FI Euroopan unionin virallinen lehti C 161/20

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Sisämarkkinat ja alueelliset valtiontuet” (oma-aloitteinen lausunto)

2013/C 161/04

Esittelijä: Edgardo Maria IOZIA

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 12. heinäkuuta 2012 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla laatia oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

Sisämarkkinat ja alueelliset valtiontuet.

Asian valmistelusta vastannut "yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus" -erityisjaosto antoi lausuntonsa 7. maaliskuuta 2013.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 20.–21. maaliskuuta 2013 pitämässään 488. täysistunnossa (maaliskuun 21. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 156 ääntä puolesta ja 6 vastaan 2:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Valtiontukijärjestelmän muutoksen lähetessä Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) on katsonut hyödylliseksi laatia oma-aloitteisen lausunnon, jossa tarkastellaan alueellisia valtiontukia kansalaisyhteiskunnan näkökulmasta sekä niiden nivomista sisämarkkinoiden perusperiaatteisiin.

1.2 Tällä erittäin tärkeällä aiheella on perusluonteinen arvo kriisitilanteessa ja laajalle levinneessä talouden taantumassa, jossa tarvitaan kilpailusääntöjen mukaisia joustavia tuki- ja toimintavälineitä. Komissio on viime vuosina hyväksynyt tilapäisiä toimintakehyksiä, jotta sallitaan asianmukainen tuki pankki- ja yritysjärjestelmälle.

1.3 Alueellisten valtiontukien tarkoituksena on poistaa epäsuotuisassa asemassa olevien alueiden haitat ja edistää näin jäsenvaltioiden ja koko Euroopan unionin taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta. Ne ovat arvokas väline, joiden avulla voidaan edistää kriisin voittamista ja Euroopan alueiden talouksien elvyttämistä. Etenkin pk-yritysten kannalta on tärkeää, että kyseiset välineet ovat tehokkaita ja tuloksellisia, ja onkin edistettävä tukijärjestelmän hyödyntämismahdollisuuksia yksinkertaistamalla tuensaannin edellytyksiä, joustavoittamalla välinettä ja tiedottamalla asianmukaisesti pk-yrityksille tarjolla olevista mahdollisuuksista.

1.4 ETSK on näin ollen erittäin tyytyväinen siihen, että Euroopan komissio on komission jäsenen Joaquín Almunian käynnistämän valtiontukien ajanmukaistamisprosessin yhteydessä (1) päättänyt ajantasaistaa ja uudistaa myös epäsuotuisille alueille sijoittautuneisiin yrityksiin kohdennettavaan julkiseen tukeen sovellettavia sääntöjä. Komitea pitää tarpeellisena, että tällaisessa tarkistuksessa varmistetaan aluepolitiikan ja kilpailupolitiikan välinen johdonmukaisuus toissijaisuusperiaatetta kunnioittaen.

1.5 ETSK suosittaakin Euroopan komissiolle unionin politiikkojen ja kilpailupolitiikan nykyistä suurempaa yhdenmukaisuutta, jotta kilpailupolitiikka ei ole esteenä yhteisten eurooppalaisten intressien mukaisten tavoitteiden saavuttamiselle, kuten Euroopan alueiden sopusointuiselle ja yhtenäiselle kehitykselle, vaan tarjoaa mahdollisuuden elvyttää alueiden talouksia sisämarkkinoilla kriisin jälkeen.

1.6 Euroopan komissio käynnisti 14. tammikuuta 2013 julkisen kuulemismenettelyn asiakirjasta, jossa esitetään ehdotuksia alueellisia valtiontukia koskeviksi uusiksi suuntaviivoiksi ajanjaksolla 2014–2020 (2). Asiakirja kuvastaa pitkälti jäsenvaltioille joulukuussa 2011 jo lähetetyn epävirallisen asiakirjan lähestymistapaa. Asiakirjaa on tarkasteltu ensimmäisessä monenvälisessä kokouksessa, jonka aikana Euroopan komissio antoi ymmärtää olevansa mahdollisesti avoin eräille jäsenvaltioiden tekemille ehdotuksille esimerkiksi tukikelpoisen väestön enimmäisprosenttiosuudesta unionitasolla. ETSK:n lausunnolla on tässä yhteydessä strateginen merkitys, sillä sen avulla komitea ilmaisee kantansa komissiolle.

1.7 ETSK toivoo näin ollen, että uudet alueellisiin valtiontukiin sovellettavat suuntaviivat tarjoavat jäsenvaltioille joustavan horisontaalisen toimintavälineen Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseksi siten, että hyödynnetään alueellista huippuosaamista riippumatta alasta tai sellaisiin investointihankkeisiin osallistuvien yritysten koosta, joilla kehitetään epäsuotuisassa asemassa olevia alueita.

1.8 Nykyinen järjestelmä, joka on säilynyt pitkälti muuttumattomana yli 40 vuoden ajan, on epäasianmukainen ja jäykkä ja perustuu unionin alueen maantieteelliseen kartoitukseen. Jos nykyistä menetelmää sovelletaan edelleen unionin muuttuneessa taloudellisessa ja sosiaalisessa toimintaympäristössä, se saattaa estää sisämarkkinoiden kehittymisen.

1.9 ETSK kehottaa komissiota ottamaan käyttöön nykyistä joustavampia parametreja, jotka ovat asianmukaisia voimakkaasti muuttuvassa taloudellisessa toimintaympäristössä. Tällaisten parametrien olisi perustuttava toimintayksiköiden valintaan painopisteiden, tarpeiden, talouden tehottomuuden alueellisen rakenteen ja sosiaalisen syrjäytymisen loukkujen sekä institutionaalisen toimintaympäristön pohjalta mutta riippumatta hallinnollisista rajoista.

1.10 ETSK painottaakin, että alueellisen valtiontuen väline on osana laajempaa ajanmukaistamisprosessia päivitettävä kriisin jälkeisen talouden dynamiikan ja rytmin mukaisesti. Ne edellyttävät nykyistä suurempaa joustavuutta määriteltäessä alueellisia haittoja, eikä maantieteellinen kartta, jossa esitetään erittäin jäykästi epäsuotuisassa asemassa olevat alueet koko ohjelmasuunnittelukaudeksi (seitsemäksi vuodeksi), ole tässä yhteydessä asianmukainen.

1.11 ETSK toivoo tässä yhteydessä, että 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen mukaan epäsuotuisassa asemassa olevia alueita ei määritellä vain vähentämällä 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen mukaan tukea saava väestö tukea saavasta kokonaisväestöstä, joka on ilmaistu prosenttiosuutena Euroopan väestöstä, sillä tälle ei ole perustetta. Jäsenvaltioilla olisi oltava käytössään suuri joukko parametreja alueellisten haittojen kartoittamiseksi.

1.12 ETSK:n mielestä on virhe sulkea suuryritykset aluekehitystä ja koheesiota edistävien investointihankkeiden tuen ulkopuolelle, sillä näin tekemällä on suuri vaara menettää kehityspotentiaali, jonka vain synergia ja koko yritysjärjestelmän horisontaalinen integrointi yrityskoosta riippumatta tarjoavat.

1.13 ETSK kehottaa komissiota ottamaan käyttöön mekanismin, jossa alueellisten valtiontukien mahdolliset kielteiset vaikutukset, kuten merkittävät työpaikkojen menetykset EU:n alueella sijaitsevissa laitoksissa, otetaan ennakkoon huomioon ei vain osana vertailuarviointia, jonka komissio toteuttaa ilmoitusmenettelyssä ja joka nykyisin koskee vain suuria investointihankkeita (3), vaan myös yleisen poikkeusasetuksen yhteydessä.

1.14 ETSK korostaa, että alueellisen valtiontuen välineeseen on sisällyttävä tarvittavat toimet, jotta vältetään yritysten syrjäyttämiset ja siirtymiset, jotka johtuvat naapuri- ja lähialueiden tukien huomattavista eroista. Tällaiset tuet pirstaloittavat sisämarkkinoita niin sanotun tukikilpailun (subsidy race) vuoksi.

1.15 ETSK ehdottaa, että komissio — harkitsee uudelleen aikomustaan alentaa suuryrityksille myönnettävän tuen intensiteettiä 40 prosentista 35 prosenttiin ja 25 prosenttiin, sillä ehdotettu alennus johtaisi tosiasiassa tilanteeseen, jossa ei pystytä houkuttelemaan ulkomaisia investointeja — ei rajaisi tuki-intensiteettiä lisäkustannusten määrään eikä tiukentaisi prosessia, jonka mukaisesti osoitetaan tuen kannustava vaikutus suuryrityksille — varoisi heikentämästä a alakohdan piiriin kuuluvien alueiden kykyä houkutella ulkomaisia investointeja ja luoda uusia työpaikkoja ja lisäarvoa sekä asettamasta näitä alueita heikompaan kilpailuasemaan verrattuna muihin, Euroopan ulkopuolisiin alueisiin, joiden investointijärjestelyt ovat monissa tapauksissa huomattavasti avokätisempiä.

1.16 Samanaikaisesti komission tulisi ottaa käyttöön turvalauseke, jolla velvoitetaan etenkin alueellisia valtiontukia saavat suuryritykset perustamaan uusi laitos tai ostamaan tiettyyn laitokseen välittömästi sidoksissa olevaa omaisuutta, jotta taataan viiden vuoden jatkuvuus tuen myöntämisen jälkeen siten, että — työllisyystaso säilytetään laitoksissa, jotka sijaitsevat muussa jäsenvaltiossa kuin missä yritys on anonut alueellista valtiontukea 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan perusteella tai — jos työpaikkoja vähennetään laitoksissa, jotka sijaitsevat muussa jäsenvaltiossa kuin missä yritys on anonut alueellista valtiontukea 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan perusteella, se tapahtuu asianosasten jäsenvaltioiden työmarkkinaosapuolten kanssa alue- tai valtiotasolla tehdyn sopimuksen jälkeen ja sen mukaisesti.

1.17 ETSK kehottaa komissiota alentamaan tukitasoa ehdotettua hitaammin, tasapainoisemmin ja asteittain. Alentamisen on vastattava alueille koheesiopolitiikan perusteella myönnettyjen tukien alentamista.

1.18 ETSK ehdottaa, että asukaskohtaisen bkt:n ohella – nykyisin ainoa parametri, joka ei kuitenkaan kuvasta alueen todellista talouskehitystä – otetaan huomioon myös muita parametrejä, kuten työttömyysaste, työssäkäyvien määrän vähenemisen ja työllisten kokonaismäärän suhde sekä muita, todellista tilannetta paremmin kuvastavia tietoja.

2. Kriisin jälkeinen muuttunut taloudellinen toimintaympäristö

2.1 Kilpailupolitiikassa valtiontukien valvonta on välttämätön väline, jotta varmistetaan, että yhtenäismarkkinoita säädellään vapaan kaupan ja kilpailun todellisten periaatteiden mukaisesti ja että taataan yhtäläiset edellytykset kaikille Euroopan yhtenäismarkkinoilla toimiville yrityksille. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklassa kielletään yrityksille myönnetyt valtiontuet silloin kun ne haittaavat jäsenvaltioiden välistä kauppaa, vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua, tarjoavat valikoituja ja perusteettomia etuja tietyille yrityksille, estävät markkinavoimia palkitsemasta kilpailukykyisempiä yrityksiä ja vähentävät näin Euroopan kilpailukykyä kokonaisuudessaan.

2.2 Tästä huolimatta perussopimuksessa annetaan mahdollisuus poiketa tästä kiellosta silloin, kun tällaisilla tuilla pyritään yhteisen eurooppalaisen edun mukaisiin tavoitteisiin, joita ei voida saavuttaa pelkästään markkinavoimin. Perussopimuksen 107 artiklan 2 ja 3 kohdassa määritellään tärkeimmät markkinoiden epäonnistumiset ja luetellaan poikkeukset, joiden perusteella "sisämarkkinoille soveltuu" tietynlainen tuki tai "sisämarkkinoille soveltuvana voidaan pitää" tietynlaista tukea yksinomaan Euroopan komission määrittelemien kriteerien pohjalta.

2.3 Perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan nojalla komissio voi katsoa valtiontuen yhteismarkkinoille soveltuvaksi tiettyjen epäsuotuisassa asemassa olevien alueiden taloudellisen kehityksen edistämiseen Euroopan unionissa – tällä tarkoitetaan niin sanottuja alueellisia valtiontukia. Kyse on tuista, jotka voidaan myöntää ensi sijassa suuryrityksille investointien ja työpaikkojen luomisen tukena tai, tietyissä erityistilanteissa, toimintatukena. Molemmissa tapauksissa tuki kohdennetaan tietyille alueille alueellisten erojen tasapainottamiseksi etenkin kannustamalla yrityksiä perustamaan kyseisille alueille uusia laitoksia.

2.4 Koska alueellisilla valtiontuilla pyritään poistamaan epäedullisessa asemassa olevien alueiden haitat, niillä edistetään jäsenvaltioiden ja koko Euroopan unionin taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta. Alueellisten valtiontukien tavoitteet vastaavat rakennerahastojen tavoitteita, ja rakennerahastot ovat valtioiden talousarvioiden ohella yksi niistä rahoitusmahdollisuuksista, joiden avulla voidaan toteuttaa alueellista kehittämispolitiikkaa.

2.5 ETSK korostaa, että on ehdottoman välttämätöntä turvata valtiontukien valvontajärjestelmä ja eräissä tapauksissa vahvistaa sitä, sillä tuet saattavat haitata vakavasti sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Komitean mielestä on varmistettava, että valtiontukia koskevin säännöin vältetään markkinoiden pirstaloituminen ja estetään kilpailun ja kaupan vääristymien vakava riski, joka johtuu jäsenvaltioiden erilaisesta kyvystä myöntää investointitukia.

2.6 Samalla komitea katsoo, että on tehostettava ja joustavoitettava poikkeuksellisia toimia varten käytettävissä olevia erityisvälineitä, joita sovelletaan kriisialueilla tai kriisitilanteissa.

2.7 Nykyinen jäykkä alueellisten valtiontukien sääntöjärjestelmä, joka perustuu unionin alueen maantieteelliseen kartoitukseen, on selvästi puutteellinen eikä vastaa täysin perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan tavoitteita ja saattaa mahdollisesti vääristää kilpailua. Jos nykyistä menetelmää sovelletaan unionin muuttuneessa taloudellisessa ja sosiaalisessa toimintaympäristössä, se saattaa estää sisämarkkinoiden kehittymisen.

2.8 Valtiontukia ajanmukaistettaessa olisi otettava huomioon myös tämä tärkeä väline, joka täydentää mahdollisten toimenpiteiden joukkoa autettaessa epäsuotuisassa asemassa olevia alueita. Vaikuttaa vähintäänkin oudolta, että komissio aikoo paitsi säilyttää vuodelta 1971 peräisin olevan järjestelmän ja siihen tehdyt myöhemmät muutokset myös rajoittaa sen soveltamista edelleen. Komission usein mainitsemat kasvun ja työllisyyden kehityksen tavoitteet ovat ristiriidassa epäyhtenäisten politiikkojen kanssa, ja ne rajoittavat objektiivisesti sääntöjen kohdennetun uudistuksen tarjoamaa potentiaalia.

2.9 Euroopan komissio tuo Eurooppa 2020 -strategiassa esiin, että talouden realiteetit muuttuvat poliittisia realiteetteja nopeammin ja että palatakseen kestäväpohjaiseen kasvuun ja julkistalouteen kriisin jälkeen Eurooppa tarvitsee uutta lähestymistapaa, jonka on perustuttava resurssien temaattiseen ja ensisijaiseen kohdentamiseen ja joka, kuten äskettäin vahvistettiin kilpailun pääosaston 23. helmikuuta 2012 antamassa, ajanmukaistamista käsittelevässä keskusteluasiakirjassa (4), toteutetaan "eri alojen yhteen sovitetuin uudistuksin, yhteistyössä jäsenvaltioiden ja niiden sidosryhmien kanssa, joiden intressien mukaista on kehittää laaja-alainen ja tasapainoinen sopimus noudatettavasta menettelytavasta".

2.10 ETSK suhtautuu myönteisesti tähän lähestymistapaan, jota se pitää joustavampana ja dynaamisempana ja näin ollen soveltuvampana vastattaessa unionin nopeasti ja jatkuvasti kehittyvään kriisiin. Komitea kehottaa soveltamaan sitä etenkin perussopimuksessa alueellisille valtiontuille myönnettyjen poikkeusten yhteydessä.

3. Alueellisen koheesiopolitiikan ja kilpailupolitiikan johdonmukaisuus

3.1 ETSK muistuttaa, että alueellisten valtiontukien perustana olevien periaatteiden ensimmäisestä – vuoden 1998 suuntaviivojen (5) yhteydessä käynnistetystä – systematisoinnista lähtien komissio on aina korostanut, että on vahvistettava aluepolitiikan ja kilpailupolitiikan keskittämistä ja johdonmukaisuutta (6).

3.2 Tällaisella lähestymistavalla on varmistettu kahden järjestelmän johdonmukaisuus ohjelmakauteen 2000–2006 asti, sillä poliittisista ja taloudellisista syistä silloisten tavoitteiden 1 ja 2 piiriin kuuluneiden unionin rakennetukikelpoisten alueiden kartat laadittiin vastaamaan alueellisten valtiontukien poikkeusten piiriin kuuluvien alueiden karttoja. Tämä käytäntö loppui ohjelmakaudella 2007–2013.

3.3 Yhtäältä aluepolitiikkaa on muutettu vastauksena tarpeeseen omaksua monialainen ja yhdennetty lähestymistapa, jonka avulla voidaan kartoittaa maantieteellisistä erityisoloista johtuvat erityisongelmat ja laatia kattava strategia, jossa luodaan puitteet erityisiä tavoitteita ja toimia varten resurssien jakamiseksi (7). Asetuksessa (EY) N:o 1083/2006 (8) on tämän mukaisesti määritelty rakenteellisten toimien toteuttamisen uusi malli alueilla, ja sen mukaisesti jäsenvaltiot vastaavat toimien täytäntöönpanosta tarkoituksenmukaisella alueellisella tasolla kunkin jäsenvaltion institutionaalisen järjestelmän ja sosiaalis-taloudellisten ominaispiirteiden ja tarpeiden mukaisesti.

3.4 Toisaalta kilpailupolitiikassa määritellään edelleen seitsenvuotisten karttojen avulla ennakkoon alueet, joihin voidaan soveltaa alueellisia valtiontukia koskevia poikkeuksia. Alue- ja koheesiopolitiikkaa ei siten ole voitu tukea yhtä joustavalla kilpailuvälineellä, mikä on vaarantanut sisämarkkinoiden eheyden ja edistänyt asymmetrisia politiikkoja, joilla kuitenkin pyritään samaan koheesion tavoitteeseen.

3.5 ETSK muistuttaa myös asiakirjasta "Vihreä kirja alueellisesta koheesiosta" vuodelta 2008 (9), jossa komissio toteaa, että tukikelpoisuus rakennepoliittisen tuen saamiseksi on määriteltävä aluetasolla. Komissio on yhä tietoisempi siitä, että koheesiopolitiikan hallinnon parantamiseksi tulee "joustavoittaa sitä ja mukauttaa sitä alueelliseen mittakaavaan, paikallisiin prioriteetteihin ja tarpeisiin, keskittää siinä kehitysstrategioita entistä enemmän alueiden erityisvarojen ympärille sekä tehdä siitä yhteensopivamman muiden politiikkojen kanssa toissijaisuusperiaatteen mukaisesti kaikilla tasoilla".

3.6 Komissio on myös tullut siihen tulokseen, että tehokas vastaus unionin talouskasvun ongelmiin globalisoituneessa maailmantaloudessa "edellyttää politiikkaa, jonka maantieteellinen mittakaava voi vaihdella tilanteen mukaan" (10).

3.7 Kuten komissio toteaa, "kilpailupolitiikalla voidaan vaikuttaa elinkeinotoiminnan alueelliseen jakautumiseen varmistamalla, että alueellinen tuki keskitetään kaikkein epäsuotuisimmille alueille ja sallitun avun intensiteettiä mukautetaan luontoon ja ongelmien mittakaavaan" (11). Siinä on kuitenkin otettava huomioon aluepolitiikan tähänastinen kehitys, joka perustuu unionin painopisteiden mukaisiin toimiin ja maantieteelliseen keskittämiseen vaihtelevassa mittakaavassa. Tämän vuoksi on tarkistettava menetelmää, jonka avulla kartoitetaan alueet, joihin sovelletaan 107 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja alueellisia poikkeuksia.

4. Syyt epäsuotuisassa asemassa olevien alueiden nykyisen kartoitusmenetelmän soveltumattomuuteen

4.1 ETSK muistuttaa, että komission käyttämässä menetelmässä niiden unionin alueiden määrittelemiseksi, joihin voidaan soveltaa perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan mukaisia alueellisia poikkeuksia, asetetaan etusijalle alueet, joilla on vakavimpia ongelmia (a alakohta) ja jotka on määritelty BKT/OVS-tason perusteella yleiseen eurooppalaiseen keskiarvoon verrattuna. Tätä menetelmää olisi täydennettävä muilla kriteereillä sellaisten vakavien alityöllisyysasteiden mittaamiseksi, jotka nimenomaan mainitaan perussopimuksessa. Komission käyttämän kriteerin avulla voidaan todeta epätavallisen matala elintaso, mutta se ei aina tuo esiin vakavia alityöllisyyden muotoja. Työttömyysaste voisi olla tarkoituksenmukainen korjaava kriteeri bkt:n rinnalla. ETSK kysyy Euroopan komissiolta, miksi 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen piiriin kuuluvat, epäsuotuisassa asemassa olevat alueet määritellään pelkästään vähentämällä 107 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet asianomaisen jäsenvaltion kokonaisväestöstä. Näin tehtäessä mahdollisuus tukea 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisia epäsuotuisassa asemassa olevia alueita riippuu 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisten epäsuotuisassa asemassa olevien alueiden laajuudesta. Näin syntyy jäsenvaltioiden välisiä vakavia eroja ilman, että ne perustuvat valittujen alueiden ongelmien vertailevaan arviointiin.

4.2 Näin luodaan olosuhteet, jotka itse asiassa ovat vääristäviä: eräissä maissa on tukikelpoisia alueita, joiden kehitystaso on huomattavasti korkeampi kuin muiden maiden alueiden, joille ei ole mahdollista myöntää aluetukia, koska kyseisissä maissa katto on 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella alhainen. Kaupan vääristymistä, joka johtuu mistä tahansa tuesta, ei voida perustella yhteisellä edulla, vaan se olisi epäoikeutettua ja kokonaisvaltaista.

4.3 ETSK korostaa, että c alakohdan piiriin kuuluvia alueita määriteltäessä on tärkeää edelleen säilyttää vertailu kansalliseen kehitystasoon, sillä jäsenvaltiot voivat vain sisäisen vertailun parametrin avulla puuttua sisäisiin alueellisiin eroihin ja toteuttaa kansallisella tasolla aluepoliittisia toimia, joilla voidaan torjua sisämarkkinoiden pilkkoutuminen.

4.4 Erittäin globalisoituneessa kansainvälisessä ja eurooppalaisessa toimintaympäristössä, jossa sisärajat häviävät asteittain ja nopeasti, unionin sisäiset erot ovat merkittävämpiä alueellisella kuin kansallisella tasolla, monilla alueilla sosiaalis-taloudelliset ongelmat eivät tunne hallinnollisia rajoja ja johtuvat erityisistä rakenteellisista ja järjestelmään liittyvistä, pikemminkin taloudellisista kuin poliittisista heikkouksista.

4.5 Jäykkä ohjelmasuunnittelu, jossa "heikot alueet" määritellään vuosien 2008–2010 keskiarvoihin perustuvassa maantieteellisessä kartassa seitsemäksi vuodeksi, ei ole ajanmukainen jatkuvasti ja nopeasti kehittyvässä taloudellisessa ja sosiaalisessa toimintaympäristössä.

4.6 Lisäksi pyrkimys "tasapainottaa" taloudellisen toiminnan alueellista jakautumista epäsuotuisille alueille kohdennetuin investoinnein saattaa johtaa "pakotettuihin" tuloksiin, jotka eivät kuvasta kyseisten alueiden todellista potentiaalia, ja estää tehokkaat keskittymiset c alakohdan piiriin kuuluvilla alueilla ja hyödyttää niin sanottuja "paikallistuottojen metsästäjiä" a alakohdan piiriin kuuluvilla alueilla. Epäsuotuisassa asemassa olevien alueiden jäykkä ennakkomäärittely luo toimintaympäristön, joka ei edistä kilpailukykyä eikä innovointia ja estää innovointiklusterien kehittymisen, jota Eurooppa 2020 -strategiassa pidetään avaintekijänä alueellisen kasvun älykkäissä erikoistumisstrategioissa. Euroopan komissio toteaa, että niiden kehittämisen tukeminen on keskitettävä aloille, joilla on suhteellinen etu (12), eli niille talouden aloilla, joilla toimilla on paras kustannus-hyöty-suhde.

4.7 On myös laajalti osoitettu (13), että aluekehityspolitiikka, joka perustuu keskeisesti tuottavuuseroista johtuvien alueellisten erojen tasoittamiseen ja joka siis rajoittuu varojen uudelleenjakamiseen rikkaammilta alueilta köyhemmille, rajoittaa huomattavasti liikkuvuutta ja tehokasta keskittämistä. Tällaisessa lähestymistavassa on välttämättä jätettävä tilaa paikkasidonnaiselle kehitysstrategialle, jossa alueiden ja paikkojen rajat "eivät riipu hallinnollisista rajoista ja voivat vaihtua ajan mittaan".

5. Tarve muuttaa epäsuotuisassa asemassa olevien alueiden määrittelymenetelmää: ehdotuksia

5.1 ETSK katsoo näin ollen, että niin sanottujen "epäsuotuisassa asemassa" olevien alueiden kartoittamisen myötä kunkin hallinnollisen alueen tulisi voida toimia kaikilla alueilla, joilla ohjelmakauden aikana ilmenee merkkejä haitoista, jotka on havaittu etukäteen määriteltyjen, tunnustettujen ja yhteisten parametrien avulla.

5.2 ETSK kannattaa mallia, jota Fabrizio Barca suosittaa koheesiopolitiikkaa käsittelevässä raportissaan vuodelta 2009 (14) aluepolitiikan ajanmukaistamiseksi. Malli perustuu toimintayksiköiden valintaan painopisteiden, tarpeiden, talouden tehottomuuden ja sosiaalisen syrjäytymisen loukkujen alueellisen rakenteen sekä institutionaalisen toimintaympäristön pohjalta mutta riippumatta hallinnollisista rajoista.

5.3 ETSK ehdottaa, että komissio soveltaa samaa lähestymistapaa myös kilpailupolitiikkaan käyttämällä uutta menetelmää 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisten "talousalueiden" määrittelemiseksi. Menetelmä ei olisi sidottu maantieteellisiin tai hallinnollisiin rajoihin, mutta siinä voitaisiin ottaa samalla huomioon eri alueilla toisinaan vallitsevat todelliset olosuhteet.

5.4 ETSK katsoo, että tällaisella mallilla voitaisiin varmistaa sekä aluekehityksen tavoitteet temaattisen keskittämisen avulla että kilpailun ja markkinoiden eheyden periaatteet rajoittamalla määrällisesti alueellisiin valtiontukiin kohdennettavia varoja. Tällaisesta rajoituksesta päätettäisiin ennakkoon jäsenvaltion ja NUTS 2 -alueen (Nomenclature of Territorial Units for Statistics) osalta, kuten jo nyt tehdään esimerkiksi vähämerkityksisen tuen kansallisen kattomekanismin yhteydessä kalastuksen ja maatalouden aloilla.

5.5 ETSK ehdottaa, että katon asettamisen ohella määritellään kriisitilanteen arviointiparametrit, jotta varmistetaan, että yritysten tukitoimet vastaavat heikkojen alueiden kehitystavoitetta ja että alueet, joilla on toisinaan toteutettava alueellisia valtiontukitoimia, määritellään sellaisen laajan indikaattorijoukon ja sellaisten asianomaisten vähimmäiskynnysten perusteella, jotka Euroopan komissio on etukäteen hyväksynyt.

5.6 ETSK pitää johdonmukaisempana ja tarkoituksenmukaisempana sellaista menetelmää epäsuotuisassa asemassa olevien alueiden selvittämiseksi, jossa otetaan huomioon alueen todellinen taloudellinen ja sosiaalinen tilanne siihen perustuen, ylitetäänkö NUTS 3 -tasolla työttömyysindikaattorien kansalliset keskiarvot. Kyseisten valittujen NUTS 3 -alueiden väestö muunnettaisiin näillä NUTS 3 -alueilla sijaitseville yrityksille myönnettävien tukien maksimirajaksi Euroopan komission kanssa sovittavalla kertoimella.

5.7 ETSK katsoo, että tällaisen menetelmän avulla komissio voi suojella kilpailua tehokkaimmin nykyiseen menetelmään verrattuna, sillä siinä noudatetaan suuntaviivoissa asetettuja yhteensopivuusehtoja ja asetetaan todellinen määrällinen raja tuille, joita jäsenvaltiot voivat myöntää tietylle alueelle. Näin vältetään se, että rikkaammat maat myöntävät suhteettomia tukia muihin maihin verrattuna omien yritystensä hyväksi. Nykyiset säännöt sitä vastoin mahdollistavat sen, että valtiot voivat keskittää valtiontuet tiettyyn tukikelpoiseen alueeseen siten, että tukien kokonaissumma saattaa vääristää kilpailua.

6. Tarve säilyttää myös suuryritysten tuet 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan piiriin kuuluvilla alueilla

6.1 ETSK muistuttaa, että alueelliset valtiontuet ovat alun alkaen syntyneet tukena suuryrityksille, joilla on aluetalouden kehityksessä strateginen rooli, jonka komissio on selvästi tuonut esiin vuonna 1998 antamassaan, aluepolitiikkaa ja kilpailupolitiikkaa käsittelevässä tiedonannossa (15). Komissio korostaa, että kyseisten kahden politiikanalan on oltava johdonmukaisia, jotta voidaan houkutella "suuria yrityksiä sijoittamaan alueelle", sillä "tämä olisi aluekehityksen kannalta erittäin toivottavaa sen mukanaan tuoman piristävän vaikutuksen vuoksi sekä sen tähden, että se tarjoaa pääsyn maailmanmarkkinoille".

6.2 Edellä esitettyjen ajatusten valossa komitea katsoo, että olisi säilytettävä mahdollisuus myöntää alueellisia valtiontukia myös suuryrityksille 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan piiriin kuuluvilla alueilla nykyisissä suuntaviivoissa esitetyin ehdoin.

6.3 ETSK muistuttaa Euroopan komissiolle, että alueellisten valtiontukien kieltäminen suuryrityksiltä c alakohdan piiriin kuuluvilla alueilla uhkaa järkyttää vakavasti julkisten varojen tasapainoa a alakohdan piiriin kuuluvilla alueilla eräissä maissa, joiden maksimaalinen tukitaso on erityisen korkea mutta jotka ennen kaikkea saavat myös huomattavia unionin varoja ja joissa työvoimakustannukset ovat huomattavasti muita maita alhaisemmat. Tämä vääristäisi väistämättä kilpailua.

6.4 Rahoitusmarkkinoiden liberalisoinnin ja yhtenäismarkkinoiden laajentumisen ansiosta yritykset voivat nykyään noudattaa verotuksen minimoimisstrategioita ja etsiä verotuksen kannalta itselleen edullisimman sijaintipaikan. (16) Haitallista verokilpailua minimoivaa verotuksen harmonisointia odoteltaessa ETSK katsoo, että komission tulisi nyt suosia sellaisia tukimuotoja ja tukijärjestelmiä (esim. pitkäaikainen verohelpotus, kun riittävä määrä "sitovia" ehtoja täyttyy), jotka auttavat vähentämään markkinoiden vääristymistä tehokkaammin kuin tuen alentaminen. Uuden ohjelmakauden lainsäädäntökehyksessä olisi vahvistettava yritysten siirtymistä rajoittavia sääntöjä ja varmistettava kanavat, joiden avulla voidaan koordinoida asianmukaisesti EU:n koheesiorahoituksen käyttöä ja valtiontukien myöntämistä saman yrityksen osalta.

6.5 ETSK kehottaa painokkaasti komissiota tutkimaan tarkkaan EU:n yhden suurimman kilpailijan, Yhdysvaltojen, sääntelymallia epäsuotuisassa asemassa olevien alueiden talouskehityksen tukemiseksi (Code of Federal Regulations, luku 13, Business Credit and Assistance). Mekanismi julkisen tuen piiriin kuuluvien alueiden määrittämiseksi perustuu talouskehitysalueiden (economic development districts) ja taloudellisesti epäsuotuisassa asemassa olevien alueiden (economic distressed areas) kartoittamiseen sekä sellaisten kehittämishankkeiden valintaan, jotka eivät perustu maantieteellisiin tai hallinnollisiin rajoihin vaan toiminnan painopisteisiin ja päämääriin sekä keskustasolla asetettuihin yleisiin parametreihin, jotka kukin osavaltio muotoilee yksityiskohtaisesti oman talousrakenteensa pohjalta.

7. Sidosryhmien kanta

7.1 Julkisessa kuulemistilaisuudessa, joka pidettiin 29. tammikuuta 2013 alueellisista valtiontuista Euroopan alueiden kehittämiseksi, eräiden Euroopan alueiden (Espanjan Andalusia, Saksan Baijeri ja Italian Emilia Romagna), paikallisten ja kansallisten yritysjärjestöjen sekä Euroopan parlamentin edustajat käyttivät puheenvuoron. Lisäksi alueiden komitean esittelijän asiantuntija esitteli tämän EU:n neuvoa-antavan elimen 1. helmikuuta 2013 antaman lausunnon (17), jossa komissiolle esitetään kysymyksiä ja ehdotuksia, jotka liittyvät keskeisesti tarpeeseen uudistaa alueellisia valtiontukia koskevia sääntöjä.

7.2 Sekä alueet että yritykset ovat – vaikkakin erilaisista näkökulmista ja näkökannoista – tuoneet esiin komission ehdotuksen puutteita, sillä siinä ei anneta riittäviä eikä ymmärrettäviä vastauksia alueellisten valtiontukien järjestelmän ajantasaistamiseen ja parantamiseen liittyviin moniin kysymyksiin etenkään nykyisenä akuutin kriisin aikana. Euroopan parlamentin edustaja on kannattanut käsillä olevan lausunnon ehdotusta ja katsonut, että se on asianmukaisempi ja että siinä otetaan paremmin huomioon uuden alueellisen tasapainon tarve. Lisäksi on esitetty mielenkiintoisia ehdotuksia täydentämään ainoaa kriteeriä bkt:tä, jonka pohjalta lasketaan erot Euroopan keskiarvoon ja selvitetään alueiden tukikelpoisuus 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla, esimerkkinä alueen työttömyysaste. ETSK on kannattanut täysin tällaisia ehdotuksia.

7.3 Lopuksi yritykset ovat sekä paikallisesta että valtakunnallisesta näkökulmasta korostaneet joustavan välineen tarvetta. Aluetukien myöntämistä olisi arvioitava investoinnin laadun, talouteen kohdistuvan todennäköisen vaikutuksen sekä kilpailuvaikutusten, ei yrityskoon perusteella. Lisäksi on todettu, että jotta voidaan arvioida tehokkaammin pk-yrityksiä suuremmille yrityksille myönnettyjen tukien vaikutuksia kilpailuun, olisi ajantasaistettava komission vuonna 2003 antamaan suositukseen (18) sisältyvää yrityskoon parametrien määrittelyä, sillä yritysluokkaan "muut kuin pk-yritykset" kuuluu monia yrityksiä, jotka eivät ole suuria monikansallisia yrityksiä ja joita ei voida arvioida samalla tavoin, koska ne ovat huomattavasti monikansallisia yrityksiä pienempiä.

8. Tarve säilyttää suuryritysten tuki-intensiteetti 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan piiriin kuuluvilla alueilla

8.1 Komitea kehottaa komissiota harkitsemaan uudelleen aikomustaan vähentää suurille yrityksille myönnettävän tuen intensiteettiä 40 prossentista 35 prosenttiin ja 25 prosenttiin. Komission perustelut tuen vähentämiselle eivät ole päteviä. Ehdotettu vähennys johtaisi tosiasiassa nykyisten ulkomaisia investointeja houkuttelemaan perustettujen ohjelmien häviämiseen a alakohdan piiriin kuuluvilla alueilla.

8.2 Komitea on myös vakavasti huolissaan komission aikomuksesta rajoittaa tuki-intensiteettiä lisäkustannusten määrään sekä tiukentaa prosessia, jonka mukaisesti osoitetaan tuen kannustava vaikutus suuryrityksille.

8.3 Tosiasiassa edellä kuvatut toimet heikentävät a alakohdan piiriin kuuluvien alueiden kykyä houkutella ulkomaisia investointeja ja luoda uusia työpaikkoja ja synnyttää lisäarvoa sekä laittavat nämä alueet heikompaan kilpailuasemaan kuin muut, Euroopan ulkopuoliset alueet, joiden investointijärjestelyt ovat monissa tapauksissa huomattavasti avokätisempiä.

Bryssel 21. maaliskuuta 2013 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Staffan NILSSON

(1) EUVL C 11, 15.1.2013, s. 49.

(2) http://ec.europa.eu/competition/consultations/2013_regional_aid_guidelines/explanatory_note_fi.pdf

(3) 2009/C 223/02, s. 54.

(4) Comp/DG/2012/012588, 23. helmikuuta 2012.

(5) EYVL C 90, 26.3.1998, s. 3.

(6) Komission tiedonanto jäsenvaltioille aluepolitiikasta ja kilpailupolitiikasta: Keskittämisen ja johdonmukaisuuden lujittaminen, EYVL C 90, 26.3.1998, s. 3, kohta 1.

(7) Komission tiedonanto – Kasvua ja työllisyyttä tukeva koheesiopolitiikka: yhteisön strategiset suuntaviivat vuosiksi 2007–2013, COM(2005) 299, 5. heinäkuuta 2005, kohta 5.

(8) Neuvoston asetus (EY) N:o 1083/2006, annettu 11. heinäkuuta 2006, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta, 12 artikla.

(9) COM(2008) 616 final, 6. lokakuuta 2008, kohta 1.

(10) Id., kohta 2.3.

(11) Id., kohta 3.1.

(12) COM(2010) 553 final, 6. lokakuuta 2010, Aluepolitiikan panos Eurooppa 2020 -strategian mukaisessa älykkäässä kasvussa, kohta 3.1.

(13) Ks. alaviite 14.

(14) Koheesiopolitiikan uudistamissuunnitelma – Paikkaan perustuva kehityspolitiikka Euroopan unionin haasteisiin ja odotuksiin vastaamiseksi – Aluepolitiikasta vastaavan komission jäsenen Danuta Hübnerin pyynnöstä Fabrizio Barcan huhtikuussa 2009 laatima riippumaton raportti.

(15) Ks. alaviite 5.

(16) A New Strategy for the Single Market – at the Service of Europe's Economy and Society – Mario Montin Euroopan komission puheenjohtajalle José Manuel Barrosolle laatima kertomus, 9. toukokuuta 2010.

(17) http://www.toad.cor.europa.eu/corwipdetail.aspx?folderpath=COTER-V/034&id=21792

(18) Komission suositus 2003/361/EY, annettu 6. toukokuuta 2003, mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä (EUVL L 124, 20.5.2003).