19. Ihmisoikeudet: Katolisiin nunniin kohdistunut väkivalta
B5-0261, 0272, 0280 ja 0298/2001
Euroopan parlamentin päätöslauselma naisiin ja erityisesti katolisiin nunniin kohdistuvasta
seksuaalisesta väkivallasta
Euroopan parlamentti, joka
 ottaa huomioon ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen, ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan, ottaa huomioon 16. syyskuuta 1997 antamansa päätöslauselman tarpeesta järjestää Euroopan unionin
laajuinen kampanja naisiin kohdistuvan väkivallan täydellistä torjumista varten (
1),
 ottaa huomioon naisiin kohdistuvasta väkivallasta 10. maaliskuuta 1999 antamansa päätöslausel-
man (2),
 ottaa huomioon kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan YK:n yleissopimuksen,
A. muistuttaa tuomitsevansa ankarasti, kuten muutkin yhteisön toimielimet, kaiken naisiin kohdistuvan
väkivallan ja erityisesti seksuaalisen hyväksikäytön,
B. on erittäin huolestunut amerikkalaisessa National Catholic Reporter -lehdessä ilmestyneestä artikkelista,
jossa todetaan, että ainakin 23 maassa tapahtuu paljon katolisiin nunniin kohdistuvia, pappien tekemiäraiskauksia,
C. ottaa huomioon, että Pyhä istuin vahvisti olevansa tietoinen siitä, että katoliset papit raiskaavat ja
käyttävät seksuaalisesti hyväksi naisia, myös nunnia, ja että se kertoi tietävänsä asiasta nimenomaansen vuoksi, että vuodesta 1994 asiasta on toimitettu Vatikaanille ainakin viisi raporttia,
D. ottaa huomioon, että vaikka asiasta vastaavat viranomaiset olivat hyvin tietoisia näistä ihmisoikeus-
rikkomuksista, ne eivät reagoineet asianmukaisella tavalla,
E. korostaa, että näiden raporttien mukaan useat raiskatut nunnat on pakotettu aborttiin tai jättämään
asemansa ja joissakin tapauksissa he ovat saaneet HIV-tartunnan/aidsin,
F. panee merkille Vatikaanin tiedottajan Joaquin Navarro Vallsin selvitykset, joissa hän vahvistaa ongel-
man olevan tiedossa mutta maantieteellisesti rajallinen; korostaa, että tämä ilmiö toki ulottuu muu-allekin kuin Afrikkaan,
G. muistuttaa, että seksuaalinen hyväksikäyttö on rikos ihmistä kohtaan ja että tällaiseen rikokseen syyl-
listyneet on saatava tuomioistuimen eteen,
1. tuomitsee kaikki naisten oikeuksien rikkomukset ja seksuaalisen väkivallan teot erityisesti katolisia
nunnia kohtaan; ilmaisee myötätuntonsa uhreille;
2. pyytää, että näihin rikoksiin syyllistyneet pidätetään ja heitä vastaan nostetaan syytteet; pyytää rapor-
teissa mainittujen 23 maan oikeusviranomaisia takaamaan, että nämä naisiin kohdistuneet väkivaltaisuudetselvitetään perinpohjaisesti oikeusistuimissa;
3. kehottaa Pyhää istuinta ottamaan kaikki esitetyt väitteet sen eri elimissä tapahtuneesta seksuaalisesta
hyväksikäytöstä vakavasti, toimimaan yhteistyössä oikeusviranomaisten kanssa ja erottamaan syylliset
viroistaan;
4. kehottaa Pyhää istuinta palauttamaan entisiin asemiinsa naiset, jotka pakotettiin eroamaan tehtävis-
tään sen vuoksi, että he kiinnittivät viranomaisten huomion näihin hyväksikäyttötapauksiin, ja tarjoamaanuhreille tarvittavaa suojelua ja korvauksia syrjinnästä, jota tästä saattaa seurata;
(1) EYVL C 304, 6.10.1997, s. 55.
(2) EYVL C 175, 21.6.1999, s. 133.24.1.2002 FI C 21 E/353 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 5. huhtikuuta 2001
5. pyytää, että National Catholic Reporterin mainitsemat viisi raporttia julkistetaan kokonaisuudessaan;
6. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Pyhän istuimen
viranomaisille, Euroopan neuvostolle, Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunnalle sekäBotswanan, Burundin, Brasilian, Kolumbian, Ghanan, Intian, Irlannin, Italian, Kenian, Lesothon, Malawin,Nigerian, Papua-Uuden-Guinean, Filippiinien, Etelä-Afrikan, Sierra Leonen, Ugandan, Tansanian, Tongan,Amerikan Yhdysvaltojen, Sambian, Kongon demokraattisen tasavallan ja Zimbabwen hallituksille.
20. Ihmisoikeudet: Pakistan
B5-0265, 0273, 0281, 0288 ja 0299/2001
Euroopan parlamentin päätöslauselma Pakistanin ihmisoikeustilanteesta
Euroopan parlamentti, joka
A. ottaa huomioon, että kenraali Pervez Musharraf on lokakuussa 1999 tapahtuneesta vallankaappauk-
sesta lähtien jatkuvasti loitontanut Pakistania oikeusvaltion periaatteista ja ihmisoikeuksien kunnioitta-
misesta,
B. ottaa huomioon, että 23. maaliskuuta 2001, Pakistanin kansallispäivänä, useita kansalaisoikeusaktivis-
teja, muun muassa demokratialiiton johtaja Nawadzada Nasrullah Khan, pidätettiin, tuomittiin kotia-restiin tai kiellettiin osallistumasta joukkokokouksiin, joissa protestoidaan poliittisen ja yhteiskunnalli-sen toiminnan rajoituksia,
C. ottaa huomioon, että pidätysten kokonaismäärä ei ole tiedossa mutta niitä voi hyvinkin olla yli tuhat,
pääasiassa Lahoressa,
D. ottaa huomioon, että monien pidätettyjen vangitsemiseen ei näytä olevan mitään muodollisia perus-
teita ja useimpia pidetään vangittuina yleisen järjestyksen ylläpitämistä koskevan määräyksen nojalla,
E. ottaa huomioon, että pidätykset tehtiin juuri ennen paikallisvaalien toista vaihetta ja että poliittisilla
puolueilla ei ole oikeutta osallistua näihin vaaleihin,
F. katsoo, että kyseessä on asevoimien huomattavin poliittisten puolueiden vastainen pidätysaalto sen
jälkeen, kun sotilaat tulivat valtaan vuonna 1999,
G. katsoo, että tällä toiminnalla pyritään tukahduttamaan demokratiapyrkimykset ja estämään poliittisia
puolueita harjoittamasta laillista toimintaansa,
H. katsoo tällaisen toiminnan synnyttävän epäilyjä sotilashallituksen aidosta halusta palauttaa demokratia,
I. ottaa huomioon, että Pakistanin korkein oikeus on määrännyt hallituksen järjestämään parlamenttivaa-
lit ennen lokakuuta 2002,
J. ottaa huomioon, että kenraali Musharraf kaipasi kansallispäivän puheessaan solidaarisuutta ja yhtenäi-
syyttä ja julisti, että yhteiskuntajärjestystä ilman riistoa, syrjintää ja epäoikeudenmukaisuutta ei voisaada aikaan ilman kansan aktiivista tukea,
K. ottaa huomioon, että Brittiläisen kansainyhteisön ministeriryhmä ilmaisi 20. maaliskuuta 2001 huo-
lensa poliittisten puolueiden vainoamisesta, kuten demokraattiselle toiminnalle, demokraattisille pro-
sesseille ja instituutioille asetetuista rajoituksista, sekä ihmisten pidättämisestä ilman asianmukaista
oikeudenkäyntiä ja toisti näkemyksen, jonka mukaan parlamenttivaalien lykkäämiselle ei ollut perus-teita,
1. tuomitsee poliittisten johtajien ja aktivistien mielivaltaiset pidätykset;
2. kehottaa Pakistanin viranomaisia vapauttamaan välittömästi kaikki poliittiset vangit;C 21 E/354 FI 24.1.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 5. huhtikuuta 2001