Tämä ehdotus on osa Euroopan komission laajempaa vastausta covid-19-pandemiaan. Sillä on ratkaiseva merkitys jäsenvaltioiden, komission ja Euroopan keskuspankin toteuttamien toimenpiteiden vaikuttavuuden varmistamisessa. Se on täysin linjassa koronaviruskriisin taloudellisista näkökohdista 13. maaliskuuta 2020 annetun komission tiedonannon sekä 2. huhtikuuta 2020 annetulla tiedonannolla perustetun covid-19-talouspaketin kanssa.

Ehdotuksella muutetaan voimassa olevaa lainsäädäntöä. Nämä muutokset ovat täysin yhdenmukaisia luottolaitosten vakavaraisuusvaatimuksia ja niiden valvontaa koskevien säännösten kanssa, mukaan lukien komission tulkitseva tiedonanto, joka annetaan samanaikaisesti tämän ehdotuksen kanssa. Ne ovat myös täysin yhdenmukaisia unionin tilinpäätössääntöjen ja erityisesti tiettyjen kansainvälisten tilinpäätösstandardien hyväksymisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1606/2002 mukaisesti annetun asetuksen (EY) N:o 1126/2008 muuttamisesta kansainvälisen tilinpäätösstandardin IFRS 9 osalta 22 päivänä marraskuuta 2016 annetun komission asetuksen (EU) 2016/2067 kanssa. Tällä ehdotuksella täydennetään Euroopan keskuspankin, Euroopan pankkiviranomaisen ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten tällä alalla toteuttamia toimenpiteitä.

Sen lisäksi, että hyödynnetään täysimääräisesti nykyisessä säännöstössä sallittua joustoa, vakavaraisuusasetuksen tiettyihin näkökohtiin on tehtävä joitakin vähäisiä muutoksia, jotta voidaan maksimoida luottolaitosten kyky myöntää luottoja ja kattaa covid-19-pandemiaan liittyviä tappioita ja samalla varmistaa niiden jatkuva häiriönsietokyky. Lisäksi Baselin pankkivalvontakomitea on kansainvälisellä tasolla sopinut yhden vuoden lykkäyksestä Basel III -järjestelmän viimeisten elementtien, joista osa oli jo sisällytetty vakavaraisuusasetukseen, täytäntöönpanolle asetettuun määräaikaan. Komitea on myös hyväksynyt suuremman joustavuuden IFRS 9:n pääomavaikutuksen vaiheittaisessa käyttöönotossa. Nämä muutokset on otettava huomioon voimassa olevissa säännöissä.

Vastauksena uusiin olosuhteisiin toimivaltaiset viranomaiset kaikkialla unionissa ovat myöntäneet tilapäisiä helpotuksia pääoma- ja toimintavaatimuksiin varmistaakseen luottolaitoksille suotuisat olosuhteet jatkaa luotonantoa covid-19-kriisin aikana. Sen vuoksi on tärkeää, että pääomaa käytetään siellä, missä sitä eniten tarvitaan, ja että vakavaraisuussäännöstö on sujuvassa vuorovaikutuksessa erilaisten covid-19-pandemiaa koskevien toimenpiteiden kanssa. Vakavaraisuusasetus tarjoaa pankeille runsaasti liikkumavaraa tukea julkisia ja yksityisiä aloitteita, joilla edistetään luotonannon jatkamista covid-19-pandemian yhteydessä, samalla kun varmistetaan varovainen lähestymistapa. Vakavaraisuusasetukseen sisältyvää joustavuutta kuvataan 27. huhtikuuta 2020 annetussa komission tulkitsevassa tiedonannossa tilinpäätös- ja vakavaraisuussäännöstön soveltamisesta EU:n pankkien luotonannon helpottamiseksi covid-19-kriisin yhteydessä.

Vakavaraisuusasetusta on sittemmin muutettu, jotta on voitu korjata vakavaraisuussäännöstössä jäljellä olleita heikkouksia ja toteuttaa joitakin rahoituspalveluiden maailmanlaajuisesta uudistuksesta puuttuneita elementtejä, jotka ovat olennaisen tärkeitä luottolaitosten häiriönsietokyvyn varmistamiseksi. Useiden myöhempien muutosten joukossa vakavaraisuusasetukseen on sisällytetty asetuksella (EU) 2017/2395 siirtymäjärjestelyjä, joilla lievennetään uuden kansainvälisen tilinpäätösstandardin (IFRS 9 – Rahoitusinstrumentit) käyttöönotosta aiheutuvia vaikutuksia omiin varoihin. Vakavaraisuusasetukseen sisällytettiin asetuksella (EU) N:o 2019/630 vaatimus, joka koskee järjestämättömiin vastuisiin liittyvien tappioiden kattamisen vähimmäistasoa (ns. vakavaraisuutta turvaava varautumisjärjestely). Lisäksi asetuksella (EU) N:o 2019/876 (toinen vakavaraisuusasetus) lisättiin vakavaraisuusasetukseen joitakin kansainvälisten uudistusten viimeisiä elementtejä (viimeistelty Basel III -järjestelmä), joihin sisältyy muun muassa vähimmäisomavaraisuusasteen uusi määritelmä ja vähimmäisomavaraisuusastepuskuri, jotka estävät luottolaitoksia velkaantumasta liikaa. Viimeksi mainitulla asetuksella on myös otettu vakavaraisuusasetuksessa käyttöön suotuisampi vakavaraisuuskohtelu tiettyjen ohjelmistohyödykkeiden, tiettyjen eläke- ja palkkavakuudellisten lainojen sekä pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille) ja infrastruktuurihankkeille myönnettävien lainojen osalta.

Unionissa toimivia luottolaitoksia koskeva vakavaraisuussäännöstö vahvistetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 575/2013 (vakavaraisuusasetus) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2013/36/EU (vakavaraisuusdirektiivi). Vakavaraisuusasetus ja -direktiivi hyväksyttiin vuosien 2008–2009 finanssikriisin jälkimainingeissa EU:n rahoitusalalla toimivien luottolaitosten häiriönsietokyvyn parantamiseksi. Ne perustuvat suurelta osin maailmanlaajuisiin standardeihin, joista on sovittu EU:n kansainvälisten kumppaneiden, erityisesti Baselin pankkivalvontakomitean (BCBS), kanssa.

Unioni on sitoutunut edistämään korkeatasoista perusoikeuksien suojelua ja allekirjoittanut useita ihmisoikeussopimuksia. Tämän osalta ehdotuksella ei pitäisi olla suoraa vaikutusta kyseisiin oikeuksiin, sellaisina kuin ne on lueteltu YK:n tärkeimmissä ihmisoikeusyleissopimuksissa, Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, joka on keskeinen osa EU:n perussopimuksia, ja Euroopan ihmisoikeussopimuksessa (ECHR).

Tähän ehdotukseen ei liity erillistä vaikutustenarviointia, koska ehdotuksella ei muuteta vakavaraisuusasetuksen perusnäkökohtia eikä aseteta osapuolille uusia velvoitteita. Lisäksi tällä ehdotuksella muutettavien toimenpiteiden vaikutuksia on analysoitu vaikutustenarvioinneissa, jotka on tehty asetuksesta (EU) 2017/2395, asetuksesta (EU) 2019/876 ja asetuksesta (EU) N:o 2019/630, joilla muutettiin vakavaraisuusasetusta tämän ehdotuksen kattamien näkökohtien osalta. Ehdotuksella pyritään ensisijaisesti säätämään vallitsevasta covid-19-pandemiasta johtuvien poikkeuksellisten syiden vuoksi tiettyjen vakavaraisuusasetuksen säännösten soveltamispäivän lykkäämisestä tai aikaistamaan sellaisten toimenpiteiden soveltamista, jotka vapauttaisivat pankit joistakin pääomavaatimuksista. Lisäksi täsmennetään tiettyjen vastuiden vakavaraisuuskohtelua covid-19-pandemian aiheuttamien poikkeusolosuhteiden vuoksi.

Toisessa vakavaraisuusasetuksessa otettiin käyttöön säännöksiä, joilla muutetaan niiden ”harkitusti arvostettujen ohjelmistohyödykkeiden” sääntelykohtelua, joihin toiminnan päättyminen (luottolaitoksen kriisinratkaisu, maksukyvyttömyys tai selvitystila) ei merkittävästi vaikuta. Luottolaitoksia ei enää vaadita vähentämään näitä ohjelmistohyödykkeitä ydinpääomastaan (CET1) (vakavaraisuusasetuksen 36 artiklan 1 kohdan b alakohta). EPV:lle on annettu tehtäväksi laatia teknisen sääntelystandardin luonnos, jossa täsmennetään, miten tätä vähentämistä koskevaa poikkeusta sovelletaan, määrittelemällä poikkeuksen piiriin kuuluvien ohjelmistohyödykkeiden soveltamisala ja niiden riskipainotus (vakavaraisuusasetuksen 36 artiklan 4 kohta). Ohjelmistohyödykkeiden tarkistetun kohtelun soveltamispäiväksi on asetettu 12 kuukautta tämän teknisen sääntelystandardin voimaantulosta (toisen vakavaraisuusasetuksen 3 artiklan 7 kohta).

Näiden havaintojen perusteella ja ottaen huomioon asetuksen (EU) N:o 575/2013 511 artiklassa komissiolle annetun toimeksiannon tarkastella uudelleen muun muassa keskuspankkivarantojen kohtelua komissio katsoo, että on aiheellista muuttaa kuittausmekanismia ennen kuin sitä aletaan soveltaa (ehdotuksen 1 artiklan 1 kohdan b alakohta). Tämä lisää joustavuutta toimia asianmukaisesti ja tarkoituksenmukaisesti mahdollisissa tulevissa häiriöissä ja kriiseissä ja parantaa toimenpiteen vaikuttavuutta. Luottolaitos, joka käyttää harkintavaltaansa, laskee mukautetun vähimmäisomavaraisuusasteen vain kerran eli sillä hetkellä, kun se käyttää harkintavaltaansa. Laskelman on perustuttava luottolaitoksen hyväksyttävien keskuspankkivarantojen arvoon ja vastuiden kokonaismäärään sinä päivänä, jona laitoksen toimivaltainen viranomainen toteaa, että on olemassa harkintavallan käytön oikeuttavia poikkeuksellisia olosuhteita. Mukautettua vähimmäisomavaraisuusastetta sovelletaan koko sen ajan, jona harkintavaltaa käytetään, eikä se muutu kuten nykyisessä kuittausmekanismissa. Kuittausmekanismin muutokset edellyttävät myös 429 a artiklan 1 kohdan n alakohdan muuttamista, jotta vastuiden kokonaismäärän ulkopuolelle voidaan jättää kaikki hyväksyttävät keskuspankkivarannot eikä pelkästään poikkeuksen voimaantulon jälkeen muodostettuja varantoja (ehdotuksen 1 artiklan 1 kohdan a alakohta).

Harkintavaltaa, jonka tarkoituksena on helpottaa rahapoliittisten toimenpiteiden tosiasiallista välittymistä, aletaan soveltaa yhdessä vähimmäisomavaraisuusastetta koskevan vaatimuksen kanssa 28. kesäkuuta 2021. Vallitseva covid-19-kriisi on kuitenkin osoittanut, että mahdollinen kuittausmekanismi olisi liian rajoittava ja että sen soveltaminen ei tosiasiassa helpottaisi rahapolitiikan tehokasta välittymistä. Nykyisen kuittausmekanismin vuoksi luottolaitosten keskuspankkivarantojen kasvu saattaa rajoittaa niiden toimintaa. Nykyinen kuittausmekanismi saattaisi näin ollen vähentää luottolaitosten halua turvautua keskuspankin maksuvalmiusjärjestelyihin stressitilanteessa siinä määrin kuin on tarpeen tai toivottavaa. Tämä haittaisi rahapoliittisten toimenpiteiden tosiasiallista välittymistä ja viime kädessä pakottaisi luottolaitoksen purkamaan velkaantumista joko myymällä omaisuuseriä tai vähentämällä reaalitalouden luotonantoa tai tekemällä molempia, koska sillä on kriisin aikana vain vähän liikkumavaraa näiden varantojen määrän hallitsemiseksi.

Viralliset vientiluottolaitokset myöntävät yleensä takauksia kansallisten hallitusten puolesta tarjotakseen luottosuojaa lainoille, joita myönnetään vientirahoitusta varten. Tällaisten laitosten takaamiin järjestämättömiin lainoihin sovelletaan varausvaatimuksia koskevaa edullista kohtelua vakavaraisuusasetuksen 47 c artiklan mukaisesti. Ehdotetulla poikkeuksella 47 c artiklan 3 kohdasta tämä edullinen kohtelu laajennetaan koskemaan vastuita, joiden takaajana tai vastatakaajana on julkinen sektori niiden toimenpiteiden yhteydessä, joilla pyritään lieventämään covid-19-pandemian taloudellisia vaikutuksia, tapauksen mukaan edellyttäen, että unionin valtiontukisääntöjä noudatetaan. Näin otetaan huomioon näiden taattujen vastuiden samanlainen riskiprofiili (ehdotuksen 1 artiklan 3 kohta).

Vakavaraisuusasetuksen 473 a artiklan 9 kohdan muutoksilla sallitaan, että luottolaitokset, jotka ovat aiemmin päättäneet olla käyttämättä siirtymäjärjestelyjä, voivat milloin tahansa siirtymäkauden aikana peruuttaa kyseisen päätöksen edellyttäen, että toimivaltainen viranomainen on antanut siihen etukäteisluvan. Lisäksi vakavaraisuusasetuksen 473 a artiklan 9 kohdassa annetaan luottolaitoksille mahdollisuus soveltaa pelkästään dynaamista osaa. Jotta voidaan seurata siirtymäjärjestelyjä käyttävien luottolaitosten määrää eri puolilla EU:ta, toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava Euroopan pankkiviranomaiselle (EPV) määräajoin tiedot kyseisiä järjestelyjä käyttävien valvomiensa luottolaitosten lukumäärästä.

Toisella vakavaraisuusasetuksella muutettiin asetuksen (EU) N:o 575/2013 501 artiklaa, joka koskee pk-yrityksiin liittyviin maksukykyisiin vastuisiin sovellettavien omien varojen vaatimusten mukauttamista (pk-yritysten tukikerroin). Lisäksi asetuksen (EU) N:o 575/2013 501 a artiklassa otettiin käyttöön uusi omien varojen vaatimusten oikaisu, kun vastuut liittyvät yhteisöihin, jotka hallinnoivat tai rahoittavat olennaisia julkisia palveluja tarjoavia tai niitä tukevia fyysisiä rakenteita tai tiloja, järjestelmiä ja verkostoja (infrastruktuurin tukikerroin). Näiden tukikertoimien ansiosta tiettyjä pk-yrityksiin ja infrastruktuuriin liittyviä vastuita voidaan kohdella suotuisammin, jotta luottolaitoksia kannustettaisiin lisäämään varovasti luotonantoa kyseisille yhteisöille. Covid-19-pandemian yhteydessä on olennaisen tärkeää, että pankit jatkavat luotonantoa pk-yrityksille ja tukevat infrastruktuuri-investointeja. Siksi toisen vakavaraisuusasetuksen 3 artiklassa esitettyjen kahden tukikertoimen soveltamispäivää on aikaistettu (ehdotuksen 2 artiklan 1 kohta).

Toisessa vakavaraisuusasetuksessa otettiin vakavaraisuusasetuksen 123 artiklassa käyttöön suotuisampi kohtelu tietyille lainoille, joita luottolaitokset myöntävät eläkkeensaajille tai työntekijöille, joilla on vakituinen työsopimus. Suotuisampi kohtelu otettiin käyttöön, koska tällaisiin lainoihin liittyy lisävakuuksia, jotka perustuvat siihen, että osa lainanottajan eläkkeestä tai palkasta siirretään ehdoitta kyseiselle luottolaitokselle. Tämän kohtelun soveltaminen covid-19-pandemian yhteydessä kannustaisi luottolaitoksia lisäämään luotonantoa työntekijöille ja eläkeläisille. Jotta luottolaitokset voisivat hyötyä suotuisammasta kohtelusta jo covid-19-pandemian aikana, kyseisen säännöksen soveltamispäivää on aikaistettu (ehdotuksen 2 artiklan 1 kohta).

sekä katsovat seuraavaa:

(1)Unionissa toimivia laitoksia koskeva vakavaraisuussäännöstö vahvistetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 575/2013 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2013/36/EU. Vakavaraisuussäännöstö hyväksyttiin vuosina 2007–2008 syntyneen finanssikriisin jälkimainingeissa, ja se perustuu suurelta osin Baselin pankkivalvontakomitean (BCBS) vuonna 2010 sopimiin kansainvälisiin standardeihin, joita kutsutaan Basel III -järjestelmäksi. Tämä säännöstö on osaltaan parantanut unionissa toimivien laitosten häiriönsietokykyä ja auttanut niitä valmistautumaan paremmin mahdollisiin vaikeuksiin, mahdollisista tulevista kriiseistä johtuvat vaikeudet mukaan lukien.

(2)Asetusta (EU) N:o 575/2013 on sen voimaantulon jälkeen muutettu useita kertoja, jotta on voitu korjata vakavaraisuussäännöstössä jäljellä olleita heikkouksia ja toteuttaa joitakin rahoituspalveluiden maailmanlaajuisesta uudistuksesta puuttuneita elementtejä, jotka ovat olennaisen tärkeitä laitosten häiriönsietokyvyn varmistamiseksi. Myöhempiin muutoksiin kuuluvat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 2017/2395 asetukseen (EU) N:o 575/2013 sisällytetyt siirtymäjärjestelyt, joilla lievennetään kansainvälisen tilinpäätösstandardin IFRS 9 (Rahoitusinstrumentit) käyttöönoton vaikutusta omiin varoihin. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2019/630, asetukseen (EU) N:o 575/2013 sisällytettiin järjestämättömiin vastuisiin liittyvien tappioiden kattamista koskevat vähimmäisvaatimukset eli niin sanottu vakavaraisuutta turvaava varautumisjärjestely. Lisäksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2019/876 asetukseen (EU) N:o 575/2013 sisällytettiin joitakin valmistuneen Basel III -järjestelmän viimeisiä elementtejä, muun muassa uusi vähimmäisomavaraisuusasteen määritelmä ja vähimmäisomavaraisuusastepuskuri, joka estää laitoksia kasvattamasta velkavipua liikaa, sekä tiettyjen ohjelmistohyödykkeiden suotuisampi vakavaraisuuskohtelu, tiettyjen eläke- tai palkkavakuudellisten lainojen suotuisampi kohtelu, pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille) myönnettävien lainojen tarkistettu tukikerroin ja infrastruktuurihankkeiden tukikerroin.

(3)Covid-19-pandemian aiheuttamalla vakavalla talouden häiriöllä ja poikkeuksellisilla rajoittamistoimenpiteillä on kauaskantoinen vaikutus talouteen. Yritykset kärsivät toimitusketjujen häiriintymisestä, tilapäisestä sulkemisesta ja kysynnän vähenemisestä, kun taas kotitaloudet kärsivät työttömyydestä ja tulojen vähenemisestä. Viranomaiset unionin ja jäsenvaltioiden tasolla ovat toteuttaneet määrätietoisia toimia, joilla tuetaan kotitalouksia ja maksukykyisiä yrityksiä, jotta ne voivat selviytyä tästä vakavasta mutta tilapäisestä talouden toimeliaisuuden hidastumisesta ja sen aiheuttamasta likviditeetin puutteesta.

(4)Luottolaitoksilla on keskeinen rooli elpymisen edistämisessä. Heikkenevä taloudellinen tilanne kuitenkin todennäköisesti vaikuttaa niihin. Toimivaltaiset viranomaiset ovat tarjonneet luottolaitoksille tilapäisiä helpotuksia pääoma-, likviditeetti- ja toimintavaatimuksiin varmistaakseen, että ne voivat haastavammassa ympäristössä edelleen jatkaa reaalitalouden rahoittamista. Komissio, Euroopan keskuspankki ja Euroopan pankkiviranomainen ovat selventäneet asetukseen (EU) N:o 575/2013 jo sisältyvän jouston soveltamista antamalla tulkintoja ja ohjeita vakavaraisuussäännöstön soveltamisesta covid-19:n yhteydessä. Myös Baselin pankkivalvontakomitea on reagoinut covid-19-pandemiaan antamalla jonkin verran joustavuutta kansainvälisten standardien soveltamiseen.

(5)On tärkeää, että luottolaitokset käyttävät pääomaansa siellä, missä sitä eniten tarvitaan, ja että unionin säännöstö helpottaa tätä kuitenkin varmistaen samalla, että laitokset toimivat varovaisesti. Voimassa oleviin sääntöihin sisältyvän joustavuuden lisäksi asetukseen (EU) N:o 575/2013 tehtävillä kohdennetuilla muutoksilla varmistettaisiin, että vakavaraisuussäännöstö toimii sujuvasti yhteen niiden monien erilaisten toimenpiteiden kanssa, joilla covid-19-hätätilanteeseen puututaan.

(6)Covid-19-pandemian aiheuttamat poikkeukselliset olosuhteet ja haasteiden ennennäkemätön suuruusluokka edellyttivät välittömiä toimia sen varmistamiseksi, että luottolaitoksilla on edellytykset tosiasiallisesti kanavoida varoja yrityksille ja kotitalouksille ja selviytyä covid-19-pandemian aiheuttamasta talouden häiriöstä.

(7)Takaukset, joita kansalliset hallitukset tai asetuksen (EU) N:o 575/2013 kolmannen osan neljännessä luvussa vahvistettujen luottoriskin vähentämissääntöjen nojalla luottosuojan tarjoajiksi hyväksytyt muut julkiset elimet antavat covid-19-pandemian yhteydessä, ovat riskinvähennysvaikutustensa osalta verrattavissa asetuksen (EU) N:o 575/2013 47 c artiklassa tarkoitettuihin virallisten vientiluottolaitosten myöntämiin takauksiin. Sen vuoksi on perusteltua yhdenmukaistaa kansallisten hallitusten tai muiden julkisten elinten takaamiin järjestämättömiin vastuisiin liittyvien tappioiden kattamista koskevat vähimmäisvaatimukset virallisten vientiluottolaitosten takaamiin järjestämättömiin vastuisiin liittyvien tappioiden kattamista koskevien vähimmäisvaatimuksien kanssa. Sen vuoksi takauksia ja vastatakauksia, jotka on annettu covid-19-pandemian yhteydessä valtiontukisääntöjä noudattaen, olisi kohdeltava samalla tavalla kuin virallisten vientiluottolaitosten antamia takauksia.

(8)Covid-19-pandemian yhteydessä on saatu näyttöä siitä, että mahdollisuus jättää väliaikaisesti tietyt keskuspankkisaamiset asetuksen (EU) N:o 575/2013, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) 2019/876, 429 a artiklassa säädetyn, luottolaitoksen vastuiden kokonaismäärän laskennan ulkopuolelle, voisi osoittautua välttämättömäksi kriisitilanteessa. Toimenpiteen vaikuttavuutta näyttää kuitenkin heikentävän se, että tällaiseen väliaikaiseen ulkopuolelle jättämiseen liittyvä kuittausmekanismi vähentää joustavuutta, mikä rajoittaisi luottolaitosten mahdollisuuksia lisätä keskuspankkisaamisia kriisitilanteessa. Tämä voisi viime kädessä johtaa siihen, että luottolaitos joutuisi vähentämään kotitalouksille ja yrityksille myönnettävien lainojen määrää. Jotta voidaan välttää kuittausmekanismiin liittyvät ei-toivotut seuraukset ja varmistaa kyseisen ulkopuolelle jättämisen teho mahdollisten tulevien häiriöiden ja kriisien kohdatessa, kuittausmekanismia olisi muutettava ennen kuin asetuksen (EU) N:o 575/2013 92 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädettyä vähimmäisomavaraisuusastetta koskevaa vaatimusta aletaan soveltaa unionin oikeuden mukaisesti 28 päivänä kesäkuuta 2021. Siihen asti, kunnes asetuksella (EU) 2019/876 käyttöön otettuja vähimmäisomavaraisuusasteen laskentaa koskevia muutettuja säännöksiä aletaan soveltaa, 429 a artiklaa olisi edelleen sovellettava komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 2015/62 mukaisesti.

(9)Suuri osa unionissa toimivista luottolaitoksista on kuulunut 1 päivästä tammikuuta 2018 IFRS 9:n soveltamisalaan. Baselin pankkivalvontakomitean hyväksymien kansainvälisten standardien mukaisesti asetuksella (EU) 2017/2395 asetukseen (EU) N:o 575/2013 sisällytettiin siirtymäjärjestelyjä, joilla lievennetään IFRS 9:n mukaisesta odotettavissa olevien luottotappioiden kirjaamisesta mahdollisesti koituvaa merkittävää negatiivista vaikutusta laitosten ydinpääomaan (CET1).

(10)IFRS 9:n soveltaminen covid-19-pandemian aiheuttaman talouden laskusuhdanteen aikana voi johtaa odotettavissa olevia luottotappioita koskevien varausten äkilliseen merkittävään kasvuun, koska monien vastuiden osalta voidaan joutua laskemaan niiden voimassaoloaikana odotettavissa olevia tappioita. Baselin pankkivalvontakomitea sopi 3 päivänä huhtikuuta 2020, että IFRS 9:n vaikutuksen vaiheistamiseen tähtäävien siirtymäjärjestelyjen täytäntöönpanossa sallitaan enemmän joustoa. Jotta voidaan rajoittaa vakavaraisuuspääoman mahdollista volatiliteettia, jota voi esiintyä, jos covid-19-kriisi johtaa odotettavissa olevia luottotappioita koskevien varausten merkittävään kasvuun, on tarpeen jatkaa siirtymäjärjestelyjä myös unionin lainsäädännössä.

(11)Jotta voitaisiin lieventää mahdollista vaikutusta, joka odotettavissa olevia luottotappioita koskevien varausten äkillisellä kasvulla voi olla luottolaitosten kykyyn antaa luottoja asiakkaille silloin, kun sitä eniten tarvitaan, siirtymäjärjestelyjä olisi jatkettava kahdella vuodella, ja luottolaitosten olisi voitava lisätä ydinpääomaansa (CET1) kaikki vuosina 2020 ja 2021 kirjaamiensa uusien odotettavissa olevia luottotappioita koskevien varausten lisäykset, jotka eivät koske luottoriskin johdosta arvoltaan alentuneita rahoitusvaroja. Tämä lievittäisi covid-19-kriisin vaikutusta luottolaitosten IFRS 9:n mukaisten varaustarpeiden mahdolliseen kasvuun samalla kun pidettäisiin voimassa siirtymäjärjestelyt, jotka koskevat ennen covid-19-pandemiaa todettuja odotettavissa olevia luottotappioita.

(12)Luottolaitokset, jotka ovat aiemmin päättäneet olla käyttämättä siirtymäjärjestelyjä, voivat kumota kyseisen päätöksen milloin tahansa siirtymäkauden aikana edellyttäen, että toimivaltainen viranomainen antaa siihen ennakkosuostumuksen. Nyttemmin luottolaitoksilla on valvontaviranomaisen suostumuksella mahdollisuus päättää olla käyttämättä siirtymäjärjestelyjä.

(13)Keskuspankkien pääjohtajien ja valvontaviranomaisten johtajien ryhmä (GHOS) tarkisti maaliskuussa 2020 Basel-järjestelmän viimeisten elementtien toteutusaikataulua. Vaikka useimmat näistä elementeistä on vielä pantava täytäntöön unionin lainsäädännössä, vähimmäisomavaraisuusastepuskuria koskeva vaatimus maailmanlaajuisille järjestelmän kannalta merkittäville laitoksille on jo pantu täytäntöön asetuksella (EU) 2019/876 tehdyillä muutoksilla. Sen vuoksi vähimmäisomavaraisuusastepuskuria koskevan vaatimuksen soveltamispäivää olisi lykättävä yhdellä vuodella 1 päivään tammikuuta 2023, kuten kansainvälisesti on sovittu. Asetuksessa (EU) 2019/876 säädettyä soveltamispäivää olisi tarkistettava vastaavasti, jotta kansainvälisesti voidaan varmistaa unioniin sijoittautuneille ja unionin ulkopuolella toimiville luottolaitoksille tasapuoliset toimintaedellytykset. Jos vähimmäisomavaraisuusastepuskuria koskevan vaatimuksen soveltamista lykätään, lykkäysaikana ei olisi seurauksia direktiivin 2013/36/EU 141 c artiklassa tarkoitetusta vaatimuksen täyttämättä jättämisestä eikä siihen liittyvää kyseisen direktiivin 141 b artiklassa säädettyä voitonjaon rajoittamista sovellettaisi.

(14)Kun otetaan huomioon luottolaitosten eläkeläisille tai vakituisessa työsuhteessa oleville työntekijöille velallisen eläkkeen tai palkan osan ehdoitta tapahtuvaa siirtoa vastaan myöntämiin lainoihin liittyvät takaukset, asetuksen (EU) N:o 575/2013 123 artiklaa on muutettu asetuksella (EU) 2019/876, jotta tällaisia lainoja voitaisiin kohdella suotuisammin. Tämän kohtelun soveltaminen covid-19-pandemian yhteydessä kannustaisi luottolaitoksia lisäämään luotonantoa työntekijöille ja eläkeläisille. Siksi on tarpeen aikaistaa kyseisen säännöksen soveltamispäivää, jotta luottolaitokset voivat soveltaa sitä jo covid-19-pandemian aikana.

(15)Asetuksen (EU) N:o 575/2013 501 artiklan säännöksiä, jotka koskevat riskipainotettujen pk-yrityksiin liittyvien maksukykyisten vastuiden mukautusta (pk-yritysten tukikerroin), on muutettu asetuksella (EU) 2019/876. Kyseisellä asetuksella asetukseen (EU) N:o 575/2013 sisällytettiin 501 a artiklassa uusi luottoriskiä koskevien omien varojen vaatimusten oikaisu, kun vastuut liittyvät yhteisöihin, jotka hallinnoivat tai rahoittavat sellaisia fyysisiä rakenteita tai tiloja, järjestelmiä ja verkostoja, jotka tarjoavat tai tukevat olennaisia julkisia palveluja (infrastruktuuritukikertoimet). Näiden tukikertoimien ansiosta tiettyjä pk-yrityksiin ja infrastruktuuriin liittyviä vastuita voidaan kohdella suotuisammin, joten niiden soveltaminen covid-19-pandemian yhteydessä kannustaisi luottolaitoksia lisäämään kipeästi kaivattua luotonantoa kyseisille yhteisöille. Siksi on tarpeen aikaistaa näiden kahden tukikertoimen soveltamispäivää, jotta luottolaitokset voivat soveltaa niitä jo covid-19-pandemian aikana.

(16)Tiettyjen ohjelmistohyödykkeiden vakavaraisuuskohtelua on muutettu asetuksella (EU) 2019/876, jotta voidaan tukea siirtymistä kohti digitalisoidumpaa pankkisektoria. Näiden muutosten soveltamista olisi aikaistettava, koska covid-19-pandemian torjumiseksi käyttöön otettujen julkisten toimenpiteiden seurauksena digitaalisten palvelujen käyttöönotto nopeutuu.

(17)Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on luottolaitosten luotonantokapasiteetin ja covid-19-pandemiaan liittyvien tappioiden kattamismahdollisuuksien maksimointi samalla kun varmistetaan, että luottolaitosten häiriönsietokyky säilyy. Tämä tavoite voidaan laajuutensa ja vaikutustensa vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

(18)Jotta covid-19-pandemian vaikutusten lieventämiseksi hyväksytyt poikkeukselliset tukitoimenpiteet olisivat siltä osin täysin toimivia, että ne parantaisivat pankkialan häiriönsietokykyä ja kannustaisivat luottolaitoksia jatkamaan luotonantoa, on tarpeen, että näiden toimenpiteiden lieventävä vaikutus näkyy välittömästi siinä, miten lakisääteiset pääomavaatimukset määritetään. Kun otetaan huomioon näiden vakavaraisuussäännöstöä koskevien mukautusten kiireellisyys, tämän asetuksen olisi tultava voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

(19)Asian kiireellisyyden vuoksi katsotaan olevan tarpeen poiketa Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimukseen liitetyssä, kansallisten parlamenttien asemasta Euroopan unionissa tehdyssä pöytäkirjassa N:o 1 olevassa 4 artiklassa tarkoitetusta kahdeksan viikon määräajasta.