Koska toimien täytäntöönpanon ja raportoinnin välillä on aikaviive, kertomus sisältää tietoja myös myöhemmästä kehityksestä, jos tällaisia tietoja on ollut saatavilla.

Asetuksen (EU) N:o 223/2014 (FEAD-asetus) 13 artiklan 9 kohdan mukaisesti tämä tiivistelmä perustuu vuoden 2016 täytäntöönpanokertomusten tietoihin siinä muodossa, jossa komissio on ne hyväksynyt. Kaikki jäsenvaltiot Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta toimittivat täytäntöönpanokertomuksen. Rahaston täytäntöönpanoa Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei ole vielä aloitettu.

Elintarvikkeina ja/tai perushyödykkeinä annettavan avun toimitustapa vaihteli jäsenvaltioiden välillä. Yksi tärkeimmistä eroista oli valtiollisten laitosten (hallintoviranomaisten, välittäjäelinten ja/tai muiden tahojen) osallistuminen prosessiin (esim. tukikelpoisten tuensaajien määrittäminen, tiedon levittäminen, logistiikan ja jakelun järjestäminen). Tämä on FEAD-ohjelmien oikeusperustan mukaista, sillä kukin jäsenvaltio voi itse päättää omasta toteutusmekanismistaan. Slovakiassa hallitus yksilöi tukikelpoiset tuensaajat sosiaaliturvaan liittyvien hallinnollisten tietojen avulla ja suunnitteli avun toimittamisen tiiviissä yhteistyössä kuntien kanssa. Jotkin muut maat haluavat delegoida enemmän kumppaniorganisaatioille. Irlannissa eräs kansalaisjärjestö oli vastuussa elintarvikkeiden hankinnasta (sekä lahjoituksina että hankintoina) ja kanavoinnista pienemmille paikallisille hyväntekeväisyysjärjestöille. Näiden järjestöjen tehtävänä oli määrittää tuensaajat elintarvikkeiden jakelemiseksi. Suomessa kumppaniorganisaatiot järjestivät enimmäkseen avoimia tapahtumia ja antoivat apua kaikille sitä pyytäville. Avun antamisesta loppukäyttäjille vastaavat organisaatiot olivat yleensä kansalaisjärjestöjä kaikilla tasoilla (paikallinen, alueellinen, kansallinen ja kansainvälinen). Joissakin maissa loppukäyttäjät saivat paketin, joka sisälsi ennalta valittuja elintarvikkeita tai muita tavaroita (BE, BG, LT, LU, LV, MT, PL, ES, SI, SK ja RO), toisissa maissa jakeluorganisaatiot puolestaan räätälöivät avun tarpeiden mukaan (FR, IE ja CZ). Itävallassa loppukäyttäjät saivat valita useantyyppisistä avustuspaketeista.

BE, BG, EE, ES, FI, FR, IE, IT, LT, MT, PL, RO ja SI (13)

Kohderyhmät tavoitettiin kaiken kaikkiaan hyvin. Saksa oli erityisen tehokas tavoittamaan muualta EU:sta äskettäin saapuneita aikuisia ja lapsia (lähinnä romaneja) sekä asunnottomia. Myös Tanska on edistynyt hyvin, sillä se on jo nyt ensimmäisenä täytäntöönpanovuonna tavoittanut 34 % niistä 1 400 asunnottomasta, jotka sillä oli aikomuksena tavoittaa vuosina 2016–2019, tarjoamalla pääsyn asunnottomien suojiin ja tapaamisia sosiaalityöntekijöiden kanssa. Näistä noin 30 % hyödynsi muita sosiaalipalveluja osallistuttuaan sosiaaliavustusohjelmaan. Alankomaat tavoitti vain 6 % 65-vuotiaista ja sitä vanhemmista, sillä FEAD:n täytäntöönpano, joka käynnistyi vuonna 2016, oli myöhässä. Ruotsi keskittyi EU- ja ETA-maista muuttaneisiin ja tavoitti muun muassa kotouttamistoimien ansiosta 581 henkilöä. Tällaisia kotouttamistoimia olivat muun muassa suojapaikkoihin ohjaaminen, tiedottaminen oikeuksista ja velvollisuuksista Ruotsissa, käännöspalvelut ja terveyden edistäminen.

Muissa jäsenvaltioissa ei ole ilmoitettu merkittävistä esteistä. Joitakin ongelmia ilmeni seuraavien suhteen: i) kuljetustarpeet (FI, GR ja LV), ii) elintarvikemäärien alueellinen yhteensovittaminen (PL), iii) jakeluorganisaatioiden riittämätön kapasiteetti (GR ja PL), iv) monimutkaiset julkisia hankintoja koskevat menettelyt (HU) ja v) muut viivästykset (BR ja MT). Toimenpideohjelmaa II toteuttavat jäsenvaltiot eivät ilmoittaneet merkittävistä esteistä. Ruotsissa ohjelmaan vaikutti, yksinomaan täytäntöönpanon alkuvaiheessa vuonna 2016, työntekijöiden ja vapaaehtoistyöntekijöiden hidas rekrytointi ja tarve mukauttaa suunnitellut toimet tiettyihin yhteisöihin. Useimmat jäsenvaltiot mainitsivat kuitenkin useita laajempia täytäntöönpanon esteisiin. Suurin ryhmä ilmoitti tavaroiden hankintaan liittyvistä ongelmista (erityisesti IT ja GR) sekä talousarvio- ja varainhallintoon ja kumppaniorganisaatioiden valmiuksiin liittyvistä ongelmista, jotka aiheuttivat viivästyksiä täytäntöönpanossa. Pienempi joukko jäsenvaltioita mainitsi erilaisia luonteeltaan pääasiassa hallinnollisia seikkoja. Kaiken kaikkiaan suurin osa näistä esteistä on voitettu, mikä viittaa siihen, että täytäntöönpano nopeutuisi vuoden 2016 jälkeen.

Horisontaaliset periaatteet

Useimmissa jäsenvaltioissa on käytössä koordinointimekanismit, joilla varmistetaan täydentävyys Euroopan sosiaalirahaston (ESR) ja muiden EU:n politiikkojen kanssa ja vältetään päällekkäinen rahoitus. Jäsenvaltioilla on sovitteluelimiä tai koordinointi-/työryhmiä, joiden tehtävänä on varmistaa, etteivät hankkeet ja kumppaniorganisaatiot saa rahoitusta sekä ESR:sta että FEAD:sta ja että toimet koordinoidaan. Useat jäsenvaltiot huomauttivat, että koska FEAD ja ESR toimivat saman hallintoviranomaisen vastuulla, koordinoinnille syntyy vankka perusta ja vältetään mahdollinen päällekkäinen rahoitus. Jäsenvaltiot totesivat, että ESR ja FEAD tukevat toisiaan, eivätkä FEAD tai ESR voi yksinään puuttua sosiaaliseen syrjäytymiseen ja köyhyysongelmiin. Tarvitaan enemmän yhdentymistä ja synergiaa näiden kahden rahaston välillä. Tämä tärkeä havainto johti siihen, että komissio teki ehdotuksen rahastojen yhdistämisestä vuoden 2020 jälkeistä rahoituskautta varten.

Esimerkiksi Maltassa LEAP!-keskukset tarjoavat sosiaalista tukea heikommassa asemassa oleville yhteisöille. Nämä keskukset ovat saanet ESR:n rahoitusta. Hankkeen operatiivista toteutusta muutettiin siten, että elintarvikepakkausten jakelun (jota FEAD tukee) lisäksi perheitä ja perheenjäseniä autettiin parantamaan elämänlaatuaan ja pääsemään irti sosiaaliturvaetuuksista. Samoin Liettuan ESR-ohjelmassa ilmeni haasteita kohderyhmien tavoittamisessa, minkä vuoksi FEAD:n avulla pyrittiin tavoittamaan kohderyhmät ja rohkaisemaan niitä osallistumaan ESR:n rahoittamiin toimenpiteisiin.

Useimmat jäsenvaltiot raportoivat sukupuolten tasa-arvon ja syrjimättömyyden periaatteiden noudattamisesta. Jäsenvaltiot edistivät sukupuolten tasa-arvoa ja sukupuolinäkökulman valtavirtaistamista hankkeen eri vaiheissa. Tšekin mukaan avun antamisessa otettiin huomioon kohderyhmien, esimerkiksi yksinhuoltajaäitien ja yömajoissa majoittuvien äitien, erityistarpeet. Saksa, Latvia, Ruotsi ja Slovakia selittivät, että työntekijöiden ja kumppaniorganisaatioiden sekä kohderyhmille annettavan avun tyypin valinnassa käytettiin sukupuolinäkökohdat huomioon ottavaa lähestymistapaa. Unkari, Malta ja Puola totesivat, että vammaisten tarpeet on otettu huomioon elintarvikkeiden jakelussa ja työpajojen sijainnissa ja tiloissa. Ruotsi toi esiin joitakin haasteita tämän horisontaalisen periaatteen soveltamisessa, erityisesti kun on kyse lasten avioliitosta sekä naisiin ja tyttöihin kohdistuvaan väkivaltaan liittyvistä muista kysymyksistä. Sidosryhmien kanssa järjestettiin työpajoja ja kokouksia tilanteen parantamiseksi tulevaisuudessa.

Latvia varmisti sukupuolten tasa-arvoa edistääkseen, että elintarvikepakkausten toimitusajat ovat joustavia ja että pakkauksia voidaan toimittaa myös kotiin ja töiden jälkeen. Lastenhoitoon liittyviä liitännäistoimenpiteitä myös mukautettiin ihmisten tavoittamiseksi. Jakelupisteissä myös oli tarjolla lastenhoitopalveluja.

Suurin osa jäsenvaltioista toi esille useita tapoja elintarvikejätteen vähentämiseksi. Elintarvikejätettä pyrittiin yleensä vähentämään jakelemalla pitkään säilyviä ja kohderyhmien tarpeiden/mieltymysten mukaisia elintarvikkeita, jotta ei-toivottujen tuotteiden jakelu minimoitaisiin. Esimerkiksi Maltassa varmistettiin, että jakelemattomat elintarvikkeet varastoitiin ja jaettiin uudelleen. Latviassa oli tähän tarkoitukseen varattuja pisteitä, joihin voitiin jättää ylimääräiset erät, jottei niitä heitettäisi pois. Puola sai elintarvikkeita maidontuottajilta, joilla oli myymättä jääneitä tuotteita. Maidontuottajat myös lahjoittivat kesällä ja helleaaltojen aikana tuotteita jaettaviksi apua tarvitseville. Ilmasto- ja ympäristönäkökohtien ottamiseksi huomioon jäsenvaltiot käyttivät kestäviä materiaaleja, jotka olivat kierrätettävissä ja/tai biohajoavia, ja vähensivät liikenteen päästöjä jakeluketjussa. Esimerkiksi Belgia toimitti elintarvikkeita ja viljoja, joissa ei ole muuntogeenisiä organismeja, vältti palmuöljyä ja toimitti reilun kaupan tuotteita ja luomutuotteita.

Lähes kaikki toimenpideohjelmaan I osallistuvat jäsenvaltiot korostivat sitä, miten ne auttoivat edunsaajia tasapainoisen ruokavalion saavuttamisessa. Yleisesti ottaen tarjottiin elintarvikekoreja, joissa oli vähän hiilihydraatteja, suolaa, sokeria ja rasvaa sekä runsaasti proteiineja, kuituja, vitamiineja ja kivennäisaineita. Kaksi maata (ES ja FI) tarjosi myös elintarvikkeita, jotka vähentävät ravintoaineiden puutostiloja, esimerkiksi D-vitamiinia sisältäviä lastenruokia ja maitojauhetta. Belgia otti käyttöön yhteistyömenettelyn paketteihin sisällytettävien elintarvikkeiden valitsemiseksi ja tasapainoisen ruokavalion turvaamiseksi. Tämä menettely elintarvikkeiden valitsemiseksi esiteltiin hyvänä käytäntönä FEAD-verkoston vuonna 2017 julkaisemassa FEAD-tapaustutkimusten luettelossa.

Toteutetut arvioinnit

Vuonna 2016 useat jäsenvaltiot (AT, IT, LV, MT ja SE) toteuttivat tutkimuksia, arviointeja ja/tai kyselyjä arvioidakseen toimintansa tuloksellisuutta ja loppukäyttäjien tyytyväisyyttä saamaansa apuun. Itävalta lähetti palautekyselyn 10 000 vähävaraiselle kotitaloudelle vuonna 2016. Kyselytutkimus tuotti myönteisiä tuloksia, sillä 86 % kotitalouksista piti koululaukkua ”erittäin hyvänä” apuna ja 13 % ”hyvänä” apuna. Ruotsi teetti ulkopuolisella toimeksisaajalla arvion FEAD:n hallinnoinnista ja hankkeiden ensimmäisistä täytäntöönpanovaiheista. Joidenkin havaittujen ongelmien ratkaisemiseksi arviointiraporttiin sisällytettiin muutamia suosituksia, kuten selkeämmät ohjelmatavoitteet kansallisen sosiaalipolitiikan tavoitteisiin liittyen ja osallistujien saavuttamien tulosten seuranta. Italia toteutti elintarvikkeiden jakelua koskevan pilottitutkimuksen vuoden 2015 lopussa ja raportoi sen tuloksista vuonna 2016. Tutkimuksen mukaan 71 % ruoka-apua jakavista kumppaniorganisaatioista otti käyttöön myös liitännäistoimenpiteitä, mitä voidaan pitää hyvänä lähtökohtana.

FEAD:n yleisten ja erityisten tavoitteiden edistäminen

Jäsenvaltiot katsovat, että FEAD auttaa saavuttamaan Eurooppa 2020 -strategian tavoitteet, jotka koskevat köyhyyden vähentämistä ja sosiaalista osallisuutta, yhteistyöllä muiden EU:n ja kansallisten politiikkojen ja ohjelmien kanssa. Tämä liittyy FEAD:n yleiseen tavoitteeseen eli sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja sosiaalisen osallisuuden edistämiseen ja köyhyyden poistamiseen, jotta saavutettaisiin Eurooppa 2020 -strategian tavoite ”saada ainakin 20 miljoonaa ihmistä pois köyhyys- ja syrjäytymisriskin piiristä”. Viro ilmoitti, että FEAD:n ruoka-avulla – yhdessä hallituksen työmarkkina-, koulutus- ja sosiaaliturvapolitiikan, ESR:n rahoittamaan työllisyysuudistuksen, sosiaalietuuksien kasvun ja yleisen talouskasvun kanssa – on ollut suuri vaikutus köyhyyteen, joka on ollut laskussa vuodesta 2012. Saksassa FEAD on auttanut köyhyysriskissä olevia ihmisiä välttämään sosiaalisen syrjäytymisen. Se on myös lisännyt näiden ihmisten mahdollisuuksia saavuttaa työmarkkinoilla vaadittavat taidot helpottamalla osallistumista ESR-hankkeeseen. Kokonaisarvion mukaan FEAD on vähentänyt köyhyyttä ja lisännyt sosiaalista osallisuutta.

Jäsenvaltiot ilmoittivat erityistavoitteen 1 (köyhyyden pahimpien muotojen lievittäminen tarjoamalla vähävaraisimmille muuta kuin taloudellista tukea) osalta, että

1) FEAD on auttanut vähentämään vakavaa aineellista puutetta: Puola ilmoitti, että noin 13 000 henkilöä ei enää tarvitse FEAD:n ruoka-apua heidän tilanteensa parannuttua, sillä FEAD on auttanut luomaan synergioita muiden kansallisten sosiaaliavustusohjelmien kanssa. Kreikan mukaan FEAD on vaikuttanut myönteisesti köyhyyden pahimpien muotojen vähentämiseen, vaikka köyhyys yleistyi ja paheni Kreikassa talouskriisin aikana. Slovakiassa elintarvikkeiden ja/tai hygieniatuotteiden tarjoaminen on auttanut turvaamaan edunsaajien peruselinolot esimerkiksi monipuolistamalla ruokavaliota ja parantamalla sen ravintoarvoa sekä parantamalla hygieniarutiineja;

2) FEAD on tarjonnut apua vähävaraisimmille: Latviassa ja Bulgariassa kotitaloudet ovat ruoka-avun ansiosta voineet käyttää varojaan muihin perustarpeisiin. Esimerkiksi Latviassa 82 % vuonna 2016 kyselyyn osallistuneista edunsaajista katsoi, että FEAD auttoi heitä säästämään ja parantamaan perheen hyvinvointia; 78 % myös totesi, että lisäsäästöjä käytettiin elintarvikkeiden ostamiseen. Jotkin kotitaloudet käyttivät rahaa lasten harrastustoimintaan, mikä auttoi vähentämään sosiaalisen syrjäytymisen riskiä. Ranska kuitenkin totesi, että vaikka elintarvikepakkausten ansiosta ihmiset voivat käyttää tulojaan muuhun, pelkkä ruoka-apu ei kata päivittäisiä tarpeita eikä sitä voida käyttää ainoana keinona torjua köyhyyttä;

3) FEAD on auttanut ihmisiä pois köyhyydestä: Tšekissä kumppaniorganisaatiot raportoivat (esi)kouluaterioiden tarjonnan merkittävistä vaikutuksista. Erityisesti oppilaiden poissaolot vähenivät, fyysinen kunto ja henkinen hyvinvointi paranivat, koulunkäynti sujui paremmin ja keskittymiskyky koheni. Edunsaajien aseman vertaisryhmien keskuudessa ja sosiaalisten valmiuksien todettiin myös parantuneen. Tanskassa tultiin siihen tulokseen, että saattamalla nykyiset julkiset sosiaalipalvelut paremmin asunnottomien saataville ohjelmalla lisätään mahdollisuuksia tarjota asunnottomille enemmän kestävää sosiaalista tukea, joka voi auttaa heidät pois köyhyydestä.

Jäsenvaltiot katsovat erityistavoitteen 2 (köyhyyden poistamista ja sosiaalista osallisuutta koskevien kestävällä tavalla toteutettavien kansallisten politiikkojen täydentäminen) osalta, että FEAD täydentää kansallisia politiikkoja

1) avustamalla ryhmiä, jotka eivät muuten saisi mitään apua: Ruotsissa FEAD tuki ETA- ja EU-maista muuttavia, jotka eivät kuuluneet kansallisten sosiaaliavustusohjelmien piiriin. Saksassa FEAD:n toiminta mahdollisti sen, että kohderyhmät pystyivät käyttämään tavanomaisia sosiaalipalveluja, joita ne eivät muutoin olisi voineet käyttää. Suomessa FEAD:n avulla pystyttiin täydentämään kansallista sosiaalihuoltoa ja antamaan ruoka-apua sitä tarvitseville henkilöille, jotka eivät saa valtiolta apua, sillä Suomessa ei ole muuta valtion tukemaa elintarvikeapuohjelmaa;

2) parantamalla köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen tähtääviä nykyisiä kansallisia aloitteita: Malta totesi, että FEAD täydentää köyhyyden vähentämiseen ja sosiaalisen osallisuuden edistämiseen tähtäävää kansallista strategista politiikkaa ja tukee Eurooppa 2020 -strategian tavoitteita. Viro mainitsi, että FEAD täydentää maan hyvinvointikehityssuunnitelmaa (2016–2023) ja ESR-rahoittuja toimenpiteitä. Italia raportoi, että FEAD-ohjelma on vaikuttanut uusiin kansallisiin politiikkoihin, kuten tuki aktiivisen osallisuuden edistämiseen, joka on nyt valtakunnallinen ohjelma, ja kansallinen rahasto köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi.

Selkeästi FEAD toimii yhdessä muiden EU:n ja kansallisten politiikkojen ja ohjelmien kanssa ja edistää köyhyyden vähentämiseen ja sosiaaliseen osallisuuteen liittyvien Eurooppa 2020 strategian tavoitteiden saavuttamista. FEAD:n oma rahoitusosuus on itsessään vaatimaton, vaikkakin se on kriittinen osatekijä. FEAD:n tavoitteissa on lisäksi vaikeasti mitattavia ja kvantifioitavia näkökohtia, kuten sosiaalinen yhteenkuuluvuus. Jäsenvaltiot olivat yleisesti ottaen varovaisia osoittamaan selkeää syy-yhteyttä FEAD:n toimien ja köyhyyden vähentämisen välille ja pitivät parempana puhua korrelaatiosuhteesta. Ne totesivat kuitenkin, että FEAD:n panos on arvokas.