Tanskan kuningaskunnan aloite neuvoston puitepäätöksen tekemiseksi rikoksen tuottaman hyödyn ja rikoksella saadun omaisuuden sekä rikoksentekovälineiden menetetyksi tuomitsemisesta

(2002/C 184/03)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan, 31 artiklan c kohdan ja 34 artiklan 2 kohdan b alakohdan,

ottaa huomioon Tanskan kuningaskunnan aloitteen,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Rajatylittävän järjestäytyneen rikollisuuden pääasiallinen vaikutin on taloudellinen hyöty. Näin ollen järjestäytyneen rikollisuuden tehokkaassa ehkäisemisessä ja torjumisessa on keskityttävä rikoksen tuottaman hyödyn jäljittämiseen, jäädyttämiseen, takavarikoimiseen ja menetetyksi tuomitsemiseen. Tätä vaikeuttavat kuitenkin muun muassa eroavaisuudet jäsenvaltioiden tämän alan lainsäädännössä.

(2) Wienissä joulukuussa 1998 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä Eurooppa-neuvosto kehottaa vahvistamaan kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaista EU:n toimintaa neuvoston ja komission toimintasuunnitelman mukaisesti, joka koskee parhaita tapoja panna täytäntöön Amsterdamin sopimuksen määräykset vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamisesta(1).

(3) Wienin toimintasuunnitelman 50 kohdan b alakohdassa todetaan, että viiden vuoden kuluessa Amsterdamin sopimuksen voimaantulosta kehitetään ja tarvittaessa lähennetään rikoksen tuottaman hyödyn takavarikoimista ja menetetyksi tuomitsemista koskevia kansallisia säännöksiä ottaen huomioon hyvässä uskossa toimineen ("bona fide") kolmannen osapuolen oikeudet.

(4) Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien 51 kohdassa todetaan, että rahanpesu on keskeisellä sijalla järjestäytyneessä rikollisuudessa, että se on kitkettävä kaikkialta, missä sitä esiintyy, ja että Eurooppa-neuvosto on vakaasti päättänyt pitää huolen siitä, että ryhdytään konkreettisiin toimiin rikoksen tuottaman hyödyn jäljittämiseksi, jäädyttämiseksi, takavarikoimiseksi ja menetetyksi tuomitsemiseksi. Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehottaa päätelmien 55 kohdassa lähentämään rahanpesun torjuntaa koskevia rikosoikeudellisia säännöksiä ja menettelyjä (esim. varojen jäljittäminen, jäädyttäminen ja menetetyksi tuomitseminen).

(5) Neuvoston 27 päivänä maaliskuuta 2000 hyväksymässä vuoden 2000 toimintasuunnitelmassa "Järjestäytyneen rikollisuuden ehkäiseminen ja valvonta: Euroopan unionin strategia uuden vuosituhannen alkaessa"(2) olevasta suosituksesta 19 seuraa, että olisi tutkittava sellaisen säädöksen tarpeellisuus, jossa jäsenvaltioiden parhaat käytänteet huomioon ottaen ja oikeudellisia perusperiaatteita asianmukaisesti noudattaen säädetään mahdollisuudesta todistustaakan keventämiseen tarpeen mukaan rikos-, siviili- tai verolainsäädännössä, sellaisen henkilön hallussa olevien varojen alkuperän suhteen, joka on tuomittu järjestäytyneeseen rikollisuuteen liittyvästä rikoksesta.

(6) Kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen, 12 päivänä joulukuuta 2000 tehdyn YK:n yleissopimuksen 12 artiklasta, joka koskee menetetyksi tuomitsemista ja takavarikkoa, seuraa, että sopimusvaltiot voivat harkita mahdollisuutta vaatia, että rikoksentekijä osoittaa rikoksen tuottamaksi hyödyksi väitetyn tai muun menetetyksi tuomittavan omaisuuden laillisen alkuperän, siinä määrin kuin tällainen vaatimus on niiden kansallisen lainsäädännön periaatteiden mukainen ja soveltuu oikeudenkäyntien luonteeseen.

(7) Kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet 8 päivänä marraskuuta 1990 tehdyn Euroopan neuvoston yleissopimuksen rikoksen tuottaman hyödyn rahanpesusta, etsinnästä, takavarikosta ja menetetyksi tuomitsemisesta. Eräät jäsenvaltiot ovat antaneet menetetyksi tuomitsemista koskevaan yleissopimuksen 2 artiklaan liittyviä lausumia, joiden mukaan ne ovat velvollisia tuomitsemaan menetetyksi vain tiettyjen tarkemmin määriteltyjen rikosten tuottaman hyödyn.

(8) Neuvoston 26 päivänä kesäkuuta 2001 tehdyssä puitepäätöksessä 2001/500/YOS(3) on säännöksiä rahanpesusta, rikoksentekovälineiden ja rikoksen tuottaman hyödyn tunnistamisesta, jäljittämisestä, jäädyttämisestä tai takavarikoimisesta ja menetetyksi tuomitsemisesta. Puitepäätöksen mukaan jäsenvaltiot ovat lisäksi velvollisia olemaan tekemättä tai pitämättä voimassa varaumia Euroopan neuvoston yleissopimuksen menetetyksi tuomitsemista koskevien määräysten osalta siltä osin kuin rikoksesta voi enimmillään seurata yli yhden vuoden pituinen vankeusrangaistus tai vapaudenrajoituksen käsittävä turvaamistoimenpide.

(9) Tämän alan voimassa olevilla säädöksillä ei ole voitu riittävästi varmistaa tehokasta rajat ylittävää yhteistyötä menetetyksi tuomitsemisen osalta, sillä eräät jäsenvaltiot eivät vielä voi tuomita menetetyksi kaikkien niiden rikosten tuottamaa hyötyä, joista voi seurata yli yhden vuoden pituinen vankeusrangaistus.

(10) Tämän puitepäätöksen tarkoituksena on varmistaa, että kaikissa jäsenvaltioissa on tehokkaat säännöt siitä, milloin rikoksen tuottama hyöty voidaan tuomita menetetyksi, myös siltä osin kuin on kysymys todistustaakasta sellaisen henkilön hallussa olevien varojen alkuperän suhteen, joka on tuomittu järjestäytyneeseen rikollisuuteen liittyvästä rikoksesta. Tämä puitepäätös on yhdenmukainen rikoksen tuottaman hyödyn menetetyksi tuomitsemista sekä varojen jakamista koskevien päätösten vastavuoroista tunnustamista Euroopan unionissa koskevan puitepäätöksen kanssa,

ON TEHNYT TÄMÄN PUITEPÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Määritelmät

Tässä puitepäätöksessä tarkoitetaan:

- "rikoksen tuottamalla hyödyllä" rikoksista koituvaa taloudellista etuutta. Se voi olla mitä tahansa omaisuutta,

- "omaisuudella" kaikenlaista aineellista tai aineetonta, irtainta tai kiinteää omaisuutta sekä oikeudellisia asiakirjoja ja välineitä, joilla todistetaan omistus- tai muu oikeus tällaiseen omaisuuteen,

- "rikoksentekovälineillä" omaisuutta, jota osaksi tai kokonaan käytetään tai aiotaan käyttää millä tavalla tahansa rikoksen tai rikosten tekemiseen,

- "menetetyksi tuomitsemisella" tuomioistuimen oikeudenkäynnissä rikoksen tai rikosten perusteella määräämää rangaistusta tai toimenpidettä, jolla omaisuus määrätään lopullisesti menetetyksi.

2 artikla

Menetetyksi tuomitseminen

Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet voidakseen tuomita osaksi tai kokonaan menetetyksi rikoksentekovälineet ja sellaisen rikoksen tuottaman hyödyn, josta voi seurata yli yhden vuoden pituinen vankeusrangaistus, tai kyseisen hyödyn arvoa vastaavan määrän omaisuutta.

3 artikla

Menetetyksi tuomitsemisen laajennettu käyttö

1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että rikokseen syyllistyneeksi todetun henkilön omaisuus voidaan osaksi tai kokonaan tuomita menetetyksi, mukaan lukien omaisuus, joka ei ole peräisin siitä rikoksesta, johon asianomaisen henkilön on todettu syyllistyneen, kun

a) rikos on luonteeltaan sellainen, joka voi tuottaa huomattavaa hyötyä, ja

b) rikoksesta tuomittavissa oleva enimmäisrangaistus on vähintään kuusi vuotta vankeutta.

2. Jäsenvaltioiden on toteutettava lisäksi tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 1 kohdassa mainittujen edellytysten vallitessa asianomaisen henkilön avio- tai avopuolison hankkima omaisuus voidaan tuomita menetetyksi osaksi tai kokonaan. Jäsenvaltiot voivat olla soveltamatta tätä säännöstä tapauksiin, joissa kyseinen omaisuus on hankittu yli kolme vuotta ennen sen rikoksen tekemistä, jonka perusteella 1 kohdan mukainen menetetyksi tuomitseminen määrätään, sekä tapauksiin, joissa avio- tai avoliittoa ei ollut vielä omaisuutta hankittaessa.

3. Jäsenvaltioiden on toteutettava lisäksi tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 1 kohdassa mainittujen edellytysten vallitessa voidaan osaksi tai kokonaan menetetyksi tuomita sellaiselle oikeushenkilölle siirretty omaisuus, johon asianomaisella henkilöllä yksin tai yhdessä lähiomaistensa kanssa on määräysvalta. Tätä sovelletaan myös, jos asianomainen henkilö saa huomattavan osan oikeushenkilön tuloista. Jäsenvaltiot voivat olla soveltamatta tätä säännöstä tapauksiin, joissa kyseinen omaisuus on siirretty oikeushenkilölle yli kolme vuotta ennen sen rikoksen tekemistä, jonka perusteella 1 kohdan mukainen menetetyksi tuomitseminen määrätään.

4. Omaisuutta ei voi tuomita 1-3 kohdan mukaisesti menetetyksi, jos asianomainen henkilö osoittaa todennäköiseksi, että omaisuus on hankittu laillisella tavalla tai laillisesti hankituilla varoilla. Jäsenvaltioiden on tässä yhteydessä varmistettava, että asianomaisella henkilöllä on oikeudenkäynnin aikana mahdollisuus esittää omaisuuden hankkimista koskevia selvityksiä.

5. Jäsenvaltioiden on myös toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetun omaisuuden asemesta menetetyksi voidaan tuomita omaisuuden tai sen osan arvoa vastaava rahamäärä.

4 artikla

Täytäntöönpano

1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän puitepäätöksen noudattamisen edellyttämät toimenpiteet [...](4) mennessä.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava edellä mainittuun päivämäärään mennessä Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristölle ja Euroopan yhteisöjen komissiolle kirjallisina säännökset, jotka ne ovat antaneet tässä puitepäätöksessä niille asetettujen velvoitteiden saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä. Neuvosto arvioi [...](5) mennessä näihin tietoihin perustuvan kertomuksen ja komission kirjallisen kertomuksen perusteella, ovatko jäsenvaltiot toteuttaneet tarvittavat toimenpiteet tämän puitepäätöksen noudattamiseksi.

5 artikla

Voimaantulo

Tämä puitepäätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan virallisessa lehdessä.

Tehty ...

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

...

(1) EYVL C 19, 23.1.1999, s. 1.

(2) EYVL C 124, 3.5.2000, s. 1.

(3) EYVL L 182, 5.7.2001, s. 1.

(4) Kaksi vuotta tämän puitepäätöksen tekemisestä.

(5) Kolme kuukautta tämän puitepäätöksen saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä asetetun määräajan päättymisestä.