[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 23.7.2009

KOM(2009) 374 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS

Kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus 2008 {SEC(2009) 1004 }

Johdanto

KOMISSION KERTOMUS

Kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus 2008 {SEC(2009) 1004 }

Johdanto

1. Tänä vuonna kilpailupolitiikkaa koskevassa vuosikertomuksessa on ensimmäistä kertaa mukana luku, jossa keskitytään kilpailupolitiikan alalla erityisen tärkeäksi katsottuun aiheeseen. Aiheeksi on tänä vuonna valittu kartellit ja kuluttajat.

2. Tämän kertomuksen ensimmäisessä jaksossa luodaan katsaus siihen, kuinka kilpailupolitiikan välineitä eli kilpailunrajoituksia, keskittymiä ja valtiontukia koskevia sääntöjä kehitettiin ja sovellettiin. Toisessa jaksossa tarkastellaan, kuinka näitä ja muita välineitä käytettiin tietyillä aloilla. Kolmannessa jaksossa luodaan katsaus viime vuoden aikaiseen kuluttajia koskevaan toimintaan. Neljännessä jaksossa keskitytään Euroopan kilpailuviranomaisten verkostossa ja kansallisten tuomioistuinten kanssa tehtävään yhteistyöhön, ja viidennessä jaksossa puolestaan käsitellään kansainvälistä toimintaa. Lopuksi kuudennessa jaksossa kuvaillaan lyhyesti toimielinten välistä yhteistyötä.

3. Talous- ja rahoitusalan olosuhteet Euroopassa olivat vuonna 2008 erittäin vaikeat, ja ne vaikuttivat eurooppalaisten yritysten kannattavuuteen. Sen vuoksi tämän vuoden kertomuksessa kiinnitetään erityistä huomiota siihen, kuinka Euroopan komissio on arvioinut pelastus- ja rakenneuudistustoimenpiteitä. Euroopan parlamentti oli myös pyytänyt sitä päätöslauselmassaan kilpailupolitiikkaa koskevista vuosien 2006 ja 2007 kertomuksista[1].

4. Lisätietoja löytyy yksityiskohtaisesta komission yksiköiden valmisteluasiakirjasta ja kilpailun pääosaston verkkosivuilta[2].

Erikoisluku: Kartellit ja kuluttajat

5. Taistelu kartelleja vastaan on tärkeää sen varmistamiseksi, että loppukuluttajat hyötyvät moitteettomasti toimivan kilpailujärjestelmän eduista tietyillä tuote- tai palvelumarkkinoilla. Kartellit kuuluvat vakavimpiin kilpailuoikeuden rikkomismuotoihin. Ne suojelevat kartelliin osallistujia kilpailulta, minkä ansiosta osallistujat voivat nostaa hintoja, rajoittaa tuotantoa ja jakaa markkinoita. Tämän seurauksena raha päätyy väärään paikkaan aiheuttaen kuluttajille haittaa korkeampien hintojen muodossa ja johtaen tuote- ja palveluvalikoiman pienentymiseen.

6. Banaanikartellin[3] tapaiset asiat osoittavat, että kartelli voi vaikuttaa suoraan loppukuluttajiin, kun loppukuluttajat ovat tuotteen tai palvelun ostajia tai käyttäjiä. Kartellista johtuvat kulutustavaroiden korkeammat hinnat tuntuvat niiden kukkarossa, jotka ostavat näitä jokapäiväisiä tuotteita ja palveluja. Komission – ja jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisten – täytäntöönpanotoimet lopettavat tämän liikaveloituksen jatkumisen tulevaisuudessa ja estävät yrityksiä ryhtymästä uudelleen samanlaiseen toimintaan.

7. Myös sellaisilla markkinoilla, joilla suorat asiakkaat ovat teollisuusasiakkaita ja joilla kilpailuoikeuden rikkominen tapahtuu toimitusketjun varhaisemmassa vaiheessa, kuluttajille koituu viime kädessä hyötyä tällaisten kartellien torjunnasta. Esimerkiksi autonlasia [4] koskevassa asiassa tuote oli auton ikkunat, joita kuluttajat ostavat autojensa mukana ja teettäessään korjauksia. Liikaveloitus auton ikkunoiden kaltaisista osista vaikuttaa auton tai korjaustyön kokonaishintaan. Kilpailusta johtuvien alhaisempien hintojen tuomia etuja ei voida siirtää kuluttajille. Vaikka valmistaja pystyisi kattamaan tuotannontekijän korkeamman hinnan ennen lopputuotteen myyntiä, kuluttajille voi yhä aiheutua haittaa – esimerkiksi jos seurauksena on muiden palvelujen supistaminen tai se, että innovointiin ja uusien, parempien tuotteiden kehittämiseen on käytettävissä vähemmän varoja. Vaikka hinnankorotukset voivat olla pieniä, yhdistettyinä nämä korotukset voivat vaikuttaa innovointiin, tuotteisiin tai palveluihin tehtäviin suuriin investointeihin. Kilpailun edut menetetään ja siten yleinen hyvinvointi kärsii.

8. Edellä mainitut esimerkit osoittavat, miksi on välttämätöntä, että komissio toteuttaa toimia sekä kartellien lopettamiseksi että niiden estämiseksi. Kun komissio kieltää kilpailunvastaisen toiminnan ja määrää sakkoja kartellin jäsenille, sen tarkoituksena ei ole pelkästään rangaista kartellin jäseniä niiden aiemmasta toiminnasta vaan ennen kaikkea estää yrityksiä jatkamasta kilpailunvastaista toimintaa tai ryhtymästä sellaiseen toimintaan. Komissio ei osallistu korvauksien hakemiseen asiakkaille yksittäisissä asioissa. Komission päätösten jälkeen vahingonkorvauskanteita voidaan nostaa kansallisissa tuomioistuimissa (ks. yhteisön kilpailuoikeuden rikkomisesta johtuvista vahingonkorvauskanteista[5] annetun valkoisen kirjan 11 luku, jossa esitetään konkreettisia ehdotuksia niiden esteiden poistamiseksi, jotka tällä hetkellä rajoittavat vahinkojen tosiasiallista korvaamista).

9. Kun sakkoja määrätään, niiden estävä vaikutus ulottuu kyseessä olevaa yksittäistä tapausta pidemmälle. Sakkopolitiikkansa kautta komissio kannustaa kilpailuoikeuden noudattamisen kulttuuria koko yrityskonsernin tasolla. Vaikka kilpailuoikeuden rikkomiseen johtavien toimien toteuttajat ovat yksilöitä organisaation pienemmässä yksikössä tai tytäryhtiössä, konsernitasolla määrättävä sakko korostaa, että on yritysjohdon, hallituksen ja osakkeenomistajien vastuulla ottaa kilpailuoikeus vakavasti ja pyrkiä estämään se, että henkilöstön jäsen jossakin konserniin kuuluvassa yrityksessä rikkoo lakia. Tällä tavoin kartellille määrättävä sakko vaikuttaa todennäköisesti alalla laajemmalti, kun alan toimijat kuulevat asiasta ja riskeistä, joita liittyy kartellijärjestelyihin ryhtymiseen. Komissio määrää suurempia sakkoja rikkomisen uusijoille: kun sama yritys rikkoo kilpailuoikeutta useita kertoja, on selvää, ettei sääntöjen noudattamisen kulttuuria ole otettu riittävän vakavasti ja voimakkaampi pelote näyttäisi olevan välttämätön. Esimerkiksi autonlasia koskevassa asiassa komissio korotti Saint-Gobainin sakkoa 60 prosenttia, koska se oli rikkomisen uusija ja sille oli aikaisemmin määrätty sakkoja kahdesta tasolasialan kartellista[6]. Tällaiset viestit korostavat tarvetta sääntöjen noudattamiseen, sillä rikkomisen jatkaminen tai uusiminen johtaa paljon korkeampiin sakkoihin.

10. Komissio voi havaita kartellit useilla tavoin: analysoimalla markkinoita todisteiden hankkimiseksi kilpailunvastaisesta toiminnasta tai saamalla todisteita eri lähteistä. Tällaiset todisteet voivat olla peräisin suoraan kuluttajilta tai muilta rikkomiseen syyllistyvien yritysten asiakkailta. Todisteet voivat olla peräisin myös yritykseen yhteydessä olevilta henkilöiltä, jotka haluavat ilmiantaa kartellin, tai jopa kartellin jäseniltä, jotka haluavat käyttää hyväkseen sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevaa ohjelmaa. Kartelleista määrättävät voimakkaat seuraamukset luovat kartellin jäsenille kannustimen vetäytyä salaisesta sopimuksesta ja tehdä yhteistyötä komission kanssa sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevan ohjelman mukaisesti toimittamalla raskauttavia todisteita. Näiden sääntöjen tarkoituksena ei ole tehdä mahdolliseksi sitä, että jotkin kilpailuoikeuden rikkojat välttyvät sakoilta. Sen sijaan tavoitteena on lopettaa haitalliset yritysten väliset sopimukset ja mahdollistaa niiden tutkinta.

11. Sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevan vuoden 2006 ohjelman mukaan yritys, joka toimittaa ensimmäisenä todisteita, voidaan vapauttaa kokonaan sakoista. Tämä etu luo erittäin voimakkaan kannustimen rikkoa kartellien ”vaitiolosäännöt”. Kynttilävaha -alan kartellissa ensimmäisenä komissiolle tietoja toimittaneelle yritykselle myönnettiin vapautus sakoista. Lisäksi kolmen muun kartellin jäsenen sakkoja pienennettiin sen mukaan, milloin ne ottivat yhteyttä komissioon ja kuinka paljon yhteistyötä ne tekivät. Lievemmän kohtelun edellytyksenä onkin, että yritys toimittaa kaikki hallussaan olevat todisteet ja siten auttaa todistamaan kartellin olemassaolon.

12. Vuonna 2008 komissio jatkoi voimakasta toimintaansa kartelleja vastaan määräten 34 yritykselle[7] sakkoja yhteensä 2 271 miljoonaa euroa seitsemässä kartelliasiassa[8]. Autonlasia koskevassa asiassa komissio määräsi kartellista suurimmat sakot tähän mennessä, 1 383 miljoonaa euroa.

13. Vuonna 2008 komission yksiköt myös arvioivat yleisesti kartellien taloudelle aiheuttamaa haittaa. Komission yksiköt tarkastelivat niitä 18 kartellia, joista komissio oli tehnyt päätöksen vuosina 2005–2007, kyseessä olleiden markkinoiden suuruutta, kartellien kestoa ja erittäin varovaisia oletuksia arvioidusta ylihinnasta. Jos oletetaan, että tuotteista veloitetaan 5–15 prosenttia tavanomaista enemmän, kärsitty haitta vaihtelee noin 4 miljardista eurosta 11 miljardiin euroon näiden 18 kartellin osalta. Tämän oletuksen keskiväli – 10 prosenttia – antaa varovaisen arvion, jonka mukaan kuluttajille on koitunut näistä kartelleista vahinkoa 7,6 miljardia euroa. Tämäkin luku on todennäköisesti liian alhainen. Aihetta käsittelevän talouskirjallisuuden mukaan keskimääräinen ylihinta voi olla jopa 20–25 prosenttia.

14. Lisäksi tässä luvussa ei oteta huomioon etuja, joita saadaan kieltävien päätösten ja sakkojen määräämisen aiheuttamasta pelotevaikutuksesta ja yritysten kannustamisesta noudattamaan sääntöjä. Tehokas kartellien torjunta takaa, että sellaisia kartelleja ei muodosteta, jotka muutoin olisi ehkä muodostettu. Yhdistyneen kuningaskunnan kilpailuvirasto ( Office of Fair Trading, OFT ) on hiljattain laatinut mittavan asiantuntijaselvityksen tästä asiasta. Tämän selvityksen mukaan jokaista paljastettua kartellia kohden viittä kartellia ei mahdollisesti ole toteutettu tai niistä on luovuttu. Tämän oletuksen mukaan vuosina 2005–2007 tehdyistä 18 kartellipäätöksestä on mahdollisesti saatu lisäsäästöjä noin 60 miljardia euroa.

1. Välineet

1.1. Kilpailuoikeus – perustamissopimuksen 81 ja 82 artikla

1.1.1. Sääntöjen ja politiikan kehittäminen

15. Komissio antoi 2. huhtikuuta osana meneillä olevaa poliittista hanketta valkoisen kirjan yhteisön kilpailuoikeuden rikkomisesta johtuvista vahingonkorvauskanteista[9].

16. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että EU:n oikeuden mukaan jokainen voi vaatia korvausta kärsitystä vahingosta, jos kyseisen vahingon ja perustamissopimuksen 81 artiklan nojalla kielletyn sopimuksen tai menettelytavan välillä on syy-yhteys[10]. Komissio on kuitenkin havainnut, että käytännössä kilpailuoikeuden rikkomisesta kärsineet saavat vain harvoin vahingonkorvausta.

17. Valkoisessa kirjassa esitetään konkreettisia ehdotuksia tosiasiallisten korvausten tiellä olevien esteiden poistamiseksi ja samalla varmistetaan eurooppalaisten oikeusjärjestelmien ja perinteiden noudattaminen. Ehdotuksissa pyritään tasapainottamaan sekä kantajan että vastaajan oikeuksia ja velvollisuuksia ja estämään oikeudenkäyntien väärinkäyttö. Päätavoitteena on parantaa kaikkien uhrien saamia korvauksia. Samalla tehokkaampi korvausmenettely tuottaa suotuisia pelotevaikutuksia. Komissio aikoo myös laatia ei-sitovia ohjeita vahinkojen suuruuden määrittämisestä kilpailunrajoituksiin liittyvissä asioissa helpottaakseen korvausten laskentaa.

18. Kartellien vastaisen toiminnan alalla on otettu käyttöön uusi järjestely, jonka ansiosta komissio pystyy sopimaan kartelliasioita yksinkertaistetulla menettelyllä. Sovintomenettelyä koskeva paketti , joka tuli voimaan 1. heinäkuuta 2008, muodostuu komission asetuksesta[11] ja komission tiedonannosta[12], jossa uutta järjestelmää selitetään yksityiskohtaisesti. Jos yritykset nähtyään komission asiakirja-aineistossa olevat todisteet päättävät myöntää osallistumisensa kartelliin, rikkomisensa tarkan luonteen ja vastuunsa siitä, osapuolille määrättävää sakkoa alennetaan 10 prosenttia. Sovintojen tarkoituksena on yksinkertaistaa hallinnollisia menettelyjä, ja niiden seurauksena on mahdollista, että komission resursseja kuluu vähemmän kartelliasioiden käsittelyyn yhteisöjen tuomioistuimissa, mikä puolestaan vapauttaa komission resursseja muihin kartelliasioihin ja uusien tutkimusten aloittamiseen.

19. Komissio antoi 3. joulukuuta ohjeita ensisijaisista täytäntöönpanotavoitteista käsiteltäessä yritysten määräävän aseman väärinkäyttöön perustuvaa markkinoiden sulkemista. Komissio käsittelee ensisijaisesti määräävässä asemassa olevien yritysten markkinoiden sulkemiseen tähtääviä menettelytapoja, jotka todennäköisesti rajoittavat kilpailua siten, että siitä on haittaa kuluttajille. Ohjeissa luodaan analyysikehys, jota komissio käyttää määrittäessään, aiheuttaako määräävässä asemassa olevan yrityksen harjoittama markkinoiden sulkemiseen tähtäävä menettelytapa todennäköisesti haittaa kuluttajille. Ohjeiden yleisessä osassa vahvistetaan pääperiaatteet, jotka koskevat vaikutuksiin perustuvaa ensisijaisten täytäntöönpanotehtävien määrittämistä sovellettaessa perustamissopimuksen 82 artiklaa. Sen jälkeen ohjeissa sovelletaan tätä yleistä analyysikehystä yleisimpiin markkinoiden sulkemismuotoihin, joita ovat yksinmyynti, alennukset, sitominen ja niputtaminen, saalistushinnoittelu, kieltäytyminen toimituksista ja hintapainostus. Tämä lisää niiden olosuhteiden avoimuutta ja ennakoitavuutta, joissa komissio todennäköisesti puuttuu asiaan, ja ennen kaikkea sen pitäisi saada määräävässä asemassa olevat yritykset luopumaan alun alkaen tietyn tyyppisistä menettelytavoista.

20. Vuoden 2008 aikana komissio myös aloitti vertikaalisiin sopimuksiin sovellettavaa ryhmäpoikkeusasetusta[13], moottoriajoneuvoja koskevaa ryhmäpoikkeusasetusta[14] ja vakuutusalan ryhmäpoikkeusasetusta[15] koskevan tarkistuksen tai jatkoi tarkistusta.

1.1.2. Sääntöjen soveltaminen

21. Soveltaessaan vuonna 2008 kilpailunrajoituksia koskevia sääntöjä kartelliasioissa komissio teki päätöksen yhteensä 2 271 miljoonan euron sakkojen määräämisestä 34 yritykselle[16] seitsemässä kartelliasiassa[17]. Komissio määräsi autonlasia koskevassa asiassa korkeimmat kartelliasiassa tähän mennessä määrätyt sakot, nimittäin 1 383 miljoonaa euroa.

22. Soveltaessaan kilpailunrajoituksia koskevia sääntöjä muissa kuin kartelliasioissa komissio teki heinäkuussa päätöksen[18], jossa ETA-maiden tekijänoikeusjärjestöjä, jotka ovat tekijänoikeusjärjestöjen kansainvälisen yhteistyöelimen (CISAC) jäseniä, kielletään pitämästä yllä jäsenyysrajoituksia ja yksinoikeuslausekkeita vastavuoroisessa kahdenvälisessä sopimuksessaan sekä yhdenmukaistettua menettelytapaa, joka koskee näiden sopimusten alueellista rajoitusta.

23. Määräävän aseman väärinkäytön osalta komissio teki Microsoftia koskevassa asiassa maaliskuussa 2007 annetun väitetiedoksiannon jälkeen 27. helmikuuta päätöksen, jonka mukaan Microsoft ei ollut noudattanut velvollisuutta tarjota kattavia ja paikkansapitäviä yhteentoimivuuden edellyttämiä tietoja kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin. Microsoftille määrättiin 899 miljoonan euron suuruinen ehdoton uhkasakko[19]. Microsoft on EU:n kilpailupolitiikan historiassa ensimmäinen yritys, jolle on määrätty uhkasakko aikaisemman komission päätöksen noudattamatta jättämisen vuoksi. Komissio jatkoi menettelyä Microsoftia vastaan varmistaakseen, että se noudattaa vuoden 2004 päätöstä ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 17. syyskuuta 2007 antamassa tuomiossa esitettyjä periaatteita, jotka koskevat yhteentoimivuuden edellyttämien tietojen hinnoittelua ja lisensointiehtoja. Microsoftin on paljastettava kyseiset tiedot osana vuoden 2004 päätöksessä määrättyä korjaustoimenpidettä.[20]

24. Inteliä koskevassa asiassa annettiin 17. kesäkuuta toinen väitetiedoksianto, jossa vahvistettiin 26. heinäkuuta 2007 annetussa väitetiedoksiannossa esitetty komission alustava kanta, jonka mukaan Intel on rikkonut perustamissopimuksessa olevia määräävän aseman väärinkäyttöä koskevia määräyksiä (82 artikla) tarkoituksenaan sulkea pääkilpailijansa AMD x86-keskusyksikköjen markkinoilta.

25. Komissio teki marraskuussa sitoumuksia koskevan päätöksen, jossa E.ON :n tarjoamat sitoumukset perustamissopimuksen 82 artiklan mukaisessa menettelyssä havaittujen kilpailuongelmien poistamiseksi tehtiin oikeudellisesti sitoviksi. Kyseinen menettely aloitettiin energia-alan tutkinnan jatkona.

1.2. Valtioiden toimenpiteet: julkiset yritykset ja/tai yritykset, joilla on yksinoikeuksia tai erityisoikeuksia

26. Komissio on ollut aktiivinen myös perustamissopimuksen 86 artiklan alalla. Kyseisessä artiklassa estetään jäsenvaltioita säätämästä tai pitämästä voimassa toimenpiteitä, jotka koskevat julkisia yrityksiä tai yrityksiä, joille jäsenvaltiot myöntävät erityis- tai yksinoikeuksia ja jotka ovat ristiriidassa perustamissopimuksen määräysten kanssa yleisesti ja erityisesti kilpailusääntöjen kanssa.

27. Komissio teki maaliskuussa päätöksen, jonka mukaan Kreikan valtio oli rikkonut perustamissopimuksen 86 artiklaa sekä 82 artiklaa pitämällä voimassa oikeudellisia määräyksiä, jotka takasivat valtion omistamalle vakiintuneelle yritykselle Public Power Corporation (PPC) pääsyn lähes kaikkiin hyödynnettävissä oleviin ruskohiilikaivoksiin Kreikassa[21]. Koska ruskohiileen perustuva sähköntuotanto on halvin sähköntuotantomuoto Kreikassa, tämä tilanne johti markkinatoimijoiden epätasa-arvoisiin mahdollisuuksiin ja mahdollisti sen, että PPC säilytti määräävän asemansa sähkön tukkumarkkinoilla. Kreikkaa pyydettiin esittämään ehdotuksia siitä, kuinka varmistetaan, että ruskohiiltä on riittävästi kilpailijoiden saatavilla. Jos komissio pitäisi ehdotuksia tyydyttävinä, niistä tehtäisiin Kreikkaa oikeudellisesti sitovia toisella päätöksellä.

28. Komissio teki 7. lokakuuta päätöksen[22], jonka mukaan Slovakian postilain muutos rikkoi perustamissopimuksen 86 artiklaa sekä 82 artiklaa, sillä siinä sisällytettiin varattuun alueeseen (postimonopoli) postin yhdistelmäpalvelujen[23] toimitusvaihe, joka oli aikaisemmin ollut avoinna kilpailulle. Slovakian valtio ja Slovenská Pošta (vakiintunut postitoiminnan harjoittaja) eivät kumpikaan olleet osoittaneet, että tämä postimonopolin laajennus oli välttämätön yleispostipalvelun tarjonnan kannalta. Koska Slovakia ei ilmoittanut komissiolle toimenpiteistä rikkomisen lopettamiseksi, komissio aloitti rikkomusmenettelyn Slovakiaa vastaan 7. lokakuuta tehdyn päätöksen noudattamisen laiminlyönnin vuoksi[24].

1.3. Yrityskeskittymien valvonta

1.3.1. Sääntöjen ja politiikan kehittäminen

29. Korjaustoimenpiteet ovat yrityskeskittymän osapuolten ehdottamia muutoksia yrityskeskittymään. Niiden tarkoituksena on poistaa komission havaitsemat kilpailuongelmat. Parantaakseen korjaustoimenpiteitä koskevia ohjeita komissio antoi 22. lokakuuta uuden tiedonannon korjaustoimenpiteistä [25] ja muutti myös täytäntöönpanoasetusta[26]. Korjaustoimenpiteitä koskevassa uudistuksessa on pääasiassa kyse yhteisöjen tuomioistuinten viimeaikaisen oikeuskäytännön kodifioinnista, mutta siinä otetaan huomioon myös korjaustoimenpiteitä koskevasta tutkimuksesta[27] tehdyt päätelmät ja korjaustoimenpiteitä koskevasta tiedonantoluonnoksesta järjestetyssä julkisessa kuulemisessa saadut vastaukset.

30. Uudistuksessa asetetaan sulautuman osapuolille tiukemmat tiedonantovaatimukset, ja ilmoituksen tekeviä osapuolia vaaditaan systematisoimaan toimitetut tiedot. Siinä myös selvennetään ja tiukennetaan vaatimuksia, jotka koskevat luovutettavan liiketoiminnan laajuutta ja ostajien sopivuutta, ja selitetään etukäteisostajaa koskevia määräyksiä ja ns. fix-it-first -ratkaisuja. Tiedonannossa korostetaan, että muut korjaustoimenpiteet kuin luovutukset ovat hyväksyttäviä ainoastaan silloin, kun niiden vaikutukset vastaavat luovutusta, ja että valvontaan liittyvät vaikeudet ja toimenpiteiden tehottomuutta koskeva riski voivat johtaa tällaisten korjaustoimenpiteiden hylkäämiseen.

1.3.2. Sääntöjen soveltaminen

31. Yrityskeskittymäilmoitusten määrä pysyi vuonna 2008 ennätyssuurella tasolla. Komissiolle ilmoitettiin 347 keskittymää, mikä on kolmanneksi suurin kirjattu määrä. Komissio teki vuoden aikana yhteensä 340 lopullista päätöstä. Näistä lopullisista päätöksistä 307 keskittymää hyväksyttiin ensimmäisen vaiheen aikana asettamatta ehtoja. Yhteensä 118 keskittymää hyväksyttiin tavanomaisessa menettelyssä asettamatta ehtoja ja 189 hyväksyttiin yksinkertaistetussa menettelyssä. Lisäksi ensimmäisessä vaiheessa hyväksyttiin 19 keskittymää tietyin ehdoin. Komissio käynnisti vuoden aikana 10 toisen vaiheen menettelyä. Sulautuma-asetuksen 8 artiklan nojalla tehtyjen päätösten määrä nousi tuntuvasti (14 tai 4,0 prosenttia kaikista ilmoituksista verrattuna 2,5 prosenttiin edellisenä vuonna), samoin kuin menettelyn ensimmäisessä vaiheessa peruutettujen keskittymien määrä (10, mikä vastaa 2,9 prosenttia vuonna 2008 verrattuna 1,2 prosenttiin vuonna 2007) ja menettelyn toisessa vaiheessa peruutettujen keskittymien määrä (3, mikä vastaa 0,9 prosenttia vuonna 2008 verrattuna 0,7 prosenttiin vuonna 2007). Vuoden aikana ei tehty kielteisiä päätöksiä.

1.4. Valtiontukien valvonta

1.4.1. Sääntöjen ja politiikan kehittäminen

32. Vuoden 2008 alussa komissio keskittyi valtiontukien alalla valtiontuen toimintasuunnitelman[28] täytäntöönpanon jatkamiseen. Finanssi- ja talouskriisin puhkeaminen kuitenkin siirsi painopistettä, ja komissio antoi nopeasti kolme tiedonantoa valtiontukipolitiikan roolista kriisin yhteydessä ja elpymisprosessissa.

33. Komissio antoi finanssikriisiin liittyen ensin ohjeita valtiontukisääntöjen soveltamisesta rahoituslaitosten suhteen toteutettuihin toimenpiteisiin[29], jotka poikkeuksellisesti perustuivat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohtaan. Kyseisessä alakohdassa sallitaan tuki jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen. Tämän jälkeen komissio täydensi ja paransi ohjeitaan tiedonannolla[30] siitä, kuinka jäsenvaltiot voivat vahvistaa pankkien pääomapohjaa tämänhetkisessä finanssikriisissä muun talouden riittävän lainansaannin varmistamiseksi ja rahoitusmarkkinoiden vakauttamiseksi välttäen samalla kilpailun kohtuutonta vääristymistä. Lisäksi komissio antoi uudet tilapäiset puitteet[31], joissa lisätään jäsenvaltioiden mahdollisuuksia lieventää tiukentuneen luotonannon vaikutuksia reaalitalouteen. Kaikki toimenpiteet on rajattu vuoden 2010 loppuun. Komissio kuitenkin arvioi jäsenvaltioiden raporttien perusteella, olisiko toimenpiteitä pidettävä voimassa vuoden 2010 jälkeen kriisin jatkumisesta riippuen.

34. Valtiontuen toimintasuunnitelman täytäntöönpanon osalta komissio antoi ilmoituksensa mukaisesti yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen[32], jossa hyväksytään ilman eri toimenpiteitä useita tukitoimenpiteitä[33]. Näin ollen jäsenvaltiot voivat myöntää tällaista tukea ilmoittamatta siitä ensin komissiolle, jos kaikki asetuksessa säädetyt edellytykset täyttyvät. Osana ilmastonmuutospakettia komissio antoi uudet suuntaviivat valtiontuesta ympäristönsuojelulle[34]. Suuntaviivoissa otetaan käyttöön vähäisten tapausten perusarviointi ja sellaisten tapausten yksityiskohtainen arviointi, joihin voi sisältyä merkittävää kilpailun vääristymistä. Komissio myös jatkoi laivanrakennusteollisuuden valtiontukea koskevien puitteiden[35] soveltamista kolmella lisävuodella 31. joulukuuta 2011 saakka. Uudessa tiedonannossa takauksina myönnettävästä valtiontuesta[36] vahvistetaan selvät ja läpinäkyvät menetelmät takauksiin sisältyvän tuen laskemiseksi ja annetaan pk-yrityksiä koskevat yksinkertaistetut säännöt, joihin sisältyvät ennalta määritetyt safe harbour -maksut ja pienten takausten yksittäiset takausmaksut.

35. Lisäksi käynnistettiin julkinen kuuleminen julkisen palvelun yleisradiotoimintaa koskevista säännöistä, elokuvia koskevan tiedonannon mahdollisesta jatkamisesta vuoteen 2012 (tarkoitus hyväksyä tammikuussa 2009), suurille investointihankkeille myönnettävän aluetuen perusteellista arviointia koskevista ohjeasiakirjoista ja perusteista, joilla arvioidaan koulutukseen sekä epäedullisessa asemassa olevien ja alentuneesti työkykyisten työntekijöiden työllistämiseen myönnettävän, yksittäistä ilmoitusta edellyttävän tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille.

36. Komissio käynnisti vuonna 2008 myös useita julkisia kuulemisia menettelyihin liittyvistä seikoista, esimerkiksi kuulemisen valtiontukien valvonnassa sovellettavien käytännesääntöjen luonnoksesta[37] ja yksinkertaistettua menettelyä tietyntyyppisten valtiontukien käsittelyssä koskevasta tiedonantoluonnoksesta. Molempien asiakirjojen tavoitteena on taata valtiontukimenettelyjen suurempi avoimuus, ennakoitavuus ja tehokkuus valtiontukien toimintasuunnitelman mukaisesti. Käytännesäännöistä ja yksinkertaistetusta menettelystä käydään neuvotteluja jäsenvaltioiden ja muiden sidosryhmien kanssa vuoden 2009 alussa. Luonnokset on tarkoitus hyväksyä vuoden 2009 alkupuoliskolla. Komissio on järjestänyt kuulemisen myös komission tiedonannosta valtiontukilainsäädännön täytäntöönpanosta kansallisissa tuomioistuimissa[38].

37. Komissio jatkoi vuonna 2008 toimiaan valtiontukipäätösten täytäntöönpanon ja seurannan parantamiseksi. Komissio pyrkii vuonna 2007 annetun takaisinperintää koskevan tiedonannon[39] avulla takaisinperintäpäätösten tehokkaampaan ja välittömään täytäntöönpanoon. Jäsenvaltioiden toimittamien tietojen mukaan takaisinperinnässä on edistytty hyvin ajanjakson aikana. Tämä näkyy myös takaisin perityn tuen määrässä. Vuoden 2000 jälkeen tehtyjen päätösten perusteella takaisin perittävästä 10,3 miljardin euron suuruisesta sääntöjenvastaisesta ja yhteismarkkinoille soveltumattomasta tukimäärästä noin 9,3 miljardia euroa (ts. 90,7 prosenttia kokonaismäärästä) oli peritty takaisin vuoden 2008 loppuun mennessä. Lisäksi oli peritty 2,5 miljardia euroa takaisinperintäkorkoina.

38. Kuten valtiontuen toimintasuunnitelmassa ilmoitettiin, komissio suhtautui edelleen tiukasti jäsenvaltioihin, jotka eivät panneet tehokkaasti täytäntöön niille osoitettuja takaisinperintäpäätöksiä. Komissio ryhtyi vuonna 2008 oikeustoimiin joko perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan tai 228 artiklan 2 kohdan nojalla jäsenvaltioiden laiminlyötyä takaisinperintävelvollisuutensa. Se päätti aloittaa perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn viidessä asiassa, jotka koskevat Italiaa ja Slovakiaa, sekä 228 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn kahdeksassa asiassa, jotka koskevat Italiaa ja Espanjaa.

39. Suuremman avoimuuden varmistamiseksi ja tiedotuksen parantamiseksi kilpailun pääosasto on julkaissut verkkosivustollaan valtiontukisääntöjen käsikirjan[40], jossa esitetään lyhyesti valtiontukien valvontaa koskevat tärkeimmät säännöt.

1.4.2. Sääntöjen soveltaminen

40. Valtiontukien tulostaulun päivitys[41] syksyllä 2008 osoittaa, että jäsenvaltiot käyttävät yhä enemmän vastikään tarkistettujen EU:n valtiontukisääntöjen tarjoamia mahdollisuuksia kohdentaa tuet tarkemmin. Jäsenvaltiot myönsivät vuonna 2007 keskimäärin 80 prosenttia valtiontuistaan horisontaalisiin tavoitteisiin verrattuna noin 50 prosenttiin 1990-luvun puolivälissä. Tuesta yhä suurempi osa on tutkimus- ja kehitys- (T&K) ja ympäristötukia. Jäsenvaltioiden ja komission koordinoidun toiminnan avulla on varmistettu, että tämänhetkisen finanssikriisin vuoksi tarvittavat rahoitusalan tukiohjelmat on toteutettu nopeasti valtiontukisääntöjen mukaisesti.

41. Valtiontuen kokonaismäärä on 25 viime vuoden aikana laskenut suhteessa BKT:hen 1980-luvun yli 2 prosentista noin 0,5 prosenttiin vuonna 2007. Vaikka jäsenvaltiot näyttävät keskittävän tukeaan horisontaalisiin tavoitteisiin, tulostaulu osoitti kuitenkin, että viimeaikaisen finanssikriisin johdosta pelastamis- ja rakenneuudistustuen osuus kasvaa luultavasti eräissä maissa merkittävästi vuonna 2008.

42. Vuonna 2008 komissio hyväksyi 88 ilmoitettua ohjelmaa vuonna 2006 annettujen tutkimus- ja kehitystyöhön ja innovaatiotoimintaan myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön puitteiden perusteella[42]. Näistä ohjelmista 66 oli puhtaasti T&K-ohjelmia, yhdeksän oli innovaatioon suuntautuneita tukiohjelmia ja 13 oli sekaohjelmia, joiden tavoitteet koskivat sekä T&K:ta että innovaatiotoimintaa.

43. Lisäksi useissa Italian ilmailuteollisuutta koskevissa yksittäisissä asioissa tehtiin merkittävä päätös[43] T&K:hon myönnettävää valtiontukea koskeviin vuosien 1996[44] ja 1986[45] yhteisön puitteisiin perustuvan arvioinnin jälkeen. Päätös tehtiin 11. maaliskuuta, ja se kattaa 17 yksittäistä ilmailualan T&K-hanketta, joita Italian viranomaiset tukivat 1990-luvulla. Päätöksessä vaaditaan maksamaan välittömästi takaisin useimmissa yksittäisissä hankkeissa myönnetyt lainat, joissakin tapauksissa viivästyskorkojen kanssa. Tuensaajat ovat maksaneet takaisin noin 350 miljoonaa euroa päätöksessä asetetussa kahden kuukauden määräajassa.

44. Pk-yritysten riskipääomarahoituksen alalla komissio hyväksyi 18 riskipääomaohjelmaa riskipääomaa koskevien suuntaviivojen[46] perusteella. Suuntaviivojen 4 luvun perusteella arvioitiin 11 ohjelmaa, sillä ne täyttivät kevyen arvioinnin mahdollistavat safe harbour -määräykset. Kolme ohjelmaa arvioitiin yksityiskohtaisesti 5 luvun perusteella[47]. Kolmessa asiassa komissio katsoi, ettei ohjelmaan sisältynyt valtiontukea[48]. Yhdestä ohjelmasta osan ei katsottu sisältävän tukea ja osa arvioitiin suuntaviivojen 4 luvun nojalla[49].

45. Teollisuuden rakenneuudistuksen alalla komissio teki päätöksen, jossa Romaniaa vaadittiin perimään takaisin 27 miljoonaa euroa sääntöjenvastaista tukea, joka oli myönnetty Automobile Craiovan yksityistämisen yhteydessä. Automobile Craiova oli myyty ehdoilla, jotka varmistivat tietyn tuotanto- ja työllisyystason. Tämän vastineeksi hyväksyttiin alhaisempi myyntihinta.[50] Lisäksi komissio päätteli useita vuosia kestäneiden tutkimusten jälkeen, että Puolan viranomaisten pyrkimykset toteuttaa Gdynian ja Szczecinin telakoiden rakenneuudistus ja palauttaa niiden elinkelpoisuus olivat epäonnistuneet[51]. Tämän seurauksena komissio vaati Puolaa perimään telakoilta takaisin sääntöjenvastaisen valtiontuen telakoiden omaisuuden valvotulla myynnillä ja yritysten toiminnan lopettamisella sen jälkeen.

2. Alakohtainen kehitys

2.1. Energia ja ympäristö

46. Kolmen toimielimen välillä käytiin vuonna 2008 tiiviitä neuvotteluja energian sisämarkkinoita koskevasta paketista , jota komissio ehdotti 19. syyskuuta 2007. Parlamentti antoi kesällä ensimmäisessä käsittelyssä lausunnot energiapaketista (18. kesäkuuta sähkön osalta ja 9. heinäkuuta kaasun osalta). Energianeuvosto pääsi poliittiseen kompromissiin 10. lokakuuta.

47. Komissio esitti 23. tammikuuta kauaskantoisen ehdotuspaketin, jolla lunastetaan EU:n kunnianhimoiset sitoumukset torjua ilmastonmuutosta ja edistää uusiutuvien energialähteiden käyttöä vuoteen 2020 mennessä. Euroopan parlamentti ja neuvosto pääsivät joulukuussa täysin komission ehdotusten mukaisesti sopimukseen tavoitteista, jotka tulevat oikeudellisesti sitoviksi vuoteen 2020 mennessä. On sovittu, että kasvihuonekaasupäästöjä pienennetään 20 prosenttia, uusiutuvan energian osuus on 20 prosenttia ja energiatehokkuutta nostetaan 20 prosenttia. Sopimus koski päästökauppajärjestelmän muutoksia, päästökauppajärjestelmän ulkopuolisten vähentämistavoitteiden jakamista, uusiutuvista lähteistä tuotetun energian osuutta koskevia sitovia kansallisia tavoitteita, ympäristölle turvallista hiilidioksidin talteenottoa ja varastointia koskevia oikeudellisia puitteita sekä siihen liittyviä autojen hiilidioksidipäästöjä ja polttoaineen laatua koskevia ehdotuksia. Tämä auttaa muuttamaan Euroopan vähähiiliseksi taloudeksi ja lisäämään sen energiaturvallisuutta. Paketti sisältää myös uudet suuntaviivat valtiontuesta ympäristönsuojelulle, ja se tukee siten ilmastonmuutosta ja uusiutuvaa energiaa koskevaa komission yleistä politiikkaa. Suuntaviivoissa vahvistetaan edellytykset, joiden täyttyessä tuki ympäristönsuojeluun voidaan katsoa perustamissopimuksen mukaiseksi. Suuntaviivojen soveltaminen alkoi huhtikuussa. Heinäkuussa komissio antoi uuden ryhmäpoikkeusasetuksen, jonka nojalla valtiontuesta uusiutuvalle energialle ja energiatehokkuuden edistämiseen ei tarvitse ilmoittaa, jos tietyt kriteerit täyttyvät.

48. Komissio antoi 13. marraskuuta toisen strategista energiakatsausta koskevan paketin[52], johon sisältyy laajamittaisia ehdotuksia energian toimitusvarmuuden parantamiseksi ja jossa korostetaan muun muassa kilpailtujen energian sisämarkkinoiden toiminnan merkitystä energian toimitusvarmuuden kannalta.

49. Moitteettomasti toimivat energiamarkkinat edellyttävät sitä, että markkinoille tulijat pääsevät energiaverkkoihin ja saavat asiakkaita. Komissio on edelleen keskittynyt sähkö- ja kaasualalla erityisesti kolmeen yleiseen väärinkäytön muotoon, joissa on kyse alakohtaisessa tutkimuksessa havaituista markkinoiden toimintapuutteen keskeisistä muodoista. Näissä kilpailuoikeudellisissa tutkimuksissa keskitytään markkinoiden sulkemiseen, määräävän markkina-aseman väärinkäyttöön ja salaiseen yhteistyöhön.

50. Komissio käynnisti vuonna 2006 Saksan sähkömarkkinoita koskevan tutkimuksen jatkona energia-alan tutkinnalle[53]. Komissio päätteli tutkimuksensa aikana alustavasti, että E.ON on voinut käyttää määräävää markkina-asemaansa väärin kahdella tavoin: ensinnäkin sähkömarkkinoilla toimivana tukkukauppiaana pitämällä strategisesti tiettyjen voimalaitosten tuotantokapasiteetin poissa tukkumarkkinoilta hintojen korottamiseksi. Lisäksi komissio epäili, että E.ON oli laatinut ja pannut täytäntöön strategian, jolla estetään kolmansien investoinnit sähköntuotantoon. Toiseksi se suosi siirtoverkon haltijana omaa tuotantoaan sekundäärisen tasesähkön markkinoilla[54]. Kesäkuussa komissio kuuli asianomaisia rakenteellisista sitoumuksista, joita E.ON oli esittänyt näiden kilpailunvastaista käyttäytymistä Saksan sähkömarkkinoilla koskevien huolenaiheiden poistamiseksi[55]. Tulokset vahvistivat, että sitoumukset olivat oikeasuhteisia ja välttämättömiä huolenaiheiden poistamiseksi. Tämän seurauksena komissio lopetti tutkimuksensa ja teki 26. marraskuuta päätöksen, jolla E.ON:n esittämät sitoumukset tehtiin sitoviksi[56].

51. Muissa sähkömarkkinoita koskevissa asioissa komissio antoi joulukuussa Electricité de Francelle (EdF) väitetiedoksiannon, jonka mukaan EdF:n ja suurten ranskalaisten teollisuuskäyttäjien väliset tosiasiallisesti ja/tai oikeudellisesti yksinoikeudelliset pitkäaikaiset sopimukset johtavat kysyntämarkkinoiden sulkemiseen[57]. Lisäksi komissio jatkoi Suez/Electrabel -asian tutkintaa, jossa on kyse samasta väitetystä käyttäytymisestä Belgiassa[58]. Komissio antoi E.ON:lle ja GdF:lle väitetiedoksiannon sen jälkeen, kun se oli vuonna 2006 suorittanut yllätystarkastuksia E.ON AG:n (E.ON), E.ON Ruhrgas AG:n ja Gaz de Francen (GdF) toimitiloissa Saksassa ja Ranskassa[59] ja aloittanut muodollisesti menettelyn heinäkuussa 2007[60].

2.2. Rahoituspalvelut

52. Syksyn alussa finanssikriisi iski EU:n jäsenvaltioiden talouksiin järjestelmällisellä tavalla. Monet EU:n hallitukset toteuttivat toimenpiteitä taloudellisen vakauden tukemiseksi, luottamuksen palauttamiseksi rahoitusmarkkinoihin ja vakavan luottokriisin riskin minimoimiseksi.

53. Kilpailupolitiikan – ja erityisesti valtiontukien valvonnan – alalla komission tehtävänä on ollut tukea taloudellista vakautta antamalla jäsenvaltioiden toteuttamille toimenpiteille nopeasti oikeusvarmuus. Komissio on myös edistänyt tasavertaisten toimintaedellytysten säilyttämistä ja sen varmistamista, että kansalliset toimenpiteet eivät yksinkertaisesti siirrä ongelmia toisiin jäsenvaltioihin.

54. Lokakuussa komissio antoi tiedonannon ”Valtiontukisääntöjen soveltaminen maailmanlaajuisen finanssikriisin seurauksena rahoituslaitosten suhteen toteutettuihin toimenpiteisiin”[61], jossa se selvensi yleistä lähestymistapaansa ja antoi ohjeita, jotka koskivat useita valtion toimenpiteitä, erityisesti valtiontakauksia, jotka olivat yleisin tapa vastata kriisiin alkuvaiheessa.

55. Sen jälkeen jäsenvaltiot keskittyivät pankkien pääomapohjan vahvistamiseen. Komissio antoi joulukuussa ohjeita tällaisten toimenpiteiden arvioinnista EU:n valtiontukisääntöjen nojalla tiedonannossa ”Rahoituslaitosten pääomapohjan vahvistaminen tämänhetkisessä finanssikriisissä: tuen rajaaminen välttämättömään vähimmäismäärään ja suojatoimet kilpailun kohtuuttoman vääristymisen estämiseksi”[62].

56. Näissä ohjeasiakirjoissa vahvistetut johdonmukaiset menettelyt ovat mahdollistaneet lukuisten kansallisten ohjelmien ja yksittäisten toimenpiteiden nopean suunnittelun ja hyväksynnän kriisin ratkaisemiseksi välttäen samalla haitallisen taloudellisen epätasapainon pankkien välillä ja jäsenvaltioiden välillä.

57. Komissio hyväksyi seuraavissa päätöksissä tuen perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla: Sachsen LB[63], IKB[64], West LB[65], Roskilde Bank[66], Hypo Real Estate[67], Bradford and Bingley[68].

58. Kriisin syvenemisen vuoksi komissio päätti lokakuun alussa hyväksyä valtiontukea perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla, joka koskee tukea jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen. Komissio hyväksyi vuonna 2008 seuraavat tukiohjelmat taloudellisen vakauden tukemiseksi: 11 takausohjelmaa (Tanska[69], Suomi[70], Ranska[71], Irlanti[72], Italia[73], Latvia[74], Alankomaat[75], Portugali[76], Slovenia[77], Espanja[78] ja Ruotsi[79]); kaksi pääomapohjan vahvistamista koskevaa ohjelmaa (Ranska[80] ja Italia[81]); yhden omaisuuserien ostamista koskevan ohjelman (Espanja[82]); ja neljä kokonaisvaltaista ohjelmaa , joihin sisältyy vähintään kaksi edellä mainituista osista (Itävalta[83], Saksa[84], Kreikka[85], Yhdistynyt kuningaskunta[86]).

59. Komissio hyväksyi myös useita yksittäisiä asioita vuonna 2008, muun muassa pääomapohjan vahvistamista, takauksia ja likviditeettiä koskevia asioita: ING[87], KBC[88], Parex[89], SNS Reaal[90], Bayern LB[91], Fortis[92], Dexia[93], Nord LB[94], takaus IKB:lle[95], Carnegie Sweden[96], Aegon[97], Fortis Bank ja Fortis Bank Luxembourg[98].

60. Komissio toimi nopeasti luottamuksen palauttamiseksi markkinoihin. Tekemällä nämä päätökset se on selkeyttänyt tilannetta jäsenvaltioille ja antanut niille oikeusvarmuuden sekä osoittanut, että EU:n valtiontukipolitiikka voi reagoida käytännöllisellä ja vastuullisella tavalla muuttuviin markkinaolosuhteisiin.

61. Finanssikriisi vaikutti ankarasti EU:n reaalitalouteen . Pankit purkivat velkavipua ja välttivät riskejä edellisiä vuosia enemmän. Yrityksillä alkoi olla ongelmia luotonsaannissa. Komission haasteena oli välttää sellaiset julkiset toimenpiteet, jotka vääristäisivät kilpailuedellytyksiä sisämarkkinoilla ja heikentäisivät asianmukaisesti suunnatun valtiontuen tavoitetta. Komissio on kuitenkin myöntänyt, että tietyissä olosuhteissa tarvitaan valtiontukea kriisin ratkaisemiseksi. Valtiontukea ei kuitenkaan tulisi käyttää rakenteellisissa vaikeuksissa olevien yritysten välttämättömän rakenneuudistuksen viivyttämiseksi tai välttämiseksi. Tämä tavoite mielessä komissio toteutti useita toimenpiteitä reaalitalouden tilanteen korjaamiseksi ja lisäksi erityistoimia pankki- ja rahoitusalalla.

62. Komissio antoi erityisesti ”Tilapäiset yhteisön puitteet valtiontukitoimenpiteille rahoituksen saatavuuden turvaamiseksi tämänhetkisessä finanssi- ja talouskriisissä”[99]. Tilapäisissä puitteissa lisätään jäsenvaltioiden mahdollisuuksia lieventää tiukentuneen luotonannon vaikutuksia reaalitalouteen. Näiden tavoitteiden täyttämiseksi jäsenvaltiot voivat esimerkiksi tietyin edellytyksin myöntää vuoden 2010 loppuun asti

- tukea kertakorvauksena enintään 500 000 euroa yritystä kohden kahden seuraavan vuoden aikana yritysten tämänhetkisten vaikeuksien helpottamiseksi

- valtiontakauksia lainoille alennetulla preemiolla

- korkotuettuja lainoja, erityisesti vihreiden tuotteiden tuotantoon (ympäristönsuojelua koskevien vaatimusten täyttäminen ennakoivasti tai vaatimusten ylittäminen)

- riskipääomatukea enintään 2,5 miljoonaa euroa pk-yritystä kohden (nykyisen 1,5 miljoonan euron sijasta), kun yksityiset sijoittajat rahoittavat vähintään 30 prosenttia (nykyisen 50 prosentin sijasta) investointikustannuksista.

Vientiluottovakuutusmarkkinoilla markkinoiden toimintapuutteen todistamista koskevaa taakkaa on myös pienennetty.

63. Komissio sovelsi ennakoivaa lähestymistapaa varmistamalla, että kriisitoimenpiteet hyväksyttiin erittäin nopeasti. Ensimmäiset toimenpiteet hyväksyttiin vuoden lopussa (N 661/2008 Saksan Konjukturprogramm-ohjelmaan liittyvä KfW:n laina, ja N 668/2008 Pieniä tukimääriä koskevat liittovaltion puitteet, Saksa).

2.3. Sähköinen viestintä

64. Sähköisen viestinnän alalla EU:ssa teknologinen ja liiketaloudellinen muutosvauhti on pysynyt nopeana, ja se lisäsi alan investointeja vuonna 2008 kuudentena peräkkäisenä vuotena. Siirtyminen aikaisemmista valtion monopoleista kohti kilpailua jatkui vuonna 2008.

65. Sähköisen viestinnän EU:n sääntelyjärjestelmä (sääntelyjärjestelmä)[100] luo edelleen oikeudelliset puitteet suurimmalle osalle sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajia. Sääntelyjärjestelmän tarkoituksena on helpottaa pääsyä perinteisiin infrastruktuureihin, edistää investointeja vaihtoehtoisiin infrastruktuureihin ja laajentaa kuluttajien saatavilla olevaa valikoimaa sekä alentaa hintoja. Vuoden 2008 aikana komissio arvioi 121 kansallisten sääntelyviranomaisten tekemää ilmoitusta ja antoi puitedirektiivin 7 artiklan mukaisen yhteisön kuulemismenettelyn mukaisesti 83 lausuntoa, joihin sisältyi huomautuksia, ja 33 lausuntoa, joihin ei sisältynyt huomautuksia. Viidessä tapauksessa komissio esitti vakavia epäilyjä ilmoitettujen toimenpiteiden yhteensopivuudesta yhteisön oikeuden kanssa ja aloitti puitedirektiivin 7 artiklan 4 kohdan mukaisen toisen vaiheen tutkimuksen.

66. Sääntelyjärjestelmä ja sen taustalla olevat kilpailuoikeuden periaatteet tekevät mahdolliseksi maansisäisten maantieteellisten markkinoiden määrittelemisen, kun kilpailuolosuhteet poikkeavat toisistaan selvästi. Näin sääntely voidaan kohdistaa niihin alueisiin, joilla ennakkosääntely on vielä tarpeen. Useat kansalliset sääntelyviranomaiset ovat soveltaneet tätä lähestymistapaa sääntelyn purkamista koskevassa toiminnassaan ja sähköisen viestinnän markkinoiden arvioinnissa. Kilpailun lisääntyessä erityisesti vähittäismarkkinoilla vuonna 2007 annettu suositus[101] ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä markkinoista tuottaa nyt tuloksia. Vuonna 2008 useimmat kansalliset sääntelyviranomaiset päättelivät, että myös silloin, kun kansalliset erityispiirteet otetaan huomioon, kaikilla tai useilla niistä markkinoista, joita ei enää luetella suosituksessa, on tarpeen purkaa sääntelyä.

67. Komissio jatkoi sääntelyjärjestelmän tarkistusta vuonna 2008. Euroopan parlamentti antoi 24. syyskuuta ensimmäisessä käsittelyssä lausunnot komission lainsäädäntöehdotuksista, ja Euroopan unionin neuvosto pääsi 27. marraskuuta poliittiseen sopimukseen toimenpidepaketista EU:n sähköisen viestinnän puitteiden uudistamiseksi.

68. Koska kohdeverkkomaksut ovat EU:ssa korkeita eikä niitä säännellä johdonmukaisesti, komissio on ehdottanut suositusta , joka on määrä hyväksyä vuonna 2009 ja joka laskisi kohdeverkkomaksut tehokkaalle tasolle. Näin varmistetaan johdonmukainen lähestymistapa näiden maksujen sääntelyyn. Lisäksi komissio valmistelee parhaillaan suositusta, joka koskee asianmukaista sääntelymallia ja korjaustoimenpiteitä , joita sovelletaan uuden sukupolven verkkoliityntään. Komissio modernisoi myös suositustaan ilmoituksista, määräajoista ja kuulemisista , joista säädetään puitedirektiivin 7 artiklassa[102], pienentääkseen byrokratiaa ja parantaakseen kansallisten sääntelyviranomaisten ja komission välistä yhteistyötä.

69. Sähköisen viestinnän alalla myönnettävän valtiontuen osalta komissio kannustaa valtiontukitoimenpiteitä, joiden tavoitteena on tarjota oikeudenmukainen laajakaistapeitto kohtuullisin hinnoin Euroopan kansalaisille. Komissio havaitsi vuonna 2008 kaksi suurta suuntausta julkisissa toimenpiteissä laajakaistamarkkinoilla. Jotkin jäsenvaltiot keskittyvät pääasiassa tukemaan kohtuuhintaisia peruslaajakaistapalveluja, tavanomaisesti maaseutualueilla, joilla tällaisia palveluja ei ole, tarjotakseen laajakaistapalveluja kaikille kansalaisille ja yrityksille. Komissio on havainnut, että joissakin jäsenvaltioissa julkisia toimenpiteitä puolestaan aletaan vähitellen siirtää tukemaan erittäin nopeita laajakaistaverkkoja, niin sanottuja seuraavan sukupolven verkkoja[103]. Komission vuonna 2008 laajakaistalle myönnetystä valtiontuesta tekemät päätökset kuuluivat ensimmäiseen ryhmään.

70. Komissio valmistelee myös valtiontukisuuntaviivoja EU:n valtiontukisääntöjen soveltamisesta laajakaistaverkkojen, myös niin sanottujen seuraavan sukupolven liityntäverkkojen, käyttöönottoon myönnettävään julkiseen rahoitukseen.

2.4. Tietotekniikka

71. Tieto- ja viestintäteknologian alalle on tyypillistä digitaalinen konvergenssi ja siihen liittyvä yhteentoimivuuden ja normien vahvistamisen yhä suurempi merkitys. Markkinat liikkuvat kohti suuremmassa määrin konvergentteja palveluja sekä vertikaalista ja horisontaalista integroitumista, jolloin yritykset pyrkivät hallinnoimaan sekä digitaalisia että fyysisiä verkkoja ja luomaan vakioalustat ja hallinnoimaan niitä.

72. Mitä tulee kilpailusääntöjen soveltamisen valvontaan tieto- ja viestintäteknologian alalla, Microsoft lanseerasi vapaaehtoisesti ”yhteentoimivuutta koskevat periaatteensa” ja paljasti paljon yhteentoimivuutta koskevia tietoja verkkosivuillaan 21. helmikuuta. Tämä tapahtui komission Microsoftia vastaan aloittaman menettelyn jälkeen. Microsoft oli myös alentanut yhteentoimivuuden edellyttämien tietojen lisensointimaksuja sitä ennen vuonna 2007.

73. Inteliä koskevassa asiassa komissio antoi 17. kesäkuuta toisen väitetiedoksiannon, jossa vahvistettiin heinäkuussa 2007 annetussa väitetiedoksiannossa esitetty alustava kanta, jonka mukaan Intel oli rikkonut perustamissopimuksessa olevia määräävän aseman väärinkäyttöä koskevia määräyksiä (82 artikla) tarkoituksenaan sulkea pääkilpailijansa AMD x86-keskusyksikköjen markkinoilta.

74. Yrityskeskittymien valvonnan alalla komissio teki kaksi satelliittinavigointialaa koskevaa päätöstä. Komissio hyväksyi 14. toukokuuta yrityskaupan[104], jossa kannettavien navigointilaitteiden ja navigointiohjelmistojen valmistaja TomTom hankkii omistukseensa Tele Atlasin , joka on toinen paikkatietojen hakemiseen tarkoitettujen ETA-alueen kattavien digitaalisten karttatietokantojen kahdesta toimittajasta. Komissio hyväksyi 26. kesäkuuta ehdotetun yrityskaupan[105], jossa matkapuhelinvalmistaja Nokia hankkii omistukseensa NAVTEQ:n, joka on ainoa Tele Atlasin varteenotettava kilpailija. Molemmat yrityskeskittymät olivat luonteeltaan vertikaalisia ja edellyttivät perusteellista analysointia hiljattain annettujen ei-horisontaalisia sulautumia koskevien suuntaviivojen nojalla.

2.5. Viestintäala

75. Verkkokaupan mahdollisuuksia ja esteitä Euroopan yhtenäismarkkinoilla käsitelleessä pyöreän pöydän kokouksessa 17. syyskuuta käytiin korkean tason keskusteluja kuluttajien ja teollisuuden johtavien edustajien kanssa internetin luomista liiketoimintamahdollisuuksista sekä musiikin ja hyödykkeiden verkkokaupan kasvun esteistä Euroopassa. Kilpailun pääosaston kyseistä ryhmää varten julkaisemaan asiakirjaan saatiin yli 30 vastausta, ja musiikin verkkojakeluun keskittyvä seurantakokous pidettiin 16. joulukuuta.

76. Musiikkioikeuksien hallinnoinnin osalta komissio teki 16. heinäkuuta tärkeän päätöksen 24:ää ETA:ssa toimivaa tekijänoikeusjärjestöä[106] vastaan. Kyseiset järjestöt hallinnoivat musiikkioikeuksia musiikintekijöiden (säveltäjät ja sanoittajat) puolesta. CISAC-päätöksessä kielletään tekijänoikeusjärjestöjen vastavuoroisiin edustussopimuksiin sisältyvät jäsenyys- ja yksinoikeuslausekkeet kaikkien käyttötarkoitusten osalta ja näiden edustussopimusten aluerajoituksiin liittyvä yhdenmukaistettu menettelytapa, joka koskee oikeuksien internet-, kaapeli- ja satelliittikäyttöä.

77. Kielletyillä rajoituksilla suojeltiin tekijänoikeusjärjestöjen yksinoikeusasemaa kunkin omalla alueella. Suojelu koski sekä oikeuksien hallinnointia että teosvalikoiman käyttölupien myöntämistä. Jäsenyyslauseke esti oikeuksien haltijoita nimittämästä valitsemaansa tekijänoikeusjärjestöä oikeuksiensa hallinnoijaksi. Yksinoikeuslauseke ja yhdenmukaistettu menettelytapa estivät tekijänoikeusjärjestöjen välisen kilpailun käyttölupia myönnettäessä ja useita alueita kattavien lupien käyttöönoton.

78. Komissio seurasi edelleen vuonna 2008 siirtymistä analogisista lähetyksistä maanpäällisiin digitaalisiin lähetyksiin EU:n jäsenvaltioissa. Italian kuluttajajärjestön Altroconsumon[107] kantelun johdosta Italiaa vastaan aloitettiin EY:n perustamissopimuksen 226 artiklan mukainen rikkomusmenettely. Komission yksiköt tarkastelivat menettelyssä Italian yleisradiojärjestelmään tehtyjä uusia muutoksia[108] ja vaihtoivat näkemyksiä Italian viranomaisten kanssa uuden lainsäädännön soveltamisalasta ja maanpäällisten televisioverkkojen digitalisointia koskevista kriteereistä. Järjestelmään tehtyjen muutosten ansiosta uusien markkinoilletulijoiden ja nykyisten pienempien yhtiöiden saatavilla pitäisi siis olla enemmän taajuuksia.

79. Komissio hyväksyi edelleen yleisradioyhtiöille tarkoitetun valtion rahoituksen , jos sekä julkisen palvelun tehtävä että rahoitus määritetään avoimesti ja jos valtion rahoitus rajoittuu siihen, mikä on tarpeen julkisen palvelun tehtävän täyttämiseksi. Komissio teki vuonna 2008 kaksi päätöstä julkisen palvelun yleisradioyhtiöiden rahoittamisesta perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan ja yleisradiotoimintaa koskevan tiedonannon nojalla. Näistä ensimmäinen koski Belgian (flaamilaisen) yleisradioyhtiön VRT:n yleistä rahoitusjärjestelmää[109]. Toinen päätös koski Irlannin yleisradioyhtiöiden RTÉ ja TG4 rahoitusjärjestelmää[110]. Komissio on myös hyväksynyt kiireellisen valtiontuen kahden yleisradioyhtiön tiukan rahoitustilanteen korjaamiseksi: France Télévisions[111] (perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan nojalla) ja TV2 Danmark[112] (perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskevien määräysten nojalla).

80. Tammi- ja maaliskuun välisenä aikana toteutetun julkisen kuulemisen jälkeen komissio esitti marraskuussa uuden yleisradiotoimintaa koskevan tiedonantoluonnoksen julkista lisäkuulemista varten[113]. Tarkoituksena on selventää tilannetta kaikille markkinaosallistujille ja varmistaa kehys, jossa otetaan asianmukaisesti huomioon uusi teknologinen ympäristö.

81. Lokakuussa komissio käynnisti julkisen kuulemisen suunnitelmastaan jatkaa elokuvia koskevaan tiedonantoon sisältyvien valtiontukien arviointiperusteiden voimassaoloaikaa[114]. Nykyisten kriteerien mukaan elokuvatuotannon valtiontuelle voidaan myöntää poikkeus valtiontukikiellosta tietyin edellytyksin, erityisesti silloin, kun tukea myönnetään kulttuurielokuville ja kun tuki noudattaa alueellisia vaatimuksia ja tuki-intensiteettiä koskevia raja-arvoja.

82. Komissio hyväksyi vuonna 2008 useita elokuvatukiohjelmia. Näistä voidaan mainita Unkarin elokuvatukiohjelma[115], Italian elokuvatuotannon verokannustimet[116], Suomen elokuvatukiohjelma[117] ja Saksan elokuvatukiohjelma[118].

83. Komissio hyväksyi vuonna 2008 myös kaksi merkittävää viestintäalan yrityskauppaa . Komissio hyväksyi 14. helmikuuta ehdotetun yrityskaupan, jossa kanadalainen Thomson Corporation hankkii brittiläisen Reuters Groupin . Komissio asetti kuitenkin kaupalle joitakin ehtoja ja velvoitteita. Komissio hyväksyi 11. maaliskuuta Googlen suunnitelman hankkia omistukseensa verkkomainonnan teknologiayritys DoubleClick [119]. Asia oli ensimmäinen, jossa komissio sovelsi ei-horisontaalisia sulautumia koskevia suuntaviivoja.

2.6. Kuljetusala

84. Vuosi 2008 oli haastava kuljetusalalla, joka ensin kärsi polttoainehintojen jatkuvasta noususta vuoden alkupuoliskolla ja sitten talouskriisistä vuoden jälkipuoliskolla. Talouden taantuma on vaikuttanut merkittävästi kaikenlaisten kuljetuspalvelujen rahti- ja matkustajaliikenteeseen. Tätä talouskriisin yleistä taustaa vasten kuljetusalalla on tapahtunut keskittymistä ja sen odotetaan jatkuvan myös vuonna 2009.

85. Maantiekuljetusten osalta komissio soveltaa edelleen voimassa olevia valtiontukisääntöjä julkisen palvelun sopimuksiin ja velvoitteisiin, koska maakuljetusalan julkisia palveluja koskeva tarkistettu asetus[120] ei ole vielä voimassa. Asiassa Altmark annetun tuomion[121] jälkeen komissio on vastaanottanut ja tutkinut suuren määrän kanteluja sekä paikallis- ja aluebussiliikenteelle myönnettyjä tukia koskevia ilmoituksia. Ne ovat keskittyneet lähinnä sopimuksiin, jotka on tehty ilman julkista tarjouskilpailua. Komissio teki lopullisen myönteisen päätöksen julkisen palvelun sopimuksesta, joka koski julkista linja-autoliikennettä Lienzin alueella Itävallassa[122]. Se aloitti myös muodollisen tutkintamenettelyn toimenpiteistä, joita oli myönnetty ranskalaiselle Sernamille . Sernam on rautatieyhtiö Société national des chemins de Fer Français’n (SNCF) maantiekuljetuksiin erikoistunut tytäryhtiö. Komissio aloitti menettelyn epäillessään, että sen 20. lokakuuta 2004 tekemässä päätöksessä asetettuja ehtoja ei ollut noudatettu.

86. Rautatieliikenteen ja yhdistettyjen kuljetusten alalla EU:n rautateiden rahtiliikenne avattiin täysimääräisesti kilpailulle 1. tammikuuta 2007, kun taas kansainvälinen matkustajarautatieliikenne avautuu kilpailulle 1. tammikuuta 2010. Rautatieyrityksille myönnettäviä valtiontukia koskevat suuntaviivat [123] tulivat voimaan heinäkuussa. Suuntaviivoissa esitetään yksityiskohtaisesti komission lähestymistapa valtiontukeen, jota myönnetään direktiivin 91/440/ETY[124] mukaisille rautatieyrityksille ja kaupunki-, esikaupunki- ja alueellista henkilöliikennettä harjoittaville yrityksille. Tarkoituksena on parantaa julkisen rahoituksen läpinäkyvyyttä ja oikeusvarmuutta. Komissio teki vuonna 2008 useita päätöksiä rautatieliikenteen ja yhdistettyjen kuljetusten edistämiseksi[125]. Lisäksi komissio teki vuonna 2008 useita yrityskeskittymäpäätöksiä . Komissio hyväksyi 19. maaliskuuta saksalaisen valtionrautatieyrityksen Deutsche Bahnin suunnitelman ostaa espanjalainen logistiikkayritys Transfesa [126]. Komissio hyväksyi 25. marraskuuta unkarilaisen yrityksen MÁV Cargon siirtymisen itävaltalaisen RCA:n omistukseen, mutta asetti liiketoimelle ehtoja[127].

87. Komissio antoi 1. heinäkuuta suuntaviivat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta meriliikennepalveluihin [128]. Linjakonferensseista annettu asetus (ETY) N:o 4056/86 oli kumottu 18. lokakuuta alkaen ja asetuksen (EY) N:o 1/2003 soveltamisalaa oli laajennettu niin, että siihen sisällytettiin kabotaasi- ja kansainväliset hakurahtipalvelut. Suuntaviivoissa esitetään periaatteet, joita komissio noudattaa määritellessään markkinat ja arvioidessaan linjaliikenteen tietojenvaihtojärjestelmiä sekä yhteistyösopimuksia, joihin liittyy meriliikenteen kabotaasi-, linjaliikenne- ja/tai hakurahtipalveluja.

88. Komissio julkaisi 21. lokakuuta ryhmäpoikkeusasetuksen luonnoksen perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta linjaliikennettä harjoittavien varustamoiden sopimuksiin, päätöksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin (’konsortiot’)[129], sillä ryhmäpoikkeusasetuksen voimassaolo päättyy vuonna 2010. Kun ryhmäpoikkeusasetus on annettu, vuonna 2003 aloitettu meriliikennepalveluihin sovellettavien kilpailusääntöjen uudistus on saatu päätökseen.

89. Komissio antoi 12. joulukuuta merten moottoriteiden avaamiseen myönnettävää yhteisön rahoitusta täydentävien valtiontukitoimenpiteiden käsittelyä koskevat ohjeet [130]. Tarkoituksena on yhdenmukaistaa meriliikenteen valtiontukea koskevissa yhteisön suuntaviivoissa[131] tarkoitettu tuen enimmäisintensiteetti ja kesto. Lisäksi ohjeisiin sisällytetään niitä hankkeita koskevat suotuisammat edellytykset, joihin sovelletaan toisesta Marco Polo -ohjelmasta yhteisön rahoitustuen myöntämiseksi tavarankuljetusjärjestelmän ympäristönsuojelun tason parantamista varten (Marco Polo II) annettua asetusta[132] sekä yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi 23. heinäkuuta 1996 tehtyä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöstä N:o 1692/96/EY[133].

90. Perusteellisen tutkimuksen jälkeen komissio katsoi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen alalla, että korvaus, jonka Ranskan valtio oli maksanut Société Nationale Maritime Corse-Méditerranéelle (SNCM) julkisten palveluvelvoitteiden täyttämisestä vuosina 1991–2001, soveltui yhteismarkkinoille[134]. Sen sijaan komissio aloitti muodollisen tutkintamenettelyn CalMacille ja Northlinkille myönnetystä järjestelmästä, jonka puitteissa niille myönnettiin korvausta Skotlannin saarten välisen matkustajalauttaliikenteen harjoittamiseen liittyvien julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä[135].

91. Ilmailun alalla tuli 1. marraskuuta voimaan asetus lentoliikenteen harjoittamisen yhteisistä säännöistä [136]. Asetus muodostaa oikeudellisen kehyksen EU:ssa harjoitettavalle lentoliikenteelle ja siinä vahvistetaan säännöt yhteisön lentoliikenteen harjoittajien toimilupien myöntämisestä ja valvonnasta, markkinoille pääsystä, ilma-alusten rekisteröinnistä ja vuokrauksesta, julkisen palvelun velvoitteista, liikenteen jakamisesta lentoasemien välillä ja hinnoittelusta. Komissio myös valmisteli edelleen uutta asetusta, jonka tarkoitus on yksinkertaistaa ja uudistaa tietokonepohjaisia paikanvarausjärjestelmiä koskevia sääntöjä[137].

92. Komissiota pyydettiin vuonna 2008 tekemään päätös useissa pelastamis- ja rakenneuudistustoimenpiteitä koskevissa asioissa, kun lentoliikenteen harjoittajat kärsivät ensin raakaöljyn korkeasta hinnasta ja sitten kysynnän supistumisesta rahoitus- ja talouskriisin seurauksena. Asiassa Olympic Airways / Olympic Airlines komissio katsoi, että Kreikan viranomaisten toimittamaan yksityistämissuunnitelmaan, jonka mukaan kahden yrityksen tietyt omaisuuserät myytäisiin niputettuna, ei sisältynyt valtiontukea sillä edellytyksellä, että Kreikan viranomaisten antamat sitoumukset täytettäisiin täysimääräisesti[138]. Tähän liittyvässä erillisessä päätöksessä[139] komissio totesi, että Kreikka oli komission edellisen, vuonna 2005 tekemän päätöksen jälkeen myöntänyt lisää valtiontukea kansalliselle lentoyhtiölle, ja määräsi, että tuki on perittävä takaisin. Komissio käynnisti kesäkuussa muodollisen tutkintamenettelyn, joka koski Italian valtion Alitalialle myöntämää 300 miljoonan euron lainaa[140]. Marraskuussa komissio teki lopullisen kielteisen päätöksen, jossa se määräsi, että yhteismarkkinoille soveltumaton tuki on perittävä takaisin[141]. Samalla komissio hyväksyi Alitalian suunnitelman selvitystilaan asettamisesta[142].

93. Lentoasemien infrastruktuurin alalla komissio päätti muodollisen tutkintamenettelyn, joka koski DHL Groupin ja Leipzig/Hallen lentoaseman hyväksi myönnettyjä valtiontukitoimenpiteitä[143]. Komissio katsoi, että Leipzigin lentoasemaan tehdyt pääomasijoitukset olivat perustamissopimuksen mukaiset. Sen sijaan komissio katsoi, että DHL:lle myönnetyt sitoumukset ja takuu eivät olleet perustamissopimuksen mukaiset. Komissio määräsi, että sitoumuksiin liittyvä yhteismarkkinoille soveltumaton tuki oli perittävä takaisin, ja kielsi takuun myöntämisen. Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi komission vuonna 2004 tekemän päätöksen ja määräsi Belgian perimään takaisin Ryanairille myönnetyn, yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen, joka liittyi lentoyhtiön toiminnan aloittamiseen Charleroin lentoasemalla[144]. Tuomioistuin katsoi, että komission olisi pitänyt tutkia Vallonian alueen ja Brussels South Charleroi -lentoaseman myöntämät toimenpiteet yhdessä ja soveltaa markkinataloussijoittajaperiaatetta Vallonian alueen myöntämiin toimenpiteisiin, sillä kyseisten kahden yksikön välillä oli läheiset taloudelliset yhteydet.

94. Sulautumien alalla komissio hyväksyi 6. elokuuta EU:n sulautuma-asetuksen perusteella ehdotetun liiketoimen, jossa amerikkalainen lentoyhtiö Delta Air Lines, Inc . hankkii omistukseensa toisen amerikkalaisen lentoyhtiön Northwest Airline Corporationin [145]. Komissio hyväksyi perusteellisen tutkimuksen jälkeen 17. joulukuuta KLM:n ja Martinairin välisen yrityskeskittymän[146].

95. EU ja Yhdysvallat tekivät huhtikuussa 2007 avoimen ilmailusopimuksen , jossa on määräyksiä komission ja Yhdysvaltojen liikenneministeriön (DoT) välisen yhteistyön lisäämisestä kilpailun alalla. Sopimuksen puitteissa komissio ja DoT käynnistivät maaliskuussa lentoyhtiöiden liittoumia koskevan yhteisen tutkimushankkeen [147]. Hankkeen tavoitteena on syventää osapuolten tietämystä Atlantin ylittävästä lentoliikenteestä, liittoumien vaikutuksista lentoyhtiöiden kilpailuun ja mahdollisista muutoksista liittoumien asemaan EU:n ja Yhdysvaltojen avoimen ilmailusopimuksen johdosta.

2.7. Lääketeollisuus

96. EU:n kilpailusääntöjen soveltamisesta lääketeollisuuden alalla voidaan todeta, että komission tärkein vuonna 2008 toteuttama toimi oli lääketeollisuuden toimialakohtainen tutkinta [148], joka käynnistyi 15. tammikuuta. Samana päivänä komissio teki yllätystarkastuksia useiden alkuperäis- ja rinnakkaisvalmistajien toimitiloihin EU:ssa. Tämä oli ensimmäinen kerta kun komissio käynnisti toimialakohtaisen tutkinnan tarkastuskäynneillä.

97. Tutkinta aloitettiin komission saatua tietoja, joiden mukaan lääkealan kilpailu EU:ssa ei ehkä toimisi kunnolla. Merkkejä tästä olivat innovoinnin väheneminen – mitattuna markkinoille tuotujen uusien lääkevalmisteiden määrän supistumisella – ja rinnakkaisvalmisteiden markkinoilletulon viivästyminen. Tutkinnan tarkoituksena oli tarkastella, olivatko eräät lääkealan yritysten käytännöt syynä rinnakkaisvalmisteiden viivästymiseen ja innovoinnin vähenemiseen. Tutkinnassa keskityttiin erityisesti käytäntöihin, joiden avulla alkuperäisvalmistajat voivat estää tai lykätä rinnakkaisvalmistajien kilpailua, sekä kilpailevien alkuperäisvalmisteiden kehittämistä. Tutkinnan aikana laadittiin yhteenveto lääkealaan sovellettavan sääntelykehyksen puutteita koskevista näkemyksistä, joita yritykset ja viranomaiset olivat esittäneet.

98. Komissio konsultoi tutkinnan kuluessa kaikkia sidosryhmiä, kuten alkuperäis- ja rinnakkaisvalmistajia, teollisuusjärjestöjä, kuluttaja- ja potilasjärjestöjä, vakuutusyhtiöitä, lääkäreitä, apteekkeja ja sairaaloita edustavia järjestöjä, terveysviranomaisia, Euroopan patenttivirastoa (EPO), rinnakkaiskaupan harjoittajia ja kansallisia kilpailuviranomaisia. Komissio keräsi tietoja lähettämällä tietopyynnöt yli 100:lle EU:ssa toimivalle lääkealan yritykselle ja monille muille sidosryhmille. Tiedot koskevat otosta, joka koostui 219:stä EU:ssa vuosina 2000–2007 myydystä, ihmisille tarkoitettuihin reseptilääkkeisiin liittyvästä kemiallisesta molekyylistä.

99. Komissio julkaisi 28. marraskuuta lääkealan toimialakohtaista tutkimusta koskevan alustavan raportin[149]. Raportissa vahvistettiin, että rinnakkaislääkkeiden markkinoille pääsy oli viivästynyt ja innovointi vähentynyt. Siinä tarkasteltiin myös mahdollisia syitä tähän, erityisesti niitä, jotka johtuvat yritysten käyttäytymisestä. Alustavassa raportissa korostetaan patenttioikeuksien merkitystä lääkealalle. Siinä ei yksilöidä yksittäisiä väärinkäytöksiä eikä anneta ohjeita tutkittujen käytäntöjen yhdenmukaisuudesta EY:n kilpailusääntöjen kanssa.

100. Alakohtaisen tutkinnan tuloksista ilmenee, että alkuperäisvalmistajat suunnittelevat ja toteuttavat erilaisia strategioita (ns. keinovalikoima) varmistaakseen jatkuvat tulovirrat lääkevalmisteistaan. Näiden strategioiden menestyksekkäällä toteuttamisella voidaan pystyä viivyttämään rinnakkaisvalmisteen pääsyä markkinoille tai estämään se. Raportissa kuitenkin korostetaan, että yrityksen käyttäytyminen ei ehkä ole ainoa syy siihen, miksi rinnakkaisvalmistajien tuotteiden tulo markkinoille viivästyy.

101. Sidosryhmät ottivat kantaa myös lääkealaan sovellettavaan sääntelykehykseen ja toivat esiin havaitsemiaan markkinoille pääsyyn ja kilpailuun liittyviä vaikeuksia ja puutteita. Rinnakkais- ja alkuperäisvalmistajat ovat yhtä mieltä siitä, että olisi otettava käyttöön yhteisöpatentti ja että Eurooppaan olisi luotava yhtenäinen patenttituomioistuinjärjestelmä. Myös tutkimuksen alustavat tulokset tukevat näitä näkemyksiä. Sidosryhmät toivat esiin myös seikkoja, joita ne pitävät myyntilupaan sekä hinnoittelu- ja korvattavuusmenettelyihin liittyvinä pullonkauloina ja jotka voivat viivyttää valmisteiden saattamista markkinoille.

2.8. Elintarviketeollisuus

102. Hintojen noustua reilusti vuoden 2007 jälkipuoliskolla ja vuoden 2008 ensimmäisellä puoliskolla komissio antoi toukokuussa tiedonannon ”Nousevien elintarvikehintojen haasteeseen vastaaminen – Suunta EU:n toimille ”[150]. Se perusti myös työryhmän, jonka tarkoituksena on tutkia elintarvikkeiden toimitusketjun toimintaa, mukaan lukien elintarvikkeiden vähittäismyynti- ja jakelualojen keskittyminen ja markkinoiden segmentoituminen EU:ssa. Tätä seurasi joulukuussa toinen tiedonanto ”Elintarvikkeiden hinnat Euroopassa” [151], jossa ehdotettiin etenemissuunnitelmaa elintarvikkeiden toimitusketjun toiminnan parantamiseksi.

103. Kilpailupolitiikan osalta tiedonannossa kehotetaan varmistamaan, että komissio ja kansalliset kilpailuviranomaiset soveltavat kilpailusääntöjä tiukasti ja johdonmukaisesti elintarviketarjonnan markkinoilla. Siinä korostetaan samalla kilpailua ja yrityskeskittymiä koskevien sääntöjen merkitystä.

104. Komissio varmisti edelleen vuonna 2008, että Coca-Cola noudatti aikaisempia sitoumuksiaan ja sakotti banaanikauppiaiden kartellia perustamissopimuksen 81 artiklan nojalla. Kansallisella tasolla kilpailuviranomaiset ovat tarkastelleet perusteellisesti elintarvikkeisiin liittyviä aloja ja käynnistäneet useita tutkimuksia. Yhdenmukainen ja koordinoitu lähestymistapa on keskeistä, sillä vähittäismarkkinat ovat usein enintään kansalliset. Tässä yhteydessä kilpailun pääosasto järjesti heinä- ja marraskuussa kaksi Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston elintarvikkeisiin keskittyvän työryhmän kokousta keskustellakseen elintarvikkeiden vähittäismarkkinoihin liittyviä kysymyksiä koskevista parhaista käytänteistä ja vaihtaakseen niitä.

105. Elintarvikealalla tapahtuneen keskittymisen johdosta komissiolle ilmoitettiin vuonna 2008 useita yrityskeskittymiä. Eräät yrityskeskittymät tutkittiin perusteellisesti tai ne hyväksyttiin ensimmäisessä vaiheessa vain huomattavien omaisuuserien luovutuksen jälkeen. Asiassa Friesland/Campina [152] komissio tutki perusteellisesti kahden eri maitotuotemarkkinoilla toimivan hollantilaisen meijeriosuuskunnan ehdotetun yrityskeskittymän. Yrityskeskittymä hyväksyttiin osapuolten toimitettua sitoumuksia ja varmistettua raakamaidon saanti Alankomaissa. Asiassa ABF/GBI [153] komissio tutki perusteellisesti yrityksen Associated British Foods (ABF) hankkeen ostaa joitain GBI:n omaisuuseriä. Komissio hyväksyi liiketoimen, mutta asetti sille ehtoja. Elintarvikkeiden vähittäiskaupan alalla komissio tutki ehdotetun liiketoimen, jossa saksalainen REWE Group hankkii itävaltalaisen ADEG:n ,[154] ja hyväksyi sen tietyin ehdoin.

2.9. Postipalvelut

106. Merkittävä uusi vaihe postipalvelujen kannalta oli parlamentin ja neuvoston helmikuussa antama kolmas postidirektiivi [155]. Direktiivin mukaan useimpien jäsenvaltioiden on avattava postipalvelujen markkinat täysimääräisesti 31. joulukuuta 2010 mennessä. Eräät jäsenvaltiot voivat lykätä markkinoiden avaamista kaksi vuotta. Direktiivissä säädetään varattujen palvelujen lakkauttamisesta kaikissa jäsenvaltioissa, yleispalvelun piiriin kuuluvien palvelujen ja laatustandardien vahvistamisesta ja kansallisten sääntelyviranomaisten roolin lujittamisesta, jotta jäsenvaltiot voivat tarvittaessa toteuttaa toimenpiteitä yleispalvelun turvaamiseksi ja rahoittamiseksi. Tästä johtuen valtiontuella ja komission valvontatoimilla on entistä suurempi merkitys.

107. Valtiontukisääntöjen soveltamisesta postialaan vuonna 2008 voidaan todeta, että komissio teki useita päätöksiä, joiden tarkoituksena on varmistaa, että postitoiminnan harjoittajat, joille oli asetettu velvollisuus huolehtia yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista, ja niiden tytäryhtiöt eivät saa korvauksena kohtuutonta etua. Komissio jatkoi tutkimustaan, joka koski Deutsche Post AG:n [156] väitettyä ylisuurta korvausta yleispalveluvelvoitteiden täyttämisestä. Lokakuussa komissio teki tietojen antamista koskevan välipäätöksen Saksaa vastaan, koska Saksa oli kieltäytynyt toimittamasta pyydettyjä tietoja. Komissio tutki myös, ovatko postitoiminnan harjoittajat saaneet muunlaisia tukia valtiolta. Tässä yhteydessä komissio päätti tutkimuksensa, joka koski Leipzigin lentoasemalle ja DHL:lle [157] myönnettyä tukea. Komissio hyväksyi Leipzigin lentoaseman eteläisen kiitoradan rakentamiseen myönnetyn tuen. Se kuitenkin kielsi takuun ja eräät muut sitoumukset, jotka DHL oli saanut tukena päätettyään siirtää Euroopan lentorahtikeskuksensa Leipzigiin. Tuki, jonka DHL on jo saanut, on maksettava takaisin.

3. Kuluttajatoiminnot

108. Kuluttajien huolet ovat keskeisellä sijalla komission kilpailutoiminnoissa, ja komissio katsoo, että kilpailupolitiikan päätavoitteena olisi oltava kuluttajien hyvinvoinnin maksimointi.

109. Kuluttajia koskevan ulottuvuuden sisällyttäminen kilpailupolitiikkaan edellyttää komission yksiköiden ja kuluttajien tai kuluttajajärjestöjen välistä toimivaa vuoropuhelua. Tämän vuoksi kilpailun pääosastoon perustettiin vuonna 2008 kuluttajien yhteysyksikkö. Kuluttajat ja heidän edustajansa voivat nyt toimittaa komission yksiköille tietoja, jotka auttavat ymmärtämään paremmin markkinoita ja havaitsemaan markkinoiden mahdollisia toimintapuutteita[158]. Ne voivat myös parhaiten kertoa suoraan, millainen tietyn toimen vaikutus niiden mielestä on.

110. Julkista politiikkaa kehitettäessä on tärkeää ymmärtää keskeisten sidosryhmien huolenaiheet ja niihin kohdistuvat vaikutukset eivätkä kuluttajat ole tästä poikkeus. Kuluttajien näkemysten perusteella komissio pystyy paremmin ymmärtämään, kuinka tämä politiikka toimisi käytännössä, ja varmistamaan, että poliittiset tavoitteet voidaan saavuttaa täysimääräisesti. Esimerkkinä voidaan mainita, että sekä verkkokaupan mahdollisuuksia ja esteitä Euroopan yhtenäismarkkinoilla käsitelleeseen pyöreän pöydän kokoukseen[159] että yksityisiä vahingonkorvauskanteita koskevaan valkoiseen kirjaan liittyi laaja kuulemisprosessi, jonka aikana kuluttajia ja heidän edustajiaan pyydettiin esittämään näkemyksiä. Myös lääkealan toimialakohtaisen tutkimuksen[160] aikana ja sulautuma-asioissa kuluttajien näkemys on auttanut komission yksiköitä asettamaan kaikki markkinoita koskevat seikat asiayhteyteensä ongelmia ja ratkaisuja pohtiessaan. Tämän lähestymistavan merkitys vahvistettiin ohjeissa ensisijaisista täytäntöönpanotavoitteista käsiteltäessä yritysten määräävän aseman väärinkäyttöä[161]. Kyseiset tavoitteet otetaan käyttöön vuonna 2009 ja sen jälkeen.

4. Euroopan kilpailuviranomaisten verkosto ja kansalliset tuomioistuimet

111. Euroopan kilpailuviranomaisten verkosto tarjoaa EU:n kilpailuviranomaisille foorumin, jonka avulla ne voivat koordinoida rakentavasti täytäntöönpanotoimia, varmistaa johdonmukaisuuden ja keskustella yhteisen edun mukaisista poliittisista kysymyksistä.

112. Vuonna 2008 verkosto tapasi eri kokoonpanoissa, jotka vaihtelivat jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisten johdon vuosikokouksesta alakohtaisiin alakomiteoihin, täysistuntoja ja työryhmiä unohtamatta. Tärkeimmät keskustelunaiheet olivat vuonna 2008 seuraavat: 1) kilpailupolitiikan viimeaikainen kehitys, 2) kansallisten kilpailuviranomaisten kokemus asetuksen (EY) N:o 1/2003 täytäntöönpanokeinoista, 3) horisontaalisia sopimuksia ja vertikaalisia rajoituksia koskevan komission politiikan tarkistaminen, 4) toimialakohtaiset kysymykset kuten vähittäishintojen jäykkyys, monenväliset siirtomaksut ja yhtenäinen euromaksualue (SEPA) sekä lääkealan toimialakohtainen tutkinta.

113. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 mukainen lähentymisprosessi jatkui vuonna 2008. Hyvä esimerkki tästä on Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskeva malliohjelma. Vuoden 2008 loppuun mennessä 25 jäsenvaltiolla oli kyseinen ohjelma. Kahden jäljellä olevan maan eli Maltan ja Slovenian odotetaan ottavan sellainen käyttöön lähitulevaisuudessa. Lisäksi monet Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston jäsenet ovat joko jo yhdenmukaistaneet ohjelmansa verkoston malliohjelman kanssa tai kyseinen prosessi on meneillään.

114. Tärkeä osa Euroopan kilpailuviranomaisten verkoston työtä on yhteistyö yksittäisissä asioissa. Komissiolle ilmoitettiin vuonna 2008 asetuksen (EY) N:o 1/2003 11 artiklan 3 kohdan nojalla noin 150 uutta asiaa[162], joiden tutkinnan kansalliset kilpailuviranomaiset olivat aloittaneet. Kuten edellisinä vuosina, mainitun asetuksen ja verkostotiedonannon myötä käyttöön otetun joustavan ja käytännönläheisen lähestymistavan johdosta oli vähän sellaisia tapauksia, joissa käsittelypaikan siirtämisestä keskusteltiin. Vielä vähemmän oli tapauksia, joissa käsittelypaikka todella siirrettiin. Varmistaakseen EU:n lainsäädännön johdonmukaisen soveltamisen komission yksiköt tarkistivat suunnitellun päätöksen tai antoivat sitä koskevia neuvoja 61 asiassa, joista oli ilmoitettu sille asetuksen (EY) N:o 1/2003 11 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

115. Myös kansallisten tuomioistuinten yhteistyömekanismit, joista säädetään mainitun asetuksen 15 artiklassa, toimivat asianmukaisesti sovellettaessa EU:n kilpailuoikeutta vuonna 2008. Komissio sai useita lausuntopyyntöjä, joiden käsittely oli kesken vuoden lopussa, sekä jäljennökset noin 50:stä kansallisten tuomioistuinten antamasta tuomiosta. Lisäksi kilpailun pääosasto teki 15 tuomareiden koulutukseen liittyvää avustussopimusta ja käynnisti uuden koulutusta koskevan tarjouskilpailun.

5. Kansainvälinen toiminta

116. Globaalistuvassa maailmantaloudessa myös kilpailupolitiikan on omaksuttava globaali näkemys. Kilpailun pääosasto vastaa tähän haasteeseen vahvistamalla ja laajentamalla suhteitaan kumppaneihin kaikkialla maailmassa sekä kahden- että monenvälisillä foorumeilla. Kilpailuasioista vastaava komissaari Neelie Kroes katsoo, että tehokas kansainvälinen yhteistyö on erittäin tärkeää kilpailun alalla.

117. Laajentumiseen liittyvä yhteistyö oli Kroatian ja Turkin kanssa erityisen tiivistä vuonna 2008. Kroatian kanssa on edistytty huomattavasti avaamisedellytysten täyttämisessä ennen kuin liittymisneuvottelut kilpailua koskevasta luvusta voidaan aloittaa, mukaan lukien jäljellä oleva Kroatian telakoiden rakenneuudistusta koskeva tärkeä kysymys. Turkki sen sijaan ei ole vielä ottanut käyttöön valtiontuen valvonta- ja seurantajärjestelmää. Kilpailun pääosasto auttoi myös Länsi-Balkanin maita yhdenmukaistamaan kilpailusääntöjään EU:n lainsäädännön kanssa. Tähän sisältyi apu kilpailua ja valtiontukea koskevien lakien laadinnassa sekä neuvonanto sääntöjen täytäntöönpanon valvonnasta vastaavien elinten perustamisessa.

118. Kahdenvälisen yhteistyön osalta komissio jatkoi läheistä yhteistyötä Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) valvontaviranomaisen kanssa Euroopan talousalueesta (ETA) tehdyn sopimuksen täytäntöönpanon valvontaan liittyvissä kysymyksissä. Edellisten vuosien tapaan käytiin tiivistä tietojenvaihtoa kilpailuasioista Yhdysvaltojen, Kanadan ja Japanin kanssa tehtyjen yhteistyösopimusten perusteella. Yhteistyö Kiinan ja Korean kanssa oli myös yksi ensisijaisia tavoitteita vuonna 2008. Kilpailun pääosasto osallistui aktiivisesti Ukrainan, Intian ja Etelä-Korean kanssa käytäviin neuvotteluihin vapaakauppasopimuksista sekä Keski-Amerikan kanssa tehtävän assosiaatiosopimuksen kauppaa koskevasta osuudesta. Tarkoituksena on varmistaa, että kilpailunvastaiset käytännöt (valtiontuki mukaan luettuna) eivät heikennä kauppa- ja muita taloudellisia etuja, joihin kyseisillä sopimuksilla pyritään.

119. Kilpailun pääosastolla oli monenvälisessä yhteistyössä johtava rooli kansainvälisessä kilpailuviranomaisverkossa, jossa se on ohjaustyöryhmän jäsen, toinen kartellityöryhmän puheenjohtajista ja muiden työryhmien (keskittymät, kilpailupolitiikan täytäntöönpano, yksipuoliset toimet ja kilpailun edistäminen) aktiivinen jäsen. Kilpailun pääosasto osallistui edelleen aktiivisesti OECD:n kilpailukomitean työhön, ja sillä oli johtava rooli YK:n kauppa- ja kehityskonferenssin (UNCTAD) kilpailulainsäädäntöä ja -politiikkaa käsittelevän hallitustenvälisen asiantuntijaryhmän (IGE) vuosikokouksen pyöreän pöydän keskusteluissa.

6. Toimielinten välinen yhteistyö

120. Komissio jatkoi vuonna 2008 yhteistyötään muiden yhteisön toimielinten kanssa niiden kanssa tehtyjen sopimusten tai pöytäkirjojen[163] mukaisesti.

121. Euroopan parlamentti (EP) antoi vuonna 2008 päätöslauselman tai mietinnön seuraavista aiheista: vähittäispankkialan tutkinta, Korean tasavallan hallituksen ja Euroopan yhteisön välinen sopimus kilpailunvastaisia toimintoja koskevasta yhteistyöstä ja vahingonkorvauskanteita koskeva valkoinen kirja. Vuosien 2006 ja 2007 kilpailupolitiikkaa koskevista kertomuksista keskusteltiin myös valiokuntatasolla vuonna 2008, ja ne on määrä hyväksyä vuonna 2009. Komissio osallistui myös EP:ssä käytyihin keskusteluihin muista aiheeseen liittyvistä kysymyksistä, kuten valtiontukisääntöjen soveltaminen nykyisessä rahoitus- ja talouskriisissä.

122. Komissio toimii läheisessä yhteistyössä neuvoston kanssa, tiedottaa sille tärkeistä kilpailupoliittisista aloitteista, kuten pankkialaa koskevista valtiontukitoimenpiteistä ja muista rahoitus- ja talouskriisiin liittyvistä valtiontukitoimenpiteistä. Vuonna 2008 komission panos kilpailupolitiikan osalta kohdistui enimmäkseen päätelmiin, jotka hyväksyttiin kilpailukykyneuvostossa (esimerkiksi Lissabonin strategia, teollisuuspolitiikka ja pk-yrityksiä koskeva politiikka), liikenne-, televiestintä- ja energianeuvostossa (energian sisämarkkinoita koskeva lainsäädäntöpaketti, energia- ja ilmastopaketti) ja talous- ja rahoitusasioiden neuvostossa (yhtenäismarkkinakatsaus, yhtenäinen euromaksualue, riskipääoma, Euroopan talouden elvytyssuunnitelma).

123. Komissio tiedottaa Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle tärkeistä kilpailupoliittisista aloitteista ja osallistuu kyseisissä komiteoissa näistä aloitteista käytäviin keskusteluihin. Esimerkkinä mainittakoon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean kertomuksen antaminen komission kilpailupolitiikkaa koskevasta kertomuksesta. Komissio osallistui vuonna 2008 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean työryhmien kokouksiin, joissa käsiteltiin kilpailua ja demokratiaa sisämarkkinoilla, vuoden 2007 kilpailupolitiikkaa koskevaa kertomusta ja valkoista kirjaa vahingonkorvauskanteista.

[1] Ks. Euroopan parlamentin päätöslauselma 10. maaliskuuta 2009 kilpailupolitiikkaa koskevista kertomuksista 2006 ja 2007 (2008/2243(INI), 30 kohta.

[2] http://ec.europa.eu/competition/index_fi.html.

[3] Lehdistötiedote IP/08/1509, 15.10.2008.

[4] Lehdistötiedote IP/08/1685, 12.11.2008.

[5] Lisätietoja tästä asiasta ja komission tämän alan poliittisesta aloitteesta on saatavilla seuraavalla verkkosivulla: http://ec.europa.eu/competition/antitrust/actionsdamages/index.html.

[6] Komission päätös 23. heinäkuuta 1984 asiassa COMP/30.988 Tasolasi (Benelux), EYVL L 212, 8.8.1984, s. 13, ja komission päätös 7. joulukuuta 1988 asiassa COMP/31.906 Tasolasi (Italia) , EYVL L 33, 4.2.1989, s. 44.

[7] Lukuun eivät sisälly yritykset, jotka vapautettiin sakoista niiden toimittua yhteistyössä sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevan tiedonannon mukaisesti.

[8] NBR, kansainväliset muuttopalvelut, natriumkloraatti, alumiinifluoridi, kynttilävahat, banaanit ja autonlasi .

[9] Lisätietoja tästä asiasta ja komission tämän alan poliittisesta aloitteesta on saatavilla seuraavalla verkkosivulla: http://ec.europa.eu/competition/antitrust/actionsdamages/index.html.

[10] Yhdistetyt asiat C-295/04–C-298/04, Manfredi (Kok. 2006, s. I-6619). Ks. myös asia C-453/99, Courage v. Crehan (Kok. 2001, s. I-6297). Vaikka yhteisöjen tuomioistuin viittaa ainoastaan perustamissopimuksen 81 artiklan rikkomiseen, tuomioistuimen perusteluista seuraa, että sama koskee myös perustamissopimuksen 82 artiklaa.

[11] Komission asetus (EY) N:o 622/2008, annettu 30 päivänä kesäkuuta 2008, asetuksen (EY) N:o 773/2004 muuttamisesta kartelliasioissa toteutettavien sovintomenettelyjen osalta (EUVL L 171, 1.7.2008, s. 3).

[12] Komission tiedonanto sovintomenettelyn toteuttamisesta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 7 ja 23 artiklan mukaisten päätösten tekemiseksi kartelliasioissa (EUVL C 167, 2.7.2008, s. 1).

[13] Komission asetus (EY) N:o 2790/1999, annettu 22 päivänä joulukuuta 1999, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin (EYVL L 336, 29.12.1999, s. 21).

[14] Komission asetus (EY) N:o 1400/2002, annettu 31 päivänä heinäkuuta 2002, perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoalalla (EYVL L 203, 1.8.2002, s. 30).

[15] Komission asetus (EY) N:o 358/2003, annettu 27 päivänä helmikuuta 2003, perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vakuutusalan sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin (EUVL L 53, 28.2.2003, s. 8).

[16] Lukuun eivät sisälly yritykset, jotka vapautettiin sakoista niiden toimittua yhteistyössä sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevan tiedonannon mukaisesti.

[17] NBR, kansainväliset muuttopalvelut, natriumkloraatti, alumiinifluoridi, kynttilävahat, banaanit ja autonlasi.

[18] Asia COMP/38.698 CISAC .

[19] Asia COMP/34.792 Microsoft (ei vielä julkaistu EUVL:ssä).

[20] Komissio oli vuonna 2006 määrännyt Microsoftille ehdottoman 280,5 miljoonan euron suuruisen uhkasakon, koska Microsoft ei ollut toimittanut kattavia ja paikkansapitäviä yhteentoimivuuden edellyttämiä tietoja.

[21] Ks. lehdistötiedote IP/08/386, 5.3.2008.

[22] EUVL C 322, 17.12.2008, s. 10. Ks. myös lehdistötiedote IP/08/1467, 7.10.2008.

[23] Postin yhdistelmäpalvelut on erityinen postipalvelujen muoto, jossa sisältö siirretään sähköisesti lähettäjältä postipalvelujen harjoittajalle, joka sitten tulostaa, panee kirjekuoriin, lajittelee ja toimittaa postilähetykset.

[24] Ks. lehdistötiedote IP/08/1997, 17.12.2008.

[25] Komission tiedonanto neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 ja komission asetuksen (EY) N:o 802/2004 (sulautuma-asetuksen täytäntöönpanoasetus) mukaan hyväksyttävistä korjaustoimenpiteistä (EUVL C 267, 22.10.2008, s. 1)

[26] Komission asetus (EY) N:o 1033/2008, annettu 20 päivänä lokakuuta 2008, yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 täytäntöönpanosta annetun asetuksen (EY) N:o 802/2004 muuttamisesta (EUVL L 279, 22.10.2008, s. 3).

[27] Yrityskeskittymäasioissa ehdotettuja korjaustoimenpiteitä koskeva tutkimus (Merger Remedies Study), Euroopan komission kilpailun pääosasto, lokakuu 2005.

[28] Valtiontuen toimintasuunnitelma – Valtiontukien vähentäminen ja tarkempi kohdentaminen: suunnitelma valtiontuen uudistamiseksi vuosina 2005–2009. KOM(2005) 107 lopullinen, 7.6.2005.

[29] EUVL C 270, 25.10.2008, s. 8.

[30] EUVL C 10, 15.1.2009, s. 2.

[31] EUVL C 16, 21.1.2009, s. 1.

[32] EUVL L 214, 9.8.2008, s. 3.

[33] Muun muassa tuki pk-yrityksille, tuki tutkimustoimintaan, innovointituki, aluekehitystuki, koulutustuki, työllisyystuki, riskipääoman muodossa myönnettävä tuki, ympäristönsuojelutuki ja tuki yrittäjyyteen.

[34] EUVL C 82, 1.4.2008, s. 1.

[35] EUVL C 173, 8.7.2008, s. 3.

[36] EUVL C 155, 20.6.2008, s. 10, ja EUVL C 244, 25.9.2008, s. 32.

[37] Ks. lehdistötiedote IP/08/1950, 11.12.2008.

[38] Se korvaisi vuonna 1995 annetun tiedonannon kansallisten tuomioistuinten ja komission yhteistyöstä valtion tuen alalla (EYVL C 312, 23.11.1995, s. 8).

[39] EUVL C 272, 15.11.2007, s. 4.

[40] Käsikirja on saatavilla osoitteessa http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/studies_reports.html#vademecum.

[41] KOM(2008) 751 lopullinen, 17.11.2008.

[42] EUVL C 323, 30.12.2006, s. 1.

[43] Asia C 61/2003 Italian ilmailulaki nro 808/85 – yksittäiset asiat .

[44] EYVL C 45, 17.2.1996, s. 5.

[45] EYVL C 83, 11.4.1986, s. 2.

[46] EUVL C 194, 18.8.2006, s. 2.

[47] Asiat N 263/2007 Sächsischer Frühphasenfonds (Technologiegründerfonds Sachsen ) (EUVL C 93, 15.4.2008, s. 1), N 521/2007 Risikokapitalregelung "Clusterfonds Start-up!" Freistaat Bayern (EUVL C 100, 22.4.2008, s. 2) ja N 700/2007 Finance Wales JEREMIE Fund (EUVL C 331, 31.12.2008, s. 2).

[48] N 836/2006 Mittelstandsfonds Schleswig-Holstein (EUVL C 67, 12.3.2008, s. 1), C 33/2007 IBG Beteiligungsgesellschaft Sachsen-Anhalt mbH (EUVL C 246, 20.10.2007, s. 20), N 389/2007 Beteiligungsfonds des Landes Niedersachsen im Rahmen der Strukturfondsförderung 2007-2013 (EUVL C 145, 11.6.2008, s. 1).

[49] N 696/2007 EFRE Risikokapitalfonds Brandenburg (EUVL C 180, 17.7.2008, s. 3).

[50] Asia C 46/2007 Automobile Craiovan yksityistäminen (EUVL C 239, 6.9.2008, s. 12). Ks. lehdistötiedote IP/08/315, 27.2.2008.

[51] Asiat C 17/2005 Rakenneuudistustuki Gdynian telakalle (EUVL C 220, 8.9.2005, s. 7) ja C 19/2005 Rakenneuudistustuki Szczecinin telakalle (EUVL C 220, 9.9.2005, s. 7). Ks. lehdistötiedote IP/08/1642, 6.11.2008.

[52] Ks. lehdistötiedote IP/08/1696, 13.11.2008.

[53] Ks. MEMO/06/483, 12.12.2006.

[54] Tasesähkö on viime hetkellä toimitettua sähköä sähkövirran taajuuden ylläpitämiseksi verkossa. Komissio epäili, että E.ON suosi omaa tuotantolaitostaan, vaikka se peri korkeampia hintoja, ja siirsi kustannusten nousun loppuasiakkaille, ja että E.ON esti muita sähköntuottajia myymästä tasesähköä E.ON:n markkinoille.

[55] Ks. MEMO/08/396, 12.6.2008.

[56] Ks. lehdistötiedote IP/08/1774, 26.11.2008.

[57] Ks. MEMO/08/809, 29.12.2008.

[58] Ks. MEMO/07/313, 26.7.2007.

[59] Ks. MEMO/06/205, 17.5.2006.

[60] Ks. MEMO/07/316, 30.7.2007.

[61] EUVL C 270, 25.10.2008, s. 8.

[62] EUVL C 10, 15.1.2009, s. 2.

[63] C 9/2008 Rakenneuudistustuki Sachsen LB:lle, Saksa .

[64] C 10/2008 Rakenneuudistustuki IKB:lle, Saksa .

[65] C 43/2008 Rakenneuudistustuki West LB:lle, Saksa .

[66] N 366/2008 Pelastamistuki Roskilde Bankille, Tanska .

[67] NN 44/2008 Pelastamistuki Hypo Real Estatelle, Saksa .

[68] NN 41/2008 Pelastamistuki Bradford and Bingleylle, Yhdistynyt kuningaskunta .

[69] NN 51/2008 Pankkien takausohjelma Tanskassa .

[70] N 567/2008 Suomen takausohjelma .

[71] N 548/2008 Taloudelliset tukitoimenpiteet pankkialalle Ranskassa (jälleenrahoitus), ei vielä julkaistu .

[72] NN 48/2008 Pankkien takausohjelma Irlannissa .

[73] N 520a/2008 Takausohjelma italialaisille pankeille .

[74] N 638/2008 Takausohjelma pankeille .

[75] N 524/2008 Takausohjelma Alankomaiden rahoituslaitoksille .

[76] NN 60/2008 Takausohjelma Portugalin luottolaitoksille .

[77] NN 531/2008 Takausohjelma Slovenian luottolaitoksille .

[78] NN 54b/2008 Espanjan takausohjelma luottolaitoksille .

[79] N 533/2008 Pankkialan tukitoimenpiteet Ruotsissa .

[80] N 613/2008 Taloudelliset tukitoimenpiteet pankkialalle Ranskassa (pääomapohjan vahvistaminen).

[81] N 648/2008 Pääomapohjan vahvistamista koskeva ohjelma .

[82] NN 54a/2008 Rahasto rahoitusomaisuuden hankkimiseksi Espanjassa .

[83] NN 557/2008 Itävallan rahoitusalan tukiohjelma .

[84] N 512/2008 Takausohjelma Saksan rahoituslaitoksille .

[85] N 560/2008 Kreikan pankkialan tukiohjelma .

[86] N 507/2008 Yhdistyneen kuningaskunnan pankkialan tukiohjelma .

[87] N 528/2008 Toimenpide ING:n hyväksi (pääomapohjan vahvistaminen), Alankomaat .

[88] N 602/2008 KBC:n pääomapohjan vahvistaminen, Belgia .

[89] NN 68/2008 Tukitoimenpiteet JSC Parex Bankan hyväksi, Latvia .

[90] N 611/2008 Alankomaiden viranomaisten toteuttama SNS Reaalin uusi pääomankorotus, Alankomaat .

[91] N 615/2008 Bayern LB:n takaus ja pääomapohjan vahvistaminen, Saksa .

[92] N 574/2008 Toimenpiteet Fortisin hyväksi, Belgia/Luxemburg/Alankomaat .

[93] NN 45-49-50/2008 Takaus Dexian veloille, Belgia .

[94] N 655/2008 Takaus Nord LB:lle, Saksa .

[95] N 639/2008 Takaus IKB:lle, Saksa .

[96] NN 64/2008 Carnegie Investment Bankin pelastamistoimenpiteet, Ruotsi .

[97] N 569/2008 Toimenpide Aegonin hyväksi, Alankomaat .

[98] NN 42-46-53A/2008 Rakenneuudistustuki Fortis Bankille ja Fortis Bank Luxembourgille .

[99] EUVL C 16, 22.1.2009, s. 1.

[100] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/21/EY, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2002, sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä (puitedirektiivi) (EYVL L 108, 24.4.2002, s. 33), Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/19/EY, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2002, sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä (käyttöoikeusdirektiivi) (EYVL L 108, 24.4.2002, s. 7), Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/20/EY, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2002, sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluja koskevista valtuutuksista (valtuutusdirektiivi) (EYVL L 108, 24.4.2002, s. 21), Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/22/EY, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2002, yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla (yleispalveludirektiivi) (EYVL L 108, 24.4.2002, s. 51) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/58/EY, annettu 12 päivänä heinäkuuta 2002, henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) (EYVL L 201, 31.7.2002, s. 37).

[101] Komission suositus, annettu 17 päivänä joulukuuta 2007, sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY mukaisesti ennakkosääntelyn alaisiksi tulevista merkityksellisistä tuote- ja palvelumarkkinoista sähköisen viestinnän alalla (EUVL L 344, 28.12.2007, s. 65).

[102] Komission suositus, annettu 15 päivänä lokakuuta 2008, ilmoituksista, määräajoista ja kuulemisista, joista säädetään sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY 7 artiklassa (EUVL L 301, 12.11.2008, s. 23).

[103] Seuraavan sukupolven liityntäverkko on laaja termi, jolla tarkoitetaan uusia, tavallisesti kuitupohjaisia laajakaistaverkkoja, jotka tarjoavat paljon nopeamman ja symmetrisemmän laajakaistayhteyden loppukuluttajille kuin nykyiset verkot (esimerkiksi ADSL).

[104] Asia COMP/M.4854 TomTom / Tele Atlas.

[105] Asia COMP/M.4942 Nokia/NAVTEQ.

[106] Asia COMP/38.698 CISAC Agreement .

[107] Ks. lehdistötiedote IP/07/1114, 18.8.2007, ja Altroconsumon komissiolle lokakuussa 2008 toimittama asiakirja, joka on saatavilla internetosoitteessa http://www.altroconsumo.it/mercato-e-concorrenza/altroconsumo-esposto-alla-commissione-europea-sul-passaggio-al-digitale-si-parte-il-15-ottobre-ma-la-concorrenza-e-all-italiana-s222543.htm.

[108] Lain nro 101/08 (Legge 06/06/2008, n. 101 – Conversione in legge, con modificazioni, del decreto-legge 8 aprile 2008, n. 59, recante disposizioni urgenti per l'attuazione di obblighi comunitari e l'esecuzione di sentenze della Corte di giustizia delle Comunità europee) 8 h §, julkaistu Italian virallisessa lehdessä Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana – Serie Generale, numero 132, 7.6.2008.

[109] Asia E 8/2006 Valtion rahoitus flaamilaiselle yleisradioyhtiölle VRT:lle .

[110] Asia E 4/2005 Valtiontuki RTE:lle ja TNAG:lle (TG4).

[111] Asia N 279/2008 Pääomatuki France Télévisions -yhtiölle (ei vielä julkaistu EUVL:ssä) .

[112] Asia N 287/2008 Pelastamistuki TV2/Danmark A/S:lle (EUVL C 9, 14.1.2009, s. 3).

[113] Ks. lehdistötiedote IP/08/1626, 4.11.2008.

[114] Ks. lehdistötiedote IP/08/1580, 24.10.2008.

[115] Asia N 202/2008 Unkarin elokuvatukiohjelma (EUVL C 237, 28.10.2008, s. 1).

[116] Asia N 595/2008 Elokuvatuotannon verokannustimet (ei vielä julkaistu EUVL:ssä).

[117] Asia NN 70/2006 Suomen elokuvatuotannon tukiohjelma (ei vielä julkaistu EUVL:ssä).

[118] Asia N 477/2008 Saksan elokuvatuotannon tukiohjelma (ei vielä julkaistu EUVL:ssä).

[119] Asia COMP/M.4731.

[120] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1370/2007, annettu 23 päivänä lokakuuta 2007, rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta (EUVL L 315, 3.12.2007, s. 1).

[121] Asia C-280/00, Altmark Trans GmbH ja Regierungspräsidium Magdeburg v. Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH (Kok. 2003, s. I-7747).

[122] Asia C 16/2007 (ei vielä julkaistu EUVL:ssä).

[123] EUVL C 184, 22.7.2008, s. 13.

[124] Neuvoston direktiivi 91/440/ETY, annettu 29 päivänä heinäkuuta 1991, yhteisön rautateiden kehittämisestä (EYVL L 237, 24.8.1991, s. 25).

[125] Asiat N 685/2007 (EUVL C 140, 6.6.2008, s. 1); N 495/2007, EUVL C 152, 18.6.2008, s. 1; N 11/2008 ja N 34/2008 (EUVL C 38, 17.2.2009, s. 3); N 159/2008 (EUVL C 202, 8.8.2008, s. 2); N 195/2008 (EUVL C 329, 24.12.2008, s. 3) ja N 352/2008 (EUVL C 7, 13.1.2008, s. 1).

[126] Asia COMP/M.4786 Deutsche Bahn / Transfesa .

[127] Asia COMP/M.5096 RCA / MÁV Cargo.

[128] EUVL C 245, 26.9.2008, s. 2. Ks. myös lehdistötiedote IP/08/1063, 1.7.2008.

[129] EUVL C 266, 21.10.2008, s. 2. Ks. myös lehdistötiedote IP/08/1566, 22.10.2008.

[130] Komission tiedonanto merten moottoriteiden avaamiseen myönnettävää yhteisön rahoitusta täydentävää valtiontukea koskevista ohjeista (EUVL C 317, 12.12.2008, s. 10).

[131] EUVL C 13, 17.1.2004, s. 3.

[132] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1692/2006, annettu 24 päivänä lokakuuta 2006 (EUVL L 328, 24.11.2006, s. 1).

[133] EYVL L 228, 9.9.1996, s. 1.

[134] Asia C 58/2002 (ei vielä julkaistu EUVL:ssä).

[135] Asia C16/2008 (EUVL C 126, 23.5.2008, s. 16).

[136] Asetus (EY) N:o 1008/2008 lentoliikenteen harjoittamisen yhteisistä säännöistä yhteisössä; korvaa asetukset (ETY) N:o 2407/92, 2408/92 ja 2409/92 (ns. kolmas paketti) (EUVL L 293, 31.10.2008, s. 3).

[137] Ehdotettu asetus korvaa asetuksen (EY) N:o 2299/89 (EYVL L 220, 29.7.1989, s. 1).

[138] Asiat N 321/2008, N 322/2008 ja N 323/2008 (ei vielä julkaistu EUVL:ssä).

[139] Asia C 61/2007 (ei vielä julkaistu EUVL:ssä).

[140] Asia NN 31/2008 (EUVL C 184, 22.7.2008, s. 34).

[141] Asia C 26/2008 (ei vielä julkaistu EUVL:ssä).

[142] Asia N 510/2008 (EUVL C 46, 25.2.2009, s. 6).

[143] Asia C 48/2006 (EUVL C 346, 23.12.2008, s. 1).

[144] Asia T-196/04 Ryanairin hakemus 12. helmikuuta 2004 tehdyn komission päätöksen 2004/393/EY kumoamiseksi. Päätös koski Vallonian alueen ja Brussels South Charleroi -lentoaseman Ryanairille myöntämiä etuja lentoyhtiön aloittaessa toimintansa Charleroissa.

[145] Asia COMP/M.5181.

[146] Asia COMP/M.5141.

[147] Ks. lehdistötiedote IP/08/459, 18.3.2008.

[148] Asia COMP/39.514, komission päätös, tehty 15. tammikuuta 2008, lääkealan toimialakohtaisen tutkinnan aloittamisesta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 17 artiklan perusteella. Lisätietoja internetsivustolla http://ec.europa.eu/competition/sectors/pharmaceuticals/inquiry/index.html.

[149] Lääkealan toimialakohtainen tutkimus, alustava raportti, kilpailun pääosaston valmisteluasiakirja, 28.10.2008.

[150] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Nousevien elintarvikehintojen haasteeseen vastaaminen – Suunta EU:n toimille (KOM(2008) 321 lopullinen, 20.5.2008). Tiedonannossa analysoidaan rakenteellisia ja kausiluonteisia tekijöitä. Siinä ehdotetaan kolmiosaista poliittista ratkaisua, johon sisältyy yhteisen maatalouspolitiikan terveystarkastuksen ja vähittäiskaupan valvonnan yhteydessä toteutettavia lyhyen aikavälin toimenpiteitä sekä aloitteita maataloustuotteiden tarjonnan lisäämiseksi ja elintarviketurvan takaamiseksi, mukaan lukien kestävien tulevan sukupolven biopolttoaineiden edistäminen. Lisäksi siihen sisältyy aloitteita, jotka edistävät maailmanlaajuista pyrkimystä ehkäistä nousevilla hinnoilla köyhiin väestönosiin olevia vaikutuksia.

[151] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle – Elintarvikkeiden hinnat Euroopassa (KOM(2008) 821 lopullinen, 9.12.2008).

[152] Asia COMP/M.5046 Friesland Foods / Campina (ei vielä julkaistu EUVL:ssä).

[153] Asia COMP/M.4980 ABF / GBI BUSINESS (ei vielä julkaistu EUVL:ssä).

[154] Asia COMP/M.5047 REWE / ADEG (ei vielä julkaistu EUVL:ssä).

[155] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/06/EY, annettu 20 päivänä helmikuuta 2008, direktiivin 97/67/EY muuttamisesta yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden täysimääräisen toteuttamisen osalta (EUVL L 52, 27.2.2008, s. 3).

[156] Asia C 36/2007 Kantelu Saksan valtiota vastaan Deutsche Postille myönnetystä sääntöjenvastaisesta valtiontuesta (EUVL C 245, 19.10.2007, s. 21).

[157] Asia C 48/2006 Saksan toimenpiteet DHL:n ja Leipzig/Hallen lentoaseman hyväksi (EUVL L 346, 23.12.2008, s. 1).

[158] Vuonna 2008 kilpailun pääosasto sai kansalaisilta noin 2 500 kirjettä, jotka liittyivät kilpailunrajoituksia, yrityskeskittymiä ja valtiontukea koskeviin asioihin.

[159] Lisätietoja internetosoitteessa http://ec.europa.eu/competition/sectors/media/online_commerce.html.

[160] Ks. lehdistötiedote IP/08/1829, 28.11.2008.

[161] Ks. lehdistötiedote IP/08/1877, 3.12.2008.

[162] Yli 55 prosenttia kyseisistä asioista koski perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamista (erityisesti kartellit), 30 prosenttia koski 82 artiklan soveltamista ja loput koskivat sekä 81 että 82 artiklan soveltamista (erityisesti energia-, elintarvike-, viestintä-, liikenne-, televiestintä- ja postialat).

[163] Euroopan parlamentin ja komission välisiä suhteita koskeva puitesopimus, tehty 26. toukokuuta 2005; Euroopan komission ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitean välistä yhteistyötä koskeva pöytäkirja, tehty 7. marraskuuta 2005; Euroopan komission ja alueiden komitean välisiä yhteistyöjärjestelyjä koskeva pöytäkirja, tehty 17. marraskuuta 2005.