KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE JA TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMELLE SELVITYS KUUDENNEN, SEITSEMÄNNEN JA KAHDEKSANNEN EUROOPAN KEHITYSRAHASTON RAHOITUKSESTA - Varainhoitovuosi 2000

SISÄLLYSLUETTELO

1. Johdanto

2. Yleiset suuntaukset

3. Kehitysyhteistyön tarkastelu

4. Toimialakohtainen jaottelu

5. Velkaongelma ja rakennesopeutus

5.1. Velkaongelma

5.2. Rakennesopeutusvarat

6. Stabex ja Sysmin

6.1. Stabex

6.2. Erityinen rahoitustukijärjestelmä (Sysmin)

7. Muut yhteistyöalueet

7.1. Maaseudun kehittäminen

7.2. Maatalous

7.3. Kestävä kehitys ja ympäristö

7.4. Riskipääoma

8. Vanhat tai lepäävät sitoumukset

1. Johdanto

Vuonna 2000 saatiin päätökseen neuvottelut AKT-maiden ja EU:n uudesta kumppanuussopimuksesta, joka allekirjoitettiin 23. kesäkuuta Cotonoussa. Sopimusta edelsivät tiiviit keskustelut, jotka alkoivat komission julkaistua vuonna 1996 vihreän kirjan EU:n ja AKT-maiden tulevista suhteista. Cotonoun sopimuksessa vahvistetaan AKT-maiden hyväksi käytettävät varat ajanjaksolle 2000-2007. Ne ovat yhteensä 25 miljardia euroa. Yhdeksänteen kehitysrahastoon osoitetaan 13,5 miljardia euroa; 9,9 miljardia euroa saadaan aiempien Euroopan kehitysrahastojen ylijäämästä ja 1,7 miljardia euroa EIP:n omista varoista. Sopimus tulee voimaan sen jälkeen kun se on ratifioitu kaikissa jäsenvaltioissa ja ainakin kahdessa kolmasosassa AKT-maita. Yhdeksännen kehitysrahaston rahoitusta lukuun ottamatta suurin osa Cotonoun sopimuksen määräyksistä on jo kuitenkin tullut voimaan AKT-EY-neuvoston tehtyä 27. heinäkuuta 2000 päätöksen 2. elokuuta 2000 alkaen sovellettavista siirtymävaiheen toimenpiteistä. Ratifiointiprosessi on parhaillaan käynnissä.

2. Yleiset suuntaukset

>VIITTAUS KAAVIOON>

EKR:n toiminta on lisääntynyt edelleen vuonna 2000: päätöksiä on tehty 3 757 miljoonan euron edestä, mikä on EKR:n rahoitustoiminnan huippulukemia, ja suurin osa rahoituksen saajamaista on käyttänyt saamansa varat loppuun vuoden loppuun mennessä. Tähän vaikuttaa osaltaan myös päätös voimakkaasti velkaantuneita maita koskevasta velanhuojennusaloitteesta: HIPC-aloitteesta - 1 000 milj. euroa.

Alkuperäisen suunnitelman mukaisesta rahoituksesta (4 250 milj. euroa) on siis käytetty 85 prosenttia, mutta luvut vastaavat komissaari Nielsonin kehitysyhteistyöneuvostolle marraskuussa 2000 esittämiä lukuja. Mailla, joilla on vielä varoja käyttämättä on yleensä vaikeuksia saada valmisteltua rahoituskelpoisia hankkeita.

EKR:sta suoritettiin vuonna 2000 maksuja 1 548 miljoonaa euroa, joka on 21 prosenttia enemmän kuin vuonna 1999 mutta huomattavasti vähemmän kuin syyskuussa 2000 arvioitiin (2 025 milj. euroa): ennusteiden mukaisesta rahoituksesta on käytetty 76 prosenttia.

Määrärahoja on kohdennettu eli rahoituspäätöksiin perustuvia sopimuksia tehty erityisen paljon, 70 prosenttia enemmän kuin vuonna 1999.

Maksuasteen jääminen arvioitua alhaisemmaksi johtuu osittain siitä, että vuonna 1999 kohdennettiin vähemmän määrärahoja. Sopimustenmukaisten maksujen määrä kuitenkin noussee vuonna 2001 merkittävästi vuonna 2000 kohdennettujen määrärahojen korkean määrän vuoksi.

Maa- ja alueohjelmien maksusitoumukset lisääntyivät merkittävästi vuonna 2000. Maaohjelmien rahoituspäätöksiä tehtiin 1 211 miljoonaa euroa ja varoja kohdennettiin 604 miljoonaa euroa. Alueohjelmien rahoituspäätöksiä tehtiin 432 miljoonaa euroa ja varoja kohdennettiin 221 miljoonaa euroa. Luvuissa näkyy EKR:n rahoitustoiminnan yleinen suuntaus. Koska rahoitus toteutuu viiden vuoden ohjelmakauden aikana vaiheittain päätöksistä maksusitoumuksiin ja maksuihin, maksuja oli vuonna 2000 huomattavasti vähemmän kuin maksusitoumuksia. Tämä tilanne muuttuu päinvastaiseksi vuosina 2001 ja 2002, sillä vuosina 1999 ja 2000 tehdyt rahoituspäätökset lisäävät maksujen määrää.

Rahoituksen saajamaiden sisäinen tilanne vaikuttaa tietenkin merkittävästi ennusteiden toteutumiseen: Norsunluurannikon, Togon, Fidzin, Haitin, Liberian ja Afrikan suurten järvien alueen tilanne on vaikeuttanut ennusteiden toteutumista.

3. Kehitysyhteistyön tarkastelu

Kuten vuonna 1999 [1] komissio teki vuonna 2000 puolivälin tarkastuksia (mid-term review) 35 maan kehitysyhteistyöhankkeisiin [2]. Tarkastelu suoritettiin tiettyjen makrotaloudellisten, toimialakohtaisten ja varainhoidollisten suorituskriteerien perusteella. Yhteistyön katsottiin olevan tyydyttävää tai olevan kehittymässä tyydyttävään suuntaan 22 maassa, joille myönnettiinkin koko maaohjelman mukainen toinen rahoituserä. Kahdeksan maata ei täyttänyt kriteerejä, joten ne eivät saaneet käyttöönsä toista rahoituserää. Loput viisi maata ei täyttänyt täysin kriteereitä mutta niille voitiin myöntää osa maaohjelman mukaisesta toisesta rahoituserästä.

[1] Vuoden 1999 aikana puolivälin tarkastuksia tehtiin kahdeksan maan osalta; maaohjelman mukainen toinen rahoituserä on päätetty myöntää niille sataprosenttisesti.

[2] EKR-komitea teki 35 päätöstä vuonna 2000. Yhteistyö keskeytettiin 10 maan kanssa, sillä 17 pientä maata oli saanut koko maaohjelman mukaisen rahoitusosuuden yhdessä erässä ja yhden maan maaohjelma vahvistettiin vasta 2001.

Seitsemälletoista AKT-maalle ja yhdelle alueelle voitiin myöntää vuonna 2000 kahdeksannen kehitysrahaston maa- ja alueohjelmien mukaista lisärahoitusta (kolmas rahoituserä). Lisärahoitusta myönnettiin yhteensä 125,6 miljoonaa euroa maille, jotka ovat osoittaneet kykenevänsä hyödyntämään rahoitusta tehokkaasti, toteuttaneet laadukkaita hankkeita ja sitoneet joko kokonaan tai lähes kokonaan kahdeksannen kehitysrahaston alkumäärärahaosuuden.

4. Toimialakohtainen jaottelu

Oheisessa kaaviossa esitetyssä toimialakohtaisessa jaottelussa on otettu huomioon kaikki kuudetta, seitsemättä ja kahdeksatta Euroopan kehitysrahastoa koskevat tiedot.

Vuonna 2000 yli 27 prosenttia sitoumuksista koski velanhoitotoimia AKT-EY-ministerineuvoston tehtyä päätöksen rahoittaa 1 000 miljoonalla eurolla poikkeuksellista apua voimakkaasti velkaantuneille AKT-maille [3].

[3] EYVL L 103 (huhtikuu 2000).

Yhteiskunnallisia ja taloudellisia infrastruktuureja ja palveluja koskevat sitoumukset vähenivät merkittävästi vuoteen 1999 verrattuna, mutta niiden osuus on yhä neljännes toimista.

>VIITTAUS KAAVIOON>

(1) Koulutus, terveydenhuolto, väestöpolitiikka, vesi- ja viemärihuolto, yhteiskunnalliset infrastruktuurit ja palvelut, kuten asuntorakentaminen ja työllisyyspalvelut

(2) Kuljetus ja varastointi, viestintäpalvelut, energia, pankit ja rahoituslaitokset

(3) Maatalous, teollisuus, kauppa ja matkailu

(4) Monen eri toimialan yhteiset tuet, ympäristö, biodiversiteetti, maaseudun ja kaupunkien kehittäminen

(5) Rakennesopeutus, tavara-apu (julkistalouden tuki, tuontituet), julkishallinto ja kansalaisyhteiskunta

(6) Velanhoitotoimet

(7) Elintarvikeapu, hätäapu ja pakolaisapu

(8) Hallintokulut

(9) Muut toimialat, kehitysyhteistyötiedotus

Toiminta vuonna 2000

ALUEELLINEN YHDENTYMINEN

Komission myöntämän alueellisen tuen tarkoituksena on edistää kestävää yhteiskunnallista ja taloudellista kehitystä tukemalla yhteistyötä ja yhdentymistä erityisesti vapaakaupan ja markkinoiden yhdentymisen kautta. Komissio toimii yhteistyössä useiden AKT-maita edustavien alueellisten organisaatioiden kanssa.

Länsi-Afrikassa pyritään vahvistamaan yhdentymistä ja alueellista yhteistyötä kahdeksanjäsenisen Länsi-Afrikan talous- ja rahaliiton (UEMOA) ja sitä laajemman Länsi-Afrikan maiden talousyhteisön (ECOWAS) avulla ja löytämään siten uusia mahdollisuuksia kasvuun. Alueellisen yhdentymisen tukiohjelma PARI 2 (Programme Régionale d'Appui à l'Intégration) on toinen UEMOA-maille tarkoitettu tukiohjelma, ja sen määrärahat ovat 65 miljoonaa euroa. Ohjelma allekirjoitettiin maaliskuussa 2000, ja siinä keskitytään kehittämään kansallisten hallintoelimien kykyä toteuttaa uudistuksia sekä tukemaan UEMOAa ja muita instituutioita.

Keski-Afrikan alueella on oma talous- ja rahaliitto (CEMAC) ja Keski-Afrikan maiden talousyhteisö (CEEAC). EKR:n tuki on aiemmin ollut suppeaa poliittisista ja taloudellisista syistä. Periaatteessa on kuitenkin päätetty antaa CEMACille teknistä tukea alueellisen ja kaupallisen yhdentymisen edistämistä varten. Toiveena on, että asiassa päästään eteenpäin.

Itäisessä ja eteläisessä Afrikassa tärkein alueellinen vaikuttaja on 20-jäseninen Itäisen ja eteläisen Afrikan yhteismarkkinat COMESA (Common Market for East and Southern Africa), jonka puitteissa on muodostettu vapaakauppa-alue lokakuussa 2000 ja jonka tavoitteena on tulliliiton muodostaminen vuoteen 2004 mennessä. Sillä on aktiivinen ja yleensä ottaen onnistunut ohjelma, jonka avulla edistetään alueellista yhdentymistä kauppasuhteita kehittämällä. Komissio tukeekin COMESAa laajalla ja monipuolisella ohjelmalla, jonka määrärahat ovat 46,7 miljoonaa euroa (lisää yksityiskohtia liitteessä). Lisäksi komissio antaa teknistä tukea hallitustenväliselle kehitysyhteistyöviranomaiselle IGADille (the InterGovernmental Authority on Development) ja Itä-Afrikan yhteisölle (EAC), jonka kanssa COMESA tekee yhteistyötä.

Etelä-Afrikassa toteutetaan parhaillaan Eteläisen Afrikan kehitysyhteisön SADCin (Southern Africa Development Community) ohjelmaa, johon sisältyy tilastohankkeen ohella toimintavalmiuksien kehittämistä koskevan uuden hankkeen valmistelua. Uuden hankkeen viisi osa-aluetta ovat alueellinen yhdentyminen, kauppaa ja liikennettä koskevan pöytäkirjan täytäntöönpano, SADCin tuomioistuimen perustaminen, tiedotus- ja viestintäteknologia ja tietoliikennejärjestelmien hallinnointi sekä tilastot. Oikeusalan toimijoille on annettu tukea SADCin tuomioistuimen perussäännön laatimista varten. Asiaa koskevaa raporttia käytetään pohjana perustettaessa tätä tuomioistuinta, josta tulee ensimmäinen kaupankäynnin yhdentymistä käsittelevä tuomioistuin Afrikassa.

Länsi-Intian saaristossa yhteistyökumppaneina ovat edelleen Karibian AKT-maiden foorumi CARIFORUM, Karibian yhteismarkkinat CARICOM, Intian valtameren komissio ja Eteläisen Tyynenmeren alueellisen foorumin sihteeristö. Vuonna 1999 aloitettiin strategista suunnittelua julkishallinnossa koskeva 1,3 miljoonan euron hanke, jonka avulla pyritään kehittämään CARIFORUM-maiden kansallisten julkishallintojen kykyä muotoilla ja hallinnoida toimintamenetelmiään. Hanke on lähtenyt hyvin käyntiin, ja yhteyksiä on solmittu myös Haitiin ja Dominikaaniseen tasavaltaan. Vuonna 2000 pääsi täyteen vauhtiin Karibian alueella toteutettava rahanpesun torjuntaohjelma, jonka keskuspaikkana on Trinidad ja määrärahat 4 miljoonaa euroa. Ohjelman kautta saavat tukea useimmat CARIFORUM-maat.

Lopuksi mainittakoon PALOP-maat (portugalinkieliset Afrikan maat Angola, Kap Verde, Guinea-Bissau, Mosambik sekä São Tomé ja Príncipe), joille on vuonna 2000 valmisteltu oikeudellista, hallinnollista ja tilastojen laatimiseen liittyvää tukea koskevia ohjelmia.

AKT-maiden keskinäiseen yhteistyöhön vuodelle 2000 osoitetut aluekehitysvarat on käytetty lähinnä koulutukseen, Cotonoun sopimuksesta tiedottamiseen sekä WTO:n vaatimuksiin mukautumiseen. Eri AKT-maissa järjestettiin kuusi seminaaria, joissa tiedotettiin yhteistyökumppaneille Cotonoun sopimuksen vaikutuksista ja annettiin neuvoja EKR:n tuen avulla rahoitettavien hankkeiden suunnittelussa. Lisäksi järjestettiin kahdeksan koulutusseminaaria, joiden aiheena oli mukautuminen kaupankäynnin uusiin sääntöihin, ja kaksi ulkomaankauppaministerien kokousta, joista toinen pidettiin Gabonissa marraskuussa 2000. Varoja myönnettiin myös muiden konferenssien järjestämistä varten; näihin kuuluivat mm. Hannoverin EXPO 2000 ja Internet-seminaari Malissa. Lähitulevaisuudessa käsitellään edelleen AKT-maiden kaupankäyntijärjestelmien mukauttamista maailmanmarkkinoihin ja uusien teknologioiden käyttökoulutusta, jotka ovat kumpikin AKT-maiden kannalta keskeisiä alueita.

INSTITUUTIOIDEN TUKEMINEN

Useimmissa AKT-maissa komissio avustaa kansallista valtuuttavaa viranomaista EKR:n ja muiden lahjoittajien myöntämän rahoitustuen hallinnoinnissa antamalla teknistä tukea ja kouluttamalla kansallisia virkamiehiä niin että he voivat vähitellen ottaa nämä toimet hoitaakseen.

Seuraavassa joitakin esimerkkejä komission tukemista institutionaalisista hankkeista.

Burkina Fasossa komissiolla on tärkeä tehtävä tukea hallitusta oikeuslaitoksen uudistusta koskevan ohjelman toteuttamisessa laatimalla yksityiskohtainen selvitys tarpeista. Selvityksen perusteella on päätetty paitsi jatkaa uudistusten tukemista myös perustaa rahasto, josta tuetaan tärkeimpiä poliittisia instituutioita, vaalijärjestelmää, kansalaisyhteiskuntaa (erityisesti ihmisoikeuksia ja tiedotusvälineitä) sekä naisten osallistumista yleisten asioiden hoitoon. Parhaillaan käynnistettävän ohjelman määrärahat ovat 16 miljoonaa euroa.

Malissa komissio aloitti vuonna 2000 laajan ohjelman, josta tuetaan hallinnon hajauttamista 682 kuntaan. Tarkoituksena on parantaa kaikkein köyhimmille suunnattuja kunnallisia palveluita. Ohjelman tavoitteena on auttaa kuntia selviytymään lakisääteisistä julkisista palveluista. Kuntien avustamiseksi ollaan perustamassa neuvontaverkostoa sekä kansallista rahastoa, josta tuetaan kuntiin tehtäviä investointeja. Ohjelman on määrä kestää viisi vuotta, ja sen määrärahat ovat 39 miljoonaa euroa. Sitä täydentää toinen ohjelma, jonka tarkoituksena on niveltää toisiinsa hätäapu ja pidemmällä tähtäimellä annettava kehitysapu Malin pohjoisosissa, missä tuaregeille annettu hätäapu on nyt päättymässä.

Tärkeä merkkipylväs EU:n ja Afrikan välisissä suhteissa on ollut kaupan kehittämistä ja yhteistyötä koskevan sopimuksen allekirjoittaminen Etelä-Afrikan kanssa ja sen väliaikainen soveltaminen vuodesta 2000 alkaen. Vuosina 2000-2002 on tarkoitus käyttää vähintään 360 miljoonaa euroa mm. demokratiakehityksen ja ihmisoikeuksien edistämiseen ja moitteettoman taloushallinnon tukemiseen.

Malawissa toteutetaan 8,5 miljoonan euron hanketta oikeusvaltioperiaatteen ja oikeuskäytännön edistämiseksi. Hankkeen puitteissa annetaan koulutusta ja teknisiä resursseja mm. oikeusministeriölle, oikeuslaitokselle, oikeustieteelliselle tiedekunnalle, lakikomitealle ja vankeinhoitolaitokselle sekä eräille muille instituutioille kuten lahjonnantorjuntavirastolle, kansalliselle korvaustuomioistuimelle ja kansallisarkistolle. Tämä on ensimmäisiä AKT-maan kanssa toteutettavia oikeuslaitoksen uudistusta koskevia ohjelmia, minkä vuoksi sen täytäntöönpano ei olekaan sujunut täysin ongelmitta. Ohjelmaa on tarkoitus muuttaa kertyneiden kokemusten perusteella, jotta siitä saataisiin toimiva malli oikeudellisella alalla vastaisuudessa toteutettavia hankkeita varten.

Haitissa alettiin vuonna 1999 toteuttaa vaikeasta poliittisesta tilanteesta huolimatta 4,44 miljoonan euron hanketta, jonka avulla kehitetään hallintoa koulutuksen alalla. Tämä kolmevuotinen hanke on jo suurelta osin saavuttanut tavoitteensa, joihin kuului mm. opetusministeriön uudelleenorganisointi sekä hallinnon kehittäminen ja hajauttaminen. Maan hallitus myönsi hankkeelle 240 000 euroa, minkä lisäksi myös yksityinen sektori osallistui sen rahoittamiseen, koska se osallistuu pitkälti koulutuksen järjestämiseen.

Tulevaisuudennäkymät

Nyt kun Cotonoun sopimus tarjoaa pohjan komission kehitysyhteistyölle, yhteistyötoimisto jatkaa ja laajentaa edelleen toimintaansa AKT-maissa alueellisen yhdentymisen ja instituutioiden tukemisen alalla. Näihin kysymyksiin kiinnitetään entistä enemmän huomiota myös muiden ohjelmien yhteydessä, kuten sektorikohtaisen tuen yhteydessä, missä hyvä hallintotapa on tärkeää, sekä kaupan kehittämisohjelmien alalla. Tällaiset uudistukset ja muutokset edellyttävät pitkäjänteisyyttä; niiden toteuttaminen vie aikaa ja vaatii paneutumista kaikilta asianosaisilta. Tulokset eivät näy hetkessä, mutta ajan myötä työ kuitenkin tuottaa tulosta. AKT-maiden alueellisten ryhmittymien vahvistaminen antaa niille paremmat mahdollisuudet osallistua maailmantalouteen, kun taas hallinnon kehittäminen AKT-maissa koituu koko väestön eduksi ja edistää siten niiden vaurastumista.

5. Velkaongelma ja rakennesopeutus

5.1. Velkaongelma

AKT-maiden ja EY:n välistä yhteistyötä koskevan Cotonoun sopimuksen 66 artiklassa tunnustetaan kansainvälisen velkaongelman vakavuus ja sen vaikutukset talouskasvuun. Tämän ongelman poistamiseksi on aloitettu HIPC-aloite [4], jonka kokonaisrahoitus on miljardi euroa.

[4] HIPC= heavily indebted poor country (voimakkaasti velkaantunut köyhä maa)

Heinäkuussa 2000 rahoitusta myönnettiin ensimmäinen 250 miljoonan euron erä Afrikan kehityspankille HIPC-aloitteeseen liittyvää erityisrahastoa varten. Samaan aikaan komissio maksoi myös ensimmäisen 100 miljoonan euron erän EIP:ssä avattua erityisrahastoa varten tarkoituksena keventää raskaasti velkaantuneiden köyhien AKT-maiden velkaa Euroopan yhteisölle.

5.2. Rakennesopeutusvarat

Määrälliset näkökohdat

Vuonna 2000 rakennesopeutusohjelmien tukipäätöksiä tehtiin 19 AKT-maan hyväksi yhteensä (rakennesopeutus + maaohjelmat) 570 miljoonaa euroa, josta rakennesopeutusvaroja 460 miljoonaa euroa ja loput maaohjelmiin liittyviä varoja. Vuoden lopulla oli suoritettu maksuja yhteensä 179 miljoonaa euroa, josta rakennesopeutuksen osuus oli 147 miljoonaa euroa.

Laadulliset näkökohdat

Komissio antoi vuonna 2000 neuvostolle ja Euroopan parlamentille tiedonannon yhteisön tuesta talousuudistusohjelmiin ja rakennesopeutukseen. Neuvosto ilmoitti 18. toukokuuta 2000 antamassaan päätöslauselmassa olevansa tyytyväinen komission laatimaan asialliseen selvitykseen, jossa tuotiin esiin sekä myönteiset tulokset että EY:n toiminnan rajat. Neuvosto kannusti komissiota noudattamaan jatkossakin vuoden 2000 aikana tehtyjen ehdotusten perusteella asteittain kehitettyä uutta lähestymistapaa eräiden AKT-maiden tukitoimiin.

Uuden lähestymistavan mukaisesti EY:n makrotaloudellista tukea myönnetään tukena köyhyyden vähentämistä koskeville strategia-asiakirjoille (PRSP), ja siinä korostetaan köyhyyden vähentämistä koskevien poliittisten toimien tuloksellisuutta ja taloushallinnon laatunäkökohtia. Tukiohjelmissa ei enää keskitytä yksittäisiin kustannuseriin vaan niissä korostetaan pikemminkin valtionvarainhoidon parantamista ja korruption torjuntaa. Komissio korostaakin tukiohjelmissa yhteiskunnallisten palvelujen parantamista, valtionvarainhoidon moitteettomuutta, maiden valvontakapasiteetin tehostamista myös kansalaisyhteiskunnan voimin, varainhoidon arviointivälineiden kehittämistä (julkisten menojen tarkastukset, tilintarkastus) ja tuen muokkaamista tulosten mukaisesti kuitenkin niin, etteivät köyhimmät maat joudu kärsimään. Tukitoimien vaikutukset väestöön arvioidaan asianmukaisin mittarein. Muut rahoittajayhteisöt suhtautuvat komission lähestymistapaan yleisesti ottaen myönteisesti. Komissio on hyvin tietoinen siitä, että edellä mainitut suuntaviivat ovat kunnianhimoisia. Niiden toteuttaminen vie aikaa ja edellyttää tiivistä yhteistyötä Bretton Woodsin toimielinten kanssa sekä jäsenvaltioiden täydentäviä toimia, joiden on oltava yhteneväisiä komission toimien kanssa.

6. Stabex ja Sysmin

Nämä Lomén yleissopimukseen perustuvat rahoitusvälineet on jätetty pois Cotonoun sopimuksesta. Ne on korvattu alustavilla rahoitusosuuksilla, joilla on tarkoitus lieventää vientitulojen epävakauden haittavaikutuksia. Stabex ja Sysmin ovat siis käytössä enää vuoden 2000.

6.1. Stabex

Komissio teki vuoden 2000 aikana seuraavat siirtopäätökset:

- Kahdenkymmenenyhden AKT-maan hyväksi tehtiin 24. heinäkuuta 2000 kaksikymmentäyhdeksän siirtoa soveltamisvuoden 1999 osalta. Vientitulojen vakauttamisjärjestelmästä tehtävien siirtojen kokonaissumma oli yleissopimuksen 202 ja 203 artiklan mukaisten neuvottelujen jälkeen lähes 236 miljoonaa euroa.

- Joulukuun 27. päivä 2000 tehtiin kolmen AKT-maan hyväksi kolme siirtoa soveltamisvuoden 1998 osalta ja kahden AKT-maan hyväksi kaksi siirtoa soveltamisvuoden 1999 osalta. Siirtojen kokonaissumma oli yleissopimuksen 202 ja 203 artiklan mukaisten neuvottelujen jälkeen lähes 67 miljoonaa euroa.

- Samana ajankohtana komissio vahvisti 27 AKT-maalle varattavien ylijäämien määrän toisen rahoituspöytäkirjan perusteella (yleissopimuksen 195 artikla). Ylijäämiä oli yhteensä lähes 71 miljoonaa euroa.

Lisäksi AKT-EY-suurlähettiläskomitea päätti 26. syyskuuta 2000 perustaa varauksen, jolla rahoitetaan 31. päivään joulukuuta 2000 mennessä soveltamisvuosia 1998 ja 1999 koskevat Stabexin siirtopäätökset (168 milj. euroa) ja josta palautetaan toiseen rahoituspöytäkirjaan perustuvat ylijäämät (72 milj. euroa - Lomén yleissopimuksen 195 artiklan a kohta). Varat, jotka olivat vielä varauksessa 31. joulukuuta 2000 [5] jouduttiin siirtämään kahdeksannen kehitysrahaston yleisvaraukseen, joka perustettiin 27. heinäkuuta 2000 tehdyn AKT-EY-ministerineuvoston päätöksen N:o 1/2000 perusteella.

[5] Varat soveltamisvuosilta 1998 ja 1999: 101 016 649 euroa = (168 000 000 - 66 983 351) siirtojen ylijäämien palauttaminen: 1 308 512 euroa = (72 000 000 - 70 691 488).

6.2. Erityinen rahoitustukijärjestelmä (Sysmin)

Vuoden 2000 aikana keskityttiin selvittämään, mille tukikelpoisille maille voidaan myöntää siirtymävaiheen toimenpiteisiin liittyvää tukea.

Syyskuun 26. päivä 2000 tehdyssä AKT-EY-suurlähettiläskomitean päätöksessä N:o 3/2000 vahvistettiin Sysmin-järjestelmän ylijäämän määräksi lähes 411 miljoonaa euroa. Heinäkuun 27. päivänä 2000 tehdyssä AKT-EY-ministerineuvoston päätöksessä N:o 1/2000 säädetään, että summalla tuettavat ohjelmat määritellään sen jälkeen kun on tutkittu Sysmin-hakemukset, jotka on jätetty ennen 1. elokuuta 2000 mutta joista ei voitu tehdä päätöstä 31. joulukuuta 2000 mennessä.

Kyseiseen päivämäärään mennessä AKT-maat olivat tehneet komissiolle kuusitoista Sysmin-hakemusta. Kaksi maata (Sambia ja Guyana) on virallisesti tunnustettu Sysmin-rahoitukseen oikeutetuksi ja niitä koskevat rahoitusehdotukset on esitetty EKR-komitealle päätöstä varten. Kahden muun maan (Guinean ja Togon) ei ole katsottu täyttävän tukikelpoisuuden edellytyksiä. Kahdentoista muun maan hakemuksen (Botswanan, Dominikaanisen tasavallan, Gabonin, Ghanan, Mauritanian, Namibian, Nigerin, Papua-Uuden Guinean, Senegalin, Sierra Leonen, Surinamin ja Zimbabwen) rahoituskelpoisuutta ja hankkeita tutkitaan parhaillaan. Lisäksi yksi merentakaisiin maihin ja alueisiin kuuluva maa (Uusi Kaledonia) on tehnyt kahdeksanteen Euroopan kehitysrahastoon kuuluvan Sysmin-hakemuksen. Ohjelmaehdotusten tutkimiseen ja tukikelpoisuuden määrittelemiseen on sidottu varoja 1,63 miljoonaa euroa.

Komissio teki vuonna 2000 päätöksen yhteensä 92,5 miljoonan euron rahoituksesta (12,5 milj. Guyanalle ja 80 Sambialle). Kolmestatoista rahoituksen saajamaasta (Botswana, Dominikaaninen tasavalta, Gabon, Ghana, Guyana, Mauritania, Namibia, Niger, Papua-Uusi Guinea, Senegal, Sierra Leone, Surinam ja Sambia) on laadittu luettelo, johon on merkitty maiden alustavat Sysmin-rahoitusosuudet. Rahoitusosuuksilla on tarkoitus toteuttaa meneillään olevien tutkimusten perusteella valittavia hankkeita. Luettelosta pois jätetystä Zimbabwesta tehdään erillinen päätös myöhemmin.

7. Muut yhteistyöalueet

7.1. Maaseudun kehittäminen

Määrälliset näkökohdat

Maaseudun kehittämishankkeisiin ja -ohjelmiin (myös pienhankeohjelmiin) sidottiin rahoitusta vuoden 2000 kuluessa yhteensä 130 miljoonaa euroa, joka jaettiin seitsemännen (45 %) ja kahdeksannen (54 %) kehitysrahaston kesken. Vuosien 1996-2000 keskimääräiseen rahoitukseen (73 miljoonaa euroa) verrattuna määrärahaosuudet ovat nousseet vuodesta 1998 lähtien. Kehittämistuen määrän kasvuun ovat pääasiallisena syynä pienhankeohjelmat (51 % kaikista maaseudun kehittämisvaroista), joiden vuoksi myös hankkeiden keskimääräinen rahoitus on neljän miljoonan euron tuntumassa. Maaseudun kehittämistuki on kuitenkin vain 3,5 prosenttia kaikista kauden 1996-2000 maksusitoumuksista eli se vie varsin vähän EKR:n varoja.

Maaseudun kehittämistuen viiden vuoden rahoitus osoittaa myös, että sen piiriin kuuluvat ohjelmat ovat niin monimutkaisia, että niiden valmisteluun kuluu yleensä keskimääräistä enemmän aikaa.

Laadulliset näkökohdat

Komissio viimeisteli vuoden 2000 aikana maaseudun uuden kehittämispolitiikan ja kehittämisstrategian. Maaseudun kehittämispolitiikka on tulosta komission yksiköiden ja jäsenvaltioiden välisistä tiiviistä neuvotteluista, ja sen avulla maaseudun kehittämistavoitteeksi voidaan ottaa maaseutualueiden polttavana ongelmana olevan köyhyyden torjunta. Kehittämispolitiikka tarjoaa yhtenäisen kehyksen EY:n tukitoimille ja rahoitusvälineille, ja auttaa näin lisäämään asteittain määrärahoja ja toimien tehokkuutta ja vaikuttavuutta.

7.2. Maatalous

Määrälliset näkökohdat

EKR:n myöntämien maataloustukien määrä oli 177 miljoonaa euroa vuonna 2000 (4,7 % kokonaisrahoituksesta), ja lähes kaikki tuet (99 %) rahoitettiin kahdeksannen EKR:n varoin. Vaikka tämä onkin 43 prosenttia vähemmän kuin edellisvuonna (jolloin rahoitusta sidottiin mittaviin maatalouden tutkimukseen ja eläinten terveyteen liittyviin hankkeisiin), maksusitoumuksia tehtiin kuitenkin paljon enemmän kuin vuosina 1996-2000 keskimäärin. Suurin osa tuista koskee tutkimuksen (33 %) ja peltoviljelyn (34 %) osa-alueita.

Maatalouden tutkimusta koskevien suurten tukiohjelmien ansiosta vuonna 1999 alkanut suuntaus hankkeiden keskikoon kasvattamiseen jatkui vuonna 2000, jolloin hankkeiden keskimääräinen rahoitus nousi 4,3 miljoonaan euroon. Vuosien 1996-2000 keskiarvo on kuitenkin vain noin 2,5 miljoonaa euroa. Vuonna 2000 EKR:n varoista osoitettiin 5 prosenttia maatalouteen, jonka osuus kaikista vuosina 1996 ja 2000 myönnetyistä määrärahoista on 6,35 prosenttia.

Laadulliset näkökohdat

Vuonna 2000 viimeisteltiin maataloutta, karjanhoitoa ja kalataloutta koskevat strategia-asiakirjat. Samanlainen hanke aloitettiin myös maatalouden tukimusta koskevien EY:n tukitoimien määrittelemiseksi.

Vuoden 2000 lopulla komissiossa aloitettiin myös prosessi, jonka tarkoituksena on laatia vuonna 2001 tiedonanto neuvostolle köyhyyden torjumisen ottamiseksi kalatalouden kehittämispolitiikan uudeksi tavoitteeksi.

Molemmissa hankkeissa pyritään määrittelemään selkeät strategiset painopisteet yhteisön tukitoimille, saamaan ne osuvammiksi ja ottamaan niiden tavoitteeksi köyhyyden torjuntatoimien tehostaminen.

Selvitys maatalouteen kohdennetuista EKR:n varoista osoittaa, että vaikka maatalousvaroja on enemmän kuin kaudella 1996-2000 keskimäärin, kehitys on kuitenkin huolestuttava, sillä maatalouden kansallisten kehittämisohjelmien rahoitus on supistunut jyrkästi. Komissio toivoo, että maataloudesta vastaaviin instituutioihin 1990-luvulla kohdistuneen rakenneuudistusaallon jälkeen yhteisön tukitoimien taustalla toimisi tehokkaampia instituutioita, jotta EY-yhteistyö voidaan keskittää maaseutualueilla vallitsevan köyhyyden poistamiseen.

7.3. Kestävä kehitys ja ympäristö

Kestävän kehityksen sisällyttämistä eri politiikan aloihin ja ohjelmiin jatkettiin monin tavoin vuonna 2000. Komissio aloitti mittavan hankkeen, jonka tarkoituksena on laatia EY:n strategia ympäristönäkökohtien sisällyttämiseksi EY:n kehitysyhteistyöhön. Strategian pääpiirteet esitettiin 18. toukokuuta 2000 annetussa tiedonannossa. Vuonna 2000 laadittiin myös jatkotoimia ja kokonaisstrategiaa koskevaa asiakirjaa, joka on määrä esitellä kehitysyhteistyöneuvostolle vuonna 2001.

Kuudennen, seitsemännen ja kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston varoja sidottiin vuonna 2000 yhteensä 3,8 miljardia euroa, josta 147 miljoonaa euroa (4 %) sidottiin (726:sta) 34:ään ympäristökysymyksiin keskittyvään hankkeeseen. Ympäristöhankkeille suoritettiin maksuja yhteensä 5,2 miljoonaa euroa eli hieman enemmän kuin tärkeimpiin ympäristöhankkeisiin seitsemännestä EKR:sta vuosina 1990-1995 sidotut varat (3 %). Korkean ympäristöriskin hankkeiden (mm. suuret liikennehankkeet, kastelu- ja jätteenkäsittelyhankkeet) ympäristövaikutukset arvioitiin säännöllisin väliajoin.

Ympäristökysymysten integrointia koskevan oppaan luonnoksen laadintatyö jatkui vuonna 2000. Oppaan on määrä valmistua vuonna 2001, ja se on tärkeä työkalu, jonka avulla ympäristönäkökohdat voidaan sisällyttää EKR:n ja muiden rahoitusvälineiden rahoittamaan toimintaan.

Cotonoun kumppanuussopimuksessa ympäristönäkökohdat huomioidaan ympäristöä ja luonnonvaroja käsittelevässä 32 artiklassa. Artiklan mukaan yhteistyössä ympäristönsuojelun sekä luonnonvarojen kestävän käytön ja hallinnan aloilla pyritään ottamaan huomioon muun muassa ympäristön kestävä kehitys kaikilla kehitysyhteistyön osa-alueilla.

7.4. Riskipääoma

Määrälliset näkökohdat

EKR:n varoista tehdyt sitoumukset (riskipääoma) AKT-maiden hyväksi lisääntyivät vuonna 2000 yhteensä 207,2 miljoonaan euroon. Lisäksi Sysminin varoja sidottiin 8 miljoonaa euroa. Yhdeksälletoista hankkeelle myönnettiin yksinomaan riskipääoma-avustusta (165,2 milj. euroa) ja seitsemälle muulle myönnettiin sekä lainoja rahaston omista varoista että riskipääomalainoja (105 milj. euroa).

Myös Lomé IV -sopimuksen kahden pöytäkirjan mukaiset riskipääomamaksut lisääntyivät: niiden määrä vuoden 2000 lopulla oli 142,8 miljoonaa euroa.

Yli puolet rahoitetuista toimenpiteistä koskee yksityistä sektoria. Rahoitusta on myönnetty etenkin teollisuuteen ja palveluihin sekä viestintäinfrastruktuureihin ja energiaan kahdellekymmenelleyhdelle AKT-maalle ja neljälle alueelle.

Arviointi

Vuoden 2000 rahoitustoimintaa vaikeutti aseellisista selkkauksista ja poliittisista kriiseistä kärsivien tai niistä toipuvien maiden tilanne. Muita ongelmia aiheuttivat eräiden maiden liiketoimintaympäristön epävakaisuus ja jatkuvat maksuvaikeudet.

Joidenkin hankkeiden toteuttamista viivästyttivät lisäksi eri sektoreilla tehtävien poliittisten ja lainsäädännöllisten uudistusten hitaus, hankkeiden rahoitusjärjestelyjen monimutkaisuus (varsinkin ympäristönäkökohtien yhä lisääntyvä huomioiminen) ja yksityistämisprosessit.

8. Vanhat tai lepäävät sitoumukset

EKR seuraa jatkuvasti avoinna olevien sitoumusten tilannetta. Lähetystöt toimittavat asiasta säännöllisesti tietoja, joiden perusteella voidaan selvittää syyt tilanteeseen. Seurantatyötä helpottaa myös raportointijärjestelmä, joka paljastaa kirjapitojärjestelmässä esiintyvät virheet. Vuonna 2000 palkattiin väliaikaista henkilökuntaa hoitamaan aiemmilta vuosilta kertyneitä sitoumuksia (vielä avoinna olevat yli viisi vuotta vanhat sitoumukset), ja lisähenkilöstön turvin voitiin aloittaa selvitystyö toimista, joita on toteutettava vanhojen sitoumusten päättämiseksi. Selvitystyön on määrä valmistua tämän vuoden lopulla. Vuotta 1995 aiemmin tehtyjä sitoumuksia päätettiin yhteensä 280 miljoonaa euroa eli ennen vuotta 1995 tehtyjen maksattamatta olevien sitoumusten (RAL) määrä supistui 901 miljoonasta 621 miljoonaan euroon.