EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 29.9.2021 COM(2021) 590 final KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Muuttoliike- ja turvapaikkakertomus



1.JOHDANTO Kun uusi muuttoliike- ja turvapaikkasopimus hyväksyttiin syyskuussa 2020, komissio esitteli kattavan paketin uutena alkuna, jonka tavoitteena on taata, että muuttoliike- ja turvapaikkajärjestelmä on vahva, tasapainoinen ja valmis tulevaisuuden haasteisiin. Sen perustana on muuttoliikettä koskeva työ, johon on panostettu tuntuvasti viime vuosina. Paineen alaisina olevat jäsenvaltiot ovat saaneet investointeja ja operatiivista tukea sekä uusia työkaluja ulkorajojen vahvistamiseen. EU-virastojen toiminnan vaikuttavuus on lisääntynyt, ja keskeisten ulkopuolisten kumppaneiden kanssa tehtävä yhteistyö, jonka kohteena ovat EU:n muuttoliiketavoitteet eri reiteillä, on syventynyt. Myös uutta lainsäädäntöä on kehitetty. Muuttoliike- ja turvapaikkasopimukseen sisältyy myös yksityiskohtainen etenemissuunnitelma keskeisine vaiheineen. Monia niistä onkin jo toteutettu tai edistetty viime vuoden aikana, mutta työtä on vielä tehtävänä. Nopeasti muuttuvat tilanteet voivat aiheuttaa huomattavaa painetta EU:n ulkorajoille. Mikä tahansa jäsenvaltio voi kohdata monitahoisia muuttoliikkeeseen liittyviä haasteita maantieteellisestä sijainnistaan riippumatta. Toisinaan tämä johtuu siitä, että haavoittuvassa asemassa olevat ihmiset joutuvat lähtemään kodeistaan konfliktin, ilmastonmuutoksen, demografisten syiden tai ihmisoikeusloukkausten vuoksi tai siksi, etteivät he voi täyttää perustarpeitaan. Myös uusia haasteita voi aina syntyä. Konkreettisia esimerkkejä tästä ovat viimeaikainen valtion tukema maahantulijoiden liikkuminen, kun Valko-Venäjä käytti muuttoliikettä poliittisena keinona horjuttaa Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden vakautta. Vakiintuneilla reiteillä, kuten keskisen Välimeren reitillä, maahanpyrkijöiden määrä on jälleen voimakkaasti lisääntynyt vuonna 2021. Myös Afganistanin kriisi saattaa entisestään suurentaa väestön pakkomuuton riskiä ja lisätä muuttovirtoja alueella sekä ihmisten salakuljetusta EU:hun. Kriisin vuoksi on myös aloitettu mittavat maailmanlaajuiset ponnistelut, joiden tavoitteena on lievittää kriisiä kentällä humanitaarisella avulla , evakuoinneilla ja uudelleensijoittamalla kansainvälistä suojelua tarvitsevia henkilöit sekä tukemalla Afganistanin naapurimaita, jotka vastaanottavat pakolaisia. EU:n ja jäsenvaltioiden on tarkoitus sekä lähitulevaisuudessa että keskipitkän ja pitkän aikavälin tarpeiden osalta tehdä osansa Afganistanin tukipaketin avulla, josta komission puheenjohtaja Ursula von der Leyen ilmoitti unionin tilaa koskevassa puheessaan. Nämä tapahtumat osoittavat, että kestävä eurooppalainen turvapaikka- ja maahanmuuttokehys on tarpeellisempi kuin koskaan ennen. Tämän yhteisen kehyksen avulla on pystyttävä vastaamaan niihin moninaisiin haasteisiin, joita EU kohtaa: on voitava tarjota varmuutta, selkeyttä ja ihmisarvoiset olosuhteet EU:hun saapuville naisille, miehille ja lapsille; on voitava vahvistaa EU:n valmiuksia tuloksellisesti ylläpitää rajaturvallisuutta; on voitava torjua ihmisten salakuljetusta; on voitava vähentää laittomien reittien määrää ja varmistaa, että palautukset toteutetaan nykyistä tuloksellisemmin tiiviissä yhteistyössä lähtö-, kauttakulku- ja kohdemaiden kumppaneiden kanssa, ja on voitava edistää kestäviä ja turvallisia laillisia maahantuloväyliä. Kansalaisille on voitava osoittaa, että muuttoliike on tänä päivänä normaalia ja sitä voidaan hallita tekemällä yhteistyötä tuloksellisella ja inhimillisellä tavalla. EU:n tasolla tämä työ on kuitenkin kesken sekä sisäisesti että EU:n ulkopuolella. On tärkeää, että edistymistä tapahtuu myös EU:n ulkopuolella, mutta sitä on täydennettävä EU:n sisällä, jotta voidaan toimia EU:n kokonaisvaltaisen muuttoliike- ja turvapaikkapolitiikan mukaisesti. Ennen kaikkea on saatava uuteen muuttoliike- ja turvapaikkasopimukseen perustuvia ehdotuksia koskeva lainsäädäntötyö valmiiksi . Toinen keskeinen peruselementti on kesäkuussa 2021 määritetyn, Schengen-strategian toteuttaminen . Komissio laatii tulevina kuukausina ehdotukset muista etenemissuunnitelmassa esitetyistä aloitteista. Tässä kertomuksessa kuvataan, mitä muuttoliike- ja turvapaikkapolitiikan alalla on saavutettu ja millaista kehitystä on tapahtunut viimeisten puolentoista vuoden aikana. Lisäksi kerrotaan, millaisessa tilanteessa edistystä on saavutettu, yksilöidään keskeiset haasteet, kuvataan edistymismahdollisuuksia ja määritetään toimet, joiden avulla muuttoliike- ja turvapaikkapolitiikkaa voidaan kehittää aiempaa vankemmaksi, toteuttamiskelpoisemmaksi ja oikeudenmukaisemmaksi. 2.TILANNE KESKEISILLÄ REITEILLÄ Laittomien maahantulijoiden kokonaismäärä kaikilla reiteillä on kaiken kaikkiaan huomattavasti pienempi kuin ennen vuoden 2015 kriisiä, vaikka otetaan huomioon myös pandemian kaikkea toimintaa vähentävä vaikutus vuosina 2020–2021. Maahantulijoiden määrä on kuitenkin alkanut taas kasvaa. Vuoden 2021 yhdeksän ensimmäisen kuukauden aikana laittomien rajanylitysten kokonaismäärä kaikilla EU:n ulkorajoilla oli noin 120 000. Vuonna 2020 niitä oli samalla ajanjaksolla lähes 77 000, ja vuonna 2019 hieman yli 91 000. Laittomat rajanylitykset kolmella pääreitillä (lähde: Frontex) Vuoden 2021 aikana laittomat rajanylitykset ovat lisääntyneet kaikista reiteistä eniten keskisen Välimeren reitillä (+82 prosenttia). Maltaan tulleiden kokonaismäärä vuoden 2021 aikana on 470, mikä on 78 prosenttia vähemmän kuin samalla ajanjaksolla vuonna 2020. Samalla on kuitenkin otettava huomioon, että Italiaan tulleiden kokonaismäärä on kasvanut jyrkästi: maahan tulleita oli 41 000, ja heistä noin puolet oli Libyasta. Myös maahantulo Tunisiasta on edelleen vilkasta edellisvuosiin verrattuna; miltei 40 prosenttia tänä vuonna Italiaan laittomasti tulleista on peräisin Tunisiasta. Toinen merkittävä suuntaus on se, että suoraan Italiaan saapuvia on yhä enemmän verrattuna niihin, jotka saapuvat maahan etsintä- ja pelastustoimien yhteydessä. Espanjassa maahantulijoiden kokonaismäärä vuonna 2021 (tilanne 19. syyskuuta 2021) on 25 852, mikä on 54 prosenttia enemmän kuin samalla ajanjaksolla vuonna 2020. Tämä johtuu pääasiassa siitä, että Kanariansaarille tulleiden määrä on yli kaksinkertaistunut. Pääasiallinen lähtömaa, josta tulijat saapuvat Espanjan mantereelle läntisen Välimeren reittiä pitkin, on Algeria. Toisella sijalla on Marokko. Pääasialliset lähtömaat, joista tullaan Kanariansaarille Atlantin reittiä pitkin, ovat Marokko, Mauritania ja Senegal. Itäisen Välimeren reitillä vuoden 2021 kokonaismäärä on pienempi kuin viime vuonna. Tähän mennessä Kreikkaan vuonna 2021 saapuneiden määrä on pienentynyt huomattavasti, 58 prosenttia. Sen sijaan Kyproksessa maahantulijoiden määrä on kasvanut vuonna 2021 noin 47 prosenttia. Myös suoraan Turkista Italiaan saapuneiden määrä on kasvanut huomattavasti eli 208 prosenttia. Vuonna 2021 yhteensä 6 175 maahantulijaa on tullut Italiaan suoraan Turkista, kun vuonna 2020 heitä oli 2 007. Kyprokseen hallituksen valvonnassa oleville alueille on ilmoitettu saapuneen tänä vuonna tähän mennessä 6 026 maahantulijaa. Heistä 5 413 ylitti vihreän linjan ja 613 saapui suoraan veneellä. Viime vuonna samalla ajanjaksolla vihreän linjan kautta ja veneellä saapui noin 4 100 maahantulijaa, kun taas koko viime vuoden aikana Kyproksen hallituksen valvonnassa oleville alueille ilmoitettiin saapuneen 5 400 maahantulijaa vihreän linjan kautta ja 496 maahantulijaa veneellä suoraan Libanonista, Syyriasta tai Turkista (334 henkilöä Turkista). Muuttoliikettä on käytetty poliittisiin tarkoituksiin EU:n eri ulkorajoilla. Tätä on pidettävä huolestuttavana kehityksenä . Huomiota herättävin tapahtuma oli kuitenkin se, että Valko-Venäjän valtio järjesti ihmisten salakuljetuksen Euroopan unioniin kesäkuussa 2021. Tämä aiheutti poliittista kuohuntaa Valko-Venäjällä, ja kansainvälisen yhteisön voimakkaan vastareaktion siihen, kun matkustajalentokone pakotettiin laskeutumaan Minskiin. Valtaosa maahanpyrkijöistä oli Irakin kansalaisia. Heille järjestettiin lentoja ja sisäisiä kuljetuksia, jotta heidät saatiin siirrettyä ensin Liettuaan ja sen jälkeen Latviaan ja Puolaan. Laittomien maahantulijoiden määrä Liettuassa vuonna 2021 on yli 50 kertaa suurempi kuin vuonna 2020. Myös laittomien rajanylitysten määrä Valko-Venäjältä Puolaan ja Latviaan on kasvanut tuntuvasti. EU:n koordinoitujen toimien (ks. jäljempänä) ansiosta laittomien maahantulijoiden päivittäinen määrä on pienentynyt huomattavasti, mutta muuttopaine Valko-Venäjältä on pysynyt ennallaan.

Toinen esimerkki siitä, että muuttuvat toimintamallit vaativat jatkuvaa huomiota, on EU:sta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan Englannin kanaalin ylitse tehtävien rajanylitysten määrän kasvaminen. Syyskuuhun 2021 mennessä oli kirjattu, että 13 500 ihmistä oli ylittänyt rajan tätä kautta. Koko vuoden 2020 aikana tämä luku oli 8 500. Afganistanista EU:hun saapuneiden laittomien maahantulijoiden määrä ei ole muuttunut merkittävästi äskettäisen vallanvaihdon jälkeen. EU ja jäsenvaltiot ovat kuitenkin osoittaneet päättäneensä ottaa opikseen aiemmista kokemuksista: nyt humanitaarisia haasteita käsitellään yhteensovitetuin toimin ja mahdolliseen muuttoliikkeeseen ja uusiin turvallisuusriskeihin on varauduttu. Tilanne Afganistanissa – EU:n välittömät toimet Afganistanin dramaattisten tapahtumien vuoksi maan poliittinen ja turvallisuustilanne on yhä erittäin epävakaa. Pelkästään tänä vuonna noin 635 000 afgaania on joutunut siirtymään maan sisällä, samalla kun alueella arvioitiin olevan jo yli kaksi miljoonaa rekisteröityä pakolaista ja arviolta kolme miljoonaa rekisteröimätöntä pakolaista. Monenlaisia EU:n toimia on jo aloitettu. •Kaikki EU:n paikalliseen henkilöstöön kuuluvat huollettavineen sekä huomattava määrä henkilöitä, joilla on tiiviitä yhteyksiä EU:hun tai jäsenvaltioihin, on evakuoitu. Jäsenvaltioiden on hyödynnettävä täysimääräisesti kaikkia käytettävissä olevia mahdollisuuksia, jotta evakuoitujen afgaanien välittömät tarpeet voidaan täyttää, myös käyttämällä nykyisissä kansallisissa ohjelmissa olevia käyttämättömiä varoja. Lisäksi tarvitaan lisää yhteistyötä, jotta voidaan jatkaa eniten suojelun tarpeessa olevien afgaanien evakuointeja. Tämä koskee etenkin hengenvaarassa olevia henkilöitä, kuten ihmisoikeuksien puolustajia, tuomareita ja oikeuslaitoksen työntekijöitä, toimittajia ja kansalaisaktivisteja. •EU:n humanitaariseen työhön osallistuvat kumppanit jatkavat toimintaansa maassa, jos turvallisuustilanne sen sallii. Avunantoon sisältyy esimerkiksi terveyspalveluja, ruoanjakelua, vesi- ja saniteettihuoltoon liittyviä hätätoimia sekä nopeaa apua henkilöille, jotka ovat joutuneet siirtymään maan sisällä hiljattain. Afganistanin humanitaarista tilannetta käsitelleessä YK:n korkean tason ministerikokouksessa, joka pidettiin 13. syyskuuta, EU ja sen jäsenvaltiot ilmoittivat noin 677 miljoonan euron suuruisesta kokonaisavustuksesta. Summaan sisältyy EU:n humanitaarista apua, jonka suuruus vuonna 2021 on yli 200 miljoonaa euroa. •EU:n korkean tason foorumi, jonka aiheena on suojelun tarjoaminen vaarassa oleville afgaaneille, pidetään 7. lokakuuta. Se tuo yhteen ulkoasiainministerit ja sisäasiainministerit, ja tarkoituksena on keskustella eniten kansainvälistä suojelua tarvitseville afgaaneille tarjottavista kokonaisvaltaisista ja kestävistä ratkaisuista. Niitä ovat esimerkiksi EU:n tulevat uudelleensijoittamistoimet sekä täydentävät lailliset maahantuloväylät, kuten perheenyhdistäminen, yksityisen tuen järjestelmä tai maahanpääsy opiskelun tai työn vuoksi, sekä EU:n taloudellinen lisätuki, jota annetaan jäsenvaltioiden poliittisia sitoumuksia ja kotouttamistoimia vastaavasti. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä afganistanilaisiin ihmisoikeuksien puolustajiin, tuomareihin ja oikeuslaitoksen työntekijöihin, toimittajiin ja kansalaisaktivisteihin, joiden henki on vaarassa. •Neuvoston 21. syyskuuta 2021 tekemien päätelmien mukaisesti EU luo Afganistanin rajanaapureiden kanssa alueellisen poliittisen yhteistyöfoorumin, jonka tavoitteena on auttaa ehkäisemään kielteisiä heijastusvaikutuksia alueella sekä vahvistaa talouden häiriönsietokykyä, tukea alueen taloudellista yhteistyötä ja auttaa täyttämään humanitaariseen apuun ja suojeluun liittyviä tarpeita. •Jotta varmistetaan, ettei Afganistanin tilanne johda uusiin turvallisuusuhkiin EU:n kansalaisten kannalta, on laadittu Afganistania koskeva terrorismintorjunnan toimintasuunnitelma, joka on esitetty EU:n sisäisen turvallisuuden pysyvälle komitealle (COSI). Yhdessä suositelluista toimista COSIa kehotetaan laatimaan protokolla, jossa määritetään kolmitasoinen menettely tiukennetuille turvatarkastuksille. Ne tehdään kaikille henkilöille, jotka ylittävät tai ovat ylittäneet EU:n ulkorajan Afganistanin tapahtumien vuoksi. Tämä menettely mahdollistaa siis EU-virastojen tuella toteutettavat oikea-aikaiset, yhdenmukaiset ja tiukennetut turvatarkastukset, jotta voidaan tunnistaa ne henkilöt, jotka saattavat olla riski EU:n sisäiselle turvallisuudelle. Eurooppa-neuvoston 24. ja 25. kesäkuuta tekemien päätelmien mukaisesti komissio ja korkea edustaja ovat laatineet muuttoliikettä koskevan toimintasuunnitelman Afganistanin tapahtumien vuoksi. Suunnitelmassa esitetään EU:n välittömät ja lyhyen aikavälin toimet, ja se vastaa ministerien oikeus- ja sisäasioiden neuvoston ylimääräisessä istunnossa 31. elokuuta antamaa julkilausumaa. EU:n työtä, joka liittyy julkilausuman mukaisiin keskipitkän ja pitkän aikavälin toimiin, kuvataan jäljempänä tässä kertomuksessa. 3.MUUTTOLIIKKEEN HALLINTA EU:SSA Covid-19-pandemian vaikutus muuttoliikkeen hallintaan Covid-19-pandemia vaikutti vuonna 2020 sekä lailliseen että laittomaan maahantuloon huomattavasti, ja se loi myös lukuisia uusia haasteita muuttoliikkeen hallintaan: samalla pandemia myös osoitti, että ulkomaisilla työntekijöillä on keskeinen rooli EU:n taloudessa ja että lailliset maahantuloväylät ovat hyvin tärkeitä. Maailmanlaajuinen viisumihakemusten määrän romahtaminen havaittiin kouriintuntuvasti myös EU:ssa: vuonna 2020 jäsenvaltioissa tehtiin 2,9 miljoonaa lyhytaikaista oleskelua koskevaa viisumihakemusta, mikä oli 83 prosenttia vähemmän kuin vuonna 2019. Useat jäsenvaltiot ryhtyivät toimiin sen varmistamiseksi, etteivät kolmansien maiden kansalaiset, jotka eivät voineet poistua EU:sta matkustusrajoitusten vuoksi, joutuisi sääntöjenvastaiseen tilanteeseen. Pandemia pysäytti tilapäisesti myös uusien turvapaikkahakemusten rekisteröinnin. Vuonna 2020 EU+-maissa tehtiin 485 000 kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta eli noin kolmanneksen vähemmän kuin vuonna 2019. Vuonna 2021 hakemusten kokonaismäärä jää pandemiaa edeltävää määrää pienemmäksi , vaikka se onkin kasvanut muutamissa jäsenvaltioissa. Pandemian vuoksi myös aiempaa vähemmän turvapaikanhakijoita ohjattiin Dublin-järjestelmään, jotta heidät siirrettäisiin vastuussa olevaan jäsenvaltioon. Määrä puolittui vuodesta 2019 vuoteen 2020 . Siirtojen määrä on pysynyt pienenä myös vuonna 2021. Turvapaikkahakemukset vuosina 2020–2021 EU+-maissa (lähde: EASO) Pandemian hillitsemiseksi määrätyt matkustusrajoitukset hankaloittivat myös palautusten toteuttamista. Jäsenvaltioissa vuonna 2020 tehtyjen palautuspäätösten määrä väheni 19 prosentilla vuoteen 2019 verrattuna, mutta tosiasiallisia palautuksia kolmansiin maihin oli yli puolet edellisvuotta vähemmän . Palautusaste oli alle 18 prosenttia vuonna 2020, kun se vuonna 2019 oli 29 prosenttia. Palautusoperaatioita aletaan nyt vähitellen jatkaa, kun rajoituksia vähitellen poistetaan. Jotkin maat kuitenkin pitävät pandemian aikana käyttöönotettuja rajoituksia yhä voimassa. Turkki keskeytti palautusoperaatiot Kreikasta maaliskuussa 2020 pandemian takia. EU on kuitenkin kehottanut Turkkia jatkamaan palautuksia EU:n ja Turkin väliseen sopimukseen sisältyvän sitoumuksen mukaisesti. Tänä aikana komissio on pyrkinyt auttamaan jäsenvaltioita, jotta pandemian vaikutus voitaisiin minimoida. Tähän on sisältynyt ohjeistusta ja käytännön tukea virastoilta. Lisäksi on jaettu parhaita käytäntöjä esimerkiksi etähaastattelujen järjestämisestä ja menettelyjen toteuttamisesta verkossa . Myös rahoitussääntöjä on muutettu. Näin on voitu minimoida viipeistä johtuvat riskit ja mukauttaa tarkastuksia ja valvontaa koskevia vaatimuksia, jotta on voitu hyödyntää esimerkiksi digitaalisen todistusaineiston kaltaisia mahdollisuuksia aiempaa enemmän . Rahoitusta on ohjattu myös erityistarpeisiin: esimerkiksi Kreikalle myönnettiin 25,3 miljoonan euron avustus covid-19-tautiin liittyvien valmiuksien parantamiseen vastaanottokeskuksissa ja julkisissa sairaaloissa. Tukea täydennettiin myös unionin pelastuspalvelumekanismin kautta, kun 14 jäsenvaltiota lähetti apua. Kaiken kaikkiaan pandemian aikana kertynyt kokemus on osoittanut, jälleen kerran, että on hyvin tärkeää kehittää aiempaa nykyaikaisempi ja yhtenäisempi toimintatapa muuttoliikkeen hallintaan. Oikea-aikainen tiedonjakaminen on osoittautunut hyvin oleelliseksi, ja myös EU:n muuttoliikettä koskevan varautumis- ja kriisisuunnitelman on voitu todeta olevan hyödyllinen väline pandemian torjuntatoimista keskustelemiseen. Rajaturvallisuus ja Frontex Eurooppalaisesta raja- ja merivartiostosta annetun asetuksen voimaantulo joulukuussa 2019 oli suuri askel eteenpäin rajaturvallisuudessa ja oivallinen esimerkki Euroopan yhdentymisestä ulkoisen rajaturvallisuuden alalla. Ensimmäiset eurooppalaisen raja- ja merivartioston pysyvien joukkojen ryhmät on lähetetty komennukselle 1. tammikuuta 2021 alkaen. Pysyvien joukkojen rekrytointia ja koulutusta on kuitenkin nopeutettava. Tähän mennessä komennukselle on lähetetty kolme neljäsosaa siitä henkilöstösääntöjen alaisesta henkilöstöstä (700 työntekijää), joka oli suunniteltu lähetettäväksi komennukselle tammikuuhun 2021 mennessä. Ponnisteluja on lisättävä, jotta saavutetaan vuodelle 2021 asetettu tavoite ja jotta voidaan varmistaa, että vuodelle 2022 suunniteltu henkilöstösääntöjen alainen lisähenkilöstö (500 työntekijää) saadaan rekrytoitua. Myös rajavartijoiden ja muiden virkamiesten lähettämistä jäsenvaltioista on vauhditettava. Se henkilöstön määrä, jonka jäsenvaltiot ovat asettaneet viraston käyttöön, on vielä kaukana asetuksessa sovituista tavoitteista. Viimeistään vuonna 2027 viraston olisi voitava mobilisoida pysyviin joukkoihin 10 000 operatiivisen henkilöstön jäsentä. Jotta voidaan varmistaa, että virasto voi tukea jäsenvaltioita tuloksellisesti haastavissa tilanteissa ja siihen saakka, että pysyvät joukot saadaan kokonaan toimintavalmiiksi, käytettävissä on nopean toiminnan reservi (ts. pysyvien joukkojen luokka 4), jossa on 1 500 jäsentä, vuoteen 2024 saakka .

Frontexin operatiivisen tuen merkitys ja lisäarvo jäsenvaltioille, joihin laiton muuttoliike kohdistuu, on edelleen kiistaton. Viimeaikaiset tapahtumat Valko-Venäjän rajalla ovat vahvistaneet, että Frontexin toimivaltuuksia on laajennettava sekä valmiuksien että välittömien operatiivisten vastatoimien edellyttämän toimintakyvyn osalta. Meneillään olevien operatiivisten toimien yhteydessä suuri joukko raja- ja merivartijoita, asiantuntijoita ja kalustoa on komennuksella Kreikassa, Italiassa, Espanjassa, Bulgariassa, Liettuassa ja Länsi-Balkanin maissa . Komissio on ottanut väitteet eurooppalaisten raja- ja merivartijoiden epäasiallisesta käyttäytymisestä EU:n ulkorajoilla hyvin vakavasti. Vaikka ulkorajan suojaaminen on tärkeää, kaikkien toimien on kuitenkin oltava ehdottomasti oikeasuhteisia ja välttämättömiä, ja niitä toteutettaessa on aina kunnioitettava perusoikeuksia ja -arvoja ja oikeutta hakea turvapaikkaa. Vuonna 2021 viraston toiminta ja menettelyt olivat EU:n useiden valvontaelinten, kuten Euroopan parlamentin kansalaisvapauksien ja oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan (LIBE) Frontexin valvontatyöryhmän, Euroopan oikeusasiamiehen, EU:n tilintarkastustuomioistuimen ja Frontexin hallintoneuvoston perusoikeuksia ja operaatioiden oikeudellisia näkökohtia käsittelevän työryhmän, tarkastusten kohteena. Vaikka Frontexin henkilöstön ei todettu loukanneen ihmisoikeuksia, mainitut valvontaelimet havaitsivat erilaisia puutteita ja antoivat niiden korjaamiseen tarkoitettuja suosituksia. Virasto käsittelee näitä suosituksia parhaillaan. Komissio on tyytyväinen siihen, että Frontex on tehostanut perusoikeuksien valvontaa koskevaa järjestelmäänsä ja nimittänyt virastoon perusoikeusvastaavan, joka aloitti tehtävässään 1. kesäkuuta 2021. Perusoikeusvastaavaa avustaa tällä hetkellä 20 perusoikeusvalvojaa, joita on määrä olla yhteensä 40. Viraston tulisi toteuttaa tämä järjestelmä nyt kokonaisuudessaan ja rekrytoida nopeasti loput 20 perusoikeusvalvojaa. Frontex tekee yhteistyötä myös kolmansien maiden kumppaneiden kanssa. Tämän yhteistyön osalta Albanian, Montenegron ja Serbian kanssa on tehty Frontexin asemaa koskevat sopimukset , ja Pohjois-Makedonian kanssa tehtävä asemaa koskeva sopimus odottaa allekirjoittamista. Bosnia ja Hertsegovinan kanssa asemaa koskevaan sopimukseen tähtäävät neuvottelut aloitettiin tammikuussa 2019, mutta Bosnia ja Hertsegovina ei ole vielä allekirjoittanut sopimusta. Vauhdittaakseen yhteistyötä kumppanimaiden kanssa komissio laatii vuoden 2021 loppuun mennessä työjärjestelymallin ja asemaa koskevan sopimusmallin, joissa määritetään Frontexin yhteistyö kolmansien maiden kanssa . Uudella asemaa koskevalla sopimusmallilla on tarkoitus luoda mahdollisuus yhteisiin operaatioihin kolmansien maiden välisillä rajoilla. Vuodesta 2020 alkaen on hyväksytty työjärjestelyt Frontexin ja Guinean ja Georgian tasavaltojen välillä, ja niitä on tarkistettu Albanian kanssa. Näiden järjestelyjen avulla virasto ja nämä maat voivat tehdä järjestelmällistä yhteistyötä . Hiljattain perustettu palautuksia käsittelevä osasto ja tuonnempana nimitettävä varapääjohtaja, joka on vastuussa palautuksista, parantavat viraston valmiuksia antaa tukea jäsenvaltioille kaikissa palautukseen, takaisinottoon ja uudelleenkotouttamiseen liittyvissä asioissa. Piakkoin nimitettävän palauttamisasioiden koordinaattorin tehtävänä on muun muassa edistää jäsenvaltioiden palautuskäytäntöjen yhteensovittamista ja yhtenäisyyttä, varmistaa, että ne ovat takaisinottoprosessien mukaisia sekä edistää yhteisvastuullisten toimien toteuttamista palautusten yhteydessä olemalla apuna palauttamisen tukijärjestelyissä. Palauttamisasioiden koordinaattori johtaa jäsenvaltioiden edustajien korkean tason verkostoa ja tekee tiivistä yhteistyötä Frontexin palautusasioista vastaavan varapääjohtajan kanssa. Covid-19-pandemiasta johtuvista rajoituksista huolimatta Frontexin toteuttamien palautusoperaatioiden määrä lähenee pandemiaa edeltäneitä määriä. Vuonna 2021 Frontex on tähän mennessä koordinoinut 232 palautusoperaatiota, jotka jäsenvaltiot ovat toteuttaneet tilauslennoilla 28:aan EU:n ulkopuoliseen maahan. Näissä operaatioissa on palautettu miltei 8 000 kolmannen maan kansalaista. Tämä on noin kaksi kertaa niin paljon kuin vuonna 2020 . Frontex tukee myös vapaaehtoista paluuta ja vapaaehtoista poistumista unionin alueelta. Vuonna 2021 (tilanne 5. syyskuuta) on toteutunut 2 741 Frontexin organisoimaa paluuta, kaikki reittilennoilla. Viimeaikaiset tapahtumat ulkorajoilla ovat vahvistaneet, että Frontexilla on tärkeä rooli jäsenvaltioiden avustamisessa sekä EU:n yhteisen integroidun rajaturvallisuuden edistämisessä, koordinoimisessa ja kehittämisessä. Vahvan, tuloksellisen ja hyvin toimivan Euroopan raja- ja merivartioston on oltava EU:n yhteinen tavoite, ja Euroopan parlamentilla, neuvostolla ja komissiolla on kaikilla oma tehtävänsä sen varmistamisessa, että virasto voi toimia vastuuvelvollisesti ja tuloksellisesti. Myös jäsenvaltioilla on keskeinen hallintoneuvoston välityksellä toteutuva rooli viraston hyvän hallintotavan, järkevän hallinnoinnin ja täyden läpinäkyvyyden varmistamisessa. Tämä kaikki on entistäkin tärkeämpää, kun viraston tehtävät lisääntyvät. Komissio jatkaa työskentelyä Frontexin ja sen hallintoneuvoston kanssa, jotta voidaan varmistaa, että keskinäinen valvonta on virastossa asianmukaista. Näin vahvistetaan läpinäkyvyyden ja vastuuvelvollisuuden kulttuuria ja taataan, että perusoikeuksia kunnioitetaan. Komissio jatkaa myös pitkäaikaisia ponnistelujaan, joiden tavoitteena on viraston toimeksiannon asianmukainen toteuttaminen. Komissio laatii vuoden 2021 loppuun mennessä asiakirjan, jolla aloitetaan monivuotinen strateginen toimintapoliittinen sykli. Tämä asiakirja ohjaa Euroopan yhdennetystä rajaturvallisuudesta EU:n tasolla käytäviä keskusteluja viiden seuraavan vuoden ajan. Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston antama turvapaikka-asioihin liittyvä ja operatiivinen tuki Vuonna 2020 oli kulunut kymmenen vuotta siitä, kun Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirasto (EASO) aloitti toimintansa täysimääräisesti. EASO antaa operatiivista tukea paineen alaisille jäsenvaltioille niiden kahdenvälisten toimintasuunnitelmien mukaisesti, jotka se on tehnyt seitsemän jäsenvaltion (Espanjan, Italian, Kreikan, Kyproksen, Latvian, Liettuan ja Maltan) kanssa. Tällä hetkellä näissä EASOn operaatioissa on komennuksella 1 007 asiantuntijaa ja henkilöstön jäsentä. Apua annetaan kunkin jäsenvaltion tarpeiden mukaan, ja se voi olla joko turvapaikkahakemusten käsittelyn nopeuttamiseen tarkoitettua tai kansallisille vastaanottojärjestelmille annettavaa tukea, jotta voidaan varmistaa, että standardit täyttävät EU:n turvapaikkasäännöstön vaatimukset. Puute jäsenvaltioiden lähettämistä asiantuntijoista on yhä ratkaisematon haaste, jonka vuoksi EASO ei pysty toteuttamaan tehtäväänsä täysimääräisesti. Jäsenvaltioita kehotetaan lisäämään asiantuntijoiden lähettämistä EASOn operaatioihin. Uuden Euroopan unionin turvapaikkaviraston uudesta toimeksiannosta, jota on vahvistettu, on nyt päästy sopimukseen. Toimeksiannon pitäisi tulla voimaan vuoden loppuun mennessä. Tällä tavalla vahvistettu virasto parantaa osaltaan turvapaikkajärjestelmien tehokkuutta ja yhtenäisyyttä, kun se pystyy antamaan jäsenvaltioille aiempaa enemmän operatiivista ja teknistä tukea. Näin kehitetään myös yhteisiä operatiivisia standardeja, indikaattoreita, ohjeita ja parhaita käytäntöjä ja helpotetaan EU:n turvapaikkalainsäädännön täytäntöönpanoa. Samalla voidaan myös valvoa jäsenvaltioiden turvapaikka- ja vastaanottojärjestelmiä nykyistä paremmin ja varmistaa, että käytännöt ovat aiempaa yhtenäisemmät. Lisäksi otetaan käyttöön lisätakeita ja -toimenpiteitä, jotta voidaan taata perusoikeuksien kunnioittaminen. Uuden toimeksiannon myötä laaditaan myös turvapaikkavalmiushenkilöiden luettelo. Siinä on 500 jäsenvaltioiden asiantuntijaa, jotka ovat välittömästi viraston käytettävissä. Uutta toimeksiantoa koskevassa asetuksessa säädetään, kuinka monta asiantuntijaa kukin jäsenvaltio osoittaa tähän luetteloon. Suora tuki jäsenvaltioille, joihin muuttoliikkeeseen liittyvät haasteet kohdistuvat Kuuden viime vuoden aikana komissio on antanut jatkuvaa operatiivista, teknistä ja taloudellista tukea jäsenvaltioille, joihin laiton muuttoliike vaikuttaa eniten. EU:n rahoitus on ollut ratkaisevan tärkeää, ja muuttoliike- ja rajapolitiikkaan osoitetut lisäresurssit, joista on sovittu seuraavalle rahoituskaudelle, ovat osoitus tämän yhteisvastuullisuuden vaikuttavuudesta. Tukea voidaan antaa monella tavalla. Joissakin tapauksissa, esimerkiksi Kreikassa, pitkäaikainen tuki on mahdollistanut uusia työskentelyrakenteita ja luonut vankan ja kestävän perustan yhteistyölle. EU:n tuki Kreikalle EU on antanut merkittävää operatiivista ja taloudellista tukea Kreikalle vuoden 2015 muuttoliikekriisistä lähtien. ·EU-rahoituksen määrä on kasvanut yli 3,3 miljardiin euroon. Tällä rahoituksella on voitu parantaa pakolaisten ja maahantulijoiden vastaanottovalmiuksia, elinolosuhteita ja sairaanhoitoa sekä nopeuttaa turvapaikkamenettelyjä, lisätä palautuksia ja kohentaa rajavalvontaa. Lisäksi sen avulla on voitu keskittyä erityisesti kaikkein haavoittuvimmassa asemassa oleviin, kuten ilman huoltajaa oleviin alaikäisiin. Ensimmäistä kertaa vuoden 2016 jälkeen maahantulijoiden määrä Egeanmeren saarilla on pienentynyt noin 5 000:een, kun se kesäkuussa 2020 oli vielä 30 000. ·Morian vastaanottokeskuksen Lesboksen saarella syyskuussa 2020 tuhonneiden tulipalojen jälkeen komissio ryhtyi välittömästi toimeen tuen ja suojan antamiseksi. Se rahoitti ilman huoltajaa olevien alaikäisten välittömän siirron mantereelle, ja nyt 8 400 pakolaista ja haavoittuvassa asemassa olevaa maahantulijaa on siirretty Lesbokselta mantereelle. Yhtä tärkeää on se, että väliaikaisessa Mavrovounin majoituspaikassa on tehty paljon töitä sen varmistamiseksi, että se soveltuu myös talvikäyttöön. ·Kahdenvälisten avustustoimien lisäksi 14 maata osoitti Kreikalle solidaarisuutta lähettämällä tulipalojen jälkeen apua unionin pelastuspalvelumekanismin kautta. EU koordinoi yli 171 000 majoitustarvikkeen toimituksen ja osallistui niiden Kreikkaan kuljettamisen rahoitukseen. ·Syyskuussa 2020 yhteistyössä aloitettiin uusi vaihe, kun uusi muuttoliikkeen hallinnan EU-työryhmä aloitti toimintansa. Työryhmä tekee Kreikan viranomaisten ja EU:n virastojen kanssa tiivistä yhteistyötä, jonka tavoitteena on perustaa uusia monitoimikeskuksia vastaanottoa ja henkilöllisyyden todentamista varten ja parantaa vastaanotto-olosuhteita EU:n lainsäädännön ja vaatimusten mukaisesti. Viidelle Kreikan saarelle rakennettavien vastaanottokeskusten sekä Lesboksen saarelle rakennettavan uuden suuren keskuksen rakentamista tuetaan 276 miljoonan euron suuruisella avustuksella. Samoksen uusi keskus avattiin 18. syyskuuta 2021. Kosin ja Leroksen saarten keskukset avataan vuoden 2021 loppuun mennessä, ja Lesboksen keskuksen rakennustyöt aloitetaan syksyllä. ·Keskeinen osa tätä työtä on riippumaton ja luotettava seurantamekanismi, jota komissio ja Kreikan viranomaiset kehittävät. Sen tarkoituksena on auttaa ehkäisemään perusoikeuksien rikkomista rajoilla, ja lisäksi sillä varmistetaan, että käytössä on menettelyjä, joilla tällaista rikkomista koskevat väitteet tutkitaan tuloksellisesti. Näin on määrä alkaa toimia koko EU:n laajuisesti, sillä komissio on tehnyt ehdotuksen ns. seulonta-asetuksesta. Sillä perustettaisiin riippumaton seurantamekanismi kaikkiin unionin ulkorajoilla sijaitseviin jäsenvaltioihin. Kroatiassa otettiin kesällä käyttöön riippumaton seurantamekanismi rajavalvonnassa. Sen tavoitteena on parantaa tutkintojen läpinäkyvyyttä ja taata, että perusoikeuksia kunnioitetaan täysimääräisesti.

EU on antanut tukea myös nopeisiin vastatoimiin nopeasti muuttuvassa tilanteessa. Kun laittomien rajanylitysten määrä Valko-Venäjältä kasvoi hiljattain äkillisesti, EU antoi operatiivista, taloudellista ja diplomaattista tukea ennätysajassa, jotta tämä odottamaton kriisi EU:n itäisellä ulkorajalla saataisiin ratkaistua. EU:n reaktio Valko-Venäjältä saapuneisiin maahantulijoihin Muuttopaine Liettuan Valko-Venäjän vastaisella rajalla kasvoi äkillisesti kesällä 2021. Sittemmin Valko-Venäjä kannusti ihmisiä laittomiin rajanylityksiin myös Latvian ja Puolan rajoilla. EU on tuominnut Valko-Venäjän toimet jyrkästi ja ryhtynyt välittömästi toimiin hyödyntäen erilaisia keinoja: ·EU:n virastot antoivat konkreettista tukea ripeästi. Frontex aloitti lisätuen antamisen muutamassa päivässä siitä, kun Liettua oli tehnyt pyynnön nopeasta rajainterventiosta. Kolmessa jäsenvaltiossa on nyt komennuksella 103 Frontexin virkamiestä. EASO lähetti ensimmäiset työntekijät komennukselle Liettuaan heinäkuussa, ja siellä on tällä hetkellä 56 EASOn asiantuntijaa komennuksella. Lisäksi Latviassa on 10 asiantuntijaa. ·Liettualle on annettu yli 36,7 miljoonaa euroa EU:n hätätilanteen tukea, jota on käytetty turvapaikanhakijoiden kiireellisimpiin tarpeisiin, aineelliseen apuun ja väliaikaismajoitukseen. Tuen avulla on myös helpotettu työtä, jonka tavoitteena on havaita ihmiskaupan mahdollisia uhreja, ja autettu henkilöitä, jotka tarvitsevat kansainvälistä suojelua. Tarpeiden muuttumista seurataan jatkuvasti. Liettua aktivoi myös unionin pelastuspalvelumekanismin, ja 18 jäsenvaltiota ja Norja ovat vastanneet pyyntöön. ·Komissio ja Frontex tekevät Liettuan asianomaisten viranomaisten kanssa tiivistä yhteistyötä, jonka tavoitteena on vahvistaa Liettuan palautuskapasiteettia, helpottaa parhaiden käytäntöjen vaihtoa muiden jäsenvaltioiden kanssa ja antaa teknistä ja operatiivista ohjeistusta palautusmenettelyistä. ·Yhteisiä toimia keskeisten lähtö- ja kauttakulkumaiden kanssa on tiivistetty, ja sen ansiosta esimerkiksi Irak teki päätöksen tilapäisesti keskeyttää lennot Minskiin ja helpottaa vapaaehtoista paluuta Liettuasta. ·Valko-Venäjään kohdistuvaa diplomaattista painetta on lisätty, mutta samalla ei ole kuitenkaan unohdettu, että Valko-Venäjän kansalaiset tarvitsevat tukea. EU ei hyväksy muuttoliikkeen käyttämistä poliittisena välineenä, eikä se johda pakotteiden kumoamiseen. Lisäksi komissio on ehdottanut, että EU:n viisumikäytäntöjen helpottamista koskevan sopimuksen soveltaminen Valko-Venäjän kanssa keskeytetään osittain. Komissio tukee jäsenvaltioita myös helpottamalla ja koordinoimalla vapaaehtoista uudelleensijoittamista. Komissio koordinoi EASOn tuella uudelleensijoituksia vuoden 2019 Maltan julistuksen yhteydessä sovitun mekanismin avulla, kun etsintä- ja pelastusoperaatioissa löydettyjä ihmisiä on laskettu maihin Italiassa ja Maltalla. Vuoden 2019 alusta lähtien yli 2 100 hakijaa on siirretty EU:n muihin jäsenvaltioihin . Komissio kehottaa jäsenvaltioita jatkuvasti hyödyntämään vapaaehtoista uudelleensijoittamista, kunnes yhteisvastuumekanismista on saatu tehtyä nykyistä ennakoitavampi, ja koordinoi säännöllisesti tähän liittyviä toimia. Prosessi jatkuu, kuten myös niiden ennen vuotta 2021 annettujen lupausten lunastaminen, joita ei ole vielä täytetty, sekä vuonna 2021 maihinnousujen yhteydessä annettujen muutamien uusien lupausten täyttäminen. Osana toimintasuunnitelmaa, joka esitettiin maaliskuussa 2020 Kreikalle osoitettavista välittömistä tukitoimista , tämän järjestelyn nojalla Kreikasta on vuoden 2021 syyskuun alkuun mennessä sijoitettu uudelleen yhteensä 4 307 henkilöä, joista 984 ilman huoltajaa olevaa alaikäistä. Nämä toimet ovat konkreettinen askel kohti eurooppalaista yhteisvastuuta käytännössä. Tällaiset tapauskohtaiset toimet eivät kuitenkaan ole riittäviä eivätkä kestäviä. Ne korostavat tarvetta luoda nykyistä ennakoitavampi yhteisvastuumekanismi, kuten turvapaikka-asioiden ja muuttoliikkeen hallintaa koskevassa asetusehdotuksessa on esitetty. Luvaton liikkuminen EU:n alueella Turvapaikanhakijoiden luvaton liikkuminen EU:n alueella heikentää turvapaikkajärjestelmän uskottavuutta ja luotettavuutta. Pandemian lisäksi tilannetta ovat pahentaneet myös hankaluudet Dublin-menettelyn perusteella tehtävien siirtojen toteuttamisessa (ks. edellä). Vuoden 2021 kahdeksan ensimmäisen kuukauden aikana jäsenvaltioiden viranomaisten rekisteröimistä turvapaikkahakemuksista 131 000 tuotti Eurodac-järjestelmässä tuloksen ”Luokka 1 – Luokan 1 osuma”. Tämä tarkoittaa sitä, että henkilö on tehnyt jo vähintään yhden turvapaikkahakemuksen jossakin toisessa jäsenvaltiossa . Samalla ajanjaksolla yli 23 000 turvapaikkahakemusta (luokan 1 tiedot Eurodacissa) tuotti osuman sellaisten tietojen kanssa, jotka on kirjattu ulkorajan laittoman ylityksen seurauksena (luokan 2 tiedot Eurodacissa). Jotkin näistä hakemuksista, jotka on rekisteröity kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa tai muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, joka rekisteröi laittoman rajanylityksen, voivat johtua Dublin-menettelyn perusteella tehtävästä siirrosta, eikä tällöin ole kyse ”luvattomasta liikkumisesta”. Samalla ajanjaksolla 71 620 hakua Eurodacista laittomasti oleskelevien henkilöiden sormenjälkiin yhdistettynä (luokan 3 tiedot Eurodacissa) tuotti osumia luokan 1 tietojen kanssa. Tämä tarkoittaa sitä, että kun henkilön turvapaikkahakemus on rekisteröity yhdessä jäsenvaltiossa, hän on siirtynyt toiseen jäsenvaltioon, jossa hänet on pidätetty laittoman oleskelun perusteella. On hankalaa koota luotettavaa tietoa luvattoman liikkumisen määristä EU:n alueella, mutta Eurodacista saatavat tiedot antavat jonkin verran osviittaa poistumisista ja määränpäistä. Joissakin jäsenvaltioissa kansainvälistä suojelua jo saavien henkilöiden luvaton liikkuminen on lisääntynyt. Kyse on siitä, että kansainvälistä suojelua saavat henkilöt siirtyvät laillisesti toiseen jäsenvaltioon kansainvälisen suojeluaseman antaneen jäsenvaltion myöntämillä laillisilla matkustusasiakirjoilla, hakevat kansainvälistä suojelua toisen kerran ja viipyvät maassa kauemmin kuin sallitut 90 päivää. Kumpikin luvattoman liikkumisen tapa heikentää Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän toimivuutta, sillä järjestelmä perustuu jäsenvaltioiden keskinäiseen luottamukseen, ja sääntöjen vastaisesti toimiminen kuormittaa kansallisia turvapaikkajärjestelmiä tarpeettomasti. Komissio etsii ongelmaan lyhyen aikavälin ratkaisuja yhdessä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa. Näitä ratkaisuja ovat olleet esimerkiksi siirtojen helpottaminen Dublin-menettelyä koskevien sääntöjen nojalla pandemian aikana sekä kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden kotouttamisen tukemisen lisääminen. Luvattomaan liikkumiseen puuttuminen oli tärkeä tavoite muuttoliike- ja turvapaikkasopimusta koskevissa ehdotuksissa, jotta voidaan vahvistaa luottamusta jäsenvaltioiden välillä. Aseman määrittelyä koskevan asetusehdotuksen tavoitteena on vähentää kannustimia luvattomaan liikkumiseen. Sellaisia ovat esimerkiksi huomattavat erot jäsenvaltioiden välillä hakemusten hyväksymisasteissa sekä kansainvälistä suojelua saaville henkilöille myönnettävien oikeuksien tasossa ja heidän kotoutumismahdollisuuksissaan. Vastaanotto-olosuhteita koskevaan direktiiviin ehdotetuilla muutoksilla säädettäisiin, että vastaanotto-olosuhteet olisi tarjottava vain vastuussa olevassa jäsenvaltiossa. Turvapaikka-asioita ja muuttoliikkeen hallintaa koskevalla asetuksella vähennettäisiin kannustimia luvattomaan liikkumiseen sallimalla Dublin-menettelyyn perustuvat siirrot pakolaisaseman saaneille henkilöille ja laajentamalla perheenjäsenten määritelmää siten, että se käsittäisi myös sisarukset ja kauttakulkumaissa perustetut perheet, ja poistamalla menettelyyn liittyvät kannustimet luvattomaan liikkumiseen ja pakenemiseen. Ehdotus Eurodac-asetuksen uudelleenlaatimisesta sisältää joukon parannuksia, jotka ovat oleellisia yhteentoimivuusperiaatteiden kannalta. Lisäksi niillä edistettäisiin luvattoman liikkumisen estämistä ja jäljittämistä. Rahoitus Jotta voidaan tukea uudessa muuttoliike- ja turvapaikkasopimuksessa asetettuja tavoitteita, EU:n taloudellista tukea jäsenvaltioille on lisätty vuosien 2021–2027 rahoituskaudella. Asiaan kuuluvat turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastoa (AMIF), rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitustukivälinettä (BMVI) ja sisäisen turvallisuuden rahastoa (ISF) koskevat perussäädökset tulivat voimaan 15. heinäkuuta 2021 . Seuraavaksi jäsenvaltioiden on toimitettava viiden kuukauden kuluessa omat ohjelmansa vuosiksi 2021–2027 komissioon hyväksyttäväksi. Komissio jatkaa jäsenvaltioiden tukemista ohjelmasuunnittelun aikana sen varmistamiseksi, että varat jaetaan järjestelmällisesti ja strategisesti määritettyjen tarpeiden ja EU:n painopistealojen mukaisesti. Uusien varojen määrä on 18 miljardia euroa (vrt. edellisen kauden määrään, joka oli 12,4 miljardia euroa), ja niillä vahvistetaan taloudellista valmiutta vastata käytännön tarpeisiin. Käyttöön on otettu myös temaattinen rahoitusväline, jolla puututaan riittämättömän joustavuuden ongelmaan. Rahoitusvälineellä katetaan 30–42,5 prosenttia varoista, ja sitä käytetään odottamattomiin taloudellisiin tarpeisiin ja uusiin painopistealoihin. Nämä kolme rahastoa ovat nyt ensimmäistä kertaa osa yhteisiä säännöksiä koskevaa asetusta, joka koskee myös muita yhteisesti hallinnoitavia varoja. Tämä parantaa EU:n varainkäytön johdonmukaisuutta ja mahdollistaa sen, että monialaisiin tavoitteisiin ja perusoikeuksiin voidaan keskittyä aiempaa paremmin. Jäsenvaltioiden ohjelmiin osoitetun rahoituksen osuus on enintään 70 prosenttia sen mukaan, mistä rahastosta on kyse. Noin 10 prosenttia kokonaisrahoituksesta osoitetaan jäsenvaltioille kauden puolivälissä päivitettyjen kriteerien ja käyttöasteen perusteella. Tämän ansiosta jäsenvaltiot voivat investoida strategisiin ja hyvin rakennettuihin muuttoliikkeen hallintajärjestelmiin ja varmistaa, että hätäapu voidaan kohdistaa siihen mihin se on tarkoitettukin eli odottamattomiin kriiseihin. 4.LAINSÄÄDÄNTÖKEHYKSEN VAHVISTAMINEN Jatkuvat muuttoliikkeeseen liittyvät haasteet sekä eri paikoissa EU:n ulkorajoilla että Schengen-alueella ovat tuoneet tämänhetkiset puutteet selkeästi esiin. Valko-Venäjään liittyvät kokemukset osoittavat kouriintuntuvasti, että laiton muuttoliike voi vaikuttaa kaikkiin jäsenvaltioihin. EU pysyy haavoittuvana ja sen valmiudet reagoida muuttuviin olosuhteisiin ovat puutteelliset siihen asti, kunnes EU:n turvapaikka- ja muuttoliikejärjestelmän perusteellinen uudistus saadaan toteutettua, kuten uudessa muuttoliike- ja turvapaikkasopimuksessa on todettu syyskuussa 2020. Muuttoliike- ja turvapaikkasopimuksessa määritetyt säädösehdotukset muodostavat kokonaisvaltaisen lähestymistavan, joka kattaa kaikki muuttoliike- ja turvapaikkapolitiikan osa-alueet, ja sen avulla edistetään kaikkien jäsenvaltioiden etujen ja tarpeiden välistä tasapainoa. Sopimuksessa annetaan takeet siitä, että jokainen jäsenvaltio käsittelee vastuullaan olevat turvapaikkahakemukset ja että jäsennetyn ja ennakoitavan yhteisvastuumekanismin avulla varmistetaan, ettei yksikään jäsenvaltio joudu kantamaan suhteettoman suurta vastuuta. Aidosti yhteisen muuttoliike- ja turvapaikkapolitiikan luominen edellyttää poliittista tahtoa ja visiota sekä kaikkien osallistumista ja sitoutumista. Uuden muuttoliike- ja turvapaikkasopimuksen esittelystä on kulunut vuosi. Sen aikana on edistytty hyvin teknisellä tasolla, mutta poliittinen yhteisymmärrys muutamista keskeisistä osa-alueista on vielä kaukana. Toukokuussa 2021 otettiin tärkeä askel kohti laillista muuttoliikettä, kun päästiin poliittiseen yhteisymmärrykseen uudesta sinistä korttia koskevasta direktiivistä. Uudessa järjestelmässä otetaan käyttöön tehokkaita sääntöjä, jotta EU:hun voidaan houkutella korkeasti koulutettuja työntekijöitä. Myös maahanpääsyn edellytyksiä on joustavoitettu, oikeuksia lisätty ja mahdollisuutta liikkua ja työskennellä eri jäsenvaltioissa helpotettu.

Sinisen kortin ja EU:n turvapaikkaviraston (ks. edellä) suhteen saavutettu edistys osoittaa, että muuttoliike- ja turvapaikka-asioissa on mahdollista päästä eteenpäin ja tehdä kompromisseja uudistuksista. Euroopan parlamentin työssä ja neuvoston työssä, jota tehdään neuvoston puheenjohtajamaiden johdolla, on nyt keskityttävä siihen, että muita vireillä olevia säädösehdotuksia koskevissa neuvotteluissa saavutetaan vähitellen ratkaisevaa edistymistä. Kesäkuussa hyväksytty Schengen-strategia on toinen tärkeä toimi muuttoliike- ja turvapaikkasopimuksen täytäntöönpanoa koskevassa etenemissuunnitelmassa. Strategialla on määrä vahvistaa vapaan liikkuvuuden Schengen-aluetta, ja sitä on jo alettu toteuttaa. Jatkotoimiin sisältyy valmisteltavana oleva ehdotus Schengenin rajasäännöstöstä. Myös muita keskeisiä toimintalinjoja on käynnistetty, ja sekä uusi etsintä- ja pelastustoiminnan eurooppalainen yhteysryhmä että Schengen-foorumi ovat pitäneet kokouksia. Sidosryhmien tuki on hyvin tärkeää sen varmistamiseksi, että uudet toimintapolitiikat pannaan tuloksellisesti täytäntöön ja että niiden mukaan toimitaan siellä, missä niitä eniten tarvitaan. Joissakin muuttoliike- ja turvapaikkasopimukseen liittyvistä ehdotuksista on edistytty hyvin, ja niistä olisi välitöntä hyötyä ulkorajojemme turvallisuudelle. Niillä voitaisiin parantaa myös EU:n vastatoimien johdonmukaisuutta muuttuvien haasteiden yhteydessä. Eurodac-järjestelmää koskeva ehdotus on hyvin tärkeä yhteentoimivuusperiaatteiden kannalta, ja se on yksi viimeisistä rakennuspalikoista, joilla rajaturvallisuusjärjestelmämme saadaan valmiiksi. Se luo lisäarvoa sekä sisäiselle turvallisuudelle että muuttoliikkeen hallinnan parantamiselle. Uusi Eurodac auttaa jäljittämään luvatonta liikkumista ja laitonta muuttoliikettä. Lisäksi se parantaa palautusmahdollisuuksia. Euroopan komissio odottaa Euroopan parlamentin hyväksyvän komission kertomuksen ja kehottaa neuvostoa myöntämään viipymättä neuvotteluvaltuudet. Afganistanin tilanne on muistutus siitä, että haavoittuvassa asemassa oleville ihmisille, jotka tarvitsevat kansainvälistä suojelua, on ehdottomasti voitava tarjota turvallinen reitti Eurooppaan EU:n yhteisen lähestymistavan avulla. Alustavaa sopimusta unionin uudelleensijoittamiskehystä koskevasta asetuksesta, josta Euroopan parlamentti ja neuvosto pääsivät yhteisymmärrykseen vuonna 2018, on alettava edistää, jotta EU:lla olisi tulevaisuudessa vakaa ja ennakoitava kehys uudelleensijoittamista ja humanitaarista maahanpääsypolitiikkaa varten. Siihen, pystyykö EU ottamaan käyttöön riittävän vankan kehyksen muuttoliike- ja turvapaikka-asioita varten, vaikuttaa luonnollisesti se, saavutetaanko kaikkien ehdotusten osalta tuntuvaa edistystä. Tämä koskee myös muuttoliikkeen ja turvapaikka-asioiden hallinnan keskeisiä välineitä. Neuvostossa turvapaikka-asioiden ja muuttoliikkeen hallintaa koskevaan asetukseen ja turvapaikkamenettelyasetukseen liittyvä työ pitäisi saada päätökseen mahdollisimman pian, kuten myös kriisi- ja force majeure -tilanteita koskevaan asetukseen liittyvä työ, sillä se perustuu noihin kahteen ensin mainittuun asetukseen. Komissio odottaa, että esittelijöiden kertomus esitetään Euroopan parlamentille piakkoin ja että neuvotteluvaltuuksista päästään sopimukseen vuoden loppuun mennessä. Myös seulonta-asetusta koskevien neuvottelujen edistäminen saattaa olla mahdollista, ja kumpikin toimielin voi hyväksyä neuvotteluvaltuutensa vuoden loppuun mennessä, jos teknisellä tasolla edistytään hyvin. Jotta neuvottelutulosta voitaisiin pitää onnistuneena, on osoitettava, että kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan sisältyy sekä solidaarisuus että vastuu. Niistä on neuvoteltava yksityiskohtaisesti poliittisella tasolla, jotta niitä voidaan edistää sopivassa tasapainossa. Vallitsee laaja yhteisymmärrys siitä, että on edettävä kohti ennustettavaa, velvoittavaa ja joustavaa yhteisvastuusäännöstöä, joka räätälöidään paineen alaisena olevien jäsenvaltioiden erityistarpeiden mukaan ja joka mahdollistaa uudelleensijoittamisen, palauttamisen tukijärjestelyt ja valmiuksien parantamisen. Yhteisvastuullisuuden eri muodoista on kuitenkin keskusteltava perusteellisemmin. Vaikka tietynasteinen joustavuus siinä, minkä tyyppistä yhteisvastuullisuutta jäsenvaltiot voivat osoittaa, on mahdollinen, on kuitenkin ehdottomasti varmistettava, että asianomaisilla toimilla on vaikutusta, jotta voidaan varmistaa, että jäsenvaltion tarpeet täyttyvät. Komissio on esittänyt Euroopan parlamentille ja neuvostolle määrällisiä simulaatioita eri politiikkavaihtoehdoista erilaisissa kuvitteellisissa tulevaisuuden skenaarioissa, ja niiden tarkoituksena on auttaa arvioimaan yhteisvastuumekanismien vaikutusta ja helpottaa neuvotteluja, joita on jatkettava. Lisäksi on määriteltävä, mikä on kunkin jäsenvaltion vastuu maahantulijoiden hallinnasta omilla rajoillaan tai omalla alueellaan. Tarvittaessa on oltava joustovaraa, ja EU:n virastojen tukea on oltava saatavilla. Komissio on valmis aloittamaan työt Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa, jotta tämä kaikki saadaan tasapainoon. Muiden vuonna 2016 esitettyjen säädösehdotusten osalta kesäkuussa 2018 päästiin alustavaan yhteisymmärrykseen uudelleenlaaditusta vastaanotto-olosuhteita koskevasta direktiivistä ja uudelleenlaaditusta aseman määrittelyä koskevasta direktiivistä. Näiden säädösten voimaantulon viivästymisen vuoksi EU ei ole päässyt hyödyntämään huomattavia parannuksia, joita uudet säädökset toisivat nykyiseen kehykseen. Näiden elementtien eteneminen liittyy läheisesti siihen, että on välttämätöntä, että myös uudelleenlaadittua palauttamisdirektiiviä koskevan ehdotuksen käsittely etenisi, sillä se on keskeinen väline EU:n yhteisen palautusjärjestelmän rakentamisessa. Nykyistä vahvempi palautusjärjestelmä parantaisi koko muuttoliike- ja turvapaikkajärjestelmän uskottavuutta. Komissio esittää myös muita ehdotuksia, jotta uudessa muuttoliike- ja turvapaikkasopimuksessa määritetty kokonaisvaltainen uudistus saataisiin päätökseen. Tulevassa osaamispaketissa painopisteenä on korjata laillista muuttoliikettä koskevan nykyisen lainsäädännön keskeiset puutteet, jotka havaittiin vuonna 2019 tehdyssä toimivuustarkastuksessa. Paketissa on kaksi säädösehdotusta: pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta annetun direktiivin tarkistaminen, jonka tavoitteena on parantaa niiden maahanmuuttajien oikeuksia, jotka ovat jo kotoutuneet hyvin yhteisöihimme, ja lisätä heidän liikkuvuuttaan EU:ssa; yhdistelmälupadirektiivin tarkistaminen, jonka tavoitteena on yksinkertaistaa maahantulomenettelyjä, mistä olisi hyötyä sekä työnantajille ja maahanmuuttoviranomaisille että työntekijöille, ja parantaa kolmansista maista peräisin olevien työntekijöiden suojaa. Komissio selvittää myös vaihtoehtoja luoda EU:n osaajareservi, EU:n laajuinen kansainvälisen rekrytoinnin foorumi, jonka avulla siirtotyöläisten osaaminen ja EU:n työnantajien tarpeet voitaisiin sovittaa yhteen. Lisäksi komissio tekee ehdotuksen viisumimenettelyjen digitalisoinnista. Se pienentäisi jäsenvaltioille viisumimenettelyistä koituvia kustannuksia ja helpottaisi viisumihakemusten tekemistä kolmansien maiden kansalaisten osalta. Samalla se lisäisi sekä EU:n turvallisuutta että sen houkuttelevuutta matkakohteena. Sen lisäksi, että digitalisoinnista on kosolti logistisia, taloudellisia ja menettelyjen toteuttamiseen liittyviä hyötyjä, viisumiprosessin siirtämisestä Schengen-alueen laajuiselle verkkoalustalle on myös poliittista hyötyä, kun luodaan keskitetty asiointipiste viisuminhakijoille kaikkialta maailmasta. Tärkeimmät seuraavat vaiheet ·Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi virallisesti hyväksyttävä Euroopan unionin turvapaikkavirastoa koskeva asetus, josta on päästy poliittiseen yhteisymmärrykseen. ·Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi hyväksyttävä mahdollisimman nopeasti ehdotukset, joiden käsittely on loppusuoralla, eli Eurodac-asetus ja unionin uudelleensijoittamiskehystä koskeva asetus. Tämä on välttämätöntä, kun otetaan huomioon Afganistanissa kehittyvä tilanne. ·Neuvoston ja Euroopan parlamentin olisi syvennettävä solidaarisuutta ja vastuuta koskevia poliittisia neuvotteluja, jotta päästäisiin nopeasti yhteisymmärrykseen turvapaikka-asioiden ja muuttoliikkeen hallintaa koskevasta asetuksesta, turvapaikkamenettelyjä koskevasta asetuksesta, seulonta-asetuksesta ja kriisivälineestä. ·Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että sinistä korttia koskevan direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen täytäntöönpano toteutuu nopeasti. Komissio on valmis auttamaan jäsenvaltioita, jotta direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä sujuisi mahdollisimman hyvin. ·Komissio esittää säädösehdotuksia, jotka perustuvat kesäkuussa 2021 esitettyyn Schengen-strategiaan, ja ehdotuksen asetukseksi, jolla muutetaan Schengenin rajasäännöstöä. Lisäksi se esittää osaamispaketin ja ehdotuksen viisumimenettelyjen digitalisointia koskevaksi asetukseksi. 5.YHTEISTYÖ KANSAINVÄLISTEN KUMPPANIEN KANSSA Uuteen muuttoliike- ja turvapaikkasopimuksen perustuva lähestymistapa Kokonaisvaltaisten, räätälöityjen ja kaikkia osapuolia hyödyttävien kumppanuuksien luominen lähtö- ja kauttakulkumaiden kanssa on hyvin tärkeää, jotta voidaan varmistaa muuttoliikkeen turvallinen ja asianmukainen hallinta. Tämä on keskeinen osatekijä uudessa muuttoliike- ja turvapaikkasopimuksessa, ja se on ollut myös komission keskeinen tavoite viime vuosina. Kokemus on osoittanut, että muuttoliikepolitiikka on tuloksellista vain, jos se on sisällytetty keskeisenä osatekijänä ulkosuhteisiimme. Komissio ja korkea edustaja ovatkin tehostaneet poliittista vuoropuhelua kumppaneiden kanssa korostaakseen, että vahvojen muuttoliikkeeseen keskittyvien kumppanuuksien luominen on yksi EU:n painopisteistä. Tiivis yhteydenpito ja koordinointi ulkoasiainministerien ja sisäasiainministerien kanssa on tärkeä työkalu, jotta myös tuloksia saavutettaisiin. Ulko- ja sisäministerien yhteisneuvosto arvioi tätä lähestymistapaa maaliskuun 2021 kokouksessaan ja oli yhtä mieltä siitä, että muuttoliikkeen on oltava keskeinen osatekijä kaikissa kahdenvälisissä suhteissamme tärkeimpien kolmansien maiden kanssa. Onnistunut kumppanuus perustuu luottamuksen lisäksi sille, että tiedämme, mitkä ovat kumppaneidemme tarpeet ja tavoitteet. Työ, joka on meneillään monien keskeisten kumppaneidemme kanssa, on vankka perusta räätälöidylle kumppanuudelle, jossa keskitytään EU:n ja sen kumppaneiden yhteisesti määritettyihin tavoitteisiin. Tämä on jatkuva prosessi, ja kestäviä tuloksia saavutetaan vain, jos kumpikin osapuoli sitoutuu kumppanuuteen pitkäaikaisesti. Kesäkuun 24. ja 25. päivä 2021 pitämänsä kokouksen päätelmissä Eurooppa-neuvosto määrittää kolme keskeistä osa-aluetta muuttoliikkeen ulkoisiin näkökohtiin liittyvässä työssä. Tätä varten Eurooppa-neuvosto kehottaa komissiota ja korkeaa edustajaa välittömästi tehostamaan toimia ensisijaisten lähtö- ja kauttakulkumaiden kanssa; kehottaa komissiota ja korkeaa edustajaa esittämään syksyllä 2021 tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ensisijaisia maita koskevat toimintasuunnitelmat, joissa määritellään selkeät tavoitteet, täydentävät tukitoimet ja konkreettiset aikataulut; kehottaa komissiota käyttämään parhaalla mahdollisella tavalla vähintään 10 prosenttia naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välineen (Globaali Eurooppa) määrärahoista sekä muista asiaankuuluvista välineistä saatavaa rahoitusta muuttoliikkeeseen liittyviin toimiin ja raportoimaan neuvostolle suunnitelmistaan marraskuuhun mennessä. Tätä työtä tehdään parhaillaan eri osa-alueilla, jotka on määritetty uudessa muuttoliike- ja turvapaikkasopimuksessa. -Muuttoliikettä koskeva yhteistyö keskeisten kumppaneiden kanssa Monien keskeisten kumppaneiden kanssa muuttoliikettä koskeva vuoropuhelu ja yhteistyö on jo hyvin vakiintunutta. Näiden olemassa olevien rakenteiden pohjalta on tehty paljon työtä, jotta on saatu kehitettyä muuttoliikettä koskevia räätälöityjä kumppanuuksia, ja tässä työssä päähuomio on ollut EU:n ja sen kumppaneiden yhdessä määritetyissä tavoitteissa. Tiivistelmä viimeaikaisesta ja meneillään olevasta yhteistyöstä keskeisten kumppaneiden kanssa on liitteessä II. Yhteistyötä toteutetaan kahdenvälisen vuoropuhelun avulla sekä alueellisilla foorumeilla, joita ovat esimerkiksi Budapestin, Rabatin ja Khartumin prosessit, ja alueellisten kumppaneiden, kuten Afrikan unionin, kanssa. EU:n työkaluina ovat poliittinen vuoropuhelu ja yhteistyö sekä EU:n rahoittamat toimet eri osa-alueilla, jotka on määritetty muuttoliike- ja turvapaikkasopimuksessa: maahantulijoiden ja kotiseudultaan siirtymään joutuneiden henkilöiden suojelu, laittoman muuttoliikkeen ja pakkomuuton syihin puuttuminen, muuttoliikkeen hallinta ja rajaturvallisuus, laittomien maahantulijoiden palauttaminen ja uudelleenkotouttaminen sekä lailliset maahantuloväylät. Tämä työ liittyy läheisesti EU:n aloitteisiin, joiden tavoitteena on lisätä investointeja ja yhteistyötä kumppaneiden kanssa laajemmin, esimerkiksi Länsi-Balkanin ja eteläisen naapuruston kanssa.

-Hädänalaisten suojelu ja vastaanottavien maiden tukeminen Haavoittuvassa asemassa olevien pakolaisten ja maahantulijoiden suojelu on EU:n politiikassa keskeistä. EU ja sen jäsenvaltiot ovat maailman johtavia pakolaisille, turvapaikanhakijoille, maan sisällä siirtymään joutuneille henkilöille ja vastaanottaville yhteisöille suunnatun humanitaarisen avun antajia. Myös ne, jotka ovat joutuneet siirtymään kotiseudultaan muualle pitkäksi aikaa, ovat hyötyneet EU:n kehitysavusta, jolla on tuettu näiden ihmisten suojelua, toimeentuloa ja itsenäisyyttä. EU:n ja sen jäsenvaltiot ovat antaneet Syyrian kriisiin tukea eniten maailmassa: vuodesta 2011 annetun avun määrä on 24,9 miljardia euroa. Kesäkuussa 2021 Eurooppa-neuvosto päätti jatkaa syyrialaisten ja muunmaalaisten pakolaisten ja heidät vastaanottaneiden yhteisöjen tukemista. Komissio on esittänyt nelivuotista tukipakettia, jonka määrä on yli 5,7 miljardia euroa. Tästä summasta yli 3,5 miljardia euroa on suunnattu Turkissa oleville pakolaisille ja 2,2 miljardia euroa Syyriassa, Libanonissa, Jordaniassa ja Irakissa oleville tuensaajille. Turkki ·Joistakin haasteista huolimatta maaliskuussa 2016 annetun EU:n ja Turkin julkilausuman myötä on voitu tukea miljoonia pakolaisia ja maahanmuuttajia Turkissa, niin syyrialaisia kuin muitakin, osana laajempaa tukipakettia. Julkilausuman antamisen jälkeen niiden ihmisten määrä, jotka menehtyvät vaarallisella matkalla Eurooppaan, on vähentynyt huomattavasti, ja laittomien rajanylitysten määrä Turkista EU:hun on pienentynyt tuntuvasti. ·Turkin-pakolaisavun tukivälineestä on annettu 6 miljardia euroa tukea syyrialaisille pakolaisille ja heitä vastaanottaneille yhteisöille. Konkreettisia vaikutuksia ovat olleet esimerkiksi suora tuki yli 1,8 miljoonalle haavoittuvassa asemassa olevalle pakolaiselle heidän perustarpeidensa täyttämiseen sekä se, että yli 680 000 lasta on voinut käydä koulua säännöllisesti. ·Tähän mennessä lähes 31 000 henkilöä on uudelleensijoitettu EU:n jäsenvaltioihin EU:n ja Turkin julkilausuman nojalla. EU tekee edelleen oman osansa ja odottaa Turkin noudattavan sitoumuksiaan ja toteuttavan kaikki julkilausumassa lupaamansa asiat. Turkki on luvannut esimerkiksi estää laittoman poistumisen Turkista EU:n jäsenvaltioihin, estää uusien muuttoreittien avautumisen ja jatkaa Kreikan saarilta palautettujen henkilöiden takaisinottoa nopeasti sen jälkeen, kun Turkki oli keskeyttänyt menettelyn maaliskuussa 2020. EU:n ja Turkin välinen korkean tason vuoropuhelu muuttoliikkeestä ja turvallisuudesta on suunniteltu lokakuulle. EU:n humanitaarisen avun ja kehitysavun talousarviota, jonka avulla toteutetaan humanitaarista apua, kehitysyhteistyötä ja rauhaa, toteutetaan Afrikassa, jossa on miljoonia kotiseudultaan siirtymään joutuneita henkilöitä tai pakolaisia. Humanitaarisella rahoitusavulla tuetaan lyhytaikaisesti konfliktien, epidemioiden ja luonnonkatastrofien vaikutuksista kärsineitä ihmisiä ja heitä vastaanottaneita yhteisöjä. Sen avulla varmistetaan osaltaan myös, että muuttajat sisällytetään rokotuskampanjoihin, joilla torjutaan covid-19-pandemiaa. Kehitysapu toimii pidemmän, monivuotisen suunnittelun pohjalta, ja tavoitteena on edistää kotiseudultaan siirtymään joutuneiden henkilöiden selviytymiskykyä ja itsenäisyyttä laadukkaan koulutuksen, taloudellisten mahdollisuuksien ja sosiaalisen suojelun avulla. Aasiassa EU tukee rohingapakolaisia Bangladeshissa, kuten myös afgaaneja (ks. jäljempänä). Latinalaisessa Amerikassa EU:n humanitaarisella avulla ja kehitysavulla tuetaan ihmisiä, jotka ovat joutuneet siirtymään kotiseudultaan Venezuelan kriisissä. Se on Amerikan mantereen historiassa suurin väestön siirtyminen ja tänä päivänä maailmanlaajuisesti toiseksi suurin väestön siirtyminen. Afganistanissa meneillään olevan tilanteen osalta on tärkeää varautua kaikkiin mahdollisiin lopputuloksiin. Työtä on tehtävä pitkällä tähtäimellä, ja yhteistyötämme ja tukeamme Afganistanista EU:hun johtavan muuttoreitin varrella sijaitsevien maiden kanssa on vahvistettava. Afganistan oli EU:n prioriteetti muuttoliikkeen ja pakkomuuton osalta jo ennen viimeaikaisia tapahtumia. Pakkomuuttoon Afganistanissa liittyvien haasteiden käsittelemistä on jatkettava, sillä jo nyt massiivinen maan sisäinen pakkomuutto todennäköisesti lisääntyy. Kehitysapu Afganistanille on tällä hetkellä keskeytetty, ja siihen sovelletaan tiukkoja ehtoja, jotka liittyvät etenkin perusoikeuksiin. Vaikka tukitoimien painopiste on tällä hetkellä humanitaarisissa tarpeissa, muita osa-alueita, kuten terveyttä, koulutusta ja toimeentuloa, ei kuitenkaan voida unohtaa. Myös tilanteen vakauttamiseen liittyvät tekijät on pidettävä mielessä. On arvioitu, että yli viisi miljoonaa afgaania (15 prosenttia väestöstä) on jo joutunut siirtymään Pakistaniin ja Iraniin. Heissä on miljoonia ihmisiä, joita ei ole rekisteröity mihinkään. Afganistanin sisäisen ja sen ulkopuolelle suuntautuvan pakkomuuton osalta EU on sitoutunut toimimaan afganistanilaisia pakolaisia koskevan ratkaisustrategian tukifoorumin ydinryhmän puheenjohtajana vuonna 2021. Tästä asemasta käsin EU pyrkii vahvistamaan kansainvälistä reagointia Afganistanin pakolaistilanteeseen ja lisäämään poliittisia, taloudellisia ja aineellisia sitoumuksia. Tulevina kuukausina EU:n tulisi keskittyä tekemään konkreettisia ehdotuksia, joilla vastataan haasteisiin kaikkialla reitin varrella. Tältä osin on otettava huomioon myös Afganistanin naapurimaiden tarpeet ja tavoitteet sekä suojelujärjestelmien tukeminen, vastaanottavien yhteisöjen tarpeet ja vahvistetut lainvalvontayhteistyötä koskevat ohjelmat, joilla torjutaan ihmisten salakuljetusta ja ihmiskauppaverkostoja (Europolin tuella). Myös laillisia maahantuloväyliä on parannettava. Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirasto selvittää mahdollisuuksia lisätä ulkoisia operaatioitaan turvapaikka-asioita koskevien valmiuksien parantamiseksi. Komissio priorisoi myös tiedotuskampanjoita, joiden välityksellä annetaan selkeää ja johdonmukaista tietoa riskeistä, joita vaaralliselle laittomalle matkalle lähtemiseen liittyy. Kuten EU:n ulkoasiainministerit ovat sopineet, EU pyrkii kehittämään Afganistanin naapurimaiden kanssa alueellista poliittista yhteistyöfoorumia, joka käsittelisi muun muassa Afganistanista peräisin olevien muuttovirtojen hallintaa, terrorismin leviämisen estämistä sekä järjestäytyneen rikollisuuden ja huumausaineiden kaupan torjuntaa. Oikeus- ja sisäasioiden neuvoston ylimääräisessä istunnossa 31. elokuuta kehotettiin hyödyntämään myös Team Europe -lähestymistapaa Afganistanin naapurimaiden kanssa, jotta pakkomuuton vaikutusta alueella voitaisiin lieventää. EU tekee myös EU:hun johtavalla reitillä sijaitsevien kauttakulkumaiden, kuten Länsi-Balkanin maiden ja Turkin, kanssa yhteistyötä, jonka tavoitteena on vahvistaa niiden suojelujärjestelmiä, parantaa rajavalvontavalmiuksia ja estää ihmisten salakuljetus ja laiton muuttoliike alueelta. Tässä yhteistyössä hyödynnetään myös EU:n virastojen antamaa tukea. -Taloudellisten mahdollisuuksien luominen ja laittoman muuttoliikkeen perussyihin puuttuminen Laittoman muuttoliikkeen ja pakkomuuton perussyihin puuttuminen edellyttää pitkäjänteistä yhteistyötä kumppaneiden kanssa. Vain siten voidaan edistää konfliktien ehkäisemiseen, perusoikeuksien suojeluun, taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen ja ilmastonmuutoksen hillitsemiseen tähtääviä toimia. Tässä työssä on päällekkäisyyttä EU:n kehityspolitiikan monien painopistealojen kanssa. Esimerkiksi Saharan eteläpuoliset maat, jotka kärsivät taloudellisista, sosiaalisista ja poliittisista kriiseistä, ovat edelleen pääasiallisia lähtö- ja kauttakulkumaita Euroopan unioniin. EU:n tuki kohdistuu pääasiassa taloudellisiin ja työllistymiseen liittyviin mahdollisuuksiin sekä yhteisöjen selviytymiskykyyn, hallintotapaan ja muuttoliikkeen hallinnan parantamiseen. Kun ajatellaan viimeaikaisia kehityskulkuja, turvallisuus on osoittautunut merkittäväksi huolenaiheeksi. Myös Pohjois-Afrikan maissa – jotka ovat lähtö-, kauttakulku- ja kohdemaita – on monenlaisia muuttoliikkeen hallintaan ja pakkomuuttoon liittyviä haasteita. Niitä pahentavat laajemmat poliittiset ja taloudelliset haasteet, joihin pyritään hakemaan ratkaisua EU:n kahdenvälisellä tuella räätälöidyin toimin. -Muuttoliikkeen hallinnan vahvistamiseen tähtäävät kumppanuudet Asianmukaisten muuttoliikkeen hallintakehysten kehittämisen tukeminen on EU:n toimien keskipisteessä kumppanimaiden kanssa. Näillä toimilla edistetään asianmukaista muuttoliikkeen hallintapolitiikkaa kyseisten kumppanimaiden kanssa ja suojataan liikkeelle lähteneiden henkilöiden oikeuksia. Esimerkiksi Länsi-Balkanin maat ovat merkittävän EU-tuen avulla vahvistaneet ja yhdenmukaistaneet kansallisia turvapaikka- ja muuttoliikejärjestelmiään EU:n vaatimusten mukaisiksi viime vuosikymmenellä Euroopan unioniin liittymistä koskevien neuvottelujen siivittämänä. Viime vuosina esimerkiksi Nigerin ja Mauritanian kaltaisissa maissa on annettu uutta lainsäädäntöä ihmisten salakuljetuksen ja ihmiskaupan torjumisesta EU:n tuella. Muuttoliikkeen, turvapaikka-asioiden ja palautuskapasiteetin vahvistaminen on edelleen painopisteenä tulevassa yhteistyössä. Rajavalvontavalmiuksien parantaminen on toinen tärkeä osa-alue tässä työssä. Euroopan raja- ja merivartioviraston asemaa koskevat sopimukset EU:n ja Länsi-Balkanin kumppanimaiden kanssa aloittavat uuden vaiheen rajayhteistyössä alueen kumppaneiden kanssa. Nämä sopimukset auttavat työssä, jonka tavoitteena on estää laitonta muuttoliikettä ja torjua ihmisten salakuljetusta sekä EU:n että sen kumppaneiden etujen mukaisesti. Rajaturvallisuus on ollut myös keskeinen aihe EU:n Afrikka-hätärahaston Pohjois-Afrikan ikkunassa, josta on tuettu koulutuksen järjestämistä ja kalustohankintoja Libyassa, Marokossa ja Tunisiassa. Tämä tuki jatkuu myös hätärahaston rahoituksen päätyttyä. Räätälöityjä muuttoliikettä koskevia kumppanuuksia kehitetään myös budjettitukeen liittyvillä toimilla, joilla vahvistetaan esimerkiksi rajavalvontavalmiuksien kaltaisia osa-alueita kumppanimaissa, kuten Marokossa. EASOn kolmansille maille antamalla tuella vahvistetaan turvapaikka- ja vastaanottojärjestelmiä ja suojelunäkökohdat huomioon ottavaa muuttoliikkeen hallintaa. Muita toimia ovat esimerkiksi koulutukset, työssäohjaus, teknisten asiakirjojen laatimisessa avustaminen ja työpajat. Tällä hetkellä EASO tekee yhteistyötä Länsi-Balkanin maiden ja Turkin kanssa etenkin toteuttamalla sovittuja etenemissuunnitelmia, joiden tavoitteena on vahvistaa turvapaikka- ja vastaanottojärjestelmiä. Lisäksi tuetaan valmiuksien parantamista Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan alueella. Libya Väkivaltaisen konfliktin vuosikymmen on luonut merkittäviä haasteita Libyassa. Muuttajat ja pakolaiset ovat kärsineet räikeistä ihmisoikeusrikkomuksista ja epävakaista olosuhteista, ja ihmisten salakuljetusaalto on aiheuttanut suuren riskin ihmishenkien menetyksestä merellä. Käytössä on kattava valikoima toimia, joilla autetaan Libyaa parantamaan muuttoliikkeen hallintaa. Libyalle on myönnetty 455 miljoonaa euroa muuttoliikkeeseen liittyvää tukea Afrikka-hätärahaston Pohjois-Afrikan ikkunasta. EU:n toimilla on pyritty suojelemaan hädänalaisia ja torjumaan ihmisten salakuljetusta ja ihmiskauppaa. Näitä toimia ovat esimerkiksi seuraavat: ·YK:n virastojen ja kansainvälisten kansalaisjärjestöjen kanssa tehtävä yhteistyö, jonka tavoitteena on antaa suojelua ja etsiä vaihtoehtoja säilöönotolle haavoittuvimmassa asemassa olevien ihmisten eli lasten, naisten, ihmiskaupan uhrien tai sukupuoleen perustuvan väkivallan uhrien tarpeiden täyttämiseksi. Lisäksi annetaan pakolaisten ja muuttajien elinolojen parantamiseen tarkoitettua tukea. Myös heitä vastaanottavia yhteisöjä tuetaan. ·Suora tuki kansainvälistä suojelua tarvitseville henkilöille laillisten väylien mahdollistamisen ja uudelleensijoittamisen avulla. UNCHR:n ja Afrikan unionin kanssa tehtävän työn tuloksena noin 6 379 haavoittuvassa asemassa olevaa pakolaista ja turvapaikanhakijaa on evakuoitu marraskuusta 2017 lähtien. Hätäsiirtomekanismit helpottavat haavoittuvimmassa asemassa olevien pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden evakuointia Libyasta Nigeriin ja Ruandaan. Heille tarjotaan mahdollisuus päästä pakolaisaseman määrittämistä koskeviin menettelyihin sekä uudelleensijoittamiseen tai jopa paikalliseen kotouttamiseen tähtääviin menettelyihin. ·Maahanmuuttajien vapaaehtoisen paluun ja lähtömaihin uudelleenkotouttamisen tukeminen; tähän mennessä yli 53 000 maahanmuuttajaa on hyödyntänyt vapaaehtoisen paluun ja uudelleenkotouttamisen ohjelmaa. EU:n työ Libyassa perustuu myös EU:n, Afrikan unionin ja YK:n erityistyöryhmän kanssa tehtävään yhteistyöhön, jossa on käsitelty suojeluun liittyviä kysymyksiä vuodesta 2017 alkaen. ·Libyan rannikkovartioston kanssa tehtävä yhteistyö, jonka tavoitteena on ihmisten salakuljetuksen torjunta, ihmishenkien suojeleminen ja rajavalvontavalmiuksien kehittäminen ihmisoikeuksien kunnioittamisen osalta. ·Team Europe -aloite, jota on suunniteltu keskisen Välimeren reitille, on tärkeä väline pyrittäessä eteenpäin työssä, jossa käsitellään Libyan monia muuttoliikkeeseen liittyviä haasteita. - Palautuksia, takaisinottoa ja uudelleenkotouttamista koskevan yhteistyön edistäminen Tuloksellinen palauttaminen, takaisinotto ja uudelleenkotouttaminen ovat tärkeitä osatekijöitä muuttoliike- ja turvapaikka-asioiden kokonaisvaltaisessa lähestymistavassa, joka on määritetty muuttoliike- ja turvapaikkasopimuksessa, ja ne edistävät myös molempia osapuolia hyödyttävien muuttoliikettä koskevien kumppanuuksien kehittämistä. Takaisinottoa koskevien EU-sopimusten ja -järjestelyjen laajentaminen ja parantaminen on tärkeä osa kumppanuutta keskeisten kumppaneiden kanssa .

Komissio esitteli viisumisäännöstön nojalla 10. helmikuuta 2021 ensimmäisen, vuotta 2019 koskevan arviointikertomuksensa takaisinottoa koskevasta yhteistyöstä kumppanimaiden kanssa. Tavoitteena on kehittää järjestelmällinen lähestymistapa takaisinottoa koskevan yhteistyön parantamiseen niiden selvien puutteiden osalta, jotka on havaittu kumppaneiden kanssa tästä aiheesta käytävässä jatkuvassa vuoropuhelussa. Kertomuksen johdosta heinäkuussa 2021 tehtiin neuvostolle ehdotuksia tiettyjen lyhytaikaiseen oleskeluun tarkoitettuja viisumeita koskevien väliaikaisten toimien hyväksymisestä. Näitä toimia sovellettaisiin viisuminhakijoihin, jotka ovat Bangladeshin, Irakin ja Gambian kansalaisia. Neuvosto tekee nyt komission ehdotusta koskevan päätöksen, jossa otetaan huomioon takaisinottoa koskevassa yhteistyössä tapahtunut kehitys. Frontexin tuella ja jäsenvaltioilta saadun palautteen perusteella komissio laatii nyt järjestyksessä toista kertomusta, jossa arvioidaan takaisinottoa koskevaa yhteistyötä vuonna 2020. Huhtikuussa 2021 komissio antoi tiedonannon vapaaehtoista paluuta ja uudelleenkotouttamista koskevasta EU:n strategiasta , jonka tavoitteena on parantaa EU:n ja kansallisten ohjelmien tuloksellisuutta, koordinointia ja vaikutusta tällä alalla. Strategiassa määritetään käytännön toimia, joilla vahvistetaan vapaaehtoista paluuta Euroopasta ja kauttakulkumaista koskevaa oikeudellista ja operatiivista kehystä, parannetaan paluuseen- ja kestävään uudelleenkotouttamiseen tähtäävien ohjelmien laatua, luodaan parempia yhteyksiä kehitysaloitteiden välille ja vahvistetaan yhteistyötä kumppanimaiden kanssa. Tätä strategiaa toteutettaessa Frontex on edistynyt hyvin uudelleenkotouttamista koskevien toimivaltuuksiensa käyttöönotossa. Sen kokeiluhanke, yhteiset uudelleenkotouttamispalvelut, aloitettiin yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa useissa kolmansissa maissa toukokuussa 2021. Tällä valmistellaan eurooppalaisen palautus- ja uudelleenkotouttamisverkoston tehtävien siirtämistä Frontexille, mikä on määrä saada päätökseen kesäkuussa 2022. Tällä osa-alueella tehtävä työ ei koske pelkästään palautuksia EU:sta kolmansiin maihin, vaan sillä tuetaan myös palautuksia muuttoreittien varrella olevista kauttakulkumaista lähtömaihin. Tärkeä esimerkki tästä työstä on EU:n ja IOM:n yhteishanke. Toukokuun 2017 ja huhtikuun 2021 välisenä aikana tästä hankkeesta annettiin apua yli 50 000 muuttajalle, jotka oli pelastettu tai pysäytetty merellä tai aavikolla. Lisäksi yli 95 000 muuttajaa palasi vapaaehtoisesti, useimmat Libyasta ja Nigeristä sekä Malista ja Djiboutista. Lähtömaissa tästä yhteishankkeesta on annettu EU-tukea jo yli 112 000 muuttajan uudelleenkotouttamiseen. -Laillisten maahantuloväylien avaaminen Eurooppaan Laillisten maahantuloväylien tukeminen on toinen keskeinen työsarka ulkoisten kumppaneiden kanssa tehtävässä yhteistyössä. Se ei kuitenkaan ole EU:lle uusi painopiste: vuodesta 2015 alkaen yli 81 000 ihmistä on saanut turvaa EU:ssa uudelleensijoitettuina. Tammikuun 2020 ja tammikuun 2021 välisenä aikana jäsenvaltiot uudelleensijoittivat noin 13 500 hädänalaista ihmistä pandemian aiheuttamista häiriöistä huolimatta. Yhdennessätoista uudelleensijoittamista, humanitaarista maahanpääsyä ja täydentäviä väyliä koskevassa foorumissa, joka pidettiin heinäkuussa 2021, komissio pyysi jäsenvaltioita antamaan sitoumuksia seuraavaan tilapäistä uudelleensijoittamista koskevaan ohjelmaan vuodelle 2022. Korkean tason foorumissa, johon osallistui ensimmäistä kertaa myös ministereitä Kanadasta ja Yhdysvalloista, sovittiin yhteisten uudelleensijoittamistoimien vahvistamisesta. EU osallistuu myös yhteistyöhön, jota G7-maat tekevät pakolaisia vastaanottavalla alueella naapurimaiden ja muiden maiden kanssa. Tässä yhteistyössä tavoitteena on kehittää koordinoitu lähestymistapa turvallisia ja laillisia uudelleensijoittamisväyliä varten. Lokakuussa järjestettävässä EU:n korkean tason foorumissa, jossa käsitellään suojelun tarjoamista vaarassa oleville afgaaneille, on oivallinen tilaisuus määritellä, miten uudelleensijoittaminen ja muut turvalliset ja lailliset väylät suojelun saamiseksi otetaan huomioon afgaanien tukipaketissa vaihtoehtoina niiden afgaanien laittomalle muutolle, jotka ovat eniten suojelun tarpeessa. Laillisia väyliä suojelun saamiseksi EU:ssa koskevan komission suosituksen mukaisesti komissio on aloittanut toimet, joiden tavoitteena on edistää opiskeluun ja työntekoon liittyviä täydentäviä väyliä uudelleensijoittamisen lisäksi. Rahoitettavaksi on valittu kuusi hanketta, joiden tavoitteena on edistää pakolaisten maahanpääsyä ja parantaa jäsenvaltioiden valmiuksia . EASO kehittää yksityisen tuen järjestelmää koskevaa eurooppalaista lähestymistapaa voidakseen auttaa jäsenvaltioita käynnistämään tai laajentamaan yksityisen tuen järjestelmiä, jotta kansalaisyhteiskunnan ja pakolaisia vastaanottavien ja kotouttavien yhteisöjen rooli olisi aiempaa jäsennetympi. Laillisen muuttoliikkeen osalta on käynnistetty pääasiassa Pohjois-Afrikassa joukko kokeiluhankkeita, joissa selvitetään mahdollisuuksia kohdennettuun työvoiman muuttoliikkeeseen jäsenvaltioiden ja kumppaneiden etuja palvellen . Osaamiskumppanuuksia kehitetään näistä hankkeista saatavan kokemuksen pohjalta. Uudet taloudelliset ja operatiiviset työkalut -Ihmisten salakuljetuksen torjunta ja laittoman muuttoliikkeen syihin puuttuminen Komissio hyväksyy tänään uuden maahanmuuttajien salakuljetuksen vastaisen EU:n toimintasuunnitelman vuosiksi 2021–2025 . Siinä määritetään ihmisten salakuljetuksen torjuntaan ja muuttajien perusoikeuksien suojelemiseen tähtäävät toimet, jotka perustuvat salakuljetuksen torjumisessa jo tehtyyn tärkeään työhön. Lisäksi suunnitelmassa käsitellään uusia haasteita, muun muassa muuttoliikkeen käyttämistä poliittisiin tarkoituksiin. Komissio tekee kumppanimaiden kanssa yhteistyötä, jonka tavoitteena on toteuttaa räätälöityjä salakuljetuksen vastaisia operatiivisia kumppanuuksia. Ne ovat tärkeä osa uuden muuttoliike- ja turvapaikkasopimuksen mukaisia kokonaisvaltaisia kumppanuuksia. Työllistymismahdollisuus, vaikka se olisi laitonkin, on keskeinen laittomaan muuttoon kannustava tekijä. Uudessa sopimuksessa komissio ilmoitti arvioivansa, miten työnantajiin kohdistettavia seuraamuksia koskevan direktiivin vaikuttavuutta voidaan vahvistaa, ja tänään annetussa tiedonannossa ehdotetaan, miten direktiivin täytäntöönpanoa voitaisiin edistää. Tiedonannossa keskitytään työnantajiin kohdistettaviin seuraamuksiin, laittomien muuttajien oikeuksien suojelua koskeviin toimiin ja tarkastuksiin. -Osaamiskumppanuudet Osaamiskumppanuudet, jotka käynnistettiin korkean tason konferenssissa 11. kesäkuuta, voivat auttaa EU:ta toimimaan strategisesti, kun se kehittää keskeisten kumppanimaiden kanssa muuttoliikettä koskevia vahvoja, tasapainoisia ja molempia osapuolia hyödyttäviä kumppanuuksia ja houkuttelee Eurooppaan tarvittavia osaajia. Kumppanuuksien avulla voidaan luoda kokonaisvaltainen politiikka ja rahoituskehys, jotta EU:n tarpeet ja kohdekumppanimaiden kansalaisten osaaminen voitaisiin sovittaa yhteen nykyistä paremmin. Tässä laillista muuttoliikettä ja liikkuvuutta koskevassa yhteistyössä hyödynnetään sekä EU:n että sen jäsenvaltioiden työkaluja. Komissio tekee yhteistyötä jäsenvaltioiden ja työnantajien, työmarkkinaosapuolten ja koulutuslaitosten kanssa, jotta ensimmäiset osaamiskumppanuudet saadaan alkuun joidenkin Pohjois-Afrikan maiden kanssa saatuja kokemuksia hyödyntäen. Lisää osaamiskumppanuuksia voidaan vähitellen käynnistää muuallakin jäsenvaltioiden kiinnostuksen mukaan. -Team Europe -hankkeet Team Europe koostuu EU:sta, sen jäsenvaltioista, Euroopan investointipankista (EIP) ja Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankista (EBRD), ja sen tavoitteena on vahvistaa yhteistyötä, yhtenäisyyttä ja eri toimien täydentävyyttä EU:n vaikutuksen vahvistamiseksi. EU:n rahoituksen ohjelmasuunnitteluun sisältyvien maakohtaisten ja monen maan välisten Team Europe -hankkeiden avulla jäsenvaltiot voivat osallistua EU:n muuttoliikepolitiikan tavoitteiden toteuttamiseen. Parhaillaan kehitetään kahta monen maan välistä Team Europe ‑hanketta muuttoliikkeestä. Toinen niistä perustuu Espanjan ehdotukseen, joka koskee läntisen Välimeren ja Atlantin reittiä, toinen hanke taas keskisen Välimeren reittiä, ja sitä koskevan ehdotuksen ovat tehneet Italia ja Ranska. Kolmannen ehdotuksen on tehnyt komissio, ja se koskee afgaanien alueellisesta pakkomuutosta johtuvaan kriisiin reagoimista. -Rahoitus Naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välineen (Globaali Eurooppa) perustamisesta annetussa asetuksessa säädetään, että alustavasti 10 prosenttia yhteensä 79,8 miljardin euron määrärahoista tulisi käyttää muuttoliikkeeseen liittyviin toimiin kolmansissa maissa. Asetuksessa määritetään keskeiset tavoitteet sekä yhteistyön osa-alueet ja toimet, jotka tämä väline kattaa. Maakohtaisten, alueellisten ja temaattisten suuntaa-antavien monivuotisten ohjelmien valmistelu on meneillään, ja työ on määrä saada päätökseen vuoden loppuun mennessä. Näin ollen päätökset ensimmäisistä toimista voidaan tehdä ennen vuoden 2021 loppua. Komissio raportoi, miten se aikoo käyttää muuttoliikkeeseen kohdennettua 10 prosentin ohjeellista osuutta, kuten Eurooppa-neuvosto pyysi marraskuussa. Tähänastiset valmistelut tarkoittavat sitä, että muuttoliikkeellä ja pakkomuutolla on tärkeä merkitys ohjelmasuunnitteluasiakirjoissa, ja niitä käsitellään painopistealana maakohtaisissa suuntaa-antavissa monivuotisissa ohjelmissa, jotka laaditaan keskeisille maille ja EU:n sitoutumista varten. Jos muuttoliikettä ja pakkomuuttoa ei määritetä painopisteeksi kansallisella tasolla, niihin liittyvät toimet sisällytetään muihin työskentelyn painopistealoihin. Muuttoliike on tärkeässä osassa myös kaikissa alueellisissa suuntaa-antavissa monivuotisissa ohjelmissa, etenkin niissä jotka koskevat Saharan eteläpuolista Afrikkaa, Aasiaa ja eteläistä naapurustoa. Nämä ohjelmakokonaisuudet sisältävät erityisohjelmia, jotka koskevat useita alueen maita, ja niissä käsitellään esimerkiksi muuttoreittejä tai maille yhteisiä haasteita. Alueellisista suuntaa-antavista monivuotisista ohjelmista voidaan antaa myös lisärahoitusta yksittäisille maille. Tämä perustuu joustavaan lähestymistapaan, joka voi myös kannustaa osallistumiseen ja kumppanuuteen EU:n kanssa. Jotkin muuttoliikettä ja pakkomuuttoa koskevat toimet toteutetaan yhdessä Team Europe -hankkeina, joissa yhdistyvät EU:n ja sen jäsenvaltioiden toimet. Kaikkiin muuttoreitteihin kiinnitetään riittävästi huomiota, ja rahoitusta osoitetaan EU:n muuttoliikepolitiikan tavoitteiden kunnianhimoisuuden ja haasteellisuuden tasoa vastaavasti. Naapuruston osalta muuttoliikkeeseen kohdistuvien investointien voidaan odottaa olevan enemmän kuin naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välineen (Globaali Eurooppa) perustamisesta annetussa asetuksessa mainitut ohjeelliset 10 prosenttia. Myös liittymistä valmistelevien maiden tulevat muuttoliikeohjelmat, joita rahoitetaan liittymistä valmistelevasta tukivälineestä (IPA III), toteutetaan sekä kahdenvälisinä että alueellisina ohjelmina. Suunniteltuja toimia Länsi-Balkanilla jatketaan muuttoliikkeen hallinnan ja turvapaikkajärjestelmien sekä rajaturvallisuuden varmistamiseksi. Bosnia ja Hertsegovinan vastaanottotilannetta on seurattava jatkuvasti. 6.KOTOUTTAMINEN JA OSALLISTAMINEN EU on myös pyrkinyt avustamaan jäsenvaltioita tärkeässä maahanmuuttajien ja maahanmuuttajataustaisten EU:n kansalaisten kotouttamishaasteessa. Tulokselliset kotouttamispolitiikat tukevat vakaata muuttoliikkeen hallintaa, ja ne ovat myös keskeinen osatekijä EU:n sosiaalipolitiikassa Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin myötä. Pilarissa korostetaan, että maahanmuuttajataustaisten ihmisten tilanteen parantaminen on keskeinen tekijä, joka edistää myös pilarissa asetettujen tavoitteiden saavuttamista .