FI Euroopan unionin virallinen lehti C 93/70

P7_TA(2013)0365

Nuorisotyöttömyyden torjunta: selviytymiskeinot

Euroopan parlamentin päätöslauselma 11. syyskuuta 2013 nuorisotyöttömyyden torjunnasta: selviytymiskeinot (2013/2045(INI))

(2016/C 093/10)

Euroopan parlamentti, joka

— ottaa huomioon 6. heinäkuuta 2010 antamansa päätöslauselman nuorten työmarkkinoille pääsyn edistämisestä sekä harjoittelijoiden, työharjoittelun ja oppisopimuskoulutuksen aseman vahvistamisesta (1),

— ottaa huomioon komission tiedonannon ”Mahdollisuuksia nuorille -aloite” (COM(2011)0933) sekä 24. toukokuuta 2012 antamansa päätöslauselman Mahdollisuuksia nuorisolle -aloitteesta (2) ja komissiolle esittämänsä suullisesti vastattavan kysymyksen Mahdollisuuksia nuorille -aloitteesta (3),

— ottaa huomioon komission tiedonannon Mahdollisuuksia nuorille -aloitteen täytäntöönpanosta (COM(2012)0727),

— ottaa huomioon komission tiedonannon ”Nuoret liikkeellä” (COM(2010)0478),

— ottaa huomioon Luxemburgissa 17. kesäkuuta 2011 hyväksytyt neuvoston päätelmät nuorten työllisyyden edistämisestä Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseksi,

— ottaa huomioon 7. helmikuuta 2013 annetut Eurooppa-neuvoston päätelmät nuorisotyöllisyysaloitteesta,

— ottaa huomioon 5. joulukuuta 2012 annetun komission ehdotuksen ”Tavoitteena harjoittelun laatupuitteet – SEUT-sopimuksen 154 artiklan mukaisen työmarkkinaosapuolten Euroopan unionin tason toisen vaiheen kuuleminen” (COM(2012)0728),

— ottaa huomioon 5. joulukuuta 2012 annetun komission ehdotuksen neuvoston suositukseksi nuorisotakuun perustamisesta (COM(2012)0729),

— ottaa huomioon 13. kesäkuuta 2012 julkaistun Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön (Eurofound) raportin Suomessa ja Ruotsissa nuorisotakuusta saaduista kokemuksista (”Youth Guarantee: Experiences from Finland and Sweden”),

— ottaa huomioon 16. tammikuuta 2013 antamansa päätöslauselman nuorisotakuusta (4),

— ottaa huomioon neuvoston 28. helmikuuta 2013 tekemän poliittisen sopimuksen neuvoston suosituksesta nuorisotakuun perustamisesta,

— ottaa huomioon 27. huhtikuuta 2009 annetun komission tiedonannon ”EU:n nuorisostrategia – Satsataan nuorten vaikutusmahdollisuuksiin. Uudistetulla avoimella koordinointimenetelmällä kiinni nuorison haasteisiin ja mahdollisuuksiin” (COM(2009)0200),

— ottaa huomioon ehdotuksen komission asiakirjan ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan sosiaalirahastosta ja asetuksen (EY) N:o 1081/2006 kumoamisesta” (COM(2011)0607) muuttamisesta,

— ottaa huomioon 30. tammikuuta 2012 annetun Eurooppa-neuvoston jäsenten julkilausuman ”Kohti kasvua tukevaa vakauttamista ja työllisyyttä edistävää kasvua”,

— ottaa huomioon 25. lokakuuta 2011 antamansa päätöslauselman vammaisten liikkuvuudesta ja osallistamisesta sekä Euroopan vammaisstrategiasta 2010–2020 (5),

— ottaa huomioon Euroopan nuorisofoorumin yhdessä työmarkkinaosapuolten ja muiden sidosryhmien kanssa kehittämän oppisopimuskoulutuksen ja harjoittelujen laatua koskevan eurooppalaisen peruskirjan,

— ottaa huomioon 22. lokakuuta 2012 julkaistun Eurofoundin raportin nuorista, jotka eivät ole työelämässä tai koulutuksessa ”NEETs: young people not in employment, education or training: characteristics, costs and policy responses in Europe” (6),

— ottaa huomioon 21. joulukuuta 2012 julkaistun Eurofoundin raportin nuorten työelämään osallistumista edistävien toimenpiteiden tehokkuudesta ”Effectiveness of policy measures to increase the employment participation of young people” (7),

— ottaa huomioon 29. huhtikuuta 2011 julkaistun Eurofoundin raportin nuorten työntekijöiden auttamisesta kriisin aikana ”Helping young workers during the crisis: contributions by social partners and public authorities” (8),

— ottaa huomioon 14. maaliskuuta 2013 antamansa päätöslauselman maahanmuuttajien kotouttamisesta, sen vaikutuksista työmarkkinoihin ja sosiaaliturvan yhteensovittamisen ulkoisesta ulottuvuudesta (9),

— ottaa huomioon 7. helmikuuta 2012 julkaistun Eurofoundin raportin ”Recent policy developments related to those not in employment, education and training (NEETs)” (10),

— ottaa huomioon 15. tammikuuta 2013 julkaistun Eurofoundin raportin ”Terveysongelmista kärsivien ja vammaisten nuorten aktiivinen osallistaminen” (11),

— ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan;

— ottaa huomioon työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan mietinnön sekä aluekehitysvaliokunnan, kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan ja naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan lausunnot (A7-0275/2013);

A. toteaa, että 23,5 prosenttia työikäisistä nuorista oli työttömänä kesäkuussa 2013; toteaa myös, että Itävallassa ja Saksassa nuorten työttömyysaste oli korkeintaan 10 prosenttia mutta Kreikassa yli 64,2 prosenttia, mikä kertoo sekä jäsenvaltioiden välisistä että niiden sisäisistä huomattavista maantieteellisistä eroista; ottaa huomioon, että tuoreimpien tietojen ja ennusteiden mukaan nuorten tilanne huonontuu edelleen joissakin jäsenvaltioissa;

B. ottaa huomioon, että alle 25-vuotiaiden naisten työttömyys kasvaa edelleen ja että se on noussut vuonna 2009 tilastoidusta 18,8 prosentista 22,1 prosenttiin vuonna 2012, ja viimeisten tietojen mukaan se on nyt 22,9 prosenttia; ottaa huomioon, että lannistuneisuuden, omaehtoisen syrjäytymisen ja työtyytymättömyyden kaltaiset asenteet yleistyvät yhä enemmän; ottaa huomioon, että nuorten naisten työmarkkinaolosuhteet ovat edelleen huonommat kuin nuorten miesten, minkä vuoksi Eurooppa menettää merkittävää taloudellista kasvupotentiaalia erittäin pätevien naisten taitojen vajaakäytön vuoksi;

C. toteaa, että vuonna 2011 ilman koulutus-, työ- tai harjoittelupaikkaa oli 7,5 miljoonaa 15–24-vuotiasta ja 6,5 miljoonaa 25–29-vuotiasta nuorta, joista osa kuuluu muita heikommassa asemassa oleviin ryhmiin; toteaa, että tällä voi olla vakavia yksilöllisiä ja yhteiskunnallisia seurauksia kuten epävarmat tulevat työllisyysnäkymät sekä köyhyys ja sosiaalinen syrjäytyminen tai jopa psyykkiset ja fyysiset häiriöt; uskoo, että nämä ongelmat lisääntyvät lähitulevaisuudessa ja että niistä aiheutuu huomattavia taloudellisia seurauksia jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmille;

D. toteaa, että 14 miljoonaa vailla koulutus- tai työpaikkaa olevaa nuorta edellyttää paljon suurempia ponnistuksia jäsenvaltioilta ja Euroopan unionin toimielimiltä, jotta nuoret saadaan uudelleen työmarkkinoille; toteaa, että Euroopan nuorilla on huomattavan erilaisia tarpeita, ja sen vuoksi työmarkkinoille integroitumista tukevat kaikki toimenpiteet on mukautettava kunkin erityisryhmän tarpeita vastaavaksi ja niihin on tarvittaessa sisällytettävä myös henkilökohtaiset arviointimenetelmät;

E. toteaa, että arvioiden mukaan nuorten poisjäänti työmarkkinoilta aiheutti jäsenvaltioille 153 miljardin euron taloudelliset menetykset vuonna 2011, mikä vastaa 1,2:ta prosenttia EU:n BKT:stä (12); toteaa, että tämä määrä on huomattavasti suurempi kuin ne 10 miljardia euroa, jotka arvioiden mukaan tarvitaan 2 miljoonan uuden työpaikan luomiseen nuorille (13); katsoo, että tämä muodostaa raskaan ja pitkäaikaisen yhteiskunnallisen ja taloudellisen rasitteen koko Euroopan unionille;

F. katsoo, että nuorisotyöttömyys on merkittävä osatekijä, joka vaikuttaa useissa jäsenvaltioissa meneillään olevaan maastamuuton jyrkkään kasvuun; toteaa, että liikkuvuuden ja maastamuuton valitsee vapaaehtoisesti vain hyvin pieni vähemmistö ja että valinta tehdään pikemminkin taloudellisesti pakottavista syistä;

G. katsoo, että Euroopan unionissa tarvitaan mittavia investointeja kasvun ja työllisyyden luomiseksi ja kotimaisen kysynnän vahvistamiseksi; katsoo, että lyhyen aikavälin taloustilanteen ja jäsenvaltioiden työmarkkinatilanteen huomattava parantaminen edellyttää investointipakettia, joka vastaisi kahta prosenttia Euroopan unionin maiden BKT:sta; katsoo, että tämä toimenpide hyödyttäisi ensisijaisesti nuoria, koska he kärsivät kriisistä eniten;

H. toteaa, että talouskriisien aikana nuoret ovat monia muita väestöryhmiä heikommassa asemassa; toteaa, että monen nuoren kohdalla työttömyys saattaa muuttua pitkäaikaistyöttömyydeksi, mikä voi lisätä huomattavasti kyseisten nuorten sosiaalisen syrjäytymisen riskiä; katsoo, että tällä on vakavia seurauksia nuorille, koska se heikentää heidän itsetuntoaan, estää heitä toteuttamasta tavoitteitaan, heikentää heidän ansioitaan ja uranäkymiään ja lykkää heidän mahdollisuuksiaan elää itsenäisenä aikuisena ja perustaa perhe, mutta myös yhteiskunnalle, koska se huonontaa yhteiskunnallista, taloudellista ja väestökehityksellistä tilannetta Euroopassa sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä ja kasvattaa todennäköisyyttä, että nuoret kokevat ikääntyneinä köyhyyttä, koska he eivät ole pystyneet maksamaan työuran aikana sosiaaliturvamaksuja;

I. ottaa huomioon, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 13 artiklassa yhteisö nimenomaisesti valtuutetaan torjumaan sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvaa syrjintää; ottaa huomioon, että yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27. marraskuuta 2000 annetusta direktiivistä 2000/78/EY huolimatta nuoriin naisiin kohdistuu edelleen ikään ja sukupuoleen perustuvaa syrjintää heidän siirtyessään työmarkkinoille;

J. toteaa, että vaikka nuorisotyöttömyyden taso yleisesti onkin korkea, EU:ssa on lähes neljä miljoonaa avointa työpaikkaa (14), koska työttömien taidot eivät vastaa tarjolla olevissa työpaikoissa vaadittuja taitoja; toteaa, että tietyillä tieto- ja viestintätekniikan sekä tutkimuksen ja kehittämisen kaltaisilla aloilla hyvin ammattitaitoisesta henkilöstöstä vallitsee jatkuva ja entistä suurempi kysyntä, jota ei saada tyydytettyä;

K. ottaa huomioon, että ILO on suositellut, että nuorisotakuun täysimääräiseen täytäntöönpanoon EU:ssa osoitetaan 21 miljardin euron määrärahat, mikä vastaa 0,5 prosentin osuutta euroalueen menoista;

L. toteaa, että Euroopan unioni sitoutui Eurooppa 2020 -strategiassa nostamaan koulutustasoa, alentamaan koulupudokkaiden osuuden alle 10 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä sekä nostamaan 30–34-vuotiaiden korkeakoulutettujen tai vastaavan tasoisen koulutuksen saaneiden määrän vähintään 40 prosenttiin väestöstä ja nostamaan 20–64-vuotiaiden työllisyysasteen 75 prosenttiin;

M. katsoo, että kriisi on johtanut epävarmojen työsuhteiden lisääntymiseen erityisesti nuorilla ja että monet täysipäiväiset työpaikat on korvattu määräaikaisilla työsopimuksilla, osa-aikatyöllä ja palkattomalla työllä;

N. toteaa, että nuorten työharjoittelu on useammin palkatonta kuin palkallista ja että näin syrjitään nuoria ja heikennetään heidän taloudellista tilannettaan; katsoo, että harjoittelijoiden hyväksikäyttö halpana työvoimana on tunnustettava ja sen takia on laadittava harjoittelun laatukriteerit;

O. toteaa, että pk-yritykset ja mikroyritykset ovat talouskasvun, uusien työpaikkojen luomisen ja Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamisen näkökulmasta kantava voima mutta ne ovat vähentäneet talouskriisin seurauksena yli 3,5 miljoonaa työpaikkaa ja rajoittaneet huomattavasti työhönottoa; toteaa, että työpaikkojen sulkemiset ovat vaikuttaneet kaikkiin työntekijöihin ja eniten nuoriin;

P. katsoo, että nuorilla on oikeus taitojensa mukaisiin korkealaatuisiin työpaikkoihin; katsoo, että laadukkaat työpaikat ovat välttämättömiä eurooppalaisten nuorten ihmisarvon ja itsenäisyyden kannalta;

Q. toteaa, että vuonna 2008 esiin noussut talouskriisi on vaikuttanut kielteisesti niin kysyntään kuin tarjontaan työmarkkinoilla, mikä pahentaa merkittävästi tuleviin työnsaantinäkymiin liittyvää epävarmuutta sekä lisää työttömien tarvetta saada paremmin tietoa työllistymismahdollisuuksista; toteaa, että koulutus ja taitojen kehittäminen ovat usein heikommassa asemassa olevien ryhmien saavuttamattomissa, vammaiset nuoret mukaan luettuina;

R. toteaa, että käytännön taitoja korostavat kaksiosaiset koulutusjärjestelmät, joissa yhdistetään kouluopetus ammatilliseen koulutukseen, sekä joissakin jäsenvaltioissa käytössä olevat korkeakouluopintojen ja ammatillisten opintojen yhdistelmätutkinnot ovat osoittautuneet toimiviksi kriisiaikana; ottaa huomioon, että komissio on toistuvasti todennut, että tehokkailla kaksiosaisilla koulutusjärjestelmillä voidaan varmistaa ammattitaitoisten työntekijöiden vakaa saatavuus ja pitää nuorten työttömyysaste alhaisena;

S. katsoo, että siirtyminen kokopäiväisestä opiskelusta työmarkkinoille on ratkaiseva hetki nuorten elämässä ja se vaikuttaa olennaisesti heidän tuleviin uranäkymiinsä, koko työuran palkkaukseen sekä heidän pitkän aikavälin sosiaaliseen tilanteeseensa; ottaa huomioon, että koulutuspolitiikkaa ei voida tässä yhteydessä erottaa työmarkkinapolitiikasta;

T. toteaa, että vuonna 2008 puhjennut talouskriisi on vaikuttanut kielteisesti niin kysyntään kuin tarjontaan työmarkkinoilla, mikä pahentaa merkittävästi tuleviin työnsaantinäkymiin liittyvää epävarmuutta ja minkä vuoksi on tärkeää tarkastella jäsenvaltioiden investointeja työpaikkojen luomiseen ja koulutukseen; katsoo, että kriisin seurauksena yhteiskunnalliset ristiriidat ja yhteiskunnallinen levottomuus voivat lisääntyä;

U. katsoo, että työvoimapalveluilla on keskeinen rooli työmarkkinoilla, joten niiden on täytettävä tiukat laatuvaatimukset, joiden noudattamista toimivaltaisten viranomaisten on valvottava; korostaa, että näitä laatuvaatimuksia ja valvontaa koskevia vaatimuksia olisi sovellettava samalla tavalla niin julkisiin kuin yksityisiin työvoimapalveluihin;

V. katsoo, että työttömyys voidaan osaksi ratkaista kehittämällä korkealaatuisia ammatillisia koulutusjärjestelmiä, joissa on päteviä opettajia ja kouluttajia, innovatiivisia oppimismenetelmiä, laadukkaita infrastruktuureja ja välineitä, jotka ovat työmarkkinoiden kannalta relevantteja ja jotka tarjoavat väyliä jatkokoulutukseen;

W. toteaa, että nuorten osuus määräaikaisissa työsuhteissa työskentelevistä on 40 prosenttia, mutta koko työväestöstä heidän osuutensa on vain 13 prosenttia, ja että joka viides nuori pelkää menettävänsä työpaikkansa;

X. toteaa, että joissakin jäsenvaltiossa on havaittavissa kasvava kuilu valmistuneiden taitojen ja työmarkkinoiden tarvitsemien taitojen välillä;

Y. katsoo, että työmarkkinoiden tarpeiden huomioon ottamisen ei pitäisi mennä sen edelle, että lapset saavat mahdollisimman laajan tietopohjan, sillä tämä on paras turva työelämän ja elämän epävarmuustekijöiden varalle; katsoo, että suurin osa tutkimuksista osoittaa korkealaatuisen koulutuksen tärkeyden heti ensimmäisistä kouluvuosista lähtien koulunkäynnin varhaisen keskeyttämisen torjumiseksi ja vähävaraisimmista oloista tulevien lasten sisällyttämiseksi paremmin osaksi koulutusjärjestelmää;

Z. katsoo, että avoimet oppimateriaalit parantavat opetuksen laatua, saatavuutta ja tasapuolisuutta ja edistävät vuorovaikutteista, joustavaa ja yksilöllistä oppimisprosessia tieto- ja viestintätekniikan ja uusien tekniikoiden käytön avulla; katsoo, että avoin opetus parantaa kestävää työllistyvyyttä tukemalla elinikäistä oppimista;

AA. katsoo, että nopeasti muuttuva maailmanlaajuinen taloustilanne aiheuttaa sekä koulujen että yliopistojen opettajille ennennäkemättömiä haasteita ja että tässä muuttuvassa taloustilanteessa on keskeisen tärkeää kehittää uusia taitoja ja monenlaista osaamista, innovatiivisia lähestymistapoja sekä nykyaikaisia opetusmenetelmiä, jotta voidaan varmistaa nuorten tuottava opetus ja nuorison työllistyminen;

AB. ottaa huomioon, että 60 prosenttia valmistuneista on naisia, joille annetaan usein alempitasoisia ja alipalkattuja töitä; ottaa huomioon, että sukupuolierot vaikuttavat nuoriin naisiin myös työelämän ulkopuolella ja työehdoissa, mikä johtaa eroavaisuuksiin palkoissa (tällä hetkellä 16,2 prosenttia) ja myös eläkkeissä;

AC. ottaa huomioon, että joustavuuden vaatimus ja epävarmuus vaikuttavat enemmän naisten kuin miesten työllisyyteen: vuoden 2012 kolmannella neljänneksellä 15–24-vuotiaista osa-aikaista työtä tekevistä noin 60 prosenttia oli naisia ja että samassa ikäryhmässä korkea-asteen koulutuksen saaneista (yliopistollinen loppututkinto tai jatkotutkinto) määräaikaisista työntekijöistä 64 prosenttia oli naisia;

AD. ottaa huomioon, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 19 artiklasta, 27. marraskuuta 2000 annetusta direktiivistä 2000/78/EY ja 5. heinäkuuta 2006 annetusta direktiivistä 2006/54/EY huolimatta nuoriin naisiin kohdistuu edelleen ikään ja sukupuoleen perustuvaa syrjintää heidän siirtyessään työmarkkinoille; ottaa huomioon, että yhteiskunnallisesti heikossa asemassa oleviin ryhmiin, kuten etnisiin vähemmistöihin, kuuluvilla naisilla on enemmän vaikeuksia päästä virallisille työmarkkinoille;

AE. ottaa huomioon, että äitiys vaikeuttaa usein nuorten naisten pääsyä työmarkkinoille ja että näin ollen se lisää sukupuolten eriarvoisuutta työelämässä;

AF. katsoo, että nuoria koskevat työllisyystoimenpiteet on sisällytettävä tulevaisuuteen suuntautuvaan johdonmukaiseen ja investointeihin suuntautuvaan makrotaloudelliseen strategiaan, jolla luodaan edellytykset kestävien 2000-luvun työpaikkojen luomiselle sekä tehokkaalle siirtymiselle koulutuksesta työhön;

1. korostaa, että nuorten työllisyyttä edistävien kansallisten toimien ja EU:n poliittisten toimenpiteiden olisi oltava johdonmukaisia ja toisiaan vahvistavia ja että niissä olisi keskityttävä erityisesti korkealaatuiseen (ammatilliseen) koulutukseen ja työkokemuksen hankkimiseen, minkä avulla nuorilla olisi näin mahdollisuus saada pysyvä hyvälaatuinen työpaikka; korostaa, että luomalla mahdollisuuksia harjoittelujakson suorittamiseen kohtuullista korvausta vastaan ja yleishyödyllisten toimintojen toteuttamiseen voidaan antaa nuorille mahdollisuus toimia sosiaalisesti hyödyllisten tehtävien parissa ja saada työkokemusta;

2. pitää valitettavana, että nykyiset kriisitoimenpiteet, joilla pyritään leikkaamaan julkisia menoja kriisimaissa, ovat jo aiheuttaneet välittömiä kielteisiä vaikutuksia nuoriin, kun leikkaukset ovat kohdistuneet koulutukseen, työpaikkojen luomiseen ja tukipalveluihin;

3. korostaa, että työttömät nuoret ovat peräisin hyvin erilaisista ryhmistä, jotka on yksilöitävä niiden tarpeiden ja valmiuksien mukaan hyväksyttyjen toimenpiteiden täytäntöönpanon parantamiseksi; katsoo, että olisi tunnistettava avaintaidot, joiden avulla nämä nuoret pääsevät nopeammin, vakaammin ja kestävämmin työmarkkinoille; katsoo, että erityistä huomiota on kiinnitettävä nuoriin, joilla ei ole mitään tutkintoa ja jotka eivät opiskele, tee työtä eivätkä kouluttaudu;

4. kehottaa komissiota yhdessä niiden jäsenvaltioiden kanssa, joiden nuorisotyöttömyysaste on yli 25 prosenttia, torjumaan nuorisotyöttömyyttä luomalla työpaikan ainakin joka kymmenennelle työttömälle nuorelle;

5. korostaa, että tarvitaan työpaikkojen luomiseen tähtäävää aktiivista, kattavaa ja yhdennettyä työmarkkinapolitiikkaa ja nuoriin kohdistettavia erityistoimenpiteitä, jotta voidaan välttää käytettävissä olevien resurssien tuhlaaminen ja pikemminkin vähentää nuorisotyöttömyyttä kuin vain ”kierrättää sitä”; kehottaa jäsenvaltioita tutkimaan, voitaisiinko niiden työmarkkinoilla toteuttaa esimerkkejä muiden jäsenvaltioiden parhaista käytännöistä, ja kehottaa jäsenvaltioita myös ryhtymään asianmukaisiin toimenpiteisiin nuorisotyöttömyyden torjumiseksi; painottaa hyviä kokemuksia, joita ammatillisen koulutuksen järjestelmiä ja kaksiosaisia koulutusjärjestelmiä soveltavissa valtioissa on saatu parannettaessa koulutuksesta työelämään siirtymistä ja kurottaessa näin umpeen koulutuksesta saadun ammattitaidon ja työmarkkinoiden vaatimusten välistä kuilua; korostaa, että komission tehtävänä on tukea aktiivisesti tällaisia ponnisteluita, ja kehottaa komissiota raportoimaan säännöllisesti ammatillisten koulutusjärjestelmien uudistuspyrkimyksistä; korostaa, että on kiinnitettävä erityistä huomiota suuressa syrjäytymisvaarassa oleviin heikoimmassa asemassa oleviin ryhmiin, ilman koulutus- ja työpaikkaa olevat nuoret mukaan luettuina;

6. kehottaa komissiota keräämään nuorten koulutukseen liittyviä menestystarinoita ja laatimaan niistä käsikirjan muille jäsenvaltioille;

7. kehottaa komissiota laatimaan vuosittain kertomuksen jäsenvaltioiden koulutusjärjestelmien uudistamisesta ja siten edistämään nuorten työllistyvyyttä rakenteellisesti pitkällä aikavälillä;

8. kehottaa komissiota kehittämään laadullisia suuntaviivoja nykyaikaista kaksiosaista koulutusjärjestelmää varten ja katsoo, että suuntaviivojen tueksi olisi laadittava luettelo, johon kootaan keskeiset eurooppalaiset ei-akateemiset ammatinkuvat laajasti määriteltyinä;

9. tähdentää, että on tärkeää parantaa korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen laatustandardeja ja pääsymahdollisuuksia; korostaa myös kielten oppimisen merkitystä yleissivistävässä ja ammatillisessa koulutuksessa;

10. painottaa, että kaikki tärkeät paikallisen, alueellisen, kansallisen ja EU:n tason sidosryhmät, kuten työmarkkinaosapuolet, työvoimapalvelut, opetusviranomaiset, yksittäiset työnantajat, kansalaisjärjestöt ja erityisesti myös opiskelija- ja nuorisojärjestöt, on tärkeää saada mukaan, jotta erilaisia nuorten työllisyyttä ja työllistettävyyttä edistäviä toimia voitaisiin suunnitella, toteuttaa ja valvoa onnistuneesti ja kokonaisvaltaisesti; korostaa, että nuorten laadukkaita ja kestäviä työpaikkoja edistävien toimenpiteiden on oltava joustavia, jotta täytetään työmarkkinoiden alati muuttuvat tarpeet; panee merkille joustavien ja samalla luotettavien sopimussuhteiden, koulutukseen palaamista edistävien tehokkaiden toimien ja nykyaikaisten sosiaaliturvajärjestelmien tarpeen; korostaa, että nuorten varhaisella, jo paljon ennen oppivelvollisuuden loppumista tapahtuvalla ammatinvalinnanohjauksella on erityinen painoarvo, koska se edellyttää, että vanhemmat ja koulut parantavat valmiuksiaan auttaa ja ohjata oppilaita koulutuksen ja myöhemmin ammatin valinnassa;

11. kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan toimenpiteitä tieteen, teknologian, tekniikan ja matematiikan alojen asettamiseksi ensisijaisiksi koulutusohjelmissaan työmarkkinoiden odotettuun tulevaisuuden kehitykseen vastaamiseksi;

12. korostaa työehtosopimusneuvottelujen keskeistä merkitystä edistettäessä ja parannettaessa nuorten työntekijöiden työehtoja;

13. tunnustaa, että oikeisiin taitoihin investoiminen on merkittävä tekijä, jolla autetaan jäsenvaltioita innovoimaan ja parantamaan kilpailukykyään;

14. kehottaa jäsenvaltioita tunnustamaan nopeasti muuttuvan globaalin talousympäristön ennennäkemättömät haasteet, joita sekä koulujen että korkeakoulujen opettajat joutuvat kohtaamaan; toteaa, että keskeisessä asemassa nuorten menestyksekkäässä koulutuksessa ja heidän työllistymisnäkymissään ovat uusien taitojen ja pätevyyksien kehittäminen, innovatiivinen lähestymistapa ja nykyaikaiset opetus- ja oppimismenetelmät;

15. kehottaa jäsenvaltioita rohkaisemaan ja tukemaan koulutusta, kansalaisyhteiskuntaa ja nuorisoa koskevien laadukkaiden aloitteiden avulla nuorten ja erityisesti naisten osallistumista demokraattiseen elämään sekä hyödyntämään nykyisiä ja uusia välineitä politiikan kehittämisen edistämiseksi ja näin tukemaan nuorten kehitystä, hyvinvointia ja sosiaalista osallisuutta;

16. on syvästi huolissaan koulutukseen ja nuorisopolitiikkaan kohdistuvista määrärahojen leikkauksista jäsenvaltioissa, minkä seurauksena nuoret saattavat jäädä sekä koulutuksen että työelämän ulkopuolelle, ja muistuttaa, että yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen osoitetut määrärahat ovat välttämätön ja korvaamaton sijoitus tulevaisuuteen;

17. kehottaa lisäämään opetushenkilöstön ammatillista koulutusta, erityisesti nykyaikaisia opetusmenetelmiä ja uuden tekniikan käyttöä koskevaa koulutusta; huomauttaa, että elinikäinen oppiminen alkaa jo varhaiskasvatuksessa, ja korostaa, että sen yhteydessä on edistettävä nautittavalla tavalla erityisesti kielellisiä taitoja;

18. korostaa ehdotettua EU:n laajuista lainantakausjärjestelmää kokoaikaisesti opiskelevien maisteriohjelmaa suorittavien opiskelijoiden hyväksi ja sen merkitystä EU:ssa ja kolmansissa maissa, jotta voidaan helpottaa entisestään nuorten liikkuvuutta ja edistää moniulotteista yliopistojen luokittelua;

19. katsoo, että olisi otettava huomioon paikalliset tarpeet ja alueelliset erityispiirteet, jotta yhdennettyjen aluekehitysstrategioiden puitteissa voidaan yksilöidä mahdolliset työpaikat erityisesti innovatiivisilla aloilla kuten vihreillä aloilla ja sosiaalisissa yrityksissä;

20. kehottaa jäsenvaltioita sekä alue- ja paikallisviranomaisia laatimaan yhdennettyjä aluekehitysstrategioita, joihin otetaan mukaan koulutuksen ja työllistämisen osa-alueet koulunkäynnin varhaisen keskeyttämisen ehkäisemistä koskevista toimista alkaen, ja luomaan uusia työllistymispolkuja nuorille;

21. toteaa että tilanne on erityisen hankala alueilla, joilla nuorisotyöttömyys on yli 25 prosenttia; panee tyytyväisenä merkille, että nuorten työllisyyden edistämiseen suunnattua unionin tukea on tarkoitus lisätä ehdotetussa EU:n nuorisotyöllisyysaloitteessa, jonka määrärahat ovat enintään 8 miljardia euroa seitsemän vuoden pituisella kaudella 2014–2020; korostaa samalla, että eurooppalaisen nuorisotakuun tehokkaaseen toteuttamiseen tarvittaisiin ILO:n mukaan 21 miljardia euroa yksinomaan euroalueella; on samaa mieltä siitä, että tähän nuorisotyöllisyysaloitteeseen suunnattujen erityismäärärahojen ja ESR:n vastaavien määrärahojen olisi oltava etupainotteisia;

22. korostaa, että nuorisotyöttömyyden ja nuorten pitkäaikaistyöttömyyden torjuntaan tarvitaan pikaisia toimia; korostaa lisäksi, että nuorten on saatava pitkäaikaisia, pysyviä ja laadukkaita työpaikkoja;

23. vaatii komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan, että nuorisoon kohdistuvaa kansallista lainsäädäntöä ja erityisesti yhdenvertaista kohtelua työssä koskevaan direktiiviin (2000/78/ΕY) perustuvaa kansallista lainsäädäntöä ei käytetä nuorten syrjimiseksi sosiaalietuuksien saamisessa; katsoo, että on tehtävä paljon enemmän sen varmistamiseksi, että sekä työntekijät että työnantajat ovat tietoisia tämän lainsäädännön mukaisista oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan;

24. kehottaa jäsenvaltioita päivittämään aluekehitysstrategioitaan siten, että niissä otetaan huomioon toimenpiteet työllisyyden lisäämiseksi, nuorten työllisyys mukaan luettuna;

25. panee tyytyväisenä merkille EPSCO-neuvoston 28. helmikuuta 2013 tekemän päätöksen, joka koskee neuvoston suositusta nuorisotakuun täytäntöönpanosta, ja kehottaa jäsenvaltioita ryhtymään toimenpiteisiin nuorisotakuujärjestelmien täytäntöönpanemiseksi kunnianhimoisesti kansallisella tasolla; kehottaa laajentamaan kohderyhmiä alle 30-vuotiaisiin nuoriin, mukaan luettuina vastavalmistuneet ja tutkintoa suorittamattomat koulutusjärjestelmistä poistuneet nuoret; korostaa, että tämän toimenpiteen menestys riippuu suuresti monista politiikoista ja toimintaedellytyksistä kuten riittävistä investoinneista yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen, työvoimapalvelujen infrastruktuurista ja valmiuksista, opiskelupaikkojen ja valmistuneille tarkoitettujen paikkojen saatavuudesta sekä laadukkaista oppisopimuskoulutuspaikoista ja harjoittelupaikoista ja työpaikkojen luomiseen tähtäävistä yleisistä politiikoista; kehottaa toteuttamaan jäsenvaltioiden kansallisten uudistusohjelmien avulla ja talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa riittäviä jatkotoimia, joilla helpotetaan kansallisten nuorisotakuujärjestelmien valvontaa, arviointia ja jatkuvaa parantamista; korostaa, että nuorisotakuujärjestelmät olisi liitettävä laajemmin osaksi aktiivista kansallista työmarkkinapolitiikkaa;

26. ilmoittaa jäsenvaltioille, että parlamentti aikoo seurata tarkkaan kaikkia jäsenvaltioiden toimia nuorisotakuun toteuttamiseksi, ja kehottaa nuorisojärjestöjä pitämään parlamentin ajan tasalla jäsenvaltioiden toimia koskevista analyyseistaan;

27. kehottaa kansallisia parlamentteja ja nuorisojärjestöjä yhdessä pitämään hallituksia vastuullisina nuorisotakuun toteutumisesta sekä varmistamaan, että toteutetaan vakavia toimia sen varmistamiseksi, että jokainen nuori (työtön tai virallisen koulutuksen ulkopuolella oleva) saa neljän kuukauden kuluessa laadukkaan työtarjouksen, jatkokoulutusta, oppisopimuskoulutusta tai harjoittelupaikan;

28. korostaa, että nuorisotakuujärjestelmien täytäntöönpanoon tarkoitetut toimet ja rahoitus eivät saisi heikentää rakenteellisia toimia ja uudistuksia, joita tarvitaan koulutusjärjestelmien ja työmarkkinoiden sovittamiseksi tulevaisuuden haasteisiin eräissä jäsenvaltioissa;

29. kehottaa komissiota sisällyttämään ohjelmiinsa erityisiä nuorisotyöttömyyden torjuntaan tähtääviä toimenpiteitä noudattaen Eurooppa 2020 -strategiaan sisältyvän lippulaivahankkeen ”Nuoret liikkeellä” mukaista kokonaisvaltaista ja yhdennettyä lähestymistapaa;

30. muistuttaa komissiota ja jäsenvaltioita niiden sitoutumisesta Eurooppa 2020 -strategian 75 prosentin työllisyystavoitteeseen niin naisten kuin miestenkin osalta ja varoittaa, että nuorisotyöttömyyden nykyinen taso voi jättää kokonaisen naissukupolven työmarkkinoiden ulkopuolelle, mikä lisää naisten näkymättömyyttä ja haavoittuvuutta;

31. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita seuraamaan ja julkistamaan nuorisotyöttömyyden torjuntaa koskeviin toimintalinjoihin (kuten nuorisotakuun toteuttamiseen) ja erityisesti sukupuoliulottuvuuteen liittyviä tietoja tuottamalla alueellisia tilastoja eri jäsenvaltioille;

32. kannustaa komissiota ja jäsenvaltioita laatimaan selkeät laatustandardit ja indikaattorit kansallisten nuorisotakuujärjestelmien kehittämiselle ja tukemaan entistä enemmän kaikkia nuorisotakuujärjestelmien toteuttamisen kannalta olennaisia toimijoita kuten kansallisia työmarkkinaosapuolia, paikallis- ja alueviranomaisia, työvoimapalveluja sekä opetusviranomaisia; kehottaa edistämään nuorisotakuujärjestelmiä taloudellisin kannustimin, julkisten hankintojen kannustimet mukaan luettuina, ja rahoittamaan työpaikalla tapahtuvaa harjoittelua, jolla tuetaan yrityksiä tekemään laadukkaista työpaikoista ja koulutuksesta tarjouksia, jotka ovat tehokas ja kohdennettu investointi nuorten potentiaaliin; korostaa yritysten erityistä vastuuta edellä mainittujen mahdollisuuksien tarjoamisesta;

33. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita kehittämään yhdessä nuorten sidosryhmien ja parlamentin kanssa nuorten työllisyyttä koskevan toimintasuunnitelman, jossa määritetään lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin toimenpiteet; pitää valitettavana, että nykyisessä keskustelussa pitkän ajanjakson toimenpiteitä esitetään lyhyen aikavälin ratkaisuina; painottaa, että lyhyellä aikavälillä on keskityttävä kriisin välittömään lieventämiseen sekä työmarkkinoilla että niiden ulkopuolella olevien osalta ja painotettava toimeentulon turvaamista; painottaa, että koulutukseen, työpaikkojen luomiseen, oppisopimusjärjestelmiin ja työnantajiin kohdistuviin kannustimiin tehtävät investoinnit ovat pääasiassa keskipitkän aikavälin mutta myös pitkän aikavälin toimenpiteitä, jotka kaikkien toimijoiden on hyväksyttävä ja joita on jatkettava vähintään viiden vuoden ajan; painottaa, että erityisesti ammatillisen koulutuksen harjoittelu- ja opiskelujaksoja yhdistelevän järjestelmän rakentaminen, oppisopimuskoulutus, työssä oppiminen ja nuorten työmarkkinoille integroiminen ovat pitkän ajanjakson toimenpiteitä, joihin on sitouduttava nykyistä pidempään;

34. suosittelee, että jäsenvaltioissa, joissa on kaksiosainen ammattikoulutusjärjestelmä, olisi tarjottava ”korvaavaa oppisopimuskoulutusta” ja samalla nuorisotakuuta usean työnantajan järjestämän ammattikoulutuksen muodossa alle 18-vuotiaille nuorille, joilla ei ole oppisopimuspaikkaa; katsoo, että jäsenvaltioissa, joissa ei ole kaksiosaista ammattikoulutusjärjestelmää, olisi ryhdyttävä toimiin vastaavasti mukautetun järjestelmän toteuttamiseksi;

35. painottaa, että eri ikäryhmät edellyttävät erilaisia lähestymistapoja työllistymiskysymyksissä, kun nuorten osalta on keskityttävä työmarkkinoille siirtymiseen ja vanhempien ikäryhmien osalta työn jatkuvuuden parantamiseen ja sosiaaliturvaan;

36. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita edistämään työelämän ja koulutuksen lähentymistä, jotta voidaan luoda erilaisia koulutusohjelmia, kuten sellaisia kaksiosaisia koulutuspolkuja, joissa yhdistyvät teoreettinen tietämys ja käytännön kokemus, jotta nuoret voivat hankkia tarvitsemaansa yleistä ja erityistä osaamista; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita myös investoimaan ammatillista koulutusta sekä teknisiä ja yrittäjyyttä koskevia opintoja koskevan tiedotuskampanjan tukemiseen;

37. kehottaa Euroopan unionin toimielimiä antamaan hyvän esimerkin poistamalla internet-sivustoiltaan ilmoitukset palkattomasta harjoittelusta ja maksamaan vähimmäiskorvausta, joka perustuu harjoittelupaikkakunnan elinkustannusten tasoon;

38. kehottaa jäsenvaltioita harjoittamaan osallistavaa ja kohdennettua työvoimapolitiikkaa, jolla varmistetaan nuorten osallistuminen heitä arvostavalla tavalla ja tarjotaan heille mielekästä toimintaa esimerkiksi luomalla innostavia verkostoja ja harjoittelujärjestelmiä, joihin kuuluu taloudellinen tuki, jotta harjoittelijalla olisi mahdollisuus muuttaa ja asua harjoittelupaikan lähellä, sekä kansainvälisiä urakeskuksia ja nuorisokeskuksia, jotka tarjoavat yksilöllistä ohjausta esimerkiksi ammatillisesta järjestäytymisestä ja tietoja nuorten harjoitteluun liittyvistä oikeudellisista näkökohdista;

39. kehottaa jäsenvaltioita laatimaan yhteistyössä kaikkien relevanttien toimijoiden ja sidosryhmien kanssa työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien saavuttamiseksi yksityiskohtaisempia strategioita, joissa liitetään toisiinsa tehokkaat toimenpiteet koulupudokkaiden saamiseksi takaisin kouluun tai työelämään; kehottaa tämän vuoksi jäsenvaltioita esittämään talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa, kuinka ne aikovat edetä työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien integroimisessa nuorisotakuun ja muiden välineiden avulla; korostaa tarvetta lisätä nuorten työllistettävyyttä ja osallistumista edistämällä elinikäistä oppimista ja tekemällä sosiaaliturvajärjestelmistä entistä osallistavampia ja aktivoivampia; kehottaa poistamaan monitahoisempia tarpeita omaavien nuorten tai vammaisten nuorten käytännölliset ja logistiset esteet, joita he kohtaavat työmarkkinoille tullessaan;

40. pyytää jäsenvaltioita tehostamaan pyrkimyksiään vähentää koulunkäynnin keskeyttämistä, jotta vuoteen 2012 mennessä saavutettaisiin Eurooppa 2020 -strategian mukainen tavoite siitä, että korkeintaan 10 prosenttia nuorista jättää koulun kesken; kehottaa jäsenvaltioita hyödyntämään koulun keskeyttämisen ja lukutaidottomuuden torjunnassa entistä laajempaa toimenpidevalikoimaa, kuten luokkakoon pienentäminen, avun tarjoaminen oppilaille, joilla ei ole varaa suorittaa loppuun pakollista koulutusta, käytännön opetuksen painottaminen opetusohjelmissa, tukihenkilöiden käyttöönotto kouluissa ja koulunsa keskeyttävien välittömän seurannan järjestäminen; viittaa esimerkkiin, joka on saatu Suomesta, jossa on onnistuttu alentamaan koulupudokkaiden määrää tarkastelemalla yhdessä oppilaiden kanssaan mahdollisuuksia lähteä uusille urille; pyytää komissiota koordinoimaan parhaiden käytäntöjen hanketta;

41. toteaa, että leikkien avulla lapsia voidaan jo varhaiskasvatusvaiheessa ohjata koulussa menestymisen kannalta oikeaan suuntaan, ja korostaa, että opetushenkilökunnan peruskoulutus sekä erikoistumiskoulutus ovat tässä yhteydessä erittäin tärkeitä;

42. kehottaa jäsenvaltioita laatimaan kriisin aiheuttamien poikkeuksellisten sosiaalisten olosuhteiden takia strategian heikossa asemassa olevien oppilaiden kannustimista, taloudelliset kannustimet mukaan luettuina, jotta he saavat toisen asteen opinnot päätökseen;

43. korostaa laadukkaan julkisen opiskelija-asuntolaverkon merkitystä;

44. kannattaa sitä, että perustetaan Erasmus kaikille -ohjelma, johon sisällytetään erillinen nuoria koskeva luku ja vastaavat erilliset talousarviomäärärahat, ja että tukea lisätään nuorisotyötä virallisen ja epävirallisen järjestelmän ulkopuolella tekeville tahoille; on sitä mieltä, että erityisesti monialaisten taitojen hankkiminen (esimerkiksi tieto- ja viestintätekniikka ja kielet) esimerkiksi opiskelemalla, työskentelemällä tai tekemällä vapaaehtoistyötä ulkomailla voi edistää nuorten aktiivista osallistumista yhteiskuntaan ja Euroopan yhdentymistä sekä parantaa heidän mahdollisuuksiaan työmarkkinoilla ja työntekijöiden liikkuvuutta yleisesti unionin alueella;

45. painottaa, että Euroopan sosiaalirahastolla olisi oltava keskeinen tehtävä nuorisotyöttömyyden torjumisessa, ja kehottaa jäsenvaltioita ja kaikkia toimintaohjelmien hallintoviranomaisia varmistamaan, että ohjelmiin sisältyy toimenpiteitä tämän tavoitteen saavuttamiseksi;

46. kehottaa jäsenvaltioita panemaan täytäntöön kansallisten nuorisotakuujärjestelmiensä mukaiset toimenpiteet ja ottamaan huomioon sukupuolinäkökohdat näiden toimenpiteiden valmistelun, suunnittelun ja täytäntöönpanon kaikissa vaiheissa; kehottaa jäsenvaltioita perustamaan työvoimatoimistoja, joissa työskentelee tarkoituksenmukaisesti koulutettua henkilökuntaa ja jotka kykenevät toteuttamaan tehokkaita tiedotustoimia ja laatimaan erityisiä työllistymissuunnitelmia naisille myös pitkäaikaisen työttömyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen vaaran välttämiseksi;

47. korostaa, että nuorisotakuun toteutuminen edellyttää kollektiivisten palkkaneuvottelujen sekä samapalkkaisuuden tai samanarvoisen työn periaatteen noudattamista;

48. korostaa, että nuorten on tärkeää oppia yleisiä taitoja, kuten tieto- ja viestintätekniikkaan liittyviä taitoja, johtajuustaitoja, kriittistä ajattelua, kielitaitoja ja yrittäjyystaitoja myös ulkomaanopintojaksojen kautta, jotta voidaan parantaa nuorten mahdollisuuksia työmarkkinoilla ja heidän valmiuksiaan sopeutua työmarkkinoiden tuleviin muutoksiin; kehottaa jäsenvaltioita antamaan tällaisille taidoille suuremman merkityksen opetusohjelmissaan;

49. on tietoinen vaikeuksista, joita nuoret kohtaavat oman yrityksensä perustamisessa ja kehittämisessä; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tukemaan nuoria yrittäjiä ja itsenäisinä ammatinharjoittajina työskenteleviä nuoria helpottamalla ja yksinkertaistamalla rahoituksen saatavuutta, vähentämällä hallinnollisia rasitteita, tarkastelemalla konkurssilakeja ja luomalla yleisesti suotuisat puitteet, joihin olisi sisällyttävä tehokasta neuvontaa ja mentorointia sekä yrityshautomoiden hyödyntämistä;

50. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään tarvittaviin toimiin nuorten naisten yksityisyrittäjyyden ja itsenäisenä ammatinharjoittajana toimimisen kannustamiseksi, edistämiseksi ja tukemiseksi tarjoamalla heille koulutusta ja neuvontaa sekä helpottamalla erityisesti pk-yritysten rahoituksen ja mikrorahoituksen saantia edullisin ehdoin ja verohelpotuksin;

51. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita torjumaan stereotypiaa, jonka mukaan yrittäjyys on riskialtista ja miesvaltaista toimintaa; korostaa, että naisten yleisaseman vahvistamiseksi työmarkkinoilla ja yrittäjyyden edistämiseksi tehokkaammin on toteutettava toimia naisyrittäjien alueellisen ja kansainvälisen yhteistyön tukemiseksi ja kannustettava perustamaan foorumeiden verkosto kokemusten ja parhaiden käytänteiden jakamiseksi;

52. panee tyytyväisenä merkille nuorten itsenäisen ammatinharjoittamisen edistämiseen liittyvän ehdotuksen Progress-mikrorahoitusjärjestelyn seuraajasta, joka otettaisiin käyttöön työllisyyttä ja sosiaalisia innovaatioita koskevan unionin ohjelman yhteydessä kaudella 2014–2020 ja jonka avulla kysyntään voitaisiin vastata paremmin myös niiden nuorten keskuudessa, jotka perustavat pieniä yrityksiä, yliopisto-opiskelijoiden perustamat yritykset mukaan luettuina; suhtautuu myönteisesti EIP:n sitoumukseen kiinnittää erityistä huomiota investointeihin, joilla parannetaan nuorten mahdollisuuksia päästä tuottaviin työpaikkoihin; korostaa, että työllisyyttä ja sosiaalisia innovaatioita koskevan ohjelman kaikissa kolmessa lohkossa tarjotaan keinoja nuorisotyöttömyyden torjumiseen;

53. korostaa, että vaikka internettalous luo 2,6 työpaikkaa jokaista menetettyä muuta kuin verkkotyöpaikkaa kohden, on tärkeää, että nuoret muuttavat ohjelmointi- ja suunnittelutaidot sekä sosiaalisen markkinoinnin taidot työpaikoiksi hyödyntämällä saatavilla olevaa yhteisön rahoitusta ja kansallista rahoitusta;

54. kehottaa noudattamaan sekä EU:n että kansallisella tasolla kunnianhimoista ja kokonaisvaltaista poliittista lähestymistapaa, jossa koulutusta, harjoittelua, laadukkaita työpaikkoja ja itsenäistä ammatinharjoittamista sekä työvoiman liikkuvuutta koskevia aloitteita tarkastellaan kaikkien nuorten näkökulmasta, kaikilla tasoilla ja yhdennetysti; kannustaa jäsenvaltioita laajoihin korkeakoulujen ja muiden oppilaitosten kuulemisiin niiden opetusohjelmien sopeuttamiseksi entistä paremmin työmarkkinoiden tarpeisiin; kehottaa komissiota laatimaan tulevaa ohjelmakautta 2014–2020 varten kattavan analyysin EU:n ohjelmista sekä koulutukseen ja nuorisotyöttömyyden torjuntaan osoitetuista rahoituslähteistä ohjelmakaudella 2007–2013 ja laatimaan parlamentille ja neuvostolle siitä kertomuksen; korostaa, että nuorisotyöttömyys liittyy alhaiseen talouskasvuun useimmissa jäsenvaltioissa; painottaa tämän vuoksi kiireellistä tarvetta asettaa ensisijaiseksi uusien työpaikkojen syntymistä edistävät kasvun muodot, joista on hyötyä myös nuorille, sekä puuttua nuorten työmarkkinoille siirtymisen rakenteellisiin esteisiin;

55. kehottaa komissiota esittämään ehdotuksen Euroopan nuorisojoukko-ohjelmasta, jonka tavoitteena olisi antaa alle 30-vuotiaille nuorille kaikkialla Euroopassa mahdollisuus tehdä vapaaehtoistyötä toisessa jäsenvaltiossa kolmen kuukauden ajan; korostaa, että Euroopan nuorisojoukko-ohjelman ajatuksena on antaa nuorille mahdollisuus käyttää ja päivittää koulutuksessa saatuja ja sosiaalisia taitoja, lisätä heidän tietämystään toisesta jäsenvaltiosta sekä edistää ystävyyttä ja yhdentymistä kaikkialla EU:ssa; korostaa, että nuorisojoukko-ohjelman puitteissa tehdyn työn on oltava vapaaehtoista ja palkatonta eikä sillä voi korvata olemassa olevia työpaikkoja vierailuvaltiossa; katsoo, että nuorisojoukko-ohjelma olisi käsitettävä yksityisen ja julkisen sektorin kumppanuutena, jonka tavoitteena on perustaa ohjelma, jossa nuoret voivat saada henkilökohtaisia apurahoja kattamaan matka- ja asuinkulut kolmen kuukauden ajalta;

56. katsoo, että koulutuslaitosten olisi järjestettävä opintosuunnitelman ulkopuolisia työharjoitteluja, jotta opiskelijat saavat kokemusta valitulta alalta, mikä vahvistaa heidän osaamistaan ja muodostaa yhteyksiä työpaikalle;

57. kehottaa jäsenvaltioita parantamaan yritysmaailman ja koulutusalan yhteistyötä ja lujittamaan niiden välisiä kumppanuuksia kaikilla tasoilla, jotta opetussuunnitelmat voitaisiin sitoa entistä tiiviimmin työmarkkinoiden tarpeisiin esimerkiksi laajentamalla alakohtaisia taitoyhteenliittymiä ja osaamisyhteenliittymiä;

58. korostaa ammatillisen koulutuksen laadun parantamisen merkitystä sille, että voidaan saavuttaa tasapaino koulutuksen ja työmarkkinoiden kysynnän välillä; katsoo, että ammatillisen koulutuksen edistämisen ei pitäisi tapahtua korkeakoulutuksen kustannuksella; korostaa, että ammatillisen ja korkea-asteen koulutuksen välistä vuorovaikutusta ja näiden koulutusmuotojen välisiä siirtymismahdollisuuksia on parannettava; korostaa, että tarvitaan nykyistä joustavampia opetusohjelmia, jotta voidaan helpottaa nuorten pääsyä työmarkkinoille ja helpottaa sopeutumista työmarkkinoiden tuleviin muutoksiin;

59. kehottaa komissiota tekemään harjoittelun laatupuitteita koskevan ehdotuksen, joka perustuu sen aikaisempaan ehdotukseen oppisopimuskoulutuksen ja harjoittelujen laatua koskevasta eurooppalaisesta peruskirjasta (15) ja johon sisällytetään laadukkaan harjoittelun määritelmä ja asianmukaista palkkaa, työoloja sekä työterveys- ja työturvallisuusstandardeja koskevat kriteerit; kehottaa jäsenvaltioita ja työmarkkinaosapuolia varmistamaan harjoittelun riittävät laadulliset perusteet ja huolehtimaan siitä, että harjoittelu räätälöidään nuorten tarpeiden mukaisesti tärkeiden taitojen saavuttamiseksi ja että sen tukena on pakollinen valvonta, sekä varmistamaan työharjoittelun laatuvaatimukset tarkoituksena muun muassa estää nuorten hyväksikäyttö halpana korvaavana työvoimana; korostaa, että näitä vaatimuksia ja tietämystä niistä on edistettävä ja levitettävä aktiivisesti;

60. kehottaa jäsenvaltiota kiinnittämään erityistä huomiota maahanmuuttajanuorten suureen työttömyyteen ja asettamaan etusijalle työmarkkinoille sijoittumisen ja integraatiopolitiikkojen valtavirtaistamisen, koska työpaikka on avain onnistuneeseen kotoutumiseen; korostaa, että nuorten maahanmuuttajien kohtaamat vaikeudet ammatinvalinnanohjauksen saamisessa olisi otettava huomioon ja että nuorten maahanmuuttajien integroimista yhteiskuntaan ja työmarkkinoille olisi valvottava ja arvioitava;

61. kehottaa komissiota, jäsenvaltioita ja eurooppalaisia työmarkkinaosapuolia omaksumaan kunnianhimoisen lähestymistavan kehitettäessä eurooppalaista oppisopimusyhteenliittymää, joka käynnistyy heinäkuussa 2013, ja tukemaan myös Euroopan laajuisia, kansallisia, alueellisia ja paikallisia kampanjoita ammatillista koulutusta koskevien havaintojen vaihtamiseksi; katsoo, että yhteenliittymän olisi järjestettävä säännöllisesti keskustelutilaisuuksia eurooppalaisen oppisopimusstrategian seurannasta kaikkien tärkeiden Euroopan tason, kansallisten, alueellisten ja paikallisten sidosryhmien kanssa; korostaa, että lisäksi olisi annettava mahdollisuus rahoitukseen rajat ylittävän harjoittelun helpottamiseksi, jotta yritykset ja työmarkkinajärjestöt voisivat osallistua harjoittelu- ja opiskelujaksoja yhdistelevän koulutusmallin luomiseen;

62. kehottaa jäsenvaltioita laatimaan yhdessä komission kanssa toimia ja huojennuksia oppisopimusten ja alle 35-vuotiaiden nuorten perustamien yritysten käynnistämiseen tarkoitettujen tukien hyväksi;

63. painottaa tarvetta laajentaa työmarkkinaosapuolten kumppanuuden ja yritysten yhteiskuntavastuun puitteita, jotta niihin voitaisiin entistä paremmin sisällyttää oppisopimuskoulutuksen ja harjoittelujen laatua koskeva eurooppalainen peruskirja sekä nuorisotakuu;

64. pyytää komissiota ja jäsenvaltioita ohjelmakauden 2014–2020 määrittelyn yhteydessä laatimaan rakennerahastojen tavoitteiden asettamiselle, seurannalle ja arvioinnille tiukat ja määritettävissä olevat kriteerit sekä nuorisotyöttömyyden torjuntaa koskevat täsmälliset tavoitteet, jotka ovat mitattavissa myös sukupuolikohtaisesti (vuosina 2007–2011 rakennerahastojen edunsaajista 52 prosenttia oli naisia);

65. pyytää komissiota harkitsemaan ESR:n uutta mukauttamista, jotta voidaan tarjota lisätukea nuoria naisia työllistäville aloille sekä työllistymisen edistämiseen ja lastenhoitoon;

66. toteaa, että tehostettaessa ja täydennettäessä jäsenvaltioiden toimenpiteitä taloudellisen toiminnan vauhdittamiseksi ja työllisyyden parantamiseksi niiden alueilla EU:n koheesiopolitiikka on ensisijainen väline, jolla unioni voi auttaa valtioita selviytymään nykytilanteesta ohjaamalla välttämättömien rakenneuudistusten toteuttamista ja keskittämällä investointeja ensisijaisiin toimiin, jotta investointien vaikutukset jäsenvaltion ja sen alueiden sosioekonomiseen tilanteeseen olisivat mahdollisimman suuria ja jotta talous elpyisi ja nuorille syntyisi uusia työpaikkoja; kehottaa sen vuoksi jäsenvaltioita hyödyntämään täysimääräisesti ja koordinoidusti käytettävissä olevaa EU:n rahoitusta (EAKR, ESR, koheesiorahasto, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto (maaseuturahasto) ja EMKR) ja antamaan nuorille mahdollisuuden toimia aktiivisesti taloudessa ja yhteiskunnassa; painottaa, että olisi kiinnitettävä huomiota alueellisiin erityispiirteisiin, koska ne voivat määrittää nuorten aloitteiden onnistumisen tai epäonnistumisen koko EU:ssa ja erityisesti epäsuotuisimmilla ja syrjäisimmillä alueilla, joilla tarvitaan investointeja taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden varmistamiseen;

67. kannustaa jäsenvaltioita edistämään nuorten työllistymismahdollisuuksia paikallisesti ja täydentämään tätä helpottamalla nuorten työntekijöiden liikkumista heidän halutessaan toisiin EU-maihin tai kauemmas (16); kehottaa toteuttamaan toimenpiteitä, joilla vahvistetaan heidän koulutustaan tai kokemuksiaan, mukaan luettuina nykyisten esteiden poistaminen rajat ylittäviltä oppisopimuskoulutuksilta ja harjoitteluilta; toivoo, että tutkintotodistusten ja taitojen vastavuoroisessa tunnustamisessa edistytään entisestään ja että kansallisten sosiaaliturvajärjestelmien koordinointia tehostetaan erityisesti eläkejärjestelmien osalta ja että jatkuvasti investoidaan tuntuvasti varhaisessa iässä alkavaan kieltenopetukseen;

68. kehottaa jäsenvaltioita jatkamaan tehokkaiden julkisten työvoimapalvelujen uudistusprosessia ja kehittämistä, jotta niiden nuoria koskevat toimet ja lähestymistavat voitaisiin kohdentaa paremmin olennaisena osana kaikkia kansallisia nuorisotakuustrategioita; korostaa tarvetta uudistaa Eures-järjestelmää siten, että työnhakijat ja työpaikkaa vaihtavat löytäisivät avoinna olevat työpaikat paremmin jo ennakoivasti ja että Eures-järjestelmää ja myös sen neuvontaverkostoa koskeva tietoisuus lisääntyy ja lisätään sen näkyvyyttä ja käytettävyyttä työvoimaneuvontajärjestelmänä, joka auttaa opiskelijoita saamaan lisää tietoa avoinna olevista työpaikoista; korostaa vahvemman koordinoinnin tarvetta Euresin ja muiden kansalaisille ja yrityksille suunnattujen portaalien ja palveluiden (esimerkiksi ”Eka Eures -työpaikka” -ohjelman, Europe Direct -tiedotuspisteiden tai pk-yrityksille suunnatun eurooppalaisen yritysverkoston) välillä, jotta tarjotut palvelut olisivat tehokkaita ja vaikuttavia; suhtautuu myönteisesti julkisten työvoimapalvelujen johtajien työhön ja kannattaa sen institutionalisoimista;

69. kehottaa jäsenvaltioita luomaan muuttovirtoja koskevien täsmällisten lukujen puuttuessa tämän liikkuvuuden tutkimista, seuraamista ja arvioimista koskevan mekanismin, joka voidaan siirtää Eures-järjestelmään ilmiön tarkasteltavuuden parantamiseksi;

70. korostaa lisäksi, että on tärkeää lisätä nuorten tietämystä mahdollisuudesta käyttää julkisten työvoimapalvelujen neuvontapalveluita, vahvistaa kumppanuuksia koulujen ja korkeakoulujen kanssa sekä toteuttaa toimia Eures-verkoston yhdentämisen parantamiseksi;

71. kehottaa jäsenvaltioita tunnustamaan ja hyväksymään epävirallisen ja virallisen koulutusjärjestelmän ulkopuolella saadun koulutuksen ja pätevyyden sekä muun työkokemuksen työmarkkinoilla vaadittujen taitojen arvottamiseksi, jotta nuoret voivat osoittaa entistä paremmin koulutuksensa ja pätevyytensä, joita menestyksellinen työmarkkinoille pääsy edellyttää;

72. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita toteuttamaan selkeän ja yhdenmukaisen tutkintojen tunnustamisjärjestelmän unionin sisällä käyttämällä etenkin ammatillisen koulutuksen opintosuoritusten eurooppalaista siirtojärjestelmää, Europass-todistuksia sekä eurooppalaista tutkintojen viitekehystä, panemaan kaikilta osin täytäntöön epävirallisen ja arkioppimisen validointia koskevan neuvoston suosituksen ja erityisesti varmistamaan epävirallisen ja epämuodollisen oppimisen tunnustamisen yli valtioiden rajojen; korostaa näiden aloitteiden nopean täytäntöönpanon ja raportoinnin merkitystä;

73. korostaa, että niin kutsuttuun aivovuotoon on puututtava, koska korkeasti koulutettujen ja osaavien nuorten työskentely taitojaan huomattavasti alhaisemman vaatimustason tehtävissä johtaa siihen, etteivät nämä nuoret pääse käyttämään todellisia taitojaan ja osaamistaan, millä on heihin kielteisiä sosiaalisia ja psykologisia vaikutuksia;

74. toteaa, että rajat ylittävä työvoiman liikkuvuus voi olla osittain tehokas ratkaisu työvoiman kysynnän ja tarjonnan yhteen sovittamiseksi unionissa; kehottaa jäsenvaltioita samalla toteuttamaan kaikki tarvittavat toimet aivovuodon estämiseksi kestävillä toimenpiteillä, joilla varmistetaan erittäin pätevien työntekijöiden työllistymismahdollisuudet heidän omassa jäsenvaltiossaan tai omalla alueellaan;

75. pitää koulutuksesta työelämään siirtymistä ratkaisevan tärkeänä ajankohtana nuorille; korostaa turvallista siirtymistä edistävien toimien merkitystä; kehottaa sen vuoksi jäsenvaltioita kehittämään henkilökohtaista työvoimaneuvontaa sekä tehostamaan ohjaus- ja neuvontatoimenpiteitä ja yksilöllisten tarpeiden mukaan räätälöityjä työvoimapalveluja, jotka alkaisivat jo toisen asteen koulutuksen ensimmäisen vuoden aikana, jotta nuoret voisivat tehdä tietoisia valintoja tulevan yleissivistävän tai ammatillisen koulutuksen suhteen; kehottaa jäsenvaltioita myös ottamaan käyttöön mekanismeja, joiden avulla voidaan seurata tarjolla olevia mahdollisuuksia ja arvioida, kuinka moni nuori onnistuu siirtymään myöhemmin työelämään;

76. korostaa, että on kannustettava kaikenkokoisia yrityksiä tarjoamaan koulutuspaikkoja kaksiosaisen ammattikoulutusjärjestelmän puitteissa, paitsi jos yrityksellä on suuria taloudellisia vaikeuksia, ja annettava nuorelle työpaikka koulutuksen päätyttyä;

77. kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että nuoret voisivat halutessaan saada tehokasta tukea erityisesti ammatinvalinnassa sekä tietoa oikeuksistaan ja vähimmäistuloistaan;

78. kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että yliopistojen opetussuunnitelmiin sisällytetään työn etsimistä koskeva peruskoulutus;

79. katsoo, että EU:n koulutusjärjestelmien on edistettävä tasapuolisuuden ja yhdenvertaisten mahdollisuuksien periaatetta; kehottaa edistämään kaikkia tarvittavia taitoja elinikäisen oppimisen ohjelmiin pääsyn helpottamiseksi keskeisenä edellytyksenä osaamisyhteiskunnassa;

80. painottaa, että kaikki nuorisotyöttömyyden torjuntaan kohdennetut määrärahat pitäisi käyttää tehokkaasti; kehottaa jäsenvaltioita ottamaan käyttöön työllisyystoimien seuranta- ja arviointijärjestelmän, joka olisi julkinen ja helposti kansalaisten käytettävissä, sekä kyseisten toimenpiteiden tehokkuuden varmistamisjärjestelmän, jotta toteutettavat toimet perustuisivat koko ajan enemmän näyttöön ja niitä voitaisiin myös jakaa unionin tasolla; toteaa tässä yhteydessä, että tuloksia ja vaikutusindikaattoreita koskevan yhteisen järjestelmän perustaminen edistäisi eri ohjelmissa saavutetun edistymisen määrällistä ja laadullista arviointia;

81. korostaa, että nuorisojärjestöillä olisi oltava tunnustettu asema nuorisotyöttömyyttä koskevan politiikan ja aloitteiden seurannassa ja tarvittaessa täytäntöönpanossa;

82. painottaa tarvetta investoida vakaiden ja laadukkaiden vihreiden työpaikkojen luomiseen keinona antaa nuorille mahdollisuus ihmisarvoiseen elämään; kehottaa lisäksi komissiota ja jäsenvaltioita suuntaamaan kaikki käytettävissä olevat varat investointien edistämiseen erityisesti vihreiden työpaikkojen luomiseksi, jotta voidaan torjua nuorten aivan liian korkeaa työttömyysastetta;

83. katsoo, että tarvitaan uusia houkuttelevampia ja alueelliset näkökohdat paremmin huomioon ottavia koulutusstrategioita sekä kokemusten ja parhaiden käytänteiden jakamiseen alueiden ja jäsenvaltioiden välillä tarkoitettujen verkostofoorumien luomista siten, että otetaan huomioon tilanteiden epäyhtenäisyys ja suhtaudutaan joustavasti alueiden erityistarpeisiin ja -piirteisiin ja määritellään painopistealueet kunkin alueen kehittämiseksi;

84. kehottaa jäsenvaltioita panemaan täytäntöön toimia, joissa käsitellään sukupuolten välistä eriarvoisuutta ja haavoittuvien ryhmien kuten työkyvyttömien, vanhusten, maahanmuuttajien ja yksinhuoltajaäitien tarpeita;

85. kehottaa jäsenvaltioita jatkamaan politiikkaa, jonka avulla edistetään naisten osuutta aloilla ja urilla, joilla he ovat aliedustettuina, kuten tieteen ja tekniikan alalla (vuonna 2009 EU:ssa tutkijoista vain 33 prosenttia oli naisia) sekä talous- ja rahoitusalalla, koska tällaisten urien valinta tekisi heistä entistä kilpailukykyisempiä työmarkkinoilla;

86. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita torjumaan sukupuolen mukaista eriytymistä sekä koulutuksessa että työmarkkinoilla määrittämällä jatkuvaan seurantaan perustuvia erityisiä ja ohjattuja oppimis- ja koulutussuunnitelmia siten, että noudatetaan 28. marraskuuta 2012 annetussa komission tiedonannossa ”Koulutuksen uudelleenajattelu” (COM(2012)0669) tehtyjä päätelmiä, joiden puitteissa koulutuspolitiikka yhdistetään nuoriin naisiin kohdennettuihin työllistämistoimiin ja edistetään naisten työllisyyttä ja kannustetaan siihen strategisilla kehityksen aloilla;

87. kehottaa jäsenvaltioita edistämään nuorten naisten pääsyä työelämään ja toteuttamaan toimenpiteitä, joiden avulla naiset pysyvät työllistettyinä, jotta he voivat samalla keskittyä laadukkaan työn hankkimiseen ja ammatilliseen kehittymiseen, ja kuromaan umpeen aukkoja työmarkkinoille pääsyssä, työurissa ja palkkauksessa, jotka ovat aina aiheuttaneet naisten ja miesten välisiä eroja työelämässä;

88. katsoo, että naisten auttaminen palaamaan työmarkkinoille edellyttää moniulotteisia poliittisia ratkaisuja, joihin kuuluvat elinikäinen oppiminen sekä toimet, joilla torjutaan epävarmoja työsuhteita ja edistetään työtä, jossa toteutuvat työntekijän oikeudet ja noudatetaan naisten niin halutessa eriytettyjä työnorganisointitapoja, jotta heidän ei tarvitsisi hylätä tai keskeyttää työuriaan;

89. kehottaa jäsenvaltioita kehittämään asianmukaista politiikkaa täysin yhteisön ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja ottamaan käyttöön erityisiä toimenpiteitä, myös työntekoon painottuvaa koulutusta ja työllistymisohjelmia, jotta varmistetaan nuorten miesten ja nuorten naisten yhtäläiset mahdollisuudet tosiasiallisen työkokemuksen hankkimiseen;

90. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita edistämään ja toteuttamaan sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamista ja seurantaa koskevaa politiikkaa, jolla mahdollistetaan työttömien kansalaisten pääsy työnvälitys- ja sosiaaliturvapalvelujen piiriin;

91. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.

(1) EUVL C 351 E, 2.12.2011, s. 29.

(2) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0224.

(3) O-000106/2012; B7-0113/2012.

(4) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0016.

(5) EUVL C 131 E, 8.5.2013, s. 9.

(6) Eurofoundin raportti vuodelta 2012 ”NEETs: young people not in employment, education or training: characteristics, costs and policy responses in Europe, Euroopan unionin julkaisutoimisto, Luxemburg.

(7) Eurofoundin raportti vuodelta 2012 ”Effectiveness of policy measures to increase the employment participation of young people”, Euroopan unionin julkaisutoimisto, Luxemburg.

(8) Eurofoundin raportti vuodelta 2011 ”Helping young workers during the crisis: contributions by social partners and public authorities”, Euroopan unionin julkaisutoimisto, Luxemburg.

(9) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2013)0092.

(10) Eurofoundin raportti vuodelta 2012 ”Recent policy developments related to those not in employment, education and training (NEETs)”, Euroopan unionin julkaisutoimisto, Luxemburg. (http://www.eurofound.europa.eu/docs/erm/tn1109042s/tn1109042s.pdf).

(11) Eurofoundin raportti vuodelta 2013 ”Terveysongelmista kärsivien ja vammaisten nuorten aktiivinen osallistaminen”, Euroopan unionin julkaisutoimisto, Luxemburg (http://www.eurofound.europa.eu/publications/htmlfiles/ef1226.htm).

(12) Eurofoundin raportti vuodelta 2012: ”NEETs – Young people not in employment, education or training: characteristics, costs and policy responses in Europe”, Euroopan unionin julkaisutoimisto, Luxemburg.

(13) Itävallan työ-, sosiaali- ja kuluttajansuoja-asioiden ministeriö, tammikuu 2012.

(14) http://europa.eu/rapid/press-release_IP-12-380_en.htm?locale=fr.

(15) COM(2012)0728.

(16) MobiPro-ohjelman kaltaiset aloitteet.