Sen vuoksi nyt ehdotettu asetus tarjoaa asetuksen (EU) 2020/698 tavoin jäsenvaltioille mahdollisuuden jättäytyä asetuksen ulkopuolelle, jos jäsenvaltiolla ei ole ollut eikä todennäköisesti tule olemaan sellaisia vaikeuksia, jotka tekisivät todistusten ja lupien uusimisesta tai määräaikaisten tarkastusten tai jatkokoulutuksen lykkäämisestä viiteajanjakson aikana käytännössä mahdotonta covid-19-pandemian aiheuttamien poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, tai jos jäsenvaltio on toteuttanut asianmukaisia kansallisia toimenpiteitä tällaisten vaikeuksien vähentämiseksi. Jäsenvaltio, joka on päättänyt olla soveltamatta tällaisia poikkeuksia, ei saa estää minkään sellaisen talouden toimijan tai yksityishenkilön rajatylittävää toimintaa, joka on laskenut sellaisten poikkeusten varaan, joita sovelletaan jossakin toisessa jäsenvaltiossa. Ehdotetaan, että tämä mahdollisuus laajennetaan koskemaan (tiettyjä säädöksiä vastaavia) poikkeuksia, joista ei ollut säädetty asetuksessa (EU) 2020/698. Oikeusvarmuuden turvaamiseksi jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle päätöksestään olla soveltamatta tässä asetuksessa säädettyjä poikkeuksia ennen kuin sen aineellisia säännöksiä aletaan soveltaa.

Kuten asetuksen (EU) 2020/698 asiayhteydessä, on lisäksi mahdollista, että asianomaisen jäsenvaltion toteuttamien sellaisten toimenpiteiden vuoksi, joiden tarkoituksena on estää tai hillitä covid-19-taudin leviämistä, todistusten ja lupien uusiminen ei ole edelleenkään käytännössä mahdollista ehdotetun asetuksen yhdessä tai useammassa asiaa koskevassa säännöksessä tarkoitetun määräajan jälkeen. Jos komissio katsoo asianomaisen jäsenvaltion tällaisessa tapauksessa viimeistään 1. huhtikuuta 2021 esittämästä pyynnöstä, että olosuhteet sitä edellyttävät, komission tulisi voida antaa kyseiselle jäsenvaltiolle lupa pidentää kyseistä ajanjaksoa tai kyseisiä ajanjaksoja. Tällainen pidennys on rajoitettava siten, että se vastaa ajanjaksoa, jona muodollisuuksien, menettelyjen, tarkastusten ja koulutusten suorittaminen ei todennäköisesti ole käytännössä mahdollista, eikä se missään tapauksessa saa ylittää kuutta kuukautta.

Komissio katsoi vihreiden kaistojen päivittämistä koskevassa tiedonannossaan, että kaikki asetukseen (EU) 2020/698 sisältyvät joustosäännökset ovat osoittautuneet tarpeellisiksi ja hyödyllisiksi. Covid-19-tilanteen taas pahentuessa komissio on lisäksi ilmoittanut olevansa valmis ehdottamaan järjestelmän päivittämistä siten, että kaikkia tarvittavia poikkeuksia voivat hyödyntää kaikki jäsenvaltiot eli myös ne, jotka ovat päättäneet olla hyödyntämättä kyseisen asetuksen tarjoamia mahdollisuuksia. Komissio katsoi kuitenkin, että tällaiset lainsäädäntötoimet ovat luonteeltaan tilapäisiä, eli ne on suunniteltu tietyksi ajanjaksoksi ja niiden vaikutukset ovat ajallisesti rajoitettuja.

Covid-19:n leviäminen on vaikuttanut koko unioniin, mutta eri tavoin. Vaikutukset ovat kohdistuneet jäsenvaltioihin eri asteisina ja eri ajankohtina. Kun otetaan huomioon, että säädöksiin tehtävien poikkeusten olisi tavallisesti rajoituttava siihen, mikä on tarpeen, asetuksella (EU) 2020/698 annettiin jäsenvaltioille lupa jatkaa kyseisten säädösten soveltamista kyseisessä asetuksessa säädettyjä poikkeuksia soveltamatta, jos kyseisten säädösten soveltaminen oli edelleen käytännössä mahdollista (”opt out”). Tällöin asianomaisilla jäsenvaltioilla oli oikeus olla soveltamatta tiettyjä säädöksiä koskevia poikkeuksia ilmoitettuaan asiasta ensin komissiolle.

Tämä unionin toimi on tarpeen asiaa koskevissa unionin säädöksissä säädettyjen mekanismien moitteetonta toimintaa koskevan tavoitteen saavuttamiseksi, kun otetaan huomioon nykyisen covid-19-epidemian laajuus ja vakavuus. Ehdotettu asetus sisältää kohdennettuja väliaikaisia toimenpiteitä, jotka liittyvät tiukasti nykyiseen covid-19-epidemiaan ja rajoittuvat siihen, mikä on tarpeen oikeusvarmuuden, liikenneturvallisuuden ja sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi.

–Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1073/2009, annettu 21 päivänä lokakuuta 2009, kansainvälisen linja-autoliikenteen markkinoille pääsyä koskevista yhteisistä säännöistä ja asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta.

Asetuksessa (EY) N:o 1071/2009 vahvistetaan maanteiden liikenteenharjoittajan ammatin harjoittamiseksi täytettäviä edellytyksiä koskevat yhteiset säännöt. Nykyisissä olosuhteissa on todennäköistä, että yhä useammat kuljetusyritykset eivät täytä yrityksen käytössä olevia ajoneuvoja koskevia vaatimuksia tai vakavaraisuutta koskevaa vaatimusta, koska niiden toiminta ja siten liikevaihto on vähentynyt, mikä voi johtaa niiden omien varojen vähenemiseen. Tämän seurauksena muutoin rakenteellisesti elinkelpoiset liikenteenharjoittajat saattaisivat menettää liikennelupansa, mikä tarkoittaisi niiden kuljetustoiminnan loppumista. Erityisesti on odotettavissa, että kestää tavanomaista kauemmin, ennen kuin yritykset pystyvät osoittamaan, että yrityksen käytössä olevia ajoneuvoja koskevat vaatimukset tai vakavaraisuutta koskeva vaatimus täyttyvät jälleen pysyvästi. Sen vuoksi on aiheellista pidentää asetuksen (EY) N:o 1071/2009 13 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa kyseisiä tarkoituksia varten vahvistettuja enimmäismääräaikoja kuudesta kuukaudesta kahteentoista kuukauteen niiden arviointien osalta, jotka koskevat kyseisen asetuksen 5 artiklan b ja c alakohdassa tarkoitettuja asianomaisten kuljetusyritysten käytössä olevia ajoneuvoja koskevia vaatimuksia, sekä näiden yritysten vakavaraisuutta koskevan vaatimuksen arvioinnin osalta siltä osin kuin arvioinnit kattavat viiteajanjakson eli 1. syyskuuta 2020 ja 30. huhtikuuta 2021 välisen ajan kokonaan tai osan siitä. Jos on jo todettu, ettei yritys täytä jotakin näistä vaatimuksista, ja jos toimivaltaisen viranomaisen asettama määräaika ei ole vielä päättynyt, toimivaltaisen viranomaisen olisi voitava pidentää kyseistä määräaikaa yhteensä 12 kuukauden pituiseksi.

Lisäksi sellaisten kuljettajakorttien osalta, joiden voimassaolo on päättynyt, kuljettajille, jotka ovat pyytäneet uutta korttia ajopiirturiasetuksen 28 artiklan mukaisesti, olisi annettava mahdollisuus turvautua toteuttamiskelpoisiin vaihtoehtoihin toimintansa kirjaamiseksi ja heidät olisi velvoitettava tekemään niin siihen saakka, kunnes kortin myöntävät viranomaiset ovat myöntäneet kuljettajalle uuden kortin. Ajopiirturiasetuksen 35 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä, joka koskee vahingoittuneita, virheellisesti toimivia, kadonneita tai varastettuja kuljettajakortteja, olisi sovellettava soveltuvin osin kuljettajiin, joiden kortin voimassaoloaika on päättynyt. Tällä lähestymistavalla varmistetaan asianmukainen tasapaino tarvittavan liikenteen jatkuvuuden ja sen välillä, ettei tieliikenteen turvallisuutta vaaranneta.

Ajoaikaa, työaikaa ja lepoaikoja koskevien sääntöjen noudattaminen on olennaisen tärkeää tieliikenneturvallisuuden ja tasapuolisen kilpailun periaatteiden säilyttämiseksi maantieliikenteen sisämarkkinoilla. Ajopiirtureihin ja kuljettajakortteihin kirjataan tiedot, jotka ovat tarpeen kyseisten sääntöjen noudattamisen arvioimiseksi. Asetuksen (EU) N:o 165/2014 (ajopiirturiasetus) 23 artiklan mukaan hyväksyttyjen korjaamojen on tarkastettava ajopiirturit kahden vuoden välein ajoneuvoon asennetun laitteen asianmukaisen toiminnan, kalibroinnin ja turvaominaisuuksien arvioimiseksi. Kuljettajakortit ovat henkilökohtaisia, ja kansalliset viranomaiset myöntävät ne viideksi vuodeksi. Kun kuljettajakortin voimassaolo päättyy, se on uusittava hakemalla uutta korttia ajopiirturiasetuksen 28 artiklan mukaisesti. Ajopiirturiasetuksen 29 artiklassa säädetään, että jos kuljettajakortti vahingoittuu, toimii virheellisesti, katoaa tai varastetaan, kuljettajan on seitsemän kalenteripäivän kuluessa esitettävä hakemus kortin korvaamiseksi sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa hänellä on pysyvä asuinpaikka. Kyseisten viranomaisten on toimitettava korvaava kortti kahdeksan työpäivän kuluessa siitä, kun ne ovat vastaanottaneet tätä varten jätetyn yksityiskohtaisen hakemuksen. Jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet komissiolle vaikeuksista ajopiirtureiden määräaikaistarkastusten suorittamisessa ja kuljettajakorttien uusimisessa unionin lainsäädännössä säädettyjen määräaikojen mukaisesti. Nämä vaikeudet johtuvat nykyisistä covid-19-epidemian jatkumiseen liittyvistä poikkeuksellisista olosuhteista. Tällaisissa olosuhteissa jäsenvaltioiden olisi voitava sallia rajoitetun ajan sellaisilla ajopiirtureilla varustettujen ajoneuvojen liikennöinnin jatkaminen, joita ei ole tarkastettu määräaikaan mennessä.

–Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 165/2014, annettu 4 päivänä helmikuuta 2014, tieliikenteessä käytettävistä ajopiirtureista, tieliikenteen valvontalaitteista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 kumoamisesta sekä tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta.

Direktiivissä 2003/59/EY vahvistetaan kuorma-autojen ja linja-autojen ammattikuljettajien perustason ammattipätevyyttä ja jatkokoulutusta koskevat vaatimukset. Näin pyritään varmistamaan Euroopan maanteiden turvallisuus. Direktiivin tarkoituksena on vahvistaa yhdenmukaiset pätevyyttä koskevat vähimmäisvaatimukset koko unionissa. Direktiivissä edellytetään, että kuljettajat osallistuvat peruskoulutukseen ja tämän jälkeen jatkokoulutukseen viiden vuoden välein. Koska covid-19-epidemia jatkuu edelleen, kuljettajat, joihin koulutusvelvoitetta sovelletaan, eivät ehkä pysty noudattamaan sitä tai he eivät pysty uusimaan asiakirjoja, jotka osoittavat, että jatkokoulutusvelvoitetta on noudatettu. Siksi on tarpeen jatkaa ammattitaitoa osoittavien todistusten (CAP) ja tällaisen CAP-todistuksen perusteella joko ajokorttiin tai kuljettajan ammattipätevyyskorttiin merkityn unionin koodin 95 tai kuljettajan ammattipätevyyskortin voimassaoloa, joka muutoin päättyisi viiteajanjakson eli 1. syyskuuta 2020 ja 30. huhtikuuta 2021 välisenä aikana. Näiden asiakirjojen voimassaoloaikaa olisi pidennettävä seitsemällä kuukaudella ja niiden olisi pysyttävä voimassa vastaavan ajan maantieliikenteen jatkuvuuden varmistamiseksi.

Toimenpiteeseen ei sisälly erityisiä seuranta- tai raportointijärjestelyjä. Covid-19-pandemian kehittyminen on edelleen epävarmaa. Myöhemmät tartunta-aallot ovat mahdollisia, ja ne voivat johtaa uusiin sulkutoimiin. Lisäksi on otettava huomioon eri jäsenvaltioiden erityistilanteet. Komissiolle olisi sen vuoksi annettava valtuudet sallia lisämääräaikojen soveltaminen minkä tahansa jäsenvaltion esittämän pyynnön perusteella samalla tavoin kuin mitä on säädetty asetuksessa (EU) 2020/698.

Direktiivin 96/50/EY 6 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että aluksen kuljettajan pätevyyskirjan haltijoiden on 65 vuotta täytettyään läpäistävä lääkärintarkastus kolmen kuukauden kuluessa tämän iän saavuttamisesta ja siitä eteenpäin vuosittain. Koska pääsy terveyspalveluihin on kuitenkin covid-19-epidemian jatkumiseen liittyvien toimenpiteiden vuoksi rajoitettua muissa kuin kiireellisissä tapauksissa, pätevyyskirjojen haltijat eivät ehkä voi käydä vaadituissa lääkärintarkastuksissa sinä aikana, joina näitä toimenpiteitä sovelletaan. Siksi niiden tapausten osalta, joissa lääkärintarkastusten suorittamiselle asetettu määräaika menisi umpeen viiteajanjakson eli 1. syyskuuta 2020 ja 30. huhtikuuta 2021 välisenä aikana, kyseistä määräaikaa olisi pidennettävä seitsemällä kuukaudella kussakin kyseessä olevassa tapauksessa.

Direktiivin 2012/34/EU mukaan toimilupaviranomaiset voivat peruuttaa määräajaksi tai kokonaan sellaisen rautatieyrityksen toimiluvan, joka ei ehkä pysty täyttämään vakavaraisuutta koskevia vaatimuksia. Viranomaiset voivat myöntää tällaisille rautatieyrityksille väliaikaisen toimiluvan sen jälkeen kun niiden toimilupa on peruutettu määräajaksi tai kokonaan. Määräaikaisen toimiluvan tarkoituksena on antaa rautatieyritykselle mahdollisuus uudistaa rakenteitaan ja jatkaa toimintaansa edellyttäen, ettei turvallisuutta vaaranneta. Kokemus on kuitenkin osoittanut, että se myös antaa markkinoille erittäin kielteisen signaalin rautatieyrityksen selviytymiskyvystä, mikä puolestaan pahentaa sen taloudellisia ongelmia etenkin kassavirran osalta. On todennäköistä, että monet ennen kriisiä taloudellisesti vakaat rautatieyritykset päätyvät tilanteeseen, jossa niiden toimilupa olisi peruutettava määräajaksi tai kokonaan niiden taloudellisen tilanteen vuoksi. Nykyisessä kriisissä tämä voi olla perusteetonta erityisesti talouden ja turvallisuuden kannalta. Rautatieyritykset saattavat myös tarvita enemmän aikaa taloudellisen tilanteensa vakauttamiseen covid-19-epidemian taltuttamista seuraavana ajanjaksona.

Direktiivin 2012/34/EU 24 artiklan 3 kohdassa säädetään, että jos toimilupa peruutetaan määräajaksi tai kokonaan sen vuoksi, että taloudellista vakavaraisuutta koskevaa vaatimusta ei noudateta, toimilupaviranomainen voi myöntää väliaikaisen toimiluvan rautatieyrityksen uudelleenjärjestelyn ajaksi edellyttäen, että turvallisuutta ei vaaranneta. Väliaikainen toimilupa saa kuitenkin olla voimassa enintään seitsemän kuukautta. Covid-19-epidemian jatkumisen aiheuttamien poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi viranomaisilla on vakavia vaikeuksia tehdä asiaa koskevia päätöksiä, etenkin uusien toimilupien myöntämisestä väliaikaisen toimiluvan voimassaolon päättymisen jälkeiselle ajanjaksolle. Siksi kyseisten väliaikaisten toimilupien, jotka on myönnetty tai joiden voimassaolo päättyy viiteajanjakson eli 1. syyskuuta 2020 ja 30. huhtikuuta 2021 välisenä aikana, voimassaoloaikaa olisi pidennettävä seitsemällä kuukaudella.

Direktiivin 2012/34/EU 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti toimilupa on voimassa niin kauan kuin rautatieyritys täyttää kyseisen direktiivin III luvussa säädetyt velvollisuudet. Toimilupaviranomainen voi kuitenkin päättää suorittaa säännöllisen uudelleen tarkastelun. Tällaisessa tapauksessa uudelleen tarkastelu on toteutettava vähintään joka viides vuosi. Covid-19-epidemian vuoksi toimilupaviranomaisilla on ollut vaikeuksia suorittaa näitä uudelleen tarkasteluja. Siksi niiden tapausten osalta, joissa uudelleen tarkastelun suorittamiselle asetettu määräaika menisi umpeen viiteajanjakson eli 1. syyskuuta 2020 ja 30. huhtikuuta 2021 välisenä aikana, kyseistä määräaikaa olisi pidennettävä seitsemällä kuukaudella kussakin kyseessä olevassa tapauksessa.

Direktiivin 2007/59/EY 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti veturinkuljettajan lupakirja on voimassa kymmenen vuotta, jollei 16 artiklan 1 kohdasta muuta johdu. Covid-19-epidemian jatkumisen aiheuttaman poikkeuksellisen tilanteen vuoksi toimivaltaisilla viranomaisilla on vaikeuksia lupakirjojen uusimisessa säädetyissä olosuhteissa. Lupakirjojen, jotka olisi uusittava sinä aikana, jona uusiminen ei ole käytännössä mahdollista, pitäisi pysyä voimassa vielä seitsemän kuukautta. Samoin veturinkuljettajille olisi myönnettävä seitsemän kuukautta lisäaikaa määräaikaistarkastusten suorittamiseen.

Covid-19-epidemian jatkumisen aiheuttaman poikkeuksellisen tilanteen vuoksi kansallisilla viranomaisilla, rautatieyrityksillä ja rataverkon haltijoilla on vaikeuksia (yhtenäisten) turvallisuustodistusten ja turvallisuuslupien uusimisessa tai, nykyisten turvallisuuslupien voimassaolon lähestyvän päättymisen tapauksessa, tällaisten lupien myöntämisessä myöhemmäksi ajanjaksoksi. Siksi on tarpeen pidentää näiden asiakirjojen uusimisen määräaikaa ja voimassaoloa sen varmistamiseksi, että rautatieyritysten ja rataverkon haltijoiden toiminta ei vaarannu. Kansallisten turvallisuusviranomaisten kohtaamat vaikeudet paikalla tehtävien tarkastusten suorittamisessa ja muiden hallinnollisten töiden toteuttamisessa pitäisi ratkaista pidentämällä määräaikaa seitsemällä kuukaudella.

Direktiivin 2004/49/EY 10 artiklan 5 kohdan mukaan turvallisuustodistus on rautatieyrityksen hakemuksesta uusittava enintään viiden vuoden väliajoin. Direktiivin 2004/49/EY 11 artiklan 2 kohdan mukaan turvallisuuslupa on infrastruktuurin haltijan hakemuksesta uusittava enintään viiden vuoden väliajoin.

Direktiivin (EU) 2016/798 10 artiklan 13 kohdan mukaan rautatieyrityksellä on oltava joko Euroopan rautatieviraston tai kansallisen turvallisuusviranomaisen myöntämä yhtenäinen turvallisuustodistus, joka uusitaan hakemuksesta enintään viiden vuoden väliajoin. Direktiivin (EU) 2016/798 12 artiklan 2 kohdan mukaan rataverkon haltijoiden turvallisuuslupa on voimassa viisi vuotta.

Säännöllisen linja-autoliikenteen harjoittaminen edellyttää asetuksen N:o 1073/2009 III luvun säännösten mukaista lupaa. Myös niiden uusimiseen sovelletaan soveltuvin osin samaa menettelyä. Lupa edellyttää useiden ehtojen täyttymistä sen varmistamiseksi, että tietty liikenteenharjoittaja soveltuu harjoittamaan tiettyä säännöllistä liikennettä. Yhteisön liikennelupa ja säännöllistä liikennettä koskeva lupa ovat toisistaan riippuvaisia siinä mielessä, että viimeksi mainitun myöntämisen edellytyksenä on, että liikenteenharjoittajalla on yhteisön liikennelupa. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset myöntävät yhteisön liikenneluvat, kuljettajatodistukset ja luvat säännöllisen linja-autoliikenteen harjoittamiseen liikenteenharjoittajien pyynnöstä enintään kymmeneksi vuodeksi (yhteisön liikennelupa) tai viideksi vuodeksi (kuljettajatodistus ja lupa säännölliseen liikenteeseen). Tämä voimassaoloaika voidaan uusia. Uusiminen edellyttää sen tarkastamista, että myöntämisedellytykset täyttyvät edelleen. Jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet komissiolle vaikeuksista näiden lupien ja todistusten uusimisessa unionin lainsäädännössä säädetyissä määräajoissa tai tarvittavien tarkastusten tekemisessä ennen niiden uusimista. Nämä vaikeudet johtuvat nykyisistä covid-19-epidemian jatkumiseen liittyvistä poikkeuksellisista olosuhteista. On kuitenkin olennaisen tärkeää varmistaa liikennepalvelujen jatkuvuus. Siksi on tarpeen jatkaa edellä mainittujen yhteisön liikennelupien, kuljettajatodistusten ja säännöllistä liikennettä koskevien lupien voimassaoloa rajoitetun ajan.

Yhteisön liikennelupa todistaa, että liikenteenharjoittajat ovat sijoittautuneet unioniin ja täyttävät kansainvälisten liikennepalvelujen tarjoamiseen tarvittavat vaatimukset. Lisäksi kansainvälisessä tavaraliikenteessä kuljettajalla, joka on kolmannen maan kansalainen, olisi oltava asetuksen (EY) N:o 1072/2009 II luvun säännösten mukainen kuljettajatodistus. Kuljettajatodistuksen avulla jäsenvaltiot voivat tehokkaasti tarkastaa, ovatko kolmansien maiden kuljettajat laillisessa työsuhteessa tai tietystä kuljetuksesta vastaavan liikenteenharjoittajan käytettävissä.

Maanteiden kansainvälinen tavaraliikenne ja linja-autoilla harjoitettava kansainvälinen henkilöliikenne edellyttävät, että näitä palveluja tarjoavilla ammattimaisilla liikenteenharjoittajilla on tavaraliikenteen osalta asetuksen (EY) N:o 1072/2009 6 artiklassa ja henkilöliikenteen osalta asetuksen (EY) N:o 1073/2009 4 artiklassa säädettyjen edellytysten mukainen yhteisön liikennelupa.

(1)Covid-19-epidemian jatkuminen ja siihen liittyvä kansanterveydellinen kriisitilanne ovat ennennäkemätön haaste jäsenvaltioille ja aiheuttavat suuren taakan kansallisille viranomaisille, unionin kansalaisille ja talouden toimijoille, etenkin liikenteenharjoittajille. Kansanterveydellinen kriisitilanne on luonut poikkeukselliset olosuhteet, jotka vaikuttavat jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten tavanomaiseen toimintaan ja kuljetusyritysten työhön liikenteen eri aloilla suoritettavien hallinnollisten muodollisuuksien osalta, eikä näitä olosuhteita voitu kohtuudella ennakoida asiaa koskevia toimenpiteitä hyväksyttäessä. Näillä poikkeuksellisilla olosuhteilla on merkittävä vaikutus unionin liikennelainsäädännön soveltamisalaan kuuluviin eri aloihin.

Covid-19-epidemian jatkuminen on vaikeuttanut merenkulun turvatarkastusten ja turvakatsastusten suorittamista tänä aikana, sillä ne edellyttävät tarkastajien fyysistä läsnäoloa satamissa, satamarakenteissa ja aluksilla. Tämä tarkoittaa usein sitä, että unionin meriturvallisuuslainsäädännössä vaadittujen arviointien ja suunnitelmien uusiminen on käytännössä mahdotonta asetetuissa määräajoissa. Siksi on tarpeen tarjota joustavia ja käytännöllisiä ratkaisuja, joissa ei kuitenkaan vaaranneta turvallisuutta, pidentämällä tarvittaessa näiden asiakirjojen voimassaoloa kohtuullisella ajalla. Tämä koskee myös merenkulun turvaharjoitusten suoritustiheyttä, sillä myös niitä voi olla vaikea toteuttaa covid-19:n leviämisen estämiseksi tai rajoittamiseksi toteutettujen kansallisten toimenpiteiden vuoksi.

(2)Liikenteenharjoittajat ja muut asianomaiset henkilöt eivät etenkään välttämättä pysty täyttämään tarvittavia muodollisuuksia tai menettelyjä, joita todistusten, lupakirjojen tai lupien uusimiseen tai niiden voimassaoloajan pidentämiseen liittyvän unionin lainsäädännön tiettyjen säännösten noudattaminen edellyttää, tai suorittamaan muita toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen niiden voimassa pitämiseksi. Samoista syistä jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset eivät välttämättä pysty noudattamaan unionin lainsäädännössä vahvistettuja velvoitteita ja varmistamaan, että liikenteenharjoittajien esittämät asiaa koskevat pyynnöt käsitellään ennen sovellettavien määräaikojen päättymistä.

(3)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2020/698 vahvistettiin erityiset ja väliaikaiset toimenpiteet, joita sovelletaan tiettyjen todistusten, lupakirjojen ja lupien uusimiseen ja voimassaoloajan pidentämiseen sekä sellaisten tiettyjen määräaikaisten tarkastusten ja koulutusten lykkäämiseen, jotka olisi kyseisessä asetuksessa tarkoitetun unionin lainsäädännön mukaan pitänyt suorittaa viiteajanjakson eli 1 päivän maaliskuuta 2020, tai tietyissä tapauksissa 1 päivän helmikuuta 2020, ja 31 päivän elokuuta 2020 välisenä aikana. Edellä mainitun asetuksen mukaisesti kyseisiä todistuksia, lupakirjoja ja lupia sekä tiettyjä määräaikaisia tarkastuksia ja jatkokoulutuksia lykättiin kuudella kuukaudella tai tietyissä tapauksissa seitsemällä kuukaudella.

(4)Eräät jäsenvaltiot, jotka katsoivat 1 päivään elokuuta 2020 mennessä, että tiettyjen todistusten, lupakirjojen ja lupien uusiminen ja tiettyjen jatkokoulutusten tai määräaikaisten tarkastusten suorittaminen ei todennäköisesti ole käytännössä mahdollista 31 päivän elokuuta 2020 jälkeen jäsenvaltioiden covid-19:n leviämisen estämiseksi tai rajoittamiseksi toteuttamien toimenpiteiden vuoksi, esittivät komissiolle perusteltuja pyyntöjä luvan saamiseksi yksittäisten lisäpidennysten soveltamiseen. Komissio antoi kuusi päätöstä tällaisten pidennysten hyväksymisestä.

(5)Vaikka covid-19-epidemiatilanne parani jonkin verran kesällä 2020, epidemian vaikutusten jatkuminen ja joissakin tapauksissa pahentuminen syksyllä 2020 on pakottanut jäsenvaltiot pitämään pandemian leviämisen ehkäisemiseksi käyttöön otetut toimenpiteet voimassa ja joissakin tapauksissa myös vahvistamaan niitä. Näiden toimenpiteiden seurauksena liikenteenharjoittajat ja muut asianomaiset henkilöt eivät välttämättä pysty täyttämään muodollisuuksia tai menettelyjä, joita todistusten, lupakirjojen tai lupien uusimiseen tai niiden voimassaoloajan pidentämiseen liittyvän unionin lainsäädännön tiettyjen säännösten noudattaminen edellyttää, tai suorittamaan määräaikaistarkastuksia tai jatkokoulutuksia tai muita todistusten, lupakirjojen ja lupien voimassa pitämiseksi tarvittavia toimenpiteitä, kuten oli myös keväällä 2020. Samoista syistä jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset eivät välttämättä pysty noudattamaan unionin lainsäädännössä vahvistettuja velvoitteita ja varmistamaan, että liikenteenharjoittajien esittämät asiaa koskevat pyynnöt käsitellään ennen sovellettavien määräaikojen päättymistä.

(6)Siksi on tarpeen toteuttaa toimenpiteitä, joilla ratkaistaan nämä ongelmat ja taataan sekä oikeusvarmuus että kyseessä olevien säädösten moitteeton toiminta. Tätä varten olisi säädettävä mukautuksista etenkin tiettyjen määräaikojen osalta sekä komission mahdollisuudesta antaa lupa määräaikojen pidentämiseen jonkin jäsenvaltion pyynnöstä.

(7)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/59/EY vahvistetaan maanteiden tavara- ja henkilöliikenteeseen tarkoitettujen tiettyjen ajoneuvojen kuljettajien perustason ammattipätevyyteen ja jatkokoulutukseen sovellettavat säännöt. Näillä kuljettajilla on oltava ammattitaitoa osoittava todistus (CAP) ja heidän on osoitettava suorittaneensa jatkokoulutuksen ajokortilla tai kuljettajan ammattipätevyyskortilla, johon jatkokoulutus on merkitty. Koska CAP-todistuksen haltijalla on joissakin jäsenvaltioissa 31 päivän elokuuta 2020 jälkeen jatkuneen covid-19-epidemian aiheuttamien poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi vaikeuksia jatkokoulutuksen suorittamisessa ja kyseisen jatkokoulutuksen suorittamisesta annettavan CAP-todistuksen uusimisessa, kyseisen CAP-todistuksen voimassaoloaikaa on tarpeen pidentää seitsemällä kuukaudella sen viimeisestä voimassaolopäivästä tieliikenteen jatkuvuuden varmistamiseksi.

(8)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/126/EY vahvistetaan ajokortteja koskevat säännöt. Siinä säädetään jäsenvaltioiden myöntämien ajokorttien vastavuoroisesta tunnustamisesta unionin ajokorttimallin perusteella ja vahvistetaan näitä ajokortteja koskevat vähimmäisvaatimukset. Moottoriajoneuvojen kuljettajilla on erityisesti oltava voimassa oleva ajokortti, joka on uusittava tai joissakin tapauksissa vaihdettava sen hallinnollisen voimassaoloajan päätyttyä. Koska ajokorttien uusimisessa on vaikeuksia joissakin jäsenvaltioissa 31 päivän elokuuta 2020 jälkeen jatkuneen covid-19-epidemian aiheuttamien poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, tiettyjen ajokorttien voimassaoloaikaa on tarpeen pidentää seitsemällä kuukaudella niiden viimeisestä voimassaolopäivästä tieliikenteen jatkuvuuden varmistamiseksi.

(9)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 165/2014 vahvistetaan tieliikenteessä käytettäviä ajopiirtureita koskevat säännöt. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 561/2006 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/15/EY vahvistettujen ajoaikaa, työaikaa ja lepoaikoja koskevien sääntöjen noudattaminen on olennaisen tärkeää tasapuolisen kilpailun ja liikenneturvallisuuden varmistamiseksi. Koska on tarpeen varmistaa maantiekuljetusten jatkuvuus huolimatta niistä vaikeuksista, joita ajopiirturien säännöllisten tarkastusten suorittamisessa ilmenee covid-19-epidemian jatkumisen aiheuttamien poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, asetuksen (EU) N:o 165/2014 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tarkastukset, jotka olisi pitänyt tehdä 1 päivän syyskuuta 2020 ja 30 päivän huhtikuuta 2021 välisenä aikana, olisi nyt tehtävä viimeistään seitsemän kuukauden kuluessa päivästä, jona ne oli tehtävä kyseisen artiklan nojalla. Samasta syystä vaikeudet, jotka liittyvät kuljettajakorttien uusimiseen ja korvaamiseen covid-19:n leviämisen aiheuttamien poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, oikeuttavat sen, että jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille annetaan lisäaikaa näihin tarkoituksiin. Tällaisissa tapauksissa kuljettajille olisi annettava mahdollisuus turvautua toteuttamiskelpoisiin vaihtoehtoihin ajoaikaa, työaikaa ja lepoaikoja koskevien tarvittavien tietojen kirjaamiseksi ja heidät olisi velvoitettava tekemään niin siihen saakka, kunnes he saavat uuden kortin.

(10)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/45/EU vahvistetaan moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen määräaikaiskatsastuksia koskevat säännöt. Määräaikaiskatsastus on monimutkainen tehtävä, jolla pyritään varmistamaan, että ajoneuvot pidetään turvallisessa ja ympäristön kannalta hyväksyttävässä kunnossa niiden käytön ajan. Koska määräaikaiskatsastusten suorittamisessa on vaikeuksia joissakin jäsenvaltioissa 31 päivän elokuuta 2020 jälkeen jatkuneen covid-19-epidemian aiheuttamien poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, määräaikaiskatsastukset, jotka olisi pitänyt tehdä 1 päivän syyskuuta 2020 ja 30 päivän huhtikuuta 2021 välisenä aikana, olisi nyt tehtävä myöhemmin, mutta viimeistään seitsemän kuukauden kuluttua alkuperäisestä määräajasta, ja asianomaisten todistusten olisi pysyttävä voimassa kyseiseen myöhempään määräpäivään saakka.

(11)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1071/2009 vahvistetaan maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamisen edellytyksiä koskevat yhteiset säännöt. Covid-19-epidemia ja siihen liittyvä kansanterveyskriisi, jotka ovat jatkuneet 31 päivän elokuuta 2020 jälkeen, ovat johtaneet siihen, etteivät eräät kuljetusyritykset enää täytä kyseisten yritysten käytössä olevia ajoneuvoja koskevia vaatimuksia. Kriisillä on myös vakavia vaikutuksia alan taloudelliseen tilanteeseen, ja eräät kuljetusyritykset eivät enää täytä vakavaraisuutta koskevaa vaatimusta. Koska yritysten toiminta on vähentynyt kansanterveyskriisin seurauksena, on odotettavissa, että kestää tavanomaista kauemmin ennen kuin yritykset pystyvät osoittamaan, että yrityksen käytössä olevia ajoneuvoja koskevat vaatimukset tai vakavaraisuutta koskeva vaatimus täyttyvät jälleen pysyvästi. Sen vuoksi on aiheellista pidentää asetuksen (EY) N:o 1071/2009 13 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa kyseisiä tarkoituksia varten vahvistettuja enimmäismääräaikoja kuudesta kuukaudesta kahteentoista kuukauteen niiden arviointien osalta, jotka koskevat kyseisen asetuksen 5 artiklan b ja c alakohdassa tarkoitettuja asianomaisten kuljetusyritysten käytössä olevia ajoneuvoja koskevia vaatimuksia, sekä näiden yritysten vakavaraisuutta koskevan vaatimuksen arvioinnin osalta siltä osin kuin arvioinnit kattavat viiteajanjakson eli 1 päivän syyskuuta 2020 ja 30 päivän huhtikuuta 2021 välisen ajan kokonaan tai osan siitä. Jos on jo todettu, ettei yritys täytä jotakin näistä vaatimuksista, ja jos toimivaltaisen viranomaisen asettama määräaika ei ole vielä päättynyt, toimivaltaisen viranomaisen olisi voitava pidentää kyseistä määräaikaa yhteensä kahdentoista kuukauden pituiseksi.

(12)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1072/2009 vahvistetaan maanteiden kansainvälisen tavaraliikenteen markkinoille pääsyä ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1073/2009 kansainvälisen linja-autoliikenteen markkinoille pääsyä koskevat yhteiset säännöt. Maanteiden kansainvälinen tavaraliikenne ja linja-autoilla harjoitettava kansainvälinen henkilöliikenne edellyttävät muun muassa, että liikenteenharjoittajalla on yhteisön liikennelupa ja että kuljetuksia suorittavilla kuljettajilla, jotka ovat kolmansien maiden kansalaisia, on kuljettajatodistus. Myös säännöllisen linja-autoliikenteen harjoittaminen edellyttää lupaa. Nämä todistukset ja luvat voidaan uusia sen jälkeen kun on tarkastettu, että niitä koskevat edellytykset täyttyvät edelleen. Koska todistusten ja lupien uusimisessa on vaikeuksia 31 päivän elokuuta 2020 jälkeen jatkuneen covid-19-epidemian aiheuttamien poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, niiden voimassaoloaikaa on tarpeen pidentää seitsemällä kuukaudella niiden viimeisestä voimassaolopäivästä tieliikenteen jatkuvuuden varmistamiseksi.

(13)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2016/798 vahvistetaan rautateiden turvallisuutta koskevat säännöt. Eristystoimenpiteiden ja 31 päivän elokuuta 2020 jälkeen jatkuneen covid-19-epidemian hillitsemiseen liittyvän lisätyötaakan vuoksi kansallisilla viranomaisilla, rautatieyrityksillä ja rataverkon haltijoilla on vaikeuksia, jotka liittyvät kyseisen direktiivin 10 ja 12 artiklan soveltamisalaan kuuluvien yhtenäisten turvallisuustodistusten uusimiseen ja nykyisten turvallisuuslupien voimassaoloajan lähestyvän päättymisen tapauksessa kyseisten lupien myöntämiseen myöhemmäksi ajanjaksoksi. Yhtenäisten turvallisuustodistusten uusimisen määräaikaa olisi sen vuoksi pidennettävä seitsemällä kuukaudella, ja kyseisten voimassa olevien yhtenäisten turvallisuustodistusten olisi pysyttävä edelleen voimassa vastaavan ajan. Samoin tällaisten turvallisuuslupien voimassaoloaikaa olisi pidennettävä seitsemällä kuukaudella niiden voimassaolon päättymispäivästä.

(14)Eräät jäsenvaltiot ovat pidentäneet direktiivin (EU) 2016/798 kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen määräaikaa 16 päivään kesäkuuta 2020 mainitun direktiivin 33 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Direktiivin (EU) 2016/798 muuttamisesta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2020/700 säädetään kyseisten jäsenvaltioiden mahdollisuudesta pidentää direktiivin kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen määräaikaa edelleen 31 päivään lokakuuta 2020 saakka. Näin ollen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY sääntöjä sovellettiin näissä jäsenvaltioissa 31 päivään lokakuuta 2020 saakka, ja kyseisillä jäsenvaltioilla oli edelleen oikeus myöntää todistuksia kyseisen direktiivin nojalla. Edellä mainitun direktiivin nojalla myönnetyt turvallisuustodistukset pysyvät voimassa niiden voimassaolon päättymispäivään saakka direktiivin (EU) 2016/798 mukaisesti. Siksi on aiheellista säätää myös direktiivin 2004/49/EY 10 ja 11 artiklan nojalla myönnettyjen turvallisuustodistusten ja turvallisuuslupien uusimisen määräaikojen pidentämisestä ja selventää, että kyseiset turvallisuustodistukset ja -luvat pysyvät edelleen voimassa vastaavan ajan.

(15)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2007/59/EY vahvistetaan vetureita ja junia rautateillä unionissa ajavien veturinkuljettajien hyväksymistä koskevat säännöt. Mainitun direktiivin 14 artiklan 5 kohdassa ja 16 artiklassa säädetään, että veturinkuljettajien lupakirjojen voimassaoloaika on kymmenen vuotta, ja edellytetään, että veturinkuljettajat käyvät määräaikaistarkastuksissa. Koska lupakirjojen uusimisessa on vaikeuksia 31 päivän elokuuta 2020 jälkeen jatkuneen covid-19-epidemian aiheuttamien poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, lupakirjojen, joiden voimassaoloaika päättyy 1 päivän syyskuuta 2020 ja 30 päivän huhtikuuta 2021 välisenä aikana, voimassaoloaikaa olisi pidennettävä seitsemällä kuukaudella niiden viimeisestä voimassaolopäivästä. Samoin veturinkuljettajille olisi myönnettävä seitsemän kuukautta lisäaikaa määräaikaistarkastusten suorittamiseen.

(16)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2012/34/EU perustetaan yhtenäinen eurooppalainen rautatiealue. Kyseisen direktiivin 23 artiklan 2 kohdan mukaan toimilupaviranomaiset voivat suorittaa säännöllisen uudelleen tarkastelun varmistaakseen, että rautatieyritys täyttää edelleen sen lupaan liittyvät kyseisen direktiivin III luvussa säädetyt velvollisuudet. Kyseisen direktiivin 24 artiklan 3 kohdan mukaan toimilupaviranomaiset voivat peruuttaa toimiluvan määräajaksi tai kokonaan sen vuoksi, että taloudellista vakavaraisuutta koskevaa vaatimusta ei noudateta, ja myöntää väliaikaisen toimiluvan rautatieyrityksen uudelleenjärjestelyn ajaksi edellyttäen, että turvallisuutta ei vaaranneta. Toimilupaviranomaisilla on 31 päivän elokuuta 2020 jälkeen jatkuneen covid-19-epidemian aiheuttamien poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi vakavia vaikeuksia suorittaa olemassa olevia lupia koskevia säännöllisiä uudelleen tarkasteluja ja tehdä asiaa koskevia päätöksiä uusien toimilupien myöntämisestä väliaikaisen toimiluvan voimassaoloajan päättymisen jälkeen. Siksi säännöllisten uudelleen tarkastelujen suorittamisen määräaikoja, jotka kyseisen direktiivin mukaisesti päättyvät 1 päivän syyskuuta 2020 ja 30 päivän huhtikuuta 2021 välisenä aikana, olisi pidennettävä seitsemällä kuukaudella. Samoin väliaikaisten toimilupien, joiden voimassaoloaika päättyy 1 päivän syyskuuta 2020 ja 30 päivän huhtikuuta 2021 välisenä aikana, voimassaoloaikaa olisi pidennettävä seitsemällä kuukaudella.

(17)Direktiivin 2012/34/EU 25 artiklan 2 kohdan mukaan toimilupaviranomaisten on tehtävä päätökset toimiluvan myöntämistä koskevista hakemuksista kolmen kuukauden kuluessa kaikkien tarvittavien tietojen ja erityisesti kyseisen direktiivin liitteessä III tarkoitettujen tietojen toimittamisesta. Koska asiaa koskevien päätösten tekemisessä on vaikeuksia 31 päivän elokuuta 2020 jälkeen jatkuneen covid-19-epidemian aiheuttamien poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, kyseistä määräaikaa on tarpeen pidentää seitsemällä kuukaudella.

(18)Rautatieyrityksillä, jotka olivat taloudellisesti vakaita ennen covid-19:n leviämistä, on likviditeettiongelmia, minkä vuoksi niiden toimilupa voitaisiin peruuttaa määräajaksi tai kokonaan tai mahdollisesti korvata väliaikaisella toimiluvalla ilman, että tähän on rakenteellista taloudellista tarvetta. Direktiivin 2012/34/EU 24 artiklan 3 kohdan mukaisen väliaikaisen toimiluvan myöntäminen voisi antaa markkinoille kielteisen signaalin rautatieyritysten selviytymiskyvystä, mikä puolestaan pahentaisi niiden muita taloudellisia ongelmia, jotka muutoin olisivat tilapäisiä. Asetuksen (EU) 2020/698 täydentämiseksi ja ottaen huomioon covid-19-epidemian jatkumisen 31 päivän elokuuta 2020 jälkeen, olisi säädettävä, että jos toimilupaviranomainen toteaa 1 päivän syyskuuta 2020 ja 30 päivän huhtikuuta 2021 välisenä aikana suoritetun tarkastuksen perusteella, että rautatieyritys ei pysty enää täyttämään vakavaraisuutta koskevia vaatimuksia, sen olisi voitava päättää ennen 30 päivää huhtikuuta 2021 jättää asianomaisen rautatieyrityksen toimilupa peruuttamatta määräajaksi tai kokonaan edellyttäen, ettei turvallisuutta vaaranneta ja edellyttäen, että on olemassa realistiset mahdollisuudet rautatieyrityksen tyydyttävään taloudelliseen uudelleenjärjestelyyn seuraavien seitsemän kuukauden kuluessa. Rautatieyritykseen olisi 30 päivän huhtikuuta 2021 jälkeen sovellettava direktiivin 2012/34/EU 24 artiklan 1 kohdassa säädettyjä yleisiä sääntöjä.

(19)Neuvoston direktiivissä 96/50/EY säädetään sisävesiväylien tavara- ja matkustajaliikenteen pätevyyskirjojen myöntämisperusteista unionissa. Pätevyyskirjan haltijoiden on 65 vuotta täytettyään läpäistävä säännölliset lääkärintarkastukset. Kun otetaan huomioon 31 päivän elokuuta 2020 jälkeen jatkuneen covid-19-epidemian vuoksi toteutetut toimenpiteet ja erityisesti rajoitettu mahdollisuus saada terveyspalveluja lääkärintarkastuksia varten, pätevyyskirjojen haltijat eivät ehkä voi läpäistä vaadittuja lääkärintarkastuksia sinä aikana, jona näitä toimenpiteitä sovelletaan. Siksi niiden tapausten osalta, joissa lääkärintarkastusten suorittamiselle asetettu määräaika olisi muutoin päättynyt tai muutoin päättyisi 1 päivän syyskuuta 2020 ja 30 päivän huhtikuuta 2021 välisenä aikana, kyseistä määräaikaa olisi pidennettävä seitsemällä kuukaudella kussakin kyseessä olevassa tapauksessa. Kyseisten pätevyyskirjojen olisi pysyttävä edelleen voimassa vastaavan ajan.

(20)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2016/1629 vahvistetaan sisävesialusten tekniset vaatimukset. Kyseisen direktiivin 10 artiklassa säädetään unionin sisävesialustodistusten voimassaoloajoista. Lisäksi direktiivin (EU) 2016/1629 28 artiklassa säädetään, että kyseisen direktiivin soveltamisalaan kuuluvat asiakirjat, jotka jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat antaneet ennen 6 päivää lokakuuta 2018 aiemmin sovelletun direktiivin eli Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/87/EY nojalla, pysyvät voimassa niiden voimassaoloajan päättymiseen saakka. Toimenpiteet, joita 31 päivän elokuuta 2020 jälkeen jatkuneen covid-19-epidemian vuoksi on toteutettu, voivat aiheuttaa sen, että toimivaltaisten viranomaisten on epäkäytännöllistä ja joskus mahdotonta suorittaa teknisiä tarkastuksia asiaankuuluvien todistusten voimassaolon pidentämiseksi tai direktiivin (EU) 2016/1629 28 artiklassa tarkoitettujen asiakirjojen tapauksessa niiden korvaamiseksi. Siksi jotta asianomaiset sisävesialukset voisivat jatkaa toimintaansa, on aiheellista pidentää unionin sisävesialustodistusten ja direktiivin (EU) 2016/1629 28 artiklan soveltamisalaan kuuluvien asiakirjojen, joiden voimassaoloaika olisi muutoin päättynyt tai muutoin päättyisi 1 päivän syyskuuta 2020 ja 30 päivän huhtikuuta 2021 välisenä aikana, voimassaoloaikaa seitsemällä kuukaudella.

(21)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 725/2004 vahvistetaan alusten ja satamarakenteiden turvatoimien parantamista koskevat säännöt. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2005/65/EY säädetään toimenpiteistä satamien turvallisuuden parantamiseksi turvallisuusvälikohtausten uhkien varalta. Direktiivillä varmistetaan myös, että asetuksen (EY) N:o 725/2004 soveltamiseksi toteutettavissa turvatoimissa hyödynnetään parempaa satamaturvallisuutta. Covid-19-epidemia, joka on jatkunut 31 päivän elokuuta 2020 jälkeen, vaikeuttaa jäsenvaltioiden viranomaisten suorittamia merenkulun turvatarkastuksia ja turvakatsastuksia, jotka ovat tarpeen tiettyjen asiakirjojen uusimiseksi meriturvallisuusalalla. Siksi on tarpeen pidentää kyseisissä unionin säädöksissä edellytettyjen turvallisuusarviointien ja turvallisuussuunnitelmien uudelleen tarkastelun määräaikoja kohtuullisella ajalla, jotta jäsenvaltiot ja merenkulkuala voivat omaksua joustavan ja käytännönläheisen lähestymistavan ja jotta keskeiset toimitusketjut voidaan pitää avoimina turvallisuutta vaarantamatta. Joustavuus olisi sallittava myös merenkulun turvaharjoituksissa, joita on unionin meriturvallisuutta koskevien säädösten mukaan suoritettava tietyin väliajoin.