Komission lausunto EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan nojalla Euroopan parlamentin ehdottamista tarkistuksista neuvoston yhteiseen kantaan ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi alkuperäisen taideteoksen tekijän oikeudesta jälleenmyyntikorvaukseen komission ehdotusta muuttava EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan nojalla /* KOM/2001/0047 lopull. - COD 1996/0085 */





Komission lausunto EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan nojalla Euroopan parlamentin ehdottamista tarkistuksista neuvoston yhteiseen kantaan ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi alkuperäisen taideteoksen tekijän oikeudesta jälleenmyyntikorvaukseen komission ehdotusta muuttava EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan nojalla 1. Taustaa Komission 13. maaliskuuta 1996 antama ehdotus toimitettiin neuvostolle 25. huhtikuuta 1996 [1]. (KOM (1996) 97 lopullinen - 1996/0085/COD) [1] EYVL C 178, 21.6.1996, s. 16. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 18. joulukuuta 1996 [2]. [2] EYVL C 75, 10.3.1997, s. 17. Euroopan parlamentti antoi yhteispäätösmenettelyn mukaisesti lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä täysistunnossaan 9. huhtikuuta 1997 [3]. [3] EYVL C 132, 28.4.1997, s. 88. Euroopan parlamentin annettua lausuntonsa komissio antoi muutetun ehdotuksen (KOM(1998)78 lopullinen) [4] 12. maaliskuuta 1998. [4] EYVL C 125, 23.4.1998, s. 8. Neuvosto vahvisti yksimielisesti yhteisen kantansa 19. kesäkuuta 2000, jota komissio ei ollut valmis hyväksymään. Komissio esitti tiedonannossaan Euroopan parlamentille 15. syyskuuta 2000 käsityksensä yhteisestä kannasta [5]. [5] SEC(2000) 1516 lopullinen. Euroopan parlamentti teki toisessa käsittelyssä 13. joulukuuta 2000 neuvoston yhteiseen kantaan 13 tarkistusta. Yhdestä puhtaasti kielellisestä tarkistuksesta ei äänestetty. Tässä lausunnossa esitetään komission kanta Euroopan parlamentin tekemiin tarkistuksiin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti. 2. Ehdotuksen tarkoitus Ehdotuksen tarkoituksena on laatia yhdenmukaistettu oikeudellinen kehys, joka koskee oikeutta jälleenmyyntikorvaukseen, jotta voitaisiin taata modernin taiteen ja nykytaiteen markkinoiden tehokas toiminta Euroopan unionin alueella. Oikeus jälleenmyyntikorvaukseen on alkuperäisen taideteoksen tekijän ja hänen kuolemansa jälkeen hänen perillistensä tai muiden oikeudenomistajien oikeus saada prosenttiosuus taideteoksen jälleenmyyntihinnasta. Oikeudella pyritään lähentämään kuvataideteosten tekijöiden taloudellista tilannetta muiden luovien taiteilijoiden taloudelliseen asemaan. Tämä oikeus sisältyy lainsäädäntöön 11:ssä jäsenvaltiossa 15:stä, ja sitä sovelletaan kahdeksassa näistä jäsenvaltioista huomattavasti vaihtelevien soveltamissääntöjen mukaan (teokset, joita oikeus jälleenmyyntikorvaukseen koskee; korvaukseen oikeuttavat myyntitapahtumat; sovellettavat prosenttiosuudet). Direktiivin tarkoituksena on siten poistaa modernin taiteen ja nykytaiteen markkinoihin vaikuttava kilpailun vääristyminen yhteisössä yleistämällä ja yhdenmukaistamalla oikeus jälleenmyyntikorvaukseen. 3. Komission lausunto Euroopan parlamentin tekemistä tarkistuksista Komission kanta tiivistettynä. Komissio hyväksyy seuraavat tarkistukset : 1, 2, 3, 5, 11, 12, 13, 14 ja 15. Komissio hyväksyy tarkistuksen 6 ensimmäisen kappaleen, jossa vahvistetaan jällenmyyntikorvaukseen oikeuttava vähimmäishinta 1000 euroon, mutta komissio hylkää tarkistuksen toisen kappaleen, jossa vähimmäishinnasta tehdään pakollinen. Komissio hyväksyy tarkistuksen 9 johdanto-osan kappaleeksi mutta ei artiklaksi. Komissio hylkää seuraavat tarkistukset : 4, 8 ja 10. 3.1. Parlamentin tarkistukset toisessa käsittelyssä 3.1.1. Komission hyväksymät tarkistukset a) tarkistus 1, jossa muutetaan johdanto-osan 7 kappaletta ja jossa kehotetaan komissiota aloittamaan neuvottelut Bernin yleissopimuksen 14 b artiklan saattamisesta sitovaksi, koska taiteen markkinat kansainvälistyvät. b) tarkistus 2, jossa lisätään uuden johdanto-osan 7a kappale, jossa selvitetään siirtymäajan toimenpiteiden tarve yhteisön markkinoiden kilpailukyvyn säilyttämiseksi. c) tarkistuksen 6 osa, jossa muutetaan 3 artiklan 1 kohtaa siten, että direktiivissä säädetty vähimmäishinta alennetaan 1000 euroon, kuten oli alkuperäisessä ja muutetussa komission ehdotuksessa yhteisessä kannassa olleen 4000 euron sijasta. d) tarkistus 11, jossa lyhennetään kahteen vuoteen neuvoston yhteisen kannan 8 artiklan 2 ja 3 kohdassa esittämä 10 vuoden siirtymäaika. e) tarkistus 12, jonka tarkoituksena on muuttaa tietojen hankkimisoikeutta koskevaa 9 artiklaa siten, että niiden kolmen vuoden, joiden aikana oikeutetut henkilöt voivat vaatia tietoja, viitepäivämääräksi otettaisiin myyntipäivämäärä eikä seuraavan vuoden 1 päivä tammikuuta. Mitä tulee henkilöihin, joiden tehtävänä on toimittaa nämä tiedot, parlamentti käyttää 1 artiklan 2 kohdassa olevaa luetteloa, jonka myös komissio hyväksyy. f) tarkistus 14, jossa muutetaan 11 artiklan 1 kohtaa siten, että enimmäismäärä lisätään niiden aiheiden joukkoon, joita on pohdittava direktiiviä tarkistettaessa. Tarvittaessa Euroopan parlamentti kehottaa komissiota tekemään ehdotuksia enimmäismäärän lisäämiseksi tai poistamiseksi. g) tarkistus 15, jonka tarkoituksena on vähentää kahteen vuoteen direktiivin 12 artiklan 1 kohdassa mainittu aika, jona direktiivi on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä ja jonka neuvosto oli nostanut viiteen vuoteen yhteisessä kannassaan. h) tarkistukset 3 ja 13, jotka parantavat johdanto-osan 20 kappaleen ja 10 artiklan sanamuotoa muuttamatta sen sisältöä. i) tarkistus 9, joka koskee yhteisvalvontajärjestöjä, hyväksytään johdanto-osan kappaleeksi mutta ei artiklaksi. Komissio ehdottaa muutoksen lisäämistä yhteisen kannan johdanto-osan 27 kappaleeseen seuraavasti "(27) Jäsenvaltioiden tehtävänä on säännellä jälleenmyyntikorvausten soveltamista erityisesti hallintoa koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta; tässä suhteessa yhteisvalvontajärjestön suorittama hallinnointi on yksi mahdollisuus muiden joukossa. Tässä tapauksessa jäsenvaltioiden pitäisi varmistaa, että hallinnosta vastaava kansallinen yhteisvalvontajärjestö toimii demokraattisesti, avoimesti ja tehokkaasti. Jäsenvaltioiden on kuitenkin...jakelu (ei muutoksia)." 3.1.2. Tarkistukset ja tarkistusten osat, joita komissio ei ole hyväksynyt a) tarkistuksen 6 se osa, joka muuttaa 3 artiklan 2 kohtaa, jonka tarkoituksena on tehdä 1000 euron soveltamiskynnyksestä pakollinen sekä tarkistus 4, joka muuttaa samansuuntaisesti johdanto-osan 21 kappaletta. Komissio arvioi samoin kuin alkuperäisen ehdotuksensa perusteluissa, että mahdolliset eroavuudet sisämarkkinoiden kannalta tiettyjen jäsenvaltioiden soveltaessa oikeutta jälleenmyyntikorvaukseen alle 1000 euron rajan, ei vaikuta mainittavasti yhteisön sisäiseen kauppaan, kun otetaan huomioon teosten vähäinen arvo. Sen sijaan kansallisen lainsäädännön mukaisen oikeuden jälleenmyyntikorvaukseen katoaminen, jos ne alittavat yhteisön vähimmäishinnan, asettaa taiteilijat huonompaan asemaan verrattuna yhdenmukaistamista edeltävään aikaan ilman, että sille on sisämarkkinoita koskevia perusteluita. b) tarkistus 8, jonka tarkoituksena on muuttaa 6 artiklan 1 kohtaa täsmentämällä ne oikeudenomistajat, jotka voivat periä oikeuden jälleenmyyntikorvaukseen. Komissio arvioi, että tarkistus sisältää sellaisen oikeudenomistajien erottelun, joka ei vastaa perintöluonnetta, jota oikeus jälleenmyyntikorvauksen edustaa. Komissio ei kovin mielellään käsittelisi tätä kysymystä, joka kuuluu kunkin jäsenvaltion perintöoikeuden piiriin, jollei sisämarkkinoiden etu käsittelyä perustele. Samansuuntainen tarkistus hylättiin ensimmäisessä käsittelyssä. c) tarkistus 10, joka velvoittaa komission julkaisemaan vuosittain 7 artiklan 2 kohdan mukaisen luettelon niistä kolmansista maista, jotka soveltavat oikeutta jälleenmyyntikorvaukseen. Tällaisen luettelon laatiminen ja ylläpito tuo käytännön ongelmia, jotka ovat suhteettomia verrattuna luettelon tuomaan hyötyyn. Tästä syystä komissio julkaisee tämän luettelon vain tiedoksi, kuten jo yhteisessä kannassa on mainittu. 3.2. Muutettu ehdotus Komissio muuttaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan perusteella ehdotustaan edellä esitetyllä tavalla.