FI Euroopan unionin virallinen lehti C 181/169

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja raportoimiseksi sekä muiden ilmastonmuutosta koskevien tietojen raportoimiseksi kansallisella ja unionin tasolla”

COM(2011) 789 final – 2011/0372 COD

2012/C 181/30

Esittelijä: Richard ADAMS

Euroopan komissio päätti 23. marraskuuta 2011 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 192 artiklan 1 kohdan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja raportoimiseksi sekä muiden ilmastonmuutosta koskevien tietojen raportoimiseksi kansallisella ja unionin tasolla

COM(2011) 789 final – 2011/0372 COD.

Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 14. maaliskuuta 2012.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi \28.–29. maaliskuuta 2012 pitämässään 479. täysistunnossa (maaliskuun 28. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin ääniä 151 puolesta ja 3 vastaan 16:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Komitea on tietoinen siitä, että tarvitaan täsmällisiä ja kattavia tietoja, jotta EU ja jäsenvaltiot kykenevät noudattamaan sitoumuksiaan ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi sekä panemaan täytäntöön ilmasto- ja energiapaketin, ja kannattaa tätä. Tässä tarkasteltavalla asetuksella vahvistetaan prosessia.

1.2 Luvussa 4 esitettyjen seikkaperäisten suositusten ohella ETSK painottaa tarvetta kiinnittää huomiota oikeasuhteisuuteen tietojenkeruuprosessissa sekä siihen, että jatkossakin keskitytään tulosten hyödyntämiseen ilmastopolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi sekä kansalaisten valistamiseen tähtäävän toiminnan jatkamiseksi energia-alalla.

2. Johdanto

2.1 Tarkasteltava uusi asetus on väline, joka luo oikeusperustan vuonna 2009 hyväksytyssä ilmasto- ja energiapaketissa asetettujen, seurantaa koskevien unionin tarkistettujen sitoumusten täytäntöönpanemiseksi sekä näiden ja kansainvälisten sitoumusten täytäntöönpanon edistymisen oikea-aikaisen ja täsmällisen seurannan varmistamiseksi. Vaikka EU vastaa suoraan vain noin 11 prosentista maailman hiilidioksidipäästöjä, sen strategista sitoutuneisuutta ja toimintaa kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi ja energiatehokkuuden parantamiseksi voidaan pitää myönteisenä ja olennaisena panoksena kansainvälisiin täytäntöönpanomekanismeihin. Tarkoituksena on pitää maapallon keskilämpötilan nousu alle kahdessa celsiusasteessa esiteolliseen aikaan verrattuna (vuoteen 2020 tähtäävät tavoitteet ovat: hiilidioksidipäästöjen vähentäminen 20 prosentilla, uusiutuvan energian osuuden lisääminen 20 prosentilla sekä energiatehokkuuden parantaminen 20 prosentilla vuoden 1990 tasoihin verrattuna).

2.2 Maailman ilmasto muuttuu kiihtyvällä vauhdilla maailmanlaajuisen energiataseen muutosten johdosta. Maapallon ilmakehän kasvihuonekaasut, jotka ottavat vastaan ja lähettävät infrapunasäteilyä, vaikuttavat merkittävästi lämpötilaan. Hiilidioksidi on vesihöyryn jälkeen merkittävin kasvihuonekaasu. Myös metaanin ja otsonin vaikutus on huomattava.

2.3 Viimeksi kuluneiden 250 vuoden aikana fossiilisten polttoaineiden polttaminen on osaltaan johtanut ilmakehän hiilidioksidipitoisuuden lisääntymiseen 280 ppm:stä (parts per million – miljoonasosaa) 390 ppm:ään. Vaikka hiilidioksidin luonnollisia lähteitä on huomattavasti ihmisen toiminnan aiheuttamia lähteitä enemmän, näitä luonnollisia lähteitä tasapainottivat aiemmin ”hiilinielut”, kuten se, että kasvit ja planktonit käyttävät hiilidioksidia yhteyttämiseen. Ihmisen toiminnasta aiheutuvien kasvihuonekaasupäästöjen lisääntyminen on yhdessä metsäkadon kanssa tuhonnut tämän tasapainon.

2.4 Tieteellinen näyttö ilmastonmuutoksesta, joka on jo synnyttänyt huomattavia haitallisia taloudellisia, yhteiskunnallisia ja ympäristöllisiä seurauksia, on äärimmäisen vakuuttava. Erilaisiin malleihin perustuvat ennusteet viittaavat merenpinnan nousun, aavikoitumisen, luonnon monimuotoisuuden köyhtymisen ja ilmastohäiriön kaltaisiin vakaviin vaikutuksiin tulevaisuudessa. Periaatteessa vallitsee yksimielisyys siitä, että on parempi (ja halvempaa) torjua ilmastonmuutos kuin hillitä sitä tai sopeutua siihen. Vaatimukset talouskasvusta, globaaliin kehitykseen liittyvä eriarvoisuus, edelleen jatkuva turvautuminen fossiilisiin polttoaineisiin maailman ensisijaisena energialähteenä sekä maapallon väestön vääjäämätön kasvu ovat kaikki osaltaan vaikuttaneet siihen, ettei toistaiseksi ole onnistuttu saavuttamaan poliittista yhteisymmärrystä siitä, kuinka toteutetaan tehokas järjestelmä ihmisen toiminnasta aiheutuvien kasvihuonepäästöjen vähentämiseksi.

2.5 Vuonna 1992 järjestetyssä Rion ympäristöhuippukokouksessa saatiin aikaan kansainvälinen sopimus, ilmastonmuutosta koskeva Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimus (UNFCCC), jolla pyritään vakauttamaan ilmakehän kasvihuonekaasupitoisuudet. Tämän sopimuksen pohjalta EU perusti vuonna 1993 järjestelmän kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi (1). Vuonna 1997 UNFCCC-sopimukseen liitetyn Kioton pöytäkirjan tavoitteena oli hillitä kasvihuonekaasupäästöjä keinoin, joissa otettiin huomioon taustalla olevat kansalliset erot, vauraus sekä valmiudet saavuttaa vähennystavoitteet. Tämän vuoksi EU ajantasaisti kasvihuonekaasujen seurantajärjestelmiä vuonna 2004 (2) ja kehitti joukon vähähiilisiä strategioita (3), joista äskettäisin on energia-alan etenemissuunnitelma 2050 (4). Edistyminen keskeisten kansainvälisten sopimusten osalta on edelleen hidasta, mutta tässä tarkasteltava asetus luo EU:lle tarvittavan seurantakehyksen kansallisten, unionin ja kansainvälisten sitoumusten tukemiseksi.

3. Komission ehdotuksen pääkohdat

3.1 Asetuksen tavoitteina on auttaa unionia ja jäsenvaltioita noudattamaan sitoumuksiaan ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja panemaan täytäntöön ilmasto- ja energiapaketti. Sen avulla parannetaan monia tietojen raportoinnin näkökohtia ja varmistetaan, että kansainväliset seuranta- ja raportointivelvoitteet täytetään, kehitysmaille annettavaa taloudellista ja teknistä tukea koskeva raportointi mukaan luettuna. Asetuksella myös edistetään uusien välineiden kehittämistä ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja siihen sopeutumiseksi, ja se tarjoaa oikeusperustan tulevien raportointivaatimusten ja -suuntaviivojen täytäntöönpanemiselle.

3.2 Asetus koskee UNFCCC:n ja Kioton pöytäkirjan mukaisia raportointivaatimuksia, ja se kattaa seitsemän kasvihuonekaasun päästöt kaikilla aloilla (energia, teollisuusprosessit, maankäyttö, maankäytön muutos ja metsätalous [LULUCF], jäte, maatalous jne.). Vuonna 2009 ja 2010 järjestetyissä UNFCCC-osapuolten konferensseissa sovittiin raportoinnin parantamisesta, jotta muun muassa EU kykenisi täyttämään sitoumukset taloudellisen ja teknisen sekä valmiuksien parantamiseen tähtäävän tuen antamisesta kehitysmaille.

3.3 Uudella asetuksella pannaan täytäntöön taakanjakopäätöksen ja EU:n tarkistetun päästökauppadirektiivin seuranta- ja raportointivaatimukset niin, että vahvistetaan taakanjakopäätökseen liittyvä tarkistukset ja vaatimusten noudattamisen arvioinnin käsittävä kierros ja lisätään hiilidioksidipäästöoikeuksien huutokaupasta saatujen tulojen käyttöä koskevat raportointivaatimukset, kuten tarkistetussa päästökauppadirektiivissä säädetään. Asetuksella myös parannetaan nykyistä seuranta- ja raportointikehystä, niin että se vastaa EU:n lainsäädännön ja kansainvälisen oikeuden tulevia tarpeita, vahvistamalla perusta meriliikenteen aiheuttamien päästöjen, ilmailun muiden kuin hiilidioksidiin liittyvien vaikutusten, maankäytön muutosten ja metsätalouden sekä ilmastonmuutokseen sopeutumisen seurantaa ja raportointia varten.

3.4 Yleisesti ottaen asetuksella tehostetaan EU:n raportointia kehitysmaille annetusta taloudellisesta ja teknologisesta tuesta, parannetaan raportoinnin yhtenäisyyttä muiden oikeudellisten välineiden nojalla EU:ssa suoritettavan, ilman epäpuhtauksia koskevan raportoinnin kanssa sekä tehostetaan raportointia todellisista päästöistä, kehitysarvioista, politiikoista ja toimenpiteistä ottamalla huomioon aiemmasta täytäntöönpanosta saadut kokemukset.

3.5 Uusi asetus luo myös perustan huutokauppatuloja EU:n päästökauppajärjestelmän puitteissa koskevalle raportoinnille, avoimuuden varmistamiselle sekä sitä aikomusta koskevalle seurannalle, että ainakin puolet vuotuisista huutokauppatuloista käytetään toimenpiteisiin ilmastonmuutoksen torjumiseksi EU:ssa ja kolmansissa maissa.

3.6 Asetuksella edistetään osaltaan 20 prosentin päästövähennystavoitteen saavuttamista, sillä se nopeuttaa ja tehostaa vuosittaista tarkistusmenettelyä sekä mahdollistaa vuosittaisen arvioinnin siitä, saavuttavatko jäsenvaltiot tavoitteensa. Asetus edellyttää erityistä raportointia jäsenvaltioiden toteuttamista politiikoista ja toimenpiteistä sekä päästökauppajärjestelmään kuuluvilla että siihen kuulumattomilla aloilla, ja se luo perustan raportoinnille meriliikenteen aiheuttamista päästöistä sekä ilmailun muista kuin hiilidioksidiin liittyvistä vaikutuksista tarjoten mahdollisuuden tehokkaiden toimenpiteiden toteuttamiseen kyseisillä aloilla.

3.7 Tarkistus, joka korvaa aiemman lainsäädännön, ei edellytä lisätietojen keruuta pk-yrityksiltä tai teollisuudelta ja koskee raportointia kansallisten viranomaisten tasolla. Siinä ei näin ollen säädetä yrityksiä koskevista lisävelvoitteista.

4. Yleisiä ja erityisiä huomioita

4.1 Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että on ehdottoman tärkeää seurata ja raportoida päästöjä ja muita ilmastonmuutosta koskevia tietoja täsmällisesti ja kattavasti, jotta UNFCCC:n mukaiset kansainväliset velvoitteet pannaan tehokkaasti täytäntöön ja jotta rakennetaan luottamusta niiden maiden välille maailmassa, joista kukin osaltaan osallistuu ilmastonmuutoksen torjumiseen.

4.2 Euroopan unionissa komissiolla on Euroopan ympäristökeskuksen (European Environment Agency, EEA) tukemana ollut pitkään vastuu seurantatietojen keräämisestä jäsenvaltioilta ja niiden toimittamisesta UNFCCC:lle osana Euroopan päästöjä koskevaa EU:n yleiskatsausta. Komission vastuulla on ollut myös koota tarvittavat tiedot ilmastonmuutosvaatimuksiin liittyvää taakanjakoa koskevien EU:n sisäisten sopimusten noudattamisen seuraamiseksi. Siksi on olennaista, että komissiolla on valtuudet vaatia jäsenvaltioilta tarvittavat tiedot, tarkistaa niiden täsmällisyys, oikea-aikaisuus ja johdonmukaisuus sekä ryhtyä kaikkiin tarvittaviin toimiin noudattamisen varmistamiseksi silloin, kun raportointi on riittämätöntä.

4.3 Ajan myötä erilaiset raportointivaatimukset ovat vähitellen kasvaneet, ja niissä on päällekkäisyyksiä, puutteita ja epäjohdonmukaisuuksia. Äskettäin ilmasto- ja energiapakettiin on lisätty uusia vaatimuksia, ja on ennustettavissa, että muita vaatimuksia, jotka koskevat muun muassa raportointia meriliikenteen aiheuttamista päästöistä, lisätään todennäköisesti lähiaikoina. On erityisen tärkeää, että varmistetaan täsmällinen ja oikea-aikainen seuranta ja raportointi aikaansaadusta edistymisestä kohti 20 prosentin vähennystavoitetta, joka on sovittu saavutettavaksi vuoteen 2020 mennessä.

4.4 Komitea yhtyy komission näkemykseen siitä, että nyt on näin ollen oikea aika konsolidoida kaikki vaatimukset yhteen ainoaan uuteen asetukseen. Näin laajennetaan kattavuutta eräillä merkittävillä aloilla sekä yksinkertaistetaan vaatimusten noudattamista koskevia yleisiä sääntöjä konsolidoimalla kaikki vaatimukset yhteen ainoaan seuranta- ja raportointijärjestelmään, joka kattaa kaikki nykyiset ja suunnitteilla olevat seuranta- ja raportointivaatimukset.

4.5 Komitea suhtautuu myönteisesti siihen, että raportointijärjestelmät (edellyttäen, että ne ovat oikeasuhteisia ja hyödyllisiä) perustetaan kansallisten ja EU:n inventaariojärjestelmien yhteyteen (5 ja 6 artikla). Niiden avulla edistymistä voidaan arvioida vuosittain suhteessa vuoden 2020 yleistavoitteeseen sekä vähähiilistä kehitystä koskeviin kansallisiin strategioihin, joista säädetään 4 artiklassa. Tämä on paras tapa kerätä ennakoivasti tietoa, jonka avulla mahdollistetaan edistymisen seuranta ja uusien sysäysten antaminen tarvittaessa sen varmistamiseksi, että erittäin tärkeät keskipitkän aikavälin tavoitteet saavutetaan.

4.6 Asetus mahdollistaa kasvihuonekaasupäästöjen ja ”nielujen” kattavan seurannan ja raportoinnin kaikilla aloilla Euroopan unionissa. Kyseessä on selkeästi olennainen osatekijä täsmällisen arvion aikaansaamiseksi Euroopan kokonaisvaikutuksesta päästöjen globaaliin tasoon. Komitea kannattaa ehdotettua soveltamisalan laajentamista meriliikenteen aiheuttamiin päästöihin (10 artikla) sekä kaikkiin muihin mahdollisiin päästötyyppeihin, joita ei ole vielä sisällytetty seuranta- ja raportointivaatimuksiin. Kuten komitea on jo aiemmin todennut (5), se on huolissaan johdanto-osan kappaleessa (10) tehdystä ehdotuksesta, jonka mukaan tietyt lennot tulisi jättää ilmailun päästöjä koskevan raportoinnin ulkopuolelle, koska tämänkaltaista porsaanreikää voidaan toisinaan käyttää hyväksi. Komitea katsoo, että asiaa on tarkasteltava jatkossakin aktiivisesti.

4.7 Varsinaisten kasvihuonekaasupäästöjen seurannan ohella on myös tärkeää, että seurannan ja raportoinnin kohteena ovat toteutettavien toimenpiteiden ja investointien laajuus päästöjen ja niiden vaikutusten vähentämiseksi tai rajoittamiseksi sekä toimet ja investoinnit, joihin ryhdytään jo käynnissä olevan ilmastonmuutoksen seurauksiin sopeutumiseksi. Tarvitaan tietoja sekä julkisen että yksityisen sektorin toimista ja investoinneista. Komitea tukee täysimääräisesti asetuksen 13–16 artiklaan sisältyviä ehdotuksia, jotka koskevat kyseisiä näkökohtia. Ehdotetun asetuksen 16 artikla on kuitenkin jossain määrin epätäsmällinen, kun kyse on tiedoista, jotka on toimitettava sopeutumistoimenpiteistä, ja komitean mielestä kyseistä artiklaa on työstettävä edelleen. On otettava huomioon asianmukainen oikeasuhteinen hyöty ja vältettävä toimien päällekkäisyys.

4.8 Komitea katsoo, että on myös ryhdyttävä toimiin, jotta seurannan ja raportoinnin kohteeksi otetaan EU:n hiilijalanjälki tai muihin osiin maailmaa kohdistuva vaikutus, joka johtuu unionin harjoittamasta kaupasta ja sen kolmansiin maihin tekemistä investoinneista. 17 artikla kattaa kehitysapua ja teknologian siirtoa koskevan raportoinnin, mutta se ei kata kaupan vaikutuksia tai yksityisiä rahoitusvirtoja. Komitea on tietoinen siitä, että UNFCCC:n puitteissa kyseisten maiden on itse vastattava muista maista (sekä teollisuus- että kehitysmaista) peräisin olevista päästöistä ja että osana vuosina 2010 ja 2011 tehtyjä sopimuksia teollisuusmaat, EU mukaan luettuna, tukevat toimia inventaario- ja seurantajärjestelmien parantamiseksi kehitysmaissa. Tämä on järkevä kehityskulku, mutta se ei yksinään johda asioiden ytimeen, kun kyse on EU:n hiilijalanjäljestä muualla maailmassa. Komitea kehottaa komissiota syventämään näitä näkökohtia.

4.9 Komitea kehottaa lisäksi komissiota ja jäsenvaltioita tekemään kaikkensa varmistaakseen, että taloudellista ja teknistä tukea koskevaan raportointiin sisällytetään virallisen kehitysavun lisäksi annettava rahoitus- ja tekninen tuki. Näin saadaan kattavampi kuva koko EU:n kehitysmaille tarjoaman avun laajuudesta ja suuruudesta, mikä puolestaan parantaa politiikkojen suunnittelua ja auttaa määrittelemään ensisijaiset sovellettavat toimenpiteet.

4.10 Raportoitavien tietojen täsmällisyys ja johdonmukaisuus on tällä alalla erityisen tärkeää, sillä maapallon kannalta on ratkaisevan tärkeää hallita ilmastonmuutosta tehokkaasti sekä varmistaa, että kukin maa suorittaa oman osuutensa asianmukaisesti. Myös oikea-aikaisuus on erittäin tärkeää, jotta kaikki poikkeamat suunnitelmista ja sitoumuksista voidaan havaita viipymättä ja ryhtyä heti korjaaviin toimenpiteisiin. Komitea kannattaa sitä, että uudessa asetuksessa tiukennetaan kurinalaisuutta ja tarkistusmenettelyjä näiden näkökohtien osalta.

4.11 Valtaosassa asetuksen artikloja säädetään jäsenvaltioita koskevista velvollisuuksista toimittaa tietyntyyppisiä tietoja komissiolle. Komitea ymmärtää, että yhteistyösuhteet komission, jäsenvaltioiden ja Euroopan ympäristökeskuksen välillä ovat tiiviit ja että suurin osa vaatimuksista on laadittu yhteistyössä ja yhteisymmärryksessä komission ja jäsenvaltioiden sekä Euroopan ympäristökeskuksen – joka vastaa suurelta osin yksityiskohtaisten tietojen keräämisestä ja laadunohjauksesta – kesken. Komitea kannattaa painokkaasti tätä yhteistyöhön perustuvaa lähestymistapaa, jonka avulla voidaan sen mielestä mitä suurimmalla todennäköisyydellä varmistaa oikea-aikaisten ja täsmällisten tietojen paras mahdollinen kulku sekä ratkaista ongelmat.

4.12 Komitea panee merkille, että edelleen saattaa olla tilanteita, jolloin yksittäiset jäsenvaltiot eivät toimita tiettyjä tietoja tai raportteja oikea-aikaisesti. Komitea kannattaa säännöksiä, jotka mahdollistavat arviot puuttuvista tiedoista mainitunlaisissa tilanteissa (9 artikla), sekä komission mahdollisuutta käynnistää rikkomusmenettelyjä tapauksissa, joissa on kyse jatkuvasta tai tahallisesta noudattamatta jättämisestä.

4.13 Komitea pitää tervetulleena EEA:n roolin nimenomaista tunnustamista 25 artiklassa sekä komission antamaa vakuutusta siitä, että se aikoo jatkaa säännöllisen seurantatoiminnan kehittämistä tukeutumalla erinomaiseen asiantuntija- ja yhteistyöverkostoon, jonka EEA on luonut koko Eurooppaan. EEA:lla on ammatillinen osaaminen ja verkostot tehtävää varten, ja sen riippumattomia raportteja ympäristötiedoista ja -suuntauksista pidetään maailmassa arvostettuina ja luotettavina. Komitea katsoo, että EEA:lla tulisi olla johtava rooli tämän asetuksen täytäntöönpanossa, ja toteaa että mitä enemmän EEA:ta voidaan hyödyntää toimijana, joka julkistaa tai validoi kerätyt tiedot, sitä enemmän asetuksella katsotaan olevan riippumatonta auktoriteettia ja uskottavuutta.

4.14 EEA on myös parhaassa asemassa levittääkseen epävirallisesti samoja tai samankaltaisia seuranta- ja raportointimenetelmiä joihinkin EU:n välittömiin rajanaapureihin, jotka jo tekevät säännöllisesti yhteistyötä EEA:n kanssa ja saavat siitä ilmeisiä etuja. Viime kädessä tavoitteena tulisi olla luoda Eurooppaan seurantajärjestelmä, joka voidaan tunnustaa yleisesti käytännemalliksi tai -standardiksi.

4.15 Valmiuksien parantaminen – Seuranta- ja raportointivälineen onnistuminen Euroopassa riippuu siitä, että kussakin jäsenvaltiossa on osaavia ja asiantuntevia ryhmiä ja verkostoja, jotka kokoavat ensisijaiset tiedot täsmällisesti, objektiivisesti ja oikea-aikaisesti. Komitea pitää tervetulleena sitä, että komissio ja EEA aikovat auttaa tukemaan ja ylläpitämään jäsenvaltioiden valmiuksia tällä alalla yhteistyöhön tähtäävän verkostoitumisen ja vertaisryhmätoiminnan avulla sekä asianmukaista koulutusta tukemalla. Voisi olla hyödyllistä, että näihin tehtäviin osoitettaisiin talousarviosta erityisrahoitusta.

4.16 Komitea toteaa tyytyväisenä komission katsovan, että asetuksella varmistetaan kohtuullisin kokonaiskustannusten lisäyksin huomattava parannus alan tietojen kattavuudessa ja laadussa, mikä on vaatimuksia järkevöittämällä aikaansaatavien korvaavien säästöjen ansiota. Kun otetaan huomioon ilmastonmuutoskysymyksen ratkaiseva merkitys Euroopalle ja maailmalle, on selvää, että seuranta ja raportointi on välttämätöntä toteuttaa seikkaperäisesti ja luotettavasti, kuten asetuksessa säädetään. Nykytilanteessa on kuitenkin yhtä lailla ilmeisen tärkeää se, että mahdollinen lisärasite tulisi pitää mahdollisimman pienenä. Komitea panee siksi tyytyväisenä merkille, ettei asetuksen pitäisi aiheuttaa lisärasitteita yrityksille.

4.17 Yleisellä tasolla komitea kehottaisi jakamaan maakohtaiset tiedot (ks. 2 artikla) komission asiaankuuluvien pääosastojen ja Euroopan ulkosuhdehallinnon yksikköjen kesken. Näin kannustetaan henkilöitä, joiden tehtävänä on asettaa alakohtaisia ja muita painopisteitä asiaankuuluvissa pääosastoissa/suunnitteluyksiköissä, arvokkaiden tietojen entistä laaja-alaisempaan hyödyntämiseen.

4.18 Sen lisäksi, että tarjotaan yhdistelmätietoja, joita käytetään seurattaessa kansallisella ja kansainvälisellä tasolla edistymistä ilmastositoumusten täyttämisessä, on äärimmäisen tärkeää jatkaa eriteltyjen tietojen laatimista, jotta kansalaiset, erilaiset organisaatiot ja muut tahot voivat arvioida ja seurata omaa panostaan sekä muiden panosta ilmastonmuutoksen torjuntaan ja sitä koskeviin ratkaisuihin. On erittäin toivottavaa, että kaikki käyttöön otettavat paikalliset tai yksittäiset mittaus- ja seurantajärjestelmät ovat yhteensopivia kansallisten ja kansainvälisten mittaus- ja seurantajärjestelmien kanssa, jotta tiedot voidaan helposti yhdistää ja eritellä ja jotta erilaisten politiikkojen ja eri toimijoiden toimien vaikutusta voidaan vertailla ja arvioida. Vaikkei kyse olekaan tässä tarkasteltavan asetuksen välittömästä tavoitteesta, on hyvin tärkeää, että tämä vaatimus otetaan kaikilta osin huomioon kehitettäessä kansallisia ja eurooppalaisia seurantajärjestelmiä, jotta voidaan kehittää täysin yhtenäinen seurantajärjestelmä kaikilla tasoilla.

4.19 Komitea toteaa myös, että tämä tietojen keräämiseen ja seurantaan tähtäävä merkittävä toimenpide tarjoaa mahdollisuuden kansalaisten osallistumiseen tiedotus- ja valistusmateriaalin sekä asiaan liittyvien käytännön toimintaohjelmien avulla. Kaikki tilaisuudet tulisi hyödyntää Euroopan kansalaisten tietoisuuden lisäämiseksi ilmastonmuutospolitiikan yhteiskunnallisista vaikutuksista sekä niiden selittämiseksi ja seuraamiseksi. Komitealla on jatkossakin aktiivinen rooli tällä alalla.

Bryssel 28. maaliskuuta 2012 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Staffan NILSSON

(1) Neuvoston päätös 93/389/ETY, 24. kesäkuuta 1993.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 280/2004/EY, 11. helmikuuta 2004.

(3) COM(2011) 112 final.

(4) COM(2011) 885/2 final.

(5) EUVL C 175, 27.7.2007, s. 47.