FI Euroopan unionin virallinen lehti C 121/1

LAUSUNTO Nro 4/2015

(annettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan 4 kohdan nojalla)

ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan strategisten investointien rahastosta ja asetusten (EU) N:o 1291/2013 ja (EU) N:o 1316/2013 muuttamisesta

(2015/C 121/01)

SISÄLLYSLUETTELO

Kohdat Sivu I JOHDANTO 1–4 3 Euroopan investointiohjelma 1–4 3 II YLEISET HUOMIOT 5–26 4 ESIR-rahaston hallintorakenne 6–8 4 Lainsäädäntökehys 9–12 4 Komission tilivelvollisuus 13–16 5 Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tarkastustehtävä 17–20 6 Julkistalouden rahoitusvelat 21–24 6 Monivuotisen rahoituskehyksen väliarviointi/tarkistus 25–26 7 III ERITYISET HUOMAUTUKSET 27–45 7 1 artiklan 1 kohta – Riskinkantokyky 28 8 2 artiklan 2 kohta – Euroopan investointineuvontakeskus 29–31 8 5 artiklan 3 kohta – EIP:n kustannukset 32 8 5 artiklan 4 kohta – Osarahoitus ESIR-rahastosta 33 8 7 artiklan 2 kohta – Täysimääräisen takuun antaminen 34 8 8 artikla – EU:n takuurahasto 35–37 8 10 artikla – Raportointi ja kirjanpito 38–41 9 12 artikla – Arviointi ja uudelleentarkastelu 42–43 9 13 artikla – Avoimuus ja tietojen julkistaminen 44 9 20 artikla – Siirtymäsäännökset 45 9 LIITE – Lyhenteet ja viitteet 10

EUROOPAN UNIONIN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN, joka

ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) ja erityisesti sen 13 artiklan 2 kohdan ja 17 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) ja erityisesti sen 172, 173, 175 artiklan kolmannen alakohdan, 182 artiklan 1 kohdan, 287 artiklan 4 kohdan, 317–319 artiklan ja 322 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 106 a artiklan,

ottaa huomioon ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan strategisten investointien rahastosta ja asetusten (EU) N:o 1291/2013 ja (EU) N:o 1316/2013 muuttamisesta (1),

ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON:

I JOHDANTO

Euroopan investointiohjelma

1. Investoinnit ovat vähentyneet vuodesta 2007 alkaen. Tämän vuoksi komissio käynnisti marraskuussa 2014 ”Euroopan investointiohjelman” (’ohjelma’) (2). Ohjelman toimintalogiikan mukaan ”Euroopassa on runsaasti investointitarpeita ja taloudellisesti kannattavia hankkeita, joille etsitään rahoitusta. Haasteena onkin saada säästöt ja rahoituslikviditeetti hyötykäyttöön tukemaan kestävää työllisyyttä ja kasvua Euroopassa” (3). Ohjelma ei saisi rasittaa kansallisia julkistalouksia tai johtaa lisävelkaantumiseen. Komissio olettaa, että kun ohjelma on pantu kokonaisuudessaan täytäntöön, sen avulla luodaan 1–1,3 miljoonaa uutta työpaikkaa seuraavien kolmen vuoden aikana.

2. Ohjelma perustuu kolmeen keskeiseen osa-alueeseen (ks. kaavio): — perustetaan uusi Euroopan strategisten investointien rahasto (ESIR-rahasto); tarkoituksena on saada aikaan vähintään 315 miljardin euron (lähinnä pitkän aikavälin) lisäinvestoinnit seuraavien kolmen vuoden aikana (2015 – 2017) — muodostetaan hankejatkumo, johon liittyy tukiohjelma investointien ohjaamiseksi sinne, missä niitä tarvitaan eniten — laaditaan etenemissuunnitelma, joka tekee Euroopasta houkuttelevamman investointikohteen ja poistaa sääntelyn pullonkaulat. Kaavio Euroopan investointiohjelma Lähde: COM(2014) 903 final, s. 5.

3. Komission ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan strategisten investointien rahastosta ja asetusten (EU) N:o 1291/2013 ja (EU) N:o 1316/2013 muuttamisesta (’ehdotus’) luo lainsäädäntöpuitteet ja asettaa käyttöön talousarviomäärärahat ohjelman kahta ensimmäistä osa-aluetta (4) varten.

4. ESIR-rahasto perustetaan Euroopan investointipankkiin (EIP) erityisrahastoksi (5), jonka kestoa ei ole rajattu. Erityisrahaston avulla rahoitetaan hankkeiden riskialttiimpia osia. EIP:n ottamaa lisäriskiä kompensoidaan enintään 16 miljardin euron takuulla (6). Takuu katetaan EU:n talousarviovaroilla, jotka saadaan EU:n talousarviossa olevasta joustovarasta (2 miljardia euroa), Verkkojen Eurooppa -välineestä (3,3 miljardia euroa) ja Horisontti 2020 -ohjelmasta (2,7 miljardia euroa). Varojen kokonaismäärä on 8 miljardia euroa. EIP sitoisi ohjelmaan 5 miljardia euroa. Jäsenvaltiot voivat rahoittaa ESIR-rahastoa joko riskinkantotason mukaan (täydentämällä olemassa olevia rahoitusosuuksia), investointijärjestelyjen kautta tai osarahoittamalla hankkeita ja toimia.

II YLEISET HUOMIOT

5. Seuraavissa kohdissa esitetyt kommentit koskevat komission ehdotusta. Tilintarkastustuomioistuin on edelleen neuvoston ja Euroopan parlamentin käytettävissä antaakseen panoksensa meneillä olevaan lainsäädäntöprosessiin.

ESIR-rahaston hallintorakenne

6. Vaikka ehdotuksessa ei täsmennetä ESIR-rahaston oikeudellista asemaa, sillä on oma hallintorakenteensa. Johtokunta määrittää strategisen suunnan, varojen jakostrategian, toimintapolitiikan ja -menettelyt, ESIR–rahoituskelpoisiin hankkeisiin sovellettavan investointipolitiikan sekä ESIR-rahaston riskiprofiilin. Johtokunnan jäsenten äänimäärä määräytyy rahoitusosuuksien suuruuden mukaisesti, mutta päätökset tehdään yksimielisesti. Sekä komissiolla että EIP:llä on veto-oikeus, jos ja kun johtokuntaan liittyy uusia rahoittajia.

7. Riippumaton investointikomitea valitsee johtokunnan investointipolitiikan ja suuntaviivojen perusteella EU:n takuun osalta tukikelpoiset hankkeet niiden paremmuuden perusteella ilman maantieteellisiä tai alakohtaisia kiintiöitä. Tuen saaminen ESIR-rahastolta edellyttää myönteistä arviointia investointikomitealta. EIP:n hallintoelimet kuitenkin tekevät ESIR-hankkeiden tosiasialliset rahoituspäätökset EIP:n perussäännön ja sisäisten menettelyjen (7) mukaisesti komissiota kuultuaan.

8. Ehdotuksessa todetaan, että unionin takuulla katettuihin EIP:n rahoitus- ja investointitoimiin liittyy merkittävä rahoitusriski ja että on olemassa konkreettinen mahdollisuus siitä, että takuuseen vedotaan (8), mutta tästä huolimatta EU:n talousarvion enemmistöosuus ESIR-rahastossa ei näy sen hallintorakenteessa. Hallintorakenne on kaksijakoinen. Komissio on suoraan vastuussa varainhoidosta ainoastaan EU:n takuun osalta, kun taas EIP:n hallintoelimet vastaavat varojen tosiasiallisesta investoinnista.

Lainsäädäntökehys

9. Ehdotuksessa jätetään useita erittäin tärkeitä näkökohtia tulevaan komission ja EIP:n väliseen sopimukseen. Niitä ovat mm. ESIR-rahaston perustaminen erillisenä EIP:n tileihin liittyvänä takuujärjestelynä, rahaston hallinnointiin ja sisäiseen tarkastukseen liittyvät järjestelyt ja tuloksellisuuden arviointi. Sopimusehdoilla tulee olemaan merkittävä vaikutus EU:n takuun antamiseen ja käyttöön.

10. Varainhoitoasetus (9) on EU:n talousarvion toteuttamisen lainsäädäntökehys (SEUT-sopimuksen 317 artikla) ja suurin osa ESIR-rahaston varoista on peräisin EU:n talousarviosta, mutta tietyt varainhoitoasetuksen säännökset eivät koske EIP:lle ja takuurahastolle annettavaa EU:n takuuta (10). Vaikka nämä säännökset on sisällytetty asetukseen sitä varten, että niillä voitaisiin korjata rahoitusvälineiden käytössä esiintyviä puutteita (11), asetuksessa ei kuitenkaan asianmukaisesti selitä, miksi EIP ja takuurahasto on jätetty soveltamisalan ulkopuolelle (12). Olisi ollut hyödyllistä tietää, pidetäänkö varainhoitoasetusta yksityisen rahoituksen houkuttelemisen esteenä. Siinä tapauksessa johtopäätökset olisi tehtävä laajemmin myös muiden samankaltaisten järjestelmien osalta.

11. Kun sovelletaan EIP:n omia sääntöjä, ei ole selvää, missä määrin näillä säännöillä varmistetaan, että seuraavia varainhoitoasetuksen perusperiaatteita noudatetaan: moitteeton varainhoito, avoimuus, suhteellisuus, syrjimättömyys, yhdenvertainen kohtelu, täydentävyys, kilpailun vääristymisen estäminen sekä komission ja kumppaneina toimivien rahoituslaitosten etujen yhteensovittaminen.

12. Lainsäädännöllisten aukkojen välttämiseksi EU:n rahoitusvälineiden hallinnointia olisi säänneltävä vakiosäännöksillä, sillä näin edistettäisiin johdonmukaisia välineitä, jotka soveltuisivat useille toimintalinjoille. Poikkeukset varainhoitoasetukseen olisi perusteltava asianmukaisesti. SEUT-sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädöksen keskeisten osien on edelleen kuuluttava lainsäätäjän toimivaltaan ja itse asetuksen soveltamisalaan. Jos toimivaltuudet on tarpeen siirtää komissiolle, toimivalta olisi siirrettävä ainoastaan muiden kuin keskeisten osien kohdalla. Vaaditun avoimuuden varmistamiseksi säädösvallan siirron tavoitteet, sisältö, soveltamisala ja kesto olisi nimenomaisesti määriteltävä asetuksessa.

Komission tilivelvollisuus

13. Tilintarkastustuomioistuin on pannut EU:n ja yksityisen sektorin yhteistyön piiriin kuuluvien välineiden osalta merkille, että avoimuuden ja tilivelvollisuuden olisi oltava julkisten varojen kohdalla riittävällä tasolla. Lisäksi välineiden tuloksellisuutta on tarpeen mitata rahoitetuille toimille asetettuihin tavoitteisiin nähden (13). Tältä osin huolenaiheita on useita.

14. Keskeiset tulosindikaattorit tullaan tosiasiassa vahvistamaan ESIR-sopimuksessa. Tilivelvollisuusjärjestely on tähän saakka näyttänyt kohdistuvan tulosten ja vaikutusten sijaan tuotoksiin (14). Ei ole myöskään selvää, aikooko komissio täydentää EIP:n raportointia omalla arvioinnillaan ja missä määrin komissio sisällyttää ESIR-rahaston vuotuiseen arviointikertomukseensa, joka koskee unionin varoja ja perustuu toimista saavutettuihin tuloksiin (SEUT, 318 artiklan toinen alakohta), erityisesti toteutettuja uusia investointeja ja luotuja työpaikkoja koskevien ohjelman taustaolettamusten osalta. Vastuu ESIR-rahaston tuloksellisuudesta on toimitusjohtajalla, joka investointikomitean jäsenenä ei päätä tosiasiallisesta rahoituksesta. Pääasiallisten päätöksentekijöiden kohdalla (ESIR-rahaston johtokunta ja EIP:n hallintoelimet) ei näytetä sovellettavan minkäänlaista julkista tilivelvollisuusmenettelyä budjettiviranomaisiin nähden.

15. Komissiolla on useita ESIR-järjestelmään liittyviä tehtäviä. Se hallinnoi EU:n takuurahastoa ja toimii jäsenenä johtokunnassa, jonka vastuulla on määrittää strategiset suunnat ja nimittää investointikomitea. Se on jäsenenä myös EIP:n hallintoneuvostossa ja sitä kuullaan ennen kuin EIP hyväksyy kunkin rahoitus- ja investointitoimen. Jokainen näistä tehtävistä antaa komissiolle tarvittavan arvovallan ja relevanttia tietoa, joiden perusteella se voisi kantaa täyden vastuun EU:n varojen tosiasiallisesta käytöstä SEU-sopimuksen 17 artiklan 1 kohdan ja SEUT-sopimuksen 317 artiklan mukaisesti. Tätä vastuuta ei asetuksessa nimenomaisesti mainita.

16. Kuten edellä on todettu (ks. kohta 8), ESIR-rahaston hallintorakenne on kaksijakoinen. Tämä valinta ei kuitenkaan saisi vähentää komission täyttä vastuuta EU:n talousarvion toteuttamisesta. Hajautettu tilivelvollisuuskehys vähentäisi välttämättä myös EU:n talousarvioon liittyvän vastuuvapausmenettelyn merkitystä.

Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tarkastustehtävä

17. Ehdotuksessa todetaan, että tilintarkastustuomioistuimella on oikeus tarkastaa unionin yleisestä talousarviosta katettava EU:n takuu ja siihen perustuvat maksut ja takaisinperinnät (15). Tämä säännös rajoittaisi tilintarkastustuomioistuimen tarkastusoikeuksia, sillä säännöksen sanamuoto kattaa ainoastaan EU:n takuuseen liittyvät maksut ja takaisinperinnät. Säännöksen mukaan tarkastusalaan eivät kuulu ESIR-rahaston tapahtumat, ESIR-asetusluonnoksella perustettavat välineet/organisaatiot/laitokset, kuten Euroopan investointineuvontakeskus (EIAH) ja EU:n takuurahasto, eikä myöskään EIP:n ja EIR:n suorittama, EU:n takuun puitteissa toteutettavien rahoitus- ja investointitoimien hallinnointi. Tällä muodoin olennainen osa ESIR-rahaston toimista ei kuuluisi tilintarkastustuomioistuimen tarkastusalaan.

18. Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa tilintarkastustuomioistuimelle annetaan toimivalta tarkastaa Euroopan unionin kaikkien tulojen ja menojen laillisuus, sääntöjenmukaisuus ja moitteeton varainhoito. Lisäksi tilintarkastustuomioistuimen olisi julkisten varojen hallinnoinnin avoimuuden takaamiseksi raportoitava julkisesti tarkastustensa tuloksista. Tilintarkastustuomioistuimella on rajoittamaton oikeus saada käyttöönsä kaikki asiakirjat ja tiedot, jotka ovat tarpeen sen tehtävän suorittamiseksi, myös talousarviosta tuloja saavien luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden toimitiloissa (SEUT-sopimuksen 287 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta) (16). Tarkastuksen laajuuden määrittäminen on täten tilintarkastustuomioistuimen vastuulla, ja tässä määrittelyssä on otettava huomioon myös kansainväliset tarkastusstandardit (17). ESIR-rahasto ei muodosta tältä osin poikkeusta. Varainhoitoasetuksen noudattamatta jättäminen ei siis voi johtaa tilintarkastustuomioistuimen tehtävien rajoittamiseen.

19. Tässä yhteydessä komission olisi varmistettava, että kaikki ESIR-asetuksen ja ESIR-sopimuksen mukaisesti toteutettujen toimien osapuolet (rahoitukset välittäjät ja lopulliset edunsaajat mukaan luettuina) ovat tietoisia tilintarkastustuomioistuimen oikeudesta saada käyttöönsä kaikki tarkastuksiansa varten tarvitsemansa tiedot (SEUT-sopimus, 287 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta).

20. Jotta ehdotus kuvastaisi täysin tilintarkastustuomioistuimen tehtäviä, 14 artikla olisi korvattava seuraavalla tekstillä: ”Tilintarkastustuomioistuin toimittaa ESIR-asetuksen mukaisten toimien ulkoisen tarkastuksen SEUT-sopimuksen 287 artiklan mukaisesti”.

Julkistalouden rahoitusvelat

21. Riskinjakojärjestelyt määritellään ESIR-sopimuksessa. Olettaen, että riskinjako vahvistetaan salkun suuririskisimpään osaan perustuvan periaatteen mukaisesti, edunsaajien pankkien kanssa allekirjoittamat lainat koottaisiin välineen salkkuun. Jos lainaa ei pystytä maksamaan takaisin, suuririskisin osa (18) katettaisiin EU:n talousarviosta. Pääasiallinen rahoitusvelka on EU:n takuu (enintään 16 miljardia euroa). Lisäksi EU:n talousarviosta veloitetaan EIAH:hon liittyvät enintään 20 miljoonan euron vuotuiset kulut (31. joulukuuta 2020 saakka). Lopuksi EU:n talousarviosta on maksettava määrittämättömät lisäkulut, kun EIP antaa rahoitusta Euroopan investointirahastolle ESIR-rahaston puolesta.

22. On tärkeää tiedostaa, että annetut takuut voivat viime kädessä johtaa EU:n talousarvioon kohdistuviin lisäriskeihin. Ehdotuksessa ei nimenomaisesti suljeta pois sitä mahdollisuutta, että EU:n talousarvioon kohdistuvat ehdolliset velat ylittäisivät sidotut varat (19). Siinä ei myöskään aseteta EIP:n kuluille enimmäismäärää. Jotta komissio olisi vastuussa ainoastaan EU:n takuusta (joka on rahoitettu EU:n talousarviosta), sen pitäisi nauttia yleisestä koskemattomuudesta ja ESIR-edunsaajien (20) esittämistä oikeusvaateista olisi luovuttava. Lisäksi ESIR-rahaston puolesta aiheutuneille EIP:n kuluille olisi asetettava ehdoton enimmäismäärä.

23. Vaikka ohjelman tarkoituksena ei ole kuormittaa kansallista julkista taloutta tai johtaa lisävelkaantumiseen, komissio kannustaa jäsenvaltioita osallistumaan ESIR-rahastoon joko suoraan tai rahoittamalla investointihankkeita. Komissio ei ota näitä rahoitusosuuksia huomioon, kun se arvioi vakaus- ja kasvusopimuksen ehkäisevään tai korjaavaan osaan liittyviä julkisen talouden sopeuttamistoimia (21). Lisäksi jäsenvaltiot voivat myös lisätä Euroopan rakenne- ja investointirahastojen kansallista yhteisrahoitusosuutta yli lakisääteisen vähimmäisosuuden. Tietyissä olosuhteissa väliaikainen poikkeama jäsenvaltioiden keskipitkän aikavälin budjettitavoitteista siedetään, kun kyseessä on ESIR-rahaston, Euroopan laajuisia liikenneverkkoja (TNT-T) koskevan järjestelmän ja Verkkojen Eurooppa – välineen (22) avulla toteuttavien investointien kansallinen yhteisrahoitus.

24. Julkisen velan kasvua ei täten voida sulkea pois. Itse asiassa jäsenvaltiot (ja/tai niiden kansalliset kehityspankit) joutuvat kenties lainaamaan varoja rahoitusosuuksiaan varten. Jäsenvaltioiden ESIR-rahastolle antamilla lisätakuilla ainoastaan lykätään lisävelkaantumisen riskiä. Lopuksi ESIR-rahaston takaamat hankkeet saattavat tarvita julkista lisärahoitusta hankkeen päättämisen jälkeen (tarve johtuu esim. ylläpidosta). Tämä voi saada aikaan kielteisiä reaktioita rahoitusmarkkinoilla, mikä johtaa suurempiin lainanhoitokuluihin erityisesti niissä maissa, joissa talous- ja rahoituskriisi on tuntunut eniten. On myös äärimmäisen tärkeää, että ESIR-rahaston kokonaisvaikutus julkiseen velkaan ja alijäämiin otetaan asianmukaisesti huomioon ja että sitä arvioidaan avoimilla ja yhdenmukaisilla kriteereillä.

Monivuotisen rahoituskehyksen väliarviointi/tarkistus

25. ESIR-rahaston perustamisen katsotaan vastaavan kiireelliseen tarpeeseen. Tätä ei ole vahvistettu ennakkoarvioinnilla (23). Olisi voinut odottaa, että ennakkoarvioinnissa olisi muun muassa yksilöity toimintavaihtoehdot, joilla samat tavoitteet saavutettaisiin jo olemassa olevilla välineillä (24), määritetty, miksi Verkkojen Eurooppa -väline ja Horisontti 2020 -puiteohjelma valitaan pääasiallisiksi rahoituslähteiksi investoinnin suuresta vipuvaikutuksesta (25) huolimatta, ja selvitetty, mitä seurauksia näiden ohjelmien varojen vähentämisellä olisi investointivajeiden täyttämisen, pullonkaulojen poistamisen ja Eurooppa 2020 -tavoitteiden (26) edistämisen kannalta.

26. Tuleva monivuotisen rahoituskehyksen (27) väliarviointi/-tarkistus antaisi edellä esitettyjen näkökohtien ja komission (28) vuoden 2016 puoliväliin mennessä harkitsemien mahdollisten lisätoimien pohjalta lainsäätäjälle mahdollisuuden arvioida ESIR-rahaston edistymistä ja toteuttaa tarvittavat korjaavat toimet. Komission olisi tässä yhteydessä myös raportoitava joulukuussa 2014 hyväksytyn ensimmäisen toimijoukon toteuttamisen edistymisestä. Toimien tarkoituksena on puuttua sääntely-ympäristöön ja poistaa investointiesteet (29).

III ERITYISET HUOMAUTUKSET

27. Tässä osuudessa esitetään lisää kommentteja komission ehdotuksesta.

1 artiklan 1 kohta – Riskinkantokyky

28. Olisi asianmukaista määritellä ’riskinkantokyky’.

2 artiklan 2 kohta – Euroopan investointineuvontakeskus

29. Euroopan investointineuvontakeskus tarjoaa neuvontaa investointihankkeiden määrittelyä, valmistelua ja kehittämistä varten sekä toimii keskitettynä hankerahoitusta koskevaa teknistä neuvontaa tarjoavana yhteyspisteenä unionissa (myös oikeudellisissa kysymyksissä). Se antaa muun muassa tukea hankerakenteiden suunnittelussa tarvittavan teknisen avun hyödyntämiseen, innovatiivisten rahoitusvälineiden käyttöön sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien hyödyntämiseen. On olemassa myös muita neuvoa-antavia yhteisöjä, joihin EIP, komissio ja jäsenvaltiot osallistuvat. Niitä ovat mm. Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien asiantuntijakeskus (EPEC) ja Rahoitusvälineet – tekninen neuvoa-antava foorumi (FI-TAP) ESIR-rahastolle. Olisi tehtävä selväksi, miten Euroopan investointineuvontakeskus tuottaa lisäarvoa ja koordinoi muuta saatavilla olevaa asiantuntemusta.

30. Ensisijaisesti investointineuvontakeskusta rahoitetaan EIP:n tekniseen apuun tarkoitetuista EU:n ohjelmien määrärahoista (Verkkojen Eurooppa -väline ja Horisontti 2020 -puiteohjelma). Lisäksi on suunniteltu lisärahoitusta enintään 20 miljoonaa euroa vuodessa vuoteen 2020 saakka. Lisärahoitusta ei ole perusteltu yksityiskohtaisilla tiedoilla eikä viitearvoilla.

31. Ehdotuksessa ei täsmennetä investointineuvontakeskuksen oikeudellista muotoa eikä toimintarakennetta.

5 artiklan 3 kohta – EIP:n kustannukset

32. ESIR-rahasto kantaa täyden vastuun EIP:n kustannuksista, joita ei ole maksettu takaisin, 160 miljoonaan euroon saakka. Kustannuksia ei ole määritelty, ja niiden määrä voi kasvaa EIP:lle EIR:lle antaman rahoituksen yhteydessä aiheutuneiden hallintopalkkioiden vuoksi. ESIR-rahaston kestoa ei ole rajoitettu, joten ESIR-rahaston hallintokulujen (mukaan luettuna investointineuvontakeskus) konsolidoitu kokonaismäärä ei ole tiedossa eikä sille myöskään ole asetettu enimmäismäärää.

5 artiklan 4 kohta – Osarahoitus ESIR-rahastosta

33. Kun tarkastellaan ESIR-rahaston sivustolla mainittua hankkeiden nykyistä hankejatkumoa, voidaan havaita, että suurin osa hankkeista voisi periaatteessa olla oikeutettuja saamaan rahoitusta jo olemassa olevista EU:n välineistä. Jos hanke saa rahoitustukea eri rahoituslähteistä useiden eri lainsäädäntökehyksien puitteissa, tämä saattaa johtaa siihen, että sovellettavat säännöt ovat keskenään ristiriitaisia. Näitä kysymyksiä ei ehdotuksessa käsitellä.

7 artiklan 2 kohta – Täysimääräisen takuun antaminen

34. Ehdotuksessa todetaan, että EU:n takuu (enintään 2,5 miljardia euroa) kattaa täysimääräisesti EIR:lle annettavan, pk-yrityksiin kohdistuvien rahoitus- ja investointitoimien toteuttamiseksi tarkoitetun rahoituksen sillä edellytyksellä, että EIP antaa saman määrän rahoitusta ilman EU:n takuuta. Käytännössä EIR:n hallinnoiman EU:n takuun osan kohdalla vipuvaikutus ei johdu EIR:sta, vaan ainoastaan osallistuvista rahoituksen välittäjistä.

8 artikla – EU:n takuurahasto

35. Ehdotuksessa ei mainita rahaston oikeudellista muotoa eikä toimintatapaa.

36. Rahaston tarkoituksena on tarjota likviditeettipuskuri, joka suojaa unionin talousarviota ESIR-rahaston tavoitteidensa saavuttamiseksi toteuttamista toimista aiheutuvilta tappioilta. EU:n talousarviosta suoritettavien maksujen ja EU:n yhteenlaskettujen takuuvelvoitteiden suhdeluvuksi on kokemuksen perusteella vahvistettu 50 prosenttia. Ehdotuksessa todetaan, että komissio voi antaa delegoidun säädöksen, jonka avulla edellä mainittua suhdelukua mukautetaan enintään kymmenellä prosentilla eli 800 miljoonalla eurolla (8 artiklan 6 kohta ja 17 artiklan 2 kohta).

37. Mukautus joko nostaisi tai alentaisi suhdelukua, mutta ehdotuksessa ei ole säädetty monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeista ja budjettikohdista, joita likviditeettipuskurin mahdollinen lisäys koskisi sellaisen tilanteen varalta, jossa takuuvelvoitteiden maksaminen 50-prosenttisesti ei riittäisi. Komission olisi käsiteltävä tätä näkökohtaa 31. joulukuuta 2018 mennessä annettavassa ensimmäisessä arvioinnissaan takuun tason riittävyydestä.

10 artikla – Raportointi ja kirjanpito

38. Olisi mainittava kriteerit, joiden perusteella arvioidaan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti EIP:n rahoitus- ja investointitoimien lisäarvoa, niihin yksityiseltä sektorilta saatuja resursseja sekä niiden arvioituja ja toteutuneita tuotoksia, tuloksia ja vaikutuksia kootusti esitettynä.

39. Artiklan 2 kohdan f alakohdassa mainittujen ESIR-rahaston tilinpäätösasiakirjojen lisäksi olisi esitettävä riippumattoman ulkoisen tarkastajan lausunto.

40. Ehdotuksessa olisi mainittava määräajat 1-3 kohdissa mainitulle raportoinnille. Määräajat olisi vahvistettava erityisesti siitä syystä, että komissio voisi sisällyttää relevantit tiedot tilinpäätökseen.

41. Artiklan 6 kohdassa mainittu vuosikertomus EU:n takuurahaston tilanteesta olisi ajoitettava alustavan tilinpäätöksen tai talousarvio- ja varainhallintoa koskevan kertomuksen mukaan, kuten varainhoitoasetuksen 142 artiklassa vaaditaan, eli määräajan olisi oltava 31. maaliskuuta.

12 artikla – Arviointi ja uudelleentarkastelu

42. Riippumattomien ulkoisten tahojen olisi suoritettava arvioinnit.

43. ESIR-rahaston hankkeista olisi asianmukaisempaa raportoida alaohjelmien luonteen perusteella, jotta olisi mahdollista ottaa huomioon kohteena olevien investointien elinkaari.

13 artikla – Avoimuus ja tietojen julkistaminen

44. Jos yksityiskohtaiset järjestelyt vahvistetaan komission ja EIP:n välisellä sopimuksella, olisi suotavaa, että kyseinen sopimus julkaistaan.

20 artikla – Siirtymäsäännökset

45. EU:n takuu voi myös kattaa hankkeita, jotka EIP ja EIR ovat rahoittaneet vuoden 2015 aikana ennen tämän asetuksen voimaantuloa ja jotka eivät kuulu niiden tavanomaiseen toimintaan. Tässä tapauksessa komission on arvioitava, voidaanko kyseiset toimet kattaa EU:n takuulla. Tässä kohdin poikettaisiin säännöksistä, joiden mukaisesti riippumaton investointikomitea valitsee johtokunnan vahvistaman investointipolitiikan ja suuntaviivojen perusteella hankkeet niiden paremmuuden perusteella ilman maantieteellisiä tai alakohtaisia kiintiöitä.

Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän lausunnon Luxemburgissa 12. maaliskuuta 2015 pitämässään kokouksessa. Tilintarkastustuomioistuimen puolesta Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA presidentti Hänen poissa ollessaan Igors LUDBORŽS Tilintarkastustuomioistuimen jäsen

(1) COM(2015) 10 final, 13. tammikuuta 2015.

(2) COM(2014) 903 final, 26. marraskuuta 2014.

(3) COM(2014) 903 final, s. 4.

(4) Ensimmäiset toimet sääntely-ympäristöä ja investointien esteiden poistamista koskevan ohjelman kolmatta osa-aluetta varten on esitetty komission työohjelmassa (COM(2014) 910 final, 16. joulukuuta 2014, liite III).

(5) Komission ja EIP:n välinen sopimusjärjestely, ks. ehdotuksen 1 artikla ja ohjelman 6 alaviite, s. 6.

(6) EU:n takuuta tullaan käyttämään lähinnä infrastruktuuria ja innovaatiota varten tarkoitettujen vieraan pääoman ehtoisien rahoitusvälineiden tukemiseen (lähes 70 prosenttia). Lopuilla tuetaan tasapuolisesti pääomankaltaisia investointeja infrastruktuuriin ja innovaatioon sekä pk- ja mid-cap -yrityksiä Euroopan investointirahaston (EIR) kautta.

(7) Ks. EIP:n perussäännön 19 artiklan 2 kohta (Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetty pöytäkirja N:o 5).

(8) COM(2015) 10 final, s. 30 ja 31. Lisäksi siinä todettiin, että hankkeisiin saattaa liittyä toteuttamisviiveitä ja kustannusten ylityksiä ja että aloitteen kustannustehokkuus saattaa kärsiä siitä, etteivät välineet leviä markkinoilla riittävästi tai että olosuhteet markkinoilla muuttuvat ajan myötä, mikä vähentää oletettua kerrannaisvaikutusta.

(9) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012 (EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1).

(10) Ks. asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012, VIII osasto.

(11) Ks. erityiskertomus nro 4/2011 ”Pk-yritysten takausjärjestelmän tarkastus” ja erityiskertomus nro 2/2012 ”Euroopan aluekehitysrahaston osarahoittamat rahoitusvälineet pk-yrityksille”.

(12) Varainhoitoasetuksen ulkopuolelle jättäminen todetaan ehdotuksen johdanto-osan 30 kappaleessa, ja sitä perustellaan pelkästään EU:n takuun ja takuurahaston muodostamistavalla.

(13) Yleiskatsaus tilivelvollisuuteen ja julkiseen tarkastukseen EU:ssa: puutteita, päällekkäisyyksiä ja haasteita, 2014, kohta 52; yleiskatsaus EU:n talousarviohallintoon kohdistuviin riskeihin: EU-varojen optimaalinen käyttö, 2014, 12 kohdan e alakohta.

(14) Ks. ehdotuksen 2 artiklan 1 kohdan g alakohta ja s. 27, 1.4.4 kohta.

(15) Ks. ehdotuksen 14 artikla.

(16) Perussopimuksessa lisätään, että EIP:n hoitamien unionin menojen ja tulojen osalta tilintarkastustuomioistuimen oikeudesta tutustua pankin hallussa oleviin tietoihin määrätään tilintarkastustuomioistuimen, pankin ja komission välillä tehdyssä kolmikantasopimuksessa. Jos sopimusta ei ole tehty, tilintarkastustuomioistuimella on kuitenkin oikeus tutustua pankin hoitamien unionin menojen ja tulojen tarkastuksen edellyttämiin tietoihin (SEUT, 287 artiklan 3 kohdan kolmas alakohta).

(17) Esimerkiksi ISSAI 5000 -standardissa (Principles for Best Audit Arrangements for International Institutions) määrätään, että ylimpien tarkastuselinten olisi tarkastettava kaikki julkisin varoin rahoitetut tai julkisista varoista tuetut kansainväliset organisaatiot paremman hallintotavan, avoimuuden ja tilivelvollisuuden edistämiseksi; ISSAI 5010 -standardissa (Guidance for Supreme Audit Institutions) otetaan esille kansainvälisiin organisaatioihin kohdistuvien parhaiden tarkastusjärjestelyjen tausta, tulokset ja periaatteet.

(18) Salkun suuririskisimpään osaan perustuvaa periaatetta sovelletaan Euroopan laajuisille liikenneverkoille tarkoitettuun lainavakuusvälineeseen (LGTT) ja Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja (PBI) koskevaan aloitteeseen, joiden osalta salkku on jaettu kahteen osaan: salkun suuririskisimpään osaan ja jäljelle jäävään riskiosuuteen. Ensiksi mainittua osuutta pidetään riskialtteimpana lainan takaisinmaksun kannalta. Osuus on jaettu EU:n talousarvion (95 prosenttia) ja EIP:n (viisi prosenttia) kesken. Salkun suuririskisimmän osan osuudeksi on vahvistettu 30 prosenttia. Jos lainaa ei makseta takaisin, EU:n talousarviota koskee salkun arvosta enintään 28,5 prosenttia. Vaikka EIP voisi kantaa koko jäljelle jäävään riskiosuuteen liittyvän riskin, käytännössä ei olisi kovinkaan todennäköistä, että jäljelle jäävään riskiosuuteen koskettaisiin. Tavallisesti tappiot katetaan salkun suuririskisimmästä osasta.

(19) Ks. asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012, 140 artiklan 3 kohta.

(20) ESIR-edunsaajia (ei määritelty ehdotuksessa) ovat myös EIP:n ESIR-sopimuksen mukaisesti toteuttamien EU:n takaamien rahoitusvälineiden lainaajat.

(21) Kun alijäämän viitearvo ylittyy, komissio ei käynnistä liiallisen alijäämän menettelyä, jos ylitys johtuu ainoastaan rahoitusosuudesta ja on vähäinen ja sen odotetaan jäävän väliaikaiseksi. Komissio ei ota ESIR-rahastoon osoitettuja rahoitusosuuksia huomioon arvioidessaan julkisen velan viitearvon ylittymistä (ks. COM(2015) 12 final, 13. tammikuuta 2015, s. 5–7).

(22) Ks. COM(2015)12 final, s. 7–9.

(23) Ennakkoarvioinnille asetetuista vaatimuksista säädetään asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 30, 31 ja 140 artiklassa ja johdanto-osan 53 kappaleessa. Ks. myös komission delegoitu asetus (EU) N:o 1268/2012, annettu 29 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä (EUVL L 362, 31.12.2012, s. 1), 18 ja 224 artikla.

(24) Esimerkiksi EIP:n pääoman lisäys olisi ollut yksi vaihtoehto.

(25) Euroopan laajuisille liikenneverkoille tarkoitetun rahoituksen (lähes 80 prosenttia Verkkojen Eurooppa -välineestä) osalta odotettiin, että jokainen Euroopan tasolla käytetty miljoona tuottaisi viiden miljoonan investoinnit jäsenvaltioilta. Lisäksi jokainen miljoona tuottaisi 20 miljoonaa yksityiseltä sektorilta; suhdeluku olisi 1:25. Lisäksi odotettiin, että yksi euro EU:n tutkimuksen puiteohjelmasta olisi johtanut siihen, että teollisuuden arvonlisäys kasvaisi 7–14 euroa (ks. Euroopan komissio, muistio/11/469, 29. kesäkuuta 2011).

(26) Esimerkiksi Verkkojen Eurooppa -välineen kohdalla ennalta yksilöidyissä hankkeissa (ks. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1316/2013 (EUVL L 348, 20.12.2013, s. 129), liite I).

(27) Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivän joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884), 2 artikla.

(28) COM(2014) 903 final, s. 16.

(29) COM(2014) 910 final, liite III.