Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Kohti meriympäristön suojelua ja säilyttämistä koskevaa strategiaa"

(2003/C 244/08)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon komission tiedonannon "Kohti meriympäristön suojelua ja säilyttämistä koskevaa strategiaa" (KOM(2002) 539 lopullinen),

ottaa huomioon Euroopan komission 2. lokakuuta 2002 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 265 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto,

ottaa huomioon työvaliokuntansa 12. maaliskuuta 2002 tekemän päätöksen antaa lausunnon laatiminen "kestävä kehitys" -valiokunnan tehtäväksi,

ottaa huomioon kuudennesta ympäristöä koskevasta Euroopan yhteisön toimintaohjelmasta antamansa lausunnon (CdR 36/2001 fin)(1),

ottaa huomioon "kestävä kehitys" -valiokunnan helmikuun 20. päivänä 2003 hyväksymän lausuntoluonnoksen (CdR 24/2003 rev.), jonka esittelijä oli Wim van Gelder, kruunun asiamies Zeelandin läänissä (NL, PPE),

hyväksyi 9.-10. huhtikuuta 2003 pitämässään 49. täysistunnossa (huhtikuun 9. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1. Alueiden komitean näkemykset

1.1. Alueiden komitea pitää tervetulleena kuudennessa ympäristöä koskevassa Euroopan yhteisön toimintaohjelmassa esitettyä vaatimusta meriympäristön suojelua ja säilyttämistä koskevan strategian kehittämiseksi.

1.2. AK yhtyy komission käsitykseen siitä, että alueellisessa ja alakohtaisessa politiikassa ilmenevän sirpaleisuuden vuoksi EU:n tasolla on tarvetta kokonaisvaltaiseen ja yhtenäiseen mertensuojelupolitiikkaan.

1.3. AK on vakuuttunut siitä, että merten, rannikoiden ja jokien suualueiden, eli meriympäristön, terveydellä ja kunnollisella toiminnalla on erittäin suuri ekologinen sekä myös taloudellinen ja sosiaalinen merkitys.

1.4. Komitea haluaa samalla tuoda terveen ja toimivan meriympäristön merkityksen paikallis- ja alueyhteisöille korostetusti esiin. Öljytankkeri Prestigen onnettomuus Pohjois-Espanjan rannikolla osoitti vastikään, kuinka vakavat seuraukset ekologisen järjestelmän järkkymisellä voi paikallisyhteisöille olla, ja vielä tuoreempi esimerkki tästä on Tricolor-aluksen katastrofi Flanderin ja Alankomaiden lounaisosan rannikon edustalla.

1.5. AK pitäisi toivottavana, että tällaisissa katastrofeissa sovellettaisiin koko Euroopan laajuista ja Euroopan meriturvallisuusviraston alaista strategista lähestymistapaa. Viraston yhtenä tehtävänä tulisikin olla sen varmistaminen, että katastrofinhallintamekanismit käynnistetään välittömästi onnettomuuden jälkeen ja että ne voivat toimia viiveettä merionnettomuuksien aiheuttaman saastumisen hallitsemiseksi.

1.6. Komitea ymmärtää, että ihmisten moninaiset toimet merellä ja myös maalla muodostavat vakavan uhan meriympäristölle. Tällaisia toimia ovat esimerkiksi vaarallisten aineiden ja ravinteiden päästöt vesiin, meriympäristöön perustuva tuotanto (kalastus, öljyntuotanto, hiekan- ja soranotto, energiantuotanto jne.) ja kaikkinainen ilmastonmuutosta aiheuttava toiminta.

1.7. AK on vakuuttunut siitä, että tämän toiminnan vaikutuksia meriympäristöön on hyvin vaikea tai jopa mahdoton peruuttaa. Vahinkojen peruuttamattomuuden syynä on ennen kaikkea käynnissä olevien prosessien laajuus. Reaktiivisten toimenpiteiden tarvetta on mahdollisuuksien mukaan vältettävä. Tämä on mahdollista proaktiivisella, ennakoivalla politiikalla, joka perustuu ennalta varautumisen periaatteeseen ja jota toteutetaan ennalta ehkäisevin toimin.

1.8. Komitea katsoo, että merten kestävän käytön on perustuttava ekosysteemipohjaiseen lähestymistapaan. Ainoastaan näin voidaan varmistaa, että käyttö ei tapahdu ympäristön, muiden käyttömuotojen ja tulevien sukupolvien kustannuksella. Ekosysteemipohjaista lähestymistapaa on sovellettava maailmanlaajuisesti.

1.9. Komitean mielestä aluesuunnittelulle tulisi antaa enemmän huomiota kestävän käytön periaatteen noudattamisessa. Kestävän käytön ei tulisi ilmetä ainoastaan käyttöintensiteettinä ja -tapana vaan myös käyttöpaikan valinnassa. Aluesuunnittelua voidaan pitää yhtenä tapana konkretisoida ennalta varautumisen periaatetta, ja sitä ei tulisi siis soveltaa pelkästään mahdollisilla erityisillä suojelualueilla vaan myös niiden ulkopuolella. EU:n merialueita koskevan yhdennetyn vision pohjalta on muotoiltava konkreettisia aluesuunnittelun sääntöjä.

1.10. Alueiden komitea katsoo, että merten kestävää käyttöä ei voida toteuttaa, ellei sillä ole kannatusta myös kulloisessakin alue- tai paikallisyhteisössä. Tällaista kannatusta voidaan lisätä vuorovaikutteisilla suunnitteluprosesseilla. Strategian kehittämisessä tämä on otettava riittävästi huomioon.

1.11. Komitean mielestä ei yhdennettyyn politiikkaan ei ole tarvetta ainoastaan EU:n tasolla vaan myös alue- ja paikallistasolla. Näin edistettäisiin edellä mainittua politiikan alueellista ja paikallista kannatusta ja aluesuunnittelun soveltamista meriympäristön kestävässä käytössä.

1.12. AK yhtyy tiedonannossa esitettyyn käsitykseen vallitsevasta tiedonpuutteesta. Pyrkimyksiä tiedon hankkimiseksi on lisättävä.

1.13. Komitea on samalla selvillä siitä, ettei meillä ei ole varaa odotella näiden tietojen valmistumista ja että tietopohjan kehittämisellä on lisäksi rajansa. Nämä rajoitukset on politiikan muotoilussa otettava huomioon. Ennalta varautumisen periaatteen tulisikin olla merkittävä lähtökohta politiikan kehittämiselle. Lisäksi tämän tulisi ilmetä niin, että säännösten ja toimenpiteiden toteutettavuudesta pidetään huolta. Esimerkki tästä on "päästöttömän aluksen" idea, jota tulisikin edistää aktiivisesti.

1.14. AK tukee Euroopan komission jäsenen Loyola de Palacion politiikkaa, jonka tavoitteena on nopeuttaa kaksirunkoisten säiliöalusten käyttöönottoa sekä merenkulkijoiden koulutus- ja pätevyysvaatimusten asettamisen aikataulua.

1.15. Komitean mielestä meriympäristöä koskevia ongelmia voidaan käydä tehokkaammin ratkaisemaan, jos (mahdollisten) ympäristövahinkojen aiheuttaja joutuu maksamaan niiden synnyttämät kustannukset. Ympäristökustannusten on kuuluttava kiinteästi yritysten talousarvioihin. Lisäksi mahdolliset ympäristövahingot tulisi ottaa huomioon esimerkiksi laivojen vakuutusmaksuissa.

1.16. Komitea ymmärtää, että asian monitahoisuuden vuoksi tiedonannossa ei voida vielä esitellä koko strategiaa, vaan että se on ainoastaan askel lopullisen strategian suuntaan. AK pitää tervetulleena esitettyihin toimiin liittyvää prosessinomaista menettelytapaa. AK katsoo kuitenkin, että eräät toimet voitaisiin mahdollisesti muotoilla konkreettisemmin. Lisäksi joidenkin tavoitteiden toteuttamiselle ei ole annettu määräaika. AK:n mielestä määräaikojen asettaminen on kuitenkin näissäkin tapauksissa mahdollista.

1.17. Alueiden komitea tahtoisi tietää, aikooko komissio julkaista (yksityiskohtaisemman) strategian sisältävää tiedonantoa ja kuinka pian, jos aikomus on olemassa.

2. Alueiden komitean suositukset

2.1. Tiedon kehittämisen rajat ja meriekosysteemeille aiheutuvien ympäristövahinkojen peruuttamattomuuden huomioon ottaen alueiden komitea suosittelee erityisen painoarvon antamista ennalta varautumisen periaatteelle. Konkreettisesti tämä tarkoittaisi mm. seuraavia toimia:

2.1.1. Aluesuunnittelun välineitä sekä ympäristövaikutusten strategista arviointia tulee soveltaa myös muilla kuin erityisten suojelutoimien kohteina olevilla alueilla.

2.1.2. On laadittava ehdotuksia toimista, joilla ympäristökustannukset voidaan nykyistä paremmin sisällyttää yritysten talousarvioihin.

2.1.3. On edistettävä aktiivisesti "päästöttömän aluksen" idean kehittämistä.

2.2. Alueiden komitea suosittelee, että ei pelkästään EU:n tasolla vaan myös alueiden tasolla pyritään politiikan yhdentämiseen. Tätä varten tulisi toimen 20 yhteydessä mainittua "alueellisten neuvoa-antavien neuvostojen" mallia laajentaa kokonaisvaltaiseksi, niin että aluekohtaiset neuvoa-antavat neuvostot toimisivat kaikilla keskeisillä sektoreilla. Neuvostojen toimintaan osallistuisivat myös toimivaltaiset paikallisviranomaiset. Komitea ei pidä riittävänä toimeen 20 kuuluvaa ehdotusta "soveltaa mallia myös muilla aloilla".

2.3. AK suosittelee ekosysteemipohjaisen lähestymistavan maailmanlaajuisen soveltamisen edistämistä.

2.4. AK suosittelee, että komission strategiassa tunnustetaan ja otetaan huomioon mahdollisuus, että radioaktiivisen materiaalin kuljetuksen yhteydessä sattuvan onnettomuuden seurauksena meriympäristö voi altistua huomattaville säteilymäärille.

2.5. AK suosittelee, että tavoitteisiin 9, 10 ja 12 liitetään määräajat, joihin mennessä nämä tavoitteet tulee toteuttaa.

2.6. AK suosittelee toimien 7 ja 9 tarkempaa muotoilua.

2.7. AK suosittelee, että toimen 19 yhteydessä mainitun kertomuksen ohessa julkaistaan yhdennetystä strategiasta tarkempi versio.

2.8. Alueiden komitea ehdottaa näiden suositusten pohjalta seuraavia muutoksia komission asiakirjaan:

MUUTOSEHDOTUKSET

Muutosehdotus 1

Kohta 7 Tavoitteet

>TAULUKON PAIKKA>

Perustelu

Komission strategiassa oleva aikataulutavoite rehevöitymisongelmien poistamisesta vuoteen 2010 mennessä on erityisesti kuntien ja alueiden kannalta epärealistinen.

Muutosehdotus 2

Kohta 7 Tavoitteet

>TAULUKON PAIKKA>

Muutosehdotus 3

Kohta 7 Tavoitteet

>TAULUKON PAIKKA>

Muutosehdotus 4

Kohta 7 Tavoitteet

>TAULUKON PAIKKA>

Muutosehdotus 5

Kohta 8.1 Poliittiset toimet

>TAULUKON PAIKKA>

Muutosehdotus 6

Kohta 8.1 Poliittiset toimet

>TAULUKON PAIKKA>

Muutosehdotus 7

Kohta 8.1 Poliittiset toimet

>TAULUKON PAIKKA>

Muutosehdotus 8

Kohta 8.1 Poliittiset toimet

>TAULUKON PAIKKA>

Muutosehdotus 9

Kohta 8.1 Poliittiset toimet

>TAULUKON PAIKKA>

Muutosehdotus 10

Kohta 8.2 Koordinoinnin ja yhteistyön parantaminen

>TAULUKON PAIKKA>

Muutosehdotus 11

Kohta 8.2 Koordinoinnin ja yhteistyön parantaminen

>TAULUKON PAIKKA>

Muutosehdotus 12

Kohta 8.2 Koordinoinnin ja yhteistyön parantaminen

>TAULUKON PAIKKA>

Bryssel 9. huhtikuuta 2003.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Albert Bore

(1) EYVL C 357, 14.12.2001, s. 44.