Tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89 kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/2008 17 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu hakemuksen julkaiseminen

(2019/C 239/09)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/787 (1) 27 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

TEKNISEN ASIAKIRJAN TÄRKEIMMÄT TIEDOT

”NORSK AKEVITT” / ”NORSK AQUAVIT” / ”NORSK AKVAVIT” / ”NORWEGIAN AQUAVIT”

Tiedostonumero: PGI-NO-02239–25.11.2016

1. Rekisteröitävä maantieteellinen merkintä

”Norsk Akevitt” / ”Norsk Aquavit” / ”Norsk Akvavit” / ”Norwegian Aquavit”

2. Tislatun alkoholijuoman luokka

Akvavit tai aquavit (asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä II oleva luokka 24)

3. Tislatun alkoholijuoman kuvaus

Tärkeimmät fysikaaliset ominaisuudet

Tuotteen ”Norsk Akevitt” / ”Norsk Aquavit” / ”Norsk Akvavit” / ”Norwegian Aquavit” väri voi vaihdella lähes värittömästä tummaan kullanruskeaan.

Tärkeimmät kemialliset ominaisuudet

Etyylialkoholipitoisuus on 37,5–60 tilavuusprosenttia.

Maku tulee ennen kaikkea tillin siemenistä tai kuminasta valmistetuista etanolipohjaisista tisleistä, joiden ansiosta akvavit sisältää haihtuvia aineita limoneenia ja (S)-karvonia. Muista yrteistä ja mausteista valmistetuista tisleistä ja/tai uutteista voidaan saada muita haihtuvia aineita kuten anisolia, anetolia, eugenolia sekä S- ja R-linalolia. Tynnyrikypsytys lisää ligniinijohdannaisia, esimerkiksi erilaisia guajakoliyhdisteitä; eugenolia; vanilliinia, vanilliinihappoa ja muita niiden kaltaisia aineita; tanniineja ja muita polyfenoleita; ja tammilaktonia (beeta-metyyli-gamma-oktalaktoni).

Tärkeimmät aistinvaraiset ominaisuudet

Akvavitin maku on pehmeä, ja siinä on selkeä kuminan/tillin maku ja aromi sekä häivähdys muita yrttejä ja mausteita. Niitä ovat muun muassa anis, sellerin siemenet, kamomillasaunion kukat, korianterin siemenet, fenkolin siemenet, meleguettapippuri, kuivattu sitruunankuori, kuivattu pomeranssinkuori ja tähtianis. Kypsytysajasta riippuen tynnyristä irtoavat aromit voivat olla mausteista saatavia aromeja voimakkaampia. Tynnyristä irtoaa muun muassa suklaan, kookoksen, neilikan, kahvin, toffeen, poltetun sokerin, savun ja/tai pähkinän makuja.

Erityisominaisuudet verrattuna saman luokan tislattuihin alkoholijuomiin

Perunan käyttö raaka-aineena on yksi erityisominaisuuksista, joiden ansiosta ”Norsk Akevitt” / ”Norsk Aquavit” / ”Norsk Akvavit” / ”Norwegian Aquavit” eroaa muista akvaviteista, jotka valmistetaan yleensä viljasta valmistetusta maatalousperäisestä alkoholista.

Norjalaista akvavitia pidetään maultaan makeampana, täyteläisempänä ja monipuolisempana muihin saman luokan tuotteisiin verrattuna. Tämä johtuu siitä, että siinä on tynnyristä irtoavia yhdisteitä ja kypsytysprosessin aikana syntyneitä reaktiotuotteita. Akvavit tarjoillaan perinteisesti huoneenlämpöisenä.

4. Maantieteellinen alue

”Norsk Akevitt” / ”Norsk Aquavit” / ”Norsk Akvavit” / ”Norwegian Aquavit” valmistetaan Norjan kuningaskunnan alueella.

5. Tislatun alkoholijuoman valmistusmenetelmä

”Norsk Akevitt” / ”Norsk Aquavit” / ”Norsk Akvavit” / ”Norwegian Aquavit” -tuotteen valmistuksessa on viisi vaihetta: perunaviinan valmistus, yrttien ja mausteiden tislaus, sekoitus ennen kypsytysvaihetta, tynnyrikypsytys sekä kypsytyksen jälkeinen sekoitus ja pullotus.

Perunaviinan valmistus

Perunat, joista 95 prosenttia tulee Norjasta, keitetään ja sekoitetaan veteen. Joukkoon lisätään ohramaltaan muodossa olevia luontaisia entsyymejä tai eksogeenisia tärkkelystä hajottavia entsyymejä, ja tuloksena on sokeripitoinen liuos (raakatisle). Entsyymit hajottavat raakatisleessä olevan tärkkelyksen sokereiksi ja raakatisle jäähdytetään. Jotta raakatisle alkaisi käydä, siihen lisätään hiivaa. Käymisen aikana nesteessä olevat sokerit muuttuvat etanoliksi, muiksi alkoholeiksi ja yhdisteiksi. Käymisen jälkeen neste tislataan erissä tai yhdellä kertaa tislauskolonnin avulla. Tislauskolonnissa raakatisle kulkee useamman pohjan läpi. Kolonnin alaosassa oleva raakatisle kuumennetaan höyryllä kiehumispisteeseen, ja raakatisleestä näin syntyvä höyry liikkuu seulapohjien läpi poistaen nestefaasista alkoholit ja yhdisteet. Runsaasti alkoholia sisältävä höyry tiivistyy kolonnin yläosaan. Valmiin tislatun alkoholijuoman alkoholipitoisuus on vähintään 96,0 tilavuusprosenttia etanolia, ja se saa sisältää enintään 10 grammaa metanolia sataa litraa 100-prosenttista etanolia kohti.

Maustetisleiden valmistus

Akvavit maustetaan yhdellä tai useammalla kuminasta (Carum carvi) ja/tai tillin siemenistä (Anethum graveolens) valmistetulla tisleellä. Perunaviina tislataan uudelleen panostislauslaitteistossa kuivatun tai maseroidun kuminan (Carum carvi) ja/tai tillin siemenien (Anethum graveolens) kanssa. Kuminan ja/tai tillin siemenien ohella voidaan käyttää myös muita yrttejä ja mausteita. Yrttien tai mausteiden joukkoon lisätään vettä ja etanolia, ja niiden voidaan antaa maseroitua ennen tislausta. Veden ja etanolin suhde ja maserointiaika määräytyvät paikallisen reseptin mukaan. Yrttien ja mausteiden määrässä ja valikoimassa voi olla eroja eri reseptien välillä.

Maustetisleet valmistetaan kuparisessa panostislauslaitteistossa, jossa poistuvat kaikki karvaan makuiset aineet ja väri. Rikkiä sisältävien yhdisteiden kaltaiset virheflavorit poistuvat haihtuvien yhdisteiden ja tislauslaitteiston kuparipintojen päästessä kosketuksiin toisiinsa. Tisleen ensimmäiset litrat (esitisle) ja viimeiset litrat (jälkitisle) hävitetään. Keskitisle otetaan talteen ja käytetään akvavitin valmistukseen. Norjalaisen akvavitin tuotannossa kerätyn keskitisleen jälkipään leikkauskohta on varhaisempi kuin muilla saman luokan tuotteilla. Siksi norjalaisen akvavitin maustetisle maistuu raikkaammalta ja kevyemmältä muihin saman luokan tuotteisiin verrattuna.

Ennen kypsytystä tapahtuva sekoittaminen

Maustetisle(et) voidaan lisätä suoraan puisiin kypsytystynnyreihin tai ne voidaan sekoittaa etanolin, veden, sokerin tai maseroitujen mausteiden kanssa sekoittajan harkinnan mukaan.

Tynnyrikypsytys

Akvavitia eli maustettua viinaa kypsytetään Norjassa puutynnyreissä vähintään kuusi kuukautta silloin, kun tynnyrin tilavuus on alle 1 000 litraa, ja 12 kuukautta tynnyrin tilavuuden ollessa yli 1 000 litraa. Erikokoisiin tynnyreihin sovelletaan eripituisia kypsytysaikoja, koska tynnyrin pinta-ala vaikuttaa makukomponenttien uuttumiseen ja haihtuvien yhdisteiden haihtumiseen ja näin ollen akvavitin maun muodostumiseen. Pieniin tynnyreihin verrattuna suurten tynnyrien pinta-ala on pienempi tynnyrin tilavuuteen nähden, ja siksi kypsytysaika on pitempi maun varmistamiseksi. Perinteisesti on valmistettu akvaviteja, joiden ikä on vaihdellut kuudesta kuukaudesta aina useaan vuosikymmeneen.

Käytettävät tynnyrit ovat perinteen mukaan tammitynnyreitä, joita on aiemmin käytetty sherryn, madeiran ja portviinin kaltaisten käyneiden alkoholijuomien kypsyttämiseen. Akvavitin kypsytykseen käytetään myös uusia tynnyreitä.

Tynnyrikypsytyksellä on suuri merkitys ”Norsk Akevitt” / ”Norsk Aquavit” / ”Norsk Akvavit” / ”Norwegian Aquavit” -tuotteen aistinvaraisten ominaisuuksien havaitsemisen kannalta, sillä nämä ominaisuudet tekevät tuotteesta akvavitluokassa ainutlaatuisen. Tynnyrikypsytyksen aikana maku- ja väriyhdisteet irtoavat suoraan puusta ja puun makromolekyylien hajoamistuotteista. Näitä molekyylejä ovat muun muassa ligniinijohdannaiset, esimerkiksi erilaiset guajakoliyhdisteet (savuinen, mausteinen ja neilikkainen aromi); eugenoli (neilikkainen aromi); sekä vanilliini, vanilliinihappo ja muut niiden kaltaiset aineet (makea, vaniljainen aromi). Puusta irtoaa myös tanniineja ja muita polyfenoleja sekä tammilaktonia (beeta-metyyli-gamma-oktalaktoni), josta syntyy makeita puun ja kookoksen makuja. Näitä ominaisuuksia ei ole akvaviteissa, joita ei ole kypsytetty tynnyrissä.

Lisäksi puun ja kypsyvän tislatun alkoholijuoman ainesosat reagoivat toisiinsa – yksinomaan puusta kertyvien uuteaineiden ja tisleen omien ainesosien välinen reaktio tuottaa lisää makuyhdisteitä. Näitä molekyylejä ovat muun muassa asetaldehydi ja etikkahappo. Haihtuvien yhdisteiden hapettuminen tislatuista mausteista pehmentää mausteiden makuvaikutelmaa, ja sen ansiosta akvavit tuntuu miellyttävältä eikä polta suuta. Tämä tapahtuu tynnyrin iästä ja sen aiemmasta käyttötarkoituksesta riippumatta.

Myös kypsytysprosessin aikana tapahtuva haihtuvien yhdisteiden haihtuminen muuttaa tislatun alkoholijuoman ominaisuuksia. Kun tynnyristä haihtuu vettä ja etanolia kypsytysprosessin aikana, tynnyrin sisällä olevan tuotteen etanolipitoisuus muuttuu. Tämä vaikuttaa laktonien, tanniinien ja ligniinijohdannaisten kaltaisten makuyhdisteiden liukenevuuteen. Höyryn etanoli-vesisuhde riippuu varastointipaikan lämpötilasta ja kosteudesta.

Tynnyrikypsytys on ainutlaatuinen tekijä ”Norsk Akevitt” / ”Norsk Aquavit” / ”Norsk Akvavit” / ”Norwegian Aquavit” -tuotteen perinteisessä tuotantoprosessissa, ja se erottaa tuotteen muista akvaviteista.

Kypsytyksen jälkeinen sekoitus ja pullotus

Kypsytyksen jälkeen samasta tai eri tuotantoeristä peräisin olevaa norjalaista akvavitia otetaan useammasta tynnyristä ja sekoitetaan toisiinsa maultaan tasapainoisen ja vivahteikkaan akvavitin aikaansaamiseksi. Makua voidaan muunnella pienellä määrällä maustetislettä. Akvavitiin voidaan lisätä sokeria, mutta sen osuus kuiva-ainepitoisuudesta ei saa olla suurempi kuin 15 grammaa litrassa.

Sekoittaja voi säätää lopullisen tuotteen väriä lisäämällä siihen sokerikulööriä. Norjalainen akvavit saa värinsä lähinnä puutynnyrissä kypsyttämisestä, mutta akvavitiin liukenevien värikomponenttien määrässä on eroja tynnyreiden välillä, minkä vuoksi kunkin tynnyrin sisällöllä on oma värinsä. Sekoittaja pyrkii valmistamaan tasalaatuisen lopputuotteen, ja siksi väriä voi olla tarpeen säätää pienellä määrällä sokerikulööriä. Sokerikulööriä lisätään vain väriaineeksi, ei maustamis- tai makeutustarkoituksessa.

Norjalainen akvavit suodatetaan ennen pullotusta, jotta siihen tynnyrikypsytyksen aikana mahdollisesti kertyneet puulastut saadaan poistettua. Akvavit voidaan suodattaa jäähdytyksen yhteydessä jäähdytysvaurioiden estämiseksi pullotetussa tuotteessa.

6. Yhteys maantieteelliseen ympäristöön tai alkuperään

”Norsk Akevitt” / ”Norsk Aquavit” / ”Norsk Akvavit” / ”Norwegian Aquavit” -tuotteen maine ja erityislaatu ovat yhteydessä rajattuun maantieteelliseen ympäristöön.

Maine

Ensimmäiset asiakirjatodisteet akvavitin valmistamisesta Norjassa ovat vuodelta 1531, kun bergeniläinen aatelismies Eske Bille lähetti akvavitia sisältävän paketin Norjan viimeiselle arkkipiispalle Olav Engelbrektssonille. Vuonna 1776 Melbostadin kunnassa Hadelandissa asuva Christopher Blix Hammer julkaisi tutkielman ”Chymiskoeconomisk Afhandling om norske Akeviter, Bær-Tinkturer og Bær-Safter” (suomeksi ”kemiallis-taloudellinen tutkielma norjalaisista akvaviteista, marjauutteista ja marjamehuista”). Tutkielmassa kuvataan akvavitin valmistusta viljapohjaisesta alkoholista erilaisten yrttien ja mausteiden kanssa. Christopher Blix Hammer käsittelee norjalaista akvavitia myös vuonna 1793 julkaisemassaan teoksessa ”Norsk Kogebok” (suomeksi ”norjalainen keittokirja”).

Vaikka ensimmäisten norjalaisten akvavitien valmistuksessa käytettiin viljapohjaista alkoholia, 1830-luvulla perunasta tuli akvavitin ensisijainen raaka-aine. Ensimmäinen merkintä perunan käytöstä alkoholijuomien raaka-aineena Norjassa on vuonna 1791 lähetetyssä kirjeessä Tanska-Norjan kuninkaalle, joka siihen aikaan valvoi alkoholijuomien valmistusta Kööpenhaminasta käsin. Perunanviljelyn aloittaminen pelasti norjalaiset nälänhädältä, sillä näin tärkkelystä pystyttiin tuottamaan peltopinta-alan neliömetriä kohti kolminkertainen määrä viljaan verrattuna. Perunan arvostus kasvoi kun havaittiin, että ohran diastaasien avulla tärkkelys pystyttiin hajottamaan käymiskelpoiseksi sokeriksi, ja perunasta tuli akvavitin valmistuksen ensisijainen raaka-aine.

On yleisesti tunnettua, että norjalaisen akvavitin valmistuksessa käytetään norjalaisia perunoita, ja Norjassa akvavitia juovat myös odottavat asian olevan näin. Siksi se on tärkeä osa norjalaisen akvavitin mainetta.

Maustekauppaperinne juontaa juurensa keskiajalle. Kuminaa ja tillin siemeniä on käytetty ruoansulatuksen edistäjinä terveellisen norjalaisen perinneruoan yhteydessä, ja niistä tuli niin ollen myös maustetun viinan eli akvavitin mausteet.

Norjalainen Lysholmin perhe oli akvavitin tynnyrikypsytyksen edelläkävijä sekä merellä että maalla. Sen historiassa korostuu norjalaisen akvavitin alkuperä.

Akvavitin kypsytys alkoi vuonna 1807. Kaksi vuotta aiemmin Catharina Lysholm oli laivannut viisi tammitynnyrillistä norjalaista akvavitia Itä-Intiaan Throndhjems Prøve -nimisellä prikillä. Koska kapteeni ei saanut norjalaista alkoholia myydyksi, se tuotiin takaisin Norjaan. Akvavitin arveltiin pilaantuneen matkan aikana, mutta maistamisen yhteydessä huomattiin, että juomasta olikin tullut täyteläisempää ja sen laatu oli parantunut.

Lysholmin perhe varjeli tätä salaisuutta tarkoin. Kun perhe perusti tislaamon Trondheimiin vuonna 1821, akvavitia kypsytettiin väkevän viinin tynnyreissä. Maailman vanhin akvavitmerkki ”Linie Aquavit” perustettiin, kun akvavitia kypsytettiin merellä samalla kun kuivattua kalaa vietiin suuria määriä Etelä-Amerikkaan. Nimessä ”linie” tarkoittaa päiväntasaajan ylittämistä, mikä maksimoi kypsytyksen vaikutuksen.

Lysholmin tislaamon varastot rakennettiin Trondheimiin meren rannalle, koska kostean meri-ilman oli havaittu edistävän akvavitin kypsymistä sisämaassa sijaitseviin kuiviin varastoihin verrattuna. Lysholmin tislaamo oli norjalaisen akvavitin tynnyrikypsytyksen edelläkävijä, mutta se ei ollut kuitenkaan ainoa akvavitia tällä tavalla valmistava tislaamo. Lysholmin saavuttama menestys tynnyrissä kypsytetyn akvavitin saralla houkutteli tislaamoja tekemään vuodesta 1856 alkaen samoin, ja tynnyrikypsytyksestä tuli olennainen osa norjalaisen akvavitin tuotantoa. Näiden tislaamojen reseptien perusteella ensiluokkaista akvavitia valmistettaessa kypsytysaika voi olla 20–30 vuotta.

Vuonna 1916 alkoholijuomien valmistus ja kulutus kiellettiin Norjassa lailla. Kun kieltolaki kumottiin vuonna 1927, Norjan hallitus piti alkoholijuomien tuotannon valvonnassaan valtion monopolilla, jossa valtio otti haltuunsa oikeudet kaikkiin aiempiin alkoholiresepteihin, valmistusvälineisiin ja tuotemerkkeihin. Vuonna 2005 päättyneellä 78 vuotta kestäneellä monopolikaudella tuotekehitystä ja tuoteluokkia ei mukautettu markkinoihin. Tämä tarkoitti sitä, että lähes kaikki ennen kieltolakia laaditut reseptit pysyivät muuttumattomina koko tämän ajan. Norjassa säädettiin laki, jossa määritettiin tynnyrikypsytyksen käyttö tuotteen ”Norsk Akevitt” / ”Norsk Aquavit” / ”Norsk Akvavit” / ”Norwegian Aquavit” valmistuksessa akvavitin perinteisten norjalaisten valmistusmenetelmien suojelemiseksi ja sen varmistamiseksi, että kaikki tuotenimeä ”Norsk Akevitt” / ”Norsk Aquavit” / ”Norsk Akvavit” / ”Norwegian Aquavit” kantavat tuotteet ovat mainittujen vaatimusten mukaisia.

Monopoli purettiin vuonna 2005, minkä jälkeen useat uudet valmistajat ovat alkaneet valmistaa norjalaisia akvaviteja edellä mainituilla perinteisillä valmistusmenetelmillä.

Norjalainen akvavit eroaa kansainvälisissä akvavit-piireissä muista akvaviteista juuri järjestelmällisen tynnyrikypsentämisen vuoksi. Sen ansiosta norjalainen akvavit on tullut kansainvälisesti kuuluisaksi laadustaan, ja sen maine on edelleen kasvanut viime vuosina. Norjalaiset akvavitit ovat saaneet lukuisia palkintoja kansainvälisissä kilpailuissa. Niitä ovat esimerkiksi San Francisco World Spirits Competition, China Wine & Spirits Award, International Wine & Spirit Competition, International Spirits Challenge, Berlin International Spirits Competition, New York Spirit competition, Brysselin maailmannäyttely (1897), Kööpenhaminan maailmannäyttely (1888), Bergenin maailmannäyttely (1898) ja Yhdistyneen kuningaskunnan maailmannäyttely (1907).

Erityislaatu

”Norsk Akevitt” / ”Norsk Aquavit” / ”Norsk Akvavit” / ”Norwegian Aquavit” on erityislaatuinen akvavit, jossa käytetään useita erilaisia maustetislereseptejä, sekoitusreseptejä, tynnyrikypsytysaikoja sekä kypsytyksen jälkeisen sekoittamisen reseptejä. Kaikki nämä vaiheet ovat olennaisia norjalaisen akvavitin tyypillisten ominaisuuksien saavuttamiseksi.

Tuotantoprosessi

Käytettävät mausteet

Maustetisleen valmistuksessa käytettävillä mausteilla on olennainen merkitys tuotteen ominaisuuksien kannalta.

Mausteiden tislaus

Maustetisleiden valmistuksessa käytettävien panostislauslaitteistojen koko ja muoto vaikuttavat saatavaan maustetisleeseen ja näin ollen muokkaavat lopputuotteen ominaisuuksia. Panostislauslaitteiston muoto ja koko vaihtelevat valmistajan mukaan, minkä ansiosta kunkin akvavitin valmistajan tuote on ainutlaatuinen. Myös mausteiden keskitislevalikoima vaihtelee valmistajan mukaan, mikä entisestään lisää norjalaisten akvavitien yksilöllisyyttä.

Tynnyrikypsytys

Tynnyrikypsytyksessä ”Norsk Akevitt” / ”Norsk Aquavit” / ”Norsk Akvavit” / ”Norwegian Aquavit” saa ainutlaatuisen makunsa, arominsa ja aistinvaraiset ominaisuutensa. Tynnyrikypsytyksessä syntyvien makukomponenttien vuoksi norjalainen akvavit nautitaan huoneenlämpöisenä toisin tynnyrissä kypsyttämättömät akvavitit, jotka yleensä nautitaan jäähdytettynä.

Inhimilliset tekijät

”Norsk Akevitt” / ”Norsk Aquavit” / ”Norsk Akvavit” / ”Norwegian Aquavit” -tuotteen valmistukseen osallistuvien henkilöiden kokemus ja asiantuntemus ovat olennaisia tuotteen tunnetun perinteisen laadun varmistamiseksi.

Tislaaja

Tislaaja vastaa käytettävien maustetisleiden valmistuksesta. Tislaajan tietämys ja kokemus ovat olennaisia oikeanlaatuisen keskitisleen valmistuksessa.

Sekoittaja

Sekoittaja sekoittaa akvavitin ennen tynnyrikypsytystä haju- ja makuaistinsa sekä tietämyksensä avustamana. Kypsytyksen tulos riippuu sekoittajan ennakkoarviosta kypsytysprosessista sekä tuntumasta siitä, mikä vaikutus kypsytyksellä on akvavitiin. Kypsytyksen jälkeen sekoittajalla on tärkeä tehtävä tynnyrien sisällön sekoittamisessa tasaisen ja korkealaatuisen tuotteen saamiseksi.

7. Euroopan unionin tai kansalliset/alueelliset säännökset

Perusvaatimukset on annettu asetuksessa (EY) N:o 110/2008 sellaisena kuin ne on sisällytetty ETA-sopimukseen ja pantu Norjassa täytäntöön tislatuista alkoholijuomista ja aromatisoiduista juomista 11. lokakuuta 2006 annetun määräyksen N:o 1148 2 §:llä.

Kaikkien nimellä ”Norsk Akevitt” / ”Norsk Aquavit” / ”Norsk Akvavit” / ”Norwegian Aquavit” merkityt ja myytävät tuotteet on suojattu Norjassa tislatuista alkoholijuomista ja aromatisoiduista juomista annetun asetuksen III luvun 6a §:ssä olevilla erityisillä määräyksillä, ja niiden on siksi oltava niiden mukaisia:

Tämän Norjassa annetun asetuksen 6a §:n mukaan akvavit on valmistettava Norjassa, 95 prosenttia raaka-aineena käytettävistä perunoista on kasvatettava Norjassa ja etyylialkoholi ja akvavit on valmistettava Norjassa. Lisäksi akvavitia täytyy kypsyttää Norjassa puisissa tynnyreissä vähintään kuusi kuukautta, kun tynnyrin tilavuus on alle 1 000 litraa, ja vähintään 12 kuukautta, kun tynnyrin tilavuus on yli 1 000 litraa.

8. Hakija:

Norja Norjan maatalous- ja elintarvikeministeriö P.O. BOX 8007 Dep. 0030 Oslo NORJA

9. Täydennys maantieteelliseen merkintään

—

10. Merkintöjä koskevat erityiset säännöt

—

(1) EUVL L 130, 17.5.2019, s. 1.