Alueiden komitean lausunto aiheesta "Paikallisyhteisöt sekä EU:n ja Välimeren alueen kumppanuus"

(98/C 64/09)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 198 c artiklan 4 alakohdan mukaisesti 12. maaliskuuta 1997 tekemänsä päätöksen antaa lausunto aiheesta "Paikallisyhteisöt sekä EU:n ja Välimeren alueen kumppanuus" sekä antaa lausunnon valmistelu valiokunta 4:n "Taajama-alueita koskevat asiat" tehtäväksi,

ottaa huomioon lausuntonsa komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille aiheesta "Euroopan unionin välimerenpolitiikan vahvistaminen: ehdotukset Euroopan unionin ja Välimeren maiden yhteistyökumppanuuden täytäntöönpanemiseksi" (),

ottaa huomioon Barcelonan julistuksen sekä jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten Välimeren maiden 28. marraskuuta 1995 hyväksymän työohjelman,

ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 1488/96 rahoituksellisista ja teknisistä toimenpiteistä (MEDA) taloudellisen ja yhteiskunnallisen rakenneuudistuksen tukemiseksi Euro-Välimeri-yhteistyökumppanuuden puitteissa,

ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston päätökseksi aiheesta "MEDA-maaohjelmien suuntaviivojen hyväksymisestä", KOM(96) 441 lopull.,

ottaa huomioon neuvoston puheenjohtajiston ja komission yhteisen kertomuksen välimerenpolitiikan jatkamisesta Barcelonan konferenssin jälkeen, 987/96 C4 0414/96,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin 12. maaliskuuta 1997 antaman päätöslauselmaehdotuksen kyseisestä kertomuksesta,

ottaa huomioon valiokunta 4:n toukokuun 30. päivänä 1997 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 125/97 rev., jonka esittelijä oli Francesco Rutelli,

hyväksyi 20. täysistunnossaan 20. marraskuuta 1997 seuraavan lausunnon.

1. Paikallisyhteisöt sekä EU:n ja Välimeren alueen kumppanuus

1.1. Johdanto

1.1.1. Euroopan unionin ja yhteisön ulkopuolisten Välimeren alueen maiden välisten suhteiden yhtenäinen määrittely on EU:n ulkosuhteiden ensisijainen tavoite. Tähän asti kumppanuuden rakentamisprosessi on koskenut vain 12:a Välimeren reunavaltiota ().

Välimeren alueella on tietty alueellinen identiteetti talouden vallitsevan toimintatyypin ja tiheän kauppaverkoston vuoksi. Se on kuitenkin pirstaleinen ja epäyhtenäinen geopoliittinen alue, jolle on tyypillistä kulttuurin, poliittisen hallinnon, talouden ja yhteiskunnan rakenteiden sekä kehitystasojen laaja kirjo. Valtioiden ja kansainvälisten järjestöjen ponnistelut alueen nykyistä laajemman integraation puolesta ovat tähän mennessä tuottaneet odotettuja heikompia tuloksia. Jäljellä on edelleen kokonaisvaltainen epätasapaino, joka aiheuttaa yhteiskunnallisia jännitteitä, uskonnollisia konflikteja, työttömyyttä ja maastamuuttoa. On tunnustettava, että lisääntynyt mielenkiinto Välimeren aluetta kohtaan johtuu myös niiden vaarojen tiedostamisesta, joista alueen vakaus ja turvallisuus riippuu ja jotka ovat suhteessa kansainvälisten ja kansallisten jännitteiden jatkuvaan kiristymiseen.

1.1.2. Euroopan unionin ja yhteisön ulkopuolisten Välimeren alueen maiden välisten kumppanuutta ja yhteistyötä koskevien tehokkaiden suunnitelmien toteutuksen johdosta on kuitenkin aiheellista tarkistaa kehitysprosessin toimijat ja menettelytavat. Alue- ja paikallisviranomaisilla on nyt entistä suuremmat mahdollisuudet toimia suoraan siten, että keskushallintotasoisen yhteistyön perinteiset vaikeudet voitetaan. Näin voidaan pyrkiä poistamaan perinteisten kehitysmallien vaikeuksia, kehittämään jo toimivia kaupunkien verkostoja tavoitteena tuottaa konkreettisia ja todellisia kehityshankkeita, ja vastaamaan sekä maaseudulla että kaupungissa kestävän kehityksen haasteeseen erityisesti ohjelma 21:n yhteydessä.

1.2. EU:n ja Välimeren alueen yhteistyökumppaneiden välinen konferenssi

1.2.1. EU:n ja Välimeren alueen yhteistyökumppaneiden välisessä konferenssissa, joka pidettiin Barcelonassa 27. 28. marraskuuta 1995, määriteltiin EU:n ja Välimeren alueen kumppanuuden uudet päälinjat (), jotka koostuvat kolmesta pääosasta. Näitä ovat poliittinen ja turvallisuusyhteistyö, taloudellinen ja rahoitusyhteistyö sekä yhteistyö sosiaalisella, kulttuurisella ja inhimillisellä alalla.

1.2.2. Yksi Barcelonan hengelle tyypillinen tekijä on keskushallinto- ja paikallistason toimien keskinäinen täydentävyys. Keskushallintotasolle on varattu erityisesti toimet, jotka tähtäävät poliittisen keskustelun vahvistamiseen sekä taloudellisen ja rahoitusyhteistyön kehittämiseen määrittelemällä yhteinen rauhan ja vakauden alue sekä luomalla hyvinvointialue, johon kaikki osapuolet kuuluvat. Voidaan siis sanoa, että keskushallintojen toimet koskevat ensi sijassa EU:n ja Välimeren alueen kumppanuuden pääosista kahta ensimmäistä. Alue- ja paikallisviranomaisille sekä kansalaisyhteiskunnan toimijoille on annettu hallitseva rooli kulttuurisen, sosiaalisen ja inhimillisen alan yhteistyössä. Tähän pyritään kehittämällä inhimillisiä voimavaroja sekä edistämällä kulttuurien välistä ymmärtämystä ja kansalaisyhteiskuntien välistä vaihtoa. Alue- ja paikallisviranomaiset saavat myös tehdä ehdotuksia ja toimia kahdella muullakin mainitulla osa-alueella.

1.2.3. Kumpaakin hallinnon tasoa vastaa erityinen toiminta-alue. Keskushallintotason toiminta tapahtuu yksittäisten Euroopan unionin ja yhteisöön kuulumattomien Välimeren alueen maiden assosiointisopimusten yhteydessä. Alue- ja paikallisviranomaisten (sekä kansalaisyhteiskunnan toimijoiden) toiminta liittyy hajautetun yhteistyön hankkeiden puitteissa etupäässä paikallishallintoon ja ihmisoikeuksien edistämiseen.

1.3. Paikallis- ja alueyhteisöjen välisen yhteistyön yleispiirteitä

1.3.1. Erityisesti alue- ja paikallisviranomaisten osalta on kehitetty toimia, jotka ovat oleellisesti sidoksissa tekniseen yhteistyöhön tiedon, ammatillisen osaamisen ja tietotaidon välittämisen kautta. Ensisijaisia toiminta-alueita ovat luonnollisesti olleet kaupunkialue (perusrakenteiden parannus ja ylläpito sekä aluesuunnittelu) sekä paikallishallinto (hallintohenkilökunnan koulutus ja hallintomenettelyjen järjestäminen).

1.3.2. Tämäntyyppistä toimintaa kehittämällä pyritään siihen, että kaikki paikalliseen kehittämiseen osallistuvat toimijat löytävät ja omaksuvat asteittain paikalliseen todellisuuteen soveltuvat erityiset menettelytavat ja välineet. Ne ovat tehokkaita vain jos niitä ohjaa paikallisten olojen syvä tuntemus ja jos niihin liitetään rahoitustarpeeseen sopeutetut käytännön toimet.

1.3.3. Lukuunottamatta edellä mainittujen pääohjelmien merkitystä voidaan yleisesti todeta, että saadut tulokset ovat tämän toimintatavan ansiosta keskimääräisesti korkealaatuisia ja niillä on vertauskuvallista merkitystä. Huolimatta teknisyyden ja byrokraattisuuden ajoittaisesta ylikorostumisesta ei ole epäilystäkään siitä, että tämä hajautetun yhteistyön malli on Euroopan unionin yksi edistyneemmistä yhteistyökokemuksista Välimeren alueella.

1.3.4. Välimeren alueella toteutetut alue- ja paikallisviranomaisten yhteistyöhankkeet osoittavat konkreettisesti näiden osapuolten toimien voiman kansainvälisellä tasolla.

Lopuksi voidaan todeta tyytyväisinä, että hajautetun yhteistyön ohjelmien kehitys korostaa kansalaisnäkökulman ja osallistuvien elinten roolia alue- ja paikallisviranomaisten demokraattisessa päätöksentekoprosessissa.

Tätä toimintaa kannattaa tukea ja sen rahoitusta vahvistaa, jotta läheisyysperiaatetta sovelletaan oikein ja riittävä rahoitus taataan.

1.4. Välimeren alueen ohjelmien toimintamekanismi

1.4.1. Komission johtamat yhteisön toimet () täydentävät Välimeren alueen yhteistyökumppaneiden toimivaltaisten keskus- ja paikallishallintoelinten johtamia toimia. Komissio valmistelee toimivaltaisten toimistojensa (Desk) kautta jokaista maata varten yleensä kolmivuotiset suuntaa-antavat ohjelmat, jotka sisältävät toimien tärkeysjärjestyksen. Tämä tärkeysjärjestys on määritelty yhteisymmärryksessä edunsaajamaan kanssa. Suuntaa-antavat ohjelmat antavat kuvan kunkin maan talous- ja sosiaalipoliittisesta tilanteesta, niissä analysoidaan kunkin maan tärkeimpiä haasteita ja kuvataan yhteisön teknisen ja rahoitusyhteistyön suuntausta. Lopuksi suuntaa-antavissa ohjelmissa mainitaan ajanjaksoksi 1996 1998 valitut ne tärkeimmät ohjelmat rahoitusapuineen, jotka muodostavat viitekehyksen seuraavien kilpailuilmoitusten valmistelua silmällä pitäen. Komission päättämät suuntaa-antavien ohjelmien yleiset linjaukset MEDA-ohjelman toteutuksen puitteissa ovat olleet käyttökelpoinen opaste ensisijaisten tavoitteiden määrittelyssä Välimeren alueen kumppaneiden kanssa sekä koordinoinnissa jäsenvaltioiden kanssa ().

1.4.2. MEDA-asetuksessa () tärkeysjärjestystä varten määrätyt päälinjat, joihin kukin maa voi viitata vastaavan toimintaohjelman perusteella, ovat seuraavia:

taloudellisen siirtymävaiheen sekä EU:n ja Välimeren yhteistyökumppaneiden välisen vapaakauppa-alueen luomisen tukeminen kehittämällä yksityissektoria ja luomalla työpaikkoja erityisesti pk-yritysten piirissä; eurooppalaisten yksityissijoitusten edistäminen mukaan lukien teollinen yhteistyö; taloudellisen perusrakenteen ajanmukaistaminen, perusrakenteen sopeuttamisohjelmia tukevat aloitteet,

nykyistä parempaan yhteiskunnallis-taloudelliseen tasapainoon pääsyn tukeminen sosiaalipalveluja parantamalla, kaupunkialueiden tasapainoisen ja yhdenmukaisen kehityksen edistäminen, yhteistyö ympäristönsuojelualalla, inhimillisten voimavarojen, demokratian ja ihmisoikeuksien toisiaan täydentävä kehittäminen, kulttuuriyhteistyö, tekninen apu sekä yhteistyö taistelussa huumausaineiden kuljetusta, kansainvälistä rikollisuutta ja laitonta maahanmuuttoa vastaan,

alueellisen ja rajanylittävän yhteistyön tukeminen perustamalla rakenteita ja parantamalla Välimeren yhteistyökumppanien alueellisen yhteistyön nykyisiä perusrakenteita, alueelliselle kaupalle välttämättömien perusrakenteiden luominen (kuljetus, viestintä, energia, pienimuotoiset perusrakennehankkeet ja rajamaisemaan liittyvät asiat).

1.4.3. Ohjelmat, jotka esitetään jäsenvaltioiden edustajista koostuvalle Euroopan unionin MED-komitealle (MEDA-asetuksen 11 artikla), hyväksytään ja liitetään komission ja Välimeren yhteistyökumppaneiden allekirjoittamaan rahoituspöytäkirjaan. Komissio voi näin aloittaa toteutusvaiheen ja valmistella erityishankkeiden viitteelliset ajankohdat, jotka esitetään edunsaajamaalle hyväksyntää varten.

Pienien hankkeiden, kuten ns. mikrotoimien () osalta solmitaan suorat sopimukset. Niitä palveluja varten, joista järjestetään tarjouskilpailu, komissio laatii ehdokaslistan (shortlist) pätevyyden tai kiinnostuksenosoitusten perusteella. Ilmoitus hankinta- tai urakkakilpailusta on aina julkaistava Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ().

2. Monenvälisen kumppanuuden hankkeet ja paikallisyhteisöjen verkostot

2.1. Näiden ohjelmien tarkoituksena on edistää ja siirtää tietoa unionin jäsenvaltioiden ja Välimeren alueen yhteistyökumppaneiden kesken. Kyseessä ovat unionin jäsenvaltioiden ja Välimeren yhteistyökumppaneiden julkisten ja yksityisten organisaatioiden hajautetun yhteistyön monille aloille ulottuvat toimet.

Nämä hankkeet ja verkot ovat epäilemättä paikallisviranomaisten tärkeintä toiminta-aluetta. Välimeren hajautetut yhteistyöohjelmat jäädytettiin 1995, ja komissio aloitti 1996 hajautettuun yhteistyöhön kuuluvien ohjelmien uudelleenjärjestelyn vastatakseen kolmeen vaatimukseen:

kansalaisyhteiskunnan kanssa käytävän yhteistyön tunnustaminen unionin ja Välimeren yhteistyökumppanien välisten suhteiden kantavana tekijänä,

unionin ja Välimeren yhteistyökumppanien kansalaisyhteiskunnan ilmaisema voimakas yhteistyön vaatimus sekä tästä johtuva nykyistä paremmin jäsentyneen organisaation tarve,

yksinkertaisuuden, avoimuuden ja yhtenäisyyden tarve hajautetun yhteistyön ohjelmiin sovelletuissa menettelytavoissa.

2.2. Hajautetun yhteistyön varoja ei jaeta vuonna 1997. Päätöstä niiden jakamisen aloittamisesta ei tehdä, ennen kuin Euroopan parlamentti on käynyt keskustelun tilintarkastustuomioistuimen ohjelmista laatimasta erityisselonteosta.

MED-URBS-ohjelma on osoittautunut erityisen tärkeäksi paikallishallinnolle. Sen toiminnalla edistetään ja siirretään hyödyllistä tietoja ja asiantuntemusta paikallishallinnolle. Paikallisviranomaiset ovat hyödyntäneet MED-siirtolaisuus-ohjelmaa tukiessaan maahanmuuttajien parissa työskentelevien järjestöjen toimintaa. Ohjelman tarkoituksena on helpottaa painetta siirtolaisuuteen luomalla paikallisesti kehitettyjä järjestelmiä. Toimeenpanematta jääneen MED-TECHNO-ohjelman tarkoituksena oli tukea julkisten ja yksityisten toimijoiden konsortioita, jotka on perustettu kaupunkien ja teollisuuden jätevesien käsittelyä varten vesien hyödyntämiseksi uudelleen energianlähteinä.

Ulkoministereiden Maltalla pitämän Euro-Välimeri-konferenssin päätöslauselmassa vaadittiin kolmen hajautetun yhteistyöohjelman, MED-URBS, MED-CAMPUS ja MED-MEDIA, aloittamista uudelleen. Jotkin MED-siirtolaisuus ja MED-TECHNO -ohjelmien tavoitteista voitaneen sisällyttää MED-URBS-ohjelmaan.

3. Päätelmät

3.1. Välimeren alueen hajautetun yhteistyön ohjelmien yhteydessä on todettu monien sellaisten toimijoiden ja instituutioiden tehokas toiminta, jotka muodostavat yhteistyöaloitteiden tärkeän ytimen. Tämän vuoksi niiden kehitys on tulevaisuudessa taattava EU:n ja Välimeren kumppanuuden yhteydessä, jotta korostetaan luotujen verkostojen mahdollisuuksia ja tuetaan täysipainoisesti hankkeiden myötä kypsyneitä suunnitteluvalmiuksia.

3.2. Välimeren alueen hajautetun yhteistyön tulevaisuus riippuu eri tekijöistä, erityisesti paikallisviranomaisten yhteistyöhalusta ja mahdollisuuksista. Tähän mennessä nimittäin vain harvat hallintoelimet ovat kyenneet täysin järjestämään ja hallinnoimaan ylikansallista yhteistyötä tehokkaasti ja kestävästi. Monissa tapauksissa on havaittu taipumus pysähtyä vaikeuksien, kuten rahoitusvarojen puutteen sekä hallinto- ja kirjanpito-ongelmien edessä.

3.3. Alueiden komitean ja sen jäsenten ensimmäisenä toimenpiteenä voisi olla painostus ja tiedotus, joka suunnataan komissioon ja niihin Välimeren alueen maiden valtiollisiin sekä alue- ja paikallisviranomaisiin, jotka vielä käyvät neuvotteluja assosiointisopimuksista ja suunnitelmista, jotta kaupunkialueiden kannalta mahdollisesti mielenkiintoiset aiheet ovat mukana painopistealoilla. Ehdoton etusija-asema olisi annettava vesivarojen hallinnalle, kierrätykselle ja jäteajolle sekä kestävälle kuljetukselle. Nämä aiheet eivät sisälly ohjelmiin, joissa etusija annetaan sen sijaan talousuudistusten vahvistamiselle ja yhteiskunnallis-taloudellisen tasapainon tukemiselle.

3.4. Välimeren kumppanuuden mahdollisuuksien tiedostamisen ja niistä kiinnostumisen uudelleen herättämiseksi olisi toivottavaa, että komissio hyväksyisi aloitteita, joiden avulla lisätään kumppanuuden näkyvyyttä ja kansalaisten osallistumista.

3.5. Toinen toivottava toimenpide on MEDA-lisävarojen myöntäminen hajautetulle yhteistyölle.

3.6. Olisi myös asianmukaista määritellä tukimuodot MED-ohjelmien päättyessä ja liittää niihin aloitteita, kuten ympäristötarkastukset, suunnittelu, kaupunkialueiden uusi käyttö jne., joiden rahoitus on peräisin eri lähteistä. MED-ohjelmien toiminta-alue nimittäin rajoittuu usein kaupunkien välisiin suhteisiin eikä ohjelmissa hahmotella niiden yhteydessä luonnosteltujen hankkeiden toteuttamista.

3.7. Komitea jakaa 16. huhtikuuta 1997 Maltalla pidetyn EU:n ja Välimeren maiden toisen ministerikonferenssin sekä Euromed-kansalaisfoorumin osanottajien toiveen aloittaa EU:n hajautetun yhteistyön MED-ohjelmat. Erityisesti komitea arvostaa ehdotusta luoda yhtäältä kansainvälisten ja aluejärjestöjen, toisaalta tietyllä alueella sijaitsevien osapuolten (mukaan lukien paikallisyhteisöt) yhteistyökumppanuuksia kulttuuriperinnön hyödyntämiseksi ja kulttuurimatkailun kehittämiseksi.

3.8. Alueiden komitean on pyrittävä kehittämään tehokkaasti tätä yhteistyötä sekä noudatettava Barcelonan institutionaalista prosessia, ylläpidettävä sitä ja osallistuttava siihen.

Bryssel, 20. marraskuuta 1997.

Alueiden komitean puheenjohtaja

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EYVL C 126, 29.4.1996, s. 12

() Kuten tunnettua, Slovenia, Kroatia, Bosnia-Herzegovina, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia sekä Albania ovat Euroopan unionin muiden toimien ja aloitteiden kohteina. Nämä toimet perustellaan mm. kansalaissodan jälkeisellä ja/tai poliittisesti sekä taloudellisesti siirtymävaiheessa olevien valtioiden tilanteella.

() Barcelonan julistuksella 27 osanottajamaata pyrkivät määrittelemään hankeluontoista kumppanuutta, jolla muutetaan Välimeren alue "tehokkaan vuoropuhelun, kaupan ja yhteistyön alueeksi" (johdanto). Konferenssin seurantaan kuuluu, että ulkoministerit kokoontuvat säännöllisesti valvomaan Barcelonan konferenssissa määritellyn prosessin toteuttamista ja määrittelemään toimet, joilla saavutetaan yksilöidyt tavoitteet. Toimia seuraavat aihekohtaiset erityiskokoukset, joihin osallistuu ministerejä, virkamiehiä ja asiantuntijoita ja jotka ovat avoimia kansalaisyhteiskunnan kaikille elimille. Ulkoministerikokousta valmistelee Barcelonan prosessin osalta EU Välimeri-komitea, joka koostuu EU:n troikasta sekä kunkin yhteisön ulkopuolisen Välimeren alueen maan edustajasta.

() EU:n välimerenohjelmista vastuussa oleva pääosasto (PO 1B) on äskettäin organisoitu perusteellisesti uudelleen.

() EU:n tuki alueelle on noin 3 242,5 miljoonaa ecua. Tästä valtaosa (90 %) on varattu EU:n ja yksittäisten Välimeren alueen kolmansien maiden kahdenkeskisiin sopimuksiin. Loput käytetään monenkeskisten hankkeiden rahoittamiseen, joihin kuuluvat myös hajautetut yhteistyöhankkeet kaupunkien kesken. Kokonaissumma on pienempi kuin Cannesin Eurooppa-neuvoston kesäkuussa 1995 vuosille 1995 1999 päättämä rahoitus (4 684 miljoonaa ecua) sekä alhaisempi kuin Barcelonan julistuksessa 1995 ilmoitettu sitoumus. MEDA-asetuksessa määrättyyn rahoitukseen kuuluvat toimenpiteet perustuvat avunsaajien ilmoittamaan tärkeysjärjestykseen, heidän muuttuviin tarpeisiinsa, kehitysmahdollisuuksiinsa ja rakenteellisten uudistusten edistymiseen. Rahoitustukea annetaan Euroopan komission hallinnoiman avun (jota ei makseta takaisin) ja Euroopan investointipankin hallinnoiman riskipääoman muodossa. Sitä täydentävät jäsenvaltioiden kahdenkeskiset avustukset ja EIP:n lainat.

() Neuvoston asetus (EY) N:o 1488/96, annettu 23 päivänä heinäkuuta 1996, rahoituksellisista ja teknisistä toimenpiteistä (MEDA) taloudellisen ja yhteiskunnallisen rakenneuudistuksen tukemiseksi Euro-Välimeri-yhteistyökumppanuuden puitteissa, joka hyväksyttiin EYVL:ssä N:o C, 6. syyskuuta 1995 ilmestyneen asetusehdotuksen (EY) pohjalta. Asetus julkaistiin EYVL:ssä N:o 189, 30.7.1996, ja astui virallisesti voimaan 2. elokuuta 1996. MEDA-asetus määrittelee EU:n ja Välimeren alueen maiden kumppanuushankkeen toteuttamiseen tarkoitetun rahaston hallinnon. Kumppanuushankkeen mallina ovat muiden strategisten raja-alueiden kanssa toteutettavat nykyiset ohjelmat (Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa toteutettava Phare sekä entiseen Neuvostoliittoon kuuluneiden maiden kanssa toteutettava Tacis). MEDA korvaa 1. tammikuuta 1997 lähtien kahdenväliset rahoituspöytäkirjat, joihin EU:n tuki yhteisön ulkopuolisille Välimeren alueen maille perustui 1970-luvulta lähtien, sekä asetukset, jotka koskevat vaakatason yhteistyötä (asetus (ETY) N:o 1763/92), miehitettyjen alueiden kanssa käytävää yhteistyötä (asetus (EY) N:o 1734/94) sekä rakenteellista sopeuttamista (asetus (ETY) N:o 1762/92).

() Kyse on paikallisviranomaisten suppeasta toimintamahdollisuudesta. Mikrotoimiin kuuluu aloitteita, kuten seminaarien järjestäminen tai tutkimusten valmistelu tietyistä aiheista. Kyse on selvästi alhaisista budjettisummista, jotka kuitenkin mahdollistavat keskustelujen tai johdantojen järjestämisen hankepohjalta.

() Tukitoimien edunsaajiin kuuluu valtioiden hallituksia, aluehallituksia, paikallishallintoelimiä, aluejärjestöjä, yksityisiä järjestöjä, julkisia laitoksia, perinteisiä ja paikallisyhteisöjä, osuuskuntia, yhdistyksiä, säätiöitä ja kansalaisjärjestöjä. Eurooppalaiset toimijat voivat epäsuorina edunsaajina osallistua hankkeiden toteutukseen ja osallistua erityisiin kansainvälisiin kilpailuihin (EYVL:n sarjat S ja C) tai toimia asiantuntijoina tai muodostaa paikallisten kumppanien kanssa yhteisyrityksiä.