Virallinen lehti nro C 138 , 04/05/1998 s. 0177



A4-0110/98 Päätöslauselma demokraattisesta vastuusta talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 106 - 109 l artiklan, - ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä EKPJ:n perussääntö) 15 ja 50 artiklan, - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön ja institutionaalisten asioiden valiokunnan lausunnon (A4-0110/98), A. ottaa huomioon, että EY:n perustamissopimuksessa vahvistetaan tulevan EKP:n poliittinen, institutionaalinen, toiminnallinen, taloudellinen ja henkilöstöön liittyvä riippumattomuus, ja ottaa huomioon, että tätä riippumattomuutta voidaan muuttaa ainoastaan jäsenvaltioiden yksimielisellä päätöksellä, B. ottaa huomioon, että demokratiassa lähtökohtana on oltava se, että poliittisten päätösten on oltava avoimia ja niitä on voitava valvoa; katsoo, että tätä periaatetta olisi sovellettava EKP:n rahapolitiikan hoitamiseen niiden rajojen puitteissa, joita tarvitaan korkean kasvu- ja työllisyystason varmistamiseksi, C. ottaa huomioon, että kansalaiset hyväksyvät tulevan EKP:n riippumattomuuden ainoastaan siinä tapauksessa, että EKP:n legitimiteetti on vankalla pohjalla; ainoa tapa tämän varmistamiseen on se, että EKP ottaa täyden vastuun toiminnastaan, D. ottaa huomioon, että EKP:n on luotava itselleen uskottavuutta suhteessa rahoitusmarkkinoihin sekä muihin talouden ja sosiaalisen alan toimijoihin; paras tapa tämän uskottavuuden vahvistamiseksi on huolehtia siitä, että rahapolitiikan päätöksenteko on huomattavan avointa, E. ottaa huomioon, että talous- ja rahapolitiikan koordinointi on välttämätöntä EMU:n moitteettoman toiminnan kannalta, F. ottaa huomioon, että hintatason vakautta koskeva tavoite merkitsee, että tulevan EKP:n on torjuttava sekä inflatorista että deflatorista painetta, jotka näyttävät kestäviltä; 1. Pitää myönteisenä sitä, että EY:n perustamissopimuksen 105 artiklan mukaisesti EKP:n tärkeimpiin tehtäviin kuuluu hintatason vakauden ylläpitäminen, ja katsoo, että EKP:n riippumattomuus on tämän toteutumisen paras tae; 2. Muistuttaa EY:n perustamissopimuksen 105 artiklan 1 kohdasta, jossa tunnistetaan rahapolitiikan tarjoamat mahdollisuudet tukea yleistä talouspolitiikkaa yhteisössä ja edistää EY:n perustamissopimuksen 2 ja 3 a artiklassa määriteltyjen yhteisön tavoitteiden saavuttamista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta hintatason vakauden tavoitetta; 3. Panee merkille, että keskuspankin rahapoliittiset päätökset vaikuttavat reaalitalouden muuttujiin, kuten sijoituksiin, työllisyyteen ja kasvuun; 4. Korostaa, että tulevan EKP:n riippumattomuus on suurempi kuin minkään muun keskuspankin riippumattomuus, ja että tämä ainutlaatuisen laaja riippumattomuus edellyttää yhtä laajaa demokraattista vastuuta, sillä todellisen riippumattomuuden kestävä hyväksyminen ja uskottavuus edellyttävät legitimiteettiä ja avoimuutta; 5. Korostaa, että koska tuleva EKPJ ja EKP hoitavat kaikkien talous- ja rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden yhtenäistä rahapolitiikkaa, demokraattista vastuuta on kannettava vastaavasti Euroopan tasolla ja että Euroopan parlamentti on tämän tason ainoana suoraan valittuna toimielimenä erityisen tarkoituksenmukainen elin huolehtimaan EKP:n vastuunalaisuudesta; 6. Viittaa ERI:n parlamentille tekemiin ja kunnioittamiin sitoumuksiin mitä tulee säännölliseen tiedottamiseen ja raha-asiain alivaliokunnan tasolla tapahtuviin usein toistuviin tapaamisiin; 7. Vaatii tästä syystä, että Euroopan parlamentin ja tulevan EKP:n välille on järjestettävä talous- ja raha-asioita käsittelevä vuoropuhelu, jonka kehykset olisi varmistettava kahdenkeskisellä sopimuksella; 8. Ottaa huomioon, että EY:n perustamissopimuksessa ei anneta täsmällistä hintatason vakauden määritelmää, eikä siinä määrätä sitä, kuka tämän käsitteen määrittelee tai kuka asettaa hintatason vakauden tavoitteen, joten on selvää, että nämä tehtävät kuuluvat tulevalle EKP:lle sen perussäännön 12 artiklan mukaisesti; korostaa, että tämä lisää demokraattisen vastuun tarvetta ja kehottaa tulevaa EKP:a ilmoittamaan selkeästi määritelmänsä hintatason vakaudesta ja antamaan vuosittain Euroopan parlamentille kertomuksen hintatason vakauden tavoitteesta; 9. Kehottaa lisäksi tulevaa EKP:a määrittelemään selkeästi operationaaliset tavoitteensa ja käyttämään niitä hintatason vakauden tavoitteen saavuttamiseksi; korostaa, että rahapolitiikkaa koskevien tärkeimpien päätösten, ja niiden taustojen, avoimuus on varmistettava, jotta pystytään ehkäisemään tiedon puute ja harhaanjohtavat markkinaodotukset ja hillitsemään keinottelua ja virheellisiä tulkintoja; 10. Ilmaisee aikovansa arvioida EKP:n suorituskykyä tutkimalla, ovatko kuluttajahintojen kasvuluvut pysyneet EKP:n asettamien tavoitteiden mukaisina vai ei; 11. Ilmaisee aikovansa - EY:n perustamissopimuksen 109 b artiklan 3 kohdassa tarkoitetun EKP:n vuotuisen kertomuksen esittelemisen lisäksi - kutsua neljännesvuosittain koolle kokouksen raha-alan ja talouden alan uusimmista kehityssuunnista yhdessä puheenjohtajan ja/tai muiden johtokunnan jäsenten kanssa; 12. Ilmaisee lisäksi aikovansa kutsua EKP:n puheenjohtajan osallistumaan yleiseen keskusteluun kuluvan vuoden ja sitä edeltävän vuoden raha-alan ja talouden alan kehityssuunnista EKP:n vuotuisen kertomuksen ja komission laatiman taloudellisen vuosikertomuksen perusteella; 13. Kehottaa tulevaa EKP:a sisällyttämään vuotuiseen kertomukseensa seuraavaa: - kuvaus ja arvio vallitsevista inflaatiosuuntauksista ja selitys näiden suuntausten perusteella tehdyistä rahapoliittisista päätöksistä sekä kuvaus siitä, miten päätökset sopivat yhteen asetetun hintatason vakauden tavoitteen kanssa, inflaatioennusteet ja niiden vertaaminen asetettuun hintatason vakauden tavoitteeseen sekä ennuste reaalisesta BKT:n kasvusta, johon asetettu tavoite perustuu, - tietoa rahapoliittisista välitavoitteista, - kuvaus siitä, kuinka rahapolitiikka voi tukea yleistä talouspolitiikkaa yhteisössä sekä arvio siitä, missä määrin rahapolitiikka on todella tukenut tätä yleistä talouspolitiikkaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta EY:n perustamissopimuksen 105 artiklassa tarkoitettua hintatason vakauden ylläpitämistä; 14. Pitää tarkoituksenmukaisena, että EKPJ:n perussäännön 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa neljännesvuosittain annettavissa kertomuksissa tehdään selkoa sekä kuluvan vuosineljänneksen että sitä edeltävän vuosineljänneksen rahapolitiikasta ja EKPJ:n toiminnasta; 15. Edellyttää EKPJ:n perussäännön 10 artiklan 4 kohdan määräysten lisäksi, että EKP:n neuvoston kokousten pöytäkirjat julkaistaan tiivistelminä, joihin sisältyvät tehdyt päätökset ja niihin johtaneet syyt, viimeistään seuraavan kokouksen jälkeisenä päivänä ja että näissä tiivistelmissä selitetään lisäksi, miten ne liittyvät ja vaikuttavat muihin politiikkoihin; edellyttää lisäksi, että täydelliset yksityiskohtaiset pöytäkirjat julkaistaan viimeistään viiden vuoden kuluttua kulloisestakin kokouksesta; 16. Kehottaa jäsenvaltioiden hallituksia olemaan nimittämättä sellaisia ehdokkaita, joilla ei ole Euroopan parlamentin hyväksyntää; kehottaa tämän kokemuksen valossa vahvistamaan tämän käytännön oikeudellisesti myöhemmässä vaiheessa; 17. Pyytää tutkimaan pikaisesti tarvetta luoda säännöt Euroopassa harjoitettavan talouspolitiikan koordinoimiseksi - mahdollisesti Euroopan parlamentin, komission ja neuvoston tekemällä toimielinten välisellä sopimuksella - joihin sisältyy taloudellista vuosikertomusta koskeva menettely, taloutta koskevat yleiset suuntaviivat sekä kohtuutonta alijäämää koskeva menettely; katsoo, että ajatus kansallisten talouspolitiikkojen pidemmälle viedystä yhteensovittamisesta otti askeleen eteenpäin Luxemburgin Eurooppa-neuvostossa varsinkin työllisyyden alalla ja että myös Euroopan parlamenttia olisi kuultava näissä kysymyksissä EY:n perustamissopimuksen 109 q ja 109 s artiklan määräysten lisäksi, jolloin muiden asianomaisten toimielinten kanssa olisi neuvoteltava sitoumuksesta parlamentin kuulemiseen; 18. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle ja Euroopan rahapoliittiselle instituutille.