Alueiden komitean lausunto aiheesta "Luonnos: neuvoston suositus liikuntaesteisten pysäköintiluvasta" CdR 307/96 fin



Virallinen lehti nro C 042 , 10/02/1997 s. 0027



Alueiden komitean lausunto aiheesta "Luonnos: neuvoston suositus liikuntaesteisten pysäköintiluvasta" (97/C 42/05) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon 18. syyskuuta 1996 tekemänsä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan neljännen kohdan mukaisen päätöksen antaa lausunto aiheesta "Luonnos: neuvoston suositus liikuntaesteisten pysäköintiluvasta" KOM(95) 696 lopull. 95/0353 SYN, ottaa huomioon valiokunta 4:n 27. syyskuuta 1996 hyväksymän lausuntoluonnoksen (CdR 307/96 rev., esittelijä: Mary Freehill), ottaa huomioon Euroopan liikenneministerikonferenssin (CEMT) selonteon "Euroopan yhteinen liikuntaesteisten pysäköintikortti", hyväksyi 15. täysistunnossaan 13. ja 14. marraskuuta 1996 (14. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1.1. Liikuntaesteiset käyttävät yhä useammin hyväkseen mahdollisuuksia matkustaa ulkomaille, vaikka heidän edellytyksiään toteuttaa muiden EU:n kansalaisten nauttimaa liikkumisen vapautta supistaa se, että suosituimman ja ainoan käyttökelpoisen kulkuneuvon, auton, käyttöä vaikeuttavat vierailijoille tarkoitettuja erityispysäköintipaikkoja koskevat rajoitukset ja jäsenvaltioiden puutteellinen tiedotus niistä. 1.2. Tällä hetkellä liikuntaesteisiä henkilöitä varten ei ole EU:n kattavaa pysäköintikorttia, ja se, että on useita erilaisia kansallisia ja alueellisia pysäköintikortteja, rajoittaa liikkuvuuden kasvua. Kun kortin haltijat yrittävät käyttää pysäköintikorttiaan toisessa jäsenmaassa, syntyy ongelmia. Joissakin jäsenmaissa ongelmia syntyy eri alueiden myöntämien korttien välillä. Tämä aiheuttaa sekaannusta ja epävarmuutta, koska liikuntaesteinen autoilija joutuu varautumaan mahdolliseen rangaistukseen, mikäli jäsenvaltion tai alueen myöntämää korttia ei täysin tunnusteta toisessa jäsenmaassa tai toisella alueella. 1.3. Ehdotettu pysäköintikortti on lähtöisin 31:n Euroopan maan ministereistä koostuvan Euroopan liikenneministerikonferenssin (CEMT) vuonna 1977 antamasta suosituksesta, että kaikissa jäsenmaissa myönnettäisiin pysäköintikortteja, jotka oikeuttaisivat käyttämään samoja pysäköintipaikkoja kuin kyseisen maan kansalaiset, ja että nämä kortit tunnustettaisiin vastavuoroisesti. 1.4. Yhteisön yhteistä liikennepolitiikkaa koskevia säädöksiä täydentävä ehdotus käsittää seuraavat pääsuositukset: yhteisön yhdenmukaisen mallin mukaisen kansallisen liikuntaesteisten pysäköintiluvan laatiminen ja sellaisen myöntäminen kansallisten säädösten mukaisesti, muiden jäsenvaltioiden käyttöön ottamien, liikuntaesteisille tarkoitettujen pysäköintikorttien vastavuoroinen tunnustaminen niin että kortin haltija voi pysäköidä tarkoitukseen varatuille paikoille kyseisissä maissa, kortin myöntäminen ainoastaan sellaisille henkilöille, joilla on liikkumiskykyä rajoittava vamma, järjestelmä otetaan käyttöön viimeistään 1. tammikuuta 1998. 2. Yleishuomioita Alueiden komitea 2.1. on tyytyväinen mahdollisuuteen ottaa kantaa liikuntaesteisten pysäköintikorttiin, koska tällaisille henkilöille tarkoitettujen pysäköintikorttien myöntäminen usein kuuluu paikallis- ja alueviranomaisten toimivallan piiriin; 2.2. suhtautuu myönteisesti pysäköintikortin käyttöönottoon, koska se antaa liikuntaesteisille mahdollisuuden toteuttaa muiden EU:n kansalaisten nauttimaa liikkumisen vapautta ja antaa heille mahdollisuuden matkustaa vapaasti koko EU:ssa pysäköintisakkoja tai -rangaistuksia pelkäämättä; 2.3. kannattaa suositusta, jonka mukaan liikuntaesteisten pysäköintikortti myönnettäisiin kulloistenkin paikallisten, alueellisten ja kansallisten säännösten mukaisesti standardoidun yhteisömallin perusteella; 2.4. toteaa, että useimmat jäsenmaat suhtautuvat myönteisesti koko Euroopan unionin alueella kelpaavaan pysäköintikorttiin, ja kehottaa ottamaan järjestelmän käyttöön viipymättä niin että sen soveltaminen tai valvonta eivät aiheuta liiallisia lisäkuluja; 2.5. toteaa, että hyvä suunnittelu ja täsmällinen tiedotus ovat avainasemassa, kun yritetään varmistaa, että liikuntaesteiset voivat matkustaa huoletta. Komitea tukee siksi ehdotusta, että liikuntaesteisille tiedotetaan heille varatuista paikallisista pysäköintipaikoista; 2.6. korostaa, että on vältettävä tulkintavaikeuksia siitä, mihin pysäköintikortti oikeuttaa, ja suosittelee, että jokaisessa jäsenmaassa laaditaan opas, jossa kerrotaan lyhyesti käytettävissä olevat pysäköintipaikat, pysäköintijärjestelyjä koskevat säännöt ja pysäköintikorttien haltijoiden oikeudet. Opasta tulisi levittää eri tiedotusvälineiden avulla, internet mukaanlukien; 2.7. kannattaa tällaisen tietojenvaihdon lisäyhteistyötä edistävän järjestelmän käyttöönottoa; 2.8. myöntää helposti tunnistettavan yhdenmukaisen pysäköintikortin edut. Sen avulla sekä kortin haltija, joka yrittää käyttää sitä toisessa jäsenvaltiossa, että kunkin jäsenvaltion valvontaviranomaiset voisivat välttää sekaannuksia. Komitea ehdottaa kuitenkin, että tämä EU:n kortti toimisi rinnan kansallisten ja alueellisten korttien kanssa. Kansallisia kortteja on käytetty vuosia, ne mielletään usein suoraan pysäköintipaikkojen merkkeihin, tunnuskuviin tai värikoodeihin liittyviksi ja ne erottuvat helposti. Tämä vähentäisi toteutuskuluja ja yksinkertaistaisi valvontaa; 2.9. suosittelee, että EU:n ulkopuolelta tuleviin liikuntaesteisiin kuljettajiin suhtauduttaisiin suvaitsevaisesti, kun he käyttävät liikuntaesteisille tarkoitettuja pysäköintipaikkoja. Näin edistettäisiin ehdotetun kaltaisten sopimusten toteuttamista Euroopan liikenneministerikonferenssin (CEMT) jäsenmaissa; 3. Pysäköintikorttia koskevia erityishuomioita 3.1. korostaa tarvetta estää liikuntaesteettömiä henkilöitä väärinkäyttämästä pysäköintikorttia. Komitea ehdottaa siksi, että kunkin jäsenmaan toimivaltaiset viranomaiset myöntävät kortin voimassa olevia kelpoisuusehtoja soveltaen ja että korttiin liitetään haltijan valokuva valvontaa varten sekä merkintä haltijan sukupuolesta; 3.2. ehdottaa myös, että kortissa olisi varoitus väärinkäytöstä; 3.3. katsoo, että korttiehdotuksen eräät yksityiskohdat ovat tarpeettomia ja vaaraksi haltijan turvallisuudelle. Varsinkin haltijan osoite ja syntymäaika aiheuttavat turvallisuusriskejä, eikä niitä pitäisi ilmoittaa kortissa, koska rikolliset saisivat näin selville muita heikommin itseään puolustamaan kykenevien mahdollisten uhrien kotiosoitteen; 3.4. katsoo, että pysäköintikortin tulisi olla haltija-, ei autokohtainen. Korttiin tulisi siksi sijoittaa haltijan, ei auton tiedot. Tämä lisäisi joustavuutta, ja liikuntaesteiset kuljettajat voisivat vuokrata tai lainata auton ja käyttää samoja pysäköintipaikkoja kuin ne, joilla on jatkuvasti auto käytössään; 3.5. katsoo, että pysäköintikortin mallia on vielä hiottava ja siitä on neuvoteltava, jotta vältytään mahdollisilta sekaannuksilta ja väärinkäytöltä. 4. Päätelmät EU:n kattavan, vastavuoroisesti tunnustettavan liikuntaesteisten pysäköintikortin käyttöönotto on erittäin suositeltavaa. On kuitenkin tärkeää, että kansallisten tai alueellisten ja ehdotetun EU:n kortin välillä ei synny sekaannuksia. Niiden tulisi tukea toisiaan. Järjestelmä tulisi toteuttaa mahdollisimman pikaisesti ja sitä tulisi tukea asianmukaisella ja ajan tasalla olevalla tiedotuksella kunkin jäsenmaan pysäköintimahdollisuuksista. Bryssel, 14. marraskuuta 1996. Alueiden komitean puheenjohtaja Pasqual MARAGALL i MIRA