A4-0123/99

Päätöslauselma komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle ja Keski- ja Itä-Euroopan jäsenyyttä hakeneille maille ympäristöpoliittisista liittymisstrategioista: Laajentumiseen liittyvien haasteiden kohtaaminen yhdessä Keski- ja Itä-Euroopan jäsenyyttä hakeneiden maiden kanssa (KOM(98)0294 - C4-0380/98)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission tiedonannon KOM(98)0294 - C4-0380/98,

- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 2, 3 ja 3 c artiklan (tuleva 2, 3 ja 6 artikla),

- ottaa huomioon komission Agenda 2000 -tiedonannon: Kohti vahvempaa ja laajempaa unionia (KOM(97)2000 - C4-0371/97) ja siitä 4. joulukuuta 1997 antamansa päätöslauselman ((EYVL C 388, 22.12.1997, s. 17.)),

- ottaa huomioon komission tiedonannon Eurooppa-neuvostolle integraatioon tähtäävästä kumppanuudesta - Strategia ympäristönäkökohtien sisällyttämiseksi Euroopan unionin politiikkaan (KOM(98)0333 - C4-0410/98) ja siitä 5. marraskuuta 1998 antamansa päätöslauselman ((EYVL C 359, 23.11.1998, s. 91. )),

- ottaa huomioon Wienissä 11. ja 12. joulukuuta 1998 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät,

- ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 2179/98/EY Euroopan yhteisön ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevan poliittisen toimintaohjelman «Kohti kestävää kehitystä» tarkistamisesta ((EYVL L 275, 10.10.1998, s. 1.)),

- ottaa huomioon ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevasta Euroopan yhteisön viidennestä puiteohjelmasta (1998 - 2002) ((EYVL C 173, 7.6.1997, s. 10.)),

- ottaa huomioon ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietinnön (A4-0123/99),

A. katsoo, että unionin tuleva laajentuminen Keski- ja Itä-Euroopan maiden alueelle merkitsee suurinta viimeaikaista haastetta sekä jäsenyyttä hakeneille maille että EU:lle; samalla laajentuminen merkitsee huomattavaa tilaisuutta parantaa Euroopan ympäristön kokonaistilannetta,

B. katsoo, että ympäristön tulisi olla eräs tärkeimmistä liittymisneuvotteluissa käsiteltävistä aiheista,

C. katsoo, että EU-jäsenyyden vähimmäisedellytyksenä on oltava se, että jäsenyyttä hakeneet maat noudattavat yhteisön säännöstöä; siirtymäkauden pituus saa olla enintään 5 vuotta ja EU:n lainsäädännön täytäntöönpanolle on laadittava täsmälliset aikataulut ja lainsäädäntöohjelmia,

D. katsoo, että EU-rahoituksen on oltava riittävän kohdennettua, jotta ympäristötilanteen paranemisen kautta saatava hyöty kyetään optimoimaan, ja että muiden alojen rahoituksessa olisi aina noudatettava ympäristövaatimuksia ja niihin olisi sisällytettävä laaja ympäristöarviointi;

1. Pitää välttämättömänä, että ympäristöasiat ovat laajentumisneuvottelujen tärkeä prioriteetti; tämä tulee varmistaa myös käytännön neuvotteluissa painottamalla, että jäsenyys voi toteutua vasta kun koko EU:n ympäristölainsäädäntö on hyväksytty ja pantu täytäntöön; lisäksi on välttämätöntä että jäsenyyttä hakeneet maat sitoutuvat kansainvälisten ympäristösopimusten velvoitteisiin ennen jäsenyyttä;

2. Pyytää komissiota antamaan liittymisperusteiden realistisuuden varmistamiseksi luettelon EU:n ympäristölainsäädännön tärkeimmistä osista, joita jäsenyyttä hakeneiden maiden on noudatettava liittymisestä alkaen; tämän luettelon on periaatteessa oltava samanlainen kaikille jäsenyyttä hakeneille maille; luettelo on laadittava objektiivisten ympäristöperusteiden pohjalta yhteistyössä neuvoston ja Euroopan parlamentin kanssa; katsoo lisäksi, että muun lainsäädännön täytäntöönpanoa koskevien neuvottelujen aikana on tehtävä sopimuksia, joista ilmenee selvät aikataulut ja rahoitusstrategia;

3. Katsoo, että parlamentille on annettava säännöllisiä tietoja jäsenyyttä hakeneiden maiden toimintasuunnitelmista;

4. Katsoo, että kaikkien KIE-maihin suunnattujen uusien kansallisten ja kansainvälisten investointien on oltava välittömästi yhdenmukaisia EU:n nykyisen lainsäädännön kanssa;

5. On sitä mieltä, että ympäristöalan alue- ja paikallishallinnon kehittämiseen on kiinnitettävä erityistä huomiota kaikissa jäsenyyttä hakeneissa maissa; jäsenyyttä hakeneiden maiden lainsäädäntöjen mukauttaminen EU:n ympäristölainsäädäntöön vaatii mittavia resursseja ja hallinnon huomattavaa kehittämistä; hallinnon kehittämiseen on varoja EU:n Phare-ohjelmassa; varat on suunnattava erityisesti ympäristöhallinnon kehittämiseen, ympäristösäännösten ja kansainvälisten ympäristösopimusten noudattamisen vaatimiin infrastruktuuri-investointeihin; tämän työn koordinointi on annettava jäsenyyttä hakeneiden maiden ympäristöviranomaisten tehtäväksi ja kansalaisjärjestöille on luotava asianmukaiset mahdollisuudet osallistua päätöksentekoon kaikilla tasoilla; pitää tärkeänä myös sitä, että jäsenyyttä hakeneita maita tuetaan niiden pyrkimyksissä perustaa kiinteistölainsäädännön instituutioita, jotka takaavat ympäristön terveyden pitkällä aikavälillä;

6. Katsoo, että Phare-ohjelmaa on kehitettävä niin, että siitä tulee tehokas tukivarojen jakamisen väline jäsenyyttä hakeneille maille; tämä edellyttää tehokasta ja hyvin toimivaa hallintoa;

7. Pitää myönteisenä päätöstä muuttaa Phare-ohjelmaa niin, että sen vaikuttimena on kysynnän sijasta liittymisen valmistelun edistäminen; pyytää komissiota toteuttamaan tämän mahdollisimman pian;

8. On tietoinen siitä, että pk-yritysten kuten myös paikallis- ja alueviranomaisten on hankala saada lainaa ympäristöinvestointeja varten, ja pyytää siksi Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankkia ja Euroopan investointipankkia tutkimaan mahdollisuutta perustaa takuurahastoja, joiden avulla Keski- ja Itä-Euroopan maiden pankkien olisi helpompi myöntää lainoja ympäristöinvestointeja varten;

9. Pitää välttämättömänä eri lähteistä tulevan yhteisön rahoituksen kohdistamista erityisesti hankkeisiin, joilla vähennetään rajat ylittäviä päästöjä; erityisesti on korostettava toimia, joilla vähennetään päästöjä ilmaan, millä on merkitystä laajemminkin esimerkiksi otsonikerroksen suojelun ja ilmastonmuutoksen ehkäisemisen sekä jäsenyyttä hakeneiden maiden metsien ja luonnon suojelun kannalta; katsoo, että jäsenyyttä hakeneita maita on myös kannustettava panemaan täytäntöön ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämistä (IPPC) koskeva direktiivi sekä ympäristövaikutusten arviointia (YVA) koskeva direktiivi; myös jokia ja muita rajat ylittäviä vesistöjä on suojeltava erityistoimin; katsoo, että alueellisilla yhteishankkeilla voidaan edistää mm. tärkeimpien veden ja ilman laatua koskevien puitedirektiivien täytäntöönpanoa;

10. Pitää välttämättömänä Itämeren alueen ympäristökysymysten nostamista EU:n laajentumisen edistyessä entistäkin tärkeämpään asemaan; Itämeren alueellinen yhteistyö edellyttää EU:n nykyisten tukiresurssien tehokkaampaa koordinoimista; katsoo, että Interreg, Phare ja Tacis -ohjelmien yhteensovittamista on jatkettava alueiden välisessä ja rajat ylittävässä yhteistyössä, ja kaikkien näiden kolmen aloitteen ympäristöulottuvuutta on lisättävä; katsoo myös, että «kestävien kaupunkien» verkoston ohjelmaa on jatkettava ottamalla mukaan kaikki Itämeren piirissä olevat alueet ja että tukea tähän toimintaan on ohjattava sekä kansallisena tukena että tukemalla koko alueen kattavia ohjelmia;

11. Muistuttaa, että nopeita ratkaisuja vaativia vakavia ongelmia liittyy erityisesti ydinturvallisuuteen ja säteilysuojaan; pitää ensisijaisen tärkeänä jäsenyyttä hakeneiden maiden ydinturvallisuuden tason nostamista vastaamaan kansainvälisiä normeja; pitää välttämättömänä huonokuntoisten ydinreaktoreiden sulkemista; katsoo, että Euroopan investointipankin, Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin, Maailmanpankin ja Pohjoismaiden investointipankin kaltaisten kansainvälisten rahoituslaitosten on osallistuttava korvaavien energiahankkeiden toteuttamiseen; nykyisten ydinvoimaloiden kehittäminen on nähtävä osana yleisempää energiastrategiaa, joka sisältää kestävien ja kustannustehokkaiden uusiutuvien energialähteiden kehittämisen, jotka auttavat myös ratkaisemaan maailmanlaajuisia ympäristöongelmia; ydinturvallisuuden parantamisen vuoksi vain uusimman ja parhaimman teknologian käyttö on sallittua; vähintäänkin on luovuttava jäsenyyttä hakeneiden maiden voimaloiden uudistamisesta vanhentuneen teknologian avulla;

12. Toteaa, että Keski- ja Itä-Euroopan jäsenyyttä hakeneiden maiden kansalaisille on annettava runsaasti asiantuntevaa tietoa oman maansa ydinturvallisuuden tasosta;

13. Katsoo, että liikenneinvestoinnit ovat energiainvestointien ohella kestävän kehittämispolitiikan kannalta ratkaisevan tärkeitä; liikenneverkkojen on perustuttava olemassa olevaan malliin ja ne on rakennettava ympäristön huomioon ottavan ja kustannustehokkaan kansallisen liikennestrategian mukaisesti, ISPA:n ja muiden EU:n rahoitustukien tulisi kohdistua ympäristöä mahdollisimman vähän kuormittavan joukkoliikenteen, kuten rautateiden ylläpitämiseen ja tukemiseen; myös kaupunkien julkisen liikenteen verkot on nähtävä osana Euroopan laajuisia verkkoja; katsoo, että ympäristöystävällisillä liikennehankkeilla on erityisen suuri vaikutus suurten kaupunkien ilman laatuun;

14. On vakuuttunut siitä, että ympäristö ja tuotanto voivat olla yhtäaikaa hyötyjiä, mikäli ympäristönäkökohdat sisällytetään alusta lähtien täydellisesti eri alojen politiikkaan ja investointipäätöksiin; kaikkien uusien investointien tulee olla täysin yhteisön säännöstön mukaisia; tämän periaatteen toteuttaminen on oltava ehtona yhteisön rahoitukselle; myös kansainvälisten rahoituslaitosten on pidettävä tätä ohjenuoranaan; vaatimus tulee sisällyttää oikeudellisesti sitovana velvoitteena liittymissopimuksiin myös liittymisen jälkeiselle ajanjaksolle;

15. Korostaa, että yhteisön voimassa olevan lainsäädännön toimeenpano ei saa jäsenyyttä hakeneissa maissa jäädä lopulliseksi ympäristöpolitiikan tavoitteeksi; Amsterdamin sopimuksessa määrätään velvoitteesta sisällyttää ympäristönsuojelua koskevat vaatimukset kaikkeen yhteisön politiikan ja toiminnan määrittelyyn ja toteuttamiseen; ympäristönäkökohtien integroiminen muihin politiikan osa-alueisiin tulee olla jatkuvaa; tavoitteiden saavuttamista on tarkasteltava säännöllisesti Eurooppa-neuvoston tasolla; liittymisneuvottelujen edetessä tarkasteluprosessiin tulee ottaa myös jäsenyyttä hakeneet maat;

16. On tyytyväinen siihen, että jäsenyyttä hakeneiden maiden luonnonsuojelu on jo samalla tasolla esimerkiksi monien nykyisten EU:n jäsenmaiden kanssa; toteaa, että monissa jäsenyyttä hakeneissa maissa on meneillään yksityistämisprosessi, joka saattaa vaarantaa suojelualueiden ja luonnon monimuotoisuuden säilymisen; pitää tärkeänä sitä, että nämä maat luovat selvät pelisäännöt suojeltavista alueista ja korvauksista; katsoo, että maiden luonnonsuojelulainsäädäntö on saatava ajantasalle ja että luonto- ja lintudirektiivit on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä,

17. Pelkää, että jäsenyyttä hakeneiden maiden hyvä luonnonsuojelun taso vaarantuu maa- ja metsätalouden tehostumisen ja teiden rakentamisen seurauksena; pitää näin ollen välttämättömänä, että LIFE -rahastoon otetaan erityinen lisäpanostus jäsenyyttä hakeneiden maiden tarpeita varten; huomauttaa, että suojelualueet eivät kuitenkaan yksin riitä vastaamaan Euroopan luonnon monimuotoisuudesta; luonnon monimuotoisuuden säilyttäminen on huomioitava kaikessa taloudellisessa toiminnassa;

18. Näkee suuria mahdollisuuksia edistää EU:n yhteistä maatalouspolitiikkaa kestävän kehityksen periaatteiden mukaiseksi, mikäli jäsenyyttä hakeneiden maiden kehityksessä hypätään yli maatalouden teho- ja kemikalisoitumisvaihe ja siirrytään suoraan luonnonmukaisempaan tuotantoon; yhteisön rahoituksen tulee kannustaa jäsenyyttä hakeneiden maiden viljelijöitä tähän suuntaan; tällä olisi myös ohjaavaa merkitystä nykyisille jäsenmaille;

19. Katsoo, että ympäristöystävällisemmän maatalouden kehittämiseen on ryhdyttävä yhteistyössä paikallisen väestön kanssa sen tarpeet ja toiveet huomioon ottaen, koska on tärkeää rohkaista myös maataloustuottajien järjestöjä osallistumaan ympäristötavoitteen kehittämiseen ja sen sisällyttämiseen maatalouden toimenpiteisiin;

20. Korostaa sitä, että liittymistä valmistelevien tukivälineiden on oltava riittävän yhtenäisiä ollakseen tehokkaita; eri välineiden on vahvistettava lisäysperiaatetta ja yhden hankkeiden kokonaisuuden rahoituksen pitäisi pääsääntöisesti tulla yhden rahoitusvälineen kautta; tuki on keskitettävä suunniteltua enemmän liittymistä edeltävään aikaan, tarkoituksena varmistaa EU:n lainsäädännön menestyksellinen saattaminen osaksi jäsenyyttä hakeneiden maiden lainsäädäntöä; liittymistä edeltävä tuki ja liittymisen jälkeinen tuki pitäisi EU:n talousarviossa ryhmitellä saman nimikkeen alle, jotta laajentumisprosessin vaatima riittävä jousto voidaan varmistaa;

21. Katsoo, että tavallisten kansalaisten osallistumisen lisääminen vaatii tuen suuntaamista ensi sijassa kansalaisjärjestöille, jotka toimivat ympäristönsuojelun, kansanterveyden ja kuluttajansuojan alalla;

22. Katsoo, että yleistä ympäristötietoisuutta on edistettävä Agenda 21:n mukaisen paikallisen ympäristötoiminnan vahvistamiseksi;

23. Katsoo, että tietotaidon vaihtoa jäsenvaltioiden paikallisen tason järjestöjen ja jäsenyyttä hakeneiden maiden paikallisen tason järjestöjen välillä on lisättävä;

24. Pitää välttämättömänä sitä, että jäsenyyttä hakeneiden maiden kansalaisille tiedotetaan asianmukaisesti ja laajasti ympäristöpoliittisista asioista; nykyisille ja mahdollisesti myös myöhemmin perustettaville kansalaisjärjestöille on annettava aktiivisia tiedotustehtäviä ja viranomaisten on annettava kansalaisjärjestöille rahoitus- ja organisaatiotukea tässä tehtävässä;

25. On ehdottomasti sitä mieltä, että laajentumisprosessi on suuri mahdollisuus parantaa Euroopan ympäristön tilaa; tavoitteena tulee olla kestävä kehitys, johon päästään kehittämällä ja toimeenpanemalla ympäristölainsäädäntöä ja integroimalla ympäristökysymykset kaikkeen muuhun politiikkaan; tämä vaatimus tulee esittää yhtä lailla nykyisille kuin tulevillekin EU:n jäsenmaille;

26. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle, jäsenvaltioiden parlamenteille sekä jäsenyyttä hakeneiden maiden hallituksille ja parlamenteille.