Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston direktiiviksi tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä ja direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta" () (97/C 355/01)

Neuvosto päätti 10. kesäkuuta 1997 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 130 s artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut ympäristönsuojelu-, kansanterveys- ja kuluttajajaosto antoi lausuntonsa 15. heinäkuuta 1997. Esittelijänä oli José Ignacio Gafo Fernández.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 348. täysistunnossaan (lokakuun 1. päivän kokouksessa 1997) seuraavan lausunnon enemmistön äänin. Äänestyksessä kaksi pidättyi äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Tarkasteltavana olevalla direktiiviehdotuksella pyritään parantamaan ympäristön laatua yhteisössä vähentämällä rikkidioksidipäästöjä, jotka voivat aiheuttaa happosateita, ja heikentävät nykyisellään ilmanlaatua lukuisilla Euroopan unionin alueilla.

1.2. Direktiivin oikeusperustaksi valittiin loppujen lopuksi 130 s artikla, vaikka direktiivin johdantokappaleessa viitataan myös 130 t artiklaan (tiettyjen jäsenvaltioiden tiukennetut suojatoimenpiteet) ja 129 a artiklaan (terveydensuojelu).

1.3. Euroopan unioni oli jo tehnyt ennen käsillä olevaa ehdotusta eräitä alaa koskevia aloitteita: direktiivi 93/12/ETY () tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuudesta ja direktiivi 88/609/ETY () tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan pääsevien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta. Lisäksi unioni on allekirjoittanut YK:n ja Euroopan talousyhteisön välisen (ilman epäpuhtauksien rajanylittävää kaukokulkeutumista koskevan) yleissopimuksen toisen pöytäkirjan rikkipäästöjen vähentämiseksi entisestään. Nämä aloitteet ovat saaneet jäsenvaltiot ja asianomaiset teollisuudenalat solmimaan pitkän aikavälin sopimuksia, joita tällä direktiiviehdotuksella on tarkoitus yhdentää ja täydentää.

1.4. Direktiiviehdotuksessa esitetään polttoaineiden rikkipitoisuuden tuntuvaa vähentämistä siirtymäaikoineen. Kaasuöljyn siirtymäaika päättyisi 1. tammikuuta 1999 ja raskaan polttoöljyn 1. tammikuuta 2000. Direktiivin laatimista varten tehdyt tutkimukset viittaavat siihen, ettei rikkipitoisuuden vähentäminen tapahtuisi kaikissa maissa samalla tavoin ja että se olisi tietyille jäsenvaltioille, etenkin Euroopan unionin eteläisille valtioille, muita jäsenvaltioita kalliimpaa.

1.5. Saatavilla olevien tilastotietojen mukaan vuotuiset rikkidioksidipäästöt olivat Euroopan unionin 15:ssä jäsenvaltiossa 15,35 miljoonaa tonnia vuonna 1993. Tästä määrästä 34,7 % oli peräisin öljystä, 63 % hiilestä ja 2,5 % muista polttoaineista.

1.6. Dobris-raportissa () esitettyjen lukujen mukaan kaupunkialueiden rikkidioksidikeskittymät (jotka johtuvat kaasuöljyn käytöstä kulkuneuvoissa ja lämmityksessä) ovat suurimmat Espanjassa ja Portugalissa, kun taas "kriittisen rajan" ylityksiä (jotka johtuvat pääasiassa hiiltä tai raskasta polttoöljyä käyttävien suurten teollisuuslaitosten ja sähkövoimaloiden päästöjen aiheuttamista happosateista) rekisteröidään lähinnä Saksassa, Itävallassa, Belgiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

1.7. Euroopan komission direktiiviehdotuksessa tavoitteeksi otettu nykyisten päästöjen ja kriittisen kuormituksen välisen erotuksen kaventaminen 50 prosentilla maksaisi raskaan polttoöljyn osalta 759 milj. ecua. Tämä mahdollistaisi siirtymisen 2,12 miljoonasta rikkidioksiditonnista 0,988 milj. tonniin, mikä merkitsisi 53,4 %:n päästövähennystä. Vastaava vähennys kaikkien energialähteiden käytössä (öljy mukaan lukien) maksaisi arviolta 2 940 miljoonaa ecua, mikä mahdollistaisi päästöjen vähentämisen 5,60 miljoonasta tonnista 2,70 miljoonaan tonniin. Tämä tarkoittaisi 51,8 %:n vähennystä.

1.8. On vain selvitettävä, mikä on eurooppalaisten jalostamoiden kyky valmistaa nykyistä tuotevalikoimaa huomioon ottaen maittain vaihtelevat tekniset ominaisuudet (kuten rikkipitoisuus, viskositeetti, tiheys tai jäätymispiste), ja samalla arvioitava, aiheutuuko näistä eroavuuksista mainittavaa haittaa kyseisten tuotteiden sisämarkkinoille.

1.9. Saatujen kokemusten pohjalta voimme olettaa, että eurooppalaiset jalostamot ovat hyvin joustavia. Tämän ansiosta ne sopeutuvat eri maiden erityisvaatimuksiin, mikä käy ilmi niiden valmistamien tuotteiden suuresta osuudesta yhteisön sisäisessä kaupassa. Eroavuudet eivät haitanne sisämarkkinakauppaa.

2. Yleistä

2.1. Komitea kannattaa perustamissopimuksen 130 s artiklan valintaa oikeusperustaksi, koska sen pohjalta on mahdollista sovittaa yhteen direktiivin asettamissa rajoissa toisaalta ympäristönsuojelun tavoitteet, toisaalta sekä Euroopan unionin eri alueiden nykyinen ilmanlaatu että rajanylittävien rikkidioksidipäästöjen valvonta. Komitean mielestä käsiteltävänä oleva direktiivi on hyvä lähtökohta nykyistä vaativamman suojelutason asettamiselle tulevaisuudessa etenkin 130 t artiklan avaamien mahdollisuuksien valossa.

2.2. Komitea kiinnittää huomiota direktiivin mahdollisiin vaikutuksiin jäsenvaltioiden valinnanvapauteen energialähteiden alalla. Tältä kannalta 130 s artiklan toisen kohdan kolmas luetelmakohta näyttäisi edellyttävän direktiivin yksimielistä hyväksymistä. Komitea ei ole asiasta samaa mieltä. Komitean mielestä direktiiviehdotuksen johdantokappaleessa olisi mainittava selvästi, ettei direktiiviehdotus merkittävästi supista jäsenvaltioiden valinnanvapautta energialähteiden suhteen eikä direktiivin yksimielinen hyväksyminen ole sen vuoksi tarpeen.

2.3. Komitea hyväksyy Itävallalle ja Suomelle perustamissopimuksen 130 t artiklan nojalla myönnetyn erioikeuden tiukempaan vaatimustasoon kyseisten polttoaineiden kaupassa sekä Kreikalle, Espanjalle ja Kanarian saarille myönnetyn erikoisluvan käyttää kaasuöljyä merenkulussa. Komitea esittää viimeksi mainittuun liittyen, että komissio ulottaisi erikoisluvan koskemaan pyydettäessä muitakin syrjäisiä ja merentakaisia alueita.

2.4. Euroopan komissio on kaavaillut monenlaisia happamoitumisen torjuntatoimia luomansa strategian puitteissa. Näistä mainittakoon etenkin suuria polttolaitoksia koskevan direktiivin 88/609/ETY tarkistus. Juuri strategian kokonaisvaltaisuuden johdosta komitea ei kannata komission valitsemaa esitysjärjestystä: ensin direktiiviehdotus ja sitten vasta direktiivin 88/609/ETY tarkistus.

2.5. Komitean näkemys perustuu siihen, että yksittäisten päästöjen kattoarvon asettaminen öljytuotteille muuttaa epäsuorasti rikkidioksidipäästöille asetettuja vähentämisvaatimuksia "nykyisten" (ennen vuotta 1987 toimintansa aloittaneiden ja direktiivin 88/609/ETY 2 artiklan 10 kohdassa määritettyjen) suurten polttolaitosten osalta. Kyseisessä direktiivissä "nykyisille" polttolaitoksille määrätyt vähentämisvaatimukset perustuvat jäsenvaltiokohtaisiin prosenttilaskelmiin eivätkä laitoskohtaisiin yksilöllisiin kattoarvoihin. Olisi järkevämpää jättää "nykyiset" polttolaitokset käsiteltävänä olevan direktiiviehdotuksen soveltamiskentän ulkopuolelle, koska niistä on annettu direktiivi 88/609/ETY, joka tarkistetaan piakkoin, kuten edellä kohdassa 2.4 on todettu.

2.6. Ympäristönsuojelun nimissä olisi viipymättä ryhdyttävä säätelemään kiinteiden polttoaineiden käyttöä niin suurissa kuin pienissä polttolaitoksissa (yksityiskotien lämmityslaitteet ja muut laitteet), kun otamme huomioon kiinteän polttoaineen osuuden rikkidioksidipäästöistä. Komitea ehdottaa, että komissio tekisi aiheesta direktiiviehdotuksen.

2.7. Kaikista edellä mainituista syistä komitea katsoo, että käsillä oleva ehdotus, suuria polttolaitoksia koskevan direktiivin 88/609/ETY tarkistus ja mahdollinen kiinteiden polttoaineiden käyttöä muissa kuin direktiivin 88/609/ETY piiriin kuuluvissa polttolaitoksissa koskeva direktiivi pitäisi esitellä neuvostolle, hyväksyä ja panna toimeen yhtaikaa.

2.8. Lopuksi mainittakoon, että jalostamoiden lämmöntuotannossa olisi sallittava raskaiden jäämätuotteiden käyttö, sillä niille ei ole markkinoilla muuta käyttöä. Olisi toivottavaa, että jalostamot voisivat käyttää rajoituksetta kaikenlaisia sivutuotteita niiden yksittäisistä rikkipitoisuuksista riippumatta, mikäli polttoainesekoituksen tuottama rikkidioksidiarvo on saastumisen ehkäisemisen ja vähentämisen suhteen direktiivin 96/61/ETY () ja edellä mainitun direktiivin 88/609/ETY mukainen eikä ylitä toimivaltaisten viranomaisten määräämiä kattoarvoja.

2.9. Komitea kannattaa ehdotusta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisöjen liittymisestä vuoden 1979 yleissopimuksen (valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan) pöytäkirjaan rikkipäästöjen vähentämiseksi entisestään.

3. Erityistä

3.1. Johdantokappaleeseen tulisi lisätä uusi kohta seuraavasti:

katsoo, että

"tämä ehdotus ei vaikuta merkittävästi jäsenvaltioiden valinnanvapauteen energialähteiden alalla."

3.2. 1 artikla

Tämän lausunnon kohdassa 2.8. annetun selvityksen pohjalta 1 artiklan toiseen kohtaan tulisi lisätä luetelmakohta d:

"öljynjalostusteollisuudessa lämmön tuottamiseen käytettäviin polttoaineisiin."

3.3. 3 artikla

3 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta tulisi muuttaa kuulumaan seuraavasti:

"3. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta raskaisiin polttoöljyihin, joita käytetään nimellislämpöteholtaan vähintään 50 megawatin suuruisissa polttolaitoksissa, jotka katsotaan 'nykyisiksi' laitoksiksi direktiivissä 88/609/ETY olevan 2 kohdan 10 alakohdan mukaisesti."

3.4. 7 artikla

Espanjankielisen version 7 artiklan 1 kohdan ilmaus "comercializados en su territorio" on muutettava ilmaukseksi "utilizados en su territorio".

Bryssel, 1. lokakuuta 1997.

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Tom JENKINS

() EYVL C 190, 21.6.1997, s. 9

() EYVL L 74, 27.3.1993 TSK:n lausunto EYVL C 14, 20.1.1992

() EYVL L 336, 7.12.1988 TSK:n lausunto EYVL C 25, 28.1.1985

() Euroopan ympäristökeskuksen julkaisu Euroopan ympäristön tilasta vuonna 1994.

() EYVL L 257, 10.10.1996 TSK:n lausunto EYVL C 195, 18.7.1994