Erään viinialan nimityksentuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohta)

(2022/C 246/08)

Tämä ilmoitus julkaistaan komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 (1) 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

YHTENÄISEN ASIAKIRJAN MUUTTAMISTA KOSKEVAN VAKIOMUUTOKSEN TIEDOKSI ANTAMINEN

”Jasnières”

PDO-FR-A0393-AM01

Tiedonannon päivämäärä: 1.4.2022

HYVÄKSYTYN MUUTOKSEN KUVAUS JA PERUSTELUT

1. Virallinen geokoodi

Maantieteellisen alueen ja välittömässä läheisyydessä sijaitsevan alueen kunnat on päivitetty virallisen geokoodin mukaisesti.

Alueen rajat pysyvät samoina.

Muutetaan yhtenäisen asiakirjan 6 ja 9 kohtaa.

2. Rajattu viljelyalue

Lisätään kirjallisen kuulemisen päättymispäivämäärä 15. joulukuuta 2021 rajatun viljelyalueen hyväksyneen toimivaltaisen kansallisen viranomaisen istuntoluetteloon.

Tällä muutoksella halutaan lisätä päivämäärä, jona kansallinen toimivaltainen viranomainen hyväksyi maantieteellisellä tuotantoalueella sijaitsevan rajatun viljelyalueen muutoksen. Viljelyalueen rajaamisella tarkoitetaan asianomaisen suojatun alkuperänimityksen tuotantoon soveltuvien viljelylohkojen määrittämistä maantieteellisellä tuotantoalueella.

Nämä muutokset eivät vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

3. Siirrot valtuutettujen varastonpitäjien välillä

Poistetaan 1 luvun IX kohdan 5 alakohdan b alakohta, joka koskee päivämäärää, jolloin viini lasketaan liikkeelle valtuutettujen varastonpitäjien välillä.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

4. Valvontaelintä koskevat tiedot

Valvontaelintä koskevan viittauksen sanamuotoa on tarkistettu sen yhdenmukaistamiseksi muita nimityksiä koskevien eritelmien kanssa. Muutos on puhtaasti toimituksellinen.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Nimi/nimet

Jasnières

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SAN – Suojattu alkuperänimitys

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

4. Viinin/viinien kuvaus

LYHYT KIRJALLINEN KUVAUS

Viinit ovat kuohumattomia valkoviinejä. Kuivien viinien luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 10 tilavuusprosenttia. Viinien, joiden käymiskykyisten sokereiden (glukoosi ja fruktoosi) pitoisuus on yli 12/l, luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 12,5 tilavuusprosenttia.

Pakkaamisen jälkeen viinit täyttävät seuraavat analyyttiset vaatimukset: Kuivissa viineissä käymiskykyisten sokereiden (glukoosi ja fruktoosi) pitoisuus on enintään 8 grammaa litrassa. Kokonaishappopitoisuus ilmoitettuna grammoina viinihappoa litraa kohden ei alita käymiskykyisten sokereiden pitoisuutta enempää kuin 2 grammaa litraa kohden. Haihtuvien happojen pitoisuus on enintään

— 12,2 milliekvivalenttia litrassa satovuotta seuraavan vuoden 31. joulukuuta saakka

— 15,3 milliekvivalenttia litrassa seuraavan vuoden 31. joulukuuta saakka.

Viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa olla väkevöinnin jälkeen enintään 12,5 tilavuusprosenttia.

Kokonaishappopitoisuus ja kokonaisrikkidioksidipitoisuus ovat unionin sääntelyn mukaisia. Nuorina kuivissa viineissä on yleensä hedelmäisiä ja kukkaisia aromeja. Jälkimaku on raikas. Viinien vanhetessa niiden potentiaali tulee esiin ja niihin kehittyy hunajan tai lakastuneen ruusun pehmeitä vivahteita. Käymiskykyisiä sokereita sisältävät viinit ovat yleensä moniulotteisempia ja niillä on tavanomaista paremmat edellytykset kehittyä kypsyessään.

Tällöin viineihin kehittyy usein pirteiden eksoottisten hedelmien tai hienovaraisempien kuivien hedelmien vivahteiden lisäksi myös paahdetun mantelin tai kvittenin sävyjä.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (milligrammaa/litra)

5. Viininvalmistusmenetelmät

5.1. Erityiset viininvalmistusmenetelmät

1. Erityinen viininvalmistusmenetelmä

Kaikki väkevöimiskäytännöt ovat kiellettyjä viineissä, joiden käymiskykyisten sokereiden (glukoosin ja fruktoosin) pitoisuus on yli 12 grammaa litrassa. Viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa olla väkevöinnin jälkeen enintään 12,5 tilavuusprosenttia. Edellä esitettyjen määräysten lisäksi viininvalmistusmenetelmien on oltava yhteisön tasolla ja Ranskan maatalous- ja merikalastuslaissa (Code rural et de la pêche maritime) asetettujen velvoitteiden mukaisia.

2. Viininviljelykäytäntö

a) Istutustiheys: Viiniköynnösten istutustiheys on vähintään 5 500 köynnöstä hehtaaria kohden, ja köynnösrivien välinen etäisyys on enintään 1,80 metriä. Samalla rivillä olevien köynnösten välinen etäisyys on enintään 1 metri.

b) Viiniköynnösten leikkaamista koskevat säännöt: Viiniköynnökset leikataan matalaleikkauksella siten, että kuhunkin kannusversoon jää enintään kolme silmua. Silmujen kokonaismäärä köynnöstä kohti saa olla enintään 13.

5.2. Enimmäistuotos

1. 63 hehtolitraa hehtaaria kohden

6. Rajattu maantieteellinen alue

Viinirypäleet on korjattava, viiniytettävä ja viini valmistettava sekä kypsytettävä seuraavien Sarthen departementtiin kuuluvien kuntien alueella (luettelo on laadittu vuoden 2021 virallisen geokoodin perusteella): Lhomme, Loir en Vallée (Ruillé-sur-Loirin liitoskunnan alue).

7. Viininvalmistuksessa käytettävä rypälelajike tai -lajikkeet

Chenin B

8. Yhteyden tai yhteyksien kuvaus

Yhteyden kannalta merkitykselliset luontoon liittyvät tekijät

Tarkistetun alkuperänimityksen saaneen Jasnières-viinin maantieteellinen alue sijaitsee Loirin laakson sydämessä, jyrkän kukkulan rinteillä, jotka avautuvat etelään ja yhdistävät Ruillé-sur-Loirin ja Lhommen kunnat noin viiden kilometrin pituisella alueella laakson oikealla rannalla. Nimitys ”Jasnières” on peräisin symbolisesti merkittävästä paikan nimestä, joka on sittemmin merkinnyt koko kukkulaa ja siltä peräisin olevia viinejä. Noin 300 metriä leveää kukkulaa halkoo kolme laaksoa, jotka tuovat maisemalle sen tunnusomaisen luonteen. Rypäleiden korjuualueiksi rajatut viljelylohkot sijaitsevat kukkulan jyrkimmällä kohdalla, jossa rinteiden kaltevuus on noin 15 prosenttia. Alue sijaitsee 70–120 metrin korkeudessa, ja sen pinta-ala on noin 50 hehtaaria. Alueen maaperä on eroosion kuluttamaa kivistä pintamaata, joka lämpenee nopeasti. Suurin osa maaperästä on kehittynyt myöhäisliitukaudelta peräisin olevasta tuffista ja moreenisavesta koostuvien muodostelmien päälle. Maa-aineksessa voi myös olla eoseenikaudelta peräisin olevia detritaalisia (rapautumisesta jäljelle jääneitä) muodostumia tai Loirin tulvien synnyttämiltä rinnepenkereiltä peräisin olevia elementtejä.

Maantieteellisen alueen ilmastossa on sekä mannerilmaston että valtameri-ilmaston piirteitä, mikä johtuu sijainnista valtameren ja mantereen vaikutusten risteyskohdassa. Loirjoki toimii lämmönsäätelijänä, kuten myös laaksot, jotka vetävät kylmää ilmaa alas kukkuloiden rinteiltä. Sademäärä on noin 680 millimetriä vuodessa.

Yhteyden kannalta merkitykselliset inhimilliset tekijät

Suullisen tiedon mukaan Loirin laakson viinikulttuuri sai alkunsa keskiajalla Marçonissa sijainneesta Saint-Lézinin luostarista. Viininviljelijät tunnistivat nopeasti Loirin laakson sydämessä sijaitsevan Jasnièresin kukkulan alueeksi, jossa Chenin B -lajikkeesta, jota viljeltiin viljelyalueen pohjoisreunalla, voitiin tuottaa omaleimaisia viinejä. Alueelle kaivetut lukuisat viinikellarit ovat olleet tärkeä osa Jasnières-viinien valmistusta ja säilytystä. Loirin valkoviinit saivat useita mainintoja 1500-luvun teksteissä. Rabelais toteaa Pantagruelissa, että Loirin laakson sydämessä aivan Jasnièresin kukkulan juurella sijaitseva La Chartren kunta vilisi viinikauppiaita. Ronsard runoilee Loirin viineistä, ja tutustuttuaan Jasnièresin viineihin ratsastusmatkallaan Flèchestä Vendômeen Henri IV pyytää, että niitä tarjoillaan Saint-Germain-en-Layen kuninkaallisessa linnassa. Sittemmin, aina 1800-luvun lopulle saakka, Loirea ja sen sivujokia pitkin matkustaneet alankomaalaiset kauppiaat ostivat Loirin ja Jasnièresin valkoviinejä ja veivät niitä Pohjois-Euroopan maihin, joissa arvostettiin erityisesti Chenin B -lajikkeesta valmistettuja Val de Loiren valkoviinejä. Loirjoen merkitystä onkin syytä korostaa, sillä Loir- ja Loirejoen välisen yhteyden ansiosta Sarthessa tuotettuja elintarvikkeita ja viinejä pystyttiin viemään muille alueille.

Jules Guyot huomauttaa teoksessaan ”Etude des vignobles de France” (Ranskan viinitarhojen tutkimus, 1876), että ”Sarthe kuuluu tähän lauhkean ilmaston alueeseen, jossa makeiden hedelmien hienostuneet piirteet kehittyvät huppuunsa, jossa rypäleet ovat herkullisia ja jossa tuotetaan erinomaisia viinejä.” Jasnièresin valkoviinit nousivat suuren yleisön suosioon 1800-luvulla, josta mieliin ovat jääneet erityisesti vuosikerrat 1837, 1870 ja 1893. Curnonsky, 1900-luvun alussa vaikuttanut suuri ruokakriitikko, joka tunnetaan nimellä gastronomian prinssi, totesi tuolloin, että ”Kolme kertaa vuosisadassa Jasnières on maailman suurin valkoviini. ”

Vuonna 1937 tarkistettu alkuperänimitys ”Jasnières” hyväksyttiin yhtenä ensimmäisistä viineistä useisiin viiniluokkiin.

Tarkistetun alkuperänimityksen ”Jasnières” viinitarhat kattoivat vuonna 2009 yli 50 hehtaarin alueen, jota viljeli noin 25 viininviljelijää. Alueen viinintuotanto on lähes 2 500 hehtolitraa. Nuorina kuivissa viineissä on yleensä hedelmäisiä ja kukkaisia aromeja.

Jälkimaku on raikas. Viinien vanhetessa niiden potentiaali tulee esiin ja niihin kehittyy hunajan tai lakastuneen ruusun pehmeitä vivahteita.

Käymiskelpoisia sokereita sisältävät viinit ovat yleensä moniulotteisempia, ja niiden kypsymispotentiaali on yleensä tavanomaista parempi. Tällöin viineihin kehittyy usein pirteiden eksoottisten hedelmien tai hienovaraisempien kuivien hedelmien vivahteiden lisäksi myös paahdetun mantelin tai kvittenin sävyjä. Jasnières-viinin maantieteellinen alue sijaitsee Loiren laakson arvossa pidetyn mutta myöhäisen Chenin B -lajikkeen ilmastollisella viljelyrajalla. Lajiketta viljellään tämän etelään avautuvan kukkulan erityisissä luonnonolosuhteissa, joiden ansiosta viineihin kehittyy huomattavaa omintakeista aromaattisuutta ja tasapainoisuutta.

Viinien omintakeisten piirteiden kehittyminen vaatii viiniköynnöksen kasvun ja tuotantopotentiaalin hyvää hallintaa, kuten tarkkoja kasvatusmenetelmiä ja matalaleikkausta.

Paikallisen perinteen mukaisesti rypäleiden korjuuseen rajataan vain viljelyalue, jolla lohkojen maaperän vesi- ja lämpöominaisuudet ovat hyvät.

Satovuoden vaikutus, joka on erityisen voimakas viinitarhoilla, on jo pitkään antanut mahdollisuuden hyötyä rypäleiden erilaisista kypsyysasteista. Rypäleiden luonnollinen sokeripitoisuus vaihtelee satovuoden olosuhteiden ja sääolojen mukaan, joten niistä pystytään tuottamaan erityyppisiä viinejä. Kun satokauden sääolosuhteet ovat erityisen suotuisat, rypäleistä, joiden pitoisuudet ovat suuret rusinoitumisen tai jalohomeen vaikutuksesta, voidaan tuottaa runsaasti jäännössokeria sisältäviä viinejä, jotka säilyvät useita kymmeniä vuosia. Tuffikiveen kaivettujen suurten kellareiden ansiosta viinejä pystytään kypsyttämään, mikä on välttämätöntä, jotta niiden aromaattiset ominaisuudet pääsevät kehittymään. Kypsyttäminen on pakollista tuote-eritelmän mukaisesti.

Jasnières-viinit, jotka ovat saaneet mainintoja kuninkailta ja oppineilta jo 1500-luvulla, saavuttivat suuren yleisön suosion 1800-luvun jälkipuoliskolla ja ovat yhä tänä päivänä yksi merkittävimmistä Loiren laakson pohjoisosassa tuotetuista valkoviineistä.

9. Olennaiset lisäedellytykset (pakkaaminen, merkinnät, muut vaatimukset)

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Tuotantoa rajatulla maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Edellytyksen kuvaus:

Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue, jolla viiniytys sekä viinien valmistus ja kypsytys voidaan toteuttaa, muodostuu seuraavien kuntien alueesta (luettelo on laadittu vuoden 2021 virallisen maantieteellisen koodin mukaan):

Indre-et-Loiren departementti: Bueil-en-Touraine, Épeigné-sur-Dême, Saint-Aubin-le-Dépeint, Saint-Christophe-sur-le-Nais, Saint-Paterne-Racan ja Villebourg.

Loir-et-Cherin departementti: Montoire-sur-le-Loir.

Sarthen departementti: Beaumont-sur-Dême, Chahaignes, La Chartre-sur-le-Loir, Chenu, Dissay-sous-Courcillon, Flée, Loir en Vallée (Poncé-sur-le-Loirin liitoskunnan alue), Marçon, Montval-sur-Loir, Nogent-sur-Loir, Saint-Germain-d’Arcé, Saint-Pierre-de-Chevillé ja Vancé.

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät määräykset

Edellytyksen kuvaus:

a) Vapaaehtoiset merkinnät, joiden käyttöä jäsenvaltiot voivat unionin lainsäädännön nojalla säännellä, kirjoitetaan etiketteihin kirjaimin, jotka ovat korkeudeltaan ja leveydeltään enintään kaksi kertaa niin suuret kuin kirjaimet, joilla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.

b) Maantieteellinen nimitys ”Val de Loire” kirjoitetaan kirjaimin, jotka ovat korkeudeltaan ja leveydeltään enintään kaksi kolmasosaa niistä kirjaimista, joilla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.

c) Maininta ”sec” on pakollinen niiden valkoviinien merkinnöissä, joissa käymiskykyisten sokereiden (glukoosi ja fruktoosi) pitoisuus on enintään 8 grammaa litrassa.

d) Tarkistetulla alkuperänimityksellä varustettujen viinien merkinnöissä voidaan mainita pienemmän maantieteellisen yksikön nimi edellyttäen, että — kyseessä on kiinteistörekisteriin kirjattu paikka ja — paikka on mainittu sadonkorjuuilmoituksessa.

Linkki eritelmään

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-e4328415-66c5-43e9-917a-85b9aca21caa

(1) EUVL L 9, 11.1.2019, s. 2.