EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 26.10.1998 
KOM( 1999) 518 lopullinen 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE. EUROOPAN PARLAMENTILLE 
JA TALOUS- JA SOSIAAUKOMITEALLE 
yhteisön osallistumisesta voimakkaasti velkaantuneita köyhiä maita 
koskevaan velkahuojennusaloitteeseen (HIPC-aloite) 
d]* EUROOPAN KOMISSIO * . * *** 
Komission tiedonanto yhteisön osallistumisesta voimakkaasti 
velkaantuneita köyhiä maita. koskevaan velkahuojennusaloitteeseen 
(HIPC-aloite) 
llv1F ja Maailmanpankki käynnistivät syyskuussa 1996 voimakkaasti velkaantuneita 
köyhiä maita koskevan aloitteen (HIPC-aloite), jonka tarkoituksena on huojentaa 
niiden köyhien maiden velkataakk.aa, jotka toteuttavat yhtenäisiä sopeuttamistoimia ja 
jotka ovat sitoutuneet köyhyyden tor:_juntaan. Kyseessä on kaikkien rahoittajien, joihin 
kuuluvat erityisesti monenväliset luotonantajat, koordinoitu toimenpide. Aloite kattaa 
ne köyhät maat, jotka voivat saada Maailmanpankilta ja IMP:ltä avustusta erittäin 
edullisilla ehdoilla ja joiden velkataakka on kestämätön vielä sen jälkeen, kun kaikki 
muut velkahuojennustoimet on toteutettu. 
Yhteisö, joka on kehitysmaiden tärkeä kumppani, tukee kehitystä pääasiassa 
avustuksilla. Näin ollen se ei ole monenvälisistä luotonantajista merkittävimpiä. 
Yhteisön osuus on tuoreimpien arvioiden mukaan esimerkiksi HIPC-aloitteen 
kokonaiskustannuksista vain noin 2 prosenttia ja monenvälisten tuotonantajien 
kustannuksista noin 4,3 prosenttia (1313 miljardia Yhdysvaltain dollaria). 
Yhteisö on alusta alkaen antanut vahvan tukensa HIPC-aloitteelle. Se on osallistunut 
aloitteesee.n täysin1ääräisesti erityisesti tukikelpoisille AKT -maille myöntämiensä 
lainojen osalta. Yhteisö on sitoutunut myöntämään sovittuna aikana kaikille HIPC­
aloitteen kelpoisuusehdot täyttäville AKT-maille velkahuojennuksia, kuten neuvoston 
6. heinäkuuta 1998 tekemässä päätöksessä säädetään. Lisäksi se on pyrkinyt 
käsittelemään tiettyjä erityisongelmia, kuten siirtymäkauden apua, sille rahoillajana 
kuuluvien lisätoimien kautta (liite 1). 
G7-maiden Kölnin huippukokouksessa ministerit sopivat laajcnnetusta aloitteesta, 
jolla velkoja huojennetaan nopeammin, .\yvemmin ja /a,~ja-alaisemmin (liite 2). 
Ehdotetun tchostuksen myötä aloitteen kokonaiskustannusten arvioidaan yli . 
kaksinkertaistuvan 27,4 miljardiin Yhdysvaltain dollariin. 
Jos Kölnin G7-maiden huippukokouksessa asetettuja kunnianhimoisia tavoitteita 
aiotaan noudattaa, lisää ,rahoitusta tarvitaan tehostetun HIPC-aloitteen monenvälisen 
osuuden rahoittamiseen kokonaisuudessaan. 
Taulukko 1: HIPC-aloitteen rahoitustarpeet (mi(jardia Yhdysvaltain dollaria) 
Rahoituslaitokset (paitsi Rahoitustarve Määritelty Jäljellä joista lyhyellä 
IMF) yhteensä aikavälillä 
Maailmanpankki 5,1 2.0 3,1 0,6 
Afrikan kehityspankki 2,0 0,6 1,4 0,8 
(AIDB) 
Latinalaisen Amerikan 1,0 0,4 0,6 0,6 
kehityspankki (laDB) 
Muut monenväliset 2,9 1.8 1,1 0.6 
luotonantajat 
(EY mukaan lue~tuna) 
Yhteensä 13,3 6,2 2.6 
(IMF mukaan luettuna) 
Llihteet: 'The Enhanced HIPC Framework: Financing the Wor/d Bank 's 11/PC Debt Relie}, IDA, 26.8./999, 
jonka tietoja on päivitelty Bretton Woods -järjestöjen edellisten vuosikokou~·ten tiedoilla. 
Monenvälisiin laitoksiin kohdistuu yhä enemmän paineita niiden tarvittavien varojen 
hankkimiseksi sisäisesti, joilla ne kattaisivat tehostettua HIPC-aloitetta koskevat 
sitoumuksensa ja pienentäisivät näin kahdenvälistä rahoitusvajetta. Kaikissa 
monenvälisissä kehityspankeissa lisäavustuksien myöntämistä rajoittaa pääasiassa se, 
että näistä laitoksista. sisäisesti hankittu rahoitus tapahtuisi niiden tukiohjelmien 
kustannuksella. Afrikan kehityspankille AtDB:Ile lisäavustuksen myöntäminen on 
lähes mahdotonta. 
Bretton Woods -järjestöjen edellisissä, Washingtonissa pidetyissä vuosikokouksissa 
rahoitusyhteisö teki muutamia kauaskantoisia päätöksiä, joilla uskotaan olevan 
merkittäviä seuraamuksia voimakkaasti velkaant~neiden köyhien kehitysmaiden 
ryhmälle. Näissä päätöksissä painotettiin ensimmäistä kertaa köyhyyttä lievittävien 
strategioiden, rakennesopeutusohjelmien ja velkahuojennusaloitteen välisen tiiviin 
yhteyden merkitystä. IMF:lle ja Maailmanpankille annettiin keskeinen tehtävä 
yhtenäisissä, tehokkaissa ja koordinoiduissa kehitysyhteistyön välineissä. Koyhille 
maille tarkoitettu, edullisin ehdoin toteutettava IMF:n tehostettu 
2 
rakenncsopeutusohjclma (ESAF) kohdennettiin köyhyyden totjuntaan ja muutettiin 
uudeksi köyhyyden torjuntaa ja kasvua edistäväksi ohjelmaksi (Povcrty Rcduction 
and Growth Facility, PRGF). Maailmanpankki ja IMF laativat tulevaisuudessa 
yhdessä uuden köyhyydentorjuntastrategian. Lisäksi kahden- ja monenväliset 
tuotonantajat ilmoittivat merkittävistä sitournuksista HIPC-aloitteen, ja erityisesti sen 
erityisrahaston, rahoittamiseksi. Näistä äskettäin annetuista vakuutuksista huolimatta 
HIPC-rahastoon maksetun kahdenvälisen avun määrä ( l ,4 miljardia Yhdysvaltain 
dollaria) ei riitä kattamaan jäljellä olevaa lyhyen aikavälin, 2,6 miljardin 
Yhdysvaltain dollarin suuruista rahoitusvajetta (taulukko 2). Lisäksi Yhdysvaltojen 
kongressin on vielä vahvistettava maan hallinnon antama vakuutus, vaikka se olikin 
rahamäärältään melko pieni erityisesti, kun otetaan huomioon Yhdysvaltojen erittäin 
vähäinen rahoitusosuus tehostetun HIPC-aloitteen kahdenvälisestä 
velkahuojennuksesta. Vahvistus ei vielä ole varma. 
Taulukko 2: HIPC-rahaston kahdenvälinen tuki (miljoonaa Yhdysvaltain dollaria) 
Osuus Vanhat Uudet Yhteen- Osuus Vanhat Uudet Yhteen-
vakuutuk- vakuutuk- sä vakuutuk- vakuu- sä 
sct sct sct tuksct 
Australia 5 5 Luxemburg 1 
Belgia 4 8 12 Alankomaat 61 70 131 
Kanada 27 27 Norja 41 4/ 
Tanska 26 26 Portugali 15 15 
Ranska 21 21 Espanja 15 15 
Suomi 14 14 Ruotsi 29 29 
Saksa 27 54 81 Sveitsi 28 28 
Kreikka 1 Yhdistynyt 36 135 50 221 
kuningas-
kunta 
Irlanti 16 16 USA 650? 650 
Italia 70 70 
Japani 10 JO Yhteensä 329 331 754 1414 
Lähde: 'HIPC Initiative: Per.\pectives on the Current Framework and Optiom· for Change ·. IDA, 2.4.1999, jonka 
tietoja on osittain päivitelty komissiossa käytettävissä olevilla tiedoilla. 
Kun komission yksiköt olivat antaneet tiedotteen, joka koski yhteisön osallistumista 
tehostettuun HIPC-aloitteeseen, Eurooppa-neuvoston puheenjohtajavaltio antoi 
kyseisessä huippukokouksessa seuraavan lausunnon: 
"EU on valmis ·käyttämään varoja olemassa olevien EKR:n välineiden puitteissa 
' tarkoituksenaan osallistua merkittävästi niiden AKT -maiden velkataakan 
huojentamiseen, jotka täyttävät HIPC-aloitteen kelpoisuusehdot EU lähestyy AKT­
maita kyseistä tavoitetta koskevalla myönteisellä ehdotuksella. AKT -maiden 
3 
ulkopuolisia maita olisi kohdeltava oikeudenmukaisesti kansainvälisen yhteisön 
yhteisissä pyrkimyksissä. Tähän aloitteeseen sisältyisi miljardin euron suuruinen 
avustus velan anteeksiantamiseksi". 
Edellä mainittua tiedotetta seuraavaa komission ehdotusta on tarkasteltava tässä 
yhteydessä. 
* * 
Neuvoston 6. heinäkuuta 1998 tekemällä komission ehdotusta koskevalla päätöksellä 
vahvistettiin, että yhteisö osallistuu täysimääräisesti alkuperäiseen aloitteeseen sekä 
rahoittajana että luotonantajana: 
-rahoittaiana myöntämällä "päätösvaiheen" saavuttaneillc maille lisävaroja osana 
kahdeksannen EKR:n rakennesopeutusohjelmaa, 
tuotonantajana käyttämällä ensisijaisesti EKR:n varoista kertyneitä korkotuloja 
käsitelläkseen suoraan (monenvälisille rahoittajille sovitulla tasolla) "toteutusvaiheen" 
saavuttaneiden maiden velkoja. 
Nämä kaksi ulottuvuutta eivät koske AKT-maiden ulkopuolisia voimakkaasti 
velkaantuneita köyhiä maita, joten rahoitus (40 miljoonaa ecua) otettiin pelkästään 
EKR:n varoista. 
Tukikelpoisuusrajan alentaminen, uusien perusteiden taannehtiva soveltaminen, 
maiden aikaisempaa suurempi määrä ja päätöksenteon nopeuttaminen lisäävät 
tehostetun aloitteen kustannuksia niin, että EKR:n varoista kertyneet korot tai 
mahdollinen varojen takaisinvirtaaminen, joista säädetään ·neuvoston kesäkuussa 
1998 tekemässä päätöksessä, eivät riitä kattamaan kustannuksia. 
EU:n osuus voidaan kokonaisuudessaan rahoittaa pääosin jakamatta jääneillä 
kahdeksannen ja sitäedeltävien EKR:n rakennesopeutusohjelmien varoilla. Aloitteen 
tehostamiseksi komissio ehdottaa kuitenkin, että myös AKT -maiden ulkopuolisten 
voimakkaasti velkaantuneiden köyhien maiden ulkoista velkaantumista olisi käsit~ltävä 
ja tuettava budjettivaroista. AKT-maille myönnettävijt EKR:n yli miljardin euron 
suuruiset varat ovat peräisin eri lähteistä: sellaisille yhteistyömaille ohjelmoiduista 
varoista, jotka eivät ole täyttäneet varojen maksamiseen liittyviä ehtoja ja joille varoja ei 
näin ollen ole maksettu, sekä uuden neljännen Lomen yleissopimuksen mukaisesti 
ohjelmoiduista rahaeristä, joista toista ei useiden maiden kohdalla ole maksettu, kun maat 
eivät ole saavuttaneet erän maksamisen ehtona olevia tavöttteita. Lisäksi käyttämättä 
4 
jääneet Stabex-varat voivat vapautua käytettäviksi neljännen Lomen yleissopimuksen 
päättyessä 29. helmikuuta 1999. 
EKR:n varojen käyttöön ottamiseksi tarvitaan kuitenkin AKT-EY-
ministerineuvoston päätös, sillä ehdotettu yhteisön toimi ei kuulu Lomen 
yleissopimuksen tavanomaisten menettelyjen piiriin. Tällaisen päätöksen laatimiseksi 
on aloitettava vuoropuhelu Euroopan yhteisön ja sen AKT -maiden kumppanien 
välillä lähitulevaisuudessa. Samoin yhteisön talousarviosta AKT-maiden ulkopuolisia 
voimakkaasti velkaantuneita köyhiä maita koskevan aloitteen tukemiseksi 
myönnettävät varat käytetään kyseisiä maita koskevien komission 
kehitysyhteistyöstrategioiden mukaisesti. Yhteisön toimen oikeusperusta on Aasiaaja 
Latinalaista Amerikkaa koskeva asetus N:o 443/92, jossa korostetaan uutta 
sitoumusta köyhyyden lievittämiseen (4 artikla) ja yhteisön tukea, jonka avulla EU:n 
kumppanimaat voivat ratkaista makrotaloudelliset ja rakenteelliset ongelmansa (5 
artikla). 
* * 
Komission ehdotus perustuu kolmeen osatekijään: 
Yhteisön tehtävä luotonantajana: 
Tässä vaiheessa ei ole mahdollista esittää lopullisia lukuja kaikkien monenvälisten 
tuotonantajien aloitteeseen maksamista rahoitusosuuksista. Tietyt maat tulevat 
tukikelpoisiksi aikaisintaan vuonna 2001, jos silloinkaan, ja luotettavia analyysejä 
niiden velkatilanteesta on saatavilla vasta silloin. Näin ollen tulevan 
velkahuojennuksen määrästä voidaan antaa vain erittäin karkea arvio kaikkien 
tukikelpoisten maiden osalta (liite 3). 
Nykyisten laskelmien perusteella ja verrattuna yhteisön saataviin, joiden 
nettonykyarvo on rästit mukaan luettuina 1,3 miljardia euroa, yhteisön rahoitusosuus 
mahdollisesti tukikelpoisille maille myönnettävästä velkahuojennuksesta on noin 550 
miljoonaa euroa (liite 4 ). Siitä 40 miljoonaa euroa on varmistettu kesäkuun 1998 
päätöksellä, ja se maksetaan aiempien EKR:jen varoista kertyneistä koroista. 
Tarvittavan rahoituksen hankkiminen on osoituksena Euroopan yhteisön poliittisesta 
sitoutumisesta aloitteeseen. Nämä varat otetaan kuitenkin. käyttöön tapauskohtaisesti 
rästien tason perusteella sen jälkeen, kun EKR-komitea on antanut myönteisen 
5 
lausuntonsa siten, että kukin mukan" oleva mmt pystyisi "toteutusvaiheen" 
saavutettuaan maksamaan ennakolta osan yhteisön velkaansa nettonykyarvossa (liite 
5). 
·Yhteisön tehtävä rahoittajana: 
· Luotanantajana myönnettyjen varojen lisäksi komissio pyrkii toimimaan 
alkuperäisessä HIPC-aloitteessa yhteisölle määriteltyjen rahoittajan tehtävien 
mukaisesti. Tässä viitataan rakennesopeutuksen lisätukeen, joka myönnetään 
"päätösvaiheen" saavuttaneille tukikelpoisille maille, jotta ne pystyisivät 
rahoittamaan makrotaloudelliset uudistuksensa. Näiden uudistusten toteuttaminen 
puolestaan helpottaa "toteutusvaiheen" saavuttamista (liite 1). Lisätuen määrän 
arvioinnissa olisi tulevaisuudessa otettava huomioon edunsaajamaan aiempi 
suoriutuminen velkojen hoidossa yhteisölle. 
Lisätuen myöntäminen olisi yhdenmukainen Kölnin ehdotuksen kahden pääkohdan 
kanssa. Näitä pääkohtia ovat riittävän rahoituksen tarve voimakkaasti velkaantuneissa 
köyhissä maissa siirtymäkauden aikana ja koko toiminnan yhteiskunnallisen sisällön 
vahvistaminen (liite 6). 
Lisätuki rahoitettiin aiemmin jakamalla varoja uudelleen rakennesopeutusohjelmassa, 
eikä tuen kokonaismäärää korotettu. Jos tämä väline otetaan laaja-alaisesti käyttöön 
lähitulevaisuudessa, kyseisten maiden lisärahoituksen tarvetta ei voida täysin kattaa, 
kun otetaan huomioon HIPC-aloitteen kelpoisuusehdot seuraavien 24 kuukauden 
kuluessa täyttävien maiden suuri määrä. Ohjelmaan on siis myönnettävä lisää varoja. 
Varoja on lisättävä myös siksi, että seuraava EKR tulee todennäköisesti voimaan 
vasta vuonna 2002. 
Komissio arvioi, että yhteisön osuutta HIPC-aloitteesta luotanantajana tulisi verrata 
sen rahoittajana myöntämän osuuden kasvuun, joka olisi kokonaiset 150 miljoonaa 
euroa osana kahdeksannen EKR:n rakennesopeutusohjelmaa. Tämäkin summa on 
otettava kahdeksannen ja sitä edeltävien EKR:n rakennesopeutusohjelmien jakamatta 
jääneistä varoista. 
Rakennesopeutusohj~lman lisätuki otetaan käyttöön tapauskohtaisesti 
rakennesopeutusohjelman ohella, kun edunsaajamaa saavuttaa "päätös vaiheen". 
6 
Yhteisön tehtävä merkittävänä kehitysyhteistyön edistäjiinii: 
Yhteisö on tärkeä kehitysyhteistyökumppani. Sen lisäksi, että se osallistuu suoraan 
HIPC-aloitteen tehostamiseen, yhteisön olisi komission mielestä osallistuttava myös 
HIPC-aloitteen, ja erityisesti HIPC-rahaston, kokonaisrahoitukseen. 
Tällainen lisäpanos olisi yhteisön kehitysyhteistyötuen mukaista. Toimintamalli 
johtaa juurensa yhteisön strategiasta kehitysmaiden integroimiseksi tehokkaammin 
maailmankauppajärjestelmään sekä sen antamasta tuesta maailmanlaajuiseen 
velkahuojennukseen ja köyhyyden torjuntaan. 
Osallistumista tarkasteltaessa olisi kuitenkin otettava huomioon tarve taata vastuun 
jakaminen oikeudenmukaisesti osapuolten kesken. Yhteisö ei yksin voi rahoittaa 
koko jäljellä olevaa vajetta, joten muiden rahoittajien olisi osallistuttava 
tarkoituksenmukaisella tavalla aloitteen rahoittamiseen. 
Tällaista avustusta ei myöskään olisi järkevää rahoittaa pelkästään jakamatta jääneistä 
EKR:n varoista. Avustusta olisi piketnminkin tarkasteltava osana voimakkaasti 
velkaantuneiden köyhien maiden, AKT-maiden ulkopuoliset maat mukaan lukien, 
maailmanlaajuista velkahuojennusta. Näin ollen siihen olisi sisällyttävä riittävästi 
EK.R:n varoja ja yhteisön talousarviosta maksettavaa tarkoituksenmukaista 
täydentävää rahoitusta sekä kaikkien osapuolten rahoitusosuudet siten, kuin EU:n 
osalta on sovittu. 
Samalla kun taattaisiin riittävä rahoitus nykyisille ohjelmille, yhteisön talousarviosta 
maksettava rahoitus merkitsisi varojen sijoittamista uudelleen sen rahoituksen 
puitteissa, joka on myönnetty kyseisille AKT-maiden ulkopuolisia maita koskeville 
maantieteellisille yhteistyöohjelmille. Ne puolestaan kuuluvat yhteisön talousarvion 
alaluokkaan B7 (ulkoiset toimet). 
Yhteisön HIPC-rahastoon maksama rahoitusosuus voisi olla suuruudeltaan 200-300 
miljoonaa euroa oikeudenmukaista vastuun jakamista koskevista lopullisista 
päätöksistä riippuen. Siitä 82 prosenttia rahoitettaisiin jakamatta jääneistä EKR:n 
varoista (liite 4) ja loput yhteisön talousarviosta. Kun otetaan huomioon 
maantieteellinen jakautuminen ja kyseisten maiden tuki kelpoisuus, arvioiden mukaan 
varoista 15 prosenttia maksetaan luvusta B7-31 "Yhteistyö Latinalaisen Amerikan 
kehitysmaiden kanssa" ja 3 prosenttia luvusta B7-30 "Yhteistyö Aasian 
7 
kehitysmaiden kanssa" vuotta 1999 seuraavien kolmen vuoden aikana. Tarkkaa jakoa 
ei kuitenkaan vielä ole tehty, ja Maailmanpankin kanssa on vielä keskustellava 
·yksityiskohtaisista säännöistä. 
Yhteisön HIPC-rahastoon ·maksama rahoitusosuus merkittäisiin erilleen. EKR:stä 
peräisin olevat varat varattaisiin AKT-maille ja periaatteessa AKT-maihin kuuluvien 
voimakkaasti velkaantuneiden Afrikan köyhien maiden velkojen maksuun Afrikan 
kehityspankille (AfBD) (johon sisältyvät ainoalle Afrikan ulkopuoliselle 
voimakkaasti velkaantuneelle köyhäJle AKT -maalle, Guyanalle, osoitettavat 
erityisjärjestelyt). Talousarviovaroilla rahoitettaisiin voimakkaasti velkaantuneiden 
Aasian tai Latinalaisen Amerikan köyhien maiden velkojen maksua. 
Erityisjärjestelyihin ryhdytään sen varmistamiseksi, että sen jälkeen, kun EU on 
rahoittanut monenvälistä velkahuojennusaloitetta (Multilateral Debt Relief lnitiative, 
MDRI), edunsaajamaat käyttävät kotimaiset varansa tulevaisuudessa 
yhteiskuntasektorin kehittämiseen EU:n rahoitettua). 
Tehostettuun HIPC-aloitteeseen maksettavan mahdollisen EU:n avustuksen 
yhteisrahoituksen yksityiskohtaisia teknisiä sääntöjä olisi luonnollisesti tarkkaan 
harkittava. Erityisjärjestelyillä varmistetaan erityisesti se, että EU:n aloitteeseen ja 
erityisesti rahastoon myöntämän osuuden avoimuus, valvonta ja taloudellinen 
seuranta on riittävää. 
Komission ehdotus on tiivistettynä seuraavanlainen: 
Luotanantajana aloitteeseen maksettu osuus: 550 miljoonaa euroa 
Rakennesopeutusohjelman varojen lisäys: 150 miljoonaa euroa 
HIPC-rahastoon maksettava osuus: 200--300 miljoonaa euroa 
Yhteensä 900--1000 miljoonaa euroa 
LIITTEET 
8 
Komission tiedonautoon yhteisön osallistumisesta voimakkaasti 
velkaantuneita köyhiä maita koskevaan velkahuojennusaloitteeseen 
(HIPC-aloi!e) 
1. LIITE 1 
PÄÄTÖKSEN HEINÄKUUN 6. PÄIVÄNÄ 1998 TEHDYN NEUVOSTON 
TÄYTÄNTÖÖNPANO 
2. 
Kahdeksan AKT -maata saavutti "päätös vaiheen" vuosina 1997 ja 1998, ja ne kuuluvat 
näin ollen 6. heinäkuuta 1998 tehdyn päätöksen soveltamisalaan. Uusien perusteiden 
mukaan kaikki maat kelpuutettaneen lopulta velkahuojennuksen soveltamisalaan 
nykyisen kuuden maan sijasta. 
Vain kolme näistä kahdeksasta maasta on tähän mennessä saavuttanut HIPC-aloitteen 
"toteutusvaiheen", ja ne ovat Uganda, Guyana ja Mosambik. Komission 24. heinäkuuta 
1998 tekemän rahoituspäätöksen mukaisesti Ugandan kaikki jäljellä olevat 
erityislainavelvoitteet annettiin anteeksi 4 590 000 ecuun saakka. Guyanaa koskevaa 
rahoitusehdotusta käsitellään pian EKR-komiteassa. Molemmissa tapauksissa toteutetaan 
Jisähuojennuksia heti, kun velkahuojennuksen uudet tavoitteet on määritelty. 
Mosambikin tapaus on vaikeampi, sillä riskipääomaa on maksettava paljon ennakkoon, ja 
tämä aiheuttaa useita teknisiä ongelmia. "Toteutusvaihe" on määritelty vastikään, ja siksi 
komissio ehdottaa, että olisi hyvä odottaa velkahuojennusta koskevien tavoitteiden 
uudistamista muutama viikko tai kuukausi, jotta voitaisiin siirtyä suoraan soveltamaan 
velkahuojennussuunnitelman lopullista versiota. 
Siitä lähti_en, kun yhteisö liittyi HIPC-aloittceseen, komissio on pitänyt luotanantajana 
annettujen sitoumusten täyttämistä riittämättömänä, kun otetaan huomioon AKT -maiden 
velkaongelman laajuus. Tästä syystä se päätti tarkistaa rakennesopeutusohjelman (SAF) 
varojen jakamista ja korottaa HIPC-aloitteen avustuksia siirtymäkauden aikana 15 
prosenttia (tai 10 prosenttia niiden maiden kohdalla, jotka saavat jo 15 prosentin lisän 
alueellisen integraatiotuen muodossa). Liitteestä 3 voidaan nähdä, että useat maat tulevat 
hyötymään tästä_ toimenpiteestä vuosina 1999-2000 myönnettävissä varoissa. 
On muistettava, että tämä yhteisön aloite joudutti 07-maiden vetoomusta, jossa 
kehotettiin tukemaan HIPC-aloitetta siirtymäkauden alussa, sekä niiden aikomusta 
vahvistaa aloitteeseen liittyvän prosessin yhteiskunnallista sisältöä (katso liite 6). 
9 
3. LIITE 2 
TEIIOSTETIJN ALOITTE .. :N PÄÄPIIRTEET 
4. 
Useiden jäsenvaltioiden tekemien aloitteiden jälkeen Kölnissä tämän vuoden kesäkuun 
alussa kokoontuneet G7-maat päättivät helpottaa ja parantaa voimakkaasti 
velkaantuneiden köyhien maiden pääsyä HIPC-aloitteen piiriin. 
Kölnissä tehdyissä ehdo~uksissa, joita Bretton Woods -järjestöt ovat myöhemmin 
tukeneet, on kolme keskeistä kohtaa, joita voidaan kuvata lyhyesti sanoilla " .. \yvemmin. 
laaja-alaisemmin ja nopeammin". 
• "Syvempi" velkahuojennus: 
* alennetaan tukikelpoisuusrajaa, joka perustuu nettonykyarvoisen velan Ja 
viennin suhteeseen, 200-250 prosentista 150 prosenttiin, 
* joustavoitetaan julkista sektoria koskevaa finanssikriteeriä ("fiscal window") 
alentamalla tukikelpoisuusehtojen kynnystä siltä osin kuin ne koskevat 
edunsaajamaiden talouksien avoimuutta ja tulojen osuutta BKT:sta1, 
* sovelletaan näitä uusia perusteita taannehtivasti niihin maihin, jotka ovat jo 
saavuttaneet "päätösvaiheen" tai ''toteutusvaiheen" niin, että ne eivät kärsi 
ehtojen täyttämisestä nopeammin, 
* asetetaan lopulliselle velan vähentämiselle tavoitteet, kun päätösvaihe on 
saavutettu eli kun päätetään, että maa täyttää kelpoisuusehdot (päätöstä ei ole 
aikaisemmin voitu tarkistaa enää toteutushetkellä, jolloin tunnustetaan, että 
maa on täyttänyt asetetut ehdot ja jolloin tuotonantajat tosiasiassa aloittavat 
maan velan vähentämisen), mikä tarkoittaa, että BKT:n tai viennin kasvusta ei 
ole kielteisiä seurauksia edunsaajalle. 
• "Laajempi" aloitteen soveltamisala: 
* näiden uudistusten ansiosta 41 :stä voimakkaasti velkaantuneesta köyhästä 
maasta aloitteen piiriin kelpuutetaan lopulta entisen 26 maan sijaan 33 maata, 
ja mahdollisesti jopa 36 maata, jos Liberia, Sudan ja Somalia otetaan mukaan. 
• "Nopeampi" apu: 
* kansainväliset rahoituslaitokset ja muut monenväliset tuotonantajat voivat 
halutessaan antaa velan hoitoon helpotusta siirtymäkaudella eli päätös-ja 
toteutusvaiheiden välisenä aikana, 
Maa voi nykyisin täyttää julkista sektoria koskevan finanssikriteerin, eli olla oikeutettu tukeen, vaikka 
velan nettonykyarvo on alle 150 prosenttia viennistä, jos velan nettonykyarvon suhde tuloihin on yli 
250 prosenttia (aiemmin 280 prosenttia), että viennin osuus BKT:sta on vain 30 prosenttia (aiemmin 40 
prosenttia) ja että tulot ovat yli 15 prosenttia BKT:sta (aiemmin 20 prosenttia). 
10 
* toteutusvaiheesta tulee liikkuva, mikä tarkoittaa sitä, että maat saavat 
lopullisen velkahuojennuksen heti, kun ne ovat täyttäneet kaikki asetetut ehdot, 
vaikka näin kävisi ennen kuin kolmen vuoden siirtymäkausi on kulunut. 
11 
5. LIITE 3: 
6. LUETTELO MAHDOLLISESTI TUKIKELPOISISTA MAISTA 
Päätösvaiheen saavuttivat vuonna 1997: 
Benin, Bolivia, Burkina Faso, Guyana, Uganda 
Päätösvaiheen saavuttivat vuonna 1998: 
Norsunluurannikko, Mali, Mosambik, Senegal. 
Päätösvaiheen saavuttanevat vuonna 1999:· 
Tsad, Etiopia, Ghana, Guinea, Honduras, Laos, Malawi, Mauritania, Nicaragua, Niger, 
Tansania, Togo, Sambia. 
Päätösvaiheen saavuttanevat vuonna 2000: 
Kamerun, Kongo, Guinea-Bissau, Madagaskar, Ruanda, Sierra Leone. 
Päätösvaiheen saavuttanevat vuonna 2001 tai mvöhemmin: 
Keski-Afrikan tasavalta, Burundi, Myanmar, Sao Tome ja Principe, Kongon 
demokraattinen tasavalta, Liberia, Somalia, Sudan. 
7. 
8. 
9. 
10. 
11. LIITE 4 
12. YHTEISÖN RAHOITUSOSUUDEN LASKEMISESSA KÄYTETTY MENETELMÄ 
Jotta voidaan määritellä yhteisön rahoitusosuus sen perusteella, mitä liitteissä 3 ja 5 on 
esitetty, tarvitaan luotettava arvio hyväksyttävistä velkahuojennuksen prosenttimääristä. 
Tällaista arviota on kuitenkin mahdotonta tehdä siirtymäkaudella. 
• Niiden maiden kohdalla, jotka jo ovat saavuttaneet päätösvaiheen, jossa ne 
kelpuutetaan velkahuojennuksen piiriin, on päivitettävä aiemmin lasketut määrät 
uusien Kölnin periaatteiden perusteella. Tämä on vääjäämättä summittaista.2 
Periaatteessa aloitteeseen osallistumisen kustannukset mUUritellään vastedes piUiWsvaiheessa 
senhetkisen taloudellisen tiedon perusteella. Tilpa, jolla uusia perustci ta sovelletaan taanneht i vast i 
12 
• Muista tukikelpoisista maista, joita ei vielä ole kelpuutettu aloitteen piiriin, saatavat 
tiedot ovat vielä puutteellisemmat, si11ä käytettävissä ei ole luotettavia arvioita 
talouden suhteista tai tietoa diskonttikorosta, jota käytetään nettonykyarvon 
laskemiseen. 
Näin ollen arviot ovat summittaisia ja virhemarginaali on suuri. Bretton Woods 
-järjestöissä on laskettu, että aloitteen kokonaiskustannukset nousevat 6,2 miljardista 
Yhdysvaltain dollarista 13,3 miljardiin kaikkien monenvälisten tuotonantajien osalta. 
Tämä merkitsee sitä, että. kustannukset kaksinkertaistuvat Kölnissä hyväksyttyjen 
periaatteiden vuoksi. 
Alla olevasta taulukosta, joka on laadittu nykyisten laskelmien perusteella, voidaan 
nähdä, kuinka kokonaiskustannukset jakautuvat maantieteellisesti. 
Taulukko 3: kokonaiskustannusten maantieteellinen jakautuminen (0/o) 
AKT 
JOista AKT-maat (paitsi 
Somalia, Sudan ja Liberia) 
joista muut kuin Afrikan 
AKT-maat 
Aasia ja Latinalainen 
Amerikka 
Aasia 
Lähde: Maailmanpankki % kokonaiskustannuksista, 
kaikki voimakkaasti 
velkaantuneet köyhät maat 
86 
62 
1 
11 
2 % kokonaiskustannuksista, kaikki voimakkaasti 
velkaantuneet köyhät maat paitsi Sudan, Somalia 
ja Liberia 
113 
82 
2 
15 
3 
Yhteisön osalta on huomattava, että "eurooppalaisia" saatavia on kolmenlaisia: 
erityislainoja, riskipääomaa ja EIP:n omista varoista myönnettyjä lainoja. HIPC­
aloitteeseen yhteisö· osallistuu kahdella ensinmainitulla lainatyypillä lainoilla ja EIP 
omista varoistaan myönnetyillä lainoilla (EIP hyväks:xi neuvoston 6. heinäkuuta 1998 
tekemään päätökseen sisältyvän pyynnön). Vastuualueet on siis määritelty selvästi. 
Ongelmallista on se, että ei ole teknisesti mahdollista käyttää hyväksi Bretton Woods 
-järjestöjen arvioita3 sellaisinaan tai tehdä yksittäisiä maita koskevia, edes likimääräisiä 
arvioita.4 
päätösvaiheen saavuttaneisiin maihin, ei kuitenkaan ole vielä selvä. Epäselvää on, otetaanko huomioon 
makrotaloudellisten suhteiden ja tietojen muutokset -vienti, tulot, BKT ja ennen kaikkea 
diskonttikorko- vai sovelletaanko uusia suhteita mekaanisesti alkuperäisiin tietoihin. 
Arvioissa ei eritellä edellä mainittuja erityyppisiä eurooppalaisia velkoja, ja niiden ilmoitettu 
nettonykyarvo on lisäksi saatavilla olevien tietojen perusteella aivan liian suuri. Lisäksi Bretton Woods 
-järjestöjen arvioiden käyttäminen edellyttää dollariperusteisia laskelmia, ja komissio on tehnyt 
selväksi, että se käyttää vain euroja ja että sitä sitovat aloitteessa vain nettonykyarvoiset 
prosenttivähennykset (eivät yksiköt). Pääsyynä Bretton Woods -järjestöjen ja EIP:n arvioiden eroon 
näyttävät todellakin olevan käytettävät vaihtokurssit. 
13 
Näiden rajoitusten vuoksi oli otettava käyttöön pragmaattinen lähestymistapa. EIP:n Uoka 
on laatinut kullekin erityislaina- ja riskipääomatoimelle aikataulut ja nettonykyarvot) 
toimittamien lukujen perusteella päätettiin soveltaa vähiten epäsuotuisaa 
vähennysprosenttia, joka oli johdettu Bretton Woods -järjestöjen arvioiden ke.,·kiaryosta. 
Laitosten toimittamassa alustavassa asiakirjassa5 eurooppalaisen rahoitusosuuden 
määräksi määriteltiin 731 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria vuoden 1998 hinnoissa 
ilmaistuna. Luku vastaa 41 prosenttia AKT-maiden yhteisön ja EIP:n velan 
nettonykyarvosta rästit mukaan luettuina ( 1,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria). 
Suhteellisesti rahoitusosuus on suuruusluokaltaan aloitteeseen osallistuvien 
monenvälisten tuotonantajien kokonaiskustannusten kasvun mukainen -20 prosentin 
keskimääräistä velanvähennystä käytettiin alustavana hypoteesina aiemmassa yhteisön 
osallistumista aloitteeseen käsittelevässä kertomuksessa ( 1998). 
Kun tarkastellaan rästien sisällyttämistä saataviin, on hyvä muistaa, että sääntöjen 
soveltamista on höllennetty. Aiemmin HIPC-aloitteessa monenvälisille luotonantajille 
maksettavat rästit on pitänyt periaatteessa maksaa kokonaisuudessaan ennen kuin 
voimakkaasti velkaantuneesta köyhästä maasta on tullut aloitteen mukaan tukikelpoinen 
(päätösvaiheessa) niin, että kaikki rahoittajat voivat ottaa osaa velkahuojennukseen6. 
Näin on edelleen: lopullisesta velkahuojennuksesta ei päätetä ennen kuin kaikki rästit on 
maksettu monenvälisille luotonantajille. Maailmanpankin nykyisissä arvtotssa 
vähennyssuhteen laskemisessa on otettu huomioon rästit, joita käsitellään osana velkaa. 
Tästä asiasta on päästy sopimukseen aloitteeseen osallistuvien monenvälisten 
tuotonantajien kanssa, ja sopimus vahvistettiin Washingtonissa pidetyssä monenvälisten 
kehityspankkien tapaamisessa 1. lokakuuta 1999. 
EIP:n laskelmien mukaan (katso taulukko 4 edellä) aloitteeseen kuuluvat 
erityislainat ja riskipääoma olivat 31. joulukuuta 1998 4,5 prosentin 
nettonykyarvon mukaan 1 209 miljoonaa euroa rästejä lukuun ottamatta ja 1 3_40 
miljoonaa euroa rästit mukaan luettuina. Soveltamalla 41 prosentin nettonykyarvoa 
jälkimmäiseen summaan saadaan 549 miljoonaa euroa (tai 516 miljoonaa euroa, 
kun Sudania, Somaliaa ja Liberiaa ei oteta lukuun). Kun otetaan huomioon 
arviointimenetelmän virhemarginaali7, vaikka Sudan, Somalia ja Liberia eivät 
4 
6 Maail~anpankki, joka on koonnut yhteen osana HIPC-aloitetta kerätyt tiedot, on tehnyt tällaisia 
arvioita. Niiden perusteella Maailmanpankki on laatinut vähennyskertaimien matriisin, jonka 
perusteella se on laskenut kaikille tukikelpoisille maille velkavähennyksen. Se ei kuitenkaan halunnut 
julkaista matriisia tai muuta taulukkoa, jonka avulla päätelmiä voitaisiin tehdä, koska se ei halunnut 
herättää turhia toiveita tai virallistaa arvioita. Jos komissio keräisi tietoja omien arviointiensa 
tekemiseksi, sillä olisi sama ongelma. 
Kunkin monenvälisen kehityspankin ennakoidut kustannukset 
kehityspankkien kokous, perjantai 25. kesäkuuta 1999. EIP/EU, monenvälisten 
Ensisijaisena tuotonantajana pidetty yhteisö on noudattanut tiukasti tätä periaatetta myöntäessään apua 
kolmansille maille. HIPC-aloitteen mukaiseen apuun ei ole aikaisemmin tarvinnut soveltaa poikkeuksia 
(Uganda on ainoa AKT-maa, jolle on annettu yhteisön velkahuojennusapua ja jolla ei ole rästejä 
yhteisölle). 
Edellä mainitut laadulliset ongelmat huomioon ottaen Maailmanpankin arvioJsta johdetun 
"eurooppalaisen" keskimääräisen vähennysasteen soveltaminen EIP:n tietokantaan on ehdottomasti 
"toiseksi paras" vaihtoehto. Ensinnäkin omista varoista myönnettyjen lainojen (joita on vähemmän ja 
jotka on kohdennettu pieneen ryhmään maita) sekä erityislainojen ja riskipääoman maantieteellisen 
jakautumisen välillä on suuria eroja. Yksi EIP:n omista varoista myönnettyjen lainojen tärkeimmistä 
14 
todennäköisesti hyödy tästä aloitteesta, olisi hyvä varmistaa riittävä 
turvamarginaali ja asettaa summaksi 550 miljoonaa euroa8• 
Tähän lukuun sisältyy arvio siitä, mikä yhteisön rahoitusosuus on Somalian, Sudanin ja 
Liberian sekä niiden maiden velkahuojennuksesta, joiden kanssa yhteisö on keskeyttänyt 
yhteistyön. Metodologian kannalta on merkittävää, että edellä mainitut luvut laskettiin 
31. joulukuuta 1998. Toisin sanoen näistä luvuista on vähennettävä summat, jotka 
voimakkaasti velkaantuneet köyhät maat ovat maksaneet takaisin velkahuojennuksen 
alkuun mennessä. 
On vaikea määritellä, kuinka niihin maihin olisi suhtauduttava, joiden kanssa yhteistyö 
on keskeytetty. Komissio ei pysty sitoutumaan aloitteeseen näiden maiden osalta, ellei 
yhteistyötä jatketa.9 Yhteistyön jatkumista näiden maiden kanssa jopa lyhyellä aikavälillä 
ei kuitenkaan voida sulkea pois. Näin ollen olisi viisasta huomioida mahdolliset 
kustannukset, jotka aiheutuvat näiden maiden täyttäessä aloitteeseen liittyvät 
kelpoisuusehdot, vaikka yhteisö todennäköisesti osallistuukin niiden velkahuojennukseen 
huomattavasti myöhemmin kuin muut monenväliset tuotonantajat 
Yleisesti ottaen yhteisön osallistuminen aloitteeseen porrastetaan useiden vuosien ajalle, 
ja sen kustannuksia olisi tarkasteltava liitteessä 3 esitettyä väliaikaista aikataulua 
pidemmälle. Koska toteutusvaihe on tästä lähtien liikkuva, kustannusten aikataulu on 
entistä varovaisempi. Vaikka jotkin maat täyttävät kelpoisuusehdot arvt<?Itua 
aikaisemmin, on erittäin todennäköistä, että vastaavasti muut maat täyttävät ne arvioitua 
myöhemmin. Toisin sanoen toteutusvaihe voidaan saavuttaa myöhemmin kuin kolmen 
vuoden kuluessa päätösvaiheesta. Lisäksi, vaikka geopoliittisia ongelmia ei otettaisi 
huomioon (jotkut mahdolliset edunsaajat ovat sodassa tai poliittisesti erittäin heikkoja), 
rästien tehostetusta käsittelystä huolimatta käytännössä on edelleen mahdollista, että 
useat maat eivät saavuta teoreettista toteutusvaihetta ajoissa, koska eivät pysty 
maksamaan kaikkia rästejä takaisin. 
8 velallisista on Norsunluurannikko, jonka kohdalla velkahuojennus on keskimääräistä pienempi. Näin 
ollen "eurooppalaisen" keskiarvon käyttäminen (eli EIP:n sisällyttäminen) kaikkien erityislainojen ja 
riskipääoman saatavien kohdalla johtaa siihen, että aloitteen mukaan tarpeellista velkahuojennusta 
aliarvioidaan helposti. Lisäksi EIP:n toimittamissa tiedoissa käytetään 31. joulukuuta 1998 voimassa 
ollutta nettonykyarvoa, mikä merkitsee sitä, että kaikki kyseisen päivän jälkeen mutta ennen 
nettonykyarvon laskulle päätösvaiheessa asetettua rajapäivämäärää maksetut uudet maksut on lisättävä 
siihen. Kun kaksi ensin mainittua tekijää johtaa usein aliarviointeihin, vuoden 1998 lopulla 
päätösvaiheen viitekorkoon soveltuvan diskonttikqron käyttäminen puolestaan johtaisi yhteisön velan 
nettonykyarvon yliarviointiin. Viitteellinen diskoottikorko on siis korkeampi ja nettonykyarvo 
matalampi niiden maiden kohdalla, jotka ovat jo saavuttaneet päätösvaiheen. Näin käy myös vuonna 
2000 tai sen jälkeen kelpoisuusehdot täyttäville maille, jos korkojen nousu jatkuu. Lisäksi on otettava 
huomioon maksut, joiden maksamista jatketaan erityisnosto-oikeuksien mukaisesti kuten myös 
takaisinmaksut, jotka on maksettu toteutusvaiheessa ja jotka on vähennettävä yhteisön velkojen 
joulukuun 31. päivän 1998 arvosta. Koska käytettävissä ei ole tietoja, joiden perusteella voitaisiin 
päätellä, mikä tekijä näistä on hallitseva, on toimittava sen oletuksen mukaan, että ne kumoavat toinen 
toisensa. Tämä merkitsee kuitenkin sitä, että arvion tuloksia esitettäessä on sovellettava huomattavaa 
turvamarginaalia. 7 
Summasta 40 miljoonaa euroa on jo varmistettu heinäkuussa 1998 tehdyllä päät<>kscllä, ja se 
maksetaan edellisten EKR:jen koroista. 
Tämä on selvää, kun ajatellaan, että näiden maiden velan vähentäminen vastaa eräällä tapaa 
talousarviota tukevaa apua, sillä siinä vapautetaan varoja, jotka osoitettaisiin muuten velanhoitoon. 
15 
Taulukko 4: Keskimääräisten vähennysten perusteella lasketut teoreettiset 
kustannukset (I·:UR) 
Kokonaissaatavat joista crityislainoja rästcjä Teoreettiset 
Nimelliset NNA (1) Nimelliset NNA (1) kustannukset (4) 
(a) (h) 
Angola 2 107 710 1 676 812 0 0 978 881 1 088 8:\4 
Benin 15 885 850 10 264 038 2 796 735 1 591 466 4 208 256 
Burkina Faso 45 536 152 32 201 534 II 629 399 6 930 186 10477 13 206 925 
Burundi 54 201 588 32 300 611 42 689 409 23 511 196 5 680 753 15 572 359 
Kamerun 83 838 177 46 607 965 81 171 648 44 511 617 19 109 265 
Keski- 13 916 421 10 790 989 4 454 571 2 595 257 1 303 805 4 958 865 
Afrikan tasav. 
Tsad 8 142 926 5 824 017 5 331 606 3 601 913 30913 2 400 521 
Kongo 47 480 297 29 494 208 37 085 907 21 376 347 16 323 192 18785134 
Kongo 138 731 707 86 595 910 108 529 321 63 171 978 44 378 977 53 699 704 
(tasavalta) 
Norsunluu- 82 059 529 50 724 419 66 246 525 38 505 539 11400 20 801 686 
rannikko 
Etiopia 81 595 071 55 827 759 32 650 644 18 248 946 II 000 " 22 893 891 
Ghana 47 409 459 33 638 739 29 437 474 18 416 877 13 791 883 
Guinea 145 616 087 94 177 740 63 971 201 35 123 489 4 402 095 40 417 732 
Guinea- 5 610 600 5 610 600 902 140 2 670 223 
Bissau 
Päiväntasaa- 4 403 616 3 346 207 2 602 258 2 438 871 
jan Guinea 
Guyana 51 096 680 29 316 417 43 174 114 23 072 409 12019731 
Kenia 144 989 180 95 773 260 87432193 51 447 287 1 596 039 39 921 413 
Liheria 6 400 453 3 877 330 5 828 853 3 305 730 1 286 313 2 117 094 
Madagaskar 49 098 029 32 068 513 30 170 338 16 967 571 13 148 090 
Malawi 89 070 772 57 431 596 31 088 890 17 418 722 23 733 23 556 685 
Mali 57 263 432 39 994 067 26 078 948 14 742 812 16 397 567 
Mauritania 59 223 561 40 951 983 28 176 598 15 692 864 16 790 313 
Mosambik 45 115 734 30 361 150 7 687 004 3 235 408 1 205 131 12 942 175 
Niger 34 272 625 21140 877 24 256 962 13 051 789 6 169 543 11 197 272 
Ruanda 35 652 251 23 535 877 23 735 701 13 886 726 7 073 035 12 549 654 
Säo Tome ja 1 103 932 941 410 0 0 385 978 
Principe 
Senegal 93 860 217 58 439 695 66 365 451 37 302 249 24 762 23 970 427 
Sierra Leone 34 368 124 22 078 084 17 479 696 9 745 864 2 243 708 9 971 935 
Somalia 19 022 338 16 403 094 0 0 5 558 634 9 004 308 
Sudan 37 676 792 30 105 038 12471873 7 878 929 23 340 592 21 912 708 
Tansania 75 067 684 51 887 432 36 289 449 22 940 210 569 059 21 507 161 
Togo 29 459 809 19 489 507 23 005 303 14 484 995 1 166 281 8 468 873 
Uganda (3) 41 664 619 36 089 050 (4) 4 590 000 14 796 510 
Samhia 161 261 860 100 477 562 136 403 621 80 297 394 3 558 294 42 654 701 
Yht. (2) 1 542 271 432 1 009 753 649 894 067 425 516 006 485 46 306 967 432 984 853 
Yht.-SSL 1 779 103 698 1 159 058 028 1 067 338 707 616 461 110 100 265 476 516 322 637 
Yhteensä 1 842 203 281 1 209 443 489 1 085 639 433 627 645 769 130 451 015 549 356 747 
{1) NNA = nettonykyarvo (4,5 prosenttia tammikuussa 1999). 
(2) Yhteensä = Yhteissumma lukuun ottamatta maita, joiden kanssa yhteistyö on tällä hetkellä keskeytetty: Somalia, 
Sudan ja Liberia (SSL) + Kongon tasavalta, Niger, Sierra Leo ne ja Togo 
, (3) Uganda/la ei ole enää erityislainoja, sillä ne annettiin anteeksi osana yhteisön osallistumista HIPC-aloitteeseen. 
Taannehtivuuden periaatetta noudattaen saatavien nettonykyarvoon on' lisätty näiden erityislainojen arvo hetkenä, 
jolloin ne makr;ettiin takaisin aiottua aiemmin. 
(4) Yhteisön osallistumisen teoreettiset kustannukset, jotka on saatu soveltamalla 41 prosentin nettonykyarvoa 
yhteisön saataviin rästit mukaan luettuina. 
16 
13. LIITE:. 5 
14. YHTEISÖN RAHOITUSOSUUTEEN LIITTYVÄT PE:.RIAATTEI<:T 
Euroopan yhteisö osallistuu täysipainoisesti HIPC-aloitteeseen auttamalla aloitteeseen 
valittavia maita vähentämään yhteisöön kohdistuvien maksuvelvoitteidensa 
nettonykyarvoa. Tätä varten yhteisö antaa kelpoisuusehdot täyttäville maille avustuksia, 
joilla ne voivat suorittaa maksamattomista veloista ja velanhoitomaksuista johtuvia 
maksuja yhteisölle. Tämä apu mahdollistaa yhdessä muiden velkojien myöntämien 
varojen kanssa sen, että kelpoisuusehdot täyttävät maat saavuttavat HIPC-aloitteessa 
vahvistetut hyväksyttävän velkaantumistason maakohtaiset tavoitteet. 
Edunsaajamaat käyttävät kyseisen avun ensisijaisesti maksamattomien erityislainojen 
maksamiseen ennakolta nettonykyarvon perusteella. Jos velan nettonykyarvoa ei näin 
pystytä vähentämään sovitulle tasolle, edunsaajamaa käyttää myönnetyn avun 
maksamattorniin riskipääomavelvoitteisiin yhteisölle. 
Komissio tekee tapauskohtaisesti erityiset päätökset kunkin kelpoisuusehdot täyttävän 
AKT-maan avusta sisäisen sopimuksen IV luvussa vahvistettuja sääntöjä ja menettelyjä 
noudattaen. Komission päätös kussakin tapauksessa annettavan avun määrästä 
mahdollistaa kysei~en maan maksamattomien, yhteisöön kohdistuvien ulkoisten 
maksuvelvoitteiden nettonykyarvon tarvittavan vähentämisen ja. on yhdenmukainen 
HIPC-aloitteen menetelmien kanssa. Maakohtaisissa päätöksissä otetaan myös huomioon 
maan velan rakenne yhteisöön nähden, pyrkimys valita hallinnon kannalta 
yksinkertaisimmat ehdotukset ja tarve varmistaa kelpoisuusehdot täyttävien maiden 
oikeudenmukainen ja tasa-arvoinen kohtelu. Kutakin maata koskevassa päätöksessä 
ilmoitetaan 6. heinäkuuta 1998. tehdyn päätöksen sovcltamiscksi tarvittavat 
yksityiskohtaiset säännöt ja ehdot. 
17 
15. 
16. LIITE 6 
17. ALOITTEEN JA KÖYHYYDEN POISTAMISENVÄLINEN YHTEYS 
G7-maat eivät jääneet toimettomiksi "syvemmän, laaja-alaiscmman ja nopcamman" 
aloitteen suhteen vaan esittivät IMF:lle ja Maailmanpankille virallisen vetoomuksen 
keskittyä toimissaan ja velkahuojennusprosessissa huomattavasti enemmän köyhyyden 
torjumiseen. IMF:n tehostetut rakennesopeutusohjelmat mainittiin erityisesti. 
Vielä ei ole aivan selvää, mikä Bretton Woods -järjestöjen toiminnallinen vastaus tulee 
olemaan. Selvä suuntaus on kuitenkin havaittavissa kohti perusteellista muutosta siinä, 
kuinka rakennesopeutusohjelmat ja puiteasiakirjat jatkossa laaditaan. 
Yhteiskunnallisen asiayhteyden lujittaminen vastaa täysin yhteisön pitkäaikaisia 
huolenaiheita sekä rakennesopeutusta koskevia komission uusia suuntaviivoja. 
Yhteisön rakennesopeutustukiohjelmat laadittiin IMF:n kanssa neuvoteftavien ohjelmien 
yhteiskunnallisen· ulottuvuuden tukemiseksi ja laajentamiseksi. Alusta alkaen tärkein 
tavoite oli turvata sosiaalimenot ja varmista~, että muutoksia ei toteuteta 
yhteiskunnallisten standardien kustannuksella. Toinen tavoite oli ulottaa välttämätön 
sopeutusprosessi puhtaasti raha-ja budjettipolitiikan ulkopuolelle, jotta sosiaalialan 
julkishallinto tehostuisi. Toisin sanoin komissio on aina pyrkinyt korostamaan 
sopeutuksen yhteiskunnallista ulottuvuutta jopa niin laajalti, että se on laatinut omat 
yhteiskunnallisia näkökohtia koskevat erityisehtonsa. Näin ollen G7 -maiden vetoomus on 
vastaus yhteisön pitkäaikaisiin huolenaiheisiin. 
Vetoomus on myös yhdenmukainen rakennesopeutusta koskevien komission uusien 
suuntaviivojen kanssa. Suurten rahoittajien kanssa erityisavustusohjelman puitteissa 
käydyissä keskusteluissa paljastui entistä selvemmin, että ehdollisuutta on pyrittävä 
muuttamaan. Sen Burkina Fasossa toteuttaman kokeiluhankkeen tuloksena oli useita 
välineitä, joilla voidaan perin pohjin muuttaa koko rakennesopeutusohjelman käsitettä 
ennen kaikkea tekemällä apu riippuvaiseksi suoritustason indikaattoreista, joilla 
keskitytään pääasiassa väestön sosiaalisiin tarpeisiin. 
Tuoreimmassa rakennesopeutusta koskevassa komission tiedonannossa näistä toimista 
tehtiin johtopäätöksiä, ja hankkeen toteutus on jo päätetty aloittaa muun muassa 
Madagaskarissa ja Senegalissa. Perusajatuksena on keskittyä uudistusten tuloksiin itse 
uudistusten sijaan. Tämä tarkoittaa, että (i) uudistusohjelmissa keskitytään pitkäaikaisiin 
vaikutuksiin ja että (ii) kyseisten maiden on otettava suurempi vastuu toimenpiteiden 
valinnasta sekä siitä, kuinka nopeasti ja missä järjestyksessä uudistukset toteutetaan. 
Avoimuutta tuetaan, tavoitteista tulee selkeämpiä ja ohjelmia arvioidaan niistä saatujen 
tulosten perusteella. Näiden toimien ensisijaisina tavoitteina on vähentää köyhyyttä ja 
kehittää instituutioita. 
18 
Komissio toivoo, että Bretton Woods -jU~jcstöt kUyttävät hyvUksccn nUitU kokemuksia ja 
IHyHivUt sitii kautta erityisavustusohjclman periaatteiden mukaisen toiminnallisen 
vastauksen U7-mai<.lcn aloitteeseen. 
19