4.3

Tiedonannossa tarkastellaan myös viiden painopistealueen dynamiikkaa ja mahdollisia tulevia suuntaviivoja keskittyen edellä (kohdassa 1.5) mainitun sinistä kasvua käsittelevän tutkimuksen ja seuraavassa mainittujen tekijöiden perusteella erityisesti innovointiin ja uusiin työpaikkoihin. 4.3.1 Meri- ja rannikkomatkailu on bruttoarvonlisäyksen ja työllistetyn henkilöstön kannalta tärkein ala: se työllistää 2,35 miljoonaa henkilöä, eli sen osuus EU:n koko työllisyydestä on 1,1 prosenttia. Yli 90 prosentissa alan yrityksistä on alle kymmenen työntekijää. Odotettavissa oleva kasvu on 2–3 prosenttia vuoteen 2020 mennessä, ja pelkästään risteilyalalla voidaan luoda 100 000 uutta työpaikkaa vuosina 2010–2020. Huviveneilyn odotetaan kasvavan 2–3 prosenttia vuodessa European Cruise Councilin (8) mukaan. 4.3.2 Vuonna 2011 merituulivoiman osuus oli 10 prosenttia asennetusta tehosta, ja ala työllisti suoraan tai välillisesti 35 000 henkilöä koko Euroopassa. Alan vuotuiset investoinnit olivat 2,4 miljardia euroa ja kokonaiskapasiteetti noin 3,8 GW. Jäsenvaltioiden kansallisten uusiutuvaa energiaa käsittelevien toimintasuunnitelmien perusteella tuulivoimalla tuotetun sähkön määrä vuonna 2020 on 494,6 TWh, josta merellä tapahtuvan tuotannon osuus on 133,3 TWh. Työllisyyden kannalta se vastaa 170 000:ta työpaikkaa vuoteen 2020 mennessä ja 300 000:ta työpaikkaa vuoteen 2030 mennessä. Lupaavia tulevaisuudennäkymiä tarjoavat myös eräät kehityksen alkuvaiheessa olevat toimialat, kuten sähköntuotanto vuorovesivoimalla sekä aaltovoimalla. Osa jäsenvaltioista on jo investoinut näihin aloihin huomattavasti. 4.3.3 Merellä tapahtuvan kaivostoiminnan vuotuisen maailmanlaajuisen kokonaisliikevaihdon voidaan sinistä kasvua käsittelevään tutkimukseen osallistuneiden alan sidosryhmien arvioiden perusteella olettaa kasvavan lähes olemattomasta 5 miljardiin euroon seuraavien 10 vuoden aikana ja jopa 10 miljardiin euroon vuoteen 2030 mennessä. Koko maapallon mittakaavassa on mahdollista, että vuonna 2020 valtamerten syvyyksistä saadaan 5 prosenttia koboltin, kuparin ja sinkin tyyppisistä malmeista, ja tämä osuus saattaa nousta 10 prosenttiin vuoteen 2030 mennessä. Monien muuhun kuin energiantuotantoon käytettävien raaka-aineiden hinnat ovat WTO:n tietojen mukaan (PRESS/628, 7. huhtikuuta 2011) nousseet vuosittain noin 15 prosenttia vuosina 2000–2010 erityisesti kehittyvien kansantalouksien kysynnän seurauksena. Hiekkaa ja soraa lukuun ottamatta mineraalien hyödyntäminen ja louhiminen merestä on kuitenkin vasta aivan alkutekijöissään, eikä niitä louhita kuin matalan veden alueella. 4.3.4 Vuonna 2010 vesiviljelyn tuotannon kokonaismäärä oli EU:ssa hieman alle 1,3 miljoonaa tonnia ja sen arvo noin 3,2 miljardia euroa. Ala työllistää noin 80 000 henkilöä. Yli 90 prosenttia EU:n vesiviljelyalan yrityksistä on pk-yrityksiä. Maailmanlaajuisesti vesiviljelyn vuotuinen kasvunopeus on 6,6 prosenttia (FAO (2010), The State of World Fisheries and Aquaculture). Alan tuotanto nousi 40 miljoonasta tonnista 53 miljoonaan tonniin vuosien 2002 ja 2009 välillä, ja se on siten nopeimmin kehittyvä eläinperäisiä elintarvikkeita tuottava ala. Vaikka kysyntä kasvaakin maailmassa, Euroopassa tuotanto on kuitenkin pysynyt ennallaan, ja EU:ssa kalojen kysyntään vastataan tuonnilla, jonka osuus kokonaistoimituksesta on 60–65 prosenttia. Komitea kehottaa vesiviljelyalan kehityksen tukemiseksi komissiota tarkistamaan vesiviljelyalan rahoituspolitiikkaa, jonka mukaisesti avustukset korvataan suorilla palkkioilla vuosina 2014–2020. 4.3.5 Sininen bioteknologia on kehittyvä ala, jonka työllisyysvaikutus Euroopassa on tällä hetkellä alhainen ja bruttoarvonlisäys arviolta 0,8 miljardia euroa. Lyhyellä aikavälillä alasta voisi muodostua terveydenhoito-, kosmetiikka- ja teollisten biomateriaalialojen arvotuotteiden erikoistuneet pienmarkkinat. Vuoteen 2020 mennessä alan markkinat saattavat kasvaa keskisuuriksi ja laajeta metaboliittien ja primääriyhdisteiden (lipidit, sokerit, polymeerit, proteiinit) tuotantoon elintarvike-, rehu- ja kemikaaliteollisuuden raaka-aineiksi. Mikäli teknologia kehittyy riittävästi, sinisestä bioteknologiasta saattaa pitkällä aikavälillä kehittyä korkean lisäarvon erityistuotteita tuottava massatuotantoala.