Komission ja kansallisten parlamenttien väliset suhteet kehittyivät vuoden 2014 aikana edelleen kahta perinteistä yhteistyökanavaa pitkin. Toinen on Lissabonin sopimuksella käyttöön otettu toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismi, jolla arvioidaan, noudatetaanko uusissa säädösehdotuksissa toissijaisuusperiaatetta niillä aloilla, joilla toimivalta on jaettu EU:n ja jäsenvaltioiden kesken. Toinen kanava on komission vuonna 2006 käynnistämä poliittinen vuoropuhelu, jolla vaihdetaan tietoja ja mielipiteitä politiikkakysymyksistä sekä lainsäädännöllisistä ja muista aloitteista.

Portugalin Assembleia da República oli jälleen eniten lausuntoja antanut kamari vuonna 2014, ja sen 118 lausuntoa muodostivat yli 23 % kaikista annetuista lausunnoista. Sekin antoi kuitenkin vähemmän lausuntoja kuin edellisvuosina (192 vuonna 2013 ja 227 vuonna 2012). Muut kymmenen tai enemmän lausuntoa lähettäneet kansalliset parlamentit vuonna 2014 olivat Italian Senato della Repubblica (63 lausuntoa), Espanjan Congreso de los Diputados ja Senado (45 lausuntoa), Tšekin Senát (41 lausuntoa), Ranskan Assemblée nationale (35 lausuntoa), Romanian Camera Deputaților (30 lausuntoa), Saksan Bundesrat (24 lausuntoa), Yhdistyneen kuningaskunnan House of Lords (21 lausuntoa), Italian Camera dei Deputati (15 lausuntoa), Yhdistyneen kuningaskunnan House of Commons (12 lausuntoa), Itävallan Bundesrat (10 lausuntoa), Alankomaiden Tweede Kamer (10 lausuntoa) ja Ruotsin Riksdag (10 lausuntoa).

Merkittävin ero komission alkuperäisen ehdotuksen ja lopullisen direktiivin välillä on maa-alueiden poisjättäminen direktiivin maantieteellisestä soveltamisalasta. Jäsenvaltion kaupunki- ja maaseutusuunnitteluun kuuluvat rannikkovedet tai niiden osat jätettiin myös direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Mitä tulee väitettyyn kansalliseen itsemääräämisoikeuteen puuttumiseen, direktiivissä tarkennetaan, ettei se vaikuta jäsenvaltioiden merivesiä koskevaan itsemääräämisoikeuteen ja lainkäyttövaltaan, jotka johdetaan asiaa koskevasta kansainvälisestä oikeudesta erityisesti siltä osin kuin on kyse merialueiden rajojen määrittelystä. Lopullisessa direktiivissä ehdotetut raportointivaatimukset muutettiin velvollisuudeksi toimittaa jäljennökset merten aluesuunnitelmista komissiolle. Direktiivissä ei myöskään anneta täytäntöönpanovaltaa komissiolle. Oikeusperusta säilyi ennallaan.

Tammikuussa 2014 COSACin puheenjohtajat tapasivat Ateenassa. Tapaamisessa käsiteltiin perusteellisesti kansallisten parlamenttien asemaa sekä demokraattista oikeutusta ja vastuuvelvollisuutta. Alankomaiden Tweede Kamer ja Tanskan Folketing esittivät COSACin täysistunnon käsiteltäväksi uusia ajatuksia ja ehdotuksia kansallisten parlamenttien asemasta ja oikeuksista.

Toukokuussa pidettyjen Euroopan parlamentin vaalien tulos muodosti kehyksen Ateenassa kesäkuussa 2014 pidetylle COSACin 51. täysistunnolle. Komissaari László Andor esitteli Euroopan työllisyysstrategian ja korosti, että työmarkkinoiden kohtaanto-ongelmien ratkaisemiseksi tarvitaan työmarkkinauudistuksia ja panostamista osaamiseen. Täysistunnossa keskusteltiin myös konkreettisista toimista, joilla torjutaan nuorisotyöttömyyttä ja edistetään nuorten yrittäjyyttä. Lisäksi käsiteltiin Ukrainan kriisiä ja Krimin liittämistä Venäjään.

Heinäkuussa 2014 pidetyssä COSACin puheenjohtajien kokouksessa Italian Eurooppa-asioista vastaava alivaltiosihteeri Sandro Gozi esitteli puheenjohtajavaltio Italian ensisijaiset tavoitteet, ja komission varapuheenjohtaja Maroš Šefčovič puhui EU:n parlamenttivaalien jälkeisistä näkymistä. Lisäksi Italian alivaltiosihteeri Graziano Delrio ja komissaari Johannes Hahn esittelivät Euroopan rakenne- ja investointirahastoja kaudeksi 2014–2020. COSAC suhtautui myönteisesti Alankomaiden Tweede Kamerin ehdotukseen, jossa Euroopan parlamentin jäseniä pyydetään sisällyttämään tuleviin komission jäsenehdokkaiden kuulemisiin kysymyksiä, jotka koskevat heidän näkemyksiään kansallisten parlamenttien asemasta.

Komission ensimmäinen varapuheenjohtaja Frans Timmermans vieraili marras-joulukuussa 2014 pidetyssä COSACin täysistunnossa, Hän vahvisti, että uusi komissio on sitoutunut uuteen kumppanuuteen kansallisten parlamenttien kanssa yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa. Timmermans kiitti niitä kansallisia parlamentteja, jotka olivat aktiivisesti esittäneet asemaansa koskevia ehdotuksia. Hän vahvisti, että komission olisi toimittava aktiivisemmin suhteissaan kansallisiin parlamentteihin ja että komissaarit tulisivat kansallisiin parlamentteihin selittämään tärkeimpiä ehdotuksia ja aloitteita toissijaisuusperiaatteen merkitystä korostaen. Ensimmäinen varapuheenjohtaja Timmermans korosti, että komission on noudatettava perustamissopimusta, mutta hän myös vahvisti, että komissio on valmis tarkastelemaan kansallisten parlamenttien lainsäädäntöehdotuksia. Tilaisuudessa keskusteltiin myös Eurooppa 2020 strategian tarkistamisesta, EU:n roolista Välimeren alueella ja Itä-Euroopassa sekä EU:n virastojen demokraattisesta valvonnasta.

Eurooppalaisten parlamenttien viikko ja finanssipoliittisen sopimuksen 13 artiklan mukaiset konferenssit

Keskustelu talouden ohjauksesta, johon kansalliset parlamentit osallistuvat, jatkui toisella ”eurooppalaisten parlamenttien viikolla”, jonka Euroopan parlamentti ja Kreikan Vouli ton Ellinon järjestivät yhdessä tammikuussa 2014. Osallistujien suuri määrä – yli 150 kansallisten parlamenttien jäsentä ja useita Euroopan parlamentin jäseniä – osoittaa, että tapahtuman merkitys kasvaa. Vuonna 2014 yksi eurooppalaisten parlamenttien viikon keskeisistä puheenaiheista oli finanssipoliittisen sopimuksen 13 artiklan mukaisesti järjestetty, talouden hallintaa koskeva parlamenttien välinen konferenssi. Konferenssissa käytiin neljä täysistuntokeskustelua makrotalouden epätasapainosta, talouden sopeutusohjelmien demokraattista oikeutuksesta, talouskasvun edistämisestä ja työpaikkojen luomisesta sekä talouden seurannan vahvistamisesta talous- ja rahaliitossa.

Finanssipoliittisen sopimuksen 13 artiklan mukainen, kaksi kertaa vuodessa järjestettävä parlamenttien välinen konferenssi kokoontui vuoden 2014 toiseen istuntoonsa syyskuussa Roomassa. Keskusteluissa käsiteltiin neljää laajaa aihekokonaisuutta, jotka olivat investointien uudelleen käynnistäminen ja eriarvoisuuden vähentäminen, EU:n talous- ja finanssipoliittiset ohjauskeinot, pankkiunionin toteuttaminen ja reaalitalouden rahoittaminen sekä veropolitiikan koordinointi ja digitaalitalous. Myös konferenssin omasta työjärjestyksestä käytiin keskustelua.

YUTP/YTPP-konferenssit

Toinen tärkeä kansallisten parlamenttien ja EU:n toimielinten keskustelufoorumi on parlamenttien välinen konferenssi yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta ja yhteisestä turvallisuus- ja puolustuspolitiikasta (YUTP/YTPP). Konferenssin neljäs istunto pidettiin Ateenassa huhtikuussa 2014, ja konferenssia isännöi Kreikan Vouli ton Ellinon. Puheenaiheita olivat turvallisuushaasteet EU:n eteläisillä ja itäisillä naapurialueilla ja erityisesti Ukrainassa sekä yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan merellinen ulottuvuus. Keskusteluun osallistuivat unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja / komission varapuheenjohtaja Catherine Ashton, Kreikan varapääministeri ja ulkoministeri Evangelos Venizelos sekä Kreikan puolustusministeri Dimitris Avramopoulos.

Viides parlamenttien välinen YUTP- ja YTPP-kokous pidettiin Roomassa marraskuussa 2014, ja sitä isännöi Italian senaatti. Keskustelu itäisestä kumppanuudesta, eteläisestä naapurialueesta ja puolustusasioista jatkui. Täysistuntokeskusteluihin osallistuivat ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja / komission varapuheenjohtaja Federica Mogherini, Italian ulkoministeri Paolo Gentiloni ja Italian puolustusministeri Roberta Pinotti. Konferenssiin osallistui yli 100 kansallisten parlamenttien jäsentä ja 16 Euroopan parlamentin jäsentä.

Komissiolla oli poliittisen tason edustus myös lähes kaikissa muissa parlamenttien välisissä kokouksissa vuonna 2014.

4. Laajempi tausta

Vuonna 2014 useat kansalliset parlamentit ja Euroopan parlamentti esittivät uusia ajatuksia ja ehdotuksia kansallisten parlamenttien asemasta eurooppalaisessa päätöksentekoprosessissa.

Ehdotukset kansallisten parlamenttien tulevasta asemasta

Pohdinta kansallisten parlamenttien asemasta aloitettiin COSACin puheenjohtajien kokouksessa Ateenassa 26.–27. tammikuuta 2014, jolloin Tanskan Folketing esitteli asiakirjan ”Kaksikymmentäkolme suositusta kansallisten parlamenttien aseman parantamisesta muuttuvassa eurooppalaisessa hallintotavassa”. Asiakirjassa käsiteltiin useita ehdotuksia, mukaan lukien i) miten kansallisista parlamenteista tehdään aktiivisempia eurooppalaisessa päätöksenteossa, ii) miten kansalliset parlamentit voivat valmistella paremmin toissijaisuusperiaatteen noudattamisen tarkastuksia, iii) Euroopan talouden hallinnan uusi demokraattinen kehys, ja iv) parlamenttien välisen EU-yhteistyön uudistaminen.

Yhdistyneen kuningaskunnan House of Lordsin Euroopan unionin komitea hyväksyi 11. maaliskuuta 2014 raportin ”Kansallisten parlamenttien asema Euroopan unionissa”. Raportti perustuu parlamentin ylähuoneen toteuttamaan laajaan tutkimuksen, johon saatiin tietoa monilta keskeisiltä toimijoilta, kuten varapuheenjohtaja Šefčovičilta. Raportissa esitetyt ehdotukset koskevat i) kansallisten parlamenttien osallistumista poliittisiin ehdotuksiin varhaisessa vaiheessa, ii) suorien yhteyksien luomista komissaareihin ja komission virkamiehiin, iii) ”vihreän kortin” käyttöönottoa, iv) toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin muuttamista, v) parlamenttien välistä yhteistyötä ja vi) talous- ja finanssipolitiikan ohjausta.

Alankomaiden Tweede Kamer hyväksyi 20. toukokuuta 2014 raportin ”Tulevaisuuteen Euroopassa – Tweede Kamerin ja kansallisten parlamenttien asemasta Euroopan unionissa”. Raportti sisältää suosituksia siitä, miten kansalliset parlamentit voisivat parantaa työtapojaan ja tehostaa yhteistyötään muiden parlamenttien kanssa. Ehdotuksissa painotetaan avoimuutta ja tehokkuutta oikeutuksen avaintekijöinä. Raportissa annetaan suosituksia Euroopan kansallisille parlamenteille ja Tweede Kamerille Euroopan asioiden hoitamisen osalta.

Vaikka Tanskan Folketingin, Yhdistyneen kuningaskunnan House of Lordsin ja Alankomaiden Tweede Kamerin laatimien raporttien sisällöt poikkeavat toisistaan, niillä on tiettyjä yhtäläisyyksiä. Kaikki kolme kamaria ehdottavat, että kansallisilla parlamenteilla olisi oltava aktiivisempi rooli ja etenkin että niillä olisi oltava mahdollisuus pyytää komissiota esittämään uusia ehdotuksia. Kaikissa kolmessa raportissa painotetaan, että kansallisten parlamenttien kattavampi osallistuminen lainsäädäntää edeltävään vaiheeseen on tarpeen, jotta ne voisivat vaikuttaa komission ehdotuksiin. Raporteissa ehdotetaan myös toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismin parantamista kansallisten parlamenttien lausuntojen koordinoinnin osalta. Yhdistyneen kuningaskunnan House of Lords ja Alankomaiden Tweede Kamer ehdottivat sellaisia merkittäviä muutoksia toissijaisuusperiaatteen valvontamekanismiin, joiden tarkoituksena on tehostaa kansallisten parlamenttien perusteltujen lausuntojen vaikutusta. Vaikka molemmat kamarit myöntävät, että muodolliset muutokset mekanismiin edellyttäisivät perussopimuksen muuttamista, ne ovat ehdottaneet, että muutokset tehtäisiin epävirallisena sopimuksena tai sitoumuksena, jonka komissio antaisi kansallisille parlamenteille.