Rikosrekisteri kuuluu oikeusministeriön vastuualueeseen 17 jäsenvaltiossa (BE, BG, CZ, DE, EE, EL, ES, FI, FR, HR, IT, LU, NL, PL, PT, SI ja SK) ja sisäministeriön vastuualueeseen 11 jäsenvaltiossa (AT, CY, DK, HU, IE, LT, LV, MT, RO, SE ja UK). Oikeusministeriöiden osalta useimmat jäsenvaltiot ovat nimenneet puitepäätöksessä tarkoitetuksi keskusviranomaiseksi rikosrekisteristä vastaavan oikeusministeriön osaston. Luxemburg ja Slovakia ovat nimenneet keskusviranomaiseksi yleisen syyttäjän viraston. Sisäministeriöiden osalta keskusviranomaiseksi on nimetty asianomaiset poliisiyksiköt. Kaksi jäsenvaltiota on nimennyt puitepäätöksen 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti useamman kuin yhden keskusviranomaisen: Kypros neljä ja Tšekki kaksi.

Osa jäsenvaltioista (AT, CY, CZ, FI, PL, PT, SK ja UK) on ottanut käyttöön puitepäätöksen määritelmän, ja Bulgarian ja Unkarin tapauksessa tämä voidaan päätellä lainsäädännön asiayhteydestä. Hyvin monissa jäsenvaltioissa (BE, DE, EE, HR, LU, NL, SE ja SI) ’tuomion’ käsite ei rajoitu vain rikostuomioistuimen päätöksiin. Esimerkiksi Alankomaissa tietojenvaihto voi koskea myös syyttäjän tekemiä päätöksiä ja joissain tapauksissa myös tutkintaan tai vireillä oleviin asioihin liittyviä oikeudellisia tietoja. Useat jäsenvaltiot (ES, FR, LT ja LV) eivät ole erikseen määritelleet, mitä ne tarkoittavat ’tuomiolla’ puitepäätöksen täytäntöönpanon yhteydessä.

Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn siirtymämääräyksistä tehdyn pöytäkirjan (N:o 36) 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 258 artiklan mukaista komission toimivaltaa sovelletaan täysimääräisesti 1. joulukuuta 2014 alkaen. Komissiolla on näin ollen tuosta päivästä alkaen ollut valta käynnistää rikkomusmenettely niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät ole saattaneet puitepäätöstä osaksi kansallista lainsäädäntöään tai eivät ole tehneet sitä asianmukaisesti.

Jäsenvaltiot ovat noudattaneet puitepäätöksen voimaan saattamisessa erilaisia lähestymistapoja. AT, BG, CZ, DE, FR, HU, SE ja SK ovat muuttaneet useita kansallisia säädöksiä, kun taas EE, NL, PL ja PT ovat muuttaneet kansallista rikosrekisterilakiaan. FI ja BE ovat näiden muutosten lisäksi antaneet erillisiä täytäntöönpanosäädöksiä tai tehneet niitä koskevia lainsäädäntöesityksiä. ES ja LU ovat antaneet ainoastaan erillisen täytäntöönpanosäädöksen. HR, LT ja LV ovat antaneet uutta lainsäädäntöä, jolla säännellään rikosrekistereihin liittyviä seikkoja yleensä, sekä joitakin asiaa koskevia johdettuja säädöksiä. Kaksi jäsenvaltiota on antanut uutta lainsäädäntöä, jonka soveltamisala on laajempi (SI: laki rikosasioissa tehtävästä kansainvälisestä yhteistyöstä; UK: laki rikoslaista ja tietosuojasta). Kyproksessa puitepäätös on sisällytetty sellaisenaan kansalliseen lainsäädäntöön.

Kuusi jäsenvaltiota (DK, EL, IE, IT, MT ja RO) ei ole vielä ilmoittanut puitepäätöksessä säädettyjen velvoitteiden täytäntöönpanoa koskevista toimenpiteistä. Viisi niistä (DK, EL, IE, IT ja RO) vaihtaa kuitenkin rikosrekisteritietoja ECRIS-järjestelmässä.

Komissio on puitepäätöksen 13 artiklan mukaisesti saanut ilmoituksen kansallisista täytäntöönpanotoimista 22 jäsenvaltiolta: AT, BE, BG, CY, CZ, DE, EE, ES, FI, FR, HR, HU, LT, LU, LV, NL, PL, PT, SE, SI, SK ja UK. Tässä kertomuksessa tarkastellaan näiden jäsenvaltioiden kansallisia täytäntöönpanotoimia. Ilmaisulla ”kaikki jäsenvaltiot” tarkoitetaan jäljempänä niitä jäsenvaltioita, jotka ovat ilmoittaneet kansallisista täytäntöönpanotoimista.

Nämä puutteet on pyritty korjaamaan jäsenvaltioiden välisen rikosrekisteritietojen vaihdon järjestämisestä ja sisällöstä annetulla neuvoston puitepäätöksellä 2009/315/YOS, jäljempänä ’puitepäätös’. Siinä säädetään, että EU:n kansalaiselle EU:n tuomioistuimissa annettuja rikostuomioita koskevien tietojen on oltava kaikkien jäsenvaltioiden tuomioistuinten ja lainvalvontaviranomaisten saatavilla rikosasian käsittelyä varten sekä esitutkinnan ja oikeudenkäynnin että tuomion täytäntöönpanon aikana. Puitepäätöksessä asetetaan tuomiojäsenvaltioille ja kansalaisuusjäsenvaltiolle erilaisia velvoitteita sen varmistamiseksi, että jokainen jäsenvaltio voi toimittaa tyhjentävät ja täydelliset tiedot kansalaistensa rikosrekisteristä, kun jokin toinen jäsenvaltio niitä pyytää.

Euroopassa on vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella pyrittävä kaikin keinoin varmistamaan tehokkaat vastatoimet rikollisuuden ja erityisesti vakavan rajat ylittävän rikollisuuden ja terrorismin torjumiseksi. Euroopan turvallisuusagendassa korostetaan, että tietojenvaihtoa ja operatiivista yhteistyötä koskevia EU:n toimenpiteitä on tehostettava mahdollisimman paljon.

Lähes kaikki jäsenvaltiot rekisteröivät tiedot niiden kansalaisille muissa jäsenvaltioissa annetuista tuomioista olemassa oleviin rikosrekisteritietokantoihinsa. Neljä jäsenvaltiota (BG, FI, HU ja PT) on kuitenkin perustanut näille tiedoille erillisen rekisterin niiden edelleen lähettämistä varten. Useimmissa jäsenvaltioissa on vain yksi rikosrekisteristä vastaava viranomainen, joka pitää yllä yhtä tai useampaa rikosrekisteriä. Joissakin jäsenvaltioissa, mm. Bulgariassa, on käytössä hajautettu järjestelmä, jossa tietojen säilyttämisestä vastaavat useat eri yksiköt.

Puitepäätöksen 11 artiklan 2 kohdassa määritellään ne ulkomailla tuomittua henkilöä koskevat, tuomiojäsenvaltion toimittamat tiedot, jotka kansalaisuusjäsenvaltion on säilytettävä. Jäsenvaltioiden suuri enemmistö (AT, BE, BG, CY, DE, EE, FI, FR, HR, HU, LT, LU, NL, PL, SK ja UK) säilyttää kaikki tiedot. Kolme jäsenvaltiota (CZ, LV ja SE) on kuitenkin hyväksynyt täytäntöönpanosäännökset, joissa ei määritellä, mitkä tiedot on säilytettävä, vaan pysytellään yleisemmällä tasolla tai säädetään erityisehdoista. Espanja ja Portugali eivät esitä luetteloa säilytettävistä tiedoista, vaan ainoastaan yleisen velvollisuuden säilyttää kaikki muiden jäsenvaltioiden toimittamat tiedot.

Lähes kaikki jäsenvaltiot (AT, BE, BG, CZ, CY, DE, EE, ES, FI, FR, HR, HU, LT, LU, LV, NL, PL, PT, SE, SK ja UK) ovat sisällyttäneet kansalliseen lainsäädäntöönsä nimenomaisen viittauksen säilyttämisvelvollisuuteen. Useimmat jäsenvaltiot ovat säätäneet, että muista jäsenvaltioista saadut tiedot on säilytettävä niiden rikosrekistereissä, siis riippumatta siitä, onko kyseinen teko säädetty rangaistavaksi myös niiden omassa lainsäädännössä. Itävalta, Liettua ja Portugali ovat täsmentäneet tämän omissa säännöksissään. Slovenia ei näytä sisällyttäneen lainsäädäntöönsä säilyttämisvelvollisuutta koskevaa mainintaa.

Valtaosa jäsenvaltioista (AT, BE, BG, CY, CZ, FI, HR, LT, LU, LV, NL, SI, SK ja UK) on saattanut puitepäätöksen 4 artiklan 4 kohdan kokonaisuudessaan osaksi kansallista lainsäädäntöään. Bulgaria ilmeisesti lähettää tuomioista sanatarkan selostuksen automaattisesti kaikkien ilmoitusten mukana, ei siis vain pyynnöstä yksittäisissä tapauksissa. Monissa jäsenvaltioissa tuomioiden jäljennökset eivät ole suoraan keskusviranomaisten saatavilla tai rikosrekisterissä. Sen vuoksi eräät jäsenvaltiot (CZ, LT, LV ja SK) ovat asettaneet tuomioistuimilleen tai toimivaltaisille valtion viranomaisille nimenomaisen velvollisuuden toimittaa tarvittavat tiedot keskusviranomaiselle. Itävalta siirtää tällaiset pyynnöt edelleen tuomioistuimille toimenpiteiden toteuttamista varten. Tšekki ja Kypros ovat nimenneet toiset keskusviranomaiset, joilla on suora pääsy tuomioiden jäljennöksiin 4 artiklan 4 kohdan mukaisten pyyntöjen käsittelemistä varten. Portugali ei mainitse nimenomaisesti velvollisuutta vastata tällaisiin pyyntöihin, mutta sen keskusviranomainen voi pyytää tuomioiden jäljennöksiä asianomaisilta tuomioistuimilta muiden jäsenvaltioiden esittämiin tietopyyntöihin vastaamista varten.

Jotta voitaisiin varmistaa, että tiedot ovat tyhjentäviä ja ajantasaisia, puitepäätöksen 4 artiklan 3 kohdassa säädetään, että tuomiojäsenvaltion on välittömästi toimitettava kansalaisuusjäsenvaltiolle tiedot tuomiojäsenvaltion rikosrekisteritietojen myöhemmistä muutoksista tai poistoista. Lähes kaikki jäsenvaltiot (AT, BE, BG, CY, DE, EE, ES, FI, FR, HR, HU, LT, LU, LV, PL, PT, SE, SI, SK ja UK) ovat saattaneet tämän säännöksen osaksi kansallista lainsäädäntöään viittaamalla nimenomaisesti päivitysten toimittamiseen. Tšekin osalta tämä velvoite käy ilmi asiayhteydestä. Alankomaissa säädetään, että aiempiin ilmoituksiin sisältyvät ”virheelliset tiedot” on korjattava ja poistettava.

Jotta voitaisiin varmistaa, että tiedot tuomioista voidaan toimittaa tuomitun kansalaisuusjäsenvaltiolle mahdollisimman nopeasti, niiden on oltava rikosrekisterissä helposti saatavilla. Tämän vuoksi eräät jäsenvaltiot (mm. CZ, DE, EE, LU ja LV) ovat säätäneet tuomioistuimia koskevasta lisävelvoitteesta, jonka mukaan niiden on toimitettava tuomioita koskevat tiedot rikosrekisteriin. Puitepäätöksessä ei säädetä tällaisesta velvoitteesta.

Puitepäätöksen 11 artiklan 1 kohdan mukaan tuomiojäsenvaltion olisi sisällytettävä kansalaisuusjäsenvaltiolle tehtävään ilmoitukseen tietyt ”pakolliset” tiedot tuomitusta, tuomion luonteesta, tuomioon johtaneesta rikoksesta ja tuomion sisällöstä. Lisäksi olisi toimitettava eräitä valinnaisia tietoja, jos ne on kirjattu rikosrekisteriin, ja joitakin lisätietoja, jos ne ovat keskusviranomaisen saatavilla. Jäsenvaltioiden suuri enemmistö (AT, BE, BG, CY, DE, EE, ES, FR, HR, HU, LT, LU, NL, PL, PT, SI, SK ja UK) kirjaa ja toimittaa kaikki pakolliset tiedot. Neljän jäsenvaltion (CZ, FI, LV ja SE) täytäntöönpanosäännökset ovat kuitenkin luonteeltaan yleisemmät tai sisältävät erityisehtoja. Esimerkiksi Suomessa rekisteriin merkitään ”syntymäaika, syntymävaltio ja -paikkakunta” vain jos henkilötunnus ei ole käytettävissä, ja Latviassa syntymäaika mainitaan tiedoissa vain jos henkilötunnusta ei ole.

Lähes kaikki jäsenvaltiot (AT, BE, BG, CY, CZ, EE, ES, FI, FR, HR, HU, LT, LU, LV, NL, PL, PT, SE, SI, SK ja UK) ovat panneet ilmoittamista koskevan velvoitteen täysimääräisesti täytäntöön. Useimmat jäsenvaltiot määräävät, että ilmoitus on lähetettävä ”välittömästi”, ”viipymättä”, ”mahdollisimman pian” tai ”kun tieto kirjataan rikosrekisteriin”. Kolme jäsenvaltiota on säätänyt ilmoituksen lähettämiselle konkreettisen määräajan. Määräaika voi olla ”viimeistään seuraava työpäivä” (LT) tai 10 päivää (CZ) tai kaksi kuukautta (ES) siitä kun tieto on kirjattu rikosrekisteriin. Saksa ja Portugali eivät ilmeisesti ole säätäneet kansallisessa lainsäädännössään siitä, milloin ilmoitus olisi lähetettävä. Käytännössä Saksa kuitenkin noudattaa puitepäätöksen 4 artiklan 2 kohdan vaatimusta.

Puitepäätöksessä velvoitetaan tuomiojäsenvaltio ilmoittamaan sen alueella annetuista tuomioista tuomitun kansalaisuusjäsenvaltiolle mahdollisimman pian. Jos tuomittu on useamman kuin yhden jäsenvaltion kansalainen, tällainen ilmoitus on lähetettävä kaikille asianomaisille jäsenvaltioille, vaikka henkilö olisi myös tuomiojäsenvaltion kansalainen.

HU, LU ja NL kirjaavat myös tiedot henkilön aiemmista kansalaisuuksista. Alankomaissa on säännös, jonka tarkoituksena on varmistaa, että tieto rikoksentekijän kansalaisuuden muuttumisesta siirtyy muille jäsenvaltioille.

Lähes kaikki jäsenvaltiot (AT, BE, BG, CY, DE, EE, ES, FI, FR, HR, HU, LT, LU, LV, NL, PL, PT, SI, SK ja UK) ovat sisällyttäneet kansallisiin rikosrekistereihinsä suoran viittauksen kansalaisuuteen mainitsemalla ’kansalaisuuden’ luettelossa niistä tiedoista, jotka tuomitusta on merkittävä rikosrekisteriin, ja/tai säätämällä erikseen tällaisesta velvoitteesta. Tšekin ja Ruotsin tapauksessa tämä voidaan päätellä säädösten asiayhteydestä.

4.2. Tietojen päivittäminen

Puitepäätöksen 5 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetään, että kun kansalaisuusjäsenvaltio saa ilmoituksen siitä, että tuomiojäsenvaltiosta aiemmin toimitettuja tietoja muutetaan tai poistetaan, vastaava muutos tai poisto on tehtävä myös kansalaisuusjäsenvaltiossa.

Tämä ei kuitenkaan saa johtaa siihen, että henkilöitä kohdellaan ankarammin kuin jos heidät olisi tuomittu kansallisessa tuomioistuimessa. Jos esimerkiksi tiedot jostakin tuomiosta olisi tietojen säilyttämistä ja poistamista koskevien kansallisten sääntöjen perusteella poistettava, tuomitun kansalaisuusjäsenvaltio ei voi enää käyttää kyseisiä tietoja kansallisissa menettelyissä. Sen sijaan sen on edelleen voitava lähettää tiedot pyynnöstä toiselle jäsenvaltiolle. Näin ollen puitepäätöksen seurauksena syntyy eräänlainen kaksinkertainen oikeusjärjestelmä sen mukaan, käytetäänkö tietoja sisäisesti kansalaisuusjäsenvaltiossa vai lähetetäänkö ne toiseen jäsenvaltioon.

Suuri enemmistö jäsenvaltioista (AT, BE, BG, CY, CZ, DE, ES, FI, FR, HR, HU, LV, NL, PL, PT, SK ja UK) on pannut nämä säännökset täytäntöön viittaamalla nimenomaisesti päivitysten rekisteröintiin. Jotkut näistä (mm. BE, HR, HU ja UK) ovat säätäneet, että vain päivitetyt tiedot voidaan lähettää edelleen. Ranska ja Portugali ovat kehittäneet kaksinkertaisen oikeusjärjestelmän periaatetta pidemmälle säätämällä, että vaikka ulkomaista tuomiota koskevat tiedot olisi poistettu niiden kansallisista rekistereistä kansallisten sääntöjen mukaisesti, tiedot voidaan silti lähettää edelleen toiselle jäsenvaltiolle, jos tietoja ei ole poistettu tuomiojäsenvaltiossa. Liettuan säännöksessä tietojen päivitysvelvollisuutta ei mainita nimenomaisesti, mutta se voidaan johtaa asiayhteydestä. Ruotsissa ei mainita muutosten kirjaamista, ainoastaan tietojen poistaminen. Virossa ainoastaan tietojen poistamista koskeva velvollisuus voidaan johtaa viittauksesta asianomaiseen lainsäädäntöön, mutta ei muuttamista koskevaa velvollisuutta. Kahdessa jäsenvaltiossa on säädetty velvollisuudesta poistaa ulkomaisia tuomioita koskevat tiedot viimeistään viiden (DE) tai 20 (SE) vuoden kuluttua tuomion antamisesta, ellei tuomiojäsenvaltio ole sitä ennen ilmoittanut tietojen poistamisesta. Luxemburg ja Slovenia eivät ilmeisesti ole säätäneet tietojen päivittämisestä. Alankomaissa on otettu tallennettujen tietojen päivittämisen lisäksi käyttöön erityiset päivitykset, jotka tehdään toiselle jäsenvaltiolle pyynnöstä lähetettyihin tietoihin siinä tapauksessa, että tiedot muuttuvat vuoden kuluessa lähettämisestä.

5. Tietopyyntöihin vastaaminen

5.1. Tietopyynnöt rikosasian käsittelyä varten

Puitepäätöksen mukaan kansalaisuusjäsenvaltion on vastattava toisten jäsenvaltioiden rikosasian käsittelyä varten esittämiin tietopyyntöihin, jotka koskevat niiden kansalaisille annettuja tuomioita. Rikosasian käsittely kattaa oikeudenkäynnin lisäksi myös oikeudenkäyntiä edeltävät vaiheet ja tuomion täytäntöönpanon. Vastaukseen on sisällytettävä tiedot sekä kansallisista tuomioista että muissa jäsenvaltioissa annetuista ja kansalaisuusjäsenvaltiolle asiaa koskevan velvoitteen mukaisesti 27. huhtikuuta 2012 jälkeen ilmoitetuista tuomioista. Lisäksi on lähetettävä tiedot, jotka kansalaisuusjäsenvaltiolle on toimitettu ja jotka se on kirjannut rikosrekisteriinsä ennen mainittua päivämäärää. Vastausvelvollisuus kattaa myös kolmansissa maissa annettuja tuomioita koskevat tiedot, jotka on tallennettu kansalaisuusjäsenvaltion rikosrekisteriin.

Kaikki jäsenvaltiot (AT, BE, BG, CY, CZ, DE, EE, ES, FI, FR, HR, HU, LT, LU, LV, NL, PL, PT, SE, SI, SK, UK) ovat saattaneet puitepäätöksen 7 artiklan 1 kohdan osaksi kansallista lainsäädäntöään. Useimmat niistä ovat sisällyttäneet siihen kyseisessä artiklassa mainitun luettelon vaadituista tietoluokista sellaisenaan. Muut ovat säätäneet, että vastaukseksi on toimitettava asiaa koskevat tiedot, jotka sisältyvät jäsenvaltion rekisteriin (DE, EE, FI, HU, LV, NL ja PL) tai rikosoikeudellisia tarkoituksia varten annettavaan rikosrekisteriotteeseen (FR ja LU). Viro lähettäisi myös jäljennöksen tuomiosta.

5.2. Tietopyynnöt muita tarkoituksia kuin rikosasian käsittelyä varten

Puitepäätöksen 7 artiklan 2 kohdassa säädetään, että jos tietoja pyydetään muuta kuin rikosasian käsittelyä varten (näin tehdään noin 20 prosentissa tapauksista), keskusviranomainen voi vastata kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti. Vastaukseen voidaan tässä tapauksessa sisällyttää samat tiedot kuin silloin kun kyseessä on rikosasian käsittely, paitsi jos kansallisessa lainsäädännössä säännellään tällaisen tietopyynnön soveltamisalaa tai järjestelyjä muulla tavoin. Puitepäätöksessä vahvistetaan myös säännöt sellaisten tietojen lähettämiselle, joiden osalta tuomiojäsenvaltio on määrännyt, että niitä ei saa lähettää edelleen muuta tarkoitusta kuin rikosasian käsittelyä varten. Tällaisissa tapauksissa kansalaisuusjäsenvaltion on kehotettava tietopyynnön esittävää jäsenvaltiota ottamaan yhteyttä suoraan tuomiojäsenvaltioon. Näin voidaan varmistaa tuomiojäsenvaltion kansalaisuusjäsenvaltiolle toimittamien henkilötietojen korkeatasoinen suojelu.

Lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja seksuaalisen riiston sekä lapsipornografian torjumisesta annetun direktiivin 2011/93/EU 10 artiklan 3 kohdassa on erityissäännöksiä, joissa jäsenvaltiot velvoitetaan välittämään tietoja lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä annetuista rikostuomioista ja niistä johtuvista oikeudenmenetyksistä, kun tietoja pyydetään puitepäätöksen 6 artiklan mukaisesti. Tavoitteena on varmistaa, että työnantajilla on mahdollisuus saada tietää tällaisista rikostuomioista, kun he ottavat palvelukseensa henkilöitä ammatillisiin tai vapaaehtoistehtäviin, joissa ollaan suoraan ja säännöllisesti tekemisissä lasten kanssa. Näiden erityissäännösten täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa käsitellään direktiivin 2011/93/EU täytäntöönpanosta annettavassa erillisessä kertomuksessa.

Kaikki jäsenvaltiot ovat saattaneet puitepäätöksen 7 artiklan 2 kohdan osaksi kansallista lainsäädäntöään, mutta säännösten yksityiskohdat vaihtelevat huomattavasti. Useimmat jäsenvaltiot (BE, BG, CZ, CY, DE, EE, ES, FR, HR, LT, NL, SE, SI ja UK) vastaisivat muita tarkoituksia varten tehtyihin tietopyyntöihin kansallisten sääntöjensä mukaisesti. Tarkemmin sanoen tämä tarkoittaa seuraavaa:

BE vastaisi kansallisen rikosprosessilain mukaisesti;

CZ ja DE eivät lähettäisi tietoja tietyistä muissa jäsenvaltioissa annetuista tuomioista, joita niiden kansalliset tuomioistuimet eivät pidä tuomioina;

DE ja ES lähettäisivät tietoja samoja tarkoituksia varten ja saman verran kuin ne lähettäisivät omille kansallisille viranomaisilleen;

EE vastaisi, jos se olisi mahdollista rikosrekisterilain perusteella;

FR viittaisi tietoihin, jotka sisältyvät muuta kuin rikosasian käsittelyä varten annettavaan kansalliseen rikosrekisteriotteeseen;

HR vastaisi tietyissä erityistilanteissa;

LT vastaisi ilman tuomitun suostumusta, jos sen kansallinen lainsäädäntö rajoittaisi henkilön oikeuksia ja vapauksia konkreettisessa tapauksessa tuomion perusteella; muussa tapauksessa tarvittaisiin asianomaisen suostumus;

NL on säätänyt, että vastaus voidaan toimittaa tapauskohtaisen huolellisen harkinnan jälkeen; toimitettavien tietojen laajuus määriteltäisiin tämän harkinnan yhteydessä;