Erityiskertomus nro 14/2012 ”EU:n hygienialainsäädännön täytäntöönpano teurastamoissa EU:hun vuonna 2004 tai sen jälkeen liittyneissä jäsenvaltioissa”





LYHENTEET BTSF : Elintarviketurvallisuutta painottava koulutusohjelma (Better Training for Safer Food, BTSF) EMOTR : Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto EU : Euroopan unioni HACCP : Vaarojen analysointi ja kriittiset valvontapisteet (Hazard Analysis and Critical Control Points) OLAF : Euroopan petostentorjuntavirasto SAPARD : Maatalouden ja maaseudun kehittämisen erityinen liittymisohjelma (Special Accession Programme for Agriculture and Rural Development) SANASTO Elintarviketurvallisuutta painottava koulutusohjelma (Better Training for Safer Food, BTSF) : komission aloite, jonka tarkoituksena on organisoida yhteisön (EU:n) koulutusstrategia elintarvikelainsäädännön, rehulainsäädännön eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen sekä kasvien terveyttä koskevien sääntöjen alalla. Koulutus on tarkoitettu toimivaltaisten viranomaisten koko henkilöstölle virallisiin valvontatoimiin osallistuvissa jäsenvaltioissa ja sen avulla on määrä pitää henkilöstö ajan tasalla kaikista yhteisön lainsäädännön osa-alueista edellä mainituilla aloilla, sekä varmistaa, että valvontatoimet tapahtuvat yhdenmukaisemmin, objektiivisemmin ja tarkoituksenmukaisemmin kaikissa jäsenvaltioissa. [1] Kriittiset valvontapisteet : vaihe tai vaiheet, jossa tai joissa valvonta on tärkeää vaaran torjumiseksi, poistamiseksi tai saattamiseksi hyväksyttävälle tasolle (ks. HACCP-järjestelmä). Kylmäketju : elintarvikealan toimijoiden on huolehdittava siitä, että koko elintarviketuotantoprosessin ajan – eläinten teurastuksesta tuotteiden lähettämiseen lopullisille käyttäjille – on käytössä keskeytymätön ketju, jonka yhteydessä vallitsevat käsittely- ja varastointiolosuhteet ovat tasoltaan riittäviä pitämään elintarvikkeiden lämpötilan sopivana. Lämpötilojen tarkoituksena on ylläpitää ja pidentää tuoretuotteiden säilyvyyttä estämällä mikro-organismien kasvu ja lisääntyminen. Mikrobiologinen testaus : elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että elintarvikkeet ovat sovellettavien mikrobiologisten kriteereiden mukaisia, ja otettava näytteitä ruhoista sekä lihasta asetuksen (EY) N:o 2073/2005 mukaisesti [2]. Monivuotinen kansallinen valvontasuunnitelma : Jäsenvaltioiden on pantava elintarvikelainsäädäntö täytäntöön sekä seurattava ja valvottava, että elintarvike- ja rehualan toimijat noudattavat elintarvikelainsäädännön vaatimuksia. Tätä silmällä pitäen niiden on ylläpidettävä virallista valvontajärjestelmää [3]. Varmistaakseen, että vaatimukset pannaan täytäntöön vaikuttavalla tavalla, kunkin jäsenvaltion on laadittava yksi kokonaisvaltainen monivuotinen kansallinen valvontasuunnitelma, joka sisältää yleistietoa rehu- ja elintarvikevalvonnan sekä eläinten terveyden ja hyvinvoinnin valvonnan järjestelmien rakenteesta ja valvontaan liittyvistä järjestelyistä asianomaisessa jäsenvaltiossa. Monivuotisen kansallisen valvontasuunnitelman tarkoituksena on edistää yhdenmukaista, kattavaa ja kokonaisvaltaista lähestymistapaa virallisiin valvontamenettelyihin. Suunnitelman avulla myös määritetään asianomaisten toimien keskeiset riskialat ja riskiluokitteluun sovellettavat kriteerit sekä vaikuttavimmat valvontamenettelyt [4]. Oma valvontaohjelma : elintarvikealan toimijoiden on otettava elintarviketuotannon, jalostuksen ja jakelun kaikissa vaiheissa näytteitä varmistaakseen, että tuotantoprosessi toimii hyväksyttävästi eikä kontaminaation taso edellytä korjaavia toimia. Ruhoja koskevan näytteenoton tiheydestä teurastamoissa säädetään asetuksen (EY) N:o 2073/2005 liitteessä I. Näytteitä on otettava myös elintarviketuotannossa käytettävistä käsittelytiloista ja välineistä. Elintarvikealan toimijoiden suorittama näytteenotto (oma valvontaohjelma) poikkeaa näytteenotosta, jota jäsenvaltioiden eläinlääkärit suorittavat monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien yhteydessä. Vaarojen analysointi ja kriittiset valvontapisteet (HACCP-järjestelmä) : elintarvikealan toimijoiden on perustettava, ylläpidettävä ja sovellettava toiminnassaan HACCP-periaatteisiin pohjautuvia menettelyitä: tunnistetaan vaarat, jotka on torjuttava, poistettava tai saatettava hyväksyttävälle tasolle määritetään kriittiset valvontapisteet vaiheessa tai vaiheissa, jossa tai joissa valvonta on tärkeää vaaran torjumiseksi, poistamiseksi tai saattamiseksi hyväksyttävälle tasolle määritellään kriittisten valvontapisteiden kriittiset rajat hyväksyttävän tason erottamiseksi tasosta, jota ei voida hyväksyä laaditaan tehokkaat kriittisten valvontapisteiden seurantamenettelyt ja pannaan ne täytäntöön toteutetaan korjaavia toimia, jos seuranta osoittaa, että kriittinen valvontapiste ei ole hallinnassa laaditaan menettelyitä, joiden avulla valvotaan, että mainitut toimenpiteet toimivat vaikuttavasti laaditaan asiakirjoja ja rekistereitä, joiden avulla osoitetaan, että toimenpiteitä on tosiasiallisesti sovellettu [5]. TIIVISTELMÄ I. Teurastamot muodostavat olennaisen vaiheen elintarvikkeiden jalostusketjussa. Euroopan unionin hygienialainsäädännön mukaan teurastamoista vastaavilla elintarvikealan toimijoilla on oltava käytössä elintarvikkeiden turvallisuuden varmistamisen kannalta asianmukaiset olosuhteet ja menettelyt. EU-varoja myönnettiin EU:hun vuonna 2004 tai sen jälkeen liittyneissä jäsenvaltioissa toimiville teurastamoille, jotta niiden olisi helpompi mukautua noudattamaan lainsäädännön vaatimuksia. Kyseessä oli suuri haaste, sillä maiden kansallinen vaatimustaso oli yleisesti ottaen EU:n lainsäädännössä edellytettyä tasoa alhaisempi. Teurastamoiden parannustoimia tuettiin EU-varoin maatalouden ja maaseudun kehittämisen erityisen liittymisohjelman (SAPARD-ohjelma) ja sittemmin Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) avulla. II. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa tutkittiin, toteuttivatko komissio ja asianomaiset jäsenvaltiot tarvittavat toimet varmistaakseen, että teurastamot saatettiin EU:n hygieniastandardien mukaisiksi. Tässä yhteydessä perehdyttiin hygieniavaatimuksiin liittyvien toimenpiteiden seurantaan, täytäntöönpanoon ja rahoitukseen sekä alalla annettavaan ohjeistukseen (kohdat 1–21). III. Tarkastuskäynnin kohteena olleissa jäsenvaltioissa havaittiin sääntöjen ja menettelyiden soveltamiseen liittyviä puutteita, jotka esitetään jäljempänä. Puutteet eivät aseta kyseenalaiseksi järjestelmien kokonaisrakennetta. Ne kuitenkin osoittavat, että tarkastusten toimittamista on tehostettava kaikilla tasoilla, jotta riskejä kyetään lieventämään ja elintarvikkeiden turvallisuuteen mahdollisesti liittyvät vakavat ongelmat voidaan välttää (kohta 51). IV. Komission elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto tarkasti osittain hygienia-asetuksen vaatimusten täytäntöönpanon jäsenvaltioissa (kohdat 22–25). Puutteita havaittiin monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien täytäntöönpanossa jäsenvaltioissa (kohdat 26 ja 27). Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten suorittama valvonta ei ehkäissyt ongelmia, joita ilmeni hygieniavaatimusten täytäntöönpanossa elintarvikealan toimijoiden keskuudessa (kohdat 28–35). V. Komissio julkaisi ohjeita, joiden tarkoituksena oli helpottaa hygieniavaatimusten täytäntöönpanoa, mutta jotkin asianomaisista jäsenvaltioista eivät laatineet kansallisia ohjeita (kohdat 36–38). VI. Komission ja terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanoviraston välillä ei ollut systemaattista tiedonvaihtoa aloitteesta (kohta 39) eikä jäsenvaltioissa ollut asianmukaisia menettelyitä elintarviketurvallisuutta painottavan koulutusohjelman tulosten levittämiseen (kohdat 40–44). VII. Hankkeiden kestävyyteen ja valintaan liittyvät puutteet heikensivät vaikutusta, joka EU-varoilla pyrittiin saamaan aikaan hygieniavaatimusten täytäntöönpanon helpottamiseksi teurastamoissa (kohdat 45–50). VIII. Tilintarkastustuomioistuin suosittaa, että komissio parantaa hygieniavaatimusten täytäntöönpanoon liittyvää valvontaa ja ohjeistusta uusissa jäsenvaltioissa. Hygieniavaatimusten täytäntöönpanoon asianomaisissa jäsenvaltioissa tarkoitettujen EU-varojen käytön osalta suositetaan, että komissio valvoo vaikuttavalla tavalla alaa koskevien ohjelmien täytäntöönpanoa ja arvioi niihin suunnattujen EU-varojen vaikutusta. JOHDANTO 1. Komission keskeisenä painopisteenä on korkeatasoisen elintarviketurvallisuuden ylläpito kohtuullisin kustannuksin siten, että pääasiallisiin riskeihin puututaan ja varmistetaan elintarviketurvallisuuslainsäädännön vaikuttava täytäntöönpano [6]. Toisiaan seuranneet elintarvikkeita ja rehuja koskeneet kriisit (esimerkiksi nautaeläinten spongiforminen enkefalopatia ja dioksiinikriisi) ovat tuoneet esille puutteita Euroopan unionin (EU) elintarvikesäännösten sisällössä ja täytäntöönpanossa. Vuonna 2000 julkaistusta elintarvikkeiden turvallisuutta käsittelevästä valkoisesta kirjasta [7] alkaen komissio on pyrkinyt perusteellisesti uudistamaan hygienia- ja eläinlääkintäalaa koskevaa EU-lainsäädäntöä. 2. Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat vuonna 2002 asetuksen elintarvikkeiden turvallisuudesta [8]. Asetukset teurastamoissa vallitsevasta hygieniasta ja elintarvikkeiden turvallisuudesta ja niiden täytäntöönpanon seurannasta hyväksyttiin vuoden 2004 hygieniapaketin yhteydessä. Hygieniapaketti tuli voimaan tammikuussa 2006 ja käsitti seuraavat osa-alueet: a) elintarvikehygieniaa koskevat säännöt [9] b) eläinperäisiä elintarvikkeita koskevat erityiset hygieniasäännöt [10] c) ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevat erityissäännöt [11]. 3. Virallisen valvonnan [12] tarkoituksena on varmistaa rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja eläinten hyvinvointia koskevien sääntöjen noudattamisen valvonta. Korkeatasoisen elintarvikkeiden turvallisuuden ylläpitämisen kannalta teurastamot [13] muodostavat olennaisen vaiheen elintarvikkeiden jalostusketjussa. Pääasialliset hygieniaa ja elintarvikkeiden turvallisuutta koskevat teurastamoille asetetut vaatimukset [14] esitetään liitteessä I. 4. EU:hun vuonna 2004 tai sen jälkeen liittyneillä jäsenvaltioilla oli suurempia haasteita vastata hygieniapaketin uusiin vaatimuksiin kuin muilla jäsenvaltioilla, jotka olivat jo soveltaneet EU:n hygienialainsäädäntöä. EU-varoja myönnettiinkin uusissa jäsenvaltioissa toimiville teurastamoille lainsäädännön noudattamisen helpottamista silmällä pitäen. 5. Asianomaisten jäsenvaltioiden kansalliset viranomaiset olivat antaneet joulukuuhun 2011 mennessä EU:n hygieniasäännösten noudattamista koskevan hyväksyntänsä 2154 teurastamolle (ks. taulukko kohdassa 45). VASTUUALUEET 6. Hygieniapaketissa jaetaan hygieniaa ja elintarvikkeiden turvallisuutta koskevat vastuualueet komission, jäsenvaltioiden ja elintarvikealan toimijoiden kesken. KOMISSIO 7. Komissio (terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto) vastaa EU:n elintarviketurvallisuuspolitiikan kehittämisestä erityisesti elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan riskinhallinnan osalta. Kaksi virastoa avustaa pääosastoa tässä tehtävässä. Parmassa sijaitseva Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen antaa elintarvikkeiden turvallisuuskysymyksistä asiantuntijalausuntoja, jotka muodostavat tieteellisen perustan EU:n toimenpiteille. Tukholmassa sijaitsevalla Euroopan tautien ehkäisy- ja valvontakeskuksella on niin ikään tieteellinen ja riskinarviointiin liittyvä tehtävä, mutta keskuksen toiminta painottuu enemmän ihmisten terveyteen liittyviin kysymyksiin. 8. Komissio seuraa EU:n elintarviketurvallisuuspolitiikan täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa esimerkiksi tarkistamalla, ovatko jäsenvaltiot perustaneet viralliset kansalliset valvontajärjestelmät, jotka ovat EU-lainsäädännön mukaisia. Näistä tarkistuksista vastaa terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston linja, elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto, joka tarkastaa jäsenvaltioiden virallisia kansallisia valvontajärjestelmiä. Terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto vastaa myös jäsenvaltioille tarkoitetun elintarviketurvallisuusalan koulutuksen kehittämisestä elintarviketurvallisuutta painottavan koulutusohjelman (Better Training for Safer Food, BTSF) yhteydessä. Kursseja hallinnoi Luxemburgissa toimiva terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirasto. JÄSENVALTIOT 9. Kullakin jäsenvaltiolla on toimivaltainen viranomainen, joka vastaa vuoden 2004 hygieniapaketin täytäntöönpanosta ja valvoo, että elintarvikealan toimijat noudattavat siihen perustuvia vaatimuksia. Toimivaltaisten viranomaisten päätehtäviin lukeutuvat esimerkiksi seuraavat toiminnot: a) kansallisten ohjeiden laadinta ja levittäminen b) teurastamoiden hyväksyminen c) yhden yksittäisen kokonaisvaltaisen monivuotisen kansallisen valvontasuunnitelman laatiminen; suunnitelma sisältää kuvauksen virallisista valvontajärjestelmistä ja muista toimista, joiden tarkoituksena on tehostaa elintarvikkeiden turvallisuusvaatimusten noudattamista elintarvikealan toimijoiden keskuudessa elintarvikeketjun kaikissa vaiheissa d) monivuotista kansallista valvontasuunnitelmaa koskevien täytäntöönpanokertomusten laatiminen e) elintarvikealan toimijoiden virallinen valvonta monivuotisen kansallisen valvontasuunnitelman mukaisesti (teurastamoissa toimivien virkaeläinlääkäreiden suorittaman valvonnan lisäksi) f) valvontaviranomaisten koulutuksen tukeminen g) kansallisten vertailulaboratorioiden valintaan liittyvät järjestelyt h) virallisten valvontajärjestelmien tarkastaminen asetuksen (EY) N:o 882/2004) tavoitteen saavuttamisen varmistamiseksi. 10. Jäsenvaltiot raportoivat komissiolle vuosittain edeltävää vuotta koskevien valvontamenettelyjen ja tarkastusten tuloksista. ELINTARVIKEALAN TOIMIJAT 11. Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että kaikki niiden vastuulla olevat elintarvikkeiden tuotanto-, jalostus- ja jakeluvaiheet täyttävät asiaa koskevat hygieniavaatimukset. Teurastamoiden hallinnoinnista jäsenvaltioissa vastaavat elintarvikealan toimijat valvovat vaatimusten noudattamista seuraavilla aloilla: a) asianmukaiset tilat ja laitteet, joiden avulla virkaeläinlääkärit voivat suorittaa ante mortem ja post mortem -tarkastukset b) eläintuotteiden jäljitettävyys c) mikrobiologista saastumista koskevat näytteenotot d) toimien pitäminen erillään toisistaan toteuttamalla ne eri tiloissa tai eri aikoina ristisaastumisen välttämistä silmällä pitäen e) kylmäketjun ylläpitäminen sekä asianmukaiset käärintä-, pakkaus- ja lähetystoimet f) teurastamoiden tiloissa syntyvän jätteen asianmukainen sijoittaminen. 12. Kaikki elintarvikkeiden turvallisuutta koskevat menettelyt on toteutettava vaara-analyysin ja kriittisten valvontapisteiden järjestelmän (HACCP) periaatteita noudattaen [15]. Järjestelmä muodostaa kansainväliset standardimuotoiset elintarvikkeisiin liittyvien riskien hallintamenetelmät. EU:N UUSILLE JÄSENVALTIOILLE SUUNNATTAVA ERITYISRAHOITUS 13. EU:hun vuonna 2004 tai sen jälkeen liittyneiden jäsenvaltioiden oli varmistettava, että maiden teurastamot olivat EU:n hygieniavaatimusten mukaisia. EU:n vaatimustaso oli yleisesti ottaen huomattavasti korkeampi kuin olemassa oleva kansallinen vaatimustaso, joten teurastamoiden nykyaikaistamiseen myönnettiin EU:n rahoitusta, jonka tarkoituksena oli helpottaa teurastamoiden saattamista hygieniavaatimusten mukaisiksi. 14. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen erityisen liittymisohjelman (SAPARD-ohjelma) [16] kautta maksettiin noin 117 miljoonaa euroa 241 teurastamolle toimenpiteen "maatalous- ja kalastustuotteiden jalostuksen ja kaupan pitämisen parantaminen" [17] perusteella. Toimenpiteen avulla maksettiin jäsenvaltioille rahoitusta, jonka tarkoituksena oli tukea niitä maatalousaloilla ja maaseutualueilla toteutettavissa rakennesopeutustoimissa, teurastamoihin sovellettava hygienialainsäädäntö mukaan lukien. Tuki painottui liittymistä valmistelevissa kumppanuussopimuksissa yksilöityihin painopistealoihin. Kutakin maata koskevat yksityiskohdat on eritelty sopimuksiin sisältyvissä maaseudun kehittämissuunnitelmissa. 15. SAPARD-rahoitus käytettiin tukeen, jonka avulla esimerkiksi rakennettiin teurastamotiloja, hankittiin laitteita, uusittiin tuotantotiloja hygienisten materiaalien avulla (tiloissa ei esimerkiksi ole sallittua käyttää tavallista seinämaalia) ja sterilisoitiin sekä puhdistettiin laitteistoja hygieniavaatimusten mukaisiksi. 16. Sittemmin teurastamoita tuettiin ensin Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta (EMOTR) [18] toimenpiteen "maataloustuotteiden jalostuksen ja kaupan pitämisen parantaminen" perusteella, ja tämän jälkeen Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) [19] toimenpiteen "maa- ja metsätaloustuotteiden arvon lisääminen" perusteella. Varojen hallinnoinnista vastaavat maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto sekä jäsenvaltiot. TARKASTUKSEN SISÄLTÖ JA LÄHESTYMISTAPA 17. Tarkastuksen tavoitteena oli tutkia, ryhtyivätkö komissio ja SAPARD-ohjelman, EMOTR:n ja maaseuturahaston tukea [20] saavat jäsenvaltiot tarvittaviin toimiin varmistaakseen, että teurastamot saatettiin EU:n hygieniastandardien mukaisiksi. Tilintarkastustuomioistuin perehtyi seuraaviin kysymyksiin: a) Valvoivatko komissio ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset teurastamoihin sovellettavien hygieniavaatimusten täytäntöönpanoa riittävästi? b) Tuettiinko teurastamoihin sovellettavien hygieniavaatimusten täytäntöönpanoa riittävän ohjauksen ja koulutuksen avulla? c) Sovellettiinko teurastamoissa asianmukaisia hygieniavaatimusten täytäntöönpanotoimia? d) Olivatko menettelyt, joiden avulla teurastamoille myönnettiin EU-rahoitusta hygieniaa ja elintarvikkeiden turvallisuutta koskevien EU-vaatimusten täytäntöönpanoon, vaikuttavia? 18. Tarkastuskäyntejä tehtiin toimista vastaaviin komission yksiköihin, terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirastoon ja Euroopan elintarvikevirastoon. Tarkastuskäynnit tehtiin viiteen mainittuun EU:n uuteen jäsenvaltioon (Tšekin tasavalta, Unkari, Puola, Romania ja Slovenia), joissa tarkastettiin paikan päällä 25 EU-rahoitusta saavaa teurastamoa (viisi teurastamoa kustakin jäsenvaltiosta). 19. Elintarvikkeiden turvallisuudesta vastaavissa komission yksiköissä tutkittiin elintarvikkeiden turvallisuutta koskevien tarkastuskäyntien yhteydessä noudatettavaa dokumentointia ja menettelyitä, koulutusohjelmien hallinnointia ja elintarvikealan toimijoiden sekä toimivaltaisten viranomaisten käyttöön tarkoitettuja elintarvikkeiden turvallisuutta koskevia ohjeita. 20. Rahoituksesta vastaavissa komission yksiköissä tutkittiin esimerkiksi liittymistä valmistelevan tuen (SAPARD), EMOTR:n ja maaseuturahaston avulla rahoitettuja maaseudun kehittämisohjelmia koskevia asiakirjoja sekä asiakirja-aineistoa, joka liittyi olennaisesti ohjelmien täytäntöönpanoon tarkastuskäynnin kohteena olleissa jäsenvaltioissa. 21. Jäsenvaltioissa keskityttiin tutkimaan hallinnointijärjestelmiä, joiden avulla EU:n hygienialainsäädäntöä pantiin täytäntöön teurastamoissa. Tarkastuksessa tutkittiin myös EU-rahoitteisten ohjelmien osuutta kyseisen päämäärän saavuttamisessa. Teurastamoihin tehtyjen tarkastuskäyntien yhteydessä perehdyttiin menettelyiden soveltamiseen käytännössä. HUOMAUTUKSET HYGIENIAVAATIMUSTEN TÄYTÄNTÖÖNPANON VALVONTA 22. Tarkastuksessa tutkittiin, kuinka komissio valvoi jäsenvaltioiden toteuttamia toimia ja kuinka jäsenvaltiot valvoivat elintarvikealan toimijoita. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että komission ja tarkastuskäynnin kohteena olleiden jäsenvaltioiden (kohta 18) toimivaltaisten viranomaisten soveltamat hygieniavaatimusten valvontajärjestelmät olivat kaiken kaikkiaan rakenteeltaan asianmukaisia, mutta niiden täytäntöönpanossa oli parantamisen varaa useilla keskeisillä aloilla, kuten seuraavista kohdista käy ilmi. 23. Komissio ei ole vielä tarkastanut hygieniavaatimusten täytäntöönpanoa kokonaisuudessaan (kohdat 24 ja 25). Tarkastetuissa jäsenvaltioissa ilmeni puutteita monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien täytäntöönpanossa (kohdat 26 ja 27) sekä eläinlääkinnällisten tarkastusten toteuttamisessa (kohta 28). KOMISSIO ON TARKASTANUT VUODEN 2004 HYGIENIAPAKETIN TÄYTÄNTÖÖNPANON JÄSENVALTIOISSA VAIN OSITTAIN 24. Terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto tarkastaa hygieniavaatimusten täytäntöönpanon jäsenvaltioissa elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston suorittamien tarkastusten avulla. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto tekee vuosittain noin 250 tarkastuskäyntiä, joista yli kolmannes tapahtuu kolmansissa maissa. Terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto asettaa vuosittain tarkastuskäyntejä koskevat painopisteet ja arvioi riskejä, sääntelytekijöitä, nykyistä strategiaa sekä aiempia tarkastustuloksia. Tämän perusteella suoritetaan alakohtaisia tarkastuksia [21], yleisiä seurantatarkastuksia sekä erityisiä seurantatarkastuksia. 25. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto tarkasti vuonna 2006 vuoden 2004 hygieniapakettiin (kohta 8)perustuvien vaatimusten täytäntöönpanon punaisen lihan tuotantoalan osalta kaikissa EU:hun vuonna 2004 tai sen jälkeen liittyneissä jäsenvaltioissa. Tarkastuksessa havaittujen puutteellisten täytäntöönpanotapausten osalta suoritettiin seurantaa, jonka viimeistely oli käynnissä tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen toimittamisajankohtana vuonna 2011. Siipikarjanliha-alalla tarkastukset aloitettiin kuitenkin vasta vuonna 2008. Nämä tarkastukset ja niihin liittyvä seuranta olivat vielä käynnissä tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen toimittamisajankohtana vuonna 2011 (viisi vuotta hygieniavaatimusten täytäntöönpanolle asetetun määräajan jälkeen) [22]. MONIVUOTISTEN KANSALLISTEN VALVONTASUUNNITELMIEN TÄYTÄNTÖÖNPANOSSA OLI PUUTTEITA TARKASTUSKOHTEENA OLLEISSA JÄSENVALTIOISSA 26. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto arvioi jäsenvaltioiden monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien täytäntöönpanoa (kohta 9 ja sanasto) yleisten seurantatarkastusten yhteydessä. Elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto havaitsi suunnitelmien täytäntöönpanossa puutteita [23] kolmessa tarkastuskäynnin kohteena olleessa uudessa jäsenvaltiossa (Unkari, Romania ja Slovenia), mikä heikensi suunnitelmien soveltuvuutta virallisten valvontamenettelyiden perustaksi. 27. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa havaittiin niin ikään, että Romaniassa vuoden 2009 kansallisen valvontasuunnitelman osalta suunniteltuja tarkastuksia ei ollut toteutettu kokonaisuudessaan. JÄSENVALTIOISSA TOTEUTETTAVIEN ELÄINLÄÄKINNÄLLISTEN TARKASTUSTEN TÄYTÄNTÖÖNPANOSSA OLI PUUTTEITA 28. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on suoritettava teurastamoissa viralliset eläinlääkinnälliset tarkastukset dokumentoitujen menettelyiden mukaisesti [24]. Vaikuttavan valvonnan edellytyksenä on, että asianomaiset menettelyt laaditaan selkeästi ja toteutetaan oikein (ks. liite II). Tarkastuksessa havaittiin, että käytössä oli yleisesti ottaen asianmukaiset menettelyt, jotka mahdollistivat vaatimusten noudattamisen. Tiettyjä puutteita oli kuitenkin havaittavissa. Puutteet liittyivät koordinointiongelmiin sekä näytteenotto-ohjelmien ja tarkastustulosten dokumentointiin (ks. laatikko 1). HYGIENIA- JA ELINTARVIKETURVALLISUUSVAATIMUKSIA KOSKEVAT ELINTARVIKEALAN TOIMIJOIDEN TÄYTÄNTÖÖNPANOTOIMET TEURASTAMOISSA 29. Tilintarkastustuomioistuin tutki, kuinka elintarvikealan toimijat olivat panneet hygienia- ja elintarviketurvallisuusvaatimuksia täytäntöön teurastamoissa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten valvonnassa. Tarkastuksessa havaittiin, että elintarvikealan toimijoilla oli kaiken kaikkiaan käytössään asianmukaiset menettelyt, joiden avulla vaatimusten noudattaminen oli mahdollista. Seuraavat havainnot kuitenkin osoittavat, että elintarvikealan toimijoiden toteuttama hygienia- ja elintarviketurvallisuusvaatimusten täytäntöönpano edellyttää yhä kansallisten toimivaltaisten viranomaisten tehostettuja tarkastuksia sekä komission kyseisiin viranomaisiin kohdistamaa tiivistä valvontaa. LAATIKKO 1 VIRALLISISSA ELÄINLÄÄKINNÄLLISISSÄ TARKASTUKSISSA OLI PUUTTEITA Puolassa toimivaltaisten viranomaisten tehtäviin kuuluva virallisten eläinlääkinnällisten tarkastusten tarkastaminen oli tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen toimittamisajankohtana niiden tarkastusyksiköiden vastuulla, jotka suorittavat myös eläinlääkinnälliset tarkastukset. Tämä asettaa työn riippumattomuuden kyseenalaiseksi. Romaniassa eräs toimivaltaisten viranomaisten suorittamaan tarkastukseen perustuva raportti, jossa arvioitiin virkaeläinlääkärin toimia teurastamossa, sisälsi havaintoja teurastamon toiminnasta ja omien valvontamenettelyjen täytäntöönpanosta, vaikka asianomaiset menettelyt ovat todellisuudessa elintarvikealan toimijan vastuulla. Jäsenvaltioiden eläinlääkintäviranomaiset tarkistavat, vastaavatko elintarvikealan toimijoiden HACCP-järjestelmien rakenne ja täytäntöönpano lainsäädäntöön perustuvia vaatimuksia. Unkarissa eläinlääkintäviranomaisten keskushallinnolla ei kuitenkaan ollut yleiskuvaa HACCP-järjestelmän soveltamisesta. Tietoja usein havaituista puutteista ei myöskään koottu riittävän hyvin. Näin ollen ei ollut mahdollista valvoa HACCP-järjestelmän yleistä soveltamista ja täytäntöönpanoa. Sloveniassa eläinlääkinnällisten tarkastusten tulosten raportointia varten ei ollut selkeitä ohjeita ja vakiomuotoisia asiakirjoja, minkä seurauksena valvontamenettelyjä koskeva raportointi vaihteli. Tästä aiheutui valvonnan laatuun ja kattavuuteen kohdistuva riski. Joissakin tarkastuskäynnin kohteena olleissa pienteurastamoissa elintarvikealan toimijan ja virkaeläinlääkärin vastuualueita ei erotettu toisistaan riittävän selkeästi. Tilanne saattaa heikentää virallisten valvontamenettelyjen riippumattomuutta. PUUTTEITA HYGIENIAVAATIMUSTEN TÄYTÄNTÖÖNPANOSSA 30. Tarkastuksessa havaittiin hygieniavaatimusten täytäntöönpanoon liittyviä puutteita tarkastuskäynnin kohteena olleista 25:stä teurastamosta yhdeksässä. Puutteet liittyivät siivoukseen, desinfiointiin ja tainnutusvälineisiin, "puhtaiden" ja "likaisten" alueiden erottamiseen toisistaan ja ihmisravinnoksi soveltumattoman lihan varastointitilojen asianmukaisuuteen (ks. laatikko 2). LAATIKKO 2 HYGIENIAVAATIMUSTEN TÄYTÄNTÖÖNPANOON LIITTYVÄT PUUTTEET Teurastamoiden tuotantovirta olisi suunniteltava ristisaastumisen välttämistä silmällä pitäen. Eräässä tarkastuskohteena olleessa romanialaisessa teurastamossa henkilökunta pystyi kuitenkin liikkumaan vapaasti likaisten ja puhtaiden alueiden välillä, koska muita poistumisteitä ei ollut. Myös tarkastustiimi joutui kulkemaan likaiselta alueelta puhtaalle alueelle samasta syystä. Toisessa romanialaisessa teurastamossa varastotiloissa oleva liha oli tuotava takaisin leikkaamoon lähetykseen liittyvää leimausta varten. Kummassakaan teurastamossa ei huolehdittu eri tiloissa tai eri aikoina toteutettavien toimien pitämisestä erillään, mistä saattaa aiheutua ristisaastumisen riski. Kolmannessa teurastamossa veitsiä ei säilytetty asianmukaisesti teurastustoimien aikana. Neljännessä teurastamossa henkilökunta käsitteli sianruhoja välittömästi siivoamisen jälkeen pesemättä ensin käsiään. Tšekin tasavallassa tarkastuskäynnin kohteena olleessa teurastamossa käsien ja jalkineiden puhdistusvälineet eivät soveltuneet sen varmistamiseen, että kaikki henkilökuntaan kuuluvat todella käyttivät niitä ennen puhtaisiin tiloihin siirtymistä. Tässä tapauksessa ja myös eräässä toisessa teurastamossa eri tiloja ei ollut erotettu selkeästi toisistaan, joten siirtyminen tiloista toisiin oli mahdollista ilman asianmukaisia desinfiointitoimenpiteitä. Kolmannessa tarkastuskäynnin kohteena olleessa teurastamossa elävien kanojen kuljetushäkkejä ei puhdistettu perusteellisesti lintujen poistamisen jälkeen, minkä seurauksena oli olemassa ristisaastumisen riski. Eräässä tarkastuskäynnin kohteena olleessa puolalaisessa teurastamossa käytetyt tainnutusvälineet eivät toimineet kunnolla, mikä aiheutti eläimille tarpeetonta hätää, kun korvaavia laitteita ei ollut välittömästi saatavilla tainnutuksen loppuun saattamiseksi kohtuullisessa ajassa. Eräässä toisessa tarkastuskäynnin kohteena olleessa puolalaisessa teurastamossa ei ollut erillisiä jäähdytyslaitteita ihmisravinnoksi soveltumattoman lihan varastointia varten. HACCP-JÄRJESTELMIEN AVULLA EI SAADA RIITTÄVÄÄ VARMUUTTA 31. Asianmukainen dokumentaatio (esimerkiksi kylmäketjuista) muodostaa olennaisen osan HACCP-järjestelmistä [25]. HACCP-järjestelmiä koskevissa tarkastuskäynnin kohteena olleiden teurastamoiden suunnitelmissa edellytettiin kriittisten valvontapisteiden seurantatoimien kirjaamista. Viidessä tarkastuskäynnin kohteena olleessa teurastamossa HACCP-järjestelmiä koskevia menettelyitä ei kuitenkaan sovellettu kriittisiin valvontapisteisiin, jotka koskivat lämpötilaa, ja kriittisten valvontapisteiden tarkastusten dokumentointi oli puutteellista ja/tai epäluotettavaa (ks. laatikko 3). Tämä heikensi raportoitujen kriittisten valvontamenettelyjen avulla saatavaa varmuutta. LAATIKKO 3 KRIITTISTEN VALVONTAPISTEIDEN TARKASTUKSET OLIVAT PUUTTEELLISIA Sloveniassa tarkastuskäynnin kohteena olleessa teurastamossa käytettiin asetuksissa säädettyä lähetettävän lihan enimmäislämpötilaa (7 °C) kriittisen valvontapisteen raja-arvona, ja lämpötilamittauksia suoritettiin systemaattisesti. Mikäli lämpötilamittaus osoitti, että lähetysvalmis liha ei ole riittävän kylmää, sitä oli jäähdytettävä lisää. Tarkastuksessa havaittiin kuitenkin dokumentoituja teurastamon lihalähetyksiä, joiden kohdalla ei ollut suoritettu lisäjäähdytystä, vaikka lihan lämpötilan oli mitattu olevan yli 8 °C. Unkarissa tarkastuskohteena olleessa teurastamossa jäähdyttämöiden lämpötilaa seurattiin kriittisen valvontapisteen avulla. Lämpötilan seurantajärjestelmä ei kuitenkaan varoittanut riittävästi lämpötiloista, jotka poikkesivat HACCP-suunnitelmassa määritetyistä arvoista. Eräässä toisessa tarkastuskäynnin kohteena olleessa teurastamossa kriittisiä valvontapisteitä koskeva dokumentointi suoritettiin vasta kun ongelmia ilmeni. Saatavilla ei ollut dokumentoitua aineistoa lämpötilamittauksista, joissa lämpötilan olisi todettu olevan hyväksytyissä rajoissa. Eräässä tarkastuskäynnin kohteena olleessa romanialaisessa teurastamossa jäähdyttämöiden lämpötilakirjauksia ei pidetty luotettavina. Rekistereihin kirjattiin useiden viikkojen ajan neljästi vuorokaudessa sama lämpötila; kaikista mittauksista vastasi sama henkilö. Toisessa tarkastuskäynnin kohteena olleessa romanialaisessa teurastamossa lämpötilakirjaukset täytettiin rekisteriin etukäteen merkitsemällä rekisteriin aina asianmukaista lämpötilaa tarkoittava C-kirjain ("compliant"). OMAN VALVONTAOHJELMAN TÄYTÄNTÖÖNPANOPUUTTEET 32. Elintarvikealan toimijoiden on lainsäädännön mukaan toteutettava niin kutsuttu oma valvontaohjelma, jonka yhteydessä ruhoista otetaan vähintään kerran viikossa mikrobiologista saastumista koskevia näytteitä lukuun ottamatta tapauksia, joissa eläinlääkintäviranomaiset saattavat hyväksyä näytteenoton kahden viikon välein. Viidessä teurastamossa, jotka olivat tarkastuskäynnin kohteena kolmessa eri jäsenvaltiossa, näytteenoton tiheys tai näytteiden käsittely ei ollut vaatimusten mukaista. Neljässä tapauksessa, joissa eläinlääkintäviranomaiset sallivat näytteenoton kahden viikon välein, näytteitä otettiin todellisuudessa harvemmin. Eräässä tapauksessa testituloksia ei ollut saatavilla (ks. laatikko 4). LAATIKKO 4 NÄYTTEENOTTO RUHOISTA EI TAPAHDU AINA SÄÄNTÖJEN MUKAISESTI Elintarvikealan toimijoiden on otettava teurastamoissa näytteitä mikrobiologista analyysiä varten vähintään kerran viikossa. Kahdessa tarkastuskohteena olleessa romanialaisessa teurastamossa elintarvikealan toimija vähensi salmonellanäytteiden ottoa lainsäädännössä edellytettyä vähäisemmäksi ilman että eläinlääkintäviranomaiset olisivat antaneet menettelylle ennalta asianmukaisen hyväksyntänsä. Lisäksi näytteenotosta vastasi virkaeläinlääkäri, vaikka niiden ottaminen on elintarvikealan toimijan vastuulla. Yhdessä tarkastuskäynnin kohteena olleessa puolalaisessa teurastamossa elintarvikealan toimija supisti näytteenottoa joissakin tapauksissa yhteen kertaan kuukaudessa. Eräässä toisessa teurastamossa ei ollut näyttöä siitä, että kaikki vaaditut testit suoritetaan. Tšekin tasavallassa tehtiin tarkastuskäynti teurastamoon, jossa elintarvikealan toimija noudatti näytteenottotiheyttä, mutta näytteet lähetettiin laboratorioon vain kerran kuukaudessa tai jopa harvemmin. Käytäntö aiheutti tuotantoprosessille hygieniariskin, sillä välittömiin korjaaviin toimenpiteisiin olisi ollut mahdotonta ryhtyä, kun mahdollisia positiviisia mikrobiologiseen analyysiin perustuvia näytetuloksia ei saatu tietoon pikaisesti. JÄLJITETTÄVYYSVAATIMUKSIA EI NOUDATETTU 33. EU:n alueella myytäväksi hyväksyttävissä elintarvikkeissa ja rehuissa on niiden jäljitettävyyden helpottamiseksi oltava riittävät ja asianmukaiset pakkausmerkinnät tai tunnistetiedot [26]. Tarkastuksen yhteydessä käytiin 25 teurastamossa, joista kuudessa havaittiin puutteita. Puutteet liittyivät epäasianmukaisiin ruhojen ja karjan tunnistemerkitsemisjärjestelmiin ja puutteellisiin järjestelmiin, joiden avulla jäljitetään elintarvikeketjussa tapahtuvaa elävien eläinten prosessointia ruhoiksi (ks. laatikko 5). LAATIKKO 5 JÄLJITETTÄVYYSTIEDOT PUUTTUVAT Teurastamotoiminnan harjoittajat eivät saa hyväksyä eläimiä teurastamoihin ennen kuin niille on toimitettu alkuperätilalla pidettyyn kirjanpitoon sisältyvät asiaankuuluvat elintarvikkeiden turvallisuutta koskevat tiedot. Kahdessa tarkastuskäynnin kohteena olleessa puolalaisessa teurastamossa teurastetuista lehmistä ei ollut tarkastuskäynnin aikana saatavilla elintarvikeketjua koskevia tietoja. Kahdessa romanialaisessa tarkastuskäynnin kohteena olleessa sikateurastamossa ja yhdessä Tšekin tasavallassa tarkastetussa teurastamossa ruhojen tunnistemerkitsemisjärjestelmiin sovellettavat säännöt olivat puutteellisia jäljitettävyyden kannalta. Molemmissa Romanian tapauksissa elintarvikealan toimija ilmoitti, että teurastuspäivämäärä oli eränumero. Ensimmäisen teurastamon kylmävarastossa havaittiin tarkastuskäynnin yhteydessä sianpäitä ilman tunnisteita. Tunnistetietojen puuttuminen ruhonosista tai tuotantoeristä saattaa näin ollen aiheuttaa riskin jäljitettävyyden varmistamiselle. Tšekin tasavallan tapauksessa ruhot numeroitiin ainoastaan teurastuksen järjestysnumerolla, eikä teurastuspäivämäärää kirjattu. Tämä on esteenä lihan alkuperätilan nopealle jäljittämiselle kriisitapauksissa. Kahdessa tarkastuskäynnin kohteena olleessa puolalaisessa siipikarjateurastamossa ei täsmäytetty keskenään teurastamoon toimitettujen ja teurastettujen lintujen lukumäärää. Toisessa teurastamossa lintujen lukumäärä, joka oli vahvistettu teurastettavaksi maatilalla toimitetussa eläinlääkinnällisessä ante mortem -tarkastuksessa, poikkesi teurastamoon toimitettujen lintujen lukumäärästä. Toisessa teurastamossa ei suoritettu teurastettujen lintujen fyysistä laskentaa. Lisäksi tässä tapauksessa teurastettavaksi tuotavien lintujen tunnisteasiakirjoissa mainittiin maatila, mutta siipikarjaerän tunnistetiedot puuttuivat. Maatiloilla, joilla on useampia siipikarjaeriä, tilanne johtaa jäljitettävyyden puuttumiseen tarkistettujen ja teurastettujen siipikarjaerien välillä. Vastaavanlainen siipikarjaerien tunnistamisen puute havaittiin myös eräässä tarkastuskäynnin kohteena olleessa unkarilaisessa siipikarjateurastamossa. JOUSTAVUUTTA KOSKEVIEN SÄÄNTÖJEN EPÄYHDENMUKAISUUS 34. Kuten kohdassa 11 tuotiin esille, elintarvikealan toimijoiden on otettava mikrobiologisia näytteitä teurastamoissa. Lainsäädännössä [27] sallitaan poikkeuksia näytteenottotiheyteen pienteurastamoiden tapauksessa sillä edellytyksellä, että suoritetaan riskianalyysi, joka osoittaa, että harvemmin tapahtuva näytteenotto on perusteltua. 35. EU:n hygienialainsäädännössä ei ole määritetty pieniä elintarvikealan yrityksiä. Lisäksi vaatimus, jonka mukaan kaikkien laitosten on koosta riippumatta noudatettava voimassa olevaa hygienialainsäädäntöä, ei ole yhteneväinen asetuksen (EY) N:o 2073/2005 kanssa, jossa sallitaan poikkeukset pienteurastamoiden tapauksessa. OHJEISTUS JA KOULUTUS 36. Tarkastuksessa tutkittiin, laativatko komissio ja jäsenvaltiot tarkoituksenmukaisia ohjeita ja tukivatko ne asianmukaista koulutusta asianosaisille sidosryhmille. Komission tasolla laaditaan ohjeita, mutta kansalliset ammattialan edustajat laativat vain vähän teurastamoiden hygieniakäytäntöjä koskevia ohjeita (kohdat 37 ja 38). Tarkastuskäynnin kohteena olleet jäsenvaltiot pitivät komission järjestämää koulutusohjelmaa erittäin hyödyllisenä, mutta tarkastuksessa havaittiin, että parantamisen varaa kuitenkin oli (kohdat 39–44). JÄSENVALTIOIDEN VÄHÄINEN OHJEISTUS LAINSÄÄDÄNNÖN TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA 37. Komission on elintarviketurvallisuutta koskevien asetusten mukaan laadittava virallista valvontaa koskevat suuntaviivat [28] ja hyvän käytännön ohjeet [29] hygieniasta sekä HACCP-periaatteiden soveltamisesta. Komission tehtävänä on myös varmistaa, että ohjeita kehitetään ja levitetään. Komissio julkaisee ja päivittää tätä tarkoitusta varten tarkoituksenmukaisia suuntaviivoja kuultuaan ensin jäsenvaltioita ja muita sidosryhmiä. 38. Jäsenvaltioiden olisi myös kannustettava laatimaan elintarvikealoille kansallisia ohjeita hygieniaa ja HACCP-periaatteiden soveltamista koskevista hyvistä käytännöistä [30]. Ohjeet olisivat merkittävä väline pyrittäessä ehkäisemään tilintarkastustuomioistuimen tarkastushavainnoissa jäsenvaltioiden tasolla kuvattuja tilanteita sekä elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tarkastuksissa havaittuja puutteita. Kolmessa tarkastuskohteena olleessa jäsenvaltiossa (Puola, Romania ja Slovenia) kansalliset ammattialajärjestöt eivät olleet kuitenkaan laatineet tällaisia ohjeita. TERVEYS- JA KULUTTAJA-ASIOIDEN PÄÄOSASTON JA TERVEYS- JA KULUTTAJA-ASIOIDEN TOIMEENPANOVIRASTON VÄLILLÄ EI OLLUT JÄRJESTELMÄLLISTÄ TIEDONVAIHTOA 39. Elintarviketurvallisuutta painottavan koulutusohjelman kurssiaiheiden valinnasta ja kurssien suunnittelusta vastaa terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto, ja pääosasto tiedottaa niistä erittäin yksityiskohtaisesti terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirastolle. Tarkastuksen kattaman ajanjakson (tammikuuhun 2011 mennessä tehdyt tarkastuskäynnit) osalta havaittiin, että terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanoviraston ja terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston välillä ei ollut järjestelmällistä tiedonvaihtoa kurssien suunnittelusta, mikä aiheutti riskin, että virastolle ohjelmien täytäntöönpanosta kertynyttä tietämystä ei kyetty hyödyntämään. ELINTARVIKETURVALLISUUTTA PAINOTTAVAN KOULUTUSOHJELMAN TÄYTÄNTÖÖNPANOPUUTTEET 40. Komissio voi järjestää jäsenvaltioiden ammattihenkilöstölle kursseja, joiden tarkoituksena on yhdenmukaistaa jäsenvaltioiden virallisia eläinlääkinnällisiä valvontamenettelyjä [31]. Elintarviketurvallisuutta painottavaa koulutusohjelmaa koskevan aloitteen laati terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto ja sen täytäntöönpanosta vastaa terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirasto. Komission ja jäsenvaltioissa toimivien kansallisten yhteyspisteiden välillä järjestetään säännöllisiä kokouksia, joiden tarkoituksena on parantaa yhteydenpitoa jäsenvaltioihin. 41. Elintarviketurvallisuutta painottavan koulutusohjelman kurssien perusperiaatteisiin lukeutuu se, ettei kurssien ole tarkoitus korvata kansallisia koulutusohjelmia tai kouluttaa toimivaltaisten viranomaisten koko henkilöstöä, vaan edistää "kouluttajien kouluttamiseen" perustuvaa lähestymistapaa, jonka tavoitteena on, että jäsenvaltiot siirtävät koulutusohjelman kursseille osallistuneiden henkilöiden saaman tiedon eläinlääkintäviranomaisilleen. Kouluttajien kouluttamiseen perustuvaa lähestymistapaa ei sovelleta vielä täydessä laajuudessa EU:n tasolla. Tällä hetkellä ei ole yleistä toimintakehystä siitä, kuinka lähestymistavan levittämiseen liittyvät toimet on toteutettava. Käytössä ei ole myöskään kriteereitä, joita sovellettaisiin levittämisen tulosten seurantaan jäsenvaltioiden tasolla kyseisten toimintojen seuraamista silmällä pitäen. 42. Unkarissa ja Romaniassa elintarviketurvallisuutta painottavaan koulutusohjelmaan liittyvien kansallisten yhteyspisteiden tehtävät rajoittuvat siihen, että ne siirtävät tietoa toimien edistymisestä komissiolle. Yhteyspisteiden tehtäväala ei ole riittävä koulutusohjelman seurantaan, palautteen antamiseen ja toimiin liittyvän tiedon levittämiseen. 43. Elintarviketurvallisuutta painottavan koulutusohjelman väliarviointi [32] osoitti, että osallistujat pitivät koulutustoimia liian teoreettisina ja katsoivat, että niiden yhteydessä ei käsitelty riittävästi käytännön tapauksia. Tilintarkastustuomioistuimen jäsenvaltiossa toimittamassa tarkastuksessa pantiin lisäksi merkille, että jäsenvaltiot eivät hyödyntäneet koulutusohjelman kursseilta saadun tiedon levittämisessä riittävästi käytännön tapauksia, jotka parantaisivat levittämistoimien tuloksia ja vaikutusta jäsenvaltioiden tasolla (ks. laatikko 6). 44. Elintarviketurvallisuutta painottavan koulutusohjelman arviointi oli alun perin suunniteltu vuodelle 2011, mutta arviointi viivästyi ja se on määrä suorittaa loppuun vuonna 2012. LAATIKKO 6 KOULUTUSTA ON PARANNETTAVA Tarkastuskäynnin kohteena olleiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset eläinlääkintäviranomaiset pitävät aloitetta elintarviketurvallisuutta painottavasta koulutusohjelmasta erittäin hyödyllisenä, vaikkakin ne ehdottivat seuraavia parannuksia: a) Elintarviketurvallisuutta painottavan koulutusohjelman kurssiaiheiden uudistaminen; useimmat keskustasolla toimivat tarkastajat osallistuivat jo olemassaoleville kursseille ja oli muita, ajankohtaisiin kysymyksiin liittyviä aihealueita, jotka oli katettava, jotta virallisen valvonnan yhdenmukainen lähestymistapa kyettäisiin varmistamaan. b) Koulutuksissa käytettävien kielten tarkistaminen; yleensä koulutusta järjestetään ainoastaan englanniksi, ranskaksi tai saksaksi. Viranomaiset painottivat, että oli vaikea löytää riittävän kielitaitoisia tarkastajia osallistumaan kursseille. Lisäksi kaikkia laitoksia, jotka valittiin kursseille osallistuvien henkilöiden käyntikohteeksi, ei pidetty esimerkkeinä voimassaolevien hygieniavaatimusten noudattamisesta tai parhaista käytännöistä. Romaniassa ja Unkarissa kansallisten yhteyspisteiden ja eläinlääkintäviranomaisten välillä ei ollut tiedonvaihtoa, joten kurssien parannusehdotuksia ei otettu huomioon. EU-VAROJEN KÄYTTÖÄ KOSKEVAT MENETTELYT 45. Tarkastuksessa tutkittiin menettelyjä, joiden avulla teurastamoille myönnetään EU-rahoitusta hygieniavaatimusten täytäntöönpanon helpottamista silmällä pitäen. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi puutteita, jotka liittyivät hankkeiden kestävyyteen ja valintaan (kohdat 46–50). Taulukko osoittaa teurastamoiden käyttöön asetetun SAPARD-rahoituksen, jonka tarkoituksena oli saattaa teurastamot EU:n hygieniavaatimusten mukaisiksi. Toimia tuetaan nykyisin maaseuturahaston toimenpiteen "maa- ja metsätaloustuotteiden arvon lisääminen" avulla [33]. TAULUKKO SAPARD-TUKI TOIMENPITEELLE "MAATALOUS- JA KALASTUSTUOTTEIDEN JALOSTUKSEN JA KAUPAN PARANTAMINEN" Lähteet: Jäsenvaltio | Toimenpiteen yhteydessä SAPARD-ohjelman avulla tuettujen teurastamoiden lukumäärä | EU:n rahoitusosuus toimenpiteen yhteydessä SAPARD-tukea saaneiden teurastamoiden rahoituksesta (miljoonaa euroa) | EU:n keskimääräinen rahoitusosuus teurastamoa kohti (miljoonaa euroa) | Hyväksyttyjen teurastamoiden lukumäärä 31.12.2011 | (A) | (B) | (C) | (D)=(C)/(B) | (E) | Bulgaria [6666] | 42 | 29 | 0,69 | 108 | Tšekin tasavalta [7777] | 30 | 4 | 0,13 | 239 | Viro [7777] | 4 | 1 | 0,25 | 60 | Latvia [6666] | 4 | 1 | 0,25 | 78 | Liettua [6666] | 9 | 12 | 1,33 | 78 | Unkari [7777] | 13 | 3 | 0,23 | 283 | Puola [7777] | 77 | 22 | 0,29 | 1003 | Romania [7777] | 51 | 40 | 0,78 | 156 | Slovenia [7777] | 4 | 3 | 0,75 | 61 | Slovakia [7777] | 7 | 2 | 0,29 | 88 | Yhteensä | 241 | 117 | 0,49 | 2154 | 46. Kansalliset ohjelmat sisälsivät yleisiä säännöksiä esimerkiksi hallinnointi-, seuranta- ja valvontamenettelyjen täytäntöönpanosta. Tämä oli edellytyksenä sille, että komissio antoi hyväksyntänsä SAPARD-ohjelmille. 47. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuotuinen toimintakertomus varainhoitovuodelta 2008 sisälsi varauman SAPARD-ohjelman hallinnointi- ja valvontajärjestelmästä Romaniassa ja Bulgariassa. Varauma oli niin vakava, että komissio keskeytti maksut asianomaisille jäsenvaltioille. Romanian ongelmat olivat vakavampia; siellä toimenpiteen "maatalous- ja kalastustuotteiden jalostuksen ja kaupan pitämisen parantaminen" avulla tuetuista 197 SAPARD-hankkeesta 104 oli tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen toimittamisajankohtaan mennessä jo ollut Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkinnan kohteena julkisiin hankintamenettelyihin liittyvien ongelmien takia. Vakavia sääntöjenvastaisuuksia havaittiin 64 hankkeen kohdalla. Asianomaisten hankkeiden tapauksessa esitettiin julkisen tuen perimistä takaisin kokonaisuudessaan. Näistä hankkeista 60:n tapauksessa epäiltiin petosta ja asiasta ilmoitettiin toimivaltaisille oikeusviranomaisille. RAHOITETTUJEN HANKKEIDEN KESTÄVYYTEEN LIITTYVÄT ONGELMAT 48. Yhtenä SAPARD-rahoituksen kriteerinä oli, että hankkeet täyttävät uudet hygieniaa ja elintarvikkeiden turvallisuutta koskevat standardit ennen investoinnin toteuttamisen päättymistä. Tavoitteena oli myös hankkeiden kestävyys. Rahoitetut hankkeet olisi pidettävä toiminnan tavoitetasolla vähintään viiden vuoden ajan investoinnin toteuttamisesta. 49. Tarkastuksessa todettiin, että EU-varat edistivät teurastamoiden rakenteellista uudistamista, joka tähtäsi EU:n hygieniastandardien noudattamisen helpottamiseen. EU-rahoituksen avulla edistettiin myös taloudellisen toiminnan ylläpitämistä. Komission yksiköt eivät arvioineet erikseen, kuinka rahoitetut investoinnit edistivät uusien hygieniastandardien täyttämistä. Tarkastuksessa havaittiin kussakin tarkastuskäynnin kohteena olleessa jäsenvaltiossa tapauksia, joissa joko tavoitteena olevaa toiminnan viiden vuoden vähimmäiskestoa tai tavoitetasoa ei saavutettu (ks. laatikko 7). Tämä vähensi rahoituksen vaikutusta hygieniavaatimusten noudattamisen edistämiseen teurastamoissa. SAPARD-HANKKEIDEN VALINNAN EPÄTARKOITUKSENMUKAISET RATKAISUPERUSTEET 50. Tšekin tasavallassa SAPARD-ohjelman alatoimenpiteen "vaara-analyysin ja kriittisten valvontapisteiden järjestelmän käyttöönottoon liittyvä tuki (HACCP)" yhteydessä hankkeiden valintamenettelyssä noudatettaviin ratkaisuperusteisiin sisältyi HACCP-tiimi. Hakijat, joilla oli jo HACCP-tiimi ja jotka olivat jo edistyneet hyvin HACCP-järjestelmän täytäntöönpanossa, asetettiin näin ollen heikommin edistyneiden edelle, jotka itse asiassa tarvitsivat enemmän tukea. Tämä ei ollut yhdenmukaista HACCP-järjestelmän täytäntöönpanon edistämistä koskeneeseen tavoitteeseen nähden. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastajat tekivät tarkastuskäynnin kahteen tästä alatoimenpiteestä tukea saavaan teurastamoon ja totesivat, että valittujen kahden teurastamon ainoana ratkaisuperusteena oli HACCP-tiimin ja ISO-sertifioinnin olemassaolo. SAPARD-tuki vaikutti näin ollen vain rajallisesti EU:n hygienialainsäädännön täytäntöönpanoon, sillä valituksi tulivat todennäköisemmin laitokset, joissa oli jo kehitteillä asianomaisten vaatimusten mukaisia menettelyitä. LAATIKKO 7 ESIMERKKEJÄ TAPAUKSISTA, JOISSA SUUNNITELTUA TOIMINNAN TASOA EI SAAVUTETTU TAI KYETTY YLLÄPITÄMÄÄN Romaniassa tarkastuskäynnin kohteena olleista viidestä teurastamosta kaksi (0,9 miljoonaa euroa SAPARD-rahoitusta) ei ollut saavuttanut teurastustoiminnalle asetettua tavoitetta. Tämä johtui lihatuotteiden odotettua heikommasta kysynnästä ja sopivien eläinten odotettua heikommasta tarjonnasta. Puolassa yksi rahoitusta saaneista, alun perin tarkastuskäynnin kohteeksi valituista teurastamoista (0,7 miljoonaa euroa SAPARD-rahoitusta) lopetti toimintansa vuonna 2010 heikon taloudellisen tuloksen takia. Unkarissa yhdessä tarkastuskohteessa oli sikateurastamo, jolle oli maksettu SAPARD-tukea vuonna 2003 (60000 euroa); teurastamo ei ollut ollut toiminnassa vuoden 2006 jälkeen. Elintarvikealan toimija siirsi teurastustoiminnan toiselle teurastamolleen. Maksajavirasto peri maksettavana olleet SAPARD-varat takaisin, joten EU-rahoituksen tavoite jäi saavuttamatta. PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET 51. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa havaittiin, että järjestelmät, jotka oli tarkoitettu komission sekä uusien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suorittamaan hygieniavaatimusten noudattamisen valvontaan, olivat kaiken kaikkiaan asianmukaisia. Tarkastuskohteena olleissa jäsenvaltioissa havaittiin joukko puutteita, jotka liittyivät sääntöjen ja menettelyiden soveltamiseen. Puutteita havaittiin niin ikään rahoitettujen hankkeiden kestävyydessä ja valinnassa. Havaitut puutteet eivät aseta yhdessä eivätkä erikseen kyseenalaiseksi niiden järjestelmien yleistä rakennetta, joiden tarkoituksena on varmistaa hygieniavaatimusten noudattaminen. Puutteet kuitenkin osoittavat, että tarkastusten toimittamista on tehostettava kaikilla tasoilla, jotta vakaviin elintarvikkeiden turvallisuusongelmiin mahdollisesti johtavia riskejä kyetään lieventämään. 52. Komissio ei ollut vielä tarkastanut kokonaisuudessaan hygieniavaatimusten noudattamista maissa, jotka ovat liittyneet EU:hun vuonna 2004 tai sen jälkeen (kohdat 24 ja 25). Jäsenvaltioiden tasolla havaittiin puutteita monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien, eläinlääkinnällisten tarkastusten (kohdat 26–28) ja elintarvikealan toimijoiden vastuulla olevien hygieniavaatimusten (kohdat 29–35) täytäntöönpanossa. SUOSITUS NRO 1 Hygieniavaatimusten täytäntöönpanon valvonnan osalta komission olisi a) viimeisteltävä elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston vastuulla oleva seuranta, joka koskee komission aiempia, vuoden 2004 hygieniapaketin täytäntöönpanon tarkastukseen perustuvia suosituksia jäsenvaltioille b) parannettava jäsenvaltioille tarkoitettua monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien laadintaan ja täytäntöönpanoon liittyvää ohjeistusta ja seurantaa, jotta virallisen valvontajärjestelmän vaikuttavuus kyetään varmistamaan c) kannustettava jäsenvaltioita vaikuttaviin eläinlääkinnällisiin tarkastuksiin lähinnä koulutuksen ja elintarvikealan toimijoihin sekä jäsenvaltioiden kertomuksiin kohdistettavien tarkastusten avulla d) parannettava jäsenvaltioiden valvontamenettelyjen seurantaa tilintarkastustuomioistuimen havaitsemien puutteiden minimoimista silmällä pitäen. 53. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa havaittiin, että elintarvikealan toimijat eivät saaneet riittävästi tukea ja ohjeistusta, minkä lisäksi elintarviketurvallisuutta painottavan koulutusohjelman täytäntöönpanossa havaittiin joitakin puutteita (kohdat 36–44). SUOSITUS NRO 2 Koulutuksen ja ohjeistuksen osalta komission olisi a) kannustettava jäsenvaltioita laatimaan kansalliset ohjeet, joiden avulla voidaan osaltaan ehkäistä tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa havaittuja puutteita b) harkittava koulutustoimien parantamiseen tähtääviä toimenpiteitä ja saatava elintarviketurvallisuutta painottavan koulutusohjelman arviointi päätökseen c) varmistettava, että sen eri yksiköiden välillä on asianmukaista ja vaikuttavaa tiedonvaihtoa koulutustoimien parantamista silmällä pitäen d) kannustettava jäsenvaltioita edistämään elintarvikealan toimijoille tarkoitetun ohjeistuksen ja koulutuksen lisäämistä. 54. EU-varojen avulla edistetään EU:n hygieniavaatimusten täytäntöönpanoa, mutta rahoitettujen hankkeiden valinnassa ja kestävyydessä oli ongelmia (kohdat 45–50). SUOSITUS NRO 3 Koskien niiden EU-varojen käyttöä, jotka on tarkoitettu hygieniavaatimusten täyttämiseen EU:hun vuonna 2004 tai sen jälkeen liittyneiden jäsenvaltioiden teurastamoissa, komission olisi a) annettava jäsenvaltioille etenkin kestävien hankkeiden vaikuttavaan valintaan liittyvää ohjeistusta, jonka tarkoituksena on kannustaa jäsenvaltioita EU-varojen vaikuttavaan käyttöön b) arvioitava hygieniastandardien ja elintarviketurvallisuuden täytäntöönpanoon myönnettyjen EU-varojen vaikutusta c) määritettävä arvioinnin perusteella, ovatko lisätoimet tarpeen korkeatasoisten hygieniastandardien varmistamiseksi teurastamoissa. Tilintarkastustuomioistuimen jaosto I on tilintarkastustuomioistuimen jäsenen Ioannis SARMAKSEN johdolla hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 25. heinäkuuta 2012 pitämässään kokouksessa. Tilintarkastustuomioistuimen puolesta +++++ TIFF +++++ Vítor Manuel da Silva Caldeira presidentti [1] Lähde: Terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpanovirasto (http://ec.europa.eu/eahc/food/about.html). [2] Asetus (EY) N:o 2073/2005, liite I. [3] Asetus (EY) N:o 178/2002, 17 artikla. [4] Asetus (EY) N:o 882/2004, V osasto. [5] Asetus (EY) N:o 852/2004, 5 artikla. [6] http://ec.europa.eu/food/international/trade/agreements_en.htm [7] KOM(1999) 719 lopullinen, 12. tammikuuta 2000. [8] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 178/2002, annettu 28 päivänä tammikuuta 2002, elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä (EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1), [9] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 852/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, elintarvikehygieniasta (EUVL L 139, 30.4.2004, s. 1, oikaisu EUVL L 226, 25.6.2004, s. 3). [10] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 853/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä (EUVL L 139, 30.4.2004, s. 55, oikaisu EUVL L 226, 25.6.2004, s. 22). [11] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 854/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä (EUVL L 139, 30.4.2004, s. 206, oikaisu EUVL L 226, 25.6.2004, s. 83). [12] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 882/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta (EUVL L 191, 28.5.2004, s. 1). "Virallisella valvonnalla" tarkoitetaan kaikenlaisia toimivaltaisen viranomaisen tai yhteisön suorittamia valvontatoimia, joilla todetaan, noudatetaanko rehu- ja elintarvikelainsäädäntöä ja eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevia sääntöjä. [13] Asetuksessa (EY) N:o 853/2004 "teurastamolla" tarkoitetaan laitosta, jossa teurastetaan ja käsitellään eläimiä, joiden liha on tarkoitettu ihmisravinnoksi. [14] Asetus (EY) N:o 852/2004, 3 artikla. [15] Periaatteet on määritelty tämän kertomuksen sanastossa. [16] Asetus (EY) N:o 1268/1999 yhteisön tuesta maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskeville liittymistä valmisteleville toimenpiteille jäsenyyttä hakeneissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa liittymistä edeltävänä aikana (EYVL L 161, 26.6.1999, s. 87). [17] Tähän toimenpiteeseen suunnattiin yhteensä 1025 miljoonaa euroa. Teurastamoita koskeva 117 miljoonan euron määrä on tilintarkastustuomioistuimen arvio, joka perustuu komissiosta ja jäsenvaltioista saatuihin tietoihin. SAPARD-ohjelmaan perustuvan tuen määrät vahvistettiin ja kirjattiin "toimenpidetasolla". Teurastamoita varten ei ollut olemassa erillistä toimenpidettä, joten niiden rahoituksesta ei ole saatavilla luotettavaa ja kattavaa tietoa. SAPARD-ohjelman tukea maksettiin vuoteen 2006 saakka. Mikäli hankkeita muutetaan tuntuvasti SAPARD-ohjelman loppumaksun suorittamista seuraavien viiden vuoden aikana, jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat periä maksettuja määriä takaisin ennen ohjelman lopullista päättämistä. SAPARD-tukea saava ohjelma päätetään käytännössä lopullisesti viimeistään seitsemän vuoden kuluttua hankkeiden loppumaksun suorittamisesta. Jäsenvaltioilta, jotka liittyivät EU:hun vuonna 2004, voidaan näin ollen periä maksettuja määriä takaisin vuoteen 2013 saakka. Bulgarian ja Romanian tapauksessa viimeinen menoilmoitus toimitettiin vuonna 2009, ja maksettuja määriä voidaan periä takaisin vuoteen 2016 saakka. [18] Neuvoston asetus (EY) N:o 1257/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta, (EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80). [19] Neuvoston asetus (EY) N:o 1698/2005, annettu 20 päivänä syyskuuta 2005, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen, (EUVL L 277, 21.10.2005, s. 1). [20] Bulgaria, Tšekin tasavalta, Viro, Latvia, Liettua, Unkari, Puola, Romania, Slovenia ja Slovakia. [21] Esimerkiksi eläinperäisten elintarvikkeiden elintarviketurvallisuutta koskevat tarkastukset suoritettiin vuonna 2006 kaikissa jäsenvaltioissa. [22] Virossa ja Romaniassa ei ollut vielä suoritettu tarkastuksia. [23] Esimerkiksi Unkarin monivuotinen kansallinen valvontasuunnitelma ei sisältänyt riittävästi tietoa siipikarja-alaan liittyvistä erityisistä näkökohdista, virkaeläinlääkäreiden vastuualueista, riskinarvioinnista tai virallisten tarkastusten tiheyden määrittämiseen sovellettavasta järjestelmästä.Romanian monivuotisessa kansallisessa valvontasuunnitelmassa ei ollut riittävästi tietoa siitä, olivatko seuraamukset tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Virallisten valvontamenettelyjen priorisointia ei määritetty yhdenmukaisesti eikä suunnitelma kattanut virkaeläinlääkäreiden työn tarkastamiseen sovellettavia menettelyitä.Slovenian monivuotinen kansallinen valvontasuunnitelma ei sisältänyt tarpeeksi tietoa menettelyistä, joiden tarkoituksena on varmistaa virallisen valvonnan riippumattomuus ja yhdenmukaisuus. Suunnitelma oli lisäksi puutteellinen. [24] Asetus (EY) N:o 882/2004, 8 artiklan 1 kohta. [25] Asetus (EY) N:o 852/2004, 5 artikla (ks. myös sanasto). [26] Asetus (EY) N:o 178/2002, 18 artiklan 4 kohta. [27] Komission asetus (EY) N:o 2073/2005, annettu 15 päivänä marraskuuta 2005, elintarvikkeiden mikrobiologisista vaatimuksista (EUVL L 338, 22.12.2005, s. 1), liite I. [28] Asetus (EY) N:o 882/2004, 8 artiklan 4 kohta. [29] Asetus (EY) N:o 852/2004, III luku. [30] Asetus (EY) N:o 882/2004, 7 ja 8 artikla. [31] Asetus (EY) N:o 882/2004, 51 artiklan 1 kohta. [32] Elintarviketurvallisuutta painottavan koulutusohjelman koulutustoimien väliarviointi: Elintarvikeketjua koskeva loppuraportti terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosastolle (Food Chain, Evaluation Consortium, 4. huhtikuuta 2009). [33] Asetus (EY) N:o 1698/2005, 28 artikla. Toimenpiteen avulla maksettiin rahoitusta yhteensä 1025 miljoonaa euroa 1936 eri hankkeelle. [6666] Käytettävissä olleet SAPARD-ohjelman vuotuiset täytäntöönpanokertomukset ja jälkiarvioinnit. [7777] Jäsenvaltioiden maksajavirastojen tilintarkastustuomioistuimelle lähettämät tiedot. -------------------------------------------------- LIITE I ELINTARVIKEALAN TOIMIJOITA KOSKEVAT HYGIENIA- JA ELINTARVIKETURVALLISUUSSTANDARDIT Elintarvikealan toimijat saavat asettaa EU:n alueella tuotettuja eläinperäisiä tuotteita markkinoille ainoastaan, mikäli tuotteet on valmisteltu ja käsitelty yksinomaan hyväksytyissä laitoksissa, jotka ovat sovellettavan elintarvikelainsäädännön vaatimusten mukaisia (asetus (EY) No 853/2004 eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä). Elintarvikealan toimijoiden käyttöön ottamien menettelyjen avulla on kyettävä takaamaan, että teurastamotiloihin otettavat eläimet tunnistetaan asianmukaisesti. Teurastamoissa on oltava asianmukaiset ja hygieeniset eläinsuojat. Toiminnot on toteutettava eri tiloissa tai eri aikaan. Teurastamoissa on oltava teurastuslinjat, jotka on suunniteltu siten, että teurastuskäsittely etenee jatkuvasti ja vältetään ristisaastuminen teurastuslinjan eri osien välillä. Teurastamoissa on oltava joko mahdollisuus desinfioida välineet kuumalla vedellä, jonka lämpötila on vähintään 82 °C, tai jokin vaihtoehtoinen järjestelmä, jolla on vastaava vaikutus. Teurastamoissa on oltava lukittavat tilat jälkitarkastukseen otetun lihan kylmävarastointia varten ja erilliset lukittavat tilat elintarvikkeeksi kelpaamattomaksi todetun lihan varastointia varten. Elintarvikekäyttöön tarkoitettujen tilojen on oltava pohjapiirrokseltaan, suunnittelultaan, rakennustavaltaan, sijainniltaan ja kooltaan sellaiset, että a) niissä on riittävät työtilat kaikkien toimintojen suorittamiseksi hygieenisesti ja niissä voidaan noudattaa hyvää elintarvikehygieniakäytäntöä ja ehkäistä saastuminen b) niissä on asianmukaiset kapasiteetiltaan riittävät lämpötilavalvotut käsittely- ja varastointiolosuhteet c) tiloissa on riittävä määrä käsienpesuun tarkoitettuja pesualtaita, jotka on sijoitettu asianmukaisesti ja osoitettu tätä tarkoitusta varten (asetus (EY) N:o 852/2004 elintarvikehygieniasta). Juomakelpoista vettä on oltava riittävästi saatavilla, ja juomakelpoista vettä on käytettävä aina kun se on tarpeen sen varmistamiseksi, etteivät elintarvikkeet saastu. Jokaisen elintarvikkeiden käsittelyalueella työskentelevän työntekijän henkilökohtaisen puhtaustason on oltava korkea, ja työntekijöiden on käytettävä työhön soveltuvia puhtaita vaatteita ja tarvittaessa suojavaatteita. Tuoreessa lihassa ei saa ilmetä salmonellaa, ja muihin mikrobiologisiin kriteereihin sekä näytteenottoon sovellettavia vaatimuksia on noudatettava. Elintarvikkeita käsitteleville henkilöille ja HACCP-järjestelmän täytäntöönpanosta vastaaville henkilöille on järjestettävä koulutusta. -------------------------------------------------- LIITE II VIRALLISIA ELÄINLÄÄKINNÄLLISIÄ TARKASTUKSIA KOSKEVAT VAATIMUKSET Asetuksen (EY) N:o 882/2004 II luvun liitteessä II määritetään virallisia eläinlääkinnällisiä tarkastuksia koskevat vaatimukset: 1. Toimivaltaisen viranomaisen organisaatio ja toimivaltaisten keskusviranomaisten suhde niihin viranomaisiin, joille nämä ovat antaneet virallista valvontaa koskevia tehtäviä. 2. Toimivaltaisten viranomaisten ja valvontaelimien, joille nämä ovat antaneet viralliseen valvontaan liittyviä tehtäviä, välinen suhde. 3. Ilmoitus tavoitteista. 4. Henkilöstön tehtävät, vastuu ja velvollisuudet. 5. Näytteenottomenettelyt, valvontamenetelmät ja -tekniikat, tulosten tulkitseminen ja niistä johtuvat päätökset. 6. Seuranta- ja valvontaohjelmat. 7. Keskinäinen avunanto, mikäli virallinen valvonta edellyttää useamman kuin yhden jäsenvaltion toimintaa. 8. Virallisen valvonnan perusteella käynnistettävät toimet. 9. Yhteistyö muiden sellaisten yksiköiden tai osastojen kanssa, jotka ovat mahdollisesti asiassa vastuullisia. 10. Näytteenotto- ja analyysimenetelmien sekä havaintotestien asianmukaisuuden toteaminen. 11. Muut virallisen valvonnan tehokkaan toiminnan edellyttämät toimet tai tiedot. --------------------------------------------------