FI Euroopan unionin virallinen lehti C 120/66

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle — Sukupolvien välisen solidaarisuuden edistäminen”

KOM(2007) 244 lopullinen

(2008/C 120/16)

Komissio päätti 20. kesäkuuta 2007 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle — Sukupolvien välisen solidaarisuuden edistäminen.

Asian valmistelusta vastannut ”työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 14. marraskuuta 2007. Esittelijä oli Luca Jahier.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 12.–13. joulukuuta 2007 pitämässään 440. täysistunnossa (joulukuun 13 päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 106 ääntä puolesta ja 21 vastaan 28:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1 Sukupolvien välisen solidaarisuuden periaate on yksi eurooppalaisen sosiaalimallin rakenteellisista avaimista. Väestöllisen epätasapainon aiheuttamien seurausten takia tarvitaan uusia ponnistuksia ja ratkaisuja, jotka mahdollistavat sukupolvien välisen solidaarisuuden vahvistamisen uuden ja välttämättömän rahoituksellisen tasapainon puitteissa. Sukupolvien välisen solidaarisuuden periaatteen säilyttäminen edellyttääkin eri tason julkisilta viranomaisilta aktiivista lähestymistapaa sekä kaikkien sosiaalialan eri toimijoiden osallistumista. Tavoitteena on varmistaa laadukkaat yleishyödylliset sosiaalipalvelut perheille, nuorille ja kaikille niille, jotka tarvitsevat hoitoa, sekä taata eläke- ja sosiaaliturvajärjestelmien kestävyys.

1.2 ETSK on antanut hiljattain näistä aiheista sarjan lausuntoja (1). Erityisesti voidaan mainita työ- ja perhe-elämän yhteensovittaminen sekä yhdenvertaisten mahdollisuuksien ja etenkin naisten työllisyyden edistäminen. Kyseisissä lausunnoissa annetut suositukset ovat edelleenkin voimassa, ja ne esitetään uudelleen käsillä olevassa lausunnossa sekä analyysi- että ehdotusosassa.

1.3 Vaikka komission asiakirjan otsikkona on ”Sukupolvien välisen solidaarisuuden edistäminen”, siinä keskitytään pääasiassa perheisiin sekä uuteen eurooppalaiseen Perheallianssiin, jonka perustamisesta päätettiin hiljattain Eurooppa-neuvostossa. Yhteisön tasolla tällä hetkellä käynnissä oleva kehitys perustuu itse asiassa siihen, että nyt on ryhdytty pitkän tauon jälkeen kiinnittämään uudelleen erityistä huomiota perheisiin ja toteuttamaan asiaan liittyviä toimenpiteitä. Tiedonannossa todetaan, että tämä on ”ensimmäinen etappi unionin toiminnassa väestörakenteen muutosten aiheuttamien haasteiden ratkaisemiseksi”. Käsillä olevassa lausunnossa keskitytäänkin kyseisiin ongelmiin.

1.4 Euroopan parlamentti hyväksyi vuonna 1983 päätöslauselman eurooppalaisesta perhepolitiikasta. Näin perhepolitiikalle annettiin ensimmäisen kerran näkyvyyttä yhteisön tasolla ja mahdollistettiin ennen kaikkea se, että seuraavana vuonna voitiin luoda budjettikohta perheiden hyväksi toteutettavien toimien edistämistä varten.

1.5 Vuonna 1989 pidettiin perheasioiden ministerien neuvoston ensimmäinen kokous, jossa hyväksyttiin eräitä merkittäviä toimenpiteitä Euroopan komission ehdotusten pohjalta. Komissiota pyydettiin perustamaan sosiaalista tilannetta, väestöä ja perheitä koskeva eurooppalainen seurantajärjestelmä (nykyinen väestön ja sosiaalisen tilanteen seurantajärjestelmä) sekä perheasioista vastaavista korkeista virkamiehistä koostuva ryhmä. Komissio perusti lopulta yhteisön eri politiikkojen perheulottuvuutta käsittelevän yksiköiden välisen ryhmän. Samassa yhteydessä neuvosto päätti vakiinnuttaa yhteydet perhejärjestöihin sekä perheasioita ja lasten suojelua käsittelevään Euroopan parlamentin laajennettuun työryhmään (intergroup).

1.6 Vuosina 1994, 1999 ja 2004 parlamentti hyväksyi uudet päätöslauselmat. Perheasioita käsittelevä laajennettu työryhmä perustettiin puolestaan vuonna 1988.

1.7 Budjettikohtia ja niiden oikeusperustaa koskeva kriisi vuonna 1998 johti valitettavasti siihen, että myös perheiden tukemiseen tarkoitettu budjettikohta poistettiin.

1.8 Tarkasteltavana oleva tiedonanto on jatkoa väestökysymyksiä koskeville komission pohdinnoille, jotka käynnistettiin vuonna 2005 annetussa vihreässä kirjassa väestökehityksen haasteista (2) ja jota jatkettiin tiedonannossa ”Euroopan väestökehitys — haasteista mahdollisuuksiin” (3). Tiedonanto liittyy lisäksi laajempaan institutionaalisen kehitykseen, joka käynnistettiin Saksan puheenjohtajuuskaudella keväällä kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä ja joka saatettiin päätökseen ministerineuvoston 30. toukokuuta 2007 antamissa Perheallianssia koskevissa päätelmissä. Kyseiset päätelmät esitettiin vielä uudelleen 21.–22. kesäkuuta 2007 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä.

1.9 Tiedonannossa muistutetaan, että Euroopassa on pääasiallisesti kolmenlaisia perhe-elämää tukevia toimia: perheeseen liittyvien välittömien ja välillisten kustannusten korvaaminen, vanhemmille tarjotut tukipalvelut lasten hoitoa ja kasvattamista sekä huollettavien henkilöiden hoitoa varten sekä työaikoja, työoloja ja työsuhteen ehtoja koskevat järjestelyt ja yleishyödyllisten sosiaalipalvelujen saannin paikallinen järjestäminen. Nämä toimintalohkot ovat kehittyneet jäsenvaltioissa eri tavoin riippuen poliittisista valinnoista ja tavoitteista. Vaikka komission mielestä on vaikeaa määrittää, millainen politiikka on tehokkainta, se korostaa kuitenkin, että eräät jäsenvaltiot (Skandinavian maat) ovat onnistuneet löytämään sellaisen työ- ja perhe-elämän yhteensovittamista sekä naisten ja miesten tasa-arvoa tukevien politiikkojen yhdistelmän, jolla voidaan edistää samanaikaisesti sekä syntyvyyttä että naisten työllisyysastetta.

1.10 Vaikka perhepolitiikka kuuluu tarkkaan ottaen jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan, komissio muistuttaa, että unioni on kuitenkin aina pyrkinyt ottamaan poliittisissa toimissaan huomioon perheulottuvuuden ja perheenjäsenten elämänlaadun. Työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisesta onkin tullut Lissabonin strategian yhteydessä yksi yhteisön työllisyyspolitiikan kulmakivistä.

1.11 Seuraavaksi komission tiedonannossa esitellään eurooppalaista Perheallianssia ja yhteisön toimia sen tukemiseksi. Erityisesti suunnitellaan valtioiden edustajista koostuvan, väestökysymyksiä käsittelevän korkean tason asiantuntijaryhmän perustamista, eurooppalaisten, kansallisten, alueellisten ja paikallisten foorumien ja verkostojen järjestämistä sekä hyviä käytäntöjä kartoittavan seurantakeskuksen perustamista Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön yhteyteen. Lisäksi on tarkoitus toteuttaa tutkimustoimia erityisesti tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen seitsemännen puiteohjelman yhteydessä. Komissio aikoo myös suunnata Euroopan rakennerahastojen varoja yhdenvertaisten mahdollisuuksien sekä työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisen tukemiseen.

2. Huomiot ja haasteet

2.1.1 Sukupolvien välinen solidaarisuus on ilman muuta varsin laaja ja monimutkainen aihe. Se liittyy yleisemmin käynnissä olevien sosiaalisten, taloudellisten ja kansainvälisten muutosten asettamiin monimuotoisiin haasteisiin — erityisesti väestön ikääntymiseen — joilla on tulevaisuudessa suuri vaikutus Euroopan kansalaisten elämään ja etenkin työoloihin ja sosiaalisiin olosuhteisiin. Komission tiedonannossa Lissabonin strategia antaa lähtökohdat, joiden pohjalta perhepolitiikkaa voidaan nykyaikaistaa edistämällä yhdenvertaisia mahdollisuuksia ja ennen kaikkea parantamalla työn sekä perhe- ja yksityiselämän yhteensovittamista, mikä lisää naisten osallistumista työmarkkinoille. Tätä yhteensovitusta korostetaan myös kasvun ja työllisyyden yhdennetyissä suuntaviivoissa, joiden mukaan työllisyyspolitiikkaa olisi mukautettava perhe-elämän olosuhteisiin ja niissä eri ikäkausina tapahtuviin muutoksiin. Sosiaalista suojelua ja sosiaalista osallisuutta koskeva avoin koordinointijärjestelmä painottaa köyhien lasten ja heidän perheidensä tilanteen parantamista, huollettavien pitkäaikaishoidon tukemista sekä eläkejärjestelmien nykyaikaistamista.

2.1.2 Perheissä esiintyvästä ja kehittyvästä sukupolvien kohtaamisesta on tullut valtava haaste myös Euroopalle. Perhe on ensisijainen paikka, jossa esiintyy sukupuolten ja eri ikäryhmien välistä luonnollista solidaarisuutta. Yhteiskunnallisten muutosten vuoksi perherakenteet ovat eriytyneet voimakkaasti. Toimenpiteitä suunniteltaessa onkin otettava huomioon kaikki erilaiset perhetilanteet. Tällöin on kuitenkin kunnioitettava toissijaisuusperiaatetta sekä jäsenvaltioiden lainsäädäntöä (4).

2.1.3 Tuoreimpien sosiaalista ja väestöllistä tilannetta koskevien raporttien mukaan useissa maissa perheiden määrä kasvaa, mutta niiden koko pienenee. Samaan aikaan perheiden rakenne muuttuu entistä nopeammin, koska avioliittoja solmitaan entistä vähemmän (60-luvulla avioliittoja oli 1 000:ta asukasta kohden kahdeksan, vuonna 1999 niitä oli 5,1). Myös avioitumisikä on noussut, erojen ja yksin elävien ihmisten määrä on kasvanut ja avioliiton ulkopuolella syntyneitä lapsia on entistä enemmän. Yksinhuoltajaperheissä elävien lasten määrä on kasvanut EU:ssa 50 prosenttia vuodesta 1983, ja nykyään unionissa 13 prosenttia lapsista elää yhden aikuisen perheissä (25 prosenttia Yhdistyneessä kuningaskunnassa) (5). Yhä useammat lapset elävät uusperheissä, joissa on useampia isovanhempia ja sisaruksia vanhempien edellisistä perheistä, Euroopan ulkopuolelta olevien lasten adoptoiminen lisääntyy, ja maahanmuuton myötä on ilmestynyt uudenlaisia perhekulttuureja.

2.1.4 Syntyvyysaste on Euroopassa nykyään noin 1,45 lasta naista kohden, eli se on paljon pienempi kuin väestön uusiutumisaste. Syntyvyys on alhaisimmillaan Välimeren maissa ja Itä-Euroopan maissa. Syntyvyyden lasku on yleinen ilmiö lähes kaikkialla Euroopan unionissa. Laskua on ollut 60-luvulta nykypäivään yli 45 prosenttia.

2.1.5 Yhteiskunnassa on yhä vähemmän lapsia ja nuoria ja yhä enemmän eläkeläisiä ja yleisesti vanhuksia. Vuonna 1950 väestöstä oli 25 jäsenvaltion alueella alle 25-vuotiaita 40 prosenttia. Vuonna 2000 vastaava luku oli enää 30 prosenttia, ja vuonna 2025 se laskee 25 prosenttiin. Sen sijaan vuonna 1950 vain yksi kymmenestä henkilöstä oli yli 65-vuotias, kun vuonna 2000 vastaava luku oli jo yksi kuudesta, ja vuonna 2025 sen odotetaan olevan lähes yksi neljästä. Nämä luvut antavat odottaa syvällisiä muutoksia kulutusrakenteeseen, asunto- ja hoitotarpeisiin, sosiaalisiin käyttäytymismalleihin sekä julkisten politiikkojen painopistealoihin.

2.1.6 Nykyään suurin osa vanhuksista voi tosin odottaa Euroopassa käytössä olevien erilaisten sosiaaliturvamallien, työolosuhteiden ja lääketieteen edistyksen ansiosta entistä pidempää elinikää ja kutakuinkin kohtuullisia tuloja. On kuitenkin olemassa vakavia köyhyysongelmia, jotka koskettavat ainakin yhtä kuudesosaa yli 65-vuotiaista naisista ja yleisesti noin neljäsosaa yksinelävistä vanhuksista (6). Iäkkäiden naisten köyhyysongelma ja syrjäytyminen ovat yleensä seurausta vähäisestä tai olemattomasta työhistoriasta. Tilanne on luonnollisesti vielä vakavampi yli 70- ja yli 80-vuotiaiden ryhmässä. Tämä lisää perheiden taakkaa kestämättömällä tavalla, mikäli julkinen sosiaali- ja hoivapalvelujärjestelmä ei kykene tarjoamaan riittäviä palveluja.

2.2 Eurobarometrin (7) mukaan 97 prosenttia eurooppalaisista pitää perhettä yhtenä tärkeimmistä tekijöistä elämässään heti terveyden jälkeen. Eurooppalaisten esittämä arvio on vielä perhemyönteisempi, jos heitä pyydetään suuntaamaan katseensa tulevaisuuteen (8). Perheen merkitys korostuu, kun tarvitaan apua: 70 prosenttia sanoo kääntyvänsä kumppaninsa puoleen ja 25 prosenttia muun perheenjäsenen puoleen erityisesti silloin, kun kyseessä on sairaus (88 prosenttia), kun tarvitaan neuvoja (78 prosenttia) tai kun tarvitaan rahaa (68 prosenttia).

2.3 Eurooppalaiset perheet elävät yhä useammin suurten kaupunkien liepeillä. Tässä mallissa on kuitenkin suuria eroja ikäluokittain: vanhukset ja nuoret asuvat usein suurissa kaupungeissa, kun taas lapsiperheet ja työelämästä poistuvat siirtyvät usein pieniin keskuksiin. Asuinpaikan määräytyminen ikäluokan mukaan luo usein uusia ongelmia palvelujen hallinnointiin ja sosiaaliseen koheesioon suurkaupunkialueilla. Ilmiötä kärjistävät vielä muuttoliikkeet, jotka ovat keskimäärin voimakkaampia kaupungeissa; niissä tarvitaan enemmän työvoimaa.

2.4 Väestön ikäjakautumasta voidaan todeta, että yli 65-vuotiaiden osuus Euroopan väestöstä on kasvanut ja oli vuonna 2005 (15 jäsenvaltion alueella) 17,2 prosenttia. Naiset ovat pitkäikäisempiä, joten heidän osuutensa kasvavasta vanhusväestöstä on suurin. Naisten osuus yli 65-vuotiaista on yli 50 prosenttia kaikissa Euroopan maissa.

2.5 Köyhyys koskettaa noin 72:ta miljoonaa ihmistä 25 jäsenvaltion EU:ssa (eli 15:ta prosenttia), ja 26 miljoonaa ihmistä on riskirajalla (9). Heistä noin 12 miljoonaa on vanhuksia. EU:n väestöstä 9 prosenttia on elänyt pienituloisessa perheessä kaksi viimeksi kuluneista kolmesta vuodesta elämässään. Köyhyysriski on suurempi etenkin monilapsisissa perheissä. Noin 20 prosenttia Euroopan 94 miljoonasta nuoresta, jotka ovat alle 18-vuotiaita, on köyhyysvaarassa. Viimeisten 30 vuoden aikana lasten köyhyysaste on kasvanut kaikissa unionin jäsenvaltioissa, ja se on nykyään korkeampi kuin koko väestön köyhyysaste. Erityisen vakava tilanne on yksinhuoltajaperheissä, perheissä, joissa on pitkäaikaistyöttömyyttä tai alityöllisyyttä, sekä suurperheissä. Köyhien perheiden lapset kärsivät puutteesta, he ovat muita huonommassa asemassa, heillä on enemmän terveysongelmia ja heidän koulutuloksensa ovat huonoja. Tällä kaikella on ilman muuta sosiaalisia, taloudellisia ja poliittisia vaikutuksia tulevaisuuteen. Tällainen piittaamattomuus lasten oikeuksista saattaa toimia kasvualustana lapsiin kohdistuvalle rikollisuudelle ja lapsikaupalle.

3. Yleistä

3.1 Siitä huolimatta, mitä johdannossa todettiin, Euroopan unionin toimielimillä on ollut toistaiseksi suuria vaikeuksia nähdä perhe sosiaalisena rakenteena, jolla on erittäin tärkeä rooli nyky-yhteiskunnassa ja johon on siten kiinnitettävä yhteisössä entistä enemmän huomiota.

3.2 Vaikka mitä erilaisimmat elimet ovat antaneet kansainvälisellä ja eurooppalaisella tasolla lukuisia virallisia julkilausumia, joissa tunnustetaan perheen keskeinen tehtävä yhteiskunnassa, unioni ei ole näyttänyt toistaiseksi sisällyttäneen perhettä konkreettisesti prioriteetteihinsa. Unionin painopisteet perustuvat pääasiassa kahteen pilariin: toisaalta vapaisiin markkinavoimiin ja kilpailuun ja toisaalta kaikkien kansalaisten yhdenvertaisiin mahdollisuuksiin. Viittaus näihin kahteen pilariin on selkeä esimerkiksi Lissabonin strategiassa ja vuosien 2005–2010 sosiaalipoliittisessa ohjelmassa.

3.3 Yleensä Euroopan komissio käsittelee perheasioita sosiaali-, työllisyys- ja tasa-arvopolitiikan yhteydessä (10). On kuitenkin tavallista, että mm. nuoria, lasten oikeuksia ja koulutusta käsittelevissä asiakirjoissa perhettä ei yleensä mainita, ja tapana on keskittyä vain yksilöiden oikeuksiin tai ihmisiin taloudellisina toimijoina. Harvoin ihmistä tarkastellaan jäsenenä erilaisten suhteiden järjestelmässä, jossa ihminen on ensisijaisesti osa perhettä ja sosiaalisten suhteiden verkkoa. Perheellä on kuitenkin edelleen tärkeä rooli ihmisen kasvun tukemisessa, yhteiskuntaan ja työelämään sijoittumisen helpottamisessa ja hyvin usein myös sairauden hoidossa sekä mahdollisissa väliaikaisissa tai pitkäkestoisissa tilanteissa, joissa ihmistä kohtaa vammautuminen tai joissa hän ei pysty itse huolehtimaan itsestään. Julkisen sektorin sekä yksityisten tai sosiaalisten markkinoiden tarjoamilla palveluilla on edelleenkin keskeinen asema erityisesti työn ja perhe-elämän yhteensovittamisen edistämisessä, perheiden köyhyyden ja työttömyyden torjumisessa sekä sairauksista, päihteiden väärinkäytöstä, kasvatusvaikeuksista ja perheväkivallasta kärsivien perheiden tukemisessa ja auttamisessa. Nämä palvelut eivät kuitenkaan voi yksin vastata asianmukaisesti ihmisten — sekä hoitajan että hoidettavan — emotionaalisiin tarpeisiin (11).

3.4 Vaikuttaa kuitenkin siltä, että EU:n puheenjohtajavaltiona toiminut Saksa on vastannut hyvin Euroopan kansalaisten yhä kasvavaan vaatimukseen siitä, että perheeseen kiinnitettäisiin entistä enemmän huomiota. Saksa on ehdottanut, että toimielimet ”liittoutuisivat” voidakseen edistää koordinoituja toimintalinjoja, joiden avulla voitaisiin tasapainottaa syntyvyyden laskua ja vanhusväestön lisääntymistä. Kahden viime vuoden aikana unionin kaikkien toimielinten kiinnostus on itse asiassa herännyt uudelleen, ja nyt lähestymistapa on entistä järjestelmällisempi, strategisempi ja ennakoivampi, eli se tarjoaa entistä suuremmat mahdollisuudet.

3.5 Tämä käy ilmi Euroopan unionin perusoikeuskirjan tärkeistä, perhettä koskevista määräyksistä (12). Tosin Euroopan unionin perussopimusten tarkistamisen yhteydessä olisi ollut toivottavaa lisätä Euroopan unionin tavoitteita koskevaan 3 artiklaan selkeä viittaus perhe-elämän tukemiseen.

3.6 ETSK on erittäin tyytyväinen komission tiedonantoon, jossa esitetään konkreettinen, operatiivinen suunnitelma tulevan eurooppalaisen Perheallianssin muodostamiseksi. Kyseessä on rakentava foorumi, jossa otetaan huomioon ETSK:n esittämät ja yleisemmin viime vuosina käydyissä keskusteluissa esiin tulleet suuntaviivat. Tavoitteena on vastata väestömuutoksen aiheuttamiin haasteisiin, kannustaa eri toimijoita yhteistyöhön ja kumppanuuteen, vastata entistä paremmin perheiden tarpeisiin niiden huolehtiessa lapsista ja muista hoivaa tarvitsevista henkilöistä ja parantaa työn sekä perhe- ja yksityiselämän yhteensovittamista. Tähän voidaan päästä myös investoimalla päättäväisesti laadukkaisiin, lapsille ja perheille tarkoitettuihin palveluihin, mikä auttaa osaltaan luomaan uutta, entistä vakaampaa sukupolvien välistä solidaarisuutta.

3.7 On kuitenkin valitettavaa, että eräiden jäsenvaltioiden tuen puuttumisen johdosta tässä yhteydessä ei ole voitu soveltaa avointa koordinointimenetelmää, mikä olisi antanut Perheallianssille strategista ja rakenteellista painoa. ETSK toteaa tästä huolimatta, että tiedonanto tarjoaa mahdollisen perustan sellaisen orgaanisen foorumin luomiselle, jota voidaan vielä myöhemmin kehittää selkeämmän koordinoinnin pohjalta.

3.8 Onkin huolehdittava siitä, että nyt kun unionin puheenjohtajavaltiona toiminut Saksa on antanut asialle ratkaisevan sysäyksen, ei jouduta tilanteeseen, jossa tämä uusi suunta unohtuu. Erilaisten eurooppalaisten tahojen kiinnittäessä yhä enemmän ja uudella tavalla huomiota sosiaalikysymyksiin ja kansalaisten hyvinvointiin perheestä on tulossa uusi mielenkiinnon, pohdinnan ja toiminnan kohde. Tällaisia ensimmäisiä varovaisia askeleita on asteittain vahvistettava ja laajennettava laatimalla järjestelmällinen toimintasuunnitelma. Se tulisi saada valmiiksi vuonna 2010 järjestettävässä kolmannessa Euroopan väestöfoorumissa.

3.9 Yleisemmin on tunnustettava konkreettisesti se käytännöllinen ja keskeinen panos, jonka perheet antavat edelleenkin yhteiskunnalle ja kaikenikäisten ihmisten hoitoon. Tuleekin ottaa huomioon perheiden sosiaalinen ja taloudellinen merkitys sekä etenkin hyvinvointipalveluiden mahdollinen kestämätön kustannusten kasvu siinä tapauksessa, ettei perheitä tueta asianmukaisesti eikä kannusteta niitä oman roolinsa täyttämiseen.

3.10 Tältä osin eri tason työmarkkinaosapuolilla on jo nyt merkittävä rooli. Eurooppalaiset työmarkkinaosapuolet esittivät ensimmäisessä yhteisessä työohjelmassaan 2003–2006 yhdenvertaisten mahdollisuuksien toimintakehyksen, jossa viitattiin erikoisesti työ- ja perhe-elämän yhteensovittamiseen ja kaikkiin asiaan liittyviin näkökohtiin. Toinen ohjelma 2006–2008 puolestaan perustuu työmarkkinoiden tärkeimpien haasteiden laajaan analyysiin (13). ETSK kannustaa työmarkkinaosapuolia jatkamaan toimiaan samansuuntaisesti.

3.11 On myös pohdittava yhä tarkemmin sosiaalisen pääoman ja ihmisten välisten suhteiden tuottamisen ja uudistamisen roolia sekä sen rakenteellista ulottuvuutta, sillä tämän roolin tunnustetaan yhä useammin olevan keskeinen tekijä yksittäisten kansalaisten ja koko yhteiskunnan hyvinvoinnin kannalta. Lapsille ja perheelle omistettu aika on ilman muuta pois uraan panostettavasta ajasta, mutta se on myös investointi ihmisten hoitamiseen ja kouluttamiseen, joten sille tulisi antaa tunnustusta ja arvostusta. Nykyisten toimenpiteiden (tulonsiirrot, verovähennykset, vanhempainlomat jne.) lisäksi tulisi pohtia mahdollisuutta siihen, että perheessä elävien, hoivaa tarvitsevien henkilöiden hoitoon käytetty aika tunnustettaisiin jollain tapaa eläkejärjestelmässä (14). Näin voitaisiin välttää se, että sukupolvien välinen solidaarisuus luo tulevaisuuden rasitteen (riittämättömien eläkkeiden muodossa, mikä lisää köyhyysriskiä), jolla on vaikutusta erityisesti naisten elämään.

3.12 Onkin pohdittava myös ilmaiseksi käyttöön annettavaa aikaa, josta on vaikea pitää kirjaa ja joka on näin ollen usein näkymätöntä. Se vaikuttaa kuitenkin merkittävällä tavalla ihmisten yhä enemmän arvostaman ja tavoitteleman sosiaalisen elämän laatuun.

3.13 Tälle ihmisten perusluonteiselle ja aidolle rakenteelliselle ulottuvuudelle, joka luo sosiaalisia suhteita, on näin ollen annettava selkeää ja positiivista sosiaalista arvostusta. Samalla on kehitettävä ja mukautettava entistä paremmin kaikkia niitä muita ympäristöön ja palveluihin liittyviä olosuhteita, jotka mahdollistavat oman perheen perustamisen, toivotun lasten lukumäärän hankkimisen ja läheisten ihmisten tasapainoisen hoitamisen.

4. Erityistä

4.1 Komission tiedonannossa hahmotellaan jo muutamia positiivisia toimintalinjoja, joilla on hyvät tarkoitusperät ja jotka on hyvin valmisteltuja (esim. valtioiden edustajista koostuvan, väestökysymyksiä käsittelevän korkean tason asiantuntijaryhmän perustaminen). ETSK kannattaa tällaisia suuntaviivoja, kannustaa kehittämään niitä edelleen ja toivoo, että niistä annetaan jatkuvasti asianmukaista tietoa ja että niiden edistymisestä kerrotaan laajasti. Näin voidaan samalla luoda edellytykset sille, että prosessiin osallistutaan mahdollisimman laajasti.

4.2 Alue- ja paikallistason toimijoilla on yhä suurempi ja keskeisempi rooli sosiaalipalvelujen tuottamisessa ja tehokkaiden kokeilujen toteuttamisessa. Näiden tahojen kytkeminen mukaan positiivisessa hengessä onkin erityisen tärkeää. Onkin aiheellista edistää alueellisten ja paikallisten foorumien järjestämistä. Lisäksi komissiota tulisi kehottaa toimimaan ennakoivasti ja laatimaan yhdessä asiaankuuluvien tahojen kanssa järjestelmällinen suunnitelma kaikkien unionin maiden foorumeista ja aloitteista sekä tukemaan tätä suunnitelmaa, jotta prosessille voidaan varmistaa mahdollisimman suuri kannatus.

4.3 Perhepolitiikkojen hyviä käytänteitä kartoittava seurantakeskus on tarkoitus perustaa Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiöön. ETSK pitää tätä kannatettavana ja suosittaa, että tämän työn eri vaiheissa kuultaisiin tiiviisti kansalaisyhteiskunnan toimijoita, erityisesti perhejärjestöjä. Kuulemisen tulisi koskea sekä hyvien käytäntöjen erittelyä että vertailua ja pohdintaa asianmukaisissa vaiheissa.

4.4 On myös tarpeen huolehtia siitä, ettei seurantakeskus keskity ainoastaan työelämään liittyviin perhekysymyksin, vaan suuntaa toimintansa ennen kaikkea perheiden ja sukupolvien tarpeiden sekä uudenlaisen sukupolvien välisen solidaarisuuden kehityksen tukemiseen ja edistämiseen liittyvän tarjonnan ja kustannusten tunnistamiseen. Näin voitaisiin tuoda esille unionin maissa nykyään käytössä olevien sosiaalisen kansalaisuuden rakenteiden tilanne (15).

4.5 Tutkimustyöhön ETSK ehdottaa vielä seuraavia aloja: — unionin eri maissa käytössä olevien veropolitiikkojen (sekä tulonsiirrot että veroalennukset ja -vähennykset) rooli ja vaikutukset perhe-elämän tukemiseen tai tukahduttamiseen erityisesti lasten (syntymä, hoito, koulutus) ja yksittäisten perheiden vastuulla olevien aikuisten osalta sekä työ- ja perhe-elämän yhteensovittamiseen, naisten työllisyyteen ja perhevastuun tasa-arvoisempaan jakamiseen naisten ja miesten kesken — aktiivista ikääntymistä koskevat politiikat ja toimet, kun otetaan huomioon, että eläkkeelle jäämisen ja sairauksista tai ikääntymisestä johtuvan riippuvuuden välinen aika on entistä pidempi — mm. sellaisten aloitteiden ja toimien toteuttaminen, joiden tarkoituksena on saada ikääntyneet mukaan oman yhteisönsä hyväksi tehtävään sosiaaliseen ja kulttuuritoimintaan; tällainen toiminta kasvattaa kokonaisvaltaista sosiaalista pääomaa — elinkaarta koskevat näkökohdat: Tavoitteena olisi tutkia, voitaisiinko keskiarvoelinkaaren (16) nykyiseen pitkittäiseen ulottuvuuteen saada mukaan nykyistä liikkuvampi, vaihtoehtoinen rakenne. Näin perheeseen panostamista tai urakatkoja, jotka käytetään lapsista tai muista hoitoa tarvitsevista henkilöistä huolehtimiseen tai omaan kouluttautumiseen, ei pidettäisi enää onnekkaana poikkeuksena eikä väistämättömänä haittana varsinkin naisten uralle, vaan niistä tulisi asteittain tavallisia vaihtoehtoja suurimmalle osalle naisista ja miehistä, jotka sitä haluaisivat (17). — Samalla tutkimuksissa on otettava huomioon, että edellä mainittu yksinhuoltajaperheiden määrän merkittävä lisääntyminen uhkaa johtaa yksinäisten vanhusten määrän lisääntymiseen. Välttämättömät menot rasittavat huomattavasti yksin eläviä vanhuksia, ja elinkaaren liikkuva rakenne saattaa vaikuttaa erittäin haitallisesti heidän elintasoonsa. Lisäksi on aiheellista tutkia, mihin toimiin olisi ryhdyttävä, jotta eläkkeiden taso riittäisi takaamaan hyväksyttävän elintason kaikille. Olisi pohdittava myös mahdollisuutta määritellä perheenjäsenten eläkkeet yksilöllisesti. — lasten köyhyyden vaikutukset ja kustannukset yhteiskunnalle (ml. lapsikauppa ja lapsiin kohdistuva rikollisuus), perheiden tukeminen työttömyyden, sairauden, päihteiden väärinkäytön, mielenterveysongelmien, perheväkivallan ja kasvatusvaikeuksien kohdatessa sekä nuorten itsenäistymisen ja perheen perustamisen esteet eri sukupuolilla.

4.6 Lisäksi on kaksi alaa, joita on tutkittu vähän ja joihin ETSK:n mielestä komission tulisi kiinnittää aiempaa enemmän huomiota nykyisessä strategiassa: — Asuntopolitiikka; se nähdään vielä oleellisesti osana elinkaarta, jossa suurin osa elämästä on omistettu työlle, vaikka tämä tilanne ei enää nykyään vastaakaan todellisuutta (18). Erityisesti tulee mainita sosiaalinen asuntotuotanto, oli sitten kyseessä perhepäivähoidon kehittäminen tai monien itsenäiseen elämään kykenemättömien oikeus ja konkreettinen mahdollisuus asua kotona. — Vammaisten tai täysin muista riippuvaisten henkilöiden tilanne. Nämä henkilöt asuvat usein kotonaan tai perheensä kanssa. He ovat haaste sellaisten sosiaali- ja hoitopalveluiden ja tuotteiden luomiseksi, jotka tukevat heidän itsenäistä elämistään omassa kodissaan. Lisäksi he ovat haaste puhuttaessa ihmisten ja perheiden yksinäisyydestä. Heidät muistetaan vain silloin, kun esille tulee sosiaalisia tragedioita.

4.7 Erityisen huomionarvoinen on ehdotus, jonka perhejärjestöjen laaja Euroopan tason liittoutuma esitti äskettäin uudelleen useille EU:n toimielimille (19). Ehdotuksessa esitetään lastentarvikkeiden, mm. vaippojen, alv-kannan tarkistamista. Komissio teki jo 19. heinäkuuta 2006 poliittisen sitoumuksen, jonka mukaan se tekee ehdotuksen kuudennen direktiivin ja erityisesti direktiivin 2006/112/EY H liitteen tarkistamisesta. Liitteessä luetteloidaan tuotteet ja palvelut, joihin jäsenvaltiot voivat mahdollisesti soveltaa alennettua, vähintään 5 prosentin verokantaa (20). Näiden tarvikkeiden kustannukset ovat keskimäärin sellaiset, että ne vaikuttavat merkittävällä tavalla perheiden budjettiin kaikkialla Euroopassa. ETSK kannattaa tätä ehdotusta, joka saattaisi olla konkreettinen ja Euroopan unionin toimivaltaan kuuluva keino kannustaa jäsenvaltioita antamaan perheille huomattavaa taloudellista tukea.

4.8 On vielä aiheellista mainita kaksi muuta toimintalinjaa. — On tarpeen ryhtyä valtavirtaistamaan perhenäkökohtia (family mainstreaming) unionin politiikkoihin, jotta voidaan ottaa järjestelmällisesti huomioon yksittäisten toimenpiteiden vaikutukset perheisiin sekä perheulottuvuus unionin talous- ja sosiaalialan eri toimintasektoreilla. ETSK pitää tässä yhteydessä aiheellisena, että komissio käynnistää uudelleen vuonna 1989 perustetun, mutta sittemmin unohdetun yksiköiden välisen ryhmän toiminnan. Sen avulla voitaisiin parantaa asiaa koskevien toimien koordinointia. — On tarpeen kuulla järjestelmällisesti Euroopan kansalaisia ja erityisesti perhejärjestöjä ja työmarkkinaosapuolia, jotta käynnistettyjä toimenpiteitä voidaan arvioida entistä paremmin ja tietoja voidaan levittää entistä asianmukaisemmin ja tehokkaammin. Prosessia tulee tukea sekä taloudellisesti että luomalla asianmukaiset menettelyt ja foorumit. ETSK voi tarjota oivallisen foorumin toiminnan vakaiden rakenteiden luomiselle.

5. Päätelmät

5.1 Sukupolvien välisen solidaarisuuden teemassa ei pidä keskittyä ja rajoittua vain väestökysymyksiin, vaikka ne ovatkin vakava haaste. Sukupolvien välinen solidaarisuus pitää nähdä tulevien vuosien ensisijaisena ongelmana sekä horisontaalisella vastuutasolla (instituutiot, työmarkkinaosapuolet, kansalaisyhteiskunnan organisaatiot) että vertikaalisella tasolla (nuoret, vanhukset jne.), sillä ne ovat ratkaisevassa asemassa Euroopan (taloudellisen, sosiaalisen ja kulttuurisen) kehityksen sekä demokratiamme perustana olevan sosiaalisen sopimuksen uusimisen kannalta. Euroopan kehitykselle ominainen solidaarisuuden kulttuuri on mahdollistanut aikojen kuluessa omaperäiset ja kestävät ratkaisut, jotka ovat osoittautuneet ratkaiseviksi Euroopan inhimillisen, sosiaalisen ja taloudellisen kehityksen kannalta: kansalliset sosiaaliturvajärjestelmät, sosiaalisten oikeuksien ja velvollisuuksien välinen suhde, kansalaisoikeuksien kehittyminen, sukupolvien välinen vastuu ja sen jatkuvuus perheissä.

5.2 Kuten ranskalainen kirjailija Antoine de Saint-Exupéry on todennut, tulevaisuutta ei tarvitse ennakoida, mutta se on tehtävä mahdolliseksi. On siis toimittava sen hyväksi, että kaikki kansalaiset, erityisesti perheet ja ennen kaikkia nuoret, saadaan jälleen luottamaan tulevaisuuteen. Näin heidän ei enää tarvitse elää sosiaalisessa ympäristössä, jossa resurssien, palvelujen ja ajankäytön olosuhteet ovat niin epäedulliset, että oman perheen perustamista on lykättävä tai toivotusta lapsiluvusta on tingittävä. Sukupolvien uudistettu yhteys voidaan kokea vakaana ja on mahdollista luoda olosuhteet, joissa jokainen voi antaa oman panoksensa ja vastata aikamme haasteisiin.

Bryssel 13. joulukuuta 2007 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Dimitris DIMITRIADIS

(1) Ks. ETSK:n 16. joulukuuta 2004 antama lausunto aiheesta ”Sukupolvien väliset suhteet” (esittelijä: Jean-Michel Bloch-Lainé), EUVL C 157, 28.6.2005; ETSK:n 14. maaliskuuta 2007 antama lausunto aiheesta ”Perhe ja väestökehitys” (esittelijä: Stéphane Buffetaut), EUVL C 161, 13.7.2007; ETSK:n 14. maaliskuuta 2007 antama lausunto aiheesta ”Väestön ikääntymisen taloudelliset ja budjettivaikutukset” (esittelijä: Susanna Florio), EUVL C 161, 13.7.2007; heinäkuussa 2007 annettu lausunto ”Työmarkkinaosapuolten rooli työ-, perhe- ja yksityiselämän yhteensovittamisessa” (esittelijä: Peter Clever). Tässä on mainittu vain muutama tärkein lausunto.

(2) KOM(2005) 94 lopullinen.

(3) KOM(2006) 571 lopullinen, johon komitea otti kantaa 14. maaliskuuta 2007 puheenjohtajavaltio Saksan pyynnöstä antamassaan valmistelevassa lausunnossa ”Perhe ja väestökehitys” (esittelijä: Stéphane Buffetaut), EUVL C 161, 13.7.2007.

(4) Ks. ETSK:n 28. syyskuuta 2005 antama lausunto aiheesta ”Vihreä kirja sovellettavasta lainsäädännöstä ja tuomioistuimen toimivallasta avioeroasioissa” (esittelijä: Daniel Retureau, EUVL C 24, 31.1.2006), jossa todetaan: ”Vihreässä kirjassa ehdotetaan sen vuoksi (viisaasti), että aineellisen oikeuden yhdenmukaistamiseen ei ryhdytä”.

(5) Eurostat, Population in Europe, 2005. Vaikka yksinhuoltajaperheiden määrä on jakaantunut epätasaisesti Euroopan unionin eri maissa (Italiassa ilmiö ei ole kovin yleinen toisin kuin Ruotsissa), kaikissa maissa sukupuolijakauma on lähes identtinen (yksinhuoltajista suuri enemmistö on naisia). Ainoana poikkeuksena on Ruotsi, jossa 26 prosenttia yksinhuoltajista on miehiä.

(6) Köyhyysaste on tässä laskettu suhteessa kunkin jäsenvaltion tulotasoihin, joten se on alhaisempi eräissä uusissa jäsenvaltioissa (esim. vain 6 prosenttia Puolassa) ja suhteellisen korkea toisissa maissa, esim. Irlannissa (44 prosenttia), Kreikassa (33 prosenttia), Portugalissa (30 prosenttia), Belgiassa (26 prosenttia) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (24 prosenttia). Konsultoinnin tausta-asiakirjana oleva Euroopan komission Eurooppa-politiikan neuvonantajien toimiston (BEPA) laatima Euroopan sosiaalista todellisuutta käsittelevä mietintö, maaliskuu 2007.

(7) Special Eurobarometer 273, European Social Reality, helmikuu 2007.

(8) Ks. R. Gubertin ja G. Pollinin toimittama kirja Valori a confronto, Milano 2006, joka perustuu European Values Study -tutkimukseen. Useiden eurooppalaisten yliopistojen toteuttaman tutkimuksen kohderyhmänä oli 40 000 kansalaista 33:sta Euroopan maasta (EU:n jäsenvaltiot ja muutama Euroopan neuvoston jäsenmaa). Ks. myös tutkimus The demografic future of Europe, jonka on toteuttanut Robert Bosch Institute yhdessä Saksan väestöntutkimuskeskuksen kanssa. Tutkimuksessa haastateltiin 34 000:ta kansalaista 14:sta Euroopan maasta, ja se vahvistaa eurooppalaisten vahvan sitoutumisen perheinstituutioon.

(9) Perustuu laskelmaan, jossa köyhyysrajaksi on asetettu 60 prosenttia keskituloista. Sosiaalinen tilanne Euroopassa 2004 ja Eurostat 2003. Ks. myös komission keväällä 2007 julkaisema viimeisin kertomus sosiaalisesta tilanteesta Euroopassa.

(10) 2005–2006, jonka teemana on sukupolvien välinen tasapaino eurooppalaisten ikääntyessä. Perheasiat kuuluvat työllisyyden, sosiaali- ja tasa-arvoasioiden pääosastolle. Asiaan liittyviä asiakirjoja voi löytää eurooppalaisen Perheallianssin sivuilta http://ec.europa.eu/employment_social/families/index_en.html. On kuitenkin valitettavaa, etteivät jo aiemmin mainitun, vuonna 1989 perustetun perheiden seurantajärjestelmän ennen vuotta 2000 eli yli kymmenen vuoden aikana tekemän tärkeän työn tulokset ole saatavilla.

(11) Susy Giullari ja Jane Lewis, The Adult Worker Model, Gender Equality and Care, sosiaalipolitiikka ja kehitys, ohjelma-asiakirja 19, YK:n sosiaalisen kehityksen tutkimusinstituutti, huhtikuu 2005.

(12) 7, 9 ja 14 artikla, 24 artiklan 3 kohta sekä 33 ja 34 artikla.

(13) Euroopan työmarkkinaosapuolet lähettivät heinäkuussa 2007 komissaari Špidlalle kirjeen, jossa ne ilmaisivat halukkuutensa selvittää perhevapaata koskevan direktiivin sekä työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisen tilannetta EU:ssa. Järjestöt ovat koonneet sitä varten yhteisen työryhmän, jonka on tarkoitus antaa raporttinsa ensi vuoden maaliskuussa pidettävälle EU:n sosiaalihuippukokoukselle.

(14) Esimerkiksi Suomessa on otettu käyttöön uusia toimenpiteitä. Työmarkkinaosapuolet neuvottelivat vuonna 2003 suuresta eläkeuudistuksesta, jonka eduskunta hyväksyi vuonna 2004 ja joka tuli voimaan vuonna 2005. Lisätietoja

www.tyoelake.fi.

(15) Ks. ETSK:n 10. joulukuuta 2003 antama lausunto sosiaalipoliittisesta ohjelmasta (esittelijä: Luca Jahier), EUVL C 80, 30.3.2004.

(16) Keskiarvoelinkaareen kuuluvat tänä päivänä tiukasti aikajärjestyksessä etenevät jaksot: kasvuvaihe, koulutus, vaikea ja pitkä työelämään hakeutuminen ja siitä väistämättä koituvat vaikutukset perheelle jäävään aikaan ja mahdolliseen syntyvyyteen ja lopuksi keski-ikäistyminen, mikä merkitsee toisaalta lapsista ja toisaalta hoivaa tarvitsevista vanhenevista omaisista huolehtimista.

(17) Tässä yhteydessä on ehdottomasti edistettävä ja laajennettava Dublinin säätiön jo olemassa olevia tutkimuslinjoja.

(18) Ks. mm. ETSK:n antama lausunto aiheesta ”Asuminen ja aluepolitiikka” (esittelijä: Angelo Grasso, apulaisesittelijä: Nicole Prud'homme), EUVL C 161, 13.7.2007.

(19) 15. toukokuuta 2007 kansainvälisen perhepäivän yhteydessä ELFAC (European Large Families Conferederation) esitti yhdessä useiden muiden järjestöjen, mm. COFACE:n (Confederation of Family Organizations in the European Union), kanssa toimielinten vastuuhenkilöille vetoomuksen otsikolla ”Need for reduced VAT on essential items for child raising”. Lisätietoja ja asiakirjoja osoitteesta

www.elfac.org.

(20) Jo nyt muutamat jäsenvaltiot soveltavat alennettua alv:tä vaippoihin, mutta asiassa olisi tehtävä kattavampi päätös, joka sisältäsi kaikki pienille lapsille tarkoitetut tuotteet — elintarvikkeista vaatteisiin — joihin sovelletaan toistaiseksi korkeimpia mahdollisia verokantoja.