[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 7.3.2007

SEK(2007) 290 lopullinen

Suositus:

NEUVOSTON LAUSUNTO

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti Bulgarian tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2009

(komission esittämä)

PERUSTELUT

1. Yleistä taustaa

Heinäkuun 1 päivänä 1998 voimaan tulleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, johon pyrkimällä luodaan entistä paremmat edellytykset hintavakaudelle sekä vahvalle ja kestävälle kasvulle, jolla edistetään uusien työpaikkojen syntymistä. Kun sopimusta vuonna 2005 uudistettiin, todettiin, että sopimuksesta on ollut hyötyä kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamisessa. Muutoksilla pyritäänkin lähinnä lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä.

Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1], joka on osa sopimusta, säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle vakaus- tai lähentymisohjelma, minkä jälkeen niiden on toimitettava tarkistettu ohjelma vuosittain (jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, toimittavat (tarkistetun) vakausohjelman, ja jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, toimittavat (tarkistetun) lähentymisohjelman).

Bulgaria liittyi EU:hun 1 päivänä tammikuuta 2007 ja toimitti ensimmäisen lähentymisohjelmansa 5 päivänä tammikuuta 2007. Asetuksen mukaisesti neuvosto antaa ohjelmasta lausunnon komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan (ks. jäljempänä keskeiset kohdat, joita on arvioitu).

2. Taustaa ohjelman arvioimiseksi

Jotta voitaisiin saada kuva siitä, millaisessa kehyksessä lähentymisohjelmassa esitettyä finanssipoliittista strategiaa arvioidaan, tässä jaksossa esitetään tiivistelmä talouden ja finanssipolitiikan kehityksestä kymmenen viime vuoden aikana.

Makrotalouden vakaus on kehittynyt Bulgariassa erittäin hyvin terveen julkisen talouden tuella. Talouskasvu on ollut vahvaa ja vakaata ja yltänyt noin 5 ½ prosenttiin viime vuosina. BKT asukasta kohden (ostovoimakorjattuna) on kuitenkin edelleen alhainen eli 32,9 prosenttia EU-25:n keskiarvosta vuonna 2005. Bulgarialla on näin ollen vielä paljon kiinnikurottavaa ja kiinnikuromisprosessi onkin maan ehdottomasti tärkein keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoite. Työllisyys on kohentunut tasaisesti. Vaikka työttömyysaste on alentunut huomattavasti, työllisyysaste on kuitenkin edelleen EU:n keskiarvoa alhaisempi. Ammattitaidon kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuus sekä työpaikkojen ja työttömyyden alueellinen kohtaamattomuus ovat työmarkkinoiden joustavuuden esteenä, ja korkeasti koulutetusta työvoimasta on työmarkkinoilla yhä enenevä pula. Maastamuutto ja syntyvyyden aleneminen ovat myötävaikuttaneet väestön vähenemiseen ja ikääntymiseen. Työn tuottavuuden keskimääräinen kasvu oli vuosina 1996–2005 suhteellisen hidasta, mutta viime aikoina kasvu on kiihtynyt lähelle 4 prosenttia lisääntyvien ulkomaisten ja kotimaisten investointien avustamana. Sen jälkeen kun valuuttakatejärjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1997, inflaatio hidastui alle 10 prosenttiin vuoteen 1999 mennessä, mutta inflaation hidastuminen on ollut pysähdyksissä viime vuosina. Vaikka luottokannan hyvin nopea kasvu ja kasvava ulkoinen vaje liittyvätkin maahan virtaaviin hyvin huomattaviin suoriin ulkomaisiin sijoituksiin, ne ovat aiheuttaneet huolta makrotalouden vakaudesta. Julkista taloutta on saatu vakautettua huomattavissa määrin säilyttämällä julkisen talouden rahoitusasema lähellä tasapainoa tai ylijäämäisenä vuodesta 1998. Julkinen velka suhteessa BKT:hen on saatu supistettua yli 100 prosentista alle 30 prosenttiin Lisäksi on toteutettu joitakin toimia, jotta selvittäisiin väestörakenteen muutoksista eläkejärjestelmään aiheutuvista haasteista.

Keskeiset kohdat, joita on arvioitu Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan (vakausohjelmat) ja 9 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) nojalla on arvioitu seuraavat seikat: ovatko ohjelman taustalla olevat taloutta koskevat oletukset realistisia; mikä on jäsenvaltioiden esittämä keskipitkän aikavälin tavoite ja onko sopeutusura sopiva; ovatko sopeutusuran suhteen toteutettavat ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi suhdannekierron aikana; arvioitaessa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa: toteutetaanko sopeutustoimia enemmän taloudellisesti hyvinä aikoina (taloudellisesti huonoina aikoina sopeutustoimia voidaan toteuttaa vähemmän) ja – euroalueen ja ERM II -jäsenvaltioiden osalta – pyrkiikö jäsenvaltio vuosittain parantamaan suhdannetasoitettua rahoitusasemaansa ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (viitearvo keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi); määriteltäessä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa (jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä saavuttaneet tavoitettaan) tai sallittaessa väliaikainen poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteesta (jäsenvaltiot, jotka ovat saavuttaneet tavoitteensa): sellaisten huomattavien rakenneuudistusten toteuttaminen, jotka tuovat suoria pitkäaikaisia kustannussäästöjä (myös potentiaalista kasvua lisäämällä) ja joilla on sen vuoksi todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen (edellyttäen, että säilytetään riittävä varmuusmarginaali, jolla varmistetaan, ettei 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity, ja edellyttäen, että julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan palaavan takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ohjelmakaudella); erityistä huomiota on kiinnitettävä eläkeuudistuksiin, joilla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari; vastaako jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Ohjelmassa esitettyjen makrotaloudellisten oletusten realistisuutta arvioidaan komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen perusteella ja soveltaen yhteisesti sovittuja menetelmiä, joita käytetään potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa. Arvioitaessa, vastaako ohjelma talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, käytetään perustana vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyviä julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Arviointi kattaa myös seuraavat: kuinka velkasuhde on kehittynyt ja miltä julkisen talouden kestävyys näyttää pitkällä aikavälillä. Näihin olisi vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston selvityksen mukaan kiinnitettävä riittävästi huomiota julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnassa. Komission 12 päivänä lokakuuta 2006 antamassa tiedonannossa määritellään, kuinka pitkän aikavälin kestävyyttä olisi arvioitava [2]; onko noudatettu käytännesääntöjä[3], joissa muun muassa määrätään vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteisestä rakenteesta ja tietotaulukoista. |

- Suositus:

NEUVOSTON LAUSUNTO

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti Bulgarian tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2009

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[4] ja erityisesti sen 9 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

1. Neuvosto tutki [27 päivänä maaliskuuta 2007] Bulgarian lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2006–2009.

2. Makrotalouden vakaus on kehittynyt Bulgariassa erittäin hyvin terveen julkisen talouden tuella. Talouskasvu on ollut vahvaa ja vakaata ja yltänyt noin 5 ½ prosenttiin viime vuosina. BKT asukasta kohden (ostovoimakorjattuna) on kuitenkin edelleen alhainen eli 32,9 prosenttia EU-25:n keskiarvosta vuonna 2005. Bulgarialla on näin ollen vielä paljon kiinnikurottavaa ja kiinnikuromisprosessi onkin maan ehdottomasti tärkein keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoite. Sen jälkeen kun valuuttakatejärjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1997, inflaatio hidastui alle 10 prosenttiin vuoteen 1999 mennessä, mutta inflaation hidastuminen on ollut pysähdyksissä viime vuosina ja vuonna 2006 KHI-inflaatio kiihtyi 7,3 prosenttiin.

3. Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu pysyttelee suhteellisen nopeana kiihtyen hieman vuoden 2006 5,9 prosentista keskimäärin 6,1 prosenttiin ohjelman loppukaudella. Saatavilla olevien tietojen perusteella tämä skenaario näyttää perustuvan realistisiin kasvuoletuksiin. Huomattava ulkoinen vaje on kuitenkin edelleen riskitekijä keskipitkällä aikavälillä varsinkin sen vuoksi, että ulkoinen vaje osoittautui ennustettua suuremmaksi vuonna 2006 ja oli 16 prosenttia suhteessa BKT:hen 14,1 prosentin sijasta, vaikka vaje onkin rahoitettu kokonaisuudessaan suorilla ulkomaisilla sijoituksilla. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta.

4. Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteessa mainitun vuoden julkisen talouden ylijäämäksi arvioidaan 3,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun liittymistä valmistelevassa joulukuun 2005 talousohjelmassa (PEP) tavoitteeksi oli asetettu tasapainoinen rahoitusasema. Lähentymisohjelmassa ylijäämäksi puolestaan ennakoidaan 3,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden huomattavasti ennustettua parempi toteutuma johtuu lähinnä ennakoitua paremmista tuloista, joiden taustalla puolestaan ovat liittymistä valmistelevan talousohjelman varovaiset tuloennusteet, tuotannon kasvun vauhdittuminen ja tulojen kantamisen paraneminen. Liittymistä valmistelevan talousohjelman ennusteisiin verrattuna menot ovat myös pienentyneet 1 prosentilla suhteessa BKT:hen, mikä pääasiassa heijastaa juoksevien menojen vähenemistä.

5. Lähentymisohjelmassa esitetyssä keskipitkän aikavälin finanssipoliittisessa strategiassa pyritään säilyttämään julkisen talouden ylijäämä 0,8–1,5 prosentissa suhteessa BKT:hen makrotalouden vakauden ja julkisen talouden kestävyyden turvaamiseksi. Finanssipolitiikkaa on tarkoitus keventää huomattavasti vuonna 2007, jolloin julkisessa taloudessa pyritään vain 0,8 prosentin ylijäämään suhteessa BKT:hen verrattuna vuoden 2006 3,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Vuosina 2008 ja 2009 julkisen talouden ylijäämä kasvaisi uudelleen ja vakaantuisi 1,5 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Koska korkomenot alenevat noin ¼ prosenttia suhteessa BKT:hen ohjelmakaudella, perusylijäämän arvioidaan supistuvan suhteessa BKT:hen vuoden 2006 4 ½ prosentista 2 ¼ prosenttiin vuonna 2007, jonka jälkeen se palaa noin 2 ¾ prosenttiin vuosina 2008 ja 2009. Finanssipolitiikan keventäminen vuonna 2007 olisi lähes kokonaisuudessaan menoperusteista. Menojen ennakoidaan kasvavan 2 ¾ prosenttia suhteessa BKT:hen, ja ainoastaan osa tästä noususta, noin ¾ prosenttia suhteessa BKT:hen, häviää vuonna 2008. Menojen ennakoitu kasvu vuonna 2007 johtuu pääosin ”muista menoista” (+2½ % suhteessa BKT:hen) ja tuista (+½ % suhteessa BKT:hen). ”Muiden menojen” kasvu johtuu Bulgarian maksuosuudesta EU:lle (1 ¼ % suhteessa BKT:hen), EU:n rakennerahastohankkeista aiheutuvien menojen kasvusta (¼ % suhteessa BKT:hen) – joka korvautuu kokonaisuudessaan EU:n tuista saatavilla suuremmilla tuloilla – ja ”muiden juoksevien menojen” kasvusta (1% suhteessa BKT:hen). Yhtiöveroon ja henkilökohtaiseen tuloveroon vuodeksi 2007 suunniteltujen kevennysten ennakoidaan korvautuvan lähes kokonaisuudessaan, kun verolakien noudattaminen paranee ja veronkanto tehostuu. Näin ollen kokonaistulot pysyttelisivät lähes muuttumattomina (suhteessa BKT:hen) ohjelmakaudella. Ohjelmassa todetaan, että vaikka vuoden 2007 talousarviossa ennakoidaan julkiseen talouteen 0,8 prosentin ylijäämää suhteessa BKT:hen, talousarvion toteuttamisessa pyritään tosiasiallisesti suurempaan eli 2 prosentin ylijäämään suhteessa BKT:hen. Tämä perustuisi talousarviolain säännöksiin, joiden mukaan 10 prosenttia budjetoiduista juoksevista perusmenoista voidaan käyttää ainoastaan, jos ulkoinen vaje ei syvene entisestään. Julkisen talouden tavoitteita on tarkistettu huomattavasti ylöspäin verrattuna liittymistä valmistelevaan vuoden 2005 talousohjelmaan, mikä heijastaa huomattavasti ennakoitua parempia tuloja vuonna 2006, tästä johtuvia kerrannaisvaikutuksia myöhempinä vuosina ja hieman aiempaa suotuisampia tuotannon kasvun näkymiä.

6. Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti lasketun rakenteellisen rahoitusaseman (eli suhdannetasoitetun rahoitusaseman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä lukuun ottamatta) odotetaan heikkenevän vuoden 2006 noin 3 ¼ prosentista suhteessa BKT:hen 1 prosenttiin vuonna 2007 ja kohenevan uudelleen noin 2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuosina 2008 ja 2009. Jos talousarviota toteutettaessa saavutetaan vuonna 2007 korkeampi 2 prosentin nimellinen ylijäämä, kuten yhtenä ohjelman tavoitteena on, sopeutusura olisi jouhevampi. Ohjelmassa asetetaan julkiselle taloudelle keskipitkän aikavälin tavoitteeksi tasapainossa oleva rakenteellinen rahoitusasema, joka suunnitellaan säilytettävän huomattavan liikkumavaran turvin koko ohjelmakauden ajan. Koska keskipitkän aikavälin tavoite on vaadittua vähimmäistasoa (arviolta noin 1 ¼ prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen) tiukempi, sillä voitaneen turvata riittävä varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi. Keskipitkän aikavälin tavoite on vaativampi kuin mitä velkasuhde ja potentiaalisen tuotannon pitkän aikavälin keskimääräinen kasvu edellyttäisivät.

7. Julkisen talouden toteutuma voi olla ohjelmassa ennustettua parempi vuonna 2007, ja vuosina 2008 ja 2009 julkisen talouden ennusteisiin kohdistuvat riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa. Koska julkisen talouden tavoitteet on aiemmin saavutettu hyvin ja koska vuoden 2007 talousarviolain säännökset rajoittavat menoja, kun talousarviota toteutetaan, ennakoitua suurempi ylijäämä vuonna 2007 vaikuttaa realistiselta, vaikka vuoden 2007 tuloennusteisiin saattaa liittyä tiettyjä riskejä, sillä veronkevennyksistä aiheutuvat tulojenmenetykset eivät ehkä kokonaisuudessaan korvaannukaan verolakien noudattamisen paranemisella ja veronkannon tehostumisella. Vaikka sopeutusstrategiasta ei esitetäkään tietoja vuodesta 2008 alkaen, julkisen talouden tavoitteet ohjelmakauden loppuun saakka vaikuttavat pitkälti realistisilta edellyttäen, että julkisen talouden toteutuma vuonna 2007 on tämänhetkisiä arvioita parempi.

8. Ohjelmaan sisältyvä finanssipolitiikan viritys merkitsee tämän riskinarvioinnin perusteella, että keskipitkän aikavälin tavoite säilytetään huomattavan liikkumavaran turvin koko ohjelmakauden ajan. Se on myös riittävä, jotta alijäämän 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ei ylity talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa missään vaiheessa ohjelmakautta. Ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys voi muuttua myötäsykliseksi vuonna 2007, jos suhdannetilanne osoittautuu hyväksi. Tämä ei olisi täysin vakaus- ja kasvusopimuksen mukaista. Suhdannetilanteen odotetaan olevan hyvä vuonna 2007, jolloin rakenteellisen rahoitusaseman arvioidaan ohjelman mukaan supistuvan noin 2 ¼ prosenttia suhteessa BKT:hen ja komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen mukaan 1 ½ prosenttia.

9. Julkisen bruttovelan arvioidaan olleen 25 ¼ prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006 eli merkittävästi alle perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa ennustetaan, että velkasuhde pienenee 4 prosenttiyksikköä ohjelmakaudella.

10. Koska ikääntymiseen liittyvistä menoista ei ole tehty pitkän aikavälin ennusteita yhteisten makrotaloudellisten oletusten perusteella (talouspoliittinen komitea (EPC) ja komissio), väestön ikääntymisen vaikutuksia Bulgariassa ei ole mahdollista arvioida vertailukelpoiselta ja vakaalta perustalta, kuten nykyisin tehdään muiden jäsenvaltioiden osalta (joiden osalta tällaiset ennusteet ovat käytettävissä). Väestön ikääntymisellä voi kuitenkin olla huomattava vaikutus menoihin, kun otetaan huomioon nykyinen väestörakenne. Julkisen talouden alkuasetelma ja suuri rakenteellinen ylijäämä auttavat huomattavasti velan vakaannuttamisessa sikäli kun ei oteta huomioon väestön ikääntymisen vaikutuksia julkiseen talouteen pitkällä aikavälillä. Suurten perusylijäämien säilyttäminen keskipitkällä aikavälillä edesauttaisi julkisen talouden kestävyydelle aiheutuvien riskien hillitsemistä.

11. Ohjelmaan sisältyvä julkisen talouden strategia on osittain vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen. Varsinkin finanssipolitiikan viritys vuonna 2007 on suunniteltu myötäsykliseksi hyvässä suhdannetilanteessa ja riskinä on jo ennestään huomattavan ulkoisen vajeen syveneminen. Vaikka eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi on toteutettu toimia, esitetään hyvin vähän konkreettisia toimenpiteitä julkisten varojen käytön tehostamiseksi. Tämä koskee varsinkin terveydenhuoltomenoja, joiden osalta on toistuvia ongelmia menojen seurannassa ja valvonnassa sekä tarjottujen palvelujen laadussa.

12. Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennettyjen tietovaatimusten osalta voidaan todeta, että ohjelmasta puuttuu joitakin pakollisia ja vapaaehtoisia tietoja[5].

Kaikkiaan julkisen talouden rahoitusasema on terveellä pohjalla keskipitkällä aikavälillä, ja julkisen talouden strategia tarjoaa esimerkin vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesta finanssipolitiikasta. Julkisen talouden ylijäämän suunniteltu supistaminen suhdannetilanteen ollessa hyvä vuonna 2007 voisi kuitenkin merkitä myötäsyklistä finanssipolitiikan viritystä ja kasvattaa nykyistä ulkoista epätasapainoa.

Edellä olevan arvion perusteella Bulgariaa kehotetaan:

i) pyrkimään nykyisin suunniteltua suurempaan julkisen talouden ylijäämään vuonna 2007 ja säilyttämään vahva julkisen talouden rahoitusasema tämän jälkeen makrotalouden vakauden säilyttämiseksi ja huomattavan ulkoisen vajeen hillitsemiseksi;

ii) lisäämään edelleen julkisten varojen käytön tehokkuutta erityisesti terveydenhuoltoalaa uudistamalla.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu 1

2 Ohjelmassa esitettyihin tietoihin perustuvat komission yksiköiden laskelmat. |

3 (Edellisessä kohdassa tarkoitettu) suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. |

4 Ohjelmaan ei sisälly kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. |

5 Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteeseen ei sisälly kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. |

6 Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 5,8 prosenttia vuonna 2005, 6,3 prosenttia vuonna 2006, 6,4 prosenttia vuonna 2007 ja 6,7 prosenttia vuonna 2008. |

[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys EU:ssa , KOM(2006) 574, 12.10.2006, ja Euroopan komissio, talouden ja rahoituksen pääosasto (2006), The long-term sustainability of public finances in the European Union , European Economy nro 4/2006.

[3] Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet , hyväksytty Ecofin-neuvostossa 11.10.2005.

[4] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[5] Varsinkin työmarkkinatiedot tehdyistä työtunneista ja jotkin tiedot pitkän aikavälin kestävyydestä puuttuvat.