EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 15.11.2011 
SEK(2011) 1359 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
 
Oheisasiakirja asiakirjoihin 
 
tiedonanto ”Avoimen ja turvallisen Euroopan rakentaminen: sisäasioiden talousarvio 
kaudelle 2014–2020” 
 
ehdotus asetukseksi turvapaikka- ja m aahanmuuttorahaston  perustamisesta 
 
ehdotus asetukseksi poliisiyhteistyön, rikollisuuden ehkäisemisen ja torjumisen sekä 
kriisinhallinnan rahoitusvälineen perustamisesta osana sisäisen turvallisuuden rahastoa
 
ehdotus asetukseksi ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen perustamisesta 
osana sisäisen turvallisuuden rahastoa 
 
ehdotus asetukseksi turvapaikka- ja maahanmuuttorahastoon ja poliisiyhteistyön, 
rikollisuuden ehkäisemisen ja torjumisen sekä kriisinhallinnan rahoitusvälineeseen 
sovellettavista yleisi stä säännöksistä 
{KOM(2011) 749 lopullinen} 
{SEK(2011) 1358 lopullinen}  
 
FI 2   FI 1. JOHDANTO  
Sisäpolitiikan merkitys EU:ssa on kasvanut vi ime vuosina tasaisesti. Tämän politiikanalan 
tavoitteena on luoda sisärajaton alue, jonne sekä unionin että kolmansien maiden kansalaiset 
voivat saapua ja jonka sisällä he voivat liikkua, asua ja työskennellä vapaasti ja tuoda 
kansallisille työmarkkinoille uusia ideoita, pä äomaa, tietoa ja innov aatioita tai täydentää 
niiden vajeita luottaen siih en, että heidän oikeuksiaan noudatetaan ja että heidän 
turvallisuutensa on taattu. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on olennaisen tärkeää tehdä 
yhteistyötä EU:n ulkopuolisten maiden ja ka nsainvälisten organi saatioiden kanssa. 
2. ONGELMAN MÄÄRITTELY  
2.1. Politiikan haasteet 
EU:lla on seuraavan monivuotisen raho ituskehyksen (2014–2020) aikana edessään 
merkittäviä sisäasioihin liittyviä haasteita. Turvapaikka-asioiden alalla ei päästäne eroon niistä tekijöistä, jotka ajavat ihmisiä hakemaan turvapaikkaa ja kansainvälistä suojelua EU:sta, eli sodista, sortohallituksista ja poliittisesta epävakaudesta. Turvapaikkaa tai kansainvälistä suojelua muodossa tai toisessa etsivien ihmisvirtojen laajuus voi vaihdella 
huomattavasti, ja niihin voi kuul ua monia erilaisia ryhmiä, joi lla on erilaiset tarpeet ja 
tavoitteet. Näiden muuttovirtojen kohtaaminen vaatii jäsenvaltioilta huomattavia resursseja ja 
valmiuksia, kun jotkut niistä sa avat maantieteellisen sijainti nsa vuoksi osakseen suhteettoman 
suuren määrän turvapaikanhakijoita. 
Yksi EU:n suurista haasteista on sen alueella  laillisesti oleskelevien kolmansien maiden 
kansalaisten kotouttaminen. Jos kotoutuminen  jää puolitiehen, seurau ksena on sosiaalisia 
vaikeuksia, joiden kustannukset päätyvät viim e kädessä koko yhteiskunnan kannettavaksi. 
Paremmin kotoutuneet lailliset maahanmuuttajat voivat osallistua aktiivisesti vastaanottavan yhteiskunnan toimintaan ja auttaa EU:n talo utta vastaamaan väes tökehityksen tuomaan 
haasteeseen. Laillisten maah anmuuttajien lukumäärän ja  erityisesti työperäisen 
maahanmuuton uskotaan vähitellen lisääntyvän.  Sen myötä kasvaa myös kolmansien maiden 
kansalaisten kotouttamistyön tarve. 
Jotkut jäsenvaltiot joutuvat maantieteellisen sijaintinsa tai houkuttele van talousprofiilinsa 
vuoksi vastaanottamaan suhteettoman suuren määr än laittomia maahanmuuttajia. Laittomasta 
maahanmuutosta aiheutuu kustannuksia paitsi k ohdejäsenvaltiolle myös muuttajille itselleen. 
Uusien laittomien maahanmuuttajien määrä todennäköisesti vähenee, mutta EU:ssa jo 
oleskelevien laittomien maahan muuttajien määrä tuskin supistuu merkittävästi, vaikka heitä 
saataisiin kiinni ja poiste ttaisiin maasta nykyistä tehokk aammin. Niinpä palauttamisen 
hallinnointiin liittyy todennäköise sti haasteita myös jatkossa. 
Tehokas, vaikuttava ja turvallinen rajavalvonta on olennaisen tärkeää, jotta henkilöiden vapaa 
liikkuvuus EU:ssa voisi toteutua. Li säksi sen avulla varmistetaan EU:n sisäinen turvallisuus. 
Ulkorajojen pituus sekä raja nylityspaikkojen määrä ja l uonne vaihtelevat huomattavasti 
jäsenvaltiosta toiseen. Sen seurauksena erää t jäsenvaltiot joutuvat kantamaan kohtuuttoman 
suuren osan rajavalvontaan liittyvistä kustannuksista. Koska henkilöt, joilla on voimassa oleva viisumi tai oleskelulupa, voivat liikkua vapaasti Schengen-alueella, on jäsenvaltioiden 
edun mukaista soveltaa yhteisiä normeja. Rajany litysten määrän uskotaan lisääntyvän, ja sen 
myötä lisääntyvät myös EU:n rajavalvonnan haasteet. 
 
FI 3   FI Järjestäytynyt rikollisuus eri m uodoissaan, terrorismi ja muut tu rvallisuuteen liittyvät riskit 
(sekä niiden arviointi ja hallinnointi) ai heuttavat EU:lle suur ia ongelmia. Rikosten 
kokonaismäärän arvioidaan pysyvän ennallaa n, mutta rikollisuuden luonteen odotetaan 
muuttuvan, kun rikolliset käyttävä t rikosten tekemiseen uusia te knologioita. Rajatylittävä ja 
järjestäytynyt rikollisuus luultavasti lisääntyvät, kehittyvät ja kansainvälistyvät. Tiettyjen rikostyyppien, kuten petosten, rahanpesun ja tie toverkkorikollisuuden, odotetaan lisääntyvän. 
Vaikka terrorismia voidaan todennäköisesti vä hentää jäsenvaltioiden jatkuvien ponnistusten ja 
EU:n lainsäädäntötoimien avulla , rajatylittävän terrorismin uhka on edelleen välitön, eikä ole 
juuri toiveita siitä, että se pienen isi olennaisesti lähitulevaisuudessa. 
Myös viimeaikaiset tapahtumat Kreikan ja Turk in rajalla ja eteläisen Välimeren alueella 
osoittavat, miten tärkeää EU :n on harjoittaa kokonaisvaltais ta maahanmuuttopolitiikkaa. 
Tällaisen politiikan olis i katettava muun muassa rajaturval lisuuden lujittaminen ja Schengen-
alueen hallinnointi, laillisen maahanmuut on parempi kohdentaminen, kotouttamiseen 
liittyvien hyvien käytänteiden tehokka ampi levittäminen, Euroopan yhteisen 
turvapaikkajärjestelmän vahvistaminen sekä strategisemman lähestymistavan omaksuminen 
muuttoliikkeeseen EU:n ja kolmans ien maiden välisissä suhteissa. 
2.2. Sisäasioiden nykyiset rahoitusvälineet eivät tarjoa riittävää vastausta tuleviin 
tarpeisiin ja painopisteisiin 
Vaikka sisäasioiden nykyisten ra hoitusvälineiden katsotaan yleensä  täyttäneen niille asetetut 
tavoitteet ja toimineen tehokkaasti, ne eivät pysty täysin vastaamaan edellä esitettyihin 
haasteisiin. 
Yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hal lintaa koskeva yleisohjelma (hallinnointi 
yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa) 
Euroopan pakolaisrahaston resurssit eivät riitä kattavan uudelleensijoittamisohjelman 
asianmukaiseen tukemiseen eivätkä kannustamaan jäsenvaltioita osallistumaan uudelleensijoittamistoimiin sitoum usprosessin avulla. Rahastosta ei myöskään ole tarkoitus 
myöntää rahoitustukea kansainvälistä suojelua  saavien siirtämiseen EU:n sisällä. 
Kolmansien maiden kansalaisten kotouttami sta koskevan eurooppalaisen rahaston avulla 
pyritään puuttumaan kotoutumiseen liittyviin haas teisiin kansallisia strategioita tukemalla. 
Tarve kehittää valmiuksia kansallisella tasolla kuitenkin luultavasti vähenee, koska tiettyihin kotouttamishaasteisiin voidaan tarttua tehokkaammi n alue- ja paikallistasolla eli lähempänä 
yksilöitä. Varoja on myös kohdennettava tehokkaammin sellaisiin erityistoimiin tai 
maahanmuuttajaryhmiin, joita ei ole helppo tavoittaa valtavirtaa edustavien välineiden avulla. 
Euroopan paluurahastosta ei tätä nykyä tueta en nen palauttamista tarvitt avien vastaanotto- tai 
säilöönotto-olosuhteiden kehittämistä eikä la ittoman maahanmuuton vähentämiseen tähtääviä 
yleisempiä toimenpiteitä. 
Ulkorajarahastosta ei voida  myöntää tukea toimenpiteis iin, jotka koskevat vapaan 
liikkuvuuden valvontaa (valtioiden sisällä), eikä rinnakkaistoim iin, jotka koskevat laittoman 
maahanmuuton ehkäisemistä, asiakirjojen hal linnointia (oleskelulupi a koskevat tietokannat) 
tai vääriä asiakirjoja. Rahastosta ei myöskään  tueta viranomaisten yhteistyötä eikä yhteyksien 
rakentamista esimerkiksi EU:n alueella toim ivien eri lainvalvontaviranomaisten välille. 
Turvallisuutta ja vapauksien suojelua koskeva  yleisohjelma (keskitetty suora hallinnointi) 
 
FI 4   FI Rikosten ennalta ehkäisyä ja torjuntaa (ISEC) sekä terroris min ja muiden turvallisuuteen 
liittyvien riskien ennalta ehkäisemistä, torjuntava lmiutta ja niiden seurausten hallintaa (CIPS) 
koskevista erityisohjelmista ei tueta lainvalvontaväl ineiden testausta ja  validointia, jonka 
tarkoituksena on kuroa kiinni välimatka tutkimus-  ja kehittämistoimien ja niiden tulosten 
käytännön täytäntöönpanon / sarjamuotoi sen soveltamisen välillä, eikä 
lainvalvontaviranomaisten rakenteelliste n valmiuksien kehittämistä esimerkiksi 
havaintolaitteita tai tietojär jestelmiä hankkimalla. Lisäksi n iiden perusteell a on vaikea 
rahoittaa tietyntyyppisiä toimia, kuten yhteisiä tutkintaryhmiä, tai enemmän joustavuutta 
vaativia uudempia politiikkoja, kuten kriisinhallintaa. 
2.3. Sisäpolitiikan ulkoista ulottu vuutta ei tueta riittävästi 
Voimassa olevia ulkoisen avun ohjelmia ei ole suunniteltu tukemaan sisäpolitiikan ulkoista 
ulottuvuutta, vaan niillä on ensi sijaisesti muita tavoitteita, kuten  laajentuminen, kehitysapu ja 
naapuruuspolitiikka, joiden avul la pyritään vastaamaan ennen muuta kohdemaan tarpeisiin. 
Vaikka tällainen apu olisi toki säilytettävä, EU:lt a selvästi puuttuu nyt ed ellytykset ajaa omia, 
esimerkiksi maahanmuuttovirtojen hallintaan ja  turvallisuuteen liitt yviä toimintatavoitteitaan 
sen omien välittömien etujen mukaisesti. 
Ongelmaa pahentaa se, että ulkoinen ulottuvuu s ei kuulu myöskään nykyisten sisäasioiden 
rahoitusohjelmien piiriin. Nytkin on toki mahdo llista rahoittaa joitakin sellaisia kolmansissa 
maissa toteutettavia toimia, joiden avulla voi daan varmistaa rahoituks en alueellinen jatkuvuus 
EU:n ja kolmansien maiden välillä, mutta tällai set toimet ovat hyvin rajoitettuja. Rahoitusta ei 
ole riittävästi myöskään takaisinottosopi musten, liikkuvuuskumppanuuksie n ja alueellisten 
suojeluohjelmien neuvottelemiseen ja täytänt öönpanoon eikä kolmansien maiden tukemiseen 
niiden rajaturvallisuuden kehittämiseksi tai kka yhteistyön tekemiseen kolmansien maiden 
kanssa ihmis-, huume- ja asekaupan ehkäis emiseksi, kansainvälisten rikollisverkostojen 
hajottamiseksi tai terrorismin ja muiden turvallisuusriskien ehkäisemiseksi. 
2.4. Sisäasioiden täytäntöönpanomekanismei hin liittyvät käytännön rajoitukset 
Kaikilla neljällä yhteistyössä jäsenvaltioide n kanssa hallinnoitavalla rahastolla on oma 
oikeusperustansa ja omat täytäntöönpanosääntö nsä. Tämä aiheuttaa pä ällekkäistä työtä ja 
suuren määrän sääntöjä, jotka puolestaan lisääv ät työtaakkaa ja synnyttävät riskin eriävistä 
tulkinnoista ja lisäävät virheiden mahdollisuutt a. Rahastojen toiminta perustuu monivuotisen 
kehyksen ja vuotuisen ohjelmasuunnittelun yhdiste lmään, joka on aikaa vievä ja hankalasti 
hallinnoitava ratkaisu. Rahastot  ovat varainhoidon sekä hallinno inti- ja valvontajärjestelmien 
osalta keskenään samanlaisia, mutta erilaisia kuin muut yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa 
hallinnoitavat rahastot, kut en rakennerahastot, mikä aiheuttaa sekaannusta. 
Suoraan hallinnointiin perustuvat avustukset (ISEC- ja CIPS-ohjelmat)  ovat yleensä pieniä, 
minkä vuoksi niitä ei voida käyttää strategise sti, ja ongelmana on, että määrärahoja jää 
käyttämättä. Monimutkaisten tukikelpoisuussääntöjen vuoksi lopullisten tuensaajien esittämissä menoilmoituksissa on varsin paljon virheitä, minkä vuoksi tarvitaan runsaasti sekä 
ennakko- että jälkitarkastuksia. Tämä taas lis ää hallinnollista rasitust a. Myös avustusten 
hakuprosessi on liian pitkä, minkä vuoksi lain valvontaviranomaiset eivät pysty vastaamaan 
nouseviin uhkakuviin kyllin nopeasti. 
Pohjois-Afrikan viimeaikaiset tapahtumat osoittavat, miten tärkeää EU:n on pystyä 
reagoimaan yllättäviin kriisitilante isiin nopeasti ja tehokkaasti. Nykyinen 
hätätilannemekanismi kattaa vain turvapaikanhak ijoihin liittyvät kriisit, eikä sen avulla ole 
 
FI 5   FI mahdollista reagoida kriisitilanteisiin nope asti ja tehokkaasti. Myös rahoitusta on 
käytettävissä liian vähän. 
3. TOISSIJAISUUSKYSYMYSTEN ANALYYSI  
3.1. EU:n toiminnan oikeutus 
EU:n oikeus toteuttaa toimia sisäasioiden alalla perustuu ensisi jaisesti Euroopan unionin 
toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’S EUT-sopimus’, V osaston määräyksiin ja 
erityisesti 77 artiklan 2 kohtaa n, 78 artiklan 2 kohtaan, 79 artik lan 2 ja 4 kohtaan, 82 artiklan 
1 kohtaan, 84 artiklaan ja 87 artiklan 2 kohtaan. Yhteistyöstä kolmansien maiden ja 
kansainvälisten organisaatioiden kanssa määrätään SEUT-sopimuksen 212 artiklan 3 
kohdassa.  
3.2. Toissijaisuusperiaate 
Jäsenvaltiot eivät voi yksinään puuttua haaste isiin, joita EU:lla on edessään sisäasioiden 
alalla. Muuttovirtojen ja EU:n ulkorajojen  ja turvallisuuden ha llinta edellyttävät 
jäsenvaltioilta merkittäviä resur sseja ja valmiuksia. EU:n rahoitus on mekanismi, jonka avulla 
pannaan täytäntöön jäsenvaltioiden yhtei svastuun ja oikeudenmukaisen vastuunjaon 
periaatteen taloudelliset seur aukset. Ilman sitä osa jäsenva ltioista joutuisi kantamaan 
suhteettoman suuren taakan pitkien ulkorajoj ensa tai maahanmuuttovirtojen lisääntymisen 
vuoksi. Parantamalla operatiivista yhteistyötä, esimerkiksi yhdistämällä resursseja, voidaan 
saavuttaa mittakaava- ja synergiaetuja, mikä tehostaa julkisten varojen käyttöä ja vahvistaa 
jäsenvaltioiden yhteisvastuullisuut ta ja keskinäistä luottamusta. EU:n rahoitus voi myös luoda 
vipuvoimaa, jota tarvitaan, jotta kolmannet maat saadaan sitoutumaan EU:n kanssa yhteistyöhön sellaisten kysymysten parissa, jotka ovat ensisijaisesti EU:n  ja jäsenvaltioiden 
etujen mukaisia. 
4. T
AVOITTEET  
Molempien rahastojen perustamisesta ilmoite ttiin tiedonannossa ”Eurooppa 2020 -strategiaa 
tukeva talousarvio”1 seuraavasti: 
Rahasto  Tavoite  Määrärahat 
vuoden 2011 
hintoina (milj. 
euroa)  
Turvapaikka- ja 
maahanmuuttorahasto  tuetaan turvapaikka- ja maahanmuuttoasioihin liittyviä toimia, kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista ja paluuta
 3 433 milj. euroa  
Sisäisen turvallisuuden 
rahasto  osoitetaan rahoitustukea ulkorajojen ja sisäisen turvallisuuden alan aloitteisiin
 4 113 milj. euroa  
                                                 
1 KOM(2011) 500 lopullinen – osat I ja II, 29.6.2011. 
 
FI 6   FI Rahastoilla on seuraavat yleiset ja erityistavoitteet: 
Yleiset tavoitteet  Erityistavoitteet  
helpotetaan jäsenvaltioiden taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin 
tarpeisiin perustuvaa laillista maahanmuuttoa EU:hun ja tuetaan 
EU:ssa laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista
 
tuetaan Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän täytäntöönpanoa  
vähennetään laitonta maahanmuutto a ja edistetään vapaaehtoista 
paluuta  tehostetaan EU:hun suuntautuvien muuttovirtojen hallintaa aloilla, joilla 
EU:n tuoma lisäarvo on mahdollisimman suuri, erityisesti 
jakamalla vastuuta jäsenvaltioiden 
kesken sekä jakamalla vastuuta ja käynnistämällä yhteistyötä kolmansien 
maiden kanssa
 
tuetaan EU:n maahanmuuttopolitiikan ulkoista ulottuvuutta  
vahvistetaan EU:n ulkorajoja  
helpotetaan liikkumista yli EU:n ulkorajojen  
vähennetään järjestäytyneen rikollisuuden, terrorismin ja muiden 
turvallisuusuhkien riskiä ja lisätään niiden paljastamista ja syytteeseenpanoa
 parannetaan EU:n sisäistä turvallisuutta ulkorajojen valvonnan ja lainvalvontatoimien avulla, mm. 
lujittamalla sellaisia valmius- ja 
reagointitoimia, joille EU:n rahoituksesta on eniten hyötyä, 
erityisesti valtioiden välisen 
yhteistyön, mittakaavaetujen, julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien 
sekä kolmansien maiden kanssa 
tehtävän yhteistyön avulla
 tuetaan EU:n sisäisen turvallisuuden politiikan ulkoista ulottuvuutta  
Näiden erityistavoitteiden saavuttamiseksi olisi myös  kiinnitettävä huomiota 
yksinkertaistamista koskevaan yl eiseen horisontaaliseen tavoittees een ja erityisesti tulevien 
rahastojen joustavuuteen, mahdollisuuteen saad a varat nopeasti kä yttöön kriisitilanteen 
sattuessa sekä hallinnollise n rasituksen vähentämiseen. 
5. TOIMINTAVAIHTOEHDOT  
Kysymys A – Rahoituksen painopisteet 
Vaihtoehto A.1 – Jatketaan vuoden 2013 jakoperu steita (nykytilanne).  
Vaihtoehto A.2 – Vuosien 2007–2013 jakoperusteiden keskiarvo.  
Vaihtoehto A.3 – Kun molemmissa rahastoissa otet aan käyttöön ulkoista ulottuvuutta 
koskeva tekijä, jonka perusteella rahoitetaan kolmansissa maissa toteutettavia tai niihin 
liittyviä toimia, jotka ovat ensisijaisesti EU:n etujen ja tavoitteiden mukaisia,  tämä vaikuttaa 
suoraan EU:hun ja sen jäsenvaltioihin ja taka a jatkuvuuden EU:n alueella toteutettavien 
toimien kanssa. Tätä rahoitusta ei ole tarko itus myöntää suoraan kehity stä tukeviin toimiin, 
vaan sillä täydennetään  tarvittaessa EU:n ulkoisen a vun välineiden perusteella myönnettyä 
rahoitusta. Vähennetään rahoitusta kaikilla toiminta -aloilla ja erityisesti niillä aloilla, joilla 
odotetaan saatavan enemmän lisäarvoa ja vai kutuksia tukemalla ulkoiseen ulottuvuuteen 
liittyviä toimia. 
Kysymys B – Yhteistyössä tapahtuva hallinnointi 
 
FI 7   FI Vaihtoehto B.1 – Yhteinen monivuotinen kehys, joka  perustuu EU:n strategisten 
suuntaviivojen pohjalta väljästi m ääriteltyihin poliittisiin painopi steisiin ja jota toteutetaan 
kansallisten vuosiohjelmien perusteella (nykytilanne).  
Vaihtoehto B.2 – Pelkkä monivuotinen ohjelmasuunnitt elu, kuten rakennerahastoissa.  
Vaihtoehto B.3 – Korkean tason poliittinen vuoropuhelu, jossa käsitellään  sisäasioiden 
tavoitteita ja rahoitusta yksittäisten jäsenvalt ioiden kanssa, jotta voidaan tukea niiden 
kansallisten monivuotisten ohjelmien kehittä mistä ja seurantaa EU:n painopisteiden 
mukaisesti.  
Kysymys C – Keskitetty hallinnointi (suora ja epäsuora) 
Vaihtoehto C.1 – Täytäntöönpano perustuu avustusten ja julkisten hankinto jen yhdistelmään, 
rahoitusta myönnetään valtioiden välisille hankk eille ja valtiosta riippumattomille toimijoille 
toimintapoliittisten toimien ja hankinta palvelujen edistämi seksi (nykytilanne).  
Vaihtoehto C.2 – Käytetään ainoastaan keskitett yyn hallinnointiin perustuvia 
hankintamenettelyjä ja lopetetaan avustukset.  
Vaihtoehto C.3 – Kehitetään ja monipuolistetaan keskit ettyä hallinnointia ottamalla käyttöön  
rahoitussopimukset kansainvälisten järj estöjen kanssa ja puitekumppanuudet 
kansalaisyhteiskunnan toimijoiden kanssa ja de legoimalla erityistehtävät  nykyisille virastoille 
(epäsuora hallinnointi). Jonkin verran avustu ksia myönnettäisiin edelleen ehdotuspyyntöjen 
perusteella. Hankintamenettelyt säilytettäisiin.  
Kysymys D – Hätätilannemekanismi 
Vaihtoehto D.1 – Nykyinen hätätilannemekanismi, joka perustuu yhteistyössä tapahtuvaan 
hallinnointiin, olisi käytössä ainoastaan turvapai kka-asioiden alalla; maahanmuutto- tai 
turvallisuuskysymyksiin liittyviä krii sejä ei katettaisi (nykytilanne). 
Vaihtoehto D.2 – Kehitetään nykyistä hätätilannemekanism ia ottamalla käyttöön keskitetty 
hallinnointi ja ulottamalla se kattamaan my ös maahanmuutto- ja turvallisuuskysymykset. 
Hätätoimenpiteiden kesto pidennettäisii n nykyisistä 6 kuukaude sta 18 kuukauteen, ja 
vastuukomissaarille annettaisiin valtuudet hyväks yä hätätoimenpiteisiin liittyviä menoja jo 
muutaman päivän kuluessa hätätilanteen syntymisestä.  
Vaihtoehto D.3 – Vaihtoehtoon D.2 perustuva me kanismi, johon sisällytetään 
maahanmuuttokysymykset, mutta ei sisäiseen tu rvallisuuteen liittyviä kysymyksiä. Sisäiseen 
turvallisuuteen liittyvät kysymykset otet taisiin EU:n solidaarisuusrahaston piiriin.  
6. VAIKUTUSTEN ARVIOINTI  
Kysymys A – Rahoituksen painopisteet 
Vaihtoehto A.1 – Vuoden 2013 jakauma (nykytilanne): Jäsenvaltioiden 
turvapaikkajärjestelmien on vaikeampi selviytyä monimuotoisista ja vaihtelevista muuttovirroista. Joidenkin jäsenvaltioiden olisi kannett ava suhteettomat kustannukset 
pakolaisten ja turvapai kanhakijoiden vastaanottamisesta. Resursseja ei olisi riittävästi 
uudelleensijoittamistoimiin eikä lisätukeen  sellaisille jäsenvaltioille, joiden 
 
FI 8   FI turvapaikkajärjestelmiin kohdistuu erityisi ä paineita. Jäsenva ltiot jatkaisivat 
kansallisten/alueelli sten kotouttamisstrategioiden laatimista tai lujittaisivat jo olemassa olevia 
strategioita. Tämä parantaa kolmansien maiden kansalaisten kotoutumista ja vaikuttaa siten 
myönteisesti sosiaaliseen yht eenkuuluvuuteen ja EU:n talo uteen, mutta valmiuksien 
kehittämiseen osoitetusta rahoituksesta saatav a lisäarvo todennäköisesti vähenee ajan myötä. 
Palauttamisen hallinnointiin liittyviä va lmiuksia kehitettäisiin edelleen, mutta 
säilöönotto/vastaanottovalmiuksiin  myönnettävää tukea lisättäis iin. Vaikka jäsenvaltioilla 
olisi paremmat edellytykset palauttaa la ittomia maahanmuuttajia, uusista / nykyistä 
vastaavista valmiuksien kehittämiseen tähtäävis tä toimista saatava lisäarvo todennäköisesti 
vähenee ajan myötä. Niitä jäsenvaltioita, jotk a suorittavat rajavalvontaan liittyviä tehtäviä 
koko EU:n puolesta ja sen etujen mukaisesti, tuet aan järjestelmällisesti EU:n talousarviosta. 
Tämä ilmentää yhteisvastuullisuuden ja va stuunjaon periaatetta käytännössä. Uusien 
teknologioiden käyttö parantaa ra jaturvallisuutta ja tuo myönteis iä taloudellisia vaikutuksia, 
koska se edistää innovaatioita ja helpottaa vi lpittömässä mielessä toimivien matkustajien 
liikkumista yli EU:n ulkorajojen. Toimintaa voi daan tehostaa käyttämällä EU:n rahoitusta 
johdonmukaisemmin viisumien myöntämiseen liitty vässä konsuliyhteistyössä ja paikallisen 
rajaliikenteen järjestelyjen tukemisessa tiety illä raja-alueilla, millä on myönteinen vaikutus 
EU:n talouteen. Myös Eurosur-järjestelmän peru staminen vähentäisi laitonta maahanmuuttoa, 
rajatylittävää rikollisuutta ja  maahanpyrkijöiden hukkumiskuolem ia merellä. Rahoitus kattaisi 
keskeiset sisäisen turvallisuuden  alaan liittyvät painopisteet.  Tämän odotetaan parantavan 
EU:n turvallisuutta pitkällä aikavälillä, vaik ka olisi edelleen vaik eaa rahoittaa yhteisten 
tutkintaryhmien toimintaa tai sellaisia uudempia toimintalinjoja kuin hätätoimet ja kriisinhallinta, jotka edellyttävät joustavuutta. Sisäasioiden ulkoinen ulottuvuus jäisi toiminnan ulkopuolelle, mistä olisi ede llä kuvatun kaltaiset seuraukset. 
Vaihtoehto A.2 – Vuosien 2007–2013 jakoperusteiden keskiarvo: Turvapaikkanormeja 
parannettaisiin, ja jäsenvaltiot pystyisivät käsittelemään m onimuotoisia ja vaihtelevia 
muuttovirtoja ja niistä turvapaikkajärjeste lmille aiheutuvia suhteettomia paineita nykyistä 
paremmin. Varoja ei kuitenkaan olisi rii ttävästi EU:n uudelleensijoittamisohjelman 
perustamiseen eikä siihen, että jäsenvaltioit a kannustettaisiin osallis tumaan kansainvälistä 
suojelua saavien siirtoihin EU:n sisällä. Va ikutukset laillisesti oleskelevien kolmansien 
maiden kansalaisten kotouttamiseen olisivat  todennäköisesti samat kuin vaihtoehdossa A.1.  
Laittomien maahanmuuttajien palauttamiseen  osoitetun EU:n tuen vähentäminen 
todennäköisesti vähentäisi palautuksia, mi nkä seurauksena EU:hun jäävien laittomien 
maahanmuuttajien määrä lisääntyisi. Jäsenval tiot voivat tehdä kahde nvälistä yhteistyötä 
sellaisten maiden kanssa, joilla on samantapaisi a haasteita kuin niillä itsellään, tai suoraan 
kolmansien maiden kanssa, jotta voidaan luoda seurannaisvai kutuksia tulevien 
maahanmuuttajien määrään nähden. Näin voitaisiin  ohjata ja kasvattaa muuttovirtoja muihin 
jäsenvaltioihin. Laittomat maah anmuuttajat, jotka usein t yöllistyvät laittoman talouden 
piirissä, joutuisivat todennäköi sesti entistä huonompaan asemaa n. Ulkorajojen hallinnointiin 
osoitettavan rahoituksen vähentäminen edellyttää siirtymistä yleisestä valmiuksien kehittämisestä erityishankkeisiin, kuten Eurosu r-järjestelmän täytän töönpanoon ja/tai uusien 
tietojärjestelmien kehitt ämiseen. Näin rajaturvallisuuden ta so voitaisiin sä ilyttää ennallaan, 
mutta se ei riittäisi tukemaan käsitystä rajaturvallisuudesta julkisena palveluna. Lisäämällä rahoitustukea lainvalvontaviranom aisten käytännön yhteistyölle jä senvaltiot vois ivat torjua 
vakavaa ja järjestäytynyttä rikollisuut ta sen eri muodoissa nykyistä tehokkaammin. 
Sisäasioiden ulkoinen ulottuvuus jäisi valtaosaks i vaille huomiota. EU ei pystyisi lisäämään 
vaikutusvaltaansa kolmansiin maihin nähden kannustaakseen niitä tekemään kanssaan 
yhteistyötä sellaisten EU:lle ja jäsenvaltioille  merkittävien kysymysten parissa, jotka eivät 
 
FI 9   FI välttämättä ole ensisijaisia kolmansien maiden itsensä kannalta (takaisinotto, laittoman 
maahanmuuton torjunta, rajaturval lisuuden lujittaminen jne.). 
Vaihtoehto A.3 – Rahoituksen uudelleenjako  ja ulkoisen ulottuvuuden lisääminen: 
Turvapaikkanormeja parannettaisiin, ja jäsenvalti ot pystyisivät käsitt elemään monimuotoisia 
ja vaihtelevia muuttovirtoja ja niistä kansallisille turvapaikkajärjestelmille aiheutuvia kohtuuttomia paineita nykyistä paremmin. Lisäksi voitaisiin perustaa EU:n uudelleensijoittamisohjelma ja antaa taloudelli sia lisäkannustimia ka nsainvälistä suojelua 
saavien henkilöiden siirtämiseen EU:n sisällä. Alueelliset suojeluohjelmat lievittäisivät näihin maihin kohdistuvaa rasitusta ja ta rjoaisivat edellytykset tasa puoliseen vastuunjakoon EU:n ja 
jäsenvaltioiden välillä kestävien ratkaisuje n löytämiseksi kansainvälisen pakolaisten 
suojelujärjestelmän puitteissa. Kun kolmans ien maiden kansalaisten kotouttamisessa 
siirrytään tukemaan paikallistasolla toteutetta via kohdennetumpia strategi oita, joista vastaavat 
lähinnä paikallis- tai alueviranomaiset ja val tiosta riippumattomat toimijat, tämän odotetaan 
vaikuttavan suotuisasti sosi aaliseen yhteenkuuluvuuteen  ja EU:n talout een yleensä sekä 
varsinkin kolmansien maiden kansalaisten työllistymismahdollisuuksiin.  Kattavampi tuki 
liikkuvuuskumppanuuksien täytäntöönpa noon sekä EU:n ja kansainvälisten organisaatioiden 
yhteistyön lujittaminen auttaisivat saamaan  mahdollisimman paljon synergiaetuja ja 
tehostaisivat toimintaa. Palautusoperaatioiden keskittäminen jälleen tuettuun vapaaehtoiseen 
paluuseen, uudelleenkotouttamistoimiin ja jäsenvaltioiden säilöönottovalmiuksien kehittämiseen parantaa merkittävästi jäsenvaltioid en kykyä käsitellä palauttamistapauksia ja 
antaa niille keinot ta rjota kaikille potentiaalisille pal aajille merkityksellisiä kannustimia 
paluuseen. Näin voidaan myös taata niiden  periaatteiden noudattaminen, joiden mukaan 
ensisijaisena tavoitteena on EU:n  normien mukainen vapaaehtoinen paluu sekä kaikkien 
potentiaalisten palaajien ihmisarvoinen ja kunnioittava kohtelu. Takaisinottosopimusten 
täytäntöönpanon tukeminen edistäisi huomattava sti laittoman maahanmuuton torjuntaa. EU:n 
uudelleensijoittamisohjelman, alueellisten s uojeluohjelmien, liikkuvuuskumppanuuksien ja 
takaisinottosopimusten yhteisvaikutukset voisi vat vähentää tarvetta rahoittaa äkillisistä 
maahanmuuttopaineista johtuvia hätätoimia, kansainvälisen suoj elun tarvetta lähtömaissa ja 
jäsenvaltioissa, laitonta maahantuloa EU:n alueelle ja tarvetta rahoittaa palauttamisoperaatioita. Ulkor ajoihin kohdistuvien va ikutusten odotetaan olevan samat kuin 
vaihtoehdossa 1, mutta ulkoista ulottuvuutta kos kevan tekijän ansiosta  tehokkaampi yhteistyö 
Frontexin ja kolmansien maiden välillä rajatu rvallisuuden alalla lisää todennäköisesti 
laittomien maahanmuuttajien paljastumista tai estää näiden pääsyn EU:n alueelle. Sisäiseen 
turvallisuuteen liittyvät keskeiset painopist eet toteutuisivat, mi kä parantaisi EU:n 
turvallisuutta pitkällä aikavälillä. Sisäistä  turvallisuutta koskevi en politiikkojen ulkoisen 
ulottuvuuden tukeminen lisäisi kolmansista ma ista peräisin olevien turvallisuusuhkien 
ymmärtämystä. Tekemällä näiden maiden kanssa yhteistyötä myös muilla aloilla, kuten muuttoliikkeen hallinnan al alla, voitaisiin lisätä niiden toimien tehokkuutta, joiden 
tarkoituksena on paljastaa potentiaaliset terrorismiin ja järjestäytyneeseen rikollisuuteen liittyvät uhkatekijät ja  ehkäistä niitä. 
Kysymys B – Yhteistyössä tapahtuva hallinnointi 
Vaihtoehto B.1 – Nykytilanne: Säilyttämällä monivuotis een kehykseen liittyvät 
vuosiohjelmat voitaisiin valita ja  toteuttaa toimia, jotka ovat tiukemmin EU:n muuttuvien 
painopisteiden mukaisia. Vai kka vuosiohjelmien vähentäm inen noin puolella eli 392 
ohjelmaan merkitsee parannusta, järjestelmä olis i edelleen monimutkainen, aikaavievä ja 
hankalasti hallinnoitava. Hallinnollista ra situsta olisi paljon. Lisäksi ohjelmien 
päättämismenettely poikkeaa varainhoitoasetuksen tarkistuksessa säädetystä menettelystä.  
 
FI 10   FI Vaihtoehto B.2 – Monivuot inen ohjelmasuunnittelu: Kun hallinnoitavana olisi yhteensä 
noin 56 monivuotista ohjelmaa, sekä komission että jäsenvaltioiden hallinnollinen rasitus 
vähenisi tuntuvasti. Ohjelmasuunnittelu yhdenmukaistuisi muiden yhteistyössä tapahtuvaan hallinnointiin perustuvien välineiden kanssa, mikä olisi kaikkien sidosryhmien kannalta 
johdonmukaisempaa ja selkeämpää. Vaikka monivuotinen ohjelmasuunnittelu sallii enemmän joustavuutta, sen avulla ei vo ida ottaa asianmukaisella ta valla huomioon sisäasioiden 
erityispiirteitä. 
Vaihtoehto B.3 – Monivuotinen ohjelmas uunnittelu ja poliittinen vuoropuhelu: Kun 
hallinnoitavana olisi yhteensä noin 56 m onivuotista ohjelmaa, sekä komission että 
jäsenvaltioiden hallinnollinen rasitus väheni si tuntuvasti. Korkean tason poliittinen 
vuoropuhelu johtaisi tulospainotteisempaan lähe stymistapaan. Tällainen yksinkertaistamisen 
ja tulospainotteisen ohjelmasuunnittelun yhdist elmä merkitsisi nykytilanteeseen verrattuna 
huomattavaa parannusta. 
Kysymys C – Keskitetty hallinnointi (suora ja epäsuora) 
Vaihtoehto C.1 – Nykytilanne: Keskitetyn hallinnoinnin perustee lla käytettäisiin huomattava 
määrä varoja erityisesti sisäisen  turvallisuuden alalla. Jos sääntö jä ei yksinkertaistettaisi eikä 
menettelyjä kevennettäisi, sekä komission että lopullisten tuensaajien hallinnollinen rasitus 
lisääntyisi, mikä luultavasti lisäisi myös virheiden mahdollisuutta. 
Vaihtoehto C.2 – Vain hankintamenettelyt: Avustusten täytäntöön panoon ei tarvittaisi 
lainkaan resursseja. Toisaalta ei myöskään ol isi mahdollista myöntää tuke a toimintapoliittisiin 
innovatiivisiin toimiin, kannustaa valtioiden väliseen yhteistyöhön tai tukea ja vahvistaa 
kansalaisyhteiskuntaa. EU:n kyky reagoida kriis eihin nopeasti ja tehokkaasti ei paranisi 
nykyisestä. 
Vaihtoehto C.3 – Parempi ja moni puolisempi keskitetty hallinnointi: Toimintapoliittisia 
toimia tuettaisiin avustuksilla, joiden täytäntö önpanoa tehostettaisiin antamalla se parhaiten 
soveltuvien toimijoiden tehtäväksi. Tämä saatta isi aluksi lisätä hallinnol lista rasitusta jonkin 
verran, mutta pitkällä aikavälillä se parantaisi suhteita keskeisiin sidos ryhmiin ja vähentäisi 
kokonaistyömäärää. Avointen ehdotuspyyntöjen määr än rajoittaminen vähentäisi niin ikään 
hallinnollista rasitusta. Erity istehtävien delegointi sisäas ioiden alalla muun muassa 
kolmansissa maissa toimiville virastoille parant aisi todennäköisesti synergiaetuja ja lisäisi 
toiminnan johdonmukaisuutta. 
Kysymys D – Hätätilannemekanismi 
Vaihtoehto D.1 – Nykytilanne: EU ei pystyisi reagoimaan turvapaikka-asioihin liittyviin 
kriiseihin nopeasti ja tehokkaasti eikä se pystyisi reagoimaan lainkaan muihin, 
maahanmuutto- tai turvallisuuskys ymyksiin liittyviin kriiseihin. 
Vaihtoehto D.2 – Parempi mekanismi, jo ka kattaa myös muut maahanmuutto- ja 
turvallisuuskysymyks iin liittyvät kriisit: EU pystyisi reagoimaan nopeasti ja tehokkaasti 
(muihin kuin turvapaikka-asioita koskeviin) maahanmuutto- ja turvallisuuskysymyksiin 
liittyviin kriiseihin. Hätätoimet  olisivat tehokkaampia, koska n iiden toteuttajaksi voitaisiin 
valita soveltuvin kumppani, rahoi tus saataisiin käyttöön nopeammi n ja toimenpiteiden kestoa 
voitaisiin jatkaa, jotta niihin liittyviin jat kuviin tarpeisiin voitaisiin vastata kattavammin. 
 
FI 11   FI Vaihtoehto D.3 – Parempi mekanismi, joka kattaa myös muut 
maahanmuuttokysymyksiin liittyvät kriisit, ja turvallisuuskysymys ten sisällyttäminen 
EU:n solidaarisuusrahaston piiriin: Vaikutukset olisivat samat kuin vaihtoehdossa D.2. 
Ihmisen aiheuttamien turvallisuuskriisien sisällyttäminen EU:n solidaarisuusrahaston piiriin tuskin vähentäisi merkittävä sti hallinnollista rasitusta,  mutta se saattaisi johtaa 
solidaarisuusrahaston toiminnan hajautumisee n, mitä tuskin pidettäisiin neuvostossa 
tervetulleena kehityksenä. 
7. V
AIHTOEHTOJEN VERTAILU  
7.1. Vaihtoehtojen vertaileva analyysi 
Kysymys A – Rahoituksen painopisteet 
Vaihtoehtoihin A.1 ja A.2 ei sisälly erityistä rahoitusosuutta sisäasioid en ulkoista ulottuvuutta 
varten. Vaikka tämän ansiosta käytettävissä on  enemmän rahoitusta sisäasioiden ”sisäiseen 
ulottuvuuteen”, rahoitusta ei välttämättä käytettä isi siellä, missä siitä s aataisiin eniten hyötyä. 
Jos sen sijaan kumpaankin rahastoon lisättäis iin huomattava ulkoista ulottuvuutta koskeva 
tekijä vaihtoehdon A.3 mukaisesti, tällä olis i huomattava ”ehkäisevä” vaikutus kaikkiin 
sisäasioita koskeviin politiikanaloihin niin, että niihin tarvittavaa sisäistä rahoitusta voitaisiin 
mahdollisesti vähentää. Tämä vaihtoehto taka isi myös paremman suojan EU:n eduille 
kolmansissa maissa, erityisesti kun tuettaisiin toimia, jotka aloitet aan EU:ssa ja joita jatketaan 
kolmansissa maissa. Tämän ansiosta EU:n ei  tarvitsisi vain tyytyä ratkaisemaan 
muuttovirtojen sekä järjestäyt yneen rikollisuuden ja terrorismi n aiheuttamia seurauksia, vaan 
se voisi myös pyrkiä toteuttamaan niitä ehkäiseviä toimia kolmansissa maissa. Tällaisen toiminnan suotuisia seurauksia voisivat olla  turvapaikanhakijoide n, muuta kansainvälistä 
suojelua tarvitsevien henkilöiden ja EU:n ulkorajojen yli tulevien laittomien maahanmuuttajien määrän supistuminen sekä rajatylittävän rikollisuuden, kuten ihmis-, huume- ja asekaupan, väheneminen. Yhteistyön lisääminen kolmansien maiden kanssa edistäisi myös laillisen/työpe räisen maahanmuuton hallintaa niin, että voitaisiin puuttua 
paremmin EU:n työvoimapulaan.  
Kysymys B – Yhteistyössä tapahtuva hallinnointi 
Vaihtoehto B.1 (nykytilanne) vaiku ttaisi hallinnolliseen rasituksee n erittäin kielteisesti eikä 
vastaisi jäsenvaltioiden vaatimukseen ohjel mien yksinkertaistamisesta. Siirtyminen 
vaihtoehdossa B.2 ehdotettuun monivuotiseen  ohjelmasuunnitteluun olisi nykytilanteeseen 
verrattuna huomattava parannus, koska se vä hentäisi komission ja jäsenvaltioiden 
hallinnoitavana olevien ohjelmien lukumäärää.  Yhdenmukaistaminen muiden yhteistyössä 
tapahtuvaan hallinnointiin perustuvien EU:n välineiden kanssa lisäisi niin ikään johdonmukaisuutta ja selkeyttä kaikkien sidos ryhmien kannalta. Vaikka vaihtoehto B.2 
tarjoaisi enemmän joustavuutta, sen avulla ei voitaisi vastata jatkuvaan tarpeeseen reagoida jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden tilanteen  muuttumiseen, mikä on sisäasioiden alalla 
tyypillistä. Vaihtoehdossa B.3 ehdotettu poliittinen  vuoropuhelu ratkaisisi tämän ongelman ja 
mahdollistaisi tulospainotteisemman yhteistyössä tapahtuvan hallinnoinnin. Se myös johtaisi todennäköisesti joustavampaan lähestymistapaan ohjelmasuunnittelussa ja vähentäisi kaikkien 
sidosryhmien työmäärää huomattavasti kahden ensimmäisen vuoden jälkeen, joiden aikana 
vanhoja ja uusia välineitä sovelletaan rinnatusten. 
Kysymys C – Keskitetty hallinnointi (suora ja epäsuora) 
 
FI 12   FI Keskitettyyn hallinnointiin peru stuvista kolmesta vaihtoeh dosta vähiten houkutteleva on 
vaihtoehto C.1 (nykytilanne), koska siihen liit tyy vain vähän tai ei lainkaan mahdollisuuksia 
yksinkertaistamiseen tai hallinnollisen rasitu ksen vähentämiseen. Vaihtoehto C.2 (vain 
hankintamenettelyt) olisi tässä suhteessa huo mattava parannus, joskin sen myötä poistuisi 
kokonaan mahdollisuus edistää toimin tapoliittisia toimia, tukea va ltioiden välistä yhteistyötä 
ja tukea kansalaisyhteiskuntaa avustuksilla. Va ihtoehdon C.3 perusteella voitaisiin toteuttaa 
kohdennetumpaa, monipuolisempaa ja vähemmän resu rsseja vaativaa kesk itettyä hallinnointia 
käyttämällä puitekumppanuuksia, rahoitussopim uksia ja epäsuoraa hallinnointia ja 
soveltamalla avoimia ehdotuspyyntöjä rajoit etusti niin, että niiden täytäntöönpanoon 
valittaisiin kaikkein soveltuvimmat toimijat.  
Kysymys D – Hätätilannemekanismi 
Vaihtoehto D.1 (nykytilanne) ei selvästikään vastaa EU:n tarpeeseen reagoida 
maahanmuuttoon ja turvallisuu teen liittyviin kriiseihin  nopeammin ja tehokkaammin. 
Vaihtoehto D.3 merkitsee para nnusta vaihtoehtoon D.1 verratt una, koska sen perusteella 
maahanmuuttokysymysten alalla voidaan vapa uttaa varoja käyttöön nopeammin keskitetyn 
hallinnoinnin mukaisesti. Tois aalta jäsenvaltiot todennä köisesti vastustavat EU:n 
solidaarisuusrahaston soveltamisalan laajentamista niin, että se kattaisi myös sisäiseen 
turvallisuuteen liittyvät kriisit, koska tämä s aattaisi heikentää rahaston toimien keskittämistä. 
Myös vaihtoehto D.2 merkitsisi nykytilantees een verrattuna huomattav aa parannusta, koska 
sen avulla varoja voitaisiin vapauttaa käyttöön nopeasti maahanmuuttoon liittyvän 
kriisitilanteen syntyessä. Lisäksi siihen sisältyisi erityinen reagointimekanismi sisäisen turvallisuuden ra haston puitteissa.  
7.2. Parhaaksi arvioitu vaihtoehto ja organisatoriset näkökohdat 
Parhaaksi arvioitu vaihto ehto on yhdistelmä vaihtoehdoista A.3, B.3, C.3 ja D.2.  Sisäasioiden 
täytäntöönpano perustuu pääasiallisesti yhteis työssä jäsenvaltioiden kanssa tapahtuvaan 
hallinnointiin. Sen lisäksi käytetään edelleen myös keskitettyä hallinnointia parannetussa 
muodossa valtioiden välisten toimien, innovatii visten hankkeiden, kansalaisyhteiskunnalle 
osoitettavan tuen, tietojärjestelmien, selvitysten, tapahtumien ja sellaisten toimien edistämiseen, joihin liittyy ul koinen ulottuvuus ja/t ai jotka edellyttävät EU:n varojen nopeaa 
käyttöönottoa. Erityisten operatiiv isten tehtävien täytäntöönpano os oitetaan virastoille niiden 
toimivaltuuksien puitteissa ja  niiden työohjelmia täydentäen. 
Parhaaksi arvioitu vaihtoehto pannaan täyt äntöön täysin johdonmukaisesti sen päätöksen 
kanssa, jonka mukaan rahoitusvälineiden määrä vähennetään kahteen. Näin voidaan lisätä 
sisäasioiden rahoituksen  näkyvyyttä ja helpottaa sellaisten toimien rahoittamista, jotka tätä 
nykyä sijoittuvat rahastojen välimaastoon. Toinen  sisäasioiden uusien rahoitusvälineiden 
keskeinen piirre on kummallekin rahastolle yhte inen horisontaalinen s äädös, joka sisältää 
kaikki ohjelmasuunnittelua, raportointia, varain hoitoa ja valvontaa koskevat säännöt. Tähän 
liittyy kaksi selkeää hyötynäkökohtaa. Ensinnäkin hor isontaalisen asetuksen avulla voidaan 
välttää päällekkäisyyttä ja vähentää huomatta vasti sellaisten säännö sten määrää, jotka 
muutoin olisivat molemmille rahastoille identtis iä. Toiseksi näin voidaan yksinkertaistaa ja 
yhtenäistää menettelyjä, koska kaikkiin tuensaa jiin sovelletaan samoja sääntöjä riippumatta 
siitä, mistä rahastosta niille myönnetään tu kea. Tämä helpottaa rahastojen toiminnan 
ymmärtämistä ja rahoituksen saatavuutta. 
 
FI 13   FI 8. SEURANTA JA ARVIOINTI  
Molempien rahastojen toiminnasta on tarkoitu s laatia sekä väli- että jälkiarviointi. 
Väliarvioinnin ajankohtaa ei määrätä etukäteen , jotta voidaan taata mahdollisimman suuri 
joustavuus. Edistymisen seuranta a ja EU:n sisäasioiden raho ituksen avulla saavutettujen 
tulosten ja vaikutusten mittaamista varten la aditaan indikaattorit, joiden avulla voidaan 
seurata sisäasioiden rahoit uksen suorituskykyä panosten, tuotosten ja mahdollisuuksien 
mukaan tulosten perusteella.