FI Euroopan unionin virallinen lehti C 257/10

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu hakemuksen julkaiseminen

2012/C 257/05

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 (1) 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Vastaväitteet on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

”PRES-SALES DE LA BAIE DE SOMME”

EY-N:o: FR-PDO-0005-0604-11.05.2007

SMM ( ) SAN ( X )

1. Nimi:

”Prés-salés de la baie de Somme”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa:

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus:

3.1 Tuotelaji:

Luokka 1.1 – Tuore liha (ja muut eläimenosat)

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta:

Liha, josta käytetään nimitystä ”Prés-salés de la baie de Somme”, saadaan alle 12 kuukauden ikäisistä karitsoista, joita on kasvatettu vähintään 75 päivän ajan marskimaalla noudattaen ympäristön luonnollista tasapainoa. Eläimet käyttävät ravinnokseen ensisijaisesti marskialueiden laidunten suolakkokasveja.

Siitospässit kuuluvat rotuihin Suffolk, Hampshire, Roussin, Ile de France, Rouge de l’Ouest, Boulonnais ja Vendéen. Siitoslampaat ovat valvontaviranomaisille ilmoitettuja uusien eläinten hankintaan liittyviä tapauksia lukuun ottamatta, syntyneet marskimaalla sellaisilla tiloilla kasvatetuista uuhista, joilla on laiduntamislupa marskimaalla.

Ruhojen ominaisuudet ovat seuraavat:

— paino vähintään 16 kilogrammaa;

— rakenne ja lihakkuusluokka: suoraviivainen tai hieman kupera, keskinkertaisesti tai voimakkaasti kehittyneet lihakset (EUROP-asteikon mukainen luokitus U, R, O);

— rasvaisuusluokka: ruhot ovat pinnaltaan vahamaisia tai rasvaisia (EUROP-asteikon mukainen luokitus 2 tai 3);

— ulkoinen ja sisäinen rasva on kiinteää ja väriltään valkoisesta kermanvaaleaan.

Liha erottuu vaaleanpunaisen värinsä ansiosta. Kypsennettynä se on erittäin mehevää ja pureskeltaessa kiinteää. Voimakas aromi viipyy suussa pitkään. Liha tarjotaan myyntiin jäähdytettynä tai, jos on kyseessä jäädytetty liha, sulatettuna.

3.3 Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet):

—

3.4 Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet):

Karitsat ja uuhet saavat pääasiallisen ravintonsa marskimaan laitumilta.

Karitsojen kasvatus käsittää seuraavat kolme perättäistä vaihetta:

— Syntymää seuraava aika, jona karitsoja ruokitaan pääasiassa emonmaidolla. Tämä vaihe kestää vähintään 60 ja enintään 90 päivää. Alkuvaiheessa emonmaidon lisäksi voidaan antaa maitojauhetta, rehua tai väkirehua.

— Aika, jona eläimet laiduntavat marskimaalla vähintään 75 päivän ajan ainakin 4 tuntia päivässä ja siitä vähintään 60 päivän ajan ainakin 7 tuntia päivässä; tällöin karitsat laiduntavat itsenäisesti marskimaan yksilöidyissä osissa. Ulkolaiduntaminen voidaan osittain keskeyttää viemällä eläimet illalla alle yhden kilometrin etäisyydellä varsinaisesta laiduntamisalueesta sijaitseville lepoalueille tai siinä tapauksessa, että nousuvesi peittää marskimaan. Marskimaalla laiduntamisen aikana väkirehun antaminen on kielletty, ja karitsojen ja uuhien ravintoa saa täydentää ainoastaan luonnonrehulla.

Päiviä, joina eläimet kootaan lepoalueille, ei lasketa laiduntamispäiviksi.

— Valinnainen loppuruokintavaihe, joka kestää enintään yhden päivän neljää laiduntamispäivää kohti ja jonka enimmäiskesto on rajoitettu 6 viikkoon.

Jos kasvatukseen sisältyy loppuruokintavaihe, karitsoille annettava ravinto perustuu rehuun ja väkirehuun ja marskimaalla tapahtuvan laiduntamisen kestoajan – ne päivät mukaan luettuina, joina marskimaa on nousuveden peitossa – on oltava vähintään puolet eläimen kokonaiseliniästä.

Kaikki rehu ja vähintään 65 % päivittäin annostellun kuiva-aineen määrästä on saatava maantieteelliseltä alueelta ja lohkoilta, joiden maaperä koostuu meren pärskeille altistuneista tuoreista alavan maan merisuolakerrostumista.

Rehu koostuu laitumelta saadusta tuoreesta, heinäksi kuivatusta tai osittain lakastuneesta paalatusta ruohosta, jonka kuiva-ainepitoisuus on yli 50 %, juurista, juurimukuloista ja vihanneksista.

Väkirehu koostuu viljasta, vehnänleseistä, soija-, rypsi-, auringonkukansiemen- ja pellavakakuista, kasvien jätemassasta, melassista, kuivatusta sinimailasesta sekä kivennäissuoloista ja vitamiineista.

3.5 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella:

Syntymä, kasvatus ja teurastus

3.6 Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt:

—

3.7 Merkintöjä koskevat erityiset säännöt:

Alkuperänimityksellä ”Prés-salés de la baie de Somme” suojattu liha tunnistetaan ja merkitään nimitykseen luokiteltuihin jäähdytettyjen ruhojen molemmille puolille kiinnitettävällä tunnistenauhalla, jossa on lähtemättömällä musteella tehty maininta ”Prés-salés BS”.

Lopulliselle jakelijalle saakka ruhon ja siitä leikattujen palojen mukana on etiketti, jossa on oltava vähintään seuraavat tiedot:

— alkuperänimityksen nimi;

— Euroopan unionin SAN-tunnus ja maininta ”appellation d’origine protégée” (suojattu alkuperänimitys);

— kasvattajan nimi;

— kasvatusnumero;

— karitsan kansallinen tunnistenumero;

— teurastuspäivä.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus:

Sommen ja Authien lahtien ympäristön marskimailla sijaitseva maantieteellinen alue, jolla karitsat syntyvät ja jolla ne kasvatetaan ja teurastetaan, käsittää seuraavat Pas-de-Calais'n ja Sommen departementtien kantonit ja kunnat:

— Pas-de-Calais: — Campagne-lès-Hesdinin, Hesdinin ja Berkin kantonit kokonaisuudessaan; — Frugesin kantoni, lukuun ottamatta Ambricourtin, Coupelle-Vieillen, Crépyn, Hézecquesin, Lugyn, Matringhemin, Mencasin, Radinghemin, Senlisin, Verchinin ja Vinclyn kuntia; Montreuil'n kantoni, lukuun ottamatta Calotterien, Cucqin, Merlimontin, Saint-Jossen ja Touquet-Paris-Plagen kuntia; — Azincourtin, Fontaine-l'Étalonin, Gennes-Ivergnyn, Grignyn, Humbertin, Le Quesnoy-en-Artois'n, Saint-Georgesin, Tollentin, Tramecourtin, Vacqueriette-Erquièresin ja Waminin kunnat;

— Somme: — Abbeville-Nordin, Abbeville-Sudin, Crécy-en-Ponthieun, Friville-Escarbotinin, Nouvionin, Ruen ja Saint-Valéry-sur-Sommen kantonit kokonaisuudessaan; — Ailly-le-Haut-Clocher'n kantoni, lukuun ottamatta Longin ja Mouflersin kuntia; Ault'n kantoni, lukuun ottamatta Mers-les-Bainsin ja Oust-Marestin kuntia; Moyennevillen kantoni, lukuun ottamatta Grebault-Mesnilin, Saint-Maxentin ja Tours-en-Vimeun kuntia; — Beaumetzin, Domart-en-Ponthieun, Érondellen, Franquevillen, Fransun, Ribeaucourtin, Surcampsin ja Vauchelles-lès-Domartin kunnat.

5. Yhteys maantieteelliseen alkuperään:

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys:

Suojatun alkuperänimityksen ”Prés-salés de la baie de Somme” tuotantoon tarkoitetut eläimet kasvatetaan meren ja mantereen välisen marskimaa-alueen tulvaniityillä, joista käytetään paikallisesti nimitystä ”mollières”, sekä niihin rajoittuvien Picardien rannikon alangon muodostavien kuntien alueella. Meren liejusta (tangue) muodostunut marskimaa on meren alla vähintään 50 päivää vuodessa, minkä ansiosta sille kehittyy lampaiden mieleen olevia suolakkokasveja (merisorsimo, marskimaltsa, merisuolake jne.). Tulvivia rantaniittyjä kuivattaa luonnollisten ja satunnaisten kanavien verkosto, joka samalla estää lampaiden liikkumista paikasta toiseen. Lampaat oleilevat tulvaniittyjen lisäksi talvisin ja marskimaan ollessa veden peitossa polderien ja dyynien muodostamalla Picardian rannikon alangolla.

Tulvaniittyjen julkinen käyttöoikeus ja säännöllinen joutuminen veden alle sekä lampoloiden kaukaisesta sijainnista johtuva kausilaiduntaminen ja kanavaverkoston aiheuttama hukkumisvaara estävät pysyvien aitojen pystyttämisen. Sen vuoksi alueella harjoitetaan edelleen yhteislaiduntamista, ja paimenet liikkuvat katraiden mukana. Liikkumisvaikeudet pehmeässä ja kanavien halkomassa maastossa ovat myös saaneet kasvattajat valikoimaan sellaiset uuhikannat, jotka ovat sopeutuneet hyvin liikkumiseen ja huolehtivat erinomaisesti karitsoistaan, ja päästämään karitsat tulvaniityille vasta sen ikäisinä, kun ne pystyvät selviytymään ympäristön asettamista rajoitteista.

Kaikkialla lahden lähiympäristössä kehittynyt ja vakiintunut lampaankasvattajien taitotieto on ratkaisevan tärkeää eläinten hoitamiseksi ja ruokkimiseksi marskimaan ollessa nousuveden peitossa.

Yksilöt kasvavat myös luontaisesti eri tavalla, jolloin samassa katraassa voi olla yhtä aikaa sekä varhain että myöhemmin kehittyneitä karitsoja, ja kasvattajat ovatkin oppineet mukauttamaan näiden karitsojen loppuruokintavaiheen lampoloissa eläinten yksilöllisten tarpeiden mukaan.

Tämän erityisen kasvatustavan ympärille syntyneet kasvattajien, lihakauppiaiden ja teurastajien väliset paikalliset yhteydet mahdollistavat sen, että on aina mahdollista valita teurastamo, jossa on saatavilla lampaiden teurastamiseen liittyvää taitotietoa ja osaamista. Se ilmenee erityisesti siinä, että aika teurastamolle saapumisesta varsinaiseen teurastukseen on lyhyt ja kuluu mahdollisimman helpoissa olosuhteissa ja että teurastus, ruhojen paloittelu ja sisälmysten poistaminen tehdään erityisen huolellisesti siten, että pintarasva säilyy ja ruhon likaantuminen estetään. Myös jäähdyttäminen ja raakakypsytys tapahtuvat valvotusti. Kaikkien näiden toimenpiteiden jälkeen tuottajat toteavat, vastaavatko ruhot alkuperänimityksen ”Prés-salés de la baie de Somme” ominaisuuksia erityisesti rasvan laadun ja ulkonäön osalta.

Tämän lampaankasvatuksen paikallinen merkitys ilmenee myös siitä, että Prés-salés de la baie de Somme -karitsanlihan ympärille on kehittynyt monenlaista matkailuun ja gastronomiaan liittyvää toimintaa. Esimerkiksi lokakuun ensimmäisenä viikonloppuna järjestettävän lammasjuhlan aikana tuhannet kävijät osallistuvat aiheeseen liittyviin tapahtumiin, kuten maistiaisiin, paimenkoiranäytöksiin ja katraita esitteleviin kulkueisiin.

5.2 Tuotteen erityisyys:

Termi ”pré-salé” tarkoittaa lammasta, joka on lihotettu rannikon ajoittain meren valtaamilla laitumilla. Alkuperänimityksen ”Prés-salés de la baie de Somme” saaneet lampaat ovat suhteellisen iäkkäitä (135 päivän ikäisistä yksivuotiaisiin). Suurin osa eläimistä tarjotaan kulutukseen heinä- ja marraskuun välisenä aikana. Karitsat syntyvät maantieteellisellä alueella sijaitsevilla tiloilla risteytetyistä roduista, jotka ovat sopeutuneet kyseiseen ympäristöön, ja niiden emojen jalostus- ja maidontuotanto-ominaisuudet ovat hyvät. Ruhojen rakenne on ”suoraviivainen tai hieman kupera” ja lihaksisto ”keskinkertaisesti tai voimakkaasti kehittynyt”. Rasvaisuusluokka on ”pinnalta vahamainen tai rasvainen”, ja ulkoinen ja sisäinen rasva on kiinteää ja väriltään valkoisesta kermanvaaleaan. Liha erottuu vaaleanpunaisen värinsä ansiosta; se on pitkäsyistä ja marmoroitua (lihaksen sisäistä rasvaa sisältävää). Kypsennettynä se on erittäin mehevää ja pureskeltaessa kiinteää. Voimakas aromi viipyy suussa pitkään.

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM):

Prés-salés de la baie de Somme -karitsanlihan edellä esitettyjen ominaisuuksien ja maantieteellisen tuotantoalueen välinen yhteys johtuu pääasiassa eläinten nauttimasta marskimaalle ominaisesta kasvillisuudesta (erityisesti merisorsimo) sekä lampaiden fyysisistä ponnistuksista tässä usein vihamielisessä ympäristössä (hukkumisvaara syvänteissä, puuttuva suoja aaltojen pärskeitä sekä kesän aurinkoa ja kuumuutta vastaan).

Yhteyttä lujittavat ja ylläpitävät merkittävästi paikalliset laiduntamiskäytännöt ja erityisten teurastusolosuhteiden hallinta. Alkuperänimityksen ”Prés-salés de la baie de Somme” saamisen edellyttämän paikallisen taitotiedon kannalta ratkaisevia tekijöitä ovat hitaan lihaksiston kehittymisen ja emolampaiden ominaisuuksien ansiosta vaikeisiin laiduntamisolosuhteisiin sopeutuneiden eläinten valinta ja käyttö.

Karitsat viedään marskimaalle talven päätyttyä, ja ne oleilevat siellä yötä päivää teurastukseen tai mahdolliseen loppuruokintavaiheeseen saakka, lukuun ottamatta keskeytyksiä, jotka johtuvat siirtämisestä muualle laidunten joutuessa veden valtaan. Näin on vakiintunut laiduntamisperinne, jossa marskimaan oloihin perehtyneet paimenet paimentavat kesäisin vaaroja uhmaten jatkuvasti laitumelta toiselle siirtyviä katraita alueen luonnonvarojen perustana olevaa luonnon tasapainoa kunnioittaen. Tämän käytännön mukainen pitkä laiduntamiskausi (vähintään 75 päivää), tulva-aikoina käytössä olevat lepoalueet, karitsojen tuotantoajanjakson mukauttaminen tulvaniittyjen kasvillisuuteen sekä kasvattajien kyky tunnistaa loppuruokintaa tarvitsevat eläimet Prés-salés de la baie de Somme -alkuperänimitykseltä vaadittujen ominaisuuksien täyttämiseksi tuottavat painavia mutta pikemminkin hoikkia karitsoita, joiden lihaskudos on tasaisen vaaleanpunaista ja rasva valkoista ja kiinteää.

Tällainen lampaankasvatus on mahdollistanut sen, että maantieteellisen alueen teurastamoissa on kehittynyt ja säilynyt sellaista erityisosaamista, joka ottaa huomioon raaka-aineen laadun, kuten pintarasvan säilyttäminen ja ruhojen pesemisen kieltäminen. Samalla se helpottaa paikallisten teurastajien ja kasvattajien työtä näiden valvoessa ruhojen sääntöjenmukaisuutta. Teurastamojen sijainti alle puolen tunnin matkan päässä vähentää myös kuljetuksesta aiheutuvaa stressiä ja edistää siten kasvatusvaiheessa syntyneiden aistinvaraisten laatuominaisuuksien säilymistä. Prés-salés de la baie de Somme -karitsanlihan maine perustuukin nimenomaan laatuun, josta on osoituksena sen tavanomaista karitsanlihaa huomattavasti korkeampi myyntihinta (ajankohdasta riippuen + 50–100 %).

Eritelmän julkaisutiedot:

(Asetuksen (EY) N:o 510/2006 5 artiklan 7 kohta)

http://agriculture.gouv.fr/IMG/pdf/CDC_Pres-sales_de_la_baie_de_Somme-2_cle4e6ec2.pdf

(1) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12.