Bryssel 6.4.2005

KOM(2005) 118 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO

Eurooppalaisen tutkimusalueen rakentaminen osaamiseen perustuvan kasvun tueksi

1. OSAAMISEEN PERUSTUVAA KASVUA TUKEVA EUROOPPALAINEN TUTKIMUSALUE (ERA): EU:N VAHVUUDET JA MAHDOLLISUUDET

1.1. Lissabonin tavoitteiden toteuttaminen

Osaamiseen investoiminen on Euroopan paras keino edistää kestävää kasvua globalisoituvassa taloudessa … | Euroopan komissio on asettanut EU:n ensisijaisiksi tavoitteiksi edistää kestävää hyvinvointia ja solidaarisuutta, tuoda EU lähelle kansalaisia ja tehdä unionista vahva kumppani maailmannäyttämöllä. EU:n tutkimuspolitiikka ja ehdotus uudeksi puiteohjelmaksi, jolla tuetaan tämän politiikan toteutusta, ilmentävät sitoutumista näihin tavoitteisiin. Osaamisen tuottamisen ja hyödyntämisen moottorina tutkimuksella on keskeinen rooli toteutettaessa Lissabonin strategiaa, jonka päämääränä on tehdä Euroopasta maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin tietoon perustuva talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, työllisyyttä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Lissabonin strategia on perimmiltään EU:n ratkaisuohjelma yhtälöön, jonka toisella puolella ovat talouskasvu, kilpailukyky ja työllisyys ja toisella puolella sosiaalinen ja ekologinen kestävyys. Lissabonin strategialla on tarkoitus ylläpitää eurooppalaista yhteiskuntamallia nykyisille ja tuleville sukupolville maailmanlaajuisen kilpailun ja ikääntyvän väestön asettamien haasteiden edessä. Osaaminen muodostaa perustan kaikille Lissabonin strategian osa-alueille. Talous ja kansalaisten hyvinvointi riippuvat osaamisen edistymisestä ja sen muuntamisesta uusiksi tuotteiksi, prosesseiksi ja palveluiksi. Tämä koskee erityisesti Eurooppaa, joka ei voi kilpailla luonnonvarojen turvin eikä aio kilpailla halvan työvoiman turvin tai ympäristön kustannuksella. Euroopan on vastattava kilpailuhaasteeseen nostamalla tuottavuutta ja kasvattamalla tuotteiden ja palvelujen lisäarvoa. Samalla osaaminen on keskeinen tekijä eurooppalaisen elämäntavan kannalta. Se tukee kestävää kehitystä: elintason, elämänlaadun, terveyden ja ympäristöolojen parantuminen riippuvat paljolti osaamisesta ja sen sovelluksista, joilla vastataan yhteiskuntaa kohtaaviin haasteisiin. Osaamiseen investoiminen on ilman muuta paras ja ehkä ainoa keino, jolla EU voi edistää talouskasvua ja luoda enemmän ja parempia työpaikkoja varmistaen samalla sosiaalisen kehityksen ja ekologisen kestävyyden. Toisin sanoen se on Euroopan mahdollisuus lujittaa yhteiskuntamalliaan. Osaaminen keskeisyyden tunnusti myös Wim Kokin johdolla toiminut Lissabonin strategiaa käsitellyt korkean tason ryhmä[1] suositellessaan, että osaamisyhteiskunnan toteuttamisen tulisi olla EU:lle ensisijaisin painopiste. Lissabonin strategian väliarvioinnin yhteydessä antamissaan ehdotuksissa komissio painotti osaamisen ja innovoinnin asemaa Euroopan talouskasvun hermokeskuksena ja ehdotti toimenpiteitä kasvua tukevaan osaamiseen tähtäävien ponnistelujen tehostamiseksi. Euroopan parlamentti antoi tälle viestille voimakkaan tukensa maaliskuussa 2005 antamassaan EU:n tulevaa tutkimusrahoituspolitiikkaa koskevassa päätöslauselmassa, joka pohjautui Pia Locatellin laatimaan mietintöön[2]. EU on äskettäin antanut Lissabonin tavoitteille uuden vahvistuksen korkeimmalla tasolla. Euroopan valtioiden ja hallitusten päämiehet julistivat maaliskuussa 2005 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa päämääräkseen lisätä kasvupotentiaalia ja parantaa Euroopan kilpailukykyä investoimalla ennen kaikkea osaamiseen, innovointiin ja inhimilliseen pääomaan. |

1.2. Osaamisen kolmio – tutkimus, koulutus ja innovointi – saatava toimintaan

… EU investoi kuitenkin t&k:hon huomattavasti vähemmän kuin kauppa-kumppaninsa. | Voidakseen olla aidosti kilpailukykyinen osaamistalous Euroopan on parannettava valmiuksiaan tuottaa osaamista tutkimuksen avulla, levittää sitä koulutuksen avulla ja soveltaa sitä innovoinnin avulla. Tämä tutkimuksen, koulutuksen ja innovoinnin muodostama ”osaamisen kolmio” toimii parhaiten, kun siihen liittyvät puite-edellytykset palkitsevat talouden ja yhteiskunnan palvelukseen asetettua osaamista. Tällä hetkellä EU panostaa tutkimukseen ja kehittämiseen vain 1,96 % BKT:staan, kun Yhdysvalloissa osuus on 2,59 %, Japanissa 3,12 % ja Koreassa 2,9 %. Yhdysvaltojen ja EU:n välinen ero on tällä hetkellä noin 130 miljardia/vuosi, josta 80 % johtuu eroista yksityisen sektorin tutkimus- ja kehittämismenoissa. Barcelonan Eurooppa-neuvosto asetti maaliskuussa 2002 tavoitteeksi Euroopan tutkimusinvestointien määrän kasvattamisen 3 prosenttiin EU:n BTK:sta. Tästä määrästä kaksi kolmannesta olisi saatava yksityiseltä sektorilta. Maaliskuussa 2005 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti tavoitteen uudelleen. Sen saavuttamiseksi tarvitaan uusia ponnisteluja jäsenvaltioilta ja EU:lta: on lisättävä julkista tutkimusrahoitusta ja parannettava yksityisten t&k-investointien sekä löydöksien ja keksintöjen nopean hyödyntämisen puite-edellytyksiä. Lissabonin strategian väliarvioinnin yhteydessä esittämissään ehdotuksissa Euroopan komissio ilmoitti aikeestaan ehdottaa Barcelonan tavoitteeseen tähtääviä toimenpiteitä. Aikomuksena on tarjota tutkimuksen ja innovoinnin verokannustimia, tarkastella uudelleen valtiontukisääntöjä tutkimuksen ja innovoinnin edistämiseksi, parantaa ja mukauttaa teollis- ja tekijänoikeusjärjestelmiä, helpottaa riskipääoman saantia Euroopan tasolla ja vahvistaa korkeakoulujen ja yritysten välisiä yhteyksiä. Samalla Euroopan komissio on nostamassa osaamistaloutta keskeiseen asemaan useissa EU:n rahoitusohjelmissa. |

1.3. EU:n rahoitusvälineet kasvua tukevan osaamisen palveluksessa

Osaamiseen perustuvaa kasvua tuetaan monilla EU:n ohjelmilla , mutta tutkimus-puiteohjelma on osaamis-politiikan kulmakivi. | Euroopan komission – paljolti Lissabonin tavoitteiden pohjalta – ehdottamien EU:n uusien rahoitusnäkymien (2007–2013) mukaan osaamisen ja innovoinnin asemaa laajennetaan EU:n tulevassa talousarviossa. Tarkoituksena on mobilisoida monia eri rahoitusvälineitä, jotka palvelevat johdonmukaisella tavalla osaamistalouden toteuttamista. Tärkeimmät näistä ovat seuraavat: Rakenne- ja koheesiorahastot, joiden avulla tuetaan osaamista kaikkialla Euroopan unionissa laajentamalla tutkimus- ja kehittämisvalmiuksia vähemmän kehittyneillä alueilla. Tavoitteena on myös taata innovoinnin, koulutuksen ja uudenaikaisen infrastruktuurin avulla, että tutkimuksen hedelmät leviävät kaikille alueille. Tutkimus ja kehittäminen, innovointi ja siirtyminen osaamistalouteen ovat keskeisiä prioriteetteja EU:n aluekehityspolitiikan kolmessa uudessa tavoitteessa (lähentyminen, alueellinen kilpailukyky ja alueellinen yhteistyö Euroopassa). Kilpailukykyä ja innovointia koskeva puiteohjelma, jonka avulla parannetaan Euroopan innovointivalmiuksia tukemalla innovatiivisia pk-yrityksiä, innovaatioverkostoja, tulosten levitystä, teknologiansiirtoa ja teknologiainnovaatioiden rahoitusta riskipääomalla. Uuden sukupolven koulutusohjelmat, joiden avulla tuetaan valmiuksia tuottaa, hallita ja hyödyntää osaamista Euroopassa integroidulla toiminnalla, joka kattaa elinikäisen oppimisen, erityisesti korkeakoulutuksen ja tutkijankoulutuksen. Euroopan laajuiset verkot, joiden avulla voidaan käyttää Euroopan laajuudessa kehittyneitä infrastruktuureja ja järjestelmiä, jotka perustuvat t&k:hon ja innovointiin ja tukevat niitä edelleen (esim. Galileo). Uusi Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto, jonka tärkeimpinä tavoitteina ovat maa- ja metsätaloussektorin kilpailukyvyn parantaminen, kestävä maankäytön suunnittelu, maaseututalouden monipuolistaminen ja elämänlaatu maaseutualueilla. ”Osaamiskolmion” tutkimuspuolen keskeisin väline, jolla on määrä tukea osaamistalouden kehitystä ja tehdä EU:sta kilpailukykyinen maailmannäyttämöllä, on uusi seitsemäs tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelma, jolla toteutetaan tutkimusta ja kehittämistä koskeva otsake EU:n talousarviossa vuosina 2007–2013. |

- 2. SEITSEMÄS TUTKIMUSPUITEOHJELMA: NELJÄ TAVOITETTA

EU:n tutkimuksen neljä päätavoitetta ovat tulosta laajasta sidosryhmien kuulemisesta: | Komission kesäkuussa 2004 julkaistu tiedonanto Euroopan tutkimuspolitiikan tulevaisuudesta[3] oli askel kohti kokonaisvaltaista Euroopan tason tutkimuspolitiikka, joka kattaa suuren määrän tutkimustarpeita ja -luokkia. Komission ehdottama lähestymistapa perustuu seuraaviin suuntaviivoihin: vakiinnutetaan tuki valtioiden välisille yhteistyöhankkeille, joiden kohde liittyy julkisen politiikan keskeisiin tavoitteisiin; käynnistetään julkisen ja yksityisen sektorin välisiä pikän aikavälin kumppanuussuhteita yrityssuuntautuneen teknologisen kehittämisen tueksi; tehostetaan perustutkimukseen myönnettävää EU:n tukea; ja toteutetaan uusia toimia aloilla, joilla saadaan suurta lisäarvoa EU:n tasolla (esim. yksittäisten jäsenvaltioiden voimavarat ylittävien uusien tutkimusinfrastruktuurien suunnittelu). Komission ehdottamasta lähestymistavasta on käyty laaja keskustelu neuvostossa, Euroopan parlamentissa, alueiden komiteassa ja talous- ja sosiaalikomiteassa. Sen tiimoilta on myös kuultu laajasti tiedeyhteisöä, yritysmaailmaa ja muita sidosryhmiä. Tältä pohjalta komissio ehdottaa nyt uutta tutkimuspuiteohjelmaa. Puiteohjelmalla on neljä tavoitetta, joista kuhunkin liittyy oma ohjelma. Ohjelmat esitellään seuraavassa. |

2.1. Yhteistyö

johtoaseman saavuttaminen tieteen ja teknologian avainaloilla yhteistyön avulla; | Tavoitteena on hankkia johtoasema tieteen ja teknologian avainaloilla tukemalla korkeakoulujen, yritysten, tutkimuskeskusten ja viranomaisten välistä yhteistyötä kaikkialla Euroopan unionissa ja muun maailman kanssa. Tämän ohjelman osuus on yli puolet seitsemännen puiteohjelman budjetista, ja se sisältää kaikki valtioiden välisenä yhteistyönä toteutettavat tutkimustoimet yhteistyöhankkeista ja verkostoista aina kansallisten tutkimusohjelmien koordinointiin. Ohjelman kullakin aihealueella käytetään joustavasti kaikkia toimia ja rahoitusjärjestelmiä tavalla, joka parhaiten palvelee aihealueiden tavoitteita. Kaikkien aihealueiden sijoittaminen saman ohjelman puitteisiin tukee aihealueiden välisten yhteisten lähestymistapojen kehittämistä yhteisiin haasteisiin ja edistää näin monitieteisyyttä. Yhteisön rahoituksen kannustinvaikutusta muuhun julkiseen tutkimusrahoitukseen tehostetaan laajennetuilla ERANET-toimilla, joilla tuetaan tiettyjen alojen tutkimusta yhteenliitettyjen kansallisten ohjelmien kautta. EU:n ja kolmansien maiden välinen kansainvälinen yhteistyö on tärkeä osa tätä ohjelmaa. EU:n ulkopuolisten maiden tai maaryhmien kanssa toteutetaan erityisiä toimia aihealueesta riippuen ja molemminpuolisen edun mukaisesti. |

2.2. Ideat

Euroopan huippuosaamis-pohjan lujittaminen lisäämällä tutkijoiden välistä kilpailua EU:n tasolla; | Tavoitteena on stimuloida eurooppalaisen tutkimuksen luovuutta ja huippuosaamista rahoittamalla ”pioneeritutkimusta”, jota yksittäiset tutkijaryhmät tekevät kilpaillen keskenään Euroopan tasolla. Stimuloimalla kilpailua ja houkuttelemalla parhaita aivoja on tarkoitus palkita huippuosaamista ja tuoda näin tutkimukseen uutta dynamiikkaa. Tätä varten perustetaan Euroopan tutkimusneuvosto, jonka tehtävänä on rahoittaa tutkijalähtöisiä hankkeita kaikilla tieteen ja teknologian aloilla, mukaan luettuina tekniset tieteet, yhteiskunta- ja taloustieteet ja humanistiset tieteet. Hankkeiden valinta perustuu yksinomaan tieteelliseen laatuun (huippuosaamiseen), joka arvioidaan vertaisarvioinnissa (peer review). Euroopan tutkimusneuvosto on toiminnassaan täysin itsenäinen. Sen hallintoelimenä on eri alojen johtavista tutkijoista muodostuva tieteellinen neuvosto, jonka komissio nimittää tiedeyhteisöä kuultuaan. Euroopan tutkimusneuvoston toiminta Euroopan yhteisön puitteissa antaa parhaat takeet sen itsenäisyydestä. |

2.3. Ihmiset

eurooppalaisten tutkijoiden uranäkymien ja liikkuvuuden parantaminen; | Tavoitteena on kehittää ja vahvistaa eurooppalaisen tutkimuksen tutkijavoimavaroja tukemalla koulutusta, liikkuvuutta ja eurooppalaisten tutkijanurien kehitystä. Tällä ohjelmalla lujitetaan nykyistä Marie Curie –apurahatoimintaa keskittämällä se paremmin taitojen ja urakehityksen keskeisiin näkökohtiin, lisäämällä korkeakoulujen ja yritysten välistä liikkuvuutta ja vahvistamalla yhteyksiä kansallisiin järjestelmiin. |

2.4. Valmiudet

ja EU:n tutkimus-valmiuksien kehittäminen ja täysimääräinen hyödyntäminen laajojen infrastruktuurei-den, alueellisen yhteistyön ja innovatiivisten pk-yritysten avulla. | Tavoitteena on tehostaa tutkimus- ja innovointivalmiuksia kaikkialla Euroopassa. Tarkoitus on optimoida tutkimusinfrastruktuurien käyttö ja kehittäminen, tukea alueellisia tutkimuslähtöisiä klustereita, vapauttaa EU:n nk. lähentymisalueiden ja syrjäisimpien alueiden täysi tutkimuspotentiaali, tukea pk-yrityksiä hyödyttävää tutkimusta, tuoda tiede lähemmäksi kansalaisia ja yhteiskuntaa sekä kehittää ja koordinoida kansainvälistä tiede- ja teknologia-alan yhteistyöpolitiikkaa. Yhdessä nämä toimet mahdollistavat eurooppalaisten huippuosaamiskeskusten synnyn ja kehityksen eri aloilla. |

3. JATKUVUUS JA UUDET SYSÄYKSET LISSABONIN TAVOITTEILLE

Uusi ohjelma rakentuu aiemmille saavutuksille eurooppalaisen tutkimusalueen rakentamisessa. | Uuden seitsemännen puiteohjelman ja sen edeltäjän välillä säilytetään tarpeellinen jatkuvuus, mutta kyseessä ei ole vain uusi puiteohjelma entisten jatkoksi. Se on sisältönsä, organisointinsa, toteutustapojensa ja hallinnointivälineidensä puolesta suunniteltu siten, että se antaa keskeisen panoksen Lissabonin strategian uudelleenkäynnistämiselle. |

3.1. Painopisteenä tutkimusteemat eivätkä toteutusvälineet

Uudessa puiteohjelmassa tutkimusaloihin lisätään avaruus ja turvallisuus. | Kuudes puiteohjelma suunniteltiin tukemaan eurooppalaisen tutkimusalueen toteutusta. Siinä painotettiin vahvasti uusia toteutusvälineitä, joilla voitiin jäsentää tutkimustoimia ja korjata toiminnan hajanaisuutta. Jotta resursseista olisi voitu luoda kriittisiä massoja ja välttää hajonta, kuudennessa puiteohjelmassa keskityttiin valikoituun määrään teemoja ja aiheita. Seitsemännessä puiteohjelmassa jatketaan eurooppalaisen tutkimusalueen – EU:n tutkimuspolitiikan keskeisimmän hankkeen – tukemista. Siinä asetetaan kuitenkin päättäväisesti painopiste alueille, joilla EU:n tulisi vahvistaa ja hyödyntää paremmin osaamispohjaansa, kehittää teknologista johtoasemaa ja lisätä tutkimustoimintansa näkyvyyttä. Sen aihealueet rakentuvat paljolti kuudennen puiteohjelman aihealueiden pohjalle. Kyseessä ovat alat, joilla tietämys edistyy merkittävästi, jotka tarjoavat lupaavia tieteen ja teknologian näköaloja ja joilla puututaan EU:n haasteena oleviin vaativiin yhteiskunnallisiin, taloudellisiin ja teollisiin kysymyksiin. Kokonaisvaltaisena tavoitteena on edistää kestävää kehitystä EU:ssa ja maailmanlaajuisesti. Kuudennen puiteohjelman aloihin (terveys, bioteknologia, informaatioteknologia, nanoteknologia, liikenne, energia ja ympäristö) lisätään uusina aloina turvallisuus ja avaruus, mikä on merkki siitä kasvavasta painoarvosta, jonka Euroopan unioni on viime aikoina asettanut niille[4]. Kunkin aihealueen sisälle jätetään tarpeeksi joustavuutta, jotta voidaan ottaa huomioon esiin nousevat uudet tieteellistä, teollista tai poliittista etua palvelevat tutkimuskohteet. Useille aihealueille sijoittuvilla tieteellisillä painopistealueilla komissio varmistaa koordinoinnin ja aihealueiden välisen (horisontaalisen) integraation muun muassa sopivilla sisäisillä koordinointirakenteilla. Yksi näistä painopistealueista ovat meritieteet ja -teknologiat. |

3.2. Yritysten tarpeisiin vastaaminen

Tiiviimmät kytkennät kilpailukykyyn hyödyntämällä teknologia-yhteisöjen tekemiä tutkimus-linjauksia ja yhteistyössä uuden kilpailukykyä ja innovointia koskevan ohjelman kanssa. | Tutkimusinvestointien lisääminen ja yritysten teknologia-arvon nostaminen ovat välttämättömiä edellytyksiä Euroopan yritysten kilpailukyvyn takaamiseksi. Tutkimuspuiteohjelma palvelee näitä tavoitteita Euroopan tasolla rahoittamalla teollisuuden kannalta tärkeitä t&k-hankkeita ja kannustamalla korkeakoulujen ja yritysten parhaiden kykyjen välistä yhteistyötä. Seitsemäs puiteohjelma on räätälöity vastaamaan paremmin yritysten tarpeisiin. Työohjelmissa otetaan relevanteilta osin huomioon teollisuuden johdolla toimivien teknologiayhteisöjen tekemät tutkimuslinjaukset. Nämä strategiset tutkimuslinjaukset, joissa esitetään tutkimushaasteet niiden eurooppalaisessa ulottuvuudessa, vaikuttavat myös kansallisiin tutkimusohjelmiin. Lisäksi koska niissä otetaan aina huomioon uusien keksintöjen markkinapotentiaali, niiden avulla voidaan korjata Euroopan heikkouksia tutkimuksen tulosten kaupallistamisessa. Toimia, joilla tuetaan korkeakoulujen ja tutkimuskeskusten pk-yrityksille tekemää tutkimusta, laajennetaan huomattavasti. Tutkimuspuiteohjelma ja kilpailukykyä ja innovointia koskeva ohjelma toimivat rinnakkain ja lukuisin yhtymäkohdin Lissabonin tavoitteiden tukemiseksi. Kilpailukykyä ja innovointia koskevassa ohjelmassa esimerkiksi tuetaan verkostoja, jotka helpottavat pk-yritysten osallistumista tutkimuspuiteohjelmaan, ja rahoitetaan erityistä innovaatioiden tukijärjestelmää (Business Innovation Support Scheme) sekä nopeasti kasvaville ja innovatiivisille pk-yrityksille tarkoitettua uutta mekanismia (High Growth and Innovative SME Facility). Tällä mekanismilla korjataan pääomarahoituksen puutetta, joka estää pk-yrityksiä hyödyntämästä tutkimustuloksia. Laajoja teollisen ja teknologisen tutkimuksen aloitteita on määrä käynnistää Euroopan tasolla valituilla aloilla, joilla on erityinen merkitys EU:lle (ks. jäljempänä). Lisäksi edistetään yritysten osallistumista kaikkiin rahoitusjärjestelyihin. Erityistä huomiota kiinnitetään myös toimiin, joilla yrityksiä kannustetaan osallistumaan aktiivisemmin huippuosaamisen verkostoihin. |

3.3. Yhteyksien vahvistaminen kansalliseen ja yksityisen sektorin toimintaan

Puiteohjelmalla tuetaan julkisen ja yksityisen sektorin yhteisiä teknologia-aloitteita Euroopan edun kannalta keskeisillä aloilla (esim. innovatiiviset lääkkeet ja ilmaliikenteen hallinta) ja kootaan yhteen esimerkiksi metrologian ja bioteknologian aloilla toteutettavia kansallisia tutkimustoimia, ja kaikki nämä valitaan selkeiden perusteiden mukaisesti (joita ovat esim. lisäarvo, vipuvaikutus ja korkean tason sitoutuminen yksityisellä sektorilla). | EU:n ja kansallisten toimintaperiaatteiden ja -rakenteiden välisten yhteyksien vahvistaminen on keskeinen osa Lissabonin strategiaa. Tähän pyritään seitsemännessä puiteohjelmassa erityisesti toteuttamalla monista lähteistä rahoitettavia laajamittaisia aloitteita. Yhteiset teknologia-aloitteet Euroopan yleisen edun kannalta tärkeillä aloilla aiheista, jotka määritellään yritysmaailman (erityisesti eurooppalaisten teknologiayhteisöjen) kanssa. Nämä teknologia-aloitteet ankkuroidaan ”Yhteistyö”-ohjelman aihepiireihin. Tässä vaiheessa yhteisiä teknologia-aloitteita, jotka voidaan toteuttaa yhteisyritysten muodossa, kaavaillaan seuraavilla aloilla: innovatiiviset lääkkeet, nanoelektroniikka, sulautetut järjestelmät, ilmailu ja ilmaliikenteen hallinta, vety ja polttokennot sekä ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuinen seuranta. Euratom-ohjelman yhteydessä yhteisyrityksiä voidaan harkita esimerkiksi ydinjätteeseen liittyen. Mahdolliset muut aiheet valitaan myöhemmin teknologiayhteisöjen työn pohjalta (esim. energia). Kansallisten tutkimusohjelmien yhteistoteutus perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla. Tätä mahdollisuutta on toistaiseksi hyödynnetty vain kerran yhteisessä kliinisten tutkimusten ohjelmassa, jonka tavoitteena on kehittää rokotteita ja hoitoja HI-virukseen, malariaan ja tuberkuloosiin. Paraikaa tarkastellaan esimerkiksi metrologiaan, bioteknologiaan, yhteiskuntatieteisiin ja vesitutkimukseen liittyviä aloitteita. Nämä laajamittaiset koordinointialoitteet kytketään niin ikään ”Yhteistyö”-ohjelman aihealueiden strategioihin. Uudet Euroopan kannalta tärkeät infrastruktuurit, jotka palvelevat tiedeyhteisöä ja yrityksiä Euroopan tasolla. Käyttöön otetaan samankaltainen mekanismi kuin Euroopan laajuisiin verkkoihin sovellettava, nojautuen tutkimusinfrastruktuureja käsittelevän eurooppalaisen strategiafoorumin työhön. Toimet on määrä toteuttaa vahvassa synergiassa rakennerahastojen kanssa. Näillä aloitteilla on kolme yhteistä piirrettä: Niistä päättävät neuvosto ja Euroopan parlamentti (tai neuvosto parlamenttia kuullen) Euroopan komission antaman ehdotuksen pohjalta perustamissopimuksen 166 artiklan 3 kohdan[5], 169 artiklan[6] tai 171 artiklan[7] mukaisesti. Ne soveltuvat erityisesti hankkeisiin, joihin osallistuvat vaihtelevassa kokoonpanossa ne maat, joita aihe eniten kiinnostaa. Ne toteutetaan rahoitussuunnitelmin, joissa yhdistetään eri laajuudessa useita rahoituslähteitä ja –tapoja: yksityistä rahoitusta, valtion rahoitusta, puiteohjelmasta myönnettävää rahoitustukea ja muista EU-lähteistä, kuten rakennerahastoista ja Euroopan investointipankista (EIP), saatavaa rahoitusta. Komissio tarkastelee parhaillaan näiden kolmen toimintamallin käyttöön soveltuvia aloja tiiviissä yhteydessä yritysmaailmaan, tiedeyhteisöön ja viranomaisiin. Tarkat tutkimusaiheet määritellään yleisten ja erityisten perusteiden mukaisesti. Yleisiin perusteisiin kuuluvat toiminnasta Euroopan tasolla saatava lisäarvo ja mahdottomuus saavuttaa aiottuja tavoitteita seitsemännen puiteohjelman tavanomaisilla rahoitusjärjestelyillä. Erityisiin perusteisiin kuuluvat korkean tason sitoutuneisuus yksityisellä sektorilla ja vipuvaikutus valtion ja yksityiseen rahoitukseen yhteisten teknologia-aloitteiden tapauksessa. Seitsemäs puiteohjelma sisältää myös erityisen riskinjakorahoitusvälineen, jolla edistetään tutkimukseen tehtäviä yksityisiä investointeja parantamalla laajamittaisten eurooppalaisten tutkimustoimien mahdollisuuksia saada Euroopan investointipankin lainoja. Tämä mahdollistaa aiempaa laajemman EIP:n lainanannon TTK-toimille (yhteiset teknologia-aloitteet, laajamittaiset yhteistyöhankkeet ja uudet tutkimusinfrastruktuurit). |

- 3.4. EU:n tutkimuspotentiaalin täysi hyödyntäminen

Laajentuneen Euroopan unionin täyden tutkimus-potentiaalin hyödyntämiseksi myönnetään erityistukea alueille, pk-yrityksille sekä toimille, joilla tiedettä tuodaan lähemmäs kansalaisia ja yhteiskuntaa. | Osaamistalouden ja –yhteiskunnan toteutuksen edellytyksenä on paitsi se, että edistetään eurooppalaisen tutkimuksen huippuosaamista, myös se, että otetaan paremmin käyttöön se vapauttamaton vahva tutkimuspotentiaali, jota on kaikkialla EU:ssa. Tavoitteena on vapauttaa ja kehittää EU:n lähentymisalueiden ja syrjäisimpien alueiden tutkimusryhmien valmiuksia ja kehittää niiden mahdollisuuksia kilpailla kansainvälisesti. Tätä varten otetaan käyttöön erityiset toimet, jotka mahdollistavat tutkijoiden rekrytoinnin muista EU-maista, tutkimus- ja hallintohenkilöstön vaihdon, erityisten ”arviointipalvelujen” järjestämisen sekä tutkimuslaitteiston hankinnan ja kehittämisen. Näiden toimien avulla voidaan yksilöidä tarpeita ja mahdollisuuksia käyttää rakennerahastorahoitusta kyseisten alueiden nykyisten ja tulevien huippuosaamiskeskusten tutkimusvalmiuksien tehostamiseen. Euroopan alueiden tutkimusvalmiuksien vahvistamiseksi aiotaan tukea korkeakouluista, tutkimuskeskuksista, yrityksistä ja alueviranomaisista muodostuvien alueellisten ”tutkimuslähtöisten klustereiden” kehittämistä koko Euroopassa. Seitsemännen puiteohjelman (erityisesti ”Valmiudet”-ohjelman) ja EU:n aluepolitiikan välistä synergiaa tulisi tehostaa. Komissio aikoo ehdottaa yhteisön koheesiopolitiikan strategisia suuntaviivoja, joissa annetaan ohjeita siitä, miten rakennerahastojen ohjelmien hallinnoinnista vastaavien valtion- ja alueviranomaisten tulisi ottaa EU-tason painopisteet huomioon. Tutkimus ja kehittäminen (sekä innovointi ja koulutus) ovat kaikkiin rakennerahastojen tavoitteisiin liittyviä prioriteetteja, joten suuntaviivat tarjoavat mahdollisuuden kannustaa hallinnoinnista vastaavia viranomaisia investointeihin, jotka täydentävät EU:n tutkimuspolitiikkaa. Tarkoitus on ryhtyä laaja-alaisiin toimiin, joilla edistetään tieteellisen ja teknologisen toiminnan sopusointuisempaa integrointia eurooppalaisen yhteiskuntaan ja demokraattisen ja kukoistavan osaamisyhteiskunnan rakentamista. Osaamisyhteiskunnan rakentaminen edellyttää kansalaisten laajaa tukea. EU:n toimilla pyritään muun muassa kehittämään johdonmukaisia toimintaperiaatteita ja julkisen hallinnon malleja tutkimusta ja kehittämistä varten ja parantamaan ja laajentamaan tieteestä ja teknologiasta käytävää vuoropuhelua. Erityistä huomiota kiinnitetään siihen, miten nuorempia sukupolvia ja naisia voitaisiin houkutella tiede- ja teknologiauralle, sekä sukupuoliulottuvuuteen tutkimuksessa. Laajuutensa ja edustamansa tulevaisuuspainotteisen, positiivisen projektin vuoksi EU:n tutkimustoiminta on erinomainen keino, jonka avulla koko unioniprojekti voidaan tuoda lähemmäksi kansalaisia. |

3.5. Rahoitusvälineiden rationalisointi

Puiteohjelman toteutus tulee olemaan: – rationaali-sempaa – enemmän tutkimusta kuin toteutus-välineitä painottavaa | Kuudennessa puiteohjelmassa otettiin käyttöön uusia toteutusvälineitä, joiden tavoitteena oli lisätä EU:n tutkimusrahoituksen vaikutusta tutkimustoimiin Euroopassa ja tukea eurooppalaisen tutkimusalueen jäsentämistä. Uusista toteutusvälineistä saadut myönteiset tulokset sekä tarve välttää toistuvia muutoksia tavassa, jolla EU rahoittaa tutkimusta, puhuvat sen puolesta, että rahoitusmuotojen jatkuvuutta pidetään yllä ja vakiinnutetaan niiden jäsentävä vaikutus. Samalla on todettava, että kuudennessa puiteohjelmassa saatu kokemus on osoittanut, että olisi sekä mahdollista että suotavaa toteuttaa toimenpiteitä, joilla parannetaan paitsi näiden järjestelyjen toteutusta myös niiden esittelyä ja suunnittelua. Ramon Marimonin johdolla toimineen paneelin suosituksiin ja Erkki Ormalan johdolla toimineen paneelin tekemän puiteohjelman viisivuotisarvioinnin pohjalta on kehitetty uusi toimintamalli, jonka avulla EU:n tutkimuspolitiikan tavoitteet voidaan saavuttaa helpommin, tehokkaammin ja joustavammin. Rahoitusjärjestelyjä, joita käytetään – yksin tai yhdistelminä – eri toimien tukemiseksi, on nyt aiempaa vähemmän, ja ne ovat entistä yksinkertaisempia sekä joustavammin ja vapaammin käytettävissä. Tutkimustavoitteet ja tutkimuspolitiikan päämäärät, myös ne, jotka tähtäävät tutkimustoimien jäsentämiseen, eivät enää kytkeydy toteutusvälineisiin, vaan ne asetetaan selkeästi ja yksiselitteisesti työohjelmissa. Kullekin aiheelle, josta järjestetään ehdotuspyyntö, määritellään tieteelliset tavoitteet ja toimien ala ja annetaan odotettuihin tuloksiin liittyvää tietoa. Työohjelmissa voidaan myös määritellä käytettävä rahoitusjärjestely ja antaa tietoa käytettävissä olevasta budjetista. |

3.6. Byrokratian vähentäminen: ohjelmien toiminnan yksinkertaistaminen ja paremman vastineen tarjoaminen rahalle

– ja selvästi YKSINKERTAI-SEMPAA, jotta se olisi paremmin tutkijoiden ja innovoijien palveluksessa. | Yksinkertaistamisen tarve oli yleisin viesti, kun EU:n tulevasta tutkimuspolitiikasta kuultiin sidosryhmiä. EU:n tutkimustoiminnan laajuuden, kattavuuden ja volyymin lisääminen vaatii ehdottomasti, että puiteohjelman toimintatapaa yksinkertaistetaan ja järkeistetään tuntuvasti. Tähän pyritään seuraavasti: Kevennetään hallinnollisten ja rahoitukseen liittyvien sääntöjen ja menettelyjen taakkaa, vähennetään osallistujille esitettäviä pyyntöjä ja vähennetään hankkeiden käynnistämiseen tarvittavaa paperityötä ja aikaa. Yleinen lähestymistapa perustuu luottamukseen tutkijoita kohtaan. Erityisinä toimenpiteitä annetaan konsortioille enemmän itsenäisyyttä, yksinkertaistetaan komission suorittamaa valvontaa ja keskitetään se jälkikäteen suoritettavaan tulosten tarkastukseen eikä niinkään ennakkotarkastuksiin, minkä myötä voidaan vähentää tieto- ja raportointipyyntöjä. Toimenpiteisiin kuuluvat myös seuraavat: otetaan käyttöön sähköinen rekisteröinti, jotta vältettäisiin se, että osallistujia pyydetään toimittamaan samat tiedot useammin kuin kerran; laajennetaan kaksivaiheisen menettelyn käyttöä ehdotusten jättämisessä; ja järkeistetään ja lyhennetään kuulemisprosessia siten, että kansallisista edustajista muodostuvat komiteat keskittyvät työssään työohjelmien tarkasteluun ja hyväksyntään. Parannetaan rahoitusjärjestelmää ja -sääntöjä yksinkertaistamalla rahoitusosuuksien laskentaa ja maksua ja rahoituksen käytön valvontaa; järkeistetään ja yksinkertaistetaan yhteisön rahoitusosuuksien toteutusmuotoja; yksinkertaistetaan tukikelpoisten kustannusten ja toimikohtaisen tukiprosentin määrittämistä. Tätä varten ehdotetaan muun muassa, että kiinteämääräisen rahoitusosuuksien käyttöä laajennetaan mahdollisuuksien mukaan ja poistetaan käytöstä kustannusmalleja. Yksinkertaistetaan esitystapaa ja kielenkäyttöä kaikissa puiteohjelmaan liityvissä asiakirjoissa (oikeudellisessa päätöksissä, teknisissä liiteissä, työohjelmissa, ehdotuspyynnöissä, sopimuksissa jne.) ja parannetaan viestintää kaikilla tasoilla. Varmistaakseen, että toimenpiteet vastaavat osallistujien tarpeita ja että niillä saavutetaan aiotut tavoitteet, komissio testaa yksinkertaistamiseen tähtääviä toimenpiteitä hankkimalla johdonmukaisesti palautetta pieniltä tutkimusyksiköiltä, kuten pieniltä yrityksiltä ja korkeakoulujen tutkimusryhmiltä. Tällaiset tutkimusyksiköt todennäköisesti hyötyvät yksinkertaistamisesta eniten, samoin kuin tutkimusryhmät, jotka eivät toistaiseksi ole osallistuneet toimintaan paljon, kuten nuorista yliopistoista, vähemmän kehittyneiltä alueita ja uusista jäsenvaltioista tulevat tutkijat. Puiteohjelman toteutuksen yksinkertaistaminen tutkijoiden hyväksi edellyttää halukkuutta antaa heille suurempi itsenäisyys ja joustavuus, jotka perustuvat luottamukseen, vastuuseen ja tilintekovelvollisuuteen. Mitä enemmän kaikki EU:n toimielimet jakavat tämän halukkuuden, sitä enemmän toimintaa voidaan yksinkertaistaa. Yksinkertaistamiseen tähtäävät toimenpiteet tulevat olemaan sopusoinnussa EU:n yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen kanssa. Komissio antaa piakkoin ehdotukset varainhoitoasetuksen muuttamisesta. |

- 3.7. Puiteohjelman hallinnoinnin optimointi

Aiempaan verrattuna kaksinkertaista budjettia hallinnoi sama henkilöstömäärä komissiossa ulkoistetun hallinnon tukemana, mikä varmistaa hallinnoinnin tehokkuuden ja suurimman mahdollisen arvon tutkimus-rahoitukselle, kun hallinto-menot pidetään alle 6:ssa prosentissa tutkimus-budjetista. | Käynnistettäessä uutta ja kunnianhimoista puiteohjelmaa, jossa otetaan käyttöön uusia toimia ja tehostetaan nykyisiä, tarjoutuu mahdollisuus tarkastella uudelleen puiteohjelman hallinnointitapoja. Puiteohjelman hallinnoinnin on perustuttava seuraaville kolmelle periaatteelle: Toiminnan tehokkuus (vastine rahalle) Komission henkilöstön keskittäminen politiikan kannalta keskeisimpiin tehtäviin Selkeä vastuualueiden määrittely ja vastuunjako. Euroopan komission yksiköt ovat pystyneet hallinnoimaan tehokkaasti merkittävät budjettilisäykset aikaisemmissa puiteohjelmissa. On vahvoja syitä sille, että komissio osallistuu edelleen tutkimusohjelmien hallinnointiin. Näihin kuuluvat komission ainutlaatuinen kokemus ja yleinen tietämys eurooppalaisesta tutkimustoiminnasta, se erittäin hyödyllinen palaute, jota komissio antaa EU-tason poliittiselle päätöksenteolle, sekä se luottamus, jota jäsenvaltiot tuntevat tähän toimintamalliin, jolla varmistetaan, ettei ”oikeudenmukaisen palauman” periaatetta (juste retour) sovelleta. Seitsemännessä puiteohjelmassa voidaan ja pitää kuitenkin tehdä muutoksia. Komissio hallinnoi määrältään kaksinkertaista t&k-budjettia ilman, että sen henkilöstömäärää kasvatetaan. Komission ehdotuksen mukaan kaikki logistiset ja hallinnolliset (ts. politiikkaan liittymättömät) tehtävät teetetään komission ulkopuolella. Näin ollen osa toimista, joista komissio tällä hetkellä huolehtii itse, ulkoistetaan komission vastuulla. Nämä ovat erityisesti toimia, jotka synnyttävät suuren määrän pienimuotoisia tehtäviä tuomatta merkittävää palautetta ohjelmien ja politiikan määrittelyä varten. Komission ehdotuksen mukaan suurta osaa seitsemännen puiteohjelman budjetista hallinnoisi erityinen toimeenpanovirasto[8], jonka tehtäviin kuuluisi suuri osa hallinnollisista toimista, erityisesti Marie Curie –toimet, pk-yritysten tukitoimet ja muihin TTK-hankkeisiin (mm. tutkimusyhteistyöhankkeisiin) liittyviä hallinnollisia tehtäviä. Myös johtavista tutkijoista koostuvan ryhmän johdolla työskentelevän Euroopan tutkimusneuvoston toiminta aiotaan järjestää saman periaatteen mukaisesti. Tällä tavoin Euroopan tutkimusneuvoston toiminta saadaan nopeasti käyntiin ja se voi helpommin vakiinnuttaa itsenäisyytensä, näkyvyytensä, vastuunsa ja avoimuutensa, joihin sen uskottavuus perustuu. Heti kun Euroopan tutkimusneuvosto on osoittanut arvonsa – ja ottaen huomioon mahdollisuudet tehostaa sen vaikutusta (esim. mobilisoimalla kansallista rahoitusta) – komissio harkitsee sen muuttamista oikeudellisesti itsenäiseksi rakenteeksi, jonka oikeusperustana voisi olla perustamissopimuksen 171 artikla. Laajamittaisissa (erityisesti perustamissopimuksen 169 ja 171 artiklaan perustuvissa) aloitteissa ja myönnettäessä EU:n rahoitusta kansallisten ohjelmien koordinointiin tai avaamiseen, varoja hallinnoivat osallistujat ja sidosryhmät itse. Nämä toimenpiteet mahdollistavat yhdessä yksinkertaistamisen kanssa sen, että komissio voi pitää hallinnointimenot alle kuudennessa puiteohjelmassa asetetun rajan eli alle kuudessa prosentissa tutkimusbudjetista. Ne tarjoavat myös parhaat takeet puiteohjelman tehokkaasta toteutuksesta siten, että avoimuudesta ja vastuuvelvollisuudesta huolehditaan. Tätä lähestymistapaa voidaan vaiheittain laajentaa tai tarkastella uudelleen seitsemännen puiteohjelman ensimmäisinä vuosina saatavan kokemuksen perusteella. |

- 4. EU:LLE PYRKIMYKSIÄÄN VASTAAVA TUTKIMUSBUDJETTI

EU:n tutkimusbudjetin kaksin-kertaistaminen ei ole vaihtoehto vaan välttämättö-myys: | Seitsemännen puiteohjelman budjetista päättäminen on uskottavuustesti, joka osoittaa, miten vakavasti EU pyrkii saavuttamaan Lissabonin tavoitteet väliarvioinnin mukaisesti. Viitaten uusia rahoitusnäkymiä koskeviin kahteen tiedonantoonsa[9] (helmikuu 2004 ja heinäkuu 2004) komissio ehdottaa EU:n tutkimusbudjetin kaksinkertaistamista. Ehdotus perustuu seuraaviin huolellisesti harkittuihin perusteisiin: |

4.1. Laajalti kannatettu puiteohjelman alan laajentaminen edellyttää rahoituksen kaksinkertaistamista

– jotta voidaan vastata valtavaan tieteelliseen potentiaaliin ja kysyntään Euroopassa | Keskeisten uusien aloitteiden käynnistäminen ja vaikutuksiltaan ja lisäarvoltaan tunnustettujen käynnissä olevien toimien tehostaminen edellyttää EU:n tutkimusrahoituksen merkittävää lisäämistä. Tätä ei tulisi pitää kustannuksena vaan parhaana mahdollisena investointina Euroopan tulevaisuuteen. Jo jonkin aikaa puiteohjelmiin on saatu enemmän laadukkaita ehdotuksia kuin on voitu rahoittaa. Tarpeettoman suuri määrä erittäinkin laadukkaita hanke-ehdotuksia on jouduttu hylkäämään pelkästään varojen puutteessa. Hankerahoitusta on lisättävä, jotta tämä tutkimuspotentiaalin menetys saataisiin loppumaan. Samalla on perusteltuja syitä laajentaa puiteohjelman alaa, jotta keskeiset tai nopeasti kehittyvät tutkimuksen osa-alueet voitaisiin ottaa huomioon paremmin. |

4.2. Puiteohjelman rahoituksen lisäämisellä on vipuvaikutus kansalliseen ja yksityiseen rahoitukseen

– jotta päästäisiin 3 prosentin tavoitteeseen – jotta voitaisiin hyötyä sen vahvasta vipu-vaikutuksesta yksityiseen rahoitukseen | Jäsenvaltioiden panostuksen lisäämisen ohella seitsemännen puiteohjelman rahoituksen kaksinkertaistaminen tukee Barcelonan tavoitetta (jonka mukaan 3 prosenttia bkt:stä on käytettävä tutkimukseen ja kehittämiseen) kahdella tavalla. Ensinnäkin se antaa voimakkaan viestin siitä, miten tärkeää on lisätä julkisia ja yksityisiä t&k-investointeja kaikkialla Euroopassa Lissabonin ja Barcelonan tavoitteiden mukaisesti. Puiteohjelman budjetin kaksinkertaistaminen nostaa 25 jäsenvaltion EU:n t&k-menojen kokonaisosuuden 0,96 prosenttiin bkt:stä eli lähelle 1 prosentin tavoitetta ja antaa vahvan sysäyksen jäsenvaltioille kasvattaa omaan panostustaan. Toiseksi sillä on voimakas vipuvaikutus t&k:hon tehtäviin yksityisiin investointeihin. Jokainen euro julkista t&k-rahoitusta johtaa 93 senttiin yksityisen sektorin t&k-rahoitusta. Tämä dynamiikka on tyypillisesti vahvempi EU:n tasolla kuin kansallisessa rahoituksessa, koska EU:n tukemien hankkeiden valtioidenvälisestä yhteistyöluonteesta johtuvat taloudelliset kerrannaisvaikutukset ovat suuremmat, koska kaupallinen riski on pienempi johtuen keskeisten teollisten toimijoiden mukanaolosta ja koska tulosten ja ratkaisujen sovellettavuus koko EU:ssa on helpompi taata. Budjetin kaksinkertaistaminen tukee yritysmaailman luottamusta siihen, että Eurooppa täyttää sitoumuksensa ja tarjoaa houkuttelevan tulevaisuuden. |

4.3. T&k-investointien kaksinkertaistamisen ansiosta EU voi vastata uusiin tiede- ja teknologiahaasteisiin

– jotta voidaan vastata maailman-laajuisiin haasteisiin | Tutkimuksen kustannukset kasvavat erityisesti sen vuoksi, että joudutaan käyttämään yhä enemmän kalliita välineitä ja infrastruktuureja. Siksi tuen määrää on lisättävä, jotta sillä olisi samanlaajuinen vaikutus kuin aiemmissa puiteohjelmissa. Kehittymässä on uusia tieteenaloja, joita pitäisi tukea puiteohjelmassa. Näillä tieteenaloilla pitkän aikavälin taloudelliset hyödyt ovat suuria, ja niillä tarvitaan tutkimusta, johon liittyy suuri riski ja suuria kustannuksia. Ainoa järkevä menettelytapa on jakaa tällaiset riskit – ja tutkimuksen tuomat hyödyt – EU:n tasolla. Yksikään jäsenvaltio ei voi yksinään toteuttaa vetytaloutta tai tehdä ydinfuusiosta todellisuutta. |

4.4. EU:n toimilla on keskeinen rooli tehostettaessa EU:n tutkimusjärjestelmää

– jotta voidaan vähentää tutkimustoimien ja investointien hajanaisuutta | Koska EU-tason toimet tuovat runsaasti lisäarvoa ja koska niissä noudatetaan toissijaisuusperiaatetta, ne voivat olla usein tehokkaampi tapa käyttää julkisia varoja tutkimukseen. EU-tason tutkimusrahoituksen avulla voidaan koota resursseista kriittisiä massoja, jakaa tietämystä ja välineistöä useiden maiden kesken, edistää EU:n laajuista tulosten levitystä ja tarjota tehokkaampi järjestely koko Eurooppaa koskeviin poliittisiin haasteisiin (esim. ilmastonmuutos tai elintarvikkeiden turvallisuus) kohdistuvalle tutkimukselle. Mitä enemmän on EU-tason tutkimusta, sitä vähemmän kärsitään toiminnan hajanaisuudesta (koordinoinnin ansiosta) ja sitä laajempaa on tulosten levitys ja huippuosaaminen (kilpailun ansiosta). EU:ssa noin 94 prosenttia julkisesta t&k-rahoituksesta jaetaan kansallisella tasolla, kun Yhdysvalloissa julkisen sektorin t&k-tuesta päätetään suurimmaksi osaksi liittovaltion tasolla. |

4.5. Laajempi 7. puiteohjelma antaa uutta pontta Lissabonin strategialle

– ja jotta tuettaisiin kasvua ja työllisyyttä. | EU:n tutkimusbudjetin kaksinkertaistamisella on kiistattomasti myönteinen vaikutus EU:n talouskasvuun. Seitsemännen puiteohjelman vaikutusten arviointiin käytetyt taloudelliset ennustemallit[10] osoittavat, että budjetin kaksinkertaistaminen saa aikaan lisäkasvua jokaisena vuonna ja johtaa arviolta 0,5–1 prosentin kasvuun bkt:ssä vuoteen 2030 mennessä (mikä on enemmän kuin jos rahoitusedellytykset pysyisivät entisellään ja puiteohjelman rahoitus kasvaisi vain kohtalaisesti). Ennustemallien mukaan samaan aikaan pystyttäisiin luomaan lähes miljoona uutta työpaikkaa ja EU:n kilpailukyky parantuisi: vuoteen 2030 mennessä EU:n vienti lisääntyisi noin 0,6 prosenttia ja tuonti vähentyisi jopa 0,3 prosenttia enemmän kuin tilanteessa, jossa puiteohjelman rahoitusedellytykset pysyisivät entisellään. Yhteiskunnalliset vaikutukset näkyvät siten, että laajennettu puiteohjelma edistää kehitystä esimerkiksi terveyden ja turvallisuuden aloilla sekä inhimillisen pääoman hyödyntämisessä ja eurooppalaisten työmarkkinoiden luomisessa tietotyöntekijöille. Ympäristövaikutukset näkyvät siten, että laajennetun puieteohjelman avulla voidaan parantaa luonnonvarojen hallintaa, yksilöidä teknologioita, joissa kaikki osapuolet voittavat (win win -teknologiat), ja edistää ympäristön ymmärtämistä ja ennustamista. |

5. LISSABONIN TAVOITTEET OSOITTAVAT SUUNNAN

Lissabonin tavoitteiden saavuttaminen on vaikeaa ilman, että investointeihin ja kasvuun tähtääviä menoja lisätään tuntuvasti EU:n tasolla. Tämä edellyttää puolestaan, että täysin toimintakykyisen eurooppalaisen tutkimusalueen puitteissa kehitetään hyvin toimiva eurooppalainen tutkimus-, teknologia- ja innovaatiopolitiikka. Seitsemännestä puiteohjelmasta on määrä tulla eurooppalaisen osaamistalouden rakentamisen selkäranka. Sen kesto on nyt ensimmäisen kerran seitsemän vuotta, mikä tarjoaa uusia näköaloja ja vahvuutta, erityisesti koska sen toimet synkronisoidaan ja kytketään yhteen kaikkien kasvua tukevien toimien kanssa uusien rahoitusnäkymien puitteissa. Komissio voi puiteohjelman ulkopuolisen väliarvioinnin perusteella ehdottaa muutoksia puiteohjelmaan ja tarkastella uudelleen sen hallinnointijärjestelyjä. Pitempi kesto, johon voi liittyä puiteohjelman tarkistaminen sen välivaiheessa, tarjoaa samalla sekä jatkuvuutta että joustavuutta. Jos seitsemännelle puiteohjelmalle annetaan riittävät resurssit ja jos sen toteutusta järkeistetään ja tehdään käyttäjäystävällisemmäksi, siitä tulee peruselementti rakennettaessa eurooppalaista tutkimusaluetta osaamiseen perustuvan kasvun tueksi. |

Euroopan yhteisön (EY) 7. puiteohjelma (kokonaisrahoituksen enimmäismäärä[11] (milj. euroa), osuudet ja ohjeellinen jakautuminen 2007–2013) |

- | Aihealueet | Terveys | Biotekn., elintarv., maatalous | Tieto-yhteiskunta | Nanoteknologia, materiaalit, tuotanto |Energia |Ympäristö |Liikenne |Yhteis-kunta ja talous |Turvalli-suus ja avaruus | | | YHTEISTYÖ |Käytetään kaikkia rahoitusjärjestelyjä, mukaan luettuna kansainvälinen yhteistyö |8 317 |2 455 |12 670 |4 832 |2 931 |2 535 |5 940 |792 |3 960 | 44 432 | | IDEAT | | | | Euroopan | tutkimusneuvosto | | | 11 862 | | IHMISET | | | | Marie |Curie |-toimet | | 7 129 | | | Tutkimusinfrastruktuurit | | | | | | | | | | 3 961 | | | Pk-yrityksiä hyödyttävä tutkimus | | | | | | | | | | 1 901 | | | Tietämyksen alueet | | | | | | | | | | 158 | | VALMIUDET | Tutkimuspotentiaali | | | | | | | | | | 554 | | | Tiede yhteiskunnassa | | | | | | | | | | 554 | | | Kansainvälinen yhteistyö | | | | | | | | | | 358 | | YTK | | | | Yhteinen | tutkimuskeskus | | | | | | 1 817 | | YHTEENSÄ EY | | | | | | | | | | |72 726 | | EURATOM (2000–2011)[12] | | | | | | | | | | | 3 092 | |

[1] Facing the Challenge: The Lisbon strategy for Growth and Employment , marraskuu 2004.

[2] P6_TA-PROV(2005)0077.

[3] KOM(2004) 353, 16.6.2004.

[4] Näillä kahdella alalla saatetaan tarvita erityisiä täytäntöönpanosääntöjä.

[5] ”Puiteohjelma pannaan täytäntöön kussakin toiminnassa kehitetyin erityisohjelmin. […]”

[6] ”Monivuotista puiteohjelmaa täytäntöön pantaessa yhteisö voi yhteisymmärryksessä niiden jäsenvaltioiden kanssa, joita asia koskee, määrätä osallistumisesta useiden jäsenvaltioiden käynnistämiin tutkimus- ja kehittämistyötä koskeviin toimintaohjelmiin sekä näiden toimintaohjelmien täytäntöönpanoa koskeviin järjestelmiin”.

[7] ”Yhteisö voi perustaa yhteisyrityksiä tai muita järjestelmiä, jotka ovat tarpeen, jotta yhteisön tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevat toimintaohjelmat voidaan panna täytäntöön asianmukaisesti.”

[8] Toimeenpanovirastot ovat hallinnointirakenteita, joille komissio voi omalla vastuullaan uskoa yhteisön ohjelmien hallinnointiin liittyviä tehtäviä. Toimeenpanovirastojen asemasta säädetään 19. joulukuuta 2003 annetussa neuvoston asetuksessa N:o (EY) 58/2003.

[9] KOM(2004) 101, 26.2.2004 ja KOM(2004) 487, 14.7.2004.

[10] SEC(2005) 430 Impact Assessment and ex-ante evaluation for the proposal for the Council and European Parliament decisions on the 7 th Framework Programme .

[11] Kaikki määrät käypiä hintoja, laskettu vuoden 2004 kiinteiden hintojen perusteella.

[12] Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) seitsemäs ydinalan tutkimuksen ja koulutuksen puiteohjelma (2007–2011), joka käsittää fuusioenergian tutkimuksen, ydinfission ja säteilysuojelun sekä YTK:n toimet ydinalalla. Kokonaisbudjetti on 3 092 miljoonaa euroa viideksi vuodeksi, mistä YTK:n osuus on 539 miljoonaa euroa