A4-0213/98

Päätöslauselma komission tiedonannosta: Yhteisön rakennepoliittisen tavoitteen 2 uudet alueelliset ohjelmat vuosiksi 1997 - 1999 - tavoitteena työpaikkojen luominen (KOM(97)0524 - C4-0641/97)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission tiedonannon KOM(97)0524 - C4-0641/97,

- ottaa huomioon taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuspolitiikan tavoitteet sellaisena kuin ne on määritelty EY:n perustamissopimuksen XIV osastossa,

- ottaa huomioon asetuksen (ETY) N:o 2081/93 1 ja 9 artiklan, joissa luodaan tavoite 2 perinteisen teollisuuden taantumisesta kärsivien alueiden taloudelliseksi uudistamiseksi ohjelmavuosille 1994 - 1999 ((EYVL L 193, 31.7.1993, s. 5.)),

- ottaa huomioon 14. helmikuuta 1996 antamansa päätöslauselman tavoitteen 2 mukaisten tukitoimien toisesta suunnittelukaudesta (1997 - 1999) ((EYVL C 65, 4.3.1996, s. 88.)),

- ottaa huomioon ohjeet toimintalinjoista teollisuuden taantumisesta kärsivien alueiden (tavoite 2) tukemiseksi suoritettavien toimien täytäntöön panemiseksi toisella ohjelmakaudella 1997 - 1999 (C(96)952),

- ottaa huomioon aluepoliittisen valiokunnan mietinnön sekä sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan lausunnon (A4-0213/98),

A. katsoo, että yhteisön tuki voimakkaasta teollisuuden taantumisesta kärsiville alueille niiden taloudelliseksi uudistamiseksi on erityisen tärkeää perustamissopimuksen 130 a artiklassa määritellyn taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden saavuttamiseksi,

B. katsoo, että työttömyys on tämän vuosisadan lopun suurin haaste ja että työpaikkojen luomisen olisi oltava Euroopan unionin kaikkien politiikkojen ensisijainen tavoite,

C. katsoo, että jatkuvuus ensimmäisen ja toisen tavoite 2 -kauden välillä (1994 - 1996, 1997 - 1999) on välttämätöntä alueiden tukikelpoisuuden kannalta, sillä pidemmän aikavälin kattava lähestymistapa toi mukanaan vain vähäisiä muutoksia teollisuuden taantumisesta kärsivillä alueilla,

D. katsoo, että pk-yritysten kilpailukykyisyys ja kehittäminen on ensisijainen tavoite, joka heijastaa niiden merkitystä työpaikkojen luomiselle, sillä kaksi kolmasosaa koko unionin työvoimasta työskentelee tällä alalla,

E. katsoo, että T& K sekä uutta luova toiminta ovat haaste ja myös mahdollisuus teollisuusalueille niiden taloudellisen rakenteen uudistamiseksi ja alueellisen kilpailukyvyn parantamiseksi sillä edellytyksellä, että käytettävissä on tarvittava infrastruktuuri ja riittävästi koulutettua työvoimaa,

F. katsoo, että ympäristö ja kestävä kehitys ensisijaisina tavoitteina kuvastavat ympäristön ja alueellisen kehittämisen välistä täydentävyyttä ja niiden olisi sen vuoksi saatava suoraa rahoitusta tavoitteesta 2 ja ne olisi nähtävä myös laaja-alaisena tavoitteena ympäristöystävällisen ja kestävän uudistuksen turvaamiseksi,

G. katsoo, että tasavertaisten mahdollisuuksien turvaaminen laaja-alaisena tavoitteena on edelleenkin erittäin tärkeää ottaen huomioon vieläkin olemassa olevat eriarvoisuudet työmarkkinoille pääsyssä, työhönotossa ja työntekijöiden tasavertaisessa kohtelussa,

H. katsoo, että komissio suositteli äskettäin antamissaan Agenda 2000 -ohjelmaa koskevissa ehdotuksissa uuden tavoitteen 2 määrittelemistä siten, että teollisuus ja palveluala sekä maaseutu-, kaupunki- ja kalastusalueet koottaisiin yhteen tavoitteeseen rakennemuutoksesta kärsivien alueiden taloudellisen ja yhteiskunnallisen uudistamisen tehostamiseksi; maantieteellisesti alueiden alakohtainen jakauma olisi 10 prosenttia, 5 prosenttia, 2 prosenttia ja 1 prosentti;

1. Korostaa teollisuuden taantumisesta kärsivien alueiden tukemisen merkitystä niiden taloudellisen ja yhteiskunnallisen uudistamisen turvaamiseksi; katsoo tavoite 2 -rahoituksen osoitukseksi eurooppalaisesta yhteisvastuullisuudesta taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden saavuttamiseksi; korostaa, että tavoite 2 -tukitoimet olisi nähtävä mahdollisuutena taloudelliseen kehitykseen kansainvälisen ja unionin sisäisen kilpailun haasteisiin vastaamiseksi ja koko unionin yleisen vaurauden jakamiseksi;

2. Panee merkille, että saatavilla olevan arvion mukaan tavoitteen 2 rahoituksella on sen nykyisessä muodossa ollut huomattavaa vaikutusta taloudellisten kysymysten ja strategisen suunnittelun huomioon ottamiseen tukikelpoisilla alueilla, työllisyyteen luomalla ja säilyttämällä noin puoli miljoonaa nettotyöpaikkaa vuosina 1989 - 1993 sekä vanhoista, taantuvista teollisuudenaloista riippuvaisten talousrakenteiden välttämättömään monipuolistamiseen;

Ensisijaiset tavoitteet

3. On tyytyväinen komission uudelle ohjelmakaudelle antamaan painoarvoon ja toimintalinjoihin ensisijaisten tavoitteiden määrittelemiseksi; katsoo, että toimintalinjojen määrittämistä olisi jatkettava, ja panee kiinnostuneena merkille, että komissio suosittelee toimintalinjojen määrittelyä otettavaksi käyttöön uutena vaiheena heti asetusten hyväksymisen jälkeen;

4. Vaatii tulla kuulluksi toimintalinjoja määritettäessä;

5. On samaa mieltä siitä, että työpaikkojen luomisen on oltava tärkein ensisijainen tavoite koko unionin alueella, jossa on noin 18 miljoonaa työtöntä; painottaa kuitenkin, että työpaikkojen luomisen olisi yleisesti ottaen oltava sidoksissa markkinoihin ja tapahduttava markkinoiden toimesta, millä turvataan pitkän aikavälin työllisyys;

6. Korostaa, että työpaikkojen luomista ja säilyttämistä tukevan politiikan ja unionin muiden politiikkojen välille on löydettävä tasapaino, jotta voitaisiin välttää niiden välillä usein ilmenevät ristiriidat;

7. Painottaa, että neljä ensisijaista tavoitetta (pk-yritysten kilpailukyky ja tukeminen, ympäristö ja kestävä kehitys, T& K, innovaatio ja yhtäläiset mahdollisuudet) ovat erityisen merkittävässä asemassa kilpailukykyisen, monipuolisen ja tulevaisuuteen suuntautuneen alueellisen talousrakenteen kehittämisessä; kehottaa komissiota turvaamaan mahdollisimman pian näihin edellä mainittuihin ensisijaisiin tavoitteisiin perustuvan lähestymistavan, johon voitaisiin tapauskohtaisesti liittää mukaan ohjeelliset prosenttiosuudet;

Uudet ohjelmat 1997 - 1999

8. On tyytyväinen siihen, että uudet hyväksytyt ohjelmat takaavat jatkuvuuden edellisten ohjelmakausien kanssa ensisijaisten tavoitteiden ja tukikelpoisten alueiden osalta; katsoo tämän jatkuvuuden osoitukseksi siitä, että tavoite 2 -rahoituksen olisi noudatettava keskipitkän tai pitkän aikavälin lähestymistapaa ja että kolmen vuoden suunnittelukausi on liian lyhyt;

9. Pitää valitettavana, että hyväksyttäessä tavoitteen 2 ohjelmia vuosiksi 1997 - 1999 ei voitu arvioida, missä määrin jäsenvaltiot soveltavat jo nyt «Pathway Approach»:ssa monialaisia lähestymistapoja tukeakseen erityisesti kohdennetusti ryhmiä, joita pitkäaikaistyöttömyys uhkaa todennäköisimmin; kehottaa komissiota hyödyntämään nykyisen suunnittelukauden puoliväliarvioinnista saatuja tuloksia tulevia tukitoimia suunniteltaessa;

10. Pahoittelee sitä, että ohjelmat eivät vieläkään vastaa laadultaan aina odotuksia ja että komissio on hyväksynyt sellaisia ohjelmia, joiden yhteydessä se on joutunut toteamaan, että toimintalinjojen monialaisia näkökohtia, joita ovat esimerkiksi ympäristönsuojelu, kestävä kehitys ja yhtäläiset mahdollisuudet, ei ole pantu riittävässä määrin täytäntöön; pyytää, että kohteiden määrällistäminen (esimerkiksi työpaikkojen luominen) otetaan käytännöksi; on hieman yllättynyt siitä, että neljästä erityisestä ensisijaisesta tavoitteesta ainoastaan T& K ja innovaatio on kasvattanut huomattavasti menojaan, kun taas tuotantoinvestoinnit - vaikkakin oikeutetusti - ovat pysyneet samalla tasolla;

11. Uskoo, että lisäämällä käytettävissä olevia varoja 13,8 prosentilla ja tasoittamalla niitä 12 prosentin siirroilla saataisiin aikaan riittävä lisäkimmoke odotetun tuloksen saavuttamiseksi; palauttaa mieliin, että talousarvion toteuttamisen osalta edellistä ohjelmakautta leimasivat viiveet, jotka johtivat käytännössä ainoastaan kahden vuoden täytäntöönpanoon; tuo sen vuoksi esiin tyytyväisyytensä siihen, että väliaikaiset täytäntöönpanotiedot ensimmäiseltä vuodelta 1997 osoittivat, että varatut määrärahat on otettu täysimääräisesti käyttöön;

Rakennerahastojen toimien pääperiaatteet

12. Pahoittelee sitä, että täydentävyysperiaate ja sen arviointi aiheuttaa jatkuvia ongelmia ohjelmien hyväksymisen yhteydessä tarvittavien asiakirjojen puutteellisesta toimituksesta tai kokonaan toimittamatta jättämisestä johtuen; puoltaa komission kantaa ottaa käyttöön lisälauseke toista maksuerää varten, mutta katsoo, että tämä ilmeisestikin rakenteellinen vaje olisi otettava huomioon uusissa asetuksissa yksinkertaistamalla sen arviointia;

13. Panee merkille, että parannuksia on saatu aikaan ottamalla käyttöön kumppanuuden periaate, mutta sen täytäntöönpano vaihtelee vielä suuresti jäsenvaltiosta toiseen; ilmoittaa tukevansa alueellisen kumppanuuden vahvistamista ja vakiinnuttamista (mukaan lukien alueelliset ja paikalliset kumppanit sekä työmarkkinaosapuolet) tekemällä siitä yhden ohjelmien suunnittelun ja hallinnan peruspilareista;

14. Pitää välttämättömänä, että ohjelma-asiakirjoissa kiinnitetään erityisesti huomiota käytettävien indikaattorien määrittelyyn, koska vain siten voidaan osoittaa, että alueilla on tapahtunut työllisyystilannetta parantavaa ja kestävää kehitystä;

Teollisuuden taantumisesta kärsivien alueiden tukien tulevaisuus

15. Panee merkille, että esitetty uusi tavoite 2 sisältää teollisuuden ja palvelualan sekä taantuvat maaseutualueet, vaikeuksissa olevat kaupunkialueet ja kalastuksesta riippuvaiset alueet; on tyytyväinen ajatukseen turvallisuusverkoston luomisesta, jonka tehtävänä on turvata keskittäminen yhteisvastuullisuuden periaatetta noudattaen;

16. Katsoo, että uudessa tavoite 2:ssa «teollisuus ja palvelut» ja «maaseutualueet» tulisi selkeästi asettaa etusijalle ja niiden rahoituksen tulisi olla samaa tasoa kuin vuosina 1994 - 1999;

17. Kyseenalaistaa komission optimismin yhteenkuuluvuuden turvaamisesta näinkin monimuotoisen tavoitteen kohdalla; katsoo, että ohjelmointia, ohjelmien hallintaa sekä kumppanuutta ja täydentävyyttä olisi tehostettava edelleen; pitää kuitenkin valitettavana sitä, ettei valvontakomiteoiden vahvistamisen yhteydessä mahdollisteta pienten ohjelmanmuutosten itsenäistä hyväksymistä;

18. Katsoo, että näiden kolmen teollisuuden taantumisesta kärsiville alueille määritellyn perusedellytyksen turvaaminen on oikeutettua saatujen kokemusten ja elävän todellisuuden perusteella; tuo esiin tyytyväisyytensä siihen, että läheinen suhde tavoite 1 -alueisiin on edelleen toisarvoinen edellytys;

19. Panee kiinnostuneena merkille, että yhteisön ja kansallisten edellytysten yhdistäminen jättää jäsenvaltioille enemmän liikkumavaraa, mutta pelkää kuitenkin, että tätä liikkumavaraa hyödynnetään jäsenvaltioissa vääränlaisten edellytysten käyttöön ottamiseksi tukikelpoisia alueita valittaessa, jotta komission määrittämä väestöraja saavutettaisiin;

20. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.