EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 13.05.1998 
KOM(1998)3021opull. 
Naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet 
Euroopan unionissa 
Vuosikertomus 1997 
(komission esittämä) 

Vuosikertomus 1997 
Naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet 
Euroopan unionissa 
SISÄLTÖ 
TIIVISTELMÄ 
OSA 1 YHTÄLÄISTEN MAHDOLLISUUKSIEN VALTAVIRTAISTAMINEN 
OSA 2 NAISET JA MIEHET TYÖMARKKINOILLA 
OSA 3 ASUMINEN JA TYÖSKENTELEMINEN EUROOPASSA 
HOIVASUUNNITELMA 
OSA 4 SUKUPUOLITASAPAINON EDISTÄMINEN PÄÄTÖKSENTEOSSA 
OSA 5 TASA-ARVO-OIKEUDET - EDISTYS VUONNA 1997 
OSA 6 BEIJINGIN TOIMINTASUUNNITELMAN SEURANTA 
oi 
TIIVISTELMÄ 
Tämä vuosikertomus naisten ja miesten yhtäläisistä mahdollisuuksista Euroopan 
unionissa tekee yleiskatsauksen pääasiallisiin kehityssuuntiin, jolla on ollut 
vaikutusta yhtäläisiin mahdollisuuksiin yhteisön tasolla ja kansallisella tasolla vuonna 
1997. Vaikka merkittävää kehitystä on tapahtunut useilla aloilla, on kolmea 
kehityssuuntaa korostettava erityisesti: 
• hyväksyttiin Amsterdamin sopimus, joka sisältää uusia yhtäläisiin mahdollisuuksiin 
liittyviä määräyksiä, 
• jäsenvaltiot päättivät yhdessä ottaa käyttöön uuden työllisyysstrategian, jonka 
täytäntöönpano alkoi välittömästi ja johon yhtäläiset mahdollisuudet kuuluvat 
selkeänä ja merkittävänä tekijänä, 
• naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien sisällyttäminen muihin politiikka-
alueisiin edistyi, mikä perustui valtavirtaistamista koskeviin sitoumuksiin. 
Yhtäläiset mahdollisuudet Amsterdamin sopimuksessa 
Amsterdamin sopimus hyväksyttiin vuonna 1997 ja sen ratifioimismenettely alkaa 
vuonna 1998. Sopimuksessa vahvistettiin yhtäläisten mahdollisuuksien merkitys 
Euroopan yhdentymishankkeessa, ja se avasi uusia edistymismahdollisuuksia. 
Naisten ja miesten välinen tasa-arvo on aina ollut yksi perustamissopimusten 
perusperiaatteista ja sellaisena se esitetään uuden perustamissopimuksen uudessa 
2 artiklassa. Sopimuksen 3 artiklassa osoitetaan yhteisön tehtäväksi poistaa 
eriarvoisuutta ja edistää tasa-arvoa kaikissa toimissa - tämä tuki on tarpeen 
valtavirtaistamisstrategian edistämiseksi edelleen. 
Sopimuksen uusi 13 artikla mahdollistaa tarvittavat toimenpiteet kaikenlaisen, myös 
sukupuoleen perustuvan ja sukupuolisesti suuntautuneen syrjinnän torjumiseksi. 
Uusi 141 artikla laajentaa entisen 119 artiklan ulottuvuutta ja antaa naisten ja 
miesten yhtäläiselle kohtelulle erityisen oikeusperustan. Määräys koskee 
työllisyyteen ja ammattiin liittyviä erityisiä seikkoja. Siinä myös vahvistetaan 
jäsenvaltioiden oikeus toteuttaa sellaisia erityisetuja tarjoavia toimenpiteitä, joiden 
tarkoituksena on helpottaa aliedustettuna olevan sukupuolen ammatillisen toiminnan 
harjoittamista taikka ehkäistä tai hyvittää ammattiuraan liittyviä haittoja.1 
Komission mielestä on aihetta olla tyytyväinen näihin uuden perustamissopimuksen 
näkökohtiin, erityisesti sen vuoksi, että ne vahvistavat yhtäläisen kohtelun 
periaatteen asemaa ja tarjoavat perustan tuleville aloitteille useilla alueilla. 
1 Uuden perussopimuksen 141 artiklaan sisältyy sosiaalipolitiikasta tehdyn pöytäkirjan 6 artiklan 3 kohta, ja sen 
soveltamisalaa laajennetaan. 
Uusi työllisyysstrategia 
Valtioiden ja hallitusten päämiehet pääsivät marraskuussa 1997 Luxemburgissa 
järjestetyssä erityisessä työllisyyshuippukokouksessa sopimukseen uudesta 
eurooppalaisesta työllisyysstrategiasta. Huippukokouksessa todettiin, että naisten 
asemaan työmarkkinoilla on kiinnitettävä erityisesti huomiota. 
Naisten lisääntyvä osallistuminen työmarkkinoille voi osaltaan nostaa merkittävästi 
työllisyyttä Euroopan unionissa joka tarvitsee sitä turvatakseen tulevaisuutensa, 
säilyttääkseen vaurautensa ja sosiaaliturvajärjestelmänsä. Työllisyyttä koskevassa 
huippukokouksessa tunnustettiin korkeimmalla tasolla se, että yhtäläisillä 
mahdollisuuksilla on taloudellista merkitystä. 
Uuden työllisyysstrategian vahvistaminen tarkoittaa sitä, että työmarkkinoiden 
yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevaa edistystä tarkastellaan tästä lähtien vuosittain 
korkeimmalla tasolla. 
Tämän jälkeen neuvosto hyväksyi joulukuussa 1997 työllisyyttä koskevat 
suuntaviivat vuodelle 1998. 
Suuntaviivat määrittävät kohteet ja tavoitteet neljällä alalla. Näitä ovat yrittäjyys, 
työllistettävyys, sopeutumiskyky työmarkkinoilla ja työpaikoilla sekä yhtäläiset 
mahdollisuudet. 
Jäsenvaltiot toimittavat huhtikuuhun 1998 mennessä toimintasuunnitelmansa, joissa 
ne esittelevät yksityiskohtaisesti toimenpiteet suuntaviivojen täytäntöönpanemiseksi. 
Eurooppa-neuvosto suorittaa ensimmäisen tarkistuksen Cardiffin kokouksessaan 
kesäkuussa 1998. Komissio ja neuvosto arvioivat suunnitelmia yhdessä, ja valtioiden 
ja hallitusten päämiehet käsittelevät niitä Wienissä joulukuussa 1998 järjestettävässä 
huippukokouksessa. 
Valtavirtaistaminen (mainstreaming) 
Valtavirtaistaminen - strategia yhtäläisten mahdollisuuksien sisällyttämiseksi kaikkiin 
politiikan aloihin - edistyi huomattavasti vuonna 1997. 
Selkein ja paras esimerkki valtavirtaistamisesta on yhtäläisten mahdollisuuksien 
keskeinen asema työllisyysstrategiassa. 
Komissiossa on perustettu osastojen välisiä työryhmiä sen takaamiseksi, että tasa-
arvo voidaan ottaa huomioon Euroopan unionin politiikan eri alueilla. 
Vuonna 1997 29 komission yksikköä nimesi virkamiehet, joiden vastuulla on 
erityisesti valtavirtaistamisen kehityksen helpottaminen ja kannustaminen omissa 
pääosastoissaan. Nämä virkamiehet tukevat tehtävän toteuttamista omissa 
yksiköissään ja vaihtavat säännöllisesti ajatuksia ja kokemuksia yksiköiden välillä. 
Rakennerahastot ovat unionin pääasiallinen rahoitusmekanismi taloudellisen ja 
sosiaalisen koheesion edistämiseksi. Neuvosto esitti vuonna 1996 antamassaan 
rakennerahastoja ja naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevassa 
päätöslauselmassa2, että rakennerahastoilla on merkittävä asema yhtäläisten 
mahdollisuuksien tukemisessa, ja että sen asemaa on edelleen vahvistettava. 
Komissio on ottanut tämän näkökannan huomioon valmistellessaan vuonna 1997 
vuoden 1998 rakennerahastojen uudistamista koskevia ehdotuksia. 
Entistä vahvempi sitoutuminen yhtäläisten mahdollisuuksien aktiiviseen edistämiseen 
kaikilla rakennerahastojen aloilla tulee olemaan merkittävä tekijä 
valtavirtaistamisstrategiassa. 
Yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan yhteydessä komissio teki ehdotuksen neuvoston 
asetukseksi tasa-arvonäkökohtien sisällyttämisestä kehitysyhteistyöhön. Ehdotus on 
parhaillaan käsiteltävänä Euroopan parlamentissa ja neuvostossa, ja sen 
tarkoituksena on tukea sukupuolisensitiivisen lähestymistavan omaksumista yhteisön 
kehitysyhteistyöpolitiikan suunnittelussa ja toteuttamisessa samoin kuin valvonnassa 
ja arvioinnissa. 
Päätelmät 
Nämä ovat merkittävimmät tekijät yhtäläisten mahdollisuuksien kehittämisessä 
Euroopan unionissa vuonna 1997. Jokaisen tekijän osalta on todettava, ettei niiden 
merkitys niinkään liity vuoden 1997 konkreettisiin saavutuksiin tai hankittuihin etuihin 
vaan pikemminkin niiden tuleviin kehitysmahdollisuuksiin. 
Vuoden 1997 saavutusten merkitys selkiytyy, kun unioni alkaa soveltaa Amsterdamin 
sopimusta sen ratifioimisen jälkeen, kun vuosittain toistuva työllisyysohjelmien 
laadintaprosessi vakiintuu ja kun valtavirtaistamisen logiikkaa aletaan soveltaa yhä 
useammilla politiikan aloilla. 
2 Neuvoston päätöslauselma, annettu 2. joulukuuta 1996, miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteen 
sisällyttämisestä Euroopan rakennerahastojen politiikkaan, EYVL C 386,20.12.1996. 
TASA-ARVOA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET AMSTERDAMIN 
SOPIMUKSESSA 
F artikla 
Unioni perustuu jäsenvaltioille yhteisiin vapauden, kansanvallan, ihmisoikeuksien ja 
perusvapauksien kunnioittamisen sekä oikeusvaltion periaatteisiin. 
2 artikla 
Yhteisön päämääränä on edistää työllisyyden ja sosiaalisen suojelemisen korkeaa 
tasoa, miesten ja naisten välistä tasa-arvoa, elintason ja elämän laadun nousua sekä 
taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja yhteisvastuullisuutta jäsenvaltioiden 
välillä. 
3 artikla 
Toteuttaessaan tässä artiklassa tarkoitettua toimintaa yhteisö pyrkii poistamaan 
eriarvoisuutta miesten ja naisten välillä sekä edistämään miesten ja naisten välistä 
tasa-arvoa. 
13 artikla 
Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia 
kuultuaan toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sukupuoleen, rotuun, etniseen 
alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen tai ikään perustuvaan 
tahi sukupuolisesti suuntautuneen syrjinnän torjumiseksi. 
137 artikla 
Edellä 117 artiklassa3 tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseksi yhteisö tukee ja 
täydentää jäsenvaltioiden toimintaa seuraavilla aloilla: 
• erityisesti työympäristön parantaminen työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden 
suojelemiseksi 
• työolot 
• tiedottaminen työntekijöille ja työntekijöiden kuuleminen 
• työmarkkinoilta syrjäytyneiden henkilöiden integroiminen, sanotun kuitenkaan 
rajoittamatta 127 artiklan määräyksiä 
• miesten ja naisten välinen tasa-arvo asioissa, jotka koskevat heidän 
mahdollisuuksiaan työmarkkinoilla sekä heidän kohteluaan työssä. 
141 artikla 
Perustamissopimuksen 117 artiklassa sisällytetään perustamissopimukseen sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen 
muutettu 1 artikla. Sen tavoitteena on edistää työllisyyttä ja parantaa elin-ja työoloja. 
1. Jokainen jäsenvaltio huolehtii sen periaatteen noudattamisesta, jonka mukaan 
miehille ja naisille maksetaan samasta tai samanarvoisesta työstä sama palkka. 
2. Tässä artiklassa palkalla tarkoitetaan tavallista perus- tai vähimmäispalkkaa ja 
muuta korvausta, jonka työntekijä suoraan tai välillisesti saa työnantajaltaan 
työstä tai tehtävästä rahana tai luontoisetuna. 
Samalla palkalla ilman sukupuoleen perustuvaa syrjintää tarkoitetaan, että 
a) palkka, joka maksetaan työn tuloksen perusteella, lasketaan saman 
mittayksikön mukaan 
b) palkka, joka maksetaan työhön käytetyn ajan perusteella, on sama samasta 
tehtävästä. 
3. Neuvosto toteuttaa 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen ja talous-ja 
sosiaalikomiteaa kuultuaan toimenpiteet, joilla varmistetaan miesten ja naisten 
tasa-arvoisten mahdollisuuksien ja tasa-arvoisen kohtelun periaatteen 
soveltaminen työtä ja ammattia koskevissa kysymyksissä, mukaan lukien 
samasta tai samanarvoisesta työstä maksettavan saman palkan periaate. 
4. Jotta miesten ja naisten välinen täysi tosiasiallinen tasa-arvo toteutuisi 
työelämässä, tasa-arvoisen kohtelun periaate ei estä jäsenvaltioita pitämästä 
voimassa tai toteuttamasta sellaisia erityisetuja tarjoavia toimenpiteitä, joiden 
tarkoituksena on helpottaa aliedustettuna olevan sukupuolen ammatillisen 
toiminnan harjoittamista taikka ehkäistä tai hyvittää ammattiuraan liittyviä haittoja. 
kehysVUODEN 1998 TYÖLLISYYSPOLITIIKKA 
4 PILARIA JA 19 SUUNTAVIIVAA 
I. TYÖLLISTETTÄVYYDEN PARANTAMINEN 
Nuorten työttömyyden ratkaiseminen ja pitkäaikaistyöttömyyden torjuminen 
Jäsenvaltiot huolehtivat siitä, että 
1. jokaiselle työttömälle nuorelle tarjotaan uutta mahdollisuutta ennen kuin he ovat 
olleet työttöminä kuusi kuukautta, 
2. myös työttömille aikuisille on tarjottava uutta mahdollisuutta ennen kuin he ovat 
olleet työttäminä kaksitoista kuukautta. 
Siirtyminen passiivisista toimenpiteistä aktiivisiin toimenpiteisiin 
3. Jäsenvaltiot pyrkivät nostamaan huomattavasti sellaisten henkilöiden määrää, 
joiden hyväksi toteutetaan aktiivisia toimia työllistettävyyden parantamiseksi. 
Jäsenvaltiot myös vahvistavat tavoitteet, joiden mukaan pyritään tavoittamaan 
asteittain kolmen menestyneimmän jäsenvaltion keskiarvo, vähintään 20 
prosenttia. 
Kumppanuuteen perustuvan lähestymistavan kannustaminen 
4. Työmarkkinaosapuolia kehotetaan tekemään sopimuksia koulutusta, 
työkokemusta ja harjoittelua koskevien mahdollisuuksien lisäämiseksi tai 
toteuttamaan muita työllistettävyyttä edistäviä toimenpiteitä. 
5. Jäsenvaltiot ja työmarkkinaosapuolet pyrkivät kehittämään elinikäisen 
koulutuksen mahdollisuuksia. 
Koulusta työelämään siirtymisen helpottaminen 
Jäsenvaltiot 
6. parantavat koulujärjestelmiensä tasoa tavoitteena vähentää merkittävästi 
koulunsa aikaisessa vaiheessa keskeyttävien määrää, 
7. huolehtivat siitä, että nuorille tarjotaan taito mukautua teknologisiin ja 
taloudellisiin muutoksiin sekä työmarkkinoihin liittyvät taidot, tarvittaessa 
ottamalla käyttöön tai kehittämällä oppisopimuskoulutusta. 
II. YRITTÄJYYDEN KEHITTÄMINEN 
Yrityksen perustamisen ja toiminnan helpottaminen 
Jäsenvaltiot 
8. kiinnittävät erityistä huomiota yritysten perustamiseen liittyvien kiinteiden 
kustannusten ja hallinnollisen taakan keventämiseen, erityisesti pienissä ja 
keskisuurissa yrityksissä ja varsinkin palkattaessa lisää työntekijöitä, 
9. kannustavat itsenäisten ammattien harjoittamista tutkimalla ja pyrkimällä 
poistamaan erityisesti verotus- ja sosiaaliturvajärjestelmissä olevia mahdollisia 
tekijöitä, jotka estävät erityisesti ansiotyössä käyviä työntekijöitä siirtymästä 
itsenäisen ammatin harjoittajiksi tai perustamasta pienyritystä. 
Työpaikkojen luomismahdollisuuksien hyödyntäminen 
10. Jäsenvaltiot pohtivat keinoja hyödyntää työpaikkojen luomismahdollisuuksia, joita 
tarjoutuu paikallisella tasolla sosiaalitalouden alalla ja tehtävissä, jotka 
tyydyttävät sellaisia tarpeita, joita markkinat eivät toistaiseksi ole pystyneet 
tyydyttämään. Lisäksi jäsenvaltiot selvittävät, onko tällaisille toimenpiteille 
esteitä ja pyrkivät poistamaan ne. 
Verotusjärjestelmän muokkaaminen työllisyyttä kannustavaksi 
Jäsenvaltiot 
11. asettavat tarvittaessa ja nykyisen verotuksen tason huomioon ottaen tavoitteen 
yleisen verotaakan keventämiseksi ja vahvistavat tarpeen mukaan tavoitteen 
myös palkkakustannuksiin ja muihin työvoimakustannuksiin kohdistuvan 
verorasituksen asteittaiseksi alentamiseksi , erityisesti suhteellisen 
ammattitaidottoman ja matalapalkkaisen työvoiman osalta, 
12. tutkivat vapaaehtoisesti mahdollisuutta alentaa ALV-prosenttia sellaisten 
työvoimapainotteisten palvelujen osalta, joita kansainvälinen kilpailu ei koske. 
III. YRITYSTEN JA NIIDEN TYÖNTEKIJÖIDEN SOPEUTUMISKYVYN 
LISÄÄMINEN 
Työn organisoinnin nykyaikaistaminen 
13. Työmarkkinaosapuolia kehotetaan neuvottelemaan asianmukaisella tasolla, 
erityisesti alakohtaisesti ja yrityskohtaisesti, työn nykyaikaistamista koskevista 
sopimuksista, joihin kuuluvat myös joustavat työjärjestelyt, joilla pyritään yritysten 
tuottavuuden ja kilpailukyvyn parantamiseen, sekä joustavuuden ja 
turvallisuuden välisen tasapainon löytämiseen. 
14. Jäsenvaltiot tutkivat mahdollisuuksia sisällyttää lakeihinsa entistä joustavampia 
sopimustyyppejä, ottaen huomioon sen, että työllisyyden muodot monipuolistuvat 
jatkuvasti. Uusien työsopimusten tulisi taata asianmukainen turva ja korkea 
ammatillinen asema, joka vastaa yrityksen tarpeita. 
Yritysten sopeutumiskyvyn tukeminen 
15. Jäsenvaltiot selvittävät uudestaan henkilöstövoimavarojen kehittämisen esteitä, 
erityisesti verotuksellisia esteitä, ja tarjoavat mahdollisesti verotuksellisia tai 
muita kannustimia yritysten sisäiselle koulutukselle. Ne valmistelevat myös uutta 
lainsäädäntöä sen varmistamiseksi, että sen avulla vähennetään työllisyyden 
esteitä ja autetaan työmarkkinoita sopeutumaan talouden rakenteelliseen 
muutokseen. 
IV. TASA-ARVOPOLITIIKAN VAHVISTAMINEN 
Sukupuolten välisen kuilun poistaminen 
16. Jäsenvaltiot pyrkivät pienentämään naisten ja miesten työttömyysasteiden välistä 
eroa tukemalla aktiivisesti naisten työllisyyden lisääntymistä. Ne pyrkivät myös 
poistamaan naisten aliedustuksen tietyillä elinkeinoelämän aloilla ja tietyissä 
ammateissa sekä naisten yliedustuksen joillakin muilla aloilla. 
Työn ja perhe-elämän yhteensovittaminen 
17. Jäsenvaltiot pyrkivät voimakkaasti lisäämään hoitopalveluja siellä, missä vielä 
on tarvetta. 
Työhön palaamisen helpottaminen 
18. Jäsenvaltiot kiinnittävät erityistä huomiota naisiin, ja miehiinkin, jotka harkitsevat 
paluuta palkkatyöhön poissaolon jälkeen, ja selvittävät keinoja poistaa asteittain 
paluun esteet. 
Vammaisten työelämään sopeuttamisen helpottaminen 
19. Jäsenvaltiot kiinnittävät erityistä huomiota niihin ongelmiin, joita vammaiset voivat 
kohdata osallistuessaan työelämään. 
10 
0SA1 
YHTÄLÄISTEN MAHDOLLISUUKSIEN VALTAVIRTAISTAMINEN 
Komissio on käynnistänyt valtavirtaistamispolitiikan, jolla pyritään sisällyttämään 
yhtäläisten mahdollisuuksien periaate kaikkiin yhteisön politiikan ja toiminnan 
alueisiin. Tämä sitoumus esitettiin helmikuussa 1996 annetussa tiedonannossa4. 
Valtavirtaistamisen (mainstreaming) käsite kehitettiin YK:n neljännessä 
maailmankonferenssissa.5 Valtavirtaistaminen edellyttää aiempaa laaja-alaisempaa 
lähestymistapaa tasa-arvoon. 
Yhtäläisten mahdollisuuksien edistämisessä ja tasa-arvonäkökohtien kehittämisessä 
on tapahtumassa asennemuutos niin jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin politiikan ja 
ohjelmien tasolla kuin kansainvälisissä keskusteluyhteyksissä. 
Unionin sisällä valtavirtaistamisen merkitys ja tarkoitus ovat vaihdelleet eri 
yhteyksissä. Sen soveltamistavat ovat olleet riippuvaisia muun muassa eri 
jäsenvaltioiden tasa-arvopolitiikan kehitystasosta sekä tietämyksen tasosta ja alan 
toimijoiden avoimuudesta muutokselle. Huolimatta huomattavasta edistyksestä 
lukuisia puutteita ja esteitä ilmenee yhä. Esteiden poistamiseksi tarvitaan useita 
toimenpiteitä. Näihin kuuluu tietoisuuden lisääminen, laaja-alainen koulutus 
tarvittavan tasa-arvoa koskevan asiantuntemuksen kehittämiseksi, säännöllinen 
politiikan sukupuolivaikutusten arviointi ja tasa-arvonäkökohtien arviointi 
lainsäädännöllisten ehdotusten ja muiden poliittisten asiakirjojen laadun 
takaamiseksi. 
KEHYS 
Valtavirtaistamispolitiikan tavoitteena on politiikan laadun parantaminen ja 
tahattomien kielteisten vaikutusten välttäminen. Kaikkien politiikkojen 
sukupuolivaikutusten seurantaa on kehitettävä, erityisesti sellaisten politiikkojen, 
joiden yleensä katsotaan olevan sukupuolineutraaleja. 
Yhteisön tasolla 
Yhtäläisten mahdollisuuksien edistämiseksi Euroopan komissiosja perustettuja 
organisatorisia elimiä eli yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevää komission jäsenten 
ryhmää, yksiköiden välistä yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevää ryhmää ja 
rakennerahastojen yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevää alaryhmää täydennettiin 
vuonna 1997 laaja-alaisella tasa-arvon valtavirtaistamisesta vastaavien virkamiesten 
ryhmällä. 
4 K0M(96) 67 lopullinen, 21.2.1996. 
3 YK:n neljäs naisten maailmankonferenssi, Beijing, Kiina, 4.-1S. syyskuuta 1995. 
11 
Myös Euroopan parlamentin päätöslauselmassa6, joka koski syyskuussa 1997 
annettua komission tiedonantoa valtavirtaistamisesta, tuettiin 
valtavirtaistamisstrategiaa. Euroopan parlamentti kehottaa jäsenvaltioita 
sisällyttämään valtavirtaistamispolitiikan paikalliseen, alueelliseen ja kansalliseen 
politiikkaan. 
Tätä tarkoitusta varten laadittiin komission politiikan ja toimien sukupuolivaikutusten 
arviointiopas7. Ensimmäistä kertomusta toimista ja toimenpiteistä yhtäläisten 
mahdollisuuksien valtavirtaistamisen saavuttamiseksi on valmisteltu vuonna 1997.8 
Kertomus osoittaa toiminnan laaja-alaisuuden ja huomattavan edistymisen lyhyen 
ajanjakson aikana. Kertomus julkaistaan vuonna 1998. 
kehys 
Korkeimman mahdollisen tason sitoumus on menestyksen olennainen edellytys 
valtavirtaistamisesta vastaavien toimijoiden toiminnalle, selkeälle vastuunjaolle Ja 
erilaisten välineiden ja apukeinojen, kuten politiikan sukupuolivaikutusten arvioinnin, 
tasa-arvonäkökohtien arviointimenettelyjen sekä edistymisen seurannan ja arvioinnin 
soveltamiselle. Valtavirtaistaminen on erityisiä myönteisiä toimia täydentävä 
lähestymistapa, jonka tarkoituksena on laajentaa yhtäläisten mahdollisuuksien 
ulottuvuutta ja vaikutusta. Tällainen kaksiosainen lähestymistapa on menestyksen 
kannalta välttämätön. Valtavirtaistamista koskevien aloitteiden määrän kasvaessa -
lukuisissa järjestöissä ja lukuisilla aloilla - ja monimutkaistuessa lisääntyy myös 
sellaisten käytännön välineiden tarve, joilla voidaan mitata tehokkuuden parantamista 
ja toimenpiteiden edistymistä. Sukupuolierojen seurannasta on tulossa ratkaiseva 
tekijä politiikan tehokkuuden arvioinnissa. 
Seuraavassa esitetään joitakin erityisiä esimerkkejä yhteisön politiikoista. 
Rakennerahastot 
Rakennerahastot ovat unionin merkittävin väline taloudellisen ja sosiaalisen 
yhteenkuuluvuuden saavuttamiseksi. Sen jälkeen kun vuoden 1996 kertomus naisten 
ja miesten yhtäläisistä mahdollisuuksista Euroopan unionissa julkaistiin, on lukuisten 
hankkeita ja ehdotuksia koskevien pyyntöjen tavoitteena ollut suoraan tai epäsuorasti 
yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen ja naisten työmarkkinoille osallistumisen 
kannustaminen. Tällaisia ovat myös Euroopan maatalouden ohjaus- ja 
kehitysrahastosta (EMOTR) annetun asetuksen 8 artiklan mukaiset maaseudun 
kehittämistä koskevat hankkeet9, EMOTR:n kokeiluhankkeet,10 Euroopan 
Euroopan parlamentin naisten oikeuksien valiokunta. Mietintö komission tiedonannosta -Naisten ja miesten yhtäläisten 
mahdollisuuksien sisällyttäminen kaikkiin yhteisön politiikkoihin ja toimintaan, esittelijä Angela Kokkola, EP 222.553, 
17.9.1997. 
Tasa-arvon valtavirtaistamisesta vastaavien virkamiesten ryhmä hyväksyi toisessa kokouksessaan 15. syyskuuta 1997 
'Sukupuolivaikutusten arviointioppaan' komission yksiköiden epäviralliseksi työasiakirjaksi. 
KOM(98) 122 lopullinen, 4.3.1998, komission kertomus edistymisestä tiedonannon 'naisten ja miesten yhtäläisten 
mahdollisuuksien sisällyttäminen kaikkiin yhteisön politiikkoihin ja toimintaan' seurannassa. 
EYVLC 284,27.9.1997. 
EYVL C 326, 31.10.1996, EYVL C 125, 22.4.1997, EYVL S 43, 1.3.1997. 
12 
aluekehitysrahaston (EAKR) alueiden välistä yhteistyötä koskevat kokeiluhankkeet 
sekä Euroopan sosiaalirahaston (ESR)tuki paikallisille työllistämisaloitteille". 
Yhteisön Urban-aloiteohjelmaan12 sisältyi yhtäläisiä mahdollisuuksia edistäviä toimia. 
EMPLOYMENT-NOW (1995-1997)13, joka on merkittävin yhteisön aloite yhtäläisten 
mahdollisuuksien edistämiseksi, kannustaa edelleen innovaatioihin: Lisäksi 
hankkeiden välisiä teemaryhmiä on perustettu. Vertikaalinen ja horisontaalinen 
eriytyminen ovat aloitteen toisen vaiheen (1997-1999) ensisijaisia kohteita. 
Arvioita rakennerahastojen vaikutuksista yhtäläisten mahdollisuuksien edistämiseen 
on tehty muun muassa Suomessa, Irlannissa, Espanjassa ja Portugalissa. Arvioista 
ilmenee, ettei yhtäläisiä mahdollisuuksia ole riittävästi otettu huomioon 
suunnittelumenettelyissä ja vaikutusten arvioinnissa. Tulevaisuudessa on 
hyödynnettävä hankittuja kokemuksia ja sisällytettävä tasa-arvotoimenpiteet 
rakennerahastojen valtavirtaistamisohjelmiin. 
AGENDA 2000 -tiedonannossa ilmoitettiin myös rakennerahastojen uudistuksesta.14 
Siihen tulee kuulua myös henkilöstöresurssien ja tasa-arvokomponenttien lujittamista 
kaikilla rakennerahastojen tavoitealueilla. Uusi yhteisön aloitteita koskeva järjestelmä 
on suunnitteilla. 
Koulutuspolitiikka 
Naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien kunnioittaminen kuuluu SOKRATES 
(koulutus) ja NUORTEN EUROOPPA (koulujen välinen nuorisovaihto) -ohjelmiin. Se 
on myös LEONARDO DA VINCI-ohjelman (ammatillinen koulutus) erityinen tavoite, 
ja siinä määrätään myös positiivisista erityistoimista valtavirtaistamisen lisäksi. Tasa-
arvo oli myös läpikäyvä periaate Euroopan elinikäisen oppimisen ja koulutuksen 
vuonna (1996), ja myönteisten toimien mahdollisuuksia korostettiin kaikissa sen 
täytäntöönpanoa koskevissa asiakirjoissa. Valkoisessa kirjassa "Opettaminen ja 
oppiminen - kohti kognitiivista yhteiskuntaa" todetaan ammatinvalinnan- ja opinto-
ohjauksen sekä koulutuksen saantimahdollisuuksien merkitys erityisesti naisten 
osalta teknologian aloilla. Hiljattain ilmestynyt komission kertomus "Pääsy jatkuvaan 
koulutukseen unionissa"15 analysoi jäsenvaltioiden naisten hyväksi toteuttamia 
toimenpiteitä erityisesti työttömyysuhan alaisten, työttömien ja työmarkkinoiden 
yhdentymisessä mukana olevien naisten osalta. 
Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu 
" EYVLC 323,29.10.1996. 
12 EYVLC 38,10.2.1996. 
13 EYVLC 327, 29.12.1990. 
14 Kohti voimakkaampaa ja laajempaa Eurooppaa. KOM(97) 2000 lopullinen. Täydennysosa 5/97-Euroopan unionin 
tiedote. 
15 K0M(97) 180 lopullinen, 30.4.1997. 
13 
Amsterdamin sopimuksen luonnoksessa viitataan työmarkkinaosapuolten tehtävän 
lujittamiseen, koordinaation korostamiseen ja työllisyyspolitiikan alan tärkeimpien 
teemojen seurantaan. Sosiaalipolitiikasta tehdyn pöytäkirjan sisällyttäminen 
perustamissopimukseen on sellaisenaan merkittävä edistysaskel. Kaikkien näiden 
muutosten seuraukset ovat ratkaisevan tärkeitä Euroopan kansalaisille. Ne avaavat 
tien naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien parannuksille. 
Työmarkkinaosapuolten osallistumista yhtäläisten mahdollisuuksien edistämiseen 
kuvattiin vuoden 1996 vuosikertomuksessa. Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun 
kehitystä koskevassa tiedonannossaan16 komissio korosti niiden osallistumisen 
merkitystä sosiaalipolitiikan kannalta yleisesti mutta myös alakohtaisten politiikkojen 
osalta. Sosiaalipolitiikasta tehdyssä pöytäkirjassa esitetään malli 
työmarkkinaosapuolten laatimiksi sopimuksiksi suoraan tai epäsuorasti yhtäläisiä 
mahdollisuuksia koskevista aiheista. Lukuisissa tapauksissa työmarkkinaosapuolten 
osallistuminen on mahdollistanut yhtäläisiä mahdollisuuksia tai työn ja perhe-elämän 
yhteensovittamista koskevien lausekkeiden sisällyttämisen alakohtaisiin tai 
paikallisiin sopimuksiin. 
Hewlett-Packard Ltd Boblingenissa Saksassa on esimerkki hyvästä toimintatavasta. 
Siellä on toiminnassa työntekijöiden uudelleensijoittamisjärjestelmä, jota sovelletaan 
työntekijän palatessa töihin vanhempainloman laillisen kestoajan ylittävän 
perhevapaan jälkeen. British Gas Yhdistyneessä kuningaskunnassa17 on kehittänyt 
lukuisia toimia perhevastuuta kantavien työntekijöiden taitojen ja uran kehittämiseksi. 
Toimia koskevat määräykset sisältyvät koko maata koskevaan sopimukseen. 
Ulkosuhteita, ulkomaankauppaa ja kehitysyhteistyötä koskevat politiikat 
Sukupuolinäkökohtien analysointi sisällytetään kaikkeen suunnitteluun 
kehitysyhteistyössä osapuolina olevissamaissa. Tämä merkitsee siirtymistä erityisesti 
naisiin kohdistuvista toimista sukupuolinäkökohtien huomioon ottamiseen kaikissa 
kehitysyhteistyötoimissa ja -hankkeissa. 
AKT-maiden kanssa tehtävään yhteistyöhön liittyen komissio julkaisi joulukuussa 
1996 vihreän kirjan Lomén sopimuksen jälkeisen kauden ajatuksista, huolenaiheista 
ja menetelmistä vuoden 2000 jälkeen. Vihreässä kirjassa ja sen jälkeen joulukuussa 
1997 neuvostolle annetussa tiedonannossa18 viitataan sukupuolinäkökohtiin tärkeinä 
tekijöinä taloudellisessa kasvussa, yhteiskunnallisessa kehityksessä ja 
ihmisoikeuksien kunnioittamisessa. Lomén sopimus on ollut perusta Euroopan 
unionin ja 70 Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtion väliselle kehitysyhteistyölle 
vuodesta 1975 alkaen. 
K0M(96) 448 lopullinen, 18.9.1996. 
Sitaatti esintyy julkaisussa 'Equal Opportunities and Collective Bargaining in Europe', Vol. 1, Luxembourg: Euroopan 
yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto. 
K0M(95)423 lopullinen, 18.9.1995. 
14 
Sukupuolinäkökohtien sisällyttämisestä kehitysyhteistyöhön vuonna 1995 annetun 
neuvoston päätöslauselman täytäntöönpanosta vuosina 1996-1997 tehdyn 
komission valmisteluasiakirjan muodossa olevaa yksityiskohtaista edistymisraporttia 
koskevan arvioinnin lisäksi komissio teki kesäkuussa 1997 ehdotuksen neuvoston 
asetukseksi aiheesta. Hyväksymisen jälkeen asetuksessa annetaan oikeudelliset 
puitteet sukupuolinäkökohtien sisällyttämistä kaikkiin yhteisön kehitysyhteistyötoimiin 
koskevan yhteisön taloudellisen tuen ja teknisen asiantuntemuksen antamisen 
hallinnointia varten. 
Neuvoston tiedonannossa "Kauppajärjestelmä ja kansainvälisesti tunnustetut 
työnormit"19 esitetään yhtäläiset mahdollisuuden yhtenä perustavaa laatua olevana 
standardina, jota on tuettava. 
kehys 
Valtavirtaistaminen jäsenvaltioissa 
Useat jäsenvaltiot ovat pyrkineet sisällyttämään valtavirtaistamisen 
lähestymistavan korkean tason päätöksentekoon. 
Ruotsissa työministerillä on oikeus tarkastaa lainsäädäntöehdotukset siltä 
kannalta, sisältyvätkö tasa-arvonäkökohdat niihin. 
Espanjassa Instituto de la Mujerin hallintoneuvostoa on laajennettu siten, että 
se edustaa laajemmin eri toimialoja. Yhteistyöstä Instituto de la Mujerin ja 
Instituto Nacional de Empleon välillä on seurannut yhtäläisten 
mahdollisuuksien sisällyttäminen yhdistettyjen työllisyyspalvelujen 
suunnitelmasta vastaavien virkamiesten koulutukseen. 
Saksassa naisten asioista vastaava liittovaltion ministeriö on kehitellyt 
eräänlaisen tasa-arvoa koskevan toimintaperiaatteen, joka antaa oikeuden 
tutkia ehdotettua lainsäädäntöä varhaisessa vaiheessa. 
Alankomaissa opetus-, kulttuuri- ja tiedeministeriön tiettyjä poliittisia 
suunnitelmia ja ulkoasianministeriön ja oikeusministeriön ehdottamaa 
lainsäädäntöä tarkastellaan niiden sukupuolivaikutusten osalta. Politiikan 
sukupuolivaikutusten arvioimiseen on kehitetty erityinen menettely. 
Kreikassa tasa-arvosta vastaavassa pääsihteeristössä on suoritettu 
organisaatiouudistus, jonka tarkoituksena on lujittaa yhteydenpitoa hallituksen 
osastojen, alueellisten tasa-arvovirastojen ja kansalaisjärjestöjen kanssa. 
K0M(96) 402/4. 
15 
OSA 2 
NAISET JA MIEHET TYÖMARKKINOILLA 
Työllisyyspolitiikan suuntaviivat vuodelle 1998: askel eteenpäin tasa-arvon 
edistämisessä 
Euroopan työllisyystilanne oli syy siihen, miksi Eurooppa-neuvosto hyväksyi uuden 
työllisyyttä koskevan luvun perustamissopimukseen. Komission ehdottamat 
suuntaviivat tarjosivat kehyksen työllisyyttä käsitelleen Eurooppa-neuvoston 
keskustelulle ylimääräisessä kokouksessa, joka pidettiin lokakuussa 1997 
Luxemburgissa . Neuvosto hyväksyi suuntaviivat 15. joulukuuta 1997 antamallaan 
päätöslauselmalla. Tämä oli merkittävä askel eteenpäin tasa-arvoulottuvuuden 
sisällyttämisessä työllisyyspolitiikkaan. Tasa-arvo on nyt yksi niistä ensisijaisista 
tavoitteista, joiden olisi tuettava kansallista työllisyyspolitiikkaa. Uutta 
työllisyysstrategiaa edeltävän Essenin kokouksen mukaisissa jäsenvaltioiden 
monivuotisissa ohjelmissa naisten ja miesten tasa-arvoa työmarkkinoilla edistävät 
politiikat eivät tähän mennessä ole näkyneet selvästi. 
Työmarkkinoilla esiintyy yhä tasa-arvon puutetta. Naisten työttömyysaste on 
Euroopan unionissa korkeampi kuin miesten (12 prosenttia verrattuna miesten 9 
prosenttiin). 
(Naisten ja miesten (15-64-vuotiaiden) työttömyysasteet Euroopan unionissa 
(%) vuonna 1996; 
Eurostat keräsi tilastot ansiotulojen rakenteesta 15 jäsenvaltiosta vuoden 1997 
aikana ja tutkii niitä parhaillaan. Ensimmäiset tulokset Espanjasta, Ranskasta, 
Ruotsista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta paljastavat yhä jatkuvan sukupuolten 
välisen ansiotulojen eron. 
Tämä on todennäköisesti nähtävissä kaikissa jäsenvaltioissa. Keskimääräinen 
työaika on vähentynyt Euroopassa. Tämä koskee etenkin naisia. Yhä suurempi osa 
naisista tekee osa-aikatyötä tai viikonloppu-, aamu- tai iltatyötä. Vaikka työelämässä 
olevien naisten ja miesten määrä on kasvanut, työllisyysasteen kasvu ei ole 
merkinnyt työtuntien määrän lisääntymistä (työpanos). 
Työmarkkinoiden eriytymisen poistamiseksi tarvitaan sellaisia uusiatoimenpiteitä, 
jotka vaikuttavat sekä kysyntään että tarjontaan. Työmarkkinoiden eriytymisen 
poistamiseen liittyvät toimet ovat usein yksittäisiä ja hajanaisia, ja niiltä puuttuu 
ohjelmallinen kehys eikä niillä usein siten ole merkittävää vaikutusta. 
Joitakin näistä aiheista käsitellään EMPLOYMENT-NOW -aloitteessa. Toisen 
vaiheen (1997-1999) ensisijaisiin tavoitteisiin kuuluu vertikaalisen eriytymisen 
poistaminen kouluttamalla naisia ylempiin johtotehtäviin ja horisontaalisen 
16 
eriytymisen poistaminen aloilla, jotka eivät perinteisesti työllistä naisia. Esimerkiksi 
tietokoneiden ylläpitotehtävät yhdistetään usein tekniseen työhön ja niillä on 
miehinen imago. NOW-aloitteesta tuettu Pariisissa toimiva koulutusyhdistys on 
kehittänyt teknikoiden koulutusohjelman, johon kuuluu valtavirtaistamisstrategia. 
Ohjelmalla, joka perustuu toimintatutkimuksiin, pyritään lisäämään 
työvoimaneuvojien ja ammatinvalinnan ohjaajien tietoisuutta niistä lukuisista 
ammateista, joita uusi teknologia tarjoaa naisille ja miehille. 
Työn uusi organisointi 
Työllisyyden suuntaviivoissa viitataan työelämän keskeytyksiä, vanhempainlomaa ja 
osa-aikatyötä koskeviin politiikkoihin, jotka ovat erittäin tärkeitä naisille ja miehille. 
Naisten työllisyyden edistyminen on usein yhdistetty osa-aikatyön kehitykseen. 
Tähän kehitykseen liittyy sekä mahdollisuuksia että riskejä. Toisaalta osa-aikatyöhön 
liittyy usein mielikuva vähänarvostetusta ammatista, työsuhdeturvan puutteesta ja 
matalammasta palkasta kuin kokopa ivätyöntekijöillä, riippumatta näiden 
ammattiasemasta. 
Toisaalta osa-aikatyö voi tarjota uusia mahdollisuuksia. Useissa tapauksissa se 
mahdollistaa naisten paluun työelämään pitkittyneen poissaolon jälkeen ja joissakin 
tapauksissa osa-aikatyö voi olla tehokas tapa sovittaa yhteen työ ja perhe-elämä. 
(Osa-aikatyötä tekevien naisten ja miesten osuus työssä käyvien 
kokonaismäärästä Euroopan unionissa, Islannissa ja Norjassa (%), 1996) 
Jäsenvaltiot, kuten esimerkiksi Alankomaat ja Belgia, kannustavat joustavuutta ja 
pyrkivät samalla takaamaan osa-aikatyöntekijöiden sosiaaliset oikeudet. 
Komissio on tarkastellut näitä aiheita vihreässä kirjassaan "Yhteistyössä työn 
uudelleenorganisointiin"20 ja arvioi parhaillaan osapuolten reaktioita tarkoituksena 
selvittää parhaat tavat oikeudellisen, sopimusoikeudellisen ja poliittisen kehyksen 
nykyaikaistamiseksi. Perinteisten sukupuoliroolien purkaminen on merkittävä osa tätä 
tehtävää. 
Tiedonannossaan "Sosiaaliturvan nykyaikaistaminen ja parantaminen Euroopan 
unionissa"21 komissio korostaa tarvetta muuttaa sosiaaliturvaa siten, että se tukee ja 
kannustaa työllisyyttä erityisesti säilyttämällä tasapainon joustavuuden ja 
turvallisuuden välillä. 
Tämä on erityisen tärkeää osa-aikatyöntekijöille. 
20 K0M(97) 128 lopullinen, 16.4.1997. 
21 K0M(97) 102 lopullintn, 12.3.1997. 
17 
f % 
100 Osa-aikatyötä tekevien naisten ja miesten osuus työssä käyvien 
kokonaismäärästä Euroopan unionissa, Islannissa ja Norjassa (%), 1996. 
• Naiset 
DMeihei 
B EK D CR R 
Lähde: Eurostat. (Statistics in Focus nro 8), 1997 
Houmutus: Data for D, IS and N refers to 1995. 
Huhtikuussa 1996 komissio antoi muodollisen kuulemisasiakirjan "joustavuudesta, 
työajoista ja työntekijöiden turvallisuudesta", joka käsitteli nimenomaan tarvetta taata 
uusiin joustaviin työn muotoihin osallistuvien työntekijöiden syrjimättömyys. 
Tällaisissa epätyypillisissä työsuhteissa olevista työntekijöistä naisten osuus on 
varsin huomattava. Vastauksena tähän asiakirjaan Euroopan työmarkkinaosapuolet 
(UNICE, CEEP ja ETUC) ilmoittivat aikeestaan aloittaa tästä aiheesta neuvottelut, 
joissa keskitytään erityisesti osa-aikatyöhön. 
Työmarkkinaosapuolet (UNICE, CEEP ja ETUC) aloittivat toukokuussa 1997 
neuvottelut osa-aikatyöstä ja pääsivät sopimukseen. Puitesopimuksessa 
tunnustetaan tarve osa-aikatyöntekijöiden syrjinnän lopettamiseen ja heidän 
työolojensa parantamiseen samalla kun osa-aikatyön kehitystä helpotetaan. 
Neuvosto antoi joulukuussa 1997 direktiivin 97/81/EY22 sopimuksen sisällyttämisestä 
lainsäädäntöön.23 
Tällaisen direktiivin antaminen on merkki siitä, että osa-aikatyö on yhä merkittävämpi 
osa työmarkkinoita. Sen merkitys yhtäläisten mahdollisuuksien kannalta on valtava, 
sillä 83 prosenttia osa-aikatyöntekijöistä on naisia. Direktiivillä pyritään tukemaan 
naisten ja miesten mahdollisuuksia työaikoja koskeviin valintoihin, esimerkiksi osa-
aikatyön valintaan silloin, kun perheolot sitä edellyttävät, tai ennen eläkkeelle 
siirtymistä. 
Komission kuulemisasiakirjassa esitettiin myös kysymyksiä väliaikaisista ja 
määräaikaisista työsuhteista. Seuraavaksi UNICE, CEEP ja ETUC esittivät 
komissiolle olevansa valmiita neuvottelemaan määräaikaisista työsuhteista 
täydentääkseen aiempaa osa-aikatyötä koskevaa sopimusta. 
KEHYS 
Dynaamisilla ja laajentuvilla työmarkkinoilla ilmenee uusia sukupuolten välisiä 
kuiluja ja sukupuoleen perustuvaa syrjintää. Komissio tulee yhdessä 
työmarkkinaosapuolten kanssa pyrkimään jo toteutettujen toimien lisäksi niin 
kutsuttujen epätyypillisten työsuhteiden sopimusoikeudellisen aseman 
parantamiseen ja niiden suojelun lujittamiseen. On olemassa vaara, että 
naisten työllisyys keskittyy edelleenkin aloille, joilla he ovat jo yliedustettuina 
(kuten kotitalouspalveluissa ja hoitoalalla), mikä lisää edelleen sukupuolten 
eriytymistä työmarkkinoilla. Tämän vuoksi on erittäin tärkeää, että näillä aloilla 
kehitetään yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevaa politiikkaa. 
PK-yritykset, naiset ja yrittäjyys 
Eurooppa-neuvosto korosti Amsterdamissa heinäkuussa 1997 antamassaan kasvua 
ja työllisyyttä koskevassa päätöslauselmassa, että pienten ja keskisuurten yritysten 
mahdollisuuksiin luoda uusia työpaikkoja on kiinnitettävä erityistä huomiota. 
22 Neuvoston direktiivi, annettu 15.12.1997, EYVL L 14,20.1.1998, s. 9. 
23 Direktiiviluonnos soveltamisalan laajentamisesta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tehdään vuonna 1998 
(oikeusperusta: 100 artikla). 
18 
Uusia aloja, joilla on suuret mahdollisuudet luoda uusia työpaikkoja, syntyy 
jatkuvasti. Työllisyyden suuntaviivat vuodelle 1998 korostavat, että kaikkia 
mahdollisuuksia uusien työpaikkojen luomiseen sekä uutta teknologiaa ja 
innovaatioita on hyödynnettävä tehokkaasti. Uudet työpaikat syntyvät usein palvelu­
ja hoitoaloille, joille naisilla on hyvät mahdollisuudet sijoittua tullessaan tai 
palatessaan työmarkkinoille. Uuden teknologian käyttö tarjoaa uusia mahdollisuuksia 
naisille esimerkiksi maaseutualueilla. 
Naiset eivät perusta yrityksiä yhtä todennäköisesti kuin miehet24, ja kun he sen 
tekevät, ovat yritykset yleensä pieniä. Naisyrittäjät kohtaavat lukuisia ongelmia, 
erityisesti rahoituksen takaamisessa. Nämä asiat otettiin käsiteltäväksi Milanossa 
marraskuussa 1997 pidetyn kolmannen eurooppalaisen käsiteollisuusyrityksiä ja 
pienyrityksiä käsittelevän konferenssin ohjelmassa. Yrityspolitiikkaa ja erityisesti pk-
yrityksiä koskevan kolmannen monivuotisen ohjelman (1997-2000) 
ehdotuspyynnöissä viitattiin selkeästi naisyrittäjiin.25 Pk-yritysten eurooppalaisen 
seurantakeskuksen vuonna 1996 laatimaan kertomukseen26 sisältyy luku pk-
yrityksissä toimivista naisista. Siinä korostetaan naisten asemaa pk-yrityksissä ja 
analysoidaan naisyrittäjien kohtaamia erityisiä ongelmia. EMPLOYMENT-NOW -
aloitteen kautta saatava kokemus (puolet hankkeista koskee naisten perustamia 
yrityksiä) auttaa komissiota kehittämään lisätoimia tällä alalla. 
Useissa jäsenvaltioissa on ryhdytty toimenpiteisiin näiden ongelmien ratkaisemiseksi. 
Esimerkiksi Suomessa ja Ruotsissa naisyrittäjiä tuetaan erityisellä yrittäjäluotolla. 
Portugali tarjoaa erityisavustuksia ja teknistä tukea sekä verkoston kansallista ja 
kansainvälistä yhteistyötä varten. 
Naisyrittäjyyden kehitys tulee olemaan merkittävä tekijä työllisyyden 
parantamisohjelmassa ja rakennerahastojen uudessa tavoitteessa 3. 
Vuoden 1997 aikana komissio järjesti pyöreän pöydän keskusteluja27, joissa 
selvitettiin tarvetta lisätä avustavien puolisojen näkyvyyttä ja asemaa. Keskusteluihin 
osallistui Euroopan parlamentin jäseniä, edustusjärjestöjä ja asiantuntijoita. 
Keskusteluissa korostettiin tarvetta kehittää todellisia tarpeita vastaavia 
koulutusohjelmia avustavien puolisoiden edustuksen parantamiseksi. Tämä on 
merkittävä ulottuvuus pieniä perheyrityksiä koskevan yleisen politiikan alalla sekä 
perheenjäsenten siirtyessä työntekijästä vapaaksi ammatinharjoittajaksi. 
Keskustelun johtopäätösten perusteella komissio tulee ehdottamaan useita 
toimenpiteitä. 
Oikeuksien yksilöllistäminen 
Valmisteluasiakirjat OECD:n järjestämää konferenssia varten, jossa käsitellään aihetta "naisyrittäjät pk-yrityksissä 
merkittävä vaikutus innovaatioihin ja työpaikkojen luomiseen". 
Ehdotuspyyntö: Tuki käsiteollisuusyrityksille ja pienyrityksille, EY VL C 117, 15.4.1997. 
Pk-yritysten eurooppalainen seurantakeskus, neljäs vuosikertomus, heinäkuu 1996. 
Ensimmäinen järjestettiin 7. helmikuuta 1997, toinen 23.-24. kesäkuuta 1997. 
19 
Sosiaaliturvan oikeuksien yksilöllistäminen on todennäköisesti merkittävä ja 
ajankohtainen aihe yhtäläisten mahdollisuuksien kannalta. Yhdessäkään 
jäsenvaltiossa ei ole täysin yksilöllistä sosiaaliturvajärjestelmää. Kaikissa 
järjestelmissä sosiaaliturva ja verotus määräytyvät ainakin joissakin kohdin 
perhetilanteesta antaen siten yksilöille niin kutsuttuja johdettuja oikeuksia. 
Esimerkiksi huollettavina olevista aikuisista myönnettävän lisäeläkkeen ja 
kotitalouseläkkeiden vaikutus on huomattava, erityisesti Belgiassa ja Irlannissa. 
Leskien ja orpojen eläkkeitä on kaikissa jäsenvaltioissa, paitsi Belgiassa (orpojen 
eläke). Tanskassa, Suomessa, Espanjassa ja Ruotsissa järjestelmät eivät ole 
yksilöllisiä, mutta ne ottavat vain vähäisessä määrin huomioon erilaiset 
kotitaloustilanteet, lukuunottamatta leskeneläkejärjestelmää, joka on olemassa. 
Toisessa ääripäässä, esimerkiksi Ranskassa ja Belgiassa on järjestelmiä, jotka 
ottavat kotitalouden tilanteen hyvin laajasti huomioon.28 
Komissio on rahoittanut tutkimuksen sosiaaliturvaoikeuksien yksilöllistämisestä ja 
mahdollisista vaihtoehdoista sosiaaliturvan mukauttamiseksi työelämän ja 
perherakenteiden muutoksia vastaavaksi. Komissio myös tuki rahallisesti lokakuussa 
1997 oikeuksien yksilöllistämisestä järjestettyä seminaaria29, jossa jäsenvaltioiden 
asiantuntijoilla oli mahdollisuus perehtyä siihen, mitä siirtyminen yksilöllisiin 
oikeuksiin tarkoittaa. Tämän alueen jatkotyö on suunnitteilla. Sosiaaliturvan 
mukauttaminen muuttuviin tarpeisiin on yksi analyysien, keskustelujen ja 
toimenpiteiden teema jäsenvaltioissa, yhteisön toimielimissä, työmarkkinaosapuolten 
vuoropuhelussa ja vuoden 1998 eurooppalaista sosiaalipolitiikka käsittelevässä 
keskustelussa. 
21 DULBEA, naisten ja miesten sosiaalisten ja verotuksellisten oikeuksien yksilöllistäminen ja yhtäläiset mahdollisuudet, 
ULB, Bryssel, 1997. 
29 Oikeuksien yksilöllistäminen, sosiaaliturva sekä naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet, komissio, Nanterren 
yliopisto, 9.-11. lokakuuta 1997. 
20 
OSA 3 
ASUMINEN JA TYÖSKENTELEMINEN EUROOPASSA 
HOIVASUUNNITELMA 
Työn ja perhe-elämän yhteensovittamisen tarve kotitalouksissa30 on keskeinen tekijä 
suuressa sosiaalisessa muutoksessa, johon sisältyvät työn organisoinnin muutokset, 
väestörakenteen mutokset, sosiaaliturvan uudelleenjärjestelyt, (yhteiskunnassa 
vallitsevat?) asenteet, jotka kohdistuvat sosiaaliseen ja taloudelliseen riippuvuuteen, 
hoitotyön jakaminen naisten ja miesten välillä sekä palvelujen tarjonta julkisen ja 
yksityisen sektorin välillä. Yhteisössä on valmistunut hoivasuunnitelma, joka on 
laajempi kuin pelkkää lastenhoitoa koskeva keskustelu. Se koskee perheen 
tulevaisuutta, vanhusten ja huonokuntoisten perheenjäsenten hoitoa sekä miesten 
osuutta hoitotyöstä. 
Seuraavat suuntaukset ovat esillä kaikkialla Euroopassa: 
• Pienten lasten hoitopalvelujen kysyntä. Esiopetuksessa olevien yli 
kolmevuotiaiden osuus päiväkodeissa on Belgiassa, Ranskassa ja Italiassa yli 90 
prosenttia.31 
• Euroopan unionia koskevista tilastoista ilmenee, että 10 prosenttia Euroopan 
unionin kotitalouksista32 on yhden hengen talouksia. Yhden hengen kotitalouksien 
lisääntyvä suuntaus on uusi haaste palvelujen tarjoajille. 
• Väestön ikääntyessä ilmenee uusia tarpeita. Vanhuksista huolehtimisen vastuu, 
jonka kantavat pääasiassa naiset, tulee nyt lastenhoidon vastuun lisäksi. 
Euroopan yhteisön kotitaloustutkimuksen mukaan vuonna 1994 yhdeksän 
prosenttia naisista, jotka tekivät vähintään 30 tunnin työviikkoa, huolehtivat 
päivittäin töidensä jälkeen jopa neljän tunnin ajan hoitoa tarvitsevasta henkilöstä." 
Komissio on tämän vuoksi tukenut hankkeita, tutkimuksia, verkostoja ja koordinoinut 
keskustelua sekä pyytänyt lausuntoja näistä laaja-alaisista suuntauksista ja 
muutoksista.34 
Esimerkiksi naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia (1996-2000) koskevan 
keskipitkän aikavälin yhteisön ohjelman avulla Italian paikallisviranomaiset, 
"amministrazione provinciale", käynnistivät hankkeen Sienassa.35 Alueellisten ja 
paikallisten viranomaisten, ammattiyhdistysten ja kansalaisjärjestöjen laajassa 
yhteistyössä kehitetään analyysimenetelmää, jonka perusteella henkilökohtaisten 
palvelujen alaa ja sen osuutta työn ja perhe-elämän yhteensovittamisessa voitaisiin 
arvioida. 
Yksityinen kotitalous on sellainen, jossa yksi, kaksi tai useampi henkilö jakaa asuinhuoneiston. 
Eurydice-yksikkö, Euroopan komissio. 
Eurostat, Väestöjä sosiaaliset olosuhteet, 1996, N:o 5. 
Eurostat, Statistics in Focus, 1997, Nro 5. 
Väestöraportti KOM(97) 361 lopullinen, 9.7.1997, sosiaalisen suojelun nykyaikaistaminen ja kohentaminen Euroopan 
unionissa, KOM(97) 102 lopullinen, 12.3.1997, Yhteistyössä työn uudelleenorganisointiin, KOM(97) 128. 
Project Labour Team, Amministrazione Provinciale di Siena, Italia. 
21 
EMPLOYMENT-NOW -aloitteen yhteydessä on kehitetty ohjelmia, joissa yhdistyvät 
koulutus ja hoito, ja rakennerahastot ovat useissa tapauksissa tukeneet hoitotoimia 
koulutuksen ja työelämään palaamisen helpottamiseksi. 
Vuoden 1998 työllisyyttä koskevissa suuntaviivoissa neuvosto pitää työn ja perhe-
elämän yhteensovittamista sekä töihin palaamisen helpottamista poissaolon jälkeen 
(usein pienten lasten kasvattamisen jälkeen) merkittävänä tekijänä työllisyyden 
kehittämisessä Euroopassa. Jäsenvaltioita kehotetaan parantamaan hoitopalveluja. 
Sukupuolta ja työllisyyttä käsittelevä komission asiantuntijaryhmä sekä tasa-arvo-
oikeuksien asiantuntijaryhmä tekevät tutkimuksen lasten ja muiden hoitoa 
tarvitsevien henkilöiden hoidon tarjonnasta viidessätoista jäsenvaltiossa sekä 
Islannissa ja Norjassa. Asiantuntijaryhmät arvioivat myös hoitopalvelujen 
saatavuuden tai puutteen vaikutusta naisten työllisyyteen. Työ valmistuu Belfastissa 
toukokuussa 1998 pidettävään tasa-arvoasioista vastaavien ministerien kokoukseen, 
jonka puheenjohtajana toimii Yhdistynyt kuningaskunta. 
Seuraavassa kuvataan lainsäädännön viimeaikaista kehitystä. 
Vanhempainloma 
Vanhempainlomasta 3. kesäkuuta 1996 annettu neuvoston direktiivi 96/34/EY36 
oikeuttaa sekä nais- että miestyöntekijät kolmen kuukauden (palkattomaan) 
vanhempainlomaan lapsen syntymän tai lapsen adoptoinnin jälkeen ennen kuin lapsi 
täyttää kahdeksan vuotta. 
Direktiivi hyväksyttiin osana sosiaalipolitiikasta tehtyä pöytäkirjaa, ja sitä sovellettiin 
aluksi ainoastaan neljääntoista yhteisön jäsenvaltioon. Amsterdamin sopimuksen 
yhteydessä Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskeva poikkeus päättyi, ja neuvosto 
hyväksyi 15. joulukuuta 1997 luonnoksen direktiiviksi vanhempainloman 
soveltamisesta myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa. 
Vanhempainlomaa koskeva direktiivi on merkittävä osa siinä yhteenkoottujen ja 
täydentävien toimenpiteiden sarjassa, jota tarvitaan, jotta tavoite työn ja perhe-
elämän yhteensovittamisesta voidaan saavuttaa. Vuoden 1997 aikana komissio laati 
yhteenvedon viidessätoista jäsenvaltiossa tehdyistä tutkimuksista ja toteuteista 
toimenpiteistä. 
Komission oman seurannan tulokset vuonna 1997 ja OECD:n tulokset vuonna 199537 
vahvistavat, että on olemassa huomattavia metodologisia ongelmia niiden naisten ja 
miesten osuuden arvioimisessa, jotka ovat hyödyntäneet mahdollisuuttaan 
vanhempainlomaan jäsenvaltioissa. 
* EYVLL 145, 19.6.1996, s. 4. 
37 OECD, Employment Outlook, Pariisi, heinäkuu 199S. 
22 
Kaikesta huolimatta suuntaus on edelleen se, että vanhempainlomaa hyödyntävät 
pääasiassa naiset. Tanskassa, jossa vanhempainlomalla on pitkä perinne, 90 
prosenttia sen käyttäjistä on naisia.38 
Raskaus ja äitiys 
Perustamissopimuksen 118 a artiklan mukaisesti vuonna 1992 annettu neuvoston 
direktiivi 92/85/ETY39 raskaana olevista työntekijöistä antaa puitteet toimenpiteille 
raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden 
työturvallisuuden ja terveyden parantamiseksi . Direktiivin 14 artiklan 4 kohdassa 
jäsenvaltiot velvoitetaan ilmoittamaan komissiolle direktiivin käytännön 
soveltamisesta, mukaan lukien työmarkkinaosapuolten näkemykset. Komissio laatii 
parhaillaan kertomusta saamiensa tietojen perusteella. 
Kuten direktiivin 3 artiklassa säädetään, komissio jatkaa ohjeasiakirjan valmistelua 
edellä mainittujen työntekijöiden terveydelle vaarallisina pidettyjen kemiallisten, 
fysikaalisten ja bioloisten tekijöiden arvioinnista. Tässä tehtävässä komissiota on 
avustanut työturvallisuuden, työhygienian ja työterveydenhuollon neuvoa-antava 
komitea, ja lopullinen teksti laaditaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa vuoden 
1998 ensimmäisellä vuosipuoliskolla. 
Lastenhoito 
Komissio antoi helmikuussa 1998 kertomuksen vuonna 1992 annetun lastenhoitoa 
koskevan neuvoston suosituksen täytäntöönpanosta.40 Kertomus laadittiin 
jäsenvaltioiden komission kyselyyn vuonna 1997 antamien vastausten perusteella. 
Kertomuksessa vahvistetaan lastenhoitoa koskevien säännösten ja määräysten 
tärkeä asema työn ja perhe-elämän yhteensovittamisessa kaikkialla Euroopan 
unionissa. Kertomus on onnistunut herättämään keskustelua hoitoaiheesta. 
Työpaikan merkitys perheystävällisen politiikan takaajana on tullut selvästi esiin 
suosituksen antamista seuranneina vuosina, kuten myös yksityisten järjestöjen 
tehtävä. Perhepäivähoito (lastenhoito) esiintyy vain harvoin jäsenvaltioiden 
vastauksissa. 
Vuoden 1998 työllisyyden suuntaviivat esittävät , että laadukkaiden lastenhoidon 
ynnä muun hoidon palvelujen tulee olla riittävää, jotta ne osaltaan tukevat naisten ja 
miesten työmarkkinoille hakeutumista ja siellä pysymistä. . Tulevaisuuden hoivan 
suunnittelu tulee perustumaan sellaiseen kehykseen, joka yhdistää eri 
politiikkalohkot vastaamaan lastenhoidon ja muiden hoitoa tarvitsevien hoidon 
kysyntää. Komissio tukee jäsenvaltioita tässä asiassa ja seuraa vuoden 1998 
edistystä valmistellakseen suuntaviivat vuodelle 1999. 
Ligestillingsradetin tiedonanto, Tanska, 1997. 
EYVL L 348, 28.11.1992, s. 1. 
K0M(98)..., 4.2.1998. 
23 
Muut aloitteet 
Lähes kaikki jäsenvaltiot ovat käynnistäneet yhden tai useampia aloitteita työn ja 
perhe-elämän yhteensovittamisen tutkimiseksi tai edistämiseksi vuonna 1997.41 
Näiden toimenpiteiden tarkastelu paljastaa huomattavan erilaisia lähestymistapoja eri 
jäsenvaltioissa. 
Belgiassa, Espanjassa, Portugalissa ja Ranskassa on tuettu vanhempainlomaa tai 
työn ja perhe-elämän yhteensovittamista koskevia tutkimuksia. Italiassa ja Itävallassa 
on pyritty lisäämään tietoisuutta järjestämällä konferensseja tai mainoskampanjoita 
pariskuntien kannustamiseksi pohtimaan hoitotyön jakamista. Useissa jäsenvaltioissa 
on laadittu ehdotuksia (Italia) tai muutettu lainsäädäntöä (Tanska) äitiys- tai 
vanhempainloman ulottuvuuden laajentamiseksi tai sen vakuutusarvon 
parantamiseksi (Saksa). 
Työnantajat ja ammattiliitot ovat osallistuneet innovoivien toimenpiteiden 
kehittämiseen Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Portugalissa on 
suoritettu tutkimus sellaisten työntekijöiden tilanteesta, jotka hoitavat myös vanhusta 
kotonaan. 
Itävallassa, Alankomaissa, Tanskassa ja Suomessa on ulotettu nykyiset kampanjat 
työ- ja perhe-elämän paremmasta yhteensovittamisesta koskemaan myös miehiä , 
tai niissä seurataan miesten valmiutta käyttää hoitovapaamahdollisuutta ja muita 
oikeuksia. 
kehys 
Lastenhoitoa koskevien säännösten ja määräysten lisääntymiselle 
jäsenvaltioissa on ominaista vaihtelevuus. Useissa jäsenvaltioissa 
vaihtelevuus tarkoittaa erilaisia palveluja vanhempien erilaisten 
työskentelymallien sekä työttömien vanhempien tarpeiden mukaan. Toisissa 
jäsenvaltioissa vaihtelevuus on heijastunut erilaisten lastenhoitopalvelujen 
kehittämisessä lasten erilaisten tarpeiden tyydyttämiseksi ja eri ikäisten lasten 
kehitystä vastaavasti. 
Ote neuvoa-antavan komitean kyselyyn saaduista vastauksista vuonna 1997. 
24 
OSA 4 
SUKUPUOLITASAPAINON EDISTÄMINEN PÄÄTÖKSENTEOSSA 
Kahden viimeisen vuosikymmenen aikana on ollut näkyvissä selvä suuntaus, joka 
laajentaa yhtäläisten mahdollisuuksien ulottuvuutta työmarkkinoiden ulkopuolelle. 
Ratkaisevaa tämän kehityksen osalta on ollut sen havaitseminen, että naisten 
aliedustus päätöksentekoasemissa on valtava este Euroopan unionin demokratian 
kehitykselle, sen koheesiolle ja maailmanlaajuiselle kilpailukyvylle. 
Naiset ovat erittäin aliedustettuja päätöksenteossa myös politiikan alalla. Tilanne on 
parantunut viimeaikaisissa (1997) vaaleissa useissa jäsenvaltioissa, mutta vajaus on 
edelleen huomattava. Vuoden 1996 vuosikertomuksessa kuvattiin erilaisia 
toimintasuunnitelniia naisten "kriittisen massan" saavuttamiseksi 
päätöksentekoasemissa. Naisten näkyvä ja strateginen asema julkishallinnossa, 
mukaan lukien politiikka , on edellytys heidän etenemiselleen ja pääsylleen 
päätöksentekoasemiin muilla aloilla. 
Naisten osallistuminen kansallisiin parlamentteihin Euroopan unionissa lisääntyi 
keskimäärin 2,3 prosenttiyksikköä vuodesta 1996 vuoteen 1997 (14,8 prosentista 
17,1 prosenttiin). 
Naisten edustus hallituksissa on usein suurempi kuin kansanedustuslaitoksissa. 
Vuodesta 1996 vuoteen 1997 naisten osuus hallituspaikoista kasvoi 2,5 
prosenttiyksikköä (16,8 prosentista 19,3 prosenttiin). 
Naisten osallistumisaste oli alueellisella tasolla paljon korkeampi kuin kansallisella 
tasolla. Vuonna 1997 naisten osuus oli 23,2 prosenttia aluehallinnossa. Vuodesta 
1996 vuoteen 1997 se nousi 25,1 prosentista 26,6 prosenttiin alueparlamenteissa. 
(Naisten osuus kansalasissa kansanedustuslaitoksissa Euroopan unionin 
jäsenvaltioissa sekä Islannissa, Norjassa ja Liechtensteinissa (%) vuosina 1996 
ja 1997) 
kehys 
Viimeaikaisten vaalien seurauksena on naisten osuus poliittisista 
päätöksentekijöistä hieman kasvanut. Eurobarometri-tutkimuksessa42 ilmeni 
Euroopan kansalaisten yhä suurempi hyväksyntä sille, että naiset nousevat 
vastuullisiin poliittisiin tehtäviin. Suuntauksesta huolimatta naiset ovat 
suhteellisesti paremmin edustettuina hallituksissa kuin suorilla vaaleilla 
valituissa kansanedustuslaitoksissa. Naiset myös menestyvät paremmin 
Eurooppalaiset naiset ja miehet: yhtäläiset mahdollisuudet? Eurobarometri 44.3 mielipidekysely, maalis-huhtikuu 1996, 
kertomus vuodelta 1996. 
25 
% Naisten osuus kansallisissa kansanedustuslaitoksissa Euroopan unionin 
jäsenvaltioissa sekä Islannissa, Norjassa ja Liechtensteinissa (%) vuosina • 1996 
1996 ja 1997 n 1997 
100 
Ro 
Lähde:Vouden 1996 tilastot Europan päätöksentekijöiden asiantuntijaverkosto. Vouden 1997 
tiedot FrauenComputerZentrumBerlin. Huomutus: 'lukuun ottamattani 4 valittua 
Grönlannissa ja Fär-saarUla; "Pariamentiin kuuluu 15 ministerien varajäsentä FL IS N 
suhteellisissa vaaleissa. Myös sen merkitys, että naiset pääsevät vaaleilla 
valittuihin asemiin, on vielä tunnustettava kokonaisuudessaan. 
Neuvoston suositus naisten ja miesten tasapuolisesta osallistumisesta 
päätöksentekoon43 ilmaisee tarpeen koota toimenpiteet 
yhteen kokonaisvaltaiseksi toiminnaksi sukupuolten välisen epätasapainon 
poistamiseksi päätöksenteosta Euroopan unionissa. Suositustäydentää 
kansainvälisellä ja kansallisella tasolla tehtyjä aloitteita. 
Suositus kehottaa jäsenvaltioita kehittämään kokonaisstrategiaa naisten ja miesten 
tasapainoisen osallistumisen edistämiseksi päätöksiä tekevillä tasoilla. Komissio 
laatii vuoden 1999 kuluessa ensimmäisen kertomuksen vuoden 1996 neuvoston 
suosituksen täytäntöönpanosta sen hyväksymistä seuranneiden kolmen vuoden 
ajalta. 
Euroopan parlamentin naisten oikeuksien valiokunta laati kaksi merkittävää 
mietintöä, jotka koskivat naisia päätöksentekoasemissa. Ensimmäisessä 
mietinnössä44 esitetään selkeä analyysi päätöksenteon esteistä sekä ehdotetaan 
erityisiä toimenpiteitä, joilla voidaan lisätä naisten edustuksen määrää ja laatua 
päätöksenteossa. Toisessa mietinnössä45 toivottiin yhdennettyä strategiaa naisten 
edustuksen parantamiseksi päätöksenteossa 
Alueiden komitea46 korosti asenteiden muutoksen merkitystä naisten asemasta 
päätöksenteossa. Komitean mukaan pyrkimys nimetä komiteaan yhtä paljon nais-
kuin miesedustajia on saanut jäsenvaltioilta yhä suurempaa kannatusta. 
Komissio puolestaan toimitti jäsenvaltioille ja muille tahoille, joita asia koskee, 
käytännön oppaan sukupuolitasapainon edistämisestä. Vuonna 1997 julkaistu opas 
"Kuinka luodaan sukupuolitasapaino poliittiseen päätöksentekoon"47 tarjoaa keinot 
poliittisen tahdon muuntamiseen toiminnaksi, jonka tavoitteena on naisten ottaminen 
mukaan päätöksentekoon konkreettisten strategioiden jatoimenpiteiden avulla. 
Oppaassa on erityisiä suosituksia hallituksille, poliittisille puolueille ja naisjärjestöille 
naisten määrän lisäämiseksi poliittisessa päätöksenteossa. 
Komissio tuki myös tutkimuksia naisten osallistumisesta aloilla, jotka eivät välttämättä 
liity politiikkaan, erityisesti terveyden, oikeuden, rahoituksen ja koulutuksen aloilla.45 
Lisäksi se teki tutkimuksen, jossa kartoitettiin ja arvioitiin tutkimuksia, jotka koskivat 
naisia poliittisessa, taloudellisessa ja sosiaalisessa päätöksenteossa viidessätoista 
Euroopan unionin jäsenvaltiossa, Norjassa ja Euroopan unionin toimielimissä.49 
EYVLL319,10.12.96,8. 11. 
Euroopan parlamentin naisten oikeuksien valiokunta, toimittanut Jessica Larive EP, 205.666/lop. 1994. 
Euroopan parlamentin naisten oikeuksien valiokunta, toimittanut Irene Crepaz EP 214.950/lop. 1996. 
Päätöslauselma alueiden komitean jäsenten nimittämisestä yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteen mukaisesti, alueiden 
komitea, 237/97. 
Komissio, pääosasto V, työllisyys, työmarkkinasuhteet ja sosiaalisasiat, 1996. 
Sukupuoli, valta ja muutos Euroopan unionin terveyslaitoksissa, Euroopan komissio, PO V, Women in Decision 
making in the Judicial Systems of the European Union, CESEP, Women in the Financial Institutions in the European 
Union, Wissenschaftszenrrum Berlin; Women in Decision-Making in Education, Catholic University of Louvain. 
J. Lovenduski, Southampton University. 
26 
Näiden empiiristen tutkimusten tulokset ovat olennaisia, sillä ne tarjoavat perustan 
Euroopan unionin jäsenvaltioiden Beijingin toimintasuunnitelman yhteydessä 
tekemien poliittisten sitoumusten, neuvoston suosituksen ja vuoden 1996 Rooman 
peruskirjan soveltamiselle parempaa sukupuolten välistä tasapainoa edistävänä 
tehokkaana strategiana. 
Komissio käynnisti oman henkilöstönsä keskuudessa naisten ja miesten yhtäläisiä 
mahdollisuuksia koskevan kolmannen toimintaohjelman (1997-2000).50 Ohjelmassa 
annetaan yhtenäinen strategia, jonka tarkoituksena on tasapainottaa naisten ja 
miesten edustusta eri tasoilla komissiossa ja kehittää sukupuolisensitiivistä 
työkulttuuria. Strategia perustuu lähestymistapaan, jossa sukupuolinäkökohdat 
sisällytetään kaikkeen henkilöstöpolitiikkaan, ja henkilöstön palkkauksessa ja naisten 
nimittämisessä päätöksentekoasemiin toteutetaan positiivisia erityistoimia. 
Ohjelmalla pyritään myös parantamaan mahdollisuuksia sovittaa yhteen työ- ja 
perhe-elämä. 
Jäsenvaltioiden yhtäläisistä mahdollisuuksista vastaavat viranomaiset ovat tukeneet 
aktiivisesti lukuisia toimia kannustaakseen ja kehittääkseen naisten parempaa 
asemaa päätöksenteossa. Työmarkkinajärjestöt ja kansalaisjärjestöt ovat myös 
osallistuneet sukupuolten välisen tasapainon edistämiseen. Vuonna 1997 asiasta 
järjestivät konferensseja ja tutkimuksia UEAPME, ETUC, komissio sekä naisjärjestöt 
Espanjassa ja Alankomaissa. 
Naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevan keskipitkän aikavälin 
toimintaohjelman (1996-2000)51 yhteydessä on vuonna 1997 tuettu useita aloitteita, 
jotka koskivat naisten ja miesten välisen paremman tasapainon edistämistä 
päätöksenteossa. Esimerkiksi52 
• Belgian senaatti aloitti yhteistyöhankkeen kansallisten kansanedustuslaitosten 
valiokuntien ja Euroopan parlamentin naisten asioiden valiokunnan väliltä. Belgian 
senaatissa järjestettiin näiden yhteinen konferenssi toukokuussa 1997. Vuonna 
1998 Portugalin kansalliskokous tulee toimimaan hankkeen puheenjohtajana. 
• Euroopan alueiden ja kuntien liitto (CEMR) on suunnitellut paikalliseen ja 
alueelliseen hallintoon valittujen naisten eurooppalaisen verkon laajentamista. 
Hankkeeseen kuuluu yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevien tietojen levittäminen 
paikallisiin kuntiin, paikallisella ja alueellisella tasolla valittujen naisten ja miesten 
osallistuminen kokouksiin ja tutkimusten tekeminen päätöksenteosta 
paikallispolitiikassa. 
• Berliinin Frauen Computer Zentrum (FCZ) on perustanut eurooppalaisen 
tietopankin "naiset ja päätöksenteko". Se tarjoaa perustietoa jatkotutkimuksia, 
Naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia koskeva kolmas toimintaohjelma Euroopan komissiossa 1997-2000 
SEC(97) 536/3. 
K0M(95) 381 lopullinen, 19.7.1995. Neuvoston päätös, tehty 22.12.1995, EYVL L 335,30.12.1995, s. 37. 
Katso hankehakemisto, 1997, naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia koskeva yhteisön keskipitkän aikavälin 
toimintasuunnitelma (1996-2000) komissio, PO V. 
27 
opintoja, opetusmenetelmiä sekä poliittisten strategioiden kehittämistä varten 
naisten osallistumisen lisäämiseksi päätöksenteossa. 
• Irlannin kansallinen naisten neuvosto on myös kerännyt tietoa naisista ja 
päätöksenteosta kaikilla aloilla sellaisten strategioiden kehittämiseksi, joilla 
taataan sukupuolten välinen tasapaino päätöksentekomenettelyssä. Merkittävä 
tavoite on selvittää koulutustarpeet naisten tehokkaan osallistumisen 
edistämiseksi. 
28 
OSA 5 
TASA-ARVO-OIKEUDET - EDISTYS VUONNA 1997 
Lailliset ja sitovat oikeudet ovat se perusta, jolle yhtäläisten mahdollisuuksien 
järjestelmä on rakennettava. Vuonna 1997 huomio kiinnittyi hallitusten välisiin 
keskusteluihin ja Amsterdamin sopimukseen, jossa yhteisön toimielimille osoitetaan 
uusia vastuualueita ja mahdollisuuksia naisten ja miesten yhtäläisten 
mahdollisuuksien edistämiseksi ja syrjinnän poistamiseksi. Samaan aikaan on tullut 
esille useita keskustelunaiheita, jotka liittyvät naisten ja miesten yhtäläisten 
mahdollisuuksien edistämiseen. 
Samapalkkaisuus 
Yksi näistä pääaiheista on samapalkkaisuus, joka on naisten ja miesten yhtäläisten 
mahdollisuuksien kulmakivi. Komission antamia menettelyohjeita" naisten ja miesten 
samanarvoisen työn samapalkkaisuuden toteuttamiseksi käsiteltiin Euroopan 
parlamentin työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnassa. Mietintö hyväksyttiin 11. 
kesäkuuta 1997.54 Siinä korostetaan, että työn arviointi- ja luokittelujärjestelmien 
perustaminen ja käynnistäminen on olennaista sukupuoleen perustuvan syrjinnän 
poistamiseksi palkkarakenteesta ja syrjivien tekijöiden poistamiseksi palkasta. 
Tietoisuuden lisääminen ja tiedotuskampanjat kuvataan myös merkittävinä askeleina 
nykyisten palkkaerojen poistamisessa. 
Todistustaakka 
Todistustaakan määräytyminen sukupuoleen perustuvaa syrjintää koskevissa 
tapauksissa on pitkään ollut komission huolenaiheena. Komissio on jo vuonna 1988 
ehdottanut aiheesta direktiiviä.55 Komissio toimitti neuvostolle heinäkuussa 1996 
luonnoksen direktiiviksi56. Luonnos esiteltiin parlamentille, joka antoi lausuntonsa5' 
ensimmäisen käsittelyn jälkeen. Neuvostolle esitettiin uusi ehdotus ja siitä annettiin 
yhteinen kanta 27. kesäkuuta 1997. Euroopan parlamentin annettua lausuntonsa 
toisen käsittelyn jälkeen komissio antoi tarkistetun ehdotuksen direktiiviksi. Neuvosto 
hyväksyi direktiivin 97/80/EY5815. joulukuuta 1997. 
KOM(96)336 lopullinen, 17.7.1996. 
Euroopan parlamentin työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunta. Mietintö käyttäytymissäännöstöstä naisten ja miesten 
samanarvoisen työn samapalkkaisuuden toteuttamiseksi, EP 220.249 hyväksytty 11.6.1997. 
EYVLC 176, 5.7.1988. 
Vuoden 1996 kertomus, s. 102. 
10.4.1997. 
EYVL L 14, 20.1.1998, s. 6. Hyväksytyssä tekstissä saavutetaan pääasiallinen tavoite: todistustaakan kääntäminen 
kantajan hyväksi. 
29 
Sosiaaliturvajärjestelmät 
Sosiaaliturvajärjestelmän osalta komissio on keskittynyt laajentamaan naisten ja 
miesten yhtäläistä kohtelua sosiaaliturvajärjestelmiin, erityisesti itsenäisiin 
ammatinharjoittajiin, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Barber antaman 
tuomion59 mukaisesti. Neuvosto hyväksyi 20. joulukuuta 1996 uuden direktiivin 
96/97/EY60, jolla muutetaan direktiiviä 86/378/ETY. Komissio valmistelee myös uutta 
direktiiviluonnosta nykyisessä yhteisön lainsäädännössä olevan aukon täyttämiseksi 
naisten ja miesten yhtäläisen kohtelun alalla. Ehdotus tulee käsittelemään sellaisia 
tärkeitä asioita kuin eläkeikää, leskeneläkettä ja perhe-eläkettä, jotka eivät kuulu 
nykyisten direktiivien soveltamisalaan.6' 
Myönteiset toimet: asiat Kalanke ja Marschall 
Asiassa Kalanke annetun tuomion seurauksena komissio ehdotti yhtäläistä kohtelua 
koskevan direktiivin 76/207/ETY muuttamista.62 Neuvosto päätti 17. huhtikuuta 1997 
siirtää keskustelua tästä asiasta, koska suurin osa jäsenvaltioista uskoi, ettei 
direktiiviä ollut tarpeen muuttaa. Koska asiassa Kalanke annettu tuomio ei 
kyseenalaistanut direktiivin laillisuutta, jäsenvaltiot tahtoivat tarkastella kantaansa 
HVK:n tulosten perusteella. 
Asiassa C-409/95 (Marschall vastaan Land Nordrhein-Westfalen) Euroopan 
yhteisöjen tuomioistuin totesi63, että kansallinen laki, jossa naisille annetaan etusija 
ylennyksissä julkisella sektorilla tapauksissa, joissa kyseiseen virkaan on ehdolla 
yhtä päteviä miehiä ja naisia, ei ole yhteisön oikeuden vastainen sillä edellytyksellä, 
että tietyt ehdot täyttyvät eikä miesehdokkaan ylenemismahdollisuuksia poissuljeta 
alusta alkaen. 
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antama tuomio vahvistaa myönteisiin toimiin 
perustuvien lähestymistapojen laillisuuden silloin, kun niiden soveltamisessa sallitaan 
tietty joustavuus (ei automaattisesti). Uuden Amsterdamin sopimuksen 141 artiklan 4 
kohta ei muuta tilannetta tullessaan voimaan. Euroopan parlamentti tutkii parhaillaan 
seurauksia, jota asiasta on komission ehdotukselle muuttaa direktiiviä 76/207/ETY. 
Sukupuolinen ahdistelu työpaikalla 
Naisten ja miesten arvdkuuden suojeleminen työpaikalla on 
hyvin tärkeää. Komissio on jo käynnistänyt tämän osalta tutkimuksia ja 
tiedotuskampanjoita sekä laatinut suuntaviivoja työmarkkinaosapuolten kanssa. 
Asia C-262/88, Barber v. GRE, 17.5.1990, Kok. 1990, s. 1889. 
EYVLL 46,17.2.1997, s. 20. 
Direktiivit 86/378/ETY ja 96/97/EY, niiltä osin kuin ne koskevat itsenäisiä ammatinharjoittajia, ja 79/7/ETY. 
Asia C-450/95, Kalanke v. Freie Hansestadt Bremen, Kok. 1995, s. 1-3051, K0M(96) 88 lopullinen, 27.3.1996, s. 93. 
Asia C-409/95, Marschall v. Land Nordrhein-Westfalen, 11.11.1997. 
30 
Työmarkkinaosapuolet ovat myöntäneet, että sukupuolinen ahdistelu on laaja-
alainen ongelma, mutta ne eivät tehneet asiasta sopimusta vuonna 1997. Komissio 
arvioi parhaillaan vuonna 1997 toimeksiannettujen tutkimusten tuloksia voidakseen 
määrittää, kuinka tätä aihetta olisi paras käsitellä yhteisön tasolla. 
kehvs 
Amsterdamin sopimuksen ja sen vaikutusten tulkintaa sosiaaliturvan 
tasapuolisen jakautumisen lujittamisessa sekä myönteisten toimien 
jatkamisessa ja hyväksymisessä tutkitaan parhaillaan. 
Myönteisiä toimia koskevia säännöksiä ja määräyksiä kansallisissa laeissa ja 
yhteisöoikeudessa on tarkasteltava Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 
annettua tuomionsa asiassa Marschall, ja komission on suunniteltava uusia 
mahdollisuuksia sen takaamiseksi, että yhtäläinen kohtelu ei merkitse 
ainoastaan yhtäläisten mahdollisuuksien luomista eri sukupuolta oleville 
henkilöille, vaan että siihen sisältyy myös toimia rakenteellisten erojen 
vähentämiseksi naisten ja miesten asemassa yleensä työelämässä. 
Ihmisillä käytävä kauppa 
Naisten arvostus on tunnustettu olennaiseksi osaksi ihmisoikeuksia. Naisten 
ihmisoikeuksiin kuuluu oikeus hallita seksuaalisuuttaan ja päättää siihen liittyvistä 
asioista kuten sukupuolisuuteen ja suvunjatkamiseen liittyvästä terveydestä vapaasti 
ilman pakottamista, syrjintää ja väkivaltaa. Näin esitetään komission vuonna 1996 
antamassa tiedonannossa, joka koskee yhtä naisten ihmisoikeuksien rikkomisen 
tapaa: naisilla käytävää kauppaa.64 Perustamissopimuksissa korostettu 
demokraattisten periaatteiden ja ihmisoikeuksien noudattamisen merkitys oli yksi 
lapsiseksimatkailun torjunnasta vuonna 1997 annetun komission tiedonannon 
vaikuttimista.65 
Vuosina 1996 ja 1997 komissio, Euroopan parlamentti66, jäsenvaltiot ja 
kansalaisjärjestöt67, joita asia koskee, ovat ilmaisseet usein kiihkeällä tavalla 
vastenmielisyytensä naisten ja lasten (niin tyttöjen kuin poikienkin) oikeuksien ja 
ihmisarvon rikkomista kohtaan Euroopan unionissa, sekä niitä tuhoisia vaikutuksia 
kohtaan, joita tällä on uhrien elämään Euroopan unionissa ja sen ulkopuolella. 
Komissio on ehdottanut ihmiskaupan suhteen yhdennettyä ja monialaista 
lähestymistapaa ja tukenut lain täytäntöönpanosta vastaavien tahojen välistä 
KOM(96) 567 lopullinen, 20.11.1996. Katso myös: Haagissa annettu ministerien julistus tehokkaista toimenpiteistä 
naisilla seksuaalista hyväksikäyttöä varten käytävän kaupan ehkäisemiseksi, ministerikonferenssi, järjestetty Euroopan 
unionin toimiessa puheenjohtajana, Haag, 24.-26. huhtikuuta 1997. 
EYVLC3.7.1.1997.S.2. 
Euroopan parlamentin kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunta. Mietintö ihmisillä käytävästä kaupasta, 14.12.1995. 
Euroopan kansalaisjärjestöjen konferenssin lausunto naisilla käytävästä kaupasta, Noordwijkerhout, 5.-7. huhtikuuta 
1997. 
31 
yhteistyötä jäsenvaltioiden yhteisissä toiminta-aloitteissa.68 Oikeus- ja sisäasioista 
vastaava neuvosto on laajentanut Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön 
seurantakeskuksen toimivaltaa myös ihmisillä käytävän kaupan alalle. 
Naisten oikeuksien rikkomisen lopettamiseksi käynnistettiin uusi ohjelma nimeltä 
STOP69 - Stop the Trafficking of Persons - ajanjaksolle 1996-200070. Ohjelman 
tarkoituksena on kehittää aloitteita ihmisillä käytävän kaupan ja alaikäisten 
seksuaalisen hyväksikäytön torjumiseksi ja tietoliikennevälineiden käytön 
lopettamiseksi näihin tarkoituksiin.71 
DAPHNE-aloitteessa72, jonka komission pääsihteeristön oikeus- ja sisäasioiden 
yhteistyön erityisryhmä käynnisti vuonna 1997, katsottiin tällaiset aloitteet 
ensisijaisiksi. Siinä tuetaan kansalaisjärjestöjen ja vapaaehtoisjärjestöjen työtä 
naisiin, nuorisoon ja lapsiin kohdistuvan väkivallan ja erityisesti seksuaalisen 
hyväksikäytön poistamiseksi. Toimintaohjelmaa varten on valittu noin 46 DAPHNE-
hanketta. 
68 Sopimus Euroopan unionista, K.3 artiklan 2 kohdan toinen luetelmakohta. 
69 EYVLL 322, 12.12.1996. 
70 Aloitetaan vuonna 1997. 
71 Yhteinen toimi, 29.11.1996. EY VL L 322, 12.12.1996, s. 7. 
72 Daphne-aloite, EYVL C 136, 1.5.1997, s. 14. 
32 
OSA 6 
BEIJINGIN TOIMINTASUUNNITELMAN SEURANTA 
Yhdistyneiden kansakuntien neljäs naisten maailmankonferenssi73 oli erittäin 
merkittävä tapahtuma. Siinä ilmeni yksimielisyys siitä, että naisten asiat ovat yleisiä 
ja maailmanlaajuisia ja että sukupuolten välinen tasa-arvo kaikkien ihmisten kesken 
on olennainen tekijä oikeudenmukaisten ja demokraattisten yhteiskuntien 
rakentamiseksi 2000-luvulla. 
Konferenssin tuloksena laadittu toimintasuunnitelma sekä konferenssin 
valmistelumenettely tarjoavat kehyksen ja esityslistan toimille naisten kannalta 
kriittisillä aloilla kaikkialla maailmassa. Neljännen naisten maailmankonferenssin 
yhteydessä Beijingissä tehtyjen sitoumusten poliittinen määrittäminen ja 
noudattaminen olivat tärkeimmät viestit, jotka Euroopan unioni esitti naisten asemaa 
tutkivalle komissiolle New Yorkissa vuonna 1997.74 Myös useat naisten 
maailmanlaajuisten verkostojen ja järjestöjen edustajat tulivat New Yorkiin 
keskustelemaan hallitusten ja kansainvälisten järjestöjen edustajien kanssa 
toimintasuunnitelman seurannasta sekä jatkamaan Beijingin kokouksen vaikutuksia. 
Näin merkittävän maailmanlaajuisen tapahtuman vaikutuksia ei voida arvioida yhden 
ainoan vuoden aikana. 
Konferenssin vaikutus perustuu myös siihen, että yhtäläisiä mahdollisuuksia koskeva 
huoli ilmeni samaan aikaan lukuisissa eri valtioissa ja ainakin Euroopan unionin 
jäsenvaltioissa. Konferenssi on kiihdyttänyt uudistusprosessia ja auttanut toimien ja 
tukien entistä parempaa yhteensovittamista. 
Komissio jatkaa vuonna 1998 Beijingin toimintasuunnitelman täytäntöönpanon 
seurantaa ja pyrkii helpottamaan sen täytäntöönpanoa koskevaa jäsenvaltioiden 
välistä vuoropuhelua. Vuodesta 1995 alkaen tapahtunutta Euroopan laajuista 
edistystä koskevan yleiskatsauksen laatimista tuetaan vuonna 1998. 
Jäsenvaltioiden vastaukset Beijingin kokouksen tuloksiin 
Jäsenvaltiot ovat esittäneet suunnitelmiaan Beijingissä asetettujen tavoitteiden 
saavuttamiseksi ensimmäisissä seuranta kertomuksissaan, jotka julkaistiin vuonna 
1996 ja jotka annettiin levitykseen vuonna 1997. Useissa kansallisissa kertomuksissa 
esitettiin suunnitelmia konkreettisten tulosten sijaan. Jokaisen jäsenvaltion on 
korjattava puutteet saavutettavien tavoitteiden ja niiden saavuttamiseksi 
käynnistettyjen todellisten hankkeiden ja ohjelmien välillä. 
Jäsenvaltiot ovat kehittäneet toimia ja suunnitelmia lukuisilla toimintasuunnitelman eri 
nimikkeillä. Espanjassa on julkaistu opetuksen ja koulutuksen alaan liittyvä käsikirja 
YK:n neljäs naisten maailmankonferenssi, Beijing, Kiina, 4.-15. syyskuuta 1995. 
Euroopan unionin nimissä annettu lausunto, Ina Brouwer, Alankomaiden valtuuskunnan puheenjohtaja Yhdistyneiden 
kansakuntien naisten asemaa käsittelevän komitean 41. istunnossa, New York, 10. maaliskuuta 1997. 
33 
sukupuoleen perustuvan syrjinnän torjumisesta opetuksessa. Luxemburg puolestaan 
on tuottanut käsikirjan nimeltä Sopimus kaikkien naisiin kohdistuvan syrjinnän 
muotojen poistamisesta ("Convention on the Elimination of all forms of Discrimination 
against women" CEDAW). Terveyttä koskevan toimintasuunnitelman mukaisesti 
Norja ja Irlanti ovat kehittäneet suunnitelmia, joissa huomioidaan terveyden ja 
terveystiedotuksen sukupuoliulottuvuus. Naisiin kohdistuvan väkivallan osalta 
Saksassa, Kreikassa ja Belgiassa on aloitettu ja tuettu uudenlaisia hankkeita. 
Saksassa on laadittu opetusaineistoa naisten turvakotien henkilöstölle, Kreikassa 
tuetaan seksuaalista hyväksikäyttöä koskevaa tutkimusta ja Belgiassa kehitetään 
poliisin erikoisjoukkoja. Jokaisessa jäsenvaltiossa on tuettu toimia naisiin ja talouteen 
liittyvällä strategisella alalla. Portugalissa kehitetään erityisen mielenkiintoista 
erityisseurantakeskusta, joka valvoo ja ehkäisee suoraa ja epäsuoraa syrjintää ja 
edistää naisten ja miesten välisen tasa-arvon uutta kulttuuria työmarkkinaosapuolten 
keskuudessa. 
Luxemburgin puheenjohtajakausi 
Puheenjohtajana toimiva Luxemburg järjesti joulukuussa 1997 keskustelutilaisuuden 
Beijingin kokouksen seurannasta puheenjohtajuutensa aikana. Keskustelu koski 
kolmea seikkaa: 
• valtavirtaistamisen (mainstreaming) käsitteen sisällyttäminen jäsenvaltioiden 
kansalliseen politiikkaan, 
• parhaat toimintatavat myönteisten toimien alalla jäsenvaltioissa, 
• jäsenvaltioiden toteuttamat toimenpiteet naisiin kohdistuvan väkivallan 
torjumiseksi. 
Johtopäätöksissään neuvosto totesi, että lukuisten aiejulistusten jälkeen jäsenvaltiot 
olivat siirtyneet konkreettisiin toimiin. Se totesi, että useimpien Yhdistyneiden 
kansakuntien määrittämän toimintasuunnitelman pääaiheiden osalta oli toteutettu 
todellisia pyrkimyksiä. Neuvosto totesi myös, että jäsenvaltiot ovat korostaneet 
kansalaisjärjestöjen merkittävää tehtävää naisten oikeuksien edistämisessä 
jäsenvaltioiden ja kansainvälisellä tasolla. 
Kansalaisjärjestöjen tuki 
Yhdistyneiden kansakuntien toimistot ja kansalaisjärjestöt ovat muiden muassa 
kehittäneet lukuisia uusia järjestelmiä toimintasuunnitelman tavoitteiden 
saavuttamisessa tapahtuneen edistyksen seuraamiseksi.75 Järjestelmissä ehdotetaan 
yksinkertaisia ja yhtenäisiä osoittimia sukupuolten välisten erojen vähenemisen 
75 Katso UNDP Human Development Report 1996, Oxford University Press, Social Watch 1997, Instituto del Tercer 
Mundo, Montevideo, 1997. 
34 
edistymisen tai naisten oikeuksien lisääntymisen mittaamiseksi eri asteisen 
taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen maissa. 
Huairoussa Beijingin ulkopuolella yhtäaikaa YK:n konferenssin kanssa järjestetty 
kansalaisjärjestöjen foorumi oli yksi laajimpia naisten asioita käsitteleviä 
kansalaisjärjestöjen kokoontumisia kautta aikojen. Sillä on ollut merkittävä vaikutus 
eri puolilla maailmaa toimivien kansalaisjärjestöjen suhteiden lujittamisessa ja niiden 
vaikutusmahdollisuuksien parantamisessa hallitusten kanssa käytävän vuoropuhelun 
kautta. Alueellisella ja kansainvälisellä tasolla Euroopan naisten asioita käsittelevät 
kansalaisjärjestöt ovat osallistuneet Beijingin yleisen toimintasuunnitelman 
seurannan ja tulosten järjestämiseen. Vuonna 1997 useat kehitysalan 
kansalaisjärjestöt tutkivat sukupuolinäkökohtien sisällyttämistä Euroopan ja 
kansallisten hallitusten kehitysyhteistyötä, kauppaa ja ulkosuhteita koskeviin 
politiikkoihin. 
kehys 
Neljänteen maailmankonferenssiin osallistui hyvin erilaisia osanottajia: niin 
maantieteellisesti kuin myös taloudellisen tai poliittisen kehityksen kannalta 
kaukaisten maiden edustajia, kaiken kokoisten ja eri alojen 
kansalaisjärjestöjen edustajia, paikallisia liikkeitä ja kansainvälisiä järjestöjä 
sekä tiedotusvälineitä. Tämä ajatustenvaihto kasvokkain oli erityisen 
hyödyllistä. 
Tämä raportti on saatavilla kaikilla Euroopan unionin 11 virallisella kielellä. Näiden 
versioiden liitteenä on täydellinen liite ranskaksi, englanniksi tai saksaksi. Raportin 
voi hankkia oman maan myyntipisteistä (osoitteet kannen viimeisellä sivulla). 
35 

ISSN 1024-4492 
KOM(98) 302 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 05 06 04 17 
Luettelonumero : CB-CO-98-302-FI-C 
ISBN 92-78-35960-2 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
2C