Virallinen lehti nro C 182 , 16/06/1997 s. 0062



A4-0160/97 Päätöslauselma komission tiedonannosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle «Yhtenäismarkkinoiden vaikutus ja tehokkuus» (KOM(96)0520 - C4-0655/96) ja komission asiakirjasta «Comission Staff Working Paper: The 1996 Single Market Review» (SEK(96)2378 - C4-0007/97) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(96)0520 - C4-0655/96), - ottaa huomioon komission asiakirjan (SEK(96)2378 - C4-0007/97), - ottaa huomioon 15. marraskuuta 1995 komission kertomuksesta yhtenäismarkkinoista vuonna 1994 ((EYVL C 323, 4.12.1995, s. 51)) ja 13. marraskuuta 1996 yhtenäismarkkinoita vuonna 1995 koskevasta komission kertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille ((EYVL C 362, 2.12.1996, s. 140)) antamansa päätöslauselmat, - ottaa huomioon 10. huhtikuuta 1997 sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistamisesta koskevan päätöslauselman (SLIM) ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 3)) ja 24. huhtikuuta 1997 vaikutusten arvioinnista antamansa päätöslauselmat ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 17)), - ottaa huomioon 12. heinäkuuta 1995 vetoomusvaliokunnan käsittelemistä asioista parlamentin istuntokautena 1994 - 1995 ((EYVL C 249, 25.9.1995, s. 71)) sekä 19. heinäkuuta 1996 vetoomusvaliokunnan käsittelyistä parlamentin toimintavuonna 1995 - 1996 ((EYVL C 261, 9.9.1996, s. 195)) antamansa päätöslauselmat, - ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön ja oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan sekä työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan lausunnot (A4- 0160/97), A. ottaa huomioon, että vuoden 1985 yhtenäismarkkinahanke on EU:n perustamisen jälkeen ainoa laaja tarjontajohteinen ohjelma, jonka tavoitteena on a) neljän perusvapauden täydellinen toteuttaminen kaikilla EU:n talouselämän aloilla, b) korkean työllisyyden tason ja kestävän talouskasvun saavuttaminen sekä EU:n kilpailukyvyn parantaminen, c) maailman suurimman taloudellisesti yhdentyneen alueen luominen, B. ottaa huomioon, että komissio ilmoittaa keränneensä riittävästi todisteita yhtenäismarkkinoiden myönteisistä taloudellisista vaikutuksista, jotka ovat seurausta viiden taloudellisen tekijän yhteisvaikutuksesta: a) teollisuus- ja palveluyritysten keskinäisen kilpailun lisääntyminen b) teollisuuden rakennemuutoksen kiihtynyt vauhti c) tuotteiden ja palvelujen laajempi valikoima d) tehokas maiden välinen tavarantoimitusjärjestelmä e) henkilöiden liikkuvuuden lisääntyminen, C. ottaa huomioon, että komissio on arvioinut yllä mainitut viisi talouteen yhteisesti vaikuttavaa tekijää ja vakuuttaa, että yhtenäismarkkinaohjelmasta on ollut tuloksena a) 300 000 - 900 000 uutta työpaikkaa b) tulojen ylimääräinen lisäys EU:ssa 1,1 %:sta 1,5 %:iin vuosien 1987 ja 1993 välisenä aikana c) 1,0 - 1,5 % alhaisempi inflaatiotaso d) EU:n alueiden taloudellinen lähentyminen ja yhteenkuuluvuus, D. ottaa huomioon, että komission mielestä viivästykset yhtenäismarkkinoita koskevien sääntöjen toteuttamisessa ja täytäntöönpanossa kansallisella tasolla ovat olleet syynä siihen, että yhtenäismarkkinat eivät ole optimaalisesti kyenneet edistämään kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä, E. ottaa huomioon, että komission asiakirjojen mukaan tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskeva yhteismarkkinoiden oikeudellinen kehys on olennaisilta osin toteutettu, mutta henkilöiden siirtyminen maasta toiseen yhteisössä on ollut vähäistä ja se on rajoittunut vain tiettyihin ammatteihin, kuten johtajiin, lääkäreihin ja tekniikan alan ammattilaisiin, F. katsoo, että tulisi voimakkaasti pyrkiä vaikuttamaan kansallisella tasolla vallitsevaan työvoiman liikkuvuuden puutteeseen kehittämällä innovatiivisia ja luovasti laadittuja liikkuvuutta edistäviä ohjelmia, joihin sisältyy myös parannettu ja yhtenäismarkkinoiden tarpeisiin räätälöity yhtenäismarkkinoihin valmistava opetus ja ammattikoulutus, G. katsoo, että lakiin perustuvan valitusmenettelyn puuttuminen murentaa oikeusturvaa koko EU:ssa; katsoo, että käytännössä seitsemäntoista erilaisen oikeusjärjestelmän olemassaolo (Yhdistyneiden kuningaskuntien kolme eri sisäistä oikeusaluetta mukaan luettuina) aiheuttaa merkittäviä ylimääräisiä suoria ja epäsuoria kustannuksia ja estää kansalaisten ja yritysten tasa- arvoisen ja tehokkaan oikeuden saannin; katsoo, että tämä tekee liiketoimet joidenkin EU:n jäsenvaltioiden markkinoilla paljon riskialttiimmiksi ja kalliimmiksi kuin toisten, mitä ilmentävät EU:n sisäisessä kaupassa esiintyvät luotonperintä- ja maksujen viivästymisongelmat, H. katsoo, että EU:n tiedotusvälineiden omistusta koskevat säännöt ovat keskeisiä tämän alan yhtenäismarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta, I. ottaa huomioon, että merkittävän edistyksen saavuttaminen henkilöihin kohdistuvien rajatarkastusten poistamisessa on kyseenalaista, jos lainsäädäntö perustuu olemassa oleviin hallitusten välisiin sopimuksiin, J. ottaa huomioon, että EY:n perustamissopimuksen 2 artiklassa mainitut pyrkimykset edistää «ympäristöä arvossa pitävää kestävää kasvua, joka ei edistä rahan arvon alenemista» merkitsevät, että ympäristöpolitiikan ja yhtenäismarkkinoiden olisi täydennettävä toisiaan, K. ottaa huomioon, että erilaiset kaupan ja investointien esteet, viivästykset rajoilla, suosituimmuussopimukset, oikeudelliset ja verotukselliset hankaluudet kohdistuvat viime kädessä kuluttajaan, joka on maksanut korkeita hintoja ja jonka valinnan mahdollisuuksia on rajoitettu, L. katsoo, että yhtenäismarkkinoiden kehittyminen henkilöiden, tavaroiden ja palvelujen vapaaseen liikkuvuuteen liittyvin eri tavoin tekee EU:n 120 miljoonasta lapsesta haavoittuvia, M. ottaa huomioon, että merkittävää edistystä on saavutettu poistamalla palvelumarkkinoihin vaikuttavia rajoituksia, mutta tällaisen vapauttamisen veropoliittisia näkökohtia ei kuitenkaan ole tarkasteltu, N. ottaa huomioon, että yli 280 direktiiviä sisältävällä yhtenäismarkkinaohjelmalla on poistettu noin 100 000 kansallista normia, tuotemerkintöjä koskevaa lakia, testauskäytäntöä ja kuluttajansuojatointa ja että 60 miljoonaa tulli- ja veromuodollisuutta on poistettu, O. ottaa huomioon, että yhtenäismarkkinoita koskevan yhteisön lainsäädännön hallinto edelleen on hallintokomiteoiden tehtävä, mikä aiheuttaa vakavia ongelmia tieteellisen asiantuntemuksen huomioon ottamisessa ja väistämättä johtaa konfliktiin Euroopan parlamentin kanssa komitologiakysymyksessä, P. ottaa huomioon, että jäsenvaltiot eivät ole saattaneet yhteismarkkinaohjelmaa osaksi kansallista lainsäädäntöään ja että niillä on tapana poiketa yhteisön oikeudesta, mikä on johtanut siihen, että jäsenvaltioissa säännellään liiallisesti hyväksymällä tarpeettomia kansallisia lisäsäädöksiä; 1. Yhtyy komission suosituksiin seuraavilta osin: a) kansallisten viranomaisten vastuu yhtenäismarkkinalainsäädännön ja perustamissopimuksen määräysten täytäntöönpanemisesta sekä kansallisten säännösten tarkistamisesta ja sellaisten tarpeettomien kansallisten säännösten vähentämisestä, joista aiheutuu turhaa byrokratiaa ja ylimääräisiä kustannuksia, b) yhteisön vastuu vuoden 1985 yhtenäismarkkinaohjelman täytäntöönpanosta avainaloilla, joita ovat henkilöitä koskevien rajatarkastusten poistaminen, verotus, yrityslainsäädäntö ja julkiset hankinnat sekä yhteisön lainsäädännön ajantasaistaminen sellaisilla aloilla kuin kilpailu, kuluttajapolitiikka ja ympäristö; 2. Katsoo, että komission tulisi paljastaa ja nimetä ne jäsenvaltiot, jotka eivät ole vähentäneet yhtenäismarkkinoiden kehityksen esteenä olevaa kansallista lainsäädäntöä, sekä osoittaa ne jäsenvaltiot, jotka eivät ole saattaneet yhteisön oikeutta osaksi kansallista lainsäädäntöään, sekä ne jäsenvaltiot, jotka ovat myöhemmin hankaloittaneet tämän yhteisön oikeuden soveltamista hyväksymällä sen tavoitteita edistämättömiä kansallisia lakeja ja käytäntöjä; 3. Katoo, kun tiedetään yhtenäismarkkinaohjelman kasvattaneen BKT:tä 1,5 prosentilla, minkä voidaan katsoa lisänneen EU:n varallisuutta 130 miljardilla dollarilla vuonna 1996, että kokemus on osoittanut, että yhtenäismarkkinoiden toteuttaminen on tehokkain ja toimivin keino luoda pysyviä työpaikkoja EU:n kansalaisille; 4. Katsoo, että koska euron käyttöönotto vuonna 1999 eliminoi valuutan vaihtokursseihin liittyvistä riskeistä aiheutuvat haitat ja lisää kilpailua ja hintapolitiikan avoimuutta, on välttämätöntä, että yhtenäisvaluuttaan liittyviä kuluttajansuojelua koskevia näkökohtiakin täsmennetään; 5. On iloinen siitä, että yhtenäismarkkinaohjelmalla on ollut huomattavia myönteisiä taloudellisia vaikutuksia, mutta katsoo että taloudellisia näkökohtia arvioitaessa on otettava huomioon, että EU-markkinat ovat laajentuneet viiden uuden jäsenvaltion, Saksan yhdistymisen sekä Keski- ja Itä- Euroopan rakennemuutoksesta syntyvien uusien markkinoiden ansiosta; 6. Katsoo, että komissio on määritellyt oikein jotkin kaupan esteiden poistamisen mikrotaloudelliset vaikutukset (varojen parempi kohdentaminen, suurtuotannon edut, erikoistumismahdollisuudet), mutta korostaa sitä, että kaupan vapauttamisella ilman muita toimenpiteitä, kuten ympäristönsuojelu ja sosiaalinen suojelu, ei saada aikaan perustamissopimuksen 2 artiklassa tarkoitettuja tuloksia; katsoo kuitenkin, että komission tulisi pyrkiä havaitsemaan kilpailun vastainen toiminta ja poistamaan kartellit, monopolit ja hallitsevan markkina-aseman väärinkäyttö; 7. Painottaa, että yhtenäismarkkinaohjelma on lisännyt kauppaa ja investointeja, mutta myös sijoitusten suuntautumista EFTA-maista EU:n jäsenvaltioihin; komissio ei ole perusteellisesti analysoinut näitä taloudellisia vaikutuksia ja niiden tuloksena syntyviä kauppasuhteita ja tulojen uudelleenjakoa; 8. Katsoo, että voidaan pitää loogisena, että yhtenäismarkkinaohjelma on edistänyt keskittymistä, fuusioita ja yritysten valtauksia, koska markkinoiden suurempi koko edistää erikoistumista ja lisää tehokkaasti toimivien yritysten lukumäärää; 9. On huolissaan siitä, että pienet ja keskisuuret yritykset eivät ole kyenneet hyötymään EU:n suurempien yhtenäismarkkinoiden tarjoamista eduista, eivätkä myöskään ole onnistuneet osallistumaan julkisiin hankkeisiin; lisäksi pk- yrityksiä kuormittivat 415 ylimääräistä EU-direktiiviä jäsenvaltioiden vuosittaisten 400 uuden ehdotuksen lisäksi; 10. Katsoo, että komission olisi laadittava kolmannen monivuotisen pk-yritysten hyväksi laaditun ohjelman (1997 - 2000) lisäksi tarkoitukseen sopiva toimintaohjelma auttamaan pk-yrityksiä toimimaan yhtenäismarkkinoilla ja hyötymään niistä; katsoo, että komission olisi laadittava myös yhtenäismarkkinalainsäädännön noudattamisessa opastava käsikirja yritysten ja teollisuuden ja erityisesti pk-yritysten avuksi; 11. Panee kiinnostuneena merkille, että komissio painottaa, että työvoiman liikkuvuus vilkastuu, jos sosiaaliturva (eläkkeet, sairausvakuutus, perheille myönnettävät sosiaalietuudet) on riittävä ja tarpeeksi yhdenmukaistettu jäsenvaltioiden kesken; 12. Pyytää komissiota kehittämään sellaisia yksityistä eläkevakuutusalaa koskevia EU:n lainsäädäntöehdotuksia, jotka ovat nykyisen yksityishenkilöiden vastuuvakuutus- ja henkivakuutusalaa koskevan lainsäädännön kaltaisia, koko vakuutusalan sisämarkkinoiden kunnollisen toiminnan turvaamiseksi ja työntekijöiden vapaan liikkuvuuden edistämiseksi Euroopan unionin työmarkkinoilla; 13. Painottaa, että tehokkaat yhteinäismarkkinat vaativat joustavasti toimiakseen vahvoja kuluttajajärjestöjä sekä korvaus- ja valitusmenettelyjä, jotka perustuvat yhdenmukaistettuun ja yksinkertaistettuun lainsäädäntöön; pyytää komissiota tutkimaan mahdollisuutta muuttaa Euroopan informaatiokeskukset korvaus- ja valituskeskuksiksi kaikissa jäsenvaltioissa; nämä korvaus- ja valituskeskukset vastaisivat niistä kustannuksista, joita oikeustoimen vireillepanosta aiheutuu ennen kansallisen oikeusistuimen käsittelyä; 14. On yhtä mieltä komission kanssa siitä, että ympäristöasioita koskeva jäsenvaltioiden lainsäädäntö voi kehittyä eri suuntiin, ellei se perustu EU- normeihin ja -suuntaviivoihin, ja tämä voi johtaa yhtenäismarkkinoiden pirstoutumiseen; kannustaa siksi komissiota tarkistamaan seuraavia aloja koskevat kansalliset säädökset: a) liuotepäästöt, b) eko-merkinnät ja c) jätehuolto; 15. On huolissaan siitä, että yhtenäismarkkinoita koskevia toimia ei ole riittävässä määrin saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä avainaloilla, kuten julkiset hankinnat, sijoituspalvelut ja vakuutukset (vain 56 % vuoden 1985 valkoisen kirjan sisältämistä toimenpiteistä on pantu täytäntöön) ja on lisäksi huolissaan jäsenvaltioissa käytettävistä erilaisista täytäntöönpanomenetelmistä; katsoo edelleen, että joissakin jäsenvaltioissa ilmenevä suuntaus laatia uusia, yksityiskohtaisia teknisiä säännöksiä (vuosittain annetaan noin 450 uutta kansallista teknistä määräystä) voi merkitä uusia esteitä yhtenäismarkkinoiden toteuttamiselle; 16. On yhtä mieltä komission kanssa siitä, että toimivien yhtenäismarkkinoiden edellytyksenä on yksinkertaistettu verotusjärjestelmä, jossa kaksoisverotus ei ole mahdollista ja joka estää petokset ja kannustaa sijoitusten tekemiseen ja tuo Euroopan talouden lähemmäksi kestävän kehityksen mallia; korostaa samalla, että verotusjärjestelmän on oltava oikeudenmukainen, sisällettävä kaikki tulolähteet ja jaettava varallisuutta uudelleen sosiaalisesti vastuullisella tavalla; 17. Pyytää komissiota antamaan yhtenäismarkkinoiden veropolitiikasta kertomuksen, jossa korostetaan erityisesti sitä, että veropolitiikka edistää työllisyyttä, yrittäjyyttä ja ympäristöpolitiikan tehokkuutta; 18. Kehottaa komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita hallitusten välisessä konferenssissa täydentämään yhtenäismarkkinoiden vaikutuksia Euroopan yhteisellä työllisyyspolitiikalla, koska yhtenäismarkkinoiden työllisyyspoliittiset vaikutukset ovat äärimmäisen vähäisiä Euroopasta puuttuvien työpaikkojen määrään verrattuna; 19. Kehottaa komissiota ottamaan huomioon yritysverotuksen yhtenäistämisponnisteluissaan myös kysymyksen työn verotuksen keventämisestä ja ekologisten ohjausverojen toteuttamisesta; 20. On yhtenäismarkkinaohjelmasta saamansa kokemuksen perusteella vakuuttunut, että lainsäädäntöehdotusten valmistelun riippumattomuuden varmistamiseksi ja parhaan mahdollisen terveydenhuollon, sosiaaliturvan ja ympäristönsuojelun takaamiseksi tieteellisten komiteoiden itsehallintoa, rakennetta ja kokoonpanoa on muutettava sekä komitologian että vastuukysymysten osalta; 21. Kehottaa komissiota (myös muutettujen ehdotusten ja muutettujen nykyisten säädösten avulla) nopeuttamaan lainsäädännön hyväksymistä avainaloilla, jotka koskevat henkilöiden vapaata liikkuvuutta ja sijoittautumisoikeutta, eurooppalaisen yhtiön luomista, pääomatulojen verotusta, tutkintojen ja ammatillisten pätevyystodistusten tunnustamista, tietojen vaihtoon ja siirtoon tarkoitettuja verkkoja ja yhtenäismarkkinoiden toteuttamista energia-alalla; 22. Rohkaisee komissiota jatkamaan lainsäädännön yksinkertaistamispyrkimyksiä poistamalla uudistetun SLIM-aloitteen yhteydessä tarpeettomia ja rasitteita aiheuttavia säädöksiä ja yhtenäismarkkinoiden toteutumisen kaksi suurinta estettä, joita komission jäsen Monti kutsuu yhtenäismarkkinoiden mustiksi aukoiksi: julkisiin hankintoihin ja valtionapuun liittyvät ongelmat; rohkaisee komissiota myös saattamaan valmiiksi Euroopan laajuiset energia-, liikenne- ja tietoliikenneverkot; 23. Katsoo, että komission olisi määriteltävä tulevassa toimintasuunnitelmassaan, mistä yhtenäismarkkinat koostuvat, ja ilmoitettava ne alueet, joilla tarvitaan i) asetuksia ii) direktiivejä iii) vastavuoroista tunnustamista sekä ne alueet, iv) joita ei yhtenäistetä ja joihin ei kosketa; 24. Pyytää komissiota toimittamaan neuvostolle ja parlamentille toimintasuunnitelman yhtenäismarkkinaohjelmaa koskevista tulevista lainsäädäntöehdotuksista, komission toimenpiteistä parlamentin 4. heinäkuuta 1996 antaman päätöslauselman komission suosituksesta kaupallisten toimien maksumääräajoista ((EYVL C 211, 22.7.1996, s. 43)) täytäntöönpanemiseksi, komission aloitteista pk- yrityksiä koskevan uuden toimintasuunnitelman laatimisesta, jonka tarkoituksena on lisätä pk-yrityksiä koskevan lainsäädännön avoimuutta ja auttaa niitä hyödyntämään mahdollisuuksiaan työpaikkojen luomiseen, sekä komission toimista ehdottaa pk-yrityksiä kehitysmalliksi KIE-maille; 25. Katsoo, että komission olisi otettava käyttöön EU:n seurantajärjestelmä, jonka avulla valvotaan, että kansalliset valvontajärjestelmät panevat EU- lainsäädännön täytäntöön asianmukaisella tavalla, oikeudenmukaisesti ja keskeytyksittä; lisäksi olisi nimettävä EU-lainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavat kansalliset viranomaiset ja laadittava näistä viranomaisista luettelo avoimuuden lisäämiseksi ja ongelmien ratkaisemisen nopeuttamiseksi; 26. Katsoo, että komission olisi valmisteltava aloite, joka tukisi EU:n yhtenäismarkkinoiden muuttamista tulevaa laajentumista silmälläpitäen ja viimeaikaisen kansainvälisen - erityisesti bioteknologiassa, energiantuotannossa ja tietotekniikkapalveluissa tapahtuneen - kehityksen tuomien haasteiden huomioon ottamiseksi pitäen mielessä, että siirtyminen uuteen kehitysmalliin, kuten kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä annetun valkoisen kirjan 10 luvussa (KOM(94)0700) on esitetty, voidaan toteuttaa ainoastaan yhdistämällä politiikkoja tarkoituksenmukaisesti; 27. Kehottaa komissiota ja neuvostoa ryhtymään toimenpiteisiin erityisesti lisääntyneistä maantiekuljetuksista johtuvien ylimääräisten ympäristörasitteiden torjumiseksi sekä huolehtimaan siitä, että yhteisön ympäristöpoliittisia tavoitteita noudatetaan; 28. Katsoo, että komission olisi sisällytettävä yhtenäismarkkinoiden kehityksen yksityiskohtia koskevaan tutkimusohjelmaansa, joka on jo käynnissä, tutkimus yhtenäismarkkinoiden vaikutuksesta EU:n 120 miljoonaan lapseen; katsoo, ettei kansallista lastensuojelulainsäädäntöä saisi heikentää; kehottaa komissiota toimittamaan neuvostolle ja parlamentille tuotevastuuta ja tuotteiden turvallisuutta koskevan lainsäädäntöehdotuksen, jolla suojellaan lapsia yhtenäismarkkinoiden vapauttamisen kielteisiltä vaikutuksilta; huomiota on kiinnitettävä erityisesti seuraaviin näkökohtiin: lelujen turvallisuus, autojen istuimet, vaaralliset aineet, ilotulitteiden turvallisuus ja kodinkoneiden turvanormit; 29. Katsoo, että komission olisi varmistettava, että luotaessa ja sovellettaessa EU-lainsäädäntöä otetaan myös kuluttajapolitiikka täydellisesti huomioon; katsoo, että tällaiseen politiikkaan tulisi kuulua tuotteiden asianmukainen merkitseminen, selkeä ja yksinkertainen valituskäytäntö, rajat ylittävä takuu ja kuluttajaryhmien aktiivinen kuuleminen kuluttajapolitiikkaa rajattaessa ja toteutettaessa; 30. Kehottaa komissiota tekemään erityisen tutkimuksen palvelujen, etenkin tuotantoon liittyvien palvelujen, yhtenäismarkkinoista ja tuomaan esille niiden unionin kilpailukykyä ja työllisyyttä parantavan vaikutuksen sekä laatimaan EU:n yhteisen, tietoyhteiskunnan alueen ylittävän toimintaohjelman; 31. Pitää myönteisenä komission ehdotuksia oikeudellisen rakenteen saamiseksi valmiiksi yhteisön tasolla, mutta on kuitenkin sitä mieltä, että niitä on täydennettävä seuraavilla kohdilla: toimenpiteet oikeusturvan parantamiseksi tietoyhteiskunnassa, toimenpiteet kuluttajansuojaksi rahoituspalvelujen ja euron käyttöönoton yhteydessä sekä toimenpiteet vakuutusmarkkinoiden täydellistämiseksi; 32. Uskoo, että sinnikäs valppaus ja jatkuva tarkkaavaisuus ovat äärimmäisen tarpeellisia huolehdittaessa tiukimpien toimenpiteiden käyttämisestä yhtenäismarkkinoihin liittyvien petosten torjunnassa, jotta taataan yhtenäismarkkinoiden moitteeton toiminta; 33. Vaatii komissiota tutkimaan viestintäalaa EY:n perustamissopimuksen kilpailuartiklojen, erityisesti 86 artiklan, näkökulmasta ja antamaan sitten viestintäalan tehokkaiden yhteinäismarkkinoiden luomiseksi lainsäädäntöehdotuksen, jolla poistetaan erilaisia tiedotusvälineiden omistusta koskevia kansallisia säädöksiä, tehdään alasta avoin rajat ylittävien sijoitusten helpottamiseksi ja taataan moniarvoisuus samalla kun tuetaan EY:n perustamissopimuksen kulttuuria koskevan 128 artiklan sisältämiä periaatteita; 34. Vaatii, että tämän päätöslauselman täytäntöönpanoa koskevien komission aloitteiden esittämiselle asetetaan määräaika; kaikki vielä tehtävät lainsäädäntöehdotukset olisi esitettävä vuoden 1997 loppuun mennessä ja yhteismarkkinaohjelman sisältämät toimenpiteet olisi saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä ennen EMU:n toteutumista; 35. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle ja jäsenvaltioiden parlamenteille.