”25 prosenttia tavarankuljetusajoneuvokannasta, joka on yrityksen käytössä asetuksen (EY) N:o 1071/2009 5 artiklan 1 kohdan g alakohdan mukaisesti jäsenvaltion määrittelemällä tavalla joko vuokratun ajoneuvon käyttöä edeltävän vuoden joulukuun 31 päivänä tai päivänä, jona yritys alkaa käyttää vuokrattua ajoneuvoa.”

Komissio voi hyväksyä tämän kompromissiratkaisun, koska se vastaa komission ehdotuksen tavoitetta tarjota vuokrattujen ajoneuvojen markkinoilla enemmän joustavuutta kuin nykyinen direktiivi sallii. Jäsenvaltiot voivat nyt asettaa rajoituksia vain omille yrityksilleen. Nykyisessä direktiivissä sallitaan ajoneuvojen vuokrausta koskevien rajoitusten asettaminen myös ulkomaisille yrityksille. Nykyisen direktiivin mukaan jäsenvaltiot voivat pyytää ulkomaisella rekisterikilvellä varustettujen vuokrattujen ajoneuvojen välitöntä kansallista rekisteröintiä. Neuvoston kannan mukaisesti asetettaisiin nyt vähimmäiskäyttöaika (30 päivää), joka kaikkien jäsenvaltioiden on sallittava ja jonka aikana ne eivät voi pyytää tällaisten ajoneuvojen kansallista rekisteröintiä (mikä on yrityksille kallista ja työlästä). Myös kuljetusyritysten velvollisuutta rekisteröidä vuokratut ajoneuvot kansallisiin sähköisiin rekistereihin koskevat säännökset ovat hyväksyttäviä, koska niiden avulla kansalliset viranomaiset voivat paremmin valvoa kyseisiä ajoneuvoja.

Lainsäätäjien kannalta kiistanalaisin kysymys oli se, mikä olisi oltava vähimmäisaika, joka jäsenvaltioiden on sallittava niiden lainsäädännön mukaisesti perustettujen yritysten vuokraamien, ulkomaisella rekisterikilvellä varustettujen ajoneuvojen käytölle. Neuvoston kanta perustuu kaksitahoiseen ratkaisuun, jossa vähimmäisvuokra-aika yhdistetään vuokrattujen ajoneuvojen rekisteröintiä koskeviin kansallisiin sääntöihin. Jäsenvaltiot voisivat joko sallia ulkomaisilla rekisterikilvillä varustettujen vuokrattujen ajoneuvojen käytön vain 30 peräkkäisen päivän ajan (jäsenvaltiot, joissa rekisteröintiä vaaditaan enintään 30 päivän kuluttua) tai sallia kyseisten ajoneuvojen käytön kahden kuukauden ajan (jäsenvaltiot, joissa on vapaammat rekisteröintisäännöt). Jäsenvaltio voisi myös halutessaan luopua kokonaan (jäsenvaltion yritysten käyttämien ulkomaisten ajoneuvojen) rekisteröintivaatimuksesta. Neuvosto on myös hyväksynyt sääntöjä, jotka velvoittavat kuljetusyritykset rekisteröimään vuokratut ajoneuvot, myös muussa jäsenvaltiossa kuin niiden sijoittautumisjäsenvaltiossa vuokratut ajoneuvot, maantiekuljetusyritysten kansallisiin sähköisiin rekistereihin.

Neuvosto ei kuitenkaan halunnut ottaa mukaan ajoneuvoja, jotka ovat yrityksen käytössä ja jotka on vuokrattu (ja rekisteröity) ulkomailla. Näin ollen esimerkiksi jos yritys on sijoittautunut jäsenvaltioon, joka soveltaa täysin tätä rajoitusta, ja jos sen käytössä on 120 ajoneuvoa, joista 20 on rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa, se voi vuokrata toisessa jäsenvaltiossa vain viisi lisäajoneuvoa, jolloin vuokrattujen ajoneuvojen määrä on yhteensä 25 (25 prosenttia 120-20:sta = 25), kymmenen ajoneuvon sijaan (25 prosenttia 120:stä = 30).

Komissio voi hyväksyä neuvoston kannan. Käsite ”käytössä oleva” on vakiintunut (vrt. asetuksen (EY) N:o 1072/2009 1 artiklan 5 kohdan d alakohdan iii alakohta ja 4 artiklan 3 kohta), eikä sitä voi ymmärtää väärin samalla tavoin kuin käsitteen ”yrityksen omistamat ajoneuvot” voi ymmärtää väärin. Kuorma-autoja käytetään usein leasing-sopimuksella. Tällöin vuokraajilla on taloudellinen omistusoikeus, mutta vuokralleantajalla on laillinen omistusoikeus, joten "omistajuuden" käsite on epäselvä. ”Yrityksen käytössä olevat ajoneuvot” on laajempi käsite kuin ”yrityksen omistamat ajoneuvot”, koska sillä ei tarkoiteta vain yrityksen kokonaan omistamia ajoneuvoja vaan se kattaa myös kaikki ajoneuvot, joita pidetään hallussa osamaksukauppa-, vuokra- tai leasing-sopimuksen perusteella. Tämän ilmaisun käytöllä voitaisiin sallia suurempi määrä vuokrattuja ajoneuvoja ja lisätä joustavuutta kuljetusyrityksille, mikä olisi toinen peruste sen tukemiseksi.

3.3. Omaan lukuun harjoitettava liikenne

Neuvoston kannan mukaan jäsenvaltiot voivat rajoittaa omaan lukuun harjoitettavan liikenteen osalta ainoastaan toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityjen vuokrattujen ajoneuvojen käyttöä ajoneuvon painosta riippumatta.

Komissio voi hyväksyä tämän ratkaisun, koska siinä rajoitusten ulkopuolelle jätetään yritykset, jotka käyttävät kotimaassaan vuokrattuja ajoneuvoja omaan lukuunsa harjoitettavassa liikenteessä. Tällaiset rajoitukset ovat mahdollisia nykyisen direktiivin nojalla. Yksi komission ehdotuksen pääkohdista oli poistaa tämä hyvin rajoittava säännös, jolle ei ole tarvetta markkinoilla. Komissio voi hyväksyä neuvoston ratkaisun, jossa sallitaan rajoitusten asettaminen ainoastaan ulkomaisilla rekisterikilvillä varustetuilla ajoneuvoilla omaan lukuun harjoitettavalle liikenteelle. Tämä rajoitus on perusteltu, koska jäsenvaltiot eivät voi valvoa tällaisia ajoneuvoja, koska niitä ei ole rekisteröity maantiekuljetusyritysten kansallisiin rekistereihin (joissa on ainoastaan kuljetusyrityksiä, ei tavaraliikennettä omaan lukuunsa harjoittavia yrityksiä). Omaan lukuun harjoitettavassa liikenteessä käytettävien kotimaisten ajoneuvojen osalta tällainen valvonta on mahdollista, koska ne on rekisteröitävä kaikkiin ajoneuvoihin sovellettavien kansallisten rekisteröintisääntöjen mukaisesti.

4.Päätelmät

Komissio pitää neuvoston kantaa hyväksyttävänä. Se vastaa komission ehdotuksen tavoitteita. Siinä lisätään merkittävästi joustavuutta, jotta yritykset voivat käyttää vuokrattuja ajoneuvoja, jotka on rekisteröity muissa jäsenvaltioissa, tai jotta tällaisia ajoneuvoja voidaan käyttää omaan lukuun harjoitettavassa liikenteessä. Näin ollen se on merkittävä askel liikkuvuuspaketti I:n täytäntöönpanossa. Koska uudistettu lainsäädäntö todennäköisesti lisää vuokrattujen ajoneuvojen käyttöä ja tällaiset ajoneuvot ovat usein uudempia ja ympäristöystävällisempiä, tämä ratkaisu edistää myös Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden saavuttamista.