asetuksen (EU) N:o 904/2010 muuttamisesta hallinnollista yhteistyötä arvonlisäveron alalla tehostavien toimenpiteiden osalta

MTIC-petoksissa petoksen tekijä ostaa tavaroita tai palveluja toisesta jäsenvaltiosta maksamatta alv:a mutta veloittaa alv:n tavaroiden jälleenmyynnin yhteydessä; petoksen tekijä ei maksa alv:a veroviranomaisille (kun taas ostajalla on oikeus vähentää alv). Euroopan tilintarkastustuomioistuin ja Europol ovat arvioineet, että MTIC-petokset saattavat aiheuttaa vuosittain 40–60 miljardin euron alv-tulojen menetykset ja että on mahdollista, että 2 % järjestäytyneistä rikollisryhmistä tekee 80 % petoksista.

Tällaisilla toimenpiteillä valmistauduttaisiin lopullisen alv-järjestelmän täysimääräiseen täytäntöönpanoon. Komissio esitti 4. lokakuuta 2017 joukon säädösehdotuksia, joiden tarkoituksena on panna täytäntöön lopullisen alv-järjestelmän ensimmäinen vaihe, jossa sovitaan yritysten välillä tapahtuvien unionin sisäisten tavaraluovutusten alv-kohtelusta. Lisää ehdotuksia esitetään ensi vuonna.

Aloite on osa ”EU:n yhtenäisen arvonlisäveroalueen perustamista edistävää oikeudenmukaisen verotuksen pakettia”, joka vahvistettiin etenemissuunnitelmassa ”Kohti yhtenäisempää, vahvempaa ja demokraattisempaa unionia”. Sillä pyritään puuttumaan rajat ylittäviin alv-petoksiin panemalla täytäntöön neuvoston, Euroopan parlamentin ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimen suositukset ja parantamalla tehokkaalla ja nopealla tavalla verohallintojen välillä ja muiden lainvalvontaviranomaisten kanssa tehtävää yhteistyötä.

Neuvosto totesi toukokuussa 2016 antamissaan alv-petosten torjuntaa koskevissa päätelmissä, että veroviranomaisten välisen hallinnollisen yhteistyön parantaminen on erittäin tärkeää. Se pani merkille komission aikeen antaa vuonna 2017 säädösehdotus, jolla pyrittäisiin parantamaan keskeisten tietojen vaihtamista, jakamista ja analysointia ja jossa ehdotettaisiin yhteisten tarkastusten suorittamista. Neuvosto kehotti komissiota ehdottamaan keinoja puuttua sellaisiin EU:ssa ja jäsenvaltioissa oleviin oikeudellisiin esteisiin ja käytännön rajoituksiin, jotka estävät tietojenvaihdon laadun parantamista. Toteutettavilla toimilla olisi edistettävä yhteistyötä ja pyrittävä vastaamaan tulli- ja veroviranomaisten kohtaamiin haasteisiin. Niiden olisi katettava kaikki käytettävissä olevat keinot, kuten alv-tietojen vaihtojärjestelmä (VIES), Eurofisc ja palautemenettelyt.. Se korosti myös, että automaattinen tietojenvaihto on yksi tapa edistää petosten torjuntaa ja että riskien arvioinnissa ja analyysissa on vielä paljon parantamisen varaa EU:ssa.

EU:ssa on jo usean vuoden ajan ollut käytössä jäsenvaltioiden veroviranomaisten välinen hallinnollisen yhteistyön yhteinen järjestelmä. Sen avulla voidaan ennen kaikkea auttaa jäsenvaltiota kantamaan alv rajat ylittävissä liiketoimissa ja torjumaan petoksia sisämarkkinoilla. Kuten Euroopan tilintarkastustuomioistuin on todennut, hallinnollista yhteistyötä ja alv-petosten torjuntaa EU:ssa koskevia välineitä on kuitenkin käytettävä laajemmin ja paremmin.

Komissio ilmoitti aikovansa ehdottaa unionin sisäisessä rajat ylittävässä kaupassa sovellettavaa lopullista alv-järjestelmää, jonka periaatteena on verottaa tavarat määräjäsenvaltiossa, jotta saadaan luotua vahva ja yhtenäinen eurooppalainen arvonlisäveroalue.

Komissio korosti 7. huhtikuuta 2016 annetussa arvonlisäveroa koskevassa toimintasuunnitelmassaan tarvetta ottaa käyttöön yhtenäinen eurooppalainen alv-alue, jolla pystyttäisiin vastaamaan 21. vuosisadan haasteisiin. Tarkoituksena on toteuttaa lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä joukko keskeisiä toimenpiteitä, joilla nykyaikaistetaan EU:n alv-järjestelmää ja tehdään siitä yksinkertaisempi, vähemmän altis petoksille ja yritystoimintaa suosiva.

Arvioiden mukaan vuonna 2015 menetettiin yhteensä noin 152 miljardia euroa alv:n kantamisessa esiintyneiden puutteiden (kuten petosten) vuoksi. Aiemmin arvioitiin, että pelkästään rajat ylittävistä petoksista johtuvat tappiot olivat 50 miljardia euroa. Tällaiset vilpilliset käytännöt vääristävät kilpailua sisämarkkinoilla ja estävät sen asianmukaista toimintaa. Lisäksi niillä on vakavia seurauksia jäsenvaltioiden talousarvioille ja Euroopan unionin (EU) talousarviolle, koska osa EU:n omista varoista saadaan alv:sta.

Näissä väliaikaisiksi tarkoitetuissa säännöissä on puutteita, koska mahdollisuus ostaa alv:sta vapautettuja tavaroita lisää myös mahdollisuuksia petoksiin. Järjestelmä ei myöskään monimutkaisuutensa vuoksi sovellu hyvin rajat ylittävään kauppaan.

On huomattava, että jäsenvaltioiden välisen kaupan nykyinen verotusjärjestelmä perustuu edelleen ”siirtymäjärjestelyihin”. Vuonna 1967 sitouduttiin perustamaan lopullinen alv-järjestelmä, joka toimisi silloisessa Euroopan yhteisössä samaan tapaan kuin yksittäisissä maissa. Koska jäsenvaltioiden väliset verorajat oli poistettava vuoden 1992 loppuun mennessä, oli tarpeen harkita uudelleen, millä tavalla tavarakauppaa verotettaisiin Euroopan yhteisössä. Tavoitteena oli verottaa tavarat alkuperämaassa, jotta yhteisön sisäiseen kauppaan sovellettaisiin samoja edellytyksiä kuin kotimaankauppaan, mikä vastasi täysin ajatusta aidoista sisämarkkinoista.

Arvonlisävero (alv) on laajapohjaisena kulutusverona merkittävä ja kasvava verotulojen lähde Euroopan unionissa. Viime vuosina alv-järjestelmä ei kuitenkaan ole pysynyt talouden globaalistumisen ja digitalisoitumisen vauhdissa.

Sen vuoksi uudet säännökset eivät mene pidemmälle kuin mikä on ehdottoman tarpeen hallinnollisen yhteistyön välineiden tehostamiseksi rajat ylittävien alv-petosten torjunnassa.

Ehdotus perustuu suurelta osin nykyiseen oikeudelliseen kehykseen ja täydentää sitä vain niissä kohdissa, joissa kehystä on tarpeen lujittaa. Kaikki ehdotetut toimenpiteet on kehitetty jäsenvaltioiden tarpeisiin. Vaikka niiden vaikutukset alv-petoksiin ovat myönteiset, ne eivät aiheuta lisäkustannuksia yrityksille eivätkä viranomaisille. Poikkeuksena ovat toimenpiteet, jotka edellyttävät tietotekniikan kehittämistä, mutta näissäkin tapauksissa kustannukset pysyvät rajallisina.

Alv-toimintasuunnitelmassa peräänkuulutetaan tehokkaampia välineitä, kuten vahvemman roolin antamista Eurofiscille sekä uusien yhteistoiminta- ja yhteistyötapojen kehittämistä vankan oikeusperustan pohjalta. Tätä ei voida tehdä vain jäsenvaltioiden toimin tai käyttämällä ei-oikeudellisia välineitä. EU:n tasolla saavutettaisiin enemmän lisäarvoa kuin mitä on mahdollista saavuttaa kansallisella tasolla.

SEUT-sopimuksen 113 artiklan mukaan neuvosto antaa säännökset välillisiä veroja koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamisesta sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan varmistamiseksi sekä kilpailun vääristymien välttämiseksi. Tämän tuloksena on otettu käyttöön EU:n yhteistyövälineitä, jotka on ennen kaikkea suunniteltu järjestämään verohallintojen välistä tietojenvaihtoa ja tukemaan yhteisiä tarkastustoimia, ja perustettu Eurofisc-verkosto.

Jäsenvaltiot ovat ensisijaisesti vastuussa alv:n hallinnoinnista, kantamisesta ja tarkastamisesta. Alv-petokset liittyvät kuitenkin usein rajat ylittäviin liiketoimiin sisämarkkinoilla tai niihin osallistuu sellaisia kaupan alan toimijoita, jotka ovat sijoittautuneet muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, jossa vero on maksettava. Se vaikuttaa kielteisesti sisämarkkinoiden toimintaan ja aiheuttaa huomattavia menetyksiä EU:n talousarvioon.

Tämän aloitteen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 113 artikla. Sen mukaan neuvosto antaa yksimielisesti säännökset välillisiä veroja koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamisesta siltä osin kuin yhdenmukaistaminen on tarpeen sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan varmistamiseksi sekä kilpailun vääristymien välttämiseksi.

–Tiiviimmän yhteistyön toteuttamisesta Euroopan syyttäjänviraston (EPPO) perustamisessa annetun neuvoston asetuksen (EU) 2017/1939 hyväksyi 12. lokakuuta 2017 yhteensä 20 jäsenvaltiota. Tämä riippumaton, hajautettu EU:n virasto on vastuussa sellaisten petosten, korruption tai rajat ylittävien alv-petosten kaltaisten rikosten tutkinnasta ja syytteeseenpanosta, joiden aiheuttama kokonaisvahinko EU:n budjettiin on yli 10 miljoonaa euroa.

Tämä aloite kulkee käsi kädessä muiden alv-aloitteiden kanssa. Sillä on merkittävä asema kaikkein kunnianhimoisimman ehdotuksen eli lopullisen alv-järjestelmän täytäntöönpanossa. Lisäksi MTIC-petokset ovat yksi kymmenestä rikollisuuden aloista, jotka Europol ja neuvosto ovat määritelleet Euroopan unionin tärkeimmiksi painopisteiksi vuosina 2018–2021. Samanlaista lähestymistapaa on noudatettu myös vuosina 2014–2017. Asian kannalta merkityksellisiä ovat myös seuraavat:

Yksi komission tärkeimmistä tavoitteista on viime vuosina ollut veropetosten ja verovilpin torjunta, jotta jäsenvaltioiden ja EU:n tulot voitaisiin turvata ja kilpailun vääristyminen estää. Tämän komission poliittisissa suuntaviivoissa peräänkuulutetaan voimakkaampia toimia veropetosten ja verovilpin torjumiseksi esim. parantamalla veroviranomaisten välistä hallinnollista yhteistyötä. Nämä prioriteetit on otettu huomioon alv-toimintasuunnitelmassa.

Asetuksessa (EU) N:o 904/2010 vahvistetaan ehdot, joilla jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat tehdä yhteistyötä keskenään ja komission kanssa varmistaakseen alv-sääntöjen noudattamisen sisämarkkinoilla. Alv-toimintasuunnitelmalla pyritään lujittamaan hallinnollisen yhteistyön välineitä ja etenkin Eurofiscia. Tarkoituksena on vahvistaa veroviranomaisten keskinäistä luottamusta ennen lopullisen alv-järjestelmän käyttöönottoa. Tällä välin nämä toimenpiteet auttavat myös rajat ylittävien petosten torjunnassa.

Tämä aloite täydentäisi neuvoston asetusta (EU) N:o 904/2010 lisäämällä siihen toimenpiteitä, jotka on suunniteltu torjumaan erityisesti tämäntyyppisiä petoksia. Kyseinen asetus on hallinnollisen yhteistyön ja alv-petosten torjunnan oikeusperusta.

Lisäksi kaupan helpottamista varten käyttöön otettua alv:sta vapautettuina tuotavia tuotteita koskevaa järjestelmää (tullimenettelyt 42 ja 63), jossa tavarat on toimitettava välittömästi toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaan yritykseen, käytetään usein väärin ohjaamalla tavarat mustaan pörssiin maksamatta alv:a. Tämäntyyppisiä petoksia tehdään joskus ilmoittamalla tavaroiden arvo liian alhaiseksi tullien välttämiseksi. Vuonna 2015 alv-vapautusta sovellettiin 8,5 miljoonassa tuontitapahtumassa, joiden kokonaisarvo oli 74 miljardia euroa.

Koska autoihin sovelletaan kahta eri alv-järjestelmää (”marginaaliverotus” tai tavanomaiset järjestelyt), alv-petoksia tehdään usein autoilla käytävässä kaupassa. Helpoin tapa tehdä petoksia on myydä käyttämättömiä ajoneuvoja (jolloin koko myyntihinnasta kannetaan vero) käytettyinä tavaroina (jolloin vero maksetaan ainoastaan voittomarginaalista).

Alv:a koskevan hallinnollisen yhteistyön parantaminen olisi täysin johdonmukainen muiden parhaillaan kehitteillä olevien EU:n politiikkojen kanssa. Tämä koskee erityisesti direktiiviä (EU) 2017/1371 ja asetusta (EU) 2017/1939, jolla tiivistetään yhteistyötä EPPOn perustamisessa. Tämä kaikki osoittaa, että useilla EU:n tason yhteisillä aloitteilla on samanlaiset tavoitteet: yhteistyön parantaminen lainvalvonta- ja oikeusviranomaisten välillä ja uusien tapojen löytäminen verotuloihin kohdistuvien vakavimpien uhkien torjumiseen.

Tietojenvaihto EU:n lainvalvontaviranomaisten kanssa on edelleen arka asia jäsenvaltioille. Jäsenvaltioiden mukaan osallistuminen Eurofisc-työalojen kokouksiin tai oma-aloitteinen tiedustelutietojen vaihto Eurofiscin, Europolin ja OLAFin välillä olisi suositeltavampi tapa parantaa alv-petosten torjuntaan EU:n tasolla osallistuvien viranomaisten välistä yhteistyötä kuin automatisoidun pääsyn myöntäminen Europolille ja OLAFille VIES-järjestelmään tai Eurofiscin tietoihin.

Jäsenvaltiot ovat kuitenkin edelleen havainneet puutteita etenkin Eurofiscin toiminnassa, koska Eurofisc ei ole vielä saavuttanut täyttä potentiaaliaan. On ilmeistä, että uusia välineitä tai yhteistyötapoja on kehitettävä. Jäsenvaltiot tukevat erityisesti Transaction Network Analysis ohjelmiston (TNA) kaltaisia vaihtoehtoja Eurofiscin puitteissa tapahtuvaan yhteiseen alv-tietojen käsittelyyn ja vaihtoon. Myös automatisoidussa tietojenvaihdossa ja pääsyssä uusiin tietokokonaisuuksiin on edelleen kehittämisen varaa. Tässä yhteydessä jäsenvaltiot ovat erityisen kiinnostuneita pääsystä tullitietoihin tai ajoneuvorekisteritietoihin.

Jäsenvaltiot suhtautuvat kokonaisuudessaan myönteisesti asetuksella (EU) N:o 904/2010 käyttöön otettuihin oikeudelliseen kehykseen ja käytännön puitteisiin. Valtaosa niistä katsoo, että niiden ansiosta hallinnollinen yhteistyö on parantunut. Pyynnöstä tapahtuvaa tietojenvaihtoa, automatisoitua pääsyä tietoihin, Eurofiscia ja monenvälistä valvontaa pidetään asetuksen tehokkaimpina välineinä.

Ehdotusta laadittaessa arvioitiin asetuksessa (EU) N:o 904/2010 säädetyn hallinnollista yhteistyötä ja alv-petosten torjuntaa koskevan EU:n kehyksen käyttöä.

Voimassa olevan asetuksen (EU) N:o 904/2010 muuttaminen edellyttää neuvoston asetuksen antamista.

Asetuksen (EU) N:o 904/2010 59 artiklan nojalla asetuksen soveltamista tarkastellaan uudelleen viiden vuoden välein. Lisäksi 49 artiklan mukaan sen arvioimiseksi, miten hyvin hallinnollisella yhteistyöllä pystytään torjumaan verovilppiä ja veron kiertämistä, jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikki saatavilla olevat tiedot, joilla on merkitystä asetuksen soveltamisen kannalta (kuten vuositilastot yhteistyövälineiden käytöstä). Tähän ehdotukseen liitetyssä vaikutustenarvioinnissa on luettelo seurannan ja arvioinnin indikaattoreista (ks. 8.1 luku).

Nämä toimenpiteet kuuluisivat kuitenkin viime kädessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklan soveltamisalaan, ja sen jälkeen, kun ne on lisätty asetukseen (EU) N:o 904/2010, mainitun asetuksen yleiseen tietosuoja-asetukseen viittaavan 55 artiklan 5 kohdan soveltamisalaan.

Tämän ehdotuksen odotetaan johtavan siihen, että nykyisiä alv-tietoja, joihin voi sisältyä henkilötietoja, vaihdetaan ja käsitellään yhdessä aiempaa laajemmin. Tietojen kerääminen olisi kuitenkin tarkoin kohdennettua ja koskisi ainoastaan toimijoita, joiden epäillään syyllistyneen petollisiin liiketoimiin. Tietoja säilytettäisiin vain niin kauan kuin alv-velvoitteiden täytäntöönpanoon valtuutettujen kansallisten viranomaisten tekemät analyysit ja tutkimukset edellyttävät. Tietoja käytettäisiin vain potentiaalisten petosten tekijöiden yksilöimiseksi varhaisessa vaiheessa ja sellaisten petosverkostojen hävittämiseksi, joiden tarkoituksena on tehdä alv-petoksia käyttämällä väärin alv-järjestelmää. Tietoihin pääsyyn ja niiden käyttöön olisivat oikeutettuja ainoastaan valtuutetut henkilöt.

Tällä ehdotuksella poistettaisiin eräät rajoitukset, jotka koskevat Eurofisc-virkamiesten oikeutta tutustua VIES-järjestelmässä oleviin unionin sisäisiä luovutuksia ja suorituksia koskeviin tietoihin silloin, kun luovuttaja, suorittaja tai asiakas on rekisteröity jossakin toisessa jäsenvaltiossa (21 artiklan 2 kohta). Tällä hetkellä pääsy on myönnetty vain sellaisille Eurofisc-yhteysvirkamiehille, joilla on näihin tietoihin pääsyn mahdollistava sähköisten järjestelmien henkilökohtainen käyttäjätunnus. Lisäksi pääsy myönnetään ainoastaan petosepäilyä koskevan tutkimuksen yhteydessä ja vain yleisenä virka-aikana. Tällä ehdotuksella poistettaisiin viimeksi mainittu edellytys, koska ajallista rajoittamista vakavien alv-petosten torjumistapauksissa on vaikea perustella. Lisäksi ehdotetaan, että valtuutettujen virkamiesten yksilöimistä koskevat käytännön yksityiskohdat määritellään täytäntöönpanosäädöksessä tiettyjen jäsenvaltioiden esittämien huolenaiheiden vuoksi.

Ehdotuksessa annetaan myös Eurofisc-virkamiehille mahdollisuus toimittaa alv-petoskuvioita, riskejä ja vakavia tapauksia koskevat tiedot Europolille ja Euroopan petostentorjuntavirastolle (OLAF) sekä esittää tällaiset tapaukset EPPOlle. Tämä koskisi erityisesti kaikkein eniten vahinkoa aiheuttavia alv-petoksia, kuten MTIC-järjestelyjä ja tullimenettelyn 42 väärinkäyttöä, joissa on usein osallisina rikollisjärjestöjä. Nämä järjestöt käyttävät hyväkseen kansainvälisiä verkostojaan kehittääkseen pitkälle edistyneitä MTIC-järjestelyä, joiden tarkoituksena on imuroida rahaa kansallisista talousarvioista. Ne piileskelevät bulvaanien takana, mikä antaa hallinnollisille toimenpiteille vähemmän painoarvoa.

Tämä mahdollistaisi nopeamman ja tehokkaamman reagoinnin TNA:n tuloksiin, ja tällaisista tutkimuksista saadut tiedot voitaisiin käsitellä heti TNA:ssa. Käytännössä tällainen yhteensovittaminen tehtäisiin sillä Eurofiscin työalalla, jolla yhdellä tai useammalla tutkimuksessa mukana olevan jäsenvaltion Eurofisc-virkamiehellä on asiaankuuluvaa asiantuntemusta. Tarkastusten yhteensovittamisen paraneminen jäsenvaltioiden välillä lisäisi niiden valmiuksia reagoida nopeasti alati muuttuviin petollisiin toimiin.

Muutoksen myötä myös Eurofiscin toimintaa ja hallinnointia koskevat säännöt selkeytyisivät. Uusien sääntöjen nojalla Eurofiscia voitaisiin käyttää sovittamaan yhteen yhteiset hallinnolliset tutkimukset, jotka on käynnistetty sen riskianalyysin perusteella. Eurofisc-virkamiehet saavat usein ensimmäisinä tiedon uusista petosverkostoista, ja heillä on vankka asiantuntemus vakavista alv-petoksista. Sen vuoksi he soveltuisivat parhaiten vastaavien hallinnollisten tutkimusten yhteensovittamiseen.

Jotta TNA:lla voitaisiin havaita EU:ssa sijaitsevat petosverkostot mahdollisimman tehokkaasti, asetukseen (EU) N:o 904/2010 lisättäisiin selkeämpi säännös Eurofiscin puitteissa tapahtuvasta tietojen käsittelystä ja analysoinnista. Osallistuminen tällaiseen käsittelyyn ja analysointiin olisi edelleen vapaaehtoista. Kaikkien jäsenvaltioiden olisi kuitenkin myönnettävä Eurofisc-virkamiehille pääsy VIES-järjestelmässä oleviin unionin sisäisiä liiketoimia koskeviin tietoihinsa TNA:n kautta. Ohjelmistolla voitaisiin näin saada selville kaikki potentiaaliset petosverkostot myös silloin, kun niissä on osallistumattomiin jäsenvaltioihin sijoittautuneita kaupan alan toimijoita.

Kun vähintään kaksi jäsenvaltiota katsoo, että hallinnollinen tutkimus on tarpeen tehdä muualle kuin niiden alueelle sijoittautuneen verovelvollisen ilmoittamista määristä, jotka verotetaan niiden alueella, verovelvollisen sijoittautumisjäsenvaltion olisi suoritettava kyseinen tutkimus ja pyynnön esittävän jäsenvaltion olisi avustettava sijoittautumisjäsenvaltiota osallistumalla aktiivisesti tutkimukseen, jotta vältettäisiin se, että verovelvollisten omaa sijoittautumispaikkaansa unionissa koskeva valinta estää alv:n asianmukaisen täytäntöönpanon ja että veroviranomaisille ja yrityksille aiheutuu päällekkäistä työtä ja hallinnollista rasitusta. Tämä toimenpide olisi erityisen merkittävä sähköisessä kaupankäynnissä tapahtuvien petosten torjumiseksi.

Hallinnollinen tutkimus on usein tarpeen suorittaa alv-petosten torjumiseksi erityisesti silloin, kun verovelvollinen ei ole sijoittautunut siihen jäsenvaltioon, jossa vero on maksettava. VII luvussa on ehdotuksia virkamiesten läsnäolosta hallintotoimistoissa ja verovelvollisten toimitiloissa toisissa jäsenvaltioissa tehtävien hallinnollisten tutkimusten aikana. Asetuksella on tarkoitus ottaa käyttöön uusi yhteistyöväline, jolla parannettaisiin veroviranomaisten valmiuksia valvoa rajat ylittäviä luovutuksia ja suorituksia. Kahden tai useamman veroviranomaisen virkamiehet voisivat halutessaan muodostaa yhden tarkastusryhmän ja osallistua aktiivisesti hallinnolliseen tutkimukseen. Ryhmä tarkastelisi yhden tai useamman etuyhteydessä olevan verovelvollisen (oikeus- ja yksityishenkilöiden) rajat ylittäviä liiketoimia, joissa voi esimerkiksi olla osallisina osallistuviin maihin sijoittautuneita sidossuhteessa olevia yrityksiä.

Komissio antoi 4. lokakuuta 2017 ehdotuksen asetuksen (EU) N:o 904/2010 ja erityisesti sen 17 ja 31 artiklan muuttamisesta. Näitä muutoksia on tarkoitus soveltaa luotettaviksi tunnustettuihin verovelvollisiin 1. tammikuuta 2019 alkaen. Tämä lainsäädäntöehdotus on näin ollen kyseiset säännökset sisältävä muutettu ehdotus.

Asetuksen 21 artiklan muuttaminen selkeyttäisi myös sen, että alv-vapautusedellytysten tarkastamisesta tullimenettelyissä 42 ja 63 vastaaville tulliviranomaisille olisi myönnettävä automatisoitu pääsy VIES-järjestelmään, jotta nämä viranomaiset voivat tarkastaa alv-tunnisteiden voimassaolon. Tämä on yksi edellytyksistä, joilla alv-vapautus voidaan myöntää tuontihetkellä. Rajalla tehtävä automaattinen tarkastus ehkäisisi merkittävällä tavalla tämäntyyppisiä petoksia.

Tämän ehdotuksen mukaan tuojajäsenvaltion olisi jaettava määräjäsenvaltion veroviranomaisten kanssa tullimenettelyjä 42 ja 63 koskevat asiaankuuluvat tiedot (esim. alv-tunnisteet, tuontitavaroiden arvo ja tavaroiden tyyppi), jotka on toimitettu sähköisesti tulli-ilmoituksen kanssa. Molempien maiden veroviranomaisten voisivat näin ollen verrata näitä tietoja tietoihin, jotka tuoja on antanut yhteenvetoilmoituksessaan ja alv-ilmoituksessaan ja jotka vastaanottaja on antanut alv-ilmoituksessaan. Lisäksi jos määräjäsenvaltio havaitsee, että tuoja oli kaapannut asiakkaan alv-tunnisteen, joka on kuitenkin voimassa, se pystyisi ilmoittamaan asiasta tuojajäsenvaltiolle viipymättä, jotta tämä voi tarkastaa tuojan. Lisäksi tullitietoja ja alv-yhteenvetoilmoituksia vertaamalla veroviranomaiset voisivat havaita tapaukset, joissa pyritään välttämään tullien maksaminen ilmoittamalla tavaroiden arvo liian alhaiseksi tuontihetkellä. Eurofisc-virkamiehille voitaisiin myöntää laajempi pääsy tietoihin unionin sisäisten luovutusten osalta.

Ensimmäinen uusi tietokokonaisuus vaihdettaisiin tapauksista, joissa alv:sta vapautettuun tavaroiden tuontiin oikeuttavaa alv-järjestelmää (tullimenettelyt 42 ja 63) käytetään väärin ohjaamalla tavarat mustaan pörssiin toisen jäsenvaltion sijaan. Yksi näiden menettelyjen heikkous on se, että koko prosessin tarkastaminen voi kestää kauan, vaikka petoksen vaara tapahtuu nopeasti. Ennen kuin tuoja- ja määräjäsenvaltion veroviranomaiset voivat tehdä tällaiset tarkastukset, niiden on odotettava tuojan yhteenvetoilmoitusta, jota usein ei anneta.

Yleiset säännökset ja loppusäännökset sisältävä XVI luku on saatettava ajan tasalle, sillä jäsenvaltioiden suorittamaa komission täytäntöönpanovallan käyttöä koskee uusi oikeusperusta, joka on asetus (EU) N:o 182/2011.

Tietojenvaihdon edellytyksiä koskevaa XV lukua muutetaan, jotta otettaisiin huomioon uusi henkilötietojen suojaa koskeva oikeusperusta eli asetus (EU) N:o 2016/679.

OLAF vastaa edelleen EU:n taloudellisiin etuihin vaikuttavia petoksia ja muita sääntöjenvastaisuuksia koskevista hallinnollisista tutkimuksista. Näin ollen sen alv-petoksia koskeva toimeksianto ja toimivalta menevät pidemmälle kuin kaikkein vakavimmat direktiivin (EU) 2017/1371 2 artiklan 2 kohdassa luokitellut tapaukset. Lisäksi koska kaikki jäsenvaltiot eivät osallistu EPPOon, OLAF jatkaa nykyiseen tapaan hallinnollisten tutkimusten suorittamista EPPOon osallistumattomien jäsenvaltioiden osalta. EPPO ja OLAF tekevät osallistuvissa jäsenvaltioissa EPPOn toimivaltaan kuuluvilla aloilla tiivistä yhteistyötä, jonka tarkoituksena on varmistaa niiden toimeksiantojen täydentävyys ja päällekkäisyyksien välttäminen. Tältä osin OLAF voi tukea alv-petostapauksia koskevia EPPOn tutkimuksia.

EPPO on riippumaton EU:n erillisvirasto. Se on vastuussa petosten, korruption tai rajat ylittävien alv-petosten kaltaisten rikosten tutkinnasta ja syytteeseenpanosta silloin, kun aiheutuva kokonaisvahinko EU:n budjettiin on yli 10 miljoonaa euroa. Se toimii kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden yhtenä yhteisenä virastona, joka yhdistää EU:n ja jäsenvaltioiden lainvalvontatoimet yhdenmukaisella, saumattomalla ja tehokkaalla tavalla.

XIII luvussa käsitellään suhteita komissioon. Sitä olisi muutettava, jotta Euroopan unionin taloudellisia etuja voitaisiin suojata paremmin. EPPOon osallistuvien jäsenvaltioiden olisi annettava virastolle tiedot kaikkein vakavimmista direktiivin (EU) 2017/1371 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista alv-rikoksista. Nämä olisivat tapauksia, joissa on osallisina vähintään kaksi jäsenvaltiota ja joista aiheutuva kokonaisvahinko on vähintään 10 miljoonaa euroa.

Vakavista alv-petostapauksista ilmoittaminen OLAFille ja EPPOlle silloin, kun niissä on osallisena vähintään kaksi jäsenvaltiota

Kun siirto- ja pidättämisjärjestelyjä sovelletaan riitautetun alv-saatavan maksamisen turvaamiseksi sijoittautumisjäsenvaltiossa, kyseisen jäsenvaltion on kunnioitettava verovelallisen oikeuksia. Tähän liittyen ehdotuksessa esitetään, että alv-palautuksen pidättämisen osalta olisi harjoitettava oikeudellista valvontaa sijoittautumisjäsenvaltiossa. Tämän tarkoituksena on auttaa verovelallisia, jotka haluavat riitauttaa toimenpiteen, koska niiden ei enää tarvitse riitauttaa turvaamistoimenpiteitä toisessa jäsenvaltiossa.

Nykyisten perintäapua koskevien sääntöjen mukaan sijoittautumisjäsenvaltion viranomaiset voivat lähettää palautusjäsenvaltiolle perintäapupyynnön tai turvaamistoimenpiteiden toteuttamista koskevan pyynnön alv-palautuksen pidättämiseksi. Tämä edellyttää, että hakijaviranomainen laatii erityisen perintäapupyynnön. Alv-palautuksista ja verojen perimisestä vastaavien pyynnön esittävän jäsenvaltion viranomaisten on koordinoitava tehtäviään tämän pyynnön tekemiseksi. Verovelvollisen, joka haluaa riitauttaa pyynnön vastaanottavien viranomaisten suorittaman perinnän tai turvaamistoimenpiteen, on tehtävä tämä pyynnön vastaanottavassa jäsenvaltiossa direktiivin 2010/24/EU 14 artiklan 2 kohdan ja 17 artiklan mukaisesti.

XII luvussa käsitellään alv:n palautushakemusten toimittamista muille jäsenvaltioille ja tällaisia pyyntöjä koskevien tietojen vaihtamista. Tarkoituksena on parantaa alv-velkojen keräämistä sijoittautumisjäsenvaltiossa ja välttää se, että sijoittautumisjäsenvaltion on toimitettava perintäapupyyntö alv-palautuksen pidättämiseksi palautusjäsenvaltiossa. Tällöin vältytään myös pyynnön aiheuttamista hallinnollisista rasituksista ja kustannuksista.

(5)Jotta tiedot olisivat saatavilla siitä, onko verovelvollisille myönnetty jäsenvaltioissa luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen asemaa, jäsenvaltioiden olisi tallennettava sähköiseen järjestelmään verovelvollisia koskeva ajantasainen tieto luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen asemasta. Sen jälkeen jäsenvaltioiden veroviranomaisten olisi annettava muiden jäsenvaltioiden veroviranomaisille automaattinen pääsy näihin tietoihin ja niiden olisi neuvoston asetuksen (EU) N:o 904/2010 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden pyynnöstä voitava saada kaikista verovelvollisista sähköinen vahvistus siitä, onko luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen asemaa myönnetty, jos sillä on merkitystä kyseisessä artiklassa tarkoitettujen liiketoimien kannalta.

(4)Ensimmäisenä askeleena kohti alv-toimintasuunnitelmassa esitettyä lopullista alv-järjestelmää olisi unionin sisäisissä tavaraluovutuksissa sovellettava käänteistä verovelvollisuutta, jos tavaran hankkija on luotettavaksi tunnustettu verovelvollinen. Sen vuoksi unionin sisäisen tavaraluovutuksen suorittavan verovelvollisen pitää tietää, onko asiakkaalle myönnetty luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen asema. Ottaen huomioon käytännön samankaltaisuus tavaroiden yhteisöluovutuksille nykyisin myönnettävän verovapautuksen kanssa ja jotta voidaan välttää tarpeettomat kustannukset tai rasitteet, olisi käytettävä alv-tietojen vaihtojärjestelmää (VIES), johon olisi sisällytettävä tiedot luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen asemasta.

(3)Tiettyjä direktiivin 2006/112/EY sääntöjä, jotka koskevat petosalttiina pidettyjä liiketoimia, sovelletaan ainoastaan, jos osallisina on luotettaviksi tunnustettuja verovelvollisia. Sen vuoksi on välttämätöntä voida tarkastaa sähköisesti, onko verovelvollisella luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen asema, jotta voidaan varmistaa, että kyseisiä sääntöjä voidaan soveltaa.

(2))Luotettavaksi tunnustettu verovelvollinen on yksi unionin sisäistä kauppaa koskevan uuden lopullisen alv-järjestelmän keskeisistä osatekijöistä, ja sitä käytetään lisäksi eräissä nykyisen alv-järjestelmän yksinkertaistamistoimenpiteissä. Luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen käsitteen avulla olisi voitava todistaa, että tiettyä verovelvollista voidaan pitää luotettavana veronmaksajana unionissa.

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

asetuksen (EU) N:o 904/2010 muuttamisesta hallinnollista yhteistyötä arvonlisäveron alalla tehostavien toimenpiteiden osalta

Toista uutta vaihdettavaa tietokokonaisuutta käyttäisivät Eurofiscin virkamiehet, kun ne tutkivat käytettyjen autojen myyntiin liittyviä rajat ylittäviä petoksia. Se antaisi niille erityisesti mahdollisuuden havaita nopeasti, kuka petolliset liiketoimet on tehnyt ja missä ne on tehty. Käytännössä tämä pääsy myönnettäisiin EUCARIS-järjestelmän kautta. Kyseistä vuonna 1994 käyttöön otettua järjestelmää käytetään ajoneuvojen rekisteröintitietojen automatisoituun vaihtoon.

(6)Kun otetaan huomioon, että tämän asetuksen säännökset ovat tulosta neuvoston direktiivillä [...]/EU käyttöön otetuista muutoksista, tätä asetusta olisi sovellettava siitä päivästä alkaen, jona kyseisten muutosten soveltaminen alkaa.

(1)Jäsenvaltioiden välisen kaupan verotusta koskeva nykyinen järjestelmä perustuu vuonna 1993 käyttöön otettuun siirtymäjärjestelmään, joka on vanhentunut ja altis petoksille erittäin monimutkaisessa arvonlisäveroa, jäljempänä 'alv', koskevassa järjestelmässä. Komissio on antanut ehdotuksen, jossa esitetään periaatteet lopulliselle alv-järjestelmälle, jota sovellettaisiin yritysten keskinäiseen rajat ylittävään kauppaan jäsenvaltioiden välillä ja joka perustuisi rajat ylittävien luovutusten ja suoritusten verottamiseen määräjäsenvaltiossa. Koska lopullisen alv-järjestelmän täysimääräinen täytäntöönpano unionin sisäisessä kaupassa voi kestää useita vuosia, on tarpeen toteuttaa lyhyen aikavälin toimenpiteitä, jotta rajat ylittäviä alv-petoksia voitaisiin torjua tehokkaammin ja oikea-aikaisemmin. Hallinnollisen yhteistyön välineiden, etenkin Eurofiscin, parantaminen ja yksinkertaistaminen on myös erittäin tärkeää alv-petosten torjumiseksi ja veroviranomaisten välisen luottamuksen vahvistamiseksi ennen lopullisen alv-järjestelmän käyttöönottoa.

(2)Hallinnollinen tutkimus on usein tarpeen suorittaa alv-petosten torjumiseksi erityisesti silloin, kun verovelvollinen ei ole sijoittautunut siihen jäsenvaltioon, jossa vero on maksettava. Kun vähintään kaksi jäsenvaltiota katsoo, että hallinnollinen tutkimus on tarpeen tehdä muualle kuin niiden alueelle sijoittautuneen verovelvollisen ilmoittamista määristä, jotka verotetaan niiden alueella, verovelvollisen sijoittautumisjäsenvaltion olisi suoritettava kyseinen tutkimus ja pyynnön esittävän jäsenvaltion olisi avustettava sijoittautumisjäsenvaltiota osallistumalla aktiivisesti tutkimukseen, jotta varmistettaisiin alv:n asianmukainen täytäntöönpano ja vältettäisiin veroviranomaisten ja yritysten työn päällekkäisyys ja hallinnollinen rasitus.

(3)Ilman edeltävää pyyntöä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille neuvoston asetuksen (EU) N:o 904/2010 mukaisesti tapahtuvan tietojen toimittamisen olisi oltava mahdollisimman yksinkertaista ja tehokasta. Sen vuoksi on tarpeen sallia, että toimivaltaiset viranomaiset voivat toimittaa tiedot muulla tavalla kuin vakiolomakkeita käyttäen silloin, kun ne katsovat sen tarpeelliseksi.

(4)Luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen käsite on yksi lopullista alv-järjestelmää koskevan ehdotuksen olennaisista osatekijöistä, ja sitä käytetään myös nykyisen alv-järjestelmän tietyissä yksinkertaistamistoimenpiteissä. Luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen käsitteen avulla olisi voitava todistaa, että tiettyä verovelvollista voidaan pitää luotettavana veronmaksajana unionissa.

(5)Tiettyjä direktiivin 2006/112/EY sääntöjä, jotka koskevat petoksille alttiiksi katsottavia liiketoimia, on määrä soveltaa ainoastaan silloin, kun liiketoimissa on osallisina luotettaviksi tunnustettuja verovelvollisia. Sen vuoksi on välttämätöntä, että luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen asema voidaan tarkastaa sähköisesti, jotta voidaan varmistaa, että kyseisiä sääntöjä voidaan soveltaa.

(6)Komission tiedonannossa arvonlisäveroa koskevasta toimintasuunnitelmasta – Kohti EU:n yhtenäistä arvonlisäveroaluetta – aika tehdä päätöksiä ehdotetaan, että lopullisen alv-järjestelmän ensimmäisessä vaiheessa unionin sisäisiin tavaroiden luovutuksiin sovelletaan käännetyn verovelvollisuuden järjestelmää, kun tavarat hankkiva henkilö on luotettavaksi tunnustettu verovelvollinen. Sen vuoksi on välttämätöntä, että unionissa tavaroita luovuttavat verovelvolliset tietävät, onko asiakkaille myönnetty luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen asema. Koska nykyinen yhteisönsisäisille tavaroiden luovutuksille myönnetty poikkeus on käytännössä samanlainen, luotettavaksi tunnustettua verovelvollisen asemaa koskevat tiedot olisi annettava alv-tietojen vaihtojärjestelmää (VIES) käyttäen, jotta vältettäisiin tarpeettomat kustannukset tai rasitukset.

(7)Jotta tiedot saataisiin siitä, onko verovelvollisella luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen asema jäsenvaltiossa, jäsenvaltioiden olisi kirjattava ja talletettava sähköiseen järjestelmään sellaisten verovelvollisten ajantasainen asema, joille kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on myöntänyt luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen aseman. Jäsenvaltion veroviranomaisten olisi tämän jälkeen myönnettävä muiden jäsenvaltioiden veroviranomaisille automatisoitu pääsy näihin tietoihin. Lisäksi niiden olisi voitava tiettyjen asetuksessa (EU) N:o 904/2010 säädettyjen henkilöiden pyynnöstä antaa sähköinen vahvistus siitä, onko tietyllä verovelvollisella luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen asema, kun asemalla on merkitystä kyseessä olevien liiketoimien kannalta.

(8)Direktiivin 2006/112/EY 143 artiklan 2 kohdassa säädettyä tuontitavaroiden alv-vapautusta (”tullimenettely 42”) käytetään usein väärin ohjaamalla tavarat mustaan pörssiin maksamatta niistä alv:a. Sen vuoksi on välttämätöntä, että tullivirkamiehillä on pääsy arvonlisäverotunnisteiden rekisteriin, kun ne tarkastavat vapautuksen myöntämisedellytysten täyttymistä. Lisäksi tulliviranomaisten tämän menettelyn yhteydessä kokoamat ja lajittelemat tiedot olisi asetettava myös sen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten saataville, jossa seuraavan yhteisöhankinnan on tapahduttava.

(9)Autoihin sovellettavista kahdesta eri alv-järjestelmästä johtuvien petosten torjumiseksi Eurofisc-yhteysvirkamiehillä olisi oltava automatisoitu pääsy ajoneuvorekisteritietoihin. Se antaisi niille mahdollisuuden yksilöidä nopeasti, kuka petolliset liiketoimet on tehnyt ja missä ne on tehty. Tällainen pääsy olisi tarjottava eurooppalaisen ajoneuvo- ja ajokorttitietojärjestelmän (Eucaris) ohjelmistosovelluksen kautta, jonka käyttö ajoneuvorekisteritietojen osalta on pakollista jäsenvaltioille neuvoston päätöksen 2008/615/YOS ja neuvoston päätöksen 2008/616/YOS nojalla.

(10)Jotta automatisoitua pääsyä tulliviranomaisten kokoamiin ja lajittelemiin tietoihin ja ajoneuvorekisteritietoihin koskevien säännösten yhdenmukaiset täytäntöönpanoedellytykset voitaisiin varmistaa, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti.

(11)Rajat ylittäviä liiketoimia koskevan tehokkaan ja tuloksellisen arvonlisäverovalvonnan varmistamiseksi asetuksessa (EU) N:o 904/2010 säädetään virkamiesten läsnäolosta hallintotoimistoissa ja hallinnollisissa tutkimuksissa toisissa jäsenvaltioissa. Jotta lujitettaisiin veroviranomaisten valmiuksia tarkastaa rajat ylittäviä luovutuksia ja suorituksia, olisi tehtävä yhteisiä tarkastuksia, joissa kahden tai useamman jäsenvaltion virkamiehet voivat muodostaa yhden tarkastusryhmän ja osallistua aktiivisesti yhteiseen hallinnolliseen tutkimukseen.

(12)Kun jäsenvaltioon sijoittautuneet verovelvolliset luovuttavat tavaroita tai suorittavat palveluja toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneille asiakkaille, näihin verovelvollisiin kohdistuu yhä enemmän velvoitteita kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa. Tämä johtuu usein teknologian kehittymisestä. Alv:n asianmukaisen soveltamisen helpottamiseksi tällaisissa rajat ylittävissä liiketoimissa mekanismi, jolla tiedot asetetaan verovelvollisten helposti saataville, olisi ulotettava koskemaan muitakin tietoja ja varsinkin pieniä yrityksiä koskevia verokantoja ja toimenpiteitä.

(13)Jotta voitaisiin torjua kaikkein vakavimpia rajat ylittäviä petosjärjestelmiä, Eurofiscin hallintoa, tehtäviä ja toimintaa on tarpeen selkeyttää ja vahvistaa. Eurofisc-yhteysvirkamiehillä olisi oltava pääsy kaikkiin tarvittaviin tietoihin ja heidän olisi voitava vaihtaa, käsitellä ja analysoida näitä tietoja nopeasti ja sovittaa yhteen mahdollisia jatkotoimia. On myös tarpeen vahvistaa yhteistyötä alv-petosten torjumiseen unionin tasolla osallistuvien muiden viranomaisten kanssa etenkin vaihtamalla kohdennettuja tietoja Europolin ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) kanssa. Sen vuoksi Eurofisc-yhteysvirkamiesten olisi voitava oma-aloitteisesti tai pyynnön perusteella jakaa tiedustelutietoja ja muita tietoja Europolin ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) kanssa. Eurofisc-yhteysvirkamiehet saisivat näin Europolin ja Euroopan petostentorjuntaviraston hallussa olevat tiedot ja tiedustelutiedot yksilöidäkseen alv-petosten todelliset tekijät.

(14)Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta yhdenmukaiset edellytykset Eurofiscia koskevien säännösten täytäntöönpanolle voitaisiin varmistaa. Tätä valtaa olisi käytettävä asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti.

(15)Neuvoston direktiivin 2008/9/EY 5 artiklan mukainen alv-palautushakemusten toimittamisen järjestäminen antaa mahdollisuuden vähentää hallinnollista rasitusta, jota toimivaltaisille viranomaisille aiheutuu maksamattomien arvonlisäverovelkojen perimisestä sijoittautumisjäsenvaltiossa.

(16)Unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi vakavilta rajat ylittäviltä alv-petoksilta Euroopan syyttäjänvirastoon osallistuvien jäsenvaltioiden olisi annettava kyseiselle virastolle esimerkiksi Eurofisc-yhteysvirkamiesten kautta tiedot kaikkein vakavimmista Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2017/1371 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista alv-rikoksista.

(17)Jäsenvaltioiden olisi myös annettava Euroopan petostentorjuntavirastolle tiedot yhteiseen alv-järjestelmään kohdistuvista rikoksista, jos ne katsovat sen aiheelliseksi. Tämän ansiosta Euroopan petostentorjuntavirasto voisi täyttää tehtävänsä suorittaa hallinnollisia tutkimuksia petoksista, lahjonnasta ja muusta unionin taloudellisia etuja vahingoittavasta laittomasta toiminnasta ja antaa apua jäsenvaltioille, jotta ne voisivat sovittaa yhteen toimiaan, joiden tarkoituksena on suojata unionin taloudellisia etuja petoksia vastaan.

(18)Komissiolla voi olla pääsy asetuksen (EU) N:o 904/2010 nojalla ilmoitettuihin tai kerättyihin tietoihin ainoastaan siltä osin kuin se on tarpeen komission hallinnoimien ja jäsenvaltioiden tämän asetuksen soveltamiseksi käyttämien sähköisten järjestelmien huoltoa, ylläpitoa ja kehittämistä varten.

(19)Tätä asetusta sovellettaessa on aiheellista harkita tiettyjen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2016/679 säädettyjen oikeuksien ja velvoitteiden rajoittamista mainitun asetuksen 23 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen etujen suojaamiseksi. Tällaiset rajoitukset ovat tarpeellisia ja oikeasuhteisia, kun otetaan huomioon jäsenvaltioille mahdollisesti aiheutuvat tulonmenetykset ja se, miten välttämätöntä tietojen antaminen on petosten torjumiseksi tuloksekkaalla tavalla.