Erityiskertomus nro 2/2012 ”Euroopan aluekehitysrahaston osarahoittamat rahoitusvälineet pk-yrityksille”





SANASTO Avustus : EU:lta tai sen jäsenvaltion julkiselta laitokselta saatu rahoitusosuus, jota ei tarvitse maksaa takaisin. Avustuksia kutsutaan myös "julkiseksi tueksi". CIP : Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma. Ks. jäljempänä oleva EIP. EAKR : Euroopan aluekehitysrahasto. EBRD : Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki. EIP : Yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelma. Yritys- ja teollisuustoiminnan pääosaston pk-yrityksiä koskeva ohjelma, joka on osa CIP-puiteohjelmaa ja jota EIR hallinnoi talouden ja rahoituksen pääosaston valvonnassa. Päätöksen 1639/2006 nojalla tämä pk-yrityksille tarkoitettu tukijärjestelmä käsittää viisi toimintoa, joista kolmella pyritään parantamaan pk-yritysten rahoituksen saantia: kasvavien ja innovatiivisten pk-yritysten rahoitustuki I ja II ("GIF I" ja "GIF II") sekä pk-yritysten takausjärjestelmä ("SMEG"). Ne ovat jatkoa MAP-välineille (ks. jäljempänä oleva kohta). EIR : Euroopan investointirahasto (Euroopan investointipankkiryhmän erityisrahasto, joka tarjoaa oman pääoman ehtoisia rahoitusvälineitä ja takuuvälineitä pk-yrityksille). ERP : Euroopan talouden elvytysohjelma. Tämän tarkastuksen yhteydessä German Marshall fund ja niiden ylijäämärahastot. ERP-ohjelmalle ei ole vahvistettu minkäänlaista ohjelmakauden kestoaikaa eikä sitä ole pantu täytäntöön alueellisesti. Kyseinen Saksan yritysten hyväksi toimiva kansallinen evergreen-rahasto on kierrätysrahasto; ylijäämärahoitusta ei voida muuttaa takaisin avustuksiksi. KfW (Kreditanstalt für Wiederaufbau) on ERP-rahastojen edunvalvoja eivätkä alueelliset hallintoviranomaiset osallistu rahastojen hallinnointiin. Lisätietoja ERP-ohjelmasta ja Marshall funds -rahastosta Saksassa on saatavilla KfW:n sivustolla. ETF-Start-up : Euroopan teknologiaohjelma – Käynnistysjärjestelmä (ks. MAP). Evergreen : Rahoitusväline tai rahasto, jolla ei ole vahvistettua maturiteetti- tai kestoaikaa. GIF : Kasvavien ja innovatiivisten pk-yritysten rahoitustuki (ks. EIP). Hallintokulut : Tämän tarkastuksen yhteydessä hallintokuluilla tarkoitetaan kaikkia rahoituksen välittäjän tai pk-yrityksen kantamia kuluja suhteessa rahoitusvälineiden hallintokuluihin. Niitä ovat mm. järjestelymaksut, takuumaksut, käsittelykulut, jäsenmaksut, seurantamaksut, tuottosidonnaiset palkkiot, käsittelymaksut sekä rahastonhoitajan yleiskulut. Korkomaksuja ja osinkoja ei pidetä hallintokuluina. Hallintoviranomainen : Rakennerahastoja (EAKR mukaan luettuna) jäsenvaltion puolesta hallinnoiva jäsenvaltion viranomainen. Holdingrahasto : Lainmukaisesti järjestäytynyt rahasto, jolla on määräysvalta useissa tytärrahastoina toimivissa pääoma-, takuu- tai lainarahastoissa. ISME : Huipputeknologiatoimissa aktiivinen innovatiivinen pk-yritys. JEREMIE : Euroopan yhteiset resurssit mikro- ja pk-yritysten tukemiseksi (komission / Euroopan investointipankkiryhmän aloite pk-yritysten rahoittamiseksi yksinomaan rakennerahastojen kautta). Julkinen rahoitus : Tämän tarkastuksen yhteydessä ja rakennerahastoja koskevan asetuksen mukaisesti julkista rahoitusta on kaikenlainen EU:n talousarviosta, jäsenvaltiolta, alueellisilta ja paikallisilta viranomaisilta peräisin oleva rahoitusjärjestelyjen rahoittamiseen tarkoitettu julkinen rahoitus ja sitä vastaavat menot. KfW : Kreditanstalt für Wiederaufbau on Saksan liittovaltion kehityspankki, jolla on kokemusta pk-yritysten rahoittamisesta. Se toimii lähinnä Euroopan neuvoston kehityspankin alihankkijana ja on aktiivinen kansainvälisenä rahoituslaitoksena Keski- ja Itä-Euroopan pk-yritysten rahoitusmarkkinoilla. Kierrätys : Tämän käsitteen mukaan rahoitusvälineille tarkoitettu rahoitus kierrätetään (tai käytetään uudelleen) ensimmäisen käyttökerran (tai syklin) jälkeen. Kriittinen massa : Rahaston koon ja siitä saatavan tuoton suhteen mukaan määritetty määrä. Suuremmissa investoinneissa tuottoaste on kenties parempi ja transaktiokustannukset ovat yleensä pienemmät. Käyttöpääoma : Yrityksen vaihtuvat vastaavat (lyhyen aikavälin varasto + saamiset + pankkisaamiset + rahavarat), joista vähennetään lyhytaikaiset velat (lyhytaikainen vieras pääoma + ennakkomaksut). Laiminlyönti : Tämän tarkastuksen yhteydessä laiminlyönnillä tarkoitetaan sitä, että pk-yritys ei ole maksanut takaisin saamaansa luottoa sopimusehtojen mukaan. Takuiden osalta laiminlyönnillä tarkoitetaan hetkeä, jolloin takuu on käytetty ja takuurahasto, vastatakausrahasto tai molemmat ottavat velvollisuudekseen maksaa jäljellä olevan määrän. Laina : Rahaa lainataan tietyllä korolla lainanottajalle, jonka on maksettava lainattu määrä takaisin. MAP : Monivuotinen ohjelma yritysten ja yrittäjyyden hyväksi. Yritys- ja teollisuustoiminnan pääosaston pk-yrityksiä koskeva ohjelma, jota EIR hallinnoi talouden ja rahoituksen pääosaston valvonnassa. Päätöksellä 1776/2005 muutetun päätöksen 2000/819 nojalla tämä ohjelma on pantu täytäntöön kahden EIR:n hallinnoiman pk-yrityksiä koskevan järjestelmän kautta: Euroopan teknologiaohjelma – Käynnistysjärjestelmä (pääomasijoitusvälineet, "ETF-Start-up") ja pk-yritysten takausjärjestelmä (takuuvälineet, "SMEG"). MAP-ohjelman seuraaja on CIP/EIP-ohjelma (ks. edellä). Mikroluotto : Tämän tarkastuksen yhteydessä mikroluotoilla tarkoitetaan pieniä lainoja (yleensä enintään 25 000 euroa), joita myönnetään (EU:n määritelmän mukaisille) mikroyrityksille. Mikroyritykset saavat lisäksi yleensä maksutonta yritysneuvontaa ja ohjausta. MOITAL : Israelin valtion teollisuus-, kauppa- ja työministeriö (Ministry of Industry, Trade and Labour of the State of Israel). MoU : Yhteistyöpöytäkirja. NUTS : Yhteinen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistö. Eurostatin määrittelemä vakioilmaisu. EAKR:n yhteydessä komissio soveltaa ns. NUTS-2-alueita. Oma pääoma : Yritykseen investoitu riskipääoma tai riskipääoma, joka on yrityksessä oman pääoman ehtoisten rahoitusvälineiden tai vastaavanlaisten välineiden muodossa (esim. vaihtovelkakirjoina tai toissijaisina lainoina). Pk-yritys : Pienet ja keskisuuret yritykset (komission määritelmän mukaisesti). Ohjelmakaudella 2007–2013 tällä voitiin tarkoittaa mitä tahansa pientä yritystä. Pääomasijoitus : Erityinen pääomarahoitus, jota tarjotaan uusille, pienille ja riskialttiille yrityksille, joita ei noteerata pörssissä. Rahasto : Erillinen rahoitusjärjestelysalkku, jota hallinnoi yksi tai useampi rahastonhoitaja ennalta määritellyn sijoituspolitiikan ja -tavoitteiden mukaisesti. Rahasto voi olla lainmukaisesti järjestäytynyt tai se on voitu perustaa erilliseksi rahoituskokonaisuudeksi rahoituslaitokseen. Rahastolla on erilliset tilit ja toimet. Tässä kertomuksessa termiä "rahasto" sovelletaan osarahoitettuihin toimiin, kun taas rakennerahastoihin viitataan niiden omalla nimellä. Rahastonhoitaja : Vastuunalainen yhtiömies tai organisaatio, jonka vastuulla on panna täytäntöön rahaston sijoitusstrategia ja hallinnoida sen rahoitusvälinesalkkua sopimuksen mukaisesti. Rahoituksen välittäjä : Organisaatio, joka toimii välittäjänä pääomalähteiden tarjonnan ja kysynnän välillä (esim. pankki, holdingrahasto ja rahasto). Rahoitusjärjestelyvälineet (tai rahoitusvälineet) : Komission käyttämä termi, jolla tarkoitetaan erilaisia rakennerahastojen tarjoamia takaisinmaksettavia rahoitusvälineitä, joiden avulla on tarkoitus parantaa pk-yritysten rahoituksen saantia, kaupunkikehitystä ja energiatehokkuutta. Tämän tarkastuksen yhteydessä kyseessä ovat pk-yrityksille tarkoitetut oman pääoman ehtoiset rahoitusvälineet ja laina- sekä takuuvälineet. Rahoituslaitos : Yritykset, joiden liiketoiminnassa keskeisessä asemassa on rahoitustoiminta, kuten talletusten vastaanottaminen, varojen investointi tai kaupankäyntitoimet. Kaikki rahoituslaitokset ovat rahoituksen välittäjiä. Rahoitusvaje : Rahoitusvarojen kysynnän ja tarjonnan välinen epäsuhta. Tämän tarkastuksen yhteydessä rahoitusvaje koskee ainoastaan pk-yrityksille tarkoitettujen eri rahoitusvälinetyyppien vajetta tietyllä EU:n alueella. SBIC : Small Business Investment Companies Program. SBIC-ohjelma on yksi Yhdysvaltojen SBA-hallinnon (Small Business Administration) tarjoamista rahoitustukiohjelmista. Yhdysvaltojen kongressi perusti sen vuonna 1958. Tarkoituksena oli kaventaa yrittäjien pääomatarpeiden ja perinteisten rahoituslähteiden välistä kuilua. Ohjelma on ainutlaatuinen rakenteeltaan, koska SBIC-ohjelmat ovat yksityisten tahojen omistamia ja hallinnoimia sijoitusrahastoja, joille SBA on antanut toimiluvan ja joita se säätelee. Ne käyttävät omaa pääomaansa sekä varoja, jotka on lainattu siten, että SBA on antanut takeet siitä, että se tekee pääoma- ja lainainvestointeja tukeen oikeutettuihin pienyrityksiin. SBIC on valtion sponsoroima rahasto, joka sijoittaa pitkän aikavälin pääomaa yksityisen tahon omistamiin ja hallinnoimiin sijoitusyhtiöihin (käyttöluvan haltijoihin). SBA ei sijoita suoraan pienyrityksiin SBIC-ohjelman kautta. SBA:n tarjoama tuki ei ole alueellisesti eriteltyä. Selvitystila : Likvidaatio. Prosessi, jonka yhteydessä myydään koko (holding)rahaston omaisuus ja maksetaan velat velkojille, jaetaan jäljellä oleva omaisuus omistajille ja puretaan rahasto. Sijoittajan etuuskohtelu : Ilmaisua käytetään tämän tarkastuksen yhteydessä kuvaamaan tilanteita, joissa julkista sektoria ei kohdella yhdenvertaisesti, koska yksityissektori (esim. liikepankit ja yksityiset sijoittajat) saa etuuskohtelua. Tämä tarkoittaa, että julkisen sektorin varat ovat alemmassa luokassa, kun kyseessä ovat oikeudet saatavien suoritukseen. SMEFF : Pk-yritysten rahoitusväline; laajentumisen pääosaston alaisessa Phare-ohjelmassa käytetty väline ("Puolan ja Unkarin talouksien rakenneuudistustuki"). Takuu : Tämän tarkastuksen yhteydessä takuulla tarkoitetaan sitä, että osapuoli (takuurahasto) on sitoutunut ottamaan vastuulleen ennalta määritetyllä takuutasolla sekä lainapääoman että viivästyskorot, jos rahoituksen välittäjän (pankin) pk-yritykselle antaman lainan takaisinmaksu laiminlyödään. Takuun kohdalla osa riskistä jää aina lainanantajalle ja pk-yritys on edelleen vastuussa lainasta. Takuu voidaan antaa heti pyydettäessä. Vipuvaikutus : Tämän toiminnantarkastuksen yhteydessä vipu on ilmaistu siten, miten monta euroa (julkista ja yksityistä) rahoitusta on kerätty ja maksettu pk-yritysten rahoittamiseksi kutakin julkisen (EU:n ja jäsenvaltioiden) rahoituksen kautta maksettua euroa kohti. Liitteessä II esitetään kaavio, josta käy ilmi, miten vipu toimii kunkin keskeisen rahoitusvälineluokan osalta ja EAKR:n kohdalla ja miten vipua koskeva käsite tulisi ymmärtää. Vuotovaikutus : Pk-yrityksille tarkoitettujen rahoitusvälineiden käytettävissä olevien varojen määrää vähentävä vaikutus. Välirahoitus : Runsastuottoisen vieraan pääoman tyyppinen rahoitus, jota esiintyy usein lainarahoituksella tapahtuvissa yritysostoissa ja joihin usein liittyy optio tai oikeus ostaa yrityksestä osakkeita edulliseen hintaan. Välirahoitusta annetaan usein toissijaisina vaihtovelkakirjalainoina. Yhdenvertainen kohtelu : Tällä oikeudellisella termillä kuvataan sitä, että vähintään kahdella rahoitusvälineellä on sama luokitus saataviensa suoritukseen liittyvien oikeuksien osalta. Yhdenvertaisen kohtelun vastakohta on sijoittajan/yksityissektorin etuuskohtelu. Ylijäämärahoitus : Julkissektorin rahoitusosuuden mahdollinen ylijäämä, joka voidaan sen saatavilletulon jälkeen käyttää pk-yritysten tukemiseen. Yrityksen luovutus : Yrityksen, liiketoiminnan tai yrityksen tai liiketoiminnan osan siirto omistajalta toiselle henkilölle. TIIVISTELMÄ I. Pk-yritykset muodostavat EU:n talouden työllisyyttä, innovaatioita ja vaurautta luovan selkärangan. Pk-yritykset saattavat kuitenkin kärsiä rahoitusvajeesta eli ne eivät pysty tiettynä ajankohtana saamaan tarvitsemaansa määrää oikeanlaista rahoitusta. II. Euroopan unioni (EU) tukee yrittäjyyttä lähinnä yritys- ja koheesiopolitiikan avulla. III. Koheesiopoliittista tukea annetaan pääasiassa avustuksina; Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) käyttää yhä enenevissä määrin rahoitusvälineitä. IV. Rahoitusvälineet ovat takaisinmaksettavia ja kierrätettäviä välineitä, joiden avulla varmistetaan, että myös seuraavat pk-yrityspolvet voivat hyödyntää niitä. V. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastus kohdistui Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) ohjelmakausilla 2000–2006 ja 2007–2013 osarahoittamiin rahoitusjärjestelytoimenpiteisiin. Havainnot perustuvat hankeotoksen suoraan tarkastukseen sekä komission ja jäsenvaltioiden hallinto-, seuranta- ja tietojärjestelmien tarkastukseen. VI. Tarkastuksen päätavoitteena oli arvioida, oliko EAKR:n varainkäyttö pk-yritysten hyväksi toteuttavien rahoitusjärjestelytoimenpiteiden kannalta vaikuttavaa ja tehokasta. VII. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että huomattavat puutteet vähensivät toimenpiteiden vaikuttavuutta ja tehokkuutta. Puutteet johtuivat pääasiassa siitä, että nykyinen rakennerahastojen sääntelykehys ei ole asianmukainen: a) pk-yritysten rahoitusvajearvioinnissa, jos sellainen oli saatavilla, esiintyi huomattavia puutteita b) alun perin avustuksia varten suunnitelluissa rakennerahastoasetuksissa esiintyy neljä huomattavaa puutetta, sillä niissä ei oteta huomioon rahoitusvälineiden erityisominaisuuksia (ks. kohta 119) c) viipeet olivat merkittäviä ennen kuin pk-yritykset saivat varat, ja muihin pk-yritysten hyväksi toteutettuihin EU-ohjelmiin verrattuna EAKR:n vipukyky yksityisten sijoitusten osalta oli heikko. VIII. Tilintarkastustuomioistuin suosittaa, että: a) Hallintoviranomaisten olisi varmistettava rahoitusjärjestelytoimenpiteitä ehdottaessaan, että ehdotus perustellaan asianmukaisesti riittävän laadukkaalla pk-yritysten rahoitusvajearvioinnilla, johon sisältyy rahoitusvajeen määrällinen analyysi. b) Komission olisi toimenpideohjelmia ja rahoitusjärjestelytoimenpiteitä hyväksyessään tarkistettava niiden yhdenmukaisuus pk-yritysten rahoitusvajearviointien kanssa ja taattava kyseisten arviointien laatu. c) Lainsäätäjän ja komission olisi otettava huomioon tässä kertomuksessa mainitut puutteet (ks. kohdat 48–77) suunnitellessaan ehdotuksia rakennerahastoasetuksiksi. Yleisemmin ottaen lainsäätäjän ja komission olisi tarjottava sopivampi sääntelykehys, jotta rahoitusjärjestelytoimenpiteiden rakenne ja täytäntöönpano eivät kärsisi rakennerahastojen sääntelykehyksen puutteista, maantieteellisistä rajoitteista ja pirstoutumisen seurauksista. d) Komission olisi huolehdittava siitä, että rahoitusvälineiden seuranta- ja arviointijärjestelmä on luotettava ja teknisesti pätevä. Tästä seuraisi mm. se, että rahoitusvälineet olisi erotettava puhtaista avustuksista komission seuranta-, raportointi- ja tarkastusprosesseissa ja pk-yrityksille tosiasiallisesti maksettujen määrien olisi oltava avoimesti tiedossa. Komission ja jäsenvaltioiden olisi erityisesti päästävä yhteisymmärrykseen pienestä määrästä mitattavissa olevia, asiaankuuluvia, erityisiä ja yhdenmukaisia rahoitusvälineiden tulosindikaattoreita. e) Komission olisi harkittava mahdollisuutta tarjota jäsenvaltioille pk-yritysten hyväksi käyttövalmiita rahoitusjärjestelyrakenteita ja -välineitä (esim. avustuksia rojalteineen ja erityisiä sijoitusrakenteita). Täten nopeutettaisiin täytäntöönpanoa ja vähennettäisiin hallintokuluja. f) Jäsenvaltioiden olisi komission tuella pyrittävä sisällyttämään kaikki EAKR:n osarahoittamat pk-yrityksiä koskevat rahoitusvälineet yhdeksi ainoaksi jäsenvaltiokohtaiseksi toimenpideohjelmaksi. Näin järkeistettäisiin suunnitteluprosessia ja päästäisiin eroon yhdestä keskeisestä havaitusta viivästystekijästä. g) Komission olisi määriteltävä vipua ja kierrättämistä koskevat käsitteet ja sisällytettävä määritelmät rakennerahastoasetuksiin; sen lisäksi komission olisi holdingrahaston tai rahaston tyypistä riippuen vahvistettava sopimuksissa sitovat vähimmäisvipuasteet, vähimmäisajat kierrättämiselle ja vipuindikaattorien laskentaan tarvittavat tiedot. h) Jos yllä olevia suosituksia ei voida panna täytäntöön koheesiopolitiikan kautta, tilintarkastustuomioistuin kehottaa lainsäätäjää ja komissiota pohtimaan vaihtoehtoisia tapoja jatkaa pk-yritysten tukemista rahoitusjärjestelyvälineiden avulla. Tässä tapauksessa kyseisiä välineitä olisi joko tuettava komission keskitetysti hallinnoimilla ohjelmilla tai komission ja jäsenvaltioiden yhdessä tai jäsenvaltioiden suoraan hallinnoimien erityisten sijoitusrakenteiden avulla. JOHDANTO 1. Pk-yritykset [1] ovat EU:n talouden selkäranka. Niiden osuus kaikista yrityksistä on 99 prosenttia [2]. Rahoitusmarkkinat ovat kuitenkin varovaisia sijoittaessaan pk-yrityksiin, koska niiden katsotaan olevan suurempia yhtiöitä riskialttiimpia. Tämä pitää erityisesti paikkansa silloin, kun kyseessä ovat innovatiivisilla markkinoilla toimivat pk-yritykset. 2. Euroopan pk-yritysten seurantakeskuksen [3] mukaan Euroopan pk-yritysten ongelmana on rajoittunut rahoituksen saanti. Viimeaikaiset rahoituskriisit, joista tietyt jäsenvaltiot ovat kärsineet kovasti, ovat pahentaneet tilannetta. 3. Julkisella sektorilla on pk-yritysten tukemisessa ja erityisesti sopivan rahoituksen antamisessa merkittävä rooli. Tämän vuoksi komissio turvaa rahoituksen saannin monin eri tavoin. EU:N KOHEESIOPOLITIIKKA 4. EU:n koheesiopolitiikalla pyritään vahvistamaan taloudellista, sosiaalista ja alueellista koheesiota EU:ssa vähentämällä EU:n alueiden välisiä eroja. Koheesiopolitiikassa EAKR tarjoaa nimenomaisesti mahdollisuuden edistää pk-yritysten rahoituksen saantia. Tältä osin käytetään ylivoimaisesti eniten kertaluonteisia avustuksia, joita vastaanottajan ei niiden luonteen vuoksi tarvitse maksaa takaisin. 5. EAKR:n ohjelmakaudella 2000–2006 ja eritoten EAKR:n ohjelmakaudella 2007–2013 komissio ja suurin osa jäsenvaltioista käytti EU:n koheesiopolitiikassa rahoitusjärjestelyvälineitä (takaisin maksettavia välineitä). Tämä toiminnantarkastus koskee kyseisten EAKR:n rahoitusvälineiden kehittymistä. MUU KUIN KOHEESIOPOLIITTINEN EU:N RAHOITUSJÄRJESTELYTUKI PK-YRITYKSILLE 6. Pk-yritysten rahoituksen saannin turvaaminen ja parantaminen on varsin tärkeää, ja niin ollen EU on tukenut pk-yritysten rahoitusten saantia pääasiallisesti kahdella tavalla: a) On kehitetty erityisohjelmia: monivuotinen ohjelma yritysten ja yrittäjyyden hyväksi (MAP), jota seurasi yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelma (EIP). MAP:n ja EIP:n kokonaistalousarvio oli vuosina 2001–2013 yhteensä 1,6 miljardia euroa. Talousarviota toteuttaa Euroopan investointirahasto (EIR). Tilintarkastustuomioistuin toimitti hiljattain tarkastuksen pk-yritysten takausjärjestelmästä (SMEG), joka on osa MAP- ja EIP-ohjelmia [4]. b) Euroopan investointipankki on pannut täytäntöön lainaohjelmia, joiden määrä on noin 70 miljardia euroa (2001–2010) ja joiden tarkoituksena on parantaa pk-yritysten rahoituksen saantia. Näitä ohjelmia ei rahoiteta EU:n talousarviosta vaan pääosin Euroopan investointipankin varoista [5]. EAKR:N RAHOITUSJÄRJESTELYTUKI PK-YRITYKSILLE 7. Komissio on kahtena viimeisenä ohjelmakautena edistänyt koheesiopolitiikassa rahoitusjärjestelyvälineiden avulla toteuttavia takaisinmaksettavia tukimuotoja. EU:n talousarviossa on komission mukaan sidottu EU:n jäsenvaltioissa toteutettavia rahoitusjärjestelytoimenpiteitä varten noin 12 miljardia euroa [6]: ohjelmakaudella 2000–2006 määrärahoja oli 1,6 miljardia euroa ja ohjelmakaudella 2007–2013 vastaavasti 10,4 miljardia euroa. Ensiksi mainitulla ohjelmakaudella rahoitusjärjestelyjen rahoittamiseen osallistuville holdingrahastoille ja muille rahastoille suoritettiin maksuina 1,5 miljardia euroa ja jälkimmäisellä 7,9 miljardia euroa. 8. Luvut ovat viitteellisiä ja niihin on suhtauduttava varauksella [7], erityisesti ohjelmakauden 2007–2013 [8] kohdalla. Tämä johtuu pääasiassa siitä, että komissiolla ei ole yksityiskohtaisia tietoja rahoitusjärjestelyvälineiden rahoituksesta [9]. Tämän lisäksi ei edelleenkään tiedetä, missä määrin pk-yritykset tosiasiallisesti hyötyivät holdingrahastoille ja rahastoille myönnettävistä määristä. 9. Liitteessä I esitetään lyhyt yhteenveto kokonaismääristä ohjelmakausittain. 10. Tätä nykyä asetuksessa [10] täsmennetään, että rahoitusjärjestelyjä voidaan käyttää kolmeen eri tarkoitukseen eli varoja annetaan yritysten – lähinnä pk-yritysten – tukemiseen, kaupunkikehitykseen ja energiatehokkuuden edistämiseen. 11. Kyseisessä asetuksessa todetaan, että jäsenvaltiot voivat ottaa EIR:n mukaan rahoitusjärjestelyjen täytäntöönpanoon kolmella eri tavalla: laatimaan arviointeja eli pk-yritysten rahoitusvajearviointeja toimimaan holdingrahastona; näin tapahtuu tätä nykyä kahdeksassa jäsenvaltiossa ja kolmella alueella [11] toimimaan kansallisten tai alueellisten viranomaisten neuvonantajana. RAHOITUSVÄLINEMEKANISMIT 12. Rahoitusohjelmien käytön mahdollistaminen edellyttää rahoituksen välittäjien aktiivista osallistumista; niiden myötä julkiset varat muuttuvat pk-yrityksille tarkoitetuiksi rahoitusvälineiksi. Julkisen rahoituksen lisäksi voi olla yksityissektorin antamia lisävaroja, mikä tarkoittaa, että pk-yrityksiin tehtäviin investointeihin käytettävissä oleva kokonaismäärä kasvaa. Tilintarkastustuomioistuimen määritelmän mukaan kyse on vipuvaikutuksesta. Vipuvaikutusta selitetään kaavioiden avulla liitteessä II rahoitusvälineluokittain. 13. Suurin osa toimenpideohjelmista myönnetyistä varoista ohjautuu valitulle holdingrahastolle (jonka hallinnoinnista vastaa EIR, kansalliset laitokset tai joku muu taho) ja sieltä valituille välittäjille (ks. kaavio). Vaihtoehtoisesti varat siirretään suoraan valituille rahoituksen välittäjille. Rahoitusjärjestelyvälineiden osalta edunsaajia ovat rahoituksen välittäjät ja lopullisia tuensaajia pk-yritykset. KAAVIO RAHAVIRTA TOIMENPIDEOHJELMISTA PK-YRITYKSILLE (YKSINKERTAISTETTUNA) +++++ TIFF +++++ 14. Rahoitusvälineet voidaan jaotella kolmeen eri tyyppiin: oman pääoman ehtoiset rahoitusvälineet ja laina- sekä takuuvälineet. Nämä välineet ovat kaikki tukikelpoisia EAKR:n osarahoitukseen, mutta niiden on oltava EU:n ja kansallisten tukikelpoisuussääntöjen mukaisia (esim. yrityksen luovutusta, käyttöpääomaa ja valtiontukea koskevien sääntöjen mukaisia). 15. Oman pääoman ja lainojen osalta oman pääoman myynnistä tai lainanhoidosta saatu tuotto on tarkoitus käyttää uudelleen muiden rahoitusvälineiden rahoittamiseen muiden pk-yritysten hyväksi; tätä kutsutaan kierrätysvaikutukseksi. 16. Takuiden kohdalla varoja käytetään tosiasiassa ainoastaan laiminlyöntitapauksessa. Jos laiminlyöntiä ei ole tapahtunut, myönnetyt määrät voidaan vapauttaa, kun perustana olevat sopimusehdot on täytetty. 17. Komission viime aikoina julkaisemien strategia-asiakirjojen mukaan on erittäin todennäköistä, että rahoitusjärjestelyvälineitä kehitetään edelleen seuraavalla ohjelmakaudella [12]. Komissiossa asiasta vastaava osasto eli aluepolitiikan pääosasto katsoo, että rahoitusvälineiden keskeisiä etuja avustuksiin verrattuna ovat vipu- ja kierrätysvaikutukset. Niiden eduiksi on luettu myös se, että niiden avulla voidaan: a) antaa kestävää rahoitusta pk-yrityksille markkinaystävällisin ehdoin b) lisätä viranomaisten ja pk-yritysten rahoitusalan asiantuntijuutta ja tietotaitoa d) antaa pk-yrityksiä koskeville investointihankkeille avustusten sijaan enemmän selkeää rahoitusta. TARKASTUKSEN SISÄLTÖ JA LÄHESTYMISTAPA 18. Tarkastuksen päätavoitteena oli arvioida, oliko EAKR:n varainkäyttö pk-yrityksille tarkoitettujen rahoitusjärjestelyvälineiden osalta vaikuttavaa ja tehokasta [13]. 19. Tilintarkastustuomioistuin arvioi seuraavia vaikuttavuuden ja tehokkuuden kannalta keskeisiä osa-alueita: a) pk-yritysten rahoitusvajearviointien laatu b) EAKR:n sopivuus rahoitusvälineiden täytäntöönpanoon d) rahoitusvälineiden vaikuttavuus ja tehokkuus tulosten saavuttamisen kannalta. 20. Tarkastus toimitettiin komissiossa ja viidessä jäsenvaltiossa (Saksa, Unkari, Portugali, Slovakian tasavalta ja Yhdistynyt kuningaskunta). Komission antamien lukujen perusteella näiden viiden jäsenvaltion osuus EAKR:n rahoitusjärjestelyvälineisiin tarkoitetuista määrärahoista oli ohjelmakaudella 2000–2006 noin 46 prosenttia ja ohjelmakaudella 2007–2013 noin 30 prosenttia. Kyseisten jäsenvaltioiden valinnassa kiinnitettiin huomiota siihen, että täten taattiin riittävä rahoitusvälineiden ja rahoitusrakenteiden kirjo sekä maantieteellinen tasapaino. 21. Arvioitavaan otokseen oli poimittu 34 EAKR:n osarahoittamaa toimea, joista 24 koski ohjelmakautta 2000–2006 ja 10 ohjelmakautta 2007–2013. Liitteessä I esitetään yhteenveto tässä kertomuksessa käsiteltyjen maksusitoumusten ja maksujen kokonaismääristä ja kerrotaan, mikä oli niiden osuus koko EAKR:sta. 22. Tarkastuksen yhteydessä käytiin läpi asiakirjoja ja tavattiin erilaisten viranomaisten ja rahoituksen välittäjien edustajia, joiden vastuulla on pk-yrityksille tarkoitettujen rahoitusjärjestelytoimenpiteiden ja -välineiden suunnittelu, täytäntöönpano ja hallinnointi. 23. Todentavaa aineistoa kerättiin myös komission ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimen ("tilintarkastustuomioistuin") kyseisten kahden ohjelmakauden aikana toimittamista tilintarkastuksista, kirjallisen aineiston tutkimuksista sekä komissiossa ja EIR:ssa pidetyistä tarkastuskokouksista [14]. 24. EIR:ssa tehty tarkastustyö kattoi kaksi kolmesta palvelutyypistä, joita EIR tarjosi EAKR:n pk-yrityksille tarkoitettujen rahoitusjärjestelytoimenpiteiden yhteydessä: pk-yritysten rahoitusvajearviointien laadinta ja holdingrahastotoiminta. 25. Tilintarkastustuomioistuin piti vertailevan arvioinnin yhteydessä hyvinä käytäntöinä tiettyjä kansainvälisesti tunnettuja ohjelmia [15] ja tiettyjä keskitetysti hallinnoitujen EU-ohjelmien [16] joukosta havaittuja verrokkeja. Kaikissa näissä ohjelmissa sovelletaan itse asiassa samaa interventiologiikkaa pk-yritysten rahoituksen saantiin koheesiopoliittisista ohjelmista (lukuun ottamatta laajaa alueellista yhteenkuuluvuutta koskevaa tavoitetta). Niille kaikille on yhteistä talouskasvupyrkimys ja tavoite luoda uusia työpaikkoja kehittämällä yrityksiä rahoitusvälineiden avulla. HUOMAUTUKSET PK-YRITYSTEN RAHOITUSVAJEARVIOINTIEN LAATU 26. Julkisen markkinaoperaation perusteena oli erityyppisten pk-yrityksille tarkoitettujen rahoitusvälineiden kysynnän ja tarjonnan välinen epäsuhta. Jotta EAKR pystyisi tyydyttämään pk-yritysten todelliset rahoitustarpeet vaikuttavalla tavalla, sen toiminnan olisi perustuttava rahoitusvajeen asianmukaiseen arviointiin [17]. 27. Tilintarkastustuomioistuin tutki rahoitusvajearviointien laatua ja erityisesti sitä: a) kartoitettiinko ja kvantifioitiinko arvioinneissa julkissektorin toimien tarve pk-yrityksille suunnattujen rahoitusjärjestelytoimenpiteiden osalta b) vallitsiko arviointien ja niihin liittyvien toimenpideohjelmien välillä yhteys c) annettiinko arvioinnit kaikkien sidosryhmien saataville riittävän aikaisessa vaiheessa. 28. Vaikka kaikkiin EIR:n rahoitusvajearviointeihin sovellettiin tavanomaista metodologiaa (eli yhteistä mallia), laadun epätasaisuus oli ilmeistä. Tilintarkastustuomioistuin yksilöi kuitenkin EIR:n Ruotsia koskevan rahoitusvajearvioinnin hyväksi käytännöksi ja käytti sitä vertailukohtana (ks. laatikko 1). LAATIKKO 1 EIR:N ARVIOINTI RAHOITUSVAJEESTA RUOTSISSA; ESIMERKKI HYVÄSTÄ KÄYTÄNNÖSTÄ EIR:n tammikuussa 2007 loppuun saama rahoitusvajearviointi käsitti seuraavat osa-alueet: kattava analyysi kansallisesta pk-yritysten rahoituskysynnästä ja -tarjonnasta rahoitusvälineittäin; analyysissa otettiin tarvittaessa huomioon alueelliset erityisominaisuudet alat, joilla rahoitusvajeiden olemassaolo olisi voitu tai joilla sitä ei olisi voitu kohtuudella todeta viittaukset edellisiin EAKR:n tukitoimiin tai muuhun EU:n mahdollistamaan rahoitusjärjestelmiin pääsyyn; analyysissa otettiin huomioon myös Euroopan investointipankkiryhmän rooli tietoa pk-yrityksille tarkoitetun osarahoituksen suunnitellusta rakenteesta (määrärahajaosta) ja siitä, mikä on yhteys komissiolle hyväksyttäväksi toimitettuun toimenpideohjelmaan tietoa siitä, mitkä mahdolliset rahoituksen välittäjät kykenisivät rahoituksen täytäntöönpanoon. OHJELMAKAUDELLA 2000–2006 RAHOITUSVAJEARVIOINTEJA EI YLEISESTI OTTAEN TEHTY 29. Ohjelmakaudella 2000–2006 komissio ja jäsenvaltiot eivät yleisesti ottaen arvioineet pk-yritysten rahoitusvajetta. Vaikka pk-yrityksille suunnattuihin rahoitusjärjestelytoimenpiteisiin oli käytetty 1,60 miljardia euroa, rahoitusvajearvioinnit eivät olleet pakollisia eikä komission suosittelemia. 30. Rakennerahastoasetusten [18] mukaisiin ennakkoarviointeihin ei sisältynyt kunnollista pk-yritysten rahoitusvajearviointia. Esimerkiksi Portugalissa pk-yrityksiin sovellettavia järjestelmiä rahoitettiin arvioimatta ennalta rahoitusvajetta, kun taas Saksassa (Berliinin ja Nordrhein-Westfalenin alueilla) arvioinnit eivät olleet tarkkoja eikä ole varmuutta siitä, käyttivätkö asianomaiset elimet niitä tosiasiassa. OHJELMAKAUDELLA 2007–2013 ESIINTYI HUOMATTAVIA PUUTTEITA 31. Toimenpideohjelmien tasolla ei ole ohjelmakautta 2007–2013 varten asetettu minkäänlaisia erityisiä pk-yritysten rahoitusvajearviointien olemassaoloa ja käyttöä koskevia laillisia velvoitteita. Komissio kuitenkin tiedosti niiden hyödyllisyyden ja päätti yhteistyössä EIR:n kanssa osarahoittaa jäsenvaltioille maksuttomat ja niiden pyynnöstä tehtävät rahoitusvajearvioinnit [19]. Niitä hyödynnettäisiin toimenpideohjelmien valmistelussa tarkoituksena määrittää pk-yritysten rahoituksensaannin parantamista koskevat tavoitteet ja resurssit. 32. Vuosina 2006–2009 EIR laati 20 jäsenvaltion harkinnanvaraisesta pyynnöstä 55 rahoitusvajearviointia, joista tarkastuksen aikana käytiin läpi 18. Tarkastuksen kohteena olleita jäsenvaltioita koskevien rahoitusvajearviointien lisäksi käytiin läpi Espanjaa, Ranskaa ja Puolaa varten tehtyjä rahoitusvajearviointeja, koska valtaosa rahoitusvajearvioinneista koski näitä kolmea jäsenvaltiota. EIR KARTOITTI JA KVANTIFIOI JULKISSEKTORIN TOIMIEN TARPEEN 33. EIR kvantifioi kaikkien tarkastettujen arviointien osalta rahoitusvajeen ja totesi, että julkissektorin toimia tarvitaan pk-yritysten rahoitusjärjestelyjen edistämiseksi. 34. EIR viittasi kuitenkin vain harvoin EAKR:n kautta tai ilman sitä aiemmin toteutettuihin pk-yritysten rahoituksensaantia helpottaviin EU:n tukitoimiin. Siinä tapauksessa, että EIR viittasi tällaiseen tukeen, se ei pyrkinyt hyödyntämään aiemmin saatuja kokemuksia. RAHOITUSVAJEARVIOINTIEN JA TOIMENPIDEOHJELMIEN VÄLILLÄ EI OLLUT SELKEÄÄ YHTEYTTÄ 35. Yhdessäkään tarkastetussa tapauksessa ei havaittu, että EIR:n rahoitusvajearviointien ja niihin liittyvien EAKR:n toimenpideohjelmien välillä olisi ollut yhteyttä. EIR:n laatimat rahoitusvajearvioinnit toteutettiin irrallaan toimenpideohjelmaprosessista ja ne viivästyivät usein; näin ollen määrärahoja ei jaettu toimenpideohjelman toimenpiteistä rahoitusvälineille optimaalisella tavalla. 36. Tästä seurasi, että uusista puitesopimuksista käydyissä (jäsenvaltioiden ja holdingrahastojen hoitajien välisissä) neuvotteluissa tuli uudelleen esiin huomattavia toimenpideohjelmia rajoittavia tekijöitä (esim. määrärahojen jako erityyppisten välineiden kesken, alueelliset rajoitukset, seuranta- ja raportointivaatimukset), joita ei ollut rahoitusvajearvioinneissa käsitelty. 37. Esimerkiksi Puolan alueviranomaiset eivät olleet tyytyväisiä viiden alueellisen rahoitusvajearvioinnin laatutasoon [20]. Muissa tapauksissa rahoitusvajearvioinnit jätettiin suurelta osin huomioimatta toimenpideohjelmien täytäntöönpanossa (esim. Andalusia ja Unkari). 38. Komissio ei vaatinut EIR:lta tilaamiensa rahoitusvajearviointien riippumatonta arviointia tai laaduntarkastusta. Euroopan investointipankki kuitenkin suoritti arvioinnin, jossa rahoitusvajearviointien katsottiin olevan "osittain epätyydyttäviä"; arvioinnissa kritisoitiin lähinnä rahoitusvajearviointiprosessin viivästymistä ja "erilaisia ulkoisia ongelmia" sekä sääntelyongelmia [21]. RAHOITUSARVIOINTEJA EI JULKISTETTU JÄRJESTELMÄLLISESTI 39. Pk-yritysten rahoitustarjonnan laajuuden ja laadun optimointi edellyttää, että sidosryhmät tuntevat pk-yritysten erityiset rahoitustarpeet mahdollisimman paljon. Tämä tarkoittaa sitä, että rahoituksen välittäjille sekä erilaisille pk-yritysten eturyhmille ja verkostoille on toimitettava kattavat rahoitusvajearvioinnit samaan aikaan kuin hallintoviranomaisille. 40. Yhteistyöpöytäkirjan [22] määräysten vastaisesti komissio ei useimmiten julkaissut kokonaisia kertomuksia vaan ainoastaan kertomusten yhteenvedot. EAKR:N KEHYKSEN SOPIVUUS RAHOITUSVÄLINEIDEN TÄYTÄNTÖÖNPANOON 41. Asianmukainen sääntely- ja hallintokehys on jäsenvaltioiden ja lukuisten alueiden ja asianosaisten rahoituslaitosten osalta ratkaisevan tärkeä, jotta pk-yrityksille onnistutaan antamaan rahoitusta vaikuttavalla ja tehokkaalla tavalla. 42. Tilintarkastustuomioistuin tarkasti seuraavat tekijät: a) otettiinko säädös- ja hallintokehyksessä riittävästi huomioon erilaisten rahoitusvälineiden ominaisluonne b) edistikö EAKR:n käyttö rahoitusvälineiden jakomekanismina asianmukaista varainhoitoa c) olivatko komission seuranta- ja tietojärjestelmät tarkoituksenmukaisia. ERILAISTEN RAHOITUSVÄLINEIDEN OMINAISLUONNETTA EI OLE OTETTU RIITTÄVÄSTI HUOMIOON 43. Nykyisissä rakennerahastoasetuksissa [23] säädetään, että rahoitusvälineet käsittävät pääomasijoituksen (eräänlainen oman pääoman ehtoinen rahoitusmuoto), laina- ja takuurahastot. Asetuksiin ei sisälly erityisiä lisäsäännöksiä pääoma-, laina- ja takuurahastoista, jotka eroavat perustavalla tavalla sekä toisistaan että välineistä, joita ei tarvitse maksaa takaisin (avustuksista). Varainhoitoasetuksessakaan [24] ei ole erityisiä säännöksiä, jotka koskisivat rahoitusvälineitä. 44. Tämän vuoksi komissio hallinnoi pk-yrityksille suunnattua takaisinmaksettavaa tukea saman säädöskehyksen mukaan kuin avustuksia, joita ei tarvitse maksaa takaisin. 45. Komissio on tunnustanut, että tämä aiheuttaa ongelmia. Esimerkiksi vuotta 2010 koskevassa sisäisessä tarkastuskertomuksessa [25] todettiin, että sääntely- ja strateginen kehys ei ollut rakenteeltaan paras mahdollinen tavoitteiden saavuttamisen kannalta ja että epäasianmukaisella järjestelmällä saattaisi olla varsin kielteinen vaikutus komission toiminnan tuloksellisuuteen ja maineeseen. 46. Auttaakseen jäsenvaltioita ymmärtämään, miten rakennerahastoasetuksia olisi sovellettava rahoitusvälineiden tukemiseen, komissio antoi ensin kaksi suppeaa tulkintahuomautusta, joista ensimmäisen heinäkuussa 2007 ja toisen joulukuussa 2008. Komissio antoi vasta helmikuussa 2011 eli neljän vuoden kuluttua nykyisen ohjelmakauden alkamisesta kattavan ja tarkoituksenmukaisen tulkintahuomautuksen rahoitusjärjestelyistä. Huomautuksessa erotellaan rahoitusvälineiden päätyypit. 47. Komission helmikuussa 2011 antama tulkintahuomautus ei kuitenkaan ole laillisesti sitova ja rakennerahastoasetuksissa on edelleen jäljellä neljä suurta puutetta: Vipua ja varojen kierrätystä koskevat säännökset eivät ole riittävät. Rahoitusvälineitä varten on mahdollista tehdä perusteettomia määrärahasitoumuksia. Yksityissektoriin on mahdollista soveltaa etuuskohtelua ilman perusteita. Käyttöpääomaa koskevat tukikelpoisuusehdot eivät ole selkeitä. VIPUA JA VAROJEN KIERRÄTYSTÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET EIVÄT OLE RIITTÄVÄT 48. Ensimmäinen puute on se, että rakennerahastoasetuksissa ei viitata selkeästi vipuvaikutuksen tuottamiseen varoille eikä kierrätettäviin ylijäämärahastoihin yleisesti ottaen eikä erityisesti siihen, miten ja mihin saakka näitä käsitteitä voidaan soveltaa [26]. Kuten komissio on useaan otteeseen toistanut, nämä tekijät ovat nykyisellä ohjelmakaudella rahoitusjärjestelyvälineiden ja jopa rakennerahastojen keskeisiä ominaisuuksia [27]. 49. Rakennerahastoasetuksissa ei täsmennetä tiettyä kestoa (10, 20, 30 vuotta) tai kierrätysmäärää (ainakin kerran, kahdesti tai kolmesti) ylijäämärahoituksen uudelleenkäytölle siinä tapauksessa, että sitä ei ole käytetty kokonaan. Asetuksissa ei myöskään ole otettu lainkaan huomioon, miten täysin eri tavoin pääoma-, laina- ja takuurahastoilla tuotetaan vipuvaikutusta varoille. 50. Helmikuussa 2011 annetussa huomautuksessa otetaan huomioon, että rahoitusvälineitä on erityyppisiä, mutta siinä on vain vähän viittauksia niiden vipuvaikutukseen ja vivusta saataviin etuihin eikä siinä määritetä tai aseteta vipuvaatimuksia (vipuasteita, esiintyvyyttä tai ylijäämärahastojen uudelleenkäyttöä) [28]. 51. Tulkintahuomautuksessa annetaan varojen kierrätettävyyden osalta ohjeita; siinä kannustetaan jakamaan uudelleen ensimmäisen investointisyklin jälkeen palautuneet julkiset varat samaa toimintatyyppiä varten samalla toimenpideohjelman kattamalla alueella [29]. Hallintoviranomaiset voisivat kuitenkin aina käyttää suurta harkintavaltaa mahdollisten ylijäämävarojen uudelleenkäytössä, sillä ne voitaisiin aina muuntaa takaisin avustuksiksi, joita ei tarvitse maksaa takaisin [30]. Tämä vähentäisi rahoitusvälineistä mahdollisesti saatavaa hyötyä. 52. Andalusiassa esimerkiksi rahaston lakkauttamista koskevissa säännöissä vain mainittiin, että jäljellä olevat lakkautetun rahaston varat olisi siirrettävä alueelliseen kassaan, minkä jälkeen ne olisivat alueellisen viranomaisen vapaasti käytettävissä. Tämä tarkoitti, että ylijäämärahoitusta voitaisiin käyttää kattamaan aluehallinnon tavanomaisia menoja tai varoja voitaisiin antaa avustusten muodossa pk-yritysten sijaan muille talouden toimijoille [31]. 53. Kuten jäljempänä kohdissa 78–83 selitetään, käytössä olevilla seuranta- ja tietojärjestelmillä ei voida tarkistaa, onko investointistrategiassa, sijoituksesta luopumistapauksissa ja rahaston lakkauttamista koskevissa säännöissä [32] vahvistettu tosiasiallisesti ne ehdot ja edellytykset, joiden perusteella ylijäämärahoitusta voisi kierrättää. Tästä seuraa, että komissio ei saa riittävästi tietoa voidakseen seurata varojen kierrätystä. RAHOITUSVÄLINEITÄ VARTEN ON MAHDOLLISTA TEHDÄ PERUSTEETTOMIA MÄÄRÄRAHASITOUMUKSIA 54. Toinen puute on se, että nykyisen rakennerahastoasetuksen [33] nojalla holdingrahastoja täytäntöönpanneiden jäsenvaltioiden osalta maksusitoumuksia ei voida vapauttaa ilman eri toimenpiteitä toimenpideohjelman aikana, kun holdingrahastosta ei ole vielä suoritettu maksuja. 55. Kuten kohdassa 32 todettiin, jäsenvaltioiden ei ollut pakko suorittaa pk-yritysten rahoitusvajearviointeja. Näin ollen lainsäätäjä antoi mahdollisuuden antaa ylimitoitettuja määrärahoja rahoitusvälineille. 56. Komissiolla on mahdollisuus korjata tilanne vasta ohjelman päättyessä eli yli kahden vuoden kuluttua seitsenvuotisen ohjelmakauden lopusta. 57. Yksi kuvaava esimerkki tällaisesta ylimitoitettujen määrärahojen jaosta on takuurahasto Italiassa (ks. laatikko 2). YKSITYISSEKTORIIN ON MAHDOLLISTA SOVELTAA ETUUSKOHTELUA ILMAN PERUSTEITA 58. Kolmas puute on se, että rakennerahastoasetuksissa [34] sallitaan sen enempää täsmentämättä mahdollisuus suosia yksityissektoria julkissektorin eli tässä tapauksessa rakennerahastojen kustannuksella. Etuuskohtelua tapahtuu tosiasiassa silloin, kun sopimusten mukaan EAKR ei saa samoja takaisinmaksuoikeuksia kuin yksityiset osarahoittajat (eli kohtelu ei ole yhdenvertaista). 59. Etuuskohtelua voidaan perustella sillä, että täten toimintaan houkutellaan mukaan yksityisiä sijoittajia tai lainanantajia lisäämällä heidän mahdollisuuksiaan saada laina maksetuksi takaisin; tällöin myös riski-tuotto -suhde on parempi. Etuuskohtelun soveltaminen on kuitenkin perusteltava huolella, sillä se rajoittaa valmiuksia kerätä tarvittava ylijäämärahoitus seuraavaa pk-yrityspolvea varten. LAATIKKO 2 YLIMITOITETTUJEN MÄÄRÄRAHOJEN JAKOTAPAUS: EAKR-TAKUUT ITALIASSA (SARDINIA) Sardinian hallintoviranomainen ei pyytänyt rahoitusvajearviointia. Hallintoviranomainen oli asettanut liiketoimintasuunnitelmassa rahoitusviputavoitteeksi 10 sekä keskimääräisen 65 prosentin takuutason [35]. Rahastolla oli määrärahoja 233 miljoonaa euroa.Tästä seuraa, että uusia takuita laskettaisiin liikkeelle vähintään 3585 miljoonaa euroa; määrä on 51 prosenttia suurempi kuin liiketoimintasuunnitelmassa esitetty arvio uusien takuiden enimmäismäärästä. Määrä vastaa noin 38:aa prosenttia liikkeellä olevasta kaikille Sardinian yrityksille tarkoitetusta lainakannasta (nykyään 11803 miljoonaa euroa); tämä ei ole realistista. Vuoden 2011 puoliväliin mennessä 233 miljoonan euron kokonaismäärästä oli annettu kyseisen rahaston takuihin 1,5 miljoonaa euroa. Tästä liiallisesta määrärahasta ei voida vapauttaa maksusitoumuksia ilman eri toimenpiteitä. 60. Tämän vuoksi hallintoviranomaisten olisi arvioitava, esiintyykö etuuskohtelua ja onko se perusteltua [36]. Asiaa ei käsitellä tarkemmin nykyisissä rakennerahastoasetuksissa eikä myöskään komission tulkintahuomautuksissa. 61. Englannissa (Lontoo, Merseyside sekä Yorkshire ja Humber) on havaittu kolme tapausta, joissa etuuskohteluun turvauduttiin perusteetta. Jos ainoastaan yksi holdingrahastojen alarahastoista olisi syyllistynyt laiminlyöntiin, holdingrahaston olisi pitänyt ensin maksaa takaisin pankeille niiden rahastojen kustannuksella, jotka eivät olleet syyllistyneet laiminlyöntiin. 62. Neljäs tapaus havaittiin Unkarissa, jossa pääomasijoittajat turvasivat tuottonsa julkisen rahoittajan kustannuksella tuottoa rajoittavan lausekkeen avulla ja pienensivät riskiään soveltamalla tappiota lieventävää lauseketta. Tämän seurauksena julkinen rahoittaja kantaa koko riskin, mutta ei hyödy tuoton kasvusta. KÄYTTÖPÄÄOMAA KOSKEVAT TUKIKELPOISUUSEHDOT EIVÄT OLE SELKEITÄ 63. Neljäs puute koskee käyttöpääoman tukikelpoisuusehtoja, jotka eivät sisälly rakennerahastoasetuksiin. Komissio katsoo helmikuussa 2011 antamassaan tulkintahuomautuksessa, että rahoitusvälineiden kautta ei pitäisi tukea sellaisen käyttöpääoman rahoitusta, johon ei liity yrityksen perustamis- tai laajennussuunnitelmaa [37]. 64. Epäselvänä pidetyn "laajentamiseen tarvittavan pääoman" käsitteen käyttö ja useat käyttöpääoman hyödyntämistä koskevat poikkeukset saivat aikaan hämmennystä jäsenvaltioiden rahoituslaitoksissa. Komissio itse asiassa katsoi, että käyttöpääoman tukikelpoisuutta on tutkittava ja pantava täytäntöön tapauskohtaisesti ottamalla asianmukaisesti huomioon ja noudattamalla asiaankuuluvia valtiotukisäännöksiä ja -sääntöjä [38]. 65. Oikeudellisen epävarmuuden seuraukset voitiin tuntea mm. Unkarissa, jossa hallintoviranomainen totesi, että komission asettamia ehtoja oli vaikea tulkita eikä niitä koskevaa seurantaa voitu toteuttaa; lisäksi ne lisäsivät rahoituksen välittäjien riskiä siinä määrin, että välittäjiä ei enää kiinnosta myöntää käyttöpääomaa EAKR:n puitteissa. EAKR:N NYKYOMINAISUUDET HAITTASIVAT ASIANMUKAISTA VARAINHOITOA RAHOITUSVÄLINEIDEN YHTEYDESSÄ 66. Asianmukaista varainhoitoa rahoitusvälineiden yhteydessä haitanneet EAKR:n ominaisuudet olivat lähinnä alueellisuus ja sen riittämätön kriittinen massa (hajautumisen vaikutukset). Nämä ominaisuudet vaikuttivat EAKR:oon koko ohjelmakausien ajan. EAKR: ALUEELLISUUDELLA OLI PK-YRITYSTEN VAROJEN OSALTA KAUASKANTOISET SEURAUKSET 67. Ensimmäinen EAKR:n ominainen piirre on sen alueellinen lähestymistapa. Unionin 27 jäsenvaltiota on jaettu sen täytäntöönpanoa varten 271:een tilastollisesti määriteltyyn alueeseen eli yleensä NUTS 2 -tason alueisiin [39]. 68. Tämä lähestymistapa on ristiriidassa komission kannan kanssa: komission mukaan eurooppalaisten yritysten on kilpailtava yhä enenevässä määrin maailmanlaajuisesti eikä globaalina ilmiönä pidetty innovointi onnistu eikä ole kestävää suljetussa ympäristössä [40]. Lukuun ottamatta EAKR:n osarahoittamaa takaisinmaksettavaa tukea EU ei itse asiassa sovella alueellisia rajoituksia muihin komission hallinnoimiin pk-yrityksille tarkoitettuihin rahoitusvälineisiin (esim. ETF-Start-up, GIF, pk-yritysten rahoitusväline (SMEFF), SMEG, jne.). 69. Tämän lisäksi tilintarkastustuomioistuin havaitsi EU:ssa (Saksa) ja EU:n ulkopuolella (Yhdysvallat ja Israel) useita hyvän käytännön mukaisia tapauksia, joihin ei liittynyt alueellisia rajoituksia. Joitakin niistä käsitellään tarkemmin laatikossa 3. 70. Alueellinen jakautuminen estää käyttämästä tyypillisiä rahoitusvälineisiin liittyviä indikaattoreita, kuten vieraan pääoman prosentuaalista osuutta pk-yrityksen taseessa, rahoitusalan välitystoiminnan astetta, maksulaiminlyöntiastetta, lainan epäämisastetta tai pääoman ja velkojen suhdetta. Tällaisia tilastotietoja ei useinkaan ole saatavilla alueellisella tasolla tai ainakaan EAKR:n tuen yhteydessä käytetyn alueellisen jakautuman tasolla. EAKR EI ESTÄ KRIITTISEN MASSAN ALITTAVIEN RAHASTOJEN PERUSTAMISTA (HAJAUTTAMISEN VAIKUTUS) 71. Toimenpideohjelman varojen jakoprosessin aikana julkiset viranomaiset, jotka eivät yleensä tiedä paljoakaan pk-yritysten rahoittamisesta, myöntävät julkisia varoja rahastoille siten, että rahastojen koko usein alittaa kriittisen massan. Tämä ei johdu ainoastaan jo aikaisemmin mainitusta alueellisesta lähestymistavasta, vaan myös mahdollisesti siitä, että toteutetaan aiheiltaan mahdollisesti erilaisia toimenpideohjelmia, joilla on moninaiset taloudelliset, ympäristölliset, sosiaaliset ja alueelliset tavoitteet. 72. On hyvin epätodennäköistä, että rahoituksen tarjoaminen kriittisen massan alittavista rahastoista olisi kestävää. Tämä johtuu siitä, että yleiskuluja ja sijoituksiin tai lainoihin liittyviä riskejä ei voida jakaa riittävän monen pk-yrityksen kesken [41]. LAATIKKO 3 MUISSA PK-YRITYKSILLE TARKOITETUISSA OHJELMISSA HAVAITTUJA HYVIÄ KÄYTÄNTÖJÄ Saksassa Euroopan talouden elvytysohjelmalle (ERP) ei ole vahvistettu ohjelmakauden kestoa eikä sitä ole pantu täytäntöön alueellisesti. Saksassa sijaitsevien yritysten hyväksi toimivana kansallisena evergreen-rahastona se on todellakin kierrätysrahasto, sillä ylijäämärahoitusta ei voi muuttaa takaisin avustuksiksi. The Small Business Investment Companies Program (SBIC) Yhdysvalloissa ja Israelin valtion teollisuus-, kauppa- ja työministeriö (MOITAL) [42], R&D Fund, Yozma ja Technological Incubators programmes -ohjelmat Israelissa tarjoavat mahdollisuuden rahoittaa pieniä yrityksiä soveltamatta alueellista erittelyä. SBIC keskittyy rahoituksen välittäjien akkreditointiin ja valvontaan, kun taas MOITAL pelkästään huipputeknologia-alan pk-yrityksiin. Kaikissa näissä ohjelmissa korostetaan muita keskeisiä osa-alueita, vaikkakin Saksassa, Yhdysvalloissa ja Israelissa on merkittäviä alueellisia eroja. 73. Ohjelmakaudella 2000–2006 Yhdistyneessä kuningaskunnassa jaettiin 433 miljoonaa euroa 31 alueelle (eli keskimäärin 14 miljoonaa euroa aluetta kohti) ja Saksassa 204 miljoonaa euroa 21 alueelle (eli keskimäärin 10 miljoonaa euroa aluetta kohti). Erityisesti 14 alueellisella rahoitusrakenteella oli useiden eri rahoitusvälineiden kautta alle 10 miljoonaa euroa pk-yritysten rahoittamiseen Berliinin, Lontoon, Nordrhein-Westfalenin ja West Midlandin kehittyneillä ja väkirikkailla alueilla. Berliinin kohdalla rahastojen oli lisäksi eroteltava pk-yritykset niiden liiketoimipaikan mukaan viiteen eri alueelliseen yksikköön [43]. 74. Taulukossa 1 esitetään rahastojen koot sekä tarvittaessa yksityinen rahoitusosuus neljällä eri EU-alueella. TAULUKKO 1 RAHASTOJEN KOOT BERLIININ, NORDRHEIN-WESTFALENIN, LONTOON JA WEST MIDLANDIN EAKR-ALUEILLA (RAHASTOJEN NIMET ON MUUTETTU) Huom. EKP:n soveltama Englannin punnan ja euron vaihtokurssi 31.12.2008 (viimeinen maksujen suorituspäivä): 1,0499. MAA | ALUE | RAHASTO | RAHASTON KOKO (miljoonaa euroa) | SAKSA | Berliini | Lainarahasto A (tavoitetta 1 koskeva alarahasto) | 4,52 | Lainarahasto A (tavoitetta 2 koskeva alarahasto) | 7,22 | Pääomarahasto A (tavoitetta 1 koskeva alarahasto) | 1,26 | Pääomarahasto A (tavoitetta 2 koskeva alarahasto) | 4,14 | Nordrhein-Westfalen | Pääomarahasto D | 0,41 | YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA | Lontoo | Pääomarahasto O (tavoite 2) | 7,98 | Pääomarahasto N (tavoite 2) | 5,95 | Lainarahasto H (lainanantotoimi) | 3,62 | Lainarahasto G | 1,88 | Lainarahasto H (välirahoitustoimi) | 0,82 | West Midlands | Pääomarahasto P | 13,12 | Pääomarahasto L | 13,08 | Lainarahasto J | 7,08 | Pääomarahasto Q | 6,23 | Pääomarahasto M | 3,46 | Lainarahasto I | 1,00 | 75. Kolmessa eri rahastossa (Lontoon, Nordrhein-Westfalenin ja West Midlandin alueilla) yhdistetty riskiprofiili ja pieni rahastokoko itse asiassa vaaransivat koko rahasto-omaisuuden, koska rahaston ottamaa riskiä ei ollut hajautettu riittävissä määrin. 76. Riskinä on, että EAKR:n hallintoviranomaiset saattavat hajauttaa pk-yritysten rahoitusta myös ohjelmakaudella 2007–2013. Tarkastuksen aikana ei ollut mitään näyttöä siitä, että asianomaisia alueita varten tarkoitetuilla rahastoilla olisi kokoonsa nähden riittävä kriittinen massa. Tästä esitetään yksi kuvaava esimerkki (Slovakia) laatikossa 4. 77. Holdingrahastojen ja riittävän kriittisen massan omaavien rahastojen perustaminen sitä vastoin helpottuu, kun jäsenvaltio voi omien kansallisten lakiensa mukaan pitää maa-aluettaan yhtenä ainoana alueena (Liettua) tai korvamerkitä rahoitusjärjestelyjä koskevat toimenpiteet yhteen toimenpideohjelmaan useita alueita käsittävällä tasolla (Portugali). Samaan aikaan täytäntöönpano helpottuu, sillä toiminnassa on tällöin oltava mukana ainoastaan yksi hallintoviranomainen. LAATIKKO 4 KRIITTINEN MASSA ALITETTIIN SLOVAKIASSA Esimerkiksi Slovakiassa alle kriittisen massan olevat rahastot olivat alunperin saaneet varoja jopa viidestä eri kansallisesta toimenpideohjelmasta, vaikka holdingrahaston hoitajana toimiva EIR oli nimenomaan neuvonut tekemään toisin. Kriittisen massan alittavaa kokoa koskeva ongelma on pahentunut komission soveltaessa käsitteitä "tukialue" ja "muu kuin tukialue"; näitä käsitteitä käytetään EU:n valtiontukisääntöjen noudattamisen valvonnan yhteydessä eivätkä ne liity pk-yritysten rahoitusvajetta koskevaan käsitteeseen. Turvatakseen kansallisen poikkeuksen valtiontukisäännöistä Slovakian viranomaiset määrittelivät Bratislavan "muuksi kuin tukialueeksi". Kolmannes kaikista Slovakian pk-yrityksistä ja puolet Slovakian tutkimus- ja kehityspotentiaalista sijoittuu pääkaupunkiseudulle. Tästä seurasi, että lukuisat pk-yritykset eivät ole voineet hyötyä takuuvälineistä ja että niille on myönnetty erittäin pieni määrä tukea oman pääoman ehtoisten rahoitusvälineiden kautta. KOMISSION JA JÄSENVALTIOIDEN SEURANTA- JA TIETOJÄRJESTELMISSÄ EI OTETA HUOMIOON RAHOITUSVÄLINEIDEN ERITYISOMINAISUUKSIA 78. Rahoitusvälineiden, jaetun hallinnoinnin sekä valtiontukea ja rakennerahastoja koskevien sääntöjen monimutkainen yhdistelmä edellytti erityisiä tieto-, viestintä- ja seurantajärjestelmiä komission, hallintoviranomaisten ja edunsaajien (rahoituksen välittäjien) välille. Tämän lisäksi sääntelykehyksen 2007–2012 uusien säännösten vuoksi jäsenvaltiot ja muut sidosryhmät pyysivät komissiolta opastusta ja neuvontaa. 79. Sekä ohjelmakaudella 2000–2006 että ohjelmakaudella 2007–2013 jäsenvaltioiden ja hallintoviranomaisten oli käytävä kirjeenvaihtoa aluepolitiikan pääosaston ns. "maantieteellisten toimistojen" kanssa. Aluepolitiikan pääosaston sisäistä tarkastusta koskevien havaintojen perusteella näiden toimistojen työtä haittasi heikko tiedonkulku ja avoimuuden puute [44]. 80. Komissio perusti ohjelmakaudella 2007–2013 yksikön, jonka vastuulla oli mm. EAKR:sta tuetut rahoitusvälineet pk-yrityksille. Suurin osa yksikön henkilöstöstä oli kuitenkin määrätty hoitamaan muita tehtäviä. 81. Käytännössä ainoastaan kolme kokoaikaista työntekijää hoiti tehtäviä, jotka liittyivät pk-yrityksille tarkoitettuihin rahoitusjärjesteIyihin. Muille pääosastoille ei ole esitetty tiedon ja asiantuntemuksen jakoa koskevia sisäisiä pyyntöjä [45] eikä jäsenvaltioiden ja sidosryhmien saatavilla ole erityistä tietoteknistä sovellusta, joten komissio ei kenties voi antaa asianmukaista opastusta ja neuvontaa. 82. EAKR:n osalta käyttöön otetut vakiomuotoiset koheesiopolitiikan seurantavälineet [46] eivät ole riittäviä eivätkä rahoitusvälineiden kannalta tarkoituksenmukaisia. a) Vuotuisissa täytäntöönpanokertomuksissa – Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta – ei raportoida rahoitusjärjestelyvälineiden tuloksellisuudesta. b) Seurantakomiteoiden lakisääteiseen toimivaltaan kuuluu valvonta toimenpideohjelmien tasolla [47]. Tästä seuraa, että ne eivät yleensä ole siinä asemassa, että ne voisivat ottaa huomioon erityyppisten rahoitusjärjestelyvälineiden erityisominaisuudet. c) Toimenpideohjelmien indikaattoreissa ei tehdä eroa rahoitusvälineiden (takaisinmaksettavat välineet) ja avustusten (välineet, joita ei makseta takaisin) [48] välillä. Tämän vuoksi valtaosasta käytettyjä indikaattoreita, jotka ovat tuotospainotteisia kehityksen makroindikaattoreita [49], ei ole apua rahoitusjärjestelyvälineiden edistymisen arvioinnissa. 83. Komissio on tietoinen tästä puutteesta ja helmikuussa 2011 antamassaan tulkintahuomautuksessa se suositti, että unionin 27 jäsenvaltiota raportoisivat yli sadasta ehdotetusta indikaattorista [50]. RAHOITUSVÄLINEIDEN VAIKUTTAVUUS JA TEHOKKUUS TULOSTEN SAAMISEN KANNALTA 84. Tilintarkastustuomioistuin arvioi, miten vaikuttavasti ja tehokkaasti EAKR toteuttaa rahoitusvälineitä, ja tarkasti samalla, missä määrin: a) pk-yritysten rahoituksessa esiintyi viipeitä b) aiheettomat hallintokulut vähensivät pk-yritysten rahoitukseen tosiasiassa käytettävissä olevia varoja (vuotovaikutukset) [51] c) julkiset varat toimivat vipuna yksityiselle rahoitukselle. VIIPEET OLIVAT YLEISIÄ 85. Pk-yritysten rahoituksen saannin oikea-aikaisuutta voitaisiin arvioida vertaamalla vuosina 1999/2000 ja 2007 käynnistettyjä toimenpideohjelmia toisiinsa. 86. Lukuun ottamatta maineeseen vaikuttavaa riskiä, jonka rahoitusohjelmiin pääsyn viivästyminen voi aiheuttaa, viipeiden todennäköiset seurannaisvaikutukset vähentäisivät komission valmiuksia kierrättää varoja ohjelmakausilla 2007–2013 ja niitä seuraavilla ohjelmakausilla. 87. Kun rahoituksen antaminen pk-yrityksille viivästyy, rahastot eivät voi käyttää rahoitusvälineiden muodossa varoja, joihin pk-yritykset voisivat olla oikeutettuja. Hallintoviranomaisen näkökulmasta katsottuna tämä merkitsee sitä, että avustusten antamisesta pk-yrityksille tulee houkuttelevampi vaihtoehto. 88. Kummallakin ohjelmakaudella aiheutuneiden viipeiden pääasiallisista syistä esitetään yhteenveto taulukossa 2. Viipeet olivat jäsenvaltioissa yleisiä. Tiettyjä viipeiden syitä on esiintynyt jälleen nykyisellä ohjelmakaudella ja yksityiseltä sektorilta saatua rahoitusta lukuun ottamatta viipeet eivät niinkään johdu epävakaista rahoitusolosuhteista vaan hallinnollisista, lainsäädännöllisistä, organisatorisista tai strategisista syistä. TAULUKKO 2 EAKR-RAHOITUSVÄLINEIDEN TÄYTÄNTÖÖNPANON VIIVÄSTYMISEN PÄÄASIALLISET SYYT Huom. Viivästykset eivät välttämättä koske kaiken tyyppisiä tarjottavia rahoitusvälineitä; huomioon ei ole otettu viivästyksiä, joiden pituus on alle kaksi vuotta toimenpideohjelman hyväksymispäivästä laskien; tarkastajat ovat yksinkertaistaneet luokittelua; kaikissa luokissa perusteena on todentavaa aineistoa. VIIVÄSTYMISEN SYYT | JÄSENVALTIO TAI ALUE | 2000–2006 Rakenteen luominen ja neuvottelut aikaavieviä | Berliini, Lontoo, Nordrhein-Westfalen, Portugali, West Midlands | Valtion tukeen liittyviä kysymyksiä tavoitteeseen 2 kuuluvilla alueilla | Lontoo, Nordrhein-Westfalen, West Midlands | Rahastorakenteita koskevat komission ohjeet | Berliini, Lontoo | Rahoitusosuuden saaminen yksityiseltä sektorilta | Lontoo | 2007–2013 Rakenteen luominen ja neuvottelut aikaavieviä | Kreikka, Lontoo, Unkari, Puola, Slovakia | Rahoitusosuuden saaminen yksityiseltä sektorilta | Lontoo, West Midlands, Unkari | Hallinnolliset syyt | Andalusia, Kreikka, Puola, Sardinia | Hallintokustannuksia koskevat neuvottelut | Puola, Slovakia | Hallintojärjestelyt | Kreikka, Slovakia | Epävarmuus käyttöpääoman tukikelpoisuudesta | Unkari | Neuvotteluosapuolena ei ollut hallintoviranomainen | Slovakia | 89. Seuraavissa kohdissa annetaan muutama kuvaava esimerkki, joista yksi on edelliseltä ja kolme nykyiseltä ohjelmakaudelta. 90. Saksassa rahastot aloittivat toimintansa erittäin myöhään ohjelmakaudella 2000–2006. Tämän vuoksi vähintään kolme rahastoa Berliinissä ja Nordrhein-Westfalenissa ei pystynyt käyttämään pk-yritysten rahoitukseen tarkoitettuja määriä; rahastoja vastaavat määrät olivat 24,4 miljoonaa euroa, 13,6 miljoonaa euroa ja 2,6 miljoonaa euroa. Alun perin suunnitellusta määrästä jäi siis käyttämättä 18–87 prosenttia. 91. Kreikassa holdingrahastoa koskeva sopimus tehtiin kesäkuussa 2007 eli paljon ennen kyseisen jäsenvaltion valtavan velkakriisin ilmituloa. Pk-yrityksille oli 30. kesäkuuta 2011 mennessä maksettu tosiasiassa ainoastaan 0,21 prosenttia 250 miljoonan euron holdingrahastosta. Kreikkalaiset pk-yritykset alkoivat saada EAKR-tukea vasta huhtikuusta 2011 alkaen. Helleenien tasavalta ja EIR tekivät sopimuksen holdingrahastosta ajoissa, joten holdingrahaston hoitaja olisi voinut tehdä tarjouspyynnön suoraan, jos kyseinen jäsenvaltio ei olisi viivyttänyt holdingrahaston hallintojärjestelyjä erityisesti siten, että ne riippuivat hallintoviranomaisten ja rahaston sijoitusneuvoston nimityksistä. 92. Slovakiassa pk-yritykset eivät olleet kesäkuuhun 2011 mennessä saaneet rahoitusta vaikka EIR:n ja Slovakian tasavallan välisen yhteistyöpöytäkirjan tekemisestä oli jo viisi vuotta. Määrärahajako eri toimenpideohjelmista ja holdingrahaston perustamista koskevat ehdot saatiin valmiiksi vasta tammikuussa 2011. Rahoituksen välittäjien kanssa ei ole tehty sopimusta ja hallintokuluja on aiheutunut jo lokakuusta 2009 alkaen. 93. Puolassa EAKR ei ole rahoittanut pk-yrityksiä vuoden 2008 ja kesäkuun 2011 välisellä ajalla. Puolan tasavalta päätti nimittää EIR:n sijaan holdingrahaston hoitajaksi kehityspankkinsa (Bank Gospodarstwa Krajowego), jonka on vielä sovittava viiden alueellisen viranomaisen kanssa yhdenmukaisesta hallintokulujärjestelmästä. Puolan aluekehitysministeriö viittasi JEREMIE-aloitteen (Euroopan yhteiset resurssit mikro- ja pk-yritysten tukemiseksi) oikeudellisiin ja organisatorisiin vaikeuksiin ja erityisesti tarpeeseen tulkita laveasti rakennerahastosäännöksiä, koska ne ovat niin monimutkaisia [52]. VUOTOVAIKUTUKSET 94. Tavanomaisen markkinakäytännön mukaan pk-yrityksiltä voidaan veloittaa rahoituksen välittäjien hallintokuluja. EAKR:n yhteydessä kuitenkin tällaiset kustannukset maksetaan rahoituksen välittäjille yleensä suoraan toimenpideohjelmasta joko takaisinmaksun muodossa tai korvauksena kyseisten varojen hoidosta [53]. PK-YRITYKSILLE KOITUVAT LISÄKULUT… 95. Komission ohjeissa (mm. tulkintahuomautukset vuosilta 2007 ja 2011) ei aseteta ehtoja, jotka estäisivät sen, että pk-yrityksiltä veloitetaan kuluja, jotka eivät perustu tosiasialliseen pk-yritykseen liittyvään ja rahoituksen välittäjien ottamaan riskiin tai välittäjien tarjoamiin palveluihin. 96. Sachsen-Anhaltissa (Saksa) ja Virossa hallintoviranomaisten nimittämät rahoituksen välittäjät veloittivat yksittäisiltä pk-yrityksiltä jälleenrahoitus- ja käsittelykuluja; tilintarkastustuomioistuin havaitsi tämän käytännön vuonna 2009 toimittamissaan tarkastuksissa. Jälleenrahoitus- ja käsittelykulut ovat tavallisia rahoituksen välittäjien toimintamenoja. 97. Myös Englannissa pk-yrityksiltä veloitettiin järjestely-, käsittely-, seuranta- ja muita maksuja tavallisten markkinamaksujen lisäksi. Komissio tutkii parhaillaan, osana Englannin alueilla paikalla toimitettavia tarkastuksia, käsittely- ja seurantamaksujen asemaa siltä kannalta, miten ne vaikuttavat tukikelpoisia menoja koskeviin ilmoituksiin päättämisvaiheessa. … EIVÄT OLE AINA KOVINKAAN AVOIMIA 98. On esiintynyt tapauksia, joissa ei tiedetä pk-yritysten maksamista hallintokuluista, koska komissio ei pidä pk-yrityksiä oikeudellisesti edunsaajina ja koska jäsenvaltiot eivät aina raportoi oikein hallintokuluja. 99. Tarkastetuista 16 pääomarahastosta neljän kohdalla hallintokuluja ei voitu arvioida, koska niistä ei ollut tarkastuksen aikaan saatavilla tietoja. 100. Esimerkiksi Nordrhein-Westfalenissa alueen tosiasiallisista hallintokuluista ei voitu saada tietoja hallintoviranomaiselta eikä myöskään nimitetyltä rahastonhoitajalta. Itse asiassa saatavilla ei myöskään ollut todentavaa aineistoa veloitettua korkotasoa koskevista laskelmista, joihin olisi sisältynyt halllintokulujen rahoitusmarginaali. Pk-yritysten tukemisesta aiheutuvat lisäkulut (mm. kulut ulkoisista konsulttipalveluista) katettiin rahastojen kautta yhden alkuvaiheen pääomarahaston kohdalla, mutta kyseisistä kuluista ei voitu saada yleiskäsitystä. 101. Pitävien hallintokulutietojen puuttuminen ei rajoitu ainoastaan pääomarahastoihin vaan kyseessä on laajemmalle levinnyt ongelma. Tarkastetuista 34 tapahtumasta 11:ssä ei saatu selville hallintokuluja, koska hallintokuluista ei ollut saatavilla tietoa tai tiedot eivät olleet luotettavia. EAKR:LLA ON VÄHÄN NÄYTTÖÄ TUKITOIMINTAAN MUKAAN HOUKUTELLUISTA YKSITYISISTÄ VAROISTA 102. Komissio ja muut pk-yritysten rahoittamisen alalla toimivat kansainväliset toimijat (ks. kohta 25) katsovat, että yksi keskeisistä mahdollisista hyödyistä, jonka pk-yritysten tukeminen rahoitusjärjestelyvälineiden [54] avulla tarjoaa, on tukitoimintaan mukaan houkuteltu yksityisen sektorin rahoitus. Tämän vuoksi tilintarkastustuomioistuin määrittelee vivun sen perusteella, missä määrin yksityistä rahoitusta saadaan houkuteltua mukaan, kuten laatikossa 5 esitetään. 103. Kun julkisessa rahoituksessa on kyse vain EU:n rahoitusosuudesta (kuten EU:n keskitetysti hallinnoimissa ohjelmissa) molemmista laskelmista saadaan sama tulos. Koheesiopolitiikassa tilanne on yleisesti ottaen toinen. Jäsenvaltioiden toimenpideohjelmille antama osarahoitus on yleensä julkista rahoitusta; ohjelmat saattavat olla kansallisia tai alueellisia tai ne saattavat saada muun muotoista julkista tukea [55]. 104. Komissio ottaa kerrannaisvaikutuksessa huomioon jäsenvaltioiden osarahoituksen toimenpideohjelmaan, kun taas tilintarkastustuomioistuimen määrittelemässä vipuasteessa sitä ei oteta vipuvaikutuksessa huomioon. Jäsenvaltioiden osarahoitus ei ole erityisesti rahoitusvälineille ominaista. Jäsenvaltioiden osarahoitusta esiintyy kaikissa koheesiopoliittisissa toimissa, myös perinteisissä avustuksissa, joita ei tarvitse maksaa takaisin. 105. Tarkastuksessa kävi ilmi, että holdingrahastojen vipu ei ollut yksityisen sektorin osalta merkittävä. Tämä päti kumpaankin ohjelmakauteen. Itse asiassa hallintoviranomaisten ja rahoituksen välittäjien välisissä rahoitussopimuksissa ei tavallisesti ole mainittu erityisiä vaatimuksia vivun osalta paitsi tiettyjen Yhdistyneessä kuningaskunnassa olevien pääomarahastojen osalta; niissä esitettiin sitovia vipuvaatimuksia yksityisille osasijoittajille. LAATIKKO 5 VIPU Tilintarkastustuomioistuin laski vivun seuraavalla tavalla: Liitteessä II esitetään tilintarkastustuomioistuimen laskentamenetelmään perustuva yhteenveto siitä, miten vipu toimii kunkin rahoitusvälineluokan kohdalla ja EAKR:n yhteydessä ja miten vipu-käsite olisi ymmärrettävä. Esimerkiksi vipuaste 1,00 tarkoittaa, että yksityistä rahoitusta ei kerätty lainkaan. Komissio virallisti elokuussa 2011 "kerrannaisvaikutusta" koskevan käsitteen, jolla tarkoitetaan seuraavia tekijöitä: Tilintarkastustuomioistuimen vipuasteella ja komission kerrannaisasteella on sama osoittaja. Nimittäjän osalta tilintarkastustuomioistuin laskee yhteen kaikki julkiset rahoitusvarat, kun taas komissio ottaa huomioon pelkästään EU:n rahoitusosuuden. 106. Pääoma- ja lainavälineiden osalta tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että vipu ei ole ollut huomattava ja lisäksi se on ollut vertailuarvoja alhaisempi. Takuuvälineiden vipu sitä vastoin oli erittäin suuri. EAKR:N OMAN PÄÄOMAN EHTOISTEN RAHOITUSVÄLINEIDEN VIPU 107. Tilintarkastustuomioistuin tarkasti tämänkaltaisten rahoitusvälineiden osalta: a) viisi huipputeknologia-alan innovatiiviseen pk-yritykseen keskittyvää riskipääomarahastoa b) 12 riskipääomarahastoa, jotka keskittyivät vähäisessä määrin tai eivät lainkaan huipputeknologiaan. 108. Taulukosta 3 käy ilmi, että vipuasteiden vaihteluväli oli noin 1–2,75; vipuaste 1 tarkoittaa, että yksityiseltä sektorilta ei saatu rahoitusta. 109. Tilintarkastustuomioistuin käytti vertailukohtana ETF-Start-up-järjestelmää, jota komissio rahoittaa keskitetysti ja joka on kaikkien tukikelpoisten rahoituksen välittäjien käytettävissä EU:ssa yhden rahoituksen hoitajan eli EIR:n vastatessa omaisuudenhoidosta. Järjestelmä on riskipääomaa varten suunniteltu ja siinä keskityttiin suhteellisen riskialttiisiin pk-yrityksiin. 110. ETF-Start-up-järjestelmän kokonaisvipuaste on ollut keskimäärin 4,6 (1998–2008) ja 6,50 (2001–2008) ja sen avulla on onnistuttu tuottamaan tuloja komissiolle [57]. Saksassa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, joissa EAKR on yhtä aktiivinen, ETF-Start-up-järjestelmän avulla saavutetut vipuasteet olivat 4,88 (Saksa), 5,93 (Portugali) ja 5,03 (Yhdistynyt kuningaskunta) [58]. Toisaalta huhtikuusta 2000 kesäkuuhun 2010 EAKR:n avulla saavutetun vipuasteen vaihteluväli oli tarkastettujen rahastojen (taulukko 3) kohdalla 1,09–2,75. TAULUKKO 3 TARKASTETTUJEN OMAN PÄÄOMAN EHTOISTEN RAHOITUSVÄLINEIDEN VIPU (RAHASTOJEN NIMET ON MUUTETTU) Huom. - Pääomarahastojen E ja F investoinnit olivat tarkastushetkellä käynnistysvaiheessa. - Vipuaste on laskettu rahaston hoitajan tai hallintoviranomaisen tarkastuksen aikana antamien lukujen perusteella. Jäsenvaltiot | Rahasto | Tuotteen kuvaus | Vipuaste | Huipputeknologiarahasto Saksa | Pääomarahasto B | Pääomasijoitus (huipputeknologia) | 2,26 | Yhdistynyt kuningaskunta | Pääomarahasto L | Pääomasijoitus suurriskiyrityksiin (huipputeknologia) | 2,01 | Yhdistynyt kuningaskunta | Pääomarahasto M | Pääomasijoitus suurriskiyrityksiin (alkuvaiheen huipputeknologia) | 1,95 | Yhdistynyt kuningaskunta | Pääomarahasto N | Pääomasijoitus suurriskiyrityksiin (alkuvaiheen huipputeknologia) | 1,89 | Saksa | Pääomarahasto D | Pääomasijoitus (alkuvaiheen huipputeknologia) | 1,33 | Muut rahastot Saksa | Pääomarahasto A | Riskipääoma (monialainen) | 2,75 | Portugali | Pääomarahasto G | Pääomasijoitus suurriskiyrityksiin, rahastojen rahasto | 2,22 | Portugali | Pääomarahasto H | Pääomasijoitus suurriskiyrityksiin (monialainen) | 2,12 | Yhdistynyt kuningaskunta | Pääomarahasto O | Pääomasijoitus suurriskiyrityksiin (alkuvaiheen luova) | 1,89 | Saksa | Pääomarahasto C | Riskipääoma (monialainen) | 1,88 | Yhdistynyt kuningaskunta | Pääomarahasto P | Elokuvarahasto | 1,78 | Unkari | Pääomarahasto E | Pääomasijoitus suurriskiyrityksiin (monialainen) | 1,72 | Unkari | Pääomarahasto F | Pääomasijoitus suurriskiyrityksiin (monialainen) | 1,43 | Portugali | Pääomarahasto I | Pääomasijoitus suurriskiyrityksiin (matkailuala) | 1,33 | Yhdistynyt kuningaskunta | Pääomarahasto Q | Pääomasijoitus suurriskiyrityksiin (alkuvaiheen luova) | 1,09 | Slovakia | Pääomarahasto J | Pääomasijoitus suurriskiyrityksiin Bratislavan alueen ulkopuolella | - | Slovakia | Pääomarahasto K | Pääomasijoitus suurriskiyrityksiin Bratislavan alueella | - | EAKR:N LAINAVÄLINEIDEN VIPU 111. Taulukosta 4 käy vertailukohdista riippumatta ilmi, että viisi kymmenestä lainarahastosta ei saanut kerättyä lainkaan yksityistä rahoitusta ja että muiden lainarahastojen kohdalla vipu oli erittäin vähäinen. 112. Vertailukohtana tilintarkastustuomioistuin käytti pk-yritysten rahoitusvälinettä (SMEFF), jota sovellettiin Keski- ja Itä-Euroopan maissa ennen kuin niistä tuli EU:n jäsenvaltioita vuosina 2004 ja 2007. SMEFFin avulla annettiin avustuksia (lähinnä tuottosidonnaisia palkkioita, mutta myös ns. "asiantuntija-apua") paikallisten rahoituksen välittäjien verkostoille kansainvälisten rahoituslaitosten kautta [59]. Avustusten ehtona oli, että pk-yritysten ennalta määritetyn kokoiset lainasalkut todellakin perustettiin ja kierrätettiin. 113. EU:n SMEFFin vivulla hankkiman yksityisen rahoituksen osalta vipuaste oli yleensä yli 5 ja jopa 12,5 ja 19,2 [60]. Vuodesta 1998 kesäkuuhun 2009 ja täytäntöönpanevasta rahoituksen välittäjästä riippuen SMEFFin avulla saadun vipuasteen vaihteluväli oli Unkarissa 2–12,5 ja Slovakiassa 4–10. EAKR:N TAKUUVÄLINEIDEN VIPU 114. Tarkastuksen kohteena oli vähemmän takuurahastoja (niitä oli kuusi, ks. taulukko 5), sillä EAKR:n takuut eivät ole yleensä käytössä Yhdistyneessä kuningaskunnassa eikä Saksassa tarkastetuilla alueilla. 115. Vipuasteet vaihtelivat suuresti; korkein niistä oli 171. Jopa alhaisin vipuaste (4,16), joka koski marraskuussa 2008 Unkarissa toimintansa aloittanutta takuurahastoa, on korkeampi kuin yhdenkään pääoma- ja lainarahaston vipuaste. Kyseiset vipuasteet ovat verrattavissa pk-yritysten takausjärjestelmään (SMEG, ks. kohta 6, alakohta a), joka keräsi yhteensä 67-kertaisesti kunkin vuosina 2001–2006 käytetyn julkisten varojen euron [61]. TAULUKKO 4 TARKASTETTUJEN LAINAVÄLINEIDEN VIPU (RAHASTOJEN NIMET ON MUUTETTU) Huom. Vipuaste on laskettu rahaston hoitajan tai hallintoviranomaisen tarkastuksen aikana antamien lukujen perusteella. Jäsenvaltiot | Rahasto | Tuotteen kuvaus | Vipuaste | Muut rahastot Yhdistynyt kuningaskunta | Lainarahasto G | Pitkät etuoikeutetut lainat sosiaalisille yrityksille | 1,67 | Yhdistynyt kuningaskunta | Lainarahasto H (2 tointa) | Etuoikeutetut lainat (monialainen) | 1,67 | Yhdistynyt kuningaskunta | Lainarahasto I | Etuoikeutetut lainat (monialainen) | 1,41 | Unkari | Lainarahasto B | Mikroluotot, pienet lainat | 1,33 | Unkari | Lainarahasto C | Mikroluotot (monialainen) | 1,10 | Saksa | Lainarahasto A | Mikroluotot, lainat | 1,00 | Unkari | Lainarahasto D | Pk-yrityslainat | 1,00 | Unkari | Lainarahasto E | Käyttöpääomalainat | 1,00 | Unkari | Lainarahasto F | Käyttöpääomalainat | 1,00 | Yhdistynyt kuningaskunta | Lainarahasto J | Mikroluotot (monialainen) | 1,00 | TAULUKKO 5 TARKASTETTUJEN TAKUUVÄLINEIDEN VIPU (RAHASTOJEN NIMET ON MUUTETTU) Huom. Vipuaste on laskettu rahaston hoitajan tai hallintoviranomaisen tarkastuksen aikana antamien lukujen perusteella. Jäsenvaltio | Rahasto | Tuotteen kuvaus | Vipuaste | Portugali | Takuurahasto B | Takuut | 171,00 | Portugali | Takuurahasto C | Takuut | 114,00 | Portugali | Takuurahasto D | Takuut | 80,00 | Portugali | Takuurahasto E | Vastatakaukset | 11,00 | Unkari | Takuurahasto A | Takuut | 4,16 | Slovakia | Takuurahasto F | Takaussalkun suuririskisin osa | - | PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET PK-YRITYSTEN RAHOITUSVAJEARVIOINNIN LAATU 116. Rahoitusvajearviointeja ei yleisesti ottaen tehty lainkaan ohjelmakaudella 2000–2006. 117. Ohjelmakaudella 2007–2013 arviointeja tehtiin. Kaikissa pk-yritysten rahoitusvajearvioinneissa todettiin, että erimuotoiset julkisen sektorin tukitoimenpiteet olivat tarpeen; lisäksi niissä kvantifioitiin pk-yritysten rahoitusvaje. Ohjelmakaudella 2007–2013 arvioinneissa esiintyi kuitenkin huomattavia puutteita. Niissä ei varsinkaan kartoitettu eri ohjelmien määrärahojen ja rahoitusvajeen välistä merkittävää yhteyttä. 118. Rahoitusvajearviointien ja niiden perustana olleen prosessin laadusta ei suoritettu riippumatonta arviointia. SUOSITUS NRO 1 a) Hallintoviranomaisten olisi varmistettava rahoitusjärjestelytoimenpiteitä ehdottaessaan, että ehdotus perustellaan asianmukaisesti riittävän laadukkaalla pk-yritysten rahoitusvajearvioinnilla, johon sisältyy rahoitusvajeen määrällinen analyysi. b) Komission olisi toimenpideohjelmia ja rahoitusjärjestelytoimenpiteitä hyväksyessään tarkistettava niiden yhdenmukaisuus pk-yritysten rahoitusvajearviointien kanssa ja taattava kyseisten arviointien laatu. EAKR:N SOPIVUUS RAHOITUSVÄLINEIDEN TÄYTÄNTÖÖNPANOON 119. Alun perin avustuksia varten suunnitelluissa rakennerahastoasetuksissa esiintyy neljä huomattavaa puutetta, sillä niissä ei oteta huomioon rahoitusvälineiden erityisominaisuuksia. Ne koskevat vipua ja varojen kierrätystä koskevien säännösten riittämättömyyttä, rahoitusjärjestelyyn myönnettyjen määrärahojen perusteluja, yksityiseen sektoriin sovellettavan etuuskohtelun oikeuttamisen edellytyksiä ja käyttöpääoman tukikelpoisuusehtoja. Komissio antoi kattavan ja tarkoituksenmukaisen tulkintahuomautuksen rahoitusvälineistä vasta helmikuussa 2011 eli neljän vuoden kuluttua nykyisen ohjelmakauden alkamisesta (ks. kohdat 46 ja 47). 120. Osarahoitettujen rahoitusvälineiden täytäntöönpanon delegointi suurelle viranomaisjoukolle tarkoittaa, että sama määrä EAKR-rahoitusta, joka teoriassa voisi olla kaikkien pk-yritysten saatavilla jäsenvaltiossa yhden ainoan järjestelmän kautta, on jaettava suurelle määrälle EU:n alueita, mikä täten vaikuttaa rahastojen kriittiseen massaan. 121. Niiltä osin, kun ohjeita oli olemassa, sopivia seuranta- ja tietojärjestelmiä ei ollut varusteltu siten, että niiden avulla olisi voitu mahdollistaa rahastojen asianmukaista varainhoitoa koskeva tiedotus ja seuranta. Lukuun ottamatta ohjelmakaudelta 2000–2006 saatuja kokemuksia, tämä esti komissiota raportoimasta keskeisiä tietoja, joista olisi ollut hyötyä koheesiopoliittiseen toimintaan osallistuville päätöstentekijöille ja sidosryhmille. SUOSITUS NRO 2 a) Lainsäätäjän ja komission olisi korjattava tässä kertomuksessa mainitut puutteet (ks. kohdat 48–77) suunnitellessaan ehdotuksia rakennerahastoasetuksiksi. Yleisemmin ottaen lainsäätäjän ja komission olisi tarjottava sopivampi sääntelykehys, jotta rahoitusjärjestelytoimenpiteiden rakenne ja täytäntöönpano eivät kärsisi rakennerahastojen sääntelykehyksen puutteista, maantieteellisistä rajoitteista ja pirstoutumisen vaikutuksista. b) Komission olisi huolehdittava siitä, että rahoitusvälineiden seuranta- ja arviointijärjestelmä on luotettava ja teknisesti pätevä. Tästä seuraisi mm. se, että rahoitusvälineet olisi erotettava puhtaista avustuksista komission seuranta-, raportointi- ja tarkastusprosesseissa ja pk-yrityksille tosiasiallisesti maksettujen määrien olisi oltava avoimesti tiedossa (ks. kohta 8). Komission ja jäsenvaltioiden olisi erityisesti päästävä yhteisymmärrykseen pienestä määrästä mitattavissa olevia, asiaankuuluvia, erityisiä ja yhdenmukaisia rahoitusvälineiden tulosindikaattoreita. RAHOITUSVÄLINEIDEN VAIKUTTAVUUS JA TEHOKKUUS TULOSTEN SAAMISEN KANNALTA 122. Pk-yrityksille tarkoitettujen rahoitusvälineiden täytäntöönpanossa EAKR:n kautta on esiintynyt yleisesti viipeitä. Tiettyjä ohjelmakaudella 2000–2006 esiintyneiden viipeiden syitä on esiintynyt uudelleen ohjelmakaudella 2007–2013. 123. EAKR:n osarahoittamiin rahoitusvälineisiin on myös kohdistunut vuotovaikutuksia hallintokulujen muodossa. Erityisesti joiltakin pk-yrityksiltä on veloitettu ylimääräisiä kuluja, jotka eivät perustu pk-yritykseen liittyvään riskiin, eikä hallintokuluista ole aina raportoitu avoimesti. 124. Tilintarkastustuomioistuimen määrittelemä EAKR:n osarahoittamien rahastojen vipuaste osoittautui takuita lukuun ottamatta heikoksi. SUOSITUS NRO 3 a) Komission olisi harkittava mahdollisuutta tarjota jäsenvaltioille pk-yritysten hyväksi käyttövalmiita rahoitusjärjestelyjä koskevia rakenteita ja -välineitä (esim. avustuksia rojalteineen ja erityisiä sijoitusrakenteita). Täten nopeutettaisiin täytäntöönpanoa ja vähennettäisiin hallintokuluja. Kyseisistä rakenteista esitetään esimerkkejä liitteessä III. b) Jäsenvaltioiden olisi komission tuella pyrittävä sisällyttämään kaikki EAKR:n osarahoittamat pk-yrityksiä koskevat rahoitusvälineet yhdeksi ainoaksi jäsenvaltiokohtaiseksi toimenpideohjelmaksi. Näin järkeistettäisiin suunnitteluprosessia ja päästäisiin eroon yhdestä keskeisestä havaitusta viivästystekijästä. c) Komission olisi määriteltävä vipua ja kierrättämistä koskevat käsitteet ja sisällytettävä määritelmät rakennerahastoasetuksiin; sen lisäksi komission olisi holdingrahaston tai rahaston tyypistä riippuen vahvistettava sopimuksissa sitovat vähimmäisvipuasteet, vähimmäisajat kierrättämiselle ja vipuindikaattorien laskentaan tarvittavat tiedot. YLEINEN SUOSITUS Jos yllä olevia suosituksia ei voida panna täytäntöön koheesiopolitiikan yhteydessä, tilintarkastustuomioistuin kehottaa lainsäätäjää ja komissiota pohtimaan vaihtoehtoisia tapoja jatkaa pk-yritysten tukemista rahoitusjärjestelyvälineiden avulla. Tässä tapauksessa kyseisiä välineitä olisi joko tuettava komission keskitetysti hallinnoimilla ohjelmilla, tai komission ja jäsenvaltioiden yhdessä tai jäsenvaltioiden suoraan täytäntöönpanemien erityisten sijoitusrakenteiden avulla. Tilintarkastustuomioistuimen jaosto II on tilintarkastustuomioistuimen jäsenen Harald NOACKIN johdolla hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 11. tammikuuta 2012 pitämässään kokouksessa. Tilintarkastustuomioistuimen puolesta +++++ TIFF +++++ Vítor Manuel da Silva Caldeira presidentti [1] Pk-yritykset on tässä kertomuksessa määritelty samalla tavalla kuin mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmää koskevassa komission 6 päivänä toukokuuta 2003 antamassa suosituksessa (EUVL L 124, 20.5.2003, s. 36). Pk-yritys on yritys, joka työllistää alle 250 työntekijää ja jonka vuotuinen liikevaihto ei ylitä 50 miljoonaa euroa ja/tai jonka vuotuisen taseen loppusumma ei ylitä 43 miljoonaa euroa. Yrityksen on myös täytettävä riippumattomuutta koskeva kriteeri. [2] "Giving SMEs the credit they need", The magazine of enterprise policy, Euroopan komissio, 12.2.2009 ja KOM(2005) 551 lopullinen, 10. marraskuuta 2005. [3] Euroopan pk-yritysten seurantakeskus, Analytical Report, marraskuu 2006 – tammikuu 2007, Flash Eurobarometer. [4] Pk-yritysten takausjärjestelmää koskevassa tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa (erityiskertomus nro 4/2011) tavoitteena oli arvioida SMEGin (ks. sanasto) vaikuttavuutta ja erityisesti sen rakennetta ja suunnittelua, toimien hallinnointia ja tavoitteiden saavuttamista. Tilintarkastustuomioistuin katsoi, että päivittäisten toimien hallinnointiin sovellettava järjestelmä oli asianmukainen. Kertomus kokonaisuudessaan löytyy tilintarkastustuomioistuimen sivustolta: http://eca.europa.eu. [5] Kokonaisarvio määrästä perustuu seuraaviin Euroopan investointipankin asiakirjoihin: Pk-yritysten kuuleminen 2007/2008, toukokuu 2008, vuosikertomus 2006, kesäkuu 2007 ja vuosikertomus 2010, toukokuu 2011. [6] Määrät ovat peräisin SFC-tietokannasta, Euroopan komissio, 8. kesäkuuta 2011. [7] Kuten komission yksiköt ovat todenneet, jäsenvaltiot ovat tulkinneet väärin määrärahojen luokittelusäännöt ja ovat kenties ottaneet laskelmissa huomioon muita rahoitusmuotoja kuin rahoitusjärjestelyvälineitä. [8] Kyseisellä kaudella rahoitusvälineet käsittävät välineet yrityksille, jotka eivät vastaa EU:n määritelmää pk-yrityksistä, sekä kaupunkikehityshankkeet ja energiatehokkuushankkeet. [9] Ks. tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus varainhoitovuodelta 2010, kohta 4.32. [10] Neuvoston asetus (EY) N:o 1083/2006, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2006, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta (EUVL L 210, 31.7.2006, s. 25). [11] EIR on nykyään holdingrahastonhoitaja Bulgariassa, Kyproksella, Kreikassa, Latviassa, Liettuassa, Maltalla, Romaniassa ja Slovakiassa, Languedoc-Roussillon -alueella Ranskassa sekä Campanian ja Sisilian alueilla Italiassa. [12] KOM(2010) 700 lopullinen, 19. lokakuuta 2010 – EU:n talousarvion kokonaistarkastelu, s. 4 ja 20; Management Plan 2010 (lopullinen versio), aluepolitiikan pääosasto, 10. toukokuuta 2010, s. 6 ja 7; viides kertomus taloudellisesta, sosiaalisesta ja alueellisesta yhteenkuuluvuudesta, marraskuu 2010 (alustava versio), s. xv–xvi ja 213–218. [13] Tämän tarkastuksen yhteydessä rahoitusvälineitä ovat pk-yrityksille tarkoitetut oman pääoman ehtoiset rahoitusvälineet, laina- ja takuuvälineet (ks. sanasto). [14] Tästä seurasi, että huomautuksia tehtiin myös Saksasta, Virosta, Kreikasta, Espanjasta, Ranskasta, Italiasta, Puolasta ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta. [15] Esim. ERP Saksassa, MOITAL-ohjelmat Israelissa ja SBIC-ohjelma Yhdysvalloissa. Ks. myös liite III. [16] ETF Start-Up- ja GIF-ohjelmat pääoman ehtoisten rahoitusvälineiden osalta, SMEFF lainavälineiden osalta ja pk-yritysten takausjärjestelmä (SMEG) takuuvälineiden osalta. [17] Ks. komission asetus (EY) N:o 1828/2006, annettu 8 päivänä joulukuuta 2006, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 ja Euroopan aluekehitysrahastosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1080/2006 täytäntöönpanoa koskevista säännöistä (EUVL L 371, 27.12.2006, s. 1), 44 artiklan 1 kohta, sekä komission ja EIR:n yhteistyöpöytäkirja, toukokuu 2006. [18] Neuvoston asetus (EY) N:o 1260/1999, annettu 21 päivänä kesäkuuta 1999, rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä (EUVL L 161, 26.6.1999, s. 1). [19] Komission ja EIR:n yhteistyöpöytäkirja, toukokuu 2006, 4 kohdan toinen alakohta, s. 2. Oikeudellinen perusta, ks. neuvoston asetus (EY) N:o 1083/2006, 45 artikla (Komission aloitteesta annettava tekninen tuki). [20] JEREMIE-konferenssi Poznanissa, 8. huhtikuuta 2008, aluepolitiikan pääosaston 23. toukokuuta 2008 päivätty muistio ja aluepolitiikan politiikan pääosaston 24. kesäkuuta 2008 päivätty sisäinen muistio (Contribution from GU to the JEREMIE Steering Committee). Matkaraportti, Varsova, 17. heinäkuuta 2008, aluepolitiikan pääosaston 28. heinäkuuta 2008 päivätty muistio. [21] Operations Evaluation, Euroopan investointipankin antama yhteenvetokertomus (Lessons learnt, s. iv) ja komission (syyskuussa 2011 antamat) huomautukset. [22] Komission ja EIR:n yhteistyöpöytäkirja, arviointitulokset, s. 2, 30. toukokuuta 2006. [23] Ohjelmakausi 2007–2013: neuvoston asetus (EY) N:o 1083/2006, jota pannaan täytäntöön komission asetuksella (EY) N:o 1828/2006, ja niihin myöhemmin tehdyt muutokset. Ohjelmakausi 2000–2006: neuvoston asetus (EY) N:o 1260/1999, jota pannaan täytäntöön komission asetuksella (EY) N:o 1685/2000 ja niihin myöhemmin tehdyt muutokset. [24] Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta (EUVL L 248, 16.9.2002, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 14. huhtikuuta 2007. [25] Aluepolitiikan pääosaston sisäisen tarkastuksen ja neuvonnan yksikön lausunto (lopullinen kertomus), 4. maaliskuuta 2010; asianomaiset tiedot, s. 6–10. [26] Kohdissa 106–113 selitetään oman pääoman ehtoisten rahoitusvälineiden ja lainavälineiden heikkoa vipuastetta. [27] Asiaa on käsitelty mm. seuraavissa asiakirjoissa: aluepolitiikasta vastaavan komission jäsenen ja EIR:n pääjohtajan 30. toukokuuta 2006 tekemä komission ja EIR:n yhteistyöpöytäkirja, s. 4; neljäs kertomus taloudellisesta ja sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta, 30. toukokuuta 2007, s. 3 ja 4, jäsenvaltioille 16. heinäkuuta 2007 osoitettu tulkintahuomautus COCOF/07/0018/01, s. 4. [28] Toimenpideohjelman kautta saaduille julkisille varoille saadaan kenties paras mahdollinen vipuvaikutus valitsemalla useampi kuin yksi rahoitusjärjestely; tällä tavoin toimintaa varten saadaan yksityiseltä sektorilta mahdollisimman paljon käytettävissä olevia varoja ja asiantuntijuutta ja maksimoidaan mahdollisuudet saavuttaa toimenpideohjelman investointi- ja kehitystavoitteet. (...), tulkintahuomautus COCOF/10/0014/00, kohta 2.2.2. [29] Tulkintahuomautus COCOF/10/0014/04, kohta 9.2.3. [30] Ks. komission asetus (EY) 1685/2000, annettu 28 päivänä heinäkuuta 2000, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä rakennerahastoista yhteisrahoitettujen toimien tukikelpoisuuden osalta (EYVL L 193, 29.7.2000, s. 39) (liite, sääntö 8, ehto 2.6) ja asetus (EY) N:o 1828/2006, 43 artikla. [31] Tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus varainhoitovuodelta 2010, kohta 4.33, esimerkki 4.4 c). [32] Säännökset, jotka komissio on määritellyt asetuksen (EY) N:o 1828/2006 43 artiklan ja siihen myöhemmin tehtyjen muutosten mukaisesti. [33] Asetus (EY) N:o 1083/2006, 44 artikla. [34] Asetukset (EY) N:o 1685/2000 ja (EY) N:o 1828/2006, sellaisina kuin ne on myöhemmin muutettuina. [35] Asetuksen (EY) N:o 1828/2006 43 artiklan 2 kohdan mukainen hallintoviranomaisen liiketoimintasuunnitelma olisi ymmärrettävä siten, että se vastaa "investointistrategiaa ja -suunnitelmaa" sen muutoksen mukaisesti, jota vaadittiin Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 ja Euroopan aluekehitysrahastosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1080/2006 täytäntöönpanoa koskevista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 1828/2006 muuttamisesta 1 päivänä syyskuuta 2009 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 846/2009 (EUVL L 250, 23.9.2009, s. 1). [36] Edellisellä ohjelmakaudella komissio totesi, että riskipääoma- ja lainamarkkinoiden kilpailun vääristyminen on estettävä mahdollisimman tarkkaan (ks. asetus (EY) N:o 1685/2000, jota on myöhemmin muutettu, 8 sääntö, 2.6 ehto. [37] Tulkintahuomautus COCOF/10/0014/00, kohdat 3.2.6. ja 3.2.7. [38] Komission 12. helmikuuta 2009 antama vastaus EIR:n 11. joulukuuta 2008 päivättyyn kirjeeseen. [39] Asetus (EY) N:o 1260/1999, 13 artikla, ja asetus (EY) N:o 1083/2006, 35 artikla. Aluepolitiikan pääosasto vahvisti tilintarkastustuomioistuimen tarkastajille 1. joulukuuta 2010 pidetyssä tarkastuskokouksessa, että tulkinta oli oikea. [40] SEC (2005) 433 lopullinen, 6. huhtikuuta 2005, KOM(2005) 121 lopullinen, 6. huhtikuuta 2005. [41] "Comparative Study of Venture Capital and Loan Funds Supported by the Structural Funds", aluepolitiikan pääosaston teettämä loppuraportti (Centre for Strategy & Evaluation Services, 2007). [42] Ks. liite III. [43] Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 3,4, ja 6 artiklan mukaisesti: tavoite 1 (ydin- tai siirtymäalueet), tavoite 2 (ydin- tai siirtymäalueet) ja tukeen oikeuttamattomat alueet. [44] Aluepolitiikan pääosaston sisäisen tarkastuksen ja neuvonnan yksikön lausunto (lopullinen kertomus), 4. maaliskuuta 2010. [45] Aluepolitiikan pääosaston sisäisen tarkastuksen ja neuvonnan yksikön lausunto (lopullinen kertomus), 4. maaliskuuta 2010. [46] Asetus (EY) N:o 1260/1999, 34–37 artikla ja asetus (EY) N:o 1083/2006, 63–68 artikla. [47] Asetus (EY) N:o 1260/1999, 35 artikla, ja asetus (EY) N:o 1083/2006, 65 artikla. Yhdistyneessä kuningaskunnassa havaittiin kaksi poikkeusta Lontoossa ja West Midlandin alueella: seurantakomiteat kokoontuivat erityisesti rahoitusjärjestelyihin liittyvien toimenpiteiden ja välineiden ohjelmointiin liittyviä kysymyksiä varten. [48] Englannissa ja Saksassa tarkastetuilla alueilla havaittiin, että valtaosa pk-yrityksille tai pk-yrityksiä tukeville organisaatioille tarkoitetuista avustuksista sisältyi ohjelmakaudella 2000–2006 komission rahoitusjärjestelyjä koskevan indikaattorin alle merkitsemiin määriin. Rahoitusjärjestelyjä koskevaa komission indikaattoria ei sovellettu lainkaan ohjelmakauteen 2007–2013. [49] Esim. "säilyvät työpaikat, luodut työpaikat", "paikallisten aloitteiden hyväksi toteutettavat toimet", "yritykset, joiden laatu on parantunut" jne. [50] Tulkintahuomautus COCOF/10/0014/00, liite II Template Monitoring Report (komissio, helmikuu 2011). [51] Tämän toimintatarkastuksen yhteydessä otettiin huomioon ainoastaan aiheettomina hallintokuluina näkyvät vuotovaikutukset. [52] Puolan ylimmälle tarkastuselimelle osoitettu, 3. tammikuuta 2011 päivätty kirje, jonka sisältö on tarkistettu aluepolitiikan pääosaston sisäisistä tiedostoista. [53] Tulkintahuomautus COCOF 10/0014/04, kohta 2.6. [54] EU:n oman ja vieraan pääoman mekanismeja koskevan komission tiedonannon KOM(2011) 662 (s. 7) mukaisesti vipuvaikutus voidaan saavuttaa kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa toteutettavan yhteisrahoituksen kautta tai ylimääräisten velkavolyymien kautta, joita pankkien ja takauslaitosten edellytetään tarjoavan lopullisille edunsaajille (tiedonannossa pk-yrityksistä puhutaan lopullisina edunsaajina). [55] Joissakin erittäin harvoissa tapauksissa jäsenvaltioiden osarahoitus tapahtuu yksityisten kaupallisten lainojen muodossa. [56] Tämä pitää sisällään sekä EAKR:n rahoitusosuuden ja, kuten EAKR:n kohdalla on tavanomaista, jäsenvaltioiden osarahoituksen. Yhdistynyt kuningaskunta muodostaa tältä osin poikkeuksen: yksityinen sektori antoi jäsenvaltioiden rahoitusosuuden asetuksissa säädettyjen osarahoitussääntöjen mukaisesti; tämä rahoitus otettiin huomioon yksityisenä eikä julkisena rahoituksena sisältöpainotteisuuden periaatteen mukaisesti. [57] EIP:n yritys- ja teollisuustoiminnan pääosastolle tekemä ulkoinen arviointi, s. xi, 63 ja 67, 30. huhtikuuta 2009. Arvioijien esittämiä lukuja pidetään uskottavina yritys- ja teollisuustoiminnan pääosastolle tehdyn edellisen ja riippumattoman MAP-arvioinnin (2001–2005) perusteella. Kyseisessä arvioinnissa mainittiin jo vuonna 2004, että EFT-Start up -ohjelman vipu oli 4,00. Lisäksi EIR:n (vuotta 2009 koskevan arvioinnin jälkeen annetussa) neljännesvuosittaisessa kertomuksessa esitettyjen, kesäkuuta 2009 koskevien lukujen perusteella vipu oli vuoden 1998 ohjelman kohdalla käynnistettyjen pääoman ehtoisten välineiden osalta 4,91 ja vuoden 2001 ohjelman kohdalla käynnistettyjen pääoman ehtoisten välineiden osalta 6,52. [58] Saksaa, Portugalia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskevat painotetut luvut perustuvat 21. lokakuuta 2009 annetussa ETF-Start-up -järjestelmää koskevassa vuosikertomuksessa esitettyihin taulukoihin 3 a ja 3 b; tiedot perustuvat 30. kesäkuuta 2009 vallinneeseen tilanteeseen. [59] Komissio työskenteli kolmen kansainvälisen rahoituslaitoksen kanssa: CEB/KfW, EAKR ja Euroopan investointipankki. [60] SMEFF – Euroopan investointipankin puolivuotiskertomus 2009, s. 1. EU/EBRD SME Finance Facility Semi-annual Operational Report, s. 70, kesäkuu 2009. [61] End Report on the MAP (SMEG), 31. joulukuuta 2006, s. 7. -------------------------------------------------- LIITE I MAKSUSITOUMUKSET JA MAKSUT RAHOITUSJÄRJESTELYJEN HYVÄKSI 2000–2006 | Tarkastetut jäsenvaltiot | Maksusitoumus (miljoonaa euroa) | % | Maksu (miljoonaa euroa) | % | Saksa | 204 | 13 | 170 | 11 | Unkari | - | - | - | 0 | Portugali | 106 | 7 | 88 | 6 | Slovakia | - | - | - | 0 | Yhdistynyt kuningaskunta | 433 | 27 | 410 | 27 | Yhteensä | 742 | 46 | 668 | 45 | EU yhteensä | 1596 | 100 | 1497 | 100 | Lähde: Euroopan komissio (aluepolitiikan pääosasto). Huom. Prosenttiosuuksien summissa voi olla eroja, jotka johtuvat pyöristämisestä kokonaisluvuiksi. Ohjelmakaudella 2000–2006 kaikki lopulliset edunsaajat olivat pk-yrityksiä. Ohjelmakauden 2007–2013 rahoitusvälineet koskivat muun muassa yrityksiä, jotka eivät vastaa EU:n määritelmää pk-yrityksestä, sekä kaupunkikehitys- ja energiatehokkuushankkeita. Ainakin ohjelmakauden 2007–2013 lukujen oikeellisuuteen on suhtauduttava varauksella, sillä jäsenvaltiot ovat tulkinneet väärin määrärahojen luokittelusäännöt ja ovat kenties ottaneet laskelmissa huomioon muita rahoitusmuotoja kuin rahoitusjärjestelyvälineitä. 2007–2013 | Tarkastetut jäsenvaltiot | Määräraha (miljoonaa euroa) | % | Maksettu (miljoonaa euroa) | % | Saksa | 1370 | 13 | 710 | 9 | Unkari | 770 | 7 | 669 | 8 | Portugali | 292 | 3 | 233 | 3 | Slovakia | 30 | 0 | 27 | 0 | Yhdistynyt kuningaskunta | 614 | 6 | 230 | 3 | Yhteensä | 3075 | 30 | 1868 | 24 | EU yhteensä | 10393 | 100 | 7879 | 100 | -------------------------------------------------- LIITE II VIVUN KÄSITE OMAN PÄÄOMAN EHTOISTEN RAHOITUSVÄLINEIDEN SEKÄ LAINA- JA TAKUUVÄLINEIDEN YHTEYDESSÄ OMAN PÄÄOMAN EHTOISET RAHOITUSVÄLINEET +++++ TIFF +++++ Vipuaste: Vipuaste = 4 Huom. Kaavio on esitetty yksinomaan asioiden havainnollistamiseksi. Julkisella rahoituksella tarkoitetaan toimenpideohjelmien kautta myönnettyä rahoitusta. LAINAVÄLINEET +++++ TIFF +++++ Vipuaste: Vipuaste = 6 Huom. Kaavio on esitetty yksinomaan asioiden havainnollistamiseksi. Julkisella rahoituksella tarkoitetaan toimenpideohjelmien kautta myönnettyä rahoitusta. TAKUUVÄLINEET +++++ TIFF +++++ Vipuaste: Vipuaste = 20 Huom. Kaavio on esitetty yksinomaan asioiden havainnollistamiseksi. Julkisella rahoituksella tarkoitetaan toimenpideohjelmien kautta myönnettyä rahoitusta. -------------------------------------------------- LIITE III ESIMERKKEJÄ KÄYTTÖVALMIISTA VÄLINEISTÄ JA SIJOITUSRAKENTEISTA ROJALTEIHIN SIDOTUT AVUSTUKSET: ESIMERKKITAPAUS MOITAL, ISRAEL Israelissa useimmissa pk-yritysten tukemiseen tarkoitetuissa järjestelmissä (tutkimus ja kehitysrahasto, teknologiahautomot, Heznek jne.) avustus maksetaan vain, jos edunsaajana oleva pk-yritys on sitoutunut suorittamaan rojaltimaksuja, jos yritys menestyy. Pk-yritysten ei edellytetä maksavan avustuksia takaisin. Rojaltit lasketaan myynnin tai voiton perusteella. Rojalteihin sidottujen avustusten etuna on, että ne eivät ole yhtä monimutkaisia kuin rahoitusjärjestelyt. Lisäksi ne keskittyvät pk-yrityksiin, joilla on tutkimus- ja kehityspotentiaalia. Lisätietoja saa osoitteesta: http://www.moital.gov.il/ ERITYISET SIJOITUSRAKENTEET Euroopan talouden elvytysohjelma: Saksan liittovaltion kehityspankin KfW:n hallinnoima kansallinen rahasto, josta tuetaan saksalaisia yrityksiä. Rahastolla ei ole vahvistettua kestoaikaa, ja sen keskeisiin ominaisuuksiin kuuluu, että se on kierrätysrahasto. Lisätietoja saa osoitteesta: http://www.bundesfinanzministerium.de/ Yozma Fund Israelissa: Kun rahasto vielä oli valtion omistuksessa, sen toimintaperiaatteena oli julkisten varojen ja yksityisten sijoittajien varojen investoiminen yhdessä siten, että vipuasteen oli oltava vähintään 2,5. Se sijoitti varoja israelilaisiin huipputeknologia-alojen uusyrityksiin. Ohjelman keskeisiin piirteisiin kuului, että Israelin valtio ja yksityiset sijoittajat jakoivat voiton tasavertaisesti. Ohjelmaan osallistuville yksityisille sijoittajille annettiin mahdollisuus ostaa valtion omistama osuus viiden ensimmäisen vuoden kuluessa hintaan LIBOR+1 plus rojaltit rahoituksen keston ajalta, joten valtio saattoi myöhemmin investoida saadut tuotot uusiin rahastoihin tai pk-yrityksiin. Israelin valtio sai Yozman ansiosta 40 miljoonan Yhdysvaltain dollarin voiton. Lisätietoja saa osoitteesta: http://www.yozma.com/overview/ Eurooppalainen Progress-mikrorahoitusjärjestely: Komission toteuttamasta eurooppalaisesta Progress-mikrorahoitusjärjestelystä ei rahoiteta pk-yrityksiä suoraan, vaan järjestely antaa EU-maiden mikrorahoituslaitoksille mahdollisuuden lisätä lainojen myöntämistä yrityksille. Mikrorahoituslaitoksille annetaan takuita jakaen siten niiden riskit sekä lisätään mikroluottojen määrää rahoitettujen välineiden (eli lainojen ja pääoman) avulla. Lisätietoja saa osoitteesta: http://ec.europa.eu/social/ Euroopan Kaakkois-Eurooppa-rahasto: Pääasiassa rahasto antaa kumppaneiksi valitsemilleen, Kaakkois-Euroopassa ja Euroopan itäisissä naapurimaissa toimiville luotonantajalaitoksille jälleenrahoitusta etuoikeutettujen tai toissijaisten luottojen avulla. Tällöin lainaaja sitoutuu lainaamaan varat edelleen lopullisille kohderyhmille, kuten mikro- ja pienyrityksille ja vähävaraisille yksityisille kotitalouksille. Rahastolle on ominaista laajamittainen sponsorointi, johon osallistuvat kansainväliset rahoituslaitokset (muun muassa Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki, Euroopan investointipankki ja KfW), komissio sekä julkiset ja yksityiset rahoituslaitokset. Lisätietoja saa osoitteesta: http://www.efse.lu --------------------------------------------------