[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 22.2.2006

SEK(2006) 238 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE

Arvio toimista, jotka Italia on toteuttanut sille julkistalouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi 28 päivänä heinäkuuta 2005 annetun neuvoston suosituksen perusteella – Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohta

KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE

Arvio toimista, jotka Italia on toteuttanut sille julkistalouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi 28 päivänä heinäkuuta 2005 annetun neuvoston suosituksen perusteella – Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohta

1. ITALIAN LIIALLISTA ALIJÄÄMÄÄ KOSKEVA MENETTELY

Italia toteutti 1990-luvulla merkittäviä toimia julkisen taloutensa vakauttamiseksi. Se supisti julkisen talouden alijäämänsä, joka oli vuonna 1990 lähes 12 prosenttia suhteessa BKT:hen, alle 2 prosenttiin 1990-luvun loppuun mennessä. Tämän jälkeen alijäämä kuitenkin taas kasvoi, ja vuosina 2001, 2003 ja 2004[1] se oli hieman yli 3 prosenttia. BKT:n kasvu oli edellä mainittuina vuosina hidasta, ja alijäämä kasvoi merkittävistä kertaluonteisista toimenpiteistä huolimatta. Perusylijäämä supistui vuosina 1999–2004 5 prosentista 1,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Velkasuhde oli suurimmillaan vuonna 1994, jolloin julkinen velka suhteessa BKT:hen oli 125 prosenttia. Velkasuhde on tämän jälkeen supistunut, mutta supistuminen hidastui vuonna 2004 huomattavasti. Vuoden 2004 lopussa julkinen velka oli 106 ½ prosenttia suhteessa BKT:hen.

Neuvosto teki 28 päivänä heinäkuuta 2005 komission suosituksesta päätöksen, jossa se totesi, että Italialla on liiallinen alijäämä, ja antoi Italialle perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti suositukset, joissa kehotetaan Italiaa supistamaan alijäämä alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen uskottavalla ja kestävällä tavalla vuoteen 2007 mennessä[2]. Neuvosto asetti Italialle määräajaksi 12 päivän tammikuuta 2006, johon mennessä sen on toteutettava alijäämän supistamiseksi tarvittavat toimenpiteet. Neuvosto katsoi, että Italian viranomaisten olisi etenkin ”toteutettava vuoden 2005 talousarvio määrätietoisesti” ja ”toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että suhdannetasoitettua alijäämää, johon ei sisälly kertaluonteisia ja muita tilapäisiä toimenpiteitä, supistetaan vuosina 2006–2007 kumulatiivisesti vähintään 1,6 prosenttia suhteessa BKT:hen verrattuna vuoden 2005 tasoon. Ainakin puolet tästä korjauksesta on toteutettava vuoden 2006 aikana.” Neuvosto totesi lisäksi seuraavaa: ”Italian viranomaiset huolehtivat siitä, että julkisen talouden bruttovelka vähenee riittävästi ja lähenee viitearvoa riittävän nopeasti liiallisen alijäämän korjaamiseksi, palauttamalla keskipitkällä aikavälillä perusylijäämän riittävälle tasolle. Lisäksi Italian viranomaiset kiinnittävät erityistä huomiota nettoluotonottoa lukuun ottamatta muihin velan määrään vaikuttaviin tekijöihin, kuten ulkopuolisiin rahoitustoimiin.” Neuvosto kehottaa Italian viranomaisia myös ”varmistamaan, että julkisen talouden vakauttamista keskipitkällä aikavälillä kohti tasapainossa olevaa tai ylijäämäistä rahoitusasemaa jatketaan sen jälkeen, kun liiallinen alijäämä on korjattu, supistamalla julkisen talouden suhdannetasoitettua alijäämää, johon ei sisälly kertaluonteisia ja muita tilapäisiä toimenpiteitä, vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuodessa”. Lopuksi neuvosto kehottaa Italian viranomaisia ”parantamaan edelleen julkisen talouden tilaa koskevien tietojen keruuta ja käsittelyä” .

Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 1056/2005[3], 9 artiklan 3 kohdassa säädetään, että kun määräaika, jonka kuluessa jäsenvaltion on toteutettava toimenpiteet perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen noudattamiseksi, on umpeutunut, ”…komissio ilmoittaa neuvostolle, jos se katsoo toteutettujen toimien todennäköisesti riittävän varmistamaan, että liiallinen alijäämä pystytään oikaisemaan neuvoston asettamassa määräajassa edellyttäen, että toimet toteutetaan kokonaisuudessaan ja talouskehitys vastaa ennusteita” . Tässä tiedonannossa arvioidaan edellä mainitun asetuksen (EY) N:o 1467/97 9 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi toimia, joita Italia on toteuttanut noudattaakseen neuvoston suositusta[4].

2. Toimet, jotka Italia on toteuttanut neuvoston suosituksen perusteella

2.1 Julkisen talouden rahoitusasema

Julkisen talouden rahoitusasema vuonna 2005

Vuonna 2004 annetussa vuoden 2005 talousarviolaissa asetetaan vuoden 2005 tavoitteeksi julkisen talouden alijäämä, joka on 2,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tavoite perustuu ennusteeseen, jonka mukaan BKT:n kasvu on 2,1 prosenttia. Jotta tämä tavoite saavutettaisiin, kyseisessä laissa säädetään, että trendin mukaista alijäämää, (joka on arviolta 4,4 prosenttia suhteessa BKT:hen ja) joka on arvioitu olettaen, että lainsäädäntö säilyy tarkastelujaksolla muuttumattomana, korjataan 1,7 prosenttia suhteessa BKT:hen[5]. Tämä korjaus sekä veronalennukset ja lisämenot, jotka ovat ½ prosenttia suhteessa BKT:hen, rahoitetaan kyseisen lain mukaan menoleikkauksin (etenkin rajoittamalla nimellisten menojen kasvu 2 prosenttiin), uusin tuloin sekä kertaluonteisin toimenpitein. Vakausohjelman vuoden 2004 tarkistuksen mukaan vuoden 2005 talousarviolaki ei vaikuta perusjäämään, jonka odotetaan säilyvän lähes vuoden 2004 tasolla, mutta kertaluonteisten toimenpiteiden vaikutuksen odotetaan lain seurauksena vähenevän ½ prosenttia suhteessa BKT:hen vuoteen 2004 verrattuna. Alijäämätavoitetta tarkistettiin kahdesti vuonna 2005. Ensimmäinen tarkistus tehtiin huhtikuun lopulla BKT:n uuden kasvuennusteen perusteella. BKT:n kasvuksi ennustettiin tuolloin 1,2 prosenttia ja tarkistettu alijäämätavoite asetettiin 2,9–3,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Toinen tarkistus tehtiin heinäkuussa, jolloin vuotuisessa talouden ja rahoituksen suunnitteluasiakirjassa asetettiin vuoden 2005 uudeksi alijäämätavoitteeksi 4,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. BKT:n kasvuennustetta tarkistettiin samalla nollaan prosenttiin. Hallitus päätti lokakuussa uusista menoleikkauksista ja tulonlisäyksistä, jotta varmistettaisiin, että tavoitteena oleva 4,3 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen saavutetaan. Näiden uusien toimenpiteiden vaikutus on noin 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen[6]. Vakausohjelman vuoden 2005 tarkistuksessa alijäämätavoitteeksi vahvistettiin 4,3 prosenttia.

Julkisen talouden rahoitusasema vuonna 2006

Lähtökohtana on trendin mukainen alijäämä, joka on virallisen arvion mukaan noin 5 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun oletuksena on, että lainsäädäntö säilyy tarkastelujaksolla muuttumattomana. Italian parlamentin 22 päivänä joulukuuta 2005 hyväksymä vuoden 2006 talousarviolaki sisältää sekä alijäämää kasvattavia harkinnanvaraisia toimenpiteitä (½ prosenttia suhteessa BKT:hen), joilla tuetaan kasvua, että alijäämää supistavia toimenpiteitä, joiden vaikutus on noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuoden 2006 virallinen alijäämätavoite, joka on 3,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, voidaan näin ollen saavuttaa, jos talousarvio toteutuu suunnitelmien mukaisesti (ks. taulukko 1).

Kasvua tukeviin toimenpiteisiin kuuluvat muun muassa yleinen sosiaaliturvamaksujen vähentäminen, joidenkin maatalousalalla ja rakennusalalla myönnettävien verohelpotusten voimassaoloajan jatkaminen, uusi kotitalouksien tueksi perustettava rahasto, investointeja tukevat toimenpiteet, rahoitus julkisia hankintoja koskevien sopimusten jatkamiseksi vuosina 2006–2007 sekä eräät muut toimenpiteet. Tärkeimpiin korjaaviin toimenpiteisiin kuuluvat seuraavat: keskus- ja paikallishallinnon välituotekäytön supistaminen (0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen)[7], pääomamenojen ja muiden menojen leikkaukset (0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen), terveydenhuoltoalan säästöt, joiden toteuttamisesta vastaavat alueet (0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen)[8], lisätulot (¾ prosenttia suhteessa BKT:hen; uusien kertaluonteisten toimenpiteiden osuus tästä on hieman yli 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen). Perusmenoja supistetaan trendiin nähden 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja tuloja kasvatetaan 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen.

Jotta menojen leikkaukset pystyttäisiin toteuttamaan, talousarviossa tiukennetaan menojen valvontaa. Tätä varten otetaan käyttöön muun muassa keskushallinnon kuukausittaisiin määrärahoihin sovellettavat enimmäismäärät ja parannetaan tilintarkastustuomioistuimen mahdollisuuksia valvoa kansallista vakaussopimusta. Talousarvio sisältää myös määräyksiä, joilla puututaan terveydenhuoltomenojen enimmäismäärien jatkuviin ylityksiin[9],[10].

Julkisen talouden rahoitusasema vuonna 2007 ja siitä eteenpäin

Joulukuussa 2005 tarkistetun vakausohjelman mukaan Italia pyrkii supistamaan julkisen talouden alijäämänsä alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2007 mennessä. Tämän jälkeen se jatkaa julkisen taloutensa vakauttamista saavuttaakseen julkisen talouden rahoitusasemalle vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti asetetun keskipitkän aikavälin tavoitteen eli tasapainossa olevan rakenteellisen rahoitusaseman. Tarkistetussa vakausohjelmassa ei anneta tietoja siitä, millaisia toimenpiteitä vuosina 2007–2009 on tarkoitus toteuttaa julkista taloutta koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi. Siinä todetaan ainoastaan, että kertaluonteisista toimenpiteistä on tarkoitus asteittain luopua vuodesta 2007 lähtien.

2.2 Julkinen velka

Vuoden 2005 tarkistetussa vakausohjelmassa tavoitteena on saada velkasuhde jälleen supistumaan vuodesta 2006 lähtien viime vuonna tapahtuneen kasvun jälkeen. Vuonna 2005 velkasuhde oli 108 ½ prosenttia, mutta sen ennustetaan supistuvan siten, että vuonna 2009 se on hieman alle 102 prosenttia. Supistuminen on seurausta lähinnä perusylijäämien kasvusta ja yksityistämisestä vuosina 2006 ja 2007 saatavista tuotoista, jotka ovat molempina vuosina 0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tavoitteena on, että rahoitusvarojen kerryttämisen (ilman yksityistämisestä saatavia tuottoja) julkista velkaa kasvattava vaikutus, joka vuonna 2004 oli yli 1 prosentti suhteessa BKT:hen, supistetaan ¼ prosenttiin suhteessa BKT:hen vuosina 2005–2006[11]. Ohjelmassa ei anneta tietoja vuosien 2007–2009 virta-varanto-korjauserien koostumuksesta (lukuun ottamatta vuonna 2007 yksityistämisestä saatavaa tuottoa), mutta siinä esitetyn virta-varanto-kokonaiskorjausta koskevan ennusteen perusteella voitaneen olettaa, että velkaa kasvattavia rahoitustoimenpiteitä ei enää vuodesta 2007 toteuteta.

2.3 Tilastointi

Italia on toteuttanut toimenpiteitä, jotka liittyvät julkisyhteisöjä koskevien tietojen keruuseen ja käsittelyyn. Kansallinen tilastolaitos (ISTAT), keskuspankki sekä talous- ja valtiovarainministeriö ovat tehostaneet yhteistyötään. Tavoitteena on vähentää tilastoeroja näistä kolmesta lähteestä peräisin olevien tietojen välillä. Italia on ottanut käyttöön uuden valtionhallinnon tietojärjestelmän, jolla kerätään reaaliajassa tietoa julkisen hallinnon toteuttamista talousarviotapahtumista.

3. Arvio toimista, jotka Italia on toteuttanut neuvoston suosituksen perusteella

Arvioitaessa sitä, vastaavatko Italian toteuttamat toimenpiteet perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaista neuvoston suositusta, tarkastelun perustaksi otetaan komission yksiköiden syksyn 2005 talousennuste, jota on täydennetty ennusteen perustana olevien tietojen kokoamiselle asetetun määräajan (7 päivä marraskuuta 2005) jälkeen saaduilla tiedoilla. Huomioon on otettu etenkin vuoden 2006 talousarviolaki, jonka Italian parlamentti hyväksyi 22 päivänä joulukuuta, ja tarkistettu vakausohjelma, jonka Italian hallitus toimitti 23 päivänä joulukuuta 2005.

Tarkistetun vakausohjelman perustana olevassa makrotalouden skenaariossa ennustetaan, että BKT:n kasvu, joka on nolla prosenttia vuonna 2005, kiihtyy 1,5 prosenttiin vuosina 2006 ja 2007 ja tämän jälkeen edelleen 1 ¾ prosenttiin vuosina 2008–2009. Tämä skenaario on sama kuin taloutta ja rahoitusta koskevassa kehyksessä ( Documento di programmazione economico-finanziaria ) ja perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisessa neuvoston suosituksessa. Se vastaa pääpiirteissään komission yksiköiden syksyn 2005 talousennustetta, jonka mukaan BKT:n kasvu on 0,2 prosenttia vuonna 2005, 1,5 prosenttia vuonna 2006 ja 1,4 prosenttia vuonna 2007.

3.1 Julkisen talouden rahoitusasema

Julkisen talouden rahoitusasema vuonna 2005

Neuvosto katsoo perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisessa lausunnossaan, että tavoitteena oleva, enintään 4,3 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen voidaan saavuttaa, jos vuoden 2005 talousarviossa pitäydytään tiukasti. BKT:n kasvun oletetaan tällöin olevan nolla prosenttia vuonna 2005. Myös syksyn talousennusteen mukaan vuoden 2005 alijäämä on 4,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämä vastaa virallista tavoitetta, joskin ennusteessa oletetaan, että BKT:n kasvu on hieman suurempi kuin nolla prosenttia. Viimeaikaisten, valtion vuoden 2005 lainanottotarvetta koskevien kassaperusteisten tietojen perusteella voitaneen olettaa, että vuodeksi 2005 asetettu alijäämätavoite todennäköisesti saavutetaan.

Taulukko 1: Italian valtion talousarvio vuodeksi 2006

% suhteessa BKT:hen | Talousarvioesitys 28.10.20051 | Syksyn 2005 talousennuste2 | Lopullinen talousarvio |

Julkisen talouden rahoitusasema, kun oletuksena on, että lainsäädäntö säilyy tarkastelujaksolla muuttumattomana | -4,9 | -5,0 | -4,9 |

Pienemmät perusmenot: | 0,8 | 0,5 | 0,8 |

joista: terveydenhuollon menot | 0,1 | - | 0,1 |

Kiinteistöjen myynti | 0,2 | 0,2 | - |

Lissabonin strategiaan liittyvät menot | -0,2 | -0,2 | - |

Suuremmat tulot | 0,4 | 0,2 | 0,6 |

joista: terveydenhuollon tulot | 0,1 | - | 0,1 |

Julkisen talouden rahoitusasema | -3,8 | -4,2 | -3,5 |

Suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema | -3,2 | -3,6 | -2,9 |

Kertaluonteiset toimenpiteet3 | 0,5 | 0,4 | 0,3 |

joista: - kiinteistöjen myynti | 0,3 | 0,2 | 0,1 |

- verohelpotukset | - | - | 0,1 |

- korvaavat verot | 0,2 | 0,1 | 0,2 |

Rakenteellinen rahoitusasema4 | -3,7 | -4,0 | -3,2 |

Rakenteellisen rahoitusaseman muutos | 0,4 | 0,0 | 0,9 |

Huom. 1 Nk. kolmannen vaiheen tarkistuksen jälkeen 28.10.2005. 2 Komission yksiköiden syksyn 2005 talousennuste perustuu talousarvioesitykseen, sellaisena kuin se oli 28.10.2005. 3 Komission yksiköiden laskema kertaluonteisten ja muiden väliaikaisten toimenpiteiden vaikutus. 4 Rakenteellinen rahoitusasema = suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. Lähde: Vuoden 2006 talousarviolakiesitys ja lopullinen talousarviolaki; komission yksiköiden syksyn 2005 talousennuste; komission yksiköiden laskelmat. |

Julkisen talouden rahoitusasema vuonna 2006

Komission yksiköiden syksyn 2005 talousennusteen mukaan vuoden 2006 alijäämä on 4,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Se on näin suurempi kuin virallisena tavoitteena tuolloin ollut 3,8 prosenttia suhteessa BKT:hen (ks. taulukko 1). Ennuste perustuu varovaiseen arvioon joistakin toimenpiteistä, jotka sisältyvät talousarvioesitykseen, sellaisena kuin se oli 28 päivänä lokakuuta 2005. Syksyn talousennusteen perusteella laskettu vuosien 2005–2006 rakenteellinen sopeutus (eli muutos suhdannetasoitetussa alijäämässä, joka ei sisällä kertaluonteisia eikä väliaikaisia toimenpiteitä) olisi komission yksiköiden laskelmien mukaan lisäksi ollut selvästi pienempi kuin neuvoston suosituksessa edellytetty ”vähintään 0,8 prosenttia” suhteessa BKT:hen.

Italian parlamentin hyväksymä lopullinen talousarvio sisältää muutoksia, joiden vuoksi rakenteellista sopeutusta on arvioitava uudelleen. Jos vuoden 2006 talousarviolaki pannaan kaikilta osin täytäntöön, julkisen talouden rakenteellista alijäämää voidaan neuvoston kehotuksen mukaisesti parantaa vähintään 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006, kun oletetaan, että kokonaistuotanto kasvaa samana vuonna 1,5 prosenttia ja että toteutetut toimenpiteet ovat vaikutuksiltaan tehokkaita. Lokakuun 28 päivän talousarvioesityksessä esitettyä suurempi rakenteellinen sopeutus on pääasiassa seurausta alijäämää supistavista (3,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen) lisätoimenpiteistä ja suunniteltujen kertaluonteisten toimenpiteiden määrän supistamisesta.

Koska menojen hallintakeinoja on parannettu, komissio pitää entistä todennäköisempänä sitä, että talousarviossa esitetyt toimet toteutetaan tehokkaasti ja että vaadittu sopeutus saadaan aikaan vuonna 2006. Samalla komissio kuitenkin katsoo, että julkista taloutta koskevaan vuoden 2006 tavoitteeseen liittyy edelleen merkittäviä epävarmuustekijöitä. Nämä ovat seurausta toimenpideyhdistelmästä, joka koostuu mittavista menoleikkauksista ja menojen hillitsemiseen tarkoitetuista testaamattomista järjestelyistä. Epävarmuutta liittyy etenkin siihen, saadaanko kaikki paikallishallinnon menoista, terveydenhuoltomenoista ja (vähemmässä määrin myös) keskushallinnon menoista tehtäviksi suunnitellut säästöt aikaan, sekä eräisiin muihin merkitykseltään vähäisempiin toimenpiteisiin. Jos näillä osa-alueilla poiketaan asetetuista tavoitteista, seurauksena saattaa olla, että alijäämä on pikemminkin lähempänä 4:ää prosenttia suhteessa BKT:hen kuin virallista 3,5 prosentin tavoitetta[12].

Julkisen talouden rahoitusasema vuonna 2007 ja siitä eteenpäin

Kun otetaan huomioon, että Italia on sitoutunut luopumaan kertaluonteisista toimenpiteistä asteittain vuodesta 2007 lähtien, ja jos oletetaan, että kasvu on ennustetun mukaista, rakenteellisen sopeutuksen olisi oltava 0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen, jos vuodeksi 2007 asetettu alijäämätavoite, joka on 2,8 prosenttia suhteessa BKT:hen, halutaan saavuttaa (ks. taulukko 2). Italia ei kuitenkaan ole antanut tietoja toimenpidelinjauksista, joita olisi tehty vuoden 2007 tavoitteen saavuttamiseksi. Sopeutuksen laatua ja koostumusta ei tämän vuoksi voida arvioida. Lisäksi trendin mukainen alijäämä ja näin myös vuodeksi 2007 asetetun tavoitteen saavuttamiseksi tarvittava sopeutus (suhteessa trendiin) on ohjelmassa voitu arvioida liian pieniksi. Koska ennusteet perustuvat oletukseen, jonka mukaan lainsäädäntö säilyy tarkastelujaksolla muuttumattomana, niissä ei ole täysin otettu huomioon julkisen sektorin tulevia palkankorotuksia. Tämän vuoksi ohjelmassa ennustetaan, että työntekijöiden palkat supistuvat jaksolla 2006–2007 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on epätodennäköistä. Se, että trendin mukainen vuoden 2007 alijäämä on ohjelman mukaan vain 3,3 prosenttia suhteessa BKT:hen eli jopa vuoden 2006 alijäämätavoitetta pienempi, johtuu pääosin tästä seikasta. Vuoden 2007 jälkeisenä aikana vauhti, jolla julkista taloutta sopeutetaan ohjelman mukaisen keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi, vastaa pääosin neuvoston edellyttämää rakenteellisen rahoitusaseman vuosittaista vähimmäissopeutusta, joka on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.

3.2 Julkinen velka

Jos julkista velkaa suhteessa BKT:hen supistetaan suunnitellun mukaisesti vuosina 2006 ja 2007, noudatetaan neuvoston suositusta. Velan supistamiseen liittyy merkittäviä epävarmuustekijöitä, sillä se edellyttää kolmen ehdon samanaikaista täyttymistä: perusjäämien on kasvettava julkista taloutta koskevien tavoitteiden mukaisesti, yksityistämissuunnitelmat on toteutettava ja velkaa kasvattavia talousarvion ulkopuolisia toimenpiteitä on supistettava tehokkaasti. Näiden edellytysten täyttyminen merkitsisi selkeää poikkeamista viimeaikaisesta kehityksestä[13]. Näyttää siltä, että julkista taloutta koskevia tavoitteita on vuoden 2007 jälkeisenä aikana tarpeen edelleen tiukentaa, jotta velkasuhdetta voitaisiin supistaa siten, että se lähenee riittävästi viitearvoa. Tämä on välttämätöntä, jotta julkisen talouden kestävyyteen pitkällä aikavälillä kohdistuvia riskejä voitaisiin hallita.

3.3 Tilastointi

Toimenpiteillä, joilla on pyritty parantamaan julkisyhteisöjä koskevien tietojen laatua, on onnistuttu vähentämään tilastoeroja. Syyskuun 1 päivänä 2005 tehdyn, liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn mukaisen ilmoituksen jälkeen Eurostat julkaisi Italian tiedot ilman viittauksia vielä selvittämättä oleviin kohtiin[14]. Paikallisviranomaisten ja terveydenhuoltoalan tietoja ei kuitenkaan edelleenkään aina saada käyttöön ajoissa. Valtionhallinnon uuden tietojärjestelmän odotetaan kuitenkin tehostavan tiedonkeruuta paikallistason rahoitustapahtumista.

Taulukko 2: Julkisen talouden rahoitusasema ja julkinen velka

% suhteessa BKT:hen | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

KOM | VO1 | KOM | VO1 | KOM1 | VO2 | KOM1 | VO2 |

Julkisen talouden rahoitusasema | -3,2 | -3,2 | -4,3 | -4,3 | -4,2 | -3,5 | -4,6 | -2,8 |

Perusjäämä | 1,8 | 1,8 | 0,6 | 0,6 | 0,6 | 1,3 | 0,3 | 1,9 |

Kertaluonteiset toimenpiteet3 | 1,4 | 1,4 | 0,5 | 0,6 | 0,4 | 0,3 | - | - |

Rakenteellinen rahoitusasema4 | -4,4 | -4,4 | -4,0 | -4,1 | -4,0 | -3,2 | -4,0 | -2,3 |

Rakenteellisen rahoitusaseman muutos | 0,5 | 0,5 | 0,4 | 0,3 | 0,0 | 0,9 | 0,0 | 0,9 |

Rakenteellinen perusjäämä5 | 0,7 | 0,7 | 0,9 | 0,8 | 0,8 | 1,5 | 0,9 | 2,4 |

Velka | 106,5 | 106,5 | 108,6 | 108,5 | 108,3 | 108,0 | 107,9 | 106,1 |

Kokonaistuotanto (vuosimuutos, %) p.m. | 1,2 | 1,2 | 0,2 | 0,0 | 1,5 | 1,5 | 1,4 | 1,5 |

Tuotantokuilu6, p.m. | -0,5 | -0,4 | -1,5 | -1,5 | -1,2 | -1,2 | -1,2 | -1,0 |

Huom. 1 Komission yksiköiden syksyn 2005 talousennuste perustuu talousarvioesitykseen, sellaisena kuin se oli 28.10.2005. 2 Joulukuussa 2005 tarkistetun vakausohjelman (VO) mukaiset tuotantokuilut ja suhdannekorjaukset, jotka komissio on laskenut uudelleen ohjelman tietojen perusteella. 3 Komission yksiköiden laskema kertaluonteisten ja muiden väliaikaisten toimenpiteiden vaikutus. 4 Suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 5 Suhdannetasoitettu perusjäämä, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 6 Prosentteina suhteessa potentiaaliseen BKT:hen. Lähde: Vakausohjelma (VO), komission yksiköiden syksyn 2005 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat. |

4. Päätelmät

Tämänhetkisten tietojen perusteella näyttää siltä, että Italia on noudattanut perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan nojalla annettua neuvoston suositusta. Etenkin voidaan todeta seuraavaa:

- Italia näyttää saavuttaneen vuodeksi 2005 asetetun alijäämätavoitteen, joka on 4,3 prosenttia suhteessa BKT:hen.

- Italia on ottanut korjaavia toimenpiteitä vuoden 2006 talousarviolakiin. Jos oletetaan, että kyseiset toimenpiteet toteutetaan kaikilta osin ja että talous kehittyy neuvoston suosituksen perustana olevan skenaarion mukaisesti, liiallisen alijäämän korjaamisessa edistytään neuvoston asettamissa määräajoissa riittävästi. Jos edellä mainitut ehdot täyttyvät, vuoden 2006 talousarviolain täytäntöönpanolla varmistettaneen vuonna 2006 rakenteellinen sopeutus, joka vastaa neuvoston suositusta.

- Italia on asettanut vuoden 2007 tavoitteeksi nimellisen alijäämän, joka on alle 3 prosenttia. Lisäksi sen vuodeksi 2007 ja sen jälkeiseksi ajaksi suunnittelema rakenteellinen sopeutus on neuvoston suosituksen mukainen.

- Italian pyrkimyksenä on julkista taloutta koskevien tavoitteiden mukaisesti saada velkasuhde jälleen supistumaan kasvavien perusylijäämien, laajojen yksityistämissuunnitelmien toteuttamisen ja talousarvion ulkopuolisten velkasuhdetta kasvattavien toimenpiteiden supistamisen yhteisvaikutuksen tuloksena.

- Italia on toteuttanut aloitteita, joilla on parannettu julkisyhteisöjä koskevien tilastojen laatua.

Liiallisen alijäämän korjaaminen vuoteen 2007 mennessä ja velkasuhteen supistaminen ovat kuitenkin tavoitteita, joihin liittyy merkittäviä epävarmuustekijöitä, sillä niiden saavuttaminen riippuu ratkaisevasti seuraavista seikoista:

1. Vuoden 2006 talousarvio on toteutettava tehokkaasti. Jos toimenpiteitä ei toteuteta kaikilta osin tai jos ne osoittautuvat tehottomiksi, tarvitaan korjaavia lisätoimenpiteitä.

2. Vuonna 2007 on toteutettava merkittäviä korjaavia lisätoimenpiteitä, jotka on ensin määritettävä.

Edellä esitetyn arvioinnin perusteella komissio katsoo, että Italian liiallista alijäämä koskevassa menettelyssä ei tällä hetkellä tarvita lisätoimenpiteitä. Julkisen talouden tilanteen haavoittuvuuden vuoksi komissio kuitenkin seuraa myös vastaisuudessa tarkkaan Italian julkisen talouden kehitystä perustamissopimuksen sekä vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti.

[1] Kertaluonteisten toimenpiteiden vaikutus julkiseen talouteen oli 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2001, 1,9 prosenttia vuonna 2003 ja 1,4 prosenttia vuonna 2004. Vuonna 2002 alijäämä oli 2,7 prosenttia ja kertaluonteisten toimenpiteiden vaikutus 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen.

[2] Neuvoston suositus Italialle julkistalouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi – Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan soveltaminen. Neuvosto saavutti poliittisen yhteisymmärryksen suosituksesta 12 päivänä heinäkuuta 2005.

[3] EYVL L 209, 2.8.1997 ja EUVL L 174, 7.7.2005.

[4] Komissio arvioi tässä yhteydessä myös tarkistettua vakausohjelmaa, jonka Italia toimitti joulukuussa 2005. Komission arvio sekä neuvoston lausunto ohjelmasta on osoitteessa http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/country/italy_en.htm

[5] Italian budjettimenettelyssä kaikki tulevia vuosia varten hyväksytyt ja suunnitellut toimenpiteet määritellään suhteessa trendin mukaiseen alijäämään, joka arvioidaan olettaen, että lainsäädäntö säilyy tarkastelujaksolla muuttumattomana. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että tulevat menot ja tulot vaikuttavat trendin mukaiseen alijäämään ainoastaan siltä osin, kuin ne liittyvät parlamentin jo hyväksymään lainsäädäntöön. Tarkempia tietoja trendin mukaisesta alijäämästä sekä yleistietoa Italiassa noudatettavasta budjettimenettelystä on vakausohjelman vuoden 2005 tarkistuksesta laaditussa teknisessä arviossa.

[6] Nämä toimenpiteet, joista säädetään 17 päivänä lokakuuta 2005 annetussa laissa 211/2005, on sittemmin sisällytetty vuoden 2006 talousarviolakiin.

[7] Alue- ja paikallishallinnon menoja supistetaan tekemällä uusi merkittävä tarkistus vuonna 1999 käyttöön otettuun kansalliseen vakaussopimukseen. Menokatot määräytyvät paikallisviranomaisen mukaan (sen mukaan, onko kyseessä alue vai maakunta tai kunta) sekä menolajin mukaan (sen mukaan, ovatko kyseessä juoksevat menot vai pääomamenot).

[8] Säästöt koskevat terveydenhuollon nettomenoja. Säästöjen odotetaan muodostuvan 1,5 miljardin euron lisätuloista ja 1 miljardin euron menoleikkauksista (ks. taulukko 1).

[9] Näillä säännöksillä pyritään etenkin siihen, että alueet, joilla on terveydenhuollon alalla rakenteellinen alijäämä, kattavat osan alijäämästä lisätuloilla ja toteuttavat vaaditut säästötoimenpiteet. Lisäksi lääkäreiden ja apteekkarien vastuuvelvollisuutta lisätään muun muassa siten, että lääkkeitä koskevat tiedot tallennetaan ja lääkemääräykset analysoidaan sähköisesti.

[10] Italian parlamentissa käydään parhaillaan keskustelua maatalouden alalla maksamatta olevien sosiaaliturvamaksujen perimättä jättämisestä. Jos maksut päätetään jättää perimättä, alijäämää ja/tai velkasuhdetta voidaan joutua tarkistamaan jonkin verran ylöspäin sen jälkeen kun tilastotiedot on tarkistettu.

[11] Tarkistetussa ohjelmassa ennustetaan, että kassa- ja suoriteperusteisten määrien ero on ½ prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006. Eroon vaikuttavat myös postin joukkovelkakirjalainoille maksettavat korot, jotka ovat jo kertyneet (ja jotka on asianmukaisesti kirjattu menoksi) mutta jotka maksetaan vasta joukkovelkakirjojen lunastusajankohtana. Jos näitä korkoja ei oteta huomioon, kassa- ja suoriteperusteisten määrien ero on hyvin pieni.

[12] Ks. alaviite 10.

[13] Ks. alaviite 10.

[14] Lukuun ottamatta huomautusta, jossa todettiin, että ilmoitettuja, vuosina 2001–2004 tehtyjä pääomasijoituksia on tarpeen selventää useiden maiden, myös Italian, osalta.