Bryssel 29.9.2004

KOM(2004) 630 lopullinen

2004/0223 (CNS)

Ehdotus:

NEUVOSTON ASETUS

vakautusvälineen perustamisesta

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Vakautusvälineen taustaa ja asemaa yhteisön uudessa ulkomaanavun välineiden rakenteessa selitetään tämän ehdotuksen ohessa julkaistavassa komission tiedonannossa.

Ehdotus perustuu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 308 artiklaan yhdessä Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 203 artiklan kanssa. Euratomin perustamissopimus tarvitaan oikeusperustaksi ehdotukseen sisältyvien ydinturvallisuusnäkökohtien kattamiseksi. Kriisitilanteissa toimimisen siviilinäkökohdat kuuluvat tavallisesti EY:n perustamissopimuksen 179 ja 181 a artiklan soveltamisalaan. Vaikka erityisesti rauhanturvatoiminnan rahoittamista koskevilla säännöksillä selvästi edistetään 179 ja 181 a artiklan tavoitteita, niiden oikeusperusta on kuitenkin perustamissopimuksen 308 artikla. Lisäksi huomautetaan, että 179 ja 181 a artikla eivät ole oikeudellisesti yhteensopivia Euratomin perustamissopimuksen 203 artiklan kanssa.

I OSASTO – TAVOITTEET

1 artikla Yleistavoitteet ja soveltamisala

Asetuksen 1 artiklassa määritellään asetuksen yleistavoitteet ja maantieteellinen soveltamisala. Asetusta sovelletaan kaikkiin yhteisön ulkopuolisiin maihin ja alueisiin.

2 artiklaTarkoitus

Asetuksessa säädetään rahoitusavun sekä taloudellisen ja teknisen avun toimittamisesta kolmeen eri tarkoitukseen:

a) tehokas ja yhtenäistetty toiminta vastauksena kriiseihin sekä ihmisoikeuksiin, demokratiaan ja oikeusvaltioon kohdistuviin uhkiin. Perimmäisenä tavoitteena on auttaa luomaan tai palauttamaan kehitysyhteistyötä, taloudellista yhteistyötä ja naapuruutta koskevien yhteisön politiikkojen sekä liittymistä valmistelevan strategian tehokkaaseen täytäntöönpanoon vaadittavat edellytykset.

Asetuksen tätä koskevat säännökset on laadittu nopean toiminnan järjestelmän, Afrikan rauhanrahaston, jalkaväkimiinojen vastaisesta toiminnasta annetun asetuksen sekä demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen täytäntöönpanosta saatujen kokemusten, olemassa olevista maantieteellisistä välineistä rahoitettavasta kriisitoiminnasta hankitun laajan kokemuksen ja kansainvälisten parhaiden toimintatapojen perusteella. Artiklalla luodaan suora kytkös kriisiavun toimittamisen sekä kehitysyhteistyötä, taloudellista yhteistyötä ja ihmisoikeuksia koskevien yhteisön politiikkojen jatkamisen välille. Rauhatukioperaatioiden joitakin osia lukuun ottamatta valtaosa toimitettavasta avusta on OECD:n kehitysapukomitean määritelmän mukaista kehitysapua.

Asetuksessa todetaan, että vaikka eräät kriisitoiminnassa olennaiset toimenpiteet, kuten jalkaväkimiinojen aiheuttamiin ongelmiin puuttuminen, ovat todellisen kehityksen kannalta tärkeitä, niitä voidaan toteuttaa niin osana strategiaohjelmia kuin vastauksena kriisitilanteisiin.

Asetuksen nojalla ei voida antaa humanitaarista apua (ks. 13 artikla). Yhteisön humanitaarista apua annetaan jatkossakin yksinomaan asetuksen (EY) N:o 1257/96 säännösten mukaisesti. Asetuksessa komission edellytetään huolehtivan siitä, että yhteisön humanitaarinen apu ja vakautusvälineestä hätätilanteessa toteutettavat toimet täydentävät toisiaan;

b) EU:n ja yhteisön ulkopuolisten maiden välisen yhteistyön edistäminen rajat ylittävissä maailmanlaajuisissa ja alueellisissa kysymyksissä, joilla on vaikutusta kansalaisten turvallisuuteen.

Asetuksella pyritään varmistamaan, että yhteisö voi tarkastella joitakin keskeisiä haasteita yhteisön ja kumppanimaan yhteisen edun mukaisesti. Asetuksessa keskitytään ponnisteluihin, joilla torjutaan järjestäytynyttä rikollisuutta, terrorismia ja muita oikeusvaltioon kohdistuvia valtioiden rajat ylittäviä uhkia, turvataan strateginen infrastruktuuri ja suojaudutaan kansanterveyteen yllättäen kohdistuvilta vakavilta uhkilta. Vakautusvälineen mukaiset toimet täydentävät kolmen poliittisen välineen mukaisia normaaliolosuhteissa toteutettavia toimia. Vakautusvälineen lisäarvo perustuu sen tarjoamaan mahdollisuuteen toteuttaa nopeita ja yhtenäisiä toimia maailmanlaajuisesti esimerkiksi terroritekojen rahoituksen, rahanpesun tai veropetosten aloilla, tuoda esiin yhteisön erityisinä huolenaiheina pitämiä kysymyksiä sekä käsitellä aiheita, joita kumppanimaiden voi olla vaikea asettaa tärkeysjärjestykseen kolmea uutta yhteisön poliittista välinettä ohjaavan poliittisen kehyksen puitteissa;

c) väestön suojeleminen merkittäviltä teknologiauhkilta ja joukkotuhoaseiden leviämisen estäminen.

Asetuksen asiaa koskevat säännökset perustuvat ydinturvallisuuden alalla vakiintuneeseen yhteisön käytäntöön. Niiden ansiosta yhteisö voi tukea ohjelmia, joilla puututaan joukkotuhoaseisiin ja niiden kantojärjestelmiin liittyvän materiaalin, välineistön ja teknologian mahdollisesta väärinkäytöstä johtuviin uusiin turvallisuusuhkiin. Näin voidaan muun muassa auttaa yhteisöä täyttämään velvollisuutensa, jotka johtuvat joukkotuhoaseiden ja niihin liittyvien materiaalien leviämisen estämiseksi solmitusta G8-ryhmän maailmanlaajuisesta kumppanuudesta. Tätä koskevan avustustoiminnan piiriin kuuluvat kysymykset, joita voidaan käsitellä siviilinäkökulmasta ja joihin ei liity sotilaallista tai puolustuksellista ulottuvuutta. Esimerkkejä tällaisista toimista voisivat olla ydinaseiden ja/tai kemiallisten aseiden tuhoamislaitoksia tukevan infrastruktuurin luominen (laitoksiin johtavat tiet tai rautatiet, sähkön-, veden- ja/tai kaasunjakelu, mutta ei itse aseiden tuhoaminen); ympäristönseurannan ja yleisölle tiedottamisen tukeminen; aseiden tuhoamisen tuloksena syntyvän myrkyllisen jätteen käsittely; kemiallisten aseiden tuotantolaitosten muuntaminen siviilikäyttöön; siviilitehtäviin uudelleenkouluttaminen; kaksikäyttömateriaalien tehokkaan vientivalvonnan kehittäminen ja erityisten, joukkotuhoaseisiin liittyvän materiaalin laittoman kaupan estämiseen tähtäävien rajaturvallisuustoimenpiteiden tukeminen.

Ydinturvallisuuden sisällyttäminen tähän asetukseen (eikä maantieteellisesti rajattuihin poliittisiin välineisiin) on välttämätöntä, koska tukea voidaan tarvita useilla alueilla [esim. entisen Neuvostoliiton maat kuuluvat nyt sekä eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineen (Venäjä Kaukasiaan asti) että kehitysyhteistyön ja taloudellisen yhteistyön rahoitusvälineen (Keski-Aasia) soveltamisalaan]. Samoin on tärkeää varmistaa täysi johdonmukaisuus ydinturvallisuuden ja ydinmateriaalivalvonnan aloilla toteutettavien toimien kesken kaikkine turvallisuusulottuvuuksineen – tavoite, joka saavutetaan parhaiten yhden välineen puitteissa. Se, että Euratomin perustamissopimuksen 203 artiklaa on ydinturvallisuuden osalta käytettävä oikeusperustana, ja toisaalta se, että asianomainen artikla on ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 179 ja 181 a artiklan kanssa, tekevät välttämättömäksi sen, että kaikki toiminta keskitetään yhden välineen alaisuuteen käyttämällä siis Euratomin perustamissopimuksen 203 artiklaa ja EY:n perustamissopimuksen 308 artiklaa oikeusperustana.

d) Vakautusväline tarjoaa myös lähtökohdan asetuksen yleistavoitteita tukevien kansainvälisten toimien edistämiselle, mukaan luettuina tutkimus ja siviiliasiantuntijoiden kouluttaminen toimimaan EU:n kriisinhallintatehtävissä.

Asetuksen 2 artiklan säännöksillä lähinnä kodifioidaan ja konsolidoidaan yhteisön toimivaltuudet, jotka on esitetty tapauskohtaisesti ja epäjohdonmukaisesti olemassa olevissa maantieteellisissä ja alakohtaisissa yhteisön rahoitusvälineissä. Säännösten pohjana on Cotonoun sopimuksessa ensimmäistä kertaa omaksuttu lähestymistapa, joka tarjoaa toimivan ja yhtenäistetyn kehyksen, jonka avulla EY voi toteuttaa niin kehitysyhteistyötoimia kuin turvallisuuteen ja rauhaan liittyviä operaatioita kumppanimaiden kanssa.

3 artiklaMuut aloitteet

Tämän artiklan tarkoituksena on tarjota joustovaraa, jotta yhteisö voi reagoida oikea-aikaisesti vakauteen ja turvallisuuteen jatkossa kohdistuviin maailmanlaajuisiin haasteisiin, joita ei tällä hetkellä ole mahdollista ennakoida. Tämän asetuksen nojalla voidaan antaa apua silloin, kun se on neuvoston vakiintuneen politiikan tai EY:n antamien sitoumusten mukaista. Ennen kuin komissio voi myöntää varoja tällaisiin aloitteisiin, sen on vahvistettava poliittinen kehys, joka on ensin toimitettava hallintokomitealle (ks. 9 artikla).

II OSASTO – OHJELMASUUNNITTELU JA VAROJEN JAKAMINEN

4 artikla Toimenpiteet ja ohjelmat

Tässä artiklassa kuvaillaan ne kolme tapaa, joilla vakautusvälineen mukaista tukea annetaan. Poikkeuksellisilla avustustoimenpiteillä ja siirtymävaiheen ohjelmilla pyritään vastaamaan kriisitilanteisiin. Monivuotisissa ohjelmissa käsitellään pitkän aikavälin kysymyksiä yhteistyön sallivissa vakaissa olosuhteissa.

Artiklaan sisältyy säännöksiä, joiden tarkoituksena on varmistaa vakautusvälineestä myönnettävän avun ja kolmesta poliittisesta välineestä myönnettävän avun keskinäinen täydentävyys. Vakautusvälineestä rahoitettavat monivuotiset ohjelmat voivat siis perustua liittymistä valmistelevan yhtenäistetyn välineen, kehitysyhteistyön ja taloudellisen yhteistyön rahoitusvälineen ja eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineen yhteydessä vahvistettuihin maa- tai aluekohtaisiin strategia-asiakirjoihin. Tuloksena on yhtenäinen strateginen ohjelmamenettely, joka yhdistää pääasiallisen poliittisen välineen ja vakautusvälineen lisäarvoa tuovat tekijät. Komissio voi kuitenkin vahvistaa tämän välineen yhteydessä myös erityisiä alue- tai aihepiirikohtaisia strategioita. Tarkoituksena on kattaa ne yhteistyöalat, joita ei voida käsitellä tarkoituksenmukaisesti muiden ulkomaanavun rahoitusvälineiden yhteydessä vahvistettujen strategioiden puitteissa (joko asian luonteesta tai maantieteellisestä soveltamisalasta johtuen). Tällaiset strategiat vahvistetaan hallintokomitean kuulemisen jälkeen.

Artiklaan sisältyy myös säännöksiä sen varmistamiseksi, että yhteisön toimenpiteet ja neuvoston osana yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa toteuttamat toimenpiteet sovitetaan paremmin yhteen. Tämä on erityisen tärkeää kriisinhallintaan liittyvien EU:n siviilioperaatioiden tehokkuuden ja tulosten kannalta, koska kyseisiin operaatioihin sisältyy usein sekä YUTP:n soveltamisalaan että yhteisön vastuulle kuuluvia näkökohtia. Kyseisiä säännöksiä käsitellään lisää 5 artiklassa (ks. jäljempänä), 10 artiklassa (päätöksenteko) ja 19 artiklassa (osallistumista ja alkuperää koskevat säännöt).

5 artiklaPoikkeuksellisia avustustoimenpiteitä ja siirtymävaiheen ohjelmia koskevat erityissäännökset

Tässä artiklassa annetaan lisää poikkeuksellisia avustustoimenpiteitä ja siirtymävaiheen ohjelmia koskevia erityissäännöksiä. Poikkeukselliset avustustoimenpiteet on laadittu EY:n nopean toiminnan järjestelmää koskevien säännösten mallin mukaan lisäämällä niihin kolme merkittävää uudistusta, joiden tarkoituksena on parantaa toisaalta kytköksiä EU:n yleiseen toimintaan sen reagoidessa tiettyyn tilanteeseen ja toisaalta seurantatoimenpiteiden laatua ja johdonmukaisuutta. Ensinnäkin neuvostolle tiedottamista koskevia säännöksiä on tiukennettu huolehtimalla jatkuvasta vuoropuhelusta neuvoston kanssa ennen toimenpiteiden toteuttamista. Vuoropuhelun tukena on humanitaarista apua säätelevällä asetuksella perustetun ja hyväksi todetun järjestelmän mallin mukaisesti perustettava tietojenvaihtojärjestelmä. Toiseksi poikkeuksellisten avustustoimenpiteiden toteuttamisesta seuraa uusi velvoite toimittaa yhdeksän kuukauden kuluessa kertomus, johon sisältyy strateginen yleiskatsaus yhteisön suunnitteilla olevaan toimintaan kaikkien välineiden osalta. Kyseinen kertomus peilaa yhteisön toimia yleistä kansainvälistä toimintaa vasten, ja siinä myös määritellään toimenpiteitä EY:n toteuttamien ja YUTP:n soveltamisalaan kuuluvien toimien välisen johdonmukaisuuden varmistamiseksi. Kolmanneksi poikkeuksellisten avustustoimenpiteiden toteuttaminen saattaa nyt johtaa siirtymävaiheen ohjelman vahvistamiseen, joka puolestaan on jatkoa poikkeuksellisille avustustoimenpiteille ja jolla valmistellaan paluuta normaaliolosuhteisiin avunannon mahdollistamiseksi. Siirtymävaiheen ohjelma toimitetaan neuvoa-antavalle komitealle, ja sillä pitäisi varmistaa vakautusvälineen nojalla toteutettavien ja pääasiallisten poliittisten välineiden nojalla toteutettavien toimenpiteiden tosiasiallinen kytkeminen toisiinsa.

6 artikla Rauhantukioperaatioihin sovellettavat erityissäännökset

Tähän artiklaan sisältyy säännöksiä, joilla tunnustetaan rauhantukioperaatioiden erityinen poliittinen arkaluonteisuus ja tarve varmistaa, että tehtävät päätökset ovat sopusoinnussa neuvostossa laadittujen poliittisten suuntaviivojen kanssa. Yhteisön rauhanturvaoperaatioiden sekä niiden sotilaallisten ja siviilivalmiuksien, jotka voidaan ottaa käyttöön EU:sta tehdyn sopimuksen V osaston nojalla, välisten tiiviiden kytkösten edistämiseksi komissio velvoitetaan tällä artiklalla kiinnittämään neuvoston huomio sellaisiin täydentäviin toimenpiteisiin, joiden toteuttamista YUTP:n puitteissa se pitää hyödyllisenä.

Kuten Afrikan rauhanrahaston tapauksessa, rauhantukioperaation käynnistämiselle tarvittaisiin YK:n yleinen hyväksyntä; operaatiot perustuisivat alueellisen järjestön ja kohdemaan kanssa tehtävään sopimukseen, eikä EU:n sotilaallisen toiminnan suora rahoitus olisi sallittua (ks. 13 artiklan 2 kohta).

Kolmansien osapuolten sotilasoperaatioiden rahoitus synnyttää velvollisuuden varmistaa joukkojen käyttäytymisen puolueeton valvonta. Komission on tämän artiklan nojalla luotava tarkoituksenmukaiset valvontamenettelyt.

7 artiklaMonivuotiset ohjelmat

Tässä artiklassa vahvistetaan tälle välineelle ominaisten strategia-asiakirjojen perusvaatimukset (ks. 4 artikla).

8 artiklaOhjelma-asiakirjojen vahvistaminen

Strategia-asiakirjat toimitetaan hallintokomitealle lausunnon saamiseksi ennen niiden hyväksymistä. Siirtymävaiheen ohjelmat toimitetaan neuvoa-antavalle komitealle.

III OSASTO – TÄYTÄNTÖÖNPANO

Asetuksen III osastossa käsitellään useita varainhoitoasetuksen edellyttämiä menettelytapakysymyksiä Osaston säännökset ovat pitkälti yhdenmukaiset eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden, kehitysyhteistyön ja taloudellisen yhteistyön välineessä sekä tässä asetuksessa. Tekstien erot johtuvat ulkomaanavun eri välineiden erityispiirteistä.

10 artiklaRahoituspäätökset

Asetuksen 10 artiklassa säädetään, että poikkeuksellisia toimenpiteitä ja siirtymävaiheen ohjelmia lukuun ottamatta komissio päättää rahoituksesta vuotuisten maa- ja aluekohtaisten toimintaohjelmien muodossa. Tämä vastaa uusia periaatteita yhteisön viimeisimmissä asetuksissa. Kun kyseessä on jäsenvaltioiden hallintokomiteassa jo hyväksymien monivuotisten ohjelmasuunnitteluasiakirjojen (eli kumppanimaita ja -alueita koskevat strategia-asiakirjat ja monivuotiset maa- ja alueohjelmat sekä aihepiirikohtaiset strategia-asiakirjat) mukaisesti komission tekemät päätökset, toimintaohjelmista ei tarvitse päättää komiteamenettelyllä. Komissio toimittaa toimintaohjelmat jäsenvaltioiden tiedoksi kuukauden kuluessa päätöksen tekemisestä. Komissiolla on valtuudet tarvittaessa mukauttaa toimintaohjelmia. Lisäksi 10 artiklassa säädetään mahdollisuudesta päättää poikkeuksellisesti toimintaohjelmiin kuulumattomista toimenpiteistä samalla menettelyllä kuin toimintaohjelmista päätetään. Tämä säännös voi olla hyödyllinen, jos komissio haluaa toimittaa nopeasti rahoitusta, vaikka toimintaohjelmaa ei vielä olisikaan täysin viimeistelty.

11 artiklaStrategia-asiakirjoissa ja monivuotisissa maa- ja alueohjelmissa suunnittelemattomista erityistoimenpiteistä päättäminen

Artiklan säännökset vastaavat kehitysyhteistyön ja taloudellisen yhteistyön rahoitusvälinettä koskevia säännöksiä, ja niillä pyritään joustavuuteen vakautusvälineestä annettavan, kriiseihin liittymättömän pitkän aikavälin avun yhteydessä ilmenevissä ennakoimattomissa tarpeissa (etenkin ydinturvallisuus sekä maailmanlaajuiset ja alueelliset rajat ylittävät haasteet). Asetuksen 11 artiklan mukaisesti ennakoimattomissa tilanteissa voidaan päättää strategia-asiakirjoissa ja monivuotisissa maa- ja alueohjelmissa suunnittelemattomista erityistoimenpiteistä. Jäsenvaltioiden hyväksymiin monivuotisiin ohjelmasuunnitteluasiakirjoihin kuulumattomat, yli 15 miljoonan euron rahoitusta koskevat komission päätökset edellyttävät komiteamenettelyä. Komissio päättää strategia-asiakirjoissa ja monivuotisissa maa- ja alueohjelmissa suunnittelemattomista erityistoimenpiteistä päätöksen 1999/468/EY 3 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti eli vastaanotettuaan jäsenvaltioiden edustajista muodostuvan ja komission edustajan puheenjohdolla toimivan neuvoa-antavan komitean lausunnon. Komitean on annettava erityistoimenpiteistä lausunto, joka komission on otettava mahdollisimman tarkasti huomioon, ja komission on ilmoitettava komitealle, miten sen lausunto on otettu huomioon. Komissio voi mukauttaa erityistoimenpiteitä samaa menettelyä noudattaen. Komitean lausuntoa ei kuitenkaan tarvitse pyytää 11 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja vähäisiä mukautuksia varten.

12 artiklaTukikelpoisuus

Asetuksen 12 artiklassa määritellään, mitkä elimet, organisaatiot ja toimielimet ovat tukikelpoisia asetuksen nojalla. Nykykäytännön mukaisesti tukikelpoisten joukko on laaja. Tukikelpoisuuden osalta 12 artiklaa on luettava yhdessä 19 artiklan kanssa, jossa määritellään säännöt osallistumiselle julkisia hankintoja ja tukien myöntämistä koskeviin menettelyihin.

13 ja 14 artiklaToimenpidetyypit ja tukitoimenpiteet

Asetuksen 13 artiklassa luetellaan täydelliseen kattavuuteen pyrkimättä nykyisten käytäntöjen perusteella toimenpidetyypit, joita asetuksen nojalla voidaan rahoittaa.

Asetuksen 14 artiklan mukaisesti asetusta voidaan käyttää kaikenlaisten sen täytäntöön panemiseksi välttämättömien tukitoimenpiteiden rahoittamiseen.

15 ja 16 artiklaYhteisrahoitus ja hallinnointitavat

Nykykäytännön mukaisesti ja noudattaen avunantajien tahtoa parantaa yhteistyötoimien yhteensovittamista 15 artiklassa vahvistetaan, että toimenpiteet voidaan rahoittaa rinnakkaisena tai yhdistettynä yhteisrahoituksena. Näin meneteltäessä komissio voi 3 artiklan mukaisesti vastaanottaa ja hallinnoida jäsenvaltioiden (varsinkin niiden kokonaan tai osittain julkisten virastojen), yhteisön ulkopuolisten rahoittajavaltioiden tai kansainvälisten tai alueellisten organisaatioiden varoja. Tämä säännös nostaa komission toimintamahdollisuudet samalle tasolle muiden rahoittajien kanssa.

Asetuksen 16 artiklassa luetellaan hallinnointitavat, joita komissio voi käyttää asetuksen nojalla rahoitettavien toimenpiteiden täytäntöön panemiseksi:

- hallinnointi keskitetysti suoraan tai epäsuorasti yhteisön virastojen tai yhteisön perustamien laitosten välityksellä (2 kohta) tai

- hallinnointi keskitetysti epäsuoraan jäsenvaltioiden laitosten välityksellä (3 kohta) varainhoitoasetuksen 54 artiklan 2 kohdan c alakohdan i luetelmakohdan mukaisesti, jossa tarjotaan tämä mahdollisuus, jos perussäädöksessä näin säädetään.

17 artikla Maksusitoumukset

Asetuksen 17 artiklassa säädetään, että maksusitoumukset tehdään toimintaohjelmista, strategia-asiakirjoissa ja monivuotisissa maa- ja alueohjelmissa suunnittelemattomista erityistoimenpiteistä ja tukitoimenpiteistä tehtyjen komission päätösten perusteella. Kyseisen artiklan mukaisesti maksusitoumukset voivat jakautua useille vuosille vuosiosuuksina. Varainhoitoasetuksen 76 artiklassa tarjotaan tämä mahdollisuus, jos perussäädöksessä näin säädetään.

18 artiklaYhteisön taloudellisten etujen suojaaminen

Asetuksen 18 artiklassa säädetään toimenpiteistä, joilla suojataan yhteisön taloudellisia etuja. Siinä säädetään erityisesti yhteisön valtuuksista suorittaa täytäntöönpanon valvomiseksi tarvittavia tarkastuksia.

19 artiklaOsallistuminen julkisia hankintoja ja tukien myöntämistä koskeviin menettelyihin ja alkuperäsäännöt

Asetuksen 19 artiklassa määritellään edellytykset julkisia hankintoja ja tukien myöntämistä koskeviin menettelyihin osallistumiselle asetuksen täytäntöönpanon yhteydessä. Tässä vaiheessa säännökset noudattavat osallistumisesta yhteisön ulkoiseen apuun tehtyä ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi[1], jolla on tarkoitus muuttaa yhteisön tärkeimpien avustusvälineiden perusasetuksia avun vapauttamiseksi sidonnaisuuksista. Artiklan 2 kohdassa säädetään, että jos jokin yhteisön ulkopuolinen valtio sallii Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden osallistumisen julkisia hankintoja ja tukien myöntämistä koskeviin menettelyihinsä, komissio voi päättää sallia kyseisen valtion osallistumisen yhteisön julkisia hankintoja ja tukien myöntämistä koskeviin menettelyihin. Artiklaa saatetaan muuttaa ottaen huomioon neuvoston ja Euroopan parlamentin päätelmät asetuksen tarkastelussa.

Ottaen huomioon välineen erityisluonteen ja sen haasteet sekä rajat ylittävien haasteiden painotuksen, komissio voi artiklan mukaisesti laajentaa tukikelpoisuuden maihin, joilla on perinteikkäät talous- tai kauppasuhteet tai maantieteelliset yhteydet kyseiseen kumppanimaahan. Säännös myötäilee Meda-asetuksen voimassa olevia säännöksiä.

Tukikelpoisuutta voidaan myös laajentaa lisää kriisitilanteissa, jotka edellyttävät poikkeuksellisia avustustoimenpiteitä tai siirtymävaiheen ohjelmia. Tällaisissa tapauksissa tarvitaan ehdottomasti joustavia valintamenettelyjä ja alkuperäsääntöjä. Rajoittavat tukikelpoisuussäännöt ovat aikaisemmin aiheuttaneet esteitä tehokkaalle yhteistyölle muiden kansainvälisten toimijoiden kanssa sekä hidastaneet yhteisön toimia ja heikentäneet niiden tehokkuutta.

20, 21 ja 22 artikla Euroopan investointipankille tai muille rahoituksen välittäjille tarjottavat ennakkomaksut, avustukset ja varat

Asetuksen 20–22 artiklassa käsitellään tiettyjä teknisiä seikkoja, jotka koskevat tiettyjen 13 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden täytäntöönpanoa. Esimerkiksi:

20 artiklassa säädetään, että ennakkomaksujen tuottamat korot annetaan edunsaajien käyttöön. Varainhoitoasetuksessa tarjotaan tämä mahdollisuus, jos perussäädöksessä näin säädetään.

Asetuksen 21 artiklassa säädetään, että luonnolliset henkilöt voivat saada avustuksia, mikä on asetuksen (EY) N:o 1605/2002 114 artiklan mukaisesti sallittua, jos perussäädöksessä näin säädetään.

Asetuksen 22 artiklassa säädetään, minkätyyppisillä säännöksillä komissio päättää tapauskohtaisesti varojen myöntämisestä Euroopan investointipankin tai muiden rahoituksen välittäjien käyttöön.

23 artiklaArviointi

Komissio velvoitetaan 23 artiklassa arvioimaan säännöllisesti maantieteellisten ja aihepiirikohtaisten politiikkojen ja ohjelmien sekä alakohtaisten politiikkojen tuloksia sekä ohjelmasuunnittelun tehokkuutta.

IV OSASTO - LOPPUSÄÄNNÖKSET

Asetuksen IV osasto sisältää tavanomaiset säännökset, jotka koskevat vuosikertomusten antamista asetuksen täytäntöönpanosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle (24 artikla), komiteamenettelyä (25 artikla), asetuksen tarkistamista (26 artikla), voimassa olevien säädösten kumoamista (27 artikla) ja voimaantulopäivää (28 artikla). Asetusta sovelletaan 1. päivästä tammikuuta 2007.

Asetuksessa säädetään sekä neuvoa-antavien komiteoiden että hallintokomiteoiden käytöstä kehitysyhteistyötä ja taloudellista yhteistyötä koskevan asetuksen lähestymistavan mukaisesti. Hallintokomiteoille toimitetaan pitkän aikavälin apua koskevat strategia-asiakirjat. Neuvoa-antavia komiteoita kuullaan erityistä joustavuutta vaativissa tilanteissa ohjelmaa suunniteltaessa ja täytäntöön pantaessa.

2004/0223 (CNS)

Εhdotus:

NEUVOSTON ASETUS

vakautusvälineen perustamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan,

ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 203 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen[2],

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[3],

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Yhteisön ulkomaanavun tehostamiseksi on laadittu uusi kehys avun suunnitteluun ja toimittamiseen. X-kuun X päivänä 2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o [4] perustetaan liittymistä valmisteleva väline, joka kattaa ehdokasmaille ja mahdollisille ehdokasmaille myönnettävän yhteisön avun. X-kuun X päivänä 2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o [5] otetaan käyttöön eurooppalainen naapuruuden ja kumppanuuden väline ja X-kuun X päivänä 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o [6] aiheena on kehitysyhteistyö ja taloudellinen yhteistyö yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa. Tällä asetuksella säädetään täydentävästä välineestä, jolla pyritään puuttumaan kriisitilanteisiin ja tiettyihin rauhaan ja vakauteen sekä siviilien turvallisuuteen ja suojaan kohdistuviin maailmanlaajuisiin pitkän aikavälin haasteisiin.

(2) Yhteisö on merkittävä taloudellisen, rahoituksellisen, teknisen, humanitaarisen ja makrotaloudellisen avun antaja sen ulkopuolisille maille. Inhimilliselle kehitykselle välttämättömien vakaiden olosuhteiden sekä ihmisoikeuksien, demokratian ja perusvapauksien edistäminen ovat jatkossakin etusijalla kaikissa yhteisön ulkomaanavun välineissä.

(3) Väkivaltaisten konfliktien puuttuminen määritellään Yhdistyneiden Kansakuntien vuosituhatjulistuksessa inhimillisen kehityksen keskeiseksi edellytykseksi. Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen heinäkuussa 2003 antamassa päätöslauselmassa 57/337 rauhan ja kehityksen tunnustetaan vahvistavan toisiaan ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittaminen todetaan yhdeksi avaintekijäksi aseellisia konflikteja ehkäistäessä. Turvallisuus, vakaus ja väkivaltaisten konfliktien ehkäiseminen ovatkin elintärkeitä kehityksen ja köyhyyden vähentämisen kannalta; niitä ajavat toimenpiteet auttavat osaltaan saavuttamaan vuosituhattavoitteet sekä yhteisön, jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden kesken tehtyihin sopimuksiin sisältyvät tavoitteet.

(4) Eurooppa-neuvosto on sitoutunut siihen, että Euroopan unionista tulee tehokas toimija kriisinhallinnan ja väkivaltaisten konfliktien ehkäisyn aloilla. Euroopan unionin ohjelmassa väkivaltaisen konfliktien estämiseksi korostetaan poliittista sitoutumista konfliktineston säilyttämiseen yhtenä Euroopan unionin ulkosuhteiden päätavoitteista. Yhteisön rahoitusvälineillä voidaan edistää merkittävästi tämän tavoitteen saavuttamista ja Euroopan unionin kehittymistä maailmanlaajuiseksi toimijaksi.

(5) Yhdistyneiden Kansakuntien rauhanturvatoimintatyöryhmän raportissa alue- ja pienaluetason järjestöjä kehotetaan kehittämään rauhanturvavalmiuksia. Vastaukseksi komissio ja neuvosto antoivat 17 päivänä marraskuuta 2003 julkilausuman Afrikan rauhanrahaston perustamisesta. Rahastosta saaduista kokemuksista voi olla apua vastaavissa muiden alue- tai pienaluetason järjestöjen kanssa sovittavissa järjestelyissä painopisteen ollessa Euroopan unionin turvallisuusstrategiassa vahvistetussa tehokkaassa monenvälisyydessä.

(6) Euroopan unioni haluaa edistää kansainvälistä rauhaa ja turvallisuutta Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan periaatteiden mukaisesti.

(7) Cotonoun sopimuksella luodaan yhtenäistetty kehys turvallisuudelle ja kehitykselle, ja vakautusvälineen pitäisi perustua siihen.

(8) Ohjelmilla, joilla pyritään ratkaisemaan jalkaväkimiinoista, pienaseista ja kevyistä aseista johtuvia ongelmia, voidaan vaikuttaa kehitykseen, ihmisten turvallisuuteen ja poliittiseen vakauteen. Maaliskuun 1 päivänä 1999 voimaan tulleen miinakieltosopimuksen vuonna 2004 järjestetyssä tarkistuskonferenssissa hyväksyttiin toimintasuunnitelma, jolla uusitaan sitoutuminen jalkaväkimiinojen aiheuttamien kärsimysten lopettamiseen.

(9) Yhteisön mekanismin perustamisesta tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi pelastuspalvelualan avustustoimissa 23 päivänä lokakuuta 2001 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2001/792/EY, Euratom[7] säädetään pelastuspalvelualan asiantuntijoiden lähettämisestä yhteisön ulkopuolisiin maihin luonnonmullistusten tai ihmisen aiheuttamien suuronnettomuuksien sattuessa. Euroopan unionin pelastuspalveluvalmiuksien tehostamisesta annetussa komission tiedonannossa Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle[8] korostetaan varojen nopean käyttöönoton tarvetta tällaisten toimien tukemiseksi.

(10) Eurooppa-neuvoston terrorismin torjumisesta 25 päivänä maaliskuuta 2004 antamassa julistuksessa esitettiin terrorismin torjuntaa koskevien tavoitteiden sisällyttämistä ulkomaanavunohjelmiin. Lisäksi neuvoston 27 päivänä maaliskuuta 2000 hyväksymässä, järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa ja valvontaa koskevassa Euroopan unionin vuosituhatstrategiassa kehotettiin tiiviimpään yhteistyöhön yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa.

(11) Euroopan unionilla on erityinen tarve voida toteuttaa toimenpiteitä, joilla se voi tukea ydinturvallisuuden edistämistä yhteisön ulkopuolisissa maissa, torjua joukkotuhoaseiden leviämistä ja vastata muihin, turvallisuuteen kohdistuviin teknologiauhkiin sekä kansanterveyteen yllättäen kohdistuviin, vaikutuksiltaan valtioiden rajat ylittäviin vakaviin riskeihin. Joulukuun 12 päivänä 2003 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti joukkotuhoaseiden leviämisen estämistä koskevan Euroopan unionin strategian.

(12) Tämän asetuksen tavoitteiden tukemiseksi on tarpeen rahoittaa liitännäistoimenpiteitä, mukaan luettuina koulutus, tutkimus ja tuki kansainvälisten sopimusten täytäntöönpanolle.

(13) Yhteisön on antamiensa kansainvälisten sitoumusten noudattamiseksi ja Euroopan unionin ulkopolitiikan aloihin täysipainoisesti osallistuakseen varmistettava, että sen ulkomaanavun välineet on kaikilta osin sovitettu näihin tavoitteisiin.

(14) Kokemus on osoittanut, että kriisin jälkeinen vakauttaminen edellyttää kansainväliseltä yhteisöltä kestävää ja joustavaa sitoutumista sekä erityishuomion kiinnittämistä kriisiä välittömästi seuraavaan vuoteen, jonka kuluessa monet maat ajautuvat uudelleen kriisitilanteeseen. Lisäksi kriisistä kärsivillä kumppanimailla ei välttämättä ole sellaisia institutionaalisia valmiuksia tai kansainvälisesti täyttä poliittista tunnustusta nauttivaa hallitusta, joiden ansiosta ne voisivat osallistua täysipainoisesti avun painopisteiden asettamiseen.

(15) Avustusohjelmien täytäntöönpano kriisitilanteessa ja poliittisen epävakauden vallitessa edellyttää erityistoimenpiteitä joustavuuden varmistamiseksi päätöksenteossa ja määrärahojen jakamisessa sekä tehostettuja toimenpiteitä, joilla varmistetaan johdonmukaisuus suhteessa kahdenväliseen apuun sekä järjestelyt avunantajien avustusvarojen yhdistämiseksi, mukaan luettuina viranomaisten tehtävien jakaminen välillisen keskitetyn hallinnoinnin avulla.

(16) Hätäavun, kunnostustoimien ja kehitysyhteistyön niveltämisestä annettua komission tiedonantoa[9] koskevissa Euroopan parlamentin päätöslauselmissa ja neuvoston päätelmissä korostetaan tarvetta varmistaa se, että Euroopan yhteisön eri rahoitusvälineistä rahoitettavat toimet kytketään tehokkaasti toisiinsa.

(17) Kokemuksesta tiedetään, että edellä mainittuihin asioihin tehokkaasti ja oikea-aikaisesti reagoimiseen tarvitaan erityisiä rahoitusvaroja ja -välineitä, joilla voidaan täydentää humanitaarista apua ja pitkäkestoisen yhteistyön välineitä.

(18) Liittymistä valmistelevan yhtenäistetyn välineen, eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineen sekä kehitysyhteistyön ja taloudellisen yhteistyön rahoitusvälineen yhteydessä laaditun poliittisen yhteistyökehyksen mukaisesti kumppanimaiden kanssa sovittujen toimenpiteiden lisäksi yhteisön on myönnettävä apua, jolla tuetaan Euroopan unionin perusarvoja ja keskeisiä poliittisia painopisteitä sekä kansainvälisen yhteisön uusia poliittisia aloitteita, jotka koskevan rauhan turvaamista, poliittista vakautta sekä suojaa järjestäytyneeltä rikollisuudelta, joukkotuhoaseiden ja niihin liittyvän materiaalin leviämiseltä, vakavilta teknologiauhilta ja epidemioilta.

(19) Humanitaarista apua toimitetaan yksinomaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/96 nojalla.

(20) Vuoden 2001 suuntaviivoissa, jotka koskevat komission edustaman yhteisön ja jäsenvaltioiden välisen koordinaation lujittamista ulkomaanavun alalla toimittaessa, korostetaan tarvetta vahvistaa Euroopan unionin ulkomaanavun koordinointia.

(21) Tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet pitäisi hyväksyä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[10] mukaisesti. Pitkän aikavälin apua sääntelevät strategia-asiakirjat pitäisi toimittaa hallintokomitealle. Neuvoa-antavaa komiteaa pitäisi kuulla silloin, kun ohjelman suunnittelussa ja täytäntöönpanossa tarvitaan erityistä joustavuutta.

(22) Uuden vakautusvälineen perustaminen edellyttää seuraavien säädösten kumoamista: jalkaväkimiinojen vastaisesta toiminnasta kehitysmaissa 23 päivänä heinäkuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1724/2001, jalkaväkimiinojen vastaisesta toiminnasta muissa kolmansissa maissa kuin kehitysmaissa 23 päivänä heinäkuuta 2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1725/2001, nopean toiminnan järjestelmän perustamisesta 26 päivänä helmikuuta 2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 381/2001, pohjoinen–etelä-yhteistyöstä huumausaineiden ja niiden väärinkäytön vastaisessa toiminnassa 13 päivänä lokakuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2046/97, kehitysmaissa toteutettavista kunnostamis- ja jälleenrakennustoimista 22 päivänä marraskuuta 1996 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2258/96, Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankille Tšernobylin reaktorisuojarahastoon suoritettavasta Euroopan yhteisön lisärahoitusosuudesta 16 päivänä marraskuuta 2001 tehty neuvoston päätös 2001/824/EY, Euratom, toimista, jotka koskevat kotiseudultaan siirtymään joutuneiden väestöryhmien avustamista Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaissa 29 päivänä lokakuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2130/2001 ja Yhdistyneiden Kansakuntien väliaikaisen Kosovon-siviilioperaation (UNMIK) sekä Bosnia ja Hertsegovinassa olevan korkean edustajan toimiston tukemisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1080/2000.

(23) Jäsenvaltiot eivät yksin pysty saavuttamaan toteutettavien toimien tavoitteita riittävän hyvin, kun otetaan huomioon toisaalta tarve toimia monenvälisesti ja yhtenäisesti tässä asetuksessa määritellyillä aloilla ja toisaalta asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden laajuus ja kokonaisvaikutukset. Tästä syystä yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.

(24) Perussopimuksissa ei ole muita tämän asetuksen antamiseen valtuuttavia määräyksiä kuin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 308 artikla ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 203 artikla,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

I OSASTO – TAVOITTEET

1 artikla Yleistavoitteet ja soveltamisala

Yhteisö rahoittaa toimenpiteitä, joilla edistetään rauhaa ja vakautta sekä huolehditaan siviiliväestön suojasta ja turvallisuudesta yhteisön ulkopuolisissa maissa ja ulkopuolisilla alueilla tämän asetuksen säännösten mukaisesti.

Tällaisilla toimenpiteillä tuetaan erityisesti Euroopan unionin politiikkoja, jotka liittyvät

- tehokkaiden, oikea-aikaisten ja yhtenäistettyjen toimien toteuttamiseen kriisitilanteiden, äärimmäisen poliittisen epävakauden tai väkivaltaisten konfliktien seurausten estämiseksi, lieventämiseksi tai käsittelemiseksi;

- oikeusvaltion luomiseen tai säilyttämiseen yhteisön ulkopuolisissa maissa kohdistuviin merkittäviin haasteisiin, mukaan luettuna järjestäytyneen rikollisuuden, ihmiskaupan ja terrorismin kaltaisten alueellisten tai rajat ylittävien uhkien torjuminen;

- suuriin ja vaikutuksiltaan mahdollisesti rajat ylittäviin teknologiauhkiin, mukaan luettuina ydinturvallisuuden edistäminen ja joukkotuhoaseiden leviämisen torjuminen; ja

- rauhanturvaamiseen ja -tukemiseen liittyvien valmiuksien kehittämiseen yhteistyössä kansainvälisten sekä laajempien tai suppeampien alueiden järjestöjen kanssa.

Tällä asetuksella luodaan myös kehys, jolla vastataan Euroopan unionin asetuksen tavoitteiden mukaisesti tukemiin uusiin poliittisiin aloitteisiin, ja siten täydennetään muista ulkoisista rahoitusvälineistä mahdollisesti toteutettavia toimia.

2 artiklaTarkoitus

Tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi yhteisö antaa rahoitusapua sekä taloudellista ja teknistä apua, jolla täydennetään tavallisesti humanitaarisen avun välineestä, liittymistä valmistelevasta yhtenäistetystä välineestä, eurooppalaisesta naapuruuden ja kumppanuuden välineestä sekä kehitysyhteistyön ja taloudellisen yhteistyön rahoitusvälineestä annettavaa apua. Tarkoituksena on

a) auttaa yhteisön ulkopuolisia maita luomaan tai palauttamaan olennaiset edellytykset yhteisön harjoittamaa kehitysyhteistyötä ja taloudellista yhteistyötä koskevien politiikkojen ja ohjelmien tehokkaalle täytäntöönpanolle. Tämä voi tarkoittaa muun muassa seuraavien tukemista:

- kansainvälisten ja alueellisten järjestöjen sekä valtiollisten ja valtiosta riippumattomien toimijoiden toteuttamat siviilitoimet, joiden tarkoituksena on edistää riitojen rauhanomaista ratkaisua, estää väkivaltaisten konfliktien puhkeaminen tai eskaloituminen ja rajoittaa niiden alueellista leviämistä sekä edistää osapuolten välistä sovittelua, mukaan luettuina neuvottelu- ja välitystoimet sekä osapuolten välisten rauhan- tai tulitaukosopimusten seuranta ja täytäntöönpano;

- laajempien tai suppeampien alueiden järjestöjen sekä muiden Yhdistyneiden Kansakuntien valtuutuksella toimivien valtioiden yhteenliittymien sotilaalliset seurantatoimet sekä rauhanturva- ja -tukioperaatiot (myös sellaiset, joilla on siviiliulottuvuus) samoin kuin toimenpiteet tällaisten järjestöjen ja niiden toimintaan osallistuvien jäsenten toteuttamien operaatioiden suunnitteluun, toteutukseen ja poliittiseen valvontaan liittyvien valmiuksien kehittämiseksi;

- toimenpiteet luonnononnettomuuksiin tai ihmisen aiheuttamiin katastrofeihin vastaamiseksi, mukaan luettuna väestönsuojeluresurssien käyttö silloin, kun Euroopan unioni ei anna humanitaarista apua tai sen täydentämiseksi;

- taistelijoiden aseista riisuminen, kotiuttaminen ja siviili-elämään sopeuttaminen, lapsisotilaiden käyttöön puuttuminen ja turvallisuusalan uudistaminen;

- jalkaväkimiinojen, räjähtämättömien taisteluvälineiden ja muiden räjähteiden, pienaseiden ja kevyiden aseiden sekä muiden haitallisten sodankäyntijätteiden aiheuttamiin ongelmiin puuttuminen, mukaan luettuina varastojen raivaaminen ja hävittäminen, tällaisten välineiden uhrien auttaminen ja vaaroista tiedottavat ohjelmat;

- kriisitilanteissa toteutettavat toimenpiteet kestävän taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen mahdollistavien edellytysten turvaamiseksi, palauttamiseksi tai luomiseksi, mukaan luettuna tuki kansainvälisellä valtuutuksella toimiville väliaikaishallinnoille ja niiden toiminnalle, sekä muut alustavat toimenpiteet demokraattisten ja moniarvoisten valtioelinten, kansallisella ja paikallisella tasolla toimivan siviilihallinnon, riippumattoman oikeuslaitoksen sekä hyvän hallintotavan ja yleisen järjestyksen luomiseksi ja tukemiseksi;

- kriisitilanteissa toteutettavat toimenpiteet ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen sekä demokratian periaatteiden, oikeusvaltioperiaatteen ja kansainvälisen oikeuden periaatteiden (mukaan luettuina tuki erityisille kansallisille ja kansainvälisille rikostuomioistuimille, totuus- ja sovittelukomissiolle samoin kuin järjestelyille ihmisoikeusrikkomuksia koskevien väitteiden käsittelemiseksi oikeudessa sekä omistusoikeuden vaatimiseksi ja vahvistamiseksi tuomioistuimessa) edistämiseksi ja puolustamiseksi sekä kansalaisyhteiskunnan kehittämisen ja kansalaisten poliittiseen prosessiin osallistumisen aktivoimiseksi, mukaan luettuina toimenpiteet riippumattoman ja ammattimaisen tiedotustoiminnan edistämiseksi;

- kriisitilanteissa toteutettavat toimenpiteet keskeisen infrastruktuurin, asuntojen, julkisten rakennusten ja taloudellisten varojen, mukaan luettuna keskeinen tuotantokapasiteetti, ennalleen palauttamiseksi tai jälleenrakentamiseksi sekä taloudellisen toiminnan uudelleen käynnistämiseksi ja työpaikkojen luomiseksi;

- muut tarvittavat toimenpiteet kriisitilanteissa toteutettavista toimenpiteistä tavanomaiseen, yhteisön kehitysyhteistyötä ja taloudellista yhteistyötä koskevien keskipitkän ja pitkän aikavälin strategioiden ja ohjelmien mukaiseen yhteistyöhön siirtymisen helpottamiseksi.

Komissio huolehtii siitä, että toteutettavat toimenpiteet ovat yhdenmukaisia yhteisön asianomaiselle kumppanimaalle laatiman yleisen poliittisen strategiakehyksen ja varsinkin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 179 ja 181 a artiklan nojalla vahvistettujen yhteisön kehitysyhteistyötä ja taloudellista yhteistyötä koskevien tavoitteiden kanssa;

b) edistää Euroopan unionin ja yhteisön ulkopuolisten maiden välistä yhteistyötä rajat ylittävissä maailmanlaajuisissa ja alueellisissa kysymyksissä, jotka vaikuttavat kansalaisten turvallisuuteen ja perusoikeuksiin.

Tällaisilla toimenpiteillä voidaan erityisesti

- vahvistaa poliisi- ja oikeusviranomaisten valmiuksia torjua terrorismia ja järjestäytynyttä rikollisuutta, ihmiskauppa ja muu laiton kauppa mukaan luettuna, valvoa tehokkaasti laitonta kauppaa, kauttakulkua ja muita oikeus- ja sisäasioihin liittyviä yhteistyöaloja;

- vahvistaa kansainvälistä kehystä ihmisoikeuksien suojelemiseksi ja tukea kansainvälisiä toimia demokratian edistämiseksi;

- vaikuttaa kansainvälisen liikenteen, energiansiirron ja infrastruktuurin varmuuteen ja turvallisuuteen, mukaan luettuina henkilö- ja rahtiliikenne sekä energianjakelu;

- vastata kansanterveyteen yllättäen kohdistuviin vakaviin uhkiin, kuten vaikutuksiltaan valtioiden rajat ylittäviin epidemioihin;

- tukea kansallisten oikeudellisten kehysten ja kansainvälisen yhteistyön lujittamista edellä mainituilla aloilla, mukaan luettuina tiedonvaihto, riskien/uhkien arviointi ja muut kysymykseen tulevat yhteistyömuodot.

Tällaisia toimenpiteitä voidaan toteuttaa tämän asetuksen nojalla silloin, kun niillä reagoidaan kiireelliseen tarpeeseen, kun niiden toimivuus ja tehokkuus edellyttävät maailmanlaajuisten tai alueiden välisten strategioiden ja järjestelyjen soveltamista ja kun niitä ei panna täytäntöön osana kehitysyhteistyötä ja taloudellista yhteistyötä koskevan asetuksen[11], eurooppalaista naapuruuden ja kumppanuuden välinettä koskevan asetuksen[12] tai liittymistä valmistelevaa yhtenäistettyä välinettä koskevan asetuksen[13] mukaista politiikkaa tai ohjelmasuunnittelua;

c) auttaa maita ja niiden väestöä suojautumaan merkittäviltä teknologiauhilta ja torjumaan ydinaseiden sekä kemiallisten, biologisten ja radioaktiivisten aseiden sekä niihin liittyvän materiaalin, välineistön ja asiantuntemuksen leviämistä. Tämä voi tarkoittaa muun muassa seuraavien tukemista:

- ydinturvallisuuden edistäminen erityisesti auttamalla levittämään turvallisuuskulttuuria, mukaan luettuina ydinvoimaloiden tai muiden ydinlaitosten rakenteen, toiminnan ja huollon varmuus, ydinjätteiden kuljetuksen, käsittelyn ja hävittämisen varmuus sekä entisten ydinvoimala-alueiden saneeraus;

- ydinmateriaalivalvonnan käyttöönotto ja täytäntöönpano, mukaan luettuina halkeamiskelpoisten aineiden asianmukainen kirjanpito ja valvonta, mahdollisesti vaarallisten aineiden laittoman kaupan valvonta sekä nykyaikaisen logistiikka-, arviointi- ja valvontalaitteiston käyttöönotto;

- halkeamiskelpoisten aineiden ja aseisiin liittyvien kemiallisten ja biologisten tekijöiden varastojen pienentäminen sekä tällaisia aineita tai niiden esiasteita käsittelevien laitosten varmuuden ja turvallisuuden parantaminen;

- aseistukseen liittyvien teollisuudenalojen ja tuotantolaitosten sekä puolustusalan tutkimusohjelmien muuntaminen siviilikäyttöön, mukaan luettuina tuki aseiden parissa työskentelevien tiedemiesten uudelleenkouluttamiselle ja sijoittamiselle vaihtoehtoisiin työtehtäviin sekä entisten aseistukseen liittyvien kohteiden saneeraus;

- mahdollisesti vaarallisten aineiden laittoman kaupan tehokas valvonta ja paljastaminen muun muassa ottamalla käyttöön nykyaikainen logistiikka-, arviointi- ja valvontalaitteisto;

- kaksikäyttötuotteiden tehokkaan vientivalvonnan kehittäminen ja täytäntöönpano;

- tehokkaiden ennaltaehkäisy-, valmiussuunnittelu-, pelastuspalvelu- ja puhdistustoimenpiteiden käyttöönotto mahdollisten ympäristöonnettomuuksien varalta esimerkiksi ydinalalla tai muilla teollisuudenaloilla, joilla on riski sattua huomattavia vaikutuksiltaan kansainvälisiä ympäristövahinkoja;

- kansainvälisen yhteistyön edistäminen edellä mainituilla aloilla, mukaan luettuina tiedonvaihto, riskien/uhkien arviointi ja muut kysymykseen tulevat yhteistyömuodot;

d) edistää kansainvälisten sopimusten ratifiointia, täytäntöönpanoa ja seurantaa sekä tämän asetuksen tavoitteiden mukaisten tehokkaiden kansainvälisten politiikkojen ja käytäntöjen kehittämistä. Tällaisia toimenpiteitä voivat olla muun muassa tutkimus ja analysointi, varhaisvaroitusjärjestelmät, mukaan luettuna konfliktinesto, sekä kriisinhallinnan siviilitehtäviin kouluttaminen.

3 artiklaMuut aloitteet

Yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä muiden poliittisten aloitteiden tukemiseksi silloin, kun kyseisillä toimenpiteillä edistetään 1 artiklassa esitettyjä yleistavoitteita tai noudatetaan sitoumuksia, joita yhteisö on antanut kansainvälisissä yhteyksissä, tai neuvoston vahvistamaa politiikkaa.

II OSASTO – OHJELMASUUNNITTELU JA VAROJEN JAKAMINEN

4 artikla Toimenpiteet ja ohjelmat

1. Tämän asetuksen mukaiset yhteisön toimenpiteet toteutetaan poikkeuksellisina avustustoimenpiteinä, siirtymävaiheen ohjelmina tai monivuotisina ohjelmina.

2. Poikkeuksellisia avustustoimenpiteitä toteutetaan kriisitilanteessa, äärimmäisessä hätätilanteessa tai demokratian, oikeusvaltion, ihmisoikeuksien tai perusvapauksien ollessa uhattuina, jolloin toimenpiteiden tehokkuus on vahvasti sidoksissa nopeaan tai joustavaan täytäntöönpanoon. Komissio voi toteuttaa poikkeuksellisia avustustoimenpiteitä myös pannakseen täytäntöön yhteisön toimenpiteitä samanaikaisesti Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston mukaisten neuvoston yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevien toimenpiteiden kanssa.

3. Poikkeuksellisia avustustoimenpiteitä saattaa seurata siirtymävaiheen ohjelma. Siirtymävaiheen ohjelmat muodostuvat toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on edistää Euroopan unionin ulkoisten yhteistyöohjelmien tavanomaiselle täytäntöönpanolle välttämättömien edellytysten luomista tai palauttamista. Ohjelmilla voidaan myös puuttua tilanteisiin, joissa poliittista epävakautta on jatkunut pitkään tai jotka ovat seurausta ratkaisemattomista konflikteista, merkittäviin konfliktinjälkeisiin haasteisiin sekä tilanteisiin, joissa yhteisö on vedonnut yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa tehtyjen kansainvälisten sopimusten tai muiden ulkomaanapua sääntelevien perussäädösten olennaisia osia koskeviin lausekkeisiin, edellyttäen, että toiminta on johdonmukaista neuvoston mahdollisesti toteuttamien aiheellisten toimenpiteiden kanssa.

4. Monivuotiset ohjelmat muodostuvat toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on käsitellä pitkän aikavälin kysymyksiä yhteistyön sallivissa vakaissa olosuhteissa. Tällaiset ohjelmat perustuvat

a) tälle välineelle ominaisiin 7 artiklan säännösten mukaisesti vahvistettuihin alue- ja aihepiirikohtaisiin strategioihin, tai

b) kehitysyhteistyötä ja taloudellista yhteistyötä koskevasta rahoitusvälineestä, liittymistä valmistelevasta yhtenäistetystä välineestä tai eurooppalaisesta naapuruuden ja kumppanuuden välineestä annettujen neuvoston asetusten mukaisesti vahvistettuihin maa-, alue- tai aihepiirikohtaisiin strategioihin.

5 artiklaPoikkeuksellisia avustustoimenpiteitä ja siirtymävaiheen ohjelmia koskevat erityissäännökset

1. Komissio käy tämän asetuksen nojalla toteutettavien poikkeuksellisten avustustoimenpiteiden suunnittelusta jatkuvaa vuoropuhelua neuvoston kanssa. Se ottaa Euroopan unionin ulkoisten toimien johdonmukaisuuden nimissä huomioon neuvoston omaksuman lähestymistavan sekä näiden toimenpiteiden suunnittelussa että täytäntöönpanossa. Kun komissio toteuttaa poikkeuksellisia avustustoimenpiteitä 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti, se antaa neuvostolle välittömästi tiedoksi niiden luonteen, tavoitteet ja niihin liittyvät rahamäärät.

Yhdeksän kuukauden kuluessa poikkeuksellisia avustustoimenpiteitä koskevasta päätöksestä komissio toimittaa neuvostolle ja Euroopan parlamentille kertomuksen, jossa luodaan yleiskatsaus yhteisön senhetkiseen ja suunnitteilla olevaan toimintaan, mukaan luettuina muista yhteisön rahoitusvälineistä myönnettävä rahoitus, 4 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen maa- ja aluekohtaisten strategia-asiakirjojen tila, yhteisön poliittisen vuoropuhelun edistämiseksi mahdollisesti toteuttamat toimenpiteet sekä yhteisön asema laajemmassa kansainvälisessä ja monenvälisessä toiminnassa. Se myös määrittelee sellaiset erityistoimenpiteet, joita se pitää välttämättöminä yhteisön toimien ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston nojalla suunniteltavien tai toteutettavien toimenpiteiden välisen johdonmukaisuuden varmistamiseksi.

2. Komissio voi 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun yhdeksän kuukauden ajanjakson kuluessa vahvistaa 4 artiklan 3 kohdan mukaisen siirtymävaiheen ohjelman, joka on jatkoa poikkeustoimenpiteille ja jolla mahdollisuuksien mukaan valmistellaan tavanomaisen yhteistyön jatkamista.

Jos komissio on tilapäisesti tarkistanut laatimaansa maa- tai aluekohtaista strategia-asiakirjaa jonkin 4 artiklan 2 tai 3 kohdassa kuvatun tilanteen johdosta, kyseinen tarkistettu strategia toimii siirtymävaiheen ohjelman lähtökohtana.

Kahden vuoden kuluessa siirtymävaiheen ohjelman vahvistamisesta komissio arvioi, jatkuvatko olosuhteet sellaisina, että ne oikeuttavat tämän asetuksen mukaiseen rahoitukseen. Arviota laatiessaan komissio selvittää erityisesti sen, voidaanko maan avustustarpeisiin vastata riittävällä tavalla yhteisön muista ulkomaanavun välineistä myönnettävän avun toimitusta ohjaavan poliittisen kehyksen puitteissa. Komissio tiedottaa päätelmistään 25 artiklassa tarkoitetulle komitealle.

Komissio voi vahvistaa siirtymävaiheen ohjelman ilman, että sitä on edeltänyt poikkeuksellisia avustustoimenpiteitä.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun vuoropuhelun helpottamiseksi sekä yhteisön ja kansallisten poikkeuksellisten avustustoimenpiteiden tehokkuuden ja johdonmukaisuuden lisäämiseksi komissio voi toteuttaa tarvittavia toimenpiteitä omien ja jäsenvaltioiden toimien tiiviin yhteensovittamisen edistämiseksi sekä päätöksentekotasolla että kentällä. Jäsenvaltiot ja komissio luovat tietojenvaihtojärjestelmän tätä tarkoitusta varten.

6 artiklaRauhantukioperaatioihin sovellettavat erityissäännökset

1. Edellä 2 artiklassa esitetyt toimenpiteet rauhanturvajoukkojen sijoittamisen ja rauhantukioperaatioiden tukemiseksi ja niihin liittyvät toimenpiteet toteutetaan poikkeuksellisina avustustoimenpiteinä.

Hyvissä ajoin ennen tällaisten toimenpiteiden toteuttamista komissio kuulee jäsenvaltioita neuvoston toimivaltaisissa elimissä ja ilmoittaa myös sellaisista täydentävistä toimenpiteistä, jotka neuvoston olisi sen mielestä aiheellista hyväksyä.

Komissio huolehtii siitä, että toiminta on yhdenmukaista Yhdistyneiden Kansakuntien periaatteiden ja tavoitteiden kanssa, ja varsinkin siitä, että rauhanturvajoukkojen sijoittamiselle tai rauhantukioperaatioille on saatu Yhdistyneiden Kansakuntien yleinen hyväksyntä. Rauhaan pakottamiseen tähtääviin operaatioihin vaaditaan Yhdistyneiden Kansakuntien valtuutus.

Komissio vahvistaa menettelyt yhteisön rahoittamiin sotilaallisiin seurantatoimiin tai rauhanturvaoperaatioihin osallistuvien joukkojen käyttäytymisen riippumattoman valvonnan varmistamiseksi ja raportoi asiassa säännöllisesti neuvostolle.

2. Komissio voi omasta aloitteestaan toteuttaa rauhantukioperaatioita valmistelevia toimenpiteitä, mukaan luettuina tietojen hankkimiseksi tehtävät käynnit. Komissio ilmoittaa neuvostolle tällaisista valmistelevista toimenpiteistä hyvissä ajoin ennen niiden rahoittamista ja ottaa huomioon neuvoston näkemykset asianomaisten toimenpiteiden täytäntöönpanossa.

3. Toimenpiteet sotilaalliseen rauhanturvaamiseen liittyvien valmiuksien lisäämisen tukemiseksi pitkällä aikavälillä toteutetaan monivuotisina ohjelmina. Komissio tiedottaa neuvostolle säännöllisesti tällaisten ohjelmien täytäntöönpanosta.

7 artiklaMonivuotiset ohjelmat

1. Komissio vahvistaa tälle välineelle ominaiset alue- tai aihepiirikohtaiset strategia-asiakirjat 4 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti; asiakirjat laaditaan enintään seitsemäksi vuodeksi johdonmukaisen kehyksen varmistamiseksi avunantajien ja kumppanimaan väliselle yhteensovittamiselle.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja strategia-asiakirjoja laatiessaan komissio huolehtii niiden johdonmukaisuudesta yhteisön maa- ja alueohjelmiin liittyvien strategioiden ja toimenpiteiden kanssa. Lisäksi komissio, jäsenvaltiot ja muut avunantajat järjestävät tarvittaessa yhteisiä kuulemistilaisuuksia varmistaakseen sen, että yhteisön ja jäsenvaltioiden yhteistyötoimet täydentävät toisiaan. Muut sidosryhmät voivat tapauksen mukaan osallistua toimintaan.

Strategia-asiakirjoja tarkastellaan ja tarkistetaan tarpeen mukaan, yleensä täytäntöönpanon puolivälissä.

3. Monivuotiset alueohjelmat voidaan laatia aluekohtaisten strategia-asiakirjojen yhteydessä. Alueohjelmissa vahvistetaan rahoitettavat yhteistyöalat ja määritellään erityistavoitteet, odotettavissa olevat tulokset ja tulosindikaattorit. Niissä vahvistetaan myös ohjeelliset määrärahat (kokonaisuutena ja kullekin ensisijaiselle alalle, tarvittaessa vaihteluvälinä).

Alueohjelmia päivitetään tarpeen mukaan asianomaisiin strategia-asiakirjoihin tehtyjen tarkistusten huomioon ottamiseksi. Poikkeustapauksissa monivuotisia määrärahoja voidaan mukauttaa erityisolosuhteiden huomioon ottamiseksi esimerkiksi kriisitilanteessa tai tulosten ollessa poikkeuksellisia.

8 artiklaOhjelma-asiakirjojen vahvistaminen

1. Edellä 7 artiklassa tarkoitetut strategia-asiakirjat ja monivuotiset alueohjelmat ja niiden tarkistukset vahvistetaan 25 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti 25 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.

2. Komissio vahvistaa 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut siirtymävaiheen ohjelmat 25 artiklan 3 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti.

Kyseisten ohjelmien soveltamista voidaan jatkaa saman menettelyn mukaisesti.

9 artiklaUusien poliittisten aloitteiden tekeminen

Komissio vahvistaa ennen 3 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamista 25 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen suuntaviivat, joissa määritellään se poliittinen kehys, johon toimenpiteet liittyvät, jaettavat rahoitusvarat ja se, miten toimenpiteet täydentävät Euroopan yhteisön muista ulkomaanavunvälineistä samojen tavoitteiden tukemiseksi myönnettävää apua.

III OSASTO – TÄYTÄNTÖÖNPANO

10 artikla Rahoituspäätökset

1. Komissio tekee 5 artiklan, 6 artiklan 1 kohdan tai 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti toteutettavia toimenpiteitä varten tarvittavat rahoituspäätökset. Komissio ilmoittaa päätösten tekemisestä komitealle 72 tunnin kuluessa.

2. Komissio vahvistaa 6 artiklan 3 kohdan tai 7 artiklan mukaisesti toteutettavia toimenpiteitä varten vuotuiset toimintaohjelmat 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen strategia-asiakirjojen perusteella.

3. Komissio voi poikkeuksellisesti etenkin silloin, jos toimintaohjelmaa ei ole vielä vahvistettu, hyväksyä 7 artiklassa tarkoitettujen strategia-asiakirjojen ja monivuotisten maa- ja alueohjelmien perusteella toimintaohjelmaan kuulumattomia toimenpiteitä samoin säännöin ja menettelyin kuin toimintaohjelmia.

4. Toimintaohjelmissa määritellään tavoitteet, toimialat, odotetut tulokset, hallinnointitavat sekä aiotun rahoituksen kokonaismäärä. Niihin sisältyy kuvaus rahoitettavista toimista, maininta toimenpiteiden rahamääristä sekä toimenpiteiden täytäntöönpanon alustava aikataulu.

5. Komissio toimittaa toimintaohjelmat jäsenvaltioiden tiedoksi kuukauden kuluessa päätöksen tekemisestä.

11 artiklaStrategia-asiakirjoissa ja monivuotisissa maa- ja alueohjelmissa suunnittelemattomista erityistoimenpiteistä päättäminen

1. Tarvittaessa tai ennakoimattomissa tilanteissa komissio päättää 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa strategia-asiakirjoissa ja monivuotisissa maa- ja alueohjelmissa suunnittelemattomista erityistoimenpiteistä. Jos erityistoimenpiteiden kustannukset ylittävät 15 miljoonaa euroa, komissio päättää niistä 25 artiklalla perustettua komiteaa kuultuaan 25 artiklan 3 kohdassa vahvistetun menettelyn mukaisesti. Komitea vahvistaa työjärjestyksessään erityiset säännöt kuulemisesta siten, että komissio voi tarvittaessa päättää erityistoimenpiteistä kiireellisessä menettelyssä.

2. Erityistoimenpiteille määritellään tavoitteet, toimialat, odotetut tulokset, hallinnointitavat sekä aiotun rahoituksen kokonaismäärä. Tähän sisältyy kuvaus rahoitettavista toimista, maininta toimenpiteiden rahamääristä sekä toimenpiteiden täytäntöönpanon alustava aikataulu.

3. Komissio toimittaa erityistoimenpiteitä koskevat päätökset jäsenvaltioiden tiedoksi kuukauden kuluessa päätöksen tekemisestä.

4. Erityistoimenpiteitä koskevat mukautukset kuten tekniset mukautukset, täytäntöönpanoajan pidentäminen, määrärahojen uudelleenjakaminen alustavan kokonaismäärän sisällä, kokonaismäärärahan kasvattaminen tai pienentäminen määrällä, joka on vähemmän kuin 20 prosenttia alustavasta kokonaismäärästä, voidaan toteuttaa noudattamatta 25 artiklan 3 kohdassa vahvistettua menettelyä, jos kyseiset mukautukset eivät vaikuta alkuperäisiin tavoitteisiin sellaisina kuin ne on vahvistettu komission tekemässä päätöksessä.

12 artiklaTukikelpoisuus

1. Tämän asetuksen mukaista rahoitusta voivat saada etenkin seuraavat:

a) kumppanimaat ja -alueet sekä niiden toimielimet;

b) kumppanimaiden hajautetut yksiköt kuten alueet, departementit, maakunnat ja kunnat;

c) kumppanimaan tai -alueen sekä yhteisön perustamat yhteiselimet;

d) kansainväliset järjestöt, mukaan luettuina alueelliset järjestöt, Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmään kuuluvat järjestöt, yksiköt tai erityisohjelmat, kansainväliset rahoituslaitokset ja kehityspankit edistäessään tämän asetuksen tavoitteita;

e) jäsenvaltioiden, kumppanimaiden ja -alueiden tai muiden yhteisön ulkopuolisten valtioiden seuraavat yksiköt tai laitokset edistäessään tämän asetuksen tavoitteita:

- kokonaan tai osittain julkiset laitokset, paikalliset viranomaiset tai hallinnoelimet ja niiden yhteenliittymät;

- yhtiöt, yritykset sekä muut yksityiset talouden alan organisaatiot ja toimijat;

- rahoituslaitokset, jotka myöntävät rahoitusta yksityisiin investointeihin tai edistävät ja rahoittavat niitä kumppanimaissa ja -alueilla;

- 2 kohdassa määritellyt valtiosta riippumattomat toimijat;

- luonnolliset henkilöt.

2. Valtiosta riippumattomia toimijoita, jotka voivat saada tämän asetuksen mukaista rahoitustukea, ovat erityisesti: valtiosta riippumattomat järjestöt, alkuperäisväestön järjestöt, ammatilliset ryhmittymät ja paikalliset aloiteryhmät, osuuskunnat, ammattijärjestöt, talouden ja sosiaalialan toimijoita edustavat järjestöt, paikallisjärjestöt (mukaan luettuina verkot), jotka toimivat hajautetun alueellisen yhteistyön ja yhdentymisen alalla, kuluttajajärjestöt, naisten ja nuorten järjestöt, opetus-, kulttuuri-, tutkimus- ja tiedeorganisaatiot, korkeakoulut, kirkot ja uskonnolliset järjestöt ja yhdyskunnat, tiedotusvälineet ja kaikki valtiosta riippumattomat yhteenliittymät ja itsenäiset rahastot, jotka voivat edistää tämän asetuksen tavoitteita.

13 artiklaToimenpidetyypit

1. Yhteisön rahoituksen muotoja ovat pääasiassa:

- hankkeet ja ohjelmat;

- alakohtainen tai yleinen talousarviotuki, jos kumppanivaltion julkisten menojen hoito on riittävän avointa, luotettavaa ja tehokasta ja jos kyseinen maa noudattaa itse laatimaansa ja tärkeimpien rahoittajien, tarvittaessa kansainvälisten rahoituslaitosten, hyväksymää, hyvin määriteltyä alakohtaista tai makrotalouspolitiikkaa;

- alakohtainen tuki;

- poikkeustapauksissa alakohtaiset ja yleiset tuontitukiohjelmat, jotka voivat olla muodoltaan a) alakohtaisia tuontiohjelmia luontoisetuuksina, b) alakohtaisia tuontiohjelmia valuutta-apuna, jolla rahoitetaan asianomaisen alan tuontia tai c) yleisiä tuontiohjelmia valuutta-apuna, jolla rahoitetaan monenlaisten tuotteiden yleistä tuontia;

- Euroopan investointipankin tai muiden rahoituksen välittäjien käyttöön komission ohjelmista annettavia varoja, joita voidaan myöntää lainoiksi (etenkin investointien tukemiseen ja yksityissektorin kehittämiseen) tai riskipääomiksi (etenkin toissijaisina tai ehdollisina lainoina) tai muina pieninä ja väliaikaisina osuuksina yritysten pääomasta sekä osuuksina vakuusrahastoihin 22 artiklassa säädetyn mukaisesti;

- velkahelpotusohjelmat;

- toimenpiteiden rahoittamiseen tarkoitetut tuet;

- toimintamenojen rahoittamiseen tarkoitetut tuet;

- rahoitus kummiohjelmille jäsenvaltioiden ja kumppanimaiden ja -alueiden julkisten toimielinten, kansallisten julkisten laitosten ja julkisia tehtäviä hoitavien yksityisoikeudellisten yksiköiden välillä;

- maksuosuudet etenkin kansainvälisten tai alueellisten järjestöjen hallinnoimiin kansainvälisiin rahastoihin;

- maksuosuudet kumppanimaiden ja -alueiden kansallisiin rahastoihin, joilla edistetään yhteisrahoitusta eri rahoittajien kanssa, tai yhden tai useamman muun rahoittajan perustamiin rahastoihin, joilla toteutetaan yhteisiä toimia;

- kumppanimaiden ja -alueiden suorittamaan hankkeiden ja ohjelmien hallinnointiin ja valvontaan tarvittavat henkilövoimavarat ja aineelliset resurssit.

2. Yhteisön tukea ei käytetä seuraavien rahoittamiseen:

a. aseiden tai ammusten hankkiminen;

b. juoksevat sotilasmenot;

c. sotilaskoulutus taistelutoimia varten lukuun ottamatta muuta kuin taistelukoulutusta, jota tarvitaan monimutkaisiin rauhantukitoimiin tai turvallisuusalan uudistamiseen osallistumiseksi;

d. kulut, jotka liittyvät jäsenvaltioiden sotilasvoimien siirtämiseen lukuun ottamatta kustannuksia, jotka aiheutuvat sotilashenkilöstön siirtämisestä neuvonantajiksi laajempiin tai suppeampiin alueellisiin organisaatioihin tai muihin valtioiden yhteenliittymiin, jotka valmistelevat tai suorittavat rauhanturvatoimia, silloin kun nämä henkilöt siirtyvät kyseisten organisaatioiden operatiivisen johdon alaisuuteen, sekä muut kustannukset, jotka liittyvät yhteisön ulkopuolisten maiden rauhantukivalmiuksien institutionaaliseen kehittämiseen.

3. Humanitaarisesta avusta 20 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/96[14] soveltamisalaan kuuluvia toimia, jotka voivat saada rahoitusta kyseisen asetuksen nojalla, ei voida rahoittaa tämän asetuksen nojalla.

14 artikla Tukitoimenpiteet

1. Yhteisön rahoituksella voidaan kattaa tämän asetuksen täytäntöönpanosta ja sen tavoitteiden saavuttamisesta suoraan aiheutuvat menot, jotka liittyvät valmisteluun, seurantaan, valvontaan, tilintarkastukseen ja arviointiin, erityisesti selvitykset, kokoukset, tiedotus, valistus, koulutus, julkaisutoiminta, tietojen vaihtoon käytettäviin tietoverkkoihin liittyvät kulut sekä kaikki muut kulut hallinnollisesta ja teknisestä avusta, jota komissio saattaa ohjelman hallinnoinnissa tarvita. Lisäksi se kattaa komission lähetystöissä asetuksen nojalla rahoitettavia toimia hallinnoivan hallinnollisen tukihenkilöstön kulut.

2. Kaikista näistä tukitoimenpiteistä ei välttämättä tehdä monivuotista ohjelmasuunnitelmaa, vaan niitä voidaan rahoittaa strategia-asiakirjojen ja monivuotisten maa- ja alueohjelmien ulkopuolitse. Niitä voidaan kuitenkin myös rahoittaa monivuotisista maa- ja alueohjelmista. Komissio päättää monivuotisten maa- ja alueohjelmien soveltamisalaan kuulumattomista tukitoimista 11 artiklan säännösten mukaisesti.

15 artiklaYhteisrahoitus

1. Tämän asetuksen perusteella rahoitettavia toimenpiteitä voidaan rahoittaa yhdessä etenkin seuraavien kanssa:

- jäsenvaltiot ja varsinkin niiden kokonaan tai osittain julkiset virastot;

- muut rahoitusta antavat maat ja varsinkin niiden kokonaan tai osittain julkiset virastot;

- kansainväliset ja alueelliset järjestöt ja etenkin kansainväliset ja alueelliset rahoituslaitokset;

- yhtiöt, yritykset sekä muut yksityiset talouden alan organisaatiot ja toimijat ja muut 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut valtiosta riippumattomat toimijat;

- varoja vastaanottavat kumppanimaat ja -alueet.

2. Rinnakkaisessa yhteisrahoituksessa hanke tai ohjelma jaetaan useammiksi pienemmiksi, selkeästi yksilöitäviksi hankkeiksi, joista kutakin rahoittaa yhteisrahoitukseen osallistuva eri rahoittaja siten, että rahoituksen kohde on aina yksilöitävissä. Yhdistetyssä yhteisrahoituksessa hankkeen tai ohjelman kokonaiskustannukset jaetaan yhteisrahoitukseen osallistuvien kumppaneiden kesken ja varat asetetaan yhteiseen käyttöön siten, ettei hankkeen tai ohjelman yksittäisten toimien rahoituslähdettä kyetä yksilöimään.

3. Yhdistetyssä yhteisrahoituksessa komissio voi vastaanottaa ja hallinnoida varoja 1 kohdan kolmessa ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettujen yksiköiden nimissä yhteisten toimien täytäntöön panemiseksi Tässä tapauksessa komissio toteuttaa toimenpiteet keskitetysti suoraan tai epäsuorasti siirtämällä tehtävän yhteisön virastoille tai yhteisön perustamille laitoksille. Tällaisia varoja käsitellään neuvoston asetuksen (EY) N:o 1605/2002 18 artiklan mukaisesti käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina.

16 artiklaHallinnointitavat

1. Tämän asetuksen perusteella rahoitettavat toimenpiteet toteutetaan Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen säännösten mukaisesti.

2. Komissio voi päättää siirtää julkisen vallan tehtäviä ja erityisesti talousarvion täytäntöönpanoon liittyviä tehtäviä asetuksen (EY) N:o 1605/2002 54 artiklan 2 kohdan c alakohdassa mainituille elimille, jos niillä on kansainvälisesti tunnustettu asema, ne noudattavat kansainvälisesti tunnustettuja hallinto- ja valvontajärjestelmiä, ja ne ovat julkisen viranomaisen valvonnassa.

3. Jos hallinnointi on hajautettu, komissio voi päättää käyttää edunsaajamaan tai -alueen julkisia hankintoja tai tukien myöntämistä koskevia menettelyjä.

17 artiklaMaksusitoumukset

1. Maksusitoumukset tehdään 10, 11 tai 14 artiklan mukaisesti tehtyjen komission päätösten perusteella.

2. Yhteisön rahoituksen oikeudellisia muotoja ovat pääasiassa:

- rahoitussopimukset;

- tukisopimukset;

- ostosopimukset;

- työsopimukset.

18 artiklaYhteisön taloudellisten etujen suojaaminen

1. Kaikkiin tämän asetuksen johdosta tehtäviin sopimuksiin sisällytetään määräyksiä, joilla suojataan yhteisön taloudelliset edut varsinkin petoksilta, korruptiolta ja muilta sääntöjenvastaisuuksilta neuvoston asetusten (EY, Euratom) N:o 2988/1995, (EY, Euratom) N:o 2185/1996 ja (EY) N:o 1073/1999 mukaisesti.

2. Sopimuksissa määrätään erikseen komission ja tilintarkastustuomioistuimen valtuudesta tarkastaa kaikkien yhteisöiltä varoja saaneiden toimeksisaajien ja alihankkijoiden tilit joko asiakirjojen perusteella tai tarkastuskäynneillä. Lisäksi niissä annetaan komissiolle valtuudet suorittaa asetuksessa (EY, Euratom) N:o 2185/1996 säädettyjä tarkastuskäyntejä.

3. Kaikissa tuen toteuttamisesta johtuvissa sopimuksissa on varmistettava 2 kohdassa säädetyt komission ja tilintarkastustuomioistuimen valtuudet sopimusten soveltamisen aikana ja sen jälkeen.

19 artiklaOsallistumista ja alkuperää koskevat säännöt

1. Tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavien hankinta- ja tukisopimusten tarjouskilpailu on avoin kaikille perussopimusten soveltamisalaan kuuluvien Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden luonnollisille ja oikeushenkilöille.

2. Tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavien hankinta- tai tukisopimusten tarjouskilpailu on lisäksi avoin luonnollisille ja oikeushenkilöille

- liittymistä valmistelevan välineen edunsaajamaasta,

- sellaisesta Euroopan talousalueen maasta, joka ei ole Euroopan unionin jäsenvaltio, ja

- sellaisesta yhteisön ulkopuolisesta maasta tai ulkopuoliselta alueelta, jonka kanssa on sovittu vastavuoroisesta osallistumisesta ulkoiseen apuun.

3. Jos toimenpiteet toteutetaan sellaisessa yhteisön ulkopuolisessa maassa, joka luetaan OECD:n luokituksessa vähiten kehittyneeksi maaksi, hankinta- ja tukisopimusten tarjouskilpailu on avoin maailmanlaajuisesti.

4. Jos kyseessä ovat 4 artiklassa tarkoitetut poikkeukselliset avustustoimenpiteet ja siirtymävaiheen ohjelmat, hankinta- ja tukisopimusten tarjouskilpailu on avoin maailmanlaajuisesti.

5. Hankinta- ja tukisopimusten tarjouskilpailuihin voivat osallistua:

- kun kyseessä ovat 4 artiklan 4 kohdassa määritellyn aihepiirikohtaisen strategian yhteydessä hyväksytyt toimenpiteet, kaikki OECD:n määrittelemien kehitysmaiden tai siirtymätalouden maiden taikka muiden aihepiirikohtaisessa ohjelmassa tukikelpoisten maiden luonnolliset ja oikeushenkilöt;

- kun kyseessä ovat 4 artiklan 4 kohdan b alakohdassa säädetyn maa- tai aluestrategian yhteydessä hyväksytyt toimenpiteet, sen perussäädöksen perusteella tukikelpoiset luonnolliset tai oikeushenkilöt, jonka nojalla kyseinen strategia on hyväksytty;

- kun kyseessä ovat 4 artiklan 4 kohdan a alakohdassa säädetyn aluestrategian yhteydessä hyväksytyt toimenpiteet, kaikki strategian soveltamisalaan kuuluvien maiden tai alueiden luonnolliset ja oikeushenkilöt.

6. Tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavien hankinta- tai tukisopimusten tarjouskilpailu on avoin kansainvälisille järjestöille.

7. Sopimusten tarjouskilpailumenettelyissä ehdotettujen asiantuntijoiden ei tarvitse täyttää edellä vahvistettuja kansalaisuussääntöjä.

8. Kaikkien tämän sopimuksen mukaisesti rahoitettujen sopimusten nojalla hankittujen tarvikkeiden ja materiaalien on oltava peräisin yhteisöstä tai 2–5 kohdan mukaisesti tukikelpoisesta maasta.

9. Sellaisten yhteisön ulkopuolisten maiden tai alueiden luonnollisten ja oikeushenkilöiden osallistuminen, joilla on perinteikkäät talous- tai kauppasuhteet tai maantieteelliset yhteydet kyseiseen kumppanimaahan, voidaan sallia tapauskohtaisesti. Lisäksi komissio voi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa sallia muiden maiden luonnollisten ja oikeushenkilöiden osallistumisen tai muuta alkuperää olevien tarvikkeiden ja materiaalien käytön.

20 artiklaEnnakkomaksut

Edunsaajille suoritetuista ennakkomaksuista kertyvät korot vähennetään viimeisestä maksuerästä.

21 artiklaAvustukset

Asetuksen (EY) N:o 1605/2002 114 artiklan mukaisesti luonnolliset henkilöt voivat saada avustuksia.

22 artiklaEuroopan investointipankin tai muiden rahoituksen välittäjien käyttöön annettavat varat

Edellä 13 artiklan 1 kohdan viidennessä luetelmakohdassa tarkoitettuja varoja hallinnoivat rahoituksen välittäjät, Euroopan investointipankki tai jokin muu pankki tai organisaatio, jolla on tarvittavat valmiudet niiden hallinnointiin. Komissio hyväksyy tapauskohtaisesti tämän artiklan täytäntöönpanosäännökset, jotka koskevat etenkin riskien jakamista, täytäntöönpanosta vastaavan välittäjän palkkiota, varoista saatavan koron käyttöä ja takaisinmaksua sekä toimenpiteen päättämisestä.

23 artiklaArviointi

Komissio arvioi säännöllisesti maantieteellisten ja aihepiirikohtaisten politiikkojen ja ohjelmien sekä alakohtaisten politiikkojen tuloksia sekä ohjelmasuunnittelun tehokkuutta tarkastaakseen tavoitteiden saavuttamisen ja laatiakseen suosituksia tulevia toimia varten. Komissio toimittaa arviointikertomukset tiedoksi 25 artiklassa tarkoitetulle komitealle.

IV OSASTO – SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET

24 artikla Kertomus

Komissio tarkastelee tämän asetuksen mukaisesti toteutettavien toimenpiteiden täytäntöönpanon edistymistä ja toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosikertomuksen avun täytäntöönpanosta. Se toimittaa nämä kertomukset myös talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle. Kertomuksessa esitetään edellistä vuotta koskevat tiedot rahoitetuista toimenpiteistä, seuranta- ja arviointitoimien tuloksista sekä maksusitoumusten ja maksujen täytäntöönpanosta maittain ja -alueittain sekä yhteistyöaloittain.

25 artiklaKomitea

1. Komissiota avustaa tämän asetuksen täytäntöönpanossa komitea.

2. Tähän kohtaan viitattaessa sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa. Päätöksen 4 artiklan 3 kohdassa säädetty määräaika on 30 päivää.

3. Tähän kohtaan viitattaessa sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa.

4. Komissio ilmoittaa komitealle tämän asetuksen 10 artiklan mukaisesti tekemistään päätöksistä.

5. Komitea vahvistaa oman työjärjestyksensä.

6. Euroopan investointipankin tarkkailija osallistuu pankkia koskevien asioiden käsittelyyn komiteassa.

26 artiklaTarkistus

Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle ennen 31 päivää joulukuuta 2011 ehdotukset tämän asetuksen jatkamiseksi ja tarvittaessa sen muuttamiseksi.

27 artikla Kumoaminen

1. Kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2007 seuraavat asetukset:

- Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1724/2001, annettu 23 päivänä heinäkuuta 2001, jalkaväkimiinojen vastaisesta toiminnasta kehitysmaissa;

- neuvoston asetus (EY) N:o 1725/2001, annettu 23 päivänä heinäkuuta 2001, jalkaväkimiinojen vastaisesta toiminnasta muissa kolmansissa maissa kuin kehitysmaissa;

- neuvoston asetus (EY) N:o 381/2001, annettu 26 päivänä helmikuuta 2001, nopean toiminnan järjestelmän perustamisesta;

- neuvoston asetus (EY) N:o 2046/97, annettu 13 päivänä lokakuuta 1997, pohjoinen–etelä-yhteistyöstä huumausaineiden ja niiden väärinkäytön vastaisessa toiminnassa;

- neuvoston asetus (EY) N:o 2258/96, annettu 22 päivänä marraskuuta 1996, kehitysmaissa toteutettavista kunnostamis- ja jälleenrakennustoimista;

- neuvoston päätös 2001/824/EY,Euratom, tehty 16 päivänä marraskuuta 2001, Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankille Tšernobylin reaktorisuojarahastoon suoritettavasta Euroopan yhteisön lisärahoitusosuudesta;

- Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2130/2001, annettu 29 päivänä lokakuuta 2001, toimista, jotka koskevat kotiseudultaan siirtymään joutuneiden väestöryhmien avustamista Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaissa;

- neuvoston asetus (EY) N:o 1080/2000, annettu 22 päivänä toukokuuta 2000, Yhdistyneiden Kansakuntien väliaikaisen Kosovon-siviilioperaation (UNMIK) sekä Bosnia ja Hertsegovinassa olevan korkean edustajan toimiston tukemisesta.

2. Kumottuja asetuksia sovelletaan edelleen vuotta 2007 edeltävien varainhoitovuosien oikeudellisten asiakirjojen ja sitoumusten täytäntöönpanoon.

28 artiklaVoimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2007.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […].

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

[…]

LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT

+++++ TABLE +++++

1. BUDGET LINE(S) + HEADING(S)

This proposal represents a consolidation of a number of existing activities and does not map directly onto the existing budget nomenclature. However, it covers in full or in part the existing geographic-based policy areas and budget lines, and the type of activities currently addressed under the following sectoral budget lines:

+++++ TABLE +++++

2. OVERALL FIGURES

2.1. Total allocation for action (Part B): € 4.455 million

2.2. Period of application:

2007-2013

2.3. Overall multiannual estimate of expenditure: (current prices)

(a) Schedule of commitment appropriations/payment appropriations (financial intervention) (see point 6.1.1)

€ million ( to three decimal places)

+++++ TABLE +++++

(b1) Technical and administrative assistance: of which staff (see point 6.1.2)

+++++ TABLE +++++

(b2) Technical and administrative assistance: of which support expenditure (see point 6.1.2)

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

* ‘following years’ only applying to payments

(c) Overall financial impact of human resources and other administrative expenditures (see points 7.2 and 7.3)

€ million (to three decimal places)

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

2.4. Compatibility with financial programming and financial perspective

Proposal is compatible with the proposed financial perspective 2007-2013

2.5. Financial impact on revenue:

Proposal has no financial implications (involves technical aspects regarding implementation of a measure)

3. BUDGET CHARACTERISTICS

+++++ TABLE +++++

4. LEGAL BASIS

Aritcle 308 (EC), article 203 (Euratom)

5. DESCRIPTION AND GROUNDS

5.1. Need for Community intervention

5.1.1. Objectives pursued

The European Union has set itself important goals in the promotion of human and strategic security. In order for the Union to fulfil its role as a global player it is essential that the Community has the capability and means to respond to situations of crisis in third countries world-wide and to address global and regional trans-border challenges with a security or stability dimension.

With this in mind, the Stability Instrument will provide the means to:

- deliver, within a single legal instrument, an effective, immediate and integrated response to situations of crisis and instability in third countries, building on the added-value already demonstrated by the Rapid Reaction Mechanism and on the emergency provisions already provided for in a number of existing external relations financial instruments;

- address global and regional trans-border challenges with a security or stability dimension arising in third countries, including issues such as nuclear safety and non-proliferation, as well as the fight against trafficking, organised crime and terrorism and sudden major threats to public health;

- support the implementation of future policy challenges faced by the Union within the areas addressed by the Instrument, complementing actions which may be undertaken under the other external financing instruments;

The Stability Instrument shall permit the Community to finance measures to promote peace, stability and civilian safety in third countries and territories (other than the Overseas Countries and Territories of the EU). Such measures shall in particular support the external policies of the Union by helping to:

- establish or re-establish the essential conditions necessary to permit the effective implementation of Community development and economic co-operation policies, where these are threatened by situations of crisis or severe political instability;

- address global and regional trans-border challenges affecting civilian security, including the fight against trafficking, organised crime and terrorism;

- address major technological threats with potential trans-border impact, including the promotion of nuclear safety and the fight against the proliferation of weapons of mass destruction;

- develop international peace-keeping capacity in partnership with regional organisations;

- provide a framework for response to new policy initiatives supported by the Union in line with the objectives of the present Regulation, complementing actions which may be undertaken under the other external action instruments.

In some of these areas a strategic framework for action has already been adopted by the EU, and the design of the new instrument takes this into account. Key amongst these are:

- the millennium development goals

- the EU Programme for the Prevention of Violent Conflicts adopted by the Göteborg European Council in June 2001

- the EU Strategy against Proliferation of Weapons of Mass Destruction

- and the Action Plan against Terrorism adopted by the European Council

The main outcomes pursued are

- enhancing human security through the prevention of violent conflict or the avoidance of its recurrence; assistance in the recovery from crisis until such time as assistance under one of the policy-driven external assistance instruments can be resumed;

- increased capacity of regional and sub-regional organisations and other coalitions having UN endorsement to contribute to the resolution of political crisis, notably through improved capabilities for the conduct of peace support operations, building on the established policy for the Africa Peace facility;

- security from major technological threats, threats to the rule of law and public health challenges;

- the development and consolidation of democracy and the rule of law, and respect for human rights and fundamental freedoms ;

In operational terms the Instrument will make it possible for the Community to :

- respond effectively to situations of major crisis around the world, addressing the kind of situations which in recent years have for example arisen in Kosovo, in Afghanistan, or in Iraq;

- strengthen the important contribution it already makes to EU civilian crisis management in line with the conclusions of the Helsinki European Council by providing for a timely, effective, and integrated crisis response. Delivering assistance in an integrated way as envisaged under this regulation will, moreover, facilitate donor co-ordination during times of crisis and increase the visibility of EU assistance;

- facilitate the response to challenges affecting civilian security, such as the fight against trafficking, organised crime and terrorism, where measures must be taken at the global and trans-regional level for the sake of efficiency and effectiveness or otherwise respond to a major threat to law and order; This will complement work which may be undertaken at the national level under one or other of the general cooperation instruments, adding a broader international dimension to address the specifically trans-national aspects of these new challenges;

- address major technological threats with potential trans-border impact, including the promotion of nuclear safety and nuclear safeguards (building for example on the experience already gained under the Tacis programme), as well as support for non-proliferation efforts, and for disaster-preparedness and prevention work in relation to possible major environmental incidents;

- fully support the role of the Union as a global player in addressing the above issues;

The instrument includes provisions to facilitate cross-pillar coordination where Community measures are adopted in support of measures taken under the CFSP. However, the Stability Instrument addresses itself purely first-pillar measures. Second-pillar measures will continue to be adopted under the CFSP, the scope of which will be defined by the Council on a case-by-case basis, as is the current practice.

5.1.2 Measures taken in connection with ex ante evaluation

As part of the preparation of the future financial framework the Commission established the Peace Group which was tasked with leading the identification of the future priorities for external relations and the instruments needed to serve those priorities. This Group functioned at both the level of the external relations Commissioners and the services. It met regularly between April and December 2003 and developed the principles which were set out in the Communication COM(2004) 101[15] adopted on 10 February. The need to align objectives and instruments more closely to EU values and interests was identified as being fundamentally important.

The values which should guide the setting of objectives and which should be served by the instruments include human dignity, the rule of law, human rights, solidarity, equality between the sexes, adherence to the multilateral system of the United Nation and support within the multilateral economic system, for regionalism as a force for development and stability. The EU’s interests are the promotion of stable international growth founded on sustainable development. The promotion of EU values and interests require it to act as a continental power and a global economic and political player.

Three policy priorities were identified as a result of the Peace Group’s work: the EU and its neighbourhood, covering candidate and pre-candidate countries and the countries covered by the European Neighboured Policy; the EU as a Sustainable Development Partner; and the EU as a Global Player dealing with political and security challenges. A consensus emerged on the need to streamline the instruments for external action in order to simplify and make them more efficient. The existing array of instruments reflects an organic approach where one instrument has been added on top of another. For the future, a limited number of instruments would underpin external action expenditure. The Instrument for Stability addresses the third of these priorities.

The current proposal also takes account of the vast literature of work on peace keeping and the delivery of assistance in response to international crises (including the 2001 DAC Guidelines on Helping Prevent Violent Conflict, the 2004 report of the UNDG/ECHA Working Group on Transition issues and the publications of the World Bank Conflict Prevention and Reconstruction Unit), the practice of other international and bi-lateral donors.

The Commission carried out in the second half of 2003 an extensive high-level review of the whole range of EC external instruments, in the context of the preparation of its proposals for the new financial perspectives. In its recommendations to the President, the “Peace Group” charged with this work underlined the need for the EU to gear the objectives and instruments of its external strategy more closely to its values and interests.

In particular, it recommended that the EU should, in addition to addressing concerns related to our neighbourhood policy and to the EU’s role as a partner in sustainable development, also have the means to work effectively as a global player in addressing challenges relating to both civilian and strategic security. This requires that the instruments at our disposal should be able to address effectively such issues as nuclear safety and non-proliferation, the threats arising from organised crime and terrorism, and the challenges relating to armed conflict or from fragile states, as well as the new challenges which can arise in a rapidly-changing world. In the event of a crisis, it is essential that we are able to respond in an immediate, effective and integrated fashion to such threats and challenges.

5.1.3 Measures taken following ex post evaluation

The “Peace Group” had integrated in its overall analysis of the external instruments the results of a number of post-evaluation exercises carried out regarding certain geographic and thematic instruments. Substantial analyses of a number of the issues involved have nevertheless been made, for example in connection with the Rapid Reaction Mechanism, where assessments are completed at the end of each programme, or with nuclear safety, in the Commission’s Communication of September 2000 (COM (2000) 493) on its support to nuclear safety in the Newly Independent States and Central and Eastern Europe. In addition, the regular project monitoring, reporting and feedback mechanisms applying to these different actions provide invaluable lessons at the project level which are drawn upon in both policy-making and programming. Moreover, the proposal follows up recommendations in the evaluation of rehabilitation and reconstruction financed by the EC in the ACP/ALA/MED/Tacis countries, the synthesis report on EC Activities in the field of human rights, democracy and good governance of August 2001, the Assessment of Phare and Tacis Nuclear safety activities of November 2000.

5.2. Action envisaged and budget intervention arrangements

The target population served by the instrument will be the populations of all third countries, or of those third countries (and their neighbours), who may become subject to conditions of crisis, or may be affected by concerns relating to nuclear safety and comparable challenges, or by trafficking, organised crime or terrorism in its trans-national aspects.

The specific objectives to be set for the programming period, and the concrete measures to be taken and their immediate outputs, will:

- in relation to situations of crisis, be determined by the Commission in response to such situations as and when they arise, following discussions in the Council where necessary, and shall be set out in appropriate detail in the relevant Commission decision; or

- in relation to longer-term challenges (such as support for nuclear safety, for certain aspects of the promotion of democracy and fundamental values and the fight against trafficking, organised crime, and terrorism, or for capacity-building in relation to peace-keeping operations) be established in strategy papers and multi-annual indicative programmes. These programming documents shall, as for the other external action instruments, set out in appropriate detail the specific objectives, concrete measures, outputs and indicators relevant to the measures in question.

- In both cases the participation of local and EU non-governmental and civil society based organisations as well as international organisations shall be a key feature of programmes.

5.3. Methods of implementation

The measures to be taken under the present Instrument shall normally be implemented by the Commission by direct or indirect centralised management, but may in certain cases as specified in the Regulation be implemented by indirect centralised management (by public or public-service bodies of the Member States), by decentralised management (under the responsibility of a beneficiary partner country), or by delegated management (by international organisations or third-country donors, in cases of joint co-financing).

At this stage the Commission is not ready to propose the establishment of an executive agency for programme implementation but this possibility has not been excluded, in particular for certain tasks of expert recruitment and logistical support.

6. FINANCIAL IMPACT

6.1. Total financial impact on Part B - (over the entire programming period) (current prices)

6.1.1. Financial intervention

Commitments (in € million to three decimal places)

+++++ TABLE +++++

7.2. Overall financial impact of human resources (2004 prices)

+++++ TABLE +++++

7.3. Other administrative expenditure deriving from the action IfS (2004 prices)

+++++ TABLE +++++

The amounts are total expenditure for twelve months.

(2004 prices)

+++++ TABLE +++++

Human and adminstrative resource needs will be covered from within the allocation made to the DG managing the activities under the annual allocation procedure.

The allocation of posts will depend on the one hand on the internal organisation of the next Commission, and on the other hand on a possible reallocation of posts between the services, following the new financial perspectives.

8. FOLLOW-UP AND EVALUATION

8.1. Follow-up arrangements

The Commission will monitor progress of its external co-operation on all levels, input (in particular financial flows (commitments, contracts and payments), activities / outputs (project and programme execution, internal monitoring carried out on the spot by Commission Delegations), progress / outcome (external Results-Oriented Monitoring) and impact .

All countries and regional multi-annual indicative program will include the specific objectives and expected results for each area of co-operation, and a limited number of key outcome indicators in regard to economic and poverty situation. These indicators must relate to developments that are measurable in the short/medium term.

The programming of long-term external aid for partner countries and regions is carried out in the framework of the preparation of country and regional strategy papers (up to 7-years).. These country strategies also include a work plan or national / regional indicative programme jointly agreed between the Community and partner country/region concerned.

Under the principle of rolling programming, a review process is foreseen including annual operational reviews, mid-term reviews, and ad-hoc reviews where necessary. These review mechanism provides the flexibility required to ensure that operations are kept constantly in line with changes occurring in the economic situation, priorities and objectives of the partner country/region.

Reviews take a special interest on progress achieved in terms of financial execution of aid, as well as in terms of results achieved and evolution of the context in term of poverty reduction, economic performance and supported sectors. Updated intervention frameworks and indicator tables on focal sectors are annexed to review documents in order to facilitate the assessment at the time of the review. In particular, mid-term reviews may lead to a change of strategy, as well as a change in the country/region allocation in the light of the current needs and performance.

Emergency assistance measures shall be tightly monitored. Such measure present specific challenges in terms of measuring the long-term impact, but regular evaluations of Community crisis responses shall be integrated into the evaluation programme. Given the multi-lateral nature of crisis response, such evaluations will take into account the broader international response, and put a particular emphasis on the overall coherence of EU action, including with that delivered under title V of the EU Treaty.

8.2. Arrangements and schedule for the planned evaluation

In application of current rules and in view of the vast scope of the activities foreseen, an evaluation system covering the different levels of intervention and types of instruments has been set up.

Notably, the financial regulation, as well as the internal control standards, calls for regular evaluation of all (sizable) activities. This is translated into the evaluation of single operations (e.g. development projects), of programmes (e.g. country strategies) and policy sectors or themes (e.g. transport or gender issues). Evaluations of are also necessary and ongoing of wider legal obligations such as the 3 Cs (Coherence, Complementarity, Coordination).

Evaluation of crisis response measures will normally take place at the completion of the ‘interim response programmes’ provided for under this Regulation.

These works will be complemented by relevant works on databases, meta-analyses, methodology and training.

9. ANTI-FRAUD MEASURES

The protection of the Community’s financial interests and the fight against fraud and irregularities form an integral part of this Regulation.

Administrative monitoring of contracts and payments will be the responsibility of the central Commission services and/or EC Delegations in beneficiary countries.

Each of the operations financed under this regulation will be supervised at all stages in the project cycle through the central Commission services and/or delegations. Supervision will take account of contractual obligations as well as of the principles of cost/benefit analysis and sound financial management.

Moreover, any agreement or contract concluded pursuant to this Regulation shall expressly provide for monitoring of spending authorised under the projects/programmes and the proper implementation of activities as well as financial control by the Commission, including the European Anti-Fraud Office (OLAF), and audits by the Court of Auditors, if necessary on the spot. They shall authorise the Commission (OLAF) to carry out on-the-spot checks and inspections in accordance with Council Regulation (Euratom, EC) No 2185/96 of 11 November 1996 concerning on-the-spot checks and inspections carried out by the Commission in order to protect the European Communities’ financial interests against fraud and irregularities.

Particular attention will be paid to the nature of expenditure (eligibility of expenditure), to respect for budgets (actual expenditure) and to verify supporting information and relevant documentation (evidence of expenditure).

[1] KOM(2004) 313, 26.4.2004.

[2] EUVL C […], […], s. […].

[3] EUVL C […], […], s. […].

[4] EUVL L […], […], s. […].

[5] EUVL L […], […], s. […].

[6] EUVL L […], […], s. […].

[7] EYVL L 297, 15.11.2001, s. 7.

[8] KOM(2004) 200 lopullinen.

[9] KOM(2001) 153.

[10] EYVL C 184, 17.7.1999, s. 23.

[11] EUVL L […], […], s. […].

[12] EUVL L […], […], s. […].

[13] EUVL L […], […], s. […].

[14] EYVL L 163, 2.7.1996, s. 6.

[15] Building our Common Future, Policy Challenges and Budgetary Means of the Enlarged Union 2007-2013.