Ehdotus Euroopan Parlamentin ja neuvoston asetus kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten yhteistyöstä ("asetus kuluttajansuojaa koskevasta yhteistyöstä") /* KOM/2003/0443 lopull. - COD 2003/0162 */





Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten yhteistyöstä ("asetus kuluttajansuojaa koskevasta yhteistyöstä") (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Tiivistelmä * Sisämarkkinoiden tehokas toiminta edellyttää merkittäviä parannuksia kuluttajien taloudellisia etuja suojaavien lakien täytäntöönpanossa valtioiden rajat ylittävissä tapauksissa. Rajat ylittävän kaupankäynnin kehittyminen myös Internetin runsaamman käytön ansiosta on tehnyt tästä tarpeesta pakottavamman. Laajentuminen lisää edelleen toimenpiteiden tarvetta. * Kuluttajien suojaaminen valtioiden rajat ylittäviltä rikkomuksilta edellyttää täytäntöönpanoviranomaisten verkoston perustamista sisämarkkinoiden alueella. Näillä viranomaisilla on oltava yhteiset vähimmäisoikeudet tutkinnassa ja täytäntöönpanossa. Ehdotuksessa esitetään puitteet keskinäistä avunantoa koskeville oikeuksille ja velvollisuuksille täytäntöönpanoviranomaisten käyttöön rajat ylittävien rikkomusten käsittelyä varten. Verkoston tarkoituksena on antaa kansallisille toimeenpanoviranomaisille mahdollisuus toteuttaa toimia nopeasti, kun kyseessä ovat pahimpiin rikkomuksiin syyllistyvät vilpillisesti toimivat elinkeinonharjoittajat. * Asetusehdotuksessa säädetään laajemmasta hallinnollisesta yhteistyöstä jäsenvaltioiden kesken sekä jäsenvaltioiden ja komission välillä, kun kyseessä ovat yhteisen edun mukaiset hankkeet, joiden tarkoituksena on tarjota kuluttajille tietoa, valistusta ja toimintamahdollisuuksia. Asetusehdotuksen soveltamisala rajoittuu valtioiden rajat ylittäviin rikkomuksiin. Siksi jäsenvaltioiden ei tarvitse muuttaa kotimaassa tapahtuviin rikkomuksiin sovellettavia järjestelyjä. 2. Toimien tarve * Vuonna 2001 julkaistussa vihreässä kirjassa kuluttajansuojasta EU:ssa [1] todettiin, että kuluttajien taloudellisia etuja sisämarkkinoilla turvaavan kuluttajasuojalainsäädännön täytäntöönpano ei ole kattavaa. Siinä katsottiin tarvittavan oikeudellinen kehys kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten yhteistyötä varten. Samalla hahmoteltiin yhteistyöpuitteisiin sisällytettäviä tekijöitä. [1] KOM (2001) 531 lopullinen. * Lähes kaikki sidosryhmät kannattivat komission näkemyksiä. [2] Yleisesti oltiin yksimielisiä siitä, että tällainen kehys auttaisi turvaamaan sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan ja vahvistaisi kuluttajansuojaa. Erityisesti elinkeinonharjoittajat suhtautuivat myönteisesti komission aikeisiin. [2] Vihreään kirjaan annettuihin vastauksiin voi tutustua osoitteessa http://europa.eu.int/comm/consumers/ cons_int/safe_shop/fair_bus_pract/green_pap_comm/responses/index_en.htm. * Vihreän kirjan seurannasta annetussa tiedonannossa [3] komissio sitoutui ehdottamaan tällaista lainsäädäntövälinettä jäsenvaltioiden hallitusten kuulemisen jälkeen. Kuulemistilaisuudet järjestettiin syksyllä 2002 ja keväällä 2003 (mukaan luettuna ministerien epävirallinen kokous Eretreiassa toukokuussa). Pääosin ne vahvistivat jäsenvaltioiden hallitusten asenteita, jotka oli ilmaistu vihreään kirjaan ja seurantaa koskevaan tiedonantoon annetussa palautteessa. [4] Äskettäin esitetyssä vuosia 2003-2006 koskevassa sisämarkkinastrategiassa [5] todettiin myös, että parempi täytäntöönpano on tarpeen, jotta varmistetaan kuluttajien luottamus sisämarkkinoihin, ja nimettiin tämä ehdotus ensisijaiseksi toimeksi. [3] KOM (2002) 289 lopullinen. [4] Seurantaa koskevaan tiedonantoon annettuihin vastauksiin voi tutustua osoitteessa http://europa.eu.int/comm/consumers/ cons_int/safe_shop/fair_bus_pract/green_pap_comm/responses_followup/index_en.htm [5] Sisämarkkinastrategia: Vuosien 2003-2006 painopisteet, KOM(2003) 238 lopullinen. * Lisäksi neuvosto antoi 2 päivänä joulukuuta 2002 vuosiksi 2002-2006 laadittua yhteisön kuluttajapoliittista strategiaa koskevan päätöslauselman [6], jossa kannatettiin komission aietta esittää säädösehdotus tällä alalla. Euroopan parlamentti antoi päätöslauselman kuluttajapoliittisesta strategiasta sekä kaksi päätöslauselmaa vihreästä kirjasta ja sen seurannasta 13 päivänä maaliskuuta 2003; näissäkin kannatettiin komission aikomusta tehdä ehdotus. [7] [6] Neuvoston päätöslauselma, annettu 2 päivänä joulukuuta 2002, yhteisön kuluttajapoliittisesta strategiasta vuosiksi 2002-2006, EYVL C 11, 17.1.2003, s. 1. [7] Euroopan parlamentin päätöslauselma: Euroopan parlamentin päätöslauselma kuluttajansuojasta Euroopan unionissa annetun komission vihreän kirjan vaikutuksista eurooppalaiseen kuluttajapolitiikkaan (KOM(2001) 531 - C5-0295/2002 - 2002/2521(COS)), Euroopan parlamentin päätöslauselma kuluttajien oikeusturvasta: komission vihreä kirja kuluttajansuojasta Euroopan unionissa (KOM(2001) 531 - C5-0294/2002 - 2002/2150(COS)), Euroopan parlamentin päätöslauselma: Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle kuluttajapoliittisesta strategiasta vuosiksi 2002-2006 (KOM(2002) 208 - C5-0329/2002 - 2002/2173(COS)). * Laajalti ollaan siis yhtä mieltä siitä, että kuluttajansuojalainsäädännön yhdenmukainen ja tehokas täytäntöönpano on keskeistä sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan, kilpailun vääristymien poistamisen ja kuluttajien suojelun kannalta. * Rajojen yli tapahtuvan kaupankäynnin kehittyminen on lisännyt mahdollisuuksia rajat ylittäviin rikkomuksiin. On yhä todennäköisempää, että mainostaja tai vähittäismyyjä kuuluvat eri lainkäyttövallan piiriin kuin kuluttajat. Pelkästään ensimmäisten 16 toimintakuukautensa aikana tuomioistuinten ulkopuolinen vaihtoehtoisten riitojenratkaisuelinten eurooppalainen verkosto (EEJ-verkko) kirjasi 1 115 valtioiden rajat ylittävää riitatapausta. [8] Yhdysvaltain johtamassa täytäntöönpanon seurantaa koskevassa hankkeessa Consumer Sentinel on vuodesta 1999 kirjattu 4 100 rajat ylittävää kuluttajavalitusta, jotka kohdistuvat elinkeinonharjoittajiin EU:n ja ETA:n jäsenvaltioissa sekä ehdokasvaltioissa ja joista puolet on tehty vuoden 2002 tammi-syyskuun välillä. [9] [8] http://europa.eu.int/comm/consumers/ policy/developments/acce_just/index_en.html [9] http://www.ftc.gov/bcp/conline/edcams/ crossborder/PDFs/Cross-BorderCY-2002.pdf * Sähköisen kaupankäynnin kehittyminen, eurosetelien ja -kolikoiden käyttöönotto sekä yhteisten kielten laajempi käyttö lisäävät todennäköisesti rajat ylittävää kaupankäyntiä entisestään. Rajat ylittävän mainonnan ja markkinoinnin yleistyminen postin, Internetin ja television välityksellä lisää merkittävästi rajat ylittävää kaupankäyntiä. Ellei rajojen yli tapahtuvan ja sähköisen kaupankäynnin vapauksiin samalla yhdistetä tehokasta täytäntöönpanon valvontaa, vilpillisesti toimivat elinkeinonharjoittajat voisivat horjuttaa sisämarkkinoita ja rankaisematta vapaasti tuottaa vahinkoa kuluttajille. Euroopan mainosstandardiliitto (European Advertising Standards Alliance, EASA) arvioi, että noin 63 prosenttia vuosina 1992-2002 saaduista kuluttajavalituksista koski vilpillisiä tai laillisuuden rajoilla toimivia elinkeinonharjoittajia ja että postimyynnissä näiden osuus nousi noin 86 prosenttiin. [10] [10] Lähde: EASA:n arvio sille tehtyjen rajat ylittävää kaupankäyntiä koskevien valitusten määrästä. * Kuluttajien luottamus rajat ylittävään kaupankäyntiin riippuu suureksi osaksi tehokkaasta rajat ylittävästä täytäntöönpanosta. Tuoreessa eurobarometritutkimuksessa 43 prosenttia niistä kuluttajista, jotka eivät täysin luottaneet rajat ylittävään kaupankäyntiin, piti luottamuksen lisäämisen kannalta hyvin tärkeänä sitä, että heidän omat kansalliset viranomaisensa voivat toimia ulkomailla heidän puolestaan. Lisäksi 33 prosenttia piti tätä tärkeänä. [11] Elinkeinonharjoittajien luottamus tasapuolisiin toimintaedellytyksiin riippuu myös siitä, että taataan lainsäädännön yhdenmukainen ja tehokas soveltaminen koko sisämarkkinoiden alueella. [11] http://europa.eu.int/comm/consumers/ policy/developments/fair_comm_pract/studies_en.html * Jokainen jäsenvaltio on kehittänyt omiin säädöksiinsä ja toimielimiinsä mukautetun täytäntöönpanojärjestelmän. Kukin järjestelmä on muotoutunut puhtaasti kotimaisten rikkomusten torjumisen perusteella eikä täysin sovellu sisämarkkinoiden haasteisiin. Kotimaan viranomaisilta puuttuu valtuuksia tutkia rikkomuksia oman lainkäyttövaltansa piirin ulkopuolella. Joissakin tapauksissa viranomaisilla on omankin lainkäyttövaltansa alueella vain rajalliset mahdollisuudet puuttua sellaisten elinkeinonharjoittajien toimiin, joiden toiminta suuntautuu yksinomaan ulkomaisiin kuluttajiin. Jäsenvaltioiden viranomaisilla ei myöskään ole velvollisuutta avustaa virkaveljiään muissa jäsenvaltioissa. * Tuloksena on sisämarkkinoiden täytäntöönpanojärjestelmä, jota ei ole riittävästi mukautettu sisämarkkinoiden vaatimuksiin ja joka ei nykyisellään pysty vastaamaan Internetin väärinkäyttömahdollisuuksia hyödyntämään pyrkivien vilpillisten elinkeinonharjoittajien aiheuttamaan haasteeseen. Sisämarkkinoiden laajeneminen vuonna 2004 lisää todennäköisesti haasteita huomattavassa määrin ja korostaa nykyisten järjestelyjen heikkouksia entisestään. * Edellä oleva selvitys täytäntöönpanoa koskevan yhteistyön tärkeydestä sisämarkkinoille on tuskin uutta. Useilla politiikan aloilla - erityisesti tullipolitiikan [12], välillisen verotuksen [13], kilpailun [14], rahoituspalvelujen [15] sekä elintarviketurvallisuuden [16] ja tuoteturvallisuuden alalla - on todettu, että rajat ylittävän kaupankäynnin edelleen kehittyminen vaatii EU:lta ripeämpiä otteita. [12] Jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden ja komission yhteistyöstä tulli- ja maatalousasioita koskevan lainsäädännön oikean soveltamisen varmistamiseksi 13 päivänä maaliskuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 515/97 (EYVL L 82, 22.3.1997, s. 1). [13] Ehdotus neuvoston asetukseksi hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen alalla, KOM(2001) 394 lopullinen (EYVL C 270, 25.9.2001 s. 87) - parhaillaan yhteisen kannan aiheena. [14] Neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta, EYVL L 1, 4.1.2003, s. 1. [15] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sijoituspalveluista ja säännellyistä markkinoista, KOM(2002) 625 (01), ja äskettäin annettu direktiivi sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) - yhteinen kanta: EYVL C 228 E, 25.9.2002, s. 19. [16] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi rehujen ja elintarvikkeiden virallisista tarkastuksista, KOM(2003) 52 lopullinen. * Myös kansainvälisesti on todettu tarve panna täytäntöön kuluttajansuojaa koskeva lainsäädäntö tehokkaasti yli valtioiden rajojen. Vuonna 1999 OECD antoi sähköiseen kaupankäyntiin liittyvää kuluttajansuojaa koskevan suosituksen [17], jossa todettiin, että jäsenvaltioiden oikeus-, lainsäädäntö- ja täytäntöönpanoviranomaisten olisi toimittava yhteistyössä kansainvälisesti vaihtamalla tietoja, koordinoimalla, viestimällä ja yhdistämällä voimansa tarpeen mukaan, jotta pystytään torjumaan valtioiden rajat ylittävät petolliset, harhaanjohtavat ja vilpilliset kauppatavat. OECD hyväksyi 11 päivänä kesäkuuta 2003 lisäohjeet kuluttajien suojelemiseksi vilpillisiltä kauppatavoilta rajat ylittävässä kaupankäynnissä. Ohjeissa todetaan samat nykyisten järjestelmien täytäntöönpano-ongelmat ja puutteet maailmanlaajuisesti [18]. [17] Kuluttajansuojaa koskevista suuntaviivoista sähköisen kaupankäynnin alalla 9 päivänä joulukuuta 1999 annettu OECD:n neuvoston suositus [C (99) 184 lopullinen]. [18] http://www.oecd.org/sti/ crossborderfraud. * EU:n tasoisesti ja kansainvälisesti on toteutettu muutamia aloitteita näihin kysymyksiin puuttumiseksi. Kieltokanteista annetussa direktiivissä [19] oikeutetaan tietyt elimet, erityisesti jäsenvaltioiden nimeämät kuluttajajärjestöt nostamaan kieltokanteita jäsenvaltioiden tuomioistuimissa vilpillisiä elinkeinonharjoittajia vastaan. Kansainvälinen markkinoinnin valvontaverkko (International Marketing Supervision Network, IMSN), joka hiljattain nimettiin kuluttaja-asioiden valvontaviranomaisten kansainväliseksi verkoksi (International Consumer Protection and Enforcement Network (ICPEN), on kahdesti vuodessa kokoontuva foorumi eri maiden täytäntöönpanoviranomaisten epävirallista yhteistyötä varten. Myös EU:n täytäntöönpanoviranomaisten alaryhmä kokoontuu kahdesti vuodessa pohtimaan EU: lainsäädäntöön liittyviä kysymyksiä. [19] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/27/EY, annettu 19. toukokuuta 1998, kuluttajien etujen suojaamista tarkoittavista kieltokanteista (EYVL L 166, 11.6.1998, s. 51-56). * Lisäksi eräät jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet keskinäisiä yhteistyösopimuksia. Huomattavin näistä on neljän pohjoismaan täytäntöönpanoviranomaisten yhteistyösopimus. * Nämä aloitteet ovat merkittäviä kuluttajansuojan toteutumisen kannalta EU:ssa. Ne eivät kuitenkaan riitä. Kuten muillakin politiikan aloilla tarvitaan kussakin jäsenvaltiossa täytäntöönpanoa valvovien viranomaisten verkosto, joka perustuu vastavuoroista avustamista koskeviin oikeuksiin ja velvollisuuksiin ('keskinäinen avunanto'). Verkosto tarvitsee oikeusperustan ennen kaikkea yhteistyön tiellä olevien esteiden voittamiseksi. 3. Asetus kuluttajansuojaa koskevasta yhteistyöstä 3.1 I luku: Tavoite, määritelmät, soveltamisala ja toimivaltaiset viranomaiset 3.1.1 Tavoitteet * Asetuksen yleisenä tavoitteena on varmistaa sisämarkkinoiden toimivuus ja sisämarkkinoihin osallistuvien tehokas kuluttajansuoja. Asetusehdotuksella on kaksi erityistavoitetta näiden päämäärien saavuttamiseksi, ja molemmat liittyvät siihen, miten jäsenvaltiot, etenkin niiden toimivaltaiset viranomaiset, toimivat yhteistyössä keskenään ja komission kanssa kuluttajien taloudellisten etujen suojaamiseksi. Tavoitteena on - säätää täytäntöönpanoa valvovien viranomaisten yhteistyöstä puututtaessa yhteisön sisällä tapahtuneisiin oikeudenloukkauksiin, jotka horjuttavat sisämarkkinoita - parantaa osaltaan kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanon laatua ja yhdenmukaisuutta sekä kuluttajien taloudellisten etujen suojaamisen valvontaa. * Ensimmäisen tavoitteen tarkoituksena on varmistaa täytäntöönpanoviranomaisten tehokas ja toimiva yhteistyö muiden jäsenvaltioiden virkaveljien kanssa. Toinen tavoite perustuu näkemykseen, että EU voi osaltaan nostaa täytäntöönpanon tasoa toteuttamalla yhteishankkeita ja vaihtamalla tietoja monenlaisista tiedotusta, koulutusta ja järjestäytymistä koskevista parhaista toimintatavoista. Näkemyksessä huomioidaan myös EU:n panos sisämarkkinoiden toiminnan valvontaan. * Oikeusperustan ja oikeusvälineen valinta perustuu näihin päämääriin ja tavoitteisiin. Komissio on valinnut oikeusperustaksi perustamissopimuksen 95 artiklan. Voidaan esittää lukuisia esimerkkejä syistä, jotka estävät puuttumasta tosiasiallisesti ja tehokkaasti sisämarkkinoiden toimivuutta haittaaviin epäterveisiin kauppatapoihin valtioiden rajat ylittävissä tapauksissa: * Kansallisten luottamuksellisuussääntöjen perusteella kuluttajan jäsenvaltion viranomaisia voidaan estää saamasta hallinnollista avunantoa koskevia tarvittavia tietoja elinkeinonharjoittajan jäsenvaltion viranomaisilta. * Elinkeinonharjoittajan jäsenvaltion viranomainen ei pysty toimimaan ulkomaisten kuluttajien puolesta, viranomaisella ei ole tutkimisen tai toimimisen edellyttämiä valtuuksia tai resursseja taikka viranomainen kieltäytyy toimimasta asettaen kansalliset edut yhteisön etujen edelle. Viranomaisilta voivat myös puuttua valtuudet nostaa kieltokanne hyvän kauppatavan vastaisten käytäntöjen lopettamiseksi nopeasti, koska ne edellyttäisivät rikosoikeudellisia menettelyjä. * Elinkeinonharjoittajan jäsenvaltiossa ei ole virastoa, joka voisi tutkia rikkomusta ja nostaa kieltokanteen elinkeinonharjoittajaa vastaan. * Kuluttajan jäsenvaltiossa ei ole virastoa, joka voisi pyytää hallinnollista apua elinkeinonharjoittajan jäsenvaltion viranomaiselta. * Jäsenvaltioilla ei ole velvoitetta antaa keskinäistä apua rajat ylittävissä tapauksissa. * Rajat ylittävän täytäntöönpanon esteet merkitsevät sitä, että vilpillisen elinkeinonharjoittajan on suhteellisen helppoa välttää täytäntöönpano joko ottamalla kohteeksi toisen lainkäyttövallan piiriin kuuluvat kuluttajat tai oman alueen kuluttajat toisen lainkäyttövallan alueelta. Tehokkaan rajat ylittävän valvonnan puutteesta seuraa, että lakia noudattavat elinkeinonharjoittajat joutuvat epäedulliseen kilpailuasemaan, mikä johtaa kilpailun vääristymiseen. * Rajat ylittävän täytäntöönpanon esteet ovat myös omiaan horjuttamaan kuluttajien luottamusta maiden rajat ylittäviin ostoksiin sisämarkkinoilla ja jarruttavat näin rajat ylittävää tavaroiden ja palveluiden tarjontaa. Siten asetusehdotuksella autetaan poistamaan sekä kilpailun vääristymiä että sisämarkkinoiden esteitä. * Kieltokannedirektiivissä, jolla myös pyritään parantamaan kuluttajansuojasäännösten täytäntöönpanoa, säädetään ennakkotapauksesta 95 artiklan soveltamiseksi täytäntöönpanokysymyksissä. Samoin 95 artikla on perustana tietosuojaa ja sijoituspalveluja koskeville direktiiveille, joissa säädetään myös tutkinta- ja täytäntöönpanovaltaa käyttävien julkisten elinten perustamisesta. * Lainsäädäntövälineeksi valittiin asetus (kuten yleensäkin EU:n yhteistyötä koskevissa säädöksissä, erityisesti tulliyhteistyön, arvonlisäveroa koskevan yhteistyön sekä rehujen ja elintarvikkeiden valvonnan alalla), koska tarkoituksena on antaa välittömästi sovellettavat säännöt viranomaisyhteistyötä varten. 3.1.2 Määritelmät, soveltamisala ja toimivaltaiset viranomaiset * Asetuksen soveltamisala rajoittuu yhteisön sisällä tapahtuviin kuluttajien etuja suojaavan EU:n lainsäädännön rikkomuksiin. Asetuksen soveltamisala laajenee, kun valmisteilla oleva hyvän kauppatavan vastaisia käytäntöjä koskeva puitedirektiivi tulee voimaan. * Toimivaltaisilla viranomaisilla on keskeinen asema asetusehdotuksessa. Asetuksessa esitetään useita välineitä keskinäiseen avunantoon. Näiden käyttö on kokonaan toimivaltaisten viranomaisten varassa, koska nämä pystyvät parhaiten arvioimaan kuluttajansuojan täytäntöönpanon edellyttämät toimintatarpeet. Asetuksella ei oikeuteta eikä velvoiteta komissiota täytäntöönpanoon. * Toimivaltaisten viranomaisten nimittäminen on jäsenvaltioiden tehtävänä, jotta jäsenvaltioiden perustuslain säännökset otetaan huomioon kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanossa. Jäsenvaltiot voivat vapaasti nimittää toimivaltaisia viranomaisia valtakunnallisesti ja/tai alueellisesti, paikallisesti tai toimialoittain. Ehdotuksessa säädetään myös siitä, että jokainen jäsenvaltio nimeää yhteysviraston, jolla varmistetaan eri jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten saumaton yhteistyö. * Toimivaltaiset viranomaiset määritellään viranomaisiksi, joiden erityisenä vastuualueena on kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpano. Asetusehdotuksessa varmistetaan myös se, että toimivaltaisiksi viranomaisiksi nimitettävillä on oltava yhteiset vähimmäisoikeudet tutkinnassa ja täytäntöönpanossa. Nämä vähimmäisoikeudet vaaditaan, jotta keskinäistä avunantoa koskevat säännökset ovat sovellettavissa käytännössä ja toimivat uskottavana pelotteena vilpillisille elinkeinonharjoittajille. Tällaisin toimivaltuuksin varustettujen viranomaisten verkoston tarve on todettu myös tietosuojaa, kilpailua ja rahoituspalveluja koskevissa yhteisön säädöksissä. * Asetus vaatii eräitä muutoksia kaikkien jäsenvaltioiden täytäntöönpanosääntöihin. On kuitenkin ilmeistä, että tämä koskee tavallista enemmän joitakin jäsenvaltioita. Useimmissa jäsenvaltioissa ja ehdokasmaissa on kuitenkin viranomaistaho, jonka erityistehtävänä on kuluttajansuojan täytäntöönpano. * Tällainen puuttuu kokonaan Saksasta, Alankomaista ja Luxemburgista. Itävallassa osavaltioiden viranomaisilla on oikeus langettaa sakkoja elinkeinonharjoittajille eräiden lakien rikkomisesta. * Kieltokannedirektiivin voimaantulosta lähtien kuluttajajärjestöillä on jäsenvaltioissa ollut huomattava osuus lainsäädännön täytäntöönpanijoina, ja monet aikovat ottaa mukaan täytäntöönpanoon myös kilpailijat ja elinkeinoelämän organisaatiot. Kaikilla näillä järjestöillä on merkittävä tehtävä. Asetusehdotuksella ei mitenkään muuteta eikä supisteta näiden osuutta jäsenvaltioiden tai EU:n tasolla. Niiden tehtäviä olisi edelleen vahvistettava myös rajat ylittävissä tapauksissa. * Asetusehdotuksessa säädetään toimivaltaisten viranomaisten verkostosta ja keskinäisen avun puitteista, millä täydennetään jäsenvaltiossa jo olevia rakenteita tai alakohtaisia rakenteita yhteisön tasolla. Nykyiset järjestelmät eivät sinällään riitä varmistamaan sisämarkkinoiden toimivuutta ja kuluttajansuojaa. Ehdotetun verkoston tarkoituksena on suoda mahdollisuus toimia nopeasti, kun kyseessä ovat valtioiden rajat ylittäviin rikkomuksiin syyllistyvät vilpillisimmin toimivat elinkeinonharjoittajat, erityisesti ne, jotka yrittävät hyödyntää sisämarkkinoiden vapauksia kuluttajien vahingoksi. * Useista syistä tarvitaan viranomaisten verkostoa EU:n tasolla. * Vain viranomaisilla on rikkomusta koskevan näytön saamiseen tarvittavat tutkintavaltuudet. * Vain viranomaiset voivat antaa riittävät takeet tiedonvaihdon luottamuksellisuudesta ja salassapitovelvollisuuden noudattamisesta. On olennaisen tärkeää taata luottamuksellisuus ja salassapitovelvollisuus, jotta elinkeinonharjoittajan mainetta ei perusteettomasti vahingoiteta eikä tutkimuksia vaaranneta. * Useimmissa jäsenvaltioissa viranomaistaho on osoittautunut toimivaksi ja tehokkaaksi täytäntöönpanon valvojana. Viranomaisten ripeiden toimenpiteiden uhka ehkäisee merkittävästi epärehellisiin keinoihin turvautumista, etenkin Internetin suomien tilaisuuksien väärinkäyttöä. EU:n tasolla tämän pelotteen uskottavuus kärsisi, jos verkosto ei toimisi aukottomasti. ICPEN-verkostossa käydyissä neuvotteluissa on jo ilmennyt todisteita siitä, että eräät vilpilliset elinkeinonharjoittajat ovat mahdollisesti käyttäneet hyväkseen verkoston aukkoja ja sijoittautuneet niihin jäsenvaltioihin, joista viranomaistaho puuttuu. * Viranomaiset ovat sekä puolueettomia että luotettavia, koska tavoitteena on yleinen etu. Tämä on tärkeä tae elinkeinonharjoittajille. Yksityiset elimet eivät ole yhtä luotettavia. Jotta varmistetaan asetuksen luotettava toimeenpano, asetuksessa tarkoitetut keskinäistä avunantoa koskevat oikeudet tulisi antaa yksinomaan viranomaisille. Lisäksi koska yksityiset elimet ovat järjestäytyneet jäsenvaltioittain, ne tähtäävät ensisijaisesti kotimaiseen pikemminkin kuin EU:n tason kuluttajansuojaan. * Asetuksessa säädetyn täytäntöönpanoa valvovan verkoston tehokkuus riippuu keskinäistä avunantoa koskevista oikeuksista ja velvollisuuksista. Vastavuoroisuuden takia jokainen jäsenvaltio voi olla varma kuluttajiensa tehokkaasta suojasta rajat ylittävissä tapauksissa. Vastavuoroisuus voidaan taata ainoastaan, jos jokaisessa jäsenvaltiossa on vastaavat viranomaiset. * Koska jäsenvaltioiden enemmistö tunnustaa julkisen ulottuvuuden merkityksen täytäntöönpanojärjestelmille, EU:n tason viranomaisverkostolla silotetaan tietä kuluttajansuojalainsäädännön yhdenmukaistamiseksi mahdollisimman kattavasti. Jos jäsenvaltiot vakuuttuvat yhtä tehokkaasta viranomaistoiminnasta kuluttajansuojan alalla ostettaessa tuotteita muista valtioista, mahdollisimman suureen yhdenmukaistamiseen suhtaudutaan suopeammin hyvän kauppatavan vastaisia käytäntöjä koskevassa direktiivissä ja tulevassa kuluttajansuojalainsäädännössä. * Laajentumisnäkymät edellyttävät toimia kuluttajien etujen turvaamiseksi laajemmilla sisämarkkinoilla. Useimmilta uusilta jäsenvaltioilta puuttuvat pitkät kuluttajansuojaperinteet, vaikka ne ovat perustaneet alasta vastaavia virallisia elimiä. Asetusehdotus antaa sen vuoksi tilaisuuden varmistaa täytäntöönpanon tehokkuus uusilla sisämarkkinoilla. * Asetusehdotuksen soveltamisala rajoittuu valtioiden rajat ylittäviin rikkomuksiin. Siksi asetuksessa ei vaadita jäsenvaltioita muuttamaan menettelyjä, jotka koskevat rikkomuksia kotimaassa. * Niiltä jäsenvaltioilta, joilta nyt puuttuvat alasta vastaavat viranomaiset, ei välttämättä edellytetä uusia viranomaisia. Asetuksessa tarkoitetut suppeat velvollisuudet voidaan liittää nykyisten viranomaisten tehtäviin. Esimerkiksi monissa jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpano on kilpailulainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien elinten harteilla. Markkinavalvonnan ja täytäntöönpanon kuluttajansuoja- ja kilpailunäkökohtiin liittyy positiivista yhteisvaikutusta. 3.2 II luku - Keskinäinen avunanto * Asetusehdotuksessa säädetään useista vastavuoroista avustamista koskevista toimivaltaisten viranomaisten oikeuksista ja velvollisuuksista. Tämä tasapaino heijastaa sitä tosiasiaa, että kuluttajan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on parhaiten omiaan ymmärtämään ja arvioimaan kuluttajan kärsimää haittaa, mutta elinkeinonharjoittajan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on parhaiten omiaan toimimaan oman lainkäyttövaltansa ja kulttuurinsa piirissä. Kaikkien toimivaltaisten viranomaisten on toimittava kummassakin tehtävässä. * Keskinäinen avunanto perustuu vapaaseen ja luottamukselliseen tiedonvaihtoon toimivaltaisten viranomaisten kesken. Ehdotuksessa käynnistetään järjestelmä tietojen vaihtamiseksi pyynnöstä ja - aivan yhtä tärkeänä - oma-aloitteisesti. Oma-aloitteinen tietojenvaihto on keskeistä sisämarkkinoiden valvonnan kannalta. * Ehdotuksessa esitetään, että jos vaihdetut tiedot vahvistavat yhteisön sisällä tapahtuneen oikeudenloukkauksen, toimivaltaisten viranomaisten on ryhdyttävä toimiin sen lopettamiseksi viipymättä. Pyynnön vastaanottaneella viranomaisella on vapaus päättää toimivimmasta ja tehokkaimmasta keinosta, koska hän voi parhaiten arvioida tämän. Kieltokanteet ovat todennäköisesti pääasiallinen täytäntöönpanoväline. Niiden ansiosta pystytään toimimaan ripeästi ja tehokkaasti EU:n sääntöjä loukkaavien käytäntöjen estämiseksi sisämarkkinoilla, ennen kuin kuluttajille aiheutetaan vahinkoa. * Ehdotuksessa säädetään myös valvonnan ja täytäntöönpanon koordinoinnista toimivaltaisten viranomaisten kesken. On entistä todennäköisempää, että rajojen yli ulottuvat ongelmat eivät rajoitu pelkästään kahteen valtioon, vaan koskevat kuluttajia useissa jäsenvaltioissa, etenkin jos kyseessä on Internetin käyttö. 3.3 III luku: Keskinäistä avunantoa koskevat yleiset ehdot * Ehdotuksen mukaan yleisperiaatteena on, että toimivaltaisilla viranomaisilla on oikeus ryhtyä elinkeinonharjoittajia koskeviin toimiin oman lainkäyttövaltansa piirissä riippumatta asianomaisten kuluttajien asuinpaikasta. Tässä luvussa vahvistetaan myös keskinäistä avunantoa koskevat yleiset menettelysäännöt ja asetukseen perustuvaa tiedonvaihtoa koskevat yleisohjeet. * Asetuksen 13 artiklassa säädetään tiedonvaihdosta kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa kahdenvälisten sopimusten puitteissa. Asetuksen 14 artiklassa esitetään perusteet, joilla toimivaltaiset viranomaiset voivat kieltäytyä avunannosta. Asetuksen yleisperiaatteena on, että avunpyyntöihin olisi vastattava myöntävästi. Tässä artiklassa todetaan edellytykset, joilla avunannon epääminen perusteltavissa. 3.4 IV luku: Yhteisön toimet * Asetuksen päätarkoituksena on luoda täytäntöönpanosta vastaavien toimivaltaisten viranomaisten yhteistyöjärjestelmä. Yhteisön tehtävänä on kuitenkin myös tukea täytäntöönpanoa ja koordinoida jäsenvaltioiden yleisiä tiedotus-, koulutus- ja järjestäytymistoimia, joilla edistetään kuluttajien taloudellisia etuja. Yhteisön osuus rajoittuu tukitoimenpiteisiin, joilla kohotetaan täytäntöönpanon tasoa yleisesti ja parannetaan kuluttajien mahdollisuuksia käyttää oikeuksiaan. Yhteisön perinteisenä tehtävänä on kannustaa vaihtamaan tietoja parhaista toimintatavoista ja koordinoida jäsenvaltioiden toimia, jotta vältetään päällekkäisyydet ja niukkojen resurssien tuhlaus. * Lisäksi on tarpeen neuvotella yhteisön tasolla keskinäistä avunantoa koskevista sopimuksista kolmansien valtioiden kanssa. Samantyyppisiä sopimuksia on kilpailuasioiden ja tulliyhteistyön alalla. OECD:n työ on osoittanut keskinäisen avunannon tarpeen kansainvälisellä tasolla. Tehokkuuden voidaan odottaa lisääntyvän huomattavasti, jos kansainväliset sopimukset neuvotellaan yhteisön tasolla eikä kunkin jäsenvaltion kanssa erikseen. Näistä järjestelyistä säädetään asetuksen 18 artiklassa. * Asetuksen 15 artiklassa säädetään kaikista komissiolle säännöllisesti ilmoitettavista tiedoista, jotka tallennetaan toimivaltaisten viranomaisten käytössä olevaan tietokantaan. Tarkoituksena on parantaa sisämarkkinavalvontaa laadullisesti. Ehdotetun kaltainen tiedosto on jo ICPEN-verkoston EU-ryhmän ja komission käytössä. * Asetuksen 16 artiklassa säädetään myös toimivaltaisten viranomaisten hallinnollisten toimien koordinoinnista yhteisön tason täytäntöönpanossa. Tässä artiklassa määritetään alat, joita voidaan koordinoida, ja jätetään jäsenvaltioiden ja komission päätettäväksi ajan mittaan, mitä täsmällisiä toimenpiteitä täytäntöönpanon koordinointi edellyttää yhteisön tasolla. Siinä säädetään erikseen toimivaltaisten viranomaisten vaihdosta. * Asetuksen 17 artiklassa säädetään muista mahdollisista yhteisön tason koordinoinnin aloista, jotka liittyvät kansallisiin tiedotustoimiin, neuvontaan ja koulutukseen, kuluttajien edustukseen, kuluttajavalitusten käsittelemiseen tuomioistuinten ulkopuolella, oikeussuojan saatavuuteen ja tilastointiin. Tässäkin yhteydessä jätetään jäsenvaltioiden ja komission päätettäväksi ajan mittaan, mitä täsmällisiä toimenpiteitä koordinointi edellyttää yhteisön tasolla. * Koordinointi voi edellyttää yhteisön ja/tai jäsenvaltioiden rahoitusta, mutta näin ei välttämättä ole. Käsillä oleva ehdotus ei itsessään ole oikeusperusta näihin toimiin liittyville yhteisön kuluille. Niiden oikeusperustana ovat komission ehdottama oikeudellinen kehys kuluttajapolitiikkaa tukeville yhteisön toimille vuosiksi 2004-2007 [20] ja sitä seuraavat säädökset. Sitä vastoin käsillä olevassa ehdotuksessa säädetään koordinoituja toimia koskevasta päätöksentekojärjestelmästä. Siinä säädetään mahdollisuuksista sopia täsmällisemmin EEJ-verkon ja eurooppalaisten kuluttajaneuvontakeskusten (joista joskus käytetään nimitystä 'Euroguichet') toiminnasta käytännössä. [20] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi kuluttajapolitiikkaa tukevien yhteisön toimien rahoitusta koskevista yleisistä puitteista vuosille 2004-2007, KOM(2003) 44 lopullinen. 3.5 V luku: Loppusäännökset * Ehdotuksessa säädetään neuvoa-antavan komitean perustamisesta avustamaan komissiota toteutettaessa asetuksen soveltamisen edellyttämiä käytännön menettelyjä. Asetuksen 6, 7, 8, 9, 11, 14, 15, 16, 17 ja 19 artiklassa esitetään komitean tehtäväksi annettavat yksityiskohtaiset käytännön järjestelyt (esimerkiksi yhteiset lomakkeet) ja muut soveltamistoimenpiteet, kuten yleensäkin keskinäistä avunantoa koskevissa yhteyksissä. Toimivaltaisten viranomaisten tulisi olla komiteassa edustettuina asetuksen soveltamisalaan kuuluvien täytäntöönpanotoimien vuoksi. Neuvoa-antavan komitean tehtäviin eivät kuulu asiat, jotka sisältyvät Televisio ilman rajoja -direktiivillä perustetun yhteyskomitean toimivaltaan. * Asetuksen 20 ja 21 artiklassa säädetään tarvittavista järjestelyistä, jotka koskevat täytäntöönpanon tehokkuuden valvontaa. Jäsenvaltioiden on raportoitava asetuksen soveltamisesta säännöllisesti. 4. Loppusäännökset * Asetusehdotus perustuu nykyiseen kuluttajansuojalainsäädäntöön. Järjestelyjen tehokkuutta vauhdittaa kuitenkin epäilemättä, kun hyvän kauppatavan vastaisia käytäntöjä koskeva direktiivi tulee voimaan ja koko kuluttajansuojalainsäädäntö saadaan mahdollisimman yhdenmukaiseksi. Yhdenmukaisempi ja selkeämpi sääntelyjärjestelmä voi helpottaa täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten sekä elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien työtä. * Komissio katsoo, että neuvoston ja parlamentin olisi annettava ehdotettu asetus mahdollisimman pian, etenkin kun otetaan huomioon EU:n lähestyvä laajentuminen. 2003/0162 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten yhteistyöstä ("asetus kuluttajansuojaa koskevasta yhteistyöstä") (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [21], [21] EUVL C , , s. . ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [22], [22] EUVL C , , s. . ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [23], [23] EUVL C , , s. . noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [24], [24] EUVL C , , p. . sekä katsovat seuraavaa: (1) 8 päivänä heinäkuuta 1996 annetussa neuvoston päätöslauselmassa [25] todetaan, että jatkuvat ponnistelut ovat tarpeellisia hallintojen välisen yhteistyön parantamiseksi. Päätöslauselmassa kehotetaan jäsenvaltioita ja komissiota tarkastelemaan ensisijaisesti mahdollisuutta vahvistaa hallinnollista yhteistyötä lainsäädännön täytäntöönpanossa. [25] EYVL C 224, 1.8.1996, s. 3. (2) Voimassa olevia kansallisia kuluttajien etuja suojaavien lakien täytäntöönpanomenettelyjä ei ole mukautettu sisämarkkinoihin, eikä tehokas yhteistyö kyseisissä tilanteissa ole nykyisin mahdollista. Nämä vaikeudet hankaloittavat viranomaisten yhteistyötä, jonka tarkoituksena olisi havaita, tutkia ja lopettaa kuluttajansuojalakien rikkomukset rajat ylittävissä tapauksissa. Tehokkaan rajat ylittävän täytäntöönpanon puute antaa elinkeinonharjoittajille mahdollisuuden välttää lainsäädännön täytäntöönpanoyrityksiä sijoittautumalla uudelleen EU:n alueella. Tämä vääristää kilpailua kotimaassa tai ulkomailla toimivien lainkuuliaisten elinkeinonharjoittajien kannalta. Rajat ylittävän täytäntöönpanon vaikeudet saavat myös kuluttajat empimään rajat ylittävien tarjousten vastaanottamista ja horjuttavat näin heidän luottamustaan sisämarkkinoihin. (3) Tämän vuoksi on aiheellista helpottaa kuluttajansuojan täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten välistä yhteistyötä yhteisön sisällä tapahtuvien rikkomusten osalta sekä parantaa osaltaan sisämarkkinoiden toimivuutta, kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanon laatua ja yhdenmukaisuutta sekä kuluttajien taloudellisten etujen suojaamisen valvontaa. (4) Ehdotetun asetuksen tavoitteita ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, koska niillä ei voida varmistaa niiden erillisyydestä johtuen yhteistyötä ja koordinointia. Tavoitteet voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, ja yhteisö voi suorittaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi välttämätöntä. (5) Keskinäistä avunantoa koskevien säännösten soveltamisala olisi rajoitettava tässä asetuksessa yhteisön sisällä tapahtuviin yhteisön kuluttajansuojadirektiivien rikkomuksiin. Tehokkuuden, jolla rikkomuksiin puututaan jäsenvaltioissa, on tarkoitus osoittaa, että jäsenvaltioiden sisäisen ja niiden välisen kaupankäynnin välillä ei ole syrjintää. Asetus ei vaikuta niihin komission vastuualueisiin, jotka liittyvät jäsenvaltioiden tekemiin yhteisön lainsäädännön rikkomuksiin. (6) Kuluttajansuojan toteuttaminen rajat ylittävien rikkomusten osalta edellyttää yhteisön laajuisen täytäntöönpanoviranomaisverkoston perustamista. Kyseisille viranomaisille on annettava yhteiset vähimmäisoikeudet tutkinnassa ja täytäntöönpanossa, jotta ne voivat soveltaa tätä asetusta tehokkaasti ja estää elinkeinonharjoittajia tekemästä rikkomuksia yhteisön sisällä. (7) Toimivaltaisten viranomaisten kyky harjoittaa vapaasti yhteistyötä vastavuoroiselta pohjalta tietojenvaihdossa sekä yhteisön sisällä tapahtuvien rikkomusten havaitsemisessa, tutkinnassa, lopettamisessa ja kieltämisessä on olennainen tekijä sisämarkkinoiden toimivuuden ja kuluttajansuojan turvaamisen kannalta. (8) Toimivaltaisten viranomaisten olisi myös tarvittaessa käytettävä niille kansallisella tasolla myönnettyjä oikeuksia rikosprosessin aloittamiseksi, jonka avulla myös viivytyksettä lopetetaan tai kielletään yhteisön sisällä tapahtuvat rikkomukset keskinäisen avunantopyynnön seurauksena. (9) Toimivaltaisten viranomaisten välisen tietojenvaihdon olisi oltava erittäin luottamuksellista, ja siinä olisi noudatettava salassapitosäännöksiä. Tällä varmistetaan, että tutkimukset suoritetaan tehokkaasti eikä elinkeinonharjoittajien mainetta vahingoiteta perusteettomasti. (10) Mikäli tässä asetuksessa säädettyjen perusteiden mukaisesti keskinäisestä avunannosta kieltäydytään, voi pyynnön esittäneen viranomaisen jäsenvaltio ryhtyä kuluttajansuojan varmistamiseksi toimenpiteisiin yhteisön sisällä tapahtuvasta rikkomuksesta vastuussa olevan elinkeinonharjoittajan tavaroiden tai palvelujen tarjoamista koskevien oikeuksien rajoittamiseksi edellyttäen, että kyseiset toimenpiteet on suhteutettu kuluttajille mahdollisesti aiheutuvaan haittaan ja toimenpiteet ovat sopusoinnussa yhteisön lainsäädännön kanssa. (11) Täytäntöönpanohaasteet ylittävät Euroopan unionin rajat, ja eurooppalaisten kuluttajien etuja on suojeltava kolmansien maiden vilpillisiltä elinkeinonharjoittajilta. Kolmansien valtioiden kanssa on sen vuoksi neuvoteltava kansainvälisiä sopimuksia keskinäisestä avunannosta kuluttajien etuja suojaavien lakien täytäntöönpanossa. Näistä kansainvälisistä sopimuksista olisi neuvoteltava yhteisön tasolla tämän asetuksen pohjalta, jotta varmistetaan eurooppalaisten kuluttajien optimaalinen suoja ja kolmansien maiden kanssa tehtävän yhteistyön toimivuus. (12) Yhteisön sisäisiin rikkomuksiin liittyviä jäsenvaltioiden täytäntöönpanotoimia on tarpeen koordinoida yhteisön tasolla tämän asetuksen soveltamisen tehostamiseksi sekä täytäntöönpanon tason ja yhdenmukaisuuden parantamiseksi. (13) Yhteisön sisäisiin asioihin liittyvää jäsenvaltioiden hallinnollista yhteistyötä on tarpeen koordinoida yhteisön tasolla kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanon tehostamiseksi; tämä toimenkuva on jo toteutunut tuomioistuinten ulkopuolisten elinten eurooppalaisen verkon perustamisella. (14) Mikäli jäsenvaltioiden toimien koordinointi tämän asetuksen mukaisesti vaatii yhteisön taloudellista tukea, päätös sen myöntämisestä on tehtävä lainsäädäntöpuitteiden luomisesta kuluttajapolitiikkaa tukeville yhteisön toimille vuosiksi 2004-2007 XX tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä, erityisesti päätöksen liitteessä esitetyissä toimissa 5 ja 10, sekä sitä seuraavissa päätöksissä säädetyin tavoin. (15) Tämän asetuksen täytäntöönpanotoimenpiteitä koskevat päätökset on tehtävä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä sovellettavasta menettelystä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [26] mukaisesti. [26] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 22. (16) Tämän asetuksen soveltamisen tehokas valvonta ja kuluttajansuojan tehokkuus edellyttävät jäsenvaltioiden säännöllistä raportointia, OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: I luku Tavoite, määritelmät, soveltamisala ja toimivaltaiset viranomaiset 1 artikla Tavoite Tässä asetuksessa säädetään kuluttajien etuja suojaavien lakien täytäntöönpanosta vastaavien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten nimittämisen ja komission kanssa käytävän sekä keskinäisen yhteistyön edellytyksistä, joilla varmistetaan lainsäädännön ja sisämarkkinoiden toimivuus sekä tehostetaan kuluttajien taloudellisten etujen suojaa. 2 artikla Soveltamisala 1. Tämän asetuksen säännökset keskinäisestä avunannosta kattavat yhteisön sisällä tapahtuvat rikkomukset. 2. Tällä asetuksella ei rajoiteta kansainvälisen yksityisoikeuden, etenkään tuomioistuimen toimivaltaa ja sovellettavaa lakia koskevien, säännösten soveltamista. 3. Tällä asetuksella ei vaikuteta sellaisten toimenpiteiden soveltamiseen jäsenvaltioissa, jotka koskevat oikeudellista yhteistyötä rikos- ja siviiliasioissa, erityisesti Euroopan oikeudellisten verkostojen toimintaa. 4. Tällä asetuksella ei rajoiteta sisämarkkinoihin liittyvän yhteisön lainsäädännön, etenkään tavaroiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta koskevien säännösten, soveltamista. 5. Tällä asetuksella ei rajoiteta televisiolähetyspalveluihin liittyvän yhteisön lainsäädännön soveltamista. 3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) 'kuluttajien etuja suojaavilla laeilla' liitteessä I luetteloituja direktiivejä siten kuin ne on saatettu osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä b) 'yhteisön sisällä tapahtuvalla rikkomuksella' kuluttajien etuja suojaavien lakien vastaisia toimia, jotka vahingoittavat tai ovat omiaan vahingoittamaan sellaisten kuluttajien yhteisiä etuja, joiden asuinpaikka on muussa jäsenvaltiossa tai muissa jäsenvaltioissa kuin siinä, jossa toimi suoritetaan c) 'toimivaltaisella viranomaisella' viranomaista, joka on perustettu kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla erityisin vastuualuein varmistamaan kuluttajien etuja suojaavien lakien noudattaminen d) 'yhteysvirastolla' jokaisen jäsenvaltion viranomaista, joka on nimitetty vastaamaan tämän asetuksen soveltamisen koordinoinnista kyseisessä jäsenvaltiossa e) 'toimivaltaisella virkamiehellä' virkamiestä, joka voi suoraan pyytää avunantoa tai toimittaa tietoja f) 'pyynnön esittävällä viranomaisella' toimivaltaista viranomaista, joka esittää pyynnön keskinäisestä avunannosta g) 'pyynnön vastaanottavalla viranomaisella' toimivaltaista viranomaista, joka vastaanottaa pyynnön keskinäisestä avunannosta h) 'elinkeinonharjoittajalla' luonnollista tai juridista henkilöä, joka harjoittaa kauppaa, elinkeinotoimintaa tai ammattia kuluttajien etuja suojaavien lakien tarkoittamassa mielessä i) 'valvontatoimilla' toimivaltaisen viranomaisen toimia, joiden avulla pyritään havaitsemaan, esiintyykö viranomaisen lainkäyttöalueella yhteisön sisällä tapahtuvia rikkomuksia j) 'valituksella' lausumaa siitä, että elinkeinonharjoittaja on syyllistynyt tai todennäköisesti syyllistyy kuluttajien etuja suojaavien lakien rikkomukseen k) 'keskinäisellä avunannolla' tietojen toimittamista tai täytäntöönpanotoimien toteuttamista l) 'kuluttajien yhteisillä eduilla' kuluttajien yhteisiä etuja; näihin ei sisälly niiden henkilöiden etujen kumulaatio, joita rikkomuksella on loukattu. 4 artikla Toimivaltaiset viranomaiset 1. Jokainen jäsenvaltio nimittää toimivaltaiset viranomaiset ja yhteysviraston, jotka vastaavat tämän asetuksen soveltamisesta. 2. Toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava tämän asetuksen soveltamiseksi tarpeelliset täytäntöönpanovaltuudet, joita ne käyttävät yhdenmukaisesti kansallisen lainsäädännön kanssa. 3. Näihin valtuuksiin kuuluu vähintään oikeus: a) saada kaikki asiakirjat b) saada tietoja, tarvittaessa niiden antamiseen velvoittavalla oikeuden päätöksellä c) tehdä tarkastuksia paikan päällä d) pyytää kirjallisesti elinkeinonharjoittajaa lopettamaan yhteisön sisällä tapahtuvat rikkomukset e) saada yhteisön sisällä tapahtuneista rikkomuksista vastuussa olevalta elinkeinonharjoittajalta tai niistä vastuussa olevilta elinkeinonharjoittajilta velvoittava sitoumus kyseisen rikkomuksen lopettamisesta ja julkaista sitoumus f) vaatia yhteisön sisällä tapahtuvan rikkomuksen lopettamista tai kieltämistä tai saada tähän velvoittava oikeuden päätös ja julkaista päätökset g) saada oikeuden määräyksiä hävinneen osapuolen velvoittamiseksi maksamaan valtiolle tai kansallisen lainsäädännön määräämälle edunsaajalle tapauksessa, jossa päätöstä ei ole noudatettu h) saada oikeuden määräyksiä varojen jäädyttämisestä ja/tai takavarikosta. 4. Toimivaltaisille viranomaisille on annettava riittävät resurssit tämän asetuksen soveltamiseksi. Kyseisten viranomaisten henkilökunnan on noudatettava ammatillisia menettelytapoja, ja siihen sovelletaan tarkoituksenmukaisia sisäisiä menettelyjä tai menettelytapasäännöksiä, joilla varmistetaan erityisesti henkilötietojen suoja, menettelyn oikeudenmukaisuus sekä luottamuksellisuutta ja ammatillista salassapitoa koskevien 12 artiklan säännösten asianmukainen huomioon ottaminen. 5. Jokaisen toimivaltaisen viranomaisen on tiedotettava yleisölle tässä asetuksessa viranomaiselle annetuista oikeuksista ja velvollisuuksista. 6. Jokainen toimivaltainen viranomainen nimittää toimivaltaiset virkamiehet, jotka voivat suoraan joko esittää avunantopyynnön tai vaihtaa tietoja 11 artiklan säännösten mukaisesti. 5 artikla Luettelot 1. Jokaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimitetyt toimivaltaiset viranomaiset ja nimetty yhteysvirasto. 2. Jokaisen yhteysviraston on pidettävä päivitettyä luetteloa 4 artiklan 6 kohdan mukaisesti nimitetyistä toimivaltaisista virkamiehistä. Luettelo on toimitettava muihin yhteysvirastoihin. 3. Komissio julkaisee ja päivittää yhteysvirastojen ja toimivaltaisten viranomaisten luettelon Euroopan unionin virallisessa lehdessä. II luku Keskinäinen avunanto 6 artikla Pyynnöstä tapahtuva tietojenvaihto 1. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on pyynnön esittävän viranomaisen vaatimuksesta toimitettava pyydetty tieto sen selvittämiseksi, onko yhteisön sisällä tapahtunut rikkomus tai onko sen tapahtuminen todennäköistä. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on toimitettava pyydetty tieto viivytyksettä. 2. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on suoritettava tarkoituksenmukaiset tutkimukset tai muut tarpeelliset toimenpiteet pyydetyn tiedon hankkimiseksi. 3. Pyynnön esittävän viranomaisen vaatimuksesta kyseisen viranomaisen toimivaltainen virkamies voi osallistua pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiesten suorittamiin tutkimuksiin. 4. Tämän artiklan täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet on toteutettava 19 artiklan 2 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti. 7 artikla Oma-aloitteinen tietojenvaihto 1. Mikäli toimivaltainen viranomainen havaitsee yhteisön sisällä tapahtuneen rikkomuksen tai katsoo, että siitä on olemassa varteenotettava riski, kyseisen viranomaisen on ilmoitettava siitä muiden asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle sekä toimitettava kaikki tarpeellinen tieto viivytyksettä. 2. Kun toimivaltainen viranomainen suorittaa muita täytäntöönpanotoimenpiteitä tai vastaanottaa keskinäistä avunantoa koskevan pyynnön, joka liittyy yhteisön sisällä tapahtuneeseen rikkomukseen, toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava toimenpiteistä muiden jäsenvaltioiden asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle. 3. Tämän artiklan täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet on toteutettava 19 artiklan 2 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti. 8 artikla Pyynnöt täytäntöönpanotoimenpiteisiin ryhtymiseksi 1. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on pyynnön esittävän viranomaisen vaatimuksesta suoritettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet yhteisön sisällä tapahtuvan rikkomuksen lopettamiseksi tai kieltämiseksi viivytyksettä. Nämä toimenpiteet sisältävät tarvittaessa vetoomuksen korkeampaan oikeusistuimeen, mikäli tuomioistuinkäsittely on tulokseton. 2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen velvoitteiden täyttäminen edellyttää, että pyynnön vastaanottava viranomainen käyttää 4 artiklan 3 kohdassa säädettyjä valtuuksia ja pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle kansallisessa lainsäädännössä annettuja muita valtuuksia. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on määriteltävä toimenpiteet, joilla yhteisön sisällä tapahtuva rikkomus lopetetaan tai kielletään mahdollisimman tehokkaasti. 3. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on kuultava pyynnön esittävää viranomaista täytäntöönpanotoimien aikana. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on viivytyksettä ilmoitettava toimenpiteistä pyynnön esittävälle viranomaiselle, muiden jäsenvaltioiden viranomaisille ja komissiolle. 4. Tämän artiklan täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet on toteutettava 19 artiklan 2 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti. 9 artikla Valvonnan ja täytäntöönpanon koordinointi 1. Toimivaltaisten viranomaisten on koordinoitava valvonta- ja täytäntöönpanotoimiaan. Koordinoinnin toteuttamiseksi niiden on vaihdettava kaikki tarpeelliset tiedot. 2. Kun toimivaltaiset viranomaiset saavat tietoonsa, että yhteisön sisäinen rikkomus haittaa kuluttajien etuja useammassa kuin kahdessa jäsenvaltiossa, asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on koordinoitava täytäntöönpanotoimensa ja keskinäistä avunantoa koskevat pyyntönsä. Erityisesti niiden on pyrittävä toteuttamaan tutkinta- ja täytäntöönpanotoimet samanaikaisesti. 3. Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava koordinoinnista etukäteen komissiolle, ja ne voivat pyytää komissiota osallistumaan toimiin. 4. Tämän artiklan täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet on toteutettava 19 artiklan 2 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti. III luku Keskinäistä avunantoa koskevat yleiset ehdot 10 artikla Yleiset velvollisuudet 1. Toimivaltaisten viranomaisten on täytettävä tämän asetuksen mukaiset velvollisuutensa toimimalla valtionsa kuluttajien puolesta ja omaan lukuunsa tai kyseisen valtion muun toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä. 2. Jäsenvaltioiden on ryhdyttävä kaikkiin tarpeellisiin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että niiden nimittävät toimivaltaiset viranomaiset koordinoivat yhteysviraston kautta tehokkaasti tämän asetuksen soveltamista. 11 artikla Pyynnön esittämistä ja tiedonvaihtoa koskevat menettelyt 1. Pyynnön esittävän viranomaisen on varmistettava, että kaikki pyynnöt keskinäisestä avunannosta sisältävät riittävästi tietoa, jonka avulla pyynnön vastaanottava viranomainen voi täyttää pyynnön. 2. Pyynnöt on lähetettävä joko yhteysvirastoihin, toimivaltaisille viranomaisille tai toimivaltaisille virkamiehille. 3. Avunantopyynnöt ja tietojenvaihto (mukaan luettuina ilmoitukset komissiolle) laaditaan kirjallisesti vakiomuotoisina ja toimitetaan sähköisesti. Toimivaltaisten virkamiesten kesken avunantopyynnöt ja tiedonvaihto voidaan toteuttaa muulla tavoin, jos molemmat osapuolet sopivat siitä. 4. Asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten tai virkamiesten on sovittava avunantoa koskevissa pyynnöissä ja tietojenvaihdossa käytettävästä kielestä ennen pyyntöjen esittämistä. 5. Pyynnön seurauksena välitettävä tieto on toimitettava suoraan pyynnön esittäneelle viranomaiselle tai pyynnön esittäneille toimivaltaisille virkamiehille. Toimivaltaisten viranomaisten tai virkamiesten on varmistettava, että yhteysvirastolle ilmoitetaan kaikista esitetyistä tai vastaanotetuista avunantopyynnöistä ja pyynnön seurauksena välitetyistä tiedoista. 6. Tämän artiklan täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet on toteutettava 19 artiklan 2 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti. 12 artikla Vaihdetun tiedon käyttö 1. Toimitettua tietoa voidaan käyttää ainoastaan kuluttajien etuja suojaavien lakien noudattamisen varmistamiseksi. 2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat käyttää todisteina tämän asetuksen mukaisesti toimitettuja tietoja, asiakirjoja, havaintoja, lausuntoja, oikeaksi todistettuja jäljennöksiä tai tiedonantoja samalla tavoin kuin niitä vastaavia asiakirjoja, jotka viranomaiset ovat saaneet omassa valtiossaan. 3. Kaikkinainen tieto, joka on toimitettu tämän asetuksen keskinäistä avunantoa koskevien säännösten mukaisesti, myös komissiolle ilmoitettuna ja 15 artiklassa tarkoitettuun tietokantaan tallennettuna, on luottamuksellista, ja sitä koskee ammatillinen salassapitovelvollisuus, jollei: a) tiedon toimittava viranomainen anna suostumustaan sen ilmaisemiseen b) sitä käytetä todisteena c) sitä ole ilmaistu 4 artiklan 3 kohdan e) tai f) alakohdan mukaisen sitoumuksen tai päätöksen osana. 4. Jäsenvaltioiden on tämän asetuksen soveltamiseksi toteutettava direktiivin 95/46/EY [27] 13 artiklan 1 kohdan d ja f alakohdan mukaisten etujen turvaamisen edellyttämiä lainsäädäntötoimia. [27] EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31. 13 artikla Tiedonvaihto kolmansien valtioiden kanssa 1. Toimivaltaisen viranomaisen vastaanotettua tietoa kolmannen valtion viranomaiselta sen on toimitettava tieto muiden jäsenvaltioiden asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille, mikäli tämä on sallittu kyseisen kolmannen valtion kanssa tehtyjen kahdenvälisten avunantosopimusten mukaan. 2. Toimivaltainen viranomainen voi myös toimittaa tämän asetuksen mukaisesti välitetyn tiedon kolmannen valtion viranomaiselle kyseisen valtion kanssa tehdyn avunantosopimuksen mukaan, mikäli sille on saatu tiedon alunperin toimittaneen toimivaltaisen viranomaisen suostumus. 14 artikla Edellytykset 1. Jäsenvaltioiden on luovuttava kaikista sellaisten kulujen korvaamista koskevista vaatimuksistaan, jotka ovat syntyneet tätä asetusta sovellettaessa. Pyynnön esittävä viranomainen on kuitenkin vastuussa pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle kustannuksista tai tappioista, jotka johtuvat tuomioistuimen perusteettomiksi katsomista toimenpiteistä, siltä osin kuin ne koskevat yhteisön sisäisen rikkomuksen asiasisältöä. 2. Pyynnön vastaanottava viranomainen voi kieltäytyä noudattamasta pyyntöä keskinäisestä avunannosta, mikäli a) pyynnön toteuttaminen aiheuttaisi kohtuuttoman hallinnollisen taakan pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle suhteessa yhteisön sisällä tapahtuvaan rikkomukseen kuluttajalle mahdollisesti aiheutuvan vahingon osalta b) oikeusprosessi on jo aloitettu tai pyynnön vastaanottavan viranomaisen jäsenvaltion oikeusviranomaiset ovat jo antaneet lopullisen tuomion samoista yhteisön sisällä tapahtuneista rikkomuksista samoja elinkeinonharjoittajia vastaan c) pyyntö ei ole perusteltu. 3. Pyynnön vastaanottaneen viranomaisen on ilmoitettava pyynnön esittäneelle viranomaiselle perusteet avunpyynnön epäämiselle. 4. Tämän artiklan täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet on toteutettava 19 artiklan 2 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti. IV luku Yhteisön tehtävät 15 artikla Valitukset ja tietokanta 1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava säännöllisesti komissiolle tilastotiedot toimivaltaisten viranomaisten vastaanottamista kuluttajavalituksista. 2. Komission on ylläpidettävä sähköisessä muodossa olevaa tietokantaa, johon se tallentaa ja muokkaa 7, 8 ja 9 artiklan sekä tämän artiklan mukaisesti saamansa tiedon. Tietokannan on oltava toimivaltaisten viranomaisten käytettävissä. 3. Tämän artiklan täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet on toteutettava 19 artiklan 2 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti. 16 artikla Täytäntöönpanon koordinointi 1. Jäsenvaltioiden on yhdessä komission kanssa koordinoitava seuraavia toimia: a. virkamiestensä koulutus mukaan luettuina kielikoulutus ja koulutusseminaarien järjestäminen b. kuluttajavalitusten kerääminen ja luokittelu c. toimivaltaisten virkamiesten toimialakohtaisten verkostojen kehittäminen d. valvontaan ja täytäntöönpanoon liittyvät strategia-, suunnittelu- ja riskianalyysitoimet e. tiedotus- ja viestintävälineiden kehittäminen f. täytäntöönpanovirkamiehiä koskevien standardien, menetelmien ja ohjeiden kehittäminen g. virkamiesten vaihto. 2. Toimivaltaisten viranomaisten on tarvittaessa vaihdettava toimivaltaisia virkamiehiään yhteistyön parantamiseksi. Toimivaltaisten viranomaisten on ryhdyttävä tarpeellisiin toimenpiteisiin, jotta vaihdetut toimivaltaiset virkamiehet voivat suorittaa tehokkaasti toimivaltaisen viranomaisen toimia. Tätä tarkoitusta varten toimivaltaisille virkamiehille on annettava valtuudet suorittaa velvollisuuksiaan kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti siinä toimivaltaisessa viranomaisessa, jonka palveluksessa ne ovat. 3. Toimivaltaisen virkamiehen siviilioikeudellinen vastuu määräytyy vaihdon aikana samalla tavalla kuin toimivaltaisen viranomaisen palveluksessa olevien virkamiesten. Vaihdettujen toimivaltaisten virkamiesten on noudatettava ammatillisia menettelytapoja, ja heihin sovelletaan kyseisen toimivaltaisen viranomaisen tarkoituksenmukaisia sisäisiä menettelytapasäännöksiä, joilla varmistetaan erityisesti henkilötietojen suoja, menettelyn oikeudenmukaisuus sekä luottamuksellisuutta ja ammatillista salassapitoa koskevien 12 artiklan säännösten asianmukainen huomioon ottaminen. 4. Tämän artiklan täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet on toteutettava 19 artiklan 2 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti. 17 artikla Hallinnollinen yhteistyö 1. Jäsenvaltioiden on yhdessä komission kanssa koordinoitava seuraavia toimia: a. kuluttajatiedotus, -neuvonta ja -valistus b. kuluttajien edustajien toimien tukeminen c. kuluttajariitojen tuomioistuimen ulkopuolisista riidanratkaisumenetelmistä vastaavien elinten toimien tukeminen d. kuluttajien oikeussuojakeinojen tukeminen e. kuluttajien käyttäytymiseen, asenteisiin ja toimintaan liittyvien tilastojen, tutkimusten ja muiden tietojen kokoaminen 2. Tämän artiklan täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet on toteutettava 19 artiklan 2 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti. 18 artikla Kansainväliset sopimukset Yhteisön on tehtävä yhteistyötä kolmansien maiden ja toimivaltaisten kansainvälisten organisaatioiden kanssa tavoitteena tehostaa kuluttajien taloudellisten etujen suojaamista. Yhteisön ja asianomaisten kolmansien osapuolten kanssa voidaan laatia sopimukset yhteistyöjärjestelyistä, myös keskinäisen avunannon järjestelyjen perustamisesta. V luku Loppusäännökset 19 artikla Pysyvä komitea 1. Komissiota avustaa yhteistyötä kuluttajansuoja-asioissa käsittelevä pysyvä komitea, jäljempänä 'komitea', johon kuuluvat jäsenvaltioiden edustajat ja puheenjohtajana komission edustaja. Direktiivin 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, soveltamisalaan kuuluvia asioita tutkii kuitenkin edelleen ainoastaan kyseisellä direktiivillä perustettu yhteyskomitea. 2. Mikäli tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa ottaen huomioon saman päätöksen 8 artiklan säännökset. 3. Komitea laatii työjärjestyksensä. 20 artikla Komitean tehtävät 1. Komitea voi ottaa käsiteltäväkseen puheenjohtajan minkä tahansa joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä esittämän tämän asetuksen soveltamista koskevan kysymyksen. 2. Komitea käsittelee ja arvioi erityisesti sitä, kuinka tässä asetuksessa säädetyt yhteistyömenettelyt toimivat. 3. Komitea voi myös tarvittaessa pyytää kieltokannedirektiivin 3 artiklan mukaisesti kanteen nostamiseen oikeutetut yksiköt osallistumaan kokouksiinsa. 21 artikla Kansalliset raportit 1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikista hyväksymistään muista kuin yksittäisiä tapauksia koskevista kansallisista lainsäädäntömääräyksistään tai sopimuksista, joita ne antavat tai tekevät tämän asetuksen kattamista asioista. 2. Jäsenvaltioiden on raportoitava komissiolle tämän asetuksen soveltamisesta joka toinen vuosi asetuksen voimaantulosta lukien. 3. Kansallisiin kertomuksiin on sisällytettävä a. toimivaltaisten viranomaisten organisaatiota, toimivaltuuksia, resursseja tai tehtäviä koskeva uusi tieto b. yhteisön sisällä tapahtuviin rikkomuksiin liittyviä suuntauksia, tapoja tai menetelmiä koskeva tieto, ja erityisesti sellainen tieto, joka paljastaa tämän asetuksen tai kuluttajalainsäädännön puutteita tai aukkokohtia c. tehokkaaksi osoittautuneita täytäntöönpanomenetelmiä koskeva tieto d. toimivaltaisten viranomaisten toimiin liittyvät tilastot esimerkiksi tämän artiklan mukaisista toimista, vastaanotetuista valituksista, täytäntöönpanotoimista ja tuomioista e. yhteenvedot merkittävistä kansallisista tuomioista, joilla tulkitaan kuluttajansuojalainsäädäntöä f. muut tämän asetuksen soveltamiseen liittyvät tiedot. 22 artikla Muut keskinäiset avunantovelvollisuudet Tämän asetuksen säännökset eivät estä noudattamasta laaja-alaisempia muihin oikeussäännöksiin, mukaan luettuna mahdollisiin kahden- tai monenvälisiin, sopimuksiin perustuvia keskinäistä avunantoa, myös rikosasioissa, koskevia velvoitteita. 23 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Asetusta sovelletaan [...] päivästä [...]kuuta 20[..] lähtien. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä [...] päivänä [...]kuuta [...]. Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I LUETTELO 2 ARTIKLASSA TARKOITETUISTA DIREKTIIVEISTÄ (*) 1. Neuvoston direktiivi 84/450/ETY, annettu 10 päivänä syyskuuta 1984, harhaanjohtavaa mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (EYVL L 250, 19.9.1984, s. 17) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/55/EY, annettu 6 päivänä lokakuuta 1997, harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin 84/450/ETY muuttamisesta sisällyttämällä siihen vertaileva mainonta (EYVL L 290, 22.10.1997, s. 18-22) 2. Neuvoston direktiivi 85/577/ETY, annettu 20 päivänä joulukuuta 1985, muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvoteltuja sopimuksia koskevasta kuluttajansuojasta (EYVL L 372, 31.12.1985, s. 31) 3. Neuvoston direktiivi 87/102/ETY, annettu 22 päivänä joulukuuta 1986, kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (EYVL L 42, 12.2.1987, s. 48), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 98/7/EY (EYVL L 101, 1.4.1998, s. 17) [ja X annetulla direktiivillä XX/XX/EY] 4. Neuvoston direktiivi 89/552/ETY, annettu 3 päivänä lokakuuta 1989, televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta: 10-21 artikla (EYVL L 298, 17.10.1989, s. 22, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/36/EY (EYVL L 202, 30.7.1997, s. 60)) 5. Neuvoston direktiivi 90/314/ETY, annettu 13 päivänä kesäkuuta 1990, matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista (EYVL L 158, 23.6.1990, s. 59) 6. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY, annettu 6 päivänä marraskuuta 2001, ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä: 86-100 artikla (EYVL L 311, 28.11.2001, s.67) 7. Neuvoston direktiivi 93/13/ETY, annettu 5 päivänä huhtikuuta 1993, kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista (EYVL L 95, 21.4.1993, s. 29) 8. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/47/EY, annettu 26 päivänä lokakuuta 1994, ostajien suojaamisesta kiinteistöjen osa-aikaisen käyttöoikeuden ostosopimuksen tiettyihin osiin nähden (EYVL L 280, 29.10.1994, s. 83) 9. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/7/EY, annettu 20 päivänä toukokuuta 1997, kuluttajansuojasta etäsopimuksissa (EYVL L 144, 4.6.1997, s. 19) 10. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/44/EY, annettu 25 päivänä toukokuuta 1999, kulutustavaroiden kauppaa ja niihin liittyviä takuita koskevista tietyistä seikoista (EYVL L 171, 7.7.1999, s. 12) 11. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/31/EY, annettu 8 päivänä kesäkuuta 2000, tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista ("Direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä") (EYVL L 178, 17.7.2000, s. 1) 12. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/65/EY, annettu 23 päivänä syyskuuta 2002, kuluttajille tarkoitettujen rahoituspalvelujen etämyynnistä (EYVL L 271, 9.10.2002, s. 16-24) 13. Myynninedistämistä koskeva Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus XXXX/XX/EY 14. Sopimattomia elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisiä kaupallisia menettelyitä sisämarkkinoilla koskeva Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi XXXX/XX/EY 15. Elintarvikkeiden ravintosisältöä ja terveysvaikutuksia koskevista väitteistä annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus XXXX/XXX/EY 16. Neuvoston asetus (ETY) N:o 295/91, annettu 4 päivänä helmikuuta 1991, sitä korvausjärjestelmää koskevista yhteisistä säännöistä, jota sovelletaan, jos matkustajalta säännöllisessä lentoliikenteessä evätään pääsy lennolle, EYVL L 36, 8.2.1991 17. Lennollepääsyn epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen yhteydessä lentomatkustajille annettavasta korvauksesta ja avusta annettu neuvoston asetus XXXX/XX/EY (*) Direktiivit 1, 6, 7 ja 9 sisältävät erityissäännöksiä kieltokanteista. SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS Politiikan ala: TERVEYS- JA KULUTTAJA-ASIAT Toimi: Kuluttajapolitiikka toimenpiteen nimi: Asetus kuluttajansuojaa koskevasta yhteistyöstä 1. Budjettikohta/-kohdat 170201 (B5-100) Kuluttajia koskevat yhteisön toimet 2. NUMEROTIEDOT 2.1 Toimenpiteen kokonaismäärärahat (B osa): 150 000 euroa vuodessa maksusitoumusmäärärahoina 2.2 Toimenpiteen soveltamiskausi: Vuodesta 2004 rajoituksetta 2.3 Monivuotinen kokonaismenoarvio: a) Maksusitoumusmäärärahojen/maksumäärärahojen aikataulu (rahoitustuki) (vrt. kohta 6.1.1) miljoonaa euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> b) Tekninen ja hallinnollinen apu sekä tukimenot (vrt. kohta 6.1.2) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> c) Henkilöstömenojen ja muiden hallintomenojen kokonaisvaikutus rahoitukseen (vrt. 7.2 ja 7.3 kohta) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 2.4 Yhteensopivuus ohjelmasuunnitelman ja rahoitusnäkymien kanssa Ehdotus on tehdyn ohjelmasuunnitelman mukainen. 2.5 Vaikutukset tuloihin [28] [28] Lisätietoja erillisessä ohjeasiakirjassa. Ehdotuksella ei ole taloudellisia vaikutuksia (kyseessä ovat toimenpiteen toteuttamiseen liittyvät tekniset näkökohdat). 3. BUDJETTITIEDOT >TAULUKON PAIKKA> 4. OIKEUSPERUSTA Perustamissopimuksen 95 artikla ja 153 artiklan 3 kohdan b alakohta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös kuluttajapolitiikkaa tukevien yhteisön toimien rahoitusta koskevista yleisistä puitteista vuosille 2004-2007 5. KUVAUS JA PERUSTELUT 5.1 Yhteisön tuen tarve [29] [29] Lisätietoja erillisessä ohjeasiakirjassa. Yhteisön rahoitustuen tarpeellisuus tällä alalla on jo esitetty ehdotuksessa Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi kuluttajapolitiikkaa tukevien yhteisön toimien rahoitusta koskevista yleisistä puitteista vuosille 2004-2007. Ehdotuksessa asetetaan erityisesti kuluttajansuojasäännösten tehokas täytäntöönpano keskeiseksi poliittiseksi tavoitteeksi. Ehdotettujen yleisten puitteiden toimeen 5 kuuluvat varsinkin valvonta- ja täytäntöönpanotoimien koordinoinnin edellyttämät toimet, joihin tässä asetuksessa viitataan ja jotka on määrä rahoittaa kokonaan yhteisön talousarviosta. Lisäksi yhteistoimi 10 tarjoaa mahdollisuuden osallistua samojen toimien rahoitukseen yhden tai useamman jäsenvaltion kanssa. Tässä asetuksessa kaavaillut yhteisön toimet liittyvät jäsenvaltioiden kuluttajansuojapolitiikan tukemiseen, täydentämiseen ja seurantaan. Niillä ehdotetuilla toimilla, joilla on taloudellisia vaikutuksia, pyritään erityisesti: - kahden (yhteisön sisällä tapahtuvia rikkomuksia ja toimivaltaisten viranomaisten vastaanottamia valituksia koskevan) tietokannan ylläpitoon 7 ja 12 artiklan mukaisesti - kansallisten täytäntöönpanotoimien koordinoinnin tukemiseen (17 artikla) - niiden kansallisten hallinnollisten toimien koordinoinnin tukemiseen, joilla pyritään parantamaan kuluttajien valistusta, tiedottamista ja edustamista (18 artikla). Tämän asetuksen ainoa välitön taloudellinen vaikutus aiheutuu 7 ja 12 artiklan mukaisten tietokantojen ylläpidosta. Yhteistyötä koskevilla 17 ja 18 artiklan säännöksillä ei sinällään ole taloudellisia vaikutuksia, sillä niissä säädetään ainoastaan budjetin ulkopuolisia asioita koskevasta päätöksentekojärjestelmästä. 17 ja 18 artiklan pohjalta nähtävissä oleviin toimiin liittyvät talousarviota koskevat päätökset on tehtävä vuosia 2004-2007 koskevissa yleisissä puitteissa kaavailtujen menettelyjen mukaisesti. Tässä säädökseen liittyvässä rahoitusselvityksessä käsitellään siten vain 7 ja 12 artiklan mukaisten tietokantojen taloudellisia vaikutuksia. 5.1.1 Toiminnan tavoitteet Ehdotetuilla tietokannoilla pyritään vastaamaan perustamissopimuksen tavoitteeseen kansallisten toimintalinjojen seuraamisesta. Tavoitteena on yksityiskohtaisemmin - tuottaa sellaista saatavana olevaa tietoa toimivaltaisille viranomaisille, joka liittyy muiden toimivaltaisten viranomaisten raportoimiin yhteisön sisällä tapahtuviin rikkomuksiin - tuottaa jäsenvaltioille ja komissiolle tietoa elinkeinonharjoittajia koskevien valitusten suuntauksista; tällä tiedolla on suuri merkitys kuluttajansuojasäädöksistä ja niiden täytäntöönpanosta vastaaville päätöksentekijöille. 5.1.2 Ennakolta tehtävään arviointiin liittyvät toimenpiteet Suoritettavat toimenpiteet on esitetty säädökseen liittyvässä rahoitusselvityksessä, joka on liitetty ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi kuluttajapolitiikkaa tukevien yhteisön toimien rahoitusta koskevista yleisistä puitteista vuosille 2004-2007. 5.2 Suunnitellut toimet ja yhteisön rahoitustukea koskevat järjestelyt Kaksi tietokantaa, joista toinen koskee yhteisön sisällä tapahtuvia rikkomuksia (7 artikla) ja toinen toimivaltaisten viranomaisten vastaanottamia valituksia (12 artikla), perustetaan ja ylläpidetään kahdella toimella. Tietokantojen on oltava toimivaltaisten viranomaisten käytettävissä. Lopullisia edunsaajia ovat EU:n kuluttajat Rahoitustukea varten on kaavailtu seuraavia järjestelyjä: * Komission toimet, joiden taustalla ovat hankintamenettelyihin, kuten tarjouspyyntöihin, perustuvat sopimukset. Kunkin toimen kohdalla määritellään asianmukaiset tekniset erittelyt. Näitä rahoitustukijärjestelyjä sovelletaan Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen säännösten mukaisesti. 5.3 Toteutusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt Komissio huolehtii näiden puitteiden yhteydessä toteutettavien toimien täytäntöönpanosta ja hallinnosta joko vakinaisen tai väliaikaisen henkilökunnan avulla. 6. RAHOITUSVAIKUTUKSET 6.1 Kokonaisrahoitusvaikutus, B osa (koko ohjelmakaudeksi) (Seuraavassa taulukossa ilmoitettujen kokonaismäärien laskutapa on esitettävä taulukossa 6.2 esitetyn jaottelun avulla) ) 6.1.1 Rahoitustuki Huom. Nämä varaukset on jo otettu huomioon ehdotuksessa Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi kuluttajapolitiikkaa tukevien yhteisön toimien rahoitusta koskevista yleisistä puitteista vuosille 2004-2007. Maksusitoumusmäärärahat milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> 6.2 Toimenpidekohtainen kustannuslaskelma, B osa (koko ohjelmakaudeksi) [30] [30] Lisätietoja erillisessä ohjeasiakirjassa. ei saatavilla 7. VAIKUTUKSET HENKILÖSTÖÖN JA HALLINTOMENOIHIN 7.1 Vaikutus henkilöstöön >TAULUKON PAIKKA> 7.2 Henkilöstön taloudellinen kokonaisvaikutus >TAULUKON PAIKKA> Määrät vastaavat 12 kuukauden kokonaismenoja. 7.3 Muut toimenpiteestä aiheutuvat hallintomenot >TAULUKON PAIKKA> Määrät vastaavat 12 kuukauden kokonaismenoja. 1Mainittava komitean laji sekä ryhmä, johon se kuuluu. I. Yhteensä vuodessa (7.2 + 7.3) II. Toimen kesto III. Toimen kokonaiskustannukset (I x II) // EUR 229 292 määrittämätön n/a 8. SEURANTA JA ARVIOINTI 8.1 Seurantajärjestelyt Toteutettavat järjestelyt on esitetty säädökseen liittyvässä rahoitusselvityksessä, joka on liitetty ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi kuluttajapolitiikkaa tukevien yhteisön toimien rahoitusta koskevista yleisistä puitteista vuosille 2004-2007. 8.2 Suunniteltua arviointia koskevat järjestelyt ja aikataulu Vrt. 8.1. 9. PETOSTEN TORJUNTATOIMET Vrt. 8.1.