KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan nojalla Euroopan parlamentin ehdottamista tarkistuksista neuvoston yhteiseen kantaan ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä KOMISSION EHDOTUSTA MUUTTAVA EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan nojalla

2000/0184 (COD)

KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan nojalla Euroopan parlamentin ehdottamista tarkistuksista neuvoston yhteiseen kantaan ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä KOMISSION EHDOTUSTA MUUTTAVA EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan nojalla

1. Johdanto

EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdassa määrätään, että komissio antaa lausunnon Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä tekemistä tarkistuksista. Komissio esittää seuraavassa lausuntonsa parlamentin ehdottamista 23 tarkistuksesta.

2. Taustaa

Komissio teki ehdotuksen direktiiviksi sähköisen viestinnän verkkojen ja palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (ns. puitedirektiivi). Direktiivi on keskeinen säädös viiden direktiivin kokonaisuudessa, jonka on tarkoitus muodostaa uusi sääntelyjärjestelmä. Ehdotuksen perustana olivat Eurooppa-neuvoston Lissabonissa 23.- 24. maaliskuuta 2000 pitämän erityiskokouksen päätelmät ja tiedonanto vuoden 1999 viestintäalan uudelleentarkasteluun liittyneen julkisen kuulemisen tuloksista ja uutta sääntelyjärjestelmää koskevista suuntaviivoista (KOM(2000) 239 lopullinen). Uudessa järjestelmässä pyritään ottamaan huomioon televiestinnän, radio- ja televisiotoiminnan ja tietotekniikan lähentyminen. Uudella järjestelmällä pyritään vahvistamaan kilpailua kaikilla markkinalohkoilla ja varmistamaan samalla, että kuluttajien perusoikeudet turvataan jatkossakin. Uusi sääntelyjärjestelmä on suunniteltu niin, että se toimii uusilla, dynaamisilla ja valtaosin ennalta arvaamattomilla markkinoilla, joilla on paljon useampia markkinatoimijoita kuin nykyisin.

Euroopan parlamentti antoi 1. maaliskuuta 2001 asiasta ensimmäisessä käsittelyssään lausuntonsa, jonka perusteella komissio antoi muutetun ehdotuksensa 4. heinäkuuta 2001. Neuvosto vahvisti yhteisen kannan 17. syyskuuta 2001. Komissio katsoi, että yhteinen kanta olisi heikentänyt huomattavasti sen ehdotuksen sisältöä ja pienentänyt mahdollisuuksia päästä johdonmukaiseen sääntelyyn EU:ssa. Näistä syistä komissio ei voinut tukea yhteistä kantaa.

Euroopan parlamentin ehdottamat tarkistukset ovat osa kompromissia, joka kattaa neljään direktiiviin (joihin tämäkin direktiivi lukeutuu) ja yhteen taajuusasioita koskevaan päätökseen tehtävät muutokset, jotka neuvoston puheenjohtajamaa esitti parlamentille yhtenä kokonaisuutena. Kokonaisuus hyväksyttiin kaikilta osin Euroopan parlamentin täysistunnossa 12. joulukuuta 2001. Koska neuvosto hyväksyy ehdotetut muutokset, sovittelumenettelyä ei tarvita. Neuvoston on tarkoitus hyväksyä tekstit lopullisesti vuoden 2002 alkupuolella oikeudellisten tarkastajien tekemän tarkastuksen jälkeen.

3. Ehdotuksen tarkoitus

Tällä ehdotetulla direktiivillä pyritään luomaan yhdenmukaistettu sääntelyjärjestelmä sähköisen viestinnän verkoille ja palveluille EU:ssa. Direktiivillä pyritään vastaamaan asiaan liittyvien eri alojen lähentymiskehitykseen siten että se kattaa kaikki sähköisen viestinnän verkot ja palvelut. Siinä asetetaan sääntelyviranomaisille joitakin noudatettavia periaatteita ja tavoitteita sekä joukko tehtäviä, jotka liittyvät radiotaajuuksien ja numerovarojen kaltaisten niukkojen resurssien hallintaan. Lisäksi direktiivi sisältää joukon laaja-alaisia säännöksiä, jotka ovat yhteisiä useammalle kokonaisuuden säädökselle.

4. Komission lausunto Euroopan parlamentin tekemistä tarkistuksista

Parlamentti ehdotti 12. joulukuuta 2001 puitedirektiiviin 23 tarkistusta. Komissio voi hyväksyä ne kaikki kokonaan.

4.1 Yhdenmukaistaminen (tarkistukset 23, 39, 40, 41, 42, 43 ja 49)

Keskeisin neuvoston ja parlamentin mielipiteet jakava kysymys neuvotteluissa on ollut 6 artiklan ns. avoimuusmekanismi. Komissio ehdotti, että komission tulisi saada valta vaatia kansallisia sääntelyviranomaisia pidättymään tietyillä aloilla aikomistaan toimenpiteistä, jos ne olisivat yhteisön oikeuden tai 7 artiklassa asetettujen tavoitteiden vastaisia. Parlamentti kannatti ensimmäisessä käsittelyssään voimakkaasti komission ehdotusta ja jakoi komission näkemyksen, jonka mukaan tarvittiin tasapainottavaa ja yhdenmukaistavaa voimaa, koska uudessa järjestelmässä kansallisille viranomaisille annetaan lisää toimivaltaa. Neuvosto hylkäsi yhteisessä kannassaan tällaiset sitovat valtuudet puuttua toimintaan.

Tarkistuksissa 39-43 ja 49 ilmenevässä kompromississa on löydetty hyvä tasapaino näiden kahden kannan välille. Kompromississa komission toimivaltuudet keskitetään kahteen sääntelyn johdonmukaisuuden kannalta keskeiseen seikkaan. Se kattaa päätökset 14 artiklassa tarkoitettuun komission suositukseen sisältymättömien markkinoiden analysoimisesta ja siitä, onko tietty yritys merkittävässä markkina-asemassa vai ei.

Tarkistus 23 lisää johdonmukaisuutta sääntelyyn liittyvässä päätöksenteossa.

4.2 Yhteentoimivuus (tarkistukset 46, 47, 48 ja 53)

Ensimmäisessä käsittelyssään ja valiokuntakäsittelyssä parlamentti ehdotti useita tarkistuksia, joilla vahvistetaan yhteentoimivuussäännöksiä. Erityisesti voidaan mainita tarkistus, jonka mukaan kaikkien uusien markkinatoimijoiden olisi noudatettava vuorovaikutteisiin digitaalitelevisiopalveluihin liittyvää MHP-standardia (Multimedia Home Platform). Tällä tarkistuksella olisi korvattu kokonaan standardointia koskeva 16 artikla.

Neuvoston mielestä MHP-standardin säätäminen pakolliseksi olisi ristiriidassa uuden standardointiin otetun lähestymistavan ja direktiivin 16 artiklan kanssa. Kyseisen artiklan mukaan standardoinnin olisi oltava alan itsensä vetämää ja vapaaehtoista. Lisäksi neuvosto katsoi, että tarjonnan sisältöön liittyvien tavoitteiden asettaminen kansallisille sääntelyviranomaisille ei ole asianmukaista. Kompromississa (tarkistukset 46-48) on löydetty hyvä tasapaino näiden kahden kannan välille. Sen mukaan jäsenvaltioiden on rohkaistava digitaalitelevisioyhtiöitä käyttämään avoimia sovellusrajapintoja (API-liitäntöjä) ja komission on tarkasteltava säännöksen soveltamista uudelleen vuoden kuluttua sen sisällyttämisestä jäsenvaltioiden lainsäädäntöön sen selvittämiseksi, olisiko järjestettävä julkinen kuuleminen tietyn standardin säätämisestä pakolliseksi.

Tarkistus 53 vahvistaa hyödyllisellä tavalla yhteentoimivuutta sääntelyn tavoitteena.

4.3 Muutoksenhakuoikeus (tarkistukset 25, 44 ja 45)

Direktiivin 4 artiklalla varmistetaan, että kaikilla käyttäjillä tai sähköisen viestinnän verkkoja ja/tai palveluja ylläpitävillä yrityksillä on oikeus hakea muutosta niitä koskevaan kansallisten sääntelyviranomaisten päätökseen. Tarkistuksessa 44 (ja siihen liittyvään johdanto-osan kappaleeseen tehdyssä tarkistuksessa 45) selvennetään, että muutoksenhakuelin voi olla myös tuomioistuin ja vaaditaan jäsenvaltioita varmistamaan, että päätöksen asiasisältö otetaan asianmukaisesti huomioon. Koska tämä vastaa komission alkuperäistä ehdotusta, komissio voi hyväksyä tarkistuksen.

Tarkistus 25 ((ja siihen liittyvään johdanto-osan kappaleeseen tehty tarkistus 45) sisältää uuden vaatimuksen muutoksenhakuoikeudesta myös verkkojen asennusoikeuksia koskevissa päätöksissä. Tämä tukee hyödyllisellä tavalla asennusoikeuksia koskevia sääntelypaketin säännöksiä ja komissio kannattaa tarkistusta täysin.

4.4 Verkkovierailut (tarkistus 37)

Tällä tarkistuksella lisätään kansainvälisten verkkovierailujen kansalliset markkinat niiden markkinoiden luetteloon, jotka komission on sisällytettävä ensimmäiseen suositukseensa merkityksellisistä markkinoista. Näin varmistetaan, että kansalliset sääntelyviranomaiset analysoivat myös nämä markkinat. Komissio on yhtä mieltä siitä, että kilpailun toteutumista kansainvälisissä verkkovierailuissa voidaan perustellusti epäillä, joten tarkistus vahvistaa tältä osin tekstiä tarpeellisella tavalla.

4.5 Muut tekstiä selkeyttävät ja tukevat tarkistukset (tarkistukset 2, 6, 26, 27, 29, 50, 51 ja 52)

Tarkistuksessa 2 selvennetään, että sellaisilla markkinoilla, joilla vallitsee 15 artiklassa tarkoitettu todellinen kilpailu, ei yksikään yritys ole määräävässä asemassa.

Tarkistuksessa 6 selvennetään, että sähköverkkoa signaalinsiirtoon käyttävät järjestelmät ovat myös esimerkki sähköisen viestinnän verkosta.

Tarkistuksella 52 lisätään tekstiin määritelmä 'ylikansalliset markkinat,' joista komission on 14 artiklan mukaisesti laadittava luettelo, ja tarkistuksilla 27 ja 29 tehdään tarvittavat muutokset viittauksiin.

Tarkistuksilla 50 ja 51 selvennetään, että kansallisilla sääntelyviranomaisilla ja kilpailuviranomaisilla on velvollisuus toimittaa toisilleen tarvittavat tiedot, jotta ne voivat suoriutua tämän direktiivin mukaisista tehtävistään. Tietojen luottamuksellisuus on kuitenkin varmistettava.

Tarkistuksella 26 velvoitetaan komissio järjestämään julkinen kuuleminen merkityksellisiä markkinoita koskevasta suosituksestaan ennen sen antamista.

Kaikki nämä tarkistukset selkeyttävät tai tukevat tekstiä, ja komissio voi hyväksyä ne kokonaisuudessaan.

5. Päätelmät

Komissio muuttaa ehdotustaan edellä kuvatulla tavalla EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti.