[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 22.6.2006 KOM(2006) 324 lopullinen 2006/0107 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolella toteutettuihin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja takauksista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta (komission esittämä) PERUSTELUT EHDOTUKSEN TAUSTA | 110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Tämä ehdotus neuvoston päätökseksi koskee yhteisön Euroopan investointipankille (EIP) myöntämän talousarviotakuun uusimista. Kyseinen talousarviotakuu myönnetään rahoitustoimiin, joita EIP:n toteuttaa omista varoistaan Euroopan unionin ulkopuolisissa maissa. Nykyisten valtuuksien eli yleisen valtuuden, jonka perusteella myönnetään lainoja EU:n ulkopuolella (neuvoston päätös 2000/24/EY, sellaisena kuin se on muutettuna), ja erillisen valtuuden, jonka perusteella myönnetään lainoja Venäjällä, Ukrainassa, Moldovassa ja Valko-Venäjällä (neuvoston päätös 2005/48/EY), voimassaoloaika päättyy tammikuun lopussa 2007; voimassaoloa voidaan jatkaa kuudella kuukaudella, jos EIP:n myöntämien lainojen kokonaismäärä ei ole saavuttanut kyseisissä neuvoston päätöksissä säädettyjä kokonaismääriä. EIP:n valtuuksia myöntää lainoja EU:n ulkopuolisiin hankkeisiin koskevan lainsäädännön mukaisesti komission on laadittava 31. heinäkuuta 2006 mennessä kertomus kyseisen lainsäädännön soveltamisesta. Lainsäädäntöehdotuksen yhteydessä laaditussa kertomuksessa (KOM(2006) xxx), jäljempänä ’kertomus’, esitetään yhteenveto EIP:n nykyisten valtuuksiensa nojalla toteuttamista toimista ja kuvataan EIP:n tulevien toimien suuntaviivoja. Kertomukseen on liitetty kaksi sisäistä valmisteluasiakirjaa: aluekohtainen katsaus (SEK (2006) 790) ja nykyisiä valtuuksia koskeva yksityiskohtainen arviointi (SEK(2006) 789). | 120 | Yleistä EIP:n toimet EU:n ulkopuolella ovat perinteisesti vastanneet noin kymmentä prosenttia sen kaikista toimista (vuonna 2005 5,1 miljardia euroa, josta 3,7 miljardia euroa kuului yhteisön takuun piiriin). Nykyisin pääasiallisina toiminta-alueina ovat liittymistä valmistelevat maat ja Välimeren maat, mutta myös Aasiassa, Latinalaisessa Amerikassa ja Etelä-Afrikassa toteutetaan merkittäviä hankkeita ja toimintaa laajennetaan asteittain Venäjällä ja Ukrainassa. AKT-maissa toimet toteutetaan Cotonoun sopimuksen nojalla Euroopan kehitysrahaston varoilla tai EIP:n varoilla jäsenvaltioiden myöntämien takuiden turvin. Perinteisesti EIP on toteuttanut toimia EU:n ulkopuolella EU:n ulkosuhdepolitiikkojen tukemiseksi neuvostolta saatujen virallisten valtuuksien pohjalta, ja neuvoston vaiheittain antamilla valtuuksilla on laajennettu EIP:n maantieteellistä toiminta-aluetta. EU:n ulkopuolisissa kumppanimaissa tällaisilla neuvoston päätöksillä myönnettyjä rahoitustoimia on pidetty näkyvänä EU:n tukena. Lisäksi yhteisön takuu takaa sen, etteivät tällaiset usein suuririskiset hankkeet vaikuta pankin luottokelpoisuuteen, mikä puolestaan mahdollistaa edullisten lainaehtojen myöntämisen EU:n ulkopuolella. Kertomuksen taulukosta 1 käy ilmi, että 31. joulukuuta 2005 mennessä (eli kun noin 85 prosenttia lainanantovaltuuksien voimassaoloajasta oli kulunut) sovitut lainat muodostavat 87 prosenttia lainanannolle asetetusta 20 660 miljoonan euron enimmäismäärästä, mutta alueiden välillä oli merkittäviä eroja. EIP:n aikomuksena on sopia eri aluekohtaisten enimmäismäärien mukaiset jäljellä olevat määrät vuonna 2006, lukuun ottamatta Venäjää, Ukrainaa, Moldovaa ja Valko-Venäjää, joita koskevien valtuuksien mukaisista ensimmäisistä toimista sovittaneen vuonna 2006 ja lopuista vuoden 2007 ensimmäisen puoliskon aikana. EIP:n toimet kolmansissa maissa ovat ratkaiseva lisä rajallisiin EU:n talousarviovaroihin, ja niiden avulla voidaan tehostaa EU:n ulkosuhdetoimia ja parantaa niiden näkyvyyttä. Yhteisön talousarviovaroista myönnettävä ulkoinen apu on pääosin suunnattu alemman tulotason maihin ja sosiaalisektorin tukemiseen, mutta EIP:n toimilla on erityistä merkitystä keskitulotason maissa ja infrastruktuurin, rahoituksen ja kaupan aloilla. EIP on alun perin perustettu ja sen rahoitus rakennettu EU:n alueella toimimista varten, joten valtuudet, joihin yhteisön takuuta sovelletaan, ovat merkittäviä välineitä EIP:n toiminnan mahdollistamiseksi EU:n ulkopuolella: yhteisön takuu tarjoaa tarvittavan yhteisön poliittisen ja rahoituksellisen tuen maille ja hankkeille, jotka muutoin jäisivät EIP:n vakiosääntöjen ja valintaperusteiden ulkopuolelle. | 130 | Nykyiset säännökset ehdotuksen alalla Kuten edellä todetaan, tällä hetkellä on voimassa kaksi neuvoston päätöstä (2000/24/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, ja 2005/48/EY), joiden nojalla myönnetään yhteisön takuu EIP:n toimille EU:n ulkopuolella. Nykyisten valtuuksien, joihin yhteisön takuuta sovelletaan, voimassaoloaika päättyy tammikuussa 2007, ja tällä ehdotuksella vahvistettaisiin yhteisön takuu vuosiksi 2007–2013. Ehdotetulla päätöksellä jatkettaisiin yhteisön takuun myöntämistä EIP:n lainanannolle EU:n ulkopuolella tehden siihen samalla seuraavat muutokset: * Yksi ainoa oikeusperusta kattaa kaikki eri alueet sekä jäljempänä mainitun varavaltuuden. Takuun kattavuus on 65 prosenttia koko valtuuden osalta. * Otetaan käyttöön uuden maantieteellisen jaottelun mukaiset enimmäismäärät heijastelemaan EU:n uusia ulkosuhdepolitiikkoja ja niiden välineitä. * Valtuuksien mukaisilla EIP:n toimilla pyritään määrittämään selkeämmin EU:n ulkosuhdepoliittiset tavoitteet kullakin alueella. * Otetaan käyttöön ns. varavaltuus, jota ei osoiteta millekään alueelle erikseen vaan jota käytetään luonnonkatastrofien yhteydessä, konfliktien jälkeiseen jälleenrakennukseen tai tilanteen muuttuessa strategisesti tärkeissä maissa. * Yhteisön takuun luonnetta selkeytetään siten, että se kattaa luonteeltaan poliittisia ja valtioriskejä. Takuu laajennetaan kattamaan molemmat EIP:n perussäännössä mainitut rahoitustoimilajit, eli sekä lainat että takaukset (nykyisillä valtuuksilla katetaan vain lainat). * EU:n ulkopuolella toteutettavien EIP:n toimien ja EU:n politiikkojen välistä yhteyttä vahvistetaan parantamalla komission ja EIP:n välistä yhteistyötä ja raportointia. * EIP:n rahoitustoimia voidaan toteuttaa maissa, joissa poliittisista ja makrotaloudellisista näkökohdista tehtyjen EU:n korkean tason sopimusten kanssa yhdenmukaiset ehdot täyttyvät. Komissio määrittelee näiden ehtojen täyttymisen EIP:a kuullen. Tämä noudattaa käytäntöä, jota sovelletaan parhaillaan Venäjään, Ukrainaan, Moldovaan ja Valko-Venäjään. EIP:n toimia ryhdytään toteuttamaan, kun EIP:n ja kyseisen maan välinen puitesopimus on allekirjoitettu ja ratifioitu. | 140 | Yhdenmukaisuus EU:n muiden politiikan alojen ja tavoitteiden kanssa Kuten kertomuksessa korostetaan, EU:n ulkopuolella toteutettavat EIP:n toimet ja erityisesti ne, jotka käsillä oleva ehdotus kattaa, täydentävät ulkoisen avun välineistä eli liittymistä valmistelevasta tukivälineestä, Euroopan naapuruuspoliittisesta kumppanuusvälineestä, kehitysyhteistyön ja taloudellisen yhteistyön välineestä ja vakausvälineestä rahoitettavia toimia. EIP:n toimilla tuetaan lainsäädäntöehdotuksessa luetelluissa politiikka-asiakirjoissa määriteltyjä tai tulevissa vastaavissa EU:n asiakirjoissa esitettäviä EU:n ulkoisia toimia. EIP:n ulkoisten toimien ja EU:n politiikkojen välistä yhteyttä vahvistetaan parantamalla komission ja EIP:n välistä yhteistyötä. Tämä aloitetaan liittämällä suunnitteluvaiheet tiiviimmin toisiinsa, erityisesti toimintasuunnitelmien tai liittymistä valmistelevien asiakirjojen sekä maa- ja aluekohtaisten strategia-asiakirjojen osalta. Yhteistyötä tiivistetään myös varhaisessa vaiheessa hankkeiden yksilöimisessä ja toteuttamisessa. Vahvistamalla yhteistyötä tällä tavalla autetaan varmistamaan, että EY:n välineiden politiikkakeskeisyys näkyy myös valtuuden täytäntöönpanossa. Yhteistyön laajuus vaihtelee alueittain sen mukaan, mikä on EIP:n painoarvo alueella ja millaiset mahdollisuudet on löytää yhteyksiä EU:n politiikkojen kanssa liittymistä valmistelevan strategian, Euroopan naapuruus- ja kumppanuusstrategian sekä kehitysyhteistyötä ja taloudellista yhteistyötä koskevan strategian puitteissa. Lisäksi komission aikomuksena on kuulla varhaisessa vaiheessa EIP:a yksittäisistä hankkeista. Yhteisön takuu ei kata sellaista EIP:n rahoitustoimea, josta komissio antaa EIP:n perussäännön 21 artiklassa vahvistetun menettelyn mukaisesti kieltävän lausunnon. EIP:n on määrä parantaa entisestään koordinointia ja yhteistyötä kansainvälisten rahoituslaitosten, kuten EBRD:n ja Maailmanpankin, ja eurooppalaisten kahdenvälisten laitosten kanssa, ja tarvittaessa tehdään valtuuden soveltamisalaan kuuluvat eri alueet kattavia yhteisymmärryspöytäkirjoja. Uuden valtuuden myötä vahvistetaan raportointimenettelyjä, jotta varmistetaan, että unionin ulkosuhdepolitiikkojen ja tavoitteiden välistä johdonmukaisuutta sekä yhteistyötä muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa seurataan aktiivisesti. | ASIANOMAISTEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI | Asianomaisten kuuleminen | 211 | Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus osallistujista Käsillä olevan ehdotuksen ja siihen liittyvän kertomuksen on valmistellut yhteinen työryhmä, jossa oli edustajia komission asianomaisista yksiköistä ja EIP:sta. Komissio ja EIP toimittivat talous- ja rahoituskomitealle kertomuksen edistymisestä ja käsillä olevan ehdotuksen pääkohtia koskevia lisätietoja. Talous- ja rahoituskomitea, johon kuuluu talous- ja rahoitusalan hyvin tuntevia ylemmän tason virkamiehiä kaikista jäsenvaltioista, keskusteli asiasta kahdessa peräkkäisessä kokouksessa helmi- ja maaliskuussa 2006. Keskustelujen tuloksena komitea laati raportin, jossa esitetään jäsenvaltioiden alustavat näkökannat komission ja EIP:n esittämistä pääasiallisista suuntaviivoista. | 212 | Yhteenveto vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon EIP:n näkökannat on otettu kokonaisuudessaan huomioon käsillä olevassa ehdotuksessa. Edellä mainitussa talous- ja rahoituskomitean raportissa pyydetään komissiota antamaan lisätietoja nykyisten valtuuksien kattavasta arvioinnista ja täydellisemmän kuvauksen EU:n ulkopuolella toteutetuista EIP:n toimista EU:n ulkoisten välineiden kokonaiskuvaa vasten, mukaan luettuina edunsaajamaiden tarvearviointi, muiden kansainvälisten rahoituslaitosten asema ja EIP:n suhteellinen etu. Lisätietopyyntöön on vastattu kertomuksessa ja liitteenä olevissa työasiakirjoissa. Talous- ja rahoituskomitean raportti sisältää yleisiä suosituksia, muun muassa seuraavat: a) tarve varmistaa EIP:n ja muiden avunantajien ja lainanantajien kuten kansainvälisten rahoituslaitosten (erityisesti EBRD:n) ja kahdenvälisten laitosten välinen hyvä yhteistyö, b) tarve selkeyttää yhteisön takuulla katettavien riskien luonnetta, c) tarve tehdä konkreettisia ehdotuksia EIP:n toimien ja yhteisön avustusten käyttämiseksi johdonmukaisesti ja tarvittavien työjärjestelyjen selkeyttämiseksi, d) neuvoston osallistuminen varavaltuuden hallinnointiin, e) tarve laatia kauden puolivälissä riippumattomaan arviointiin perustuva uudelleentarkastelu. Edellä esitetyt suositukset on otettu huomioon lainsäädäntöehdotuksessa. Edellä esitetty c kohta voidaan käsitellä vain soveltuvan oikeusperustan puitteissa. | Asiantuntemuksen hankkiminen ja käyttäminen | 221 | Asianomaiset tieteenalat/erikoisalat Rahoituksellinen ja taloudellinen asiantuntemus | 222 | Käytetty menetelmä Ei sovelleta | 223 | Tärkeimmät järjestöt/asiantuntijat, joita on kuultu EIP | 2249 | Tiivistelmä saaduista ja huomioon otetuista lausunnoista | 225 | EIP:n näkökannat on otettu huomioon käsillä olevassa ehdotuksessa ja sen yhteydessä esitetyssä kertomuksessa. | 226 | Asiantuntijalausuntojen saattaminen yleisesti saataville Ei sovelleta | 230 | Vaikutusten arviointi Kolmansissa maissa, joissa yhteisön takuulla katettavia EIP:n toimia tullaan toteuttamaan, riskit ovat usein suuremmat kuin EU-maissa. Tämä johtuu pääasiassa makrotaloudellisesta, rahoituksellisesta ja/tai poliittisesta epävakaudesta, jota myös tällaisten maiden luottokelpoisuusluokitus heijastelee. EIP toimii terveiden pankkitoimintaperiaatteiden mukaisesti, ja sen perussäännössä rajataan riskit, joita se voi ottaa. Niinpä ilman poliittiset ja valtioriskit kattavaa yhteisön takuuta EIP voisi tavallisesti kantaa asiaankuuluvat riskit vain investment grade -luokituksen saaneissa maissa. EU:n ulkopuolisiin toimiin myönnetty takuu antaa EIP:lle vaadittavan suojan, jonka turvin se voi rahoittaa yhteisön ulkosuhdepolitiikkoja tukevia hankkeita niiden vaikuttamatta sen AAA-luottoluokitukseen. Vaihtoehtoisesti tarkasteltiin tilannetta, jossa yhteisön takuuta ei myönnetä. Tämä vaihtoehto olisi kuitenkin johtanut siihen, että EIP ei olisi ryhtynyt toimiin tai olisi vetäytynyt toimista useissa maissa, sekä rahoituskustannusten merkittävään nousuun muissa maissa toteutettavissa hankkeissa. Tätä pidettiin poliittisesti ei-toivottuna vaikutuksena, koska EU:n toimien olisi oltava tasapainossa eri maissa ja eri alueilla. Lisäksi hankkeiden toteuttajille koituvien rahoituskustannusten nousu sellaisissa maissa, joissa EIP olisi voinut toimia, olisi heikentänyt EIP:n houkuttelevuutta ja siten vähentänyt EIP:n mahdollisuuksia vaatia EU:n asettamien (esim. hankinta- tai ympäristöpoliittisten jne.) ehtojen noudattamista. Samaa järkeilyä voisi soveltaa tilanteeseen, jossa yhteisö vaatisi EIP:lta vastaavan takuun, koska tämäkin nostaisi hankkeiden toteuttajille koituvia kustannuksia. Käsillä olevalla ehdotuksella asetetaan suhteelliseen tasapainoon yhtäältä tarve antaa EIP:lle toiminnallinen vapaus noudattaa rahoitustoiminnassaan omia sääntöjään samalla kuitenkin EU:n ulkosuhdepoliittisia tavoitteita tukien ja toisaalta tarve varmistaa, että yhteisön takuu on rajallinen sekä katettavien riskien että hankkeiden luonteen osalta. Lisäksi komission asema yhteisön takuusta vastaavana elimenä antaa EIP:n rahoitukselle vahvan poliittisen tuen. Tällaisen poliittisen tuen merkittävimpänä vaikutuksena on, että laiminlyötyjen maksujen takaisinsaannin todennäköisyys kasvaa, kun komissio ja EIP painostavat maksujaan laiminlyöviä lainanottajia yhdessä. Tästä on todisteena se, että niinä ainoina kertoina, jolloin EIP on turvautunut takuun käyttöön (entisen Jugoslavian ja Argentiinan tapauksissa), lainat on lopulta maksettu takaisin. | EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET SEIKAT | 305 | Tiivistelmä ehdotetuista toimista Komissio ehdottaa yhden oikeudellisen perustan käyttöä kattamaan kaikki alueet, joihin valtuutta sovelletaan. Tulevan valtuuden soveltamisaika on sama kuin seuraavan rahoituskehyksen soveltamisaika eli vuodet 2007–2013. Toimella annetaan EIP:lle EU:n ulkopuolella toteutettavia toimia varten yhteisön takuu, jonka enimmäismäärät vahvistetaan ehdotuksessa. Valtuudesta suoritetaan vuonna 2010 väliarviointi, jonka yhteydessä voidaan tarvittaessa kohdentaa oikeusperustassa säädettyjä painopisteitä uudelleen. | 310 | Oikeusperusta Lainsäädäntöehdotus perustuu EY:n perustamissopimuksen 181 a artiklaan, jossa määrätään kolmansien maiden kanssa käytävästä taloudellisesta, teknisestä ja rahoitusyhteistyöstä. Tätä oikeusperustaa käytettiin jo yleisen lainanantovaltuuden (neuvoston päätös 2005/47/EY) ja Venäjää, Ukrainaa, Moldovaa ja Valko-Venäjää koskevan valtuuden (neuvoston päätös 2005/48/EY) yhteydessä. | 329 | Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Tämän vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. | Suhteellisuusperiaate Ehdotuksessa noudatetaan suhteellisuusperiaatetta seuraavista syistä: | 331 | EIP:n rahoitustoimia hallinnoidaan edelleen EIP:n omien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti. | 332 | Yhteisön takuu on osoittautunut tehokkaaksi ja edulliseksi tavaksi kattaa EIP:n toimintaan EU:n ulkopuolella liittyviä poliittisia ja valtioriskejä. Ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustettu takuurahasto on vuodesta 1994 toiminut likviditeettipuskurina, joka suojaa yhteisön talousarviota takuun kattamiin toimiin liittyviltä laiminlyönneiltä. Yhteisön takuun uusiminen mahdollistaa tehokkaan ja taloudellisesti järkevän nykyisen käytännön jatkamisen. Komissio ja EIP allekirjoittavat sopimuksen yhteisön takuun myöntämiseen liittyvistä määräyksistä ja menettelyistä. Hankkeiden valmistelun ja arvioinnin virtaviivaistamiseksi EIP vahvistaa entisestään koordinointia ja yhteistyötä muiden kansainvälisten rahoituslaitosten ja tarpeen mukaan eurooppalaisten kahdenvälisten laitosten kanssa. | Säädöslajin valinta | 341 | Ehdotettu säädöslaji: muu. | 342 | Muut säädöstyypit eivät soveltuisi seuraavista syistä: Yhteisön takuun perustamiseksi tarvitaan neuvoston päätös. | TALOUSARVIOVAIKUTUKSET | 401 | Lainsäädäntöehdotukseen sisältyvässä rahoitusselvityksessä esitetään yhteenveto asianomaisista budjettivaikutuksista. Nämä vaikutukset syntyvät tarpeesta osoittaa yhteisön takuuta varten varoja ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustettuun takuurahastoon seuraavan rahoituskehyksen aikana eli vuosina 2007–2013. | LISÄTIEDOT | Tarkastelu-/tarkistus-/raukeamislauseke | 531 | Ehdotus sisältää lausekkeen säädöksen uudelleentarkastelusta. | 532 | Ehdotus sisältää tarkistuslausekkeen. | 533 | Ehdotus sisältää raukeamislausekkeen. | 570 | Ehdotuksen yksityiskohtaiset perustelut Päätöksen 1 artiklassa mainitaan, että yhteisön takuu kattaa vuosina 2007–2013 EIP:n rahoitustoimet 33 miljardin euron kokonaismäärään saakka; määrään sisältyy 1,5 miljardin euron varavaltuus. Takuun enimmäismäärä on 65 prosenttia rahoitustoimien ja kaikkien niihin liittyvien erien yhteismäärästä. Tämä enimmäismäärä jakautuu alueittain seuraaviin sitoviin aluekohtaisiin enimmäismääriin: A) Liittymistä valmistelevat maat: 9 miljardia euroa B) Naapuruus- ja kumppanuusmaat: 15 miljardia euroa Tämä määrä jakautuu kahteen ohjeelliseen enimmäismäärään seuraavasti: Välimeren maat: 10 miljardia euroa; ja Itä-Eurooppa, Etelä-Kaukasia ja Venäjä: 5 miljardia euroa C) Kehitysyhteistyön ja taloudellisen yhteistyön maat: 7,5 miljardia euroa, joka jakautuu kolmeen ohjeelliseen enimmäismäärään seuraavasti: Latinalainen Amerikka: 4 miljardia euroa; Aasia: 2 miljardia euroa; ja Etelä-Afrikan tasavalta: 1,5 miljardia euroa D) Varavaltuus: 1,5 miljardia euroa Päätöksen 2 artiklassa käsitellään maita, joita säädös koskee, ja niiden kelpoisuutta. Päätöksen 3 artiklassa täsmennetään, että varavaltuutta ei osoiteta millekään alueelle erikseen vaan sitä käytetään luonnonkatastrofien yhteydessä, konfliktien jälkeiseen jälleenrakennukseen tai tilanteen muuttuessa strategisesti tärkeissä maissa. Käyttöönotosta päättävät komissio ja EIP yhdessä talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Euroopan parlamentille tiedotetaan varavaltuuden käyttöönotosta. Päätöksen 4 artiklassa säädetään EU:n ulkopuolella toteutettavien EIP:n toimien ja EU:n politiikkojen välisen yhteyden vahvistamisesta parantamalla komission ja EIP:n välistä yhteistyötä ja raportointia. Yhteisön takuu ei kata EIP:n rahoitustoimea, josta komissio antaa EIP:n perussäännön 21 artiklassa vahvistetun menettelyn mukaisesti kieltävän lausunnon. Päätöksen 5 artiklassa säädetään menettelyistä yhteistyön vahvistamiseksi muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa. Päätöksen 6 artiklassa selvennetään yhteisön takuun luonnetta: takuulla katetaan poliittisia ja valtioriskejä EIP:n toteuttamissa rahoitustoimissa. Päätöksen 7 artiklassa vahvistetaan raportointia ja kirjanpitovaatimuksia sekä EIP:n että komission osalta. Päätöksen 8 artiklassa täsmennetään, että on EIP:n vastuulla suorittaa saatavien perintä komission puolesta. Päätöksen 9 artiklassa säädetään, että yhteisön takuuta koskevista yksityiskohtaisista määräyksistä ja menettelyistä tehdään komission ja EIP:n välinen takuusopimus. Päätöksen 10 artiklassa vahvistetaan, että komissio tekee vuoteen 2010 mennessä valtuudesta väliarvioinnin muun muassa EIP:n laatiman toimintakertomuksen ja EIP:n riippumattoman arviointiosaston laatiman arvioinnin pohjalta. Johdanto-osan kappaleissa esitetään muun muassa ehdotuksen poliittinen tausta ja EIP:n toimien yksityiskohtainen kuvaus eri alueilla. | 1. 2006/0107 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolella toteutettuihin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja takauksista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 181 a artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen[1], ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[2], sekä katsoo seuraavaa: 2. Euroopan investointipankki, jäljempänä ’EIP’, on vuodesta 1963 toteuttanut toimia yhteisön ulkopuolella tukeakseen yhteisön ulkosuhdepolitiikkaa. 3. Nämä toimet on enimmäkseen toteutettu neuvoston pyynnöstä, ja niihin on myönnetty komission hallinnoima takuu yhteisön talousarviosta. Viimeisimmät yhteisön takuut vahvistettiin vuosiksi 2000–2007 yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolisiin hankkeisiin myönnetyistä lainoista aiheutuvien tappioiden varalta (Keski- ja Itä-Eurooppa, Välimeren maat, Latinalainen Amerikka ja Aasia sekä Etelä-Afrikan tasavalta) 22 päivänä joulukuuta 1999 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2000/24/EY[3] sekä aluekohtaista lainanantoa koskevilla neuvoston päätöksillä 2001/77/EY[4] ja 2005/48/EY[5] . 4. Jotta EIP voisi tukea EU:n ulkoisia toimia luottokelpoisuutensa kuitenkaan kärsimättä, sille olisi myönnettävä yhteisön ulkopuolella toteutettavia toimia varten yhteisön talousarviotakuu. EIP:a olisi kannustettava lisäämään toimiaan – yhteisön takuuseen kuitenkaan tukeutumatta – yhteisön ulkopuolella erityisesti liittymistä valmistelevissa maissa ja Välimeren maissa sekä investment grade -luokituksen saaneissa maissa muilla alueilla, ja yhteisön takuun kattavuuden luonnetta olisi selkeytettävä: takuulla katetaan vain tiettyjä luonteeltaan poliittisia riskejä ja valtioriskejä. 5. Yhteisön takuulla olisi katettava sellaisille EIP:n rahoituskelpoisille investointihankkeille myönnetyistä lainoista ja lainatakauksista aiheutuneet tappiot, jotka toteutetaan maissa, jotka voivat saada tukea liittymistä valmistelevasta tukivälineestä[6], jäljempänä ’IPA’, Euroopan naapuruuspoliittisesta kumppanuusvälineestä[7], jäljempänä ’ENPI’, ja kehitysyhteistyön ja taloudellisen yhteistyön rahoitusvälineestä[8], jäljempänä ’DCECI’, edellyttäen, että kyseinen lainarahoitus tai takaus on myönnetty allekirjoitetun sopimuksen nojalla eikä sopimuksen voimassaolo ole päättynyt eikä sitä ole peruutettu, jäljempänä ’EIP:n rahoitustoimet’. 6. EU:n ulkosuhdepolitiikkaa on viime vuosina tarkistettu ja laajennettu. Näin on tehty muun muassa liittymistä valmistelevan strategian osalta, kuten laajentumisstrategiaa koskevassa komission vuoden 2005 asiakirjassa[9] esitetään, naapuruuspolitiikan osalta, kuten 12 päivänä toukokuuta 2004 annetussa komission strategia-asiakirjassa[10] esitetään, Latinalaista Amerikkaa[11] ja Kaakkois-Aasiaa[12] koskevien uusittujen kumppanuuksien osalta sekä EU:n ja Venäjän, EU:n ja Kiinan ja EU:n ja Intian välisten strategisten kumppanuuksien osalta. 7. EU:n ulkosuhdepolitiikkaa tuetaan vuodesta 2007 uusilla rahoitusvälineillä, jotka ovat IPA, ENPI ja DCECI, sekä vakausvälineellä[13]. 8. EIP:n rahoitustoimien olisi oltava linjassa EU:n ulkosuhdepolitiikan ja sen aluekohtaisten erityistavoitteiden kanssa ja tuettava niitä. EIP:n rahoitustoimia olisi toteutettava maissa, joissa poliittisista ja makrotaloudellisista näkökohdista tehtyjen EU:n korkean tason sopimusten kanssa yhdenmukaiset ehdot täyttyvät. 9. EU:n ulkopuolella toteutettavien EIP:n toimien ja EU:n politiikkojen välistä yhteyttä olisi vahvistettava parantamalla EIP:n ja komission välistä yhteistyötä sekä keskitetysti että konkreettisen toiminnan tasolla. Koordinointia olisi vahvistettava muun muassa poliittisista näkökohdista aikaisessa vaiheessa järjestettävän kuulemisen, molemmille osapuolille tärkeiden asiakirjojen laadinnan ja hankekokonaisuuksien valmistelun osalta. Komission ja EIP:n laatimiin strategista ohjelmasuunnittelua koskeviin asiakirjoihin liittyvä aikainen kuuleminen on erityisen tärkeää, jotta voidaan saavuttaa parhaat mahdolliset synergiaedut EIP:n ja komission toimien välillä ja mitata edistymistä asiaa koskevien EU:n tavoitteiden saavuttamisessa. 10. Liittymistä valmistelevissa maissa EIP:n rahoitustoimien olisi vastattava liittymis- ja Eurooppa-kumppanuudessa, vakautus- ja assosiaatiosopimuksissa sekä EU:n kanssa käydyissä neuvotteluissa vahvistettuja ensisijaisia tavoitteita. EU:n toimissa Länsi-Balkanin alueella olisi myös vastaisuudessa keskityttävä siirtymään vaiheittain jälleenrakennuksesta liittymistä valmistelevaan tukeen. Tässä yhteydessä EIP:n toimilla olisi myös pyrittävä parantamaan institutionaalisia valmiuksia, tarvittaessa yhdessä muiden alueella toimivien kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa. Vuosina 2007–2013 ehdokasmaihin (Kroatiaan, entiseen Jugoslavian tasavaltaan Makedoniaan ja Turkkiin) suuntautuva rahoitus olisi yhä useammin myönnettävä liittymistä valmistelevasta EIP:n välineestä, jota olisi ajan myötä laajennettava kattamaan muut mahdolliset Länsi-Balkanin ehdokasmaat niiden liittymisprosessin edetessä. 11. Niiden maiden osalta, joihin sovelletaan ENPI:tä, EIP:n olisi jatkettava ja vakiinnutettava toimiaan Välimeren alueella, jossa etusijalla on yksityisen sektorin kehittäminen. Itä-Euroopan, Etelä-Kaukasian ja Venäjän osalta EIP:n olisi vahvistettava toimiaan Venäjällä ja Ukrainassa ja valmistauduttava toimimaan myös muissa alueen maissa poliittisista ja makrotaloudellisista näkökohdista tehtyjen EU:n korkean tason sopimusten kanssa yhdenmukaisten ehtojen täyttyessä. Tällä alueella EIP:n olisi rahoitettava EU:n kannalta tärkeitä hankkeita liikenteen, energian, televiestinnän ja ympäristöön liittyvän infrastruktuurin alalla. Etusijalle olisi asetettava Euroopan laajuisten verkkojen ensisijaiset jatkoyhteydet, hankkeet, joilla on rajatylittäviä vaikutuksia yhteen tai useampaan jäsenvaltioon, ja alueellista yhdentymistä edistävät, yhteyksiä lisäävät merkittävät hankkeet. Ympäristöalalla EIP:n olisi Venäjällä asetettava etusijalle pohjoisen ulottuvuuden ympäristökumppanuuden piiriin kuuluvat hankkeet. Energia-alalla erityisen tärkeitä ovat strategiseen energiahuoltoon ja energian kuljetuksiin liittyvät hankkeet. EIP:n rahoitustoimet tällä alueella olisi toteutettava läheisessä yhteistyössä Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin, jäljempänä ’EBRD’, kanssa, erityisesti sellaisten ehtojen mukaisesti, joista sovitaan komission, EIP:n ja EBRD:n välisessä kolmenkeskisessä yhteisymmärryspöytäkirjassa. 12. Niiden maiden osalta, jotka katetaan DCECI:llä, EIP:n rahoitustoimia Aasian ja Latinalaisen Amerikan maissa aletaan vaiheittain saattaa näitä alueita koskevan EU:n yhteistyöstrategian mukaisiksi, ja niillä on tarkoitus täydentää yhteisön talousarviosta rahoitettavia välineitä. ’Yhteisen edun’ käsitettä, jota toistaiseksi on käytännössä sovellettu vain hankkeisiin, joissa on mukana EU:n yrityksiä, laajennetaan kattamaan ympäristöön liittyvä kestävyys ja alueellinen yhdentyminen (esimerkiksi liikenne-, televiestintä- ja energiahankkeet, joilla edistetään yhteenliittämistä). EIP:n olisi vaiheittain laajennettava toimiaan useampiin, myös vähemmän vauraisiin maihin näillä alueilla. Keski-Aasiassa EIP:n olisi keskityttävä merkittäviin energiahuolto- ja energian kuljetushankkeisiin, joilla on rajatylittäviä vaikutuksia. EIP:n rahoitustoimet olisi Keski-Aasiassa toteutettava läheisessä yhteistyössä EBRD:n kanssa, erityisesti sellaisten ehtojen mukaisesti, joista sovitaan komission, EIP:n ja EBRD:n välisessä kolmenkeskisessä yhteisymmärryspöytäkirjassa. EU:n toimien näkyvyyden parantamiseksi Latinalaisessa Amerikassa olisi osoitettava tietty määrä varoja järjestelyyn, joka keskittyy kyseiseen alueeseen. 13. Cotonoun sopimuksen nojalla AKT-maissa toteutettavien EIP:n toimien täydentämiseksi olisi uusittava erityinen Etelä-Afrikkaa koskeva järjestely, jossa keskitytään yleisen edun mukaisiin infrastruktuurihankkeisiin (mukaan luettuna kunnallinen infrastruktuuri, sähkö ja vesi) ja yksityisen sektorin, myös pk-yritysten, tukemiseen. Etelä-Afrikan kanssa tehtyyn kauppaa ja kehitysyhteistyötä koskevaan sopimukseen sisältyvien taloudellista yhteistyötä koskevien määräysten täytäntöönpano edistää osaltaan EIP:n toimintaa alueella. 14. On tärkeää yhdistää EIP:n rahoitus ja IPA:n, ENPI:n, vakausvälineen ja Etelä-Afrikan osalta DCECI:n kautta EU:n talousarviosta avustusten, riskipääoman ja korkotukien muodossa myönnettävät varat sekä hankevalmisteluun ja -toteutukseen sekä oikeus- ja sääntelykehyksen parantamiseen liittyvä tekninen apu. 15. EIP:a on menneinä vuosina yllättäen pyydetty ottamaan merkittävä asema luonnonkatastrofien yhteydessä ja konfliktien jälkeisessä jälleenrakennuksessa. Sen varmistamiseksi, ettei tällaisista tapahtumista aiheudu rasitusta tässä päätöksessä vahvistetuille aluekohtaisille enimmäismäärille, olisi perustettava ns. varavaltuus. Varavaltuutta ei osoiteta millekään alueelle erikseen vaan sen on määrä olla käytettävissä – tarvittaessa yhdessä EU:n budjettivarojen kanssa – luonnonkatastrofien sattuessa, konfliktien jälkeiseen jälleenrakennukseen tai tilanteen muuttuessa strategisesti tärkeissä maissa. Jotta EIP voisi ryhtyä nopeasti toimiin auttaakseen tavanomaisten toimintaedellytysten palauttamisessa tai varmistamisessa, varavaltuuden käyttöönottoa koskevista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[14] 3 artiklassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 16. EIP toimii jo läheisessä yhteistyössä kansainvälisten rahoituslaitosten ja eurooppalaisten kahdenvälisten laitosten kanssa. Tätä yhteistyötä ohjaavat aluekohtaiset yhteisymmärryspöytäkirjat. Tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvien, EU:n ulkopuolella toteutettavien rahoitustoimien osalta EIP:n olisi edelleen vahvistettava koordinointia ja yhteistyötä kansainvälisten rahoituslaitosten ja tarvittaessa eurooppalaisten kahdenvälisten laitosten kanssa. 17. EIP:n ja komission raportointia EIP:n rahoitustoimista olisi parannettava. Komission olisi vuosittain annettava EIP:lta saatujen tietojen pohjalta Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus tämän päätöksen nojalla toteutetuista EIP:n rahoitustoimista. 18. Tällä päätöksellä perustetulla yhteisön takuulla katetaan EIP:n sopimat rahoitustoimet seitsemän vuoden ajanjaksona, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 2007. Kauden ensimmäisen puoliskon aikana tapahtuneen kehityksen arvioimiseksi EIP:n ja komission olisi suoritettava kauden puolivälissä tätä päätöstä koskeva väliarviointi. 19. EIP:n rahoitustoimia olisi edelleen hallinnoitava pankin omien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti, mukaan luettuina soveltuvat valvontatoimenpiteet, sekä tilintarkastustuomioistuimen ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti. 20. Ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustetun takuurahaston, josta säädetään 31 päivänä lokakuuta 1994 annetussa neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 2728/94[15], jäljempänä ’takuurahasto’, olisi myös vastaisuudessa toimittava likviditeettipuskurina, joka suojaa yhteisön talousarviota EIP:n rahoitustoimien tappioilta. Komissio teki huhtikuussa 2005 neuvostolle ehdotuksen[16] takuurahaston rahoitusjärjestelmän muuttamiseksi avoimemmaksi ja tehokkaammaksi. [saatettava ajan tasalle, kun neuvosto hyväksyy] 21. EIP:n olisi valmisteltava komissiota kuullen rahoitustoimiensa sopimista koskeva ohjeellinen monivuotinen ohjelma, jolla varmistetaan takuurahaston rahoittamiseen liittyvä tarkoituksenmukainen budjetointi, ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: 1 artikla Takuu ja enimmäismäärät 1. Yhteisö myöntää Euroopan investointipankille, jäljempänä ’EIP’, yleisen takuun, jäljempänä ’yhteisön takuu’, kattamaan suorittamatta jääneet mutta EIP:lle kuuluvat maksut lainoista ja lainatakauksista, jotka on myönnetty EIP:n rahoituskelpoisiin investointihankkeisiin maissa, joihin tätä päätöstä sovelletaan, kun mainittu lainarahoitus tai takaus on myönnetty sellaisen allekirjoitetun sopimuksen perusteella, jonka voimassaolo ei ole päättynyt ja jota ei ole peruutettu, jäljempänä ’EIP:n rahoitustoimet’, EIP:n omien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti Euroopan unionin asianmukaisten ulkosuhdepoliittisten tavoitteiden tukemiseksi. 2. Yhteisön takuun enimmäismäärä on 65 prosenttia EIP:n rahoitustoimien puitteissa maksettujen lainojen ja myönnettyjen takausten kokonaismäärästä, josta on vähennetty takaisin maksetut määrät ja johon on lisätty kaikki niihin liittyvät määrät. 3. EIP:n rahoitustoimien enimmäismäärä, josta on vähennetty peruutetut määrät, on kokonaisuudessaan 33 000 miljoonaa euroa. Se jaetaan alueittain, ja alueille vahvistetaan seuraavat sitovat enimmäismäärät: a) Liittymistä valmistelevat maat: 9 000 miljoonaa euroa b) Naapuruus- ja kumppanuusmaat: 15 000 miljoonaa euroa, joka jaetaan seuraavien ohjeellisten enimmäismäärien mukaisesti: i) Välimeren maat: 10 000 miljoonaa euroa ii) Itä-Eurooppa, Etelä-Kaukasia ja Venäjä: 5 000 miljoonaa euroa c) Kehitysyhteistyön ja taloudellisen yhteistyön maat: 7 500 miljoonaa euroa, joka jaetaan seuraavien ohjeellisten enimmäismäärien mukaisesti: i) Latinalainen Amerikka: 4 000 miljoonaa euroa ii) Aasia: 2 000 miljoonaa euroa iii) Etelä-Afrikan tasavalta: 1 500 miljoonaa euroa d) Varavaltuus: 1 500 miljoonaa euroa. 4. Yhteisön takuulla katetaan EIP:n sopimat rahoitustoimet seitsemän vuoden ajanjaksona, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 2007 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2013. 5. Jos EIP:n rahoitustoimissa ei ole 4 kohdassa tarkoitetun ajanjakson päättyessä saavutettu 3 kohdassa tarkoitettuja kokonaismääriä, tätä ajanjaksoa jatketaan automaattisesti kuudella kuukaudella. 2 artikla Maat, joita takuu koskee 1. Maat, joihin 1 artiklaa sovelletaan, ja niiden jako alueisiin vahvistetaan liitteessä. 2. Yksittäisistä maista tulee alueellisen jaottelun ja alajaottelun enimmäismäärien puitteissa tukikelpoisia, kun ne täyttävät asianmukaiset ehdot, jotka ovat yhdenmukaisia EU:n kyseisen maan kanssa korkealla tasolla tekemien poliittisia ja makrotaloudellisia näkökohtia koskevien sopimusten kanssa. Komissio määrittelee EIP:a kuullen, onko yksittäinen maa täyttänyt asianmukaiset ehdot, ja ilmoittaa tästä EIP:lle. 3. Yhteisön takuu koskee ainoastaan EIP:n rahoitustoimia, jotka toteutetaan maissa, jotka ovat tehneet EIP:n kanssa puitesopimuksen, jossa määrätään EIP:n rahoitustoimiin sovellettavista oikeudellisista ehdoista. 4. Komissio ja EIP voivat päättää keskeyttää EIP:n rahoitustoimet maassa, jonka poliittinen tai taloudellinen tilanne aiheuttaa vakavaa huolta. 5. Yhteisön takuu ei kata tietyssä maassa toteutettavia EIP:n rahoitustoimia, kun tällaisia rahoitustoimia koskeva sopimus on allekirjoitettu sen jälkeen, kun kyseinen maa on liittynyt Euroopan unioniin. 3 artikla Varavaltuus 1. Perustetaan varavaltuus, jota käytetään, kun EIP:n rahoitustoimilla voidaan auttaa rahoittamaan luonnonkatastrofien ja konfliktien jälkeistä infrastruktuurin sekä liiketoiminnassa ja sosiaalisektorilla tarvittavien tilojen ja välineiden jälleenrakennusta, tai tilanteen muuttuessa strategisesti tärkeissä maissa. 2. Komissio ja EIP päättävät varavaltuuden käytöstä yhdessä. Komissiota ja EIP:a avustaa perustamissopimuksen 114 artiklan 2 kohdassa perustettu talous- ja rahoituskomitea. 3. Päätöksen 1999/468/EY 3 artiklassa vahvistettua neuvoa-antavaa menettelyä sovelletaan kyseisen päätöksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti. 4 artikla Yhteensopivuus Euroopan unionin politiikkojen kanssa 1. Lisätään EIP:n EU:n ulkopuolella toteuttamien toimien ja Euroopan unionin ulkosuhdepolitiikkojen ja tavoitteiden välistä johdonmukaisuutta, jotta saavutettaisiin parhaat mahdolliset synergiaedut EIP:n lainanannon ja Euroopan unionin talousarviovarojen välillä, etenkin käymällä säännöllistä vuoropuhelua ja järjestämällä varhaisessa vaiheessa kuulemisia seuraavista seikoista: a) komission laatimat strategiset asiakirjat, kuten maa- ja aluekohtaiset strategia-asiakirjat, toimintasuunnitelmat ja liittymistä valmistelevat asiakirjat, b) EIP:n strategiset suunnitteluasiakirjat ja hankekokonaisuuden valmistelu, c) muut poliittiset ja toiminnalliset näkökohdat. 2. Tällainen yhteistyö eriytetään alueellisesti siten, että huomioon otetaan EIP:n asema ja Euroopan unionin politiikat kullakin alueella. 3. Yhteisön takuu ei kata EIP:n rahoitustoimea, josta komissio antaa EIP:n perussäännön 21 artiklassa vahvistetun menettelyn mukaisesti kieltävän lausunnon. 4. EIP:n rahoitustoimien ja Euroopan unionin ulkosuhdepolitiikan ja tavoitteiden välistä johdonmukaisuutta seurataan 7 artiklan mukaisesti. 5 artikla Yhteistyö muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa 1. EIP:n rahoitustoimet on soveltuvin osin toteutettava EIP:n ja muiden kansainvälisten rahoituslaitosten tai eurooppalaisten kahdenvälisten laitosten välisenä yhteistyönä ja/tai yhteisrahoituksena, jotta voitaisiin varmistaa riskien jakautuminen kohtuullisesti ja hankkeita ja aloja koskevien ehtojen johdonmukaisuus. 2. Tätä yhteistyötä helpotetaan koordinoinnilla, joka toteutetaan soveltuvin osin komission, EIP:n ja eri alueilla toimivien tärkeimpien kansainvälisten rahoituslaitosten ja eurooppalaisten kahdenvälisten laitosten välisin yhteisymmärryspöytäkirjoin. 6 artikla Yhteisön takuun ehdot ja kattavuus 1. Yhteisön takuulla katetaan kaikki saamatta jääneet mutta EIP:lle kuuluvat maksut sellaisten EIP:n rahoitustoimien osalta, joista on tehty sopimus valtion kanssa tai joilla on valtion takaus, sekä muiden sellaisten EIP:n rahoitustoimien osalta, joista on tehty sopimus alueellisten tai paikallisviranomaisten tai julkisessa omistuksessa tai määräysvallassa olevien yritysten tai elinten kanssa, jos tällaisista muista EIP:n rahoitustoimista on tehty asianmukaiset, kyseisen maan luottoriskitilanteen huomioon ottavat EIP:n luottoriskianalyysit (jäljempänä ’kokonaistakuu’). ’Valtion’ käsitteeseen sisältyvät 6 artiklan ja 7 artiklan 4 kohdan soveltamista varten myös Palestiinalaishallinnon edustamat Länsiranta ja Gaza sekä Yhdistyneiden Kansakuntien siviilioperaation edustama Kosovo. 2. Muiden kuin 1 kohdassa tarkoitettujen EIP:n rahoitustoimien osalta yhteisön takuulla katetaan kaikki saamatta jääneet mutta EIP:lle kuuluvat maksut, jotka ovat jääneet maksamatta jonkin seuraavassa esitetyn riskin toteutumisen vuoksi (’poliittisen riskin takuu’): a) valuutansiirtojen estyminen, b) pakkolunastus, c) sota tai kansalaislevottomuudet, d) oikeuksien epääminen sopimusrikkomustapauksissa. 7 artikla Raportointi ja kirjanpito 1. Komissio antaa kertomuksen vuosittain Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän päätöksen nojalla toteutetuista EIP:n rahoitustoimista. Kertomuksen on sisällettävä arvio siitä, miten EIP:n rahoitustoimilla on tuettu Euroopan unionin ulkosuhdepoliittisten tavoitteiden saavuttamista ottaen huomioon EIP:n toimintatavoitteet. 2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua raportointia varten EIP toimittaa komissiolle vuosittaiset kertomukset tämän päätöksen nojalla toteutetuista EIP:n rahoitustoimista ja Euroopan unionin ulkosuhdepoliittisten tavoitteiden saavuttamisesta, mukaan luettuna yhteistyö muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa. 3. EIP toimittaa komissiolle tilasto-, rahoitus- ja kirjanpitotietoja jokaisesta rahoitustoimestaan siinä määrin kuin on tarpeen, jotta komissio voi täyttää raportointivelvoitteensa ja vastata Euroopan tilintarkastustuomioistuimen selvityspyyntöihin, sekä tilintarkastustodistukset laina- ja takauskannastaan. 4. Komission tilinpitoa ja kattavan takuun soveltamisalaan kuuluvia riskejä koskevaa raportointia varten EIP toimittaa komissiolle riskianalyysit ja luokitustiedot sellaisista rahoitustoimistaan, joissa lainanottajana tai takauksen saajana on muu kuin valtio. 5. EIP toimittaa 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut tiedot omalla kustannuksellaan. 8 artikla Komission maksujen takaisinperintä 1. Kun komissio suorittaa yhteisön takuun nojalla maksun, EIP toimittaa suoritettujen maksujen osalta saatavien perinnän komission nimissä ja lukuun. 2. EIP ja komissio tekevät saatavien perintää koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja menettelyistä sopimuksen viimeistään sinä päivänä, jona tehdään jäljempänä 9 artiklassa tarkoitettu sopimus. 9 artikla Takuusopimus EIP ja komissio tekevät takuusopimuksen, jossa määrätään yhteisön takuuta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja menettelyistä. 10 artikla Päätöksen uudelleentarkastelu 1. Komissio esittää EIP:n toimintakertomuksen sekä EIP:n riippumattoman arviointiosaston tekemän arvioinnin pohjalta laatimansa tämän päätöksen soveltamista koskevan väliarviointikertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle kauden puolivälissä viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2010 ja liittää siihen tarvittaessa erityisesti 1 artiklassa säädettyjä enimmäismääriä koskevan muutosehdotuksen. 2. Komissio laatii loppukertomuksen tämän päätöksen soveltamisesta 31 päivään heinäkuuta 2013 mennessä. 11 artikla Soveltaminen Tämä päätös tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Tehty Brysselissä, Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE 1 artiklan soveltamisalaan kuuluvat alueet ja valtiot *:llä merkattujen valtioiden kelpoisuudesta komission on päätettävä 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. A. LIITTYMISTÄ VALMISTELEVAT MAAT (1) Ehdokasmaat Kroatia, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, Turkki (2) Mahdolliset ehdokasmaat Albania, Bosnia ja Herzegovina, Montenegro, Serbia, Kosovo sellaisena kuin se on määritetty Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 1244 B. NAAPURUUS- JA KUMPPANUUSMAAT (1) Välimeren maat Algeria, Egypti, Israel, Jordania, Libanon, Libya*, Länsiranta ja Gaza, Marokko, Syyria, Tunisia (2) Itä-Eurooppa, Etelä-Kaukasia ja Venäjä Itä-Eurooppa: Moldova[*], Ukraina, Valko-Venäjä* Etelä-Kaukasia : Armenia*, Azerbaidžan*, Georgia* Venäjä : Venäjä C. KEHITYSYHTEISTYÖN JA TALOUDELLISEN YHTEISTYÖN MAAT (1) Latinalainen Amerikka Argentiina, Bolivia, Brasilia, Chile, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Kolumbia, Meksiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Uruguay, Venezuela (2) Aasia Aasia (Keski-Aasiaa lukuun ottamatta): Afganistan*, Bangladesh, Bhutan, Brunei, Burma/Myanmar*, Filippiinit, Hongkong, Indonesia, Intia, Irak*, Iran*, Jemen*, Kambodža, Kiina, Kiinan Taipei, Korean tasavalta (Etelä-Korea), Laosin demokraattinen kansantasavalta, Macao, Malediivit, Malesia, Mongolia, Nepal, Pakistan, Singapore, Sri Lanka, Thaimaa, Vietnam Keski-Aasia : Kazakstan*, Kirgisistanin tasavalta*, Tadžikistan*, Turkmenistan*, Uzbekistan* (3) Etelä-Afrikka Etelä-Afrikan tasavalta. D. VARAUS Varavaltuutta voidaan tarvittaessa käyttää tässä liitteessä luetelluissa maissa. SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1. EHDOTUKSEN NIMI: Ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolella toteutettaviin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja takuista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta 2. LUOKITTELU TOIMINTOPERUSTEISESSA JOHTAMIS- JA BUDJETOINTIJÄRJESTELMÄSSÄ Toimintalohko(t) sekä toiminto/toiminnot: Toimintalohko: Talous- ja rahoitusasiat Budjetointi: Rahoitustoimet ja –välineet: 3. BUDJETTIKOHTA/-KOHDAT 3.1. Budjettikohdat (toimintamäärärahat sekä niihin liittyvät teknisen ja hallinnollisen avun määrärahat (entiset BA-budjettikohdat)) ja budjettinimikkeet: 01 04 01 14 | Uuteen toimintaan liittyvät maksut takuurahastoon | 3.2. Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto: EIP voi sopia lainat ja takaukset, joille yhteisön takuu voidaan myöntää, (’EIP:n rahoitustoimet’) ajanjaksolle 2007–2013. Toimen ja sen rahoitusvaikutusten kokonaiskesto määräytyy kuitenkin sovittujen EIP:n rahoitustoimien edistymisasteen mukaan. 3.3. Budjettitiedot: Budjetti-kohta | Menolaji | Uusi | EFTA osallistuu | Ehdokasmaat osallistuvat | Rahoitus-kehyksen otsake | 01 04 01 14 | Pa-koll. | EI-JM[17] | ei | ei | ei | 4 | 4. YHTEENVETO RESURSSEISTA 4.1. Taloudelliset resurssit 4.1.1. Yhteenveto maksusitoumusmäärärahoista (MSM) ja maksumäärärahoista (MM) Seuraavassa taulukossa esitetään yhteenveto takuurahaston rahoittamiseksi tarvittavista talousarviovaroista, jotka on laskettu komission ehdottaman uuden rahoitusjärjestelmän (KOM(2005) 130, 5. huhtikuuta 2005) mukaisesti ja perustuen ehdotettuihin EIP:n antolainausvaltuuksiin, joiden suuruus on 33 miljardia euroa, ja muiden taattujen lainojen yhteistasoon (makrotaloudellinen rahoitusapu ja Euratom), joka on 4,5 miljardia euroa vuosina 2007–2013. Arviot perustuvat alustaviin oletuksiin (sovittujen EIP:n rahoitustoimien vuotuinen 10 prosentin kasvu, maksuprofiilit ja takaisinmaksu eivät olennaisesti muutu), ja tässä yhteydessä oletetaan myös, että Bulgaria ja Romania liittyvät EU:iin vuonna 2007. Ns. tavanomaista rahoitusjärjestelmää koskevat laskelmat esitetään taulukossa 8.1. Uuden rahoitusmekanismin oletetaan astuvan voimaan 1.1.2007. • Vuoden 2007 osalta: ei rahoitusta (järjestelmä vaihtuu). Olisi kuitenkin huomattava, että takuurahastosta palautetaan yleiseen talousarvioon 254 miljoonaksi euroksi arvioitu määrä Bulgarian ja Romanian liittymisen jälkeen 22. joulukuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2273/2004 mukaisesti. Tämä poikkeuksellinen siirto tehdään lisätalousarvion kautta, joten jäsenvaltiot saavat palautusta vuonna 2007. • Vuoden 2008 osalta: ATE:a varten tehtävät laskelmat perustuvat tavoitemäärään 31.12.2006. Arvioiden mukaan syntyy 157 miljoonan euron ylijäämä, joka budjetoidaan vuonna 2008 ”tuloihin”. Tämä määrä syntyy ennakoinnista vielä vuonna 2006 voimassa olevassa nykyisessä rahoitusjärjestelmässä, mikä aiheuttaa 31.12.2006 tavoitemäärään nähden ylimääräisiä varoja. Uuden rahoitusjärjestelmän mukaan kyseinen määrä budjetoidaan ”tuloiksi” vuoden 2008 talousarvioon. • Vuoden 2009 osalta: laskelmat perustuvat tavoitemäärään 31.12.2007. Arvioiden mukaan syntyy kahden miljoonan euron ylijäämä. • Vuosien 2010–2013 osalta laskelmat osoittavat kasvavaa rahoitustarvetta, joka seuraa uuden valtuuden nojalla maksettujen lainojen lisääntymisestä. Otsakkeen 4 rahoitussuunnitelmaan on kirjattu 1,4 miljardia euroa siten, että vuosittain on käytettävissä 200 miljoonaa euroa. Ns. ’rahoitustarpeiden enimmäismääränä’ pidetään suunniteltu 1,4 miljardin euron kokonaisbudjetti, mutta vuotuisia määriä voidaan jäljempänä olevassa taulukossa olevan ’rahoitustarpeiden enimmäismäärät’ -rivin mukaisesti sovittaa ohjelmakauden aikana ottamaan huomioon mahdollinen kielteinen kehitys, kuten takaisinmaksujen laiminlyönnit[18] tai virheet varojen arvostamisessa[19], jotta voidaan sopeutua äärimmäisiinkin tilanteisiin. Toisaalta kauden alussa ei uuteen rahoitusjärjestelmään siirtymisen vuoksi tarvita käytännöllisesti katsoen lainkaan rahoitusvaroja. Toimintamenot[20] | Maksusitoumusmäärärahat (MSM) | 8.1. | a | 0,0 | 0,0 | 135,0 | 271,0 | 302,0 | 645,0 | 1353,0 | Maksumäärärahat (MM) | b | 0,0 | 0,0 | 135,0 | 271,0 | 302,0 | 645,0 | 1353,0 | Viitemäärään sisältyvät hallintomenot[21] | Tekninen ja hallinnollinen apu (EI-JM) | 8.2.4. | c | - | - | - | - | - | - | - | VIITEMÄÄRÄ YHTEENSÄ | Maksusitoumusmäärä-rahat | a+c | 0,0 | 0,0 | 135,0 | 271,0 | 302,0 | 645,0 | 1353,0 | Maksumäärärahat | b+c | 0,0 | 0,0 | 135,0 | 271,0 | 302,0 | 645,0 | 1353,0 | Hallintomenot, jotka eivät sisälly viitemäärään[22] | Henkilöstömenot ja niihin liittyvät menot (EI-JM) | 8.2.5. | d | 0,8 | 0,8 | 0,8 | 0,8 | 0,8 | 1,5 | 5,3 | Viitemäärään sisältymättömät hallintomenot lukuun ottamatta henkilöstömenoja ja niihin liittyviä menoja (EI-JM) | 8.2.6. | e | - | - | - | - | - | - | - | Toimenpiteen alustavat rahoituskustannukset yhteensä | MSM YHTEENSÄ henkilöstökustannukset mukaan luettuina | a+c+d+e | 0,8 | 0,8 | 135,8 | 271,8 | 302,8 | 646,5 | 1358,3 | MM YHTEENSÄ henkilöstökustannukset mukaan luettuina | b+c+d+e | 0,8 | 0,8 | 135,8 | 271,8 | 302,8 | 646,5 | 1358,3 | Tiedot yhteisrahoituksesta Yhteisrahoitusta ei ole. 4.1.2. Yhteensopivuus rahoitussuunnitelman kanssa ( Ehdotus on nykyisen rahoitussuunnitelman mukainen. ( Ehdotus edellyttää kyseeseen tulevan rahoituskehyksen otsakkeen rahoitussuunnitelman muuttamista. ( Ehdotus voi edellyttää toimielinten sopimuksen[23] määräysten soveltamista (ts. joustovälineen käyttöä tai rahoituskehyksen tarkistamista). 4.1.3. Vaikutukset tuloihin ( Ehdotuksella ei ole vaikutuksia tuloihin. ( Ehdotuksella on seuraavat vaikutukset tuloihin: 4.2. Henkilöresurssit kokoaikaiseksi muutettuna (sisältää virkamiehet sekä väliaikaisen ja ulkopuolisen henkilöstön) – katso erittely kohdassa 8.2.1 Vuositarve | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012-2013 | Henkilöstön määrä yhteensä | 7 | 7 | 7 | 7 | 7 | 14 | 5. OMINAISPIIRTEET JA TAVOITTEET 5.1. Tarve, johon ehdotuksella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä Kuten perusteluosassa on yksityiskohtaisesti esitetty, EIP:n nykyinen lainanantovaltuus päättyy tammikuun lopussa vuonna 2007 ja sitä on mahdollista jatkaa kuudella kuukaudella, jos EIP:n myöntämien lainojen määrä ei ole saavuttanut neuvoston päätöksessä esitettyjä kokonaismääriä. Hankkeita Venäjällä, Ukrainassa, Moldovassa ja Valko-Venäjällä koskevan erillisen EIP:n valtuuden voimassaoloaika päättyy samana päivänä. Nämä valtuudet on uusittava, jos yhteisö jatkaa takuun myöntämistä EIP:n rahoitustoimille EU:n ulkopuolella EU:n ulkosuhdepoliittisten tavoitteiden edistämiseksi. Uusi valtuus rakentuu edellisille siten, että EIP:n rahoitustoimien maantieteellistä ja toimialakohtaista kattavuutta laajennetaan EU:n uusien poliittisten painopisteiden mukaisesti. 5.2. Yhteisön osallistumisesta saatava lisäarvo, ehdotuksen johdonmukaisuus muiden rahoitusvälineiden kanssa sekä mahdolliset synergiaedut EIP:n rahoitustoimet ovat EU:n ulkopuolella erittäin näkyvä ja tehokas väline EU:n ulkosuhdetoimien tukemisessa. Lainsäädäntöehdotuksen yhteydessä laaditussa kertomuksessa esitetään yksityiskohtaisesti EIP:n toimista kyseisissä maissa koituvat pääasialliset hyödyt, kuten asiantuntemuksen siirtäminen hankkeiden toteuttajille ja EU:n ympäristö- ja hankintastandardien soveltaminen rahoitettavissa hankkeissa. Näiden etujen lisäksi EIP siirtää yhteisön takuusta koituvat rahoitukselliset hyödyt ja pankin edulliset rahoituskustannukset kokonaisuudessaan kilpailukykyisen korkotason muodossa edelleen lopullisille edunsaajille. Valtuus, johon yhteisön takuuta sovelletaan, tarjoaa tarvittavan yhteisön poliittisen ja rahoituksellisen tuen maille ja hankkeille, jotka muutoin jäisivät EIP:n vakiosääntöjen ja valintaperusteiden ulkopuolelle. EIP:n rahoitustoimilla täydennetään uusien ulkoisen avun rahoitusvälineiden avulla toteutettavia toimia. EIP:n painopisteiden ja EU:n ulkosuhdepolitiikan välisiä yhteyksiä vahvistetaan EU:n ulkosuhdepolitiikan tukemiseksi kullakin alueella. Tähän päästään vahvistamalla EIP:n ja komission välisen vuoropuhelun ja yhteistyön puitteita alueellisten politiikkojen ja maakohtaisten strategioiden määrittelyssä sekä hanketasolla. EIP:n rahoitustoimet voidaan järkevästi yhdistää EU:n talousarviovaroista avustuksina, riskipääomana ja korkotukina myönnettyyn tukeen sekä hankkeiden valmisteluun ja toteuttamiseen tai oikeus- ja sääntelykehyksen parantamiseen myönnettyyn tekniseen apuun. 5.3. Ehdotuksen tavoitteet ja odotetut tulokset sekä näihin liittyvät indikaattorit toimintoperusteisessa johtamismallissa Ehdotuksen pääasiallisena tavoitteena on edistää EIP:n osallisuutta EU:n poliittisten tavoitteiden saavuttamisessa rahoittamalla investointihankkeita. Tavoitteet, joihin valtuuden soveltamisalaan kuuluvilla EIP:n rahoitustoimilla pyritään, vaihtelevat alueittain ja ne esitetään yksityiskohtaisesti lainsäädäntöehdotuksessa. Ehdotetun päätöksen tärkeänä tavoitteena on myös kannustaa yhteistyöhön muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa. Tavoitteiden saavuttamista mitataan pääasiassa EIP:n rahoitustoimien kokonaismäärillä aluetta ja alaa kohti sekä muiden kansainvälisten rahoituslaitosten ja/tai komission ohjelmien kanssa yhteisrahoitettujen EIP:n rahoitustoimien määrillä. 5.4. Toteutustapa (alustava) ( Keskitetty hallinnointi ( komissio hallinnoi suoraan ( hallinnointivastuu siirretään ( toimeenpanovirastoille ( varainhoitoasetuksen 185 artiklassa tarkoitetuille yhteisöjen perustamille elimille ( kansallisille julkisoikeudellisille yhteisöille tai julkisen palvelun tehtäviä suorittaville yhteisöille ( Yhteistyössä toteutettava tai hajautettu hallinnointi ( jäsenvaltioiden kanssa ( kolmansien maiden kanssa ( Hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa (tarkennettava) Huomautukset: Nykyisiä säännöksiä seuraten ehdotuksessa esitetään, että neuvosto valtuuttaa EIP:n rahoittamaan investointihankkeita omien sääntöjensä ja menettelyjensä mukaisesti. Komissio vastaa yhteisön takuun hallinnoinnista. EIP ja komissio tekevät sopimuksen, jossa määrätään tämän päätöksen täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja menettelyistä. 6. SEURANTA JA ARVIOINTI 6.1. Seurantamenettely EIP:n rahoitustoimia, joihin yhteisön takuuta sovelletaan, hallinnoi EIP itse omien sääntöjensä ja menettelyjensä mukaisesti, mukaan luettuina asianmukaiset tarkastus-, valvonta- ja seurantamenettelyt. Kuten EIP:n perussäännössä todetaan, pankin tarkastuskomitean, jota avustavat ulkoiset tilintarkastajat, vastuulla on tarkastaa, että pankin toimet on toteutettu ja kirjanpito suoritettu asianmukaisesti. EIP:n valtuusto hyväksyy pankin tilinpidon vuosittain. Lisäksi EIP:n hallintoneuvosto, jossa komissiota edustaa yksi johtaja ja tämän varahenkilö, hyväksyy EIP:n jokaisen rahoitustoimen ja seuraa, että pankkia johdetaan sen perussäännön ja valtuuston antamien yleisten ohjeiden mukaisesti. Komission, tilintarkastustuomioistuimen ja EIP:n välisessä nykyisessä kolmenkeskisessä sopimuksessa, joka viimeksi uusittiin lokakuussa 2003, määrätään yksityiskohtaisesti säännöistä, joiden mukaisesti tilintarkastustuomioistuin suorittaa yhteisön takuun piiriin kuuluvien EIP:n rahoitustoimien tilintarkastukset. Ehdotuksen 7 artiklan mukaisesti komissio raportoi päätöksen nojalla toteutetuista EIP:n rahoitustoimista Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain; raportit laaditaan EIP:n toimittamien vuosiraporttien pohjalta ja niissä annetaan tiedot rahoituksesta eri alueilla ja aloilla sekä yhteistyöstä muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa. EIP toimittaa komissiolle tilasto-, rahoitus- ja kirjanpitotietoja jokaisesta rahoitustoimestaan siinä määrin kuin on tarpeen, jotta komissio voi täyttää raportointivelvoitteensa ja vastata Euroopan tilintarkastustuomioistuimen selvityspyyntöihin, sekä tilintarkastustodistukset laina- ja takauskannastaan. 6.2. Arviointimenettely 6.2.1. Ennakkoarviointi Tämän lainsäädäntöehdotuksen yhteydessä annetaan komission kertomus, joka sisältää yksityiskohtaisen arvioinnin nykyisestä yhteisön takuusta EU:n ulkopuolella toteutettaville EIP:n rahoitustoimille. Kertomukseen sisältyy myös erillinen liite, jossa analysoidaan tulevat tarpeet valtuuden kattamilla eri alueilla, mukaan luettuna rahoituksen hyödyntämiskyky, ja hahmotellaan, kuinka ehdotetulla valtuudella vastataan ennakoituihin tarpeisiin. 6.2.2. Väli-/jälkiarviointien perusteella toteutetut toimenpiteet (aikaisemmat kokemukset vastaavasta toiminnasta) Nykyisen yhteisön takuun käytöstä saadut kokemukset ovat johtaneet joihinkin muutosehdotuksiin takuuta koskevissa säännöissä. Ehdotetut muutokset koskevat erityisesti maantieteellistä kattavuutta, EIP:n valtuuden soveltamisalan määrittelyä eri alueilla, ns. varavaltuuden lisäämistä, EIP:n toimien ja EU:n ulkosuhdepoliittisten painopisteiden välisen yhteyden vahvistamista ja siihen liittyvän komission ja EIP:n välisen yhteistyön parantamista sekä takuulla katettavien riskien selkeyttämistä. Ehdotetulla valtuudella katetaan myös EIP:n myöntämät takaukset, kun edellisten valtuuksien nojalla takuulla katettiin vain lainat. 6.2.3. Tulevaa arviointia koskevat määräykset ja arviointien suorittamisvälit Ehdotuksessa esitetään, että EIP:n valtuuden voimassaoloajan puolivälissä, 30. kesäkuuta 2010 mennessä, tehdään väliarviointi, jonka perusteella voidaan tarvittaessa suunnata oikeusperustassa vahvistettuja painopisteitä uudelleen. Väliarvioinnin laatii komissio muun muassa EIP:n toimintakertomuksen ja EIP:n riippumattoman arviointiosaston tekemän arvioinnin pohjalta. Komissio laatii loppuraportin EIP:n valtuudesta 31. heinäkuuta 2013 mennessä. 7. P ETOSTENTORJUNTA YKSITYISKOHTAISISTA JÄRJESTELYISTÄ PETOSTEN JA KORRUPTION TORJUMISEKSI MÄÄRÄTÄÄN PANKIN SÄÄNNÖISSÄ JA MENETTELYISSÄ. EIP:N VALTUUSTO TEKI HEINÄKUUSSA 2004 PÄÄTÖKSEN PETOSTENTORJUNTAVIRASTON (OLAF) KANSSA TEHTÄVÄÄ YHTEISTYÖTÄ KOSKEVISTA MENETTELYISTÄ JA ON SEN JÄLKEEN MUUTTANUT SISÄISIÄ MENETTELYJÄÄN PÄÄTÖKSEN MUKAISIKSI. 8. YKSITYISKOHTAINEN ERITTELY TARVITTAVISTA RESURSSEISTA 8.1. Ehdotuksen tavoitteet ja niihin liittyvät rahoituskustannukset (miljoonaa euroa) 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012–13 | Virkamiehet tai väliaikaiset toimihenkilöt[24] (XX 01 01) | A*/AD | 4 | 4 | 4 | 4 | 4 | 8 | B*, C*/AST | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 6 | Momentilta XX 01 02 rahoitettava henkilöstö[25] | Momenteilta XX 01 04/05 rahoitettava muu henkilöstö[26] | YHTEENSÄ | 7 | 7 | 7 | 7 | 7 | 14 | 8.2.2. Toimintaan liittyvien tehtävien kuvaus Yhteisön takuun hallinnointi edellyttää seuraavia pääasiallisia toimia: - lainsäädäntöehdotusten ja takuusopimusten valmistelu - hyväksymismenettelyn hallinnointi - vuosittaisen budjettimenettelyn hallinnointi - vuotuinen raportointi neuvostolle ja parlamentille - takuumaksuvaatimusten käsittely - takuurahaston hallinnan seuranta - kirjanpito - suhteet tilintarkastustuomioistuimeen, Euroopan parlamenttiin ja neuvostoon. 8.2.3. Henkilöresurssien lähteet (henkilöstösääntöjen alainen henkilöstö) ( Korvattavan tai jatkettavan ohjelman hallinnointiin osoitetut tämänhetkiset virat ja/tai toimet ( Vuosistrategiaan ja alustavaan talousarvioesitykseen liittyvässä vuotta 2007 koskevassa menettelyssä jo myönnetyt virat ja/tai toimet ( Vuosistrategiaan ja alustavaan talousarvioesitykseen liittyvässä seuraavassa menettelyssä pyydettävät virat ja/tai toimet ( Hallinnoinnista vastaavan henkilöstön nykyisten virkojen ja/tai toimien uudelleenjärjestely (henkilöstön sisäinen uudelleenjärjestely) ( Vuodeksi n tarvittavat virat ja/tai toimet, jotka eivät sisälly vuosistrategiaan ja alustavaan talousarvioesitykseen liittyvään, kyseistä vuotta koskevaan menettelyyn Henkilöstö- ja hallintoresurssien tarve katetaan hallinnoivalle yksikölle vuotuisessa määrärahajaottelussa myönnetystä osuudesta. 8.2.4. Muut viitemäärään sisältyvät hallintomenot (XX 01 04/05 – hallintomenot) milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Budjettikohta (numero ja nimi) | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012-2013 | YHTEENSÄ | Muu tekninen ja hallinnollinen apu | - sisäinen | - ulkoinen | Tekninen ja hallinnollinen apu yhteensä | - | - | - | - | - | - | - | 8.2.5. Henkilöstömenot ja niihin liittyvät menot, jotka eivät sisälly viitemäärään milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Laji | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012-2013 | Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt (XX 01 01) | 0,756 | 0,756 | 0,756 | 0,756 | 0,756 | 1,512 | Momentilta XX 01 02 rahoitettava henkilöstö (ylim. toimihlöt, kans. asiantuntijat, sopimussuhteinen hlöstö jne.) (budjettikohta ilmoitettava) | - | - | - | - | - | - | Henkilöstömenot ja niihin liittyvät menot yhteensä (EIVÄT sisälly viitemäärään) | 0,756 | 0,756 | 0,756 | 0,756 | 0,756 | 1,512 | 8.2.6. Muut hallintomenot, jotka eivät sisälly viitemäärään milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012-2013 | YHTEENSÄ | XX 01 02 11 01 – Virkamatkat | XX 01 02 11 02 – Konferenssit ja kokoukset | XX 01 02 11 03 – Komiteoiden kokoukset[28] | XX 01 02 11 04 – Selvitykset ja kuulemiset | XX 01 02 11 05 – Tietojärjestelmät | 2 Muut hallintomenot yhteensä (XX 01 02 11) | 3 Muut hallintomenojen kaltaiset menot (eritellään budjettikohdittain) | Hallintomenot yhteensä lukuun ottamatta henkilöstömenoja ja niihin liittyviä menoja (EIVÄT sisälly viitemäärään) | - | - | - | - | - | - | - | [1] EUVL C […], […], s. […] [2] EUVL C […], […], s. […] [3] EYVL L 9, 13.1.2000, s. 24, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2006/174/EY (EUVL L 62, 3.3.2006, s. 26). [4] EYVL L 292, 9.11.2001, s. 41. [5] EUVL L 21, 25.1.2005, s. 11. [6] KOM(2004) 627 lopullinen. [7] KOM(2004) 628 lopullinen. [8] KOM(2004) 629 lopullinen. [9] KOM(2005) 561 lopullinen. [10] KOM(2004) 373 lopullinen. [11] KOM(2005) 636 lopullinen. [12] KOM(2003) 399 lopullinen. [13] KOM(2004) 630 lopullinen. [14] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. [15] EYVL L 293, 12.11.1994, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY, Euratom) N:o 2273/2004, EUVL L 396, 31.12.2004, s. 28. [16] KOM(2005) 130 lopullinen. [17] Jaksottamattomat määrärahat (EI-JM). [18] Takuiden maksamisesta merkittävien laiminlyöntien vuoksi syntyy 100 miljoonan euron vuotuiset kustannukset (katso ”vaikutuksia lieventävä tasausjärjestelmä” 5.4.2005 annetussa asiakirjassa KOM(2005) 130). [19] Arvioitaessa varojen arvossa mahdollisesti tapahtuneiden muutosten vaikutuksia rahoitusjärjestelmään on tehty seuraavat oletukset:– sijoitusten kesto 3,3 vuotta– yhden prosentin nousu korkotasossa vuosittain– arvioidun ’tavanomaisen rajoitusjärjestelmän’ mukainen takuurahaston varojen kehitysSiirtymäkauden vuoksi vaikutuksia ei koidu vuosille 2007 ja 2008. [20] Menot, jotka eivät kuulu kyseisen osaston xx lukuun xx 01. [21] Menot, jotka otetaan osaston xx momentille xx 01 04. [22]#$,NO^_`~€?‹{ Œ Ž ’ µ ,07“—¼}ú!þ! Menot, jotka otetaan lukuun xx 01 muille momenteille kuin xx 01 04 tai xx 01 05. [23] Katso toimielinten sopimuksen 19 ja 24 kohta. [24] Kyseisen henkilöstön kustannukset EIVÄT sisälly viitemäärään. [25] Kyseisen henkilöstön kustannukset EIVÄT sisälly viitemäärään. [26] Kyseisen henkilöstön kustannukset sisältyvät viitemäärään. [27] Tässä olisi viitattava asianomaisia toimeenpanovirastoja koskeviin rahoitusselvityksiin. [28] Ilmoitetaan, millaisesta komiteasta on kysymys ja mihin ryhmään se kuuluu.