Maksukyvyttömyysjärjestelyjä on parannettu useissa jäsenvaltioissa. Kroatia on tarkistanut sekä yrityksiä että yksityishenkilöitä koskevaa maksukyvyttömyyslainsäädäntöään. Irlanti on tehnyt maksukyvyttömyysjärjestelyihin muutoksia, joiden tarkoituksena on lisätä yksityishenkilöiden maksukyvyttömyysmenettelyn ja vararikkomenettelyjen käyttöä. Espanja on ottanut käyttöön uuden yksityishenkilöiden maksukyvyttömyysjärjestelyn ja tehnyt yritysten maksukyvyttömyysmenettelyistä ja tuomioistuimen ulkopuolella tapahtuvista menettelyistä joustavampia.

Rahoituksen saantia on onnistuttu parantamaan jonkin verran. Useat jäsenvaltiot ovat käynnistäneet tai vauhdittaneet aloitteita rahoituksen saannin parantamiseksi. Unkari on käynnistänyt kasvurahoitusohjelman. Käynnissä on myös useita aloitteita, joilla pyritään parantamaan pienten ja keskisuurten yritysten rahoituksen saantia erityisesti EU:n varoista. Esimerkiksi Portugali on osoittanut resursseja pääomasijoituksia ja riskipääomaa varten Euroopan rakennerahastojen ja kansallisten varojen kautta. Malta yhdistää paikallista ja EU:n rahoitusta tarjotakseen pk-yrityksille verohyvityksiä, avustuksia ja rahoitustakuita.

Edistyksestä huolimatta monissa jäsenvaltioissa on edelleen investointeja haittaavia esteitä eräillä keskeisillä aloilla. Tämä koskee erityisesti palveluja, verkkotoimialoja ja rakennusalaa. Eräissä jäsenvaltioissa, kuten Virossa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, suhteellisen suotuisa liiketoimintaympäristö tukee investointeja. Monissa jäsenvaltioissa on kuitenkin investointeja haittaavia esteitä, kuten hallinnolliset rasitteet, byrokratia, tehoton julkishallinto, oikeudellinen epävarmuus tai muuttuva sääntely-ympäristö ja puutteellinen läpinäkyvyys, jotka haittaavat korruption torjuntaa. Useissa jäsenvaltioissa on laajojen hankkeiden yhteydessä törmätty hankaliin tai pitkiin menettelyihin. Tämä voi haitata markkinoille tuloa tai sijoittautumista esimerkiksi vähittäiskaupan ja asiantuntijapalvelujen aloilla. Myös vaikeudet rahoituksen saannissa haittaavat investointeja joissakin jäsenvaltioissa.

Vuosia 2014–2020 koskevassa monivuotisessa rahoituskehyksessä Euroopan rakenne- ja investointirahastot liittyvät läheisesti Eurooppa 2020 -strategian tavoitteisiin ja maakohtaisissa suosituksissa mainittuihin makrotalouden haasteisiin. Käyttöasteen lisäksi on tärkeä varmistaa, että EU:n varoja hyödynnetään parhaalla mahdollisella tavalla jäsenvaltioiden taloudellisten ja sosiaalisten haasteiden ratkaisemiseksi. Ohjelmasuunnittelu on eräiden rahastojen osalta viivästynyt, ja sen vuoksi nyt on pyrittävä erityisesti nopeuttamaan ja sujuvoittamaan maksuja. Eräät jäsenvaltiot eivät ole vielä täyttäneet maksujen edellytyksenä olevia ennakkoehtoja. Jos ennakkoehdot eivät täyty, komissio voi keskeyttää kyseisten ohjelmien tavoitteisiin liittyvät välimaksut. Euroopan strategisten investointien rahastosta, Horisontti 2020 -ohjelmasta, Verkkojen Eurooppa -välineestä (ml. yli 4,1 miljardia euroa pelkästään liikennettä varten) ja muista komission suoraan hallinnoimista EU:n rahastoista myönnettävä rahoitus lisätään Euroopan rakenne- ja investointirahastoista osoitettaviin varoihin, ja kaikkia näitä rahoitusmahdollisuuksia olisi yhdistettävä mahdollisimman tehokkaasti. Jäsenvaltioille on vuosina 2014–2020 tarjolla Euroopan rakenne- ja investointirahastoista yli 450 miljardia euroa älykkään ja osallistavan kasvun, kilpailukyvyn ja koheesion rahoittamiseen.

5.2. Rakenneuudistusten jatkaminen kansantalouksien uudistamiseksi

Komissio korosti vuoden 2016 vuotuisessa kasvuselvityksessä jäsenvaltioiden välistä tuloksellista koordinointia, jolla pyritään suurempaan tuottavuuteen ja ylöspäin tapahtuvaan lähentymiseen, joustoa ja työsuhdeturvaa koskevien näkökohtien tasapainottamista työmarkkinapolitiikassa sekä tuote- ja palvelumarkkinoiden yhdentymistä ja kilpailukyvyn lisäämistä.

Työllisyys ja sosiaalipolitiikka

Työllisyyden kasvu on kiihtynyt sekä koko EU:ssa että euroalueella. Työttömyys ja myös nuorisotyöttömyys vähenee. Toisaalta pitkäaikaistyöttömyys kasvoi vuonna 2015 vuoteen 2014 verrattuna, vaikka vuoden aikana olikin havaittavissa vähittäistä laskua. Pitkäaikaistyöttömiä on 10,5 miljoonaa, ja heidän osuutensa kaikista työttömistä on 48 prosenttia. Nuorisotyöttömyysaste on 20 prosenttia eli työttömiä nuoria on 4,5 miljoonaa. Eräissä jäsenvaltioissa monet nuoret muuttavat ulkomaille. Kreikassa, Espanjassa, Kroatiassa ja Italiassa nuorisotyöttömyysaste on noin 40 prosenttia tai jopa enemmän. Lisäksi joissakin jäsenvaltioissa on paljon nuoria, jotka ovat työelämän ja koulutuksen ulkopuolella. Esimerkiksi Bulgariassa ja Italiassa näiden nuorten osuus on yli 20 prosenttia.

EU:n kilpailukyvyn parantamiseksi on edelleen tärkeää, että reaalipalkkojen kehitys saadaan keskipitkällä ajanjaksolla vastaamaan tuottavuuden kehitystä. Useat jäsenvaltiot ovat toteuttaneet toimenpiteitä parantaakseen työmarkkinoidensa reagointikykyä ja tukeakseen yritysten kasvua. Ne ovat esimerkiksi poistaneet eräät kynnysarvoja koskevat säännöt yritysten osalta ja parantaneet työriitojen ratkaisujen ennakoitavuutta, mikä voi parantaa yritysten mahdollisuuksia palkata uutta työvoimaa. Palkkakehitystä on EU:ssa yleisesti ottaen mukautettu vastaamaan tuottavuuden kehitystä. Joissakin jäsenvaltioissa edistyminen on kuitenkin ollut vähäistä. Vuoden 2015 maakohtaisten suositusten mukaisesti keskitetty maltillinen palkkaratkaisu on tehty Suomessa vuosiksi 2014–2015 ja Espanjassa vuosiksi 2015–2016. Irlannissa on otettu käyttöön uusia mekanismeja vähimmäispalkan määrittämiseksi. Saksassa on otettu käyttöön pakollinen valtakunnallinen vähimmäispalkka.