Komission tiedonanto räjähdeturvallisuuden parantamisesta {SEK(2007) 1421} {SEK(2007) 1423} /* KOM/2007/0651 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 6.11.2007 KOM(2007) 651 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO räjähdeturvallisuuden parantamisesta {SEK(2007) 1421}{SEK(2007) 1423} KOMISSION TIEDONANTO räjähdeturvallisuuden parantamisesta(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) Johdanto Euroopan unioni muodostaa yhä avoimemman alueen, jolla turvallisuuden sisäiset ja ulkoiset näkökohdat liittyvät läheisesti yhteen. Se on alue, jolla keskinäinen riippuvuus kasvaa jatkuvasti ja jolla ihmiset, ideat, teknologia ja resurssit voivat liikkua vapaasti. Näin ollen se on myös alue, jota terroristit voivat käyttää ja ovat jo käyttäneetkin hyväkseen pyrkiessään tavoitteisiinsa. Yrityksiksi jääneet hyökkäykset Lontoossa ja Glasgow’ssa 29. ja 30. kesäkuuta 2007 sekä terrorismiin liittyvät pidätykset Saksassa, Tanskassa ja Itävallassa olivat muistutus tästä uhkasta. Euroopan on näin ollen toimittava yhtenäisesti ja kollektiivisesti solidaarisuuden hengessä torjuakseen terrorismin. Räjähteet ovat terrori-iskuissa eniten käytettyjä aseita, ja viimeisten 50 vuoden aikana valtaosa terrori-iskujen uhreista on joutunut juuri räjähdeiskujen kohteeksi. Tämän vuoksi Euroopan unionin ensisijaisena tavoitteena on ollut ja on edelleen räjähdeturvallisuuden parantaminen ja räjähteiden valmistamisen vaikeuttaminen. Eurooppa-neuvosto asetti 25. maaliskuuta 2004, heti Madridin iskujen jälkeen, terrorismin torjunnasta antamassaan julkilausumassa tavoitteeksi, että ” terroristijärjestöiltä ja -ryhmiltä on vietävä niiden toiminnan edellytykset ”. Eurooppa-neuvosto totesi muun muassa, että ” erityisesti on parannettava turvallisuutta aseiden, räjähteiden, pommin rakentamiseen tarvittavan välineistön sekä terrori-iskujen toteuttamisen mahdollistavan tekniikan osalta ”. Komissio vastasi Eurooppa-neuvoston julkilausumaan antamalla 18. heinäkuuta 2005 tiedonannon ”toimenpiteistä räjähteiden, sytyttimien, pomminvalmistustarvikkeiden ja ampuma-aseiden turvallisuuden lisäämiseksi”[1] . Tärkeimpiä tiedonannossa esitettyjä toimenpiteitä oli komission aikomus laatia EU:lle asiantuntijaryhmän suositusten perusteella toimintasuunnitelma räjähdeturvallisuuden parantamiseksi. Räjähdeturvallisuutta käsittelevässä asiantuntijoiden työryhmässä, joka koostui sidosryhmien edustajista, alan teollisuus ja viranomaiset mukaan lukien, käytiin vuoropuhelua, jossa oli mukana sekä julkisen että yksityisen sektorin sidosryhmiä. Asiantuntijaryhmä jakautui neljään erilliseen työryhmään, jotka keskittyivät lähtöaineisiin, toimitusketjuun, havaitsemiseen ja yleiseen turvallisuuteen. Työn tuloksena esitettiin kesäkuussa 2007 raportti, jossa määriteltiin 50 toimenpidesuositusta, joiden tarkoituksena oli parantaa räjähdeturvallisuutta EU:ssa. Komissio on laatinut asiantuntijaryhmän raportin pohjalta kattavan toimintasuunnitelman räjähdeturvallisuuden parantamiseksi. Siinä käsitellään turvallisuutta eri näkökannoilta ja tukeudutaan laajasti julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhön julkisen ja yksityisen sektorin turvallisuusvuoropuhelun hengessä. Koska tietyillä aloilla on tarpeen erottaa julkisen ja yksityisen sektorin toiminta selvästi toisistaan, toimintasuunnitelmaan sisältyy myös uusia välineitä jäsenvaltioiden viranomaisten erikoisyksiköiden väliseen yhteistyöhön. Tavoite Räjähdeturvallisuuden parantamiseksi laaditun toimintasuunnitelman strateginen tavoite on estää terroristeja käyttämästä räjähteitä EU:ssa ja suojata tällä tavoin yhteiskuntaa räjähdeiskujen uhkalta ottaen kuitenkin kaikilta osin huomioon, että räjähteitä ja niiden lähtöaineita käytetään monilla talouden aloilla yhteiseksi hyväksi. Soveltamisala Toimintasuunnitelman pääpaino on turvallisuusasioissa. Vaikka tarkoituksena ei ole puuttua räjähteiden käyttöturvallisuuteen, jotkin toimintasuunnitelmassa esitetyt toimet voisivat vaikuttaa myönteisesti myös siihen. Koska räjähdeturvallisuutta on terrorismiuhkan yhteydessä käsiteltävä kattavasti, toimintasuunnitelma koskee sekä räjähteitä että niiden lähtöaineita. Se kattaa sekä laillisesti että laittomasti valmistetut räjähteet. Rakenne Terrorismin torjunta edellyttää kattavaa lähestymistapaa ja julkisen ja yksityisen sektorin täysipainoista osallistumista. Ennaltaehkäisemisen, havaitsemisen ja reagoimisen tulisi olla ne pilarit, joihin EU:n toiminta räjähdeturvallisuuden parantamiseksi perustuu. Näihin pilareihin tulisi sisällyttää toimenpiteitä, jotka kohdistuvat räjähteiden lähtöaineisiin, toimitusketjuun (varastointi, kuljetus, jäljitettävyys) ja havaitsemiseen. Samalla pilareita täydentämässä ja tukemassa tulisi olla yleistä turvallisuutta koskevia horisontaalisia toimenpiteitä. Jos toimintasuunnitelman toteuttamiseksi halutaan antaa erityisiä säädöksiä, edellytyksenä on, että asiaa käsitellään perusteellisesti ja että kustannuksia ja hyötyjä koskevan arvioinnin tulos on positiivinen. Lähtöaineet Yleisesti ottaen räjähteiden lähtöaineita ovat mitkä tahansa kemialliset yhdisteet tai alkuaineet, jotka voidaan muuntaa räjähteiksi kemiallisen reaktion tai useiden kemiallisten reaktioiden avulla. On katsottu, että varotoimenpiteitä olisi toteutettava ensisijaisesti tiettyjen lähtöaineiden suhteen. Nämä lähtöaineet ovat: asetoni | sitruunahappo | vetyperoksidi | kaliumkloraatti ja perkloraatti | ammoniumnitraatti (lannoite) | heksamiini | typpihappo | kaliumnitraatti | ammoniumnitraatti (tekninen) | suolahappo | nitrometaani | natriumkloraatti | rikkihappo | Lähtöaineluetteloa olisi muutettava tarpeen vaatiessa. HORISONTAALISET TOIMENPITEET EU:n ja sen väestön turvallisuus riippuu tehokkaasta yhteistyöstä ja koordinoinnista jäsenvaltioiden, EU:n toimielinten ja muiden sidosryhmien välillä. Räjähdeturvallisuudessa on jo saavutettu huomattavaa edistymistä sekä jäsenvaltioissa että EU:n tasolla. Parantamisen varaa on kuitenkin vielä tietojen vaihdossa, parhaiden käytäntöjen levittämisessä, koordinointimenetelmien luomisessa ja yksittäisiä kysymyksiä koskevien yhteisten toimien toteuttamisessa. Näissä EU voi tukea jäsenvaltioita merkittävästi turvallisuuden osalta. Räjähdeturvallisuuden horisontaalisia painopisteitä ovat: - ajantasaisten tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihdon parantaminen; - räjähteisiin liittyvän tutkimuksen edistäminen. Ajantasaisten tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihdon parantaminen Räjähdeturvallisuuden parantamiseen tähtäävän EU:n toiminnan tulee perustua tiedon ja parhaiden käytäntöjen välittämiseen jäsenvaltiolta toiselle. Ensinnäkin olisi luotava räjähdevaroitusjärjestelmä, jonka avulla jäsenvaltioiden viranomaiset saavat tiedon välittömistä uhkista, räjähteiden, sytyttimien ja tiettyjen lähtöaineiden varastamisesta, epäilyttävistä liiketoimista ja uusien toimintatapojen kehittämisestä. Toiseksi olisi luotava Euroopan pommitietojärjestelmä ja edistettävä sen käyttöä EU:n yhteisenä välineenä, josta toimivaltaiset EU:n ja jäsenvaltioiden hallintoyksiköt saavat tietoa räjähteistä ja tapauksista, joissa niitä on käytetty. Järjestelmän olisi oltava toiminnassa ympäri vuorokauden ja (kansallisesta vastuunjaosta riippuen) poliisin, tullin, rajavartioston, turvallisuuspalvelun ja puolustusvoimien käytettävissä. Jäsenvaltioiden tasolla yhteyspisteinä toimisi 27 kansallista pommitietokeskusta. Kokemusten, tiedon ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa olisi jatkettava kaikkien räjähdeturvallisuusalan sidosryhmien välillä. Tämän vuoksi olisi järjestettävä kahden vuoden välein konferenssi, jossa käsiteltäisiin kaikkia räjähdeturvallisuuteen liittyviä kysymyksiä. Samaten olisi käynnistettävä räjähdeturvallisuutta koskeva vuoropuhelu ulkopuolisten kumppanien kanssa. Esimerkiksi parhaiden käytäntöjen jakaminen ja turvallisuusstandardien parantaminen EU:n ulkopuolella ovat elementtejä, joiden olisi oltava EU:n räjähdeturvallisuustyössä tärkeällä sijalla. Ulkoisessa yhteistyössä olisi keskityttävä EU:n naapureihin. Räjähteisiin liittyvän tutkimuksen edistäminen Turvallisuustutkimuksella on keskeinen rooli parannettaessa EU:n valmiuksia vastata turvallisuusuhkiin. Panostamista tutkimukseen olisikin pidettävä painopisteenä. Jo nyt voidaan määrittää useita tutkimuksen painopisteitä: - kotitekoiset pommit ja niiden ominaisuudet; - räjähteiden ja niiden lähtöaineiden havaitseminen, myös lisäaineita käyttämällä. Tähän sisältyisi myös havaittavuuden parantamista (ennen räjähdystä) ja jäljitettävyystarkoituksessa käytettäviä lisäaineita (ennen räjähdystä ja sen jälkeen) koskeva tutkimus; - kenttätestit räjähteiden tunnistamiseen; - kotitekoisten pommien havaitseminen lentokentillä. Nestemäisten räjähteiden havaitsemiseen kiinnitetään erityistä huomiota kehittämällä ilmaisintekniikoita, joilla voidaan vähitellen ottaa käyttöön uusia läpivalaisulaitteita vaarallisten nesteiden havaitsemiseen määrästä riippumatta; - tekniset ratkaisut, joilla jäsenvaltioiden viranomaiset voisivat katkaista matkapuhelinsignaalit alueilla, joilla on räjähdeiskun uhka. Koska matkapuhelimia on tunnetusti mahdollista käyttää räjähdyskytkiminä, pitäisi olla mahdollista katkaista matkapuhelinsignaalit tietyllä alueella räjähteiden etäsytytyksen estämiseksi; - räjähteiden lähtöaineisiin lisättävät ehkäisimet. Räjähdeturvallisuustutkimuksen ei kuitenkaan pitäisi rajoittua vain edellä mainittuihin asioihin. Painopisteitä on tarkistettava säännöllisesti. Lisäksi jäsenvaltioiden välistä tiedonvaihtoa on parannettava, jotta voidaan välttää turhaa päällekkäistä työtä. Tutkimuksen arkaluonteisuus on aina otettava tarkoin huomioon arvioitaessa sitä, kenelle tuloksia pitäisi antaa. Tietyissä asioissa salassapito on äärimmäisen tärkeää. Ennaltaehkäisy Ennaltaehkäisevillä toimenpiteillä on keskeinen sija parannettaessa räjähdeturvallisuutta. Sekä EU:n tasolla että kansallisesti voidaan toteuttaa hyvin monenlaisia ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä. Lähtöaineiden osalta tiettyjen kemikaalien valvonnan parantaminen, niitä käsittelevien työntekijöiden valistaminen ja epäilyttävien liiketoimien määrittäminen ovat toiminnan painopisteitä. Yleisemmin räjähteiden osalta on puututtava koko toimitusketjun turvallisuuteen. Räjähteiden valmistusta, varastointia, kuljetusta ja jäljitettävyyttä olisi käsiteltävä kiireellisesti, jotta voidaan vähentää todennäköisyyttä, että räjähdysaineita ja räjähteitä joutuu vääriin käsiin, käytetään väärin tai varastetaan, tai lieventää seurauksia, jos näin on tapahtunut. Useita toimenpiteitä on jo toteutettukin, ja ne olisi koottava yhteen täsmälliseksi turvallisuuteen tähtääväksi toiminnaksi. Ennaltaehkäisyn tärkeimmät painopisteet ovat: - lähtöaineita käsittelevien työntekijöiden valistaminen; - markkinoilla olevien lähtöaineiden sääntelyn parantaminen; - lähtöaineita koskevien liiketoimien valvonnan parantaminen; - markkinoilla olevien räjähteiden ja pyroteknisten tuotteiden valvonnan parantaminen; - räjähdetehtaiden turvallisuuden parantaminen; - henkilöstön luotettavuusselvitysten parantaminen; - räjähdekuljetusten turvallisuuden parantaminen; - räjähteiden laitonta valmistusta koskevan tiedon saatavuuden ja laadun heikentäminen. Lähtöaineita käsittelevien työntekijöiden valistaminen Lainvalvontaviranomaisten käytännön kokemus on osoittanut, että valppaat työntekijät ovat tehokkain keino puolustautua laitonta toimintaa vastaan ja erityisesti epäilyttävien liiketoimien ja varkauksien havaitsemisessa. Yritysten ja viranomaisten olisi pidettävä ensiarvoisen tärkeänä sitä, että lähtöaineiden parissa työskentelevät ovat selvillä turvallisuuskysymyksistä. Henkilöstön tietoisuutta jakeluketjuun kohdistuvista uhkista lähtöaineiden valmistajien, formuloijien, jakelijoiden ja myyjien tasolla olisi lisättävä erityisin kampanjoin. Markkinoilla olevien lähtöaineiden sääntelyn parantaminen Ennaltaehkäisyn toinen painopiste on markkinoilla olevien lähtöaineiden sääntelyn parantaminen muuttamalla tai rajoittamalla asianomaisten kemikaalien luonnetta. Tiettyjen lähtöaineiden käyttöä kotitekoisten pommien valmistuksessa olisi vaikeutettava ja estettävä niiden käyttö ainakin vähemmän oppia saaneilta terroristeilta ja harrastelijapommintekijöiltä. Näin ollen olisi luotava järjestelmä markkinoilla olevia räjähteiden lähtöaineita koskevan sääntelyn tarkastelua ja valmistelua varten. Siihen sisältyisi pysyvän asiantuntijakomitean perustaminen. Komitean tehtävänä olisi määrittää eri lähtöaineisiin liittyvät riskit ja suositella komissiolle sopivia toimia ottaen huomioon erilaisten toimenpiteiden oikeasuhteisuuden ja kustannukset. Näihin suosituksiin voisi kuulua tiettyjen lähtöaineiden pitoisuuksien rajoittaminen, myyntikiellot, vaihtoehtojen löytäminen riskialttiille aineille ja tutkimuksen painopisteiden määrittäminen. Pysyvän komitean tehtäviin kuuluisi seuraavien asioiden käsittely ja toimenpiteiden toteuttaminen: 1. Sopivien lisäaineiden kehittäminen ja niiden käytön edistäminen lähtöaineissa räjähdekäytön estämiseksi, jos se on teknisesti mahdollista. 2. Tiettyjen lähtöaineiden pitoisuuksien rajoitukset loppukäyttäjille myytäessä. 3. Väkevien happojen täydellinen kieltäminen EU:n kuluttajamarkkinoilla (muu kuin ammattikäyttö), jos korvaava tuote on saatavilla. Erityisesti tämä koskee rikkihappoa, suolahappoa ja typpihappoa. 4. Ammoniumnitraattilannoitteiden markkinavalvontajärjestelyn käyttöönotto ja runsastyppisten lannoitteiden myyntiä suurelle yleisölle koskevat rajoitukset. 5. Puhtaan nitrometaanin saatavuuden rajoittaminen suuren yleisön osalta. Teollisuusasiakkaat saisivat sitä asiakashyväksyntäjärjestelyn kautta. 6. Flegmatoimattoman natriumkloraatin (rikkakasvimyrkky) saatavuuden rajoittaminen suuren yleisön osalta. 7. Alaikäisiä koskevan, tiettyjen lähtöaineiden täydellisen myyntikiellon käyttöönoton toteutettavuus ja lisäarvo. Tiettyjen lähtöaineiden myyntimäärien ja/tai pitoisuuksien rajoittamista käsittelevän pysyvän komitean työn tulosten perusteella voidaan ottaa käyttöön velvollisuus pitää kirjaa ostajista. Tiedot olisivat lainvalvontaviranomaisten käytössä tietosuojasäännökset huomioon ottaen. Lopuksi olisi määriteltävä räjähteiden lähtöaineiden varastoinnin turvallisuutta koskevat eurooppalaiset vähimmäisstandardit ja teollinen ohjaus asianmukaisen säännöstön avulla. Lähtöaineita koskevien liiketoimien valvonnan parantaminen Kolmas painopiste koskee liiketoimien valvontaa, joka voi paljastaa pahat aikomukset. Räjähteiden lähtöaineita käsittelevän pysyvän komitean olisi käsiteltävä myös jäljempänä lueteltuja toimenpiteitä. Kussakin jäsenvaltiossa olisi oltava yksinkertainen hälytysmekanismi, jonka avulla jakeluketjussa kuka tahansa voisi ilmoittaa kansallisille viranomaisille epäilyttävistä liiketoimista tai varkauksista. Epäilyttävien liiketoimien raportointia varten olisi luotava järjestelmä, joka vastaa huumeiden lähtöaineita tai epäilyttäviä varojen siirtoja koskevia järjestelmiä. Voitaisiin luoda velvoittava järjestelmä, jossa kansallisille viranomaisille olisi ilmoitettava kaikista lähtöaineita koskevista liiketoimista, joita voidaan pitää epäilyttävinä. Teollisuutta ja kauppaa varten olisi kehitettävä huumeiden lähtöaineita koskevia EY:n käytännesääntöjä vastaavat käytännesäännöt, joissa määriteltäisiin epäilyttävä toiminta. Pitäisi arvioida, olisiko hyödyllistä luoda järjestelmä, jossa jokaisen vähittäissektorilla käsiteltävän lähtöaineen pakkausmerkintöihin lisättäisiin koodi, joka kertoisi, että aineen ostaminen saattaa edellyttää rekisteröintiä. Voitaisiin kenties suunnitella eurooppalainen symboli, joka kertoisi, että vähittäismyynnissä oleva tuote kuuluu rekisteröinnin piiriin. Markkinoilla olevien räjähteiden ja pyroteknisten tuotteiden valvonnan parantaminen Kaikissa jäsenvaltioissa on käytössä räjähteitä käsittelevien yritysten lupajärjestelmä. Räjähteiden ei-kaupallista käsittelyä koskevaa lupajärjestelmää ei usein kuitenkaan ole. Onkin tarpeen varmistaa, että kussakin jäsenvaltiossa on räjähteiden valmistusta, varastointia, myyntiä, käyttöä ja hallussapitoa koskeva virallinen lupa-, sääntely- ja lisenssijärjestelmä, joka koskee myös yksityishenkilöitä. Järjestelmää olisi sovellettava sekä yrityksiin että ei-kaupalliseen toimintaan. Jos luvattomia räjähteitä löydetään, on ehdottoman välttämätöntä jäljittää niiden viimeinen virallinen omistaja niin pian kuin mahdollista. Tästä syystä yhtenäinen eurooppalainen merkintä kaikissa räjähteissä olisi jäsenvaltioiden lainvalvontaelinten kannalta varsin hyödyllinen. Komissio suunnittelee parhaillaan tällaista merkintäjärjestelmää, ja on todennäköistä, että se tekee ehdotuksen direktiiviksi siviilikäytössä olevien räjähteiden tunnistettavuudesta ja jäljitettävyydestä. Direktiiviehdotuksen mukaan kaikki räjähteet merkittäisiin yhtenäisellä tunnisteella, joka olisi sekä luettavissa että viivakoodin tai matriisikoodin muodossa. Järjestelmän täytäntöönpanoa olisi vietävä eteenpäin niin nopeasti kuin mahdollista. Myös pyroteknisten tuotteiden aiheuttamaa uhkaa olisi käsiteltävä. Koska niitä voidaan käyttää kotitekoisissa pommeissa, valvontaa olisi parannettava. Vaikka pyroteknisiä tuotteita ei olekaan käytetty terrori-iskujen tekemiseen, niitä on käytetty rikolliseen toimintaan (esim. osana kotitekoisia putkipommeja). Neuvosto hyväksyi 16. huhtikuuta 2007 pyroteknisiä tuotteita koskevan uuden EU-direktiivin[2]. Se koskee lähinnä käyttöturvallisuusnäkökohtia, vaikkakin sillä on myös joitakin turvallisuusvaikutuksia. Koska menettelyt, joilla myönnetään lupa pyroteknisten tuotteiden käsittelyyn suurina määrinä, eivät ole yhdenmukaisia, joissakin jäsenvaltioissa on mahdollista käsitellä suuria määriä pyroteknisiä aineita ilman sääntelyyn perustuvaa valvontaa, kunhan varastointia ja kuljetusta koskevat vaatimukset täyttyvät. Tämä aukko pitäisi täyttää ottamalla käyttöön yhdenmukaiset EU:n vaatimukset lupamenettelylle ja pyroteknisten tuotteiden käsittelylle suurina määrinä. Räjähdetilojen turvallisuuden parantaminen Jäsenvaltioissa on räjähdetilojen turvallisuuden osalta erilaisia kokemuksia ja lähestymistapoja. Se, että Euroopassa on viimeisten kymmenen vuoden aikana tapahtunut suuria räjähdevarkauksia, kertoo kuitenkin, että työtä on edelleen tehtävä. EU:n räjähdetilojen turvallisuustason yhtenäistämiseksi on tehtävä työtä ja laadittava mahdollisesti yhteiset vähimmäisstandardit. Ensinnäkin kaikissa tiloissa, joissa räjähteitä käsitellään (valmistus, varastointi, jakelu ja käyttö), pitäisi olla käytössä toimiva turvallisuussuunnitelma/turvallisuudenhallintajärjestelmä. Näiden turvallisuussuunnitelmien/turvallisuudenhallintajärjestelmien on perustuttava riskeihin ja niiden perusteella on toteutettava operatiivisia turvallisuustoimenpiteitä. Turvallisuussuunnitelmassa/turvallisuudenhallintajärjestelmässä olisi nimettävä vastuuhenkilöt ja turvallisuuspäällikkö. Kansallisten viranomaisten olisi voitava myöntää poikkeuksia vähäisiä määriä käyttäville. Pysyvien varastointitilojen osalta tarvittavat pääsyn rajoittamista ja havaitsemista koskevat säännökset olisi suhteutettava riskiin ja niiden olisi vastattava vakioluokitusta. Toiseksi kansalliset viranomaiset olisi velvoitettava pitämään räjähteiden valmistajat ja jakelijat koko ajan selvillä alueellisista uhkista. Olisi laadittava reagointisuunnitelmia, jotka olisi sovitettava eri hälytystasoihin. Kolmanneksi olisi parannettava kirjanpitoa irtotavarana toimitettavien räjähteiden ja valmiiden tuotteiden valmistuksessa käytettävistä raaka-aineista. Kirjanpito- ja selvitysjärjestelmiä onkin jo olemassa. On kuitenkin varmistettava, että varkaudet ja epäsäännöllisyydet havaitaan mahdollisimman nopeasti. Lisäksi olisi pyrittävä parantamaan liikkuvien räjähteidenvalmistusyksiköiden ( Mobile Explosive Manufacturing Units, MEMU ) turvallisuutta. Nykyisin monia räjähteitä valmistetaan jäsenvaltioissa siviilikäyttöön liikkuvissa valmistusyksiköissä. Tämä lisää merkittävästi turvallisuutta siihen verrattuna, että räjähteet valmistettaisiin tehtaissa ja kuljetettaisiin käyttöpaikalle. Liikkuvien räjähteidenvalmistusyksiköiden turvallisuutta on kuitenkin joiltakin osin parannettava. Liikkuvissa yksiköissä valmistettujen räjähteiden määrä olisi kirjattava vähintään kahdella toisistaan riippumattomalla järjestelmällä. Kaikkiin liikkuviin räjähteidenvalmistusyksiköihin olisi asennettava prosessilukot luvattoman käytön estämiseksi, ja kun ne eivät ole käytössä, ne olisi pysäköitävä vartioidulle tai valvotulle alueelle. Henkilöstön luotettavuusselvitysten parantaminen Jakeluketjun eri osissa (valmistus, varastointi, kuljetus ja käyttö) räjähteiden kanssa tekemisiin joutuvista henkilöistä on tarpeen tehdä luotettavuusselvitys. Tämä koskee sekä räjähteiden käsittelyyn luvan saaneiden yritysten henkilöstöä että palveluyritysten henkilöstöä. Näin ollen kaikista räjähteiden valmistuksessa, varastoinnissa, jakelussa ja käytössä työskentelevistä henkilöistä ja henkilöistä, joiden on mahdollista päästä käsiksi räjähteisiin, olisi tehtävä luotettavuusselvitys ja heillä tulisi olla virallinen lupa käsitellä räjähteitä. Räjähdekuljetusten turvallisuuden parantaminen Räjähteiden kuljetus on erityisen vaarallista, sillä uhkana on suora hyökkäys tai lastin laiton kuljettaminen muualle kuin tarkoitettuun määränpäähän. Siksi tiukkojen turvajärjestelyjen on oltava räjähteiden kuljetuksessa avainasemassa, kun pyritään yleisesti lisäämään räjähdeturvallisuutta. Tiettyjä turvallisuutta lisääviä ratkaisuja olisikin otettava käyttöön kaikissa räjähteitä kuljettavissa EX/II- ja EX/III-ajoneuvoissa[3]. Ns. flegmatoitujen räjähteiden luokittelun tarkistamisesta olisi käynnistettävä keskustelu. Flegmatoituja räjähteitä ovat muun muassa RDX:n (syklotrimetyleenitrinitramiini) ja PETN:n (pentaerytritolitetranitraatti) kaltaiset voimakkaat räjähteet, jotka on yleensä luokiteltu vaarallisten aineiden kuljetuksia koskevissa YK:n suosituksissa luokkaan 1 mutta jotka flegmatoivaan aineeseen sekoitettuina voidaan vaihtoehtoisesti luokitella näiden suositusten luokkaan 4.1. Koska on vaarana, että luokkaan 1 liittyvät riskit eivät täysin poistu flegmatoinnissa, on arvioitava, pitäisikö tällaiset flegmatoidut räjähteet luokitella mieluummin luokkaan 1 kuin luokkaan 4.1. Siksi näiden aineiden luokittelu olisi tarkistettava. Räjähteiden laitonta valmistusta koskevan tiedon saatavuuden ja laadun heikentäminen Internetin käyttöä pomminrakennustiedon levittämiseen on syytä tarkastella perusteellisesti. Toisaalta Internet tarjoaa valtavan määrän kaikille hyödyllistä tietoa, toisaalta sitä voidaan käyttää väärin sellaisen tiedon levittämiseen, jota voidaan käyttää pahantahtoisesti. On tarpeen torjua pomminrakennustiedon ja -materiaalien laitonta levittämistä Internetin kautta kunnioittaen kuitenkin kaikilta osin lehdistönvapautta, sananvapautta ja tiedonvälityksen vapautta. Olisi harkittava yhteisiä rikosoikeudellisia vähimmäisseuraamuksia pomminrakennuskokemuksen levittämisestä Internetissä. Komissio käsittelee aihetta tarkistaessaan puitepäätöstä terrorismin torjumisesta[4]. Havaitseminen Kun ennaltaehkäisevät toimet ovat epäonnistuneet tai ne on onnistuttu kiertämään, riskiä, että terroristit ja muut rikolliset käyttävät räjähteitä rikollisesti, voidaan vähentää havaitsemisvälineillä ja -käytännöillä. Tämän vuoksi on kehitettävä tehokkaita ja tarkkoja välineitä räjähteiden havaitsemiseen. Tarvitaan kattavaa lähestymistapaa. Räjähteiden havaitsemiseen voidaan käyttää useita eri tekniikkoja. Näitä ovat muun muassa räjähdysaineilmaisimet (EDS), röntgenjärjestelmät, pommikoirat ja räjähdysainejäämäilmaisimet ja haihtumisen havaitsemislaitteet. Käytäntö on kuitenkin osoittanut, että vain yhden havaitsemistekniikan käyttäminen ei aina johda tyydyttäviin tuloksiin. Siksi voi olla tarpeen käyttää useiden menetelmien yhdistelmää. Painopisteitä ovat: - Skenaarioihin perustuvan lähestymistavan luominen painopisteiden määrittämiseksi räjähteiden havaitsemisessa; - Vähimmäisstandardien kehittäminen räjähteiden havaitsemiseen; - Tiedonvaihdon parantaminen; - Sertifiointi-, testaus- ja kokeilujärjestelmien luominen; - Ilmaisintekniikan parempi hyödyntäminen tietyissä tiloissa. Komissio on edistynytkin jo merkittävästi lentoturvallisuuden suhteen. Sekä räjähteiden ilmaisinlaitteiden vaatimuksille että niiden käytölle on asetettu velvoittavat standardit. Tämäntyyppistä työtä olisi jatkettava. Skenaarioihin perustuvan lähestymistavan luominen työskentelyn painopisteiden määrittämiseksi räjähteiden havaitsemisessa Räjähteiden havaitsemisen parantaminen on monimutkainen ja aikaa vievä prosessi, joka edellyttää monenlaisten sidosryhmien osallistumista. Lainvalvontayhteisön vaatimusten sovittaminen yhteen olemassa olevan tekniikan ja tuotteiden kanssa on keskeinen haaste räjähteiden havaitsemisessa. Prosessia voidaan helpottaa luomalla skenaarioihin perustuva lähestymistapa havaitsemistyön painopisteiden määrittämiseen. Skenaarioiden ja niiden hallitsemiseen käytettävissä olevan tekniikan määrittäminen on ensimmäinen ja ratkaisevan tärkeä vaihe tulevien toimien painopisteiden määrittämisessä. Tällaisista skenaarioista voisi olla hyötyä, jos halutaan keskittää resursseja ja tutkimusta, suunnata keskustelua tiettyihin aiheisiin ja ongelmiin sekä auttaa eri sidosryhmiä eri puolilla EU:ta ymmärtämään paremmin ongelmia, joita ovat muun muassa havaitsemishetken haasteet ja väärien hälytysten määrä suhteessa todellisiin vaaratilanteisiin. Prosessia voitaisiin helpottaa perustamalla työryhmä, joka määrittäisi skenaariot ja havaitsemistekniikkaan sovellettavat vaatimukset. Käsiteltävien asioiden arkaluonteisuuden vuoksi työryhmä olisi muodostettava jäsenvaltioiden ja komission edustajista. Yksityinen sektori ja tiedeyhteisö olisi kuitenkin ehkä otettava joiltakin osin mukaan työryhmän työskentelyyn, jos sitä pidetään sopivana. Tällaisissa tilanteissa turvalliset olosuhteet olisi taattava tekemällä osallistujista luotettavuusselvitykset ja käyttämällä turvallisia tiloja. Vähimmäisstandardien kehittäminen räjähteiden havaitsemiseen Standardien kehittäminen on edullinen ja tehokas tapa parantaa ilmaisinlaitteiden suorituskykyä. Lentoturvallisuuden alalla jo tehdyn työn lisäksi EU:ssa olisi laadittava räjähteiden havaitsemiselle vähimmäisstandardit. Standardeja päivitettäisiin sitä mukaa kuin tekniikka kehittyy. Standardeja voidaan antaa eri muodoissa, esim. lainsäädännössä tai Euroopan standardointikomitean (CEN) kautta. Toimintatavan valinta riippuu turvallisuusvaatimuksista ja sidosryhmien kannasta. Tiedonvaihdon parantaminen Parempien ilmaisinsovellusten kehittäminen edellyttää läheistä yhteistyötä yksityisen ja julkisen sektorin välillä. On parannettava tiedonvaihtoa niiden välillä, joiden tehtävänä räjähteiden havaitseminen on. Tämä koskee tiedonvaihtoa lainvalvontaviranomaisten ja kentällä räjähteitä etsivän turvahenkilöstön välillä sekä lainvalvontahenkilöstön ja yhtäältä turvahenkilöstön ja toisaalta ilmaisinlaitteiden valmistajien välillä. Tehokas räjähteiden havaitseminen edellyttää, että turvahenkilöstöllä, jonka tehtävänä niiden havaitseminen on, on hallussaan ajantasaiset ja asianmukaiset tiedot uhkista. Koska terroristit voivat käyttää monenlaisia räjähteitä, turvahenkilöstön olisi saatava tieto uhkista ja skenaarioista. Erityisen tärkeää tämä on lentokenttähenkilöstölle. Lentokenttien turvahenkilöstön olisi saatava koko ajan ajantasaista tietoa uhkista ja terroristien toimintatavoista. Prosessi edellyttää luotettavuusselvitysten tekemistä asianmukaisella tasolla. Koulutusmateriaalin ja tiettyjä räjähdetyyppejä koskevan tiedon välittäminen ilmaisinlaitteiden valmistajille edistäisi merkittävästi parempien sovellusten kehittämistä. Useinkaan räjähdeilmaisinlaitteiden valmistajilla ei ole mahdollisuutta saada käyttöönsä tiettyjä räjähteitä tai ne eivät saa niitä riittävän suuria määriä. Jos ilmaisinsovelluksien toiminnassa ilmenee puutteita tietyissä tilanteissa, tästä olisi ilmoitettava valmistajalle, jotta ilmaisinkykyä voidaan parantaa. Voitaisiin luoda erityinen palauteprosessi, jonka tarkoituksena ei ole, että sovelluksen valmistaja läpäisisi tarvittavat testit helpommin. Havaitsemisasiantuntijoiden työtä voitaisiin edelleen helpottaa luomalla käyttäjäkunnaltaan rajoitettu tietokanta, jossa olisi tekniset eritelmät EU:n markkinoilla olevista räjähteistä. Tietokanta sisältäisi oikeusalan toimijoiden ja havaitsemisasiantuntijoiden tarvitsemat tiedot. Tarkoitukseen voitaisiin käyttää olemassa olevia lupavaatimuksia, tiedonantovaatimuksia mahdollisesti laajentaen. Muita havaitsemiseen liittyviä toimenpiteitä voisivat olla havaitsemiskäsikirjan laatiminen käytännön toimijoille (loppukäyttäjille) ja räjähteiden havaitsemiseen perehtyneiden asiantuntijoiden verkoston perustaminen. Räjähteiden ilmaisinjärjestelmien sertifiointi-, testaus- ja kokeilujärjestelmien luominen EU:hun Olisi perustettava EU:n laajuiset räjähteiden ilmaisinsovellusten sertifiointi-, testaus- ja kokeilujärjestelmät. Niiden avulla voitaisiin säästää merkittävästi kustannuksissa, kun voitaisiin välttää julkisten ja yksityisen sektorin resurssien haaskaukseen johtavaa päällekkäistä työtä jäsenvaltioissa. Lisäksi nekin jäsenvaltiot, joilla ei ole omia sertifiointivalmiuksia, voisivat tällaisten järjestelmien avulla saada tarvittavaa sertifiointitietoa. Yhteiset sertifiointi-, testaus- ja kokeilujärjestelmät vähentäisivät viranomaisten tarvetta turvautua ilmaisinlaitteiden valmistajien antamiin tietoihin ja antaisivat niille mahdollisuuden tehdä päätöksensä objektiivisten tulosten perusteella. Järjestelmät hyödyttäisivät myös yksityistä sektoria, koska ne antaisivat valmistajille mahdollisuuden markkinoida tuotteitaan tehokkaammin. Voitaisiin miettiä sertifiointi-, testaus- ja kokeiluprosessien standardointia, jolla varmistettaisiin, että laatu on kaikissa osallistuvissa yksiköissä sama. Sertifiointiin tarvitaan järjestelmä, jolla voitaisiin arvioida, täyttääkö ilmaisinsovellus tietyt hyväksytyt standardit. Sertifiointia hoitaisivat jäsenvaltioissa akkreditoidut laboratoriot/laitokset, ja kaikki jäsenvaltiot tunnustaisivat sertifioinnin. Tarvittaisiin myös EU:n laajuinen testausjärjestelmä, jolla tehtäisiin kokonaisarvio tietyn ilmaisinsovelluksen toimintakyvystä. Jäsenvaltioiden viranomaiset ja toimivaltaiset laitokset voisivat vaihtaa testituloksia järjestelmän puitteissa. Riippumattomissa testauksissa ilmaisinsovellusten toimintakyvystä yhteen kootut tiedot olisivat viranomaisille ja muille sidosryhmille hyödyllisiä, sillä ne helpottaisivat päätöksentekoa hankintamenettelyissä. Olisi perustettava EU:n laajuinen ilmaisinsovellusten kokeilujärjestelmä, jonka avulla uuden ilmaisintekniikan toimintakykyä voitaisiin arvioida käyttämällä täysin tai lähes samanlaisia skenaarioita. Tällainen järjestelmä helpottaisi eri sovellusvalmistajilta tulevien erilaisten tekniikoiden vertailua. Kokeilujärjestelmällä olisi tarkoitus löytää lupaavia sovelluksia ja tekniikoita ja helpottaa niiden tuloa markkinoille. Ilmaisinteknologian parempi hyödyntäminen tietyissä tiloissa Ilmaisinteknologiaa on hyödynnettävä paremmin tietyissä tiloissa. Ensisijaisesti olisi tutkittava tarkemmin tilannetta lentokentillä sekä liikennevälineissä ja julkisissa tiloissa, joita voidaan pitää kriittisenä infrastruktuurina. Räjähteiden havaitseminen tietyissä tiloissa on jo edistynytkin huomattavasti, muun muassa kun on laadittu EU:n säännöt ilmaisinlaitteiden toiminnalle ja käytölle lentokentillä. Tätä työtä olisi tuettava, sitä olisi arvioitava ja parannettava jatkuvasti ja tarvittaessa uudistettava. On kuitenkin pidettävä mielessä, että uudesta ilmaisintekniikasta tulisi aiheutua matkustajille mahdollisimman vähän haittaa samalla kun sen avulla olisi voitava taata asianmukainen turvallisuuden taso. Muilla ongelma-alueilla, kuten muissa liikennemuodoissa, voitaisiin skenaarioiden ja uhkien arvioinnin perusteella harkita samanlaisia toimintatapoja. Valmistautuminen ja reagointi Siltä varalta, että ennaltaehkäisy ja ajoissa havaitseminen ei onnistu, on oltava asianmukaiset ja tehokkaat reagointijärjestelmät. On selvää, että reagointi olisi kussakin jäsenvaltiossa toimivaltaisten viranomaisten vastuulla. EU:n mukanaolosta olisi kuitenkin hyötyä joillakin alueilla, erityisesti vaihdettaessa valmiuksia ja vastatoimia koskevia tietoa ja parhaita käytäntöjä sekä tietoja, joita tarvitaan tekijöiden saattamiseksi oikeuden eteen. Valmius- ja reagointipilarin keskeisiä painopisteitä olisivat seuraavat: - tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihdon parantaminen jäsenvaltioiden kesken; - uhka-arviointien kehittäminen; - valmistautuminen ja vastatoimien kehittäminen räjähteitä käyttävien terroristien muodostamien uhkien varalle. Tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihdon parantaminen jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kesken Tietojen vaihtoa ja keskinäistä luottamusta parantamaan olisi perustettava pomminpurkuryhmien yhteistyöverkosto. Se osallistuisi parhaiden käytäntöjen levittämiseen, yhteisten koulutustilaisuuksien järjestämiseen ja kaikkien osapuolten pitämiseen ajan tasalla viimeaikaisesta kehityksestä. Kokemattomammille jäsenvaltioille tutkimuspaikalta löydettyjen suurten kemikaalimäärien käsittely voi olla haaste. Paremmasta tietojen vaihdosta olisi hyötyä näiden maiden pomminpurkuasiantuntijoille, koska kaikissa maissa ei ole kovin hyviä välineitä tehdä suuria määriä räjähtämättömiä räjähteitä vaarattomiksi ja ottaa näytteitä laboratoriotutkimuksia ja jäljittämistä varten. Uhka-arviointien kehittäminen Jäsenvaltioiden olisi mietittävä, tarvitaanko erityisiä räjähdeuhka-arviointeja. Muunlaisista terroriuhkista tehdään säännöllisesti arvioita. Räjähdeuhka-arviointien tarpeellisuutta olisi tutkittava edelleen. Valmistautuminen ja vastatoimien kehittäminen räjähteitä käyttävien terroristien muodostamien uhkien varalle Terroristit voivat käyttää matkapuhelimia räjähteiden sytyttämiseen. Jäsenvaltioiden olisi siksi varmistettava, että lainvalvontaviranomaisten on mahdollista vaatia palveluntarjoajia sulkemaan matkapuhelinpalvelut tietyillä alueilla. Seuranta Seurannan olisi oltava avainasemassa arvioitaessa, onko räjähdeturvallisuuden parantamista koskevan EU:n toimintasuunnitelman toteuttaminen edistynyt. Kunkin jäsenvaltion olisi toimitettava komissiolle vuosittain tietoa edistymisestä toimintasuunnitelman toteuttamisessa. Komissio arvioi jäsenvaltioiden toimittamien raporttien perusteella säännöllisesti edistymistä toimintasuunnitelman toteuttamisessa ja pyrkii määrittämään, mitä muita toimenpiteitä olisi toteutettava, sekä valitsee uusia painopisteitä. Toimintasuunnitelman toteuttamisen arvioimista varten olisi tehtävä vertaisarviointeja ja lisättävä parhaiden käytäntöjen vaihtoa. Rahoitus Räjähdeturvallisuuden lisääminen on komission ensisijainen tavoite ja siihen voidaan myöntää EU:n rahoitusta. Räjähdeturvallisuuteen liittyviin toimiin on mahdollista saada rahoitusta rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa koskevasta erityisohjelmasta ja seitsemännestä tutkimuksen puiteohjelmasta. Räjähteiden havaitsemiseen ja tunnistamiseen liittyviä tutkimushankkeita tuetaan seitsemännen tutkimuksen puiteohjelman turvallisuustutkimusta koskevan 10. aihealueen määrärahoin. Lisäksi on suunnitteilla, että 10. aihealueen määrärahoin rahoitetaan esittelyhanke, joka koskee kemiallisia, biologisia ja radiologisia aineita, ydinmateriaalia sekä räjähteitä (CBRNE). On myös perustettu Euroopan turvallisuustutkimus- ja -innovaatiofoorumi (ESRIF)[5], joka kehittää keskipitkän ja pitkän aikavälin yhteistä turvallisuusalan tutkimuksen toimintasuunnitelmaa, jossa ovat mukana kaikki eurooppalaiset sidosryhmät sekä kysyntä- että tarjontapuolelta. Tämän toimintasuunnitelman olisi sisällettävä tutkimusta koskevat toimintaohjeet, jotka perustuvat julkisten ja yksityisten loppukäyttäjien tuleviin tarpeisiin sekä uusimpaan turvallisuustekniikkaan. Komissio varmistaa, että räjähdeturvallisuutta parantavien toimenpiteiden ja turvallisuusfoorumin työryhmien välille luodaan tarvittavat yhteydet. Euroopan unionin neuvosto hyväksyi 12. helmikuuta 2007 rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa koskevan erityisohjelman vuosiksi 2007–2013. Erityisohjelman määrärahat ovat noin 745 miljoonaa euroa. Ohjelmasta myönnetään taloudellista tukea Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastoon kuuluvaan toimintaan kaikkien rikostyyppien osalta (erityisesti terrorismi, ihmiskauppa ja lapsiin kohdistuvat rikokset sekä laiton huume- ja asekauppa, korruptio ja petokset). Yksi ohjelman erikoisalueista on räjähdeturvallisuus. Rahoitusta myönnetään komission vuosittain määrittämiin painopisteisiin. Päätelmät Komissio pitää edelleen turvallisuusasioissa painopisteenä estää terroristeja käyttämästä räjähteitä. Toimintasuunnitelma räjähdeturvallisuuden parantamiseksi edistää merkittävästi tavoitteen saavuttamista. Kaikkia toimintasuunnitelmassa määritettyjä toimenpiteitä tullaan käsittelemään tulevina vuosina. Näistä toimenpiteistä seuraavia on vietävä eteenpäin ensisijaisesti: - pomminpurkuryhmien yhteistyöverkosto; - räjähdevaroitusjärjestelmä; - Euroopan pommitietojärjestelmä; - lähtöaineita käsittelevä pysyvä asiantuntijakomitea; - havaitsemistyöryhmä. Pomminpurkuryhmien yhteistyöverkoston, räjähdevaroitusjärjestelmän ja Euroopan pommitietojärjestelmän perustamista viedään eteenpäin EU:n rahoituksella pyrkien parantamaan mahdollisimman pian räjähteitä koskevan tiedon vaihtoa jäsenvaltioiden välillä. Myös lähtöaineita käsittelevän pysyvän asiantuntijakomitean ja havaitsemistyöryhmän perustamista on vietävä kiireellisesti eteenpäin, jotta asiantuntijat voivat aloittaa tarkemman keskustelun toimenpiteistä, joita räjähteiden lähtöaineiden ja ilmaisinjärjestelmien osalta tarvitaan. Toimintasuunnitelman toteuttamisen rinnalla komissio asettaa käyttöön määrärahoja räjähdeturvallisuusalan toimia varten. Annex 1 – Action Plan on Enhancing the Security of Explosives Horizontal measures No. | Measure/Action | Competent body | Deadline | Status/Observations | Priority 1: Improve the exchange of timely information and best practices | 1.1.1 | Establish an Early Warning System concerning explosives Such a system would be used in order to exchange information concerning: Immediate threats; Theft of explosives (any kind); Theft of detonators; Theft of precursors; (to be discussed) Suspicious transactions; Discovery of new modi operandi The system should be available in particular to Member States public security authorities (national contact points), Europol and all operational EOD units. | MS/Europol/Commission | End 2008 | Task Force Recommendation No. 39 and 40 | 1.1.2 | Create a European Bomb Data System The system should provide a common EU instrument enabling authorised governmental bodies at EU and Member States level to have 24/7 access to relevant information on incidents involving explosive devices. At least all operational EOD units in the Member States should have access to the database. Other competent authorities in the Member States should also be given access in line with national law. Competent units or bodies of the Member States should be strongly obliged to provide all necessary information for inclusion in the database. | Europol/MS/Commission | End 2008 | Task Force Recommendation No. 35, 36, 37 | 1.1.3 | Regularly (every two years) organise an event on the security of explosives covering all relevant issues. Such an event/conference should involving officials from both the public and private sectors. | Commission | Ongoing every two years | Task Force Recommendation No. 50 | 1.1.4 | Engage in dialogue and exchange of best practices with external partners The raising of security standards outside of the EU, in particular in ENP countries, should be encouraged. | MS/Commission | Ongoing | Priority 2: Step-up explosives-related research | 1.2.1 | Improve the aggregation and spread of research results both at EU level as well as at national level across the EU Member States | MS/Commission | ongoing | Task Force Recommendation No. 49 | 1.2.2 | Perform further research on improvised explosive devices and their properties | MS/Commission | ongoing | Task Force Recommendation No. 47 | 1.2.3 | Perform further research on the detection of explosives and precursors including through the use of additives. Enhancing both detectability and traceability should be considered. | MS/Commission | ongoing | Task Force Recommendation No. 47 | 1.2.4 | Perform further research on mobile explosives testing kits | MS/Commission | ongoing | Task Force Recommendation No. 47 | 1.2.5 | Perform further research to find inhibitors which could be added to precursors to explosives to prevent them being used to manufacture explosive devices | MS/Commission | ongoing | Task Force Recommendation No. 48 | 1.2.6 | Perform further research concerning the detection of Improvised Explosive Devices at airports. Special focus should be given to research on the detection of liquid explosives. | MS/Commission | Ongoing Progress to be assessed annually | Task Force Recommendation No. 31 | 1.2.7 | Support further research in order to find technical solutions for Member State authorities to jam mobile phone signals in threatened areas | MS/Commission | ongoing | Task Force Recommendation No. 45 | Prevention measures No. | Measure/Action | Competent body | Deadline | Status/Observations | Priority 1: Improve staff awareness concerning precursors | 2.1.1 | Public authorities to provide security information to the entire precursor supply chain, from manufacturers to the retailers, first responders (police, fire-departments, bomb-squads) and educational establishments to focus attention on products of concern. | MS | Ongoing | Task Force Recommendation No. 1 | 2.1.2 | Campaigns should be conducted to raise staff-awareness of the threat all along the supply chain amongst manufacturers, formulators, distributors and retailers of precursors. | MS | Ongoing | Task Force Recommendation No. 3 | Priority 2: Improve the regulation of explosives precursors available on the market | 2.2.1 | The establishment of a system to consider measures and prepare recommendations concerning the regulation of explosives precursors available on the market. Such a system should include the establishment of a Standing Committee of Experts tasked with identifying the risks associated with various precursors and recommending appropriate actions to the Commission. The Committee should consider and/or monitor the following issues: Development of suitable additives and promotion of the use of these additives to precursors in order to prevent their use in explosives, when it is technically possible. Restrictions on concentration concerning the sale of certain precursors to end-users. A complete ban on concentrated strong acids to EU consumer markets (non-professional markets) when a substitute giving an equal use is technically possible: sulphuric, hydrochloric and nitric acids in particular. Introduction of a voluntary market surveillance scheme for ammonium nitrate fertilizers and restricting the sale of high nitrogen fertilizers to the general public. Limiting the availability of pure nitromethane to the general public. It should be available to industrial customers via a suitable customer qualification scheme. Restrictions on access of the general public to unphlegmatized sodium chlorate (weed killer). The feasibility and added value of introducing a complete ban on selling certain precursors to minors. The work of the Committee should take into account the detailed measures proposed in the Explosives Security Experts Task Force report. In order to avoid duplicating existing measures or adding unnecessarily to the burden faced by legitimate business, it is important that account is also taken of existing controls on similarly sensitive items. Trading in explosive materials, such as acetone, hydrochloric and sulphuric acid is already covered by the existing Community drug precursor legislation. This legislation offers effective controls and must be taken into consideration before new mechanisms are proposed. To be effective controls will have to apply to imports, exports, transit and intra-Community movements. | Commission/MS | Start by end of 2007 Ongoing | Task Force Recommendation No. 4 | 2.2.2 | Introduce a system for the recording of the identity of the buyer of precursors above certain quantities and/or concentrations. The records should be available to the law enforcement authorities on request or provided to the national contact point in case of suspicious transactions. All relevant data protection rules should apply. The relevant quantities and/or concentrations would be set based on the work of the Standing Committee of Experts. | Commission/MS | Start in 2008 Assess the need to setup a concrete system by end 2008 | Task Force Recommendation No. 7 | 2.2.3 | A European minimum standard and industrial guidance by way of an appropriate code should be defined concerning the security of storage of explosives precursors It should not be in conflict with other Regulations. | Commission/MS | End 2008 | Task Force Recommendation No. 8 | Priority 3: Improve the control over transactions involving precursors | 2.3.1 | Establish a system of reporting suspicious transactions Simple means should exist for anyone within the supply chain to alert the relevant national authority if they see a transaction or theft which they suspect to have been made with the intention of illegally fabricating explosives. A binding system could be considered concerning the notification to the relevant national authority of any transactions involving the products on the list which can be considered suspicious. A “code of conduct”, similar to the EC code for drug precursors, should be developed, for industry and retailers, identifying the behaviours which may give rise to suspicion. | MS/Commission | Start in 2008 Assess the need to setup a concrete system by end 2008 | Task Force Recommendation No. 2, 5, 6 | 2.3.2 | Assessing the benefits of creating a scheme for each precursor handled by the retail sector, under which all packaging would be labelled with a code specifying that the purchase of the substance may be subject to registration The possibility of designing a European symbol to indicate that the product for retail sale is subject to registration could be considered. | MS/Commission | 2008 | Task Force Recommendation No. 9 | Priority 4: Improve the control over explosives available on the market and pyrotechnic articles | 2.4.1 | Ensure that each Member States has formal systems for authorising, regulating and licensing the manufacture, storage, sale, use and possession of explosives including by private persons. This shall apply to companies as well as to non-commercial activities. | MS | 2009 | Task Force Recommendation No. 21 | 2.4.2 | Ensure the identification and tracing of explosives based on the system proposed in the draft Commission Directive on the identification and traceability of explosives for civil use (Traceability Directive). | Commission/MS | End 2007 | Task Force Recommendation No. 22 | 2.4.3 | Harmonise EU requirements for the licensing and handling of large amounts of pyrotechnic articles The lack of any harmonised approach towards licensing schemes to handle large quantities of pyrotechnic articles means that it is possible to handle such materials without regulatory oversight as long storage and transport requirements are met. Such a security gap should be closed. | Commission/MS | End 2009 | Task Force Recommendation No. 43 | Priority 5: Improve the security of explosives facilities | 2.5.1 | Introduce effective Security Plans/Security Management Systems at all explosives facilities (manufacturing, storing, distributing and using) Ensure that the levels of necessary access prevention and detection provisions in fixed storage facilities should be proportional to the risk and should be subject to a standard classification. | MS | Launch debate in 2008 Ongoing | Task Force Recommendation No. 12 and 14 | 2.5.2 | Introduce an obligation for the relevant national authorities to keep explosives manufacturers and distributors informed as to the regional threat at all times Response plans should be developed tuned to the level of alert present. | MS | Ongoing | Task Force Recommendation No. 13 | 2.5.3 | Raw materials used in the manufacture of bulk explosives and finished product should be periodically accounted for and reconciled as approved by the National Authorities. This applies to all factories manufacturing bulk explosives. The relevant periods should not be long so that any losses, thefts and inconsistencies are recognized as quickly as possible. | MS | 2009 | Task Force Recommendation No. 20 | 2.5.4 | Improve the security of Mobile Explosive Manufacturing Units (MEMUs). Amend the European Agreement on the International carriage of dangerous goods by road (ADR) by end of 2009. The following specific actions should be undertaken: The amount of explosives produced on MEMUs should be ascertained by two independent systems. At least one of these should be fitted on the truck. Each MEMU should be fitted with process locks to prevent unauthorised use Loaded MEMUs should be parked on a site which is guarded or monitored when they are not in use. | Commission/MS | End 2009 | Task Force Recommendation No. 15, 16, 17 | Priority 6: Improve the security vetting of personnel | 2.6.1 | All personnel employed in the manufacturing, storage, distribution and use of explosives, and who have access to explosives, should be vetted (external checks by relevant national authorities under applicable national regulations) and hold a formal authorisation to have access to explosives. | MS | Ongoing | Task Force Recommendation No. 11 | Priority 7: Improve the security of the transport of explosives | 2.7.1 | All EX/II and EX/III vehicles carrying explosives should be equipped with certain security enhancement solutions. Amend the European Agreement on the International carriage of dangerous goods by road (ADR) by end of 2009. These security solutions include: be fitted with 24 hour, remote monitoring systems (e.g. GPS based systems), that are monitored by an appropriately resourced monitoring station. The Monitoring systems (including the Monitoring Station) must reliably enable where technically possible: Vehicle location to be identified Alarm activation if vehicle is moved from specified location at certain times Alarm activation if specified compartments are opened at certain times and/or at unauthorised locations. A duress and/or a panic alarm facility. be capable of immobilising the engine remotely if safe and applicable subject to the Vienna Convention be fitted with an anti theft system. have sufficiently secure compartments for explosives be fitted with a means of communication have a recognised marking affixed to the roof of the vehicle, to a specified size and description. | Commission/MS | 2009 | Task Force Recommendation No. 18 | 2.7.2 | Launch a debate on the need to review the classification of “desensitized explosives” This should be done with a view to making sure that future transport regulations (GHS-system) continue to cover such substances. | Commission/MS | Immediately End 2007 | Task Force Recommendation No. 19 | Priority 8: Reduce the supply and quality of information on how to illicitly manufacture explosives | 2.8.1 | Limit the illicit spread of bomb-making information over the Internet | MS/Commission | ongoing | Task Force Recommendation No. 41 | 2.8.2 | Harmonize criminal sanctions for distributing bomb-making experience over the Internet | MS/Commission | End 2008 | Task Force Recommendation No. 41 | Detection measures No. | Measure/Action | Competent body | Deadline | Status/Observations | Priority 1: Establish a scenario-based approach to identifying work priorities in the detection field | 3.1.1 | Setup a working group tasked with developing and discussing detection related scenarios, and then identifying detection technology requirements for the scenarios. The working group would be composed of Member State and Commission representatives. | Commission/MS | As soon as possible | Task Force Recommendation No. 23 | 3.1.2 | Create a matrix of what is desired and of what is currently possible in terms of the detection of explosives for each of the scenarios created by the working group. | Commission/MS | Ongoing | Task Force Recommendation No. 24 | Priority 2: Developing minimum detection standards | 3.2.1 | Develop minimum detection standards based on relevant scenarios and threat assessment These standards should be updated as technology evolves | MS/Commission | Ongoing | Task Force Recommendation No. 25 | Priority 3: Improving the exchange of information | 3.3.1 | Ensure that the security staff (in particular at airports) are provided on a continuous basis with up-to-date information on relevant parts of new terrorist modi operandi or other appropriate threat information. For airport security, this should complement the obligations for training security staff set out in §12.2 of the Annex to the EU Regulation 2320/2002 establishing common rules in the field of civil aviation security. | MS | Ongoing | Task Force Recommendation No. 42 | 3.3.2 | Assess and improve where necessary the situation as regards the availability of training data and other information/feedback for manufacturers of detection solutions | Commission/MS | End 2009 | Task Force Recommendation No. 30 | 3.3.3 | Create a database containing the specifications of explosives produced within the EU The database(s) would target specifications of explosives needed by the forensic community and by the experts on detection. | Commission/MS | End 2010 | Task Force Recommendation No. 32 | 3.3.4 | Create a practitioner (end-user) focused handbook concerning detection The handbook would be classified at an appropriate level. | Commission/MS | End 2008 | Task Force Recommendation No. 33 | 3.3.5 | Create a network of experts on the detection of explosives | Commission/MS | End 2008 | Task Force Recommendation No. 34 | Priority 4: Establish EU-wide certification, testing and trialling schemes for the detection of explosives | 3.4.1 | Create a European wide certification scheme for explosives detection solutions | Commission/MS | End 2009 | Task Force Recommendation No. 26 | 3.4.2 | Create a European wide testing scheme for explosives detection solutions Under the scheme relevant authorities and institutes would be able to exchange test results. | Commission/MS | End 2009 | Task Force Recommendation No. 27 | 3.4.3 | Create a European wide trialling scheme for explosives detection solutions Such a system should be supported by an EU programme and should allow for conducting performance trials under realistic conditions in same or similar scenarios. | Commission/MS | End 2009 | Task Force Recommendation No. 28 | 3.4.4 | Assess the need for the development of standardized procedures and processes concerning certification, testing and trialling processes | Commission/MS | End 2008 | Task Force Recommendation No. 29 | Priority 5: Make better use of detection technologies in specific locations | 3.5.1 | Improve the use of detection technologies at airports, other modes of transportation and other public facilities. Further developments in this field should be supported. The situation should be evaluated and assessed on a continuous basis, and updated as the need arises. | Commission/MS | Ongoing | Task Force Recommendation No. 31 | Preparedness and response measures No. | Measure/Action | Competent body | Deadline | Status/Observations | Priority 1: Improve the exchange of information and best-practices among the relevant Member State authorities | 4.1.1 | Establish a European Explosive Ordnance Disposal Network (EOD Network) The system should facilitate information sharing and trust building. It should contribute to the identification of best practice, the organisation of joint training exercises, and keeping EOD units up to date concerning the latest developments of relevance to the sector. The network should be made available to all EOD-Units (police, governmental and military) dealing with explosives with the MS. The use of EU funding to establish the network should be assessed. | MS/Europol/Commission | End 2008 | Task Force Recommendation No. 38 | 4.1.2 | Exchange information and assistance on dealing with big amounts of chemicals found at a scene under investigation Such exchange would assist EOD experts and could take place through the EOD network. | MS | ongoing | Task Force Recommendation No. 47 | Priority 2: Develop threat assessments | 4.2.1 | Consider developing specialised threat assessments on explosives | MS/Europol/Council | ongoing | Task Force Report section 4.10 | Priority 3: Develop specific preparedness and response measures for terrorist threats using explosives | 4.3.1 | Create the possibility for relevant law enforcement authorities to request providers to shut down mobile phone antennas in the case of a threat of a terrorist attack In a situation where there are reasons to believe that mobile phones will be used as firing switches, the responsible law enforcement authorities should be able to request providers to shut down relevant antennas. Relevant experiences, skills and best practices should be exchanged among the Member States via the EOD-Units network in this area. | MS/(Commission) | Ongoing | Task Force Recommendation No. 44 and 46 | [1] KOM(2005) 329 lopullinen. [2] Direktiivi 2007/23/EY, EUVL L 154, 14.6.2007, s. 1. [3] EX/II- ja EX/III-ajoneuvoja käytetään vaarallisten aineiden kuljettamiseen. [4] Neuvoston puitepäätös, tehty 13 päivänä kesäkuuta 2002, terrorismin torjumisesta, EYVL L 164, 22.6.2002, s. 3. [5] ESRIFin perustamisesta ilmoitettiin komission tiedonannossa julkisen ja yksityisen sektorin välisestä vuoropuhelusta turvallisuutta koskevan tutkimuksen ja innovoinnin alalla, KOM(2007) 511 lopullinen, 11.9.2007.