Ehdotus: Neuvoston asetus Itämerellä sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2006 /* KOM/2005/0598 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 24.11.2005 KOM(2005) 598 lopullinen Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS Itämerellä sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2006 (komission esittämä) PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA 110 - Ehdotuksen tavoitteet Tämän ehdotuksen tavoitteena on vahvistaa Itämeren kaupallisesti tärkeimpien kalakantojen kalastusmahdollisuudet jäsenvaltioiden kesken vuodeksi 2006. 120 - Yleistä Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 mukaisesti yhteisellä kalastuspolitiikalla varmistetaan sellainen elollisten vesiluonnonvarojen hyödyntäminen, joka luo talouden, ympäristön ja sosiaalisten tekijöiden osalta kestävät olosuhteet. Tärkeä väline näiden tavoitteiden saavuttamisessa on kalastusmahdollisuuksien vuosittainen vahvistaminen suurimpien sallittujen saaliiden (TAC), kiintiöiden ja pyyntiponnistusrajoitusten muodossa. Kalastusmahdollisuudet on tähän vuoteen saakka pantu täytäntöön yhdellä ainoalla neuvoston asetuksella (niin sanottu TAC- ja kiintiöasetus). Yksinkertaisuuden ja selkeyden saavuttamiseksi vuoden 2006 kalastusmahdollisuuksien vahvistaminen ehdotetaan kuitenkin tehtäväksi kahdella erillisellä asetuksella, joista toinen kattaa Itämeren ja toinen muut alueet. Kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) antoi vuoden 2006 kalastusmahdollisuuksia Itämerellä koskevan lausuntonsa kesäkuussa. Yhteisö neuvotteli tämän tieteellisen lausunnon pohjalta TACeista, kiintiöistä ja niihin liittyvistä edellytyksistä Venäjän federaation kanssa kansainvälisessä Itämeren kalastuskomissiossa (IBSFC). TACeja koskevat suositukset ja niiden jakaminen osapuolten kesken kuvastaa käytyjä neuvotteluja ja on sopusoinnussa yhteisen kalastuspolitiikan kanssa. Yhteisön laajennuttua vuonna 2004 IBSFC:ssä on todellisuudessa enää kaksi osapuolta, yhteisö ja Venäjä. Yhteisö on vetäytynyt IBSFC:stä, ja järjestön taival päättyy käytännössä vuoden 2005 lopussa. IBSFC:n antamat suositukset eivät sen vuoksi sido yhteisöä enää vuoden 2005 jälkeen. Ei ole kuitenkaan mitään syytä olla noudattamatta mainittuja suosituksia, ja niinpä tässä ehdotuksessa esitetyt TACit ja kiintiöt noudattavatkin IBSFC:n suosituksia. Ehdotuksessa on kolme osaa, jotka ovat tärkeitä Itämeren kalastuksenhoidossa vuonna 2006: TACien ja kiintiöiden vahvistamista koskeva osa, pyyntiponnistusrajoituksia koskeva osa ja edellisiin liittyviä teknisiä ja valvontatoimenpiteitä koskeva osa. - Nykyiset säännökset ehdotuksen käsittelemällä alalla Kalastusmahdollisuuksista ja niiden jakamisesta jäsenvaltioille päätetään vuosittain annettavien asetusten säännöksissä. Viimeisin näistä asetuksista on yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2005 22 päivänä joulukuuta 2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 27/2005. Itämeren kalastuksenhoidon kannalta tärkeä on myös tietyistä Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueiden kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 18 päivänä joulukuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 88/98. - Johdonmukaisuus muiden unionin politiikkojen ja tavoitteiden kanssa Ehdotetut toimenpiteet on laadittu yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaisesti, ja ne ovat sopusoinnussa yhteisön kestävän kehityksen politiikan kanssa. 2. ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI - Asianomaisten kuuleminen Ehdotuksen kaikissa kolmessa osassa on kuultu kalastusalaa, Itämeren kalastusasioita käsitteleviä valtioista riippumattomia järjestöjä ja asianomaisia jäsenvaltioita. Kalastusalaa ja valtioista riippumattomia järjestöjä kuultiin TACeista ja kiintiöistä kalastuksen pääosaston 23. helmikuuta Brysselissä järjestämässä työpajassa. ICES esitteli ehdotuksen tieteellisen perustan, ja kalastuksen pääosasto selitti vuoden 2006 TACien ja kiintiöiden tasoa koskevan kantansa. Yleisesti ottaen kalastuksen pääosaston kantaa kannatettiin, vaikka kalastusala vaatikin kilohailille hiukan korkeampaa TACia kuin ICES oli suositellut. Eniten keskustelua herättivät molempien turskakantojen TACit. Kumpikin turskakanta on ylikalastettu, ja erityisesti itäisen Itämeren kannan hyödyntäminen on kestämättömällä tasolla. ICES on suositellut näiden kahden kannan kalastuksen huomattavaa vähentämistä, jotta varmistettaisiin kantojen elpyminen turvallisiin biologisiin rajoihin. Jos toteutettaisiin sellainen vähennys, jota tarvittaisiin kantojen elvyttämiseen yhdessä vuodessa, se veisi kalastusalalta taloudellisen pohjan ja heikentäisi luottamusta hallinnointijärjestelmään. Sen vuoksi kalastuksen pääosasto on ehdottanut pitkän aikavälin lähestymistapaa, jossa kalastusta lasketaan vähitellen kestävälle tasolle. Kalastusala tuki lähestymistapaa ja sen soveltamisesta seuraavia TACeja. Jäsenvaltioita kuultiin IBSFC:n kokouksen yhteydessä syyskuussa, ja kaikki asianomaiset jäsenvaltiot ilmoittivat tukevansa komission ehdottamia TACeja. Pyyntiponnistus- ja valvontatoimenpiteiden osalta kalastusalaa, valtioista riippumattomia järjestöjä ja jäsenvaltioita on kuultu useita kertoja, ja ehdotukseen sisältyvät tekijät kuvastavat erityisesti kalastusalan tekemiä huomautuksia. - Asiantuntemuksen kerääminen ja käyttäminen Yhteisö pyytää vuosittain ICESiltä ja tieteellis-teknis-taloudelliselta kalatalouskomitealta (STECF) tieteelliset lausunnot tärkeiden kalakantojen tilasta. Saadut lausunnot kattavat kaikki Itämeren kannat, joille TACia ehdotetaan. Ehdotetut TACit perustuvat lausuntoihin mutta eivät välttämättä noudata niitä kirjaimellisesti. Kilohailin ehdotettu TAC on tutkijoiden suosittelemaa korkeampi. ICESin suositus merkitsisi TACin tuntuvaa alentamista. Kalastusmahdollisuuksien vuodesta vuoteen toteutettavaan vähentämiseen perustuvan politiikan mukaisesti ehdotettu TAC merkitsee ICESin suositusta pienempää alentamista. ICESin tekemien ennusteiden mukaan kannan tila on vakaa, ja se kestää ehdotetun TACin. Turskakantojen osalta ehdotetut TACit perustuvat pitkän aikavälin lähestymistapaan, jossa TACit ja pyyntiponnistus pienennetään kestävälle tasolle asteittain useamman vuoden kuluessa. Komissio tuo rinnan tämän esityksen kanssa käsiteltäväksi ehdotuksen pitkän aikavälin hoitosuunnitelmaksi Itämeren turskakantojen kalastuksessa. Suunnitelman keskeisenä osana on pyyntiponnistuksen asteittainen vähentäminen kestävälle tasolle pitkällä aikavälillä niin, että saadaan korkea ja vakaa tuotto. Ehdotetut TACit eivät sen vuoksi noudata ICESin lausuntoa vaan ovat pitkän aikavälin hoitosuunnitelmassa sovellettavan asteittaisen lähestymistavan mukaisia. Pääasialliset järjestöt/asiantuntijat, joita on kuultu Tieteellisistä järjestöistä on kuultu kansainvälistä merentutkimusneuvostoa (ICES) ja tieteellis-teknis-taloudellista kalatalouskomiteaa (STECF). - Vaikutusten arviointi Ehdotettujen toimenpiteiden toteuttaminen merkitsee yhteisön alusten kalastusmahdollisuuksien lisääntymistä Itämerellä. Turska- ja joidenkin silakkakantojen kalastusmahdollisuudet kasvavat, ja ainoastaan kilohailikantojen kiintiöt pienenevät. Itämeren purettujen saaliiden ensikäden arvon odotetaan sen vuoksi nousevan vuonna 2006 edellyttäen, että hinnat pysyvät muuttumattomina. Ehdotus ei merkitse ainoastaan lyhyen aikavälin päätöstä vaan on myös osa pidemmän aikavälin lähestymistapaa, jonka avulla kalastus saadaan asteittain vähennettyä pitkällä aikavälillä kestävälle tasolle. Ehdotuksessa omaksutun lähestymistavan tuloksena on sen vuoksi keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä vähentynyt pyyntiponnistus mutta vakaat tai korkeammat kiintiöt. Lähestymistavan pitkän aikavälin seurauksina ennakoidaan sen vuoksi olevan vähäisempi vaikutus ympäristöön pyyntiponnistuksen vähenemisen myötä, pyyntisektorin pieneneminen alusten lukumäärän ja/tai keskimääräisen aluskohtaisen pyyntiponnistuksen muodossa sekä purettujen saaliiden pysyminen ennallaan tai kasvaminen. 3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET SEIKAT - Oikeusperusta Tämän ehdotuksen oikeusperusta on neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002 ja erityisesti sen 20 artikla. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutusta yhteisön talousarvioon. 5. LISÄTIEDOT - Yksityiskohtainen selvitys Ehdotuksessa vahvistetaan Itämerellä kalastavien jäsenvaltioiden kalastusmahdollisuudet vuodeksi 2006. Ehdotuksessa esitetään myös vuonna 2006 sovellettavia teknisiä ja valvontaa koskevia siirtymätoimenpiteitä. Jäsenvaltioiden kesken jaettavat TACit ja kiintiöt esitetään liitteessä I. Ehdotetut luvut kuvastavat tieteellisiä lausuntoja ja IBSFC:n kokouksessaan syyskuussa 2005 antamia suosituksia. Molempien turskakantojen TACit ja kiintiöt liittyvät läheisesti liitteessä II ja liitteessä III olevassa 5 kohdassa vahvistettuihin pyyntiponnistusrajoituksiin. TACit voidaan hyväksyä ainoastaan, jos liitteessä II ehdotettavat turskankalastuksen sallimista koskevat rajoitukset ja liitteessä III olevassa 5 kohdassa ehdotettavat niihin liittyvät valvontatoimenpiteet hyväksytään. Liitteessä III olevat tekniset siirtymätoimenpiteet (8 kohtaa lukuun ottamatta) ovat tärkeitä toimenpiteitä, jotka eivät nykyisin sisälly Itämeren teknisistä toimenpiteistä annettuun asetukseen (neuvoston asetus (EY) N:o 88/98). Komissio on esittänyt ehdotuksen teknisiä toimenpiteitä koskevaksi uudeksi asetukseksi, johon kaikki nämä toimenpiteet sisältyvät. Neuvoston odotetaan hyväksyvän ehdotuksen marraskuussa. Siinä tapauksessa liitteessä III olevat tekniset säännökset voidaan poistaa tästä ehdotuksesta. Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS Itämerellä sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2006 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002[1] ja erityisesti sen 20 artiklan, ottaa huomioon TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96[2] ja erityisesti sen 2 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 4 artiklassa edellytetään, että neuvosto toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, joilla varmistetaan vesialueille pääsy ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeus sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittaminen, ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset lausunnot sekä erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean laatiman kertomuksen. (2) Neuvosto vahvistaa asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan mukaisesti kalastusmahdollisuudet kalastus- tai kalastusryhmäkohtaisesti ja jakaa ne jäsenvaltioille. (3) Näiden kalastusmahdollisuuksien tehokkaan hallinnoinnin varmistamiseksi olisi vahvistettava kalastustoiminnan harjoittamista koskevat erityisedellytykset. (4) On tarpeen vahvistaa tietyt periaatteet ja kalastusta koskevat hallintomenettelyt yhteisön tasolla niin, että jäsenvaltiot voivat varmistaa lippunsa alla purjehtivien alusten hallinnoinnin. (5) Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklassa säädetään kalastusmahdollisuuksien jaon kannalta tärkeät määritelmät. (6) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 2 artiklan mukaisesti kannat, joihin sovelletaan siinä tarkoitettuja eri toimenpiteitä, on määriteltävä. (7) Erityisedellytyksistä, joilla silliä ja silakkaa voidaan purkaa aluksesta muihin teollisiin tarkoituksiin kuin suoraan ihmisravinnoksi, 29 päivänä kesäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1434/98[3] 2 artikla ei riitä turvaamaan sitä, että silakkasaaliit pysyvät kyseiselle lajille vahvistettujen saaliiden rajoissa. Sen vuoksi on tarpeen ottaa käyttöön siirtymätoimenpiteitä, joilla varmistetaan lajittelemattomien silakkasaaliiden aiheellinen seuranta ja laskenta. Kun tällaiset toimenpiteet ovat käytössä, mainitussa asetuksessa säädettyjä säännöksiä ei ole tarpeen säilyttää. (8) Kalastusmahdollisuudet olisi käytettävä alaa koskevan yhteisön lainsäädännön ja erityisesti seuraavien asetusten mukaisesti: kalastusalusten merkitsemistä ja asiakirjoilla todistamista koskevista yksityiskohtaisista erityissäännöistä 20 päivänä toukokuuta 1987 annettu komission asetus (ETY) N:o 1381/87[4], jäsenvaltioiden kalansaalistietojen kirjaamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä syyskuuta 1983 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2807/83[5], yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2847/93[6], tietyistä Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueiden kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 18 päivänä joulukuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 88/98[7], alusten satelliittiseurantajärjestelmää koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 18 päivänä joulukuuta 2003 annettu komission asetus (EY) N:o 2244/2003[8], kalastusalusten ominaisuuksista 22 päivänä syyskuuta 1986 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2930/86[9] ja Koillis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden saaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta 17 päivänä joulukuuta 1991 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3880/91[10]. (9) Kalavarojen suojelun edistämiseksi olisi vuonna 2006 pantava täytäntöön eräitä täydentäviä valvontatoimenpiteitä ja kalastuksen teknisiä edellytyksiä. (10) Yhteisön kalastajien toimeentulon turvaamiseksi on tärkeää avata nämä kalastusmahdollisuudet 1 päivästä tammikuuta 2006. Ottaen huomioon asian kiireellisyys on ehdottoman tärkeää myöntää poikkeus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen sekä Euroopan yhteisön, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimusten liitteenä olevan kansallisten kansanedustuslaitosten asemaa Euroopan unionissa koskevan pöytäkirjan I kohdan 3 alakohdassa tarkoitettuun kuuden viikon määräaikaan, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU Soveltamisala ja määritelmät 1 artikla Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan vuodeksi 2006 eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet Itämerellä sekä niihin liittyvät edellytykset, joiden mukaisesti näitä kalastusmahdollisuuksia voidaan käyttää. 2 artikla Soveltamisala 1. Tätä asetusta sovelletaan yhteisön kalastusaluksiin, jäljempänä ’yhteisön alukset’, sekä Itämerellä toimiviin kolmansien maiden lipun alla purjehtiviin ja niissä rekisteröityihin kalastusaluksiin. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, tätä asetusta ei sovelleta kalastustoimintaan, jota harjoitetaan yksinomaan tieteellisiin tutkimustarkoituksiin asianomaisen jäsenvaltion luvalla ja sen alaisuudessa, jos kyseisestä toiminnasta on annettu ennakolta tieto komissiolle ja sille jäsenvaltiolle, jonka vesillä tutkimukset suoritetaan. 3 artikla Määritelmät Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklassa säädettyjen määritelmien lisäksi tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä: a) kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) vyöhykkeet siten kuin ne määritellään asetuksessa (ETY) N:o 3880/91; b) ’Itämerellä’ tarkoitetaan ICES-alueita III b, III c ja III d; c) ’suurimmalla sallitulla saaliilla (TAC)’ tarkoitetaan sitä määrää, joka voidaan pyytää kustakin kannasta kunakin vuonna; d) ’kiintiöllä’ tarkoitetaan yhteisölle, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle TACista myönnettyä osuutta. II LUKUKalastusmahdollisuudet ja niihin liittyvät edellytykset 4 artikla Saalisrajoitukset ja niiden jakaminen Saalisrajoitukset, niiden jakaminen jäsenvaltioiden kesken ja asetuksen (EY) N:o 847/96 2 artiklan mukaiset lisäedellytykset vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä I. 5 artikla Jakamista koskevat erityissäännökset 1. Liitteessä I vahvistettu saalisrajoitusten jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei kuitenkaan rajoita seuraavia: a) asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot; b) asetuksen (ETY) N:o 2847/93 21 artiklan 4 kohdan, 23 artiklan 1 kohdan ja 32 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehtävät kiintiöiden uudelleen jakamiset; c) asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla myönnettävät saaliiden lisäpurkamiset; d) asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätettävät määrät, e) asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset. 2. Vuodelle 2007 siirrettävien kiintiöiden pidättämistä varten voidaan asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan 2 kohtaa soveltaa mainitusta asetuksesta poiketen kaikkiin kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia. 6 artikla Saaliita ja sivusaaliita koskevat edellytykset 1. Aluksella saa pitää tai siitä saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu saalisrajoitukset, ainoastaan jos: a) saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion aluksilla, jolla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; b) saaliit ovat osa yhteisön osuutta, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä osuus ole täyttynyt; tai c) muut kalalajit kuin silakat ja kilohailit ovat sekoittuneina muihin kalalajeihin ja nämä saaliit on pyydetty trooleilla, kierrenuotilla tai niiden kaltaisilla pyydyksillä, joiden silmäkoko on alle 32 millimetriä, eikä saaliita ole lajiteltu aluksella tai purkamisen yhteydessä. 2. Kaikki alukselta puretut määrät on luettava kiintiöön tai, jos yhteisön osuutta ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, yhteisön osuuteen, paitsi jos saalis on pyydetty 1 kohdan c alakohdan mukaisesti. 3. Kun jäsenvaltiolle myönnetty silakkakiintiö on käytetty, kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivat yhteisössä rekisteröidyt alukset, jotka harjoittavat sellaista kalastusta, johon sovelletaan asianomaista kiintiötä, eivät saa purkaa lajittelemattomia silakkaa sisältäviä saaliita. 7 artikla Lajittelemattomien saaliiden purkaminen 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että käytössä on asianmukainen ohjelma, jonka avulla lajittelemattomien saaliiden purkamista voidaan tehokkaasti seurata lajeittain. 2. Lajittelemattomia saaliita saa purkaa ainoastaan sellaisissa satamissa ja purkamispaikoissa, joissa on käytössä 1 kohdassa tarkoitettu ohjelma. 8 artikla Rehusilakan purkaminen Asetusta (EY) N:o 1434/98 ei sovelleta Itämerellä. 9 artikla Pyyntiponnistusrajoitukset Pyyntiponnistusrajoitukset vahvistetaan liitteessä II. 10 artikla Tekniset ja valvontaa koskevat siirtymätoimenpiteet Tekniset ja valvontaa koskevat siirtymätoimenpiteet vahvistetaan liitteessä III. III LUKULoppusäännökset 11 artikla Tieteellisiin tarkoituksiin pyydettyjen meren eliöiden myynti Tieteellisiin tutkimustarkoituksiin 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti pyydettyjä meren eliöitä voidaan myydä, varastoida, pitää esillä tai tarjota myyntiin edellyttäen, että: a) liitteessä I vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia ei ole käytetty loppuun; tai b) ne myydään suoraan muihin tarkoituksiin kuin ihmisravinnoksi. 12 artikla Tietojen toimittaminen Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle pyydettyjen kantojen purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (ETY) N:o 2847/93 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I vahvistettuja kantojen koodeja. 13 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2006. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE I Yhteisön aluksiin sovellettavat pyydettyjen saaliiden enimmäismäärät ja niihin liittyvät edellytykset pyyntirajoitusten vuosittaista hallinnointia varten alueilla, joilla on laji- ja aluekohtaisia pyyntirajoituksia Seuraavissa taulukoissa vahvistetaan TACit ja kiintiöt (tonneina elopainoa, ellei toisin mainita) kannoittain, niiden jako jäsenvaltioille ja niihin liittyvät edellytykset kiintiöiden vuosittaista hallinnointia varten. Laji: | Silakka | Alue: | Osa-alueet 30–31 | Clupea harengus | HER/3D30.; HER/3D31. | Suomi | 75 099 | Analyyttinen TAC Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. | Ruotsi | 16 501 | EY | 91 600 | TAC | 91 600 | Laji: | Silakka | Alue: | Osa-alueet 22–24 | Clupea harengus | HER/3B23.; HER/3C22.; HER/3D24. | Tanska | 6 658 | Analyyttinen TAC Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. | Saksa | 26 207 | Suomi | 3 | Puola | 6 181 | Ruotsi | 8 451 | EY | 47 500 | TAC | 47 500 | Laji: | Silakka | Alue: | Osa-alueet 25–27, 28.2, 29 ja 32 | Clupea harengus | HER/3D25.; HER/3D26.; HER/3D27.; HER/3D28.; HER/3D29.; HER/3D32. | Tanska | 2 548 | Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. | Saksa | 676 | Viro | 13 015 | Suomi | 25 404 | Latvia | 3 212 | Liettua | 3 382 | Puola | 28 861 | Ruotsi | 38 744 | EY | 115 842 | TAC | 128 000 | Laji: | Silakka | Alue: | Osa-alue 28.1 | Clupea harengus | HER/03D.RG | Viro | 18 472 | Analyyttinen TAC Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. | Latvia | 21 528 | EY | 40 000 | TAC | 40 000 | Laji: | Turska | Alue: | Osa-alueet 25–32 (EY:n vedet) | Gadus morhua | COD/3D25.; COD/3D26.; COD/3D27.; COD/3D28.; COD/3D29.; COD/3D30.; COD/3D31.; COD/3D32. | Tanska | 11 307 | Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. | Saksa | 4 498 | Viro | 1 102 | Suomi | 865 | Latvia | 4 204 | Liettua | 2 770 | Puola | 13 019 | Ruotsi | 11 455 | EY | 45 339 | TAC | 49 220 | Laji: | Turska | Alue: | Osa-alueet 22–24 (EY:n vedet) | Gadus morhua | COD/3B23.; COD/3C22.; COD/3D24. | Tanska | 12 395 | Analyyttinen TAC Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. | Saksa | 6 061 | Viro | 275 | Suomi | 244 | Latvia | 1 026 | Liettua | 665 | Puola | 3 317 | Ruotsi | 4 417 | EY | 28 400 | TAC | 28 400 | Laji: | Punakampela | Alue: | IIIbcd (EY:n vedet) | Pleuronectes platessa | PLE/3B23.; PLE/3C22.; PLE/3D24.; PLE/3D25.; PLE/3D26.; PLE/3D27.; PLE/3D28.; PLE/3D29.; PLE/3D30.; PLE/3D31.; PLE/3D32. | Tanska | 2 697 | Varo-TAC Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. | Saksa | 300 | Ruotsi | 203 | Puola | 565 | EY | 3 766 | TAC | Ei merkitystä | Laji: | Lohi | Alue: | IIIbcd (EY:n vedet) osa-aluetta 32 lukuun ottamatta | Salmo salar | SAL/3B23.; SAL/3C22.; SAL/3D24.; SAL/3D25.; SAL/3D26.; SAL/3D27.; SAL/3D28.; SAL/3D29.; SAL/3D30.; SAL/3D31. | Tanska | 93 512 | (1) | Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. | Saksa | 10 404 | (1) | Viro | 9 504 | (1) | Suomi | 116 603 | (1) | Latvia | 59 478 | (1) | Liettua | 6 992 | (1) | Puola | 28 368 | (1) | Ruotsi | 126 400 | (1) | EY | 451 260 | (1) | TAC | 460 000 | (1) | __________ | (1) Yksittäisinä kaloina ilmaistuna. | Laji: | Lohi | Alue: | Osa-alue 32 | Salmo salar | SAL/3D32. | Viro | 1 581 | (1) | Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. | Suomi | 13 838 | (1) | EY | 15 419 | (1) | TAC | 17 000 | (1) | _________ | (1) Yksittäisinä kaloina ilmaistuna. | Laji: | Kilohaili | Alue: | IIIbcd (EY:n vedet) | Sprattus sprattus | SPR/3B23.; SPR/3C22.; SPR/3D24.; SPR/3D25.; SPR/3D26.; SPR/3D27.; SPR/3D28.; SPR/3D29.; SPR/3D30.; SPR/3D31.; SPR/3D32. | Tanska | 41 512 | Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. | Saksa | 26 299 | Viro | 48 204 | Suomi | 21 730 | Latvia | 58 219 | Liettua | 21 060 | Puola | 123 552 | Ruotsi | 80 250 | EY | 420 826 | TAC | 468 000 | LIITE IIPyyntiponnistusrajoitukset 1. Kalastaminen trooleilla, nuotilla tai muilla vastaavilla pyydyksillä, joiden silmäkoko on vähintään 90 millimetriä, tai pohjaan lasketuilla tavallisilla verkoilla, pussiverkoilla taikka riimuverkoilla, joiden silmäkoko on vähintään 90 millimetriä, sekä pohjasiimoilla on kiellettyä: a) 15 päivästä maaliskuuta 14 päivään toukokuuta osa-alueilla 22–24; ja b) 15 päivästä kesäkuuta 14 päivään syyskuuta osa-alueilla 25–32. 2. Kalastaminen trooleilla, nuotilla tai muilla vastaavilla pyydyksillä, joiden silmäkoko on vähintään 90 millimetriä, tai pohjaan lasketuilla tavallisilla verkoilla, pussiverkoilla taikka riimuverkoilla, joiden silmäkoko on vähintään 90 millimetriä, sekä pohjasiimoilla on kiellettyä kunkin lauantain kello 23.00 (UTC) ja seuraavan sunnuntain kello 23.00 (UTC) välisenä aikana: a) 1 päivästä tammikuuta 14 päivään maaliskuuta ja 15 päivästä toukokuuta 30 päivään lokakuuta osa-alueilla 22–24; ja b) 1 päivästä tammikuuta 14 päivään kesäkuuta osa-alueilla 25–32. LIITE IIITekniset ja valvontaa koskevat siirtymätoimenpiteet 1. Eräitä Itämerellä turskankalastuksessa sallittuja pyydyksiä koskevat edellytykset 1.1. Vedettävät verkkopyydykset 1.1.1. Verkkopyydysten rakenne Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 88/98 liitteessä IV esitetään, troolit, kierrenuotat ja muut vastaavat verkkopyydykset, joiden silmäkoko on vähintään 105 millimetriä, on varustettava Bacoma-valikointiristikolla tai T90-tyyppisellä troolinperällä ja sen pidennysosalla, joiden silmäkoko ja tekniset tiedot vahvistetaan lisäyksessä 1. 1.1.2. Yhden verkon sääntö Kun on käytössä trooli, kierrenuotta tai muu vastaava verkkopyydys, jossa on Bacoma-valikointiristikko tai T90-tyyppinen troolinperä ja sen pidennysosa, aluksella ei saa pitää muun tyyppisiä pyydyksiä. 1.2. Verkot 1.2.1 Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 88/98 liitteessä IV esitetään, verkkojen silmäkoon on oltava vähintään 110 mm. 1.2.2. Kokonaispituudeltaan enintään 12-metristen alusten verkkojen pituus saa olla enintään 12 km. 1.2.3. Kokonaispituudeltaan yli 12-metristen alusten verkkojen pituus saa olla enintään 24 km. 1.2.4. Verkkojen vedessäpitoaika ei saa olla yli 48 tuntia siitä, kun verkot ensimmäisen kerran lasketaan veteen, siihen kun verkot nostetaan kokonaan takaisin yhteisön alukselle. 2. Turskan sivusaaliit Itämerellä 2.1. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 88/98 3 artiklan 4 kohdassa säädetään, alamittaista turskaa ei saa pitää aluksella, paitsi 2.2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa. 2.2. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 88/98 3 artiklan 5 kohdassa säädetään, turskan sivusaaliit silakan ja kilohailin pyyntiin käytettävällä verkolla, jonka silmäkoko on 32 mm tai pienempi, eivät saa olla enempää kuin 3 prosenttia painona ilmaistuna. Tästä sivusaaliista saa aluksella pitää enintään 5 prosenttia alamittaista turskaa. 2.3. Pyydettäessä muita lajeja kuin silakkaa tai kilohailia muilla kuin 1.1.2 kohdassa tarkoitetuilla trooleilla ja kierrenuotilla turskan sivusaaliit saavat olla enintään 10 prosenttia. 3. Turskan alin mitta Itämerellä Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 88/98 liitteessä III esitetään, turskan alin mitta on 38 cm. 4. Kalastusta koskevat rajoitukset 4.1. Kaikki kalastustoiminta seuraavien peräkkäisten, WGS84-koordinaattijärjestelmää käyttäen mitattavien pisteiden kautta kulkevien loksodromien rajaamalla alueella, on kiellettyä: Alue 1 : – 55°45' N, 15°30' E – 55°45' N, 16°30' E – 55°00' N, 16°30' E – 55°00' N, 16°00' E – 55°15' N, 16°00' E – 55°15' N, 15°30' E – 55°45' N, 15°30' E Alue 2 : – 55°00' N, 19°14' E – 54°48' N, 19°20' E – 54°45' N, 19°19' E – 54°45' N, 18°55' E – 55°00' N, 19°14' E Alue 3 : – 56°13' N, 18°27' E – 56°13' N, 19°31' E – 55°59' N, 19°13' E – 56°03' N, 19°06' E – 56°00' N, 18°51' E – 55°47' N, 18°57' E – 55°30' N, 18°34' E – 56°13' N, 18°27' E 5. Seuranta, tarkastukset ja valvonta turskakantojen elvyttämisen yhteydessä Itämerellä 5.1. Erityislupa turskan kalastukseen Itämerellä 5.1.1. Poiketen siitä, mitä erityiskalastuslupia koskevista yleisistä säännöistä 27 päivänä kesäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1627/94[11] 1 artiklan 2 kohdassa säädetään, kaikilla vähintään 8 metrin pituisilla yhteisön aluksilla, joilla on aluksella pyydys, jonka silmäkoko on vähintään 90 millimetriä, on oltava erityislupa turskankalastukseen Itämerellä. 5.1.2. Jäsenvaltio voi myöntää 5.1.1 kohdassa tarkoitetun erityisluvan turskan kalastukseen ainoastaan yhteisön aluksille, joilla on yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2005 22 päivänä joulukuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 27/2005[12] liitteessä III olevan 6.2.1 kohdan mukainen erityislupa turskan kalastukseen Itämerellä vuonna 2005. Jäsenvaltio voi kuitenkin myöntää erityisluvan turskan kalastukseen yhteisön alukselle, joka purjehtii kyseisen jäsenvaltion lipun alla ja on rekisteröity yhteisössä, vaikka aluksella ei olisikaan erityislupaa vuonna 2005, jos se varmistaa, että vastaava määrä kapasiteettia kilowatteina (kW) mitattuna estetään kalastamasta Itämerellä pyydyksellä, jonka silmäkoko on vähintään 90 millimetriä. 5.1.3. Jäsenvaltioiden on laadittava ja pidettävä ajan tasalla luettelo aluksista, joilla on erityislupa turskan kalastukseen Itämerellä, ja saatettava se komission ja muiden Itämereen rajoittuvien jäsenvaltioiden saataville virallisilla Internet-sivuillaan. 5.1.4. Yhteisön aluksen päällikön tai hänen edustajansa, jolle jokin jäsenvaltio on myöntänyt erityisluvan turskan kalastukseen Itämerellä, on pidettävä kalastusaluksella jäljennös mainitusta luvasta. 5.2. Alueelle saapumista tai alueelta poistumista koskeva ilmoitus 5.2.1. Kun yhteisön alus, jolla on yli 50 kilogrammaa turskaa, saapuu osa-alueille 22–24 tai poistuu niiltä, aluksen päällikön tai hänen edustajansa on ilmoitettava lippujäsenvaltion viranomaisille päivämäärä, kellonaika, saapumis- tai poistumissijainti ja kaikkien aluksella pidettyjen saaliiden määrät elopainona lajeittain. Kalastusta ei saa aloittaa uudelleen ennen kuin kaikki turskasaaliit on purettu. 5.2.2. Kun yhteisön alus, jolla on yli 50 kilogrammaa turskaa, saapuu osa-alueille 25-32 tai poistuu niiltä, aluksen päällikön tai hänen edustajansa on ilmoitettava lippujäsenvaltion viranomaisille päivämäärä, kellonaika, saapumis- tai poistumissijainti ja kaikkien aluksella pidettyjen saaliiden määrät elopainona lajeittain. Kalastusta ei saa aloittaa uudelleen ennen kuin kaikki turskasaaliit on purettu. 5.2.3. Sen estämättä, mitä 5.2.1 ja 5.2.2 kohdassa esitetään, yhteisön alusten, jotka harjoittavat alueidenvälistä kalastusta ylittämällä osa-alueita 24 ja 25 erottavan linjan useammin kuin kerran 24 tunnin aikana ja edellyttäen, että ne pysyvät alueella, joka rajoittuu viiden meripeninkulman päähän osa-alueiden välisen linjan kummallakin puolella, on ilmoitettava vaaditut tiedot silloin kun tulevat alueelle ensimmäisen kerran tai poistuvat siltä viimeisen kerran 24 tunnin aikana. 5.3. Kalastuspäiväkirjat 5.3.1. Poiketen siitä, mitä yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93[13] 6 artiklan 4 kohdassa säädetään, vähintään 8-metristen yhteisön alusten päälliköiden on pidettävä toiminnastaan kalastuspäiväkirjaa asetuksen (ETY) N:o 2847/93 6 artiklan mukaisesti. 5.4. Sallittu poikkeama Poiketen siitä, mitä jäsenvaltioiden kalansaalistietojen kirjaamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä syyskuuta 1983 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2807/83[14] 5 artiklan 2 kohdassa säädetään, yhteisön aluksella pidetyn kalan arvioidut määrät kilogrammoina saavat poiketa enintään 8 prosenttia kalastuspäiväkirjaan merkitystä luvusta. 5.5. Ennakkoilmoitus 5.5.1. Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, yhteisön aluksen, jolla on yli 300 kilogrammaa turskaa elopainona, päällikön on ilmoitettava jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille vähintään kaksi tuntia ennen kyseisen jäsenvaltion purkamispaikkaan saapumista: a) purkamispaikan nimi; b) arvioitu kyseiseen purkamispaikkaan saapumisaika. 5.5.2. Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, yhteisön aluksen, jolla on yli 300 kilogrammaa turskaa elopainona, päällikön on ilmoitettava jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille vähintään tuntia ennen kyseisen jäsenvaltion purkupaikkaan saapumista lajeittain kilogrammoina elopainoa kaikkien niiden lajien määrät, joita on aluksella enemmän kuin 50 kilogrammaa. 5.5.3. Alukset, joilla on turskaa yli 300 kilogrammaa elopainona, eivät saa aloittaa aluksella olevan saaliin purkamista ennen kuin sen jäsenvaltion, jossa purkaminen on määrä tehdä, toimivaltaiset viranomaiset ovat antaneet siihen luvan. 5.6. Nimetyt satamat 5.6.1. Kun aluksella on yli 750 kilogrammaa turskaa elopainona, turskan saa purkaa ainoastaan nimetyissä satamissa. 5.6.2. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä satamat, joissa yli 750 kilogramman määrät Itämeren turskaa puretaan. 5.6.3. Jäsenvaltioiden on 15 päivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta laadittava luettelo nimetyistä satamista, pidettävä se ajan tasalla ja saatettava se komission ja muiden Itämereen rajoittuvien jäsenvaltioiden saataville virallisilla Internet-sivuillaan. Luettelossa on oltava kyseisessä jäsenvaltiossa saaliita purettaessa tarvittavat yhteystiedot kalastuspäiväkirjojen ja purkamisilmoitusten toimittamista varten. 5.7. Ensikerran puretun turskan punnitseminen 5.7.1. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi vaatia, että kaikki Itämerestä pyydetyt turskamäärät, jotka on pyydetty ja purettu ensikerran kyseisessä jäsenvaltiossa, punnitaan valvojien läsnä ollessa ennen niiden kuljettamista muualle ensimmäisestä purkamissatamasta. 5.7.2. Kunkin jäsenvaltion on vahvistettava tarkastuksille erityiset vertailuarvot. Vertailuarvoja on ajoittain tarkistettava saavutettujen tulosten perusteella. Tarkastusten vertailuarvojen on kehityttävä asteittain, kunnes lisäyksessä 2 vahvistetut vertailuarvot on saavutettu. 5.8. Pyyntiponnistustiedot Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 19 a artiklan 1 kohdassa säädetään, mainitun asetuksen 19 b, 19 c, 19 d, 19 e ja 19 k artiklaa sovelletaan kokonaispituudeltaan vähintään 8-metrisiin yhteisön aluksiin. 5.9. VMS-viestit 5.9.1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että seuraavat komission asetuksen (EY) N:o 2244/2003 8 artiklan, 10 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti vastaanotetut tiedot kirjataan sähköisessä muodossa: a) jokainen satamaan saapuminen ja sieltä poistuminen; b) jokainen sellaiselle merialueelle saapuminen ja sellaiselta merialueelta poistuminen, jolla sovelletaan vesialueille pääsyä ja kalavarojen käyttöä koskevia erityissääntöjä. 5.9.2. Jäsenvaltioiden on tarkistettava kalastuspäiväkirjojen ja toimittaminen ja kalastuspäiväkirjaan kirjatut kalastusta koskevat tiedot VMS-tietoja käyttäen. Nämä ristiintarkastukset on säilytettävä sähköisessä muodossa kolmen vuoden ajan. 5.10. Kauttakulku- ja jälleenlaivaamiskielto 5.10.1. Alus ei saa kulkea turskankalastukselta kielletyn alueen kautta, ellei aluksella oleva pyydys ole tukevasti kiinnitettynä ja varastoituna asetuksen (ETY) 2847/93 20 artiklan 1 kohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti. 5.10.2. Turskan jälleenlaivaaminen on kiellettyä. 5.11. Itämeren turskan kuljettaminen Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 13 artiklan 1 kohdassa säädetään, kun kokonaispituudeltaan vähintään 8-metrisestä yhteisön aluksesta puretaan kuljetusta varten yli 50 kilogramman määrä Itämeren turskaa, puretun turskan mukana on oltava saman asetuksen 8 artiklan 1 kohdassa säädetty purkamisilmoitus. 5.12. Yhteinen valvonta ja tarkastajien vaihto 5.12.1. Jäsenvaltion on toteutettava yhteisiä tarkastus- ja valvontatoimia ja vahvistettava sitä varten yhteiset toimintamenettelyt. 5.12.2. Yhteisiin tarkastus- ja valvontatoimiin osallistuvien jäsenvaltioiden on varmistettava, että kunkin osallistuvan jäsenvaltion tarkastajia kutsutaan ottamaan osaa ainakin näihin toimiin. 5.12.3. Komission tarkastajat voivat osallistua näihin yhteisiin tarkastus- ja valvontatoimiin. 5.12.4. Komissio kutsuu toimivaltaisten kansallisten tarkastusviranomaisten kokouksen koolle ennen 31 päivää tammikuuta 2006 koordinoimaan vuoden 2006 yhteistä tarkastus- ja valvontaohjelmaa. 5.13. Kansalliset valvontaohjelmat 5.13.1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on määriteltävä kansallinen valvontaohjelma Itämerelle lisäyksen 3 mukaisesti. 5.13.2. Asianomaisten jäsenvaltioiden on ennen 31 päivää joulukuuta 2006 saatettava komission ja muiden Itämereen rajoittuvien jäsenvaltioiden saataville virallisilla Internet-sivuillaan 5.13.1 kohdassa tarkoitettu kansallinen valvontaohjelmansa ja sen täytäntöönpanoaikataulu. 5.13.3. Komissio kutsuu koolle kalastus- ja vesiviljelyalan komitean kokouksen Itämeren turskakantoja koskevien kansallisten valvontaohjelmien noudattamisen ja niiden tulosten arvioimiseksi. 6. Osa-aluetta 28.1 koskevat erityissäännökset 6.1. Erityiskalastuslupa 6.1.1. Osa-alueella 28.1 kalastustoimintaa harjoittavilla aluksilla on oltava asetuksen (EY) N:o 1627/94 7 artiklan mukaisesti annettu erityiskalastuslupa. 6.1.2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden alusten, joille on annettu 6.1.1 kohdassa tarkoitettu erityiskalastuslupa, nimi ja kansallinen rekisterinumero on luettelossa, joka kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle. Luetteloon sisältyvien alusten on täytettävä seuraavat edellytykset: a) luetteloissa olevien alusten kokonaiskoneteho (kW) ei saa ylittää kyseisen jäsenvaltion osa-alueella 28.1 vuosina 2000 ja 2001 toimineiden alusten kokonaiskonetehoa; b) aluksen koneteho ei saa millään hetkellä olla enempää kuin 221 kilowattia. 6.2. Aluksen tai moottorin korvaaminen 6.2.1. Mikä tahansa yksittäinen 6.1.2 kohdassa tarkoitetussa luettelossa oleva alus voidaan korvata toisella yhteisön aluksella tai kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivalla ja yhteisössä rekisteröidyllä aluksella edellyttäen, että: a) korvaaminen ei lisää 6.1.2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua kyseisen jäsenvaltion kokonaiskonetehoa; eikä b) korvaavan aluksen koneteho ole millään hetkellä enempää kuin 221 kilowattia. 6.2.2. Minkä tahansa 6.1.2 kohdassa tarkoitetussa luettelossa olevan yksittäisen aluksen moottori voidaan korvata edellyttäen, että: a) moottorin korvaaminen ei nosta millään hetkellä konetehoa yli 221 kilowatin; ja b) korvaavan moottorin teho ei ole niin suuri, että korvaaminen lisäisi 6.1.2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua kyseisen jäsenvaltion kokonaiskonetehoa. Liitteen III lisäys 1 BACOMA-TROOLINPERÄN VALIKOINTIRISTIKON TEKNISET TIEDOT Kuvaus a. Valikointiristikon ominaisuudet Valikointiristikon on oltava suorakulmainen troolin perään kiinnitetty havaskappale. Valikointiristikoita saa olla vain yksi. b. Troolinperän, pidennysosan ja troolin rungon kapenevan osan koko i. Troolinperän on koostuttava kahdesta havaskappaleesta, jotka on yhdistetty molemmista reunoista yhtä pitkillä jameilla. ii. Vinoneliösilmien silmäkoon on oltava vähintään 105 millimetriä. Langan materiaalin on oltava punottua polyeteeniä, jonka paksuus yksinkertaisena on enintään 6 millimetriä ja kaksinkertaisena enintään 4 millimetriä. iii. On kiellettyä käyttää sellaista troolinperää ja pidennysosaa, joka on tehty ainoastaan yhdestä havaskappaleesta ja jossa on vain yksi jame. iv. Jameita lukuun ottamatta avoimien vinoneliösilmien lukumäärä ei saa jatko- tai pidennysosan minkään kohdan kehällä olla suurempi tai pienempi kuin troolinperän etuosan ja troolin kapenevan osan kapeimman kohdan silmien lukumäärä (kuva 1). c. Valikointiristikon sijainti i. Valikointiristikko sijoitetaan troolin perän yläpuoliseen havaskappaleeseen (kuva 2). ii. Valikointiristikon on päätyttävä enintään neljän silmän päässä sulkuköydestä, mukaan luettuna käsin punottu silmärivi, jonka kautta sulkuköysi pujotetaan (kuva 3 tai 4). d. Valikointiristikon koko i. Silmätankojen lukumääränä ilmaistun valikointiristikon leveyden on oltava yhtä suuri kuin troolinperän ylemmän havaskappaleen avoimien vinoneliösilmien lukumäärä jaettuna kahdella. Tarvittaessa voidaan sallia, että enintään 20 prosenttia ylemmän havaskappaleen avointen vinoneliösilmien määrästä säilytetään siten, että ne on jaettu tasaisesti valikointiristikon molemmin puolin (kuva 4). ii. Valikointiristikon on oltava vähintään 3,5 metriä pitkä. e. Valikointiristikon havas i. Silmien koon on oltava vähintään 110 millimetriä. Silmien on oltava neliösilmiä, toisin sanoen valikointiristikon havaksen kaikkien neljän reunan on muodostuttava silmistä, joiden molemmat silmätangot on leikattu. ii. Havaskappale on kiinnitettävä siten, että silmien reunat ovat perän pituussuuntaan nähden samansuuntaisesti ja kohtisuorassa. Sen on oltava solmutonta ja punottua yksinkertaista lankaa taikka havasta, jolla on todistetusti vastaavat valikointiominaisuudet. Solmuttomalla havaksella tarkoitetaan havasta, joka on tehty nelisivuisista silmistä, joiden kulmat muodostuvat kahden vierekkäisen silmän yhteen punotuista langoista. iii. Yksinkertaisen langan läpimitan on oltava vähintään 4,9 millimetriä. f. Muut tekniset tiedot i. Kiinnittämistä koskevat tekniset tiedot esitetään kuvissa 3 ja 4. ii. Nostopussin kiristysköyden on oltava vähintään: 1. 4 metriä pitkä, jos troolinperän kehällä valikointiristikon etupuolella on 89–100 vinoneliösilmää; 2. 3,5 metriä pitkä, jos troolinperän kehällä valikointiristikon etupuolella on 75–88 vinoneliösilmää; 3. 3 metriä pitkä, jos troolinperän kehällä valikointiristikon etupuolella on vähemmän kuin 75 vinoneliösilmää. iii. Perän takimmainen vahvikeköysi ei saa ympäröidä Bacoma-valikointiristikkoa. Se saa olla läpimitaltaan enintään 20 millimetriä, ja sen on oltava vähintään 2 metriä pitkä. iv. Peräpoijun on oltava pallomainen ja läpimitaltaan vähintään 40 senttimetriä. Se on kiinnitettävä poijuköydellä sulkuköyteen. v. Nieluverkko ei saa mennä päällekkäin Bacoma-valikointiristikon kanssa. Neliösilmäisen valikointiristikon korjaamista koskevat edellytykset a. Tarkastuksia varten on tarpeen määritellä yksityiskohtaiset säännöt Bacoma-valikointiristikon vaurioituneiden neliösilmien korjaamiseksi. i. On kiellettyä käyttää Bacoma-valikointiristikkoa, jonka silmistä 10 prosenttia tai enemmän on korjattu. ii. Vaurioituneet neliösilmät on korjattava kuvatun menetelmän mukaisesti. iii. Korjatulla silmällä tarkoitetaan jokaista silmää, johon on kohdistunut korjaustoimenpide. b. Bacoma-valikointiristikon korjausmenetelmä: [pic] Punch/Reikä Patch/Paikka Repaired net with double meshes/Korjattu ristikko kaksinkertaisin silmin i. Siisti reikä sulattamalla reiän ympärillä olevat langanpäät, jotta ne eivät purkaannu. ii. Laske korjattavien silmien lukumäärä. Valmista paikka solmuttomasta, punotusta yksinkertaisesta langasta, joka on samaa materiaalia, saman paksuista ja yhtä lujaa kuin paikattava verkko. iii. Paikan on oltava joka suuntaan kaksi silmää suurempi kuin puhdistettu reikä, jotta se on riittävästi päällekkäinen reiän reunojen kanssa. iv. Siisti paikka sulattamalla paikan reunojen langanpäät. v. Aseta paikka reiän päälle ja sido se alla olevaan verkkoon punotulla langalla kuvan osoittamalla tavalla. vi. Varmista, että paikan ja verkon silmien kulmat on sidottu toisiinsa kiinni. vii. Jatka sitomista niin, että vähintään kaksi on sidottu riviä paikan ympäri. viii. Paikattu reikä on valmiina tämän kuvan näköinen. [pic] Kuva 1 Troolipyydys voidaan jakaa kolmeen eri osaan osien muodon ja toiminnan mukaan. Troolin runko on kapeneva ja usein 10–40 metriä pitkä. Pidennysosa on kapenematon ja tavallisesti valmistettu joko yhdestä tai kahdesta 49,5 silmää pitkästä havaskappaleesta, ja sen pituus suoraksi vedettynä on 6–12 metriä. Myös perä on kapenematon, ja se on usein valmistettu kaksinkertaisesta langasta, jotta se kestää paremmin kovaa kulutusta. Nostoköyden alapuolista osaa kutsutaan nostopussiksi. Kuva 2 A Pidennysosa B Troolinperä C Valikointiristikko, neliösilmäristikko 1 Ylempi havaskappale, enintään 50 avointa vinoneliösilmää 2 Alempi havaskappale, enintään 50 avointa vinoneliösilmää 3 Jameet 4 Yhdistävä rengas tai punos 5 Nostopussin kiristysköysi 6 Perän takimmainen vahvikeköysi 7 Sulkuköysi 8 Valikointiristikon etäisyys sulkuköydestä 9 Poijuköysi 10 Peräpoiju [pic] VALIKOINTIRISTIKON KIINNITTÄMINEN Kuva 3 A 110 millimetrin neliösilmähavas (25 silmätankoa) B Neliösilmähavaksen kiinnittäminen jameeseen C Neliösilmähavaksen kiinnittäminen vinoneliösilmähavakseen, kummankin puolen valikointiristikon reunimmaisia silmätankoja lukuun ottamatta Kaksi vinoneliösilmää yhtä neliösilmätankoa kohti. D 105 millimetrin vinoneliösilmähavas (enintään 50 avointa silmää) E Valikointiristikon etäisyys sulkuköydestä. Valikointiristikon on päätyttävä enintään neljän silmän päässä sulkuköydestä, mukaan luettuna käsin punottu silmärivi, jonka kautta sulkuköysi pujotetaan. F Yksi käsin punottu sulkuköyden silmärivi [pic] VALIKOINTIRISTIKON KIINNITTÄMINEN Kuva 4 A 110 millimetrin neliösilmähavas (20 silmätankoa) B Neliösilmähavaksen kiinnittäminen jameeseen C Neliösilmähavasta kiinnitettäessä vinoneliösilmähavakseen, kummankin puolen valikointiristikon reunimmaisia silmätankoja lukuun ottamatta, on oltava kaksi vinoneliösilmää yhtä neliösilmää kohti. D 105 millimetrin vinoneliösilmähavas (enintään 50 avointa silmää) E Valikointiristikon etäisyys sulkuköydestä. Valikointiristikon on päätyttävä enintään neljän silmän päässä sulkuköydestä, mukaan luettuna käsin punottu silmärivi, jonka kautta sulkuköysi pujotetaan. F Yksi käsin punottu sulkuköyden silmärivi G Enintään 10 prosenttia D kohdan avoimista silmistä kummallakin puolella [pic] II. T90-TYYPPISEN TROOLIN TEKNISET TIEDOT a. Määritelmä i. T90-tyyppiset troolit ovat määritelmänsä mukaan trooleja, kierrenuottia ja muita vastaavia verkkopyydyksiä, joissa on troolinperä ja pidennysosa, jotka on valmistettu vinoneliösilmistä solmitusta verkosta, jota on käännetty 90° niin, että verkkolangan pääkulkusuunta on rinnakkainen vetosuunnan kanssa. ii. Verkkolangan kulkusuunta tavanomaisessa vinosilmistä solmitussa verkossa (A) ja 90° käännetyssä verkossa käy ilmi seuraavasta kuvasta. [pic] A | B | b. Silmäkoko ja sen mittaaminen Silmäkoon on oltava vähintään 110 millimetriä. Poiketen siitä, mitä kalaverkkojen silmäkoon ja langan paksuuden määrittämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 24 päivänä tammikuuta 2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 129/2003 5 artiklan 1 kohdassa säädetään[15], troolinperän ja pidennysosan silmäkoko on mitattava kohtisuoraan pyydyksen pituusakseliin nähden. c. Langan paksuus Troolinperä ja pidennysosa on valmistettava yksinkertaisesta langasta tehdystä verkkomateriaalista, jonka langan paksuus on enintään 5 millimetriä, tai kaksinkertaisesta langasta tehdystä verkkomateriaalista, jonka langan paksuus on enintään 4 millimetriä. Tätä määräystä ei sovelleta troolinperän perimmäiseen silmäriviin, jos siihen on kiinnitetty sulkuköysi. d. Rakenne iii. Käännetystä verkkomateriaalista valmistettu troolinperä ja pidennysosa (T90) on tehtävä kahdesta samankokoisesta havaskappaleesta, joissa on niin pitkittäin kuin poikittainkin sama määrä edellä esitetyllä tavalla suunnattuja silmiä ja jotka on yhdistetty molemmista reunoista jameilla. Kummankin havaskappaleen solmujen on oltava luistamattomia, ja silmien on pysyttävä täysin avoimina aina kun pyydys on käytössä. iv. Avoimien silmien lukumäärän on oltava vakio kehän jokaisella kohdalla pidennysosan etureunasta troolinperän perimmäiseen osaan saakka. v. Kohdassa, jossa troolinperä tai pidennysosa kiinnittyy troolin kapenevaan osaan, silmien lukumäärän troolinperän tai pidennysosan kehällä on oltava 50 prosenttia troolin kapenevan osan viimeisen silmärivin silmien lukumäärästä. vi. Troolinperä ja pidennysosa kuvataan jäljempänä olevassa kuvassa. e. Kehä Silmien lukumäärä ei millään kehän kohdalla troolinperässä ja pidennysosassa saa olla enempää kuin 50, liitoskohtia ja jameita lukuun ottamatta. f. Liitoskohdat Sekä troolinperän että pidennysosan havaskappaleiden etureunat on kiinnitettävä punotulla puolisilmärivillä. Troolinperän takareuna on kiinnitettävä punotulla täyssilmärivillä sulkuköyden ohjaamista varten. g. Troolinperän pituus Troolinperän pituuden on oltava vähintään 50 silmää. h. Nostopussin kiristysköysi Nostopussin kiristysköyden pituuden on oltava sen kiinnityskohdassa troolinperään vähintään troolinperän kehän suoraksi vedettyjen silmien pituus kerrottuna kertoimella 0,6. i. Peräpoiju Peräpoijun on oltava pallomainen ja läpimitaltaan vähintään 40 senttimetriä. Se on kiinnitettävä poijuköydellä sulkuköyteen. Poijuköyden pituuden on oltava vähintään 2,5-kertainen syvyyden neliöjuureen verrattuna. [pic] Netting twine: PE 5mm single or, only in codend, 4mm double Verkkolanka: yksinkertainen 5 mm:n tai troolinperässä kaksinkertainen 4 mm:n polyeteenilanka All meshes turned 90 degree Kaikki silmät käännetty 90 astetta. Main run of netting yarn parallel to longitudinal axis of the trawl Verkkolanka kulkee pääosin rinnakkain troolin pitkittäisakselin kanssa. Circumference 50 % of adjoining number of meshes in tapered part of the trawl – in the case of equal mesh opening of a rear edge of a belly and extension Kehällä on 50 % troolin kapenevan osan viereisten silmien määrästä, kun kapenevan osan takareunan ja pidennysosan silmäkoko on yhtä suuri. Codend Troolinperä Extension piece Pidennysosa 2 panels of equal dimensions 2 samankokoista havaskappaletta Cut: all knots Leikkaus: kaikki solmut Liitteen III lisäys 2 Kansallisia valvontaohjelmia koskevat yhteiset ohjeet Tavoite 1. Kunkin jäsenvaltion on vahvistettava tarkastuksille erityiset vertailuarvot tämän lisäyksen mukaisesti. Strategia 2. Kalastustoimien tarkastukset ja valvonta on keskitettävä aluksiin, jotka todennäköisesti pyytävät turskaa. Turskan kuljetuksia ja kaupan pitämistä koskevia satunnaistarkastuksia käytetään lisäksi ristiintarkastusmekanismina, jolla testataan tarkastusten ja valvonnan tehokkuutta. Painopisteet 3. Eri pyydystyypit asetetaan erilaiseen tärkeysjärjestykseen riippuen siitä laajuudesta, jolla kalastusmahdollisuuksia koskevia rajoituksia laivastoihin sovelletaan. Sen vuoksi kunkin jäsenvaltion on vahvistettava omat painopisteensä. Tavoitteena olevat vertailuarvot 4. Jäsenvaltioiden on pantava tarkastussuunnitelmansa täytäntöön kuukauden kuluessa tämän asetuksen hyväksymisestä ottaen huomioon seuraavat tavoitteet: a. Tarkastusten taso satamissa Yleissääntönä on, että tarkastusten on katettava 20 painoprosenttia turskan puretuista saaliista kaikki purkupaikat mukaan luettuina. Vaihtoehtoisesti tarkastukset voidaan toteuttaa sellaisella taajuudella, jolla voidaan varmistaa, että kolmen kuukauden jakson aikana tarkastetaan vähintään kerran sellainen määrä yhteisön aluksia, jonka osuus puretuista turskasaaliista on vähintään 20 painoprosenttia. Tarkastettujen purettujen saaliiden kokonaismäärän on oltava riittävä takaamaan turskan purettujen saaliiden kokonaismäärää koskevalle arviolle 95 prosentin tarkkuus. b. Kaupan pitämistä koskevien tarkastusten taso Huutokaupassa myytäväksi tarjotuista turskamääristä on tarkastettava 5 prosenttia. c. Merellä tehtävien tarkastusten taso Joustava vertailuarvo: vahvistetaan kunkin alueen kalastustoiminnan yksityiskohtaisen analysoinnin jälkeen. Merellä käytettävien vertailuarvojen on viitattava valvontapäivien lukumäärään merellä turskanhoitoalueella; erityisalueiden valvontapäiville voidaan vahvistaa erillinen vertailuarvo. d. Ilmavalvonnan taso Joustava vertailuarvo: vahvistetaan kunkin alueen kalastustoiminnan yksityiskohtaisen analysoinnin jälkeen ottaen huomioon jäsenvaltion käytettävissä olevat resurssit. Liitteen III lisäys 3 Kansallisten valvontaohjelmien sisältö Kansallisissa valvontaohjelmissa on muun muassa määriteltävä seuraavat tekijät. 1. VALVONTARESURSSIT Henkilöresurssit 1.1. Maissa ja merellä toimivien tarkastajien lukumäärä sekä näiden toiminta-ajankohdat ja -alueet. Tekniset resurssit 1.2. Valvonta-alusten ja ilma-alusten lukumäärä sekä niiden toiminta-ajankohdat ja -alueet. Taloudelliset resurssit 1.3. Henkilöresursseihin, valvonta-aluksiin ja ilma-aluksiin osoitettava talousarviomääräraha. 2. SATAMIEN NIMEÄMINEN 2.1. Luettelo turskan purkamiseen nimetyistä satamista liitteessä III olevan 5.6.2 kohdan mukaisesti. 3. ALUEELLE SAAPUMISTA JA SILTÄ POISTUMISTA KOSKEVA ILMOITUS 3.1. Kuvaus liitteessä III olevan 5.2 kohdan säännösten noudattamisen varmistamiseksi toteutetuista järjestelmistä. 4. SAALIIDEN PURKAMISTA KOSKEVA VALVONTA 4.1. Kuvaus liitteessä III olevan 5.5 kohdan säännösten noudattamisen varmistamiseksi toteutetuista järjestelmistä. 4.2. Kuvaus liitteessä III olevan 5.4 kohdassa määritellyn sallitun poikkeaman laskemiseksi toteutetuista järjestelmistä. 4.3. Kuvaus purettujen saaliiden liitteessä III olevan 5.7 kohdan mukaiseksi punnitsemiseksi toteutetuista järjestelmistä. 4.4. Kuvaus liitteessä III olevan 5.7.2 kohdassa tarkoitettujen erityisten vertailuarvojen vahvistamiseksi sovelletusta järjestelmästä. 5. TARKASTUSMENETTELYT 5.1. Turskankalastukseen liittyviä maissa ja merellä suoritettavia tarkastuksia koskevat menettelyt. 5.2. Muiden jäsenvaltioiden nimeämien, turskaa koskevan kansallisen valvontaohjelman vastuullisten toimivaltaisten viranomaisten kanssa sovellettavat viestintämenettelyt. 5.3. Yhteistä valvontaa ja tarkastajien vaihtoa koskevat menettelyt, joihin on sisällyttävä toisten jäsenvaltioiden vesialueilla toimivien tarkastajien valtuuksia ja toimivaltaa koskevat määrittelyt. [1] EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59. [2] EYVL L 115, 9.5.1996, s. 3. [3] EYVL L 191, 7.7.1998, s. 10. [4] EYVL L 132, 21.5.1987, s. 9. [5] EYVL 276, 10.10.1983, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1965/2001 (EYVL L 268, 9.10.2001, s. 23). [6] EYVL L 261, 20.10.1993, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1954/2003 (EUVL L 289, 7.11.2003, s. 1). [7] EYVL L 9, 15.1.1998, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 812/2004 (EUVL L 150, 30.4.2004, s. 12). [8] EUVL L 333, 20.12.2003, s. 17. [9] EYVL L 274, 25.9.1986, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 3259/94 (EYVL L 339, 29.12.1994, s. 11). [10] EYVL L 365, 31.12.1991, s. 1. [11] EYVL L 171, 6.7.1994, s. 7. [12] EUVL L 12, 14.1.2005, s. 1. [13] EYVL L 261, 20.10.1993, s. 1. [14] EYVL L 276, 10.10.1983, s. 1. [15] EYVL L 022, 25.1.2003, s. 4.