1.Johdanto

Banaanit ovat Euroopan unionin (EU) syrjäisimpien alueiden tärkeimpiä viljelykasveja. EU:n jäsenvaltioista suurimmat banaanien tuottajat ovat Espanja (Kanariansaaret), Ranska (Martinique ja Guadeloupe) sekä Portugali (Madeira ja Azorit). Espanjan osuus EU:n kokonaistuotannosta vuonna 2021 oli 64 prosenttia, Ranskan 32 prosenttia ja Portugalin 3 prosenttia. Euroopan maatalouden tukirahasto (EAGF) tukee banaanialaa POSEI-ohjelmalla yhteensä 278,8 miljoonalla eurolla vuosittain. Lisäksi ala voi hyötyä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) alaisista maaseudun kehittämisohjelmista (RDP).

Eurooppalaiset kuluttavat valtavasti banaaneja, joten EU on maailman suurin banaanien tuoja, jotta se voi vastata näin suureen kysyntään. Vuonna 2021 noin 11 prosenttia kokonaishankinnasta tuli sisäisestä tuotannosta, ja loput tuotiin Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioista (AKT-valtiot) (noin 15 %) sekä Latinalaisen Amerikan valtioista (noin 74 %).

Banaanien EU:hun tuontia koskevaan sääntelykehykseen on tullut useita muutoksia viimeisten 30 vuoden aikana. Vielä hiljattain, 31 päivään joulukuuta 2019 saakka, banaanien tuontiin Latinalaisen Amerikan valtioista sovellettiin banaaneja koskevaa vakautusmekanismia (BSM). Banaaneja koskeva vakautusmekanismi otettiin käyttöön EU:n sekä Kolumbian ja Perun välisellä kauppasopimuksella (johon Ecuador liittyi vuonna 2017) ja Keski-Amerikan välisestä assosiaatiosta tehdyllä sopimuksella, johon kuuluvat Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua ja Panama, täydentävänä toimenpiteenä tullietuuksien progressiiviselle täytäntöönpanolle. Komissio on raportoinut säännöllisesti näiden sopimusten, myös banaaneja koskevan vakautusmekanismin, soveltamisesta ja täytäntöönpanosta.

Näiden raportointisitoumusten lisäksi ja banaaneja koskevasta vakautusmekanismista annettujen asetusten liitteenä olevan komission lausuman mukaisesti sen jälkeen kun banaaneja koskevan vakautusmekanismin voimassaolo lakkaa 31 päivänä joulukuuta 2019, komissio arvioi unionin banaanimarkkinoiden ja unionin banaanintuottajien tilannetta. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle arvioinnin tulokset ja myös alustavan arvioinnin, joka koskee ”Programme d’Options Spécifiques à l’Éloignement et à l’Insularitén” (POSEI) (syrjäisestä sijainnista ja saaristoasemasta johtuvia erityisiä valinnaisia toimenpiteitä koskeva ohjelma) toimivuutta unionin banaanintuotannon säilyttämisessä. Tämän asiakirjan on tarkoitus täyttää kyseinen sitoumus. Tämän asiakirjan on tarkoitus täyttää kyseinen sitoumus.

2.Maailman banaanimarkkinat

FAO:n mukaan banaaneja tuotetaan, myydään ja kulutetaan maailmassa eniten kaikista hedelmistä. Banaaneilla on tärkeä rooli ruokaturvan ja työpaikkojen osalta useissa vähiten kehittyneissä ja ruokapulasta kärsivissä maissa, joissa niitä käytetään kotitalouksien peruselintarvikkeena ja kasvatetaan myyntiä varten.

Banaaneja tuotetaan pääasiassa Aasiassa, Latinalaisessa Amerikassa ja Afrikassa. Intia ja Kiina ovat suurimpia tuottajamaita, mutta suurin osa niiden tuotannosta kulutetaan maiden sisäisesti. Maailman banaanikauppa on laajentunut ennennäkemättömällä tavalla, koska kokonaistuonnin kysyntä on kasvanut merkittävästi ja tarjonta on kasvanut runsaasti johtavissa vientimaissa, erityisesti Ecuadorissa ja Filippiineillä. Suurimmat tuojat vuonna 2020 olivat EU (5,2 miljoonaa tonnia), Yhdysvallat (4,2 miljoonaa tonnia), Kiina (1,8 miljoonaa tonnia), Venäjä (1,5 miljoonaa tonnia), Japani (1,1 miljoonaa tonnia) ja Yhdistynyt kuningaskunta (1 miljoona tonnia). Banaanimarkkinoilla on siten maailmanlaajuinen ulottuvuus, ja erilaiset kansainväliset ja alueiden/valtioiden sisäiset tekijät voivat vaikuttaa alan kilpailukykyyn.

3.EU:n banaanimarkkinat

3.1.Tuontimäärät ja kokonaistarjonta

EU:n kokonaistarjonta, joka sisältää tuonnin ja sisäisen tuotannon, on noussut 37 prosenttia vuodesta 2012 ja oli 5,8 miljoonaa tonnia vuonna 2021. Kyseisenä vuonna EU:n tuotanto oli 0,64 miljoonaa tonnia eli noin 11 prosenttia kokonaistarjonnasta, ja tuonti tapahtui pääasiassa Latinalaisesta Amerikasta (4,3 miljoonaa tonnia eli 74 % tarjonnasta) ja AKT-maista (0,85 miljoonaa tonnia eli 15 %).

EU:n tuotanto on pysynyt vuodesta 2012 lähtien melko vakaana vaihdellen 0,6 ja 0,7 miljoonan tonnin välillä, vaikkakin siinä on ollut merkittäviä alueellisia vaihteluita. Martiniqueen ja Guadeloupeen ovat vaikuttaneet vaaralliset sääilmiöt sekä kasvituholaiset, eikä niiden tuotanto ole palautunut täysin vuoden 2017 merkittävästä pudotuksesta. Espanjan ja Portugalin alueilla tuotanto on vuotuisista vaihteluista huolimatta säilynyt vakaana tai lisääntynyt hieman. Suurin osa EU:n banaaneista kulutetaan tuotantoalueen ulkopuolella. Vuonna 2021 tuotetuista noin 638 000 tonnista vain 62 000 tonnia myytiin kyseisillä alueilla. Tuotantoalueen ulkopuolelle myytävistä banaaneista valtaosa on tarkoitettu kunkin alueen mannermaille.

Vuosina 2012–2021 kysynnän kasvuun EU:ssa on siksi vastattu pääasiassa banaanien tuonnin lisäämisellä. Itse asiassa määrän osalta EU:n banaanien markkinaosuus laski 15 prosentista 11 prosenttiin, AKT-valtioiden markkinaosuus nousi 13 prosentista 15 prosenttiin ja Latinalaisen Amerikan osuus nousi 72 prosentista 74 prosenttiin. Kehitys ei ollut suoraviivaista. Esimerkiksi Latinalaisen Amerikan banaanien osuus oli 75 prosenttia vuonna 2020, mutta se laski vuonna 2021, koska tuonti etenkin Panamasta ja Guatemalasta väheni.

Kolmen suurimman EU:hun vievän Latinalaisen Amerikan maan eli Ecuadorin, Kolumbian ja Costa Rican yhteinen markkinaosuus, 65 prosenttia, on pysynyt melko vakaana vuodesta 2012 lähtien. Ecuador vei vuonna 2021 noin 1,60 miljoonaa tonnia, Kolumbia 1,16 miljoonaa tonnia ja Costa Rica 1,02 miljoonaa tonnia. Niistä Costa Rican kasvu on suurinta, sillä sen EU:hun vienti on lisääntynyt 56 prosenttia kymmenessä vuodessa.

Vuonna 2021 kolme suurinta EU:hun vievää AKT-valtiota olivat Norsunluurannikko (0,32 miljoonaa tonnia), Dominikaaninen tasavalta (0,26 miljoonaa tonnia) ja Kamerun (0,17 miljoonaa tonnia). Tämä on noin 13 prosenttia markkinaosuudesta verrattuna 9 prosenttiin vuonna 2012. Kolmen suurimman AKT-valtioiden viejän markkinaosuuden kasvu johtuu pääasiassa Dominikaanisesta tasavallasta (määrä lähes kolminkertaistui) ja Norsunluurannikosta (määrä kaksinkertaistui). Sen sijaan Kamerunin vienti heilui vuoteen 2021 ulottuvalla ajanjaksolla vain hieman vuoden 2012 tason yläpuolella.

3.2.Tuontimäärät jäsenvaltioittain

Jäsenvaltioista vain muutama tuo banaaneja AKT-valtioista. Kolme eniten tuovaa jäsenvaltiota toivat vuonna 2021 AKT-valtioista yhteensä tuoduista banaaneista 84 prosenttia. Ranska, joka on perinteisesti tuonut paljon AKT-valtioista, on vieläkin ykkössijalla. Ranska tuo banaaneja pääasiassa Norsunluurannikolta. Belgia tuo toiseksi eniten, pääasiassa Kamerunista ja Norsunluurannikolta. Alankomaista, joka toi vuonna 2012 melko vähän AKT-valtioista, on tullut merkittävä tuoja. Se tuo lähes yksinomaan Dominikaanisesta tasavallasta.

Sen sijaan Latinalaisesta Amerikasta banaanit saapuvat EU:n markkinoille useamman jäsenvaltion kautta. Tuonti on vähemmän keskittynyttä. Kolme suurinta tuontijäsenvaltiota toivat 55 prosenttia kokonaistuonnista vuonna 2021. Listan kärjessä on Alankomaat, jonka tuonti kasvoi merkittävästi tarkastellulla ajanjaksolla. Se toi pääasiassa Costa Ricasta, Ecuadorista ja Panamasta. Seuraavana on Italia, jonka tuonti kasvoi tarkastellulla ajanjaksolla lähes suoraviivaisesti. Se toi pääasiassa Ecuadorista, Kolumbiasta ja Costa Ricasta. Belgia on kolmantena. Se on yksi niistä muutamasta jäsenvaltiosta, jotka toivat huomattavasti vähemmän vuonna 2021 kuin vuonna 2012. Puolan kasvu on ollut merkittävää. Se on tuonut yhä enemmän suoraan sen sijaan, että toisi naapurijäsenvaltioista (esim. Saksasta, jonka suuntaus on ollut tästä johtuen laskeva vuodesta 2015 lähtien).

3.3.Hinnat ja markkina-arvo