4. vaatii, että Aung San Suu Kyi, Hkun Htun Oo, kenraali Hso Hten, muut poliittiset johtajat sekä kaikki
poliittiset vangit, jotka Myanmarin rauhan ja kehityksen neuvosto (SPDC) on pidättänyt, vapautetaan välit-tömästi ja heille sallitaan täydellinen liikkumis- ja mielipiteenvapaus;
5. vaatii SPDC:tä aloittamaan välittömästi mielekkään vuoropuhelun NLD:n sekä etnisten ryhmien kanssa
demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioituksen palauttamiseksi maan etnisten vähemmistöjen oikeudet jakansalaisoikeudet mukaan lukien;
6. vaatii, että EU:n yhteistä Myanmarin-politiikkaa vahvistetaan viipymättä seuraavin toimin:
a) ilmoitetaan virallisesti, että EU ei hyväksy mitään asevoimien kansalliskokouksen tulosta, ellei Kildaressa
huhtikuussa 2004 pidetyn kuudennen ASEM-ulkoministerikokouksen määrittämiä ehtoja hyväksytä,asianmukaista demokratiaprosessia taata ja elleivät NLD ja muut edustukselliset demokratiaa kannattava
puolueet voi toimia vapaasti ja osallistua;
b) pyritään toteuttamaan Burmaan/Myanmariin kohdistettavista rajoittavista lisätoimenpiteistä ja asetuksen
(EY) N:o 798/2004 muuttamisesta 25 päivänä lokakuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY)N:o 1853/2004 (
1) mukainen yleinen kielto, jonka mukaan Euroopan unioniin rekisteröityneet yritykset
eivät saa tehdä uusia investointeja mihinkään Myanmarin valtion omistamiin yrityksiin tai myöntääniille lainoja;
7. kehottaa nimittämään EU:n korkean tason edustajan, joka pyrkii Aung San Suu Kyin, Hkun Htun Oon
ja muiden poliittisten johtajien vapauttamiseen ja EU:n kattavan Myanmarin-strategian kehittämiseen niin,että Myanmarin kansalle voitaisiin antaa humanitaarista apua maan sisällä sekä rajat ylittävien strategioidenavulla ja että saataisiin aikaan siirtyminen demokratiaan sekä ihmisoikeuksien kunnioittaminen;
8. pahoittelee syvästi, että Myanmarin hallitus ei ole vielä ryhtynyt kaikkiin asianmukaisiin toimiin, jotta
Myanmarin unionin hallituksen ja ILO:n yhteinen toimintasuunnitelma pakkotyövoiman käytön lopettami-seksi Myanmarissa tulisi voimaan;
9. kehottaa EU:ta tukemaan edellä mainittua kertomusta ”Uhka rauhalle –kehotus YK:n turvallisuus-
neuvoston toimiin Myanmarissa ”sekä siinä esitettyä päätöslauselmaa;
10. kehottaa kaikkia Euroopan unioniin kuuluvia ILO:n jäseniä arvioimaan vakavasti uudelleen suhteitaan
Myanmariin ILO:n perustamissopimuksen 33 artikla huomioon ottaen, kuten ILO on vaatinut;
11. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, ASEANin ja
ASEMin jäsenvaltioiden hallituksille, ASEANin parlamenttien väliselle Myanmar-kokoukselle, Aung San SuuKyille, NLD:lle, SPDC:lle, YK:n pääsihteerille, YK:n ihmisoikeusvaltuutetulle sekä Myanmarin ihmisoikeuksiaseuraavalle YK:n erityisedustajalle.
(1) EUVL L 323, 26.10.2004, s. 11.
P6_TA(2005)0445
Afrikan kehitysstrategia
Euroopan parlamentin päätöslauselma Afrikan kehitysstrategiasta (2005/2142(INI))
Euroopan parlamentti , joka
— ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien 8. syyskuuta 2000 antaman vuosituhatjulistuksen, jossa
asetetaan vuosituhannen kehitystavoitteet kansainvälisen yhteisön yhteisesti sopimaksi köyhyyden pois-tamisen perusteeksi,18.11.2006 FI C 280 E/475 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai 17. marraskuuta 2005
— ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien kehitysohjelmassa laaditut peräkkäiset inhimillisen kehi-
tyksen raportit,
— ottaa huomioon professori Jeffrey Sachsin johtaman Yhdistyneiden Kansakuntien vuosituhatkampanjan
työryhmän vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista koskevan raportin ”Investing in
Development: a practical plan to achieve the Millennium Development Goals ”,
— ottaa huomioon Afrikka-komission maaliskuussa 2005 julkaiseman raportin ”Our Common Interest ”,
— ottaa huomioon Afrikan unionin komission strategisen suunnitelman vuosille 2004 –2007, joka hyväk-
syttiin Afrikan valtioiden ja hallitusten päämiesten kolmannessa huippukokouksessa Addis Abebassa,Etiopiassa 7. heinäkuuta 2004,
— ottaa huomioon Afrikan valtionpäämiesten lokakuussa 2001 laatiman asiakirjan ”Afrikan kehitystä edis-
tävä uusi kumppanuus ”(NEPAD), joka julistettiin Afrikan unionin ohjelmaksi kyseisen järjestön ensim-
mäisessä huippukokouksessa,
— ottaa huomioon Kansainvälisen väestö- ja kehityskonferenssin (ICPD) toimintasuunnitelman,
— ottaa huomioon HI-viruksen/aidsin, malarian ja tuberkuloosin torjumiseen tähtäävän ulkoisena toimena
toteutettavan eurooppalaisen toimintaohjelman (2007 –2011) (KOM(2005)0179),
— ottaa huomioon HIV/aidsin, malarian ja tuberkuloosin torjumiseen tähtäävää ulkoista toimea koskevan
yhdenmukaisen toimintakehyksen,
— ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien alaisen Afrikan talouskomission Afrikkaa koskevan vuo-
den 2004 talousraportin ”Unlocking Africa's Trade Potential ”,
— ottaa huomioon kahdeksan suurimman teollisuusmaan (G8) Kananaskisissa 27. kesäkuuta 2002 julkai-
seman Afrikkaa koskevan toimintasuunnitelman,
— ottaa huomioon G8-maiden johtajien henkilökohtaisten Afrikka-edustajien laatiman, Afrikkaa koskevan
toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa koskevan kehitysraportin, jonka G8-maat julkaisivat Lontoossa
1. heinäkuuta 2005,
— ottaa huomioon G8-maiden Gleneaglesissa 8. heinäkuuta 2005 julkaiseman Gleneaglesin tiedonannon,
— ottaa huomioon vuosituhannen kehitystavoitteita vuosina 2000 –2004 koskevan 29. lokakuuta 2004
julkaistun Euroopan komission kertomuksen (SEC(2004)1379),
— ottaa huomioon neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle
12. huhtikuuta 2005 annetun komission tiedonannon ”Vuosituhattavoitteiden saavuttamisen nopeutta-
minen –Euroopan unionin panos ”(KOM(2005)0132),
— ottaa huomioon neuvoston ja komission 10. marraskuuta 2000 antaman (parhaillaan tarkistettavana
olevan) julkilausuman Euroopan yhteisöjen kehitysyhteistyöpolitiikasta,
— ottaa huomioon neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä aluei-
den komitealle 13. heinäkuuta 2005 annetun komission tiedonannon ”Ehdotus: Neuvoston, Euroopan
parlamentin ja komission yhteinen julistus Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikasta –’Eurooppa-
lainen konsensus ’”(KOM(2005)0311),
— ottaa huomioon yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston 22. ja 23. marraskuuta 2004 ja
23. ja 24. toukokuuta 2005 tekemät päätelmät sekä Eurooppa-neuvoston 16. ja 17. kesäkuuta 2005tekemät päätelmät,
— ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssin Afrikan taloudellista kehi-
tystä koskevat peräkkäiset kertomukset,
— ottaa huomioon Kairossa 3. ja 4. huhtikuuta 2000 Afrikan yhtenäisyysjärjestön ja Euroopan unionin
suojeluksessa pidetyssä Afrikan ja Euroopan huippukokouksessa laaditun toimintasuunnitelman,C 280 E/476 FI 18.11.2006 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai 17. marraskuuta 2005
— ottaa huomioon Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen 20. kesäkuuta 2005 antaman julistuksen ”Working
Together to Promote Peace, Stability, Prosperity, and Good Governance in Africa ”(yhteistyö rauhan,
vakauden, hyvinvoinnin ja hyvän hallintotavan edistämiseksi Afrikassa),
— ottaa huomioon Yhdistyneen kuningaskunnan kansainvälisen kehityksen ministeriön tammikuussa
2005 julkaiseman, tarvetta vahvistaa epävakaiden valtioiden tukemista koskevan asiakirjan ”Why we
need to work more effectively in fragile states ”,
— ottaa huomioon Afrikan köyhyysloukusta vapauttamista koskevan tutkimuksen ”Ending Africa's Poverty
Trap”(1),
— ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 177 –181 artiklan,
— ottaa huomioon yhteistyötä aseellisissa selkkauksissa osallisina olevien AKT-maiden kanssa koskevasta
komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille 26. lokakuuta 2000 antamansa päätös-lauselman (
2), kehitysavun rahoituksesta 25. huhtikuuta 2002 antamansa päätöslauselman (3), kaupan-
käynnistä ja kehityksestä köyhyyden poistamisen ja elintarviketurvallisuuden kannalta 3. syyskuuta 2002
antamansa päätöslauselman (4), kehitysmaiden toimintaedellytysten parantamisesta 15. toukokuuta 2003
antamansa päätöslauselman (5), koulutusta ja köyhyyden vähentämistä kehitysmaissa koskevasta komis-
sion tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille 15. toukokuuta 2003 antamansa päätös-lauselman (
6), kolmansille maille myönnetyn makrotaloudellisen rahoitusavun toteutuksesta
3. kesäkuuta 2003 antamansa päätöslauselman (7), Afrikan kehitystä edistävästä uudesta kumppanuu-
desta (NEPAD) 14. tammikuuta 2004 antamansa päätöslauselman (8), kehityspolitiikan hallinnoinnista
EU:ssa 31. maaliskuuta 2004 antamansa päätöslauselman (9), velkahuojennuksesta kehitysmaille
13. tammikuuta 2005 antamansa päätöslauselman (10), toimista nälkää ja köyhyyttä vastaan
24. helmikuuta 2005 antamansa päätöslauselman (11), komission lainsäädäntö- ja työohjelmasta vuo-
deksi 2005 24. helmikuuta 2005 antamansa päätöslauselman (12), vuosittaisesta ihmisoikeusraportista
2004 sekä Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikasta 28. huhtikuuta 2005 antamansa päätös-lauselman (
13) sekä köyhyydestä 6. heinäkuuta 2005 antamansa päätöslauselman (14),
— ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,
— ottaa huomioon kehitysyhteistyövaliokunnan mietinnön sekä kansainvälisen kaupan valiokunnan ja
ulkoasiainvaliokunnan lausunnot (A6-0318/2005),
A. ottaa huomioon, että Euroopan unioni on sitoutunut nostamaan julkisen kehitysavun tason 0,7 pro-
senttiin BKT:sta vuoteen 2015 mennessä (0,56 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä) sekä osoittamaan
kyseisestä lisäyksestä vähintään 50 prosenttia Saharan eteläpuoliseen Afrikkaan; ottaa huomioon, että
avun lisäyksen on oltava samassa suhteessa avun laadun, tehokkuuden, avoimuuden ja näkyvyydenparantamisen kanssa,
B. ottaa huomioon, että EU on Afrikan merkittävin avustaja, mutta toteaa sen tarvitsevan yhtenäisen
lähestymistavan edellyttämää johtajuutta ja näkemystä,
C. ottaa huomioon, että Afrikan hallitusten tulisi kestävän kehityksen edistämiseksi kantaa ensisijainen
vastuu hyvästä hallintotavasta, lahjonnan torjumisesta sekä panostamisesta köyhyyden vähentämiseenmaissaan; katsoo, että Afrikan itsehallinnan periaate on siksi erityisen tärkeä EU:n ja Afrikan välisillesuhteille mutta että sitä on sovellettava hyvin kehittyvissä valtioissa eri tavalla kuin epävakaissavaltioissa,
D. ottaa huomioon, että Afrikan unionin valtioiden ja hallitusten päämiesten kolmannessa huippukokouk-
sessa hyväksyttiin strateginen suunnitelma, jossa määritellään vuosina 2004 –2007 toteutettavat 23 ensi-
sijaista ohjelmaa kattavan etenemissuunnitelman muodossa talouskasvun ja kehityksen saavuttamiseksiAfrikan mantereella, ja johon sisältyvät myös kansalaisyhteiskunnan ja maanosan siteet kansainväliseenyhteisöön köyhyyden, sairauksien, työttömyyden ja lukutaidottomuuden torjunnassa Afrikassa,
(1) Sachs, J. et al.: ”Ending Africa's Poverty Trap ”, Brookings Papers on Economic Activity, 2004 (1), s. 117 –240.
(2) EYVL C 197, 12.7.2001, s. 390.
(3) EUVL C 131 E, 5.6.2003, s. 164.
(4) EUVL C 272 E, 13.11.2003, s. 277.
(5) EUVL C 67 E, 17.3.2004, s. 255.
(6) EUVL C 67 E, 17.3.2004, s. 285.
(7) EUVL C 68 E, 18.3.2004, s. 86.
(8) EUVL C 92 E, 16.4.2004, s. 315.
(9) EUVL C 103 E, 29.4.2004, s. 550.
(10) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2005)0008.
(11) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2005)0052.
(12) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2005)0053.
(13) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2005)0150.
(14) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2005)0289.18.11.2006 FI C 280 E/477 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai 17. marraskuuta 2005
E. ottaa huomioon, että komissio on käynnistänyt neuvottelut ehdottamastaan Afrikan kehitysstrategiasta
afrikkalaisten järjestöjen kanssa, mutta pahoittelee sitä, että kyseisiin keskusteluihin ei ole otettu mukaanAKT-maita tai Afrikan kansalaisyhteiskuntaa;
F. ottaa huomioon, että maaliskuussa 2005 perustettiin Afrikan unionin talous-, sosiaali- ja kulttuuri-
neuvosto (ECOSOCC), jonka yleiskokous edustaa 150:tä afrikkalaista kansallisen ja alueellisen tasonkansalaisyhteiskunnan järjestöä ja jossa on edustettuna myös afrikkalainen diaspora,
G. katsoo, että köyhyyden vähentämisen on vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisen kautta oltava
EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan ja siten myös EU:n Afrikan kehitysstrategian kulmakivi myös rauhan,turvallisuuden ja taloudellisen vaikutusvallan lisäämisen alalla,
H. ottaa huomioon, että Afrikan köyhyyden vähentämisstrategioissa tulee puuttua köyhyyden moninaisiin
ja monimutkaisiin syihin, joista osa liittyy Afrikan sisäiseen tilanteeseen ja osa tapaan, jolla kansain-välinen avustajayhteisö toimii; katsoo siksi, että uudessa Afrikan kehitysstrategiassa tulisi puuttua köy-
hyyden syihin painottamalla kansallisia ponnisteluja köyhyyden poistamiseksi osana järjestäytynyttä ja
koordinoitua kansainvälistä lähestymistapaa,
I. ottaa huomioon, että sukupuolisesta syrjinnästä aiheutuvat kustannukset ovat suurimmat köyhemmissä
maissa, koska naiset toimivat kehityksen kantavana voimana hoitamalla ja tukemalla perheitään ja toi-mimalla keskeisessä asemassa maaseudulla ja elintarviketuotannossa, mutta ovat usein vailla mahdolli-suuksia saada koulutusta ja perusterveydenhuoltoa, erityisesti lisääntymisterveydenhuoltoa, osallistuataloudelliseen toimintaan ja nauttia omistusoikeudesta,
J. katsoo, että EU:n kehitysavun tehokkuus riippuu suuresti eri politiikan alojen, alueiden ja maiden,
jäsenvaltioiden keskinäisen sekä komission ja jäsenvaltioiden välisestä koordinoinnista ja johtajuudestasamoin kuin EU:n politiikan alojen ja kehitysyhteistyöpolitiikan välisestä entistä suuremmasta yhden-mukaisuudesta,
K. ottaa huomioon, että Cotonoussa 2000 allekirjoitettu AKT-maiden ja EU:n välinen vuoden 2000
kumppanuussopimus (Cotonoun sopimus) merkitsee jatkuvaa ja pitkäaikaista yhteistyötä, ja että se sisäl-tää laajan valikoiman köyhyyden vähentämiseen tarkoitettuja periaatteita, toimintatapoja ja välineitä,
L. katsoo, että Afrikan kehitysstrategialla tulisi pyrkiä koko maanosan taloudelliseen kehittämiseen, mutta
toteaa, että suurin osa Afrikan valtioista on epävakaita ja kärsii rakenteellisesta epävakaudesta, eivätkäsijoittajat siksi kiinnostu niistä eikä niihin kehity yksityistä sektoria; katsoo, että Afrikan kehitysstrategi-assa tulisikin ottaa erityisesti huomioon epävakaiden valtioiden tarpeet, jotta ne eivät vajoaisi takaisin
köyhyyteen ja väkivaltaan, mikä vaikuttaisi horjuttavasti naapurivaltioiden tilanteeseen,
M. ottaa huomioon, että useilla Afrikan mailla on vaikeuksia käyttää kaikkea kehitysapua esimerkiksi kou-
lutuksen, terveydenhuollon, julkisen hallinnoinnin ja hallinnon alalla; katsoo, että siksi on olemassatarve hyvälle ja tehokkaalle hallintotavalle, lahjonnan poistamiselle ja inhimillisten voimavarojen tehok-kaalle kouluttamiselle,
N. ottaa huomioon, että suurin osa Afrikan maista käyttää enemmän rahaa velkojen korkojen maksuun
kuin sosiaalisiin peruspalveluihin; ottaa huomioon, että pelkät velkahuojennukset eivät käy yleislääk-keeksi eivätkä sinänsä luo lisää varoja, vähennä köyhyyttä tai edistä kehitystä,
O. ottaa huomioon, että Afrikan kulttuurit ovat erittäin moninaisia ja että kehitystä ei voida saavuttaa
tuntematta hyvin näitä kulttuureja sekä myös uskonnollisten ja etnisten yhteisöjen roolia,
P. ottaa huomioon, että useimmissa Afrikan maissa valtion viranomaisten ja kansalaisyhteiskunnan välinen
vuoropuhelu on edelleen vaikeaa, mikä haittaa demokratisoitumisprosessia,C 280 E/478 FI 18.11.2006 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai 17. marraskuuta 2005
Q. katsoo, että uskottavuuden, vastuullisuuden ja avoimuuden vuoksi Afrikan kehitysstrategiaan on liitet-
tävä myös täytäntöönpanoa koskeva yksityiskohtainen toimintasuunnitelma ja selkeä aikataulu, yksityis-kohtaiset tiedot käyttöön otettavista välineistä ja taloudellisista resursseista (jäsenvaltioiden rahoitus-sitoumukset mukaan luettuina), selvitys eri tason toimista (paikalliset, kansalliset, alueelliset ja kokoAfrikkaa koskevat toimet) ja niiden tehtävästä sekä selvitys todellisesta yhteisestä seurantajärjestelmästä(johon ovat osallisina Euroopan parlamentti ja Afrikan unioni) edistymisen arvioimiseksi,
Periaatteet ja toimielimet
1. korostaa, että EU:n on kehitettävä kaksitahoinen lähestymistapa, jossa erotetaan yhtäältä yhteistyö-
kumppanuudet poliittisen, sosiaalisen ja taloudellisen vakauden edistämiseksi hyvin kehittyvissä valtioissa jatoisaalta yhteistyökumppanuudet rakenteellisen vakauden saavuttamiseksi epävakaissa valtioissa;
2. korostaa, että EU:n olisi suhtauduttava hyvin kehittyviin valtioihin tasavertaisina kumppaneina täyteen
itsehallintaan perustuvassa suhteessa, jotta nämä voisivat maksimoida ponnistelunsa vuosituhannen kehitys-tavoitteiden saavuttamiseksi (esimerkiksi talousarviosta maksettavan ja alakohtaisen avun avulla), ja että epä-
vakaita valtioita tulisi lähestyä itsehallinnan tasoon perustuvassa suhteessa käyttämällä sellaisia politiikan
välineitä, jotka soveltuvat vallitseviin olosuhteisiin; panee merkille, että erityisesti epävakaille valtioille talous-arviosta annettavaa apua pitää tarkastella huolellisesti tapauskohtaisesti, jotta sitä ei käytettäisi sotilaallisiintarkoituksiin, mikä pitkittää konflikteja; katsoo, että aina kun mahdollista, komission ja jäsenvaltioiden olisipyrittävä siirtymään hankekohtaisesta tuesta koko alan laajuiseen lähestymistapaan ja siitä edelleen suoraanbudjettitukeen;
3. katsoo, että avustajayhteisön ponnistelujen tulisi täydentää uusien toimielinten, Afrikan unionin ja
alueellisten elinten luomisen myötä syntyneen Afrikan uuden itseluottamuksen alkuvaihetta ja vaikutusta;vahvistaa, että poliittinen tahto, niin apua myöntävissä maissa kuin Afrikan maissakin, on avainasemassa
vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi;
4. panee tässä yhteydessä tyytyväisenä merkille Afrikan unionin komission strategisen suunnitelman vuo-
sille 2004 –2007, ja kehottaa Euroopan komissiota suuntaamaan omassa strategiassaan ehdotetut toimet
Afrikan unionin toimielinten taloudelliseen, logistiseen, tekniseen ja inhimillisten voimavarojen tukemiseensekä näiden toimielinten (kuten NEPAD:n) laatimien aloitteiden ja ensisijaisten painopistealueiden tukemiseensen sijaan, että ehdotettaisiin uusia avustajalähtöisiä aloitteita ja rinnakkaisia rakenteita;
5. korostaa, että EU:n yhtenäisen Afrikan kehitysstrategian tulee käsitellä myös kehitysyhteistyöpolitiikan
ja muiden politiikan alojen välistä yhdenmukaisuuden puutetta sekä pohtia, kuinka muilla politiikan aloillavoitaisiin edistää (sekä toimintaperiaatteiden asettamisen että rahoituksen osalta) köyhyyden poistamiseentarkoitetun koko maanosan strategisen kehityssuunnitelman täytäntöönpanoa;
6. panee tyytyväisenä merkille EU:n jäsenvaltioiden sitoutumisen tavoitteeseen nostaa julkisen kehitysavun
taso 0,7 prosenttiin BKT:sta, ja rohkaisee komissiota ja neuvostoa seuraamaan ponnisteluja tämän tavoitteen
saavuttamiseksi; kehottaa lisäksi tutkimaan edelleen innovatiivisia rahoituslähteitä, joista voitaisiin saadakipeästi tarvittuja lisävaroja yli 0,7 prosentin tavoitteen;
7. korostaa, että yhdenmukaisuuden puutteeseen vastaamisessa olisi käsiteltävä vientitukea, sidottua apua,
velkataakkaa, vientiluottoja sekä elintarvikeavun kaupallista hyödyntämistä;
8. vaatii parantamaan EU:n avun koordinointia sekä kansallisen ja unionin tason strategioiden ja toimien
että jäsenvaltioiden välillä, jotta voitaisiin välttää avun pirstaleisuus ja päällekkäisyydet ja antaa EU:lle mah-dollisuus saavuttaa kansainvälinen johtoasema, joka sillä tulisi olla köyhyyden vastaisissa toimissa;
9. korostaa, että Euroopan kehitysrahasto on saatava otettua talousarvioon, jolloin varoja voitaisiin käyt-
tää paremmin ja vähentää maksusitoumus- ja maksumäärärahojen välistä kuilua;
10. korostaa tässä yhteydessä, ettei komission pidä nähdä itseään ainoastaan EU:n kehitysavun 26. rahoit-
tajana, vaan sen pitää ryhtyä keskeiseksi toimijaksi, joka varmistaa avustusten koordinoinnin ja täydentävyy-den yhteisen, eurooppalaiseen yhteisymmärrykseen perustuvan ohjelman puitteissa sekä pyytää tehokkaam-pia ensisijaisia toimia, joilla arvioidaan yhteisön tuen lisäarvo sekä eri aihealueiden ja kumppanuusvaltioidenEU:n suurimmat lahjoittajat;18.11.2006 FI C 280 E/479 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai 17. marraskuuta 2005
11. vaatii tarvittavien mekanismien käyttöönottoa, jotta voitaisiin panna täytäntöön EU:n yhteneväisyys-,
koordinointi- ja täydentävyyssuunnitelma, jolla parannetaan EU:n kehitysyhteistyön tehokkuutta;
12. kehottaa komissiota tukemaan voimakkaasti lahjoittajien välisiä yhdenmukaistamispyrkimyksiä
OECD:n kehitysapukomitean jäsenten 2. maaliskuuta 2005 avustusten tehokkuudesta antaman Pariisin julis-tuksen mukaisesti, jossa korostetaan, että hyvin tärkeä osa yhdenmukaistamisohjelmaa on pyrkimys lähentäätoisiinsa lahjoittajien avustusponnisteluja tiukasti paikallisesti asetettujen painopistealueiden perusteella;korostaa, että jakamalla apua paikallisten järjestelmien kautta osallistutaan paikallisten instituutioiden paran-tamiseen ja tehdään niistä vastuullisia;
13. suhtautuu myönteisesti Afrikan unionin sihteeristöön perustettaviin erityisyksiköihin, joiden avulla
nopeutetaan ja parannetaan Afrikan unionin kehitysyhteistyöpolitiikkaa, ja vaatii komissiota tukemaan nii-
den perustamista ja toimintaa;
Hyvä hallintotapa ja toimintaedellytysten parantaminen
14. korostaa yleistä tarvetta parantaa toimintaedellytyksiä erityisesti hallinnon, terveydenhuollon, koulu-
tuksen, talouden ja demokratisoinnin aloilla niin julkisella kuin yksityiselläkin sektorilla;
15. korostaa, että taloudellisella ja teknisellä tuella on oltava merkittävä asema, jotta voitaisiin vahvistaa
hallintoa, vastuullisuutta ja avoimuutta paikallisella, kansallisella, alueellisella ja yleisafrikkalaisella tasolla(Afrikan unioni ja sen toimielimet mukaan lukien);
16. korostaa, että toimivan valtion muodostaminen edellyttää kansalaisyhteiskunnan tukemista, jotta voi-
daan varmistaa demokratisoinnin kestävyys; vaatii kiinnittämään erityistä huomiota uskonnollisten yhteisö-
jen ja kirkkojen kanssa käytävään vuoropuheluun, koska niillä on merkittävä asema afrikkalaisessa kulttuu-
rissa;
17. korostaa, että toimivan ja oikeusvaltioperiaatetta noudattavan valtion muodostaminen edellyttää
kansalaisyhteiskunnan tukemista, jotta voidaan varmistaa demokratisoinnin kestävyys; vaatii kiinnittämäänerityistä huomiota uskonnollisten ja etnisten yhteisöjen, ammattijärjestöjen, paikallisten liikkeiden, kansalais-järjestöjen ja kansainvälisten järjestöjen kanssa käytävään vuoropuheluun;
18. korostaa, että kansallisilla parlamenteilla ja kansalaisyhteiskunnan järjestöillä pitäisi olla tärkeä tehtävä
kehitysyhteistyön suunnittelussa, arvioinnissa ja tärkeysjärjestyksen määrittämisessä;
19. painottaa, että EU:n Afrikkaa koskevan kehitysstrategian johtavien periaatteiden on perustuttava
Cotonoun sopimuksen, Yhdistyneiden Kansakuntien yleismaailmallisen ihmisoikeuksien julistuksen sekätaloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen mukaisilledemokraattisille arvoille perustuvaan sosiaaliseen ja poliittiseen vuoropuheluun, jota ilman kestävä kehitysei ole mahdollinen;
20. suhtautuu myönteisesti tavoitteeseen vahvistaa kansallisten ja alueellisten parlamenttien toimintaedel-
lytyksiä ja korostaa Euroopan parlamentin (sekä komission) roolia kaikissa siihen liittyvissä EU:n aloitteissa;
21. kannattaa todellisen kumppanuuden, itsehallinnan ja poliittisen vuoropuhelun periaatteita; painottaa,
että kumppanuusmaiden olisi itse laadittava köyhyyden vähentämistä koskevat strategiset suunnitelmansasiten, että demokraattisesti valitut parlamentit ja kansalaisyhteiskunnan järjestöt osallistuvat aktiivisesti nii-den laadintaan;
22. korostaa, että naisten asema maataloudessa, terveydenhuollossa ja koulutuksessa on ratkaisevan tär-
keä kestävää kehitystä tavoiteltaessa; korostaa, että naiset on otettava mukaan kehitysyhteispolitiikassa jakaikessa poliittisessa päätöksenteossa suunnittelu ja arviointi mukaan luettuina;C 280 E/480 FI 18.11.2006 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai 17. marraskuuta 2005
23. muistuttaa, että ihmisoikeuksien kunnioittaminen on olennaisen tärkeää EU:n kehitysapuvaroja
vastaanottavissa maissa, ja kehottaa EU:n kehitysapua myöntäviä toimijoita pohtimaan, EU:n rahoittamiatai yhteisrahoittamia hankkeita suunnitellessaan ja seuratessaan, ihmisoikeuksien alalla saavutettua edisty-mistä –tai sen puutetta –kyseisissä maissa;
24. korostaa, että EU:n on ponnisteltava kansainvälisten instituutioiden demokratisoitumisen puolesta,
jotta kehitysmaiden edut otetaan paremmin huomioon, ja ennen kaikkea Maailmanpankkia, Kansainvälistävaluuttarahastoa ja Maailman kauppajärjestöä on kehotettava entistä demokraattisempaan toimintaan;
Sosiaalinen infrastruktuuri
25. painottaa, että terveydenhuollon peruspalvelujen saatavuus ja edullisuus on ehdoton edellytys Afrikan
terveydenhuoltopolitiikan täytäntöönpanon onnistumiselle; korostaa siksi, että kansallisten afrikkalaistenterveydenhuolto-ohjelmien tulisi keskittyä perusterveydenhuoltoon (sekä parantavaan että ehkäisevään), puh-taan veden saatavuuteen, hygieniaan sekä seksuaali- ja lisääntymisterveyteen; korostaa erityistä tarvetta var-mistaa peruspalveluiden saatavuus kaikkein köyhimmille ja haavoittuvaisimmille väestöille Afrikassa;
26. suhtautuu myönteisesti uudessa EU:n toimintaohjelmassa tehtyihin ehdotuksiin menettelytavoista
HIV/aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjumiseksi ja vaatii politiikan tehokasta täytäntöönpanoa sekä riittä-viä määrärahoja; muistuttaa, että on toimittava yhteistyössä näihin tavoitteisiin pyrkivien järjestöjen kanssa,joista esimerkkeinä maailmanlaajuinen rokotus- ja immuunikoalitio (GAVI), rokotusrahasto ja Roll BackMalaria (RBM) -kumppanuus;
27. korostaa, että mahdollisuus saada seksuaali- ja lisääntymisterveyspalveluita on erittäin tärkeä äitien
terveyttä ja lapsikuolleisuutta koskevien vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisen kannalta;
28. kehottaa komissiota varmistamaan, että EU näyttää esimerkkiä ponnisteluillaan ilmaisen ja pakollisen
peruskoulutuksen takaamiseksi; vaatii, että tämä on yhdistettävä uusiin huomattaviin voimavaroihin janykyisten voimavarojen entistä paremmin suunnattuun käyttöön;
29. vaatii tieto- ja viestintätekniikan (TVT) yleisempää ja tarkoituksenmukaista käyttöä innovatiivisin
tavoin terveydenhuoltopalvelujen ulottamiseksi maaseudulle ja syrjäseuduille sekä käynnistämään verkko-oppimisen (NEPADin alaisen e-Africa-komission vaatimuksen mukaisesti) vaihtoehtona perinteisille opetus-menetelmille pyrittäessä tarjoamaan laadukasta koulutusta kaikille;
30. korostaa, että peruskoulutusta koskevien ponnisteluiden ohella olisi kiinnitettävä huomiota korkea-
asteen koulutukseen, jotta taataan riittävän koulutettu työvoima peruskoulutuksen ja terveydenhuolto-palvelujen alalla;
31. korostaa, että on turvattava kehitys ja on varmistettava lasten sosiaalinen suojelu Afrikan kehitys-
strategian kulmakivenä, kun otetaan huomioon, että yli 50 prosenttia Afrikan väestöstä on lapsia;huomauttaa, että köyhyyden vähentämisessä pitkällä aikavälillä on keskeistä, että koulutuksella panostetaaninhimilliseen pääomaan;
32. korostaa, että komission olisi käytettävä vähintään 20 prosenttia Afrikalle osoitetuista kehitys-
määrärahoista perusterveydenhuoltoon ja peruskoulutukseen;
33. korostaa, että EU:n on pantava täytäntöön konkreettisia toimintalinjoja ja laadittava ohjelmointia,
jonka tavoitteena on rajoittaa HI-viruksen/aidsin leviämistä ja sen lapsiin, heidän perheisiinsä ja yhteisöihinsäkohdistuvia vaikutuksia, koska HI-virus/aids uhkaa hidastaa kehitystä useimmissa Saharan eteläpuolisissaAfrikan maissa;
34. kehottaa komissiota tukemaan Afrikan vammaisten vuosikymmen -aloitetta, jonka Afrikan
yhtenäisyysjärjestö hyväksyi Algerissa heinäkuussa 1999 pidetyssä 35. istunnossaan;
35. korostaa, että Afrikan köyhyyskierteen katkaisemiseksi on investoitava huomattavasti tähänastista
enemmän tämän sukupolven lapsiin ja heidän selviytymiseensä, kehitykseensä ja suojeluunsa keskeisenäosana politiikkaa ja käytänteitä;18.11.2006 FI C 280 E/481 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai 17. marraskuuta 2005
36. katsoo, että investoinnit tyttöjen koulutukseen ovat tehokkain kehitysstrategia, koska koulutetut tytöt
perustavat pienempiä ja terveempiä perheitä, mikä johtaa parempaan tuottavuuteen ja köyhyyden vähentä-miseen;
37. korostaa tyttöjen ja naisten koulutuksen merkitystä terveyden parantamisen kannalta, seksuaali- ja
lisääntymisterveys mukaan luettuina, ja sukupuolitautien, kuten HIV/aidsin, sekä vesihuoltoon ja hygieniaanliittyvien tautien, kuten tuberkuloosin, malarian, koleran ja ripulin, ennaltaehkäisyä;
Talouskasvu
38. kehottaa ottamaan tarkasti huomioon sen, että useimmat Afrikan maat ovat suuressa määrin riippu-
vaisia alkutuotteista, jotka ovat erityisen herkkiä hintojen ja tullien vaihteluille, ja korostaa monipuolistami-sen sekä jalostusteollisuuden ja pk-yritysten kehittämisen tärkeyttä;
39. kehottaa komissiota arvioimaan, miten tehokkaasti EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteita edistä-
vät EIP:n rahoitusvälineet, jotka kuuluvat Cotonou-kumppanuussopimuksen alaisuuteen ja joihin kuuluuuusi investointikehys; katsoo, että samalla, kun komissio hoitaa EIP:n toimien ennakkoarviointiin liittyviätehtäviään, sen tulisi arvioida EIP:n lainanantoa suhteessa kutakin AKT-maata koskeviin maakohtaistenstrategia-asiakirjojen prioriteetteihin;
40. korostaa muun muassa lakeja, omistusoikeutta ja teollis- ja tekijänoikeuksia koskevia sääntöjä kunni-
oittavien vakaiden ja ennustettavissa olevien sijoitusolosuhteiden tärkeyttä, jotta saavutetaan riittävä ja kes-tävä ulkomainen rahoitus ja voidaan siten luoda työpaikkoja, vähentää koulutetun työvoiman muuttoa ulko-maille ja luoda vakaata talouskasvua edistävät olosuhteet; korostaa, että mikrorahoituksella on tärkeämerkitys talouskasvua ylläpitävän vahvan keskiluokan luomiseksi;
41. katsoo, että sellaisen kilpailukyvyn saavuttamiseksi, jonka avulla Afrikasta voi tulla kansainvälisen
kaupan täysi kumppani, olisi luotava Afrikan köyhyyttä torjuva kestävä kehitysstrategia, jossa otetaan huo-mioon väestön todelliset tarpeet ja joka perustuu alueiden sisäiseen taloudelliseen integroitumiseen kasvunedistämiseksi, kotimaisten ja alueellisten markkinoiden luomiseen ja tukemiseen sekä mittakaavaedun hyö-dyntämiseen;
42. korostaa matkailun tärkeyttä taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen välittäjänä; pyytää, että matkailu
otetaan täysimääräisesti mukaan EU:n kehitysyhteistyöpolitiikkaan;
43. korostaa, että Maailman kauppajärjestön (WTO) Dohan kierroksen viemisellä onnistuneesti päätök-
seen tulisi olla myönteinen vaikutus erityisesti Afrikan kehitysmaihin; uskoo, että tämä edellyttää kehitys-maiden erityiskohtelua ja kaikkinaisten kaupankäyntiä vääristävien maataloustukien poistamista;
44. yhtyy komission näkemykseen infrastruktuurista sen laajimmassa merkityksessä, johon sisältyy vesi,
energia, tieto- ja viestintätekniikka sekä liikenne; vaatii kuitenkin, että infrastruktuuriin tehtäviä suuria inves-tointeja varten tehdään järjestelmällisesti arviointitutkimuksia niiden myötävaikutuksesta talouskehitykseen jaköyhyyden poistamiseen ja että ne on suhteutettava paremmin sosiaaliseen infrastruktuuriin, kutenperuskoulutukseen ja perusterveydenhuoltoon, osoitettuihin varoihin;
45. korostaa, että taloudellisista kumppanuussopimuksista käytävät neuvottelut kehitystä tukevana vapa-
uttamisen välineenä voivat edistää Afrikan talouskasvua; kehottaa komissiota tässä yhteydessä tarkastelemaannäiden maiden ilmaisemia huolenaiheita, jotka liittyvät tulleista johtuvia häviöitä korvaavien lisätoimienpuuttumiseen, tukeen toimintaedellytysten parantamiseksi ja muihin toimituspuolen esteisiin sekä tarpeenvaatiessa jatkamaan neuvottelujen määräaikaa; kehottaa komissiota lisäksi toimittamaan lisätoimien rahoitta-mista koskevia lukuja sekä vahvistamaan teknistä tukea paremman lopputuloksen saavuttamiseksi;
46. pyytää komissiota lisäämään talouskumppanuussopimuksista ja WTO:ssa käytävien neuvotteluiden
yhteydessä teknistä tukeaan AKT-maille oikeudenmukaisen ja läpinäkyvän lopputuloksen saavuttamiseksi;kehottaa uudelleen antamaan tehokkaampaa teknistä ja rakenteellista tukea vähiten kehittyneille maille nii-den auttamiseksi maailmanlaajuisille markkinoille pääsyssä;C 280 E/482 FI 18.11.2006 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai 17. marraskuuta 2005
47. kehottaa komissiota tukemaan Afrikan maita WTO:n neuvottelujen yhteydessä laatimalla strategian
niiden maatalouden suojelemiseksi omavaraisuuden saavuttamiseen asti, jotta pienviljelijöille voidaan taatakunnollinen toimeentulo, lisätä paikallista tuotantoa, taata elintarvikkeiden turvallisuus ja avata markkinoitavalikoivasti kuten Euroopassa on tehty;
48. palauttaa mieliin, kuten WTO:n Dohan julistuksessa, kansainvälisen kehitysrahoituskonferenssin
(Monterrey 2002) päätelmissä ja maapallon kestävän kehityksen huippukokouksen (Johannesburg 2002)
päätelmissä todettiin, että erityisesti Afrikassa oleville kehitysmaille olisi annettava teknistä apua, jolla ontarkoitus rakentaa institutionaalista ja sääntelykapasiteettia, jota tarvitaan kansainvälisistä kauppa- jaetuuskohtelujärjestelyistä hyötymiseksi;
49. korostaa, että EU:n on tutkittava kauppa- ja maatalouspolitiikkaansa sisältyviä uusia mahdollisuuksia
kehittyvien maiden talouskasvun tehostamiseksi, ja kehottaa muita maita toimimaan samoin käynnissä ole-vissa WTO-neuvotteluissa, erityisesti kun on kyse vähiten kehittyneistä maista;
50. panee tyytyväisenä merkille Maailmanpankin, Kansainvälisen valuuttarahaston ja Afrikan kehityspan-
kin kokouksessa uudelleen ilmaistun sitoumuksen myöntää 100 prosentin velkahuojennus 18 köyhimmälleja pahiten velkaantuneelle maalle; kehottaa ulottamaan velkahuojennusta koskevan sitoumuksen hallituksiin,jotka kunnioittavat ihmisoikeuksia ja hyvän hallintotavan periaatetta sekä ovat valinneet painopisteekseenköyhyyden poistamisen vuosituhanteen kehitystavoitetarpeiden pohjalta; korostaa, että velkahuojennusapuolisi aina katsottava ylimääräiseksi avuksi virallisen kehitysavun korotusten ohella;
51. korostaa myönteistä roolia, joka julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksilla voi olla kehityksessä
ja maiden ongelmanratkaisuvalmiuksissa;
Rauha ja turvallisuus
52. vaatii komissiota kehittämään konfliktien ehkäisemistä ja jälleenrakentamista koskevan yhtenäisen
lähestymistavan, joka olisi kiinteänä osana epävakaiden valtioiden rakenteelliseen vakauteen tähtäävissäkumppanuuksissa;
53. korostaa, että alueellisten elinten on tärkeää taata lähtökohdat rauhanomaisten olojen ylläpitämiseen;
painottaa, että on tuettava alueellisia elimiä kevytaseiden ja maamiinojen leviämisen torjuntaa koskevanyhdenmukaistetun sääntelykehyksen luomiseksi;
54. on yhtä mieltä siitä, että Afrikan unionin valtionpäämiesten huippukokouksessa Maputossa 2003
perustettua Afrikan rauhanrahastoa on vahvistettava, ja kannustaa muita yhteiskunnallisia järjestöjä edistä-mään konfliktien ehkäisemistä, kriisien rauhanomaista ratkaisua ja hallintoa Afrikassa suuremmalla, jousta-valla ja kestävällä EU:n rahoituksella; korostaa, että kehityspolitiikka on yksi useista työkaluista, joiden avullavoidaan käsitellä turvattomuuden perimmäisiä syitä, mutta sitä ei pitäisi saattaa turvallisuuspolitiikanalaisuuteen; toteaa kuitenkin, että kaiken yhteisön kehitysyhteistyövaroista maksettavan avun sekä Euroopankehitysrahaston on oltava OECD:n alaisen kehitysapukomitean asettamien julkisen kehitysavun myöntämis-perusteiden mukaisia;
55. korostaa EU:n vaalitarkkailijatehtävien merkitystä konfliktien ehkäisemisessä ja demokratian edistämi-
sessä; kehottaa neuvostoa ja komissiota lisäämään demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisenaloitteen (EIDHR) budjettikohdan määrärahoja EU:n vaalitarkkailijatehtäviin annettavan tuen lisäämiseksi;korostaa, että vaalitarkkailijaryhmien päätelmät on otettava asianmukaisesti huomioon Euroopan ulkoistenpolitiikkojen määrittelyssä;
56. korostaa, että on laadittava yhdenmukaisia alueellisia ja kansallisia aseistariisuntaan, kotiuttamiseen,
siviilielämään totuttamiseen ja uudelleenintegrointiin tähtääviä strategioita, joilla tuetaan konfliktien jälkeis-ten tilanteiden vakauttamista;
57. korostaa, että Euroopan unionin integroitu Afrikan-strategia muodostaa EU:n ja sen jäsenvaltioiden
yhdenmukaisen politiikan sitovat puitteet; katsoo, että Cotonoun sopimuksen 96 artiklan soveltaminenkumppanuusvaltioon estää EU:n jäsenvaltioita jatkamasta samaan aikaan yhteistyötään kyseisen maanpoliisi-, sotilas- ja turvallisuusviranomaisten kanssa tai käynnistämästä yhteistyötä uudelleen, ennen kuinkyseiset toimet on saatu päätökseen;18.11.2006 FI C 280 E/483 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai 17. marraskuuta 2005
Ympäristö ja luonnonvarat
58. korostaa, että EU:n on ponnisteltava voimakkaammin moniin täysin luonnonvaroista riippuvaisiin
köyhiin ihmisiin vaikuttavien valtavien ympäristöhaasteiden ratkaisemiseksi;
59. suhtautuu tässä yhteydessä myönteisesti komission kauan odotettuihin lupauksiin ryhtyä sanoista
tekoihin ympäristöasioiden valtavirtaistamiseksi ja ottaa kestävän kehityksen edistämisstrategiat asialistansakärkipäähän;
Täytäntöönpano
60. pyytää komissiota liittämään Afrikan kehitysstrategiaansa täytäntöönpanoa koskevan yksityiskohtai-
sen toimintasuunnitelman ja selkeän aikataulun, yksityiskohtaiset tiedot käyttöön otettavista välineistä ja
taloudellisista resursseista (jäsenvaltioiden rahoitussitoumukset mukaan luettuina), selvityksen eri tason toi-mista (paikalliset, alueelliset, kansalliset ja koko Afrikkaa koskevat toimet) ja niiden tehtävästä sekä selvityk-sen todellisesta yhteisestä seurantajärjestelmästä (johon ovat osallisina Euroopan parlamentti ja Afrikanunioni) edistymisen arvioimiseksi;
61. vaatii, että tämän täytäntöönpanosuunnitelman on katettava koko Afrikka, mukaan lukien Pohjois-
Afrikka, Saharan eteläpuoleinen Afrikka ja Etelä-Afrikka, joita koskevat tällä hetkellä erilliset asetukset ja
sopimukset (Meda-asetus, Cotonoun sopimus ja –Etelä-Afrikan osalta –kauppa-, kehitys- ja yhteistyö-
sopimus sekä jälleenrakentamisen ja kehittämisen Eurooppa-ohjelmaa koskeva asetus), samoin kuin komis-sion erilliset vastuualueet, ja pyytää komissiota ilmoittamaan, miten niitä koordinoidaan ja lähennetään, jottane edistävät Afrikan unionin koko mantereelle asettamien painopistealueiden täytäntöönpanoa;
62. huomauttaa, että edellä mainittuun komission tiedonantoon sisältyvien ehdotusten keskeinen sisältö
on sidoksissa voimassa olevien kansallisten ja alueellisten ohjelmien täytäntöönpanoon, ja pahoittelee, ettei
ole laadittu uusia ehdotuksia ohjelmien täytäntöönpanon tehostamiseksi tai niiden tavoitteiden ja toimienohjelmoinnin mukauttamiseksi uusiin painopistealueisiin, ja ettei ole ehdotettu nykyisten maakohtaistenstrategia-asiakirjojen sekä kansallisten ja alueellisten suuntaa-antavien ohjelmien uudelleentarkastelemiseksitämän uuden strategisen asiakirjan ja Afrikan uuden kehityksen (erityisesti Afrikan unionin ja sen toimi-elinten perustamisen) johdosta;
63. on pettynyt ehdotetun taloudellisen kehyksen tavoitteiden vaatimattomuuteen: komissio ainoastaan
kaavailee mahdollisuutta ottaa käyttöön lisää määrärahoja ”Euroopan kehitysrahaston yhdeksännen rahoitus-
kauden jälkeiselle ajalle ”eikä käsittele mahdollisuutta käyttää velkahuojennusta vuosituhannen kehitys-
tavoitteisiin osoitettujen lisämäärärahojen käyttöönoton välineenä;
*
**
64. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden
hallituksille, Afrikan unionille ja AKT-maille.
P6_TA(2005)0446
Euroopan yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikka
Euroopan parlamentin päätöslauselma ehdotuksesta neuvoston, Euroopan parlamentin ja komissionyhteiseksi julistukseksi Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikasta ”Eurooppalainen konsensus ”
(2004/2261(INI))
Euroopan parlamentti , joka
— ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja
sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle: Ehdotus: Neuvoston, Euroopan parlamentin ja komissionyhteinen julistus Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikasta ”Eurooppalainen konsensus ”
(KOM(2005)0311),
— ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,C 280 E/484 FI 18.11.2006 Euroopan unionin virallinen lehti
Torstai 17. marraskuuta 2005