Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle - Väliarviointi biologista monimuotoisuutta koskevan ey:n toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta {SEC(2008) 3042} {SEC(2008) 3043} {SEC(2008) 3044} {SEC(2008) 3045} /* KOM/2008/0864 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 16.12.2008 KOM(2008) 864 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN KOMITEALLE VÄLIARVIOINTI BIOLOGISTA MONIMUOTOISUUTTA KOSKEVAN EY:N TOIMINTASUUNNITELMAN TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA{SEC(2008) 3042}{SEC(2008) 3043}{SEC(2008) 3044}{SEC(2008) 3045} JOHDANTO KOMISSIO ANTOI VUODEN 2006 TOUKOKUUSSA TIEDONANNON ”BIOLOGISEN MONIMUOTOISUUDEN VÄHENEMISEN PYSÄYTTÄMINEN VUOTEEN 2010 MENNESSÄ - JA SEN JÄLKEEN – EKOSYSTEEMIPALVELUJEN SÄILYTTÄMINEN IHMISTEN HYVINVOINNIN VARMISTAMISEKSI” [1]. Tiedonannossa korostetaan sitä, että biologisen monimuotoisuuden suojelu on ehdoton edellytys kestävälle kehitykselle, ja esitetään yksityiskohtainen toimintasuunnitelma biologisen monimuotoisuuden suojelemiseksi. Biologinen monimuotoisuus on nyt EU:n poliittisella asialistalla korkeammalla kuin koskaan. Kevään 2008 Eurooppa-neuvosto vahvisti sitoumuksensa tehostaa pyrkimyksiä pysäyttää biologisen monimuotoisuuden köyhtyminen vuoteen 2010 mennessä ja siitä eteenpäin. Lisäksi se toi esiin Natura 2000 –verkoston merkityksen tämän tavoitteen saavuttamisessa. Voidaan kuitenkin kysyä, ovatko käytännössä toteutetut toimet vastanneet näitä korkean tason poliittisia sitoumuksia. Tässä väliarvioinnissa selostetaan kesäkuusta 2006 lähtien tapahtunutta edistymistä ja esitetään tärkeimmät toimet, joita EY ja sen jäsenvaltiot ovat toteuttaneet biologista monimuotoisuutta koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanemiseksi. Arvioinnista käy ilmi myös se, ettei EU todennäköisesti saavuta tavoitetta, jonka mukaan biologisen monimuotoisuuden köyhtyminen pysäytetään vuoteen 2010 mennessä. Seuraavien kahden vuoden aikana tarvitaan tehokkaita toimia sekä EY:n että jäsenvaltioiden tasolla, jos halutaan päästä edes lähelle tavoitetta. Arvioinnissa käsitellään tiivistetysti sitä, miten on edistytty vuoden 2006 tiedonannossa esitetyn neljän keskeisen toiminta-alueen, 10 tavoitteen ja neljän tukitoimenpiteen osalta ja määritetään painopisteet lisätoimia varten. Lisäksi esitetään lyhyt katsaus biologisen monimuotoisuuden tilaan ja suuntauksiin sekä EU:ssa että maailmanlaajuisesti. BIOLOGISEN MONIMUOTOISUUDEN TILA JA SUUNTAUKSET Alustavat tulokset ensimmäisestä merkittävästä luontodirektiivillä suojeltujen lajien ja luontotyyppien ”terveystarkastuksesta” osoittavat, että suojelun tila on epäsuotuisa 50 prosentilla niistä lajeista ja jopa 80 prosentilla niistä luontotyypeistä, jotka EU:ssa katsotaan luonnonsuojelun kannalta tärkeiksi. Nämä tulokset eivät ole yllättäviä, koska Euroopassa lajien määrän vähentyminen ja luontotyyppien häviäminen on jatkunut vuosikymmenten ajan eikä tätä suuntausta voida kääntää muutamassa vuodessa. Joidenkin lajien osalta on nähtävissä positiivisia suuntauksia ja joidenkin suurpetolajien elpyminen on rohkaisevaa. Suojelun tila on epäsuotuisa yli 40 prosentilla Euroopan lintulajeista. Peltolinnut ovat vähentyneet nopeasti edellisten vuosikymmenten aikana, ja vaikka niiden määrät alkavat nyt vakiintua, elpyminen kestää huomattavasti kauemmin. Arvostettu aikakauslehti Science julkaisi elokuussa 2007 analyysin[2], jonka mukaan lintudirektiivi on merkittävästi vaikuttanut siihen, että monien kaikkein uhanalaisimpien eurooppalaisten lintulajien vähentyminen on pystytty katkaisemaan. Direktiivistä on selkeästi ollut hyötyä näiden lajien suojelussa. Hyödyllistä on ollut varsinkin erityisten suojelualueiden (SPA) nimeäminen. Tuorein arviointi, joka perustuu Euroopan ympäristökeskuksen (EEA) johtamaan SEBI 2010 - hankkeeseen ( Streamlining of European biodiversity indicators ), osoittaa myös, että nähtävissä on positiivisia suuntauksia esimerkiksi veden laadussa. Vieraslajien määrä Euroopassa lisääntyy kuitenkin nopeasti, ja tällä on yhä enemmän negatiivisia taloudellisia ja ekologisia vaikutuksia[3]. Maailmanlaajuinen tilanne on tätäkin huolestuttavampi, koska biologiseen monimuotoisuuteen kohdistuvat paineet ovat lisääntyneet jopa sinä lyhyenä aikana, joka on kulunut vuosituhannen ekosysteemiarvioinnin ( Millennium Ecosystem Assessment ) julkaisemisesta vuonna 2005. Luonnonjärjestelmiin kohdistuu yhä suurempia paineita, kun lisää maatalousmaata tarvitaan elintarvikkeiksi ja energian tuotantoon tarkoitettujen kasvien viljelyyn sekä eläinten laiduntamiseen. Tutkimuksessa, jossa tarkastellaan ekosysteemejä ja biologista monimuotoisuutta talouskysymyksenä (TEEB-tutkimus)[4], tehdään se päätelmä, että mikäli toimintaa jatketaan entiseen tapaan (”business as usual”), biologisen monimuotoisuuden tämänhetkinen heikkeneminen ja siihen liittyvä ekosysteemipalvelujen häviäminen jatkuvat ja jopa nopeutuvat. Vuoteen 2050 mennessä katoaa arviolta vielä 11 prosenttia vuonna 2000 esiintyneistä luonnonalueista. Miltei 40 prosenttia maasta, jolla tällä hetkellä harjoitetaan ympäristöä vähän kuormittavaa maataloutta, voidaan ottaa voimaperäisen maatalouden käyttöön. Koralliriutoista arviolta 60 prosenttia voi hävitä vuoteen 2030 mennessä kalastuksen, pilaantumisen, tautien, haitallisten vieraslajien ja ilmastonmuutoksesta johtuvan korallien haalistumisen vuoksi. Tämä biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemien häviäminen on uhka koko maapallon toiminnalle sekä taloudelle ja yhteiskunnalle. Vuosittaisten hyvinvoinnin menetysten, jotka aiheutuvat ekosysteemipalvelujen häviämisestä vuoteen 2050 mennessä, jos toiminta jatkuu entiseen tapaan, on arvioitu olevan noin 6 prosenttia koko maailman BKT:stä. - EU:n luontolainsäädäntöön perustuvilla kohdennetuilla toimenpiteillä on voitu kääntää uhanalaisten lajien ja luontotyyppien häviämissuuntaukset, mutta tarvitaan huomattavasti suurempia ponnisteluja, jotta nämä menestystarinat pystytään toistamaan myös laajemmassa mittakaavassa. - Maailmanlaajuisesti biologisen monimuotoisuuden häviämistä ei ole pystytty merkittävästi vähentämään, ja suuriin ekosysteemeihin, kuten metsiin, kosteikkoihin ja koralliriuttoihin, kohdistuu yhä suurempia häviämisestä ja huonontumisesta johtuvia paineita. YHTEENVETO EDISTYMISESTÄ A. TOIMINTA-ALUE 1: BIOLOGINEN MONIMUOTOISUUS EU:SSA Tavoitteet 1. EU:n tärkeimpien luontotyyppien ja lajien suojelu Biologista monimuotoisuutta koskevan EU:n politiikan kulmakiviä ovat lintu- ja luontodirektiivit, joilla luodaan oikeudellinen perusta suojelualueiden Natura 2000 -verkostolle. Jäsenvaltiot ovat vuoden 2006 jälkeen ehdottaneet luontodirektiivin mukaisesti suojeltavaksi alueita, joiden yhteispinta-ala on suurempi kuin Portugalin pinta-ala, ja verkosto ulottuu nyt ensimmäistä kertaa uusiin jäsenvaltioihin. Samalla tavalla lintudirektiivin nojalla on nimetty suojeltavaksi alueet, joiden pinta-ala on suurempi kuin Irlannin. Kaiken kaikkiaan Natura 2000 –verkostossa on nyt yli 25 000 aluetta, jotka kattavat noin 17 prosenttia Euroopan unionin koko maapinta-alasta. EY:n luontolainsäädäntöä ei sovelleta useimmissa merentakaisissa maissa ja alueilla (OCT) eikä jäsenvaltioiden syrjäisimmillä alueilla (OR), joilta kuitenkin löytyy joitakin biologiselta monimuotoisuudeltaan rikkaimpia paikkoja maailmassa. - Maa-alueiden osalta Natura 2000 –verkoston saaminen päätökseen vuoteen 2010 mennessä etenee suunnitelmien mukaan. Lisäponnisteluja tarvitaan erityisesti, jotta merialueiden verkosto saadaan valmiiksi vuoteen 2012 mennessä. - Haasteena on yhä enemmän Natura 2000 –verkoston alueiden tehokas hallinta ja hoito sekä niiden ennallistaminen. - Ranskan puheenjohtajuuskauden aikana heinäkuussa 2008 Réunionilla järjestetyssä kokouksessa merentakaiset maat ja alueet, syrjäisimmät alueet ja jäsenvaltiot sitoutuivat kehittämään vapaaehtoisia Natura 2000:n kaltaisia verkostoja merentakaisissa maissa ja alueilla ja syrjäisimmillä alueilla. 2. Biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemipalvelujen säilyttäminen ja ennallistaminen maaseudulla EU:n alueella Maaseudun kehittämisohjelman toimintalinjassa 2 osoitetaan arviolta 20,3 miljardia euroa Euroopan maaseuturahaston tukea maatalouden ympäristötoimenpiteisiin vuosina 2007–2013, mikä tarkoittaa merkittävää tukea Natura 2000 –verkostolle ja biologiselle monimuotoisuudelle. Lisäksi noin 577 miljoonaa euroa Euroopan maaseuturahaston määrärahoja on osoitettu erityisesti Natura 2000 –verkoston maatalous- ja metsäalueille. Tämä tarkoittaa uusia kohdennettuja toimenpiteitä tämän politiikan puitteissa. Jäsenvaltiot käyttävät näitä määrärahoja hyvin eri tavoin. Täydentävien ehtojen avulla biologiselle monimuotoisuudelle voidaan saada merkittäviä hyötyjä neljästä keskeisestä GAEC-standardista (hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimuksen standardit) sekä niistä lakisääteisistä hoitovaatimuksista (SMR), jotka liittyvät luontodirektiiveihin. Useimmat maat soveltavat jo näitä toimenpiteitä. Komissio on ehdottanut osana yhteisen maatalouspolitiikan vuoden 2003 uudistuksen[5] ”terveystarkastusta”, että vahvistetaan maisemallisiin toimenpiteisiin liittyviä GAEC-toimia, joiden tavoitteena on biologisen monimuotoisuuden edistäminen. Näin pyritään säilyttämään kesannoinnista saadut ympäristöhyödyt, vaikka komissio esittää kesannoinnista luopumista. Lisäksi ehdotetaan, että suurempi määrä maaseudun kehittämisen rahoituksesta voitaisiin käyttää muun muassa biologista monimuotoisuutta varten siirtämällä enemmän rahaa yhteisen maatalouspolitiikan ensimmäisestä pilarista toiseen pilariin (tuen mukauttaminen). Metsätalouteen liittyvä keskeinen toimi oli EU:n metsätoimintasuunnitelman hyväksyminen kesäkuussa 2006. Siihen liittyen hyväksyttiin jäsenvaltioiden kanssa työohjelma helmikuussa 2008. Useissa jäsenvaltioissa laaditaan parhaillaan vesipolitiikan puitedirektiivin mukaisia vesipiirin hoitosuunnitelmia. Tähän liittyy myös direktiivi tulvariskien arvioinnista ja hallinnasta [6]. - Maaseudun kehittämistä koskeviin yhteisiin seuranta- ja arviointisääntöihin (CMEF) on tarkoitus sisällyttää biologista monimuotoisuutta koskevia indikaattoreita. Näin saadaan tietoa siitä, missä määrin maaseudun kehittämispolitiikan toimenpiteillä saavutetaan biologiseen monimuotoisuuteen liittyviä hyötyjä. - Suunnitteilla on käyttää aiempaa useampia peltokasveja biomassan ja biopolttoaineiden tuotantoon. Vaikka näin korvataan fossiilisia polttoaineita ja vähennetään siten kasvihuonekaasujen kokonaispäästöjä, tällä voi myös olla negatiivinen vaikutus EU:n biologiseen monimuotoisuuteen, ellei käytössä ole riittäviä ympäristönsuojelumekanismeja. Tämän potentiaalisen negatiivisen vaikutuksen välttämiseksi komissio on esittänyt direktiiviehdotuksessa uusiutuvista energialähteistä saatavan energian käytön edistämisestä, että biopolttoaineille asetetaan ympäristökestävyyden kriteerit. - Ehdotettu maaperän puitedirektiivi on edelleen antamatta. Tämä tarkoittaa sitä, että maaperän rakenteen ja toimintojen suojelussa on suuri lainsäädännöllinen aukko. 3. Biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemipalvelujen säilyttäminen ja ennalleen saattaminen meriympäristössä EU:n alueella Meristrategiapuitedirektiivissä, joka annettiin kesäkuussa 2008[7], luodaan perusta meriympäristön hyvän tilan saavuttamiselle sekä EU:n merien biologisen monimuotoisuuden suojelun tason parantamiselle. Tiedonanto ”Kalastuspolitiikan rooli ekosysteemiperustaisen lähestymistavan soveltamisessa merien hoitoon” annettiin huhtikuussa 2008[8]. Neuvoston asetus laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjunnasta annettiin 29. syyskuuta 2008. Komissio on myös tehnyt ehdotuksia, joilla pyritään ei-toivottujen sivusaaliiden vähentämiseen ja poisheittämisen lopettamiseen Euroopan kalastuksessa[9]. Lisäksi parhaillaan laaditaan kalastusalan sääntelytoimia, joilla minimoidaan kalastuksen vaikutus muihin kuin kohdelajeihin ja elinympäristöihin. - Monet kaupalliset kalakannat Euroopan vesillä jäävät vieläkin turvallisten biologisten rajojen alapuolelle. Tämä tilanne edellyttää yleisen kalastuspaineen vähentämistä yhteisen kalastuspolitiikan puitteissa merkittävästi siten, että paine saadaan kestävällä tasolle. - Uudesta asetuksesta, joka koskee kalatalousalan tietojen keruuta, on hyötyä laadittaessa säännöllisiä arviointeja siitä, miten on edistytty biologisen monimuotoisuuden suojelua koskevien vaatimusten sisällyttämisessä yhteiseen kalastuspolitiikkaan[10]. 4. Aluekehityksen ja biologisen monimuotoisuuden yhteensopivuuden vahvistaminen EU:ssa Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) ja koheesiorahaston osarahoittamien kauden 2007–2013 toimenpideohjelmien puitteissa jäsenvaltiot kohdentavat biologisen monimuotoisuuden ja luonnon suojeluun noin 2 719 miljoonaa euroa. Lisäksi osoitetaan 1 146 miljoonaa euroa luonnonvarojen suojeluun, myös biologiseen monimuotoisuuteen liittyviin hankkeisiin. Matkailun puitteissa on varattu yhteensä 1 376 miljoonaa euroa luonnonperinnön vaalimiseen ja vahvistamiseen. Myös tästä osa käytetään biologisen monimuotoisuuden suojeluun. Kolmea lukuun ottamatta kaikki jäsenvaltiot ovat osoittaneet jonkin osan rahoituksesta biologisen monimuotoisuuden suojeluun, vaikka tähän käytetty osuus kokonaismäärärahoista vaihtelee eri maiden välillä. Kahdessa jäsenvaltiossa tarkoituksena on käyttää yli 3 prosenttia myönnetyistä varoista biologiseen monimuotoisuuteen liittyviin tarkoituksiin. - Vaikka yhteisön tasolla ei ole sovittu erityisistä biologista monimuotoisuutta koskevista indikaattoreista osana rakennerahastojen perusindikaattoreita vuosille 2007–2013, jotkin jäsenvaltiot ovat laatineet tällaisia indikaattoreita ja tästä saatu kokemus olisi syytä jakaa muiden maiden kanssa. - Lisäksi on tarpeen hyödyntää käytäntöjä, jotka on todettu hyviksi tapauksissa, joissa koheesiopolitiikalla on ollut hyödyllisiä vaikutuksia biologiseen monimuotoisuuteen. - Merkittävä osa rakennerahastoista on nyt uusien jäsenvaltioiden käytettävissä. Tämä luo väistämättä suurempia paineita biologisen monimuotoisuuden suhteen ja edellyttää huolellista suunnittelua sen varmistamiseksi, että infrastruktuuritarpeet eivät ole ristiriidassa biologisen monimuotoisuuden suojelun kanssa. 5. Haitallisten vieraslajien ja vieraiden genotyyppien EU:n biologiselle monimuotoisuudelle aiheuttamien vaikutusten merkittävä vähentäminen Jäsenvaltioista 14:llä ei tällä hetkellä ole strategioita tai suunnitelmia vieraslajeja varten. Useat jäsenvaltiot ovat kuitenkin sisällyttäneet vieraslajeja koskevia tavoitteita kansalliseen biologista monimuotoisuutta koskevaan strategiaansa. Neuvosto antoi 11. kesäkuuta 2007 asetuksen, jossa käsitellään erityisesti tulokaslajien ja paikallisesti esiintymättömien lajien käyttöä vesiviljelyssä[11]. - Koska politiikka on tältä osalta puutteellista, tiedonannossa ”Tavoitteena haitallisia vieraslajeja koskeva EU:n strategia” esitetään eri toimintavaihtoehtoja vieraslajien käsittelemiseksi. B. TOIMINTA-ALUE 2: EU ja maailmanlaajuinen biologinen monimuotoisuus Tavoitteet 6. Biologista monimuotoisuutta ja ekosysteemipalveluja koskevan kansainvälisen hallinnon tehokkuuden merkittävä vahvistaminen Biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen (CBD) yhdeksännessä osapuolikokouksessa (COP9) vahvistettiin merkittävien, muun muassa metsien biologiseen monimuotoisuuteen ja suojeltaviin alueisiin liittyvien CBD-työohjelmien täytäntöönpanoa. Kokouksessa todettiin ensimmäisen kerran maailmanlaajuisella tasolla, että biopolttoaineiden tuotannon ja käytön olisi oltava biologisen monimuotoisuuden osalta kestävää. Osapuolet vahvistivat myös tieteelliset perusteet suojeltujen merialueiden nimeämiselle avomerellä. Lisäksi sovittiin siitä, miten biologista monimuotoisuutta koskevat seikat otetaan mukaan ilmastoneuvotteluihin, joita parhaillaan käydään ilmastonmuutosta koskevan YK:n puitesopimuksen puitteissa. Vuodeksi 2010 asetettu tavoite on sisällytetty vuosituhannen kehitystavoitteisiin. Vuonna 2007 G8-maiden ympäristöministerit käynnistivät niin sanotun Potsdamin aloitteen, joka sisältää erityistoimia vuodeksi 2010 asetun tavoitteen saavuttamiseksi, ja antoivat julistuksen Kobe Call for Action for Biodiversity . EU pyrkii edelleen edistämään YK:n, alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen (RFMO) ja asiaan liittyvien kansainvälisten yleissopimusten puitteissa toteutettavia kansainvälisiä toimia meren herkkien elinympäristöjen suojelemiseksi. EU osallistui aktiivisesti merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS) puitteissa prosessiin, jonka tuloksena annettiin joulukuussa 2006 YK:n yleiskokouksen päätöslauselma kestävästä kalastuksesta syvänmeren herkkien ekosysteemien suojelemiseksi aavalla merellä. - Ennennäkemättömiä ponnisteluja, joita YK:n vuosituhannen ekosysteemiarvion mukaan tarvitaan, ei ole vielä nähty. Maailmanlaajuisia toimia on edelleen tehostettava huomattavasti, jotta voidaan merkittävästi vähentää biologisen monimuotoisuuden häviämisen tämänhetkistä vauhtia koko maailmassa vuoteen 2010 mennessä. - On hyödynnettävä täysimääräisesti YK:n biologisen monimuotoisuuden teemavuotta 2010 tietoisuuden parantamiseksi ja maailmanlaajuisten toimien edistämiseksi. 7. Biologiselle monimuotoisuudelle ja ekosysteemipalveluille suunnatun EU:n ulkoisen avun merkittävä vahvistaminen Biologiselle monimuotoisuudelle myönnetty EU:n ulkoinen apu oli vuosina 2003–2006 keskimäärin 740 miljoonaa euroa vuodessa. Tämä on 48 prosenttia maailmassa biologista monimuotoisuutta varten myönnetystä tuesta. Jäsenvaltiot myös lahjoittavat merkittäviä summia maailmanlaajuiseen ympäristörahastoon. Nämä lahjoitusvarat ovat alle yksi viideskymmenesosa yhteisön ja jäsenvaltion vuosittaisista kehitysapuvaroista. Ei ole näyttöä siitä, että biologisen monimuotoisuuden suojeluun myönnettävä rahoitus olisi lisääntynyt biologista monimuotoisuutta koskevan toimintasuunnitelman antamisen jälkeen. Biologisen monimuotoisuuden tukemiseen kehitysyhteistyövaroista liittyy sekä antaja- että vastaanottajamaissa suuria haasteita. Tämä johtuu osittain siitä, että pyrkimyksenä on usein rajoittaa toiminta-alojen määrää[12]. Tämän seurauksena ympäristöongelmia ei pidetä erityisen ensisijaisena asiana muiden pakottavien tarpeiden joukossa. Muihin syihin kuuluu vaikeus varata määrärahoja tiettyyn tarkoitukseen. EY:n maakohtaisten strategia-asiakirjojen yhteydessä pääasiallisilla yhteistyöalueilla otetaan asianmukaisesti huomioon ympäristöhuolet. Tämä voi tapahtua esimerkiksi siten, että suoritetaan strateginen ympäristövaikutusten arviointi (SYA) ja ympäristövaikutusten arviointi (YVA), kun ohjelmia tai hankkeita toteutetaan ympäristön kannalta herkällä sektorilla. - Parempi tiedotus biologiseen monimuotoisuuteen liittyvästä taloudellisesta ulottuvuudesta ja sen yhteyksistä köyhyyteen voisi auttaa päätöksentekijöitä molemmilla puolilla kiinnittämään enemmän huomiota näihin kysymyksiin. - On tarpeen edistyä edelleen sen varmistamisessa, että ympäristövaikutusten arvioinnit (SYA ja YVA) suoritetaan järjestelmällisesti jäsenvaltioiden ja EY:n rahoittamissa ympäristön kannalta herkissä avustustoimissa, jotta voidaan estää ja minimoida negatiiviset vaikutukset biologiseen monimuotoisuuteen ja lisätä ympäristölle koituvaa hyötyä aina kun se on mahdollista. 8. Maailmanlaajuiselle biologiselle monimuotoisuudelle ja ekosysteemipalveluille kansainvälisestä kaupasta aiheutuvien vaikutusten merkittävä vähentäminen EU tuki uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa säätelevän CITES -sopimuksen 14. osapuolikokouksessa useita merkittäviä päätöksiä, muun muassa päätöksiä norsunluun kaupasta ja strategisesta CITES-suunnitelmasta. Komissio tarkastelee jatkossakin kaupan mahdollista vaikutusta biologiseen monimuotoisuuteen tekemällä merkittävien kauppaneuvottelujen yhteydessä arvioinnit kestävään kehitykseen kohdistuvista vaikutuksista. Komissio tekee parhaillaan näitä arviointeja kaikista suunnitteilla olevista alueellisista ja kahdenkeskisistä vapaakauppa- ja kumppanuussopimuksista. EU on CBD COP9-MOP4 –kokouksessa osaltaan edistänyt käynnissä olevia neuvotteluja, jotka koskevat geenivarojen saatavuutta sekä niiden käytöstä saatavien hyötyjen jakoa koskevaa kansainvälistä järjestelmää. Metsälainsäädännön noudattamista, metsähallintoa ja puukauppaa koskevan toimintasuunnitelman (FLEGT) täytäntöönpanossa on edistytty. Ensimmäinen vapaaehtoinen kumppanuussopimus (VPA) allekirjoitettiin Ghanassa 3. syyskuuta 2008. FLEGT-neuvotteluja käydään parhaillaan Malesiassa, Indonesiassa, Kamerunissa ja Kongon tasavallassa, ja neuvottelujen odotetaan pian alkavan myös muissa kehitysmaissa. Komissio on ehdottanut myös asetusta, jossa vahvistetaan puutavaraa ja puutuotteita markkinoille saattavien toimijoiden velvollisuudet[13]. - Keskeisenä haasteena on varmistaa, että ne suositukset, joita annetaan arvioinneissa kestävään kehitykseen kohdistuvista vaikutuksista, pannaan täytäntöön, ja parantaa kykyä ymmärtää paremmin sitä, millaisia vaikutuksia elintarvikkeiden ja muiden hyödykkeiden (esim. liha, soijapapu, palmuöljy, malmit) kulutuksella EU:ssa on biologisen monimuotoisuuden häviämiseen. Tämän perusteella voitaisiin harkita mahdollisia toimenpiteitä vaikutusten lieventämiseksi. C. TOIMINTA-ALUE 3: Biologinen monimuotoisuus ja ilmastonmuutos Tavoite 9. Tuki biologisen monimuotoisuuden sopeuttamiselle ilmastonmuutokseen Komissio antoi vuonna 2007 vihreän kirjan[14] sopeutumisesta ilmastonmuutokseen ja se laatii parhaillaan valkoista kirjaa samasta aiheesta. Valkoisessa kirjassa käsitellään muun muassa biologisen monimuotoisuuden ja ilmastonmuutoksen välistä suhdetta. Komission tiedonannossa metsäkadosta[15] ehdotetaan, että EU voisi ottaa tulevaa ilmastonmuutokseen liittyvää puitesopimusta koskevissa YK:n neuvotteluissa tavoitteeksi, että maapallon metsäkato pysäytetään vuoteen 2030 mennessä ja trooppisten metsien bruttokato rajoitetaan vähintään puoleen nykyisestä vuoteen 2020 mennessä. Näin saataisiin merkittäviä ilmastonmuutokseen ja biologiseen monimuotoisuuteen liittyviä tuloksia vuoteen 2020 mennessä. - On tarpeen ottaa paremmin huomioon se, että terveillä ekosysteemeillä on ratkaiseva rooli vahvistettaessa kestävyyttä ympäristöstressiä vastaan. Tämä vähentää puolestaan altistumista ilmastonmuutoksen aiheuttamalle uhalle. - On maksimoitava synergia toisaalta ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja siihen sopeutumiseksi toteutettavien toimien sekä toisaalta biologisen monimuotoisuuden suojelun ja kestävän käytön välillä. D. TOIMINTA-ALUE 4: Tietopohja Tavoite 10. Biologisen monimuotoisuuden suojeluun ja kestävään käyttöön liittyvän tietopohjan merkittävä vahvistaminen EU:ssa ja maailmanlaajuisesti Yhteisön kuudennessa tutkimuksen puiteohjelmassa (2002–2006) toteutettua tutkimusta hyödynnetään jo EU:n biologista monimuotoisuutta koskevan politiikan laatimisessa. Seitsemännessä puiteohjelmassa julkaistun kahden ensimmäisen ehdotuspyynnön perusteella kahdeksan biologista monimuotoisuutta koskevan hankkeen odotetaan saavan EY:n rahoitusta yhteensä noin 23 miljoonaa euroa, mikä on noin 7 prosenttia kaikista ympäristöhankkeille myönnetyistä varoista. Ainakin 14 jäsenvaltiossa on erityinen kansallinen tai alueellinen ohjelma, jolla tuetaan biologista monimuotoisuutta koskevaa tutkimusta. Osana G8-maiden vuonna 2007 sopimaa Potsdam-aloitetta Euroopan komissio ja Saksa ovat yhdessä Euroopan ympäristökeskuksen kanssa käynnistäneet tutkimuksen ekosysteemeistä ja biologisesta monimuotoisuudesta talouskysymyksenä (TEEB-tutkimus). Ensimmäisen vaiheen arvioinnin tulokset esitettiin CBD COP9 -kokouksessa. - On tarpeen varmistaa, että jäsenvaltioiden ja yhteisön tutkimusrahoituksella tuetaan riittävästi biologista monimuotoisuutta koskevaa politiikkaa. - TEEB-tutkimuksen toisen vaiheen perusteella voidaan tehdä politiikkaa koskevia päätelmiä vuonna 2009. - EY on mukana myös maailmanlaajuisessa strategiassa, jolla jatketaan vuosituhannen ekosysteemiarvioinnin toimia, ja se on sitoutunut Eurooppaa koskevan alueellisen arvioinnin laatimiseen. Kuudella jäsenvaltiolla on suunnitelmia, jotka koskevat vuosituhannen ekosysteemiarviointiin perustuvia toimia. - CBD COP9 –kokouksessa EU ja sen jäsenvaltiot tukivat YK:n ympäristöohjelman (UNEP) ehdotusta siitä, että käynnistetään ns. IPBES-prosessi ( Science-Policy Platform on Biodiversity and Ecosystems Services ), jonka avulla on tarkoitus saada riippumattomia tieteellisiä neuvoja maailmanlaajuisen politiikan laatimista varten. E. NELJÄ TÄRKEINTÄ TUKITOIMENPIDETTÄ 1. Riittävän rahoituksen varmistaminen Kaikkiin asiaan liittyviin EU:n rahoitusasetuksiin vuosille 2007–2013 sisältyy mahdollisuuksia Natura 2000 -hankkeiden osarahoittamiseksi. Jotta näitä varoja olisi helpompi hyödyntää jäsenvaltioissa, on laadittu ohjeita ja annettu koulutusta EY:n kanssa tehtävistä sopimuksista. Lisäksi on laadittu tietotekniikkaväline Natura 2000 –rahoitusta varten. Monissa maissa maaseudun kehittämispolitiikan toimintalinja 2 vaikuttaa olevan merkittävin yhteisön rahoituslähde Natura 2000 –verkostoa ja biologista monimuotoisuutta varten. Toisissa maissa Euroopan aluekehitysrahasto on merkittävä yhteisön rahoituksen lähde. Monilla politiikan aloilla on kuitenkin järjestelmällisesti ongelmana vaikeus saada luotettavia tietoja siitä, minkä verran varoja on todellisuudessa käytetty biologisen monimuotoisuuden suojeluun. Monissa tapauksissa tämä johtuu yksinkertaisesti puutteellisista kirjaus- ja raportointimenettelyistä. - On tarpeen kehittää edelleen menettelyjä, joilla voidaan todentaa, miten paljon yhteisön rahoitusta jäsenvaltiot ovat käyttäneet luonnon suojeluun, sekä määrittää, riittääkö tämä Natura 2000 –alueiden hoidon ja ennallistamisen sekä laajempien biologiseen monimuotoisuuteen liittyvien tarpeiden tukemiseen. - Alueiden hoitosuunnitelmia on kehitettävä edelleen. Tällaisten välineiden puute voi rajoittaa huomattavasti Natura 2000 -verkoston riittävän rahoituksen varmistamista. Uudella komission tutkimuksella pyritään tukemaan yhteyksiä rahoituksen ja Natura 2000 –alueiden hoidon väillä. 2. EU:n päätöksenteon ja täytäntöönpanon vahvistaminen Luontoon ja biologiseen monimuotoisuuteen liittyvien kysymysten hallintorakennetta EU:ssa on tarkistettu. EU:n jäsenvaltioiden luontoasioista vastaavat johtajat käsittelevät nyt säännöllisissä kokouksissaan biologista monimuotoisuutta koskevaan toimintasuunnitelmaan liittyvää edistymistä sekä luontodirektiivien täytäntöönpanoa. Uusi biologista monimuotoisuutta ja luontoa käsittelevä koordinointiryhmä valvoo yhteistä teknistä työohjelmaa, joka koskee luontoon ja biologiseen monimuotoisuuteen liittyviä asioita EU:ssa. Komission sisäinen biologista monimuotoisuutta käsittelevä yksiköiden välinen ryhmä työskentelee tiiviisti tämän koordinointiryhmän kanssa. Alan toimijoista koostuva EU:n uusi GreenForce-verkosto, joka käsittelee luonnonsuojelua sekä metsäpolitiikkaa ja –lainsäädäntöä jäsenvaltioissa, on perustettu helpottamaan yhteydenpitoa ja kokemusten vaihtoa vaatimusten täytäntöönpanosta käytännössä, niiden noudattamisesta ja noudattamisen valvonnasta. Merkittävä käänne oli se, että vuonna 2007 Euroopan yhteisöjen tuomioistuin asetti välitoimen, joilla estetään potentiaalisesti vahingolliset toimet eräällä Natura 2000 -alueella Puolassa. Komissio pyysi välitoimea tuomioistuimelle osoittamassaan kanteessa, jotta vältettäisiin peruuttamaton välitön vahinko suojelualueille. Pyyntö välitoimesta peruttiin, kun Puola suostui keskeyttämään kyseessä olevat työt siihen asti, kun tuomioistuin antaa asiassa tuomionsa[16]. - On tarpeen vahvistaa edelleen menettelyjä toimintasuunnitelmaa koskevalle yhteistyölle sekä yhteisön ja jäsenvaltioiden sisällä että niiden välillä, erityisesti biologista monimuotoisuutta koskevilla politiikan aloilla. 3. Kumppanuuksien muodostaminen Portugali järjesti puheenjohtajakaudellaan kesäkuussa 2007 Lissabonissa liike-elämää ja biologista monimuotoisuutta käsittelevän konferenssin, jossa käynnistettiin liike-elämää ja biologista monimuotoisuutta koskeva EU:n aloite. Jäsenvaltioista 20 on ilmoittanut, että heillä on kansallisia aloitteita, joiden tavoitteena on biologista monimuotoisuutta koskevien kumppanuuksien edistäminen. - Komissio perustaa parhaillaan liike-elämän ja biologisen monimuotoisuuden teknisen tuen foorumia. - Parhaillaan luodaan myös Natura 2000 Partner –palkitsemisjärjestelmää, jolla pyritään edistämään Natura 2000 –verkoston hallintaa sekä verkostoa koskevaa viestintää. 4. Yleisön koulutuksen, tietoisuuden ja osallistumisen kehittäminen Vuoden 2007 joulukuussa tehdyn Flash Eurobarometri -tutkimuksen tulokset osoittivat selvästi, että ainoastaan vähemmistö EU:n kansalaisista katsoi, että heillä oli hyvät tiedot biologisen monimuotoisuuden vähenemisestä. EU:n laajuista viestintäkampanjaa koskevan vaikutustenarviointitutkimuksen suositukset on otettu huomioon tiedotuksen ja viestinnän Life+ -tuen vuoden 2008 ehdotuspyynnöissä. Joissakin jäsenvaltioissa on jo käynnistetty kampanjoita biologisuutta monimuotoisuutta koskevan tietoisuuden parantamiseksi. - Jotta voitaisiin saada yleisön tuki EU:n toimille, joilla pyritään pysäyttämään biologisen monimuotoisuuden häviäminen, komissio pohtii ensisijaisia toimia yleiselle viestintäkampanjalle, joka käynnistetään kansallisten ja muiden kampanjoiden tueksi. - Biologinen monimuotoisuus on myös otettava paremmin huomioon viestintäkampanjoissa, joilla edistetään kestävää elämäntapaa sekä kestävää kulutusta ja tuotantoa. F. SEURANTA SEBI 2010 –aloite on edistynyt jatkuvasti. Käytössä on 26 yleiseurooppalaista biodiversiteetti-indikaattoria, jotka muodostavat perustan ensimmäiselle EU:n indikaattoripohjaiselle arvioinnille siitä, miten on edistytty kohti vuodeksi 2010 asetettua tavoitetta. Euroopan ympäristökeskus julkaisee arvioinnin vuoden 2009 ensimmäisellä puoliskolla. Jäsenvaltiot laativat parhaillaan SEBI 2010 –aloitteen mukaisia kansallisia indikaattoreita. - SEBI 2010 –aloitetta on täydennettävä muilla indikaattoreilla. Erityisesti on laadittava indikaattoreita, joilla arvioidaan politiikan eri aloilla saavutettua edistymistä. - Biologisen monimuotoisuuden seurannan rahoitus on selvästi jäljessä muihin ympäristöasioihin liittyvistä kansallisista investoinneista, ja rahoitusta on lisättävä merkittävästi, jotta tulevaisuudessa voidaan laatia kattavat arvioinnit. JOHTOPÄÄTÖKSET Huolimatta siitä, että vuonna 2006 annettu tiedonanto sai hyvän vastaanoton ja että biologista monimuotoisuutta koskevan EY:n toimintasuunnitelman täytäntöönpanossa on jonkin verran edistytty, näyttää vahvasti siltä, ettei tämänhetkisillä toimilla päästä yleiseen tavoitteeseen eli siihen, että biologisen monimuotoisuuden häviäminen EU:ssa pysäytetään vuoteen 2010 mennessä. Euroopan yhteisöltä ja EU:n jäsenvaltioita tarvitaan kahden seuraavan vuoden aikana merkittäviä lisäponnisteluja, mikäli halutaan päästä edes lähelle tavoitetta. Maailmanlaajuisella tasolla biologisen monimuotoisuuden häviäminen on katastrofaalista. Ekosysteemit heikkenevät usein siihen pisteeseen, että luonnonprosessit häiriintyvät, ja tällä on vakavia taloudellisia ja yhteiskunnallisia vaikutuksia. Lisäksi esiin on tullut uusia haasteita, kuten maataloussektorin laajeneminen, kun ravinnon kysyntä kasvaa ja samalla syntyy vaihtoehtoisia myyntikanavia, erityisesti biopolttoaineiden markkinoilla. Biologista monimuotoisuutta koskevaa EU:n poliittista kehystä on vieläkin vahvistettava, koska siinä on edelleen merkittäviä aukkoja. On tartuttava esimerkiksi vieraslajien aiheuttamaan ongelmaan. Lisäksi on tarpeen luoda tehokkaat lainsäädäntöpuitteet maaperän rakenteen ja toimintojen suojelua varten. Biologista monimuotoisuutta koskevien näkökohtien huomioon ottaminen muiden alojen politiikassa on edelleen keskeinen tavoite. On myös tarpeen laatia ekosysteemipalvelujen arviointimenetelmät politiikan eri sektoreita varten. Komissio seuraa edelleen tiiviisti biologista monimuotoisuutta koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa. Tarkoituksena on, että vuonna 2010 laaditaan kattava arviointi sekä yhteisön että jäsenvaltioiden tasolla.[pic][pic][pic] [1] KOM(2006) 216. [2] Science : Nidos 317, numero 5839, s. 810–813. [3] www.europe-aliens.org. [4] http://ec.europa.eu/environment/nature/biodiversity/economics/pdf/teeb_report.pdf. [5] KOM(2008) 306. [6] EUVL L 288, 6.11.2007, s. 27. [7] EUVL L 164, 25.06.2008, s. 19. [8] KOM(2008) 187. [9] KOM(2007) 136. [10] EUVL L 60, 5.3.2008, s. 1. [11] Neuvoston asetus (EY) N:o 708/2007. [12] Tämä ei koske maita eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineessä. [13] KOM(2008) 644. [14] KOM(2007) 354. [15] KOM(2008) 645. [16] Asia C-193/07.