Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto - Taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevä ensimmäinen väliraportti"

(2003/C 66/03)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon Euroopan komission tiedonannon "Taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevä ensimmäinen väliraportti" (KOM(2002) 46 lopullinen),

ottaa huomioon komission 1. helmikuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto,

ottaa huomioon työvaliokuntansa 6. helmikuuta 2002 tekemän päätöksen laatia aiheesta lausunto ja antaa lausunnon valmistelu "alueellinen yhteenkuuluvuuspolitiikka" -valiokunnan tehtäväksi,

ottaa huomioon 14. marraskuuta 2001 antamansa lausunnon "Toinen koheesiokertomus taloudellisesta ja sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta" (CdR 74/2001 fin)(1),

ottaa huomioon 15. helmikuuta 2001 antamansa lausunnon "Euroopan aluepolitiikan rakenne ja tavoitteet laajentumisen ja maailmanlaajuistumisen yhteydessä: keskustelun avaus" (CdR 157/2000 fin)(2),

ottaa huomioon 13. huhtikuuta 2000 antamansa lausunnon "Kuudes kausikertomus Euroopan unionin alueiden sosiaalisesta ja taloudellisesta tilanteesta" (CdR 388/1999 fin)(3),

ottaa huomioon Madeirassa 10.-11. tammikuuta 2000 "Euroopan alueiden ja kuntien panos vuosien 2000-2006 rakennerahastouudistuksen käynnistämiseen" -seminaarisarjan osana aiheesta "Kumppanuusperiaate" järjestämänsä seminaarin päätelmät,

ottaa huomioon 14. tammikuuta 1999 antamansa lausunnon "Euroopan aluekehityssuunnitelma" (CdR 266/98 fin)(4),

ottaa huomioon "alueellinen yhteenkuuluvuuspolitiikka" -valiokunnan kesäkuun 24. päivänä 2002 hyväksymän lausuntoluonnoksen (CdR 101/2002 rev.), jonka esittelijä oli Vito D'Ambrosio (Marchen aluehallituksen puheenjohtaja, Italia, PSE),

hyväksyi 10. lokakuuta 2002 pitämässään 46. täysistunnossa seuraavan lausunnon.

I osa: Alueiden tilanne ja suuntaukset

Alueiden komitea

1.1. arvostaa sitä, että komissio on laatinut taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevän ensimmäisen väliraportin, jossa esitetään laajasti ja rakentavasti koheesiopolitiikan tulevaisuudesta Euroopan unionissa käytävää keskustelua.

1.2. arvioi myönteisesti koheesiosta viime vuosina saatuja tuloksia sekä Euroopan unionin aluepolitiikan positiivista kokonaisvaikutusta taloudellisen ja sosiaalisen koheesion vahvistamiseen yhteisössä. Komitea muistuttaa lisäksi, että koheesiopolitiikka on - kuten perustamissopimuksissa vahvistetaan - väline, jonka avulla toteutetaan solidaarisuuden, yhteistyön ja uudelleenjaon periaatteita ja josta on muodostunut yksi unionin kansojen ja alueiden välisen integraation kantavia voimia.

1.3. korostaa kuitenkin nykyisten jäsenvaltioiden alueilla saavutettujen edistysaskeleiden epätasaisuutta ja tähdentää etenkin sitä, että kun ajatellaan tuloja henkeä kohti, alueiden välillä on vielä huomattavia eroja, jotka aiheuttavat ja lisäävät vakavaa huolestuneisuutta heikosti kehittyneiden alueiden syrjäytymisen mahdollisesta kärjistymisestä.

1.4. toteaa, kuten jo toisesta koheesiokertomuksesta antamassaan lausunnossa, että tuleva laajentuminen kärjistää unionin alueiden välistä epätasapainoa ja että tämän vuoksi on sovellettava taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen koheesion politiikkaa, jonka yhteydessä otetaan huomioon myös maailmanlaajuistumisen vaikutukset talouselämään ja kansainvälisen kaupan asteittaiseen liberalisoimiseen.

1.5. kehottaa vahvistamaan koheesiopolitiikan alueellista ulottuvuutta perustamissopimuksen 158 artiklan mukaisesti. Artiklassa pyritään edistämään yhteisön sopusointuista kehitystä vähentämällä alueiden välisiä kehityseroja.

1.6. vahvistaa, että unionin aluepolitiikkaa on pidettävä horisontaalisena politiikkana, jonka tavoitteena on kestävä kehitys. Tätä ajatellen on sovitettava yhteen politiikan eri alat, erityisesti yhteinen maatalouspolitiikka, liikenne- ja energiapolitiikka, kilpailupolitiikka, ympäristöpolitiikka sekä tutkimus- ja kehityspolitiikka, innovaatiopolitiikka sekä perus- ja ammattikoulutuspolitiikka.

1.7. kehottaa komissiota suuntaamaan kyseiset politiikan alat voimakkaasti siten, että niiden avulla edistetään koheesiota, jolla on keskeinen rooli unionin kansojen ja alueiden integraatioprosessissa.

1.8. kehottaa komissiota syventämään aluepolitiikkaa kehityksen osatekijänä Euroopan aluekehityssuunnitelman sekä aluesuunnittelusta vastaavien eurooppalaisten ministereiden konferenssin (CEMAT) valmistelujen pohjalta sellaisten toimien edistämiseksi, joilla pyritään poistamaan keskuksista ja syrjäalueista koostuvan järjestelmän epätasapaino kehittämällä taajamien, maaseutualueiden ja syrjäisten alueiden yhteistyötä, jotta yhteisön aluetta kehitetään monikeskuksiseksi.

1.9. toteaa, että jäsenvaltioiden ja alue- ja paikallisyhteisöjen on läheisyysperiaatteen mukaisesti osallistuttava nykyistä enemmän ja tuloksekkaammin koheesiopolitiikan laadintaan ilman että se johtaa aluekehityspolitiikkojen uudelleenkansallistamiseen.

1.10. korostaa, että alueellinen ulottuvuus edistää naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien politiikan toteuttamista ja on välttämätön edellytys todellisen taloudellisen ja sosiaalisen koheesion saavuttamiseksi.

Osa II: Keskustelujen kehittyminen

Alueiden komitea

2.1. ottaa huomioon, että komissio pitää 0,45:ttä prosenttia yhteisön bruttokansantuotteesta koheesiopolitiikalle varattuna vähimmäisrahoituksena ja toteaa, että uudessa aluepolitiikassa tuettavien alueiden kehittämistoimien ja tarvittavien määrärahojen on vastattava toisiaan nykyistä tarkemmin.

2.2. pitää asianmukaisena sitä, että säilytetään heikosti kehittyneitä alueita koskeva nykyinen tukikelpoisuusehto ja etenkin asukaskohtaisten tulojen kynnysarvo, jonka avulla määritetään kuuluminen tavoitteen 1 alueiden piiriin (75 prosenttia unionin keskitulosta henkeä kohti). Alueiden komitea kehottaa kuitenkin Euroopan komissiota pohtimaan täydentäviä kriteerejä, joissa otetaan huomioon erityistilanteet.

2.3. on tyytyväinen komission ehdotukseen, jossa mainitaan ensisijaisina heikosti kehittyneitä alueita koskevat toimet. Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, ettei tässä yhteydessä tule edistää kahden nopeuden aluepolitiikkaa, sillä heikosti kehittyneiden ja muiden alueiden eroja ei voi selittää yksinkertaisesti jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden eroilla.

2.4. kehottaa komissiota antamaan tavoitteen 1 ulkopuolelle jääville alueille joko mahdollisuuden asianmukaiseen asteittain poistettavaan tukeen (phasing out), jota korotetaan, jos alue jää laajentumisen jälkeen tavoitteen ulkopuolelle tilastollisten vaikutusten vuoksi, tai mahdollisuuden tulla luokitelluksi uuden tavoitteen 2 piiriin kuuluvaksi tukikelpoiseksi alueeksi.

2.5. toteaa, että toisin kuin toisessa koheesiokertomuksessa, ensimmäisessä väliraportissa ei käsitellä tavoitteen 2 piiriin kuuluvia alueita ja korostaa, että yhteisön tuen säilyttäminen "muilla kuin heikosti kehittyneillä alueilla" on oikeutettua, koska monilla alueilla on edelleen rakenneuudistuksesta ja talouskehityksestä johtuvia ongelmia ja koska rakennerahastot ovat tarpeellinen tukiväline alueellisen kehityspotentiaalin lisäämiseksi koko EU:ssa, sillä ne tuottavat välttämätöntä lisäarvoa.

2.6. vahvistaa kannattavansa toisessa koheesiokertomuksessa esitettyä komission lähestymistapaa, jossa täsmennetään uuden tavoitteen 2 päämääräksi alueiden välisten erityisten epätasapainojen poistaminen. Komitea katsoo lisäksi, että tulevan aluepolitiikan laatimisessa tulee kiinnittää erityistä huomiota alueisiin, joilla on maantieteellisestä asemastaan johtuvia pysyviä haittoja.

2.7. kehottaa komissiota täsmentämään eri rahastojen ja "muille kuin heikosti kehittyneille alueille" kohdistettujen toimien sellaisia integraatiomuotoja, joissa asetetaan myös saatujen kokemusten perusteella etusijalle rakenteelliset kehitysstrategiat (liikenne, viestintä, vesi- ja energiaverkot, tutkimus ja teknologinen kehitys) sekä paikallisresurssien hyödyntäminen (henkilö- ja luonnonresurssit sekä kulttuuriset ja sosiaaliset voimavarat). Alueiden tai muiden toimivaltaisen institutionaalisten tahojen tulisi tässä yhteydessä voida päättää alue- ja aihekohtaisesti varojen jakamisesta, kun ensin on sovellettu jäsenvaltioiden ja alueiden välisen jaon yleiskriteeriä ja otetaan huomioon varojen nykyinen jako. Komitea esittää yleisluonteisen toivomuksen, ettei uudelle tavoite 2:lle varattava rakennerahastotuen kokonaisosuus olisi pienempi kuin nykyisen ohjelmointikauden vastaava osuus.

2.8. ehdottaa, että kyseisillä alueilla komission toimet toteutetaan kohdennetuin resurssein, joiden suuruus riippuu ilmiöiden vakavuudesta ja että rajanylittävää ja alueiden välistä yhteistyötä edistetään aloilla, joilla se on mahdollista ottaen toimissa huomioon aluehallitusten määrittämät ohjelmien painopisteet ja yhteensopivuus yhteisön tavoitteiden kanssa.

2.9. toteaa, kuten jo toisesta koheesiokertomuksesta antamassaan lausunnossa, että nykyiset toimenpidevälineet (tavoite 2, tavoite 3 jne.) on integroitava alueittain.

2.10. korostaa, että rajanylittävä ja alueiden välinen yhteistyö on vakiinnutettava ja sitä on vahvistettava toiminnallisena välineenä niin aluepolitiikan kuin nykyistä tasapainoisemman Euroopan kehittämisen yhteydessä. Erityisesti yhteistyö EU:n ulkorajojen yli korostuu EU:n laajentumisen jälkeen. Valtiolliset rajat ylittävän yhteistyön tarjoaman huomattavan eurooppalaisen lisäarvon vuoksi unionin kaikessa toiminnassa on paikalliset ja alueelliset kehityshankkeet voitava siirtää valtiolliset rajat ylittävälle tasolle, mikäli se on toivottavaa.

2.11. suosittaa, että komissio yksinkertaistaisi nykyistä päättäväisemmin menettelytapoja, joiden avulla voidaan todellista läheisyysperiaatetta noudattaen ja kumppanuusperiaatteen mukaisesti täsmentää sekä komission roolia (yleisten periaatteiden määrittely ja tekninen tuki periaatteiden toteuttamiseksi) että eri tavoin rakentuneiden jäsenvaltioiden roolia (suunnittelu ja rahastojen hallinto).

2.12. kehottaa komissiota tekemään kaikkensa, jotta rakennepoliittisten rahoitusvälineiden (EAKR, EMOTR ja ESR) koordinointi olisi nykyistä tiukempaa ja tehokkaampaa. Rahoitusvälineet on kohdistettava yhteisvaikutusta tuottaviin politiikan aloihin ja integroitava alueiden taloudellisen ja sosiaalisen koheesion kehittymistä ajatellen.

2.13. korostaa, että kaikki politiikanalat, jotka vaikuttavat voimakkaasti alueisiin ja jotka koskevat kilpailua ja verotusta, vaikuttavat osaltaan myös koheesiotavoitteeseen. Aluetukia ja alueellisia tavoitteita sekä laajentumista ajatellen komitea kehottaa komissiota

a) arvioimaan epätasapainoisten tilanteiden lisääntymisen estämiseksi 15:n jäsenvaltion EU:ssa mahdollisuutta säilyttää nykyiset tukialueet perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohtien perusteella

b) edistämään aluetukien myöntämismenettelyjen yksinkertaistamista.

Bryssel 10. lokakuuta 2002.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Albert Bore

(1) EYVL C 107, 3.5.2002, s. 27.

(2) EYVL C 148, 18.5.2001, s. 25.

(3) EYVL C 226, 8.8.2000, s. 30.

(4) EYVL C 93, 6.4.1999, s. 36.