EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 4.5.2016 COM(2016) 270 final 2016/0133(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta

(uudelleenlaadittu teksti)



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet EU pyrkii hoitamaan muuttoliikeasioita sekä kansainvälistä suojelua tarvitsevien että muista syistä muuttavien ihmisten kannalta aiempaa kestävämmällä tavalla. Tavoitteena on lopettaa luvaton ja vaarallinen liikkuminen sekä ihmissalakuljettajien toimintamalli ja korvata ne turvallisilla ja laillisilla keinoilla päästä EU:n alueelle. Suojelua kotiseudulla ja uudelleensijoittamista sieltä EU:n alueelle olisi kehitettävä tulevaisuuden toimintamallina, joka palvelee parhaiten pakolaisten etua ja turvallisuutta. Lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä on kuitenkin todennäköistä, että EU:n ulkorajoille saapuu edelleen uusia ihmisiä. Ne, jotka eivät hae kansainvälistä suojelua, olisi palautettava. Turvapaikkaa hakevien olisi saatava hakemuksensa käsitellyksi tehokkaasti. Heille olisi myös taattava ihmisarvoiset vastaanotto-olosuhteet ja annettava tukea hakemuksen käsittelystä vastaavassa jäsenvaltiossa hakemuksen käsittelyn aikana. Jos hakemus todetaan perustelluksi, tukea olisi annettava myös käsittelyn päätyttyä. Viimeaikaiset kokemukset ovat kuitenkin osoittaneet, että hallitsematon joukoittainen maahantulo rasittaa jäsenvaltioiden turvapaikkajärjestelmiä liikaa, mikä on johtanut siihen, että sääntöjen noudattamista on laiminlyöty enenevässä määrin. Tilannetta on viime aikoina pyritty saamaan hallintaan soveltamalla nykyisiä Schengenin rajavalvonta- ja turvapaikkasääntöjä ja tiivistämällä yhteistyötä keskeisten kolmansien maiden, erityisesti Turkin kanssa. Samalla on kuitenkin paljastunut, että EU:n turvapaikkasäännöissä on perustavammanlaatuisia rakenteellisia heikkouksia, jotka jäytävät sääntöjen toimivuutta ja estävät kestävän vastuunjaon. Näihin heikkouksiin on puututtava nyt. Komissio julkaisi 6. huhtikuuta 2016 tiedonannon Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän uudistamisesta ja laillisten maahanpääsyväylien kehittämisestä. Tiedonannossa esitellään komission prioriteetit Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän (Common European Asylum System, CEAS) kehittämiseksi. Komissio ilmoitti pyrkivänsä uudistamaan unionin nykyistä turvapaikkakehystä, luomaan kestävän ja oikeudenmukaisen järjestelmän turvapaikkahakemusten käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämiseksi, tehostamaan Eurodac-järjestelmää, edistämään turvapaikkajärjestelmän sääntöjen lähentymistä ja ehkäisemään siten edelleen liikkumista sekä laatimaan Euroopan turvapaikka-asioiden tukivirastolle (EASO) aiempaa tehokkaamman toimeksiannon. Uudistusten tarve on tunnustettu yleisesti, mm. Euroopan parlamentissa ja Eurooppa-neuvostossa. Ehdotus Dublin III asetuksen uudistamiseksi on osa ensimmäistä säädösehdotuspakettia, jonka tavoitteena on Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän mittava uudistaminen. Tähän ensimmäiseen pakettiin sisältyy myös ehdotus uudelleenlaadituksi Eurodac-asetukseksi ja ehdotus Euroopan turvapaikkaviraston perustamisesta. Eurodac-ehdotukseen sisältyy muutoksia, jotka on tehtävä järjestelmän mukauttamiseksi ehdotettuihin Dublin-sääntöihin. Tämä on johdonmukaista siihen nähden, että Eurodac-asetuksen ensisijaisena tavoitteena on helpottaa Dublin-asetuksen täytäntöönpanoa. Eurodac-järjestelmää on tarkoitus kehittää siten, että sitä voidaan käyttää laajemmin muuttoliikkeeseen liittyviin päämääriin, kuten palauttamisen helpottamiseen ja luvattoman maahantulon torjumiseen. Euroopan unionin turvapaikkaviraston perustamista koskevan ehdotuksen tavoitteena on tehostaa yhteisen turvapaikkajärjestelmän täytäntöönpanoa ja toimintaa Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston tekemän työn pohjalta. Pyrkimyksenä on kehittää turvapaikkavirastoa elimenä, jonka tehtävänä on helpottaa turvapaikkajärjestelmän toimintaa, huolehtia kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten arviointikäytäntöjen lähentymisestä koko EU:ssa ja valvoa unionin lainsäädännön operatiivista ja teknistä soveltamista. Myöhemmin annetaan toinen lainsäädäntöpaketti, johon kuuluu turvapaikkamenettelyjä, aseman määrittelyä ja vastaanotto-olosuhteita koskevien direktiivien uudistaminen. Sen tavoitteena on varmistaa, että kaikki EU:n turvapaikkajärjestelmän osa-alueet uudistetaan perusteellisesti ja että Dublinin järjestelmä ei rapaudu kansainvälistä suojelua hakevien ja sitä saavien henkilöiden väärinkäytösten ja turvapaikkakeinottelun takia. Turvapaikkamenettelyjä on erityisesti pyrittävä nopeuttamaan ja lähentämään toisiinsa, kansainvälistä suojelua saaviin henkilöihin sovellettavia menettelyjä ja oikeuksia koskevia sääntöjä on yhdenmukaistettava ja vastaanotto-olosuhteita on mukautettava, jotta turvapaikkajärjestelmää voidaan yhdenmukaistaa mahdollisimman pitkälle kaikissa jäsenvaltioissa. Kuten komission 6. huhtikuuta 2016 antamassa tiedonannossa todetaan, muuttoliike- ja pakolaiskriisi paljasti merkittäviä heikkouksia ja puutteita EU:n turvapaikkajärjestelmän rakenteissa ja toteutuksessa ja erityisesti Dublin-säännöissä. Dublin-järjestelmää ei suunniteltu varmistamaan turvapaikanhakijoita koskevan vastuun kestävää jakamista EU:ssa. Tämä on johtanut tilanteisiin, joissa kourallinen jäsenvaltioita joutuu ottamaan vastaan valtaosan unioniin tulevista turvapaikanhakijoista. Tämä on asettanut niiden turvapaikkajärjestelmien valmiudet koetukselle ja johtanut joissakin tapauksissa EU:n sääntöjen noudattamisen laiminlyömiseen. Sitä paitsi Dublin-järjestelmän tehokkuutta heikentävät vastuun määrittämistä koskevien sääntöjen moniselitteisyys sekä menettelyjen hitaus. Tämä koskee erityisesti sääntöjä, joiden mukaan vastuu siirtyy tietyn ajan kuluttua jäsenvaltiolta toiselle. Sitä paitsi nykyinen järjestelmä on altis väärinkäytöksille, koska siitä puutuvat yksiselitteiset säännökset hakijoiden velvollisuuksista ja niiden noudattamatta jättämisestä koituvista seuraamuksista.

Dublin-asetuksen alkuperäisinä tavoitteina oli varmistaa turvapaikanhakijoiden nopea pääsy turvapaikkamenettelyjen piiriin ja hakemuksen sisällön käsittely yhdessä, selkeästi määritellyssä jäsenvaltiossa. Nämä tavoitteet ovat edelleen voimassa. On kuitenkin selvää, että Dublin-järjestelmää on uudistettava sekä yksinkertaistamalla sitä että tehostamalla sen toimintaa käytännössä. Tämä on välttämätöntä, jotta selvittäisiin tilanteista, joissa jäsenvaltioiden turvapaikkajärjestelmiin kohdistuu kohtuuton paine. Tällä ehdotuksella laaditaan uudelleen 26 päivänä kesäkuuta 2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 604/2013 kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, jäljempänä ᾽Dublin III asetus᾽. Ehdotuksen tavoitteina on erityisesti parantaa järjestelmän kykyä tehokkaasti määrittää yksi ainoa jäsenvaltio, joka vastaa tietyn kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä. Näin voitaisiin erityisesti poistaa vastuun lakkaamista koskevat lausekkeet ja lyhentää merkittävästi pyyntöjen lähettämistä, vastausten saamista ja jäsenvaltioiden välisten siirtojen toteuttamista koskevia määräaikoja; varmistaa oikeudenmukainen vastuunjako jäsenvaltioiden välillä täydentämällä nykyistä järjestelmää korjaavalla jakomekanismilla, joka käynnistyisi automaattisesti tilanteissa, joissa jäsenvaltiot joutuisivat käsittelemään suhteettoman suurta turvapaikkahakijoiden määrää; ehkäistä väärinkäytöksiä ja hakijoiden edelleen liikkumista EU:ssa erityisesti asettamalla hakijoille selkeästi velvollisuus tehdä hakemuksensa jäsenvaltiossa, johon he ovat ensiksi tulleet, ja jäädä jäsenvaltioon, jonka on määritetty olevan vastuussa hakemuksen käsittelystä. Tämä edellyttää oikeasuhteisia prosessuaalisia ja aineellisia seurauksia, jos velvoitteita ei ole noudatettu. Asiasta on kuultu kohdennetusti Euroopan parlamenttia ja jäsenvaltioita muun muassa 6. huhtikuuta 2016 annetun tiedonannon perusteella sekä myös Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestöä (UNHCR) ja kansalaisjärjestöjä. Kuulemisissa esitettiin erilaisia näkemyksiä siitä, millä tavalla ja missä määrin Dublin-asetusta olisi uudistettava. Pohdittuaan kuulemisissa esitettyjä argumentteja tarkkaan komissio on tullut siihen johtopäätökseen, että Dublin-järjestelmän nykyiset kriteerit olisi säilytettävä, mutta että niitä olisi täydennettävä korjaavalla jakomekanismilla, jonka avulla voitaisiin helpottaa kohtuuttoman paineen alla olevien jäsenvaltioiden tilannetta. Uudistettu Dublin-järjestelmä perustuu alusta alkaen eurooppalaiseen vertailujärjestelmään, jossa korjaava solidaarisuusmekanismi käynnistyy automaattisesti aina silloin, kun jonkin jäsenvaltion taakka käy kohtuuttoman raskaaksi. Samaan aikaan otetaan käyttöön myös muita perustavanlaatuisia muutoksia, joiden avulla pyritään ehkäisemään väärinkäytöksiä ja hakijoiden edelleen liikkumista EU:ssa. Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Dublin-järjestelmä on Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän kulmakivi. Sen perusteella määritetään, mikä jäsenvaltio on vastuussa turvapaikkahakemuksen käsittelemisestä. Dublin-järjestelmä toimii turvapaikka-asioihin liittyvien oikeudellisten ja poliittisten välineiden kautta. Näihin kuuluvat muun muassa turvapaikkamenettelyt, kansainvälisen suojelun saamisen edellytykset sekä vastaanotto-olosuhteisiin, siirtoihin ja uudelleensijoittamiseen sovellettavat vaatimukset. Edistymistä hidastaa se, että EU:n turvapaikkalainsäädännön täytäntöönpanon tulokset ovat olleet heikkoja. On ensiarvoisen tärkeää panna ripeästi EU:n lainsäädäntö täytäntöön kokonaisuudessaan. Komissio on toiminut viime vuosina yhteistyössä muun muassa Kreikan viranomaisten kanssa tilanteen normalisoimiseksi sen jälkeen, kun Dublin-asetuksen nojalla tehtävät siirrot keskeytettiin vuonna 2010. Komissio antoi 10. helmikuuta 2016 suosituksen kiireellisistä toimenpiteistä, jotka Kreikan on toteutettava tällaisten siirtojen aloittamiseksi uudelleen. Tämä ehdotus on osa Dublin-järjestelmän eri osien uudistamista koskevaa säädöspakettia, jonka tavoitteena on saada aikaan koko turvapaikkapolitiikan kattava johdonmukainen sääntely. Eurodac-asetuksen uudistamista koskeva ehdotus sisältää Dublin-asetuksen uudistamisen edellyttämät muutokset, jotka helpottavat luvattoman maahantulon saamista hallintaan. Komissio esittää samaan aikaan ehdotuksen Euroopan turvapaikkaviraston perustamisesta Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän ja uudistetun Dublin-järjestelmän toiminnan tueksi.

Vastauksena Kreikan ja Italian kriisitilanteeseen neuvosto hyväksyi syyskuussa 2015 kaksi siirtopäätöstä, joita sovelletaan syyskuuhun 2017 saakka. Kyseessä oli väliaikainen ja kertaluonteinen hätätoimi tilanteessa, jossa näihin kahteen jäsenvaltioon tuli ennennäkemätön määrä ihmisiä ja jossa vastuu osasta turvapaikanhakijoita olisi pitänyt siirtää Italialta ja Kreikalta muille jäsenvaltioille. Komissio on antanut kaksi kertomusta näiden päätösten täytäntöönpanosta. Komissio esitti syyskuussa 2015 ehdotuksen kriisitilanteen siirtomekanismin perustamisesta, jotta tällaisiin tilanteisiin saataisiin rakenteellinen ratkaisu. Ehdotuksen mukaan siirtomekanismi aktivoitaisiin delegoidulla säädöksellä, jossa vahvistettaisiin myös siirrettävien henkilöiden määrä. Tässä ehdotuksessa esitetään automaattisesti aktivoituvan korjaavan jakomekanismin käyttöönottoa. Sen tavoite on siten samanlainen kuin komission syyskuussa 2015 tehdyn ehdotuksen tavoite. Sen mukaan, mihin tulokseen tätä ehdotusta koskevat keskustelut johtavat, komissio saattaisi harkita aikaisemman ehdotuksen peruuttamista. Ehdotuksessa kaavaillaan myös uusia sääntöjä ilman huoltajaa suojelua hakevan alaikäisen hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämiseksi. Sen mukaan vastuu kuuluisi omaisten puuttuessa jäsenvaltiolle, jossa ensimmäinen hakemus on jätetty, ellei tämä ole hakijan edun vastaista. Tämä sääntö mahdollistaisi vastuujäsenvaltion määrittämisen ripeästi ja tarjoaisi siten tälle haavoittuvalle hakijajoukolle nopean pääsyn turvapaikkamenettelyn piiriin, varsinkin jos ehdotettu määräaikojen lyhentäminen toteutuu. Koska tämä sääntö poikkeaa komission kesäkuussa 2014 esittämästä ehdotuksesta, komissio aikoo peruuttaa tuon aikaisemman ehdotuksen, josta ei ole päästy yksimielisyyteen. Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Tämä ehdotus on yhdenmukainen komission Euroopan muuttoliikeagendassa esittämän muuttoliikkeen hallinnan parantamista koskevan pitkän aikavälin politiikan kanssa. Muuttoliikeagendassa kehitettiin puheenjohtaja Junckerin poliittisten suuntaviivojen pohjalta joukko keskenään yhteensopivia ja toisiaan vahvistavia aloitteita, jotka perustuvat neljään toimintapilariin. Nämä pilarit ovat laittoman muuttoliikkeen houkuttelevuuden vähentäminen, ihmishenkien pelastaminen ja ulkorajojen turvaaminen, vahva yhteinen turvapaikkapolitiikka sekä laillista muuttoliikettä koskeva uusi politiikka. Tällä ehdotuksella jatketaan Euroopan muuttoliikeagendan toteuttamista unionin turvapaikkapolitiikan vahvistamista koskevan tavoitteen osalta. Ehdotus olisikin nähtävä osana laajempaa unionin tason pyrkimystä luoda kestävä maahanmuuton hallintajärjestelmä, joka olisi vakaa, tehokas ja oikeudenmukainen sekä vastaanottavien maiden ja EU:n kansalaisten että lähtö- ja kauttakulkumaiden ja kolmansien maiden kansalaisten kannalta. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE Oikeusperusta Tällä ehdotuksella laaditaan uudelleen asetus (EU) N:o 604/2013. Sen vuoksi ehdotus olisi hyväksyttävä tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja käyttäen samaa oikeusperustaa eli SEUT-sopimuksen 78 artiklan 2 kohdan e alakohtaa. Eriytetty yhdentyminen Asetus (EU) N:o 604/2013 sitoo Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia, koska nämä valtiot ovat ilmoittaneet haluavansa osallistua kyseisen asetuksen antamiseen ja soveltamiseen SEU-sopimukseen ja SEUT-sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan mukaisesti. Kyseisen pöytäkirjan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti voivat päättää osallistua tämän ehdotuksen hyväksymiseen. Ne voivat päättää osallistumisestaan myös ehdotuksen hyväksymisen jälkeen. SEU-sopimukseen ja SEUT-sopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan mukaisesti Tanska ei osallistu neuvostossa sellaisten toimenpiteiden hyväksymiseen, joita ehdotetaan SEUT-sopimuksen V osaston nojalla (lukuun ottamatta ”toimenpiteitä, joilla määritetään ne kolmannet maat, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ylittäessään jäsenvaltioiden ulkorajat, tai yhtenäistä viisumin kaavaa koskevia toimenpiteitä”). Koska Tanska kuitenkin soveltaa voimassa olevaa Dublin-asetusta EY:n kanssa vuonna 2006 tekemänsä kansainvälisen sopimuksen seurauksena, sen on kyseisen sopimuksen 3 artiklan mukaan ilmoitettava komissiolle, aikooko se panna muutetun asetuksen sisällön täytäntöön. Kysymys Yhdistyneen kuningaskunnan, Irlannin ja Tanskan osallistumisesta järjestelyihin, joista säädetään tässä ehdotuksessa asetuksen (EU) N:o 604/2013 uudelleenlaatimiseksi, ratkaistaan edellä mainittujen pöytäkirjojen mukaisesti käytävissä neuvotteluissa. Pöytäkirjojen mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti voivat osallistua, mutta niiden ei edellytetä osallistuvan vapauden, turvallisuuden ja oikeuden toimintalohkon aloitteisiin niiden käytännön toimivuutta vahingoittamatta. Ehdotuksen vaikutus Dublin-järjestelmään liittyneisiin EU:n ulkopuolisiin valtioihin Unioni on tehnyt useiden EU:n ulkopuolisten valtioiden kanssa sopimuksen niiden osallistumisesta Schengenin säännöstöön. Sen lisäksi se on sopinut seuraavien valtioiden kanssa niiden osallistumisesta Dublin- ja Eurodac-säännöstöön: – Islannin ja Norjan kanssa tehtiin sopimus vuonna 2001; – Sveitsin kanssa tehtiin sopimus 28. helmikuuta 2008; – Liechtensteinin kanssa tehtiin pöytäkirja 7. maaliskuuta 2011. Kuten edellä mainittiin, Tanska osallistuu Dublin-/Eurodac-säännöstöön kansainvälisen sopimuksen välityksellä. Unionin ja järjestelmään liittyneiden maiden välillä on laadittu kaksi muutakin asiakirjaa, joilla luodaan oikeuksia ja velvollisuuksia Tanskan ja kyseisten maiden välille.

Järjestelmään liittyneiden maiden on edellä mainittujen sopimusten mukaisesti hyväksyttävä Dublin- ja Eurodac-säännöstö ja niiden muutokset poikkeuksetta. Ne eivät osallistu Dublinin säännöstöä muuttavien tai sitä kehittävien säädösten (joihin myös tämä ehdotus kuuluu) antamiseen, mutta niiden on ilmoitettava komissiolle määrätyn ajan kuluessa, aikovatko ne hyväksyä tällaisten säädösten sisällön sen jälkeen, kun neuvosto ja Euroopan parlamentti ovat ne hyväksyneet. Jos Norja, Islanti, Sveitsi tai Liechtenstein ei hyväksy säädöstä, jolla muutetaan Dublin-/Eurodac-säännöstöä tai joka perustuu siihen, kyseisen maan kanssa tehdyn sopimuksen voimassaolo päättyy, paitsi jos sopimuksella perustettu sekakomitea yksimielisesti toisin päättää. Toissijaisuusperiaate Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluetta koskevassa SEUT-sopimuksen V osastossa annetaan Euroopan unionille tiettyjä näihin asioihin liittyviä toimivaltuuksia. Näitä toimivaltuuksia on käytettävä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklan mukaisesti, toisin sanoen ainoastaan jos ja siltä osin kuin jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita, vaan ne voidaan suunnitellun toiminnan laajuuden tai vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin Euroopan unionin tasolla. Ehdotuksella selkeytetään nykyisiä Dublin-sääntöjä ja täydennetään niitä uudella korjaavalla jakomekanismilla, joiden avulla pyritään hoitamaan tilanteet, joissa jonkin jäsenvaltion turvapaikkajärjestelmiin kohdistuu kohtuuton paine. Tavoitteena on saada aikaan oikeudenmukainen vastuunjako jäsenvaltioiden välillä jakamalla osa kohtuuttoman paineen alaiseksi joutuneen jäsenvaltion taakasta muille jäsenvaltioille. Tämä edellyttää tietenkin EU:n toimia. Ehdotuksella pyritään myös varmistamaan Dublin-järjestelmän asianmukainen soveltaminen kriisitilanteissa sekä puuttumaan kolmansien maiden kansalaisten siirtymiseen jäsenvaltiosta toiseen, sillä niistä aiheutuvat ongelmat ovat luonteeltaan valtioiden rajat ylittäviä. On selvää, että tätä yhteistä ongelmaa ei voida ratkaista yksittäisten jäsenvaltioiden toimilla, vaan tarvitaan yhteistä EU-linjaa. Suhteellisuusperiaate Dublin-sääntöjen yksinkertaistamiseksi ehdotetut muutokset rajoittuvat siihen, mikä on järjestelmän toimivuuden takaamiseksi välttämätöntä, kun otetaan huomioon toisaalta tavoite nopeuttaa hakijoiden pääsyä kansainvälisen suojelun myöntämismenettelyn piiriin ja toisaalta jäsenvaltioiden hallinnolliset valmiudet soveltaa järjestelmää. Mitä tulee uuden korjaavan jakomekanismin käyttöönottoon, asetus (EU) N:o 604/2013 ei nykymuodossaan sisällä riittäviä keinoja hoitaa tilanteita, joissa jäsenvaltioiden turvapaikkajärjestelmiin kohdistuu kohtuuton paine. Tämä puute pyritään korjaamaan ehdotuksessa esitetyillä korjaavaa jakomekanismia koskevilla säännöksillä. Kyseiset säännökset eivät ylitä sitä, mikä on tarpeen ongelman ratkaisemiseksi tehokkaasti. Toimintatavan valinta Koska nykyinen Dublin-järjestelmä perustettiin asetuksella, myös sen yksinkertaistamiseen ja täydentämiseen korjaavalla jakomekanismilla käytetään asetusta. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Euroopan muuttoliikeagendassa komissio kehotti jäsenvaltiota panemaan täysimääräisesti täytäntöön Dublin III asetuksen ja unionin nykyisen turvapaikkasäännöstön. Samalla komissio ilmoitti aikovansa arvioida ja mahdollisesti tarkistaa asetusta vuoden 2016 aikana. Tätä varten komissio tilasi ulkopuolisia tutkimuksia, joissa arvioitiin Dublin-järjestelmää. Arvioinnissa tarkasteltiin Dublin III asetuksen tuloksellisuutta, tehokkuutta, merkityksellisyyttä, johdonmukaisuutta ja lisäarvoa EU:lle. Siinä tutkittiin, missä määrin asetuksen sisältö vastaa sen tavoitteita, EU:n laajempia politiikkatavoitteita ja kohderyhmien tarpeita. Arviointiin sisältyi perusteellinen tutkimus asetuksen käytännön täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa. Seuraavassa esitetään arvioinnin keskeiset tulokset. 3.1. Dublin III -asetuksen merkitys Dublin-järjestelmä on EU:n turvapaikkasäännöstön kulmakivi, ja sen tavoitteet ovat edelleen ajankohtaisia. Niin kauan kuin unionissa on erillisiä kansallisia turvapaikkajärjestelmiä, tarvitaan ehdottomasti EU:n oikeusväline, jossa säädetään hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteista ja menettelyistä. Muussa tapauksessa jäsenvaltiot joutuisivat turvautumaan erityissopimuksiin, kuten ennen Dublin-asetuksen antamista, mikä tekisi jäsenvaltioiden välisen vastuunjaon määrittämisestä äärimmäisen vaikeaa. Arvioinnin mukaan millään kansallisella tai kahdenvälisellä oikeusvälineellä ei olisi samanlaista kokonaisvaikutusta, vaan osa kansainvälistä suojelua koskevista hakemuksista sijoittuisi kahden kansallisen järjestelmän toimivallan katvealueelle, jolloin ne saattaisivat jäädä käsittelemättä. Ristiriitaisia kannanottoja esitettiin siitä, oliko asetuksella todellista vaikutusta. Senhän pitäisi varmistaa, että hakija pääsee nopeasti turvapaikkamenettelyjen piiriin, ja edistää pitkän aikavälin strategiaa, jonka avulla estetään useamman kuin yhden hakemuksen tekeminen. Tämä tehostaisi turvapaikkajärjestelmää ehkäisemällä väärinkäytöksiä ja vähentäisi kokonaiskustannuksia.

3.2. Asetuksen täytäntöönpano Yleistä Merkittävin arvioinnissa esiin tullut ongelma oli Dublin III asetuksen epäjohdonmukainen ja puutteellinen täytäntöönpano jäsenvaltioissa. Lisäksi arvioinnissa todettiin, että asetuksessa on useita puutteita, jotka vaikeuttavat sen keskeisten tavoitteiden saavuttamista. Asetuksen mukaisessa perusteiden etusijajärjestyksessä ei oteta huomioon jäsenvaltioiden vastaanottokapasiteettia eikä sen avulla pyritä rasitusten tasapuoliseen jakautumiseen. Vastuunmääritysmenetelmä hidastaa hakijoiden pääsyä turvapaikkamenettelyn piiriin. Nykyjärjestelmässä hakijat voivat joutua odottamaan kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelyn aloittamista 10 kuukautta (takaisinottopyyntöjen yhteydessä) tai 11 kuukautta (vastaanottopyyntöjen yhteydessä). Tämä tekee tyhjäksi Dublin-järjestelmän tavoitteen varmistaa hakijan nopea pääsy turvapaikkamenettelyn piiriin. Lisäksi on käynyt selväksi, että Dublin III asetusta ei ole suunniteltu toimimaan tilanteissa, joissa johonkin jäsenvaltioon kohdistuu kohtuuton paine. Sillä ei myöskään pyritä jakamaan vastuuta oikeudenmukaisesti eikä korjaamaan hakijoiden epätasaista jakautumista jäsenvaltioiden välillä. Nämä puutteet ovat tulleet erityisen selvästi esiin eräissä jäsenvaltioissa, joilla on ollut vaikeuksia soveltaa asetusta tässä tilanteessa: turvapaikanhakijoita on jäänyt rekisteröimättä, menettelyt ovat viivästyneet eikä kapasiteetti ole riittänyt tapausten käsittelemiseen määräajassa. Menettelytakeet Dublin-menettelyä koskevassa tietojen antamisessa hakijoille on merkittäviä eroja. Noin puolet järjestelmään osallistuvista valtioista ilmoitti, että ne antoivat vain ”yleisiä” tietoja, mikä ei välttämättä riitä täyttämään 4 artiklan 1 kohdassa säädettyjä vaatimuksia. Lisäksi tulosten perusteella vaikuttaa siltä, että muutamissa jäsenvaltioissa ei anneta tietoja lainkaan tai että annetut tiedot ovat vanhentuneita. Henkilökohtainen puhuttelu vastuun määrittämisen yhteydessä on normaali käytäntö melkein kaikissa jäsenvaltioissa, mutta joissakin ylikuormitetuissa maissa resurssipula on estänyt viranomaisia järjestämästä puhutteluja rutiininomaisesti. Silloin kun puhuttelu jää tekemättä, hakijan sallitaan tosin yleensä antaa tietoja muilla tavoin. Monet jäsenvaltiot ilmoittivat, että puhuttelut ovat viivästyneet vakavasti maahantulijoiden suuren määrän vuoksi. Lapsen edun tulkinnassa on eroja. Joissakin tapauksissa tämä on johtanut viestintäongelmiin ja epäluottamukseen jäsenvaltioiden välillä. Lisäksi menettelyssä, jolla alaikäiselle nimitetään edustaja, on havaittu käytännön ongelmia erityisesti maahantulijoiden suuren määrän seurauksena. Tämä aiheuttaa ongelmia myös laajemmin koko turvapaikkamenettelylle. Vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisen perusteet ja siihen vaikuttavat todisteet Yleisimmin käytetyt siirtoperusteet liittyvät asiakirjoihin ja maahantuloon (12 ja 13 artikla), mikä tarkoittaa sitä, että merkittävä osa vastuusta lankeaa ulkorajajäsenvaltioille. Tämä on johtanut siihen, että hakijat välttelevät sormenjälkinäytteen antamista, mikä puolestaan lisää luvatonta edelleen liikkumista. Useat jäsenvaltiot totesivat, että vastaanottavan maan viranomaisten tulkinta siitä, millaiset todisteet katsotaan hyväksyttäviksi, asettaa lähettävän maan viranomaisille kohtuuttoman todistustaakan. Eurodac-tiedot ja viisumitietojärjestelmän (VIS) tiedot hyväksytään todisteina melkein kaikissa jäsenvaltioissa, ja ne ovatkin vastuun määrittämisessä yleisimmin käytetyt todisteet. Puhuttelussa saatuja tietoja ei yleensä pidetty riittävinä todisteina. Riippuvuussuhteessa olevia henkilöitä koskevat säännökset ja harkintavaltalausekkeet (16 ja 17 artikla) liittyvät humanitaarisiin tapauksiin. Muutamia harvoja jäsenvaltioita lukuun ottamatta jäsenvaltiot soveltavat näitä vain harvoin. Perhesiteisiin liittyviä perusteita käytettiin harvoin lähinnä sen vuoksi, että perheen jäljittäminen tai todisteiden hankkiminen perhesiteistä on vaikeaa. Jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja perhesiteitä koskevien todisteiden hyväksymisessä, mutta keskeinen vaatimus on yleensä asiakirjatodisteiden (kuten syntymä- tai vihkitodistuksen esittäminen), mikä on turvapaikanhakijoille usein vaikeaa. Nämä merkittävät poikkeamat vaikeuttavat vastuun määrittämistä ja johtavat menettelyjen pitkittymiseen. Tämä saattaa puolestaan johtaa siihen, että hakijat pyrkivät matkustamaan eteenpäin.

Vastaanotto- ja takaisinottomenettelyt Takaisinottopyyntöjen määrä on ollut huomattavasti vastaanottopyyntöjen määrää suurempi. Vuosina 2008–2014 tehdyistä Dublin-pyynnöistä 72 prosenttia oli takaisinottopyyntöjä ja 28 prosenttia vastaanottopyyntöjä. Vastaanotetuista pyynnöistä 74 prosenttia oli takaisinottopyyntöjä ja 26 prosenttia vastaanottopyyntöjä. Useimmat jäsenvaltiot noudattivat pyyntöjen esittämiselle ja niihin vastaamiselle säädettyjä määräaikoja, mutta maahantulijoiden suuri määrä lisäsi turvapaikkavirastoihin kohdistuvia paineita ja pidensi joidenkin jäsenvaltioiden vastausaikoja. Samasta syystä tehtiin aiempaa enemmän vaillinaisia pyyntöjä, joista saattoi aiheutua hylkäämisiä ja erimielisyyksiä. Myös vastaamatta jättämiseen perustuvat hyväksymiset lisääntyivät. Jotkin maat jättivät tahallaan vastaamatta pyyntöihin, koska niissä ei pystytty käsittelemään kaikkia pyyntöjä niiden suuren määrän vuoksi Vuonna 2014 esitettiin yhteensä 84 586 takaisinotto- ja vastaanottopyyntöä. Tämä vastaa 13:a prosenttia kaikista EU:ssa tehdyistä turvapaikkahakemuksista. Osuus on pienempi kuin edellisvuosina. Kaikista pyynnöistä 33 prosenttia hylättiin vastaanottavissa jäsenvaltioissa, mikä viittaa siihen, että Dublin III asetuksen voimaantulo vuonna 2014 on vaikeuttanut yhteisymmärrykseen pääsyä vastuusta. Vuonna 2014 vain neljännes kaikista hyväksytyistä takaisinotto- ja vastaanottopyynnöistä tosiasiassa johti siirtoon. Toteutuneiden siirtojen vähyys viittaa käytännön ongelmiin asetuksen soveltamisessa. Osaselityksenä voi kuitenkin olla siirtojen viivästyminen, joka ei näy arvioinnissa käytetyissä vuosittaisissa tiedoissa. Toinen merkittävä syy siirtojen vähyyteen on useiden jäsenvaltioiden mukaan Dublin-menettelyjen yhteydessä tapahtuvien pakenemisten suuri määrä, sillä hakijan pakeneminen johtaa vastuun siirtymiseen jäsenvaltioiden välillä. Siirtojen toteuttaminen Siirtojen toteuttamisaika on vaihdellut suuresti. Siirtojen tehokkuuteen vaikuttavia tekijöitä ovat niiden toteuttamisesta vastaavien yksiköiden kapasiteetti ja resurssit, järjestelyjen kuuluminen eri viranomaisen vastuulle, tapausten määrä, hakijan yhteistyöhalukkuus tai sen puute ja se, onko hakijan olinpaikka tiedossa. Yhtenä syynä viivästyksiin mainittiin 29 artiklan 2 kohdan mukaiset määräaikojen jatkamiset. Viivästysten yleisin syy oli 20 jäsenvaltion mukaan hakijan pakeneminen, mikä voi pidentää määräaikaa yhteensä 18 kuukauteen. Säilöönottoa käyttää usein 21 yhteensä 31:stä osallistuvasta maasta. Siinä, missä menettelyvaiheessa säilöönotto tapahtuu, on suuria eroja: jotkut viranomaiset turvautuvat säilöönottoon heti Dublin-menettelyn alkaessa, toiset vasta kun vastuujäsenvaltio on hyväksynyt siirtopyynnön. Käytäntöjen erilaisuus aiheuttaa sekä oikeudellista epävarmuutta että käytännön ongelmia. Lisäksi 13 jäsenvaltiota totesi, että siirrot ovat yleisesti ottaen tehottomia ja että siirron toteuttamisen jälkeen tapahtuu ”usein” edelleen liikkumista. Muutoksenhaku Kaikissa jäsenvaltioissa on käytettävissä oikeussuojakeinoja siirtopäätöstä vastaan. Näistä keinoista jäsenvaltiot suosivat muutoksenhakua, joka käsitellään yleensä hallintotuomioistuimessa. Muutoksenhakuun sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa määräaikoja, joiden kuluessa hakijan on käytettävä oikeuttaan tehokkaaseen oikeussuojakeinoon. Tulkinta siitä, mitä tarkoittaa ”kohtuullisen määräajan kuluessa”, vaihtelee kuitenkin suuresti – kolmesta 60:een päivään. Muutoksenhakutapauksissa osa jäsenvaltioista lykkää siirron toteuttamista automaattisesti, kun taas toiset soveltavat 27 artiklan 3 kohdan c alakohtaa, jonka mukaan hakijan on erikseen pyydettävä lykkäystä. Hallinnollinen yhteistyö Kaikki jäsenvaltiot ilmoittivat käyttävänsä usein tietojenvaihtoon suojattua sähköistä DubliNet-verkkoa ja vain poikkeustapauksissa epävirallisia tietokanavia. Helpottaakseen edelleen Dublin III asetuksen soveltamista monet jäsenvaltiot ovat sopineet keskenään hallinnollisista järjestelyistä 36 artiklan mukaisesti. Toistaiseksi yksikään jäsenvaltio ei kuitenkaan ole turvautunut 37 artiklassa kuvattuun sovittelumenettelyyn, vaan kaikki erimielisyydet on ratkaistu epämuodollisesti. Varhaisvaroitus- ja valmiusmenettely Varhaisvaroitus- ja valmiusmenettelyä ei ole toistaiseksi otettu käyttöön. Osa jäsenvaltioista katsoi, että edellytykset menettelyn käynnistämiselle eivät ole täyttyneet missään vaiheessa, toiset taas totesivat, että menettelyn käynnistämisestä on vaikea päästä poliittiseen yhteisymmärrykseen niin kauan kuin ei ole sovittu selkeistä kriteereistä ja paineen mittaamista koskevista indikaattoreista. Menettelyä pidettiin myös hitaana ja monimutkaisena. Sitä paitsi painetta on helpotettu vaihtoehtoisilla tukitoimenpiteillä, mikä on saattanut poistaa tarpeen menettelyn käynnistämiseen. Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston osallistuminen kansainväliseen suojeluun liittyvien kriisien ehkäisyyn tai hallintaan mainittiin esimerkkinä tuesta, joka on tehnyt varhaisvaroitus- ja valmiusmenettelyn käynnistämisen tarpeettomaksi. 3.3. Dublin III -asetuksen tavoitteiden saavuttaminen Seuraavassa esitetään Dublin III -asetuksen ulkopuolisen arvioinnin keskeiset suositukset.

Ehkäistään useamman kuin yhden hakemuksen jättämistä ja vähennetään siten hakijoiden edelleen liikkumista Vaikka EU pyrkii vähentämään turvapaikanhakijoiden luvatonta edelleen liikkumista, on edelleen yleistä, että sama henkilö hakee turvapaikkaa useammasta kuin yhdestä jäsenvaltiosta. Vuonna 2014 kaikista hakijoista 24 prosenttia oli jo aikaisemmin tehnyt hakemuksen toisessa jäsenvaltiossa, mikä viittaa siihen, että asetuksella ei ole ollut juurikaan vaikutusta tavoitteen toteutumiseen. Arvioinnissa todettiin, että asetus on saattanut jopa lisätä muunlaista edelleen liikkumista, koska kansallisten vastaanotto- ja turvapaikkajärjestelmien välillä on edelleen laatueroja, jotka houkuttelevat ihmisiä koettamaan onneaan toisessa maassa. Varmistetaan kansainvälistä suojelua hakevien ja saavien henkilöiden oikeudenmukainen jakautuminen jäsenvaltioiden välillä Dublin III asetuksella on ollut vain vähän vaikutusta hakijoiden jakautumiseen EU:n sisällä. Dublin-menettelyillä toteutettujen siirtojen nettomäärä on lähellä nollaa. Kun jäsenvaltiot ottavat vastaan ja siirtävät muualle suurin piirtein yhtä monta hakijaa, vastaanotetut ja lähetetyt pyynnöt kumoavat toisensa, mikä tarkoittaa sitä, että asetuksen uudelleenjakovaikutus on olematon tai hyvin vähäinen. Tähän on useita eri syitä: perusteiden etusijajärjestyksessä ei ole otettu huomioon eri jäsenvaltioiden kapasiteettia; ulkorajajäsenvaltioille sälytetään kohtuuttoman paljon vastuuta soveltamalla useimmissa tapauksissa ensimmäisen tulomaan perustetta; toteutuneiden siirtojen vähäinen määrä viittaa siihen, että hakijat pääsevät jättämään hakemuksensa valitsemassaan paikassa, mikä johtaa siihen, että suurin paine kohdistuu halutuimpiin kohdemaihin. Tämä on ilmeistä vuoden 2014 lukujen perusteella, sillä viiden halutuimman jäsenvaltion osuus kaikista ensimmäisistä turvapaikkahakemuksista oli sinä vuonna 70 prosenttia. Pidetään Dublin III asetuksen täytäntöönpanossa tarvittavat taloudelliset ja henkilöresurssit kohtuullisella tasolla Dublin-järjestelmästä aiheutuvat suorat ja välilliset kustannukset vuonna 2014 olivat noin miljardi euroa. Jos järjestelmää ei olisi, EU- ja ETA-valtioille aiheutuvat kustannukset olisivat vielä suuremmat. Arvioinnissa todettiin kuitenkin, että Dublin III asetus on kaiken kaikkiaan tehoton. Asetuksessa säädetyt määräajat hakijoiden siirtämiselle ovat pitkiä, ja toteutuneiden siirtojen määrä on pieni. Näillä kahdella tekijällä on merkittäviä taloudellisia vaikutuksia järjestelmän välillisiin kustannuksiin ja tehokkuuteen ylipäätään. Pakenemista estävän säilöönoton kustannukset ovat hyvin korkeat joissakin jäsenvaltioissa. Pakenemiset aiheuttavat myös muita välillisiä kustannuksia ja heikentävät järjestelmän tehokkuutta. Siirtojen vähäisyys ja hylättyjen hakijoiden palautukset aiheuttavat huomattavia luvattomaan maahantuloon liittyviä sosiaalisia kustannuksia. On arvioitu, että niistä Dublin III asetuksen mukaisista hakijoista, joita ei tosiasiallisesti ole siirretty toiseen maahan, jopa 42 prosenttia on jäänyt laittomasti EU:n alueelle. On erittäin todennäköistä, että nykyinen järjestelmä ei pysty toimimaan kestävällä tavalla muuttopaineiden jatkuessa. Kreikkaan tehtävät siirrot ovat olleet keskeytyksissä vuodesta 2011, mikä on osoittautunut järjestelmän kriittiseksi heikkoudeksi erityisesti Kreikkaan viime kuukausina saapuneiden muuttajien suuren määrän vuoksi. 3.4.Sidosryhmien kuuleminen Ulkopuolisen arvioinnin lisäksi komissio kuuli kohdennetusti Euroopan parlamentin kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan poliittisten ryhmien koordinaattoreita, jäsenvaltioita ja muita sidosryhmiä. Valiokuntakoordinaattoreiden kuuleminen pohjautui mietintöön ja Dublin-asetuksen ulkoisen arvioinnin alustaviin tuloksiin. Dublin-järjestelmän perusteellinen uudistaminen sai laajaa kannatusta. Yleisesti katsottiin, ettei nykyinen tilanne ole kestävä. Vaikka osa kommentoijista kannatti objektiivisten perusteiden soveltamista vastuun määrittämiseen muun muassa uuden jakoperusteen avulla, toiset totesivat, että hakijan toivomukset ja ominaisuudet on tärkeää ottaa huomioon, niin vaikeaa kuin se onkin, objektiivisella, oikeudenmukaisella ja toteuttamiskelpoisella tavalla. Myös jäsenvaltioita kuultiin näiden samojen asiakirjojen pohjalta. Ne olivat yksimielisiä siitä, että nykyinen asetus on liian monimutkainen ja liian tiukasti säännelty, minkä vuoksi viranomaisten on vaikea soveltaa sitä. Hakijoiden oikeuksia lisättiin vuoden 2013 Dublin III uudistuksessa. Oikeuksien väärinkäyttö voi kuitenkin johtaa koko järjestelmän tukkeutumiseen. Merkittävimpänä ongelmana mainittiin edelleen liikkuminen. Pohdittaessa sitä, onko asetuksen painotusta siirrettävä vastuun määrittämisestä vastuun jakamiseen, esiin nousi kaksi eri näkökantaa: osa jäsenvaltioista kannatti kiinteää, osuuksien määrittämiseen perustuvaa vastuunjakojärjestelmää, kun taas toiset puolsivat nykyisen järjestelmän ja myös luvatonta maahantuloa koskevan kriteerin säilyttämistä ja yksinkertaistamista. Myös siitä oltiin eri mieltä, pitäisikö hakijoiden toivomukset ottaa huomioon. Joidenkin mielestä hakijoiden toivomuksia ei voitaisi kokonaan sivuuttaakaan, koska tämä johtaisi melkein väistämättä edelleen liikkumiseen. Toiset taas vastustivat jyrkästi toivomusten huomioon ottamista ja katsoivat, että se vain mutkistaisi yksittäisten tapausten käsittelyä. Jotkin jäsenvaltiot totesivat myös, että vainoa paenneille ja kansainvälistä suojelua hakeville ihmisille ei pitäisi antaa liikaa valinnanvaraa lopullisen turvapaikkamaansa suhteen, koska Dublin-järjestelmää ei ole varsinaisesti tarkoitettu (taloudellisen) muuttoliikkeen tukijärjestelyksi. Kuulemisessa pyydettiin lausuntoja myös muilta turvapaikka-alan toimijoilta, kuten UNHCR:ltä ja kansalaisjärjestöiltä. Myös ne olivat sitä mieltä, että nykyisessä Dublin III asetuksessa on merkittäviä puutteita sekä perusperiaatteiden osalta (alkaen siitä, että luvaton maahantulo on ensisijainen kriteeri) ja että viime kuukausien tapahtumat ovat osoittaneet perusteellisen uudistuksen välttämättömyyden. Ne katsoivat yleisesti, että hakijan toivomukset tai ominaisuudet olisi otettava huomioon määritettäessä vastuujäsenvaltiota, koska tämä lisäisi kotoutumisen todennäköisyyttä ja vähentäisi edelleen liikkumista. Samasta syystä perhekriteeriä olisi laajennettava. Monet korostivat, että erityisesti eri jäsenvaltioiden vastaanotto-olosuhteita ja menettelyjä olisi yhdenmukaistettava.

3.5.Perusoikeudet Tämä ehdotus on täysin yhdenmukainen perusoikeuksien sekä Euroopan unionin ja kansainvälisen oikeuden yleisten periaatteiden kanssa. Erityisesti parempi tiedottaminen turvapaikanhakijoille tämän asetuksen soveltamisesta ja heidän oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan auttaa heitä puolustamaan oikeuksiaan tehokkaammin. Sen lisäksi se auttaa myös vähentämään turvapaikanhakijoiden edelleen liikkumista, kun he ovat hanakampia noudattamaan järjestelmän sääntöjä. Oikeutta oikeussuojakeinojen käyttöön parannetaan täsmentämällä muutoksenhaun soveltamisalaa ja säätämällä yhdenmukaisesta määräajasta päätöksen tekemiselle. Lisäksi säädetään, että muutoksenhaulla on automaattisesti lykkäävä vaikutus. Oikeutta vapauteen ja vapaaseen liikkuvuuteen lujitetaan lyhentämällä asetuksessa poikkeustapauksia varten säädettyä säilöönoton enimmäisaikaa. Säilöönottoa saa käyttää vain silloin, kun se on välttämätöntä ja oikeasuhteista. Oikeutta perheenyhdistämiseen lujitetaan muun muassa laajentamalla asetuksen soveltamisalaa käsittämään sisarukset ja läpikulkumaissa perustetut perheet. Myös ilman huoltajaa olevien alaikäisten oikeuksia lujitetaan tarkentamalla lapsen edun periaatteen määritelmää ja luomalla mekanismi, jonka mukaan aina silloin, kun tilanne edellyttää alaikäisen siirtämistä, asia ratkaistaan lapsen edun perusteella. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksen täytäntöönpanoa varten tarvitaan yhteensä 1 828,6 miljoonaa euroa vuosina 2017–2020. Tällä katettaisiin siirtokustannukset sen jälkeen, kun korjaavaa jakomekanismia on alettu soveltaa jäsenvaltion hyväksi, turvapaikanhakijoiden rekisteröintiä ja automaattista kohdentamista koskevan tietojärjestelmän perustaminen ja toiminta sekä myös tarvittavan vastaanottokapasiteetin infrastruktuuri- ja juoksevat kulut erityisesti niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat toistaiseksi joutuneet käsittelemän vain pienen määrän turvapaikkahakemuksia. Rahoitustarpeet ovat nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen mukaiset, mutta niihin saattaa sisältyä neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 1311/2013 määriteltyjen erityisrahoitusvälineiden käyttöä. 5.YKSITYISKOHTAINEN SELVITYS EHDOTUKSEN SÄÄNNÖKSISTÄ Ehdotuksessa säilytetään yhteys turvapaikkakysymyksiä koskevan vastuunjaon ja ulkorajojen suojaamista koskevien jäsenvaltioiden velvoitteiden noudattamisen välillä tietyin poikkeuksin, joiden avulla pyritään suojelemaan perheen yhtenäisyyttä ja lapsen etua. Nykyiset vastuunjakoperusteet säilytetään olennaisilta osin ennallaan, mutta niihin esitetään tehtäväksi muutamia kohdennettuja muutoksia muun muassa perheen yhtenäisyyden lujittamiseksi Dublin-järjestelmässä laajentamalla perheen määritelmää. Tärkeimpien muutosten tavoitteena on tehostaa järjestelmää muun muassa siten, että vastuu säilyy jäsenvaltiolla, jonka on alun perin todettu olevan vastuussa hakemuksen käsittelemisestä. Toisaalta muutoksilla pyritään rajoittamaan edelleen liikkumista muun muassa poistamalla säännökset, jotka koskevat vastuun siirtymistä jäsenvaltiolta toiselle. Järjestelmää täydennetään viiteperusteeseen pohjautuvalla korjaavalla jakomekanismilla, joka mahdollistaa hakijaosuuksien mukauttamisen tietyissä tilanteissa. Tämä merkitsee sitä, että järjestelmän avulla pystytään hoitamaan tilanteet, joissa joidenkin jäsenvaltioiden turvapaikkajärjestelmiin kohdistuu kohtuuton paine, luomalla asianmukainen järjestelmä vastuun jakamiseksi jäsenvaltioiden kesken. I. Dublin-asetuksen yksinkertaistaminen ja tehostaminen Asetukseen ehdotetaan tehtäväksi useita muutoksia, joilla pyritään siihen, että Dublin-menettely toimisi kitkattomasti ja kestävällä tavalla, hakemukset otettaisiin käsiteltäväksi nopeasti, suojelua saisivat ne, jotka sitä tarvitsevat, ja luvaton edelleen liikkuminen vähenisi. Otetaan käyttöön uusi velvoite, jonka mukaan turvapaikkaa on haettava jäsenvaltiossa, jossa ensimmäinen luvaton maahantulo on tapahtunut tai jossa hakija oleskelee laillisesti. Tavoitteena on varmistaa, että muuttoliike on hallinnassa, helpottaa vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämistä ja ehkäistä edelleen liikkumista. Tällä muutoksella selvennetään, että hakijalla ei ole oikeutta valita sen enempää jäsenvaltiota, jossa hän hakemuksensa jättää, kuin hakemuksen käsittelystä vastaavaa jäsenvaltiotakaan. Jos hakija ei noudata tätä uutta velvoitetta, jäsenvaltion on käsiteltävä hakemus nopeutetussa menettelyssä. Tässä tapauksessa hakijan oikeudet kattavat ainoastaan aineellisen vastaanoton jäsenvaltiossa, jossa hänen on oleskeltava. Asetuksessa säädetään, että jäsenvaltion, jossa hakemus on jätetty, on ennen vastuujäsenvaltion määrittämisprosessin alkamista tarkistettava, puuttuvatko hakemukselta käsiteltäväksi ottamisen edellytykset sillä perusteella, että hakija on tullut maahan ensimmäisestä turvapaikkamaasta tai turvallisesta kolmannesta maasta. Jos näin on, hakija palautetaan kyseiseen ensimmäiseen turvapaikkamaahan tai turvalliseen kolmanteen maahan, ja käsiteltäväksi ottamisen edellytykset tarkistaneen jäsenvaltion katsotaan olevan vastuussa hakemuksesta. Jäsenvaltion, jossa hakemus on jätetty, on tarkistettava myös, tuleeko hakija turvallisesta alkuperämaasta tai muodostaako hän turvallisuusriskin. Jos näin on, jäsenvaltio, jossa hakemus on jätetty, on vastuussa sen käsittelemisestä nopeutetussa menettelyssä. Asetuksessa otetaan käyttöön sääntö, jonka mukaan jäsenvaltio, joka on käsitellyt hakemuksen vastuujäsenvaltiona, on vastuussa myös saman hakijan hakemusta koskevien lisäselvitysten ja uusintahakemusten käsittelystä. Tämä vahvistaa uutta sääntöä, jonka mukaan ainoastaan yksi jäsenvaltio on ja pysyy vastuussa hakemuksen tutkimisesta, ja että vastuuperustetta olisi sovellettava vain kerran. Ehdotuksessa kiristetään hakijan yhteistyövalmiutta koskevaa vaatimusta. Tavoitteena on varmistaa aseman määrittämistä koskevien menettelyjen nopea käynnistyminen ja järjestelmän moitteeton toiminta sekä ehkäistä sääntöjen kiertämistä esimerkiksi pakenemalla. Asetuksessa asetetaan hakijalle oikeasuhteinen velvoite esittää hyvissä ajoin kaikki seikat ja tiedot, joilla on merkitystä vastuujäsenvaltion määrittämisessä, ja tehdä yhteistyötä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Lisäksi todetaan nimenomaisesti, että hakijoiden velvollisuus on olla saapuvilla ja asianomaisen jäsenvaltion viranomaisten käytettävissä ja noudattaa siirtopäätöstä. Asetuksessa säädettyjen oikeudellisten velvoitteiden noudattamatta jättämisestä aiheutuu hakijalle oikeasuhteisia prosessuaalisia seurauksia, kuten kieltäytyminen hyväksymästä tietoja, jotka on perusteettomasti toimitettu liian myöhään.

Asetuksessa laajennetaan viranomaisten tiedottamisvelvollisuutta hakijoille. Henkilökohtaisen puhuttelun tarkoituksena on edistää vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämistä helpottamalla kaikkien tarvittavien tietojen kokoamista. Menettelyn ei kuitenkaan pitäisi viivästyä sen vuoksi silloin, kun hakija on paennut tai riittävästi tietoja on jo annettu. Vastuun määrittämisperusteiden etusijajärjestystä koskevassa säännössä todetaan nimenomaisesti, että perusteita sovelletaan ainoastaan kerran. Tämä tarkoittaa sitä, että takaisinottosääntöjä sovelletaan toisen hakemuksen tekemisestä alkaen poikkeuksetta. Sääntöä, jonka mukaan perusteet määritetään sen tilanteen mukaan, joka vallitsi, kun hakija jätti ensimmäisen hakemuksensa jäsenvaltioon, sovelletaan nyt kaikkiin perusteisiin, myös niihin, jotka koskevat perheenjäseniä ja alaikäisiä. Selkeä määräaika, johon mennessä asiaankuuluvat tiedot on toimitettava, nopeuttaa arviointia ja päätöksen tekemistä. Perheenjäsenen määritelmää laajennetaan kahdella tavalla: 1) sisällyttämällä siihen hakijan sisarus tai sisarukset ja 2) sisällyttämällä perhesiteet, jotka on solmittu alkuperämaasta lähdön jälkeen, mutta ennen saapumista jäsenvaltion alueelle. Sisarukset ovat melko tarkkaan rajattu, mutta merkittävä henkilöryhmä, joiden yhteydessä perhesiteiden todistaminen ja tarkistaminen on melko helppoa ja väärinkäytösten mahdollisuudet ovat vähäiset. Perhekäsitteen laajentaminen käsittämään perheet, jotka on muodostettu kauttakulkumatkalla, perustuu muuttoliikkeeseen viime aikoina liittyneihin ilmiöihin, kuten tulijoiden pitkäaikaiseen oleskeluun alkuperämaan ulkopuolella (esimerkiksi pakolaisleireillä) ennen EU:hun pääsyä. Näiden perheen käsitteen rajoitettujen laajennusten odotetaan vähentävän vaaraa, että laajennettujen sääntöjen piiriin kuuluvat henkilöt siirtyvät luvatta edelleen tai pakenevat. Asetuksen 14, 15 ja 16 artiklassa säädettyihin vastuuperusteisiin esitetään useita muutoksia. 14 artiklassa selkeytetään viisumeihin ja oleskelulupiin liittyviä vastuuperusteita. Luvatonta maahantuloa käsittelevästä 15 artiklasta poistetaan lauseke, jonka mukaan vastuu päättyy 12 kuukauden kuluttua luvattomasta rajan ylittämisestä, sekä luvattomaan oleskeluun liittyvä monimutkainen ja vaikeasti todistettava lauseke. Samoin poistetaan viisumivapaaseen maahantuloon liittyvä poikkeus, joka koskee myöhempää maahantuloa toiseen jäsenvaltioon, jossa viisumipakko on myös poistettu. Tämä perustuu periaatteeseen, jonka mukaan vastuu kuuluu pääsääntöisesti jäsenvaltiolle, jonka alueelle hakija on ensiksi tullut. Tavoitteena on myös ehkäistä perusteetonta edelleen liikkumista maahantulon jälkeen. Harkintavaltalausekkeen soveltamisalaa kavennetaan sen varmistamiseksi, että sitä sovelletaan laajempaan sukuun ainoastaan humanitaarisista syistä. Asetusehdotuksessa lyhennetään määräaikoja Dublin-menettelyn eri vaiheille. Tavoitteena on nopeuttaa määrittämismenettelyä ja nopeuttaa hakijoiden pääsyä turvapaikkamenettelyn piiriin. Tämä koskee vastaanottopyynnön esittämiselle ja siihen vastaamiselle, takaisinottoilmoituksen antamiselle ja siirtopäätöksen tekemiselle asetettuja määräaikoja. Määräaikojen lyhenemisen seurauksena luovutaan kiireellisestä menettelystä. Määräajan päättyminen ei enää johda vastuun siirtämiseen jäsenvaltiolta toiselle (lukuun ottamatta vastaanottopyyntöön vastaamisen määräajan päättymistä). Tällaiset siirtymiset näyttävät yllyttäneen hakijoita kiertämään sääntöjä ja kariuttamaan menettelyn. Olisi säädettävä uudesta säännöstä, jonka mukaan vastuujäsenvaltioksi kerran määritetty jäsenvaltio säilyttää vastuunsa. Takaisinottopyynnöt on muutettu pelkiksi takaisinottoilmoituksiksi, koska niiden yhteydessä on selvää, kumpi jäsenvaltio on vastuussa, eikä vastuun siirtämiseen ole enää mahdollisuutta. Tällaiseen ilmoitukseen ei tarvitse vastata, mutta sen sijaan siihen on välittömästi lähetettävä vastaanottovahvistus. Kun otetaan huomioon, että takaisinottopyyntöjä on jo nyt enemmän kuin vastaanottopyyntöjä, takaisinottoilmoituksista tulee merkittävä keino puuttua edelleen liikkumiseen. Tällä on myös prosessuaalisia seurauksia takaisinoton toteuttamisen jälkeen tehdyn hakemuksen käsittelyn kannalta. Sääntöjä on muutettu sen osalta, miten vastuujäsenvaltion olisi käsiteltävä hakemusta sen jälkeen, kun se on ottanut hakijan takaisin, edelleen liikkumisen estämiseksi ja rankaisemiseksi. Asetukseen on lisätty sääntö, jonka mukaan vastuujäsenvaltiolla on velvollisuus ottaa takaisin kansainvälistä suojelua saava henkilö, joka on tehnyt hakemuksen tai joka oleskelee luvatta toisessa jäsenvaltiossa. Tämä on oikeudellinen väline, jota jäsenvaltiot tarvitsevat pannakseen takaisinottoja täytäntöön, mikä on tärkeää edelleen liikkumisen rajoittamiseksi. Oikeussuojakeinoja koskevia sääntöjä on mukautettu siten, että muutoksenhakumenettelyä nopeutetaan ja yhdenmukaistetaan tuntuvasti. Niissä asetetaan erityisiä lyhyitä määräaikoja. Lisäksi säädetään, että oikeussuojakeinoon turvautuminen johtaa automaattiseen lykkäykseen. Uusi oikeussuojakeino otetaan käyttöön tilanteissa, joissa siirtopäätöstä ei ole tehty ja hakija väittää, että perheenjäsen tai alaikäisen tapauksessa myös sukulainen oleskelee laillisesti toisessa jäsenvaltiossa. Sovittelumenettelyä ei ole käytetty virallisesti riitojenratkaisumekanismina kertaakaan sen jälkeen, kun siitä määrättiin vuoden 1990 Dublinin yleissopimuksessa (tosin hieman eri muodossa). Se vaikuttaakin turhalta ja olisi siksi poistettava asetuksesta. Nykyisen varhaisvaroitus- ja valmiusmenettelyn tavoitteiden osalta ehdotetaan, että ne siirretään uuden Euroopan unionin turvapaikkaviraston toteutettaviksi virastoa koskevan ehdotuksen 5 luvussa (Seuranta ja arviointi) ja 6 luvussa (Operatiivinen ja tekninen apu) esitetyllä tavalla. Sen vuoksi kyseistä menettelyä koskevat säännökset poistetaan Dublin-asetuksesta. Euroopan unionin turvapaikkavirasto perustaa Dublin-yksiköiden verkoston ja helpottaa sen toimintaa tehostaakseen käytännön yhteistyötä ja tietojenvaihtoa kaikista tämän asetuksen soveltamiseen liittyvistä asioista, joihin kuuluu käytännön työvälineiden kehittäminen ja ohjeistuksen laatiminen. Ilman huoltajaa olevien alaikäisten osalta ehdotuksessa selvennetään, että jäsenvaltio, jossa alaikäinen jätti ensimmäisen kerran kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa, on vastuussa sen käsittelystä, ellei osoiteta, että tämä ei ole kyseisen alaikäisen edun mukaista. Tämä sääntö mahdollistaa vastuujäsenvaltion määrittämisen ripeästi ja tarjoaa siten tälle haavoittuvassa asemassa olevalle hakijajoukolle nopean pääsyn turvapaikkamenettelyn piiriin, varsinkin jos ehdotettu määräaikojen lyhentäminen toteutuu. Ilman huoltajaa oleville alaikäisille myönnettäviä takeita koskevaa säännöstä mukautetaan, jotta alaikäisen edun arviointi saataisiin toimivammaksi. Ennen kuin ilman huoltajaa oleva alaikäinen siirretään toiseen jäsenvaltioon, siirtävän jäsenvaltion on viipymättä huolehdittava turvapaikkamenettelyjä ja vastaanotto-olosuhteita koskevissa direktiiveissä edellytettyjen toimenpiteiden toteuttamisesta. Lisäksi säädetään, että ennen kuin voidaan tehdä ilman huoltajaa olevaa alaikäistä koskeva päätös, on viipymättä teetettävä pätevän henkilöstön arviointi siitä, mikä on hänen etunsa. II. Korjaava jakomekanismi Uudelleenlaaditussa asetuksessa perustetaan korjausmekanismi, jonka avulla pyritään varmistamaan oikeudenmukainen vastuunjako jäsenvaltioiden välillä ja hakijoiden nopea pääsy kansainvälisen suojelun myöntämistä koskevien menettelyjen piiriin tilanteissa, joissa jokin jäsenvaltio on asetuksen nojalla vastuussa suhteettoman suuresta määrästä kansainvälistä suojelua koskevia hakemuksia. Mekanismin pitäisi lieventää merkittäviä epäsuhtia, joita vastuuperusteiden soveltumisesta aiheutuu turvapaikkahakemusten jakautumisessa jäsenvaltioiden välillä. Rekisteröinti- ja seurantajärjestelmä Perustetaan automaattinen järjestelmä, jonka avulla rekisteröidään kaikki hakemukset ja seurataan, miten kunkin jäsenvaltion osuus hakemusten kokonaismäärästä kehittyy. Järjestelmän kehittämisestä ja teknisestä toiminnasta vastaa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaava eurooppalainen virasto (eu-LISA). Heti kun hakemus on tehty, jäsenvaltio rekisteröi sen automaattiseen järjestelmään, johon hakemus tallennetaan omalla yksilöivällä tunnistenumerollaan. Heti kun hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio on määritetty, myös tämä tieto tallennetaan järjestelmään. Järjestelmä näyttää tosiaikaisesti koko EU:ssa ja kussakin jäsenvaltiossa tehtyjen hakemusten kokonaismäärän sekä (sen jälkeen kun vastuujäsenvaltio on määritetty) niiden hakemusten määrän, joiden käsittelemisestä kukin jäsenvaltio on vastuussa, sekä jäsenvaltiokohtaiset osuudet kaikista tällaisista hakemuksista. Lisäksi järjestelmä näyttää kunkin jäsenvaltion tosiasiallisesti uudelleensijoittamien henkilöiden määrän.

Korjaavan jakomekanismin soveltamisen aloittaminen Jäsenvaltioiden suhteelliset osuudet lasketaan niiden hakemusten määrän, joiden käsittelystä tietty jäsenvaltio on vastuussa, ja jäsenvaltion tosiasiallisesti uudelleensijoittamien henkilöiden määrän perusteella. Laskuissa otetaan huomioon hakemukset, joista jäsenvaltio olisi vastuussa käsiteltäväksi ottamisen edellytysten tarkistuksen, turvallisen alkuperämaan ja turvallisuusnäkökohtien perusteella. Laskelmia päivitetään vuoden aikana jatkuvasti sen perusteella, kuinka monen uuden hakemuksen käsittelyvastuun järjestelmä on osoittanut jäsenvaltiolle viimeksi kuluneen vuoden aikana ja kuinka monta henkilöä on tosiasiallisesti uudelleensijoitettu. Järjestelmä laskee kunkin jäsenvaltion vastuulla olevien hakemusten prosenttiosuuden hakemusten kokonaismäärästä ja vertaa sitä erityisen viiteperusteen (reference key) pohjalta laskettuun viiteosuuteen. Viiteperuste pohjautuu kahteen kriteeriin, joilla on molemmilla 50 prosentin painoarvo: jäsenvaltion väkiluku ja yhteenlaskettu bruttokansantuote. Korjausmekanismia aletaan soveltaa jäsenvaltion hyväksi automaattisesti, kun niiden kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten määrä, joiden käsittelystä kyseinen jäsenvaltio on vastuussa, ylittää 150 prosenttia viiteperusteen mukaisesti lasketusta viiteluvusta. Hakemusten jakaminen viiteperusteen avulla ja viiteperusteen soveltamisen lopettaminen Kun mekanismi on aktivoitu ja käsiteltäväksi ottamisen edellytyksiä koskeva tarkastus on tehty, mutta ennen Dublin-tarkistusta, kaikki kohtuuttoman paineen alaisena olevassa jäsenvaltiossa jätetyt uudet hakemukset kohdennetaan niille jäsenvaltioille, joiden vastuulla olevien hakemusten määrä on pienempi kuin sen viiteperusteen mukainen viiteluku. Hakemukset jaetaan näiden jäsenvaltioiden kesken viiteperusteen mukaisiin viitelukuihin perustuvin osuuksin. Kun jonkin jäsenvaltion vastuulla olevien hakemusten määrä ylittää sen viiteluvun, hakemusten kohdentaminen tälle jäsenvaltiolle lopetetaan. Kohdentaminen jatkuu niin kauan kuin kohtuuttoman paineen alaisena olevan jäsenvaltion vastuulla olevien hakemusten määrä ylittää 150 prosenttia sen viiteluvusta. Perheenjäsenet, joihin tätä jakomenettelyä sovelletaan, kohdennetaan samalle jäsenvaltiolle. Näin korjaavan jakomekanismin ei pitäisi johtaa perheenjäsenten erottamiseen toisistaan. Yhteisvastuu rahoituksesta Kohdentamisjäsenvaltio voi päättää väliaikaisesti olla osallistumatta korjaavaan jakomekanismiin 12 kuukauden ajan. Kyseisen jäsenvaltion on kirjattava asiaa koskeva tieto automaattiseen järjestelmään ja ilmoitettava siitä muille jäsenvaltioille, komissiolle ja Euroopan unionin turvapaikkavirastolle. Sen jälkeen hakijat, jotka olisi normaalisti kohdennettu kyseiselle jäsenvaltiolle, kohdennetaan muille jäsenvaltioille. Jäsenvaltion, joka jättää väliaikaisesti osallistumatta korjaavaan jakomekanismiin, on suoritettava 250 000 euron suuruinen solidaarisuusmaksu kustakin hakijasta jäsenvaltioille, joiden on määritetty olevan vastuussa näin kohdennettujen hakijoiden hakemusten käsittelystä. Komission olisi annettava täytäntöönpanosäädös, jossa määritetään menettelyt solidaarisuusmaksumekanismin toteuttamiseksi käytännössä. Euroopan unionin turvapaikkavirasto seuraa yhteisvastuuseen perustuvan rahoitusmekanismin soveltamista ja raportoi siitä komissiolle vuosittain. Menettely siirtävässä jäsenvaltiossa ja kohdentamisjäsenvaltiossa Korjaavasta jakomekanismista hyötyvän jäsenvaltion on siirrettävä hakija kohdentamisjäsenvaltioon ja toimitettava sille hakijan sormenjälkitiedot, jotta kohdentamisjäsenvaltiossa voidaan tehdä turvallisuustarkistus. Näin pyritään välttämään esteiden syntyminen kohdentamiselle, kuten on tapahtunut sisäisiä siirtoja koskevien päätösten yhteydessä. Kun hakija on siirretty, kohdentamisjäsenvaltio tekee Dublin-tarkistuksen selvittääkseen, onko hakijaan sovellettava ensisijaisia perusteita, kuten toisessa jäsenvaltiossa olevat perheenjäsenet. Jos näin on, hakija siirretään jäsenvaltioon, joka on siitä lähtien vastuujäsenvaltio. Uudelleentarkastelulauseke Asetusehdotuksen mukaan komissio tarkastelee korjaavan jakomekanismin toimivuutta uudelleen 18 kuukauden kuluttua asetuksen voimaantulosta ja sen jälkeen vuosittain arvioidakseen, täyttääkö mekanismi tavoitteensa eli varmistaako se oikeudenmukaisen vastuunjaon jäsenvaltioiden välillä ja helpottaako se joihinkin jäsenvaltioihin kohdistuvia kohtuuttomia paineita. Komissio tarkistaa erityisesti, että kynnys korjausmekanismin soveltamisen aloittamiselle ja lopettamiselle varmistaa tosiasiallisesti oikeudenmukaisen vastuunjaon jäsenvaltioiden välillä ja hakijoiden nopean pääsyn kansainvälisen suojelun myöntämistä koskevien menettelyjen piiriin tilanteissa, joissa jokin jäsenvaltio on asetuksen nojalla vastuussa suhteettoman suuresta määrästä hakemuksia. ê 604/2013

2016/0133 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta

(uudelleenlaadittu teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 78 artiklan 2 kohdan e alakohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: ê 604/2013 johdanto-osan 1 kappale (mukautettu) (1)Niiden perusteiden ja menettelyjen vahvistamisesta, joiden mukaisesti määritetään kolmannen maan kansalaisen johonkin jäsenvaltioon jättämän turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, 18 päivänä helmikuuta 2003 annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 343/2003 Ö Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 604/2013 Õolisi tehtävä useita huomattavia muutoksia. Mainittu asetus olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen. ê 604/2013 johdanto-osan 2 kappale (2)Turvapaikka-asioita koskeva yhteinen politiikka, johon sisältyy yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä, on olennainen osa Euroopan unionin tavoitetta muodostaa asteittain vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, joka on avoin niille, jotka olosuhteiden pakosta joutuvat oikeutetusti hakemaan suojelua unionista. ê 604/2013 johdanto-osan 3 kappale (3)Eurooppa-neuvosto päätti Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 pidetyssä erityiskokouksessaan pyrkiä kohti yhteistä eurooppalaista turvapaikkajärjestelmää, joka perustuu 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn pakolaisten oikeusasemaa koskevan Geneven yleissopimuksen, sellaisena kuin se on täydennettynä 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla, jäljempänä ’Geneven yleissopimus’, täysimääräiseen ja kokonaisvaltaiseen soveltamiseen, varmistaen, ettei ketään palauteta vainottavaksi, ja näin ollen noudattaen palauttamiskiellon periaatetta. Tältä osin ja vaikuttamatta tässä asetuksessa säädettyjen vastuuperusteiden soveltamiseen, jäsenvaltioita, jotka kaikki noudattavat palauttamiskiellon periaatetta, pidetään kolmansien maiden kansalaisille turvallisina maina.

ê 604/2013 johdanto-osan 4 kappale (4)Lisäksi Tampereen päätelmissä todetaan, että yhteiseen eurooppalaiseen turvapaikkajärjestelmään olisi lyhyellä aikavälillä sisällyttävä selkeä ja toimiva menettely turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämiseksi. ê 604/2013 johdanto-osan 5 kappale (5)Tällaisen menettelyn perusteiden olisi sekä jäsenvaltioiden että asianomaisten henkilöiden kannalta oltava puolueettomat ja oikeudenmukaiset. Menettelyn mukaisesti olisi erityisesti voitava määrittää nopeasti hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, jotta voidaan taata hakijoille tehokas pääsy kansainvälisen suojelun myöntämistä koskevien menettelyjen piiriin ja jotta ei vaaranneta kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten käsittelyn nopeutta koskevan tavoitteen saavuttamista. ê 604/2013 johdanto-osan 6 kappale (6)Yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän luomisen ensimmäinen vaihe on nyt saatettu päätökseen, ja pidemmällä aikavälillä sen pitäisi johtaa yhteiseen menettelyyn ja kansainvälistä suojelua saavien yhdenmukaiseen asemaan koko unionissa. Eurooppa-neuvoston 4 päivänä marraskuuta 2004 hyväksymässä Haagin ohjelmassa asetetaan tavoitteet, jotka vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella on tarkoitus toteuttaa vuosina 2005–2010. Tätä varten Haagin ohjelmassa kehotetaan Euroopan komissiota saattamaan päätökseen ensimmäisen vaiheen säädösten arviointi ja esittämään toisen vaiheen välineitä ja toimenpiteitä koskevat ehdotukset Euroopan parlamentille ja neuvostolle niin, että ne voidaan hyväksyä ennen vuotta 2010. ê 604/2013 johdanto-osan 7 kappale ð uusi (7)Eurooppa-neuvosto totesi Tukholman ohjelmassa pyrkivänsä edelleen päättäväisesti saamaan aikaan viimeistään vuoteen 2012 mennessä yhteisen suojelun ja solidaarisuuden alueen kansainvälistä suojelua saaville henkilöille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 78 artiklan mukaisesti. Lisäksi se painotti, että Dublin-järjestelmä on edelleen yksi yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän kehittämisen kulmakivistä, koska siinä jaetaan selkeästi jäsenvaltioiden kesken vastuu kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä. ð Komissio ilmoitti Euroopan muuttoliikeagendasta toukokuussa 2015 antamassaan tiedonannossa aikovansa arvioida Dublin-asetusta ja laatia tarvittaessa ehdotuksen sen tarkistamiseksi, jotta turvapaikanhakijat jakautuisivat Euroopassa oikeudenmukaisemmin ï . ê 604/2013 johdanto-osan 8 kappale (8)Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston (EASO), joka perustettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 439/2010 , resurssien olisi oltava käytettävissä asianmukaisen tuen antamiseksi tämän asetuksen täytäntöönpanosta vastaaville jäsenvaltioiden asiaankuuluville viranomaisille. EASOn olisi erityisesti toteutettava solidaarisuustoimia, joita ovat muun muassa turvapaikkavalmiushenkilöiden luettelo ja turvapaikka-asioiden tukiryhmät, joilla autetaan jäsenvaltioita, joihin kohdistuu erityisiä paineita ja joissa kansainvälistä suojelua hakevat, jäljempänä ’hakijat’, eivät voi saada asianmukaista vastaanoton ja suojelun tasoa. ò uusi (9)Euroopan unionin turvapaikkaviraston olisi asianmukaisesti tuettava tämän asetuksen täytäntöönpanoa erityisesti vahvistamalla viiteperuste turvapaikanhakijoiden kohdentamiseksi korjaavan jakomekanismin avulla ja mukauttamalla viiteperustetta ja sen perustana olevia numerotietoja vuosittain Eurostatin tilastojen perusteella.

ê 604/2013 johdanto-osan 9 kappale (mukautettu) ð uusi (10)Ö Asetuksen (EU) N:o 604/2013 ÕEnsimmäisen vaiheen välineiden täytäntöönpanosta tehdyntyjen arvioinnintien tulosten perusteella on tässä vaiheessa asianmukaista vahvistaa periaatteet, joihin asetus (EU) N:o 604/2013 (EY) N:o 343/2003 perustuu, ja saadut kokemukset huomioon ottaen tehdä samalla tarvittavat parannukset Dublin-järjestelmän ja hakijoille tämän järjestelmän mukaisesti myönnettävän suojelun tehokkuuteen. Koska toimiva Dublin-järjestelmä on yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän kannalta välttämätön, sen periaatteita ja toimintaa olisi tarkasteltava uudelleen muita yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän osa-alueita ja unionin solidaarisuustyökaluja kehitettäessä. Dublinin järjestelmälle olisi tehtävä kattava kuntotarkastus käymällä näytön perusteella läpi järjestelmän oikeudelliset, taloudelliset ja sosiaaliset vaikutukset, mukaan lukien perusoikeuksiin kohdistuvat vaikutukset. ð Tämän arvioinnin sekä jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin ja muiden sidosryhmien kuulemisten perusteella katsotaan myös, että on asianmukaista vahvistaa asetuksessa toimenpiteet, joita tarvitaan jäsenvaltioiden oikeudenmukaisen vastuunjaon aikaan saamiseksi kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten osalta ja erityisesti sen varmistamiseksi, että joillekin jäsenvaltioille ei aiheudu kohtuutonta taakkaa. ï ê 604/2013 johdanto-osan 10 kappale (11)Toissijaista suojelua hakevat henkilöt sekä henkilöt, jotka voivat saada toissijaista suojelua, kuuluvat tämän asetuksen soveltamisalaan, jotta voidaan varmistaa kaikkien kansainvälistä suojelua hakevien ja saavien yhtäläinen kohtelu ja taata johdonmukaisuus unionin voimassa olevan turvapaikkasäännöstön kanssa, erityisesti vaatimuksista kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelemiseksi kansainvälistä suojelua saaviksi henkilöiksi, pakolaisten ja henkilöiden, jotka voivat saada toissijaista suojelua, yhdenmukaiselle asemalle sekä myönnetyn suojelun sisällölle 13 päivänä joulukuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/95/EU kanssa. ò uusi (12)Jotta voidaan varmistaa, että hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio ottaa takaisin kansainvälistä suojelua saavan henkilön, joka on siirtynyt johonkin toiseen jäsenvaltioon täyttämättä siellä oleskelun ehtoja, on tämän asetuksen soveltamisalaan sisällytettävä kansainvälistä suojelua saavat henkilöt. ê 604/2013 johdanto-osan 11 kappale (13)Kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vaatimuksista 26 päivänä kesäkuuta 2013 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2013/33/EU olisi sovellettava menettelyssä, jossa määritetään tämän asetuksen nojalla vastuussa oleva jäsenvaltio mainitun direktiivin soveltamisesta säädetyin rajoituksin. ê 604/2013 johdanto-osan 12 kappale (14)Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26 päivänä kesäkuuta 2013 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2013/32/EU olisi sovellettava tässä asetuksessa säädettyjen menettelytakeita koskevien säännösten lisäksi ja niitä rajoittamatta, jollei mainitun direktiivin soveltamista koskevista rajoituksista muuta johdu. ê 604/2013 johdanto-osan 13 kappale (15)Lapsen oikeuksia koskevan vuonna 1989 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukaisesti jäsenvaltioiden olisi tätä asetusta soveltaessaan otettava ensisijaisesti huomioon lapsen etu. Jäsenvaltioiden olisi lapsen etua arvioidessaan otettava asianmukaisesti huomioon erityisesti alaikäisen hyvinvointi ja sosiaalinen kehitys, turvallisuusnäkökohdat sekä alaikäisen näkemykset hänen ikänsä ja kehitystasonsa mukaisesti, mukaan lukien hänen taustansa. Lisäksi olisi säädettävä erityisistä menettelyä koskevista takeista ilman huoltajaa olevia alaikäisiä varten heidän erityisen haavoittuvan asemansa vuoksi. ê 604/2013 johdanto-osan 14 kappale

(16)Euroopan ihmisoikeussopimuksen (yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi) sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukaisesti jäsenvaltioiden olisi tätä asetusta soveltaessaan otettava ensisijaisesti huomioon perhe-elämän kunnioituksen periaate. ò uusi (17)Sen estämiseksi, että jäsenvaltiosta toiseen siirretään hakijoita, joiden hakemuksilta puuttuvat käsiteltäväksi ottamisen edellytykset tai jotka todennäköisesti eivät ole kansainvälisen suojelun tarpeessa tai muodostavat turvallisuusriskin, on tarpeen varmistaa, että jäsenvaltio, jossa ensimmäinen hakemus on jätetty, tarkistaa, täyttääkö hakemus käsiteltäväksi ottamisen edellytykset suhteessa ensimmäiseen turvapaikkamaahan ja turvalliseen kolmanteen maahan, ja käsittelee EU:n luettelossa nimetystä turvallisesta alkuperämaasta tulleiden hakijoiden sekä turvallisuusuhan aiheuttavien hakijoiden hakemukset nopeutetussa menettelyssä. ê 604/2013 johdanto-osan 15 kappale (18)Saman perheen jäsenten kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten yhteinen käsittely samassa jäsenvaltiossa mahdollistaa, että ne tutkitaan perusteellisesti ja että heitä koskevat päätökset ovat johdonmukaisia ja että perheenjäseniä ei eroteta toisistaan. ò uusi (19)Perheenjäsenen määritelmän olisi tässä asetuksessa katettava hakijan sisarus tai sisarukset. Sisarusten yhdistäminen on erityisen tärkeää hakijoiden kotouttamismahdollisuuksien parantamiseksi ja siten edelleen liikkumisen vähentämiseksi. Lisäksi perheenjäsenen määritelmän laajuuden olisi perustuttava muuttoliikkeen tosiasialliseen kehityssuuntaukseen, jonka mukaisesti monet hakijat saapuvat jäsenvaltioiden alueelle pitkään kestäneen kauttakulkuvaiheen päätteeksi. Sen vuoksi määritelmän olisi katettava perheet, jotka on muodostettu alkuperämaan ulkopuolella, mutta ennen saapumista jäsenvaltion alueelle. On odotettavissa, että rajaamalla ja kohdentamalla määritelmää tällä tavalla voidaan vähentää joidenkin turvapaikanhakijoiden halua liikkua edelleen EU:n sisällä. ê 604/2013 johdanto-osan 16 kappale ð uusi (20)Jotta voidaan varmistaa, että perheen yhtenäisyyttä koskevia periaatteita ja lapsen etua noudatetaan täysimääräisesti, olisi hakijan raskaudesta tai äitiydestä taikka terveydentilasta tai korkeasta iästä johtuvasta hakijan ja hänen lapsensa, sisaruksensa tai vanhempansa riippuvuussuhteesta tehtävä velvoittava vastuuperuste. Kun hakija on ilman huoltajaa oleva alaikäinen, velvoittavana vastuuperusteena olisi pidettävä myös sitä, että hänellä on toisen jäsenvaltion alueella perheenjäsen tai sukulainen, joka voi huolehtia hänestä. ð Koska ilman huoltajaa olevan alaikäisen edelleen liikkuminen ei ole hänen etunsa mukaista, tällaisen edelleen liikkumisen ehkäisemiseksi silloin, kun perheenjäsentä tai sukulaista ei ole, vastuun olisi oltava sillä jäsenvaltiolla, jossa kyseinen alaikäinen jätti ensimmäisen kerran kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa, ellei osoiteta, että tämä ei olisi hänen etunsa mukaista. Ennen ilman huoltajaa olevan alaikäisen siirtämistä toiseen jäsenvaltioon siirtävän jäsenvaltion olisi varmistettava, että asianomainen toinen jäsenvaltio toteuttaa kaikki tarvittavat ja asianmukaiset toimenpiteet alaikäisen riittävän suojelun varmistamiseksi ja erityisesti että se nimittää viipymättä edustajan tai edustajia, joiden tehtävänä on turvata hänen oikeutensa. Ennen kuin tehdään päätös ilman huoltajaa olevan alaikäisen siirtämisestä, henkilön, jolla on tarvittava pätevyys ja asiantuntemus, olisi arvioitava, olisiko siirtäminen kyseisen alaikäisen edun mukaista. ï ê 604/2013 johdanto-osan 17 kappale (mukautettu) ð uusi (21)ð Jos vastuu jossakin jäsenvaltiossa jätetyn hakemuksen käsittelystä ei kuulu asianomaiselle jäsenvaltiolle tässä asetuksessa säädettyjen perusteiden nojalla, sen olisi vain poikkeustapauksissa otettava vastuu tällaisen hakemuksen käsittelystä, koska vastuun siirtäminen saattaisi heikentää järjestelmän tehokkuutta ja kestävyyttä. ï Any Ö Sen vuoksi Õ Jjäsenvaltion olisi voitava poiketa vastuuperusteista erityisesti ð ainoastaan ï humanitaarisista syistä ja myötätunnosta, jotta perheenjäsenet, sukulaiset tai muut omaiset voidaan saattaa yhteen ð , erityisesti perhesyistä, ï Ö ennen hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämistä Õ ja käsitellä sille tai jollekin toiselle jäsenvaltiolle jätetty kansainvälistä suojelua koskeva hakemus siinäkin tapauksessa, ettei se tässä asetuksessa säädettyjen velvoittavien perusteiden mukaan ole vastuussa hakemuksen käsittelystä. ò uusi

(22)Tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamisen varmistamiseksi ja sen soveltamisen esteiden poistamiseksi ja erityisesti pakenemisen ja jäsenvaltiosta toiseen edelleen liikkumisen välttämiseksi on tarpeen määrittää selvät velvoitteet, joita hakijan on noudatettava menettelyn yhteydessä, ja tiedottaa niistä hakijalle asianmukaisesti ja hyvissä ajoin. Näiden oikeudellisten velvoitteiden noudattamatta jättämisen olisi johdettava aiheellisiin ja oikeasuhteisiin prosessuaalisiiin seurauksiin sekä hakijalle itselleen että hänen vastaanotto-olosuhteilleen. Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukaisesti jäsenvaltion, jossa hakija oleskelee, olisi joka tapauksessa huolehdittava siitä, että kyseisen henkilön välittömät aineelliset tarpeet tyydytetään. ê 604/2013 johdanto-osan 18 kappale (mukautettu) ð uusi (23)Hakijalle olisi järjestettävä henkilökohtainen puhuttelu, jotta voidaan helpottaa kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämistä ð , paitsi jos hakija on paennut tai hakijan antamat tiedot riittävät vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämiseen ï. Heti sen jälkeen kun kansainvälistä suojelua koskeva hakemus on jätetty, turvapaikanhakijalle olisi ilmoitettava Ö erityisesti Õ tämän asetuksen soveltamisesta, ð siitä, että hän ei voi valita, mikä jäsenvaltio käsittelee hänen hakemuksensa, hakijan tämän asetuksen mukaisista velvollisuuksista ja niiden noudattamatta jättämisen seurauksista. ï ja siitä, että hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämismenettelyn helpottamiseksi hakija voi puhuttelussa antaa tietoja jäsenvaltioissa oleskelevista perheenjäsenistä, sukulaisista tai muista omaisista. ê 604/2013 johdanto-osan 19 kappale ð uusi (24)Asianomaisten henkilöiden oikeuksien tehokkaan suojelun varmistamiseksi olisi erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan mukaisesti otettava käyttöön oikeudelliset takeet ja tehokkaat oikeussuojakeinot, jotka koskevat päätöksiä siirtää hakija hakemuksen käsittelystä vastuussa olevaan jäsenvaltioon. ð Olisi myös säädettävä tehokkaista oikeussuojakeinoista, joita sovelletaan silloin, kun siirtopäätöstä ei ole tehty, mutta hakija väittää, että jokin toinen jäsenvaltio on vastuussa hakemuksen käsittelystä sillä perusteella, että hänellä on perheenjäsen, tai ilman huoltajaa olevan alaikäisen tapauksessa sukulainen, toisessa jäsenvaltiossa. ï Jotta voidaan varmistaa, että kansainvälistä oikeutta noudatetaan, tällaisia päätöksiä koskevien tehokkaiden oikeussuojakeinojen olisi katettava sekä tämän asetuksen soveltamisen tarkastelu että oikeudellisiin seikkoihin ja tosiseikkoihin perustuvan tilanteen tarkastelu siinä jäsenvaltiossa, johon hakija siirretään. ð Tehokkaiden oikeussuojakeinojen soveltamisala olisi rajoitettava koskemaan sen arvioimista, onko olemassa vaara, että perhe-elämän kunnioittamiseen, lapsen oikeuksiin tai epäinhimillisen tai halventavan kohtelun kieltoon liittyviä hakijan perusoikeuksia loukataan. ï ò uusi (25)Hakemuksen käsittelystä tämän asetuksen mukaisesti vastuussa olevaksi määritetyn jäsenvaltion olisi oltava vastuussa hakijan jokaisen hakemuksen, myös mahdollisten uusintahakemusten, käsittelystä direktiivin 2013/32/EU 40, 41 ja 42 artiklan mukaisesti riippumatta siitä, onko hakija poistunut tai poistettu jäsenvaltioiden alueelta. Koska asetuksen (EU) N:o 604/2013 säännökset vastuun lakkaamisesta tietyissä olosuhteissa, muun muassa silloin, kun siirron toteuttamista koskevan määräajan päättymisestä on kulunut jonkin verran aikaa, loivat houkuttimen pakenemiselle, nämä säännökset olisi poistettava. (26)Jotta voidaan varmistaa, että hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittäminen ja kansainvälistä suojelua hakevien henkilöiden kohdentaminen tapahtuu ripeästi, vastaanottopyyntöjen tekemistä ja niihin vastaamista, takaisinottoilmoitusten tekemistä, siirtojen toteuttamista sekä muutoksenhakua ja sen ratkaisemista koskevia määräaikoja olisi yhdenmukaistettava ja lyhennettävä mahdollisimman suuressa määrin. ê 604/2013 johdanto-osan 20 kappale (27)Hakijoiden säilöönotossa olisi sovellettava periaatetta, jonka mukaan ketään ei pitäisi ottaa säilöön vain siitä syystä, että hän hakee kansainvälistä suojelua. Säilöönoton olisi oltava mahdollisimman lyhytaikainen, ja siinä olisi noudatettava välttämättömyys- ja suhteellisuusperiaatteita. Erityisesti hakijoiden säilöönoton osalta on noudatettava Geneven yleissopimuksen 31 artiklaa. Säilöön otetun henkilön osalta tässä asetuksessa säädettyjä menettelyjä olisi sovellettava ensisijaisina, mahdollisimman lyhyin määräajoin. Säilöönottoa koskevien yleisten takeiden ja säilöönotto-olosuhteiden osalta jäsenvaltioiden olisi tapauksen mukaan sovellettava direktiivin 2013/33/EU säännöksiä myös tämän asetuksen nojalla säilöön otettuihin henkilöihin. ê 604/2013 johdanto-osan 21 kappale (28)Turvapaikkajärjestelmiin kohdistuvat erityiset paineet usein kärjistävät tai edesauttavat näiden järjestelmien puutteita tai romahtamista, mikä voi vaarantaa tällä asetuksella perustetun järjestelmän asianmukaisen toiminnan, ja tämä saattaa johtaa vaaraan siitä, että unionin turvapaikkasäännöstössä ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettuja hakijoiden oikeuksia sekä muita kansainvälisiä ihmisoikeuksia ja pakolaisten oikeuksia rikotaan.

ò uusi (29)Kaikkien EU:ssa tehtyjen turvapaikkahakemusten asianmukainen rekisteröinti yksilöivällä hakemusnumerolla auttaisi havaitsemaan, kun sama hakija tekee useamman kuin yhden hakemuksen, ja estämään luvatonta edelleen liikkumista ja turvapaikkakeinottelua. Olisi perustettava automaattinen järjestelmä tämän asetuksen soveltamisen helpottamiseksi. Sen avulla olisi voitava rekisteröidä EU:ssa tehdyt turvapaikkahakemukset, tehokkaasti seurata kunkin jäsenvaltion osuutta hakemuksista ja asianmukaisesti soveltaa korjaavaa jakomekanismia. (30)Asetuksella (EU) N:o 1077/2011 perustetun vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaavan eurooppalaisen viraston olisi vastattava keskusjärjestelmän sekä sen ja kansallisten infrastruktuurien välisen viestintäinfrastruktuurin valmistelusta, kehittämisestä ja operatiivisesta hallinnoinnista. ê 604/2013 johdanto-osan 22 kappale ð uusi (31)Olisi perustettava turvapaikkakriiseihin sovellettava varhaisvaroitus-, valmius- ja hallinnointimenettely, jonka tarkoituksena on estää turvapaikkajärjestelmien heikentyminen tai romahtaminen ja jossa EASO toimii keskeisessä asemassa käyttäen asetuksen (EU) N:o 439/2010 mukaisia valtuuksiaan; näin varmistetaan tämän asetuksen puitteissa tehtävä tehokas yhteistyö ja kehitetään jäsenvaltioiden keskinäistä luottamusta turvapaikkapolitiikan osalta. Tällaisella menettelyllä varmistettaisiin, että unioni saa mahdollisimman pian tiedon siitä, että tällä asetuksella perustetun järjestelmän asianmukainen toiminta saattaa vaarantua sen johdosta, että yhden tai useamman jäsenvaltion turvapaikkajärjestelmään kohdistuu erityisiä paineita ja/tai siinä on puutteita. Tällainen menettely mahdollistaisi sen, että unioni voi edistää ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä varhaisessa vaiheessa ja kiinnittää asianmukaista poliittista huomiota tällaisiin tilanteisiin. Solidaarisuus, joka on Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän keskeinen osatekijä, liittyy yhteen keskinäisen luottamuksen kanssa. Tällaista luottamusta lisäämällä turvapaikkakriiseihin sovellettava varhaisvaroitus-, valmius- ja hallinnointimenettely voisi parantaa aitoa käytännön solidaarisuutta osoittavien konkreettisten toimenpiteiden kohdistamista jäsenvaltioihin, jolloin autetaan asianomaisia jäsenvaltioita yleisesti ja hakijoita erityisesti. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 80 artiklan mukaan unionin antamiin säädöksiin olisi aina tarvittaessa sisällytettävä asianmukaisia toimenpiteitä yhteisvastuun periaatteen soveltamiseksi., ð Olisi perustettava korjaava jakomekanismi, jonka avulla varmistetaan oikeudenmukainen vastuunjako jäsenvaltioiden välillä ja hakijoiden nopea pääsy kansainvälisen suojelun myöntämistä koskevien menettelyjen piiriin tilanteissa, joissa jokin jäsenvaltio on asetuksen nojalla vastuussa suhteettoman suuresta määrästä kansainvälistä suojelua koskevia hakemuksia. ï ja menettelyyn olisi sisällytettävä tällaisia toimenpiteitä. Yhteisestä kehyksestä aidon käytännön solidaarisuuden osoittamiseksi niitä jäsenvaltioita kohtaan, joiden turvapaikkajärjestelmiin kohdistuu erityisiä, myös eri ryhmistä koostuvien muuttovirtojen aiheuttamia paineita, 8 päivänä maaliskuuta 2012 annetuissa neuvoston päätelmissä annetaan sekä olemassa olevista että mahdollisista uusista toimenpiteistä koostuva välineistö, joka olisi otettava huomioon varhaisvaroitus-, valmius- ja kriisinhallintamenettelyn yhteydessä. ò uusi (32)Korjaavan jakomekanismin toiminnan yhteydessä olisi sovellettava vertailuperustetta, joka pohjautuu jäsenvaltioiden väestömäärään ja talouden kokoon, yhdessä kynnysarvon kanssa, jotta mekanismi toimisi kohtuuttoman paineen alaisten jäsenvaltioiden hyväksi. Korjausmekanismia olisi alettava soveltaa jäsenvaltion hyväksi automaattisesti, kun niiden kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten määrä, joiden käsittelystä kyseinen jäsenvaltio on vastuussa, ylittää 150 prosenttia viiteperusteen mukaisesti lasketusta viiteluvusta. Jotta kunkin jäsenvaltion toteuttamat toimet otettaisiin kaikilta osin huomioon, kansainvälistä suojelua koskeviin hakemuksiin olisi laskelmaa tehtäessä lisättävä kyseiseen jäsenvaltioon tosiasiallisesti uudelleensijoitettujen henkilöiden määrä. (33)Jakomekanismia sovellettaessa hakijat, jotka ovat tehneet hakemuksensa mekanismista hyötyvässä jäsenvaltiossa, olisi kohdennettava sellaisille jäsenvaltioille, joiden osuus hakemuksista on pienempi kuin niiden viiteperusteen mukaisesti laskettu osuus. Olisi säädettävä asianmukaisista säännöistä, jotka koskevat erityisesti tietojenvaihtoa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä, sellaisia tapauksia varten, joissa hakijan voidaan painavista syistä katsoa olevan vaaraksi kansalliselle turvallisuudelle tai yleiselle järjestykselle. Siirron tapahduttua kohdentamisjäsenvaltion olisi määritettävä hakemuksen käsittelystä vastuussa oleva jäsenvaltio, jolloin sen olisi otettava vastatakseen hakemuksen käsittelystä, ellei jonkin toisen jäsenvaltion katsota olevan siitä vastuussa erityisesti perheenjäsenten oleskeluun liittyvien ensisijaisten perusteiden nojalla. (34)Kustannukset, jotka aiheutuvat jakomekanismiin perustuvasta hakijan siirtämisestä kohdentamisjäsenvaltioon, olisi korvattava EU:n talousarviosta. (35)Kohdentamisjäsenvaltio voi päättää olla hyväksymättä sille kohdennettuja hakijoita 12 kuukauden ajan, jolloin sen olisi tallennettava tätä koskeva tieto automaattiseen järjestelmään ja ilmoitettava asiasta muille jäsenvaltioille, komissiolle ja Euroopan unionin turvapaikkavirastolle. Sen jälkeen hakijat, jotka olisi muutoin kohdennettu kyseiselle jäsenvaltiolle, olisi kohdennettava muille jäsenvaltioille. Jäsenvaltion, joka jättää väliaikaisesti osallistumatta korjaavaan jakomekanismiin, olisi suoritettava 250 000 euron suuruinen solidaarisuusmaksu kustakin hakijasta, jota se ei ota vastaan, jäsenvaltioille, joiden on määritetty olevan vastuussa näin kohdennettujen hakijoiden hakemusten käsittelystä. Komission olisi annettava täytäntöönpanosäädös, jossa määritetään menettelyt solidaarisuusmaksumekanismin toteuttamiseksi käytännössä. Euroopan unionin turvapaikkavirasto seuraa yhteisvastuuseen perustuvan rahoitusmekanismin soveltamista ja raportoi siitä komissiolle vuosittain. ê 604/2013 johdanto-osan 22 kappale ð uusi Jäsenvaltioiden olisi tehtävä yhteistyötä EASOn kanssa kerättäessä tietoja niiden kyvystä hallita turvapaikka- ja vastaanottojärjestelmiinsä kohdistuvia erityisiä paineita erityisesti tämän asetuksen soveltamisen yhteydessä. EASOn olisi säännöllisesti raportoitava asetuksen (EU) N:o 439/2010 mukaisesti kerätyistä tiedoista. ê 604/2013 johdanto-osan 24 kappale (36)Komission asetuksen (EY) N:o 1560/2003 mukaisesti siirrot kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevaan jäsenvaltioon voidaan toteuttaa vapaaehtoiselta pohjalta, valvottuna lähtönä tai saattajan kanssa. Jäsenvaltioiden olisi kannustettava vapaaehtoiseen siirtymiseen antamalla hakijalle asianmukaista tietoa ja varmistettava, että valvottu lähtö tai saattajan kanssa tapahtuva siirto toteutetaan inhimillisesti sekä perusoikeuksia ja ihmisarvoa sekä lapsen oikeuksia täysimääräisesti kunnioittaen ja ottaen mahdollisimman pitkälle huomioon asiaankuuluvan oikeuskäytännön kehitys erityisesti humanitaarisista syistä tapahtuvien siirtojen osalta.

ê 604/2013 johdanto-osan 25 kappale (37)Sen myötä, että luodaan asteittain alue, jolla ei ole sisärajoja ja jolla taataan henkilöiden vapaa liikkuvuus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisesti sekä kolmansien maiden kansalaisten maahantulolle ja alueella oleskelulle asetettavia ehtoja koskevan unionin politiikan vahvistaminen, mukaan lukien yhteiset ponnistelut ulkorajojen hallinnoimiseksi, on välttämätöntä löytää tasapaino vastuuta koskevien perusteiden kesken solidaarisuuden hengessä. ò uusi (38)Jäsenvaltioiden tämän asetuksen nojalla suorittamaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan [yleistä tietosuoja-asetusta (EU) .../2016] kyseisessä asetuksessa vahvistetusta päivästä alkaen. Siihen asti sovelletaan direktiiviä 95/46/EY. Jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat tekniset ja organisatoriset toimenpiteet, joilla voidaan varmistaa ja osoittaa, että käsittelyssä noudatetaan kyseistä asetusta ja tämän asetuksen säännöksiä henkilötietojen käsittelyä koskevista vaatimuksista. Näillä toimenpiteillä olisi erityisesti varmistettava tämän asetuksen mukaisesti käsiteltyjen henkilötietojen turvallisuus ja estettävä niiden laiton tai luvaton käyttö tai luovuttaminen taikka muuttaminen tai häviäminen. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen valvontaviranomaisen tai toimivaltaisten valvontaviranomaisten olisi valvottava, että asianomaisten viranomaisten suorittama henkilötietojen käsittely, mukaan lukien tietojen välittäminen automaattiseen järjestelmään ja sieltä eteenpäin sekä tietojen toimittaminen viranomaisille, joilla on toimivalta suorittaa turvallisuuden varmentamisia, tapahtuu lainmukaisesti. (39)Euroopan tietosuojavaltuutetun olisi valvottava Euroopan unionin turvapaikkaviraston suorittamaa henkilötietojen käsittelyä asetuksen (EY) N:o 45/2001 ja [ehdotukseen asetukseksi Euroopan unionin turvapaikkavirastosta ja asetuksen (EU) N:o 439/2010 kumoamisesta] sisältyvien henkilötietojen käsittelyä koskevien säännösten mukaisesti. ê 604/2013 johdanto-osan 26 kappale (mukautettu) Jäsenvaltioiden tämän asetuksen nojalla toteuttamaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY . ê 604/2013 johdanto-osan 27 kappale Sillä, että ennen siirtoa vaihdetaan hakijan henkilötietoja, muun muassa terveyttä koskevia arkaluonteisia tietoja, varmistetaan, että toimivaltaiset turvapaikkaviranomaiset pystyvät antamaan hakijoille asianmukaista apua ja turvaamaan näille annettavan suojelun ja oikeuksien jatkuvuuden. Olisi säädettävä erityisesti tässä tilanteessa olevia hakijoita koskevasta tietosuojasta direktiivin 95/46/EY mukaisesti. ê 604/2013 johdanto-osan 28 kappale (40)Tämän asetuksen täytäntöönpanoa voidaan helpottaa ja tehostaa jäsenvaltioiden välillä sovittavin kahdenvälisin järjestelyin, joilla parannetaan toimivaltaisten yksiköiden välisiä yhteyksiä, lyhennetään asioiden käsittelyssä noudatettavia määräaikoja, yksinkertaistetaan vastaanotto- ja takaisinottopyyntöjen käsittelyä tai vahvistetaan siirtojen toteuttamista koskevia menettelytapoja. ê 604/2013 johdanto-osan 29 kappale (41)Olisi varmistettava hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämistä koskevan järjestelmän jatkuvuus siirryttäessä asetuksen (EY) N:o 343/2003 (EU) N:o 604/2013 soveltamisesta tämän asetuksen soveltamiseen. Olisi myös varmistettava tämän asetuksen ja Eurodac-järjestelmän perustamisesta sormenjälkien vertailua varten kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja -menettelyjen vahvistamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 603/2013 tehokkaaksi soveltamiseksi sekä jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten ja Europolin esittämistä, Eurodac-tietoihin lainvalvontatarkoituksessa tehtäviä vertailuja koskevista pyynnöistä sekä vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaavan eurooppalaisen viraston perustamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 1077/2011 muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen [ehdotus asetukseksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 603/2013 uudelleenlaatimisesta] (EU) N:o 604/2013 välinen yhteensopivuus.

ò uusi (42)Euroopan unionin turvapaikkaviraston olisi perustettava jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten verkosto ja helpotettava sen toimintaa käytännön yhteistyön ja tietojenvaihdon tehostamiseksi kaikista tämän asetuksen soveltamiseen liittyvistä asioista, mukaan lukien käytännön työvälineiden kehittäminen ja ohjeistus. ê 604/2013 johdanto-osan 30 kappale (43)Asetuksella [ehdotus asetukseksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 603/2013 uudelleenlaatimisesta] (EU) N:o 603/2013 perustetulla Eurodac-järjestelmällä olisi helpotettava tämän asetuksen soveltamista. ê 604/2013 johdanto-osan 31 kappale (44)Viisumitietojärjestelmästä (VIS) ja lyhytaikaista oleskelua varten myönnettäviä viisumeja koskevasta jäsenvaltioiden välisestä tietojenvaihdosta 9 päivänä heinäkuuta 2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 767/2008 perustetulla viisumitietojärjestelmällä sekä erityisesti kyseisen asetuksen 21 ja 22 artiklan täytäntöönpanolla olisi helpotettava tämän asetuksen soveltamista. ê 604/2013 johdanto-osan 32 kappale (45)Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden osalta jäsenvaltioita sitovat niiden kansainvälisen oikeuden välineiden mukaiset velvoitteet, mukaan lukien Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen asiaankuuluva oikeuskäytäntö. ê 604/2013 johdanto-osan 33 kappale (46)Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. ê 604/2013 johdanto-osan 34 kappale (mukautettu) ð uusi (47)Tarkastelumenettelyä olisi käytettävä hyväksyttäessä seuraavat toimet: Dublin/Eurodac-asetusta koskeva yhteinen tiedote samoin kuin ilman huoltajaa oleville alaikäisille tarkoitettu erityinen tiedote; vakiomuotoinen lomake ilman huoltajaa olevia alaikäisiä koskevien asiaan vaikuttavien tietojen vaihtoa varten; yhdenmukaiset edellytykset alaikäisten ja riippuvuussuhteessa olevien henkilöiden kuulemiselle ja heitä koskevalle tietojenvaihdolle; yhdenmukaiset edellytykset vastaanottoÖ pyyntöjen Õ- ja takaisinottoð ilmoitusten ïpyyntöjen valmistelulle ja toimittamiselle; kaksi luetteloa asiaan vaikuttavista todisteista ja aihetodisteista sekä näiden luetteloiden määräajoin tapahtuva uudelleentarkastelu; kulkulupa; yhdenmukaiset edellytykset siirtoja koskeville kuulemisille ja tietojenvaihdolle: vakiomuotoinen lomake ennen siirtoa tapahtuvalle tietojenvaihdolle; yhteinen terveystodistus; yhdenmukaiset edellytykset ja käytännön järjestelyt terveydentilaa koskevien tietojen vaihdolle ennen siirtoa; ja suojatut sähköiset tiedonsiirtokanavat pyyntöjen toimittamista varten. ê 604/2013 johdanto-osan 35 kappale (mukautettu)

(48)Komissiolle olisi täydentävien sääntöjen antamiseksi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat ilman huoltajaa olevan alaikäisen perheenjäsenten, sisarusten tai sukulaisten tunnistamista; perusteita todistettujen perhesiteiden olemassaolon toteamista varten; perusteita, jotka on otettava huomioon arvioitaessa sukulaisen valmiuksia huolehtia ilman huoltajaa olevasta alaikäisestä, myös silloin, kun ilman huoltajaa olevan alaikäisen perheenjäsenet, sisarukset tai sukulaiset oleskelevat useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa; seikkoja, jotka on otettava huomioon arvioitaessa riippuvuussuhdetta; perusteita, joilla arvioidaan henkilön valmiuksia huolehtia riippuvuussuhteessa olevasta henkilöstä; ja seikkoja, jotka on otettava huomioon arvioitaessa huomattavan pitkään kestävää matkustuskyvyttömyyttä. Käyttäessään valtaansa hyväksyä delegoituja säädöksiä komissio ei saa ylittää sitä, mikä on tämän asetuksen 68 artiklan 3 kohdan mukaisesti lapsen edun mukaista. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasollaÖ , ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti Õ. Ö Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä. Õ Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. ê 604/2013 johdanto-osan 36 kappale (49)Komission olisi tätä asetusta soveltaessaan ja delegoituja säädöksiä valmistellessaan kuultava muun muassa kaikkien asiaankuuluvien kansallisten viranomaisten asiantuntijoita. ê 604/2013 johdanto-osan 37 kappale (50)Asetuksen (EY) N:o 343/2003 (EU) N:o 604/2013 soveltamista koskevat säännöt on vahvistettu asetuksella (EY) N:o 1560/2003. Tietyt asetuksen (EY) N:o 1560/2003, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) N:o 118/2014, säännökset olisi sisällytettävä tähän asetukseen joko selkeyden vuoksi tai siksi, että niillä voi olla yleistä merkitystä. Sekä jäsenvaltioiden että asianomaisten hakijoiden kannalta on suotavaa erityisesti, että käytössä on yleinen menettely sellaisen tilanteen ratkaisemiseksi, jossa jäsenvaltiot ovat eri mieltä jonkin tämän asetuksen säännöksen soveltamisesta. Sen vuoksi on perusteltua sisällyttää asetuksessa (EY) N:o 1560/2003 säädetty humanitaarisen lausekkeen soveltamista koskevien erimielisyyksien ratkaisemista koskeva mekanismi tähän asetukseen ja laajentaa sen soveltamisala kattamaan tämä asetus kokonaisuudessaan. ê 604/2013 johdanto-osan 38 kappale (51)Tämän asetuksen soveltamisen tehokas valvonta edellyttää, että soveltamista arvioidaan säännöllisin väliajoin. ò uusi (52)Sen arvioimiseksi, täyttääkö tässä asetuksessa säädetty korjaava jakomekanismi tavoitteen varmistaa oikeudenmukainen vastuunjako jäsenvaltioiden välillä ja helpottaa tiettyihin jäsenvaltioihin kohdistuvaa kohtuutonta painetta, komission olisi tarkasteltava korjaavan jakomekanismin toimivuutta ja erityisesti varmistettava, että kynnys korjausmekanismin soveltamisen aloittamiselle ja lopettamiselle varmistaa tosiasiallisesti oikeudenmukaisen vastuunjaon jäsenvaltioiden välillä ja hakijoiden nopean pääsyn kansainvälisen suojelun myöntämistä koskevien menettelyjen piiriin tilanteissa, joissa jokin jäsenvaltio on asetuksen nojalla vastuussa suhteettoman suuresta määrästä hakemuksia. ê 604/2013 johdanto-osan 39 kappale (53)Tässä asetuksessa noudatetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet. Tämän asetuksen tarkoituksena on erityisesti varmistaa, että perusoikeuskirjan 18 artiklassa säädettyä oikeutta turvapaikkaan ja sen 1, 4, 7, 24 ja 47 artiklassa tunnustettuja oikeuksia noudatetaan täysimääräisesti. Tätä asetusta olisi näin ollen sovellettava tämän mukaisesti. ê 604/2013 johdanto-osan 40 kappale (54)Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisessä noudatettavien perusteiden ja menettelyjen vahvistaminen, vaan se voidaan tämän asetuksen laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.

ê 604/2013 johdanto-osan 41 kappale Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevan 3 artiklan ja 4 a artiklan 1 kohdan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti ovat ilmoittaneet haluavansa osallistua tämän asetuksen hyväksymiseen ja soveltamiseen. ò uusi (55)[Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevan 3 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti ovat ilmoittaneet haluavansa osallistua tämän asetuksen hyväksymiseen ja soveltamiseen] TAI (56)[Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti nämä jäsenvaltiot eivät osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido näitä jäsenvaltioita eikä sitä sovelleta näihin jäsenvaltioihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista.] TAI (53) [Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista. (54) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdy