Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 105 artiklassa tarkoitetun erään viinialan nimityksen eritelmän muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen julkaiseminen

(2019/C 235/07)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) 98 artiklassa tarkoitetulla tavalla kahden kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

TUOTE-ERITELMÄÄN TEHTÄVÄÄ MUUTOSTA KOSKEVA HAKEMUS

”VALLAGARINA”

PGI-IT-A0756-AM03

Hakemuksen jättöpäivä: 20.6.2017

1. Muutokseen sovellettavat säännöt

Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 105 artikla – Muu kuin vähäinen muutos

2. Muutoksen kuvaus ja perustelut

2.1 Uusien kuohuviiniluokkien lisääminen

Muutos koskee seuraavien uusien kuohuviiniluokkien ja -tyyppien lisäämistä:

valkoinen ja rosee ”kuohuviini”

valkoinen ja rosee ”laatukuohuviini”

valkoinen ”aromaattinen laatukuohuviini”.

Muutoksen mukaisesti

— ”kuohuviini” ja ”laatukuohuviini” on valmistettava yksinomaan seuraavista rypälelajikkeista: Chardonnay, Pinot Bianco, Pinot Grigio, Pinot Nero ja Müller Thurgau; Pinot Grigiota lukuun ottamatta etiketissä voidaan ilmoittaa yksi tai kaksi näistä viinirypälelajikkeista

— ”Aromaattinen laatukuohuviini” on valmistettava yksinomaan rypälelajikkeesta Moscato Giallo, joka voidaan ilmoittaa tuotteen kuvauksessa ja esittelyssä.

Trenton ja Veronan maakunnissa on jo pitkään tuotettu monia merkittäviä kuohuviinejä isoissa säiliöissä tapahtuvan jälkikäymisen avulla (Charmat-prosessi). Tämän muutoshakemuksen tarkoitus on, että näitä viinejä suojellaan paremmin ja että niillä on läheisempi yhteys alkuperäalueeseen sisällyttämällä ne SMM:n ”Vallagarina” tuote-eritelmään. Näin niitä koskisivat samat säännöt, joita on jo pitkään sovellettu hiilihapottomiin ja helmeileviin viineihin.

Mahdollisuudella luokitella nämä tuotteet SMM:n ”Vallagarina” piirin annettaisiin kuluttajille tarkat tiedot tuotteen maantieteellisestä alkuperästä ja perusteltaisiin samalla tuotteen arvon nouseminen hinta-asteikolla yksittäisten pullojen hinnannousun ja sen seurauksena myös käytettävien rypäleiden arvonnousun muodossa.

Lisäksi SMM:n ”Vallagarina” tarjoama maine saisi paikalliset tuotteet erottumaan anonyymien sekoite- ja lajikekuohuviinien suuresta määrästä, jotta niihin ei sovellettaisi vastaavanlaisten tuotteiden runsauteen markkinoilla perustuvaa hintapolitiikkaa.

Maantieteelliseen ympäristöön liittyvän yhteyden kuvaus osoittaa, miten kolmen eri luokan kuohuviinien (kuohuviini, laatukuohuviini ja aromaattinen laatukuohuviini) tuotannolla on pitkät perinteet SMM:n ”Vallagarina” alueella.

Muutos koskee yhtenäisen asiakirjan seuraavia kohtia: 2.3 ”Rypäletuotteiden luokat”, 3.4 ”Viinien kuvaus”, 2.5 ”Erityiset viininvalmistusmenetelmät”, 2.8 ”Yhteys maantieteelliseen alueeseen” sekä tuote-eritelmän 1, 2, 5 ja 6 artiklaa.

2.2 ”Havainnoitaviksi” luokiteltujen uusien lajikkeiden sisällyttäminen rypälelajikkeiden yhdistelmiin

Kuvaus ja perustelut

Kuvaus: Muutos koskee seuraavien lajikkeiden sisällyttämistä SMM:n ”Vallagarina” rypälelajikkeiden yhdistelmään Trenton ja Veronan maakunnissa:

— BRONNER* (B) / (Trento)

— HELIOS* (B) / (Trento)

— JOHANNITER* (B) / (Trento)

— SOLARIS* (B) / (Trento)

— TURCA (N) / (Trento)

— ANCELLOTTA (N) / (Verona)

— GOLDTRAMINER (B) / (Verona)

— GOSEN (N) / (Verona)

— OSELETA (N) / (Verona)

— PETIT VERDOT (N) / (Verona)

— REBO (N) / (Verona)

— ROSSIGNOLA (N) / (Verona)

— SANGIOVESE (N) / (Verona)

— SAUVIGNON (B) / (Verona)

— SENNEN (N) / (Verona)

— SYRAH (N) / (Verona)

— TREBBIANO GIALLO (N) / (Verona)

— TREBBIANO ROMAGNOLO (B) / (Verona)

— VELTLINER (B) / (Verona).

Näiden lajikkeiden käyttö SMM-viinien valmistuksessa on sallittua viiniköynnöslajikkeiden luokittelua koskevan sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla, yhdenmukaisesti Euroopan unionin lainsäädännön kanssa.

Nämä uudet rypälelajikkeet lisätään näin ollen tuote-eritelmään sisältyvien lajikkeiden joukkoon. Edellä olevassa luettelossa tähdellä merkittyjä lajikkeita ovat Vitis vinifera -lajin ja muiden lajien lajienväliset hybridit.

Muutoksella pyritään laajentamaan SMM:n ”Vallagarina” viinien rypälelajikkeiden yhdistelmää sisällyttämällä siihen Trenton ja Veronan maakunnissa viljeltäviä uusia rypälelajikkeita.

Lisäarvo voidaan panna merkille tarjolla olevien SMM:n ”Vallagarina” viinien määrän lisääntymisen ansiosta, koska käytetään uusia lajikkeita, jotka ovat joissakin tapauksissa häviämisvaarassa olleita elvytettyjä vanhoja paikallisia lajikkeita, ja koska edistetään tiettyjä ”kestäviä” lajikkeita, joita varten kasvinsuojeluaineita tarvitaan vain rajoitetusti.

Näitä lajikkeita ei voida käyttää SAN-viinien tuotannossa, mutta muutoksen perusteella ne voidaan ilmoittaa ja niiden myyntiä edistää asiaankuuluvien SMM-viinien merkinnöissä.

Muun muassa kansalliseen lainsäädäntöön hiljattain tehdyt muutokset, joilla lainsäädäntöä yhdenmukaistetaan EU:n lainsäädännön asiaa koskeviin säännöksiin, ovat tarjonneet mahdollisuuden käyttää SMM-viinien valmistukseen Vitis vinifera -lajien lajienvälisten hybridien ja muiden lajien viiniköynnöslajikkeita.

Koska tällaiset lajikkeet ovat luonnostaan vastustuskykyisiä viiniköynnösten merkittävimmille taudinaiheuttajille (viininlehtihome ja viiniköynnöksen härmä), niitä varten tarvitaan vain vähän kemiallista käsittelyä. Tämän erityisominaisuuden vuoksi niitä viljellään pääasiassa herkillä alueilla, kuten koulujen, asuinalueiden, liikuntapaikkojen, pyöräilyreittien ja sairaaloiden läheisyydessä, jotta näillä alueilla varmistetaan terveyden korkeatasoinen suojelu.

Ottaen huomioon näiden innovatiivisten lajikkeiden yllä mainitut ympäristöominaisuudet, niiden viljelyalan kasvu ja niiden viiniyttämisestä saadut hyvät tulokset muutoksella pyritään tarjoamaan myös tällaisille tuotteille tarvittavaa tunnistettavuutta ja suojaa.

Mahdollisuus tuoda markkinoille SMM-viinejä, joiden merkinnöissä mainitaan tällaiset lajikkeet, nostaisi lajikkeiden arvoa.

Näiden lajikkeiden mainitseminen etiketissä yhdessä maantieteellisen merkinnän ”Vallagarina” kanssa nostaisi yksittäisten tuotteiden arvoa. On myös muistettava, että osa kuluttajista ei juurikaan tunne tai arvosta näitä lajikkeita, koska niitä ei tähän asti ole voinut mainita kyseisten viinien merkinnöissä.

Joka tapauksessa tällaisten lajikkeiden käyttö missä tahansa suhteessa on edelleen mahdollista SMM:n ”Vallagarina” valkoviinien tuotannossa.

Muutos koskee yhtenäisen asiakirjan 2.7 kohtaa ”Pääasialliset rypälelajikkeet” ja tuote-eritelmän 2, 5 ja 8 artiklaa.

2.3 Viinin tuotantoa lähialueilla koskevat poikkeukset

Maantieteellinen alue on lisätty ja määritelty jalostustoimien toteuttamista koskevien poikkeusten osalta asiaa koskevan EU:n lainsäädännön säännösten mukaisesti.

Tässä yhteydessä on vahvistettu, että 3 artiklassa määritellyn rypäletuotantoalueen lisäksi viiniä voidaan valmistaa myös Trenton ja Veronan maakuntien koko hallinnollisella alueella.

Lisäksi SMM:ää ”Vallagarina” voidaan valmistaa koko Veneton alueella ja naapurialueella Lombardiassa edellyttäen, että kyseiset tilat voivat osoittaa, että SMM:n ”Vallagarina” viinien valmistusperinne tai niiden jalostaminen helmeileviksi viineiksi on jatkunut katkeamatta viimeiset viisi viinivuotta.

Tällä muutosehdotuksella annetaan siten sovellettavan lainsäädännön mukaisesti sääntöjä, jotka koskevat SMM:n ”Vallagarina” viinien jalostusta myös määritellyn rypäletuotantoalueen viereisillä hallintoalueilla, joihin sisältyvät Veneton ja Lombardian alueet. Jotta kyseisiin tiloihin voidaan soveltaa poikkeusta, jonka nojalla ne voivat valmistaa viiniä ja/tai jalostaa sitä helmeileväksi viiniksi edellä mainituilla hallintoalueilla, jotka ovat suurempia kuin maakunnat, niiden on osoitettava, että ne ovat harjoittaneet katkeamatta tällaista toimintaa SMM:n ”Vallagarina” viinien valmistamiseksi viimeisen viiden viinivuoden aikana.

Tämä poikkeus perustuu vakiintuneeseen perinteeseen, ja se antaa kyseisille tuottajille myös mahdollisuuden käyttää edellä mainituilla rypäletuotantoalueen viereisillä alueilla sijaitsevia tuotantolaitoksia; poikkeusta ei kuitenkaan laajenneta muihin jalostuslaitoksiin, jotta tarvittavia tarkastuksia yksinkertaistetaan.

Tämä muutos koskee yhtenäisen asiakirjan 2.9 kohtaa ”Olennaiset lisäedellytykset” ja tuote-eritelmän 5 artiklaa.

2.4 Tiedot viinien sekoittamista koskevasta viininvalmistusmenetelmästä

Viinien ja rypäleiden puristemehun sekoittamista koskevaan viininvalmistusmenetelmään liittyvä 5 artikla on muotoiltava uudelleen, jotta ei olisi mahdollisuutta käyttää edes osittain viinejä, jotka ovat peräisin muista rypälelajikkeista kuin niistä, joita voidaan viljellä Trenton ja Veronan maakunnissa.

Muutoksen tarkoituksena on antaa toimijoille selkeämpiä tietoja perinteisen sekoitusmenetelmän käyttömahdollisuuksista, jotka ovat aiempaa rajallisemmat. Selvennyksellä pyritään estämään se, että muiden kuin kyseisissä maakunnissa viljeltävien rypäleiden käyttäminen sekoitusmenetelmässä vaikuttaisi haitallisesti näiden viinien luonnehdintaan ja tyypillisiin ominaisuuksiin.

Muutos koskee yhtenäisen asiakirjan 2.5 kohtaa ”Viininvalmistusmenetelmät:” ja tuote-eritelmän 5 artiklaa.

2.5 ”Pinot Grigio” -lajikkeen poistaminen

”Pinot Grigio” -rypälelajikkeeseen ei voida enää viitata SMM:n ”Vallagarina” hiilihapottomien, helmeilevien viinien ja kuohuviinien nimissä ja kuvauksessa siinäkään tapauksessa, että etiketissä määritellään kaksi rypälelajiketta.

”Pinot Grigio” -lajiketta koskevan viittauksen poistaminen liittyy rinnakkaiseen pyyntöön suojella suojattua alkuperänimitystä ”Delle Venezie”, jolle on varattu tämä lajiketyyppi. Tämä päätös on sovittu tuotantoketjussa, ja sen tavoitteena on myöntää korkein alkuperänimityksen asema viinille, jota saadaan Pinot Grigio -lajikkeesta, koska tämä on Koillis-Italian erottuvin ja edustavin lajike.

Tämä muutos koskee yhtenäisen asiakirjan kohtia 2.4 ”Viinien kuvaus”, 2.7 ”Pääasialliset rypälelajikkeet” ja 2.9 ”Olennaiset lisäedellytykset” sekä tuote-eritelmän 2 ja 7 artiklaa.

2.6 Valvontaelintä koskevien tietojen päivittäminen

Valvontaelintä koskevat tiedot on päivitetty: valvontaelimeksi ilmoitetaan Trenton kauppa-, teollisuus-, käsiteollisuus- ja maatalouskamari maatalous-, elintarvike- ja metsätalousministeriön sijasta.

Muutos perustuu siihen, että Trenton kauppa-, teollisuus-, käsiteollisuus- ja maatalouskamari otti tehtäväkseen hoitaa SMM:n ”Vallagarina” tuotantoketjun tarkastukset maatalous-, elintarvike- ja metsätalousministeriön sijasta 1. elokuuta 2012 alkaen.

Muutos koskee tuote-eritelmän 9 artiklaa, eikä se vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Tuotteen nimi

Vallagarina

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SMM – suojattu maantieteellinen merkintä

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

4. Kuohuviini

5. Laatukuohuviini

6. Aromaattinen laatukuohuviini

8. Helmeilevä viini

4. Viinin/viinien kuvaus

”Vallagarina” Bianco – Luokat viini (1) ja helmeilevä viini (8), mukaan lukien maininta yhdestä tai kahdesta rypälelajikkeesta, paitsi Pinot Grigio.

Erityyppisten valkoviinien värivalikoima on laaja ja vaihtelee oljenkeltaisesta kullankeltaiseen. Niissä saattaa olla myös aavistus vaaleanvihreää tai kuparinsävyä. Ne ovat hienoaromisia ja niissä on hedelmäisiä ja joskus aromaattisia sävyjä, jotka heijastavat viinissä käytettyä pääasiallista rypälelajiketta. Maku on tasapainoinen ja hyvärakenteinen ja vaihtelee kuivasta makeaan. Alkoholipitoisuuden ja happamuuden välillä on hyvä tasapaino.

Helmeilevissä valkoviineissä hiilidioksidi lisää viinin raikkautta ja eloisuutta.

Niissä valkoviiniluokissa ja -tyypeissä, joissa ilmoitetaan yhden tai kahden rypälelajikkeen nimi, on oltava viinin valmistuksessa käytetyn rypälelajikkeen tai käytettyjen rypälelajikkeiden aistinvaraiset ominaisuudet erityisesti, kun kyse on väriominaisuuksista.

Viinin valmistaminen kahden samanvärisen lajikkeen rypäleitä käyttämällä on vakiintunut ja yleinen käytäntö. Jotta varmistetaan, että nämä viinit heijastavat molempien niiden rypälelajikkeiden ominaisuuksia, joista ne on valmistettu, vähemmän käytetyn rypälelajikkeen osuuden on edelleen oltava yli 15 prosenttia kokonaismäärästä, ja lajikkeet on ilmoitettava etiketissä alenevassa järjestyksessä käytettyjen rypäleiden määrän osalta.

Kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina vähintään: 9,0 %;

Sokeriton uutos vähintään: 14,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus 3,5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (milligrammaa/litra)

Analyyttiset parametrit, joita ei ole mainittu, ovat kansallisessa ja unionin lainsäädännössä vahvistettujen raja-arvojen mukaisia.

”Vallagarina” Rosato – Luokat viini (1) ja helmeilevä viini (8), mukaan lukien maininta yhdestä tai kahdesta rypälelajikkeesta, paitsi Pinot Grigio

Nämä roseeviinit ovat juomavalmiita tuotteita, jotka on valmistettu pääosin rypälelajikkeista Schiava ja Merlot.

Niiden väri vaihtelee vaaleanpunaisen eri sävyjen välillä riippuen valmistusmenetelmästä ja siitä, kuinka kauan kontakti kuorten kanssa kestää. Niiden aromi on hienostunut, hedelmäinen ja muistuttaa metsämarjoja; maku vaihtelee kuivasta makeaan, ja sille on tunnusomaista erityinen raikkaus ja helppo juotavuus, erityisesti helmeilevissä viineissä.

Helmeilevissä roseeviineissä hiilidioksidi lisää viinin raikkautta ja eloisuutta.

Niissä viiniluokissa ja -tyypeissä, joissa ilmoitetaan yksi tai kaksi rypälelajiketta, on oltava viinin valmistuksessa käytetyn rypälelajikkeen tai käytettyjen rypälelajikkeiden aistinvaraiset ominaisuudet erityisesti, kun kyse on väriominaisuuksista.

Viinin valmistaminen käyttämällä kahden samanvärisen lajikkeen rypäleitä on vakiintunut ja yleinen käytäntö. Jotta varmistetaan, että nämä viinit heijastavat molempien niiden rypälelajikkeiden ominaisuuksia, joista ne on valmistettu, vähemmän käytetyn rypälelajikkeen osuuden on edelleen oltava yli 15 prosenttia kokonaismäärästä, ja lajikkeet on ilmoitettava etiketissä alenevassa järjestyksessä käytettyjen rypäleiden määrän osalta.

Kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina vähintään: 9,0 %;

Sokeriton uutos vähintään: 15,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus 3,5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (milligrammaa/litra)

Analyyttiset parametrit, joita ei ole mainittu, ovat kansallisessa ja unionin lainsäädännössä vahvistettujen raja-arvojen mukaisia.

”Vallagarina” Rosso – Luokat viini (1) ja helmeilevä viini (8), mukaan lukien maininta yhdestä tai kahdesta rypälelajikkeesta

Viinien väri vaihtelee rubiininpunaisen eri sävyjen välillä. Iäkkäämmissä viineissä saattaa olla oranssin vivahteita.

Aromi on hedelmäinen, ja siinä on joskus hienostuneita vivahteita, jotka kehittyvät, jos viini on saanut ikääntyä. Maku on tasapainoinen ja vaihtelee kuivasta makeaan. Novellossa on aromeja ja makuja, jotka liittyvät hiilidioksidikäymiseen (maserointi) perustuvaan tekniikkaan, jota käytetään viinin valmistukseen rypäleistä.

Helmeilevissä punaviineissä hiilidioksidi antaa viinille raikkautta ja eloisuutta.

Niissä punaviiniluokissa ja -tyypeissä, joissa ilmoitetaan yksi tai kaksi rypälelajiketta, on oltava viinin valmistuksessa käytetyn rypälelajikkeen tai käytettyjen rypälelajikkeiden aistinvaraiset ominaisuudet erityisesti, kun kyse on väriominaisuuksista.

Viinin valmistaminen käyttämällä kahden samanvärisen lajikkeen rypäleitä on vakiintunut ja yleinen käytäntö. Jotta varmistetaan, että nämä viinit heijastavat molempien niiden rypälelajikkeiden ominaisuuksia, joista ne on valmistettu, vähemmän käytetyn rypälelajikkeen osuuden on edelleen oltava yli 15 prosenttia kokonaismäärästä, ja lajikkeet on ilmoitettava etiketissä alenevassa järjestyksessä käytettyjen rypäleiden määrän osalta.

Kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina vähintään:

— 11,0 % ”Novello”-tyypissä

— 9,0 % muissa tyypeissä

Sokeriton uutos vähintään: 18,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus 3,5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (milligrammaa/litra)

Analyyttiset parametrit, joita ei ole mainittu, ovat kansallisessa ja unionin lainsäädännössä vahvistettujen raja-arvojen mukaisia.

”Vallagarina” Bianco – Luokat kuohuviini (4) ja laatukuohuviini (5), mukaan lukien maininta yhdestä tai kahdesta rypälelajikkeesta, paitsi Pinot Grigio

Tällaisia voidaan valmistaa vain lajikkeesta Chardonnay, Pinot Bianco, Pinot Grigio, Pinot Nero tai Müller Thurgau tai niiden yhdistelmästä.

Viinien väri vaihtelee oljenkeltaisesta kullankeltaiseen. Niissä saattaa olla myös aavistus vaaleanvihreää sekä hienojakoista ja pitkäkestoista vaahtoa; ne ovat hienoaromisia, joskus hedelmäisiä, ja niissä voi olla aavistus hiivan aromia.

Maku on eloisa ja tasapainoinen ja vaihtelee luonnollisesti kuivasta (brut nature) makeaan.

Helmeilevien valkoviinien luokissa ja tyypeissä, joissa ilmoitetaan yksi tai kaksi rypälelajiketta, on oltava viinin valmistuksessa käytetyn rypälelajikkeen tai käytettyjen rypälelajikkeiden aistinvaraiset ominaisuudet erityisesti, kun kyse on väriominaisuuksista, lukuun ottamatta Pinot Nero -rypäleitä, jotka käyvät ilman kuoria ja joita käytetään kuohuviinien ja laatukuohuviinien valmistukseen.

Viinin valmistaminen käyttämällä kahden samanvärisen lajikkeen rypäleitä on vakiintunut ja yleinen käytäntö. Jotta varmistetaan, että nämä viinit heijastavat molempien niiden rypälelajikkeiden ominaisuuksia, joista ne on valmistettu, vähemmän käytetyn rypälelajikkeen osuuden on edelleen oltava yli 15 prosenttia kokonaismäärästä, ja lajikkeet on ilmoitettava etiketissä alenevassa järjestyksessä käytettyjen rypäleiden määrän osalta.

Kokonaisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina vähintään: 11,0 %;

Sokeriton uutos vähintään: 14,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) 10,5 Vähimmäishappopitoisuus 4,5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (milligrammaa/litra)

Analyyttiset parametrit, joita ei ole mainittu, ovat kansallisessa ja unionin lainsäädännössä vahvistettujen raja-arvojen mukaisia.

”Vallagarina” Rosato – Luokat kuohuviini (4) ja laatukuohuviini (5), mukaan lukien maininta yhdestä tai kahdesta rypälelajikkeesta, paitsi Pinot Grigio

Tällaisia voidaan valmistaa vain viineistä, jotka on valmistettu lajikkeesta Chardonnay, Pinot Bianco, Pinot Grigio, Pinot Nero ja Müller Thurgau tai niiden yhdistelmästä.

Roseekuohuviinien väri vaihtelee vaaleanpunaisen eri sävyjen välillä ja niissä on hienojakoista ja pitkäkestoista vaahtoa; ne ovat hienoaromisia, joskus hedelmäisiä, ja niissä voi olla aavistus hiivan aromia.

Maku on eloisa ja tasapainoinen ja vaihtelee luonnollisesti kuivasta (brut nature) makeaan.

Niissä roseekuohuviinien luokissa ja tyypeissä, joissa ilmoitetaan yksi tai kaksi rypälelajiketta, on oltava kulutukseen saatettaessa edellä mainittujen ominaisuuksien lisäksi viinin valmistuksessa käytetyn rypälelajikkeen tai käytettyjen rypälelajikkeiden aistinvaraiset ominaisuudet.

Viinin valmistaminen käyttämällä kahden samanvärisen lajikkeen rypäleitä on vakiintunut ja yleinen käytäntö. Jotta varmistetaan, että nämä viinit heijastavat molempien niiden rypälelajikkeiden ominaisuuksia, joista ne on valmistettu, vähemmän käytetyn rypälelajikkeen osuuden on edelleen oltava yli 15 prosenttia kokonaismäärästä, ja lajikkeet on ilmoitettava etiketissä alenevassa järjestyksessä käytettyjen rypäleiden määrän osalta.

Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 11,0 %;

Sokeriton uutos vähintään: 14,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) 10,5 Vähimmäishappopitoisuus 4,5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (milligrammaa/litra)

Analyyttiset parametrit, joita ei ole mainittu, ovat kansallisessa ja unionin lainsäädännössä vahvistettujen raja-arvojen mukaisia.

”Vallagarina” Bianco – Luokka aromaattinen laatukuohuviini (6), mukaan lukien maininta Moscato Giallo -rypälelajikkeesta.

Tätä viinityyppiä voidaan valmistaa ainoastaan Moscato Giallo -lajikkeen rypäleen puristemehusta tai osittain käyneestä rypäleen puristemehusta.

Aromaattisen laatukuohuviinin väri vaihtelee oljenkeltaisesta kullankeltaiseen. Siinä saattaa olla myös aavistus vaaleanvihreää sekä hienojakoista ja pitkäkestoista vaahtoa. Aromi on aromaattinen, hienoarominen ja Moscatolle tyypillinen, ja maku on eloisa, ja vaihtelee erittäin kuivasta (extra brut) makeaan.

Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 11,0 %;

Sokeriton uutos vähintään: 14,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) 6,0 Vähimmäishappopitoisuus 5,0 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (milligrammaa/litra)

Analyyttiset parametrit, joita ei ole mainittu, ovat kansallisessa ja unionin lainsäädännössä vahvistettujen raja-arvojen mukaisia.

5. Viininvalmistusmenetelmät

a. Olennaiset viininvalmistusmenetelmät

Viininvalmistusmenetelmä, jossa sekoitetaan rypäleiden puristemehua ja viinejä

Asianomaiset viininvalmistusmenetelmien rajoitukset

Tuote-eritelmässä sallitaan puristemehun ja viinien sekoittaminen (enintään 15 %) asiaankuuluvan Euroopan unionin lainsäädännön mukaisesti myös muilta Italian viinintuotantoalueilta peräisin olevien viininrypäleiden puristemehun ja viinien kanssa, jos nämä on valmistettu muista kuin aromaattisista rypälelajikkeista, jotka on luokiteltu ”viljelyyn soveltuviksi” tai ”havainnoitaviksi” Trenton ja Veronan maakunnissa.

Viininvalmistusmenetelmä, jossa viinistä jalostetaan kuohuviiniä

Asianomaiset viininvalmistusmenetelmien rajoitukset

Kuohuviiniksi jalostaminen sallitaan ainoastaan suurissa säiliöissä (autoklaaveissa) tapahtuvan jälkikäymisen avulla.

b. Enimmäistuotokset

”Vallagarina” Bianco, Rosato ja Rosso, joissa ei mainita rypälelajiketta

23 000 kilogrammaa rypäleitä hehtaaria kohden

”Vallagarina”-viinit, joissa määritellään rypälelajike, kun kyse on Veronan maakunnassa korjatuista rypäleistä

23 000 kilogrammaa rypäleitä hehtaaria kohden

”Vallagarina”-viinit, joissa määritellään rypälelajike, kun kyse on Trenton maakunnassa korjatuista rypäleistä

19 500 kilogrammaa rypäleitä hehtaaria kohden

6. Rajattu maantieteellinen alue

Vallagarina-viinien valmistukseen käytettyjen rypäleiden tuotantoalueeseen kuuluvat:

— Kuntien Ala, Aldeno, Avio, Besenello, Brentonico, Calliano, Cimone, Garniga, Isera, Mori, Nogaredo, Nomi, Pomarolo, Rovereto, Terragnolo, Trambileno, Vallarsa, Villa Lagarina ja Volano koko hallinnollinen alue Trenton autonomisessa maakunnassa

— Kuntien Brentino Belluno, Dolcè ja Rivoli Veronese määritelty alueen osa Veronan maakunnassa.

Tuotantoalue käsittää alueen, joka on maantieteellisesti ja historiallisesti tunnettu nimellä ”Vallagarina” ja joka sijaitsee Adige-joen varrella noin 60 pituisella etäisyydellä Trenton ja Veronan maakuntien välillä.

Alue kuuluu EU:n viininviljelyvyöhykkeeseen C I (Trenton maakunnan alueella) ja C II (Veronan maakunnan alueella).

7. Pääasiallinen rypälelajike / pääasialliset rypälelajikkeet

Grapariol B.

Gosen N.

Goldtraminer B.

Garganega B. – Garganego

Franconia N.

Forsellina N.

Maor B.

Manzoni Bianco B. – Incrocio Manzoni 6.0.13 B.

Malvasia Istriana B. – Malvasia

Malvasia Bianca Lunga B. – Malvoisier

Corbina N. – Corbinella

Chardonnay B.

Lagrein N.

Lagarino B.

Kerner B.

Johanniter B.

Helios B.

Groppello di Revò N. – Groppello

Bianchetta Trevigiana B. – Bianchetta

Barbera N.

Durella B. – Durello

Dindarella N.

Croatina N. – Bonarda

Corvinone N.

Corvina N. – Cruina

Cortese B. – Bianca Fernanda

Ancellotta N. – Lancellotta

Casetta N.

Carmenère N. – Cabernet Nostrano

Cabernet Sauvignon N. – Cabernet

Cabernet Franc N. – Cabernet

Bronner B.

Verdealbara B.

Veltliner B. – Grüner Veltliner

Turchetta N.

Tocai Friulano B. – Tuchì

Moscato Bianco B. – Moscato Reale

Teroldego N.

Syrah N. – Shiraz

Sylvaner Verde B. – Sylvaner

Spigamonti N.

Solaris B.

Sennen N.

Schiava Grossa N. – Großvernatsch

Schiava Grigia N. – Grauvernatsch

Riesling Renano B. – Riesling

Riesling Italico B. – Welschriesling

Rebo N.

Raboso Veronese N. – Raboso

Turca N.

Trebbiano Toscano B. – Procanico

Trebbiano Romagnolo B. – Trebbiano

Trebbiano Giallo B. – Rossetto

Trebbiano di Soave B. – Turbiana

Traminer Aromatico Rs. – Gewürztraminer

Petit Verdot N.

Pavana N.

Paolina B.

Oseleta N.

Nosiola B.

Schiava Gentile N. – Mittervernatsch

Sauvignon B. – Sauvignon Blanc

Sangiovese N. – Sangioveto

Saint Laurent N.

Rossignola N. – Rossetta

Rossara N.

Rondinella N.

Molinara N.

Meunier N.

Merlot N.

Marzemino N. – Berzemino

Marzemina Grossa N. – Marzemina Bastarda

Pinot Nero N. – Pinot

Pinot Grigio – Pinot

Pinot Bianco B. – Pinot

Lambrusco a Foglia Frastagliata N. – Enantio N.

Negrara N.

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

SMM ”Vallagarina” – kaikki tuoteluokat: viini (1), kuohuviini (4), laatukuohuviini (5), aromaattinen laatukuohuviini (6), helmeilevä viini (8)

Yhteyden kannalta merkitykselliset luontoon liittyvät tekijät

Vallagarina käsittää alueen, joka sijaitsee Adige-joen varrella Trenton ja Veronan maakuntien välillä. Viininviljely on tämän alueen tärkein maatalouden muoto, myös maiseman kannalta. Alueella on tyypillinen jääkauden seurauksena syntyneiden suurten laaksojen muoto, ja rinteet ovat jyrkät ja pystysuorien kallioseinämien ympäröimät. Viiniköynnökset peittävät maan 100–700 metrin korkeudessa merenpinnan yläpuolella. Laakson pohjan maaperä koostuu alluviaalisista kerrostumista, joiden rakenne on pääasiassa savea ja hiekkaa ja joissa on suuri osuus hienorakenteista hiekkaa; kiviä ei yleensä ole, lukuun ottamatta muutamia tulva-alueita alluviaalikeilojen lähellä. Maaperä on melko nuorta, syvän ja erittäin syvän välillä, ja maalaji vaihtelee hieta- ja hiesutyypin maista hiekkaan ja hiesuun, ja kalkkikivipitoisuus on usein korkea; vedenpoisto on yleensä hyvä. Mäkinen alue koostuu kalkkikartioista, joissa on yleensä korkea karbonaattipitoisuus ja paljon kiviä. Iseran ja Brentonicon välissä sijaitsevilla kukkuloilla on basalttikerroksista peräisin olevaa maa-ainesta. Jos rinteet ovat jyrkempiä, maaperä on pengerretty kivimuureilla. Vallagarina on Alppien ilmaston ja lauhkeamman Veneton Esialppien ilmaston välinen siirtymäalue. Kesät ovat kuumia, mutta varsinkin loppukesällä mäkisten alueiden lämpötila vaihtelee huomattavasti päivän ja yön välillä. Talvet ovat kylmiä ja lämpötilat voivat laskea alle nollaan; pohjoisempana olevien alueiden lämpötilat ovat korkeampia lähistöllä sijaitsevan Gardajärven aiheuttamien lämpöolosuhteiden vuoksi. Sademäärä on tyypillinen Välimeren alueelle, jolla vuotuiset keskiarvot ovat 850–1 000 mm.

Yhteyden kannalta merkitykselliset historialliset ja inhimilliset tekijät

Viiniköynnösten kasvatus alueella juontaa juurensa paleovenetolaisen tai etruskilaisen ja reetialaisen sivilisaation aikaan (7.–5. vuosisata eaa.). Jo antiikin Rooman aikoina alueen pohjoisen ja eteläisen Euroopan välinen strateginen sijainti tarjosi mahdollisuuksia viinien levittämiselle markkinoille molempiin suuntiin. Merkittävä todiste on toiselta tai kolmannelta vuosisadalta eaa. peräisin oleva Trenton viinikauppiaalle Publius Tenatius Essimnukselle omistettu hautapaasi, joka löytyi Saksassa Passausta. Viininviljely alueella lisääntyi merkittävästi, kun se liitettiin Venetsian tasavaltaan. Marzeminon-lajike otettiin käyttöön Vallagarinassa samassa yhteydessä. Viininviljely menetti sen jälkeen merkitystään, kun paikalliset viljelijät alkoivat viljellä silkkiäispuun marjoja silkkiäistoukkien ruokkimiseksi. Viinikirvan tuhojen ja sodan jälkeinen uudelleenrakentaminen tarjosi Vallagarinalle mahdollisuuden saada takaisin asemansa kansallisessa viinintuotannossa jo 1950-luvulta lähtien. Todisteet osoittavat, että nimitys ”Vallagarina” on ollut sen jälkeen jatkuvasti käytössä, mikä johti samannimisen maantieteellisen merkinnän tunnustamiseen vuonna 1995. Vallagarinan maantieteellistä nimeä on myös käytetty historiallisesti Trenton kauppakamarin markkinaraporteissa ja 1900-luvun alusta lähtien pidettyjen alueen viinitapahtumien esitteissä.

Siitä lähtien Vallagarinan viininviljelyyn ja viininvalmistustoimintaan on vaikuttanut myönteisesti San Michele all’Adigen (Trento) ja Conegliano Veneton (Treviso) viinikoulujen läheisyys. Niiden ansiosta viininviljelyn ja viininvalmistuksen uusia tekniikkoja ja tietämystä on levitetty niiden perustamisesta lähtien.

Lisäksi paikallisten sidosryhmien (viininviljelijöiden ja viininvalmistajien) panos ympäristön ja taloudelliseen kestävyyteen perustuvien tuotantomenetelmien käytössä ja innovatiivisten tuotantotekniikoiden ja -teknologian käyttöönotossa on ratkaisevan tärkeä.

SMM:n ”Vallagarina” viinien ominaisuudet ja laatu perustuvat viinintuottajien ammattitaitoon. Nämä toimivat alueella, jonka topografia ja tilojen pirstoutuminen edellyttävät paljon työtunteja vuodessa (yhden hehtaarin viljelyyn tarvitaan yli 600 tuntia). Suurin osa tästä ajasta käytetään toimiin, joilla pyritään optimoimaan kasvien kasvu ja rypäleiden kypsyminen, stimuloimalla luonnollista vastustuskykyä taudinaiheuttajille ja vähentämällä kasvinsuojelutoimenpiteiden käyttöä. Tältä osin on huomattava, että lähes koko viininviljelyalaa viljellään integroidun ja yhä luonnonmukaisemman torjunnan periaatteiden mukaisesti.

Viininviljely on nykyään yksi Vallagarinan, jossa on yli 800 viinitilaa, tärkeimmistä taloudellisista toiminnoista ja se vaikuttaa myönteisesti useisiin aloihin, kuten kansanperinteeseen, kulttuuriin, taiteeseen ja gastronomiaan. Ympäristön näkökulmasta viiniköynnökset ovat myös Vallagarinan alueen maisemalle tunnusomaisia, ja ne ovat viinimatkailun edellytys.

SMM ”Vallagarina” – Luokka (1) Viini

Tiedot tuotteiden erityislaadusta, joka johtuu maantieteellisestä alkuperästä ja satunnaisesta yhteydestä maantieteellisen alueen luonnollisiin ja inhimillisiin ominaisuuksiin.

Viinirypäleiden tuotantoalueen maaperä- ja ilmasto-olosuhteet, kuten sen suotuisa sijainti, tuulet, maaperän rakenne ja koostumus, lähellä sijaitsevan Gardajärven leudontava vaikutus ja lämpötilan merkittävä vaihtelu yön ja päivän välillä tarjoavat optimaaliset olosuhteet korkealaatuisille rypäleille, joihin kertyy aromaattisia aineita ja joissa säilyy hyvä tasapaino sokeri- ja happopitoisuuden välillä, mitkä saavat aikaan viinien aistinvaraiset ominaisuudet.

Suurin osa tästä ajasta käytetään viherryttämistoimiin, joilla pyritään optimoimaan kasvien kasvu ja rypäleiden kypsyminen, stimuloimalla luonnollista vastustuskykyä taudinaiheuttajille ja vähentämällä kasvinsuojelutoimenpiteiden käyttöä.

Tuottajien tietämys eri rypälelajikkeiden ominaisuuksista eri tuotantoalueilla antaa heille mahdollisuuden suunnitella sadonkorjuutoimia (jotka suoritetaan edelleen käsin) siten, että voidaan tunnistaa paras mahdollinen satohetki, jolloin viinillä on halutut ominaisuudet.

Vaaleat viinirypäleet korjataan yleensä varhaisessa vaiheessa happamien ainesosien säilyttämiseksi, mikä on välttämätöntä, jotta varmistetaan, että viineillä on tyypillinen raikkaus ja tyypilliset hedelmäiset vivahteet; punaviinien valmistuksessa käytettävät rypäleet kerätään myöhemmin, jotta ne voivat tulla kypsemmiksi ja monivivahteisimmiksi, mikä tehostaa alkoholi- ja polyfenolipitoisia ainesosia.

Valkoviinien värivalikoima on laaja ja vaihtelee oljenkeltaisesta kullankeltaiseen. Niissä saattaa olla myös aavistus vaaleanvihreää, niiden aromi on hedelmäinen ja ne ovat hieman happaman makuisia; kun viinit on valmistettu aromaattisista tai puoliaromaattisista lajikkeista, tämä ominaisuus on ilmeinen ja korostuu enemmän tai vähemmän maussa.

Valkoviinit ovat pääasiassa peräisin mäkisiltä alueilta ja ne ovat yleensä rakenteeltaan keskitasoisia, mutta niitä arvostetaan raikkauden, tuoksun ja yleisen tasapainoisen maun vuoksi. Valtaosa valkoviinistä on valmistettu kansainvälisistä lajikkeista, joita on kuitenkin viljelty alueella pitkään, kuten Chardonnay, Müller Thurgau ja Sauvignon, joihin lisätään useita kotoperäisiä lajikkeita, kuten Nosiola ja Traminer Aromatico.

Punaviinejä viljellään pääasiassa laakson pohjan syvällä sedimenttisellä maaperällä. Tällaisen maaperän parempi mineraalilaatu suosii melko monivivahteisten ja hyvärakenteisten viinien tuotantoa. Se soveltuu myös vanhentamiseen, jota voidaan tehostaa kohtalaisen pitkällä säilytysjaksolla puupakkauksissa. Viinien rubiinipunainen väri vaihtelee sen mukaan, kuinka pitkän aikaa niiden kuoria on käytetty viinin käymisessä; vanhentumisen myötä värisävy voi muuttua ja siihen saattaa tulla oranssin vivahteita. Myös suurin osa punaviineistä valmistetaan kansainvälisistä lajikkeista, kuten Merlot ja Cabernet, joihin lisätään useita kotoperäisiä lajikkeita, kuten Schiava, Lagrein ja Teroldego.

Roseeviinien osuus ”Vallagarina”-viinien määrästä on vähäinen, ja ne on valmistettu useista lajikkeista (Schiava, Merlot), jotka käyvät viiniksi ilman kuoria tai joissa käytetään kuoria korkeintaan lyhyen ajan. Roseeviineillä on tunnusomainen kirkkaan vaaleanpunainen väri; niillä on hienostunut, metsämarjoja muistuttava aromi, ja hedelmäiseen suutuntumaan liittyy merkittävä raikkaus ja helppo juotavuus.

Luonnollisten tekijöiden (rypälelajike, ilmasto, maaperä), paikallisten toimijoiden kokemuksen ja nykyaikaisen viljely- ja viininvalmistustekniikan vuorovaikutus mahdollistaa sellaisten laatuviinien valmistamisen, joiden ominaisuudet liittyvät sekä tuotantoalueeseen että viinirypälelajikkeeseen, josta ne valmistetaan. Erityisesti luonnon-, ympäristö- ja ilmastollisten tekijöiden yhdistelmä antaa viineille hyvän rakenteen, kohtalaisen alkoholipitoisuuden, erityisen raikkauden, joka liittyy korkeaan happopitoisuuteen ja aromien harvinaiseen raikkauteen ja voimakkuuteen.

SMM ”Vallagarina” – Luokat kuohuviini (4), laatukuohuviini (5) ja aromaattinen laatukuohuviini (6)

Tiedot tuotteen erityislaadusta, joka johtuu maantieteellisestä alkuperästä ja satunnaisesta yhteydestä maantieteellisen alueen luonnollisiin ja inhimillisiin ominaisuuksiin.

Kuohuviinien tapauksessa yhteys alueeseen perustuu kuohuviinien valmistusperinteeseen, josta alue voi olla ylpeä. Kuohuviinin valmistus alkoi 1900-luvun alkupuolella, ja se on kehittynyt ajan myötä sekä viinitilojen määrän että toimijoiden käytettävissä olevan tuotantoteknologian perusteella. Kuohuviinien vakiintuneessa valmistusperinteessä lajikkeiden Chardonnay, Pinot Bianco, Pinot Grigio, Pinot Nero ja Müller-Thurgau rypäleiden on havaittu olevan erityisen soveltuvia kuohuviinien ja laadukkaiden kuohuviinien tuotantoon silloin, kun ne valmistetaan yhdestä lajikkeesta ja myös silloin kuin ne valmistetaan lajikkeiden yhdistelmästä. Kotoperäistä Moscato Giallo -lajiketta käytetään yksin ”aromaattisten laatukuohuviinien” valmistukseen. SMM:n ”Vallagarina” kuohuviinien ominaisuudet perustuvat raaka-aineiden saatavuuteen korkealla sijaitsevilta viininviljelyalueilta, joilla rypäleissä säilyy enemmän kuin muualla tasapaino sokeripitoisuuden ja happamien ainesosien välillä. Niitä kumpaakin edistää päivän ja yön välinen lämpötilan vaihtelu, joka lisääntyy yhä enemmän viinitilojen sijaintikorkeuden perusteella.

Nämä ominaisuudet yhdessä rypäleiden viljely- ja viiniyttämisvaiheiden ja niiden jälkeisen jälkikäymisvaiheen aikana noudatetun erityisen huolellisuuden kanssa johtavat lopputuotteeseen, joka on erityisen hienovarainen ja elegantti.

Näille kuohuviineille on luonteenomaista hienojakoisen ja pitkäkestoisen vaahdon kehittyminen ja väri, joka vaihtelee oljenkeltaisesta kullankeltaiseen, jossa on aavistus vaaleanvihreää. Ne ovat hienoaromisia, joskus hedelmäisiä, ja niissä voi olla aavistus hiivan aromia. Maku on hienoarominen ja tasapainoinen ja Moscato-lajikkeelle tyypillinen, jos kuohuviini valmistetaan tästä rypälelajikkeesta.

Roseekuohuviinille, joka valmistetaan pääosin Pinot Nero -rypälelajikkeesta, ominaista ovat hienojakoinen ja pitkäkestoinen vaahto ja vaaleanpunaisen eri sävyt. Sillä on hyvin erottuva ja hieno aromi, jossa voi olla aavistus hiivan aromia. Maku on hienojakoinen ja erottuva.

Kaikkia kuohuviinien luokkia (kuohuviini, laatukuohuviini, aromaattinen laatukuohuviini) ja tyyppejä (valkoviini, roseeviini) voidaan valmistaa luonnollisesti kuivasta versiosta (brut nature) makeaan riippuen tuotteen jäännössokeripitoisuudesta kulutettaessa.

Luonnollisten tekijöiden (rypälelajike, ilmasto, maaperä), paikallisten toimijoiden kokemuksen ja nykyaikaisen viljely- ja viininvalmistustekniikan vuorovaikutus mahdollistaa sellaisten laatuviinien valmistamisen, joiden ominaisuudet liittyvät sekä tuotantoalueeseen että viinirypälelajikkeeseen, josta ne valmistetaan. Erityisesti luonnon-, ympäristö- ja ilmastollisten tekijöiden yhdistelmä antaa viineille hyvän rakenteen, kohtalaisen alkoholipitoisuuden, erityisen raikkauden, joka liittyy korkeaan happopitoisuuteen ja aromien harvinaiseen raikkauteen ja voimakkuuteen.

SMM ”Vallagarina” – Luokka (8) – Helmeilevä viini

Tiedot tuotteen erityislaadusta, joka johtuu maantieteellisestä alkuperästä ja satunnaisesta yhteydestä maantieteellisen alueen luonnollisiin ja inhimillisiin ominaisuuksiin.

Yhteys alueeseen perustuu luonnollisten helmeilevien viinien perinteiseen tuotantoon Vallagarinan alueella. Tämä tuotantotyyppi, joka aloitettiin jo 1960-luvulla vastaamaan pääasiassa saksankielisten markkinoiden kysyntään, menestyi myös myöhemmin paikallisilla ja kansallisilla markkinoilla. Menestys on johtanut tuotannon jatkuvuuteen ja tuotantotekniikoiden hienosäätöön, jotka ovat lisänneet viinien laatutasoa.

”Vallagarinan” lajikkeiden muuntaminen on merkinnyt sitä, että useimmat tummat rypäleet on korvattu vaaleilla rypälelajikkeilla, mikä on parantanut sellaisten viinien saatavuutta, joiden ominaisuudet ovat sopivia jalostukseen helmeileviksi viineiksi. Näitä ovat pääasiassa, mutta eivät ainoastaan, samat lajikkeet kuin kuohuviinien valmistuksessa. Helmeileviä viinejä valmistetaan myös puna- ja roseeviineistä, mutta vähemmässä määrin.

SMM:n ”Vallagarina” helmeilevien viinien tuotanto perustuu raaka-aineiden saatavuuteen korkealla sijaitsevilta viininviljelyalueilta, joilla rypäleiden sokeripitoisuus ja happamat ainesosat ovat tasapainossa. Niitä kumpaakin edistää päivän ja yön välinen lämpötilan vaihtelu, joka lisääntyy yhä enemmän viinitilojen sijaintikorkeuden perusteella. Tällaisten lämpötilan vaihteluiden vuoksi aromiaineiden esiaineita, jotka antavat viineille niiden erityiset aistinvaraiset ominaisuudet, kertyy huomattavasti.

Nämä ominaisuudet yhdessä rypäleiden viljely- ja viiniyttämisvaiheiden ja niiden jälkeisen jälkikäymisvaiheen aikana noudatetun erityisen huolellisuuden kanssa antavat helmeileville viineille luonteenomaista raikkautta ja eloisuutta. Tämä liittyy myös siihen, että hiilidioksidia purkautuu jonkin verran.

Koska helmeilevien viinien jalostukseen tarvitaan huomattavia investointeja, tällaista viiniä tuottaa rajallinen määrä yrityksiä, jotka suorittavat jalostuksen myös kolmansien osapuolten puolesta. Näiden huipputekniikkaa käyttävien yritysten erikoistuminen on mahdollistanut suurissa säiliöissä (autoklaavit) tapahtuvan jälkikäymismenetelmän kehittämisen, mikä auttaa parantamaan helmeilevien viinien laatua.

Alueen topografia ja tilojen pirstoutuminen edellyttävät paljon työtunteja vuodessa (yhden hehtaarin viljelyyn tarvitaan yli 600 tuntia). Suurin osa tästä ajasta käytetään toimiin, joilla pyritään optimoimaan kasvien kasvu ja rypäleiden kypsyminen, stimuloimalla luonnollista vastustuskykyä taudinaiheuttajille ja vähentämällä kasvinsuojelutoimenpiteiden käyttöä. Tältä osin on huomattava, että lähes koko viininviljelyalaa viljellään integroidun ja yhä luonnonmukaisemman torjunnan periaatteiden mukaisesti.

Luonnollisten tekijöiden (rypälelajike, ilmasto, maaperä), paikallisten toimijoiden kokemuksen ja nykyaikaisen viljely- ja viininvalmistustekniikan vuorovaikutus mahdollistaa sellaisten laatuviinien valmistamisen, joiden ominaisuudet liittyvät sekä tuotantoalueeseen että viinirypälelajikkeeseen, josta ne valmistetaan. Erityisesti luonnon-, ympäristö- ja ilmastollisten tekijöiden yhdistelmä antaa viineille hyvän rakenteen, kohtalaisen alkoholipitoisuuden, erityisen raikkauden, joka liittyy korkeaan happopitoisuuteen ja aromien harvinaiseen raikkauteen ja voimakkuuteen.

Myös tässä tapauksessa San Michele all’Adigen maatalousinstituutin ja Coneglianon viinikoulun läheisyys on auttanut kehittämään teknisiä tietämystä, jota tarvitaan tuottamaan korkealaatuisia helmeileviä viinejä käyttäen alueella kasvatettuja viiniköynnöslajikkeita, ja levittämään näitä tietoja viininviljelijöiden ja viininvalmistajien keskuudessa.

9. Olennaiset lisäedellytykset

Viininvalmistusalueeseen sovellettavat poikkeukset

Oikeudellinen kehys: EU:n lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi: Tuotantoa yksilöidyllä maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Edellytyksen kuvaus:

Rypäletuotantoalueen lisäksi viininvalmistus ja jalostus helmeileväksi viiniksi ja kuohuviiniksi voidaan toteuttaa myös kaikkialla Veneton alueella ja viereisellä Lombardian alueella sillä edellytyksellä, että viinitila pystyy osoittamaan, että SMM:n ”Vallagarina” viinien valmistusperinne on jatkunut katkeamattomana viimeiset viisi viinivuotta.

Tämä poikkeus perustuu vakiintuneeseen perinteeseen, ja se antaa kyseisille tuottajille myös mahdollisuuden käyttää edellä mainituilla rypäletuotantoalueen viereisillä alueilla sijaitsevia tuotantolaitoksia; poikkeusta ei kuitenkaan laajenneta muihin jalostuslaitoksiin, jotta tarvittavia tarkastuksia yksinkertaistetaan.

Rypälelajikkeen nimen mainitseminen merkinnöissä

Oikeudellinen kehys: EU:n lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi: Merkintöjä koskevat lisämääräykset

Edellytyksen kuvaus:

SMM:n ”Vallagarina” viinien merkinnöissä voi olla yhden tai kahden rypälelajikkeen nimi, lukuun ottamatta seuraavia lajikkeita, jotka on nimenomaisesti kielletty tuotteen kuvauksessa ja esittelyssä:

— Pinot Grigio -lajiketta ei voida merkitä Veronan maakunnan viineihin.

— Pinot Grigio- ja Marzemino-lajiketta ei voida merkitä Trenton maakunnan viineihin.

Kuohuviinien osalta voidaan viitata yhteen tai kahteen lajikkeeseen, jotka rajoittuvat seuraaviin lajikkeisiin:

— Kuohuviini ja laatukuohuviini: Chardonnay, Pinot Bianco, Pinot Nero ja Müller Thurgau;

— Aromaattinen laatukuohuviini: Moscato Giallo.

Kun SMM:n ”Vallagarina” viineissä esitetään kuvaus kahdesta samanvärisestä rypälelajikkeesta, vähemmän käytetyn rypälelajikkeen osuuden on edelleen oltava yli 15 prosenttia kokonaismäärästä, ja lajikkeet on ilmoitettava etiketissä alenevassa järjestyksessä käytettyjen rypäleiden määrän osalta. Näin varmistetaan, että nämä viinit heijastavat molempien niiden rypälelajikkeiden ominaisuuksia, joista ne on valmistettu.

Linkki eritelmään

https://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/13199

(1) EUVL L 347, 20.12.2013, s. 671.