EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 28.9.2011 
SEK(2011) 1103 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
ehdotukseen neuvoston direktiiviksi 
yhteisestä finanssitransakti overojärjestelmästä ja direkt iivin 2008/7/EY muuttamisesta
 
{KOM(2011) 594 lopullinen} 
{SEK(2011) 1102 lopullinen}  
 
FI 2   FI Tiivistelmä vaikutusten arvioinnista 
”Finanssialan verotuksessa  käytettävät välineet” 
1. JOHDANTO  
Komissio ilmoitti 7. lokakuuta 2010 antamassaan tiedonannossa ”Finanssialan verotus”, että 
se aikoi käynnistää perusteelli sen vaikutusten arvioinnin tutkia kseen tarkemmin vaihtoehtoja 
finanssialan verottamiseksi ja voidakseen an taa asianmukaisia toimintaehdotuksia. Tässä 
vaikutusten arvioinnissa analysoi daan sen vuoksi erilaisia verojä rjestelmiä sekä määritetään 
finanssitransaktioverolle tarkoituksenmukainen  rakenne ja veron mahdo lliset vaikutukset.  
2. MENETTELYTAPAKYSYMYKSET JA INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN  
Kuten vaikutustenarviointiohjeissa edellytetään , tässä vaikutusten arvioinnissa on käytetty 
kaikkien intressitahojen kuulemisen tul oksia. Lisäksi on hyödynnetty tapauskohtaisten 
ulkopuolisten tutkimusten tuloksia. 
3. ONGELMAN MÄÄRITTELY JA TOISSIJAISUUSPERIAATE  
3.1. Ongelman määrittely 
Kriisin kustannukset Julkisissa keskusteluissa nousee usein esiin väite, että finanssialan olisi kannettava oma 
osuutensa finanssikriisin kustannuksista. Yksitt äiset jäsenvaltiot ovat sitoutuneet antamaan 
finanssialalle tukea yhteensä noin 4,6 biljoonaa euroa (39 pr osenttia suhteessa EU-27:n 
BKT:hen vuonna 2009). Tämä on heikentänyt julk isen talouden tilaa, jota voidaan tuskin 
pitää kestävänä finanssipolitiikan kannalta ja joka aiheuttaa raskaan kuorman nykyisille ja 
tuleville sukupolville. 
Finanssipalveluiden vapautus alv:stä 
Arvonlisäverodirektiivin 135 ar tiklan 1 kohdassa säädetään  useimpien rahoitus- ja 
vakuutuspalveluiden vapauttamisesta alv:stä. Analyysin mukaan tämä alv-vapautus antaa 
finanssisektorille veroedun, joka on noin 0,15 prosenttia suhteessa BKT:hen. Sen vuoksi 
finanssiala hyötyy etuuskohtelusta  verrattuna talouden muihin al oihin. Lisäksi tämä johtaa 
hintavääristymiin. 
Markkinahäiriöt ja systeemi set riskit finanssialalla 
Kriisi johtui monimutkaisest a vuorovaikutuksesta markkina häiriöiden, finanssi- ja 
rahapolitiikan maailmanlaajuisen epätasapainon, epätarkoituksenmukaisen sääntelyn, heikon 
valvonnan ja riittämättömän makrotason vakauden valvonnan välillä. On t odettu, että veroilla 
voitaisiin säännellä sellaisia ongelmia kuin implis iittisten tai nimenomais ten takausten käyttö, 
automatisoitu kaupankäynti (ja yleisemmin ottaen  lyhyen aikavälin voitontavoittelu), vieraan 
ja oman pääoman erilainen verokohtelu, kohtuutto mat palkkiojärjestelmät, jotka kannustavat 
riskinottoon, suuret monimutkaist en johdannaisten määrät sekä y lisuuret voitot, jotka johtavat 
erityisesti palkanlisien maksamiseen finanssialalla. 
 
FI 3   FI Sisämarkkinanäkökohdat 
Jäsenvaltiot ovat reagoineet fina nssikriisiin määräämällä finan ssialalle erilaisia veroja ja 
maksuja. Tällaiset yksipuoliset toimet voi vat aiheuttaa toimintojen siirtymistä ja 
kilpailunvääristymiä sisämarkkinoilla. Tarv itaan koordinoidumpia toimia. Koordinointi on 
tarpeen myös kaksinkertaisen vero tuksen riskin hillitsemiseksi. 
3.2. EU:n toimintaedellytykset ja toissijaisuusperiaate 
EU:n oikeus toimintaan finanssialan vero ttamisen alalla perustuisi Euroopan unionin 
toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 113 ja  115 artiklaan. Tärkei n syy EU:n tasolla 
toteutettavaan toimeen on se, että  jäsenvaltioiden yksipuolinen to iminta tällä alalla haittaisi 
sisämarkkinoiden toimintaa. Ainakin 12 jäsenv altiota on arvioinut ta i arvioi parhaillaan 
mahdollisuutta ulottaa pankeilta veloitettavat maksut myös finanssilaitoksiin. Finanssialalta kannettavien verojen koordinoimaton kä yttöönotto kuitenkin pirstoo EU:n 
finanssimarkkinoita, vääristää kilpailua ja kasvattaa finanssitoimintojen siirtymisen riskiä sekä EU:ssa että sen ulkopuolella . Se kasvattaa myös riskiä s iitä, että finanssiala joutuu 
kaksinkertaisen verotuksen kohteeksi. Tä mä puolestaan haittaa SEUT-sopimuksella 
suojattavien perusvapauksien käyttöä.  
EU:n tason toimi on toissijaisuusperiaatteen m ukainen, sillä asetettuja tavoitteita ei voida 
saavuttaa riittävällä tavalla pe lkästään jäsenvaltioiden toimin vaan ne voidaan saavuttaa 
paremmin EU:n tasolla. 
4. T
AVOITTEET  
Yleistavoitteet ovat seuraavat: 
• tulonkeruu ja riittävien verotulojen keruu finanssialalta 
• epäsuotavan markkinakäyttäytymis en rajoittaminen markkinoiden 
vakauttamiseksi 
• sisämarkkinoiden toimivuuden varmistaminen (kaksinkertaisen verotuksen ja 
kilpailun vääristymisen välttäminen). 
Yleiset ongelmat  Erityiset ongelmat  Yleiset tavoitteet  Erityistavoitteet  
(1) Uusien tulonlähteiden 
yksilöinti  
(2) Viimeisimmän finanssikriisin 
kustannusten kattaminen
 
(3) Mahdollisten tulevien 
finanssikriisien talous-arviokustannusten 
kattaminen
 Kriisin kustannukset 
(julkisen talouden 
vakauttamiseen liittyvät 
kysymykset) 
Finanssialan veroetu  Mittava julkinen 
rahoitustuki ja 
finanssikriisin muut 
talousarviovaikutukset 
edellyttivät julkisen 
talouden vakauttamista 
 
Finanssipalveluiden 
vapautus alv:stä  Tulonkeruu 
 Riittävä (oikeuden-
mukainen ja huomattava) 
rahoitusosuus finanssialalta
 
(4) Finanssipalveluiden alv-vapautuksen 
 
FI 4   FI kompensointi  
(1) Implisiittisistä 
vakuuksista johtuva epä-
suotuisa markkina-
käyttäytyminen 
(moraalikato)  Kohtuuttoman riskinoton 
kannustinten 
vähentäminen  
(2) Automatisoidun 
kaupankäynnin epäasian-
mukainen hallinnointi ja 
valvonta  Automatisoituun kaupan-käyntiin liittyvien erityis-riskien hillitseminen
 
(3) Vieraan ja oman 
pääoman suhteen vääris-
tymät: nettovelkaantumis-
aste 
(4) Johdon kohtuuttomat 
palkitsemisjärjestelmät 
kannustavat riskinottoon  Epäsuotuisan markkina-
käyttäytymisen rajoitta-
minen markkinoiden vakauttamiseksi
 Nettovelkaantumisasteen sekä vieraan ja oman pääoman suhteen 
supistaminen
 
(5) Monimutkaiset 
tuotteet ja vastapuoliriski  Vääristymien välttäminen 
EU:ssa, toimenpiteiden tehokkuuden varmista-
minen ja suhteellisen 
kilpailuaseman 
turvaaminen EU:ssa
 Markkinahäiriöt ja 
systeemiset riskit 
finanssialalla 
 
(6) Ylisuuret voitot  Sisämarkkinoiden toimi-
vuuden varmistaminen toimenpiteiden 
koordinoinnin avulla
 
Kaksinkertaisen 
verotuksen välttäminen  
5. TOIMINTAVAIHTOEHDOT  
Vaikutusten arvioinnissa anal ysoidut toimintavaihtoehdot (finanssitransaktiovero ja 
finanssitoimintavero) arvioid aan perusskenaarion mukaan.  
Perusskenaariossa veroja ei oteta käyttöön. Sill e on ominaista alan alv- vapautus (suurin ero 
finanssialan ja muiden talouden aloj en verokohtelun välillä), johdon mittavat 
palkkiojärjestelmät, jäsenvaltio iden äskettäin yksipuolisesti käy ttöön ottamat pankkimaksut ja 
kansalliset verot, joita kannetaan  joko finanssialalta tai finanssi transaktioista, kaksinkertaisen 
verotuksen riskit ja alalla hiljat tain tehdyt monet sääntelyaloitteet. 
Perusskenaariossa otetaan huomioon myös tietyt finanssialaa koskevat sääntelytoimenpiteet, 
joita koskevia ehdotuksia laadit aan parhaillaan ja joilla on osittain edellä määriteltyjen 
kaltaiset tavoitteet. Vaikutuste n arvioinnissa lähdetään tarkem min ottaen siitä, että ne 
sääntelytoimenpiteet toteutetaan, joilla hillitään yksittäistä ja systeemist ä riskiä finanssialalla 
lisäämällä sekä finanssilaitosten että koko finanssijärjestelmän pääomittamista ja pääomapuskureita. Eräät muut toimintavaihtoehdot, kuten sääntelyn lisääminen, alv-vapautuksen poistaminen tai velan ja pääo man erilaisen verotuksen tasoittaminen 
yhtiöverojärjestelmiin tehtävillä muutoksilla, hylätä än sillä perusteella, että niillä ei pystytä 
puuttumaan havaittuihin onge lmiin riittävässä määrin. 
 
FI 5   FI 6. TOIMINTAVAIHTOEHTOJEN VERTAAMINEN  
6.1. Tulonkeruu ja riittävien vero tulojen keruu finanssialalta 
Uusien tulonlähteiden yksilöinti Molemmat verotusvälineet – finanssitransaktiovero ja finanssitoimintavero – voisivat olla 
uusia tulonlähteitä, sillä niiden avulla voidaan kerätä merkittäviä määriä verotuloja julkisten 
talousarvioiden kartuttamiseksi. Todellinen tuotto-odotus on kuitenkin erittäin epävarmalla pohjalla, koska arvioihin liittyy suuri määrä tuntemattomia m uuttujia ja olettamuksia.  
Finanssitoimintaverosta kertyvät tulot suuntaa -antavan 5 prosentin verokannan mukaan ovat 
9,3–30,3 miljardia euroa toimintojen siirtymistä ja veron rakennetta koskevien olettamusten 
mukaan.  
Finanssitransaktioveron tuotto-odotus on suur empi. Arviot vaihtelevat 16,4 miljardin ja 
400 miljardin euron välillä transaktioiden volyymin pienenemistä, veron kattamaa tuotevalikoimaa ja verokantoja (ensin main itun arvion osalta 0,01 prosenttia ja toisen 
0,1 prosenttia) koskevien olettamusten mukaan. Toimintojen siirtymistä koskeva olettamus kattaisi transaktioiden  siirtämisen sekä kaupan ja er ityisesti huippunopeaan kaupankäyntiin 
perustuvien transaktioiden  volyymin supistumisen. 
Viimeisimmän finanssikriisin ja tule vien kriisien kustannusten kattaminen 
Uusien verojen kantaminen finanssialalta helpottaisi viimeisimmän kriisin 
talousarviokustannusten kattamista, jotta vo idaan ottaa huomioon se , että koko ala hyötyi 
välillisesti tietyille finanssila itoksille myönnetyistä rahoitust uista. Lisäksi nk. aiheuttaja 
maksaa -periaate oikeuttaisi sen, että finanssi alaa vaadittaisiin osallistumaan suuremmalla 
osuudella julkisen talouden raho ittamiseen sellaisten tulevi sta kriiseistä aiheutuvien 
kustannusten kattamiseksi, jotka ylittävät kriisinratkaisumekanismien resurssit.  
6.2. Finanssipalveluiden alv-vapautuksen kompensointi 
Vaikka yhteenlaskumenetelmään perustuva fi nanssitoimintavero kompensoisi osittain 
finanssialan alv-vapautusta, va ikutusten arviointi osoittaa, et tä tämä kysymys olisi paras 
ratkaista arvonlisäveroa koske van vihreän kirjan yhteydessä. 
6.3. Epäsuotuisan markkinakäyttäytymisen  korjaaminen finanssimarkkinoiden 
vakauttamiseksi 
Kohtuuttoman riskinoton kannustinten vähentäminen  
Systeemisen riskin aiheuttajiin tiukemmin kytk öksissä olevat sääntelytoimenpiteet voisivat 
tarjota tarkoituksenmukaisemman ke inon puuttua kohtuuttomaan riskinottoon. 
Finanssitransaktiovero voisi kuitenkin olla ta rkoituksenmukainen väline vähentää kohtuutonta 
riskinottoa siltä osin kuin lyhyen aikavälin kaup pa ja pääasiassa vieraalla pääomalla käytävä 
johdannaiskauppa luo systeemisiä riskejä. Finanssitoimintavero lla voitaisiin puuttua 
riskinottoon vain välillisesti.  
Automatisoituun kaupankäyntiin liittyvi en erityisriskien hillitseminen 
 
FI 6   FI Finanssitransaktioverolla, joka kasvattaa kä ytännössä finanssimarkkinoilla suoritettavien 
transaktioiden kustannuksia, voitaisiin hillitä automatisoitua kaupankäyntiä ja erityisesti huippunopeaa kaupankäyntiä. Transak tioista aiheutuvat lisäkusta nnukset saattavat vaikuttaa 
erityisen voimakkaasti niihin markkinasegmentteihin, joilla osto- ja myyntihinnan erot eli spreadit ovat tyypillisesti pienet. 
Finanssitoimintavero ei vaikuta suoraan kaupa nkäyntikäyttäytymiseen finanssimarkkinoilla. 
Nettovelkaantumisasteen sekä viera an ja oman pääoman suhteen alentaminen 
Finanssitransaktiovero ja finanssitoimintave ro eivät kumpikaan poista rahoituspäätöksistä 
johtuvia vääristymiä ja kohtuuttoman velanoton kannustimia, joita vieraan ja oman pääoman erilainen verokohtelu nykyisissä yhtiöverojärjestelmissä aihe uttaa. Näihin ongelmiin on 
tarkoituksenmukaisempaa puuttua sääntelytoimenpitein. 
Ylisuurien voittojen verottaminen – Olisiko ot ettava käyttöön toimen piteitä finanssialan 
arvonlisän verottamiseksi? 
Finanssitransaktioverosta saatavat edut jäisivät  vähäisiksi, jos sitä kannettaisiin ylisuurista 
voitoista. Finanssitoimintavero voidaan s uunnitella nimenomaisesti ylisuurien voittojen 
verottamista silmällä pitäen, mutta sen tehokkuus riippuu siitä, sovelletaanko veron 
perusteeseen tavanomaisten pääoma n tuottoprosenttien käsitettä.  
6.4. Sisämarkkinoiden toimivuuden varmistaminen   
Sisämarkkinoiden toimivuuden varmistamiseksi ja talouden vääristymien minimoimiseksi 
EU:ssa olisi suotavaa, että molempien verotusv älineiden veron perusteet ja verokannat ovat 
mahdollisimman yhdenmukaiset. Sekä finanssitransa ktiovero että finanssitoimintavero olisi 
otettava käyttöön yhdenmukaistetu sti kaksinkertaisen verotuksen tai verottamatta jättämisen 
välttämiseksi. 
6.5. Kumulatiiviset vaikutukset 
Vaikka sääntelymuutoksia aiheuttavan veron kumulatiiviset vaikutukset ovat helpommin 
mitattavissa finanssitoimintaveron kuin fi nanssitransaktioveron tapauksessa, sekä 
finanssitransaktioveron että finanssitoimin taveron vaikutukset us eimpiin taloudellisiin 
muuttujiin (luoton kustannukset, makrotaloude n muuttujat ja alakohtaiset muuttujat) 
todennäköisesti vain täydentävät  niiden sääntelytoimenpiteiden vaikutuksia, joita koskevia 
ehdotuksia laaditaan parhaillaan.  
6.6. Yleiskatsaus ja päätelmät 
Analyysin mukaan sekä finan ssitransaktiovero että finan ssitoimintavero ovat teknisesti 
toteutettavissa, mutta se, kumpi väline valitaan, riippuu pääasiassa tavoiteasettelusta ja myös 
veron rakenteellisista erityispiirteistä.  
Näyttää siltä, että molemmilla veroilla voitaisiin kerätä mittavat verotulot finanssialalta, tosin 
finanssitransaktioveron tuotto- odotus on mahdollisesti korkeampi. 
Finanssitransaktioveroon liittyvä transaktio iden ja erityisesti nop eiden lyhyen aikavälin 
transaktioiden siirtymis- tai häviämisriski on suurempi. Verosyistä johtuva transaktiokustannusten ka svu voi vaikuttaa automatisoituun kaupankäyntiin 
 
FI 7   FI finanssimarkkinoilla, sillä kyseiset kustannukse t heikentäisivät tunt uvasti marginaalista 
voittoa ja vaikuttaisivat siten huippun opean kaupankäynnin liiketoimintamalliin. 
Molempien verojen odotetaan myös vaikutta van hiukan mutta merkityksellisessä määrin 
BKT:hen ja työllisyyteen. Fi nanssitransaktioveron kielte iset vaikutukset olisivat 
todennäköisesti hieman suuremmat. Nä mä kielteiset vaikutukset johtuvat 
pääomakustannusten kasvusta, sillä verovelvo lliset yrittävät siir tää veron edelleen 
asiakkaidensa maksettavaksi, mikä taas va ikuttaa kielteisesti in vestointitoimintaan. 
Finanssialalta kannettavan veron jakaantumisvai kutukset ovat tyypillisesti progressiiviset, ts. 
ne rasittavat suuremmin vauraampia kuin vä hävaraisempia yhteiskuntaluokkia, koska ensin 
mainitut käyttävät enemmän finanssialan ta rjoamia palveluja ja myös hyötyvät niistä 
enemmän. Tämä koskee erityisesti finan ssitransaktioveroa, jos se on rajattu 
joukkovelkakirjojen ja niihin liittyvien osak keiden ja johdannaissopimusten kaltaisiin 
rahoitusvälineisiin. 
Komissio esitti 29. kesäkuuta 2011  ehdotuksen monivuotiseksi rahoituskehykseksi vuosiksi 
2014–2020. Se ehdotti finanssitransaktioveron kä yttöönottoa aluksi EU: ssa veron tuotto-
odotukseen ja kohtuuttomaan riskinottoon kohdist uviin vaikutuksiin l iittyvien näkökohtien 
perusteella. Ehdotuksen oheisasiakir jana olevassa komission yksiköiden 
valmisteluasiakirjassa1 yksilöidään useita seikkoja, jo tka on otettava huomioon EU:ssa 
käyttöön otettavaan finanssitran saktioveroon liittyvien siirtymi sriskien hillitsemiseksi. Näitä 
seikkoja käsitellään se uraavassa jaksossa.  
7. ERI FINANSSITRANSAKTIOVEROMUUNNELMIEN VAIKUTUSTEN ARVIOINTI  
7.1. Veron soveltamisalaan kuuluvat  tuotteet ja transaktiot 
Toimintavaihtoehdoissa erotetaan toisista an vero, joka kannetaan i) valuuttojen 
avistakaupoista ja johdannaiskaupoista, ii) en si- ja jälkimarkkinoilla suoritettavista 
arvopaperikaupoista ja iii) johdanna ismarkkinoilla, lukuun ottamatta 
valuuttajohdannaisia. Vero kattaa sekä s äännellyt pörssimarkkinat että pörssin 
ulkopuolisen kaupankäynnin.  
Valuuttatransaktiovero Vero kannettaisiin keskitetysti valuutanvaihtojärjestelmissä eli reaaliaikaisessa 
bruttomaksujärjestelmässä (RTGS) . Kyseisissä järjestelmissä seurattavista transaktioista 
voitaisiin kantaa veroa keskitetysti. Tähä n vaihtoehtoon liittyy kuitenkin keskeisiä 
oikeudellisia kysymyksiä. Tämän vuoksi av istavaluuttamarkkinat ja valuuttojen 
johdannaismarkkinat pidetään  erillään toisistaan. 
Arvopaperikaupasta (lukuun ottamatta johdannais- ja valuuttatransaktioita) kannettava vero 
Tämä vero vastaisi kapeapohjai sta transaktioveroa, jota kanne ttaisiin vain osakkeilla ja 
joukkovelkakirjoilla käytävistä avistakaupoista (e nsi- ja jälkimarkkinoilla). Tämä vaihtoehto 
yhdistettynä kotimaisten emissioiden pe riaatteeseen on Yhdistyneen kuningaskunnan 
leimaveron kaltainen. Vaihtoehto isesti ensimarkkinat voitaisiin jättää ve ron ulkopuolelle, jotta 
tällainen pääoman muodostus ei muuttuisi kalliimmaksi. Tuolloin arvopaperikaupasta 
                                                
 
1 Euroopan komissio, SEC(2011) 876 lopullinen, s. 29–30. 
 
FI 8   FI kannettavaa veroa sovellettaisiin vain osakke illa ja joukkovelkakirjo illa käytävään kauppaan 
jälkimarkkinoilla. 
Johdannaisista kannettava finanssivero 
Tämä vero kattaisi kaikki ra hoitusjohdannaiset, jotka perust uvat suoraan tai välillisesti 
tuotteisiin, joilla käydään kauppa a säännellyissä pörsseissä ta i pörssin ulkopuolella Se voi 
kattaa valuuttatransaktio iden osalta rahoitusjohda nnaiset, arvopaperi- tai 
hyödykejohdannaiset, riski- tai korkojohda nnaiset tai kaikki muut sellaiset 
rahoitusjohdannaiset, jotka eivät ole suoran aisesti avistakauppoja ja pääoman, kuten 
joukkovelkakirjojen ja osakkeiden, ha nkintaan liittyviä transaktioita. 
Finanssitransaktiovero 
Kuten edellä todetaan, tämä vaihtoehto kattaisi kaikki finanssitransaktiot tai niiden 
alaryhmän. Alaryhmää käytettäessä  veron ulkopuolelle voitaisiin  jättää esim. suoranaiset 
avistakaupat valuuttamarkkinoilla ja joukkovelk akirjojen tai osakkeiden liikkeeseenlaskun 
kautta tapahtuvan pääoman hankinta. 
Eri vaihtoehtojen edut ja haitat 
Rahoitusvälineiden markkinoista annettu direktiivi  sisältää jo rahoitusvälineiden ja -tuotteiden 
vakiintuneen luokituksen, joka otetaan  lähtökohdaksi määriteltäessä ehdotetun 
finanssitransaktioveron sovelta misalaan kuuluvia tuotteita.  
Kaikki finanssimarkkinoiden ja -transaktioiden määritelmien mukaiset tuotteet, jotka voisivat 
korvata helposti toisensa, olisi sisällytettävä veron soveltamisalaan. Suppeammat määritelmät helpottaisivat laajamittaista veronkiertotoimint aa. Tämän vuoksi kaikki arvopaperit ja niihin 
liittyvät johdannaiset kattava finanssitransaktiovero näyttäisi verotettavien tuotteiden kattavuuden kannalta ta rkoituksenmukaisimmalta vaihtoehdolta. 
Valuuttatransaktioiden tapauksessa lisätulojen keruuta koskevan tavoi tteen ja sen tavoitteen, 
jonka mukaan pääoman vapaalle liikkuvuudelle ei saa asettaa rajoituksia , välille voi syntyä 
ristiriita. Tämä koskee erityisesti avistava luuttatransaktioita. Erityisesti sellaisten 
valuuttatransaktioiden verottamisen, jotka ko skevat EU:ssa käytettäviä eri valuuttoja, 
oletetaan tyypillisesti ri kkovan SEUT-sopimuksen 63  artiklaa. Sellaisten 
valuuttatransaktioiden verottaminen, jotka koske vat muita kuin EU:ssa käytettäviä valuuttoja, 
voitaisiin mahdollisesti rinnastaa ensin mainittuihin  transaktioihin, jos neuvosto päättää tehdä 
niin SEUT-sopimuksen 64 artiklan 3 kohdan mukaisesti. 
7.2. Verotettava tapahtuma 
Verotettava tapahtuma voisi peru stua suorite- tai kassaperust eisen kirjanpidon periaatteeseen. 
Joidenkin transaktioiden tapauksessa tällä erot telulla ei olisi juurikaan merkitystä, sillä 
molemmat tapahtuvat samaan aikaan  erityisesti silloin, kun transakt iot suoritetaan sähköisesti, 
kuten finanssimarkkinoilla yleensä . Jos kuitenkin valitaan vain ka ssaperusteinen kirjanpito, se 
voisi kannustaa maksujen lykkäämiseen huomatta vien kassavirtaetujen saamiseksi. Myös 
tilanteissa, joissa ei ole kys e välineiden vaihdosta, on si lti verotettava tapahtuma. 
Johdannaisten tapauksessa verotettava tapa htuma syntyisi tyyp illisesti sopimuksen 
tekohetkellä. Vaikutusten arvioinnin mukaan  suositeltavin vaihtoeh to olisi kassa- ja 
suoriteperusteisen kirjanpidon pe riaatteiden yhdistelmä sen muk aan, mistä tuotteista on kyse. 
 
FI 9   FI 7.3. Verotuspaikka 
Niiden finanssitransaktioiden määrittelemisessä, joista kullakin oikeudenkäyttöalueella olisi 
oikeus kantaa finanssitransaktioveroa, voi taisiin käyttää eri periaatteita (osapuolten 
kotipaikka, transaktion suorituspaikka ja raho itusvälineen liikkeeseen laskupaikka). Näihin 
liittyy veronkantomekanismeihin, soveltamisen valvontaan ja tulonjakoon liittyviä haasteita. Vaikutusten arvioinnin mukaan kot ipaikkaperiaate on suositeltavin vaihtoehto siirtymisriskien 
hillitsemisen ja yksinkertaiseen verohallinto järjestelmään liittyvien vaatimusten kannalta. 
7.4. Veronmaksaja 
Finanssitransaktiovero voitaisiin kantaa transakt ion osapuolena olevilta tai osapuolen puolesta 
toimivilta finanssilaitoksilta. Tämä mahdollistaisi veron kohdistamisen sen oikeudelliseen vaikutusalaan finanssialalla ja sen välttämise n, että finanssialan ulkopuolisille toimijoille 
aiheutuisi finanssitransaktiove rosta korkeita hallinnollisia kust annuksia. Jotta veroa voitaisiin 
kantaa myös ryhmän sisäisestä rahoitu stoiminnasta ja varjopankkitoiminnasta, 
finanssitransaktioveroa ehdotetaan kannettavaksi ka ikilta niiltä yrityksil tä, joiden harjoittama 
finanssitoiminta y littää tietyn kynnysarvon. 
Vaikutusten arvioinnin mukaan vaihtoehto, jo nka mukaan EU:hun sijoittautuneet transaktion 
osapuolet ovat verovelvollisia, jos ne käyvät kauppaa EU:n ulkopuolisten finanssilaitosten 
kanssa, on tarkoituksenmukainen  veronkierron to rjuntakeino.  
7.5. Veron peruste 
Avistakauppojen veron perusteen määrittelemi sen ei odoteta aiheuttavan suurempia ongelmia. 
Vaikka joillakin johdannaisilla on oma arvo hetk ellä, jona sopimus tehdään, ainoa valmiiksi 
saatavilla oleva viitea rvo, jota voitaisiin käyttää veron pe rusteena, on monien mielestä kohde-
etuutena olevan välineen tai omaisuuserän ar vo. Vaikutusten arvioinn issa ehdotetaan i) 
avistakauppojen bruttoarvon ja ii) johd annaissopimuksen kohde-etuutena olevan 
omaisuuserän arvon (ts. nimellisarvon) käyttöä. 
7.6. Verokanta 
Alhaisen lakisääteisen kiinteän verokannan otaksutaan olevan voimakkaiden kielteisten 
markkinavaikutusten välttämisen ja tulonkeruun varmistamisen kannalta ol ennainen edellytys, 
koska korkea verokanta kasvattaa veronkierr on kannustimia. Vaikutuste n arvioinni n mukaan 
tuoteryhmän mukaan eriytetty ve rokanta on hyvä tapa hillitä siirtymisriskejä ja varmistaa 
asianmukaiset verotulot. 
7.7. Rakennetta koskevat päätelmät 
Jotta missä tahansa muodossa kannettavan finan ssitransaktioveron sovelt aminen EU:ssa olisi 
tehokasta, on erittäin suositeltavaa, että ver on soveltamisala, verokannat, tarkat veron 
perusteet ja veron muut olennaiset pi irteet määritellään yhdessä. Laajalle 
yhdenmukaistamiselle ja koordinoinnille on vahvat taloudelliset perusteet korvaamisen ja 
puutteiden välttämiseksi. Tälle on lisäksi myös teknisiä perusteita. Eräät kansalliset pörssit 
ovat sulautuneet viime vuosina ja käyttävät ny t samaa teknistä infrastruktuuria. Kyseiset 
järjestelmät ovat integroituneet  tiiviisti toisiinsa, ja verohallinnon ja soveltamisen valvonnan 
koordinointi maiden välillä on  suositeltavaa. Edellä main itun kotipaikkaperiaatteen 
soveltaminen voisi helpottaa myös näiden ongelmien ratkaisemista. Yhdenmukaistetun 
 
FI 10   FI finanssitransaktioveron suositeltava vaih toehto on sen vuoksi ve ro, joka kannetaan 
finanssilaitosten rahoitusvälineillä ja niiden jo hdannaisilla käymästä ka upasta ja joka kattaa 
osakkeet, joukkovelkakirjat ja näihin liittyvä t johdannaiset – nimellisarvon mukaan – ja 
perustuu kotipaikkaperiaatteeseen. Avistavaluuttatransaktioiden sisällyttäminen veron soveltamisalaan riippuu sen oi keudellisesta toteutettavuude sta. Joukkovelkakirjojen ja 
osakkeiden ensimarkkinat vapaut ettaisiin verosta niiden vaikutusten lieventämiseksi, joita 
kohdistuu yritysten rahoituks een reaalitaloudessa.  
7.8. Finanssitransaktioveron vaikutukset 
Tuloarviot Finanssitransaktioverosta esimerkiksi 0,01 pros entin veronkannan mukaan kertyvien tulojen 
määrää koskevat arviot vaihtelevat 16,4 miljard ista eurosta (jousto  -2 ja volyymin 
pieneneminen suuri) 43,4 miljardiin euroon (jousto 0 ja volyymien pieneneminen vähäinen) (0,13–0,35 prosenttia suhteessa BKT: hen). Tällöin otettiin huomi oon kaikki tulonlähteet ja 
veron perusteeksi otettiin transaktion kohde -etuutena olevan omaisuuserän arvo. Jos 
verokanta nostetaan 0,1 pros enttiin, kokonaistuloja koskeva t arviot vaihtelevat 73,3 
miljardista eurosta (jousto -2 ja volyymin pien eneminen suuri) 433,9 miljardiin euroon (jousto 
0 ja volyymin pieneneminen vähäinen) ( 0,60–3,54 prosenttia suhteessa BKT:hen).  
Siirtyminen 
Eri finanssitransaktioveromuunnelmien tuloarvi ot riippuvat paljolti volyymin pienenemistä 
koskevista olettamuksista ja siitä, kuinka suur i jäljelle jäävien kaupa n volyymien jousto on 
suhteessa veroon. Vaikutusten ar vioinnissa on käytetty kahta ta ustaoletusta, jotka koskevat 
volyymin pienenemistä (muun muassa toimintojen siirtymisen ja häviämisen vuoksi) ja joista 
toinen (70 prosentin pienennys) on johdannaisma rkkinoiden reaktiota koskevien tutkimusten 
mukainen ja toinen, hieman korkeampi ( 90 prosentin pienennys) perustuu Ruotsin 
kokemukseen. Kyseiset olettamukset peru stuvat myös huippunopean kaupankäynnin 
kehitykseen. Sen osuus osakemarkkinoi sta on nykyään 40 prosenttia, ja 
finanssitransaktioverolla olisi siihen erittä in voimakas vaikutus. Vaikutusten arvioinnin 
mukaan jotkin veron rakenteellisista piirte istä, kuten kotipaikkaperiaatteeseen perustuva 
verotuspaikka ja verokantojen taso, ovat lupa avimpia siirtymisriskien hillitsemiskeinoja. 
Lisäverojen käyttöönottoon liittyy riski siitä, e ttä toimijat siirtävä t toimintonsa muualle 
keventääkseen verorasitusta. Siirtäminen void aan toteuttaa siirtämä llä kyseiset toiminnot 
lainkäyttöalueille, joilla niitä verotetaan keveämmin, tai siirtymällä veron soveltamisalan ulkopuolella oleviin tuotte isiin/toimittajiin samalla  lainkäyttöalueella. On  ilmeistä, että riski 
markkinoiden/markkinatoimijoiden fyysisestä siirtymisestä ja siirtymisestä verottamattomiin tuotteisiin pienenee, jos verot otetaan mahdo llisimman laajasti käyttöön ja jos niiden 
soveltamisala on mahdollisimman kattava. 
Makrotaloudelliset vaikutukset ja työllisyys 
Makrotaloudellisten vaikutusten analysointimal li osoittaa, että 0,1 prosentin verokannalla 
arvopapereista kannettavan transaktioveron makrot aloudelliset vaikutukset (ilman hillitseviä 
vaikutuksia) heikentäisivät BKT:n tulevaa ka svua pitkällä aikavälillä 1,76 prosenttia 
suhteessa BKT:hen ja 0,01 prosentin verokanna lla 0,17 prosenttia suhteessa BKT:hen. Näitä 
tuloksia olisi kuitenkin tulkittava varovasti, si llä lähtökohtana oleviin malleihin li ittyy tiettyjä 
rajoituksia. Yksi näistä rajoituksista on se, että malleissa otetaan huomioon vain yhdestä 
 
FI 11   FI rahoituslähteestä – osakeannista – kannetta van finanssitransakt ioveron vaikutukset. 
Velkarahoituksen kustannusten vaikutuksia ei oteta huomioon. Tämän rajoituksen vuoksi 
veron kielteiset vaikutukset BKT:hen saatetaan  arvioida kyseisen mallin perusteella liian 
suuriksi. Käytettävissä ei myöskään ole ma llia, jonka perusteella  voitaisiin arvioida 
ehdotuksen rakenteen ehdotettuja hillitseviä vaikutuksia (esim. ensimarkkinoiden ja sellaisten 
transaktioiden, joissa ei ole mukana vähintään yhtä rahoituslaitosta, jättäminen ehdotuksen 
soveltamisalan ulkopuolelle jne.) ja kanavia, joiden kautta ne vaikuttavat makrotaloudellisiin 
muuttujiin. Sen vuoksi ainoa käyt ettävissä oleva lähestymistapa  on hypoteettisten vaikutusten 
käyttö välittämättä tähän lähest ymistapaan liittyvistä puutteista  ja epävarmuustekijöistä. Jos 
oletetaan, että kaikki hillitsevät vaikutukset  toteutuvat kokonaisuudessaan , skenaariossa, jossa 
ei ole otettu huomioon hillitsev iä vaikutuksia, esitetty tuotos ten alenemista koskeva arvio 
voitaisiin supistaa 1,76 prosentista 0,53 prosen ttiin BKT:n tulevasta kasvusta. Malleihin 
perustuvissa skenaarioissa arvopaperikaup oista kannettavien verojen kielteiset 
työllisyysvaikutukset jäisivät vähäisiksi, si llä ne olisivat 0,01 prosentin veronkannalla 
-0,03 prosenttia ja 0,1 prosentin verokannalla -0,20 prosenttia. 
Riskinotto ja vaikutukset käyttäytymiseen 
Vaikutusten arvioinnissa on selvit etty myös, kuinka finanssitran saktioverolla voidaan hallita 
riskejä ja vaikuttaa käyttäytymisee n. Tällöin arvioidaan, missä määrin 
finanssitransaktioverolla voidaan hillitä keinot telua, ei-informoitujen sijoittajien mukanaoloa 
(nk. noise trading) ja teknist ä kaupankäyntiä sekä vähent ää markkinoiden volatiliteettia. 
Vaikka taloustieteellisen ki rjallisuuden mukaan finanssi transaktioveron vaikutukset 
volatiliteettiin ovat paljolti olemattomat ja riippuvat markkinarakenteesta, vero voisi tarjota erittäin tehokkaan välineen automatis oidun huippunopean kaupankäynnin ja erityisesti 
pääasiassa vieraaseen pääomaan perustuvien johdannaiskauppojen hillitsemiseen. 
Pääomakustannuksiin ja kasv uun kohdistuvat vaikutukset 
Myös transaktioverojen vaikutuksia pääo makustannuksiin (ja sitä kautta yritysten 
investointikäyttäytymiseen) on tutkittu. Ylei nen teoreettinen tutkimustulos on, että 
transaktiokustannusten ja myös transakti overoista aiheutuvien kustannusten nousu on 
kytköksissä omaisuuserien hintojen alen emiseen. Tämä voi kasvattaa yritysten 
pääomakustannuksia. Arvopapereiden hintoi hin ja pääomakustannuksiin kohdistuvat 
vaikutukset vahvistuvat veroka nnan nousun myötä. Pidemmät pito ajat vastaavasti alentavat 
hintoja ja kustannuksia. Empiiriset tutk imukset, jotka koskevat veron vaikutuksia 
finanssimarkkinoihin, tukevat yleisesti ottaen tä tä teoreettista tutkimustulosta. Vaikutusten 
arvioinnin mukaan joukkovelkakirjojen ja osa kkeiden ensimarkkinoiden jättäminen veron 
soveltamisalan ulkopuolelle voi si olla lupaava keino lie ventää pääomakustannuksiin 
kohdistuvia vaikutuksia. 
Vaikutusala ja jakaantumisvaikutukset  
Suuri osa verorasituksesta kohdistuisi kaupa nkäynnin kohteina olevie n rahoitusvälineiden 
suoriin ja välillisiin omistajiin. Finanssitran saktioveron rakenteellise t erityispiirteet, kuten 
veronmaksajan määritelmään liittyvät piirteet, voisivat lievittää pääomakustannusten kasvun vaikutuksia finanssialan  ulkopuolisilla aloilla. 
Markkinarakenteisiin ja  kilpailukykyyn kohdistuvat vaikutukset 
 
FI 12   FI Transaktioveron vaikutukset riippuvat mar kkinarakenteesta. Markkinarakenteissa eri 
markkinasegmenteillä ja myös eri maissa on er oja. Jos markkinarakenne on heterogeeninen, 
veron vaikutukset kyseisillä markkinoilla voisi vat ilmetä eri tavoilla. Empiiriset arviot 
transaktioverojen vaikutuksista eroavat sen vuoksi toisistaan. Useimpien tutkimusten mukaan kaupan volyymi pienenee, mutta volatiliteettiin ja hintoihin kohdistuvista vaikutuksista ollaan 
epävarmempia, vaikka paneelitu tkimuksiin ja arvioihin perust uvat tulokset, joista saadaan 
parempi käsitys transaktiokustannuksista, näyttävät viittaavan yleensä positiiviseen suhteeseen transaktiokustannusten ja volatilitee tin välillä.  
Verojen vaikutukset reaalital ouden (teollisuus ja palvelut) kilpailukykyyn rii ppuvat paljolti 
veron rakenteesta. Vaikutusten arvioinnin mukaan verotettavi en tuotteiden rajaaminen 
rahoitusmarkkinadirektiivissä määriteltyihin  rahoitusvälineisiin ja päivittäisten 
finanssitransaktioiden (kuten laskujen tai palkkojen maksun) sekä pankkien lainanannon 
yrityksille tai kotitalouksille (esim. kiinnity slainat tai kulutusluotot) jättäminen veron 
soveltamisalan ulkopuolelle olisi yksi askel kohti reaalitalouden jättämistä tämän veron 
kantamisesta aiheutuvien s uorien vaikutusten ulkopuolelle. 
8. S
EURANTA JA ARVIOINTI  
Lainsäädännöllisen toimenpiteen soveltamisesta  aiheutuvia makro- ja mikrotaloudellisia 
seurauksia voitaisiin arvioida kolmen vuoden kuluttua niiden kansallisten säädösten 
voimaantulosta, jotka annetaan direktiivin panemiseksi täytäntöön. Komissio voisi antaa 
kyseisenä ajankohtana Euroopan parlamentille ja  neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin 
teknisestä toimivuudesta.