—

katsoo, että vuoden 2020 barometriä koskeva raportti on osoittanut, että covid-19-kriisin monitahoiset vaikutukset olivat – ja ovat edelleen – hyvin epäsymmetrisiä ja vahvasti alueellisia ja että tarvitaan ehdottomasti monivivahteisempi kuva siitä, miten pandemia vaikuttaa paikallis- ja aluetason kehitykseen, 1. korostaa, että covid-19-pandemia ja sen monenlaiset seuraukset ovat olleet merkittävä koetinkivi eurooppalaisen demokratian toiminnalle ja yhteiskuntiemme, erityisesti terveydenhuoltojärjestelmien, selviytymiskyvylle, ja osa näistä ajautuikin romahtamispisteeseen. Komitea korostaa, että vaikutukset ovat olleet epätasaisia eri puolilla unionia: raja- ja kaupunkialueet ovat osoittautuneet haavoittuvammiksi, kun taas maaseutualueet, joilla yleensä on heikommat terveydenhuoltopalvelut, ovat pärjänneet suhteellisesti paremmin. Komitea vaatii enemmän strategista poliittista ennakointia ja investointeja, jotta Euroopan terveysunionista voi tulla totta, ja korostaa, että alueelliset terveydenhuoltojärjestelmät ovat EU:n selviytymiskyvyn kulmakivi ja ne on otettava osaksi tulevaa järjestelmää, jonka avulla varaudutaan ja reagoidaan terveysuhkiin. Komitea vaatii, myös Euroopan komission vuoden 2022 aluksi lupaaman sisämarkkinoiden hätäapuvälineen taustaa vasten, että kaikissa raja-alueisiin vaikuttavissa kriisitapauksissa otetaan huomioon niiden vaikutukset EU:n työmarkkinoihin ja pyritään laatimaan kestäviä poikkeussääntöjä kaikille rajatyöntekijöille perusteettomien suojeluvajeiden välttämiseksi. 2. korostaa, että pandemia on koetellut myös Euroopan talouksien häiriönsietokykyä. Esitetty luku eli kuuden prosentin pudotus EU:n BKT:ssa jättää piiloon suuret alueelliset erot, jotka johtuvat alueiden joutumisesta erilaisten rajoitusten kohteeksi mutta myös niiden rakenteellisista ominaisuuksista, kuten riskialoilla työskentelevien osuudesta, koulutustasosta, mikroyritysten määrästä tai hallinnon laadusta. Jotta kunnat ja alueet voivat hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla Next Generation EU -välinettä ja keskittyä pitkän aikavälin investointeihin, joilla parannetaan näitä rakenteellisia ominaisuuksia, elpymistoimenpiteiden aikajännettä olisi pidennettävä vuoteen 2024. Lyhyen aikavälin elpymistoimenpiteiden yhteisrahoitusosuuden korotusta olisi jatkettava vuodella, ja eri rahoitusohjelmien ja sääntelytoimenpiteiden välinen johdonmukaisuus olisi varmistettava. 3. korostaa, että samanaikainen tulojen lasku ja menojen nousu aiheuttaa ennennäkemättömiä paineita paikallis- ja alueviranomaisten talousarvioon, mistä seuraa nk. saksivaikutus. Vajeen arvioidaan olleen vuonna 2020 noin 180 miljardia euroa kaikkien EU:n paikallis- ja alueviranomaisten osalta. Tähän sisältyvät 124 miljardin euron menolisäys, joka aiheutuu kansanterveyteen, yritystukeen ja muihin kohteisiin suunnatuista toimenpiteistä, ja 55 miljardin euron tulovähennys, joka johtuu vähentyneestä toiminnasta (ja siten vähentyneistä vero- ja maksutuloista). Mittava kansallisten hallitusten ja EU:n tuki paikallis- ja alueviranomaisten talousarvioon on lieventänyt tätä vaikutusta, mutta helpotus on ollut hyvin epätasainen eri jäsenvaltioissa. Paikallis- ja alueviranomaiset tarvitsevat jatkuvaa tukea vuonna 2021 ja sen jälkeenkin. Julkisen talouden vakaus on siten myös kärsinyt, niin kuin laajemmin myös finanssipoliittinen autonomia, ja tämä voi vaikuttaa julkisten palvelujen tehokkaaseen tarjoamiseen. EU:n talouden ohjausjärjestelmän tarkistuksessa – jossa ei tällä hetkellä tehdä riittävää eroa juoksevien menojen ja pitkäaikaisten tai kestävyysajattelun mukaisten investointimenojen välille – on otettava paremmin huomioon paikallis- ja alueviranomaisten tarpeet. Ennen kaikkea on otettava käyttöön kestäviä julkisia investointeja koskeva kultainen sääntö ja jätettävä julkiset nettoinvestoinnit vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisten alijäämälaskelmien ulkopuolelle. 4. toistaa, että paikallis- ja alueviranomaiset on otettava mukaan elpymis- ja palautumistukivälineen ja erityisesti sen tärkeimpien käytännön työkalujen eli kansallisten elpymis- ja palautumissuunnitelmien arviointiin ja täytäntöönpanoon. Osallistuminen on jäänyt vähäiseksi, kuten ensimmäisessä barometrissä pelättiin: vain hyvin harvat jäsenvaltiot ovat maininneet paikallis- ja alueviranomaisten osallistumisen kuulemisprosessiin tai kuvanneet systemaattisesti paikallis- ja alueviranomaisten roolia kullakin politiikanalalla. Osallistumisen vähyys on huolestuttavaa, sillä paikallis- ja alueviranomaiset ovat keskeisiä julkisten investointien tekijöitä ja nimenomaan elpymis- ja palautumistukivälineen tavoitteet ovat paikallis- ja alueviranomaisille erityisen tärkeitä toimivallanjaon mukaisesti. Komitea toteaa, että tapa, jolla kansalliset elpymis- ja palautumissuunnitelmat on laadittu ja jolla paikallis- ja alueviranomaiset on otettu mukaan suunnitelmien laatimiseen, ei suosi elpymissuunnitelmiin sitoutumista. Monet maakohtaiset suositukset ovat jääneet noudattamatta, koska paikallis- ja alueviranomaisten sitoutuminen ja osallistuminen EU-ohjausjaksoon ei ole ollut riittävää. 5. korostaa, että kansalliset elpymis- ja palautumissuunnitelmat tarjoavat myös ratkaisevan mahdollisuuden edistää vihreää elpymistä. Yli puolet vihreän kehityksen ohjelman keskeisistä aihealueista on sisällytetty kokonaisuudessaan viimeaikaisessa AK:n tutkimuksessa tarkasteltuihin kansallisiin elpymis- ja palautumissuunnitelmiin, ja vihreään siirtymään käytetään keskimäärin 41 prosenttia kansallisten elpymis- ja palautumissuunnitelmien määrärahoista. EU:n kansalaisista 75 prosenttia asuu kaupunkialueilla (missä tuotetaan suurin osa kasvihuonekaasupäästöistä). Toimintaan sitoutuneiden paikallis- ja alueviranomaisten määrä kasvaa nopeasti, ja ne ovatkin ilmastotoimien eturintamassa. Paikallis- ja alueviranomaisia on siksi pidettävä täysivaltaisina kumppaneina vihreän kehityksen ohjelman mukaisten aloitteiden kehittämisessä ja täytäntöönpanossa, erityisesti sellaisilla toiminta-aloilla kuin rakennusten kunnostaminen, kestävä liikkuvuus ja kaupunkien viherryttäminen. Niillä ovat myös erityisen hyvät asemat varmistaa, että elpymisvaroja käytetään johdonmukaisesti ERI-rahastojen (mukaan luettuina koheesiorahasto ja EAKR) kanssa. 6. korostaa, että ilmastonmuutoksen hillitseminen ja siihen sopeutuminen sekä ympäristön suojelu ja ennallistaminen ovat keskeisiä osatekijöitä selviytymiskykyisempien ja kestävien yhteiskuntien ja talouksien rakentamisessa. Aivan kuten covid-19-pandemiankin vaikutukset, ilmastonmuutoksen ja ympäristön tilan heikkenemisen vaikutukset vaihtelevat suuresti eri Euroopan alueilla niiden maantieteellisten, taloudellisten ja sosiaalisten erityispiirteiden mukaan. Komitea toistaa, että tehokkaat ilmasto- ja ympäristötoimet edellyttävät monitasoisen hallinnon soveltamista kaikkialla, ja kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ottamaan valtiotasoa alemmat tasot kaikilta osin mukaan Euroopan vihreän kehityksen ohjelman mukaisiin toimiin. Komitea korostaa, että ilmastonmuutos ja biodiversiteetti ovat globaaleja haasteita ja että vuosi 2021 on ratkaiseva yhteisten maailmanlaajuisten ilmastotoimien edistämiseksi ja virallisen tunnustuksen antamiseksi paikallis- ja alueviranomaisten panokselle ennen kaikkea UNFCCC:n COP26-kokouksen ja biologista monimuotoisuutta koskevan YK:n yleissopimuksen 15. osapuolikonferenssin kautta. AK pyrkii työskentelemään Euroopan komission, UNDRR:n ja yhteisen tutkimuskeskuksen kanssa alueellisen selviytymis- ja palautumiskykyfoorumin perustamiseksi. Foorumin tarkoituksena on auttaa paikallis- ja alueviranomaisia vahvistamaan valmiuksiaan kestää tulevia kriisejä esimerkiksi luonnonkatastrofien, ilmastonmuutoksen tai terveysuhkien alalla keräämällä tietoa ja parhaita käytänteitä. 7. pitää valitettavana, että työttömyysaste nousi vuonna 2020 useimmilla EU:n NUTS 2 -alueilla ja että tämä heikennys koskee erityisesti nuoria tilanteen parannuttua useiden peräkkäisten vuosien ajan. Jotta kukaan ei jäisi jälkeen, kun työ- ja arkielämän ja matkustuksen ”uusi normaali” alkaa, tarvitaan vakavaa keskustelua taloudellisesta, sosiaalisesta ja alueellisesta yhteenkuuluvuudesta sekä yhteenkuuluvuudesta EU:n yleisenä arvona. Porton sosiaalialan huippukokouksessa ja sitä seuraavassa Porton sosiaalisessa sitoumuksessa on valmistettava tietä EU:n sosiaalisen ulottuvuuden vahvistamiselle, ja on tehtävä kaikki mahdollinen siinä vuodeksi 2030 asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Olisi kehitettävä erityistoimenpiteitä riskiryhmiä varten. Esimerkiksi kaikilla nuorilla pitäisi olla mahdollisuus osallistua Erasmus+-ohjelmaan, ja jokaisen nuoren eurooppalaisen olisi saatava kaikissa jäsenvaltioissa tunnustettu ”ammattipätevyyden ja osaamisen vähimmäistason takuu”. 8. korostaa ”uuden normaalin” hyviä puolia, sillä pandemia on myös nopeuttanut digitaalista siirtymää. Useimmissa EU:n jäsenvaltioissa on kuitenkin merkittävä kuilu kaupunkien ja maaseudun välillä, kun ajatellaan infrastruktuuria sekä internetin ja sähköisten viranomaispalvelujen käyttöä, ja teknologiateollisuus on keskittynyt voimakkaasti tietyille EU:n alueille. Tämä digitaalinen kuilu on kurottava umpeen kokonaisvaltaisilla strategioilla, joihin osallistuvat kaikki hallintotasot, jotta elpyminen voi olla kestävää. Pandemia on osoittanut digitaalisten yhteyksien tärkeyden ja digitaalisen yhteenkuuluvuuden tarpeen. Digitaalisen yhteenkuuluvuuden käsite olisi rinnastettava taloudelliseen, sosiaaliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen. Sen takia on keskeisen tärkeää luoda luotettavat ja kattavat tiedot alue- ja paikallistasolla vuoden 2030 digitaaliseen kompassiin sisältyvien digitaalisten tavoitteiden toteuttamiseksi valtiotasoa alemmilla tasoilla, niin että otetaan huomioon paikallis- ja alueviranomaisten rooli digitaalisessa siirtymässä. Nämä sitovat digitaaliset tavoitteet olisi otettava huomioon Euroopan komission kertomuksessa maaseutualueita koskevan pitkän aikavälin vision täytäntöönpanosta. 9. kannattaa paikallis- ja alueviranomaisten roolin kasvattamista pakolaisten ja muuttajien kotouttamisessa. Globaaleihin muuttoliike- ja kotouttamishaasteisiin on vastattava paikallistasolla, ja monilla paikallis- ja alueviranomaisilla onkin aktiivinen rooli pakolaisten ja muuttajien vastaanottamisessa ja kotouttamisessa tarjoamalla heidän tarpeisiinsa vastaamisen kannalta elintärkeää kaupunki-infrastruktuuria ja palveluita, joihin kuuluvat muun muassa kohtuuhintainen ja sosiaalinen asuntotarjonta, laadukas koulutus ja terveydenhuoltopalvelut. Muuttajien vastaanottamis- ja kotouttamispolitiikka onkin laadittava soveltaen alhaalta ylöspäin suuntautuvaa lähestymistapaa ja kuullen paikallis- ja alueviranomaisia, jotta voidaan varmistaa, että politiikka ei ole irrallaan vastaanottavien yhteisöjen todellisuudesta. Lisäksi on helpotettava paikallis- ja alueviranomaisten mahdollisuuksia saada tukirahoitusta, ja EU:n sisäisten siirtojen järjestelmään osallistuvien tai omia kotouttamishankkeitaan kehittelevien kuntien olisi voitava saada suoraa rahoitusta. 10. panee huolestuneena merkille, että Yhdistyneen kuningaskunnan ja EU:n kauppayhteistyösopimukseen perustuva suhde on alueellisesta näkökulmasta pinnallinen. AK on valmis edistämään alueellisen yhteistyön kehittämistä myönteiseen suuntaan Yhdistyneen kuningaskunnan paikallis- ja alueviranomaisten kanssa käyttäen uusia toimintamahdollisuuksia, jotka eivät perustu ainoastaan kauppa- ja yhteistyösopimuksen institutionaalisiin puitteisiin. Sitä varten voitaisiin käynnistää useita konkreettisia aloitteita: esimerkiksi muuttaa eurooppalaisista alueellisen yhteistyön yhtymistä (EAYY) annettua asetusta niin, että EAYY:itä olisi helpompaa perustaa Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa, tai tukea kohdennetusti julkisten laitosten hallinnollisia valmiuksia osallistua yhteistyöhankkeisiin Yhdistynyttä kuningaskuntaa edustavien kumppaneiden kanssa. Lisäksi on tärkeää seurata paikallis- ja alueviranomaisten osallistumista brexit-mukautusvarauksen täytäntöönpanoon, sillä se osoittaa, korjataanko Yhdistyneen kuningaskunnan EU-eron alueellisia vaikutuksia. 11. korostaa, että – kaikkien aikojen ensimmäisen, yli miljoonan valtiotasoa alemman tason vaaleilla valitun poliitikon keskuudessa AK:n puolesta tehdyn kyselytutkimuksen mukaan – lähes kaksi kolmasosaa paikallispoliitikoista (64 %) kokee, että alueilla, kaupungeilla ja kunnilla ei ole riittävästi vaikutusvaltaa EU:n päätöksentekoon. Euroopasta voi näin tulla covid-19-kriisin jälkeen demokraattisesti ja myös ympäristön kannalta kestävämpi, jos se tunnustaa virallisesti toissijaisuusperiaatteen aktiivisen toteuttamisen merkityksen ja soveltaa sitä käytännössä varmistaen näin, että toimet toteutetaan kansalaisille eniten lisäarvoa tuottavalla tasolla ja että päätöksentekoprosessit ovat koordinoituja ja tehokkaita. 12. korostaa, että Euroopan tulevaisuutta käsittelevä konferenssi tarjoaa tilaisuuden tukea eurooppalaista demokratiaa. Kunnat ja alueet ovat keskeisiä toimijoita sellaisen osallistavan ja keskustelevan demokratian täytäntöönpanossa ja kehittämisessä, joka täydentää ja vahvistaa edustuksellista demokratiaa. Niillä on siten elintärkeä merkitys demokraattiseen päätöksentekoon kohdistuvan kansalaisten luottamuksen lisäämisessä. Komitea kehottaakin EU:n toimielimiä hyödyntämään konferenssia tilaisuutena toteuttaa innovatiivisia kokeiluja (kuten vuorovaikutteinen monikielinen digitaalinen alusta ja kansalaispaneelit), joista voitaisiin tehdä EU:n päätöksentekoprosessien pysyviä osatekijöitä, ja perehtymään paremmin paikallis- ja alueviranomaisten tarpeisiin, samalla kun pohditaan perussopimuksiin tehtävien muutosten tarvetta. 13. korostaa, että alueiden kehitys riippuu suuresti niiden fyysisten yhteyksien laadusta. Tässä yhteydessä on edistettävä rautateitä keskeisenä tekijänä etsittäessä ratkaisuja syrjäisten ja vähemmän kehittyneiden alueiden heikkoihin julkisen liikenteen yhteyksiin. Komitea korostaa tarvetta syventää yhteyttä ympäristöystävällisten, innovatiivisten ja turvallisten liikennemuotojen välillä. Komitea myöntää, että alueellisilla lentoasemilla on tärkeä asema EU:n alueellisen yhteenkuuluvuuden varmistamisessa harvaan asuttujen, syrjäisten ja vähemmän kehittyneiden alueiden kanssa. Komitea korostaa, että koska maailmanlaajuiset haasteet voidaan voittaa vain yhteistyöllä, EU:n alueiden ja kuntien on toimittava samaan aikaan EU:ssa ja sen ulkopuolella. 14. näkee suuria mahdollisuuksia siinä, että EU:n miljoona alue- ja paikallistasolla valittua poliitikkoa tuo oman panoksensa eurooppalaiseen demokratiaan, ja toteaa tuoreimman kyselytutkimuksen perusteella, että valtaosa näistä poliitikoista on sitä mieltä, että heidän suurempi osallisuutensa parantaisi demokratian toimivuutta EU:ssa. 15. antaa puheenjohtajansa tehtäväksi välittää vuoden 2021 alue- ja kuntabarometri ja käsillä oleva päätöslauselma Euroopan parlamentin puhemiehelle, Euroopan komission puheenjohtajalle ja Eurooppa-neuvoston puheenjohtajalle sekä EU:n 27 jäsenvaltion valtionpäämiehille. Lisäksi komitea kehottaa Euroopan alueellisilla ja paikallisilla vaaleilla valittuja poliittisia päättäjiä jakamaan raporttia kansalaisille ja paikallisille tiedotusvälineille.