KOMISSION KERTOMUS - YTK:n vuosikertomus

SISÄLLYSLUETTELO

1. Tutkimuksesta vastaavan komission jäsenen esipuhe

2. Hallintoneuvoston huomautuksia

3. YTK:n pääjohtajan viesti

4. Suora tuki yhteisön politiikalle

4.1. Kemikaalipolitiikan tuki

4.2. Uusi muuntogeenisiä organismeja tutkivien eurooppalaisten laboratorioiden verkko

4.3. Kestävä maatalous ja elintarvikkeiden turvallisuus

4.4. Kestävä kalatalous - valvonta ja täytäntöönpano

4.5. Vesipolitiikan puitedirektiivi

4.6. Toiminta hätätilanteissa

4.7. Laajentumista koskeva tulevaisuudentutkimus

4.8. Keski- ja Itä-Euroopan ydinreaktoreiden turvallisuus

4.9. Uusi kevyempien aktinidien tutkimuslaboratorio synnyttää innovaatioita ydinjätehuollon alalla

4.10. Ydinsulku ja ydinmateriaalivalvonta

5. Nuorten tutkijoiden saavutukset

5.1. YTK:n nuorten tutkijoiden palkinnot

5.2. Palkinnot parhaille julkaisuille

5.3. Vuoden kolme parasta innovatiivista julkaisua

6. Osallistuminen eurooppalaisen tutkimusalueen luomiseen

6.1. Eurooppalaista tutkimusaluetta koskeva toimintasuunnitelma

6.2. Laajentumisen tukeminen

6.3. GMES-aloitteen tukeminen

6.4. Kuudes puiteohjelma ja monivuotinen työohjelma

6.5. Teknologian siirto

6.6. Suurvuoreaktorin lisäohjelma

7. YTK:n ydinlaitosten purkaminen

7.1. Nykytilanne

8. YTK lukuina

8.1. Henkilöstö

8.2. Vieraileva henkilöstö

8.3. Yhtäläiset mahdollisuudet

8.4. Talousarvio (talousarvio ja menot - YTK:n laitosten toiminta)

8.5. Kilpailutettu toiminta

8.6. YTK:n vuoden 2002 julkaisut tutkimuslaitoksittain

9. Lisäykset

9.1. Lisäys 1: YTK:n hallintoneuvoston jäsenet ja osanottajat

9.2. Lisäys 2: YTK:n johtajat

1. Tutkimuksesta vastaavan komission jäsenen esipuhe

Euroopalla on kunnioitettava historia tieteen alalla, ja se tuottaa nykyisin hieman yli kolmanneksen maailman tieteellisistä julkaisuista. Alaan liittyy kuitenkin useita huolenaiheita, jotka juontavat juurensa siihen, että tieteellisen tutkimustoiminnan laajuudessa Eurooppa on jäänyt muista jälkeen. Eurooppa osoittaa esimerkiksi nykyisin vain 1,9 prosenttia bruttokansantuotteestaan tutkimukseen, kun Japanissa osuus on 3,0 prosenttia ja Yhdysvalloissa 2,7 prosenttia - Japanissa ja Yhdysvalloissa nämä luvut ovat lisäksi kasvussa. Yksi eurooppalaisen tutkimustoiminnan este on sen hajanaisuus ja yhtenäisyyden puute, joka johtuu toiminnan väistämättömästä sirpaloitumisesta eri maiden sisällä ja niiden välillä. Tämän esteen poistamiseksi perustettiin eurooppalainen tutkimusalue, jonka avulla Euroopan unionista pyritään tekemään maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous.

Vaikka eurooppalainen tutkimusalue on vielä alkutekijöissään, sillä on keskeinen rooli eurooppalaisen tutkimuksen vahvistamisessa. Yhteinen tutkimuskeskus voi edistää eurooppalaisen tutkimusalueen luomista ja kehittämistä tieteellisen osaamisensa ydinaloilla. Tästä syystä YTK laati vuonna 2002 eurooppalaista tutkimusaluetta koskevan toimintasuunnitelman, jossa keskitytään siihen, kuinka YTK voi edistää yhteistä tieteellistä referenssijärjestelmää, verkottumista, laajentumista, koulutusta ja liikkuvuutta sekä erityislaitteistojen käyttömahdollisuuksien parantamista. Pidän erityisen tärkeänä yhteisten tieteellisten vertailuaineistojen ja menetelmien kehittämistä (kuten uusi muuntogeenisiä organismeja tutkivien eurooppalaisten laboratorioiden verkko), sillä niiden pohjalta voidaan kehittää koordinoitu lähestymistapa ylikansallisten ongelmien ratkaisemiseen ja helpottaa liiketoimintaa ja kauppaa sekä unionin sisällä että sen ulkopuolella.

Terveys-, turvallisuus- ja ympäristöasioissa keräämänsä kokemuksen pohjalta YTK tarjosi myös vuonna 2002 tieteellistä ja teknistä tukea Euroopan unionin politiikan suunnittelulle ja toteutukselle. Selkeä keskittyminen sekä politiikan tukemiseen että eurooppalaisen tutkimusalueen kehittämiseen näkyy myös kuudenteen puiteohjelmaan liittyvän YTK:n monivuotisen työohjelman (2003-2006) painopistealueissa. Tutkijat, kansalliset tutkimuslaitokset ja yritykset kaikkialla Euroopassa ovat tiivisti mukana tässä työohjelmassa, joka täydentää jäsenvaltioiden aloitteita ja edistää laajentumisprosessia tukemalla ehdokasmaiden yhdentymistä EU:hun.

Tässä asiakirjassa kuvatut YTK:n toimet vuodelta 2002 osoittavat, kuinka se käsitteli EU:n politiikkaan liittyviä tieteellisiä ongelmia ja auttoi niiden ratkaisemisessa, kuinka se edistyi kohti laajentumista ja edisti eurooppalaisen tutkimusalueen valmistelua. Olen myös pannut tyytyväisenä merkille, että YTK:sta on tulossa dynaaminen ja tuloshakuinen organisaatio, jonka toiminta on entistä keskittyneempää ja asiakassuuntautuneempaa ja joka tuottaa korkealaatuisia tuloksia entistä nopeammin. Olen vakuuttunut siitä, että YTK voi merkittävällä tavalla edistää eurooppalaisen tutkimusalueen luomista ja siten eurooppalaista huipputiedettä.

Philippe Busquin

Tutkimuksesta vastaava komission jäsen

2. Hallintoneuvoston huomautuksia

YTK keskittyi vuonna 2002 monivuotisen työohjelmansa (2003-2006) valmisteluun, asemansa määrittämiseen eurooppalaisella tutkimusalueella sekä laajentumisen edistämiseen. Kasvava vuorovaikutus käyttäjäpääosastojen korkean tason ryhmän ja YTK:n hallintoneuvoston kanssa ja näiden tahojen kuuleminen vaikuttivat merkittävästi työohjelman yleiseen sisältöön. Hallintoneuvosto osallistui uuden varapääjohtajan Dr. Roland Schenkelin ja Karlsruhessa sijaitsevan Transuraanien tutkimuslaitoksen uuden johtajan Dr. Gerard Landerin valintaan. Hallintoneuvosto tuki myös YTK:n korkeimman johdon sisäistä uudelleenjärjestelyä, joka toteutettiin tehokkaasti ja sujuvasti.

Palvelujen tehokkuutta pyrittiin edelleen parantamaan kehittämällä aikakirjanpito- ja projektihallintajärjestelmiä. Hallintoneuvosto arvostaa YTK:n johdon toimia, joilla se pyrkii järkeistämään hallinnollisia tehtäviä ja alentamaan kustannuksia ja hyödyntämään parhaalla mahdollisella tavalla taloudellisia ja henkilöstöresurssejaan.

Tätä taustaa vasten hallintoneuvosto esittää vuoden 2002 osalta seuraavat huomiot: Tehtävänsä mukaisesti YTK jatkoi luotettavan tieteellisen ja teknisen tuen tarjoamista EU:n politiikalle, mistä on annettu esimerkkejä tässä kertomuksessa. Toiminnan entistä vahvempi suuntautuminen käyttäjien tarpeisiin kävi ilmi YTK:n monivuotisen työohjelman valmistelun yhteydessä. Hallintoneuvosto tunnustaa, että YTK on ottanut huomioon hallintoneuvoston ja sen työryhmien suositukset ja että uusi työohjelma palvelee tehokkaasti EU:n politiikkaa ja takaa tarvittavan tieteellisen tason. Hallintoneuvosto uskoo, että yhdennettyihin tutkimusaloihin (Integrated Scientific Areas, ISAs) perustuva uusi rakenne mahdollistaa YTK:n monitieteisen osaamisen paremman hyödyntämisen ja parantaa YTK:n toimintojen yhtenäisyyttä ja kohdentamista.

Hallintoneuvosto tunnustaa myös, että YTK voi merkittävällä tavalla edistää eurooppalaisen tutkimusalueen tavoitetta vahvistaa EU:n asemaa kansainvälisessä tutkimuksessa. Hallintoneuvoston ja YTK:n johdon yhdessä laatimassa eurooppalaista tutkimusaluetta koskevassa YTK:n toimintasuunnitelmassa asetetaan kunnianhimoiset tavoitteet, joissa keskitytään YTK:n mahdollisuuksiin edistää eurooppalaista tutkimusaluetta yhteisen tieteellisen referenssijärjestelmän, laajemman verkottumisen, kohdennetun monitieteisen koulutuksen ja liikkuvuuden sekä YTK:n erityislaitteistojen laajempien käyttömahdollisuuksien avulla. Yksi eurooppalaisen tutkimusalueen tavoitteista on myös vastaaminen EU:n laajentumisen haasteisiin. Hallintoneuvosto panee merkille tulokset, joita saatiin vuonna 2002 YTK:n ohjelmassa "Yhteistyö ja korkean tason koulutus". Ohjelman aihekohtaisiin seminaareihin ja koulutustilaisuuksiin osallistui yli tuhat tutkijaa ehdokasmaista.

YTK:n tärkein voimavara on erittäin pätevä henkilöstö. Hallintoneuvosto pitääkin erittäin myönteisenä vuonna 2002 toteutettua aloitetta, jossa korkeasta tieteellisestä tasosta annetaan tunnustusta nuorille tutkijoille ja parhaille julkaisuille myönnettävien palkintojen muodossa. Suora vuorovaikutus henkilöstön edustajien kanssa edisti merkittävästi hallintoneuvoston omia keskusteluja vuoden kuluessa.

Hallintoneuvosto piti tervetulleena ja tuki toimenpidettä, jolla vastuu yhteisöjen teollis- ja tekijänoikeuksien hallinnoinnista siirrettiin YTK:lle. YTK toteuttaa toimia suojellakseen omia tutkimustuloksiaan ja siirtääkseen ne markkinoille. Se kehittää myös verkkojaan koko Euroopan alueella edistääkseen innovaatiota ja teknologian siirtoa koskevia parhaita käytäntöjä.

Hallintoneuvosto panee merkille, että YTK:n ydinalaan liittyvä toiminta aiheuttaa eräitä haasteita. Tämä koskee erityisesti YTK:n omien ydinjätteiden huoltoa ja eräiden sen ydinlaitosten poistamista käytöstä. Hallintoneuvosto kannustaa YTK:ta jatkamaan taitotietonsa ja osaamisensa hyödyntämistä tällä alalla tehtävänsä toteuttamiseksi. Hallintoneuvosto odottaa myös mielenkiinnolla suurvuoreaktorin käytön tulevaa kehittämistä.

3. YTK:n pääjohtajan viesti

Edellisenä vuonna toteutetun YTK:n toiminnan uudelleen suuntaamisen ja kohdentamisen jälkeen vuonna 2002 keskityttiin toiminnan vakiinnuttamiseen. Uusi rakenne tuotti myös mitattavissa olevaa menestystä. Tällaisista menetyksellisistä toimista voidaan mainita muun muassa 45:n muuntogeenisiä organismeja tutkivan eurooppalaisen laboratorion verkon toiminnan aloittaminen. Lisäksi avattiin uusi kevyempien aktinidien tutkimuslaboratorio, joka pyrkii löytämään turvallisia ratkaisuja ydinjätteiden käsittelyyn. Satelliittikuvia käytettiin tehokkaasti kestävän maatalouden, kalatalouden ja ympäristönsuojelun aloilla sekä Eurooppaa kohdanneiden kriisien, kuten tulvien ja öljyvahinkojen, torjunnan helpottamiseksi. Menestystä saavutettiin myös laajentamalla yhteisiä tieteellisiä referenssijärjestelmiä, kuten BSE-testien arviointia, ehdokasmaihin sekä laajentamalla YTK:n tieteellistä pohjaa ja verkkoja Itä-Eurooppaan ydinturvallisuuden ja ydinmateriaalivalvonnan parantamiseksi. Toisenlaista menestystä saavutettiin laatimalla kuudenteen puiteohjelmaan liittyvä monivuotinen työohjelma, joka edistää YTK:n seitsemän tutkimuslaitoksen yhdentymistä ja joka yhdessä eurooppalaista tutkimusaluetta koskevan toimintasuunnitelman kanssa ilmaisee YTK:n sitoutumisen eurooppalaisen tutkimusalueen kehittämiseen.

Haluaisin korostaa eräitä YTK:n nuorten tutkijoiden erinomaisia saavutuksia vuoden 2002 aikana. YTK:n tieteellinen komitea myönsi Vuoden nuori tutkija -palkinnon Francesca Campolongolle omaperäisestä teoreettisesta tutkimustyöstä matemaattisen mallintamisen ja erityisesti mallinnustuloksen epävarmuus- ja herkkyysanalyysin alalla. Tieteellisistä innovaatioista myönnettävät nuorten tutkijoiden palkinnot jaettiin biolääketieteen teknologian ja ympäristötutkimuksen aloilla tehdystä tutkimuksesta.

Vuoden tieteellinen julkaisu -palkinto annettiin Science-lehdessä julkaistusta artikkelista "Determination of Deforestation Rates of the World's Humid Tropical Forests". Myös kolmen muun artikkelin tieteellisen sisällön arvioitiin olevan poikkeuksellisen innovatiivinen; nämä olivat "Fission of actinides using a tabletop laser" julkaisussa Europhysics Letters, "Neutron-Induced Fission Cross Section of 233Pa between 1.0 and 3.0 MeV" julkaisussa Physical Review Letters sekä "Plutonium-based superconductivity above 18 K" julkaisussa Nature. Nämä esimerkit osoittavat, kuinka tärkeää tieteellinen huippuosaaminen on YTK:lle. Haluaisinkin edistää tätä osaamista yhteisön politiikalla annettavan luotettavan tuen kulmakivenä.

Muista kuin tutkimukseen liittyvistä asioista voidaan mainita, että yksi YTK:n tutkimuslaitoksista sai vuonna 2002 yhden kolmesta palkinnosta, jotka myönnetään koko Euroopan komission parhaille tulojen ja menojen hyväksyjille. Tällä on hyvin myönteinen vaikutus kyseiseen hallinnon tukiyksikköön. Palkinnon myöntämisperusteena oli "moitteeton ja tehokas varainhoito", mikä edelleen vahvistaa YTK:n mainetta luotettavana liiketoimintakumppanina. Myös monet muut henkilöt tarjosivat erinomaista palvelua sekä teknisillä että hallinnollisilla aloilla ilman, että he saivat siitä erityistä tunnustusta. Vuoden 2003 aikana otetaan käyttöön palkitsemisjärjestelmä myös näillä aloilla.

Lyhytaikaisen henkilöstön määrä kasvoi 591:een vuonna 2002 (se oli 494 vuonna 2001). Olen tyytyväinen siihen, että onnistumme houkuttelemaan yhä useampia erinomaisia tutkijoita jäsenmaista, ehdokasmaista ja muulta työskentelemään YTK:ssa enintään kolmen vuoden määräajaksi. Odotan uuden puiteohjelman alkua vakuuttuneena siitä, että YTK voi tarjota vankkaa ja luotettavaa tieteellistä ja teknistä tukea EU:n politiikan suunnittelulle, kehittämiselle ja toteuttamiselle.

Lopuksi haluan esittää vilpittömät kiitokseni YTK:n henkilökunnalle, asiakaspääosastoille ja kaikille yhteistyökumppaneille.

Barry Mc Sweeney

4. Suora tuki yhteisön politiikalle

Yhteinen tutkimuskeskus (YTK) on Euroopan komission pääosasto, joka palvelee koko Euroopan unionia. YTK:n tehtävänä on tukea EU:n eri alojen politiikkaa tarjoamalla riippumatonta tieteellistä ja teknistä tukea komissiolle, Euroopan parlamentille, neuvostolle ja jäsenvaltioille, ja sen yleisenä tavoitteena auttaa luomaan turvallisempi, puhtaampi, terveellisempi ja kilpailukykyisempi Eurooppa.

YTK tekee tutkimusta, jolla on välittömiä vaikutuksia Euroopan kansalaisille ja teollisuudelle. Komission yksikkönä se on riippumaton yksityisistä tai kansallisista eduista, mikä on sen tehtävien toteuttamisen kannalta olennaisen tärkeää. Vuosien mittaan YTK on kehittänyt osaamista ja välineitä, joiden avulla se voi tarjota riippumatonta ja Euroopan laajuista asiantuntemusta teknologian, talouden ja yhteiskunnan välisiä yhteyksiä koskevan tietämyksen lisäämiseksi. Seuraavilla sivuilla annetaan esimerkkejä aloista, joilla YTK on tarjonnut tieteellistä ja teknistä tukea vuoden 2002 aikana.

YTK:n tukema lainsäädäntö vuonna 2002

Komission asetus (EY) N:o 765/2002 naudanlihan sukupuolitesteistä

Kaivosjätteen käsittelyä koskeva aloite - Ympäristöasioiden pääosasto / Euroopan ympäristön pilaantumisen yhtenäisen ehkäisemisen ja vähentämisen toimisto (EIPPCB)

Kestävän kehityksen ympäristöteknologia (KOM(2002)122) (Barcelonan Eurooppa-neuvosto)

Komission tiedonanto vaikutustenarvioinnista (KOM(2002)276)

Painelaitteita koskeva direktiivi

Biopolttoaineita koskeva direktiivi

Ympäristöteknologiaa koskeva Euroopan unionin toimintasuunnitelma

Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Pelastuspalvelu - edistyminen mahdollisiin hätätilanteisiin valmistautumista koskevan ohjelman toteuttamisessa

Komission tiedonanto: Lisää tutkimusta Euroopan hyväksi - Tavoitteena 3 prosenttia BKT:sta

Komission päätös C(2002)4287 Euroopan atomienergiajärjestön 1) liittymisestä neljännen sukupolven kansainväliseen foorumiin ja 2) teknisen vaihto- ja yhteistyösopimuksen tekemisestä Yhdysvaltojen energiaministeriön kanssa

Neuvoston ja komission yhteinen tiedonanto (Kööpenhaminan Eurooppa-neuvosto): Ohjelmaluonnos yhteistyön tehostamisesta Euroopan unionissa terroristien aiheuttamien kemiallisten, biologisten, säteily- ja ydinuhkien ehkäisemiseksi ja niiden seurausten rajoittamiseksi

Tiedonanto Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostolle (joulukuu 2002) esteistä, jotka vielä vaikeuttavat laajaa pääsyä tietoyhteiskunnan uusiin palveluihin ja sovelluksiin digitaalisen television ja kolmannen sukupolven matkaviestintäpalvelujen avoimien teknologia-alustojen kautta

4.1. Kemikaalipolitiikan tuki

Kemianteollisuus on yksi EU:n tärkeimmistä valmistusteollisuuden aloista. Kemikaalien myynnin arvo oli 488 miljardia euroa vuonna 2001, ja kemianteollisuus työllistää EU:ssa noin 3 miljoonaa ihmistä joko suoraan tai välillisesti. Komissio julkaisi helmikuussa 2001 kemikaalipolitiikan strategiaa koskevan valkoisen kirjan kuultuaan ensin kaikkia sidosryhmiä, muun muassa kemikaalien tuottajia, teollisuuskäyttäjiä, kansalaisryhmiä ja eläinsuojelujärjestöjä. Komissio kehittää parhaillaan kaikkien olemassa olevien ja uusien kemikaalien arviointi- ja testausjärjestelmää eli REACH-järjestelmää (Registration, Evaluation and Authorisation of CHemicals; kemikaalien rekisteröinti, arviointi ja lupamenettelyt).

YTK:n hallinnoima Euroopan kemikaalivirasto (ECB) tarjoaa tieteellistä ja teknistä tukea EU:n kemikaalipolitiikan kehittämiselle ja toteuttamiselle yhdessä ympäristöasioiden ja yritystoiminnan pääosastojen kanssa. Kemikaalivirasto luokittelee, merkitsee ja arvioi kemikaalien ihmisille ja ympäristölle aiheuttamia riskejä. ECB on korostanut, että teollisuuskemikaaleja koskevat perustiedot ovat puutteellisia, ja vuonna 2002 se sai valmiiksi kahdeksan olemassa olevia aineita koskevaa riskienarviointia ja käsitteli noin 900 uusia aineita koskevaa ilmoitusta. Noin 100 000 kemikaalia on edelleen testaamatta, ja ECB kehittää aktiivisesti menetelmiä, joiden avulla niiden riskejä voidaan ennakoida ja arvioida entistä paremmin.

Ihmisten altistumiseen liittyvät metodologiset ongelmat ja puutteelliset tiedot muodostavat vaikean pullonkaulan riskienarviointiprosessissa. YTK:n fyysisen ja kemiallisen altistumisen yksikkö (PCE) kehittää menetelmiä, joilla voidaan parantaa ihmisten kemikaalialtistuksen karakterisointia. Terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto pyysi vuonna 2002 PCE:tä kehittämään Euroopan kemiallisten riskien tietojärjestelmän ja huolehtimaan sen toiminnasta. EIS-CHEMRISKS kerää, tallentaa ja arvioi systemaattisesti tietoja, jotka koskevat ihmisten altistumista kulutustavaroista vapautuville kemikaaleille.

YTK validoi myös kustannustehokkaita vaihtoehtoisia testausmenetelmiä eli menetelmiä, joilla vähennetään, parannetaan tai korvataan koe-eläinten käyttöä. YTK:n alainen Euroopan vaihtoehtoisten tutkimusmenetelmien keskus (ECVAM) koordinoi ja rahoittaa (esi-)validointitutkimuksia ja tekee tutkimusta useilla kemikaalien testaamiseen liittyvillä toksikologian aloilla (mukaan luettuina kosmetiikka ja lääkkeet), mikä viime kädessä johtaa ihmisten terveyden parempaan suojeluun. ECVAM järjesti vuonna 2002 useita ECVAMin kemikaalityöryhmän kokouksia, joiden tuloksena julkaistiin heinäkuussa 2002 kattava raportti "Alternative (non-animal) Methods for Chemicals Testing - Current Status and Future Prospects" julkaisussa ATLA (Alternatives To Laboratory Animals).

4.2. Uusi muuntogeenisiä organismeja tutkivien eurooppalaisten laboratorioiden verkko

Muuntogeenisistä organismeista käydään kiivasta julkista ja poliittista keskustelua, joka liittyy sekä elintarvikkeiden että ympäristön turvallisuuteen. Kuluttajat EU:ssa ovat vakuuttavasti ilmaisseet halunsa tietää, onko heidän syömänsä, ostamansa ja/tai myymänsä ruoka geneettisesti muunnettua. Viimeisimmissä neuvoston päätelmissä, joita myös komissio tukee, on todettu, että elintarvikkeet tai elintarvikkeiden ainesosat, jotka sisältävät yli 0,9 prosenttia muuntogeenisiä organismeja, on merkittävä. EU:n pakkausmerkintävaatimusten täytäntöönpanon kaksi tieteellistä kulmakiveä ovat vankkojen ja luotettavien analyysimenetelmien kehittäminen muuntogeenisten organismien tunnistamiseksi ja määrittämiseksi elintarvikkeissa ja rehuissa sekä varmennettujen vertailumateriaalien (mittausstandardien) saatavuus mittausten standardoinnin varmistamiseksi ja oikeudenmukaisen kaupan edistämiseksi.

YTK valmisti maailman ensimmäiset varmennetut vertailumateriaalit muuntogeenisiä organismeja varten, ja se on tähän mennessä toimittanut noin 100 000 näytettä ulkopuolisille laboratorioille. YTK:lla on maailmanlaajuisesti tunnustettua asiantuntemusta muuntogeenisten organismien aiheuttamien riskien arvioinnissa, ja se on kehittänyt ja validoinut menetelmiä muuntogeenisten organismien tunnistamiseksi ja niiden pitoisuuksien määrittämiseksi elintarvikkeissa ja rehuissa.

Komission jäsen Philippe Busquin avasi 4. joulukuuta 2002 muuntogeenisiä organismeja tutkivien eurooppalaisten laboratorioiden verkon (ENGL, European Network of GMO Laboratories - http://engl.jrc.it/ ). Tämä YTK:n koordinoima verkko koostuu 45:stä EU:n valvontalaboratoriosta (joissa on noin 450 asiantuntijaa), ja sen tehtävänä on tutkia erilaiset markkinoille saatetut muuntogeeniset organismit ja varmistaa, että kaikki kansalliset valvontalaboratoriot pystyvät jäljittämään muuntogeeniset organismit koko elintarvikeketjussa. ENGL on luotu foorumiksi, jolla EU ja Euroopan ympäristökeskus voivat tehdä yhteistyötä muuntogeenisten organismien näytteenoton, osoittamisen, tunnistamisen ja pitoisuuksien määrittämisen alalla.

Lyhyellä aikavälillä ENGL tuottaa luotettavia ja vertailukelpoisia testituloksia muuntogeenisistä organismeista ja ehkäisee siten kaupankäyntiin liittyvää epätietoisuutta ja kiistoja ja edistää samalla kuluttajien luottamusta. Pitkällä aikavälillä ENGL pyrkii kehittymään Euroopan tieteellisen ja teknisen huippuosaamisen verkoksi muuntogeenisiä organismeja koskevan EU:n lainsäädännön alalla. Verkko on jo kutsunut tulevat jäsenvaltiot osallistumaan työryhmiin, ja se on luonut suhteet EU:n maailmanlaajuisiin kauppakumppaneihin.

Komissio on nimennyt YTK:n yhteisön vertailulaboratorioksi muuntogeenisiä organismeja sisältävien elintarvikkeiden ja elintarvikesääntelyn alalla, mikä on osoitus YTK:n asemasta tällä keskeisellä tieteenalalla.

4.3. Kestävä maatalous ja elintarvikkeiden turvallisuus

Eurooppalaiset kuluttajat kiinnittävät entistä enemmän huomiota elintarvikkeiden turvallisuuteen ja laatuun sekä tuotantomenetelmiin koko elintarvikeketjussa. Näihin kysymyksiin on puututtu yhteisen maatalouspolitiikan uudistamista koskevan keskustelun yhteydessä. Elintarvikkeiden parempi turvallisuus on osa kestävämpää maataloutta. YTK:n toiminta liittyy kestävään kehitykseen, puhtaampaan energiaan ja elämänlaadun parantamiseen elintarvikkeiden turvallisuuden ja ihmisten terveyden ja turvallisuuden kautta. Tämä merkitsee myös kokonaisvaltaisen lähestymistavan omaksumista ympäristönsuojeluun eli maaperän, ilman ja vesien suojeluun ja ilmastoon ja maankäyttöön sekä Euroopassa että koko maailmassa.

Tarkemmin sanottuna YTK edistää elintarvikkeiden jäljitettävyyttä ja kestävien maatalouden tuotantotapojen arviointia. Esimerkiksi luomuelintarvikkeiden kysyntä on kasvussa, kun kuluttajilla on entistä enemmän tietoa syömiensä tuoretuotteiden tyypeistä ja kasvatusmenetelmistä. Useimmat jäsenvaltiot ovat pyytäneet yhteisten tarkastussääntöjen käyttöönottoa, joten luomuelintarvikkeet ja -maatalous ovat nyt erityisen huomion kohteena. Huolimatta joistain yrityksistä erottaa toisistaan tavanomaiset ja luomuelintarvikkeet (torjunta-aine- ja nitraattipitoisuudet), vain vähän huomiota on kiinnitetty pakkausmerkintöjä koskevien vaatimusten noudattamiseen ja EU:n laajuiseen yhdenmukaistamiseen.

Vastauksena tähän YTK tekee parhaillaan toteutettavuustutkimusta, jossa selvitetään mahdollisuuksia havaita eroja luomuelintarvikkeiden ja tavanomaisten elintarviketuotteiden välillä. Vuonna 2002 aloitettiin luomumaatalouteen liittyviä sertifiointijärjestöjä, tarkastuslaitoksia ja järjestöjä koskevan tietokannan luominen. Lisäksi tehtiin selvitys luomuelintarvikkeiden arvioimiseksi kehitetyistä analyysimenetelmistä, ja parhaillaan käynnissä oleva selvitys, joka koskee luomutuotannosta peräisin olevien mykotoksiinien pitoisuutta aamiaismuroissa, saadaan valmiiksi vuoden 2003 alkupuolella. YTK on myös aloittanut verkottumisen laboratorioiden, teollisuuden, julkisten tutkimuslaitosten ja korkeakoulujen kanssa jäsenvaltioissa, ehdokasmaissa ja Sveitsissä. Vuonna 2002 toteutetun YTK:n toimintojen uudelleenjärjestelyn yhteydessä elintarviketuotteisiin liittyvät toiminnot siirrettiin Geelin tutkimuslaitokseen, jonne perustettiin uusi elintarvike- ja rehuyksikkö. Näin pyritään saamaan aikaan kriittinen massa elintarvikkeiden turvallisuutta koskevassa tutkimuksessa. Yksikön tärkeimpiä toiminta-aloja ovat allergeenien, mykotoksiinien, akryyliamidin, kaakaovoin, polykloorattujen bifenyylien ja dioksiinien, lihaluujauhon ja keskushermostokudoksen osoittaminen ja määrittäminen elintarvikkeissa ja/tai rehuissa.

Kestävää maataloutta tuetaan myös MARS-STAT-satoennustejärjestelmän avulla. Järjestelmä perustuu säätila-analyysiin, viljelykasvien kasvuindikaattoreihin ja alhaisen erotuskyvyn satelliittitietoihin. Tärkeimpiä viljakasveja (vehnä, ohra ja maissi) ja öljykasveja (rapsi ja auringonkukka) arvioidaan koko Euroopan mantereella, Mahgreb-alueella ja Turkissa. Järjestelmä tuottaa määrällisiä ennusteita, joita Euroopan komissio käyttää virallisina vertailutietoina. Ennusteita käytetään myös yhteiseen maatalouspolitiikkaan liittyviä päätöksiä tukevissa kehitysanalyyseissä. Lisäksi kaukokartoitukseen perustuvan valvonnan avulla pyritään havaitsemaan virheet pinta-alatukihakemuksissa, joita EU:n viljelijät esittävät joka vuosi kansallisille viranomaisilleen.

YTK on myös valmis tukemaan valmisteilla olevaa energiakasvien päästövähennyshyvityksiä koskevaa politiikkaa, jonka avulla pyritään edistämään niiden kunnianhimoisten tavoitteiden saavuttamista, jotka jäsenvaltiot ovat asettaneet biopolttoaineiden osuudelle EU:n energialähteiden yhdistelmässä.

4.4. Kestävä kalatalous - valvonta ja täytäntöönpano

Tiedeyhteisössä hyväksytään nykyisin lähes yksimielisesti, että liikakalastus ja sopimattomat kalastusmenetelmät ovat aiheuttaneet sekä kalakantojen paikallisia romahtamisia että saaliiden maailmanlaajuista supistumista. Tilanteeseen on esitetty ratkaisuja sekä yhteisen kalastuspolitiikan uudistamista koskevassa komission ehdotuksessa että Johannesburgissa äskettäin järjestetyssä kestävän kehityksen huippukokouksessa. Näitä ratkaisuja ovat muun muassa raportoinnin, täytäntöönpanon ja kalastusalusten valvonnan tehostaminen.

EU:n tärkein väline kalastusalusten sijainnin seuraamiseksi on alusten seurantajärjestelmä (VMS), joka on pakollinen kaikille yli 24-metrisille aluksille, jotka on rekisteröity EU:ssa tai jotka kalastavat EU:n vesillä. Tämä aluksiin asennettu järjestelmä lähettää aluksen sijainnin lippuvaltiolle ja rannikkovaltiolle. Tieto lähetetään säännöllisesti, tyypillisesti noin tunnin välein.

YTK on tutkinut, kuinka satelliittikuvien avulla voidaan havaita ja tunnistaa aluksia, joiden VMS-järjestelmä ei toimi. Flemish Capin alueella, Pohjanmerellä, Biskajanlahdella ja Azoreilla tehdyt kokeet ovat osoittaneet, että analysoimalla kanadalaisen RADARSAT-satelliitin synteettisen apertuuritutkan (SAR) kuvia voidaan havaita käytännöllisesti katsoen kaikki teräsrunkoiset alukset, joilla on VMS-järjestelmä. Vertaamalla näiden alusten sijaintia VMS-tiedoista saatuun sijaintiin voitiin tunnistaa alukset, joilla ei ole VMS-järjestelmää. YTK koordinoi vuonna 2002 teollisuuden, tutkimuslaitosten ja kalastusviranomaisten välistä kumppanuushanketta, jonka puitteissa suoritettiin pilottitestejä Rockallissa, Cantabricossa ja Koillis-Atlantin kalastussopimuksen (NEAFC) punasimpukan pyyntialueella. Cantabricon alueeseen sisältyy kaksi aluetta, joilla kalastus on lopetettu kantojen suojelemiseksi.

Uudessa tutkimuksessa keskityttiin merenkäynnistä johtuvan kuvakohinan vähentämiseen, jotta voitaisiin joko havaita pienempiä aluksia samasta kuvasta tai käyttää alhaisemman erottelukyvyn kuvia ja näin laajentaa kunkin kuvan kattamaa merialuetta. Lisäksi tutkittiin sitä, kuinka tiedot voitaisiin välittää nopeammin viranomaisille. Tutkimuksessa havaittiin, että eräillä maa-asemilla käytetyt SAR-prosessorit vähensivät kohinaa tehokkaammin kuin toiset. YTK:ssa suoritettiin kokeita prosessoimattomilla kuvilla, ja näiden perusteella annettiin suosituksia ensi vuonna toteutettavista tutkimuksista. Vastausnopeutta parannettiin automatisoimalla algoritmeja, ja joulukuussa 2002 avattiin laajakaistainen satelliittitietoyhteys Norjan Tromsøssä sijaitsevan maa-aseman ja Ispran välillä. Myös 20. joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 edellytetään, että jäsenvaltioiden seurantainfrastruktuuriin on sisällyttävä mahdollisuus käyttää satelliittiseurantajärjestelmiä.

YTK tukee myös komission pyrkimyksiä kehittää turvallinen ja yhdenmukaistettu lokikirja, jonka avulla tiedot saaliista voidaan ilmoittaa entistä paremmin, ja se kehittää yhdessä muiden eurooppalaisten kumppaneiden kanssa tietokantaa Euroopan merikalojen geneettisistä ominaisuuksista.

4.5. Vesipolitiikan puitedirektiivi

Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat joulukuussa 2000 direktiivin yhteisön vesipolitiikan puitteista. Tämän vesipolitiikan puitedirektiivin tärkeimpinä tavoitteina on taata vesien kestävä käyttö kaikkialla Euroopassa ja saavuttaa Euroopan kaikkien pinta- ja pohjavesien "hyvä tila" vuoteen 2015 mennessä.

Vesipolitiikan puitedirektiivin täytäntöönpano aiheuttaa lukuisia tieteellisiä ja teknisiä haasteita. Vesistöalueen hoitotavoitteet on määriteltävä, kehitettävä ja pantava täytäntöön. Tätä varten on analysoitava ihmisen toiminnan vaikutukset kaikkien vesistöalueen vesien tilaan. Tämän jälkeen on sovittava tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavista toimenpideohjelmista, jolloin on otettava huomioon myös taloudelliset näkökohdat. Vesipolitiikan puitedirektiivissä eräät sen keskeiset käsitteet - kuten "hyvä tila", johon sisältyy direktiivin tärkein ympäristötavoite - on määritelty hyvin yleisellä tasolla, ja niistä on muodostettava yhteinen näkemys viimeisimmän tieteelliseen tietämykseen perusteella. Kemiallisen ja ekologisen tilan määrittämiseksi tarvitaan yhdenmukaistettuja tai ainakin keskenään kalibroituja arviointimenetelmiä.

YTK:lla on nyt ja tulevaisuudessa merkittävä asema vesipolitiikan puitedirektiivin yhteisessä täytäntöönpanostrategiassa Euroopan komission, jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden tukena. Yhteisen täytäntöönpanostrategian tavoitteena on varmistaa mahdollisuuksien mukaan direktiivin yhtenäinen täytäntöönpano. Strategiassa keskitytään tietojen jakamiseen, tieteellisen ja teknisen ohjeistuksen kehittämiseen, tiedonhallintaan sekä soveltamiseen, testaukseen ja validointiin. Täytäntöönpanostrategiassa on mukana yli 500 asiantuntijaa jäsenvaltioista ja ehdokasmaista, YTK:sta, Euroopan ympäristökeskuksesta (EEA) ja ympäristöasioiden pääosastosta.

YTK koordinoi vuonna 2002 yhdessä ympäristöasioiden pääosaston kanssa kahta merkittävää täytäntöönpanostrategian työryhmää, jotka käsittelevät interkalibrointia sekä paikkatietojärjestelmää (GIS) ja raportointia. YTK toimi myös pilottivaiheen vesistöalueita käsittelevän työryhmän teknisenä sihteeristönä ja tarjosi tieteellistä ja teknistä asiantuntemusta muille täytäntöönpanostrategian työryhmille. YTK koordinoi prioriteettiaineiden analysointia ja seurantaa käsittelevää työryhmää (AMPS), jonka on määrä kehittää EU:n vesissä olevien kemikaalien yhdenmukainen seurantastrategia. Näiden työryhmien tärkeimpiä tuloksia vuonna 2002 oli joukko kattavia ohjeellisia asiakirjoja, jotka ympäristöasioiden pääosasto hyväksyi.

YTK osallistui vuonna 2002 rannikko- ja sisävesien rehevöitymistä koskevien ympäristöindikaattoreiden kehittämiseen, tietojen keräämiseen, vesistöalueiden analysointiin ja mallintamiseen sekä kehittyneiden kemikaalien seurantatekniikoiden ja -menetelmien kehittämiseen ja toteuttamiseen. Se oli myös mukana toimissa, joissa pyrittiin yhdistämään kaukokartoitus ja rannikoiden kolmiulotteinen mallintaminen ympäristöindikaattoreiden kehittämiseksi, käytettiin kaukokartoitusta rannikkovesien tilan ja kehityssuuntauksien määrittämiseen sekä mallinnettiin maaperän ja pohjaveden välistä vuorovaikutusta. Kuultuaan ensin ympäristöasioiden pääosastoa ja jäsenvaltioita YTK avasi marraskuussa 2002 veden ekologisen tilan ja interkalibroinnin eurooppalaisen keskuksen (European Centre for Ecological Water Quality and Intercalibration, EEWAI), joka toimii interkalibrointitoimintojen katto-organisaationa ja ekologisen laadun arviointiin liittyvän tutkimuksen keskuksena.

YTK on sitoutunut osallistumaan vesipolitiikan puitedirektiivin pitkän aikavälin täytäntöönpanoon aina vuoteen 2009 saakka tarjoamalla olennaista tukea EU:n vesipolitiikalle ja toteuttamalla keskeisiä tieteellisiä ja teknisiä kysymyksiä koskevaa tutkimusta.

4.6. Toiminta hätätilanteissa

Keski-Euroopan tuhotulvat. Euroopassa on viime vuosina esiintynyt tuhoisia tulvia. Esimerkiksi vuosina 1993 ja 1995 tulvia esiintyi Belgiassa, Ranskassa, Saksassa ja Alankomaissa. Vuonna 1997 tulvia esiintyi Tsekissä, Saksassa ja Puolassa, vuosina 1994 ja 2000 Italiassa ja vuosina 1998 ja 2000 Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

Elokuussa 2002 tulvat aiheuttivat jälleen tuhoja Elben ja Tonavan varrella. YTK hälytettiin toimintaan, ja se laati nopeasti ja toimitti päivittäin simulaatioennusteita tulvien kehittymisestä. Näitä tietoja levitettiin ympäristöasioiden pääosaston seuranta- ja tiedotuskeskuksen kautta jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden pelastuspalveluviranomaisille. Simulaatio perustui tietokonemalliin (LISFLOOD), jonka YTK on kehittänyt parantamaan tulvien ennustamista ja jota arvioidaan parhaillaan osana komission luomaa Euroopan tulvavaroitusjärjestelmää. Tavoitteena on varoittaa tulvista 4-10 päivää etukäteen (varoituksen antamisesta tulvan saapumiseen). Tämä on osoitus siitä, kuinka YTK voi muuntaa tutkimustyön nopeaksi toiminnaksi hätätilanteissa.

Prestige-säiliöaluksen uppoaminen Espanjan rannikolla. Prestige-öljysäiliöalukselle sattui marraskuussa 2002 vakava onnettomuus Galician länsirannikon edustalla. Mereen joutui tuhansia tonneja raskasöljyä ennen kuin alus hajosi kahteen osaan noin 160 kilometrin päässä Espanjan ja Portugalin rannikosta. Aluksella oli lastina yhteensä 77 000 tonnia raskasöljyä.

YTK antoi onnettomuuden jälkeen teknisiä neuvoja ja tukea ympäristöasioiden pääosaston pelastuspalveluyksikölle tulkitsemalla ja arvioimalla tutkasatelliittikuvia, jotka ovat erityisen hyödyllisiä yöllä ja pilvisissä olosuhteissa. Kuva-analyysin avulla tilannetta voitiin arvioida ja seurata paremmin sekä merellä että rannikolla. YTK jatkaa näiden tietojen toimittamista niin kauan kuin se on tarpeellista.

Tehdasräjähdys Toulousessa Ranskassa. Toulosessa syyskuussa 2001 tapahtuneessa AZF-tehtaan räjähdyksessä kuoli 30 ihmistä ja 2 000 ihmistä loukkaantui, ja kaupunkialue tuhoutui yli kilometrin säteellä. Onnettomuuden taloudelliset vahingot ovat satoja miljoonia euroja. Ympäristöasioiden pääosasto, Euroopan parlamentti, toimivaltaisten viranomaisten komitea ja Ranskan hallitus pyysivät YTK:ta laatimaan selvityksen siitä, kuinka onnettomuudesta voidaan ottaa opiksi ja kuinka ammoniumnitraatin käyttöä säänteleviä määräyksiä voidaan tiukentaa - tämä koskee erityisesti Seveso II -direktiiviä (96/82/EY).

Vastauksena tähän pyyntöön YTK järjesti vuonna 2002 ammoniumnitraatin varastointia ja käsittelyä koskevan kansainvälisen seminaarin. Seminaarin tulokset otettiin sellaisinaan huomioon Seveso II -direktiivin muutoksessa. YTK avusti ympäristöasioiden pääosastoa myös neuvoston eri työryhmien kokouksissa ja antoi lausunnon Ranskan kansalliskokoukselle Toulousen onnettomuutta koskeneessa tutkimuksessa.

4.7. Laajentumista koskeva tulevaisuudentutkimus

Vuonna 2002 YTK:n laajentumishanke kohdennettiin uudelleen Lissabonin prosessin vaatimusten mukaisesti. Hankkeessa tutkitaan ehdokasmaiden integrointiin liittyviä tärkeimpiä muutosvoimia ja analysoidaan laajentuneen EU:n kilpailukyvyn parantamiseen ja kestävään kehitykseen liittyviä haasteita. Hankkeen tavoitteena on tiedottaa Euroopan poliittisille päättäjille ja suurelle yleisölle tieteellisen ja teknisen tutkimuksen merkittävistä tuloksista YTK:n omien tieteellisten saavutusten ja sen laatimien tieteen ja teknologian kehitystä koskevien puolueettomien ennusteiden pohjalta.

Ehdokasmaat ovat tukeneet aktiivisesti tätä hanketta, ja suurin osa paneelin ja ohjausryhmän jäsenistä tuli näistä maista. Myös tärkeimmät kokoukset järjestettiin ehdokasmaissa. Hankkeessa on myös edistetty ehdokasmaiden organisaatioiden liittymistä Euroopan tieteiden ja teknologian seurantakeskukseen (ESTO). Tähän mennessä jäseneksi on liittynyt viisi ehdokasmaiden organisaatiota. Jäsenyys helpottaa ja tehostaa merkittävästi EU:n laajentumista varten toteutettavia YTK:n erityistutkimuksia.

Hanke tuotti vuonna 2002 lukuisia tutkimusraportteja, jotka YTK julkaisi. Hankkeen toisessa vaiheessa keskityttiin kolmeen Lissabonin/Göteborgin/Barcelonan prosessin kannalta merkittävään aiheryhmään, joihin ehdokasmaat osallistuvat täysimääräisesti liityttyään EU:n jäseniksi. Nämä ovat seuraavat:

kilpailukykyyn liittyvä aihekokonaisuus, jossa käsitellään taloudellisia näkökohtia ja osaamisyhteiskuntaa, työllisyyttä, työllistettävyyttä ja taitoja sekä sosiaalisen yhteenkuuluvuuteen liittyviä näkökohtia;

kestävään kehitykseen liittyvä aihekokonaisuus, jossa keskitytään Eurooppa-neuvoston hyväksymiin rakenneindikaattoreihin, joilla seurataan EU:n kestävän kehityksen strategian täytäntöönpanoa; ja

maatalouden siirtymävaiheeseen liittyvä aihekokonaisuus, jossa käsitellään maataloussektorin rakennemuutosta, teknistä kehitystä, kilpailukykyä ja monimuotoisuutta.

Tulokset esiteltiin ja niistä keskusteltiin Varsovassa marraskuussa 2002 järjestetyssä tilaisuudessa. Tiedot näistä ja muista tulevaisuudentutkimuksista ovat saatavilla osoitteessa http://www.jrc.es.

Lisää toisen vaiheen tuloksia esitellään Kreikassa toukokuussa 2003 sekä Italiassa marraskuussa 2003 järjestettävässä päätöskonferenssissa.

4.8. Keski- ja Itä-Euroopan ydinreaktoreiden turvallisuus

Noin kolmannes EU:n sähköstä tuotetaan ydinvoimaloissa. Näiden laitosten ikäjakauma on kuitenkin sellainen, että vuoteen 2005 mennessä 70 prosenttia nykyisistä ydinvoimaloista on yli 20 vuotta vanhoja. Tästä syystä tarvitaan jatkuvaa seurantaa, valvontaa ja tutkimusta sen varmistamiseksi, että turvallisuustasoa pidetään yllä sekä EU:n sisällä että sen välittömässä läheisyydessä.

YTK:lla on yli 40 vuoden kokemus ja asiantuntemus tältä alalta, ja se kehittää jatkossakin edistyneitä tekniikoita, yhdenmukaistaa menettelyjä ja käytäntöjä sekä sulauttaa, konsolidoi ja levittää t&k-toimia ja tietämystä Euroopan tasolla.

YTK toteuttaa parhaillaan ikääntyvien ydinlaitosten hallintaa koskevia tutkimuksia useiden eurooppalaisten verkkojen avulla. Se tarjoaa myös teknistä ja tieteellistä asiantuntemusta tunnettujen Phare- ja Tacis-ydinturvallisuusohjelmien kaikilla aloilla; näissä ohjelmissa pyritään parantamaan ydinlaitosten turvallisuutta Keski- ja Itä-Euroopassa, Venäjällä, Ukrainassa ja Armeniassa. YTK osallistui laajentumishankkeensa puitteissa ehdokasmaiden ydinreaktorien turvallisuuden parantamiseen. Esimerkiksi TRANSURANUS-tietokoneohjelma annettiin kahdeksan Itä-Euroopan maan käyttöön, jotta ne voisivat simuloida reaktorien toimintaolosuhteita turvallisuuden parantamiseksi.

Vuonna 2002 toteutettiin laajamittainen analyysi vesijäähdytteisen ja -hidasteisen VVER-1000-painevesireaktorin paineastian kaikista saatavilla olevista valvontatiedoista ja tutkittiin fosforin, kuparin ja nikkelin vaikutusta säteilyhaurastumiseen (malliseosten avulla). Tutkimusten tulokset julkaistiin Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) ja NATO:n asiaa käsitelleissä konferensseissa. YTK myös kokosi yhteen viimeisimpien Tacis-hankkeiden tulokset ja määritteli tavoitteet uudelle hankkeelle, jonka avulla Venäjän ja Ukrainan ydinlaitosten käyttäjille pyritään tarjoamaan johtopäätöksiä demonstroiduista turvamarginaaleista ja odotettavissa olevasta käyttöiästä.

YTK tukee edelleen ydinturvallisuuden kanssa tekemisissä olevia organisaatioita ja erityisesti ulkosuhteiden pääosastoa, EuropeAid-yhteistyötoimistoa, laajentumisasioiden pääosastoa ja energian ja liikenteen pääosastoa (ydinalan sääntelyviranomaisten työryhmä) ja auttaa niitä vastaamaan yhteen laajentuneen EU:n tärkeimpään haasteeseen, joka on kohtuuhintaisten, riittävien ja turvallisten energiatoimitusten takaaminen Euroopan kansalaisille.

4.9. Uusi kevyempien aktinidien tutkimuslaboratorio synnyttää innovaatioita ydinjätehuollon alalla

Ydinjätehuolto on yksi Euratomin kuudennen puiteohjelman tärkeimmistä painopistealueista, ja komissio on siten sitoutunut tukemaan turvallisten ratkaisujen etsimistä ydinjätehuoltoon. Edistääkseen eurooppalaisen tutkimuksen laatua tällä alalla komissio avasi YTK:ssa uuden kevyempien aktiniden tutkimuslaboratorion syyskuussa 2002. Laboratorio tutkii ja kehittää innovatiivisia tapoja vähentää eräiden pitkäikäisten radionuklidien korkeaan radiotoksisuuteen liittyviä riskejä - eräät radionuklidit voivat olla toksisia useita tuhansia vuosia.

Kevyiksi aktinideiksi kutsutut pitkäikäiset radionuklidit (esim. neptunium, amerikium ja curium) voidaan erottaa käytetystä polttoaineesta ja palauttaa erityiseen reaktoriin transmutaatiota varten. Transmutaatiolla pyritään muuttamaan nämä pitkäikäiset alkuaineet vähemmän haitallisiksi nuklideiksi vähentämällä merkittävästi niiden radiotoksisuutta.

Kevyiden aktinidien tutkimuslaboratorio on erityisesti suunniteltu valmistamaan ja karakterisoimaan sopivimpia materiaaleja pitkäikäisten radioaktiivisten alkuaineiden transmutaatiota varten. Tämä uusi laboratorio koostuu sarjasta suojattuja kammioita, jotka on suunniteltu suojaamaan käyttäjiä näiden radiotoksisten alkuaineiden emittoimalta neutroni- ja gammasäteilyltä. Samasta syystä aineita käsitellään kaukokäsittelylaitteiden ja robottien avulla ja soveltamalla laajasti kauko-ohjattua automaatiota. Päätarkoituksena on saattaa radiotoksiset alkuaineet sopivaan matriisiin, joka voidaan sitten siirtää turvallisesti tutkimusreaktoriin transmutaatiota varten.

Uuden kevyiden aktinidien tutkimuslaboratorion kustannukset olivat 10 miljoonaa euroa, ja se on yksi eurooppalaisen tutkimusalueen tärkeimmistä infrastruktuureista, joka tukee useita hankkeita jätehuollon alalla. Avajaispäivänä allekirjoitettiin myös yhteisymmärryspöytäkirja Ranskan atomienergiakomission kanssa (Commissariat à l'Energie Atomique, CEA) - tämä oli ensimmäinen askel kohti tämän alan eurooppalaisen verkon luomista.

4.10. Ydinsulku ja ydinmateriaalivalvonta

YTK:n ydinalan toimien tarkoituksena on tukea komissiolle Euratomin perustamissopimuksessa määrättyjen velvollisuuksien täyttämistä, ja niillä pyritään säilyttämään yhteisön erinomainen turvallisuustaso ja estämään ydinmateriaalien leviäminen. Uusia haasteita asettavat Euroopan unionin laajentuminen, aseistariisuntaprosessin myötä käytöstä poistettavan materiaalin saaminen ydinmateriaalivalvonnan piiriin, ydinmateriaalien laittoman kaupan torjunta ja teknologian uudet kehityssuunnat. YTK on työskennellyt energian ja liikenteen pääosaston (Euratomin turvavalvontavirasto) ja ulkosuhteiden pääosaston (Kansainvälinen atomienergiajärjestö, IAEA) kanssa ydinmateriaalivalvontajärjestelmän vahvistamiseksi tarjoamalla tieteellistä, teknistä ja koulutustukea. YTK tekee Tacis-ohjelman puitteissa yhteistyötä Venäjän federaation kanssa sen pyrkiessä kehittämään ydinmateriaalien kirjanpito ja -valvontajärjestelmää, joka on vertailukelpoinen länsimaisten vaatimusten kanssa.

YTK kehitti vuonna 2002 miehittämättömän mittausaseman tuoreiden uraanipolttoainenippujen todentamiseksi, ja se asennettiin Ranskassa sijaitsevaan polttoaineen valmistuslaitokseen. Mittausasemassa käytetään sekä mittaustekniikoita että optisia tunnistustekniikoita, ja se voi toimia ilman valvontaa sadan työpäivän ajan. Asema suunniteltiin sekä laitoksen toimintaa että tarkastuksia varten, ja se takaa ydinmateriaalien korkeatasoisen valvonnan heikentämättä laitoksen teollista tuottavuutta. YTK kehitti myös menetelmiä, joilla voidaan analysoida kehittyneistä polttoaineista ja uudentyyppisistä polttoainekierroista peräisin olevia näytteitä. Nämä menetelmät, kuten kalorimetritutkimus plutoniumoksidin määrittämiseksi, edistävät prosessien kehittämistä ja parantavat kehittyneiden polttoainekiertojen ydinmateriaalivalvontaa.

Vuonna 2002 osoitettiin merkittävästi resursseja jälleenkäsittelylaitosten valvontaan. YTK vastaa edelleen laitoslaboratorioiden toiminnasta Sellafieldissä (Yhdistynyt kuningaskunta) ja La Hague'issa (Ranska) sijaitsevilla suurilla laitoksilla. Lähes tuhat Euratomin tarkastajien näistä laitoksista ottamaa näytettä analysoitiin. Tarkoituksena on saada riippumatonta näyttöä siitä, ettei ydinmateriaaleja käytetä muuhun kuin niiden aiottuun käyttötarkoitukseen. Tällaiset mittaukset vaativat erittäin tarkkoja isotooppien vertailumateriaaleja, ja YTK:ssa valmistetut suurikokoiset kuivatut pisteväkevöintimateriaalit muodostavat nykyisin perustan useimmille ainetta rikkoville määrityksille, joita suoritetaan jälleenkäsittelylaitoksissa kaikkialla maailmassa. Japanin kanssa tehdyn sopimuksen puitteissa on asennettu massa- ja tilavuusvalvontalaitteita japanilaisten avustamiseksi ydinmateriaalivuon varmentamisessa. Ydinmateriaalien leviämisen estämiseksi on analysoitu IAEA:n tarkastajien ydinlaitoksista keräämiä pyyhkäisynäytteitä käyttämällä hiukkasanalyysitekniikoita. Tarkoituksena on varmentaa, ettei ilmoittamattomia ydinalan toimia harjoiteta, tai paljastaa mahdolliset ilmoittamattomat toimet. YTK on kehittänyt paikkatietojärjestelmiin liittyviä kehittyneitä valvontajärjestelmiä ja kuvantamistekniikoita, joilla voidaan auttaa IAEA:n tarkastajia varmentamaan ydinlaitoksia koskevia ilmoituksia. Myös ydinmateriaalioikeustieteen tekniikoita kehitettiin edelleen erityisesti uraanin iän ja materiaalin alkuperän määrittämiseksi.

Vuonna 2002 kiinnitettiin myös runsaasti huomiota ydin- ja radioaktiivisten materiaalien laittoman kaupan torjuntaan. Erityisesti ehdokasmaita autettiin kehittämään ydinmateriaalien takavarikointiin liittyviä toimintasuunnitelmia. Lainvalvontaviranomaisten ja säteilymittauslaboratorioiden asiantuntijoille annettiin myös erityiskoulutusta, ja niille toimitettiin paikan päällä tapahtuvassa luokituksessa tarvittavia välttämättömiä mittauslaitteita. YTK tarjoaa myös kuudennessa puiteohjelmassa tieteellistä, teknistä ja koulutustukea ydinmateriaalivalvonnan tehostamiseksi.

5. Nuorten tutkijoiden saavutukset

YTK työllistää yli 2000 henkilöä, ja se pyrkii aktiivisesti houkuttelemaan lupaavia ja kyvykkäitä tutkijoita. Henkilökuntaa on kaikista EU:n jäsenvaltioista ja EU:n jäsenyyttä hakeneista maista, ja omilla taidoillaan ja lahjoillaan he auttavat ratkaisemaan ajankohtaisia tieteellisiä haasteita. Henkilöstön tieteellinen ja kulttuurinen monimuotoisuus tarjoaa huomattavia etuja YTK:n monialaisissa tutkimuslaitoksissa ja jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden organisaatioiden välisissä yhteistyöverkoissa. Tämän seurauksena monet YTK:n stipendiaatit saavat YTK:ssa viettämänsä koulutusjakson jälkeen välittömästi töitä kotimaassaan ja myös muualla.

YTK:n tieteellinen komitea arvioi ja palkitsee joka vuosi YTK:n nuorten tutkijoiden suorituksia ja julkaisuja. Seuraavassa kuvataan tämänvuotisen arvioinnin tuloksia.

5.1. YTK:n nuorten tutkijoiden palkinnot

Francesca Campolongo, YTK:n vuoden nuori tutkija

Tieteellinen yleiskatsaus: Uransa aikana YTK:ssa Francesca on tehnyt omaperäistä teoreettista tutkimusta matemaattisen mallintamisen ja erityisesti mallinnustuloksen epävarmuus- ja herkkyysanalyysin alalla. Suorittaessaan tohtorintutkintoaan hän kehitti, toteutti ja testasi uuden matemaattiseen verkkoteoriaan perustuvan herkkyysanalyysimenetelmän, jolla arvioidaan toisen kertaluvun vaikutuksia. Hän toteutti myös erilaisten herkkyysanalyysimenetelmien vertailun, jonka perusteella hän päätteli, missä tilanteissa on parasta käyttää mitäkin menetelmää. Francesca sovelsi herkkyysanalyysiä useisiin ympäristömalleihin (esim. kalakantojen dynamiikkaa ja ilmastonmuutosta kuvaavat mallit) ja edisti osaltaan näiden mallien parantamista ja tutkittavien ilmiöiden ymmärtämistä.

Vuonna 2002 hän keskittyi herkkyysanalyysimenetelmien soveltamiseen alalla, jolla sitä ei ole vielä täysin hyödynnetty - taloudellinen riskianalyysi ja -hallinta. Yhdessä kollegansa Alessandro Rossin kanssa hän julkaisi tutkimuksen, jossa kuvataan, kuinka herkkyysanalyysi voi olla hyödyllinen väline sijoitusten suojaamista koskevan ongelman ratkaisussa. Yhdessä Alessandron ja Euroopan investointipankin virkamiesten kanssa hän laati työasiakirjan, jossa kuvataan tehokas kirjanpitomenettely, jonka auttaa pankin varainhallintajärjestelmää hoitamaan pankin kirjanpitoa kansainvälisten normien mukaisesti.

Viime vuoden aikana Francesca on työskennellyt sisämarkkinoiden pääosaston hyväksi ja tarjonnut tieteellistä ja teknistä tukea sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten vakavaraisuutta koskevan direktiivin muuttamiselle.

Tausta: Francesca tuli YTK:hon harjoittelijaksi vuonna 1996 ja suoritti tämän jälkeen jatkokoulutuksensa Isprassa. Hän on ollut vakituisessa palveluksessa vuodesta 2001.

>VIITTAUS KAAVIOON>

Francesca valmistui Pisan yliopistosta Italiasta vuonna 1993 pääaineenaan sovellettu matematiikka. Vuonna 1994 hän sai Australian hallitukselta kaksi stipendiä ja siirtyi Griffithin yliopistoon (Brisbane, Australia), jonka ympäristötieteiden laitoksella hän suoritti vuonna 1998 tohtorin tutkinnon mallintamisen ja herkkyysanalyysin alalla. Hänen väitöskirjansa toinen valvoja oli Andrea Saltelli, joka kuuluu YTK:n henkilöstöön ja toimi Francescan isäntänä ja valvoi tämän tutkimustyötä Francescan työskennellessä kaksi kuuden kuukauden jaksoa Isprassa. Tohtorin tutkintoa suorittaessaan Francesca vietti vuonna 1995 kuukauden Cornellin yliopistossa (New York, USA), jossa hänet valittiin osallistumaan ympäristömallintamisen kansainväliselle kesäkurssille (osallistujia oli vain 20). Vuodesta 1998 lähtien hän on työskennellyt Isprassa, jossa hän on kehittänyt herkkyysanalyysin tutkimusta ja soveltanut kaikkein kehittyneimpiä tekniikoita useisiin erilaisiin ongelmiin (esim. ympäristömallit ja taloudelliseen riskianalyysin ja -hallintaan liittyvät mallit).

"Kokemusteni perusteella YTK on erinomainen ympäristö nuorille tutkijoille. Sen lisäksi, että meillä on mahdollisuus kehittää taitojamme ja tieteellistä tietämystämme työskentelemällä läheisessä yhteistyössä ansioituneiden tutkijoiden kanssa, voimme nauttia työstämme myös siksi, että YTK on ystävällinen monikulttuurinen ympäristö."

Maurice Whelan, Palkinto tieteellisestä innovaatiosta

Tieteellinen yleiskatsaus: Maurice on laatinut kahdeksan kansainvälistä patenttia, ja vuonna 1999 hän oli toinen Yhdistyneen kuningaskunnan kauppa- ja teollisuusministeriön myöntämän "Metrology for World Class Manufacturing" -palkinnon saajista. Hän tuli YTK:hon vuonna 1994 tohtorintutkinnon suorittaneena stipendiaattina ja liittyi myöhemmin sen vakituiseen henkilöstöön. Tällä hetkellä hän toimii YTK:n biolääketieteellisen optiikan tutkimussektorin päällikkönä. Hän on edistänyt biolääketieteen tekniikan tunnettuutta tiedeyhteisössä, ja hänen tutkimustyöhönsä liittyvät horisontaaliset kysymykset hyödyntävät myös muita YTK:n hankkeita erityisesti kemiallisten sensoreiden ja nanoteknologian alalla. Biofotoniikka on ala, jonka odotetaan kasvavan nopeasti seuraavan vuosikymmenen aikana. Tämän alan asiantuntijana Maurice edistää tutkimusta YTK:n ensisijaisilla tutkimusalueilla, kuten terveydenhuoltoteknologian, elintarvikkeiden turvallisuuden ja kemikaalien alalla, ja auttaa parantamaan altistuspohjaisen riskienarvioinnin tieteellistä pohjaa. Vuoden 2002 kohokohta oli Yhdysvaltain patentin (No 6,393,315) myöntäminen uudelle fluoresenssikuvantamismenetelmälle, jota voidaan käyttää sairauksien (muun muassa syövän) varhaiseen diagnosointiin. Minimaalisesti invasiivisessa diagnostiikassa käytettävän endoskoopin pitäisi olla valmis kliinisiin testeihin vuoden 2003 aikana.

>VIITTAUS KAAVIOON>

Tausta: Maurice valmistui vuonna 1990 koneinsinööriksi Limerickin yliopistosta Irlannissa. Hän suoritti jatko-opintoja Liverpoolin yliopistossa ja University Collegessa Swanseassa ja suoritti tohtorin tutkinnon vuonna 1994. Hänen väitöskirjansa aiheena oli laskennallinen ja kokeellinen jännitysanalyysi. Tämän jälkeen hän on työskennellyt sovelletun optiikan alalla. Hänen tutkimuksensa ovat käsitelleet useita eri aloja, kuten avaruus- ja ilmailuteollisuuden älykkäitä materiaaleja ja rakenteita, teollisuuden tarkastusmenetelmiä ja prosessien ohjausta sekä historiallisten rakennusten suojelua. Hänen tämänhetkisiä tutkimuskohteitaan ovat mikro- ja nanomittakaavan lasertekniikat, kuituoptiset sensorit ja lääketieteellinen kuvantaminen.

"Työskentely YTK:ssa on antanut minulle mahdollisuuden kehittyä tutkijana, sillä olen voinut tarttua haasteisiin uusilla ja jännittävillä tutkimusaloilla."

Janna Puumalainen, Palkinto ympäristötutkimuksen edistämisestä

Tieteellinen yleiskatsaus: Janna tuli YTK:hon tohtorin tutkinnon suorittaneena stipendiaattina vuonna 2000. Hänen tutkimustyönsä tähtää ympäristönsuojelun tietopohjan parantamiseen, Euroopan biologisen monimuotoisuuden seurannan kehittämiseen ja biologisen monimuotoisuuden heikkenemisen syiden ja prosessien parempaan ymmärtämiseen. Tutkimuksissaan hän on kiinnittänyt erityistä huomiota sekä metsien biologiseen monimuotoisuuteen että erilaisten maankäyttömuotojen väliseen vuorovaikutukseen (esim. metsät ja vesistöt tai metsätalous- ja maatalousalueet). Hän on esimerkiksi arvioinut ensimmäistä kertaa koko Euroopan alueen metsien biologisen monimuotoisuuden tilan vertailukelpoisten kansallisten tietojen pohjalta.

Vuonna 2002 hän oli mukana kehittämässä biologisen monimuotoisuuden seurantamenetelmiä, joissa käytetään tilasto- ja mallintamistekniikoita erityyppisten tietojen yhdistämiseen. Hän liittyi myös biotekniikan ja muuntogeenisten organismien yksikköön, jossa hänen tutkimuskohteenaan on muuntogeenisiin organismeihin ja niiden valvontaan elintarvikkeissa, rehuissa ja ympäristössä liittyvä biometriikka.

>VIITTAUS KAAVIOON>

Tausta: Janna valmistui metsätieteiden maisteriksi Joensuun yliopistosta vuonna 1994, minkä jälkeen hän suoritti tohtorin tutkinnon Göttingenin yliopiston metsien kasvun ja metsänhoidon tutkimuslaitoksessa. Hän tuli YTK:hon vuonna 2000 täydentääkseen tohtorin tutkinnon jälkeistä koulutustaan maankäytön yksikössä. Tähän mennessä Janna on tehnyt tutkimusta kuudessa eri maassa, eli Belgiassa, Suomessa, Saksassa, Irlannissa, Italiassa ja Etelä-Afrikassa.

"YTK tarjoaa ainutlaatuisen mahdollisuuden osallistua integroituun tutkimushankkeeseen, sillä YTK:ssa voi tutkimusaiheiden, ideoiden ja tieteellisten lähtökohtien monimuotoisuuden lisäksi hyötyä myös ihmisten ja kulttuurien monimuotoisuudesta."

5.2. Palkinnot parhaille julkaisuille

Vuoden paras tieteellinen julkaisu

"Determination of Deforestation Rates of the World's Humid Tropical Forests" (Science)

Frédéric Achard, Hugh D. Eva, Hans-Jürgen Stibig, Philippe Mayaux, Javier Callego, Timothy Richards ja Jean-Paul Malingreau (T. Richardsia lukuun ottamatta kaikki ovat YTK:n tutkijoita), Science 297, 999 (2002).

Tieteellinen yleiskatsaus: Äskettäin valmistunut tutkimus (TREES), jossa hyödynnettiin kaukokartoitussatelliittien maailmanlaajuista kuvakapasiteettia, tarjoaa ajan tasalle saatettuja tietoja maailman trooppisten sademetsien tilasta. Vuosina 1990-1997 menetettiin joka vuosi 5,8 ± 1,4 miljoonaa hehtaaria sademetsiä, ja 2,3 ± 0,7 miljoonan metsähehtaarin tila heikkeni selvästi. Nämä luvut osoittavat, että trooppisten sademetsien maailmanlaajuinen nettomuutosnopeus on 23 prosenttia alhaisempi kuin mitä on yleisesti oletettu. Tämä tulos vaikuttaa hiilivirtojen laskentaan maailmalaajuisessa kokonaistaseessa ja tarkoittaa sitä, että maaperän hiilinielu on pienempi kuin aiemmin luultiin.

Nämä uudet tiedot auttavat poistamaan maailmanlaajuiseen hiilitaseeseen liittyviä epävarmuustekijöitä, ja ne tarjoavat tarkan lähtökohdan biologisen monimuotoisuuden arvioinnille ja edesauttavat kestävän metsänhoidon strategioiden suunnittelua. Tämän hankkeen avulla on luotu vankka perusta trooppisten metsien seurannalle ja saatu tärkeää uutta tietoa näistä arvokkaista maailmanlaajuisista luonnonvaroista.

>VIITTAUS KAAVIOON>

Tausta: Frédéric valmistui insinööriksi ("ingénieur polytechnicien") vuonna 1984 ja suoritti maisterin tutkinnon kuvankäsittelyssä Strasbourgin yliopistossa vuonna 1986. Hän valmistui tohtoriksi Toulousen yliopistosta vuonna 1989 aiheenaan trooppinen ekologia ja kaukokartoitus. Vuonna 1997 hän sai oikeuden harjoittaa tutkimusta Toulousen yliopistolta ("Habilitation à diriger des recherches"). Hän työskenteli ensin optisen kaukokartoituksen parissa kansainvälisen kasvillisuuskartoituksen tutkimuslaitoksessa (CNRS/yliopisto) Toulousessa, ja myöhemmin Ranskan maa- ja metsätalousministeriö lähetti hänet kansalliseksi asiantuntijaksi YTK:hon Ispraan. YTK:ssa hän aloitti Kaakkois-Aasiaa koskevan tutkimuksen osana TREES-hanketta ("TRopical Ecosystem Environment observations by Space"). Frédéric on ollut YTK:n palveluksessa vuodesta 1992, ja hänen tämänhetkinen tutkimustyönsä liittyy kaukokartoitustekniikoiden kehittämiseen metsien maailmanlaajuista ja alueellista arviointia ja seurantaa varten.

"Työskentelyolosuhteet olivat TREES-hankkeessa erittäin miellyttävät sekä työyhteisön että tieteellisen asiantuntemuksen kannalta. TREES-ryhmä saavutti tieteellisen huipputason etenkin harjoittamalla tehokasta yhteistyötä lukuisten ulkopuolisten kumppaneiden kanssa sekä Euroopassa että trooppisella vyöhykkeellä."

5.3. Vuoden kolme parasta innovatiivista julkaisua

"Fission of actinides using a tabletop laser" (Europhysics Letters)

Heinrich Schwoerer, Friederike Ewald, Roland Sauerbrey, Jean Galy, Joseph Magill, Vincenzo Rondinella, Roland Schenkel ja Tilman Butz, Europhysics Letters 61, 47 (2003).

Tieteellinen yleiskatsaus: Tässä julkaisussa demonstroidaan ensimmäistä kertaa ydinfissiota, jossa käytetään korkean toistotaajuuden pöytälaseria ("tabletop laser"). YTK järjesti fissiokokeen ja suoritti säteilymittaukset fissioprosessin demonstroimiseksi. Jean on ollut keskeisessä asemassa kolmessa YTK:ssa käynnissä olevassa hankkeessa. Laserilla aiheutettuja ydinreaktioita koskevaan hankkeeseen liittyvissä kokeissa demonstroitiin ensimmäinen toriumin halkeamisreaktio käyttämällä suurintensiteettilaseria ja vahvistettiin uraanin ja torium halkeavuus käyttämällä erittäin suuren pulssin VULCAN-laseria. Jean on tutkinut myös neutronimonistuskonseptia ("neutron booster"), jolle YTK:lla on nyt maailmanlaajuinen patentti, ja hän oli myös keskeisessä asemassa kehittämässä kaupallista nuclides.net-tietokone-ohjelmistoa radionuklideja ja niiden säteilyä koskeviin laskelmiin.

>VIITTAUS KAAVIOON>

Tausta: Jean valmistui ylioppilaaksi Aix-en-Provencessa vuonna 1991 ja suoritti vuonna 1995 fysiikan maisterin tutkinnon Marseillen yliopistossa. Hän sai yksivuotisen jatko-opiskelustipendin reaktorifysiikan alalta ja muutti sen johdosta Ruotsiin työskennelläkseen kokeellisen ydinfysiikan parissa. Hän suoritti ydinfysiikan lisensiaatintutkinnon Uppsalan yliopistossa. Hän suoritti tohtorin tutkinnon Marseillen yliopistossa vuonna 1999, ja hänen väitöskirjansa sai Ranskan ydinenergiajärjestön (SFEN) palkinnon. Hän tuli YTK:hon vuonna 2000 tohtorintutkinnon suorittaneena stipendiaattina ja työskentelee tällä hetkellä tilapäisenä toimihenkilönä.

"Työskentely YTK:ssa tarjoaa monia mahdollisuuksia innovatiiviseen tutkimukseen kansainvälisessä ympäristössä. Erinomaiset tutkimuslaitteistot ja yhteistyöverkot tieteellisten asiantuntijoiden kanssa kaikkialla EU:ssa kannustavat minua osallistumaan mielenkiintoiseen tutkimus- ja kehitystyöhön."

"Neutron-Induced Fission Cross Section of 233Pa between 1.0 and 3.0 MeV" (Physical Review Letters)

Fredrik Tovesson, F.-J. Hambsch, A. Oberstedt, B. Fogelberg, E. Ramström ja S. Oberstedt, Physical Review Letters 88, 62502 (2002).

Tieteellinen yleiskatsaus: Energiariippuvaisen, neutronien indusoiman Pa-233-fission (protaktium-233) vaikutusala mitattiin ensimmäistä kertaa suoraan monoenergeettisillä neutroneilla. Tämä nuklidi on tärkeä väliaine torium-pohjaisessa polttoainekierrossa, ja sen fissiovaikutusala on keskeinen muuttuja tulevien kehittyneiden polttoaine- ja reaktorikonseptien mallintamisessa. Ensimmäisen kokeen tuloksena saatiin neljä vaikutusaluearvoa välillä 1,0-3,0 MeV. Niiden perusteella voitiin vahvistaa, että fissiokynnys on yli 1 MeV. Aiempien epäsuorien kokeellisten määritysten ja malliarvioiden välillä havaittiin merkittäviä poikkeamia.

>VIITTAUS KAAVIOON>

Tausta: Fredrik tuli YTK:hon tohtorin tutkinnon suorittaneena stipendiaattina helmikuussa 2000. Tutustuttuaan ensin ionisaatiokammion detektoreissa vallitseviin kaasuvaikutuksiin, hän hankki nopeasti taitotietoa koejärjestelyistä, tietojen analysoinnista, tietokonekoodien käytöstä neutronien kulkeutumisen laskennassa ja tietojen teoreettisesta arvioinnista. Kokeet suoritettiin YTK:n seitsemän miljoonan voltin Van de Graff -kiihdyttimellä. Fredrik esitteli tuloksensa Tsubukassa Japanissa järjestetyssä kansainvälisessä konferenssissa "Nuclear Data for Science and Technology".

"Tultuani tohtorin tutkinnon suorittaneeksi stipendiaatiksi YTK:hon olen voinut työskennellä erinomaisessa tutkimusympäristössä, jossa minulla on mahdollisuus käyttää ainutlaatuisia laitteistoja ja hyödyntää alan asiantuntijoiden tietämystä. Yksi YTK:n neutronifysiikan vertailulaboratorion päätehtävistä on tuottaa ydinalan perustietoja jätehuollon ja kehittyneiden reaktorikonseptien tueksi - osallistuminen tähän tärkeään tehtävään on ollut todella palkitsevaa."

"Plutonium-based superconductivity above 18 K" (Nature)

J.L. Sarrao, L.A. Morales, J.D. Thompson, B.L. Scott, G.R. Stewart, F. Wastin, J. Rebizant, Pascal Boulet, E. Colineau ja G. H. Lander, Nature 420, 297 (2002).

Tieteellinen yleiskatsaus: Plutonium on metalli, jolla on teknologista merkitystä sen ytimen epästabiilisuuden ja siihen liittyvän radioaktiivisuuden vuoksi, mutta se on kiinnostava myös tieteellisen perustutkimuksen kannalta. Plutoniumin tunnustetusta merkityksestä huolimatta sen elektronirakenne, joka vaikuttaa suoraan sen metallurgisiin ominaisuuksiin, on huonosti tunnettu. Tässä tutkimuksessa raportoidaan ensimmäistä kertaa havaitusta suprajohtavuudesta plutoniumyhdisteessä, jonka muutoslämpötila on varsin korkea, noin 18,5 K. Tällä ja muilla siihen liittyvillä vaikutuksilla on teknologista merkitystä suprajohtavuuden sovelluksissa.

>VIITTAUS KAAVIOON>

Tausta: Pascal valmistui tohtoriksi Rennes'in yliopistosta vuonna 1997. Hänen väitöskirjansa käsitteli uraanin kiinteän olomuodon kemiaa. Tämä jälkeen hän siirtyi Wienin yliopiston fysikaalisen kemian tutkimuslaitokseen, jossa hän täydensi tohtorin tutkinnon jälkeistä koulutustaan harvinaisten maametalliyhdisteiden tutkimuksen alalla. Saatuaan kolmivuotisen Marie Curie -tutkimusapurahan Pascal tuli YTK:hon vuonna 1999, ja nykyisin hän laatii tutkimusta aiheesta "Synthesis of new Transuranium Compounds - Crystallographic Study (powder and single crystal)".

"Työskentely YTK:ssa antaa paljon virikkeitä ja tarjoaa mahdollisuuden tehdä yhteistyötä eri puolilta maailmaa tulevien ihmisten kanssa."

6. Osallistuminen eurooppalaisen tutkimusalueen luomiseen

Eurooppalaisen tutkimusalueen päätavoitteena on vahvistaa EU:n asemaa kansainvälisessä tutkimuksessa organisoimalla ja integroimalla paremmin eurooppalaista tutkimustoimintaa. Kansallisten laboratorioiden yhteisten toimien edistäminen ja toimintojen päällekkäisyyksien välttäminen on tärkeä askel kohti eurooppalaisen tutkimusalueen luomista.

YTK:n osallistumista eurooppalaisen tutkimusalueen luomiseen edistettiin vuonna 2002 muun muassa laatimalla eurooppalaista tutkimusaluetta koskeva konkreettinen toimintasuunnitelma, sisällyttämällä monivuotiseen työohjelmaan vahva eurooppalaista tutkimusaluetta koskeva ulottuvuus ja lisäämällä YTK:n osallistumista EU:n laajentumiseen.

6.1. Eurooppalaista tutkimusaluetta koskeva toimintasuunnitelma

Verkottuminen on eurooppalaisen tutkimusalueen keskeinen osatekijä; se on tärkein väline, jolla voidaan vähentää tutkimustoimistojen hajanaisuutta ja eristyneisyyttä. Se on myös ensisijainen väline kuudennessa puiteohjelmassa ja sen uusissa tutkimusrahoitusvälineissä. Toteuttaakseen tehtävänsä ja työohjelmansa ja saadakseen korkealaatuisia tuloksia YTK:n on luotava vahvoja kumppanuussuhteita jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden julkisten ja yksityisten organisaatioiden kanssa. Tällaista yhteistyötä edellyttää jo pelkkä YTK:n toiminnan luonne, eli menetelmien ja mittausten yhdenmukaistaminen ja validointi, yhteisten standardien vahvistaminen sekä tieteellisen ja teknisen tuen antaminen yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanolle.

YTK vastaa myös Euroopan poliittisten päätöksentekijöiden ja jäsenvaltioiden yhä useammin toistuviin pyyntöihin luoda yhteisiä tieteellisiä referenssijärjestelmiä. Tämä antaa myös YTK:lle mahdollisuuden toimia liikkeellepanevana voimana, kun se kokoaa yhteen jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden tutkimustoimia ja auttaa ehdokasmaita integroitumaan nopeasti yhteisön tutkimusyhteisöön ja panemaan täytäntöön yhteisön säännöstön.

Eurooppalaista tutkimusaluetta koskeva toimintasuunnitelma laadittiin vuonna 2002, ja siinä asetetaan kunnianhimoiset tavoitteet YTK:n liittämiseksi eurooppalaiseen tutkimusalueeseen keskittymällä seuraaviin viiteen toimeen:

yhteisten tieteellisten referenssijärjestelmien kehittäminen ja toiminta;

laajempi verkottuminen korkealuokkaisten kansallisten ja Euroopan tason organismien kanssa;

kohdennetut monikansalliset ja monitieteiset koulutus- ja liikkuvuusjärjestelmät;

YTK:n tutkimusinfrastruktuurien laajemmat käyttömahdollisuudet, myös koulutustarkoituksiin; ja

laajentumiseen liittyvän toiminnan sisällyttäminen YTK:n työohjelmaan pääasiassa yhteisten hankkeiden ja koulutuksen kautta.

Nämä toimet täydentävät toisiaan ja niitä toteutetaan usein yhdessä. Esimerkiksi liikkuvuutta edistävien välineiden käyttö synnyttää tutkijoiden vaihtoa, mikä tukee verkottumista, ja tutkimuslaitteistojen käyttömahdollisuudet hyödyntävät tutkimuksen kautta tapahtuvaa koulutusta. Verkottuminen tärkeimpien organisaatioiden kanssa on välttämätöntä, jotta voidaan saavuttaa tieteellisten referenssijärjestelmien luomiseksi tarvittava kriittisen massa ja tieteellinen taso.

Vuonna 2002 YTK teki yhteistyötä yli 2000 kumppanin kanssa yli 250 verkossa. YTK:n laitteistojen käyttömahdollisuuksia parannettiin, koulutus- ja liikkuvuusjärjestelmiä laajennettiin ja laajentumisprosessin tukemista lisättiin.

6.2. Laajentumisen tukeminen

Euroopan unionin laajentumisen myötä EU:hun liittyy joukko maita, joilla on kaikilla erilainen historia ja kulttuuritausta. Samalla EU:n väestö kasvaa 105 miljoonalla ja pinta-ala 34 prosenttia. Kaikkiaan 13 maata allekirjoitti 29. lokakuuta 2002 sopimuksen assosioitumisesta kuudenteen puiteohjelmaan - EU:n laajentuminen on nyt todellisuutta eurooppalaisella tutkimusalueella. Näillä ehdokasmailla on kuudennessa puiteohjelmassa samat oikeudet ja velvollisuudet kuin jäsenvaltioilla.

Komissio totesi kuitenkin viimeisimmissä edistymisraporteissaan, että lisävalmistelut ovat edelleen tarpeen tietyillä politiikan aloilla, joita ovat muun muassa tullipalvelut, ilman ja veden laatu, jätehuolto, eläinlääkintä- ja kasvinterveystarkastukset sekä maatalouspolitiikan hallinta ja valvonta. Näiden politiikkojen toteuttaminen vaatii vankkaa tieteellistä perustaa. YTK auttaa tässä ehdokasmaita ja lisää antamaansa tukea siirtämällä asiaa koskevia toimintatapoja, referenssejä ja taitotietoa.

Viidennessä puiteohjelmassa YTK avasi työohjelmansa ehdokasmaille, mistä aiheutui kaikkiaan 20 miljoonan euron kustannukset. Kaikkiaan 18:ta hanketta 80:stä laajennettiin siten, että mahdollistettiin suora yhteistyö tiedeorganisaatioiden kanssa ympäristön, ydinturvallisuuden ja ydinmateriaalivalvonnan, mittausmenetelmien yhdenmukaistamisen, maatalouspolitiikan tukemisen, elintarvikkeiden ja kemikaalien sekä tulevaisuudentutkimuksen ja mallintamisen aloilla.

YTK käynnisti vuonna 2002 täydentävän ohjelman nimeltään "Yhteistyö ja korkean tason koulutus", jonka tuloksena järjestettiin 60 seminaaria ja aktiivinen koulutusohjelma, johon osallistui kaikkiaan 120 tutkijaa ehdokasmaista. Ehdokasmaiden edustustot EU:ssa nimesivät ohjelman osanottajat YTK:n kansallisten yhteyspisteiden avustuksella. Tuloksena on ollut vierailevien tutkijoiden määrän nopea kasvu: esimerkiksi vuonna 2001 vierailevia tutkijoita oli 33, vuonna 2002 määrä kasvoi 67:ään ja vuonna 2003 heitä odotetaan olevan yli 120. Tämä toimi lisäsi myös ehdokasmaiden osallistumista verkkoihin. Esimerkiksi viidennen puiteohjelman alussa ehdokasmaista tulevien kumppaneiden määrä verkoissa oli minimaalinen, mutta kasvoi nopeasti 270:een vuoden 2002 loppuun mennessä, eli se vastaa jo yli 13 prosenttia YTK:n 2000:sta kumppanista.

Viidennessä puiteohjelmassa saavutetun edistyksen ja siitä saatujen kokemusten perusteella YTK on suunnitellut kuudetta puiteohjelmaa varten uuden hankevalikoiman läheisessä yhteistyössä uusien kumppaneiden kanssa. Kahtena ensimmäisenä vuonna keskitytään yhteisön säännöstön omaksumisen nopeuttamiseen. Seminaareissa ja koulutuksessa hyödynnetään verkko-opiskelun uusia multimediatekniikoita, kuten äskettäin kehitetty demonstraatio muuntogeenisten organismien tunnistamisesta. Vieraileville tutkijoille, kansallisille asiantuntijoille ja stipendiaateille etsitään uusia tilapäisiä työmahdollisuuksia (katso http://www.jrc.eu.int/ enlargement).

YTK:n laajentumishanke täyttää pääjohtajan antaman sitoumuksen olla "tämän merkittävän eurooppalaisen aloitteen etulinjassa."

6.3. GMES-aloitteen tukeminen

Paikkatietojen yhdenmukaistetut tietokannat, jotka mahdollistavat satelliiteista saatavien tietojen johdonmukaisen ja nopean integroinnin, ovat olennaisen tärkeitä EU:n sekä sellaisten julkisten tai yksityisten laitosten tarpeiden tyydyttämiseksi, jotka käsittelevät muun muassa ympäristöön, luonnonvarojen hallintaan, aluekehitykseen, pelastuspalveluun, tutkimukseen ja turvallisuuteen liittyviä kysymyksiä. YTK on ollut mukana kehittämistä tietojenkeruutekniikoita ja yhdenmukaistettuja tietokantoja jo yli vuosikymmenen ajan, ja se on ollut keskeisessä osassa ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuisen seurantajärjestelmän (GMES) perustamisessa.

GMES on olennainen osa Euroopan yleistä avaruusstrategiaa. Aloitteen takana ovat Euroopan komissio, Euroopan avaruusjärjestö (ESA), Euroopan sääsatelliittijärjestö (EUMETSAT), Euroopan kaukokartoitusyritysten liitto (EARSC), eurooppalainen teollisuus ja kansalliset avaruusvirastot.

Maapeitettä, palaneita alueita ja metsien häviämistä koskevista maailmanlaajuisista satelliittitiedoista on apua ilmastonmuutoksen tutkimuksessa. YTK kerää indikaattoreita: esimerkiksi äskettäin saadut satelliittikuviin perustuvat tiedot maailman trooppisten sademetsien tilasta (TREES-hanke) auttavat ymmärtämään hiilitasetta. Satelliittitiedoilla on myös yhä kasvava merkitys kriisitilanteissa kuten tulvissa ja metsäpaloissa: esimerkiksi varsinaista käyttöä edeltävässä vaiheessa oleva käyttäjälähtöinen palvelu, joka tunnetaan nimellä Fire Risk Watch, laatii eurooppalaisia ja kansallisia metsäpaloriskejä koskevia yhden ja kolmen päivän ennustekarttoja ja toimittaa niitä kaikille Välimeren alueen palo- ja pelastuspalveluille.

YTK isännöi myös Maailman ilmatieteellisen järjestön aerosolien tietokeskusta; tähän liittyvässä GMES-hankkeessa pyritään yhdistämään avaruudesta ja maanpinnalta tehtävät aerosolimittaukset.

YTK on kehittänyt menetelmiä, joissa satelliittikuvia voidaan käyttää maanviljelyn seurantaan kaukokartoituksen avulla (MARS) yhteisen maatalouspolitiikan toteuttamiseksi. Näillä menetelmillä voidaan tukea petosten torjuntaa ja antaa satoennusteita. Korkean erotuskyvyn kaupallisia satelliittikuvia, joista voidaan erottaa alle metrin mittaisia yksityiskohtia, on ollut saatavilla vuodesta 2000, ja YTK on demonstroinut mahdollisuuksia, joita tämä tarjoaa humanitaarisen avun, miinanraivauksen ja jällenrakennusta varten tehtävän vahinkojen arvioinnin aloilla. Näitä kuvia voidaan käyttää myös kalastusalusten paikantamiseen yhteisen kalastuspolitiikan tarpeisiin.

YTK tukee tehtävänsä puitteissa GMES-palvelujen kehittämistä ja niiden kykyä vastata paremmin komission muiden yksiköiden esittämiin tarpeisiin.

6.4. Kuudes puiteohjelma ja monivuotinen työohjelma

YTK laati vuonna 2002 monivuotisen työohjelman vuosille 2003-2006. Tämä perustuu päätöksiin, jotka on tehty 1) tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn erityisohjelmasta, jonka YTK toteuttaa suorina toimina (2002-2006), sekä 2) tutkimuksen ja koulutuksen erityisohjelmasta, jonka YTK toteuttaa Euroopan atomienergiayhteisölle suorina toimina (2002-2006).

Monivuotinen työohjelma rakentuu seuraavien neljän keskeisen alueen ympärille:

(1) elintarvikkeet, kemikaalit ja terveys

(2) ympäristö ja kestävä kehitys

(3) ydinturvallisuus ja ydinmateriaalivalvonta ja

(4) horisontaaliset toimet.

Näiltä keskeisiltä alueilta on valittu kahdeksan aihepiirikohtaista ja kolme horisontaalista tointa (teknologian kehityksen ennakointi, vertailumateriaalit ja -mittaukset, yleinen turvallisuus ja petosten torjunta), joilla politiikan tarpeet ja YTK:n osaaminen sopivat mahdollisimman hyvin yhteen. Kukin painopistealue koostuu joukosta yhdennettyjä tutkimusaloja (Integrated Scientific Areas, ISAs), joissa määritellään YTK:n tutkimuksen kattamat erityiset näkökohdat. Tämä uusi rakenne on siinä mielessä ainutlaatuinen, että tämä on ensimmäinen kerta, kun useamman kuin yhden tutkimuslaitoksen toimista koostuvat yhdennetyt tutkimusalat jaetaan eri tutkimuslaitosten kesken, mikä väistämättä parantaa YTK:n toimintojen yhdenmukaisuutta ja kohdentamista. Painopistealueet kokoavat YTK:n toiminnot sen tehtävään liittyvien tavoitteiden mukaisesti, kun taas yhdennetyt tutkimusalat järjestävät YTK:n osaamista ja virtaviivaistavat sen monitieteiset toimet erityisille toiminta-alueille, jotta voidaan hyödyntää YTK:n erityisosaamisalueilla tehdyn tutkimuksen synergiaa.

Yhdennetyt tutkimusalat ja niiden sisältö on vahvistettu siten, että ne vastaavat YTK:n asiakkaiden kuulemisen yhteydessä esiin tuotuja ja määriteltyjä tarpeita. Tutkimuskapasiteetin yhdentäminen takaa sen, että YTK voi toteuttaa kaivatun toimintojensa kohdentamisen keskeisiin painopistealueisiin. Se myös tehostaa korkealaatuisten tuotosten tarjoamista synergian ja yhteistyön kautta ja takaa kaikkien asianosaisten yksiköiden tiiviin osallistumisen.

Monivuotisesta työohjelmasta käytiin ensin perinpohjaisia sisäisiä keskusteluja YTK:n seitsemän tutkimuslaitoksen kanssa, ja työohjelmaa laadittaessa kuultiin laajalti YTK:n korkean tason käyttäjäryhmää (komission keskeisten pääosastojen pääjohtajat), YTK:n hallintoneuvostoa (EU:n jäsenvaltioiden edustajat ja osanottajat ehdokasmaista ja assosioituneista maista) sekä tutkimuksesta vastaavaa komission jäsentä Philippe Busquinia ja hänen kabinettiaan.

Kuudenteen puiteohjelmaan liittyvät YTK:n toimet

Tieteelliset aihealueet

1. Elintarvikkeet, kemikaalit ja terveys

Elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuus ja laatu

Elintarvikeketju: maataloudesta kuluttajansuojaan

Muuntogeeniset organismit elintarvikkeissa, rehuissa, siemenissä ja ympäristössä

Kemikaalien ja altistumisen arviointi

Eläinkokeille vaihtoehtoiset menetelmät

Biolääketieteen sovellusten tekniikat

Terveys ja ympäristö: altistumisen käsittely ihmisen ympäristögenomiikan kautta

2. Ympäristö ja kestävä kehitys

Ilman laatu ja ympäristön radioaktiivisuus

Veden laatu ja vesiekosysteemit

Maaperä ja jätehuolto

Maaperän luonnonvarat

Kestävän kehityksen huomioon ottaminen muilla politiikan aloilla

Ilmastonmuutos: Kioton pöytäkirja ja sen jatkotoimet

Ekosysteemien kestävän kehityksen seuranta ja arviointi

Kestävien energiatekniikoiden vertailu- ja tietojärjestelmä

Uusiutuvat energialähteet ja kehittyneet energian muuntotekniikat

3. Ydinturvallisuus ja ydinmateriaalivalvonta

Käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huolto

Ydinmateriaalivalvonta ja leviämisen estäminen

Reaktorien ja ydinpolttoaineen turvallisuus

Säteilyvalvonta

Aktinidien perustutkimus

4. Horisontaaliset toimet

4.1 Teknologian kehityksen ennakointi

Teknologian kehityksen arviointi YTK:n muilla painopistealoilla

Monialainen teknologis-taloudellisen kehityksen ennakointi

Taloudellisten indikaattoreiden analysoinnin tilastolliset menetelmät

4.2 Vertailumateriaalit ja -mittaukset

Vertailumateriaalit ja -menetelmät YTK:n muilla painopistealoilla

Yhteisön vertailumittaustoimisto (BCR) ja teollisuuden varmennetut vertailumateriaalit

Kemian metrologia ja radionuklidien metrologia

Fysiikan metrologia: neutronidatamittaukset

4.3 Yleinen turvallisuus ja petosten torjunta

Petosten torjunta ja EU:n säädösten noudattamisen valvonta valikoiduilla politiikan aloilla

Tietoverkkojen tietosuojan tukeminen

Teknologian aiheuttamat ja luonnonriskit

Komission tavoitteiden edistäminen humanitaarisen avun alalla

6.5. Teknologian siirto

YTK tuottaa tutkimustuloksia, joita voidaan hyödyntää kaupallisesti. Maaliskuusta 2000 lähtien se on vastannut Euroopan unionin teollis- ja tekijänoikeuksien - kuten patenttien, tavaramerkkien ja tekijänoikeuksien - hallinnasta. Mahdollisuuksiensa hyödyntämiseksi YTK tarvitsee kumppaneita teollisuuden alalta, sillä julkisten tutkimuslaitosten tutkijoilla ei useinkaan ole kaupallista vaistoa tai näkemystä - tämä on yksi merkittävä syy siihen, miksi suuri osa tietämyksestä ja tekniikasta jää hyödyntämättä. Yksi eurooppalaisen tutkimusalueen päätavoitteista on muuttaa suhtautumista tutkimustulosten hyödyntämismahdollisuuksiin ja lisätä tietoisuutta näistä mahdollisuuksia sekä julkisissa tutkimuslaitoksissa että komissiossa.

YTK on viime vuosina pyrkinyt järjestämään henkilöstönsä kehittämien tekniikoiden siirron uusilla tavoilla, jotka hyödyntävät koko eurooppalaista yhteiskuntaa. Tätä varten luotuihin välineisiin sisältyvät yrittäjäkoulutuksen tarjoaminen ja spin off -yritysten perustamista koskeva neuvonanto. YTK oli myös mukana eurooppalaisten julkisten tutkimusorganisaatioiden yhteenliittymässä, joka pyrkii yhdessä kehittämään spin off -yrityksiä ja teknologian siirtoa koskevaa asiantuntemusta. Koska kaikkiin organisaatioihin kohdistuu samanlaisia rajoituksia, kun ne pyrkivät kehittämään toimintansa tätä osa-aluetta, ne voivat auttaa toisiaan tarjoamalla tutkijoilleen kohdennettuja neuvoja ja tukitoimintoja.

Sääntöjen mukaan yrittäjiksi aikovien tutkijoiden on erottava komission palveluksesta ennen itsenäisten yritysten perustamista, mutta monet eivät ota tätä askelta, koska heillä ei ole riittävästi tietoa liiketoiminnan prosesseista. Tästä syystä YTK järjestää yrittäjäkursseja, ja vuonna 2002 kymmenen henkilöä sai yrityshallinnon perustaitoja ja uuden yrityksen suunnittelua koskevaa käytännön koulutusta. Kaksi yritystä perustettiin, ja useiden muiden perustamista suunnitellaan.

Yhteisö omistaa oikeudet noin 130 patentoituun keksintöön, joista 90 prosenttia on kehitetty YTK:ssa. Vuonna 2002 YTK:n tutkijat tekivät 17 uutta patentteja ja ohjelmistojen tekijänoikeuksia koskevaa hakemusta. Tuoreimmat patentit ja lisenssisopimukset ovat koskeneet muun muassa plasmankäsittelylaitetta, joka vähentää lääketieteellisten laitteiden aiheuttamia infektioita; kuituoptiikkasensoreita, joiden avulla saadaan tietoja rakenteiden muodonmuutoksista; ja interaktiivista multimediavälinettä, jota käytetään radionuklideja ja niiden säteilyä koskevissa laskelmissa.

6.6. Suurvuoreaktorin lisäohjelma

YTK hallinnoi suurvuoreaktorin (HFR) lisäohjelmaa, jonka rahoituksesta vastaavat Ranska, Saksa ja Alankomaat. Pettenissä Alankomaissa sijaitseva suurvuoreaktori on yksi maailman tehokkaimmista monikäyttöisistä tutkimus- ja koereaktoreista. Sen toiminnasta vastaa nykyisin Alankomaiden energiatutkimussäätiö (NRG). Suurvuoreaktoria on käytetty säteilytys- ja säteilytyksen jälkeisissä tutkimuksissa jo yli kolme vuosikymmentä. Viime vuosina sen tehtävää on laajennettu lääketieteen toimien tukemiseen. Tukea annetaan sekä valmistamalla radioisotooppeja että hoitamalla potilaita boorineutronisieppaushoitolaitoksessa (BNCT). HFR on nykyisin tuotantomäärältään Euroopan johtava radioisotooppien valmistaja.

Vuonna 2002 saatiin uusia viitteitä hitsausliitoksissa esiintyvistä poikkeamista, joita oli alunperin havaittu kesällä 2001 tehdyssä tarkastuksessa. Tämä yhdessä suurvuoreaktorin käyttäjän NRG:n ja Alankomaiden energiakeskuksen (ECN) välisten sisäisten hallinto-ongelmien kanssa asetti laitoksen turvallisuuden vakavasti kyseenalaiseksi. Tämän johdossa komissio päätti 8. helmikuuta 2002 yhteisymmärryksessä NRG:n ja Alankomaiden ydinturvallisuusviranomaisten (Kernfysische Dienst, KFD) kanssa sulkea reaktorin väliaikaisesti. HFR:n sulkeminen aiheutti vakavaa huolta lääketieteellisten radioisotooppien jatkuvasta saatavuudesta. Asiaa käsiteltiin Alankomaiden parlamentin hätäistunnossa helmikuussa 2002.

Reaktorin ollessa suljettuna IAEA:n asiantuntijaryhmä teki ulkopuolisen arvioinnin laitoksen turvallisuustasosta. Samaan aikaan laitoksessa toteutettiin parannustoimia, ja poikkeamasta, joka oli havaittu reaktoriastian hitsausliitoksessa 22 kesällä 2001 tehdyssä tarkastuksessa, tehtiin ulkopuolinen tarkastus. IAEA:n arvioinnissa todettiin yleisesti, että reaktori on hyvässä kunnossa, ja siinä annettiin suosituksia ja ehdotuksia turvallisuuden parantamiseksi edelleen. Tämän johdosta laadittiin turvallisuustason parannusohjelma. Hitsausliitoksen poikkeaman ulkopuolisen tarkastuksen jälkeen reaktori voitiin käynnistää uudelleen 22. maaliskuuta, ja toiminta on jatkunut tämän jälkeen normaalisti. Uusi huoltotarkastus tehdään kesällä 2003.

7. YTK:n ydinlaitosten purkaminen

Euratomin perustamissopimuksen soveltamiseksi rakennettujen ydinlaitosten hallinta kuuluu komission vastuulle koko niiden elinkaaren ajan aina niiden käytöstä poistamiseen saakka. Euratomin perustamissopimuksen noudattamiseksi komissio - ja siten myös YTK kussakin laitoksessaan - soveltaa ydinmateriaalien kuljetusta, käsittelyä, väliaikaista varastointia ja loppusijoittamista koskevaa kansallista ja EU:n lainsäädäntöä sekä ydinlaitoksiin ja -materiaaleihin sovellettavia turvallisuus- ja valvontamääräyksiä. Tämän lainsäädännön mukaisesti YTK on sitoutunut suojelemaan sekä ihmisiä että ympäristöä säteilyn aiheuttamilta vaaroilta. Näin ollen sen on myös poistettava käytöstä ja suljettava ydinlaitokset ja huolehdittava niihin liittyvistä jätteistä.

Tätä varten YTK on kehittänyt purku- ja jätehuolto-ohjelman (D&WM). Ohjelmaa hallinnoi kussakin YTK:n tutkimuslaitoksessa erikoisryhmä, joka toimii purku- ja jätehuolto-ohjelman asiantuntijaryhmän valvonnassa. Asiantuntijaryhmä koostuu jäsenvaltioiden nimeämistä ulkopuolisista asiantuntijoista, ja sen puheenjohtajana toimii YTK:n varapääjohtaja. Ohjelman tavoitteena on suunnitella, tukea ja valvoa YTK:n historiallisten rasitteiden asteittaista purkamista; tähän sisältyvät myös vanhentuneet ydinlaitokset ja jätehuoltolaitteistot. Perimmäisenä tavoitteena on palauttaa vanhentuneet laitokset tilaan, jossa minkäänlaisia säteilyvaaroja ei enää esiinny, jolloin maa-alue voidaan käyttää uudelleen ja sille voidaan rakentaa muuhun kuin ydinkäyttöön tarkoitettuja rakennuksia.

7.1. Nykytilanne

YTK:n Geelin toimipaikassa Belgiassa sijaitsevan radiokemian rakennuksen käytöstä poistaminen saatiin päätökseen 11. lokakuuta 2002, ja komission jäsen Philippe Busquin avasi rakennuksen uudelleen elintarvike-, terveys- ja ympäristötutkimuksen käyttöön. YTK:n Karlsruhen toimipaikassa Saksassa vuoden 2002 tärkeimmät toimet koskivat noin 30 hansikaskaapin purkamista ja ydinjätteen karakterisointia. Ispran toimipaikassa edistyttiin jätehuoltolaitteistojen kehittämisessä. Materiaalien selvityksessä tarvittava kauttakulkuvarasto, punnitusasema ja portaalit mukaan luettuina, saatiin valmiiksi, ja karakterisointi- ja selvityslaitosten rakentaminen edistyi pitkälle - molemmat laitokset valmistuvat vuoden 2003 alkupuolella. Dekontaminointilaitos ja nestemäisten jätteiden käsittelyasema on varustettu lämmitys-, tuuletus- ja ilmastointilaitteilla, ja nestemäisten jätteiden käsittelyasemalle on laadittu kuumakoekäyttösuunnitelma, joka on lähetetty viranomaisten hyväksyttäväksi. Käsittelylaitokset on myös varustettu muun muassa ilmaisu- ja estojärjestelmillä ja säteilyvalvontalaitteilla, ja viimeisten kahden laitoksen suunnittelu- ja turvallisuusraportit saatiin valmiiksi.

Käytöstä poistamista edeltävän vaiheen toimissa saavutettiin tärkeä merkkipaalu. Ydin- ja strategisten aineiden varastoja saatiin edelleen pienennettyä siirtämällä 23 tonnia raskasta vettä (eli puolet varastosta) Kanadaan. Yli 200 tonnia kuumakammioista, reaktoreista ja muista laitteistoista peräisin olevaa jätettä on vapautettu tarkastuksen ja/tai dekontaminaation jälkeen. Lupien ja turvallisen suojaamisen alalla saatiin hyväksyntä uusien osien, kuten ilmaputkien, poistamiselle.

Purkuohjelma käynnistettiin vuonna 2000, ja nyt kaksi vuotta myöhemmin tilanne päätettiin arvioida uudelleen sekä teknisen sisällön että taloudellisten vaikutusten osalta. Tämä tehtävä annettiin vuonna 2002 Belgian ydinenergiakeskuksen (SKC-CEN) johtamalle konsortiolle. Vuoden 2003 alkupuolella valmistuva raportti toimitetaan asiaankuuluville neuvoa-antaville elimille (asiantuntijaryhmä ja hallintoneuvosto).

YTK jatkaa purkuohjelman toteuttamista vuonna 2003 ja laatii ajan tasalle saatetusta ohjelmasta uuden tiedonannon Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

8. YTK lukuina

8.1. Henkilöstö

YTK:n pysyvä henkilöstö (M = miehet, N = naiset) koostuu seuraavista henkilöstöluokista:

>TAULUKON PAIKKA>

Kokonaishenkilöstöstä 1311:a työntekijää voidaan pitää tutkimushenkilöstönä, josta 81:lla on lyhytaikainen (1-3 vuoden) työsopimus. Vuoden aikana henkilöstön kokonaismäärä väheni 16:lla, sillä YTK:n palvelukseen otettuja oli vähemmän kuin työsuhteensa päättäneitä. Tutkimusbudjetista palkattavaa henkilöstöä koskevaa komission politiikkaa muutettiin vuonna 2002 komission hallinnonuudistusta koskevan valkoisen kirjan mukaisesti. Valkoisessa kirjassa esitettiin yhdeksi tavoitteeksi "liittää tutkimushenkilöstö komission yleiseen henkilöstöpolitiikkaan". Tämän politiikan mukaan 65-90 prosenttia henkilöstösääntöjen alaisesta henkilöstöstä tulisi olla virkamiehiä. Loput 10-35 prosenttia muodostavat pysyvien tutkimustyöpaikkojen joustavan osuuden, jota voidaan käyttää erikoistuneen henkilöstön palkkaamiseen ajallisesti rajattujen tarpeiden täyttämiseksi.

>TAULUKON PAIKKA>

8.2. Vieraileva henkilöstö

Pysyvän henkilöstön lisäksi YTK:ssa työskentelee stipendiaatteja, vierailevia tutkijoita, kansallisia asiantuntijoita, ylimääräisiä toimihenkilöitä ja harjoittelijoita jäsenvaltioista, ehdokasmaista tai muualta.

Vierailevaa henkilöstöä houkuttelevat YTK:n kulttuurinen monimuotoisuus, sen monialaiset tutkimuslaitokset ja yhteistyöverkot, ja omilla taidollaan, tietämyksellään ja asiantuntemuksellaan tämä henkilöstö puolestaan auttaa ratkaisemaan ajankohtaisia tieteellisiä haasteita. YTK:n strategiana on ollut lisätä vierailevan henkilöstön määrää, mikä onkin seuraavien lukujen valossa toteutunut:

>TAULUKON PAIKKA>

8.3. Yhtäläiset mahdollisuudet

YTK on vuodesta 2000 alkaen pyrkinyt aktiivisesti edistämään yhtäläisiä mahdollisuuksia ja etenkin sukupuolten tasa-arvoa omassa työympäristössään. YTK:ssa perustettiin koko keskuksen laajuinen Naiset ja tiede -verkko, johon kuuluu edustajia kaikista YTK:n tutkimuslaitoksista ja linjoista.

YTK järjesti vuonna 2002 hakumenettelyn YTK:ssa tapahtuvaa koulutusta koskevista tutkimusapurahoista. Valittujen nuorten tutkijoiden joukossa ylitettiin YTK:n asettama tavoite, jonka mukaan 40 prosenttia YTK:n stipendiaateista pitäisi olla naisia. Jatkotutkintoa suorittavien stipendiaattien osalta miehiä ja naisia oli ensimmäistä kertaa lähes yhtä paljon.

Naisten palkkaaminen YTK:n palkkaluokkiin A8, A7 ja A6 kasvoi 32 prosenttia vuonna 2002. YTK hyväksyi myös äitiyslomasijaisia koskevat hyvät toimintatavat.

8.4. Talousarvio (talousarvio ja menot - YTK:n laitosten toiminta)

YTK:n käytettävissä olevat määrärahat jakautuvat henkilöstömenoihin, yleismenoihin (kiinteistöjen ja laitteiden ylläpito, sähkö, vakuutukset, kulutustavarat jne.) sekä toimintamäärärahoihin (suorat tieteelliset toimet).

Määrärahat tulevat YTK:n talousarviosta, johon YTK saa varat suoraan yhteisön talousarviosta viidettä puiteohjelmaa varten. YTK:n omien laitosten talousarviosta sidottiin seuraavat määrärahat:

>TAULUKON PAIKKA>

Näiden määrärahojen lisäksi saatiin yhteensä 10,2 miljoonan euron määräraha, joka kattaa aiemmilta vuosilta peräisin olevien ydinalan rasitteiden vähentämiseksi ja poistamiseksi toteutettavan toimintaohjelman rahoituksen. Rasitteet johtuvat toimista, jotka eivät ole suorassa yhteydessä Yhteisessä tutkimuskeskuksessa sen perustamisesta lähtien toteutettuun tutkimukseen. Määräraha on tarkoitettu kattamaan ydinlaitosten poistaminen käytöstä ja niiden jätteet.

Lisämäärärahoja saadaan Keski- ja Itä-Euroopan mailta ja ETA-mailta (Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneet maat, Kypros, Malta ja EFTA) (15,3 miljoonaa euroa vuonna 2002) sekä kilpailutetusta toiminnasta.

8.5. Kilpailutettu toiminta

Seuraavasta taulukosta käyvät ilmi tehtyjen sopimusten arvot, jotka on viety vuosien 2001 ja 2002 tileihin.

>TAULUKON PAIKKA>

Yhteisrahoitteisten toimien 2,3 miljoonaa euroa on tuloa vuonna 2002 tehdyistä 19 uudesta sopimuksesta. Vähennys johtuu siitä, että kyseessä oli viidennen puiteohjelman viimeinen vuosi ja ehdotuspyyntöjä julkaistiin vähemmän vuonna 2002.

Puiteohjelmaan kuulumattomat kilpailutetut toimet kattavat komission yksiköille tehdyt muut maksulliset tutkimukset, jotka eivät kuulu YTK:n omaan työohjelmaan. Vuonna 2002 tehtiin 58 uutta sopimusta, joiden kokonaisarvo oli 13,8 miljoonaa euroa - tämä merkitsee 4,5 miljoonan euron lisäystä vuoteen 2001 verrattuna.

Ulkopuolisille asiakkaille (yhteensä 68 keskeiselle asiakkaalle) suoritettiin töitä 5,2 miljoonan euron edestä. Tämä huomattava tulojen vähennys vuoteen 2001 verrattuna vastaa kuitenkin ulkopuolisille tehtävien töiden normaalia vuotuista vaihtelua. Se heijastaa myös yleistä suuntausta, jonka mukaisesti lisätuloja pyritään ansaitsemaan tarjoamalla komission yksiköille tieteellistä ja teknistä tukea YTK:n työohjelman ulkopuolella.

8.6. YTK:n vuoden 2002 julkaisut tutkimuslaitoksittain

>TAULUKON PAIKKA>

*Erityisjulkaisut: suhdetoiminta-asiakirjat, tekniset ohjeet, tiedotteet, uutislehdet, käsikirjat, sisäiset hallintokertomukset, pöytäkirjat, väitöskirjat ja sähköiset asiakirjat.

9. Lisäykset

9.1. Lisäys 1: YTK:n hallintoneuvoston jäsenet ja osanottajat

Prof. Fernando ALDANA

Director Oficina de Innovación y Tecnología Empresarial E. Técnica Superior de Ingenieros Industriales E - 28006 Madrid // PUHEENJOHTAJA

JÄSENET //

Mr Jacques WAUTREQUIN

Secrétaire Général Honoraire Services Fédéraux des Affaires Scientifiques,Techniques et Culturelles B - 1170 Bruxelles // BELGIQUE/BELGIË

Dr Hans Peter JENSEN

Deputy Director Institute of Food Safety and Nutrition DK - 2860 Søborg // DANMARK

Mr Maximilian METZGER

Ministerialrat Bundesministerium für Bildung und Forschung D - 53175 Bonn // DEUTSCHLAND

Prof. Demosthenes ASIMAKOPOULOS

Chairman of the Physics Department University of Athens GR - 157 84 Athens // ELLAS

Prof. José Pío BELTRÁN

Vicepresidente de Organización y Relaciones Institucionales Consejo Superior de Investigaciones Científicas (C.S.I.C.) E - 28006 Madrid // ESPAÑA

Mr Philippe GARDERET

Directeur de l'Innovation et des Technologies Emergentes AREVA F - 75433 Paris Cédex 09 // FRANCE

Dr Killian HALPIN

Director Office of Science & Technology - Policy Division Forfás, Wilton Park House IRL - Dublin 2 // IRELAND

Ing. Paolo VENDITTI

Direttore Generale Consorzio SICN I - 00196 Roma // ITALIA

Mr Pierre DECKER

Conseiller de Gouvernement 1ère classe Ministère de la Culture, de l'Enseignement Supérieur et de la Recherche L - 2273 Luxembourg // LUXEMBOURG

Dr Kees VIJLBRIEF

Directeur Directie Infrastructuur en Innovatie van het DG Innovatie Ministerie van Economische Zaken NL - 2500 EC Den Haag // NEDERLAND

Ministerialrat Dr. Kurt PERSY

Bundesministerium für Bildung, Wissenschaft und Kultur, Gruppe VI/A A - 1014 Wien // ÖSTERREICH

Prof. José Carvalho SOARES

President Ministério da Ciência e da Tecnologia, Instituto Tecnológico e Nuclear P - 2686-953 Sacavém // PORTUGAL

Prof. Jarl FORSTÉN

Deputy Director General VTT Technical Research Centre of Finland FIN - 02044 VTT // SUOMI/FINLAND

Prof. Kerstin FREDGA

S - 131 50 Saltsjö-Duvnäs // SVERIGE

Dr James McQUAID

Director Science and Technology and HSE Board GB - Sheffield S7 2LL // UNITED KINGDOM

OSANOTTAJAT //

Mrs Albena VUTSOVA

Director Ministry of Education and Science BG - Sofia 1000 // BLGARIJA

Dr Karel AIM

ICPF Scientific Board Chair Academy of Sciences of the Czech Republic Institute of Chemical Process Fundamentals CZ - 165 02 Praha 6 // ESKÁ REPUBLIKA

Mr Panikos POUROS

President of the Board of Directors Research Promotion Foundation CY - 1683 Nicosia // CYPRUS

Dr Toivo RÄIM

Ministry of Education of Estonia Department of Research and High Education EE - Tartu 50088 // EESTI

Dr Axel BJÖRNSSON

Professor in Environmental Sciences University of Akureyri IS - 600 Akureyri // ISLAND

Prof. Arnon BENTUR

Samuel Neaman Institute for Advanced Studies in Science and Technology IL - 32000 Haifa // ISRAEL

Prof. Andrejs SILIUp

Vice President Latvian Academy of Sciences LV - 1050 Riga // LATVIJA

Mrs Sabine ALTHOF

Amt für Volkswirtschaft FL - 9490 Vaduz // FÜRSTENTUM LIECHTENSTEIN

Dr Habil. Antanas ENYS

Chairman of Senate (Board) Semiconductor Physics Institute LT - 2600 Vilnius // LIETUVA

Prof. László KEVICZKY

Member of the Academy, Vice-President Hungarian Academy of Sciences H - 1051 Budapest // MAGYARORSZÁG

Prof. Roger ELLUL-MICALLEF

Rector University of Malta M - Msida MSD 06 // MALTA

Mr Andreas MORTENSEN

Ministry of Trade and Industry N - 0030 Oslo // NORGE

Prof. Jerzy LANGER

Institute of Physics, Polish Academy of Sciences PL - 02-668 Warszawa // POLSKA

Dr Constantin GHEORGHIU

Scientific Deputy Director Institute for Nuclear Research RO - 0300 Pitesti // ROMÂNIA

Dr Vladimír pUCHA

Associated Professor at Faculty of Sciences Department of Geology of Mineral Deposits, Comenius University SK - 842 15 Bratislava // SLOVENSKÁ REPUBLIKA

Dr Milos KOMAC

State Undersecretary Ministry of Education, Science and Sport SL - 1000 Ljubljana // SLOVENIJA

Mr Lino de FAVERI

Office fédéral de l'éducation et de la science Programmes internationaux de recherche CH - 3003 Berne // SUISSE/SCHWEIZ/ SVIZZERA

9.2. Lisäys 2: YTK:n johtajat

Pääjohtaja // Barry Mc Sweeney

Varapääjohtaja // Roland Schenkel

Vertailumateriaalien ja mittausten tutkimuslaitos // Alejandro Herrero-Molina

Kuluttajien terveyden ja kuluttajansuojan laitos // Kees van Leeuwen

Ympäristön ja kestävän kehityksen tutkimuslaitos // Manfred Grasserbauer

Kansalaisten suojelun ja turvallisuuden tutkimuslaitos // Jean-Marie Cadiou

Energia-alan tutkimuslaitos // Kari Törrönen

Transuraanien tutkimuslaitos // Gerard Lander

Tekniikan tulevaisuudentutkimuksen laitos // Acting Director Per Sorup

Tiedestrategian linja // David R. Wilkinson

Voimavarojen linja // Jean-Pierre Vandersteen

Tieten ja teknologian pääneuvonantaja // Jean-Marie Martin