Komission 19. kertomus tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun asetuksen (ETY) N:o 3820/85 soveltamisesta vuosina 1995-1996 /* KOM/2000/0084 lopull. */





KOMISSION 19. KERTOMUS tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun asetuksen (ETY) N:o 3820/85 soveltamisesta vuosina 1995-1996 KOMISSION 19. KERTOMUS tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun asetuksen (ETY) N:o 3820/85 soveltamisesta vuosina 1995-1996 Sisällys Tiivistelmä 1. Johdanto 2. Kansalliset aloitteet 2.1 Lainsäädännölliset toimenpiteet 2.2 Hallinnolliset toimenpiteet 3. Seuraamukset 3.1 Seuraamusten laatu 3.2 Muutokset 4. Jäsenvaltioiden suhteet ja keskinäinen yhteistyö 4.1 Yhdenmukaistetut tarkastukset 4.2 Tietojen vaihto 5. Yhteenvetotaulukot 5.1 Tarkastukset: yhteenveto 5.2 Rikkomiset: yhteenveto 6. Päätelmät ja huomiot 6.1 Jäsenvaltioiden päätelmät ja huomiot 6.2 Komission päätelmät ja huomiot Liite A Rikkomistaulukko Liite B Yhteenveto jäsenvaltioilta saaduista tiedoista 1. Tiedot ajalta 2. Suoritettavien tarkastusten vähimmäismäärän laskenta 3. Tarkastukset 3.1 Tiellä suoritetut tarkastukset 3.2 Yritysten tiloissa tarkastetut kuljettajat 3.3 Tiellä tarkastetut työpäivät 3.4 Yritysten tiloissa tarkastetut työpäivät 4. Rikkomiset: kirjattujen rikkomisten määrä 4.1 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 6 artikla: ajoajat 4.2 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 7 artikla: tauot 4.3 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 8 artikla: lepoajat 4.4 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 14 artikla: liikenteen aikataulu ja työvuorolista TIIVISTELMÄ Tässä kertomuksessa esitetään ajo- ja lepoajoista sekä tauoista asetuksella (ETY) N:o 3820/85 annettuihin säännöksiin liittyviä jäsenvaltioiden tarkastus- ja täytäntöönpanotoimia koskevia suuntauksia ja tilastoja ajanjaksolta 1995-1996. Kertomus perustuu jäsenvaltioiden toimittamiin tilastoihin ja sisältää niiden huomioita asetuksen soveltamisesta. Kaikki jäsenvaltiot ovat toimittaneet komissiolle kyseistä ajanjaksoa koskevia tietoja. Jotkin jäsenvaltiot tekivät niin vasta, kun niitä oli uhattu jäsenyysvelvoitteen noudattamatta jättämistä koskevilla menettelyillä. Itävalta ja Italia, jotka eivät antaneet vastauksia edellistä kertomusta varten, toimittivat tietonsa nyt, vaikka Itävallan tiedot koskivat vain vuotta 1996. Valitettavasti Kreikan antamat tilastotiedot eivät olleet tämän kertomuksen tarpeisiin soveltuvassa muodossa, joten niitä ei voitu sisällyttää siihen. Yleisesti tietojen antaminen vakiomuotoisina oli jonkin verran parantunut, vaikka jotkin jäsenvaltiot toimittavat yhä vain yhteenlaskettuja määriä eivätkä kaikki vastaukset ole vieläkään yhdenmukaisia. Tämä on puolestaan viivyttänyt kertomuksen laatimista ja estänyt kattavan ja tehokkaan vertailun. Tilastot osoittavat, että havaittujen rikkomisten kokonaismäärä on jälleen kasvanut, mutta niiden painopiste on muuttunut. Samalla kun lepoaikoja koskevien rikkomisten määrä osoittaa edelleen laskusuuntausta vuosien 1991-1992 41 prosentista 28 prosenttiin vuosina 1995-1996, taukoihin liittyvien rikkomisten yleinen osuus on vastaavasti kasvanut vuosien 1991-1992 20 prosentista 29 prosenttiin vuosina 1995-1996, ja samantapaista kasvua on tapahtunut myöhemmin ajoaikaa koskevien rikkomisten osalta sekä vähäisemmässä määrin liikenteen aikataulujen ja työvuorolistojen osalta. Suurimman rikkomisten tyypin muodostavat nyt ajoaikaa koskevien sääntöjen rikkomiset. Tilastot näyttävät kuvastavan kuljettajiin kohdistuvia lisääntyviä paineita ajaa sallittua pitempään ja olla välittämättä asetuksessa säädetyistä vähimmäistauoista. Havaittujen rikkomisten määrällinen kehitys vaihtelee maittain. Useimmissa jäsenvaltioissa havaittujen rikkomisten määrä on kasvanut (Tanskassa, Suomessa, Saksassa, Luxemburgissa, Portugalissa, Espanjassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa), kun taas joissakin se on supistunut (Belgiassa, Ranskassa, Irlannissa ja Alankomaissa). Saksan ilmoittama rikkomisten määrä on edelleen ylivoimaisesti suurin (80 prosenttia kaikista havaituista rikkomisista) ja sen rikkomisten kokonaismäärän suhde tarkastettujen työpäivien määrään on myös suurin, mikä osoittaa täytäntöönpanokäytäntöjen olevan hyvin kohdistettuja. Tällä kertaa myös täytäntöönpanoon liittyvien tarkastusten määrä vaihtelee maittain. Useimmissa jäsenvaltioissa tarkastusten määrä lisääntyi jälleen. Toisissa taas, kuten Saksassa, Luxemburgissa ja Irlannissa, se väheni. Koska tarkastusten vähimmäismäärä jo ylittyy näissä jäsenvaltioissa, määrän väheneminen ei merkitse, että maat rikkoisivat voimassa olevia jäsenyysvelvoitteitaan. Toimitettujen tilastojen perusteella Portugalia lukuun ottamatta kaikki jäsenvaltiot täyttävätkin nyt yhden prosentin perusvaatimuksen, ja Tanskan, Saksan ja Espanjan täytäntöönpano-osuus ylittää edelleen kaksi prosenttia. Jäsenvaltioissa on toteutettu erilaisia aloitteita. Ranska on koventanut rangaistuksiaan melko huomattavasti. Ajoneuvon matkan keskeyttämistä käytetään entistä enemmän rangaistuksena sekä Ranskassa että Saksassa. Benelux-maiden täytäntöönpanoyksiköt ovat tehneet useita aloitteita edistääkseen tietojen vaihdon lisäämistä ja päästäkseen yhteisymmärrykseen täytäntöönpanokäytännöistä. Kun työaikaa koskeva lainsäädäntö on hyväksytty, se täydentää asetusta. Näiden säännösten täytäntöönpano edellyttää, että täytäntöönpanoviranomaiset ovat tarkoin selvillä niiden tulkinnasta, ja komissio pyrkii edistämään kaikissa jäsenvaltioissa noudatettavaa yhteistä tulkintaa. Myös digitaalisen ajopiirturin käyttöönotto lähestyy. Tämä luo perustan kattavammalle täytäntöönpanotoiminnalle. Komissio on nyt saanut useimmilta jäsenvaltioilta vastaukset kysymykseen asetuksen yhdenmukaisesta ja tehokkaasta täytäntöönpanosta ja aikoo laatia kertomuksen, jossa kuvataan joidenkin alueiden myönteistä kehitystä ja jäsenvaltioiden välisiä eroja esimerkiksi säädettyjen rangaistusten osalta. Parannusehdotusten esittäminen on mahdollista. Komissio aikoo tiivistäen esitettynä - ryhtyä toimiin saadakseen jäsenvaltiot parantamaan tietojen toimittamista ja - arvioida täytäntöönpanokäytännön tehokkuutta ja yhdenmukaisuutta kertomuksessa, johon liitetään tarpeen mukaan ehdotuksia. 1. Johdanto Tämä ajanjaksoa 1995-1996 koskeva kertomus on kolmas komission uudessa kertomusten sarjassa, joka koskee yksinomaan asetusta (ETY) N:o 3820/85 [1]. Jäsenvaltiot ovat toimittaneet tiedot 22. helmikuuta 1993 tehdyllä päätöksellä [2] käyttöön otetulla vakiolomakkeella. [1] EYVL L 370, 31.12.1985, s. 1. [2] EYVL L 72, 25.3.1993, s. 33. Vaikka useimmat jäsenvaltiot ovat toimittaneet tietonsa vakiolomaketta läheisesti muistuttavassa muodossa, niiden antamat tiedot eivät ole vielä kaikki yhdenmukaisia ja osa niistä oli hajanaista, puutteellista tai - kuten Kreikan tapauksessa - eri ajanjaksoja koskevaa tietoa. Viivästyksiä tietojen toimittamisessa oli aikaisempaa vähemmän, mutta tämä johtui vain komission uhkaamista jäsenyysvelvoitteen noudattamatta jättämistä koskevista menettelyistä. Vakiolomake ja tämän kertomuksen esittäminen samassa muodossa kuin edellinen kertomus helpottavat kuitenkin tilastotietojen vertaamista edelliskauden tietoihin. Kertomuksessa esitetään myös mahdolliset aloitteet, joita jäsenvaltiot ovat tehneet, ja siihen on sisällytetty tiedot yhteisön tason uusimmasta kehityksestä. 2. Kansalliset aloitteet 2.1. Lainsäädännölliset toimenpiteet Itävalta on ilmoittanut panneensa täytäntöön asetuksen (ETY) N:o 3820/85 säädöksin § 102 11a-11d Kraftfahrgesetz (moottoriajoneuvoja koskeva laki), Arbeitszeitgesetz (työaikalaki) ja Arbeitsruhegesetz (lepoaikoja koskeva laki). Saksassa on elokuussa 1997 muutettu säädöstä Fahrpersonalgesetz (kuljetushenkilöstöä koskeva laki) - sakkoja koskevat säännökset on siirretty kuljetushenkilöstöä koskevaan asetukseen Fahrpersonalverordnung. Asetusta, joka sisältää myös asetuksen (ETY) N:o 3820/85 13 artiklan mukaiset kansalliset poikkeukset, on muutettu AETR-sopimuksen toisen ja kolmannen muutoksen ratifioinnin jälkeen (ajopiirturit ajopäiväkirjan tilalle). Asetuksen säännöksiä sovelletaan nyt myös ajo- ja lepoaikoihin sellaisten ajoneuvojen osalta, joiden suurin sallittu paino on 2,8-3,5 tonnia, ja niiden täytäntöönpano on yhdenmukainen. 2.2. Hallinnolliset toimenpiteet Itävallan työsuojeluhallinto on pannut alulle yhteensä 891 tieliikenteen sosiaalilainsäädäntöön liittyvää rikosoikeudellista syytettä. Rangaistusten arvo on kaikkiaan 519 335 euroa. Belgiassa on täytäntöönpanotoimenpiteiden vahvistamiseksi palkattu kahdeksan uutta tarkastajaa. Suomessa hallitus on tehnyt esityksen tulli- ja rajavartiolaitosten sisällyttämisestä täytäntöönpanosta vastaaviin laitoksiin. Ranskassa hallinnollisia seuraamuksia käsitteleville komissioille esitettiin vuosina 1995 ja 1996 158 tapausta, joissa oli kysymys vakavista tai toistuvista kuljetuksia koskevien sääntöjen rikkomisista, työoloja ja liikenneturvallisuutta koskevat asetukset mukaan lukien. Seuraamuksiin kuului joidenkin tai kaikkien liikennöintilupien määräaikainen tai lopullinen peruuttaminen. Tällöin peruutettiin lopullisesti 385 yhteisölupaa ja 322 liikennöintilupaa, ja väliaikaisesti peruutettiin 229 yhteisölupaa ja 243 liikennöintilupaa. Ranskan pääministeri allekirjoitti 26. syyskuuta 1996 ministeriöille tarkoitetun kiertokirjeen, jonka tarkoituksena oli tehostaa täytäntöönpanoviranomaisten tekemien tarkastusten yhteensovittamista ja kohdistamista. Täytäntöönpanovirkamiesten määrää lisättiin 44:llä, käyttöön otettiin tarkoitusta varten suunniteltu ja jatkuva täytäntöönpanosta vastaavan henkilöstön koulutus, tietokoneita päivitettiin ja uusia liikennettä koskevia toimenpiteitä toteutettiin. Saksassa 9 252 henkilöliikenteen harjoittajaa ja 198 677 tavaraliikennettä maanteitse harjoittavaa yrittäjää saivat sakkoja ja varoituksen. Rangaistusmääräys annettiin 6 517 henkilöliikenteen harjoittajalle ja 176 131 tavaraliikennettä maanteitse harjoittavalle yrittäjälle, ja 2 054 henkilönkuljetusajoneuvon sekä 106 794 tavarankuljetusajoneuvon matka keskeytettiin. Tästä käy ilmi, että liikennöinnin jatkamisen estävien rangaistusten määrä on lisääntynyt merkittävästi. Alankomaiden hallitus järjesti Haagissa 16. ja 17. syyskuuta 1996 epävirallisen asiantuntijakokouksen, jossa tarkasteltiin eri jäsenvaltioissa noudatettavia tapoja soveltaa ammattikuljettajien ajo- ja lepoaikoja koskevia eurooppalaisia säännöksiä ja rangaista niiden rikkomisesta. Seminaari osoittautui hyödylliseksi foorumiksi mielipiteiden vaihtoon. Yhdistyneessä kuningaskunnassa kiinnitettiin vuosina 1995 ja 1996 edelleen suurta huomiota tietyille kohdealueille ja epäilyksenalaisiin kuljettajiin sekä liikenteenharjoittajiin kohdistettuihin täytäntöönpanotoimiin, samalla kun kuljettajien ajoaikojen noudattamista valvottiin tavanomaisin tarkastuksin. Näistä suuri osa perustui 'hiljaisista tarkastuksista' kerättyihin tietoihin, joissa ajoneuvon käyttö ja sijainti rekisteröityy ilman, että kuljettaja tietää asiasta, minkä jälkeen kuljettajan piirturilevyt tarkastetaan huolellisesti sen toteamiseksi, onko kaikki tiedot kirjattu. Tämä auttaa havaitsemaan asetuksen määräysten järjestelmällisen rikkomisen. Tilastotietoja täydennetään tiedoin poliisin täytäntöönpanotoimista, mikä auttaa luomaan täydellisemmän kuvan Yhdistyneen kuningaskunnan täytäntöönpanotoiminnan tasosta. 3. Seuraamukset 3.1. Seuraamusten laatu Viisi jäsenvaltiota (Irlanti, Itävalta, Suomi, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta) toimitti komissiolle tietoja asetuksen rikkomisesta määrättyjen seuraamusten laajuudesta. Sakkorangaistusten suuruuden voidaan edelleen todeta vaihtelevan paljon jäsenvaltioiden välillä. (Ks. liite A). Itävallassa sakkojen määrä vaihtelee 37 eurosta 2 204 euroon. Tanskassa kuljettajaa sakotetaan 53 euroa ja liikennöitsijää 132 euroa jokaisesta neuvoston asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja 3821/85 määräyksen rikkomisesta. Sakko voi kuitenkin määräytyä myös rikkomisen tyypin ja vakavuuden perusteella. Suomessa seuraamukset kohdistetaan kuljettajaan tai tämän työnantajaan sen mukaan, millaisesta rikkomisesta on kysymys. Rikkomisista määrätään päiväsakkoja, jotka vastaavat 33,3 prosenttia henkilön sosiaalikuluilla vähennetyistä päivittäisansioista. Seuraamuksen ankaruus vaihtelee rikkomisen mukaan. Ajo- ja lepoaikoja koskevien sääntöjen rikkomisesta määrätään 6-12 päiväsakkoa. Esimerkiksi piirturilevyn käytön laiminlyönnistä seuraamus on 8 päiväsakkoa, piirturilevyjen käyttöä koskevien säännösten rikkomisesta 6 päiväsakkoa jne. Irlannissa sakon enimmäismäärä on 1 266 euroa ja/tai 6 kuukautta vankeutta. Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 1995-1996 sekä kuljettajille että kuljettajan ajoaikaan ja piirturin käyttöön liittyvän rikkomisen aiheuttaneille tai sallineille henkilöille määrättyjen sakkojen enimmäismäärät vaihtelivat 1 299 eurosta 6 494 euroon. Pohjois-Irlannissa määrättävän sakon enimmäismäärä 6 494 euroa tuli voimaan 3. kesäkuuta 1996. Sakon lisäksi piirturilevyn väärentämisestä ja piirturin sinetin muuttamisesta tai väärentämisestä on säädetty enintään kahden vuoden vankeusrangaistus. 3.2. Muutokset Ranskassa vakavia rikkomisia koskeva säännös on sisällytetty lainsäädäntöön 1. helmikuuta 1995 lailla "loi no. 95-96". Uusia seuraamuksia on otettu käyttöön ja joitakin on kovennettu tässä laissa: ajopiirturin käyttöä koskevien säännösten rikkomisesta säädetyt rangaistukset ovat entistä ankarampia, seuraamuksen enimmäismäärä on 30 489 euroa sakkoa ja yksi vuosi vankeutta alkaen. Näitä seuraamuksia sovelletaan myös nopeudenrajoittimien manipulointiin liittyvien rikkomisten yhteydessä. Ajo- ja lepoaikojen vakaviin rikkomistapauksiin ja joihinkin piirturilevyjen käyttöä koskeviin rikkomistapauksiin sovellettavia seuraamuksia on myös kovennettu 5. toukokuuta 1995 annetulla asetuksella "Decree no. 95-602". Näissä tapauksissa sakkoa määrätään nyt noin 1 517 euroa aikaisemman 758 euron sijaan. Ajoneuvoille annettujen ajokieltojen noudattamisesta kieltäytymisen seuraamusta on korotettu 5. toukokuuta 1995 annetulla asetuksella "Decree no.95-601". Nykyistä seuraamusjärjestelmää laajennetaan luomalla mahdollisuus asettaa ajoneuvo hallinnolliseen ajokieltoon. Pohjois-Irlannissa vuosina 1995 ja 1996 sovellettuja sakkoseuraamuksia on korotettu ja ne sisältyvät Pohjois-Irlannin tieliikennettä ja henkilöiden sekä tavaroiden kuljetukseen tarkoitettujen ajoneuvojen rekisteröintilaitteita koskeviin säännöksiin "Road Traffic (Northern Ireland) Order 1981" ja "Passenger and Goods Vehicles (Recording Equipment) Regulations (Northern Ireland) Order 1981" sellaisina, kuin ne ovat muutettuina 3. kesäkuuta 1996 annetulla säädöksellä "European Communities Road Traffic and Vehicles - Passenger and Goods Vehicles - (Recording Equipment) Regulations (Northern Ireland) 1996". 4. Jäsenvaltioiden suhteet ja keskinäinen yhteistyö Vaikka tätä otsikkoa ei nimenomaisesti ole mainittu vakiolomakkeessa, useat jäsenvaltiot esittivät huomioitaan, jotka liittyivät tarkastuksiin ja tietojen vaihtoon. 4.1. Yhdenmukaistetut tarkastukset Jäsenvaltioita kehotetaan 23. marraskuuta 1988 annetussa direktiivissä 88/599/ETY vaihtamaan tietoja ja antamaan keskinäistä apua täytäntöönpanotoimenpiteiden soveltamista koskevissa asioissa. Tanska on kirjannut kymmenen muiden jäsenvaltioiden kanssa toteutettua yhteensovitettua tarkastusta: seitsemän yhdessä Saksan kanssa ja kolme yhdessä Ruotsin kanssa. Tarkastukset on kohdistettu satunnaisesti valittuihin rajan yli Tanskaan saapuviin ajoneuvoihin Padborgin maaraja-asemalla ja satunnaisesti valittuihin Tanskasta saapuviin ajoneuvoihin Helsingørin satamassa. Kukin tarkastusjakso on kestänyt kahdeksan tuntia. Tarkastettuja ajoneuvoja oli 1 170 ja rikkomisia kirjattiin 222, joista 29 koski asetusta (ETY) 3820/85. Myös Ruotsi on vahvistanut toteuttaneensa yhteensovitettuja tarkastuksia pohjoismaisten naapureidensa kanssa. Luxemburg ilmoitti tehneensä säännöllisesti yhdenmukaistettuja tarkastuksia naapurijäsenvaltioidensa, esimerkiksi Benelux-maiden, Saksan, Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa. Jäsenvaltioiden eri yksiköt sopivat yhteisestä ajankohdasta ja tarkastuksen järjestelyistä. Tällaiset toimenpiteet hoidetaan periaatteessa yhden päivän aikana kello 3:n ja kello 15:n välillä. Pohjois-Irlannissa tarkastusviranomaiset toteuttivat kolme yhteistä täytäntöönpanotoimenpidettä yhdessä Irlannin tasavallan viranomaisten kanssa. 4.2. Tietojen vaihto Tanska ilmoitti vaihtaneensa tietoja 11 muun jäsenvaltion kanssa. Ruotsi ilmoitti vaihtaneensa tietoja kaikkien pohjoismaisten naapureidensa kanssa. Luxemburg mainitsi, että Benelux-maiden välillä järjestetään neljännesvuosittain kokouksia, joissa vaihdetaan tietoja ja kehitellään yhteisiä kantoja. Belgia lisäsi, että Benelux-maissa ja myös yhdessä Ranskan ja Saksan kanssa on tehty useita aloitteita, joilla parannetaan tietojen vaihtoa esimerkiksi maiden omien liikennöitsijöiden syyllistymisestä vakaviin sääntöjen rikkomisiin muissa jäsenvaltioissa. Tällä hetkellä maat harkitsevat yhdessä menettelyjä tietojen vaihtamiseksi yhdenmukaisella tavalla ja asianmukaisia seuraamuksia rikkomisiin syyllistyneille yrityksille. Belgia toivoo, että Euroopan unioni huolehtisi tällaisten aloitteiden yhteensovittamisesta. 5. Yhteenvetotaulukot 5.1. Tarkastukset: yhteenveto Tosiasiallisesti tarkastettujen päivien määrä suhteessa tarkastettavien työpäivien vähimmäismäärään >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset (1) 1. tammikuuta 1996 - 31. joulukuuta 1996. (2) Tästä taulukosta 5.1 ja liitteen B taulukoista 3.1-3.4 puuttuvat santarmien, valtiovarainministeriön (tullin) ja työvoimaministeriön suorittamia tarkastuksia koskevat luvut. (3) Kotimaasta ja ulkomailta peräisin oleviin kuljettajiin kohdistuvia tarkastuksia ei ole tilastollisesti eritelty, vaan ne sisältyvät kokonaismäärään (d). (4) Tätä taulukkoa 5.1 ja liitteen B taulukoita 3.1-3.4 varten ei ole toimitettu työsuojelutarkastajien ja santarmien suorittamia tarkastuksia koskevia lukuja. Siksi taulukoiden antama kuva täytäntöönpanotoiminnasta jää vaillinaiseksi. (5) Tähän lukuun ei sisälly poliisin harjoittama täytäntöönpanotoiminta. * Jos yksittäisten maiden osalta laskettu tarkastusten ja havaittujen rikkomisten välinen suhde mukautetaan niin, että se sisältää Belgian ja Yhdistyneen kuningaskunnan toimittamat tekijänsä mukaan erittelemättömien rikkomisten määrät (ks. taulukko 5.2), tarkastettujen työpäivien koko määrä voisi olla Belgian osalta 3 661 350 ja Yhdistyneen kuningaskunnan osalta 12 876 954, mikä taas merkitsisi sitä, että Belgian tarkastussuhde olisi korjattava 542 prosentiksi ja Yhdistyneen kuningaskunnan suhde 641 prosentiksi. 5.2. Rikkomiset: yhteenveto Kirjattujen rikkomisten määrä: Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 6, 7, 8 ja 14 artikla Katsaus jäsenvaltioittain >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset (1) Ranska ei erottele kotimaasta ja ulkomailta olevia kansalaisuuden vaan asuinpaikan mukaan. Rikkomisia koskevia lukuja ei ole eritelty henkilöliikenteen ja tavaraliikenteen kesken. * Seuraavat havaittuja rikkomisia koskevat luvut eivät sisälly edellä olevaan taulukkoon eivätkä liitteen B taulukoihin 4.1-4.4, koska niitä ei ole asianmukaisesti eritelty: Yhteensä Santarmit: 22 260 Valtiovarainministeriö: 3 988 Työvoimaministeriö: 260 Yhteensä 26 508 ** Seuraavaa havaittuja rikkomisia koskevaa lukua ei ole sisällytetty edellä olevaan taulukkoon eikä liitteen B taulukoihin 4.1-4.4, koska sitä ei ole asianmukaisesti eritelty: Yhdistyneen kuningaskunnan poliisivoimat: 35 241 (1995-1996). Kirjattujen rikkomisten määrä: Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 6, 7, 8 ja 14 artikla Katsaus rikkomistyypeittäin (sisältää henkilö- ja tavaraliikenteen, kotimaasta, ETY-maista ja kolmansista maista olevat) >TAULUKON PAIKKA> ***Ei sisällä erittelemättömiä lukuja (Itävalta 21 239, Suomi 1 515). 6. Päätelmät ja huomiot 6.1. Jäsenvaltioiden päätelmät ja huomiot Belgia on päätellyt tilastoistaan, että ajo- ja lepoaikoja koskevat rikkomiset ovat yhä tärkein kuljettajiin liittyvä kysymys. Noin 40 prosenttia tieliikenteessä havaituista rikkomisista oli asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja N:o 3821/85 säännösten rikkomisia. Vuoden 1997 ensimmäistä puoliskoa koskevat tiedot osoittavat tilanteen jopa heikentyneen 42 prosenttiin. Tästä syystä Belgia harkitsee sakkojensa tason korottamista. Ehdotusluonnos uudeksi laiksi on toimitettu kaikille asianomaisille ja viivästyksistä huolimatta sen toivotaan tulevan voimaan piakkoin. Belgia huomautti, että 8 uuden tarkastajan palkkaamisen ansiosta tarkastettujen työpäivien määrä on lisääntynyt. Ranska ilmoitti, että tiellä ja yritysten tiloissa suoritettujen tarkastusten määrä sekä ajoneuvojen määrä vuonna 1996 oli kirjattu kahta eri tietojenkäsittelyjärjestelmää käyttäen, eivätkä käytetyt tiedot koskeneet samoja tilastollisia alueita. Tästä on seurannut vuoden 1996 tulosten aliarviointi. Vaikka vuonna 1996 tiellä tarkastettujen ajoneuvojen määrä väheni vuoden 1995 määrään verrattuna, tiellä ja yritysten tiloissa tarkastettujen työpäivien määrä lisääntyivät kumpikin 2 prosenttia. Näin ollen tarkastettujen työpäivien määrä suhteessa tarkastettavien työpäivien vähimmäismäärään kohoaisi 163 prosenttiin. Sekä vuonna 1995 että 1996 75 prosenttia tiellä havaituista rikkomisista oli asetuksen (ETY) N:o 3820/85 säännösten rikkomisia. Suomi ilmoitti, että tarkastuksia ei oltu eritelty henkilöliikenteen ja tavaraliikenteen mukaan. Suurin osa kyseisistä tarkastuksista on kuitenkin kohdistunut tavarankuljetusajoneuvoihin. Henkilöliikenteessä olevien ajoneuvojen osuus kaikista tarkastetuista oli noin 5 prosenttia. Suomalaisten arvioiden mukaan kutakin tiellä tarkastettua ajoneuvoa kohti on tutkittu kolme piirturilevyä, ja yritysten tiloissa tehtyjen tarkastusten yhteydessä on kussakin yrityksessä tutkittu kymmenen piirturilevyä yhtä kuljettajaa kohti. Kuljettajien kansallisuutta ei kirjattu tarkastusten yhteydessä, mutta tämä käytäntö muuttuu vuoden 1998 tilastoja varten. Liikkuvan poliisin tilastot osoittavat, että vuonna 1995 syytteeseen johti 670 rikkomista ja vuoden 1996 vastaava luku oli 845. Näiden rikkomisten lisäksi kumpanakin vuotena ilmeni vähäisempiä rikkomisia, jotka johtivat varoitukseen mutta joita ei kirjattu. Tällaisia rikkomisia olivat esimerkiksi jakson kirjauskytkimen väärinkäyttö tai käytön laiminlyönti. Kaiken kaikkiaan tarkastusten määrä ylitti kertomusvuosina selvästi direktiivissä 88/599/ETY vaaditun vähimmäismäärän ja tietojen keruu on myös tehostunut. Saksa korosti, että se on selvästi ylittänyt tarkastusten yhden prosentin vähimmäisvaatimuksen. Tarkastettujen ulkomaalaisten kuljettajien suhteellisen suuri määrä selittyy Saksan mukaan sillä, että kauttakulkuliikenteen osuus Saksassa on todennäköisesti Euroopan suurimpia. Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 soveltamisalaan kuuluvien ajoneuvojen määrä vuosina 1995-1996 on hieman vähentynyt verrattuna vuosiin 1993-1994. Tämä ilmenee tiellä suoritettujen tarkastusten ja tiellä tarkastettujen työpäivien määristä. Tavarankuljetusyrityksen tiloissa tarkastettujen kuljettajien määrä on hieman lisääntynyt, mutta henkilöliikennettä harjoittavien yritysten tiloissa ja omaan lukuun kuljetustoimintaa harjoittavien osalta tarkastusten määrä on vähentynyt. Ajoaikoihin ja taukoihin liittyvien havaittujen rikkomisten määrä on huomattavasti lisääntynyt tavaraliikenteessä mutta ei henkilöliikenteessä. Vakavista rikkomisista määrätyt matkan keskeyttämiset ovat selvästi lisääntyneet. Lisäksi Saksa suosittelee komission kaksivuotisessa kertomuksessa esitettävien vakiotietojen esitysmuodon muuttamista niin, että ne sisältäisivät tulevissa kertomuksissa tarkempia tietoja esimerkiksi asetuksen (ETY) N:o 3821/85 rikkomisista ja jäsenvaltioiden välisestä tiedonvaihtoon liittyvästä yhteistyöstä. Alankomaat korosti, että sen täytäntöönpanokäytännön painopiste on enemmän ennaltaehkäisyssä kuin seuraamustoimenpiteissä. Täytäntöönpanosta vastaavat viranomaiset pitävät tärkeämpänä näkyvää läsnäoloaan kuin "välittömien" sakkojen antamista. Kertomusajanjaksona RVI (Alankomaiden kansallinen liikenteenvalvontavirasto) jatkoi ennaltaehkäisevien menetelmien kehittämistä parantaakseen asetuksen noudattamista. Tavoitteena on mahdollisimman hyvä yhteisymmärrys kuljetusyrittäjien kanssa siitä, miten he edellyttävät sääntöjen noudattamista yrityksissään. Näin tehtyjen sopimusten noudattamatta jättäminen on rikollista. Tätä menetelmää noudattaen jokainen yritys tarkastetaan ainakin kerran sovitun ajanjakson aikana. Jos näissä tarkastuksissa havaitaan vakavia rikkomisia, seuraamukset määrätään välittömästi. Jos tiellä suoritetuissa tarkastuksissa havaitaan rikkomisia, jotka on kirjattava virallisesti, täytäntöönpanotoimiin ryhdytään heti. Tällaisia rikkomisia koskevia tietoja käytetään myöhemmin tarkastusten kohdistamiseksi tiettyihin kuljetusyrityksiin. Portugali toivoi pystyvänsä saavuttamaan direktiivissä 88/99/ETY säädetyn tarkastusten vähimmäismäärän ajanjaksolla 1999-2000 työsuojeluviranomaisten ja santarmien suorittamia tarkastuksia lukuun ottamatta. Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti, että tämä oli ensimmäinen kerta, kun maan poliisiviranomaisten suorittamia tarkastuksia koskevat tiedot oli mahdollista liittää sen vastaukseen, koska aikaisemmin poliisin tietoja oli ollut vaikea saada. Poliisia koskevat tiedot eivät kuitenkaan vastaa todellista laajuutta, jossa se toteuttaa ajoaikojen noudattamissäännöksiin liittyviä täytäntöönpanotoimenpiteitä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, koska monet yksiköt eivät vielä kirjaa tietoja - tai jos ne sen tekevät, tiedot eivät silti ole kertomuksen edellyttämässä vakiomuodossa. Poliisia koskevat tilastotiedot ilmoitetaan vain Yhdistyneen kuningaskunnan vastauksen liitteessä, jota ei voitu sisällyttää vakiolomakkeeseen. Siksi ajoaikoihin liittyvän täytäntöönpanotoiminnan laajuus näkyy todellista alhaisempana. Muut jäsenvaltiot eivät esittäneet huomioita. 6.2. Komission päätelmät ja huomiot Asetus (ETY) N:o 3820/85 muodostaa edelleen yhteisen perustan tieliikenteen harjoittajien enimmäisajo- ja lepoaikojen määräämiselle yhteisössä. Sen soveltaminen jäsenvaltioissa voi olla keskeinen tekijä pyrittäessä parantamaan tieliikenteen turvallisuutta, kuljetusten tehokkuutta ja tasapuolista kilpailua Euroopan unionissa. Komissio on kuitenkin tietoinen siitä, että jäsenvaltioilla on toisistaan poikkeavia käsityksiä tämän lainsäädännön sisällyttämisestä niiden omaan lainsäädäntöön. Tarkastusten ja valvonnan suorittamistiheys ja tehokkuus vaihtelevat ja eri viranomaiset toimivat usein erillisten kansallisten sääntöjen alaisina. Rikkomisten seuraamukset ovat ankaruudeltaan eritasoisia. Joissakin jäsenvaltioissa useat täytäntöönpanoviranomaiset voivat antaa komission kertomusta varten osittaisia tietoja ilman, että kaikkia tietoja olisi sovitettu yhteen ja koottu vakiolomakkeelle, mikä vaikeuttaa tarkkojen vertailujen tekemistä. Lisäksi komissio tietää, että nykyisten valvontalaitteiden käyttöä on edelleen mahdollista kiertää ja että jäsenvaltioiden yhteistyötä on tarpeen lisätä täytäntöönpanon yhteensovittamisen varmistamiseksi. Siksi se kutsui lokakuussa 1995 kansalliset asiantuntijat koolle kaksipäiväiseen kokoukseen, jossa voitiin vaihtaa näkemyksiä asetuksen tulkintaan ja täytäntöönpanoon liittyvistä kysymyksistä. Kokous osoittautui erittäin hyödylliseksi. Karolus-ohjelmaa, joka mahdollistaa jäsenvaltioiden välisen virkamiesvaihdon, käytettiin myös kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten keskinäisen ymmärtämyksen lisäämiseksi. Belgiassa ja Luxemburgissa havaitaan yhä paljon useammin ulkomaalaisten kuin oman maan kansalaisten tekemiä rikkomisia. Tarkastettujen ulkomaalaisten ja oman maan kansalaisten määrät ovat kuitenkin yhtä suuret, joten täytäntöönpanokäytännössä ei näytä tapahtuvan kansallisuuteen perustuvaa syrjintää. Komissio seuraa kuitenkin edelleen tilannetta kaikissa jäsenvaltioissa. 6.2.1. Tietojen puute on edelleen ongelma Jäsenvaltioista saatujen ajantasaisten, yksityiskohtaisten ja riittävän kattavien tietojen puuttuminen vaikeuttaa edelleen yleisten vertailujen tekemistä. Syyt tähän vaihtelevat maasta toiseen. Tämän kertomuksen osalta Kreikka oli ainoa jäsenvaltio, joka ei toimittanut vastaustaan pyydetyssä muodossa. Lisäksi sen toimittamat tilastot sisältävät kyseisten kahden vuoden yhteismäärät, joita ei ole mahdollista jakaa ja eritellä kertomuksen kattamille kahdelle perättäiselle vuodelle. Komissio on joutunut vastentahtoisesti aloittamaan seuraamusmenettelyn Kreikkaa vastaan tämän asian selvittämiseksi. Itävalta ja Italia, jotka eivät toimittaneet viime kerralla mitään tietoja, vastasivat tällä kertaa, vaikka Itävallan vastaus koski vain vuotta 1996. Kaksi muuta yhteisön uusinta jäsentä, Suomi ja Ruotsi, joiden toimittamat tiedot olivat viime kerralla puutteelliset, ovat toimittaneet kattavammat vastaukset tältä vuosia 1995-1996 koskevalta ajanjaksolta. Jotkin jäsenvaltiot toimittavat edelleen vain yhteenlaskettuja lukuja - niiden vastaukset eivät edelleenkään vastaa yhtenäistä mallia. Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 6, 7, 8 ja 14 artiklan rikkomisista Suomi ja Itävalta eivät ole vielä onnistuneet toimittamaan yksityiskohtaisia tietoja, vaan ovat antaneet kunkin rikkomistyypin kokonaismäärän, joka on voitu liittää vain yleiseen tilastoon. Lisäksi Ranska ei erottele kotimaasta ja ulkomailta olevia kansalaisuuden vaan asuinpaikan mukaan, mikä voi aiheuttaa epätarkkuuksia vertailuissa. Belgian ja Portugalin toimivaltaiset viranomaiset toimittavat yhä epätäydelliset vastaukset, mikä merkitsee tarkastusten ja niiden yhteydessä havaittujen rikkomisten osalta pienempiä kokonaislukuja sekä näin ollen todennäköisesti kätkee koko täytäntöönpanotoiminnan todellisen tason. Yhdistynyt kuningaskunta on myös ilmoittanut, että sen poliisivoimilla on täytäntöönpanossa merkittävä osuus ja että se toivoo voivansa lähitulevaisuudessa toimittaa täydelliset tilastot näistä toiminnoista. 6.2.2. Useimmat jäsenvaltiot ovat saavuttaneet vaaditun tarkastusten vähimmäismäärän Täytäntöönpanoon liittyvien tarkastusten kokonaismäärä EU:ssa kasvaa edelleen. Tähän yleiskuvaan kuuluvat eri jäsenvaltioiden väliset erot. Jotkin niistä kuten Ranska, Portugali ja Espanja totesivat kasvun jatkuneen, toisten osalta taas täytäntöönpanon taso pysyi suurimmaksi osaksi ennallaan ja muutamat, kuten Saksa ja Luxemburg, ilmoittivat toiminnan vähentyneen, vaikka täytäntöönpanotoimien määrä ylitti yhä huomattavasti vähimmäisvaatimuksen. Portugalia koskevat tiedot osoittavat yleistä kasvusuuntausta. Tuloksena on, että yhteenvetotilastoissa tarkastettujen työpäivien määrän suhde tarkastettavien päivien vähimmäismäärään osoittaa Portugalin lisänneen tarkastuksia. Irlannissa asetuksen soveltamisalaan kuuluvien ajoneuvojen määrä on kasvanut merkittävästi. Näin ollen työpäivien koko määrä on lisääntynyt jyrkästi ja samalla vaadittujen tarkastusten vähimmäismäärä on myös kasvanut, mutta täytäntöönpanotoiminta ei ole lisääntynyt tätä kehitystä vastaavasti. Siksi tarkastettujen työpäivien määrän ja tarkastettavien päivien vähimmäismäärän suhteeksi saatiin 130 prosenttia, kun se oli ollut vuosien 1993-1994 kertomuksessa 386 prosenttia. Yleisesti katsoen useimmat jäsenvaltiot ylittivät helposti yhden prosentin vähimmäisvaatimuksen. Vuosien 1993-1994 tavoin Tanska, Saksa ja Espanja saavuttavat edelleen yli kahden prosentin täytäntöönpanoasteen, ja Saksan yli neljän prosentin tarkastussuhde pysyy unionin korkeimpana. Merkittävä huomio on myös se, että uudet jäsenvaltiot pystyivät nostamaan vuosien 1993-1994 alle yhden prosentin tarkastusastettaan yli prosenttiin (Suomi 0,44 prosentista 1,78 prosenttiin, Ruotsi 0,13 prosentista 1,02 prosenttiin, Itävalta 1,28 prosenttiin). Vaikka Belgia lisäksi toimitti vain osittaiset tiedot, myös sen tarkastusaste kasvoi 0,66 prosentista 1,20 prosenttiin. Näin ollen kaikki jäsenvaltiot Portugalia lukuun ottamatta kasvattivat tarkastustensa osuuden vaaditun yhden prosentin yläpuolelle. Vaikka Portugalia kehotettiin toimittamaan vastauksessaan tiedot kaikkien täytäntöönpanoviranomaistensa tarkastuksista, niitä ei saatu. Kaikki Portugalin kansalliset tilastot yhteensovittavan yksikön puuttuminen voi estää näkemästä sitä, että maa itse asiassa täyttää direktiivissä asetetut vähimmäisvaatimukset. Portugali onkin ilmoittanut aikovansa vuonna 1999 saavuttaa täytäntöönpanon yhden prosentin vähimmäissuhteen, mutta tämä voi perustua vain tilastoihin, jotka jokin täytäntöönpanosta vastaavista elimistä on toimittanut. 6.2.3. Lepoaikaa koskevien säännösten rikkomiset vähenivät, mutta kaikkien muiden säännösten rikkomiset lisääntyivät Asetuksen 6 artiklan (ajoajat), 7 artiklan (tauot) ja 14 artiklan (liikenteen aikataulu ja työvuorolista) rikkomiset ovat lisääntyneet. Ajoaikoihin liittyvien rikkomisten osuus kaikista havaituista rikkomisista on pysynyt jatkuvasti merkittävänä (38 prosenttia) ja se on jopa kasvanut (34 prosentista vuosina 1993-1994). Ajoaikoihin liittyvien rikkomisten määrä ylitti kertomusajanjaksona lepoaikoja koskevien rikkomisten määrän ja on nyt suurin rikkomisten luokka. Taukoja koskevien säännösten havaitut rikkomiset ovat edelleen lisääntyneet ja niiden osuus on nyt 29 prosenttia. Liikenteen aikatauluihin ja työvuorolistoihin liittyvien rikkomisten määrä on palautunut aikaisempaan 4 prosenttiin kaikista havaituista rikkomisista. On huomattava, että näistä rikkomisista tietoja toimittaneiden jäsenvaltioiden määrä on suurempi kuin aikaisemmin. Kuitenkin voidaan todeta, että 8 artiklaan (lepoajat) liittyvien havaittujen rikkomisten osuus on tästä huolimatta pienentynyt vuosien 1993-1994 39 prosentista 29 prosenttiin vuosina 1995-1996. Tämä ilmiö ei johdu jäsenvaltioissa havaittujen rikkomisten määrän yleisestä laskusta - joissakin maissa kuten Tanskassa ja Portugalissa on tapahtunut jopa kasvua - vaan se on osoitus alueen kehityssuuntauksesta. Luvut näyttävät osoittavan, että kuljettajiin kohdistuvat paineet ajaa sallittua pidempiä aikoja suurenevat tieliikenteen alalla, vaikka asetus on jo säädetty joustavaksi. 6.2.4. Havaittujen rikkomisten määrä on lisääntynyt useimmissa jäsenvaltioissa Useimmissa jäsenvaltioissa kuten Tanskassa, Suomessa, Saksassa, Luxemburgissa, Portugalissa, Espanjassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa havaittujen rikkomisten kokonaismäärä on lisääntynyt. Toisissa se taas on vähentynyt (Belgiassa, Ranskassa, Irlannissa ja Alankomaissa). Tähän tulokseen johtaneita syitä voi olla useita. Ensiksi se voi olla merkkinä tehtyjen rikkomisten määrän todellisesta kasvusta. Toiseksi se voi myös osoittaa, että täytäntöönpanoviranomaiset ovat kohdistaneet toimintansa paremmin. Se voi myös joissakin tapauksissa myös yksinkertaisesti olla merkkinä tietojen keruun ja vertailun tehostumisesta. Joka tapauksessa se antaa kuvan säännöistä piittaamattomuuden huolestuttavasta lisääntymisestä ja tarpeesta lisätä täytäntöönpanotoimia. Jäsenvaltioiden toimittamien lukujen tarkastelu mahdollistaa tiettyjä päätelmiä. Niistä maista, joissa rikkomisten määrä on lisääntynyt, Saksassa ja Luxemburgissa työpäivien kokonaismäärä ei ole kasvanut. Tarkastuksia suoritettiin vähemmän, mutta rikkomisia havaittiin enemmän. Näin ollen, koska täytäntöönpanotoimien kohdistamisstrategiassa ei ole ilmoitettu suurista muutoksista, havaittujen rikkomisten määrän kasvu näyttää tässä tapauksessa merkitsevän lähinnä rikkomistapausten yleistä lisääntymistä. Kuuden jäsenvaltion (Tanskan, Suomen, Portugalin, Espanjan, Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan) vastauksissa työpäivien kokonaismäärä on lisääntynyt. Suomea lukuun ottamatta näissä jäsenvaltioissa tehtiin myös enemmän tarkastuksia ja havaittiin paljon enemmän rikkomisia. Tämä kasvu on merkki täytäntöönpanon tehostumisesta mutta myös rikkomisten määrän yleisestä kasvusuuntauksesta. Suomessa sen sijaan tarkastusten määrän lisääntyminen ei johtanut vastaavaan kasvuun havaittujen rikkomisten määrässä. Jäsenvaltioista, joissa rikkomisten määrä on vähentynyt (Belgiassa, Ranskassa ja Irlannissa), Belgia ja Ranska lisäsivät tarkastettujen työpäivien ja myös täytäntöönpanotoimenpiteiden kokonaismäärää. Nämä tekijät voivat merkitä sitä, että rikkomisten suhteellinen osuus on alenemassa. Alankomaat ilmoitti työpäivien, suoritettujen tarkastusten ja havaittujen rikkomisten määrän vähentyneen. Hollantilaiset katsoivat, että havaittujen rikkomisten määrän väheneminen johtui niiden alakohtaisesti suunnattujen erityisten ennaltaehkäisevien täytäntöönpanotoimien onnistumisesta. Koko unionissa havaittujen rikkomisten kokonaismäärä näyttää yleisesti kasvaneen. Tarkastusten tehostaminen tai vähentäminen ei ilman muuta johda havaittujen rikkomisten määrän vastaavaan kasvuun tai pienenemiseen. Vaikka tämä voi joissakin tapauksissa olla merkkinä lisääntyneen tarkastustoiminnan pelotusvaikutuksesta, on ilmeistä, että suuressa osassa jäsenvaltioista lisääntynyt täytäntöönpanotoiminta auttaa kasvavan ongelman esille tuomisessa. Tarve tehostaa ja yhdenmukaistaa täytäntöönpanoa koko unionin alueella on kysymys, johon komissio aikoo kiinnittää huomiota tulevassa tätä aihetta koskevassa kertomuksessaan neuvostolle. 6.2.5. Rikkomisten havaitsemisluvut vaihtelevat suuresti Kaikkien havaittujen rikkomisten määrän ja tarkastettujen työpäivien kokonaismäärän suhde paljastaa suuret erot siinä, miten menestyksekkäästi jäsenvaltiot kohdistavat tarkastuksia mahdollisiin säännösten rikkojiin. Saksa ja Itävalta menestyivät parhaiten, kun Saksassa havaittiin 6,4 rikkomista 100 tarkastettua työpäivää kohti ja Itävallassa vastaava tulos oli 6. Seuraavina järjestyksessä olivat Italia (3,8 rikkomista), Espanja (1,9 rikkomista) ja Alankomaat (1,8 rikkomista). Joissakin muissa jäsenvaltioissa havaittujen rikkomisten suhteellinen määrä alitti yhden rikkomisen sataa tarkastettua työpäivää kohti. Tämä osoittaa, mitä etuja voidaan saavuttaa kokemusten vaihdolla ja omaksumalla koko unionissa tehokkaimmat sekä kansallisesti soveltuvat parhaat käytännöt. 6.2.6. Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 tulkintaa tarkennetaan edelleen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioilla. Katettu ajanjakso ulottuu vuoden 1998 puoliväliin. Tuomioistuin vahvisti 30. huhtikuuta 1998 asiassa Clarke & Sons and Ferne, C-47/97, Rec. 1998 s.I-2147 antamassaan tuomiossa, että asetuksen 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna säännöllisenä liikenteenä ei ole pidettävä sellaista matkustajien kuljetusta, joka toistuu useita kertoja osana matkanjärjestäjän kokonaisvarausta ja johon sisältyy yksi lentokentän ja hotellin välinen yhdensuuntainen matka, jolloin kenties poiketaan matkailunähtävyyden luo niin, että tarkkaa ajoreittiä ei ole ennalta vahvistettu. Näin ollen kyseiselle palvelulle ei voida myöntää poikkeusta asetuksen määräyksistä. Tuomioistuin tutki, mitä 'säännöllinen liikenne' tarkoittaa asetuksen (ETY) N:o 684/92 [3] 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tärkeimpiä huomioon otettavia tekijöitä tulisi olla, että palvelu on kaikkien käytettävissä, sillä huolehditaan henkilöliikenteestä määrätyin väliajoin määrätyllä reitillä, palvelulle on ominaista tietty säännönmukaisuus, joka ilmenee esimerkiksi saataville asetetusta aikataulusta, eikä palvelu riipu asiakkaiden tekemistä varauksista, vaan kuljetusyritys on vahvistanut sen ennalta. [3] EYVL L 74, 20.3.1992, s. 1. Asiassa Sjöberg, C-387/96, Rec. 1998 s. I-1225 tuomioistuin ratkaisi, että asetuksen 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan poikkeussäännöstä ajoneuvoista, joita viranomaiset käyttävät julkisiin palveluihin, joilla ei kilpailla ammattimaisen liikenteen harjoittajien kanssa, ei sovelleta sellaiselle yritykselle kuuluviin ajoneuvoihin, jonka pääoma on viranomaisen omistuksessa ja joka vastaa joukkoliikenteen järjestämisestä sellaisin sopimuksin, joilla sille on tarjouskilpailun tuloksena myönnetty määräajaksi yksinoikeus tähän. Vaikka tuomioistuin tunnusti komission näkökannan, jonka mukaan olennaista asiassa on kilpailun puuttuminen sopimuksen voimassaolon ajan, se ratkaisi asian komission kannan vastaisesti ja katsoi, että poikkeussäännöksiä olisi tulkittava suppeasti, jotta voitaisiin täyttää asetuksen tarkoitus - liikenneturvallisuuden takaaminen ja kilpailun vääristymisen estäminen. Kilpailun puuttumista ammattimaisen liikenteen harjoittajien kanssa ei tuomioistuimen mielestä olisi arvioitava vain sopimuksen voimassaolon aikana, vaan myös sinä ajankohtana, jolloin yksinoikeus julkisen palvelun tarjoamiseen myönnetään. Siksi tuomioistuin on selvittänyt, että käsite ajoneuvoista, joita viranomaiset käyttävät julkisiin palveluihin, joilla ei kilpailla ammattimaisen liikenteen harjoittajien kanssa, tarkoittaa vain ajoneuvoja, jotka eivät millään tavalla osallistu kilpailuun edes ennen sopimuksen tekemistä. 6.2.7. Digitaalisen ajopiirturin käyttöönotto lähestyy Neuvosto on hyväksynyt 24. syyskuuta 1998 neuvoston asetuksen (EY) N:o 2135/98 [4]. Asetuksella muutetaan valvontalaitteista annettua asetusta (ETY) N:o 3821/85 sekä asetusten (ETY) N:o 3820/85 ja (ETY) N:o 3821/85 täytäntöönpanosta annettua direktiiviä 88/599/ETY. Näin se valmistaa maaperää uuden digitaalisen ajopiirturin käyttöönotolle. Ajopiirturin käyttöönottoa käsittelevä komitea on perustettu, ja sen jäsenet edustavat jäsenvaltioita, täytäntöönpanoelimiä, työmarkkinaosapuolia ja valmistajia, jotka suunnittelevat uutta ajopiirturia koskevia teknisiä eritelmiä. Kun eritelmistä on sovittu, ne julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, ja julkaisemispäivästä yli 24 kuukauden kuluttua ensimmäistä kertaa käyttöön otettavissa ajoneuvoissa on oltava tällainen uusi valvontalaite. Lisäksi tavaraliikenteessä käytettäviin ajoneuvoihin, joiden enimmäispaino on yli 12 tonnia, ja henkilöliikenteessä käytettäviin ajoneuvoihin, joiden enimmäispaino on yli 10 tonnia, ja jos nämä ajoneuvot on rekisteröity ensimmäistä kertaa 1. tammikuuta 1996 tai sen jälkeen ja jos signaalien siirto ajoneuvossa olevaan valvontalaitteeseen tapahtuu kokonaan sähköisesti, on asennettava digitaalinen ajopiirturi silloin, kun niiden kyseinen laitteisto on vaihdettava. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ne voivat toimittaa kuljettajakortit viimeistään 21 kuukautta edellä mainittujen eritelmien julkaisemisen jälkeen. [4] EYVL L 274, 9.10.1998, s. 1. Komitea on saanut eritelmien valmistelun lähes valmiiksi ja niistä toivotaan päästävän sopimukseen vuoden 1999 loppuun mennessä. 6.2.8. Täytäntöönpanoa koskevien mielipiteiden vaihto Kansalliset asiantuntijat ovat kokoontuneet useita kertoja keskustelemaan ja vaihtamaan mielipiteitä asetuksen täytäntöönpanosta sekä viime aikoina myös digitaaliseen ajopiirturiin liittyvistä asioista. Näissä kokouksissa kansalliset asiantuntijat ovat tunnistaneet useita jäsenvaltioiden välisiä mielipide-eroavaisuuksia asetuksen säännösten tulkitsemisessa ja täytäntöönpanossa. Komissio on ottanut huomioon toisistaan eroavat näkemykset ja halun edistää yhdenmukaistettua lähestymistapaa. Käydyn rakentavan keskustelun kannustamana komissio aikoo aluksi puuttua näihin huolenaiheisiin tulevassa tehokasta ja yhdenmukaista täytäntöönpanoa koskevassa kertomuksessaan neuvostolle. 6.2.9. Työajan käyttöönotto tieliikenteen alalla Komissio julkisti 18. marraskuuta 1998 joukon toimenpiteitä (KOM 662/98 lopull.) [5], joiden tarkoituksena on saattaa työajan järjestelyistä annetun direktiivin [6] soveltamisalan ulkopuolelle nykyisin jäävät alat ja toiminnot sen piiriin. Tieliikenteen alalla ajohenkilöstöön kuulumattomat työntekijät on tarkoitus sisällyttää yleisdirektiivin soveltamisalaan, ja ajohenkilöstöä varten, yrittäjäasemassa toimivat kuljettajat mukaan lukien, on tarkoitus antaa erillinen direktiivi. [5] EYVL C 43, 17.2.1999, s. 1. [6] EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18. Komissio oli valkoisessa kirjassaan alun perin suunnitellut työaikasäännösten sisällyttämistä asetukseen, mutta on sittemmin ottanut huomioon jäsenvaltioiden esittämät varaumat, työnantajaliiton vastustuksen, toiveet laajentaa säänneltävien toimintojen valikoimaa, jäsenvaltioissa käytössä olevien järjestelyjen monimuotoisuuden ja tarpeen tunnustaa toissijaisuusperiaate - ja on näistä syistä päätynyt ehdottamaan erillisen direktiivin säätämistä. Komission ehdotuksen mukaisesti työaikaa koskevat säännökset täydentäisivät ajo- ja lepoaikoja koskevia asetuksen perussääntöjä. Parlamentti hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä komission ehdotuksen ja kannatti sääntöjen tiukentamista [7]. Näin toimi myös talous- ja sosiaalikomitea [8]. Tätä kertomusta laadittaessa asian käsittely neuvostossa jatkuu, mutta se on edistynyt vain vähän. [7] EYVL C 279, 1.10.1999, s. 270. [8] EYVL C 138, 18.5.1999, s. 33. 6.2.10. Loppuhuomautukset Ajo- ja lepoaikoja koskevien sääntöjen tehokas soveltaminen on kaikkien edun mukaista. Komissio kannustaa edelleen kaikkia jäsenvaltioita tekemään yhteistyössä aloitteita, joilla edistetään tietojen ja henkilöstön vaihtoa, ja järjestämään yhteisiä toimia. Tämä voi vain parantaa täytäntöönpanokäytäntöjä ja edistää asetuksen soveltamista koskevaa ymmärtämystä. Komissio on parhaillaan laatimassa asetuksen tehokasta ja yhdenmukaista täytäntöönpanoa koskevaa neuvostolle osoitettua kertomusta, joka perustuu jäsenvaltioilta saatuihin tietoihin ja niihin mahdollisesti sisältyviin täytäntöönpanon tehostamista koskeviin ehdotuksiin. Digitaalisen ajopiirturin tulevan käyttöönoton on tarkoitus olla ensimmäinen askel kohti täytäntöönpanovaatimusten ja -käytäntöjen järjestelmällisempää ja laaja-alaisempaa uudistamista. Liite A >TAULUKON PAIKKA> Huomautus Belgian, Italian, Espanjan ja Ruotsin tiedot perustuvat näistä maista olevien kansallisten asiantuntijoiden vuonna 1995 toimittamiin lukuihin. Muista jäsenvaltioista tietoja ei toimitettu. LIITE B Tilastotiedot 1. Tiedot ajalta 1. tammikuuta 1995 - 31. joulukuuta 1996. 2. Suoritettavien tarkastusten vähimmäismäärän laskenta (direktiivin 88/599/ETY 2 artikla) [9] [9] EYVL L 325 29.11.1988. s. 55. >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset (1) 1. tammikuuta 1996 - 31. joulukuuta 1996. (2) Luvut koskevat yli 1 524 kiloa painavien tavarankuljetukseen tarkoitettujen ajoneuvojen ja suurten julkisiin palveluihin käytettävien valtiossa rekisteröityjen ajoneuvojen kokonaismäärää. Osa näistä ajoneuvoista ei kuuluisi neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 soveltamisalaan. Luvuista ei ole kuitenkaan käytettävissä erittelyä. (3) Alankomaat selitti, että sarakkeeseen (b) kuuluviksi ilmoitettujen ajoneuvojen määrä on tässä alhaisempi kuin vuosia 1993-1994 koskevassa tutkimuksessa. Viimeksi mainittuna ajanjaksona määrän merkittävä lisääntyminen (verrattuna ajanjaksoon 1991-1994) johtuu oletettavasti sellaisten luvanhaltijoiden huomattavasta lisääntymisestä, jotka eivät tuolloin olleet riittävän hyvin tietoisia siitä, tuliko heidän käytössään oleviin ajoneuvoihin soveltaa asetuksen säännöksiä. Taulukon 2 sarakkeissa (c) ja (d) ilmoitetut, myös pienemmät luvut johtuvat suoraan tästä. 3. Tarkastukset 3.1 Tiellä suoritetut tarkastukset >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset (1) 1. tammikuuta 1996 - 31. joulukuuta 1996. (2) Tämä kokonaismäärä sisältää tilastotiedot ajoneuvosta, joita ei ole eritelty kuuluviksi tavaraliikenteessä tai henkilöliikenteessä käytettyihin ajoneuvoihin. (3) ETY yhteensä kotimaiset mukaan lukien. (4) Jos jäsenvaltiot eivät pystyneet toimittamaan yksityiskohtaisempia lukuja. (5) Ranska ei erottele kotimaasta ja ulkomailta olevia kansalaisuuden vaan asuinpaikan mukaan. 3.2 Yritysten tiloissa tarkastetut kuljettajat >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset (1) 1. tammikuuta 1996 -31. joulukuuta 1996. (2) Toimitettu kokonaismäärä. (3) Tähän määrään eivät sisälly 101 kuljetusta, joita ei voitu eritellä kuuluviksi omaan lukuun taikka vuokraa tai palkkiota vastaan suoritettuihin kuljetuksiin. 3.3 Tiellä tarkastetut työpäivät >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset (1) 1. tammikuuta 1996 -31. joulukuuta 1996. (2) Tämä kokonaismäärä sisältää tilastotiedot ajoneuvosta, joita ei ole eritelty kuuluviksi tavaraliikenteessä tai henkilöliikenteessä käytettyihin ajoneuvoihin. (3) ETY-maista yhteensä kotimaasta olevat mukaan lukien. (4) Jos jäsenvaltiot eivät pystyneet toimittamaan yksityiskohtaisempia lukuja. (5) Ranska ei erottele kotimaasta ja ulkomailta olevia kansalaisuuden vaan asuinpaikan mukaan. 3.4 Yritysten tiloissa tarkastetut työpäivät >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset (1) 1. tammikuuta 1996 -31. joulukuuta 1996. (2) Ilmoitettu kokonaismäärä. (3) Tähän määrään eivät sisälly 61 kuljetusta, joita ei voitu eritellä kuuluviksi omaan lukuun taikka vuokraa tai palkkiota vastaan suoritettuihin kuljetuksiin. 4. Rikkomiset Kirjattujen rikkomisten määrä 4TTTABLE.1 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 6 artikla: ajoajat >TAULUKON PAIKKA> (1) Eriteltyjä lukuja ei ole toimitettu. (2) Ajoaikoihin liittyvät rikkomiset yhteensä ilman erittelyä tyypeittäin. (3) Ranska ei erottele kotimaasta ja ulkomailta olevia kansalaisuuden vaan asuinpaikan mukaan. (4) Kuudessa päivässä noudatettavaan enimmäisajoaikaan liittyvät rikkomiset sisältyvät viikoittaista lepoaikaa koskeviin rikkomisiin. 4TTTABLE.2 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 7 artikla: tauot >TAULUKON PAIKKA> (1) Eriteltyjä lukuja ei ole toimitettu. (2) Ilmoitettu kokonaismäärä. (3) Taukoihin liittyvien rikkomisten ilmoitettu kokonaismäärä. Ranska ei erottele kotimaasta ja ulkomailta olevia kansalaisuuden vaan asuinpaikan mukaan. (4) 'Liian lyhyet tauot' -rikkomisluokka sisältyy luokan 'yli 4,5 tunnin ajo ilman taukoa' lukuihin. 4TTTABLE.3 Asetuksen (ETY) N:o 3280/85 8 artikla: lepoajat >TAULUKON PAIKKA> Huomautukset (1) Eriteltyjä lukuja ei ole toimitettu. (2) Ranska ei erottele kotimaasta ja ulkomailta olevia kansalaisuuden vaan asuinpaikan mukaan. (3) Päivässä ja viikossa noudatettaviksi säädettyjä lepoaikoja koskevat rikkomiset yhteensä. 4.4 Asetuksen (ETY) N:o 3820/85 14 artikla: liikenteen aikataulu ja työvuorolista >TAULUKON PAIKKA> (1) Eriteltyjä lukuja ei ole toimitettu. (2) Ranska erottelee kotimaasta ja ulkomailta olevat asuinpaikan mukaan eikä kansalaisuuden mukaan.