EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 03.09.1997 
KOM(97)430 lopull. 
Kertomus neuvostolle ja Euroopan pariamentiUe neuvoston 15 päivänä 
joulukuuta 1994 tekemällä päätöksellä 94/808/EY hyväksytyn yhteisön 
tilastojen ympäristdosuutta koskevan nelivuotisen kehitysohjelman 
toteuttamisesta 
(komission esittämä) 

Kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille neuvoston 15 päivänä 
joulukuuta 1994 tekemällä päätöksellä 94/808/EY hyväksytyn yhteisön 
tilastojen ympäristöosuutta koskevan nelivuotisen kehitysohjelman 
toteuttamisesta 
1. TIIVISTELMÄ 2 
2. TAUSTA JA TAVOITTEET 2 
3. POLIITTINEN KONTEKSTI: YMPÄRISTÖ 4 
4. POLIITTINEN KONTEKSTI: TILASTOT 4 
5. VOIMAVARAT 5 
6. TOIMET JA TULOKSET S 
7. IHMISTEN TOIMINNASTA AIHEUTUVA KUORMITUS 5 
7.1 YHTEISET HANKKEET 5 
7.2 PAASTOT 6 
7.3 JÀTETILASTOT 6 
7.4 VESITILASTOT 7 
7.5 MAATALOUS- JA TEOLUSUUSTUOTTEIDEN TUOTANTO JA KULUTUS 7 
7.6 ENERGIAN TUOTANTO JA KULUTUS 8 
7.7 LIIKENNE .8 
7.8 MUUT ALAT , 8 
8. TALOUDELLISET JA YHTEISKUNNALLISET VASTEET 9 
8.1 MAATALOUS- JA TEOLLISUUSTUOTTEET JA NIIDEN KULUTUS 9 
8.2 JÄTEHUOLTO 9 
8.3 LIIKENNE 10 
8.4 JULKISET PALVELUT 10 
8.5 VÄESTÖNKASVU, KOTITALOUDET JA SOSIAALIHUOLTO 10 
9. PUITTEET 10 
9.1 YMPÄRISTÖKUORMITUS INDEKSEJÄ KOSKEVA HANKE 11 
9.2 TALOUS-JA YMPÄRISTÖTIETOJEN YHDENTÄMINEN 12 
9.3 YMPÄRISTÖÄ KOSKEVAT SATELLUTTITIUT 12 
10. YHTEISET TOIMET. 13 
10.1 KYSELYLOMAKKEET 13 
10.2 JULKAISUT 14 
10.3 TIETOKANNAT 14 
11. EUROOPAN YMPÄRISTÖKESKUS 14 
12. OHJELMAN ARVIOINTI 15 
TAULUKKO 1: POLITIIKAN ALUEET YMPÄRISTÖKUORMITUS 
INDEKSIHANKKEESSA 18 
TAULUKKO 2: TIETOTYYPIN MUKAAN JAOTELLUT TOIMET 19 
TAULUKKO 3: TOIMINNAN TYYPIN MUKAISESTI JAOTELLUT TOIMET 20 
TAULUKK04: JULKAISULUETTELO 1994-1997 (PUOLIVÄLI) 21 
TAULUKKO 5: BUDJETTIVARAT 1994-1997 22 
1. TIIVISTELMÄ 
Joulukuun 15. päivänä 1994 tehdyllä neuvoston päätöksellä 94/808/EY perustettiin 
yhteisön tilastojen ympäristöosuutta kehittävä nelivuotinen ohjelma. 
Ohjelman mukaisesti komissio tuottaa säännöllisesti virallisia tilastoja, joilla 
mitataan ihmisen toiminnasta aiheutuvaa ympäristökuormitusta ja tällaisen 
kuormituksen vähentämiseen tähtääviä taloudellisia ja yhteiskunnallisia toimia. 
Kansalliset tilastovirastot keräävät ja toimittavat tilastot Eurostatiin, ja niissä 
käytetään yhdenmukaisia määritelmiä ja menetelmiä. Erityisesti korostetaan, että 
ympäristötilastot olisi otettava osaksi yhteisön muita tilastoja ja että olisi käytettävä 
kansainvälisiä tilastostandardeja ja yhteensovitettava toiminta Euroopan 
ympäristökeskuksen kanssa. 
Tämä kertomus jätetään päätöksen 6 artiklan mukaisesti. Kertomuksessa kuvataan 
toteutettuja toimia ja niistä saatuja tuloksia kullakin päätöksessä määritellyllä 
toiminta-alueella. Kertomukseen sisältyy myös ohjelman yleinen arviointi. 
Toiminnan ja tulosten arviointi osoittaa, että komissio ja jäsenvaltiot ovat kyenneet 
luomaan puitteet, joihin sisältyvät myös yhtenäiset määritelmät ja menetelmät ja 
joissa voidaan jatkaa virallisten tilastotietojen säännöllistä toimittamista useilla 
päätöksessä luetelluilla keskeisillä toiminta-alueilla. Tällaisia ovat erityisesti jätteitä 
ja ympäristönsuojelumenoja koskevat tilastot. Säännöllisen tiedonkulun 
aikaansaaminen on kuitenkin ollut odotettua hitaampaa. Syinä tähän ovat olleet 
tarvittavan valmistelutyön suuri määrä ja jäsenvaltioiden vähäiset voimavarat. 
Kertomuksessa kiinnitetään huomiota myös siihen, että toiminnan 
yhteensovittaminen Euroopan ympäristökeskuksen kanssa on onnistunut hyvin. 
Päätöksen oletusten mukaisesti keskus käyttää omien tehtäviensä hoidossa laajalti 
jäsenvaltioiden tilastovirastojen tuottamia tilastoja. Näin on erityisesti ympäristön 
tilaa koskevien säännöllisesti annettavien raporttien kohdalla. 
Parhaillaan on käynnissä useita metodologiahankkeita, esimerkiksi 
ympäristöindikaattoreita ja vihreää kansantalouden tilinpitoa koskevat hankkeet. 
Kertomuksessa todetaan, että näiden päätökseen saamiseksi ja säännöllisen 
tiedonvaihdon vakiinnuttamiseksi olisi ehdotettava nelivuotisen ohjelman 
jatkamista 
2. TAUSTA JA TAVOITTEET 
Yhteisön ympäristötoimien ja ehdotusten määrä ja vaikutusala kasvoivat 1980-
luvun lopulla, ja niiden myötä lisääntyi ympäristöpolitiikkaa koskevan tiedon tarve. 
Kysyntää pyrittiin tyydyttämää monilla eri keinoin. 
• Vuonna 1985 neuvosto teki päätöksen Corine-ohjelman perustamisesta. 
• Vuonan 1987 komission yhteyteen Eurostatiin perustettiin ympäristötilastoihin 
erikoistunut yksikkö. 
• Vuonna 1989 komissio teki ehdotuksen Euroopan ympäristökeskuksesta (EEA) 
ja ympäristöä koskevasta Euroopan tieto- ja seurantaverkostosta (Eionet). 
• Vuonna 1989 komissio ehdotti nelivuotista kehitysohjelmaa ympäristöä 
koskevien tilastotietojen parantamiseksi. 
Neuvosto teki lopullisen päätöksen ympäristötilastoja koskevasta nelivuotisesta 
ohjelmasta joulukuussa 1994. Ohjelman tavoitteena on kehittää virallisten tilastojen 
ympäristöosuutta ja tuoda ne kaikkien jäsenvaltioiden käyttöön. 
Päätöksen 6 artiklassa edellytetään, että ohjelmasta annetaan kertomus Euroopan 
parlamentille ja neuvostolle. Tällä kertomuksella täytetään mainittu vaatimus ja 
tarjotaan 
- kuvaus komission toiminnasta ja siitä tähän mennessä saaduista tuloksista 
- kehitysohjelman arviointi. 
"Virallisilla tilastoilla" tarkoitetaan tässä yhteydessä tilastotietoja, jotka yleensä 
kokoaa kansallinen tilastovirasto tai jotka kootaan sen alaisuudessa. Useimmissa 
jäsenvaltioissa kansallisella tilastovirastolla on ensisijainen oikeudellinen vastuu 
yksilöitä, yrityksiä ja muita taloudellisia yksiköitä sekä julkista hallintoa koskevien 
tilastotietojen keruusta. Komissio sisällä tilastot kuuluvat virallisesti Eurostatin 
vastuualueeseen. 
Kun komissio ehdotti kehitysohjelmaa, se halusi edistää ympäristötilastoihin 
liittyvän erityisosaamisen vaihtoa kansallisten tilastovirastojen välillä, jolloin 
voitaisiin hyödyntää eräiden jäsenvaltioiden kehittyneitä menetelmiä. Näin oli 
tarkoitus luoda tilanne, jossa kaikki kansalliset tilastovirastot pystyisivät 
keräämään, käsittelemään ja arvioimaan suuren määrän ympäristotilastotietoja. 
Tehokkuuden parantamiseksi ympäristötilastojen keruu oli määrä yhdistää 
mahdollisimman suuressa määrin jo olemassa olleisiin tietojen keruumenettelyihin, 
esimerkiksi teollisuuden ja maatalouden kyselyihin ja rekistereihin. 
Lisäksi komissio halusi edistää yhteisesti hyväksyttyjen menetelmien käyttöä, jotta 
ympäristötilastoja voitaisiin yhdenmukaistaa. Yhteisön edut huomioon ottaen 
yhteisistä menetelmistä sovittaisiin mahdollisuuksien mukaan myös kansainvälisesti, 
jolloin tulokseksi saatavat tilastot olisivat maailmanlaajuisesti vertailukelpoisia. 
-3-
Käytettävissä olevien resurssien asettamissa rajoissa sekä tietojen keruun että 
menetelmien yhdenmukaistamisen oli määrä kattaa kaikki päätöksen liitteessä A 
luetellut tilastomuuttujat ja talouden toimialat. 
Tällöin kaavailtiin, että viralliset tilastot ja Euroopan ympäristökeskuksen 
tietoverkon, Eionetin kautta keräämät tiedot täydentäisivät toisiaan. Näin 
täytettäisiin yhteisön laajat tietotarpeet sekä ympäristöpolitiikan että muuhun 
politiikkaan liittyvien ympäristökysymyksien osalta. Tämän vuoksi päätöksessä on 
Eurostatin ja Euroopan ympäristökeskuksen välisen toiminnan yhteensovittamista 
koskevia erityismääräyksiä (1, 4 ja 6 artikla ja liite B). 
3. POLIITTINEN KONTEKSTI: YMPÄRISTÖ 
EU: n ympäristöpolitiikan nykytavoitteet ilmaistaan viidennessä 
ympäristöohjelmassa1. 
Viidennessä ympäristöohjelmassa todetaan, että on tärkeää "hyödyntää ja vahvistaa 
kokemuksia ja mahdollisuuksia [...] talous- ja sosiaalialan perinteisten virallisten 
tilastojen osalta." Tilastojen tehtävä liittyy suoraan viidennessä 
ympäristöohjelmassa korostettaviin kohderyhmiin ja välineisiin. Itse asiassa 
tilastotietoja pidetään sellaisenaan "välineenä" viidennen ympäristöohjelman 
osassa, joka käsittelee "välineiden käytön laajentamista". 
4. POLIITTINEN KONTEKSTI: TILASTOT 
Yhteisön nykyinen tilastopolitiikka on määritelty neuvoston päätöksellä 
93/464/ETY2, jolla hyväksyttiin ensisijaisia toimenpiteitä tilastotietojen alalla 
koskeva puiteohjelma vuosiksi 1993-1997 ("tilasto-ohjelma"), ja neuvoston 
asetuksella (EY) N:o 322/973, joka koskee Eurostatin osuutta yhteisön tilastojen 
laadinnassa. Näihin teksteihin sisältyy säännös, jonka mukaan komissiota voi 
avustaa päätöksen 89/382/ETY, Euratom4 mukaisesti perustettu tilasto-
ohjelmakomitea. 
Tilasto-ohjelmasta tehdyssä päätöksessä 93/464/ETY todetaan, että monilla aloilla 
tarvitaan "erityisiä toteuttamistoimia". Tilasto-ohjelmakomitean kautta 
jäsenvaltioiden tilasto-ohjelmista vastaavat virastot voivat tuoda julki 
näkemyksiään tällaisten toimien tarpeellisuudesta ja toteutettavuudesta. 
Ympäristötilastojen osalta nykyisessä päätöksessä todetaan, että komissio voi itse 
hyväksyä tietyntyyppisiä toimenpiteitä kuultuaan tilasto-ohjelmakomiteaa. Ennen 
kyseisen päätöksen tekemistä komissio kuitenkin vakuutti neuvostolle, että tätä 
1 Neuvoston ja neuvostossa 1. helmikuuta 1993 kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten 
edustajien päätöslauselma yhteisön poliittisesta ohjelmasta ympäristöä ja kestävää kehitystä 
koskevaksi toiminnaksi. EYVL N:o C 138,17.5.1993, s. 1. 
2EYVLNoL219, 28.8.1993, s. 1. 
3 Neuvoston asetus (EY) N:o 322/97, 17. helmikuuta 1997. EYVL N:o L 52, 22.2.1997. 
4EYVLN:oL181, 28.6.1989, s. 47. 
mahdollisuutta käytettäisiin harkiten eikä sen avulla pyrittäisi ohittamaan neuvoston 
ja Euroopan parlamentin päätöksentekovaltuuksia. Tähän mennessä komissio ei ole 
käyttänyt mahdollisuutta. 
5. VOIMAVARAT 
Ympäristötilastojen nelivuotista kehittämisohjelmaa koskevan päätöksen 
rahoitusselvityksessä ilmoitettiin suunnitelluiksi kuluiksi (sitoumuksiksi) 9 
miljoonaa ecua vuosina 1994-1997. Varat olivat tavanomaisia tilastoihin 
käytettäviä budjettivaroja budjettikohdasta B5-6 (ks. taulukko 5). Todellisuudessa 
käytettävissä olleiden varojen kokonaismäärä oli hieman suurempi (noin 10,4 
miljoonaa ecua). Kohdasta B5-6 saatavat varat olivat suunniteltua vähäisempiä, 
mutta lisävaroja saatiin kohdasta B4-3 (ympäristö) ja muista budjettikohdista, 
kuten taulukosta 5 ilmenee. Kohdasta B4-3 myönnetyt lisävarat käytettiin 
pääasiassa sellaisten toimien nopean toteuttamisen tukeen, jotka oli lueteltu 
ympänstöindikaattoreita ja vihreää kansantalouden tilinpitoa koskevassa 
tiedonannossa (ks. kohta 9.). 
6. TOIMET JA TULOKSET 
Nykyisen päätöksen mukaiset toimet voidaan luokitella kahdella tavoin: joko 2 
artiklan 3 alakohdan mukaisesti erottamalla toisistaan tiedot, jotka koskevat 
• ihmisen toiminnasta aiheutuvaa ympäristökuormitusta 
• 
tai 
• 
• vastauksena ympäristöpolitiikkaan ja ympäristön tilan muutoksiin syntyviä 
taloudellisia ja yhteiskunnallisia rvasteita 
työalueiden mukaisesti (liitteen A kohta 2) 
tietotyypin mukaisesti (liitteen A kohta 2) 
toimintatyypin tai menetelmän perusteella (2 artiklan 4 kohta ja liitteen A 
kohta 3). 
Selkeyden vuoksi toimet jaotellaan tässä kertomuksessa ympäristökuormituksen ja 
vasteiden sekä työalueiden mukaisesti. Viittauksia "tietotyyppiin" ja 
"toimintatyyppiin" on tiivistelmätaulukoissa (taulukot 2 ja 3). 
7. IHMISTEN TOIMINNASTA AIHEUTUVAT PAINEET 
7.1 Yhteiset hankkeet 
Yhteisissä hankkeissa käsitellään ihmisen toiminnasta aiheutuvaa 
ympäristökuormitusta. Hankkeita on mm. päästöjen, jatetilastojen ja 
vesi tilastojen alalla. Hankkeisiin kuuluu myös työ, jota tehdään sellaisten 
indikaattorien ja indeksien luomiseksi, joilla voidaan mitata kaikkien talouden 
toimialojen aiheuttamaa kuormitusta (ks. 9.1). 
7.2 Päästöt 
Päästöt: Eurostat kerää eräiden ilmansaasteiden päästötietoja Eurostatin ja 
OECD:n yhteisen, ympäristön tilaa koskevan kyselylomakkeen avulla (ks. 10.1). 
Eurostat tuottaa tilastoja ja niihin liittyviä teknisiä tietoja Euroopan 
ympäristökeskuksen Corinair-ilmapäästöjen järjestelmään. Corinair tarjoaa 
yhtenäiset puitteet, joissa ilmapäästöjä koskevia tietoja voidaan kerätä kaikista 
jäsenvaltioista. Corinairista on myös tiiviit yhteydet kansallisiin päästörekistereihin. 
Lisäksi Eurostat ja Euroopan ympäristökeskus valmistelevat "yhteisiä työkaluja", 
joita voidaan tulevaisuudessa käyttää yhtenäispäästöjäijestelmässä. Järjestelmään 
kuuluvat useiden eri saasteiden päästöt sekä ilmaan, veteen että maahan. Hankkeen 
yhteydessä Eurostat on laatinut luonnoksen standardoidusta tilastollisesta 
päästölähteiden nimikkeistöstä (NOSE). Nimikkeistön avulla on entistä helpompi 
yhdistää päästötiedot NACE-luokituksen mukaisesti määriteltyihin talouden 
toimialoihin. 
Teollisuuden päästöjen osalta on kaavailtu, että neuvoston vuonna 1996 
ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi antaman 
direktiivin 15 artiklan säännösten mukaisesti luotaisiin saastepäästörekisteri (PER). 
Yhteisien nimikkeistöjen ansiosta PER-tietoja voitaisiin tulevaisuudessa käyttää 
yhtenäispäästöjarjestelmässä. 
7.3 Jätetilastot 
Vuodesta 1988 alkaen Eurostat on säännöllisesti kerännyt tilastoja jätteiden 
tuotannosta ja jätehuollosta. Tiedot on kerätty osana Eurostatin ja OECD:n 
yhteistä ympäristön tilaa koskevaa kyselylomaketta (ks. 10.1). Näiden tilastojen 
kattavuuden ja vertailtavuuden parantamiseksi Eurostat on yhdessä jäsenvaltioiden 
kanssa pyrkinyt luomaan yhtenäisen näkemyksen jätetilastoihin. Useita vuosia 
kestäneiden tutkimusten ja kokeilujen perusteella on laadittu ehdotus jätetilastoja 
koskevaksi neuvoston asetukseksi. Komission on määrä jättää asetusluonnos 
neuvostolle ja Euroopan parlamentille myöhemmin vuoden 1997 aikana. 
Ehdotuksessa on säännöksiä jätteiden tuotantoa, keräystä ja käsittelyä sekä 
jätteiden talteenottoa ja kierrätystä koskevien tilastotietojen säännöllisestä 
toimittamisesta. Ehdotus kattaa kaikki talouden toimialat maa-, metsä- ja 
kalataloutta lukuun ottamatta sekä kotitalouksien tuottamat jätteet. Jätetilastointiin 
käytetään Euroopan jäteluettelon (European Waste Catalogue) tiivistettyä ja 
rakenteeltaan uudistettua jätetilastolukitusta. Ehdotusluonnoksessa on myös tarkka 
tunnusjärjestelmä jätehuollon ja jätteenkäsittelyn toiminnoille. 
Jos ehdotus hyväksytään, sen tuloksena syntyy säännöllinen yhdenmukaisten 
jätetilastotietojen vaihto. Jotta yrityksille ja muille tiedon tuottajille koituva rasitus 
jäisi mahdollisimman vähäiseksi, ehdotusta on yksinkertaistettu siten, että siihen 
sisältyvät ainoastaan jätepolitiikan kehittämisen ja valvonnan kannalta olennaiset 
tiedot. 
Komissio on sisällyttänyt tilastollisia säännöksiä myös kaatopaikkoja koskevaan 
tarkastettuun direktiiviehdotukseen, jonka se on jo aiemmin vuonna 1997 
lähettänyt neuvostolle ja parlamentille. 
-6-
Jos jatetilastojen oikeudelliset perusteet hyväksytään, se on samalla osoitus siitä, 
että jäsenvaltiot ovat valmiita tukemaan nykyistä säännöllisempää jätteitä 
koskevien tietojen vaihtoa. 
7.4 Vesitilastot 
Vuodesta 1988 alkaen Eurostat on säännöllisesti kerännyt vesitilastoja. Tiedot on 
kerätty osana Eurostatin ja OECD:n yhteistä ympäristön tilaa koskevaa 
kyselylomaketta (ks. 10.1). Vuosina 1994-1997 on keskitytty kohentamaan 
vesivaroja, toimialoittaista vedenkäyttöä ja jäteveden käsittelyä koskevien 
tietojen kattavuutta ja vertailtavuutta, sekä laatimaan soveltuvia indikaattoreita. 
Eurostat on ehdottanut parannettuja määritelmiä näihin tilastoihin ja pyytänyt 
jäsenvaltioita tarkistamaan kaikki Eurostatille jo aiemmin jätetyt tiedot. Eurostat 
tukee vesitilastojen laadintaa myös niissä jäsenvaltioissa, joissa aiemmin ei ole 
laadittu säännöllisesti tällaisia tilastoja. 
Alan metodologiset tutkimuksen jatkuvat. Eräästä tutkimuksesta on saatu 
tuloksena menetelmä, jolla voidaan laatia yhdenmukaisia arvioita uudistuvista 
vesivarannoista joko vesialueittain tai hallinnollisten rajojen mukaisesti. Tällöin on 
myös mahdollista tarkkailla käytettävissä olevia varantoja vuedenajoittain. 
Jo tähän mennessä tehdyn työn tuloksena voidaan odottaa merkittäviä laadullisia 
parannuksia Eurostatin säännöllisesti laatimiin vesitilastoihin. 
7.5 Maatalous- ja teollisuustuotteiden tuotanto ja kulutus 
Edellä mainittujen yhteisten hankkeiden lisäksi torjunta-aineiden käyttöä ja 
ravinnetaseita koskevat tiedot on todettu keskeisiksi alueiksi, joilla voidaan 
parantaa maatalouden aiheuttaman ympäristö kuormituksen arvioimiseen 
käytettäviä tilastoja. 
Torjunta-aineiden käyttö: Eurostat on ryhtynyt keräämään entistä 
yksityiskohtaisempia tilastoja torjunta-aineiden käytöstä. Tietojen saatavuuden 
parantamiseksi Eurostat on tukenut jäsenvaltioiden välistä tiedonvaihtoa, jonka 
aiheena on ollut maanviljelijöille suunnattujen, torjunta-aineiden käyttökyselyiden 
menetelmät. Kyselyissä käytettäväksi työkaluksi on luotu tietokanta, jossa torjunta-
aineiden kaupalliset nimet yhdistyvät niiden kemiallisiin nimiin. Ensimmäinen 
torjunta-ainetilastojulkaisu tuotettiin vuonna 1996. 
Ravinnetase: Eurostat on ryhtynyt keräämään säännöllisesti ravinnetasetta 
koskevia tietoja NUTS-tason 3 alueista. Tällöin Eurostat käyttää jäsenvaltioiden 
kokemuksiin perustuvaa yhdenmukaista menetelmää. Ravinnetaseet perustuvat 
yksityiskohtaisiin maataloustilastoihin (karjan määrä ja lannoitteiden käyttö), joita 
Eurostat jo entuudestaan kerää. Tietoihin sisältyy maatalousmaan typpiylijäämää 
koskevia tietoja, ja niiden myötä tietoja mahdollisista typen ja muiden aineiden 
päästöistä pinta-ja pohjaveteen sekä ilmaan. 
Torjunta-aineita ja ravinnetasetta koskevia tietoja sekä muita jäsenvaltioiden 
toimittamia tietoja käytetään jatkossa maatalouden ympäristöindikaattorien 
säännölliseen tuotantoon. Indikaattorit ovat täysin yhteensopivia yhteisön muiden 
maataloustilastojen kanssa, ja yhdessä ne antavat tasapainoisen kuvan maatalouden 
-7-
taloudellisesta ja yhteiskunnallisesta merkityksestä ja maataloustuotannon 
aiheuttamasta ympäristökuormituksesta. 
7.6 Energian tuotanto ja kulutus 
Eurostat hyödyntää jo nykyisellään sangen kehittyneitä energiatilastojaan 
julkaistessaan vuosittaiset tilastot fossiilisten polttoaineiden aiheuttamista 
hiilidioksidipäätöistä. Tilastot perustuvat jäsenvaltioiden toimittamiin lopullista 
energiankulutusta koskeviin tietoihin sekä yhteisiin päästökertoimiin. Vuodesta 
1997 alkaen Eurostat on käyttänyt hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin 
(IPCC) oletusarvoisia päästökertoimia. Tilastojen avulla voidaan todeta oikeksi 
kansalliset hiilidioksidipäästöt, jotka jäsenvaltiot toimittavat neuvoston päätöksen 
N:o 389/93 mukaisesti, sekä näitä yksityiskohtaisemmat Corinair-päästötiedot (ks. 
7.1). 
Muut energiantuotantoon ja -kulutukseen liittyvät päästötiedot kuuluvat edellä 
kuvattuun päästöjä käsittelevään työhön. 
Vaikka kyseisen päätöksen mukaisen kehittämisohjelman alaisuuteen eivät 
kuulukaan uudistuvia energianlähteitä käsittelevät tilastot, voidaan todeta, että 
Eurostat on vuodesta 1994 lähtien ulottanut säännölliset energiatilastonsa 
koskemaan myös niitä. Uudistuviin energianlähteisiin kuuluvat biomassa, 
aurinkoenergia ja tuulienergia (vesivoima on aina laskettu mukaan tilastoihin), ja 
tilastot ulottuvat taaksepäin aina vuoteen 1989 asti. 
7.7 Liikenne 
Eurostatin julkaisuihin on useiden vuosien ajan sisältynyt monia indikaattoreita, 
joilla mitataan ympäristön kannalta merkittäviä liikenteen muutoksia ja 
liikenteeseen liittyviä paineita. Tällainen julkaisu on esimerkiksi säännöllisesti 
ilmestyvä kokoelma Environment Statistics ja Europe's Environment: The Dobris 
Assessment. Liikenteeseen liittyvistä ympäristöpaineista on lisäksi tietoa julkaisussa 
Road transport and the environment in the European Union. 
7.8 Muut alat 
Päätöksen liitteessä A luetellaan lisäksi seuraavat alat: 
• raaka-aineiden hankinta ja kulutus 
• rakentaminen ja asuminen 
• vapaa-aika ja matkailu 
• väestönkasvu, kotitaloudet ja sosiaalihuolto 
• julkiset palvelut. 
Nämä alat sisältyvät päästöjä, jätetilastoja ja vesitilastoja käsitteleviin yhteisiin 
hankkeisiin sekä ympäristökuormitus - indikaattoreihin ja - indekseihin. 
-8-
8. TALOUDELLISET JA YHTEISKUNNALLISET REAKTIOT 
8.1 Maatalous- ja teollisuustuotteet ja niiden kulutus 
Ympäristönsuojelumenojen tilastointia varten on luotu käsitteelliset puitteet 
(SERIEE - statistics on expenditure on environmental protection), jotka liittyvät 
kansantalouden tilinpitoon. Niitä on testattu tutkimusten ja kokeiluselvitysten 
avulla (ks. 9.3). Teollisuuden ympäristömenoista on kerätty joitakin tietoja 
Eurostatin ja OECD:n yhteisen kyselylomakkeen avulla. Lomake koskee 
saastumisen torjunta-ja tarkkailumenoja (ks. 10.1). Tällaisten tietojen saatavuus eri 
jäsenvaltioista on parantunut vuodesta 1994 lähtien, mutta tiedot ovat yhä 
epätäydellisiä. 
Vuoden 1997 alussa neuvosto antoi asetuksen yritystoiminnan rakennetilastoista.5 
Asetus tarjoaa oikeudellisen perustan, jolta jäsenvaltiot voivat säännöllisesti 
toimittaa tilastoja "tuotantoprosessin jälkeisistä" ympäristönsuojeluinvestoinneista. 
Tämä tapahtuu tavanomaisten teollisuustilastojen yhteydessä vuotta 1995 
koskevista tiedoista alkaen. Asetuksessa säädetään myös kokeiluhankkeista, joiden 
aiheina ovat integroituun teknologiaan suuntautuvat hankkeet sekä nykyiset 
ympäristönsuojelumenot. Toiveena on, että oikeusperustan hyväksymisen myötä 
jäsenvaltiot pystyvät entistä paremmin toimittamaan tietoja säännöllisesti. 
Useimmat jäsenvaltiot ovat kuitenkin pyytäneet poikkeuksia velvoitteeseen, joka 
koskee tilastojen toimittamista vuodelta 1995. 
Ympäristömenot kuvaavat tiettyihin ympäristötavaroiden ja -palveluiden ryhmiin 
kohdistuvaa kulutusta. Eurostat on samalla laatinut yhdessä OECD:n kanssa 
kansainvälisesti tunnustetut määritelmät ekoteollisuudelle, joka tuottaa 
ympäristönsuojeluun tarkoitettuja tavaroita ja palveluita, sekä antanut arviot EU:n 
ekoteollisuuden liikevaihdosta ja työllisyydestä. Työtä aiotaan jatkaa keräämällä 
tietoja säännöllisesti jäsenvaltioiden kanssa. 
Eurostat on tehnyt yhteistyötä komission muiden osastojen ja OECD:n kanssa, 
jotta saataisiin aikaan hyväksyttävät määritelmät, joita tarvitaan vihreitä veroja 
(ympäristöveroja) ja muita ympäristönsuojeluun liittyviä taloudellisia välineitä 
kuvaavien tilastojen laatimiseen. 
8.2 Jätehuolto 
Jätehuoltotilastoja koskevia säännöksiä sisältyy ehdotukseen jätetilastoja 
koskevaksi neuvoston direktiiviksi ja ehdotettuun kaatopaikkadirektiiviin sekä 
neuvoston asetukseen yritystoiminnan rakennetilastoista (ks. 7.1). Tarvittavat 
tekniset valmistelut on tehty osana yleistä jätetilastoja käsittelevää työtä ja 
taloudellisten tietojen osalta ympäristönsuojelumenoja koskevan työn yhteydessä. 
5 Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 58/97 annettu 20. joulukuuta 1996 yritystoiminnan 
rakennetilastoista, EYVL N:o L 14,17.1.1997, s. 1. 
-9-
8.3 Liikenne 
Vuonna 1996 koottiin ensimmäisen kerran tiettyjä liikenteeseen liittyviä talous- ja 
verotusindikaattoreita, jotka julkaistiin teoksessa Road transport and the 
environment - energy and fiscal aspects. 
8.4 Julkiset palvelut 
SERIEE tarjoaa käsitteelliset puitteet myös ympäristönsuojeluun kohdistuvien 
julkisen hallinnon menojen tilastointiin. Tällöin ympäristönsuojelutoimiin luetaan 
mm. jätevedenkäsittely (ks. 7.4) ja jätehuolto (ks. 7.3 ja 8.2). Tietoja on kerätty 
jäsenvaltioille lähetetyllä vapaaehtoisella kyselylomakkeella vuonna 1996 ja 
Eurostatin ja OECD:n yhteisellä kyselylomakkeella. Teollisuuden 
ympäristömenojen osalta jäsenvaltioiden toimittamat tiedot ovat olleet jossain 
määrin puutteellisia, mutta tähän on ollut useita eri syitä. 
EU:n ympäristönsuojelumenoista on tehty tutkimus, jonka tulokset julkaistaan 
vuonna 1997. 
Ympäristöä koskevan tutkimuksen ja kehittämisen julkisia menoja käsittelevät 
tilastot kuuluvat Eurostatin säännöllisesti julkaisemiin tutkimus- ja 
kehittämismenojen tilastoihin. Käytettyä standardiluokitusta (NABS) tarkistettiin 
yhteistyössä OECD:n kanssa vuonna 1994, jolloin tehtiin tiettyjä parannuksia 
ympäristötutkimuksen viitteisiin. 
On myös laadittu ehdotuksia siitä, että ympäristömenot sisällytettäisiin 
julkisyhteisöjen tehtäväluokitukseen (COFOG), joka on osa Euroopan 
kansantalouden tilinpitoa (EKT). 
8.5 Väestönkasvu, kotitaloudet ja sosiaalihuolto 
Eurostat kerää ja julkaisee jatkuvasti sosiaali- ja väestöindikaattoreita, eivätkä ne 
kuulu suoraan päätöksen toimien alaan. Eurostat on kuitenkin tehnyt paljon työtä 
parantaakseen väestöennusteita, jotka ovat erityisen kiinnostavia 
ympäristöpolitiikan kannalta. 
On myös laadittu ehdotuksia siitä, että kotitalouksien tietyt ympäristömenot 
sisällytettäisiin käyttötarkoituksen mukaiseen yksilöllisen kulutuksen luokitukseen 
(COICOP), joka on osa Euroopan kansantalouden tilinpitoa (EKT). 
9. PUITTEET 
Päätöksen mukaisesti (liite A) ohjelman ensisijaisiin toiminta-alueisiin kuuluvat 
• tilinpidon puitteiden määrittely siten, että niissä voidaan yhdistää ympäristöä 
koskevat taloudelliset tiedot yleiseen tilinpitojärjestelmään, esimerkiksi 
ympäristöä koskeviin satelliittitileihin, ja näiden yhteyksien määrittely 
kansantalouden tilinpitoihin ja luonnonvarojen tilinpitoihin 
• luonnonvarojen tilinpidon kehittäminen. 
-10 
Alalla tehtävää työtä pidetään tärkeänä, ja Eurostat on yhdessä muiden komission 
yksiköiden kanssa vuosina 1993-94 tarkastellut alan toimintamahdollisuuksia 
perinpohjaisesti. Tarkastelun tuloksena laadittiin strategia, jota kuvataan 
neuvostolle ja parlamentille annetussa vihreää kansantalouden tilinpitoa 
käsittelevässä tiedonannossa.6 Komissio hyväksyi tiedonannon joulukuussa 1994. 
Strategia perustuu kolmeen keskeiseen ajatukseen. 
• Tavoitteena on rakentaa tilastovälineitä politikan ohjausta ja julkista 
tiedottamista varten. Välineiden avulla pitäisi liittää toisiinsa 
ympäristökuormitus, politiikan alueet ja talouden toimialat. 
• Mukaan pitäisi ottaa sekä aineelliset että taloudelliset tiedot. 
• Mahdollisimman pitkälti olisi käytettävä hyväksyttyjä kansantalouden tilinpidon 
käsitteitä. 
Tavoitteen saavuttamiseksi komissio toteuttaa samanaikaisesti toimia viidellä eri 
alalla: 
Toimi 1 sellaisen käsikirjan laatiminen, jossa selvitetään "vihreän 
kansantalouden tilinpidon" yhteiset hyväksytyt puitteet 
Toimi 2 Euroopan ympäristökuormitusta koskevan indeksijärjestelmän 
laatiminen (ks. 9.1) 
Toimi 3 Euroopan yhtenäisen talous- ja ympäristöindeksijärjestelmän 
laatiminen (ks. 9.2) 
Toimi 4 ympäristöä koskevien satelliittitilien liittäminen kansantalouden 
tilinpitoihin (ks. 9.3) 
Toimi 5 menetelmien parantaminen ja ympäristövahinkojen rahallisen 
arvioinnin laajentaminen. Tämä toimi toteutetaan pääasiassa 
yhteisön TTK-ohjelman yhteydessä, eikä se kuulu päätöksen 
mukaiseen Eurostatin työohjelmaan. 
Toimia toteutetaan rinnakkain, ja ne on aloitettu vuonna 1995. Tulokset saadaan 
käyttöön asteittain vuosina 1997-1999. Rinnakkaista toteuttamista pidettiin 
teknisistä syistä välttämättömänä, koska työhön sisältyy monia metodologisia 
uudistuksia eikä tällöin voida tukeutua yhteen ainoaan lähestymistapaan. 
9.1 Ympäristökuormitusindeksejä koskeva hanke 
Ympäristökuormitusindeksejä käsittelevällä hankkeella halutaan laatia indeksejä, 
jotka mittaavat yhdistettyjä ympäristökuormituksia kaikilla kymmenellä 
ympäristöpolitiikan alalla (ks. taulukko 1). Nämä ovat yleisesti ottaen samanlaisia 
kuin viidennen ympäristöohjelman alat (ks. 3). 
6 KOM(94) 670 lopull. 
-11-
Kukin näistä kymmenestä indeksistä on painotettu yhdistelmä vähintään viidestä 
alan kannalta merkittävästä kuormitusindikaattorista. Indikaattorien valinta ja 
painotuskertoimien arviointi perustuu kyseisellä politiikan alalla tehtäviin 
asiantuntijaselvityksiin. 
Asiantuntijaselvitykset tehdään vaiheittain vuosina 1995-1997, ja indikaattorien 
toisen valintakierroksen tulokset saatiin alkuvuodesta 1997. Painotuskertoimia 
koskevaa työtä jatketaan vuosina 1997-1998, ja hankkeen ensimmäiset tulokset 
julkaistaan vuonna 1998. 
Jotta ympäristöpaineet saataisiin liitettyä talouden toimialoihin, pyritään siihen, että 
valituilla ympäristökuormitusindikaattoreilla voitaisiin mitata viidennessä 
ympäristöohjelmassa käytettyjä sektoreita, eli energiaa, teollisuutta, liikennettä, 
maataloutta, matkailua ja jätehuoltoa. Kultakin sektorilta on tehty tutkimuksia, 
joilla selvitetään tarvittavat indikaattorit ja arvioidaan tietolähteet. 
Jotta voitaisiin arvioida ja tallentaa tarvittavat ympäristökuormitustiedot, Envstat-
tietokantaa (vrt. tietokannat) laajennetaan parhaillaan ympäristökuormituksen 
tietojärjestelmäksi (EPIS). 
9.2 Talous- ja ympäristötietojen yhdistäminen 
Talous- ja ympäristötietojen yhdistämiseksi Eurostat pyrkii siirtymään 
järjestelmään, jossa ympäristömuuttujat sisältyvät kansantalouden tilinpitoon. 
Tällaista järjestelmää käytetään jo monissa jäsenvaltioissa. Esimerkkejä ovat 
Alankomaiden NAMEA (National Accounting Matrix including Environmental 
Accounts) ja vastaavat järjestelmät Tanskassa, Saksassa, Itävallassa ja Ruotsissa. 
Kaikissa jäsenvaltioissa kehitetään nyt NAMEA:n tyyppisiä järjestelmiä, jotka 
alkuvaiheessa perustuvat 60-70:een eri alaan jaettuun talouteen (tuotantoalat ja 
kotitalouksien lopullinen kulutus) sekä ympäristömuuttujiin, joihin sisältyvät 
päästöt ja ympäristönsuojelumenot. Järjestelmää voidaan laajentaa lisäämällä 
indikaattoreita ja yhdistettyjä ympäristökuormitusindeksejä, jotka liittyvät politiikan 
eri aloihin edellä kuvatuin tavoin (ks. 9.1). 
Jäsenvaltioiden yhteensovitettu työ käynnistyi vuonna 1995, ja eräistä maista 
saadaan kokeiluvaiheen tuloksia NAMEA:n tyyppisistä järjestelmistä vuoden 1997 
lopulla. Kestää kuitenkin kauemmin, ennen kuin kansalliset taulukot voidaan liittää 
yhdeksi yhteisön kehykseksi. 
9.3 Ympäristöä koskevat satelliittitilit 
Satelliittitileihin on varauduttu EKT.ssä7, jossa niitä pidetään perusvälineenä 
sovitettaessa erityisiä tietotarpeita kansantalouden yleisiin käsitteellisiin puitteisiin. 
Satelliittitilit tarjoavat välineet, joilla voidaan muotoilla ja valvoa erityisalojen 
politiikkaa, esimerkiksi terveydenhuoltoa, koulutusta, sosiaalihuoltoa ja 
ympäristöä. Niiden avulla voidaan täyttää kyseisten alojen tietotarpeita siten, että 
tileihin sisällytetään lisätietoja tai niissä muutetaan peruskäsitteitä ja laajennetaan 
tilinpidon alaa muun kuin taloudellisen tiedon suuntaan. 
7 Euroopan kansantalouden tilinpito 1995. 
- 12-
Yhdessä kansallisten tilastolaitosten kanssa Eurostat pyrkii luomaan kaksi 
satelliittitilien luokkaa: 
• Ympäristösuojelun kustannustilit (EPEA) on määritelty SERIEE:ssä. Näissä 
hyödynnetään ympäristönsuojelun kustannuksia koskevia tietoja sekä 
ympäristöteollisuutta ja ympäristöveroja koskevia tietoja (ks. 8.1 ja 8.4). EPEA 
antaa politiikan päätöksentekijöille tietoja ympäristönsuojelumenojen 
talousvaikutuksesta (myös työllisyydestä) sekä kansallisella että EU: n tasolla. 
• Luonnonvarojen tilit on määritelty metsien, veden ja maaperän varojen osalta 
yhtenäisten ympäristö- ja taloustilien järjestelmässä (SEEA).8 Näihin tileihin 
kuuluvat sekä aineellisia varantoja ja niiden liikkeitä koskevat tiedot että 
taloustoimia koskevat tiedot. Luonnonvarojen tilit tarjoavat poliittisten 
päätösten tekijöille tietoa luonnonvarojen käytön ja talouden 
vuorovaikutuksesta. Tietoja voidaan käyttää eri alojen politiikan arviointiin 
kestävän kehityksen kannalta. 
Satelliittitilejä koskevaa työtä on tehty vuodesta 1993, ja kokeiluna on tuotettu 
tilejä yhä useammilta aloita ja useammista jäsenvaltioista. Työtä rajoittaa kuitenkin 
jäsenvaltioiden käytettävissä olevan henkilöstön ja voimavarojen puute. 
Lisäksi EKT:n päätileihin sisältyvät nyt tiettyjen omien luonnonvarojen ehtymistä 
koskevat tiedot. 
10. YHTEISET TOIMET 
10.1 Kyselylomakkeet 
Vuodesta 1988 lähtien jäsenvaltioilta säännöllisesti kerättävissä yleisissä tiedoissa 
on keskitytty Eurostatin ja OECD:n yhteiseen ympäristön tilaa käsittelevään 
kyselylomakkeeseen. Lomakkeessa on ilmaa, sisävesiä, meriympäristöä, metsiä, 
maankäyttöä, luontoa, melua ja jätteitä käsittelevät osat, ja se lähetetään 
jäsenvaltioille joka toinen vuosi. Lomakkeessa on noin 2500 ympäristömuuttujaa, 
joista kerätään maakohtaista tietoa. Lomakkeen taulukot ja määritelmät 
muodostavat yleisesti käytännössä tunnustetun standardin, ja kaikki OECD:n 
jäsenvaltiot hyväksyvät lomakkeen vapaaehtoisen tiedonkeruun pohjaksi. Tiettyjen 
muuttujien vertailtavuudesta voidaan esittää varauksia, mutta yleisesti se tarjoaa 
perustan EU-maiden ja muiden OECD-maiden vertailulle ympäristön 
kehityssuuntausten osalta. 
Yhteinen lomake tarkistettiin täysin vuosina 1990-1992, eikä siihen ole nykyisen 
päätöksen kattamana kautena tämän jälkeen tehty merkittäviä muutoksia. Vuosien 
1994 ja 1996 lomakkeisiin tehtiin kuitenkin vähäisiä parannuksia. 
Vuonna 1996 laadittiin lisäksi Eurostatin ja OECD:n yhteinen lomake, joka 
käsittelee saastumisen torjunta- ja tarkkailumenoja. Kyselylomakkeen 
aikaisempia versioita käytti OECD yksin, vaikka Eurostat onkin osallistunut sen 
8 SEEA. 
-13 
kehittämiseen. Lomakkeessa käytetään mahdollisimman laajalti SERIEE.n mukaisia 
käsitteitä ja määritelmiä. 
Vuonna 1996 Eurostat otti käyttöön ympäristöä koskevan alueellisen 
kyselylomakkeen, jossa jäsenvaltioita pyydetään toimittamaan tietoja noin 50:stä 
NUTS 2 -tason muuttujasta. Muuttujat ovat osajoukko Eurostatin ja OECD:n 
yhteisiin kyselylomakkeisiin sisältyvistä muuttujista. Muuttujat on valittu siten, että 
niillä on pyritty tuottamaan indikaattoreita, joilla voidaan arvioida EU:n 
rakennerahastojen kautta tehtyjä ympäristöinvestointeja. Kyselylomakkeella 
kerätään tietoja myös Keski- ja Itä-Euroopan maista, jotka ovat hakeneet EU:n 
jäsenyyttä. Alustavat tulokset ovat saatavilla vuoden 1997 lopulla. 
10.2 Julkaisut 
Päätöksen 2 artiklan 4 kohtaan sisältyy tiedottaminen yhtenä toiminnan lajina, joka 
kuuluu ympäristötilastojen kehittämisohjelmaan. 
Ohjelman aikana Eurostat on tiedottanut metodologisista kysymyksistä ja julkaissut 
useita tilastojulkaisuja (ks. taulukko 4). Ympäristötilastoja sisältyy lisäksi moniin 
yleisjulkaisuihin (Eurostatin vuosikirja, Yhteisön perustilastot, Eurooppa lukuina, 
jne.). Eurostat on myös osallistunut merkittävästi Euroopan ympäristökeskuksen 
julkaisuihin {Europe's Environment: the Dobris Assessment (1995) ja Environment 
in the European Union 1995). 
Eurostatin tiedotustoimintaan kuuluu myös tietojen toimittaminen vastauksena 
saatuihin pyyntöihin. Joidenkin tutkimusten tuloksia on lisäksi jaettu alan 
asiantuntij oille valmisteluasiakirj oina. 
10.3 Tietokannat 
Eurostat on perustanut Envstat-tuotantotietokannan, johon tallennetaan 
jäsenvaltioilta ja muilta tiedontoimittajilta kerätyt tiedot. Envstatin avulla voidaan 
käsitellä tilastojen lisäksi metodologista ja muuta tietoa, ja näin parantaa tiedon 
laatua. Sen avulla voidaan myös laskea joitakin johdettuja tilastoja, jolloin joissakin 
tapauksissa voidaan estimoida lisäsarjoja. 
Levitettävät tiedot kopioidaan Eurostatin New Cronos -nimisen viitetietokannan 
MILIEU-osaan, johon tietyillä ulkopuolisilla käyttäjillä on välitön pääsy. MILIEU-
tiedot ovat saatavilla myös elektronisessa muodossa. 
11. EUROOPAN YMPÄRISTÖKESKUS 
Päätöksen 4 artiklassa ja liitteessä B on säännöksiä, jotka koskevat 
ympäristötilastojen kehitysohjelman yhteensovittamista Euroopan 
ympäristökeskuksen (EEA) työohjelman kanssa. 
Yhteensovittaminen on ollut tehokasta, ja sitä on toteutettu neljän alan toimilla. 
• Eurostatin ja EEA:n välinen aiesopimus allekirjoitettiin toukokuussa 1995. Siinä 
määritellään keskeiset säännöt ja menettelyt sekä näiden kahden organisaation 
-14-
• väliselle yleiselle yhteistyölle että ympäristötilastojen kehittämisohjelmaa 
koskevan päätöksen ja EEA:ta koskevan asetuksen9 säännösten toteuttamiselle. 
Eurostat on nimenomaan muotoillut vuosittaiset työohjelmansa ja jakanut 
voimavarat eri hankkeisiinsa siten, että ne täydentävät ja tukevat EE A: n 
vuosittaiseen ja monivuotiseen työohjelmaan kuuluvia hankkeita. Eurostat on 
yhdessä EEA:n kanssa pyrkinyt iöytämään alueita, joilla on käytettävissä tai 
joilla voitaisiin saada käyttöön tilastotietoja EEA-hankkeisiin, erityisesti 
ympäristön tilaa koskevien kertomusten laadintaan. Eurostat laati kattavan 
tilastokertomuksen yleiseurooppalaista Dobris-ympäristöraporttia varten 
vuosina 1992-1995. Tämän seurauksena julkaistiin vuonna 1995 EE A: n 
kertomus Europe's environment: the Dobris assessment sekä siihen liittyvä 
Eurostatin, UNECE:n, OECD:n ja WHO:n kokoama Statistical Compendium 
(ks. taulukko 4). 
Päätöksen mukaisesti tilastokomitealle annettava vuosittainen tilasto työ ohjelma 
on jätetty myös EEA:n hallintoneuvostolle. Menettely aloitettiin vuoden 1996 
työohjelmalla, koska se oli ensimmäinen nyt voimassa olevan päätöksen 
tekemisen jälkeen laadittu työohjelma. EEA:n hallintoneuvosto käsitteli vuoden 
1996 työohjelmaa 22. syyskuuta 1995 pitämässään kokouksessa ja hyväksyi sen 
vain vähäisin huomautuksin. EEA:n hallintoneuvosto käsitteli vuoden 1997 
työohjelman 12. joulukuuta 1996. Tällöin hallintoneuvosto pyysi Eurostatia 
muuttamaan suunnitelmiaan, jotka koskivat hiilidioksidipäästöarvioiden 
julkaisua (ks. 7.6), ja Eurostat on suostunut tähän pyyntöön. 
• Eurostat osallistuu aktiivisesti prosessiin, jossa EEA:n työohjelmista käydään 
keskusteluja komission ja jäsenvaltioiden kanssa. Keskeisellä sijalla tässä 
prosessissa ovat säännölliset tapaamiset EEA.n National Focal Points/Eionet10 
-työryhmän kanssa sekä EEA:n vuosittaista työohjelmaa koskevat viralliset 
lausunnot, jotka komissio antaa joka vuosi. 
Toiminnan yhteensovittamisen ansiosta Eurostatin ja EEA:n toteuttamassa tietojen 
keruussa tai metodologisessa kehittämistyössä ei juurikaan ole ollut 
päällekkäisyyksiä. Joillakin aloilla organisaatiot ovat nimenomaan hyötyneet 
toistensa tiedoista ja osaamisesta, mikä on nopeuttanut työtä. Tarvitaan kuitenkin 
lisää työtä, jotta toimien täydentävyys voitaisiin säilyttää ja erityisesti taata, etteivät 
EEAja Euroopan teemakeskukset käynnistä uusia tiedonkeruita aloilla, joilta jo on 
yhteisön tilastoja. 
12. OHJELMAN ARVIOINTI 
Monet päätöksessä määritellyistä ympäristötilastoista ovat saatavilla useista 
jäsenvaltioista, ja ne toimitetaan säännöllisesti Eurostatille ja tuodaan 
9 Neuvoston asetus (ETY) N:o 1210/90, annettu 7 päivänä toukokuuta 1990, Euroopan 
ympäristökeskuksen sekä ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston 
perustamisesta. EYVL N:oL 120,11.5.1990, s. 1. 
10 EIONET: Environment INformation and Observation NETwork (ympäristöä koskeva 
Euroopan tieto-ja seurantaverkosto). 
-15-
päätöksentekijöiden ja muiden käyttäjien saataville. Näiden tietojen 
yhdenmukaistamista varten on nyt luotu tarvittavat standardit ja puitteet, joita 
voidaan periaatteessa käyttää myös muihin tietoihin, joita ei vielä säännöllisesti 
toimiteta Eurostatille. Joissakin kaikkien keskeisimmissä tapauksissa, joissa 
yhdenmukaisten tietojen säännölliseen toimittamiseen ei vielä ole päästy, on 
käynnissä toimia tavoitteen saavuttamiseksi (erityisesti ehdotus neuvoston 
asetukseksi jätetilastoista). Tältä osin päätöksellä luotu kehitysohjelma on 
saavuttanut asetetut tavoitteet. 
Ongelmia on kuitenkin jäljellä, ja niitä olisi tarkasteltava. Ensinnäkin jäsenvaltioilla 
uusien tilastojen laatimiseen käytettävissä olevat inhimilliset ja rahoitusvarat ovat 
aina rajallisia. Ympäristötilastoihin myönnetyt voimavarat ovat joissakin 
jäsenvaltioissa kasvaneet viimeksi kuluneiden viiden vuoden aikana. Useimmissa 
jäsenvaltioissa ympäristötilastoista vastaavat osastot ovat kuitenkin pieniä 
suhteessa työmäärään, joka koituisi sellaisten täysimittaisten tilastojen 
säännöllisestä keruusta, joita kansalliset päätöksentekijät, yhteisön tilastotarpeet tai 
Euroopan ympäristökeskuksen hankkeet edellyttävät. 
Toiseksi havaitaan, että parhaillaan kehitettävien ja testattavien käsitteellisten 
puitteiden seurauksena tarvitaan usein entistä tarkempia tietoja, esimerkiksi 
yksityiskohtaisempi jaottelu talousaloittain (ks. 9.2). Tarvittavat tiedot ovat joskus 
jo saatavilla jäsenvaltiosta, mutta joskus tarvitaan myös uusia tiedon keruita. 
Tähän liittyy myös se, että tarvitaan huomattavia lisäponnisteluja, jotta 
kokeiluhankkeiden yhteydessä Eurostatille toimitettuja uusia tilastoja voitaisiin 
tarkastella ja yhdistää ja laatia niistä päätelmiä säännöllisiä tiedon keruita koskevien 
ehdotusten muodossa. Rajoittavana tekijänä on usein puute henkilöstöstä, jolla on 
tarvittava tekninen pätevyys. 
Lopuksi on merkittäviä aloja, joilla tarvitaan lisää kehittämistyötä, jotta voitaisiin 
vakiinnuttaa yhtenäiset menetelmät ja päästä jäsenvaltioiden kanssa sopimukseen 
säännöllisestä tilastotietojen toimittamisesta. Tällaisia aloja ovat mm. 
• taloudelliset ja aineelliset tiedot, joita tarvitaan liikenteen, maatalouden ja 
matkailun kannalta merkittäviä ympäristöindikaattoreita varten, mukaan lukien 
kestävän kehityksen indikaattorit 
• aineelliset tiedot muussa kuin maatalouskäytössä olevasta maasta ja 
kaupunkialueista 
• aineelliset tiedot vaarallisten tai harvinaisten aineiden tuotannosta ja käytöstä 
• taloudelliset ja aineelliset tiedot, joita tarvitaan suunniteltujen luonnonvaroja 
käsittelevien tilien toteuttamiseksi. 
Hallinnollisista lähteistä saatavia tietoja voidaan hyödyntää laajalti, mutta tietojen 
sovittamiseen ja yhdenmukaistamiseen tilastotarpeita vastaaviksi tarvitaan on vielä 
lisää työtä. Ympäristötietojen keruuta voidaan myös liittää elinkeinoelämän eri 
aloilla (maatalous, energia, liikenne) tehtäviin tutkimuksiin. Tältä osin on edistytty 
odotettua hitaammin, koska tutkimuksia ei ole haluttu tehdä nykyistä 
monimutkaisemmiksi ja näin rasittaa vastaajia, erityisesti yrityksiä. 
16-
Myös ympäristölainsäädännön ja tilastotietojen keruun välisiä yhteyksiä voitaisiin 
parantaa. Nykyiseen ympäristölainsäädäntöön liittyviä ilmoitusvelvoitteita ei 
useimmiten voida käyttää yhdenmukaisten tilastotietojen säännöllisen kulun 
turvaamiseen. Äskettäin laadituissa lakiteksteissä on kuitenkin kiinnitetty entistä 
enemmän huomiota säännölliseen tiedonkulkuun ja siihen liittyvään tilastolliseen 
yhdenmukaistamiseen. Näitä ovat esimerkiksi ympäristön pilaantumisen 
ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annettu direktiivi (IPPC-direktiivi), 
ehdotus kaatopaikkadirektiiviksi ja ehdotus vesipolitiikan puitedirektiiviksi. 
Yleisesti komissio katsoo, että nelivuotisesta ohjelmasta on saatu hyviä tuloksia, 
kun otetaan huomioon eri toiminta-alueiden edellyttämän metodologisen 
kehitystyön vaativuus ja eri jäsenvaltioiden tilastolaitoksissa edelleen vallitseva 
voimavarojen puute. On kuitenkin selvästi tarpeen jatkaa metodologista työtä 
edellä kuvatulla tavalla ja samalla entistä enemmän korostaa tarvittavia toimia, 
joilla voidaan turvata säännöllinen tiedonkulku niillä aloilla, joilla metodologinen 
työ on jo viety loppuun. Tämän vuoksi komission mielestä pitäisi ehdottaa 
nelivuotisen ohjelman jatkamista. Tätä koskeva ehdotus valmistuu ennen vuoden 
1997 loppua. 
17-
TAULUKKO 1: POLITIIKAN ALUEET YMPÄRISTÖKUORMITUS INDEKSIHANKKEESSA 
Ilmastonmuutos 
Otsonikerroksen oheneminen 
Biologisen monimuotoisuuden väheneminen 
Luonnonvarojen ehtyminen 
Myrkkyjen leviäminen ympäristöön 
Jätteet 
Ilmansaasteet 
Meriympäristö ja rannikkoalueet 
Veden saastuminen ja vesivarat 
Kaupunkien ongelmat, meluja hajut 
-18 
TAULUKKO 2: TIETOTYYPIN MUKAAN JAOTELLUT TOIMET 
Tietotyyppi 
Toiminta-alueet Tuotanto- Jätepäästötja Luonnonvarojen Julkiset ja 
prosessit, jätteiden käyttö yksityiset 
päästöt käsittely menot 
Raaka-aineiden hankinta ja 
kulutus 
Maatalous-ja 
teollisuustuotteiden 
tuotanto ja kulutus 
Energian tuotanto ja 
kulutus 
Rakentaminen ja asuminen 
Vapaa-aika ja matkailu 
Liikenne 
Väestönkasvu, kotitaloudet + 
ja sosiaalihuolto 
Julkiset palvelut 
-19 
TAULUKKO 3: TOIMINNAN TYYPIN MUKAISESTI JAOTELLUT TOIMET 
Toiminnan tyyppi 
Työalue Metodologiset Käytännön 
ja käsitteelliset tutkimukset 
tutkimukset Kokeilu- Tietojen keruu Levittäminen 
tutkimukset 
Raaka-aineiden hankinta ja + 
kulutus 
Maatalous-ja + 
teollisuustuotteiden 
tuotanto ja kulutus 
Energiantuotantoja + 
kulutus 
Rakentaminen ja asuminen + 
Vapaa-aika ja matkailu 
Liikenne 
Väestönkasvu, kotitaloudet + 
ja sosiaalihuolto 
Julkiset palvelut 
Puitteiden kehittäminen + 
talous-ja ympäristötietojen 
yhdistämiseksi 
20-
TAULUKKO 4: JULKAISULUETTELO 1994-1997 (VUODEN PUOLIVÄLIIN ASTI) 
Compendium Kompendium Compendium 
1997 Environment statistics 1996 Umweltstatistik 1996 Statistiques de l'environnement 
1996 
Special compendiums Sonderkompendiums Compendiums spéciaux 
1995 
1997 Europe's environment: statistical 
compendium for the Dobris 
assessment 
Indicators of sustainable 
development: a pilot set following 
the methodology of the UN-CSD Indikatoren fur Nachhaltige Indicateurs de développement 
Entwicklung: eine Pilotstudie durable: une étude pilote selon la 
gemäB der Méthodologie der KNE- méthodologie de la CDD-NU 
VN 
Domain-specific publications Spezielle Veroffentlichungen Publications liées aux domaines 
spécifiques 
1994 
1996 
1997 SERIEE 1994 version 
Environmental protection 
expenditure: data collection 
methods in the public sector and 
industry 
The distribution of nitrogen inputs 
to agriculture 
Carbon dioxide emissions from 
fossil fuels 1985-1993 
EUR 12 Trade in valuable waste 
materials Verteilung des Stickstoffeintrags in 
den Boden durch die 
Landwirtschaft 
Kohlendioxidemissionen von 
fossilen Brenstoffen 1985-1993 
Abfallstoffe mit Handelswert im 
Auusenhandel der EUR 12 La répartition des apports d'azote 
dans l'agriculture 
Emissions de dioxide de carbone 
des combustibles fossiles 1985-
1993 
Echanges de déchets à valeur 
commerciale de l'EUR 12 
Statistics in Focus Statistik kurzgefasst Statistiques en bref 
1995 
1996 Road transport and the 
environment in the EU 
Overview of pesticide data in the 
EU 
Road transport and the 
environment - energy and fiscal 
aspects StraBenverkehr und Umwelt in der 
EU 
Ûberblick ûber die Pestiziddaten in 
der EU 
StraBenverkehr und Umwelt -
Energie- und Steueraspekte Les transports routiers et 
l'environnement dans 1TJE 
Aperçu sur les données de 
pesticides dans 1TJE 
Transport routier et environnement 
- aspects énergétiques et fiscaux 
Eurostat general statistics Eurostat allgemeine Statistik Eurostat statistiques générales 
Basic statistics of the Community 
Europe in figures 
Social portrait of Europe 
Eurostat yearbook Statistische Grundzahlen der 
Gemeinschaft 
Europa in Zahlen 
Sozialportrait Europas 
Eurostat Jahrbuch Statistiques de base de la 
Communauté 
Europe en chiffres 
Portrait social d'Europe 
Annuaire Eurostat 
*=translation not yet available/Ubersetzung noch nicht vorhanden/traduction pas encore disponible 
-21-
TAULUKKO 5: BUDJETTIVARAT 1994-1997 
Sitoumukset (1000 ecua) 
1994 1995 1996 1997 yhteensä 
suunniteltu neuvoston päätös 
rahoitusselvitys 1500 2200 2800 2500 9000 
toteutunut B5-6 tilastot (huomautus 1) 1595 1150 1300 1000 5045 
B4-3 ympäristö (huomautus 2) 418 633 2000 1500 4551 
muut budjettikohdat - 312 150 300 762 
yhteensä toteutunut 2013 2095 3450 2800 10358 
Huomautukset: 
1. Tähän sisältyvät tilasto-ohjelman aiheiden 88 ja 89 (ympäristö) sekä aiheen 29 (kansantalouden tilinpito) mukaiset menot. 
Ympäristötileihin aiheen 29 mukaisesti myönnetyt varat ovat noin 200 000 ecua vuosittain vuodesta 1995 lähtien. 
2. Vuodesta 1996 lähtien lukuihin sisältyvät lisävarat, jotka on myönnetty ympänstöindikaattoreita ja vihreää kansantalouden 
tilinpitoa koskevan tiedonannon perusteella. 
22-

ISSN 1024-4492 
KOM(97) 430 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 17 14 
Luettelonumero : CB-CO-97-434-FI-C 
ISBN 92-78-23859-7 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
i3>~