EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 18.06.1997 
KOM(97) 304 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE 
MAAILMAN RADIOHALLINTOJEN KONFERENSSISTA 1997 
(WRC-97) 

SISÄLLYSLUETTELO 
TIIVISTELMÄ 3 
1. JOHDANTO 6 
2. TAAJUUKSIEN HALLINNAN JA MAAILMAN RADIOHALLINTOJEN 
KONFERENSSIEN TAUSTAA 8 
2.1 Miksi taajuuksien hallinta on tärkeää 8 
2.2 Radiotaajuuksien kansainvälinen sääntely 9 
2.3 Eurooppalainen näkemys WRC-konferensseista 11 
3. WRC-KONFERENSSIEN PÄÄTÖKSET JA YHTEISÖN POLITIIKKA 12 
3.1 Radiotaajuudet ja yhteisön radioviestintäpolitiikka 12 
3.2 Taajuudet suhteessa yhteisön muuhun politiikkaan 13 
4. YHTEISEN TOIMINTAMALLIN TARVE TÄMÄNVUOTISTA 
WRC-KONFERENSSIA VARTEN 17 
4.1 Nykyisen toimintamallin arviointi ja parannusehdotuksia 17 
4.2 Vuoden 1997 WRC-konferenssin esityslista 21 
4.3 Tulevissa WRC-konferensseissa käsiteltäviä kysymyksiä 22 
5. PÄÄTELMÄT 24 
LIITE I: VUODEN 1997 WRC-KONFERENSSIN ESITYSLISTAN 
KESKEISET KYSYMYKSET 26 
LIITE H: SANASTO 27 

TIIVISTELMÄ 
Radiotaajuudet ovat niukka, mutta radioviestintäpalvelujen tarjonnan kannalta keskeinen 
voimavara. Taajuuksien käyttöön perustuvat tekniikat vaikuttavat merkittävästi taloudelliseen 
kasvuun sekä suoraan että välillisesti poistamalla kaupan esteitä monilla muilla talouden 
aloilla.1 Taajuuksien kysyntä on lisääntynyt taloudellisen kasvun, televiestinnän vapauttamisen 
ja radioviestinnän teknisten innovaatioiden myötä, ja yhdenmukaistettujen radiotaajuuksien 
rajat ylittävää saatavuutta koskevat päätökset ovat sidoksissa radioviestintäalan 
kehitysasteeseen eri maissa.2 
Yhteisön taajuusalueiden suunnittelu riippuu tulevaisuudessa suurelta osin päätöksistä, jotka 
tehdään kansainvälisen teleliiton (ITU) alaisuudessa järjestetyissä maailman radiohallintojen 
konferensseissa (WRC). WRC-konferensseissa maat päättävät taajuuksien varaamisesta ja 
yhteiskäyttöjärjestelyistä. Seuraava WRC-konferenssi (WRC-97) järjestetään Genevessä 27. 
lokakuuta - 21. marraskuuta 1997. 
WRC-konferenssien päätökset merkitsevät muutakin kuin teknisiä vaatimuksia 
radiotaajuuksien maailmanlaajuiselle koordinoinnille. Päätökset radiotaajuuksista liittyvät itse 
asiassa myös poliittisiin kysymyksiin niukan taloudellisen voimavaran saatavuudesta ja 
tehokkaasta käytöstä. Niinpä onkin tärkeää nähdä WRC-konferensseissa tehdyt tekniset 
päätökset laajemmassa poliittisessa yhteydessä esimerkiksi televiestintälainsäädännön, 
kilpailupolitiikan ja kaupan näkökulmasta. 
Yhteisön televiestintäpolitiikkaan liittyen on annettu neuvoston direktiivit GSM:stä 
(Euroopassa kehitetty laajalti levinnyt digitaalinen matkaviestinstandardi), DECTistä (ETSIn 
digitaalisen langattoman viestinnän tietoliikennestandardi) ja ERMESistä (eurooppalainen 
henkilöhakujärjestelmä) sekä tehty neuvoston päätös satelliittivälitteisestä henkilöviestinnästä 
(S-PCS). Nämä säädökset sisältävät tärkeitä sitovia säännöksiä näiden merkittävien toisen 
sukupolven matkaviestintätekniikoiden hyödyntämien taajuuksien käytöstä ja saatavuudesta. 
Äskettäin komissio antoi tiedonannon matka-ja langattoman viestinnän kehityksestä (UMTS: 
yleismaailmallinen matkaviestintäjärjestelmä), jossa kehittymässä olevan langattoman 
tietoyhteiskunnan" yhteydessä käsitellään myös taajuuksia koskevia keskeisiä kysymyksiä sen 
varmistamiseksi, että radioviestintään liittyvät yhteisön huomattavat taloudelliset edut 
turvataan siirryttäessä ensi vuosisadalle. WRC-konferenssien päätösten olisi tämän vuoksi 
oltava yhteisön säännöstön mukaisia edellä mainituilla politiikan aloilla. 
Äskettäin tehdyssä maailman kauppajärjestön WTO:n televiestinnän peruspalveluja koskevassa 
sopimuksessa sovittiin, että kaikki sellaiset kansalliset taajuuksienhallinnan toimenpiteet, joiden 
tarkoituksena tai seurauksena on muista WTO:n jäsenmaista tulevien operaattoreiden 
markkinoille pääsyn estäminen tai kohtuuton rajoittaminen syrjivällä tavalla ovat GATS-
sopimuksen (palvelujen kauppaa koskeva yleissopimus) vastaisia, koska GATSissa kielletään 
1 Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa ala muodostaa 1,5 prosenttia 
bruttokansantuotteesta ja 1 prosenttia työpaikoista. 
2 Esimerkiksi solukkopohjaisen matkaviestinnän yleisyysaste on yhteisössä keskimäärin 14 
prosenttia ja joissakin maissa jopa 30 prosenttia ja sen odotetaan kohoavan 40-50 prosenttiin 
väestöstä vuoteen 2005 mennessä. 
kilpailua rajoittavat tai mielivaltaiset päätökset taajuuksien hallinnassa. WRC-konferenssien 
päätöksillä saattaa olla johdannaisvaikutuksia GATSissa tehtyihin markkinoille pääsyyn 
liittyviin sitoumuksiin. Tämän vuoksi on tärkeää valvoa, että jotkut maat eivät käytä ITUa 
tai WRC-konferensseja markkinoille pääsyä koskevien sitoumustensa 
uudelleenmuotoiluun tai -tulkintaan. 
Euroopan unionin (EU) jäsenvaltiot laativat Euroopan laajuista radiotaajuusyhteistyötä 
koskevien neuvoston näkemysten mukaisesti WRC-konferensseja varten yhteiseurooppalaisia 
ehdotuksia CEPTissä (Euroopan posti- ja telehallintojen konferenssissa), joka on 43 Euroopan 
maan hallitusten välinen televiestinnän sääntelyä käsittelevä yhteistyöelin. CEPTissä tapahtuva 
koordinointi osoittautui suhteellisen tehokkaaksi vuoden 1995 konferenssissa, joka hyväksyi 
lähes kaikki 86 yhteiseurooppalaista ehdotusta. On kuitenkin huomattava, että koordinointi 
CEPTissä keskittyy konferenssien esityslistalla oleviin kysymyksiin, eikä se tarjoa mekanismia 
käsitellä kysymyksiä, jotka tuodaan esille vasta konferenssissa ja joista ei vielä ole muodostettu 
yhteistä näkemystä. Tämä kävi ilmi, kun vuoden 1995 konferenssissa tehtiin ehdotus 
taajuuksien varaamisesta satelliittivälitteisille laajakaistapalveluille (ns. Teledesic-ehdotus). 
Vuoden 1997 konferenssissa käsitellään lukuisia yksityiskohtaisia teknisiä kysymyksiä, joihin 
liittyen CEPTissä on hyväksytty lähes 160 yhteiseurooppalaista ehdotusta. Suurimmalta osin 
esityslistan kohdat liittyvät vuoden 1995 konferenssissa auki jääneisiin tärkeisiin kysymyksiin, 
joita ovat mm. kiinteä ja siirtyvä satelliittiliikenne ja joiden odotetaan jälleen kerran herättävän 
kiivasta keskustelua teknisistä ja poliittisista näkökohdista. Lisäksi on muotoiltu ehdotukset 
esityslistoiksi vuosien 1999 ja 2001 WRC-konferensseja varten. Tähän liittyen ja langattoman 
viestinnän tulevaisuutta koskevan yhteisön politiikan mukaisesti CEPT ehdottaa vuoden 1999 
WRC-konferenssissa käsiteltäväksi kolmannen sukupolven matkaviestintekniikoiden (eli 
UMTS:n) taajuusvaatimuksia. Asian jääminen pois esityslistalta haittaisi huomattavasti 
Euroopan matkaviestinalaa. 
Kun otetaan huomioon edellä mainitut seikat ja se, että radiotaajuuksien saatavuus on 
yhteisön radioviestintäalan kehityksen ehdoton edellytys, tämän tiedonannon tarkoituksena 
on tiedottaa neuvostolle ja parlamentille WRC-konferensseissa käsiteltävistä asioista, selventää 
konferenssien päätösten yhteyksiä yhteisön radioviestintäpolitiikkaan ja ehdottaa seuraavia 
parannuksia: 
• yhteisön olisi tiiviimmin osallistuttava WRC-prosessiin erityisesti tukemalla CEPTissä 
tehtävää työtä, toimimalla yhdessä teollisuuden kanssa, lisäämällä poliittista tietoisuutta ja 
auttamalla luomaan ja ylläpitämään yhteyksiä kolmansiin maihin, jotta voidaan varmistaa, 
että WRC-konferenssien tulokset ovat täysin yhteisön säännöstön sekä 
televiestintäpolitiikan ja muun politiikan tavoitteiden mukaisia, 
• komissior tai jäsenvaltioiden olisi vaadittava yhteisön yhteisen näkemyksen muodostamista 
silloin, kun 
a) jäsenvaltiot ovat keskenään eri mieltä koko yhteisöön vaikuttavista konferenssille 
tehdyistä ehdotuksista, 
b) jäsenvaltiot ovat näistä ehdotuksista eri mieltä muiden CEPT-maiden kanssa, 
c) CEPTin ehdotukset eivät ole yhteisön etujen mukaisia, tai 
d) yhteisön yhteinen näkemys antaa CEPTin ehdotuksille painoarvoa neuvoteltaessa 
kolmansien maiden kanssa. 
• teollisuuden olisi yhteisön tasolla selkeämmin tuettava valmisteluryhmässä muodostettavia 
näkemyksiä ja osallistuttava WRC-konferensseihin silloin kun sen edustajia on kuultava 
paikan päällä, ja 
• teollisuuden ja poliittisten tahojen on asianmukaisesti sitouduttava konferensseissa ja niitä 
ennen muodostettuihin näkemyksiin. 
1. JOHDANTO 
Radioviestinnän jatkokehitys yhteisössä riippuu paljolti radiotaajuuksien saatavuutta ja käyttöä 
koskevista kansallisista, alueellisista ja kansainvälisistä päätöksistä. Esimerkiksi 
solukkopohjaisen matkaviestinnän yleisyysaste on jo joissakin maissa 30 prosenttia ja sen 
odotetaan kohoavan 40-50 prosenttiin väestöstä vuoteen 2005 mennessä. Tällaisten 
radioviestintäpalvelujen kysynnän tyydyttämiseksi on niiden käyttöön vapautettava taajuuksia. 
Taajuusalueiden suunnittelu Euroopan unionissa riippuu maailman radiohallintojen 
konferensseissa (WRC3) tehdyistä päätöksistä. Konferensseja järjestetään joka toinen vuosi 
Yhdistyneiden kansakuntien televiestinnän erityiselimen, kansainvälisen teleliiton (ITU) 
alaisuudessa. WRC-konferensseissa päätetään pitäisikö nykyisten ja suunnitteilla olevien 
radioviestinnän järjestelmien taajuusvaatimukset täyttää, ja miten ja millä ehdoin ne olisi 
täytettävä. 
Seuraava WRC-konferenssi järjestetään Genevessä 27. lokakuuta - 21. marraskuuta 1997. 
WRC-konferenssien päätökset merkitsevät muutakin kuin teknisiä vaatimuksia 
radiotaajuuksien maailmanlaajuiselle koordinoinnille. Päätökset radiotaajuuksista liittyvät itse 
asiassa myös poliittisiin kysymyksiin niukan taloudellisen voimavaran saatavuudesta ja 
tehokkaasta käytöstä. Niinpä onkin tärkeää, että WRC-konferensseissa tehdyissä teknisissä 
päätöksissä otetaan huomioon poliittiset, esimerkiksi televiestinnän sääntelyyn ja 
kauppapolitiikkaan liittyvät tavoitteet. 
Kaikki Euroopan unionin 15 jäsenvaltiota ovat ITUn täysjäseniä. Euroopan yhteisö on ITUssa 
mukana tarkkailijana, ja on siinä ominaisuudessa osallistunut WRC-konferensseihin viimeksi 
vuosina 1992 ja 1995. 
Neuvoston pyynnön mukaisesti4 jäsenvaltioiden olisi CEPTin5 (Euroopan posti- ja 
telehallintojen konferenssi) säätämien menettelyjen mukaisesti sovittava yhteisestä 
eurooppalaisesta kannasta taajuuksien käyttöön kansainvälisen taajuuksien 
yhdenmukaistamisen yhteydessä varsinkin ITUssa ja asiaa käsittelevissä WRC-konferensseissa. 
CEPTissä konferenssien valmisteluryhmä (CPG) koordinoi konferenssin valmistelua laatimalla 
ns. yhteiseurooppalaisia ehdotuksia (ECP) ja esittelee jäsenilleen muistioiden (ns. CEPT Briefs) 
3 Kyseisistä konferensseista käytettiin ennen vuotta 1993 lyhennettä WARC (World Administrative 
Radio Conference). Tässä asiakirjassa kaikkiin konferensseihin viitataan kuitenkin lyhenteellä 
WRC, mikä ei muuta asiasisältöä. 
4 Neuvoston päätöslauselma, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1990, Euroopan laajuisen 
radiotaajuisia koskevan yhteistyön vahvistamisesta ottaen erityisesti huomioon 
yleiseurooppalaiset palvelut, 90/C 166/02, EYVL N:o C 166,7.7.90, s. 4. 
5 CEPTiin kuuluvat seuraavat 43 Euroopan valtiota (mukana kaikki 15 EU:n jäsenvaltiota): 
Alankomaat, Albania, Andorra, Belgia, Bosnia ja Hertsegovina, Bulgaria, Espanja, Irlanti, 
Islanti, Italia, Itävalta, entisen Jugoslavian Makedonian tasavalta, Kreikka, Kroatia, Kypros, 
Latvia, Liechtenstein, Liettua, Luxemburg, Malta, Moldova, Monaco, Norja, Portugali, Puola, 
Ranska, Romania, Ruotsi, Saksa, San Marino, Slovakia, Slovenia, Suomi, Sveitsi, Tanska, 
Tsekki, Turkki, Ukraina, Unkari, Vatikaani, Venäjä, Viro, Yhdistynyt kuningaskunta. 
muodossa näkökohtia, joiden avulla voidaan laatia yhdenmukainen eurooppalainen kanta 
WRC-konferensseihin. 
Yhteisöä edustaa valmisteluryhmässä komissio, jolla on neuvonantajan asema. Komissio 
varmistaa, että vahvistetut yhteiseurooppalaiset ehdotukset ovat yhteisön säännöstön (acquis 
communautaire) ja erityisesti GSM:n, DECTin ja ERMESin taajuuksia koskevien direktiivien 
mukaisia6. On myös varmistettava, että WRC:n päätökset ovat yhteisön 
televiestintälainsäädännön ja muun asian kannalta merkityksellisen politiikan, esimerkiksi 
yhteisön kansainvälisen kaupankäynnin velvoitteiden mukaisia. 
WRC:n päätökset saattavat vaikuttaa yhteisön radioviestintäpolitiikkaan. Neuvosto esimerkiksi 
teki satelliittivälitteisten henkilöviestintäpalvelujen (S-PCS) taajuuksien saatavuutta koskevien 
WRC:n päätösten johdosta 6. maaliskuuta 1997 päätöksen S-PCS:stä edistääkseen kyseisten 
palvelujen käyttöönottoa Euroopassa, kun taas kansainvälisesti ollaan laatimassa aiesopimusta 
GMPCS:stä (maailmanlaajuiset satelliittivälitteiset matkaviestinpalvelut). Toisaalta 
eurooppalainen politiikka, joka koskee siirtymistä toisen sukupolven järjestelmistä (esim. GSM 
jä DCS-1800) kolmannen sukupolven järjestelmiin (esim. UMTS, yleismaailmallinen 
matkaviestinjärjestelmä) on kehittymässä, ja siinä olisi WRC-konferensseissa ryhdyttävä 
päättäväisiin toimiin riittävien taajuuksien saatavuuden varmistamiseksi. Tässä suhteessa 
yhteisön politiikan olisi näyttävä WRC:n päätöksissä. 
Vuonna 199,5 järjestettyä edellistä WRC-konferenssia varten 40 valmisteluryhmän 43:sta 
jäsenmaasta, mm. kaikki EU:n jäsenvaltiot, allekirjoitti 87 yhteiseurooppalaista ehdotusta, 
joista suurin osa hyväksyttiin konferenssissa ja jotka tukevat Euroopan radioviestintäalan 
kehitystä. Tämän vuoden WRC-konferenssiin valmisteluryhmän odotetaan tekevän yhteensä 
noin 160 yhteiseurooppalaista ehdotusta käytännöllisesti katsoen kaikista esityslistan kohdista. 
Jotta WRC:ssä voitaisiin varmistaa yhteisön ja laajemminkin Euroopan yhteiset näkemykset, 
joilla turvattaisiin kansainvälisesti yhteisön edut, tällä tiedonannolla pyritään ensinnäkin: 
• tiedottamaan neuvostolle ja parlamentille WRC:ssä käsiteltävistä asioista, 
• selvittämään, miten WRC:n päätökset liittyvät yhteisön radioviestintäpolitiikkaan, ja 
• kuvailemaan, miten Eurooppa valmistelee kantojaan, sekä 
toiseksi ehdottamaan lisätoimia, joilla pyritään: 
• tiedottamaan poliitikoille ja teollisuuden edustajille WRC:ssä käsiteltävistä asioista ja eduista 
ja saamaan neuvotelluille näkemyksille laajempi kannatus; ja 
varmistamaan, että WRC:n päätökset ovat yhteisön säännöstön ja asiaan liittyvän yhteisön 
politiikan, erityisesti televiestinnän sääntelyn ja kauppapolitiikan mukaisia. 
EU:n jäsenvaltioiden on yhteisön oikeuden mukaisesti varmistettava, että niiden tekemät 
kansainväliset sopimukset (esim. WRC:ssä) ovat yhteisön oikeuden mukaisia. 
2. TAAJUUKSIEN HALLINNAN JA MAAILMAN RADIOHALLINTOJEN KONFERENSSIEN 
TAUSTAA 
2.1 Miksi taajuuksien hallinta on tärkeää 
Radiotaajuuksia7 on hallittava ja huolellisesti suunniteltava, jotta voidaan: 
• varmistaa radioviestintäpalvelujen toimivuus; 
• välttyä lähetyshäiriöiltä; 
• varmistaa ennakoitava ja vakaa taajuusjärjestelmä, joka mahdollistaa sijoitukset 
radioviestintälaitteistoihin; ja 
• saavuttaa mittakaavaetuja kansainvälisissä tai maailmanlaajuisissa verkoissa ja palveluissa 
sekä epävakailla alueilla tarjottavissa palveluissa käytettävien taajuuksien kansainvälisen 
koordinoinnin avulla. 
Taajuuksien hallinnassa on huolellisesti tasapainotettava toisiinsa nykyisten käyttäjien ja uusien 
ehdokkaiden edut (esim. toisaalta analogiset matkaviestin- ja yleislähetyspalvelut, toisaalta 
digitaaliset palvelut tai toisaalta maanpäällinen, toisaalta satelliittiviestintä) sekä 
käyttäjäryhmien keskinäiset edut (esim. toisaalta siviili-, toisaalta sotilaskäyttö tai toisaalta 
vakiintuneet, toisaalta uudet operaattorit). Tämä johtaa usein kompromissiratkaisuihin 
taloudellisten etujen, kansallisten turvallisuusnäkökohtien ja kansainvälisten velvoitteiden 
kesken. 
Radiotaajuuksien tekninen koordinointi oli suhteellisen helppoa niin kauan kun taajuuksia riitti 
kaikille hakijoille. Taloudellinen kasvu, televiestintäalalla ja yleislähetystoiminnassa lisääntynyt 
kilpailu sekä tekniset innovaatiot ovat lisänneet taajuuksien kysyntää. Kysyntä on erityisen 
vilkasta erillisradioverkkojen, matkaviestinjärjestelmien (eli GSM:n, DCS-1800:n, S-PCS:n), 
maanpäällisen yleislähetystoiminnan ja kiinteiden radioliikennelinkkien kohdalla. 
Satelliittiviestinnässä varsinkin S-PCS:ään liittyvät järjestelmät näyttäisivät tarjoavan suuria 
mahdollisuuksia palvelukokonaisuuksien, tilaajamäärien ja maantieteellisen kattavuuden 
suhteen, ja äskettäin on tehty päätöksiä korkeampien taajuusalueiden eli 19/29 GHz:n käytöstä 
radioliikenteen laajakaistapalveluissa, jotka siirtävät ääntä, dataa ja kuvaa. 
Radiotaajuuksien koordinoimiselle asetettujen teknisten vaatimusten lisäksi taajuuksien 
hallintaan liittyy myös yhä enemmän sääntelyä ja kauppapolitiikkaa. 
Maailman kauppajärjestön WTO.n GATS-sopimuksen8 osana tehdyssä televiestinnän 
peruspalveluja koskevassa sopimuksessa todettiin, että vaikka taajuuksien hallinta ei sinänsä 
7 Radiotaajuuksilla tarkoitetaan yleensä sähkömagneettisten aaltojen taajuusaluetta 3 kHz - 3000 
GHz. Eri taajuuksilla on erilaisia ominaisuuksia, joiden perusteella ne sopivat parhaiten tietyille 
sovelluksille. Radiotaajuuksien käyttöä rajoittavat etenemisominaisuudet ja muut tekniset tekijät. 
WTO:n GATS-sopimus televiestinnän peruspalveluista, tehty 15. helmikuuta 1997: 69 maailman 
kauppajärjestön (WTO) jäsentä, mm. Euroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot, sopivat vapauttavansa 
televiestinnän maailmanmarkkinat, joiden arvoksi arvioidaan tällä hetkellä yli 600 miljardia 
Yhdysvaltain dollaria. 
ole GATSin periaatteiden vastaista, WTO:n jäsenmaiden suorittamat radiotietä käyttävien 
järjestelmien taajuuksien jako- ja varaamistoimenpiteet ja tekniset koordinointimenettelyt 
saattavat toimia kaupan esteinä. 
Radioliikenteen operaattorit erityisesti satelliittiviestinnän alalla haluaisivat yksinoikeuden 
tiettyihin taajuusalueisiin, jottei taajuusaluetta tarvitsisi jakaa muiden (kilpailevien) 
operaattoreiden kanssa. Tämä siksi, että taajuusalueen yhteiskäytön mahdollistavat tekniset 
ratkaisut tekevät palveluntarjonnasta huomattavasti kalliimpaa. Yksinoikeuksien myöntäminen 
kansallisesti ja kansainvälisesti yksittäiselle operaattorille on kuitenkin taloudellisista, 
poliittisista ja kulttuurisista syistä epätodennäköistä. Toisin sanoen radiotaajuuksien käytössä 
on itse asiassa kyse julkisesta suhtautumisesta rajallisen taloudellisen voimavaran tehokkaaseen 
hyödyntämiseen. On siis erittäin tärkeää, että radiotaajuuksia koskevissa teknisissä päätöksissä 
otetaan huomioon laajemmat poliittiset päämäärät. 
2.2 Radiotaajuuksien kansainvälinen sääntely 
WRC-konferensseissa päätetään taajuuksien varaamisesta ja yhteiskäytöstä tulevaisuudessa, 
mikä vaikuttaa televiestinnän kehitysmahdollisuuksiin9. Niinpä kaikki konferensseihin 
osallistuvat maat esittävät usein keskenään ristiriitaisia vaatimuksia niukkojen radiotaajuuksien 
käytöstä ja satelliittien sijainnista. Konferenssien päätteeksi laaditaan päätösasiakirja, joka 
periaatteessa sitoo kaikkia ITUn jäseniä10. Jäsenmaat voivat kuitenkin tehdä varaumia 
tiettyihin päätösasiakirjan kohtiin, jotka ne jättävät toteuttamatta tai toteuttavat vain osittain. 
ITUn säännösten11 tarkoituksena on luoda maailmanlaajuisen televiestintäjärjestelmän 
toimivuuden edellyttämä vähimmäismäärä sopimuksia ja edistää uusien tekniikoiden kehitystä 
9 DCS-1800 on hyvä esimerkki siitä, miten järjestelmät lopulta tulevat markkinoille 
kansainvälisten, alueellisten ja kansallisten sopimusten kautta. Vuoden 1992 WRC-
konferenssissa tehtiin päätöksiä radiotaajuuksien tulevasta maailmanlaajuisesta käytöstä 
maanpäällisessä matkaviestinnässä ja satelliittivälitteisissä viestintäjärjestelmissä. Näiden 
seurauksena tehtiin Euroopan tason päätöksiä CEPTissä tiettyjen taajuusalueiden varaamisesta 
DCS-1800:lle. Euroopan unionissa DCS-1800:n katsotaan tasoittavan tietä 
henkilöviestintäpalvelujen tarjonnalle kehittymässä olevassa tietoyhteiskunnassa, ja jäsenvaltioita 
edellytetään direktiivissä 96/2/EY myöntämään toimilupia tällaisille järjestelmille. Kansallisella 
tasolla jotkin jäsenvaltiot ovat itse asiassa antaneet taajuuksia DCS-1800 -operaattoreille, kun 
taas toisissa jäsenvaltioissa nimetyt taajuusalueet on ensin vapautettava käyttöön, koska ne ovat 
vielä vakiintuneiden teleorganisaatioiden käytössä tai sotilaskäytössä. 
10 ITUssa on tällä hetkellä 186 jäsentä, mukaan lukien kaikki CEPTin jäsenmaat. 
11 ITUn tärkein välinen on kansainvälinen televiestintää koskeva yleissopimus, jolla on ratifioituna 
kansainvälisen sopimuksen asema. Säännökset ja suunnitelmat taajuuksien varaamisesta ja 
käytöstä, ns. ITUn radio-ohjesäännöt, hyväksytään maailman radiohallintojen konferensseissa 
(WRC), joita järjestetään joka toinen vuosi. ITUn radio-ohjesäännöissä 
satelliittiviestintäpalveluille varatut taajuudet on jaoteltu teknisen siirtotavan (ei sääntelyllisen 
aseman) perusteella seuraaviin pääryhmiin: kiinteän yerkon viestintä, matkaviestintä, 
yleislähetystoiminta ja satelliittivälitteiset paikantamisjärjestelmät. 
ja soveltamista. Koska kansalliset rajat eivät pitele radioaaltoja, on tärkeää, että valtiot sopivat 
sekä maailmanlaajuisesti että alueellisesti kunkin radioliikennepalvelun käyttämistä taajuuksista 
sekä säännöistä ja menettelyistä, joilla vältytään haitallisilta häiriöiltä esimerkiksi maanpäällisten 
radiojärjestelmien ja maata kiertävien satelliittien välillä. 
ITUn radio-ohjesäännöt sisältävät nämä sopimukset. 
WRC-konferensseissa keskustellaan muun muassa seuraavista kysymyksistä: 
• Missä määrin on varattava (lisä-)taajuuksia uusille tai nykyisille radioliikennejärjestelmille, 
kuten matkaviestin- ja satelliittijärjestelmille ja yleislähetyspalveluille? 
• Miltä taajuusalueilta uusia varauksia voidaan tehdä? 
• Millaisia vaikutuksia taajuuksien varaamisella on nykyisiin tai suunnitteilla oleviin 
järjestelmiin häiriöiden ja yhteiskäyttömahdollisuuksien suhteen, ja minkä järjestelmien olisi 
oltava etusijalla taajuuksia käytettäessä? 
Yhteisöllä on ITUssa tarkkailijan asema, mutta sen osallistumisoikeus on rajoitettu WRC-
konferensseihin ja ITUn tutkimusryhmien kokouksiin. Tarkkailija-asemansa perusteella yhteisö 
on viimeksi osallistunut vuosien 1992 ja 1995 WRC-konferensseihin. 
Kansalliset taajuusjakotaulukot12 perustuvat ITUn radio-ohjesääntöön, joskin vähäisiä 
kansallisia eroja saattaa joskus ilmetä. Yleensä kansallisissa taulukoissa lähinnä luetellaan 
käyttäjät, joille taajuudet on myönnetty. Euroopan unionin jäsenvaltioissa televiestinnän 
kansallisen sääntelyviranomaisen (NRA) radioliikenneosasto hallinnoi lähes koko siviilikäytössä 
olevaa taajuusaluetta ja on vastuussa sotilaskäyttöön ja muille julkisen hallinnon osastoille ja 
elimille varatuista taajuuksista. Nämä 'radioviranomaiset" valvovat laittomia lähettimiä ja 
varmistavat, että toimilupaehtoja noudatetaan sekä käsittelevät häiriöitä koskevat valitukset. 
Kyseiset viranomaiset valvovat yleensä myös kansallisia etuja CEPTin ja ITUn kaltaisissa 
kansainvälisissä elimissä. 
2.3 Eurooppalainen näkemys WRC-konferensseista 
Sen lisäksi että taajuusalueet jaetaan maailmanlaajuisesti, on yhtä tärkeää nimetä alueellisesti 
(Euroopassa CEPTissä) maailmanlaajuisesti sovittujen taajuusalueiden puitteissa täsmälliset 
12 (Taajuuskaistan) jakaminen (allocation): tietyn taajuusalueen sisällyttäminen 
taajuusjakotaulukkoon osoittamaan sen käyttöä tietyin ehdoin yhdessä tai useammassa 
radioviestinnän maanpäällisessä tai satelliittiliikenteessä tai radioastronomisessa liikenteessä. 
(Radiotaajuinen tai radiotaajuuskanavan) varaaminen {allotment)): tietyn taajuuskanavan 
sisällyttäminen sovittuun, toimivaltaisen konferenssin hyväksymään suunnitelmaan käytettäväksi 
tietyin ehdoin yhden tai useamman viranomaiselimen alaisuudessa radioviestinnän 
maanpäällisessä tai satelliittiliikenteessä yhdessä tai useammassa maassa tai yhdellä tai 
useammalla maantieteellisellä alueella. (Radiotaajuuden tai radiotaajuuskanavan) anto 
(Assignment): viranomaisen radioasemaa varten myöntämä lupa käyttää radiotaajuutta tai 
radiotaajuuskanavaa tietyin ehdoin. On tärkeää huomata, että nimenomaan kansalliset 
viranomaiset päättävät- ei ITU eivätkä WRC-konferenssit -, ketkä saavat käyttää tiettyjä 
radiotaajuuksia tai radiotaajuuskanavia. 
10 
taajuudet, joita tietyt palvelut ja järjestelmät käyttävät. Näin varmistetaan, että ensinnäkin 
vältytään eri järjestelmien välisiltä häiriöiltä ja toiseksi, että Euroopan yhteisössä voidaan koko 
yhteisön alueella tarjota ja käyttää palveluita ja soveltaa niihin sijainnin seurantaa. 
Neuvoston päätöslauselmien 90/C 166/0213, 92/C 318/0114 ja neuvoston 7. joulukuuta 1993 
tekemien päätelmien15 perusteella komission on perusteellisesti tarkasteltava CEPTin alaisen 
Euroopan radioviestintäkomitean (ERC) päätöksentekomenettelyjä siltä kannalta, että ne ovat 
ensisijainen tapa varmistaa tarpeelliset taajuudet Euroopan laajuisille radiopalveluille. 
Neuvoston päätöslauselmassa 90/C 166/02 pidetään taajuuksien kansainvälisen sääntelyn 
keskeisenä poliittisena tavoitteena yhteiseurooppalaisten näkemysten muodostamista 
taajuuksien käytön kansainvälistä yhdenmukaistamista varten varsinkin ITUssa ja asiaa 
käsittelevissä WRC-konferensseissa CEPTin määrittelemiä menettelyjä noudattaen. 
Näitä yhteisiä näkemyksiä muodostetaan CEPTin alaisessa konferenssien 
valmistelutyöryhmässä (CPG). Se koordinoi WRC-konferenssien valmistelua laatimalla ns. 
yhteiseurooppalaisia ehdotuksia (ECP), jotka yksittäiset valmisteluryhmän valtuuskunnat 
yhdessä allekirjoittavat, sekä muistion (CEPT Brief), jossa esitetään CEPTin kanta kuhunkin 
esityslistan kohtaan, annetaan taustatietoa ja kommentoidaan mahdollisia muiden maiden 
ehdotuksia, Tämän tarkoituksena on varmistaa, että Eurooppa puhuu yhdellä suulla 
neuvotellessaan radioviestinnästä WRC-konferensseissa. 
WRC-konferensseja järjestetään joka toinen vuosi, joten CEPT perusti konferenssien 
valmisteluryhmän vuonna 1994 itsenäiseksi työryhmäksi koordinoimaan konferenssien 
valmistelua. Yhteiseurooppalaisten ehdotusten valmistelu on luonteeltaan hyvin teknistä, ja 
siihen osallistuu useita satoja taajuusasiantuntijoita valmisteluryhmän jäsenmaista. Työ 
edellyttää perusteellista tietoa taajuuksien nykyisestä ja suunnitellusta käytöstä Euroopan 
lisäksi myös muualla maailmassa, jotta kolmansien maiden ehdotuksista voidaan muodostaa 
näkemyksiä. 
Komissio edustaa yhteisöä valmisteluryhmässä neuvonantajana, vaikka Euroopan unionin 
jäsenvaltiot osallistuvatkin omissa nimissään. Komissio varmistaa, että hyväksytyt yhteiset 
näkemykset ovat yhteisön säännöstön mukaisia ja noudattavat erityisesti yhteisön televiestintä-
ja kauppapolitiikkaa. Komissio seuraa myös tiiviisti, että tasapaino säilytetään, kun yhteisön 
etuja valvotaan muodostettaessa näkemyksiä valmisteluryhmässä, jonka jäsenenä on 43 
radioviestinnän kehityksessä hyvin eritasoista maata. 
13 Neuvoston päätöslauselma, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1990, Euroopan laajuisen 
radiotaajuuksia koskevan yhteistyön vahvistamisesta ottaen erityisesti huomioon 
yleiseurooppalaiset palvelut, 90/C 166/02, EYVL N:o C 166, 7.7.90, s. 4. 
14 Neuvoston päätöslauselma, annettu 19 päivänä marraskuuta 1992, Euroopan 
radioviestintäkomitean päätösten täytäntöönpanosta, 92/C 318/01, EYVL N:o C 318, 4.12.92, s. 
1. 
15 Ks. neuvoston lehdistötiedote 10910/93 224-G. 
11 
3. WRC-KONFERENSSIEN PÄÄTÖKSET JA YHTEISÖN POLITIIKKA 
3.1 Radiotaajuudet ja yhteisön radioviestintäpolitiikka 
Radiotaajuuksiin liittyvät yhteisön politiikan tavoitteet16 ovat: 
• on varmistettava tarvittavat radioviestintätaajuudet yhteisön ja Euroopan laajuisten 
eurooppalaisten järjestelmien ja palvelujen käyttöönottamiseksi ja käytön mahdollistamiseksi 
siinä määrin kuin se kilpailutilanteessa on mahdollista, jotta voidaan edistää radioviestinnän 
laitteiden ja palveluiden sisämarkkinoiden syntyä. Neuvoston direktiivit GSMstä17, 
DECTistä18 ja ERMESistä19 annettiin tämän tavoitteen perusteella. 
• on luotava yhteisön laajuiset markkinat, jotta saavutetaan mittakaavaetuja otettaessa 
käyttöön varsinkin Euroopan standardointijärjestelmän mukaisesti laadittujen standardien 
mukaisia uusia laitteita. Tämä tavoite on monessa mielessä ensiarvoisen tärkeä, jos yhteisö 
haluaa saada täyden hyödyn Euroopan telealan standardointilaitoksen (ETSI) toiminnasta. 
• on varmistettava, että yhteisöllä ja laajemmin koko Euroopalla on yhteinen näkemys WRC-
konferensseissa, jotta yhteisön edut voidaan kansainvälisesti turvata. 
Kuten edellä on todettu, nämä yhteiseurooppalaiset näkemykset muodostetaan neuvoston 
pyynnöstä valmisteluryhmässä eikä yhteisön tasolla. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että 
taajuuksien saatavuus on tärkeä edellytys Euroopan radioviestintäalan kehitykselle, yhteisön 
poliittista painoarvoa olisi hyödynnettävä täysimääräisesti, jotta asiaan liittyvät politiikan osa-
alueet otetaan huomioon valmisteluryhmässä ja WRC-konferensseissa. 
Matkaviestinpalvelujen sekä langattomien ja satelliittipalvelujen kehitys yhteisössä olisi nähtävä 
osana laajempaa kokonaisuutta, ja niiden kehitys riippuu taajuuksien saatavuuden lisäksi muun 
muassa seuraavista seikoista: 
• televiestintämarkkinoiden vapauttaminen yhteisössä 1. tammikuuta 1998 mennessä lisää 
taajuuksien kysyntää (esim. matkaviestinverkkojen, kuten GSM:n ja DCS-1800:n, 
tilaajamäärien, verkon tarjoajien määrän ja kattavuuden huomattava kasvu); 
16 Uusi lähestymistapa radiotaajuuksien koordinointiin yhteisössä, komission tiedonanto 
ehdotuksesta neuvoston päätökseksi radiotaajuuksia koskevien toimenpiteiden toteuttamisesta 
jäsenvaltioissa, KOM(93) 382 lopullinen, 10.9.93. 
17 
18 
19 Neuvoston direktiivi 87/372/ETY, annettu 25 päivänä kesäkuuta 1987, taajuusalueista, jotka 
varataan yleiseurooppalaisen yleisen solukkojärjestelmäisen digitaalisen maanpäällisen 
matkaviestinliikenteen yhteen sovitettuun käyttöönottoon yhteisössä (GSM), EYVL No L 196 
17.7.1987, 85. 
Neuvoston direktiivi 91/287/ETY, annettu 3 päivänä kesäkuuta 1991, taajuusalueesta, joka on 
tarkoitettu digitaalisen eurooppalaisen langattoman televiestinnän (DECT) yhteen sovitettua 
käyttöönottoa varten yhteisösssä, EYVL N:o L 144, 8.6.1991, s. 45. 
Neuvoston direktiivi 90/544/ETY, annettu 9 päivänä lokakuuta 1990, taajuusalueista, jotka on 
tarkoitettu yleiseurooppalaisen maanpäällisen yleisen kaukohakujärjestelmän yhteen sovitettua 
käyttöönottoa varten yhteisössä (ERMES), EYVL N:o L 310, 9.11.1990, s. 28. 
12 
• valmistajien kehittämät uudet radioviestintäjärjestelmät, joilla pyritään vastaamaan 
kehittyvän tietoyhteiskunnan viestintävaatimuksiin (esim. kolmannen sukupolven 
- matkaviestinjärjestelmät UMTS ja S-PCS); 
• yhteisön suhtautuminen rajat ylittävään tele- ja radioviestintälaitteiden tarjontaan ja 
vastavuoroiseen tunnustamiseen (esim. standardointi ja CE-merkinnät); 
• yleislähetyspalveluihin ja tiedonlevitykseen liittyvä sosiaali- ja kulttuuripolitiikka (esim. 
tietosuoja ja rajat ylittävä televisiotoiminta); ja 
• yhteisön kauppasuhteet kolmansiin maihin markkinoille pääsyyn liittyvien sitoumusten ja 
kansainvälisen kaupan sopimusvelvoitteiden osalta (esim. WTO:n sopimus). 
Kun otetaan huomioon, että yhdenmukaistettujen taajuusalueiden saatavuus yhteisössä ja 
laajemminkin CEPT-maissa on ehdoton edellytys kiinteiden sekä matkaviestin- ja 
satelliittipalvelujen ja tarvittavien laitteiden tarjonnalle, on olennaisen tärkeää varmistaa, että 
WRC-konferensseissa tehdyt päätökset ovat Euroopan radioviestintäalan etujen mukaisia. 
3.2 Taajuudet suhteessa yhteisön muuhun politiikkaan 
WRC-konferenssien päätökset vaikuttavat yhteisön radioviestintäpolitiikkaan, mutta toisaalta 
yhteisön politiikan on pyrittävä saavuttamaan konferensseissa tuon politiikan tavoitteiden 
mukaisia tuloksia. Tämä merkitsee sitä, että taajuusasioita tarkasteltaessa yhteisön on nähtävä 
WRC-konferenssien taajuuspäätösten oikea-aikaiseen täytäntöönpanoon liittyviä 
jäsenvaltioiden velvoitteita pidemmälle luodakseen yhteisölle selkeitä tavoitteita WRC-
konferensseja varten. Nämä tavoitteet määritellään politiikan nykyisten painopistealueiden 
perusteella20. 
Yhteisön näkemys S-PCS:stä 
Vuoden 1992 WRC-konferenssissa suoritetun taajuuksien varaamisen jälkeen 
satelliittivälitteisille henkilöviestintäjärjestelmille (S-PCS) on myönnetty toimilupia 
Yhdysvalloissa, ja aloitusohjelmia ollaan käynnistämässä. Nämä palvelut ovat pian kaupallisesti 
saatavilla, ja ne voivat tarjota käsipuhelinpalveluita maailmanlaajuisesti. S-PCS.ää koskevan 
tiedonannon21 perusteella neuvosto antoi joulukuussa 1993 päätöslauselman22, jossa 
painotetaan, miten tärkeää on muodostaa yhteisön kanta tähän asiaan, ja pyydettiin komissiota 
muun muassa tutkimaan satelliittivälitteisen henkilöviestinnän merkitystä unionin televiestintä-, 
avaruus-, kauppa-, teollisuus- ja aluekehityspolitiikan kannalta sekä tarvittaessa ehdottamaan 
20 Muun muassa seuraaviin kysymyksiin liittyvät politiikan osa-alueet: toisen ja kolmannen 
sukupolven matkaviestinjärjestelmät ja satelliittiviestintä (GSM, DECT, ERMES, DCS-1800, 
UMTS, S-PCS), yleislähetystoiminta, radionavigointi ja sijainnin määrittely, 
maantutkimussovellukset. 
21 Komission tiedonanto satelliittivälitteisestä henkilöviestinnästä, KOM(93) 171 lopullinen, 
27.04.93. 
22 Neuvoston päätöslauselma, annettu 7 päivänä joulukuuta 1993 satelliittimatkaviestinpalvelujen 
käyttöönotosta yhteisössä, 93/C 339/01, EYVLN:o 339,16.12.93, s. 1. 
13 
tarpeellisia toimenpiteitä. Neuvosto teki 6. maaliskuuta 1997 komission ehdotuksesta^ 
päätöksen tarkoituksenaan määritellä heinäkuuhun 1997 mennessä tällaisia palveluja varten 
yhteinen satelliittijärjestelmävalikoima ja luoda yhdenmukaiset olosuhteet palveluille, laitteille, 
yhteenliittämiselle, numeroinnille ja tiettyjä taajuuksia käyttäville yhdyskäytäväpalveluille.24 
Koska S-PCS-palvelut ovat maailmanlaajuisia, ITUn World Policy Forum -kokouksessa 
vuonna 1996 päätettiin lisäksi laatia aiesopimus (ns. GMPCS-aiesopimus) kansainvälisestä 
sääntelystä, kuten tyyppihyväksynnästä ja merkinnöistä, päätelaitteiden hyväksymisestä, 
liikennöintitietojen saatavuudesta ja tulliasioista. 
S-PCS on esityslistalla taas tämän vuoden WRC-konferenssissa. On tärkeää varmistaa, että 
konferenssissa mahdollisesti tehtävät uudet S-PCS :ää koskevat päätökset ovat yhteisön 
tähänastisen politiikan mukaisia. 
Yhteisön näkemys UMTS:stä 
Komission vihreässä kirjassa matka- ja henkilöviestinnästä^ todettiin, että henkilökohtaiseen 
viestintään johtavalle kehitykselle edelleen annettu tuki ja UMTS:ään siirtymisen sujuvuuden 
varmistaminen ovat tärkeitä edellytyksiä, kun Euroopan televiestintäalalle luodaan pitkän 
aikavälin kehitysmahdollisuuksia. Nykyään ollaan laajasti yhtä mieltä UMTS:n tärkeästä 
merkityksestä luotaessa maailmanlaajuisen viestinnän perusrakenteita. On huomattava, että 
vuoden 1992 WRC-konferenssissa nimettiin taajuusalueita FPLMTS-järjestelmälle (Future 
Public Land Mobile Telecommunications Systems)26 jonka eurooppalainen versio UMTS on. 
Kuten 1980-luvulla GSM:ää käyttöön otettaessa, lähitulevaisuudessa on käsiteltävä tärkeitä 
UMTS:n sääntelyyn liittyviä kysymyksiä (muun muassa toimilupia, numerointia ja 
taajuusalueiden varaamista) sijoituksia edistävien olosuhteiden luomiseksi ja ennakoitava 
toimintaympäristö yritysten yhteenliittymille, joita todennäköisesti syntyy UMTS:ää 
kehittämään. 
Tämän päämäärän saavuttamiseksi perustettiin komission ehdotuksesta UMTS-yhteistyöelin, 
jonka tavoitteena on edesauttaa eurooppalaisten toimintatapojen määrittelemistä siirryttäessä 
kohti UMTS-ympäristöä. Yhteistyöelin antaa suosituksensa muun muassa UMTS:n 
taajuusvaatimuksista kesällä 1997. Samalla komissio on käynnistänyt poliittisen keskustelun 
UMTS.n sääntelyn mahdollisten lisätoimien tarpeellisuudesta asiaan liittyviä sääntelyllisiä ja 
23 Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi toiminnasta unionin tasolla 
satelliittivälitteisten henkilöviestintäpalvelujen alalla Euroopan unionissa, KOM(95) 529 
lopullinen, EYVL N:o C 15, 20.1.1996, s. 6. 
24 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 710/97/EY, tehty 24 päivänä maaliskuuta 1997, 
yhteensovi oista valtuutusmenettelystä satelliittivälitteisten henkilökohtaisten viestintäpalvelujen 
alalla yhteisössä, EYVL N:o L 105, 23.4.97, s. 4. 
25 Kohti henkilöviestintää: vihreä kirja matka- ja henkilöviestintää koskevasta yhteisestä 
lähestysmistavasta Euroopan unionissa, KOM(94) 145 lopullinen, 27.4.94. 
26 ITU korvasi äskettäin nimityksen FPLMTS nimityksellä IMT-2000 (International Mobile 
Telecommunications, kansainvälinen matkaviestintä, jossa luku 2000 viittaa IMT:n 
todennäköiseen käyttöönottovuoteen). 
14 
strategisia kysymyksiä käsittelevässä tiedonannossaan27. 
Vuoden 1992 WRC-konferenssissa UMTS:lle osoitetut taajuudet eivät todennäköisesti riitä 
vastaamaan Euroopan tarpeisiin pitkällä aikavälillä. Siksi onkin tärkeää varmistaa, että 
Euroopassa muodostetaan kiireellisesti yhteinen kanta UMTS:n taajuusvaatimuksiin 
lisätaajuuksien saamiseksi tulevissa WRC-konferensseissa. 
Tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen liittyvä yhteisön politiikka 
Komission ehdotus yhteisön tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viidenneksi puiteohjelmaksi 
(1998 - 2002)28 sisältää tutkimustoimintaa, joka liittyy geneeristen maantutkimuksen 
yleistekniikoiden kehittämiseen varsinkin ympäristönseurannan ja luonnonvarojen tutkimuksen 
satelliittitekniikoiden alalla sekä ekosysteemien hallinnassa. Tällainen tutkimustoiminta liittyy 
läheisesti muihin yhteisön politiikan osa-alueisiin, kuten maatalous-, kalastus- ja 
ympäristöpolitiikkaan. Maantutkimukseen liittyvää t&k-toimintaa käsitellään myös laajemmassa 
yhteydessä tiedonannossa neuvostolle ja Euroopan parlamentille Euroopan unioni ja avaruus: 
sovellusten, markkinoiden ja teollisuuden kilpailukyvyn edistäminen29. 
Tässä kriittisessä tilanteessa, jossa avaruus- ja maantutkimuksen mahdollisuudet ovat 
avautumassa, on tärkeää, että WRC-neuvotteluissa seurataan tarkasti näiden aloitteiden 
mahdollista edistymistä eikä muodosteta estettä niiden menestyksekkäälle soveltamiselle eri 
tahoilla (teollisuus, käyttäjät, tutkimusyhteisöt, sekä ESAn ja EUMETSATin kaltaiset 
kansainväliset elimet). On erityisen tärkeää osoittaa tällaiselle yleishyödylliselle käytölle 
tarpeelliset taajuudet ja välttää rajoittamasta niiden optimaalista käyttöä. 
Yhteisön kilpailupolitiikka 
Matka- ja henkilökohtaisesta viestinnästä annetussa direktiivissä 96/2/EY30 asetetaan puitteet 
taajuuksien jakamiselle. Kyseisen direktiivin mukaan jäsenvaltioiden on vuosittain julkaistava tai 
pyynnöstä esitettävä matka- ja henkilökohtaiselle viestinnälle varattujen taajuuksien 
jakosuunnitelma direktiivin liitteen mukaisesti. Lisäksi täydellisen kilpailun toteuttamisesta 
televiestintämarkkinoilla annetussa direktiivissä 96/19/EY31 asetetaan jäsenvaltioille velvoite, 
jonka mukaan ne eivät voi kieltäytyä myöntämästä toimilupia niin kauan kuin taajuuksia on 
saatavilla. Perustamissopimuksen kilpailusäännöksissä ei erotella ETSIn kaltaisissa 
eurooppalaisissa elimissä kehitettyihin standardeihin perustuvia matkaviestinjärjestelmiä ja muita 
27 Tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle Euroopan matkaviestinnän ja langattoman 
viestinnän kehityksestä ~ haasteita ja valintoja, KOM(97) 217 lopullinen, 29.5.1997. 
28 KOM(97) 142,30.4.1997 
29 KOM(96) 617, 4.12.1996 
30 Komission direktiivi 96/2/EY, annettu 16 päivänä tammikuuta 1996, direktiivin 90/388/ETY 
muuttamisesta matkaviestinnän ja henkilökohtaisen viestinnän osalta, EYVL N:o L 20, 
26.1.1996, s. 59. 
31 Komission direktiivi 96/19/EY, annettu 13 päivänä maaliskuuta 1996, täydellisen kilpailun 
toteuttamista televiestintämarkkinoilla pohjustavan direktivin 90/388/ETY muuttamisesta, EYVL 
N:oL74, 22.3.1996, s. 13. 
15 
järjestelmiä. Eurooppalaisille standardeille on annettava etusija ainoastaan silloin, kun yhteisön 
lainsäädännössä on niin säädetty. 
Kilpailusääntöjen tarkoitus taajuuksien jakamisessa on varmistaa, että tässä asiassa tehtävissä 
valinnoissa ei aseteta etusijalle tiettyjä tekniikoita sellaisten kilpailevien tekniikoiden 
kustannuksella, jotka paremmin vastaisivat käyttäjien tarpeita yhteisössä silloin kun tällainen 
taajuudenjako rajoittaisi tuotantoa, tuotosta tai teknistä kehitystä perustamissopimuksen 86 
artiklan c kohdassa tarkoitetulla tavalla. 
Yhteisön kauppapolitiikka 
Maailman kauppajärjestön WTO:n televiestintäpalvelujen vapauttamista koskeva sopimus avaa 
kansalliset markkinat ulkomaiselle kilpailulle, mahdollistaa ulkomaalaisille osakkuuden 
kansallisissa teleyhtiöissä ja sisältää sääntelyn kansainväliset periaatteet. 
On huomattava, että tuon sopimuksen velvoitteet koskevat vain maiden sisäistä taajuuksien 
hallintaa ja toimilupamenettelyjä. Kuten sopimuksessa on määrätty32, WTO.n jokaisen 
jäsenmaan oikeutta hallita taajuuksia olisi käytettävä riippumattomalla, avoimella, 
syrjimättömällä ja hallinnollisesti mahdollisimman kevyellä tavalla33. Lisäksi useimmat maat 
ovat selkeästi sitoutuneet hallinnoimaan taajuuksia riippumattomasti, oikea-aikaisesti, 
avoimesti ja syrjimättömästi sekä asettamaan yleisesti saataville tähän mennessä tietyille 
palveluille osoitetut taajuudet34. Niinpä kaikki sellainen kansallinen taajuuksienhallinta, joka 
syrjivällä tavalla estää muiden WTO.n jäsenmaiden operaattoreiden markkinoillepääsyn tai 
kohtuuttomasti rajoittaa sitä, on sopimuksen vastaista, koska siinä kielletään syrjivät, kilpailua 
rajoittavat tai mielivaltaiset taajuuksien hallintaa koskevat päätökset.35 Sopimuksessa kuitenkin 
todetaan, että taajuuksien hallintamenettelyt eivät sinänsä muodosta kaupan estettä, jos ne on 
toteutettu sopimuksen määräysten mukaisesti. 
Edellä esitetyn johdosta taajuuksien varaaminen radioviestintäpalveluille ITUssa ja WRC-
konferensseissa olisi erotettava GATS-sopimuksen sisältämistä markkinoille pääsyä koskevista 
sitoumuksista. Sopimuksen velvoitteet koskevat kuitenkin alueellisia ja kansallisia taajuuksien 
hallintamenettelyjä - siis menettelyjä, joilla maat myöntävät toimilupia tai taajuuksia 
radioviestinnän operaattoreille - sekä sitä teknistä vaihetta, jossa satelliitti tai 
satelliittijärjestelmä koordinoidaan täydellisesti kansainvälisellä tasolla. WRC-konferenssien 
päätökset voivat vaikuttaa alemmalla tasolla sopimuksessa tehtyihin markkinoille pääsyä 
koskeviin sitoumuksiin. Tässä yhteydessä on tärkeää varmistaa, että jotkut maat eivät käytä 
ITUa tai WRC-konferensseja GATS-sopimuksen markkinoille pääsyä koskevien velvoitteiden 
uudelleenmuotoiluun tai -tulkintaan. Samalla WRC-päätöksissä olisi otettava huomioon 
vaikutukset, joita niillä mahdollisesti on televiestintäsopimuksen velvoitteisiin. 
32 Ks. puheenjohtajan huomautus markkinoillepääsyn rajoituksista taajuuksien saatavuudessa. 
33 Ks. GATS-sopimuksen VI artikla (kansallinen sääntely) 
34 Ks. viiteasiakirja sääntelyn periaatteista, joka on liitteenä esimerkiksi yhteisön televiestinnän 
peruspalveluihin liittyvien sitoumusten aikataulussa. 
35 Ks. viiteasiakirja sääntelyn periaatteista, joihin useimmat maat ovat sitoutuneet, sekä GATS-
sopimuksen VI artikla (kansallinen sääntely). 
16 
4. YHTEISEN TOIMINTAMALLIN TARVE TÄMÄNVUOTISTA WRC-KONFERENSSIA VARTEN 
4.1 Nykyisen toimintamallin arviointi ja parannusehdotuksia 
Koordinointi konferenssien valmisteluryhmässä (CPG) 
Vuonna 1995 WRC- konferenssia pyydettiin viime hetkellä tehdyn, Teledesic-nimisen esityksen 
perusteella varaamaan taajuuksia NGSO FSS -järjestelmälle (muulla kuin geostationaarisella 
kiinteällä satelliitilla välitettävä palvelu eli periaatteessa satelliittivälitteinen laajakaistapalvelu). 
Tätä kysymystä ei ollut esityslistalla, eikä valmisteluryhmä ollut muodostanut siihen kantaansa. 
Valmisteluryhmä vaati lisäaikaa sen tutkimiseksi, millaisia vaikutuksia taajuuksien varaamisella 
NGSO FSS:lie olisi Euroopan nykyisille ja suunnitelluille verkoille, ja ehdotti siksi asian 
käsittelyn siirtämistä vuoden 1997 konferenssiin. Valmisteluryhmän jäsenmaat hävisivät 
kuitenkin äänestyksen, ja niiden oli oltava mukana edistämässä NGSO FSS.n käyttöönottoa.36 
On kuitenkin huomattava, että kansallisten näkemysten koordinointi osoittautui kohtuullisen 
tehokkaaksi vuoden 1995 konferenssissa: 40 valmisteluryhmän jäsenmaata37, muun muassa 
kaikki EU:n jäsenvaltiot, neuvotteli konferenssin aikana 87:stä yksittäisestä 
yhteiseurooppalaisesta ehdotuksesta, jotka koskivat kaikkia esityslistan kohtia. Konferenssissa 
hyväksyttiin useimmat näistä ehdotuksista, mikä edelleen vahvistaa Euroopan 
radioviestintäalan kehitystä. 
Euroopan yhteisölle koituu monia etuja näkemysten koordinoimisesta valmisteluryhmässä: 
• koska valmisteluryhmään kuuluu 43 Euroopan maata, taajuuksien käyttöä voidaan 
yhdenmukaistaa yhteisöä laajemminkin; 
• taajuuksien käyttöä Euroopassa koskeva asiantuntemus on pääasiassa kansallisilla 
viranomaisilla, jotka ovat kaikki edustettuina valmisteluryhmässä, ja joilla on jäsenvaltioiden 
poliittinen tuki; 
• parhaimmillaan 43: n Euroopan maan yhteinen näkemys WRC-konferensseissa antaa 
lisäarvoa pelkän yhteisön tai valmisteluryhmän yksittäisten jäsenmaiden näkemyksille (eli 
lisää määrällistä painoarvoa); 
• alan teollisuudella, joka yhä enemmän tähtää pikemminkin koko Euroopan kuin yhteisön 
markkinoille, on mahdollisuus osallistua yhteisten näkemysten muodostamiseen 
valmisteluryhmässä. 
Kokemusten perusteella näyttää kuitenkin siltä, että joitakin parannuksia olisi tehtävä, jotta 
Euroopan radioviestinnän etuja voidaan asianmukaisesti valvoa WRC-konferensseissa. 
36 Yksityiskohtaiset neuvottelut varsinkin Yhdysvaltojen ja Japanin kanssa johtivat lopulta siihen, 
että NGSO FSS:lle pyydettyjen taajuuksien määrää vähennettiin ja taajuuksien myöntäminen 
jäädytettiin taajuuksien yhteiskäyttöä koskevien tutkimusten ajaksi. Vuoden 1997 konferenssin on 
tarkoitus näiden tutkimusten perusteella päättää varsinaisesta taajuuksien varaamisesta. Tämän 
lisäksi useat valmisteluryhmän jäsenet tekivät tähän asiaan liittyen varaumia, jotka merkittiin 
konferenssin päätösasiakirjaan. 
37 Vain Albania, Bosnia-Hertsegövina ja Venäjä jättivät yhteiseurooppalaiset ehdotukset 
allekirjoittamatta. 
17 
Poliittisen tietoisuuden lisääminen 
Se, että WRC-konferenssien esityslistat näyttävät käsittelevän pelkästään teknisiä kysymyksiä 
saattaa selittää CEPTin jäsenmaiden poliittisten tahojen melko vähäisen kiinnostuksen asiaan. 
Poliittiset tahot osoittavat näiden asioiden hoitamisen niin valmistelu- kuin 
neuvotteluvaiheessakin yleensä taajuuksia käsitteleville asiantuntijoilleen. 
Vuoden 1995 WRC-konferenssin yhteydessä annettiin NGSO FSS/Teledesic -asiassa 
poliittisella tasolla sellainen vaikutelma, että toisaalta valmisteluryhmän jäsenet yrittivät estää 
taajuuksien varaamisen uudelle radioviestintäjärjestelmälle ja toisaalta Euroopan etuja ei 
valvottu tarpeeksi. 
Kuten edellä on mainittu, valmisteluryhmällä ei ollut valmista näkemystä NGSO FSS -
järjestelmästä, koska asiaa ei ollut esityslistalla. Tämän johdosta vaikuttaakin siltä, että NGSO 
FSS-taajuuksien vaikutuksista Euroopan teollisuuteen ei ollut keskusteltu televiestinnästä 
vastaavien ministeriöiden kanssa. Asia tuotiin poliittiseen tietoisuuteen vasta sen jälkeen, kun 
NGSO FSS -järjestelmän kannattajat ottivat yhteyttä televiestintäministeriöihin pyytääkseen 
Euroopan valtuuskunnilta myötämielisyyttä ehdotusta kohtaan. 
Tämä osoittaa, miten tärkeää on varmistaa, että taajuuspäätöksiä ei rajata vain tekniselle 
tasolle, vaan myös poliitikoille annetaan kaikki tiedot neuvoteltavista yhteiseurooppalaisista 
näkemyksistä ja konferenssien päätösten mahdollisista seurauksista televiestinnän sääntelyyn ja 
kauppapolitiikkaan. WRC-konferensseissa olisi omaksuttava yhtenäinen ja ennakoiva 
lähestymistapa, jossa ei ainoastaan tarpeellisella tavalla turvattaisi Euroopan omia etuja 
radioviestinnässä, vaan pystyttäisiin myös riittävän hyvin reagoimaan kysymyksiin, joita muut 
neuvotteluosapuolet pitävät tärkeinä. Tässä yhteydessä on strategisista syistä yhtä tärkeää 
varmistaa yhteisön yhteinen näkemys asioissa, jotka ovat yhteisölle vähemmän tärkeitä. Tämä 
on olennaista, jotta yhteisölle tärkeille kysymyksille saadaan tarvittava poliittinen tuki ja 
voidaan helpottaa kompromissiratkaisuja kolmansien maiden kanssa asioissa, jotka ovat 
yhteisölle vähemmän tärkeitä. 
Alan teollisuuden osallistuminen 
Konferenssien nykyistä valmistelua voitaisiin edelleen vahvistaa kannustamalla alan teollisuutta 
ilmaisemaan nykyiset ja suunnitellut painopistealueensa radioviestinnässä ja sen jälkeen 
osallistumaan tarvittavia taajuuksia koskevien yhteisten näkemysten muotoiluun. Tämän myötä 
saavutettaisiin muodostetuille yhteisille näkemyksille teollisuuden tuki niin WRC-
konferensseissa kuin niiden jälkeenkin. 
Teollisuus ei voi toimia allekirjoittajana laadittavissa yhteiseurooppalaisissa ehdotuksissa, eikä 
sen edustus kansallisissa WRC-valtuuskunnissa takaa riittävää konsultointimahdollisuutta. Jotta 
teollisuutta voitaisiin kuulla vuoden 1997 WRC-konferenssin valmisteluvaiheessa, komission 
yksiköt ovat järjestäneet kaksi kokousta, joiden perusteella voidaan tehdä seuraavat 
johtopäätökset: 
• alan teollisuus pitää valmisteluryhmässä tehtävää työtä hyödyllisenä; 
• yksittäiset yritykset osallistuvat yhteiseurooppalaisten ehdotusten työstämiseen, mutta vain 
jos asialla on niille välitöntä merkitystä; 
18 
• teollisuuden mielestä valmisteluryhmän näkemyksille tarvitaan voimakkaampaa poliittista 
tukea; 
• teollisuus uskoo, että Yhdysvaltojen menestykseen WRC-konferensseissa on paljolti 
vaikuttanut sen kolmansiin maihin ennalta kohdistama vaikuttamistoiminta; Euroopan on 
tässä suhteessa tehostettava toimiaan; 
• teollisuus pitää konferensseihin osallistumista hyödyllisenä, mutta sillä ei ole tarvittavia 
voimavaroja; 
• ei ole olemassa teollisuuden yhteistyöelintä, joka voisi nopeasti arvioida valmisteluryhmien 
näkemyksiä tai konferenssien neuvottelujen edistymistä. 
Suhteet kolmansiin maihin 
Valmisteluryhmässä sovittiin, että vuoden 1997 WRC-konferenssissa Euroopan olisi toimittava 
pikemminkin aloitteentekijänä kuin jouduttava puolustuskannalla reagoimaan muiden maiden 
ehdotuksiin. Tämän vuoksi olisi kehitettävä aloitteita, joilla selvitetään niiden näkemyksiä 
esityslistan eri kohdista ja varmistetaan, että kaikki käsiteltävät asiat ovat tiedossa. Varsinkin 
Euroopan radioviestintäteoUisuuden edistäessä innovatiivisia tekniikoita, olisi pyritävä 
varomaan, ettei konferenssien päätöksillä oteta käyttöön markkinoilla olevien tekniikoiden 
kanssa ristiriitaisia tekniikoita. Tietojen vaihtoa kehitysmaiden kanssa olisi harjoitettava 
nykyisen yleisen yhteistyön puitteissa. 
Tätä varten neuvotteluosapuolien välille on perustettu joukko epävirallisia keskusteluryhmiä, 
jotta niiden välinen vuorovaikutus voidaan varmistaa tämän vuoden konferenssia 
valmisteltaessa. Osallistujat vaihtavat tietoja ehdotustensa kehityksestä, vaihtavat mielipiteitä ja 
ottavat nämä mielipiteet myös huomioon kehittäessään ehdotuksiaan. Tämän menettelyn avulla 
toivotaan saavutettavan tietynasteinen ehdotusten lähentymien jo ennen konferenssia, jolloin 
kiistanalaisten kysymysten määrä konferenssissa voidaan minimoida. 
On syytä mainita, että yhteydet kolmansiin maihin saattavat edellyttää sellaisia voimavaroja, 
jotka voivat koitua huomattavaksi taakaksi sekä viranomaisille että teollisuudelle. 
Yhteisön osallistuminen 
Vaikka WRC-konferenssit ovat merkityksellisiä yhteisön politiikalle, yhteisön osallistuminen 
valmisteluvaiheessa ja itse konferensseissa on ollut varsin vähäistä, koska oikeudelliset keinot 
ja poliittinen tuki ovat vähäisiä. Yhteisö kuitenkin voisi ja sen pitäisikin merkittävästi: 
• tukea valmisteluryhmää yhteisten näkemysten laatimisessa ja arvioida niitä yhteisön 
politiikan eri alojen yhteydessä; 
• edesauttaa teollisuuden osallistumista WRC-prosessiin; 
• lisätä poliittista tietoisuutta käsiteltävistä kysymyksistä ja asetetuista tavoitteista ja löytää 
tukea niille; 
19 
varmistaa ennen WRC-konferensseja ja niiden aikana laadittujen näkemysten koordinointi 
yhteisön tasolla; 
• osallistua yhteydenpitoon kolmansien maiden kanssa ja tukea sitä. 
Parannusehdotuksia 
Edellä esitettyä taustaa vasten voidaan antaa joukko suosituksia: 
• Olisi aiheellista lisätä poliittista tietoisuutta ja kerätä tarvittava tuki sovituista esityslistan 
kohdista muodostetuille näkemyksille. 
• Teollisuuden olisi voimakkaammin tuettava valmisteluryhmän näkemyksiä ja osallistuttava 
WRC-konferensseihin silloin kun teollisuuden mielipidettä tarvitaan paikan päällä. 
• Kolmansien maiden WRC-konferensseja koskevia valmistelutoimia olisi tiiviisti tarkkailtava, 
jotta esimerkiksi voidaan mahdollisimman hyvin välttyä yllätyksiltä itse konferensseissa (vrt. 
viime hetken ehdotukset ja esityslistan ulkopuolelta käsittelyyn otetut asiat). 
• Yhteisön olisi tiiviimmin osallistuttava WRC-prosessiin varsinkin tukemalla 
valmisteluryhmän työtä, tehtävä yhteistyötä teollisuuden kanssa, lisätä poliittista tietoisuutta 
ja auttaa perustamaan ja ylläpitämään yhteyksiä kolmansiin maihin. Koordinointi yhteisön 
tasolla on myös tärkeää muodostettaessa yhteisön näkemystä tilanteissa, joissa 
jäsenvaltioiden yksittäiset näkemykset voivat alunperin vaihdella (esim. kolmansien maiden 
tekemät viime hetken ehdotukset), ovat ristiriidassa muiden valmisteluryhmän maiden 
näkemysten kanssa tai silloin kun jäsenvaltiot eivät ole täysin tietoisia mahdollisista 
vaikutuksista yhteisön politiikkaan. 
4.2 Vuoden 1997 WRC-konferenssin esityslista 
Yleiskatsaus esityslistaan 
Neljä viikkoa kestävän konferenssin aikana neuvottelevien maiden on käsiteltävä suuri joukko 
yksityiskohtaisia teknisiä kysymyksiä, joita ovat esimerkiksi: 
• radio-ohjesääntöjen yksinkertaistaminen; 
• suurtaajuiset yleislähetyspalvelut; 
• meriradioliikenne ja merenkäynnin liikkuva satelliittiliikenne; 
• maailmanlaajuinen merenkäynnin hätä- ja turvallisuusliikennejärjestelmä; 
• siirtyvä ilmailuliikenne; 
• satelliittivälitteiset matkaviestin- ja kiinteän verkon palvelut; 
• satelliittivälitteinen maantutkimuspalvelu; 
• avaruustutkimuspalvelu; 
20 
• kiinteän verkon palvelu hyvin yleisille sovelluksille. 
Liitteessä I on lueteltu vuoden 1997 WRC-konferenssin esityslistan38 keskeiset aiheet. 
Suurimmalta osin konferenssissa ei käsitellä uusia televiestintäpalvelulta, vaan pikemminkin 
palveluita, joiden taajuusvaatimukset ovat aikojen kuluessa muuttuneet tai joiden kohdalla 
taajuuksien yhteiskäyttö muiden palvelujen kanssa on määriteltävä uudelleen. 
Valmisteluryhmä on laatinut 160 yhteiseurooppalaista ehdotusta käytännöllisesti katsoen 
kaikista konferenssin esityslistan kohdista, ja on odotettavissa, kuten vuonna 1995, että 
enemmistö valmisteluryhmän jäsenmaista allekirjoittaa nämä ehdotukset. Teollisuuden 
kuulemistilaisuuksissa teollisuuden edustajat osallistuivat joidenkin näkemysten muotoiluun. 
Siksi voidaankin olettaa, että nykyisin järjestelyin sekä valmisteluryhmän maat että teollisuus 
kannattavat yhteisiä näkemyksiä. 
Nämä yhteiset näkemykset on muodostettu yhteisesti sovitun esityslistan perusteella, eivätkä 
sisällä sellaisia asioita, joita muut neuvotteluosapuolet saattavat tuoda esiin itse konferenssissa. 
Tällä hetkellä ei kuitenkaan ole tiedossa, että keskeisiä asioita otettaisiin viime hetkellä 
käsittelyyn. Kolmansien maiden valmistelutyötä on kuitenkin edelleen jatkuvasti tarkkailtava. 
Esityslistalla uudelleen olevat asiat 
Konferenssissa käsitellään kahta asiaa, jotka ovat herättäneet huomattavaa keskustelua 
aikaisemmissa konferensseissa. 
NGSO FSS -järjestelmän tarjoamisesta on olemassa suunnitelmia, esimerkiksi 
yhdysvaltalaisella Teledesic-konsortiolla. Tällaiset verkot esitetään satelliittivälitteisenä 
vastineena valokuitukaapelille maaseudulla ja harvaan asutuilla alueilla, joilla ei ole 
mahdollisuutta käyttää maanpäällisiä laajakaistapalveluita. Euroopassa toimii kuitenkin useita 
tuhansia kiinteitä langattomia linkkejä NGSO FSS:lle määritellyillä taajuusalueilla (19/29 GHz). 
On epäselvää, voidaanko taajuuksien yhteiskäyttö toteuttaa. Lisäksi on epäselvää NGSO FSS:n 
suhde geostationaarisiin kiinteän liikenteen satelliitteihin (GSO FSS), joiden suhteen 
Euroopalla on huomattavia nykyisiä ja suunniteltujatavoitteita. Konferenssissa on nyt 
kansallisella tasolla ja ITUn työryhmissä yhteiskäytöstä tehtyjen tutkimusten perusteella 
päätettävä varsinaisista varattavista taajuuksista. 
Yksi radioviestinnän teknisistä innovaatioista on myös maailmanlaajuisen matkaviestinnän 
käsipuhelinpalvelujen tarjonta ns. Big LEO -järjestelmien kautta. Satelliittivälitteinen 
matkaviestintäjärjestelmä (josta ITUssa käytetään lyhennettä MSS) tunnetaan Euroopassa 
paremmin satelliittivälitteisenä henkilöviestintäjärjestelmänä (S-PCS). Jo vuoden 1992 WRC-
konferenssissa vapautettiin MS S: He taajuuksia alueelta 1-3 GHz, mutta Euroopan ulkopuoliset 
maantieteellisesti suuret maat pyytävät tämän vuoden konferenssissa todennäköisesti 
maailmanlaajuisia lisätaajuuksia. Kun otetaan huomioon, että tekeillä on parhaillaan useita 
maailmanlaajuisia ehdotuksia (puhumattakaan niistä lukuisista muista, joista on ainakin 
ilmoitettu ITUlle taajuuksien pyytämistä varten) ja tarkastellaan niiden eri S-PCS/MSS-
operaattorien tarpeita, joilla on konkreettisia suunnitelmia tarjota palveluitaan Euroopassa, 
38 Konferenssin asioiden tärkeysjärjestystä ei voida päätellä esityslistan perusteella, koska siinä 
pelkästään luetellaan käsiteltävät yksityiskohtaiset tekniset kysymykset. 
21 
saattavat taajuudet käydä vähiin. MSS:n taajuusvaatimukset saattavat olla päällekkäisiä toisen 
(esim. DCS-1800, DECT) tai kolmannen sukupolven (esim. UMTS) matkaviestinpalvelujen 
kanssa, joiden odotetaan tarjoavan suurimmassa osassa Eurooppaa kattavampaa ja 
täydellisempää matkaviestinpalvelua kuin MSS-satelliittijärjestelmät todennäköisesti pystyvät 
tarjoamaan. Tästä syystä UMTS.n käyttöönotto saattaa hyvinkin palvella myös kolmansien 
maiden radioviestintätarpeita, niin kuin GSM:n kohdalla kävi, mikä taas antaa mahdollisuuden 
edelleen parantaa Euroopan asemia matkaviestintekniikan viennissä. 
Kummassakin tapauksessa kansainvälisen radioviestintäalan haasteena olisi turvata nykyiset ja 
suunnitellut etunsa esim. maanpäällisten kiinteiden linkkien, geostationaarisia satelliitteja 
hyödyntävien verkkojen ja UMTS:n suhteen ja samalla edistettävä S-PCS:n ja NGSO FSS.n 
käyttöönottoa ja käyttöä. 
4.3 Tulevissa WRC-konferensseissa käsiteltäviä kysymyksiä 
Kunkin WRC-konferenssin esityslistan pääpiirteistä olisi sovittava neljä vuotta ennen ja 
lopullisesta esityslistasta mieluiten kaksi vuotta ennen varsinaista konferenssia. Lopullinen 
esityslista laaditaan edellisen konferenssin päätöslauselman pohjalta, ja ITUn hallintoryhmän on 
hyväksyttävä se. 
Tulevien konferenssien esityslistoilla saattaa olla taajuusvaatimuksia järjestelmille, jotka eivät 
vielä ole toiminnassa tai lainkaan olemassa. Vuosien 1992 ja 1995 konferensseissa esimerkiksi 
varattiin (väliaikaisesti) taajuuksia S-PCS:lle ja NGSO FSS:lle, vaikka ne olivat vasta 
suunnitteilla. Koska radioviestintäjärjestelmät kuitenkin suunnitellaan toimimaan tietyillä 
taajuuksilla, taajuuksien saatavuus on varmistettava jo aikaisessa vaiheessa. Siksi onkin 
tärkeää, että konferensseissa tehdään taajuuksia koskevia päätöksiä, joiden perusteella 
teollisuus voi tehdä investointipäätöksiä uusien järjestelmien kehittämiseksi ja käyttämiseksi. 
Valmisteluryhmä ehdottaa tämän vuoden konferenssissa vuoden 1999 WRC-konferenssin 
esityslistalle seuraavia aiheita: 
• suurtaajuisille (HF) yleislähetyksille varattujen taajuuksien (n. 4 - 10 Mhz) riittävyyden 
selvittäminen; 
• 
• lisätaajuuksien varaaminen satelliittivälitteisille radionavigointijärjestelmille39; 
lisätaajuuksien varaaminen UMTS :lle; 
• HIPERLAN-verkot (langattomat lähiverkot, jotka tukevat kehittyneitä toiminteita, esim. 
matkaviestintää hyödyntäviä tietokone- ja multimediasovelluksia). 
Taajuuksien varmistaminen kehitteillä oleville järjestelmille 
39 Uusia varauksia taajuusalueella 1-10 GHz tarvitaan tukemaan tulevaisuuden toisen sukupolven 
maailmanlaajuisia satelliittivälitteisiä navigointijärjestelmiä (GNSS). Parhaillaan kehitetään 
eurooppalaista satelliittivälitteistä navigointijärjestelmää (ENSS), jota tukevat monet elimet, mm. 
Euroopan avaruusviranomainen ESA, EUROCONTROL ja Euroopan komissio. 
22 
Vaikka Euroopassa on maanpäällisille radioviestintäverkoille ollutkin saatavilla tarpeeksi 
taajuuksia, WRC-konferensseissa tarvitaan ennakoivaa asennetta, jotta voidaan varmistaa, ettei 
UMTS:ään siirtyminen vaikeudu taajuuksien puutteen vuoksi. Olisi pyrittävä saamaan 
lisätaajuuksia (maanpäälUselle) UMTS:lle samalla kun tuetaan S-PCS-verkkoja, jotka 
kilpailevat samoista taajuuksista. 
Vaikka vuoden 1992 konferenssissa osoitettiinkin UMTS:lle taajuuksia, on todennäköistä, että 
ne eivät pitkällä aikavälillä riitä täyttämään Euroopan vaatimuksia. Tästä syystä 
valmisteluryhmä tekee tämän vuoden konferenssille ehdotuksen UMTS:n taajuusvaatimusten 
sisällyttämisestä vuoden 1999 WRC-konferenssin esityslistalle. Kun otetaan huomioon, että 
WRC-konferensseissa yleensä noudatetaan sovittua esityslistaa, on ensiarvoisen tärkeää, että 
valmisteluryhmän UMTS:ää koskeva ehdotus hyväksytään tämän vuoden konferenssissa, jotta 
alan teollisuus voi odottaa UMTS.lle olevan saatavilla taajuuksia keskipitkällä aikavälillä ja 
kehittää näiden näkymien perusteella sovelluksia ja laitteita. Epäonnistuminen tässä merkitsisi 
käytännössä sitä, että vuoden 1999 konferenssissa olisi tehtävä uudelleen ehdotus asian 
käsittelystä vuoden 2001 konferenssissa, mikä viivyttäisi huomattavasti tämän 
tietoyhteiskunnan kannalta strategisesti tärkeän elementin kehitystä. 
23 
5. PÄÄTELMÄT 
Tavoitteet: 
Kun otetaan huomioon, että WRC-konferensseissa tehdyt päätökset edellyttävät muutakin kuin 
pelkkiä teknisiä pohdintoja ja niillä on itse asiassa suuri vaikutus yhteisön ja CEPT-maiden 
televiestinnän sääntely-ympäristöön ja radioviestintäalan kilpailutilanteeseen, yhtenäistä 
toimintaa tarvitaan sen varmistamiseksi, että: 
• WRC-konferensseissa hyväksytään yhteisön ja laajemminkin Euroopan yhteisiä näkemyksiä 
yhteisön etujen turvaamiseksi taajuuksien kansainvälisessä varaamisessa, 
• 
• 
• taajuuksien varaamista koskevia neuvotteluja WRC.ssa tarkastellaan suhteessa muihin 
televiestinnän sääntelyllisiin ja poliittisiin tavoitteisiin samalla, kun otetaan asianmukaisesti 
huomioon kansainvälisen kaupan sitoumukset, 
vuoden 1997 WRC-konferenssin yhteisön etuihin vaikuttavat tulokset ovat täysin yhteisön 
säännöstön mukaisia, 
määriteltäessä yhteisölle erityisen tärkeitä kysymyksiä tämän vuoden konferenssissa voidaan 
neuvotteluihin tarvittaessa tuoda teknisiä, taloudellisia ja poliittisia näkökohtia. 
Edellytykset: 
Tavoitteiden saavuttamiseksi on seuraavien edellytysten täytyttävä: 
• nykyisten ja suunniteltujen radioviestintäjärjestelmien taajuusvaatimuksista on varhaisessa 
vaiheessa päästävä sopimukseen Euroopassa, jotta yhteiset näkemykset voidaan vastaavasti 
tuoda esiin WRC-konferensseissa; 
tämänvuotista ja tulevia WRC-konferensseja varten on kehitettävä yhtenäinen ja koordinoitu 
lähestymistapa, jossa hyödynnetään nykyisiä työtapoja eli valmisteluryhmän teknistä 
asiantuntemusta taajuusasioissa, tarvittavassa määrin teollisuuden näkemyksiä Euroopan 
radioviestintäalan eduista ja yhteisön näkemyksiä televiestinnän sääntelystä ja muista 
asiaanliittyvistä politiikan aloista; 
jäsenvaltioiden on annettava suurin mahdollinen poliittinen tukensa tällaiselle yhtenäiselle 
lähestymistavalle niin yhteiseurooppalaisia ehdotuksia laadittaessa kuin vuoden 1997 WRC-
konferenssin neuvotteluissakin. 
Tarvittavat toimenpiteet: 
On toteutettava tarvittavat toimenpiteet yhteisön edunvalvonnan varmistamiseksi. Tämä 
merkitsee erityisesti, että: 
• komission tai jäsenvaltioiden olisi vaadittava yhteisön yhteisen näkemyksen muodostamista 
silloin, kun 
24 
a) jäsenvaltiot ovat keskenään eri mieltä koko yhteisöön vaikuttavista konferenssille 
tehdyistä ehdotuksista, 
b) jäsenvaltiot ovat näistä ehdotuksista eri mieltä muiden CEPT-maiden kanssa, 
c) CEPTin ehdotukset eivät ole yhteisön etujen mukaisia, tai 
d) yhteisön yhteinen näkemys antaa CEPTin ehdotuksille painoarvoa neuvoteltaessa 
kolmansien maiden kanssa 
Euroopan teollisuuden kanssa on kehitettävä sopiva mekanismi, jolla varmistetaan, että 
CEPTin yhteiseurooppalaiset ehdotukset . kuvastavat Euroopan radioviestintäalan 
teollisuuden etuja ja että tällaista mekanismia voidaan konferenssien aikana tarvittaessa 
nopeasti hyödyntää teollisuuden näkemysten kuulemiseksi. 
25 

LIITE I 
VUODEN 1997 WRC-KONFERENSSIN ESITYSLISTAN KESKEISET KYSYMYKSET40 
Esitys- Aihe Taustaa 
listan 
kohta 
1.1 Maakohtaisten huomautusten Eri maiden viranomaiset voivat liittää taajuuksien varauksiin 
(osittainen) poistaminen maakohtaisia huomautuksia, joissa selvennetään kansallista tilannetta. 
Päämääränä on vähentää kansallisia eroavaisuuksia. 
1.2 Radio-ohjesääntöjen Radio-ohjesäännöt ovat teknisesti hyvin monimutkaisia ja edellyttävät 
yksinkertaistaminen. yksityiskohtaista koordinointia. Tarkoitus on yksinkertaistaa tätä 
käytäntöä. 
1.3 Kiinteän liikenteen (FS) ja kiinteän Teknisen ja kaupallisen kehityksen vuoksi pienten kiinteitä yhteyksiä 
satelliittiliikenteen (FSS) maa- ja käsipuhelinyhteyksiä välittävien maa-asemien taajuuksien 
asemien taajuuksien koordinointi. koordinointia on parannettava. 
1.4 Suunnittelumenettelyt suurtaajuiselle ITUn radioviestintäosastolla kehitetyn joustavan ja yksinkertaistetun 
yleislähetystoiminalle (HFBC). suunnittelumenettelyn tarkastelu. 
1.6 Maailmanlaajuinen merenkulun hätä- Annetaan hallinnoille mahdollisuus vapauttaa kansainvälisen 
ja turvallisuusliikennejärjestelmä meripalvelun käytössä olevia asemia kuunteluvalmiudesta tietyillä 
(GMDSS). taajuuksilla 1. helmikuuta 1999 jälkeen. Päämääränä yleisen 
meriturvallisuuden varmistaminen. 
1.6 Taajuuksia siirtyvälle VHF-taajuusalueella otetaan käyttöön uusia (digitaalisia) tekniikoita 
meriradioliikenteelle: annetaan uusin taajuusvaatimuksin. 
viranomaisille paremmat 
mahdollisuudet helpottaa nykyistä 
meriliikenteen taajuuksien 
ylikäyttöä. 
1.6 Siirtyvän meriradioliikenteen ja Tärkeysjärjestys määriteltävä uudelleen, 
merenkulun siirtyvän 
satelliittiliikenteen tärkeysjärjestys 
(samoilla taajuusalueilla). 
1.6 Uuden digitaalitekniikan käyttö Nykyiset analogiset tekniikat korvaavissa digitaalisissa järjestelmissä 
meriliikenteen radiopuhelinkanavilla. tarvittavien ominaisuuksien määrittely. 
1.8 Taajuusalueen 136-137 MHz käyttö Varmistetaan, ettei (turvallisuuden ja lennonvalvontaan käytettävälle) 
mussa kuin ilmailun siirtyvässä ilmailun radioliikenteelle aiheuteta haitallisia häiriöitä. 
liikenteessä. 
1.9 MSS alle 1 GHz:n alueella. Koskee Little LEO -satelliittien taajuusvaatimuksia (jotka tarjoavat 
maailmanlaajuisia dataliikennepalveluita) ja taajuuksien 
yhteiskäyttömahdollisuuksia muiden palvelujen kanssa. 
1.9 MSS alueella 1-3 GHz. Tutkitaan MSS:n (Big LEO -satelliitit, jotka tarjoavat 
maailmanlaajuisia puhelinliikenteen palveluja) ja muun liikenteen 
taajuuksien yhteiskäyttömahdollisuuksia (esim. Met-Sat, kiinteä 
palvelu (FS), radioastronomia, maantutkimuksen satelliittipalvelut). 
1.9 20/30 GHz taajuusalueet - NGSO Radioviestinnän digitaalisten laajakaistapalvelujen taajuusvaatimukset 
FSS ja taajuuksien yhteiskäytön näkymät. 
1.9 NGSO MSS syöttölinkit MSS-järjestelmän muiden kuin geostationaaristen satelliittiverkkojen 
syöttölinkkien kiinteän liikenteen satelliittipalvelujen taajuuksien 
varaaminen 
esityslistan kohdat 2-8 ovat lähinnä hallinnollisia asioita käsitteleviä vakiokohtia 
8.2 I WRC-99:n jä WRC-2001:n I Päätetään tulevien kahden WRC-konferenssin alustavista I 
esityslistat esityslistoista. 
40 Luettelo ei ole täydellinen. Täydellinen esityslista on asiakirjassa: Resolution GT PLEN-3: 
Agenda for the 1997 World Radiocommunication Conference. 
26 
LIITE n 
SANASTO 
CEPT Euroopan posti- ja telehallintojen konferenssi 
CPG (CEPTin) konferenssien valmisteluryhmä 
DCS-1800 Digitaalinen, 1800 MHz:ssä toimiva matkaviestinjärjestelmä 
DECT Digitaalinen langaton televiestintäjärjestelmä 
ECP (Valmisteluryhmän laatima) yhteiseurooppalainen ehdotus 
ERC (CEPTin alainen) Euroopan radioviestintäkomitea 
ERMES Eurooppalainen henkilöhakujärjestelmä 
ETSI Euroopan telealan standardointilaitos 
EU Euroopan unioni 
FPLMTS Suunnitteilla oleva maailmanlaajuinen matkaviestinjärjestelmä 
GATS Palvelujen kauppaa koskeva yleissopimus 
GMPCS Maailmanlaajuiset henkilöviestinnän matkaviestinpalvelut 
GSM Yleiseurooppalainen digitaalinen matkaviestinstandardi 
GSO FSS Geostationaarinen kiinteä satelliittiliikenne 
ITU Kansainvälinen teleliitto 
MSS Siirtyvä satelliittiliikenne (mobile satellite service) 
NGSO FSS Muu kuin geostationaarinen kiinteä satelliittiliikenne 
NRA Kansallinen sääntelyviranomainen (National Regulatory Authority) 
S-PCS Satelliittivälitteiset henkilöviestintäpalvelut 
WRC Maailman radiohallintojen konferenssi 
WTO Maailman kauppajärjestö 
UMTS Yleismaailmallinen matkaviestinjärjestelmä (Universal Mobile 
Telecommunications System) 
27 

ISSN 1024-4492 
KOM(97) 304 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 15 
Luettelonumero : CB-CO-97-312-FI-C 
ISBN 92-78-21690-9 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
4