Agenda 2030 tarjoaa EU:lle mahdollisuuden ankkuroida strategiset linjauksensa globaaleihin toimiin sellaisen kestävän tulevaisuuden rakentamiseksi, jonka unioni on muodostanut yhdessä kumppaniensa kanssa. Kestävän kehityksen tavoitteisiin pyritään jo monien EU:n politiikkojen kautta, ja ne on sisällytetty kaikkiin komission kymmeneen painopisteeseen.

EU:lla oli keskeinen rooli globaalin Agenda 2030 -toimintaohjelman valmisteluissa. Toimintaohjelma on täysin Euroopan vision mukainen, ja siitä on tullut globaalin kestävän kehityksen suunnitelma koko maailman tasolla. Agenda 2030 edustaa sitoutumista köyhyyden poistamiseen ja kestävän kehityksen aikaansaamiseen maailmanlaajuisesti vuoteen 2030 mennessä huolehtien siitä, ettei kukaan jää jälkeen. Kestävän kehityksen 17 tavoitetta ja 169 alatavoitetta ovat luonteeltaan globaaleja, maailmanlaajuisesti sovellettavia ja sidoksissa toisiinsa. Kaikilla, niin kehittyneillä mailla kuin kehitysmaillakin, on yhteinen vastuu kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisesta. Agenda 2030 -toimintasuunnitelmassa yhdistetään tasapainoisella tavalla kestävän kehityksen kolme ulottuvuutta – taloudellinen, sosiaalinen ja ympäristöulottuvuus. Lisäksi se heijastaa ensimmäistä kertaa kansainvälistä yhteisymmärrystä siitä, että rauhaa, turvallisuutta, oikeuspalveluiden takaamista kaikille ja sosiaalista osallisuutta ei kannata tavoitella vain yksinään vaan että ne vahvistavat toisiaan.

Nykyisen komission toimikaudella kestävä kehitys on sisällytetty keskeisiin monialaisiin hankkeisiin sekä alakohtaisiin politiikkoihin ja aloitteisiin. Kestävää kehitystä koskeva Euroopan unionin strategia julkaistiin vuonna 2001, ja sitä tarkasteltiin vuosina 2006 ja 2009. Vuodesta 2010 lähtien kestävä kehitys on otettu osaksi Eurooppa 2020 strategiaa, jonka nykyinen komissio on vahvistanut ja joka rakentuu kolmen teeman ympärille: koulutus ja innovointi (”älykäs”), vähäiset hiilipäästöt, ilmastonmuutokseen sopeutuminen ja ympäristövaikutus (”kestävä”) ja työpaikkojen luominen ja köyhyyden vähentäminen (”osallistava”).

EU:lla on hyvä lähtöasetelma sekä vahvaa näyttöä korkeatasoisesta talouskehityksestä, sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta, demokraattisista yhteiskunnista ja sitoutumisesta kestävään kehitykseen, jolla on vankka perusta perussopimuksissa. Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa edellytetään, että unioni varmistaa johdonmukaisuuden EU:n ulkoisten toimien eri alojen välillä sekä niiden ja EU:n muiden politiikkojen välillä.

Eurooppalaisilla yhteiskunnilla on monia kestävyyteen liittyviä haasteita, kuten nuorisotyöttömyys, väestön ikääntyminen, ilmastonmuutos, saastuminen, kestävä energia ja muuttoliike. Meidän on vastattava nykyisiin haasteisiin samalla tulevaisuuteen valmistautuen ja otettava huomioon maailmanlaajuisen muutoksen vauhti ja monimutkaisuus sekä maailman jatkuvasti kasvavan väestön tarpeet. Euroopan sosiaalisen mallin ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden säilyttämiseksi on olennaista investoida nuoriin, edistää osallistavaa ja kestävää kasvua, puuttua epätasa-arvoon ja hallita muuttoliikettä. Vastuullinen finanssipolitiikka ja uudistusten täytäntöönpano vahvistavat terveydenhuolto- ja eläkejärjestelmiemme kestävyyttä. Luonnonpääoman säilyttämisen kannalta on ensiarvoisen tärkeää nopeuttaa siirtymistä vähähiiliseen, ilmastonmuutoksen kestävään ja resurssitehokkaaseen talouteen sekä kiertotalouteen. Näiden haasteiden muuttaminen uusia yrityksiä ja työpaikkoja tuottaviksi mahdollisuuksiksi edellyttää voimakasta sitoutumista tutkimukseen ja innovointiin.

Kestävä kehitys on jo pitkään ollut Eurooppa-hankkeen ytimessä. EU:n perussopimuksissa tunnustetaan sen taloudellinen, sosiaalinen ja ympäristöulottuvuus, joita olisi käsiteltävä yhdessä. EU on sitoutunut edistämään kehitystä, joka vastaa nykypäivän tarpeisiin vaarantamatta tulevien sukupolvien mahdollisuutta vastata omiin tarpeisiinsa. Kestävän kehityksen ydin on sellaisen ihmisarvoisen elämän tarjoaminen kaikille, joka ei ylitä planeettamme asettamia rajoja ja jossa yhdistyvät taloudellinen hyvinvointi ja tehokkuus, rauhanomaiset yhteiskunnat, sosiaalinen osallisuus ja ympäristövastuu.

Lisäksi useilla EU:n rahoitusvälineillä täydennetään EU:n politiikkoja ja toimia ja edistetään laaja-alaisesti kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamista. Esimerkiksi Euroopan rakenne- ja investointirahastojen kautta toteutettava koheesiopolitiikka on EU:n tärkein investointipolitiikka, jonka tavoitteena on saada aikaan taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus vähentämällä kehityseroja eri alueiden välillä. Sillä edistetään Eurooppa 2020 -strategian tavoitteisiin ja erilaisiin kehitystarpeisiin vastaamista kaikilla EU:n alueilla 350 miljardilla eurolla kaudella 2014–2020. Myös EU:n tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelma Horisontti 2020 on laaja-alainen, ja siitä rahoitetaan hankkeita, jotka tukevat monia kestävän kehityksen tavoitteita. EU varmistaa monin tavoin yhteisvaikutukset rahoitusvälineiden ja politiikkojen välillä.

Tavoitteen 11 ”Taata turvalliset ja kestävät kaupungit sekä asuinyhdyskunnat” osalta todettakoon, että kahdeksan kestävimmän kaupungin joukossa on viisi EU:n kaupunkia: Tukholma, Wien, Lontoo, Frankfurt ja Hampuri. Kaupunkeja koskeva EU:n toimintaohjelma on komission, jäsenvaltioiden ja eurooppalaisten kaupunkien yhteinen hanke, jolla vahvistetaan EU:n ja kansallisten politiikkojen kaupunkiulottuvuutta. EU vahvistaa YK:n uuden kaupunkikehitysohjelman mukaisesti kaupunkiympäristöjen kestävyyttä ehkäisemällä katastrofeja ja ilmastoon liittyviä riskejä. EU:n kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimus on alue- ja paikallistason alhaalta ylöspäin suuntautuva hanke, jolla pyritään yhdennetysti lieventämään ilmastonmuutosta ja sopeutumaan siihen sekä varmistamaan turvallisen, kestävän ja kohtuuhintaisen energian saatavuus.

Tavoitteeseen 9 ”Rakentaa kestävää infrastruktuuria sekä edistää kestävää teollisuutta ja innovaatioita” liittyen Euroopan investointiohjelmasta katetaan strategisia investointeja keskeisille aloille (kuten infrastruktuuri, tutkimus ja innovointi) sekä pienyritysten riskirahoitukseen. Myös Euroopan rakenne- ja investointirahastoista katetaan investointeja infrastruktuuriin sekä tutkimukseen ja innovointiin. Verkkojen Eurooppa -välineestä rahoitetaan kestäviä verkkoja ja infrastruktuureja liikenteen, televiestinnän ja energian aloilla. Tutkimusta ja innovointia, jotka tukevat käytännöllisesti katsoen kaikkien kestävän kehityksen tavoitteiden täytäntöönpanoa, rahoitetaan tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelmasta (Horisontti 2020). Euroopan innovaatioiden tulostaulu osoittaa edelleen vuonna 2016, että EU:lla on suorituskyvyssä mitattuna merkittävä johtoasema verrattuna moniin muihin, ja haasteena on tämän aseman säilyttäminen.

Energian ja ilmaston aloilla, joihin liittyvät tavoite 7 ”Varmistaa edullinen, luotettava, kestävä ja uudenaikainen energia kaikille” ja tavoite 13 ”Toimia kiireellisesti ilmastonmuutosta ja sen vaikutuksia vastaan”, EU on asettanut kunnianhimoisia vuoteen 2030 ulottuvia tavoitteita kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi, energiatehokkuuden parantamiseksi ja uusiutuvan energian osuuden kasvattamiseksi. Lisäksi on tehty poliittinen sitoumus osoittaa vähintään 20 prosenttia EU:n talousarviosta ilmastotoimiin. Komissio on jo ehdottanut, miten kasvihuonekaasupäästöjä voidaan vähentää kaikilla talouden aloilla. Lisäksi on valmisteilla aloitepaketti puhtaan energian käyttöön siirtymisen nopeuttamiseksi. Paketissa keskitytään energiatehokkuutta ja uusiutuvia energialähteitä koskevien tavoitteiden saavuttamiseen energiaunionin ja erityisesti vuoteen 2030 ulottuvien ilmasto- ja energiapolitiikan puitteiden toteuttamiseksi. Paketti auttaa lisäämään työpaikkoja ja vaikuttaa nopeasti reaalitalouteen.

EU:lla on edelleen joukko luonnonvaroihin liittyviä haasteita, ja se täydentääkin enenevässä määrin lainsäädännöllistä lähestymistapaansa muilla politiikoilla, joilla on tarkoitus ”Varmistaa kulutus- ja tuotantotapojen kestävyys” (tavoite 12). Tässä yhteydessä pyritään resurssitehokkuutta ja kiertotaloutta koskevilla toimilla irrottamaan talouskasvu resurssien käytöstä ja ympäristön pilaantumisesta. Kestävä kulutus edellyttää myös kuluttajapolitiikkoja, joilla lisätään tietoisuutta ja annetaan kuluttajille mahdollisuus tehdä perusteltuja, kestävyyttä edistäviä valintoja.

Ympäristön suojelu on keskeistä nykyisten ja tulevien sukupolvien elämänlaadun kannalta. Monilla kestävän kehityksen tavoitteilla on ympäristöulottuvuus. Näitä ovat muun muassa seuraavat: tavoite 6 ”Varmistaa veden saanti ja kestävä käyttö sekä sanitaatio kaikille”, tavoite 14 ”Säilyttää meret ja merten tarjoamat luonnonvarat sekä edistää niiden kestävää käyttöä” ja tavoite 15 ”Suojella maaekosysteemejä, palauttaa niitä ennalleen ja edistää niiden kestävää käyttöä; edistää metsien kestävää käyttöä; taistella aavikoitumista vastaan; pysäyttää maaperän köyhtyminen ja luonnon monimuotoisuuden häviäminen”. Ympäristön parantuminen Euroopassa viime vuosikymmeninä on saatu aikaan EU:n lainsäädännöllä, jolla on säädetty korkeatasoisesta vedenlaadun ja luonnon suojelusta. Lintu- ja luontotyyppidirektiiveillä suojellaan ekosysteemejä, ja Natura 2000 -verkoston suojelualueiden laajentaminen kattamaan 18 prosenttia EU:n maa-alasta on ollut merkittävä saavutus. Lisätoimia tarvitaan, jotta voidaan saavuttaa EU:n tavoitteet pysäyttää luonnon monimuotoisuuden häviäminen ja ennallistaa vähintään 15 prosenttia pilaantuneista ekosysteemeistä. Vaikka Euroopan kalakannat ovat aikaisemmin kärsineet liikakalastuksesta, monet kannat ovat nyt elpymässä vahvasti tieteeseen perustuvan yhteisen kalastuspolitiikan ansiosta. Hiljattain hyväksytyssä yhteisessä tiedonannossa Kansainvälinen valtamerten hallinnointi esitetään toimia sen varmistamiseksi, että valtameret ovat turvallisia, puhtaita ja kestävästi hoidettuja.

Tavoitteeseen 5 ”Saavuttaa sukupuolten välinen tasa-arvo sekä vahvistaa naisten ja tyttöjen oikeuksia ja mahdollisuuksia” liittyen sukupuolten välinen tasa-arvo on vahvistettu EU:n poliittisessa ja oikeudellisessa kehyksessä Euroopan yhdentymisen alusta alkaen, ja uusia politiikkoja kehitetään vallitsevan epätasa-arvon korjaamiseksi. Myös tavoite 10 ”Vähentää eriarvoisuutta maiden sisällä ja niiden välillä” on EU:n sosiaalisen toimintaohjelman ja koheesiopolitiikan keskiössä.

Tavoitteen 3 ”Taata terveellinen elämä ja hyvinvointi kaiken ikäisille” osalta EU täydentää jäsenvaltioiden toimia lainsäädännöllä sekä muilla aloitteilla, jotka koskevat kansanterveyttä, terveydenhuoltojärjestelmiä ja ympäristöön (myös ilmanlaatuun, kemikaaleihin ja jätteisiin) liittyviä terveysongelmia. Terveys on tärkeää sekä yksilöiden hyvinvoinnin että kestävän talouden rakentamisen kannalta, koska sillä on keskeinen asema työmarkkinoille osallistumisen ja tuottavuuden lisäämisessä. Komissio auttaa jäsenvaltioita kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa ja erityisesti kroonisiin sairauksiin liittyvän kuolleisuuden vähentämisessä, laadukkaan terveydenhuollon varmistamisessa, valmiuksien kehittämisessä maailmanlaajuisten terveysuhkien (myös mikrobilääkeresistenssin) ehkäisemiseksi ja hallitsemiseksi, HI-viruksen/aidsin hävittämisessä (ja hepatiitin vähentämisessä) sekä tupakoinnin torjuntaa koskevan puitesopimuksen täytäntöönpanossa.

Tavoitteeseen 2 ”Poistaa nälkä, saavuttaa ruokaturva, parantaa ravitsemusta ja edistää kestävää maataloutta” liittyen uudistetulla yhteisellä maatalouspolitiikalla on kolme tavoitetta, jotka ovat erittäin olennaisia ja EU:n asialistan kärjessä: elinkelpoinen ruoan tuotanto, luonnonvarojen kestävä hoito ja ilmastotoimet sekä tasapainoinen aluekehitys. Myös uudistetun yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteena on edistää kestäväpohjaista elintarvikkeiden saatavuutta kestävän kalastus- ja vesiviljelytoiminnan kautta. EU tukee vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahaston kautta jäsenvaltioiden toimia tarjota kaikkein vähävaraisimmille riittävästi turvallista ja ravitsevaa ruokaa. Näitä politiikkoja täydennetään elintarvike- ja ravitsemusturvaa koskevilla tutkimus- ja innovointitoimilla, joita ovat esimerkiksi FOOD 2030 -tapahtuma.

Tavoitteen 1 ”Poistaa köyhyys sen kaikissa muodoissa kaikkialta” osalta EU:n sisäinen rooli on toissijaisuusperiaatteen mukaisesti lähinnä tukea jäsenvaltioita köyhyyden torjunnassa ja auttaa niitä saavuttamaan Eurooppa 2020 -strategiassa asetettu köyhyyden vähentämistä koskeva päätavoite tilanteessa, jossa kriisi on haitannut edistymistä tavoitteen saavuttamisessa.

Kartoitus osoittaa, että EU:n nykyisillä politiikoilla vastataan kaikkiin tavoitteisiin. Eurooppa 2020 -strategialla on tärkeä rooli moniin kestävän kehityksen tavoitteisiin vastaamisessa. Vaikka Euroopassa on jo saatu aikaan hyviä tuloksia ja edistystä kaikkien tavoitteiden saavuttamisessa, koko Agenda 2030 -toimintasuunnitelman toteuttaminen vuoteen 2030 mennessä edellyttää täytäntöönpanon tehostamista ja lisää kohdennettuja toimia kaikilla aloilla.

EU:n ympäristösäännöstön täytäntöönpano (kestävän kehityksen tavoitteet 6, 14 ja 15) on edelleen elintärkeää pitkän aikavälin kestävyyden kannalta, ja se liittyy kiinteästi laajempiin taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin haasteisiin. Kuten seitsemännessä ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa korostetaan, luonnonvarojen hoito ja parantaminen on olennaista myös sen mahdollistamiseksi, että talouden sektorit, kuten maatalous, kalastus ja energia, voisivat tuottaa palveluitaan. Komissio vahvistaa ympäristötavoitteiden saavuttamisen seurantaa arvioimalla ympäristölainsäädännön täytäntöönpanoa ja käynnistää aloitteita, joilla yksinkertaistetaan ympäristöraportointia, helpotetaan oikeussuojakeinojen käyttöä ja tuetaan ympäristölainsäädännön noudattamista jäsenvaltioissa (kestävän kehityksen tavoite 17).

Euroopan kiertotalouden seurantakehys valmistuu vuonna 2017. Investointien lisäämiseksi kiertotaloudessa perustetaan foorumi tukemaan kiertotalouden rahoittamista. Toinen vuonna 2017 käynnistettävä uusi aloite on kattava muovistrategia, jolla parannetaan muovin kierrätyksen ja uusiokäytön taloudellisia näkökohtia, laatua ja levinneisyyttä sekä vähennetään (mikro)muovin joutumista ympäristöön. Se auttaa Euroopan teollisuutta kehittämään tulevaisuuden muoveja, jotka eivät ole niin riippuvaisia fossiilisista polttoaineista, ja tarjoaa ratkaisuja meren saastumisen (kestävän kehityksen tavoite 14) vähentämiseen globaalilla tasolla. Käsitellyn jäteveden turvallisen uudelleenkäytön edistämiseksi (kestävän kehityksen tavoite 6) asetetaan uudelleenkäytettävän veden vähimmäislaatuvaatimuksia. Ruokahävikkiä ja ruokajätettä käsittelevän EU:n foorumin kautta toteutetaan kestäviä elintarvikejärjestelmiä ja ruokahävikin ehkäisemistä (kestävän kehityksen tavoite 12) koskevia toimia. Niillä tuetaan YK:n tavoitetta puolittaa vuoteen 2030 mennessä koko maailman elintarvikejäte henkeä kohti. Suunnitteilla on kohdennettuja toimia, joilla helpotetaan elintarvikkeiden lahjoittamista, ihmisravinnoksi soveltumattomien elintarvikkeiden käyttöä rehun valmistukseen sekä aiempaa tehokkaampia elintarvikkeiden päiväysmerkintöjä.

Euroopan investointiohjelman (kestävän kehityksen tavoitteet 8, 9, 12 ja 13) tarkoituksena on saada vuoteen 2020 mennessä liikkeelle 500 miljardin euron lisäinvestoinnit reaalitalouteen Euroopan strategisten investointien rahaston (ESIR) kautta. Investoiminen useille strategisille aloille (joita ovat muun muassa koulutus, terveydenhuolto, vesi, energia, liikenne ja muu infrastruktuuri, teollisuus ja maatalous) sekä tulevaisuuteen suuntautuvien aloitteiden (jotka koskevat esimerkiksi uusiutuvaa energiaa, kiertotaloutta ja ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja siihen sopeutumista) edistäminen ovat olleet merkittävä osa ESIR-rahaston ensimmäisen vaiheen onnistumista. Toista vaihetta (ESIR 2.0) varten komissio on ehdottanut ilmastonmuutosta koskeville hankkeille (40 prosentin) määrällistä tavoitetta. Korkeimman tason tiedotustoimilla pidetään esillä ennakoivia ehdotuksia, joilla pyritään ilmastotavoitteiden saavuttamisen lisäksi varmistamaan myös laajempien kestävän kasvun hankkeiden käynnistäminen. Lisäksi uuden ehdotuksen ansiosta on helpompi hyödyntää myös muita merkittäviä rahoituslähteitä, kuten Euroopan rakenne- ja investointirahastoja kestävän kasvun tukemiseen useilla aloilla eri puolilla EU:ta.

Globaalissa kilpailuympäristössä, jossa EU:n ei pitäisi kilpailla matalilla palkoilla, on kestävän ja osallistavan kasvun takaamiseksi ensiarvoisen tärkeää investoida laadukkaaseen koulutukseen (kestävän kehityksen tavoite 4) sekä nuoriin. Jäsenvaltioilla on tässä keskeinen asema, mutta niiden tukemiseksi on otettava täysimääräisesti käyttöön kaikki EU:n tasolla käytettävissä olevat välineet, kuten Erasmus+-ohjelma ja koheesiopolitiikka. Euroopan hyvinvointi ja eurooppalainen elämäntapa perustuvat sen suurimpaan voimavaraan: ihmisiin. Vuodesta 2010 vuoteen 2014 koulutusinvestoinnit vähenivät 2,5 prosenttia EU:ssa kokonaisuudessaan. Älykkäät investoinnit, joilla parannetaan osaamisen laatua ja koulutusjärjestelmien tuloksia, ovat olennaisia. Komissio käsittelee ensi vuonna koulutuksen nykyaikaistamista, oppisopimuskoulutuksen laatua ja tutkinnon suorittaneiden jatkosijoittautumisen kartoittamista. Nuorisotakuuta vahvistetaan välineenä investoida nuoriin ja heidän taitoihinsa työuran alkuvaiheessa.

Tästä syystä nykyisen komission tärkeimpänä painopisteenä on alusta alkaen ollut työllisyyden, kasvun ja investointien edistäminen. Euroopan sosioekonominen kehitys on kuluneiden 60 vuoden aikana ollut onnistunutta, ja sitä on jatkettava luomalla kestäviä työpaikkoja, joiden avulla synnytetään mahdollisuuksia tuleville sukupolville ja parannetaan köyhyyden ja eriarvoisuuden vähentämiseen liittyviä sosiaalisia tuloksia. Näin varmistetaan Euroopan pitkän aikavälin kilpailukyky globaalissa taloudessa säilyttäen samalla eurooppalainen elämäntapa.

Painopisteeseen 3 ”Vankka energiaunioni ja tulevaisuuteen suuntautuva ilmastonmuutospolitiikka” liittyvän työskentelynsä yhteydessä EU on hyväksynyt selkeät vuoteen 2030 ulottuvat puitteet ja työskentelee aktiivisesti kahden asiaan liittyvän kestävän kehityksen tavoitteen saavuttamiseksi.

EU on maailman suurin energiantuoja, joten se on altis tarjontahäiriöille. Näin ollen energiavarmuus, markkinoiden yhdentyminen ja energiatehokkuus sekä omien energiavarojen, erityisesti uusiutuvien energialähteiden, käyttö on tärkeää, jotta voimme vähentää riippuvuuttamme ulkoisista toimittajista ja pyrkiä samalla siirtymään hiilivapaaseen talouteen ja virkistämään uusia liiketoiminta-aloja. Euroopan on tehtävä oikeita valintoja nyt, kun vähähiiliseen talouteen siirtyminen vaikeutuu energiamarkkinoiden pirstaloitumisen nostaessa taloudellisia, sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä kustannuksia. Energiaunionin tavoitteena on taata kohtuuhintainen, turvattu ja kestävä energian saanti yrityksille ja kotitalouksille (kestävän kehityksen tavoite 7). Energiaunioni edistää energia-alan yhteistyötä ja yhdentymistä kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Tämän EU:n strategian keskiössä ovat etenkin uusiutuvat energialähteet ja energiatehokkuus, sillä niillä on alati kasvava rooli ilmastonmuutoksen torjunnassa, energiavarmuuden parantamisessa ja EU:n teollisen ja teknologisen johtoaseman vahvistamisessa.

Vuoden 2015 Pariisin sopimus on ratkaiseva edistysaskel maailmanlaajuisissa pyrkimyksissä torjua ilmastonmuutosta (kestävän kehityksen tavoite 13). Sopimus on koko maailman etu, ja sen syntyminen vahvistaa, että EU on oikealla tiellä pyrkiessään vähähiiliseen ja ilmastonmuutoksen kestävään talouteen. EU on asettanut kunnianhimoiseksi tavoitteekseen supistaa kasvihuonekaasupäästöjään vähintään 40 prosenttia vuoteen 2030 mennessä. Tavoite perustuu globaaleihin ennusteisiin, jotka ovat sopusoinnussa Pariisin sopimuksessa asetettujen keskipitkän aikavälin tavoitteiden kanssa. EU näyttää jatkossakin esimerkkiä muille antamalla sääntelyä, joka tähtää päästöjen vähentämiseen, ilmastonmuutokseen sopeutumisen tehostamiseen ja katastrofiriskien hallintaan. Lisäksi se hyödyntää muita mahdollistavia tekijöitä, jotka vauhdittavat julkisia ja yksityisiä investointeja innovointiin ja modernisointiin kaikilla keskeisillä aloilla. Vähäpäästöiseen liikkuvuuteen tähtäävällä strategialla edistetään kilpailukykyisen ja resurssitehokkaan liikennejärjestelmän toteuttamista. EU:lla oli johtava rooli neuvotteluissa, joita käytiin tänä vuonna tehdyistä globaaleista ilmailu- ja merenkulkusopimuksista, joilla pyritään vähentämään päästöjä. Ehdotuksista vähähiiliseen talouteen siirtymisen kiihdyttämiseksi kaikilla talouden aloilla EU:ssa neuvotellaan parhaillaan.

Painopisteen 4 ”Syvemmät ja oikeudenmukaisemmat sisämarkkinat ja lujempi teollisuuspohja” osalta ja erityisesti pääomamarkkinaunionin yhteydessä kehitetään useisiin kestävän kehityksen tavoitteisiin liittyvää uutta ja eteenpäin suuntautuvaa lähestymistapaa, jolla varmistetaan kestävä rahoitus.

Kestävä rahoitus (kestävän kehityksen tavoitteet 8, 9, 13, 14 ja 15) on korkealla sekä G20-maiden että EU:n asialistalla, ja valtiovarainministerit, lainsäätäjät ja teollisuus pyrkivät kaikki löytämään vastauksen siihen, mitä olisi tehtävissä. Kestävän kehityksen tavoitteiden, Pariisin sopimuksen ja vähähiiliseen, ilmastonmuutoksen kestävään, tehokkaammin kierrättävään ja resurssitehokkaaseen talouteen siirtymisen valossa EU haluaa, että nykyinen rahoitusjärjestelmä nivotaan paremmin yhteen sen politiikkojen kanssa kestävän kasvun ja investointien tukemiseksi. Tässä yhteydessä pääomamarkkinaunionissa esitetään konkreettisia aloitteita, jotka koskevat esimerkiksi vihreitä joukkovelkakirjoja, pitkäaikaisten investointien edistämistä tai pankkien sääntelyyn liittyvää vakavaraisuuden arviointia. Lisäksi käytössä on järjestelmä, jolla varmistetaan sijoittajien kannalta suurempi avoimuus muiden kuin taloudellisten tietojen, mukaan luettuina monimuotoisuutta koskevien tietojen, julkistamisen osalta. Tämä kattaa muun muassa ympäristöasiat, sosiaaliset ja työntekijöihin liittyvät näkökohdat, ihmisoikeuksien kunnioittamisen, korruption ja lahjonnan torjunnan sekä muita kysymyksiä. Kestävää rahoitusta koskevan johdonmukaisen EU:n strategian määrittely auttaa yksilöimään, priorisoimaan ja järjestämään ne tavat, joilla EU:n rahoituspolitiikan uudistus voi mahdollistaa ja vakiinnuttaa (julkiset ja yksityiset) pääomavirrat kestäviin investointeihin.

Ensimmäiseksi komissio perustaa korkean tason asiantuntijaryhmän antamaan neuvontaa yleisen ja kattavan, kestävää rahoitusta koskevan EU:n strategian kehittämisessä. Ryhmä keskittyy erityisesti ilmaston ja ympäristöriskin rahoitusjärjestelmälle aiheuttamiin haasteisiin sekä siihen, että rahoitusmarkkinat on valjastettava vastaamaan näihin haasteisiin. Asiantuntijaryhmä pohtii myös sitä, kuinka olennaiset suositukset voitaisiin laajentaa myös kestävyyden muihin ulottuvuuksiin. Tämän pitäisi mahdollistaa se, että EU voisi säilyttää kansainvälisen johtoasemansa kestäväpohjaisten markkinoiden kehittämisessä. Komissio tarkastelee tässä edistymistä pääomamarkkinaunionin väliarvioinnin yhteydessä vuonna 2017.

Painopisteen 5 ”Syvempi ja oikeudenmukaisempi talous- ja rahaliitto” yhteydessä erityisesti Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilari ja yritysten yhteiskuntavastuuta koskevat toimet auttavat vastaamaan työelämän haasteisiin 2000-luvulla, kuten kestävän kehityksen tavoitteet edellyttävät.

Nopeiden talouden, työmarkkinoiden ja väestörakenteen muutosten ja sosiaalisten ja teknologisten muutosten vuoksi kysymys osallistavasta ja kestävästä kasvusta, työllisyydestä ja ihmisarvoisesta työstä (kestävän kehityksen tavoite 8) on Euroopalle tärkeämpi kuin koskaan. Kriisin jälkimainingeissa Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarilla pyritään saattamaan sosiaalinen oikeudenmukaisuus EU:n politiikkojen ytimeen. Työllisyys- ja sosiaalipolitiikkojen täytäntöönpanoa koskevien keskeisten periaatteiden avulla voidaan ottaa paremmin huomioon uudet taloudelliset, sosiaaliset ja ikärakenteeseen liittyvät suuntaukset. Terveys on yksi niistä tekijöistä, joilla on merkitystä vahvistettaessa henkistä pääomaa tuottavuuden ja työmarkkinoille osallistumisen kannalta. Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin kautta edistetään sosiaalista ja työmarkkinoiden lähentymistä ylöspäin erityisesti euroalueella, mikä auttaa saavuttamaan kestävän kehityksen tavoitteet 1, 3 ja 10.

Lisäksi yritysten sosiaalista vastuuta ja vastuullista yritystoimintaa koskevilla EU:n toimilla kannustetaan yksityissektoria osallistumaan sosiaalisten ja ympäristötavoitteiden saavuttamiseen ja edistämään siten tasapuolista ja kestävää kasvua ja sosiaalisten oikeuksien suojelua (kestävän kehityksen tavoite 8). EU:n politiikoilla edistetään globaalien toimitusketjujen kaikissa vaiheissa kestävämpien käytäntöjen omaksumista metsänhoidossa, parempia työ- ja ympäristöolosuhteita tekstiilialalla ja aluskierrätyksessä sekä laittoman kalastuksen ja konfliktialueiden mineraalien ja uhanalaisten lajien kaupan torjuntaa. Komissio tehostaa vastuullista yritystoimintaa koskevaa työskentelyään keskittyen konkreettisiin toimiin, joilla vastataan nykyisiin ja tuleviin sosiaalisiin, ympäristöön liittyviin ja hallinnollisiin haasteisiin ja hyödynnetään vuonna 2011 hyväksytyssä yritysten yhteiskuntavastuuta koskevassa EU:n strategiassa yksilöityjä tärkeimpiä periaatteita ja poliittisia lähestymistapoja.

Painopisteen 7 ”Luottamukseen ja perusoikeuksien kunnioittamiseen perustuva oikeusalue” yhteydessä toteutetaan jatkuvasti politiikkatoimia, jotka liittyvät oikeutta ja sukupuolten tasa-arvoa koskeviin kestävän kehityksen tavoitteisiin.

Tehokkaalla oikeuslaitoksella on ratkaisevan tärkeä rooli oikeusvaltion ja unionin perusarvojen suojaamisessa (kestävän kehityksen tavoite 16). Toimivat oikeusjärjestelmät ovat myös ennakkoedellytys investoinneille ja yritystoiminnalle suotuisan ympäristön luomiseksi. EU kannustaa jäsenvaltioita parantamaan kansallisten oikeusjärjestelmiensä tehokkuutta EU-ohjausjakson eli EU:n talouspolitiikan vuosittaisen koordinointijakson yhteydessä.

Sukupuolten välinen tasa-arvo (kestävän kehityksen tavoite 5) on ollut yksi Euroopan unionin perusarvoista vuodesta 1957 lähtien, jolloin samapalkkaisuuden periaate kirjattiin Rooman sopimukseen. Vielä tänäänkin tarvitaan aktiivista politiikkaa, jotta voidaan parantaa naisten lahjakkuuden hyödyntämistä sekä heidän osallistumistaan työmarkkinoille. Lisäksi on tarpeen parantaa naisten taloudellista riippumattomuutta, palkkoja ja eläkkeitä, lisätä tasa-arvoa johtoasemissa, torjua sukupuoleen perustuvaa väkivaltaa ja lisätä sukupuolten tasa-arvoa EU:n ulkoisissa toimissa. Viime vuosina on tapahtunut edistystä. Sukupuolten välillä on edelleen työllisyysero, mutta naisten työllisyys on parantunut ennennäkemättömiin lukemiin (vuoden 2016 toisella neljänneksellä se oli 65,3 prosenttia, kun vuonna 2008 vastaava luku oli 62,8 prosenttia). Naisten osuus EU:n suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten hallituksissa on noussut 8,5 prosentista vuonna 2003 23 prosenttiin vuonna 2016. Sukupuolten välisiin palkka- ja eläke-eroihin liittyvät haasteet ovat edelleen suuria, eivätkä erot osoita kaventumisen merkkejä. Vaikka naiset hyötyvät koulutuksesta, heidän tuntipalkkansa oli vuonna 2014 edelleen 16,7 prosenttia matalampi kuin miehillä ja heidän eläkkeensä keskimäärin 40 prosenttia matalampi kuin miehillä. Komissio on Strategisessa toimintaohjelmassaan sukupuolten tasa-arvon edistämiseksi 2016–2019 sitoutunut edistämään sukupuolten tasa-arvoa painopistealoilla, ja se esittää vuonna 2017 aloitteen, jolla edistetään miesten ja naisten työ- ja yksityiselämän tasapainon parantamista.

Pakolaiskriisin yhteydessä painopistettä 8 ”Kohti uudenlaista maahanmuuttopolitiikkaa” koskevalla työskentelyllä tuetaan edistymistä useissa kestävän kehityksen tavoitteissa.