FI Euroopan unionin virallinen lehti C 44/123

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Euroopan unionin kehitysyhteistyön rahoitusväline: järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan ja työmarkkinaosapuolten rooli”

2011/C 44/20

Esittelijä: Giuseppe IULIANO

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean jäsenille Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti täysistunnossaan 16. heinäkuuta 2009 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla laatia oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

Euroopan unionin kehitysyhteistyön rahoitusväline.

Asian valmistelusta vastannut ”ulkosuhteet”-erityisjaosto antoi lausuntonsa 17. kesäkuuta 2010.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 14.–15. heinäkuuta 2010 pitämässään 464. täysistunnossa (heinäkuun 15. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 123 puolesta kenenkään äänestämättä vastaan tai pidättyessä äänestämästä.

1. Suositukset ja päätelmät

Ihmisarvoinen työ EU:n kehitysyhteistyöpolitiikassa ja enemmän tukea työmarkkinaosapuolille

1.1 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) suhtautuu yleisesti ottaen myönteisesti uuteen kehitysyhteistyön rahoitusvälineeseen, joka tukee kiistatta merkittävällä tavalla EU:n kehitysyhteistyötä eri puolilla maailmaa. ETSK kuitenkin suosittaa myös, että kehitysyhteistyöpolitiikan institutionaalisia valmiuksia vahvistetaan uuden Lissabonin sopimuksen yhteydessä, ja kannattaa komission keskeistä roolia ja päävastuuta kehitysyhteistyöpolitiikan ja -strategioiden suunnittelussa sekä toistaa kannattavansa asemaa, jonka Euroopan parlamentti on saanut demokraattiseen valvontaan ja talousarvion valvontaan liittyvän menettelyn vahvistamisen myötä.

1.2 ETSK korostaa jälleen, että ihmisarvoisen työn käsitteeseen liittyvien tavoitteiden saavuttamista olisi edistettävä nykyistä määrätietoisemmin. Komitea kehottaakin Euroopan unionin toimielimiä ja erityisesti komissiota ja neuvostoa tukemaan käytännön toimin ihmisarvoisen työn käsitteen soveltamista kehitysyhteistyöpolitiikassa ja erityisesti sisällyttämään periaatteen toimintasuunnitelmaan, jolla pyritään saavuttamaan vuosituhannen kehitystavoitteet.

1.3 Työmarkkinaosapuolia (työntekijä- ja työnantajajärjestöjä) on tässä yhteydessä pidettävä olennaisen tärkeinä toimijoina ja Euroopan unionin keskustelukumppaneina, sillä ne ovat keskeisiä toimijoita työmarkkinaosapuolten vuoropuhelussa, joka on yksi ihmisarvoisen työn peruslähtökohdista. Työmarkkinaosapuolet on otettava täysivaltaisesti mukaan poliittiseen vuoropuheluun, ja niiden on voitava saada suoraa tukea.

1.4 ETSK haluaa korostaa yksityissektorin merkitystä kehitykselle. Tässä yhteydessä olisi kiinnitettävä huomiota yritysten yhteiskuntavastuuseen, joka perustuu työelämän ja ympäristönsuojelun perusvaatimusten noudattamiseen ja tuo avoimemmin esiin ne yhteiskunnalliset ja ympäristönsuojelulliset sitoumukset, joita yritykset ovat tehneet edistääkseen tasa-arvoisempaa kehitystä siinä maassa, jossa ne harjoittavat toimintaansa.

1.5 ETSK suosittaakin, että työmarkkinaosapuolet otettaisiin paremmin huomioon ohjelmasuunnittelussa ja etenkin suunniteltaessa tarjouspyyntöjä, joiden kohteena on sellaisia palveluja, joihin taloudellisten ja sosiaalisten oikeuksien edistäminen liittyy kiinteästi.

Kansalaisyhteiskunnan ja työmarkkinaosapuolten rooli ja edustus kehitysyhteistyön rahoitusvälineen yhteydessä

1.6 ETSK korostaa yleisesti sitä keskeistä roolia, joka järjestäytyneellä kansalaisyhteiskunnalla on itsenäisenä ja hallitusvallan käyttäjien poliittisista suuntauksista riippumattomana kehitysapua saavien väestöjen ja valtioiden demokraattisen kehityksen tukijana. ETSK vaatiikin, että kansalaisyhteiskunnan ja työmarkkinaosapuolten tukemiseen tarkoitettuja varoja lisätään kehitysyhteistyön rahoitusvälineen aihekohtaisissa ohjelmissa. Lisäksi komitea vaatii välineen aihekohtaisten ohjelmien ja maantieteellisten ohjelmien täydentävyyden parantamista erityisesti talousarviotuen osalta.

1.7 Kehitysyhteistyön rahoitusvälineeseen sisältyviä kansalaisyhteiskunnan tukemiseen tarkoitettuja välineitä olisi vahvistettava, jotta kansalaisyhteiskunta voisi osallistua toimintaan kaikilla tasoilla poliittisten painopisteiden määrittelystä ja seurannasta aina kehitysyhteistyöhankkeiden täytäntöönpanoon. ETSK suosittaakin asianomaisten toimijoiden erityispiirteisiin ja tarpeisiin soveltuvien konsultointi- ja toteutustapojen (actor- based approach) tutkimista ja kehittelemistä komission ohjelmia varten.

1.8 ETSK katsoo tässä yhteydessä, että kansalaisyhteiskunnan kansainvälisen ulottuvuuden tunnustaminen on välttämätöntä sekä poliittisella että toiminnallisella tasolla. Kansainvälisyys näkyy selvimmin organisaatioissa, joilla on jäseniä eri puolilla maapalloa (esimerkiksi työmarkkinaosapuolet, osuustoimintaliike jne.). Maailmanlaajuisia foorumeita edustavien organisaatioiden näkemyksiä on voitava kuulla virallisesti ja jatkuvasti suunniteltaessa EU:n kehitysyhteistyön poliittisia painopisteitä. ETSK voisi tässä yhteydessä helpottaa kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden osallistumista EU:n kehitysyhteistyötä koskevaan päätöksentekoprosessiin.

1.9 ETSK muistuttaa, että EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisyhteiskunnan toimijoille olisi annettava enemmän painoarvoa muun muassa myöntämällä suoraa tukea kansalaisyhteiskunnan alueellisille verkostoille eteläisen pallonpuoliskon maissa. Tätä varten ETSK ehdottaa, että kehitysyhteistyön rahoitusvälineen ”Valtioista riippumattomat toimijat” -ohjelmaan sisällytetään pohjoisen pallonpuoliskon verkostoihin jo osoitettujen varojen lisäksi eteläisen pallonpuoliskon verkostojen koordinointiin ja valmiuksien kehittämiseen tarkoitettuja tukivaroja, jotta politiikka ja maailmanlaajuinen toiminta olisi johdonmukaista maailmanlaajuisesti.

Kehitysyhteistyön rahoitusvälineen tuloksellisuuden parantaminen

1.10 ETSK suhtautuu myönteisesti Euroopan tilintarkastustuomioistuimen esittämiin huomautuksiin ja suosittelee pidempikestoisten ohjelmien eli nk. puitesopimusten tukemista, sillä strategiset tavoitteet pääsevät niissä enemmän oikeuksiinsa ja ne on tarkoitettu kansalaisyhteiskunnan organisaatioille.

1.11 Komitea esittää myös mahdollisuutta laajentaa portaittaisten avustusten (sub-granting) käyttöedellytyksiä, sillä avustukset voivat olla hyödyllisiä ja täydentää puitesopimuksiin perustuvia ohjelmia. Samalla ne järkeistävät käytettävissä olevien resurssien hallintaa.

1.12 ETSK korostaa, että kehitysyhteistyöhankkeista olisi tehtävä paremmin kestävyysajattelua noudattavia, ja suosittelee, että — etelän organisaatioiden hallinnollisten valmiuksien vahvistaminen/kehittäminen sisällytetään kaikkien kehitysyhteistyöhankkeiden horisontaaliseksi osatekijäksi. — luodaan mahdollisuus toteuttaa ennakkotutkimuksia hankkeiden toteutettavuudesta.

1.13 ETSK katsoo, että kehitysyhteistyötoimien valinta-, seuranta- ja arviointivaiheita on tehostettava. Komitea korostaa etenkin tarvetta — luoda suoremmat suhteet Euroopan komission ja hakijaorganisaatioiden (niin keskustason kuin etäisempien tasojen) välille ja aloittaa niiden strateginen vuoropuhelu — tukea (strategisesti ja taloudellisesti) sitä, että komission ohjelmien vastuutahot osallistuvat enemmän ja suoremmin toimien käytännön toteutukseen sekä keskustasolla että etäisemmillä tasoilla; — nimetä EU:n edustustoihin taho, joka on vastuussa suhteista kansalaisyhteiskuntaan.

2. Euroopan unionin ulkoisen avun välineet ja ohjelmat

2.1 EU:n vuosien 2007–2013 rahoituskehyksessä aloitettiin unionin ulkoisen avun rahoitusohjelmien pitkällinen uudelleenjärjestelyprosessi. Uuteen järjestelmään sisältyy vastedes maantieteellisiä välineitä eli IPA (liittymistä valmisteleva tukiväline, joka kattaa hakijamaat ja mahdolliset ehdokasmaat), ENPI (eurooppalainen naapuruuden ja kumppanuuden väline Kaukasuksen, Itä-Euroopan ja Välimeren alueen maita varten), DCI (kehitysyhteistyön rahoitusväline) ja ICI (teollisuusmaiden kanssa tehtävän yhteistyön väline) sekä temaattisia välineitä eli EIDHR (kansanvaltaa ja ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen aloite) (1), SI (vakauttamisväline) ja INSC (ydinturvallisuuden yhteistyöväline, jonka tarkoituksena on parantaa ydinreaktorien turvallisuutta kaikkialla maailmassa). Temaattisten välineiden täytäntöönpanoon ei tarvita EU:n ulkopuolisten maiden viranomaisten suostumusta.

2.2 DCI on näistä välineistä se, joka on tarkoitettu erityisesti kehitysyhteistyön rahoittamiseen (2). Se jakaantuu puolestaan maantieteellisiin ja aihekohtaisiin ohjelmiin (3), joista myönnetään varoja erilaisin tavoin eli esimerkiksi talousarviotukena, kansainvälisille organisaatioille tarkoitettuna tukena, avustuksina ja hankintasopimuksina.

2.3 On tärkeää huomata, että kehitysyhteistyön rahoitusvälineen mahdollisiin tuensaajiin kuuluvia toimijaryhmiä on laajennettu huomattavasti etenkin avustusten osalta. Perinteisestä ajattelutavasta, jonka mukaan kansalaisyhteiskunnan tärkeimpiä toimijoita kehitysyhteistyön alalla ovat kehitysyhteistyöalan kansalaisjärjestöt, on siirrytty hienojakoisempaan näkemykseen, jonka mukaan vihdoin myös työmarkkinaosapuolet, varsinkin ammattijärjestöt, on luokiteltu uusiksi toimijoiksi, jotka voivat hyötyä välineestä (4).

2.4 Koska parhaillaan on käynnissä kehitysyhteistyön rahoitusvälineen väliarviointiprosessi ja suunnitelmallinen vuoropuhelu (5), ETSK päätti esittää tässä lausunnossa suosituksia, jotka tukevat kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden keskeistä roolia kehitysyhteistyössä (6) ja joissa korostetaan erityisesti työmarkkinaosapuolten panosta kehityksen aikaansaamisessa.

3. Yleishuomiot

3.1 Euroopan unionin ja kehitysyhteistyön yleisissä puitteissa on tapahtunut hiljattain muutoksia Lissabonin sopimuksen tultua voimaan 1. joulukuuta 2009. Sopimukseen sisältyy kaksi institutionaalista uutuutta: EU:n ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan nimeäminen ja hänen alaisuudessaan toimivan Euroopan ulkosuhdehallinnon perustaminen (7). EU:n edustustot, jotka ovat todellisia diplomaattiedustustoja, toimivat nekin korkean edustajan alaisuudessa ja ovat osa Euroopan ulkosuhdehallintoa. Vaikka toimivalta kehitysyhteistyöpolitiikan alalla kuuluu Lissabonin sopimuksen mukaan kehitysyhteistyöstä vastaavalle komission jäsenelle, korkean edustajan tehtävänä on kuitenkin varmistaa unionin ulkoisen toiminnan johdonmukaisuus ja koordinointi. Korkean edustajan hiljattain esittämän ehdotuksen (8) mukaan tärkeimpien kehitysyhteistyön välineiden (aihekohtaisten ja maantieteellisten) ohjelmasuunnittelu kuuluisi Euroopan ulkosuhdehallinnon vastuulle (kehitysyhteistyöstä vastaavan komission jäsenen valvonnassa). Tällainen lähestymistapa saattaa vaarantaa kehitysyhteistyöpolitiikan riippumattomuuden, sillä EU:n ja jäsenvaltioiden ulkopoliittiset tavoitteet voivat vaikuttaa siihen ja nousta sen yläpuolelle. ETSK kannattaakin komission keskeistä roolia ja päävastuuta kehitysyhteistyöpolitiikan ja -strategioiden ohjelmasuunnittelussa ja toistaa kannattavansa roolia, jonka Euroopan parlamentti on saanut demokraattiseen valvontaan ja talousarvion valvontaan liittyvän menettelyn vahvistamisen myötä.

3.2 ETSK on yleisesti ottaen tyytyväinen uuteen kehitysyhteistyön rahoitusvälineeseen, joka tukee kiistatta merkittävällä tavalla EU:n kehitysyhteistyötä eri puolilla maailmaa. Komitea kannattaa myös erilaisten olemassa olevien ohjelmien yhdistämistä yhteen kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta annettavaan asetukseen, sillä näin parannetaan ohjelmasuunnittelun ja resurssienhallinnan avoimuutta. ETSK toteaa myös, että alalle osoitetaan yhä enemmän varoja, mikä tekee Euroopan unionista yhden maailman merkittävimmistä kehitysyhteistyön rahoittajista. ETSK on tyytyväinen myös siihen, että työmarkkinaosapuolet on kelpuutettu kehitysyhteistyön rahoitusvälineen uusiksi kumppaneiksi. Komitea toteaa lisäksi, että käsiteltävänä oleva väline kattaa pitkälti samoja aihealueita kuin komitean ”Ulkosuhteet”-erityisjaoston määrittelemät strategiset painopisteet (9).

3.3 ETSK haluaa kuitenkin tuoda esiin joitakin yleisiä vaatimuksia, jotka koskevat kehitysyhteistyön rahoitusvälineen käytännön täytäntöönpanoa ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan ja työmarkkinaosapuolten roolia kehitysyhteistyössä.

3.4 ETSK toistaa jälleen, että ihmisarvoisen työn käsitteeseen liittyvien tavoitteiden saavuttamista olisi edistettävä nykyistä määrätietoisemmin. Ihmisarvoinen työ on kansainvälisellä tasolla sisällytetty erikseen vuosituhannen kehitystavoitteisiin, jotka Yhdistyneet Kansakunnat laati köyhyyden torjumisen tukemiseksi ja joista on sittemmin tullut yksi kehitysyhteistyön väline. Euroopan unionissa ihmisarvoinen työ sisällytettiin kehitysyhteistyöpolitiikkaan muodollisesti vuonna 2006 (10), ja se on yksi kehitysyhteistyön rahoitusvälineen tavoitteista. Käsitteen käytännön täytäntöönpanossa havaitaan kuitenkin vielä ongelmia kehitysyhteistyön ohjelmasuunnittelussa sekä EU:n ja sen ulkopuolisten maiden välisissä neuvotteluissa. Siksi onkin yllättävää, ettei Euroopan komissio mainitse ihmisarvoista työtä lainkaan vuoden 2010 ”kevätpaketin” osana esitetyssä kehitysyhteistyötä käsittelevässä tiedonannossaan (11). ETSK kehottaa komissiota, neuvostoa ja parlamenttia palauttamaan ihmisarvoisen työn käsitteen kehitysyhteistyöpolitiikkaan ja käytännön kehitysyhteistyöhön ja vahvistamaan sen asemaa.

3.5 ETSK muistuttaa, että yhdistymisvapaus, oikeus työehtosopimusneuvotteluihin ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu ovat peruslähtökohtia ihmisarvoista työtä edistävän politiikan täytäntöönpanolle, joka tapahtuu työmarkkinaosapuolten kautta. Euroopan komissio muistuttaa itsekin: ”EU uskoo, että sosiaalisten oikeuksien ja työelämän normien kunnioittaminen johtaa kestävään ja oikeudenmukaiseen sosiaaliseen ja taloudelliseen kehitykseen”. Näin ollen ”muita tärkeimpiä toimijoita ovat työmarkkinaosapuolet (työnantajajärjestöt, ammattiliitot) […]. Ammattiliitot ovat usein suurimpia laajan jäsenkunnan omaavia järjestöjä kumppanimaissa ja valvovat kansainvälisten työntekijöiden oikeuksien […] toteutumista.” (12) EU:n neuvosto on maininnut käsitteen vuonna 2005 julkilausumassaan kehityspolitiikkaa koskevasta eurooppalaisesta konsensuksesta: ”talouselämän osapuolet ja työmarkkinaosapuolet, kuten ammattiliitot […], ovat ratkaisevassa asemassa edistettäessä demokratiaa, sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja ihmisoikeuksia” (13). ETSK vaatiikin, että työmarkkinaosapuolia arvostetaan olennaisen tärkeinä toimijoina ja EU:n keskustelukumppaneina näissä asioissa. Työmarkkinaosapuolet on otettava täysivaltaisesti mukaan poliittiseen vuoropuheluun, ja niiden on voitava saada suoraa tukea.

3.6 ETSK korostaa, että yksityisellä sektorilla on vapaan yrittäjyyden periaatteen ansiosta tärkeä rooli kehityksen aikaansaamisessa, sillä se edistää maiden integroitumista maailmantalouteen. Komitea muistuttaa myös, että yritysten yhteiskuntavastuun käsite voi osaltaan parantaa yksityisen sektorin vastuuntuntoa ja kannustaa yrityksiä edistämään tasa-arvoisempaa kehitystä maissa, joissa ne harjoittavat toimintaansa. Yritysten yhteiskuntavastuu, joka edellyttää työelämän perusvaatimusten kunnioittamista sekä ympäristönsuojeluun ja kestävyysperiaatteiden mukaiseen tuotantoon liittyvien maailmanlaajuisten tavoitteiden huomioon ottamista, vahvistaa kehitysyhteistyön rahoitusvälineen nojalla toteutettujen toimien yhteiskunnallista ja ympäristönsuojelullista puolta.

3.7 ETSK suosittaa, että työmarkkinaosapuolet otettaisiin paremmin huomioon ohjelmasuunnittelussa ja etenkin sellaisia palveluja koskevissa tarjouspyyntömenettelyissä, joihin taloudellisten ja sosiaalisten oikeuksien puolustaminen liittyy kiinteästi. Komitea nimittäin toteaa, että palveluja koskevien tarjouspyyntöjen kohteena on usein työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun, työoikeuksien ja sosiaalisten oikeuksien kaltaisia aiheita. Nykyiset valintaperusteet (hakijaorganisaation organisatoriset ja taloudelliset edellytykset) eivät kuitenkaan usein anna työmarkkinaosapuolille tasavertaisia ja tasapainoisia osallistumismahdollisuuksia, vaikka työmarkkinaosapuolia olisi tosiasiassa pidettävä näiden alojen tärkeimpinä toimijoina.

3.8 EU:n tapa kanavoida huomattava osa kehitysyhteistyövaroja niin kutsuttuna talousarviotukena (budget support) (14) on muodostumassa säännöksi. Tällaista käytäntöä voidaan sinänsä pitää myönteisenä, sillä sen tavoitteena on tehdä avunsaajamaista aktiivisempia toimijoita ja saada ne ottamaan enemmän vastuuta omasta kehityksestään. Vaarana kuitenkin on, että näin rajoitetaan kansalaisyhteiskunnan osallistumista, joka on olennaisen tärkeää kansan ja tukea saavien valtioiden todellisen demokraattisen kehityksen kannalta (15). Kansalaisyhteiskunnan riippumattomuuden vahvistaminen on kestävän kehityksen tae. Siksi sen olisi oltava kehitysyhteistyöpolitiikan ensisijainen tavoite. ETSK korostaa näin ollen, että kansalaisyhteiskunnan tukemiseen tarkoitettuja varjoa on lisättävä (aihekohtaiset ohjelmat) (16) kahdesta syystä: jotta voidaan varmistaa talousarviotuen tehokas seuranta (17) ja jotta voidaan ryhtyä lisätoimiin, joita ei muuten voitaisi toteuttaa pelkällä hallitusten yhteistyöllä (18). Sama pätee maantieteellisiin ohjelmiin (19): niihin olisi sisällytettävä tuki kansalaisyhteiskunnalle niin, että noudatetaan avoimuuden ja asianmukaisen suunnittelun kriteerejä, määritellään erityistavoitteet sekä samalla kunnioitetaan aloiteoikeutta ja turvataan se.

3.9 Työmarkkinaosapuolilla on siis oleellinen rooli sellaisissa aihekohtaisissa ohjelmissa (muut ”valtioista riippumattomat toimijat”) kuten ”Investoiminen ihmisiin” (joka kattaa sosiaalisen yhteenkuuluvuuden, inhimillisen ja yhteiskunnallisen kehityksen, sukupuolten tasa-arvo ja terveydenhuollon) tai ”Muuttoliike ja turvapaikka-asiat” (jolla pyritään vakiinnuttamaan työperäisen maahanmuuton lailliset kanavat) ja ”Ympäristö ja luonnonvarojen kestävä hoito” (jolla edistetään kehitysmaissa kansalaisyhteiskunnan toimia, joilla ne valvovat, että kehitys on ympäristön kannalta kestävää) sekä ”Elintarviketurva”. Etenkin ”Työllisyys, sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja kunnolliset työolot” -aihealueella (20) (joka kuuluu ”Investoiminen ihmisiin” -ohjelmaan) työmarkkinaosapuolten ja niiden vuoropuhelun roolin olisi oltava näkyvämpi. Samoin perusmaatalouden kehittämisen olisi oltava yksi ”Elintarviketurva”-ohjelman painopisteitä (21).

3.10 Kehitysyhteistyön rahoitusvälineen tavoitteiden perusteella vaikuttaa ilmiselvältä, että on otettava käyttöön kattavia strategioita kehitysyhteistyön toteuttamiseksi. Tämä koskee myös kansalaisyhteiskunnan organisaatioita, etenkin, jos ne toimivat myös kansainvälisesti. Kansalaisyhteiskunnan kansainvälisyys näkyy selvimmin organisaatioissa, joilla on jäseniä eri puolilla maapalloa (esimerkiksi työmarkkinaosapuolet, kehitysyhteistyöliike jne. (22). Nämä organisaatiot edustavat maailmanlaajuisia foorumeita. Siksi pitää olla mahdollisuus kuulla niitä virallisesti, kun EU suunnittelee kulloisenkin valtion hyväksi tehtävän kehitysyhteistyön painopisteitä. Tässä yhteydessä ETSK palauttaa mieliin OECD:n ja Euroopan neuvoston nykyiset kuulemis- ja päätöksentekomenettelyt (23).

3.11 ETSK muistuttaa, että kansalaisyhteiskunnan toimijoille olisi annettava enemmän painoarvoa etenkin EU:n ulkopuolisissa maissa myöntämällä suoraa tukea kansalaisyhteiskunnan alueellisille verkostoille Etelän maissa. Tätä varten ETSK ehdottaa, että kehitysyhteistyön rahoitusvälineen ”Valtioista riippumattomat toimijat” -ohjelman tavoitteeseen 3 sisällytetään pohjoisen pallonpuoliskon verkostoihin jo osoitettujen varojen lisäksi eteläisen pallonpuoliskon verkostojen koordinoinnin ja valmiuksien kehittämisen tukemiseen tarkoitettuja varoja (tarkoituksena vahvistaa edustusvalmiuksia). Kansainvälisten ja alueellisten verkostojen tukeminen auttaisi osaltaan vahvistamaan maailmanlaajuisesti kehitysyhteistyön toimintalinjojen ja toimien johdonmukaisuutta.

3.12 Siksi kehitysyhteistyön rahoitusvälineeseen sisältyviä kansalaisyhteiskunnan tukemiseen tarkoitettuja instrumentteja olisi vahvistettava. Näin kansalaisyhteiskunta voisi osallistua toimintaan kaikilla tasoilla poliittisten painopisteiden määrittelystä ja seurannasta aina kehitysyhteistyöhankkeiden täytäntöönpanoon. Näin ollen ETSK ehdottaa, että tutkitaan komission ohjelmien kuulemis- ja toimintatapoja ja muokataan niitä niin, että ne soveltuvat asianomaisten toimijoiden erityispiirteisiin (toimijoihin perustuva lähestymistapa, actor-based approach). Kansainvälisessä kehitysyhteistyössä toimii näet tällä hetkellä useita eri tahoja, joiden toiminta-alat, tavoitteet, strategiat sekä tapa toimia ja järjestää toiminta vaihtelevat.

4. Erityistä

4.1 Tuoreessa erityiskertomuksessaan (24) myös Euroopan tilintarkastustuomioistuin on kiinnittänyt huomiota siihen, että on ryhdyttävä rahoittamaan niin kutsuttuihin puitesopimuksiin perustuvia pidempikestoisempia ohjelmia, joissa strategiset tavoitteet pääsevät enemmän oikeuksiinsa ja jotka on tarkoitettu kansalaisyhteiskunnan organisaatioille. ETSK yhtyy tähän näkemykseen ja tukee sitä.

4.2 Komitea esittää myös mahdollisuutta laajentaa portaittaisten avustusten (sub-granting) soveltamiseen liittyviä kriteerejä, sillä avustukset voivat olla hyödyllisiä ja täydentää puitesopimuksiin perustuvia ohjelmia. Näin ruohonjuuritason järjestöt voidaan saavuttaa paremmin. Lisäksi näin estetään hankkeiden pirstaloituminen, minkä ansiosta komissiolla olisi käytössään nykyistä tehokkaampi resurssienhallintajärjestelmä.

4.3 ETSK korostaa, että kehitysyhteistyöhankkeiden kestävyysajattelun mukaisuutta olisi vahvistettava, ja suosittelee seuraavaa: — Etelän organisaatioiden hallinnollisten valmiuksien kehittäminen (joka siis ei rajoitu vain hankkeiden hallinnointiin) sisällytetään kaikkien kehitysyhteistyöhankkeiden horisontaaliseksi osatekijäksi. — Huolehditaan siitä, että on mahdollisuus toteuttaa ennakkotutkimuksia hankkeiden toteutettavuudesta: kuten Euroopan tilintarkastustuomioistuin korostaa edellä mainitussa raportissaan, hankkeiden käynnistäminen usein viivästyy sen vuoksi, että kentän tarpeita ei ole arvioitu riittävästi. (25) Näiden tutkimusten rahoittaminen ennakkoon parantaisi osaltaan kulloisenkin hankkeen toteutettavuutta sen käynnistämisestä lähtien (26).

4.4 ETSK katsoo, että kehitysyhteistyötoimien valinta-, seuranta- ja arviointivaiheita on tehostettava. Komitea korostaa etenkin seuraavien toimenpiteiden tarvetta: — Olisi tarkistettava nykyistä hankkeiden valintamenettelyä. Nykyisellään se on liian byrokraattinen, minkä vuoksi usein käy niin, että kaikista sopivin ehdotus ei tule valituksi. Siksi olisi luotava suoremmat suhteet Euroopan unionin ja hakijaorganisaatioiden (niin keskustason kuin etäisemmän tason) välille ja aloittaa niiden strateginen vuoropuhelu niin, että suunniteltua toimintaa varten luodaan osallistumista tukeva malli. — Olisi tuettava (strategisesti ja taloudellisesti) sitä, että komission ohjelmien vastuutahot osallistuvat enemmän ja suoremmin toimien käytännön toteutukseen. Näin tuloksia voitaisiin seurata tehokkaasti. Tämä edistäisi myös avunantajien ja avunsaajien välisiä suhteita ja helpottaisi viime kädessä hankkeiden todellisen vaikutuksen arviointia sekä keskus- että aluetasolla. — EU:n edustustoihin olisi nimettävä taho, joka on vastuussa suhteista kansalaisyhteiskuntaan. Lissabonin sopimuksen tultua voimaan edustustoista on tullut todellisia EU:n diplomaattiedustustoja. Kuten edellä jo mainittiin, edustustot kuuluvat Euroopan ulkosuhdehallintoon, ja tulevaisuudessa ne työskentelevät yhä tiiviimmässä yhteistyössä yksittäisten jäsenvaltioiden edustustojen kanssa. Siksi on välttämätöntä vahvistaa kansalaisyhteiskunnan yhteystahoa niissä.

Bryssel 15 päivänä heinäkuuta 2010 Euroopan talous ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen väline”, asiakokonaisuus REX 263, 2009.

(2) Kehitysyhteistyön rahoitusvälineeseen on varattu vuosiksi 2007–2013 yhteensä 16 897 miljardia euroa (http://www.developmentportal.eu/wcm/subsite/snv1v2/content/view/53/81). Yhteistyövälineistä on mainittava myös Euroopan kehitysrahasto, joka on tarkoitettu Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maita varten mutta joka ei sisälly EU:n talousarvioon. Kymmenennellä Euroopan kehitysrahastolla on käytettävissään 22 682 miljoonaa euroa vuosina 2008–2013 (http://europa.eu/legislation_summaries/development/overseas_countries_territories/r12102_fi.htm).

(3) Maantieteelliset ohjelmat: Latinalainen Amerikka, Aasia, Keski-Aasia, Lähi-itä ja Etelä-Afrikka. Aihekohtaiset ohjelmat: elintarviketurva, investoiminen ihmisiin, muuttoliike ja turvapaikka-asiat, valtioista riippumattomat toimijat ja paikallisviranomaiset sekä ympäristö ja luonnonvarojen kestävä hoito. Ks. http://ec.europa.eu/europeaid/infopoint/publications/europeaid/153a_en.htm. Maantieteellisille ja aihekohtaisille ohjelmille vuosiksi 2007–2013 varatut määrärahat jakautuvat seuraavasti: 10,57 miljardia euroa maantieteellisiin ohjelmiin (60 %) ja 5,596 miljardia euroa aihekohtaisiin ohjelmiin (33 %).

(4) Ks. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1905/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta, EUVL L 379, 27.12.2006.

(5) Euroopan komissio teki vuonna 2009 aloitteen suunnitelmallisen vuoropuhelun aloittamiseksi kansalaisjärjestöjen ja paikallisviranomaisten osallistumisesta kehitysyhteistyöhön ja niiden roolista kehitysyhteistyöpolitiikassa. Vaikka vuoropuhelu ei ole varsinaisesti neuvotteluprosessi, sen tavoitteena on silti esittää edellä mainituista aiheista yhteisiä näkemyksiä, joita ovat kansalaisyhteiskunnan edustajien ohella laatimassa myös jäsenvaltiot ja Euroopan parlamentti. Ks. http://ec.europa.eu/europeaid/who/partners/civil-society/structured-dialogue_en.htm.

(6) Tässä yhteydessä ETSK muistuttaa, että kansalaisjärjestöt tunnustettiin vuonna 2008 pidetyn Accran kokouksen jälkeen täysivaltaisiksi kehitysyhteistyön toimijoiksi (”independent development actors in their own right”) hallitusten ja kansainvälisten organisaatioiden rinnalle, ja niillä on myös aloiteoikeus (ks. Accran toimintasuunnitelman 20 kohta, http://siteresources.worldbank.org/ACCRAEXT/Resources/4700790-1217425866038/AAA-4-SEPTEMBER-FINAL-16h00.pdf).

(7) Euroopan ulkosuhdehallinnon henkilöstö rekrytoidaan Euroopan komission ja neuvoston pääsihteeristön asiaankuuluvista osastoista sekä jäsenvaltioiden diplomaattiedustustoista. Euroopan ulkosuhdehallinto on ainutlaatuinen, erillinen yksikkö, joka on riippumaton niin komissiosta kuin neuvostostakin: http://eeas.europa.eu/background/index_en.htm.

(8) Ks. 8 artikla: http://eeas.europa.eu/docs/eeas_draft_decision_250310_en.pdf.

(9) ETSK:ssa on AKT-seurantakomitea, joka vastaa suhteista näihin maihin. Ks. Euroopan unionin kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä käsittelevien ETSK:n lausuntojen luettelo.

(10) Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Ihmisarvoista työtä kaikille, KOM(2006) 249 lopullinen.

(11) Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle – Kaksitoistakohtainen EU:n toimintasuunnitelma vuosituhannen kehitystavoitteiden tueksi, KOM(2010) 159 lopullinen.

(12) Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Euroopan unionin tehtävä ihmisoikeuksien ja demokratisoitumisen edistämisessä kolmansissa maissa, KOM(2001) 252 lopullinen.

(13) EUVL C 46, 24.2.2006, s. 1, kohta 18.

(14) Talousarviotuki tarkoittaa sitä, että EU myöntää erityisten rahoituslaitosten kautta rahoitusvaroja suoraan avunsaajamaalle. Talousarviotuki voi olla luonteeltaan yleistä silloin, kun sen avulla tuetaan kansallisia kehitysstrategioita, tai alakohtaista silloin, kun se on suunnattu tietyille aloille, kuten terveydenhuoltoon tai koulutukseen yms. http://ec.europa.eu/europeaid/how/delivering-aid/budget-support/index_en.htm.

(15) Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Kansalaisyhteiskunnan tilanne Länsi-Balkanilla”. EUVL C 80, 30.3.2004.

(16) Toisin kuin maantieteellisissä ohjelmissa, aihekohtaisten ohjelmien toteuttamiseen ei tarvita avunsaajavaltion suostumusta.

(17) Mainittakoon tässä jo pelkästään se, että kansalaisyhteiskunnan organisaatiot voivat olla keskeisessä asemassa kehitysyhteistyövarojen seurannassa ja valvonnassa mahdollisen korruption estämiseksi.

(18) EuropeAid-kehitysyhteistyötoimisto tekee aiheesta parhaillaan tutkimusta, ks. ”Engaging non state actors in new aid modalities” verkkosivulla https://webgate.ec.europa.eu/fpfis/mwikis/aidco/index.php/Structured_dialogue#WG2:_T1:_New_aid_modalities_and_CSOs_and_LAs_challenges_and_opportunities.3F. sekä ”Complementarity of EC financial instruments in the field of human rights and democracy”, tiedote aidco.e.4 (2009)338553, 29.10.2009.

(19) Näyttää siltä, että nykyään suurin osa maantieteellisiin ohjelmien rahoitustuesta myönnetään talousarviotukena. Tämä tarkoittaa sitä, että kansalaisyhteiskunnan tukeminen paikallisella tasolla kärsii. Muistutettakoon, että maantieteellisiin ohjelmiin tarvitaan avunsaajavaltion hyväksyntä.

(20) Korostettakoon, että tälle aihealueelle myönnetyt rahoitusvarat ovat vain 21 prosenttia ajanjakson 2007–2013 kattavan ”Investoiminen ihmisiin” -ohjelman kokonaismäärärahoista. Ks. ”Mid-term review of strategy paper for thematic programme (2007-2013)”.

(21) ETSK:n vuonna 2009 antama lausunto aiheesta ”Kauppa ja elintarviketurva” (esittelijä: Mario Campli, asiakokonaisuus REX/273).

(22) Työmarkkinaosapuolet (työntekijä- ja työnantajajärjestöt) ovat järjestäytyneet sekä Euroopan tasolla että kansainvälisesti. Euroopan tasolla toimii työnantajien BusinessEurope-järjestö ja työntekijöiden Euroopan ammatillinen yhteisjärjestö (CES). Kansainvälisellä tasolla toimii Kansainvälinen työnantajajärjestö (IOE) ja Ammattiyhdistysliikkeen maailmanjärjestö (ITUC). Myös osuustoimintaliike on järjestäytynyt Euroopan tasolla ja kansainvälisesti Cooperatives Europe -kattojärjestön ja Kansainvälisen osuustoimintaliiton muodossa. Näiden lisäksi toiminnassa on koko joukko organisaatioita, osuuskuntia ja keskinäisiä yhtiöitä, jotka muodostavat niin kutsutun osuus- ja yhteisötalouden, siten kuin se määriteltiin Kansainvälisen työjärjestön Johannesburgissa 19.–21. lokakuuta 2009 pidetyssä konferenssissa (”Osuus- ja yhteisötalous: Afrikan vastaus maailmanlaajuisen kriisiin”).

(23) Vrt. myös OECD:n ammattiyhdistysliikkeen neuvoa-antavan komitean (TUAC) ja Euroopan nuorisofoorumin rooli.

(24) ”Kuinka komissio hallinnoi valtioista riippumattomien toimijoiden osallistumista EY:n kehitysyhteistyöhön” erityiskertomus nro 4/2009.

(25) Mt. s. 23, kohta 41.

(26) Tällaisten tutkimusten rahoittamiseksi voitaisiin luoda kiertävä rahasto: näin komissio voisi maksaa ennakkomaksuja, jotka sitten vähennettäisiin hankkeen kokonaiskustannuksista siinä tapauksessa, että se valitaan.