Komission tiedonanto Euroopan Parlamentille EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 85/611/ETY muuttamisesta yhteissijoitusyritysten sijoitusten osalta /* SEK/2001/1003 lopull. - COD/1998/0243 */





KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 85/611/ETY muuttamisesta yhteissijoitusyritysten sijoitusten osalta 1998/0243 (COD) KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 85/611/ETY muuttamisesta yhteissijoitusyritysten sijoitusten osalta 1. TAUSTAA -Komissio antoi 17. heinäkuuta 1998 ehdotuksen direktiiviksi siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 85/611/ETY [1] muuttamisesta [2] - COM(1998) 449 lopullinen - 1998/0243 (COD). [1] EYVL L 375, 31.12.1985, s. 3. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2000/64/EY (EYVL L 290, 17.11.2000, s. 27). [2] KOM (1998) 449 lopullinen, EYVL C 280, 9.9.1998, s. 6. -Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 24. ja 25. helmikuuta 1999 pidetyssä 361. täysistunnossaan [3]. Euroopan keskuspankki antoi neuvoston pyynnöstä lausunnon 16. maaliskuuta 1999 [4]. [3] EYVL C 116, 28.4.1999, s. 44. [4] EYVL C 285, 7.10.1999, s. 9. -Euroopan parlamentti antoi 17. helmikuuta 2000 pidetyssä täysistunnossaan lainsääntöpäätöslauselman [5], jossa esitettiin Euroopan parlamentin lausunto komission ehdotuksesta. [5] EYVL C 339, 29.11.2000, s. 228, esittelijä O. Schmidt. -Komissio antoi 30. toukokuuta 2000 muutetun ehdotuksen [6], jossa otettiin huomioon parlamentin ja talous- ja sosiaalikomitean kuuleminen. [6] KOM(2000) 329 lopullinen, EYVL C 311 E, 31.10.2000, s. 302. -Komissio vahvisti 5. kesäkuuta 2001 yhteisen kannan [7], jota tämä tiedonanto koskee. [7] EYVL ... 2. KOMISSION EHDOTUKSEN TARKOITUS Ehdotuksen pääasiallisena tarkoituksena on kehittää yhdenmukaistamisesta hyötyvien yhteissijoitusyritysten osuuksien rajatylittävää myyntiä ja nykyaikaistaa niiden sijoitustekniikkaa tuottavuuden ja kilpailukyvyn parantamiseksi. Tavoitteeseen pyritään seuraavin keinoin: -Ulotetaan vapaus tarjota palveluja unionissa yhteissijoitusyrityksiin, jotka sijoittavat tiettyihin muihin rahoitusvälineisiin kuin varsinaisiin siirtokelpoisiin arvopapereihin (kuten toisen yhteissijoitusyrityksen osuuksiin, rahamarkkinavälineisiin, pankkitalletuksiin ja rahoitusjohdannaisiin). Uudet avoimuussäännöt varmistavat, että sijoittajat saavat riittävästi tietoja. -Tarkistetaan tiettyjä muita yhteissijoitusyrityksiä koskevan direktiivin säännöksiä, jotta ne voidaan nykyaikaistaa vuodesta 1985 kehittyneet uudet salkunhoitomenetelmät huomioon ottaen. -Poistetaan yhteissijoitusyrityksiä koskevan direktiivin tiettyjen säännösten aiheuttamat tulkintaongelmat, jotka estävät direktiivin yhdenmukaisen soveltamisen. 3. YHTEISTÄ KANTAA KOSKEVAT HUOMIOT 3.1. Yleiset huomiot 3.1.1. Neuvosto vahvisti yhteisen kannan vasta vaikeiden neuvottelujen jälkeen. Yhteinen kanta säilyttää komission alkuperäisen ehdotuksen pääsisällön. Sen tarkoituksena on uudistaa kaikki yhteissijoitusyritysten tekemiin sijoituksiin sovellettavat säännöt: hyväksyttyjen sijoituslajien laajentamista (asianmukaiset toiminnan vakauteen liittyvät rajoitukset huomioon ottaen) täydennetään tiukentamalla vaatimuksia, jotka liittyvät riskienhallintaan ja valvontaan sekä tietoihin, joita julkistetaan tai annetaan saataville merkitsijän pyynnöstä. 3.1.2. Yhteisessä kannassa otetaan huomioon Euroopan parlamentin esittämät tarkistukset, joista pääosa on joko kokonaisuudessaan tai osittain sisällytetty muutettuun ehdotukseen. Yhteinen kanta kuvastaa samaa yleistä pyrkimystä tasapainoon sääntöjen uudistamisen ja sijoittajansuojan välillä. Siihen on kuitenkin tehty joitakin muutoksia, jotka vaikuttavat pääasiassa sijoitusrajoja ja -sääntöjä koskeviin muutetun ehdotuksen kohtiin. Toisaalta yhteisessä kannassa on vahvistettu säännökset, jotka liittyvät hyväksyttyjen operaatioiden vakauden valvontapuitteisiin ja sijoittajille annettaviin tietoihin. 3.1.3. Tärkeimpiä muutoksia, joita neuvoston yhteiseen kantaan sisältyy komission muutettuun ehdotukseen verrattuna, on käsitelty yksityiskohtaisesti jäljempänä tässä tiedonannossa. Lisäksi liitteen taulukossa on esitetty yhteenveto Euroopan parlamentin tarkistuksista ja niiden vaikutuksista muutettuun ehdotukseen ja yhteiseen kantaan. Samassa taulukossa on esitetty myös muut muutokset, joita komissio ja neuvosto ovat parlamentin esittämien tarkistusten lisäksi tehneet. 3.2. Yhteisessä kannassa huomioon otetut parlamentin tarkistukset 3.2.1. Johdanto-osa [8] [8] Tehdyistä muutoksista ks. taulukko oheisessa liitteessä. 3.2.1.1 Yleiset huomiot Komissio on hyväksynyt Euroopan parlamentin tekemät tarkistukset johdanto-osaan ja ne on otettu tietyin muutoksin huomioon yhteisessä kannassa. Komissio katsoo, että muutokset noudattavat muutetun ehdotuksen sisältöä ja Euroopan parlamentin esittämiä näkemyksiä. 3.2.1.2 Alkuperäiseen ehdotukseen verrattuna muutetut tai lisätyt johdanto-osan kappaleet Euroopan parlamentin tarkistuksista seitsemän (1-7) käsittelivät periaatteita, jotka liittyvät rahoitusvälineiden valintaan ja niihin liittyviin salkunhoitomenetelmiin (rahamarkkinavälineet; osuudet yhteissijoitusyrityksistä ja muista yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavista yrityksistä; pankkitalletukset; indeksiä jäljittelevät rahastot; rajoitukset sijoituksille likvidiin rahoitusomaisuuteen) sekä yhteissijoitusyrityksiä koskevien direktiivien tulevaan kodifiointiin. Komissio teki muutettuun ehdotukseensa myös muita, mm. rahoitusjohdannaisia koskevia muutoksia. Yhteisessä kannassaan neuvosto on halunnut muuttaa johdanto-osan rakennetta jakamalla säännökset kolmeen eri kappaleeseen, joissa käsitellään rahoitusjohdannaisiin liittyviä periaatteita, teknisiä rajoja ja tiedonantovaatimuksia sekä OTC-johdannaisten (jäljempänä vakioimattomien johdannaissopimusten) erityistapausta. Muutettuun ehdotukseen lisättiin myös komiteamenettelyä koskeva erillinen johdanto-osan kappale. 3.2.1.3 Muutettuun ehdotukseen verrattuna poistetut johdanto-osan kappaleet Nykyisen johdanto-osan 10 kappaleen (yhdistetty) lisäksi johdanto-osasta on poistettu seuraavat kolme kappaletta: - aikaisempi johdanto-osan 13 kappale (14 muutetussa ehdotuksessa) arvopaperien lainaksiantamisesta (ks. 21 artiklaa koskevat huomautukset [9]); [9] Jollei toisin mainita, tässä tiedonannossa ja sen liitteessä esitetyt viittaukset artiklojen numeroihin tarkoittavat muutettavan direktiivin 85/611/ETY numerointia. - omaisuudenhoitajaa koskevat johdanto-osan 18 ja 19 kappaleet. Tästä kysymyksestä tehdään erillinen selvitys ja asianmukaiseksi katsottuja toimenpide-ehdotuksia, kuten komission suostumuksella sovittiin, kun toisesta yhteissijoitusyrityksiä koskevan direktiivin muutosehdotuksesta päästiin neuvostossa poliittiseen sopimukseen [10]. [10] Ks. komission tiedonanto, joka liittyy toisesta yhteissijoitusyrityksiä koskevasta direktiiviehdotuksesta vahvistettuun yhteiseen kantaan, s. 6. 3.2.2 Artiklaosa 3.2.2.1 Komission hyväksymät tarkistukset Euroopan parlamentti esitti artiklaosaan 17 tarkistusta. Komissio ilmoitti ensimmäisessä käsittelyssä hyväksyvänsä niistä suoraan kahdeksan. Kyseessä ovat tarkistukset (9, 11, 13, 14, 18, 19, 20), joilla parannetaan niiden säännösten muotoilua, jotka koskevat hyväksyttävien sijoitusmuotojen luokittelua ja niihin liittyviä tiedonantovaatimuksia: arvopaperit; pankkitalletukset; muut rahamarkkinavälineet kuin ne, joilla käydään kauppaa säännellyillä markkinoilla ja joita tarkoitetaan 1 artiklassa; komission ja yhteyskomitean rooli tiedonvälittäjinä; indeksiä jäljitteleviä rahastoja, rahasto-osuusrahastoja ja käteisrahastoja (sijoitukset talletuksiin) koskevat erityissäännöt. Euroopan parlamentti (tarkistus 21) halusi rajata yhteyskomitean tehtävät sille annetussa sääntelykomitean roolissa yhdenmukaistamista edistävien määritelmien kehittämiseen ja nykyaikaistamiseen. Tarkistusten perusteella muutettuun ehdotukseen tehdyt muutokset on sisällytetty kokonaisuudessaan yhteiseen kantaan yhtä poikkeusta lukuun ottamatta. Kyseessä on tarkistus 14, jolla palautetaan direktiivin 85/611/ETY 20 artikla. Siinä säädettiin komission ja yhteyskomitean toimintaan pohjautuvasta tietojenvaihto ja -julkistamismenettelystä. Menettelyä laajennettiin vuoden 1985 direktiiviä muuttavalla direktiivillä 88/220/ETY, jotta joukkovelkakirjojat, joita koskevat sijoitusrajat olivat korkeammat, voitiin katsoa sijoituskelpoisiksi arvopapereiksi. Vaikka neuvosto poisti 20 artiklan yhteisestä kannasta, se lisäsi samanlaisen menettelyn 22 artiklan 4 kohtaan, jossa käsitellään juuri tällaisia korotetusta rajasta hyötyviä joukkovelkakirjalainoja. 3.2.2.2 Komission hylkäämät tarkistukset Komissio ilmoitti ensimmäisen käsittelyn äänestyksessä, ettei se hyväksy yhdeksää tarkistusta parlamentin ehdottamassa muodossa. Näistä tarkistuksista seitsemän on kuitenkin osittain sisällytetty muutettuun ehdotukseen. Komissio hylkäsi ensimmäisten tarkistusten ryhmän (direktiivin järjestystä noudattaen 37, 36, 45, 39, 43), koska se halusi suojella yksityissijoittajia niiden sijoitusprofiiliin sopimattomilta riskeiltä. Tämän taustana on se, että sääntely soveltui huonosti vakioimattomien johdannaissopimusten sisällyttämiseen osaksi direktiivin soveltamisalaan kuuluvien yhteissijoitusyritysten yleistä sijoitustoimintaa, sillä kyseiset johdannaissopimukset edellyttävät kehittyneempiä vaihtokurssien ja riskien lasku- ja seurantamenetelmiä kuin pääosa muista sijoituskelpoisista rahoitusvälineistä. Komissio pystyi kuitenkin lisäämään muutettuun ehdotukseensa pääosan kyseisten tarkistusten sisällöstä ottamalla käyttöön menettelytapavaatimukset, jotka luovat perustan johdannaisinstrumenttien yhdenmukaiselle käsittelylle jäsenvaltiossa. Sääntelypuitteiden muutokset ovat johtaneet yhteisessä kannassa uuteen, komission hyväksymään tasapainoon johdannaisinstrumentteja koskevien yhteissijoitusyritysten sijoitusmahdollisuuksien uudenaikaistamisen, sisäisen valvonnan ja toiminnan vakauden seurannan vaatimusten sekä sijoittajille annettavien tietojen tason mukauttamisen välillä (ks. jäljempänä). Neljästä muusta esitetyssä muodossa hylätystä tarkistuksesta (direktiivin järjestystä noudattaen 8, 44, 16, 42) kaksi on voitu osittain sisällyttää muutettuun ehdotukseen. Kyseessä ovat tarkistus 44, joka käsittelee edellytyksiä, joiden perusteella yhteissijoitusyritysten ja muiden yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten osuudet hyväksytään yhteissijoitusyrityksen sijoitussalkkuun, ja tarkistus 16, joka käsittelee arvopapereiden lainaksiantamisen yhteydessä annettavia vakuuksia. Viimeksi mainittu tarkistus katsottiin kuitenkin sopivaksi poistaa kaikista asiaa koskevista yhteisen kannan säännöksistä (ks. 21 artiklaa koskevat näkemykset jäljempänä). Komissio hylkäsi vielä kaksi tarkistusta, koska muutettu teksti olisi voinut johtaa tulkintaan, joka on ristiriidassa yhteisön yhdenmukaistamispyrkimysten kanssa (tarkistus 8), ja koska tietyntyyppisiä vakuudellisia joukkovelkakirjoja koskevan kohdan poistaminen (22 artiklan 3 kohta) vaikutti poliittisesti epäonnistuneelta valinnalta (tarkistus 42). Neuvosto on vahvistanut yhteisessä kannassa nämä ratkaisut. 3.2.2.3 Komission ja neuvoston muutokset, jotka eivät sisälly Euroopan parlamentin tarkistuksiin Komission muutetussa ehdotuksessa tehdään joitakin yksittäisiä muutoksia artiklaosaan. Ne on pääosin sisällytetty yhteiseen kantaan, jossa myös vahvistetaan uusi määräaika direktiivin täytäntöönpanolle (direktiiviehdotuksen 2 artikla). Kyseiset säännökset liittyvät seuraaviin seikkoihin: tietyillä säännellyillä markkinoilla tavallisesti kaupankäynnin kohteena olevien rahamarkkinavälineiden luokittelu (1 artiklan 8 kohta ja siihen liittyvät artiklat, ks. taulukko); lisätään erityinen hankintaraja muista yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavista yrityksistä hankituille osuuksille rahasto-osuusrahastoissa (25 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta, rajaa korotettu kompromissin löytämiseksi yhteisessä kannassa); täsmennetään hankintarajasta poikkeamiselle asetettuja edellytyksiä sijoitusyhtiöiden tytäryhtiöiden tapauksessa (25 artiklan 3 kohdan e alakohta, muutos sisältyy kokonaisuudessaan yhteiseen kantaan). Komissio katsoo, että muutokset parantavat kokonaisuutena direktiiviehdotuksen tekstiä. Merkittävämmät muutokset liittyivät 21 artiklaan (nyt siinä käsitellään johdannaisia koskevia toiminnan vakauden sääntöjä), mainittuun 24 a artiklaan (sijoittajille annettavat tiedot) ja 22 artiklaan (sijoitusten hajauttamisvaatimukset erityyppisten vastapuolten tapauksessa). Euroopan parlamentti teki näihin artikloihin joitakin tarkistuksia (ks. yksityiskohdat oheisesta taulukosta), mutta tehdyt parannukset edellyttivät kyseisten artiklojen perusteellista muuttamista. 3.2.2.4 Rahoitusjohdannaiset: toiminnan vakautta koskevat periaatteet (21 artikla) Komission ehdotus sisälsi säännöksiä arvopapereiden lainaksiantamisesta, jota yhteissijoitusyritykset voivat harjoittaa osana tehokasta salkunhoitoa. Nämä erityissäännökset on poistettu yhteisessä kannassa, mutta arvopapereiden lainaksiantaminen kuuluu kuitenkin 2 kohdan yleisten säännösten soveltamisalaan. Jäsenvaltiokohtaisten erojen vuoksi neuvosto piti ennenaikaisena tällaisten sääntöjen käyttöönottamista, joiden olisi oltava varsin pelkistettyjä. Koska yhteissijoitusyrityksiä koskevasta direktiivistä on tarpeen päästä nopeasti yhteisymmärrykseen, komissio hyväksyi yhteisen kannan lähtökohdan. Yhteisessä kannassa 21 artikla käsitteleekin pääasiassa rahoitusjohdannaisia koskevia operaatioita. Komission lähtökohtana ollut tavoite (24 b artiklan lisäämisellä muutettuun ehdotukseen) on siirretty osittain yhteisen kannan 21 artiklaan. Pyrkimyksenä oli koota yhteen artiklaan kaikki säännökset, jotka koskevat salkunhoito- ja riskin hallintamenetelmiä johdannaisinstrumenttien osalta. Tästä poikkeuksena ovat säännöt, jotka koskevat kohde-etuuteen perustuvia rajoituksia (22 artikla) ja julkistettavia tietoja (24 a artikla). Neuvoston hyväksymässä tekstissä on sulautettu pääosa muutetun ehdotuksen 24 b artiklan säännöksistä direktiivin 85/611/ETY entisen 21 artiklan 1 kohdan kanssa. Lisäksi on laadittu uusia täydentäviä säännöksiä, jotka vahvistavat vakauden valvonnan ja riskien jatkuvan valvonnan vaatimuksia. On huomattava, että vakioimattomien johdannaissopimusten kokonaisriskille asetettu erityisraja (22 artiklan 3a kohtaan tehdyn parlamentin tarkistuksen perusteella muutetussa ehdotuksessa 30 % salkun kokonaisnettoarvosta) on poistettu. Sitä vastoin näitä johdannaissopimuksia koskevan luottoriskin laskentaan ja yleisemmin riskien valvontaan ja toiminnan vakautta koskevaan raportointiin liittyvät säännökset käsittelevät juuri niitä seikkoja, jotka erottavat vakioimattomat johdannaissopimukset säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteena olevista johdannaisista (luottoriski; riskien arviointi, velka- ja saamisaseman ja käyvän arvon määrittäminen on vaikeampaa jne.). Kaikki nämä seikat on otettu huomioon neuvoston hyväksymässä tekstissä: saavutetun kompromissin tarkoituksena on vahvistaa perusta jäsenvaltioiden yhteiselle lähestymistavalle riskien arvioinnin, valvontarytmin ja sijoittajille annettavien tietojen osalta. Yhteistä toimintalinjaa vahvistetaan yhteisen kannan 4 kohdassa, jossa säädetään riskien laskentamenetelmiä koskevien tietojen ja näkemysten vaihtamisesta komission avulla. Komission tekstissä tehtiin lisäksi tärkeä täsmennys, jonka myös neuvosto on ottanut huomioon. Täsmennys koskee kaikkia johdannaisiin liittyviä riskejä, myös kirjanpidosta ilmenemättömiä riskejä. Tekstissä vaaditaan nimenomaisesti, että arvopapereihin sisältyvät johdannaiset otetaan huomioon riskejä laskettaessa. Täsmennys on olennaisen tärkeä, jotta voidaan kattaa uudenaikaisimpien operaatioiden kehittyneisyyteen liittyvät riskit. Täsmennys noudattelee Euroopan parlamentin tarkistuksia, joilla pyritään riskien kokonaisvaltaiseen kattamiseen ja sääntelyyn. 3.2.2.5 Sijoitusrajoitukset - vastapuoliriski (22 artikla) Komission alkuperäisessä ehdotuksessa (17. heinäkuuta 1998) 22 artiklaan ei tehty muutoksia. Artiklassa vahvistettiin erityiset sijoitusrajoitukset indeksiä jäljittelevien rahastojen (22 a artikla), rahasto-osuusrahastojen (24 artikla) ja pankkitalletusten osalta (24 a artikla). Euroopan parlamentin tarkistuksissa säännökset järjestettiin uudelleen ja 22 artiklaan lisättiin paitsi arvopapereita myös talletuksia ja vakioimattomia johdannaissopimuksia koskeva vastapuoliriski. Vakioimattomien johdannaissopimusten osalta parlamentti ehdotti kaksinkertaisen rajoituksen käyttöönottoa: vastapuolittain yhden laitoksen tai konsolidoidun yritysryhmän tasolla (1 a artikla) ja kokonaistasolla (jolloin yhdistetään vakioimattomien johdannaisten riskit). Muutetussa ehdotuksessa komissio noudatti samaa lähestymistapaa, mutta siirsi vakioimattomiin johdannaisiin sovellettavan kokonaisrajoituksen omaan artiklaansa (uusi 24 b artikla). Neuvosto puolestaan muutti tätä rakennetta siirtämällä (lisäyksin ja muutoksin) pääosan 24 b artiklan säännöksistä 21 artiklaan (ks. taulukko). Yhteisessä kannassa vahvistetaan 22 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen rajojen osalta muutetusta ehdotuksesta osittain poikkeava lähestymistapa, mutta komissio pitää sitä täysin hyväksyttävänä tiettyjen toiminnan vakautta koskevien näkökohtien perusteella. Yhteisessä kannassa säilytetään samaan yhteisöön kohdistuvan vastapuoliriskin raja. Se on 5 prosenttia arvopapereita, rahamarkkinavälineitä ja vakioimattomia johdannaissopimuksia koskevissa operaatioissa, joiden vastapuoli ei ole 19 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitettu luottolaitos. Sitä vastoin siinä vahvistetaan erityiset ylärajat tällaisten luottolaitosten kanssa tehdyille vakioimattomia johdannaissopimuksia (10 %) ja talletuksia (20 %) koskeville operaatioille. Tämä ei kuitenkaan vaikuta säännökseen, jossa rajoitetaan yhteen vastapuoleen liittyvää kokonaisriskiä (ks. jäljempänä). Eriytetty lähestymistapa vastapuolen luonteen mukaan esiintyy 2 kohdassa: ottamalla huomioon vakauden valvontaa koskevat varaukset sen voidaan katsoa edistävän sijoittajansuojaa Euroopan parlamentin tarkistusten tavoitteiden mukaisesti. Seuraavat 3, 4 ja 5 kohdat on toistettu pääosin yhteisessä kannassa. Niihin on sisällytetty säännöksiä, jotka liittyvät tietojen jakeluun ja antamiseen yleisölle ja jotka neuvosto siirsi 20 artiklasta (poistettu) 22 artiklan 4 kohtaan. On myös syytä korostaa kahta merkittävää säännöstä 5 kohdassa, jotka liittyvät vastapuoliriskiin yritysryhmän tasolla. Neuvoston teksti täydentää Euroopan parlamentin tekemää viittausta direktiiviin 83/349/ETY [11] (konsolidoidut tilinpäätökset) lisäämällä vaihtoehdoksi viittauksen kansainvälisesti tunnustettuihin kirjanpitosääntöihin. Kun vastapuoli on määritelty yritysryhmän tasolla, sovelletaan yksittäisellä tasolla vahvistettuja rajoja, mikä kattaa riskit ja jättää toimijoille riittävän liikkumavaran yksittäisten vastapuolten valinnassa. Neuvosto lisäsi yritysryhmille 20 prosentin rajan, joka koskee siirtokelpoisia arvopapereita ja rahamarkkinavälineitä. On syytä huomata, että tämä raja ei vaikuta kaikkia rahoitusvälineitä koskevaan kokonaisrajaan, joka 2 kohdassa vahvistetaan myös 20 prosentiksi yhteissijoitusyrityksen varoista. Toisin sanoen vastapuoliriski on sekä yksittäisen yrityksen että yritysryhmän tasolla rajattu viidennekseen yhteissijoitusyrityksen varoista, mutta tarjoaa ylimääräistä joustavuutta sijoitusten valinnan suhteen. Tätä 20 prosentin rajaa korotetaan 35 prosenttiin, jos mukaan otetaan sijoituksia tiettyihin 3 ja 4 kohdassa tarkoitettuihin velkakirjoihin niihin liittyvien erityisten vakuuksien perusteella: 35 prosentin raja vahvistettiin vuonna 1998 annetulla direktiivillä [12], eikä neuvosto ole sitä muuttanut. [11] Neuvoston direktiivi 83/349/ETY, annettu 13 päivänä kesäkuuta 1983, perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla, konsolidoiduista tilinpäätöksistä. EYVL L 193, 18.7.1983, s. 1. [12] Neuvoston direktiivi 88/220/ETY, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1988, EYVL L 100, 19.4.1988, s. 31. Yritysryhmiä koskeva 20 prosentin raja vastaa enimmäisrajaa, jonka jäsenvaltiot voivat asettaa yhteissijoitusyrityksiin tai muiden yhteistä sijoitustoimintaa harjoittaviin yrityksiin tehtäviin sijoituksiin rahasto-osuusrahastojen osalta (myös 24 artiklan 1 kohdassa raja on 20 %), sekä rajaa, joka on asetettu yhdelle liikkeeseenlaskijalle indeksiä jäljittelevien rahastojen osalta (yleensä raja on 20 prosenttia, mutta siitä voidaan poiketa saman liikkeeseenlaskijan ollessa kyseessä). Komissio katsoo, että vastapuoliriskin hajauttamisvaatimuksia koskevat 22, 22 a ja 24 artiklan säännökset ovat muuttuneet monimutkaisiksi, mutta muodostavat kuitenkin johdonmukaisen kokonaisuuden. 3.2.2.6 Julkistetut ja sijoittajien saataville annetut tiedot: tiedonantovelvollisuudet (24 a artikla) Komission muutetussa ehdotuksessa keskitettiin 24 a artiklaan kaikki säännökset tiedoista, joita sijoittajille on annettava yhteissijoitusyritysten sijoitusprofiilista ja riskeistä. Neuvosto on halunnut ryhmitellä kohdat teemoittain: tarjousesite ja johdannaisia koskeva sijoituspolitiikka; yleisemmin tiedot sijoituspolitiikasta, kun se poikkeaa perinteisistä arvopaperi- ja rahamarkkinavälinesijoituksista; sijoittajille annettavat tiedot, kun salkun arvo vaihtelee huomattavasti; välineluokkien suhteita, tuottoja ja riskejä sekä riskinhallintamenetelmiä koskevien lisätietojen toimittaminen sijoittajan pyynnöstä. Neuvosto on näin säilyttänyt 24 a artiklan säännösten sisällön, mutta muuttanut niiden muotoa. Viimeinen kohta (lisätiedot) sisältää joitakin muutetun ehdotuksen säännöksiä, jotka liittyivät johdannaisten riskeistä sijoittajille annettaviin tietoihin, mutta niitä on laajennettu koskemaan kaikentyyppisiä sijoituksia. 4. PÄÄTELMÄT Komissio katsoo, että yhteisessä kannassa säilytetään komission ehdotuksen ja muutetussa ehdotuksessa hyväksyttyjen ja siihen sisällytettyjen Euroopan parlamentin tarkistusten olennainen sisältö. Komissio katsoo, että yhteisessä kannassa muutettuun ehdotukseen (lisäyksinä ja poistoina) tehdyt muutokset eivät muuta yleistä tasapainoa, joka on pyritty saavuttamaan sijoitussääntöjen ajanmukaistamisen ja sijoittajansuojan välillä. Komissio voi siis suosittaa, että Euroopan parlamentti hyväksyy yhteisen kannan. Tehty Brysselissä ... Komission puolesta Puheenjohtaja LIITE Yhteenveto komission alkuperäiseen ehdotukseen tehdyistä muutoksista: Euroopan parlamentin esittämät tarkistukset sekä komission ja neuvoston muut muutokset Huom. asian kannalta merkityksettömät kohdat on värjätty harmaiksi. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA>