Loppusuositukset
27. muistuttaa mukauttaneensa vuoden 2000 talousarviomenettelyn aikana merkittävästi budjettinimik-
keistöä, jossa on nyt otettu huomioon ne Amsterdamin sopimuksen määräykset, jotka koskevat turva-paikka- ja maahanmuuttopolitiikan yhteisöllistämistä;
28. painottaa, että alle puolet suunnitelluista toimenpiteistä, jotka edellyttävät rahoitusta, voidaan kattaa
olemassaolevista ja jo määriteltyihin talousarvion kohtiin merkityistä määrärahoista;
29. huomauttaa, että vaikka budjettivallan käyttäjä lisäsi pakolaisten hyväksi tarkoitettuja määrärahoja,
ne pysyvät varauksessa, kunnes lainsäädäntövallan käyttäjä on hyväksynyt asianmukaisen oikeusperustan;
30. pitää huolestuttavana sitä, ettei talousarvioon ole nimenomaisesti merkitty määrärahoja unionin
kohdemaiden kanssa toteutettaviin yhteistyöhankkeisiin oikeus- ja sisäasioiden alalla, ja tämä aikana, jolloinsuunnitelmien toteuttamisen olisi jo pitänyt alkaa; valittaa esitetyn aikataulun epärealistisuutta;
31. toivoo, että parlamentti otetaan tiiviisti mukaan unionin maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikan
laatimiseen; kehottaa neuvostoa ja komissiota tekemään Euroopan parlamentin kanssa tästä selkeän sopi-muksen; katsoo, että tulevan HVK:n on johdettava maahanmuuttoa, turvapaikanhakua sekä ihmiskaupan jalaittoman maahanmuuton torjumista koskevan politiikan täyteen yhteisöllistämiseen erityisesti niin, ettäotetaan käyttöön neuvoston määräenemmistöpäätöksiin sidottu yhteispäätösmenettely;
32. ehdottaa, että vuoden 2001 talousarvioon lisätään uusi kohta, jonka tarkoituksena on ”kolmansien
maiden kanssa tehtävä yhteistyö oikeus- ja sisäasioissa, erityisesti maahanmuuton alalla”;
33. korostaa, että ehdokasvaltiot on saatava täysipainoisesti mukaan laatimaan ja toteuttamaan suunni-
telmien, myös tulevien suunnitelmien, täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimia, ja katsoo, että tätä onpidettävä osana johdonmukaista liittymistä valmistelevaa strategiaa;
*
**
34. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden ja
ehdokasvaltioiden hallituksille ja parlamenteille sekä Euroopan neuvostolle;
6. Lapsiseksimatkailuntorjuntatoimenpiteet
A5-0052/2000
Euroopan parlamentin päätöslauselma komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamen-
tille,talous-jasosiaalikomiteallejaalueidenkomiteallelapsiseksimatkailuntorjuntatoimenpiteiden
toteuttamisesta(KOM(1999)262/dashC5-0096/1999/dash1999/2097(COS))
Euroopan parlamentti, joka
)dash ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(1999) 262 )dash C5-0096/1999),)dash ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston, jonka 29 artiklassa asetetaan
tavoitteeksi tarjota kansalaisille korkeatasoinen suoja vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustu-valla alueella ja määrätään myös lapsiin kohdistuvien rikosten ehkäisemisestä ja torjumisesta,
)dash ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien 20. marraskuuta 1989 tekemän yleissopimuksen lasten
oikeuksista sekä Euroopan parlamentin sen kymmenvuotisjuhlasta 18. marraskuuta 1999 antamanpäätöslauselman(
1),
)dash ottaa huomioon Kansainvälisen työjärjestön 17. kesäkuuta 1999 tekemän yleissopimuksen lapsityövoi-
man käytön pahimmista muodoista,
(1) Hyväksytyt tekstit, kohta 14.C 378/80 FI29.12.2000 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai30.maaliskuuta2000
)dash ottaa huomioon Euroopan yleissopimuksen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi sekä
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 2 kohdan, jossa määrätään ihmisoikeusyleissopi-muksessa taattujen oikeuksien arvossa pitämisestä,
)dash ottaa huomioon neuvoston 21. joulukuuta 1999 esittämät päätelmät lapsiseksimatkailun torjuntatoi-
menpiteiden toteuttamisesta(
1),
)dash ottaa huomioon Euroopan neuvoston ministerikomitean 9. syyskuuta 1991 antaman suosituksen
R(9)11, joka koskee lasten seksuaalista hyväksikäyttöä, lapsipornoa ja lapsiprostituutiota sekä lapsilla
ja nuorilla aikuisilla käytävää kauppaa,
)dash ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien 23. joulukuuta 1994 antaman päätöslauselman 94/210
tarpeesta toteuttaa kansainvälisellä tasolla tehokkaita toimenpiteitä lapsilla käytävän kaupan, lapsipros-tituution ja lapsipornon torjunnasta sekä näiden käytäntöjen kitkemisestä,
)dash ottaa huomioon Maailman matkailujärjestön Kairossa lokakuussa 1995 antaman julistuksen organisoi-
dun seksimatkailun estämisestä,
)dash ottaa huomioon Tukholmassa 27.)dash31. elokuuta 1996 järjestetyn, lasten kaupallisen seksuaalisen
hyväksikäytön vastaisen maailmankongressin julistuksen ja toimintaohjelman,
)dash ottaa huomioon komission tiedonannon lapsiseksimatkailun torjunnasta (KOM(1996) 547),)dash ottaa huomioon komission tiedonannon: Euroopan unioni ja ihmisoikeuksien ulkoinen ulottuvuus:
Roomasta Maastrichtiin ja edemmäs (KOM(1995) 567),
)dash ottaa huomioon komission tiedonannon Internetin laittomasta ja vahingollisesta sisällöstä
(KOM(1996) 487),
)dash ottaa huomioon komission tiedonannon naisilla käytävästä kaupasta seksuaalista hyväksikäyttöä varten
(KOM(1996) 567),
)dash ottaa huomioon neuvoston 29. marraskuuta 1996 hyväksymän yhteisen toiminnan ihmisillä käytävän
kaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjunnasta vastaavien henkilöiden kannustus- ja vaihto-ohjelman perustamisesta(
2),
)dash ottaa huomioon neuvoston 16. joulukuuta 1996 hyväksymän yhteisen toiminnan Europolin huu-
meyksikölle annetun toimeksiannon laajentamisesta(3) sekä neuvoston 3. joulukuuta 1998 tekemän
päätöksen Europol-yleissopimuksen liitteessä olevan rikollisuuden muodon määritelmän täydentämi-sestä ihmiskaupan osalta(
4),
)dash ottaa huomioon neuvoston 24. helmikuuta 1997 hyväksymän yhteisen toiminnan ihmiskaupan ja
lasten seksuaalisen hyväksikäytön vastaisesta toiminnasta(5),
)dash ottaa huomioon Itävallan tasavallan aloitteen neuvoston päätöksen tekemiseksi Internetissä välitettävän
lapsipornografian vastaisista toimenpiteistä(6) sekä parlamentin samasta aiheesta 13. huhtikuuta 1999
antaman lausunnon luonnoksesta yhteiseksi toiminnaksi(7),
)dash ottaa huomioon 13. joulukuuta 1991 antamansa päätöslauselman lasten ongelmista Euroopan yhtei-
sössä(8),
)dash ottaa huomioon 8. heinäkuuta 1992 antamansa päätöslauselman lasten oikeuksien eurooppalaisesta
peruskirjasta(9),
)dash ottaa huomioon 18. tammikuuta 1996 antamansa päätöslauselman ihmisillä käytävästä kaupasta(10),
(1) EYVL C 379, 31.12.1999, s. 1.
(2) EYVL L 322, 12.12.1996, s. 7.
(3) EYVL L 342, 31.12.1996, s. 4.
(4) EYVL C 26, 30.1.1999, s. 21.
(5) EYVL L 63, 4.3.1997, s. 2.
(6) EYVL C 362, 16.12.1999, s. 8.
(7) EYVL C 219, 30.7.1999, s. 68.
(8) EYVL C 13, 20.1.1992, s. 534.
(9) EYVL C 241, 21.9.1992, s. 67.
(10) EYVL C 32, 5.2.1996, s. 88.29.12.2000 FI C 378/81 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai30.maaliskuuta2000
)dash ottaa huomioon 12. joulukuuta 1996 antamansa päätöslauselman alaikäisten suojelusta Euroopan
unionissa(1),
)dash ottaa huomioon 8. huhtikuuta 1997 antamansa päätöslauselman ihmisoikeuksien kunnioittamisesta
Euroopan unionissa 1995 ja erityisesti sen 145)dash160 kohdan(2),
)dash ottaa huomioon 6. marraskuuta 1997 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta lapsiseksi-
matkailun torjunnasta ja muistiosta Euroopan unionin panoksesta lasten seksuaalisen hyväksikäytöntorjunnan edistämiseksi(
3),
)dash ottaa huomioon työjärjestyksen 47 artiklan 1 kohdan,
)dash ottaa huomioon kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnön
sekä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan, kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys-ja urheiluvaliokunnan ja naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan lausunnot (A5-0052/2000),
A. katsoo, että lapsiseksimatkailu on viimeisien vuosikymmenien aikana muodostunut yhä suuremmaksi
ongelmaksi, koska ulkomailla tapahtuva lomailu on matkailualan alenevien hintojen myötä tullut kaik-kien ulottuville ja matkustusvalmius on siten lisääntynyt; katsoo, että vieraassa maassa ja tuntematto-massa ympäristössä oleskelevat henkilöt voivat toimia täysin anonyymisti ja tuudittautua vieraissamaissa helpommin siihen uskoon, että lasten hyväksikäyttö on erilaisten sosiaalisten ja kulttuurillistenolosuhteiden vuoksi vähemmän tuomittavaa ja että kotimaasta peräisin olevat moraalikäsitykset eivätole samassa määrin voimassa,
B. katsoo, että kaikilla mailla ei ole yhtäläisiä mahdollisuuksia mutta ei myöskään halua vastustaa määrä-
tietoisesti näitä käytäntöjä suojellakseen lapsiaan riittävässä määrin,
C. katsoo, että kaikki jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet ja ratifioineet sekä Yhdistyneiden kansakuntien
yleissopimuksen lasten oikeuksista (20. marraskuuta 1989) sekä ihmisoikeusyleissopimuksen sekä alle-kirjoittaneet Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksen lapsityövoiman käytön pahimmista muo-
doista, vaikka ne eivät ole vielä ratifioineet sitä, ja että ne on lisäksi Euroopan unionista tehdyn sopi-
muksen 6 artiklan 2 kohdassa velvoitettu pitämään arvossa ihmisoikeusyleissopimuksessa taattujaoikeuksia,
D. katsoo, että Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksissa ei tällä hetkellä vielä määrätä lapsia koske-
vasta erityisestä yhteisön politiikasta eikä komissiokaan noudata sellaista ja että tämän puutteellisenjohdonmukaisuuden vuoksi unionin ainoa mahdollisuus käsitellä ongelmaa ja osallistua lapsiseksimat-kailun torjuntaan on koostunut yksittäisten ja erillisten hankkeiden toteuttamisesta ja tukemisesta,
E. katsoo, että lapsiseksimatkailu liittyy ilmiönä usein Euroopasta kolmansiin maihin kohdistuviin mat-
koihin, jolloin se ainakin kysynnän osalta liittyy voimakkaasti Euroopan unioniin, jonka on myös kan-nettava vastuunsa siitä erityisesti siksi, että tämä lasten hyväksikäytön muoto liittyy kiinteästi matkai-lualaan, joka hyötyy siitä eikä välttämättä ole kiinnostunut sen torjunnasta,
F. katsoo, että unioni on velvollinen osallistumaan sosiaalisiin kustannuksiin, joita aiheuttaa talouselämä,
jonka etuja se pääasiallisesti valvoo, ja että se on myös tehnyt niin siltä osin kuin asia koskee työn-antajia, kuluttajia ja muita haittaa kärsiviä ryhmiä, mutta että lasten asiaan ei tähän mennessä ole kiin-nitetty tarvittavaa huomiota,
G. katsoo, että lapsiseksimatkailu on )dash ihmiskaupan tavoin )dash muodostumassa ongelmaksi myös entisen
Neuvostoliiton maissa, koska niissä toisaalta vallitsevat vaikea sosiaalinen tilanne ja huonot elinolosuh-teet ja toisaalta mailla on potentiaalisten asiakkaiden kannalta se etu, että ne rajoittuvat välittömästiunioniin; katsoo, että unionilla on tällaisten menettelyjen osalta moraalisia velvollisuuksia erityisestisuhteessa EU:n jäsenyyttä hakeneisiin maihin nähden ja että tätä ongelma-aluetta ei siten saa jättäähuomiotta jäsenyysneuvottelujen yhteydessä,
(1) EYVL C 20, 20.1.1997, s. 170.
(2) EYVL C 132, 28.4.1997, s. 31.
(3) EYVL C 358, 24.11.1997, s. 37.C 378/82 FI29.12.2000 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai30.maaliskuuta2000
H. katsoo, että lapsiseksimatkailua harjoitetaan jo nyt myös Euroopan unionin sisäpuolella ja että tämän
seksimatkailun ”eurooppalaisen” osuuden merkitys kasvaa huomattavasti sillä hetkellä, kun ehdokas-maista tulee Euroopan unionin jäsenvaltioita; katsoo, että Euroopan unionilla on erityinen vastuu lap-sistaan, ei vähiten siksi, että lapset ovat unionin nuorimpia kansalaisia ja siten sen tulevaisuus,
I. on äärimmäisen järkyttynyt siitä, että Euroopan unionissa ja ehdokasmaissa kaikkein pahimpaan pedo-
filiaan, toisin sanoen niihin tapauksiin, joissa lapsia kuolee, liittyvät oikeudenkäynnit etenevät erittäinhitaasti ja jopa pysähtyvät kokonaan, tuomareita ja poliisin henkilökuntaa siirretään selityksiä anta-matta, todistajia väheksytään, pelotellaan ja harhautetaan, ja tiedotusvälineet ovat asiasta vaiti tai levit-tävät värittynyttä tietoa,
J. katsoo, että tällainen tilanne estää ilmiön kokonaiskuvan ja asiaan sekaantuneiden henkilöllisyyden ja
vastuun selvittämisen sekä niiden henkilöiden oikeuteen saattamisen, joita jo syytetään lukuisten lastenhyväksikäytöstä ja murhista,
K. katsoo, että seksituristien harjoittama lasten hyväksikäyttö on vain yksi osa lapsiin kohdistuvasta yli-
kansallisesta rikollisuudesta; katsoo, että ongelmaa on tarkasteltava järjestäytyneenä rikollisuutena nuo-rilla naisilla käytävän kaupan ja lapsipornon yhteydessä ja että näitä on torjuttava yhteisesti ja koordi-noidusti,
L. katsoo, että Internetin puutteellinen valvottavuus suosii näiden rikosten tekemistä, koska Internetin
avulla voidaan maksutta levittää kenelle tahansa lapsipornoa ja tietoa seksimatkailukohteiden tarjon-
nasta, ja että perverssien käytäntöjen valvomaton ja estoton esittäminen lisäksi johtaa paitsi lapsiinkohdistuvien rikosten harmittomana pitämiseen niin myös tabujen poistamiseen, mikä saattaa jopakannustaa potentiaalisia asiakkaita pedofiliaan,
M. katsoo, että kaikki nämä lapsiin kohdistuvat rikokset ovat erityisen tuomittavia siksi, että ne kohdistu-
vat yhteiskuntamme heikoimpiin yksilöihin, jotka eivät pysty puolustautumaan, rikoksilla kohdistetaan
lapsiin fyysistä väkivaltaa ja aiheutetaan lisäksi suuria psyykkisiä kärsimyksiä ja ne johtavat monissatapauksissa psyykkisiin häiriöihin, jotka tekevät normaalin elämän heidän kannaltaan ainiaaksi mah-dottomaksi,
N. katsoo, että sekä tarjontaa että kysyntää on torjuttava tehokkaasti ja että kaikki yksipuoliset menettelyt
on pitkällä aikavälillä tuomittu epäonnistumaan,
O. katsoo, että Euroopan unionin tarjontapuolella toteuttamien toimenpiteiden ei välttämättä tarvitse
rajoittua jäsenvaltioiden alueelle, koska se voi ehdokasmaiden tapauksessa jäsenyysneuvottelujen yhtey-dessä ja muiden kolmansien maiden kanssa tukiohjelmien yhteydessä käyttää poliittista painostusta javaikutusvaltaa,
P. katsoo, että kysyntää voidaan todella vähentää siten, että tietoa ja tietoisuutta ongelmasta lisätään ja
siten, että yhteiskunta tuomitsee asian voimakkaasti, koska kaikki seksituristit eivät ole pedofiilejä,vaan käyttävät lapsia hyväkseen siksi, että pitkä välimatka ja kulttuurin erilaisuus mahdollistavat hen-kisen etääntymisen kotimaassa noudatetuista moraalikäsityksistä, ja jos yhteiskunnan painostus on riit-tävä, he eivät välttämättä luovu seksimatkailusta sellaisenaan mutta kuitenkin lasten hyväksikäytöstä,
Q. katsoo, että ongelmaa koskevan tietoisuuden lisääminen on oppimisprosessi, jota ei voida viedä lop-
puun yhdessä yössä, ja että pikemminkin ainoastaan toistuva ongelman kohtaaminen tekee yksilöntietoiseksi toiminnan rikollisuudesta ja tuomittavuudesta myös kriittisellä päätöksentekohetkellä jaettä lapsiseksimatkailun tehokkaan torjunnan on siten oltava pitkän aikavälin toimintaa,
R. katsoo, että tähänastiset toimenpiteet on toteutettu ainoastaan kolmivuotisen ohjelman puitteissa ja
että siten on voitu ryhtyä vain lyhyen aikavälin toimiin, joilla lisäksi on saavutettu vain hyvin rajoitettukohderyhmä, ja että vastaavalle budjettikohdalle ei vielä ole olemassa oikeusperustaa,29.12.2000 FI C 378/83 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai30.maaliskuuta2000
S. katsoo, että tässä yhteydessä kutakin hanketta koskevat suunnitelmat ja päätökset on tehty pääosin
erikseen, jolloin niitä ei ole yhteensovitettu eikä ole myöskään voitu saavuttaa synergiavaikutuksia,vaan kullakin hankkeella on ollut vain oma vaikutuksensa,
T. katsoo, että komission tiedonannossa ei anneta tietoja siitä, onko jälkikäteen tutkittu, olivatko mat-
kailumessujen yhteydessä toteutetut toimenpiteet, joiden tavoitteena oli matkatoimistojen ja matkai-lualalla toimivien ihmisten tekeminen tietoiseksi asiasta, tai hankkeet, joilla pyrittiin suoraan lisää-mään matkailijoiden tietoisuutta, todella menestyksekkäitä, ja missä määrin tietoa ja tietoisuuttaongelmasta pystyttiin lisäämään,
U. katsoo, että tietoisuuden lisäämiseen tähtäävien kampanjoiden ja hyväksikäytettyjä lapsia koskevien
solidaarisuustoimien lisäksi yhteiskunnan on tuomittava asia )dash kuten komission tiedonannossatodetaan )dash myös rikosoikeudellisin seuraamuksin, erityisesti siksi, että rikoslailla tunnetusti on paitsirankaisutehtävä niin myös erityinen ja yleinen ehkäisemistehtävä,
V. katsoo, että rikoslaki ja rikosoikeudelliset seuraamukset kuuluvat edelleen pitkälti jäsenvaltioiden toi-
mivallan piiriin mutta että rikosasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön puitteissa Euroopan unio-nista tehdyn sopimuksen 31 artiklan e kohdassa määrätään kuitenkin toimenpiteiden toteuttamisestarikostunnusmerkistöjä ja seuraamuksia koskevien vähimmäissääntöjen vahvistamiseksi järjestäyty-neen rikollisuuden alalla,
W. katsoo, että neuvoston 24. helmikuuta 1997 hyväksymä yhteinen toiminta ihmiskaupan ja lasten
seksuaalisen hyväksikäytön vastaisesta toiminnasta on riittämätön sikäli, että se muodostaa territori-aalisuuden osalta pelkän aiepöytäkirjan ja antaa jäsenvaltioille vapauden edelleen pitää kiinni teonsuorittamismaassa noudatettavista rangaistavuuden edellytyksistä; katsoo kuitenkin, että lapsia onsuojeltava heidän kansalaisuudestaan ja oleskelupaikastaan riippumatta ja että he eivät Euroopanunionin silmissä ole vähäisemmän suojelun arvoisia siksi, että heidän oma valtionsa ei anna heilletarvittavaa suojaa,
X. katsoo, että komission jäsen Vitorino asetti 3. syyskuuta 1999 järjestetyssä kuulemistilaisuudessa
erityisesti naisilla käytävää kauppaa, naisten hyväksikäyttöä ja lapsiin kohdistuvia rikoksia koskevienrikosoikeudellisten seuraamusten yhdenmukaistamisen etusijalle,
Y. katsoo, että neuvoston 3. joulukuuta 1998 tekemän päätöksen mukaan termi ”ihmiskauppa” määri-
tellään Europol-yleissopimuksen liitteessä siten, että myös lapsiseksimatkailu ja lapsiporno kuuluvatsen piiriin; pitää tervetulleena sitä, että Europolilla ihmiskaupan suhteen oleva toimivalta ulotetaankattamaan myös tämä näkökohta, mutta että tarvittavaa operatiivista toimivaltaa ei vielä ole ja suun-niteltu laajuus tuskin riittää tehokkaaseen toteuttamiseen,
Z. katsoo, että lapsiseksimatkailun torjumiseksi toteutettavien toimenpiteiden on Euroopan unionin
jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden lisäksi ulotuttava ”perinteisiin” seksimatkailumaihin Aasiassa,Etelä-Amerikassa ja Afrikassa ja että niissä tarvitaan maiden, niiden kulttuurien ja kielten erityistun-temusta ja että siten valtiosta riippumattomat järjestöt soveltuvat usein muita järjestöjä paremminpaikallisten viranomaisten ja asukkaiden kanssa tehtävään yhteistyöhön ja että tällainen yhteistyö onvallitsevien ongelmien tehokkaan torjunnan kannalta ehdottoman tärkeää,
AA. katsoo, että lapsiprostituutio on levinnyt erityisen laajalle maissa, joissa köyhyys on erityisen anka-
raa,
1. toteaa jälleen kerran, että lapsiseksimatkailu ja kaikenlainen ihmisillä (miehillä, naisilla, nuorilla, lap-
silla) käytävä kauppa ovat vastoin ihmisarvoa ja ihmisen arvokkuutta ja että ne ovat rikollisia tekoja, jotkaloukkaavat räikeästi ihmisoikeuksia;
2. kehottaa jäsenvaltioita ja ehdokasmaita tarkistamaan lainsäädäntönsä yhdenmukaisuuden lasten
oikeuksia koskevan yleissopimuksen kanssa ja ottamaan tämän näkökohdan huomioon uusien säädöstenantamisen yhteydessä sekä ratifioimaan Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksen lapsityövoiman käytönpahimmista muodoista;C 378/84 FI29.12.2000 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai30.maaliskuuta2000
3. kehottaa jäsenvaltioita ja parlamentin edustajia, joita asia koskee, sisällyttämään valmisteilla olevaan
Euroopan unionin perusoikeuskirjaan määräykset lasten oikeuksien arvossa pitämisestä, sellaisina kuin neon taattu Yhdistyneiden kansakuntien 20. marraskuuta 1989 tekemässä yleissopimuksessa;
4. pyytää jäsenvaltioita ja ehdokasmaita vaatimaan, että muut valtiot hyväksyvät Yhdistyneiden kansa-
kuntien yleiskokouksessa lasten oikeuksia koskevaan yleissopimukseen lisäpöytäkirjan lasten kaupasta, lap-siprostituutiosta ja lasten käyttämisestä pornografiassa, sekä pöytäkirjan välitöntä ratifiointia sen saattami-
seksi voimaan;
5. suhtautuu myönteisesti komission tiedonantoon lapsiseksimatkailun torjuntatoimenpiteiden toteutta-
misesta;
6. painottaa, että Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden on lujitettava pyrkimyksiään lapsiin kohdistu-
van hyväksikäytön ja lapsiseksimatkailun torjunnassa;
7. toivoo, että jäsenvaltiot hyväksyvät säännöksiä, joilla kannustetaan tai tehdään jopa pakolliseksi se,
että poliisi- ja oikeusviranomaisille toimitetaan kaikki tällaisia toimia koskevat tiedot;
8. huomauttaa, että lapsiseksimatkailun yhteydessä ”lapsella” tarkoitetaan lasten oikeuksien harjoittami-
sesta tehdyn Euroopan neuvoston yleissopimuksen N:o 160 1 luvun 1 artiklan 1 kohdan mukaisesti kaik-kia niitä henkilöitä, jotka eivät ole täyttäneet 18:aa vuotta;
9. katsoo, että koska lapset tarvitsevat erityistä suojelua, tämän seksimatkailun kieroutuneen muodon
vastaista taistelua on käytävä paitsi tekijäkeskeisesti niin erityisesti myös uhrikeskeisesti lastensuojelunnäkökulmasta, mikä on parhaiten mahdollista pitkällä aikavälillä noudatettavan johdonmukaisen lapsipoli-tiikan puitteissa;
10. kehottaa siksi jäsenvaltioita Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen seuraavan tarkistamisen
yhteydessä luomaan kattavan oikeusperustan lapsia koskevaa yhteisön politiikkaa varten, jotta jo toteutetut
yksittäiset lastensuojelutoimenpiteet voidaan korvata johdonmukaisella politiikalla;
11. kannattaa sitä, että komissio esittää vuonna 2000 oikeusperustaa lapsiseksimatkailun torjuntaa kos-
kevalle budjettikohdalle, koska muutoin siihen ei vuodesta 2001 lähtien ei enää ole käytettävissä varoja;
12. pitää myönteisinä toimia ilmiön luonteen ja laajuuden kartoittamiseksi ja torjumiseksi;
13. kiittää komission toimia edellyttäen, että pidetään huoli siitä, että kampanjat eivät lopulta johda
ilmiön ja sen laajuuden arkipäiväistymiseen tai yleisen mielipiteen välinpitämättömyyteen tai jopa suvaitse-vaisuuteen ja että ne muistuttavat aina siitä, että lapsiseksimatkailu on rikollista;
14. tukee komission aikomusta jatkaa tiedotuskampanjoita ja konkreettisten hankkeiden tukemista sillä
edellytyksellä, että komissio seuraavassa toteutettuja toimenpiteitä koskevassa tiedonannossaan esittää kus-
tannus/hyöty-pohdintoja, ehdotuksia rajallisten varojen vaihtoehtoisiksi käyttämistavoiksi ja valintakritee-rejä sekä antaa tietoja yksittäisten toimenpiteiden tehokkuudesta ja vaikutuksista;
15. pyytää komissiota tutkimaan tarkemmin Euroopan lapsiseksimatkailun laajuutta sekä Euroopan
unionissa että jäsenehdokasmaissa, lapsiseksimatkailun harjoittaminen ja lapsiseksimatkailun ”kuluttajavir-rat” mukaan lukien;
16. pyytää komissiota tutkimaan perusteellisesti yhteyttä Internetin lapsipornografian sekä kansalaisten
tietoisuudesta ja torjuvasta asenteesta huolimatta lisääntyneen lapsiseksimatkailun välillä;
17. pitää myönteisenä uutta Daphne-aloitetta ja pyytää, että se laajennettaisiin tarjoamaan suojelua ja
tukea seksuaalisen hyväksikäytön uhreiksi joutuneille lapsille;29.12.2000 FI C 378/85 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai30.maaliskuuta2000
18. suhtautuu myönteisesti komission matkailuteollisuuden kanssa käynnistämään yhteistyöhön menet-
telysääntöjen laatimiseksi ja pitää aiheellisena, että komissio edelleen tukee uusien menettelysääntöjen laa-timista ja jo olemassaolevien laajentamista sekä tarkistaa olemassaolevien itsesäätelymekanismien toimivuu-den;
19. pyytää komissiota laatimaan ensi vuodesta lähtien kahden vuoden välein kertomuksen näiden
menettelysääntöjen noudattamisesta, jotta taataan, ettei kirjoitettujen sääntöjen ja käytännön soveltamisenvälillä ole eroja, ja toimittamaan tämän kertomuksen parlamentille;
20. valittaa sitä, että neuvoston kannat eksterritoriaalisuuteen liittyvissä kysymyksissä eivät ole edisty-
neet juuri lainkaan, ja etenkin sitä, että ainoastaan jäsenvaltioiden kansalaisia tai pysyvästi unionin alueella
asuvia voidaan haastaa oikeuteen lapsiin kohdistuvista seksuaalirikoksista;
21. toistaa, että jäsenvaltioiden on hyväksyttävä eksterritoriaalisia universaaleja määräyksiä, joiden
perusteella ulkomailla lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön syyllistyneitä voidaan tutkia, haastaa oikeuteenja rangaista;
22. kehottaa komissiota esittämään tilannekatsauksen EU:n kansallisista rikoslainsäädännöistä lasten
hyväksikäytön, lapsipornon ja ihmiskaupan osalta ja pyytää sitä tarvittaessa Euroopan unionista tehdynsopimuksen 31 artiklan e kohdan mukaisesti esittämään tätä koskevia rikostunnusmerkistöehdotuksia,joissa noudatetaan eksterritoriaalisuusperiaatetta ja luovutaan vastavuoroisen rangaistavuuden edellyttämi-sestä;
23. kehottaa neuvostoa tutkimaan, missä määrin jäsenvaltiot ovat noudattaneet velvollisuuksia, jotka
johtuvat neuvoston 24. helmikuuta 1997 hyväksymästä yhteisestä toiminnasta ihmiskaupan ja lasten sek-
suaalisen hyväksikäytön vastaisesta toiminnasta, sekä ilmoittamaan tästä parlamentille;
24. pitää myönteisenä lokakuussa 1999 kokoontuneen Tampereen Eurooppa-neuvoston päätöksiä
yhteisön rikosten torjunnasta vastaavien viranomaisten tiiviimmästä yhteistyöstä mutta toteaa, että ihmis-kaupan ja siihen usein liittyvän lasten hyväksikäytön alalla tämä yhteistyö on mahdollisimman pian ulotet-tava koskemaan ehdokasmaita;
25. antaa piakkoin lausunnon Itävallan aloitteesta, joka tähtää neuvoston päätökseen Internetissä esiin-
tyvän lapsipornon torjunnasta, koska samalla otetaan uudelleen käsiteltäväksi samansisältöinen luonnosyhteiseksi toiminnaksi, josta parlamentti on jo antanut myönteisen lausunnon;
26. katsoo, että on välttämätöntä päättää yhteisestä lainsäädännöstä, jossa kielletään selkeästi Internetin
käyttö tällaisten viestien välittämiseen;
27. kehottaa jäsenvaltioita tarjoamaan erityistä huolenpitoa ja suojaa sukupuolisen hyväksikäytön nuo-
rille uhreille, erityisesti ilman saattajaa saapuville nuorille turvapaikan hakijoille sekä laittomille ja laillisillenuorille maahanmuuttajille siten, että näiden erilaiset kulttuurilliset ja uskonnolliset taustat otetaan täysinhuomioon;
28. kehottaa jäsenvaltioita edistämään matkatoimistojen, matkanjärjestäjien, hotellien, kuljetusyritysten
ja mainosvälineiden alakohtaisten itsesäätelyjärjestelmien käyttöön ottamista lapsiseksimatkailun vastusta-miseksi ja kaikkien prostituution muotojen torjumiseksi;
29. pitää suotavana, että komissio perustaa erillisen yksikön, joka käsittelee kaikkia lapsiin liittyviä
näkökohtia sekä uusien lainsäädäntöhankkeiden vaikutuksia lasten tilanteeseen;
30. pahoittelee, että komissio ei ole vielä toteuttanut toimenpiteitä vastatakseen parlamentin pyyntöön,
jonka se esitti edellä mainitun 6. marraskuuta 1997 antamansa päätöslauselman 11 kohdassa ja joka koskituen antamista eurooppalaisen kadonneiden lasten keskuksen perustamiselle; kehottaa siksi komissiota luo-maan edellytykset eurooppalaisen kadonneiden ja hyväksikäytettyjen lasten verkoston perustamiseksi; ver-koston tehtävänä olisi koordinoida jäsenvaltioiden organisaatioiden toimia, kuten Belgiassa toimiva järjestöChild Focus;
31. kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että lasten hyväksikäyttöä sisältävien rikkomusten vanhene-
misaika alkaa kulua vasta lasten täysi-ikäiseksi tulosta lähtien;C 378/86 FI29.12.2000 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai30.maaliskuuta2000
32. kehottaa jäsenvaltioita tarkistamaan rikosoikeudellisia menettelyjään siten, että uhrit voivat antaa
todistajanlausuntonsa videonauhoituksena lisätraumojen ehkäisemiseksi;
33. kannattaa sitä, että pedofiliaan syylliseksi todettuja henkilöitä kielletään toimimasta sellaisissa tehtä-
vissä, joissa he joutuvat alaikäisten kanssa tekemisiin tavalla, joka antaa aihetta pelätä teon toistumista
ammatillisessa yhteydessä;
34. päättää perustaa tutkintavaliokunnan seuraamaan aktiiviseen ja väkivaltaiseen pedofiliaan liittyviä
rikoksia koskevia oikeudenkäyntejä;
35. pyytää jäsenvaltioita ja komissiota selvittämään, ovatko pedofiliaan liittyvät rikokset Euroopan unio-
nissa ja ehdokasmaissa sekä tuomioistuinten toiminta sellainen vakava ja jatkuva perusoikeuksien rikko-mus, josta määrätään Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 ja 7 artiklassa, ja jos näin on, aloittamaankyseisissä artikloissa määrätyt menettelyt;
36. vaatii EU:n ulkosuhteiden luomista ajatellen ihmisoikeuksien, erityisesti lasten ja nuorten oikeuksien,
kunnioittamista, ja pitää oikeana, että yhteisön on hyödynnettävä kansainvälisten sopimusten yhteydessäihmisoikeuslausekkeita, jotka sisältävät lapsen oikeuksien ja ihmisarvon loukkauksen;
37. pyytää jäsenvaltioita kehitysavun ja muiden avustusohjelmien yhteydessä kiinnittämään erityistä
huomiota lasten tilanteeseen ja tarpeisiin sekä toteuttamaan toimenpiteitä prostituution uhrien suojelemistaja yhteiskuntaan uudelleen integroimista varten;
38. kehottaa neuvostoa ottamaan lasten suojelun takaamiseen liittyvän kysymyksen huomioon ehdokas-
maiden kanssa käytävissä liittymisneuvotteluissa; kehottaa ehdokasmaita kiinnittämään enemmän huomiotaseksimatkailuun, lapsipornoon ja ihmiskauppaan sekä toimimaan päättäväisesti niitä vastaan;
39. pitää myönteisenä neuvoston vuonna 1998 tekemää päätöstä Europolin mandaatin ulottamisesta
koskemaan alaikäisten seksuaalisen hyväksikäytön ja pahoinpitelyn torjumista, mutta katsoo, että Europolintoimivaltaan olisi sisällyttävä alaikäisten seksuaalinen väärinkäyttö siltä osin kuin se liittyy unionin rajojenlähellä harjoitettavaan lapsiseksimatkailuun;
40. katsoo, että valtiosta riippumattomien järjestöjen työ on tällä alalla korvaamatonta, ja toivoo siksi,
että nämä antavat komissiolle ja parlamentille jatkuvasti tietoja, jotta niiden kokemuksia ja tietämystä voi-daan hyödyntää myös EU:n hankkeissa;
41. kehottaa niitä jäsenvaltioita, jotka eivät sitä ole vielä tehneet, edistämään ja tukemaan rahallisesti
ilmaisen puhelinlinjan luomista (vrt. Italian ”telefono azzurro” ja Alankomaiden ”Kindertelefoon”), jottakaikkialla unionin alueella lapset voisivat saada välitöntä apua ja tietoa, sekä tukemaan lisäksi tästä puhe-
linnumerosta tiedottamista; kannustaa kolmansia maita, joissa lapsiseksimatkailu on suuri ongelma, toteut-
tamaan samanlaisia toimia;
42. toteaa, että sekä kolmannen maailman maiden että EU-maiden katulapsien tilanteeseen on kiinnitet-
tävä erityishuomiota ja suosittelee tiiviimpää yhteistyötä paikallisten sosiaalialan viranomaisten ja kansalais-järjestöjen kanssa; toteaa, että perinteisten perheeseen ja yhteiskuntaan liittyvien riippuvuussuhteiden takiaerityisen suuressa vaarassa ovat tytöt;
43. vaatii, että kehitysmaasuhteissa laaditaan ja toteutetaan katulapsiongelmaa ajatellen kattava strategia
näiden lasten koko sosiaalisen ympäristön parantamiseksi;
44. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle, jäsenvaltioiden
hallituksille ja parlamenteille sekä jäsenyyttä hakeneille maille ja Euroopan neuvostolle.29.12.2000 FI C 378/87 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai30.maaliskuuta2000