Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttamisesta ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan teknisen täytäntöönpanon osalta /* COM/2013/0769 final - 2013/0377 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Dohan muutos Dohassa joulukuussa 2012 pidetyssä ilmastonmuutoskonferenssissa ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan 192 osapuolta hyväksyivät Kioton pöytäkirjaan tehtävän muutoksen.[1] Tällä niin sanotulla Dohan muutoksella vahvistetaan Kioton pöytäkirjan mukainen toinen velvoitekausi, joka alkaa 1. tammikuuta 2013 ja päättyy 31. joulukuuta 2020. Dohan muutoksen nojalla Euroopan unioni, sen jäsenvaltiot ja Islanti sitoutuvat vuosina 2013-2020 rajoittamaan keskimääräisiä vuotuisia kasvihuonekaasupäästöjään 80 prosenttiin perusvuoden (yleensä vuosi 1990) päästöistään[2]. Tämä sitoumus perustuu vuonna 2009 hyväksytyssä ilmasto- ja energiapaketissa (erityisesti EU:n päästökauppajärjestelmässä ja taakanjakopäätöksessä[3]) asetettuihin päästövähennystavoitteisiin. Sitoumusta laskettaessa otettiin huomioon soveltamisalan erot Euroopan unionin lainsäädännön ja Kioton pöytäkirjan toisen velvoitekauden välillä[4]. Tämä lähestymistapa on linjassa neuvoston maaliskuussa 2012 antamien päätelmien kanssa. Niissä todetaan, että Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin yhteisen sitoumuksen olisi perustuttava ilmasto- ja energiapakettiin. Niissä todetaan kuitenkin myös, etteivät yksittäisten EU:n jäsenvaltioiden päästövähennysvelvollisuudet Kioton pöytäkirjan mukaisella toisella velvoitekaudella saa ylittää niille Euroopan unionin lainsäädännössä asetettuja velvollisuuksia. Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot noudattivat tätä lähestymistapaa toimittaessaan tietoja toisen velvoitekauden sitoumuksestaan huhtikuussa 2012[5]. Sen lisäksi, että Dohan ilmastonmuutoskonferenssissa hyväksyttiin Dohan muutos, siellä myös tehtiin useita päätöksiä teknisistä seikoista, jotka liittyvät Dohan muutoksessa lueteltujen olennaisten hillitsemisvelvoitteiden noudattamiseen: näihin kuuluvat päätökset Kioton yksiköiden tilinpidosta ja hallinnoinnista siirryttäessä ensimmäiseltä toiselle velvoitekaudelle sekä toisella velvoitekaudella (päätökset 1/CMP.8 ja 2/CMP.8)[6]. Valmisteilla on lisäpäätöksiä, joilla täydennetään täytäntöönpanopakettia, ja Euroopan unioni tekee työtä helpottaakseen niiden hyväksymistä marraskuussa 2013 pidettävässä Varsovan ilmastonmuutoskonferenssissa. Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin velvoitteiden yhteinen täyttäminen Kioton pöytäkirjan 4 artiklan mukaan osapuolet voivat täyttää velvoitteensa yhteisesti. Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot hyödynsivät tätä vaihtoehtoa, kun ne ratifioivat Kioton pöytäkirjan vuonna 2002 ja panivat täytäntöön sen ensimmäisen velvoitekauden[7]. Dohan muutoksesta käytyjen neuvottelujen aikana Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot tekivät selväksi, että ne aikovat täyttää velvoitteensa yhteisesti myös toisena velvoitekautena, tällä kertaa yhdessä Islannin kanssa. Osapuolten, jotka sopivat täyttävänsä velvoitteensa yhdessä, katsotaan kunkin täyttäneen velvoitteensa, mikäli niiden yhteinen sitoumus täytetään (perusteena niiden kasvihuonekaasupäästöjen kokonaismäärä velvoitekauden aikana). Kuitenkin mikäli yhteistä sitoumusta ei täytetä, kunkin osapuolen katsotaan olevan vastuussa päästömäärästään, joka esitetään velvoitteiden yhteistä täyttämistä koskevassa sopimuksessa. Kioton pöytäkirjassa edellytetään sen vuoksi, että velvoitteiden yhteistä täyttämistä koskevan sopimuksen osapuolet esittävät sopimuksessa kullekin sopimuksen yksittäiselle jäsenelle asetetun päästötason ja ilmoittavat päästötasot hyväksymiskirjansa tallettamisen yhteydessä. Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin sitoumuksen yhteisen täyttämisen ehdot esitetään ehdotuksessa neuvoston päätökseksi (liite I) Dohassa hyväksytyn muutoksen tekemisestä ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjaan ja siihen perustuvien velvoitteiden täyttämisestä yhteisesti[8]. Ehdot sisällytetään myös Islannin kanssa tehtävään kahdenväliseen sopimukseen, jota varten komissio teki kesäkuussa 2013 neuvostolle ehdotuksen suositukseksi neuvotteluvaltuuksista. Kun ehdot on hyväksytty, niistä (myös sallituista päästötasoista) on ilmoitettava UNFCC:lle, kun Euroopan unioni, sen jäsenvaltiot ja Islanti yhdessä tallettavat Dohan muutoksen hyväksymiskirjan. Päästöjen tilinpito vuoden 2012 jälkeen Kioton pöytäkirjan toisella velvoitekaudella jatketaan ja jossakin määrin parannetaan nykyistä kattavaa päästöjen tilipitojärjestelmää, jotta voidaan varmistaa osapuolten tulosten avoimuus ja se, että osapuolet noudattavat velvoitteitaan. Keskeisenä tässä järjestelmässä on vaatimus, että kullekin osapuolelle, jolla on velvoite, lasketaan sallittu päästömäärä. Tämä sallittu päästömäärä vastaa kullekin osapuolelle velvoitekauden aikana sallittua päästöjen tonnimäärää ilmaistuna hiilidioksidiekvivalenttina (CO2-eq). Se myönnetään sallittujen päästömääräyksiköiden (AAU) muodossa kunkin osapuolen kansallisessa rekisterissä. Neuvoston päätöstä koskevan ehdotuksen liitteeseen II sisältyvän velvoitteiden yhteistä täyttämistä koskevan sopimuksen mukaisesti tämä tarkoittaa, että Euroopan unioni, sen jäsenvaltiot ja Islanti ovat kukin vastuussa siitä, että ne myöntävät kansalliseen rekisteriin sallittuja päästömääräyksiköitä määrän, joka vastaa niiden sallittuja päästömääriä. Sallittujen päästömääräyksiköiden lisäksi kansallisissa rekistereissä säilytetään ja niissä pidetään kirjaa yksiköistä, joita saadaan Kioton joustomekanismien käytöstä. Näihin eivät kuulu ainoastaan sallitut päästömääräyksiköt, vaan myös puhtaan kehityksen mekanismista saadut sertifioidut päästövähennykset (CER), yhteistoteutushankkeista saadut päästövähennysyksiköt (ERU) sekä nielujen aikaansaamat poistoyksiköt (RMU). Näihin yksiköihin liittyviin transaktioihin sovelletaan kansainvälisiä vaatimuksia, kuten joustomekanismeihin osallistumisen kelpoisuusperusteita sekä velvoitekausivarannon (CPR) hallinnointiin liittyviä perusteita. Näillä vaatimuksilla varmistetaan, että osapuoli ei myy liikaa yksiköitä, kun tämä ei ole perusteltua osapuolen todellisten päästövähennysten vuoksi. Lisäksi Dohan ilmastonmuutoskonferenssissa sovittiin säännöistä, jotka koskevat siirtymistä ensimmäiseltä velvoitekaudelta toiselle, erityisesti yli jääneiden sallittujen päästömääräyksiköiden siirtämistä ensimmäiseltä velvoitekaudelta (”banking”). Vaikka uudet Kioton säännöt eivät periaatteessa vaikuta EU:n päästökauppajärjestelmän ja taakanjakopäätöksen toimintaan, Kioton pöytäkirjan tilinpitojärjestelmän ja Euroopan unionin lainsäädännön tilinpitosääntöjen välistä vuorovaikutusta olisi selkeytettävä ja Kioton sääntöjen täytäntöönpano olisi yhdenmukaistettava EU:n lainsäädännön kanssa. Lisäksi velvoitteiden yhteistä täyttämistä koskevan sopimuksen täytäntöönpano edellyttää uusien teknisten sääntöjen laatimista. Teknisen täytäntöönpanon oikeusperusta Euroopan unionissa Kioton pöytäkirjan ensimmäisen velvoitekauden aikana (2008–2012) kansainvälisesti sovitut vaatimukset pantiin täytäntöön seurantajärjestelmäpäätöksellä[9] sekä rekisteriasetuksilla, joita sovellettiin EU:n päästökauppajärjestelmän toisella kaudella (2008-2012)[10]. Nämä vaatimukset kattoivat päästöjen ja yksiköiden tilipidon, EU:n velvoitteiden täyttämisen yhteisesti, Kioton pöytäkirjan velvoitteiden edellyttämän yksiköiden hallinnoinnin sekä niiden vuorovaikutuksen EU:n päästökauppajärjestelmissä käytettävien yksiköiden hallinnointiprosessien kanssa. Rekisteriasetukset sisälsivät säännöt tilinpidosta ja yksikköjen hallinnoinnista EU:n päästökauppajärjestelmän sekä Kioton pöytäkirjan ensimmäisen velvoitekauden täytäntöönpanoa varten. Tällä hetkellä voimassa oleva rekisteriasetus[11] sisältää ainoastaan yksiköiden hallinnointia koskevat säännökset, jotka liittyvät EU:n päästökauppajärjestelmän kolmannen vaiheen sekä taakanjakopäätöksen täytäntöönpanoon. Sillä ei säännellä tilipitovaatimuksia pöytäkirjan teknistä täytäntöönpanoa varten vuoden 2012 jälkeen. Kioton pöytäkirjan täytäntöönpano vuoden 2012 jälkeen edellyttää, että laaditaan tiettyjä teknisiä täytäntöönpanosääntöjä Euroopan unionia, sen jäsenvaltioita ja Islantia varten. Hiljattain hyväksytty seurantajärjestelmäasetus[12] ei sisällä oikeusperustaa, jonka perusteella komissio voisi tehdä niin jäsenvaltioiden kansallisten rekisterien osalta. Tämän vuoksi tarvitaan seurantajärjestelmäasetuksen muutosta, jossa säädetään tarvittavasta oikeusperustasta. 2. Kioton pöytäkirjan tekninen täytäntöönpano vuoden 2012 jälkeen Jotta voidaan varmistaa Kioton pöytäkirjan tekninen täytäntöönpano Euroopan unionissa vuoden 2012 jälkeen, mahdollistaa Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin velvoitteiden yhteisen täyttämisen tehokas toimiminen ja varmistaa sen johdonmukaisuus EU:n päästökauppajärjestelmän ja taakanjakopäätöksen kanssa, Euroopan unionissa tarvitaan teknisiä täytäntöönpanosääntöjä. Näissä säännöissä olisi käsiteltävä useita kysymyksiä, kuten: – yksiköiden hallinnointiprosessit, kuten Kioton yksiköihin liittyvät transaktiot (yksiköiden myöntäminen, siirtäminen, hankkiminen, mitätöiminen, poistaminen, siirtäminen seuraavalle velvoitekaudelle, korvaaminen tai voimassaolon päättymisen muuttaminen) Euroopan unionin, jäsenvaltioiden ja Islannin kansallisissa rekistereissä tai niiden välillä; – tilipitoprosessit, jotka liittyvät siirtymiseen ensimmäiseltä velvoitekaudelta toiselle, mukaan lukien yli jääneiden sallittujen päästömääräyksiköiden (AAU), sertifioitujen päästövähennysten (CER) ja päästövähennysyksiköiden (ERU) siirtäminen ensimmäiseltä velvoitekaudelta toiselle; – aiemman kauden ylijäämävarannon luominen ja ylläpito sekä velvoitekausivaranto kutakin velvoitteiden yhteistä täyttämistä koskevan sopimuksen jäsentä varten; – maksu tai ”tuoton osuus”, jota sovelletaan päästövähennysyksiköiden (ERU) myöntämiseen ja sallittujen päästömääräyksiköiden (AAU) ensimmäiseen kansainväliseen siirtoon toisella velvoitekaudella. Tämä ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi muodostaa perustan näiden teknisten kysymysten täytäntöönpanolle Euroopan unionissa säädösten antamisen kautta. Yksiköiden hallinnointia koskevat menettelyt Tässä ehdotuksessa esitettyjä delegoituja säädöksiä tarvitaan sen varmistamiseksi, että kaikki Kioton yksiköihin liittyvät transaktiot Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin kansallisissa rekistereissä ovat johdonmukaisia niiden velvoitteiden yhteisen täyttämisen kanssa. Transaktioihin kuuluvat yksiköiden myöntäminen, siirtäminen, hankkiminen, mitätöiminen, siirtäminen seuraavalle velvoitekaudelle, korvaaminen tai voimassaolon päättymisen muuttuminen ja poistaminen. Lisäksi on tarpeen varmistaa niiden hallinnointiprosessien tehokas täytäntöönpano, jotka on luotu päästöjen ja yksiköiden tilinpitoa varten EU:n päästökauppajärjestelmässä ja taakanjakopäätöksen yhteydessä. Velvoitteiden yhteistä täyttämistä koskeva sopimus toista velvoitekautta varten edellyttää Kioton täytäntöönpanosääntöjen lisätarkennusta Euroopan unionissa. Lisäksi sekä EU:n päästökauppajärjestelmä että taakanjakosopimus mahdollistavat Kioton yksiköiden rajallisen käytön EU:n lainsäädäntöön perustuvien velvoitteiden noudattamiseksi. On olennaisen tärkeää, että Kioton sääntöjen tekninen täytäntöönpano Euroopan unionissa mahdollistaa unionin lainsäädännössä tarkoitetun täyden joustavuuden, jotta toiminnanharjoittajat voivat hankkia näitä yksiköitä EU:n päästökauppajärjestelmän sääntöjen mukaisesti ja jäsenvaltiot taakanjakosopimukseen perustuvien velvoitteidensa mukaisesti. Olennaisen tärkeää on myös se, että teknisellä täytäntöönpanolla ylläpidetään toimivia tilinpitokäytäntöjä, jotka liittyvät Kioton täytäntöönpanosääntöjen yhdenmukaistamiseen EU:n päästökauppajärjestelmän ja taakanjakopäätöksen kanssa. Tähän kuuluu muun muassa tarve varmistaa, että Kioton yksikkö myönnetään tai poistetaan kunkin siihen liittyvän EU:n yksikön osalta, joka luodaan tai jota käytetään määräysten noudattamiseksi. Lisäksi tässä ehdotuksessa esitettyjä delegoituja säädöksiä tarvitaan, jotta voidaan määrittää tehokas sääntely yksiköiden poistamiselle vuoden 2012 jälkeen: yhteisen sitoumuksen täyttäminen riippuu siitä, että Euroopan unioni, kukin jäsenvaltio ja Islanti poistavat yksiköitä päästötasojensa mukaisesti. Mikäli unioni, jäsenvaltio ja Islanti poistavat yksiköt johdonmukaisesti ja kukin osapuoli määrittää poistettavat yksiköt selkeästi, varmistetaan, että unionin lainsäädännön noudattaminen tarkoittaa myös Kioton pöytäkirjaan perustuvien sitoumusten noudattamista ja toisin päin. Lisäksi tällaista prosessia tarvitaan turvaamaan tilinpidon oikeellisuus EU:n päästökauppajärjestelmässä. Mikäli EU:n päästökauppajärjestelmään kuuluvat toiminnanharjoittajat noudattavat sen velvoitteita, varmistetaan myös, ettei ole tarpeen hankkia uusia Kioton yksiköitä kattamaan kyseiset päästöt Kioton tilinpitovaatimusten noudattamiseksi toisella velvoitekaudella. Tämän vuoksi tässä ehdotuksessa esitetyillä delegoiduilla säädöksillä varmistettaisiin, että EU:n päästökauppajärjestelmän 1 päivän tammikuuta 2013 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisenä aikana kattamat päästöt vastaavat Kioton pöytäkirjan toisen velvoitekauden aikana voimassa olevien yksiköiden poistoa. Säädöksillä varmistettaisiin pääasiassa, että poistetaan yksi toisella velvoitekaudella voimassa oleva Kioton yksikkö kunkin sellaisen yksikön osalta, joka palautetaan EU:n päästökauppajärjestelmässä Kioton pöytäkirjan liitteessä A luetelluista lähteistä peräisin olevia päästöjä varten. Samalla lailla niillä myös vahvistetaan, että toisella velvoitekaudella voimassa olevat Kioton yksiköt poistetaan jäsenvaltioiden ja Islannin päästöjä ja poistoja vastaan aloilla, jotka eivät kuulu päästökauppajärjestelmään, siinä määrin kuin nämä kaasut, lähteet ja nielut kuuluvat pöytäkirjan soveltamisalaan. Tilinpitomenettelyt, jotka liittyvät siirtymiseen ensimmäiseltä toiselle velvoitekaudelle Päätöksessä 13/CMP.1, joka sisältää Kioton pöytäkirjan keskeiset tilinpitosäännöt,[13] vahvistetaan säännökset, joiden perusteella osapuolet voivat siirtää päästövähennysyksiköitä (ERU), sertifioituja päästövähennyksiä (CER) ja sallittuja päästömääräyksiköitä (AAU) seuraavalle velvoitekaudelle sen jälkeen, kun vaatimustenmukaisuuden arviointi on saatu päätökseen kaikkien osapuolten osalta. Tämän päätöksen nojalla päästövähennysyksiköitä (ERU) ja sertifioituja päästövähennyksiä (CER) voidaan siirtää enintään 2,5 prosenttia osapuolen sallitusta päästömäärästä. Poistoyksiköitä (RMU), väliaikaisia sertifioituja päästövähennyksiä (tCER), pitkäaikaisia sertifioituja päästövähennyksiä (lCER) ja poistoyksiköistä (RMU) muunnettuja päästövähennysyksiköitä (ERU) ei voida siirtää. Päätöksessä 1/CMP.8 vahvistetaan näiden sääntöjen soveltaminen vuoden 2012 jälkeen ja lisätään vaatimus, jonka mukaan siirretyt sallitut päästömääräyksiköt (AAU) on siirrettävä kyseisen osapuolen aiemman kauden ylijäämävarantoon (PPSR). Sertifioitujen päästövähennysten (CER) ja päästövähennysyksiköiden (ERU) siirtämisen enimmäismäärä prosentteina perustuu sallittuun päästömäärään, ja ensimmäisellä velvoitekaudella voimassa olevia päästövähennyksiä (CER) ja päästövähennysyksiköitä (ERU), joita käytetään vaatimusten noudattamiseen EU:n päästökaupan kolmannessa vaiheessa, säilytetään unionin rekisterissä. Tämän vuoksi on erittäin tärkeää, että kaikkialla Euroopan unionissa ja sen jäsenvaltioissa enimmäismäärää sovelletaan tavalla, joka mahdollistaa sen, että tällaiset yksiköt siirretään seuraavalle velvoitekaudelle myöhempää poistoa varten. Lisäksi EU:n päästökauppajärjestelmässä edellytetään, että tilejä avaavat ja niitä ylläpitävät paitsi osapuolet myös yksityiset tahot. Siltä osin kuin kyseisillä tileillä on sertifioituja päästövähennyksiä (CER) ja päästövähennysyksiköitä (ERU), on tärkeää luoda johdonmukaiset säännöt, joiden avulla siirtämissäännöt voidaan toteuttaa parhaalla mahdollisella tavalla. Sallitut päästömääräyksiköt (AAU), jotka vastaavat EU:n päästökauppajärjestelmän toisen ja kolmannen vaiheen välillä siirrettyjä päästöoikeuksia, säilytetään myös unionin rekisterissä. Tämän vuoksi myös delegoiduissa säädöksissä on tarpeen vahvistaa säännöt, jotka koskevat sallittujen päästömääräyksiköiden (AAU) siirtämissääntöjen soveltamista sen varmistamiseksi, että Kioton tilinpitojärjestelmä on yhdenmukainen EU:n päästökauppajärjestelmän ja taakanjakopäätöksen kanssa. Velvoitekausivarannon (CPR) ja aiemman kauden ylijäämävarannon (PPSR) luominen ja ylläpito velvoitteiden yhteistä täyttämistä koskevan sopimuksen kutakin jäsentä varten Tähän ehdotukseen perustuvissa delegoiduissa säädöksissä on myös määritettävä velvoitekausivarannon toiminta Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin kansallisissa rekistereissä. Kansainvälinen vaatimus velvoitekausivarannon laatimisesta ja ylläpidosta muodostaa osan kunkin osapuolen vastuusta hallinnoida sen sallittua päästömäärää ja pitää siitä kirjaa. Kansainvälisten päätösten mukaisesti velvoitekausivaranto on joko 90 prosenttia osapuolen alkuperäisestä sallitusta päästömäärästä tai 100 prosenttia sen viimeksi tarkistetusta inventaariosta kerrottuna 8:lla sen mukaan, kumpi näistä on alhaisempi. Velvoitekausivarantoa sovelletaan kuhunkin velvoitteiden yhteistä täyttämistä koskevan sopimuksen jäseneen erikseen. Koska jäsenvaltioiden ja Islannin sallittu päästömäärä kattaa ainoastaan alat, jotka eivät kuulu EU:n päästökauppajärjestelmään, ja unionin sallittu päästömäärä kattaa EU:n päästökauppajärjestelmään kuuluvat alat, tässä ehdotuksessa esitettyjä delegoituja säädöksiä tarvitaan määrittämään johdonmukainen lähestymistapa, jonka avulla voidaan laskea tarkasti Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden sekä Islannin velvoitekausivarannot sekä raportoida niistä avoimesti. Päätöksessä 1/CMP.8 edellytetään, että kukin osapuoli perustaa kansalliseen rekisteriinsä aiemman kauden ylijäämävarantotilin (PPSR-tilin) ja vahvistaa varantoa koskevat säännöt seuraavasti: yksiköitä voidaan siirtää PPSR-tilien välillä; kukin osapuoli voi poistaa yksiköitä omassa ylijäämävarannossaan siinä määrin, kuin toisen velvoitekauden päästöt ylittävät sallitun päästömäärän; ja osapuoli voi hankkia yksiköitä toisen osapuolen ylijäämävarannosta enintään kahden prosentin verran sen aiemmalla velvoitekaudella sallitusta päästömäärästä. Euroopan unioni, sen jäsenvaltiot ja Islanti ovat kukin vastuussa siitä, että luodaan aiemman kauden ylijäämävaranto kansainvälisesti sovittujen sääntöjen ja velvoitteiden yhteistä täyttämistä koskevan sopimuksen ehtojen mukaisesti. On tarpeen määritellä kunkin aiemman kauden ylijäämävarannon soveltamisala ehdotetun päätöksen liitteessä I määritettyjen päästötasojen mukaisesti. Lisäksi on tarpeen laatia yhteiset säännöt, jotka koskevat sekä aloitustasetta[14] että yksiköiden käyttöä ja hankintaa Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin ylijäämävarannossa. Sallittuihin päästömääräyksiköihin (AAU) ja päästövähennysyksiköihin (ERU) sovellettava osuus tuotosta Päätöksen 1/CMP.8 mukaan sallittujen päästömääräyksiköiden (AAU) ensimmäiseen kansainväliseen siirtoon sekä päästövähennysyksiköiden (ERU) myöntämiseen sovelletaan maksua, joka on kaksi prosenttia tuotosta. Siinä määrin kuin tätä maksua sovelletaan päästövähennysyksiköiden (ERU) myöntämiseen, se kuuluu kunkin jäsenvaltion ja Islannin vastuulle. Kuitenkin siinä määrin kuin sallittujen päästömääräyksiköiden (AAU) tasoja on pidettävä yllä sen varmistamiseksi, että voimassa oleva Kioton yksikkö voidaan poistaa kunkin sellaisen yksikön osalta, jota käytetään taakanjakopäätöksen noudattamiseen, tässä ehdotuksessa esitetyillä delegoiduilla säädöksillä on varmistettava, että maksu tai osuus tuotosta vastaa Euroopan unionin lainsäädännön vaatimuksia. 3. Ehdotuksen oikeudellinen sisältö Tällä ehdotuksella muutetaan oikeusperustaa, joka sisältyy seurantajärjestelmää koskevaan asetukseen. Näin komissio voi antaa muita kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviä säädöksiä säännöistä, jotka koskevat Kioton yksiköiden tilinpidon muita kuin keskeisiä osia vuoden 2012 jälkeen. Keskeisistä osista, jotka koskevat Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin velvoitteita, niiden täytäntöönpanoa ja yhteistä täyttämistä, säädetään useissa säädöksissä, myös erillisessä ehdotuksessa neuvoston päätökseksi. Niitä käsitellään myös Islannin kanssa tehdyssä kahdenvälisessä sopimuksessa. Lisäksi ne sisältyvät Dohan muutokseen ja siihen liittyviin Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimivan osapuolten konferenssin päätöksiin sekä seurantajärjestelmäasetukseen ja sen nojalla annettuihin delegoituihin ja täytäntöönpanosäädöksiin. Entisten rekisteriasetusten nojalla kyseiset säännöt hyväksyttiin valvonnan käsittävää sääntelyä toteuttavassa komiteassa. Ne perustuivat oikeusperustaan, joka sisältyy seurantajärjestelmäpäätökseen. Oikeusperusta, joka mahdollisti yksiköiden hallinnointiin liittyvien teknisten kysymysten täytäntöönpanon Kioton pöytäkirjan ensimmäisen velvoitekauden aikana rekisteriasetusten antamisen kautta, sisältyi seurantajärjestelmäpäätöksen 3 artiklan 3 kohtaan ja 6 artiklan 1 kohtaan. Siinä mainittiin muun muassa, että on tarpeen hyväksyä komiteamenettelyä koskevat täytäntöönpanosäännökset niiden kansallisesta rekisteristä saatujen tietojen raportoinnista, jotka koskevat sallittujen päästömääräyksiköiden, poistoyksiköiden, päästövähennysyksiköiden ja sertifioitujen päästövähennysten myöntämistä, hankkimista, hallintaa, siirtämistä, peruuttamista, mitätöimistä ja siirtämistä seuraavalle velvoitekaudelle. Siinä säädettiin myös komiteatoimenpiteiden hyväksymisestä, jotta yhteisö ja sen jäsenvaltiot perustavat ja ylläpitävät rekistereitä sen varmistamiseksi, että sallittujen päästömääräyksiköiden, poistoyksiköiden, päästövähennysyksiköiden ja sertifioitujen päästövähennysten myöntäminen, hallinta, siirtäminen, hankinta, peruuttaminen ja mitätöiminen sekä sallittujen päästömääräyksiköiden, päästövähennysyksiköiden ja sertifioitujen päästövähennysten luovuttaminen tilitetään oikealla tavalla. Seurantajärjestelmäpäätös kumottiin ja korvattiin uudella seurantajärjestelmäasetuksella, joka tuli voimaan 8. heinäkuuta 2013. Seurantajärjestelmäasetuksen 10 artiklassa (rekisterien perustaminen ja toiminta) viitataan rekisterijärjestelmään, joka mahdollistaa Kioton pöytäkirjan teknisen täytäntöönpanon mitä tulee yksiköiden hallinnointiin kansallisissa rekistereissä. Se sisältää unionin ja sen jäsenvaltioiden kansainvälisen velvoitteen keskeisen osan perustaa ja ylläpitää rekistereitä, joilla pidetään täsmällisesti kirjaa tapauksen mukaan sallittujen päästömääräyksiköiden, poistoyksiköiden, päästövähennysyksiköiden, sertifioitujen päästövähennysten, väliaikaisten sertifioitujen päästövähennysten ja pitkäaikaisten sertifioitujen päästövähennysten myöntämisestä, hallussapidosta, siirtämisestä, hankkimisesta, mitätöimisestä, poistamisesta, siirtämisestä seuraavalle velvoitekaudelle, korvaamisesta tai voimassaolon päättymispäivän muuttamisesta. Asetuksen 10 artiklan 4 kohta sisältää oikeusperustan delegoidulle säädökselle, jolla pannaan täytäntöön Kioton pöytäkirjan teknisen täytäntöönpanon muut kuin keskeiset osat, jotka liittyvät yksiköiden hallinnointiin kansallisissa rekistereissä. Tällä korvataan seurantajärjestelmäpäätöksen 6 artiklan 1 kohta. Kuitenkin vaikka seurantajärjestelmäpäätöksen 6 artiklan 1 kohtaa sovellettiin kaikkiin yksiköiden hallinnointia koskeviin kysymyksiin yhteisön ja sen jäsenvaltioiden rekistereissä, tämän säännöksen soveltamisalaa on kavennettu seurantajärjestelmäasetuksessa. Delegoitujen säännösten hyväksymisen oikeusperustaa sovelletaan nyt ainoastaan unionin rekisterin (pikemmin kuin unionin ja jäsenvaltioiden rekisterin) "perustamiseen" (pikemmin kuin sen perustamiseen ja ylläpitämiseen). Jotta voidaan luoda tehokas rekisterijärjestelmä, jolla pannaan täytäntöön uudet yksiköiden hallinnointia koskevat vaatimukset Kioton pöytäkirjan toisella velvoitekaudella, on tarpeen muuttaa seurantajärjestelmäasetuksen 10 artikla. Sen soveltamisalaa on laajennettava kattamaan kaikki tekniset täytäntöönpanoa koskevat kysymykset, jotka koskevat yksiköiden hallinnointia kansallisissa rekistereissä, kuten edellytetään Kioton pöytäkirjassa, Dohan muutoksessa ja sen nojalla annetuissa Kioton pöytäkirjan toista velvoitekautta koskevissa päätöksissä. Niiden sääntöjen sisällön perusteella, jotka on hyväksyttävä tämän ehdotuksen nojalla annetuissa säädöksissä, nämä säädökset on myös annettava Euroopan unionin toiminnasta annetun sopimuksen 290 artiklan perusteella, samalla tavalla kuin jo säädetään seurantajärjestelmää koskevan asetuksen 10 asetuksen 4 kohdassa. Delegoitu säädös täydentää keskeisiä osia sisällön ja yksityiskohtien osalta. Se eroaa täytäntöönpanosäädöksestä, joka on annettu noudattaen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 291 artiklaa, jossa säädetään unionin lainsäädännön yhdenmukaisesta lainsäädännöstä jäsenvaltioissa. Kuten edellä esitetään, vuoden 2012 jälkeen sovellettavat tilinpitovaatimukset eivät ole peräisin ainoastaan EU:n lainsäädännöstä, vaan ne perustuvat suuressa määrin kansainvälisesti sovittuihin sääntöihin. Lisäksi niitä eivät pane täytäntöön yksinomaan jäsenvaltiot, vaan niitä sovelletaan samalla lailla itse Euroopan unioniin, mikä asettaa velvoitteen EU:n toimielimille. Kuten Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklassa säädetään, tässä ehdotuksessa tarkoitetuilla delegoiduilla säädöksillä ei yhdenmukaistettaisi nykyisten keskeisten sääntöjen täytäntöönpanoa vaan säädettäisiin erityisistä teknisistä yksityiskohdista Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoa varten vuoden 2012 jälkeen. 2013/0377 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttamisesta ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan teknisen täytäntöönpanon osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[15], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[16], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Neuvosto hyväksyi päätöksen […] Dohassa hyväksytyn muutoksen tekemisestä ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjaan ja siihen perustuvien velvoitteiden täyttämisestä yhteisesti.[17] Päätöksellä hyväksytään muutos ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen (UNFCCC) Kioton pöytäkirjaan. Sillä vahvistetaan toinen velvoitekausi unionin puolesta ja esitetään ehdot unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin velvoitteiden yhteiselle täyttämiselle Kioton pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti. (2) Dohan muutoksen tekeminen, siihen liittyvien Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimineen osapuolten konferenssin päätösten täytäntöönpano sekä unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin velvoitteiden yhteisen täyttämisen ehdot edellyttävät sääntöjä, joilla varmistetaan Kioton pöytäkirjan tekninen täytäntöönpano unionissa vuoden 2012 jälkeen, mahdollistetaan unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin velvoitteiden yhteisen täyttämisen onnistunut toteutuminen ja varmistetaan sen yhdenmukaisuus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/87/EY[18] sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä 406/2009/EY[19] perustetun unionin päästökauppajärjestelmän toiminnan kanssa. (3) Kioton pöytäkirjan ensimmäisellä velvoitekaudella kansainvälisesti sovitut vaatimukset päästöjen ja yksiköiden laskennasta ja hallinnoinnista sekä unionin ja sen jäsenvaltioiden velvoitteiden yhteisestä täyttämisestä pantiin täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 280/2004/EY[20] sekä niin sanotuilla rekisteriasetuksilla[21]. Rekisteriasetukset korvattiin komission asetuksella (EU) N:o 389/2013[22], joka sisältää nyt säännökset EU:n päästökauppajärjestelmän sekä päätöksen 406/2009/EY[23] täytäntöönpanoon ja toimintaan liittyvästä yksikköjen hallinnoinnista. Hiljattain annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 525/2013[24] ei enää sisällä vaadittua oikeusperustaa delegoiduille säädöksille, joilla pantaisiin täytäntöön säännöt toista velvoitekautta varten. (4) Toisella velvoitekaudella unionille osoitettu sallittu päästömäärä liittyy EU:n päästökauppajärjestelmän kattamista lähteistä peräisin oleviin kasvihuonekaasupäästöihin siinä määrin, kun nämä kuuluvat Kioton pöytäkirjan soveltamisalaan, kun taas tällöin jäsenvaltioille ja Islannille osoitetut sallitut päästömäärät liittyvät kaikkiin muihin kasvihuonekaasupäästöihin, jotka ovat peräisin Kioton pöytäkirjan soveltamisalaan kuuluvista lähteistä ja nielujen aikaansaamista poistumista. (5) Päätöksellä 1/CMP.8[25] muutetaan sääntöjä, jotka koskevat kelpoisuutta osallistua Kioton pöytäkirjan mukaisiin joustomekanismeihin. Siinä määritellään myös rajoitukset, jotka liittyvät ensimmäiseltä velvoitekaudelta toiselle siirrettyihin yksiköihin, mukaan lukien vaatimus siitä, että kukin osapuoli perustaa aiemman kauden ylijäämävarannon (PPSR). Lisäksi kyseisessä päätöksessä säädetään siitä, että peritään kahden prosentin osuus tuotoista, jotka ovat peräisin ensimmäisistä sallittujen päästömääräyksiköiden (AAU) kansainvälisistä siirroista sekä päästövähennysyksiköiden (ERU) myöntämisestä yhteistoteutushankkeita varten, välittömästi kun aiemmin osapuolten hallussa olleita sallittuja päästömääräyksiköitä tai poistoyksiköitä muunnetaan päästövähennysyksiköiksi. Lisäsäännöistä Kioton pöytäkirjan toisen velvoitekauden täytäntöönpanemiseksi neuvotellaan parhaillaan. (6) Jotta voidaan vahvistaa yhdenmukaiset säännöt Kioton pöytäkirjan tekniselle täytäntöönpanolle Euroopan unionissa vuoden 2012 jälkeen, mahdollistaa Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin velvoitteiden yhteisen täyttämisen onnistunut toteutuminen ja varmistaa sen johdonmukaisuus EU:n päästökauppajärjestelmän toiminnan ja taakanjakopäätöksen kanssa, olisi siirrettävä komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava johdonmukaisuus kansainvälisesti hyväksyttyjen tilinpitovaatimusten, päätöksessä […] esitettyjen jäsenvaltioiden ja Islannin velvoitteiden yhteisen täyttämisen ehtojen sekä asiaa koskevan unionin lainsäädännön kanssa, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetus (EU) N:o 525/2013 seuraavasti: 1. Lisätään 3 artiklaan 13 a ja 13 b kohta seuraavasti: ”13 a) ”velvoitekausivarannolla” (CPR) tarkoitetaan päätöksen 11/CMP.1 liitteen tai muiden UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan elinten päätösten mukaisesti muodostettua varantoa; 13 b) ”aiemman velvoitekauden ylijäämävarannolla” (PPSR) tarkoitetaan päätöksen 1/CMP.1 tai muiden UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan elinten päätösten mukaisesti muodostettua varantoa;” 2. Muutetaan 10 artikla seuraavasti: a) Lisätään 10 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti: ”Unionin ja jäsenvaltioiden on otettava rekistereissään huomioon Kioton pöytäkirjan, päätöksen 1/CMP.8 tai muiden UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan elinten päätösten nojalla edellytetty yksiköiden siirto osuutena päästövähennysyksiköiden (ERU) myöntämisen jälkeen ja sallittujen päästömääräyksiköiden (AAU) ensimmäisestä kansainvälisestä siirrosta saadusta tuotosta. ” b) Lisätään 10 artiklaan 5 kohta seuraavasti: ”5. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 25 artiklan mukaisesti, jotta voidaan varmistaa unionin ja jäsenvaltioiden rekisterien kautta Kioton pöytäkirjan tekninen täytäntöönpano, mahdollistaa Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin velvoitteiden yhteisen täyttämisen tehokas toiminta ja varmistaa sen yhdenmukaisuus direktiivin 2003/87/EY ja päätöksen 406/2009/EY kanssa, mukaan lukien: a) yksiköiden hallinnointiprosessit, kuten sallittujen päästömääräyksiköiden (AAU) ja sertifioitujen päästövähennysten (CER) (mukaan lukien pitkäaikaiset sertifioidut päästövähennykset, väliaikaiset sertifioidut päästövähennykset ja päästövähennysyksiköt ja poistoyksiköt) transaktiot (myöntäminen, siirtäminen, hankkiminen, mitätöiminen, poistaminen, siirtäminen seuraavalle velvoitekaudelle, korvaaminen tai voimassaolon päättymisen muuttaminen) unionin, sen jäsenvaltioiden ja Islannin kansallisissa rekistereissä ja niiden välillä. b) tilipitoprosessit, jotka liittyvät siirtämiseen ensimmäiseltä toiselle velvoitekaudelle, mukaan lukien yli jääneiden sallittujen päästömääräyksiköiden (AAU), sertifioitujen päästövähennysten (CER) ja päästövähennysyksiköiden (ERU) siirtäminen ensimmäiseltä toiselle velvoitekaudelle; c) aiemman kauden ylijäämävarannon sekä velvoitekausivarannon luominen ja ylläpito unionia ja jäsenvaltioita varten; d) tuoton osuuden huomioon ottaminen, kuten tämän artiklan 1 kohdassa säädetään. Antaessaan ensimmäisessä alakohdassa mainittuja delegoituja säädöksiä komissio varmistaa kansainvälisesti sovittujen tilipitovaatimusten johdonmukaisen täytäntöönpanon, pyrkii mahdollisimman suureen avoimuuteen ja varmistaa sen, että unioni ja jäsenvaltiot pitävät täsmällisesti kirjaa Kioton yksiköistä, samalla kun minimoidaan hallinnollinen taakka ja kustannukset.” 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja [1] Päätös 1/CMP.8, hyväksytty Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimineessa osapuolten konferenssissa, ks. asiakirja FCCC/KP/CMP/2012/13/add.1. [2] EU:ssa noudatetut perusvuodet olivat ensimmäisellä velvoitekaudella seuraavat: hiilidioksidin (CO2), metaanin (CH4 ) ja typpioksidin (N2O) osalta vuosi 1990 kaikissa muissa jäsenvaltioissa paitsi Bulgariassa, jossa se on vuosi 1988. Unkarissa käytetään vuosien 1985–1987 keskiarvoa. Sloveniassa perusvuosi on 1986, Puolassa vuosi 1988 ja Romaniassa vuosi 1989. Fluorattujen kaasujen osalta perusvuosi on vuosi 1995 kaikissa muissa jäsenvaltioissa paitsi Itävallassa, Ranskassa, Italiassa ja Slovakiassa, joissa se on vuosi 1990, ja Romaniassa, jossa se on vuosi 1989. [3] Lainsäädäntö hyväksytty 23. huhtikuuta 2009, mukaan lukien Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/29/EY direktiivin 2003/87/EY muuttamisesta kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kauppaa koskevan yhteisön järjestelmän parantamiseksi ja laajentamiseksi sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 406/2009/EY jäsenvaltioiden pyrkimyksistä vähentää kasvihuonekaasupäästöjään yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen vähentämissitoumusten täyttämiseksi vuoteen 2020 mennessä, EUVL L 140, 5.6. 2009. [4] Soveltamisalaeroja selostetaan yksityiskohtaisesti komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa ”Preparing the EU's Quantified Emission Limitation or Reduction Objective (QELRO) based on the EU Climate and Energy Package”, SWD(2012) 18 final, 13.2.2012. [5] Tanskan ja Euroopan komission Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden puolesta 19. huhtikuuta 2012 toimittamat tiedot ”Information on the quantified emission limitation or reduction objectives (QELROs) for the second commitment period under the Kyoto Protocol”, FCCC/KP/AWG/2012/MISC.1. [6] Ks. edellä alaviite 1. [7] Neuvoston päätös 2002/358/EY, tehty 25 päivänä huhtikuuta 2002, ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sen velvoitteiden täyttämisestä yhteisesti, EYVL L 130, 15.5.2002, s. 1. [8] COM(2013) 768 final. [9] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 280/2004/EY, tehty 11 päivänä helmikuuta 2004, järjestelmästä yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi, EUVL L 49, 19.2.2004, s. 1. [10] Komission asetus (EY) N:o 2216/2004, annettu 21 päivänä joulukuuta 2004, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen 280/2004/EY mukaisesta standardoidusta ja suojatusta rekisterijärjestelmästä, EUVL L 386, 29.12.2004, s. 1, ja komission asetus (EU) N:o 920/2010, annettu 7 päivänä lokakuuta 2010, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 280/2004/EY mukaisesta standardoidusta ja suojatusta rekisterijärjestelmästä, EUVL L 270, 14.10.2010, s. 1. [11] Komission asetus (EU) N:o 389/2013, annettu 2 päivänä toukokuuta 2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätösten N:o 280/2004/EY ja N:o 406/2009/EY mukaisen unionin rekisterin perustamisesta ja komission asetusten (EU) N:o 920/2010 ja (EU) N:o 1193/2011 kumoamisesta, EUVL L 122, 3.5.2013, s. 1. [12] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 525/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja niistä raportoimiseksi sekä muista ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi kansallisella ja unionin tasolla sekä päätöksen N:o 280/2004/EY kumoamisesta, EUVL L 165, 18.6.2013, s. 13. [13] Decision 13/CMP/1 on Modalities for the accounting of assigned amounts under Article 7, paragraph 4, of the Kyoto Protocol: FCCC/KP/CMP/2005/8/Add.2. [14] Euroopan unionin aiemman kauden ylijäämävarannon aloitustase, joka vahvistetaan unionin rekisterissä, koostuu pääasiassa unionin rekisterissä asetuksen 920/2010/EY 56 artiklan mukaisesti pidettävistä sallituista päästömääräyksiköistä (AAU), jotka vastaavat asetuksen 920/2010/EY 57 artiklan mukaisesti siirrettyjä (”banked”) EU:n päästökauppajärjestelmän päästöoikeuksia. Kunkin jäsenvaltioiden ja Islannin aiemman kauden ylijäämävarannon aloitustase koostuu kussakin kansallisessa rekisterissä seuraavalle velvoitekaudelle siirretyistä sallituista päästömääräyksiköistä (AAU). [15] EUVL C , , s. . [16] EUVL C , , s. . [17] EUVL L , , s. . [18] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY, annettu 13 päivänä lokakuuta 2003, kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta, EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32. [19] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 406/2009/EY, tehty 23 päivänä huhtikuuta 2009, jäsenvaltioiden pyrkimyksistä vähentää kasvihuonekaasupäästöjään yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen vähentämissitoumusten täyttämiseksi vuoteen 2020 mennessä, EUVL L 140, 5.6. 2009. [20] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 280/2004/EY, tehty 11 päivänä helmikuuta 2004, järjestelmästä yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi, EUVL L 49, 19.2.2004, s. 1. [21] Komission asetus (EY) N:o 2216/2004, annettu 21 päivänä joulukuuta 2004, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen 280/2004/EY mukaisesta standardoidusta ja suojatusta rekisterijärjestelmästä, EUVL L 386, 29.12.2004, s. 1, ja komission asetus (EU) N:o 920/2010, annettu 7 päivänä lokakuuta 2010 , Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 280/2004/EY mukaisesta standardoidusta ja suojatusta rekisterijärjestelmästä, EUVL L 270, 14.10.2010, s. 1. [22] Komission asetus (EU) N:o 389/2013, annettu 2 päivänä toukokuuta 2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätösten N:o 280/2004/EY ja N:o 406/2009/EY mukaisen unionin rekisterin perustamisesta ja komission asetusten (EU) N:o 920/2010 ja (EU) N:o 1193/2011 kumoamisesta, EUVL L 122, 3.5.2013, s. 1. [23] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 406/2009/EY, tehty 23 päivänä huhtikuuta 2009 , jäsenvaltioiden pyrkimyksistä vähentää kasvihuonekaasupäästöjään yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen vähentämissitoumusten täyttämiseksi vuoteen 2020 mennessä, EUVL L 140, 5.6.2009, s. 136. [24] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 525/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja niistä raportoimiseksi sekä muista ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi kansallisella ja unionin tasolla sekä päätöksen N:o 280/2004/EY kumoamisesta, EUVL L 165, 18.6.2013, s. 13. [25] Päätös 1/CMP.8, hyväksytty Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimineessa osapuolten konferenssissa, ks. asiakirja FCCC/KP/CMP/2012/13/add.1.