P6_TA(2007)0050

Kansainvälisen terrorismin torjunnan ulkoinen ulottuvuus

Euroopan parlamentin päätöslauselma kansainvälisen terrorismin torjunnan ulkoisesta ulottuvuudesta (2006/2032(INI))

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon Euroopan perustuslaista tehdyn sopimuksen,

- ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston 6 ja 7 artiklan,

- ottaa huomioon 10. joulukuuta 1948 annetun ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen,

- ottaa huomioon Roomassa 4. marraskuuta 1950 ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen,

- ottaa huomioon Strasbourgissa 27. tammikuuta 1977 allekirjoitetun Euroopan neuvoston yleissopimuksen terrorismin vastustamisesta,

- ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien 13 nykyistä asiakirjaa ja vuonna 2005 hyväksytyt neljä asiakirjaa, jotka eivät ole vielä voimassa, kansainvälisen terrorismin torjunnasta ja hävittämisestä, turvallisuusneuvoston päätöslauselmat 1368, 1373(2001) ja 1267(1999) ja yleiskokouksen 8. syyskuuta 2006 antaman päätöslauselman A/RES/60/288 Yhdistyneiden Kansakuntien maailmanlaajuisesta terrorisminvastaisesta strategiasta ja sen liitteenä olevan toimintasuunnitelman,

- ottaa huomioon YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1267(1999), jonka Euroopan unioni on pannut täytäntöön tiettyihin Osama bin Ladenia, al-Qaida-verkostoa ja Talebania lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä 27. toukokuuta 2002 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 881/2002 [1],

- ottaa huomioon vuoden 2005 YK:n maailmankokouksen päätelmät terrorismista (yleiskokouksen päätöslauselma A/RES/60/1),

- ottaa huomioon YK:n pääsihteerille 13. marraskuuta 2006 esitellyn korkean tason työryhmän raportin "Alliance of Civilisations" (kulttuurien liitto),

- ottaa huomioon Washingtonin sopimuksen 5 artiklaan sisältyvän kollektiivista puolustusta koskevan lausekkeen, johon Naton jäsenet vetosivat 12. syyskuuta 2001 määritellen World Trade Centeriin 11. syyskuuta 2001 kohdistuneen terrori-iskun Yhdysvaltoihin ulkoa suunnatuksi iskuksi,

- ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston 12. joulukuuta 2003 hyväksymän Euroopan unionin turvallisuusstrategian - Turvallisempi Eurooppa oikeudenmukaisemmassa maailmassa - sekä samana päivänä hyväksytyn joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen Euroopan unionin strategian,

- ottaa huomioon selvityksen "A Human Security Doctrine — The Barcelona Report of the Study Group on Europe's Security Capabilities", joka esiteltiin EU:n yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) korkealle edustajalle 15. syyskuuta 2004,

- ottaa huomioon 25. ja 26. maaliskuuta 2004 Brysselissä kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät ja erityisesti Eurooppa-neuvoston 25. maaliskuuta 2004 antaman terrorisminvastaisen julkilausuman, joka sisältää yhteisvastuulausekkeen,

- ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston 21. syyskuuta 2001 hyväksymän terrorisminvastaisen toimintasuunnitelman ja neuvoston 15. kesäkuuta 2004 päivätyn tarkistetun toimintasuunnitelman/työohjelman, jonka Eurooppa-neuvosto vahvisti kokouksessaan 17. ja 18. kesäkuuta 2004,

- ottaa huomioon 14. ja 15. joulukuuta 2005 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston hyväksymän Euroopan unionin terrorisminvastaisen strategian sekä Eurooppa-neuvoston samana päivänä hyväksymän Euroopan unionin strategian radikalisoitumisen ja terroristien värväystoiminnan torjumiseksi,

- ottaa huomioon Madridissa 8.- 11. maaliskuuta 2005 järjestetyn demokratiaa, terrorismia ja turvallisuutta käsitelleen kansainvälisen huippukokouksen päätelmät,

- ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin 27. huhtikuuta 2006 julkistaman raportin "Uniting against terrorism: recommendations for a global counter-terrorism strategy" (A/60/825),

- ottaa huomioon YK:n uhkia, haasteita ja muutosta käsitelleen YK:n korkean tason paneelin 2. joulukuuta 2004 esittämän kertomuksen "A more secure world: our shared responsibility" (Turvallisempi maailma: yhteinen vastuumme) ja YK:n pääsihteerin vuoden 2005 uudistushuippukokoukselle antaman 21. maaliskuuta 2005 päivätyn selvityksen "In larger freedom: towards development; security and human rights for all",

- ottaa huomioon Barcelonassa 27. ja 28. marraskuuta 2005 pidetyssä Euro-Välimeri huippukokouksessa hyväksytyt terrorismin torjuntaa koskevat EU:n ja Välimeren alueen käytännesäännöt,

- ottaa huomioon EU:n ja Yhdysvaltojen 26. kesäkuuta 2004 antaman julkilausuman terrorismin vastustamisesta, 20. kesäkuuta 2005 antaman julkilausuman keskinäisen yhteistyön vahvistamisesta terrorismin leviämisen estämiseksi ja torjumiseksi ja 21. kesäkuuta 2006 antaman julkilausuman Wienin huippukokouksen johdosta, ja panee erittäin huolestuneena merkille CIA:n salaisen vangitsemisohjelman, jonka olemassaolon presidentti Bush vahvisti 6. syyskuuta 2006,

- ottaa huomioon 10. toukokuuta 2005 pidetyssä EU:n ja Venäjän 15. huippukokouksessa allekirjoitetun etenemissuunnitelman Euroopan unionin ja Venäjän välisen ulkoisen turvallisuuden alueen perustamisesta,

- ottaa huomioon viimeaikaiset havainnot äärimmäisen vaarallisista terroristijärjestöistä Italiassa ja Ranskassa,

- ottaa huomioon 27. tammikuuta 2003 EU:n ja Kaakkois-Aasian kansojen liiton (ASEAN) 14. ministerikokouksessa allekirjoitetun EU:n ja ASEANin yhteisen julkilausuman terrorisminvastaisesta yhteistyöstä,

- ottaa huomioon EU:n ja Afrikan yhtenäisyysjärjestön (OAU) 11. lokakuuta 2001 allekirjoittaman yhteisen julkilausuman terrorismista,

- ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien täysivaltaisen diplomaattikokouksen 17. heinäkuuta 1998 hyväksymän Kansainvälisen rikostuomioistuimen Rooman perussäännön,

- ottaa huomioon komission 29. marraskuuta 2005 esittämän tiedonannon neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle "terrorismin rahoituksen ehkäisemisestä ja estämisestä kansallisen tason koordinointia parantamalla ja kolmannen sektorin läpinäkyvyyttä lisäämällä", johon sisältyy suositus jäsenvaltioille (KOM(2005)0620), sekä komission 1. joulukuuta 2005 päivätyn muistion "Terrorismin rahoitus: uudet suuntaviivat jäsenvaltioille kansallisen tason koordinointirakenteista sekä voittoa tavoittelemattoman sektorin heikoista kohdista" (MEMO/05/460),

- ottaa huomioon 7. kesäkuuta 2005 Eurooppa-neuvostolle ja neuvostolle antamansa suosituksen Euroopan unionin terrorisminvastaisesta toimintasuunnitelmasta [2],

- ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,

- ottaa huomioon ulkoasiainvaliokunnan mietinnön ja kehitysyhteistyövaliokunnan sekä kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnot (A6-0441/2006),

A. katsoo, että kansainvälinen terrorismi ja sen ideologia on nykyisin yksi suurimmista uhista kansainvälisen yhteisön turvallisuudelle, rauhalle, vakaudelle ja demokraattisille arvoille ja etenkin välitön uhka Euroopan kansalaisille, EU:n jäsenvaltioille, demokratialle ja oikeusvaltion periaatteelle, jotka ovat Euroopan unionin perusarvoja,

B. on tietoinen terrorismin, siihen turvautuvien järjestöjen ja sitä tukevien, rahoittavien ja omiin tarkoituksiinsa harjoittavien valtioiden ja ei-valtiollisten toimijoiden hajanaisuudesta; on tietoinen myös tämän ilmiön äkillisyydestä ja ennustamattomuudesta, jotka edellyttävät kykyä tarttua tilaisuuteen (tämä pätee erityisesti radikaaliryhmiin, jotka julistavat puolustavansa islamia), ja sitä, että ilmiön torjumiseksi unioni tarvitsee aktiivisia ennaltaehkäiseviä toimia sen sijaan, että asioihin puututtaisiin vasta jälkeenpäin,

C. ottaa huomioon, että Euroopasta on tullut mittavien ja suunniteltujen hyökkäysten kohde toisin kuin aikaisemmin, jolloin Euroopasta tarjottiin lähinnä logistista tukea,

D. katsoo, että terrorismin torjunta on Euroopan unionin painopiste ja sen ulkoisen toiminnan keskeinen osa Euroopan turvallisuusstrategian mukaisesti,

E. katsoo, että EU:n rajojen ulkopuoliseen turvallisuuteen pyrittäessä olisi noudatettava ihmisten turvallisuutta koskevaa doktriinia, eli ihmisoikeuksien ensisijaisuutta, monenkeskisyyden välttämättömyyttä, paikallistilanteen tuntemukseen perustuvaa alhaalta ylös suuntautuvaa lähestymistapaa, alueellista keskittymistä ja selkeän ja legitiimin poliittisen vallan vahvistamista,

F. ottaa huomioon, että Euroopan unionilla on oma terrorisminvastainen strategia, jonka on liityttävä monenkeskiseen strategiaan ja perustuttava ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion periaatteiden ehdottomaan kunnioittamiseen, sillä terrorismi on suora hyökkäys molempia vastaan ja kaikki näiden puitteiden ulkopuolinen toiminta merkitsee demokratian epäonnistumista,

G. katsoo, että terrorismi on aina rikollista ja tuomittavaa, kaikissa olosuhteissa, paikasta ja tekijästä riippumatta, eikä sitä saa missään tapauksessa käyttää poliittisiin tavoitteisiin pyrittäessä,

H. katsoo, että terrorismin uhrit edustavat moraalista esimerkkiä yhteiskunnillemme ja demokratialle ja että julkisen vallan pitäisi kuunnella heidän ääntään ja varmistaa, että heidän mielipiteensä otetaan huomioon taisteltaessa niitä vastaan, joiden takia he ovat vastoin tahtoaan joutuneet keskeiseen rooliin,

I. katsoo, että terroristiryhmät käyttävät värväämis- ja soluttautumisstrategioissaan hyväkseen äärimmäistä köyhyyttä, ihmisoikeuksien ja perustuslaillisen hallinnon puutteellista noudattamista, kollektiivista turhautumista, ongelmia koulutuksen saatavuudessa sekä sosiaalista syrjäytymistä,

J. katsoo, että poliittisesta, sosiaalisesta, taloudellisesta, etnisestä, uskonnollisesta ja muunlaisesta syrjinnästä sekä demokratian ja ihmisoikeuksien puutteesta kärsivät yhteiskunnat tarjoavat ihanteellisen kasvualustan terrorismille,

K. katsoo tehokkaan terrorisminvastaisen toiminnan edellyttävän, että tunnetaan perinpohjaisesti se terroristijärjestö, jota vastaan taistellaan, sen ideologia ja sosiaalinen, poliittinen, taloudellinen ja uskonnollinen syntytausta, josta terroristit ja heidän kannattajansa ammentavat vaikuttimensa,

L. katsoo, että on ryhdyttävä erityistoimiin jokaisen terroristijärjestön torjumiseksi, ottaen huomioon, että jokaisella niistä on omat tavoitteensa, organisaationsa ja toimintatapansa, ja että toimiin on erityisesti ryhdyttävä Al-Qaida-järjestöä vastaan,

M. ottaa huomioon, ettei terrorismin uhka rajoitu vain tietyille maantieteellisille alueille vaan että terroristijärjestöjä on niin EU:n rajojen sisä- kuin ulkopuolellakin, ja ne ovat useasti osoittaneet kykenevänsä iskuihin ja väkivallantekoihin kaikissa maanosissa ja samanaikaisesti useita maita vastaan,

N. ottaa huomioon, että niin yksittäiset jäsenvaltiot kuin Euroopan unioni ja koko sen toimielinjärjestelmäkin ovat jo joutuneet tai saattavat joutua suoraan kansainvälisen terrorismin kohteeksi,

O. katsoo tähän mennessä saatujen lohduttomien kokemusten osoittavan, ettei mikään jäsenvaltio kykene yksin torjumaan terrorismia tuloksekkaasti ja että Euroopan unionin on sen vuoksi välttämätöntä ensimmäiseksi laatia yhteinen terrorisminvastainen ohjelma, joka mahdollistaa turvautumisen kaikkiin oikeusvaltioperiaatteen mukaisiin ja Euroopan unionin käytettävissä oleviin välineisiin ja keinoihin, ja toiseksi vakiinnuttaa tehokas ja demokraattisesti valvottu kansainvälinen terrorisminvastainen yhteistyö,

P. katsoo, että tehokkaassa terrorismin torjunnassa on välttämätöntä vahvistaa transatlanttista yhteistyötä ja koordinaatiota ja että on ehdottoman välttämätöntä panna tinkimättä täytäntöön EU:n ja Yhdysvaltojen vuonna 2004 terrorismin torjunnasta antama julistus, EU:n ja Yhdysvaltojen terrorismin leviämisen estämistä ja torjuntaa koskevasta yhteistyöstä vuonna 2005 antama yhteinen julistus sekä EU:n ja Yhdysvaltojen Wienin huippukokouksessa 21. kesäkuuta 2006 antama julistus kokonaisuudessaan,

Q. katsoo, että kansainvälisen terrorismin torjunta vaatii turvallisuuden sisäisten ja ulkoisten aspektien välistä vahvaa yhteyttä ja että EU:n on pyrittävä holistiseen, koherenttiin ja pilarien rajat ylittävään lähestymistapaan tähän haasteeseen vastattaessa,

R. on tietoinen, että terrorismin maailmanlaajuisuus edellyttää samalla tavoin maailmanlaajuisia vastatoimia, joilla ilmiöön pystytään puuttumaan kokonaisvaltaisesti niin turvallisuuden, politiikan, talouden, yhteiskunnan kuin kulttuurinkin kannalta,

S. ottaa huomioon, että Euroopan unioni perustuu muun muassa Kööpenhaminan kriteereissä ilmaistuihin arvoihin ja että näitä arvoja olisi edistettävä kaikkialla maailmassa ainoana tapana torjua terrorismia pitkällä aikavälillä,

T. on tietoinen siitä, että terrorismin torjunnan ulkoiset ja sisäiset ulottuvuudet ovat yhteydessä toisiinsa ja erottamattomia,

U. katsoo, että ennaltaehkäisy ja sen vuoksi tiedustelupalvelujen raporttien perinpohjainen huomioon ottaminen ovat terrorismintorjunnan perustekijöitä kuten eri iskut ovat osoittaneet,

V. katsoo, että unionin terrorisminvastaisten toimien tehokkuuden varmistamiseksi unionin toimielinten, jäsenvaltioiden ja niiden tiedustelupalvelujen sekä asiaan erikoistuneiden unionin elinten (Europol, Eurojust) on ehdottomasti toimittava tiiviissä yhteistyössä ja niiden välistä tietojenvaihtoa on parannettava,

W. katsoo, että EU:n terrorismin torjunnan koordinaattorilla on keskeinen rooli ja että hänelle täytyy antaa laajempi toimivalta ja enemmän voimavaroja,

X. katsoo, että unionin on suunniteltava aktiivisia ennaltaehkäiseviä, suojelevia ja painostavia toimia kansainvälisen terrorismin torjumiseksi tehokkaasti sen sijaan, että asioihin puututtaisiin vasta jälkeenpäin,

Y. katsoo, että kansainvälisen terrorismin ja sen ideologian tehokkaiden torjuntatoimien on perustuttava unionin ja sen jäsenvaltioiden aitoon vakaumukseen ja voimakkaaseen määrätietoisuuteen sekä saatava taakseen harkittu ja asioihin perehtynyt julkinen mielipide,

Z. katsoo, että jäsenvaltioiden ei tule viivytellä pannessaan täytäntöön terrorismin torjuntaan liittyvät sitoumukset, jotka perustuvat sekä unionin että kansainvälisellä tasolla tehtävään terrorisminvastaiseen yhteistyöhön,

AA. katsoo, että jonkin nimenomaisen kulttuurin, sivilisaation tai uskonnon tuomitseminen terrorismin torjunnan nimissä on virhe, joka voi vaikuttaa juuri päinvastaisella tavalla kuin on tarkoitettu,

AB. ottaa huomioon, että islamilainen terrorismi liittyy muslimimaailman konflikteihin ja taisteluihin vallasta ja luonnonvaroista kuten öljystä ja että sen uhrien joukossa on myös muslimeja,

Kansainvälisen terrorismin torjunnan ulkoisen ulottuvuuden perusperiaatteet

1. tukee tarvetta maailmanlaajuisen terrorisminvastaisen toiminnan strategiseen tavoitteeseen ihmisoikeuksia kunnioittaen, minkä perimmäisenä tavoitteena on tehdä Euroopan unionista turvallisempi ja mahdollistaa, että sen kansalaiset voivat hyötyä aidosti vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvasta alueesta; yhtyy neuvoston näkemykseen, jonka mukaan muita terrorismin muotoja väheksymättä vakavimman uhkan Euroopalle aiheuttavat nykyisin radikaalit väkivaltaiset ryhmät, jotka julistavat kannattavansa islamia, kuten Al-Qaida-verkosto ja sen yhteydessä toimivat tai sen aatemaailman innoittamat ryhmät;

2. korostaa, että Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä kumppanimaiden on laadittava maailmanlaajuinen terrorisminvastainen strategia, joka perustuu myös Yhdistyneiden Kansakuntien toimintaa ohjaaville perusperiaatteille, käymällä rakentavaa ja varteenotettavaa kansojen ja kansakuntien sekä kulttuurien, uskontojen ja sivilisaatioiden välistä vuoropuhelua, jossa otetaan huomioon kunkin osapuolen käsitykset ja huolenaiheet ja noudatetaan kansainvälistä oikeutta;

3. pyytää komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan, että eräitä eri diasporista lähtöisin olevia Euroopan alueella eläviä ihmisryhmiä ei leimata, etenkin tukemalla politiikkoja, joilla torjutaan muukalaisvihaa ja maahanmuuttaja- ja pakolaisyhteisöihin kohdistuvia ihmisoikeusloukkauksia, sekä tukemalla maahanmuuttajien tai maahanmuuttajajärjestöjen kehitysapuhankkeita;

4. pahoittelee, ettei vuonna 2005 pidetyssä YK:n huippukokouksessa päästy sopimukseen terrorismin kattavasta määritelmästä, ja korostaa, että kansainvälinen terrorismi on määriteltävä yleisesti hyväksytyllä tavalla; kehottaa tämän vuoksi neuvostoa hyväksymään yhteisen kannan, jossa vahvistetaan terrorismin määritelmä terrorismin torjumisesta 13. kesäkuuta 2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/475/YOS [3] mukaisesti ja otetaan huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin Kofi Annanin ehdottama määritelmä [4];

5. vaatii toteuttamaan pikaisesti asianmukaisen ja kattavan poliittisen toimenpidepaketin, joka on hyväksytty korkeimmalla poliittisella tasolla Euroopan unionin terrorisminvastaisen strategian ja toimintasuunnitelman sekä radikalisoitumisen ja terroristien värväystoiminnan torjuntastrategian yhteydessä siten, että näissä asiakirjoissa esitetyt varteenotettavat mekanismit ja muut ehdotukset konkretisoituvat mahdollisimman pian paikan päällä selkeinä ja tehokkaina terrorisminvastaisina toimenpiteinä;

6. on tyytyväinen yleiskokouksen 8. syyskuuta 2006 hyväksymään Yhdistyneiden Kansakuntien terrorisminvastaiseen strategiaan ja sen liitteenä olevaan toimintasuunnitelmaan; korostaa tarvetta torjua kaikin käytettävissä olevin keinoin terrorismia kaikissa sen ilmenemismuodoissa YK:n peruskirjan mukaisesti, kuten turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 1624 (2005) ilmaistaan; on huolissaan kansainvälisen terrorismin torjuntaa koskevan maailmanlaajuisen yleissopimuksen hyväksymisen viivästymisestä; kehottaa unionin toimielimiä ja jäsenvaltioita työskentelemään hellittämättä päästäkseen kansainväliseen yhteisymmärrykseen, jotta voidaan aluksi hyväksyä maailmanlaajuinen yleissopimus ja myöhemmin toteuttaa tehokkaasti mainitussa strategiassa ja toimintasuunnitelmassa esitetyt toimenpiteet;

7. pahoittelee, että selvästä terrorismiuhkasta huolimatta tietyt jäsenvaltiot eivät vielä ole allekirjoittaneetja/tai ratifioineet joitakin Yhdistyneiden Kansakuntien 17 terrorisminvastaisesta yleismaailmallisesta asiakirjasta; korostaa, että toistaiseksi vain kaksi maata on ratifioinut 13 yleissopimusta ja että 78 muuta maata on ratifioinut niistä 12 tai liittynyt niistä 12:een; on erityisen huolestunut siitä, että 33 muuta maata on ratifioinut näistä kansainvälisistä yleissopimuksista enintään kuusi tai liittynyt niistä enintään kuuteen;

8. pyytää niitä Euroopan unionin jäsenvaltioita ja näiden kumppaneita, jotka eivät vielä ole vahvistaneet näiden yleissopimusten tehokkaalle täytäntöönpanolle välttämättömiä kansallisia lakeja, tekemään sen pikaisesti ja tiedottamaan siitä välittömästi Yhdistyneiden Kansakuntien asiasta vastaaville elimille;

9. suosittaa, että Euroopan unioni käyttää ulkoisissa toimissaan asianmukaisia keinoja kannustaakseen maita liittymään kaikkiin yleisiin terrorismin torjuntaa koskeviin sopimuksiin ja laatimaan tarvittaessa kyseisten sopimusten ja pöytäkirjojen määräysten täytäntöön panemiseksi välttämätöntä kansallista lainsäädäntöä käyttämällä hyväkseen myös YK:n teknistä asiantuntemusta;

10. vaatii, että kansainvälisen terrorismin torjumista koskevissa unionin ulkoisissa toimissa keskitytään aluksi ennaltaestämään radikaali- tai ääriryhmien turvautuminen terrorismiin strategiana tavoitteidensa saavuttamiseksi; kehottaa jäsenvaltioita lisäämään toimielintensä kykyä torjua terrorismia; katsoo, että Euroopan unionin terrorisminvastaisessa strategiassa asetetut ennaltaehkäisyä koskevat tavoitteet ovat yleisesti ottaen sopusoinnussa tämän päämäärän kanssa;

11. pyytää EU:ta varmistamaan, että terrorismin torjunnan alalla hyväksytyt toimenpiteet eivät johda siihen, että rajoitetaan etelän maiden tiedotusvälineiden mahdollisuuksia käsitellä täysin riippumattomasti köyhien ja heikossa asemassa olevien väestöjen oikeuksia koskevia kysymyksiä, sillä tiedot näistä kysymyksistä ovat olennainen tekijä kyseisille maille annettavaa konkreettista apua määriteltäessä;

12. kehottaa maita, joiden kanssa EU on aloittanut jäsenyysneuvottelut tai jotka ovat ilmaisseet aikomuksensa liittyä Euroopan unioniin, ryhtymään välittömästi toimiin hajottaakseen kansallismieliset ja kiihkomieliset järjestöt, jotka vastustavat avoimesti unionin demokraattisia periaatteita ja lietsovat vihamielisyyttä ja rotuvihaa;

13. korostaa, että on välttämätöntä levittää järjestelmällisesti sanomaa kaikkien valtiollisten ja muiden toimijoiden harjoittaman terrorismin tuomittavuudesta kaikissa olosuhteissa ja kaikissa kulttuurissa riippumatta siitä, millaisia poliittisia, filosofisia, ideologisia, rodullisia, etnisiä, uskonnollisia tai mitä tahansa muita perusteluja sen oikeuttamiseksi käytetään, ja poistaa kaikki sellaiset tekijät, joita terroristit voivat hyödyntää, kuten uhrien epäinhimillinen kohtelu, väkivaltaisten selkkausten puhkeaminen ja pitkittyminen, huono hallintotapa, kansalaisoikeuksien tai ihmisoikeuksien loukkaukset, uskontoon ja etnisiin syihin perustuva syrjintä sekä poliittinen ja yhteiskunnallis-taloudellinen syrjäytyminen;

14. pitää aivan yhtä oleellisena sitä, että kansainvälisen terrorismin vastaisilla unionin ulkoisilla toimilla pyritään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntöä tässä asiassa kunnioittaen vaikeuttamaan terroristien mahdollisuutta käyttää iskujensa toteuttamiseen tarvittavia keinoja esimerkiksi estämällä heitä matkustamasta, käyttämästä tiedotusvälineitä ja harjoittamasta käännytystyötä, käyttämästä Internetiä tarkoituksiinsa, saamasta taloudellista tukea, osallistumasta rahanpesuun, saamasta käyttöönsä tavanomaisia aseita, ydinaseita taikka biologisia, kemiallisia tai radiologisia aseita sekä saavuttamasta helposti tavoitteitaan ja toivottuja vaikutuksia;

15. katsoo, että Euroopan unionin terrorisminvastaisen strategian mukaiset suojatoimet ovat tämän tavoitteen suuntaisia mutta että niiden todellinen teho vaihtelee suuresti ja tarjolla on paljon muitakin unionin ulkoiseen toimintaan liittyviä mahdollisuuksia;

16. toistaa, että on tarpeen torjua laittomia pääomavirtoja ja rahanpesua unionissa (panemalla joulukuuhun 2007 mennessä täytäntöön rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26. lokakuuta 2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/60/EY [5]) ja muualla sekä valvoa tehokkaasti useita islamilaisia hyväntekeväisyysjärjestöjä;

17. muistuttaa, että jäsenvaltioilla on valvontavelvollisuus, ja suosittaa kaikkien unionin käytettävissä olevien välineiden määrätietoista käyttämistä unionin ulkoisissa toimissa, joiden tarkoituksena on tarvittaessa seuraamusten tai pakkokeinojen avulla saada maat, jotka tukevat terroristiryhmiä ja organisoivat, rahoittavat, edistävät tai muuten tukevat terroristien toimintaa, luopumaan siitä;

18. tukee varauksetta toimia, joilla lisätään valtioiden valmiuksia ennaltaehkäistä terrorismia edistämällä oikeusvaltion periaatetta, ihmisoikeuksien kunnioittamista ja tehokkaiden rikosoikeudellisten järjestelmien luomista samoin kuin laadukkaalla koulutuksella, osoittamalla suvaitsevaisuutta eri uskontoja ja kulttuureja kohtaan; vetoaa tätä varten kaikkiin kansainvälisen yhteisön valtioihin, jotta ne kieltäisivät terroritekoihin yllyttämisen lailla ja estäisivät tällaisen toiminnan, kuten 8. syyskuuta 2006 päivätyssä Yhdistyneiden Kansakuntien maailmanlaajuisessa terrorismin vastaisessa strategiassa vaaditaan;

19. katsoo torjuntavalmiuksien parantamisen edellyttävän myös, että valtiot vastustavat tiukasti terrorismin rahoittamista konkreettisilla toimenpiteillä, valvovat kuljetusten turvallisuutta (Euroopan kriittisen infrastruktuurin suojeluohjelman (EPCIP) (KOM(2004)0702) mukaisesti), hyödyntävät Internetin tarjoamia mahdollisuuksia terrorismin torjunnassa, parantavat mahdollisten terrori-iskun kohteiden suojelua ja iskujen torjuntavalmiutta sekä valmiuttaan estää terroristeja hankkimasta tavanomaisia aseita tai ydinmateriaalia taikka biologisia, kemiallisia ja radiologisia aineita;

20. korostaa, että terrorisminvastaisten toimien yhteydessä on välttämätöntä puolustaa edelleen ihmisoikeuksia ja perusvapauksia käytettävissä olevin kansainvälisin keinoin ottaen samalla huomioon, että ihmisoikeudet ovat yleismaailmallinen perusarvo ja olennainen osa Euroopan ulkoisia toimia ja että näiden oikeuksien loukkaaminen tosiasiassa selkeästi haittaa terrorisminvastaisia toimia ja merkitsee demokratian epäonnistumista; katsoo siksi, että vain lailliset keinot voivat olla tehokkaita kansainvälisen terrorismin torjunnassa ja että kaikki riippumattoman kansainvälisen valvonnan ulkopuolelle jäävä toiminta, kuten poikkeukselliset luovutukset tai kansainvälisen oikeusjärjestelmän ulkopuolella toimivat vankilat, pitäisi kieltää kansainvälisessä oikeudessa;

21. pitää ratkaisevana sitä, että terrorismin torjuntaan varataan riittävästi henkilöstöä ja määrärahoja; tukee tässä suhteessa useita komission ehdotuksia; ehdottaa, että Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan (ETPP) terrorisminvastaisten toimien yhteiset kulut rahoitetaan Euroopan unionin talousarviosta; kannattaa sellaisen kansainvälisen rahaston perustamista, josta myönnetään taloudellista tukea niille valtioille, joilla on niukimmat voimavarat, jotta ne pystyvät hoitamaan tehokkaasti terrorismin torjumiseen liittyvät velvoitteensa;

22. katsoo, että erilaisten terrorismin ehkäisyyn ja torjuntaan liittyvien toimien rahoittamiseen tarkoitettujen tukien sisällyttäminen kehitysapuun vaarantaisi vain entistä enemmän julkisen kehitysavun käsitteen ja sen perimmäisen tarkoituksen eli köyhyyden poistamisen;

23. vaatii, että kaikissa terrorismin vastaisen sekä seurantateknologian ja tiedonvaihtojen alan yhteistyön kehittämistä koskevissa Euroopan unionin ohjelmissa olisi oltava rahoituslauseke, jossa osa määrärahoista varataan perusoikeusasioihin sekä jälkikäteen suoritettaviin riippumattomiin vaikutustenarviointeihin;

24. painottaa voimakkaasti jäsenvaltioille sitä seikkaa, että mikään ei voi oikeuttaa avun siirtämiseen mailta, jotka pyrkivät köyhyyden vähentämiseen ja vuosituhattavoitteiden toteuttamiseen, niiden maiden hyväksi, jotka ovat suoraan mukana terrorismin vastaisessa sodassa;

25. muistuttaa, että innovoivien rahoitusvälineiden käyttöönoton tuomat rahalliset lisäresurssit eivät voi korvata julkisen kehitysavun alalla jo tehtyjä sitoumuksia, sekä katsoo, että näitä uusia resursseja, sitten kun ne ovat saatavilla, ei tule käyttää terrorismin ehkäisy- tai torjuntatoimien rahoittamiseen köyhyyden torjunnan kustannuksella, johon varat on ehdottomasti suunnattava;

26. kiinnittää huomiota, että yhteisen lähestymistavan kehittäminen Euroopan unionin ulkorajojen hallintaan voisi olla yksi terrorismin torjunnan osa-alue, ja on huolissaan, että rajavalvonnasta vastaavien viranomaisten käytössä olevien teknisten varusteiden laatutaso ei ole kaikkialla yhtä korkea;

27. korostaa kansalaisyhteiskunnan ja valtiosta riippumattomien järjestöjen ratkaisevaa merkitystä kulttuurien ja uskontojen välisen yhteisymmärryksen edistämisessä rakentavan vuoropuhelun kautta;

28. katsoo, että on ensiarvoisen tärkeää kehittää kulttuurien välistä vuoropuhelua ja muita luottamusta lisääviä toimia EU:n sisä- ja ulkopuolella ja että ensimmäinen vaatimus on saavuttaa EU:n sisällä yhteisymmärrys siitä, mitä kulttuurien välisen vuoropuhelun käsitteellä tarkoitetaan; lisäksi katsoo, että on välttämätöntä tutkia, millaiset tekijät edesauttavat muslimien radikalisoitumista ja värväytymistä Euroopan sisällä ja sen ulkopuolella;

Euroopan unionin käytettävissä olevat keinot terrorisminvastaisissa ulkoisissa toimissa

29. korostaa, että Euroopan unionilla on käytössään monenlaisia terrorisminvastaisiin ulkoisiin toimiin liittyviä reagointitapoja ja että jäsenvaltioiden on yhteensovitettava ja käytettävä johdonmukaisesti poliittisia välineitään, torjunta- ja varokeinojaan, poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön välineitään sekä tiedustelua ja koulutusta samoin kuin kaikkia muitakin Yhdistyneiden Kansakuntien edellyttämiä ja tukemia monenvälisen strategian mukaisia torjuntavälineitä;

30. muistuttaa 28. syyskuuta 2006 hyväksyttyyn päätöslauselmaan [6] sisältyvistä suosituksista ja painottaa erityisesti, että tehokas toiminta köyhyyden torjumiseksi vaikeutuu entisestään, jos kehitysyhteistyön piiriin otetaan mukaan monia sellaisia tavoitteita, jotka liittyvät vain välillisesti jos lainkaan kehityspolitiikkaa koskevassa eurooppalaisessa konsensuksessa määriteltyyn strategiaan ja vuosituhannen kehitystavoitteiden (joita varten YK arvioi vuosittaisen 50 miljardin dollarin ylimääräisen avun olevan tarpeen) saavuttamiseen;

31. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita harjoittamaan sellaista terrorismin vastaista politiikkaa, joka ei vaaranna eurooppalaisen kehitysyhteistyön tuomia ratkaisuja niiden strategioiden laatimisessa ja täytäntöönpanossa, joilla pyritään tehokkaaseen köyhyyden torjuntaan ja yhä pitempään jatkuvien väkivaltaisten konfliktien ehkäisemiseen varsinkin Afrikassa;

32. kehottaa painokkaasti EU:ta omaksumaan terrorismiin sellaisen vastauksen, joka on oikeassa suhteessa tavoitteeseensa nähden ja rajattu tarkasti terrorismin torjuntaan, ottaen erityisesti huomioon, että kunnes toisin todistetaan, terrorismin uusien muotojen torjunnassa tehokkaimmat keinot ovat toimivat tiedustelu- ja poliisipalvelut, jotka siis ovat oikeutettuja toimia mutta jotka eivät kuulu kehitysyhteistyöpolitiikan eivätkä köyhyyden torjunnan vastuualueisiin;

33. toistaa näin ollen ehdotuksensa, että unionin on lisättävä terrorisminvastaisten toimiensa johdonmukaisuutta ja tehokkuutta suhteissaan kolmansiin maihin seuraavasti:

a) tehostamalla tästä aiheesta käytävää poliittista vuoropuhelua kaikkien näiden maiden kanssa, erityisesti niiden maiden, joiden kanssa unioni ja/tai sen jäsenvaltiot ovat tehneet assosiaatio- tai yhteistyösopimuksia tai neuvotelleet niistä;

b) tukemalla maltillisten islamilaisten maiden politiikkaa, kauppaa ja kehitysyhteistyötä sekä terrorismin torjunnassa että näissä maissa toteutettavien poliittisten, taloudellisten ja yhteiskunnallisten uudistusten alalla;

c) tehostamalla terrorismin torjunnasta käytävää poliittista vuoropuhelua ja yhteistyötä unionin merkittävien kumppaneiden (Israel, Japani, Australia, Kanada, Venäjä jne.) ja erityisesti terrorismin vastaisen toiminnan etulinjassa olevan Yhdysvaltojen kanssa, heikentämättä missään tapauksessa ihmisoikeuksille annettavan suojelun tasoa;

d) edistämällä kansainvälistä yhteisymmärrystä kansainvälistä terrorismia koskevan maailmanlaajuisen yleissopimuksen hyväksymistä silmällä pitäen ja kehittämällä 8. syyskuuta 2006 päivättyä Yhdistyneiden Kansakuntien maailmanlaajuista terrorisminvastaista toimintaohjelmaa, terrorismin yhteinen määritelmä mukaan luettuna;

e) vaatimalla kaikkia niitä kolmansia maita, joihin unioni on luonut pysyvät suhteet, allekirjoittamaan ja ratifioimaan Yhdistyneiden Kansakuntien nykyiset 17 terrorisminvastaista yleistä asiakirjaa sekä kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen vastaisen YK:n yleissopimuksen valinnaisen pöytäkirjan;

f) soveltamalla tiukasti näiden maiden kanssa tehtyihin sopimuksiin sisällytettyä terrorisminvastaista lauseketta ja ihmisoikeuslauseketta ilman mitään tapauskohtaisia muutoksia, jotka heikentäisivät niiden sisältöä;

g) keskeyttämällä poliittiset ja kaupalliset suhteet valtioihin, jotka eivät edelleenkään noudata velvoitettaan antaa tietoja Yhdistyneiden Kansakuntien terrorismin vastaiselle komitealle;

h) laatimalla unionin ulkosuhteita koskevat toimielinten väliset käytännesäännöt, kuten Euroopan parlamentti ehdotti jo 25. huhtikuuta 2002 antamassaan päätöslauselmassa komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille Euroopan unionin tehtävästä ihmisoikeuksien ja demokratisoitumisen edistämisessä kolmansissa maissa [7];

i) tehostamalla yhteistyötä maailmanrauhan ja maailmanlaajuisen turvallisuuden säilyttämisen kannalta merkittävimpien kansainvälisten ja alueellisten järjestöjen kanssa, kuten YK:n (erityisesti turvallisuusneuvoston ja sen terrorisminvastaisen komitean sekä Yhdistyneiden Kansakuntien huumeiden ja rikollisuuden torjunnan toimiston kanssa), Etyj:n, Euroopan neuvoston ja Naton kanssa;

j) edistämällä YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1540 (2004) tiukkaa soveltamista, jotta estetään valtiosta riippumattomia toimijoita ja valtioita, jotka eivät ole mukana ydinsulkusopimuksessa, hankkimasta ydinaseita tai kemiallisia taikka biologisia aseita noudattaen EU:n strategiaa joukkotuhoaseiden leviämisen estämiseksi kehittämällä ja tukemalla uusia aloitteita ydinaseriisunnan ja YK:n aseidenriisuntakonferenssin elvyttämiseksi;

k) tehostamalla tietojenvaihtoa ja yhteistyötä turvallisuus- ja tiedustelupalvelujen, myös sotilastiedustelupalvelujen, sekä jäsenvaltioiden poliisi-, oikeus- ja tulliviranomaisten kesken, mukaan lukien tilannekeskuksen (SitCen), Euroopan operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston (rajaturvallisuusvirasto Frontex), Europolin, Interpolin ja Eurojustin sekä Euroopan tasolla toimivaltaisten viranomaisten, kuten EU:n terrorismin torjunnan koordinaattorin Gĳs De Vriesin ja oikeuteen, vapauteen ja turvallisuuteen liittyvistä asioista vastaavan komission jäsenen Franco Frattinin, kesken; tehostamalla turvallisuuspöytäkirjoja ja yhteentoimivuutta pitämällä tiedustelu- ja lainvalvontayksikköjen toiminnan tiukasti erillään toisistaan useiden kansallisten perustuslakien mukaisesti ja sillä edellytyksellä, että parlamentaarinen ja oikeudellinen valvonta toimivat;

l) järjestämällä säännöllisesti, vähintään kerran vuodessa, pelkästään kansainvälisen terrorismin torjuntaan keskittyviä kokouksia jäsenvaltioiden asiasta vastaavien ministerien, oikeus-, vapaus- ja turvallisuusasioista vastaavan komission jäsenen, EU:n terrorismin torjunnan koordinaattorin ja Europolin, Eurojustin, tilannekeskuksen ja rajaturvallisuusviraston johtajien kanssa;

m) edistämällä maailmanlaajuista yhteisymmärrystä tarpeesta saada offshore-pankkitoiminta ja muunlainen terroristien rahansiirtojensa salaamiseen käyttämien hämärien veroparatiisien toiminta loppumaan;

n) panemalla täytäntöön ampuma-aseiden, niiden osien ja komponenttien sekä ammusten laittoman valmistuksen ja kaupan torjumista koskevan pöytäkirjan, jolla täydennetään kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaista Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimusta, sekä pienaseiden ja kevyiden aseiden laittoman kaupan ehkäisemisen, torjumisen ja poistamisen kaikkia näkökohtia koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien toimintaohjelman;

o) vahvistamalla sotilaallisia terrorismintorjuntajoukkoja harjoittelulla ja muilla tavoin;

p) lisäämällä Europolin toimivaltuuksia sen varmistamiseksi, että Europolin asema terrorismin torjunnassa on tehokas;

q) vahvistamalla yhteistyötä Yhdysvaltojen kanssa turvallisuus- ja tiedustelupalvelujen sekä poliisi-, oikeusja tulliviranomaisten välisen tietojenvaihdon ja yhteistyön osalta;

r) tehostamalla jäsenvaltioiden erikoisjoukkojen ja kolmansien maiden erikoisjoukkojen välistä yhteistyötä;

34. kiittää eri aloitteita eri kulttuurien, sivilisaatioiden ja uskontojen välisen vuoropuhelun, suvaitsevaisuuden ja ymmärtämyksen edistämiseksi; pitää ajatusta Euro-Välimeri-kansalaisuuden perustamisesta esimerkkinä laajakantoisesta ja konkreettisesta aloitteesta, joka voi auttaa tuomaan esiin näkökulmia alueen yhteisestä tulevaisuudesta;

35. korostaa, että kansainvälisen terrorismin torjunnassa tarvitaan lisää yhteistyötä ja koordinointia Yhdysvaltojen kanssa, mutta painottaa samalla, että ihmisoikeuksiin liittyviä perustavanlaatuisia periaatteita on suojeltava;

36. korostaa tarvetta lisätä EU:n terrorismin torjunnan koordinaattorin toimivaltaa ja voimavaroja erityisesti riittämättömien varojen osalta, jotta hänen työllään olisi enemmän vaikutusta ja näkyvyyttä;

37. kehottaa komissiota ja neuvostoa vaatimaan ulkosuhteissaan Rooman perussäännön allekirjoittamista ja ratifiointia ja että kaikki kolmannet maat tunnustavat yleisesti kansainvälisen rikostuomioistuimen pakottavan toimivallan;

38. pyytää neuvostoa, komissiota ja jäsenvaltioiden hallituksia toteuttamaan tehokkaita käytännön toimia terroristijärjestöjen kieltämiseksi;

39. katsoo, että on välttämätöntä rohkaista vakauden lujittamista unionin ulkopuolella hyödyntämällä kaikkia käytettävissä olevia välineitä ja voimavaroja ulkoiseen toimintaan ja esimerkiksi seuraavilla toimilla:

a) uudella vakautusvälineellä, joka perustettiin 15. marraskuuta 2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1717/2006 [8], joka antaa uuden oikeusperustan esimerkiksi terrorisminvastaisiin toimiin, joukkotuhoaseiden leviämisen estämiseen, järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaan, tavanomaisten aseiden aseistariisuntaan tai ihmisten turvallisuuteen liittyville pitkän aikavälin tukitoimille; palauttaa mieliin vakautusvälineen liitteenä olevan komission terrorisminvastaista toimintaa koskevan julkilausuman, jossa komissio sitoutuu siihen, että kaikissa tästä välineestä rahoitettavissa terrorisminvastaisissa toimenpiteissä kunnioitetaan ihmisoikeusvelvoitteita ja niihin liittyviä humanitaarisia säädöksiä, ja että komissio seuraa tämän periaatteen noudattamista kohdemaissa;

b) tukemalla kyseisen välineen voimaantultua Euroopan komission laatimaa avustusstrategiaa, jolla autetaan kolmansia maita varautumaan terrorismiuhkaan sekä 24. lokakuuta 2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1638/2006 [9] perustetulla eurooppalaisella naapuruuden ja kumppanuuden välineellä että vakautusvälineellä ja sisällyttämällä terrorisminvastainen tuki kaikkiin avustusohjelmiin Eurooppa-neuvoston pyynnön mukaisesti;

c) soveltamalla tätä tukistrategiaa kaikilla unionin ulkoisen toiminnan aloilla sekä kaikissa merkittävissä kehitysapuohjelmissa lukuun ottamatta humanitaarisen avun ohjelmia, jotka ovat perusolemukseltaan ehdoista riippumattomia;

d) vahvistamalla nopean siviili- ja sotilastoiminnan järjestelmien käyttöä;

e) varmistamalla neuvoston ja komission sellaiset toimet, joiden avulla terrorismin uhrien huomioon ottamisesta tulee unionin tämän alan politiikan kulmakivi, millä näin ollen taataan uhrien täysipainoinen huomioiminen heidän kuuntelemistaan, heille tiedottamista ja kaiken tarvittavan avun antamista varten;

f) perustamalla 8. syyskuuta 2006 päivätyn Yhdistyneiden Kansakuntien uuden terrorisminvastaisen strategian yhteydessä samankaltainen virasto tukemaan kaikkia terrorismin uhreja näiden kansalaisuudesta riippumatta;

40. kehottaa komissiota esittämään mahdollisimman pian tiedonannon nykyisistä tukimekanismeista ja -ohjelmista Euroopan unionin ja sen kansalaisten turvallisuuteen kohdistuvien uhkien vähentämiseksi ja torjumiseksi, ja ennen kaikkea esittämään ehdotuksia ja suosituksia unionin tukiohjelmien tehokkuuden ja johdonmukaisuuden lisäämiseksi;

41. kehottaa jäsenvaltioita edistämään enemmän yhdennettyä koko unionin kattavaa uhkien arviointia lisäämällä EU:n neuvoston pääsihteeristössä toimivalle tilannekeskukselle annettavia tietoja; kehottaa jäsenvaltioita lisäämään tilannekeskuksen käytettävissä olevaa henkilöstöä ja varoja ja käyttämään enemmän sen terrorismia koskevia yhdistettyjä arvioita, joihin sisältyy tietoja ulkoisista uhkista sekä sisäisiltä turvallisuusyksiköiltä ja Europolilta saatuja tietoja;

42. suosittaa sellaisten toimenpiteiden hyväksymistä, joilla neuvoston kokousten rakenne uudistettaisiin siten, että ulkoministerit ja sisäministerit osallistuisivat kokouksiin käsiteltäessä terrorismin torjuntaan liittyviä asioita;

43. suosittaa Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen sisältyvien ETPP:tä koskevien terrorismintorjuntaan sovellettavien määräysten, terrorismin torjunnasta 25. maaliskuuta 2004 annetun Eurooppa-neuvoston julistuksen, Eurooppa-neuvoston 21. syyskuuta 2001 hyväksymän toimintaohjelman sekä Eurooppa-neuvoston 14. ja 15. joulukuuta 2005 hyväksymän terrorismin vastaisen strategian täytäntöönpanoa seuraavanlaisilla aloitteilla:

a) laatimalla yhteisiä valmiussuunnitelmia, joilla saatetaan voimaan terrorismin torjunnasta annetun julistuksen yhteisvastuuta ja keskinäistä avunantoa koskeva lauseke;

b) turvautumalla tarvittaessa ETPP:n nojalla erityisiin poliisi- ja/tai sotilasoperaatioihin osana unionin reagointia terrorismiin;

c) mukauttamalla Euroopan perustuslaista tehdyn sopimuksen pöytäkirjassa 23 määrätty pysyvä rakenteellinen yhteistyö ja niin kutsutut taisteluosastot uusiin tehtäviin;

d) poikkeamalla yksimielisyysvaatimuksesta tietyillä poliisiyhteistyötä ja oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa koskevilla aloilla;

Unionin toimielinten kansainvälisen terrorismin torjuntatoimien parlamentaarinen valvonta

44. korostaa ennaltaehkäisyn ratkaisevan tärkeää merkitystä kansainvälisen terrorismin torjumisessa ja tarvetta kaikkien saatujen tietojen jakamiseen reaaliaikaisesti muiden jäsenvaltioiden ja unionin toimielinten kanssa luotettavien ja tehokkaiden tietojärjestelmien avulla sekä kehittämällä tinkimättömästi ja ammattitaitoisesti eri poliisi- ja tiedusteluyksiköiden laatimia selvityksiä;

45. kehottaa neuvostoa tarkistamaan ja saattamaan ajan tasalle arkaluonteisten turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alan tietojen saamisesta Euroopan parlamentin tutustuttavaksi Euroopan parlamentin ja neuvoston välillä 20 päivänä marraskuuta 2002 tehdyn toimielinten sopimuksen [10] täydentämällä nykyistä turvaluokiteltujen tietojen vaihtoa koskevaa menettelyä ja takaamalla kaikkien nykyisten kansainvälisen terrorismin torjuntaa koskevien tietojen toimittaminen Euroopan parlamentille siten, ettei parlamentilta missään tapauksessa voida evätä niitä sisäasioiden alaan kuuluvia tietoja, jotka kunkin jäsenvaltion hallitus tai ne kansainväliset järjestöt, joihin kyseiset hallitukset kuuluvat, ovat toimittaneet tai toimittavat kansallisille parlamenteille;

46. vaatii, ettei neuvosto tyydy YUTP:tä koskevassa vuosikertomuksessaan vain kuvailemaan unionin terrorisminvastaisia toimia, vaan kuulee Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklan nojalla asianmukaisesti Euroopan parlamenttia näiden toimien pääkohdista ja perusvaihtoehdoista, mikä on yksi EU:n turvallisuusstrategian, unionin ulkoisen toiminnan ja koko YUTP:n painopisteistä; katsoo, että on välttämätöntä pitää Euroopan parlamentti ajan tasalla ja kuulla sitä vakavan terrori-iskun yhteydessä, tarvittaessa edellä mainitussa 20 päivänä marraskuuta 2002 tehdyssä toimielinten sopimuksessa tarkoitetun erityisvaliokunnan välityksellä;

47. katsoo, että korkean tason poliittinen vuoropuhelu, jota Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio yhdessä käyvät puolivuosittain terrorisminvastaisista toimista, on erinomainen esimerkki terrorismin vastustamisessa tarvittavan toimielinten välisen yhteistyön nykyisistä mahdollisuuksista; ehdottaa, että näitä kokouksia järjestetään vähintään neljännesvuosittain ja että myös kolmen merkittävän ulkoisen toiminnan alan (ulkoasiat, kansainvälinen kauppa ja kehitysyhteistyö) pysyvien valiokuntien puheenjohtajat osallistuisivat Euroopan parlamentin valtuuskuntaan;

48. vaatii että tilannekeskuksen Euroopan unionin neuvostolle laatimat raportit toimitetaan säännöllisesti myös Euroopan parlamentille, tarvittaessa kyseisessä toimielinten sopimuksessa määrättyjen menettelyjen mukaisesti;

49. katsoo, että on oleellista ottaa Euroopan parlamentti tiiviisti mukaan terrorismin torjunnasta annettuun julistukseen sisältyvän yhteisvastuulausekkeen täytäntöönpanomenettelyyn varsinkin silloin, kun tehdyt päätökset vaikuttavat ETPP:aan;

50. kehottaa komissiota ja EU:n terrorismin torjunnan koordinaattoria antamaan Euroopan parlamentille vuosikertomuksen tätä alaa koskevien toimiensa kehittämisestä ja ottamaan huomioon havainnot ja suositukset, joita Euroopan parlamentti saattaa tästä asiassa esittää;

51. pyytää uudelleen neuvostoa ilmoittamaan parlamentille erityistoimenpiteiden toteuttamisesta terrorismin torjumiseksi 27 päivänä joulukuuta 2001 hyväksytyn neuvoston yhteisen kannan 2001/931/YUTP [11] säännöllisestä ajan tasalle saattamisesta (terroristiryhmien ja -järjestöjen luettelo) ja näiden toimien kehittämisestä vuoden 2001 jälkeen;

52. ilmaisee kannattavansa tiiviimpää vuoropuhelua kansallisten parlamenttien kanssa kansainvälisen terrorismin torjuntatoimista varmistaakseen eri turvallisuus- ja tiedustelupalvelujen toiminnan yhteisen parlamentaarisen valvonnan, sillä Euroopan unionin kansalaisia edustavan Euroopan parlamentin on valvottava avoimesti ja julkisesti unionin toteuttamia terrorisminvastaisia toimenpiteitä sekä etenkin EU:n terrorismin torjunnan koordinaattorin ja tätä tehtävää hoitavien elinten toimenpiteitä;

*

* *

53. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman Eurooppa-neuvostolle, neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, Euroopan neuvostolle, Yhdistyneille Kansakunnille ja sen erityisvirastoille.

[1] EYVL L 139, 29.5.2002, s. 9, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 14/2007 (EUVL L 6, 11.1.2007, s. 6).

[2] EUVL C 124 E, 25.5.2006, s. 241.

[3] EYVL L 164, 22.6.2002, s. 3.

[4] "Terrorismia ovat, voimassa olevissa yleissopimuksissa jo kiellettyjen toimien lisäksi, kaikki sellaiset toimet, joiden tarkoituksena on aiheuttaa siviilien tai taisteluihin osallistumattomien kuolema tai vakava ruumiillinen vammautuminen väestön pelottelemiseksi taikka hallituksen tai kansainvälisen järjestön pakottamiseksi johonkin toimenpiteeseen tai siitä pidättymiseen." (määritelmä sellaisena kuin uhkia, haasteita ja mahdollisuuksia käsitellyt korkean tason työryhmä alun perin esitti sen kertomuksessaan 2. joulukuuta 2004).

[5] EUVL L 309, 25.11.2005, s. 15.

[6] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2006)0382.

[7] EUVL C 131 E, 5.6.2003, s. 147.

[8] EUVL L 327, 24.11.2006, s. 1.

[9] EUVL L 310, 9.11.2006, s. 1.

[10] EYVL C 298, 30.11.2002, s. 1.

[11] EYVL L 344, 28.12.2001, s. 93.

--------------------------------------------------