Ehdotus: neuvoston päätös luvan antamisesta Liettuan tasavallalle jatkaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista (Ainoastaan liettuankielinen teksti on todistusvoimainen) /* KOM/2009/0668 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 8.12.2009 KOM(2009)668 lopullinen Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Liettuan tasavallalle jatkaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista (Ainoastaan liettuankielinen teksti on todistusvoimainen) PERUSTELUT EHDOTUKSEN TAUSTA | 110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Neuvosto voi yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY[1] (jäljempänä ”alv-direktiivi”) 395 artiklan mukaan antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta jäsenvaltiolle luvan soveltaa mainitun direktiivin säännöksistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten tai veron kiertämisen estämiseksi. Liettuan tasavalta (jäljempänä ”Liettua”) on komission pääsihteeristön 9. syyskuuta 2009 saapuneeksi kirjaamalla kirjeellä pyytänyt lupaa jatkaa alv-direktiivin 193 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista. Komissio on alv-direktiivin 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti antanut Liettuan pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 27. lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Lisäksi se on ilmoittanut Liettualle 29. lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki tiedot, jotka se on katsonut tarvitsevansa pyynnön arviointiin. | 120 | Yleinen tausta Liettuan hallitus haluaa jatkaa käännetyn verovelvollisuusjärjestelmän soveltamista puutavaran toimituksiin sekä sellaisten verovelvollisten suorittamiin tavaroiden luovutuksiin ja palveluihin, joihin sovelletaan maksukyvyttömyys- tai velkasaneerausmenettelyä. Puutavaran toimitusten osalta Liettua on joutunut toteamaan, että hyvin monet toimijat eivät täytä velvoitteitaan. Alan yritykset ovat yleensä pieniä jälleenmyyjiä tai välittäjiä, jotka katoavat usein jäljettömiin maksamatta veroviranomaisille veroa, jonka ne ovat veloittaneet toimituksistaan. Ne jättävät kuitenkin asiakkailleen alv-vähennykseen kelpaavan kauppalaskun. Verovelvolliset, joihin sovelletaan maksukyvyttömyysmenettelyä tai oikeudellisen valvonnan alaista velkasaneerausmenettelyä, eivät useinkaan kykene tai ole halukkaita maksamaan asiakkailtaan saamaansa alv:a veroveroviranomaisille. Ostaja voi kuitenkin sääntöjä noudattavana toimijana vähentää alv:n kustannuksistaan. Käännetyssä verovelvollisuusjärjestelmässä asiakas on velvollinen maksamaan alv:n kotimaisista liiketoimista. Tämä poikkeaa alv-direktiivin 193 artiklassa vahvistetusta yleisestä säännöstä, jonka mukaan verovelvollinen, joka suorittaa tavaroiden luovutuksen tai palvelut, on yleensä velvollinen maksamaan niistä alv:n. Poikkeustoimenpide on alun perin hyväksytty 15 päivänä toukokuuta 2006 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2006/388/EY[2] (kyseinen toimenpide poikkeaa sen hyväksymisajankohtana sovelletusta kuudennesta direktiivistä[3], joka on korvattu myöhemmin alv-direktiivillä ilman merkittäviä sisällöllisiä muutoksia). Poikkeustoimenpidettä sovellettiin alun perin myös tiettyihin jätetoimituksiin ja rakennustyön toimituksiin. Edellä mainitun päätöksen 3 artiklassa säädetään kuitenkin, että kyseisiä aloja koskevan luvan voimassaolo päättyy sinä päivänä, jona kuudennen direktiivin 27 artiklan (nykyisen alv-direktiivin 395 artiklan) mukaisten poikkeusten järkiperäistämistä koskeva direktiivi, joka sisältää näillä aloilla sovellettavaa alv:a koskevan erityisjärjestelmän, tulee voimaan, jos se tapahtuu ennen 31. joulukuuta 2009. Kyseisen järkiperäistämisdirektiivin[4] tullessa voimaan siitä tuli edellä mainitun päätöksen sijasta oikeusperusta käännetyn verovelvollisuusjärjestelmän soveltamiselle edellä mainituilla kahdella alalla. Sen vuoksi luvan pidentämistä koskeva pyyntö ja tämä päätös eivät koske kyseisiä aloja. Komissio on tietoinen siitä, että olosuhteet, joiden perusteella poikkeus alun perin myönnettiin, ovat edelleen olemassa ja että Liettua on edellisen poikkeuksen ansiosta onnistunut pienentämään alv:n kiertämisen riskiä, yksinkertaistamaan veron kantamista puutavaramarkkinoilla sekä veron kantamista tietyistä tavaroiden luovutuksista ja palvelujen suorituksista maksukyvyttömyys- ja velkasaneerausmenettelyn yhteydessä. Poikkeuksen soveltamista olisi sen vuoksi jatkettava määräaikaisesti. | 130 | Voimassa olevat aiemmat säännökset Muille jäsenvaltioille on myönnetty vastaavanlaisia alv-direktiivin 193 artiklaa koskevia poikkeuksia. | 141 | Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ei koske tätä ehdotusta. | KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI | Intressitahojen kuuleminen | 219 | Ei koske tätä ehdotusta. | Asiantuntijatiedon käyttö | 229 | Ulkopuolisen asiantuntijatiedon käyttö ei ollut tarpeen. | 230 | Vaikutusten arviointi Ehdotetun päätöksen tavoitteena on yksinkertaistaa veronkantoa ja estää mahdolliset veropetokset ja veron kiertäminen, minkä vuoksi sillä voi olla myönteisiä taloudellisia vaikutuksia. Vaikutukset ovat kuitenkin vähäisiä, koska poikkeuksen soveltamisala ei ole laaja. | EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT | 305 | Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Liettualle annetaan lupa jatkaa alv-direktiivin 193 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä siten, että se soveltaa käännettyä verovelvollisuusjärjestelmää puutavaratoimituksiin sekä sellaisten yritysten suorittamiin tavaroiden luovutuksiin ja palveluihin, joihin sovelletaan maksukyvyttömyysmenettelyä tai oikeudellisen valvonnan alaista velkasaneerausmenettelyä. | 310 | Oikeusperusta Alv-direktiivin 395 artikla. | 329 | Toissijaisuusperiaate Jäsenvaltion, joka haluaa ottaa käyttöön alv-direktiivistä poikkeavia toimenpiteitä, on direktiivin 395 artiklan mukaan saatava siihen neuvoston lupa, joka annetaan neuvoston päätöksenä. Näin ollen ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen. | Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä. | 331 | Päätös koskee jäsenvaltiolle sen omasta pyynnöstä annettavaa lupaa, eikä siihen liity velvollisuuksia. | 332 | Koska poikkeuksen soveltamisala on rajoitettu, erityistoimenpide on tavoitteeseensa nähden oikeasuhteinen. | Sääntelytavan valinta | 341 | Alv-direktiivin 395 artiklan mukaan yhteisistä alv-säännöistä voidaan poiketa vain, jos neuvosto antaa siihen luvan yksimielisellä päätöksellä, jonka se tekee komission ehdotuksesta. Neuvoston päätös on parhaiten soveltuva sääntelytapa myös siitä syystä, että se voidaan osoittaa yksittäisille jäsenvaltioille. | TALOUSARVIOVAIKUTUKSET | 409 | Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. | LISÄTIEDOT | Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke | 533 | Ehdotus sisältää raukeamislausekkeen. | Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Liettuan tasavallalle jatkaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista (Ainoastaan liettuankielinen teksti on todistusvoimainen) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY[5] ja erityisesti sen 395 artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: 1. Liettua on komission pääsihteeristön 9 päivänä syyskuuta 2009 saapuneeksi kirjaamalla kirjeellä pyytänyt lupaa jatkaa direktiivin 2006/112/EY tietyistä säännöksistä poikkeavan toimenpiteen soveltamista. Kyseisissä säännöksissä säädetään siitä, kuka on velvollinen maksamaan arvonlisäveron (alv) veroviranomaisille. 2. Komissio on direktiivin 2006/112/EY 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti antanut Liettuan pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 27 päivänä lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Se on ilmoittanut Liettualle 29 päivänä lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki tiedot, jotka se on katsonut tarvitsevansa pyynnön arviointiin. 3. Toimenpiteen tavoitteena on, että vastaanottaja velvoitetaan edelleen maksamaan alv tavaroiden luovutuksesta ja palvelujen suorituksesta, kun on kyse maksukyvyttömyysmenettelystä tai oikeudellisen valvonnan alaisesta velkasaneerausmenettelystä ja puutavaraa koskevista liiketoimista. 4. Verovelvolliset, joihin sovelletaan maksukyvyttömyysmenettelyä tai oikeudellisen valvonnan alaista velkasaneerausmenettelyä, eivät voi useinkaan taloudellisten vaikeuksiensa vuoksi maksaa luovuttamistaan tavaroista ja suorittamistaan palveluista alv:a veroviranomaisille. Vastaanottaja voi kuitenkin, jos se on verovelvollinen, jolla on vähennysoikeus, vähentää alv:n, vaikka tavaroiden luovuttaja tai palvelujen suorittaja ei ole maksanut sitä veroviranomaisille. 5. Liettualla on puutavaramarkkinoiden ja niillä toimivien yritysten luonteen vuoksi ollut ongelmia kyseisillä markkinoilla, koska niitä hallitsevat pienet yritykset, jotka ovat usein jälleenmyyjiä ja välittäjiä, joita veroviranomaisten on ollut vaikea valvoa. Yleisin veronkiertotapa on seuraavanlainen: kun yritys on laskuttanut asiakasta puutavaran luovutuksesta, se katoaa jäljettömiin maksamatta veroa, mutta jättää asiakkaalle verovähennykseen kelpaavan kauppalaskun. 6. Poikkeuksen nojalla vastaanottaja, jos se on verovelvollinen, velvoitetaan maksamaan alv edellä mainituissa tapauksissa, millä poistetaan veronkannossa esiintyvät ongelmat vaikuttamatta kuitenkaan maksettavan veron määrään. Tämä yksinkertaistaa veroviranomaisten työtä veronkannon yhteydessä sekä tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämisen yhteydessä. Tältä osin toimenpide poikkeaa direktiivin 2006/112/EY 193 artiklasta, jossa säädetään, että verovelvollinen, joka luovuttaa tavarat tai suorittaa palvelut, on yleensä velvollinen maksamaan niistä veron. 7. Toimenpiteeseen on aiemmin myönnetty lupa neuvoston päätöksellä 2006/388/EY[6], joka annettiin tuolloin sovelletun jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/EY[7] nojalla. 8. Komissio on tietoinen siitä, että nykyisen poikkeustoimenpiteen soveltamisen perusteena ollut oikeudellinen ja tosiasiallinen tilanne on pysynyt muuttumattomana. Sen vuoksi Liettualle olisi annettava lupa jatkaa toimenpiteen soveltamista määräaikaisesti. 9. Poikkeus ei vaikuta kielteisesti alv:sta saataviin yhteisön omiin varoihin, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Poiketen siitä, mitä direktiivin 2006/112/EY 193 artiklassa säädetään, Liettualle annetaan lupa nimetä edelleen verovelvollinen, jolle luovutetaan seuraavia tavaroita ja suoritetaan seuraavia palveluja, velvolliseksi maksamaan alv:n: 1) verovelvollisen suorittamat tavaroiden luovutukset ja palvelut, kun kyseiseen verovelvolliseen sovelletaan maksukyvyttömyysmenettelyä tai oikeudellisen valvonnan alaista velkasaneerausmenettelyä; 2) puutavaran toimitukset. 2 artikla Tämän päätöksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2012. 3 artikla Tämä päätös on osoitettu Liettuan tasavallalle. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1. [2] EUVL L 150, 3.6.2006, s. 13. [3] Neuvoston direktiivi 77/388/ETY, annettu 17 päivänä toukokuuta 1977, jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste (EYVL L 145, 13.6.1977). [4] Neuvoston direktiivi 2006/69/EY, annettu 24 päivänä heinäkuuta 2006, direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta tiettyjen arvonlisäveron kantamisen yksinkertaistamiseen ja veropetosten tai veron kiertämisen estämiseen tähtäävien toimenpiteiden osalta sekä tiettyjen poikkeuslupapäätösten kumoamisesta (EUVL L 221, 12.8.2006, s. 9). [5] EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1. [6] EUVL L 150, 3.6.2006, s. 13. [7] EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.