Euroopan parlamentin päätöslauselma,

10. toukokuuta 2011,

joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2009

EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

ottaa huomioon komission kertomuksen varainhoitovuotta 2008 koskevien vastuuvapauden myöntämispäätösten seurannasta (KOM(2010) 650) ja kertomuksen liitteenä olevat komission yksiköiden valmisteluasiakirjat (SEC(2010) 1437 ja SEC(2010) 1438),

ottaa huomioon kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston taseet ja tulostilit varainhoitovuodelta 2009 (KOM(2010) 402 – C7-0220/2010),

ottaa huomioon 29. huhtikuuta 2010 päivätyn komission vuosikertomuksen kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 2009,

ottaa huomioon Euroopan kehitysrahastoja koskevat rahoitustiedot (KOM(2010) 319),

ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston Euroopan kehitysrahastosta (EKR) rahoitetuista toimista varainhoitovuodelta 2009 ja komission vastaukset [1],

ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan mukaisesti antaman tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta [2],

ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 10/2008 terveydenhuoltopalveluihin liittyvästä EY:n kehitysyhteistyötuesta Saharan eteläpuolisen Afrikan maille,

ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 18/2009 alueelliseen taloudelliseen yhdentymiseen suunnatun EKR:n tuen vaikuttavuudesta Itä- ja Länsi-Afrikassa,

ottaa huomioon Euroopan investointipankin vuotuisen kertomuksen investointikehyksestä vuodelta 2009,

ottaa huomioon neuvoston 15. helmikuuta 2011 antamat suositukset Euroopan kehitysrahastojen toimien toteuttamisen osalta komissiolle myönnettäväksi vastuuvapaudeksi varainhoitovuodelta 2009 (05469/2011 – C7-0050/2011, 05472/2011 – C7-0049/2011, 05473/2011 – C7-0048/2011),

ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välillä Cotonoussa 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen [3], jota tarkistettiin Luxemburgissa 25. kesäkuuta 2005 [4],

ottaa huomioon merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön 27. marraskuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/822/EY [5] ("päätös merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta"), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä 2007/249/EY [6],

ottaa huomioon neljännen AKT–EY-yleissopimuksen toisen rahoituspöytäkirjan mukaisesta yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta 20. joulukuuta 1995 tehdyn neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen [7] 33 artiklan,

ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien välillä 18. syyskuuta 2000 tehdyn ja Cotonoussa Beninissä 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen rahoituspöytäkirjan mukaista yhteisön tukien rahoitusta ja hoitoa sekä taloudellisen avun jakamista EY:n perustamissopimuksen neljännessä osassa tarkoitetuille merentakaisille maille ja alueille koskevan sisäisen sopimuksen [8] 32 artiklan,

ottaa huomioon päätöksiin vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuodelta 2008, pääluokka III – Komissio ja toimeenpanovirastot liitetyn 5. toukokuuta 2010 antamansa päätöslauselman [9] ja erityisesti sen 268–274 kohdan,

ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 276 artiklan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,

ottaa huomioon neljänteen AKT–EY-yleissopimukseen perustuvaan kehitysrahoitusyhteistyöhön sovellettavan 16. kesäkuuta 1998 annetun varainhoitoasetuksen [10] 74 artiklan,

ottaa huomioon yhdeksänteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavan 27. maaliskuuta 2003 annetun varainhoitoasetuksen [11] 119 artiklan,

ottaa huomioon kymmenenteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 18. helmikuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 215/2008 [12] 142 artiklan,

ottaa huomioon komission ja Euroopan investointipankin vastaukset talousarvion valvontavaliokunnan kysymyksiin 25. tammikuuta 2011,

ottaa huomioon työjärjestyksen 76 artiklan, 77 artiklan kolmannen luetelmakohdan ja liitteen VI,

ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon (A7-0140/2011),

A. ottaa huomioon, että Euroopan kehitysrahasto (EKR) on Euroopan unionin tärkein Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden kanssa tehtävän kehitysyhteistyön rahoitusväline,

B. ottaa huomioon, että huolimatta parlamentin toistuvista pyynnöistä ottaa EKR:t talousarvioon ne eivät tällä hetkellä sisälly Euroopan unionin yleiseen talousarvioon eivätkä kuulu yleisen varainhoitoasetuksen piiriin vaan niitä toteutetaan erityisten rahoitussääntöjen mukaan,

C. ottaa huomioon, että EKR:n kautta kanavoitavan avun kokonaismäärä kasvaa huomattavasti lähivuosina, koska ajanjaksoa 2008–2013 koskevasta kymmenennestä EKR:sta annettavan unionin tuen määräksi on vahvistettu 22682000000 euroa, joten kasvua yhdeksännestä EKR:sta on 64 prosenttia; pitää tarpeellisena tiedostaa edessä oleva varojen hyödyntämiskykyyn liittyvä ongelma, jonka vuoksi asianmukaisista menoista tarvitaan kattavat tiedot,

D. ottaa huomioon, että unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja kertoi parlamentille 2. helmikuuta 2011, että unionin naapuruuspolitiikka on epäonnistunut; toteaa Pohjois-Afrikan viimeaikaisten tapahtumien osoittaneen, että nopea väestönkasvu ja talouskasvun pysähtyminen aiheuttavat yhdessä räjähdysalttiita tilanteita; katsoo kyseisten tapahtumien olevan osoitus siitä, että tällainen väestönkasvu edellyttää menestyvää taloutta ja että politiikan välineet ovat asianmukaisia vain, jos ne toimivat paikan päällä ja niillä saadaan aikaan muutos parempaan,

1. palauttaa mieliin, että EKR (nykyinen, kymmenes EKR: 22682000000 euroa kaudeksi 2008–2013) ei kuulu unionin talousarvioon, vaikka se on pääasiallinen rahoitusväline, jonka avulla Euroopan unioni tarjoaa kehitysapua Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioille (AKT-valtiot) sekä merentakaisille maille ja alueille; toteaa, että EKR koostuu useista eri välineistä, joita ovat komission hallinnoimat avustukset sekä EIP:n investointikehyksen ja FLEX-järjestelyn mukaisesti hallinnoimat yksityiselle sektorille tarkoitetut riskipääoma ja lainat, joilla pyritään tasaamaan vientitulojen epävakauden vaikutuksia;

EKR:n ottaminen talousarvioon

2. toistaa kannattavansa EKR:n ottamista talousarvioon, koska siten voidaan lujittaa demokraattista valvontaa, vastuuvelvollisuutta ja rahoituksen seurattavuutta ja edistää unionin AKT-valtioita koskevan politiikan johdonmukaisuutta;

3. muistuttaa jälleen kerran komission antamasta lausumasta, jonka mukaan se haluaa esittää seuraavasta rahoituskehyksestä käytävien keskustelujen yhteydessä EKR:n ottamista unionin talousarvioon ja että se aikoo tiedottaa parlamentin talousarvion valvontavaliokunnalle kattavasti tästä aloitteesta; tähdentää kuitenkin, että EKR:n sisällyttäminen unionin talousarvioon ei saa johtaa siihen, että kehitysyhteistyön määrärahoja leikataan yleisesti nykyisten kahden rahoitusvälineen tasosta;

4. kehottaa neuvostoa ja jäsenvaltioita vastaamaan myönteisesti komission ehdotukseen ja sopimaan, että EKR sisällytetään täysin unionin talousarvioon vuodesta 2014 alkaen osana seuraavaa rahoituskehystä; katsoo, että näin olisi pitänyt tehdä jo kauan sitten ja että EKR olisi sisällytettävä talousarvioon mahdollisimman pian;

Kehitysyhteistyön painopisteet

5. muistuttaa, että komissio on sitoutunut [13] huolehtimaan, että sen kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä (DCI) jakamasta tuesta osoitetaan 20 prosentin tavoitteen mukainen määrä perus- ja keskiasteen koulutukseen ja perusterveydenhoitoon; kehottaa raportoimaan saman tavoitteen toteutumisesta EKR:jen kohdalla; kehottaa komissiota pitämään terveydenhoitojärjestelmien lujittamiseen tarkoitettua tukea ensisijaisena keskittymällä erityisesti köyhimpiin ihmisiin, parantamaan opetuksen laatua ja auttamaan sellaisten toimintapuitteiden luomisessa, joilla suositaan köyhää väestöä ja otetaan sukupuolten tasa-arvonäkökohdat huomioon; kehottaa komissiota ottamaan kattavasti huomioon tilintarkastustuomioistuimen suositukset, jotka sisältyvät sen erityiskertomuksiin nro 10/2008 ja 12/2010; kehottaa komissiota nostamaan tämän osuuden tulevaisuudessa 25 prosenttiin; kehottaa komissiota painottamaan entistä enemmän äitiysterveyttä ja korostaa lisääntymis- ja seksuaaliterveyttä koskevan valistuksen ja tiedottamisen merkitystä keskeisenä osana naisten terveyttä koskevia kysymyksiä, sillä tässä asiassa vuosituhattavoitteen saavuttamisesta ollaan vielä kaukana;

6. pitää vuoden 2009 maksusitoumusten ennätyksellisiä tasoja myönteisinä; on tyytyväinen myös niihin lukuisiin muihin tapoihin, joilla komissio on parantanut EKR:n hallinnointia, esimerkiksi kirjanpitoympäristön lujittamiseen (uusi suoriteperusteinen järjestelmä), epävakaalla pohjalla oleville valtioille suunnattavaan talousarviotukeen sovellettavien ohjeiden parantamiseen sekä vaikuttavampiin, tehokkaampiin ja tiiviimmin valvottuihin ulkoisiin tarkastuksiin; myöntää kuitenkin, että epävakaalla pohjalla olevat valtiot tarvitsevat ensisijaisesti paremmin määriteltyä strategiaa ja suurempaa panostusta talouksiensa tiettyihin toimialoihin;

7. korostaa jälleen kerran, että kymmenennen EKR:n pitäisi keskittyä rajalliseen määrään aloja ja siihen olisi otettava mukaan kansalaisjärjestöjä, jotka ovat tehokkaita paikallistasolla ja joille on suoritettu asianmukaiset tarkastukset, jotta voidaan välttyä tavoitteiden runsaudenpulan epäsuotuisilta vaikutuksilta; kehottaa komissiota käyttämään paikallisia ja eurooppalaisia kansalaisjärjestöjä niiden ansioiden perusteella erityisesti tapauksissa, joissa kansalaisjärjestöt ja kansainväliset järjestöt (monenväliset rahastot) hallinnoivat hankkeita ja ohjelmia komissiota tehokkaammin ja edullisemmin ja joissa niiden toiminnalla voidaan luoda hankkeita, jotka ovat kestäviä rahoitustuen päätyttyä; kehottaa komissiota antamaan parlamentille selkeät tiedot kansalaisjärjestöjen sellaisiin hankkeisiin käyttämien omien varojen muodostumisesta, joiden rahoitus tulee osaksi EKR:sta ja osaksi kansalaisjärjestöiltä itseltään;

8. korostaa, että kehitysavun mekanismeilla olisi myös pyrittävä edistämään vaurauden luomista sekä tukemaan pieniä ja keskisuuria yrityksiä, sillä vaurauden luominen on keskeinen köyhyyden vähentämisen väline; muistuttaa, että kehitysmaat menettävät vuosittain arviolta 800000000000 euroa laittomina pääomavirtoina, joiden estäminen voisi ratkaisevasti auttaa vähentämään köyhyyttä ja saavuttamaan vuosituhannen kehitystavoitteet;

EKR:jen varainhoito

9. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen näkemyksen, jonka mukaan komission selvityksessä kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 2009 kuvataan "oikein varainhoitovuoden aikana saavutettuja komission toiminnallisia tavoitteita (etenkin rahoituksen toteutumisen ja valvontatoimien osalta)" huolimatta talouskriisin kielteisistä vaikutuksista, jotka kohdistuivat useisiin kehitysmaihin;

10. tähdentää kuitenkin, että useissa tapauksissa komissio ei ole toteuttanut riittävää seurantaa tilintarkastustuomioistuimen huomautusten johdosta (esimerkiksi täytäntöönpanosta vastaavien elinten hallinnointia olisi tuettava paremmin, ennakkotarkastuksia olisi kehitettävä painottamalla enemmän keskeisiä riskejä ja CRIS-Audit-järjestelmän toimintoja olisi kehitettävä siten, että tarkastustoimia kyetään seuraamaan tehokkaammin ja vaikuttavammin); korostaa, että toimet, joita komissio toteuttaa tilintarkastustuomioistuimen suositusten perusteella, ovat vastuuvapauden myöntävän viranomaisen näkökulmasta tärkeä osa vastuullista toimintaa; kehottaa näin ollen komissiota ilmoittamaan parlamentin asiasta vastaaville valiokunnille toimista, joihin se on ryhtynyt tai suunnittelee ryhtyvänsä korjatakseen tilintarkastustuomioistuimen mainitsemat puutteet;

11. on huolestunut tietyistä tilintarkastustuomioistuimen havaitsemista heikkouksista etenkin julkisten hankintamenettelyjen [14], lähetystöjen (nykyisten edustustojen) ennakkovalvonnan [15] ja kumppanuusmaiden sisäisten valvontajärjestelmien [16] suhteen ja vaatii komissiota jatkamaan tarmokkaasti edustustoissa ja kansallisten tulojen ja menojen hyväksyjien toimistoissa työskentelevän henkilöstön nykyisiä koulutusohjelmia ja laajentamaan niitä;

12. panee merkille, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastuslausuma ei koske EIP:n hallinnoimia ja sen vastuulla olevia yhdeksännen ja kymmenennen EKR:n varoja [17]; katsoo, että poliittisesti ja vastuukysymysten vuoksi ei ole suotavaa, että investointikehys ei kuulu tilintarkastustuomioistuimen tarkastuslausuman eikä parlamentin vastuuvapausmenettelyn piiriin, ja on tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhtä mieltä siitä, että kyseiset säännökset kaventavat vastuuvapauden myöntämiseen liittyviä parlamentin valtuuksia, varsinkin kun otetaan huomioon, että EKR:n varat eivät ole peräisin rahoitusmarkkinoilta vaan julkisista varoista, jotka saadaan Euroopan veronmaksajilta;

13. pitää myönteisenä, että tilintarkastustuomioistuin katsoo, että kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen EKR:n lopullinen tilinpäätös antaa olennaisilta osiltaan oikeat ja riittävät tiedot EKR:jen taloudellisesta asemasta 31. päivältä joulukuuta 2009; toteaa kuitenkin, että tilintarkastustuomioistuin tuo esiin, että ennakkorahoitukseen perustuvien takuiden määrä on ilmoitettu liian pienenä ja tilinpäätöksen liitetiedoissa ilmoitettava takuupidätysten määrä on ilmoitettu liian suurena; kehottaa komissiota korjaamaan nämä puutteet viipymättä;

14. panee merkille, että tilinpäätöksen mukaan saatujen ennakkorahoitukseen perustuvien, voimassa olevien takuiden määrään sisältyi 413600000 euron määrä varainhoitovuoden 2009 lopussa ja että tämä määrä oli ilmoitettu 82300000 euroa eli 19,9 prosenttia liian pienenä; panee samoin merkille, että tilinpäätöksen takuupidätysten määrä oli 186200000 euroa ja että se oli ilmoitettu 58400000 euroa eli 31,4 prosenttia liian suurena; pyytää komissiota selittämään tapauskohtaisesti näiden liian pienenä ja liian suurena ilmoitettujen määrien syyt;

EKR:jen kirjanpitojärjestelmä

15. pitää uuden suoriteperusteisen kirjanpitojärjestelmän (ABAC-FED) käyttöönottoa helmikuussa 2009 myönteisenä ja korostaa, että EKR:jen vuoden 2009 tilinpäätös oli ensimmäinen suoriteperusteisen kirjanpitojärjestelmän avulla laadittu tilinpäätös; toteaa, että uuden kirjanpitojärjestelmän avulla voidaan vähentää manuaalisten mukautusten tarvetta ja se lujittaa kirjanpitoympäristöä;

16. ottaa huomioon, että EuropeAidin toimittamissa jälkitarkastuksissa havaittiin, että kirjaamisvirheiden (sopimustyyppi tai sopimuksen alkamis- ja päättymisajankohta) esiintyvyys oli aiempaa korkeampi; muistuttaa kuitenkin, että vuoden 2009 lopussa EuropeAidin keskushallinto perusti osaston seuraamaan CRIS-Audit-järjestelmään kirjattujen tietojen laatua, millä on tarkoitus parantaa edelleen tilinpäätöksen laadinnassa käytettävien tietojen luotettavuutta; toivoo saavansa tietoa tämän asian etenemisestä;

Toimien sääntöjenmukaisuus

17. panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistuin katsoo, että kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen EKR:n tilien perustana olevat tulot, sitoumukset ja maksut 31. joulukuuta 2009 päättyneeltä varainhoitovuodelta ovat olennaisilta osiltaan lailliset ja asianmukaiset (tarkastuslausuma, VIII kohta); pitää kuitenkin valitettavana sitä, että tilintarkastustuomioistuimen oli kiinnitettävä erityishuomiota siihen, että sitoumuksissa ja maksuissa oli havaittavissa suuri sellaisten virheiden esiintyvyys, jotka eivät ole ilmaistavissa kvantitatiivisesti, vaikka kyseisiä virheitä ei huomioitu virheitä koskevassa kokonaisarviossa; toteaa, että EuropeAidin valvontajärjestelmiä on parannettu huomattavasti vuodesta toiseen, mutta palauttaa mieliin, että kaiken kaikkiaan tilintarkastustuomioistuin arvioi EuropeAidin valvontajärjestelmät vain osittain vaikuttaviksi; edellyttää näin ollen, että komissio huolehtii tilanteen jatkuvasta seurannasta, ja pyytää selvitystä toimista, joita on toteutettu edellä mainittujen ongelmien ratkaisemiseksi;

18. toteaa, että havaitut virheet koskivat tarjouskilpailusääntöjen noudattamista, sopimusten allekirjoittamiselle säädettyjä määräaikoja sekä pakollisiin takuisiin sovellettavia säännöksiä; panee merkille, että talousarviotukeen liittyvien sitoumusten tapauksessa tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että komission soveltaman dynaamisen tulkinnan yhteydessä EuropeAid toimi Cotonoun sopimuksen vaatimusten mukaisesti [18]; ottaa huomioon, että komission mukaan yhtään maksua ei suoritettu ilman rahoitustakuuta;

19. toteaa, että tarkastuksessa havaittiin seuraavat hankemaksuihin liittyvät kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevien virheiden päälajit: a) oikeellisuus: laskelmat olivat virheellisiä; b) tosiasiallisuus: toimitettuihin palveluihin tai tavaroihin liittyviä laskuja tai muita tositteita puuttui; c) tukikelpoisuus: ilmoitettuja menoja oli aiheutunut toteuttamisjakson ulkopuolella tai menot liittyivät eriin, joita ei ollut mainittu sopimuksessa, tai suoritetut alv-maksut olivat aiheettomia taikka pakollisia seuraamuksia ei sovellettu; toteaa, että ei-kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevat virheet liittyivät lähinnä tapauksiin, joissa pankkitakuisiin sovellettavia sääntöjä ei ollut noudatettu tai toimeksisaajilta saatavien ennakoiden palautusten laskelmissa oli virheitä; panee kuitenkin merkille komission huomautuksen, jonka mukaan kaikki ennakoiden palautusten laskelmissa esiintyneet virheet korjattiin ennen sopimuksen päättymistä; kehottaa komissiota tästä huolimatta tehostamaan ennakkotarkastuksia estääkseen tällaiset virheet ja pankkitakuisiin sovellettavia sääntöjä noudattamatta jättämisestä mahdollisesti aiheutuvat tappiot;

Täytäntöönpanosta vastaavien elinten seuranta

20. on tyytyväinen EuropeAidin ja lähetystöjen pyrkimyksiin korjata täytäntöönpanosta vastaavien elinten, valvonnasta vastaavien tahojen ja kansallisten tulojen ja menojen hyväksyjien rahoitusmenettelyissä ja valvonnassa yhä esiintyviä puutteita; kehottaa EuropeAidia tehostamaan tulevaisuudessa toimiaan näillä aloilla; palauttaa mieliin myös tilintarkastustuomioistuimen suositukset, joiden mukaan EuropeAidin olisi jatkettava toimiaan sen varmistamiseksi, että lähetystöt kirjaavat tiedot CRIS-Audit-järjestelmään kattavasti ja oikea-aikaisesti [19];

21. on syvästi huolissaan tilintarkastustuomioistuimen havainnosta, jonka mukaan lähetystöjen suorittama seuranta ja valvonta on vain osittain vaikuttavaa; on pahoillaan siitä, että useimpien edunsaajamaiden kansallisten tulojen ja menojen hyväksyjien toimintavalmiudet ovat puutteelliset, minkä seurauksena tarkastukset on dokumentoitu puutteellisesti ja ne eivät ole olleet vaikuttavia, ja pitää valitettavina täytäntöönpanosta vastaavien elinten ja valvonnasta vastaavien tahojen käynnistämissä rahoitusmenettelyissä ja valvontatoimissa esiintyviä puutteita; on yhtä mieltä tilintarkastustuomioistuimen kanssa siitä, että lähetystöjen resurssit ovat rajalliset, mikä usein rajoittaa niiden valmiuksia tiettyihin toimiin; kehottaa komissiota korjaamaan tämän puutteen välittömästi;

Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 18/2009

22. pitää myönteisenä tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomusta nro 18/2009 alueelliseen taloudelliseen yhdentymiseen suunnatun EKR:n tuen vaikuttavuudesta Itä- ja Länsi-Afrikassa ja tilintarkastustuomioistuimen perinpohjaista analyysia mutta on pahoillaan siitä, että kertomus paljastaa tilanteen olevan epätyydyttävä; korostaa olevansa huolissaan siitä, että komission alueelliset ja kansalliset yhteistyöstrategiat eivät ole toisiaan täydentäviä, ja tähdentää, että alueellisten ja kansallisten strategioiden yhdenmukaistaminen on tärkeää, jotta voidaan parantaa avun vaikuttavuutta;

23. on erittäin huolestunut alueellisten järjestöjen vastaanottokyvyn riittämättömyydestä; kehottaa komissiota ottamaan vuoden 2011 ensimmäisellä puoliskolla toteutettavaksi suunnitellun alueellisten strategioiden väliarvioinnin yhteydessä huomioon alueellisen yhteistyötilanteen ja kiinnittämään erityistä huomiota mahdollisuuteen tarkistaa myönnettyjä määriä;

24. ei kuitenkaan voi hyväksyä sitä, että tilintarkastustuomioistuin ei voinut arvioida useita rahoitettuja hankkeita, koska raportointi ei ollut asianmukaista;

25. katsoo, että unionilla olisi oltava kussakin alueellisessa järjestössä edustajana erikseen nimitetty valtuuskunnan puheenjohtaja ja että unionin valtuuskunnat olisi valtuutettava keskustelemaan eri alueellisten ryhmittymien jäsenyyden yhdenmukaistamisesta;

26. huomauttaa, että tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessaan nro 18/2009 esittämän arvion mukaan alueelliseen taloudelliseen yhdentymiseen – johon on kohdennettu huomattava osa eli yli 50 prosenttia EKR:n rahoituksesta – suunnattu EKR:n tuki Itä- ja Länsi-Afrikassa on vain osittain vaikuttavaa; pyytää komissiota ilmoittamaan ennen vuoden 2010 vastuuvapausmenettelyn alkua parlamentille toimista, joihin on ryhdytty parlamentin 5. toukokuuta 2010 antamassa, päätökseen vastuuvapauden myöntämisestä seitsemännen, kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen EKR:n talousarvion toteuttamisesta liitetyssä päätöslauselmassa [20] esitettyjen kehotusten johdosta; haluaisi saada myös kattavan yleisesityksen, josta käy ilmi, mitkä näistä toimista on toteutettu vaikuttavasti kyseisillä alueilla;

27. tunnustaa, että alueellinen taloudellinen yhdentyminen voi luoda kasvua ja työpaikkoja kehitysmaissa ja auttaa siten vähentämään köyhyyttä; panee siksi tyytyväisenä merkille, että EKR:n rahoitus tällä alueella on yli kaksinkertaistunut käsiteltävänä olevan rahoituskauden aikana;

28. pahoittelee, että EKR:n tuki alueelliselle yhdentymiselle ei ole ollut vielä täysin vaikuttavaa etupäässä siksi, että afrikkalaisilla viranomaisilla ei ole kapasiteettia; maat ovat samanaikaisesti jäseniä Afrikan eri alueellisissa talousjärjestöissä, mikä johtaa toimien päällekkäisyyteen ja resurssien hajaantumiseen, ja komission lähetystöjen tuki ja koordinointi on riittämätöntä pääasiassa resurssien puutteen vuoksi;

29. kehottaakin komissiota tehostamaan Itä- ja Länsi-Afrikan alueellisten talousjärjestöjen ja niiden elinten valmiuksien kehittämistä, mukaan luettuna tuki kansallisille parlamenteille ja paikalliselle kansalaisyhteiskunnalle, ja rohkaisemaan alueellisten ryhmittymien lähentymiseen, jotta ajan mittaan päästäisiin eroon päällekkäisistä jäsenyyksistä, sekä huolehtimaan samalla siitä, että kunnioitetaan kumppanimaiden vastuuta prosessista;

30. kehottaa komissiota ja Euroopan ulkosuhdehallintoa lisäämään resursseja, jotta unionin edustustot voivat ohjata alueellisia yhdentymisprosesseja tehokkaammin, ja varmistamaan paremman koordinaation ja johdonmukaisuuden alueellisten ja kansallisten ohjelmien välillä;

31. katsoo, että unionin ei pidä painostaa Afrikan valtioita allekirjoittamaan talouskumppanuussopimuksia nopeammin tai laajempialaisina kuin ne itse haluavat ja että unionin olisi vältettävä nykyisten alueellisten ryhmittymien horjuttamista yksittäisten maiden kanssa tehtävillä talouskumppanuussopimuksilla;

32. katsoo, että pienemmille valtioille, etenkin vähiten kehittyneille maille, osoitetuista määrärahoista suurempi osa olisi kohdennettava kestävään talouskehitykseen esimerkiksi vaurautta luovien mekanismien kautta, jotta voidaan vähentää riippuvuutta alueellisista talousjäteistä, kuten Nigeriasta Länsi-Afrikassa; pyytää komissiota jatkamaan rahoitustaan alueellisille ohjelmille eli AKT-valtioiden välisille ohjelmille, jotka kattavat useita maita tietyllä alueella tai alueen kaikki maat;

Kertyneiden korkojen käyttö

33. ei hyväksy kertyneiden rahoituskorkojen (EKR:n varainhoitotilille kertyneiden korkojen, kauden 2001–2007 siirrot mukaan luettuina, määräksi arvioidaan 34000000 euroa) käyttämistä henkilöstökulujen rahoittamiseen vaan katsoo, että niitä pitäisi käyttää vain hankkeiden ja ohjelmien menoihin; pyytää komissiota selittämään, millaista politiikkaa aikaisemmin on noudatettu, ja antamaan tarvittaessa viipymättä ehdotuksia voimassa olevan asetuksen muuttamiseksi tämän periaatteen mukaisesti;

Talousarviotuki

34. muistuttaa, että arvioidessaan talousarviotukea parlamentin olisi keskityttävä riskien lisäksi myös etuihin, unohtamatta myöskään vaihtoehtoisten tukimuotojen riskien ja etujen arviointia; pyytää komissiolta tietoja tapauksista, joissa EU:n talousarviotuelle asetetut tavoitteet on saavutettu, sekä tapauksista, joissa vastaanottajavaltioilla oli erityisiä ongelmia;

35. on tietoinen siitä, että talousarviotuki on ristiriitainen kehitysyhteistyön väline, jonka etuina ovat alhaiset toimituskulut, vastuullisuuden lisääntyminen sekä kumppaneiden ja avunantajien välisen vuoropuhelun lisääntyminen mutta johon liittyy samalla riski, että varoja käytetään väärin tai niitä ei käytetä halutulla tavalla, jos vastaanottajavaltion julkisesta rahoituksesta vastaava hallinto ei osoittaudu riittävän avoimeksi, luotettavaksi ja tehokkaaksi; korostaa, että talousarviotuki ei ole oikea ratkaisu kaikkiin tilanteisiin eikä sitä saisi pitää ainoana vaihtoehtona;

36. palauttaa mieliin, että Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1905/2006 [21] 25 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan talousarviotukea voidaan antaa, jos kumppanivaltion julkisten menojen hoito on riittävän avointa, luotettavaa ja tehokasta; ilmaisee tässä yhteydessä huolensa komission soveltamaan tukikelpoisuusperusteiden dynaamiseen tulkintaan sisältyvistä riskeistä, että julkiset menot saattavat olla tehottomia tai että ne eivät ole vaikuttavia; kehottaa komissiota jatkamaan pyrkimyksiään perustella talousarviotukikelpoisuutta koskevat päätöksensä ja varmistamaan, että kaikki rahoitussopimukset luovat kattavan ja selkeän perustan arvioinnille, jonka kohteena on maksujen suorittamisehtojen noudattaminen;

37. pahoittelee talousarviotuen maksujen korkeaa virhetasoa (35 prosenttia); kehottaa jälleen parantamaan talousarviotuen kelpoisuuskriteerien avoimuutta ja objektiivisuutta sekä kannattaa tilintarkastustuomioistuimen suositusta, että komission pitää varmistaa, että ehdoissa "yksilöidään selkeästi indikaattorit, tavoitteet, laskentamenetelmät ja varmennuslähteet" [22]; kehottaa komissiota tehostamaan tarkastuksia ja valvontajärjestelmiä sekä tarkkailemaan, missä määrin nämä ehdot täyttyvät, ja raportoimaan asiasta asetuksen (EY) N:o 1905/2006 25 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti;

38. pitää myönteisenä vihreää kirjaa kolmansille maille annettavan EU:n budjettituen tulevaisuudesta (KOM(2010) 586) mutta pahoittelee, että parlamentin aikaisemmista kehotuksista huolimatta komissio ei ole laatinut talousarviotuen käytöstä vuosikertomusta, johon sisältyy hyödyllistä, kattavaa, luotettavaa, analyyttistä ja arvioivaa tietoa suunnitellusta ja käytetystä talousarviotuesta, odotettujen tulosten saavuttamisesta rahoittajien esittämien ja maakohtaisissa strategioissa asetettujen tavoitteiden mukaisesti, olemassa olevista lisäehdoista ja niiden luonteesta, vuoropuhelun tehokkuudesta, rahoittajien toiminnan yhdenmukaistamisesta, lisävalmiuksien kehittämisestä sekä kyseisten lisävalmiuksien vaikutuksesta, maakohtaisten järjestelmien parantamisesta, vastuurakenteen instituutioista, julkistalouden hallinnointielimistä, valvonta- ja arviointielimistä, sääntöjenvastaisten menojen määrästä ja osuudesta sekä tarkastuksissa ja valvonnassa ja toteutettujen korjaavien toimenpiteiden yhteydessä ilmenneiden (järjestelmään liittyvien tai liittymättömien) sääntöjenvastaisuuksien tyyppiluokittelusta;

39. muistuttaa, että talousarviotuen yhteydessä parlamentin tehtäviin kuuluu asettaa komissio vastuuseen varojen avulla saavutetuista tuloksista ja että talousarviotuki on tukiväline, joka edellyttää muuttumista pelkästä panosten valvojasta tuotosten tarkastajaksi indikaattoreiden perusteella ja jonka avulla voidaan varmistaa, että annettu tuki hyödyttää vastaanottajamaiden väestöä;

40. katsoo, että tarkistaessaan talousarviotukea koskevia suuntaviivoja komission on kiinnitettävä erityishuomiota valvontajärjestelmiin; edellyttää komission lujittavan tukikelpoisuusperusteiden noudattamisen seurantaa ja sitä koskevaa vuotuista raportointia; muistuttaa, että talousarviotukitoimien piiriin kuuluvia valmiuksienparantamishankkeita valvotaan samojen järjestelmien avulla kuin kaikkia muitakin hankkeita ja valvontaan kuuluu tarkastuksia;

41. palauttaa mieliin, että rahoituspäätöksissä talousarviotuen ja rakennesopeutuksen osuus on kasvanut huomattavasti kymmenennessä EKR:ssa verrattuna kahdeksanteen ja yhdeksänteen EKR:oon; ilmaisee huolensa tästä kehityksestä;

42. palauttaa mieliin, että tilintarkastustuomioistuin havaitsi EKR:ja koskevassa vuosikertomuksessaan varainhoitovuodelta 2009, että talousarviotuen maksuissa esiintyi paljon virheitä, joita ei voida ilmaista kvantitatiivisesti, ja että tilanne johtui lähinnä siitä, että lähetystöjen julkistalouden hoitoa koskevissa arviointiraporteissa ei selitetty, millaisin perustein edistystä oli arvioitava, millaista edistystä on saavutettu, eikä syitä, joista johtuen uudistusohjelmaa ei kenties ole pantu täytäntöön tuen vastaanottajavaltion suunnitelman mukaisesti [23]; painottaa, että komission pitää arvioida talousarviotuen maksuja vielä tarkemmin ja vastedes tiukentaa maksukäytäntöjään;

43. kehottaa komissiota varmistamaan, että tulosten perusteella maksettaviin vaihtelevan suuruisiin eriin sovellettavissa erityisehdoissa yksilöidään selkeästi indikaattorit, tavoitteet, laskentamenetelmät ja varmennuslähteet ja että edustustojen kertomuksissa annetaan jäsennelty ja vakiomuotoinen esitys julkistalouden hoidon edistymisestä esittämällä selkeästi kriteerit, joiden perusteella edistymistä oli määrä arvioida, ja arvioidaan saavutettua edistystä sekä syitä siihen, miksi ohjelmaa ei kenties ole toteutettu suunnitelman mukaisesti;

44. kehottaa komissiota ryhtymään kaikkiin tarvittaviin toimiin korruption torjumiseksi edunsaajavaltioissa pitämällä yllä tiivistä vuoropuhelua kumppanuusvaltioiden hallitusten kanssa korruptioon liittyvistä kysymyksistä ja toimimalla ennakoivasti, jotta on mahdollista varmistaa, että asianmukaiset järjestelmät ovat olemassa ja käytettävissä on tarvittaessa seuraamuksia; katsoo, että varojen myöntämistä olisi tarkasteltava uudelleen, jos yhteistyötä ei synny ja jos ei saada takeita siitä, että järjestelmät ovat perusteiltaan tehokkaita korruption torjunnassa;

45. toistaa kantansa, että kumppanuusvaltioiden kansallisten parlamenttien, kansalaisyhteiskunnan ja paikallisviranomaisten osallistuminen on prosessin aidon omaksumisen kannalta välttämätöntä, ja kehottaa komissiota tekemään kaikkensa vuoropuhelun parantamiseksi näiden toimijoiden kanssa ohjelmasuunnittelun kaikissa eri vaiheissa;

46. kehottaa komissiota auttamaan kumppanuusmaita parlamentaarisen valvonnan ja tarkastusvalmiuksien kehittämisessä sekä ottamaan kansalliset parlamentit ja paikalliset kansalaisyhteiskunnan kumppanit mukaan niiden kansallisten kehitysstrategioiden laadintaan;

47. kehottaa asiasta vastaavia valiokuntiaan luomaan suoria yhteyksiä tukea saavien AKT-valtioiden parlamenttien vastaaviin valiokuntiin, jotta ne saisivat rohkaistusta ja tukea varmistaessaan avun vaikuttavuutta parlamentaarisen valvontatehtävänsä kautta;

48. kehottaa komissiota varmistamaan, että unionin rahoittamien toimien kansainvälinen näkyvyys paranee;

Edunsaajamaiden ilmoitukset

49. toistaa jälleen näkemyksensä, että yleisesti kehitysavun ja erityisesti talousarviotuen kohdalla olisi edellytettävä, että edunsaajavaltion hallitus antaa valtiovarainministerin allekirjoittaman ennakkoilmoituksen, jossa käsitellään tiettyjä edunsaajavaltion hallinto- ja vastuurakenteeseen vaikuttavia seikkoja;

Henkilöstö

50. on hyvin huolestunut siitä, että kolmansissa maissa toimivien lähetystöjen avoinna olevien toimien määrää pidetään "kriittisenä riskinä" [24] ja että rajalliset resurssit, henkilöstöpula ja henkilöstön suuri vaihtuvuus haittaavat merkittävästi komissiota EKR:n varojen vaikuttavassa käytössä, erityisesti hankkeiden hallinnoinnin, koulutuksen, valvonnan sekä luotettavien ja oikea-aikaisten tarkastusten suhteen; edellyttää tämän vuoksi Euroopan ulkosuhdehallinnon asettavan ensisijaiseksi tavoitteekseen saada kaikkiin edustustoihin riittävä määrä pätevää henkilöstöä ja erityisesti kehitysyhteistyön asiantuntijoita;

EuropeAid

51. pitää valitettavana, että vaikka tilintarkastustuomioistuimen arvion mukaan EuropeAidin keskushallinnon tulojen ja menojen hyväksyjien suorittamat ennakkotarkastukset ovat vaikuttavia, se totesi, että EuropeAidin valvontajärjestelmät ovat vain osittain vaikuttavia maksujen sääntöjenmukaisuuden varmistamisessa;

52. muistuttaa komissiota, että

- EuropeAidin pitäisi kehittää suunnitteilla olevan yleisen valvontastrategiansa tarkistuksen yhteydessä keskeinen indikaattori, jota sovelletaan jäännösvirheiden taloudellisen vaikutuksen arviointiin sen jälkeen kun kaikki tarkastukset on toteutettu

- EuropeAidin pitäisi arvioida tarkistuksen yhteydessä eri valvontamuotojen – erityisesti tapahtumien jälkitarkastukseen sovellettavan valvontajärjestelmän – kustannustehokkuutta ja tutkia päättyneistä hankkeista poimittavan edustavan tilastollisen otoksen tarkastamisen hyödyllisyyttä ja toteuttamismahdollisuuksia

- talousarviotuen osalta EuropeAidin pitäisi varmistaa, että maksujen erityisehdot määritellään selvästi ja että edustustojen kertomuksissa annetaan jäsennelty ja vakiomuotoinen esitys julkistalouden hoidon edistymisestä;

Investointikehys

53. on erittäin ilahtunut siitä, että EIP esitti varainhoitovuoden 2009 vastuuvapausmenettelyn aikana ensimmäistä kertaa parlamentin talousarvion valvontavaliokunnalle vuosikertomuksensa investointikehyksen täytäntöönpanosta ja antoi kattavat vastaukset valiokunnan jäsenten kirjallisiin ja suullisiin kysymyksiin; kehottaa EIP:a tekemään puitesopimuksen parlamentin vastuuvapausmenettelystä vastaavan valiokunnan kanssa tuleviksi vuosiksi ja sisällyttämään sopimukseen, mitä tietoja EIP antaa;

54. edellyttää EIP:n vahvistavan, että sen itsensä ja komission rahoittamissa hankkeissa ei ole päällekkäisyyksiä, ja pitää välttämättömänä parantaa merkittävästi komission ja EIP:n välistä koordinaatiota, kuten EIP:n Euroopan unionin ulkopuolisista toimista vastaava pääjohtaja totesi talousarvion valvontavaliokunnassa 25. tammikuuta 2011; pohtii, onko unionin edustustoihin perusteltua ottaa EIP:n henkilöstöä; odottaa saavansa syyskuun 2011 loppuun mennessä yhteisen kertomuksen kummaltakin elimeltä niiden välisen yhteistyön tehostamisesta ja menettelyistä, joista ne ovat sopineet, mukaan lukien analyysi siitä, onko edustustoihin mahdollisesti tarpeen ottaa EIP:n henkilöstöä;

55. kehottaa EIP:a tarkistamaan tarkkaan EU:n takuun kattamien hankkeiden kehityspoliittiset näkökohdat ja varmistamaan asianmukaisen julkisen kuulemisen paikallistasolla ennen hankkeiden hyväksymistä, mukaan lukien rahoituksenvälittäjien toiminta käytettäessä EIP:n myöntämiä lainoja; katsoo, että kun on kyse kehitysmaille myönnettävistä lainoista, EIP:n olisi suoritettava vieläkin tarkemmat rahanpesua ja terrorismin rahoittamista koskevat tarkistukset vakiomenettelyjen ja kansainvälisten hyvien käytäntöjen mukaisesti;

56. kehottaa jälleen kerran EIP:a keskittymään raportoinnissaan tuloksiin ja esittämään kattavaa, relevanttia ja puolueetonta tietoa tuloksista, asetetuista tavoitteista, saavutetuista tavoitteista sekä mahdollisten poikkeamien syistä ja esittämään tehdyt arviot ja yhteenvedon arviointituloksista;

57. on tyytyväinen siihen, että EIP vaikuttaa nyt sitoutuneemmalta keskittymään raportointiin tuloksista ja että parhaillaan viimeisteltävänä olevassa investointikehystä koskevassa vuoden 2010 vuosikertomuksessa keskitytään tuloksiin vuotta 2009 enemmän; ottaa huomioon, että EIP laatii parhaillaan kehityksen tulosindikaattoreita, joiden on tarkoitus olla valmiina täytäntöönpanoa varten vuoden 2011 toisella puoliskolla, ja pitää tätä myönteisenä askeleena;

58. toivoo, että EIP:n seuraava vuosikertomus olisi epäteoreettisempi ja käytännönläheisempi erityisesti investointikehyksestä rahoitettavien ohjelmien ja toimien tulosten suhteen;

59. pyytää EIP:a toimittamaan sille käsiteltävänä olevien asiakirjojen luottamuksellista käyttöä koskevien vaatimusten mukaisesti täydentäviä tietoja petoksiin syyllistyneistä laadittavasta mustasta listasta; suhtautuu myönteisesti EIP:n halukkuuteen perustaa petostentorjunnasta vastaava yksikkö ja odottaa saavansa säännöllisesti tilannetiedotuksen sen perustamisesta;

60. on yllättynyt EIP:n ilmoituksesta, jonka mukaan sen investointikehyksen piiriin kuuluvissa ohjelmissa ei ole todettu esiintyvän petoksia;

61. pitää välttämättömänä ottaa käyttöön kaikkien EIP:n kehitysmaissa rahoittamien hankkeiden yleinen tarkastus, jonka ei pitäisi rajoittua vain suuriin hankkeisiin vaan jonka piiriin on otettava myös kaikki määrärahat ja takuut, jotka EIP joutuu alaskirjaamaan;

62. kehottaa komissiota seuraamaan ja valvomaan tarkkaan investointikehyksen täytäntöönpanoa ja varmistamaan, että kehys täyttää tehtävänsä kehitysapuvälineenä, sekä tiedottamaan talousarvion valvontavaliokunnalle säännöllisesti tekemistään havainnoista.

[1] EUVL C 303, 9.11.2010, s. 243.

[2] EUVL C 303, 9.11.2010, s. 253.

[3] EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.

[4] EUVL L 287, 28.10.2005, s. 4.

[5] EYVL L 314, 30.11.2001, s. 1 sekä EYVL L 324, 7.12.2001, s. 1.

[6] EUVL L 109, 26.4.2007, s. 33.

[7] EYVL L 156, 29.5.1998, s. 108.

[8] EYVL L 317, 15.12.2000, s. 355.

[9] EUVL L 252, 25.9.2010, s. 39.

[10] EYVL L 191, 7.7.1998, s. 53.

[11] EUVL L 83, 1.4.2003, s. 1.

[12] EUVL L 78, 19.3.2008, s. 1.

[13] Kehitysyhteistyövälineen 5 artiklaa koskeva komission lausuma, joka on komission Euroopan parlamentille 24. lokakuuta 2006 antaman tiedonannon (KOM(2006) 628) liitteessä.

[14] Tilitarkastustuomioistuimen vuosikertomus vuodelta 2009 EKR:ista, IX kohta.

[15] Tilitarkastustuomioistuimen vuosikertomus vuodelta 2009 EKR:ista, 30 kohta.

[16] Tilitarkastustuomioistuimen vuosikertomus vuodelta 2009 EKR:ista, 5 kohta.

[17] Tilitarkastustuomioistuimen vuosikertomus vuodelta 2009 EKR:ista, 3 kohta.

[18] Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 2/2005 EKR:n talousarviotuesta AKT-maille, 28 ja 29 kohta (EUVL C 249, 7.10.2005, s. 1).

[19] Tilitarkastustuomioistuimen vuosikertomus vuodelta 2009 EKR:ista, 54 kohta.

[20] EUVL L 252, 25.9.2010, s. 109.

[21] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1905/2006, annettu 18. joulukuuta 2006, kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta (EUVL L 378, 27.12.2006, s. 41).

[22] Tilitarkastustuomioistuimen vuosikertomus vuodelta 2009 EKR:ista, 55 kohta.

[23] Tilitarkastustuomioistuimen vuosikertomus vuodelta 2009 EKR:ista, 25 kohta.

[24] Tilitarkastustuomioistuimen vuosikertomus vuodelta 2009 EKR:ista, 40 kohta.

--------------------------------------------------