Alueiden komitean lausunto aiheesta ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Kaleidoskooppi 2000 -ohjelman käynnistämisestä ulottuvuudeltaan eurooppalaisten taide- ja kulttuurihankkeiden tukemiseksi () (96/C 100/08)

Neuvosto päätti 28. marraskuuta 1994 perustamissopimuksen 128 artiklan mukaisesti pyytää alueiden komitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Alueiden komitea päätti 5. joulukuuta 1994 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan mukaisesti antaa ehdotusta koskevan lausunnon.

Asian valmistelusta vastasi valiokunta 7 "Kansalaisten Eurooppa Tutkimus Kulttuuri Nuoriso ja kuluttajat". Esittelijänä oli Jill Evans.

Alueiden komitea hyväksyi 21. huhtikuuta 1995 pitämässään 7. täysistunnossa seuraavan lausunnon.

1. Johdanto

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 128 artiklan,

ottaa huomioon komission päätösehdotuksen,

sekä katsoo, että:

perustamissopimus kehottaa yhteisöä osaltaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden kulttuurien kukoistukseen edistämällä Euroopan kansojen kulttuuria ja historiaa koskevan tiedon saantia ja leviämistä sekä tukemalla kulttuurivaihtoa ja luovaa kirjallista tuotantoa,

on vaalittava alueellisella ja paikallisella tasolla esiintyvää kulttuurista monimuotoisuutta sekä tuettava monimuotoisuutta ja kulttuurista rikkautta esiintuovien taiteilijoiden ja kirjailijoiden työtä,

on tärkeää rohkaista kaikkien kansalaisten osallisuutta kulttuuriin, mikä edistää keskinäistä kunnioitusta ja ymmärtämystä,

on syytä ottaa huomioon päätelmät, joita tehtiin 20. tammikuuta 1995 Euroopan komission sekä alueiden komitean valiokunta 8:n "Kansalaisten Eurooppa Tutkimus Kulttuuri Nuoriso ja kuluttajat" välisessä yleiskeskustelussa (),

tekee seuraavat huomiot:

2. Yleistä

2.1. Maastrichtin sopimuksen 128 artikla tuo kulttuurin ensimmäistä kertaa osaksi Euroopan unionin toimivaltaa. Etsiessään tapoja tukea aloitteita, jotka vaalivat ja edistävät alueellisten kulttuurien keskinäisiä eroja sekä näiden ilmentymiä taiteessa alueiden komitea pitää ehdotusta Kaleidoskooppi 2000 -ohjelmaksi pääkohdiltaan myönteisenä.

2.2. Alueiden komitean tuki ei kuitenkaan ole ehdoton. Komitea toivoisi selkiyttämistä ja/tai parannuksia useiden kohtien osalta avoimuuden ja hyväksyttävyyden turvaamiseksi.

2.3. Todetaan, että Kaleidoskooppi 2000 -ohjelman lähtökohtana ja perustana on aikaisempi Kaleidoskooppi-ohjelma, jolla on oma budjettikohtansa, mutta jolta on aikaisemmin puuttunut 128 artiklassa mainittu oikeusperusta. Käsityksemme mukaan Kaleidoskooppi-ohjelman toimintaan liittyy kysymyksiä, jotka eivät kuulu alueiden komitean toimialaan. Komitea haluaisi kuitenkin huolehdittavan siitä, etteivät ongelmiin johtaneet tilanteet toistu Kaleidoskooppi 2000:ssa.

2.4. Alueiden komitea panee tyytyväisenä merkille Kaleidoskooppi 2000 -ohjelmalle varattujen määrärahojen huomattavan kasvun ja toivoo, että neuvosto ja Euroopan parlamentti vahvistavat määrärahojen lisäämisen. Määrärahojen suuruutta ja tasoa koskevat sääntömuutokset eivät kuitenkaan vastaa todellisia toiminnan edellytyksiä, jotka alueelliset ja paikalliset viranomaiset kaikkialla Euroopan unionin alueella tuntevat. Ehdotuksen mukaan määräraha kattaa vain 25 prosenttia kustannuksista, mikä tarkoittaa, että alue- ja paikallisviranomaisten on hankittava näinä taloudellisesti vaikeina aikoina 75 prosenttia jokaisen hankkeen rahoituksesta. Tämän vuoksi monet upeat ja ansiokkaat paikallisten ja alueellisten tahojen tai pienien organisaatioiden hankkeet jäävät ilman rahoitusta. Toisaalta tukea ohjataan monille vertauskuvallisille hankkeille, joita tuetaan jo huomattavasti ja jotka eivät todellisuudessa tarvitse rahoitusta. Tämä on Maastrichtin sopimuksen 128 artiklan hengen vastaista.

2.5. Kaleidoskooppi 2000 -ohjelman tarkoituksena, siten kuin se on esitetty nykyisessä ehdotuksessa, on tukea vertauskuvallisia, tarkasti määriteltyjä ja korkeaprofiilisia hankkeita, jotka saavat jo huomattavaa paikallista tai kansallista tukea. Tämä puolestaan vaikeuttaa eri puolilta Eurooppaa olevien luovien ihmisten mahdollisuuksia kohdata nykyistä vapaamuotoisemmissa puitteissa. Alueiden komitea painottaa, että on edistettävä luovia lähestymistapoja, joilla tuetaan kaikkia taideyhteisön sektoreita, yksityisiä henkilöitä ja ryhmiä, jotka haluavat rikastuttaa ja vaalia paikallista, alueellista tai kansallista kulttuuria sen sijaan että pidetään kiinni vain korkeaprofiilisten hankkeiden rahoittamisesta.

2.6. Alueiden komitea on pettynyt havaitessaan, että kulttuuria ei määritellä millään tavalla Kaleidoskooppi 2000 -ohjelman asiakirjoissa. Niin ikään on kuvaavaa, että ohjelma jättää huomiotta alueiden ja paikallisuuden olennaisen merkityksen rikkaan ja moninaisen kulttuurimme syntymisessä, muotoutumisessa ja tukemisessa. Tämä on mahdollista vain kulttuuriympäristössä, jota paikalliset ja alueelliset piirteet säätelevät ja muovaavat. Mikäli ohjelmassa olisi mainittu kulttuurin alueellinen tai paikallinen perusta ja alue- tai paikallisviranomaisten merkitys tämän perustan luomisessa ja tukemisessa. Kaleidoskooppi 2000 -ohjelma ja siihen liittyvät asiakirjat olisivat saaneet asiantuntevamman sävyn. Kaleidoskoopin asiakirjat edistävät ja levittävät kulttuuria Euroopassa yhteisönlaajuisten projektien ja vertauskuvallisten hankkeiden avulla. Eräs kulttuuria tehokkaasti edistävä lähestymistapa on ihmisten välinen tiivis yhteistyö, jossa kohtaavat kaksi tai kolme erilaista kulttuuria; pohjimmaltaan tällaiset kontaktit ovat yhteisön tason hankkeita tehokkaampia.

2.7. Eräs muistiossa havaittava huolestuttava piirre on perusteettomat olettamukset, jotka käsittelevät jäsenvaltion kansallista kulttuuria homogeenisena ja jättävät huomiotta kulttuurin rikkaan monimuotoisuuden jäsenvaltion sisällä. Esimerkiksi Yhdistynyt kuningaskunta, jonka sisällä Skotlannin, Pohjois-Irlannin, Walesin ja Englannin kulttuurit ovat toisistaan eroavia. Walesin kielellä, joka on eräs Euroopan vanhimpia eläviä kieliä, on 3000 vuoden katkeamaton perinne, joka on osoitus sen erityisasemasta. Englannissa on erillisiä kulttuurialueita, joiden ominaislaatua on korostettava ja tuettava. Suomessa on kaksi virallista kieltä, ja Suomen, Ruotsin, Norjan ja Venäjän pohjoisosissa on edelleen saamelaisasutusta. Saksassa kansallinen keskushallinto ottanut huomioon ja siirtänyt kulttuurin alalla vastuuta ja määrärahoja osavaltioiden viranomaisille. Espanjassa voidaan tuskin puhua yhdestä kulttuurialueesta; Katalonian ja Baskimaan asukkaat esimerkiksi tuskin hyväksyisivät sitä. Belgiassa ranskankielisen Wallonian ja hollanninkielisen Flanderin välillä on kielellinen ja kulttuurinen kahtiajako. Jos väitettäisiin, että on olemassa belgialainen kansalliskulttuuri, molemmat väestönosat yhdistyisivät tahoillaan vastustamaan väitteen mielettömyyttä.

On myös tärkeää havaita, että jäsenvaltioiden sisällä on kansallisen ja etnisen monikulttuurisuuden lisäksi monenlaisia sosiaalisia kulttuureja. Kulttuuri, joka myös estää ihmisiä hukkaamasta identiteettiään, tulee myös edullisemmaksi kuin väkivallasta aiheutuvat kustannukset ja vankiloiden sekä sairaaloiden ylläpito. Tässä yhteydessä on muistettava, että maahanmuuttajien kulttuurit ovat myös eurooppalaisia kulttuureja.

Alueiden komitea vaatii Kaleidoskooppi 2000 -ohjelman asiakirjojen kirjoittamista uudelleen näiden näkökohtien huomioon ottamiseksi.

2.8. Alueiden komitea suhtautuu myönteisesti ehdotuksiin, joiden tarkoituksena on lisätä ja vahvistaa yhteistyötä kolmansien maiden erityisesti Keski- ja Itä-Euroopan kehittyvien demokratioiden kanssa ja haluaisi esittää esimerkkinä Suomen, jonka itäosa on vuosisatojen ajan ollut läntisen ja itäisen Euroopan kulttuurien kohtauspaikka. Uudessa Euroopassa tämänkaltainen kehitys varmasti jatkuu.

Alueiden komitea suhtautuu myönteisesti ehdotuksiin lujittaa yhteistyötä "asiantuntevien kansainvälisten järjestöjen, erityisesti Euroopan neuvoston kanssa, kulttuurin alalla". Jälkimmäisen osalta tarvitaan neuvotteluja alueiden komitean valiokunta 7:n ja Euroopan neuvoston vastaavan alakomitean välillä. Tämä auttaa ehkäisemään turhaa kaksinkertaista työtä.

2.9. Päätöksenteon osalta alueiden komitea on tyytymätön siihen, että kaikkien kulttuurihankkeiden "pitäisi olla tietyn laajuisia sisällöltään ja kestoltaan ". Tämä tarkoittaa meidän mielestämme suurta ja kallista, suurellisella kansallisella tai kansainvälisellä tasolla toteutettua, kun me alueellisten ja paikallisten viranomaisten edustajina toivomme, että arvostettaisiin, tuettaisiin ja levitettäisiin ruohonjuuritason kulttuurin harjoittajien ja tutkijoiden tekemää työtä.

2.10. Alueiden komitea on huolestunut siitä, että on jäänyt epäselväksi mitä tarkoitetaan " taiteellisella toiminnalla, jolla on eurooppalainen ulottuvuus ", sillä komitean mielestä kaikella kulttuuritoiminnalla alueilla ja paikallisyhteisöissä on varmasti eurooppalainen ulottuvuus, ja se vastustaa taas kerran suurten kansallisten hankkeiden tukemista ruohonjuuritason kulttuurin kustannuksella. Olemme erityisen huolestuneita siitä, että varojen suuntaaminen suurille hankkeille vaikuttaa olevan kokonaisuudessaan Kaleidoskooppi 2000 -ohjelman filosofian kantava ajatus. Esimerkiksi eri materiaaleja työstävien käsityöläisten keraamikkojen, kutojien, kuvanveistäjien jne. vaihto toisi esille paikallisyhteisöissä ja paikallisissa kouluissa taiteilijoiden kotiseudun kulttuuria. Myös teatteri opetuksessa-ryhmien kaltaiset hankkeet, joissa Wales on edelläkävijä, auttavat kuvaamaan kulttuurien erilaisuutta esiintyessään yhteisöllisissä yhteyksissä nuorille ja varttuneille. Teatteri opetuksessa-projektin kaltaisiin hankkeisiin liittyvä kokemusten vaihto alueiden välillä olisi havainnollinen, ja jopa mielikuvituksellinen, tapa käsitellä alueellisten kulttuurien yhtymäkohtia ja eroja. Tässä yhteydessä olisi ehkä aiheellista toivoa Kaleidoskooppi 2000:n ja muiden unionin vähemmistökieliä tukevien EU:n toimenpiteiden välistä koordinaatiota. Tämä saattaa edellyttää lisäselvityksiä ja harkintaa, mutta se on mainittava tässä lausunnossa.

2.11. Alueiden komitean mielestä kannustavien toimenpiteiden esimerkkikaavio on liian jäykkä ja vähimmäistoimenpiteiden kuvaamisen sijasta siinä paremminkin luonnehditaan yleisesti sellaisia alueita, joita todennäköisesti tuetaan. Taulukossa on tämän vuoksi huomattavia puutteita. Erityisen puutteellinen on kulttuurin saatavuus sekä tutkimus ja koulutus-kohtien muotoilu Kaleidoskooppi 2000 -ohjelmassa. Alueellisten ja paikallisten viranomaisten rooli kulttuuritoimenpiteiden levittämisessä ja saatavuuden lisäämisessä jää täysin vaille huomiota. Tähän on alueiden komitean mielestä kiinnitettävä huomiota. Tutkimus ja koulutus-kohdassa taiteentutkimuksesta ei ole mitään mainintaa, mutta taiteenharjoittajien koulutus saa jonkin verran huomiota. Taidetta koskeva tieto olisi kuitenkin määrällisesti ja laadullisesti huomattavan vähäistä ilman tutkijoiden, esimerkiksi musiikkitieteilijöiden, taidehistorioitsijoiden, arkeologien, paleografien, arkistonhoitajien, maantieteilijöiden, draamantutkijoiden jne. tekemää työtä. Tämän vuoksi on siis annettava tilaisuuksia yksittäisille tutkijoille ja tutkimuslaitoksille osallistua taiteentuntemuksen kehittämiseen tuomalla esille uusia töitä ja haasteellisia näkökulmia.

2.12. Muistion kohdassa III painotetaan voimakkaasti "sisäisten ja ulkoisten politiikkojen" seurantaa ja arviointia. Valitettavasti tätä seuraavat kappaleet ovat liian epämääräisiä, jotta voitaisiin varmistua siitä, miten nämä toimet käytännössä toteutetaan. Näitä yksityiskohtia on selvennettävä. Alueellisia ja paikallisia viranomaisia ei myöskään mainita näiden politiikkojen yhteydessä. Alueiden komitean mielestä nämä ovat perustavanlaatuisia puutteita. Komitea edellyttää, että näiden kohtien selventämisen lisäksi alue- ja paikallisviranomaisten rooli otetaan huomioon ja niiden asema tunnustetaan.

3. Artikloja ja toimenpiteitä koskevat erityishuomiot

3.1. Artiklat

Seuraavassa käsitellään Kaleidoskooppi 2000 -ohjelman artikloja. Ehdotuksemme koskevat 1, 2 ja 3 artikloja.

3.1.1. Ensimmäinen artikla: Vertauskuvalliset hankkeet

Aikaisemmin esitettiin jo vertauskuvallisia hankkeita koskevia huomautuksia, mutta seuraavassa esitetään joitakin lisähuomioita. Ei ole täysin selvää, mitä tällä ryhmällä tarkoitetaan, ja käsitteen määrittely kaikkia tyydyttävällä tavalla olisi suotavaa. Voidaan epäillä suurten vertauskuvallisten hankkeiden tehokkuutta ja hinta-laatu -suhdetta, koska hankkeet joko kiinnostavat tai ovat kiinnostamatta yleiseurooppalaista mediaa. Ajatuksella on ansionsa, mutta lopputuloksen saavuttamiseksi tarvittavat keinot olisi määritettävä selkeämmin, ja toimenpiteiden tehokkuus olisi voitava mitata, mikä olisi ensiarvoisen tärkeää, jotta Kaleidoskooppi 2000 -ohjelman tämä osa-alue toimisi.

3.1.2. Toinen artikla: Ohjelman tavoitteet

Näihin tavoitteisiin pyrkimisen yhteydessä ei edelleenkään mainita alue- ja paikallisviranomaisia, minkä alueiden komitea panee huolestuneena merkille. Artiklaa on selkiytettävä, koska tavoitteiden asettaminen ja määrittely puuttuvat. Kuten on mainittu, tavoitteet on esitetty liian epämääräisesti, ja niitä on selkiytettävä.

3.1.3. Kolmas artikla: Kannustustoimet

Hankkeiden perusrahoitusta koskevien mainintojen puuttuminen viittaa siihen, että ohjelma rahoittaa ainoastaan kertaluonteisia ja huomioarvoltaan korkeita hankkeita. Tämän katsotaan olevan ristiriidassa eräiden 2 artiklassa mainittujen tavoitteiden kanssa. Tämän vuoksi vaikuttaa siltä, kuin 3 artikla olisi laadittu ottamatta huomioon 2 artiklaa. Alueiden komitea vaatii selvennystä tämän osalta. Suurille hankkeille 1 kohdassa ilmeisesti annettu etuasema osoittaa, että huomattava osa rahoituksesta ohjautuisi selvästi näille hankkeille, jotka nauttivat ehkä muuta runsasta taloudellista tukea. Tätä näkökohtaa käsiteltiin edellä ja se toistetaan tässä. Alueiden komitea toivoisi epäilemättä voivansa osallistua tässä artiklassa mainittujen asioiden keskinäisten tärkeysjärjestyksien määrittelyyn.

Alueiden komitean mielestä tämän artiklan 2 kohta on myös tarpeettoman rajoittava edellyttäessään kolmannen jäsenvaltion osallistumista hankkeeseen ennen kuin tukea voidaan harkita. Tämä on tarpeettoman rajoittavaa, koska se ei ota huomioon jäsenvaltioiden kulttuurista ja etnistä monimuotoisuutta. Taloudelliset ja logistiset ongelmat ovat huomattavia jo kahden alueen välisten hankkeiden järjestelyissä. Alueiden komitea panee merkille, että komissio on taipuvainen tukemaan ainoastaan sellaisia hankkeita, joihin osallistuu kolme jäsenvaltiota, ja hyväksyy vastentahtoisesti tämän päätöksen, joskin on edelleen sitä mieltä, että kumppanuus voisi olla kahden jäsenvaltion välistä. Alueiden komitea katsoo kuitenkin, että Keski- ja Itä-Euroopan maa voisi olla kolmantena osapuolena tällaisissa hankkeissa. Kuitenkin vaihtoehto, jossa osallisina olisivat vähintään kolme aluetta vähintään kahdessa jäsenvaltiossa, voisi toimia hyvin.

Kolmas kohta käsittelee yksinomaan koulutusta, vaikka tutkimus on ehdottoman välttämätöntä, jotta menneiden ja nykyisten taiteilijoiden saavutuksia voidaan tehdä tunnetuksi ja levittää laajemman yleisön tietoisuuteen. Tutkijoiden oli esimerkiksi käännettävä ja tulkittava Leonardo da Vincin koodikielellä ilmaistu peilikirjoitus ennen kuin hänen suuret saavutuksensa tulivat maailman tietoisuuteen. Samalla tavalla menneiden vuosisatojen musiikkiteoksien nuottikirjoitus on kirjoitettava uudelleen ja senaikainen esittämisperinne on tunnettava, jotta teokset voidaan esittää autenttisesti. Alueiden komitea katsoo, että tukea on suunnattava hyvässä tarkoituksessa toimiville tutkijoille ja tutkimuslaitoksille sekä koulutushankkeille.

Kulttuurin saatavuutta käsittelevän 4 kohdan osalta alueiden komitea tukee ja kannattaa tämän osa-alueen yleisiä pyrkimyksiä, ja kaikki alue- ja paikallisviranomaiset varmaankin mielellään tukisivat tätä aluetta, mutta ei ole järkevää antaa erikoisasemaa multiamedia-avusteisille hankkeille. On selvää, että kaikilla jäsenvaltioilla ei ole alueellisella ja paikallisella tasolla käytössään riittäviä multimediavälineitä. Toivoisimme tämän vuoksi selvennystä tähän kohtaan ja ehdotuksia siitä, miten kaikkien jäsenvaltioiden kaikki alueet voisivat osallistua.

Alueiden komitea tukee ja kannattaa myös 5 kohdassa mainittua yhteistyötä, jonka osalta esitetään edellisten kaltaiset, jäsenvaltioiden tasapuolisia mahdollisuuksia ja osallistumistilaisuutta koskevat varoitukset.

3.1.4. Kulttuurin alueelliset ja paikalliset ulottuvuudet

Alueiden komitea kehottaa asianosaisia viranomaisia ottamaan asianmukaisella tavalla huomioon kaikki yhteisön kulttuurialueet kun Kaleidoskooppi 2000 -ohjelman varoja jaetaan. Eräissä erikoistapauksissa, jotka voidaan perustella (heikko taloudellinen tuottavuus, esimerkiksi tapahtumapaikan syrjäisestä sijainnista aiheutuvat ylimääräiset kustannukset jne.) tarvittavia järjestelyjä olisi luotava, jotta hakija voisi osallistua ohjelmaan. Näin voidaan taata Euroopan tasolla, että tietoisuutta Euroopan kulttuurisesta moninaisuudesta ja etenkin sen kulttuurisista ja alueellisista ulottuvuuksista voidaan edistää.

3.2. Toimintaohjelmat

Käsittelemme nyt liitteessä mainittuja toimintaohjelmia ja esitämme niitä koskevia, joskin suppeita, huomioita.

3.2.1. Ensimmäinen toimintaohjelma: Vertauskuvalliset hankkeet

Ei ole selvää, mitä tällä tarkoitetaan, ja jonkinlainen lisäselvennys olisi paikallaan. Alueiden komitea on jo muissa yhteyksissä ilmaissut tukevansa läheisyysperiaatetta. Läheisyysperiaatteen ja tämän hankkeen välillä näyttää olevan jonkin verran ristiriitaa.

3.2.2. Toinen toimintaohjelma: Kumppanuus, verkostot ja koulutus

a) Herää kysymys, onko tarpeellista, että hankkeisiin osallistuu vähintään kolme jäsenvaltiota. Alueiden komitea totesi tämän edellä, mutta asiaa on korostettava myös tässä. Erään paikallisviranomaisen antamassa esimerkissä mainitaan Yhdistyneen kuningaskunnan ja Italian hanke, johon osallistutaan Bristolisssa, Bolognassa, Manchesterissa, Edinburghissa ja Torinossa. Tämän hankkeen pitäisi olla ja se onkin puolusteltavissa nykymuodossaan: alueiden komitean käsityksen mukaan kolmas jäsenvaltio on liittymässä hankkeeseen, mutta hanke olisi ollut hyväksyttävä joka tapauksessa. Jos edellä esitetyn ehdon täyttymistä edellytetään, hanke pitäisi hyväksyä, koska Bristol sijaitsee Kaakkois-Englannissa ja on huomattava merisatama, Manchester on koillisenglantilainen kaupunki, Edinburgh on Skotlannin pääkaupunki, ja Bolognalla ja Torinolla on kummallakin alueelliset erikoispiirteensä, minkä vuoksi ne täyttävät selvästi asetetut ehdot.

b) Alueiden komitea toistaa edelleen, että 25 prosentin rahoitusosuus Kaleidoskooppi 2000 -ohjelmassa on liian vähäinen, ja pienemmillä organisaatioilla ja hankkeilla on vaikeuksia löytää puuttuvaa 75 prosenttia. Tätä on tarkasteltava uudelleen ja palattava alkuperäiseen 30 prosentin osuuteen. Joissakin tapauksissa EU:n rahoitusosuus voikin nousta erikoishankkeissa jopa 50 tai 60 prosenttiin.

c) Jonkin verran määrärahoja voidaan myöntää kolmannen toimintaohjelman hankkeiden toteuttamista tukevaan koulutukseen; tämänkaltaiset määrärahat tulosten julkaisemiseksi ja levittämiseksi olisivat hyödyllisiä. Jälkimmäinen ehdotus on yhdensuuntainen alueiden komitean aikaisempien, koulutusta ja ammattikoulutusta koskevien lausuntojen kanssa.

3.2.3. Kolmas toimintaohjelma: Koulutus

Edellä olevien näkökohtien lisäksi jotka koskivat pyrkimystä sisällyttää myös tutkimus tähän alueeseen englanninkielisen Kaleidoskooppi 2000 -ohjelman asiakirjojen sivulla 23 oleva kuvaus osoittaa, että mahdollisuus työpaikkojen luomiseen parantaa huomattavasti nuorten asemaa. Tämä pitää ehkä paikkansa, mutta voidaan todeta, että nuorison ei tulisi olla erityisasemassa muihin alueisiin ja yksilöihin nähden. On myös tärkeää todeta tässä yhteydessä, että Kaleidoskooppi 2000 -ohjelman koulutusulottuvuus olisi yhdistettävä ja liitettävä osaksi laajempia koulutus- ja ammattikoulutusohjelmia (Sokrates ja Leonardo) aina kun se on mahdollista ja edistettävä tällä tavoin unionin rahoitusmahdollisuuksien hyväksikäyttöä.

3.2.4. Neljäs toimintaohjelma: Kulttuurin saatavuus

Edellä mainittujen, alue- ja paikallisviranomaisten roolia ja velvollisuuksia koskevien näkökohtien lisäksi käsittelemme seuraavassa kokouksia ja opintoja varten myönnettäviä apurahoja. Tällä alueella on erityisesti arvioitava aikaisempien vastaavien hankkeiden hyötyjä ja vältettävä mahdollisuuksien mukaan (aiheellisia tai aiheettomia) syytöksiä, jotka koskevat varojen hukkaamista byrokratiaan ja hallintoon kulttuurin suoran tukemisen sijasta. Tästä huolimatta ei voida kiistää hankkeille suunnatun perusrahoituksen ja sen läpinäkyvyyden tarpeellisuutta.

Alueiden komitea haluaisi lisäksi korostaa, että kulttuurin saatavuus on kysymys, joka riippuu tarjonnasta ja metodologiasta. Niinpä kulttuurin saatavuuden lisäämisessä sellaisen väestön keskuudessa, joka asuu etäällä suurista kaupunkikeskuksista, huomiota ei tulisi kiinnittää yksinomaan "korkeaprofiilisiin" hankkeisiin, joille ovat usein ominaisia suuret ja jo valmiiksi etuoikeutetut ryhmät ja kulttuuripiirit. Tämän sijasta olisi kannustettava hankkeita, jotka edistävät uutta tietoa ja menetelmiä, joiden avulla kulttuuri saatetaan osaksi yhteistä omaisuutta, sekä hankkeita jotka edesauttavat tätä aluetta koskevan tiedon vaihtoa.

4. Päätelmät

4.1. Vaikuttaa siltä, että riittävästi ei esiinny mainintoja rahoitusmahdollisuuksista, joiden avulla taiteilijat voisivat yksityishenkilöinä tai taiteellisen ryhmän jäseninä tehdä maidenvälisiä kiertueita.

4.2. Innovatiivisuuden korostaminen voi tarpeettomasti estää tukea hankkeilta, jotka eivät ehkä ole innovatiivisia. Innovatiivisuus on yksi perusteista, joita käytetään hankkeen arvioinnissa tai hyväksymisessä, mutta sen ei pitäisi olla ainoa, eikä sen pitäisi kumota muita näkökohtia ja perusteita. Saattaa olla tärkeämpää rahoittaa hankkeen jatkuvuutta ja vakiinnuttamista kuin sen innovatiivisuutta.

Bryssel, 21. huhtikuuta 1995.

Alueiden komitean puheenjohtaja

Jacques BLANC

() EYVL N:o C 324, 22. 11. 1994, s. 5.

() CdR 35/95.