tm lm' 
11»! 
il EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 08.07.1998 
KOM(1998)4041opull. 
95/0168 (SYN) 
Uudelleen käsitelty ehdotus 
NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) 
KEHITYSMAITA KOSKEVILLA ALOILLA TAPAHTUVAN TOIMINNAN 
YHTEISRAHOITUKSESTA EUROOPPALAISTEN VALTIOSTA 
RIIPPUMATTOMIEN KEHITYSYHTEISTYÖJÄRJESTÖJEN KANSSA 
imW m 
f 
HÏÎ! Jl (komission EY:n perustamissopimuksen 189 C (d) 
artiklan nojalla esittämä) 

PERUSTELUT 
(Euroopan parlamentin yhteistoimintamenettelyn toisessa käsittelyssä tekemät komission 
hyväksymät ja hyväksymättä jättämät tarkistukset) 
Komissio esitti 11. heinäkuuta 1995 neuvostolle ja parlamentille ehdotuksen asetukseksi 
kehitysmaita koskevilla aloilla tapahtuvan toiminnan yhteisrahoituksesta eurooppalaisten 
valtiosta riippumattomien kehitysyhteistyöjärjestöjen kanssa. 
Kyseiseen perustamissopimuksen 130 w artiklaan perustuvaan ehdotukseen neuvoston 
asetukseksi sovelletaan yhteistoimintamenettelyä. 
Parlamentti antoi yhteistoimintamenettelyn mukaisesti lausuntonsa ensimmäisessä 
käsittelyssä 15. joulukuuta 1995. 
Neuvosto hyväksyi 7. heinäkuuta 1997 yhteisen kannan, jota komissio kannatti. 
Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa toisessa käsittelyssä 18. joulukuuta 1996 ja 
hyväksyi kahdeksan tarkistusta (PE 167.183). 
Perustamissopimuksen 189 c artiklan d alakohdan nojalla komissio esittää hyväksymänsä 
tarkistukset sisältävän uudelleen käsitellyn ehdotuksen. 
Uudelleen käsitellyn ehdotuksen tarkoituksena on antaa kehitysmaita koskevilla aloilla 
tapahtuvan toiminnan yhteisrahoitusta valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa 
koskevan budjettikohdan käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt. 
PARLAMENTIN TOISESSA KÄSITTELYSSÄ HYVÄKSYMIÄ TARKISTUKSIA 
KOSKEVIA HUOMAUTUKSIA 
1. HYVÄKSYTTYJEN JA HYVÄKSYMÄTTÄ JÄTETTYJEN 
TARKISTUSTEN ERITTELY 
Toisessa käsittelyssä hyväksytyt tarkistukset voidaan jakaa kolmeen ryhmään: 
1.1 Tarkistukset, jotka ovat hyväksyttävissä ja jotka komissio on 
hyväksynyt kokonaan: 
Tarkistuksessa 1 annetaan etusija kehitysmaissa olevien kumppaneiden 
aloitteille. 
Tarkistuksessa 2 painotetaan koulutusta ja lasten oikeuksia. 
Tarkistuksen 6 toisessa ja kolmannessa osassa määritellään, mitä tietoja 
komission on annettava parlamentille vuotuisessa kertomuksessaan. 
Tarkistuksen 9 ensimmäisen ja toisen osan mukaan päätös jonkin 
toiminnan tukemisesta tehdään yleensä kuuden kuukauden kuluessa siitä 
päivästä, jona pyyntö on vastaanotettu. Jos pyyntö paljastuu tutkinnan 
yhteydessä puutteelliseksi, edellä mainittu määräaika alkaa siitä päivästä, kun 
vaaditut tiedot on saatu. 
Jos tehdään kielteinen päätös, tarkastettavissa olevat perustelut on 
toimitettava asianomaiselle valtiosta riippumattomalle järjestölle. 
1.2 Tarkistukset, jotka ovat periaatteessa hyväksyttävissä, mutta ei 
parlamentin esittämässä muodossa: 
Tarkistuksessa 3 muistutetaan, että valuuttakurssien muutokset on otettava 
huomioon. 
Tarkistuksen 4 mukaan eurooppalaiset valtiosta riippumattomat järjestöt ja 
paikalliset kumppanit voivat tehdä sopimuksia varojen uudelleen-
investoinneista. 
Komissio hyväksyy molemmissa tapauksissa täysin parlamentin esittämät 
periaatteet, mutta katsoo kuitenkin, että parlamentin hyväksymä sanamuoto ei 
ole riittävän selvä ja yksiselitteinen. Näin ollen on olemassa vaara, että sitä 
tulkittaisiin moniselitteisesti ja tavalla, joka ei ole riittävän avoin 
oikeudellisesti eikä talousarvion kannalta. Komissio esittää tämän vuoksi 
yksiselitteisempää ja selvempää sanamuotoa. 
1.3 Tarkistukset, jotka eivät ole hyväksyttävissä ja joita komissio ei ole 
hyväksynyt joko siksi, että ne vaikeuttavat liikaa hallintoa, tai 
tarkoituksenmukaisuussyistä: 
Tarkistuksen 6 ensimmäisessä osassa asetetaan määräajaksi, jossa 
komission on annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle edeltävää 
varainhoitovuotta koskeva vuotuinen kertomus, kunkin vuoden kesäkuun 30. 
päivä. 
Tarkistuksen 7 (komiteamenettely) mukaan komissiota avustaa neuvoa-
antava komitea. Se korvaisi neuvoston yhteisessä kannassa esitetyn 
menettelyn II b mukaisen hallintokomitean yli 2 miljoonan ecun hankkeissa 
ja ohjelmissa sekä menettelyn II a mukaisen hallintokomitean vuotuisten 
suuntaviivojen osalta. 
Tarkistuksen 7 (komiteamenettely) viimeinen osa koskee komitean 
työskentelyn avoimuutta koskevia säännöksiä. 
Tarkistuksen 8 mukaan asetusta on tarkasteltava uudelleen viiden vuoden 
kuluttua sen voimaantulosta. 
Tarkistuksen 9 viimeisen osan mukaan valtiosta riippumattoman järjestön 
esittämiä toimia koskevien asiakirjojen täydellisyys tarkastetaan yhden 
kuukauden kuluessa. 
2. KOMISSION KANTA JA SEN PERUSTELUT 
Ottaen huomioon 1 kohdassa mainitun muita tarkistuksia koskevan ehdotetun 
komission kannan komissio ei hyväksy edellä 1.3 alakohdassa mainittuja 
tarkistuksia seuraavista syistä: 
Tarkistus 6, ensimmäinen osa (7 artiklan 1 kohta) 
Kun otetaan huomioon komission sisäiset menettelyt sekä tietojen parlamentille 
toimittamiseen liittyvät menettelyt, edeltävää varainhoitovuotta koskevan 
kertomuksen parlamentille toimittamista koskeva vuotuinen määräaika, 30. 
kesäkuuta, ei vaikuta realistiselta (realistisempi määräaika olisi 1. lokakuuta). 
Tarkistus 7 - komiteamenettely (8 artikla) 
Vaikka tarkistus myötäilee komission alkuperäistä kantaa, siinä kyseenalaistetaan 
yhteisessä kannassa komiteamenettelyiden suhteen . vihdoin saavutettu 
kompromissiratkaisu. Lähes kahden vuoden neuvottelujen jälkeen kyseinen 
kompromissi oli ainoa ratkaisu, joka voitiin tehdä jäsenvaltioiden eri kantojen 
sekä komission ehdotuksen välillä. Tarkistuksen hyväksymisellä avattaisiin 
keskustelu asiasta uudelleen, jolloin komissiolla ei edelleenkään olisi 
tarvitsemaansa oikeusperustaa. 
Tarkistus 7, viimeinen osa - komiteamenettely (8 artikla) 
Parlamentin tarkistuksessa esittämä menettely ei ole komiteamenettelystä 
heinäkuussa 1987 tehdyn päätöksen mukainen. 
Tarkistus 8 (11 artiklan ainoa a kohta) 
-4 
Tarkistuksen mukaan asetusta on tarkasteltava uudelleen viiden vuoden kuluttua 
sen voimaantulosta. Viiden vuoden aika vaikuttaa kuitenkin liian lyhyeltä, kun 
otetaan huomioon, että parlamentin ja neuvoston kanssa käytävät keskustelut 
asetusehdotuksesta ovat kestäneet jo kaksi ja puoli vuotta, vuoden 1995 
heinäkuusta vuoden 1998 tammikuuhun. 
Tarkistus 9, viimeinen osa (6 artiklan 1 kohta) 
Tarkistuksen mukaan valtiosta riippumattoman järjestön esittämiä toimia 
koskevien asiakirjojen täydellisyys tarkastetaan yhden kuukauden kuluessa. 
Kyseinen yhden kuukauden määräaika sisältyy kuitenkin jo tarkistuksen 9 
ensimmäisessä osassa mainittuun kuuden kuukauden määräaikaan ja on näin ollen 
tarpeeton. 
5-
Uudelleen käsitelty ehdotus: 
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 
annettu 
kehitysmaita koskevilla aloilla tapahtuvan toiminnan yhteisrahoituksesta eurooppalaisten 
valtiosta riippumattomien kehitysyhteistyöjärjestöjen kanssa 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 w 
artiklan, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen1, 
noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä2, 
1 EYVLC 251, 27.9.1995, s. 18. 
2 Euroopan parlamentin lausunto, annettu 15 päivänä joulukuuta 1995 (EY VL C 17, 22.1.1996, s. 
455), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 7 päivänä heinäkuuta 1997 ja Euroopan 
parlamentin päätös, tehty 18 päivänä joulukuuta 1997. 
-6 
sekä katsoo, että 
neuvostolle 6 päivänä lokakuuta 1975 antamassaan tiedonannossa komissio esitti 
suhteitaan kehitysyhteistyötä tekeviin valtiosta riippumattomiin järjestöihin koskevat 
suuntaviivansa sekä yleiset arviointiperusteet ja yksityiskohtaiset säännöt kyseisten 
järjestöjen kehitysyhteistyötoimintaan suunnattujen määrärahojen käytölle, 
budjettivallan käyttäjä on perustanut vuonna 1976 budjettiin alamomentin valtiosta 
riippumattomien järjestöjen kanssa tapahtuvaa yhteisrahoitusta varten ja on siitä lähtien 
jatkuvasti nostanut tämän alamomentin määrärahoja (vuoden 1976 2,5 miljoonasta ecusta 
174 miljoonaan ecuun vuonna 1995) komission vuosittain esittämien määrärahojen 
käyttöä koskevien kertomusten perusteella, 
neuvosto hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 1977 pidetyssä istunnossaan komission 
ehdottamat yleisperusteet ja käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt, 
valtiosta riippumattomien järjestöjen asemasta kehitysyhteistyössä 14 päivänä 
toukokuuta 1992 antamassaan päätöslauselmassa3 Euroopan parlamentti vahvisti 
kyseisten järjestöjen erityisen ja korvaamattoman aseman sekä niiden 
kehitysyhteistyötoimien hyödyllisyyden ja tehokkuuden korostaen erityisesti kyseisten 
järjestöjen erityisasemaa kehitysmaiden syrjäytyneiden väestönosien hyväksi tehtävässä 
työssä, tarvetta säilyttää valtiosta riippumattomien järjestöjen toiminnan itsenäisyys sekä 
niiden tärkeää tehtävää ihmisoikeuksien ja perustasolla tapahtuvan 
demokratisoitumiskehityksen edistämisessä, 
yhteistyöstä valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa 27 päivänä toukokuuta 1991 
antamassaan päätöslauselmassa neuvosto korosti kyseisten järjestöjen itsenäisyyden ja 
riippumattomuuden merkitystä, tunnusti lisäksi näiden järjestöjen kanssa tehtävää 
yhteistyötä koskevan yhteisön järjestelmän ja samantyyppisen kansallisella tasolla 
tapahtuvan toiminnan olevan väistämättä toisiaan täydentäviä sekä joustavuuden tarvetta 
menettelyissä ja niiden soveltamisessa, 
3 EYVLC 150, 15.6.1992, s. 273. 
neuvosto otti tyytyväisenä huomioon 18 päivänä marraskuuta 1992 tehdyissä 
päätelmissään komission yhteisrahoitukseen kuuluvien kehitys- ja koulutushankkeiden 
valinnassa noudattamat arviointiperusteet, erityisesti demokratian perusteiden 
vahvistamiseksi ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseksi kehitysmaissa, ja suhtautui 
erityisen myönteisesti siihen, että komissio on selkeästi täsmentänyt tärkeimpänä 
valintaperusteena olevan edelleen hankkeen laatu antaen varauksettoman tukensa 
komissiolle tähän näkemykseen perustuvassa suhtautumistavassa, ja 
on tarpeen antaa varojen hoitoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joita sovelletaan 
kehitysmaita koskevilla aloilla tapahtuvan toiminnan yhteisrahoitukseen eurooppalaisten 
valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa, 
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 
1 artikla 
1. Yhteisö rahoittaa yhdessä 3 artiklassa määriteltyjen, kehitysyhteistyötä tekevien 
eurooppalaisten valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa kehitysmaiden vähäosaisten 
väestönosien perustarpeiden tyydyttämiseen tarkoitettuja toimia niiden toteuttamis-
paikalla. Etusija annetaan toimintaehdotuksille, jotka perustuvat kehitysmaissa olevien 
kumppaneiden aloitteisiin. Näiden kehitysyhteistyötä tekevien eurooppalaisten valtiosta 
riippumattomien järjestöjen ehdottamien ja yhdessä niiden kehitysmaissa olevien 
kumppaneiden kanssa toteuttamien toimien tavoitteena on köyhyyden torjunta sekä avun 
kohteena olevien elämän laadun ja oman kehityskyvyn parantaminen. 
2. Yhteisö rahoittaa 3 artiklassa määriteltyjen, eurooppalaisten valtiosta riippumattomien 
järjestöjen kanssa myös Euroopan yleiseen mielipiteeseen kohdistuvaa valistus- ja 
tiedotustoimintaa kehitysmaiden ongelmista ja näiden maiden ja teollisuusmaiden välisiä 
suhteita koskevista ongelmista. Näiden eurooppalaisten valtiosta riippumattomien 
järjestöjen ehdottamien toimien tavoitteena on eurooppalaisten huomion kiinnittäminen 
kehitysmaiden väestöön myönteisesti vaikuttavan kehityksen, toimintamallien ja toimien 
edistämiseen. 
3. Yhteisö yhteisrahoittaa myös toimia, joiden tavoitteena on jäsenvaltioiden valtiosta 
riippumattomien järjestöjen välisen sekä niiden ja yhteisön toimielinten välisen 
yhteistyön ja koordinaation vahvistaminen. 
2 artikla 
1. Kehitysmaissa 1 artiklan 1 kohdan mukaisesti täytäntöön pantavat yhteisrahoitetut 
toimet koskevat erityisesti maaseudun ja kaupunkien paikallista kehittämistä sosiaalisella 
ja taloudellisella sektorilla, henkilövoimavarojen kehittämistä etenkin koulutustoimin ja 
kehitysmaissa olevien paikallisten kumppaneiden hallintoelinjärjestelmän tukemista. 
Toiminnan eri alueilla asetetaan etusijalle toimen laadullinen arviointiperuste ja 
kiinnitetään erityistä huomiota suuntaviivoihin, jotka koskevat: 
kansalaisyhteiskunnan ja osallistumiseen kannustavan kehityksen lujittamista, 
ihmisoikeuksien ja demokratian edistämistä ja puolustamista, 
naisten asemaa kehityksessä, 
kestävää kehitystä. 
Erityistä huomiota kiinnitetään myös: 
uhanalaisten kulttuurien ja erityisesti vaarassa olevien alkuperäiskulttuurien 
puolustamiseen, 
lasten aseman ja oikeuksien suojeluun ja parantamiseen kehitysmaissa. 
2. Kaikissa jäsenvaltioissa 1 artiklan 2 kohdan nojalla täytäntöönpantava yleiseen 
mielipiteeseen kohdistuva valistus-ja tiedotustoiminta suunnataan tarkkaan määritellyille 
ryhmille selkeästi määritellyistä aiheista; toiminnassa nojaudutaan tasapuoliseen 
analyysiin ja asianmukaiseen aiheiden ja kohderyhmien tuntemukseen ja se ulotetaan 
kaikkialle Eurooppaan. 
-10 
Toimen laadullinen arviointiperuste asetetaan etusijalle ja erityistä huomiota kiinnitetään 
valistustoimintaan, jossa: 
korostetaan jäsenvaltioiden ja kehitysmaiden keskinäistä riippuvuutta, 
pyritään välittämään pohjoisen ja etelän välistä tasapainoa edistävää sanomaa, 
edistetään valtiosta riippumattomien järjestöjen välistä yhteistoimintaa, ja 
mahdollistetaan kehitysmaissa olevien kumppaneiden aktiivinen osallistuminen. 
3. Jäsenvaltioiden valtiosta riippumattomien järjestöjen ja yhteisön toimielinten välisen 
yhteensovittamisen lujittamiseksi 1 artiklan 3 kohdan nojalla täytäntöönpantavat toimet 
koskevat muun muassa asianmukaisten tietojenvaihto- ja tiedotusverkostojen 
kehittämisen tukemista. 
4. Arvioitaessa ehdotetun hankkeen soveltuvuutta yhteisön yhteisrahoitukseen perusteena 
on pidettävä sen arvioitua kehitysvaikutusta kyseisessä kehitysmaassa tai kyseisissä 
kehitysmaissa. Huomiota on kiinnitettävä: 
vaikutuksen jatkuvuuteen hankkeen suunnittelussa, 
n 
tavoitteiden seurannan ja tulosindikaattorien selkeään määrittelyyn kaikkien 
hankkeiden osalta, 
johdonmukaisuuteen suhteessa muiden hajautettujen toimijoiden kehitysyhteistyö-
toimiin välttäen samalla yhteensopimattomuutta yhteisön muiden 
yhteistyövälineiden kanssa. 
12-
3 artikla 
1. Tämän asetuksen mukaisesta yhteisrahoituksesta osallisiksi pääsevät yhteistyö­
kumppanit ovat valtiosta riippumattomia järjestöjä, joiden on täytettävä seuraavat 
edellytykset: 
ne on perustettu riippumattomiksi, voittoa tavoittelemattomiksi järjestöiksi jossakin 
jäsenvaltiossa kyseisen valtion voimassaolevan lainsäädännön mukaisesti, 
niillä on jossakin jäsenvaltiossa toimipaikka, joka toimii kaiken yhteisrahoitusta 
koskevan päätöksenteon pääasiallisena keskuksena, ja 
niiden rahoitusvarojen suurimman osan on oltava eurooppalaista alkuperää. 
2. Arvioitaessa valtiosta riippumattoman järjestön pääsyä mukaan yhteisrahoitukseen 
otetaan huomioon myös seuraavat seikat: 
13 
järjestön kyky herättää eurooppalaisessa yleisössä todellista yhteisvastuullisuutta 
harjoittamansa kehitysyhteistyötoiminnan edistämiseksi, 
sen kehitysyhteistyölle antama merkitys ja sen hankkima kokemus alalta, 
sen hallinnolliset ja rahoitukselliset mahdollisuudet, 
sen kyseisen sektorin ja valtion tuntemus, sikäli kuin mahdollista, 
sen mahdollisuudet tukea kehitysmaissa olevien kumppaneiden ehdottamia 
kehitystoimia ja sen samankaltaisiin kehitysmaissa oleviin järjestöihin luomien 
yhteyksien luonne ja laajuus. 
4 artikla 
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen toimien yhteisön yhteisrahoitus, joka tapahtuu joko 
ulkomaan tai kansallisena valuuttana, voi käsittää: 
investointikustannukset, 
investointeihin liittyvät toimintakustannukset, kun samalla huolehditaan siitä, että 
hankkeet säilyvät elinkelpoisina ulkopuolisen avun lakattua, 
- 14 
yleensä kaikki yhteisrahoitetun toiminnan asianmukaiseen toteuttamiseen 
tarvittavat menot, myös valtiosta riippumattomien järjestöjen tai niiden 
yhteysverkkojen hallinnolliset menot. 
Komissio voi erityistapauksessa asianomaisen valtiosta riippumattoman järjestön 
pyynnöstä toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet lieventääkseen sellaisten 
poikkeuksellisten suurten valuuttakurssien muutosten vaikutuksia, jotka ovat 
vahingollisia kehitysmaissa toteutettavien hankkeiden lopullisten tuensaajien kannalta. 
2. Valtiosta riippumattoman järjestön, jonka kanssa yhteisrahoitussopimus tehdään, on 
ilmoitettava kumppaneilleen yhteisön osallistumisesta toimintaan. 
3. Valtiosta riippumattomien järjestöjen on järjestelmällisesti kannustettava 
kehitysmaissa olevia toimijoita tai kumppaneita, joille lopullinen hyöty toiminnasta tulee, 
osallistumaan tähän toimintaan tavaroiden ja palveluiden tai rahoitusosuuden muodossa 
ottaen huomioon kyseisten toimijoiden tai kumppaneiden mahdollisuudet ja kunkin 
toimen erityislaatu. 
5 artikla 
Tämän asetuksen mukaista yhteisön yhteisrahoitusta annetaan avustuksina, joita ei peritä 
takaisin, mukaan lukien käyttöpääomaan sisältyvät rahoitusosuudet pienluottohankkeiden 
yhteydessä. 
Jos kehitysmaissa olevat paikalliset kumppanit voivat eurooppalaisten valtiosta 
riippumattomien järjestöjen kanssa yhteisrahoitettujen pienluottohankkeiden yhteydessä 
perustaa käyttöpääoman ja hallinnoida sitä tai osallistua käyttöpääoman perustamiseen ja 
hallinnointiin, lopullisten tuensaajien käyttöpääomaan takaisin maksamien pienlainojen 
määrät voidaan käyttää uudelleen muille lopullisille tuensaajille annettaviin uusiin pien-
lainoihin. 
6 artikla 
- 15 
1. Komissio huolehtii tässä asetuksessa tarkoitettujen toimien yhteisrahoituksen 
arvioinnista, siihen liittyvästä päätöksenteosta ja sen hoidosta noudattaen talousarviota 
koskevia ja muita voimassa olevia, erityisesti Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon 
sovellettavan varainhoitoasetuksen mukaisia menettelyjä, ottaen huomioon valtiosta 
riippumattomien järjestöjen ominaisuudet ja erityisluonteen ja erityisesti niiden näihin 
toimiin myöntämän rahoitusosuuden. 
Päätös jonkin toiminnan tukemisesta tehdään yleensä kuuden kuukauden kuluessa siitä 
päivästä, jona tukipyyntö on vastaanotettu. Jos pyyntö tutkinnan yhteydessä paljastuu 
puutteelliseksi, edellä mainitun määräajan katsotaan alkavan siitä päivästä, kun vaaditut 
tiedot on saatu. Jos tehdään kielteinen päätös, tarkastettavissa olevat perustelut on 
toimitettava asianomaiselle valtiosta riippumattomalle järjestölle. 
2. Jokaisessa tämän asetuksen perusteella tehdyssä yhteisrahoitussopimuksessa 
määrätään erityisesti, että komissio ja tilintarkastustuomioistuin voivat suorittaa toimien 
toteuttamispaikalla tarkastuksia komission voimassa olevien säännösten ja määräysten ja 
erityisesti Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen 
säännösten perusteella määrittämien tavanomaisten yksityiskohtaisten sääntöjen 
mukaisesti. 
3. Yhteisön osuus on tavallisesti enintään 50 prosenttia kokonaiskustannuksista tai 75 
prosenttia rahoitusosuuksien kokonaismäärästä poikkeuksellisia tapauksia lukuun 
ottamatta. Myös näissä tapauksissa valtiosta riippumattoman järjestön on osallistuttava 
hankkeensa rahoitukseen merkittävällä tavalla ja yhteisön rahoitusosuus voi olla enintään 
85 prosenttia rahoitusosuuksien kokonaismäärästä. 
4. Päätökset, jotka koskevat yhteisön yhteisrahoituksen myöntämistä yli 2 miljoonan 
ecun suuruisille hankkeille ja ohjelmille (monivuotiset ohjelmat, konsortiotoimet, 
yleiskattavat tuet (block grants)), tehdään 8 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn 
mukaisesti. 
5. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille joka kolmas kuukausi hyväksytyistä yhteis-
rahoitettavista hankkeista ja ohjelmista mainiten niiden kokonaisrahoituksen määrän, 
laadun, vastaanottajamaan ja kumppanin. Näiden tietojen mukana on oltava liite, jossa 
16 
ilmoitetaan selvästi ne hankkeet tai ohjelmat, joiden kokonaisrahoitus on yli miljoona 
ecua. 
17-
7 artikla 
1. Varainhoitovuoden päättymistä seuraavan vuoden jälkipuoliskolla komissio antaa 
Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuotuisen kertomuksen, jossa on tiedot 
yhteisrahoitusta saavista kehitysyhteistyötä tekevistä valtiosta riippumattomista 
järjestöistä ja johon sisältyy yhteenveto edellisen varainhoitovuoden aikana rahoitetuista 
toimista sekä arvio tämän asetuksen täytäntöönpanosta varainhoitovuoden kuluessa sekä 
yleiset suuntaviivat seuraavaa vuotta varten. Tähän vuotuiseen kertomukseen sisältyy 
luettelo yleiskattavia tukia saavista valtiosta riippumattomista järjestöistä, ja seuraavan 
vuoden kertomuksessa esitetään luettelo näiden yleiskattavien tukien avulla rahoitetuista 
hankkeista. Kertomuksessa esitetään ulkopuolisten tekemien arvioiden päätelmät. 
2. Komissio tekee seuraavan vuoden yleisiä suuntaviivoja sekä yleisten edellytysten 
tarkistusta koskevat päätökset 8 artiklan 3 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 
8 artikla 
1. Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka 
puheenjohtajana on komission edustaja. 
2. Jos tässä kohdassa säädettyä menettelyä on noudatettava, komission edustaja tekee 
komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa 
ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. 
Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten 
edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. 
Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa 
määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 
-18-
Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos nämä 
toimenpiteet kuitenkaan eivät ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä 
viipymättä neuvostolle. Tällöin: 
a) komissio lykkää päättämiensä toimenpiteiden soveltamista kuukaudella 
ilmoituksen tekopäivästä; 
b) neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin a alakohdassa tarkoitetun 
ajan kuluessa. 
3. Jos tässä kohdassa säädettyä menettelyä on noudatettava, komission edustaja tekee 
komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa 
ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. 
Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten 
edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. 
Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa 
määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 
Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos nämä 
toimenpiteet kuitenkaan eivät ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä 
viipymättä neuvostolle. Tällöin: 
-19-
a) komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään yhdellä 
kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä; 
b) neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin a alakohdassa tarkoitetun 
ajan kuluessa. 
9 artikla 
Komissio arvioi säännöllisesti yhteisön yhdessä muiden kanssa rahoittamia toimia 
todetakseen, onko niille asetetut tavoitteet saavutettu ja antaakseen suuntaviivoja tulevien 
toimien tehostamiseksi. Komissio tekee 8 artiklassa tarkoitetulle komitealle tiivistelmän 
toteutetuista arvioista, jotka komitea voi tarvittaessa tutkia. Jäsenvaltiot saavat 
arviointikertomukset käyttöönsä pyynnöstä. 
10 artikla 
Komissio antaa kolme vuotta tämän asetuksen voimaantulon jälkeen parlamentille ja 
neuvostolle kokonaisarvion yhteisön tämän asetuksen perusteella rahoittamista toimista 
ja tekee ehdotuksia tämän asetuksen tulevaisuudesta ja tarvittaessa sen muuttamisesta. 
20-
11 artikla 
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu 
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa 
jäsenvaltioissa. 
Tehty Luxemburgissa 
Neuvoston puolesta 
Puheenjohtaja 
-21-
RAHOITUSSELVITYS 
1. BUDJETTIKOHTA JA TOIMENPITEEN NIMI: 
B7 - 6000 : Yhteisön osallistuminen valtiosta riippumattomien järjestöjen kehitysmaiden 
hyväksi toteuttamiin toimiin 
2. MÄÄRÄRAHALAJI 
Menojen luokitus 
ei-pakollinen jaksotettu Uusi EFTA KIE Rahoitus-
n&kymien 
otsake 
4 
3. OIKEUSPERUSTA 
3.1 Budjettikohdan tilanne oikeusperustan velvoitteisiin nähden 
Komissio antoi neuvostolle ja parlamentille 11. heinäkuuta 1995 ehdotuksen asetukseksi 
kehitysmaita koskevilla aloilla tapahtuvan toiminnan yhteisrahoituksesta eurooppalaisten 
valtiosta riippumattomien kehitysyhteistyöjärjestöjen kanssa. 
Kyseiseen perustamissopimuksen 130 w artiklaan perustuvaan ehdotukseen neuvoston 
asetukseksi sovelletaan yhteistoimintamenettelyä (perustamissopimuksen 189 c artikla). 
Parlamentti antoi yhteistoimintamenettelyn mukaisesti lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä 
15. joulukuuta 1995. 
Neuvosto vahvisti 7. heinäkuuta 1997 yhteisen kannan, jota komissio kannatti. 
Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa toisessa käsittelyssä 18. joulukuuta 1997 ja hyväksyi 
kahdeksan tarkistusta (PE 167.183). 
Perustamissopimuksen 189 c artiklan d alakohdan nojalla komissio esittää hyväksymänsä 
tarkistukset sisältävän uudelleen käsitellyn ehdotuksen. 
Luonnos uudelleen käsitellyksi ehdotukseksi esitettiin 20. tammikuuta 1998 muille 
asianomaisille komission yksiköille hyväksyntää ja mahdollisia huomautuksia varten. 
Jotkut näistä yksiköistä esittivät huomautuksia. Pääosasto VIII ehdotti muutoksia, jotka nämä 
yksiköt hyväksyivät. 
Neuvosto hyväksynee lopullisen oikeusperustan vuoden 1998 aikana. 
4. TOIMENPITEEN KUVAUS JA PERUSTELUT 
4.1 Yhteisön osallistumisen tarve ja tavoitteet 
Komissio totesi jo vuonna 1975 antamassaan ensimmäisessä tiedonannossa neuvostolle, että 
kehitysyhteistyöhön erikoistuneiden valtiosta riippumattomien järjestöjen toimien soveltamisalaa 
olisi laajennettava komission kehitysyhteistyöpolitiikassa. 
Ehdottaessaan tällaista yhteisrahoitusvälinettä, jolla olisi ongelmien ja tilanteiden 
monimuotoisuuteen ja muutoksiin soveltuvat joustavat säännöt, Euroopan yhteisö pyrki 
helpottamaan ja vahvistamaan eurooppalaisten valtiosta riippumattomien järjestöjen toimia, 
joiden tavoitteena on: 
A. vähäosaisten avunsaajaryhmien elinolojen ja kehitysnäkymien parantaminen suorasti ja 
pysyvästi. Tämä vastaa eurooppalaisen yleisön jo pitkäaikaista sitoutumista tällaiseen 
yhteisvastuulliseen toimintaan epävirallisella tasolla ja yleisön antamaa tukea sille. 
Se on samalla sekä yhteisvastuullista toimintaa kaikkein heikoimmassa asemassa olevien 
kanssa suoraan heidän perustarpeidensa tyydyttämiseksi että tukea heidän omaehtoiselle 
kehitykselleen. Sitä leimaa riippumattomuus avunantajien taloudellisesta tai poliittisesta 
edusta. Tämä lähestymistapa kehitysyhteistyöhön osoittaa EY:n luottamusta valtiosta 
riippumattomien järjestöjen kykyyn toteuttaa toimia tehokkaalla tavalla yhdessä niiden 
toteuttamispaikalla olevien kumppaneiden kanssa; 
B. Euroopan ja kehitysmaiden kansojen yhteisvastuun kehittäminen ja lujittaminen. Tämä 
liittyy tarpeeseen kiinnittää eurooppalaisen yleisön huomiota ongelmiin, jotka johtuvat 
pohjoisen ja etelän yhä lisääntyvästä keskinäisestä riippuvuudesta, sekä rauhanomaiseen 
yhteistyöhön ja avoimeen vuoropuheluun kansojen välillä; 
Useissa neuvoston ja Euroopan parlamentin päätöslauselmissa on vahvistettu, että todellista 
kehitysyhteistyöpolitiikkaa ei ole olemassa ilman tukea valtiosta riippumattomien järjestöjen 
aloitteista toteutettaville toimille. Niissä korostetaan valtiosta riippumattomien järjestöjen 
erityistä ja korvaamatonta roolia, niiden omaehtoista kehitystä edistävien toimien hyödyllisyyttä 
ja tehokkuutta sekä niiden keskeistä asemaa kehitysmaiden syrjäytyneiden väestöryhmien 
hyväksi tehtävässä työssä sekä ihmisoikeuksien ja demokratiakehityksen edistämisessä (ks. 
erityisesti 14. toukokuuta 1992 annettu parlamentin päätöslauselma ja 18. marraskuuta 1992 
annettu neuvoston päätöslauselma). 
Neuvosto tukee varauksettomasti komissiota tämän lähestymistavan perustana olevan 
ajattelutavan osalta. 
C. eurooppalaisten valtiosta riippumattomien järjestöjen sekä niiden ja yhteisön toimielinten 
välisen yhteistyön lujittaminen valtiosta riippumattomien järjestöjen ja EY:n 
yhteyskomitean välityksellä. 
4.2 Suunnitellut toimet ja varojen käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
A. Erityiset tavoitteet 
Tämä budjettikohta on perustettu julkisella tasolla toteutettavien politiikkojen 
täydennykseksi Euroopan kansalaisyhteiskuntia edustavien elinten kehitysaloitteiden 
tukemista varten kunnioittaen niiden vapautta ja riippumattomuutta. Näin osoitetaan, että 
yhteisö tunnustaa niiden itsenäisen ja korvaamattoman aseman, on avoin uusille ajatuksille 
ja ottaa huomioon sen, miten periaate kansalaisten Euroopasta näkyy kehitysyhteistyössä. 
Käytettäessä tätä budjettikohtaa ei siis määrätä, mitä hankkeita valtiosta riippumattomien 
järjestöjen on toteutettava, vaan otetaan vastaan niiden esittämiä erilaisia aloitteita. Tämä ei 
kuitenkaan estä sitä, että: 
- komission ja valtiosta riippumattomien järjestöjen läkisissä ja jatkuvissa yhteyksissä 
kumpikin osapuoli tuo esiin toiveitaan ja tärkeimpinä pitämiään seikkoja, ja että komissio 
kannustaa valtiosta riippumattomia järjestöjä kiinnittämään huomiota EU:n 
kehitysyhteistyön painopisteisiin; 
- käytettävissä olevat varat huomattavasti ylittävien yhteisrahoitusta koskevien hakemusten 
valinnassa etusijalla ovat hankkeet, joissa sen lisäksi, että ne täyttävät laatua koskevat 
keskeiset perusteet, yhdistyvät valtiosta riippumattomien järjestöjen ja unionin painotukset. 
22 
I. Toimet kehitysmaissa (erityistavoite I) 
Yleisen tavoitteen saavuttamiseksi yhteisrahoitettavat toimet koskevat erityisesti maaseutu­
ja kaupunkialueiden kehittämistä, sosiaali- ja taloussektoria, henkilövoimavarojen 
kehittämistä ja tukea kehitysmaissa oleville paikallisille kumppaneille. 
Toimia voidaan toteuttaa kaikissa kehitysmaissa, mutta komissio kannustaa valtiosta 
riippumattomia järjestöjä toteuttamaan enemmän hankkeita: 
- maissa, joiden kanssa virallinen yhteistyö on keskeytetty taijoissa se on poliittisista syistä 
mahdotonta; 
- maissa, joilla on kunnostusohjelma tai jotka ovat siirtymässä demokratiaan; 
- kaikkein köyhimmissä maissa ja köyhimpien väestöryhmien parissa. 
Hankkeiden valinnassa otetaan huomioon nämä vertailukelpoiset perusteet. 
Esimerkkeinä yhteisrahoitetuista toimista voidaan mainita ammatillinen koulutus, 
perusterveydenhuolto maaseudulla ja kaupungeissa, tuloja synnyttävät toimet, pienluotot, 
elintarviketurva ja tiedotustoiminta. 
II. Kehitysyhteistyökasvatustoimet (erityistavoite II) 
Pysyvien tavoitteiden lisäksi, ja erityisesti sen lisäksi, että kehitysyhteistyökasvarus 
sisällytetään erilaisten koulutusrakenteiden opetussisältöihin ja valistuksen vaikutusta 
parannetaan valtiosta riippumattomien järjestöjen yhteistyöllä, on olemassa seuraavat 
erityistavoitteet: 
uusien valistus- ja kehitystoimijoiden ottaminen mukaan; 
kehitysmaissa olevien kumppaneiden aktiivisen osallistumisen edistäminen pohjoisen ja 
etelän välisten yhteistyösuhteiden luomiseksi; 
nykyisten kielteisten kehitysmaita koskevien mielikuvien korjaaminen 
kehitysyhteistyölle suotuisamman mielipideilmaston luomiseksi; 
kuluttajien valistuneisuuden parantaminen tasa-arvoisen kaupan toimilla. 
Esimerkkeinä yhteisrahoitetuista toimista voidaan mainita naisten rooli kehityksessä, 
vaihtoehtoisen kaupan edistäminen ja tuki edunvalvontatoimille. 
Huom.: Vuosikertomuksessaan neuvostolle komissio luettelee yksityiskohtaisesti ne 
yhteisrahoitetut toimet, joihin liittyy erityistavoite I tai II. 
III. Yhteyskomitea (erityistavoite III) 
Yhteyskomitealla on kaksi tehtävää: 
1 ) eurooppalaisten valtiosta riippumattomien järjestöjen edustaminen Euroopan 
unionin toimielimissä; 
2) valtiosta riippumattomien järjestöjen keskinäisen sekä niiden ja EU:n välisen 
koordinaation foorumina toimiminen. 
B. Kohderyhmät 
Erityistavoite I (toimet kehitysmaissa) 
Toimien lopullisia edunsaajia ovat kehitysmaiden vähäosaiset väestöryhmät ja erityisesti 
syrjäytyneiden ryhmät, jotka jäävät julkisen yhteistyön ulkopuolelle. Näiden ryhmien 
saavuttamiseksi komissio yhteisrahoittaa EU:n valtiosta riippumattomien järjestöjen 
ehdottamia toimia, joiden aloitteissa ja toteutuksessa nämä toimivat yhteistyössä 
kehitysmaissa olevien kumppaneidensa kanssa. 
Erityistavoite II ( kehitysyhteistyökasvatustoimet) 
Näiden toimien suora kohderyhmä on eurooppalainen yleisö joko suurelle yleisölle tai 
erityisille kohderyhmille suunnattujen toimien kautta. Tämän yleisön saavuttamiseksi 
komissio yhteisrahoittaa toimia, joita ovat ehdottaneet ja joiden aloitteen ovat tehneet 
sellaiset valtiosta riippumattomat järjestöt, jotka toimivat välittäjinä eurooppalaisen yleisön 
ja epäsuorien edunsaajien eli kehitysmaiden väestöjen välillä. 
Erityistavoite III 
EU:n valtiosta riippumattomat järjestöt ja niiden edustajat yhteisön toimielimissä. 
C. Yhteisön rahoitusosuus yhteisrahoitukseen muiden julkisen tai yksityisen sektorin 
rahoittajien kanssa 
Tavoitteiden I ja II osalta: pääsääntöisesti yhteisön rahoitusosuus ei voi olla enemmän kuin 
50 prosenttia toiminnan kokonaiskustannuksista. 
Asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa EY:n rahoitusosuus voi olla 75 
prosenttia toiminnan kokonaiskustannuksista. 
Vähintään 15 prosenttia toiminnan kokonaiskustannuksista maksetaan yleensä valtiosta 
riippumattomien järjestöjen hankkimilla yksityisillä eurooppalaisilla varoilla (keräykset, 
lahjoitukset, sponsorivarat, jne.). 
Mahdollisesti vielä puuttuvan osan voivat rahoittaa jäsenvaltioiden julkinen sektori, 
kehitysmaissa toimivat kumppanit tai jokin muu rahoittaja. 
Tavoitteen III osalta: Vuonna 1998 komissio yhteisrahoittaa noin 90 prosenttia 
yhteyskomitean talousarviosta. Puuttuva osa rahoitetaan valtiosta riippumattomien 
järjestöjen maksuin. 
Tästä talousarviosta maksetaan kaikki kyseisen komitean toiminnan ylläpitoon ja 
varsinaisiin toimiin liittyvät kulut. Siitä rahoitetaan myös yhteyskomitean velvoitteita, jotka 
johtuvat voimassa olevasta lainsäädännöstä, ja erityisesti komitean henkilöstöä koskevia 
velvoitteita varten perustettavaa sosiaalirahastoa. Komissio aikoo nyt maksaa vuoden 1998 
osuutena 170 000 ecua kyseiseen rahastoon. 
Yhteisön maksuosuutta yhteyskomitean talousarvioon on lisätty vuodesta 1997, jotta 
yhteyskomitea voisi: 
jatkaa kansallisen edustuksen lujittamista (yhteyskomitean arvioinnin yhteydessä 
annettu suositus), ja 
rahoittaa marraskuussa 1997 perustettua yhteisrahoituksen tukiohjelmaa. 
Tukiohjelma palvelee kaikkia valtiosta riippumattomia järjestöjä, jotka hakevat tietoja tai 
jättävät hankkeita koskevia asiakirjoja tai saavat rahoitusta komissiolta budjettikohdasta B7-
6000. Tähän palveluun kuuluu yleisten tietojen toimittaminen, valtiosta riippumattomien 
järjestöjen pyynnöstä hankkeita koskevien asiakirjojen tarkastaminen muodolliselta ja 
hallinnolliselta kannalta ja koulutuksesta huolehtiminen. Ohjelma on avoin kaikille 
eurooppalaisille valtiosta riippumattomille järjestöille, mutta se ei ole pakollinen. Ohjelmaan 
osallistuminen ei edellytä yhteyskomitean jäsenyyttä ja osallistuminen on ilmaista kaikille 
valtiosta riippumattomille järjestöille. Tukiohjelman henkilöstöön kuuluu 
yhteisrahoitusneuvojia, jotka ovat yhteydessä kansallisiin edustuksiin ja jollainen on 
kaikissa unionin jäsenvaltioissa lukuun ottamatta Belgiaa, Kreikkaa, Luxemburgia, 
Alankomaita ja Itävaltaa, joita palvelevat Brysselissä yhteyskomitean sihteeristössä 
työskentelevät neuvojat. 
Päätettäessä valtiosta riippumattomien järjestöjen ja niiden toimintaehdotusten valinnasta, 
asiakirjojen ja kertomusten laadullisesta arvioinnista sekä sopimuksista ja maksuista 
avainasemassa on edelleen komissio. Yksittäisten valtiosta riippumattomien järjestöjen ja 
Euroopan komission suoraa suhdetta ylläpidetään peruskysymysten osalta. Tukiohjelma ei 
myöskään voi estää valtiosta riippumatonta järjestöä toimittamasta itse suoraan asiakirjojaan 
komissiolle. 
5. RAHOITUSVAIKUTUKSET 
5.1 Erityistavoitteet 
EY (miljoonaa ecua) 
Jakautuma 
Erityistavoite I 
Erityistavoite II 
Erityistavoite III 
YHTEENSA Talousarvio 1998 
177,1 
20 
3 
200 Alustava 
talousarvioesitys 
1999 
141 
16 
3 
160 Muutos 
prosent 
ti 
-20,4 
-20 
-20 
u 
5.2. Vtiocteit 1999 suunniteltujen tolien kustannuslaskelma 
Koska tästä budjettikohdasta tuetaan EU:n valtiosta riippumattomien järjestöjen ehdottamia 
toimia, kustannusten jakautumaa ei voida etukäteen tietää. 
Jäljempänä olevissa taulukoissa esitetään viime vuosien kustannusten jakautumat. 
I. Toimet kehitysmaissa (erityistavoite I) 
Hankkeet kehitysmaissa liittyvät pääosin perustarpeisiin kuten elintarviketurvaan, 
terveydenhuoltoon tai koulutukseen, ja lähestymistapa on usein yhdennetty; niihin liittyy 
myös yhä useammin taloudellisia tavoitteita syrjäytyneiden väestöryhmien hyväksi 
(työpaikkojen ja tulojen luominen). 
Maantieteellinen jakautuma 
Saharan eteiapuolinen 
Afrikka 
Valimeri 
Aasia 
Latinalainen 
Amerikka 
Karibia 
Tyynimeri 
Seka(l) 
YHTEENSA (2) 1995 
(prosenttia) 
31,4 
8,1 
17,6 
35,5 
6,7 
-
0,7 
100 
116,2 milj. ecua 1996 
(prosenttia) 
34,6 
6 
18,6 
34,8 
4,7 
0,6 
0,7 
100 
132,6 milj. ecua 1997 
(prosenttia) 
36,2 
6,3 
22,6 
32,8 
1,7 
0,4 
-
100 
126,1 milj. ecua 
Maatalous 
Koulutus 
Terveydenhuolto 
Taloustoimet 
Siirtolaiset, pakolaiset 
Sosiaaliala 
YHTEENSA (2) 1995 
(prosenttia) 
30,8 
25,4 
20,5 
9 
0,3 
14 
100 
116,2 milj. ecua 1996 
(prosenttia) 
32,3 
24,4 
24,1 
7,7 
0,5 
11 
100 
132,6 milj. ecua 1997 
(prosenttia) 
35,6 
27,9 
21 
6,8 
0,7 
8 
100 
126,1 milj. ecua 
( 1 ) Useita maita eri alueilta 
(2) Näihin lukuihin eivät sisälly yleiskattavat avustukset. Yhteisö voi rahoittaa tällaisia toimia 
1 000SD15 000 eculla (yleiskattaviin avustuksiin käytettiin 24,7 miljoonaa ecua vuonna 
1997 ja 22,4 miljoonaa ecua vuonna 1996) 
a 
II. Kehitysyhteistyökasvatustoimet (erityistavoite II) 
Kohderyhmittäin: 
1996 I 1997 
(prosenttia) (prosenttia) 
Opetushenkilosto 16,3 16 
Suuri yleiso 13,8 13 
Nuoret 14,2 14 
Paattaj at/tiedotusvalineet 1J1 1J1 
Kehitysyhteistyojarjestot 2^ 2^ 
Tyoyhteisot 1^6 1^5 
Maatalousyhtei sot 1/7 2 
Yhdistykset 8,7 ~ 9 ~~ 
Muut 16/7 17!8 
Paikallisyhteisot 8 6 
Kuluttajat [ 9 | 11 
Aiheittain: 
I 1996 I 1997 
(prosenttia) (prosenttia) 
Kehitys yleensa 30 30 
Talous/kauppa 18,8 23 
Erityiset alueet 12,7 12,7 
Mielikuvat/kulttuurit 5$ 6 
Oikeudet/selkkaukset 4^3 4 
Maatalous ja elintarvikeala 6J 7 
Ymparisto" 2A 2A 
Terveys/huumeet 3J 3,7 
Pakolaiset 2,4 " 3,9 
Muut 9!2 2^4 
Hajautettu yhteistyo 1$ £!9 
III. Yhteyskomitea (erityistavoite HI) 
Ei sovelleta. 
i« 
5.3. Monivuotisten toimien aikataulu 
EY (miljoonaa ecua) 
Tilanne 
1997 
lopussa Talous­
arvio 
1998^ 
200 Alustava 
talous­
arvio­
esitys 
1999 
160 Alustava rahoitusohjelma 
2000 2001 2002 2003 
jasen 
jalkeen YH­
TEEN­
SA 
6. SEURANTA JA ARVIOINTI 
6.1. Seurantajärjestelmä 
Käytettävissä olevien henkilöstövoimavarojen sallimissa rajoissa on panostettu 
huomattavasti valtiosta riippumattomien järjestöjen laatimien kertomusten laadun 
parantamiseen. Tulokset ovat erittäin myönteisiä ja työtä jatketaan (esimerkiksi vuonna 1997 
toiminnasta vastaava yksikkö vapautti 4,075 miljoonaa ecua keskeytettyjen tai toteutettujen 
hankkeiden vuoksi). 
Lisäksi kenttäkäynneillä on voitu tehdä tiettyjä tarkastuksia henkilöstövoimavarojen ja 
varojen Sallimissa rajoissa. 
6.2. Arviointi 
Arviointien tulokset osoittavat, että yhteisrahoitettavien toimien kerrannaisvaikutukset ovat 
merkittävät ja että niiden menestys johtuu ennen kaikkea valtiosta riippumattomien 
järjestöjen ja niiden kehitysmaissa olevien kumppaneiden huomattavasta motivaatiosta ja 
sitoutuneisuudesta, niiden riippumattomuudesta, niiden suhteellisen pienestä koosta sekä 
siihen liittyvästä hallinnon itsenäisyydestä ja joustavuudesta. Näiden myönteisten tekijöiden 
vaikutus näkyy yleensä kehitysmaissa toteutettavien hankkeiden suunnittelussa ja 
täytäntöönpanossa parempana tehokkuutena, nopeutena ja joustavuutena. 
Komissiolla on lopullinen arviointikertomus seitsemässä jäsenvaltiossa toteutetusta 20 
yhteisrahoitetusta hankkeesta, jotka koskivat kouluissa annettavaa 
kehitysyhteistyökasvatusta. Tästä kertomuksesta ja sen suosituksista käydään 
loppukeskustelu vuoden 1998 ensimmäisen neljänneksen aikana. 
Ohjelmien tulevaa hallintoa koskevat parannukset 
Hallinnossa tehdyt parannukset ovat olleet vasta osittaisia eikä niillä ole vielä ratkaistu 
kaikkia ongelmia, jotka kasvavat tehtävien lisääntyessä ja erilaistuessa, eikä järjestelmän 
uusiin peruslähtökohtiin liittyviä ongelmia. 
Tarkasteltavina ja valmisteltavina ovat seuraavat tekijät: 
23 
yhteisrahoituksen yleisten edellytysten tarkistus, mikä on jo aloitettu (ks. jäljempänä), 
mahdollisuudet parantaa ja ohjelmoida paremmin valtiosta riippumattomien järjestöjen 
työtä, 
niiden vastuun lisääminen tavoitteiden saavuttamisesta. 
Aloitetussa yhteisrahoituksen yleisten edellytysten tarkistuksessa, joka tehdään sisäisesti 
neuvotellen ja yhteydessä valtiosta riippumattomiin järjestöihin, noudatetaan kahta 
periaatetta: 
a) suositaan eurooppalaisten valtiosta riippumattomien järjestöjen sellaisten ohjelmien 
tukemista, joilla tuetaan etelän valtiosta riippumattomien järjestöjen toimintaohjelmia ja 
näiden järjestöjen lujittamista erityisesti monivuotisilla sopimusohjelmilla; 
b) parannetaan valtiosta riippumattomien järjestöjen yhteisrahoituksen hallintojärjestelmää 
antamalla sääntöjä vain olennaisista osista, jotta hankkeiden hallinnon valvontaa voidaan 
tehostaa ja niiden kestävää kehitysvaikutusta arvioida. 
6.3. Petostenvastaiset toimenpiteet 
Tätä budjettikohtaa koskeviin yleisiin edellytyksiin kuuluvat seuraavat valvontamenetelmät: 
- hankkeiden edistymistä koskevien kertomusten antaminen ja hyväksyminen yhteisön 
varojen vapauttamista varten sekä loppukertomukset yhteisrahoitetuista toimista. 
Toisinaan kertomusten tarkastelu johtaa siihen, että järjestön on palautettava käyttämättä 
jääneet varat (mihin ei välttämättä liity mitään petosta); 
- komission rahoitusyksikön ja tilintarkastustuomioistuimen tarkastuskäynnit järjestön 
toimipaikkaan sekä toimien toteuttamispaikalle; 
- jos yhteisön varojen hoidossa esiintyy puutteita, komissio voi pyytää rahoitusosuutensa 
takaisin osittain tai kokonaan. 
Lisäksi kyseisistä toimista vastaava yksikkö ja edustustot tekevät kenttäkäyntejä voidakseen 
tarkastaa erityisesti toimen moitteettoman täytäntöönpanon ja valtiosta riippumattomien 
järjestöjen kertomusten totuudenmukaisuuden. 
Vuonna 1997 UCLAFia pyydettiin tekemään tarkastuskäynti kahteen valtiosta 
riippumattomaan järjestöön (toinen saksalainen ja toinen ranskalainen). 
Saksalaista järjestöä koskeva UCLAFin kertomus on nyt käytettävissä. Sen päätelmistä 
keskustellaan tilintarkastuksen ja UCLAFin kanssa toteutettavien toimenpiteiden 
määrittämiseksi. 
3* 
ARVIOITU MAKSUAIKATAULU SUHTEESSA SITOUMUKSIIN: LOMAKE 7 
03 SITOUMUKSET 
Maksamattomat sitoumuksel, 
joista sopimukset ennen vuotta 
1998 
Vuoden 1997 siirretytja/tai 
uudelleen kayttoon otetut 
maksusitoumusmaararahat 
Maararahat 1998 
Maararahat 1999 
YHTEENSA (1) 
22-6 183 744 
200 000 000 
160 000 000 
586 183 744 MAKSUT 
1998 
100 000 000 
55 000 000 
-
155 000 000 1999 
53 000 000 
57 000 000 
40 000 000 
150 000 000 2000 
21 000 000 
30 000 000 
32 000 000 
83 000 000 2001 
13 400 000 
17 000 000 
17 600 000 
48 000 000 Myohemmat 
varainhoito-
vuodet 
38 783 744 
41 000 000 
70 400 000 
150 183 744 

ISSN 1024-4492 
KOM(98) 404 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 11 09 01 
Luettelonumero : CB-CO-98-415-FI-C 
ISBN 92-78-37497-0 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
IL