Virallinen lehti nro C 379 , 07/12/1998 s. 0039



Päätöslauselma komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan keskuspankille: «Euron suojelu, väärentämisen torjunta» (KOM(98)0474 - C4-0527/98) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(98)0474 - C4-0527/98), - ottaa huomioon kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan mietinnön ja talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan lausunnon (A4-0396/98), A. katsoo, että euron käyttöönottoon käteisrahana liittyy huomattava väärennysriski, koska euron levinneisyys tulee olemaan laaja, B. huomauttaa, että euron väärentämisriski on erityisen korkea sen käyttöönottamisvaiheessa, jolloin kansalaiset eivät vielä tunne sitä, C. katsoo, että unionin on siksi luotava tehokas järjestelmä euron suojelemiseksi väärennöksiltä; 1. Odottaa, että eurosta muodostuu pian maailmanlaajuisesti dollarin ja jenin kaltainen varantovaluutta; 2. Toteaa, että kokemusten mukaan sellaisia valuuttoja, jotka ovat vakaita ja joita voidaan sijoittaa markkinoille maailmanlaajuisesti, väärennetään laajemmassa mittakaavassa ja järjestäytyneesti; 3. Yhtyy komission käsitykseen, jonka mukaan jäsenvaltioissa on näin ollen saatu erilaisia kokemuksia ja tietoja rahanväärennyksen ehkäisemisestä ja rikosoikeudellisista seuraamuksista; 4. Kehottaa komissiota tekemään vertailevan tutkimuksen siitä, miten väärentämistä käsitellään kansallisissa rikoslaeissa, jotta voidaan löytää tapa, jolla taataan yhtenäinen rikoslain suojan taso Euroopan unionissa; 5. Katsoo, että kun euro otetaan käyttöön käteisrahana, sen on oltava yhtäläisesti suojattu väärennöksiä vastaan koko Euroopan unionin alueella, vaikka kaikki jäsenvaltiot eivät vielä otakaan käyttöön yhteistä valuuttaa; 6. Odottaa, että laajentumisen valmistelujen yhteydessä Euroopan unionin tulevat jäsenet otetaan mahdollisimman laajasti ja mahdollisimman varhaisessa vaiheessa mukaan toteutettaviin toimenpiteisiin; 7. Tukee Euroopan keskuspankin ponnisteluja korkeatasoisten turvasääntöjen takaamiseksi eurosetelien painamisessa läheisessä yhteistyössä kansallisten keskuspankkien kanssa esimerkiksi säännöllistä laadunvalvontaa käyttämällä; 8. Huomauttaa jäsenvaltioiden vastuusta eurokolikoiden lyömisessä ja kehottaa kansallisia viranomaisia ja rahapajoja ryhtymään läheiseen yhteistyöhön ja koordinoimaan toimintansa, jotta varmistetaan teknisten turvasääntöjen noudattaminen; 9. Tukee sen vuoksi ehdotusta, että Euroopan unionissa kehitetään toimielinten yhdessä sopima yhteinen strategia euron väärentämistä vastaan; 10. Pidättää kuitenkin oikeuden esittää lopullisen arvion komission ehdottamasta toimielinten välisestä tehtävien jakautumisesta siihen asti, kunnes komission syvällisemmän tarkastelun tulokset ja yksityiskohtaiset ehdotukset ovat käytettävissä, jotta se voi osallistua tai vaikuttaa sekä säädösten antamiseen että talousarviota koskeviin päätöksiin; 11. Toteaa, että keskuspankin, pankkialan, poliisin ja oikeusviranomaisten organisoitu yhteistyö on jäsenvaltioissa osoittautunut tähän mennessä hyväksi ja että siksi mukautumisessa uuteen eurooppalaiseen todellisuuteen olisi mahdollisuuksien mukaan noudatettava tätä hyväksi havaittua työnjakoa; 12. Pitäisi tervetulleena, että Euroopan keskuspankki tulevaisuudessa a) organisoi kansallisten keskuspankkien, pankkialan ja muiden kyseessä olevien alojen (esim. kauppa) välisen kokemusten ja tietojen vaihdon, b) luo tietopankin, joka sisältää teknisiä tietoja väärennetyistä euroseteleistä ja -kolikoista ja joka olisi kansallisten keskuspankkien ja rahanväärennyksen torjunnasta vastaavien viranomaisten käytettävissä, sekä ylläpitää tätä tietopankkia; 13. Kehottaa neuvostoa - Europolille Europol-sopimuksen 2 artiklan 1 kohdassa asetettuja tavoitteita kunnioittaen - täydentämään Europolin toimivaltaa rahanväärennyksen osalta ja antamaan tarvittavat määräykset, joilla mahdollistetaan Europolin jatkuva yhteistyö Euroopan keskuspankin ja Interpolin kanssa; 14. Kehottaa komissiota a) esittämään EY:n perustamissopimuksen 100 a, 127 ja 209 a artiklaan perustuvaa monialaista koulutusohjelmaa sekä rahanväärennyksen torjunnasta vastaaville virkamiehille että pankki- ja kauppa-alalle, b) esittämään oikeudellisen yhteistyön alalla - Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen - luettelon rahanväärennykseen liittyvistä teoista, joita on pidettävä yhtenäisesti rikoksena kaikissa jäsenvaltioissa; tässä yhteydessä tiettyjen rangaistavien tekojen yhteinen määritelmä vaikuttaa olennaisemmalta kuin yhtenäisen vähimmäisrangaistuksen määrittäminen, c) esittämään näiden yhteisten määritelmien pohjalta ehdotuksen tietojärjestelmäksi, joka mahdollistaa nopean tietojen vaihdon rahanväärennyksen torjunnasta vastaavien viranomaisten välillä; tältä osin Euroopan parlamentti pidättää itsellään nimenomaisesti oikeuden tutkia, missä vaiheessa nämä tiedot on järkevä koota tietopankkiin ja miten ne voidaan tehdä yhteensopiviksi Interpolin ilmoitusjärjestelmän kanssa, d) tutkimaan, onko järkevää ja mahdollista, että Euroopan unioni liittyy väärän rahan valmistamisen vastustamiseksi vuonna 1929 tehtyyn yleissopimukseen; 15. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, Europolille ja Euroopan keskuspankille.