KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE - Kohti maailmanlaajuista kumppanuutta tietoyhteiskunnan alalla: EU:n näkökulma Yhdistyneiden kansakuntien tietoyhteiskuntahuippukokoukseen (WSIS) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

1. JOHDANTO

Joulukuussa 2003 Genevessä ja marraskuussa 2005 Tunisissa pidettävä Yhdistyneiden kansakuntien tietoyhteiskuntahuippukokous (WSIS) on merkittävin yksittäinen poliittinen tapahtuma tällä alalla sen jälkeen, kun termi "tietoyhteiskunta" sai muotonsa Euroopan unionissa 1990-luvun puolivälissä. Kokouksen tavoite on "muodostaa yhteinen visio ja näkemys tietoyhteiskunnasta ja laatia strateginen toimintasuunnitelma, jotta tätä visiota voidaan ryhtyä toteuttamaan koordinoidusti". [1] Huippukokous pidetään hetkellä, jolloin maailmanlaajuisesti tunnustetaan, että yhteiskunta on kaiken kaikkiaan muuttumassa - ja muuttuu jatkossakin - tieto- ja viestintäteknologian nopean kehityksen johdosta, mikä aiheuttaa sellaisia taloudellisia, yhteiskunnallisia ja kulttuurisia muutoksia, jollaisia ei aikaisemmin pidetty edes mahdollisina.

[1] YK:n yleiskokouksen tammikuussa 2002 hyväksymä päätöslauselma 56/183.

Näitä tärkeitä muutoksia on jo käsitelty muilla kansainvälisillä foorumeilla, kuten G8-maiden Okinawan peruskirjassa, YK:ssa käydyissä keskusteluissa ja erityisesti Digital Opportunities Task Force -työryhmässä ja YK:n UN ICT Task Force -työryhmässä. Yksityisellä sektorilla on käynnistetty muita aloitteita, kuten World Economic Forum ja Global Business Dialogue on e-Commerce.

EU:n tietoyhteiskuntavisio, sellaisena kuin se on ilmaistu laajassa poliittisessa kokonaisuudessa viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana, on saanut osakseen maailmanlaajuista huomiota. Eurooppa-neuvosto sitoutui Lissabonin kokouksessaan vuonna 2000 kehittämään tietotaloutta. Tämä ei ole jäänyt huomaamatta. Useimmat maat ovat tarkistamassa taloudellista ja sosiaalista ajattelutapaansa ja ne ovat ilmaisseet kiinnostuksensa EU:n poliittista lähestymistapaa ja tarkemmin eEuropea, sähköisen viestinnän uutta sääntelyjärjestelmää sekä tutkimuksen ja teknologian kehittämispolitiikkaa kohtaan, samoin kuin EU:n sosiaali-, talous-, koulutus-, kulttuuri-, kauppa- ja kehitysyhteistyöpolitiikkaa kohtaan.

Huippukokouksen valmistelujen yhteydessä monet maat ovat ilmaisseet toiveensa, että EU toimisi siinä keskeisessä roolissa ja erityisesti perehdyttäisi muita osapuolia omiin tietoyhteiskuntapolitiikkoihinsa, jakaisi kokemuksiaan ja sitoutuisi avustamaan kehitysmaita ja nousevan talouden maita tällä alalla. EU:n tulisi vastata myönteisesti näihin odotuksiin ja jakaa näkemyksiään sekä oppia samalla itse kumppaneidensa kokemuksista maailmanlaajuisella tasolla.

Tämän tiedonannon tarkoitus on auttaa:

- selkeyttämään asiayhteyttä esittelemällä WSIS:n päätavoitteet ja yksilöimällä EU:n kannalta keskeiset asiat, jotta EU voisi muodostaa kantansa pystyäkseen:

- valmistelemaan EU:n osuuden ja kantojen koordinoinnin valmisteluprosessissa ja huippukokouksessa;

- ehdottamaan neuvostolle ja Euroopan parlamentille suuntaviivoja sellaisten päätelmien valmistelemiseksi, joiden pohjalta voidaan muodostaa EU:n kanta WSIS:n julistusta ja toimintasuunnitelmaa koskevissa neuvotteluissa.

2. WSIS:N VALMISTELUPROSESSI

Huippukokous sai alkunsa vuonna 1998 Kansainvälisen teleliiton (ITU) päätöslauselmalla [2], ja se vahvistettiin Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa tammikuussa 2002 annetulla päätöslauselmalla [3]. Jälkimmäisessä päätöslauselmassa pyydetään kaikkia kyseeseen tulevia YK:n organisaatioita ja hallitustenvälisiä organisaatioita - myös kansainvälisiä ja alueellisia laitoksia, kansalaisjärjestöjä, kansalaisyhteiskuntaa ja yksityistä sektoria - osallistumaan aktiivisesti ja myötävaikuttamaan konkreettisesti huippukokoukseen ja sen valmisteluihin. Huippukokous toteutetaan kaksivaiheisena: ensimmäisessä isäntänä toimii Sveitsin hallitus Genevessä joulukuussa 2003 ja toisessa Tunisian hallitus Tunisissa marraskuussa 2005. Tässä tiedonannossa keskitytään lähinnä WSIS:n ensimmäisen vaiheen eli Geneven huippukokouksen valmisteluihin.

[2] Päätöslauselma 73, joka hyväksyttiin ITU:n täysivaltaisessa konferenssissa Minneapolisissa 1998.

[3] YK:n yleiskokouksen tammikuussa 2002 hyväksymä päätöslauselma 56/183.

Kaikkien YK:n huippukokousten tapaan myös WSIS:n valmisteluprosessiin kuuluu alueellinen osuus, joka merkitsee konferensseja kaikilla mantereilla sekä useita valmistelukomiteoita. Alueellisia konferensseja on pidetty neljä (Bamako, Bukarest, Tokio, Punta Cana), joista kussakin on hyväksytty kyseisen mantereen keskeisiä tietoyhteiskunta-aiheisia poliittisia painotuksia ja tavoitteita koskeva julistus. Komissio on antanut taloudellista tukea Bamakon konferenssille (Afrikan maat) ja Punta Canan konferenssille (Latinalaisen Amerikan maat) auttaakseen näitä alueita niiden valmisteluprosessissa. Alueelliset konferenssit ovat puolestaan evästäneet valmistelukomiteoita.

Valmistelukomitean (PrepCom) kokoukset ovat keskeisiä tapahtumia, joissa käydään sisältökeskusteluja WSIS:n valmisteluista sidosryhmien - hallitusten, yksityisen sektorin, kansalaisyhteisöjen - kesken. Valmistelukomitean ensimmäinen istunto pidettiin heinäkuussa 2002, toinen helmikuussa 2003 ja kolmas ja viimeinen on tarkoitus pitää syyskuussa 2003. Valmisteluprosessin viimeisessä jaksossa keskitytään neuvottelemaan poliittisesta julistuksesta ja toimintasuunnitelmasta, jotka valtioiden ja hallitusten päämiehet hyväksyvät ja vahvistavat huippukokouksessa 10.-12. joulukuuta 2003 Genevessä.

Valmisteluprosessi on varsin monimutkainen, eikä vain siksi, että termi "tietoyhteiskunta" kattaa niin laajan valikoiman aiheita, vaan myös siksi, että prosessiin osallistuvilla hallituksilla, yksityisellä sektorilla, kansalaisyhteisöillä ja kansainvälisillä organisaatioilla on niin monia erilaisia intressejä. Lisäksi kansalaisyhteisöjen ja yksityisen sektorin osallistuminen on aiheuttanut menettelytapahankaluuksia, koska niitä koskevat YK-järjestelmän säännöt hakevat vielä muotoaan.

Tietoyhteiskunnan kehittyminen aiheuttaa huolestuneisuutta joissakin osissa maailmaa. Sen kulttuuriset ja yhteiskunnalliset vaikutukset erityisesti tiedonsaannin, avoimuuden sekä vähemmistöjen tai poliittisen opposition aseman vahvistamisen suhteen huolettavat joitakin hallituksia. Lisäksi jotkin kehitysmaat katsovat, että tietoyhteiskunnan taustalla oleva taloudellinen malli suosii teollistuneita talouksia, ja ne aikovat yhdistää taloudellisen avoimuuden hyväksymisen tällä alueella kauppaneuvotteluihin.

3. TIETOYHTEISKUNNAN HAASTEET JA EU:N LÄHESTYMISTAPA

Tässä jaksossa kuvataan tietoyhteiskunnan esiin tuomia haasteita. Ne koskevat niin teollisuusmaita ja kehitysmaita kuin näiden välisten suhteiden luonnetta ja laatuakin. Samalla esitetään lyhyesti EU:n lähestymistapa ja kokemukset lähtökohtana ehdotetuille EU:n kannoille.

3.1. Huippukokouksen haasteet

Tietoyhteiskunta on yhä enenevässä määrin todellisuutta. Tästä on monta käytännön esimerkkiä jokapäiväisessä elämässämme. Mutta muutokset eivät koske pelkkää teknologiaa: ne ovat kauaskantoisia ja globaaleja, ilmentävät uusia viestintätapoja, uusia taloudellisia ja yhteiskunnallisia rakenteita sekä uusia hallintotapoja. Taloudesta on yhä enemmän tulossa tietopohjaista toimintaa. Evoluutioprosessin tapaan tietoyhteiskunnan syntyminen on erilaisten voimien yhteistulos, jonka potentiaalia voidaan joko käyttää hyväksi tai sitten hukata se.

Haasteita asettavat yhteisen tietoyhteiskuntavision ja näkemyksen kehittäminen yksilöiden ja kansakuntien roolista tietoyhteiskunnassa sekä tulevista hallintorakenteista. Niinpä on tarpeen käsitellä kysymyksiä, jotka ovat saaneet uuden ulottuvuuden tietoyhteiskunnan yleistyessä.

Samaan aikaan tietoyhteiskunnan kehittämistä hidastavat edelleen sääntelylliset esteet ja muut esteet, jotka on raivattava tieltä, jos halutaan hyödyntää sen täysi potentiaali. Samalla on varmistettava, että tietoyhteiskunnan ja sen kansalaisten tarpeet huomioon ottava sääntely säilytetään. Yhä globaalimpi tietoyhteiskunta nostaa myös kysymyksiä, jotka - maailmanlaajuisen luonteensa johdosta - kiinnostavat kaikkia maita, kuten turvallisuus ja maailmanhallinto.

Digitaalinen kuilu tulee olemaan huippukokouksen keskeinen teema. Tieto- ja viestintäteknologian levittäminen merkitsee sosiaaliselle ja taloudelliselle kehitykselle sekä haasteita että lupauksia. Tämä ei näy missään niin hyvin kuin maailman köyhimmissä maissa. Tieto- ja viestintäteknologia tarjoaa huomattavia mahdollisuuksia sosiaalisen ja taloudellisen eriarvoisuuden vähentämiseen ja kestävän paikallisen vaurastumisen tukemiseen, mikä auttaa saavuttamaan laajempia kehitystavoitteita. Mutta jos tietoyhteiskuntaa ei kehitetä asianmukaisesti, tuloksena saattaa olla vähävaraisten ja syrjäytyneiden marginalisoitumisen kiihtyminen, mikä lisää olemassa oleviin kuiluihin digitaalisen ulottuvuuden ja korostaa tällaisia kuiluja kehitysmaissa, niiden välillä ja teollisuusmaissa.

3.2. EU:n lähestymistapa

Lissabonin Eurooppa-neuvostossa EU vahvisti tietoyhteiskunnan yhdeksi poliittisista painopisteistään ja esitteli tavoitteensa: tehdä unionista maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietotalous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Politiikkojen ja toimien kokonaisuus muodostaa kokemuspohjan, jonka EU on halukas jakamaan.

Vuonna 2000 EU käynnisti eEurope-aloitteen Lissabonin tavoitteiden saavuttamisen tärkeimmäksi veturiksi. [4] Tämän aloitteen kunnianhimoinen tavoite oli saattaa verkkoyhteydet kaikkien kansalaisten, koulujen ja yritysten saataville ja hyödyntää uuden talouden mahdollisuuksia kasvun, työllisyyden ja sosiaalisen osallisuuden hyväksi. Hiljattain vahvistetussa eEurope 2005 -toimintasuunnitelmassa (joka vahvistettiin Sevillan Eurooppa-neuvostossa 2002 ja joka koskee vuosia 2003-2005) otetaan askel pidemmälle kohti sellaisen maailmanluokan infrastruktuurin kehittämistä ja käyttöä, jonka avulla voidaan tarjota nykyaikaisia julkisia palveluja. Toimintasuunnitelman painopiste on tieto- ja viestintäteknologian käyttö julkisten palvelujen tehokkuuden ja saatavuuden parantamisessa, suotuisan ympäristön luomisessa sähköiselle liiketoiminnalle ja laajakaistainfrastruktuurin saatavuuden varmistamisessa, myös syrjäseuduilla ja haja-asutusalueilla. Lisäksi siinä edistetään monialustaisuutta eli kaikkien saatavilla olevien alustojen (esim. PC:t, matkapuhelimet, digitaalitelevisio) käyttöä tietoyhteiskuntaan pääsemisen laajentamiseksi.

[4] http://www.europa.eu.int/ information_society/eeurope/index_en.htm

Tätä täydennetään sähköisen viestinnän uudella sääntelyjärjestelmällä [5], joka hyödyttää kuluttajia, yrityksiä ja muita sidosryhmiä varmistamalla kilpailun sähköisten viestintäpalvelujen tarjonnassa, edistämällä investointeja ja innovointia, luomalla edellytyksiä hinnanalennuksiin ja lisäämällä kuluttajien valinnanvaraa. Uusi sääntelyjärjestelmä nopeuttaa siirtymistä osaamiseen perustuvaan talouteen, antaa selkeät ja vakaat säännöt ja parantaa investointivarmuutta. EU pyrkii myös lisäämään investointien määrän tutkimukseen ja kehitykseen sekä teknologisiin innovaatioihin kolmeen prosenttiin BKT:stä vuoteen 2010 mennessä. [6] Näiden uusien välineiden lisäksi eurooppalaisen tietoyhteiskuntamallin kehittämiseen myötävaikuttaa joukko olemassa olevia EU:n politiikkoja ja toimia, joilla on merkitystä tässä yhteydessä, erityisesti tekijänoikeuksien, sähköisen liiketoiminnan, tietosuojan, avoimuuden jne. alalla.

[5] http://www.europa.eu.int/ information_society/topics/telecoms/index_en.htm

[6] Komission tiedonanto "Tutkimusinvestoinnit: toimintasuunnitelma Euroopalle", KOM(2003) 226, huhtikuu 2003.

Useat kumppanimaat ovat osoittaneet mielenkiintoa EU:n lähestymistapaa kohtaan [7]. Monet ovat ottaneet eEurope-aloitteen vertailukohdaksi omien toimiensa kehittämiselle. Unionin ja sen kumppanimaiden välille on vakiintunut poliittinen ja sääntelyä koskeva vuoropuhelu, jonka luontaisena jatkeena toteutetaan yhteistyöohjelmia. Tämä koskee EU:n kumppanimaita Aasiassa [8], Latinalaisessa Amerikassa [9] ja Välimeren alueella [10].

[7] Esimerkiksi EU:n hakijamaat ovat hyväksyneet eEurope+ -toimintasuunnitelman eEuropen innoittamana, ja Pohjois-Euroopan maat ovat kehittäneet vastaavankaltaisen strategian. Myös Kaakkois-Aasian maat ja nousevat taloudet kuten Brasilia, Meksiko ja Marokko ovat hyväksyneet tietoyhteiskuntastrategioita.

[8] ASIA IT&C- eli Aasian tieto- ja viestintäteknologiaohjelmassa on työskennelty vuodesta 1999 Aasian kehitysmaiden kanssa ja siinä tuetaan hankkeita esimerkiksi maatalouden, opetuksen, terveydenhuollon, liikenteen, matkailun ja sähköisen kaupankäynnin alalla.

[9] "@LIS" (Alliance for the Information Society) käynnistettiin vuonna 2002 Sevillassa.

[10] "New Approach on the Telecommunications Policy" (NATP) ja tietoyhteiskunnan kehittämisohjelma EUMEDIS.

Näihin yhteistyöohjelmiin kuuluu demonstrointihankkeita koulutuksen, terveydenhuollon, paikallishallinnon ja yleisemmin "digitaalisen osallisuuden" alalla. Täydentävillä aloitteilla pyritään lujittamaan tutkimuksen ja sidosryhmien verkostoitumista EU:n ja sen kumppaneiden kesken. Yhteisössä saatu kokemus ja yhteistyö nousevan talouden maiden kanssa voisi laajeta vuoropuheluksi Cotonou-sopimuksen allekirjoittajavaltioiden kanssa EU:n ja AKT-valtioiden yhteisneuvoston suosituksen mukaisesti.

4. EU:N PAINOPISTEET WSIS:N POLIITTISTA JULISTUSTA JA TOIMINTASUUNNITELMAA VARTEN

Huippukokouksessa vahvistettavasta poliittisesta julistuksesta ja toimintasuunnitelmasta julkistettiin luonnokset 21. maaliskuuta 2003. Nämä tekstit ovat vielä kaukana lopullisista versioista ja niitä hiotaan hallitustenvälisessä kokouksessa heinäkuussa 2003. Valmisteluprosessissa on kuitenkin virallisesti hyväksytty näiden asiakirjojen rakenne, joka otettiin pohjaksi tämän tiedonannon valmistelussa.

Huippukokouksessa hyväksyttävä poliittinen julistus ja toimintasuunnitelma noudattavat samaa rakennetta. Tämä aiheuttaa tiettyä päällekkäisyyttä tekstien välillä. Selvyyden vuoksi tässä jaksossa kommentoidaan kumpaakin asiakirjaa samalla kertaa. EU:n suuntaviivat kuvataan erikseen ja tarvittaessa tehdään toimintasuunnitelmaa koskevia ehdotuksia.

4.1. Yleisiä huomioita julistuksesta ja toimintasuunnitelmasta

4.1.1. Poliittisen julistuksen tarkoitus ja visio

EU:n mielestä poliittisessa julistuksessa tulisi pyrkiä:

- sopimaan visiosta, joka voisi muodostaa vakaan perustan asianmukaisille maailmanlaajuisille puitteille ja vertailukohdan alueellisille ja kansallisille politiikoille ja toimille;

- määrittelemään pääperiaatteet, jotka voisivat muodostaa perustan sovittaessa maailmanlaajuisen tietoyhteiskunnan nostattamista keskeisistä kysymyksistä;

- lähettämään poliittinen viesti, jolla kutsutaan jokainen maa ja yksilö hyödyntämään tietoyhteiskunnan tarjoamia mahdollisuuksia.

Avoimen, tasavertaisen, kestävän ja rauhanomaisen tietoyhteiskunnan kehittämisen on lisäksi perustuttava demokraattisen yhteiskunnan kulmakivinä toimiviin perusperiaatteisiin. Näihin periaatteisiin ei ole juuri viitattu tietoyhteiskunnasta käytävässä keskustelussa. EU katsoo kuitenkin, että seuraavia periaatteita on sen perustekstien [11] mukaisesti tinkimättä noudatettava ja laajennettava tietoyhteiskunnassa:

[11] EU:n perustamissopimus ja Euroopan neuvoston perusoikeuskirja.

- oikeus mielipiteen- ja ilmaisunvapauteen YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen määräysten mukaisesti.

- Oikeus saada tietoa on yksi peruspilareista vapaan ja tasavertaisen yhteiskunnan luomisessa. Laajamittainen tiedon ja osaamisen jakaminen ja levittäminen ovat avaimia arvoja koskevaan yhteisymmärrykseen maailmassa sekä yhteiskuntien rauhanomaiseen ja kestävään kehittämiseen. Samalla on otettava huomioon omistusoikeudet, mukaan luettuina teollis- ja tekijänoikeudet.

- Oikeus koulutukseen, joka sisältyy muun muassa YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmalliseen julistukseen ja kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen sekä muihin välineisiin keskeisenä tekijänä köyhyyden torjumisessa, ja kaikenlaisen syrjinnän poistaminen; tietoyhteiskunnassa vaaditaan erityisiä ponnisteluja digitaalisen lukutaidon takaamiseksi.

- Kulttuurisen monimuotoisuuden edistäminen ja säilyttäminen, sellaisena kuin se sisältyy Unescon yleismaailmalliseen julistukseen kulttuurisesta monimuotoisuudesta [12] ja määriteltynä ilmaisunvapautena, tiedotusvälineiden moniarvoisuutena, kaikkien kulttuurien mahdollisuutena saada ilmaisu- ja levityskeinoja sekä kulttuurivaihdon tarpeellisuutena.

[12] Hyväksytty marraskuussa 2001.

- Rauhan ja ihmisarvon edistäminen tieto- ja viestintäteknologian avulla ja erityisesti sitoutumalla rakentamaan parempaa demokratiaa, joka perustuu suuremmalle avoimuudelle, laajemmalle osallistumiselle ja hyvälle hallintotavalle kansallisella ja paikallisella tasolla; yksilön oikeuksien turvaaminen erityisesti yksilön valmiuksien kehittämisen, tietosuojan ja tietoturvan suhteen.

- Eettisen ulottuvuuden sisällyttäminen tietoyhteiskunnan kehittämiseen, mikä tarkoittaa sitä, että verkkoavaruudessa ylläpidetään yleismaailmallisesti sellaisia eettisiä arvoja kuin totuus, oikeus, solidaarisuus ja yhteisvastuu.

4.1.2. Toimintasuunnitelman tavoite ja ominaispiirteet

Toimintasuunnitelmalla pyritään toteuttamaan poliittisessa julistuksessa ilmaistu yhteinen visio ja näkemys tietoyhteiskunnasta. EU:n mielestä siinä tulisi siten pyrkiä:

- yksilöimään painopisteitä, joiden avulla poliittinen julistus muunnetaan todellisuudeksi

- yksilöimään käytännön tavoitteita, jotta tieto- ja viestintäteknologian potentiaali voidaan valjastaa kestävän taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen palvelukseen erityisesti köyhyyden helpottamiseksi ja lukutaidottomuuden vähentämiseksi maailman kaikissa maissa ja YK:n vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisen tukemiseksi

- luomaan yhteinen vertailukohta kaikkien sidosryhmien panokselle, mikä antaa sovitut puitteet yhdenmukaiselle ja kumulatiiviselle toiminnalle ja synergialle

- antamaan selkeät ohjeet seurantaa, valvontamenettelyjä ja menetelmiä varten.

Tässä yhteydessä EU katsoo, että toimintasuunnitelmaa laadittaessa olisi otettava huomioon seuraavat suuntaviivat:

- Toimintasuunnitelman tulisi sisältää rajallinen määrä keskeisiä poliittisia painopisteitä ja heijastaa selkeää yleistä yhteisymmärrystä, jotta voitaisiin saada riittävästi poliittista tukea ja saavuttaa toiminnalle kriittinen massa. Nämä tulisi sisällyttää politiikan ja ohjelmien muotoiluun sekä kansallisella että kansainvälisellä tasolla.

- Tätä varten tulisi hyödyntää saatavilla olevia lukuisia saavutuksia ja mittavaa kokemusta. Toimintasuunnitelman tulisi siksi rakentua nimenomaisesti olemassa olevan kokemuksen ja osaamisen tuloksiin ja turvata kokemuksen järjestelmällinen käyttö ja osaamisen jakaminen.

- Keskeinen tekijä toimintasuunnitelman toteuttamisessa on kaikkien sidosryhmien, hallitusten, kansalaisyhteisöjen ja yksityisen sektorin tosiasiallinen mobilisointi sekä menetelmä, jolla kaikki eri toimijat voivat antaa konkreettisen panoksensa. Tämä tarkoittaa sitä, että tarvitaan yhteisten tavoitteiden määritelmä ja yhteinen lähtökohta, jotta voidaan varmistaa eri toimijoiden aloitteiden välinen synergia ja johdonmukaisuus.

- Tarvitaan selkeät ohjeet siitä, kuinka sitoumusten noudattamista seurataan. Tämä tapahtuu määrittelemällä toiminnan toteutussuunnitelma ja perusta huippukokouksen saavutusten arvioinnille ajan mittaan. EU:n kokemus osoittaa myös, että on strategisesti tärkeää käyttää mahdollisimman paljon yhdenmukaistettuja indikaattoreita ja yhteistä asteikkoa edistymisen arviointiin ja maiden ja alueiden toimien väliseen vertailuun.

4.2. Valmisteluprosessissa määritellyt pääperiaatteet

Valmisteluprosessissa on hyväksytty joukko pääperiaatteita sekä poliittista julistusta että toimintasuunnitelmaa varten. Tässä jaksossa kuvataan nämä periaatteet ja muotoillaan ehdotukset EU:n kannoiksi.

4.2.1. Suotuisa toimintaympäristö, infrastruktuurin ja yhteyksien kehittäminen, esteiden poistaminen

EU-politiikoissa nämä eri kysymykset nivoutuvat läheisesti toisiinsa ja niitä ratkotaan eEuropen yhteydessä. Tässä tarvitaan erityisesti oikeudellisia ja sääntelyllisiä puitteita, jotka lisäävät investointeja, edistävät sähköisen viestinnän palvelujen käytön yleistymistä, palvelujen avoimuutta ja yhteentoimivuutta ja luovat suotuisan toimintaympäristön viestintäinfrastruktuurin ja -palvelujen kehittämiselle vahvan tutkimus- ja innovaatiopolitiikan kautta.

Suotuisa toimintaympäristö sisältää myös kannustavia toimia, joiden tarkoitus on edistää uusien palvelujen ja sovellusten kehittämistä. Tämä voi poikia innovatiivisia kumppanuuksia julkisen ja yksityisen sektorin kesken.

Haasteellista on yhdistää markkinavoimien mobilisointi tarvittavaan hallitusten johtavaan rooliin tarkoituksenmukaisten puitteiden luomisessa, edistämistoimissa sekä solidaarisuuden toteuttamisessa. Kehitysmaat hyötyisivät tarkoituksenmukaisista sääntelyllisistä ja poliittisista puitteista erityisesti kuluttajia koskettavilla alueilla; kuluttajien luottamus viestintäpalveluihin on ehdoton edellytys sille, että kehitysmaat voivat integroitua kansainvälisiin tieto- ja viestintäteknologiamarkkinoihin paremman ja halvemman tietotekniikan ja viestintäverkkojen saatavuuden kautta, kasvattaa kaupankäyntiään ja saada enemmän yksityisen sektorin investointeja niin kotimaasta kuin ulkomailtakin. Lisäksi maita tulisi rohkaista liittymään tietotekniikkatuotteita koskevaan ITA-sopimukseen ja vapauttamaan perustason televiestintää ja säännellä sitä kilpailua suosivalla tavalla.

Ehdotettu EU:n kanta julistukseen:

- Tuetaan alueellisten ja kansallisten tietoyhteiskuntastrategioiden kehittämistä WSIS:n poliittisen julistuksen keskeisenä elementtinä.

Ehdotettu EU:n kanta toimintasuunnitelmaan:

- Edistetään luotettavien, avoimien ja syrjimättömien sähköisen viestinnän oikeudellisten ja sääntelyllisten puitteiden kehittämistä ja toteuttamista;

- Tuetaan tietoyhteiskuntastrategioiden teknistä avustamista ja luodaan tarvittavat sääntelypuitteet;

- Rohkaistaan Dohan kehitysohjelman (DDA) puitteissa maita liittymään tietotekniikkatuotteita koskevaan ITA-sopimukseen ja sitoutumaan perustason televiestinnän vapauttamiseen ja sääntelyyn kilpailua suosivalla tavalla.

4.2.2. Hallitusten, kansalaisyhteiskunnan ja yksityisen sektorin rooli

Yleismaailmallisen tietoyhteiskunnan toteuttamisen onnistuminen riippuu suuresti kaikkien asianosaisten sitoutumisesta ja yhteenliittymisestä. EU on tehnyt näin kehittäessään omia politiikkojaan. EU onkin omaksunut tältä osin tiukan asenteen ja ajanut yksityisen sektorin ja kansalaisyhteiskunnan täydellistä ottamista mukaan huippukokouksen valmisteluprosessiin. Toimintasuunnitelman tulisi heijastaa tätä lähestymistapaa erityisesti hallitusten toimien, mukaan luettuina kansainväliset hallinnolliset organisaatiot, ja eri sidosryhmiä sisältävien kumppanuuksien yhdistelmällä.

Tietoyhteiskunnan levittäminen riippuu suuresti siitä, miten paikallisviranomaiset hoitavat tehtävänsä ensimmäisenä rajapintana kansalaisten ja valtiovallan välillä. Paikallisviranomaisten keskeinen rooli tulisi tunnustaa huippukokouksessa ja niille tulisi antaa erityinen asema toimintasuunnitelmassa.

Ehdotettu EU:n kanta toimintasuunnitelmaan:

- Varmistetaan, että kaikki sidosryhmät voivat osallistua suoraan toimintasuunnitelmaa koskeviin neuvotteluihin ja ottaa selkeitä vastuita seurantaprosessissa.

- Tuetaan sidosryhmien aloitteita, etenkin kaupunkien huippukokousta, joka pidetään Lyonissa Ranskassa 4.-5. joulukuuta.

4.2.3. Valmiuksien kehittäminen

Valmiuksien kehittämisen osalta EU keskittyy kahteen pääkohtaan huippukokousta varten: sähköinen opiskelu ja sähköinen hallinto. Samalla se painottaa, että on tarpeen kehittää valmiuksia myös yhteisen tutkimuksen ja teknologian kehittämisen kautta sekä kannustamalla koulutusta ja tutkijoiden liikkuvuutta. [13]

[13] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1513/2002/EY, tehty 27 päivänä kesäkuuta 2002, eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista ja innovointia tukevasta Euroopan yhteisön kuudennesta tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelmasta (2002-2006).

Yksi keskeinen tekijä matkalla kohti tietoyhteiskuntaa on inhimillisen pääoman kehittäminen. Verkko-opiskelu helpottaa oppimateriaalien ja -palvelujen saatavuutta sekä maailmanlaajuista yhteydenpitoa ja yhteistyötä. Se on väkevä väline henkilökohtaiseen kehitykseen, digitaalisen kuilun kaventamiseen sekä paikallisen sisällön ja kielellisen sekä kulttuurisen monimuotoisuuden edistämiseen. Sähköinen opiskelu tarjoaa myös paremmat edellytykset elinikäiselle oppimiselle, virallisen koulutusjärjestelmän ulkopuolisten ihmisten tavoittamiselle ja jatkuvan ammatillisen kehittymisen tukemiselle. Sähköinen opiskelu voi tukea - perinteisiin opetusmenetelmiin yhdistettynä - kognitiivisten ja digitaalisten taitojen kehittämistä ja mahdollistaa osaamisen hankkimisen - ja käytön - henkilökohtaisia ja yhteiskunnallisia tarpeita varten. Digitaalisen lukutaidon laaja levittäminen - yhdessä tieto- ja viestintäteknologian infrastruktuurin yleisen saatavuuden kanssa - on itse asiassa keskeinen edellytys digitaalisen kuilun kaventamiselle.

Sähköisen hallinnon alalla tulisi keskittyä julkisten palvelujen tehokkaampaan tarjoamiseen ja taloudellisten, inhimillisten ja julkisten resurssien ja hyödykkeiden parempaan hallinnointiin hallinnon kaikilla tasoilla ja erityisesti paikallistasolla. Samalla on turvattava kestävyys, osallistavuus, yhteentoimivuus, suurempi tehokkuus ja avoimuus. Kansalaisten ja yritysten on oltava keskipisteessä suunniteltaessa kaikkien helposti saatavissa olevia verkkopalveluja.

Ehdotettu EU:n kanta julistukseen:

- Annetaan laaja poliittinen tuki "investoinneille ihmiseen" ja tasoitetaan tietä tämän alan maailmanlaajuiselle yhteistyöliikkeelle;

- Edistetään sekä naisten että nuorten osallistumista prosessiin;

- Laajennetaan tieto- ja viestintäteknologian etuja vähemmistöjen ja vähäosaisten osallistumisen ja aseman parantamisen tueksi.

Ehdotettu EU:n kanta toimintasuunnitelmaan:

- Käynnistetään maailmanlaajuinen yhteistyöaloite sähköisen hallinnon ja sähköisen opiskelun alalla.

4.2.4. Luottamuksen rakentaminen ja tietoturva

Tietoturva, yksityisyyden suoja, omaisuuden suoja ja alan yleinen ohjaus ovat korvaamattomia ihmisten luottamuksen rakentamisessa tietoyhteiskuntaa kohtaan. Tämä pätee erityisesti kuluttajien huoleen yksityisyyden menettämisestä, epäterveistä tai laittomista kaupankäyntitavoista, laittomasta ja haitallisesta sisällöstä sekä alaikäisten suojelusta. Verkkopiratismi on toinen yrityksiä ja kuluttajia huolettava asia. Verkkojen turvallisuudesta on tullut yksi kriittisistä tekijöistä sähköisen kaupankäynnin kasvun jatkumiselle ja yleisemminkin uuden teknologian käytölle. Niinpä tietoa tallentavien ja välittävien järjestelmien ja sovellusten luotettavuutta on pyrittävä parantamaan entistä ponnekkaammin.

Maailmanlaajuisessa tietoturvakulttuurissa on tärkeä löytää oikea tasapaino tietoturvaa parantavien ja tieto- ja yksityisyyden suojan varmistavien toimien välillä, mutta välttää luomasta samalla uusia kaupan esteitä. Samaan aikaan tavoitteena on tehdä verkkoavaruudesta "vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue". Tässä yhteydessä on vältettävä ja torjuttava kaikin keinoin digitaalisen vallankumouksen kielteinen vaikutus sukupuolten tasa-arvoon - esimerkiksi tieto- ja viestintäteknologiapohjainen väkivalta naisia kohtaan, mukaan luettuna tieto- ja viestintäteknologian ja tiedotusvälineiden väärinkäyttö sukupuoliseen häirintään, naisten ja tyttöjen seksuaaliseen hyväksikäyttöön ja kauppaamiseen.

Viestintäverkot ovat maailmanlaajuisia, ja tietoturvakysymykset nostavat esiin tarpeen tehdä tiiviimpää kansainvälistä yhteistyötä sekä kehittää yhteisiä toimintatapoja. Vaikka monia aloitteita onkin mukautettava paikallisiin oloihin, on selvää, että kansainvälisen yhteistyön pitäisi olla nykyistä laajempaa.

Parantaakseen yleistä verkkojen ja tietojärjestelmien turvaa EU:ssa komissio antoi äskettäin Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston perustamista koskevan ehdotuksen. Virastosta on tarkoitus tulla tietoturva-asioiden osaamiskeskus. Tämä malli voitaisiin yhdistää muihin hankkeisiin kansainvälisellä tasolla ja tehostaa näin kansainvälistä yhteistyötä.

Ehdotettu EU:n kanta julistukseen:

- Etsitään oikea tasapaino turvallisuustavoitteiden, luottamuksen, tietosuojan ja yksityisyyden suojan välillä;

- Vältetään luomasta alalle uusia kaupan esteitä tai kohtuuttomia rasitteita.

Ehdotettu EU:n kanta toimintasuunnitelmaan:

- Pyydetään jokaista maata perustamaan yhteyspiste tietoturva-asioille ja kehitetään näiden pisteiden välille avoin yhteistyöverkosto.

4.2.5. Tieto- ja viestintäteknologian sovellukset ja kehitysyhteistyö

EU ei tue ja käytä tieto- ja viestintäteknologiaa ensisijaisena alana vaan pikemminkin välineenä tavoitteiden saavuttamiseen EU:n uuden kehitysyhteistyöpolitiikan painopistealueilla ja monialaisten teemojen yhteydessä. Tieto- ja viestintäteknologiaa ei pidä tarkastella erikseen vaan kiinteänä osana yleistä kehitysapustrategiaa ja poliittista vuoropuhelua edunsaajamaiden kanssa. [14] Osallistaminen tietoyhteiskuntaan on keskeinen haaste tietovallankumouksen mukanaan tuomassa murroksessa. Osallisuuden varmistaminen kattaa toimenpiteitä suuremman yhteenkuuluvuuden toteuttamiseksi tietoyhteiskunnassa, mukaan luettuna kaikkien pääsy ja osallistuminen, tasa-arvokysymykset, tieto- ja viestintäteknologian käyttö jokapäiväisessä elämässä, koulutus ja sähköinen terveydenhuolto. Ennen muuta sähköisen terveydenhuollon sovellukset voisivat osaltaan tehostaa terveydenhuollon palveluja, edistää terveydenhuollon palvelujen tarjontaa ja parantaa hoidon laatua.

[14] Komission tiedonanto - Tieto- ja viestintätekniikat ja kehitys - Tieto- ja viestintätekniikan rooli Euroopan Unionin kehityspolitiikassa, KOM(2001) 770 lopullinen, 14.12.2001.

Tietoyhteiskunnan välineillä voidaan auttaa saavuttamaan YK:n vuosituhannen kehitystavoitteita eli torjua köyhyyttä ja nälkää, poistaa lukutaidottomuus, alentaa lapsikuolleisuutta, parantaa naisten asemaa ja äitien terveyttä, torjua sairauksia ja edistää kestävää kehitystä. Ne muodostavat kuitenkin myös lisähaasteen digitaalisen kuilun muodossa, mikä laajentaa taloudellisia ja yhteiskunnallisia kuiluja, kun kaikilla ei ole tasavertaisia mahdollisuuksia näiden välineiden käyttöön.

Muiden kehitysyhteistyön haasteiden tapaan päätös ottaa uusien haasteiden vastaanottamisesta kuuluu tässäkin kehitysmaille itselleen sekä asianosaisille, erityisesti paikallisyhteisöille. On välttämätöntä, että ne omaksuvat omistajan roolin. Kansainvälinen yhteisö voi osaltaan toimia aktiivisesti esittelemällä uuden politiikan mahdollisia hyötyjä ja auttamalla kiinnostuneita maita laatimaan tarkoituksenmukaisia politiikkoja niiden tilanteen ja painotusten pohjalta.

Tätä varten komissio toteuttaa erityistä pilottihanketta tieto- ja viestintäteknologisten valmiuksien kehittämisessä kehitysmaissa yhdessä muiden tärkeiden kansainvälisten elinten, kuten YK:n/ITU:n ja Maailmanpankkiryhmän kanssa. Tämä hanke valmiuksien kehittämiseksi kehitysmaissa on saanut alkunsa Euroopan parlamentissa [15] ja se auttaa suunnittelemaan parempaa ja paikallisvetoisempaa tieto- ja viestintäteknologiapolitiikkaa erityisesti vähiten kehittyneissä maissa.

[15] Budjettikohta B7-623 varainhoitovuosina 2003 ja 2003.

Ehdotettu EU:n kanta julistukseen:

- Tunnustetaan tieto- ja viestintäteknologian mahdollisuudet auttaa YK:n vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisessa.

Ehdotettu EU:n kanta toimintasuunnitelmaan:

- Tuetaan maailmanlaajuista aloitetta sähköisen terveydenhuollon alalla.

- Tuetaan maailmanlaajuista toimintaa, joka tähtää tieto- ja viestintäteknologian hyödyntämiseen YK:n vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisessa erityisesti lisäämällä tieto- ja viestintäteknologiaa kehitysavun piirissä.

- Toteutetaan ja laajennetaan pilottialoitteita tieto- ja viestintäteknologisten valmiuksien kehittämisessä kehitysmaissa YK:n/ITU:n ja muiden kansainvälisten elinten kanssa.

4.2.6. Kielellisen ja kulttuurisen monimuotoisuuden edistäminen

Nouseva maailmanlaajuinen verkottunut osaamisyhteiskunta tulee olemaan keskeisessä asemassa muovattaessa tulevaisuuden maailmanlaajuisen yhteistyön kulttuuria, jossa on valtavasti erilaisia mutta keskenään yhteistyössä olevia kulttuureita - mikä kääntää kulttuurisen vastakkainasettelun vaaran kulttuurisen monimuotoisuuden voimaksi.

Kulttuurisen ilmaisun monimuotoisuuden säilyttämisen ja edistämisen periaatteelle rakentuva kaikki kansalaiset huomioiva tietoyhteiskunta edistää keskinäistä ymmärrystä ja kunnioitusta. Tieto- ja viestintäteknologian ja viestimien kaiken kaikkiaan tulisi edistää kielellistä ja kulttuurista monimuotoisuutta esimerkiksi tuotannon, jakelun, levittämisen ja paikallisen sisällön saatavuuden helpottamisen kautta. Ne voivat myös parantaa hallitusten kykyä kehittää aktiivista politiikkaa tätä varten. Tältä osin käyttäjän äidinkielellä saatavilla olevan soveltuvan paikallisen sisällön tuottaminen ja levittäminen on elintärkeää.

Globalisoitumisprosessi, jota tieto- ja viestintäteknologian nopea kehitys helpottaa, aiheuttaa haasteen kulttuuriselle monimuotoisuudelle, mutta luo edellytykset uudistetulle kulttuurien väliselle vuoropuhelulle, osaamisen ja keskinäisen ymmärryksen edistämiselle sekä rauhan ja vakauden vaalimiselle. Tämän osalta EU pitää myönteisenä Unescon marraskuussa 2001 antamaa yleismaailmallista julistusta kulttuurisesta monimuotoisuudesta ja tukee sen toimintasuunnitelman toteuttamista ja ajatusta kansainvälisestä välineestä kulttuurisen monimuotoisuuden edistämiseen.

EU edistää eri sidosryhmien osallistumista monikielisten, edullisten sovellusten kehittämiseen [16], joilla voidaan parantaa yleistä elämänlaatua erityisesti sellaisille avainalueilla kuin koulutus ja terveydenhuolto niin maailmanlaajuisesti kuin paikallisyhteisötasollakin. Kulttuurisen monimuotoisuuden ja kulttuuri-identiteettien edistäminen, mukaan luettuna monipuolisen tietosisällön luominen ja kansojen koulutus-, tiede- ja kulttuuriperinnön digitalisointi, on tärkeä tavoite tietoyhteiskunnan kehittämisessä. Tieto- ja viestintäteknologian yhteiskunnallisten ja kulttuuristen vaikutusten tutkimusta tulisi jatkaa.

[16] Esimerkiksi eContent-aloitteen puitteissa.

Ehdotettu EU:n kanta julistukseen:

- Asetetaan kulttuurinen ja kielellinen monimuotoisuus etusijalle edistämällä paikallisen sisällön luomista, levittämistä ja saatavuutta.

4.3. EU:n prioriteetit valmisteluprosessissa määriteltyjen pääperiaatteiden lisäksi

Tässä jaksossa lueteltuihin kysymyksiin viitataan julistuksessa ja toimintasuunnitelmassa. EU haluaa kuitenkin korostaa niiden merkitystä ottamalla ne esille ylimääräisinä painopisteinä, jotka vaativat erityishuomiota.

4.3.1. Tietoyhteiskunnan hallintotapa

EU on aina korostanut, että tietoyhteiskunta edellyttää globaalia ja tasavertaista lähestymistapaa, joka tuo kaikki sidosryhmät yhteen. Tämä puolestaan edellyttää suotuisaa toimintaympäristöä, joka perustuu yksityisen sektorin ja kansalaisyhteiskunnan täysipainoiseen osallistumiseen. Tarkoitus olisi edistää yrittäjyyttä luomalla tarkoituksenmukaiset oikeudelliset ja sääntelylliset puitteet sekä rohkaista kansalaisia osallistumaan tietoyhteiskuntaan.

Yhä globaalimpi tietoyhteiskunta nostaa lukuisia kysymyksiä, jotka - maailmanlaajuisen luonteensa johdosta - kiinnostavat kaikkia maita, myös kehitysmaita ja nousevan talouden maita. Tällaisia ovat esim. turvallisuuskysymykset, tietosuoja, tekijänoikeudet ja Internetin hallinnointi. Muita kiinnostavia aiheita ovat maailmanlaajuiset solidaarisuusponnistelut yhteistyön tehostamiseksi: monenvälisten organisaatioiden toiminta, julkisten avunantajien välisen synergian lisääminen ja tieto- ja viestintäteknologian merkityksen korostaminen kehitysapupolitiikassa. Vaikka joitakin näistä asioista on jo hoidettu kansainvälisellä tasolla, osa on vielä auki.

Ehdotettu EU:n kanta julistukseen:

- Vahvistetaan, että tietoyhteiskunnan kehittämisen täytyy olla kaikki kansalaiset huomioon ottava prosessi, joka perustuu kaikkien maiden täysimittaiseen osanottoon; tällaisen prosessin on oltava avoin myös yksityisen sektorin ja kansalaisyhteiskunnan osallistumiselle. Tätä todellisuutta on heijastettava tietoyhteiskunnan kansainvälisissä hallintoelimissä ja Internetin hallinnossa.

4.3.2. Talouskasvun edistäminen

Viestintäalan tärkeys on siinä, että se toimii kasvun moottorina ja vaikuttaa kaikkiin muihin talouden aloihin. EU on käsitellyt tätä asiaa äskettäin ja kaavailee lukuisia toimia alan vakaan kasvun takaamiseksi. [17]

[17] Tiedonanto: Sähköinen viestintä: tie osaamistalouteen, KOM(2003) 65 lopullinen, 11.2.2003.

On välttämätöntä, että yritykset muuttavat liiketoimintaprosessejaan siten, että niissä hyödynnetään tieto- ja viestintäteknologiaa. Erityisesti tämä koskee pk-yrityksiä, ja tätä prosessia tulisi tukea julkisella politiikalla. Digitaaliteknologian käyttö - jos siihen yhdistetään uusia työn organisointitapoja ja työntekijöiden asianmukainen koulutus - voi tehostaa yritysten roolia yrittäjyyden edistämisessä, osaamisen kartuttamisessa ja taitojen laajentamisessa, mikä lisää tuottavuutta, tuloja ja työpaikkoja ja parantaa työelämän laatua. Hallinnot voivat kannustaa tieto- ja viestintäteknologian käyttöönottoa tukemalla sähköistä liiketoimintaa erityisesti antamalla pelisääntöjä ja asioimalla yritysten kanssa sähköisesti.

Tietämyksen tuottaminen riippuu suuresti teollis- ja tekijänoikeuksien suojasta myös digitaalisen aineiston osalta. Talouden toimijat tarvitsevat kannustimia, jotta ne ryhtyisivät investoimaan uusiin tuotteisiin ja palveluihin, ja niiden on tiedettävä, että niillä on asianmukainen suoja esimerkiksi verkkopiratismia ja väärentämistä vastaan. Samaan aikaan on tärkeää, että lainsäädäntö sisältää tarvittavat poikkeukset näistä oikeuksista, millä helpotetaan suojattujen teosten levitystä yleisen edun mukaisesti.

Ehdotettu EU:n kanta julistukseen:

- Vahvistetaan selkeä viesti yksityiselle sektorille, että viestintäala ja erityisesti tieto- ja viestintäteknologian käyttö ovat jatkossakin taloudellisen kasvun moottori;

- Edistetään yrittäjyyttä peruskanavana tieto- ja viestintäteknologian levittämisessä yhteiskunnan kaikille tasoille.

Ehdotettu EU:n kanta toimintasuunnitelmaan:

- Edistetään sähköisen kaupankäynnin asianmukaisten puitteiden luomista ja rohkaistaan hallintoja käyttämään sähköisiä hankintamenettelyjä.

4.3.3. Tutkimuksen, kehityksen ja innovaatioiden edistäminen

Tutkimuksen ja koulutuksen on perinteisesti todettu olevan yhteiskunnan kehityksen avaintekijöitä. Yksi keskeisistä mekanismeista on yhteinen tutkimus ja teknologian kehittäminen kuudennessa t&k-puiteohjelmassa, johon sisältyy laaja toimenpidekokonaisuus tutkimuskapasiteetin lisäämiseksi kansainvälisen tutkijoiden liikkuvuuden ja tutkijankoulutuksen kautta. Lisäksi t&k ja innovointi ovat strategisia tekijöitä uusien tuotteiden ja sovellusten kehittämisessä, mukaan luettuina paikallisesti merkitykselliset tuotteet ja sovellukset, jotka ovat keskeisessä asemassa niiden käyttöönotolle käyttäjien keskuudessa. Tähän toimintaan voi sisältyä avoimen lähdekoodin ohjelmistojen ja yhteentoimivien teknologia-alustojen edistämistä.

Tästä näkökulmasta verkot ja verkkopalvelut (esimerkiksi Grid) ovat viime aikoina nousseet yhdeksi tehokkaimmista keinoista tiedon ja osaamisen levittämiseen, mikä tehostaa hedelmällistä ideoiden vaihtoa. Maailmanlaajuinen aloite lisäisi verkottumisen synergiaa tiedon luomisessa, tarjonnassa ja jakelussa erityisesti kansallisten koulutus- ja tutkimusverkkojen yhdysverkossa. EU voi hyödyntää pitkää kokemustaan tällä alalla ja erityisesti GEANT-verkosta ja sen laajennuksesta kehitysalueille yhteistyöohjelmien muodossa (EUMEDIS, @LIS).

Ehdotettu EU:n kanta toimintasuunnitelmaan:

- Tuetaan yhteistyön lisäämistä tutkimuksen ja kehityksen, innovoinnin ja tutkijankoulutuksen alalla.

- Kehitetään maailmanlaajuinen tutkimus- ja koulutusverkko GEANTista saadun kokemuksen perusteella.

4.4. Toimintasuunnitelman toteuttamisen strategiat, ohjelmat ja menetelmät

Toimintasuunnitelman luonnoksessa kuvataan toteuttamistapoja ja -keinoja, joita kommentoidaan seuraavassa.

4.4.1. Vuoropuhelu ja kumppanuus prosessin ytimessä

Huippukokouksen tulisi olla tilaisuus vauhdittaa alan vuoropuhelua ja (t&k-alan) kumppanuutta ja löytää uusia yhteistyö- ja toteuttamistapoja siten, että hyödynnetään kansalaisyhteiskunnan ja yksityisen sektorin osallistumista prosessiin. Toimintasuunnitelma onkin kokonaisuus, johon kuuluu hallitusten ja kansainvälisten hallinnollisten organisaatioiden toimia ja kumppanuuksia, jotka on organisoitu käytännöllisesti eri sidosryhmien kesken. Haasteellista on yhdistää markkinavoimien mobilisointi tarvittavaan hallitusten johtavaan rooliin tarkoituksenmukaisten puitteiden luomisessa, edistämistoimissa sekä solidaarisuuden toteuttamisessa. Tässä yhteydessä pyritään keskeisellä toimenpidekokonaisuudella edistämään globaaleja tietoyhteiskuntastrategioita, joiden tarkoitus on mahdollistaa suotuisa toimintaympäristö ja puitteet kaikille tällaisille toimenpiteille.

Yksityinen sektori osallistuisi muiden sidosryhmien kanssa muodostettavien kumppanuuksien kautta. Se voisi myös pitää uusien markkinoiden kehittämistä investointeina ja sitoutua toimittamaan tieto- ja viestintäteknologisia tuotteita ja palveluja edullisin ehdoin tietyille käyttäjäluokille, erityisesti voittoa tavoittelemattomille organisaatioille, jotka osallistuvat suoraan köyhyyden helpottamiseen.

Samaan tapaan vuorovaikutus kansalaisyhteiskunnan kanssa parantaa kykyä kehittää kollektiivista osaamisen ja taitotiedon keräämistä. Tämä voitaisiin tehdä kehittämällä sidosryhmien verkostoja eri aloilla ja mobilisoimalla resursseja, erityisesti paikallisviranomaisten, paikallisten yrittäjien ja kansalaisjärjestöjen keskuudessa, ja siihen voi sisältyä paikallisyhteisön kehittämistä ja ns. CyberVolunteer-ohjelmia ja -toimintaa.

4.4.2. Toimien suuntaaminen WSIS:n painotusten mukaisesti

Lupaava tapa olisi saatua kokemusta hyödyntäen laajentaa paikallisesti menestyneitä tieto- ja viestintäteknologisia hankkeita, jotka liittyvät ensisijaisiin sovelluksiin, kuten terveydenhuolto- ja koulutusohjelmiin. Prosessia voitaisiin täydentää asianmukaisin mekanismein 1) hankkeen laajentamisen helpottamiseksi, 2) ratkaisujen osittaisen toisintamisen tukemiseksi pilottihankkeissa ja 3) onnistuneisiin pilottihankkeisiin perustuvien laajempien ohjelmien käyttöönoton valmistelemiseksi.

Lisäksi voitaisiin edistää kumulatiivista oppimisprosessia ruohonjuuritason hankkeiden järjestelmällisellä verkottamisella sekä tukea verkkosivujen luomista, jotta voitaisiin helpottaa tiedon ja kokemuksen vaihtoa, levittää hyviä käytäntöjä ja hyötyä suuren mittakaavan synergiasta ja vertaistuesta.

Kansainvälisiin t&k-ohjelmiin voitaisiin sisällyttää toimia alhaisen ostovoiman markkinoita varten, mukaan luettuna soveltuvaa teknologiaa ja innovatiivisia markkinointi- ja jakelumekanismeja koskeva tutkimus näitä markkinoita varten. Tärkeintä on suunnata t&k-toimintaa osin uudelleen ja tarjota kehitysmaille osallistumismahdollisuus. Hankkeiden tulisi perustua paikalliseen kokemukseen ja osaamiseen, mutta niissä pitäisi hyödyntää myös monikansallisten yhtiöiden resursseja.

Tarkoituksenmukaisen seuranta- ja vertailumenetelmän kehittäminen kehitysmaille ja nousevan talouden maille - tarkkaan määriteltyjen tavoitteiden saavuttamisen arviointia varten - on toinen tärkeä edellytys hankkeiden onnistumiselle. Myös indikaattorit ja väliraportit voivat tarjota perustan vertailuille ja vertaisarvioinneille ja myötävaikuttaa parhaiden käytäntöjen levittämiseen.

Ehdotettu EU:n kanta toimintasuunnitelmaan:

- Laajennetaan paikallisesti menestyneitä tieto- ja viestintäteknologiaan liittyviä hankkeita;

- Edistetään kumulatiivista oppimisprosessia järjestelmällisen verkottamisen kautta;

- Kannustetaan kehitysyhteistyötä hyödyttävää t&k-toimintaa;

- Kehitetään soveltuvia vertailu- ja seurantaindikaattoreita.

4.4.3. Kansainvälinen ja alueellinen yhteistyö

Tietoyhteiskunta ei kuulu yhden yksittäisen YK-viraston toimialaan. Televiestintäasioita hoitaa ITU, mutta myös UNESCO ja WHO selvittävät tieto- ja viestintäteknologian roolia omilla toimialoillaan. Äskettäin perustettiin YK:n UN ICT Task Force -työryhmä käsittelemään nimenomaan tietoyhteiskunta-asioita ja lujittamaan YK:n eri virastojen toimien välistä synergiaa.

EU ja sen jäsenvaltiot osallistuvat ja myötävaikuttavat näiden organisaatioiden samoin kuin muidenkin monenvälisten organisaatioiden, kuten Maailmanpankin ja OECD:n eri toimiin. Huippukokous tuottaa yhteistyöpyyntöjä, ja EU tulee antamaan tukensa tässä tiedonannossa esitettyjen painopisteidensä mukaisesti ja käyttäen perustana nykyisiä rahoitusmenetelmiä ja kehitysapua.

Toisaalta kansallisten oikeudellisten ja sääntelyllisten puitteiden yhdenmukaistaminen ja rajat ylittävät sopimukset voivat synnyttää taloudellisen yhdentymisen aloilla alueellisia markkinoita (esim. Mercosur). EU:n kokemuksen mukaan tällaiset yhdentyneet markkinat luovat uusia investointinäkymiä, merkittäviä uusia taloudellisia toimijoita ja parempia oloja kuluttajille erityisesti tehostuneen kilpailun muodossa.

5. PÄÄTELMÄT

Euroopan unioni on jo aloittanut mittavan panoksensa huippukokouksen valmisteluprosessin keskusteluissa komissiolta saadun ja neuvostossa koordinoidun ja EU:n puheenjohtajavaltion välittämän evästyksen pohjalta. Nyt on tärkeä varmistaa, että EU voi jatkaa rakentavassa roolissaan tässä prosessissa ja neuvotella kantansa neuvoston ja Euroopan parlamentin antamien poliittisten suuntaviivojen pohjalta.

Tässä tiedonannossa esitetään pääperiaatteet, joita EU:n tulisi noudattaa, samoin kuin yleiset painopisteet ja tavoitteet sekä joukko konkreettisia toteutusehdotuksia. Valmisteluprosessissa tulisi painottaa seuraavia ensisijaisia tavoitteita:

Tietoyhteiskunnan edellytysten luominen: hyväksytään joukko ihmisten perusoikeuksiin perustuvia periaatteita - luodaan suotuisa toimintaympäristö ja kehitetään ensin ihmisten valmiuksia - avataan tie sellaiselle tietoyhteiskunnalle, joka heijastaa arvojamme ja periaatteitamme, sekä sen asianmukaiselle hallinnolle.

Oikeiden välineiden kehittäminen: laaditaan ja toteutetaan tietoyhteiskuntastrategioita, mukaan luettuina tarkoituksenmukaiset sääntelyjärjestelmät - mobilisoidaan laajasti kaikki sidosryhmät - kehitetään keskeisiä sovelluksia erityisesti sähköisen hallinnon, sähköisen oppimisen, sähköisen terveydenhuollon ja sähköisen liiketoiminnan alalla.

Tietoyhteiskunnan hyötyjen tuominen maille ja kansalaisille: lujitetaan ihmisoikeuksia ja oikeusvaltiota, erityisesti ilmaisunvapautta ja oikeutta harjoittaa viestintää ja saada tietoa ja osaamista - saavutetaan YK:n vuosituhannen kehitystavoitteet - vahvistetaan demokratian toteutumista, suositaan hyvää hallintotapaa ja hyödynnetään paremmin julkisia palveluja - osallistutaan laajamittaiseen taloudelliseen, tieteelliseen ja kulttuuriseen tiedonvaihtoon - käytetään tieto- ja viestintäteknologiaa yhteiskunnan kehittämiseen ja taloudelliseen kasvuun.

Huippukokouksen asialista on laaja ja vakiintumaton, joten tiettyjä kysymyksiä ei ole käsitelty perusteellisesti. Kuitenkin siltä osin kuin kyseessä on EU:n politiikka ja/tai yhteisön toimivalta, sovittuja EU:n kantoja edistetään ja puolustetaan neuvotteluprosessissa esimerkiksi sähköisen kaupankäynnin, tietosuojan, laittoman ja haitallisen sisällön, teollis- ja tekijänoikeuksien, alaikäisten suojelun, tietokonerikollisuuden torjunnan, julkisen sektorin tiedon hyödyntämisen, kilpailusääntöjen jne. alalla. Edelleen prosessia edistetään kannoilla, joita EU on esittänyt muilla foorumeilla, erityisesti Euroopan neuvostossa ja OECD:ssä.

Neuvostoa ja Euroopan parlamenttia pyydetään hyväksymään nämä kannat.

Geneven huippukokouksen 2003 jälkeen komissio aikoo antaa toisen tiedonannon, jossa raportoidaan huippukokouksen tuloksista ja toisen vaiheen valmisteluprosessista, joka johtaa Tunisin huippukokoukseen marraskuussa 2005. Tiedonanto sisältää ehdotuksia EU:n kannaksi ja lähestymistavaksi jälkimmäistä huippukokousta varten.