Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Covid-19:n vaikutus perusoikeuksiin ja oikeusvaltioperiaatteeseen eri puolilla EU:ta ja demokratian tulevaisuus”

(oma-aloitteinen lausunto)

(2022/C 275/02)

Esittelijä: José Antonio MORENO DÍAZ Esittelijä: Cristian PÎRVULESCU

Täysistunnon päätös 25.3.2021 Oikeusperusta työjärjestyksen 32 artiklan 2 kohta oma-aloitteinen lausunto Vastaava jaosto ”työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus” Hyväksyminen jaostossa 10.2.2022 Hyväksyminen täysistunnossa 23.2.2022 Täysistunnon nro 567 Äänestystulos (puolesta / vastaan / pidättyi äänestämästä) 205/7/5

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) on syvästi huolissaan siitä, miten covid-19 vaikuttaa kaikkien EU:ssa asuvien ihmisten elämään, turvallisuuteen, hyvinvointiin ja ihmisarvoon. Se on myös erittäin huolissaan covid-19:n vaikutuksista ihmisiin ja yhteisöihin kaikkialla maailmassa, erityisesti maissa, joissa ei ole asianmukaista terveys-, sosiaali- ja koulutusinfrastruktuuria pandemiasta selviytymiseksi.

1.2 EU:n ja jäsenvaltioiden on puututtava Euroopan terveysinfrastruktuurin systeemisiin heikkouksiin liikkuvuuden lisääntyessä ja vaarallisten zoonoosien todennäköisyyden kasvaessa. Pandemian torjunnan ohella olisi myös perustettava asianmukainen sosiaalinen ja taloudellinen tukijärjestelmä pandemian haittavaikutusten lieventämiseksi.

1.3 Kuten ETSK on jo aiemmin todennut, Euroopan unioni perustuu yhteisiin eurooppalaisiin arvoihin, joista ei voida tinkiä missään olosuhteissa. Näitä arvoja ovat ihmisarvon ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen, vapaus, kansanvalta, tasa-arvo ja oikeusvaltio ( 1 ) , eikä niitä saa unohtaa, kun EU ja sen jäsenvaltiot ovat hätätilanteessa ja joutuvat vastaamaan sen mukanaan tuomiin taloudellisiin, sosiaalisiin ja koulutushaasteisiin. Meneillään olevaan kriisiin on reagoitava aikailematta, ja tässä yhteydessä on oikeutettua toteuttaa tiettyjä poikkeuksellisia ja kestoltaan rajattuja toimia, mutta toimenpiteet eivät saa olla oikeusvaltioperiaatteen vastaisia eivätkä vaarantaa demokratiaa, vallanjaon periaatetta tai EU:n asukkaiden perusoikeuksia ( 2 )

1.4 EU:n olisi mukautettava toimintapolitiikkansa, strategiansa ja ohjelmansa, jotta kriisistä toipuminen olisi oikeudenmukaista ja kattavaa ja jotta lääketieteellisiä, sosiaalisia, taloudellisia ja demokraattisia normeja voitaisiin lähentää ylöspäin. Kun otetaan huomioon NextGenerationEU-välineen avulla toteutettavat toimet koronaviruspandemian aiheuttamien välittömien taloudellisten ja sosiaalisten vahinkojen korjaamiseksi, ETSK vahvistaa tukevansa komission ehdotusta asetukseksi sellaisen uuden välineen luomisesta, joka mahdollistaisi niihin jäsenvaltioihin kohdennettavat taloudelliset korjaustoimenpiteet, jotka loukkaavat vakavasti ja jatkuvasti Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 2 artiklassa vahvistettuja arvoja ( 3 ) . Lisäksi tarvitaan nykyistä laajempi oikeusvaltioperiaatteen käsite, johon kuuluvat perusoikeuksien suojelu ja moniarvoisen demokratian suojatakeet. Oikeusvaltioperiaate on erottamattomassa kolmitahoisessa riippuvuussuhteessa perusoikeuksiin ja demokratiaan.

1.5 EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden hallitusten olisi hyödynnettävä olemassa olevia työmarkkina- ja kansalaisvuoropuhelun instituutioita sitouttaakseen kansalaisyhteiskunnan organisaatiot ja työmarkkinaosapuolet kaikilta osin luomaan moniarvoisen demokraattisen tilan, missä suhtaudutaan myönteisesti erilaisiin näkemyksiin ja kritiikkiin ja rajoitetaan suojatoimin valeuutisten sekä vastuuttoman ja perusteettoman ihmisoikeuksien vastaisen, salaliittoteorioihin pohjaavan ja ääri-ideologisen puheen leviämistä.

1.6 Hallitusten olisi määriteltävä selkeästi toimiensa oikeusperusta. Kaikissa terveysuhkia koskevien voimassa olevien lakien ja niihin liittyvien sääntöjen uudistuksissa tai uusien lakien ja sääntöjen käyttöönotossa, myös varauduttaessa tuleviin pandemioihin, olisi asetettava selkeät rajat ja ehdot ja säädettävä nimenomaisesti, että parlamentaarisella ja laillisuusvalvonnalla varmistetaan toimenpiteiden oikeasuhtaisuus ja se, että ne vastaavat kansallisia ja kansainvälisiä ihmisoikeusnormeja.

1.7 Covid-19-pandemiaan liittyvien sääntöjen ja toimintapolitiikkojen olisi oltava mahdollisimman selkeitä, yhtenäisiä ja johdonmukaisia, ja niistä olisi annettava ajoissa tietoa. Kansalaisyhteiskunta, myös työmarkkinaosapuolet, olisi osallistettava ja niitä olisi kuultava kehitettäessä sääntöjä ja toimintapolitiikkoja, ja samalla olisi otettava huomioon näyttöpohjaisia perusteluja. Tämän selkeysperiaatteen olisi myös oltava ohjenuorana perustettaessa ennakoitavia mekanismeja, mukaan luettuina kaikki tarvittavat demokraattiset aineelliset ja menettelylliset takeet, jotta voidaan valmistautua reagoimaan asianmukaisesti mahdollisiin tuleviin pandemioihin, terveyskriiseihin tai luonnonkatastrofeihin. Asianomaisten sääntöjen, toimintapolitiikkojen ja kaikkien olennaisten tietojen olisi oltava kaikkien yhteiskuntaryhmien, myös vähemmistökieliryhmien ulottuvilla. Jos toimintapolitiikkaa on muutettava, siitä olisi ilmoitettava ajoissa erilaisten virallisten ja julkisten kanavien kautta, jotta ihmisillä olisi aikaa valmistautua ja mukauttaa käyttäytymistään vastaavasti.

1.8 Pandemiatoimenpiteiden käyttöönotosta vastaavilta hallituksen ministereiltä olisi edellytettävä säännöllistä raportointia parlamentille. Jäsenvaltioiden parlamenttien olisi perustettava valiokuntia, komiteoita tai ryhmiä valvomaan covid-19-toimenpiteitä ja raportoimaan säännöllisesti parlamenteille ja paikallisille ja alueellisille edustuselimille. Parlamentaarinen keskustelu näistä raporteista ja hallituksen vastauksista olisi myös asetettava edellytykseksi varmistettaessa hallituksen toimien valvonta. Valtioiden olisi varmistettava oikeussuojan toteutuminen takaamalla riippumaton oikeuslaitos ja mahdollistamalla tuomioistuinten verkko- ja etätyö sekä tukemalla heikossa asemassa olevia asianosaisia, todistajia tai rikos- tai siviilioikeudenkäyntien osapuolia.

1.9 Perusoikeudet, oikeusvaltioperiaate ja demokratian kunnioittaminen vahvistetaan Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa, Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ja kansainvälisen oikeuden sitoumuksissa, jotka kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat vahvistaneet itsenäisesti. Kansainvälisen oikeuden mukaan kaikilla valtioilla on velvollisuus kunnioittaa, suojella ja puolustaa ihmisoikeuksia. Nämä arvot ovat perusluonteisia, ja ne liittyvät toisiinsa ja vahvistavat toisiaan. Kyse on kansainvälisistä velvoitteista, ei ideologiasta. Keskustelut menettelyistä ihmisoikeuksien parhaaksi mahdolliseksi toteuttamiseksi ovat järkeviä, mutta ihmisoikeuksien kunnioittamisen periaatteesta ei kuitenkaan tulisi käydä poliittista keskustelua. Yhtä lailla viranomaisten velvollisuutena on ryhtyä vastatoimiin kansanterveyskriisien uhatessa. Viranomaisten on varmistettava, että niiden tarjoamista vastatoimista käydään asianmukaista demokraattista keskustelua ja järjestetään julkisia kuulemisia ja että toimia valvotaan parlamentaarisesti. Tässä yhteydessä on lisäksi puututtava valeuutisiin myös silloin, kun niiden tarkoituksena on heikentää poliittista vastustajaa, sillä ne voivat heikentää tehokkaita pandemiakriisin vastatoimia.

1.10 ETSK korostaa, että huolimatta NextGenerationEU-välineen ja kansallisten elpymis- ja palautumissuunnitelmien taustalla olevista parhaista aikomuksista sekä Euroopan komission valmiudesta osallistaa kansalaisyhteiskunnan organisaatiot, työmarkkinaosapuolet ja sidosryhmät todellinen osallistumisaste on edelleen aivan liian alhainen eikä menettelyissä ole annettu kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden näkemyksille riittävästi painoarvoa ( 4 ) . Vaarana on, että vaikka suunnitelma pantaisiin onnistuneesti täytäntöön ja se edistäisi vihreää siirtymää ja digitalisaatiota ja vauhdittaisi kasvua keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, se ei kohenna vaikeaa tilannetta, jossa ihmiset nykyään ovat työttömyyden, tulonmenetysten, terveys- ja elinolojen sekä työolojen ja -ehtojen heikkenemisen ja eriarvoisuuden lisääntymisen takia. Palautumissuunnitelmista olisi välittömästi tehtävä jakaumavaikutusten arviointi, ja tuloksista olisi keskusteltava kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden, työmarkkinaosapuolten ja sidosryhmien kanssa kansallisella ja EU:n tasolla.

1.11 ETSK korostaa demokratian, oikeusvaltioperiaatteen ja perusoikeuksien suojelun sekä Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin kehittämisen ja täytäntöönpanon välistä yhteyttä. Kuten aiemmin on todettu, kansalaisten hyvinvoinnin ja perusoikeuksien olisi perustuttava yhteiseen ja johdonmukaiseen sosiaaliseen malliin, joka on riittävän joustava, jotta siinä voidaan ottaa huomioon erilaiset kansalliset perinteet ja kokemukset perussopimuksen, sosiaalisten oikeuksien pilarin ja sitä koskevan uudistetun ja tulevaisuuteen suuntautuvan yhteisymmärryksen arvojen, periaatteiden ja tavoitteiden mukaisesti ( 5 ) . Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanon seurannassa olisi otettava huomioon pandemian laaja-alaiset haittavaikutukset.

1.12 Pandemia on maailmanlaajuinen kriisi, jolla on epäilemättä pysyviä mutta erilaisia seurauksia eri väestöryhmille. Heikossa asemassa olevien väestöryhmien tukemisen olisi oltava etusijalla ”ketään ei unohdeta” -periaatteen mukaisesti, ja erityistä huomiota olisi kiinnitettävä heikossa asemassa oleviin työntekijöihin ja vähimmäistuloa koskevan Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin periaatteen 14 noudattamiseen. Olisi myös annettava lisää tukea pandemian koettelemille yrityksille, erityisesti niille, joihin kriisi on vaikuttanut suhteettomasti, ja niille, joilla on vaikeuksia jatkaa toimintaansa, kuten pk-yrityksille. Lisäksi olisi puututtava yhteisötalouden yrityksiin kohdistuneisiin vaikutuksiin, sillä ne ovat kärsineet kriisistä vakavasti ( 6 )

1.13 ETSK katsoo, että Euroopan demokratiatoimintasuunnitelmaan olisi sisällytettävä laaja-alainen aloite demokratiaa ja perusoikeuksia koskevan koulutuksen edistämiseksi, sillä se on olennaisen tärkeää demokraattisten arvojen ja aktiivisen kansalaisuuden turvaamiseksi. Aloitteen olisi oltava osallistava, ja se olisi kohdennettava kaikille kansalaisille, erityisesti nuorille.

2. Oikeusvaltioperiaate

2.1 Sen arvioimiseksi, ovatko valtion toimet oikeusvaltioperiaatteiden mukaisia, on selkeät kriteerit, ja kyseisiä periaatteita on olennaisen tärkeää noudattaa sekä tavanomaisina aikoina että varsinkin hätätilanteissa. Arviointikriteerejä ovat laillisuus, oikeusvarmuus, toimeenpanovallan mielivaltaisen käytön kielto sekä hallitusten velvollisuus noudattaa lakeja, mikä taataan parlamentaarisen ja laillisuusvalvonnan avulla ( 7 ) . Poikkeusvaltuuksien käytön on oltava välttämätöntä, oikeasuhtaista ja väliaikaista, ja sen yhteydessä on aina otettava huomioon sekä maan perustuslain mukaiset rajat että EU:n ja kansainvälisen oikeuden normit.

2.2 Covid-19-pandemia on aiheuttanut monimutkaisia haasteita kaikkien jäsenvaltioiden oikeus-, politiikka-, sosiaali-, terveys- ja koulutusjärjestelmille. Tällaisessa haastavassa toimintaympäristössä oikeusvaltioperiaatteen tinkimätön noudattaminen saattaa vaikuttaa mahdottomalta. Euroopassa ja sen ulkopuolella on kuitenkin uutta näyttöä siitä, että valtiot, jotka ovat noudattaneet oikeusvaltioperiaatetta politiikkatoimissaan ja lainsäädäntäprosessissaan, ovat paitsi kyenneet hallitsemaan paremmin terveysuhkaa ja alentamaan kuolleisuutta ja vähentämään tartuntoja myös varmistaneet suuren yleisön vahvan luottamuksen hallitukseen, mikä on olennaisen tärkeää mahdollisimman tehokkaiden vastatoimien kannalta kriisitilanteessa ( 8 ) . Oikeusvaltioperiaatteiden olisi ohjattava kaikkia demokraattisia hallituksia reagoitaessa lainmukaisesti ja tehokkaasti nykyiseen terveyskriisiin ja mahdollisiin vastaaviin kriiseihin tulevaisuudessa.

2.3 Mitä tulee jäsenvaltioiden toteuttamiin pandemian torjuntatoimiin, huolenaiheet ovat liittyneet kolmeen oikeusvaltioperiaatteen ytimessä olevaan periaatteeseen: 1) laillisuus, 2) oikeusvarmuus ja 3) velvollisuus noudattaa lakeja ( 9 )

2.4 Laillisuuteen liittyen on havaittu useita ongelmia, jotka koskevat hallitusten toimia valtiollisella ja sitä alemmilla tasoilla. Ongelmina ovat olleet toimien toteuttaminen ilman oikeusperustaa tai laissa annettua valtuutusta, poikkeustilan julistaminen ja/tai jatkaminen ilmeisessä ristiriidassa kansallisten perustuslakisäännösten kanssa, oikeusperustojen käyttö hallitusvallan taholta tavalla, johon niitä ei ole tarkoitettu, ja perusoikeuksien rajoitukset, jotka rikkovat selvästi perustuslaillisia tai kansainvälisiä ihmisoikeussäännöksiä.

2.5 Oikeusvarmuuden osalta ongelmallisia kansallisia toimia ovat tulkinnallisesti epäselvien rajoittavien toimenpiteiden käyttöönotto, hallituksen toimintapolitiikan ja sen perustana olevien lainsäädäntötoimien ristiriita sekä niin tiheät lainsäädäntömuutokset, että tavallisten kansalaisten on poikkeuksellisen vaikea ymmärtää, mikä on sallittua ja mikä ei. Poikkeustilanteessa riskit ja epävarmuus lisääntyvät, ja ihmiset odottavat hallitukselta – ja yleisemmin viranomaisilta – selkeitä ohjeita siitä, mikä on laillista ja mikä ei.

2.6 Mitä tulee velvollisuuteen noudattaa lakia, covid-19-pandemiaan liittyvien hallituksen toimien parlamentaarisen ja laillisuusvalvonnan ongelmana on ollut parlamenttien syrjäyttäminen. Alle puolet EU:n jäsenvaltioista oli ennen helmikuuta 2021 perustanut erityisiä parlamentaarisia valiokuntia, julkaissut raportteja tai järjestänyt säännöllisiä keskusteluja covid-19-pandemiaan liittyvistä toimenpiteistä, ja alle kolmasosassa tapauksista parlamentit olivat (esim. parlamentissa käydyssä keskustelussa tai äänestyksessä) valvoneet tai muuttaneet hallituksen toimenpiteitä ( 10 ) . Laillisuusvalvonta on prosessi, jossa tuomioistuimet varmistavat hallitusten lainmukaisen toiminnan, ja se on erityisen tärkeää kriisiaikoina, jolloin perusoikeuksia saatetaan rajoittaa tuntuvasti. Kaikkialla EU:ssa on tuotu esiin useita huolenaiheita liittyen laillisuusvalvonnan tehokkuuteen ja oikeussuojan toteutumiseen covid-19-toimenpiteiden yhteydessä ( 11 ) . Tuomioistuinten sulkeminen tai oikeussuojan saatavuuden rajoittaminen vain tietyntyyppisiin oikeudenkäynteihin on heikentänyt niin kansalaisten mahdollisuuksia ratkaista riitojaan kuin oikeussuojan toteutumista erityisesti silloin, kun pandemian johdosta käyttöön otetut toimenpiteet ovat vaikuttaneet suhteettomasti heikoimmassa asemassa oleviin yhteiskunnan jäseniin. Useimpien jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmät olivat huonosti valmistautuneita kriisiin, koska niiden digitalisaatiotaso oli heikko ja koska tietyillä yhteiskuntaryhmillä, erityisesti heikossa asemassa olevilla ryhmillä, ei ollut riittävästi tietoa oikeuslaitoksen toiminnasta, minkä vuoksi niillä ei ollut mahdollisuutta saattaa asiaansa tuomioistuimen käsiteltäväksi.

2.7 Kaiken kaikkiaan voidaan päätellä, että kansanterveysuhkiin voidaan reagoida tehokkaimmin oikeusvaltioperiaatteeseen perustuvilla toimilla ( 12 ) ja että oikeusvaltioperiaate on keskeinen arvo paitsi tavanomaisina aikoina myös – ja kenties vieläkin enemmän – kriisiaikoina. Kun otetaan huomioon NextGenerationEU-välineen avulla toteutettavat toimet koronaviruspandemian aiheuttamien välittömien taloudellisten ja sosiaalisten vahinkojen korjaamiseksi, ETSK vahvistaa tukevansa komission ehdotusta asetukseksi sellaisen uuden välineen luomisesta, joka mahdollistaisi niihin jäsenvaltioihin kohdennettavat taloudelliset korjaustoimenpiteet, jotka loukkaavat vakavasti ja jatkuvasti Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklassa vahvistettuja arvoja ( 13 )

3. Perusoikeudet

3.1 Covid-19-pandemia on aiheuttanut valtavan paineen kaikille instituutioille ja perusrakenteille, jotka tukevat ja suojelevat perusoikeuksia EU:ssa. Nopeasti heikentyvät terveydenhuoltopalvelut ja laajamittainen sosioekonominen kriisi ovat uhanneet lähes kaikkien Euroopassa asuvien ihmisten henkeä, terveyttä ja hyvinvointia ja lisänneet köyhyysriskiä. Tämä on vaikuttanut erityisesti tiettyihin ryhmiin, jotka kärsivät sosiaalipalvelujen tosiasiallisista ja jatkuvista häiriöistä. Ne johtuvat näiden palvelujen pitkäaikaisesta alirahoituksesta sekä järjestelmän puutteellisesta valmiudesta selviytyä kriiseistä. ETSK toistaa tässä yhteydessä kehotuksensa laatia sitova eurooppalainen kehys riittävän vähimmäistulon ottamiseksi käyttöön Euroopassa ( 14 )

3.2 EU:n ja sen jäsenvaltioiden olisi käytävä syvällistä yhteiskunnallista pohdintaa kriisin alkuperästä ja syistä siihen, miksi useimmat eurooppalaiset terveydenhuoltojärjestelmät ajautuivat romahduksen partaalle pandemian vuoksi. Vuosia jatkuneet säästötoimet ovat johtaneet yleiseen suuntaukseen vähentää investointeja terveydenhuoltoalaan ja muihin keskeisiin sosiaalipalveluihin (huollettavien ja heikossa asemassa olevien henkilöiden avustaminen, hoitokodit jne.), mikä synnytti aikapommin, jonka terveysalan mittava haaste räjäytti. Kaikkia asianosaisia olisi Euroopan tulevaisuutta käsittelevän konferenssin puitteissa kannustettava ottamaan oppia tästä kriisistä, jotta voidaan luoda perusta hyvinvointivaltion jälleenrakentamiselle. Selviytymiskyky on pelkkää retoriikkaa, jos ei kaikin tavoin pyritä rakentamaan uudistettua eurooppalaista yhteiskuntamallia, jonka keskiössä ovat ihmiset. EU:n on oltava valmis reagoimaan tuleviin kriiseihin päätöksenteon, menettelyjen avoimuuden, toimintapolitiikkojen ja taloudellisten resurssien osalta.

3.3 Perusoikeuskirjassa vahvistettujen oikeuksien suojelua ovat koetelleet kriisin leviäminen ja politiikkatoimet, erityisesti toimet, jotka liittyivät terveydenhuoltopalvelujen tarjoamiseen, syrjimättömyyteen, sukupuolten tasa-arvoon, lapsen oikeuksiin, ikääntyneiden henkilöiden oikeuksiin ja vammaisten henkilöiden oikeuksiin sekä oikeudenmukaisiin työoloihin ja -ehtoihin ja sosiaaliturvaan ja sosiaaliavustuksiin. Valitettavasti naiset olivat sukupuolten tasa-arvoa ajatellen aliedustettuina covid-19-pandemian torjumiseksi perustetuissa tilapäisissä päätöksentekorakenteissa, ja monista vaikutustenarvioinneista puuttui sukupuolinäkökulma. On myös nimenomaisesti tunnustettava pandemian ja siihen liittyvien toimenpiteiden suhteeton vaikutus sukupuolten tasa-arvoon.

3.4 Komitea on erityisen huolissaan lasten oikeuksista, etenkin liittyen koulutusmahdollisuuksiin ja sosiaaliseen tukeen. Kuten ETSK on jo esittänyt, olisi kiinnitettävä erityistä huomiota covid-19-kriisin vaikutuksiin, jotka kohdistuvat lasten oikeuksiin, hyvinvointiin ja älylliseen ja emotionaaliseen kehitykseen ( 15 )

3.5 ETSK toistaa aiheesta ”Uusi strategia perusoikeuskirjan täytäntöönpanemiseksi” antamassaan lausunnossa esittämänsä suosituksen, että komissio käsittelisi vuoden 2022 kertomuksessa ennen kaikkea covid-19-pandemian vaikutuksia perusoikeuksiin ja erityisesti sosioekonomiseen hyvinvointiin ( 16 )

3.6 EU:lla on keskeinen vastuu ihmisoikeuksien edistämisessä ja suojelemisessa kaikkialla maailmassa. ETSK katsoo covid-19-pandemian yhteydessä myös, että EU voisi tehdä enemmän auttaakseen covid-19-pandemian maailmanlaajuisessa torjunnassa. ETSK pitää myönteisinä ja tukee EU:n pyrkimyksiä antaa hätäapua vastauksena humanitaarisiin tarpeisiin, jotta voidaan vahvistaa terveydenhuolto-, vesi- ja sanitaatiojärjestelmiä ja lieventää pandemian sosiaalisia ja taloudellisia seurauksia.

3.7 Lyhyellä aikavälillä olisi kohdennettava enemmän voimavaroja rokotteiden laajan ja tasapuolisen saatavuuden varmistamiseen. EU:n lupaamat 100 miljoonaa rokotetta eivät läheskään riitä tyydyttämään kiireellisiä tarpeita suurimmassa osassa maailmaa ( 17 ) . Koska EU on maailman suurin rokotteiden viejä, sen on oltava valmis muuttamaan toimintamalliaan. Rokotteita on tuotettava laajemmin ja enemmän, jotta EU:n ulkopuoliset maat voivat saavuttaa riittävän rokotustason. Osana edellä mainittua tarvetta luoda uusi eurooppalainen talous- ja sosiaalimalli kaikkien eurooppalaisten toimijoiden tulisi pohtia perusteellisesti sisämarkkinoiden ja niihin liittyvien toimintapolitiikkojen perimmäisiä tavoitteita. Tämän pohdinnan olisi oltava ihmiskeskeistä, ja siinä olisi tutkittava julkishyödykkeiden ja kollektiivisen terveyden käsitteitä sekä varallisuuden vaihtoehtoisia mittaustapoja myös työmarkkinaosapuolten ehdotusten pohjalta ( 18 )

3.8 Sosiaalisia perusoikeuksia olisi edistettävä ja suojeltava nykyistä paremmin, jotta voidaan puuttua suoraan ja tehokkaasti pandemian kielteisiin terveys-, sosiaali-, talous- ja koulutusvaikutuksiin. Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria olisi pidettävä luonnollisena poliittisena kehityksenä sosiaalisten perusoikeuksien suojelussa.

3.9 Perusoikeusviraston toimeksiantoa ja komission oikeusvaltiokertomuksia olisi laajennettava siten, että ne kattavat kaikilta osin sosiaaliset perusoikeudet ja mahdollistavat niiden noudattamisen asianmukaisen valvonnan.

3.10 ETSK korostaa demokratian, oikeusvaltioperiaatteen ja perusoikeuksien suojelun sekä Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin kehittämisen ja täytäntöönpanon välistä yhteyttä. Kuten aiemmin on todettu, kansalaisten hyvinvoinnin ja perusoikeuksien olisi perustuttava yhteiseen ja johdonmukaiseen sosiaaliseen malliin, joka on riittävän joustava, jotta siinä voidaan ottaa huomioon erilaiset kansalliset perinteet ja kokemukset perussopimuksen, sosiaalisten oikeuksien pilarin ja sitä koskevan uudistetun ja tulevaisuuteen suuntautuvan yhteisymmärryksen arvojen, periaatteiden ja tavoitteiden mukaisesti ( 19 ) . Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanon seurannassa olisi otettava huomioon pandemian laaja-alaiset haittavaikutukset.

4. Demokratian tulevaisuus

4.1 Pandemia on maailmanlaajuinen ilmiö, kuten myös sen poliittiset ja demokratiaan kohdistuvat seuraukset. Tuoreen tutkimuksen mukaan se on vaikuttanut demokratian tilaan erittäin vakavasti muun muassa siten, että autoritaarisuuden suuntaan etenevien valtioiden määrä ylittää demokratian suuntaan etenevien valtioiden määrän, demokratia taantuu eräissä suurimmissa maissa, vaalien rehellisyys on kyseenalaistettu useissa maissa, demokratian taantuminen saa usein tukea kansalaisilta, autoritaarisuus syvenee epädemokraattisissa maissa ja pitkittynyt terveyskriisi on normalisoimassa perusoikeuksien rajoituksia ( 20 ) . EU:n olisi otettava huomioon nämä maailmanlaajuiset suuntaukset, jotka vaikuttavat sen omaan globaaliin ja alueelliseen toimintapolitiikkaan, ja oltava maailmanlaajuisesti esimerkkinä demokratiasta.

4.2 Demokratian tulevaisuus ja EU:n tulevaisuus ovat tiiviisti sidoksissa toisiinsa. EU on rakennettu rauhan ja yhteistyön välineeksi ja ennen kaikkea demokratian välineeksi kaikissa demokratian vaiheissa. On varmistettava, etteivät pandemiasta johtuvat haasteet ja jännitteet vaikuta demokraattisten järjestelmiemme laatuun ja tuloksiin eivätkä – mikä on yhtä tärkeää – sitoumukseen rakentaa yhdentynyt, demokraattinen, sosiaalinen ja vauras unioni. Tämä edellyttää muun muassa sitä, että EU:n lainsäädännön olisi perussopimusten mukaisesti oltava etusijalla kansalliseen lainsäädäntöön nähden.

4.3 Siitä lähtien, kun covid-19-pandemia vuoden 2020 alussa saapui Eurooppaan tuhoisin seurauksin, pandemian torjunnassa on käytetty useita erilaisia toimintapoliittisia välineitä. Useimmissa tapauksissa lääketieteelliset, hallinnolliset ja hätätoimenpiteet on toteutettu erilaisin poikkeusjärjestelyin, jotka vaihtelevat sisällöltään ja kestoltaan.

4.4 Monissa EU-maissa on tuotu esiin vakavia huolenaiheita näiden poikkeusjärjestelyjen motiiveista ja vaikutuksista. Huolenaiheita ovat olleet parlamentaaristen ja paikallisten tai alueellisten edustajakokousten ohittaminen, toimeenpanovallan toimien puutteellinen valvonta, yleisölle tiedottamisen rajoitukset, avoimuuden puute, työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun ja osallistamisen puutteellisuus, tarkastamattomat menot ja riittämätön tuki pandemian eniten koettelemille henkilöille, myös lääkintähenkilöstölle. Maissa, joissa on jo ennestään ollut merkittäviä demokratiapuutteita, poikkeusjärjestelyt ovat vauhdittaneet aiempia suuntauksia ( 21 ) . Maissa, joissa on vakaat demokraattiset järjestelmät, kyseisten järjestelyjen tiimoilta on kyseenalaistettu valmiuksia sopeutua uusiin olosuhteisiin ja toteutettujen toimien tehokkuutta.

4.5 Politiikkatoimet ovat myös johtaneet ennennäkemättömään määrään väärää tietoa ja terveystoimenpiteiden vastustukseen sulkutoimista hoitoihin ja rokotteisiin. Vaikka EU on yleisesti ottaen onnistunut pyrkimyksissään tukea rokotteiden tutkimusta, hankintaa ja jakelua, se ei ole kyennyt välittämään tästä selvästi tietoa koko Euroopan väestölle, mikä on edesauttanut valeuutisten leviämistä erityisesti rokotusvastaisten ryhmien keskuudessa. Tällaiset narratiivit ovat saaneet sosiaalisessa mediassa niin paljon huomiota, että ne ovat heikentäneet kansalaisten luottamusta terveydenhuoltojärjestelmää ja sen ammattilaisia kohtaan ja ruokkineet tyytymättömyyttä niitä tutkijoita, päättäjiä, tiedemaailman edustajia ja kansalaisyhteiskunnan johtotahoja kohtaan, jotka ovat tukeneet WHO:n edistämää toimintastrategiaa. Niissä ovat yleensä yhdistyneet usko salaliittoteorioihin ja voimakas epäluottamus lääketiedettä, teknologiaa ja erityisesti rokotteita kohtaan. OECD:n mukaan covid-19-kriisi on kaiken kaikkiaan nopeuttanut yleistä kansalaisten luottamuksen heikkenemistä instituutioihin, mikä on edistänyt disinformaatiota, polarisoitumista ja haluttomuutta noudattaa julkista politiikkaa.

4.6 Tällaisten asenteiden ansiosta radikaalit oikeistopuolueet sekä euroskeptiset puolueet ja järjestöt ovat monissa maissa kyenneet edelleen laajentamaan kannattajakuntaansa. Lääketieteellisen ja sosioekonomisen kriisin jatkuessa näiden tahojen mobilisointi ja vaikutus lisääntyvät entisestään ( 22 )

4.7 Terveys- ja talouskriisistä aiheutuvat jännitteet luovat kaikissa maissa merkittävän riskin eri ryhmien ja sosiaalisten luokkien välisten jakolinjojen syntymiseen. Tuoreen tutkimuksen mukaan pandemia ja sen seuraukset ovat vaikuttaneet eri tavoin, kun kyseessä ovat nuoret ja vanhat; ne, jotka ilmoittavat kärsineensä taloudellista vahinkoa, ja ne, jotka näkevät covid-19:n pääasiassa terveyskriisinä; ja ne, jotka pitävät valtiota suojelijana, ja ne, jotka näkevät sen sortajana ( 23 )

4.8 EU:n ja jäsenvaltioiden olisi tiedostettava pitkittyneestä kriisistä aiheutuvat riskit. EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden hallitusten suurimpana haasteena on kyetä vahvistamaan demokratiaa, oikeusvaltioperiaatetta ja perusoikeuksia pandemian aikana epäilyn ja kritiikin vallatessa alaa. Demokratiastrategian tavoitteena ei tulisi olla poliittisen ja valtiollisen eliitin legitimointi vaan tehokkaista toimista huolehtiminen samalla kun edistetään demokraattista moniarvoisuutta, asianmukaista keskinäistä valvontaa sekä järkevää ja rakentavaa kansalaiskritiikkiä.

4.9 EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden hallitusten olisi tässä yhteydessä hyödynnettävä olemassa olevia työmarkkina- ja kansalaisvuoropuhelun instituutioita, jotta kansalaisyhteiskunnan organisaatiot, työmarkkinaosapuolet ja sidosryhmät saadaan kaikilta osin ja avoimesti mukaan luomaan moniarvoinen demokraattinen tila, missä suhtaudutaan myönteisesti erilaisiin näkemyksiin ja kritiikkiin. ETSK korostaa, että huolimatta NextGenerationEU-välineen ja kansallisista elpymis- ja palautumissuunnitelmien taustalla olevista parhaista aikomuksista sekä Euroopan komission valmiudesta osallistaa kansalaisyhteiskunnan organisaatiot, työmarkkinaosapuolet ja sidosryhmät todellinen osallistumisaste on edelleen aivan liian alhainen eikä käynnissä olevissa menettelyissä ole annettu kyseisten tahojen näkemyksille riittävästi painoarvoa.

4.10 Kuten komitea suosittaa Euroopan demokratiatoimintasuunnitelmaa käsittelevässä lausunnossaan, olisi eurooppalaisia demokratioita edistettäessä tuettava toimintasuunnitelmaan jo sisältyvien alojen ohella myös demokraattista osallistumista unioni-, jäsenvaltio-, alue- ja paikallistasolla. Lisäksi olisi vahvistettava kansalaisyhteiskunnan osallistumista sekä otettava demokratia huomioon sen kaikissa ulottuvuuksissa ja kaikilla aloilla, työelämän demokratia mukaan luettuna. ETSK pitää myös tarpeellisena painottaa entistä enemmän kansalaisvuoropuhelua, joka on kaikissa demokratioissa keskeinen edellytys sille, että päätökset ovat mahdollisimman laadukkaita ja että niihin sitoudutaan SEU-sopimuksen 11 artiklan mukaisesti ( 24 )

4.11 ETSK katsoo, että Euroopan demokratiatoimintasuunnitelmaan olisi sisällytettävä laaja-alainen aloite demokratiaa ja perusoikeuksia koskevan koulutuksen edistämiseksi, sillä se on olennaisen tärkeää demokraattisten arvojen ja aktiivisen kansalaisuuden turvaamiseksi. Aloitteen olisi oltava osallistava, ja se olisi kohdennettava kaikille kansalaisille, erityisesti nuorille.

Bryssel 23. helmikuuta 2022. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Christa SCHWENG

(1) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artikla; Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtajan Luca Jahier’n ja perusoikeuksia ja oikeusvaltioperiaatetta käsittelevän ryhmän puheenjohtajan José Antonio Moreno Díazin tiedote, 15. huhtikuuta 2020.

(2) Euroopan talous- ja sosiaalikomitean julkilausuma ”EU:n vastaus covid-19-pandemiaan ja jäsenvaltioiden ennennäkemättömän solidaarisuuden tarve”, 6. huhtikuuta 2020.

(3) EUVL C 62, 15.2.2019, s. 173.

(4) ETSK:n päätöslauselma ”Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan osallistuminen kansallisten elpymis- ja palautumissuunnitelmien valmisteluun – mikä toimii ja mikä ei?”, annettu 25. helmikuuta 2021 (EUVL C 155, 30.4.2021, s. 1).

(5) EUVL C 374, 16.9.2021, s. 38.

(6) Social Economy Europe, The Impact of COVID-19 on Social Economy Enterprises, kesäkuu 2020.

(7) Euroopan neuvosto, Demokratiaa oikeusteitse -komissio (Venetsian komissio), Respect for Democracy, Human Rights and the Rule of Law during States of Emergency: Reflections, Strasbourg, 19. kesäkuuta 2020, CDL-AD(2020)014.

(8) Ks. esimerkiksi globaalit vertailevat tutkimukset ja tietokannat: CompCoRe, yhteenveto julkaisussa Jasanoff, Sheila, Hilgartner, Stephen, A Stress Test for Politics: Insights from the Comparative Covid Response Project (CompCoRe) 2020, Verfassungsblog, 11. toukokuuta 2021, ja Power and the COVID-19 Pandemic, Verfassungsblog Symposium, yhteenveto julkaisussa J. Grogan, Power, Law and the COVID-19 Pandemic: Part I ja Part II, joka päätti symposiumin Power and the COVID-19 Pandemic, Verfassungsblog Symposium (2021).

(9) J. Grogan, Extraordinary or extralegal responses? The rule of law and the COVID-19 crisis (Democracy Reporting International, toukokuu 2021).

(10) J. Grogan, Extraordinary or extralegal responses? The rule of law and the COVID-19 crisis (Democracy Reporting International, toukokuu 2021).

(11) J. Grogan, Extraordinary or extralegal responses? The rule of law and the COVID-19 crisis (Democracy Reporting International, toukokuu 2021).

(12) J. Grogan ja N. Weinberg, Principles to Uphold the Rule of Law and Good Governance in Public Health Emergencies (RECONNECT Policy Brief, elokuu 2020): https://reconnect-europe.eu/wp-content/uploads/2020/08/RECONNECTPB_082020B.pdf

(13) EUVL C 62, 15.2.2019, s. 173.

(14) EUVL C 190, 5.6.2019, s. 1. Tähän ETSK:n lausuntoon tehtiin vastalausunto, joka hylättiin mutta joka sai vähintään neljänneksen annetuista äänistä.

(15) EUVL C 341, 24.8.2021, s. 50.

(16) EUVL C 341, 24.8.2021, s. 50.

(17) Eurooppa-neuvoston päätelmät covid-19:stä, 25. toukokuuta 2021.

(18) Supplementing GDP as a welfare measure: proposed joint list by the European social partners, 3. maaliskuuta 2021

(19) EUVL C 374, 16.9.2021, s. 38.

(20) Kansainvälinen demokratia- ja vaaliapuinstituutti (kansainvälinen IDEA), The Global State of Democracy Report 2021.

(21) Ks. Petra Guasti, ”The Impact of the COVID-19 Pandemic in Central and Eastern Europe. The Rise of Autocracy and Democratic Resilience”, Democratic Theory, Volume 7, Issue 2, Winter 2020, s. 47.

(22) Ks. esimerkiksi José Javier Olivas Osuna ja José Rama, ”COVID-19: A Political Virus? VOX’s Populist Discourse in Times of Crisis”, Frontiers in Political Science, 18. kesäkuuta 2021.

(23) Ivan Krastev ja Mark Leonard, Europe’s Invisible Divides: How COVID-19 is Polarizing European Politics, ECFR Policy Brief, syyskuu 2021.

(24) EUVL C 341, 24.8.2021, s. 56.