Erään viinialan nimityksen tuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohta)

(2021/C 87/10)

Tämä tiedonanto julkaistaan annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 (1) 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

YHTENÄISEN ASIAKIRJAN VAKIOMUUTOSTA KOSKEVA TIEDONANTO

”MINERVOIS”

PDO-FR-A0330-AM01

Tiedonannon päivämäärä: 14.12.2020

HYVÄKSYTYN MUUTOKSEN KUVAUS JA PERUSTELUT

1. Rajatun viljelyalueen hyväksymispäivämäärä

Tällä muutoksella halutaan lisätä päivämäärä, jona kansallinen toimivaltainen viranomainen hyväksyi maantieteellisellä tuotantoalueella sijaitsevan rajatun viljelyalueen muutoksen. Viljelyalueen rajaamisella tarkoitetaan asianomaisen tarkistetun alkuperänimityksen tuotantoon soveltuvien viljelylohkojen määrittämistä maantieteellisellä tuotantoalueella.

2. Viiniköynnöslajikkeet

Sallittujen lajikkeiden luetteloon lisätään kaksi uutta lajiketta Grenache gris G ja Viognier rosee- ja valkoviinien tuotantoa varten. Nämä viljelyalueelle jo istutetut lajikkeet otetaan lisälajikkeiksi SAN:n Minervois viiniköynnöslajikkeiden yhdenmukaistamiseksi alueellisen SAN:n Languedoc kanssa.

Tämän vuoksi Grenache gris G lisätään roseeviinien tuotantoon tarkoitettujen lisälajikkeiden luetteloon.

Grenache gris G ja Viognier blanc B lisätään valkoviinien tuotantoon tarkoitettujen lisälajikkeiden luetteloon.

3. Lajikkeiden osuutta viinitilalla koskevat säännöt

Lajikkeiden osuutta viinitilalla koskevat säännöt täsmennetään lajikkeita Grenache gris ja Viognier varten:

— roseeviinien osalta kolmanneksi alakohdaksi lisätään seuraava alakohta: ”– Lajikkeen Grenache gris G osuus on enintään 20 % viiniköynnöslajikkeista. ”

— valkoviinien osalta kolmanneksi alakohdaksi lisätään seuraava alakohta: ”– Lajikkeen Viognier blanc B osuus on enintään 10 % viiniköynnöslajikkeista. ”

4. Merkinnät

Tarkistetun alkuperänimityksen saaneiden viinien merkinnöissä voidaan täsmentää suuremman maantieteellisen yksikön nimi ”Languedoc” viittauksella ”Grand Vin du Languedoc”.

SAN:n nimeä voidaan niin ikään täydentää pienemmän täydentävän maantieteellisen yksikön nimellä edellyttäen, että kyseessä on kiinteistörekisteriin kirjattu paikka ja että paikka on mainittu sadonkorjuuilmoituksessa.

Kiinteistörekisterialueen nimi kirjoitetaan välittömästi SAN-merkinnän jälkeen kirjaimin, jotka saavat olla korkeudeltaan ja leveydeltään enintään puolet kirjaimista, joilla SAN kirjoitetaan.

5. Ilmoitusvelvollisuudet

Kasteltavien viljelylohkojen tunnistetiedot on liitettävä ennakkoilmoitukseen suojatulla alkuperänimityksellä suojatun viinin tuotannossa käytettävistä viljelylohkoista.

6. Viittaus valvovaan viranomaiseen

Viittaukset valvovaan viranomaiseen on päivitetty yhtenäiseen asiakirjaan.

SAN:n tuote-eritelmän II luvun II kohtaa muutetaan täsmentäen, että valvonnasta huolehtii tarkastusorganisaatio eikä enää valvonnasta vastaavan viranomaisen eli kansallisen alkuperä- ja laatuinstituutin (Institut national de l’origine et de la qualité, INAO) puolesta toimiva tarkastuslaitos.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Tuotteen nimi

Minervois

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SAN – Suojattu alkuperänimitys

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

4. Viini(e)n kuvaus

Viinien analyyttiset ominaisuudet

Kyseiset viinit ovat kuivia hiilihapottomia puna-, rosee- ja valkoviinejä.

Puna-, rosee- ja valkoviinien luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 12 tilavuusprosenttia.

Punaviinien, joiden luonnollinen alkoholipitoisuus on enintään 14 tilavuusprosenttia, käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) enimmäispitoisuus on 3 grammaa.

Punaviinien, joiden luonnollinen alkoholipitoisuus on yli 14 tilavuusprosenttia, käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) enimmäispitoisuus on 4 grammaa.

Punaviineissä omenahappopitoisuus on enintään 0,4 grammaa litrassa.

Rosee- ja valkoviinien käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) enimmäispitoisuus on 4 grammaa.

Haihtuvien happojen pitoisuus, rikkidioksidipitoisuus ja kokonaishappopitoisuus ovat unionin sääntelyn mukaisia.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Viinien aistinvaraiset ominaisuudet

Punaviinit saadaan tavanomaisesti lajikevalikoimasta, jossa lajikkeita Grenache N, Mourvèdre N ja Syrah N on vähintään 60 prosenttia. Viinit ovat purppuranvärisiä ja violettiin vivahtavia. Niiden tasapainoisuus ja marjamainen aromaattinen rikkaus mahdollistavat kulutuksen nuorina.

Ne ovat lämpimiä ja vahvoja, niissä kehittyy usein mausteisia tai lakritsimaisia aromivivahteita, ja ne ikääntyvät hyvin.

Roseeviinit vivahtavat kevyen lohenpunaiseen, ja niiden aromien kirjossa on marjamaisia häivähdyksiä. Ne ovat sekä raikkaita että vahvoja, tasapainoisia ja viipyileviä.

Valkoviinit ovat väriltään vaalean kullankeltaisia ja vihreään vivahtavia. Monivivahteiset ja lämpimät viinit sisältävät selviä kukkaisia häivähdyksiä ja antavat eloisan hedelmäisen suutuntuman, joka vivahtaa tuoreisiin hedelmiin, kuten persikkaan, mangoon tai aprikoosiin.

5. Viininvalmistusmenetelmät

a. Erityiset viininvalmistusmenetelmät

Viljelymenetelmä

Viiniköynnösten istutustiheys on vähintään 4 000 köynnöstä hehtaaria kohden. Köynnösrivien välinen etäisyys ei saa olla yli 2,50 metriä, eikä köynnösten välinen etäisyys samassa rivissä saa olla alle 0,80 metriä.

Köynnökset leikataan ennen E-vaihetta, jolloin ensimmäisissä kahdessa silmussa on kolme lehteä.

— Köynnökset leikataan matalaleikkauksella siten, että köynnökseen jää enintään 12 silmua Kussakin kannusversossa on enintään kaksi silmua.

— Lajikkeet Marsanne B, Roussanne B ja Syrah N voidaan leikata juoksijaleikkauksella (Guyot simple) jättäen köynnökseen enintään kymmenen silmua, joista enintään kuusi silmua jätetään satoversoon, ja enintään kaksi kannusversoa, joissa kussakin on enintään kaksi silmua.

— Keinokastelu voidaan sallia.

Erityinen viininvalmistusmenetelmä

Viininvalmistukseen tarkoitettujen hiilten käyttö yksinään tai valmisteissa olevina sekoituksina on niin ikään kielletty.

Edellä esitettyjen määräysten lisäksi viininvalmistusmenetelmien on oltava yhteisön tasolla ja Ranskan maatalous- ja merikalastuslaissa (Code rural et de la pêche maritime) asetettujen velvoitteiden mukaisia.

b. Enimmäistuotokset

60 hehtolitraa/ha

6. Rajattu maantieteellinen alue

Maantieteellinen alue

Viinirypäleet on korjattava ja viiniytettävä sekä viini valmistettava seuraavien kuntien alueella:

— Auden departementti: Aigues-Vives, Argeliers, Argens-Minervois, Azille, Badens, Bagnoles, Bize-Minervois, Blomac, Bouilhonnac, Cabrespine, Castelnau-d’Aude, Caunes-Minervois, Ginestas, Homps, Laure-Minervois, Limousis, Mailhac, Malves-en-Minervois, Marseillette, Mirepeisset, Paraza, Pépieux, Peyriac-Minervois, Pouzols-Minervois, Puichéric, La Redorte, Rieux-Minervois, Roquecourbe-Minervois, Roubia, Rustiques, Saint-Couat-d’Aude, Saint-Frichoux, Saint-Nazaire-d’Aude, Sainte-Valière, Sallèles-Cabardès, Salsigne, Tourouzelle, Trassanel, Trausse, Trèbes, Ventenac-en-Minervois, Villalier, Villarzel-Cabardès, Villegly, Villeneuve-Minervois.

— Hérault’n departementti: Agel, Aigne, Aigues-Vives, Azillanet, Beaufort, Cassagnoles, La Caunette, Cesseras, Félines-Minervois, La Livinière, Minerve, Montouliers, Olonzac, Oupia, Saint-Jean-de-Minervois, Siran.

7. Pääasiallinen rypälelajike (pääasialliset rypälelajikkeet)

Bourboulenc B – Doucillon blanc

Carignan N

Cinsaut N – Cinsault

Clairette B

Grenache N

Grenache blanc B

Grenache gris G

Lledoner pelut N

Macabeu B – Macabeo

Marsanne B

Muscat à petits grains blancs B – Muscat, Moscato

Piquepoul blanc B

Piquepoul noir N

Rivairenc N – Aspiran noir

Roussanne B

Syrah N – Shiraz

Terret blanc B

Terret noir N

Vermentino B – Rolle

Viognier B

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

Yhteyden kannalta merkitykselliset luontoon liittyvät ja inhimilliset tekijät

Maantieteellinen alue sijaitsee Cévennesin eteläisimmän osan eli Montagne Noire -vuoren juurella, ja sen korkein kohta on Pic de Nore (1 210 metriä).

Viiniköynnökset sijoittuvat keskelle laajaa amfiteatterin muotoista aluetta, joka laskeutuu johdonmukaisesti pohjolasta etelään ja loppuu loivasti Aude-joen varteen. Kokonaisuudessaan etelään antavaa rinnettä reunustaa kaksi kukkulavyöhykettä:

— lännessä Carcassonnen lähellä sijaitseva vyöhyke muodostuu Salsignen ja Trèbesin välillä pohjois-eteläsuuntaisista kukkuloista, joiden lomassa virtaa Clamoux-joki;

— toista, idässä sijaitsevaa vyöhykettä kutsutaan nimellä ”serre d’Oupia”, ja sen halki virtaa Cesse-joki.

Maantieteellisen alueen keskikohta sijoittuu noin sadan metrin päähän Marseillette-lammen yläpuolelle ja jatkuu yhtenäisenä kohti laajaa tasankoa, jonka halki virtaavat Auden sivujoet Argent-Double ja Ognon.

Viiniköynnökset näkyvät hyvin kukkuloiden ja tasankojen halki kulkevan ”Minervois’n reitin” varrella mukautuen saumattomasti pensaikosta, männyistä ja tammista muodostuvaan luonnonympäristöön.

Maantieteellinen alue kuuluu tertiäärikauden molassisedimenttien täyttämään synkliiniin ja niveltyy pohjoisessa Montagne Noiren ylänköön. Alueella on hiekkakivikasaumia ja limnisiä kalkkikivikonglomeraatteja.

Tunnusmerkillisimmät viljelymaat ovat siten muodostuneet kivipenkereiden, merkelisaven, hiekkakiven, kuluneen (hajonneen) kovan kalkkikiven ja korkeilla vyöhykkeillä liuskekeskittymien päälle.

Välimerelliselle ilmastolle on luonteenomaista voimakas leutous, suhteellinen kuivuus, 630 millimetrin keskimääräinen vuotuinen sademäärä ja yli 14 celsiusasteen kesimääräinen vuotuinen lämpötila, ja auringonpaistetta alue saa yli 2 400 tuntia vuodessa.

Maantieteellisen alueen itäosaan yltää välimerellisiä virtauksia, jotka ilmenevät kesäisin kosteina kaakkoistuulina ja pienenä sademääränä keväisin ja syksyisin. Maantieteellisen alueen länsiosa (Cers) on sitä vastoin alttiina luoteistuulelle, joka on usein voimakas ja yleensä kuiva mutta Montagne Noire -vuoreen törmätessään aiheuttaa pääasiassa syksyisin ja keväisin Atlantin valtameren rannikkoon rinnastuvaa sadantaa.

Maantieteellinen alue ulottuu Auden departementissa 45 kunnan ja Hérault’n departementissa 16 kunnan alueelle.

Yhteyden kannalta merkitykselliset inhimilliset tekijät

Viiniköynnöksiä on kasvatettu Minervois’n alueella roomalaisajalta lähtien.

Canal du Midi -kanavan avautuminen liikenteelle vuonna 1680, tieverkon parantuminen 1700-luvulla ja rautatien rakentaminen edistivät viininviljelyn monokulttuurin kehittymistä.

Tämä vauraus joutui koetukselle viinikirvojen ja ylituotannon synnyttämässä kriisitilanteessa, joka huipentui vuoden 1907 viinikriisiin, joka sai koko alueen järjestäytymään.

Maantieteellisen alueen itäreunalla sijaitsevassa Argeliers’n kylässä viininviljelijä Albert Marcellin antoi 1907 alkusysäyksen Ranskan viininviljelijöiden nousuun viinikaupan petoksia ja myynnin jyrkkää laskua vastaan. Koko Etelä-Ranskaan ja myös osaan viinialueista levinneiden vakavien levottomuuksien myötä syntyi laki alkuperänimityksistä (appellation d’origine).

Minervois’n alueelle perustettiin viinintuottajien etuja ajava ammattiyhdistys vuonna 1922. ”Minervois” hyväksyttiin alun perin alkuperänimitykseksi Vin Délimité de Qualité Supérieure vuonna 1951, ja tarkistetun alkuperänimityksen nämä viinit saivat 15. helmikuuta 1985 annetulla asetuksella viiniköynnöslajikkeiden muuttamisen – erityisesti tummia ja aiemmin arvostettuja rypälelajikkeita Grenache N, Syrah N, Mourvèdre N ja Cinsaut N sekä valkoisia rypälelajikkeita Grenache B, Maccabeu B, Roussanne B, Marsanne B ja Vermentino B suosiviksi – ja tarkemmin määriteltyjen tuotantoedellytysten käyttöönottamisen jälkeen.

Viimeksi mainittujen hallitsemiseksi toimijat valitsivat vuonna 1996 erityisen menettelyn, jossa rypäleiden tuotantoon tarkoitetut viljelylohkot määritellään kaksi vuotta ennen niiden ilmoittamista hakemuksessa.

Vuonna 2009 kaikkiaan 210 yksityistä ja 25 osuustoiminnallista viininvalmistamoa, joiden yhteinen osuus tuotantomäärästä on 40 prosenttia, haki tarkistettua alkuperänimitystä 124 000 hehtolitralle.

Tuotannosta 92 prosenttia on punaviinejä ja 6 prosenttia roseeviinejä. Punaviinit saadaan tavanomaisesti lajikevalikoimasta, jossa lajikkeita Grenache N, Mourvèdre N ja Syrah N on vähintään 60 prosenttia. Viinit ovat purppuranvärisiä ja violettiin vivahtavia. Niiden tasapainoisuus ja marjamainen aromaattinen rikkaus mahdollistavat kulutuksen nuorina.

Näissä lämpimissä ja vahvoissa viineissä kehittyy usein mausteisia tai lakritsimaisia aromivivahteita, ja ne ikääntyvät hyvin.

Roseeviinit vivahtavat kevyen lohenpunaiseen, ja niissä on marjamainen makupaletti. Ne ovat sekä raikkaita että vahvoja, tasapainoisia ja viipyileviä.

Valkoviinit ovat väriltään vaalean kullankeltaisia ja vihreään vivahtavia. Monivivahteiset ja lämpimät viinit sisältävät selviä kukkaisia häivähdyksiä ja antavat eloisan hedelmäisen suutuntuman, joka vivahtaa tuoreisiin hedelmiin, kuten persikkaan, mangoon tai aprikoosiin.

Syy- ja seuraussuhteet

Välimerellisen ilmaston ja pinnanmuodostuksen yhdistelmä sekä sijainti etelärinteellä vähän sateita tuovien vallitsevien tuulien tuiverruksessa tekevät maantieteellisestä alueesta soveliaan alkuperäisen viiniköynnöksen viljelyyn pääasiassa savi- ja kalkkimaalla.

Nämä erityiset olosuhteet edistävät rypäleiden optimaalista kypsymistä ja antavat viinintuottajalle mahdollisuuden rypälelajikkeen ja viljelypaikan yhteensovittamiseen, mikä osaltaan tukee viinien erityisluonnetta.

Grenache N -rypälelajikkeen suutuntuma on lämmin ja pyöreä. Se viihtyy kivipenkereillä ja merkelisavessa. Varhainen rypälelajike Syrah N tuo viiniin sokerisuutta ja marja-aromeja. Historiallisista lajikkeista Cinsaut N, jota on perinteisesti käytetty vain roseeviiniin, antaa punaviineihin sekoitettuna hienostuneisuutta, ja Carignan N antaa ryhtiä ja tanniineja sekä pitkän kypsytyksen jälkeen omalaatuisia lakritsiaromeja. Mourvèdre N -lajikkeesta saadaan puolestaan hienoja tanniineja ja mausteisia vivahteita.

Jacques Puisais kuvaa tuotteen yhteyttä luonnonympäristöönsä: ”Minervois on ilmasta riippuvainen viini, ja kunkin satovuoden tuuliolosuhteet – erityisesti sadonkorjuuta ennen – ratkaisevat kokonaishaihduntanopeuden. Tälle viinille ovat leimallisia tanniinien pehmeys ja rikkaus ja rypäleen alkuperäisyyden ilmentyminen.”

Viininviljely on ollut osa Minervois-alueen historiaa jo kahden vuosituhannen ajan.

Minerven kylä, jonka nimi tuo mytologisia mielleyhtymiä ja joka kohoaa kivikkoisella kalkkikivikukkulalla, on antanut nimensä tälle tarkistetulle alkuperänimitykselle. Entinen linnoitus on tunnettu poikkeuksellisesta sijainnistaan ja siitä, että se torjui Simon de Montfortin johtaman hyökkäyksen kataareja vastaan suunnatulla ristiretkellä vuonna 1210. Tarkistetun alkuperänimityksen kasvupaikoista juuri tällä symbolisella ja tunnusomaisella paikalla kovalle kalkkikivimaalle istutettu viiniköynnös kasvaa voimakkaan valoisassa välimerellisessä maisemassa.

Jälkiä Rooman valtakunnan ajasta on havaittavissa. Suurin osa nykyisistä viinitarhoista ja viinitiloista on perustettu antiikin ”domusten” sijaintipaikoille, esimerkkinä Pépieux’n kunnassa sijaitseva ”Massanier la Mignarde”, joka on legioonassa palvelleen Maximuksen entinen tila ja jonka viinin ”International wine challenge” on palkinnut vuoden 2005 parhaana viininä.

Maantieteellisen alueen länsireunalla sijaitseva Carcassonnen vanhakaupunki, keskiaikainen linnoitus, kuuluu Unescon maailmanperintökohteisiin sekä Minervois’n alueen kulttuuriin ja historiaan. Maantieteellisen alueen eteläosassa soljuva Canal du Midi -kanava toimi 1600-luvun taloudellisen nousun kimmokkeena ja on niin ikään otettu Unescon maailmanperintöluetteloon.

Minervois’n tarkistettu alkuperänimitys on siten historiallisen taustansa ja erityislaatuisen sijaintinsa ansiosta tiiviisti sidoksissa alueelle juurtuneeseen viininviljelyyn.

9. Olennaiset lisäedellytykset (pakkaaminen, merkinnät, muut vaatimukset)

Merkinnät

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät säännökset

Edellytyksen kuvaus:

Tarkistetun alkuperänimityksen saaneiden viinien merkinnöissä voidaan täsmentää suuremman maantieteellisen yksikön nimi ”Languedoc” viittauksella ”Grand Vin du Languedoc”.

Tämä laajempi maantieteellinen alue voidaan kirjoittaa kirjaimin, jotka ovat korkeudeltaan ja leveydeltään enintään puolet niistä kirjaimista, joilla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.

Tarkistetun alkuperänimityksen saaneiden viinien merkinnöissä voidaan täsmentää pienemmän maantieteellisen yksikön nimi seuraavin edellytyksin:

— kyseessä on kiinteistörekisterialue;

— paikka on mainittu sadonkorjuuilmoituksessa.

Kiinteistörekisterialueen nimi kirjoitetaan välittömästi tarkistetun alkuperänimityksen jälkeen kirjaimin, jotka saavat olla korkeudeltaan ja leveydeltään enintään puolet kirjaimista, joilla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Tuotantoa rajatulla maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Edellytyksen kuvaus:

Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue koostuu viiniyttämistä ja viinin valmistusta koskevan poikkeuksen mukaisesti seuraavista kunnista:

— Auden departementti: Barbaira, Berriac, Canet, Capendu, Carcassonne, Castans, Citou, Conques-sur-Orbiel, Douzens, Escales, Floure, Fontiès-d’Aude, Fournes-Cabardès, Labastide-Esparbairenque, Lastours, Lespinassière, Lézignan-Corbières, Marcorignan, Montbrun-des-Corbières, Montirat, Moux, Ouveillan, Pradelles-Cabardès, Raissac, Saint-Marcel-d’Aude, Sallèles-d’Aude, Villanière, Villardonnel, Villedubert, Villemoustaussou.

— Hérault’n departementti: Assignan, Cruzy, Ferrals-les-Montagnes, Villespassans.

Linkki eritelmään

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-cc1cf391-d666-49f9-81cc-7ca4a90414cd

(1) EUVL L 9, 11.1.2019, s. 2.