Tiivistelmä Slovenian oikeuslaitokselle on tunnusomaista tuomarineuvoston ja korkeimman oikeuden merkittävä rooli tuomareiden nimityksiä ja virkauraa sekä oikeuslaitoksen hallintoa koskevissa asioissa sekä tieto- ja viestintäteknologian pitkälle kehittynyt käyttö asiahallinnassa. Riittävien resurssien osoittaminen tuomarineuvostolle ja syyttäjäneuvostolle on näiden itsehallinnollisten elinten riippumattoman ja tuloksellisen toiminnan merkittävä edellytys. Perustuslakituomioistuimen tuleva päätös parlamentaarisia tutkimuksia koskevan lain perustuslainmukaisuudesta saattaa antaa osviittaa tuomarien ja syyttäjien riippumattomuuden ja autonomian suojelusta. Vaikka syyttäjälaitoksen tehokkuus on parantunut, talousrikosten tulokselliseen syytteeseenpanoon liittyy edelleen haasteita. Ruuhkien purkaminen on jatkunut edelleen, eivätkä ne enää muodosta koko järjestelmää koskevaa ongelmaa, mutta tuomioistuinmenettelyjen pitkä kesto rahanpesutapauksissa on yhä haaste. Slovenialla on suurelta osin käytössä oikeudellinen ja institutionaalinen kehys korruption ehkäisemiseksi ja torjumiseksi. Julkisten tietojen saatavuutta, julkisia kuulemisia ja lainsäädäntöprosessin läpinäkyvyyttä koskevia kattavia toimintapolitiikkoja noudatetaan hyvin käytännössä. Slovenialla on myös itsenäinen ja riippumaton korruptiontorjuntaan erikoistunut elin, korruptiontorjuntakomissio, joka valvoo korruption ehkäisemistä ja virkamieskunnan integriteetin vahvistamista. Sen henkilö- ja taloudelliset resurssit ovat vähäiset, mikä on huolestuttavaa. Lisäksi sen valmiudet ja lainsäädännön ja käytännön välinen ero herättävät edelleen huolta etenkin Slovenian merkittävimmän korruption vastaisen säädöksen, integriteetistä ja korruption ehkäisemisestä annetun lain, täytäntöönpanon suhteen. Tiedotusvälineiden sääntelyviranomaisena toimivan viestintäverkoista ja -palveluista vastaavan viraston riippumattomuus on taattu lailla, mutta viraston toimintaresurssit ovat sen vastuualueeseen nähden pienet, mikä haittaa sen työn vaikuttavuutta. Nykyisessä tiedotusvälineiden omistusta koskevassa ilmoitusjärjestelmässä julkistetaan tietyt tiedot ja varmistetaan näin osittain omistuksen läpinäkyvyys, mutta se ei ulotu lopullisiin omistajiin. Se, ettei Sloveniassa ole erikseen tiedotusvälineitä koskevia sääntöjä eturistiriitojen estämiseksi alalla, haittaa tiedotusvälineiden moniarvoisuutta niin kansallisesti kuin alueellisestikin. Julkisten tietojen saaminen voi edellyttää kansalaisilta ja journalisteilta pitkää prosessia. Pelottelutarkoituksessa nostettujen kanteiden lisäksi toimittajien verkkohäirintä ja uhkailu ovat huolestuttava seikka, eikä rikosoikeudellinen järjestelmä ole vastannut siihen. Hallitusjärjestelmän osien keskinäisen valvontajärjestelmän tukena on muun muassa kehittyneitä verkkovälineitä, joiden avulla voidaan kuulla kansalaisia ja muita sidosryhmiä, ja sen toimintaa edesauttavat myös ihmisoikeusasiamies ja riippumaton tasa-arvovaltuutettu. Kuulemisen kesto on kuitenkin usein lyhyt, ja riippumattomien elinten kantoja ei aina oteta huomioon. Perustuslakituomioistuin voi valvoa perustuslainmukaisuutta jälkikäteen. Käsiteltäväksi tulevien perustuslakivalitusten lisääntymisen ja asiaruuhkan kasvun vuoksi perustuslakituomioistuimen menettelyjen kesto on kuitenkin pidentymässä, mikä voi vaikuttaa sen toiminnan tuloksellisuuteen. Sloveniassa on laadittu kansallinen strategia kansalaisjärjestöjen tuen parantamiseksi vuoteen 2023 mennessä.

I.Oikeuslaitos

Slovenian oikeuslaitoksessa on kolme tasoa. Ensimmäinen oikeusaste koostuu paikallis- ja aluetuomioistuimista (jotka käsittelevät siviili- ja kauppaoikeudellisia asioita), työtuomioistuimista (joista yksi käsittelee myös sosiaaliturvaan liittyviä asioita) sekä hallintotuomioistuimesta (jolla on ylemmän tuomioistuimen asema). Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimia on yhteensä 60. Toinen oikeusaste koostuu neljästä ylemmästä tuomioistuimesta (jotka käsittelevät valituksia ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinten päätöksistä), ja kolmas oikeusaste korkeimmasta oikeudesta (joka käsittelee ylempien tuomioistuinten ja hallintotuomioistuimen tiettyjä tuomioita koskevia valituksia). Perustuslaissa säädetään tuomarineuvostosta, joka on lainsäädäntö-, tuomio- ja toimeenpanovallasta erillinen ulkopuolinen elin. Sen tehtävänä on suojella oikeuslaitoksen riippumattomuutta sekä edistää sen työskentelyn vastuuvelvollisuutta, tehokkuutta ja laatua ja varmistaa nämä seikat . Tuomarineuvosto valitsee tuomariehdokkaat ja sen jälkeen esittää heidän nimittämistään kansalliskokoukselle (Državni zbor – parlamentin ensimmäinen kamari). Jos tuomarineuvosto valitsee ehdokkaan, joka on jo valittu tuomarinvirkaan, se ylentää itse ehdokkaan uuteen virkaan. Syyttäjälaitos on riippumaton viranomainen, mutta myös osa toimeenpanovaltaa. Tärkeimmät syyttäjien virkauraa ja syyttäjälaitoksen toimintaa koskevat valtuudet ovat syyttäjäneuvostolla ja valtakunnansyyttäjällä. Syyttäjäneuvosto on riippumaton valtiollinen elin, joka hoitaa syyttäjälaitoksen itsehallintoon liittyviä tehtäviä ja osallistuu syytetoimien yhdenmukaisuuden varmistamiseen ja syyttäjien riippumattomuuden turvaamiseen. Slovenian asianajajayhdistys on itsenäinen ja riippumaton elin ja osa oikeuslaitosta.

Riippumattomuus

Parlamentin tutkintakomitean vuoden 2019 alussa käynnistämässä tutkimuksessa oli tarkoitus tarkastella syyttäjien ja tuomarien toimintaa konkreettisissa rikosasioissa. Perustuslakituomioistuin kuitenkin keskeytti myöhemmin parlamentaarisista tutkimuksista annetun lain soveltamisen, koska se katsoi, että tällainen konkreettisia asioita koskeva parlamentaarinen tutkimus vaarantaa tuomarien ja syyttäjien riippumattomuuden. Kansalliskokous perusti tutkintakomitean Slovenian kansallisneuvoston (Državni svet, parlamentin toinen kamari) pyynnöstä . Tuomarineuvosto ja syyttäjälaitos saattoivat asian perustuslakituomioistuimen käsiteltäväksi, ja perustuslakituomioistuin keskeytti parlamentaarisista tutkimuksista annetun lain soveltamisen sekä tuomarien että syyttäjien osalta, kunnes se on tutkinut lain perustuslainmukaisuuden . Perustuslakituomioistuin keskeytti myös tutkintakomitean perustamisesta annetun parlamentin säätämän lain soveltamisen. Tuomarineuvosto totesi, että laissa määritelty parlamentaarisen tutkimuksen soveltamisala ei kattanut koko oikeuslaitoksen toimintaa, vaan tutkimuksessa oli pikemmin tarkoitus keskittyä tiettyihin lainvoimaisiin tuomioihin ja yksittäisiin tuomareihin. Välitoimia koskevassa päätöksessään perustuslakituomioistuin korosti, ettei laissa säädetty riittävistä järjestelyistä tuomarien ja syyttäjien suojelemiseksi heidän ”poliittiseen vastuuseensa” kohdistuvilta parlamentaarisilta tutkimuksilta. Se painotti myös vaarana olevan, että parlamentaarinen tutkimus loukkaisi tuomarien ja syyttäjien riippumattomuutta, mikä ”saattaisi vahingoittaa peruuttamattomasti” sekä oikeuslaitoksen riippumattomuutta että syyttäjälaitoksen riippumattomuutta ja itsenäisyyttä. Perustuslakituomioistuin ei ole vielä antanut asiasta lainvoimaista päätöstään.

Kansalaisten käsitys oikeuslaitoksen riippumattomuudesta on parantunut jatkuvasti viime vuosina, mutta se on edelleen huonon ja keskinkertaisen välillä. Kansalaisten käsitys oikeuslaitoksen riippumattomuudesta on melko hyvä (42 % pitää sitä melko hyvänä tai erittäin hyvänä) ja yritysten käsitys edelleen huono (36 %), mutta molempien kyselytutkimusten mukaan käsitys on parantunut jatkuvasti, joten kehitys on myönteistä . Tärkein yritysten mainitsema syy siihen, että ne pitävät tuomioistuinten ja tuomarien riippumattomuutta puutteellisena, on käsitys, jonka mukaan niihin kohdistuu vaikutusyrityksiä tai painostusta hallituksen ja poliitikoiden taholta. Lähes yhtä tärkeänä syynä mainitaan vaikutusyritykset tai painostus talouden toimijoiden tai muiden intressiryhmien taholta. Slovenia kuuluu maihin, joissa nämä syyt mainitaan muihin EU-maihin verrattuna usein . Korkein oikeus on teettänyt selvityksen tuomarien ja tuomioistuinten riippumattomuutta koskevan huonon käsityksen ja oikeuslaitosta kohtaan tunnetun heikon luottamuksen syistä. Tämä saattaa auttaa löytämään parannuskeinoja. Kohdennetuissa kyselytutkimuksissa ja sidosryhmien työpajoissa, joihin osallistui tuomioistuinten käyttäjiä, oikeusalan ammattilaisia, tuomioistuinten henkilökuntaa ja kansalaisia, yksilöitiin syitä tähän heikkoon luottamukseen. Niitä olivat muun muassa oikeuslaitosta koskevan tietämyksen ja tiedotuksen puute, organisaatioon ja viestintään liittyvät ongelmat sekä vaikeudet löytää oikeaan paikkaan tuomioistuinrakennuksissa. Näiden tulosten perusteella korkein oikeus ja muut elimet ovat toteuttaneet useita toimenpiteitä (kuten koulutusta ja tuomioistuimiin saapuvien opastuksen parantamista), joilla pyritään parantamaan oikeuslaitosta kohtaan tunnettua luottamusta ja käsitystä oikeuslaitoksen riippumattomuudesta .

Laatu

Oikeuslaitoksen digitalisointi asiahallintajärjestelmän osalta on edennyt pitkälle ja uusia kehitystoimia on käynnissä sähköisen viestinnän parantamiseksi tuomioistuinten ja asianosaisten välillä. Asiahallinnassa käytettävä tieto- ja viestintäteknologia on kehittynyttä. Kaikista oikeuslaitoksen hallintajärjestelmistä saatavat tiedot standardoidaan, integroidaan (tietovarastovälineillä) ja keskitetään ja niitä käytetään hallinnointi- ja tilastointitarkoituksiin. Korkein oikeus määrittelee tietotekniikkaa koskevat toimintaperiaatteet ja strategiat ja koordinoi ja hallinnoi niitä. Tuomioistuinten ja asianosaisten välinen sähköinen viestintä on kuitenkin edelleen vähemmän kehittynyttä. Aina ei esimerkiksi ole mahdollista jättää asiaa käsiteltäväksi sähköisesti, vastaanottaa kutsuja sähköisessä muodossa tai seurata menettelyn vaiheita verkossa . Tietyillä osa-alueilla sähköinen viestintä on jo kehittynyttä. Näin on esimerkiksi riitauttamattomien velkojen perinnässä. Sitä hoitaa Ljubljanan paikallistuomioistuimessa toimiva erityisyksikkö (COVL), jossa asiakirja-aineistot ovat olemassa vain sähköisessä muodossa. Myös maksukyvyttömyyttä ja kiinteistörekisteriä koskevissa asioissa sähköinen viestintä on pitkällä. Sähköisten viestintävälineiden parantaminen muilla osa-alueilla, etenkin siviili- ja rikosoikeudellisissa ja rikkomuksia koskevissa menettelyissä, on ollut yksi korkeimman oikeuden prioriteeteistä vuodesta 2019 lähtien. Sähköisen arkistointijärjestelmän, asiakirjojen sähköisen toimittamisen, oikeudenkäyntiasiakirjojen digitaalisen tiedoksiantamisen, tuomioistuinmaksujen verkossa tapahtuvan maksamisen ja muiden digitaalisten välineiden kehittämistä koskeva hanke on käynnistetty .

Korkeimman oikeuden tuomioistuinten käyttäjille kohdistetun selvityksen tuloksia käytetään oikeudenkäytön laadun parantamiseksi edelleen. Korkein oikeus on teettänyt selvityksen (ks. edellä), johon sisältyi tuomioistuinten käyttäjille ja muille sidosryhmille kohdistettuja kyselyjä. Oikeudenkäytön laadun parantamiseksi ja sitä kohtaan tunnetun luottamuksen lisäämiseksi korkein oikeus on perustanut erityisen hankeryhmän. Ryhmä on järjestänyt muun muassa tuomareille ja tuomioistuinten henkilöstölle kohdistettuja kyselytutkimuksia, työpajoja keskeisten toimijoiden kanssa, haastatteluja ja oikeuselinten sisäistä havainnointia. Tältä pohjalta korkein oikeus on laatinut käsikirjoja uusille tuomareille, menettelyohjeita oikeuden eri aloilla, koulutusta tuomioistuinten henkilöstölle sekä yleisölle suunnattua tiedotusmateriaalia, kuten esitteitä, videoita ja verkkosivuston, joilla esitellään muun muassa tuomioistuinmenettelyjä . Hankkeelle on myönnetty kansainvälinen palkinto .

Korkeimmalla oikeudella on merkittävä rooli resurssien jakamisessa tuomioistuimille. Kehittyneillä tieto- ja viestintäteknisillä asiahallinnan välineillä seurataan täsmällistä dataa yksittäisten tuomioistuinten tasolla. Näin tuomioistuinten presidentit, tuomioistuinten johtohenkilöstö ja korkein oikeus voivat jakaa henkilöstö- ja taloudelliset resurssit tuomioistuinten tehokkuutta koskevan vertailukelpoisen datan perusteella . Tuomioistuinten presidentit jättävät vuosittain resursseja koskevat ehdotuksensa korkeimmalle oikeudelle. Korkein oikeus analysoi tehokkuusdatan, vertailee tuomioistuinten työmääriä ja esittelee analyysin tuomioistuinten presidenteille resursseista käytävässä keskustelussa. Tämän jälkeen tehdään resurssien jakoa koskeva kompromissiratkaisu, jossa otetaan huomioon vertailukelpoinen data tuomioistuimista.

Tuomarineuvostolla ja syyttäjäneuvostolla on joistakin parannuksista huolimatta resursseihin liittyviä haasteita. Tuomarineuvosto pyrkii aiempaa aktiivisemmin parantamaan oikeudenkäytön laatua erityisesti tuomarien arviointia ja kurinpitomenettelyjä koskevan roolinsa avulla ja parantamalla tuomarien palkkoja . Vaikka tuomarineuvostolle on viime vuosina myönnetty lisäresursseja, sen henkilöstömäärä on edelleen suhteellisen pieni, kun otetaan huomioon sen laajat valtuudet, eivätkä tuomarineuvoston jäsenet ole tehtävässään päätoimisesti . Sidosryhmien mukaan oikeudenkäytön laadun parantaminen edellyttää lisäresursseja, jotta tuomarineuvoston hallintovalmiuksia voidaan lisätä ja muun muassa parantaa tuomarien valintaprosessia erityisesti päätösten perustelujen osalta. Syyttäjäneuvoston henkilöstö- ja taloudelliset resurssit ovat edelleen puutteelliset , minkä vuoksi se ei pysty parantamaan syyttäjälaitoksen yleistä laatua. Henkilöstön puute haittaa myös sen roolia syyttäjien valintaprosessin parantamisessa.

Neuvottelut tuomioistuinverkoston uudistuksen päätökseen saattamisesta ovat käynnissä. Kahden viime vuosikymmenen aikana tuomioistuinverkoston järjestäminen (tuomioistuinten sijainti ja oikeudenkäyttöalue) on perustunut välillä yhteen ja välillä useampaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen (alue- ja paikallistuomioistuimet). Tällä hetkellä tuomioistuinlaitoksessa on 55 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta, joista 44 paikallistuomioistuinta käsittelee (taloudelliselta) arvoltaan vähäisiä siviilioikeudellisia riita-asioita ja riidattomia asioita ja 11 aluetuomioistuinta arvoltaan suurempia siviilioikeudellisia asioita ja oikeushenkilöiden välisiä kauppaoikeudellisia asioita. Jo kauan sitten on havaittu, että jako ensimmäisen oikeusasteen siviili- ja kauppatuomioistuimiin haittaa tuomioistuinten tehokkuutta. Osittaisena korjaavana toimenpiteenä vuosien 2009 ja 2015 uudistuksissa paikallistuomioistuimet asetettiin aluetuomioistuinten vahvempaan valvontaan asioiden määrän tasoittamiseksi ja toimivaltaristiriitojen vähentämiseksi . Kehittyneet tietotekniset asiahallintajärjestelmät ja korkeimman oikeuden kokemus resurssien hallinnasta mahdollistaisivat suurempien tuomioistuinten perustamisen kaupunkialueille . Oikeusministeriön ja tuomioistuinlaitoksen neuvottelut uudesta tarkistetusta tuomioistuinverkostosta jatkuivat vuonna 2019, mutta hallitus ei ole vielä saanut lainsäädäntöesitystä valmiiksi.

Erityisesti siviili- ja kauppaoikeudellisia asioita koskevia ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinten tuomioita julkaistaan edelleen rajoitetusti. Vaikka useimmat korkeimman oikeuden ja ylempien tuomioistuinten tuomiot julkaistaan verkossa, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinten tuomioita julkaistaan edelleen vähän . Lisäksi julkaistujen tuomioiden koneellinen luettavuus, joka mahdollistaisi tekoälyratkaisuihin perustuvien palvelujen ja tuotteiden kehittämisen tuomioistuinten käyttäjille, on suhteellisen harvinaista . Oikeusministeriön johtama hanke, jolla pyritään parantamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinten tuomioiden saatavuutta verkossa, on pysähdyksissä tuomioiden automaattiseen anonymisointiin liittyvien haasteiden vuoksi. Uutta menetelmää etsitään yhdessä tutkijoiden kanssa.

Tehokkuus