Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheista: - Vuosikertomus - Yhteenkuuluvuusrahastosta tuettu toimi 1993/1994, ja - Koheesiorahaston vuosittaisen kertomuksen 1994 täydennys



Virallinen lehti nro C 082 , 19/03/1996 s. 0009



Lausunto aiheista: Vuosikertomus Yhteenkuuluvuusrahastosta tuettu toimi 1993/1994, ja Koheesiorahaston vuosittaisen kertomuksen 1994 täydennys (96/C 82/03) Komissio päätti 20. tammikuuta ja 20. kesäkuuta 1995 Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitealta lausuntoa aiheista "Vuosikertomus Yhteenkuuluvuusrahastosta tuettu toimi 1993/1994" ja "Koheesiorahaston vuosittaisen kertomuksen 1994 täydennys". Aluekehityksen, yhdyskuntasuunnittelun ja maankäytön jaosto, joka oli vastuussa töiden valmistelusta, hyväksyi lausuntonsa 8. joulukuuta 1995 (esittelijänä oli Ramón Mercé Juste). Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi seuraavan lausunnon yksimielisesti 331. täysistunnossaan (20. joulukuuta 1995 pidetyssä kokouksessa). 1. Johdanto 1.1. Tässä lausunnossa tutkitaan kahta komission kertomusta yhdessä, joista toinen käsittelee yhteenkuuluvuusrahastosta tuettua tointa (jäljempänä IFC) ja toinen koheesiorahastoa. Näistä ensimmäinen koskee komission yhteisymmärryksessä jäsenvaltioiden kanssa tekemiä päätöksiä ja harjoittamaa toimintaa 1. huhtikuuta 1993 ja 26. toukokuuta 1994 välisenä aikana. Toukokuun 26. päivänä 1994 astui voimaan koheesiorahaston perustava asetus (koheesiorahasto on toisen kertomuksen aihe), joka taas kattaa aikajakson 26. toukokuuta alkaen 31. joulukuuta 1994 asti. 1.2. Koheesiorahaston luominen sisältyy Maastrichtin sopimukseen (130 D artikla). Tavoitteena on tukea rahallisesti taloudellisen ja yhteiskunnallisen koheesion lujittamiseksi hankkeiden toteutusta ympäristön ja Euroopan laajuisten liikenneverkkojen perusrakenteiden aloilla. Irlanti, Kreikka, Espanja ja Portugali saavat tätä taloudellista tukea, joka oli vuonna 1992 laskettuna 15 150 miljoonaa ecua vuosille 1993 1999. 1.3. Talous- ja sosiaalikomitea muistuttaa, että se on tukenut IFC:n ja koheesiorahaston luomista koskevia ehdotuksia (). 2. Yleistä 2.1. Talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen voidessaan ottaa kantaa näihin kertomuksiin ja toivoo uudelleen voivansa vaikuttaa positiivisesti koheesiorahastoa ohjaavien säädöksien tehokkaampaan soveltamiseen tulevaisuudessa. Komitea haluaa myös korostaa, että tarvitaan vertailukelpoista maakohtaista tietoa eri jäsenvaltioissa tuetuista hankkeista. 2.2. Komitea suhtautuu myönteisesti komission kertomuksiin, jotka kokoavat yksityiskohtaisia havaintoja ja erittäin hyödyllistä tietoa yhteenkuuluvuusrahastosta tuetun toimen ja koheesiorahaston käytöstä voimassaoloaikanaan. Kertomuksissa mainitaan toimien käynnistyneen hyvin. 2.3. Talous- ja sosiaalikomitea myöntää, että komissio on joutunut työskentelemään vaikeissa olosuhteissa. Tämä johtuu toisaalta oikeudellisesta epävarmuudesta, koska Maastrichtin sopimusta ei ollut vielä ratifioitu IFC:n voimaanastumisen hetkellä. Toisaalta se johtuu siitä, että IFC:n hallinnon ja valvonnan hallinnollis-oikeudellinen rakenne on jouduttu luomaan hyvin lyhyessä ajassa. Komitea korostaa sekä komission että jäsenvaltioiden ponnisteluja tällä saralla. 2.4. Asetus tulee tarkistaa seuraavan kerran ennen vuoden 1999 loppua huolimatta komitean pyynnöstä järjestää asetuksen tarkistus vuonna 1996. Tähän ajankohtaan asti komission tulee esittää erilaisia rahaston vuotuisia seurantakertomuksia. Komissio suosittelee seuranta-analyysin ja rahaston toiminnan arvioinnin helpottamiseksi, että kertomukset laadittaisiin käyttäen aikakehyksenä kalenterivuotta. Komissio muistuttaa myös, että kertomuksen julkaisemiselle asetettu määräaika on kuusi kuukautta analysoidun ajanjakson lopusta laskien. Tätä ei ollut otettu huomioon IFC:tä käsittelevässä kertomuksessa. Talous- ja sosiaalikomitea on pahoillaan siitä, että vuotta 1994 täydentävä kertomus ei sisällä kokonaisvaltaista analyysia väliintuloista IFC:n voimaanastumisesta alkaen. 2.5. Komissio viittaa ensimmäisessä kertomuksessaan talous- ja sosiaalikomitean positiiviseen vaikutukseen koskien niin IFC:n hyväksymistä ja voimaansaattamista kuin koheesiorahastoasetuksen hyväksymistä ja sitä ohjaavien säädösten soveltamista. Komitea on kuitenkin pahoillaan siitä, että Euroopan parlamentin muutosehdotukset on mainittu kertomuksessa, mutta komitean vastaavia viitteitä aiempien lausuntojensa pääkohtiin ei ole mainittu. Olisi toivottavaa, että tulevissa vastaavanlaisissa analyyseissä mainittaisiin myös komitean ilmaisemat päähuolenaiheet. 2.6. Talous- ja sosiaalikomitea on tutustunut tilintarkastustuomioistuimen laatimaan kertomukseen IFC:n käytöstä. Komitea pitää kertomuksen sisältämää kritiikkiä yleensä rakentavana ja yhä tehokkaampaan ja avoimempaan rahaston käyttöön tähtäävänä. Tästä syystä komission tulisi mahdollisuuksiensa mukaan ottaa kritiikki huomioon tulevaisuutta silmällä pitäen. 2.7. Niine huomautuksin, jotka edellä sekä jäljempänä 3 kohdassa on esitetty, komitea kiittää komissiota ja jäsenvaltioita koheesiorahastosta tuettujen toimien käynnistämisessä saavutetusta edistyksestä ja varsinkin siitä, että jaettaessa varoja vuosien 1993 ja 1994 hankkeisiin käytettiin kaikkea yhteisön budjetista saatavaa rahoitusta. 3. Erityistä 3.1. Kertomukset osoittavat, että varojen jakautuminen niiden luonteen ja IFC:tä ja koheesiorahastoa säätelevissä asetuksissa mainitun "sopivan tasapainon" tavoitteen mukaan tapahtui seuraavasti: 3.1.1. Jakauma aloittain >TAULUKON PAIKKA> 3.1.2. Jakauma aloittain ja maittain >TAULUKON PAIKKA> Ottaen huomioon hallintoa ja suunnittelua koskevat ongelmat, joihin jäsenvaltiot ovat törmänneet, talous- ja sosiaalikomitean mielestä tätä jakautumista voidaan kuitenkin pitää tyydyttävänä, vaikka jäsenvaltioiden välillä on etenkin ympäristön alalla vaihtelua. Komitean mielestä "sopivan tasapainon" tavoitteen saavuttamiseksi liikenne- ja ympäristöhankkeiden välille tulisi soveltaa kalenterivuoden ylittävää ajanjaksoa, jotta joka jäsenvaltiolla olisi joustonvaraa asetettaessa tärkeysjärjestystä peräkkäisille tilivuosille. Talous- ja sosiaalikomitea toivoo tämän näkökulman pohjalta, että tulevat kertomukset viittaisivat kokonaisvaltaisen tasapainon kehittymiseen ottaen huomioon kullekin alueelle jaetut vuotuiset avustukset. Tämä mahdollistaisi kokonaisvaltaisen arvioinnin rahaston tasapainosta tietyn ajan kuluttua. Komitea esittää uudelleen huolestumisensa ympäristön osuuden suhteellisesta kasvusta peräkkäisinä tilivuosina. Tässä suhteessa komitea on tyytyväinen vuonna 1994 alkaneiden hankkeiden jakautumisen "uudelleen tasapainoittumisesta", mikä tulee esille komission täydentävästä kertomuksesta. 3.1.3. Jakauma maittain >TAULUKON PAIKKA> Komitea on tyytyväinen siihen, että budjetista vuosina 1993 ja 1994 myönnetyt varat olivat hyvin lähellä ohjearvon vaihteluvälin keskipistettä. Komitea kehottaa komissiota jatkamaan samaan tapaan eikä sallimaan vuosittaisten määrärahaosuuksien liukumista vaihteluvälien ääripäähän. 3.2. Liikenteen alalla jaetusta rahoituksesta kyseessä olevat neljä jäsenvaltiota ovat omistaneet yli 70 % rahoituksesta analysoituna ajanjaksona maantieliikenteelle. Vaikka myönnetään, että näiden valtioiden on tarpeen uudistaa ja kehittää tieliikenneverkkojaan, komitean mielestä olisi kuitenkin tarpeellista saada aikaiseksi parempi tasapaino eri kuljetusmuotojen välille. Talous- ja sosiaalikomitea tahtoo kiinnittää komission huomion tarpeeseen asettaa liikenteen alalla ehdotetuista hankkeista kärkeen ne, jotka ottavat ympäristön kunnioittamisen parhaiten huomioon. Komitea toteaa, että ympäristön alalla luonnonympäristön suojelu saa vain mitättömän pienen osan käytössä olevista määrärahoista, vaikka luonnonympäristö on nimenomaan koheesiomaissa erityisen uhanalainen. 3.3. Komitea korostaa uudestaan erityisen syrjäisten saarialueiden erityisasemaa ja kehottaa jäsenvaltioita ottamaan huomioon näiden alueiden erityisongelmat koheesion yleistavoitetta asetettaessa. Tavoitteena on tehdä loppu saarten eristyneisyydelle sillä perusteella, että ne ovat osa unionin tärkeitä luonnonvaroja. 3.4. Jäsenmailla on oikeus arvioida avustuksia hakevia hankkeita neuvoston asetuksen 2 artiklan säännösten mukaan, joita on täydennetty Eurooppa-neuvoston Edinburghin kokouksessa 1992. Nämä kaksi kertomusta esittävät epäyhtenäisen yleiskuvauksen merkittävimmistä rahoitusta saaneista hankkeista kaikissa maissa samoin kuin kansallisella tasolla asetetuista tavoitteista. Komitea suosittaa, että tulevissa kertomuksissa ryhdytään arvioimaan tuettujen ohjelmien osuuksia tavoitteisiin nähden ei pelkästään kansallisella, vaan myös yhteisön tasolla. Tämä siksi, että IFC:n rahoitukset on suunnattu Euroopan unionin perustamissopimuksen 130 D artiklan nojalla suoraan hankkeille eikä ohjelmille (kuten rakennerahastoissa). 3.5. Komitea hyväksyy komission aloitteen (esiintyy kohdassa "avustukset tutkimuksille ja teknisille tukitoimenpiteille") tarjouskilpailun avaamiseksi tavoitteena vahvistaa hankkeiden systemaattista arviointia, todellisia toteutussääntöjä sekä niiden täytäntöönpanon mahdollisia ja todellisia vaikutuksia. Komitea toteaa kuitenkin, että osan "avustukset tutkimuksille ja teknisille tukitoimenpiteille" käyttöaste oli paljon odotettua pienempi. Tämän tulisi johtaa vajaakäytön syiden pohdintaan. Komitean mielestä Euroopan investointipankin osallistumiskokemus myötävaikuttaa tehokkaasti koheesiorahastosta rahoitettujen hankkeiden arviointiin ja seurantaan. Komitea toivoo saavansa mahdollisuuksien rajoissa yksityiskohtaisempaa tietoa Euroopan investointipankin myötävaikuttamisesta tässä asiassa. 3.6. Komitea korostaa uudelleen jäsenvaltioiden talouselämän ja työmarkkinaosapuolten kuulemisen tärkeyttä. Kuulemisen tulisi tapahtua kaikissa tärkeysjärjestyksen määrittelyn, soveltamisen ja rahoitettujen hankkeiden seurannan vaiheissa. Komitea viittaa tässä suhteessa rakennerahastojen viiteasetuksen 4 artiklasta muotoiltuihin havaintoihin (). Kuuleminen loisi laajemman pohjan hankkeiden valinnalle, avoimemman ja tehokkaamman yhteisön rahoituksenjaon sekä mahdollistaisi paremman yhteensovittamisen yhteisön rahoittamien ja muiden hankkeiden välillä kansallisella tasolla sekä yhdenmukaisemman rahoituksen tulevaisuudessa. Talous- ja sosiaalikomitea pitää sopivana, että niissä jäsenvaltioissa, joissa on talous- ja yhteiskuntaneuvostoja, kuulemisen tulee tapahtua ensisijaisesti tärkeysjärjestyksen määrittelyvaiheessa jäsenvaltioissa. 3.7. Komitean mielestä olisi hyödyllistä, että komissio antaisi yleiskuvan rahoitettujen hankkeiden kehityksestä kaavioiden tai karttojen muodossa, jotta hankkeiden yhdenmukaisuuden vertaaminen koheesiorahaston asettamiin tavoitteisiin helpottuisi erityisesti Euroopan laajuisten verkostojen osalta. Tämä siitä syystä, että voitaisiin tarkistaa missä muodossa rahastosta suoritetut investoinnit ovat ottaneet huomioon jo aiemmin etusijalle asetetut verkostot. 3.8. Kertomukset korostavat, että IFC on hyväksynyt monia pienistä rahasummista johtuen vähämerkityksisinä pidettyjä hankkeita ja hankeryhmiä etenkin ympäristön alalla. Vaikka komitea kannattaa tiettyä joustavuutta asiassa, se suosittelee kuitenkin voimakkaasti yhtenä mahdollisena keinona kasvavassa määrin avustusten yhteenkokoamista kunkin edunsaajamaan erityisluonteen mukaan. 3.9. Koheesiorahastosta myönnettävien avustusten ehtona on, että jäsenvaltiot ovat perustaneet ohjelman, joka pyrkii täyttämään Maastrichtin sopimuksen 104 C artiklan mukaiset lähentymiskriteerit. Ehdollisuussääntöjä ei ole sovellettu yhteenkuuluvuusrahastosta tuettuun toimeen. Komission kertomus, liitteenä II esitetyn 792/93 asetuksen 3 kohdan määräysten mukaisesti, tarjoaa suppeaa tietoa edunsaajamaiden lähentymisohjelmista osoittaen niiden kehityksen ja erityisesti niiden tavoitteet julkistalouden alijäämien vähentämiseksi. Komissio arvioi tästä näkökulmasta katsottuna hyödylliseksi esittää tulevissa kertomuksissa yksityiskohtaisempaa tietoa jokaisen jäsenvaltion julkistalouden alijäämän kehityksestä ja Edinburghin huippukokouksen yhteydessä hyväksyttyjen ehdollisuussääntöjen (jotka astuvat voimaan marraskuussa 1995) ennustettavissa olevat seuraukset. Tämän tiedottamisen ei tule tapahtua lähentymisohjelmista tiedottamisen kustannuksella. 3.10. Kertomuksen tarjoama tieto jäsenmaissa käytetyistä kriteereistä sopivien hankkeiden arvioimiseksi osoittaa ongelmien olemassaolon käytetyssä metodologiassa ja joissakin tapauksissa käytettyjen talouden arviointimenetelmien kehittämisen tarpeen erityisesti ympäristöasioiden alalla. Komitea tukee tätä lähestymistapaa ja toteaa, että kehittämisen tulee tapahtua yhteistyössä komission kanssa hankkeiden tehokkuutta lisäävällä tavalla. 3.11. Komitea korostaa, että hankkeen rahoitusta koskeva päätös tulee hyväksyä vasta sitten, kun siitä on tasokkaat ja täydelliset asiakirjat, jotka mahdollistavat jäsenmaan ehdottaman hankkeen arvioinnin. Komitea pitää välttämättömänä, että komissiolta saadaan yleistä tietoa hyväksyttyjen hankkeiden määrästä suhteessa kaikkiin hankkeisiin, samoin kuin tietoa hylkäyspäätöksiin johtaneista pääasiallisista syistä. Tämä mahdollistaisi komissiolle yhä avoimemman ja tehokkaamman hankkeiden arvioinnin ja valinnan. 3.12. Koska koheesiorahasto on toiminut vasta lyhyen aikaa, ei ole mahdollista määrittää rahoitettujen hankkeiden taloudellisia ja yhteiskunnallisia seurauksia lopullisesti. Komitea myöntää näiden analyysien tarpeellisuuden ja katsoo sopivaksi, että tulevissa kertomuksissa siirrytään kuvaamaan yksityiskohtaisemmin käytettyjä analyysimenetelmiä sekä erityisesti koheesiorahastosta rahoitettujen hankkeiden yhteiskunnallis-taloudellisia vaikutuksia. Kilpailukyvylle, talouskasvulle ja työpaikkojen luomiselle tulisi suoda erityistä huomiota, ottaen näin huomioon eräiden koheesiorahastosta avustuksia saavien maiden korkean työttömyysasteen. 3.13. Hankkeiden seuranta on oleellista, jotta voitaisiin taata parempi varojenhallinta. Seurantaryhmistä yritetään antaa tehokas mielikuva niitä käsittelevässä kappaleessa, vaikka viivästyminen ryhmien luomisessa, niiden kokousten niukkuus ja saatavilla oleva tieto eivät vielä oikeuta tätä arviointia. Yksi johtopäätöksistä koski muutoksia ja viivästymisiä hankkeiden toteutumisen tasolla, joka taas johtuu siitä, että suurin osa suunnitelmista esitettiin vuoden 1993 viimeisten kuukausien aikana. Vuoden 1994 lisäkertomuksessa komission antoi tietoja vain yhden ainoan jäsenvaltion seurantakomiteasta. Komitea ehdottaa, että tulevissa kertomuksissa komissio viittaisi joka jäsenvaltiossa perustettuihin ja perustettavissa oleviin seurantajärjestelmiin korostaen suunniteltua talous- ja yhteiskuntaelämän eturyhmien väliintulotasoa. Komitea toivoo, että komissio kiinnittää erityisesti huomiota kuhunkin edunsaajamaahan erikseen perustettujen seurantaryhmien toimintaan ja ryhtyy jakamaan tietoa seurantaryhmien kokousten sisällöstä. Alueiden edustajien seurantakokouksiin osallistumisen lisäksi komitea muistuttaa, että on välttämätöntä sisällyttää seurantaryhmiin talous- ja yhteiskuntaelämän eturyhmien edustajia. TSK pahoittelee, että ryhmien tämänhetkisessä kokoonpanossa ei ole vielä yhtään näiden alojen edustajia. Seurantakomiteoiden asema on oleellinen jäsenvaltioiden tärkeysjärjestystä arvioitaessa, koska muuta arviointiperustetta ei ole olemassa. Lisäksi seurantakomiteat heijastavat enimmäkseen paljon laajempaa kuin vain toimijoiden kiinnostusta. 3.14. Komission suorittamia tarkastusmatkoja rahoituskohteisiin on ollut vain vähän, eikä kertomuksessa esitettyjen tulosten pohjalta ole vielä mahdollista tehdä johtopäätöksiä. Yhtään merkintää ei ole tehty jäsenvaltioihin perustetuista hallinta- ja valvontajärjestelmistä. Hankkeiden kulun todentaminen on tästä syystä hankalaa. Komitea kehottaa komissiota korjaamaan nämä puutteet tekemällä valvontatoiminnasta systemaattisempaa. 3.15. On noudatettava tiukasti väärinkäytösten torjumista sekä koheesiorahastosta aiheettomasti suoritettujen maksujen takaisinperintää koskevaa asetusta. Talous- ja sosiaalikomitea on havainnut komission mainitseman hankkeiden rahoituksen yhteydessä esiintyvien petosten puuttumisen. Komitea kehottaa komissiota kuitenkin julkistamaan seuraavissa kertomuksissaan jäsenvaltioissa asetuksen mukaisesti laaditut selvitykset väärinkäytöksistä ja rahastojen hallinnassa mahdollisesti havaituista puutteista. 3.16. Kertomukset esittävät yksityiskohtaisesti komission tekemät aloitteet tiedotus- ja julkisuustoimista koheesiorahaston voimaanastumisesta alkaen. Tällaiset toimet, jotka vastaavat hallinnon avoimuuden periaatetta, ovat aina arvossaan eikä niitä ole koskaan tarpeeksi. Komitea suosittaa mainittujen toimien jatkamista ja mahdollisuuksien mukaan niiden syventämistä niin kansallisella, alueellisella kuin yhteisönkin tasolla. 3.17. Talous- ja sosiaalikomitea korostaa yhteensovittamisen tärkeyttä muiden rakennerahastotyyppisten toimien ja rahoitusohjelmien välillä (rakennerahastot, LIFE, RTE) ja on tyytyväinen komission pyrkimyksiin välttää etenkin päällekkäisrahoitustilanteet. Komitea kehottaa lopuksi komissiota antamaan tulevissa kertomuksissaan yksityiskohtaisempaa tietoa hankkeista, jotka ovat koheesiorahaston lisäksi saaneet avustusta yhteisön muista hankkeita rahoittavista toimista. 3.18. Komitea pyytää komissiota painottamaan erityisesti tiedottamisen helpottamiseen suunnattuja toimia, jotta voidaan parantaa avoimuutta ja erityisesti tiedottamista koheesiorahaston puitteissa kehitellyistä toimista. Tiedonkulun on ulotuttava mahdollisimman laajalle ja komitea onkin sitä mieltä, että tässä suhteessa komission vahvistama ja esittelemä kertomus 1993 1994 voi olla myönteisenä askeleena oikeaan suuntaan. Bryssel, 20. joulukuuta 1995. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Carlos FERRER () EYVL N:o C 108, 19. 4. 1993; EYVL N:o C 133, 19. 5. 1994. () EYVL N:o C 393, 31. 12. 1994.