Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yhteiseen strategiakehykseen kuuluvia Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta /* COM/2012/0496 final - 2011/0276 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN SISÄLTÖ Komissio esitteli 6 päivänä lokakuuta 2011 ehdotuksensa asetukseksi EAKR:n, ESR:n, koheesiorahaston, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston sekä koheesiopolitiikan rahastojen yleisistä säännöksistä (KOM (2011) 615 lopullinen). Yhteisistä säännöksistä annetussa asetusehdotuksessa säädettiin yhteisen strategiakehyksen toteuttamisesta, jossa: ” … unionin tavoitteet muunnetaan yhteisen strategiakehyksen rahastojen keskeisiksi toimenpiteiksi, jotta voidaan tarjota selkeämmät strategiset suuntaviivat ohjelmasuunnittelulle jäsenvaltioiden ja alueiden tasolla. Yhteisen strategiakehyksen olisi edistettävä alakohtaista ja alueellista koordinointia unionin tukitoimissa yhteisen strategiakehyksen rahastojen osalta sekä muiden asiaankuuluvien unionin politiikkojen ja välineiden kanssa. Sen vuoksi yhteisessä strategiakehyksessä olisi vahvistettava tuen keskeiset alat, käsiteltävät alueelliset ongelmat, poliittiset tavoitteet, yhteistyötoimien ensisijaiset alat, koordinointimekanismit sekä mekanismit, joilla varmistetaan johdonmukaisuus ja yhtenäisyys jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikkojen kanssa.” (Johdanto-osan 14 ja 15 kappale) Yhteisistä säännöksistä annetun komission asetusehdotuksen 10 ja 11 artiklassa säädetään yhteisen strategiakehyksen tavoitteista ja sisällöstä. Ehdotuksen 12 artiklassa säädettiin, että komission olisi hyväksyttävä yhteinen strategiakehys delegoidulla säädöksellä. Sekä neuvosto että Euroopan parlamentin aluekehitysvaliokunta ovat todenneet, että ne haluavat hyväksyä yhteisen strategiakehyksen asetuksen liitteenä eikä delegoituna säädöksenä. Tämän vuoksi ja toimielinten välisen kompromissin helpottamiseksi komissio esittää tämän muutetun säädösehdotuksen, jolla yhteisen strategiakehyksen osat jaetaan yhteisistä säännöksistä annetun asetuksen uuden liitteen (liite I) ja delegoidun säädöksen kesken. Komissio katsoo kuitenkin, että kaikki sekä liitteeseen että delegoituun säädökseen sisältyvät osat pysyvät muina kuin keskeisinä osina Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti, ja niitä voidaan näin ollen muuttaa delegoidulla säädöksellä. Keskeiset osat sisältyvät yhteisistä säännöksistä annetun asetuksen 11 ja 12 artiklaan. 2. INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET Keskustelun helpottamiseksi julkaistiin 14. maaliskuuta 2012 komission yksiköiden valmisteluasiakirja (valmisteluasiakirja (2012) 61), jossa esitettiin yhteisen strategiakehyksen tärkeimmät osat. Tarkasteltuaan komission yksiköiden valmisteluasiakirjaa neuvosto ja Euroopan parlamentin aluekehitysvaliokunta ovat edelleen sitä mieltä, että yhteinen strategiakehys olisi hyväksyttävä yhteisistä säännöksistä annetun asetuksen liitteenä. Ne katsovat, että yhteinen strategiakehys on säädöksen olennainen osa, ja niiden mielestä yhteisessä strategiakehyksessä ilmaistaan koheesiopolitiikan keskeisiä osatekijöitä koskevat poliittiset valinnat. Vastaavia tarkistuksia on sisällytetty osittaiseen yleisnäkemykseen, jonka yleisten asioiden neuvosto hyväksyi 24. huhtikuuta 2012 ja Euroopan parlamentin aluekehitysvaliokunnan raporttiluonnoksiin. Alkuperäisten lainsäädäntöehdotusten osalta on suoritettu vaikutustenarviointi. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ Muutetulla lainsäädäntöehdotuksella yhteisen strategiakehyksen osat jaetaan yhteisistä säännöksistä annetun asetuksen uuden liitteen (liite I) ja delegoidun säädöksen kesken. Liitteeseen sisältyvät yhteistä strategiakehystä koskevat säännökset ovat säädöksen muita kuin keskeisiä osia SEUT-sopimuksen 290 artiklan mukaisesti, ja niitä voidaan näin ollen muuttaa delegoidulla säädöksellä. Uusi liite sisältää neljä kohtaa: 1) keinot yhtenäisyyden ja johdonmukaisuuden saavuttamiseksi jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikkojen välillä, 2) koordinointimekanismit, joilla koordinoidaan toimintaa strategiakehyksen rahastojen välillä ja muiden asiaankuuluvien unionin politiikkojen ja välineiden kanssa, 3) monialaiset periaatteet ja laaja-alaiset toimintapoliittiset tavoitteet ja 4) järjestelyt alueellisiin haasteisiin vastaamiseksi. Nämä kohdat perustuvat suurelta osin komission yksiköiden valmisteluasiakirjan 3, 4 ja 5 kohtaan sekä sen liitteiden I ja II olennaisiin osiin, ja niiden kieliasu mukautetaan sääntelytekstin vaatimusten mukaisesti. Delegoitu säädös sisältää kaksi osaa: 1) kohdat, jotka koskevat suuntaa-antavia toimenpiteitä, joilla on suuri eurooppalainen lisäarvo, ja niiden toteuttamista koskevat periaatteet, ja 2) yhteistyön painopistealueet. Ne perustuvat suurelta osin komission yksiköiden valmisteluasiakirjan liitteisiin I ja II, tarvittavat oikeudelliset mukautukset huomioon ottaen. Rahoituskehystä koskevassa kohdassa ja säädökseen liittyvässä rahoitusselvityksessä olevat luvut on saatettu ajan tasalle, jotta voidaan ottaa huomioon komission muutettu ehdotus vuosien 2014–2020 monivuotiseksi rahoituskehykseksi[1]. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Muutettu ehdotuksella ei ole vaikutuksia talousarvioon. Uudet tiedot ja makrotaloudelliset ennusteet sekä Kroatian tasavallan liittyminen EU:hun aiheuttavat kuitenkin muutoksia koheesiomäärärahoihin. 5. YHTEENVETO MUUTOKSISTA Muutokset koskevat johdanto-osan 14, 15, 16, 83, 84 ja 88 kappaletta sekä 2, 10, 11, 12, 14, 141 ja 142 artiklaa. Uusi liite I on myös lisätty, mikä on aiheuttanut muutoksia liitteiden numerointiin joissakin muissa artikloissa (19, 83, 86, 87, 105, 106 ja 107 artiklassa). Säädökseen liittyvä rahoitusselvitys on myös saatettu ajan tasalle. 2011/0276 (COD) Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yhteiseen strategiakehykseen kuuluvia Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 177 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[2], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[3], ottavat huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon[4], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Perussopimuksen 174 artiklassa määrätään, että taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi unioni pyrkii vähentämään alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden tai saarten, erityisten maaseutualueiden, teollisuuden muutosprosessissa olevien alueiden sekä vakavista ja pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista kärsivien alueiden jälkeenjääneisyyttä. Perussopimuksen 175 artiklassa edellytetään, että unioni tukee näiden tavoitteiden toteuttamista toiminnallaan, jota se harjoittaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston ohjausosaston, Euroopan sosiaalirahaston, Euroopan aluekehitysrahaston, Euroopan investointipankin ja muiden välineiden kautta. (2) Kuten todetaan 17 päivänä kesäkuuta 2010 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä, joiden myötä älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskeva unionin strategia hyväksyttiin, unionin ja jäsenvaltioiden olisi pantava täytäntöön älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia ja edistettävä samalla unionin sopusointuista kehitystä ja vähennettävä alueellisia eroja. (3) Koordinoinnin parantamiseksi ja koheesiopoliittista tukea antavien rahastojen eli Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR), Euroopan sosiaalirahaston (ESR) ja koheesiorahaston täytäntöönpanon yhdenmukaistamiseksi maaseudun kehittämiseen tukea antavan rahaston eli Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ja meri- ja kalatalousalalle tukea antavan rahaston eli Euroopan meri- ja kalatalousrahaston kanssa, olisi vahvistettava kaikkia näitä rahastoja, jäljempänä ’yhteisen strategiakehyksen rahastot’, koskevat yhteiset säännökset. Lisäksi tämä asetus sisältää EAKR:ää, ESR:ää ja koheesiorahastoa koskevat yhteiset säännökset, jotka eivät koske Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa eivätkä Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa. Kunkin yhteisen strategiakehyksen rahaston erityispiirteiden vuoksi kuhunkin yhteisen strategiakehyksen rahastoon sovellettavat erityissäännöt ja EAKR:n Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen sovellettavat erityissäännöt olisi vahvistettava erillisissä asetuksissa. (4) Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) osalta on jo saavutettu merkittäviä synergioita yhdenmukaistamalla ja sovittamalla yhteen YMP:n ensimmäisen pilarin (Euroopan maatalouden tukirahasto) ja toisen pilarin (Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto) hallinto- ja valvontasäännöt. Sen vuoksi Euroopan maatalouden tukirahaston ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston välinen vahva yhteys olisi säilytettävä ja jäsenvaltioissa jo käytössä olevat rakenteet pidettävä toiminnassa. (5) Syrjäisimmillä alueilla olisi toteutettava erityistoimenpiteitä, ja niille olisi annettava lisärahoitusta perussopimuksen 349 artiklassa tarkoitetuista seikoista johtuvien haittojen lieventämiseksi. (6) Säännösten oikean ja yhdenmukaisen tulkinnan varmistamiseksi sekä oikeusvarmuuden lisäämiseksi jäsenvaltioiden ja tuensaajien osalta on tarpeen määritellä tietyt asetuksessa käytettävät käsitteet. (7) Tämä asetus koostuu kolmesta osasta, joista ensimmäinen sisältää johdanto-osan ja määritelmät, toinen kaikkiin yhteisen strategiakehyksen rahastoihin sovellettavat säännöt ja kolmas yksinomaan EAKR:ään, ESR:ään ja koheesiorahastoon, jäljempänä ’rahastot’, sovellettavat säännökset. (8) Perussopimuksen 317 artiklan mukaisesti ja yhteisen hallinnoinnin puitteissa edellytykset, joilla komissio voi toteuttaa Euroopan unionin yleisen talousarvion täytäntöönpanoon liittyviä tehtäviään, olisi täsmennettävä ja jäsenvaltioiden kanssa tehtävään yhteistyöhön liittyvät tehtävät selkeytettävä. Näiden edellytysten avulla komission olisi voitava saada varmuus siitä, että jäsenvaltiot käyttävät yhteisen strategiakehyksen rahastoja laillisesti ja asianmukaisesti ja Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002[5], jäljempänä ’varainhoitoasetus’, tarkoitettua moitteettoman varainhoidon periaatetta noudattaen. Jäsenvaltioiden ja niiden tätä varten nimeämien elinten olisi vastattava ohjelmien täytäntöönpanosta asianmukaisella alueellisella tasolla jäsenvaltion institutionaalisen, oikeudellisen ja rahoituskehyksen mukaisesti. Näillä säännöksillä varmistetaan lisäksi huomion kohdistaminen siihen, että on tarpeen varmistaa unionin tukitoimien täydentävyys ja johdonmukaisuus, hallintojärjestelyjen suhteellisuus sekä yhteisen strategiakehyksen rahastojen tuensaajien hallinnollisen rasituksen vähentäminen. (9) Jäsenvaltion olisi järjestettävä kumppanuussopimuksen ja kunkin ohjelman osalta kumppanuudet toimivaltaisten alue-, paikallis- ja kaupunkiviranomaisten sekä muiden viranomaisten edustajien kanssa, talouselämän osapuolten ja työmarkkinaosapuolten edustajien kanssa, kansalaisyhteiskuntaa, myös ympäristökumppaneita, ja valtioista riippumattomia järjestöjä edustavien elinten kanssa sekä tasa-arvon ja syrjimättömyyden edistämisestä vastaavien elinten kanssa. Tällaisen kumppanuuden tarkoituksena on noudattaa monitasohallintoperiaatetta, varmistaa tiettyjen sidosryhmien sitoutuminen suunniteltuihin tukitoimiin sekä ottaa huomioon asiaankuuluvien toimijoiden kokemukset ja taitotieto. Komissiolle olisi siirrettävä valta antaa delegoituja säädöksiä käytännesäännöistä, jotta voidaan varmistaa, että kumppanit osallistuvat kumppanuussopimusten ja ohjelmien valmisteluun, täytäntöönpanoon, seurantaan ja arviointiin yhdenmukaisella tavalla. (10) Yhteisen strategiakehyksen rahastojen toiminnan ja toimien, joiden rahoittamiseen ne osallistuvat, olisi oltava toimen täytäntöönpanoon välittömästi tai välillisesti liittyvän sovellettavan unionin ja kansallisen lainsäädännön mukaisia. (11) Pyrkiessään lisäämään taloudellista, alueellista ja sosiaalista koheesiota unionin olisi yhteisen strategiakehyksen rahastojen täytäntöönpanon kaikissa vaiheissa tähdättävä epätasa-arvon poistamiseen, miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistämiseen sekä sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjumiseen. (12) Yhteisen strategiakehyksen rahastojen tavoitteiden toteuttamisessa olisi otettava huomioon kestävä kehitys, saastuttaja maksaa -periaate sekä se, että unioni edistää ympäristön suojelua ja parantamista perussopimuksen 11 ja 19 artiklan mukaisesti. Koska vähintään 20 prosenttia unionin talousarviosta pyritään käyttämään ilmastonmuutokseen liittyviin tavoitteisiin, jäsenvaltioiden olisi annettava tietoja näiden tavoitteiden tukemisesta käyttäen komission täytäntöönpanosäädöksellä hyväksyttyä menetelmää. (13) Älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian päämäärien ja tavoitteiden saavuttamiseksi yhteisen strategiakehyksen rahastojen olisi keskitettävä tukensa rajalliseen joukkoon yhteisiä temaattisia tavoitteita. Kunkin yhteisen strategiakehyksen rahaston tarkka soveltamisala olisi vahvistettava rahastokohtaisissa säännöissä, ja se voidaan rajoittaa koskemaan vain joitakin tässä asetuksessa määriteltyjä temaattisia tavoitteita. (14) Jotta yhteisen strategiakehyksen rahastojen osuus voitaisiin maksimoida ja ohjelmasuunnittelulle voitaisiin tarjota selkeämmät strategiset suuntaviivat jäsenvaltioiden ja alueiden tasolla, Jotta ohjelmasuunnittelulle voitaisiin tarjota selkeämmät strategiset suuntaviivat jäsenvaltioiden ja alueiden tasolla, komission olisi hyväksyttävä delegoidulla säädöksellä yhteinen strategiakehys, jolla unionin tavoitteet muunnetaan yhteisen strategiakehyksen rahastojen keskeisiksi toimenpiteiksi. Yhteisen strategiakehyksen olisi edistettävä alakohtaista ja alueellista koordinointia unionin tukitoimissa yhteisen strategiakehyksen rahastojen osalta sekä muiden asiaankuuluvien unionin politiikkojen ja välineiden kanssa. (15) Sen vuoksi yhteisessä strategiakehyksessä olisi vahvistettava tuen keskeiset alat keinot yhtenäisyyden ja johdonmukaisuuden saavuttamiseksi jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikkojen välillä, koordinointimekanismit, joilla koordinoidaan toimintaa strategiakehyksen rahastojen välillä ja muiden asiaankuuluvien unionin politiikkojen ja välineiden kanssa, monialaiset periaatteet ja laaja-alaiset toimintapoliittiset tavoitteet, järjestelyt alueellisiin haasteisiin vastaamiseksi, suuntaa-antavat toimenpiteet, joilla on suuri eurooppalainen lisäarvo, ja niiden toteuttamista koskevat periaatteet, ja yhteistyön painopistealueet käsiteltävät alueelliset ongelmat, poliittiset tavoitteet, yhteistyötoimien ensisijaiset alat, koordinointimekanismit sekä mekanismit, joilla varmistetaan johdonmukaisuus ja yhtenäisyys jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikkojen kanssa. (16) Komission hyväksymän Yhteisen strategiakehyksen perusteella kunkin jäsenvaltion olisi laadittava yhteistyössä kumppaneidensa kanssa ja komission kanssa vuoropuhelua käyden kumppanuussopimus. Kumppanuussopimuksella olisi siirrettävä yhteisessä strategiakehyksessä vahvistetut osatekijät kansalliseen yhteyteen sekä vahvistettava määrätietoiset sitoumukset unionin tavoitteiden toteuttamisesta yhteisen strategiakehyksen rahastojen ohjelmatyön kautta. (17) Jäsenvaltioiden olisi keskitettävä tuki voidakseen varmistaa edistävänsä merkittävällä tavalla unionin tavoitteiden saavuttamista erityisten kansallisten ja alueellisten kehitystarpeidensa mukaisesti. Sen varmistamiseksi, että unionin tuen tehokkaalle käytölle on olemassa tarvittavat perusedellytykset, olisi määriteltävä ennakkoehdot. Komission olisi tehtävä arviointi näiden ennakkoehtojen täyttymisestä kumppanuussopimuksen ja ohjelmien arvioinnin yhteydessä. Tapauksissa, joissa ennakkoehtoa ei ole täytetty, komissiolla olisi oltava valta keskeyttää ohjelmalle maksettavat maksut. (18) Kullekin ohjelmalle olisi määriteltävä tuloskehys, jotta voidaan seurata edistymistä kullekin ohjelmalle asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa ohjelmakauden aikana. Komission olisi tarkasteltava yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ohjelmien tuloksia vuosina 2017 ja 2019. Vuonna 2019 olisi varattava ja kohdennettava suoritusvaraus sinne, missä on saavutettu tuloskehyksessä vahvistetut välitavoitteet. ”Euroopan alueellisen yhteistyön” ohjelmille ei tulisi kohdentaa suoritusvarausta niiden vaihtelevuuden ja useaan maahan liittyvän luonteen vuoksi. Voidakseen varmistaa, ettei unionin talousarviota käytetä tuhlailevasti tai tehottomasti, komission olisi voitava silloin, kun puutteet välitavoitteiden tai tavoitteiden saavuttamisessa ovat merkittäviä, keskeyttää ohjelmalle maksettavat maksut tai tehdä ohjelmakauden lopussa rahoitusoikaisuja. (19) Kun muodostetaan tiiviimpi yhteys koheesiopolitiikan ja unionin talouden ohjauksen välille, varmistetaan, että yhteisen strategiakehyksen rahastoista annettavan rahoituksen vaikuttavuus lisääntyy terveen talouspolitiikan avulla ja että yhteisen strategiakehyksen rahastot voidaan tarvittaessa suunnata uudelleen maan taloudellisten ongelmien ratkaisemiseen. Tämän prosessin on oltava asteittainen, ja se on aloitettava tekemällä kumppanuussopimukseen ja ohjelmiin muutoksia, joilla toteutetaan neuvoston suosituksia, jotka koskevat makrotalouden epätasapainon korjaamista ja sosiaalisten ja taloudellisten ongelmien ratkaisemista. Jos jäsenvaltio ei yhteisen strategiakehyksen rahastojen entistä paremmasta hyödyntämisestä huolimatta toteuta tehokkaita toimenpiteitä talouden ohjausprosessin yhteydessä, komissiolla olisi oltava oikeus keskeyttää maksut ja sitoumukset osittain tai kokonaisuudessaan. Keskeytyspäätösten olisi oltava oikeasuhteisia ja tehokkaita, ja niissä olisi otettava huomioon yksittäisten ohjelmien vaikutukset kyseisten jäsenvaltioiden taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen korjaamisen kannalta sekä kumppanuussopimukseen aiemmin tehdyt muutokset. Keskeytyksistä päättäessään komission olisi myös noudatettava tasapuolista kohtelua jäsenvaltioiden välillä ja otettava huomioon erityisesti keskeytyksen vaikutukset kyseisen jäsenvaltion talouteen. Keskeytykset olisi lopetettava ja varat asetettava jälleen kyseisen jäsenvaltion saataville heti, kun jäsenvaltio toteuttaa tarvittavat toimenpiteet. (20) Jotta voitaisiin varmistaa keskittyminen älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian toteuttamiseen, olisi määriteltävä kaikille ohjelmille yhteisiä osatekijöitä. Jotta voitaisiin varmistaa yhteisen strategiakehyksen rahastojen ohjelmajärjestelyjen yhtenäisyys, ohjelmien hyväksymis- ja muuttamismenettelyt olisi yhdenmukaistettava. Ohjelmatyössä olisi varmistettava johdonmukaisuus yhteisen strategiakehyksen ja kumppanuussopimuksen kanssa sekä yhteisen strategiakehyksen rahastojen sovittaminen yhteen keskenään ja muiden olemassa olevien rahoitusvälineiden sekä Euroopan investointipankin kanssa. (21) Perussopimuksella entisten taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoitteiden lisäksi otettiin tavoitteeksi alueellinen yhteenkuuluvuus, ja on tarpeellista ottaa huomioon sellaisten kaupunkien, toiminnallisten aluekokonaisuuksien ja aluetasoa pienempien yksiköiden asema, joilla on erityisiä maantieteellisiä tai väestörakenteellisia ongelmia. Jotta voitaisiin tätä varten hyödyntää mahdollisuudet paremmin paikallisella tasolla, on aiheellista vahvistaa ja edistää paikallisyhteisöjen omia kehittämishankkeita säätämällä kaikkia yhteisen strategiakehyksen rahastoja koskevat yhteiset säännöt ja tiivis koordinointi. Olennaisena periaatteena olisi pidettävä sitä, että vastuu paikallisten kehitysstrategioiden täytäntöönpanosta annetaan paikallisille toimintaryhmille, jotka edustavat paikallisyhteisön etuja. (22) Rahoitusvälineet ovat yhä tärkeämpiä, sillä niillä on vipuvaikutus yhteisen strategiakehyksen rahastoihin, koska niiden avulla voidaan yhdistää eri muodossa olevia julkisia ja yksityisiä varoja julkisen politiikan tavoitteiden tukemiseksi ja koska kierrätettävät rahoitusmuodot tekevät tällaisesta tuesta kestävämpää pitkällä aikavälillä. (23) Rahoitusvälineitä, joihin maksetaan tukea yhteisen strategiakehyksen rahastoista, olisi käytettävä erityisiin markkinatarpeisiin kustannustehokkaalla tavalla ja ohjelmien tavoitteiden mukaisesti, eivätkä ne saisi syrjäyttää yksityistä rahoitusta. Sen vuoksi päätös tukitoimenpiteiden rahoittamisesta rahoitusvälineiden kautta olisi tehtävä ennakkoanalyysin perusteella. (24) Rahoitusvälineet olisi suunniteltava ja pantava täytäntöön siten, että niillä edistetään yksityisen sektorin sijoittajien ja rahoituslaitosten merkittävää osallistumista asiamukaisen riskinjaon pohjalta. Jotta rahoitusvälineet olisivat tarpeeksi houkuttelevia yksityissektorin kannalta, ne on suunniteltava ja pantava täytäntöön joustavalla tavalla. Sen vuoksi hallintoviranomaisten olisi kyseessä olevan ohjelman tavoitteiden mukaisesti päätettävä tarkoituksenmukaisimmat tavat rahoitusvälineiden täytäntöönpanoon siten, että otetaan huomioon kohdealueiden erityistarpeet. (25) Hallintoviranomaisilla olisi oltava mahdollisuus antaa ohjelmista varoja unionin tasolla perustetuille rahoitusvälineille tai alueellisella tasolla perustetuille välineille. Hallintoviranomaisilla olisi lisäksi oltava mahdollisuus panna rahoitusvälineitä täytäntöön suoraan, erityisrahastojen kautta tai rahastojen kautta. (26) Yhteisen strategiakehyksen rahastoista milloin tahansa rahoitusvälineille annettavien varojen määrän olisi vastattava määrää, joka on tarpeen suunniteltujen investointien ja loppukäyttäjälle maksettavien maksujen toteuttamiseksi, hallintokustannukset ja korvaukset tai palkkiot mukaan lukien; tämä määrä olisi määritettävä liiketoimintasuunnitelmien ja kassavirtaennusteiden perusteella ennalta määritetylle ajanjaksolle, jonka pituus ei saisi ylittää kahta vuotta. (27) On tarpeen vahvistaa erityiset säännöt päättämisen yhteydessä tukikelpoisiksi menoiksi hyväksyttävistä määristä, jotta voidaan varmistaa, että yhteisen strategiakehyksen rahastoista rahoitusvälineille maksetut määrät, hallintokustannukset ja korvaukset tai palkkiot mukaan lukien, käytetään tehokkaasti investointeihin ja loppukäyttäjille maksettaviin maksuihin. Lisäksi on tarpeen vahvistaa erityiset säännöt yhteisen strategiakehyksen rahastoista maksetusta tuesta saatujen varojen uudelleenkäytöstä, mukaan lukien ohjelmien päättämisen jälkeen jäljellä olevien varojen käyttö. (28) Jäsenvaltioiden olisi seurattava ohjelmia, jotta ne voivat tarkistaa, miten ohjelman tavoitteita toteutetaan ja miten niiden saavuttamisessa edistytään. Tätä varten olisi perustettava seurantakomiteoita ja määriteltävä niiden kokoonpano ja tehtävät yhteisen strategiakehyksen rahastojen osalta. Yhteisen strategiakehyksen rahastojen välisen koordinoinnin parantamiseksi voitaisiin perustaa yhteisiä seurantakomiteoita. Tehokkuuden varmistamiseksi seurantakomiteoiden olisi voitava antaa hallintoviranomaisille suosituksia ohjelman täytäntöönpanosta ja seurattava suositustensa johdosta toteutettuja toimenpiteitä. (29) Yhteisen strategiakehyksen rahastojen seuranta- ja raportointijärjestelyjä on tarpeen yhdenmukaistaa hallintojärjestelyjen yksinkertaistamiseksi kaikilla tasoilla. On tärkeää varmistaa oikeasuhteiset raportointivaatimukset samoin kuin se, että käytettävissä on kattavat tiedot edistyksestä, joka on saavutettu keskeisissä tarkasteltavissa seikoissa. Sen vuoksi raportointivaatimusten on vastattava tiedontarpeita määrättyinä vuosina ja oltava ajallisesti yhdenmukaisia tulosten tarkastelujen kanssa. (30) Ohjelmien edistymisen seuraamiseksi jäsenvaltion ja komission välillä olisi järjestettävä vuotuinen arviointikokous. Jäsenvaltion ja komission olisi kuitenkin voitava sopia kokouksen järjestämättä jättämisestä, jotta voidaan välttää tarpeeton hallinnollinen rasitus. (31) Jotta komissio voisi seurata edistymistä unionin tavoitteiden toteuttamisessa, jäsenvaltioiden olisi toimitettava edistymiskertomukset kumppanuussopimustensa täytäntöönpanosta. Komission olisi tällaisten kertomusten perusteella valmisteltava strateginen kertomus edistymisestä vuosina 2017 ja 2019. (32) On tarpeen arvioida yhteisen strategiakehyksen rahastoista annettavan tuen tehokkuutta, vaikuttavuutta ja vaikutuksia, jotta voidaan parantaa ohjelmien täytäntöönpanon ja suunnittelun laatua ja määrittää ohjelmien vaikutukset älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian tavoitteisiin ja tapauksen mukaan BKT:hen ja työttömyyteen. Jäsenvaltioiden ja komission tehtäviä olisi tältä osin tarkennettava. (33) Kunkin ohjelman laadun ja suunnittelun parantamiseksi ja sen tarkistamiseksi, että tavoitteet voidaan saavuttaa, olisi toteutettava kunkin ohjelman ennakkoarviointi. (34) Ohjelman valmistelusta vastaavan viranomaisen olisi laadittava arviointisuunnitelma. Hallintoviranomaisten olisi ohjelmakauden aikana toteutettava arviointeja ohjelman vaikuttavuudesta ja vaikutuksista. Arviointien tuloksista olisi ilmoitettava seurantakomitealle hallinnointia koskevien päätösten helpottamiseksi. (35) Olisi toteutettava jälkiarviointeja, jotta voitaisiin arvioida yhteisen strategiakehyksen rahastojen tehokkuutta ja vaikuttavuutta sekä niiden vaikutuksia yhteisen strategiakehyksen rahastojen yleisiin tavoitteisiin ja älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevaan unionin strategiaan. (36) On hyödyllistä määrittää, minkä tyyppisiä toimenpiteitä voidaan toteuttaa komission ja jäsenvaltioiden aloitteesta teknisenä tukena, johon annetaan rahoitusta yhteisen strategiakehyksen rahastoista. (37) Jotta unionin resurssit voidaan käyttää tehokkaasti ja jotta voidaan välttää tuloja tuottavien toimien ylirahoitus, on tarpeen vahvistaa säännöt yhteisen strategiakehyksen rahastoista tuloja tuottavalle toimelle maksettavan osuuden laskemiseksi. (38) Menojen tukikelpoisuuden alkamis- ja päättymispäivä olisi määriteltävä, jotta yhteisen strategiakehyksen rahastojen täytäntöönpanosta olisi koko unionissa sovellettava yhtenäinen ja tasapuolinen sääntö. Ohjelmien toteutuksen helpottamiseksi on aiheellista säätää, että menojen tukikelpoisuuden alkamispäivä voi olla aiempi kuin 1 päivä tammikuuta 2014, jos kyseinen jäsenvaltio esittää ohjelman ennen mainittua päivää. EU:n varojen tehokkaan käytön varmistamiseksi ja EU:n talousarviolle aiheutuvan riskin vähentämiseksi on tarpeen asettaa rajoituksia päätökseen saatujen toimien tukemiselle. (39) Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden olisi annettava kansallisia sääntöjä menojen tukikelpoisuudesta, jollei asetuksessa (asetuksissa) (EU) N:o […] [EAKR-asetus, ESR-asetus, koheesiorahastoasetus, Euroopan alueiden välistä yhteistyötä koskeva asetus, maaseuturahastoasetus, meri- ja kalatalousrahastoasetus] säädetyistä poikkeuksista muuta johdu. (40) Yhteisen strategiakehyksen rahastojen käytön helpottamiseksi ja virheriskin vähentämiseksi, samalla kun varoja voitaisiin tarvittaessa eriyttää politiikan erityispiirteiden mukaan, on aiheellista määrittää tuen muodot, avustusten palauttamista ja kiinteämääräistä rahoitusta koskevat yhdenmukaistetut edellytykset, tukia koskevat erityiset tukikelpoisuussäännöt sekä toimien tukikelpoisuutta koskevat erityiset edellytykset, jotka ovat riippuvaisia sijainnista. (41) Yhteisen strategiakehyksen rahastojen toimien tehokkuuden, oikeudenmukaisuuden ja kestävän vaikutuksen varmistamiseksi olisi annettava säännökset, joilla taataan yrityksiin ja infrastruktuureihin tehtävien investointien pitkäaikaisuus ja estetään yhteisen strategiakehyksen rahastojen käyttö perusteettoman edun tuottamiseen. Kokemusten perusteella viiden vuoden ajanjakso on tarkoituksenmukainen sovellettava vähimmäisajanjakso, mikäli valtiontukisäännöissä ei edellytetä muunlaista ajanjaksoa. Yleisen pysyvyyttä koskevan vaatimuksen ei tulisi koskea ESR:n tukemaa toimintaa eikä toimintaa, johon ei liity tuotannollisia investointeja tai infrastruktuuri-investointeja, jollei tällaisia vaatimuksia johdu sovellettavista valtiontukisäännöistä, eikä rahoitusvälineisiin tai rahoitusvälineistä maksettavia suorituksia. (42) Jäsenvaltioiden olisi toteutettava riittävät toimenpiteet hallinto- ja valvontajärjestelmänsä asianmukaisen rakenteen ja toiminnan turvaamiseksi, jotta ne voivat taata yhteisen strategiakehyksen rahastojen laillisen ja asianmukaisen käytön. Sen vuoksi olisi täsmennettävä ohjelmien hallinto- ja valvontajärjestelmiin sekä sääntöjenvastaisuuksien ja unionin lainsäädännön rikkomusten ehkäisyyn, toteamiseen ja oikaisuun liittyvät jäsenvaltioiden velvoitteet. (43) Yhteisen hallinnoinnin periaatteen mukaisesti vastuun ohjelmien toimien täytäntöönpanosta ja valvonnasta olisi kuuluttava ensisijaisesti jäsenvaltioille niiden hallinto- ja valvontajärjestelmien kautta. Toimien valinnan ja toteuttamisen valvonnan sekä hallinto- ja valvontajärjestelmän toiminnan tehokkuuden parantamiseksi olisi määritettävä hallintoviranomaisen tehtävät. (44) Jotta saataisiin ennakolta varmuus siitä, että hallinnon ja valvonnan keskeisten järjestelmien rakenne ja suunnittelu ovat asianmukaisia, jäsenvaltioiden olisi nimettävä hyväksynnän antava elin, joka on vastuussa hallinto- ja valvontaelinten hyväksynnästä ja hyväksynnän peruuttamisesta. (45) Olisi säädettävä komission vallasta ja vastuusta tarkistaa hallinnointi- ja valvontajärjestelmien toiminnan tosiasiallinen tehokkuus ja vaatia jäsenvaltiolta toimien toteuttamista. Jotta komissio voisi tehdä päätelmiä rahastojen tuloksellisuudesta, sillä olisi myös oltava valta tehdä tarkastuksia, joissa keskitytään moitteettomaan varainhoitoon liittyviin seikkoihin. (46) Unionin talousarviositoumukset olisi toteutettava vuosittain. Ohjelmien hallinnoinnin tehokkuuden varmistamiseksi on tarpeen vahvistaa välimaksupyyntöjä, tapauksen mukaan vuotuisen saldon maksamista sekä loppumaksun maksamista koskevat yhteiset säännöt, sanotun kuitenkaan rajoittamatta erityisiä sääntöjä, joita edellytetään kunkin yhteisen strategiakehyksen rahaston osalta. (47) Ohjelman alussa maksettavalla ennakkomaksulla varmistetaan, että jäsenvaltiolla on heti ohjelman hyväksymisen jälkeen käytettävissään varat, joilla se tukee tuensaajia ohjelman täytäntöönpanossa. Sen vuoksi olisi säädettävä yhteisen strategiakehyksen rahastoista maksettavien ensimmäisten ennakkomaksujen määristä. Ensimmäiset ennakkomaksut olisi selvitettävä kokonaisuudessaan ohjelman päättämisen yhteydessä. (48) Unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi olisi voitava toteuttaa ajallisesti rajattuja toimenpiteitä, joiden avulla valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä voi keskeyttää maksatuksen, jos on näyttöä merkittävistä puutteista hallinto- ja valvontajärjestelmän toiminnassa tai maksatushakemukseen liittyvistä sääntöjenvastaisuuksista taikka jos asiakirjojen toimittaminen tilien tarkastamista ja hyväksymistä varten on laiminlyöty. (49) Jotta voitaisiin varmistaa, että unionin talousarviosta varainhoitovuonna osarahoitetut menot käytetään sovellettavien sääntöjen mukaisesti, olisi luotava asianmukaiset puitteet vuotuista tilien tarkastusta ja hyväksymistä varten. Hyväksyttyjen elinten olisi näissä puitteissa toimitettava komissiolle kunkin ohjelman osalta hallinnollinen vahvistuslausuma, varmennetut tilinpäätöstiedot, valvontaa koskeva tiivistelmäraportti, riippumaton tarkastuslausunto ja tarkastuskertomus. (50) Unionin talousarvion turvaamiseksi komission saattaa olla tarpeen tehdä rahoitusoikaisuja. Jäsenvaltioiden oikeusvarmuuden turvaamiseksi on tärkeä määritellä tilanteet, joissa sovellettavan unionin tai kansallisen lainsäädännön rikkominen voi johtaa komission tekemiin rahoitusoikaisuihin. Jotta voitaisiin varmistaa, että rahoitusoikaisut, joita komissio voi määrätä jäsenvaltioille, liittyvät EU:n taloudellisten etujen suojaamiseen, ne olisi rajoitettava tapauksiin, joissa unionin tai kansallisen lainsäädännön rikkominen liittyy välittömästi tai välillisesti toimien ja vastaavien menojen tukikelpoisuuteen, sääntöjenmukaisuuteen, hallinnointiin tai valvontaan. Suhteellisuuden varmistamiseksi on tärkeää, että komissio ottaa rahoitusoikaisun määrästä päättäessään huomioon rikkomuksen luonteen ja vakavuuden. (51) Rahoituskurin lisäämiseksi on aiheellista määrittää talousarviositoumuksen osan vapauttamista koskevat järjestelyt ohjelmassa, erityisesti silloin, kun erän osalta voidaan tehdä poikkeus vapauttamisesta, etenkin jos täytäntöönpanon viiveet johtuvat olosuhteista, jotka ovat asianomaisesta osapuolesta riippumattomia, epätavanomaisia tai ennalta arvaamattomia, ja joiden seurauksia ei osoitetusta huolellisuudesta huolimatta voida välttää. (52) Rahastojen erityistehtävien osalta on tarpeen antaa yleisiä lisäsäännöksiä. Jotta voitaisiin etenkin kasvattaa näiden rahastojen lisäarvoa ja saada ne edistämään paremmin älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian prioriteetteja, niiden toimintaa olisi yksinkertaistettava ja keskitettävä seuraaviin tavoitteisiin: ”investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin” ja ”Euroopan alueellinen yhteistyö”. (53) Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston erityistehtävien osalta annetaan lisäsäännöksiä asiaa koskevassa alakohtaisessa lainsäädännössä. (54) Perussopimuksissa vahvistettujen taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi ”investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin” -tavoitteen kautta olisi tuettava kaikkia alueita. Jotta tukea voitaisiin antaa tasapainoisesti ja asteittaisesti taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen tason mukaan, tähän tavoitteeseen liittyvät resurssit olisi kohdennettava EAKR:stä ja ESR:stä vähemmän kehittyneille alueille, siirtymäalueille ja kehittyneemmille alueille sen mukaisesti, mikä on niiden bruttokansantuote (BKT) asukasta kohden suhteessa EU:n keskiarvoon. Jotta voitaisiin varmistaa rakennerahastoista tehtävien investointien kestävyys pitkällä aikavälillä, olisi alueiden, joiden BKT asukasta kohden oli kaudella 2007–2013 vähemmän kuin 75 prosenttia 25 jäsenvaltion EU:n viitekauden keskiarvosta, mutta joiden BKT asukasta kohden on kasvanut suuremmaksi kuin 75 prosenttia 27 jäsenvaltion EU:n keskiarvosta, saatava vähintään kaksi kolmasosaa kaudelle 2007–2013 kohdennetuista määrärahoistaan. Jäsenvaltioille, joiden bruttokansantulo (BKTL) asukasta kohden on vähemmän kuin 90 prosenttia unionin keskiarvosta, olisi annettava rahoitusta koheesiorahastosta ”investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin” -tavoitteen kautta. (55) Rahastoista maksettavaan tukeen kelpoisten alueiden määrittelemiseksi olisi vahvistettava objektiiviset perusteet. Tätä varten alueet olisi osoitettava unionin tasolla yhteisestä tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistöstä (NUTS) 26 päivänä toukokuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1059/2003[6] mukaisen yhteisen alueluokitusjärjestelmän perusteella. (56) Asianmukaisen rahoituskehyksen laatimiseksi komission olisi täytäntöönpanosäädöksillä vahvistettava käytettävissä olevien maksusitoumusmäärärahojen ohjeellinen vuosittainen jako objektiivista ja avointa menettelyä noudattaen, jotta voidaan kohdentaa varat kehityksessä jälkeen jääneille alueille, siirtymäkauden tukea saavat alueet mukaan luettuina. (57) On tarpeen vahvistaa niiden varojen määrä, jotka ovat käytettävissä ”investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin” -tavoitteeseen, ja antaa objektiiviset kriteerit niiden kohdentamiseksi alueille ja jäsenvaltioille. Jotta voitaisiin nopeuttaa tarvittavaa liikenteen ja energia-alan infrastruktuurien sekä tieto- ja viestintätekniikan kehitystä unionissa, olisi perustettava ”Verkkojen Eurooppa” -väline. Rahastoista jäsenvaltiolle maksettavien vuotuisten määrärahojen kohdentamiselle ja koheesiorahastosta ”Verkkojen Eurooppa” -välineelle siirrettäville summille olisi vahvistettava enimmäismäärä ottaen huomioon kyseisen jäsenvaltion mahdollisuudet käyttää nämä määrärahat. Lisäksi on köyhyyden vähentämistä koskevan yleistavoitteen mukaisesti tarpeen suunnata vähäosaisimmille tarkoitettu elintarvikeapuohjelma uudelleen sosiaalisen osallisuuden ja unionin sopusointuisen kehityksen edistämiseksi. On kehitetty mekanismi, jolla siirretään varoja tälle välineelle ja varmistetaan, että ne muodostuvat ESR:n määrärahoista kussakin maassa ESR:lle kohdennettavan rakennerahastojen vähimmäisosuuden vastaavana vähennyksenä. (58) Jotta voitaisiin vahvistaa keskittymistä tuloksiin sekä Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen, olisi viisi prosenttia ”investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin” -tavoitteeseen tarkoitetuista varoista asetettava syrjään suoritusvarauksena kunkin rahaston sekä kunkin jäsenvaltion jokaisen alueluokan osalta. (59) Sen varmistamiseksi, että varat kohdennetaan asianmukaisesti kullekin alueluokalle, rahastojen varoja ei saisi siirtää vähemmän kehittyneiden alueiden, siirtymäalueiden ja kehittyneempien alueiden välillä muutoin kuin asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa, jotka liittyvät yhden tai useamman temaattisen tavoitteen toteuttamiseen, eikä enempää kuin 2 prosenttia kyseisen alueluokan kokonaismäärärahoista. (60) Todellisten taloudellisten vaikutusten varmistamiseksi rahastoista myönnettävä tuki ei tämän asetuksen perusteella saisi korvata jäsenvaltioiden julkisia menoja tai niihin rinnastettavia rakenteellisia menoja. Jotta rahastoista maksettavan tuen yhteydessä otettaisiin huomioon myös laajempi taloustilanne, julkisten menojen määrä olisi määritettävä ottaen huomioon yleiset makrotaloudelliset olosuhteet, joissa rahoitus tapahtuu niiden vakaus- ja lähentymisohjelmissa ilmoitettujen indikaattorien perusteella, jotka jäsenvaltiot toimittavat vuosittain julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun asetuksen (EY) N:o 1466/1997[7] mukaisesti. Komission tekemässä täydentävyysperiaatteen noudattamisen tarkistamisessa olisi keskityttävä jäsenvaltioihin, joissa vähemmän kehittyneillä ja siirtymäalueilla asuu vähintään 15 prosenttia väestöstä, niille myönnettävän rahoituksen laajuuden vuoksi. (61) On tarpeen antaa rahastoista tuettaviin toimenpideohjelmiin liittyvää ohjelmatyötä, hallinnointia, seurantaa ja valvontaa koskevat lisäsäännökset. Toimenpideohjelmissa olisi vahvistettava temaattisia tavoitteita vastaavat toimintalinjat, kehitettävä johdonmukainen toimintalogiikka havaittuihin kehitystarpeisiin vastaamiseksi sekä vahvistettava tulosten arvioinnin puitteet. Niiden olisi sisällettävä myös muita osatekijöitä, joita tarvitaan tukemaan näiden rahastojen vaikuttavaa ja tehokasta täytäntöönpanoa. (62) Täydentävyyden parantamiseksi ja täytäntöönpanon yksinkertaistamiseksi koheesiorahastosta ja EAKR:stä annettava tuki olisi voitava yhdistää ESR:n tuen kanssa yhteisissä toimintaohjelmissa kasvuun ja työpaikkoihin liittyvän tavoitteen puitteissa. (63) Suurhankkeet vievät merkittävän osuuden unionin menoista ja ovat usein strategisesti tärkeitä älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian saavuttamisessa. Sen vuoksi on perusteltua, että huomattavan suurille toimille on edelleen saatava komission hyväksyntä tämän asetuksen mukaisesti. Selkeyden varmistamiseksi on aiheellista määritellä suurhankkeen sisältö tätä tarkoitusta varten. Komissiolla olisi myös oltava mahdollisuus kieltäytyä tukemasta suurhanketta, jos tuen myöntäminen ei ole perusteltua. (64) Jotta jäsenvaltioiden olisi mahdollista panna osa toimenpideohjelmasta täytäntöön tuloksiin perustuvaa lähestymistapaa käyttäen, on hyödyllistä vahvistaa yhteinen toimintasuunnitelma, joka sisältää useita toimenpiteitä, jotka tuensaajan on toteutettava toimenpideohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi. Rahastojen tulossuuntautuneisuuden yksinkertaistamiseksi ja vahvistamiseksi yhteisen toimintasuunnitelman hallinnon olisi perustuttava yksinomaan yhteisesti sovittuihin välitavoitteisiin, tuotoksiin ja tuloksiin sellaisina, kuin ne on määritelty yhteisen toimintasuunnitelman hyväksymistä koskevassa komission päätöksessä. Myös yhteisen toimintasuunnitelman valvonta ja tarkastus olisi rajattava näiden välitavoitteiden, tuotosten ja tulosten saavuttamiseen. Tämän vuoksi on tarpeen vahvistaa yhteisten toimintasuunnitelmien valmistelua, sisältöä, hyväksymistä, varainhoitoa ja valvontaa koskevat säännöt. (65) Kun kaupunki- tai aluekehitysstrategia edellyttää yhdennettyä lähestymistapaa, koska siihen sisältyy yhden tai usean toimenpideohjelman useampaan kuin yhteen toimintalinjaan liittyviä investointeja, rahastoista tuetut toimenpiteet olisi toteutettava yhdennettynä alueellisena investointina toimenpideohjelman puitteissa. (66) On tarpeen antaa erityiset säännöt seurantakomitean tehtävistä sekä vuosikertomuksista, jotka koskevat rahastoista tuettavien toimenpideohjelmien täytäntöönpanoa. Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston erityistehtävien osalta annetaan lisäsäännöksiä asiaa koskevassa alakohtaisessa lainsäädännössä. (67) Jotta voitaisiin varmistaa, että ohjelman täytäntöönpanosta on saatavilla olennaiset ja ajantasaiset tiedot, jäsenvaltioiden on tarpeen toimittaa komissiolle säännöllisesti keskeiset tiedot. Jäsenvaltioille aiheutuvan lisärasituksen välttämiseksi tämän olisi koskettava ainoastaan jatkuvasti kerättäviä tietoja, ja toimittamisen olisi tapahduttava sähköisenä tiedonvaihtona. (68) Komissio antaa perussopimuksen 175 artiklan mukaisesti Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle joka kolmas vuosi koheesiokertomukset siitä, miten unionin taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden toteuttamisessa on edistytty. On tarpeen vahvistaa kyseisen kertomuksen sisältö. (69) On aiheellista, että komissio tekee yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa jälkiarvioinnin rahastojen osalta saadakseen asianmukaisella tasolla tietoa rahoitettujen tukitoimien tuloksista ja vaikutuksista. Lisäksi tarvitaan erityissäännöksiä rahastojen arviointisuunnitelmien hyväksymismenettelyn vahvistamiseksi. (70) Unionin rahastojen saavutukset on tärkeää saattaa yleisön tietoisuuteen. Kansalaisilla on oikeus tietää, miten unionin rahoitusvarat sijoitetaan. Vastuun sen varmistamisessa, että yleisölle annetaan asianmukaiset tiedot, olisi oltava sekä hallintoviranomaisilla että tuensaajilla. Jotta varmistetaan tehokkaampi yleisölle suunnattu tiedotus ja vahvempi synergia komission aloitteesta toteutettujen viestintätoimien välillä, tämän asetuksen mukaisille viestintätoimille kohdennetuilla varoilla on tuettava myös toimielinten tiedotustoimintaa, joka koskee Euroopan unionin poliittisia prioriteetteja, edellyttäen että ne liittyvät tämän asetuksen yleisiin tavoitteisiin. (71) Jotta voitaisiin varmistaa rahastojen saavutuksista annettavan tiedon laaja jakelu ja unionin asema tässä yhteydessä sekä tiedottaa mahdollisille tuensaajille rahoitusmahdollisuuksista, tässä asetuksessa olisi määriteltävä yksityiskohtaiset säännöt tiedottamis- ja viestintätoimenpiteistä sekä näiden toimenpiteiden tietyistä teknisistä piirteistä. (72) Rahoitusmahdollisuuksia ja hankkeiden tuensaajia koskevien tietojen saatavuuden ja avoimuuden lisäämiseksi kussakin jäsenvaltiossa olisi otettava käyttöön yksi keskitetty verkkosivusto tai verkkoportaali, jossa on tietoa kaikista toimenpideohjelmista, mukaan lukien luettelot toimista, joita kustakin toimenpideohjelmasta tuetaan. (73) On tarpeen määrittää tekijät, joiden perusteella rahastojen rahoitusosuutta toimenpideohjelmiin mukautetaan, erityisesti unionin varojen kerrannaisvaikutusten lisäämiseksi. On myös tarpeen vahvistaa alueluokittain osarahoituksen enimmäismäärät, jotta voidaan varmistaa osarahoituksen periaatteen noudattaminen siten, että kansallisen tuen määrä on asianmukainen. (74) Jäsenvaltioiden on tarpeen nimetä hallintoviranomainen, todentamisviranomainen ja toiminnallisesti riippumaton tarkastusviranomainen kutakin toimenpideohjelmaa varten. Jotta jäsenvaltiot voisivat toimia joustavasti perustaessaan valvontajärjestelmiään, on asianmukaista säätää siitä mahdollisuudesta, että hallintoviranomainen suorittaa myös todentamisviranomaisen tehtävät. Lisäksi jäsenvaltion olisi voitava nimetä välittäviä elimiä, jotka suorittavat tietyt hallintoviranomaisen tai todentamisviranomaisen tehtävät. Tässä tapauksessa jäsenvaltion olisi ilmoitettava selkeästi niiden velvollisuudet ja tehtävät. (75) Päävastuu rahastojen vaikuttavasta ja tehokkaasta täytäntöönpanosta on hallintoviranomaisella, mistä syystä sillä on merkittävä määrä ohjelman hallintoon ja seurantaan, varainhoitoon ja valvontaan sekä hankkeiden valintaan liittyviä tehtäviä. Sen velvollisuudet ja tehtävät olisi vahvistettava. (76) Todentamisviranomaisen olisi laadittava maksatushakemukset ja toimitettava ne komissiolle. Sen olisi laadittava tilinpäätökset ja todennettava tilinpäätöstietojen täydellisyys, oikeellisuus ja totuudenmukaisuus ja se, että kirjatut menot ovat sovellettavien unionin ja kansallisten sääntöjen mukaiset. Sen velvollisuudet ja tehtävät olisi vahvistettava. (77) Tarkastusviranomaisen olisi varmistettava, että tehdään hallinto- ja valvontajärjestelmää, toimista poimittua asianmukaista otosta sekä tilinpäätöstä koskevia tarkastuksia. Sen velvollisuudet ja tehtävät olisi vahvistettava. (78) Jotta voidaan ottaa huomioon EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston hallinto- ja valvontajärjestelmien erityinen rakenne sekä tarve varmistaa oikeasuhteinen lähestymistapa, tarvitaan erityisiä säännöksiä hallinto- ja todentamisviranomaisten hyväksynnästä ja hyväksynnän peruuttamisesta. (79) Varainhoidon valvontaa koskevaa komission toimivaltaa rajoittamatta olisi lisättävä yhteistyötä jäsenvaltioiden ja komission välillä tällä alalla ja vahvistettava perusteet, joiden mukaisesti komissio voi kansallisten järjestelmien valvontastrategiansa puitteissa määrittää, kuinka vakuuttavat takeet sen olisi saatava kansallisilta tarkastuslaitoksilta. (80) Varainhoitoa koskevien yhteisten sääntöjen lisäksi tarvitaan lisäsäännöksiä EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston osalta. Varsinkin jotta voitaisiin varmistaa, että komissiolla on ennen vuotuista tilien tarkastusta ja hyväksymistä riittävä varmuus asiassa, välimaksupyyntöjen yhteydessä maksettavan määrän olisi oltava 90 prosenttia määrästä, joka saadaan sovellettaessa toimenpideohjelman hyväksymistä koskevassa päätöksessä säädettyä kunkin toimintalinjan osarahoitusosuutta kyseisen toimintalinjan osalta tukikelpoisiin menoihin. Suorittamatta olevat erääntyneet määrät olisi maksettava jäsenvaltioille vuotuisen tilien tarkastuksen ja hyväksymisen yhteydessä, edellyttäen että on saatu riittävä varmuus menojen tukikelpoisuudesta sen vuoden osalta, jota tarkastus- ja hyväksymismenettely koskee. (81) Sen varmistamiseksi, että tuki maksetaan tuensaajille mahdollisimman pian, sekä komission asiassa saaman varmuuden vahvistamiseksi on asianmukaista edellyttää, että maksatushakemuksiin sisältyy ainoastaan sellaisia menoja, joiden osalta tuki on maksettu tuensaajille. Olisi suoritettava ennakkomaksuja vuosittain sen varmistamiseksi, että jäsenvaltioilla on riittävästi varoja toimia tällaisten järjestelyjen mukaisesti. Tällaiset ennakkomaksut olisi selvitettävä vuosittain tilien tarkastuksen ja hyväksymisen yhteydessä. (82) Jotta varmistetaan sitoumuksen vapauttamista koskevien yleisten sääntöjen asianmukainen soveltaminen, rahastojen osalta vahvistettavissa säännöissä olisi kuvattava yksityiskohtaisesti, miten sitoumuksen vapauttamista koskevat määräajat vahvistetaan ja miten vastaavat määrät lasketaan. (83) On tarpeen määritellä rahastoihin sovellettavaa vuotuista tilien tarkastusta ja hyväksymistä koskeva yksityiskohtainen menettely, jotta varmistetaan näiden järjestelyjen selkeä perusta ja oikeusvarmuus. On tärkeää antaa jäsenvaltiolle rajallinen mahdollisuus määrittää tilinpäätöksessään varaus sellaisen erän osalta, johon kohdistuu tarkastusviranomaisen kanssa käynnissä oleva menettely. (84) Vuotuiseen tilien tarkastamiseen ja hyväksymiseen olisi liityttävä päätökseen saatujen toimien (EAKR:n ja koheesiorahaston osalta) tai menojen (ESR:n osalta) tukikelpoisuuden vuotuinen päättäminen. Toimenpideohjelmien lopulliseen päättämiseen liittyvien kustannusten ja tuensaajille aiheutuvan hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi sekä oikeusvarmuuden lisäämiseksi vuotuisen päättämisen olisi oltava pakollista, ja näin ollen rajoitettaisiin ajanjaksoa, jonka ajan tositteet on säilytettävä ja jonka aikana toimia voidaan tarkastaa ja rahoitusoikaisuja määrätä. (85) Jotta voitaisiin suojata unionin taloudellisia etuja ja tarjota ohjelmien tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseen tarvittavat resurssit, olisi oltava toimenpiteitä, joiden avulla komissio voi keskeyttää maksatuksen toimintalinjan tai toimenpideohjelman tasolla. (86) On aiheellista vahvistaa erityiset järjestelyt ja menettelyt jäsenvaltioiden ja komission tekemiä rahoitusoikaisuja varten rahastojen osalta oikeusvarmuuden lisäämiseksi jäsenvaltioiden kannalta. (87) Toimiin kohdistuvien tarkastusten tiheyden olisi oltava oikeassa suhteessa rahastoista annettavan unionin tuen määrään. Etenkin olisi vähennettävä suoritettavien tarkastusten määrää, kun toimeen liittyvien tukikelpoisten menojen yhteismäärä on enintään 100 000 euroa. Olisi kuitenkin oltava mahdollista suorittaa tarkastuksia milloin tahansa, kun on näyttöä sääntöjenvastaisuudesta tai petoksesta, tai päätökseen saadun toimen päättämisen jälkeen osana otantatarkastusta. Jotta komission tekemien tarkastusten määrä olisi oikeassa suhteessa riskiin, komission olisi voitava vähentää toimenpideohjelmia koskevaa tarkastustyötään, jos merkittäviä puutteita ei ole tai jos voidaan luottaa tarkastusviranomaiseen. (88) Tämän asetuksen tiettyjen muiden kuin keskeisten osien täydentämiseksi tai muuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta antaa säädöksiä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti seuraavista: kumppanuuden täytäntöönpanon tukemisen tavoitteita ja edellytyksiä koskevat käytännesäännöt, niiden yhteisen strategiakehyksen osien hyväksyminen, jotka liittyvät sellaisiin suuntaa-antaviin toimenpiteisiin, joilla on suuri eurooppalainen lisäarvo, ja niiden toteuttamista koskeviin periaatteisiin, sekä yhteistyön painopistealueisiin, suoritusvarauksen kohdentamista koskevat lisäsäännöt, paikallisten kehitysstrategioiden kattaman kohdealueen ja väestömäärän määrittely, yksityiskohtaiset säännöt rahoitusvälineistä (ennakkoarviointi, tuen yhdistäminen, tukikelpoisuus, tuen ulkopuolelle jäävä toiminta), tietyn tyyppisiä kansallisella, alueellisella, valtioiden välisellä tai rajat ylittävällä tasolla perustettuja rahoitusvälineitä koskevat säännöt, rahoitussopimuksia koskevat säännöt, varojen siirtäminen ja hallinnointi, hallinto- ja valvontajärjestelyt, maksupyyntöjä koskevat säännöt sekä vuotuisten maksuerien pääomittamista koskevan järjestelmän perustaminen, tuloja tuottaviin toimiin liittyvän kiinteän prosenttiosuuden määrittely, välillisiin kustannuksiin avustusten yhteydessä sovellettavan kiinteän prosenttiosuuden määrittely unionin politiikanaloilla käytettyjen olemassa olevien menettelyjen ja vastaavien prosenttiosuuksien perusteella, jäsenvaltioiden velvollisuudet, jotka koskevat sääntöjenvastaisuuksien ilmoittamismenettelyä ja aiheettomasti maksettujen summien takaisinperintää, toimia koskevassa tiedonvaihdossa noudatettavat toimintatavat, asianmukaiseen jäljitysketjuun liittyvät järjestelyt, kansallisten tarkastusten edellytykset, hallinto- ja todentamisviranomaisten hyväksyntää koskevat kriteerit, yleisesti hyväksyttyjen tietovälineiden määrittäminen ja rahoitusoikaisun suuruuden määrittämisperusteet. Komissiolle olisi myös siirrettävä valta muuttaa delegoiduilla säädöksillä liitteitä I ja VI, jotka molemmat sisältävät muita kuin tämän asetuksen keskeisiä osia, jotta voidaan ottaa huomioon tarve muuttaa niitä tulevaisuudessa. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. (89) Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että Euroopan parlamentti ja neuvosto saavat tarvittavat asiakirjat samanaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. (90) Komissiolle olisi annettava valta antaa täytäntöönpanosäädöksillä kaikkien yhteisen strategiakehyksen rahastojen osalta päätöksiä kumppanuussopimusten hyväksymisestä, suoritusvarauksen kohdentamisesta ja jäsenvaltioiden talouspolitiikkoihin yhteydessä olevien maksujen keskeyttämisestä ja vapauttamisen tapauksessa päätöksiä ohjelmien hyväksymisestä annettujen päätösten muuttamisesta; rahastojen osalta päätöksiä ”investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin” -tavoitteeseen liittyvät kriteerit täyttävien alueiden ja jäsenvaltioiden määrittämisestä, päätöksiä maksusitoumusmäärärahojen vuotuisesta jakautumisesta jäsenvaltioille, päätöksiä kunkin jäsenvaltion koheesiorahastomäärärahoista Verkkojen Eurooppa -välineelle siirrettävästä määrästä, päätöksiä kunkin jäsenvaltion rakennerahastomäärärahoista Elintarviketuki vähäosaisimmille ‑välineelle siirrettävästä määrästä, päätöksiä toimenpideohjelmien hyväksymisestä ja muuttamisesta, päätöksiä suurhankkeista ja yhteisistä toimintasuunnitelmista sekä päätöksiä maksujen keskeyttämisestä ja rahoitusoikaisuista. (91) Jotta tämän asetuksen täytäntöönpanolle voitaisiin varmistaa yhdenmukaiset edellytykset, ilmastonmuutosta koskeviin tavoitteisiin liittyviä menetelmiä, rahoitusvälineiden seurantaan liittyviä vakioehtoja- ja edellytyksiä, rahoitusvälineiden seurantaa ja seurantatietojen toimittamista koskevia yhdenmukaisia edellytyksiä, tuloja tuottavien hankkeiden nettotulojen laskentamenetelmää, jäsenvaltion ja komission välistä sähköistä tiedonvaihtojärjestelmää, toimenpideohjelman mallia rahastojen osalta, tukitoimien luokkia koskevaa nimikkeistöä, suurhankkeista tiedottamisen muotoa ja suurhankkeisiin liittyvässä kustannus-hyötyanalyysissä käytettäviä menetelmiä, yhteisen toimintasuunnitelman mallia, vuotuisten ja lopullisten täytäntöönpanokertomusten mallia, tiedotus- ja julkisuustoimenpiteiden tiettyjä teknisiä seikkoja ja asiaan liittyviä ohjeita, tuensaajien ja hallintoviranomaisten, todentamisviranomaisten, tarkastusviranomaisten ja välittävien elinten tiedonvaihtoa koskevia sääntöjä, hallinnollisen vahvistuslausuman mallia, tarkastusstrategian, lausunnon ja vuotuisen tarkastuskertomuksen malleja, otantamenetelmää, tarkastusten aikana kerättyjen tietojen käyttöä koskevia sääntöjä ja maksatushakemusten mallia koskevaa täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[8] mukaisesti. (92) Tällä asetuksella korvataan Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta 11 päivänä heinäkuuta 2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1083/2006[9]. Sen vuoksi kyseinen asetus olisi kumottava. (93) Koska jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, eli vähentää alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden tai saarten, erityisten maaseutualueiden, teollisuuden muutosprosessissa olevien alueiden sekä vakavista ja pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista kärsivien alueiden jälkeenjääneisyyttä, vaan se voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa määrätyn toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa määrätyn suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei mennä pitemmälle kuin tämän tavoitteen saavuttaminen edellyttää, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: ENSIMMÄINEN OSA KOHDE JA MÄÄRITELMÄT 1 artikla Kohde Tässä asetuksessa annetaan yhteiset säännöt, jotka koskevat Euroopan aluekehitysrahastoa (EAKR), Euroopan sosiaalirahastoa (ESR), koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa, jotka toimivat yhteisen strategiakehykseen puitteissa, jäljempänä ’yhteisen strategiakehyksen rahastot’. Lisäksi siinä vahvistetaan säännökset, jotka ovat tarpeen yhteisen strategiakehyksen rahastojen vaikuttavuuden turvaamiseksi ja niiden keskinäiseksi yhteensovittamiseksi sekä rahastojen ja muiden unionin välineiden yhteensovittamiseksi. Lisäksi tässä asetuksessa annetaan EAKR:ää, ESR:ää, jäljempänä ’rakennerahastot’, ja koheesiorahastoa koskevat yleiset säännöt. Tässä asetuksessa määritetään rakennerahastojen ja koheesiorahaston, jäljempänä ’rahastot’, tehtävät, ensisijaiset tavoitteet ja rakenteet sekä perusteet, joilla jäsenvaltiot ja alueet voivat saada tukea yhteisen strategiakehyksen rahastoista, käytettävissä olevat rahoitusvarat ja niiden jakoperusteet. Tässä asetuksessa annetuilla säännöillä ei kuitenkaan rajoiteta yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o […]/2012[10], jäljempänä ’YMP-asetus’, eikä seuraavissa asetuksissa vahvistettujen erityissäännösten soveltamista: (1) Euroopan aluekehitysrahastosta ja asetuksen (EY) N:o 1080/2006 kumoamisesta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o […]/2012[11], jäljempänä ’EAKR-asetus’, (2) Euroopan sosiaalirahastosta ja asetuksen (EY) N:o 1081/2006 kumoamisesta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o […]/2012[12], jäljempänä ’ESR-asetus’, (3) koheesiorahastosta ja asetuksen (EY) N:o 1084/2006 kumoamisesta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o […]/2012[13], jäljempänä ’koheesiorahastoasetus’, (4) Euroopan alueellisesta yhteistyöstä annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o […]/2012[14], jäljempänä ’Euroopan alueellista yhteistyötä koskeva asetus’, (5) Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta ja asetuksen (EY) N:o 1698/2006 kumoamisesta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o […]/2012[15], jäljempänä ’maaseuturahastoasetus’, ja (6) Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta ja asetuksen (EY) N:o 1198/2006 kumoamisesta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o […]/2012[16], jäljempänä ’Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskeva asetus’. 2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa yhteisen strategiakehyksen rahastoista tuettuihin rahoitusvälineisiin sovelletaan varainhoitoasetuksessa säädettyjä rahoitusvälineiden määritelmiä, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä. Sen lisäksi tarkoitetaan: (1) ’älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevalla unionin strategialla’ komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020 – Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia” esitettyjä ja Eurooppa-neuvoston 17 päivänä kesäkuuta 2010 antamien päätelmien liitteeseen I (”Euroopan uusi työllisyys- ja kasvustrategia – EU:n yleistavoitteet”), jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista 13 päivänä heinäkuuta 2010 annettuun neuvoston suositukseen[17] sekä jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista 21 päivänä lokakuuta 2010 annettuun neuvoston päätökseen[18] sisältyviä jäsenvaltioiden ja unionin toimintaa ohjaavia yleistavoitteita ja yhteisiä tavoitteita sekä tällaisten yleistavoitteiden ja yhteisten tavoitteiden mahdollisia tarkistuksia; (2) ’yhteisellä strategiakehyksellä’ asiakirjaa, jossa älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian tavoitteet muunnetaan yhteisen strategiakehyksen rahastojen keskeisiksi toimenpiteiksi ja jossa vahvistetaan kunkin temaattisen tavoitteen osalta kustakin yhteisen strategiakehyksen rahastosta tuettavat keskeiset toimenpiteet sekä mekanismit, joilla varmistetaan yhteisen strategiakehyksen rahastojen ohjelmatyön johdonmukaisuus ja yhtenäisyys jäsenvaltioiden ja unionin talous- ja työllisyyspolitiikkojen kanssa; osatekijöitä, jotka antavat selkeät strategiset suuntaviivat ohjelmasuunnittelulle ja helpottavat unionin tukitoimien alakohtaista ja alueellista koordinointia yhteisen strategiakehyksen rahastojen puitteissa ja muiden asiaankuuluvien unionin politiikkojen ja välineiden kanssa sekä älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian tavoitteiden mukaisesti; (3) ’toimenpiteellä’ tietyntyyppistä toimea, jota tuetaan yhteisen strategiakehyksen rahastoista ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi; (4) ’suuntaa-antavalla toimenpiteellä, jolla on suuri eurooppalainen lisäarvo’ toimea, jolla voidaan odottaa olevan huomattavaa merkitystä älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian tavoitteiden saavuttamisessa ja joka toimii vertailukohtana ohjelmia valmisteltaessa; (5) ’rahastokohtaisilla säännöillä’ säännöksiä, jotka on vahvistettu tämän asetuksen kolmannessa osassa tai 1 artiklan kolmannessa kohdassa tarkoitetussa tai luetellussa, yhtä tai useampaa yhteisen strategiakehyksen rahastoa koskevassa erityis- tai yleisasetuksessa taikka niiden pohjalta; (6) ’ohjelmatyöllä’ monivaiheista organisointi-, päätöksenteko- ja varojenjakomenettelyä, jonka tavoitteena on panna täytäntöön unionin ja jäsenvaltioiden monivuotiset yhteiset toimenpiteet älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian toteuttamiseksi; (7) ’ohjelmalla’ tämän asetuksen kolmannessa osassa ja meri- ja kalatalousrahastoasetuksessa tarkoitettua ’toimenpideohjelmaa’ ja maaseuturahastoasetuksessa tarkoitettua ’maaseudun kehittämisohjelmaa’; (8) ’prioriteetilla’ tämän asetuksen kolmannessa osassa tarkoitettua ’toimintalinjaa’ ja meri- ja kalatalousrahastoasetuksessa ja maaseuturahastoasetuksessa tarkoitettua ’unionin prioriteettia’; (9) ’toimella’ hanketta, sopimusta, toimenpidettä tai hankeryhmää, jonka kyseisten ohjelmien hallintoviranomaiset ovat valinneet tai joka on valittu hallintoviranomaisten valvonnassa ja jolla edistetään siihen liittyvän prioriteetin tai prioriteettien tavoitteiden saavuttamista; rahoitusvälineiden yhteydessä toimi muodostuu rahoituksesta, joka ohjelmasta osoitetaan rahoitusvälineisiin ja näiden rahoitusvälineiden kautta sen jälkeen annettavasta rahoitustuesta; (10) ’tuensaajalla’ toimien käynnistämisestä tai käynnistämisestä ja täytäntöönpanosta vastaavaa julkista tai yksityistä tahoa; valtiontukien yhteydessä käsitteellä ’tuensaaja’ tarkoitetaan tukea saavaa tahoa; rahoitusvälineiden yhteydessä käsitteellä ’tuensaaja’ tarkoitetaan rahoitusvälineen täytäntöönpanosta vastaavaa tahoa; (11) ’loppukäyttäjällä’ oikeushenkilöä tai luonnollista henkilöä, joka saa rahoitustukea rahoitusvälineestä; (12) ’valtiontuella’ Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvaa tukea, jonka tässä asetuksessa katsotaan sisältävän myös perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 15 päivänä joulukuuta 2006 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1998/2006[19], Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen maataloustuotteiden tuotannon alalla 20 päivänä joulukuuta 2007 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1535/2007[20] ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen kalastusalalla ja asetuksen (EY) N:o 1860/2004 muuttamisesta 24 päivänä heinäkuuta 2007 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 875/2007[21] tarkoitetun vähämerkityksisen tuen; (13) ’päätökseen saadulla toimella’ toimea, joka on saatettu fyysisesti päätökseen tai toteutettu kokonaisuudessaan ja jonka osalta tuensaajat ovat maksaneet kaikki asiaankuuluvat maksut ja tuensaajille on maksettu vastaava julkinen rahoitusosuus; (14) ’julkisella tuella’ toimen rahoitustukea, joka on peräisin kansallisten tai alue- tai paikallisviranomaisten talousarviovaroista taikka yhteisen strategiakehyksen rahastoja varten varatuista unionin talousarviovaroista tai julkisoikeudellisten yhteisöjen taikka viranomaisten tai julkisoikeudellisten yhteisöjen muodostamien yhteenliittymien talousarviovaroista; (15) ’julkisoikeudellisella yhteisöllä’ Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY[22] 1 artiklan 9 kohdassa tarkoitettua julkisoikeudellista laitosta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1082/2006[23] mukaisesti perustettua eurooppalaista alueellisen yhteistyön yhtymää (EAYY) riippumatta siitä, katsotaanko EAYY asianomaisissa kansallisissa täytäntöönpanosäännöksissä julkisoikeudelliseksi vai yksityisoikeudelliseksi yhteisöksi; (16) ’asiakirjalla’ paperia tai sähköistä välinettä, joka sisältää tämän asetuksen kannalta merkityksellistä tietoa; (17) ’välittävällä elimellä’ julkista tai yksityistä yhteisöä, joka toimii hallinto- tai todentamisviranomaisen alaisuudessa tai joka hoitaa tällaisen viranomaisen puolesta tuensaajien täytäntöönpanotoimiin liittyviä tehtäviä; (18) ’paikallisella kehittämisstrategialla’ yhtenäistä joukkoa toimia, joilla pyritään toteuttamaan paikallisia tavoitteita ja tarpeita, jotka edistävät älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian toteuttamista ja jotka pannaan täytäntöön soveltuvalla tasolla kumppanuusjärjestelyin; (19) ’vähittäisellä päättämisellä’ toimien päättämistä vuotuisen tilien tarkastuksen ja hyväksymisen tuloksena ja ennen ohjelman yleistä päättämistä; (20) ’kumppanuussopimuksella’ jäsenvaltion yhdessä kumppaneiden kanssa monitasohallintoperiaatetta noudattaen laatimaa asiakirjaa, jossa vahvistetaan yhteisen strategiakehyksen rahastojen varojen käyttöä koskeva jäsenvaltion strategia, prioriteetit ja järjestelyt tehokkaalla ja toimivalla tavalla älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian mukaisesti ja jonka komissio hyväksyy arvioinnin ja jäsenvaltion kanssa käydyn vuoropuhelun jälkeen; (21) ’alueluokalla’ 82 artiklan 2 kohdan mukaista alueen luokittelua, joka voi olla ’vähemmän kehittynyt alue’, ’siirtymäalue’ tai ’kehittyneempi alue’; (22) ’maksupyynnöllä’ jäsenvaltion komissiolle toimittamaa maksatushakemusta tai menoilmoitusta; (23) ’EIP:llä’ Euroopan investointipankkia, Euroopan investointirahastoa tai mitä tahansa Euroopan investointipankin tytäryhteisöä; (24) ’pk-yrityksellä’ komission suosituksessa 2003/361/EY tai sen myöhemmissä muutoksissa tarkoitettua mikroyritystä tai pientä tai keskisuurta yritystä; (25) kolmannessa osassa ’tilivuodella’ 1 päivänä heinäkuuta alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta päättyvää jaksoa, lukuun ottamatta ensimmäistä tilivuotta, jonka osalta sillä tarkoitetaan menojen tukikelpoisuuden alkamispäivänä alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta 2015 päättyvää jaksoa. Viimeinen tilivuosi on 1 päivänä heinäkuuta 2022 alkava ja 30 päivänä kesäkuuta 2023 päättyvä jakso; (26) kolmannessa osassa ’varainhoitovuodella’ tammikuun 1 päivänä alkavaa ja joulukuun 31 päivänä päättyvää jaksoa. TOINEN OSA YHTEISEN STRATEGIAKEHYKSEN RAHASTOIHIN SOVELLETTAVAT YHTEISET SÄÄNNÖKSET I OSASTO Yhteisen strategiakehyksen rahastoille annettavan unionin tuen periaatteet 3 artikla Soveltamisala Tässä osassa annettuja sääntöjä sovelletaan rajoittamatta kolmannessa osassa vahvistettujen säännösten soveltamista. 4 artikla Yleiset periaatteet 1. Yhteisen strategiakehyksen rahastoista annetaan monivuotisten ohjelmien kautta kansallisia, alueellisia ja paikallisia tukitoimia täydentävää tukea älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian toteuttamiseen ottaen huomioon yhdennetyt suuntaviivat, perussopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaiset maakohtaiset suositukset sekä neuvoston perussopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti antamat asiaankuuluvat suositukset. 2. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat, että yhteisen strategiakehyksen rahastojen tuki on unionin politiikkojen ja prioriteettien mukaista ja että se täydentää unionin muita välineitä. 3. Yhteisen strategiakehyksen rahastoista annettava tuki pannaan täytäntöön tiiviissä yhteistyössä komission ja jäsenvaltioiden välillä. 4 Jäsenvaltiot ja niiden tätä varten nimeämät elimet vastaavat ohjelmien täytäntöönpanosta sekä tämän asetuksen ja rahastokohtaisten sääntöjen mukaisten tehtäviensä suorittamisesta asianmukaisella alueellisella tasolla jäsenvaltion institutionaalisen, oikeudellisen ja rahoituskehyksen mukaisesti, edellyttäen ettei tämän asetuksen ja rahastokohtaisten sääntöjen noudattamisesta muuta johdu. 5. Yhteisen strategiakehyksen rahastojen täytäntöönpanoon ja käyttöön liittyvien järjestelyjen ja erityisesti yhteisen strategiakehyksen rahastojen täytäntöönpanoon tarvittavien, raportointiin, arviointiin, hallinnointiin ja valvontaan liittyvien taloudellisten ja hallinnollisten resurssien osalta on otettava huomioon suhteellisuusperiaate kohdennettavan tuen määrän suhteen. 6. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat kukin oman vastuualueensa mukaisesti yhteensovittamisen yhteisen strategiakehyksen rahastojen sekä unionin muiden politiikkojen ja välineiden, myös unionin ulkoisiin toimiin liittyvien, välillä. 7. Yhteisen strategiakehyksen rahastoille kohdennettu unionin talousarvion osa toteutetaan jäsenvaltioiden ja komission yhteisen hallinnoinnin puitteissa varainhoitoasetuksen 53 artiklan b alakohdan mukaisesti, lukuun ottamatta 84 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua koheesiorahastosta Verkkojen Eurooppa -välineelle siirrettyä määrää ja EAKR-asetuksen 9 artiklan mukaisia komission aloitteesta toteutettavia innovatiivisia toimenpiteitä sekä komission aloitteesta annettavaa teknistä tukea. 8. Komissio ja jäsenvaltiot noudattavat moitteettoman varainhoidon periaatetta varainhoitoasetuksen 27 artiklan mukaisesti. 9. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat yhteisen strategiakehyksen rahastojen vaikuttavuuden erityisesti seurannan, raportoinnin ja arvioinnin kautta. 10. Suorittaessaan yhteisen strategiakehyksen rahastoihin liittyviä tehtäviään komissio ja jäsenvaltiot pyrkivät tuensaajien hallinnollisen rasituksen vähentämiseen. 5 artikla Kumppanuus ja monitasoinen hallinto 1. Jäsenvaltion on järjestettävä kumppanuussopimuksen ja kunkin ohjelman osalta kumppanuudet seuraavien kumppaneiden kanssa: (a) toimivaltaiset alue-, paikallis- ja kaupunkiviranomaiset sekä muut viranomaiset; (b) talouselämän osapuolet ja työmarkkinaosapuolet; ja (c) kansalaisyhteiskuntaa, myös ympäristökumppaneita, ja valtioista riippumattomia järjestöjä edustavat elimet sekä tasa-arvon ja syrjimättömyyden edistämisestä vastaavat elimet. 2. Jäsenvaltioiden on otettava monitasohallintoperiaatetta noudattaen kumppanit mukaan kumppanuussopimusten ja edistymiskertomusten valmisteluun sekä ohjelmien valmisteluun, täytäntöönpanoon, seurantaan ja arviointiin. Kumppaneiden on osallistuttava ohjelmien seurantakomiteoihin. 3. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 142 artiklan mukaisesti, jotta se voi antaa eurooppalaiset käytännesäännöt, joissa vahvistetaan tavoitteet ja edellytykset kumppanuuden täytäntöönpanon tukemiseksi sekä tietojen, kokemusten, tulosten ja hyvien käytänteiden jakamiseksi jäsenvaltioiden välillä. 4. Komissio kuulee kunkin yhteisen strategiakehyksen rahaston osalta vähintään kerran vuodessa järjestöjä, jotka edustavat kumppaneita EU:n tasolla, yhteisen strategiakehyksen rahastoista saatavan tuen täytäntöönpanosta. 6 artikla Unionin ja kansallisen lainsäädännön noudattaminen Yhteisen strategiakehyksen rahastoista rahoitettujen toimien on oltava unionin ja kansallisen lainsäädännön mukaisia. 7 artikla Miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistäminen sekä syrjimättömyys Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että miesten ja naisten välistä tasa-arvoa ja sukupuolinäkökohtien huomioon ottamista edistetään ohjelmien valmistelussa ja täytäntöönpanossa. Jäsenvaltiot ja komissio toteuttavat tarvittavat toimet sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän estämiseksi ohjelmien valmistelun ja täytäntöönpanon aikana. 8 artikla Kestävä kehitys Yhteisen strategiakehyksen rahastojen tavoitteisiin on pyrittävä kestävän kehityksen puitteissa ja ottaen huomioon, että unioni edistää ympäristön suojelua ja parantamista perussopimuksen 11 artiklan mukaisesti, sekä saastuttaja maksaa -periaatteen. Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että kumppanuussopimusten ja ohjelmien valmistelussa ja täytäntöönpanossa otetaan huomioon ympäristön suojelua koskevat vaatimukset ja edistetään resurssitehokkuutta, ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja siihen sopeutumista, selviytymis- ja palautumiskykyä katastrofitilanteissa sekä riskien ehkäisyä ja hallintaa. Jäsenvaltioiden on annettava tietoja ilmastonmuutokseen liittyvien tavoitteiden tukemisesta käyttäen komission hyväksymiä menetelmiä. Komissio hyväksyy nämä menetelmät täytäntöönpanosäädöksellä. Täytäntöönpanosäädös hyväksytään 143 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. II OSASTO STRATEGINEN LÄHESTYMISTAPA I LUKU Yhteisen strategiakehyksen rahastojen temaattiset tavoitteet ja yhteinen strategiakehys 9 artikla Temaattiset tavoitteet Kustakin yhteisen strategiakehyksen rahastosta annetaan sen tehtävien mukaisesti tukea seuraaviin temaattisiin tavoitteisiin älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian edistämiseksi: (1) tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja innovoinnin vahvistaminen; (2) tieto- ja viestintätekniikan käyttömahdollisuuksien, käytön ja laadun parantaminen; (3) pienten ja keskisuurten yritysten, maatalousalan (Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston osalta) ja kalastus- ja vesiviljelyalan (Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta) kilpailukyvyn parantaminen; (4) vähähiiliseen talouteen siirtymisen tukeminen kaikilla aloilla; (5) ilmastonmuutokseen sopeutumisen, riskien ehkäisemisen ja riskinhallinnan edistäminen; (6) ympäristön suojeleminen ja luonnonvarojen käytön tehokkuuden parantaminen; (7) kestävän liikenteen edistäminen ja pullonkaulojen poistaminen tärkeimmistä liikenneverkkoinfrastruktuureista; (8) edistetään työllisyyttä ja työvoiman liikkuvuutta (9) sosiaalisen osallisuuden edistäminen ja köyhyyden torjunta; (10) investoidaan koulutukseen, ammattitaitoon ja elinikäiseen oppimiseen (11) institutionaalisten valmiuksien ja tehokkaan julkishallinnon edistäminen. Temaattiset tavoitteet on muunnettava kutakin yhteisen strategiakehyksen rahastoa erityisesti koskeviksi prioriteeteiksi ja vahvistettava rahastokohtaisissa säännöissä. 10 artikla Yhteinen strategiakehys Älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian tavoitteet muunnetaan yhteisen strategiakehyksen kautta Yhteisnen strategiakehyksens rahastojen keskeisiksi toimenpiteiksi antaa selkeät strategiset suuntaviivat ohjelmasuunnittelulle ja helpottaa unionin tukitoimien alakohtaista ja alueellista koordinointia yhteisen strategiakehyksen rahastojen puitteissa ja muiden asiaankuuluvien unionin politiikkojen ja välineiden kanssa sekä älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian tavoitteiden mukaisesti, jotta voidaan edistää unionin sopusointuista, tasapainoista ja kestävää kehitystä. 11 artikla Sisältö Yhteisessä strategiakehyksessä vahvistetaan (fa) mekanismit, joilla varmistetaan keinot saavuttaa yhteisen strategiakehyksen rahastojen ohjelmatyön johdonmukaisuus ja yhtenäisyys perussopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti annettujen maakohtaisten suositusten kanssa ja neuvoston perussopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti antamien asiaankuuluvien suositusten kanssa; (eb) yhteisen strategiakehyksen rahastojen keskinäiset sekä muihin asiaankuuluviin unionin politiikkoihin ja välineisiin kytkeytyvät koordinointimekanismit, ulkoiset yhteistyön välineet mukaan luettuina; (c) yhteisen strategiakehyksen rahastojen täytäntöönpanoa koskevat monialaiset periaatteet ja laaja-alaiset toimintapoliittiset tavoitteet; (bd) järjestelyt keskeisiin alueellisten ongelmien käsittelemiseksi sekä toimet, joilla tuetaan integroitua lähestymistapaa, jossa otetaan huomioon kaupunki-, maaseutu-, rannikko- ja kalastusalueiden asema sekä niitä alueita, joihin liittyy perussopimuksen 174 ja 349 artiklassa tarkoitettuja alueellisia erityispiirteitä, koskevat erityishaasteet, joihin yhteisen strategiakehyksen rahastojen toimilla aiotaan tarttua; (ae) kunkin temaattisen tavoitteen osalta kustakin yhteisen strategiakehyksen rahastosta tuettava keskeinen suuntaa-antava toimenpide, jolla on suuri eurooppalainen lisäarvo, ja sen toteuttamista koskevat periaatteet; (df) kunkin yhteisen strategiakehyksen rahastojen yhteistyön painopistealueet ottaen tarvittaessa huomioon makroalue- ja merialuestrategiat;. 12 artikla Hyväksyminen ja uudelleentarkastelu Siirretään komissiolle valta antaa Liitteessä I vahvistetaan ne yhteistäen strategiakehystäksen osat, koskeva delegoitu säädös 142 artiklan mukaisesti jotka liittyvät yhtenäisyyteen ja johdonmukaisuuteen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikkojen välillä, koordinointimekanismeihin, joilla koordinoidaan toimintaa strategiakehyksen rahastojen välillä ja muiden asiaankuuluvien unionin politiikkojen ja välineiden kanssa, monialaisiin periaatteisiin ja laaja-alaisiin toimintapoliittisiin tavoitteisiin sekä järjestelyihin alueellisiin haasteisiin vastaamiseksi.kolmen kuukauden kuluessa tämän asetuksen hyväksymisestä. Siirretään komissiolle valta antaa 142 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan yhteisen strategiakehyksen ne erityisosat, jotka liittyvät kunkin temaattisen tavoitteen ja yhteistyön painopisteiden osalta vahvistettaviin suuntaa-antaviin toimenpiteisiin, joilla on suuri eurooppalainen lisäarvo, ja niiden toteuttamista koskeviin periaatteisiin. Jos älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskeva unionin strategia muuttuu merkittävästi, komissio tarkastelee yhteistä strategiakehystä uudelleen ja tarvittaessa hyväksyy tarkistetun yhteisen strategiakehyksen delegoiduilla säädökseillä 142 artiklan mukaisesti muutoksia liitteeseen I. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa ehdotettava kuuden kuukauden kuluessa tarkistetun yhteisen strategiakehyksen tarkistuksen hyväksymisestä muutoksia kumppanuussopimuksiinsa ja ohjelmiinsa varmistaakseen niiden johdonmukaisuuden tarkistetun yhteisen strategiakehyksen kanssa. II LUKU Kumppanuussopimus 13 artikla Kumppanuussopimuksen valmistelu 1. Kunkin jäsenvaltion on valmisteltava kumppanuussopimus 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 väliselle ajanjaksolle. 2. Jäsenvaltioiden on laadittava kumppanuussopimus yhteistyössä 5 artiklassa tarkoitettujen kumppaneiden kanssa. Kumppanuussopimus on valmisteltava käyden vuoropuhelua komission kanssa. 3. Kumppanuussopimuksen on katettava yhteisen strategiakehyksen rahastoista kyseiselle jäsenvaltiolle annettava tuki kokonaisuudessaan. 4. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava kumppanuussopimuksensa komissiolle kolmen kuukauden kuluessa yhteisen strategiakehyksen hyväksymisestä. 14 artikla Kumppanuussopimuksen sisältö Kumppanuussopimuksessa on vahvistettava (a) järjestelyt, joilla varmistetaan yhdenmukaistaminen älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian kanssa, mukaan lukien seuraavat: i) analyysi eroista ja kehitystarpeista, kun otetaan huomioon yhteisessä strategiakehyksessä määritellyt temaattiset tavoitteet, ja keskeiset toimenpiteet, perussopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisissa maakohtaisissa suosituksissa asetetut tavoitteet, jäsenvaltion kansallisessa uudistusohjelmassa asetetut tavoitteet sekä neuvoston perussopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti antamat asiaankuuluvat suositukset; ii) ohjelmien ennakkoarvioinneista tehty tiivistelmäanalyysi, joka sisältää temaattisten tavoitteiden valintaa ja yhteisen strategiakehyksen rahastoista annettavan tuen alustavaa jakoa koskevat perustelut; iii) kunkin temaattisen tavoitteen osalta yhteenveto kunkin yhteisen strategiakehyksen rahaston tärkeimmistä odotetuista tuloksista; iv) unionin myöntämän tuen alustava jako temaattisten tavoitteiden kesken kansallisella tasolla kunkin yhteisen strategiakehyksen rahaston osalta sekä ilmastonmuutosta koskeviin tavoitteisiin tarkoitetun tuen alustava kokonaismäärä; v) yhteistyön tärkeimmät painopistealueet ottaen tarvittaessa huomioon makroalue- ja merialuestrategiat; vi) yhteisen strategiakehyksen rahastojen täytäntöönpanoa koskevat monialaiset periaatteet ja poliittiset tavoitteet vii) luettelo EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston ohjelmista, lukuun ottamatta Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen liittyviä ohjelmia, ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston ohjelmista sekä alustavat määrärahat kunkin yhteisen strategiakehyksen rahaston osalta ja kunkin vuoden osalta; (b) aluekehitystä koskeva yhdennetty lähestymistapa, jota tuetaan yhteisen strategiakehyksen rahastoista ja jonka yhteydessä esitetään i) kansallisen ja alueellisen tason mekanismit, joilla varmistetaan yhteisen strategiakehyksen rahastojen, muiden unionin ja kansallisten rahoitusvälineiden sekä EIP:n välinen yhteensovittaminen; ii) järjestelyt, joilla varmistetaan yhdennetty lähestymistapa käytettäessä yhteisen strategiakehyksen rahastoja kaupunki-, maaseutu-, rannikko- ja kalastusalueiden sekä alueiden, joihin liittyy alueellisia erityispiirteitä, alueelliseen kehittämiseen, ja erityisesti 28, 29 ja 99 artiklaan liittyvät täytäntöönpanojärjestelyt sekä tarvittaessa luettelo EAKR-asetuksen 8 artiklassa tarkoitettuun kaupunkialueiden kehitysfoorumiin osallistuvista kaupungeista; (c) yhdennetty lähestymistapa, jolla vastataan köyhyydestä eniten kärsivien maantieteellisten alueiden tarpeisiin ja suurimmassa syrjintä- tai syrjäytymisvaarassa olevien kohderyhmien tarpeisiin ja kiinnitetään erityistä huomiota syrjäytyneisiin väestöryhmiin, sekä määrärahojen alustava jako asiaankuuluvien yhteisen strategiakehyksen rahastojen osalta; (d) järjestelyt, joilla varmistetaan täytäntöönpanon vaikuttavuus, muun muassa seuraavat: i) konsolidoitu taulukko ohjelmissa asetetuista välitavoitteista ja tavoitteista 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuloskehyksen osalta sekä menetelmät ja mekanismi, joilla varmistetaan johdonmukaisuus ohjelmien ja yhteisen strategiakehyksen rahastojen välillä; ii) yhteenveto ennakkoehtojen täyttymisen arvioinnista sekä kansallisella ja alueellisella tasolla toteutettavista toimenpiteistä ja niiden täytäntöönpanoaikataulu, mikäli ennakkoehtoja ei ole täytetty; iii) täydentävyyttä koskevien sääntöjen noudattamisen ennakkotarkistusta varten tarvittavat tiedot sellaisina kuin ne on määritelty tämän asetuksen kolmannessa osassa; iv) toteutetut toimenpiteet kumppaneiden ottamiseksi mukaan sekä kumppaneiden rooli kumppanuussopimuksen ja tämän asetuksen 46 artiklan mukaisen edistymiskertomuksen laadinnassa; (e) järjestelyt yhteisen strategiakehyksen rahastojen täytäntöönpanon tehokkuuden varmistamiseksi, muun muassa seuraavat: i) sen arviointi, onko viranomaisten ja, tapauksen mukaan, tuensaajien hallinnollisia valmiuksia tarpeen vahvistaa, ja tässä tarkoituksessa toteutettavat toimenpiteet; ii) yhteenveto tuensaajien hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi suunnitelluista toimenpiteistä ja vastaavat tavoitteet ohjelmissa; iii) nykyisten sähköisten tiedonvaihtojärjestelmien arviointi ja suunnitellut toimenpiteet, joiden avulla kaikki tiedonvaihto tuensaajien ja ohjelmien hallinnoinnista ja valvonnasta vastaavien viranomaisten välillä voidaan toteuttaa yksinomaan sähköisenä tiedonvaihtona. 15 artikla Kumppanuussopimuksen hyväksyminen ja muuttaminen 1. Komissio arvioi kumppanuussopimuksen yhdenmukaisuuden tämän asetuksen, yhteisen strategiakehyksen, perussopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisten maakohtaisten suositusten sekä perussopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annettujen neuvoston suositusten kanssa ottaen huomioon ohjelmien ennakkoarvioinnit ja esittää huomautuksia kolmen kuukauden kuluessa kumppanuussopimuksen toimittamispäivästä. Jäsenvaltion on toimitettava kaikki tarpeelliset lisätiedot ja tarvittaessa tarkistettava kumppanuussopimusta. 2. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen kumppanuussopimuksen hyväksymisestä viimeistään kuusi kuukautta sen jälkeen, kun jäsenvaltio on toimittanut sen, edellyttäen että komission mahdollisesti esittämät huomautukset on otettu riittävällä tavalla huomioon. Kumppanuussopimus tulee voimaan aikaisintaan 1 päivänä tammikuuta 2014. 3. Jos jäsenvaltio ehdottaa muutoksen tekemistä kumppanuussopimukseen, komissio toteuttaa 1 kohdan mukaisen arvioinnin ja antaa tarvittaessa täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen muutoksen hyväksymisestä. III LUKU Temaattinen keskittäminen, ennakkoehdot ja tulosten tarkastelu 16 artikla Temaattinen keskittäminen Jäsenvaltioiden on keskitettävä tuki rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti toimenpiteisiin, joista saadaan eniten lisäarvoa älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan unionin strategian suhteen, ja vastattava samalla perussopimuksen 121 artiklan 2 kohdan mukaisissa maakohtaisissa suosituksissa ja perussopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annetuissa asiaankuuluvissa neuvoston suosituksissa mainittuihin haasteisiin sekä otettava huomioon kansalliset ja alueelliset tarpeet. 17 artikla Ennakkoehdot 1. Ennakkoehdot on määriteltävä kunkin yhteisen strategiakehyksen rahaston osalta rahastokohtaisissa säännöissä. 2. Jäsenvaltioiden on arvioitava, täyttyvätkö sovellettavat ennakkoehdot. 3. Jos ennakkoehdot eivät ole täyttyneet kumppanuussopimuksen toimittamispäivänä, jäsenvaltioiden on esitettävä kumppanuussopimuksessa yhteenveto kansallisella tai alueellisella tasolla toteutettavista toimenpiteistä sekä niiden toteuttamisaikataulu, joilla varmistetaan ehtojen täyttyminen viimeistään kahden vuoden kuluttua kumppanuussopimuksen hyväksymisestä tai 31 päivänä joulukuuta 2016 sen mukaan, kumpi ajankohta on aikaisempi. 4. Jäsenvaltioiden on esitettävä ennakkoehtojen täyttymiseen liittyvät yksityiskohtaiset toimenpiteet ja niiden toteuttamisaikataulu asiaankuuluvissa ohjelmissa. 5. Komissio arvioi ennakkoehtojen täyttymisestä toimitetut tiedot tehdessään kumppanuussopimusta ja ohjelmia koskevan arvioinnin. Ohjelmaa hyväksyessään se voi päättää keskeyttää ohjelmaan liittyvät välimaksut kokonaisuudessaan tai osittain, kunnes ennakkoehdon täyttämiseen tarkoitetut toimenpiteet on saatettu hyväksyttävällä tavalla päätökseen. Jos ennakkoehdon täyttämiseen tarkoitettuja toimenpiteitä ei toteuteta ohjelmassa vahvistettuun määräaikaan mennessä, komissiolle muodostuu peruste maksujen keskeyttämiseen. 6. Edellä olevaa 1–5 kohtaa ei sovelleta Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen ohjelmiin. 18 artikla Suoritusvaraus Kullekin yhteisen rahoituskehyksen rahastolle ja jäsenvaltiolle kohdennetuista varoista, lukuun ottamatta Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteelle ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevan asetuksen V osastolle kohdennettuja varoja, 5 prosenttia muodostaa suoritusvarauksen, joka on kohdennettava 20 artiklan mukaisesti. 19 artikla Tulosten tarkastelu 1. Komissio tarkastelee yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ohjelmien tuloksia kussakin jäsenvaltiossa vuosina 2017 ja 2019 ottaen huomioon asiaankuuluvassa kumppanuussopimuksessa ja ohjelmissa esitetyn tuloskehyksen. Tuloskehyksen vahvistamismenetelmä esitetään liitteessä II. 2. Tarkastelussa arvioidaan ohjelmien välitavoitteiden saavuttamista prioriteeteittain jäsenvaltioiden vuosina 2017 ja 2019 toimittamissa edistymiskertomuksissa esitettyjen tietojen ja arviointien perusteella. 20 artikla Suoritusvarauksen kohdentaminen 1. Jos vuonna 2017 tehtävässä tulosten tarkastelussa ilmenee, että ohjelman prioriteetissa ei ole saavutettu vuodelle 2016 asetettuja välitavoitteita, komissio antaa kyseessä olevalle jäsenvaltiolle suosituksia. 2. Vuonna 2019 tehtävän tarkastelun perusteella komissio antaa täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen, jossa se määrittää kunkin yhteisen strategiakehyksen rahaston ja jäsenvaltion osalta ohjelmat ja prioriteetit, joiden välitavoitteet on saavutettu. Jäsenvaltion on tehtävä ehdotus suoritusvarauksen kohdentamisesta kyseisessä komission päätöksessä ilmoitettujen ohjelmien ja prioriteettien osalta. Komissio hyväksyy kyseisten ohjelmien muutoksen 26 artiklan mukaisesti. Jos jäsenvaltio ei toimita tietoja 46 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti, suoritusvarausta ei kohdenneta kyseisten ohjelmien tai prioriteettien osalta. 3. Jos tulosten tarkastelusta käy ilmi, että prioriteetin osalta ei ole saavutettu tuloskehyksessä asetettuja välitavoitteita, komissio voi keskeyttää ohjelman prioriteetin välimaksut kokonaan tai osittain rahastokohtaisissa säännöissä vahvistetun menettelyn mukaisesti. 4. Jos komissio toteaa ohjelman lopullisen täytäntöönpanokertomuksen tarkastelun perusteella vakavan puutteen tuloskehyksessä asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa, se voi tehdä rahoitusoikaisuja kyseisten prioriteettien osalta rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti. Siirretään komissiolle valta antaa 142 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla vahvistetaan rahoitusoikaisun suuruuden määrittämisperusteet ja -menetelmät. . 5. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen liittyviin ohjelmiin eikä Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevan asetuksen V osastoon. IV LUKU Makrotaloudelliset ehdot 21 artikla Jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen koordinointiin liittyvä ehdollisuus 1. Komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkistamaan kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen, jotta voidaan (a) tukea kyseiselle jäsenvaltiolle osoitetun, perussopimuksen 121 artiklan 2 kohdan ja/tai 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annetun neuvoston suosituksen täytäntöönpanoa tai tukea kyseiselle jäsenvaltiolle osoitettujen, perussopimuksen 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti hyväksyttyjen toimenpiteiden täytäntöönpanoa; (b) tukea kyseiselle jäsenvaltiolle osoitetun, perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisesti annetun neuvoston suosituksen täytäntöönpanoa; (c) tukea kyseiselle jäsenvaltiolle osoitetun, [makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta] annetun asetuksen (EU) N:o …/2011 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti annetun neuvoston suosituksen täytäntöönpanoa, edellyttäen että näiden muutosten katsotaan olevan tarpeen makrotalouden epätasapainon korjaamiseksi; tai (d) maksimoida käytettävissä olevien yhteisen strategiakehyksen rahastojen kasvu- ja kilpailukykyvaikutukset 4 artiklan mukaisesti, jos jäsenvaltio täyttää yhden seuraavista edellytyksistä: i) sen saataville on asetettu unionin rahoitustukea neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010 mukaisesti; ii) sen saataville on asetettu keskipitkän ajan rahoitustukea neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002[24] mukaisesti; iii) sen saataville on asetettu rahoitustukea Euroopan vakausmekanismilainan muodossa Euroopan vakausmekanismin perustamisesta tehdyn sopimuksen mukaisesti. 2. Jäsenvaltion on toimitettava ehdotus kumppanuussopimuksen ja asiaankuuluvien ohjelmien muuttamisesta yhden kuukauden kuluessa. Tarvittaessa komissio esittää huomautuksia yhden kuukauden kuluessa muutosten toimittamisesta, jolloin jäsenvaltion on toimitettava ehdotuksensa uudelleen yhden kuukauden kuluessa. 3. Jos komissio ei ole esittänyt huomautuksia tai jos sen huomautukset on otettu riittävällä tavalla huomioon, se antaa ilman aiheetonta viivytystä päätöksen, jolla hyväksytään kumppanuussopimuksen ja asiaankuuluvien ohjelmien muutokset. 4. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, komissio voi silloin, kun rahoitustuki on asetettu jäsenvaltion saataville 1 kohdan d alakohdan mukaisesti ja liittyy sopeutusohjelmaan, muuttaa kumppanuussopimusta ja ohjelmia ilman jäsenvaltion ehdotusta maksimoidakseen käytettävissä olevien yhteisen strategiakehyksen rahastojen kasvu- ja kilpailukykyvaikutukset. Varmistaakseen kumppanuussopimuksen ja asiaankuuluvien ohjelmien täytäntöönpanon vaikuttavuuden komissio osallistuu niiden hallinnointiin sopeutusohjelmassa tai kyseisen jäsenvaltion kanssa allekirjoitetussa yhteisymmärryspöytäkirjassa esitetyllä tavalla. 5. Jos jäsenvaltio ei noudata 1 kohdassa tarkoitettua komission pyyntöä tai ei yhden kuukauden kuluessa vastaa riittävällä tavalla 2 kohdassa tarkoitettuihin komission huomautuksiin, komissio voi kolmen kuukauden kuluessa huomautustensa antamisesta hyväksyä täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen kyseisten ohjelmien maksujen keskeyttämisestä osittain tai kokonaisuudessaan. 6. Komissio keskeyttää täytäntöönpanosäädöksillä kyseisten ohjelmien maksut ja sitoumukset osittain tai kokonaisuudessaan, jos (a) neuvosto katsoo, että jäsenvaltio ei noudata sitä koskevia toimenpiteitä, jotka neuvosto on hyväksynyt perussopimuksen 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti; (b) neuvosto katsoo perussopimuksen 126 artiklan 8 kohdan tai 126 artiklan 11 kohdan mukaisesti, että kyseinen jäsenvaltio ei ole toteuttanut tuloksellisia toimia liiallisen alijäämän korjaamiseksi; (c) neuvosto toteaa [makrotalouden epätasapainon ennalta ehkäisemisestä ja korjaamisesta] annetun asetuksen (EU) N:o …/2011 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti, että jäsenvaltio ei ole toimittanut kahdessa peräkkäisessä tapauksessa riittävää oikaisutoimenpiteitä koskevaa suunnitelmaa, tai neuvosto hyväksyy kyseisen asetuksen 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti päätöksen, jossa todetaan noudattamatta jättäminen; (d) komissio toteaa, ettei jäsenvaltio ole toteuttanut toimenpiteitä pannakseen täytäntöön neuvoston asetuksessa (EU) N:o 407/2010 tai neuvoston asetuksessa (EY) N:o 332/2002 tarkoitetun sopeutusohjelman, ja sen seurauksena päättää olla antamatta lupaa tälle jäsenvaltiolle myönnetyn rahoitustuen maksamiseen; tai (e) Euroopan vakausmekanismin johtokunta toteaa, että kyseiselle jäsenvaltiolle EVM:n lainan muodossa annettavaan EVM:n rahoitustukeen liitetyt ehdot eivät ole täyttyneet, ja sen seurauksena päättää olla maksamatta sille myönnettyä vakaustukea. 7. Päättäessään keskeyttää maksut tai sitoumukset osittain tai kokonaisuudessaan 5 ja 6 kohdan mukaisesti, komissio varmistaa, että keskeytys on oikeasuhteinen ja vaikuttava ottaen huomioon kyseisen jäsenvaltion taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen, ja noudattaa tasapuolista kohtelua jäsenvaltioiden välillä, erityisesti sen suhteen, mitkä ovat keskeytyksen vaikutukset kyseisen jäsenvaltion talouteen. 8. Komissio lopettaa viipymättä maksujen ja sitoumusten keskeytyksen, jos jäsenvaltio on ehdottanut kumppanuussopimukseen ja asiaankuuluviin ohjelmiin muutoksia komission pyytämällä tavalla ja komissio on hyväksynyt ne ja, tapauksen mukaan, (a) neuvosto on todennut, että jäsenvaltio noudattaa sitä koskevia toimenpiteitä, jotka neuvosto on hyväksynyt perussopimuksen 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti; (b) liiallisia alijäämiä koskeva menettely keskeytetään asetuksen (EY) N:o 1467/97 9 artiklan mukaisesti tai neuvosto on päättänyt perussopimuksen 126 artiklan 12 kohdan mukaisesti kumota liiallisen alijäämään olemassaoloa koskevan päätöksen; (c) neuvosto on hyväksynyt kyseisen jäsenvaltion toimittaman oikaisutoimenpiteitä koskevan suunnitelman asetuksen (EU) N:o […] [liiallista epätasapainoa koskevasta menettelystä annettu asetus] 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai liiallisia alijäämiä koskeva menettely jätetään lepäämään kyseisen asetuksen 10 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai neuvosto on päättänyt liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn kyseisen asetuksen 11 artiklan mukaisesti; (d) komissio on todennut, että jäsenvaltio on toteuttanut toimenpiteitä pannakseen täytäntöön neuvoston asetuksessa (EU) N:o 407/2010 tai neuvoston asetuksessa (EY) N:o 332/2002 tarkoitetun sopeutusohjelman, ja on sen seurauksena antanut luvan tälle jäsenvaltiolle myönnetyn rahoitustuen maksamiseen; tai (e) Euroopan vakausmekanismin johtokunta on todennut, että kyseiselle jäsenvaltiolle EVM:n lainan muodossa annettavaan rahoitustukeen liitetyt ehdot ovat täyttyneet, ja on sen seurauksena päättänyt maksaa sille myönnetyn vakaustuen. Samanaikaisesti neuvosto tekee komission ehdotuksesta päätöksen budjetoida keskeytetyt maksusitoumukset uudelleen vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o […] 8 artiklan mukaisesti. 22 artikla Tilapäisistä talousarviovaikeuksista kärsivien jäsenvaltioiden maksujen korottaminen 1. Välimaksuja ja loppumaksuja voidaan jäsenvaltion pyynnöstä korottaa siten, että ne ovat 10 prosenttiyksikköä suuremmat kuin kullekin EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston prioriteetille tai kullekin Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston toimenpiteelle vahvistettu osarahoitusosuus. Korotettua osuutta, joka ei voi ylittää 100:aa prosenttia, sovelletaan maksupyyntöihin, jotka koskevat sitä tilikautta, jonka aikana jäsenvaltio on toimittanut pyyntönsä, ja sitä seuraavia tilikausia, joiden aikana jäsenvaltio täyttää yhden seuraavista edellytyksistä: (a) jäsenvaltio, joka on ottanut euron käyttöön, saa unionilta neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010[25] mukaista makrotaloudellista rahoitusapua; (b) jäsenvaltio, joka ei ole ottanut käyttöön euroa, saa neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002[26] mukaista keskipitkän ajan rahoitustukea; (c) sen saataville on asetettu rahoitustukea 11 päivänä heinäkuuta 2011 allekirjoitetun Euroopan vakausmekanismin perustamisesta tehdyn sopimuksen mukaisesti. Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan asetuksen mukaisiin ohjelmiin. 2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, välimaksuina ja loppumaksuina maksettu unionin tuki ei kuitenkaan saa olla suurempi kuin julkinen tuki ja EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston osalta kullekin prioriteetille tai Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta kullekin toimenpiteelle yhteisen strategiakehyksen rahastoista myönnetyn tuen enimmäismäärä, joka vahvistetaan komission antamassa ohjelman hyväksymistä koskevassa päätöksessä. III OSASTO OHJELMATYÖ I LUKU Yhteisen strategiakehyksen rahastoja koskevat yleiset säännökset 23 artikla Ohjelmien valmistelu 1. Yhteisen strategiakehyksen rahastot on pantava täytäntöön ohjelmien kautta kumppanuussopimuksen mukaisesti. Kunkin ohjelman on katettava 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välinen ajanjakso. 2. Ohjelman laatii jäsenvaltio tai sen nimeämä viranomainen yhteistyössä kumppaneiden kanssa. 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava ohjelmat samanaikaisesti kumppanuussopimuksen kanssa, lukuun ottamatta Euroopan alueelliseen yhteistyöhön liittyviä ohjelmia, jotka on toimitettava kuuden kuukauden kuluessa yhteisen strategiakehyksen hyväksymisestä. Kaikkien ohjelmien mukana on oltava 48 artiklassa säädetty ennakkoarviointi. 24 artikla Ohjelmien sisältö 1. Kussakin ohjelmassa on esitettävä strategia siitä, miten ohjelmalla edistetään älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevaa unionin strategiaa yhteisen strategiakehyksen ja kumppanuussopimuksen mukaisesti. Kunkin ohjelman on sisällettävä järjestelyt, joilla varmistetaan, että yhteisen strategiakehyksen rahastojen ja toimenpiteiden täytäntöönpano on vaikuttavaa ja koordinoitua ja että tuensaajien hallinnollinen rasitus vähenee. 2. Kussakin ohjelmassa on määriteltävä prioriteetit ja