Eurooppalaiset hätäapuvalmiudet (EERC) perustettiin edistämään Euroopan unionin varautumista monenlaisiin mahdollisiin katastrofeihin. Ne koostuvat erilaisista pelastuspalveluresursseista, jotka unionin pelastuspalvelumekanismin osallistujavaltiot asettavat EU:n hätäapuoperaatioiden käyttöön.

Eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien perustamisen jälkeen 16 osallistujavaltiota on sitonut niihin 77 resurssia (kuten etsintä- ja pelastusryhmiä, lääkintäryhmiä ja vedenpuhdistusjärjestelmiä), jotka ovat nyt EU:n operaatioiden käytettävissä ympäri maailmaa. Siten monet EU:n lainsäädännössä vahvistetuista eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien tavoitteista eli valmiustavoitteista on saavutettu.

Puutteita käytettävissä olevissa resursseissa on yhä 1) metsäpalojen sammutuslentokoneiden ja 2) majoituksen osalta. Eräiden muunlaisten resurssien riittävyyden kartoittamiseksi tarvittaisiin lisäarviointia. Tämä koskee a) kemiallisissa, biologisissa, säteilyyn ja ydinaineisiin liittyvissä katastrofeissa tarvittavia resursseja b) suuria kenttäsairaaloita ja lääkinnällisiin evakuointeihin tarvittavia valmiuksia osana eurooppalaisia lääkintäapujoukkoja, c) kauko-ohjattuja ilma-alusjärjestelmiä ja d) viestintäryhmiä. Joitain nykyisistä valmiustavoitteista voi myös olla tarpeen tarkistaa muuttuvien riskinarviointien ja operatiivisten kokemusten mukaisesti.

Komissio kehottaa osallistujavaltioita korjaamaan eurooppalaisissa hätäapuvalmiuksissa jäljellä olevat puutteet ja tukemaan aktiivisesti eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien nykyisten valmiustavoitteiden uudelleentarkastelua vuonna 2017 ja mahdollista mukauttamista ja/tai täydentämistä.





1.Johdanto

Kasvavien uhkien maailmassa EU:n on oltava valmistautunut vastaamaan monenlaisiin mahdollisiin katastrofeihin. Eurooppalaiset hätäapuvalmiudet (EERC) perustettiin vuonna 2013 osana unionin pelastuspalvelumekanismia unionin pelastuspalvelujärjestelmien varautumistason parantamiseksi. Unionin pelastuspalvelumekanismin osallistujavaltiot voivat ensimmäistä kertaa asettaa saataville erilaisia hätäapuresursseja, jotka voidaan ottaa välittömästi käyttöön osana EU:n operaatioita. Rekisteröimällä kansalliset resurssit eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin osallistujavaltiot sitoutuvat siihen, että resurssit ovat EU:n avustusoperaatioiden käytettävissä EU:n hätäavun koordinointikeskuksen esitettyä avunpyynnön.

Eurooppalaiset hätäapuvalmiudet ovat yksi EU:n pelastuspalvelulainsäädännön viime tarkistuksen keskeisistä innovaatioista. Se on johtanut siirtymiseen melko reaktiivisesta ja tapauksittaisesta koordinointijärjestelmästä EU:n katastrofiavun aiempaa ennakoitavampaan, ennalta suunnitellumpaan ja johdonmukaisempaan organisointiin. Tässä yhteydessä on syytä panna merkille, että unionin pelastuspalvelumekanismin yleinen tehokkuus, erityisesti sen avustustoiminnan koordinointi, on saanut hiljattain kiitosta Euroopan tilintarkastustuomioistuimelta.

Eurooppalaiset hätäapuvalmiudet käynnistettiin lokakuussa 2014. Ne on otettu hyvin vastaan, ja ne ovat sen jälkeen kehittyneet nopeasti. Lokakuusta 2016 lähtien Alankomaat, Belgia, Espanja, Italia, Kreikka, Luxemburg, Puola, Ranska, Romania, Ruotsi, Saksa, Slovakia, Slovenia, Suomi, Tanska ja Tšekki (eli kaikki unionin pelastuspalvelumekanismin 16 osallistujavaltiota) ovat sitoneet pelastuspalveluresursseja eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin. Varmistaakseen sen, että nämä resurssit ovat laadukkaita, komissio hallinnoi erityistä sertifiointiprosessia. Eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien tehokkaan toiminnan edellyttämien keskeisten avustusvalmiuksien tyyppejä ja määriä kutsutaan eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien valmiustavoitteiksi. Ne on määritetty havaittujen katastrofiriskien perusteella, ja komissio ja osallistujavaltiot arvioivat säännöllisesti niiden soveltuvuutta. Koska valmiustavoitteet on katsottava vähimmäismääräksi, eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin voidaan rekisteröidä suurempikin määrä resursseja.

Jotta EU olisi valmis kohtaamaan katastrofit, sen on arvioitava kriittisesti avustusvalmiuksiaan. Tässä kertomuksessa tarkastellaan edistymistä eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien valmiustavoitteiden saavuttamisessa ja arvioidaan avustusvalmiuksissa edelleen olevien puutteiden merkitystä. Kertomuksessa esitetään paitsi tavoitteiden ja saavutusten puhdas numeerinen vertailu myös hyödynnetään sitä kokemusta, joka unionin pelastuspalvelumekanismista on kahden viime vuoden aikana saatu. Jälkimmäisen perusteella valmiustavoitteiden tarkistaminen tai mukauttaminen on keskipitkällä aikavälillä välttämätöntä.





2.EU:n operaatioihin käytettävissä olevat resurssit

Eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien lokakuussa 2014 tapahtuneen käynnistämisen ja tätä kertomusta varten sovitun määräpäivän (1. lokakuuta 2016) välisenä aikana 16 osallistujavaltiota sitoi eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin yhteensä 77 avustusvalmiutta. Niihin sisältyy pelastuspalveluyksikköjä, teknisen avun tukiryhmiä sekä muita avustusvalmiuksia. Näiden resurssien sitomisen myötä monet eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien valmiustavoitteista on saavutettu. Yksityiskohtainen katsaus esitetään liitteessä (sarakkeet 2–3).

Määrittääkseen mahdolliset puutteet EU:n valmiudessa vastata katastrofeihin niillä aloilla, joilla eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien tavoitteita ei ole (vielä) saavutettu, komissio pyysi osallistujavaltioita yksilöimään kaikki eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien ulkopuoliset resurssit, jotka voisivat olla nopeasti käytettävissä EU:n operaatioihin. Tiedot saatiin 27 valtiolta, ja yksityiskohtainen katsaus esitetään liitteessä (sarake 4).

Kun eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien ulkopuolisia resursseja on käytettävissä täyttämään eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien sisällä olevat puutteet, tässä kertomuksessa päätellään, että EU:n yleisessä katastrofivalmiudessa ei ole puutteita. On kuitenkin syytä panna merkille, että eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien ulkopuoliset resurssit eivät anna yhtä hyviä takeita niiden käytettävyydestä ja laadusta kuin eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin rekisteröidyt resurssit. Eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin rekisteröityjen yksiköiden on oltava määrätyn tuntimäärän kuluessa käytettävissä lähtöön/operaatioihin asianomaisessa maassa, ja niiden on läpäistävä sertifiointiprosessi, joka sisältää asiakirjojen tarkistuksia, koulutusta ja harjoituksia. Samaa ei voida taata eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien ulkopuolisten resurssien osalta.

3.EU:n katastrofivalmiudessa mahdollisesti olevia merkittäviä puutteita

Eurooppalaisia hätäapuvalmiuksia on niiden olemassaolon kahden ensimmäisen vuoden aikana käytetty menestyksekkäästi avustamiseen ebolakriisissä Länsi-Afrikassa (2014), metsäpaloissa Kreikassa (2015), metsäpaloissa Kyproksella, Ranskassa ja Portugalissa (2016), Ecuadorin maanjäristyksessä (2016), keltakuume-epidemian yhteydessä Kongon demokraattisessa tasavallassa (2016) ja hirmumyrsky Matthew’n yhteydessä Haitilla (2016). Kaikesta huolimatta joitain puutteita on ilmennyt. Komissio on havainnut kaksi mahdollisesti merkittävää puutetta: sammutuslentokoneet metsäpaloja varten sekä majoituksen tarjoaminen ja siihen liittyvä apu.

3.1 Sammutuslentokoneet metsäpaloja varten

Metsäpaloriski riippuu monista tekijöistä, kuten ilmasto-olosuhteista, kasvillisuudesta ja metsänhoitokäytännöistä. EU:n alueella yleisesti riskialtteimpia ovat Etelä- ja Kaakkois-Eurooppa, vaikka viime vuosina paloja on ollut myös muilla alueilla (esim. Ruotsin Västmanlandissa vuonna 2014). Lisäksi metsäpalojen määrä ja laajuus voi vaihdella merkittävästi vuodesta toiseen aina vuodenaikojen vaihtelusta riippuvien sääolosuhteiden mukaan.