Ehdotus: neuvoston asetus yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2003 /* KOM/2002/0727 lopull. */





Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2003 (komission esittämä) PERUSTELUT Tässä ehdotuksessa neuvoston asetukseksi vahvistetaan vuodeksi 2003 yhteisön kalastusmahdollisuudet monilla kalavesillä ja kolmansien maiden kalastusmahdollisuudet yhteisön vesialueilla sekä edellytykset, joilla näitä kalastusmahdollisuuksia voidaan käyttää. Kalastusmahdollisuuksien vahvistaminen ja jakaminen kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan ja perustuu 20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen N:o 3760/92 8 artiklan 4 kohdassa säädettyihin velvollisuuksiin. Suurimmat sallitut saaliit (TACit) perustuvat tuoreimpiin tieteellisiin lausuntoihin, joista on joissakin tapauksissa joustettu kyseessä olevan kalastuksen taloudellisen toiminnan jonkinasteisen jatkuvuuden turvaamiseksi, ja ne merkitsevät kaikkein uhanalaisimmille kannoille huomattavasti alentunutta riskiä. Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) uusin raportti, jonka STECF on hyväksynyt, osoittaa, että monia pohjakalakantoja ja eräitä pelagisia kantoja kalastetaan liikaa ja ne ovat turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella. Joissakin tapauksissa kannat ovat välittömässä romahtamisvaarassa. Kyseessä olevasta kannasta riippuen ICES on suositellut toimia, joihin kuuluu erittäin rajoittavia TACeja, ja nämä suositukset tulevat esiin tässä ehdotuksessa. Joidenkin turskakantojen osalta ICES on antanut tieteellisen lausunnon, että niiden kalastaminen pitäisi kieltää sekä kohdennettuna pyyntinä että sivusaaliina. Näin siksi, että näiden kantojen biologinen romahtamisriski on erittäin suuri ja että kokemuksen mukaan on erittäin vaikea päästä alhaiseen kalastuskuolevuuteen sääntelemällä ainoastaan TACeja. Jotta ei jouduttaisi kokonaan lopettamaan taloudellista toimintaa eräissä kalastuksesta riippuvaisissa rannikkoyhteisöissä, komissio ehdottaa näille kannoille TACeja, jotka ovat turskan alhaisen kalastuskuolevuuden mukaisia. Silloin kun turskan kanssa saadaan saaliiksi muita kalalajeja (erityisesti koljaa, valkoturskaa, punakampelaa, kielikampelaa ja seitiä), näiden lajien TACeihin sovelletaan vastaavia vähennyksiä. Alhaisilla TACeilla on kalakantojen säilymisen kannalta merkitystä ainoastaan, jos niihin liittyy pyyntiponnistuksen rajoituksia ja asianmukaisia valvontatoimenpiteitä. Komissio odottaa neuvoston pääsevän turskan ja kummeliturskan elvytyssuunnitelmaehdotuksen (KOM(2001) 724 lopullinen) hyväksymistä koskevaan myönteiseen tulokseen ennen vuoden 2002 loppua. Jos niin ei käy, komissiolla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin peruuttaa kyseisiä lajeja koskevat TAC-ehdotuksensa ja ehdottaa sen sijaan kyseessä olevien kantojen kalastuksen kieltämistä asettamalla TACit nollaksi. Komissio katsoo, että näiden ehdotusten aiheuttamat lyhyen aikavälin suuret menetykset kannatta kestää, jos niiden avulla voidaan elvyttää turska- ja kummeliturskakannat niin, että ne pystyvät taas tuottamaan yli 200 000 tonnia ensiluokkaista ravintoa vuosittain. Myös muihin lyhyen aikavälin menetyksiin on varauduttava muiden kalakantojen kalastuksessa, jos halutaan estää näitä kalakantoja ajautumasta yhtä kriittiseen tilaan. Silloin kun on kyse yhteisön yksin hallinnoimista kannoista, joiden osalta kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) analyyttisiin tutkimuksiin perustuvaa lausuntoa EY:n tieteellis-teknis-taloudellinen kalatalouskomitea (STECF) on lisäksi tarkastellut, ehdotetut TACit perustuvat näiden komiteoiden lausuntoihin. Yhteisön vesialueilla sovellettavien TACien vahvistamisessa noudatetaan eri kalakantaluokkien osalta seuraavia kriteereitä: Kannat, joiden kalastuksen kieltämistä ICES on suositellut Komissio ehdottaa, että niiden turskakantojen, joiden kalastuksen keskeyttämistä ICES on suositellut, TACit vahvistettaisiin vastaamaan pyyntiponnistuksen 80 prosentin vähennystä verrattuna ICESin vuoden 2002 osalta käyttämään tasoon. Tähän tasoon sisältyy huomattava riski siitä, että turskakannat eivät toivu, ja nykyisen tilanteen epävarmuus huomioon ottaen se voi johtaa siihen, kantojen tila heikkenee edelleen. Komissio katsoo kuitenkin, että kyseessä olevassa kalastuksessa on tärkeätä säilyttää jonkinasteinen taloudellisen toiminnan jatkuvuus, ja siksi se ehdottaa tässä tapauksessa poikkeamista tieteellisen lausunnon soveltamisesta sellaisenaan. Menettely edellyttää kuitenkin hyvin huomattavia vähennyksiä turskakantojen kanssa samanaikaisesti saaliiksi saatavien muiden kantojen TACeihin. Muutoin seurauksena olisi, että saaliit ylittäisivät turskalle myönnetyn rajoitetun saalismäärän, jolloin seurauksena olisi turskakantojen elpymisen vaarantuminen tavalla, jota ei voida hyväksyä. Kyseiset kannat ovat: turska suuralueella IV (Pohjanmeri), alueella VIId (itäinen Englannin kanaali) ja alueella IIIa (Skagerrak); turska alueella VIa (Skotlannin läntiset vedet); turska alueella VIIa (Irlanninmeri). Komissio omaksuu vastaavan kalastuskuolevuuden vähennyksen Kattegatin alueen turskan osalta, jotta suhtautuminen turskakantojen elvyttämiseen olisi tasapuolista ja johdonmukaista. ICES on lausunnossaan todennut, että myös monien muiden kalakantojen kalastuksessa saadaan saaliiksi turskaa ja että tällainen kalastus olisi joko lopetettava tai sen saalismääriä olisi vähennettävä hyvin huomattavasti. Tällaisia kalakantoja ovat kolja, valkoturska, punakampela ja kielikampela Pohjanmerellä ja punakampela Skagerrakissa ja Kattegatissa. Erikseen tarkasteltuina (ottamatta huomioon turskan suojelutarvetta) ICES suosittelee kalastuskuolevuuden vähentämistä koljan, valkoturskan ja punakampelan osalta 40 prosentilla ja kielikampelan osalta 25 prosentilla Pohjanmerellä ja punakampelan osalta 15 prosentilla Skagerrakissa ja Kattegatissa. Komissio, joka perustaa arvionsa STECF:n kvantitatiiviselle analyysille lajien välisestä vuorovaikutuksesta tällaisessa kalastuksessa, katsoo, että punakampelan 40 prosentin, kielikampelan 30 prosentin, valkoturskan 75 prosentin ja koljan 80 prosentin kalastuskuolevuuden vähentäminen on tavoitteena olevan turskan kalastuskuolevuuden 80 prosentin vähentämisen mukaista. Jos muiden lajien saaliit ylittävät vastaavien TACien tason, turskan kalastuskuolevuus kasvaa aiottua suuremmaksi, ja turskat joko heitetään pois tai puretaan aluksesta laittomasti. Pohjanmeren osalta näistä toimenpiteistä on sovittava Norjan kanssa. Samanlaista lähestymistapaa sovelletaan sekakalastuksen autonomisiin TACeihin yhteisön vesillä (soveltaen vastaavia prosentuaalisia vähennyksiä koljaan, valkoturskaan, seitiin, punakampelaan ja kielikampelaan muilla alueilla, joilla niitä saadaan saaliiksi yhdessä turskan kanssa). Kannat, joiden osalta ICES ja STECF ovat suositelleet joko kalastuskuolevuuden vähentämistä alimmalle mahdolliselle tasolle tai elvytyssuunnitelman käyttöön ottamista Komissio ehdottaa näille kannoille kullekin kannalle soveltuvia TACeja, jotka merkitsevät näiden kantojen koon huomattavaa kasvua, kutevan kannan biomassan vähintään 20 prosentin lisäystä vuonna 2003. Komissio ei kuitenkaan ehdota TACia, joka vastaisi suurempaa kalastuskuolevuutta kuin ennalta varautuva kalastuskuolevuus Fpa. Pohjoiselle kummeliturskalle alueella III a, suuralueilla IV, VI ja VII sekä alueella VIIIab komissio ehdottaa TACeja, jotka vastaavat kutevan biomassan 10 prosentin lisäystä, joka on yhdenmukainen STECF:n ehdottamien ennalta varautuvien vaihtoehtojen mukainen. Muut kannat ovat: valkoturska alueella VIIa (Irlanninmeri); kolja alueella VIb (Rockall) kummeliturska - eteläinen kanta (alueet VIIIc ja IXa); kielikampela alueella VIIe (läntinen kanaali) kielikampela alueella VIIIab (Biskajanlahti) kolja alueella VIa (Skotlannin läntiset vedet) valkoturska alueella VIa (Skotlannin läntiset vedet) kolja alueella VIIa (Irlanninmeri). meriravut - alue VIIIc meriravut - alue IXa Luonnollisesti olisi suotavaa laatia elvytyssuunnitelmat myös kaikille näille tämän kategorian kannoille. Komissio aikoo ehdottaa näille kannoille elvytyssuunnitelmia vuonna 2003. Taatakseen niin suuren vakauden kuin säilyttämiseen tähtääviä hyviä toimintatapoja noudattaen on mahdollista komissio pyrkii rajoittamaan saalismäärien vähennykset enintään 50 prosenttiin vuoden 2002 tasoon verrattuna. Kannat, jotka liittyvät johonkin sellaiseen kantaan, jonka osalta ICES ja STECF ovat suositelleet joko kalastuksen kieltämistä tai kalastuskuolevuuden vähentämistä alimmalle mahdolliselle tasolle Tällaisille kannoille (joihin kuuluvat esim. turskan ja kummeliturskan pyynnin yhteydessä saaliiksi saadut meriravut sekä merikrotti, lasikampela ja meriravut eteläisillä vesillä) komissio ehdottaa TACia, joka vastaa kalastuskuolevuuden 10 prosentin vähennystä vuoteen 2002 verrattuna. Koska näiden kantojen yhteyksiä koskevaa yksityiskohtaista suositusta ei ole, komissio on päätynyt ehdottamaan kalastuskuolevuuden 10 prosentin vähennystä väliaikaisena toimenpiteenä. Lukua voidaan tarkistaa myöhemmin tarkempien tieteellisten lausuntojen mukaisesti. Komissio pyrkii rajoittamaan näiden kantojen saalismäärien vähennykset enintään 40 prosenttiin vuoden 2002 tasoon verrattuna silloin kun se on mahdollista ylittämättä tasoa Fpa. Kannat, joiden osalta ICES ja STECF ovat todenneet kantojen olevan turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella ja ovat suositelleet kalastuskuolevuuden merkittävää vähentämistä Sellaisten kantojen osalta, jotka ovat turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella ja jotka eivät sijoitu mihinkään edellä olevista kategorioista, komissio ehdottaa tieteellisen suosituksen noudattamista sillä poikkeuksella, että TACien vähennykset tai korotukset rajoitetaan tavallisesti enintään 40 prosenttiin vuodessa vuoden 2002 tasoon verrattuna. Komissio ehdottaa TACeja, jotka vastaavat ICESin tai STECF:n tai molempien ehdottamaa lyhyen aikavälin saalisvaihtoehtoa sillä poikkeuksella, että lieventääkseen arvioiden epävarmuuden vaikutuksia ja lisätäkseen markkinoiden ja kalastustoimien vakautta komissio rajoittaa kaikki TACien muutokset enintään 40 prosenttiin vuoden 2002 TACeihin verrattuna silloin kun se on mahdollista ylittämättä tasoa Fpa. (Tähän luokkaan kuuluvat yksittäiset tapaukset, joissa ICESin lausunto on ongelmallinen tai subjektiivinen, tullaan tarkistamaan.) Kannat, jotka ovat turvallisten biologisten rajojen sisäpuolella ja jotka liittyvät johonkin sellaiseen kantaan, jonka osalta ICES ja STECF ovat suositelleet joko kalastuksen kieltämistä tai kalastuskuolevuuden vähentämistä alimmalle mahdolliselle tasolle Kun kannan arvioidaan olevan turvallisten biologisten rajojen sisäpuolella, TAC-ehdotuksen perustaksi valitaan saalisvaihtoehto, joka ei johda tilanteeseen, jossa kanta lähitulevaisuudessa rikkoisi jonkin turvallisen biologisen rajan (joko alittaisi ennalta varautuvan biomassan Bpa tai ylittäisi ennalta varautuvan kalastuskuolevuuden Fpa). Komissio ehdottaa TACeja, jotka vastaavat ICESin ehdottamaa ja STECF:n kannattamaa lyhyen aikavälin saalisvaihtoehtoa. Lieventääkseen lausunnon epävarmuuden vaikutuksia ja lisätäkseen kalastusalan vakautta komissio rajoittaa kaikki TACien korotukset tai vähennykset enintään 40 prosenttiin vuoden 2002 TACeihin verrattuna silloin kun se on mahdollista ylittämättä tasoa Fpa. Jos TACia korotetaan, komissio voi rajoittaa lisäystä edelleen parantaakseen markkinoiden ja kalastustoimien vakautta. Jos on käytettävissä pitkän aikavälin vaikutuksia koskeva lausunto, jonka mukaan joko TACin muuttamisessa on aiheellista käyttää toisenlaista raja-arvoa tai jonka mukaan kalastuskuolevuutta olisi mahdollista muuttaa korkeamman tuoton saamiseksi ilman biologista riskiä, komissio ottaa tällaisen lausunnon huomioon TAC-ehdotusta tehdessään. Kannat, joista ei ole käytettävissä arviota Kannoille, joista ei ole saatavilla analyyttisia arvioita, ehdotetaan TACeja (varo-TACeja). Tällaisissa tapauksissa komissio perustaa ehdotuksensa joko ICES:n tai STECF:n lausuntoihin, mikäli nämä ovat antaneet TACille selkeän määrän. Niin sanottujen varo-TACien osalta, silloin kun arviota tai lausuntoa ei ole käytettävissä, komissio yleensä ehdottaa, että vuoden 2003 TAC vahvistettaisiin samaksi kuin vuoden 2002 TAC, jos kirjatut puretut saaliit osoittavat kiintiön käytön olleen korkealla tasolla. Jos varo-TACin käyttö on ollut alhaisella tasolla, komissio arvioi, onko syynä ollut todellisten kalastusmahdollisuuksien puuttuminen (vain paperilla olevia kaloja). Jos näin on asianlaita, komissio ehdottaa TACin alentamista, jotta se heijastaisi paremmin (ja pitkällä aikavälillä suojelisi paremmin) kyseessä olevia kalastusmahdollisuuksia. Jollei jokin muu ratkaisu osoittaudu tarkoituksenmukaisemmaksi, komissio ehdottaa näissä tapauksissa TACeihin 20 prosentin vähennystä, jotta kalastuskuolevuus saataisiin vähittäin alenemaan viime vuosien purettuja saaliita vastaavalle tasolle. Yhteydet elvytyssuunnitelmiin Rinnan tämän ehdotuksen kanssa komissio ehdottaa turskan ja kummeliturskan elvytyssuunnitelmaehdotuksen (KOM(2001) 724 lopullinen) muutosta. Pohjoiselle kummeliturskalle sekä turskalle Kattegatissa, Pohjanmerellä, Skagerrakissa, Englannin kanaalin itäosassa, Skotlannin läntisellä merialueella ja Irlanninmerellä ehdotetut TACit ovat yhteydessä näiden elvytyssuunnitelmien hyväksymiseen. Jos elvytyssuunnitelmia ei panna täytäntöön erityisesti pyyntiponnistusrajoitusjärjestelmän osalta, mainittuja TACeja olisi alennettava tieteellisten lausuntojen mukaisesti. Kiintiöiden jakaminen jäsenvaltioiden kesken Tammikuun 1. päivästä 2003, jolloin vuosien 1985 ja 1994 liittymisasiakirjojen siirtymävaiheet päättyvät, Espanjan, Portugalin ja Suomen kalastusaluksilla on oikeus kalastaa Pohjanmerellä ottaen huomioon kalavesille pääsyä koskevat yhteisön säännöt, kuten Shetlandin kieltoalueelle pääsyä ja kalavaroista osalliseksi pääsyä koskevat rajoitukset. Espanjan, Portugalin ja Suomen oikeus päästä osalliseksi Pohjanmeren kalavaroista vuodesta 2003 alkaen riippuu siitä, sovelletaanko kyseisiin kalakantoihin yhteisön hallinnointia (ovatko ne säänneltyjä). Jos on kyse sääntelemättömistä tai jakamattomista kalavaroista, kaikkien jäsenvaltioiden kalastusalukset voivat kalastaa näitä kantoja vapaasti, kunnes yhteisö päättää hallinnoida tällaista kalastusta asettamalla saalisrajoituksia kohdelajeille tai sivusaaliina saataville lajeille. Komissiolla ei ole välitöntä aikomusta ehdottaa sellaisia sääntöjä Pohjanmeren sääntelemättömille lajeille. Kaikenlaista alueella kehittyvää kalastusta tullaan kuitenkin seuraamaan, jotta sen vaikutuksia muihin lajeihin voitaisiin arvioida, ja tarvittaessa komissio tekee uusia ehdotuksia näiden seurantaraporttien ja asiaa koskevien tieteellisten lausuntojen perusteella. Säännellyistä kalavaroista osalliseksi pääsyyn sovelletaan seuraavia sääntöjä: a) Jonkin jäsenvaltion liittymistä ennen myönnetyt säänneltyjen kantojen osuudet ovat osa yhteisön säännöstöä, jonka liittyvä jäsenvaltio on hyväksynyt, eikä siirtymävaiheen päättymisellä sen vuoksi ole niihin vaikutusta. b) Sellaisten kantojen osalta, joiden ensimmäinen kiintiöiden jako on tehty siirtymäkauden aikana (1985-2002 tai 1995-2002), jolloin Espanjan, Portugalin ja Suomen aluksilla ei ollut pääsyä Pohjanmerelle, näiden maiden edut on otettava huomioon kiintiöitä tulevaisuudessa jaettaessa. Alkuperäinen kiintiöiden jako niiden jäsenvaltioiden välillä, joilla oli tuohon aikaan pääsy Pohjanmerelle, perustui kyseisten kantojen aiempaan kirjattuun kalastukseen, joka käy ilmi purettuja saaliita koskevista tilastoista. Neuvosto voi kalavarojen jaosta päättäessään luonnollisesti ottaa huomioon muita tekijöitä kuin aiemman kirjatun kalastustoiminnan, kuten kalastuksesta riippuvaisten alueiden tarpeet tai kalastusmahdollisuuksien menetykset muilla vesialueilla. Mikäli se päätyisi tekemään niin tässä tapauksessa ja muuttaisi näiden kantojen jakoperusteita, ne kalastustoimintaa harjoittavat kalastajat, joilla oli aiempaa kirjattua kalastustoimintaa ennen ensimmäistä jakoa ja jotka siitä lähtien ovat nauttineet tähän toimintaan perustuvista eduista, joutuisivat päätöksestä kärsimään. Tämän voisi katsoa olevan suhteellisen vakauden periaatteen vastaista. Tilanteessa, jossa kalavarat hupenevat jatkuvasti, kalastajien riippuvuus olemassa olevista kalastusmahdollisuuksista ja kiintiöjaoista on suurempi kuin koskaan aiemmin. Toisaalta olisi myös vaikea vedota siihen, että uudet toimijat olisivat riippuvaisia sellaisten alueiden kalavaroista, joille heillä ei ole aiemmin ollut pääsyä kalastamaan. c) Tammikuun 1. päivästä 2003 alkaen neuvosto voi ottaa huomioon Espanjan, Portugalin ja Suomen edut, kun se jakaa uusia eli aiemmin jakamattomia kalastusmahdollisuuksia. Jäsenvaltioiden edut määräytyvät tavallisesti niiden aiemman, purettuja saaliita koskevista tilastoista heijastuvan kirjatun kalastustoiminnan perusteella. Neuvosto voi kuitenkin päättää osoittaa kalastusmahdollisuuksia sellaisille jäsenvaltioille, joilla ei ole aiempaa kirjattua kalastustoimintaa. Tämä saattaa olla perusteltua sellaisten jäsenvaltioiden osalta, joilla ei lainsäädännöllisistä syistä johtuen ole voinut olla aiempaa kirjattua kalastustoimintaa. Edellä olevien syiden perusteella komissio ehdottaa, ettei Pohjanmeren kalakantojen kalastusmahdollisuuksien jakoa muutettaisi. Muut kannat Komissio ehdottaa meribassin kalastuksen pyyntiponnistuksen rajoittamiseksi ICESin suositusta noudattaen ensimmäistä kertaa meribassille jakamatonta TACia, joka vastaa viime vuosien keskimääräisiä purettuja saaliita. Eräitä kantoja hoidetaan alueellisissa kalastusjärjestöissä tai kolmansien maiden kanssa käytyjen kahdenvälisten neuvottelujen mukaisesti. Näiden kantojen osalta ehdotuksessa noudatetaan näissä järjestöissä tai neuvotteluissa tehtyjä päätöksiä. Eräitä päätöksiä on kuitenkin vielä tehtävä. Tämän ehdotuksen siirtäminen siihen asti, kun nämä päätökset on tehty, aiheuttaisi sen, että ehdotusta ei saataisi neuvostoon ajoissa, jotta se voitaisiin hyväksyä joulukuussa. Koska eräitä teknisiä toimenpiteitä olisi sovellettava 1. päivästä tammikuuta 2002 ja koska vastaavia asetuksia ei ole vielä muutettu, nämä toimenpiteet on sisällytetty tähän ehdotukseen tilapäisinä poikkeuksina tai lisäyksinä sääntöihin. Täydentävänä toimenpiteenä komissio ehdottaa turskakantojen suojelemiseksi aiemmin sovittujen kalastuskieltoalueitten palauttamista ympärivuotisina. Välimeren osalta komissio ehdottaa sekä tieteellisiin tutkimustuloksiin että STECF:n lausuntoon perustuen gangui-troolien avulla harjoitettavaa kalastusta koskevan poikkeuksen lopettamista sen suojeltujen rannikkoalueiden elinympäristöille vahingollisen vaikutuksen ja useiden lajien nuorten yksilöiden saaliiksi joutumisen vuoksi. Vuoden 2002 loppuun saakka poikkeuksen nojalla toimivien kalastusten osalta komissio ehdottaa poikkeusten väliaikaista jatkamista siihen saakka, kun uusi asetus annetaan. Sen pitäisi tapahtua vuoden 2003 alkukuukausien kuluessa, mikä antaisi komissiolle mahdollisuuden selvittää edellytykset, joilla tietyt kalastusmuodot voisivat jatkua kun taas toiset olisi lopetettava. TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 mukaan neuvosto päättää, mihin kalakantoihin siinä säädettyjä toimenpiteitä sovelletaan. Ehdotuksen liitteessä III käsitellään tätä asiaa. ICCAT vahvisti vuosikokouksessaan 28.10.-4.11.2002 Euroopan yhteisölle vuodeksi 2003 seuraavien kantojen kiintiöt: Itä-Atlantin tonnikala (18 582 tonnia), Pohjois-Atlantin miekkakala (6 665 tonnia), Etelä-Atlantin miekkakala (5 950 tonnia), pohjoinen valkotonnikala (28 712 tonnia), isosilmätonnikala (26 672 tonnia), purjemarliini (103 tonnia) ja valkomarliini (46,53 tonnia). Lisäksi ICCAT vahvisti vuosikokouksessaan taulukot, joista käy ilmi ICCATin sopimuspuolten kalastusmahdollisuuksien vajaa- ja liikakäyttö. Tähän liittyen ICCAT teki päätöksen, joka osoittaa, että vuonna 2001 Euroopan yhteisön kiintiöiden vajaakäyttö oli 649,7 tonnia Itä-Atlantin tonnikalan, 52 tonnia Etelä-Atlantin miekkakalan, 80,6 tonnia Pohjois-Atlantin miekkakalan, 9 925,6 tonnia Pohjois-Atlantin valkotonnikalan, 1 047,8 tonnia Etelä-Atlantin valkotonnikalan ja 10 168 tonnia isosilmätonnikalan osalta. ICCATin vahvistamien yhteisön kiintiöiden mukautusten noudattamiseksi on tarpeen, että vajaakäytön jakaminen tapahtuu kunkin jäsenvaltion vajaakäyttöosuuden perusteella niin, ettei tämän asetuksen xxx artiklassa säädettäviä vuosittaisten TACien jakamisessa käytettäviä jakoperusteita muuteta. Muistettakoon myös, että Norjan ja Färsaarten kanssa yhdessä hallinnoitavien kantojen osalta, ehdotukseen on kirjattu p.m. (pro memoria), koska neuvotteluita näiden maiden kanssa ei vielä ole saatu päätökseen. Luvut kirjataan esitykseen heti kun neuvottelut näiden maiden kanssa on saatu päätökseen. Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2003 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92 [1] ja erityisesti sen 8 artiklan 4 kohdan, [1] EYVL L 389, 31.12.1992, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1181/98 (EYVL L 164, 9.6.1998, s. 1). ottaa huomioon tietyistä Etelämantereella harjoitettavaan kalastustoimintaan sovellettavista säilyttämis- ja valvontatoimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 2113/96 kumoamisesta 18 päivänä joulukuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 66/98 [2] ja erityisesti sen 21 artiklan, [2] EYVL L 6, 10.1.1998, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2742/99 (EYVL L 341, 31.12.1999, s. 1). ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) Asetuksen (ETY) N:o 3760/92 4 artiklassa säädetään, että neuvosto toteuttaa saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen ja erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean laatiman mietinnön perusteella tarvittavat toimenpiteet varojen järkiperäisen ja vastuullisen hyväksikäytön varmistamiseksi kestävällä tavalla. (2) Asetuksen (ETY) N:o 3760/92 8 artiklan 4 kohdan mukaan neuvoston tehtävänä on mainitun asetuksen 4 artiklan mukaisesti vahvistaa kullekin kalastukselle tai kalastusryhmälle suurin sallittu saalis (TAC). Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden kesken kyseisen asetuksen 8 artiklan 4 kohdan ii ja vi alakohdan mukaisesti. (3) Näiden TACien ja kiintiöiden tehokkaan hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava kalastustoimintaa koskevat erityisedellytykset. (4) On tarpeen vahvistaa kalastusta koskevat periaatteet ja tietyt hallintomenettelyt yhteisön tasolla niin, että jäsenvaltiot voisivat varmistaa lippunsa alla purjehtivien alusten hallinnon. (5) TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 [3] 2 artiklan säännösten mukaisesti on välttämätöntä tuoda esille, mihin kantoihin siinä vahvistettuja toimenpiteitä sovelletaan. [3] EYVL L 115, 9.5.1996, s. 3. (6) Kalastussuhteita koskevissa sopimuksissa ja pöytäkirjoissa määrätyn menettelyn mukaisesti Euroopan yhteisö on neuvotellut kalastusoikeuksista Norjan kuningaskunnan [4], Tanskan hallituksen sekä Färsaarten maakuntahallituksen [5] Grönlannin maakuntahallituksen [6] ja Islannin tasavallan [7], Latvian tasavallan [8], Liettuan tasavallan [9] ja Viron tasavallan kanssa [10]. [4] EYVL L 226, 29.8.1980, s. 48. [5] EYVL L 226, 29.8.1980, s. 12. [6] EYVL L 29, 1.2.1985, s. 9. [7] EYVL L 161, 2.7.1993, s. 1. [8] EYVL L 332, 20.12.1996, s. 1. [9] EYVL L 332, 20.12.1996, s. 6. [10] EYVL L 332, 20.12.1996, s. 16. (7) Liittymisasiakirjan 124 artiklan mukaisesti yhteisö hallinnoi Ruotsin kuningaskunnan ja Suomen tasavallan kolmansien maiden kanssa tekemiä kalastussopimuksia. Näiden sopimusten mukaisesti yhteisö on neuvotellut Puolan tasavallan ja Venäjän federaation kanssa. (8) Yhteisö on sopimuspuolena useissa alueellisissa kalastusjärjestöissä. Nämä kalastusjärjestöt ovat suositelleet eräiden lajien osalta pyyntirajoitusten ja muiden säilyttämistä koskevien sääntöjen vahvistamista. Nämä suositukset olisi sen vuoksi pantava täytäntöön yhteisössä. (9) Kalastusmahdollisuuksien täytäntöönpanon pitäisi olla alaa koskevan yhteisön lainsäädännön ja erityisesti seuraavien asetusten mukaista: yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2847/93 [11], tietyistä Välimeren kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 27 päivänä kesäkuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1626/94 [12], erityiskalastuslupia koskevista yleisistä säännöksistä 27 päivänä kesäkuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1627/94 [13], asetus (EY) N:o 66/98, tietyistä Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueiden kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 18 päivänä joulukuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 88/98 [14] ja kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla 30 päivänä maaliskuuta 1998 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 850/98 [15]. [11] EYVL L 261, 20.10.1993, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1965/2001 (EYVL L 268, 9.10.2001, s. 23). [12] EYVL L 171, 6.7.1994, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 973/2001 (EYVL L 137, 19.5.2001, s. 1). [13] EYVL L 171, 6.7.1994, s. 7. [14] EYVL L 9, 15.1.1998, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1520/98 (EYVL L 201, 17.7.1998, s. 1). [15] EYVL L 125, 27.4.1998, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 973/2001 (EYVL L 137, 19.5.2001, s. 1). (10) Eräiden säännösten soveltamisen kesto on rajattu, jotta komissio voi hyväksyä yksityiskohtaisia sääntöjä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 28 c artiklan mukaisesti. (11) Sellaisten kalojen TACien, joille on olemassa suunnitelmat vuodeksi 2003, olisi oltava neuvoston asetuksessa (EY) No XXXX turska- ja kummeliturskakantojen elvytystoimenpiteistä säädetyn elvyttämissuunnitelman mukaisia. (12) Kalavarojen suojeluun osallistumiseksi olisi eräitä täydentäviä valvontatoimenpiteitä ja kalastuksen teknisiä edellytyksiä pantava täytäntöön vuonna 2003. (13) Yhteisöllä Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämisestä tehdyn yleissopimuksen (CCAMLR) sopimuspuolena olevien kansainvälisten velvoitteiden ja niistä aiheutuvan CCAMLR-komission hyväksymien toimenpiteiden noudattamisvelvoitteen noudattamiseksi asiaan kuuluvat soveltamisajankohdat ovat samat kuin liitteessä I G esitetyt vastaavat TACien soveltamisajat. (14) ICCAT hyväksyi vuosikokouksessaan taulukot, joista ilmenee ICCATin sopimuspuolten kalastusmahdollisuuksien liikakäyttö ja vajaakäyttö. Tässä yhteydessä ICCAT teki päätöksen, jonka mukaan vuonna 2001 Euroopan yhteisö liikakäytti useiden lajien kiintiöitä. (15) Jotta ICCATin vahvistamia mukautuksia yhteisön kiintiöihin voidaan noudattaa, on tarpeen että vajaakäytetyt kiintiöt jaetaan kunkin jäsenvaltion vajaakäytetyn kiintiöosuuden perusteella muuttamatta kuitenkaan tämänhetkisen TACien vuosittaista myöntämistä koskevan asetuksen jakoperusteita. (16) Yhteisön kalastajien toimeentulon varmistamiseksi on tärkeää, että nämä pyyntialueet saadaan käyttöön 1 päivänä tammikuuta 2003. Asian kiireellisyys huomioon ottaen on ehdottoman välttämätöntä myöntää poikkeus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja Euroopan yhteisöjen perustamissopimusten liitteenä olevan kansallisten kansanedustuslaitosten asemaa Euroopan unionissa koskevan pöytäkirjan I osan 3 kohdassa mainittuun kuuden viikon määräaikaan, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU Soveltamisala ja määritelmät 1 artikla 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan vuodeksi 2003 eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet, joita sovelletaan: (a) jäsenvaltion lipun alla purjehtiviin ja jäsenvaltioissa rekisteröityihin aluksiin, jäljempänä 'yhteisön alukset' tai 'EY:n alukset', alueilla, joilla pyyntirajoitukset ovat tarpeen; ja (b) kolmansien maiden lipun alla purjehtiviin ja kolmansissa maissa rekisteröityihin aluksiin, jäljempänä 'kolmansien maiden alukset', jäsenvaltioiden suvereniteettiin ja lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä, jäljempänä 'yhteisön vedet' tai 'EY:n vedet'; sekä erityiset edellytykset näiden kalastusmahdollisuuksien käytöstä. Eräiden Etelämantereen kantojen osalta kalastusmahdollisuudet vahvistetaan kuitenkin liitteessä IG esitetyiksi ajanjaksoiksi. 2. Tässä asetuksessa kalastusmahdollisuuksilla tarkoitetaan: a) TACeja tai sellaisten alusten määrää, joilla on lupa kalastaa, ja/tai näiden lupien voimassaoloaikaa; b) yhteisön käytettävissä olevia osuuksia TACeista; c) yhteisölle kolmansien maiden vesialueilla annettuja kiintiöitä; d) edellä b ja c alakohdassa tarkoitetuista yhteisön kalastusmahdollisuuksista jäsenvaltioille annettuja kiintiöitä; e) kolmansille maille yhteisön vesialueilla annettuja kiintiöitä. 2 artikla 1. ICESin [16], CECAFin [17] (Itäinen Keski-Atlantti tai FAOn pääasiallinen kalastusalue 34), NAFOn [18] ja CCAMLR:n [19] alueiden määritelmät ovat Koillis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden saaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta 17 päivänä joulukuuta 1991 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3880/91 [20], muualla kuin Pohjois-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta 23 päivänä lokakuuta 1995 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2597/95 [21], Luoteis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden saaliiden määriä ja kalastustoimia koskevien tilastojen toimittamisesta 30 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2018/93 [22] sekä asetuksessa (EY) N:o 66/98. [16] Kansanvälinen merentutkimusneuvosto. [17] Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea. [18] Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö. [19] Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskeva yleissopimus. [20] EYVL L 365, 31.12.1991, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1637/2001 (EYVL L 222, 17.8.2001, s. 20). [21] EYVL L 270, 13.11.1995, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1638/2001 (EYVL L 222, 17.8.2001, s. 29). [22] EYVL L 186, 28.7.1993, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1636/2001 (EYVL L 222, 17.8.2001, s. 1). 2. Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä: a) kansainvälisillä vesialueilla tarkoitetaan vesiä, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan; b) NAFO-sääntelyalueella tarkoitetaan NAFO-yleissopimuksen alueen sitä osaa, joka ei kuulu rantavaltioiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan; c) Skagerrak rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan, ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan, sekä linjaan tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla; d) Kattegat rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan, ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla sekä etelässä linjoihin Hasenøresta Gniben Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin; e) Pohjanmereen kuuluu ICES-suuralue IV ja se osa ICES-alueesta IIIa, jota b alakohdassa oleva Skagerrakin määritelmä ei kata; f) hallintoyksikkö 3 muodostuu ICES-suuralueista 30 ja 31 sekä suuralueen 29 leveyspiirin 59°30' N pohjoispuolella sijaitsevasta osasta. II LUKU Yhteisön alusten kalastusmahdollisuudet ja niihin liittyvät edellytykset 3 artikla 1. Yhteisön alusten kalastusmahdollisuudet yhteisön vesillä tai tietyillä yhteisön ulkopuolisilla vesillä ja näiden kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken vahvistetaan liitteessä I ja II. 2. Yhteisön aluksilla on oikeus kalastaa liitteessä I vahvistettujen kiintiöiden rajoissa Färsaarten, Grönlannin, Islannin, Viron, Latvian, Liettuan ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla ja Jan Mayenin ja Venäjän federaation ympärillä sijaitsevalla kalastusvyöhykkeellä 7 ja 12 artiklassa säädetyin edellytyksin. 3. Euroopan yhteisön ja Viron, Latvian ja Liettuan tasavaltojen välisten kalastussuhteita koskevien sopimusten nojalla vuonna 2003 maksettavat määrät ovat seuraavat: Valtio // Taloudellinen korvaus Viro // 314 600 euroa Latvia // 203 560 euroa Liettua // 401 522 euroa Nämä korvaukset maksetaan kyseisten valtioiden viranomaisten ilmoittamille tileille. 4 artikla Kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista: 1. asetuksen (ETY) N:o 3760/92 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehdyt vaihdot; 2. asetuksen (ETY) N:o 2847/93 21 artiklan 4 kohdan, 23 artiklan 1 kohdan ja 32 artiklan 2 kohdan mukaisesti suoritetut kiintiöiden uudelleen jakamiset; 3. asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla myönnetyt saaliiden lisäpurkamiset; 4. asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätettävät määrät; 5. asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset. 5 artikla Kiintiöitä koskeva jousto Kannat, joihin sovelletaan varo-TACia tai analyyttista TACia, kannat joihin ei sovelleta asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklassa säädettyjä vuosittaisen jouston edellytyksiä, ja kannat, joihin sovelletaan saman asetuksen 5 artiklan 2 kohdassa säädettyjä rangaistuskertoimia, vahvistetaan vuodeksi 2003 liitteessä III. 6 artikla Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset 1. Aluksella ei saa säilyttää eikä aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu kalastusmahdollisuudet, paitsi jos: (i) saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion tai kolmannen maan aluksilla, joille on olemassa kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt, tai (ii) yhteisön osuutta TACista ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä osuus ole täyttynyt, tai iii) muut lajit kuin sillit/silakat sekä makrillit, ovat sekoittuneina muihin kalalajeihin ja saaliit on pyydetty verkoilla, joiden silmäkoko on vähemmän kuin 32 millimetriä asetuksen (EY) N:o 850/98 4 artiklan mukaisesti, eikä saaliita ole lajiteltu aluksella tai purkamisen yhteydessä; tai (iv) saaliit täyttävät sillin/silakan osalta erityisedellytyksistä, joilla silliä ja silakkaa voidaan purkaa aluksesta muihin tarkoituksiin kuin suoraan ihmisravinnoksi, 29 päivänä kesäkuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1434/98 [23] 2 artiklan säännökset; tai [23] EYVL L 191, 7.7.1998, s. 10. (v) makrillin osalta saaliiden joukossa on piikkimakrilleja ja sardiineja, makrillin osuus on enintään 10 prosenttia aluksella olevien makrillien, piikkimakrillien ja sardiinien kokonaispainosta ja saaliita ei ole lajiteltu; tai (vi) saaliit on pyydetty asetuksen (EY) N:o 850/98 mukaisesti tehdyn tieteellisen tutkimuksen yhteydessä. Kaikki alukselta puretut määrät on luettava kiintiöön, tai jos yhteisön osuutta ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, yhteisön osuuteen, paitsi jos saalis on pyydetty iii, iv, v ja vi alakohdan säännösten mukaisesti. 2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, kun jokin liitteessä II ilmoitetuista kalastusmahdollisuuksista on käytetty, alukset, jotka harjoittavat sellaista kalastustyyppiä, johon sovelletaan asiaa koskevia pyyntirajoituksia, eivät saa purkaa lajittelemattomia, silliä ja silakkaa sisältäviä saaliita. 3. Sivusaaliiden prosenttiosuus ja niiden käyttö määritellään asetuksen (ETY) N:o 850/98 4 artiklan mukaisesti. 7 artikla Pääsyrajoitukset 1. Yhteisön alukset eivät saa kalastaa Skagerrakissa 12 meripeninkulman sisällä Norjan perusviivoista. Tanskan tai Ruotsin lipun alla purjehtivat alukset saavat kuitenkin kalastaa 4 meripeninkulman etäisyydellä Norjan perusviivoista. 2. Yhteisön alukset saavat kalastaa Islannin lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla ainoastaan seuraavat koordinaatit yhdistävien suorien linjojen rajaamalla alueella: Lounaisalue 1. 63°12' N ja 23°05' W koordinaattien 62°00' N ja 26°00' W kautta 2. 62°58' N ja 22°25' W 3. 63°06' N ja 21°30' W 4. 63°03' N ja 21°00' W - tästä 180°00' S etelään; Kaakkoisalue 1. 63°14' N ja 10°40' W 2. 63°14' N ja 11°23' W 3. 63°35' N ja 12°21' W 4. 64°00' N ja 12°30' W 5. 63°53' N ja 13°30' W 6. 63°36' N ja 14°30' W 7. 63°10' N ja 17°00' W - tästä 180°00' S. 8 artikla Pohjanmeren silliä koskevat erityisedellytykset Liitteessä IV vahvistettuja toimenpiteitä sovelletaan Pohjanmerellä, Skagerrakissa ja Kattegatissa pyydettyihin silleihin sekä niiden lajitteluun ja aluksesta purkamiseen. 9 artikla Muut tekniset ja valvontaa koskevat toimenpiteet Liitteessä V vahvistettuja teknisiä toimenpiteitä sovelletaan vuonna 2003 asetuksissa (EY) N:o 850/98, (EY) N:o 88/98, (EY) N:o 1626/94 ja (EY) N:o 973/2001 säädettyjen toimenpiteiden lisäksi. III LUKU Kolmansien maiden alusten kalastusmahdollisuudet ja niihin liittyvät edellytykset 10 artikla Barbadoksen, Viron, Guyanan, Japanin, Etelä-Korean, Latvian, Liettuan, Norjan, Puolan, Venäjän federaation, Surinamin, Trinidadin ja Tobagon sekä Venezuelan lipun alla purjehtivat alukset ja Färsaarilla rekisteröidyt alukset saavat pyytää yhteisön vesialueilla saaliita liitteessä I asetettujen kiintiöiden rajoissa ja 11 ja 13 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti. 11 artikla Jäljempänä sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön lainsäädännössä ilmoitettuja vesialueelle pääsyn rajoituksia, seuraavien valtioiden lipun alla purjehtivien alusten harjoittamaa kalastusta koskevat seuraavat rajoitukset: (i) Norjan lipun alla purjehtivat tai Färsaarille rekisteröidyt alukset saavat kalastaa 200 meripeninkulman vyöhykkeen niissä osissa, jotka sijaitsevat vähintään 12 meripeninkulman etäisyydellä jäsenvaltioiden perusviivoista Pohjanmerellä, Kattegatissa, Itämerellä ja Atlantin valtamerellä leveyspiirin 43°00' N pohjoispuolella; Norjan lipun alla purjehtivat alukset saavat kalastaa Skagerrakissa vähintään neljän meripeninkulman etäisyydellä Tanskan ja Ruotsin perusviivoista; (ii) Viron, Latvian ja Liettuan lipun alla purjehtivat alukset saavat kalastaa ainoastaan niissä 200 meripeninkulman vyöhykkeen osissa, jotka sijaitsevat vähintään 12 meripeninkulman etäisyydellä jäsenvaltioiden perusviivoista Itämerellä leveyspiirin 59°30' N eteläpuolella; (iii) Puolan tai Venäjän federaation lipun alla purjehtivat alukset saavat kalastaa ainoastaan niissä Ruotsille kuuluvissa 200 meripeninkulman vyöhykkeen osissa, jotka sijaitsevat vähintään 12 meripeninkulman etäisyydellä Ruotsin perusviivoista Itämerellä leveyspiirin 59°30' N eteläpuolella. (iv) Barbadoksen, Guyanan, Japanin, Etelä-Korean, Surinamin, Trinidadin ja Tobagon sekä Venezuelan lipun alla purjehtivat alukset saavat kalastaa ainoastaan niissä 200 meripeninkulman vyöhykkeen osissa, jotka sijaitsevat vähintään 12 meripeninkulman etäisyydellä Ranskan departementin Guyanan perusviivoista. IV LUKU Yhteisön alusten lisenssijärjestelyt 12 artikla 1. Sen estämättä, mitä asetuksessa (EY) N:o 1627/94 kalastuslisensseistä ja erityiskalastusluvista annetuissa yleisissä säännöissä säädetään, edellytyksenä kolmansien maiden vesialueilla kalastamiselle on kyseisen kolmannen maan viranomaisten antama lisenssi. Näitä säännöksiä ei kuitenkaan sovelleta seuraaviin aluksiin, jotka kalastavat Norjan vesialueilla Pohjanmerellä: (a) alukset, joiden vetoisuus on enintään 200 bruttotonnia; (b) alukset, jotka kalastavat ihmisravinnoksi muita lajeja kuin makrillia; (c) Ruotsin alukset, vakiintuneen käytännön mukaisesti. 2. Lisenssien enimmäismäärä ja muut edellytykset vahvistetaan liitteen VI mukaisesti. Jäsenvaltioiden viranomaisten on osoitettava komissiolle lisenssihakemukset, joissa on ilmoitettava kalastustyypit sekä aluksen, jolle lisenssiä haetaan, nimi ja ominaisuudet. Komissio toimittaa hakemukset asianomaisen kolmannen maan viranomaisille. 3. Yhteisön alusten on noudatettava säilytys- ja valvontatoimenpiteitä sekä kaikkia muita säännöksiä, joita sovelletaan alueella, jolla ne kalastavat. 4. Yhteisön alukset, jotka saavat lisenssin mukaan harjoittaa yhden lajin kohdennettua kalastusta Färsaarten vesillä, voivat vaihtaa kohdelajia edellyttäen, että ne ilmoittavat tästä vaihdosta ennakolta Färsaarten viranomaisille. V LUKU Kolmansien maiden alusten lisenssijärjestelyt 13 artikla 1. Sen estämättä, mitä asetuksen (EY) N:o 2847/93 28 b artiklassa säädetään, alle 200 bruttotonnin vetoiset Norjan alukset on vapautettu lisenssiä ja erityiskalastuslupaa koskevasta velvoitteesta. 2. Kolmannen maan viranomaisen komissiolle toimittaman lisenssi- tai erityiskalastuslupahakemuksen mukana on oltava seuraavat tiedot: (a) aluksen nimi; (b) rekisterinumero; (c) ulkoiset tunnuskirjaimet ja -numerot; (d) rekisteröintisatama; (e) omistajan tai rahtaajan nimi ja osoite; (f) bruttovetoisuus ja kokonaispituus; (g) koneteho; (h) radiokutsutunnus ja -taajuus; (i) aiottu kalastusmenetelmä; (j) suunniteltu kalastusalue; (k) kalalajit, joita aiotaan pyytää; (l) ajanjakso, jolle lisenssiä haetaan. 3. Lisenssi ja erityiskalastuslupa on pidettävä aluksella. Färsaarille tai Norjaan rekisteröidyt alukset on vapautettu tästä velvollisuudesta. 4. Ranskan departementin Guyanan vesialueille myönnettävien lisenssien edellytyksenä on, että varustaja sallii komission pyynnöstä tarkkailijan tulon alukselle. 5. Lisenssien lukumäärä ja muut edellytykset vahvistetaan liitteessä VI olevan II osan mukaisesti. 6. Kolmansien maiden alukset, joilla on lupa kalastaa 31 päivänä joulukuuta 2002, voivat jatkaa kalastusta vuoden 2003 alusta siihen asti, kun luettelo kalastamaan oikeutetuista aluksista on toimitettu komissiolle ja komissio on sen hyväksynyt. 7. Lisenssit ja erityiskalastusluvat voidaan peruuttaa uusien lisenssien ja erityiskalastuslupien myöntämistä varten. Tällainen mitätöinti tapahtuu päivää ennen kuin komissio myöntää uudet lisenssit ja erityiskalastusluvat. Uudet lisenssit ja erityiskalastusluvat tulevat voimaan niiden myöntämispäivänä. 8. Lisenssit ja erityiskalastusluvat peruutetaan kokonaan tai osittain ennen niiden päättymispäivää, jos liitteessä I vahvistettu kyseistä kantaa koskeva kiintiö on täyttynyt. 9. Lisenssit ja erityiskalastusluvat peruutetaan, jos tässä asetuksessa säädettyjä velvoitteita ei noudateta. 10. Alukselle, joka ei noudata tässä asetuksessa säädettyjä velvoitteita, ei myönnetä lisenssiä tai erityiskalastuslupaa enintään 12 kuukauteen. 11. Komissio toimittaa asianomaisen kolmannen maan viranomaisille niiden alusten nimet ja tiedot, joilla ei ole seuraavassa kuussa tai seuraavina kuukausina lupaa kalastaa yhteisön kalastusvyöhykkeellä sääntöjen rikkomisen vuoksi. 14 artikla 1. Kolmansien maiden alusten on noudatettava säilyttämis- ja valvontatoimenpiteitä sekä muita säännöksiä, joita sovelletaan yhteisön alusten suorittamaan kalastukseen alueella, jolla ne toimivat, erityisesti asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94, (EY) N:o 88/98 ja (EY) N:o 850/98 sekä kalastusalusten merkitsemistä ja asiakirjoilla todistamista koskevista yksityiskohtaisista erityissäännöistä 20 päivänä toukokuuta 1987 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1381/87 [24] säännöksiä. [24] EYVL L 132, 21.5.1987, s. 9. 2. Jokaisessa aluksessa, jolla on eväkalojen tai tonnikalan pyyntilisenssi Ranskan departementin Guyanan vesillä pyyntiä varten, päällikön on jokaiselta matkalta rantauduttua toimitettava Ranskan viranomaisille ilmoitus, jonka paikkansapitävyydestä hän yksin on vastuussa ja jossa ilmoitetaan edellisen ilmoituksen jälkeen saaliiksi saadut ja aluksella pidettyjen katkarapujen määrät. Tämä ilmoitus tehdään liitteessä VI olevan III osan lomakemallin mukaan. Ranskan viranomaiset toteuttavat tarvittavat toimenpiteet ilmoitusten paikkansapitävyyden tarkistamiseksi erityisesti vertailemalla niitä 3 artiklassa tarkoitettuun kalastuspäiväkirjaan. Tarkistuksen jälkeen toimivaltaisen viranomaisen on allekirjoitettava ilmoitus. Ranskan viranomaisten on lähetettävä komissiolle ennen kunkin kuukauden loppua edellistä kuukautta koskevat ilmoitukset. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen alusten on pidettävä kalastuspäiväkirjaa, johon on merkittävä liitteessä VII olevassa I osassa tarkoitetut tiedot. Kalastettaessa Ranskan departementin Guyanan vesillä, kalastuspäiväkirjojen on kuitenkin oltava liitteessä VII olevan II osan mallin mukaisesti laadittuja. Jäljennös tästä lomakkeesta toimitetaan komissiolle Ranskan viranomaisten välityksellä 30 päivän kuluessa jokaisen kalastusmatkan viimeisestä päivästä. 4. ICES-alueella IIIa kalastavia Norjan aluksia lukuun ottamatta kolmansien maiden alusten on toimitettava komissiolle liitteessä VIII säädetyt tiedot kyseisessä liitteessä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Jos komissiolle ei toimiteta yhden kuukauden aikana tietoja aluksesta, jolla on lisenssi Ranskan departementin Guyanan vesillä kalastusta varten, tämän aluksen lisenssi peruutetaan. VI LUKU Alueellisten kalastusjärjestöjen sääntelyalueilla kalastavia yhteisön aluksia koskevat erityissäännökset 15 artikla NAFO-alue - yhteisön osallistuminen 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelo kaikista lippunsa alla purjehtivista ja yhteisössä rekisteröidyistä aluksista, jotka aikovat osallistua kalastustoimintaan NAFO-sääntelyalueella, viimeistään 20 päivänä tammikuuta 2003 tai sen jälkeen viimeistään 30 päivää ennen kyseisen toiminnan aiottua aloittamista. Toimitettaviin tietoihin on sisällyttävä: (a) aluksen nimi; (b) aluksen virallinen, toimivaltaisten kansallisten viranomaisten antama rekisterinumero; (c) aluksen kotisatama; (d) aluksen omistajan tai rahtaajan nimi; (e) ilmoitus siitä, että aluksen päällikölle on toimitettu NAFO-sääntelyalueella voimassa olevat säännökset; (f) tärkeimmät lajit, joita alus pyytää NAFO-sääntelyalueella; (g) suuralueet, joilla aluksella aiotaan pyytää. 2. Jäsenvaltion lipun alla väliaikaisesti purjehtivien (ilman miehistöä rahdattujen) alusten osalta toimitettaviin tietoihin on sisällyttävä: (a) päivämäärä, josta alkaen aluksella on lupa purjehtia jäsenvaltion lipun alla; (b) päivämäärä, josta alkaen aluksella on jäsenvaltion lupa kalastaa NAFO-sääntelyalueella; (c) sen valtion nimi, jossa alus on rekisteröity tai jossa se on ollut aikaisemmin rekisteröitynä, sekä päivämäärä, josta alkaen se ei enää purjehdi kyseisen valtion lipun alla; (d) aluksen nimi; (e) aluksen virallinen, toimivaltaisten kansallisten viranomaisten antama rekisterinumero; (f) aluksen kotisatama siirron jälkeen; (g) aluksen omistajan tai rahtaajan nimi; (h) ilmoitus siitä, että aluksen päällikölle on toimitettu NAFO-sääntelyalueella voimassa olevat säännökset; (i) tärkeimmät lajit, joita alus pyytää NAFO-sääntelyalueella; (j) suuralueet, joilla aluksella aiotaan pyytää. 16 artikla Grönlanninpallaksen kalastus Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle NAFO-sääntelyalueella grönlanninpallaksen kalastusta harjoittavia aluksiaan koskeva kalastussuunnitelma viimeistään 20 päivänä tammikuuta 2003 tai sen jälkeen viimeistään 30 päivää ennen kyseisen toiminnan aiottua aloittamista. Kalastussuunnitelmassa on ilmoitettava muun muassa kyseiseen kalastukseen osallistuva alus tai alukset. Kalastussuunnitelman on edustettava kyseisen kalastuksen osalta käytettävissä olevaa kokonaispyyntiponnistusta suhteessa ilmoituksen tekevän jäsenvaltion kalastusmahdollisuuksiin. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2003 kalastussuunnitelmiensa täytäntöönpanoa koskeva kertomus, johon on sisällyttävä tiedot kyseiseen kalastukseen tosiasiallisesti osallistuneista aluksista ja kalastukseen käytettyjen päivien kokonaismäärästä. 17 artikla Tekniset toimenpiteet NAFO-sääntelyalueella 1. Silmäkoot Troolien, joiden jossakin osassa on alle 130 millimetrin silmät, käyttö on kielletty liitteessä IX tarkoitettuihin lajeihin kohdennetun kalastuksen osalta. Silmäkokoa voidaan pienentää enintään 60 millimetriin silloin, kun pyynti on kohdennettu lyhyteväiseen kalmariin (Illex illecebrosus). Rauskuihin kohdennetussa kalastuksessa (Rajidae) tätä silmäkokoa on suurennettava vähintään 280 millimetriin verkonperässä ja 220 millimetriin kaikissa muissa verkon osissa. Pohjankatkaravun (Pandalus borealis) pyyntiä harjoittavien alusten on käytettävä verkkoja, joiden vähimmäissilmäkoko on 40 millimetriä. 2. Verkkoihin kiinnitettävät välineet Muiden kuin tässä kohdassa mainittujen välineiden tai menetelmien, joilla tukitaan verkon silmiä tai pienennetään niiden kokoa, käyttö on kielletty. Troolinperän alle voidaan kiinnittää purjekangasta, verkkoa tai muita materiaaleja sen vahingoittumisen vähentämiseksi tai estämiseksi. Troolinperän yläosaan saa kiinnittää välineitä, jos ne eivät tuki troolinperän silmiä. Suojien käyttö rajoitetaan liitteessä X mainittuihin. Pohjankatkaravun (Pandalus borealis) pyyntiä harjoittavien alusten on käytettävä lajitteluritilöitä, joiden tankojen väli on enintään 22 millimetriä. 3. Sivusaaliit Alusten päälliköt eivät saa kohdentaa kalastusta lajeihin, joihin sovelletaan sivusaalisrajoituksia. Tietyn lajin kohdennettu kalastus on sitä, että tätä lajia on prosentuaalisesti eniten yhden vetokerran saaliin painosta. Liitteessä I E lueteltujen lajien, joiden osalta yhteisö ei ole vahvistanut kiintiötä NAFO-sääntelyalueen osalle, sivusaaliit, jotka on pyydetty kyseisellä osalla tapahtuneen jonkin lajin kohdennetun kalastuksen yhteydessä, saavat kunkin aluksella olevan lajin osalta olla enintään 2 500 kilogrammaa tai 10 prosenttia aluksella pidetystä kokonaissaaliista, sen mukaan, kumpi määrä on suurempi. Sääntelyalueen sellaisessa osassa, jossa tiettyjen lajien kohdennettu kalastus on kielletty, kunkin liitteessä I E mainitun lajin sivusaaliit saavat kuitenkin olla enintään 1 250 kilogrammaa tai 5 prosenttia. Jos jonkin nostokerran sellaisten lajien kokonaismäärät, joihin sovelletaan sivusaalisrajoituksia, ylittävät edellä säädetyn sovellettavan määrän, alusten on välittömästi vaihdettava kalastusaluetta ja siirryttävä vähintään viiden meripeninkulman päähän edellisen noston sijainnista. Jos jonkin myöhemmän nostokerran sellaisten lajien kokonaismäärät, joihin sovelletaan sivusaalisrajoituksia, ylittävät mainitun määrän, alusten on taas välittömästi vaihdettava kalastusaluetta ja siirryttävä vähintään viiden meripeninkulman päähän edellisten nostojen sijainneista. Pohjankatkaravun (Pandalus borealis) pyyntiä harjoittavien alusten on, jos aluksen kaikkien liitteessä I E lueteltujen lajien sivusaaliiden kokonaismäärä on yli 5 prosenttia jonkin vetokerran painosta, vaihdettava välittömästi kalastusaluetta (vähintään viiden meripeninkulman päähän) välttääkseen tällaisen lajin uudet sivusaaliit. Katkarapusaaliita ei oteta huomioon laskettaessa pohjakalalajien sivusaaliiden määriä. 4. Kalojen vähimmäiskoko NAFO-sääntelyalueelta saatuja kaloja, joiden koko ei vastaa liitteessä XI vahvistettuja vaatimuksia, ei saa jalostaa, säilyttää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, kuljettaa, varastoida, myydä, pitää esillä tai tarjota myyntiin, vaan ne on heti heitettävä takaisin mereen. Jos jollakin kalastusalueella pyydettyjen alamittaisten kalojen määrä on yli 10 prosenttia kokonaismäärästä, aluksen on siirryttävä vähintään viiden meripeninkulman päähän kyseisestä paikasta ennen kalastuksen jatkamista. Jalostetun kalan, jonka lajin vähimmäiskoko on vahvistettu liitteessä XI ja joka on liitteessä XII esitettyä asianomaista kokoa pienempi, katsotaan olevan peräisin vähimmäiskokoa pienemmästä kalasta. 18 artikla Valvontatoimenpiteet 1. Sen lisäksi, että alusten päälliköiden on toimittava asetuksen (ETY) N:o 2847/93 6, 8, 11 ja 12 artiklan mukaisesti, heidän on kirjattava kalastuspäiväkirjaan tämän asetuksen liitteessä XIII luetellut tiedot. 2. Yhden tai useamman liitteessä IX olevan lajin kalastuksen aikana aluksella ei saa olla verkkoja, joiden silmäkoko on pienempi kuin 17 artiklan 1 kohdassa säädetty. Kuitenkin alukset, jotka saman kalastusmatkan aikana kalastavat muilla alueilla kuin NAFO-sääntelyalueella, voivat säilyttää aluksella tällaisia verkkoja, jos verkot on kiinnitetty ja järjestetty tukevasti ja jos ne eivät ole välittömästi käyttövalmiita, eli: (a) verkot on irrotettava trooliovistaan, veto- tai hinausköysistään tai -vaijereistaan; ja (b) kannella tai kannen yläpuolella olevat verkot on kiinnitettävä tukevasti johonkin kansirakenteen osaan. 3. Jäsenvaltion lipun alla purjehtivien ja yhteisössä rekisteröityjen alusten päälliköiden on pidettävä liitteessä I E lueteltujen lajien saaliiden osalta: (a) kalastuspäiväkirjaa, johon merkitään kertyvä tuotanto lajin ja jalostetun tuotteen mukaan; tai (b) jalostetuista tuotteista varastointisuunnitelmaa, jossa ilmoitetaan lajeittain tuotteiden sijainti ruumassa. Päälliköiden on annettava tarvittavaa apua kalastuspäiväkirjassa ilmoitettujen määrien ja aluksella varastoitujen jalostettujen tuotteiden todentamiseksi. 4. Jäsenvaltion lipun alla purjehtivat ja yhteisössä rekisteröidyt alukset eivät saa osallistua jälleenlaivaustoimiin NAFO-sääntelyalueella, elleivät ne ole saaneet siihen ennakolta lupaa sen jäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta, jonka lipun alla alus purjehtii tai jossa alus on rekisteröity. 5 Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle päivittäin niiden lipun alla purjehtivien ja yhteisöön rekisteröityjen alusten pohjankatkarapusaaliit (Pandalus borealis), jotka on pyydetty NAFO-sääntelyalueella 3L. 19 artikla Punasimpun kalastus 1. Niiden jäsenvaltion lipun alla purjehtivien ja yhteisössä rekisteröityjen alusten päälliköiden, jotka kalastavat punasimppua NAFO-sääntelyalueella 3M, on joka toinen maanantai ilmoitettava joko sen jäsenvaltion, jonka lipun alla alus purjehtii tai sen jäsenvaltion, jossa alus on rekisteröity, toimivaltaisille viranomaisille vyöhykkeellä 3M edellisenä sunnuntaina kello 24.00 päättyneen kahden viikon kauden aikana pyydetyt punasimpun määrät. 2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle joka toinen tiistai ennen kello 12.00 edellisenä sunnuntaina kello 24.00 päättyneen kahden viikon kauden osalta jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivien ja yhteisössä rekisteröityjen alusten NAFO-sääntelyalueen suuralueella 2 tai alueella IF, 3K ja 3M-alueella pyytämien punasimppusaaliiden määrät. 20 artikla Tilastolliset ja tieteelliset tiedot 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava lippunsa alla purjehtivista ja yhteisön alueella rekisteröidyistä aluksista, jotka kalastavat ruostekampelaa NAFO-sääntelyalueen osassa 3LNO, seuraavat tiedot: (a) kalastuspäiväkirjaan 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti merkittyjen asiaa koskevien tietojen perusteella kuukausittaiset nimellissaaliit ja kuukausittain poisheitetyt määrät enintään yhden leveysasteen ja yhden pituusasteen kokoisiin alueisiin jaoteltuna; (b) kuukausittainen kokonäyte sekä nimellissaaliista että poisheitetyistä määristä a kohdassa tarkoitetulla jaottelutavalla. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava lippunsa alla purjehtivien ja yhteisössä rekisteröityjen sellaisten alusten osalta, jotka kalastavat punasimppua ja kampelakaloja NAFO-sääntelyalueella Flemish Capin alueella, seuraavat tiedot: (a) tavanomaisesti toimitettavien tietojen lisäksi kalastuspäiväkirjaan 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti merkittyjen asiaa koskevien tietojen perusteella kuukausittaiset tilastot poisheitetyn turskan määristä; (b) kuukausittaiset turskan kokonäytteet kummankin kalastuksen osalta erikseen, jolloin kuhunkin näytteeseen on liitettävä tiedot syvyydestä. 3. Kokonäytteet on otettava jokaisen asianomaisen lajin saaliin kaikista osista, siten että vähintään yksi tilastollisesti merkittävä näyte otetaan kunkin päivän ensimmäisestä troolin vetokerrasta. Kalan koko on mitattava suun kärjestä pyrstöevän kärkeen. Ensimmäisen alakohdan mukaisesti otettuja kokonäytteitä pidetään kaikkia kyseisen lajin saaliita edustavina. 21 artikla CCAMLR-alue Liitteessä XIV mainittujen lajien kohdennettu kalastus on kielletty siinä esitetyillä alueilla ja ajanjaksoina. VII LUKU Loppusäännökset 22 artikla Jäsenvaltioiden on lähetettävä pyydettyjen kantojen määriä koskevat tiedot asetuksen (ETY) N:o 2847/93 mukaisesti komissiolle atk-muodossa käyttäen liitteessä XVI vahvistettuja kantojen koodeja. 23 artikla Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2003. Ennen 1 päivää tammikuuta 2003 alkaviksi ajanjaksoiksi vahvistettujen CCAMLR-alueen TACien osalta sovelletaan 21 artiklaa kuitenkin niiden jaksojen alusta, joina TACeja sovelletaan. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä [...] Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [...] LIITE I Yhteisön aluksiin ja kolmansien maiden aluksiin yhteisön vesillä sovellettavat kalastusmahdollisuudet alueilla, joilla on pyyntirajoituksia, lajeittain ja alueittain (tonneina elopainoa ellei ole toisin mainittu). Kaikkia tässä liitteessä säädettyjä pyyntirajoituksia pidetään 7 artiklan soveltamiseksi kiintiöinä, ja niihin sovelletaan sen vuoksi asetuksen (ETY) N:o 2847/93 ja erityisesti sen 14 ja 15 artiklan säännöksiä. Jokaisen alueen kalakannat mainitaan lajin latinankielisen nimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Seuraavassa esitetään tämän asetuksen soveltamiseksi suomenkielisten nimien ja latinankielisten nimien vastaavuustaulukko: Suomenkielinen nimi // Tieteellinen nimi Limapäät // Beryx spp. Liejukampela // Hippoglossoides platessoides Sardelli // Engraulis encrasicolus Merikrotit // Lophiidae Makrillijääkala // Champsocephalus gunnari Hammasjääahven // Dissostichus eleginoides Merikissa // Anarchicas lupus Ruijanpallas // Hippoglossus hippoglossus Lohi // Salmo salar Jättiläishai // Cetorhinus maximus Isosilmätonnikala // Thunnus obesus Mustahuotrakala // Aphanopus carbo Jääkala // Chaenocephalus aceratus Tylppäpyrstömolva // Molva dypterygia Purjemarliini // Makaira nigricans Mustakitaturska // Micromesistius poutassou Tonnikala // Thunnus thynnus Villakuore // Mallotus villosus Turska // Gadus morhua Kielikampela // Solea solea Taskuravut // Paralomis spp. Hietakampela // Limanda limanda Kampelakalat // Pleuronectiformes Kampela // Platichthys flesus Luikeroturskat // Phycis spp. Kultakuore // Argentina silus Grönlanninpallas // Reinhardtius hippoglossoides Huotrakalat // Macrourus spp. Lepidonotothen squamifrons -jääahven // Lepidonotothen squamifrons Kolja // Melanogrammus aeglefinus Kummeliturska // Merluccius merluccius Silli/silakka // Clupea harengus Piikkimakrillit // Trachurus spp. Gobionotothen gibberifrons -jääahven // Gobionotothen gibberifrons Krilli // Euphausia superba Valokala // Electrona carlsbergi Pikkupääkampela // Microstomus kitt Molva // Molva molva Makrilli // Scomber scombrus Notothenia rossi -jääahven // Notothenia rossii Lasikampelat // Lepidorhombus spp. Pohjankatkarapu // Pandalus borealis Keisarihummeri // Nephrops norvegicus Harmaaturska // Trisopterus esmarki Keltaroussi // Hoplostethus atlanticus Penaeus-katkaravut // Penaeus spp. Punakampela // Pleuronectes platessa Jäämerenseiti // Boreogadus saida Lyyraturska // Pollachius pollachius Sillihai // Lamna nasus Punasimput // Sebastes spp. Pilkkupagelli // Pagellus bogaraveo Isolestikala // Macrourus berglax Lestikala // Coryphaenoides rupestris Seiti // Pollachius virens Tuulenkalat // Ammodytidae Meribassi // Dicentrarchus labrax Lyhyteväinen kalmari // Illex illecebrosus Rauskut // Rajidae Tummajääkala // Pseudochaenichthys georgianus Luikeromolva // Molva macrophthalma Kilohaili // Sprattus sprattus Piikkihai // Squalus acanthias Miekkakala // Xiphias gladius Hammasjääahven // Dissostichus eleginoides Piikkikampela // Psetta maxima Keila // Brosme brosme Jääkala // Channichthys rhinoceratus Valkomarliini // Tetrapturus alba Valkoturska // Merlangius merlangus Mustaeväkampela // Glyptocephalus cynoglossus Keltaevätonnikala // Thunnus albacares Ruostekampela // Limanda ferruginea LIITE I A ITÄMERI Kaikki tämän alueen TACit, punakampelaa lukuun ottamatta, hyväksytään IBSFC:n puitteissa. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> LIITE IB POHJANMERI, SKAGERRAK JA KATTEGAT >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> LIITE I C KOILLIS-ATLANTTI JA GRÖNLANTI ICES-alueet I, II, IIIa, IV, V, XII ja NAFO 0,1 (Grönlannin vedet) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> LIITE ID YHTEISÖN LÄNTISET VEDET (ICES-alueet Vb (EY:n vedet), VI, VII, VIII, IX, X, CECAF (EY:n vedet) ja Ranskan Guyana >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> LIITE IE LUOTEIS-ATLANTTI NAFO-alue Kaikki TACit ja niihin liittyvät edellytykset annetaan NAFO:n puitteissa. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> LIITE IF LAAJASTI VAELTAVAT KALAKANNAT Kaikki alueet Kaikki tämän alueen TACit vahvistetaan kansainvälisten tonnikalajärjestöjen, kuten ICCATin tai IATTC:n puitteissa. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> LIITE IG ANTARKTIS CCAMLR-alue Näitä CCAMLR:n hyväksymiä TACeja ei jaeta CCAMLR:n jäsenille, joten yhteisön osuus on määrittelemätön. CCAMLR:n sihteeristö valvoo saaliita ja ilmoittaa, milloin kalastus on lopetettava TACin täyttymisen vuoksi. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> LIITE II Vuonna 2003 sovellettavat lajittelemattomana aluksesta purettavan sillin kalastusmahdollisuudet (tonneina elopainoa) Kaikkia tässä liitteessä säädettyjä pyyntirajoituksia pidetään tämän asetuksen 7 artiklassa tarkoitettuina kiintiöinä, ja niihin sovelletaan siten asetuksen (EY) N >TAULUKON PAIKKA> :o 2847/93 ja erityisesti sen 14 ja 15 artiklan säännöksiä. LIITE III KALAKANNAT, JOIHIN SOVELLETAAN ASETUKSESSA (EY) N:O 847/96 SÄÄDETTYJÄ ERI TOIMENPITEITÄ >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> LIITE IV POHJANMEREN SILLIÄ KOSKEVAT ERITYISTOIMENPITEET Jäsenvaltioiden on erityisesti liitteessä II säädettyjen pyyntirajoitusten noudattamisen varmistamiseksi toteutettava erityisiä toimenpiteitä, jotka liittyvät Pohjanmereltä tai Skagerrakista ja Kattegatista pyydetyn sillin pyyntiin, lajitteluun ja saaliin purkamiseen. Näihin toimenpiteisiin kuuluvat varsinkin: * erityiset valvonta- ja tarkastusohjelmat; * pyyntiponnistusta koskevat suunnitelmat, joihin kuuluvat kalastamaan oikeutettujen alusten luettelot ja tarvittaessa, kiintiön hyödyntämisasteen noustessa yli 70 prosentin, näiden alusten toimintaa koskevat rajoitukset; * jälleenlaivauksen sekä saaliiden poisheittämistä aiheuttavien käytäntöjen valvonta; * mahdollisuuksien mukaan väliaikaiset kalastuskiellot alueilla, joilta tiedetään saatavan sillin ja erityisesti nuoren sillin suuria sivusaalismääriä. 1. Jäsenvaltioiden, joissa silliä puretaan aluksesta lajittelemattomana muusta saaliista, on varmistettava, että riittäviä näytteenotto-ohjelmia käytetään kaikkien sillin sivusaaliiden purkamisen tehokkaaksi valvomiseksi. On kiellettyä purkaa lajittelematonta silliä sisältäviä kalasaaliita satamissa, joissa ei ole näytteenotto-ohjelmaa. 2. Komission tarkastajat suorittavat asetuksen (EY) N:o 2847/93 29 artiklan mukaisesti sekä komission katsoessa sen tarpeelliseksi 1 ja 2 kohdan täytäntöönpanoa varten itsenäisiä tarkastuksia toimivaltaisten viranomaisten toteuttamien näytteenotto-ohjelmien ja 1 kohdassa mainittujen yksityiskohtaisten toimenpiteiden täytäntöönpanon valvomiseksi. 3. Komissio kieltää sillisaaliiden purkamisen, jos todetaan, että 1 ja 2 kohdassa mainittujen toimenpiteiden täytäntöönpanolla ei saada aikaan sillin kalastuskuolevuuden tiukkaa valvontaa kaikessa kalastuksessa. 4. Kaikki ICES-alueilta IIIa, IV ja VIId puretut sillisaaliit, jotka on pyydetty aluksilla, jotka näitä saaliita kyseisiltä alueilta pyytäessään kuljettavat vedettäviä verkkoja, joiden silmäkoko on 32 mm tai suurempi, lasketaan kuuluviksi asianomaiseen kiintiöön, siten kuin se on määritelty tämän asetuksen liitteessä I. 5. Kaikki ICES-alueilta IIIa, IV ja VIId puretut sillisaaliit, jotka on pyydetty aluksilla, jotka näitä saaliita kyseisiltä alueilta pyytäessään kuljettavat vedettäviä verkkoja, joiden silmäkoko on alle 32 mm, lasketaan kuuluviksi asianomaiseen kiintiöön, siten kuin se on määritelty tämän asetuksen liitteessä II. Sellaisista aluksista, jotka toimivat mainittujen edellytysten mukaisesti, purettua silliä ei saa tarjota myyntiin ihmisravinnoksi. LIITE V SIIRTYMÄKAUDEN TEKNISET TOIMENPITEET 1. Itämeren turskan pyynnissä sallitut pyydystyypit 1.1 Vedettävät verkot 1.1.1 Ilman pakoaukkoja Poiketen siitä, mitä neuvoston asetuksen (EY) N:o 88/98 liitteessä säädetään troolien, kierrenuottien ja vastaavien verkkojen 120 millimetrin vähimmäissilmäkoosta, 31 päivään elokuuta 2003 asti vähimmäissilmäkoko on 130 millimetriä. Syyskuun 1 päivästä 2003 vähimmäissilmäkoko on 140 millimetriä, ja sitä sovelletaan koko verkonperään ja vähintään verkon viimeiseen kahdeksaan metriin sulkuköydestä mitattuna siten, että silmät on venytetty pituussuunnassa. Langan enimmäispaksuus on 6 mm, jos käytetään yksisäikeistä lankaa, ja 4 mm, jos käytetään kaksisäikeistä lankaa. Tätä silmäkokoa ja langan paksuutta sovelletaan kaikkiin aluksella oleviin verkonperiin tai jatko-osiin, jotka on kiinnitetty tai jotka soveltuvat kiinnitettäviksi vedettävään verkkoon. 1.1.2 Pakoaukkojen kanssa Poiketen siitä, mitä neuvoston asetuksen (EY) N:o 88/98 liitteessä V säädetään erityisistä valikointilaitteista, sovelletaan tämän liitteen lisäyksen 1 säännöksiä. 1.2 Verkot Poiketen siitä, mitä neuvoston asetuksen (EY) N:o 88/98 liitteessä IV säädetään, verkkojen vähimmäissilmäkoko on 110 millimetriä. Kokonaispituudeltaan enintään 12-metristen alusten verkkojen enimmäispituus ei saa olla yli 12 km. Kokonaispituudeltaan yli 12-metristen alusten verkkojen enimmäispituus ei saa olla yli 24 km. Verkkojen vedessäpitoaika ei saa olla yli 48 tuntia siitä, kun verkot ensimmäisen kerran lasketaan veteen, siihen, kun verkot on saatu kokonaan takaisin kalastusalukselle. 2. Turskan sivusaaliit Itämerellä Poiketen siitä, mitä neuvoston asetuksen (EY) N:o 88/98 3 artiklan 5 kohdassa säädetään, turskan sivusaaliit sillin/silakan ja kilohailin pyyntiin käytettävällä verkolla, jonka silmäkoko on 32 mm tai sen alle, eivät saa olla yli 3 prosenttia painona ilmaistuna. Tästä sivusaaliista ei saa pitää aluksella yli 5:tä prosenttia alamittaisia turskia. Turskan sivusaaliit eivät saa olla yli 10 prosenttia pyydettäessä muita lajeja kuin silliä, silakkaa tai kilohailia trooleilla ja kierrenuotilla, joiden silmäkoko on pienempi kuin 1.1.1 kohdassa tarkoitettu silmäkoko ja joissa ei ole 1.1.2 kohdassa tarkoitettua pakoaukkoa. 3. Turskan vähimmäiskoko Poiketen siitä, mitä neuvoston asetuksen (EY) N:o 88/98 liitteessä III säädetään turskan vähimmäiskoosta, sen vähimmäiskoko on 38 senttimetriä. 4. Itämeren turskan kesäkauden kalastuskielto Turskan kalastus on kielletty Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueilla 1 päivästä kesäkuuta 31 päivään elokuuta 2003 molemmat päivät mukaan luettuina. 5. Bornholmin syvänteen kalastuskielto Kaikki kalastus on kielletty 15 päivästä toukokuuta 31 päivään elokuuta 2003 alueella, jonka rajat ovat seuraavat: * 55°30' N, 15°30' E, * 55°30' N, 16°10' E, * 55°15' N, 16°10' E, * 55°15' N, 15°30' E, 6. Tekniset säilyttämistoimenpiteet Skagerrakissa ja Kattegatissa: Poiketen siitä, mitä neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 liitteessä IV säädetään, seuraavia sääntöjä sovelletaan vuonna 2003: (a) pohjankatkarapuja (Pandalus borealis) pyydettäessä käytetään silmäkokoa 35 mm; (b) hopeakuoreita (Argentina spp.) pyydettäessä käytetään silmäkokoa 30 mm; (c) kun valkoturskaa pyydettäessä käytetään silmäkokoa 70-89 mm, seuraavien lajien sivusaalis ei saa olla yli 30 prosenttia: turska, kolja, kummeliturska, punakampela, mustaeväkampela, pikkupääkampela, piikkikampela, silokampela, kampela, lasikampela, valkoturska, hietakampela, seiti ja euroopanhummeri; (d) kun keisarihummeria pyydettäessä käytetään silmäkokoa 70-89 mm, seuraavien lajien sivusaalis ei saa olla yli 60 prosenttia: turska, kummeliturska, punakampela, mustaeväkampela, pikkupääkampela, piikkikampela, silokampela, kampela, lasikampela, valkoturska, hietakampela, seiti ja euroopanhummeri; (e) kun pohjankatkarapujen (Pandalus borealis) pyynnissä käytetään silmäkokoa 35-69 mm, seuraavien lajien sivusaalis ei saa olla yli 50 prosenttia: turska, kolja, kummeliturska, punakampela, mustaeväkampela, pikkupääkampela, piikkikampela, silokampela, kampela, silli, makrilli, lasikampela, valkoturska, hietakampela, seiti, keisarihummeri ja euroopanhummeri; (f) kaikissa muissa kalastuksissa, joissa käytetään alle 90 mm:n silmäkokoa ja jotka eivät kuulu edellä mainittujen c, d ja e alakohtien piiriin, seuraavien lajien sivusaalis ei saa olla yli 10 prosenttia: turska, kolja, kummeliturska, punakampela, mustaeväkampela, pikkupääkampela, piikkikampela, silokampela, kampela, makrilli, lasikampela, valkoturska, hietakampela, seiti, keisarihummeri ja euroopanhummeri. 7. Koljan kalastuskieltoalue Kalastus, pitkälläsiimalla tapahtuvaa kalastusta lukuun ottamatta, on kiellettyä yhteisössä ja jäsenvaltioiden lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden vesillä seuraavien koordinaattien rajoittamalla kalastuskieltoalueella: Piste nro Leveyspiiri Pituuspiiri 1 57°00 N 15°00 W 2 57°00 N 14°00 W 3 56°30 N 14°00 W 4 56°30 N 15°00 W 8. Sillin pyynti alueella IIa (EY:n vedet) Kalastus pienemmällä kuin 54 millimetrin silmäkoolla varustetulla troolilla tai kalastus kurenuotalla on sallittu alueella IIa (yhteisön vedet) ainoastaan 1.3.-15.5. 9. Tekniset säilyttämistoimenpiteet Välimeren alueella Sellaisia muita kalastuksia kuin troolikalastusta "Gangui" -luokan pyydyksillä, jotka kalastukset parhaillaan jatkuvat neuvoston asetuksen (EY) No 1626/94 3 artiklan 1 ja 1a kohdassa säädetyn poikkeuksen nojalla, saadaan väliaikaisesti jatkaa vuonna 2003. Liitteen V lisäys 1 "BACOMA" -verkonperän valikointiristikon tekniset tiedot Troolien, ankkuroitujen kierrenuottien tai vastaavien vedettävien verkkojen, joiden verkonperän silmäkoko on vähintään 105 millimetriä, sisäläpimitaltaan 120 millimetrin neliösilmäistä valikointiristikkoa koskevat tekniset tiedot Valikointiristikko on suorakulmainen verkonperään kiinnitetty havaskappale. Valikointiristikoita saa olla vain yksi. Valikointiristikkoon ei saa kiinnittää mitään, mikä tukkii sen millään tavoin sisä- tai ulkopuolelta. Verkonperän, jatko-osan ja troolin rungon kapenevan osan koko Verkonperän on koostuttava kahdesta samankokoisesta havaskappaleesta, jotka on yhdistetty molemmista reunoista jameilla. Aluksella on kiellettyä pitää verkkoa, jonka missä tahansa verkonperän osan ympärysmitassa on yli 100 vinoneliösilmää, liitoskohtaa tai jametta lukuun ottamatta. Jameita lukuun ottamatta avoimien vinoneliösilmien lukumäärä ei saa jatko- tai pidennysosan minkään ympärysmitan missään kohdassa olla suurempi tai pienempi kuin sen suppeassa merkityksessä ymmärretyn verkonperän etuosan ja troolin kapenevan osan kapeimman kohdan silmien lukumäärä jameita lukuun ottamatta (kuva 1). Valikointiristikon sijainti Valikointiristikko sijoitetaan verkonperän yläpuoliselle havaskappaleelle. Valikointiristikon on päätyttävä enintään neljän silmän päässä sulkuköydestä, mukaan luettuna käsin punottu silmärivi, jonka kautta sulkuköysi pujotetaan (kuva 2). Valikointiristikon koko Silmätankoina ilmaistun valikointiristikon leveyden on oltava yhtä suuri kuin verkonperän ylemmän havaskappaleen avoimien vinoneliösilmien lukumäärä jaettuna kahdella. Tarvittaessa voidaan sallia, että enintään 20 prosenttia ylemmän havaskappaleen avointen vinoneliösilmien määrästä säilytetään siten, että ne on jaettu tasaisesti valikointiristikon molemmin puolin (kuva 3). Valikointiristikon on oltava vähintään 3,5 metriä pitkä. Valikointiristikon silmäkoko Silmien vähimmäiskokoko on 120 millimetriä. Silmät ovat neliösilmiä, toisin sanoen valikointiristikon havaksen kaikki neljä reunaa muodostuvat silmistä, joiden molemmat silmätangot on leikattu. Havaskappale kiinnitetään niin, että silmien reunat ovat perän pituussuuntaan nähden samansuuntaisesti ja kohtisuorassa. Havaksen on oltava solmuton ja yksisäikeistä punosta tai havasta, jolla on todistetusti vastaavat valikointiominaisuudet. Yksittäisen säikeen läpimitan on oltava vähintään 4,9 millimetriä. Muu erittely Kiinnittämistä koskevat tekniset tiedot esitetään kuvissa 4a-c. Nostoköyden on oltava vähintään 4 metriä pitkä. >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 1: Troolipyydys voidaan jakaa kolmeen eri osaan niiden muodon ja toiminnan mukaan. Troolin runko on kapeneva ja usein 10-40 metriä pitkä. Pidennysosa on kapenematon ja tavallisesti valmistettu joko yhdestä tai kahdesta 49,5 silmää pitkästä havaksesta, jonka pituus venytettynä on 6-12 metriä. Verkonperä on myös kapenematon, ja se on usein valmistettu kaksisäikeisestä langasta, jotta se kestää paremmin kulutusta. Verkonperän pituus on usein 49,5 silmää eli noin kuusi metriä, vaikka lyhyempiäkin (2-4 metriä) verkonperiä käytetään pienemmissä aluksissa. Nostoköyden alapuolista osaa kutsutaan nostopussiksi. >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 2: Valikointiristikon etäisyys sulkuköydestä on 4 silmää. Ylemmässä havaskappaleessa on 3,5 vinoneliösilmää ja yksi 0,5 silmän kokoinen käsin punottu rivi sulkuköyttä varten. >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 3: Kaksikymmentä prosenttia ylähavaksen vinosilmistä jameisiin nähden kohtisuorassa olevassa silmärivissä voidaan säilyttää. Jos esimerkiksi (kuva 3) ylähavas on 30 avoimen silmän levyinen, 20 prosenttia tästä on kuusi silmää. Näin saadaan valikointiristikon molemmille puolille kolme silmää. Valikointiristikon leveys on siis 12 silmätankoa (30 - 6 = 24 vinoneliösilmää jaettuna kahdella on 12 silmätankoa). >VIITTAUS KAAVIOON> Alahavas >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> Vinoneliösilmähavas 49 ½ silmää Silmäkoko 105 mm AN 1 silmärivi sulkuköyttä varten Kuva 4a: 49,5 silmää pitkän verkon alahavaksen rakenne. >VIITTAUS KAAVIOON> Ylähavas (ilman vinoneliösilmiä jameen ja neliösilmähavaksen välissä) >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> Silmäkoko 105 mm 16 ½ silmää AN Liitoskohta: kaksi vinoneliösilmää yhtä neliösilmähavaksen silmätankoa kohti >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> Liitoskohta: 1 neliösilmähavaksen silmätanko kahta vinoneliösilmää kohti AN >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> 1 silmärivi sulkuköyttä varten >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 4b: Ylähavaksen rakenne, koko ja valikointiristikon sijainti silloin, kun pakoristikko ulottuu jameesta jameeseen. >VIITTAUS KAAVIOON> Ylähavas (jossa vinoneliösilmiä jameen ja neliösilmähavaksen välissä) >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> Silmäkoko 105 mm 16 ½ silmää >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> Liitoskohta: Kaksi vinoneliösilmää yhtä neliösilmähavaksen silmätankoa kohti Kaksi nelikulmaisen havaksen solmua vastaa enintään viittä vinoneliösilmää nelikulmaisen havaksen molemmin puolin >VIITTAUS KAAVIOON> AN >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> (29 ½ silmää) 3,54 m Liitoskohta: yksi neliösilmähavaksen silmätanko kahta vinoneliösilmää kohti >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> 1 silmärivi sulkuköyttä varten >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 4c: Ylähavaksen rakenne silloin, kun 20 prosenttia ylähavaksen vinoneliösilmistä on säilytetty ja jaettu tasaisesti valikointiristikon molemmin puolin. LIITE VI I osa KOLMANSIEN MAIDEN VESILLÄ PYYTÄVIEN YHTEISÖN ALUSTEN LISENSSEJÄ JA KALASTUSLUPIA KOSKEVAT MÄÄRÄLLISET RAJOITUKSET. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> II OSA Yhteisön vesillä pyytävien kolmansien maiden alusten lisenssejä ja kalastuslupia koskevat määrälliset rajoitukset >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> III OSA Asetuksen 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ilmoitus SAALIIDEN PURKAMISILMOITUS 1 >TAULUKON PAIKKA> Puretut määrät (kilogrammoina) // Katkaravun pyrstöjä: kg tai ( x 1,6) = kg (kokonaisia katkarapuja): // Kokonaisia katkarapuja: kg // Thunnidae: kg // Napsijaa (Lutjanidae): kg Haita: kg // Muuta: kg 1 Päällikkö pitää itsellään yhden jäljennöksen, valvontaviranomainen yhden ja yksi jäljennös lähetetään Euroopan yhteisöjen komissiolle." LIITE VII I osa Kalastuspäiväkirjaan merkittävät tiedot Kalastettaessa vyöhykkeillä, jotka ulottuvat 200 meripeninkulman päähän yhteisön jäsenvaltioiden rannikoista ja joita koskevat yhteisön kalastusta koskevat säännöt, kalastuspäiväkirjaan on merkittävä seuraavat tiedot välittömästi seuraavien tapahtumien jälkeen: Kunkin nostokerran jälkeen: 1.1 pyydetyt määrät lajeittain (elopaino kilogrammoina); 1.2 nostokerran päivämäärä ja kellonaika; 1.3 maantieteellinen sijainti saalista pyydettäessä; 1.4 käytetty pyyntitapa. Jokaisen toiseen alukseen tai toisesta aluksesta tapahtuneen jälleenlaivauksen jälkeen: 2.1 merkintä "saatu...:lta" tai "siirretty...:lle"; 2.2 jokaisen jälleenlaivatun lajin määrä (elopaino kilogrammoina); 2.3 sen aluksen nimi, ulkoiset tunnuskirjaimet ja -numerot, josta tai johon jälleenlaivaus tehtiin; 2.4 turskan jälleenlaivaus ei ole sallittua. Kunkin yhteisön satamassa tapahtuneen lastin purkamisen jälkeen: 3.1 sataman nimi; 3.2 jokaisen puretun lajin määrä (elopaino kilogrammoina). Kunkin Euroopan yhteisöjen komissiolle lähetetyn tiedonannon jälkeen: 4.1 lähetyksen päivämäärä ja kellonaika; 4.2 viestin tyyppi: IN, OUT, ICES, WKL tai 2 WKL; 4.3 jos viesti lähetetään radioteitse: radioaseman nimi. II osa >VIITTAUS KAAVIOON> LIITE VIII KOMISSIOLLE ANNETTAVAT TIEDOT JA NIIDEN LÄHETTÄMISTÄ KOSKEVAT YKSITYISKOHTAISET SÄÄNNÖT Euroopan yhteisöjen komissiolle toimitetaan seuraavat tiedot seuraavina ajankohtina: 1.1 Aina kun alus saapuu kalastusvyöhykkeelle, joka ulottuu 200 meripeninkulman päähän yhteisön jäsenvaltioiden rannikosta ja jota koskevat yhteisön kalastukseen sovellettavat säännöt: (a) jäljempänä 1.5 kohdassa esitetyt tiedot; (b) ruumassa olevien saaliiden määrät lajeittain (kilogrammoina); (c) päivämäärä ja ICES-alue, jolla aluksen päällikkö aikoo aloittaa pyynnin. Jos kalastus edellyttää tiettynä päivänä useaa saapumista 1.1 kohdassa tarkoitetulle vyöhykkeelle, ensimmäisen kerran saavuttaessa annettava ilmoitus riittää. 1.2 Aina kun alus poistuu 1.1 kohdassa tarkoitetulta vyöhykkeeltä: (a) jäljempänä 1.5 kohdassa esitetyt tiedot; (b) aluksella pidettyjen lajien määrät (elopaino kilogrammoina); (c) kaikkien edellisen ilmoituksen jälkeen pyydettyjen lajien määrät (elopaino kilogrammoina); (d) ICES-alue, jolla saaliit on pyydetty; (e) toisille aluksille ja/tai toisilta aluksilta vyöhykkeelle saapumisen jälkeen jälleenlaivatut saalismäärät lajeittain (elopaino kilogrammoina) sekä sen aluksen tunnukset, jolle jälleenlaivaus tehtiin; (f) yhteisön satamassa aluksen vyöhykkeelle saapumisen jälkeen puretut määrät lajeittain (elopaino kilogrammoina). Jos kalastus edellyttää tiettynä päivänä useaa saapumista 1.1 kohdassa tarkoitetulle vyöhykkeelle, viimeisen kerran poistuttaessa vyöhykkeeltä annettava ilmoitus riittää. 1.3 Sillin, silakan ja makrillin osalta joka kolmas päivä alkaen kolmannesta päivästä sen jälkeen, kun alus saapuu ensimmäisen kerran 1.1 kohdassa tarkoitetulle vyöhykkeelle, ja muiden kuin sillin, silakan ja makrillin osalta viikoittain alkaen seitsemännestä päivästä sen jälkeen, kun alus saapuu ensimmäisen kerran 1.1 kohdassa tarkoitetulle vyöhykkeelle: (a) jäljempänä 1.5 kohdassa esitetyt tiedot; (b) kaikkien edellisen ilmoituksen jälkeen pyydettyjen lajien määrät (elopaino kilogrammoina); (c) ICES-alue, jolla saaliit on pyydetty. 1.4 Aina aluksen siirtyessä ICES-alueelta toiseen: (a) jäljempänä 1.5 kohdassa esitetyt tiedot; (b) kaikkien edellisen ilmoituksen jälkeen pyydettyjen lajien määrät (elopaino kilogrammoina); (c) ICES-alue, jolla saaliit on pyydetty. 1.5 (a) Aluksen nimi, radiokutsutunnus, ulkoiset tunnuskirjaimet ja -numerot sekä päällikön nimi; (b) lisenssin numero, jos alus harjoittaa kalastusta lisenssin nojalla; (c) kyseistä pyyntimatkaa koskevan viestin järjestysnumero; (d) viestityypin tunnus; (e) päivämäärä, kellonaika ja aluksen maantieteellinen sijainti. 2.1 Edellä 1 kohdassa esitetyt tiedot on toimitettava Euroopan yhteisöjen komissiolle Brysseliin (teleksi: 24189 FISEU-B) jonkin 3 kohdassa mainitun radioaseman kautta ja 4 kohdassa esitetyssä muodossa. 2.2 Jos alus ei ylivoimaisen esteen takia voi lähettää tietoja, toinen alus voi lähettää sanoman sen puolesta. 3. Radioaseman nimi Radioaseman kutsutunnus Lyngby // OXZ Land's End // GLD Valentia // EJK Malin Head // EJM Torshavn // OXJ Bergen // LGN Farsund // LGZ Florø // LGL Rogaland // LGQ Tjøme // LGT Ålesund // LGA Ørlandet // LFO Bodø // LPG Svalbard // LGS Blåvand // OXB Gryt // GRYT RADIO Göteborg // SOG Turku // OFK 4. Tiedonantojen muoto Edellä 1 kohdassa määritettyihin tietoihin on sisällyttävä seuraavat osat ja ne on lähetettävä seuraavassa järjestyksessä: * aluksen nimi, * kutsutunnus, * ulkoiset tunnuskirjaimet ja -numerot, * kyseistä pyyntimatkaa koskevan viestin järjestysnumero, * viestityypin tunnus seuraavan koodin mukaisesti: - sanoma saavuttaessa johonkin 1.1 kohdassa tarkoitetuista vyöhykkeistä: "IN", - sanoma poistuttaessa joltakin 1.1 kohdassa tarkoitetuista vyöhykkeistä: "OUT", - sanoma siirryttäessä ICES-alueelta toiselle: "ICES", - viikoittainen sanoma: "WKL", - joka kolmas päivä lähetettävä sanoma: "2 WKL", * päivämäärä, kellonaika ja maantieteellinen sijainti, * ICES-alueet/suuralueet, joilla pyynti aiotaan aloittaa, * päivä, jona pyynti aiotaan aloittaa, * aluksella pidettyjen lajien määrät (elopaino kilogrammoina) 5 kohdassa mainittua koodia käyttäen, * kaikkien edellisen ilmoituksen jälkeen pyydettyjen kalalajien määrät (elopaino kilogrammoina) 5 kohdassa mainittua koodia käyttäen, * ICES-alueet/suuralueet, joilla saaliit on pyydetty, * edellisen ilmoituksen jälkeen muille aluksille/muilta aluksilta jälleenlaivatut saaliit kalalajeittain (elopaino kilogrammoina), * sen aluksen nimi ja kutsutunnus, jolle/jolta jälleenlaivaus suoritettiin, * edellisen ilmoituksen jälkeen yhteisön satamassa puretut saalismäärät kalalajeittain (elopaino kilogrammoina), * aluksen päällikön nimi. 5. Aluksella olevien lajien 1.4 kohdassa tarkoitettuun ilmoittamiseen käytettävä koodi: Limapäät (Beryx spp.) // ALF Liejukampela (Hippoglossoides platessoides) // PLA Sardelli (Engraulis encrasicholus) // ANE Merikrotit (Lophius spp.) // MNZ Kultakuore (Argentina silus) // ARG Merilahna (Brama brama) // POA Jättilaishai (Cetorinhus maximus) // BSK Mustahuotrakala (Aphanopus carbo) // BSF Tylppäpyrstömolva (Molva dypterygia) // BLI Mustakitaturska (Micromesistius poutassou) // WHB Xyphopenaeus kroyerii -katkarapu // BOB Turska (Gadus morhua) // COD Hietakatkarapu (Crangon crangon) // CSH Kalmarit (Loligo spp.) // SQC Piikkihai (Squalus acanthias) // DGS Luikeroturskat (Phycis spp.) // FOR Grönlanninpallas (Reinhardtius hippoglossoides) // GHL Kolja (Melanogrammus aeglefinus) // HAD Kummeliturska (Merluccius merluccius) // HKE Ruijanpallas (Hippoglossus hippoglossus) // HAL Silli/silakka (Clupea harengus) // HER Piikkimakrilli (Trachurus trachurus) // HOM Molva (Molva molva) // LIN Makrilli (Scomber scombrus) // MAC Lasikampelat (Lepidorhombus spp.) // LEZ Pohjankatkarapu (Pandalus borealis) // PRA Keisarihummeri (Nephrops norvegicus) // NEP Harmaaturska (Trisopterus esmarkii) // NOP Keltaroussi (Hoplostethus atlanticus) // ORY Muut // OTH Punakampela (Pleuronectes platessa) // PLE Lyyraturska (Pollachius pollachius) // POL Sillihai (Lamma nasus) // POR Punasimput (Sebastes spp.) // RED Pilkkupagelli (Pagellus bogaraveo) // SBR Lestikala (Coryphaenoides rupestris) // RNG Seiti (Pollachius virens) // POK Lohi (Salmo salar) // SAL Tuulenkala (Ammodytes spp.) // SAN Sardiini (Sardina pilchardus) // PIL Hai (Selachii, Pleurotremata) // SKH Katkaravut (Penaeidae) // PEZ Kilohaili (Sprattus sprattus) // SPR Kalmarit (Illex spp.) // SQX Tonnikalat (Thunnidae) // TUN Keila (Brosme brosme) // USK Valkoturska (Merlangius merlangus) // WHG Keltapyrstökampela (Limanda ferruginea) // YEL LIITE IX NAFON SÄÄNTELYALUEEN LAJIEN LUETTELO >TAULUKON PAIKKA> LIITE X TROOLIEN YLÄOSASSA SALLITUT SUOJAT ICNAF-tyyppinen suoja Suorakulmainen troolinperän yläosaan troolinperän vahingoittumisen vähentämiseksi tai estämiseksi kiinnitetty verkon osa, joka täyttää seuraavat edellytykset: (a) osan silmien koko ei saa olla pienempi kuin varsinaisen troolin silmäkoko; (b) osa saa olla kiinnitetty troolinperään vain etu- ja sivuosistaan. Se on kiinnitettävä siten, että se ulottuu enintään neljä silmää troolinperän köyden yli ja päättyy vähintään neljän silmän päässä sulkuköysistä. Jos troolinperän köyttä ei ole, verkon osa saa peittää enintään kolmasosan troolinperän pinta-alasta, mitattuna vähintään neljän silmän päästä sulkuköysistä; (c) verkon osan silmien määrän on leveyssuunnassa oltava vähintään puolitoista kertaa peittoon jäävän perän osan silmien määrä leveyssuunnassa; molemmat mitat otetaan suorassa kulmassa troolinperän pituusakseliin nähden. Moniosainen suoja (multiple flap) Verkon osia, joissa kaikissa on silmiä, jotka kosteina tai kuivina mitattuina ovat vähintään samankokoisia kuin sen troolin silmät, johon ne on kiinnitetty, jos: (i) kukin verkon osa: (a) on kiinnitetty troolinperään vain etuosastaan suorassa kulmassa troolinperän pituusakseliin nähden; (b) on vähintään yhtä leveä kuin troolinperä (leveys mitataan kiinnityskohdasta suorassa kulmassa troolinperän pituusakseliin nähden); (c) on enintään 10 silmän pituinen; (ii) tällä tavoin kiinnitettyjen verkon osien kokonaispituus on enintään kaksi kolmasosaa troolinperän pituudesta. Suurisilmäinen suoja (muunneltu puolalainen malli) Samasta materiaalista kuin troolinperä valmistettu tai yksinkertaisesta, paksusta ja solmuttomasta langasta valmistettu nelikulmainen verkon osa, joka on kiinnitetty troolinperän yläosaan siten, että se peittää troolinperän kokonaan tai osittain, jonka koko pinta-alalla silmien koko kosteina mitattuina on kaksinkertainen troolinperän silmiin verrattuna ja joka on kiinnitetty troolinperään vain etu-, sivu- ja takareunoistaan siten, että jokainen verkon osan silmä osuu täsmälleen päällekkäin neljän troolinperän silmän kanssa. LIITE XI Aluksesta purettavien kalojen vähimmäiskoot >TAULUKON PAIKKA> LIITE XII Aluksesta purettavien jalostettujen kalojen vähimmäiskoot >TAULUKON PAIKKA> LIITE XIII Merkinnät, jotka kalastuspäiväkirjassa on oltava >TAULUKON PAIKKA> NAFO-alueen tärkeimpien lajien standardilyhenteet >TAULUKON PAIKKA> Pyydysten standardilyhenteet >TAULUKON PAIKKA> LIITE XIV Kalastuskielto CCAMLR-alueella >TAULUKON PAIKKA> LIITE XV CCAMLR-alueen uusien ja koekalastusalueiden sivusaalirajoitukset kalastusvuonna 2002/2003 >TAULUKON PAIKKA> (1) Saalisrajoitusta ei ole määritelty Saalisrajoituksia koskevat säännöt sivusaalislajeittain: - Rauskut: 5 % Dissostichus spp. -lajien saalisrajoituksesta tai 50 tonnia, suurempi niistä - Macrourus spp. : 16 % Dissostichus spp. -lajien saalisrajoituksesta - Muut lajit: 20 tonnia / SSRU. LIITE XVI >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> RAHOITUSSELVITYS 1. Toimenpiteen nimi Ehdotus neuvoston asetukseksi yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2003 ja asetuksen (EY) N:o 66/98 muuttamisesta 2. BUDJETTIKOHTA/-KOHDAT B7-800 3. Oikeusperusta Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92 8 artiklan 4 kohta 4. Toimenpiteen kuvaus 4.1 Yleinen tavoite - yhteisön kalastajien perinteisen Liettuan, Latvian ja Viron vesillä tapahtuvan toiminnan ylläpitäminen ja kehittäminen, - hankinta yhteisön markkinoille, - pyyntiponnistuksen vähentäminen yhteisön vesillä, - Norjalle Grönlannin vesillä tarjottavat lopulliset kalastuskiintiöt niiden järjestelyjen tasapainottamiseksi, jotka koskevat yhteisön ja Norjan vastavuoroisia kalastusoikeuksia vuodeksi 2003. 4.2 Toimenpiteen kesto ja sen voimassaolon jatkamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt 1.1. -31.12.2003 5. Menojen ja tulojen luokitus 5.1 Pakolliset menot 5.2 Jaksotetut määrärahat 6. Meno-/tulolaji Taloudellinen korvaus, joka maksetaan kalastusmahdollisuuksista Viron, Liettuan ja Latvian vesillä sekä Euroopan talousyhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Grönlannin maakuntahallituksen välisen kalastussopimuksen 8 artiklan perusteella. 7. Rahoitusvaikutukset Sopimus Viron kanssa: 314 600 EUR Euroopan yhteisön ja Viron tasavallan välisiä kalastussuhteita koskevan sopimuksen 4 artiklassa määrätty taloudellinen korvaus (314 600 EUR) on neuvoteltu yhteisön Itämerellä sijaitsevien satamien vuoden 2001 keskimääräisten aluksesta purkamishintojen perusteella. Tavoitteena on tukea Viron kalatalousalan kehitystä. Sopimus Latvian kanssa: 203 560 EUR Euroopan yhteisön ja Latvian tasavallan välisiä kalastussuhteita koskevan sopimuksen 4 artiklassa määrätty taloudellinen korvaus (203 560 EUR) on neuvoteltu yhteisön Itämerellä sijaitsevien satamien vuoden 2001 keskimääräisten aluksesta purkamishintojen perusteella. Tavoitteena on rahoittaa Latvian kalatalousrahastoa ja kehittää kahdenvälistä ja monenvälistä yhteistyötä kalatalousalalla. Sopimus Liettuan kanssa: 401 522 EUR Euroopan yhteisön ja Liettuan tasavallan välisiä kalastussuhteita koskevan sopimuksen 4 artiklassa määrätty taloudellinen korvaus (401 522 EUR) on neuvoteltu yhteisön Itämerellä sijaitsevien satamien vuoden 2001 keskimääräisten aluksesta purkamishintojen perusteella. Tavoitteena on tukea Liettuan kalatalousalan kehitystä. Tämä tukimäärä käytetään kalatalousalan kehittämiseen, tutkimukseen, koulutukseen ja tärkeisiin kalatalousalan tapahtumiin liittyviin matkustuskuluihin. Grönlannin sopimus: Vähimmäismäärä: 42 820 000 EUR Enimmäismäärä: 43 095 427 EUR Vuodeksi 2003 sidottavan määrän laskeminen perustuu 369,70 EUR suuruiseen korvaukseen tonnilta turskaekvivalenttia. 7.1 Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskutapa (yksittäisten ja yhteenlaskettujen kustannusten välinen suhde) Viron, Latvian ja Liettuan kanssa tehdyt sopimukset: >TAULUKON PAIKKA> 1 tonnia myönnetty Viron, Liettuan ja Latvian vesille ja p.m. tonnia siirretty yhteisön vesille. Taloudellinen korvaus yhteensä: 919 682 EUR (pyöristettynä 919 700 EUR) Keskimääräinen hinta EUR/tonni: 1 405 Grönlannin sopimus: Vähimmäismäärä: 0 tonnia turskaekvivalenttia x 369,70 = 0 EUR Enimmäismäärä: 745 tonnia turskaekvivalenttia x 369,70 = 275.427 EUR 8. Petostenvastaiset toimenpiteet Yhteisön maksama taloudellinen korvaus käytetään Virossa, Latviassa ja Liettuassa niiden kalatalousalan kehittämiseen kyseisten sopimusten 4 artiklan mukaisesti. Määriä hallinnoivat Latvian tasavallan maatalousministeriön kansallinen kalastusosasto ja Liettuan tasavallan maatalousministeriön kalastusosasto. Yhteisön ja Grönlannin välisen kalastussopimuksen mukaisesti komission myöntämään taloudelliseen korvaukseen ei sovelleta varojen loppukäyttöä koskevia erityisiä määräyksiä. 9. Kustannustehokkuusanalyysi Sopimus Viron kanssa: Pyyntimahdollisuuksien väheneminen on koetellut ankarasti yhteisön Itämerellä toimivaa kalastuslaivastoa. Kalastusmahdollisuuksien kasvu nykyisen kriittisen pyyntirajan yläpuolelle auttaa estämään laivaston ja siitä riippuvaisen teollisuuden ja palveluiden romahduksen ja katoamisen. Täten pystytään myös tietyssä määrin välttämään seisonnasta ja sosiaalisista ohjelmista johtuvia maksuja. Kokemus on osoittanut, että edellisinä vuosina maksetun kaltainen rahallinen korvaus käytetään Virossa pääasiassa kalastuksen tieteellisen tutkimuksen parantamiseen, kalastusasioista vastaavien henkilöiden koulutukseen ja valvontatoimiin. Tämä on merkinnyt Viron kalastusvyöhykkeen tieteellisen arvioinnin ja valvonnan tehostumista, jolloin kalakantoja on hyödynnetty järkevämmin kaikkien Itämeren maiden eduksi. Ehdotetut menot on otettu huomioon kyseisen jakson talousarvion suunnittelussa. Sopimus Latvian kanssa: Pyyntimahdollisuuksien väheneminen on koetellut ankarasti yhteisön Itämerellä toimivaa kalastuslaivastoa. Kalastusmahdollisuuksien kasvu nykyisen kriittisen pyyntirajan yläpuolelle auttaa estämään laivaston ja siitä riippuvaisen teollisuuden ja palveluiden romahduksen ja katoamisen. Täten pystytään myös tietyssä määrin välttämään seisonnasta ja sosiaalisista ohjelmista johtuvia maksuja. Kokemus on osoittanut, että edellisinä vuosina maksetun kaltainen rahallinen korvaus käytetään Latviassa pääasiassa kalastuksen tieteellisen tutkimuksen parantamiseen, kalastusasioista vastaavien henkilöiden koulutukseen ja valvontatoimiin. Tämä on merkinnyt Latvian kalastusvyöhykkeiden tieteellisen arvioinnin ja valvonnan tehostumista, jolloin kalakantoja on hyödynnetty järkevämmin kaikkien Itämeren maiden eduksi. Ehdotetut menot on otettu huomioon kyseisen jakson talousarvion suunnittelussa. Sopimus Liettuan kanssa: Pyyntimahdollisuuksien väheneminen on koetellut ankarasti yhteisön Itämerellä toimivaa kalastuslaivastoa. Kalastusmahdollisuuksien kasvu nykyisen kriittisen pyyntirajan yläpuolelle auttaa estämään laivaston ja siitä riippuvaisen teollisuuden ja palveluiden romahduksen ja katoamisen. Täten pystytään myös tietyssä määrin välttämään seisonnasta ja sosiaalisista ohjelmista johtuvia maksuja. Kokemus on osoittanut, että edellisinä vuosina maksetun kaltainen rahallinen korvaus käytetään Liettuassa pääasiassa kalastuksen tieteellisen tutkimuksen parantamiseen, kalastusasioista vastaavien henkilöiden koulutukseen ja valvontatoimiin. Tämä on merkinnyt Latvian kalastusvyöhykkeiden tieteellisen arvioinnin ja valvonnan tehostumista, jolloin kalakantoja on hyödynnetty järkevämmin kaikkien Itämeren maiden eduksi. Ehdotetut menot on otettu huomioon kyseisen jakson talousarvion suunnittelussa. Grönlannin sopimus: Yhteisön ja Norjan välistä kahdenvälisiä vastavuoroisia kalastusoikeuksia koskevaa sopimusta hallinnoidaan vuotuiselta pohjalta laskemalla yhteisöllä Norjan vesillä olevien ja Norjalla yhteisön vesillä olevien pyyntimahdollisuuksien välinen erotus eri lajien osalta. Järjestelyä voidaan muuttaa vuosittain eri kalalajien tilan perusteella. Vuodeksi 2003 Norjan kanssa tehtäviä järjestelyjä on vaikea saattaa päätökseen yhteisön vesillä olevien tärkeimpien kalakantojen heikon tilan vuoksi. Kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) suosittelee, että turskan, koljan ja seitin suurimpia sallittuja saaliita (TAC) vuodeksi 2003 vähennetään edelleen tai pidetään ne alhaisina kantojen uusiutumiseksi. Tämän vuoksi on vaikeaa korvata yhteisön alusten pääsy Norjan kalavaroihin Norjan alusten pääsyllä heikkoihin yhteisön varoihin. Tämän vuoksi on tarpeen antaa Norjalle korvauksena joitakin pyyntimahdollisuuksia, jotka ovat yhteisön käytettävissä Grönlannin kanssa tehdyn kalastussopimuksen perusteella. Jotta ei vaaranneta kalakantojen suojelua yhteisön vesillä samalla kuin säilytetään parhaalla mahdollisella tavalla jäsenvaltioiden kalastustoiminta, lisäpyyntimahdollisuuksien ostaminen Grönlannilta on ainoa keino päästä tasapainoisiin järjestelyihin vastavuoroisista kalastusoikeuksista Norjan kanssa vuonna 2003. 10. Hallintomenot (yleisen talousarvion pääluokan III osa A) Ehdotus ei edellytä uutta komission henkilöstöä tai hallinnollisia lisäkuluja.