A4-0117/98

Päätöslauselma toimielinten toiminnan parantamisesta perustamissopimuksia muuttamatta - Euroopan unionin politiikkojen avoimuuden ja demokraattisuuden lisääminen

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon aikaisemmat hallitusten välisten konferenssien tuloksista antamansa päätöslauselmat, erityisesti 7. huhtikuuta 1992 antamansa päätöslauselman ((EYVL C 125, 18.5.1992, s. 81.)) ja 19. marraskuuta 1997 antamansa päätöslauselman Amsterdamin sopimuksesta (CONF 4007/97 - C4-0538/97) ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 20.)),

- ottaa huomioon 10. joulukuuta 1996 antamansa päätöslauselman kansalaisten ja yhteiskunnallisten toimijoiden osallistumisesta Euroopan unionin toimielinjärjestelmään ((EYVL C 20, 20.1.1997, s. 31.)),

- ottaa huomioon 2. huhtikuuta 1998 antamansa päätöslauselman demokraattisesta vastuusta talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 9.)),

- ottaa huomioon muut päätöslauselmansa, joissa se on vaatinut esimerkiksi toimielinten välisten sopimusten avulla Euroopan parlamentille tärkeämpää roolia monilla Euroopan unionin politiikan aloilla, joilla Euroopan parlamenttia ei kuulla virallisesti,

- ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston kokouksen Brysselissä 2. ja 3. toukokuuta 1998,

- ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan,

- ottaa huomioon institutionaalisten asioiden valiokunnan mietinnön ja talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan lausunnon (A4-0117/98),

A. katsoo, että demokratiavaje on yksi syy unionia kohtaan tunnettuun vastahakoisuuteen,

B. katsoo, että tietyillä aloilla kansalliset parlamentit ja Euroopan parlamentti eivät huolehdi demokraattisesta valvonnasta;

Käytännön toimet demokratiavajeen pienentämiseksi Maastrichtin ja Amsterdamin hallitusten välisten konferenssien jälkeen

1. Ei pidä hyväksyttävänä sitä, että on Euroopan unionin politiikan aloja, joilla kansallisilta parlamenteilta on viety valta harjoittaa demokraattista valvontaa eikä sitä ole edes korvattu Euroopan parlamentin harjoittamalla valvonnalla; katsoo, että erityisesti talous- ja rahaliitto kuuluu näihin aloihin mutta niitä ovat myös yhteinen kauppapolitiikka, Euratomin perustamissopimukseen perustuvat sopimukset, maatalous- ja kalastuspolitiikka, kehitysyhteistyöpolitiikka, kilpailupolitiikka ja työmarkkinaosapuolten välillä neuvoteltujen kollektiivisten sopimusten täytäntöönpano yhteisössä;

2. Pahoittelee sitä, ettei Amsterdamin HVK:ssa onnistuttu varmistamaan tässä suhteessa tarvittavia muutoksia perustamissopimukseen, ja pyytää tämän asian korjaamista ainakin seuraavaa HVK:a edeltäväksi ajanjaksoksi järjestelyin, joilla varmistetaan, että Euroopan parlamentille tiedotetaan asianmukaisesti näiden politiikkojen kehittämisestä ja että se osallistuu riittävästi niiden kehittämiseen, jotta voidaan lujittaa näiden alojen demokraattista valvontaa ja tehdä yhteisön toiminnasta nykyistä tehokkaampaa ja avoimempaa;

3. Katsoo, että toimielinten välisten sopimusten tekeminen on kaikkein tarkoituksenmukaisin tapa saavuttaa tavoitteeksi asetettu aiempaa tehokkaampi demokraattinen valvonta Euroopan unionin tasolla;

4. Uskoo, että maatalousmenoja koskevaa vuoden 1998 tilapäistä menettelyä on jatkettava, ja katsoo, että tilapäisen menettelyn rakenne ja menettelyt olisi muodollisesti vahvistettava uudella toimielinten välisellä sopimuksella, jonka olisi heijasteltava menettelyn tuoreinta kehitystä;

5. Katsoo, että itse parlamentin poliittiseen toimintaan tarvitaan parannuksia sen avoimuuden, tehokkuuden ja elävyyden lisäämiseksi ja toimielinten välisen vuoropuhelun parantamiseksi, ja kehottaa työjärjestysvaliokuntaansa tekemään asiaa koskevia ehdotuksia;

Talous- ja rahaliitto

6. Katsoo, että talous- ja rahaliitto nostaa esiin demokraattista vastuuta koskevia tärkeitä kysymyksiä, joille vakaus- ja kasvusopimuksen äskettäinen hyväksyminen on antanut lisää painoa ja joita ei ole millään lailla ratkaistu Amsterdamin sopimuksessa eikä Amsterdamin ja Luxemburgin (ylimääräisen) Eurooppa-neuvostojen työllisyyskompromisseissa, jotka on saatettava konkreettiseen muotoon;

7. Pahoittelee sitä, että Euroopan parlamentin edellisiä yrityksiä saada aikaan toimielinten välinen sopimus tällä alalla ei ole viety loppuun asti;

8. Pitää välttämättömänä sitä, että nyt käsitellään sekä Euroopan keskuspankin demokraattista vastuuta että laajempia kuulemismenettelyjä, jotka koskevat kansallisten talouspolitiikkojen yhteensovittamista Euroopan unionin tasolla;

9. Katsoo, että Euroopan parlamentille pitäisi tiedottaa yksityiskohtaisesti, jotta sillä olisi mahdollisuus esittää neuvostolle ja Euroopan keskuspankille EMUn yleisiä ja strategisia poliittisia näkökohtia ja erityisesti talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen sekä raha- ja työllisyyspolitiikan yhdenmukaisuutta koskevia arvioitaan ja etusijalle asettamiaan toimintastrategioita;

10. Kehottaa neuvostoa tässä yhteydessä käynnistämään neuvottelut uudesta toimielinten välisestä sopimuksesta, johon sisältyisi nykyistä järjestelmällisemmät menettelyt, joiden mukaisesti Euroopan parlamentti osallistuisi EY:n perustamissopimuksen 103 artiklan 2 kohdan mukaiseen talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen määrittelyyn, 103 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaiseen monenväliseen valvontaan ja 104 c artiklan mukaiseen liiallisia julkistalouden alijäämiä koskevaan menettelyyn;

11. Antaa oheisen toimielinten välisen sopimuksen luonnoksen (ks. liite) perustaksi neuvoston ja komission kanssa käytäville neuvotteluille;

Kansainväliset sopimukset

12. Pitää valitettavana, ettei Amsterdamin sopimus parantanut parlamentin roolia kansainvälisessä talouspolitiikassa - varsinkaan sitä, että Euroopan parlamenttia ei kuulla edes muodollisesti 113 artiklaan perustuvissa sopimuksissa - erityisesti kun otetaan huomioon tehtävä, joka parlamentilla on yhtenä budjettivallan käyttäjänä;

13. Pyytää komissiota ja neuvostoa ottamaan huomioon sen tosiasian, että kaikki kansainväliset sopimukset, joilla on rahoitusvaikutuksia, edellyttävät vähintäänkin parlamentin kuulemista ennakkoon, ja sen budjettivallan käyttäjänä antamaa puoltavaa lausuntoa siinä tapauksessa, että rahoitusvaikutukset ovat huomattavat;

14. Pyytää tästä syystä, että sille annettaisiin järjestelmällisemmin tietoa kansainvälisiä sopimusneuvotteluja varten hyväksyttävien yleislinjojen valmistelusta, hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta ja itse neuvottelujen edistymisestä;

15. Katsoo, että sille on toimitettava myös paremmin tietoja asioiden käsittelystä 113 artiklan mukaisessa erityiskomiteassa;

16. Ilmaisee jälleen huolensa Euroopan atomienergiayhteisöstä tehdyn sopimuksen epädemokraattisuudesta ja siitä, ettei Euroopan parlamenttia kuulla tietyistä kansainvälisistä Euratomin perustamissopimukseen perustuvista sopimuksista, kuten Korean niemimaan atomienergiakehitysjärjestöön (KEDO) liittymistä koskevasta sopimuksesta;

17. Pyytää toimielinten välistä sopimusta, jonka perusteella Euroopan parlamenttia kuullaan virallisesti kaikista Euratom-sopimuksen piiriin kuuluvista kansainvälisistä sopimuksista, ja vaatii, että komission on talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta tehdyn toimielinten välisen sopimuksen ((EYVL C 331, 7.12.1993, s. 1.)) mukaisesti ilmoitettava budjettivallan käyttäjälle sopimuksen lopullinen vaikutus EU:n talousarvioon ennen sopimuksen tekemistä;

18. Katsoo, että koska kansainvälisiin kalastussopimuksiin liittyy aina merkittäviä budjettivaikutuksia, olisi aina sovellettava EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa, joka edellyttää parlamentin puoltavaa lausuntoa;

Sosiaalipolitiikka: työmarkkinaosapuolten tekemät sopimukset

19. Katsoo, että jos niinkin merkittävistä työmarkkinasopimuksista kuin vanhempainlomaa ja osa-aikatyötä koskevista sopimuksista voidaan tehdä päätöksiä EY:n perustamissopimuksen 118 a ja 118 b artiklan mukaisesti ilman, että Euroopan parlamenttia kuullaan tai että sille edes ilmoitetaan, kyseessä on vakava institutionaalinen ongelma;

20. Pyytää tämän tilanteen korjaamista toimielinten välisellä sopimuksella niin, että Euroopan parlamentti otetaan mukaan neuvotteluihin alusta lähtien huolehtimalla siitä, että se saa kaikki asiaan liittyvät asiakirjat ja että komissio tiedottaa parlamentille nykyistä paremmin neuvottelujen edistymisestä ja että parlamentille suodaan myös mahdollisuus ilmaista näkemyksensä, kun neuvosto tekee päätöksen 118 b artiklan mukaisesti;

Kilpailupolitiikka

21. Pyytää komissiolta virallista sitoumusta siitä, että se lähettää Euroopan parlamentille kaikki yhteisön kilpailupolitiikan alaan kuuluvat komission ehdotukset täytäntöönpanosäännöiksi, kuten perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan mukaisia ryhmäpoikkeuksia koskevat luonnokset ja perustamissopimuksen 90 artiklan 3 kohdan mukaiset julkisia yrityksiä koskevat komission aloitteet;

22. Pyytää lisäksi, että säännölliset tiedotustapaamiset, joita kilpailuasioista vastaava komission jäsen jo järjestää Euroopan parlamentin asiasta vastaavan valiokunnan jäsenten kanssa, ovat tulevaisuudessa vakiokäytäntö;

23. Vaatii, että Euroopan parlamentti, komissio ja neuvosto sopivat veropolitiikan alan menettelysäännöistä, jos sopimukseen ei päästä tavanomaista menettelyä käyttämällä;

24. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle sekä jäsenvaltioiden parlamenteille ja hallituksille.

Liite

Luonnos Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission toimielinten väliseksi sopimukseksi kansallisten talouspolitiikkojen yhteensovittamiseen liittyvistä määräyksistä

Yleiset määräyksetA. Tämän sopimuksen tavoitteena on panna täytäntöön erilaiset menettelyt kansallisten talouspolitiikkojen yhteensovittamiseksi talous- ja rahaliiton yhteydessä.

B. Tällä sopimuksella pyritään takaamaan yhteisön toimielinten tasapuolinen osallistuminen kansallisten talouspolitiikkojen yhteensovittamiseen.

Laajojen suuntaviivojen laadintaan liittyvät menettelyt (perustamissopimuksen 103 artiklan 2 kohta)C. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle suosituksen jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen laajoista suuntaviivoista. Euroopan parlamentti keskustelee ehdotetuista laajoista suuntaviivoista ja antaa alustavan päätöslauselman, joka välitetään neuvostolle. Neuvosto laatii ehdotuksen jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi ja antaa niistä Euroopan parlamentin päätöslauselman huomioon ottaen kertomuksen Eurooppa-neuvostolle.

D. Neuvoston puheenjohtaja on kuultavana Euroopan parlamentin asiasta vastaavassa valiokunnassa tiedottaakseen Eurooppa-neuvoston jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja koskevasta päätelmästä. Euroopan parlamentti voi järjestää toisen käsittelyn arvioidakseen suosituksen sisältöä verrattuna alustavaan päätöslauselmaan ja se voi tarvittaessa antaa toisen päätöslauselman.

Monenväliseen valvontaan liittyvät menettelyt (perustamissopimuksen 103 artiklan 3 ja 4 kohta)E. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksia jokaisen jäsenvaltion taloudellisesta kehityksestä ja siitä, ovatko kansalliset talouspolitiikat laajojen suuntaviivojen mukaisia, sekä suosituksia, kun todetaan, että jäsenvaltion talouspolitiikka ei ole laajojen suuntaviivojen mukaista tai että se voi vaarantaa talous- ja rahaliiton moitteettoman toiminnan. Euroopan parlamentti keskustelee komission suosituksista ja antaa alustavan päätöslauselman, joka välitetään neuvostolle.

F. Jos neuvosto toteaa, että jäsenvaltion talouspolitiikka ei ole laajojen suuntaviivojen mukaista, se voi Euroopan parlamentin päätöslauselman huomioon ottaen antaa tarpeelliset suositukset jäsenvaltiolle, jota asia koskee.

G. Suositukset julkistetaan. Neuvoston puheenjohtaja on kuultavana Euroopan parlamentin asiasta vastaavassa valiokunnassa tiedottaakseen annetuista suosituksista. Euroopan parlamentti arvioi suositusten sisältöä verrattuna alustavaan päätöslauselmaan ja antaa tarvittaessa antaa toisen päätöslauselman.

Liiallista alijäämää koskeva menettely (perustamissopimuksen 104 c artikla)H. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomukset, jotka on laadittu jäsenvaltioiden talousarviotilanteen ja julkisen velan määrän kehityksen valvonnan yhteydessä, ja lausunnot, jotka on laadittu liiallisen alijäämän tai liiallisen alijäämän vaaran yhteydessä. Euroopan parlamentti keskustelee näistä kertomuksista ja lausunnoista. Jos liiallista alijäämää on, se antaa alustavan päätöslauselman, jonka se välittää neuvostolle ennen päätöksen tekemistä.

I. Neuvosto päättää, onko jäsenvaltiolla liiallista alijäämää, ja antaa Euroopan parlamentin päätöslauselman huomioon ottaen jäsenvaltiolle, jota asia koskee, suosituksia tilanteen lopettamiseksi määräajassa.

J. Neuvoston puheenjohtaja on kuultavana Euroopan parlamentin asiasta vastaavassa valiokunnassa tiedottaakseen annetuista suosituksista. Euroopan parlamentti arvioi suositusten sisältöä verrattuna alustavaan päätöslauselmaan ja antaa tarvittaessa toisen päätöslauselman.

K. Neuvoston antamat suositukset julkistetaan, jos ne eivät annetussa määräajassa ole johtaneet tuloksellisiin toimiin.

L. Jos jäsenvaltio ei edelleenkään noudata neuvoston suosituksia 104 c artiklan 9 kohdan mukaisesta neuvoston ilmaisemasta vaatimuksesta huolimatta ja jos jäsenvaltio, jota asia koskee, ei toteuta alijäämää pienentäviä toimenpiteitä, neuvosto voi annettuaan Euroopan parlamentille mahdollisuuden esittää näkemyksensä tarkoitetuista toimenpiteistä päättää soveltaa jotakin tai joitakin 104 c artiklan 11 kohdan mukaisia rangaistustoimenpiteitä.

M. Neuvoston puheenjohtaja on kuultavana Euroopan parlamentin asiasta vastaavassa valiokunnassa tiedottaakseen perustamissopimuksen 104 c artiklan 11 kohdan nojalla tehdyistä päätöksistä. Hän tiedottaa myös mahdollisesta poikkeamisesta jostakin tai kaikista tehdyistä päätöksistä.

LoppumääräyksetN. Tämän sopimuksen sisältöä ei voi muuttaa ilman kaikkien allekirjoittaneiden toimielinten suostumusta.