KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE saavutettuihin tuloksiin perustuvasta unionin varoja koskevasta arvioinnista /* COM/2012/040 final */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE saavutettuihin tuloksiin perustuvasta unionin varoja koskevasta arvioinnista 1. Alustavat huomiot Tämä on ensimmäinen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 318 artiklan nojalla laadittu komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle unionin varoja koskevasta arvioinnista, joka perustuu saavutettuihin tuloksiin. SEUT-sopimuksen 318 artiklassa määrätään, että komissio ”esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle myös unionin varoja koskevan arviointikertomuksen, joka perustuu erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston 319 artiklan nojalla antamien huomautusten perusteella toteutetuista toimista saavutettuihin tuloksiin.” SEUT-sopimuksen 319 artiklassa määrätään, että neuvoston antamasta suosituksesta Euroopan parlamentti myöntää komissiolle talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden. Kyseisen artiklan mukaan neuvosto ja Euroopan parlamentti tutkivat myös tilit, taseen ja SEUT-sopimuksen 318 artiklassa tarkoitetun arviointikertomuksen, tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen ja toimielinten tilintarkastustuomioistuimen huomautuksiin antamat vastaukset, SEUT-sopimuksen 287 artiklassa tarkoitetun lausuman tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta. Komissio tutkii parhaillaan, miten eri menettelyjen mukaisesti vaadittavat kertomukset voitaisiin sovittaa yhteen ottaen asianmukaisesti huomioon arviointitoiminnan ja talousarviota koskevan vastuuvapausmenettelyn erilaisen aikataulun ja kattavuuden. Tarkoituksena on myös välttää päällekkäistä työtä, kuten tässä kertomuksessa selostetaan tarkemmin jäljempänä. Tämä on jatkuva prosessi, jossa kunakin vuonna otetaan huomioon edellisten vuosien kokemukset. Komission tavoitteena on vuotta 2011 koskevasta vastuuvapausmenettelystä alkaen antaa arviointikertomus kunakin vuonna marraskuun puoliväliin mennessä. 2. Johdanto Eräs SEUT-sopimuksen 318 artiklan tärkeimmistä piirteistä on se, että arviointikertomuksessa keskitytään unionin varoihin asiaan liittyvissä ohjelmissa saavutettujen tulosten näkökulmasta. Edistääkseen tällaista kokonaistulosten ja -vaikutusten arviointia komissio tekee eri rahoitusohjelmien käynnissä ollessa ja niiden päätyttyä arviointeja analysoidakseen sitä, missä määrin ohjelmilla on päästy niille asetettuihin tavoitteisiin, ja mitatakseen ohjelmien vaikutusta yhteiskuntaan. Ohjelmien täytäntöönpanoon kuuluu aluksi valmiuksien kehittämistä, ja muutosprosessin voimistumiseen ja nopeutumiseen saattaa kulua useita vuosia, mistä johtuen menot jakautuvat usean vuoden ajalle. Pitkäaikaisvaikutukset käyvät ilmi vasta ajan mittaan eivätkä välttämättä ilmene yhtenäisellä tavalla tai säännöllisellä vuotuisella rytmillä. Tulosten arvioinnin ja sitä seuraavan päätöksenteon perustana on lisäksi tärkeää käyttää yksittäisten lukusarjojen sijaan tietoja koskevia suuntauksia, jotta voidaan tehdä luotettavia päätelmiä. Yksittäisten ohjelmien tuloksia ja vaikutuksia koskevia riittäviä ja luotettavia tietoja saadaan usein vasta useiden vuosien kuluttua koko ohjelman päättymisestä. EU:n talousarviota koskeva vuotuinen vastuuvapausmenettely on sitä vastoin tarkkaan määritelty prosessi, jonka tarkoituksena on tuottaa lopullinen tulos kunkin vuoden menoista. Tämän prosessin yhteydessä noudatetaan määrättyä aikataulua, jonka mukaisesti se saadaan tietyn menovuoden osalta päätökseen sitä seuraavan toisen vuoden toukokuussa. Lisäksi talousarviota koskevassa vastuuvapausmenettelyssä on aikaisemmin keskitytty pääasiassa laillisuuteen ja sääntöjenmukaisuuteen, mutta nyt siinä sovellettua tarkastelutapaa aiotaan laajentaa. Näin ollen rahoitusohjelmien arvioinnin ajoituksen ja kattavuuden sekä vuotuisia menoja koskevan vastuuvapausmenettelyn välillä ei ole suoraa vastaavuutta. Huomautukset, joita Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat antaneet tiettynä vuonna aiheutuneita menoja koskevan vastuuvapausmenettelyn yhteydessä, eivät välttämättä aina liity rahoitusohjelman meneillään olevaan vaiheeseen tai samaan aikaan tai suunnilleen samaan aikaan tuotettuihin arviointituloksiin. EU:n rahoitusohjelmien tulosten ja vaikutusten arvioinnista on tarjolla paljon yksityiskohtaista tietoa jo yksittäisissä arvioinneissa ja vaikutustenarvioinneissa sekä vuotuisissa toimintakertomuksissa[1], hallintosaavutuksista laadittavassa yhteenvetokertomuksessa, toimintoselvityksissä[2] sekä vastuuvapauden myöntämisestä annetun päätöslauselman ja siihen liittyvän suosituksen seurannasta annettavassa kertomuksessa, jotka kaikki julkaistaan vuosittain. SEUT-sopimuksen 318 artiklan mukaisessa arviointikertomuksessa ei pitäisi myöskään toistaa EU:n ohjelmien perustamisesta annettujen perussäädösten vaatimusten mukaan tehtyä arviointityötä. Komissio on sen vuoksi pohtinut sitä, pitäisikö arviointikertomuksen kattaa järjestelmällisesti kaikki ohjelmat joka vuosi vai pikemminkin kunakin vuonna vain ne ohjelmat, joiden osalta on saatu riittävästi asiaankuuluvaa ja uutta tietoa. Kaikkien EU:n rahoittamien ohjelmien käsittelemisessä vuodesta toiseen vaarana olisi se, että tulos olisi erittäin laaja ja kohdentumaton, ja toistettaisiin aiempiin kertomuksiin sisältyneitä tietoja ohjelmista, joiden kohdalla ei ole edellisen kertomuksen jälkeen tapahtunut merkittävää kehitystä. Selkeämpi ja tarkempi kuva saadaan, jos kertomukset kohdennetaan kunakin vuonna vain rajalliseen määrään ohjelmia ja otetaan huomioon kunkin ohjelman merkitys ja viimeaikaisten arviointien tulosten saatavuus sekä samalla huolehditaan siitä, että keskipitkällä aikavälillä katetaan laaja valikoima rahoitussektoreita. Päällekkäisyyden välttämiseksi ja tämän uuden raportointimenettelyn käynnistämiseksi komissio on päättänyt keskittyä tässä arviointikertomuksessa tiettyihin politiikan aloihin. Kertomus kattaa kaksi alaa: koulutuksen ja kulttuurin sekä tutkimuksen. Nämä alat vaikuttavat sopivimmilta käsiteltäviksi tässä ensimmäisessä kertomuksessa, sillä ne edistävät EU:n vuoden 2020 yleistavoitteita ja lippulaivahankkeita[3]. Niihin liittyy huomattava määrä menoja, lähes 8 miljardia euroa vuonna 2010. Ne ovat myös merkittäviä esimerkkejä keskitetyltä pohjalta (ei jäsenvaltioiden kanssa jaetulta pohjalta) toteutetuista politiikoista. Tulevina vuosina komissio aikoo käsitellä kaikkia tärkeimpiä keskitetyltä pohjalta toteutettavia taikka yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tai hajautetusti hallinnoitavia rahoitusohjelmia siten, että kunakin vuonna katetaan eri ohjelmia aluepolitiikan tai muiden rakennerahastojen, yritystoiminnan, verotuksen, energian, liikenteen ja liikkumisen sekä tietoyhteiskunnan alalta. Kaksi valittua alaa ovat sopivia kertomuksen kohteeksi, koska niiltä on saatavissa tuoreita, kertomuksessa jäljempänä mainittavia arviointituloksia, vaikkakin tänä vuonna tuoretta arviointiaineistoa on käytettävissä monista rahoitusohjelmista, mikä johtuu uutta monivuotista rahoituskehystä varten käynnissä olevista valmisteluista. Muina vuosina tuoreiden arviointitulosten saatavuus vaihtelee, sillä arvioinnit suunnitellaan mahdollisimman pitkälle tukemaan päätöksentekoa. Komissio pyrkii sen vuoksi sovittamaan seuranta- ja arviointijärjestelyt paremmin yhteen ohjelmointikauden kanssa, mikä tarkoittaa sitä, että uusien ehdotusten valmistelua varten on todennäköisesti käytettävissä enemmän arviointeja ja muina vuosina vähemmän. SEUT-sopimuksen 318 artiklan mukaisesti kahden valitun politiikan alan tarkastelun olisi pitänyt liittyä vuoden 2009 vastuuvapautta koskevaan suositukseen eli Euroopan parlamentin ja neuvoston esittämiin näitä aloja koskeviin pyyntöihin. Vastuuvapauden myöntämisestä vastaava viranomainen ei kuitenkaan antanut vuotta 2009 koskevassa päätöslauselmassa ja suosituksessa erityisiä huomautuksia koulutuksen ja kulttuurin eikä tutkimuksen alan politiikan tuloksista. Kertomuksen seuraavissa jaksoissa yksilöidään ensin arvioinnin kohteena olevat ohjelmat, minkä jälkeen esitetään yhteenveto niiden tehtävästä ja tämänhetkisistä tavoitteista. Toiseksi kertomuksessa tarkastellaan tuoreita arviointituloksia, ja sitä, missä määrin ohjelmat ovat edistäneet niille asetettujen tavoitteiden saavuttamista ja tuottaneet odotettuja vaikutuksia. Koska ohjelmat ovat edelleen käynnissä, kertomuksessa esitetään tärkeimmät päätelmät tähän mennessä saavutetusta edistyksestä. Lisäksi joissakin kohdin viitataan aikaisempia ohjelmia koskeviin arviointeihin, jotta saadaan kohtuullisen täydellinen ja yhdenmukainen kuva. Kertomukseen liittyvässä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa esitetään luettelo viiteasiakirjoista. 3. Koulutus ja kulttuuri 3.1. Johdanto Koulutuksen ja kulttuurin politiikanalalla on seuraavat yleistavoitteet: 1) Nostetaan huippuosaamista ja tasapuolisuutta edistävien taitojen tasoa ja merkityksellisyyttä ja mahdollistetaan kaikkien nuorten opiskelijoiden ja tutkijoiden liikkuvuus. 2) Vaalitaan luovuutta, edistetään kulttuurienvälistä vuoropuhelua sekä kulttuurista ja kielellistä rikkautta sekä rakennetaan luovuuteen perustuvan talouden mahdollisuuksia työpaikkojen luomiseen. 3) Lujitetaan ihmisten, erityisesti nuorten välistä osallistumista, solidaarisuutta ja vaihtoja. 4) Tehdään yhteistyötä kumppanimaiden tai -alueiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa eurooppalaisten arvojen edistämiseksi maailmanlaajuisesti ja ihmistenvälisten yhteyksien lujittamiseksi. 5) Tärkeimmät rahoitusvälineet yleistavoitteiden saavuttamiseksi ovat elinikäisen oppimisen toimintaohjelma, Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutti (EIT), Marie Curie -toimet (jotka kuuluvat seitsemännen puiteohjelman Ihmiset-erityisohjelmaan), nuorisotoimintaohjelma Youth in Action, Kulttuuri-ohjelma ja MEDIA 2007 ‑ohjelma. Niiden kokonaismäärärahat vuosiksi 2007–2013 ovat lähes 14 miljardia euroa. Ne edistävät osaltaan myös useita Eurooppa 2020 -ohjelman lippulaiva-aloitteita (Nuoret liikkeellä, uuden osaamisen ja työllisyyden ohjelma, innovaatiounioni, Euroopan digitaalistrategia, köyhyyden torjunnan eurooppalainen foorumi) ja etenemistä kohti Eurooppa 2020 ‑yleistavoitteiden saavuttamista koulutusalalla[4]. Ohjelmien lisäarvo syntyy kansallisten tai alueellisten toimien lisäksi toteutettavien, ohjelmiin kuuluvien toimintojen kansainvälisestä luonteesta. Lisäksi Euroopan tason toiminnalla varmistetaan tulosten laajempi levittäminen, mikä voi edistää perusteellisempiin tietoihin perustuvaa politiikan laadintaa koko unionissa ja sen ulkopuolellakin. 3.2. Elinikäinen oppiminen Elinikäisen oppimisen toimintaohjelma koostuu viidestä alakohtaisesta ohjelmasta: 1) Comenius (alemman sekä ylemmän perusasteen ja keskiasteen koulutus) 2) Erasmus (korkea-asteen koulutus) 3) Leonardo da Vinci (ammatillinen koulutus) 4) Grundtvig (aikuiskoulutus) 5) Poikkialaiset ohjelmat ja Jean Monnet -ohjelma (poikkialaisten toimintojen, kuten poliittisen yhteistyön ja innovaatioiden tukeminen). Elinikäisen oppimisen toimintaohjelmalla tuetaan kaikkien koulutusalojen opiskelijoiden, oppilaiden ja opetushenkilöstön liikkuvuutta, jotta nämä voivat opiskella tietyn aikaa jonkin toisen jäsenvaltion koulutusjärjestelmässä. Eurooppa 2020 -strategian mukaisena yleistavoitteena on kehittää EU:ta edistyneenä osaamisyhteiskuntana, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Vuoden 2011 väliarvioinnissa[5] todetaan, että elinikäisen oppimisen toimintaohjelmalla on pystytty vastaamaan tehokkaasti kohteena olevien alojen tarpeisiin. Toteutettujen toimien on havaittu tuovan kansallisille toiminnoille selvää lisäarvoa. Arvioinnissa katsotaan, että ohjelma saavuttaa useimmat tavoitteistaan, tai uskotaan, että toteutuksen ja tulosten perusteella se kaiken todennäköisyyden mukaan saavuttaa nämä tavoitteet. Lisäksi ohjelmalla tavoitetaan tärkeimmät kohderyhmät. Ohjelman arvioidaan parantavan opiskelijoiden taitoja, sopeutumiskykyä ja työllistettävyyttä ja lujittavan työmarkkinoiden avoimuutta ja tehokkuutta. Se lisää henkilöstön ammatillista kehitystä, mikä parantaa eurooppalaisen koulutuksen tehokkuutta. Väliarvioinnissa todetaan lisäksi, että vuodesta 1987 lähtien 2,4 miljoonaa opiskelijaa on osallistunut Erasmus-alaohjelmaan, joka lähti liikkeelle vaatimattomista lähtökohdista, mutta tavoitteena on 3 miljoonan opiskelijan määrä vuoteen 2013 mennessä. Tämäntyyppisten vaihtojen markkina-arvon vahvistaa se, että yli 40 prosenttia työnantajista katsoo kansainvälistä kokemusta hankkineiden tutkinnon suorittaneiden olevan pätevämpiä kuin ne, joilla kansainvälistä kokemusta ei ole. Ohjelmaan on osallistunut vuosittain myös yli 40 000 yliopistojen henkilökunnan jäsentä. Vastaavasti elinikäisen oppimisen toimintaohjelman väliarvioinnin mukaan Leonardo da Vinci -alaohjelmasta tuettua oppimisen tai opetuksen liikkuvuuden mahdollisuutta on päässyt käyttämään yli 77 000 henkilöä. Leonardo da Vinci -liikkuvuustoimiin osallistuneista 85 prosenttia katsoi, että heidän suorittamansa harjoittelujaksot olivat uran kannalta hyödyllisiä. Väliarvioinnista käy ilmi, että elinikäisen oppimisen toimintaohjelma on osoittanut lisäarvonsa siinä, että se lisää oppimisen eurooppalaista ulottuvuutta kaikilla aloillaan ja kaikissa alaohjelmissaan. Korkea-asteen koulutusta koskeva alaohjelma Erasmus osoittaa mitattavissa olevaa EU-tason lisäarvoa, joka ulottuu ”innostamista” tai ”vaikuttamista” laajemmallekin[6]. Kaiken kaikkiaan väliarvioinnissa päätellään, että elinikäisen oppimisen toimintaohjelman tehokkuus ja vaikuttavuus ovat hyviä ja että sen tavoitteet ovat edelleen asianmukaisia. Täytäntöönpano-ongelmia koskevat havainnot johtuvat suurimmaksi osaksi kielteisistä ulkoisista tekijöistä, kuten mahdollisten osallistujien kielitaidon puutteesta. Suorimmin tätä kysymystä käsitellään Erasmus-alaohjelman piirissä. Väliarvioinnin havaintojen mukaan nähtävissä on kuitenkin selkeitä merkkejä myös siitä, että eri alaohjelmien toimintakyky vaihtelee, ja tavoitteiden taso ei kaikilta osin ole oikeassa suhteessa myönnettyihin varoihin, erityisesti Comenius-alaohjelman kohdalla. Tarkkaan määriteltyjen ja toiminnallisten tavoitteiden määrä on liian suuri, millä saattaa olla kielteinen vaikutus elinikäisten oppimisen toimintaohjelman jo ennestään pirstaleiseen luonteeseen. Lisäksi joillakin tarkkaan määritellyillä tavoitteilla ei ole selkeää yhteyttä yleisiin tavoitteisiin, ja useissa tapauksissa tavoitteet ovat päällekkäisiä. Nämä havainnot tarjosivat olennaisen tärkeän panoksen ehdotettua Yhteinen Erasmus -ohjelmaa koskevaan virtaviivaistettuun suunnitelmaan. 3.3. Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutti Äskettäin perustetun Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin (EIT) tavoitteena on korkeakoulutuksen, tutkimuksen ja innovoinnin yhdistäminen. Sen ensisijaisina painopisteinä ovat pitkäaikaisen innovaatiotoiminnan siirtäminen kaupallisiin sovelluksiin, erityisesti aloittelevien ja spin-off -yritysten kautta. Ensimmäiset osaamis- ja innovaatioyhteisöt, joita EIT tukee, mutta joiden määrärahoista 75 prosenttia tulee muista rahoituslähteistä, aloittivat toimintansa vuonna 2010. Ensimmäinen arviointi vahvisti, että EIT on yleisesti ottaen saavuttanut tärkeimmät aloitusvaiheen toiminnalliset tavoitteensa, vaikka joitakin viivästyksiä on sattunut sille ominaisen monimutkaisuuden vuoksi[7]. Arvioinnissa todettiin kuitenkin myös, että tässä EIT:n kehityksen alkuvaiheessa se on vasta pyrkimässä kohti tavoitettaan toimia viitemallina. Sen on vielä hankittava riittävästi kokemusta ja asiantuntemusta kaikilla toimintansa aloilla. Lisäksi havaittiin, että maailmanluokan yliopistojen ja innovaatiokeskusten osallistumista sekä EIT:n ja muiden EU:n ohjelmien välistä täydentävää suhdetta voitaisiin parantaa. Osallistujien valintaprosessia ja -kriteerejä voitaisiin selkeyttää. Näitä arviointituloksia hyödynnettiin laadittaessa komission äskettäin esittämää ehdotusta EIT:tä koskevan asetuksen (asetus (EY) N:o 294/2008) muuttamisesta. Lisäksi arviointitulosten pohjalta laaditaan toimintasuunnitelma. 3.4. Marie Curie -toimet[8] Marie Curie -toimia, joilla tuetaan tutkijoiden liikkuvuutta ja koulutusta, rahoitetaan tutkimuksen seitsemännen puiteohjelman Ihmiset-erityisohjelmasta. Äskettäin toteutetussa seitsemännen puiteohjelman väliarvioinnissa todettiin, että Ihmiset-ohjelma näyttää olleen toistaiseksi menestyksekäs ja että toteutetut toimet ovat olleet hyvin jäsenneltyjä ja tasapainoisia. Toimet asettavat hyödyllisen viitearvon EU:n tutkijoiden työolosuhteille ja työnormeille. Arvioinnissa suositeltiin, että seitsemännen puiteohjelman jäljellä olevina vuosina pidättäydyttäisiin uusien tukiohjelmien käyttöönottamisesta. 3.5. Youth in Action -nuorisotoimintaohjelma Youth in Action -nuorisotoimintaohjelma kuuluu Eurooppa 2020 -strategian piiriin, ja sen avulla pyritään edistämään mahdollisuuksia nuorten ja nuorisotyöntekijöiden rajatylittävään oppimisliikkuvuuteen ja työllistymiseen sekä henkilökohtaiseen kehittymiseen ja yrittäjähenkisyyden lisäämiseen. Nuorisotoimintaohjelman väliarvioinnin mukaan ohjelmasta tuettuihin hankkeisiin on vuodesta 2007 alkaen osallistunut yli 500 000 nuorta ja nuorisotyöntekijää[9]. Vuoteen 2011 mennessä myönnettiin yli 130 000 Youth pass -todistusta epämuodollisten oppimismahdollisuuksien käytöstä merkkinä työllistettävyyden parantamiseksi hankituista paremmista taidoista. Väliarviointi vahvistaa ohjelman tuottaman lisäarvon. Sen havaitaan auttavan muita heikommassa asemassa olevia nuoria, mikä on ainutlaatuinen piirre muihin ohjelmiin verrattuna. Ohjelmaan osallistuvista nuorista 95 prosenttia katsoo oppineensa viestimään paremmin toista kieltä puhuvien henkilöiden kanssa ja 66 prosenttia uskoo työllistymismahdollisuuksiensa lisääntyneen yhteisrahoitetun hankkeen kautta saadun kokemuksen myötä. Lisäksi arviointi ja hiljattain tehdyt seurantatutkimukset[10] vahvistavat, että ohjelma toimii tehokkaasti vahvistaen nuorten aktiivista osallistumista yhteiskuntaan. Toisaalta on kuitenkin havaittu, että liian suuri määrä tavoitteita ja toimia saa aikaan sen, että ohjelman painopiste ja sisäinen johdonmukaisuus häviää. Tulevan Yhteinen Erasmus -ohjelman kehys tarjoaa mahdollisuuden ryhmitellä nykyiset tavoitteet uudelleen ja tarkistaa niitä, jotta niistä saadaan johdonmukaisempia ja yhtenäisempiä. 3.6. Kulttuuri Kulttuuri-ohjelmalla pyritään edistämään kulttuurialan toimijoiden liikkumista yli valtiollisten rajojen, kulttuuri- ja taidealan tuotosten kansainvälistä liikkuvuutta ja kulttuurien välistä vuoropuhelua. Ohjelma tuottaa olennaista lisäarvoa panoksellaan, jolla lisätään EU:n tasolla tietoisuutta yhteisestä eurooppalaisesta kulttuuriperinnöstä, tuetaan kulttuurien välistä vuoropuhelua, suojataan ja edistetään Euroopan kulttuurien moninaisuutta ja rikkautta sekä tuetaan taiteilijoiden ja kulttuurialan ammattilaisten ja heidän teostensa kansainvälistä liikkuvuutta. EU:n toimin tuetut kulttuuriala ja luova toimiala (esim. Euroopan kulttuuripääkaupungit, kaunokirjallisuuden kääntäminen, EU:n palkinnot) edistävät Eurooppa 2020 -strategian mukaisesti innovointia, työpaikkojen syntymistä, paikallis- ja aluekehitystä sekä sosiaalista osallisuutta. Kansainvälisten yhteistyöhankkeiden kautta pelkästään vuonna 2010 jäsenvaltioiden välillä liikkui lähes 20 000 taiteilijaa ja kulttuurialan toimijaa, ja myönnetyn tuen ansiosta EU:n sisällä liikkui useita tuhansia teoksia. Tämä tarjosi miljoonille eurooppalaisille mahdollisuuden tutustua eurooppalaisiin kulttuuriteoksiin. Esimerkiksi ohjelmasta yhteisrahoitettujen Euroopan kulttuuriperintöpäivien yhteydessä vuonna 2010 noin 25 miljoonaa ihmistä kävi yli 22 600:ssa yleisölle avatussa kohteessa. Väliarvioinnissa todetaan, että ohjelmalla edistetään ainutlaatuisella tavalla valtioiden rajat ylittävää yhteistyötä, tuetaan vertaisoppimista ja kulttuurialan ammattimaistamista sekä parannetaan Euroopan kansalaisten mahdollisuuksia tutustua muihin kuin kotimaisiin eurooppalaista alkuperää oleviin teoksiin[11]. Arvioinnissa kuitenkin päätellään myös, että nykyisen ohjelman kolmea tarkkaan määrättyä tavoitetta on tarpeen mukauttaa hankevastaavien todellisten tarpeiden mukaisiksi. Yhteistyöhankkeista saatu kokemus osoittaa myös selkeän ongelman siinä, miten ohjelman tavoitteet olisi käsitettävä ja muotoiltava ja miten niitä olisi edistettävä. Itse ohjelman hallinnoinnissa on varaa parantaa edelleen joitakin ohjelman tukena käytettävien tietojärjestelmien näkökohtia. Näiden kokemusten pohjalta komission ehdotuksessa tulevaksi Luova Eurooppa -puiteohjelmaksi pyritään tekemään tarvittavat mukautukset Euroopan kulttuurialaan ja luovaan toimialaan tällä hetkellä kohdistuviin haasteisiin vastaamiseksi. 3.7. MEDIA 2007 MEDIA-ohjelman tärkeimpänä tavoitteena on Eurooppa 2020 -strategian mukaisesti lujittaa Euroopan audiovisuaalisen alan kilpailukykyä. Ohjelmalla tuetaan alan ammattilaisten koulutusta ja verkostoitumista sekä eurooppalaisten elokuvien ja audiovisuaalisten teosten kehittämistä ja valtioiden rajat ylittävää levittämistä. Uusi MEDIA-ohjelman tuotannon takuurahasto helpottaa eurooppalaisten audiovisuaalisen alan tuotantoyhtiöiden rahoituksensaantia. EU:n ja sen ulkopuolisten maiden ammattilaisten välistä yhteistyötä tuetaan MEDIA Mundus -yhteistyöohjelmalla. Komissio arvioi, että MEDIA-ohjelman tuotannon takuurahaston vipuvaikutuksen ansiosta elokuvantuottajat saavat lainoja yli 100 miljoonan euron arvosta. MEDIA-ohjelman Kehittäminen-osiosta tuetaan vuosittain noin 300:aa uutta elokuvaa, ja ohjelman Levitys-osiosta tuetut elokuvat muodostavat 50 prosentin osuuden elokuvateattereissa esitettävistä eurooppalaisista elokuvista. Yhden MEDIA 2007 ‑ohjelmasta sijoitetun euron arvioidaan saavan aikaan kuuden euron rahoituksen yksityisistä lähteistä, ja elokuvateatterien alalla kertoimen arvioidaan olevan jopa 14. MEDIA 2007 -ohjelman väliarvioinnin mukaan ohjelma etenee kohti päätavoitettaan. Se edistää merkittävällä tavalla Euroopan kulttuurista moninaisuutta. Väliarvioinnissa vahvistetaan yhteisrahoitettujen toimien tehokkuus ja sen kansallisille toimille tuoma lisäarvo. MEDIA Plus ja MEDIA 2007 -ohjelmista käytettävissä olevista arvioinneista käy ilmi, että nämä ohjelmat edistävät audiovisuaalisten teosten tasaisempaa tuotantoa Euroopan eri maissa, joissa on vaihteleva audiovisuaalinen tuotantokapasiteetti[12]. Väliarvioinnissa todetaan kuitenkin myös, että MEDIA-ohjelman tuki yleisradiolähetyksille sekä interaktiivisille online- ja offline-teoksille on vaikuttavuudeltaan heikkoa. Vaikka MEDIA-ohjelmaa pyritään mukauttamaan, joissakin tapauksissa sen perinteiset toimintatavat eivät anna sille mahdollisuuksia vastata kattavasti alan nopeasti muuttuviin tarpeisiin. Komissio on ehdottanut tilanteen parantamista tulevan Luova Eurooppa -ohjelman yhteydessä. 4. Tutkimus[13] 4.1. Johdanto Euroopan tutkimuspolitiikalla on perussopimuksen, Eurooppa 2020 -strategian ja innovaatiounioni-lippulaivahankkeen[14] mukaisesti kolme yleistavoitetta: 1) Osaamiseen ja innovointiin perustuvan talouden kehittäminen. 2) Tutkimus- ja innovaatiopyrkimysten liikkeellesaanti ja niiden koordinointi sopivassa mittakaavassa ilmastonmuutoksen, energia- ja resurssitehokkuuden, terveyskysymysten ja väestön ikääntymisen tapaisiin yhteiskunnallisiin haasteisiin vastaamiseksi. 3) Tietopohjan lujittaminen ja tutkimusalan huippuosaamisen saavuttaminen Euroopassa. Euroopan unionin tärkein väline tutkimuksen alalla on seitsemäs puiteohjelma, jonka kokonaismäärärahat ovat yli 50 miljardia euroa[15]. Seitsemännellä puiteohjelmalla sijoitetaan huipputasoiseen, maailmanluokan tutkimukseen ja edistetään sitä. Seitsemättä puiteohjelmaa toteutetaan neljän erityisohjelman välityksellä: Yhteistyö, Ideat, Ihmiset[16] ja Valmiudet. Yhteistyön erityisohjelmasta rahoitetaan tutkimusyhteistyöhankkeita, joita toteuttavat kansainväliset teollisuuden ja yliopistomaailman väliset yhteenliittymät ja jotka on järjestetty seuraaviin kymmeneen aihealueeseen: Terveys; Elintarvikkeet, maatalous ja kalatalous sekä bioteknologia; Tieto- ja viestintäteknologia; Nanotieteet, nanoteknologia, materiaalit ja uudet tuotantoteknologiat; Energia; Ympäristö (myös ilmastonmuutos); Liikenne (myös ilmailu); Yhteiskunta- ja taloustieteet sekä humanistiset tieteet; Avaruus; Turvallisuus.[17] Ideat-erityisohjelmasta rahoitetaan tieteenharjoittajia ja näiden tutkimusryhmiä, jotka tekevät tutkimusta tieteen eturintamassa uusilla tieteellisen ja teknisen kehityksen aloilla. Ohjelmaa toteuttaa Euroopan tutkimusneuvosto (ERC). Euroopan tutkimusneuvoston perustamisen yhteydessä tavoitteena on ollut lujittaa huippuosaamista, dynamiikkaa ja luovuutta sekä parantaa Euroopan houkuttelevuutta parhaiden tutkijalähtöisten tutkimushankkeiden kannalta. Valmiudet-erityisohjelmalla rahoitetaan toimia, joiden tarkoituksena on parantaa Euroopan tutkimusinfrastruktuuria ja pk-yritysten tutkimuskapasiteettia. Sen piiriin kuuluu myös pienempiä ohjelmia, jotka liittyvät tieteen ja yhteiskunnan suhteisiin, osaaviin alueisiin, tutkimusvalmiuksiin, kansainväliseen yhteistyöhön ja tutkimuspolitiikkojen johdonmukaiseen kehittämiseen. Seitsemännen puiteohjelman ensimmäisten neljän vuoden (2007–2010) aikana järjestettyihin 245 ehdotuspyyntöön saatiin 59 140 ehdotusta[18], joissa oli mukana noin 312 600 hakijaa. Näistä rahoitusneuvotteluihin valittiin lähes 12 500 ehdotusta, joissa oli mukana noin 69 300 osanottajaa. Vastaava EU:n suunniteltu rahoitusosuus oli 20,4 miljardia euroa[19]. Jatkoon valituista ehdotuksista 35 prosenttia tuli vuonna 2010 keskiasteen ja korkea-asteen koulutuksen alalta, toisin sanoen pääasiassa yliopistoilta. Osallistujista 27 prosenttia oli teollisuuden alalta, ja tutkimusorganisaatioiden osuus oli 24 prosenttia. Komissio kiinnittää Yhteistyö-erityisohjelman yhteydessä erityistä huomiota pk-yrityksille suunnattavaan rahoitukseen noudattaen seitsemännestä puiteohjelmasta tehtyyn päätökseen sisältyvää 15 prosentin tavoitetta[20]. Pk-yritysten osallistuminen kuuluu Yhteistyö-erityisohjelman aihealueiden painopisteisiin, ja tällä hetkellä pk-yrityksille suunnataan hiukan yli 14 prosenttia tämän erityisohjelman määrärahoista. Vuosien 2011 ja 2012 työohjelmien yhteydessä on suunniteltu pk-yrityksille suunnattuja ehdotuspyyntöjä, joten 15 prosentin tavoitteen uskotaan täyttyvän ennen seitsemännen puiteohjelman päättymistä vuonna 2013. Puiteohjelman vahva kansainvälinen luonne käy ilmi siitä, että seitsemännen puiteohjelman toiminnoissa on mukana 169 maata. Seitsemättä puiteohjelmaa toteutetaan vuodesta 2007 vuoteen 2013. Tässä kertomuksessa esitetyt todisteet perustuvat seitsemännen puiteohjelman vuonna 2010 toteutettuun väliarviointiin sekä vuonna 2009 esitettyyn, jonkin verran laajempaan kuudennen puiteohjelman jälkiarviointiin. 4.2. Kuudes ja seitsemäs puiteohjelma Kuudennen puiteohjelman jälkiarviointikertomuksessa puiteohjelman tunnustetaan olevan vahva mekanismi, jolla pystytään aktivoimaan vain Euroopan tason toiminnalla toteutettavissa olevaa tutkimusta ja kehitystä. Kuudenteen puiteohjelmaan kuuluneiden toimintojen todetaan tuottaneen eurooppalaista lisäarvoa, edistäneen yleisesti ottaen teollisuuden kilpailukykyä, tuottaneen verkostoulkoisvaikutuksia ja lujittaneen Euroopan osaamisinfrastruktuuria[21]. Lisäksi kuudennen puiteohjelman havaittiin tarkemmin eriteltynä, mutta edelleen sen kokonaistoimivuutta arvioitaessa, sisältäneen ensiluokkaisia hankkeita, joissa oli mukana huippututkijoita ja hyvin hallinnoituja yhteenliittymiä. Nämä ovat osaltaan edistäneet tutkijoiden liikkuvuuden paranemista ja tutkijaryhmien kansainvälistymistä. Tämä on auttanut Eurooppaa parantamaan valmiuksiaan toteuttaa kansainvälisesti kilpailukykyistä tutkimusta tieteen ja teknologian eturintamassa sekä tutkimusaloilla, joilla on yhteiskunnallista ja teollista merkitystä. Parantamisen varaa on vielä esimerkiksi siinä, että tavoitteeksi asetetusta naisten 40 prosentin osallistumisosuudesta ollaan vielä jonkin matkan päässä. Erityisen haasteellista tämä on siltä osin, että naisten osuus tutkimusalan henkilöstöstä koko EU:ssa on vain noin 30 prosenttia. Lisäksi naiset ovat vielä heikommin edustettuja ylimmissä johtotehtävissä, vaikka tämän odotetaan muuttuvat vähitellen ajan mittaan. Lisäongelmana on se, että vaikka sekä suurten yritysten että pk-yritysten tutkimustoimintaan osallistumisen merkitys tunnustetaan keinona luoda yhteyksiä tutkimustulosten ja innovoinnin välille, teollisuuden osallistuminen on ollut laskusuunnassa, mitattiinpa sitä osuutena rahoituksesta tai osallistujien lukumäärällä. Teollisuuden osallistumisaste laski neljännen puiteohjelman 39 prosentista kuudennen puiteohjelman 31 prosenttiin ja nyt seitsemännen puiteohjelman ollessa käynnissä se on vain 25 prosenttia. Edelleen on nähtävissä todisteita siitä, että pienet yritykset pitävät muita helpommin esteenä menettelyjen monimutkaisuutta ja sopimuksissa esiintyviä viivästymisiä. Tilanne on tämä, vaikka teollisuuden osallistumisasteen odotetaankin parantuvan hitaasti kehittyneiden yhteisten teknologia-aloitteiden myötä. Seitsemännen puiteohjelman on kuitenkin arvioinnissa havaittu luovan ja edistävän monenlaisia verkostoitumistoimintoja lukuisien kansallisten tutkimuskeskusten välillä, tuovan tieteenharjoittajille uusia mahdollisuuksia ja täydentävän olemassaolevaa rahoitusta esimerkiksi riskinjakorahoitusvälineen kautta. Se, että ohjelmaan osallistuu 169 maata eri puolilta maailmaa, vahvistaa sen merkityksen vahvan kansainvälisen ulottuvuuden sisältävän tutkimusyhteistyön edistäjänä[22]. Arvioinnissa todetaan, että seitsemännen puiteohjelman ulottuvuus on vaikuttavan laaja, mitattiinpa sitä sitten osallistuvien tutkijoiden määrällä, tutkimusryhmien maantieteellisellä sijoittautumisella taikka ohjelman kattamilla aihealueilla[23]. Seitsemännen puiteohjelman väliarvioinnissa tehdään myös täsmällisempi päätelmä siitä, että vaikka puiteohjelma on määritelty kilpailua edeltäväksi tutkimus- ja kehitysohjelmaksi, siihen sisältyy joitakin olennaisia osa-alueita, jotka ovat välttämätön ehto innovaatioprosesseille ja -valmiuksille, jotka edistävät teollisuuden ja markkinoiden tehokkuutta. Tässä yhteydessä viitataan tapoihin, joilla eri maiden ja eri alojen tutkimusryhmät tekevät yhteistyötä, mikä on dynaamisille innovaatiojärjestelmille ominainen piirre. Tästä tehdään se johtopäätös, että teollisuuden, tutkimuksen ja korkeakoulutuksen alojen osallistujat saavat aikaan hyvin laajaa monialaista yhteistyötä ja sovelluksiin suuntautuneisuutta[24]. Arvioinneissa todetaan, että puiteohjelmaa toteutetaan asianmukaisesti, ja korostetaan, että puiteohjelman arvioinnin järjestelyt ovat parantuneet viime vuosina huomattavasti[25]. Lisäksi mainitaan, että menettelyjen tasolla ehdotuspyyntöjä on kehitetty ja käsitelty tehokkaasti ja että näiden menettelyjen avulla on varmistettu varojen jakaminen kohtuullisen ajan kuluessa ja asianmukaisesti[26]. Samalla kumpaakin puiteohjelmaa kokonaisuudessaan koskevissa arvioinneissa on nostettu esiin niiden toiminnan monimutkaisuuteen liittyviä ongelmia ja todettu, että puiteohjelmaa olisi ehdottomasti yksinkertaistettava. Kuudennen puiteohjelman jälkiarvioinnissa todetaan, että puiteohjelmaan sisältyi edelleen hankalan paljon hallinnollista rasitusta. Asiantuntijat viittaavat siihen, että rasitus on erityisen suurta uusien osallistujien kohdalla, ovatpa ne pk-yrityksiä, nuoria tutkijoita taikka uusien jäsenvaltioiden tai EU:n ulkopuolisten maiden osallistujia[27]. Kaksi vuotta myöhemmin, vuonna 2010, seitsemännen puiteohjelman väliarviointilautakunta korosti sitä, että useat seitsemättä puiteohjelmaa varten käyttöön otetut muutokset on otettu tutkijayhteisössä myönteisesti vastaan ja että ne ovat epäilemättä olleet menestyksekkäitä. Tämä koskee erityisesti keskitettyä rekisteröintipalvelua, verkkopohjaista ehdotusten jättämisjärjestelmää sekä vähemmän vaativia tarkastusedellytyksiä. Toisaalta asiantuntijat kuitenkin arvioivat, että monien tiedossa olevien ongelmien kohdalla edistyksen puute tuottaa pettymyksen[28]. 4.2.1. Yhteistyö-ohjelma Yhteistyö-ohjelma on eräs tärkeimmistä julkisen rahoituksen lähteistä valtioiden rajat ylittävälle yhteistyölle EU:ssa, ja sen avulla huolehditaan eurooppalaisesta lisäarvosta. Siitä laadituissa arvioissa korostetaan ohjelman tärkeyttä verkostojen syntymiselle kautta koko Euroopan. Seitsemännen puiteohjelman väliarvioinnissa tehdään se johtopäätös, että yhteistyöhankkeet ovat eurooppalaisen tutkimusalueen ytimessä ja että seitsemäs puiteohjelma paikkaa tärkeitä aukkoja kansallisten tutkimustoimintojen välillä. Näin huolehditaan kriittisestä massasta ja lisäarvosta monella alalla. Siinä todetaan, että monet seitsemännen puiteohjelman toiminnot eivät olisi toteutuneet ilman EU-tason rahoitusta[29]. Eräs tutkimusverkostoja ja niiden muodostamista koskevasta työstä tehdyistä tärkeimmistä päätelmistä on se, että puiteohjelmilla on ollut keskeinen rooli lisäämässä osaamisen jakamisen yleistymistä. Erään tutkimuksen mukaan kuudes puiteohjelma on helpottanut eurooppalaisen tutkimusalueen luomista parantamalla tutkimuksen yhdistymistä ja koordinointia kautta Euroopan. Se on johtanut myös kilpailukyvyn parantumiseen. Tutkimuksessa tuodaan esille se, että monien kuudenteen puiteohjelmaan osallistuneiden asenteet ja toiminta ovat muuttuneet merkittävällä tavalla, ja että erityisesti kansainväliseen osaamisen jakamiseen ja tutkimusyhteistyöhön suhtaudutaan nyt aiempaa avoimemmin[30]. Seitsemännen puiteohjelman arvioinnin perusteella pääteltiin myös, että EU:n tasolla tehtävän terveysalan tutkimusyhteistyön tärkein lisäarvo saadaan kansainvälisestä yhteistyöstä, eri toimintojen ja osallistujien yhdistämisestä eri hankkeisiin sekä Euroopan tason toiminnan keskittämisestä harvempiin, mutta tärkeämpiin painopistealoihin. Arvioinnissa mainitaan myös, että seitsemännen puiteohjelman yhteydessä tehdyssä liikennealan tutkimuksessa sovelletaan vahvempaa ja laajempaa lähestymistapaa pyrittäessä vastaamaan haasteisiin, joita ovat esimerkiksi eri liikennemuotojen integroiminen ja infrastruktuurin ja käyttötapojen roolin merkitys. Multimodaalisten toimintojen, joissa yhdistetään eri liikennemuotoja, kuten maantie-, rautatie-, lento- ja vesiliikenne, vahvistetaan tuovan mukanaan merkittävää eurooppalaista lisäarvoa, koska kansallisissa ohjelmissa näitä kysymyksiä käsitellään harvemmin. Seitsemännen puiteohjelman arviointi osoittaa myös, että Yhteistyö-ohjelma kehittää pienempien jäsenvaltioiden mahdollisuuksia ja valmiuksia osallistua ja tehdä yhteistyötä. 4.2.2. Ideat-ohjelma Seitsemännen puiteohjelman väliarvioinnissa Ideat-ohjelmasta esitetyistä havainnoista käy ilmi, että johtaville tutkijoille osoitetun rahoituksen perusteella tarkasteltuna hankkeiden valinnan yhteydessä sovellettava huippuosaamisen periaate on laajalti toteutunut, ehdotusten laadun voidaan yleisesti arvioida olevan korkea ja rahoituksesta käydään kovaa kilpailua. Arvioinnin mukaan Euroopan tutkimusneuvosto on onnistunut houkuttelemaan ja rahoittamaan maailmanluokan tutkimusta, ja sillä on ollut tärkeä merkitys tutkijalahjakkuuksien kiinnittämisessä työskentelemään EU:ssa. Euroopan tutkimusneuvoston rahoituksen useille tutkijalähtöisille kilpailukykyisille tutkimusehdotuksille todetaan mahdollistaneen ERC:lle sellaisen tutkimuksen rahoittamisen, joka on sekä suoraan olennaista EU:n politiikkojen tarpeiden kannalta ja jolla on potentiaalia tarjota vastauksia mahdollisiin tulevaisuuden haasteisiin. Tutkijayhteisö on kiittänyt ERC:n rahoittamista hankkeista saatujen löydösten olevan ”virstanpylväitä” ja ”poikkeuksellista edistystä”. 4.2.3. Valmiudet-ohjelma Tuoreet todisteet osoittavat, että seitsemännen puiteohjelman avulla on parannettu korkeatasoisen tutkimuksen ja osaamisen kapasiteettia Euroopassa, sillä siitä on muodostunut verkostoitumisen lähtökohta yli 500 kansalliselle eri alojen tutkimusinfrastruktuurille[31]. Lisäksi se on tarjonnut tutkimusinfrastruktuurien yhteydessä edistetyn vuorovaikutuksen kautta korkeatasoista koulutusta ja valmennusta nuorille tutkijoille. Seitsemännestä puiteohjelmasta tuetuilla tutkimusinfrastruktuureilla on arvioitu olevan vaikutusta myös Euroopan kilpailukykyyn, kun ne ovat toimineet koeympäristöinä innovoinnin edistämiselle ja ”tutkimusmarkkinoiden” mahdollisuuksien luomiselle teollisuutta varten[32]. 5. Päätelmät Komission tarkoituksena on ollut esittää tässä SEUT-sopimuksen 318 artiklan mukaisessa kertomuksessaan yleiskatsaus tärkeimpiin tuloksiin, joita on saatu, kun äskettäin on arvioitu EU:n rahoituksen kahden pääalan kehityksen eri vaiheita. Arviointien kohteena olleet alat ovat olleet koulutus ja kulttuuri sekä tutkimus. Kertomuksessa keskitytään pääasiassa tuloksiin ja vaikutuksiin, joiden on havaittu olevan EU-rahoituksen ansiota. Perustana on käytetty viimeisimpiä ja olennaisimpia valittujen ohjelmien ja toimien arviointeja, joita joiltakin osin on täydennetty viittauksilla aikaisempiin arviointituloksiin. Kertomuksessa annetaan valittujen ohjelmien yksittäisistä osa-alueista jo käytettävissä olevien yksityiskohtaisempien raporttien ja muiden asiakirjojen rinnalle katsaus ohjelmista laadittuihin tärkeimpiin uusiin arviointituloksiin. Kertomus kattaa koulutuksen ja kulttuurin sekä tutkimuksen alat pääasiassa siksi, että ne ovat yhteydessä EU:n vuoden 2020 yleistavoitteisiin ja lippulaivahankkeisiin. Lisäksi niiltä on saatavissa toimintakykyä ja arviointia koskevia tietoja ja niillä käytetään keskitetyn hallinnoinnin menetelmää. Kertomus pohjautuu siinä mainituista lukuisista eri lähteistä peräisin oleviin yksityiskohtaisiin tietoihin Siinä pyritään antamaan yleiskuva unionin rahoituksen kohteena olevien ohjelmien tavoitteista sekä vaikutuksista ja tuloksista, joita on saavutettu riippuen ohjelmassa kyseisten arviointien hetkellä käynnissä olleesta vaiheesta. Koulutuksen ja kulttuurin osalta kertomuksesta käy ilmi, että, toteutuksen vaiheesta riippuen, perustetuilla rahoitusvälineillä on onnistuttu hyvin tuottamaan käytännön tuloksia ja pääsemään tai todennäköisesti pääsemään useimpiin näille välineille asetettuihin tavoitteisiin. Lisäksi kertomuksessa esitetään useita käytännön esimerkkejä lisäarvosta, jota on saatu aikaan mm. ottamalla käyttöön kansainvälinen ulottuvuus, tekemällä valtioiden rajat ylittävää yhteistyötä sekä levittämällä tietoa laajemmalle taikka synnyttämällä vipuvaikutuksia, kuten Media 2007 -ohjelman tapauksessa. Toisaalta kertomuksessa käsitellään aloja, joilla on parantamisen varaa, kuten tarve määritellä ja kohdistaa tavoitteet tarkemmin tai kehittää hallinnointia. Kumpikin näistä asioista on korjattu ohjelmien ehdotetun jatkon yhteydessä. Tutkimuksen alalla kertomuksessa todetaan, että puiteohjelmat ovat tuottaneet tai ovat tuottamassa odotettuja tuloksia. Puiteohjelmien katsotaan olevan vahvoja mekanismeja, joilla aktivoidaan vain Euroopan tason toimilla toteutettavissa olevaa tutkimusta. Niiden ansioksi luetaan myös eurooppalaisen lisäarvon, teollisuuden paremman kilpailukyvyn, verkostoulkoisvaikutusten ja lujemman eurooppalaisen osaamisinfrastruktuurin syntyminen. Seitsemäs puiteohjelma edistää merkittävällä tavalla Euroopan tieteellistä toimintaa, ja Euroopan tutkimusalueen kehittämisellä on laaja ja kattava vaikutusala. Kertomuksen mukaan kehittämisen varaa on edelleen puiteohjelman yksinkertaistamisen ja täytäntöönpanon alalla. Tähän suuntaan onkin jo edetty seuraavaa rahoituskehystä varten valmisteltujen uusien ohjelmien suunnittelussa, erityisesti Horisontti 2020 -ohjelmaa varten tehdyissä ehdotuksissa. Kun kertomuksessa käsitellään kunakin vuonna rajallinen määrän ohjelmia, joista on käytettävissä asianmukaisia arviointeja, keskipitkällä aikavälillä kertomuksissa pystytään kattamaan laaja kirjo eri menettelyin hallinnoitavia rahoitusohjelmia. Tässä kertomuksessa mainittuja arviointeja on käytetty myös vuosina 2014–2020 sovellettavaan uuteen monivuotiseen rahoituskehykseen liittyvien ehdotusten valmistelussa. Arviointien toimivuudesta saatuja kokemuksia käytetään myös tulevien arviointien suunnitteluun tarkoituksena lujittaa prosessia ja parantaa tuloksia. Komissio aikoo pyrkiä varmistamaan, että seuraavan rahoituskehyksen yhteydessä parannetaan koordinaatiota, tiedonvaihtoa ja johdonmukaisuutta sekä komission sisällä että suhteessa jäsenvaltioihin ohjelmoinnin, organisoinnin sekä seurannan ja arvioinnin osalta. Tätä kertomusta laatiessaan komissio ottaa esiin myös kysymyksen kertomuksen tehtävästä ja ajoituksesta suhteessa talousarvion toteuttamista koskevaan vuotuiseen vastuuvapauteen, erityisesti kun otetaan huomioon toteutetun arviointitoiminnan vaihteleva ajoitus ja sen kattamien ajanjaksojen erilainen pituus verrattuna talousarviota koskevan vuotuisen vastuuvapausmenettelyn tarkempaan vuotuiseen kohdistukseen. Komissio tutkii edelleen, miten kertomuksen sisältöä voitaisiin kehittää, ottaen huomioon SEUT-sopimuksen 318 artiklassa esitetyt kriteerit sekä parlamentin ja neuvoston ilmaisemat kiinnostuksenkohteet. Se on valmis mukauttamaan kertomusta sen mukaan, miten parlamentti ja neuvosto ottavat kertomuksen vastaan. [1] Kunkin pääjohtajan/toimialajohtajan on esitettävä toimielimelleen vuotuinen toimintakertomus sekä taloutta ja hallinnointia koskevat tiedot. Kertomuksessa selostetaan pääosaston tai linjan tärkeimpien poliittisten tavoitteiden saavuttamista ja ydintoimintoja ottaen huomioon käytetyt resurssit. [2] Toimintoselvityksissä esitetään komission talousarvioesityksessään pyytämien varojen määrää koskevat tärkeimmät perustelut. Niihin sisältyy yksityiskohtaisia tietoja toimintojen mukaan myönnetyistä henkilöstö- ja rahoitusresursseista sekä niihin liittyvistä tavoitteista, indikaattoreista ja tuotoksista. Lisäksi niissä esitetään tärkeimmät saavutukset ja arviointien tulokset. Näin ollen niissä esitetään perustelut komission talousarvioesitykselle päämääräsuuntautuneiden tietojen osalta (tavoitteet, indikaattorit, arviointien tulokset ja tuotokset), toisin sanoen niissä kuvataan EU-ohjelmien edunsaajille koituvia etuja. [3] KOM(2010) 2020 lopullinen. [4] Tavoitteena on vähentää koulunsa keskeyttävien osuus alle 10 prosenttiin 18–24-vuotiaista vuoteen 2020 mennessä (vähentymistä on jo tapahtunut 17,6 prosentista vuonna 2000 14,4 prosenttiin vuonna 2009) ja kasvattaa korkea-asteen koulutuksen suorittaneiden osuutta vähintään 40 prosenttiin 30–34-vuotiaista samaan ajankohtaan mennessä (osuus on jo kasvanut 22,4 prosentista vuonna 2000 32,3 prosenttiin vuonna 2009). [5] Elinikäisen oppimisen ohjelman (2007–2013) väliarviointi 2011: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/education/2011/llpreport_en.pdf. [6] Lisätietoja EU-tason lisäarvosta asiakirjassa SEC(2011) 867: Komission yksiköiden valmisteluasiakirja – The added value of the EU budget, joka liittyy asiakirjaan KOM(2011) 500: Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio. [7] Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin arviointi vuodelta 2011: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/education/2011/eitreport_en.pdf. [8] Vaikka Marie Curie -toimet ovat osa seitsemännestä puiteohjelmasta rahoitettavaa Ihmiset-erityisohjelmaa, ne kuuluvat toimintoperusteisen budjetoinnin nimikkeistössä koulutuksen ja kulttuurin politiikanalaan, minkä vuoksi niitä käsitellään tässä jaksossa. [9] Nuorisotoimintaohjelman väliarviointi vuodelta 2011: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/youth/2011/interimreport_en.pdf. [10] Nuorisotoimintaohjelman seurantatutkimukset: http://ec.europa.eu/youth/focus/doc/monitoring_survey/report_monitoring_survey_2011.pdf. [11] Kulttuuri-ohjelman (2007–2013) väliarviointi 2011: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/culture/2010/progreport_en.pdf. [12] MEDIA 2007 -ohjelman väliarviointi vuodelta 2010: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/culture/2010/media_en.pdf; MEDIA Plus ja MEDIA-Koulutus -ohjelmien loppuarviointi vuodelta 2007: http://ec.europa.eu/culture/media/programme/docs/overview/evaluation/reports/media%20plus/rapport_finale_m_plus.pdf. [13] Tässä jaksossa käsitellään tutkimustoimintaa, joka sisältyy yleisen talousarvion osastoon 8 – Tutkimus. Siinä ei käsitellä seitsemänteen puiteohjelmaan sisältyviä toimintoja, jotka kuuluvat toimintoperusteisen budjetoinnin nimikkeistössä muihin politiikanaloihin. [14] SEC(2010) 1161. [15] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1982/2006/EY, tehty 18 päivänä joulukuuta 2006, Euroopan yhteisön seitsemännestä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmasta (2007–2013) (EUVL L 412, 30.12.2006). [16] Marie Curie -toimien tavoitteiden saavuttamista selostetaan koulutusta ja kulttuuria käsittelevässä osiossa, sillä vuodesta 2010 lähtien ohjelmaa on hallinnoinut koulutuksen ja kulttuurin pääosasto. [17] Osaa yhteistyöohjelmasta (Avaruus ja turvallisuus) hallinnoi yritys- ja teollisuustoiminnan pääosasto, ja tieto- ja viestintäteknologian osan hallinnoinnista vastaa tietoyhteiskunnan ja viestinten pääosasto. [18] Luvut perustuvat tukikelpoisiin hakemuksiin, mutta ne eivät sisällä kaksivaiheisten ehdotuspyyntöjen ensimmäisen vaiheen ehdotuksia. [19] Nämä luvut ja kolmessa seuraavassa kappaleessa olevat luvut ovat peräisin seitsemännen puiteohjelman neljännestä seurantaraportista Fourth FP7 Monitoring Report - Monitoring Report 2010: http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm?pg=fp7-monitoring. [20] Tavoitteena on huolehtia siitä, että ainakin 15 prosenttia ohjelman nojalla käytettävissä olevasta rahoituksesta menee pk-yrityksille. [21] Tutkimuksen ja teknologian kehittämisen kuudennen puiteohjelman (2002–2006) arviointi: http://ec.europa.eu/research/reports/2009/pdf/fp6_evaluation_final_report_en.pdf. [22] Seitsemännen puiteohjelman väliarviointi: http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/other_reports_studies_and_documents/fp7_interim_evaluation_expert_group_report.pdf. [23] Seitsemännen puiteohjelman väliarviointi: http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/other_reports_studies_and_documents/fp7_interim_evaluation_expert_group_report.pdf. [24] Seitsemännen puiteohjelman väliarviointi: http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/other_reports_studies_and_documents/fp7_interim_evaluation_expert_group_report.pdf. [25] Kuudennen puiteohjelman jälkiarviointi, s. vii. [26] Seitsemännen puiteohjelman väliarviointi, s. 7. [27] Kuudennen puiteohjelman jälkiarviointi, s. 36. [28] Seitsemännen puiteohjelman väliarviointi, s. 56–57. [29] Seitsemännen puiteohjelman väliarviointi: http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/other_reports_studies_and_documents/fp7_interim_evaluation_expert_group_report.pdf. [30] NetPact: Structuring effects of Community research. The impact of the RTD Framework Programme on network formation. Loppukertomus Euroopan komissiolle. http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/fp6-evidence-base/evaluation_studies_and_reports/evaluation_studies_and_reports_2009/structuring_effects_of_community_research_-_the_impact_of_the_framework_programme_for_rtd_on_network_formation.pdf#view=fit&pagemode=none. [31] Valmiudet-ohjelmaan kuuluvista tutkimusinfrastruktuureista tieto- ja viestintätekniikkapohjaisia tutkimusinfrastruktuureja (sähköiset infrastruktuurit) hallinnoi tietoyhteiskunnan ja viestinten pääosasto. [32] Fotkis C. (2010) FP7 Interim Evaluation: Analyses of FP7 supported research infrastructures initiatives in the context of the European Research Area; http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/fp7-evidence-base/experts_analysis/c.%20fotakis_-_research_infrastructure.pdf#view=fit&pagemode=none.