Alkuperänimityksen ja maantieteellisten merkintöjen suojasta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

(2003/C 40/03)

Tämä julkaiseminen sisältää oikeuden vastustaa rekisteröintiä mainitun asetuksen 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Väitteet hakemusta vastaan on tehtävä jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen välityksellä kuuden kuukauden kuluessa julkaisemisesta. Julkaiseminen perustellaan seuraavilla tekijöillä ja erityisesti 4 kohdan 6 alakohdalla, joiden mukaan hakemus katsotaan perustelluksi asetuksessa (ETY) N:o 2081/92 tarkoitetulla tavalla.

NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2081/92

REKISTERÖINTIHAKEMUS: 5 ARTIKLA

SAN ( ) SMM (x)

Asiakirjan kansallinen numero: 011/03

1. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen Nimi: Hoofdproductschap Akkerbouw

Osoite: Postbus 29739

Puhelin (31-70) 370 87 08

Faksi (31-70) 370 84 44

2. Hakijaryhmittymä 2.1 Nimi: Stichting "De Westlandse druif"

2.2 Osoite: Postbus 666

2675 ZX Honselersdijk

Puhelin (31-174) 64 26 73

Faksi (31-174) 64 06 45

2.3 Kokoonpano: Tuottajat, viljelijät ja entiset sadonkorjaajat

3. Tuoteluokka: 1.6 Hedelmät, vihannekset ja viljat

4. Tavaraerittely

(4 artiklan 2 kohdan mukainen eritelmä)

4.1 Nimi: Westlandse druif. Syötäväksi tarkoitettu Westlandin rypäle on erittäin helposti sulava, ja sen luonnollisen rypälesokerin, vitamiinien ja kivennäisaineiden pitoisuus on hyvin korkea. Sitä on eri värejä ja lajikkeita, ja se on tarkoitettu sellaisenaan kulutettavaksi.

4.2 Kuvaus: Westlandissa viljellään kasvihuoneissa erilaisia rypälelajikkeita. Kyseessä ovat pyöreät tai soikionmuotoiset rypäleet suurissa tertuissa. Rypäleen pinta on hieman nukkainen; se ei ole laatuvirhe, vaan todistus laadukkaasta tuotteesta. Rypäleen väri vaihtelee lajikkeen mukaan (tumman)sinisestä valkoiseen/vihreään. Tertut painavat 300-1250 grammaa keskipainon ollessa noin 500 grammaa. Hedelmäliha on mehukas, kiinteä, maku tuore ja makea. Hedelmän maku on makea ja aromi voimakas.

4.3 Maantieteellinen alue: Maantieteellinen alue on Westland eli Hollannin eteläosan länsipuolinen alue, ja siihen kuuluvat seuraavat kunnat: Naaldwijk (Honselersdijk), 's-Gravenzande (Maasdijk), Maasland, De Lier, Monster (Poeldijk), Wateringen (Kwintsheul) ja Hoek van Holland. Suurin osa kasvihuoneista on Monsterissa, Wateringenissa ja Poeldijkissa. Rypälettä voidaan viljellä myös nykyaikaisissa kasvihuoneissa.

4.4 Alkuperätodisteet Historiaa: Eräät puutarhurit aloittivat rypäleen viljelyn Westlandissa 1600-luvulla ennen kaikkea pastori Verburgh de Poeldijkin aloitteesta. Viljely oli kuitenkin varsin suppeaa, ja vasta 1800-luvulla siitä tuli huomattavaa. Vuoden 1716 tienoilla käytettiin lähinnä varhaislajikkeita. Pienten, muuria vasten lepäävien suojien rakentaminen alkoi vasta 1800-luvun toisella puoliskolla. Rypälettä alettiin viedä vuonna 1830, mikä antoi viljelylle uuden sysäyksen. Alettiin rakentaa etelään antavia muureja, jotta viljelmät saisivat mahdollisimman paljon aurinkoa ja lämpöä. Vuodesta 1850 ryhdyttiin käyttämään pieniä lasirakenteita (schietramen), jotta viljelyolosuhteet olisivat tasaisemmat. Seuraavaksi käytettiin muuria vasten olevia suojia, ja vuonna 1888 rakennettiin ensimmäinen varsinainen kasvihuone (lasia molemmin puolin). Vielä vuonna 1880 Alankomaissa oli 180000 metriä rypäleen viljelyyn käytettyä muuria ja joitakin näitä muureja vasten rakennettuja suojia. Vuonna 1900 avomaaviljelyä ei enää harjoitettu. Suurin kehitys saavutettiin Alankomaissa 1920-luvulla. Vuonna 1928 teoksessa Staten van Landbouw in het Koninkrijk Holland (Maanviljelyksen tilanne Hollannin kuningaskunnassa) mainitaan ensimmäistä kertaa Westland rypäleenviljelyn keskuksena ja viitataan rypäleen vientiin Englantiin. Suurin tuotanto eli 22 miljoonaa kiloa on vuodelta 1936. Sodan jälkeen lukuisia viiniköynnösaloja raivattiin pois lähinnä omakustannushinnan merkittävän kohoamisen ja eteläisten maiden rypäleenviljelyn synnyttämän kasvavan kilpailun vuoksi. Tämän vuoksi viljelyala väheni huomattavasti. Rypäleen viljelyyn käytettävien kasvihuoneiden pinta-alan arvioidaan olevan Alankomaissa nykyisin noin 10 hehtaaria. Päinvastoin kuin nykyään, rypäleenviljelyllä on ollut Westlandissa hyvin huomattava taloudellinen merkitys. Toiseen maailmansotaan asti suurin osa kasvihuoneviljelyn pinta-alasta käytettiin rypäleen viljelyyn. Rypäleenviljely väheni huomattavasti vuoden 1940 jälkeen kiinteiden hintojen ja tuottavamman tomaatinviljelyn vuoksi. Harrastelijapuutarhurit ovat kuitenkin pitäneet pienimuotoisesti yllä tämän herkullisen rypäleen viljelyä.

4.5 Viljelymenetelmä/Valmistusmenetelmä: Rypäleenviljely on 100-prosenttisesti käsityötä eli kyseessä on todellinen pienimuotoinen viljely. Noin kaksi kuukautta ennen rypäleiden kypsymistä tertut valaistaan; tuolloin rypäleet ovat suurin piirtein suuren herneen kokoisia. Toimenpiteellä parannetaan rypäleiden laatua ja säilyvyyttä. Kasvihuoneita voidaan lämmittää, jotta rypäleet kypsyvät jo kesäkuussa. Jos kasvihuoneita ei lämmitetä, rypäleet voivat kypsyä elokuun alussa. Korjuukausi jatkuu lokakuun loppuun. Eräitä lajikkeita voidaan jäähdytettyinä saada vielä joulukuussa. Säilytettäviksi soveltuvat rypäleet pitää useimmiten kaupan tukkukauppias, kun taas muut lajikkeet myydään huutokaupalla. Suuri osa sadosta on tarkoitettu suoraan yksittäisille kuluttajille tai hedelmä- ja vihanneskauppiaille.

4.6 Yhteys maantieteelliseen alkuperään: Parhaimman laatuinen rypäle saadaan hiekkaiselta savimaalta. Eräillä Westlandin alueilla maaperä soveltuu erityisen hyvin näiden rypäleiden viljelyyn. Parhaimmat kasvihuoneessa viljellyt Westlandin rypäleet pidetään kaupan yksinomaan omalla merkillään alueellisina tuotteina. Vielä toimintaa jatkavat sadonkorjaajat pyrkivät tuottamaan ainutlaatuisen alueellisen tuotteen, jonka laatu on moitteeton ja maku erinomainen.

Syötäväksi tarkoitettu Westlandin rypäle vaikuttaa edelleen suuresti Westlandin imagoon värikkään historiansa ja aiemman taloudellisen merkityksensä kautta. Juuri tämän vuoksi perustettiin vuonna 1999 De Westlandse druif -säätiö, jonka tavoitteena on säilyttää tämän rypäleen viljely.

4.7 Valvontaelin Nimi: KCB

Osoite: Postbus 43133

Puhelin (31-70) 308 80 00

Faksi (31-70) 308 80 01

4.8 Merkintä: Westlandse druif

4.9 Kansalliset vaatimukset: Rypäleiden on täytettävä vuodelta 1997 olevan hedelmien ja vihannesten laatuvaatimuksia koskevan asetuksen laatuvaatimukset.

EY-numero: G/NL/00215/01.11.26.

Täydellisen asiakirjan vastaanottopäivä: 31. toukokuuta 2002.