FI Euroopan unionin virallinen lehti C 187/47

Neuvoston perustelut: Neuvoston ensimmäisessä käsittelyssä vahvistama kanta (EU) N:o 9/2015 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY ja komission direktiivin 2006/70/EY kumoamisesta

(2015/C 187/02)

I JOHDANTO

Komissio esitti 7. helmikuuta 2013 seuraavat kaksi säädösehdotusta sisältävän kokonaisuuden:

— ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen (rahanpesudirektiivi) (1);

— ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi tietojen toimittamisesta varainsiirtojen mukana (rahanpesuasetus) (2).

Euroopan parlamentti vahvisti ensimmäisen käsittelyn kantansa täysistunnossaan 11. maaliskuuta 2014.

Finanssipalvelutyöryhmä tarkasteli asetus- ja direktiiviehdotuksia 24 kokouksessa eri puheenjohtajakausilla.

Euroopan parlamentin kanssa saatiin joulukuussa 2014 aikaan lopulliset kompromissit sekä asetuksesta että direktiivistä, minkä ansiosta kumpaakin säädöstä koskevat neuvottelut saatiin päätökseen. Joulukuun 16. päivänä 2014 pidetyssä kolmikantakokouksessa päästiin lainsäädäntövallan käyttäjien välillä väliaikaiseen sopimukseen tavoitteena sopimukseen pääsy toisen käsittelyn varhaisessa vaiheessa.

Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunta (ECON) ja kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta (LIBE) hyväksyivät 27. tammikuuta 2015 kolmikantaneuvottelujen tuloksen. Näiden valiokuntien puheenjohtajat lähettivät 29. tammikuuta 2015 puheenjohtajavaltiolle kirjeen, jossa todetaan, että jos neuvosto toimittaa virallisesti parlamentille kantansa siinä muodossa kuin se on kyseisen kirjeen liitteessä, valiokuntien puheenjohtajat suosittelevat täysistunnolle, että neuvoston kanta hyväksytään tarkistuksitta. (3)

Neuvosto pääsi 10. helmikuuta 2015 poliittiseen yhteisymmärrykseen tarkistetuista ehdotusteksteistä.

Edellä mainitun yhteisymmärryksen huomioon ottaen ja lingvistijuristien viimeisteltyä tekstit neuvosto vahvisti 20. huhtikuuta 2015 ensimmäisen käsittelyn kantansa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 294 artiklan mukaista tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen.

Kaikki kolme toimielintä ovat käsitelleet rahanpesudirektiiviä ja -asetusta yhtenä pakettina. Molemmille säädöksille on sen vuoksi hyväksytty samat neuvoston perustelut.

II TAVOITE

Komissio antoi ehdotuksen rahanpesudirektiiviksi, jonka tarkoituksena on päivittää ja parantaa EU:n nykyistä kolmatta rahanpesudirektiiviä tavoitteena vahvistaa edelleen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen vastaisia EU:n suojakeinoja ja varmistaa rahoitusjärjestelmän moitteettomuus, eheys ja vakaus. Ehdotettujen toimenpiteiden päätavoitteet ovat seuraavat:

— turvata yhteiskunnan edut torjumalla rikollisuutta ja terroritekoja;

— edistää finanssivakautta suojaamalla rahoitusjärjestelmän moitteetonta ja asianmukaista toimintaa ja eheyttä;

— turvata Euroopan unionin vauraus varmistamalla tehokas liiketoimintaympäristö; ja

— lujittaa sisämarkkinoita vähentämällä rajat ylittäviin tapauksiin kytkeytyviä pulmia.

Nämä tavoitteet toteutetaan seuraavasti:

— varmistetaan yhdenmukaisuus EU:n ja kansainvälisen lähestymistavan välillä – erityisesti EU:n lähestymistavan mukauttaminen rahanpesunvastaisen toimintaryhmän (FATF) viimeisimpiin (helmikuu 2012) suosituksiin;

— varmistetaan kansallisten sääntöjen välinen johdonmukaisuus ja niiden joustava täytäntöönpano; ja

— varmistetaan, että säännöissä keskitytään riskeihin ja pureudutaan uusiin kehittymässä oleviin uhkiin.

Samanaikaisesti rahanpesudirektiivin kanssa hyväksytyn rahanpesuasetuksen tarkoituksena on päivittää ja tarkistaa nykyistä kolmatta rahanpesuasetusta parantamalla maksujen jäljitettävyyttä ja varmistamalla, että EU:n kehys säilyy täysin kansainvälisten normien (FATF:n suositusten mukaisena).

III NEUVOSTON ENSIMMÄISEN KÄSITTELYN KANNAN ANALYSOINTI

Neuvoston tekemien muutosten tavoitteena on vahvistaa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen vastaisia EU:n suojakeinoja varmistaen niiden yhdenmukaisuus kansainvälisesti noudatetun lähestymistavan, varsinkin FATF:n suositusten kanssa. Joissakin kysymyksissä uudet EU-säännöt menevät FATF:n vaatimuksia pidemmälle ja tarjoavat ylimääräisiä suojatoimia.

Direktiivissä vaaditaan korkeariskisten rahapelipalvelujen tarjoajia toteuttamaan tuntemisvelvollisuutta koskevat toimenpiteet, kun liiketoimen rahamäärä on 2 000 euroa tai enemmän. Kasinoita lukuun ottamatta jäsenvaltiot voivat tiukasti rajoitetuissa ja perustelluissa tapauksissa vapauttaa rahapelipalvelut joistakin tai kaikista vaatimuksista. Tällaisiin vapautuksiin sovelletaan asianmukaista riskinarviointia.

Jäsenvaltiot voivat kuitenkin eräissä todistetusti alhaisen riskin olosuhteissa ja tiukkojen riskinvähentämisedellytysten vallitessa vapauttaa sähköisen rahan tuotteet tietyistä asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevista toimenpiteistä.

Direktiivissä sovelletaan riskiperusteista lähestymistapaa, jotta riskeihin voitaisiin puuttua kohdennetummin. Riskien yksilöintiin sovellettavan ylikansallisen toimintamallin merkitys on tunnustettu kansainvälisesti. Koska komissiolla on otolliset mahdollisuudet tarkastella tiettyjä rajat ylittäviä uhkia, sille on annettu tehtäväksi koordinoida sellaisten rahanpesuun ja terrorismin rahoitukseen liittyvien riskien arviointia, jotka vaikuttavat sisämarkkinoihin ja liittyvät rajat ylittäviin toimiin.

Poliittisesti vaikutusvaltaisten henkilöiden kohtelun suhteen direktiivissä ei tehdä eroa henkilöiden, jotka toimivat tai ovat toimineet merkittävässä tehtävässä kotimaassa ja sellaisten henkilöiden välillä, jotka toimivat tai ovat toimineet tällaisissa tehtävissä ulkomailla.

Direktiivin johdosta yhteisöjen ja muiden oikeussubjektien todellisia omistajia ja edunsaajia koskevat tiedot on säilytettävä kunkin jäsenvaltion keskusrekisterissä. Jäsenvaltiot voivat halutessaan käyttää julkista rekisteriä. Todellisia omistajia ja edunsaajia koskevat tiedot ovat toimivaltaisten viranomaisten ja rahanpesun selvittelykeskusten saatavilla ja ilmoitusvelvollisten käytettävissä näiden toteuttaessa asiakkaan tuntemisvelvollisuutta koskevia toimenpiteitä. Direktiivin mukaan myös henkilöillä tai organisaatioilla, jotka pystyvät osoittamaan oikeutetun edun olemassaolon, on pääsy vähintään seuraaviin todellisia omistajia ja edunsaajia koskeviin tietoihin: nimi, syntymäkuukausi ja -vuosi, kansallisuus ja asuinmaa sekä niiden hallussa olevan omistusosuuden luonne ja laajuus. Huolto-omaisuuden (trust) osalta todellista omistajaa ja edunsaajaa koskevat tiedot säilytetään keskusrekisterissä, kun huolto-omaisuus synnyttää veroseuraamuksia.

Tekstissä säädetään hallinnollisista taloudellisista enimmäisseuraamuksista, jotka ovat määrältään vähintään kaksi kertaa niin suuret kuin rikkomisesta saatu hyöty, jos hyöty on määritettävissä, tai vähintään 1 miljoona euroa. Kun rikkomiseen on osallisena luotto- tai finanssilaitos, siinä säädetään seuraavaa:

— kun kyseessä on oikeushenkilö, taloudellinen enimmäisseuraamus on vähintään 5 miljoonaa euroa tai 10 prosenttia vuotuisesta kokonaisliikevaihdosta;

— kun kyseessä on luonnollinen henkilö, taloudellinen enimmäisseuraamus on vähintään 5 miljoonaa euroa.

Seuraamuksia koskevat asetuksen säännökset on mukautettu direktiiviin säännöksiin.

Jotta EU:n rahoitusjärjestelmä ja sisämarkkinoiden moitteeton toiminta suojataan rahanpesulta ja terrorismin rahoitukselta, komissio määrittää delegoiduilla säädöksillä sellaisten kolmansien maiden lainkäyttöalueet, joiden kansallisissa rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntajärjestelmissä on strategisia puutteita.

Varainsiirtojen täydellinen jäljitettävyys voi olla erityisen tärkeä keino rahanpesun tai terrorismin rahoituksen ehkäisemisessä, havaitsemisessa ja tutkimisessa. Tähän kuuluu vaatimus liittää varainsiirtoihin maksunsaajaa koskevat tiedot. Asetuksen mukaan Euroopan pankkiviranomaisen, Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen on annettava toimivaltaisille viranomaisille ja maksupalveluntarjoajille osoitettuja ohjeita toimenpiteistä, joita tämän asetuksen mukaisesti on toteutettava, erityisesti kun kyse on varainsiirroista, joissa maksajaa tai maksunsaajaa koskevat tiedot puuttuvat tai ovat epätäydelliset.

Lisäksi sekä direktiiviin että asetukseen on tehty muutoksia sen varmistamiseksi, että yhdenmukaistaminen FATF:n suositusten kanssa toteutetaan noudattaen täysimääräisesti unionin oikeutta, erityisesti unionin tietosuojalainsäädäntöä, ja kunnioittaen perusoikeuksia.

Euroopan parlamentti voi hyväksyä nämä muutokset.

IV PÄÄTELMÄ

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa on otettu huomioon neuvoston ja Euroopan parlamentin välillä käydyissä neuvotteluissa komission avustuksella aikaansaatu kompromissi.

Tämä kompromissi vahvistettiin Euroopan parlamentin ECON- ja LIBE-valiokuntien puheenjohtajien puheenjohtajavaltiolle 29. tammikuuta 2015 lähettämällä kirjeellä. Tämän jälkeen yleisten asioiden neuvosto vahvisti sen 10. helmikuuta 2015 hyväksymällä poliittisen yhteisymmärryksen.

Neuvosto pitää ensimmäisen käsittelyn kantaansa tasapainoisena kokonaisuutena ja katsoo, että kunhan uusi direktiivi ja uusi asetus on hyväksytty, ne parantavat huomattavasti rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa unionissa.

(1) Asiak. 6231/13.

(2) Asiak. 6230/13.

(3) Asiak. 5748/15 ADD 1.