Euroopan parlamentin päätöslauselma potilaiden liikkuvuudesta ja terveydenhuollon kehityssuuntauksista Euroopan unionissa (2004/2148(INI))



Virallinen lehti nro 124 E , 15/05/2006 s. 0543 - 0548



P6_TA(2005)0236 Potilaiden liikkuvuus ja terveydenhuollon kehityssuuntaukset Euroopan unionissa Euroopan parlamentin päätöslauselma potilaiden liikkuvuudesta ja terveydenhuollon kehityssuuntauksista Euroopan unionissa (2004/2148(INI)) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon "Potilaiden liikkuvuudesta ja terveydenhuollon kehityssuuntauksista Euroopan unionissa järjestetyn korkean tason pohdintaprosessin jatkotoimet" (KOM(2004)0301) (komission tiedonanto potilaiden liikkuvuudesta), - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 152 artiklan sekä 5, 18, 43 ja 47 artiklan, - ottaa huomioon komission neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle antaman tiedonannon "Sosiaalisen suojelun uudistaminen laadukkaan, helposti saatavilla olevan ja kestävän terveydenhoidon ja pitkäaikaishoidon kehittämiseksi: kansallisten strategioiden tukeminen avoimen koordinointimenetelmän avulla" (KOM(2004)0304) (komission tiedonanto avoimen koordinointimenettelyn laajentamisesta), - ottaa huomioon yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24. lokakuuta 1995 annetun direktiivin 95/46/EY [1], - ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle "eHealth – parempaa terveydenhuoltoa Euroopan kansalaisille: Eurooppalaista sähköisen terveydenhuollon aluetta koskeva toimintasuunnitelma" (KOM(2004)0356), - ottaa huomioon komission neuvostolle, parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle antaman tiedonannon "eEurope 2002: Terveysaiheisten verkkosivustojen laatukriteerit" (KOM(2002)0667), - ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiot asioissa Decker (C-120/95, 28. huhtikuuta 1998), Kohll (C-158/96, 28. huhtikuuta 1998), Geraets-Smits & Peerbooms (C-157/99, 12. heinäkuuta 2001), IKA (C-326/00, 25. helmikuuta 2003) ja Müller-Fauré & van Riet (C-385/99, 13. toukokuuta 2003), - ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ammattipätevyyden tunnustamisesta (KOM(2002)0119), - ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi palveluista sisämarkkinoilla (KOM(2004)0002), - ottaa huomioon 15. tammikuuta 2003 antamansa päätöslauselman terveyden- ja vanhustenhuollon saatavuudesta, laadusta ja taloudellisesta kestävyydestä tulevaisuudessa [2] ja 11. maaliskuuta 2004 antamansa päätöslauselman terveydenhuollosta ja vanhustenhuollosta [3], - ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan, - ottaa huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietinnön (A6-0129/2005), A. ottaa huomioon Euroopan unionin terveydenhuollossa tapahtumassa olevat muutokset, jotka johtuvat muun muassa lääketieteen, tekniikan ja sähköisten terveyspalveluiden sekä potilaiden valveutuneisuuden ja lainsäädännön kehityksestä, B. ottaa huomioon, että eurooppalainen sairaanhoitokortti on syrjäyttämässä E111-järjestelmän, jota on käytetty korvattaessa ennakoimattomia terveydenhoitotarpeita, jotka syntyvät väliaikaisen toisessa jäsenvaltiossa oleskelun yhteydessä, ja katsoo, että toisessa jäsenvaltiossa annettavan, suunnitellun terveydenhoidon yhteydessä käytössä oleva E112-järjestelmä on byrokraattinen ja rajoittava ja se olisi korvattava tai sitä olisi muutettava huomattavasti, C. ottaa huomioon, että ennaltaehkäisy on kattavan terveyspolitiikan keskeinen elementti ja järjestelmällisillä ennaltaehkäisevillä toimenpiteillä pidennetään elinikää, vähennetään sosiaalisia eroja terveydenhoitojärjestelmän odotusajoissa, estetään kroonisten sairauksien leviämistä ja siten mahdollistetaan hoitokustannusten säästöt, D. ottaa huomioon, että yksittäiset potilaiden liikkuvuutta koskevat Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätökset ohjaavat Euroopan terveyspoliittisia päätöksiä ja että laajentumisprosessi tuo Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ratkaistavaksi yhä monimutkaisempia tapauksia, ja katsoo, että sekä potilaiden että hallitusten edun kannalta on tärkeää sopia viivytyksettä selkeistä politiikkaa ja menettelyjä ohjaavista suuntaviivoista ja ottaa ne käyttöön, E. ottaa huomioon, että ensisijainen vastuu terveyspalvelujen ja sairaanhoidon järjestämisestä, rahoituksesta ja antamisesta kuuluu jäsenvaltioille, kun taas Euroopan unionin vastuu liittyy kansanterveyteen, terveysvalistukseen, tutkimukseen ja varhaiseen tunnistamiseen sekä rajatylittävään liikkuvuuteen, F. ottaa huomioon, että on tarpeen lisätä tietoa rajatylittävästä ja ylikansallisesta hoidosta, jotta potilaat, terveydenhuollon ammattihenkilöt sekä alan talousarvioista ja vakuutuksista vastaavat ymmärtäisivät asiaa paremmin ja voisivat osallistua siihen, G. ottaa huomioon, että johdonmukaisten, turvallisten ja helppopääsyisten puitteiden luominen potilaiden liikkuvuudelle EU:ssa edellyttää suuriin logistisiin, hallinnollisiin, kulttuurisiin ja kliinisiin haasteisiin vastaamista, H. ottaa huomioon, että unionin terveysjärjestelmät perustuvat yhteisvastuullisuuden, oikeudenmukaisuuden ja yleisen kattavuuden periaatteille, jotta kaikille voidaan varmistaa sairaustapauksessa tuloista, omaisuudesta ja iästä riippumatta asianmukainen ja korkealuokkainen hoito, I. ottaa huomioon, että erot kansallisissa terveydenhuoltojärjestelmissä ja –käytännöissä mutkistavat potilaiden liikkuvuutta; katsoo, että tämän ei pitäisi estää pyrkimyksiä ratkaista käyttäjien kohtaamat koordinointi- ja tehokkuusongelmat ja parantaa palveluja, 1. pitää tervetulleena komission tiedonantoa potilaiden liikkuvuudesta ja siinä esitettyjä ajatuksia terveydenhuollon yhteistyön järjestämisestä; 2. tähdentää tarvetta kehittää kiireellisesti Euroopan unionissa yhtenäiset toimintatavat potilaiden liikkuvuuden suhteen ottaen asianmukaisesti huomioon ensisijaisen tavoitteen säilyttää ja varmistaa julkisen terveydenhuollon rajoittamaton ja yleinen saatavuus ja ottaen huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiot sekä potilaiden liikkuvuudesta ja terveydenhuollon kehityssuuntauksista Euroopan unionissa järjestetyn korkean tason pohdintaprosessin tulokset ja lisäksi sopia potilaiden, terveydenhuollon ammattihenkilöiden ja rahoittajien käyttöön tarkoitetuista ohjeista; katsoo, että potilaalla, jolla on hengenvaarallinen sairaudentila, olisi vähintäänkin oltava oikeus ja mahdollisuus pyrkiä ajoissa hoitoon toisessa jäsenvaltiossa, jos tällaista hoitoa ei ole saatavilla hänen omassa maassaan tai saatavilla kohtuullisessa ajassa; 3. katsoo, että jäsenvaltioiden välisessä jatkoyhteistyössä olisi keskityttävä tarvittaessa komission koordinoinnin avulla konkreettisiin terveydenhoitopalvelujen rajatylittävää käyttöä koskeviin kysymyksiin; katsoo, että tässä yhteydessä olisi kiinnitettävä erityistä huomiota alueellisen yhteistyön näkökohtiin ja otettava sopivalla tavalla huomioon rajaseuduilla saadut kokemukset; katsoo, että näin voidaan löytää alueiden mukaisesti mukautettuja ratkaisuja kansalaisten tarpeisiin; katsoo, että käytännön kokemuksia voidaan käyttää parhaiden käytäntöjen malleina; 4. on sitä mieltä, että komission on annettava potilaiden liikkuvuudesta erillinen ehdotus ja että palveludirektiivissä olisi keskityttävä potilaiden liikkuvuuden sijasta palveluiden liikkuvuuteen, mutta että siinä olisi kehotettava komissiota tekemään potilaiden liikkuvuutta koskeva ehdotus kuuden kuukauden kuluttua toimenpiteen voimaantulosta; katsoo myös, että ehdotuksen olisi perustuttava terveyspalveluja ja sairaanhoitoa käsittelevän korkean tason ryhmän työhön ja erityisesti siinä olisi annettava puitteet potilaiden, terveydenhuollon ammattihenkilöiden ja alan taloushallinnosta vastaavien opastukselle sekä ehdotuksia potilaille tiedottamisesta, potilasturvasta ja luottamuksellisuudesta; 5. pahoittelee, ettei komission tiedonannossa potilaiden liikkuvuudesta esitetä toiminta-aikataulua eikä siinä sitouduta potilaiden liikkuvuutta koskevaan integroituun politiikkaan; 6. katsoo, että avoin koordinointimenetelmä on soveltuva väline potilaiden liikkuvuutta koskevien kysymysten käsittelemiseen sulkematta kuitenkaan pois valtioiden välistä yhteistyötä kysymyksissä, jotka kuuluvat jäsenvaltioiden terveyspalveluiden toimialaan; 7. katsoo, että ohjeista tulisi selvitä, miten on meneteltävä hoidon saamiseksi, mistä saa tietoa terveydenhuollon ammattihenkilöistä ja terveyspalveluista, miten hoitomaksut hoidetaan, tiedot matkustus- ja kieliapua koskevista järjestelyistä, hoidon jatkamiseen liittyvistä järjestelyistä ja seurannasta, toipilasajasta ja kuntoutuksesta ennen paluuta ja sen jälkeen, valituksista ja muista asiaan liittyvistä menettelyistä sekä erityishoidosta vanhuksille ja eläkeläisille; huomauttaa, että hoidon maksumekanismien pitäisi olla yhtenäiset ja puolueettomat, jotta vältetään epätasavertainen kohtelu ja epäedullisen aseman luominen tietyille potilaille; 8. pitää välttämättömänä rajatylittävää yhteistyötä silloin, kun kyseessä on tehokkaan tai kiireellisen hoidon tarjoaminen ennen kaikkea hätätapauksissa ja kroonisissa sairauksissa samoin kuin vakavissa sairauksissa ja allergioissa; 9. pitää tervetulleena komission tiedonantoa avoimen koordinointimenettelyn laajentamisesta terveydenhoitoon ja pitkäaikaishoitoon ja odottaa kiinnostuneena jäsenvaltioiden välisen jäsennellyn yhteistyön ja siihen liittyvien erityisten tavoitteiden ja säännöllisten tarkastelujen edelleen kehittämistä; 10. vaatii tieteellistä kokonaisstrategiaa, jotta avoin koordinointimenetelmän prosessi voidaan laatia mahdollisimman hyvin; katsoo, että siksi tarvitaan tietojen yhteensopivuutta Euroopan laajuisesti sekä keskitettyä metatason hakemistoa; katsoo, että on tutkittava, kuinka pitkälti jo olemassa olevia tietoja voidaan yhdistää; 11. panee tyytyväisenä merkille komission terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston vuoden 2005 työsuunnitelman, joka on osa kansanterveyden toimintaohjelmaa ja joka sisältää pilottiehdotuksia rajatylittäväksi yhteistyöksi terveyspalvelujen alalla, yhteistyön kehittämiseksi ja tällaiseen yhteistyöhön liittyvien mahdollisten hyötyjen ja ongelmien tunnistamiseksi; 12. pitää puutteita potilastiedon kehittämisessä vakavana uhkana terveydenhuollon kehitykselle EU:ssa ja erityisesti potilaiden liikkuvuuden toteutumiselle; kehottaa komissiota ja neuvostoa edistämään kiireellisesti potilaita koskevaa jokapäiväistä tietojärjestelmää; 13. arvostelee sitä, että vielä ei ole lähennetty toisiinsa käsityksiä potilaiden oikeuksista ja velvollisuuksista, kuten pohdintaprosessissa suositeltiin, ja kehottaa neuvostoa ja komissiota tekemään sen viipymättä; kehottaa jäsenvaltioita hyväksymään potilaslain tai potilaiden peruskirjan, jossa myönnetään potilaille muun muassa seuraavat oikeudet: - oikeus pätevän hoitohenkilökunnan tarjoamaan asianmukaiseen ja pätevään sairaanhoitoon, - oikeus lääkärin antamaan ymmärrettävään, asiantuntevaan ja asianmukaiseen tietoon ja neuvontaan, - oikeus tehdä itse päätöksiä kattavan valistuksen jälkeen, - oikeus hoidon dokumentointiin ja oikeus nähdä asiakirjat, - oikeus luottamuksellisuuteen ja tietosuojaan, - oikeus tehdä valitus, - takeet siitä, että potilaalle ei suoriteta tarkkailua eikä lääketieteellisiä kokeita ilman hänen etukäteen antamaansa suostumusta; 14. uskoo, että vaikka jäsenvaltiot voivat itse paremmin kehittää selkeät, oman terveydenhuoltojärjestelmänsä kannalta olennaiset potilastietojen suuntaviivat, tämän ei pitäisi estää komissiota vahvistamasta keskeisimpiä yhteisiä suuntaviivoja potilastiedoista terveydenhuollon palveluoppaan laatimiseksi sekä potilaiden oikeuksien ja velvollisuuksien, katettujen hoitojen ja korvausten vahvistamiseksi; 15. kehottaa komissiota kansalliset säännökset huomioon ottaen harkitsemaan, olisiko mahdollista lähentää kulujen korvaamista koskevia menettelyjä sellaisina, kuin ne ovat vakiintuneet sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 [4] sekä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioiden johdosta, jotta voidaan luoda potilaille oikeusvarmuutta kulujen korvaamisen yhteydessä; 16. pyytää komissiota laatimaan 1. tammikuuta 2007 mennessä suuntaviivoja potilaiden liikkuvuuteen liittyvistä keskeisistä näkökohdista; katsoo, että näiden suuntaviivojen lisäksi pitäisi olla kansallisia suuntaviivoja, jotka jäsenvaltiot laativat tämän jälkeen 12 kuukauden kuluessa; 17. katsoo, että potilaiden liikkuvuus on asetettava etusijalle laadittaessa suuntaviivoja sellaiseen hoitoon pääsystä, jota ei ole tarjolla potilaan alkuperämaassa, tai sellaiseen hoitoon pääsystä, johon ei tapauksen kiireellisyyden vuoksi ole mahdollista päästä potilaan alkuperämaassa; 18. pitää välttämättömänä laatia jäsenvaltioille yhteisiä lääkemääräysten kirjoittamista, lääkkeiden toimittamista ja potilaiden muista jäsenvaltioista hankkimien lääkkeiden korvaamista koskevia sääntöjä, jotta helpotetaan edelleen potilaiden liikkuvuutta jäsenvaltioiden välillä; 19. kannustaa komissiota asettamaan määräajat potilaiden rajatylittävää liikkuvuutta koskevan tiedon keräämiselle ja arvioinnille ja kehottaa komissiota ilmoittamaan tällaisten tutkimusten tulokset mahdollisimman pian; korostaa jälleen rajatylittävästä yhteistyöstä, kuten Euregio-hankkeista, saatujen kokemusten arvioinnin ja jakamisen arvoa; 20. kehottaa komissiota laatimaan terveysmatkailun luonteesta ja laajuudesta kertomuksen, jossa selvitetään myös, missä määrin siitä aiheutuvia kuluja korvataan lakisääteisestä järjestelmästä tai yksityisistä vakuutuksista taikka maksetaan itse; 21. pyytää komissiota ja jäsenvaltioita laatimaan kesäkuuhun 2007 mennessä kertomuksen potilaiden liikkuvuutta koskevista määristä sekä vierailijoiden ja asukkaiden saamista palveluista sekä julkisella että yksityisellä sektorilla; 22. kehottaa jäsenvaltioita esittämään ajoissa terveyspalveluja ja sairaanhoitoa käsittelevän korkean tason ryhmän tälle vuodelle ilmoittaman rajatylittävien terveydenhuoltopalvelujen käyttöä koskevan selkeän ja avoimen kehyksen; 23. antaa voimakkaan tukensa toimille, joilla pyritään kehittämään terveys- ja sosiaalialan ammattilaisten liikkuvuutta koskevaa tietoa ja lainsäädäntöä; muistuttaa komissiota siitä, että direktiivissä ammattipätevyyden tunnustamisesta on määrättävä tehokkaista järjestelyistä, joilla turvataan potilasturvallisuuden korkea taso; 24. antaa tunnustusta työlle, jonka tavoitteena on luoda euroopanlaajuinen rekisteri lääkäreistä ja muista terveys- ja hoitoalan ammattilaisista, joilta on otettu määräajaksi pois oikeus ammatinharjoittamiseen tai jotka on erotettu epäpätevyyden tai ammattivirheen takia; katsoo, että rekisterin pitäisi olla potilaiden ja terveyspalvelujen ostajien saatavilla, ja pyytää komissiota antamaan säännöllisesti tietoa hankeen edistymisestä; 25. tuo esiin olemassa olevan 'aivovuodon' riskin, jos uusien jäsenvaltioiden ammattilaisia siirtyy parempia palkkoja tarjoaviin jäsenvaltioihin, jolloin niiden oman terveydenhuoltojärjestelmän kapasiteetti ja taso ovat uhattuina; kehottaa siksi tutkimaan potilaiden liikkuvuuden lisääntymisen mahdollisia vaikutuksia tällaisiin liikkeisiin ja selvittämään terveydenhuollon ammattilaisten tulevaa kysyntää ja missä määrin heitä valmistuu EU:ssa korkea-asteen koulutuksen kautta; 26. korostaa, että potilaiden vapaa liikkuvuus on myös kannustin kansallisille terveyspalveluille noudattaa aina parhaita käytettävissä olevia normeja ja kannustaa palvelujensa laadulla potilaita olemaan hankkimatta samaa hoitoa ulkomailta; 27. pitää tervetulleena työtä, jolla pyritään kehittämään eurooppalaisia osaamiskeskuksia, ja apua, jota ne voivat mahdollisesti tarjota harvinaisten sairauksien hoitoon; tunnustaa, että harvinaisesta sairaudesta tai sairaudentilasta kärsivät potilaat voivat usein tarvita laajempaa tukea tällaisen erityishoidon hankkimisessa; vaatii, että eurooppalaisten osaamiskeskusten perustamista ei rajoiteta harvinaisiin sairauksiin, vaan se ulotetaan koskemaan kaikkia sairauksia, joitden osalta resurssien ja ammattitaidon yhdistäminen on mahdollista; korostaa, että eurooppalaisten osaamiskeskusten olisi otettava johtava rooli näiden sairauksien hoidon ohella myös pyydettäessä toista lausuntoa ja lääkärien jatkokoulutuksessa; 28. huomauttaa, että eurooppalaisten osaamiskeskusten verkoston tueksi tarvitaan lisävaroja; 29. katsoo, että valmiuksien yhteisellä käytöllä voi olla erityisesti erikoistuneiden hoitomuotojen alalla tärkeä merkitys terveydenhuollon tehokkuuden parantamisessa; 30. panee merkille Yorkin yliopistossa tehdyn tutkimuksen ulkomailla hoitoa saaneista brittipotilaista, joista 87 prosenttia ilmoitti ulkomaille hoitoon hakeutumisen syyksi Englannin pidemmät odotusajat; uskoo siitä huolimatta, että suurin osa potilaista hakeutuu jatkossakin mieluummin hoitoon mahdollisimman lähellä kotiaan; 31. pitää tervetulleena komission sitoumusta säilyttää nykyinen tietosuojalainsäädäntö; toteaa, että on tärkeää kehittää jäsenvaltioiden välille tehokas ja varma menetelmä potilaskertomusten vaihtoa varten; 32. pitää tervetulleena komission tiedonantoa, jossa vahvistetaan terveysalan sähköisten sovellusten edistämistä Euroopassa koskeva toimintasuunnitelma (eHealth) ja todetaan, että tieto- ja viestintätekniikkaa, etenkin Internetiä, voidaan hyödyntää terveyspalvelujen saatavuuden, laadun ja tehokkuuden parantamisessa, vaikkakin se voi samalla lisätä epätasa-arvoa tietotekniikkataitojen puutteen takia; tähdentää laatukriteerien soveltamisen merkitystä terveydenhuoltoon liittyvillä verkkosivuilla; tunnustaa, että telelääketiede ja -psykiatria voisivat myötävaikuttaa potilaiden hoitovaihtoehtojen parantamiseen ja vähentää potilaiden liikkuvuustarvetta; toteaa, että vanhuksia ja lukutaidottomia koskevat epätasa-arvoisuudet pitäisi myös ottaa huomioon; 33. kehottaa komissiota valvomaan eurooppalaisen sairaanhoitokortin käyttöä jäsenvaltioissa, jotta voidaan varmistua siitä, että jäsenvaltiot antavat yleisölle selkeää ja ymmärrettävää tietoa kortin käytöstä; 34. pyytää komissiota pohtimaan, pitäisikö eurooppalaista sairaanhoitokorttia käyttää perustana kehitettäessä yhteistä potilaiden tunnisteisiin liittyvää menettelyä ja uusia toimintoja, kuten hätätilanteessa tarvittavien terveystietojen säilyttämistä, Sevillan Eurooppa-neuvostossa 21. ja 22. kesäkuuta 2002 hyväksytyn eEurope 2005-toimintasuunnitelman mukaisesti; 35. kehottaa komissiota laatimaan ehdotuksen, jonka mukaan eurooppalaiseen sairausvakuutuskorttiin liitettäisiin, asianomaisen henkilön suostumuksella, vakuutustietojen lisäksi potilastiedot, mikä helpottaisi potilaiden liikkuvuutta jäsenvaltioiden välillä ja takaisi vastaavasti mahdollisuuden saada hoitoa, jota heidän terveydentilansa edellyttää; 36. pyytää komissiota harkitsemaan, miten eurooppalainen sairaanhoitokortti voi paremmin kattaa sellaisten eläkeläisten tarpeet, jotka asuvat tilapäisesti tai oleskelevat toisessa jäsenvaltioissa; 37. toteaa kuitenkin, että käytettäessä eurooppalaista sairaanhoitokorttia uusiin tarkoituksiin on turvattava korkeatasoinen tietosuoja ja että tallennettaessa kortille tietoja ja vaihdettaessa tietoja viranomaisten kesken on otettava huomioon voimassa olevat tietosuojamääräykset; 38. pitää tervetulleena terveyspalveluja ja sairaanhoitoa käsittelevän korkean tason ryhmän perustamista komissioon sekä virkamiestasolla kokoontuvan terveyspalveluja käsittelevän ryhmän perustamista neuvostoon; pyytää komissiota ja neuvostoa toimittamaan säännöllisesti Euroopan parlamentille tietoa ryhmien toiminnasta; pyytää myös, että Euroopan parlamentti saa raportin korkean tason ryhmältä puolen vuoden välein; 39. uskoo, että potilasturvallisuus on ratkaisevassa asemassa pyrittäessä kehittämään tehokasta terveyspolitiikkaa Euroopan unionissa; tunnustaa tarpeen toimia läheisessä yhteistyössä potilaiden turvallisuutta edistävän WHO:n maailmanlaajuisen liiton kanssa; kehottaa korkean tason ryhmää tekemään mahdollisimman varhain vuonna 2005 ehdotuksia eurooppalaisen potilasturvallisuutta edistävän verkon luomisesta; 40. korostaa, että terveydenhuoltoa ja potilaiden turvallisuutta koskevat näkökohdat on otettava huomioon muiden toiminta-alojen politiikkojen suunnittelun ja täytäntöönpanon yhteydessä; pitää valitettavana, että sisämarkkinoiden ja terveydenhuollon tavoitteiden välillä ilmenee toisinaan kitkaa; uskoo, että kansalaisten terveys on edellytys Euroopan taloudelliselle suoritus- ja kilpailukyvylle; 41. korostaa, että koko järjestelmän keskipisteenä on potilas, jonka luonnollinen kiinnostuksen kohde on hänen oma terveytensä sekä terveydenhoidon laatu ja saatavuus ja joka saa hoitoa ja maksaa saamastaan hoidosta joko suoraan tai sairausvakuutuksen tai verojen välityksellä; katsoo siksi, että potilailla on täysi oikeus täydelliseen tiedotukseen saamastaan hoidosta ja terveydentilastaan ja täysi oikeus osallistua terveydenhuoltopalvelujen käyttöä koskevaan päätöksentekoon; 42. uskoo, että tarvitaan tietoverkko, joka on sekä potilaiden että terveydenhuollon ammattilaisten ja johtohenkilöiden käytettävissä kaikkialla EU:ssa; pitää sen vuoksi myönteisenä komission perustamaa EU:n terveysaiheista portaalia ja toivoo, että se on toimintavalmis suunnitelmien mukaan vuoden 2005 loppuun mennessä; 43. katsoo, että on tarpeen taata kansalaisille oikeusvarmuus ja annettava heille selkeää tietoa toiseen jäsenvaltioon hoitoon pääsyyn ja toisessa jäsenvaltiossa syntyneiden kulujen korvaamiseen liittyvistä potilaiden oikeuksista ja velvollisuuksista; 44. pitää välttämättömänä potilaiden oikeuskirjan laatimista, johon sisältyisi muun muassa potilaiden liikkuvuutta koskevia kysymyksiä; 45. pyytää komissiota laatimaan ohjeet, joiden avulla voidaan määritellä selvästi käsitteet 'ilman aiheetonta viivytystä', 'standardikäytännöt', 'vastaavat kustannukset', 'sairaalahoito', 'laaja avohoito', ja 'pienimuotoinen avohoito', ja varmistamaan mahdollisimman laajan yhtenäisyyden jäsenvaltioiden välillä, mitä tulee ennakkoluvan vaatimuksiin ja käsitteen 'lääketieteellisesti perusteltu aikaraja' tulkintaan; 46. korostaa, että rajatylittävään hoitoon olisi turvauduttava silloin, kun se on välttämätöntä tai tapauksissa, joissa hoidon saanti viivästyy tilapäisesti luvattoman pitkään; katsoo, että on jäsenvaltioiden velvollisuus varmistaa yleisesti ja rajoituksetta saatavilla olevien julkisten terveydenhuoltopalvelujen olemassaolo niin, että potilaiden liikkuvuus suuressa mittakaavassa käy tarpeettomaksi; 47. katsoo, etteivät hoidon ehdot saa olla varattomia potilaita syrjiviä, vaan että heillä tulee olla mahdollisuus maksaa osa hoitokustannuksista vasta korvauksen saamisen jälkeen; 48. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille. [1] EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31. [2] EUVL C 38 E, 12.2.2004, s. 269. [3] EUVL C 102 E, 28.4.2004, s. 862. [4] EUVL L 166, 30.4.2004, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 631/2004 (EUVL L 100, 6.4.2004, s. 1). --------------------------------------------------