIP:n omista varoista myönnetyn rahoituksen määrä vuosina 2009 ja 2010 ulkoisen valtuuden soveltamisalaan kuuluvilla alueilla. Taulukko 1: EIP:n rahoitus vuosina 2009 ja 2010 (vuosien 2007–2013 valtuus) (milj. euroa) Kohdemaat || Valtuuden nojalla toteutetut toimet || EIP:n oman riskin toimet (1) || Yhteensä (milj. euroa) || Kokonaistakuu || Poliittisen riskin takuu || Yhteensä || 2009 || 2010 || 2009 || 2010 || 2009 || 2010 || 2009 || 2010 || 2009 || 2010 Liittymistä valmistelevat maat || 2 615 || 1 460 || 250 || 75 || 2865 || 1 535 || 1 475 || 1 796 || 4 340 || 3 331 Välimeri || 1 088 || 1 663 || 422 || 346 || 1 510 || 2 009 || 56 || 516 || 1 566 || 2 525 Itä-Eurooppa, Etelä-Kaukasia ja Venäjä || 0 || 325 || 233 || 305 || 233 || 631 || 0 || 0 || 233 || 631 Aasia ja Latinalainen Amerikka || 730 || 223 || 417 || 420 || 1 147 || 643 || 141 || 579 || 1 288 || 1 222 Etelä-Afrikka || 240 || 0 || 40 || 50 || 280 || 50 || 0 || 0 || 280 || 50 Yhteensä || 4 673 || 3 671 || 1 362 || 1 196 || 6 035 || 4 867 || 1 672 || 2 891 || 7 706 || 7 758 (1) EIP:n oman riskin toimet toteutetaan seuraavien rahoitusvälineiden puitteissa: - Liittymistä valmisteleva rahoitusväline: 19,5 miljardin euron määrärahat vuosiksi 1998–2010. Tästä summasta 6,2 miljardia euroa on varattu vuosiksi 2007–2010. Vuosiksi 2011–2013 on sallittu 5,7 miljardin euron määrärahakorotus. - Välimeren alueen kumppanuusjärjestely II: 2 miljardia euroa vuosiksi 2007–2013. - Energiahuollon kestävyyttä ja varmuutta koskeva rahoitusväline: 4,5 miljardia euroa vuosiksi 2007–2013. - EFTA-järjestely: 3,3 miljardia euroa vuoteen 2013. - Itäisen kumppanuuden väline: 1,5 miljardia euroa joulukuusta 2009 vuoteen 2013. Valtuuden nojalla vuonna 2010 allekirjoitetuista lainasopimuksista 75 prosenttia kuului kokonaistakuun piiriin (valtiotasolla ja valtiotasoa alemmalla tasolla toteutetut toimet) ja 25 prosenttia poliittisen riskin takuun piiriin (yksityissektorin toimet). Allekirjoitettujen sopimusten yhteismäärä molempien takuiden osalta on 63 prosenttia vuonna 2010 päätöksen soveltamisalaan kuuluvilla alueilla myönnetystä kaikesta rahoituksesta. Loput 37 prosenttia vastaa EIP:n oman riskin lainoja (2,9 miljardia euroa), joilla ei ole EU:n takuuta. Liittymistä valmistelevissa maissa valtuuden nojalla vuonna 2010 toteutetuissa toimissa näkyy paluu kriisiä edeltäneelle tasolla verrattuna vuoden 2009 poikkeuksellisen vilkkaaseen lainanantoon osana kriisin vuoksi alueella (erityisesti pk-yrityksille) myönnettyä EIP:n investointitukea. Sen sijaan liittymistä valmistelevasta välineestä myönnettiin 22 prosenttia enemmän lainoja (yhteensä 1,8 miljardia euroa), mikä oli enemmän kuin valtuuden nojalla toteutettujen toimien yhteismäärä (1,5 miljardia euroa) vuonna 2010. Valtuuden nojalla toteutettujen toimien vähäisemmän liikkumavaran vuoksi ja liittymistä valmistelevien maiden edelleen huomattavien tarpeiden täyttämiseksi EIP:n valtuusto hyväksyi vuoden 2011 alussa liittymistä valmistelevan välineen lainojen enimmäismäärään 5,7 miljardin euron korotuksen, jota sovelletaan vuoteen 2013 asti. Vuoden 2010 aikana EIP:n rahoitustoiminta vilkastui huomattavasi eteläisissä ja itäisissä naapurimaissa. Välimeren alueella EIP:n lainananto sen omista varoista (EU:n takuun piirin kuuluvan valtuuden ja EIP:n omalla riskillä toteuttaman Välimeren alueen kumppanuusjärjestely II:n mukaisesti) oli 2,5 miljardia euroa, joka on kaikkien aikojen ennätys. Itäisissä naapurimaissa ja Venäjällä lainanantotoiminta on vuodesta 2009 yli kaksinkertaistunut 631 miljoonaan euroon. Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa myönnettiin vähemmän valtuuden mukaisia lainoja mutta energiahuollon kestävyyttä ja varmuutta koskevasta rahoitusvälineestä alueella myönnettyjen lainojen määrä kasvoi lähestulkoon vastaavasti. Valtuuden ja EIP:n oman riskin järjestelyn nojalla myönnetyn kokonaisrahoituksen määrä oli yhteensä 1,2 miljardia euroa Aasian ja Latinalaisen Amerikan maissa. Etelä-Afrikassa tehtiin yksi uusi lainasopimus (50 miljoonaa euroa) vuonna 2010. Vuonna 2009 allekirjoitettujen sopimusten sisältämä määrä oli puolestaan ollut huomattava (280 miljoonaa euroa). 2.2. EU:n poliittisten tavoitteiden tukeminen Päätöksen mukaan EIP:n toimien tavoite on tukea unionin asianmukaisia ulkosuhdepoliittisia tavoitteita. Päätöksessä säädetään myös eräistä erityistavoitteista, joihin EIP:n ulkoisilla toimilla olisi pyrittävä. Alla olevassa taulukossa 2 esitetään yhteenveto EIP:n rahoitustoimien tärkeimmistä tavoitteista päätöksen soveltamisalaan kuuluvilla alueilla. Taulukko 2: Yhteenveto EIP:n rahoitustoimien tärkeimmistä tavoitteista päätöksen mukaan Tärkeimmät tavoitteet päätöksen mukaan || Ehdo-kas-maat || Väli­meren maat || Itä-Euroo-pan naapu­rimaat ja Venäjä || Aasia ja Latina-lainen Ame­rikka || Etelä-Afrikka Energia – Toimitusvarmuus || X || X || X || X || X Ympäristönsuojelu || X || X || X || X || X Yksityisen sektorin kehittäminen, pk-yritykset || X || X || X || || X Infrastruktuurin kehittäminen, TEN-verkkojen laajentaminen mukaan luettuna || X || X || X || || X Liittymistä valmisteleva tuki || X || || || || Tuki EU:n toiminnan näkyvyydelle || || || || X || Uudessa päätöksessä lainanannon tavoitteita on yksinkertaistettu kaikilla alueilla. Jäsenvaltioiden energiavarmuuden ja ympäristönsuojelun tukeminen ovat yhteisiä tavoitteita kaikille päätöksen soveltamisalaan kuuluville alueille. Seuraavasta taulukosta käy ilmi näiden tavoitteiden tukemiseksi vuosina 2009–2010 tehtyjen EIP:n sopimusten määrä. Taulukko 3: Vuosina 2009 ja 2010 sovitut EIP:n toimet energiavarmuuden ja ympäristönsuojelun alalla (milj. euroa) || 2009 || 2010 - Valtuuden nojalla || || || || Jäsenvaltioiden energiavarmuus || 25 || 20 || || Ympäristönsuojelu || 1 032 || 742 - Ilmastonmuutoksen torjuminen || 518 || 390 - Vesi ja jätevesihuolto || 351 || 337 - Luonnonvarojen hallinta || 161 || 0 - Teollisuuden aiheuttaman pilaantumisen vähentäminen || 3 || 16 || || Kestävät yhteisöt (vertailun vuoksi) || 443 || 572 - Kestävä liikenne || 386 || 442 - Kaupunkien uudistaminen ja elvyttäminen || 48 || 0 - Terveydenhuolto || 0 || 130 || || - EIP:n oman riskin järjestelyjen nojalla || || || || Jäsenvaltioiden energiavarmuus || 0 || 500 Ympäristönsuojelu || 196 || 1 014 Kestävät yhteisöt || 0 || 27 || || Yhteensä (valtuus + järjestelyt) päätöksen soveltamisalaan kuuluvilla alueilla || || Jäsenvaltioiden energiavarmuus || 25 || 520 Ympäristönsuojelu || 1 228 || 1 756 Kestävät yhteisöt || 433 || 599 || || EIP on viime vuosien aikana lisännyt ilmastotoimia koskevaa lainanantoaan ja sitoutunut tiiviimmin EU:n tavoitteeseen edistää vähähiilistä ja ilmastonmuutoksen kestävää kasvua EU:ssa ja sen ulkopuolella varsinkin UNFCC:n Kööpenhaminan huippukokouksen seurauksena. Vuonna 2010 EIP oli asettanut tavoitteekseen kohdentaa yhteensä 20 prosenttia lainanannostaan ilmastotoimiin. Tavoitetta on tarkoitus korottaa asteittain tulevaisuudessa. EU:ssa tehdyistä investoinneista saatujen kokemusten ja asiantuntemuksen perusteella EIP on laajentanut ripeästi ilmastonmuutokseen liittyviä toimiaan valtuuden kattamilla alueilla. EIP toimii aktiivisesti myös ilmastotoimen ”rahoitusikkunoissa”, jotka otettiin käyttöön kaikissa EU:n alueellisissa investointivälineissä vuoden 2010 loppupuolella. EIP:llä onkin hyvät mahdollisuudet edistää valmiuksien kehittämistä samoin kuin tietämyksen ja ilmastoa säästävien teknologioiden kehittämistä ja levittämistä kehitysmaissa. Valmisteluasiakirjassa esitetään lisätietoja siitä, missä laajuudessa EIP on edistänyt päätöksessä asetettuja EU:n poliittisia tavoitteita. Vuoden 2010 aikana tehty EIP:n valtuuden väliarviointi osoitti, että vaikka EIP:n toteuttamat toimet olivat yleisesti unionin ulkosuhdepolitiikan mukaisia, sitä yhteyttä, joka vallitsee unionin poliittisten tavoitteiden ja näiden tavoitteiden EIP:n toimina tapahtuvan täytäntöönpanon välillä, olisi vahvistettava, selkeytettävä ja jäsennettävä entisestään. Tämä on otettu huomioon uudessa päätöksessä, jonka mukaan komission ja EIP:n on laadittava aluekohtaiset tekniset toimintaohjeet lujittaakseen EIP:n toimien toteutuksen, valtuuden mukaisten korkean tason tavoitteiden ja EU:n alueellisten strategioiden ja painopisteiden välistä yhteyttä. 2.3. Jakautuminen aloittain Taulukossa 4 esitetään EIP:n vuonna 2010 päätöksen nojalla toteuttamien toimien jakautuminen alueittain ja aloittain. Taulukko 4: Vuonna 2010 valtuuden nojalla sovittujen toimien jakautuminen aloittain (milj. euroa) Alue || Yht. || Energia || Liikenne || Palvelut ja teollisuus || Vesihuolto, puhtaanapito || Luottojär-jestelyt pk-yrityksille || Terveyden­huolto- ja koulutus­infrastruk­tuuri Liittymistä valmistelevat maat || 1 535 || 40 || 3 % || 375 || 24 % || 650 || 42 % || 167 || 11 % || 253 || 16 % || 50 || 3 % Välimeren maat || 2 009 || 939 || 47 % || 539 || 27 % || 346 || 17 % || 55 || 3 % || || || 130 || 6 % Itä-Euroopan naapurimaat ja Venäjä || 631 || 350 || 56 % || 85 || 13 % || 75 || 12 % || 66 || 10 % || 55 || 9 % || || Aasia ja Latinalainen Amerikka || 643 || 290 || 45 % || 223 || 35 % || 130 || 20 % || || || || || || Etelä-Afrikka || 50 || || || || || || || 50 || 100 % || || || || Yhteensä || 4 868 || 1 619 || 33 % || 1 222 || 25 % || 1 201 || 25 % || 338 || 7 % || 308 || 6 % || 180 || 4 % Energia-ala sai vuonna 2010 eniten valtuuden nojalla myönnettyä rahoitusta eli 1,6 miljardia euroa. Energiatehokkuuden (330 milj. euroa) ja uusiutuvan energian (100 milj. euroa) osuus oli yhteensä 27 prosenttia valtuuden mukaisista lainoista energia-alalla. Uusiutuvan energian alalla kahta Georgiassa rahoitettua vesivoimahanketta pidetään Georgian energiastrategian kulmakivinä. Strategian tavoitteena on tehdä maasta vesivoiman nettoviejä alueella. Liikenne, johon luetaan rautateiden, maanteiden, satamien ja kaupunkiliikenteen infrastruktuurit, sai koko valtuuden mukaisesta lainanannosta 25 prosenttia. Liikenteen alalla noin 44 prosenttia EIP:n rahoituksesta koski Marokossa ja Tunisiassa maa- ja meriliikenteen infrastruktuurien alalla toteutettavia kolmea suurhanketta ja 19 prosenttia kolmea Serbiassa toteutettavaa hanketta Euroopan laajuisiin verkkoihin yhdistettyjen liikenneakselien kehittämiseksi. Palveluala sai koko valtuuden mukaisesta lainanannosta 13 prosenttia. Rahoitusta myönnettiin kolmelle investointiohjelmalle, jotka koskivat osaamistalouksien sekä tutkimus- ja innovointivalmiuksien lujittamista Serbiassa ja Turkissa. Teollisuuden alan osuus oli lähestulkoon 10 prosenttia. Lainat liittyivät kahteen Egyptissä ja Brasiliassa toteutettavaan hankkeeseen, joiden ansiosta voidaan käyttää puhtaampia tuotantopanoksia ja teollisuuden aiheuttama pilaantuminen vähenee. Maatalousalalla Moldovan tasavallalle myönnettiin 75 miljoonan euron laina (osuus noin 1,5 %) Moldovan viiniteollisuuden (joka koostuu pääasiassa pk-yrityksistä) rakenteellisten heikkouksien ratkaisemiseksi viinitarhoista aina tuotteiden lopulliseen pakkaamiseen ja jakeluun asti. Vesihuoltoa ja puhtaanapitoa koskevaa infrastruktuuria rahoitettiin 337 miljoonalla eurolla (7 % koko rahoituksesta). Rahoitus koski yhdeksää hanketta, jotka toteutetaan kaikilla valtuuden kattamilla alueilla Aasiaa ja Latinalaista Amerikkaa lukuun ottamatta. YK:n vuosituhattavoitteiden mukaisesti EIP:n rahoituksella pyritään parantamaan puhtaan juomaveden ja puhtaanapidon jatkuvan saatavuuden parantamista. Näillä hankkeilla on yleensä erittäin suuria positiivisia ympäristö- ja terveysvaikutuksia, ja ne parantavat yleisesti alueen asukkaiden elämänlaatua. Velan pehmeäehtoisuuden lisäämiseksi tai hankkeiden toteuttamisen tukemiseksi seitsemän hanketta yhdeksästä sai EIP:n rahoituksen ohella teknistä apua tai muita avustuksia. Pk-yrityksille välitettyjen luottojärjestelyjen osuus valtuuden mukaisesta rahoituksesta oli 308 miljoonaa euroa (6 % koko rahoituksesta). Vieläkin mittavampaa luottojärjestelyrahoitusta pk-yritykset saivat liittymistä valmistelevasta rahoitusvälineestä eli yhteensä 980 miljoonaa euroa. Tällainen tuki kanavoidaan useiden julkisten ja yksityisten rahoituslaitosten kautta lainaamalla varat edelleen monille sektoreille. Osa tästä rahoituksesta käytetään kansainvälisten rahoituslaitosten yhteisen toimintasuunnitelman puitteissa pankkijärjestelmille ja reaalitaloudelle suunnatun lainanannon tukemiseen Keski- ja Itä-Euroopassa (Länsi-Balkan ja Turkki mukaan luettuina). Lisäksi kahden lainan (55 milj. euroa) laina-aikaa jatkettiin Georgiassa ja Moldovassa osana itäistä kumppanuutta koskevan aloitteen pk-yritysosuutta. Neljä prosenttia kokonaisrahoituksesta myönnettiin kahdelle terveydenhuolto- ja koulutusinfrastruktuurin alalla toteutettavalle toimelle. Serbiassa lainattiin 50 miljoonaa euroa perus- ja keskiasteen koulutusjärjestelmän ongelmien ratkaisemiseksi tarvittaviin investointeihin, ja Syyrian vuonna 2010 allekirjoittama toinen lainasopimus koskee investointiohjelmaa, jonka tavoitteena on parantaa maan valmiuksia vastata väestön terveydenhuoltotarpeisiin, mukaan luettuina ikääntymiseen ja sairauksiin liittyvät muuttuvat haasteet. 2.4. EIP:n toimien vaikutus ja lisäarvo EIP arvioi toimiensa lisäarvoa kolmen seuraavan pilarin muodostaman kehyksen perusteella: Pilari 1 - johdonmukaisuus EU:n politiikkojen kanssa ja niihin osallistuminen; Pilari 2 - hankkeen laatu ja kannattavuus; Pilari 3 - EIP:n rahallinen ja muu kuin rahallinen osuus hankkeesta. Liittymistä valmistelevissa maissa toteutettaviin toimiin sovelletaan nk. lisäarvokehystä, joka on sama kuin EU:n sisäisiin rahoitustoimiin sovellettava kehys. Kaikilla muilla päätöksen soveltamisalaan kuuluvilla alueilla EIP soveltaa ns. taloudellisten ja yhteiskunnallisten vaikutusten arviointikehystä, jossa otetaan huomioon eri maantieteellisten alueiden erilaiset tarpeet ja ominaisuudet sekä lainanannon tavoitteet. EIP tekee arvioinnin etukäteen hankkeen arviointivaiheessa kerättyjen tosiseikkojen ja tietojen pohjalta. Kehys on suunniteltu siten, että siitä saadaan arvokasta tietoa ja vertailuarvoja koko hankkeen elämänkaaren ajan ja erityisesti seurantaa ja jälkiarviointia varten. Taulukko 5 a: Liittymistä valmistelevien maiden osalta vuonna 2010 hyväksyttyjen toimien lisäarvoluokitukset (enimmäispistemäärä = 200) Vaikutusten luokittelu || Pilari 1 || Pilari 2 || Pilari 3 || Keski­arvo || Hyväksytyt toimet EU:n takuun piiriin kuuluva valtuus || 139 || 128 || 151 || 139 || 10 Liittymistä valmisteleva rahoitusväline || 129 || 139 || 150 || 139 || 14 Taulukko 5 b: Välimeren maiden, Itäisen kumppanuuden maiden ja Venäjän, Aasian ja Latinalaisen Amerikan sekä Etelä-Afrikan osalta vuonna 2010 hyväksyttyjen toimien lisäarvoluokitukset Vaikutusten luokittelu || Pilari 1 || Pilari 2 – Investointilainat || Pilari 2 – Välitetyt lainat (pk-yritykset) || Pilari 3 Suuri || 29 (76 %) || 11 (35 %) || 1 (14 %) || 25 (66 %) Keskitasoa || 9 (24 %) || 19 (61 %) || 6 (86 %) || 11 (29 %) Kohtalainen || 0 || 1 (3 %) || 0 || 0 Alhainen || 0 || 0 || 0 || 0 Yhteensä || 38 (100 %) || 31 (100 %) || 7 (100 %) || 38 (100 %) Liittymistä valmistelevissa maissa on nähtävissä pieniä eroja EU:n takuun ja oman riskin nojalla pilarissa 1 ja 2 toteutettavissa toimissa. Nämä erot johtuvat osittain siitä, että valtuus koskee pääasiassa hankkeita, joihin liittyy suhteellisen suuria riskejä, ja EU:n takuu antaa suurimman lisäarvon. Muilla valtuuden kattamilla alueilla yhdeksän toimen vaikutukset luokiteltiin ”suuriksi” kaikissa kolmessa pilarissa. Toimista kahdeksan liittyy investointeihin, jotka edistävät ympäristön suojelua (uusiutuva energia, energiatehokkuus, teollisuuden aiheuttaman pilaantumisen vähentäminen, vesihuolto ja kestävä liikenne), ja yksi alueelliseen välirahastoon (Euro–Välimeri-investointi- ja kumppanuusvälineen riskipääomavarat). 3. YHTEISTYÖ KOMISSION KANSSA Komissio ja EIP tekivät tiivistä yhteistyötä EIP:n ulkoisen valtuuden väliarvioinnin yhteydessä. Komission huhtikuussa 2010 Euroopan parlamentille ja neuvostolle antama ehdotus perustuikin nk. viisaista henkilöistä kootun valmistelukomitean laatimaan kertomukseen ja ulkopuolisen konsultin arviointiin. Päätöksen muuttamisen edellyttämä tavallinen lainsäätämisjärjestys saatiin päätökseen lokakuussa 2011. Uudella päätöksellä tiivistetään komission ja EIP:n sekä uuden Euroopan ulkosuhdehallinnon välistä yhteistyötä ja synergiaa entisestään. Komissio ja EIP ovat aloittaneet vuoden 2013 jälkeisen monivuotisen rahoituskehyksen yhteydessä pohdinnan unionin ulkosuhdepolitiikan tueksi tarvittavista uusista rahoitusvälineistä. Innovatiivisten rahoitusvälineiden käytön lisääminen huomattavasti mahdollistaisi sen, että entistä suurempi osuus EU:n avustuksista voidaan liittää lainoihin tai käyttää pääoma- tai riskinjakovälineissä, mikä auttaisi lisärahoituksen saamisessa erityisesti yksityissektorilta kattamaan EU:n kumppanimaiden investointitarpeet. Innovatiivisten rahoitusvälineiden käyttöä ulkopolitiikan alalla olisi tuettava EU:n yhteistyö- ja kehitysfoorumin puitteissa EU:n ulkoisen rahoituksen tehokkuuden ja vaikuttavuuden parantamiseksi. Ilmastotoimia koskevan rahoituksen osuus oli lähes 30 prosenttia EIP:n kokonaisrahoituksesta vuonna 2010. Ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen osapuolten 16. konferenssissa Cancunissa EIP kehitti ilmastotoimia koskevia kumppanuuksiaan entisestään eri tapahtumisen yhteydessä. Näiden tapahtumien joukossa olivat muun muassa komission ja EIP:n yhteinen konferenssi ilmastonmuutoksen lieventämisestä ja siihen sopeutumisesta AKT- ja MMA-saarivaltioissa, EIP:n hallinnoiman maailmanlaajuisen uusiutuvia energialähteitä ja energiatehokkuutta koskevan rahaston viimeisten saavutusten esittely ja pyöreän pöydän keskustelu monenvälisten kehityspankkien soveltamista ilmastoon liittyvistä suojatoimista ja suoritusstandardeista. EIP:n panoksen lisäämiseksi EU:n kehitysyhteistyötavoitteiden saavuttamisessa järjestettiin useita ihmisoikeusseminaareja parhaiden toimintatapojen vaihtamiseksi ja sidosryhmien välisen vuoropuhelun helpottamiseksi varsinkin kansalaisyhteiskunnassa, yritysmaailmassa ja hallitustenvälisissä järjestöissä. Kesäkuussa 2010 Lontoossa järjestettyyn seminaariin osallistui yli 80 ihmisoikeuksista vastaavaa edustajaa ja tämän jälkeen Johannesburgissa heinäkuussa 2010 järjestettyyn toiseen seminaariin vielä 40 edustajaa pääasiassa Afrikan maista. Lisäksi EIP:n ja komission edustajien välille järjestettiin pyöreän pöydän tapaaminen Brysselissä lokakuussa 2010. EIP raportoi edelleen yksityiskohtaisesti rahoitustoimistaan, joita voitaisiin pitää OECD:n kehitysapukomitean ohjeiden mukaisena julkisena kehitysapuna. OECD:n ja komission välillä on käyty vilkasta keskustelua näiden ohjeiden soveltamisesta EU:n takuun kattamaan EIP:n lainanantoon, ja nämä keskustelut jatkuvat edelleen. 4. YHTEISTYÖ KANSAINVÄLISTEN RAHOITUSLAITOSTEN KANSSA Vuonna 2010 muut kansainväliset rahoituslaitokset tai eurooppalaiset kahdenväliset laitokset olivat mukana yhteisrahoittamassa 43 prosenttia EU:n ulkopuolella (myös AKT) myönnetystä EIP:n kokonaisrahoituksesta. Valtuuden nojalla tehdyistä kaikista sopimuksista 64 prosenttia oli yhteisrahoitettuja (EU:n talousarviosta rahoitettu Euro–Välimeri-investointi- ja kumppanuusvälineen riskipääoma mukaan luettuna). Yhteisrahoitettujen toimien osuus on kasvanut vakaasti valtuuden kattaman ajanjakson alkuun verrattuna: vuonna 2007 tämä osuus oli 42 prosenttia, vuonna 2008 55 prosenttia ja vuonna 2009 60 prosenttia. Valmisteluasiakirjassa on luettelo ulkoisen valtuuden kattamilla alueilla vuonna 2010 sovituista yhteisrahoitetuista toimista. Ulkoista valtuutta koskevassa väliarvioinnissa esitettiin myönteinen arvio EIP:n muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa tekemästä yhteistyöstä ja katsottiin, että yhteisrahoitusta ja ponnisteluja on tarpeen lisätä, jotta hankkeita ja aloja koskevien ehtojen johdonmukaisuus voidaan tarvittaessa varmistaa. EIP:tä kannustettiin jatkamaan yhteisrahoituksen käyttöä ja lisäämään keskinäiseen luottamukseen perustuvia järjestelyjä silloin, kun se on hankkeiden edunsaajien etujen mukaista ja tehostaa kansainvälisten rahoituslaitosten antamaa rahoitustukea. EIP on käyttänyt viime vuosien aikana aktiivisesti komission yhdessä EIP:n, EBRD:n ja muiden eurooppalaisten kahdenvälisten rahoituslaitosten käyttöönottamia järjestelyjä, joilla yhdistetään rahoitusta alueellisella tasolla (esim. naapuruuspolitiikan investointirahasto, Keski-Aasian investointikehys, Länsi-Balkanin investointikehys ja EU–Afrikka-infrastruktuurirahasto). EIP tulee harkitsemaan osallistumista myös muihin järjestelyihin alueella (kuten Latinalaisen Amerikan investointiväline). Komissio, EIP-ryhmä ja ERBD laativat uuden yhteisymmärryspöytäkirjan vuonna 2010, ja se allekirjoitettiin maaliskuussa 2011. Uudessa pöytäkirjassa on yhdistetty aiemmat Itä-Eurooppaa, Etelä-Kaukasiaa, Venäjää ja Keski-Aasiaa (joulukuusta 2006) ja Turkkia (tammikuusta 2006) koskeneet sopimukset, jotka se korvaa. Yhteisymmärryspöytäkirja tehostaa strategista ja operatiivista yhteistyötä. Uutta kolmenvälistä yhteisymmärryspöytäkirjaa on määrä tarkastella uudelleen sen jälkeen, kun EBRD alkaa toimia Välimeren alueella. EIP jatkoi vuonna 2010 tiivistä yhteistyötään kansainvälisten rahoituslaitosten ja Euroopan kahdenvälisten laitosten kanssa, mikä lisäsi sen mahdollisuuksia edistää EU:n poliittisten tavoitteiden ja normien saavuttamista, pitkäaikaisten sijoittajien klubi ja pitkäaikaisiin lainoihin erikoistuneiden EU:n pankkien ja luottolaitosten klubi mukaan luettuina. Huhtikuussa 2010 EIP isännöi Luxemburgissa monenvälisten kehityspankkien johtajien puolivuotiskokousta, jossa keskusteltiin tällaisten laitosten ilmastonmuutostoimien koordinoinnista ja keinoista parantaa erityisesti talouskriisiin liittyvien toimien koordinointia ja tehokkuutta. AFD:n ja KfW:n kanssa tehtävää yhteistyötä lujitettiin ja sen asema virallistettiin, kun kolmenvälinen keskinäistä luottamusta koskeva sopimus allekirjoitettiin helmikuussa 2010. Kolme rahoituslaitosta pyrkivät tällä sopimuksella lisäämään yhteistä tehokkuuttaan ja vaikuttavuuttaan tunnustamalla vastavuoroisesti kunkin laitoksen yhteisrahoitushankkeissaan soveltamat menettelyt ja normit ja sitoutumalla niihin. Eteläisten naapurimaiden ja AKT-alueiden pilottihankkeiden valinta päättyi vuoden 2010 lopussa. EIP-ryhmä, Maailmanpankkiryhmä ja ERBD allekirjoittivat maailmanlaajuisen finanssikriisin vuoksi helmikuussa 2009 yhteisen toimintasuunnitelman pankkijärjestelmille ja reaalitaloudelle suunnatun lainanannon tukemiseksi Keski-Aasiassa ja Itä-Euroopassa. Toimintasuunnitelma saatiin onnistuneesti päätökseensä vuonna 2010. Sen puitteissa alueen pankeille ja talouksille myönnettiin tukea 33 miljardia euroa. Ennätysmäisen aktiivisella yhteistyöllä varmistettiin, että tärkeimmät läntiset pankit pitivät kiinni sitoumuksistaan alueella, kun kansainväliset markkinat seisahtuivat ja yksityiset rahoituslähteet ehtyivät. Maaliskuun 11. päivänä 2011 annetussa loppukertomuksessa todettiin, että yhteisen toimintasuunnitelman tavoitteet oli saavutettu. Toimintasuunnitelman ansiosta vältettiin pankkijärjestelmän yleinen kriisi ja vakava luottolama ja lainananto alkoi elpyä monissa maissa. [1] SEC(20--) […]. [2] EUVL L 280, 27.10.2011, s. 1.