Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus toimistolaitteita ja viestintätekniikan laitteita koskevasta yhteisön energiatehokkuusmerkintäohjelmasta"

(2000/C 204/05)

Neuvosto päätti 1. maaliskuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -jaosto antoi lausuntonsa 4. toukokuuta 2000. Esittelijä oli Staffan Nilsson.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 24. ja 25. toukokuuta 2000 pitämässään 373. täysistunnossa (toukokuun 24. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 103 puolesta, 1 vastaan 1:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Yksi tärkeimmistä ympäristötavoitteista on hiilidioksidipäästöjen vähentäminen. Neuvosto sopi jo vuonna 1990, että EU:ssa toteutetaan tiettyjä toimenpiteitä, joiden tavoitteena on vakiinnuttaa hiilidioksidin kokonaispäästöt viimeistään vuonna 2000 vuoden 1990 tasolle. Kioton pöytäkirja merkitsee EU:lle velvoitetta vähentää ennen muuta kasvihuoneilmiötä aiheuttavan hiilidioksidin päästöjä. Energia-alan pääasiallinen strategia, jolla tähän on tarkoitus päästä, on lisätä energiatehokkuutta niin että sähkönkulutus sekä tehostuu että vähenee.

1.2. Komissio on asettanut yhdeksi energiapolitiikan tavoitteeksi energiatehokkuuden lisäämisen. Neuvosto toteaa valkoisen kirjan "Euroopan unionin energiapolitiikka" johdosta 7. joulukuuta 1998 antamassaan päätöslauselmassa energiatehokkuudesta, että koko EU:n energiankulutuksessa voidaan vuoteen 2010 mennessä saavuttaa säästöjä, jotka ovat noin 18 prosenttia vuoden 1995 energiankulutuksesta.

1.3. Neuvosto katsoo myös, että energiansäästö voidaan saavuttaa ja sitä voidaan edistää lisäämällä merkintöjen, sertifioinnin ja standardoinnin laaja-alaista käyttöä sekä tekemällä entistä useammin vapaaehtoisuuteen perustuvia, neuvoteltuja pitkän aikavälin energiatehokkuussopimuksia.

1.4. Komission ehdotusta toimistolaitteita ja viestintätekniikan laitteita koskevasta yhteisön energiatehokkuusmerkintäohjelmasta tulee tarkastella yrityksenä toteuttaa nämä pyrkimykset.

2. Komission ehdotus

2.1. Komissio ehdottaa tieto- ja viestintätekniikan laitteita koskevan vapaaehtoisen merkintäohjelman käyttöönottoa, jotta ostajat voivat tunnistaa markkinoiden kustannuksiltaan edullisimmat laitteet.

2.2. Komissio ehdottaa yhteisön asetusta Yhdysvaltain kanssa valmiiksi neuvotellun sopimuksen täytäntöön panemiseksi, jotta valmistajat saavat oikeuden käyttää Yhdysvalloissa käynnistettyä ja nyttemmin vakiintunutta Energy Star -merkintäohjelmaa. Se on vapaaehtoinen, teknisiin vaatimuksiin perustuva merkintäjärjestelmä, jolla pyritään parantamaan toimistolaitteiden energiatehokkuutta.

2.3. Yhdysvaltain luonnonsuojeluviranomainen Environmental Protection Agency (EPA) perusti Energy Star -ohjelman vuonna 1993, ja nykyään se on vakiintunut merkintäjärjestelmä, joka kattaa mm. kopiokoneet, tietokoneet, näyttöpäätteet, tulostimet ja telekopiolaitteet.

2.4. Tietotekniikan ja toimistolaitteiden merkintäohjelmatyö alkoi jo vuonna 1994, jolloin komissio sopi yhteisymmärryksessä jäsenvaltioiden ja eurooppalaisten laitevalmistajien kanssa siitä, että olisi hyvä ottaa käyttöön tehokkuusmerkintä ja että sopivin tapa olisi käyttää Energy Star -ohjelmaa. Vuonna 1996 komissio sai neuvostolta valtuutuksen neuvotella merkintäohjelmasta Yhdysvaltain ja Japanin kanssa. Japani ei tosin tällä hetkellä kuulu neuvottelukumppaneihin, koska sillä on alalla omia sopimuksia. Neuvottelujen tuloksena on laadittu nyt käsillä oleva sopimusluonnos, joka annettiin neuvostolle 2. heinäkuuta 1999(1).

2.5. Eräät sopimusluonnoksen määräykset edellyttävät yhteisön asetusta. Päätarkoituksena on mahdollistaa Energy Star -tunnuksen käyttöönotto sekä antaa säännöt tunnuksen ja merkinnän käytöstä sekä sopimuksen tarkistamisesta tulevaisuudessa.

2.6. Energy Star -ohjelma sisältää yksityiskohtaisia teknisiä vaatimuksia. Esimerkkinä voidaan mainita, että sopimuksen mukaan energiaa säästäviä toimintoja on oltava näyttölaitteissa, tietokoneissa ja muissa toimistolaitteissa. Siinä annetaan lepovirtakulutusta koskevia standardeja, joiden mukaan esim. tietokoneiden on oltava alusta alkaen ohjelmoituja niin, että ne tietyn ajan kuluttua siirtyvät täydestä toimintatilasta vähemmän sähköä kuluttavaan lepotilaan. Ohjelma sisältää lukuisia tällaisia teknisiä vaatimuksia.

2.7. Jos tuotteet täyttävät nämä ehdot, yritykset voivat joko itse suorittamallaan tarkastuksella tai muunlaisella sertifioinnilla saada oikeuden käyttää Energy Star -merkintää ja sen tunnusta.

2.8. Asetuksella annetaan myös valmistajille oikeus käyttää muita, tiukempiin sääntöihin perustuvia merkintöjä, jos jäsenvaltioiden viranomaiset ovat hyväksyneet ne. Energiatehokkuusmerkintä voidaan myös yhdistää EU:n hyväksymiin ympäristömerkintöihin.

2.9. Komissio toteaa, että ehdotettu asetus pitää pystyä mukauttamaan tekniikan nopeaan kehitykseen. Sopimusluonnoksella on tarkoitus säätää joustavia ja nopeasti toteutettavia sisäisiä tarkistusmenettelyjä.

2.10. Merkintäohjelman hallinnoinnista vastaa komissio. Teknistä apua antamaan perustetaan erityinen elin, Euroopan unionin Energy Star -lautakunta (EUESB). Jäsenvaltiot valitsevat kansalliset elimet, jotka myös kuuluvat lautakuntaan. Toimet rahoitetaan Save-ohjelmasta.

3. Yleistä ja erityistä

3.1. Komitea on tyytyväinen sekä sopimusluonnokseen että yhteisön asetukseen, jota tällä lausunnolla on tarkoitus kommentoida. Komitea kannattaa ehdotusta ja toteaa, että myös Euroopan unionissa toimivat alan järjestöt puoltavat ehdotusta.

3.2. Tieto- ja viestintätekniikan laitteet vastaavat huomattavasta osasta palvelualan ja kotitalouksien sähkönkulutuksesta. Kokonaiskulutukseksi on laskettu 50 TWh. Sähkönkulutus kasvaa 15 jäsenvaltion EU:ssa keskimäärin yli 2 prosentilla vuodessa. Nopeinta kasvu on palvelualalla, jossa tietotekniikan käyttö lisääntyy jyrkästi erilaisten tietotekniikka- ja toimistolaitteiden käytön myötä. Toimistolaitteiden käyttämän sähkön kulutus lisääntyy nopeammin kuin toimistorakennusten muu sähkönkulutus. Tämä sähkönkulutus voi viisinkertaistua seuraavien kymmenen vuoden aikana, jos asialle ei tehdä mitään.

3.3. Energiatehokkaat laitteet voivat vähentää sähkönkulutusta yli 60 prosenttia pelkästään sähköä säästävillä toiminnoilla, jotka käynnistyvät, kun laitteita ei käytetä. Tämä koskee erityisesti kopiokoneita, joiden virta on usein täysin kytkettynä vuorokauden ympäri. Ohjelmoitava lepotila vähentää sähkönkulutusta huomattavasti.

3.4. Save-ohjelmassa(2) on ehdotettu useita erilaisia toimenpiteitä erilaisten sähkökäyttöisten laitteiden energiatehokkuuden parantamiseksi. Komitea on aiemmin antanut lausuntoja vuoden 1992 lämpökattiladirektiivistä(3), vuoden 1996 jääkaappi- ja pakastindirektiivistä(4), televisioita ja videonauhureita koskevasta vapaaehtoisesta sopimuksesta sekä viimeksi loistelamppujen liitäntälaitteiden energiatehokkuusvaatimuksia koskevasta direktiivistä(5).

3.5. Komitea arvostaa ehdotuksen vapaaehtoisuusperustaa ja katsoo, että se on paras tapa hyvän tuloksen saavuttamiseksi. Aikaisemmissa lausunnoissaan energiatehokkuuden parantamisesta komitea on korostanut, että vapaaehtoisuus on paras keino myönteisen lopputuloksen saamiseksi.

3.6. Yksi komission perusteista vapaaehtoisuudelle ja siihen liittyvälle itsesertifioinnille on, että niiden avulla on mahdollista seurata paremmin teknistä kehitystä. Tämä pitää paikkansa, mutta samalla komission ja merkintäjärjestelmän johdon on seurattava erittäin tarkasti teknistä kehitystä ja mukautettava sopimus esteettä ja viipymättä energiatehokkuutta parantaviin teknisiin innovaatioihin. Yhdysvaltain kanssa solmittu sopimus, joka antaa oikeuden käyttää Energy Star -merkintää, sisältää nimittäin tiukasti määriteltyjä ja hyvin yksityiskohtaisia teknisiä vaatimuksia. Vapaaehtoisuuteen perustuvanakin tällainen järjestelmä voi muodostaa esteitä älykkäämmille ratkaisuille ja vielä paremmille energiaa säästäville järjestelmille tai ainakin jarruttaa niitä. Siksi on ratkaisevan tärkeää, että vaatimuksia arvioidaan ja muutetaan säännöllisesti teknisen kehityksen ja sen avaamien mahdollisuuksien tahdissa. Komissio ehdottaa 15 artiklassa tarkistamista viiden vuoden kuluessa asetuksen voimaantulosta. Tämä aiheuttaisi sen, että arviointi tehtäisiin aivan liian myöhään alalla, jolla tekniikka kehittyy hyvin nopeasti. Siitä seuraa, että myös käsiteltävänä olevaa asetusta on ehkä pikaisesti tarkistettava ja mukautettava.

3.7. Laitteiden ollessa lepotilassakin on kokonaiskulutus huomattava. Usein käyttäjän on edelleen aktiivisesti käynnistettävä energiaa säästävät toiminnot. Komissio on selvittänyt esimerkiksi, että vain 10 prosentissa yksityisyritysten tietokoneista ja näyttöpäätteistä energiaa säästävät toiminnot ovat kytkettyinä(6). Tämän vuoksi on tärkeää, että uutta älykkäämpää tekniikkaa kannustetaan myös Energy Star -ohjelman tarkistusten yhteydessä, jotta käytännössä hyödytöntä sähkönkulutusta voidaan vähentää yhä enemmän.

3.8. Voidaan kuitenkin kysyä, eikö lisäämällä ns. elinkaarianalyysien käyttöä toimistolaitteita hankittaessa voitaisi motivoida ostajia laskemaan tarkemmin toimistolaitteiden kokonaiskustannukset koko niiden oletetun käyttöiän ajalta.

3.9. Komissio ehdottaa, että tehokkuusmerkintöjä ja ympäristömerkintöjä voitaisiin käyttää rinnakkain. Komitea kysyy kuitenkin, onko mahdollista ja asianmukaista, että tuotteissa on useita erilaisia merkintöjä. Herää kysymys, kuinka monta tunnusta voidaan kuluttajaviestinnässä käyttää ilman että merkinnät menettävät arvonsa kokonaan tai ainakin osittain. Tämä epäilys saa vahvistuksen myös komission ehdotukseen liittyvästä vaikutusarviosta, jossa asiantuntijat ja muut alan edustajat varoittavat erilaisten kansallisten tunnusten lisääntymisen mahdollisista haitoista. Komission tulee kehittää ja täsmentää Energy Star -merkinnän ja ympäristömerkinnän välistä mahdollista koordinointia, niin että kovin samanlaiset merkintäjärjestelmät eivät esiintyisi rinnakkain.

3.10. Komission mukaan ehdotuksella ei ole vaikutusta talousarvioon, koska kaikki kulut katetaan Save-ohjelmasta, vaikka komissio joutuukin itse vastaamaan Euroopan unionin Energy Star -lautakunnaksi (EUESB) kutsutun hallintoelimen kuluista. Komitea pitää erityisen tärkeänä, että komissio käyttää asetusehdotuksen mukaisesti Save-ohjelmaa jäsenvaltioiden toiminnan yhteisrahoittamiseen ohjelmasta tiedottamisen edistämiseksi ja levittämiseksi.

3.11. Sähkönkulutuksen vähentäminen paremmilla ja energiatehokkailla laitteilla on parhaiten mahdollista uusien investointien yhteydessä. Tästä syystä komitea on samaa mieltä komission kanssa siitä, että laitteiden on täytettävä vähintään Energy Star -merkinnän edellyttämät vaatimukset.

3.12. Komitea kiinnittää huomiota myös siihen tärkeään seikkaan, että komissio puolustaa energiatehokkuuden kehittämistä kaikilla aloilla. Komitea on useaan otteeseen kommentoinut Save-ohjelmaa ja sen merkitystä. Myös tutkimuksen ja kehityksen viides puiteohjelma(7) sisältää suuria energiansäästöä koskevia tutkimusmahdollisuuksia, joita on hyödynnettävä tehokkaasti.

4. Päätelmät ja tiivistelmä

4.1. Komitea katsoo, että Energy Star on hyvä ja tehokas energiatehokkaiden toimistolaitteiden merkintäjärjestelmä. Komitea kannattaa komission ehdotusta. Komitea katsoo, että ehdotuksen perustuminen vapaaehtoisuuteen parantaa mahdollisuuksia saavuttaa hyvä lopputulos. Komitea painottaa sen merkitystä, että sopimusta voidaan muuttaa nopeasti tekniikan nopean kehityksen seuraamiseksi. Komitean mielestä tarkistus voi olla tarpeen tehdä aiemmin kuin viiden vuoden kuluttua. Komitea katsoo, että elinkaarianalyysit tulee ottaa käyttöön ja niitä tulee soveltaa nykyistä laajemmin myös toimistolaitteita hankittaessa. Komitea esittää myös näkemyksiä siitä, kuinka monta erilaista merkintää voidaan samanaikaisesti käyttää kuluttajaviestinnässä. Lopuksi komitea korostaa Save-ohjelman merkitystä sekä sitä, että tutkimuksen ja kehityksen viides puiteohjelma sisältää suuria energiansäästön parantamista koskevia tutkimusmahdollisuuksia.

Bryssel 24. toukokuuta 2000.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Beatrice Rangoni Machiavelli

(1) KOM(1999) 328 lopullinen - CNS 99/0135, EYVL C 274 E, 28.9.1999, s. 16.

(2) Komitean lausunto EYVL C 264, 11.9.1996.

(3) EYVL C 102, 18.4.1991, s. 46.

(4) EYVL C 155, 21.6.1995, s. 18.

(5) EYVL C 368, 20.12.1999, s. 11.

(6) KOM(1999) 328 tai EYVL C 274 E, 28.9.1999, s. 16.

(7) Komitean lausunto EYVL C 407, 28.12.1998.