Virallinen lehti nro C 085 , 17/03/1997 s. 0181



A4-0021/97 Päätöslauselma Euroopan unionin humanitaarisesta avusta ja ECHOn roolista sekä komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen yhdistämisestä (KOM(96)0153 - C4-0265/96) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(96)0153 - C4-0265/96), - ottaa huomioon 19. marraskuuta 1993 antamansa päätöslauselman komission kertomuksesta, joka koskee vapaaehtoisten kehitystyöntekijöiden sosiaaliturvasta 13. kesäkuuta 1985 annetun neuvoston suosituksen täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa ((EYVL C 329, 6.12.1993, s. 381)), - ottaa huomioon Euroopan unionin humanitaarisiseen politiikkaan liittyvästä toiminnasta 19. tammikuuta 1996 neuvostolle antamansa suosituksen ((EYVL C 32, 5.2.1996, s. 145)), - ottaa huomioon humanitaarisesta avusta 20. kesäkuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/96 ((EYVL L 163, 2.7.1996, s. 1)), - ottaa huomioon neuvoston 22. marraskuuta 1996 vahvistamat päätelmät miesten ja naisten tasa-arvoisesta kohtelusta kriisien ehkäisyssä, hätätilatoimissa ja jälleenrakennuksessa, - ottaa huomioon työjärjestyksen 148 artiklan, - ottaa huomioon kehitys- ja yhteistyövaliokunnan mietinnön ja ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan ja taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan lausunnot (A4-0021/97), A. katsoo, että jäsenvaltioiden ja komission kiinteä yhteistyö on olennaisen tärkeää, jotta yhteisön antama humanitaarinen apu olisi tehokasta, B. katsoo, että tämän tavoitteen saavuttamiseksi komission sisäisen rakenteen on oltava sopiva yhteisön humanitaarista apua koskevaa kokonaisvaltaista ja johdonmukaista toimintasuunnitelmaa varten, C. katsoo, että yhteisön olisi tätä tavoitetta varten lisäksi sovitettava toimintansa yhteen kolmansien maiden toiminnan sekä humanitaariseen apuun erikoistuneiden kansainvälisten toimistojen ja järjestöjen kanssa ja toimittava tiiviissä yhteistyössä kansalaisjärjestöjen kanssa, D. katsoo, että jatkuva humanitaarista apua koskeva valtava tarve ei saa johtaa siihen, että kehitysohjelmia ja ennaltaehkäiseviä toimia varten käytettävissä olevia varoja vähennetään, sillä köyhyys ja erimielisyydet ovat niitä tekijöitä, jotka kriisitilanteessa ovat inhimillisten kärsimysten taustalla, E. ottaa huomioon komission tiedonannossa annetut luvut, joiden mukaan vuosina 1988 - 1993 «OECD:n jäsenmaiden avustuskustannukset nousivat 500 miljoonasta USA:n dollarista 3 500 miljoonaan USA:n dollariin vuodessa. Tämä oli aikaa, jolloin tukiohjelmat alkoivat kokonaisuudessaan lamaantua tai jopa rappeutua», F. toteaa, että nämä luvut ovat valitettavassa ristiriidassa komission tiedonannossa esitetyn tavoitteen kanssa, jonka mukaan etusija annetaan konfliktien ennaltaehkäisylle, G. on vakuuttunut siitä, että tarvitaan uusia ja kestäviä ponnistuksia yleisen mielipiteen saattamiseksi Euroopassa tietoiseksi pitkäaikaisen kehitysavun roolista; katsoo, että tämä voitaisiin saada aikaan osoittamalla syy-yhteys köyhyyden ja humanitaaristen kriisien välillä, H. katsoo, että eurooppalaisen vapaaehtoispalvelun perustaminen yhteisön tasolla voisi olla arvokas tekijä yhteisön kehitysaputoiminnassa ja humanitaarisessa avussa, I. katsoo, että suurin osa pakolaisista on naisia, J. katsoo, että avun jakamisella lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin apuun on mahdollistettava, että apua voidaan käsitellä yhtenäisesti ja että näiden apujen väliseen yhteyteen on kiinnitettävä yhä enemmän huomiota, K. on vakuuttunut, ettei pitkällä aikavälillä ole olemassa konfliktien ennaltaehkäisemistä parempaa keinoa inhimillisen kärsimyksen lievittämiseen, ja pitää tarpeellisena heti maan tilanteen niin vaatiessa ryhtyä ennaltaehkäiseviin toimenpiteisiin (diplomaattiset, taloudelliset, joukkoviestinnälliset keinot jne.); 1. Pitää yhtä olennaisena sitä, että komissio käyttää täysimääräisesti aloiteoikeuttaan yhteisön ja jäsenvaltioiden humanitaarista apua koskevien toimien koordinoimiseksi ja pyytää tämän vuoksi neuvostoa toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet, jotta jäsenvaltiot toimisivat varauksetta yhteistyössä komission kanssa; toivoo hartaasti, että hallitusten välinen konferenssi johtaa unionin yhteisen ulkopolitiikan vahvistamiseen; 2. Ehdottaa kehityspolitiikan, kunnostuksen ja humanitaarisen avun välisen tehokkuuden ja johdonmukaisuuden lisäämiseksi, että vastuualueet ja toimet määritellään selkeästi, jopa joissakin tapauksissa ryhmitellään uudelleen; toivoo, että tarvittava eri toiminta-alojen rakenteellinen uudelleenjärjestäminen lisäisi avoimuutta ja tiedottamista sekä komission itsensä että muiden kumppaneiden osalta, myös Euroopan parlamentin osalta; uskoo, että komission ulkoiset palvelut kokonaisuudessaan olisi niputettava yhden komission jäsenen toimivallan alaisuuteen; 3. Kehottaa komissiota määrittelemään viestintä- ja tiedotuskanavansa YK:n erityistoimistojen ja muiden suurten kansainvälisten järjestöjen kanssa tehokkuuden lisäämiseksi; 4. On tyytyväinen kansalaisjärjestöille asetettujen kelpoisuusvaatimusten muotoiluun ja kumppanuutta koskevien puitesopimusten tarkistamiseen, mikä mahdollistaa, että ECHO ja sen kumppanit voivat parantaa yhteistyönsä laatua; 5. Katsoo, että komission ulkomaisilla edustustoilla on tarpeellinen tehtävä, varsinkin suurissa kriisitilanteissa; pahoittelee tältä osin, että kriisitilanteissa käytettävissä olevan henkilöstön määrä on kovin vähäinen; katsoo, että komission ulkomaisilla edustustoilla olisi oltava suurempi rooli humanitaaristen toimien koordinoinnissa niissä maissa, joissa ne toimivat; 6. Suosittaa, että konflikti- tai kriisitilanteessa edustustojen taloudellisia voimavaroja ja henkilöstöä lisättäisiin; toivoo myös, että näitä poikkeusmääräyksiä sovellettaisiin, kunnes on varmistuttu tilanteen paranemisesta; 7. Kehottaa ECHOa tiedottamaan arvioinnin tuloksista ja lisäämään arvioinnista saatua palautetta maissa, joissa yhteisö harjoittaa humanitaarista avustustoimintaa; 8. Kehottaa ECHOa tarkastelemaan ongelmaa, joka koskee liian nopeaa henkilöstön vaihtamista, mikä voi estää tiettyjä maita tai kriisejä koskevan riittävän kokemuksen kertymisen; kehottaa ECHOa henkilöstöpolitiikassa, joka koskee palvelukseen ottamista erityistehtäviin, ottamaan huomioon kokemuksen, jonka ehdokkaat ovat hankkineet humanitaarisen avun antamisesta kentällä; 9. Kehottaa neuvostoa ja komissiota antamaan etusijan toimenpiteille, joiden avulla pitkän aikavälin kehitysapua koskevat yhteisön toimet saadaan enemmän näkyville; katsoo, että tämä on tehtävä osana toimintasuunnitelmaa, josta käy ilmi yhteys köyhyyden ja humanitaaristen kriisien välillä; korostaa, että avustustoimien tehokkuus ei saisi joutua EU:n avun «näkyvyyden» uhriksi, mikä on ollut huomion kohteena jo jonkin aikaa; 10. Pyytää komissiota myöntämään ECHO:lle vuoden 1998 talousarvioesityksessä riittävät taloudelliset varat asianomaisista budjettikohdista, jotta voitaisiin lopettaa käytäntö luoda varauksia, mikä estää ja hidastaa sen toimintaa; 11. Toistaa uskovansa, että yhteisen puolustuspolitiikan puitteissa olisi otettava huomioon eurooppalaisten siviilirauhanturvajoukkojen perustamisen mahdollisuus humanitaarisen toiminnan vahvistamiseksi, konfliktien rauhanomaiseen ratkaisemiseen pääsemiseksi, uusien konfliktien puhkeamisen ehkäisemiseksi ja tarvittavien toimenpiteiden tarjoamiseksi luottamuksen rakentamiseksi; 12. Pyytää neuvostoa ja komissiota tutkimaan mahdollisuutta luoda yhteistyössä WEU:n kanssa eurooppalaiset joukot, jotka muodostuisivat siviili- ja sotilaallisista yksiköistä ja jotka vastaisivat rauhan ylläpito- ja palauttamistoimista (Petersburgin tehtävät); 13. Pitää hyvänä komission tiedonantoa; on sitä mieltä, että se on ensimmäinen ja tärkeä askel kehitettäessä lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin yhteisön avun johdonmukaisuutta; 14. On sitä mieltä, että komission korostamaa maakohtaisten vaikutusten selvittämistä ennen avustustoimien aloittamista on täydennettävä siten, että seurataan ja tarkkaillaan huolellisesti sitä, miten humanitaariset toimet vaikuttavat pidemmän aikavälin tavoitteisiin; 15. Tunnustaa, että sukupuolen huomioon ottava lähestymistapa humanitaariseen apuun auttaisi yhdistämään ristiriidassa olevat edellytykset yritettäessä liittää toisiinsa avustusta, kunnostusta ja kehitystä; pyytää komissiota suunnittelemaan perusteellisen analyysin sukupuolen vaikutuksesta kaikissa hätäavun, kunnostuksen ja kehityksen vaiheissa ja antamaan taloudellista tukea kriisitilanteissa toteutettaville paikallisille aloitteille, varsinkin naisten aloitteille; 16. Pyytää neuvostoa, komissiota ja jäsenvaltioita avustus-, kunnostus- ja kehitystyössään ottamaan huomioon naisten erityistilanteen hätä- ja kriisitilanteissa, heidän erityisen roolinsa jälleenrakennusprosessissa ja yhteiskunnan sosiaalisessa vakauttamisessa ja pyytää kehittämään ja panemaan täytäntöön vastaavia itsenäisiä hankkeita tai hankkeiden osia ottaen huomioon edellä mainitut neuvoston 22. joulukuuta 1996 vahvistamat päätelmät; 17. Tunnustaa, että suuri enemmistö humanitaarisen avun vastaanottajista on naisia ja lapsia ja että sen vuoksi olisi otettava huomioon heidän tarpeensa, erityisesti heidän terveydelliset tarpeensa; 18. Painottaa sitä, että kehitysavun sisällyttäminen avustusoperaatioihin on tähän mennessä vaikeutunut osaksi sen vuoksi, että humanitaarista apua antavat toimistot ovat erottaneet nämä kaksi asiaa toisistaan; katsoo, että koordinointia komission yksiköiden välillä on lyhyellä aikavälillä vahvistettava edelleen ja että ehdotus virkamiehistä koostuvien koordinointiryhmien perustamisesta olisi pantava viipymättä täytäntöön; katsoo, että pitkällä aikavälillä komission olisi järjestettävä hallintorakenteensa uudelleen, jotta mahdollistettaisiin laajempi, johdonmukaisempi ja yhtenäisempi toimintasuunnitelma toisiaan täydentävillä humanitaarisen avun ja kehitysavun aloilla; 19. Huomauttaa, että pitkään jatkuvat kriisit ovat yhä yleisempiä ja tässä yhteydessä kunnostukseen pyrkivät ponnistelut eivät ole lyhytaikaisia ja hätäavusta kehitykseen siirtymisen helpottamista varten suunniteltuja, vaan niillä pyritään paremminkin hallitsemaan pitkittyneitä epävakaita tilanteita; katsoo, että kunnostusohjelmille on annettava enemmän rahoitusta; 20. Pyytää komissiota varmistamaan., että sen avustus- ja kunnostustoimet tukevat paikallisten, kansallisten ja alueellisten markkinoiden toimintaa antamalla etusija paikallisille, kansallisille ja alueellisille hankintamahdollisuuksille; 21. Katsoo, että on enemmän korostettava paikallisen väestön taitoja ja kykyjä, jotta kehitysohjelmissa kyettäisiin paremmin ottamaan huomioon hätätilariskit ja vastaavasti hätäavun osalta kyettäisiin paremmin ottamaan huomioon kehitysnäkökohdat; 22. Pyytää neuvostoa ja komissiota tukemaan paikallisia ponnisteluja edistää katastrofivalmiuksia; 23. Korostaa, että makrotaloudellisten uudistusohjelmien suunnittelussa olisi otettava täysimääräisesti huomioon tiettyjen maiden alttius luonnonkatastrofeihin; 24. Katsoo, että on olennaisen tärkeää, että komissio määrittää selkeästi olosuhteet ja sen hetken, jolloin ehdollisuudesta tulee olennainen osa avustus-kunnostus-kehitys-jatkumoa, ja laatii samanaikaisesti toteutettavan edistymisaikataulun; 25. On huolestunut siitä, ettei neuvosto ole edistynyt Euroopan parlamentin toistuvasti pyytämien konfliktien ennaltaehkäisytoimien käyttöön ottamisessa; 26. Katsoo, että konfliktin ehkäisemistä koskevissa toimissa olisi kiinnitettävä enemmän huomiota paikallisen siviiliyhteiskunnan rooliin; on vakuuttunut siitä, että demokratian edistämiseksi tarvitaan paikallisen väestön suurempaan yhteiskunnalliseen osallistumiseen ja yhdentymiseen pyrkiviä toimenpiteitä konfliktien ehkäisemistä koskevan politiikan yhteydessä; katsoo tältä osin myös, että sekä luonnonkatastrofeja että aseellisia selkkauksia ehkäisemään pyrkivässä politiikassa on annettava tärkeä osa kehitykselle ja naisten integraatiolle ja yhteiskunnalliselle osallistumiselle; 27. Katsoo, että humanitaarisen avun on oltava uhreja syrjimätöntä ja epäpoliittista; uskoo kuitenkin olevan väistämätöntä, että herkillä aloilla harjoitettavalla humanitaarisella avulla saattaa olla poliittisia seurauksia; uskoo, että komission ja erityisesti ECHOn olisi arvioitava näitä seikkoja huolellisesti ja varmistettava niin pitkälle kuin mahdollista, että työskentelyä konfliktivalmiuden osalta vahvistetaan; 28. Pyytää YUTP:n uudistamista sen johdonmukaisuuden lisäämiseksi antamalla unionille mahdollisuus yhdistää diplomaattiset pyrkimykset ja humanitaarinen toimintakapasiteetti (sotilaallinen ja siviili-) kauppapolitiikkaan ja kehitysapuun; 29. Pyytää eurooppalaista aseiden viennin valvontaa ja Eurooppa-neuvoston kesäkuun 1991 ja 1992 kokouksissa hyväksyttyjen perusteiden kiristämistä ja selkeyttämistä aseiden viennin estämiseksi konfliktialueille; 30. Pitää välttämättömänä, että yhteisön toimielimet kiinnittävät mitä suurinta huomiota konfliktien ennaltaehkäisyyn ja «aikaiseen havaitsemiseen», ja korostaa tältä osin, että on toivottavaa perustaa Euroopan analyysikeskus kriisien aktiiviseksi ehkäisemiseksi; 31. Pyytää neuvostoa tukemaan Yhdistyneissä kansakunnissa pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista tärkeänä välineenä konfliktien ennaltaehkäisyssä; 32. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän lausunnon komissiolle ja neuvostolle.