KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA Oheisasiakirja ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi konfliktialueilta ja korkean riskin alueilta peräisin olevien tinan, tantaalin ja volframin, niiden malmien ja kullan toimitusketjuun sovellettavan, vastuullisten tuojien omaehtoiseen vakuutukseen perustuvan unionin due diligence -järjestelmän perustamisesta /* SWD/2014/052 final */





Johdanto ja asiayhteys Johdanto Aseistetut ryhmät rahoittavat konfliktialueilla toimintaansa mm. tuloilla, joita saadaan louhimalla ja myymällä mineraaleja, jotka myöhemmin siirtyvät globaaliin toimitusketjuun. Tämän vuoksi toimitusketjun loppupäässä olevilla liiketoimijoilla on riskinä tukea aseellista toimintaa, kun ne ostavat mineraalimalmeja tai niiden johdannaisia, ja on niiden etujen mukaista hankkia mineraaleja tällaisilta alueilta vastuullisella tavalla. Vastuullisen hankinnan käsitteeseen viitataan OECD:n päivitetyissä toimintaohjeissa monikansallisille yrityksille, ja se on yritystoimintaa ja ihmisoikeuksia koskevien YK:n suuntaviivojen mukainen. Molemmilla pyritään kannustamaan yrityksiä todentamaan nk. due diligence -prosessin avulla, että niiden harjoittamalla kaupallisella toiminnalla ei edistetä konflikteja. Poliittinen tausta Konfliktialueilta peräisin olevien mineraalien vastuullinen hankinta on saanut huomattavaa kansainvälistä huomiota viime vuosina. Tavoitteena on minimoida aseistettujen ryhmien rahoittaminen mutta jatkaa laillisia hankintoja tällaisilta alueilta, ja tähän haasteeseen ovat tarttuneet valtiot ja kansainväliset organisaatiot yhdessä liikemaailman ja kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden kanssa. Tämän tuloksena tällä hetkellä on käytössä useita ohjailevia due diligence -puitteita: - Vuonna 2010 Yhdysvalloissa hyväksyttiin Dodd Frank Wall Street Reform and Consumer Protection Act -laki (nk. Dodd-Frank-laki), jonka 1502 §:ssä edellytetään, että Yhdysvaltojen pörssiin kirjautuneet yritykset, joilla on nk. konfliktialueen mineraaleja toimitusketjussaan, ilmoittavat tällaisten mineraalien alkuperästä ja noudattavat asianmukaisia due diligence -periaatteita. - Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Ruandassa on voimassa asiaa koskevaa lainsäädäntöä, joka perustuu OECD:n ohjeisiin (OECD Due Diligence Guidance for Responsible Supply Chains of Minerals from Conflict-Affected and High-Risk Areas). Muutamassa muussa maassa (Uganda, Burundi) ollaan valmistelemassa OECD:n ohjeiden siirtämistä osaksi kansallista lainsäädäntöä. Lisäksi Kolumbia ja Norsunluurannikko harkitsevat OECD:n täytäntöönpano-ohjelmaan osallistumista. Euroopan parlamentti antoi 7. lokakuuta 2010 päätöslauselman, jossa kehotettiin unionia antamaan lainsäädäntöä konfliktialueen mineraaleja koskevaa Yhdysvaltojen lakia noudatellen. Tämä poliittinen tausta huomioon ottaen tässä raportissa arvioidaan eri toimintavaihtoehtoja, joilla saataisiin parhaiten vietyä eteenpäin EU-lainsäädäntöä koskevaa pyyntöä yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa. Ongelman määrittely Konfliktialueilta ja korkean riskin alueilta peräisin olevien mineraalien vastuulliseen hankintaan liittyviä suurimpia ongelmia, jotka sidosryhmät toivat esiin julkisessa kuulemisessa, ovat mm. seuraavat: i) Aseistettujen ryhmien rahoittaminen konfliktialueilta ja korkean riskin alueilta peräisin olevien mineraalien louhinnasta ja kaupasta saatavilla tuloilla: ongelma on yleinen maissa, joissa on runsaasti luonnonvaroja mutta jotka ovat alttiita koko alueellaan tai alueensa osalla esiintyville aseellisille konflikteille. Ongelmia esiintyy maailmanlaajuisesti, mutta vaikutustenarvioinnissa keskitytään lähinnä Kongon demokraattisen tasavallan itäosan ja sen naapurimaiden alueeseen, josta on saatavilla paljon tietoa ja johon edunvalvontaryhmät ovat kiinnittäneet paljon huomiota viimeisten 10–15 vuoden aikana. ii) Toimitusketjun loppupäässä olevien EU:n yritysten kohtaamat ongelmat niiden pyrkiessä käymään laillista kauppaa tai noudattamaan vapaaehtoisesti due diligence -periaatteita nykyisissä puitteissa: erilaisten ongelmien vuoksi (esim. toimitusketjun läpinäkymättömyys, liikesalaisuuteen liittyvät kysymykset, vähäiset vaikutusmahdollisuudet sulattamoihin/jalostamoihin nähden, tietämättömyys eettisistä näkökohdista) EU:n yrityksillä on vaikeuksia noudattaa due diligence -vaatimuksia asiakkaiden pyyntöjen perusteella. iii) Markkinoiden vääristyminen, kun kysyntä ja hinta laskevat Kongon demokraattisesta tasavallasta ja muiden Suurten järvien alueen maiden mineraalien virallisella sektorilla: vuodesta 2010 lähtien Kongon demokraattisessa tasavallassa tina-, tantaali- ja volframimalmien sekä kullan virallisen viennin määrät ja hinnat ovat laskeneet, epävirallisen kaupan määrä on kasvanut ja vientimahdollisuudet Yhdysvaltojen tai EU:n asiakkaille ovat vähentyneet. Tämän voidaan katsoa johtuvan siitä, että toimijat, joihin Dodd-Frank-laki vaikuttaa välittömästi tai välillisesti, ovat päättäneet olla hankkimatta enää mineraaleja Suurten järvien alueelta. Tavoitteet Erityistavoitteet 1. Lisätään due diligence -periaatteita noudattavien sulattamojen/jalostamojen osuutta EU:ssa ja maailmanlaajuisesti. 2. Lisätään EU:ssa ja muualla maailmassa sijaitsevien sulattamojen julkista vastuuvelvollisuutta due diligence -periaatteiden käyttöönoton (ja noudattamisen) osalta. 3. Parannetaan toimitusketjun loppupäässä olevien EU:n yritysten mahdollisuuksia yksilöidä, mitkä sulattamot/jalostamot noudattavat vaatimuksia. 4. Parannetaan toimitusketjun loppupäässä olevien EU:n yritysten vaikutusmahdollisuuksia (due diligence -periaatteiden osalta) toimitusketjun alkupäässä oleviin yrityksiin nähden. 5. Lisätään tietoisuutta due diligence -periaatteista, niiden noudattamisen tärkeydestä ja eettisistä näkökohdista koko toimitusketjussa sekä EU:ssa että sen ulkopuolella. 6. Lisätään due diligence -periaatteiden käyttöönottoa toimitusketjun loppupäässä olevissa yrityksissä. 7. Tasoitetaan tai vähennetään sitä kielteistä kaupallista kannustinvaikutusta, joka on syntynyt Yhdysvaltojen Dodd-Frank-lain myötä tai jota se on pahentanut. Toimintatavoitteet 1. Lisätään due diligence -periaatteiden näkyvyyttä ja avoimuutta (ja noudattamisastetta) EU:ssa ja muualla maailmassa sijaitsevien sulattamojen osalta. 2. Lisätään tietoisuutta due diligence -periaatteista, eettisistä näkökohdista ja niiden paremman noudattamisen tärkeydestä niiden maiden hallitusten parissa, joissa tärkeimmät EU:n ulkopuoliset sulattamot/jalostamot sijaitsevat. 3. Parannetaan toimitusketjun loppupään käyttäjien vaikutusmahdollisuuksia tarjoamalla mekanismi, jonka avulla on mahdollista yksilöidä due diligence -periaatteita noudattavat toimijat (myös sulattamot), minkä ansiosta tavarantoimittajien vaihtaminen helpottuu. 4. Tuodaan toimitusketjuun varmuutta ja avoimuutta lähemmäs loppupään käyttäjiä. 5. Edistetään tietoisuuden lisäämistä due diligence -periaatteista ja eettisistä näkökohdista EU:n toimijoiden parissa. 6. Luodaan taloudellisia lisäkannustimia due diligence -käytäntöjen käytön edistämiseksi/tukemiseksi loppupään käyttäjien parissa. 7. Tuetaan OECD:n ohjeiden käyttöönottoa sellaisten sulattamojen/jalostamojen parissa, jotka hankkivat mineraaleja konfliktialueilta. 8. Tuetaan konfliktialueilta tulevien mineraalien kysyntää: tehdään helpommaksi EU:n toimijoille vaihtaa tavarantoimittajat due diligence -periaatteita noudattaviin sulattamoihin/jalostamoihin, jotka hankkivat mineraaleja näiltä alueilta. Toimintavaihtoehdot Seuraavia toimintavaihtoehtoja on harkittu: Vaihtoehto 1 – Erillinen EU-tiedonanto Vaihtoehdossa sisällytettäisiin seuraavat toimenpiteet komission ja korkean edustajan yhteiseen tiedonantoon: i) kansalliset yhteyspisteet ja Yritys-Eurooppa-verkosto edistäisivät OECD:n due diligence -oppaan käyttöönottoa, ii) EU:n julkiset hankinnat: sopimuksen toteuttamista koskevien lausekkeiden soveltaminen komission ja jäsenvaltioiden julkisia hankintoja koskevissa sopimuksissa asiaan liittyvien tuotteiden osalta, iii) taloudellinen tuki nykyisille OECD:n ohjelmille, iv) komission tuki eurooppalaisen teollisuuden aiesopimuksille sekä v) valtioiden väliset toimet. Vaihtoehto 2 – Ei-sitovat oikeudelliset toimet Tässä vaihtoehdossa yhdistetään vaihtoehdossa 1 kuvatut toimenpiteet ja neuvoston suositus, joka olisi keskeisen tärkeä lisättäessä tietoisuutta asiasta ja edistettäessä OECD:n due diligence -ohjeiden vapaaehtoista käyttöönottoa EU:n yrityksissä, etenkin niissä, jotka eivät vielä kuulu jotakin kolmatta maata koskevan pakollisen järjestelmän piiriin. Vaihtoehto 3 – Asetus, jolla asetetaan velvoitteita OECD:n due diligence -ohjeisiin perustuvan vastuullisen EU:n tuojan omaehtoisen vakuutuksen mukaisesti – VAPAAEHTOINEN Vaihtoehdossa yhdistetään vaihtoehdossa 1 kuvatut toimenpiteet ja asetus, joka kohdistuu kaikkiin EU:n tina-, tantaali- ja volframimalmin ja -metallin ja kullan tuojiin tuotteiden alkuperästä riippumatta. Asetuksessa käytetään perustana OECD:n ohjeita ja määritetään velvoitteita EU:n tuojille, jotka voivat päättää – omaehtoisen vakuutuksensa perusteella – ilmoittautua vastuullisiksi tina-, tantaali- ja volframimalmin ja -metallin ja kullan tuojiksi. Vaikka järjestelmä on vapaaehtoinen, omaehtoisen vakuutuksen valitsevien EU:n tuojien on sisällytettävä hallintojärjestelmiinsä kaikki OECD:n ohjeiden osat niin, että ne i) pitävät yllä järjestelmää, jolla varmistetaan valvonta ja avoimuus mineraalien toimitusketjussa, johon sisältyvät mm. mineraalien alkuperäkaivos ja sulattamo/jalostamo, ii) yksilöivät ja arvioivat riskit toimitusketjussa ottaen huomioon OECD:n mallitoimitusketjun, iii) suunnittelevat ja toteuttavat strategian yksilöityihin riskeihin vastaamiseksi, iv) hankkivat riippumattoman kolmannen osapuolen tarkastuslausuman due diligence -periaatteiden noudattamisesta EU-tuojan toimitusketjussa ja v) raportoivat julkisesti due diligence -periaatteiden noudattamisesta toimitusketjussa. Omaehtoisen vakuutuksen antaneiden EU:n tuojien on ilmoitettava vuosittain jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille toimitusketjuunsa kuuluvien sulattamojen/jalostamojen tiedot ja maantieteellinen sijainti. Tällä perusteella laaditaan EU:n luettelo vastuullisista sulattamoista/jalostamoista. Järjestelmää arvioidaan kolmen vuoden kuluttua, ja tuloksia käytetään tehtäessä päätöksiä EU:n tulevasta lähestymistavasta ja muutoksista sääntelypuitteisiin, joista tehdään tarvittaessa pakolliset uuden vaikutustenarvioinnin perusteella. Vaihtoehto 4 – Asetus, jolla asetetaan velvoitteita OECD:n due diligence -ohjeisiin perustuvan vastuullisen EU:n tuojan omaehtoisen vakuutuksen mukaisesti – PAKOLLINEN Tässä vaihtoehdossa yhdistetään vaihtoehdossa 1 kuvatut toimenpiteet ja vaihtoehdossa 3 kuvatun asetuksen pakollinen versio, jonka mukaisesti kaikkiin EU:n tina-, tantaali- ja volframimalmin ja -metallin ja kullan tuojiin sovelletaan asetuksessa määriteltyjä velvoitteita. Vaihtoehto 5 – Direktiivi, jolla asetetaan velvoitteita EU:n pörssiyhtiöille OECD:n due diligence -ohjeiden perusteella Vaihtoehdossa yhdistetään vaihtoehdossa 1 kuvatut toimenpiteet ja direktiivi, joka kohdistuu lähes 1 000:een EU:n pörssiyhtiöön, jotka käyttävät toimitusketjussaan tinaa, tantaalia, volframia ja kultaa niiden alkuperästä riippumatta. Direktiivissä määriteltäisiin EU:n pörssiyhtiöiden velvoitteet ottaa huomioon OECD:n ohjeiden viisivaiheiset puitteet hallintojärjestelmissään niin, että ne i) pitävät yllä järjestelmää, jolla varmistetaan valvonta ja avoimuus mineraalien toimitusketjussa, johon sisältyvät mm. mineraalien alkuperäkaivos ja sulattamo/jalostamo, ii) yksilöivät ja arvioivat riskit toimitusketjussa ottaen huomioon OECD:n mallitoimitusketjun, iii) suunnittelevat ja toteuttavat strategian yksilöityihin riskeihin vastaamiseksi, iv) hankkivat riippumattoman kolmannen osapuolen tarkastuslausuman due diligence -periaatteiden noudattamisesta EU:n pörssiyhtiön toimitusketjussa ja v) raportoivat julkisesti due diligence -periaatteiden noudattamisesta toimitusketjussa. EU:n pörssiyhtiöiden olisi ilmoitettava riippumattoman kolmannen osapuolen tekemän tarkastuksen tulokset. Vaihtoehto 6 – Tuonnin kieltäminen, jos malmien EU-tuoja ei osoita noudattavansa OECD:n ohjeita – tuontikielto Vaihtoehtoon sisältyvät vaihtoehdossa 1 kuvatut toimenpiteet, minkä lisäksi siinä edellytetään, että EU:n tuojien on pakollisesti osoitettava noudattavansa OECD:n ohjeita. Tuojat voivat päästä EU:n markkinoille esitettyään jäsenvaltioiden tulliviranomaisille näyttöä näiden ohjeiden noudattamisesta. Vaihtoehto noudattelee Kimberleyn prosessin sertifiointijärjestelmän mukaista lähestymistapaa, joka kohdistuu raakatimanttien kauppaan, sekä EY:n perustamissopimuksen 133 artiklaan (nykyinen SEUT-sopimuksen 207 artikla) perustuvaa neuvoston asetusta (EY) N:o 2368/2002 (annettu 20. joulukuuta 2002), jossa annetaan raakatimanttien tuontiin ja vientiin sovellettavat säännöt. Tässä tapauksessa kansainvälinen sopimus tukee nk. konfliktialueiden timanttien tuontikieltoa. Vaikutusten arviointi Vaihtoehto 1 – Ei muutoksia Vaihtoehdolla odotetaan olevan kohtuullinen vaikutus due diligence -käytäntöjen käyttöönottoon toimitusketjun loppupään toimijoiden parissa, mutta sen odotetaan lisäävän vain vähän due diligence -periaatteita noudattavien sulattamojen/jalostamojen osuutta EU:ssa ja koko maailmassa. Sen odotetaan vaikuttavan vain vähäisessä määrin Suurten järvien alueelta tulevien mineraalien markkinoiden vääristymien vähentämiseen. Vaikutuksen odotetaan olevan vähäinen myös aseistettujen ryhmien sellaisen rahoituksen vähenemiseen, johon tulot saadaan konfliktialueilta peräisin olevien mineraalien louhinnasta ja kaupasta. Vaihtoehto 2 Tämän vaihtoehdon vaikuttavuus on verrattavissa vaihtoehtoon 1. Voidaan kuitenkin odottaa, että neuvoston suosituksen lisäarvona olisi näkyvyyden lisääntyminen, kun EU ei-sääntelevän vaihtoehdon myötä edistäisi due diligence -periaatteita. Vaihtoehto 3 Vaihtoehdon vaikuttavuus edellä esitettyjen tavoitteiden saavuttamisessa olisi suuri, koska kaikki niistä täyttyisivät. Keskittymällä tuojiin, jotka ovat toimitusketjussa vain muutaman lenkin päässä kaivoksista, joista mineraalit louhitaan, järjestelmää sovelletaan ketjun tehokkaassa kohdassa. Vaihtoehdolla parannetaan EU:n toimitusketjun loppupään toimijoiden kykyä noudattaa nykyisiä due diligence -puitteita, myös Yhdysvaltojen Dodd-Frank-lakia. Sillä myös edistetään aseistettujen ryhmien sellaisen rahoituksen vähentämistä, joka on peräisin konfliktialueiden mineraalien louhinnasta ja kaupasta, ja vähennetään vääristymiä Suurten järvien alueelta tulevien mineraalien markkinoilla. Omaehtoisen vakuutuksen vapaaehtoisen luonteen vuoksi due diligence -periaatteiden noudattamisesta EU:n tuojille aiheutuvat kokonaiskustannukset riippuisivat osallistumisasteesta ja näiden kustannusten suuruudesta suhteessa yrityksen liikevaihtoon. Kustannusten odotetaan joka tapauksessa olevan hallittavissa tai jopa vähäiset pitkällä aikavälillä useimpien yritysten osalta. Järjestelmässä tuojan, joka valitsee omaehtoisen vakuutuksen, on toimitettava asiakkailleen due diligence -tietoja ja noudatettava samalla liikesalaisuutta asianmukaisesti. Toimitusketjun loppupään toimijoiden pitäisi saada etua tästä vaatimuksesta, jonka ansiosta ne voivat minimoida omien due diligence -vaatimustensa kustannukset. Vaihtoehdon 1 mukaisesti tarjottavien kannustimien sekä komission vuosittain julkaiseman luettelon due diligence -periaatteita noudattavista sulattamoista pitäisi lisätä kiinnostusta järjestelmään. Vaihtoehto on vaikuttava sikäli, että sillä annetaan positiivinen signaali yrityksille, joiden päätöksillä siitä, hankitaanko mineraaleja konfliktialueilta, on suora vaikutus mineraalien kysyntään. Laillisten liikeyhteyksien uudelleenaktivointi avaa uusia positiivisia mahdollisuuksia, joihin sisältyvät valtion tulojen kasvu, kaivannaissektorin virallistaminen, kestävämpi kehitys ja ympäristö, paremmat näkymät yksityisille investoinneille ja työpaikoille kaivosalueilla, mitkä puolestaan voivat edistää paikallista taloutta. Vaihtoehto 4 Vaihtoehdolla parannetaan EU:n toimitusketjun loppupään toimijoiden kykyä noudattaa nykyisiä due diligence -puitteita, myös Yhdysvaltojen Dodd-Frank-lakia. Sillä edistetään myös aseistettujen ryhmien sellaisen rahoituksen vähenemistä, johon tulot saadaan konfliktialueilta peräisin olevien mineraalien louhinnasta. Peruserona vaihtoehtoon 3 nähden on se, että vaihtoehdon ei odoteta vähentävän Suurten järvien alueelta tulevien mineraalien markkinoiden vääristymiä, jotka aiheutuvat riskejä välttävistä hankintapäätöksistä. EU:n yritysten osallistumisastetta voidaan kasvattaa omaehtoiseen vakuutukseen perustuvalla pakollisella järjestelmällä, mutta vaihtoehto ei välttämättä merkitse sitä, että hyödyt maksimoitaisiin. Sekä vaihtoehdossa 3 että 4 järjestelmä tarjoaa tuojille puitteet, joiden mukaisesti ne voivat hankkia mineraaleja konfliktialueilta vastuullisesti ja saada toimilleen hyväksynnän jäsenvaltioiden toimivaltaisilta viranomaisilta. Järjestelmällä ei kuitenkaan voida pakottaa EU:n tuojia hankkimaan mineraaleja konfliktialueilta. Sen vuoksi pakollisessa järjestelmässä sen riski, että tuojat etsivät vaihtoehtoisia hankintalähteitä, on suurempi kuin vaihtoehdossa 3. Arviointia tukevat vuodesta 2010 tapahtuneesta kehityksestä saadut kokemukset, kuten ongelman määrittelyssä selitettiin. Vaihtoehto 5 Vaihtoehdolla parannetaan tietoisuutta due diligence -periaatteista toimitusketjun loppupään yrityksissä. Sen täytäntöönpanokustannukset yrityksille ovat kuitenkin korkeat, eikä sillä helpoteta täytäntöönpanohaasteita, jotka liittyvät due diligence -periaatteiden tehokkaaseen käyttöönottoon. Tämä johtuu siitä, että toimitusketjun loppupään yritykset ovat kaukana toimitusketjun siitä vaiheesta, jossa mineraalit tulevat EU:n markkinoille – toisinaan välissä on kymmeniä tavarantoimittajia. Mitä kauempana toimitusketjussa yritys on, sen korkeammat due diligence -periaatteiden täytäntöönpanosta johtuvat kustannukset ovat. Vaihtoehdolla ei odoteta olevan tehokasta vaikutusta aseistettujen ryhmien sellaisen rahoituksen vähenemiseen, johon tulot saadaan mineraalien louhinnasta. Vaihtoehto 6 Vaihtoehdolla päästään joihinkin tavoitteisiin, mutta se riippuu kansainvälisen sopimuksen hyväksymisestä tulevaisuudessa ja tällaiseen sopimukseen osallistuvien maiden lukumäärästä. Jos osallistuminen olisi kattavaa, voidaan odottaa, että vaikuttavuus aseistettujen ryhmien sellaisen rahoituksen vähenemiseen, johon tulot saadaan konfliktialueilta peräisin olevien mineraalien louhinnasta, olisi suuri. Se ei ole nopein vaihtoehto, kun otetaan huomioon, että edellä kuvattuun ongelmaan olisi puututtava nyt. Vaihtoehtojen vertailu Edellä kuvattujen eri vaihtoehtojen vaikuttavuudesta tavoitteiden saavuttamisessa voidaan tehdä seuraavat päätelmät: Vaihtoehto 1, joka koostuu EU:n tiedonannossa esitetyistä toimenpiteiden joukosta, kuuluu vähiten vaikuttaviin vaihtoehtoihin tavoitteiden saavuttamiseksi. Vaihtoehto 2, joka on vaihtoehdon 1 laajennettu versio täydennettynä neuvoston suosituksella, on vaikuttavuudeltaan samaa luokkaa vaihtoehdon 1 kanssa. Vaihtoehtoa 3 pidetään yhtenä vaikuttavimmista tavoista, joilla päästään tavoitteeseen. Vaihtoehto 4 olisi yhtä vaikuttava verrattuna vaihtoehtoon 3 mutta saisi mahdollisesti aikaan myös kielteisiä vaikutuksia eikä sillä puututtaisi yhteen keskeiseen ongelmaan eli markkinoiden vääristymiseen Suurten järvien alueella. Vaihtoehdolla 5 asetetaan velvoitteita EU:n pörssiyhtiöille, ja sen arvioidaan olevan vaikuttavuudeltaan vaihtoehtoja 1 ja 2 vastaava. Vaihtoehdossa 6 sovellettaisiin kansainvälisen sopimuksen mukaista tuontikieltoa, ja se sijoittuu vaikuttavuudeltaan vähiten vaikuttavien vaihtoehtojen 1, 2 ja 5 sekä eniten vaikuttavien vaihtoehtojen 3 ja 4 välille. On huomattava, että kansainvälisen sopimuksen laatiminen vaatii pitkän prosessin, jonka tulos on epävarma. Jos verrataan vaihtoehtoja 3 ja 4 siltä osin, mikä on niiden hallinnollinen rasite kohteena oleville tuojille, joista suurin osa on pk-yrityksiä, vaihtoehdon 3 arvioidaan aiheuttavan vähemmän rasitetta, koska se vaikuttaa niihin yrityksiin, jotka valitsevat omaehtoisen vakuutuksen oman kustannus-hyötyanalyysinsä perusteella. Vaihtoehdossa 4 sitä vastoin asetetaan vaatimuksia tuojille. Jos tarkastellaan EU:n toimitusketjun loppupään käyttäjien kykyä vastata asiakkaiden, myös yhdysvaltalaisten asiakkaiden, due diligence -vaatimuksiin, odotetaan, että vaihtoehdolla 4 on helpompi vastata näihin vaatimuksiin, koska järjestelmän pakollisen luonteen vuoksi siinä on luonnollisesti mukana enemmän EU:n toimitusketjun alkupään toimijoita kuin vapaaehtoisuuteen perustuvassa vaihtoehdossa 3. Riskinä kuitenkin on, että jos markkinoiden vääristymiseen ei puututa, näin aikaan saadusta due diligence -toiminnasta suurin osa olisi ”viherpesua”, jonka kautta toimijat täyttäisivät yritysten yhteiskuntavastuuseen liittyvät tavoitteet mutteivät kuitenkaan hankkisi mineraaleja konfliktialueilta. EU:n tuojien toiminnan muualle siirtymisen mahdollisuudesta on muistutettava jälleen, että vaihtoehto 3 perustuu vapaaehtoisuuteen ja sen riskit on arvioitu vähäisemmiksi kuin vaihtoehdon 4. Verrattaessa vaihtoehtoja 3 ja 4 EU:n työllisyyteen kohdistuvien vaikutusten osalta arvioinnin perusteella vaihtoehdossa 4 vaikuttaisi olevan mahdollisesti enemmän epätoivottuja vaikutuksia. Jos tarkastellaan sosiaalisia vaikutuksia konfliktialueiden ihmisten toimeentuloon ja ympäristöön, voidaan odottaa, että vaihtoehdolla 3 saadaan parempia tuloksia kuin vaihtoehdolla 4. Suositeltavin vaihtoehto on vaihtoehto 3. Seuranta ja arviointi Täytäntöönpanoa seurataan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ensisijaisesti jäsenvaltioiden olisi kerättävä asiaa koskevat tiedot. Jotta täytäntöönpanoa voidaan arvioida asianmukaisesti, edellytetään säännöllistä raportointia. Komissio tiedottaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle säännöllisesti uuden aloitteen täytäntöönpanosta. Komissio tekee väliarvioinnin uudesta aloitteesta sen hyväksymistä seuraavien kolmen vuoden kuluessa ja arvioi, missä määrin asetettuihin tavoitteisiin on päästy. Arvioinnin tuloksia käytetään tehtäessä päätöksiä tulevista toimintalinjoista ja muutoksista sääntelypuitteisiin, joista tehdään tarvittaessa pakolliset uuden vaikutustenarvioinnin perusteella.