FI    FI FI 
FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 21.1.2009 
SEK(2009) 47 
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
 
Oheisasiakirja  
Ehdotus: 
 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 
 
yhteisön jäsenvaltioiden satamiin saapuvia tai satamista lähteviä  aluksia koskevista 
ilmoitusmuodollisuuksista ja direktiivin 2002/6/EY kumoamisesta 
  
Lähimerenkulun hallinnollisten menettelyjen 
yksinkertaistamiseen/vähentämiseen/poist amiseen ja esteettömän eurooppalaisen 
meriliikennealueen toteutta miseen soveltuvien vaihtoeht ojen vaikutusten arviointi 
  
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA  
  
{KOM(2009) 11 lopullinen} 
{SEK(2009) 46} 
FI 1   FI TIIVISTELMÄ 
Raskaan maantieliikenteen nopea kasvu ja siihen liittyvät r uuhkat, onnettomuudet ja 
saastuminen ovat suurimmat taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristöongelmat, joihin 
lähimerenkulun edistämispolitiikalla pyritään puuttumaan. Eurooppa tarvitsee kaikkien liikennemuotojen edut yhdistävän tehokkaan kul jetusjärjestelmän Euroopan kilpailukyvyn ja 
vaurauden ylläpitämiseksi ja lisäämiseksi  Lissabonin tavoitteiden ja eurooppalaista 
liikennepolitiikkaa koskevan valkoisen kirjan väliarvioinnin mukaisesti. 
Monimutkaiset hallinnolliset menettelyt estävät lähimerenkulkua kehittymästä nopeammin. 
Niillä on kielteisiä taloudellisia  vaikutuksia: kustannuksia aiheut uu erityisesti hallinnollisista 
viivästyksistä, tiheistä tai toistuvista tarkast uksista sekä asiakirjoj en ja menettelyjen 
valmisteluun kuluvasta ajasta. Monimutkaisuus  vaikuttaa kielteises ti myös lähimerenkulun 
houkuttelevuuteen ja johtaa siihen, että lähime renkulun kaikkia mahdollisuuksia, joilla se 
voisi edistää Euroopan  liikennejärjestelmän tehokkuutta ja kestävyyttä, ei pystytä 
hyödyntämään. 
Maakuljetuksilta on lopultakin saatu poiste ttua markkinaesteet, mutta Euroopan unionin 
laajuiset sisämarkkinat ovat vielä puutteelliset lähimerenkulun osalta. 
Komission yksiköt ovat tarkaste lleet esteetöntä eurooppalaista meriliikennealuetta koskevan 
aloitteen yhteydessä lähimerenkulun pääasiallisia  hallinnollisia ja asiakirjamenettelyjä 
aikomuksenaan yksinkertaistaa, vähentää tai mahdollisuuksien mukaan poistaa niitä kahden EU-sataman välisessä liikenteessä. 
Erityisesti seuraavia menettelyjä tutkittiin: 
• tullimenettelyt (myös yksinkertaistetut menettelyt) 
• alusta koskevat ilmoitusmenettelyt 
• eläinlääkintä- ja kasvinterveysmenettelyt 
• vaarallisten aineiden kuljettaminen. 
Lisäksi tutkittiin seuraavia mahdollisuuksia: 
• hallinnollisten tietojen toimittaminen sähköisesti 
• yksi luukku kaikille halli nnollisille muodollisuuksille 
• keskitetyt tarkastukset 
• luotsinkäyttövelvollisuu den vapautuskirjat 
• vaihtoehtoiset hal linnolliset kielet 
• lähimerenkululle varatut alueet satamissa. 
Seuraavia toimintavaihtoehtoja harkittiin: 
– Ei muutoksia nykytilanteeseen (viiteskenaario). 
FI 2   FI – Yksittäisten hallinnollisten muodollisuuksien yksinkertaistaminen tapauskohtaisesti. 
– Koordinoituun toimenpidekokonaisuut een perustuva toiminta, jolla 
yksinkertaistetaan, vähennetään ja mahdollisuuksien mukaan poistetaan EU-satamien välillä liikennöiviin aluksiin sove llettavia muodollisuuksia maaliikenteen 
sisämarkkinoiden mallin mukaisesti. 
Näiden vaihtoehtojen vaikutusten arviointi perustui useisiin ol ettamuksiin, joihin päädyttiin 
kaikkien sidosryhmien kannanottojen huolellis en tarkastelun perusteella. Vaikutusten 
arviointi osoitti riittävän luotet tavasti, että hallinnollinen yks inkertaistaminen tuo selkeitä 
etuja ja että meriliikennettä ei pitäisi jättää yleisen, maaliikenteessä jo toteutuneen vapaan 
liikkumisen järjestelmän ulkopuolelle. 
Aloite on saanut sidosryhmien täyden tuen, ja se on yksi komission hiljattain antaman 
yhdennettyä meripolitiikkaa käsittele vän ”sinisen kirjan” kulmakivistä. Sidosryhmien mukaan 
lähimerenkulun suosiota eivät heikennä ainoas taan todelliset viivästymiset, vaan myös 
viivästymisen riski. Luotettavuus ja täsmällisyys  ovat liikenteen tärkei mpiä ominaisuuksia, ja 
niitä parannetaan ehdotetuill a toimenpiteillä yhteiskunna lle suhteellisen alhaisin 
kustannuksin. Kun EU:n sisäisessä meriliike nteessä käytössä olevat hallinnolliset 
muodollisuudet saatetaan muiden liikennemuotojen mukaisiksi, nykyistä useammat rahdinantajat valitsevat merikuljetuksen. 
Tällä perusteella ehdotetaan, että komissio hyvä ksyy toimintasuunnitelman olemassa olevien 
hallinnollisten menettelyjen yks inkertaistamiseksi ja kars imiseksi. Toimintasuunnitelma 
sisältää lyhyen aikavälin toimenpiteitä: 
– aluksiin ja tavaroihin liittyvien ilmoitust en ja direktiiveissä 2002/6/EY (satamiin 
saapuvia / satamista lähteviä aluksia kos kevat muodollisuudet), 2000/59/EY (jätteen 
ja lastijäämien vastaanotto) ja 2002/59/EY (alusliikenteen seuranta) ja asetuksessa (EY) N:o 725/2004 (merenkulun turvatoimet) vaadittujen lomakkeiden järkeistäminen; 
– tullin järjestelmällisten tarkastusten ja asiakirjavaatimusten poistaminen EU-
satamien välillä meritse kuljetettavilta tava roilta maakuljetusten tapaan. Toimenpide 
edellyttää yhteisön tullikoodeksin
1 soveltamissäännösten muuttamista, ja sen on 
määrä tulla voimaan vuoteen 2010 mennessä; 
– vuonna 2009 annettavat ohjeet direktiivien 89/662/ETY2, 90/425/ETY3 ja 
2000/29/EY4 mukaisten eläin- ja kasvituotteisiin  sovellettavien asiakirjatarkastusten 
nopeuttamiseksi. 
                                                 
1 Neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92, annettu 12 päivänä lokakuuta 1992, ja Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetus (EY) N:o 450/2008, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2008, yhteisön tullikoodeksista, 
EUVL L 145, 4.6.2008, s. 1. 
2 Neuvoston direktiivi 89/662/ETY, annettu 11 päivänä joulukuuta 1989, eläinlääkärintarkastuksista 
yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamista varten, EYVL L 395, 30.12.1989, s. 13. 
3 Neuvoston direktiivi 90/425/ETY, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1990, eläinlääkärin- ja 
kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa, 
EYVL L 224, 18.8.1990, s. 29. 
4 Neuvoston direktiivi 2000/29/EY, annettu 8 päivänä toukokuuta 2000, kasvien ja kasvituotteiden 
haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumise n estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä, EYVL 
L 169, 10.7.2000, s. 1. 
FI 3   FI Myös muita toimenpiteitä olisi tarpeen toteuttaa. Niitä ovat: 
– hallinnollisten tietojen sähköisen toimittamisen lisääminen, 
– yhden luukun palvelun perustaminen hallinnollista asiointia varten, 
– vaarallisten aineiden meri kuljetusten helpottaminen säätämällä eräiden IMDG-
sääntöjen (vaarallisten aineiden merikulje tukset) ja ADR/RID-sääntöjen (vaarallisten 
aineiden tie- ja rautat iekuljetukset) vastaavuudesta EU:n jäsenvaltioissa. 
Kaksi ensimmäistä toimenpidettä voidaan toteuttaa ja koordinoida osana laajempia 
ehdotuksia, jollaisia sisältyy erityis esti vuonna 2009 annetta vaan sähköisten 
meriliikennejärjestelmien kehittämistä koskevaan toimintasuunnitelmaan. 
Lisäksi olisi suositeltava, että  jäsenvaltiot toteu ttaisivat muitakin toimenpiteitä aina kun 
paikalliset olosuhteet sen sallivat. Niitä ovat: 
– eri hallinnollisten yksiköiden satamissa suorittamien tarkastusten koordinointi 
(keskitetty hallinnollinen asiointi), 
– luotsinkäyttövelvollisuuden vapautuski rjojen soveltamisalan laajentaminen, 
– meriliikenteessä yleisimmin käytetyn kielen käyttö hallinnollisessa yhteydenpidossa 
kansallis(t)en kiel(t)en sijaan, 
– erillisten alueiden varaaminen satamist a lähimerenkululle, mikäli se helpottaisi 
lähimerenkulkualusten satamassakäyntiä. 
Yhdistämällä nämä toimenpiteet ja tote uttamalla ne koordinoidu sti voidaan säästää 
kustannuksia ja parantaa tuottavuutta heikentämättä kuitenkaan mahdollisuutta saada olennaisia tietoja. 
Tullivalvonnan ja muun valvonnan (eläintuotteet, eläinlääkärin- ja kasvinsuojelutarkastukset) 
alaisista tavaroista saadaan ed elleen tarvittavat ti edot, ja ne on esit ettävä pistokokeissa. 
Toimenpidepaketin ansiosta hallinnollinen taakka kevenee arviolta 2,4 miljardin euron edestä 
ja ympäristöhyötyjen arvo on 182 −365 miljoonaa euroa kaudella 2009 −2040. Toimenpiteiden 
suunnitteluun, kehittämiseen ja toteuttamis een kuluu arviolta 617 miljoonaa euroa. 
Kustannukset jakautuisivat talouden toimijo iden, erityisesti satamaviranomaisten ja 
kuljetusyhtiöiden kesken. Kansallisille halli nnoille aiheutuisi vain vähäisiä kustannuksia. 
Vaatimustaso ei tätä lähestymistapaa s ovellettaessa alenisi, vaan tulli- ja 
turvallisuuslainsäädännön perust avoitteet säilyisivät samana. 
Yrityksille ja sitä kautta kuluttajille aiheutuvat kusta nnukset pienenisivät useissa 
jäsenvaltioissa.