EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 19.10.2011 
SEK(2011) 1234 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
Tiivistelmä vaikutusten arvioinnista 
Oheisasiakirja 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS 
Euroopan laajuisten energiainfrastruktuurien suuntaviivoista ja päätöksen N:o 
1364/2006/EY kumoamisesta 
{KOM(2011) 658 lopullinen} 
{SEK(2011) 1233 lopullinen}  
 
 11) Ongelman määrittely 
Komission tiedonannossa energiainfrastruktuuri en painopisteistä vuodelle 2020 ja sen 
jälkeen1 vahvistetaan tarve uudistaa Euroopan l aajuisia energiaverkkoja (TEN-E) koskeva 
politiikka ja rahoituskeh ys ja määritellään vuoteen 2020 menne ssä toteutettava t ensisijaiset 
käytävät ja alueet. Lisäksi siinä ehdotetaan  uutta menetelmää sellaisten yhteistä etua 
koskevien hankkeiden yksilöimiseksi, jotka ovat välttämättömiä näiden ensisijaisten 
käytävien ja alueiden toteuttamiseksi. Tie donantoon liittyneessä vaikutusten arvioinnissa 
korostetaan merkittävää muutosta investoint imäärissä ja investointien 
toteutusaikataulussa : vuoteen 2020 mennessä Euroopan kannalta merkittäviin 
sähköverkkoihin on investoitava 140 miljardia eu roa, kaasuverkkoihin noin 70 miljardia euroa 
ja lisäksi noin 2,5 miljardia euroa hiilidioksid in siirtoinfrastruktuuriin. Tiedonannossa tuotiin 
myös esiin lupien myöntämiseen liittyviä esteitä. 
Ongelman analysointia tarkennetaan tä ssä energiainfrastruktuureja koskevaan 
lainsäädäntöehdotukseen lii ttyvässä täydentävässä va ikutusten arvioinnissa. 
Lupamenettelyihin ja yleisön os allistumiseen liittyvät ongelmat 
Nämä ongelmat ovat keskeisiä sy itä, jotka hidastavat energi ainfrastruktuurihankkeiden ja 
etenkin sähköilmajohtojen toteuttamista.  Hallinnolliset menettelyt ovat monimutkaisia ja 
tehottomia  erityisesti menettelyjen organisoinnin ja eri osapuo lten toimivaltuuksien osalta. 
Menettelyt ovat hajanaisia eikä niille ole asetettu selkeitä määräaikoja. Myös 
etukäteissuunnittelu ja EU :n ympäristölainsäädännön2 täytäntöönpanon koordinointi on 
puutteellista. Hankkeen vaikutuspiiriin kuuluvan väestön vastustuksen  taustalla ovat 
usein epätietoisuus hankkeen tuomasta lisäarvosta, todelliset tai oletetut ympäristö- ja maisemavaikutukset, terveys- ja turvallisuushuolet  sekä yleisön ja sidosryhmien myöhäinen ja 
riittämätön huomioiminen. 
Sääntelykehykseen liittyvät ongelmat  
Nykyinen kehys ei täysin sove llu määriteltyjen Euroopan ensi sijaisten infrastruktuurien 
täytäntöönpanoon. Tariffit ja sään telylliset kannustimet vahvist etaan edelleen kansallisesti 
lyhyen aikavälin kustannuste hokkuuden pohjalta ottamatta hu omioon vastaavia vuoteen 2020 
ulottuvia pitkän aikavälin eu rooppalaisia investointihaaste ita. Rajat ylittäviä hankkeita 
koskevat keskeiset päätökset tehd ään ainoastaan kansallisten pr ioriteettien pohjalta. Tämä on 
ongelma erityisesti silloin, kun hyödyt ja kustannuks et eivät jakaudu tasaisesti jäsenvaltioiden 
kesken ja rajat ylittäviä investointeja koske vat hyväksynnät edellyttäv ät monimutkaisia tai 
pitkällisiä prosesseja. 
Rahoitukseen liittyvät ongelmat 
Koska investointimäärät kasvavat rajusti ja ensisijaiset energiainfrastruktuurit on toteutettava 
kiireellisesti vuoteen 2020 menn essä, verkonhaltija t kohtaavat merkittäviä haasteita 
rahoituksen saamisessa. Talouskriisi rajoitt aa yritysten mahdollisuuksia saada velkapääomaa 
edullisin ehdoin, kun maariskit kasv avat ja luottoluokitukset he ikkenevät. Nykyiset sääntely- 
tai omistusrakenteet heikentävät siirtove rkonhaltijoiden mahdollisuuksia houkutella uusia 
institutionaalisia sijoittajia. EU:n taso lla nykyinen TEN-E-ohjelma, joka rajoittuu 
toteutettavuustutkimuksille annettaviin av ustuksiin ja josta puuttuvat riittävät 
riskinhallintavälineet, ei ole sopiva väline helpottamaan velka- tai pääomarahoituksen 
saatavuutta ja synnyttämään  julkisia ja yksityisiä investointeja tulevaisuuden 
energiaverkkoihin. 
                                                
 
1  KOM(2010) 677. 
2  Direktiivit 2001/42/EY, 85/337/ETY, 92/43/ETY, 2009/147/EY ja 2000/60/EY.  
 
 2 
2) Toissijaisuuskysymysten ja EU:n lisäarvon arviointi 
EU:n toimivalta energia-asioissa on m ääritelty Euroopan unionin toiminnassa tehdyssä 
sopimuksessa ja erityisesti sen 194 artiklassa . Energiaverkoista määr ätään perussopimuksen 
170 ja 171 artiklassa. Lupien myöntämien os alta 171 artiklan 2 kohdassa määrätään, että 
”yhteydessä komission kanssa jäsenvaltiot sovi ttavat keskenään yhteen sellaisen kansallisella 
tasolla harjoittamansa politiikan, jolla voi olla merkittävä vaikutus 170 artiklassa 
tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseen. ” Lisäksi perussopimuksen 194 artiklan 2 kohdassa 
määrätään, että EU voi päättää toimenpiteistä, jotka ovat tarpeen energiaverkkojen yhteenliittämisen edistämiseksi. 
 
3) EU:n aloitteen tavoitteet 
Tämän aloitteen yleisenä tavoitteena on varm istaa energiainfrastruktuurien riittävä ja 
viiveetön kehittäminen kaikkialla EU:ssa ja  sen lähialueilla, jotta voidaan saavuttaa 
energiamarkkinoiden yhdentämiseen, toimitusvarm uuteen ja kestävään ke hitykseen liittyvät 
EU:n energiapoliittiset tavoitteet. Erityisesti  sen avulla pyritään toteuttamaan vuoteen 2020 
mennessä Euroopan laajuiset ensisijais et energiainfrast ruktuurikäytävät 
− sujuvoittamalla lupamenettelyjä, jotta niiden  kestoa voidaan merkittävästi lyhentää 
yhteistä etua koskevissa hankkeissa  ja jotta voidaan lisätä yleis ön osallistumista  tällaisten 
hankkeiden toteuttamiseen ja parantaa  hankkeiden yleistä hyväksyttävyyttä; 
− helpottamalla sähkö- ja kaasualan yhteistä etua koskevien hankkeid en sääntelyllistä 
kohtelua jakamalla kustannukset saavutettujen h yötyjen perusteella ja varmistamalla, että 
hyväksytyt tuotot va staavat riskejä; 
− vahvistamalla säännöt, joiden mukaisesti yhteistä etua koskevat hankkeet voivat saada 
markkinaehtoista ja suoraa EU:n rahoitustukea. 
Tämä aloite korvaa nykyiset TEN-E-suuntaviivat ja täydentää Verkkojen Eurooppa -välinettä 
koskevaa asetusehdotusta, joka kattaa kaikki infrastruktuurialat (energia, liikenne ja 
televiestintä) ja jossa vahvist etaan yhteiset säännöt unioni n tuen myöntämiselle sekä 
avustusten että uusien ra hoitusvälineiden muodossa. 
 
4) Toimintavaihtoehdot 
Havaitut ongelmat kattavilla kolmella to imintalohkolla on käsitelty seuraavia 
toimintavaihtoehtoja: 
 
Toimintalohko A: Lupien myöntäminen, si dosryhmien osallistuminen ja korvaukset  
Vaihtoehto A.0  Toiminnan jatkaminen nykyisellään  
Vaihtoehto A.1  Euroopan yhteiseen etuun perustuvan järjestelmän luominen  
Vaihtoehto A.2  Lupaprosessin organisointi ja keston rajoittaminen  
 Osa-alue A.2.1: Lupaprosessin organisointi  
 Alavaihtoehto 
A.2.1.a  Johtava viranomainen, jolla ei ole päätöksentekovaltaa kansallisella tasolla (”kevyt keskitetty palvelupiste”)
 
 A.2.1.b Johtava viranomainen, jolla on päätöksentekovalta (”täysi 
keskitetty palvelupiste”)  
 A.2.1.c Rajat ylittävä johtava viranomainen, joka on korkein päättävä 
 
 3eurooppalainen viranomainen, ja eurooppalainen lupamenettely  
 Osa-alue A.2.2: Lupaprosessin keston rajoittaminen  
 A.2.2.a Jäsenvaltioiden velvollisuus vahvistaa määräaika kullekin yhteistä 
etua koskevalle hankkeelle  
 A.2.2.b Sidosryhmien alueellisen yhteistyön yhteydessä vahvistettavat 
oikeudellisesti sitovat määräajat  
 A.2.2.c EU:n säädöksellä vahvistetut oikeudellisesti sitovat määräajat  
Vaihtoehto A.3  Euroopan yhteiseen etuun perustuvan jä rjestelmän luominen ja lupaprosessin 
organisointi ja keston rajoittaminen  
Toimintalohko B: Sääntely  
Vaihtoehto B.0  Toiminnan jatkaminen nykyisellään  
Vaihtoehto B.1  Kustannusten jakaminen  
 B.1.a EU:n siirtotariffi  
 B.1.b Kustannusten jakaminen etukäteen  
 B.1.c  Kustannusten jakaminen etukäteen ja mukauttaminen jälkikäteen  
Vaihtoehto B.2  Investointikannustimet  
 B.2.a Yhteistä etua koskevien hankkeiden riskeihin liittyvät kannustimet  
 B.2.b Seuraamukset ja täytäntöönpanotoimet yhteistä etua koskeville 
hankkeille  
Vaihtoehto B.3  Kustannusten jakaminen etukäteen ja yhteis tä etua koskevien hankkeiden riskeihin 
liittyvät kannustimet  
Toimintalohko C: Rahoitus  
Vaihtoehto C.0  Toiminnan jatkaminen nykyisellään  
Vaihtoehto C.1  Riskinjakovälineet  
Vaihtoehto C.2  Riskipääomavälineet  
Vaihtoehto C.3  Avustusten myöntäminen hankkeiden rakentamiseen  
Vaihtoehto C.4  Avustusten, riskinjakovälineiden ja riskipääomavälineiden yhdistelmä  
Alustavan analyysin perusteella hylättiin alavaihtoehdot A.2.1.a, A .2.1.c, A.2.2.a, A.2.2.b ja 
B.1.a, koska niihin sisältyviä toim enpiteitä pidettiin te hottomina tai niiden ei katsottu olevan 
oikeassa suhteessa niiden vaikutuksiin. 
 
5) Vaikutusten arviointi 
Jos toimintaa jatketaan nykyisellään , uudet infrastruktuurihankk eet, etenkin sähköhankkeet, 
viivästyisivät edelleen raho itukseen, sääntelyyn ja lupien myöntämiseen liittyvien ongelmien 
takia. Markkinatoimijat ja jäsenvaltiot eivä t ottaisi riittävästi huomioon eurooppalaisia 
painopisteitä. Komissio ar vioi, että nykyisessä ke hyksessä huomattava osa  vuoteen 2020 
saakka tarvittavista noin 200 miljardin euron investoinneista jää toteuttamatta  ajoissa, 
mikä vaarantaa EU:n kyvyn saavuttaa energia- ja ilmastopoliittiset tavoitteensa vuoteen 2020 
mennessä. Puutteelliset yhteenliitännät vähent ävät mahdollisuuksia järjestelmän optimointiin, 
lisäävät häiriöiden riskiä ja aiheuttavat kalliita lisäinvestointeja varavoimaan ja 
tasapainottavaan tuotantoon. Jos TEN-E-rahoitust a ja muuta EU:n raho itusta jatkettaisiin 
sellaisinaan, niillä ei juurikaan pystyttäisi vastaamaan investointihaasteeseen. 
 
5.1. Lupien myöntäminen  
VAIHTOEHTO A.1: Euroopan yhteiseen et uun perustuvan järjestelmän luominen  
 
 4Tällä vaihtoehdolla odotetaan olevan kesk itason myönteinen vaikutus, eli se edistää 
useampien hankkeiden valmistumista ajoiss a kuin tilanteessa, jossa tilanne jatkuu 
nykyisellään. Kansalaisiin kohdistuvana vaikutuksena olisi rajallinen mahdollisuus kyseenalaistaa hankkeen tarpeellisuus lupamene ttelyissä. Ympäristöv aikutusten ei odoteta 
juurikaan kasvavan uudessa järjestelmässä nykyiseen verrattuna, koska oletuksena on, että 
hankkeet valmistuvat nopeammin. Hankkeiden onni stuneen toteutuksen myötä vaikutuksen 
ilmastotavoitteisiin odotetaan olev an voimakkaan myönteinen. Sijo ittajien varmuus kasvaa ja 
vaikuttaa myönteisesti hankke iden kannattavuuteen. Hallin tokustannusten osalta tietyn 
hankemäärän käsittelyyn tarvittavien resurssi en arvioidaan pienenevän noin 3 prosenttia 
hankkeiden toteuttajien taholla ja 12 prosenttia viranomaisten taholla. 
VAIHTOEHTO A.2: Lupaprosessin organi sointia ja kestoa koskevat säännöt 
(alavaihtoehdot A.2.1.b ”täysi keskitetty palvelupiste” ja A.2.2.c ”neljän vuoden 
määräaika”)  
Tällä vaihtoehdolla odotetaan ol evan vahva myönteinen vaikutus , ja sen avulla suurin osa 
hankkeista voidaan toteuttaa ajoissa. Toteut ettujen hankkeiden määrä olisi suurempi kuin 
vaihtoehdossa A.1, mutta kaikki yht eistä etua koskevat hankkeet eivät saisi prioriteettiasemaa. 
Tämä vaihtoehto parantaisi merkittäväst i kansalaisten mahdollisuuksia osallistua 
päätöksentekoprosessiin, koska johtavan viranomaisten ja /tai hankkeiden to teuttajien olisi 
varmistettava heidän kuulemisensa varhai sessa vaiheessa. Sääntöjen noudattamisesta 
aiheutuvat kustannukset olisivat suuremma t kuin vaihtoehdossa A.1. Hallintokustannuksiin 
kohdistuvien myönteisten vaikutusten ar vioidaan olevan suuremmat tässä 
toimintavaihtoehdossa, sillä hallintokust annusten odotetaan vähenevän 26 prosenttia. 
VAIHTOEHTO A.3: Euroopan yhteiseen etuun perustuvan järjestelmän luominen ja 
lupaprosessin organisointia ja kestoa koskevat säännöt  
Tällä toimintavaihtoehdolla, jo ssa yhdistyvät vaihtoeh tojen A.1 ja A.2 va ikutukset, katsotaan 
olevan kaikkein myönteisin kokonaisvaikutus, sill ä se johtaisi lähes ka ikkien tarvittavien 
hankkeiden valmistumiseen vuoteen 2020 mennessä , kunhan sääntelyn ja rahoituksen alalla 
toteutetaan asianmukaiset toimenpiteet. Ym päristövaikutukset, sosiaaliset vaikutukset 
työllisyyteen ja taloudellise t vaikutukset bkt:hen arvioidaan muita vahvemmiksi tässä 
toimintavaihtoehdossa, koska kaikki hankk eet toteutuisivat. Hallintokustannuksissa 
saavutettaisiin 31 prosentin säästö. 
Tämän analyysin perusteella parhaana pidetty toimintavaihtoehto on A.3. 
 4.2. Sääntelytoimenpiteet
 
VAIHTOEHTO B.1: Kustannusten jakaminen  
Kustannusten jakaminen etukäteen  mahdollistaisi eräitä investointeja, joiden osalta toimiva  
kustannusten jakaminen ei olisi mahdollista nykytilanteessa, koska niiden jakautumisella markkinatoimijoiden ja loppukäyttäjien kesken olisi sosiaalisia vaikutuksia. Kansallisten 
sääntelyviranomaisten velv ollisuudella tehdä yhteistyötä muiden jäsenvaltioiden 
viranomaisten ja siirtoverkonhaltijoiden kans sa odotetaan olevan vähäisiä hallinnollisia 
vaikutuksia. 
Kustannusten jakamisesta etukäteen ja ma hdollisesta mukauttamisesta jälkikäteen  
aiheutuvat vaikutukset poikkeai sivat edellisistä ainoastaan l opullisten taloudellisten ja 
jakautumisvaikutusten osalta. Vaikka tässä alavaihtoehdossa kusta nnukset jakautuisivat 
tarkemmin, se aiheuttaisi si irtoverkonhaltijoille ja ulkopuolis ille sijoittaj ille tulojen 
 
 5pienenemisriskin. Toteutuksesta voisi aihe utua ylimääräisiä hallintokustannuksia, koska 
siirtoverkonhaltijoiden ja kans allisten sääntelyvira nomaisten olisi uudelleenarvioitava hyödyt 
ja neuvoteltava kustannusten jako uudelleen.  
Tämän perusteella parhaana pidetty alavaihtoehto on B.1.b. 
VAIHTOEHTO B.2: Investointikannustimet  
Kannustimilla yhteistä etua koskeville hankkeille, joihin liittyy tavallista suurempia riskejä , 
olisi myönteisiä taloudellisia vaikutuksia infrastr uktuurin toteuttami seen, koska niissä 
otettaisiin huomioon tiettyihin investointeihin liittyvät haasteet. Tällaisen verkkotariffien 
lisäosan rahoitusvaikutus olisi erittäin pieni,  koska tukikelpoisten investointien määrän 
odotetaan jäävän pieneksi, halli nnolliset vaikutukset ovat vähäis et ja siirtokustannusten osuus 
lopullisista energian hinnoista on pieni.  
Yhteistä etua koskeviin hankkeisiin liitt yvät seuraamukset ja täytäntöönpanotoimet , joilla 
siirtoverkonhaltijat pakotettaisiin toteuttamaan sovitut ensisijaiset hankkeet, voisivat parantaa 
sosiaalista hyvinvointia EU:n tasolla. Tällaiset toimenpite et edellyttäisivät uusien 
toimivaltuuksien antamista kansallisille säänte lyviranomaisille. Toimenpiteet voisivat myös 
herättää voimakasta vastustusta siirtoverkonhaltij oiden taholta, koska ta loudellinen vaikutus 
voisi olla negatiivinen johtuen joko siitä, että  hankkeen toteuttamatta jättämisestä määrättävät 
seuraamukset pienentävät tuloja, tai siksi, että hankkeen toteuttaminen aiheuttaa 
kattamattomia lisäriskejä. Tällaisella pakollisella  järjestelmällä näyttä isi siis olevan vain 
vähäinen lisäarvo kannustinpohjaise en järjestelmään verrattuna.  
Tämän perusteella parhaana pidetty alavaihtoehto on B.2.a. 
VAIHTOEHTO B.3: Kustannusten jakaminen et ukäteen ja yhteistä etua koskevien 
hankkeiden riskeihin liittyvät kannustimet  
Tämä on parhaana pidetty vaihtoehto , koska siinä yhdistyisivät molempien parhaiksi 
katsottujen alavaihtoehtojen m yönteiset vaikutukset ja se katta isi suurimman määrän yhteistä 
etua koskevia hankkeita. 
 
4.2. Rahoitus  
VAIHTOEHTO C.1: Riskinjakovälineet  
Riskinjakovälineen käyttöönotto helpottaisi pääoman saatavuutta ja mahdollisuutta käyttää 
uusia riskipääomavälineitä (esim. hankejoukko velkakirjat ja takuut) edullisimmin ehdoin, 
mikä parantaisi hankkeiden kaupallista kannattavuutta ja he lpottaisi myönteisen 
investointipäätöksen tekemistä. Tällainen tuki  aiheuttaisi vähemmän rasitusta julkiseen 
budjettiin kuin suorat avustukset, ja lisäksi sen kerrannaisvaikutus olisi suuri (jopa 25-
kertainen). Tämä vaihtoehto edellyttää yhteis työtä rahoituslaitosten kanssa, mikä alentaa 
komission hallinnollista taakkaa.  
VAIHTOEHTO C.2: Riskipääomavälineet  
Pääomaosakkuuksilla olisi erittäin myönteinen va ikutus taloudelliseen valmiuteen ja uusien 
sijoittajien houkuttelemiseen. Hankkeiden avus taminen varhaisessa vaiheessa nopeutettaisi 
niiden kypsymistä, varsinkin jos ne ovat monimutkaisia ja innovat iivisia ja niih in osallistuu 
monia sidosryhmiä. EU:n talousarviolla olisi su uri vipuvaikutus, ja kerr annaisvaikutus voisi 
olla 1–10-kertainen. Investointien ulkoistaminen rahoituslaitoksille ai heuttaisi merkittäviä 
resurssitarpeita näissä laitoksissa. 
 
 6VAIHTOEHTO C.3: Avustusten myön täminen hankkeiden rakentamiseen  
Avustuksilla olisi suuri myönteinen taloudellinen  ja sosiaalinen vaikutus ja ne tukisivat 
sellaisten yhteistä etua koskevien hankkeiden toteuttamista, joiden kehittämiseen pelkät 
markkinavoimat tai sääntely eivät riitä. Ne li eventäisivät myös verkkotariffeihin kohdistuvia 
vaikutuksia. Avustukset kohdennettai siin niihin yhteistä etua koskeviin hankkeisiin, jotka ovat 
erityisen tärkeitä vuodelle 2020 aset ettujen energia- ja ilmastopol iittisten tavoitteiden sekä  
sisämarkkinoita ja toimitusvarmuutta koskev ien unionin tavoitteide n saavuttamiseksi. 
Hallinnollinen vaikutus riippuu suoraan hankke iden määrästä ja niiden tukemiseen 
käytettävissä olevan EU:n  talousarvion suuruudesta. 
VAIHTOEHTO C.4: Avustusten, riskinja kovälineiden ja riskipääomavälineiden 
yhdistelmä  
Tässä vaihtoehdossa yhdistyvät vaihtoehdot C. 1, C.2 ja C.3, joten siinä yhdistyisivät myös 
yksittäisten vaihtoehtojen myöntei set vaikutukset. Markkinapohjai sten välineiden (C.1 ja C.2) 
ja suoran rahoitustuen (C.3) yhdistelmä joht aa myös synergioihin ja tehokkuushyötyihin, 
koska kunkin hankkeen erityisiin riskeihin vo itaisiin tarjota jousta vasti kustannustehokkain 
ratkaisu. 
Tämän perusteella parhaana pidetty vaihtoehto on C.4.  Se vastaa EU:n tulevaa 
talousarviota koskevia ehdotuksia, jotka Euroop an komissio esitti 29. heinäkuuta 2011, ja on 
täysin linjassa ehdotetun Verkkoj en Eurooppa -välineen kanssa. 
 
6) Vaihtoehtojen vertailu ja vaikutust en arvioinnin lopulliset päätelmät 
Analyysin perusteella vaikutusten arvioinnissa esitetään seuraavat parhaana pidetyt 
vaihtoehdot : 1) Euroopan yhteiseen etuun perustuvan jä rjestelmän luominen, täysi keskitetty 
palvelupiste ja neljän vuoden määräaika yhteistä etua koskeville hankkeille; 2) rajat ylittävä 
kustannusten jakaminen etukäteen ja yhteistä etua koskevien hankkei den riskisidonnaiset 
kannustimet; ja 3) avustusten, riskinjakovälin eiden ja riskipääomavälineiden yhdistelmä. 
Yksikään näistä vaihtoehdoista  ei yksin riitä tarvittavien  investointien toteuttamiseen , 
vaan se edellyttää parhaana pidettyihin vaih toehtoihin liittyvien poliittisten toimien 
koordinointia. 
Yleisesti ottaen ympäristöön, yksit täisiin kansalaisiin  ja tariffeihin k ohdistuvat kielteiset 
vaikutukset kumoutuvat suurelta osin Euroopan laajuisten verkkoj en toteuttamisesta saatavilla 
hyödyillä. Näin EU voi saavuttaa EU:n tasolla sovitut energia- ja ilmastotavoitteet, etenkin 
uusiutuvien energialähteiden osuude n kasvattamisen 20 prosenttiin ja 
kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisen 20 prosentilla vuoteen 2020 mennessä. Riittävä 
infrastruktuuri helpottaa myös sähkön ja kaasun sisämarkkinoiden täydellistä yhdentämistä ja 
luo uusia mahdollisuuksia järjestelmän optimoint iin ja tehostamiseen, lisää kilpailua ja 
parantaa loppukäyttäjien valinnanmahdollisuuksia ja  vaikuttaa siten alentavasti energian 
hintoihin. Toimenpidekokonaisuus parantaa myös energiansaannin varmuutta, koska 
toimituslähteet, reitit ja toim ittajat monipuolistuvat ja järj estelmän vakaus paranee. 
Toimenpiteet parantavat myös verkkojen turv allisuutta ja kykyä si etää ilmastonmuutosta.  
Kaikella tällä on merkittävä myönteinen kokonais vaikutus bkt:hen ja työllisyyteen, kuten 
vuoden 2010 vaikutusten arvioinnissa jo tode taan (0,42 prosentin kasvu ja 410 000 uutta 
työpaikkaa perusskenaarioon verrattuna vuosina 2011–2020).  
Seuraavassa taulukossa esitetään tiivistelmä ka ikkien vaihtoehtojen ja alavaihtoehtojen 
vaikutuksista. 
 
 7Vaihtoehdot  Taloudelliset ja 
sosiaaliset 
vaikutukset  Ympäristö-
vaikutukset  Muut vaikutukset  
A.1 + = Oikeudellinen toteutettavuus: -  
A.2 ++ + Oikeudellinen toteutettavuus: -  
A.3 +++ ++ Oikeudellinen toteutettavuus: -  
B.1 ++ + Hallinnollinen: -  
B.2 ++ + Tariffivaikutus: -  
B.3 +++ ++ Hallinnollinen ja tariffivaikutus: -  
C.1 +++ +  
C.2 ++ + Hallinnollinen: -  
C.3 +++ ++ Hallinnollinen: -  
C.4 +++ ++ Hallinnollinen: -  
Tariffi: +  
A.3 ja B.3 ja C.4  +++ +++ Oikeudellinen, hallinnollinen: -  
Tariffi: +  
Tiivistelmä vaikutuksista  (= sama kuin perustaso; + – +++ parannus perustasoon verrattuna; - – - - - heikennys 
perustasoon verrattuna)