Virallinen lehti nro C 219 , 30/07/1999 s. 0106



A4-0091/99 Päätöslauselma rikosoikeudellisista menettelyistä Euroopan unionissa (Corpus juris) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon 4. marraskuuta 1950 tehdyn yleissopimuksen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi ja sen lisäpöytäkirjat sekä Euroopan neuvostossa tehdyt yleissopimukset, erityisesti 13. joulukuuta 1957 tehdyn yleissopimuksen rikoksen johdosta tapahtuvasta luovuttamisesta, 20. huhtikuuta 1959 tehdyn yleissopimuksen keskinäisestä oikeusavusta rikosasioissa ja 27. tammikuuta 1977 tehdyn yleissopimuksen terrorismin vastustamisesta, - ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan, sellaisena kuin se on muutettuna Amsterdamin sopimuksella, jonka mukaan unioni perustuu jäsenvaltioille yhteisiin vapauden, kansanvallan, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen sekä oikeusvaltion periaatteisiin, - ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston, sellaisena kuin se on muutettuna Amsterdamin sopimuksella, ja erityisesti sen 29 - 31, 33 - 35, 39, 43 ja 44 artiklan, - ottaa huomioon aiemmat päätöslauselmansa oikeusasioista ja rikosoikeudellisesta yhteistyöstä, - ottaa huomioon Euroopan unionin neuvoston hyväksymän toimintasuunnitelman (asiak. 12028/5/98 JAI 31 REV 5), jolle 11. ja 12. joulukuuta 1998 kokoontunut Wienin Eurooppa-neuvosto antoi hyväksyntänsä ja joka koskee vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomista, sekä komission 14. heinäkuuta 1998 antaman tiedonannon (KOM(98)0459) samasta asiasta, - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan mietinnön (A4-0091/99), A. katsoo, että rikollisuuden kehitys on asettanut Euroopan unionin sen jäsenvaltioiden vaatimuksesta tilanteeseen, jossa sen on pyrittävä löytämään sopivat ratkaisut rikollisuuden ehkäisemiseksi ja torjumiseksi ja säilyttämään samalla kansalaisten turvallisuus korkealla tasolla sekä välttämään mahdollisuuksien mukaan erilainen kohtelu eri jäsenvaltioissa, B. katsoo, että aiemmin allekirjoitetut yleissopimukset kattavat vain kaikkein kiireisimmät ongelmat, mutta eivät paneudu niihin syvällisesti, ja katsoo lisäksi, että kyseisiä yleissopimuksia on vaikea panna täytäntöön, koska niihin liittyvät menettelyt ovat hankalia ja niiden ratifiointi 15 jäsenvaltiossa kestää kauan, C. katsoo, että neuvosto on tyytynyt yksinomaan antamaan periaatejulistuksen määrittelemättä mitään seurantatoimenpiteitä ja että neuvoston käyttämät oikeudelliset välineet eivät varsinaisesti sido jäsenvaltioita ja että ne ovat tämän lisäksi hyvin ylimalkaisia verrattuna ensimmäisen pilarin yhteydessä käytössä oleviin tehokkaisiin keinoihin, D. katsoo, että Euroopan unionin toimielinten on edistettävä keskustelua jäsenvaltioiden oikeusjärjestysten mukauttamisesta oikeuteen ja rikosoikeudellisiin menettelyihin liittyvissä asioissa, kunnioittaen kuitenkin jäsenvaltioiden oikeusperinteitä, E. katsoo, että 26. heinäkuuta 1995 tehty yleissopimus Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta sekä yhteinen toiminta rikollisjärjestöön osallistumisen kriminalisoinnista sitovat jäsenvaltioita yhtenäistämään rikosoikeudellisia määritelmiä pyrkimyksenään helpottaa poliisialan yhteistyötä ja keskinäistä oikeusapua, F. katsoo, että Amsterdamin sopimus antoi Euroopan unionille uusia välineitä kaikkein vakavimpien rikollisuuden muotojen torjumiseksi erityisesti asettamalla rikostunnusmerkistöjä ja seuraamuksia koskevat vähimmäissäännöt, jotta kansalaisille voidaan tarjota korkeatasoinen suoja yhteisellä oikeus- ja lainkäyttöalueella, G. katsoo, että rajat ylittävää rikollisuutta on vaikea saada kuriin muun muassa jäsenvaltioiden oikeudellisten menettelyjen välisten erojen vuoksi, H. ottaa huomioon, että 11. ja 12. joulukuuta 1998 Wienissä pidetyn Eurooppa-neuvoston päätelmissä kehotettiin vahvistamaan järjestäytyneen rikollisuuden vastaista Euroopan unionin toimintaa (päätelmien 89 kohta), I. katsoo, että rikosoikeudelliset perusperiaatteet ja säännöstö on pidettävä mielessä unionin laajentumisneuvotteluissa, jotta saadaan taattua hakijamaiden rikoslainsäädännön ja oikeusjärjestelmien mukauttaminen, J. katsoo, että eräät viimeaikaiset tapahtumat, kuten Öcalanin tai Pinochetin tapaus, lisäävät pohdintoja siitä, miten tarpeellista ja kiireellistä olisi luoda rikosoikeudellisen yhteistyön mekanismeja, jotka perustuisivat yhteisille vähimmäissäännöille ja entistä suuremmalle jäsenvaltioiden väliselle yhteistyölle, K. katsoo, että kaikkia sekä paikallistason, kansallisen tason että Euroopan tason poliisiviranomaisia olisi valvottava asianmukaisesti, L. ottaa huomioon, että Euroopan unionin kaikki kansalaiset ovat huolissaan omasta ja perheidensä turvallisuudesta; Rikosoikeudelliset määräykset 1. Muistuttaa, että yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi on Euroopan rikosoikeuden peruskivi, johon pohjautuvat ne perusperiaatteet, jotka ovat nykyisin Euroopan unionin jäsenvaltioiden yhteinen oikeudellinen nimittäjä ja jotka ovat niiden yhteistä kulttuuriperintöä; 2. Pitää myönteisenä hanketta tutkia Corpus jurista, joka sisältää Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamista koskevia rikosoikeudellisia määräyksiä, sillä se voi toimia esimerkkinä tulevaa kehitystä ajatellen, ja odottaa mielenkiinnolla komission kertomusta Corpus jurisin mahdollisista vaikutuksista jäsenvaltioiden oikeudellisiin periaatteisiin; 3. Ei pyri Euroopan rikoslain laatimiseen vaan pyytää perustamaan asteittain eurooppalaisen rikosoikeudellisen järjestelmän, jossa otetaan huomioon jäsenvaltioiden oikeudelliset perinteet ja haetaan näiden perusteella menetelmiä rajat ylittävän järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi ja ehkäisemiseksi, ja erityisesti: a) pitää ensisijaisena - kuten Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 29 artiklan toisessa alakohdassa sekä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomista koskevassa toimintasuunnitelmassa määrätään - seuraavien järjestäytyneeseen rikollisuuteen liittyvien rikosten asteittaista yhdenmukaistamista: - lapsiin kohdistuvat rikokset (erityisesti seksuaalinen hyväksikäyttö), - ihmiskauppa, - huumausainekauppa, - terrorismi, - lahjonta ja petokset, - rahanpesu; unionilla on jo kaikkia näitä rikoksia koskeva yhteinen perussäännöstö; b) katsoo, että on pyrittävä entistä ponnekkaammin määrittelemään unionille konkreettiset ensisijaiset tavoitteet seuraavilla rikollisuudenaloilla: - laiton asekauppa (Euroopan uniosta tehdyn sopimuksen 29 artikla), - ympäristöön kohdistuvat rikokset (toimintasuunnitelma) ja ydinmateriaalin laiton kauppa, - huipputeknologian rikokset (toimintasuunnitelma) ja erityisesti Internetin kautta tehdyt rikokset, - doping-aineiden käyttö urheilupiireissä (Wienin Eurooppa-neuvoston päätelmät); on välttämätöntä varmistaa, että unionissa jo harjoitettu politiikka jatkuu näillä aloilla, ja tutkia samalla entistä syvällisemmin rajat ylittäviä vaikutuksia sekä pyrkiä toiminnan kansainväliseen koordinointiin; 4. Pyytää, että neuvosto ja komissio laativat tämän järjestelmän aikaansaamiseksi todellisen lainsäädäntöohjelman, jossa voitaisiin käyttää mahdollisimman pitkälle hyväksi Amsterdamin sopimuksen tarjoamia keinoja ja erityisesti komissiolle annettua laajennettua aloiteoikeutta sekä puitepäätöksiä heti, kun uudet määräykset tulevat voimaan; Menettelyjä koskevat määräykset ja välineet 5. Katsoo, että suunniteltaessa rikosoikeudellisia menettelyjä Euroopan unionissa keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoitteena voitaisiin pitää riippumattoman Euroopan syyttäjälaitoksen perustamista, joka toimisi rinnakkain jäsenvaltioiden syyttäjäviranomaisten kanssa ja jonka tehtävänä olisi ensimmäisessä vaiheessa keskittää tiedonvälitys käynnissä olevista rikostutkinnoista, jotka ovat luonteeltaan rajat ylittäviä ja joihin liittyy eurooppalaisen rikosoikeudellisen järjestelmän piiriin kuuluvia rikoksia; tarkoituksena olisi välttää päällekkäisyyksiä ja antaa toimivaltaisille tutkinta- ja oikeusviranomaisille mahdollisuus osallistua toimintaan ja jakaa tietonsa ja taitonsa muiden kanssa, jotta voitaisiin muun muassa koordinoida rikostutkinnat entistä paremmin; 6. Katsoo, että Euroopan syyttäjälaitoksen tehtävänä voi olla myöhemmässä vaiheessa käynnistää valtuutettujen syyttäjien avulla rikostutkintoja ja järjestää julkisia rikosoikeudellisia menettelyjä jäsenvaltioiden toimivaltaisissa tuomioistuimissa, kun on kyse rikoksista, jotka kuuluvat eurooppalaisen rikosoikeudellisen järjestelmän piiriin; 7. Huomauttaa, että Euroopan syyttäjälaitos voisi olla vastuussa Europolin toiminnan oikeudellisesta valvonnasta ottaen huomioon, että Amsterdamin sopimuksessa määrätään tämän eurooppalaisen poliisiyksikön operationaalisesta toiminnasta, vaikka tähän mennessä ei ole annettu mitään määräyksiä sen oikeudellisesta ja demokraattisesta valvonnasta; 8. Huomauttaa, että Euroopan syyttäjälaitos voisi olla myös vastuussa UCLAFin/OLAFin asianmukaisesta oikeudellisesta valvonnasta, ja että on joka tapauksessa taattava, että tämä on riittävän riippumaton komissiosta; Institutionaaliset kysymykset 9. Pyytää jäsenvaltioiden parlamenttien näkemyksiä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomiseen liittyvien säädösten hyväksymisestä ja sitoutuu tekemään kaiken voitavansa varmistaakseen, että Euroopan unionin kansalaisille tiedotetaan asioista kattavasti; 10. Vaatii Euroopan rikosoikeudelliseen järjestelmään liittyvän lainsäädäntöohjelman toteuttamisen varmistamiseksi, että neuvosto antaa parlamentille mahdollisuuden hyödyntää täysimääräisesti asemansa, joka on kylläkin edelleen neuvoa-antava mutta jota vahvistettiin Amsterdamin sopimuksessa; tämä tulee lainmukaisuuden periaatteen kannalta välttämättömäksi, kun unionin toiminta alkaa suuntautua rikosoikeudellisiin asioihin; 11. Pyytää, että komissio antaa parlamentin osallistua aktiivisesti vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaan alueeseen liittyvien toimien toteutettavuuden arviointiin ja erityisesti Corpus Jurisin laatimiseen ja ehdottaa, että jäsenvaltioiden parlamentteja pyydetään osallistumaan yhteiseen työhön, jossa tarkastellaan niitä erilaisia poliittisia ja konstitutionaalisia seikkoja, joita liittyy Euroopan syyttäjälaitosta koskeviin uudistussuunnitelmiin; Loppuhuomautukset 12. Pyytää jäsenyyttä hakeneita valtioita toimimaan aktiivisesti oikeusjärjestyksensä ja hallintonsa saattamiseksi unionin edellytysten mukaisiksi; 13. Pyytää neuvostoa tekemään Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 38 artiklan mukaisesti yhteistyösopimuksia niiden kolmansien maiden kanssa, joita laiton huumausainekauppa, järjestäytynyt rikollisuus - etenkin talousrikollisuus (veroparatiisit) - ja terrorismi erityisesti koskettavat, edistääkseen rikosten ja seuraamusten tunnusmerkistöjen lähentämistä kyseisillä aloilla; 14. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden parlamenteille ja hallituksille sekä jäsenyyttä hakeneiden maiden parlamenteille ja hallituksille.