P6_TA(2006)0056

Ihmisoikeus- ja demokratialauseke Euroopan unionin sopimuksissa

Euroopan parlamentin päätöslauselma ihmisoikeus- ja demokratialausekkeesta Euroopan unionin sopimuksissa (2005/2057(INI))

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3, 6, 11 ja 19 artiklan sekä EY:n perustamissopimuksen 177, 300 ja 310 artiklan,

- ottaa huomioon 12. helmikuuta 2004 hyväksymänsä päätöslauselman Välimeren alueen kumppanimaiden kanssa toteutettavien ihmisoikeuksiin ja demokratiakehitykseen liittyvien EU:n toimien lujittamisesta [1],

- ottaa huomioon 25. huhtikuuta 2002 hyväksymänsä päätöslauselman komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille Euroopan unionin tehtävästä ihmisoikeuksien ja demokratisoitumisen edistämisessä kolmansissa maissa (KOM(2001)0252) [2],

- ottaa huomioon 20. syyskuuta 1996 hyväksymänsä päätöslauselman komission tiedonannosta kansanvallan periaatteiden ja ihmisoikeuksien sisällyttämisestä yhteisön ja kolmansien maiden sopimuksiin (KOM(1995)0216) [3],

- ottaa huomioon 28. huhtikuuta 2005 [4], 22. huhtikuuta 2004 [5], 4. syyskuuta 2003 [6], 25. huhtikuuta 2002 [7], 5. heinäkuuta 2001 [8], 16. maaliskuuta 2000 [9], 17. joulukuuta 1998 [10], 12. joulukuuta 1996 [11], 26. huhtikuuta 1995 [12], 12. maaliskuuta 1993 [13], 12. syyskuuta 1991 [14], 18. tammikuuta 1989 [15], 12. maaliskuuta 1987 [16], 22. lokakuuta 1985 [17], 22. toukokuuta 1984 [18] ja 17. toukokuuta 1983 [19] hyväksymänsä päätöslauselmat ihmisoikeuksista maailmassa,

- ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten (AKT-maat) sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen (Cotonoun sopimus), joka allekirjoitettiin Cotonoussa 23. kesäkuuta 2000 [20] ja jota tarkistettiin Luxemburgissa 25. kesäkuuta 2005 [21],

- ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan, josta annettiin julistus Nizzassa 7. joulukuuta 2000 [22],

- ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston asetukseksi Euroopan unionin perusoikeusviraston perustamisesta (KOM(2005)0280),

- ottaa huomioon ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen (1948) sekä muut YK:n ihmisoikeusasiakirjat, erityisesti kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan yleissopimuksen (1966), taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan yleissopimuksen (1966), kaikkinaisen rotusyrjinnän poistamista koskevan yleissopimuksen (1965), kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan yleissopimuksen (1979), kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen ja halventavan kohtelun tai rangaistuksen vastaisen yleissopimuksen (1984), yleissopimuksen lapsen oikeuksista (1989), Wienin ihmisoikeuksien maailmankonferenssin julistuksen ja toimintaohjelman (1993) sekä YK:n julkilausuman yksilöiden, ryhmien ja yhteiskunnan toimijoiden oikeuksista ja vastuusta kansainvälisesti tunnustettujen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien edistämiseksi ja suojelemiseksi (1998),

- ottaa huomioon Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimukset,

- ottaa huomioon monikansallisten yritysten ja muiden liikeyritysten vastuista ihmisoikeuksien alalla vuonna 2003 annetut YK:n normit, joissa kyseiset normit liitetään tiettyihin ihmisoikeuksia koskeviin velvollisuuksiin liiketoiminnan alalla,

- ottaa huomioon kaikki Euroopan unionin ja unionin ulkopuolisten maiden väliset sopimukset,

- ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,

- ottaa huomioon ulkoasiainvaliokunnan mietinnön sekä kansainvälisen kaupan valiokunnan ja kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnot (A6-0004/2006),

A. katsoo, että ihmisoikeuksien, ei ainoastaan kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien vaan myös taloudellisten, sosiaalisten ja sivistyksellisten oikeuksien, yleismaailmallisuus, yksilöllisyys ja jakamattomuus on säilytettävä ja että niitä on edistettävä ja että Euroopan unionin on jatkossakin otettava käyttöön tätä tarkoitusta varten mielekkäitä välineitä,

B. katsoo, että demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen kehittäminen ja vahvistaminen sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittaminen ovat yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kokonaisvaltainen tavoite, ja niiden on oltava erottamaton osa Euroopan unionin ulkopolitiikkaa,

C. katsoo, että ponnistelut ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja demokratian edistämiseksi Euroopan unionin ulkopolitiikan keskeisinä tavoitteina epäonnistuvat, jos tällaisille perusperiaatteille ei anneta riittävää etusijaa suhteessa turvallisuuteen liittyviin, taloudellisiin ja poliittisiin etuihin,

D. katsoo, että Euroopan unionin täytyy kyetä puuttumaan nopeasti ja tehokkaasti vakaviin ja toistuviin ihmisoikeuksien ja demokratian periaatteiden loukkauksiin ja että näin on monta kertaa jäänyt tapahtumatta kolmansien maiden ihmisoikeus- ja demokratiatilanteen objektiivisista arvioinneista huolimatta,

E. katsoo, että koska ihmisoikeus- ja demokratialauseke on luonteeltaan oikeudellisesti velvoittava, sen pitäisi olla perusoikeuksien edistämistä koskevan Euroopan politiikan tärkeä väline ja että nyt, kun sen laatimisesta on kulunut kymmenen vuotta, on aika arvioida, kuinka se on pantu täytäntöön ja kuinka sitä voitaisiin parantaa,

F. ottaa huomioon, että lauseke on nyt sisällytetty yli 50 sopimukseen ja että sitä sovelletaan yli 120 maahan; muistuttaa samalla, että lauseke ei ole ainoa EU:n käytössä oleva väline perusoikeuksien edistämiseksi ja että unionin koko ulkopolitiikan, ottaen huomioon sen poliittiset, taloudelliset ja kaupalliset ulottuvuudet, olisi perustuttava demokraattisten perusoikeuksien edistämiseen,

G. katsoo tässä yhteydessä, että Cotonoun sopimus on merkittävä, koska se on edistänyt siihen sisällytetyn ihmisoikeus- demokratialausekkeen käyttöä keskeisenä osatekijänä kaikissa sopimuksissa, joita Euroopan yhteisö tekee kolmansien maiden kanssa, ja koska se perustuu nyt ihmisoikeuksien, demokratian periaatteiden ja oikeusvaltioperiaatteen kunnioittamiseen, hyvään hallintotapaan ja julkisten asioiden asianmukaiseen hoitoon,

H. katsoo, että yhteinen AKT—EU-edustajakokous on ainutlaatuinen AKT-maiden ja EU:n parlamentin jäsenten välinen keskustelufoorumi erityisesti ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevista kysymyksistä;

I. ottaa huomioon, että tämä lauseke puuttuu yhä monista kehittyneiden maiden kanssa tehdyistä sopimuksista ja alakohtaisista sopimuksista, kuten tekstiili-, maatalous- ja kalastussopimuksista,

J. katsoo, että ihmisoikeuksien olisi sisällyttävä tärkeänä osana ulkopoliittisten sopimusten neuvotteluvaltuuksiin, jotka neuvosto myöntää komissiolle, ja että neuvotteluvaltuuksien määrittelymenettelyn olisi oltava avoimempi,

K. ottaa huomioon, että Euroopan parlamentin on annettava hyväksyntänsä, ennen kuin sopimus voi tulla voimaan, mutta sen hyväksyntää ei tarvita kuulemisen aloittamiseksi tai sopimuksen keskeyttämiseksi määräajaksi, ja katsoo, että tämä heikentää sen poliittista ja institutionaalista asemaa,

L. katsoo, että kansalaisyhteiskunnalla ja ihmisoikeuksia puolustavien kansalaisjärjestöjen kansainvälisellä järjestelmällä on paljon annettavaa EU:n ja kolmansien maiden välisen ihmisoikeus- ja demokratialausekkeen suunnittelussa, täytäntöönpanossa ja arvioinnissa,

M. katsoo, että Euroopan unionin on laadittava uusia menettelyjä ja uusia perusteita ihmisoikeus- ja demokratialausekkeen soveltamista varten ja että lauseketta on sovellettava ilman valtioiden välistä tai valtioiden kehitystasojen eroihin perustuvaa syrjintää,

N. ottaa huomioon, että ihmisoikeus- ja demokratialauseke koskee niin Euroopan unionia kuin kolmatta maatakin, mutta katsoo, että lausekkeen vastavuoroisuutta ei ole täysin hyödynnetty,

O. katsoo, että kansojen välisen yhteisvastuun perusperiaatteen mukaisesti humanitääristä hätäapua on annettava jatkossakin ihmisoikeus- ja demokratialausekkeen mahdollisesta rikkomisesta huolimatta;

1. pitää myönteisenä vuodesta 1992 jatkunutta yhteisön yleistä käytäntöä sisällyttää ihmisoikeus- ja demokratialausekkeet - ns. "olennaiset osat" ja "täytäntöönpanematta jättämistä koskevat lausekkeet" - sen kansainvälisiin sopimuksiin;

2. pyytää EU:n ulkopolitiikan avaintekijöihin kuuluvaa ihmisoikeus- ja demokratialauseketta sovellettaessa lisäämään avoimuutta ja Euroopan parlamentin osallistumista; muistuttaa, että mahdollisia sanktioita ei voi määrätä sen mukaan, missä maassa ihmisoikeusloukkaus on tapahtunut, vaan itse loukkauksen mukaan;

3. katsoo, että kun unioni allekirjoittaa ihmisoikeuslausekkeen sisältävän kansainvälisen sopimuksen kolmannen maan kanssa, sen velvollisuuksiin kuuluu valvoa, että kyseinen kolmas maa kunnioittaa kansainvälisiä ihmisoikeusnormeja, kun sopimus allekirjoitetaan;

4. korostaa, että lausekkeen soveltamista on haitannut muun muassa sen yleisluonteinen sanamuoto, koska lausekkeessa ei kuvata yksityiskohtaisesti, minkälaisin menettelyin EU voi puuttua yhteistyössään kolmansien maiden kanssa myönteisiin ja kielteisiin toimiin, ja jätetään yleisten ihmisoikeusvaatimusten noudattamisen varmistaminen neuvostolle ja jäsenvaltioille, jotka käyttävät kansallisia pakotteita;

5. pitää kuitenkin erittäin myönteisenä kokeilua, jossa ihmisoikeus- ja demokratialauseke otettiin Cotonoun sopimuksen 9 ja 96 artiklaan, mikä on jopa johtanut joidenkin AKT-maiden kanssa tehdyn taloudellisen ja kaupan alan yhteistyön keskeyttämiseen määräajaksi vakavien ihmisoikeusloukkausten vuoksi ja luonut näin kuvan määrätietoisesta Euroopan unionista ja lisännyt sen uskottavuutta; kannattaa tämän kokeilun kehittämistä ja sen sisällyttämistä vakituisena osana EU:n ja kolmansien maiden sopimuksiin;

6. korostaa, että ihmisoikeus- ja demokratialausekkeen poliittinen ja oikeudellinen sisältö käy selvästi ilmi Cotonoun sopimuksesta ja että myös kuulemis- ja tiedonvaihtomekanismit, jotka edeltävät kahdenvälisen yhteistyön keskeyttämistä määräajaksi, kuvataan niissä tarkasti;

7. kannattaa uuden "mallilausekkeen" laatimista niin sanotun "2 artiklan" nykyisen sanamuodon parantamiseksi, jotta voidaan varmistaa, että Euroopan ihmisoikeuspolitiikkaa käsitellään yhdenmukaisella, tehokkaalla ja avoimella tavalla kolmansien maiden kanssa tehtävissä sopimuksissa; katsoo, että tekstissä pitäisi ottaa huomioon seuraavat periaatteet:

a) demokratian, ihmisoikeuksien, oikeusvaltioperiaatteen ja hyvän hallintotavan edistäminen muodostaa monenvälisen yhteistyön peruspilarin; tätä sovelletaan sekä kehitysmaiden että teollisuusmaiden kanssa tehtyihin sopimuksiin;

b) kun näiden oikeuksien juridista sanamuotoa laaditaan, osapuolten pitäisi viitata erityisesti jo ratifioituihin kansainvälisiin sitoumuksiinsa, ja tällöin pitäisi tehdä selväksi, että osapuolten edellytetään täyttävän sopimuksen "olennaisen osan" muodostavat säännöt; osapuolten pitäisi sitoutua erityisesti edistämään niitä perusoikeuksia, jotka vahvistetaan vuonna 1948 hyväksytyssä YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevassa yleissopimuksessa sekä taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevassa yleissopimuksessa sekä kansainvälisesti tunnustetuissa YK:n yleissopimuksissa ja oikeudellisissa normeissa ja yleisen kansainvälisen oikeuden ehdottamissa normeissa (jus cogens);

muistuttaa, että Euroopan unionin tulee suhteissaan kolmansiin maihin ja edistäessään demokraattisia periaatteita ja ihmisoikeuksia "ihmisoikeus- ja demokratialausekkeen" avulla kiinnittää erityistä huomiota sukupuolten tasa-arvoa ja naisten oikeuksia koskevan politiikan täytäntöönpanoon varmistaen, että kolmansien maiden viranomaiset kunnioittavat perusoikeuksia mielivaltaista pidättämistä, kidutusta tai teloitusta vastaan ja etenkin, että näiden valtioiden kansalaisilla on oikeus saada asiansa käsitellyksi riippumattomassa tuomioistuimessa;

korostaa, että Eurooppa-sopimusten mukaisesti EU sitoutuu myös toimimaan kaikkea sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvaa tai vammaisten oikeuksiin kohdistuvaa syrjintää vastaan suhteissaan kolmansiin maihin ja edistäessään demokraattisia periaatteita ja ihmisoikeuksia "ihmisoikeus- ja demokratialausekkeen" avulla;

c) määrittäessään alakohtaisia oikeuksia, joita yhteistyöllä pitäisi edistää, osapuolten pitäisi viitata YK:n sitoviin yleissopimuksiin ja sen erityisvirastojen yleissopimuksiin, erityisesti ILO:n sopimuksiin, koska ILO on luonut kansainvälisesti hyväksytyn perusoikeuksia koskevan oikeussäännöstön;

d) lausekkeessa pitäisi määrätä osapuolten välisestä kuulemismenettelystä ja määritellä yksityiskohtaisesti, millaisia poliittisia ja oikeudellisia mekanismeja sovelletaan, jos kahdenvälinen yhteistyö on keskeytettävä kansainvälisen oikeuden vastaisten toistuvien ja/tai järjestelmällisten ihmisoikeusloukkauksien vuoksi; keskeytys on luonnollisesti EU:n ja yhteisön ulkopuolisen valtion suhteita koskeva äärimmäinen toimenpide, minkä vuoksi pitäisi kehittää selkeä seuraamusjärjestelmä vaihtoehtoisen menettelytavan tarjoamiseksi, mutta se hyväksytty ja olennainen seikka, että ihmisoikeuksiin suhtaudutaan myönteisesti, ei saisi sulkea pois sitä mahdollisuutta, että yhteistyö voidaan keskeyttää määräajaksi ihmisoikeus- ja demokratialausekkeen rikkomisen vuoksi;

e) lausekkeeseen pitäisi sisältyä myös tarkat tiedot mekanismista, jonka avulla yhteistyösopimus voidaan tilapäisesti keskeyttää, sekä "varoitusmekanismi" reaktiona ihmisoikeus- ja demokratialausekkeen rikkomiseen;

f) lausekkeen pitäisi perustua vastavuoroisuuteen, ja sen pitäisi olla oikeusperusta, jonka perusteella osapuolet voivat keskustella ja toimia yhteisesti, jolloin sitä sovelletaan sekä Euroopan unionin että kolmannen maan alueella; katsoo, että lausekkeen pitäisi olla kaksisuuntainen väline, jonka perusteella Euroopan unioni ja kolmannet valtiot ovat velvoitettuja välittämään tietoja ihmisoikeuksia ja perusvapauksia koskevista toimintalinjoista;

8. kehottaa laajentamaan ihmisoikeus- ja demokratialausekkeen käytön kaikkiin Euroopan unionin ja kolmansien maiden välisiin uusiin sopimuksiin, olipa kyse teollisuusmaista tai kehitysmaista, ja alakohtaisiin sopimuksiin, kuten kalastusta, maataloutta, tekstiilejä, kauppaa ja teknistä tai taloudellista tukea koskeviin sopimuksiin, samansuuntaisesti kuin AKT-maiden kanssa on toimittu;

9. kehottaa laajentamaan ihmisoikeus- ja demokratialausekkeen myönteistä ulottuvuutta, johon liittyy tarve toteuttaa tehokkaita toimenpiteitä, jotka edistäisivät ihmisoikeuksien kunnioittamista kyseisten osapuolten alueella ja niiden toimesta, sisällyttää siihen ihmisoikeuksien toteutumista koskevan sopimuksen vaikutuksen jatkuva arviointi ja seuranta sekä omaksua ihmisoikeusnäkökulmaan perustuva lähestymistapa sopimuksen kaikkien näkökohtien täytäntöönpanossa;

10. korostaa, ettei se aio enää antaa puoltavaa lausuntoa sellaisista uusista kansainvälisistä sopimuksísta, jotka eivät sisällä ihmisoikeus- ja demokratialauseketta;

11. katsoo, että sen on saatava osallistua kolmansien maiden kanssa tehtäviä uusia sopimuksia koskevien neuvotteluvaltuuksien määrittämiseen ja erityisesti niiden poliittisten tavoitteiden ja ihmisoikeuksien edistämistä koskevien määräysten laatimiseen; katsoo näin ollen, että komission ja neuvoston pitäisi ottaa Euroopan parlamentin asiaan kuuluvat valiokunnat paremmin mukaan EU:n ja kolmansien maiden välisiä sopimuksia koskevien neuvotteluvaltuuksien määrittelytyöhön; korostaa tässä yhteydessä tarvetta parantaa toimielinten välistä tietojenvaihtoa ja pääsyä komission ja neuvoston tietokantaan;

12. katsoo, että tarvitaan tehokas mekanismi, jolla valvotaan, että kumppanit kunnioittavat ihmisoikeuksia ja demokratian periaatteita, ja

a) pyytää neuvostoa ja komissiota käynnistämään järjestelmällistä vuoropuhelua koskevat menettelyt osana sen säännöllistä arviointia, miten kumppanit täyttävät ihmisoikeusvelvoitteitaan; katsoo, että ihmisoikeuksien järjestelmällinen sisällyttäminen assosiaationeuvoston työohjelmaan on osa tätä vuoropuhelua;

b) suosittaa kolmansissa maissa olevien komission ulkoisten edustustojen päälliköiden aseman vahvistamista; kehottaa laatimaan "monivuotisia maakohtaisia strategia-asiakirjoja" edustustojen päällikköjen alaisuudessa ja ottamaan maakohtaisissa strategia-asiakirjoissa paremmin huomioon ihmisoikeustilanteet sekä tuomaan esille prioriteetit ja täsmentämään, mitä keinoja ja välineitä käyttäen EU saa maat noudattamaan ihmisoikeus- ja demokratialauseketta ja lisäämään perusoikeuksien kunnioittamista; kehottaa myös arvioimaan säännöllisin väliajoin uudelleen kyseisten strategioiden sanamuotoa, erityisesti yhdessä Euroopan parlamentin kanssa, ja katsoo, että Euroopan parlamentin pitäisi käsitellä sitä asiaan kuuluvissa valiokunnissaan ja täysistunnossa, erityisesti kun on kyse strategioiden täytäntöönpanosta; suosittelee, että komission maakohtaisiin strategia-asiakirjoihin ja toimintasuunnitelmiin sisällytetään ihmisoikeusasioissa edistymistä kuvaavat selkeät vertailuarvot sekä aikataulu, jonka puitteissa muutokset pitäisi saada aikaan;

c) katsoo, että jos jokin hallitus, jota asia koskee, Euroopan parlamentti tai kyseiset kansalliset parlamentit tai AKT-maiden kohdalla, yhteinen AKT-EU-edustajakokous katsoo, että on turvauduttava ihmisoikeusja demokratialausekkeeseen keskeyttämällä kahdenvälinen sopimus, harjoittamalla vuoropuhelua tai soveltamalla muita asianmukaisia toimenpiteitä, assosiaationeuvoston pitäisi ilman muuta ottaa tämä keskustelu esityslistalleen; panee merkille, että Euroopan parlamentti on tuonut muodollisesti esiin kantansa asiasta useaan otteeseen, mutta assosiaationeuvosto on yksinkertaisesti sivuuttanut pyynnöt;

d) suosittelee, että assosiaationeuvoston ja/tai sen ihmisoikeuksien alakomitean, Euroopan parlamentin, tarpeen vaatiessa yhteisen AKT-EU-edustajakokouksen ja kansalaisjärjestöjen ja/tai riippumattomien ja demokraattisten ei-valtiollisten toimijoiden välillä käynnistetään "rakenteellinen vuoropuhelu" keskusteluissa, jotka koskevat Euroopan unionin tekemiin sopimuksiin sisältyvien ihmisoikeus- ja demokratialausekkeiden rikkomisia ja että näissä keskusteluissa käsitellään myös (mitään vaihtoehtoa poissulkematta) toimenpiteitä lausekkeen soveltamisen tehostamiseksi;

e) pitää valitettavana, ettei Euroopan parlamentti saa osallistua kuulemisen aloittamista tai sopimuksen keskeyttämistä koskevaan päätöksentekoprosessiin; korostaa siksi voimakkaasti, että näissä asioissa Euroopan parlamentin pitää voida käyttää päätösvaltaa yhdessä komission ja neuvoston kanssa ja että sama koskee päätöstä keskeyttää johonkin valtioon jo kohdistettu asianmukainen kielteinen toimenpide ("keskeyttämisen keskeytys");

f) kehottaa komissiota laatimaan yhdessä ihmisoikeusasioita käsittelevien alakomiteoiden kanssa voimassa olevien sopimusten ihmisoikeus- ja demokratialausekkeen noudattamista käsittelevän vuosittaisen kertomuksen, johon sisällytettäisiin kunkin kuulemisprosessin tapauskohtainen analyysi ja muita asianmukaisia toimenpiteitä, joihin neuvosto on ryhtynyt tai jotka se on torjunut kyseessä olevana vuonna ja johon liitettäisiin yksityiskohtaisia suosituksia ja toteutettujen toimien tehokkuuden ja johdonmukaisuuden arviointi ja josta keskusteltaisiin Euroopan parlamentissa;

13. korostaa, että assosiaationeuvostot yleensä hallinnoivat EU:n ja kolmansien maiden välisiä suhteita, ja pyytää, että tällaisten sopimusten nojalla perustetaan yleisesti ihmisoikeusasioita käsitteleviä alakomiteoita, joilla on valtuudet

a) valvoa ihmisoikeus- ja demokratialausekkeen noudattamista, soveltamista ja täytäntöönpanoa;

b) ehdottaa tiettyjä myönteisiä toimenpiteitä demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen edistämiseksi; ja

c) arvioida ja seurata sopimuksen täytäntöönpanon suoria ja epäsuoria vaikutuksia perusoikeuksien täyteen toteutumiseen sopimusvaltioissa sekä laatia siihen liittyviä erityisiä suosituksia;

katsoo, että tällaisten alakomiteoiden pitäisi kokoontua säännöllisesti (ja joka tapauksessa aina silloin, kun assosiaationeuvosto kokoontuu) ja että niihin pitäisi kuulua ja niiden pitäisi kuulla parlamenttien ja kansalaisyhteiskuntaa edustavien järjestöjen edustajia; katsoo, ettei tapauskohtainen lähestymistapa ole paras tapa sopia kumppanimaiden kanssa ihmisoikeusasioita käsittelevien alakomiteoiden perustamisesta ja niiden valtuutuksien määrittelystä; korostaa jälleen kerran tarvetta käsitellä yksittäiset tapaukset kyseisissä alakomiteoissa;

14. pyytää, että Euroopan parlamentti otettaisiin mukaan assosiaationeuvostoihin ja ihmisoikeuksien alakomiteoihin ja että parlamenttien välisistä suhteista vastaavat Euroopan parlamentin valtuuskunnat saisivat niissä merkittävän aseman ja että lauseketta koskevat keskustelut sisällytettäisiin aina niiden vierailuohjelmiin;

15. korostaa, että kuulemismenettelyn käynnistämisperusteiden tai asiaankuuluvien toimenpiteiden soveltamisperusteiden on oltava objektiivisia ja avoimia;

16. korostaa, ettei mitään toimenpidettä voida keskeyttää niin kauan, kuin sen soveltamiseen johtaneet syyt eivät ole lakanneet olemasta, ja kehottaa ottamaan käyttöön lisätoimenpiteitä, jos jo toteutetut toimenpiteet eivät ole tuottaneet tulosta pitkähkön ajan kuluessa;

17. tunnustaa, että lausekkeen soveltamista on vaikeuttanut se, että kuulemismenettelyn käynnistäminen edellyttää neuvoston yksimielisyyttä, ja pyytää, että vaatimus neuvoston yksimielisyydestä kuulemismenettelyn käynnistämiseksi poistetaan ja että EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan 2 kohtaa tarkistetaan, koska se rajoittaa Euroopan parlamentin asemaa tällaisissa tapauksissa;

18. korostaa, että on tärkeää saattaa yleisön tietoon, että EU:n ja kolmansien maiden välisissä sopimuksissa on ihmisoikeus- ja demokratialauseke;

19. katsoo, että kun on kyse maista, joiden kanssa Euroopan unionilla on pitkään ollut yhteisiä perusarvoja ja yhteistä politiikkaa, kuten esimerkiksi uuteen naapuruuspolitiikkaan kuuluvat maat, voitaisiin harkita sellaisten sopimusten allekirjoittamista, jotka menevät pitemmälle kuin "ihmisoikeus- ja demokratialauseke" ja jotka perustuvat demokraattisten periaatteiden ja ihmisoikeuksien edistämiseen yhteisten instituutioiden avulla, Euroopan neuvoston ja/tai muiden alueellisten instituutioiden esimerkin mukaisesti;

20. kun on kyse Euroopan unionin naapuruuspolitiikkaan kuuluvista maista, joiden kanssa unionilla on erityisen läheiset suhteet assosiaatiosopimusten johdosta, lausekkeessa olisi täsmennettävä, että näiden sopimusten allekirjoittajien olisi - yhteiseltä pohjalta - myönnettävä toisilleen oikeus tarkkailla parlamentin ja presidentin vaaleja; pyytää neuvostoa ja komissiota rohkaisemaan asianomaisia maita siihen, että ne hyväksyisivät kansainvälisiä tarkkailijoita vaaleihinsa ja näin noudattaisivat avoimuutta;

21. katsoo, että vaaleja voidaan pitää demokraattisina, vapaina ja oikeudenmukaisina, kun tietyt ennakkoehdot täyttyvät: kunnioitetaan poliittisia oikeuksia ja kansalaisoikeuksia sekä sananvapautta ja tiedonvälityksen vapautta, taataan yhtäläiset oikeudet saada tietoja julkisten tiedotusvälineiden kautta ja kunnioitetaan poliittista moniarvoisuutta, jotta äänestäjille annetaan todellinen valintamahdollisuus;

22. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.

[1] EUVL C 97 E, 22.4.2004, s. 656.

[2] EUVL C 131 E, 5.6.2003, s. 147.

[3] EYVL C 320, 28.10.1996, s. 261.

[4] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2005)0150.

[5] EUVL C 104 E, 30.4.2004, s. 1048.

[6] EUVL C 76 E, 25.3.2004, s. 386.

[7] EUVL C 131 E, 5.6.2003, s. 138.

[8] EYVL C 65 E, 14.3.2002, s. 336.

[9] EYVL C 377, 29.12.2000, s. 336.

[10] EYVL C 98, 9.4.1999, s. 267.

[11] EYVL C 20, 20.1.1997, s. 161.

[12] EYVL C 126, 22.5.1995, s. 15.

[13] EYVL C 115, 26.4.1993, s. 214.

[14] EYVL C 267, 14.10.1991, s. 165.

[15] EYVL C 47, 27.2.1989, s. 61.

[16] EYVL C 99, 13.4.1987, s. 157.

[17] EYVL C 343, 31.12.1985, s. 29.

[18] EYVL C 172, 2.7.1984, s. 36.

[19] EYVL C 161, 10.6.1983, s. 58.

[20] EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3,.

[21] EUVL L 287, 28.10.2005, s. 1.

[22] EYVL C 364, 18.12.2000, s. 1.

--------------------------------------------------