Alueiden komitean lausunto aiheista:

- "Komission kertomus 'Parempi säädöskäytäntö 2002'", ja

- "Komission tiedonanto 'Yhteisön säännöstön päivittäminen ja yksinkertaistaminen'"

(2004/C 73/07)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon työvaliokuntansa 8. huhtikuuta 2003 tekemän päätöksen antaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan viidennen kohdan nojalla "perustuslakiasiat ja eurooppalainen hallintotapa" -valiokunnan tehtäväksi lausunnon valmistelu aiheista "Komission kertomus - Parempi säädöskäytäntö 2002" (KOM(2002) 715 lopullinen ja "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Yhteisön säännöstön päivittäminen ja yksinkertaistaminen" KOM(2003) 71 lopullinen),

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklan ja Amsterdamin sopimuksen pöytäkirjan,

ottaa huomioon Eurooppa-valmistelukunnan 13. kesäkuuta 2003 hyväksymän perustuslaillista sopimusta koskevan luonnoksen, joka esitettiin neuvoston puheenjohtajalle Roomassa 18. heinäkuuta 2003 (CONV 850),

ottaa huomioon neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin Thessalonikissa 20. kesäkuuta tekemän sääntelyn laadun parantamista koskevan sopimuksen (ks. puheenjohtajan päätelmien 49 kohta),

ottaa huomioon Euroopan komission tiedonannon "Yhteisön säännöstön päivittäminen ja yksinkertaistaminen" (KOM(2003) 71 lopullinen ja SEK(2003) 165),

ottaa huomioon Euroopan komission 10. kertomuksen aiheesta "Parempi säädöskäytäntö 2002" (KOM(2002) 715 lopullinen),

ottaa huomioon Euroopan komission toimintasuunnitelman "Lainsäädännön yksinkertaistaminen ja parantaminen" (KOM(2002) 278 lopullinen),

ottaa huomioon Euroopan komission tiedonannon vaikutustenarvioinnista (KOM(2002) 276 lopullinen),

ottaa huomioon Euroopan komission tiedonannon "Eurooppalainen hallintotapa: Lainsäädännön parantaminen" (KOM(2002) 275 lopullinen),

ottaa huomioon Euroopan parlamentin mietintöluonnoksen aiheesta lainsäädännön yksinkertaistaminen ja parantaminen (A5-0443/2002),

ottaa huomioon Euroopan parlamentin mietinnön aiheesta "Parempi säädöskäytäntö 2000, 2001" (A5-0100/2003),

ottaa huomioon 21. päivänä marraskuuta 2002 antamansa lausunnon aiheesta "Yhteisön välineiden yksinkertaistaminen" (CdR 263/2002 fin)(1),

ottaa huomioon 13. päivänä huhtikuuta 2000 antamansa lausunnon aiheesta "Säädöskäytännön parantaminen 1999" (CdR 18/2000 fin)(2),

ottaa huomioon 15. päivänä syyskuuta 1999 antamansa lausunnon aiheesta "Säädöskäytännön parantaminen 1998: Yhteinen vastuu" (CdR 50/1999 fin)(3),

ottaa huomioon 15. päivänä syyskuuta 1999 antamansa lausunnon aiheesta "Alueiden ja paikallisyhteisöjen rooli EU:n lainsäädännön täytäntöönpanossa" (CdR 51/1999 fin)(4),

ottaa huomioon 11. päivänä maaliskuuta 1999 antamansa lausunnon aiheesta "Kohti todellista subsidiariteetin kulttuuria: Alueiden komitean vetoomus" (CdR 302/1998 fin)(5),

ottaa huomioon "perustuslakiasiat ja eurooppalainen hallintotapa" -valiokuntansa syyskuun 26. päivänä 2003 hyväksymän lausuntoluonnoksen (CdR 62 /2003 rev. 2), jonka esittelijä oli Tandridgen hallintopiirivaltuuston johtaja (Leader) Gordon Keymer (UK-EPP),

hyväksyi yksimielisesti 19. ja 20. marraskuuta 2003 pitämässään 52. täysistunnossa (marraskuun 20. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon.

1. Alueiden komitean kanta

Alueiden komitea

1.1. suhtautuu myönteisesti komission asettamiin säädöskäytännön parantamista ja yksinkertaistamista koskeviin tavoitteisiin.

1.2. toistaa kantansa, jonka mukaan EU:n lainsäädännön tulisi olla selkeää, helppolukuista, ymmärrettävää, ja sen tavoitteissa tulisi ottaa huomioon suhteellisuusperiaate. EU:n lainsäädännön tulisi ennen kaikkea olla tarkoituksenmukaista ja tarpeellista. AK suhtautuu myönteisesti siihen, että luonnoksessa perustuslaillisesta sopimuksesta ehdotetaan oikeudellisten välineiden määrän merkittävää vähentämistä sekä oikeudellisten termien yksinkertaistamista, mistä unionin kansalaiset hyötyvät.

1.3. muistuttaa, että Amsterdamin sopimukseen liitetyn pöytäkirjan 6 kohdassa todetaan, että "yhteisö antaa säädöksiä vain siltä osin kuin on se on tarpeen". Pöytäkirjan 9 kohdan mukaan paikallisille viranomaisille, taloudellisille toimijoille ym. aiheutuvan taloudellisen tai hallinnollisen rasituksen "olisi pysyttävä mahdollisimman pienenä, ja sen olisi oltava suhteessa tavoitteeseen".

1.4. katsoo, että koska AK edustaa paikallis- ja alueyhteisöjä, sillä on luonteva tehtävä puhua toissijaisuusperiaatteen puolesta etenkin kun otetaan huomioon, että luonnoksessa perustuslailliseksi sopimukseksi toissijaisuusperiaate laajennetaan koskemaan hallinnon paikallis- ja alueulottuvuutta. AK:lla on siten perusteltu tehtävä toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamisen valvomisessa, johon tulisi lukea mukaan myös oikeus nostaa kanne yhteisöjen tuomioistuimessa näiden periaatteiden noudattamisen laiminlyönnistä.

1.5. katsoo, että kaikkien EU:n toimielinten ja muiden EU:n elinten sekä jäsenvaltioiden hallitusten on noudatettava toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita, jotta voidaan varmistaa, että päätökset tehdään mahdollisimman lähellä kansalaisia. Useassa tapauksessa tämä edellyttää, että paikallis- ja alueviranomaiset osallistuvat ratkaisevasti päätöksentekoon. Tässä on tukeuduttava paikallisen itsehallinnon eurooppalaiseen peruskirjaan.

1.6. suhtautuu myönteisesti komission tavoitteisiin kehittää CELEXiä ja siihen liittyviä tiedonhankintavälineitä, jotta voimassa olevaan säännöstö on helpommin saatavilla, ja jotta asianosaisten osallistumista voidaan näin tukea.

1.7. pahoittelee, että aikaisemmat tavoitteet lainsäädännön yksinkertaistamiseksi (kuten vuoden 1996 SLIM-aloite) ovat epäonnistuneet. Tämä on erityisen valitettavaa, sillä unioniin liittyvien maiden on omaksuttava tarpeettoman laaja, 97 000 sivua käsittävä yhteisön säännöstö.

1.8. katsoo, että viranomaisille ja yrityksille koituu sääntelyn purkamisen ja EU:n lainsäädännöstä aiheutuvan rahoituksellisen ja hallinnollisen taakan vähentämisen sekä lainsäädännön tarkan kustannus-hyötyanalyysin perusteella kustannussäästöjä ja että näillä toimenpiteillä vapautetaan vähäisiä henkilöstö- ja taloudellisia resursseja tuottavampaan työhön. Tällä tavoin EU voi ottaa askeleen eteenpäin kohti strategista tavoitettaan tulla maailman kilpailukykyisimmäksi ja dynaamisimmaksi tietoon perustuvaksi taloudeksi.

1.9. katsoo, että kun alue- ja paikallishallintoa kuullaan aikaisessa vaiheessa lainsäädäntöä valmisteltaessa, täytäntöönpanoon liittyvät ongelmat sekä rahoituksellinen ja hallinnollinen rasite voidaan määrittää ja ratkaista. Näin voidaan parantaa EU:n lainsäädännön yleistä laatua, käytettävyyttä ja tarkoituksenmukaisuutta.

1.10. suhtautuu yleisesti ottaen myönteisesti laajan vaikutusten arvioinnin kokeilemiseen vuoden 2003 aikana. Kun otetaan huomioon, että vaikutusten arvioinnin tarkoituksena on arvioida muun muassa toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden noudattamista, AK pahoittelee kuitenkin sitä, että tähän mennessä julkaistuissa arviointiraporteissa on kiinnitetty vain vähän tai ei lainkaan huomiota alue- tai paikallisviranomaisiin kohdistuviin vaikutuksiin jopa niissä tapauksissa, joissa kyseiset elimet vastaavat lopulta aloitteen täytäntöönpanosta tai tukemisesta.

2. Alueiden komitean suositukset

Alueiden komitea

2.1. suosittelee perinteisestä sääntelystä poikkeavien vaihtoehtojen käyttämistä ja sitä, että muiden kuin sääntelyyn perustuvien välineiden käyttämistä harkittaisiin. Kansallisten lakien keskinäistä tunnustamista ja lähentämistä olisi myös käytettävä enemmän "ylhäältä annetun sääntelyn" ja yhdenmukaistamisen sijasta.

2.2. suosittelee, että sääntelytuloksia olisi vertailtava eri viranomaisten välillä, kuten jäsenvaltioiden ja unionin ulkopuolisten maiden välillä, jotta parhaimmista käytännöistä voitaisiin oppia tehokkaimmalla tavalla.

2.3. kehottaa jäsenvaltioiden hallituksia parantamaan yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoprosesseja. Tähän sisältyy myös se, että avaintoimijoita kuten paikallis- ja alueviranomaisia ja niitä edustavia järjestöjä kuultaisiin jäsenvaltioiden tasolla enemmän. Jäsenvaltioita kehotetaan pidättymään siitä, että ne asettaisivat säädösten soveltamiselle lisäedellytyksiä niitä täytäntöön pannessaan (ns. goldplating).

2.4. toistaa, että AK:n tulisi saada oikeus nostaa kanne Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa toissijaisuusperiaatteen noudattamisen laiminlyönnistä niiden säädösten osalta, joista sitä on kuultu, kuten Eurooppa-valmistelukunnan valmistelemassa sopimusluonnoksessa määrätään. Kanneoikeus vaikuttaa huomattavalla tavalla AK:n resursseihin ja sisäiseen organisaatioon.

2.5. suosittelee, että AK:n tulisi olla jäsenvaltioiden parlamenttien rinnalla mukana suhteellisuusperiaatteen soveltamista koskevassa ennakkovaroitusjärjestelmässä.

2.6. suosittaa, että komission tuleviin kertomuksiin aiheesta "Parempi säädöskäytäntö" lisätään kooste Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltävällä aikavälillä antamista, toissijaisuusperiaatteen rikkomista koskeneista tuomioista.

2.7. kehottaa - vaikka komissio on sitoutunut vaikutustenarviointia koskevien uusien tavoitteiden toteuttamiseen -, että komissio ryhtyy toimiin sellaisen entistä tehokkaamman järjestelyn kehittämiseksi, jonka avulla voitaisiin arvioida säädösehdotusten vaikutusta, mukaan lukien niistä paikallis- ja alueviranomaisille ja muille toimien täytäntöönpanoon osallistuville osapuolille aiheutuvaa taloudellista ja hallinnollista taakkaa. Järjestelyn tulisi myös sisältää arviointi siitä, miksei muu kuin sääntelyyn perustuva toimi ole riittävä, ja siinä tulisi myös ottaa huomioon mahdollisuus olla ryhtymättä minkäänlaisiin toimiin. Vaikutustenarvioinnin tulisi olla dynaamista, eli sitä tulisi jatkuvasti päivittää päätöksentekomenettelyn aikana neuvoston ja parlamentin sisällyttämien muutosten esiintuomiseksi, kuten komissio on suositellut.

2.8. kehottaa, että kuulemista kehitetään ja että se tapahtuisi aikaisemmassa vaiheessa päätöksentekoa. AK suhtautuu myönteisesti komission äskettäisiin aloitteisiin tässä asiassa. Lausuntopyyntöä koskevaan asiakirjaan tulisi liittää alustava vaikutustenarviointi, jotta asiasta kiinnostuneet toimijat saisivat tietoa toimeen liittyvistä vaihtoehdoista, riskeistä, kustannuksista, hyödyistä ja niistä osapuolista, joiden asemaan aiotut toimet vaikuttavat.

2.9. suosittelee, että voimassa olevan lainsäädännön yksinkertaistamista ja kodifiointia koskevaan ohjelmaan sisällytettäisiin selvitys siitä, onko vanhentuneen ja liian raskaan lainsäädännön kumoaminen mahdollista etenkin siinä tapauksessa, kun säädöksille on olemassa vaihtoehtoja. AK suhtautuu myönteisesti vuoden 2002 toimintasuunnitelmaan, jossa kaikkiin uusiin säädöksiin sitoudutaan sisällyttämään lainsäädännön tarkistamista ja sen voimassaolon päättymistä koskeva lauseke. AK kehottaa, että näitä toimia sovellettaisiin täysimääräisesti. Komitea ilmaisee valmiutensa avustaa komissiota sellaisen lainsäädännön yksinkertaistamisessa, jolla on vaikutuksia alue- ja paikallisviranomaisiin.

2.10. suosittaa selkeän testausmallin kehittämistä, jonka avulla voidaan konkreettisissa tapauksissa selvittää, onko kyseinen toimenpide toissijaisuusperiaatteen mukainen. Tätä testausmallia voitaisiin soveltaa myös, kun yhteisön säännöstön ajankohtaistamisen ja yksinkertaistamisen yhteydessä tarkistetaan voimassa olevia säädöksiä. Näin saataisiin poistettua toissijaisuusperiaatetta vastaan rikkovat säädökset.

2.11. suosittelee, että toissijaisuus- ja tarkoituksenmukaisuusperiaatteet sisällytettäisiin niiden indikaattoreiden luetteloon, joiden avulla yhteisön säännöstöä kartoitetaan sen yksinkertaistamista varten.

2.12. suosittelee, että pohdittaisiin itsenäisen, neuvoa-antavan asiantuntijaryhmän perustamista valvomaan vaikutusarviointeja, varmistamaan objektiivisuus ja kannustamaan hyvien käytäntöjen noudattamiseen. Ryhmään voisi kuulua lakimiehiä ja lainsäädäntöön liittyvissä tehtävissä työskenteleviä henkilöitä eri elimistä AK mukaan luettuna, ja se antaisi komissiolle asiantuntijaneuvoja komission tarkastellessa systemaattisesti säädösehdotuksia ja arvioidessa yhteisön voimassaolevaa säännöstöä sen kumoamista, kodifiointia tai yksinkertaistamista ajatellen. Ryhmään voisi kuulua neuvonantajia yritysmaailmasta tai se voisi työskennellä rinnan tällaisten neuvonantajien kanssa, ja se täydentäisi AK:n poliittista roolia päätöksentekoprosessin myöhemmissä vaiheissa.

Bryssel, 20. marraskuuta 2003.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Albert Bore

(1) EUVL C 73, 26.3.2003, s. 73.

(2) EYVL C 226, 8.8.2000, s. 60.

(3) EYVL C 374, 23.12.1999, s. 11.

(4) EYVL C 374, 23.12.1999, s. 25.

(5) EYVL C 198, 14.7.1999, s. 73.