Virallinen lehti nro C 388 , 22/12/1997 s. 0040



A4-0321/97 Päätöslauselma kehitysongelmista ja rakenteellisista toimenpiteistä Belgiassa (C4-0107/97) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon tavoitteen 1 perusteella toteutettavia yhteisön rakenteellisia toimenpiteitä Hainaut'ssa Belgiassa koskevan yhtenäisen ohjelma-asiakirjan (YOA), - ottaa huomioon tavoitteeseen 2 kuuluvilla alueilla toteutettavia yhteisön rakenteellisia toimenpiteitä Belgiassa koskevat yhtenäiset ohjelma-asiakirjat (YOA), - ottaa huomioon tavoitteeseen 5 b kuuluvilla alueilla toteutettavia yhteisön rakenteellisia toimenpiteitä Belgiassa koskevat yhtenäiset ohjelma-asiakirjat (YOA), - ottaa huomioon aluepoliittisen valiokunnan mietinnön ja työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan lausunnon (A4-0321/97), A. ottaa huomioon, että taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskeva politiikka on Euroopan unionin keskeisimpiä tavoitteita, B. katsoo, että rakennerahastot ovat yksi tärkeimmistä keinoista tämän tavoitteen saavuttamiseksi, C. katsoo, että vaikka Belgia kuuluukin niiden jäsenvaltioiden joukkoon, joiden BKTL asukasta kohti on yhteisön keskiarvoa suurempi (113 %), maassa on tuntuvia kehityseroja alueittain: esimerkiksi Hainaut'ssa 77 %, Antwerpenin provinssissa 137 % ja Brysselin alueella 183 %, D. ottaa huomioon, että Belgialle rakennerahastoista osoitettujen varojen määrä on 2 miljardia ecua eli noin 3 % rakennerahastojen kokonaismäärärahoista (1994 - 1999), E. ottaa huomioon, että yhteisön kokonaistuki Belgialle on lähes kolminkertaistunut 864 miljoonasta ecusta (1989 - 1993) vähän yli 2 miljardiin ecuun (1994 - 1999), F. katsoo, että Hainaut todettiin vuonna 1994 ensimmäisen kerran kuuluvaksi tavoitteeseen 1, ja sitä koskeva ohjelma on tämän tavoitteen laajin (740 milj. ecua), G. ottaa tavoitteeseen 2 kuuluvien alueiden osalta huomioon niille myönnettyjen määrärahojen huomattavan kasvun (321 milj. ecua vuosina 1994 - 1999 verrattuna 214 milj. ecuun vuosina 1989 - 1993) ja tavoitteeseen 5 b kuuluville alueille myönnettyjen määrärahojen kaksinkertaistumisen (33 milj. ecusta vuosina 1989 - 1993 77 milj. ecuun vuosina 1994 - 1999), H. ottaa huomioon vaikutuksen, joka yhteisön toimenpiteitä ohjaavilla tärkeimmillä periaatteilla on ollut Belgian aluepolitiikan syvenemiseen sekä sen sisällön (synergiaetujen hakeminen, yritystukien painottaminen, koulutus, teollisuusalueiden kunnostaminen, ympäristönsuojelu) että sen toteuttamisen (kumppanuus, arviointi) osalta, I. katsoo, että jotkin tavoitteen 5 b mukaista tukea saavat alueet rajoittuvat yhden kaupungin pienelle alueelle, J. katsoo, että rakennerahaston toimenpiteillä on ollut kiistämätön mutta kuitenkin vielä riittämätön vaikutus olemassa olevien erojen ja työttömyyden vähentämiseen pahimmilla alueilla, K. katsoo, että kauden puolivälissä rakennerahastojen määrärahojen lopullinen käyttöaste (tosiasialliset menot) Belgiassa on monissa tapauksissa riittämätöntä ja huolestuttavaa, L. ottaa huomioon kasvavan maaltamuuton, joka rakenteellisia tekijöitä, kuten demografista kasvua ja taloudellista kehitystä, M. katsoo näin ollen, että on välttämätöntä samanaikaisesti sekä parantaa yhteisön rakennepolitiikan soveltamista Belgiassa että antaa uudet suuntaviivat sen tehostamiseksi, N. ottaa huomioon johtopäätökset, jotka tehtiin julkisessa kuulemistilaisuudessa, jonka aluepoliittinen valiokunta järjesti 7. heinäkuuta 1997 ja joka koski rakennerahastojen käyttöä Belgiassa; 1. Panee merkille, että Hainaut'n kehitys on monen vuoden ajan ollut erittäin hidasta, mikä johtuu perinteisestä teollisuuden erikoistuneisuudesta (tekstiili- ja terästeollisuus) ja rakenteellisista puutteista, kuten riittämätön taloudellinen monipuolistuminen, riittämättömät tekniset voimavarat ja useassa tapauksessa ammattitaidoton työvoima; 2. Korostaa, että nykyisten puolivälin arvioiden valossa ja huolimatta myönteisistä näkökohdista ei ole takeita siitä, että yhteisön rakennepolitiikka auttaisi tavoitteeseen 1 kuuluvaa Hainaut'n aluetta pääsemään huomattavasti lähemmäs keskimääräistä yhteisön BKTL:a asukasta kohti vuoteen 1999 mennessä; 3. Arvioi, että samaa voidaan todeta suurimmasta osasta Belgian alueita, jotka kuuluvat tavoitteisiin 2 ja 5 b; 4. Pitää tämän vuoksi välttämättömänä, että tehokkuuden lisäämiseksi rakennepolitiikkaa sovelletaan Belgiassa paremmin ja että joitakin sitä koskevia suuntaviivoja tarkistetaan; Rakennepolitiikan parempi soveltaminen 5. On syvästi huolestunut erittäin alhaisesta määrärahojen lopullisesta käyttöasteesta (tosiasialliset menot), joka kauden puolivälissä oli vain 17 % EAKR:n tavoitteeseen 1 kuuluvalle Hainaut'n alueelle myöntämistä kokonaismäärärahoista ja 5 - 25 % tavoitteeseen 2 kuuluville alueille myönnetyistä määrärahoista, vaikka nämä määrärahat oli kokonaan sidottu, ja vähemmän kuin 10 % tavoitteeseen 5 b kuuluvien alueiden osalta käytettävissä olevien määrärahojen riittämättömän sitomisen vuoksi (noin 12 %); 6. Myöntää, että tämä huolestuttava tilanne selittyy osittain lukuisien laajojen hankkeiden toteuttamisen monimutkaisuudella sekä sillä, että tavoitteisiin 1, 2 ja 5 b liittyvien YOA:en hyväksymispäätökset viivästyivät alun perin; 7. Pitää tervetulleena tavoitteen 3 ohjelmien menestystä ja laatua ja panee merkille monia ehdotettuja hankkeita koskevan varojen puutteen; pahoittelee, että paikalliset viranomaiset on järjestelmällisesti suljettu pois aloitteentekijöinä toimissa, joiden tarkoituksena on riskiryhmien integrointi, ja kehottaa kohtelemaan niitä samalla tavalla kuin yksityisiä tukijoita; 8. Panee merkille hyvät tulokset, joita on saavutettu käyttämällä sosiaalis-ammatillisia integrointimenetelmiä, ja kannattaa ajatusta yksilöllisestä ohjauksesta ja yhteenliittymien muodostamisesta; kehottaa myös hyväksymään periaatteessa pitkäaikaisemmat integrointialoitteet inhimillisiä voimavaroja koskevan politiikan suunnittelun ja jatkuvuuden takaamiseksi; 9. Panee merkille tavoitteen 4 toteuttamiseen tarkoitettujen määrärahojen huomattavan alikäytön; kehottaa nopeuttamaan tämän uuden tavoitteen toteuttamista parantamalla yritysten ja etenkin pienten ja keskisuurten yritysten tietämystä työntekijöiden koulutuksesta; kehottaa vastaavia viranomaisia sekä komissiota väliarvioinnin yhteydessä siirtämään tavoitteeseen 3 määrärahat, joita ei ole käytetty tavoitteeseen 4; 10. Katsoo kuitenkin, että arviointi YOA:en tuloksista kokonaisuudessaan tehdään kauden lopussa, jotta voidaan ottaa huomioon YOA:en kattamiin toimiin liittyvät menot, eli 31. joulukuuta 2001 mennessä; 11. Vaatii näin ollen komissiota ja asianomaisia alueellisia ja paikallisia viranomaisia toteuttamaan toimenpiteitä, joilla voidaan nopeasti korjata ilmeinen budjettimäärärahojen alikäyttö, koska nykyinen tilanne uhkaa vaarantaa yhteisön taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevan politiikan moitteettoman toimivuuden ja tehokkuuden Belgiassa; 12. Kiinnittää Belgian viranomaisten huomiota erityisesti siihen, että yhteisön määrärahojen sitomisastetta 1. tammikuuta 1999 olisi pidettävä viitearvona vuoden 1999 jälkeen myönnettävien määrien laskemisessa, ja kehottaa Belgian viranomaisia käyttämään nämä yhteisön määrärahat mahdollisimman tarkoin; 13. Pyytää näin ollen alueellisia ja paikallisia viranomaisia tekemään kaikkensa, jotta - vähennettäisiin hallintomenettelyjen raskautta ja siitä seuraavaa hitautta ohjelmien toteuttamisessa sekä päätöksenteon että varojen maksamisen osalta - välttämätön julkinen rahoitus järjestettäisiin viipymättä tiettyjen hankkeiden toteuttamiseksi, erityisesti infrastruktuurin alalla - taattaisiin YOA:en parempi hallinnointijärjestelmä (ohjelman johtajan/koordinoijan nimittäminen) ja riippumaton arviointijärjestelmä ja panee merkille tältä osin jo toteutetut toimet; 14. Pyytää Belgian viranomaisia lisäksi lisäämään ponnistelujaan, jotta yhteisön määrärahat toimitettaisiin vastaanottajille nopeammin, sillä nykyinen hitaus usein lannistaa hankkeiden johtajat (pk-yritykset, yhdistykset), joiden on pakko rahoittaa hankkeet etukäteen; 15. Korostaa toisaalta sitä, että tilintarkastustuomioistuin pahoittelee tukikelpoisten pk-yritysten tarkkojen määritelmien puuttumista ja sitä, että olemassa olevat määritelmät eivät ole selektiivisiä: on huolissaan siitä, että jopa erityisten pk-yrityksille suunnattujen tukijärjestelyjen yhteydessä sallitaan tietynlaisia poikkeuksia ja vapautuksia siten, että kaiken kokoisia yrityksiä voidaan rahoittaa; 16. Pitää valitettavana sitä, että määrärahat, jotka olisi pitänyt kirjata paikallisten viranomaisten talousarvioihin, kuten jo osittain rakennetun tien rakennustöiden päätökseen saattamiseen tarvittavat varat, on osittain maksettu rakennetuesta, jolloin tämä budjettisiirto ei millään tavoin edistä kyseisen alueen kehitystä; 17. Pyytää komissiota - huolehtimaan siitä, että toimintaohjelmien hankevalinnassa pk- yrityksille annetaan etusija - valvomaan tukien saamiseen oikeutettujen hankkeiden valintakriteerien tiukempaa soveltamista - parantamaan teknistä apua ja antamaan osallistujille ja toimenpiteiden toteuttamisesta vastaaville elimille täydellisempää tietoa; 18. Pitää myös suotavana, että komissio ottaisi aktiivisemman roolin toimenpiteiden seurannassa, niin että varmistettaisiin valittujen painopistealueiden - erityisesti kasvu, työllisyys ja ammatillinen koulutus - suurempi kunnioittaminen sekä toteutettujen toimenpiteiden parempi johdonmukaisuus (päällekkäisyyksien välttäminen) ja dynaamisuus ottaen samalla riittävästi huomioon tietyt alueelliset erot; 19. Katsoo, että tavoitteen 5 b alaiseen Euroopan unionin tukeen oikeutettujen alueiden maantieteellinen rajoittaminen (Westhoekin rannikkokaupungit) ei saa aiheuttaa näissä kaupungeissa jakoa sellaisiin kortteleihin, jotka ovat oikeutettuja tukeen ja sellaisiin, jotka eivät ole, kun otetaan huomioon näiden alueiden pienuus (Oostende, Bredene, Middelkerke), sillä tämä aiheuttaisi tarpeettomia rajoituksia näiltä alueilta tuleviin ehdotuksiin; Yhteisön rakennepolitiikan uudet suuntaviivat Belgiassa 20. Pelkää tähän asti saatujen tulosten perusteella, että Hainaut'ssa vuodesta 1994 toteutettu yhteisön rakennepolitiikka, huolimatta käytettyjen voimavarojen laajuudesta, onnistuu korvaamaan vain teollisuuden rakenneuudistuksen vaikutukset vähentämättä merkittävämmin tämän alueen kehityksen jälkeenjääneisyyttä verrattuna yhteisön keskimääräiseen BKTL:oon asukasta kohti; 21. On vakuuttunut siitä, että paikalliset kehitys- ja työllisyysaloitteet ovat kaiken kestävän kehityksen olennainen ehto ja että tällaiset aloitteet sekä edistävät maaseutualueiden elinehtoja että takaavat sopivat kehykset pysyvien työpaikkojen luomiselle ja ympäristön säilyttämiselle; pitää siksi olennaisena sellaisten hajautettujen paikallisten kehitystoimistojen perustamista, jotka edistäisivät maaseutualueiden elpymistä, kansalaisten ja paikallisten sekä alueellisten viranomaisten aktiivista osallistumista ja vuoropuhelua ja varmistaisivat omaehtoiseen tekniseen apuun perustuvien ohjelmien hallinnollisen kehyksen; 22. Panee merkille myös Hainaut'n provinssin eri alueiden välisten kehityserojen ja erilaisuuden säilymisen ja pahoittelee, että yhteisön avustukset eivät ole vaikuttaneet tilanteen parantumiseen; 23. Pyytää tämän vuoksi komissiota sekä Hainaut'n alueellisia ja paikallisia viranomaisia suuntaamaan uudelleen nykyisen kehitysstrategian erityisesti heikoimmassa asemassa olevilla alueilla, jotta kasvun, kehityksen ja työllisyyden osalta päästäisiin parempiin tuloksiin; 24. Toteaa tyytyväisenä, että kyseiset alueelliset viranomaiset ovat halukkaita lisäämään Hainaut'n alueen työpaikkoja vuoteen 1999 mennessä paljon yli alkuperäisen 5 000 työpaikan tavoitteen, kuten YOA:ssa esitetään; 25. Pitää erityisen välttämättömänä, että vuoteen 1999 mennessä Hainaut'hon luodaan paljon enemmän uusia pysyviä ja ammattitaitoa vaativia työpaikkoja ja että ammatillisen koulutuksen tasoa nostetaan huomattavasti; 26. Pyytää siis komissiota ja alueellisia ja paikallisia viranomaisia tekemään kaikkensa vuoteen 1999 asti, jotta erityisesti Hainaut'n työllisyyttä tuettaisiin - asettamalla yrityksille myönnettävän tuen edellytykseksi enemmän uusien pysyvien työpaikkojen luomisen ja niiden säilyttämisen tarkan valvonnan - kiinnittämällä enemmän huomiota hankkeisiin, joilla voitaisiin luoda ammattitaitoa vaativia työpaikkoja uusille tekniikoille avoimilla aloilla ja tarjoamalla enemmän varoja tähän - antamalla etusija pienille ja keskisuurille yrityksille niiden työpaikkoja luovan potentiaalin vuoksi; 27. Ilmaisee huolensa maaseutualueilla rahoitettavien hankkeiden pienestä määrästä; muistuttaa Euroopan unionin toiveesta saada aikaan yhtenäinen maaseutualueen kehityspolitiikka ja painottaa tarvetta monipuolistaa ohjelmia, joiden tarkoituksena on työpaikkojen ja yritystoiminnan luonti maaseutualueilla; 28. Huomauttaa, että talouden kehittämisestä paikallisella tasolla huolehtivat usein yhteisöjen väliset rakenteet, joista kukin puolustaa oman alueensa hanketta ilman, että tavoitteena olisi synergia tai täydentävyys muiden kuntien välisten hankkeiden kanssa tai koko alueella; 29. Huomauttaa, että tämä johtaa suureen määrään erinäisiä pieniä hankkeita, joiden tarkoituksena on ennemminkin tyydytyksen tuottaminen paikallisille poliitikoille kuin kestävä kehitys; 30. On huolestunut myös sellaisten yritysten uudelleen sijoittautumisesta, jotka sijaitsevat tukialueiden ulkopuolella mutta niiden lähellä ja joita yhteisön tuet houkuttavat; katsoo, että tällaiset yritysten keinotekoiset siirrot, joista usein hyötyvät suuryhtiöt, haittaavat vakavasti aluepolitiikan tosiasiallista tehokkuutta, ja pyytää komissiota korjaamaan tilanteen valvomalla tiukasti tukien myöntämistä ja määräämällä seuraamukset vilpillisestä kilpailusta; 31. Pitää tärkeänä sitä, että yhteisön aloiteohjelmien, kuten LEADER, tavoitteet määritellään entistä paremmin; 32. Kehottaa komissiota varmistamaan, että tehdään yksityiskohtaisia tutkimuksia sellaisten tukien vaikutuksesta, joita myönnetään yritysten siirtoihin, ja että komissio toteuttaa tutkimusten johdosta tarvittavat toimenpiteet; 33. Ihmettelee sitä, joillakin tavoitteeseen 1 kuuluvilla alueilla muissa jäsenvaltioissa tavoite luoda työpaikkoja on paljon korkeampi kuin Hainaut'ssa, vaikka niillä on käytettävissä joskus huomattavasti vähemmän varoja; pyytää tämän vuoksi komissiota laatimaan täsmälliset ja yhdenmukaistetut osoittimet, joilla voidaan alueittain arvioida ja verrata luotujen työpaikkojen määrää ja yhteisön rahastoista rahoitettujen työpaikkojen keskimääräistä hintaa; 34. Korostaa yleisellä tasolla sekä Hainaut'n osalta että Belgiassa tavoitteisiin 2 ja 5 b kuuluvien alueiden osalta, että olisi viipymättä alettava harjoittaa aktiivisempaa ja sisältä päin lähtevää kehitysstrategiaa, joka keskittyisi ensisijaisesti taloudelliseen erilaistumiseen, tutkimuksen edistämiseen ja uusien tekniikoiden levittämiseen sekä ammatilliseen koulutukseen; sama koskee teollisuus- ja kaupunkialueiden kunnostamista ja luonnon- ja kulttuuriympäristön (mukaan lukien matkailuohjelmat) parantamista, mitkä ovat olennaisen tärkeitä näkökohtia asianomaisten alueiden viihtyisyyden kannalta; tällaiseen strategiaan sisältyy kunkin YOA:n yhteyteen kuuluvien toimien nykyisin liian suuren määrän vähentäminen; katsoo kuitenkin, että periaate, jonka mukaan etusija annetaan jo rakennettujen tai hyödynnettyjen alueiden kunnostamiselle tulisi sisällyttää yhteisön teollista kehittämistä koskevaan politiikkaan; 35. Toteaa, että tulevaisuudessa, huolimatta laajentumissuunnitelmiin liittyvistä rahoitusvelvoitteista, on välttämätöntä jatkaa yhteisön toimia kehityksessä vakavasti jälkeen jääneiden Belgian alueiden tukemiseksi; 36. Kehottaa alueellisia viranomaisia ryhtymään toimenpiteisiin julkisen rahoituksen erääntyneiden erien maksamiseksi, jotta eurooppalainen, yhteisrahoitukseen perustuva rahoitus saapuu vastaanottajille; 37. Katsoo kuitenkin, että Hainaut'n heikoimmassa asemassa olevilla alueilla (kuten Mons, Charleroi, le Borinage) on pyrittävä keinojen maantieteelliseen keskittämiseen, samoin Valloniassa Brabantin länsiosissa, Basse-Sambren alueella Namurissa tai Meuse-Vesdren alueella, ja lisäksi ohjelmien kohteet myös tavoitteen 5 b osalta olisi ryhmiteltävä paremmin aiheiden mukaan, koska ohjelmia on liikaa ja ne koskevat joskus liian pieniä alueita; 38. Kehottaa komissiota antamaan paikallisille viranomaisille mahdollisuuden osallistua tiiviimmin näiden alueiden valintaan ja harkitsemaan alueellisten vaatimusten entistä joustavampaa tulkintaa esimerkiksi alentamalla määrää, joka tukijoiden sekä naapurikunnissa olevien edunsaajien on investoitava, sillä ehdolla, että tämä hyödyttää tuettavan alueen kehitystä; uskoo myös, että tällaisissa tapauksissa saattaa olla parempi valita temaattisia tai alakohtaisia tavoitteita, joita ei ole suunnattu tietyille alueille; 39. Uskoo, että naisten osallistumista Euroopan sosiaalirahaston integrointiohjelmiin on edistettävä niin paljon kuin mahdollista; suosittelee siksi, että Belgian viranomaisia korostavat pienten ja keskisuurten yritysten sekä palvelualan kehittämistä; pahoittelee, että tietyillä alueilla siirtymistä kohti julkista ja palvelusektoria sekä sosioekonomisia hankkeita ei ole otettu huomioon työtä koskevissa perusteissa; 40. Korostaa valvontakomiteoiden merkitystä paitsi ohjelmien seurannassa ja toteutuksessa niin myös kyseessä olevien alueiden dynamiikan kehittämisessä; uskoo, että työmarkkinaosapuolten, paikallishallinnon sekä yksityisten integrointialoitteiden panos on tärkeä; 41. Pahoittelee komission joustavuuden puutetta ohjelmia koskevissa neuvotteluissa sekä niiden toteutuksen seurannassa; uskoo, että alueiden ja kuntien panoksen ja vastuun tulisi olla nykyistä suurempi ohjelmien laadinnassa ja toteutuksessa sekä tärkeimpien toimien että tukeen oikeutettujen alueiden määrityksessä; uskoo, että komission arviointimahdollisuuksia on vahvistettava ottamalla käyttöön objektiivisia ja mitattavissa olevia menetelmiä sekä osoittimia, jotka mahdollistavat vertailujen tekemisen; 42. Toteaa lopuksi, että päätökset, jotka voisivat johtaa vuoden 1999 jälkeen Belgian alueellisen kehityksen ongelmien uudenlaiseen lähestymistapaan, eivät saisi aiheuttaa yhteisön rahoituksen äkillistä lopettamista - mikä olisi epäjohdonmukaista ja vaikuttaisi kielteisesti - vaan päätöksiin on liitettävä riittävän pitkälle aikavälille aiheelliset siirtymätoimenpiteet; 43. Kehottaa komissiota ja neuvostoa varmistamaan, että uuden ohjelmakauden valmistelevat toimet saadaan päätökseen hyvissä ajoin, jotta yhtenäisen ohjelma-asiakirjan neuvotteluvaihe saadaan päätökseen siihen mennessä, kun uusi ohjelmakausi alkaa vuonna 2000; 44. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, Belgian liittovaltion hallitukselle ja parlamentille sekä Flanderin, Vallonian ja Brysselin pääkaupunkialueen hallituksille ja alueneuvostoille.