Virallinen lehti nro C 362 , 02/12/1996 s. 0152



A4-0320/96 Päätöslauselma Maailman kauppajärjestöstä (WTO) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon «Kansainvälisen kaupan maailmanlaajuinen haaste. Markkinoillepääsyä koskeva strategia Euroopan unionin osalta» (KOM(96)0053), - ottaa huomioon komission tiedonannon maailmankauppaa koskevan järjestelmän ja kansainvälisesti tunnustettujen työnormien välisestä yhteydestä, - ottaa huomioon 15. joulukuuta 1994 antamansa päätöslauselman Uruguayn kierroksen päättymisestä ja WTO:n ((EYVL C 18, 23.1.1995, s. 165)) tulevasta toiminnasta, - ottaa huomioon 14. joulukuuta 1995 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta suoria sijoituksia koskevien määräysten maailmanlaajuisesta yhdenmukaistamisesta (KOM(95)0042 - C4-0118/95) ((EYVL C 17, 22.1.1996, s. 175)), - ottaa huomioon 24. toukokuuta 1996 antamansa päätöslauselman Maailman kauppajärjestössä (WTO) käydyistä kauppaa ja ympäristöä koskevista neuvotteluista ((EYVL C 166, 10.6.1996, s. 260)), - ottaa huomioon 6. kesäkuuta 1996 antamansa päätöslauselman ehdotuksesta neuvoston päätökseksi rahoituspalveluja ja luonnollisten henkilöiden liikkuvuutta koskevien WTO-neuvottelujen tuloksien hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta sen toimivaltaan kuuluvilta osin (COM(96)0154 - C4- 0272/96 - 96/0105(CNS)) ((EYVL C 181, 24.6.1996, s. 20)), - ottaa huomioon taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan 23. marraskuuta 1995 pidetyn julkisen kuulemistilaisuuden tulokset; tilaisuudessa käsiteltiin maailmankauppaa koskevan järjestelmän tulevaisuutta, - ottaa huomioon de Clercqin ja muiden päätöslauselmaesityksen «Maailman kauppajärjestö - institutionaaliset näkökohdat» (B4-0170/94), - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan mietinnön sekä maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan, talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan, sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan sekä ympäristö-, terveys- ja kuluttajasuojavaliokunnan lausunnot (A4-0320/96), A. palauttaa mieliin GATT:in perustamisen, jonka on vaikutettava elintason nostamiseen, täystyöllisyyden varmistamiseen ja hyvinvoinnin edistämiseen, ja erityisesti vaikutettava työpaikkoja lisäävästi, B. ottaa huomioon, että maailmankaupan volyymi on kasvanut ennenäkemättömiin mittasuhteisiin monenkeskisen maailmankauppajärjestelmän aikana ja että se on koko ajan ylittänyt tuotantotoiminnan kasvun, C. ottaa huomioon, että maailmankaupan kasvu tuli mahdolliseksi vasta tulliesteiden poistamisen ja tullien ulkopuolisten esteiden vähentämisen myötä; näistä toimenpiteistä on sovittu GATTin toistaiseksi kahdeksalla neuvottelukierroksella, D. ottaa huomioon, että ulkomaankaupan kasvussa heijastuu markkinoiden jatkuva maailmanlaajuistuminen, joka vähentää kansallisen talouspolitiikan toimintamahdollisuuksia ja että maailmanlaajuisten oikeudellisten puitteiden, kuten WTO:n, olemassaolo on välttämätöntä muun muassa ympäristönäkökohtien ja kehitysyhteistyön kannalta, E. tietoisena siitä, että vuonna 1947 perustetun GATTin ansiosta olemassa olevan monenkeskisen maailman kauppajärjestelmän aiheuttama kansantalouksien lisääntyvä nivoutuminen on merkittävästi edesauttanut tulojen ja työllisyyden paranemista ensin ennen kaikkea teollisuusmaissa ja viime aikoina yhä enenevässä määrin myös kehitysmaissa ja juuri teollistumassa olevissa maissa, F. on tietoinen siitä, että vähittäinen taloudellinen vapautuminen ja siihen liittyvä tuotantovälineiden kansainvälistyminen ovat luoneet uusia ilmiöitä, jotka aiheuttavat sosiaalisia uhkia ja uusia taloudellisia haasteita, jotka on myös asianmukaisesti sisällytettävä maailman uuteen taloudelliseen järjestykseen, esimerkiksi monikansallisten yritysten maailmankaupan kansainvälistyminen, yritysten keskittymisen ja tiettyihin tuotteisiin erikoistumisen mahdollisuuksien lisääntyminen ja lisäksi kartellien tai markkinoiden monopoliasemien muodostuminen, uudelleen sijoittautuminen ja kaikki näihin liittyvät alueelliset ja sosiaaliset vaikutukset, G. katsoo, että maailmankaupan jatkuva vapautuminen on erittäin tärkeää mutta että tämän on tapahduttava toimien samalla vastuuntuntoisesti ympäristön, sosiaalipolitiikan ja kehitysyhteistyön alalla, H. ottaa huomioon sen tosiasian, että aikomus perustaa kansainvälinen kauppajärjestö epäonnistui 1947, koska Havannan peruskirjaa ei ratifioitu, I. ottaa huomioon, että EU:lla voi olla olennainen ja merkittävä rooli Singaporen ministerikokouksessa, koska se voi ajaa sosiaalisten ja ympäristöön liittyvien normien käyttöönottoa monenvälisessä kaupassa ja korostaa ILO:n tärkeää tehtävää sosiaalimääräysten yhtenäistämisessä, J. katsoo, että WTO:n on seurattava monenvälistä kauppaa ja että sen uskottavuus riippuu tämän vuoksi suoraan sen kyvystä ratkaista kiistoja ja varmistaa, että kaikki sen jäsenet poikkeuksetta hyväksyvät tehdyt päätökset, K. ottaa huomioon, että viimeisessä GATT:in ministerikokouksessa Euroopan parlamenttia edusti yksi valtuuskunta ja että se osallistuu aikaisempaa tiiviimmin tuleviin WTO-neuvotteluihin ja -kokouksiin, L. ottaa huomioon joulukuuksi 1996 Singaporeen koolle kutsutuun ensimmäisen WTO:n ministerikokouksen; Institutionaalisia näkökohtia WTO:sta 1. Painottaa WTO:n luomisen merkitystä tavaroita ja palveluita koskevan monenkeskisen kauppajärjestelmän sääntöjen noudattamiselle, Uruguayn kierroksen tulosten soveltamiselle käytännössä sekä tulevan vuosituhannen asettamien talouspoliittisten haasteiden johdosta tarpeelliselle maailmankauppaa koskevan järjestelyn jatkuvalle kehittämiselle; 2. Korostaa tarvetta toteuttaa kansainvälisten järjestöjen uudistus kansainvälistä yhteistyötä parantamalla ja saada WTO:n säännöstöä parantamalla vihdoin aikaan oikeudenmukainen maailmankauppa; 3. Pitää myönteisenä sitä, että WTO:n luominen on johtanut GATTin puitteissa neuvoteltujen sopimusten ja menettelytapaohjeiden yhtenäistämiseen, mikä on tehnyt maailmankauppaa koskevien järjestelyjen oikeudelliset puitteet sopimuspuolille ja talouselämälle huomattavasti selkeämmiksi; 4. Puoltaa toistamiseen monenkeskistä, lakisäädöksiin perustuvaa kauppajärjestelmää, joka kansainvälisessä kaupassa asettaa kannekelpoisen kunnioituksen yhteisymmärryksessä säädettyjä lakisäädöksiä kohtaan usein kauppapolitiikan kahden- tai monenkeskisten toimenpiteiden yhteydessä ilmenevän vahvemman oikeuden sijaan; 5. Kehottaa tutkimaan pelkoa siitä, että kehitysmaiden moninaiset edut ja lisääntyvät erot niiden kehitystasossa monenkeskisen kauppajärjestelmän lujittuessa jäisivät ilman riittävää huomiota ja katsoo, että WTO:hon liittyneen yli 30 kehitysmaan sosiaalista tilannetta olisi tutkittava; 6. Vaatii lisäksi köyhimmille kehitysmaille täysimääräistä markkinoille pääsyä velvoittamatta niitä avaamaan kokonaisuudessaan omia markkinoitaan, mutta pitää maailmankaupan ehtoja tietyille maaryhmille riittämättöminä, arvostelee elintarviketuontia harjoittaville kehitysmaille annettavaa apua riittämättömäksi ja vaatii noudattamaan Marrakeshissa sovittuja velvoitteita; 7. Kehottaa samalla teollisuusvaltioita toteuttamaan käytännössä mahdollisuuksien mukaan niitä monia kehitysmaille tehtyjä myönnytyksiä, jotka sisältyvät erilaisiin kauppasopimuksiin, jotta kehitysmaille välttämätöntä taloudellista kehitystä voitaisiin edistää; 8. Pitää myönteisenä uutta riitojen sovittelumenettelyä, jonka avulla pyritään välttämään kaupparistiriitoja ja/tai selvittämään ne, vaatii kansalaisjärjestöjen, työmarkkinaosapuolien ja yksityisten yritysten mukanaoloa sovittelumenettelyssä, jotta avoimuutta voitaisiin lisätä ja saavutettaisiin parempi oikeusturva; 9. On huolissaan siitä, että pieniä maita ja kehitysmaita syrjitään paneelimenettelyjen soveltamisessa, mikä ilmeni paneelin ensimmäisessä kokouksessa, joka oli kutsuttu koolle käsittelemään Yhdysvaltojen ja Keski-Amerikan eri valtioiden EU:n banaanialan sääntelyä vastaan esittämää valitusta; 10. Vaatii kaikkia sopimuspuolia sopimaan kauppaa koskevat riitansa WTO:n sovittelumenettelyn puitteissa ja kunnioittamaan paneelien tai ylemmän asteen päätöksiä sopeuttamalla kauppapolitiikkansa päätöksiä vastaaviksi; 11. Pitää WTO:ssa toistaiseksi tapahtunutta riitojensovittelua rohkaisevana merkkinä erityisesti teollisuusmaiden halukkuudesta tunnustaa WTO:n sovittelumenettelyjen tulokset, mikä vahvistaa WTO:n kansainvälistä uskottavuutta; 12. Vaatii Yhdysvaltoja luopumaan välittömästi tarpeettomiksi tulleista yksipuolisten kauppapoliittisten toimenpiteiden täytäntöönpanosta kaikissa muodoissa maan kauppalain 301 pykälän nojalla, koska WTO:n sovittelumenettely toimii hyvin ja kattaa kaikki WTO:n toimivaltaan kuuluvat alueet; 13. Vaatii komissiota tässä yhteydessä WTO:n puitteissa tarkistuttamaan, onko Yhdysvaltojen Kuubaa (Helms-Burtonin laki) sekä Irania ja Libyaa (Kennedy- d'Amaton laki) vastaan soveltama uusi kauppasulkulainsäädäntö, erityisesti sen ulkopuolisille alueille aiheuttamien vaikutusten osalta, sopusoinnussa GATTin määräysten kanssa; 14. Pitää tervetulleena sitä, että komissio EU:n markkinoillepääsystrategiaa käsittelevässä tiedonannossaan luopuu ennen kaikkea monenkeskisellä tasolla sovittujen markkinoillepääsymyönnytysten toteuttamisesta ja asettaa kahdenkeskisissä suhteissaan painopisteen vapaakauppasopimusten solmimiselle; 15. Tukee tässä yhteydessä yhteensovitettua, aktiivista markkinoillepääsystrategiaa, joka talouden alueen, kansalliset hallintoelimet ja komission osastot kattavan keskitetyn tietojenvaihtojärjestelmänsä kautta tekee mahdolliseksi EU:n tavaroiden ja palvelujen markkinointiongelmien nopean havaitsemisen kolmansien maiden markkinoilla; näin voidaan nopeasti ryhtyä myös tarvittaviin toimenpiteisiin aina kauppasulkuasetuksen täytäntöönpanoa myöten, mutta korostaa samalla, että EU:n markkinoillepääsystrategian on oltava sopusoinnussa sen kehitysyhteistyöpolitiikan kanssa ja erityisesti sitä, että se ei saa vaikuttaa kielteisesti köyhimpien kehitysmaiden etuihin; 16. Korostaa, että EU:n alueella toimiville yrityksille on tiedotettava paremmin kauppapoliittisten, niiden omaksi suojaksi tarkoitettujen epäreilun ja ei-avoimen kaupan vastustuskeinojen käyttöönotosta; 17. Toivoo, että tärkeät kauppavaltiot, kuten IVY-maat, Kiina ja Taiwan, voitaisiin lähitulevaisuudessa hyväksyä WTO:n jäseniksi; 18. Painottaa, että liittymisen oleellisena edellytyksenä on, että maat luovat markkinataloudelliset puitteet, noudattavat ulkomaankaupassaan liberaalista hallintotapaa, täyttävät WTO:hon liittyvät velvoitteet taloudellisen kehitystasonsa suomissa rajoissa sekä esittävät tasapainoisen tarjouksen markkinoillepääsymahdollisuuksista; 19. Pitää valitettavana erityisesti Kiinan jäsenhakemuksen yhteydessä sitä, ettei näitä edellytyksiä ole vielä täytetty; 20. On pakotettu toteamaan, että tästä johtuen myös Taiwanin pyrkimys liittyä itsenäisenä tullialueena WTO:hon estyy, vaikka Taiwan on jo kauan täyttänyt kaikki WTO:n jäsenyydelle asetetut ehdot; 21. Toivoo, että WTO:n yhteistyötä muiden kansainvälisten järjestöjen, kuten Kansainvälisen työjärjestön (ILO), UNCTAD:in, Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) ja Maailmanpankin kanssa tehostettaisiin yhä enemmän; 22. Korostaa vakaan kansainvälisen rahapoliittisen Bretton Woodsin kaltaisen yhteistyön tarpeellisuutta maailmankaupan, hyvinvoinnin ja työllisyyden parantumisen kannalta ja katsoo, että Euroopan talous- ja rahaliitto edistää vakaata kansainvälistä valuuttajärjestelmää; 23. Viittaa siihen, että WTO:n kasvaneesta toimivallasta johtuen kansanvaltaisen WTO:n toimia kontrolloivan elimen puuttuminen saattaa monenkeskistä kauppajärjestelmää laajennettaessa ennen pitkää johtaa sopimuspuolten kansalaisten vastustukseen ja esittää toivomuksensa tällaisen kontrollin toteuttamista Euroopan unionin tasolla Euroopan parlamentin toimesta; 24. Vaatii sen vuoksi WTO:n sopimuspuolia ottamaan parlamenttinsa perustuslakisäännöstensä sallimissa puitteissa mahdollisimman tiiviisti mukaan WTO:n työskentelyyn, jotta WTO:n toiminta tulisi suurelle yleisölle selkeäksi ja ymmärrettäväksi sekä saisi enemmistön kannatuksen; 25. Pitää kansalaisjärjestöjen aikaisempaa tiiviimpää osallistumista WTO:n työhön välttämättömänä ja hyödyllisenä; 26. Pitää hyödyllisenä lähtökohtana tälle erityisesti avointa keskustelua WTO:n sopimuspuolten kauppapolitiikan arvioinnista; keskustelun puitteet loisi ¨Trade Policy Review Mechanism¨, ja se tulisi käydä sopimuspuolten parlamenteissa; 27. Vaatii tästä syystä komissiota ja neuvostoa tukemaan parlamentin mahdollisimman pitkälle menevää osallistumista WTO:n työskentelyyn valiokuntiensa kautta; tunnustaa tässä yhteydessä kuitenkin nimenomaisesti, että komissio on aina pyrkinyt informoimaan parlamenttia; 28. Vaatii ennen kaikkea, että sille annetaan hyväksyttäväksi kaikki WTO:n puitteissa laaditut sopimukset EY:n perustamissopimuksen 228 artiklan 3 kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti; 29. Pitää ehdottoman tärkeänä sitä, että EU:n esiintyminen WTO:ssa on yhtenäistä ja että EU:a ainoana neuvottelua käyvänä osapuolena edustaa komissio kaikilla WTO:n toimivaltaan kuuluvilla aloilla; 30. Vaatii kaikkia hallitusten väliseen kokoukseen kokoontuneita jäsenvaltioiden edustajia päättämään tässä suhteessa välttämättömistä sopimusehtojen muutoksista, erityisesti koskien EY:n perussopimuksen 113 artiklaa; 31. Pitää taloudellisen maailmanlaajuistumisen ja EU:n sisämarkkinoiden toteutumisen luonnollisena seurauksena sitä, että EU keskipitkällä aikavälillä asettuu EU:n jäsenvaltioiden yksinomaiseksi edustajaksi WTO:ssa; 32. Korostaa välttämättömyyttä asettaa WTO:n käyttöön sellaiset raha- ja henkilöstövarat, jotka ovat tarpeelliset sen GATTin pääsihteeristöön verrattuna selvästi lisääntyneiden tehtävien hoitamiselle; Uruguayn kierroksen tulosten soveltamisesta 33. Pitää erittäin myönteisenä sitä, ettei vuoden 1995 alussa alkanut Uruguayn kierroksen neuvottelutulosten täytäntöönpano ole millään alalla aiheuttanut EU:lle ja muille sopimuspuolille merkittäviä vaikeuksia sopimusvelvoitteiden noudattamisen suhteen; 34. Vaatii Uruguayn kierroksella laadittujen monenvälisten kauppasopimusten parempaa ja nopeampaa käyttöönottoa ja toimeenpanoa; 35. Tunnustaa WTO:n asiantuntijalautakuntien arvokkaan panoksen Uruguayn neuvottelutulosten soveltamisen valvonnassa, mikä tekee mahdolliseksi sen, että kaikki WTO:n sopimuspuolet voivat toimeenpanon yhteydessä vastavuoroisen tiedotusmenettelyn avulla seurata, noudatetaanko sopimusvelvoitteita; 36. Vaatii komissiota jatkuvasti informoimaan parlamenttia sen asianomaisten valiokuntien kautta soveltamisprosessin yhteydessä mahdollisesti ilmenevistä vaikeuksista; 37. Vaatii komissiota, OECD:tä ja WTO:ta esittämään raportteja Uruguayn kierroksen tuomista todellisista hyvinvointi- ja työllisyysvaikutuksista 31.12.1997 mennessä; 38. Vaatii WTO:n sopimuspuolia sovittujen tullinalennusten toteuttamisen lisäksi tarkastamaan, missä määrin niitä voidaan ennenaikaistaa ja missä määrin voitaisiin neuvotella pidemmälle menevistä supistuksista koskien korkeimpien tullimaksuluokkien poistamista ja porrastettujen tullinkorotusten vähentämistä, jotka molemmat vaikeuttavat eritoten raaka- aineiden jalostusta kehitysmaissa; 39. Katsoo, että kaikenlaisessa ennakoinnissa on otettava huomioon tapahtumassa olevat rakennemuutokset ja näihin luonnostaan liittyvät sosiaaliset ja taloudelliset kustannukset ja että suunnitelmia ei pitäisi lähteä toteuttamaan ilman, että EU:n sisällä keskustellaan perusteellisesti eduista ja haitoista; 40. Katsoo tarpeelliseksi, että WTO laatii raportin, jossa tarkastellaan tariffien ulkopuolisten kaupanesteiden poistamiseen tarvittavia toimenpiteitä, jotta voitaisiin ryhtyä vastatoimenpiteisiin tämän protektionistisen instrumentin väärinkäyttöä vastaan; 41. Ilmaisee huolestuneisuutensa suuntauksesta kohti harmaalla vyöhykkeellä olevien toimenpiteiden lisääntymistä protektionismin korvaamiseksi ja korostaa, että kauppapoliittiset suojatoimenpiteet eivät saa tehdä hintajärjestelmää toimintakyvyttömäksi; 42. Toteaa, että neuvottelutulosten soveltaminen ei ole maatalousalalla johtanut ylimääräisiin talousarviorasitteisiin ja että eri syistä, mukaan lukien sääolosuhteet ja tuotannonrajoitukset Euroopan unionissa ja Yhdysvalloissa, aiheutuneet viljan hinnannousut ovat saaneet aikaan sen, että maatalouden alan GATT-sopimuksen täytäntöönpanon ensimmäisenä vuotena vilja-alan vientitukiin tarvittiin huomattavasti vähemmän budjettivaroja; 43. Huomauttaa, että EU voisi kehittää yhteistä maatalouspolitiikkaansa sellaisten tukitoimien avulla, jotka ovat tuotannon kannalta neutraaleja loukkaamatta kuitenkaan GATT-sopimuksen velvoitteita; 44. Huomauttaa, että vilja-alan uudistuksen vuoksi EU:n vuoden 1990 alkupuolen talousarviomenot olivat suureksi osaksi tulotukimaksujen aiheuttamia, jonka vuoksi talousarvio rajoittaa mahdollisuuksia laajoihin uudistuksiin; 45. Vaatii komissiota huolehtimaan yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen päätökseen saattamisen avulla siitä, ettei EU:n vuodeksi 2000 sovituissa WTO:n puitteissa käytävissä uusissa neuvotteluissa taas tarvitse olla puolustuskannalla, vaan että EU voi tehdä neuvottelukumppaneilleen konkreettisia, EU:ssa aiemmin sovittuja ehdotuksia maatalouden kansainvälisen työnjaon parantamisesta siten, että otetaan huomioon rajoittavat yhteiskunnallis-taloudelliset ja ympäristöön liittyvät ehdot; 46. On sitä mieltä, että EU voi täyttää tietyillä markkinasektoreilla kaiken todennäköisyyden mukaan vain vaivoin GATTin ja WTO:n vaatimukset ja sen vuoksi yhteisen maatalouspolitiikan uudistus on välttämätön ennen vuotta 1999; 47. Viittaa tässä yhteydessä WTO:n maataloutta koskevien sopimusten myönteisiin vaikutuksiin EU:n elintarviketeollisuuden kansainväliselle kilpailukyvylle; 48. Kehottaa komissiota varmistamaan toimeenpannessaan Euroopan unionin sitoumuksia maatalouden alalla, että kaikenlaisen tuetun ja ilman tukea tapahtuvan viennin mahdollisuuksia on täysin käytetty hyväksi, jotta EU voisi säilyttää merkittävän maailmanmarkkinaosuuden; 49. Pahoittelee, ettei voimassa olevissa GATTin/WTO:n määräyksissä ole otettu huomioon luonnonsuojelun alalla ja sosiaalialalla saavutettuja tasoja ja pyytää komissiota toimimaan maatalouteen ja ympäristöön liittyvän keskustelun käynnistäjänä, etenkin WTO:n kauppa- ja ympäristökomiteassa, ja puolustamaan maanviljelijöiden etuja yhteiskunnallisen keskustelun yhteydessä; 50. Pelkää, että GATTin/WTO:n määräykset saattavat vaaraan Euroopan unionin terveys- ja kasvinsuojelustandardit ja velvoittaa komission puolustamaan voimakkaasti Euroopan unionin standardeja hormonikysymyksessä ja kaikissa terveys- ja kasvinsuojelumääräyksiin liittyvissä kysymyksissä; 51. Toteaa tyydytyksellä, että Euroopan unioni haluaa liittyä Codex- Alimentariukseen; katsoo kuitenkin, että Codex-Alimentarius-komitea nykyisessä muodossaan ja kokoonpanossaan ei sovi standardeja laativaksi organisaatioksi; 52. Katsoo, että monilla aloilla Codex-Alimentariuksen standardien ei pidä katsoa olevan sopivia Euroopan unionille ja että Euroopan unionin on varattava selvästi itselleen oikeus soveltaa ankarampia standardeja; 53. velvoittaa komission toteuttamaan neuvottelujen edellä tutkimuksen WTO:n eri jäsenmaissa myönnettävien maataloustukien tasosta ja tukien tasoa koskevan vertailun OECD:hen, jota voidaan käyttää perustana tässä yhteydessä; 54. Pitää välttämättömänä, että komissio määrittelee nopeasti strategian seuraavaa, vuodeksi 1999 suunniteltua neuvottelukierrosta varten; 55. Ottaa huomioon, että tekstiilien ja vaatteiden tuojamaat ovat toteuttaessaan ensimmäistä vaihetta sopimuksesta, jonka tarkoituksena on sektorin uudelleenintegrointi GATT-säännösten alaiseksi, vapauttaneet melkein ainoastaan tekstiilien viejämaille vähäarvoisten tuotteiden tuonnin; 56. Korostaa, että on tarpeen edetä aikataulussa pysyen myös tekstiilialan kaupassa sovittujen tullien alennuksia ja markkinoiden avaamista koskevien liberalisointitavoitteiden mukaisesti, ja jolloin suurimpia liberalisointivaiheita ei pidä toteuttaa vasta viimeisenä, jotta Euroopan tekstiiliteollisuuteen kohdistuvat sopeutumisrasitteet lankeaisivat ajallisesti tasaisemmin; 57. Viittaa myös Euroopan tekstiiliteollisuudelle aiheutuviin suuriin sopeuttamisrasitteisiin, jos suurin osa vapauttamisesta keskitetään viimeisen vaiheen toteutukseen, jonka on määrä tapahtua vuonna 2005; 58. Pitää tästä syystä tekstiilikaupan vapauttamisen asteittaisen toteuttamisen yhteydessä tärkeänä tasapainoista tuotevalikoimaa, jossa otetaan huomioon yhtälailla niin tuoja- kuin viejämaidenkin edut ja joka näin tukee tuojamaiden velvoitteiden uskottavuutta; 59. Viittaa lisäksi erilliseen selontekoon Uruguayn kierroksen vaikutuksista EU:n tekstiiliteollisuuteen; 60. Vaatii harmonisointineuvottelujen alkamista koskien suosituimmuuteen perustuvia alkuperäsäännöksiä; 61. Painottaa, että palvelualan kaupan yleissopimuksen (GATS) ja henkisen omaisuuden suojaa koskevan sopimuksen (TRIPs) soveltamisessa EU:n yrittäjille tarjotaan kolmansien maiden markkinoilla ehtoja, jotka ovat rinnastettavissa niihin ehtoihin, joita ulkomaiset yritykset noudattavat EU:ssa sisämarkkinoiden toteutumisen jälkeen: 62. Pyytää uusia sääntöjä ja oikeusseuraamuksia henkisen omaisuuden suojaksi, koska maailmanlaajuistumisen ja tietoteknologioiden aikakaudella yritysten ja kansantalouksien kilpailukyky riippuu ihmisten tiedoista ja kyvyistä; 63. Toteaa, että palvelumarkkinoiden avaaminen on vaikeaa, mutta vaatii samalla palvelujen vapauttamiseksi EU:a toteuttamaan maailmankaupassa samantapaisia uudistuksia kuin sisämarkkinoilla myös suhteessa vähemmän teollistuneisiin maihin; korostaa palvelualaan liittyvän kaupan merkitystä EU:lle, pahoittelee GATS-sopimuksen riittämättömiä edistysaskelia sekä vaatii, että palvelualaan liittyvän kaupan vapauttaminen saatetaan loppuun ja että yrityksiä kohdellaan poikkeuksetta samaan tapaan kuin kotimaisia; 64. Vaatii WTO:n ministerikokousta tarkastamaan, missä määrin olisi mahdollista lyhentää GATS- ja TRIPs-sopimuksista aiheutuvien velvoitteiden täytäntöönpanolle sovittuja pitkiä määräaikoja; Toistaiseksi avoimet neuvottelualueet 65. Pitää tervetulleena rahoituspalveluja koskevan väliaikaissopimuksen solmimista, on kuitenkin samalla pahoillaan, ettei Yhdysvallat tärkeimpien sopimuspuolten parannetuista markkinoillepääsytarjouksista huolimatta ole voinut katsoa liittyvänsä sopimukseen; 66. Vaatii WTO:n sopimuspuolia monenkeskisen väliaikaissopimuksen päättymisen jälkeen vuoden 1997 lopussa luomaan parannettujen markkinoillepääsymahdollisuuksien avulla perustan sellaisen monenkeskisen sopimuksen solmimiselle, johon kaikki sopimuspuolet yhtyvät; 67. On huolestunut siitä, ettei neuvotteluja televiestinnän peruspalveluista eikä meriliikenteestä ole voitu saattaa päätökseen määräajassa, mihin on suurena syynä Yhdysvaltojen jähmeä suhtautuminen molemmilla aloilla; 68. Vaatii WTO:n ministerikokousta suunnitelmien mukaisesti helmikuun 1997 loppuun mennessä luomaan edellytykset televiestintämarkkinoiden peruspalveluiden vapauttamista koskevien neuvottelujen menestykselliselle päätökseensaattamiselle; korostaa tässä yhteydessä kuitenkin tarvetta säilyttää kaikkien kansojen kulttuuri ja rakentaa tieto- ja viestintäyhteiskuntaa kansainvälisen menettelytapasäännöstön avulla demokratian kannalta ja sosiaalisesti kestävällä tavalla; 69. Pitää tärkeänä, että yleispalvelun käsite ei katoa televiestinnän markkinoita vapautettaessa, jotta ei aiheutettaisi haittaa potentiaalisille käyttäjille tai syrjittäisi heitä; 70. On pettynyt toistaisten epäonnistumisten suhteen meriliikennemarkkinoiden vapauttamista koskevissa neuvotteluissa, jotka olisi pitänyt saattaa päätökseen heinäkuuhun 1996 mennessä; vetoaa sopimuspuoliin, että nämä aloittaisivat neuvottelut uudelleen mahdollisimman nopeasti eivätkä lykkäisi niitä aina vuoteen 2000; WTO:n uudet neuvottelualueet 71. Vetoaa Singaporeen kokoontuviin sopimuspuoliin, että nämä hyväksyisivät vuonna 2000 pidettävien neuvottelujen erityisesti maataloustuotteilla ja palveluilla käytävää kauppaa koskevien valmistelujen työohjelman, jotta neuvottelut voidaan valmistella mahdollisimman hyvin; 72. Korostaa, että WTO:n on välttämätöntä lopultakin yhdistää kauppakysymykset ympäristö-, sosiaali-, kulttuuri-, kuluttaja- ja eläintensuojelukysymyksiin tavoitteena etujen tasapainottaminen, ja pitää kiinni siitä, että WTO:n päätökset eivät missään tapauksessa saa vaarantaa olemassa olevia kansainvälisiä tai EU:n standardeja; 73. Huomioi WTO:n kaupasta ja ympäristöstä vastaavan valiokunnan ehdotukset, jotka tämä on välittänyt ministerikokoukselle; pahoittelee tässä yhteydessä, ettei valiokunta kaikilla kymmenellä tehtäväalueella ole onnistunut saavuttamaan konkreettisia tuloksia; 74. Vetoaa sen vuoksi WTO:n ministerikokoukseen, että se antaisi neuvotteluja johtaville tahoille erityisesti ympäristön ja kaupan suhteita sekä suhteita kansalaisjärjestöihin koskettavilla aloilla selviä ohjeita, jotka mahdollistaisivat konkreettisten sopimustulosten mahdollisimman pikaisen saavuttamisen; 75. Hyväksyy täysin näkemyksen, että tavaroiden ja palvelujen hinnat eivät täysin kuvasta niihin liittyviä ympäristökustannuksia. Panee lisäksi merkille, ettei nykyisissä kansainvälisen kaupan mekanismeissa oteta riittävästi huomioon tätä ongelmaa eikä kuluttajille heidän valintojensa ympäristövaikutuksista annettavan tiedon puutteellisuutta; 76. On vakaasti sitä mieltä, että ympäristönäkökohdat olisi otettava huomioon kaikissa WTO:lle kuuluvissa kysymyksissä, eikä yksinomaan GATTin yleisissä säännöissä ja määräyksissä, palvelualan kauppaa koskevassa yleissopimuksessa (GATS) ja henkisen omaisuuden suojaa koskevassa sopimuksessa (TRIPs), vaan myös erityissäännöissä, jotka liittyvät maataloustukiin, terveyteen ja kasvien terveyteen, kaupan teknisiin esteisiin, tukea koskeviin sääntöihin ja kiistojen ratkaisemiseen; 77. Vaatii ympäristöystävällisempää maailmankauppaa myös siten, että teollisuusmaiden ja vähemmän teollistuneiden maiden tavarankuljetuksiin liitetään maksuja, jotka suorittaa aiheuttaja, eivätkä ulkopuoliset, joille ne on tähän asti sälytetty; 78. Tuomitsee sosiaali- ja ympäristödumppauksen tuomat kilpailuvääristymät ja vaatii, että dumppausta hillitään ottamalla käyttöön ympäristö- ja sosiaalilauseke, jolla muutetaan WTO:n säännöstön XX artiklaa siten, että jos kansainvälisen työjärjestön perusnormeja, kuten lapsi- ja pakkotyön kieltoa ja järjestäytymisvapautta, tai kansainvälisiä ympäristösopimuksia rikotaan, niin joitakin vähäisiä tuontirajoituksia voidaan sallia, mutta korostaa myös mahdollisuutta edistää sosiaalisesti ja ympäristön kannalta kestävämpää kaupankäyntiä sosiaali- ja ympäristömerkkiin liittyvien positiivisten toimien avulla; 79. Puoltaa GATTin XX artiklan muuttamista siten, että WTO:n sopimuspuolten on monenkeskisen ympäristösopimuksen nojalla mahdollista ryhtyä kauppaa rajoittaviin toimenpiteisiin sellaisten tuotteiden ja niiden valmistustapojen suhteen, joilla on maailmanlaajuisia vaikutuksia ympäristöön; 80. Viittaa lisäksi 14. marraskuuta 1996 antamaansa päätöslauselmaan komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille kaupasta ja ympäristöstä (KOM(96)0054 - C4-0158/96) ((Kyseisen päivän istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 3 b.)); 81. Pitää ehdottoman välttämättömänä saada alkuun maailman laajuinen sosiaalipolitiikka aikana, jolloin talous on maailmanlaajuistumisen nimissä saanut voiton politiikasta ja taloudelliset edut hallitsevat sosiaalisia etuja, ja vaatii, että keskustelu yhteiskunnallisista vähimmäisnormeista osana maailmankauppaa koskevaa järjestelyä tulisi ottaa WTO:n ministerikokouksen asialistalle; 82. Ehdottaa, että asetettaisiin kauppaa, sosiaalisia ihmisoikeuksia ja sosiaalisia vähimmäisvaatimuksia käsittelevä komitea, joka tiiviissä yhteistyössä kansainvälisen työjärjestön (ILO) kanssa laatisi ehdotuksia kansainvälisesti sitovista sosiaalisista vähimmäisvaatimuksista, joiden olisi oltava sellaisia, että WTO:n toisessa ministerikokouksessa voidaan tehdä konkreettisia päätöksiä; 83. Kehottaa keskustelussa yhteiskunnallisista vähimmäisnormeista asettamaan lähtökohdaksi ammattiliittojen vapaan toiminnan, mukaan lukien kollektiiviset palkkasopimukset, sekä pakkotyön ja lapsityön tai nöyryyttävissä olosuhteissa toteutetun työn sekä sukupuoleen perustuvan syrjinnän lakkauttamisen, koska naistyövoimaa usein käytetään hyväksi vientiteollisuudessa; 84. On tietoinen siitä, että lapsityö erityisesti perheen piirissä aiheutuu kehitysmaiden köyhyydestä ja on sen vuoksi ennen kaikkea teollisesti järjestäytynyttä lasten pakkotyötä vastaan; 85. Vetoaa WTO:n teollisuusvaltioihin, jotta ne auttaisivat varmistamaan, että lapsityön syyt poistuvat köyhyyden vastaisten ohjelmien avulla sekä parantamalla koulutus- ja sosiaalijärjestelmiä ja tiedottamalla; 86. Korostaa, että WTO:n sosiaalilausekkeita ei missään tapauksessa saa väärinkäyttää protektionistiseen politiikkaan ja estämään kehitys- ja siirtymävaiheessa olevia kansantalouksia käyttämästä suhteellisia hintaetujaan; 87. Pitää Singaporessa pidettävän WTO:n ministerikokouksen menestyksekkään valmistelun kannalta välttämättömänä, että komissio ylläpitää jatkuvaa yhteyttä työmarkkinaosapuoliin sekä Euroopan parlamentin asiaa käsittelevien valiokuntien esittelijöihin/valmistelijoihin; 88. Vetoaa WTO:n ministerikokoukseen, jotta tämä ryhtyisi valmistelemaan neuvotteluja, joiden tavoitteena olisi kansainvälisten suorien investointien vapauttamista koskevien sääntöjen mukaan ottaminen maailmankauppaa koskevaan järjestelyyn; sääntöjen periaatteena tulisi olla avoimuus, suosituimmuusjärjestelmä ja tasa-arvoisuus, ja niiden perustana voisivat olla jo OECD:ssä saavutetut tulokset; 89. Pitää tällaisten sääntöjen mukaan ottamista tarpeellisena, koska taloudellisen toiminnan maailmanlaajuistumisen myötä kansainväliset suorat investoinnit ovat tulleet yhä tarpeellisemmiksi markkinointimahdollisuuksien varmistamiseksi kolmansien maiden markkinoilla; 90. Korostaa, että kaupan ja investointien vapauttaminen johtaa lisääntyvään teknologiansiirtoon, jolla on kasvua ja työllisyyttä tukevia vaikutuksia, ja vaatii sen tähden, että WTO:n parissa aloitettua investointien vapauttamista jatketaan; 91. Pitää tarpeellisena luoda monenvälinen oikeudellinen lisäkehys suorien investointien vapauttamisen täydentämiseksi, jotta kansainväliset investointivirrat eivät ohjautuisi väärään suuntaan, mistä seuraisi sosiaalinen ja/tai ympäristöpolkumyynti, ja korostaa, että investointivirtojen laajamittainen vapauttaminen tekee yhä pakottavammaksi muiden ehtojen monenvälisen yhdenmukaistamisen erityisesti sosiaali- ja ympäristöalan lainsäädännön alalla; 92. Ilmaisee huolensa siitä, että 100 suurella ylikansallisella yrityksellä on yhä määräävämpi markkina-asema, jolloin ne voivat taloudellisen valta- asemansa avulla kilpailuttaa valtioita sijoituspaikkoina ja siten toteuttaa kauppa- ja investointipäätöksiä ottamatta huomioon työllisyyttä, sosiaalivaltion ajatuksia ja ympäristöä, mikä sotii vapaan ja oikeudenmukaisen maailmankaupan sekä GATTin ja WTO:n tavoitteita vastaan; 93. On lisäksi sitä mieltä, että olisi laadittava monikansallisille yrityksille käytännesäännöt, jotka perustuisivat YK:ssa ja OECD:ssa tehtyyn valmistelevaan työhön ja joiden noudattamista seurattaisiin vuosikertomuksen avulla; 94. Viittaa siihen, että investointivirtojen vapauttamisen myötä kilpailupoliittisten säännösten harmonisointi multilateraalisella tasolla eri kauppakumppaneiden välillä tulee yhä välttämättömämmäksi; 95. Pitää tämän vuoksi toivottavana, että WTO:n työohjelmaan, josta ministerikokous päättää, sisältyisi sellaisten neuvottelujen valmistelu, jotka keskittyisivät kilpailupolitiikan kansainväliseen säätelyyn; 96. Pitää tällaista maailmankauppaa koskevan järjestelyn täydentämistä tarpeellisena, koska yksityiset yritykset voivat toimiessaan kilpailunvastaisesti kiertää WTO:n sopimuspuolten neuvottelemat markkinoillepääsymahdollisuudet, mikäli tätä ei ehkäistä tehokkaalla kilpailupolitiikalla; 97. Kannattaa oikeusmuotoisen menettelyn ja kansainvälisen yritystoiminnan kansainväliset vähimmäissäännökset sisältävän kilpailusäännöstön käyttöönottoa; erityisesti on tukahdutettava hinta- ja aluekartellit ja ryhdyttävä valvomaan rajat ylittäviä fuusioita, samoin on otettava käyttöön valtionapuja koskeva säännöskokoelma; 98. Suosittaa, että ensin sovittaisiin muutamista ydinperiaatteista, joita WTO:n jäsenvaltioiden kilpailupolitiikan tulisi noudattaa ja joissa tulisi ottaa huomioon hallitsevan markkina-aseman väärinkäyttö, rajat ylittävät kilpailunvastaiset sopimukset (kartellit) ja valtiontukiin liittyvä kuri; 99. Pitää kahdenkeskisiä yhteistyösopimuksia WTO:n sopimuspuolten välillä monenkeskisten sopimusten hyödyllisinä täydentäjinä; 100. Viittaa lisäksi 14. marraskuuta 1996 antamaansa päätöslauselmaan asiantuntijaryhmän kertomuksesta kilpailupolitiikasta uudessa kauppaa koskevassa järjestelyssä: kansainvälisen yhteistyön ja sääntöjen lujittaminen (KOM(95)0359 - C4-0352/95) ((Kyseisen päivän istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 3 a.)); 101. Tiedostaa kaikkialla havaittavat pyrkimykset luoda paikallisia taloudellisia integraatioalueita, mutta ei näe tämän kehityksen, niin kauan kuin integraatio on avointa, olevan ristiriidassa monenkeskisen maailmankauppaa koskevan järjestelyn kanssa, vaan pitää sitä enemmänkin alkuna globaaleille sisämarkkinoille, jotka puolestaan ovat GATTin ja WTO:n liberalisointiprosessin pitkän aikavälin päämäärä; 102. Ehdottaa, että WTO:n työohjelmaan otetaan mukaan GATTin XXIV artiklan mukainen tulliliiton ja vapaakauppa-alueiden tarkastusmenettelyjen tarkentaminen, jotta saataisiin aikaan selvät kriteerit yksittäisten taloudellisten yhteenliittymien arvioinnille sen suhteen, ovatko ne GATTin mukaisia; 103. Valtuuttaa Singaporen ministerikokoukseen osallistuvan valtuuskuntansa esittämään tässä päätöslauselmassa mainitut näkökannat muille WTO:n sopimuspuolille; katsoo, että valtuuskunnan olisi esitettävä nämä näkökannat Singaporessa 10. joulukuuta 1996 kokoontuvalle EU:n neuvoston erityiskokoukselle ja että valtuuskunnalle olisi tässä yhteydessä EU:n perustamissopimuksen J.7 artiklan mukaisesti ilmoitettava neuvoston vahvistamat yhteiset kannat asiakirjoista, jotka toimitetaan kokouksen hyväksyttäviksi; 104. Pyytää puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle ja neuvostolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille sekä WTO:n ministerikokoukseen Singaporeen joulukuussa 1996 kokoontuville osapuolille.