Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi meluun liittyvien toimintarajoitusten asettamista yhteisön lentoasemilla koskevien sääntöjen ja menettelyjen vahvistamisesta" (KOM(2001) 695 lopullinen – 2001/0282 COD)



Virallinen lehti nro C 125 , 27/05/2002 s. 0014 - 0016



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus - Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi meluun liittyvien toimintarajoitusten asettamista yhteisön lentoasemilla koskevien sääntöjen ja menettelyjen vahvistamisesta" (KOM(2001) 695 lopullinen - 2001/0282 COD) (2002/C 125/05) Neuvosto päätti 29. tammikuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 80 artiklan 2 kohdan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdoksesta. Lausunnon valmistelusta vastannut "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -jaosto hyväksyi lausuntonsa 26. helmikuuta 2002. Esittelijä oli Bo Green. Komitea hyväksyi 20. ja 21. maaliskuuta 2002 pitämässään 389. täysistunnossa (maaliskuun 20. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 74 ääntä puolesta yhden pidättyessä äänestämästä. 1. Taustaa 1.1. Neuvosto totesi 16. lokakuuta 2001 Luxemburgissa pitämässään kokouksessa, että Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön ICAO:n 33. yleiskokouksessa (25. syyskuuta - 5. lokakuuta 2001) hyväksytty ympäristökysymyksiä koskeva päätöslauselma mahdollistaa äänenvaimenninsarjoja koskevan asetuksen korvaamisen lähitulevaisuudessa. 1.2. Lentomelun vaimentamiseksi lentoasemien ympäristössä EU ehdotti vuonna 1999 asetusta, jonka mukaan äänenvaimenninsarjoin varustetut lentokoneet eivät saisi enää liikennöidä yhteisön lentoasemilla 1. huhtikuuta 2002 alkaen. Vain EU:n ulkopuolisiin maihin rekisteröidyt koneet, jotka ovat liikennöineet EU:ssa ennen huhtikuun 1. päivää 1999, saisivat jatkaa liikennöintiä yhteisön lentoasemilla. 1.3. Yhdysvallat nosti maaliskuussa 2000 ICAO:n neuvostossa kanteen EU:n 15:tä jäsenvaltiota vastaan, koska se katsoi asetuksen rikkovan Chicagon sopimusta ja sen liitettä 16 vastaan. 1.4. Yhdysvallat asettui vastustamaan vuonna 1999 ehdotettua asetusta, joka sen mukaan rikkoo lentomelusta tehtyjä kansainvälisiä sopimuksia vastaan ja aiheuttaa häiriöitä käytettyjen lentokoneiden markkinoilla. 1.5. Neuvoston päätelmissä pantiin lisäksi merkille komission aikomus esittää mahdollisimman pikaisesti ehdotus, jossa luodaan ICAO-vaatimusten mukainen kehys toimintarajoituksille yhteisössä - ICAO:n tarjoamaa joustomahdollisuutta täysimittaisesti hyödyntäen - ja jolla suojellaan asukkaita lentoasemien lähistöllä. 1.6. Neuvoston päätelmissä edellytettiin, että asiaa tulee käsitellä sellaisella kiireellisyydellä, että komission ehdotus voidaan hyväksyä ennen vuoden 2002 huhtikuuta, jolloin lentotoiminnan lopettamista koskevat nykyisen äänenvaimenninsarjoista annetun asetuksen säännökset tulevat voimaan. 1.7. EU on jo kauan kehottanut ICAO:ta ajantasaistamaan vuonna 1977 vahvistetun yleissopimuksen 3 luvun melustandardin. 1.8. ICAO:n neuvosto vahvisti kesäkuussa 2001 uuden melustandardin, josta tulee kansainvälisestä siviili-ilmailusta tehdyn yleissopimuksen liitteessä 16 olevan 1 niteen 4 luku. 1.9. Uuden 4 luvun soveltaminen markkinoilla edellyttää liitännäistoimenpiteitä, jotka mahdollistavat toimintarajoitusten yhdenmukaisen soveltamisen myös silloin, kun poistetaan liikenteestä lentokoneita, jotka täyttävät vain niukasti yleissopimuksen 3 luvussa asetetut vaatimukset. 1.10. ICAO:n 33. yleiskokouksessa päästiin osana päätöslauselmaa A33/7 maailmanlaajuiseen sopimukseen siitä, miten liitännäistoimenpiteet ja toimintarajoitukset saadaan sopimaan melunhallinnan tasapainoiseen lähestymistapaan. Sopimuksen ansiosta EU:n jäsenvaltiot voivat poistaa vähitellen lentoasemilta, joilla melu on erityisen haitallista, vaatimukset vain niukasti täyttävät lentokoneet. 1.11. Tasapainoinen strategia koostuu periaatteessa neljästä eri keinosta, kun etsitään kaikkein kustannustehokkainta tapaa rajoittaa melua: 1) melun vähentäminen sen lähteellä 2) maankäytön suunnittelu ja hallinta (aluesuunnittelu) 3) melua vähentävien lentomenetelmien käyttö 4) paikalliset lentotoimintarajoitukset. 1.12. Lentoliikenne keskittyy EU:ssa kuten muuallakin maailmassa suhteellisen pieneen määrän lentoasemia. 2. Komission ehdotus 2.1. Komission ehdotuksessa esitetään yhteisiä sääntöjä ja periaatteita, joiden mukaan lentoasemilla asetetaan toimintarajoituksia osana melunhallinnan tasapainoista menettelytapaa. 2.2. Direktiiviä sovelletaan ainoastaan lentoasemiin, joilla on yli 50000 operaatiota vuodessa. 2.3. Direktiiviä sovelletaan myös keskeisellä paikalla suurella kaupunkialueella sijaitseviin ns. kaupunkilentoasemiin. Lentoasema voidaan katsoa kaupunkilentoasemaksi vain, jos kyseistä kaupunkia palvelee myös jokin toinen lentoasema. 2.4. Lentokoneiden ympäristönsuojelun tasoa arvioidaan ehdotetussa direktiivissä luvun 3 tyyppihyväksyntärajojen perusteella. Lentokoneiden, joiden kumulatiivinen melutaso on enintään 5 desibeliä pienempi kuin luvussa 3 vahvistetut tyyppihyväksyntärajat, katsotaan olevan vaatimukset niukasti täyttäviä. Lentoasemat, joiden melutilanne on ongelmallinen, saavat arvioinnin jälkeen poistaa vähitellen liikenteestä kyseiset lentokoneet. Jos koneiden poistaminen liikenteestä ei riitä ehdotetun direktiivin tavoitteiden saavuttamiseen, käytetään muita meluntorjuntakeinoja. 2.5. Kehitysmaihin sijoittuneiden lentoyhtiöiden lentokoneille voidaan tietyin edellytyksin myöntää poikkeuksia direktiivin soveltamisalasta. 2.6. Ehdotetun direktiivin voimaantulo kumoaa samalla ns. äänenvaimenninasetuksen. 3. Yleistä 3.1. TSK kannattaa komission ehdotusta kokonaisuutena, sillä sen avulla voidaan vähentää lentokoneiden aiheuttamaa melua lentoasemilla ja niiden lähistöllä. 3.2. TSK korostaa, että muiden lähteiden, myös muiden liikennemuotojen, aiheuttamaa melua varten tarvitaan yhdenmukainen lainsäädäntö. 3.3. Direktiivin hyväksymiselle asetettu lyhyt määräaika, jonka mukaan ehdotus tulisi hyväksyä jo ennen huhtikuun 1. päivää 2002, voi johtaa siihen, että lainsäädäntö jää riittämättömäksi ja puutteelliseksi. 3.4. Vastaavasti direktiivin hyväksyminen tulevaksi voimaan 1. päivästä tammikuuta 2003 alkaen merkitsisi lentomelun vähentämisen lykkäämistä, kun otetaan huomioon aiemmin hyväksytty asetus (EY) 925/1999, joka merkitsee mm. sitä, että äänenvaimenninsarjoin varustetut lentokoneet eivät saa liikennöidä yhteisön lentoasemilla 1. huhtikuuta 2002 alkaen, elleivät ne ole liikennöineet yhteisön alueella jo ennen huhtikuun 1. päivää 1999. Kyseinen asetus poistuu käytöstä samalla, kun nyt ehdotettava direktiivi hyväksytään. 3.5. On niin ikään huomattava, että uuden direktiiviehdotuksen nojalla on mahdollista poistaa käytöstä tietyt lentokoneet, joiden liikennöinti sallittaisiin äänenvaimentimia koskevan asetuksen perusteella. 3.6. Ennen kuin direktiivin edellyttämät välttämättömät menettelyt on ehditty luoda, siirtymäkauden aikana voi syntyä ongelmia. 3.7. On huomattava, että direktiiviehdotus koskee pelkästään lentokoneiden toimintarajoituksia, jotka ovat vain osa ICAO:ssa syyskuussa 2001 neuvoteltuun päätöslauselmaan kirjatusta tasapainoisesta strategiasta. 3.8. TSK korostaa, että "asianomaisiin osapuoliin" kuuluvat myös ne väestöryhmät, jotka altistuvat melulle käytännössä. 4. Erityistä 4.1. Kustannus-hyöty-analyysi on tasapainoisen strategian tärkeä osa. Siitä puhutaan kuitenkin vain yleisesti, ehdotetun direktiivin liitteessä 2. Olisi tarkoituksenmukaisempaa antaa kyseisestä analyysimenetelmästä tarkka kuvaus direktiiviehdotuksessa, jotta vältetään, että direktiiviä sovelletaan eri tavoin eri jäsenvaltioissa. 4.2. Kansainvälisesti sovitun määritelmän puuttuessa tulisi 2 artiklan a kohdassa käytetty ilmaisu "kevyt ilma-alus" poistaa direktiivistä, jotta ei synny minkäänlaista epäselvyyttä siitä, minkätyyppisestä lentokoneesta on kyse ja jotta direktiivi voidaan hyväksyä nopeasti. 4.3. Kehitysmaille myönnettävät poikkeusluvat tulisi sallia vain tietyn ajan ja samalla on huomattava, että poikkeusäännöksiä voidaan soveltaa vain siviili-ilmailusta tehdyn yleissopimuksen 3 luvun mukaisiin lentokoneisiin. 4.4. TSK katsoo, että vaatimukset (jotka asetetaan siviili-ilmailusta tehdyn yleissopimuksen liitteen 16 sisältämässä 3 luvussa) niukasti täyttäviin lentokoneisiin sovellettava viiden desibelin tehollinen meluisuusraja (EPNdB, Effective Perceived Noise in Decibel) tulisi tiukentaa kahdeksaksi EPNdB:ksi. Komitea ehdottaa käytännön syistä tietyn siirtymäkauden asettamista. 4.5. Ehdotetun direktiivin 13 artiklaan tulisi siksi tehdä seuraava lisäys: "Ellei komissio muuta esitä, 5 EPNdB:n kumulatiivinen meluisuusraja nostetaan arvoon 8 EPNdB viimeistään viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta". 5. Päätelmät 5.1. TSK tukee täysin komission ehdotusta lentomelun vähentämiseen tähtäävien toimintarajoitusten asettamisesta yhteisön lentoasemilla. Ympäristön asettaessa yhä enemmän rajoitteita lentomatkailun kasvu on tulevaisuudessa täysin riippuvainen lentomelun asteittaisesta ja vakuuttavasta vähentämisestä lähteellä. 5.2. Kumulatiivinen meluisuusraja tulisi nostaa arvoon 8 EPNdB viimeistään viiden vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta. Bryssel 20. maaliskuuta 2002. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs