Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 105 artiklassa tarkoitetun, erään viinialan nimityksen tuote-eritelmään tehtävää muutosta koskevan hakemuksen julkaiseminen

(2021/C 393/14)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) 98 artiklassa tarkoitetulla tavalla kahden kuukauden kuluessa julkaisemisesta.

ERITELMÄN MUUTOSPYYNTÖ

”Επανομή” (Epanomi)

PGI-GR-A0858-AM01

Hakemuksen jättöpäivä: 30. heinäkuuta 2015

1. Muutokseen sovellettavat säännöt

Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 105 artikla – muu kuin vähäinen muutos

2. Muutoksen kuvaus ja perustelut

2.1. Lisätään tuoteluokka ”ylikypsistä rypäleistä valmistettu valkoviini”, jota valmistetaan Malagousia-lajikkeesta

Muutetaan teknistä asiakirjaa PGI-GR-A0858 Epanomi, tuote-eritelmää ja yhtenäistä asiakirjaa lisäämällä tuoteluokka ”ylikypsistä rypäleistä valmistettu valkoviini”, jota valmistetaan Malagousia-lajikkeen rypäleistä.

Ylikypsistä rypäleistä saatua valkoviiniä on valmistettu kotoperäisestä Malagousia-lajikkeesta vuoden 2000 alusta lähtien. Se on yksi Kreikan parhaista viinirypälelajikkeista. Lajike on peräisin Nafpaktian vuoristoalueelta. Tätä aistinvaraisilta ominaisuuksiltaan erinomaista lajiketta on viljelty menestyksekkäästi Epanomin alueella jo yli 35 vuoden ajan.

Alueen luonnonolosuhteet sopivat erinomaisesti Malagousia-lajikkeen viljelyyn. Ylikypsistä rypäleistä valmistetut valkoviinit saavat tunnusomaiset erityispiirteensä alueella vallitsevien ilmasto-olosuhteiden, maaperän monimuotoisuuden, viljelylajikkeen piirteiden sekä huolellisesti toteutettujen viljelymenetelmien ja viininvalmistustekniikoiden ansiosta.

Ylikypsistä rypäleistä valmistettu valkoviini on palkittu kansainvälisissä kilpailuissa.

Tämä muutos koskee yhtenäisen asiakirjan ja tuote-eritelmän kohtia ”Viinien kuvaus”, ”Viininvalmistusmenetelmät”, ”Enimmäistuotokset”, ”Viinintuotantoon sallitut rypälelajikkeet” ja ”Yhteys maantieteelliseen alueeseen”.

2.2. Epanomi-viiniä (SMM) koskevan teknisen asiakirjan päivittäminen

Pyydettyjen muutosten lisäksi ja teknisen asiakirjan päivittämiseksi tuote-eritelmää on muutettu seuraavasti: a) lisätään kansallisia säännöksiä, jotka koskevat suojatun alkuperänimityksen (SAN) tai suojatun maantieteellisen merkinnän (SMM) saaneisiin viineihin sovellettavia vaatimuksia ja niiden valvontaa ja poistetaan kumotut kohdat, ja b) muutetaan toimivaltaista valvontaviranomaista koskevia tietoja seuraavasti: muutetaan ministeriön ja osaston nimeä ja lisätään pääosasto sekä oikaistaan alueellisten kasvinsuojelu- ja laadunvalvontakeskusten nimet.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Nimi/nimet

Επανομή (Epanomi)

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SMM – suojattu maantieteellinen merkintä

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

16. Ylikypsistä rypäleistä valmistettu viini

4. Viinin/viinien kuvaus

Kuiva punaviini

— Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 12,0 tilavuusprosenttia

— Luonnollinen vähimmäisalkoholipitoisuus: 11,5 tilavuusprosenttia

— Kokonaissokeripitoisuus (g/l): enimmäispitoisuus 9,0*

Kokonaishappopitoisuus viinihappona ilmaistuna (g/l): enimmäispitoisuus 7,0

Väri on syvän purppuranpunainen ja kirkas; siihen kehittyy pitkään kypsytettäessä tiilenpunaisia sävyjä. Viinissä on havaittavissa kypsien tuoreiden hedelmien, mausteiden, kuivattujen viinirypäleiden ja kaakaon aromeja. Maku on täyteläinen ja tasapainoinen. Tanniinit ovat pehmeitä, ja niihin yhdistyy hedelmäisyys ja voimakkaan aromaattinen jälkimaku.

* Jos sokeripitoisuus on suurempi kuin 4 g/l, sovelletaan komission asetuksen (EU) 2019/33 liitteessä III olevassa B osassa vahvistettuja vaatimuksia.

Niiden muuttujien osalta, joille ei ole annettu tarkkoja arvoja, sovelletaan unionin sääntelyssä vahvistettuja rajoja.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) 12 Vähimmäishappopitoisuus 3,5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) 20 Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra) 150

Kuiva valkoviini

— Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 11,0 tilavuusprosenttia

— Luonnollinen vähimmäisalkoholipitoisuus: 10,5 tilavuusprosenttia

— Kokonaissokeripitoisuus (g/l): enimmäispitoisuus 9,0*

— Kokonaishappopitoisuus viinihappona ilmaistuna (g/l): enimmäispitoisuus 7,5

Väri on voimakas kirkkaanvaalea, jossa vihreitä häivähdyksiä, ja voimakkaan kullankeltainen silloin, kun viiniä on vanhennettu pitkään. Viinissä on havaittavissa eksoottisten hedelmien, kesähedelmien, jasmiinin, sitrushedelmien, vaniljan ja hunajan aromeja sekä tupakan vivahteita. Viinin maku on monivivahteinen, runsas, harmonisen tasapainoinen, tuoreen hapokas ja voimakkaan aromaattinen. Jälkimaku on pitkä.

* Jos sokeripitoisuus on suurempi kuin 4 g/l, sovelletaan komission asetuksen (EU) 2019/33 liitteessä III olevassa B osassa vahvistettuja vaatimuksia.

Niiden muuttujien osalta, joille ei ole annettu tarkkoja arvoja, sovelletaan unionin säännöissä vahvistettuja rajoja.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) 11 Vähimmäishappopitoisuus 3,5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) 18 Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra) 200

Ylikypsistä rypäleistä valmistettu valkoviini

— Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 15 tilavuusprosenttia

— Luonnollinen sokeripitoisuus (g/l): vähintään 250 g/l

— Kokonaishappopitoisuus viinihappona ilmaistuna (g/l): enimmäispitoisuus 6,5

— Kokonaisrikkidioksidipitoisuus (mg/l): enimmäispitoisuus 300**

Tämän yksinomaan Malagousia-lajikkeesta valmistetun viinin väri on tumma kulta. Väri kehittyy viiniin, kun sitä vanhennetaan pitkään tammitynnyreissä. Viinissä esiintyy kypsien vaaleamaltoisten hedelmien, kuten persikan, päärynän, kvittenin, mangon ja hunajan, monimuotoisia aromeja. Suutuntuma on voimakkaan täyteläinen. Viinissä on lisäksi hyvä hapokkuus ja pehmeä taustamaku.

** komission asetuksen (EU) 2019/934 liitteessä I olevan B osan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun poikkeuksen mukaisesti

Niiden muuttujien osalta, joille ei ole annettu tarkkoja arvoja, sovelletaan unionin sääntelyssä vahvistettuja rajoja.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) 15 Vähimmäishappopitoisuus 3,5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) 20 Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra) 300

5. Viininvalmistusmenetelmät

5.1. Olennaiset viininvalmistusmenetelmät

Viiniköynnöksen kasvatustapa

Viljelymenetelmä

Viiniköynnöksiä kasvatetaan alueella tavanomaisesti käytettyjen viljelytekniikoiden mukaisesti.

Valkoviinien viiniyttäminen

Viininvalmistusta koskevat rajoitukset

Valkoviinien viiniyttäminen:

Epanomi-valkoviini (SMM)

Valkoviinien valmistuksessa käytetään nykyaikaisia tuotantotekniikoita. Alkoholikäymisen aikana lämpötila on enintään 20 °C.

Punaviinien viiniyttäminen

Viininvalmistusta koskevat rajoitukset

Punaviinien viiniyttäminen:

Maantieteellisellä merkinnällä suojatun Epanomi-punaviinin valmistuksessa käytetään perinteistä punaviinien viiniyttämismenetelmää.

Ylikypsistä rypäleistä valmistetun valkoviinin viiniyttäminen

Viininvalmistusta koskevat rajoitukset

Ylikypsistä rypäleistä valmistettu Epanomi-valkoviini (SMM)

Rypäleet jätetään viiniköynnöksiin kypsymään ylikypsiksi vain niinä vuosina, joina se on ilmasto-olosuhteiden vuoksi mahdollista.

Valkoviinien valmistuksessa käytetään nykyaikaisia tuotantotekniikoita. Alkoholikäymisen aikana lämpötila on enintään 20 °C.

5.2. Enimmäistuotokset

Enimmäistuotos hehtolitroina lopputuotetta hehtaaria kohden – punaviini

88 hehtolitraa hehtaaria kohden

Enimmäistuotos hehtolitroina lopputuotetta hehtaaria kohden – valkoviini

82,5 hehtolitraa hehtaaria kohden

Enimmäistuotos hehtolitroina lopputuotetta hehtaaria kohden – ylikypsistä rypäleistä valmistettu valkoviini

40 hehtolitraa hehtaaria kohden

Enimmäistuotos kilogrammoina rypäleitä hehtaaria kohden – punaviini

11 000 kg rypäleitä hehtaaria kohden

Enimmäistuotos kilogrammoina rypäleitä hehtaaria kohden – valkoviini

11 000 kg rypäleitä hehtaaria kohden

Enimmäistuotos kilogrammoina rypäleitä hehtaaria kohden – ylikypsistä rypäleistä valmistettu valkoviini

8 000 kg rypäleitä hehtaaria kohden

6. Rajattu maantieteellinen alue

Maantieteellisellä merkinnällä suojattujen Epanomi-viinien rajattu tuotantoalue käsittää Thessaloníkin kaupungin eteläpuolella sijaitsevaan Thermaikóksen kuntaan kuuluvan Epanomin alueen.

7. Pääasialliset rypälelajikkeet

Limnio N

Αssyrtiko Β

Malagousia B

Chardonnay B

Sauvignon Blanc B

Viognier B

Xinomavro N - Xinogaltso, Popolka

Cabernet Sauvignon N

Mourvedre N

Grenache rouge N

Merlot N

Syrah N

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

8.1 Maantieteellistä aluetta koskevat tiedot – viini ja ylikypsistä rypäleistä valmistettu viini

Historiallista, kulttuurista, sosiaalista ja taloudellista yhteyttä sekä maantieteellistä ympäristöä ja alkuperää koskevat tiedot liittyvät luokkiin ”viini” ja ”ylikypsistä rypäleistä valmistettu viini”.

A. Historiallinen yhteys

Epanomin alue on kuulunut ”Kalamariaan”, joka tarkoittaa ”hyvää puolta”. Ranskalaiset matkailijat antoivat alueelle tämän nimen alueella valmistettujen maataloustuotteiden hyvän laadun vuoksi. On näyttöä siitä, että viiniyttämistä on harjoitettu jo 1 500 vuotta sitten, ja lähteiden mukaan alueella on ollut viinitarhoja jo bysanttilaisella aikakaudella. Varhaisin viittaus Panomi-nimiseen kylään (1302) liittyy alueella kasvaneisiin viiniköynnöksiin. Alueella on mahdollisesti harjoitettu viininviljelyä aina ottomaanien miehityksen päättymiseen asti. Vuoden 1875 laskennassa alueella rekisteröitiin 325 viinitarhaa. Vuoden 1907 laskennassa viinitarhoja oli 586. Vuonna 1907 alueella oli 27 erillisissä rakennuksissa ja 22 kylän taloissa olevaa viinipuristinta. Lähteissä on myös merkintöjä turkkilaisille paikallisviranomaisille maksetuista veroista, jotka liittyvät viininviljelyyn ja paikallisviinin tuotantoon.

B. Kulttuurinen, sosiaalinen ja taloudellinen yhteys

Antiikista lähtien viiniköynnökset ja viini ovat olleet erottamaton osa alueen asukkaiden kulttuurillista, sosiaalista ja taloudellista elämää.

Tämä yhteys on säilynyt meidän päiviimme saakka ja näkyy paitsi konferensseissa ja muissa tapahtumissa, joita järjestetään viinin edistämiseksi, myös alueen kulttuuriperinteessä, kuten Epanomin ”viinireiteissä”.

C. Maantieteellinen ympäristö ja maantieteellinen alkuperä

Epanomi-viinin tuotantoalue sijaitsee Thermaikóksen kunnassa, Thessaloníkin kaupungin eteläpuolella. Alueella vallitsee Välimeren ilmasto. Keskimääräinen vuotuinen lämpötila on 16 °C ja keskimääräinen vuotuinen sademäärä noin 550 mm. Aamun ensimmäisinä tunteina esiintyy runsaasti kastetta, joka ehkäisee veden haihtumista. Tämän jälkeen seuraa usein kuiva pohjoistuuli, joka puolestaan poistaa liiallisen kosteuden kasvien pinnoilta. Alueen maaperä on hiekkapitoista savea ja savisilttiä. Kalsiumkarbonaatti parantaa maaperän koostumusta ja tekee siitä vettä läpäisevää, ja suhteellisen korkean savipitoisuuden ansiosta maahan kertyy runsaasti ravinteita. Maassa on keskimääräinen määrä orgaanisia aineksia, mikä osaltaan edistää maaperän hyvää koostumusta ja läpäisevyyttä. Rinteet ovat loivia tai melko jyrkkiä, mikä parantaa läpäisevyyttä ja vähentää kasvisairauksien, etenkin hometautien, esiintyvyyttä tai jopa poistaa niiden riskin kokonaan. Meren vaikutus sekä maan kaltevuus ja suunta vähentävät merkittävällä tavalla hallan esiintymisen riskiä.

8.2 Tuotetiedot, jotka koskevat luokkaa ”viini”

Maantieteellisellä merkinnällä suojatuissa Epanomi-valkoviineissä on voimakas kirkkaanvaalea väri, jossa on vihreitä ja hopeisia häivähdyksiä, tai voimakas kullankeltainen väri, joka kehittyy tammitynnyreissä vanhennettuihin viineihin. Aromit vaihtelevat tyypin, lajikkeen ja vanhenemisen mukaan. Lajikkeiden ihanteellisten kypsymisolosuhteiden ansiosta viinit ovat raikkaan happamia, vivahteikkaita ja täyteläisiä.

Maantieteellisellä merkinnällä suojatuissa Epanomi-punaviineissä on voimakkaan punainen väri, jossa on sinertäviä vivahteita, ja punaisten hedelmien, mausteiden, kaakaon ja kuivien rypäleiden aromeja. Viinit ovat runsaita, ja niiden maku on tasapainoinen. Tanniinit ovat pehmeitä. Nämä ominaisuudet ovat seurausta alueen ihanteellisista ilmasto-olosuhteista, joiden ansiosta viineihin kehittyy hyvä tekninen ja fenolinen kypsyys.

8.3 Tuotetiedot, jotka koskevat luokkaa ”ylikypsistä viinirypäleistä valmistettu viini”

Ylikypsistä rypäleistä saatuja viinejä on valmistettu vuoden 2000 alusta lähtien. Viinit valmistetaan Malagousia-lajikkeesta, jota on viljelty alueella menestyksekkäästi jo yli 35 vuoden ajan. Lajike menestyy alueella erittäin hyvin, koska kaikki viininviljelyyn liittyvät tekijät ovat sille suotuisia.

Rypäleet jätetään viiniköynnöksiin kypsymään ylikypsiksi vain niinä vuosina, joina se on ilmasto-olosuhteiden vuoksi mahdollista. Kun viiniä kypsytetään tammitynnyreissä pitkään, siihen kehittyy tumman kullan väri. Viinille ominaisiin piirteisiin kuuluvat myös kypsien valkomaltoisten hedelmien ja hunajan aromit. Viinin maku on miellyttävän pyöreä. Makua tasapainottaa viinille ominainen hapokkuus.

Ylikypsistä rypäleistä valmistetut viinit ovat saaneet palkintoja muun muassa seuraavissa kansainvälisissä kilpailuissa: Decanter World Wine Awards, International Wine Challenge ja International Wine & Spirits Competition.

8.4 Syy-seuraussuhde, joka koskee luokkaa ”viini”

Kuten edellisissä kohdissa on esitetty, maantieteellisellä merkinnällä suojattujen Epanomi-viinien ainutlaatuiset ominaispiirteet syntyvät alueen erityispiirteiden (joihin kuuluvat maaperä, ilmasto ja tuulten vaikutus kesäisin), viljeltyjen lajikkeiden ja käytössä olevien viljelytekniikoiden yhteisvaikutuksesta.

Epanomin alueella viljellyt lajikkeet menestyvät erinomaisesti alueella vallitsevissa ilmasto-olosuhteissa ja saavuttavat halutun teknisen ja fenolisen kypsyyden ennen syksyn rankkasateita, jotka heikentäisivät rypäleiden laatua.

Alueen kuivat ja lämpimät olosuhteet ja maaperätyyppi vaikuttavat rypäleiden kypsymisajankohtaan, joka ajoittuu elokuun puolivälin ja syyskuun puolivälin välille, lajikkeesta riippuen. Erilaisten lajikkeiden sekä alueella vallitsevien erittäin kuivien ja lämpimien olosuhteiden ansiosta alueella voidaan tuottaa erilaisia viinityyppejä, joihin kehittyy omanlaisensa, ilmaston mukaan määräytyvät aistinvaraiset ominaisuudet.

Valkoviinilajikkeita viljellään viinitarhojen alimmissa osissa, jotta vältetään vesistressi, joka vähentää viinien happamuutta. Ainoa poikkeus on Malagousia-lajike, jota viljellään alueen keski- ja yläosissa, koska lajike on herkkä liialliselle kosteudelle. Chardonnay-, Sauvignon Blanc- ja Viognier-lajikkeiden rypäleet alkavat kypsyä elokuun puolivälissä, ja Assyrtiko- ja Malagousia-lajikkeet saavuttavat kypsyyden elokuun lopussa.

Assyrtiko-lajike on sopeutunut täydellisesti paikalliseen ympäristöön ja tuottaa viinejä, joissa on korkea happo- ja alkoholipitoisuus sekä kypsien vihreiden hedelmien aromeja, kukkaisia vivahteita ja maussa keveää mineraalisuutta.

Malagousia-lajike kypsyy hyvin ja tuottaa viinejä, joissa on erittäin korkea alkoholipitoisuus ja hyvä happamuus (mikä johtuu kylmästä pohjoistuulesta) sekä trooppisten hedelmien, sitrushedelmien ja jasmiinin aromeja.

Kypsytyksen aikaisten lämpöolosuhteiden vuoksi Chardonnay-, Viognier- ja Sauvignon Blanc -lajikkeisiin kehittyy trooppisia aromeja. Muita viinin ominaisuuksia ovat runsas suutuntuma, hyvä happamuus ja hyvä vanhenemiskyky.

Punaisia lajikkeita viljellään viinitarhojen korkeimmissa osissa, joissa maaperä on kuivaa. Näissä maaperäolosuhteissa saadaan aikaan haluttu vesistressi, jonka myötävaikutuksella rypäleet saavuttavat parhaan fenolisen ja teknisen kypsyyden. Hiekkapitoisesta maaperästä peräisin oleviin viineihin kehittyy hienovaraisia aromeja, kun taas savipitoisesta maaperästä peräisin olevat viinit ovat voimakkaan fenolisia. Rypäleet alkavat kypsyä elokuun lopussa. Ensimmäisinä kypsyvät punaiset lajikkeet Merlot ja Grenache rouge, joiden jälkeen kypsyvät Syrah-, Cabernet Sauvignon- ja Mourvedre. Limnio- ja Xinomavro-lajikkeiden rypäleet kypsyvät viimeisenä, syyskuun alkupuoliskolla.

Erityisesti Merlot- ja Grenache rouge -lajikkeista saadaan suutuntumaltaan pehmeitä viinejä, joissa on kypsien hedelmien aromeja ja korkea alkoholipitoisuus. Syrah-, Cabernet Sauvignon- ja Mourvedre-lajikkeista saadaan ryhdikkäitä ja vahvan värisiä viinejä, joilla on hyvä vanhenemiskyky. Limnio-lajikkeesta saadut viinit ovat voimakkaan värisiä, ja niissä on erityisiä punaisten hedelmien aromeja ja runsautta. Xinomavro-lajikkeen viineissä on vahvat kromaattiset ominaisuudet, jotka ovat seurausta lajikkeelle ihanteellisista kypsymisolosuhteista, hyvästä alkoholipitoisuudesta ja punaisten hedelmien ominaisuuksista.

8.5 Syy-seuraussuhde, joka koskee luokkaa ”ylikypsistä viinirypäleistä valmistettu viini”

Malagousia on dynaaminen lajike, joka voi viljely- ja viininvalmistusmenetelmästä riippuen tuottaa joko muskatin ja sitruunan aromeja sisältäviä suoraviivaisia viinejä tai rakenteeltaan monivivahteisempia viinejä, joissa on sitrushedelmien (sukaattisitruuna, sitruuna), kypsien hedelmien, yrttien ja valkopippurin aromeja. Viinitarhan sijainti, suunta, pinnanmuoto sekä maan mekaaninen ja kemiallinen koostumus ovat tärkeässä asemassa.

Malagousia-lajike pystyy sopeutumaan hyvin ympäristöönsä, mutta se on herkkä kosteudelle. Sen vuoksi lajiketta viljellään alueen korkeimmissa osissa, joissa kosteuspitoisuus on muuta aluetta alhaisempi ja jotka ovat näin ollen suotuisia rypäleiden kypsymiselle. Lajike tuottaa monivivahteisia viinejä, joissa on voimakkaita sitrushedelmien ja trooppisten hedelmien aromeja, mutta myös hyvä happamuus, joka johtuu kosteutta vähentävistä pohjoistuulista sekä merituulista, jotka laskevat rypäleiden lämpötilaa kesäkuukausina.

Maaperä on pääosin hiekkaa ja sisältää vähän ravinteita, ja maa on kumpuilevaa. Näiden tekijöiden vuoksi maa kuivuu nopeasti, mikä luo suotuisat olosuhteet Malagousia-lajikkeelle erityisesti rypäleiden kypsymisen aikana. Sen sijaan, jos kasviin imeytyy runsaasti vettä, Malagousian rypäleen ohut kuori murtuu ja kasviin kehittyy harmaahometta.

Myös vanhempien (vähintään 30 vuoden ikäisten) kasvien valinta, yhdistettynä alueen köyhään maaperään, johtaa vähäiseen tuottavuuteen ja lajikkeen liikakasvuun. Mahdollisina tuottavina vuosina lajikkeen kypsymistä voidaan kuitenkin edistää korjaamalla rypäleet raakoina.

Suora altistuminen auringolle lieventää lajikkeen terpeenisiä aromeja, jotka kuuluvat muskatin tyypillisiin ominaisuuksiin. Istutukset on näin ollen sijoitettava länsi-itäsuuntaisesti, jotta rypäleet kypsyvät tasaisesti ja pysyvät suojassa polttavilta auringonsäteiltä. Myös (yli 2 metrin korkeudessa levittäytyvän) lehtialan hallintamenetelmillä varmistetaan, että rypäleet pysyvät suojaisassa varjossa.

Satoa edistetään myös kloonivalinnoilla. Harvaan kasvavan kloonin käyttäminen edesauttaa ilman kiertämistä rypäleiden ympärillä, mikä vähentää harmaahomeen riskiä.

Lisäksi lajikkeen on todettu sopeutuneen hyvin ilmastonmuutokseen. Viime vuosina alueella ei ole esiintynyt sateita elo- ja syyskuussa, mikä on edistänyt rypäleiden kypsymistä ja mahdollistanut sen, että ylikypsistä rypäleistä valmistettua viiniä on voitu tuottaa lähes joka vuosi.

9. Olennaiset lisäedellytykset

Merkintöjä koskevat lisämääräykset

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät säännökset

Merkinnän kuvaus:

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 täydentämisestä viinialan alkuperänimitysten, maantieteellisten merkintöjen ja perinteisten merkintöjen suojaa koskevien hakemusten, vastaväitemenettelyn, käyttörajoitusten, tuote-eritelmien muutosten, suojan peruutuksen sekä merkintöjen ja esillepanon osalta 17 päivänä lokakuuta 2018 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 53 artiklan 1, 2 ja 6 kohta ja erityisesti sen liite V

Niiden maantieteellisellä merkinnällä suojattujen Epanomi-viinien merkintöihin, jotka on tuotettu luonnonmukaisilla menetelmillä, on sisällyttävä tuotteen nimi, maininta ”luonnonmukainen” tai ”luomu” sekä

— valvontaelimen tunnusnumero

— EU:n logo

— maininta ”tuotettu EU:ssa tai/ja tuotettu Kreikassa”.

Merkintöjä koskevat lisämääräykset

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät säännökset

Merkinnän kuvaus:

Tiettyjä tuotantomenetelmiä koskevat merkinnät

Laatuviinin alkuperänimityksen saaneiden viinien ja paikallisviinien kypsytyksen, vanhentamisen ja markkinoille saattamisen ajasta sekä niiden tuotantomenetelmää tai valmistustapoja koskevissa merkinnöissä käytettävistä ilmaisuista annetun ministeriön päätöksen N:o 280557/9. kesäkuuta 2005 (Kreikan virallinen lehti, nro 818, sarja II, 15. kesäkuuta 2005) 3 ja 4 pykälässä säädetään seuraavien merkintöjen käytön edellytyksistä:

— ”ΝΕΟΣ ΟΙΝΟΣ” tai ”ΝΕΑΡΟΣ ΟΙΝΟΣ” (uusi viini)

— ”ΩΡΙΜΑΝΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” tai ”ΩΡΙΜΑΣΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” (kypsytys tynnyrissä tai kypsytetty tynnyrissä)

— ”ΠΑΛΑΙΩΜΕΝΟΣ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” tai ”ΠΑΛΑΙΩΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” (vanhennettu tynnyrissä tai vanhennus tynnyrissä)

— ”ΟΙΝΟΠΟΙΗΘΗΚΕ ΚΑΙ ΩΡΙΜΑΣΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” tai ”ΟΙΝΟΠΟΙΗΣΗ ΚΑΙ ΩΡΙΜΑΝΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” (käytetty ja kypsytetty tynnyrissä tai käyttäminen ja kypsytys tynnyrissä)

— ”ΟΙΝΟΠΟΙΗΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” tai ”ΟΙΝΟΠΟΙΗΘΗΚΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ” (käyttäminen tynnyrissä tai käytetty tynnyrissä).

Merkintöjä koskevat lisämääräykset

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät lisämääräykset

Merkinnän kuvaus:

Sadonkorjuuvuoden merkitseminen

Jos viinien merkinnöissä käytetään ilmaisua ”ΝΕΟΣ ΟΙΝΟΣ” tai ”ΝΕΑΡΟΣ ΟΙΝΟΣ” (uusi viini), merkintöihin on sisällytettävä rypäleiden korjuuvuosi laatuviinin alkuperänimityksen saaneiden viinien ja paikallisviinien kypsytyksen, vanhentamisen ja markkinoille saattamisen ajasta sekä niiden tuotantomenetelmää tai valmistustapoja koskevissa merkinnöissä käytettävistä ilmaisuista annetun ministeriön päätöksen N:o 280557/9. kesäkuuta 2005 1 pykälän 2 momentin mukaisesti (Kreikan virallinen lehti, nro 818, sarja II, 15. kesäkuuta 2005).

Merkintöjä koskevat lisämääräykset

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät lisämääräykset

Merkinnän kuvaus:

Merkinnöissä käytettävät ilmaisut kansallisen lainsäädännön mukaisesti

Ministeriön päätöksen N:o 235309/7. helmikuuta 2002 mukaisesti voidaan suojatulla maantieteellisellä merkinnällä varustettujen Epanomi-viinien etikettiin sisällyttää seuraavat perinteiset merkinnät:

ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΛΕΥΚΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ / Blanc de blancs (”valkoinen valkoisista rypäleistä”), ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΕΡΥΘΡΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ / Blanc de noir (”valkoinen tummista rypäleistä”), ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΕΡΥΘΡΩΠΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ Η ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΓΚΡΙΖΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ / Blanc de gris (”valkoinen roseerypäleistä tai valkoinen harmaista rypäleistä”), ΚΟΚΚΙΝΕΛΙ / kokineli (”roseeviini”), ΟΙΝΟΣ ΛΟΦΩΝ / Vin de collines (”vuoriviini”), ΟΙΝΟΣ ΠΛΑΓΙΩΝ / Vin de coteaux (”rinneviini”).

Poikkeukset

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Tuotantoa rajatulla maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Merkinnän kuvaus:

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 täydentämisestä viinialan alkuperänimitysten, maantieteellisten merkintöjen ja perinteisten merkintöjen suojaa koskevien hakemusten, vastaväitemenettelyn, käyttörajoitusten, tuote-eritelmien muutosten, suojan peruutuksen sekä merkintöjen ja esillepanon osalta 17 päivänä lokakuuta 2018 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 5 artiklan 1 kohdan b alakohta.

Poikkeukset

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Tuotantoa rajatulla maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Merkinnän kuvaus:

Ilmaisun ”Τοπικός Οίνος” (”paikallisviini”) käyttöä pöytäviinin kuvauksessa koskevista yleisistä säännöistä annetun ministeriöiden yhteispäätöksen N:o 392169/20. lokakuuta 1999 4 pykälän c momentissa (Kreikan virallinen lehti, nro 1985, sarja II, 8. marraskuuta 1999) sellaisena kuin se on muutettuna ministeriöiden yhteispäätöksellä N:o 321813/29. elokuuta 2007 todetaan seuraavaa:

”Jotta pöytäviinin yhteydessä voidaan käyttää ilmaisua ”paikallisviini” ja alueen, prefektuurin tai prefektuuria pienemmän viininkasvatusalueen maantieteellistä merkintää, sen on oltava kyseisen prefektuurin tai jonkin sen naapuriprefektuurin viinitiloilla tuotettua.”

Näin ollen maantieteellisellä merkinnällä suojattuja Epanomi-viinejä voidaan valmistaa Thessaloníkin prefektuurissa tai Halkidikín, Imathían, Péllan, Kilkíksen ja Sérresin prefektuureissa sijaitsevilla viininviljelytiloilla.

Eritelmän julkaisutiedot

http://www.minagric.gr/images/stories/docs/agrotis/POP-PGE/OINOS/PGE_prodiagrafes_epanomh050517.pdf

(1) EUVL L 347, 20.12.2013, s. 671.