P9_TA(2021)0260

Työvoiman muuttoliikkeen uudet lailliset väylät

Euroopan parlamentin päätöslauselma 20. toukokuuta 2021 työvoiman muuttoliikkeen uusista laillisista väylistä (2020/2010(INI))

(2022/C 15/21)

Euroopan parlamentti, joka

— ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 3 artiklan 2 kohdan sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) ja erityisesti sen 79 artiklan,

— ottaa huomioon ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen ja erityisesti sen neljännen lisäpöytäkirjan 2 artiklan,

— ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja erityisesti sen 45 artiklan,

— ottaa huomioon ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen vuodelta 1948 ja erityisesti sen 13 artiklan,

— ottaa huomioon Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin ja erityisesti sen periaatteet 5, 6, 10, 12 ja 16,

— ottaa huomioon Kansainvälisen työjärjestön kansainvälisen työkonferenssin hyväksymät työvoiman muuttoliikettä koskevat kansainväliset työelämän normit ja siirtotyöläisten ja heidän perheenjäsentensä oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, jonka YK:n yleiskokous hyväksyi 18. joulukuuta 1990,

— ottaa huomioon 13. toukokuuta 2015 annetun komission tiedonannon ”Euroopan muuttoliikeagenda” (COM(2015)0240),

— ottaa huomioon 6. huhtikuuta 2016 annetun komission tiedonannon ”Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän uudistaminen ja laillisten maahanpääsyväylien kehittäminen” (COM(2016)0197) ja 12. syyskuuta 2018 annetun komission tiedonannon ”Lisää laillisia maahantuloväyliä Eurooppaan: olennainen osa tasapainoista ja kokonaisvaltaista muuttoliikepolitiikkaa” (COM(2018)0635),

— ottaa huomioon 23. syyskuuta 2020 annetun komission tiedonannon uudesta muuttoliike- ja turvapaikkasopimuksesta (COM(2020)0609),

— ottaa huomioon Vallettassa 11. ja 12. marraskuuta 2015 pidetyssä muuttoliikettä käsitelleessä EU–Afrikka-huippukokouksessa hyväksytyn toimintasuunnitelman ja poliittisen julistuksen sekä erityisesti niiden muuttoliikettä ja liikkuvuutta käsittelevät osat,

— ottaa huomioon 10. joulukuuta 2018 hyväksytyn turvallista, hallittua ja laillista muuttoliikettä koskevan Global Compact -aloitteen,

— ottaa huomioon EU:n Afrikka-hätärahaston,

— ottaa huomioon 12. huhtikuuta 2016 antamansa päätöslauselman Välimeren tilanteesta ja tarpeesta kokonaisvaltaiselle EU:n lähestymistavalle muuttoliikkeeseen (1),

— ottaa huomioon 15. tammikuuta 2016 antamansa työasiakirjan asianmukaisten kanavien luomisesta laillista taloudellista muuttoliikettä varten (2),

— ottaa huomioon 24. marraskuuta 2020 annetun komission tiedonannon ”Kotouttamista ja osallisuutta koskeva toimintasuunnitelma 2021–2027” (COM(2020)0758),

— ottaa huomioon 19. kesäkuuta 2020 antamansa päätöslauselman raja- ja kausityöntekijöiden eurooppalaisesta suojelusta covid-19-kriisin yhteydessä (3),

— ottaa huomioon Euroopan työviranomaisen perustamisesta 20. kesäkuuta 2019 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/1149 (4),

— ottaa huomioon sisäasioiden pääosaston kansalaisoikeuksien sekä perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden politiikkayksikön syyskuussa 2015 julkaiseman tutkimuksen ”Exploring new avenues for legislation for labour migration to the European Union” ja lokakuussa 2015 julkaiseman tutkimuksen ”EU cooperation with third countries in the field of migration” sekä tutkimuspalvelujen pääosaston maaliskuussa 2019 julkaiseman tutkimuksen ”The cost of non-Europe in the area of legal migration”,

— ottaa huomioon 29. maaliskuuta 2019 julkaistun komission yksiköiden valmisteluasiakirjan ”Fitness check on EU legislation on legal migration”,

— ottaa huomioon komission yhteisen tutkimuskeskuksen 23. huhtikuuta 2020 tekemän tutkimuksen ”Immigrant key workers: Their contribution to Europe’s COVID-19 response” ja 19. toukokuuta 2020 laatiman teknisen raportin ”A vulnerable workforce: Migrant workers in the COVID-19 pandemic”,

— ottaa huomioon Euroopan muuttoliikeverkoston tutkimukset,

— ottaa huomioon taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön tutkimukset,

— ottaa huomioon maahanmuuttajien ihmisoikeuksia käsittelevän YK:n erityisraportoijan työn ja selvitykset,

— ottaa huomioon Euroopan neuvoston työn, selvitykset ja päätöslauselmat,

— ottaa huomioon Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön (IOM) työn ja selvitykset,

— ottaa huomioon työvoiman laillista muuttoliikettä koskevan EU:n säännöstön, joka on laadittu vuosina 2004–2016 ja jolla säännellään maahantulon ja oleskelun edellytyksiä sekä kolmansista maista tulevien työntekijöiden oikeuksia ja johon kuuluvat seuraavat säädökset:

— Neuvoston direktiivi 2009/50/EY (5) (sinistä korttia koskeva direktiivi), annettu 25. toukokuuta 2009, kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä korkeaa pätevyyttä vaativaa työtä varten,

— Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/98/EU (6), annettu 13. joulukuuta 2011 (yhdistelmälupadirektiivi), kolmansien maiden kansalaisille jäsenvaltion alueella oleskelua ja työskentelyä varten myönnettävää yhdistelmälupaa koskevasta yhden hakemuksen menettelystä sekä jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevien kolmansista maista tulleiden työntekijöiden yhtäläisistä oikeuksista,

— Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/36/EU (7) (kausityöntekijöitä koskeva direktiivi), annettu 26. helmikuuta 2014, kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä kausityöntekijänä työskentelyä varten,

— Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/66/EU (8) (yrityksen sisäisiä siirtoja koskeva direktiivi), annettu 15. toukokuuta 2014, kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä yrityksen sisäisen siirron yhteydessä,

— Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/801 (9), annettu 11. toukokuuta 2016, tutkimusta, opiskelua, harjoittelua, vapaaehtoistyötä, oppilasvaihto-ohjelmaa tai koulutushanketta ja au pairina työskentelyä varten tapahtuvan kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä,

— ottaa huomioon 7. kesäkuuta 2016 annetun komission ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä korkeaa osaamistasoa vaativaa työtä varten (COM(2016)0378) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston vuonna 2017 hyväksymät sitä koskevat kannat,

— ottaa huomioon direktiivit, joilla säännellään kolmansien maiden kansalaisten muiden yleisempien ryhmien maahantulon ja oleskelun edellytyksiä ja oikeuksia, kuten perheenyhdistämisoikeutta (10) ja pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemaa (11) koskevat direktiivit,

— ottaa huomioon direktiivit, joilla säännellään niiden kolmansien maiden kansalaisten ryhmien maahantulon ja oleskelun edellytyksiä, jotka eivät tule EU:hun tehdäkseen työtä, mutta joille myönnetään työskentelyyn lupa, kuten direktiivit, joilla annetaan kansainvälistä suojelua saaville henkilöille oikeus työskennellä toisen palveluksessa tai itsenäisenä ammatinharjoittajana heti heidän asemansa tunnustamisen jälkeen tai kansainvälistä suojelua hakeville henkilöille pääsy työmarkkinoille viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua hakemuksen jättöpäivästä,

— ottaa huomioon työjärjestyksen 54 artiklan,

— ottaa huomioon työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausunnon,

— ottaa huomioon kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnön (A9-0143/2021),

A. ottaa huomioon, että työvoiman laillista muuttoliikettä koskeva unionin tämänhetkinen lainsäädäntökehys on hajanainen ja koostuu alakohtaisista direktiiveistä, joissa vahvistetaan kolmansien maiden kansalaisten tiettyjen ryhmien maahantulon ja oleskelun edellytykset;

B. toteaa, että 27 kansalliseen lähestymistapaan perustuva säännöstö ei tee unionista ja sen jäsenvaltioista houkuttelevaa kohdetta lailliselle muuttoliikkeelle;

C. ottaa huomioon, että huolimatta Euroopan muuttoliikeagendan tavoitteesta noudattaa kokonaisvaltaista lähestymistapaa, laillinen maahanmuutto ei ole juurikaan ollut osa EU:n maahanmuuttopolitiikan kehittämistä vuodesta 2015 jälkeen;

D. toteaa, että uusi muuttoliike- ja turvapaikkasopimus ei sisällä erityisiä ehdotuksia työvoiman laillisesta maahanmuutosta, vaikka työvoiman laillinen muuttoliike on välttämätöntä kokonaisvaltaisen muuttoliike- ja turvapaikkapolitiikan kannalta;

E. ottaa huomioon, että nykyisessä lainsäädäntökehyksessä työllisyyttä tarkastellaan joko monikansallisten yritysten (yrityksen sisäisiä siirtoja koskeva direktiivi) tai unionin työmarkkinoiden korkeasti koulutettujen tai korkeapalkkaisten alojen (sinistä korttia koskeva direktiivi) näkökulmasta ja että vain yksi direktiivi on kohdistettu matalapalkkaiseen maahanmuuttoon (kausityöntekijöitä koskeva direktiivi);

F. ottaa huomioon, että EU:ssa on pulaa työvoimasta erityisosaamisen tasoilla, aloilla ja ammateissa, myös matalan osaamistason ammateissa (12); ottaa huomioon, että vuonna 2018 annetussa komission tiedonannossa ”Lisää laillisia maahantuloväyliä Eurooppaan” tunnustetaan puutteet erityisalojen ammateissa ja vähemmän muodollista pätevyyttä vaativissa ammateissa;

G. ottaa huomioon, että covid-19-pandemia on tuonut korostetusti esiin suuren riippuvuutemme etulinjan työntekijöistä ja siirtotyöläisten keskeisen roolin etulinjapalvelujen tarjoamisessa EU:ssa, jossa väestö ikääntyy nopeasti ja jossa keskimäärin 13 prosenttia keskeisistä työntekijöistä on maahanmuuttajia (13); ottaa huomioon, että covid-19 on vaikuttanut merkittävästi maahanmuuttajiin, heidän perheisiinsä, vastaanottaviin yhteisöihin ja heidän kotimaihinsa ja pahentanut lisäksi olemassa olevia haavoittuvuuksia, joita siirtotyöläiset ja heidän perheenjäsenensä kohtaavat kaikkialla EU:ssa, mikä on haitannut heidän liikkuvuuttaan, työmarkkinoille pääsyä, oikeutta ihmisarvoisiin työoloihin sekä pääsyä sosiaali- ja terveydenhuoltoon;

H. ottaa huomioon, että turvallista, hallittua ja laillista muuttoliikettä koskevalla Global Compact -aloitteella tehostetaan muuttoliikettä koskevaa yhteistyötä, ja tunnustaa, että kaikilla valtioilla on yhteinen vastuu vastata toistensa muuttoliikettä koskeviin tarpeisiin ja huolenaiheisiin sekä yleinen velvollisuus kunnioittaa ja suojella kaikkien maahanmuuttajien ihmisoikeuksia ja toteuttaa ne heidän maahanmuuttajastatuksestaan riippumatta sekä edistää samalla kaikkien yhteisöjen turvallisuutta ja hyvinvointia;

1. pitää lähtökohtana periaatetta, jonka mukaan muuttoliike on normaalia ja ihmiset ovat jatkuvasti liikkeessä; pitää arvossa kolmansien maiden kansalaisten yhteiskunnillemme, talouksillemme ja kulttuureillemme tuomaa panosta ja korostaa, että muuttoliike on toteutettava hallitusti, turvallisesti ja asianmukaisesti; katsoo, että työvoiman muuttoliikkeen uusien laillisten väylien perustamiseksi EU:n olisi asetettava kunnianhimoisia ja tulevaisuudenkestäviä tavoitteita käyttäen ja parantaen samanaikaisesti olemassa olevaa oikeudellista ja toimintapoliittista kehystä;

EU:n nykyinen lainsäädäntökehys

2. panee merkille, että SEUT 79 artiklassa määrätään laillisen muuttoliikkeen hallinnasta unionin tasolla ja velvoitetaan jäsenvaltioita kehittämään yhteinen maahanmuuttopolitiikka, joka sisältää yhteisiä sääntöjä kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä ja jossa määritellään unionissa laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten oikeudet, mukaan lukien edellytykset, jotka koskevat liikkumis- ja oleskeluvapautta muissa jäsenvaltioissa; toteaa, että SEUT 79 artiklan 5 kohdassa varataan jäsenvaltioille oikeus päättää siitä, kuinka paljon kolmansien maiden kansalaisia päästetään niiden alueelle hakemaan työtä;

3. korostaa työvoiman laillista muuttoliikettä koskevan EU:n kehyksen myönteisiä vaikutuksia, jotka komissio pani merkille toimivuustarkastuksessaan; panee merkille, että edellytyksiä, menettelyjä ja oikeuksia on yhdenmukaistettu jonkin verran ja että kolmansien maiden kansalaisten, työnantajien sekä paikallisten, alueellisten ja kansallisten hallintoelinten oikeusvarmuus on parantunut; panee lisäksi merkille, että yhdenmukaistaminen hyödyttää kilpailua EU:n työmarkkinoilla;

4. painottaa, että työvoiman laillista muuttoliikettä koskeva EU:n lähestymistapa ei automaattisesti sulje pois kansallisten lainsäädäntökehysten tarvetta; muistuttaa kuitenkin, että unionin nykyinen kehys unioniin suuntautuvan laillisen maahanmuuton sääntelemiseksi on hajanainen ja keskittyy tiettyihin työntekijäryhmiin, pääasiassa korkeapalkkaisilla aloilla työskenteleviin työntekijöihin, ja ettei näitä työntekijäryhmiä kohdella siinä samalla tavoin, sillä siinä muun muassa säädetään eritasoisista oikeuksista, ja se mahdollistaa rinnakkaisten kansallisten lainsäädäntökehysten olemassaolon; tähdentää, että kansallisten lakien ja EU:n lainsäädännön tämänhetkinen epäsymmetria, joka ilmentää kansallisten työmarkkinoiden eroavaisuuksia, johtaa siihen, että nämä kansalliset lainsäädäntökehykset kilpailevat keskenään ja unionin kehyksen kanssa, mikä tarkoittaa laajemmin byrokraattisia menettelyjä sekä työntekijöille että työnantajille;

5. katsoo, että tällainen lähestymistapa täyttää vain lyhyen aikavälin tarpeet eikä sillä saavuteta unionin tavoitetta kokonaisvaltaisesta lähestymistavasta muuttoliikepolitiikkaan; katsoo, että hyvin suunniteltu ja hyvin hallittu työvoiman laillinen muuttoliike voi olla vaurauden, innovoinnin ja kasvun lähde sekä lähettäville että vastaanottaville maille;

6. korostaa, että komissio tuli toimivuustarkastuksessaan samaan tulokseen ja totesi, että epäjohdonmukaisuuksia, aukkoja ja puutteita on käsiteltävä monenlaisilla toimenpiteillä, myös lainsäädäntötoimenpiteillä; panee lisäksi merkille, että työvoiman laillisen muuttoliikkeen uusien väylien ansiosta on pystytty vähentämään laitonta muuttoliikettä, joka on vahingollista unionista työtä hakevien kolmansien maiden kansalaisille ja voi vaikuttaa kielteisesti jäsenvaltioiden työmarkkinoihin;

7. on tietoinen siitä, että laillista maahanmuuttoa sääntelevä unionin nykyinen kehys kehitettiin osittain työvoiman hyväksikäytön estämiseksi ja kolmansien maiden kansalaisia olevien työntekijöiden oikeuksien suojelemiseksi; panee kuitenkin merkille, että nykyisillä direktiiveillä on ollut vain vähäinen vaikutus työvoiman hyväksikäytön ehkäisemiseen ja että siirtotyöläiset kokevat edelleen epätasa-arvoista kohtelua ja työvoiman hyväksikäyttöä; kehottaa unionia toteuttamaan yhteisiä toimia, joilla puututaan tällaiseen epätasa-arvoiseen kohteluun ja hyväksikäyttöön; pitää hyväksikäyttötapauksissa määräaikaisten lupien käyttöä hyvänä kansallisena käytäntönä, jota olisi edistettävä kaikkialla unionissa; korostaa, että tarvitaan toimenpiteitä, joilla parannetaan työpaikkojen saavutettavuutta ja valvonnan tehokkuutta; korostaa, että olisi otettava käyttöön tehokkaita valitusmekanismeja kaikkien siirtotyöläisten suojelemiseksi hyväksikäytöltä vuonna 2009 annetun työnantajiin kohdistettavia seuraamuksia koskevan direktiivin ( 14 ) mukaisesti, millä olisi erityisesti taattava oikeussuojan ja muutoksenhakukeinojen tehokas saatavuus ja varmistettava näin tasapuoliset toimintaedellytykset;

Yksinkertaistetun lähestymistavan omaksuminen

8. huomauttaa, että nykyinen säädöskehys ja nykyisten direktiivien vaihteleva täytäntöönpano jäsenvaltioissa on johtanut kolmansien maiden kansalaisten osalta moniin epäjohdonmukaisuuksiin, jotka koskevat yhdenvertaista kohtelua, maahantulon ja uuden maahantulon edellytyksiä, työlupaa, kotipaikka-asemaa, EU:n sisäistä liikkuvuutta, sosiaaliturvaa, tutkintojen tunnustamista ja perheenyhdistämistä; toteaa, että nämä epäjohdonmukaisuudet voivat haitata kotoutumista; korostaa lisäksi, että nämä epäjohdonmukaisuudet aiheuttavat vaikeuksia myös kolmansien maiden kansalaisia työllistäville yrityksille ( 15 ) ja kotouttamispalveluja tarjoaville paikallisviranomaisille; kehottaa levittämään kansallisella tasolla yrityksille tärkeää tietoa;

9. korostaa lisäarvoa, joka laillista muuttoliikettä koskevalla kattavalla unionin kehyksellä on osana kokonaisvaltaista lähestymistapaa muuttoliikkeeseen, sillä sen avulla tarjotaan mahdollisuuksia työperäiseen muuttoliikkeeseen laillisten ja turvallisten maahanmuuttoväylien kautta, parannetaan kolmansien maiden kansalaisten pääsyä unionin työmarkkinoille, edistetään hallitumpaa muuttoliikettä, houkutellaan työntekijöitä, opiskelijoita ja yrityksiä, joita EU:n ja jäsenvaltioiden työmarkkinoilla tarvitaan, autetaan horjuttamaan salakuljettajien ja ihmiskauppiaiden rikollista liiketoimintamallia, varmistetaan, että kolmansien maiden kansalaisia olevia työntekijöitä kohdellaan perusoikeuksien mukaisesti, parannetaan mahdollisuuksia ihmisarvoisiin työoloihin ja edistetään tasa-arvoisesti sekä naisten että miesten kotoutumista; katsoo, että tällainen kokonaisvaltainen lähestymistapa hyödyttää kolmansien maiden kansalaisia olevia työntekijöitä ja heidän perheitään, vastaanottavia yhteisöjä ja kotimaita;

10. toistaa, että nykyisen lainsäädäntökehyksen parempi ja johdonmukaisempi täytäntöönpano, nykyisissä direktiiveissä annettujen oikeuksien parempi täytäntöönpano ja tiedottamisen parantaminen sovellettavia menettelyjä koskevan tietoisuuden lisäämiseksi ovat ensimmäiset käytännön toimet, jotka on toteutettava;

11. suosittaa, että lainsäädäntökehystä yksinkertaistetaan ja yhdenmukaistetaan yhdenmukaistamalla voimassa olevien laillista maahanmuuttoa koskevien direktiivien säännökset, jotka koskevat hakumenettelyjä, maahanpääsyn ja sen epäämisen perusteita, menettelytakeita, yhdenvertaista kohtelua, pääsyä työmarkkinoille, mukaan lukien oikeus vaihtaa työnantajaa, perheenyhdistämistä Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti sekä liikkuvuutta EU:n sisällä;

12. pitää myönteisenä komission aikomusta tarkastella uudelleen yhdistelmälupadirektiiviä; ehdottaa, että direktiivin soveltamisalaa ja soveltamisalaa ja soveltamista olisi laajennettava, jotta saavutettaisiin laajempi työntekijäryhmä; pitää lisäksi myönteisenä komission aikomusta tarkastella uudelleen pitkään oleskelleita henkilöitä koskevaa direktiiviä, mikä tarjoaa mahdollisuuden edistää liikkuvuutta sekä yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa menettelyjä; odottaa kiinnostuneena komission tulevaa kausityöntekijöitä koskevan direktiivin täytäntöönpanokertomusta, jossa olisi tarkasteltava yksityiskohtaisesti kotipaikka-asemaa, yhdenvertaista kohtelua ja oleskelun enimmäiskestoa koskevia säännöksiä; kehottaa komissiota harkitsemaan arviointinsa jälkeen edellä mainitun direktiivin mukaisen lainsäädännön tarkistamista; kehottaa komissiota ehdottamaan asianmukaisia lainsäädäntötoimia nykyisten direktiivien parantamiseksi yhdenmukaistamalla niitä suotuisimpien säännösten kanssa;

EU:n sisäisen liikkuvuuden parantaminen

13. korostaa sitä, että kolmansien maiden kansalaisten liikkuvuus EU:n sisällä on keskeinen osa EU:n muuttoliikepolitiikkaa, sillä se tarjoaa selvää lisäarvoa, jota ei voida saavuttaa jäsenvaltiotasolla; palauttaa mieliin, että työntekijöiden vapaa liikkuvuus auttaa sovittamaan kysynnän tarjontaan EU:n työmarkkinoilla ja voi myös työmarkkinoiden mukautuksia ja yleistä talouskasvua kriisiaikoina;

14. kehottaa jäsenvaltioita tehostamaan koordinointia kansallisten viranomaisten välillä kolmansien maiden kansalaisten liikkuvuutta EU:n sisällä koskevien järjestelmien osalta; korostaa tarvetta helpottaa tietojen, tilastojen ja todisteiden keräämistä, tehostaa tietojen jakamista, koordinointia ja yhteistyötä kansallisten viranomaisten välillä, jotta voidaan parantaa unionin säännöstön tehokkuutta ja vaikuttavuutta, ja hyödyntää mahdollisimman paljon EU:n lisäarvoa;

15. korostaa, että entistä yhdenmukaisemmat ja joustavammat säännöt, joilla helpotetaan EU:n sisäistä liikkuvuutta, toimisivat kannustimena kolmansien maiden kansalaisille, olisivat myönteinen toimenpide työnantajien kannalta ja auttaisivat jäsenvaltioita täyttämään työmarkkinoidensa aukkoja ja antamaan talouksilleen piristysruiskeen; korostaa lisäksi, että tehostettu EU:n sisäinen liikkuvuus parantaisi EU:ssa jo olevien kolmansien maiden kansalaisten kotoutumismahdollisuuksia;

16. toteaa, että äskettäin hyväksytyissä direktiiveissä, jotka koskevat opiskelijoita, tutkijoita ja sisäisen siirron saaneita työntekijöitä, kolmansien maiden kansalaisille annetaan laajempia liikkuvuusoikeuksia kuin aiemmin hyväksytyissä laillista maahanmuuttoa koskevissa direktiiveissä, kuten alkuperäisessä sinistä korttia koskevassa direktiivissä ja pitkään oleskelleiden asemaa koskevassa direktiivissä;

17. suosittaa, että ensimmäisenä yksinkertaistamista koskevana toimena EU:n sisäistä liikkuvuutta koskevia oikeuksia lisätään nykyisissä laillista muuttoliikettä koskevissa direktiiveissä; toistaa, että komission olisi ehdotettava asianmukaisia lainsäädäntötoimia;

Osaamisreservin perustaminen

18. korostaa, että tarvitaan uusia välineitä, joiden avulla työnantajat ja tulevat työntekijät kohtaavat toisensa, voidaan puuttua työvoimapulaan ja helpottaa kolmansissa maissa hankitun virallisen pätevyyden ja osaamisen tunnustamista unionin tasolla; korostaa, että laillisesta muuttoliikkeestä EU:hun on tiedotettava entistä paremmin työnantajille ja kolmansien maiden kansalaisille ja että jäsenneltyä ja tarkoituksenmukaista vuoropuhelua laillisesta muuttoliikkeestä on lisättävä asiaankuuluvien kolmansien maiden kanssa;

19. suosittaa kehittämään EU:n osaamisreservin ja kohtaantofoorumin keskitetyksi asiointipisteeksi kolmansien maiden kansalaisia oleville työntekijöille, EU:n työnantajille ja kansallisille viranomaisille; panee merkille komission suunnitelman tutkia EU:n osaamisreservin kehittämistä; suosittelee, että se kattaisi kaikki matalan, keskitason ja korkean osaamistason työntekijöiden sekä palkattujen työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien työllisyysalat, myös pienissä ja keskisuurissa yrityksissä ja startup-yrityksissä; toteaa, että julkisten, myös paikallistason, työvoimapalvelujen osallistuminen tällaiseen foorumiin sekä EU:ssa että lähtömaissa voisi auttaa kehittämään kumppanuutta ja rakentamaan luottamusta jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välille, luomaan investointimyönteisen ilmapiirin ja vastaamaan asianmukaisemmin työllisyystarpeisiin tai työmarkkinoiden työvoimapulaan; suosittelee, että kolmansien maiden osallistumista tällaiseen osaamisreserviin helpotetaan esimerkiksi verkossa tai EU:n ja jäsenvaltioiden diplomaattiedustustojen kautta;

20. korostaa, että tällainen EU:n osaamisreservi voisi toimia tärkeänä uutena välineenä, jolla voidaan sovittaa yhteen ja hallita osaamisen tarjontaa kansallisten työmarkkinoiden kanssa, ja että EU:lla voisi olla tärkeä rooli tällaisen välineen perustamisessa, seurannassa ja valvonnassa, myös rahoituksen ja tietämyksen jakamisen kautta; suosittelee, että foorumia käytetään opetus- ja koulutusvaatimusten selventämiseen ja parempaan yhdenmukaistamiseen osallistuvien jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä; katsoo, että hakemuksille EU:n tasolla yhdenmukaistettu kehys, joka perustuu tähän osaamisreserviin, auttaisi vähentämään byrokratiaa jäsenvaltioiden tasolla; katsoo, että EU:lla voi olla tärkeä rooli hakijoiden pätevyyden, kielitaidon ja muiden taitojen ennakkotarkastuksessa; painottaa olevan tärkeätä levittää tietoa kohdennetusti, kun osaamisreserviä ja kohtaantofoorumia edistetään kolmansissa maissa ja osallistuvissa jäsenvaltioissa;

21. suosittelee, että helpotetaan, nopeutetaan ja valtavirtaistetaan entisestään tutkintojen, todistusten ja muun ammattipätevyyden, myös kolmansissa maissa virallisesti ja epävirallisesti hankittujen taitojen, arviointia, vastavuoroista tunnustamista ja sertifiointia jäsenvaltioissa ja tehdään tästä oikeudenmukaisempaa ottamalla käyttöön nopeampia menettelyjä ja helpottamalla tietojen saantia; katsoo, että näin vahvistettaisiin EU:n sisäistä liikkuvuutta; korostaa, että eurooppalainen tutkintojen viitekehys tarjoaa hyvän perustan kolmansien maiden tutkintojärjestelmien kytkemiselle EU:n yhteiseen viitekehykseen;

22. vaatii jäsenvaltioita ottamaan välittömästi käyttöön mekanismeja ja järjestelyjä ammattikokemuksen sekä epävirallisen ja arkioppimisen validoimiseksi neuvoston vuonna 2012 antaman suosituksen ( 16 ) mukaisesti; korostaa, että kansallisten viranomaisten on jaettava parhaita käytäntöjä; korostaa, että on tärkeää ottaa asiaankuuluvat kansalaisjärjestöt, työmarkkinaosapuolet ja maahanmuuttajaverkostot sekä kolmansien maiden kansalaisia olevat työntekijät itse sekä paikallisviranomaiset ja kansainväliset järjestöt (erityisesti Kansainvälinen siirtolaisuusjärjestö (IOM), Kansainvälinen työjärjestö (ILO) ja Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (OECD)) mukaan keskusteluihin taitojen määrittelystä, johon sisällytettävä työpaikkakoulutus, epävirallinen pätevyys ja työkokemus;

Suhteiden vahvistaminen kolmansien maiden kanssa ja laillisten väylien edistäminen

23. korostaa, että EU:n ikääntyvän väestön ja työvoiman vähenemisen vuoksi työvoiman liikkuvuutta koskevilla järjestelmillä voidaan tukea EU:n työmarkkinoita ja edistää talouskasvua;

24. kannattaa muuttoliikettä koskevaa maailmanlaajuista ja alueellista yhteistyötä yhtenä keinoja vahvistaa muuttoliikkeen laillisten väylien saatavuutta ja joustavuutta; on vakuuttunut, että muuttoliikkeen asianmukaisten laillisten väylien vahvistaminen auttaisi vähentämään laitonta muuttoliikettä, horjuttamaan salakuljettajien rikollista liiketoimintamallia, vähentämään ihmiskauppaa ja työvoiman hyväksikäyttöä, edistämään kaikkien työntekijöiden yhtäläisiä mahdollisuuksia ja tarjoamaan laitonta muuttoa unioniin suunnitteleville laillisen väylän; kehottaa tässä yhteydessä komissiota sääntelemään kaikkia työnvälityspalveluja, mahdollisesti Euroopan työviranomaisen kautta;

25. katsoo, että muuttoliikettä koskeva laajempi vuoropuhelu, esimerkiksi säännölliset huippukokoukset EU:n ja useiden kolmansien maiden välillä, voisi auttaa vastaamaan helpommin EU:n työmarkkinoiden tarpeisiin ja kehittämään tasapainoisia kumppanuuksia, myös yritysten ja kansalaisyhteiskunnan aloitteesta, minkä ansiosta voitaisiin tukea kolmansien maiden kansalaisten integroitumista kohdemaan työmarkkinoille ja edistää hankittujen taitojen kestävää siirtoa lähtö- ja kohdemaiden välillä; korostaa, että olemassa olevat taitoihin perustuvat sopimukset osaamiskumppanuuksien kehittämisestä voisivat toimia innoittajina, joiden avulla kohdemaa voi osallistua suoraan sellaisten kolmansien maiden kansalaisten taitokokonaisuuksien muotoiluun, jotka saattaisivat olla kiinnostuneita EU:hun muuttamisesta, muun muassa perustamalla koulutuslaitoksia ja -ohjelmia kolmansille maille, ja vastata kolmansien maiden kanssa solmittavien kumppanuuksien avoimuuden tarpeeseen, mukaan lukien tarve ottaa mukaan työmarkkinaosapuolet;

26. korostaa rahalähetysten merkittävää roolia sekä hyötyjä, joita turvallinen, laillinen ja hallittu muuttoliike tarjoaa lähtömaille ja vastaanottaville maille; tukee ponnisteluja aivovientiin ja -tuontiin liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi kehittämällä edelleen välineitä, jotka mahdollistavat kiertomuuton; kehottaa tässä yhteydessä komissiota analysoimaan muiden maiden soveltamien nykyisten mallien, kuten pisteytykseen perustuvan järjestelmän ja kiinnostuksenilmaisuun perustuvien mallien, hyötyjä ja haittoja; suosittelee kiertomuuton helpottamiseksi ensisijaisen liikkuvuuden käyttöönottoa, uusittavissa olevien lupien mahdollistamista, oikeutta uuteen maahantuloon ja kolmansien maiden kansalaisten sallitun poissaolon pidentämistä, jotta he voivat palata kotimaahansa;

EU:n lainsäädäntökehyksen kehittäminen

27. muistuttaa, että EU on jäänyt muista jälkeen maailmanlaajuisessa osaamiskilpailussa; panee merkille, että ainoa edellisen komission esittämä työvoiman laillista muuttoliikettä koskeva ehdotus koski sinistä korttia koskevan direktiivin tarkistamista; on edelleen sitoutunut pyrkimyksiin tarkistaa asianmukaisesti ja kattavasti sinistä korttia koskevaa direktiiviä niin, että saavutetaan lisäarvoa yhdenmukaistamisen, taitojen tunnustamisen, menettelyjen yksinkertaistamisen ja EU:n sisäisen liikkuvuuden parantamisen kautta;

28. katsoo, että EU:n lainsäädäntökehyksen tulevaa kehittämistä pohdittaessa tarvitaan jäsenneltyä vuoropuhelua ja sidosryhmien kuulemista, mukaan lukien asiaankuuluvat kansalaisjärjestöt, työmarkkinaosapuolet ja maahanmuuttajaverkostot, kolmansien maiden kansalaisia olevat työntekijät itse sekä paikallisviranomaiset ja kansainväliset järjestöt (erityisesti IOM, ILO ja OECD);

29. katsoo, että EU:n ja jäsenvaltioiden laillista muuttoliikettä koskevalla politiikalla olisi vastattava työmarkkinoiden työvoimapulaan ja osaamisvajeeseen; kehottaa tässä mielessä komissiota analysoimaan työmarkkinatestien ja työmuuttojärjestelyiden tehottomuutta, sillä ne eivät vastaa työmarkkinoiden todellisia tarpeita; suosittelee, että unioni kehittää lainsäädäntökehystään niin, että se kattaa laajemmin kolmansien maiden kansalaiset, jotka etsivät matalan tai keskitason osaamistason töitä ( 17 )

30. panee tässä yhteydessä merkille, että kolmansien maiden kansalaiset ovat usein töissä kotihoitoalalla ( 18 ) ; toteaa, että tällä alalla suurin osa työntekijöistä on naisia; pyytää EU:ta ja jäsenvaltioita ratifioimaan ILOn kotitaloustyöntekijöitä koskevan yleissopimuksen nro 189 ja varmistamaan työllisyysnormien täysimääräisen soveltamisen; kehottaa lisäksi komissiota harkitsemaan lainsäädäntötoimia tällä alalla;

31. kehottaa komissiota kehittämään EU:n laajuisen järjestelmän, joka houkuttelisi itsenäisiä ammatinharjoittajia, yrittäjiä ja startup-yrityksiä (innovoinnin tehostamiseksi) sekä nuoria kolmansien maiden kansalaisia, joilla ei ole muodollista pätevyyttä, rajatylittävään toimintaan ja helpottaisi sitä esimerkiksi työnhakija- ja koulutusviisumien avulla ottaen huomioon Europass-alustan palvelut Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen (EU) 2018/646 ( 19 ) mukaisesti;

32. toteaa, että alakohtaiset direktiivit eivät ole yleisratkaisu EU:n työmarkkinoiden tarpeisiin eivätkä laajemminkaan laillista muuttoliikettä koskevaan kysymykseen ja että useimmilla jäsenvaltioilla on kansallisia järjestelmiä työvoiman muuttoliikkeen houkuttelemiseksi; katsoo, että keskipitkällä aikavälillä EU:n on hylättävä alakohtainen lähestymistapa ja hyväksyttävä maahanmuuttosäännöstö, jossa vahvistetaan yleiset säännöt kaikkien unionissa töitä etsivien kolmansien maiden kansalaisten maahantulosta ja oleskelusta ja yhdenmukaistetaan näiden kolmansien maiden kansalaisten ja heidän perheidensä oikeudet;

33. huomauttaa, että tällaisella yleisellä lainsäädäntövälineellä puututtaisiin menettelyiden tämänhetkiseen kirjoon, poistettaisiin jäsenvaltioiden erilaiset vaatimukset ja toteutettaisiin kaivattu sääntöjen yksinkertaistaminen ja yhdenmukaistaminen syrjimättä mitään työllisyyden alaa tai työntekijätyyppiä; katsoo lisäksi, että tällainen väline helpottaisi yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä sekä EU:n ja kolmansien maiden välillä;

o

o o

34. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.

(1) EUVL C 58, 15.2.2018, s. 9.

(2) PE573.223v01-00.

(3) Hyväksytyt tekstit, P9_TA(2020)0176.

(4) EUVL L 186, 11.7.2019, s. 21.

(5) EUVL L 155, 18.6.2009, s. 17.

(6) EUVL L 343, 23.12.2011, s. 1.

(7) EUVL L 94, 28.3.2014, s. 375.

(8) EUVL L 157, 27.5.2014, s. 1. Sisäisen siirron saaneet työntekijät lähetetään työhön EU:n ulkopuolelle sijoittautuneesta yrityksestä, joka kuuluu samaan yritysryhmään kuin EU:hun sijoittautunut yritys.

(9) EUVL L 132, 21.5.2016, s. 21.

(10) Neuvoston direktiivi 2003/86/EY, annettu 22. syyskuuta 2003, oikeudesta perheenyhdistämiseen (EUVL L 251, 3.10.2003, s. 12).

(11) Neuvoston direktiivi 2003/109/EY, annettu 25. marraskuuta 2003, pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta (EUVL L 16, 23.1.2004, s. 44).

(12) Politiikkayksikkö C:n tutkimukset ”Exploring new avenues for legislation for labour migration to the European Union” ja ”EU cooperation with third countries in the field of migration”.

(13) Fasani, F. and Mazza, J., Immigrant Key Workers: Their Contribution to Europe's COVID-19 Response, Euroopan unionin julkaisutoimisto, Luxemburg, 2020.

(14) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/52/EY, annettu 18. kesäkuuta 2009, maassa laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten työnantajiin kohdistettavia seuraamuksia ja toimenpiteitä koskevista vähimmäisvaatimuksista (EUVL L 168, 30.6.2009, s. 24).

(15) Toimivuustarkastuksessa havaittiin seuraavat keskeiset alueet, joilla esiintyi eniten ongelmia sisäisessä johdonmukaisuudessa: hakumenettelyt, maahanpääsyn ja oleskelun edellytykset (mukaan lukien hylkäämis- ja peruuttamisperusteet), yhdenvertaisen kohtelun edellytykset, EU:n sisäinen liikkuvuus ja perheenyhdistäminen.

(16) Neuvoston suositus, annettu 20. joulukuuta 2012, epävirallisen ja arkioppimisen validoinnista (EUVL C 398, 22.12.2012, s. 1).

(17) Ks. esimerkiksi Euroopan muuttoliikeverkosto, Determining labour shortages and the need for labour migration from third countries in the EU, Euroopan komissio, Bryssel, 2015.

(18) Ks. myös: EPRS, The cost of non-Europe in the area of legal migration, Euroopan parlamentti, Bryssel, 2019, s. 21–22.

(19) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös (EU) 2018/646, annettu 18. huhtikuuta 2018, yhteisistä puitteista parempien palvelujen tarjoamiseksi taitojen ja tutkintojen alalla (Europass) (EUVL L 112, 2.5.2018, s. 42).