ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.4

Toisin kuin vakuuttajan ja asiakkaan välinen ensivakuutustoiminta, joka on edelleen luoteeltaan pikemminkin kansallista, on jälleenvakuutustoiminta aina ollut kansainvälistä liiketoimintaa. Tämä on seurausta jo pelkästään tarpeesta hajauttaa riskit kansainvälisesti. Tästä syystä alalla unionissa toimiville on tarjottava yhdenvertaiset mahdollisuudet verrattuna kilpailijoihin Yhdysvalloissa, Bermudassa ja Sveitsissä.
2.6

Komitea on sitä mieltä, että pääsy SIS-tietojärjestelmän tietoihin tässä tarkoituksessa on myönnettävä niille jäsenvaltioille, jotka eivät ole allekirjoittaneet Schengenin sopimusta, sillä kyse on turvallisuudesta.
3.3.6

Kestoltaan pitkän työajan vaikutukset perheisiin on tärkeä kysymys. Miten sellaiset lapsiperheet selviytyvät, joissa molemmat vanhemmista tekevät yli 48-tuntista työviikkoa? Onko niin, että yleisesti pitkä työaika on yksi tekijöistä, joiden vuoksi toinen vanhemmista — useimmiten äiti — jää osittain tai kokonaan työmarkkinoiden ulkopuolelle? Jos tämä pitää paikkansa, voi opt-out-mahdollisuus toimia Lissabonin strategiaan kuuluvaa tavoitetta vastaan. Päämääränähän on, että 60 prosenttia EU:n naispuolisesta väestöstä olisi mukana työelämässä vuonna 2010. On hieman yllättävää, että ero Britannian naisten ja miesten osallistumisessa työmarkkinoille on itse asiassa EU:n keskiarvon alapuolella, kun toisaalta Iso-Britannia on Alankomaiden jälkeen se EU-maa, jossa suhteellisesti eniten naisia — lähes puolet — tekee osa-aikatyötä. (10) Komission tiedonannosta käy ilmi, että 26,2 % brittiläisistä miehistä työskentelee yli 48 tuntia viikoittain, kun taas naisten kohdalla vastaava osuus on 11,5 %. (11) British Medical Journal -aikakauslehdessä julkaistussa tutkimuksessa todetaan, että ylityön valvomattomuus on terveysriski etenkin ruumiillista työtä tekeville perheellisille naisille. (12) Opt-out-mahdollisuudella näyttäisi siis olevan haitallisia vaikutuksia miesten ja naisten tasa-arvoon. Näkökohtaa olisi tarpeen analysoida tarkemmin.
2

Komitea korostaa niin ikään sen merkitystä, että asetuksen 4 artiklaan lisätään uusi 3 a kohta, jossa todetaan: ”Jokaisesta lentoaseman merkityltä alueelta lähtevästä lennosta on ilmoitettava kohdelentoasemalle ennen lennon saapumista”. Kyseinen tieto on oleellisen tärkeää sen varmistamiseksi, että voidaan ryhtyä asianmukaisiin turvatoimiin niiden lähtöasemien ”merkityiltä” alueilta saapuvien lentomatkustajien ja heidän matkatavaroidensa vastaanottamiseksi, jotka vaihtavat lentoa tai saapuvat sellaiseen terminaalirakennukseen, jossa saapuvia ja lähteviä matkustajia ei ole erotettu fyysisesti toisistaan. Lentokoneen operaattorilla on parhaat mahdollisuudet toimittaa kyseinen tieto.
2.4

Muutoksen on periaatteessa oltava markkinavetoista ja siinä on keskityttävä käyttäjiin. Tämä merkitsee mm. sitä, että julkisiin palveluihin kuuluvan toiminnan roolista ja tehtävästä on keskusteltava ja se on sopeutettava tilanteeseen, jossa tekninen kehitys muuttaa markkinoita ja luo uusia palveluja. Mutta viranomaisilla on velvollisuus luoda välttämättömät edellytykset sille, että markkinoiden ollessa riittävän kypsät hyväksymään siirtymisen aiheuttamat riskit taataan siirtymäprosessin kaikinpuolinen avoimuus, estetään sosiaalinen syrjäytyminen, ulotetaan mahdollinen hyöty kattamaan kaikki väestöryhmät, täytetään korkeat laatuvaatimukset ja varmistetaan, että radio- ja televisiopalveluihin sovelletaan julkisen palvelun sääntöjä.
3.7.1

Kestävässä työelämässä on kyse laadukkaasta työelämästä osana täystyöllisyyttä. Laadulla tarkoitetaan tässä yksilön koko uran kattavaa työelämän laatua. Liikkuvuuden ja joustavuuden kasvaviin vaatimuksiin on vastattava laajasti elinikäistä oppimista ja uusia sopeutettuja sosiaalisen suojelun muotoja stimuloivin riittävin resurssein. Työ ja perhe on voitava sovittaa yhteen nykyistä paremmin. Työpaikalla etusijalle on asetettava työsuojelu, työn organisointi ja työajat työntekijän tyytyväisyyden ja itseluottamuksen parantamiseksi. Sukupuolten tasa-arvo on yksi työelämän laadun parantamiseen tähtäävän politiikan kulmakivistä.
1.3

Rehujen ja elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan lainsäädännön yksinkertaistamiseen sekä virallisten tarkastuksien uudistamiseen liittyvien toimenpiteiden valmistelussa on edetty pitkälle. Jäsenvaltioiden on pantava toimenpiteet muodollisesti täytäntöön 1. päivään tammikuuta 2006 mennessä. Yhtenä keskeisenä tavoitteena on myös ollut hygieniasääntöjen ja virallisten tarkastusten liittäminen saumattomasti yhteen tuotantoprosessin kaikissa vaiheissa tilalta pöytään. Ehdotuksissa noudatetaan samaa ajattelutapaa.
4.2.3

ETSK ehdottaakin, että hyödynnetään jäsenvaltioiden hallinnollisen yhteistyön olemassa olevia välineitä sekä luodaan lisävälineitä. Tässä yhteydessä onkin jo edistytty huomattavasti: asetuksessa (EY) N:o 1798/2003 on erittäin tehokkaita asiaa koskevia säännöksiä, jotka mahdollistavat jäsenvaltioiden viranomaisten entistä paremmat yhteydet. Myös Fiscalis-ohjelma mahdollistaa tiedonvaihtoa palvelevien kehittyneiden sähköisten järjestelmien ansiosta jäsenvaltioiden entistä tiiviimmän yhteistyön veropetosten torjunnassa. Komitea katsoo, että jäsenvaltioiden laatimilla erityisstrategioilla voitaisiin myös torjua merkittävästi kaikkein räikeimpiä veropetoksia. Komitea on tässä yhteydessä erityisen tyytyväinen Fiscalis-ohjelmaa johtavan hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean (Standing Committee of Administrative Cooperation, SCAC) aloitteeseen laatia opas yksittäisten jäsenvaltioiden viranomaisten omaksumista käytänteistä torjuttaessa veropetoksia.
1.1

Ehdotuksen tarkoituksena on ratkaista ne kysymykset, jotka liittyvät pakkauksia ja pakkausjätteitä koskevan lainsäädännön (1) soveltamiseen unioniin liittymässä olevissa maissa. Liittymisasiakirja ei kata 1. marraskuuta 2002 jälkeen annettua lainsäädäntöä, ja tässä tapauksessa muutettu säädös hyväksyttiin vasta helmikuussa 2004. Komissio on tullut siihen johtopäätökseen, että järkevintä on antaa käsillä oleva muuttava ehdotus liittymissopimuksen 95 artiklan mukaisesti.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetus raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä" (KOM(2003) 243 lopullinen – 2003/0096 (CNS))



Virallinen lehti nro C 234 , 30/09/2003 s. 0093 - 0093



Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetus raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä" (KOM(2003) 243 lopullinen - 2003/0096 (CNS)) (2003/C 234/21) Neuvosto päätti 27. toukokuuta 2003 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 36 ja 37 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Talous- ja sosiaalikomitean työvaliokunta pyysi 17. kesäkuuta 2003 "maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö" -erityisjaostoa vastaamaan asian valmistelusta. Asian kiireellisen luonteen vuoksi Euroopan talous- ja sosiaalikomitea nimesi 16. ja 17. heinäkuuta 2003 pitämässään 401. täysistunnossa (heinäkuun 16. päivän kokouksessa) yleisesittelijäksi Fernando Moraleda Quilezin ja hyväksyi seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 26 ääntä puolesta ja 1 vastaan 1:n pidättyessä äänestämästä. 1. Tällä ehdotuksella on tarkoitus kodifioida raakatupakka-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30. päivänä kesäkuuta 1992 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2075/92(1). Uudella asetuksella korvataan siihen sisällytetyt säädökset. Kodifioitavien säädösten asiasisältöä ei ole muutettu tässä ehdotuksessa, vaan niihin on yhdistettäessä tehty ainoastaan kodifioinnin edellyttämät muodolliset muutokset. 2. Komitean mielestä on erittäin hyödyllistä koontaa kaikki asiaa koskevat säädökset yhteen asetukseen. Komitea ja komissio pitävät Kansalaisten Eurooppa -hankkeen kannalta tärkeänä yhteisön lainsäädännön yksinkertaistamista ja selkeyttämistä, jotta lainsäädännöstä saataisiin yksiselitteisempää ja luettavampaa tavallisille kansalaisille. Kansalaiset saisivat näin uudenlaisia mahdollisuuksia ja tilaisuuksia käyttää lainsäädännön heille tarjoamia konkreettisia oikeuksia. On vahvistettu, ettei kodifioinnilla muuteta säädösten asiasisältöä millään tavoin vaan sillä pyritään ainoastaan yksinkertaistamaan ja selkeyttämään yhteisön lainsäädäntöä. Komitea on erittäin tyytyväinen kyseiseen tavoitteeseen ja kannattaa - edellä mainitun vahvistuksen huomioon ottaen - komission ehdotusta. Bryssel 16. heinäkuuta 2003. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Roger Briesch (1) Toteutettu Euroopan parlamentille ja neuvostolle annetun komission tiedonannon - Yhteisön säännösten kodifiointi, KOM(2001) 645 lopullinen - mukaisesti.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi hyvän laboratoriokäytännön (GLP) tarkastamisesta ja todentamisesta (kodifioitu toisinto)" (KOM(2002) 529 lopullinen – 2002/0233 COD)



Virallinen lehti nro C 085 , 08/04/2003 s. 0137 - 0137



Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi hyvän laboratoriokäytännön (GLP) tarkastamisesta ja todentamisesta (kodifioitu toisinto)" (KOM(2002) 529 lopullinen - 2002/0233 COD) (2003/C 85/29) Neuvosto päätti 28. marraskuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 95 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti antaa kyseisen lausunnon valmistelun "yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus" -jaoston tehtäväksi, ja nimetä yleisesittelijäksi Adrien Bedossan. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi yksimielisesti 22. ja 23. tammikuuta 2003 pitämässään 396. täysistunnossa (tammikuun 23. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Johdanto Euroopan unionin sääntelykehys on uudistettava perin pohjin, ja tulevaisuudessa sitä tulee tarkistaa määräajoin. Direktiiviehdotuksessa asetetut tavoitteet liittyvät selkeästi kyseiseen tehtävään. Keskeisenä tavoitteena on saada konkreettisia tuloksia. Hyvän laboratoriokäytännön tarkastamista ja todentamista koskevien säädösten kodifiointi eli muodollinen tarkistus ei pelkästään tähtää tulevaisuuteen, vaan siihen on ryhdytty myös voimassa olevaa oikeutta ajatellen. Tavoitteena on yksinkertaistaa ja parantaa menettelyjä. Erityistä Euroopan talous- ja sosiaalikomitea kannattaa direktiivialoitetta seuraavista syistä: - Tärkeimpänä tavoitteena on tietenkin vanhentuneiden säädösten poistaminen, mutta sääntelyn yksinkertaistamisen yhteydessä tulee myös lisätä yhteisön oikeuden selkeyttä ja avoimuutta. - Säädösten systemaattisen kodifioinnin avulla taataan oikeusvarmuus, kun lainsäädäntöä sovelletaan tiettynä ajankohtana ja tietyssä asiassa. - Yksinkertaistaminen on tärkeää yhtenäismarkkinoiden kannalta, sillä lainsäädännöllisten välineiden eroavuus on merkittävä este, joka saattaa aiheuttaa runsaasti kiistoja hyvään laboratoriokäytäntöön liittyvissä kysymyksissä. - Yksinkertaistaminen on edullista toteuttaa juuri nyt, unionin laajentumisen edellä. - Vaikka tarkasteltavana oleva hyvää laboratoriokäytäntöä koskeva direktiivi kodifioituna toisintona onkin vain muodollinen, se on välttämätön, koska alalla tarvitaan lainsäädäntöä. - Ehdotettu direktiivi on oikeansuuntainen, sillä se vauhdittaa nykyisten säädösten yksinkertaistamista ja kodifiointia, ja lisäksi sen avulla voidaan arvioida säädösten vaikutuksia. Lisäksi komitea pitää konsolidoitua esitystapaa erittäin hyvänä. Bryssel, 23. tammikuuta 2003. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Roger Briesch
Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus – Neuvoston asetus kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä annetun asetuksen (EY) N:o 2792/1999 tietyistä säännöksistä poikkeamisesta"



Virallinen lehti nro C 155 , 29/05/2001 s. 0072 - 0072



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus - Neuvoston asetus kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä annetun asetuksen (EY) N:o 2792/1999 tietyistä säännöksistä poikkeamisesta" (2001/C 155/13) Neuvosto päätti 21. helmikuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 37 ja 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausunnon valmistelun yleisesittelijä Jesús Muñiz Guardadon tehtäväksi. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28. ja 29. maaliskuuta 2001 pitämässään 380. täysistunnossa (maaliskuun 29. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. TSK kannattaa komission ehdotusta. 2. Asetuksen (EY) N:o 2792/1999 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan silloin, kun kalastussopimusta ei uusita, korvausten myöntäminen sallitaan ainoastaan toiminnan tilapäisestä lopettamisesta ja enintään kuudeksi kuukaudeksi (myöntämistä voidaan jatkaa kuudella kuukaudella siinä tapauksessa, että komissio hyväksyy toiminnan uudelleensuuntaamissuunnitelman). 3. Käsillä olevassa asetusehdotuksessa esitetään, että Marokon kalastussopimuksen alaisille yhteisön aluksille voidaan poikkeuksellisesti myöntää korvauksia alkujaan sovittuja 12:ta kuukautta pidemmän ajan eli 30. kesäkuuta 2001 asti ja että KOR:sta myönnettävän rahoitusosuuden sallitaan siksi ylittävän mainitun asetuksen 16 artiklan 3 kohdassa mainitun rajan. 4. TSK ymmärtää, että Euroopan unionin on jatkettava neuvotteluja, kunnes Marokon kanssa saadaan aikaan toteuttamiskelpoinen sopimus (tämä on ensimmäinen kerta historiassa, kun sellaista ei ole onnistuttu solmimaan). Joka tapauksessa muuntamis- ja korvaamisprosessi on viipymättä käynnistettävä niin yhteisön kuin sen ulkopuolisten maiden pyyntipaikoilla. Kalastussopimuksen puuttuminen vaikuttaa paitsi varustamoihin ja kalastajiin myös lukuisiin kalastukseen liittyviin toimialoihin. On syytä muistaa, että jokainen merellä toimiva kalastaja luo 5-7 työpaikkaa maissa. Bryssel 29. maaliskuuta 2001. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs
0.10.2

EKP:n työntekijät eivät saa pyytää eivätkä vastaanottaa lahjoja seuraavia poikkeuksia lukuun ottamatta: a) yksityisen sektorin edustajien tarjoama vieraanvaraisuus tai kestitys, jonka arvo on korkeintaan 50 EUR, b) muiden keskuspankkien sekä kansallisten viranomaisten tai kansainvälisten järjestöjen antamat lahjat, jotka eivät ylitä sitä, mikä on tavanomaista ja sopivaksi katsottua tällaisissa suhteissa. Jos EKP:n työntekijä on saanut lahjan, joka ei ole sovellettavien sääntöjen mukainen, hänen on pyrittävä palauttamaan se lahjanantajalle ja kertomaan lahjanantajalle asiaa koskevista EKP:n säännöistä. Jos lahjan palauttaminen ei ole mahdollista, EKP:n työntekijän on luovutettava lahja EKP:lle. EKP:n työntekijöiden on ilmoitettava kaikista vastaanotetuista tai torjutuista lahjoista intranetissä olevaa lomaketta käyttäen. Ilmoitusvelvollisuus ei koske b kohdassa tarkoitettuja lahjoja eikä lahjoja, joiden arvo on korkeintaan 10 EUR.
(1)

Euroopan keskuspankki (EKP) antoi 27 päivänä maaliskuuta 2020 Euroopan keskuspankin suosituksen EKP/2020/19 (2), jossa suositettiin, että vähintään 1 päivään lokakuuta 2020 saakka luottolaitokset eivät maksa osinkoja eivätkä anna peruuttamattomia sitoumuksia osinkojen maksusta ja että luottolaitokset pidättäytyvät sellaisista osakkeiden takaisinostoista, joiden tarkoituksena on tuoton maksu osakkeenomistajille. EKP hyväksyi 27 päivänä heinäkuuta 2020 Euroopan keskuspankin suosituksen EKP/2020/35 (3), jolla ensin mainittua suositusta pidennettiin 1 päivään tammikuuta 2021. Nämä suositukset perustuivat harkintaan, jonka mukaan on ratkaisevan tärkeää, että luottolaitokset jatkavat edelleen tehtäväänsä kotitalouksien, pienten ja keskisuurten yritysten ja suurten yritysten rahoittamiseksi covid-19-pandemiaan liittyvän talouden häiriön aikana. Tästä syystä katsottiin olennaisen tärkeäksi, että luottolaitokset säilyttävät pääomia, jotta ne pystyisivät ylläpitämään kykyään tukea taloutta olosuhteissa, joissa covid-19-epidemia on lisännyt epävarmuutta. Tämän vuoksi katsottiin, että reaalitalouden tukemiseen ja tappioiden kattamiseen tähtäävän pääomaresurssien säilyttämisen tulee olla etusijalla suhteessa harkinnanvaraiseen osingonjakoon ja osakkeiden takaisinostoon.
Euroopan keskuspankin suositus annettu 3 päivänä lokakuuta 2003 Euroopan unionin neuvostolle Banque centrale du Luxembourgin ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2003/11)



Virallinen lehti nro C 247 , 15/10/2003 s. 0016 - 0016



Euroopan keskuspankin suositus annettu 3 päivänä lokakuuta 2003 Euroopan unionin neuvostolle Banque centrale du Luxembourgin ulkopuolisista tilintarkastajista (EKP/2003/11) (2003/C 247/06) EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 27.1 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoston suosittelemat ja Euroopan unionin neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat EKP:n ja eurojärjestelmään kuuluvien kansallisten keskuspankkien tilit. (2) Banque centrale du Luxembourgin ulkopuolisten tilintarkastajien viisi vuotta kestänyttä toimikautta ei uusita, kun se päättyy vuoden 2003 lopussa. Tätä varten on tarpeen nimittää uudet ulkopuoliset tilintarkastajat vuoden 2004 alusta. (3) Banque centrale du Luxembourg on valinnut uudet ulkopuoliset tilintarkastajat julkisia hankintoja koskevien sääntöjensä mukaisesti, ja EKP katsoo, että tilintarkastajat täyttävät vaadittavat edellytykset. (4) Ulkopuolisten tilintarkastajien toimikausi on vuosi ja se voidaan uudistaa, SUOSITTELEE: Banque centrale du Luxembourgin ulkopuolisiksi tilintarkastajiksi Deloitte & Touche Luxembourgia tilivuodeksi 2004. Tämä suositus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Annettu Frankfurt am Mainissa 3 päivänä lokakuuta 2003. EKP:n puheenjohtaja Willem F. Duisenberg
1.1

Ehdotetulla asetuksella pyritään varmistamaan, että hyödykemarkkinoilla toimivin välittäjiin ei 1 päivänä tammikuuta 2018 alkaen sovelleta kaikkia Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 575/2013 (2) vahvistettuja vaatimuksia suurten asiakasriskien ja omien varojen osalta ilman tietoista ja tietoihin perustuvaa päätöstä siitä, että tällainen kohtelu on niille kaikkein sopivin (hyödykemarkkinoilla toimivat välittäjät ovat sijoituspalveluyrityksiä, joiden päätoimiala koostuu ainoastaan sijoituspalvelujen tarjoamisesta tai rahoitusvälineisiin liittyvistä toimista, joista säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (3) liitteessä I olevan C osan 5, 6, 7, 9 ja 10 kohdassa, ja joihin ei 31 päivänä joulukuuta 2006 sovellettu neuvoston direktiiviä 93/22/ETY (4)).
”(2) SEPAn menestyminen on taloudellisesti, ja poliittisesti erittäin tärkeää.”

”SEPAn menestyminen on taloudellisesti, rahallisesti ja poliittisesti erittäin tärkeää.”

SEPA on taloudellisesti ja poliittisesti erittäin tärkeä, mutta sillä ei ole rahapoliittista merkitystä; siksi sana ”rahallisesti” pitäisi poistaa.

”Jotta voidaan luoda sähköisten maksujärjestelmien yhdentyneet markkinat euromääräisiä maksuja varten, on olennaisen tärkeää, että tekniset esteet eivät haittaa tilisiirtojen ja suoraveloitusten käsittelyä ja että käsittely suoritetaan järjestelyllä, jossa valtaosa maksupalvelujentarjoajista valtaosasta jäsenvaltioita, joiden valuutta on euro, noudattaa samoja perussääntöjä, joita sovelletaan sekä rajaylittäviin että puhtaasti kansallisiin tilisiirto- ja suoraveloitusmaksutapahtumiin.”

”Jotta voidaan luoda sähköisten maksujärjestelmien yhdentyneet markkinat euromääräisiä maksuja varten, on olennaisen tärkeää, että tekniset esteet eivät haittaa tilisiirtojen ja suoraveloitusten käsittelyä ja että käsittely suoritetaan järjestelyllä, jossa valtaosa maksupalvelujentarjoajista valtaosasta jäsenvaltioita noudattaa samoja perussääntöjä, joita sovelletaan sekä rajaylittäviin että puhtaasti kansallisiin tilisiirto- ja suoraveloitusmaksutapahtumiin.”
1.10

EKP korostaa niiden ehdotusten osalta, joiden mukaan maksupalveluntarjoajille asetetut toimitusperusteiset kansalliset ilmoitusvelvoitteet on poistettava asetusehdotuksen 5 artiklan 2 kohdassa todetulla tavalla viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2012, että tarvitaan väliaikaista ratkaisua sellaisia jäsenvaltioita varten, jotka soveltavat edelleen toimitusperusteista raportointia, kunnes täysin yhdenmukaistettu Euroopan laajuinen ratkaisu on löytynyt. Eurojärjestelmän keskuudessa on keskusteltu tällaisesta väliaikaisesta ratkaisusta, johon seuraava EKP:n ehdotus perustuu: — Siirtymävaiheen aikana pitäisi käyttää vain yhtä SEPA-maksuviestin kenttää raportointiin täysin yhdenmukaistetulla tavalla (ml. yksi koodiluettelo ja yksi menetelmä, jonka mukaisesti tätä koodiluetteloa sovelletaan). Tämän lähestymistavan käyttöön ottavissa jäsenvaltioissa olevien asiakkaiden edellytetään antavan nämä tiedot siten, että he täyttävät yhden, jo olemassa olevan erityisen vaihtoehtoisen tyhjän kentän SEPA-viestissä (lakisääteistä raportointia koskeva kenttä). Kaikissa näissä jäsenvaltioissa sijaitsevien pankkien pitäisi soveltaa yhtä yhteistä käytännesäännöstöä, jolla luodaan yksi vapaaehtoisen lisäpalvelun (additional optional service, AOS) yhteisö. Käytännesäännöstöä sovellettaisiin vain sellaisten jäsenvaltioiden välillä, jotka päättävät ottaa tämän lähestymistavan käyttöön. Euroopan maksuneuvostolle pitäisi ilmoittaa vapaaehtoisen lisäpalvelun käyttöön ottamisesta, ja sitä pitäisi pyytää avustamaan lisäpalvelun käyttöönoton koordinoinnissa. — Niissä jäsenvaltioissa sijaitsevien pankkien ja asiakkaiden, jotka eivät ota käyttöön tätä lähestymistapaa, ei tarvitse antaa käytännesäännöstöä, eikä niiden tarvitse ottaa käyttöön, välittää eikä lukea maksutasekoodeja. Infrastruktuurien, jotka tarjoavat maksupalveluja kaikkialla Euroopassa, täytyy antaa käytännesäännöstö vain, jos ne tarjoavat palveluja sellaisille pankeille ja asiakkaille, jotka sijaitsevat tätä lähestymistapaa käyttävissä jäsenvaltioissa. — Koko menettelytapa edellyttää sitä, että käytetään taustalla olevien taloustoimien taloudellista luonnetta koskevaa yhtä yhdenmukaistettua koodiluetteloa ja että tähän koodiluetteloon sovelletaan yhtä menetelmää. EKP toimittaa tällaisen koodiluettelon. Sen jälkeen kun koodattu tieto on otettu SEPA-viestiin, pankit käsittelevät sitä täysin automaattisesti, tämän estämättä maksujen automaattista käsittelyä. Lisäksi EKP suosittelee tulevien vuosien kehityksen tarkkaa seuraamista siten, että otetaan huomioon yhtenäisen euromaksualueen tekninen kehitys sekä tilastotietojen keruumenetelmien kehitys.
2.1

EKP suosittelee ehdotetun asetuksen I osalta, ettei sen 2 artiklan toisessa kohdassa viitattaisi nimenomaisesti pöytäkirjaan N:o 25 eikä pöytäkirjaan N:o 26 tai perustamissopimuksen 122 artiklan 1 kohtaan, vaan että siinä viitattaisiin sen sijaan yleisesti perustamissopimukseen neuvoston työjärjestyksen vahvistamisesta 22 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyn neuvoston päätöksen 2004/338/EY, Euratom (1) liitteessä V olevan A jakson 4 kohdan a alakohdan ii alakohdan mukaisesti. Tässä yhteydessä on syytä muistaa, että euron käyttöönotosta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/98 muuttamisesta 27 päivänä marraskuuta 2000 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2596/2000 (2), joka annettiin Kreikassa tapahtuneen euron käyttöönoton yhteydessä, ei viitattu edellä mainittuihin pöytäkirjoihin tai perustamissopimuksen 122 artiklan 1 kohtaan neuvoston työjärjestyksen vahvistamisesta 5 päivänä kesäkuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/396/EY, Euratom (3) liitteessä II olevan A jakson 4 kohdan a alakohdan ii alakohdan mukaisesti.