P9_TA(2022)0065

Sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyt

Euroopan parlamentin päätöslauselma 9. maaliskuuta 2022 ehdotuksista komissiolle sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyistä (2021/2026(INL))

(2022/C 347/08)

Euroopan parlamentti, joka

— ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 225 artiklan,

— ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohdan ja 49 artiklan,

— ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 21 artiklan 1 ja 2 kohdan, 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan, 79 artiklan 2 kohdan sekä 80, 82, 87, 114, 311, 377 ja 352 artiklan,

— ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja erityisesti sen 7, 8 ja 20 artiklan,

— ottaa huomioon ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen ja erityisesti sen 8 artiklan,

— ottaa huomioon oikeudesta perheenyhdistämiseen 22. syyskuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (1), jäljempänä ”perheenyhdistämisdirektiivi”,

— ottaa huomioon pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemasta 25. marraskuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/109/EY (2), jäljempänä ”pitkäaikaista oleskelua koskeva direktiivi”,

— ottaa huomioon luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, 14. marraskuuta 2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1806 (3),

— ottaa huomioon rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesuun tai terrorismin rahoitukseen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY ja komission direktiivin 2006/70/EY kumoamisesta 20. toukokuuta 2015 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/849 (4),

— ottaa huomioon Kööpenhaminan kriteerit sekä unionin säännöstön, joka ehdokasvaltion on otettava käyttöön ja pantava täytäntöön ja jonka noudattamista sen on valvottava, jotta se voi liittyä unioniin, ja erityisesti sen 23 ja 24 luvun,

— ottaa huomioon komission 20. lokakuuta 2020 antamat viralliset ilmoitukset Kyprokselle ja Maltalle niiden sijoittajien kansalaisuusjärjestelyjä koskevien rikkomusmenettelyjen aloittamisesta,

— ottaa huomioon komission 20. lokakuuta 2020 Bulgarialle lähetettämän kirjeen, jossa tuodaan esiin sijoittajien kansalaisuusjärjestelyä koskevia huolenaiheita ja pyydetään lisätietoja,

— ottaa huomioon 23. tammikuuta 2019 annetun komission kertomuksen ”Sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyt Euroopan unionissa”,

— ottaa huomioon komission 20. heinäkuuta 2021 esittämän neljän lainsäädäntöehdotuksen paketin, jolla vahvistetaan rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevia EU:n sääntöjä,

— ottaa huomioon 16. tammikuuta 2014 antamansa päätöslauselman unionin kansalaisuuden myymisestä (5), 26. maaliskuuta 2019 antamansa päätöslauselman talousrikoksista, veropetoksista ja veronkierrosta (6), 18. joulukuuta 2019 antamansa päätöslauselman oikeusvaltioperiaatteen toteutumisesta Maltalla Daphne Caruana Galizian murhasta äskettäin selvinneiden seikkojen valossa (7), 10. heinäkuuta 2020 antamansa päätöslauselman rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevasta kokonaisvaltaisesta unionin toimintapolitiikasta – komission toimintasuunnitelma ja muu viimeaikainen kehitys (8), 17. joulukuuta 2020 antamansa päätöslauselman EU:n turvallisuusunionistrategiasta (9) sekä 29. huhtikuuta 2021 antamansa päätöslauselman Daphne Caruana Galizian murhasta ja oikeusvaltioperiaatteesta Maltassa (10),

— ottaa huomioon 17. lokakuuta 2018 päivätyn Euroopan parlamentin tutkimuspalvelun tutkimuksen ”Citizenship by Investment (CBI) and Residency by Investment (RBI) schemes in the EU”,

— ottaa huomioon 22. lokakuuta 2021 päivätyn Euroopan parlamentin tutkimuspalvelun tutkimuksen ”Avenues for EU action in citizenship and residence by investment schemes – European added value assessment”, jäljempänä ”Euroopan tason lisäarvoyksikön tutkimus”,

— ottaa huomioon Milieu Ltd:n komissiolle tekemän tutkimuksen ”Factual analysis of Member States Investors’ Schemes granting citizenship or residence to third-country nationals investing in the said Member State – Study Overview” heinäkuulta 2018,

— ottaa huomioon kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan alaisuuteen perustetun demokratiaa, oikeusvaltiota ja perusoikeuksia käsittelevän seurantaryhmän (DRFMG) toimet tässä asiassa, erityisesti sen näkemysten vaihdon muun muassa komission, tutkijoiden, kansalaisyhteiskunnan ja toimittajien kanssa 19. joulukuuta 2019, 11. syyskuuta 2020 ja 4. joulukuuta 2020 sekä sen vierailun Maltaan 19. syyskuuta 2018,

— ottaa huomioon työjärjestyksen 47 ja 54 artiklan,

— ottaa huomioon kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnön (A9-0028/2022),

A. ottaa huomioon, että komission puheenjohtaja von der Leyen totesi ennen nimityksensä vahvistamista parlamentissa poliittisissa suuntaviivoissa seuraavalle Euroopan komissiolle 2019–2024 (11) kannattavansa parlamentin aloiteoikeutta ja sitoutui vastaamaan lainsäädäntötoimella, kun parlamentti hyväksyy päätöslauselmia, joissa pyydetään komissiota esittämään lainsäädäntöehdotuksia;

B. ottaa huomioon, että komission puheenjohtaja von der Leyen totesi 16. syyskuuta 2020 pitämässään unionin tilaa koskevassa puheessa, että ”olipa kyseessä unionin oikeuden ensisijaisuus, tiedotusvälineiden vapaus, oikeuslaitoksen riippumattomuus tai nk. kultaisten passien hankinta kansalaisuuden saamiseksi – eurooppalaiset arvot eivät ole kaupan”;

C. ottaa huomioon, että useilla jäsenvaltioilla on käytössä sijoittajien kansalaisuusjärjestelyjä ja sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjä, joilla kolmansien maiden kansalaisille myönnetään kansalaisuus tai oleskeluoikeus vastineeksi ensisijaisesti taloudellisesta panoksesta ”passiivisten” pääomasijoitusten muodossa; ottaa huomioon, että tällaisille sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyille on ominaista se, että niihin ei kuulu lainkaan tai juuri ollenkaan fyysistä läsnäoloa koskevia vaatimuksia ja että ne tarjoavat kansalaisuuden tai oleskeluoikeuden jäsenvaltiossa nopeammin kuin tavanomaiset kanavat; ottaa huomioon, että hakemusten käsittelyaika vaihtelee huomattavasti jäsenvaltioiden välillä (12); toteaa, että se, että kansalaisuuden tai oleskeluoikeuden saa tällaisten järjestelyjen avulla vaivattomasti, on räikeässä ristiriidassa niiden esteiden kanssa, jotka jarruttavat kansainvälisen suojelun hakemista, laillista maahanmuuttoa tai kansalaisuuden saamista tavanomaisten kanavien kautta;

D. ottaa huomioon, että sijoittajien kansalaisuusjärjestelyjen olemassaolo vaikuttaa kaikkiin jäsenvaltioihin, koska yhden jäsenvaltion tekemä päätös myöntää kansalaisuus sijoitusta vastaan antaa automaattisesti oikeuksia suhteessa muihin jäsenvaltioihin, erityisesti oikeuden vapaaseen liikkuvuuteen, äänioikeuden ja vaalikelpoisuuden paikallisvaaleissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa, oikeuden konsuliviranomaisten antamaan suojeluun unionin ulkopuolella edustusta vailla oleville sekä oikeuden päästä sisämarkkinoille ja harjoittaa taloudellista toimintaa; ottaa huomioon, että yksittäisten jäsenvaltioiden käyttämät sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyt aiheuttavat myös muihin jäsenvaltioihin kohdistuvia merkittäviä ulkoisvaikutuksia, kuten korruptioon ja rahanpesuun liittyviä riskejä; katsoo, että unionin on aihetta säädellä näitä ulkoisvaikutuksia;

E. ottaa huomioon, että unionin kansalaisuus on EU:n kansalaisille annettava jäsenvaltion kansalaisuutta täydentävä ainutlaatuinen ja perustavanlaatuinen asema, joka on yksi unionin yhdentymisen tärkeimmistä saavutuksista ja antaa kansalaisille yhtäläiset oikeudet kaikkialla unionissa;

F. toteaa, että jäsenvaltion kansalaisuuden myöntäminen on jäsenvaltioiden yksinoikeus mutta tätä oikeutta on käytettävä vilpittömässä mielessä, keskinäisen kunnioituksen hengessä, avoimesti, vilpittömän yhteistyön periaatteen mukaisesti ja unionin oikeutta täysimääräisesti noudattaen; ottaa huomioon, että unioni on toteuttanut toimenpiteitä unioniin suuntautuvan laillisen muuttoliikkeen väylien ja oleskeluun liittyvien oikeuksien yhdenmukaistamiseksi, esimerkiksi antamalla pitkäaikaista oleskelua koskevan direktiivin;

G. katsoo, että sijoittajien kansalaisuusjärjestelyjen käyttö johtaa unionin kansalaisuuden hyödykkeistymiseen; toteaa, että tällainen oikeuksien hyödykkeistyminen on vastoin unionin arvoja ja etenkin tasa-arvoa; ottaa huomioon, että unioniin suuntautuvan laillisen muuttoliikkeen väylät ja oleskeluun liittyvät oikeudet kuuluvat jo unionin lainsäädännön, esimerkiksi pitkäaikaista oleskelua koskevan direktiivin, piiriin;

H. ottaa huomioon, että Bulgarialla, Kyproksella ja Maltalla on tällä hetkellä voimassa lainsäädäntöä, joka mahdollistaa sijoittajien kansalaisuusjärjestelyjen käytön; ottaa huomioon, että Bulgarian hallitus on esittänyt lainsäädäntöä oman sijoittajien kansalaisuusjärjestelynsä lakkauttamiseksi; ottaa huomioon, että Kyproksen hallitus ilmoitti 13. lokakuuta 2020 keskeyttävänsä sijoittajien kansalaisuusjärjestelynsä; ottaa huomioon, että Kyproksen hallitus on ilmoittanut saattaneensa päätökseen kaikkien Kyproksen kansalaisuutta koskevien vireillä olevien, ennen marraskuuta 2020 vastaanotettujen hakemusten käsittelyn; ottaa huomioon, että eräät muutkin jäsenvaltiot palkitsevat suursijoittajia kansalaisuudella käyttäen poikkeuksellisia menettelyjä;

I. ottaa huomioon, että Alankomaissa, Bulgariassa, Espanjassa, Irlannissa, Italiassa, Kreikassa, Kyproksessa, Latviassa, Luxemburgissa, Maltassa, Portugalissa ja Virossa käytetään tällä hetkellä sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjä, joiden vähimmäisinvestointitaso vaihtelee 60 000 eurosta (Latvia) 1 250 000 euroon (Alankomaat); katsoo, että investointien houkutteleminen on tavanomainen menetelmä jäsenvaltioiden hyvin toimivien talouksien ylläpitämiseksi mutta se ei saisi aiheuttaa oikeudellisia ja turvallisuusriskejä unionin kansalaisille;

J. ottaa huomioon, että Euroopan tason lisäarvoyksikön tutkimuksessa arvioidaan, että vuosina 2011–2019 sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjen puitteissa hyväksyttiin 42 180 hakemusta ja että yli 132 000 henkilöä, kolmansien maiden hakijoiden perheenjäsenet mukaan luettuina, sai jäsenvaltioissa oleskeluluvan tai kansalaisuuden sijoittajien kansalaisuus- tai oleskeluoikeusjärjestelyjen kautta ja kokonaisinvestointien arvioidaan olleen 21,4 miljardia euroa (13);

K. ottaa huomioon, että sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjen puitteissa jätettyjen hakemusten käsittelyssä on usein mukana kaupallisia välittäjiä, jotka saattavat saada tietyn prosenttiosuuden hakemusmaksusta; ottaa huomioon, että joissakin jäsenvaltioissa kaupalliset välittäjät ovat osallistuneet sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjen kehittämiseen ja edistämiseen;

L. ottaa huomioon, että komissio on käynnistänyt rikkomusmenettelyt Kyprosta ja Maltaa vastaan sillä perusteella, että unionin kansalaisuuden myöntäminen ennalta määrättyjä maksuja tai investointeja vastaan ilman yhteyttä asianomaisiin jäsenvaltioihin heikentää unionin kansalaisuuden perustaa;

M. toteaa, että sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyt muodostavat eriasteisia riskejä, jotka liittyvät muun muassa korruptioon, rahanpesuun, turvallisuusuhkiin, veronkiertoon, makrotalouden epätasapainoon, kiinteistöalaan kohdistuviin paineisiin, jotka heikentävät asuntojen saatavuutta, ja sisämarkkinoiden yhtenäisyyden murenemiseen; toteaa, että näiden riskien suuruusluokkaa on vaikea näyttää toteen tietojen rajallisen saatavuuden ja heikon avoimuuden vuoksi eikä niitä hallita tällä hetkellä riittävästi, mikä johtaa hakijoiden heikkoon taustaselvitykseen ja tuntemisvelvollisuuden noudattamatta jättämiseen jäsenvaltioiden sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyissä; toteaa, että kaikki nämä riskit olisi arvioitava asianmukaisesti ja järjestelyjen täytäntöönpanoon ja seurauksiin liittyvää avoimuutta olisi lisättävä;

N. ottaa huomioon, että tutkimusten mukaan sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjä käyttävät jäsenvaltiot ovat alttiimpia rahoitussalaisuuteen ja korruptioon liittyville riskeille kuin muut jäsenvaltiot;

O. toteaa, että nykyisessä unionin lainsäädännössä ei säädetä unionin laaja-alaisten tietojärjestelmien järjestelmällisestä käytöstä sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjen piirissä olevien hakijoiden taustatarkastuksiin; ottaa huomioon, että nykyisissä unionin ja kansallisissa säännöissä ei edellytetä, että ennen kansalaisuuden tai oleskeluoikeuden myöntämistä sijoittajien kansalaisuus- tai oleskeluoikeusjärjestelyjen kautta olisi toteutettava mitään taustaselvityksiä; ottaa huomioon, että jäsenvaltiot eivät aina tee tietokantahakuja, sovella perusteellisia menettelyjä tai jaa tarkastusten ja menettelyjen tuloksia;

P. ottaa huomioon, että Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (OECD) on antanut ohjeet siitä, miten rajoittaa sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjen väärinkäytön avulla tapahtuvaa yhteisen tietojenvaihtostandardin kiertämistä (14);

Q. ottaa huomioon, että komission aloite sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjä käsittelevän asiantuntijaryhmän perustamisesta tähtäsi siihen, että jäsenvaltioiden edustajat sopisivat yhteisistä turvallisuustarkastuksista, mutta ryhmä ei ehdottanut tällaisia tarkastuksia; panee merkille, että ryhmä ei ole kokoontunut vuoden 2019 jälkeen;

R. ottaa huomioon, että eräissä asetuksen (EU) 2018/1806 liitteeseen II sisällytetyissä kolmansissa maissa, joiden kansalaisilla on viisumivapaa pääsy unioniin, on käytössä sijoittajien kansalaisuusjärjestelyjä, joihin sisältyy vain vähän tai ei sisälly lainkaan oleskelua koskevia vaatimuksia ja joiden turvallisuustarkastukset ovat heikkoja erityisesti rahanpesun vastaisen lainsäädännön osalta; toteaa, että tällaisia sijoittajien kansalaisuusjärjestelyjä mainostetaan ”kultaisina passeina”, joiden nimenomaisena tarkoituksena on helpottaa viisumivapaata matkustamista unioniin; ottaa huomioon, että joillakin ehdokasvaltioilla on samanlaisia järjestelyjä, joiden odotettavissa olevana lisähyötynä on tuleva unionin jäsenyys;

S. ottaa huomioon, että sitten kun sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjen edunsaajille on myönnetty oleskeluoikeus tai kansalaisuus, he saavat välittömästi oikeuden liikkumisvapauteen (15) Schengen-alueella;

T. toteaa, että kolmansien maiden oikeus antaa kansalaisilleen mahdollisuus muuttaa nimeään on riski, koska kolmansien maiden kansalaiset voivat saada jonkin kolmannen maan kansalaisuuden sijoittajien kansalaisuusjärjestelyn kautta ja muuttaa sitten nimeään ja tulla unioniin tällä uudella nimellä;

U. ottaa huomioon, että Kyproksen viranomaiset ilmoittivat 15. lokakuuta 2021 peruuttavansa kansalaisuuden 39 ulkomaiselta sijoittajalta ja kuudelta heidän perheenjäseneltään, joista oli tullut Kyproksen kansalaisia sijoittajien kansalaisuusjärjestelyn nojalla; ottaa huomioon, että hieman yli puolet Kyproksen kyseisen järjestelyn nojalla vuosina 2007–2020 myöntämistä 6 779 passista myönnettiin ilman, että hakijoille oli tehty riittäviä taustatarkastuksia (16);

V. ottaa huomioon, että komissio totesi vuonna 2019, että vastaanotetuista, hyväksytyistä ja hylätyistä sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjä koskevista hakemuksista ei ollut selkeitä tilastoja tai tilastot ovat riittämättömiä;

W. toteaa, että sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyt ovat hyvin erityisluonteisia; katsoo, että unionin lainsäädäntöön mahdollisesti tehtävät sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjen piiriin kuuluvia hakijoita koskevat muutokset olisi kohdistettava nimenomaan kyseiseen oleskeluoikeusaseman tyyppiin eikä niillä saisi olla haitallisia vaikutuksia muun tyyppisten oleskeluoikeuksien hakijoiden, kuten opiskelijoiden, työntekijöiden ja perheenjäsenten, oikeuksiin; toteaa, että sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjen piirissä olevien hakijoiden tiukempia turvallisuustarkastuksia ei pitäisi soveltaa niihin, jotka hakevat oleskeluoikeutta unionissa unionin lainsäädännön soveltamisalaan jo kuuluvien oleskelujärjestelyjen puitteissa;

X. ottaa huomioon, että Montenegron hallitus ei ole päättänyt luopua sijoittajien kansalaisuusjärjestelystään, vaikka se oli ilmaissut pitävänsä tärkeänä järjestelyn lakkauttamista asteittain kokonaan ja vaikuttavasti mahdollisimman pian; kehottaa Montenegron hallitusta tekemään näin viipymättä;

1. katsoo, että sijoittajien kansalaisuusjärjestelyt eli järjestelyt, joilla myönnetään kansalaisuus rahoitussijoitusten perusteella ja joita kutsutaan myös ”kultaisiksi passeiksi”, ovat eettisesti, oikeudellisesti ja taloudellisesti moitittavia ja muodostavat unionin kansalaisten kannalta useita vakavia turvallisuusriskejä, jotka johtuvat muun muassa rahanpesusta ja korruptiosta; katsoo, että myös sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyt eli järjestelyt, joilla myönnetään oleskeluoikeus rahoitussijoitusten perusteella, saattavat yhteisten standardien ja yhdenmukaistettujen sääntöjen puuttumisen vuoksi muodostaa tällaisia turvallisuusriskejä, vaikuttaa henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen Schengen-alueella ja heikentää osaltaan unionin yhtenäisyyttä;

2. palauttaa mieliin kantansa, jonka mukaan sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyt aiheuttavat luontaisesti vakavia riskejä ja niiden käytöstä olisi luovuttava asteittain kaikissa jäsenvaltioissa ( 17 ) ; toteaa jälleen, että komissio ja jäsenvaltiot eivät ole toteuttaneet riittäviä toimia näiden järjestelyjen torjumiseksi sen jälkeen, kun parlamentti antoi 16. tammikuuta 2014 päätöslauselmansa unionin kansalaisuuden myymisestä;

3. toteaa, että unionin kansalaisuus on yksi unionin yhdentymisen tärkeimmistä saavutuksista, sillä se antaa unionin kansalaisille ainutlaatuisen ja perustavanlaatuisen aseman ja siihen sisältyy äänioikeus Euroopan parlamentin vaaleissa ja paikallisvaaleissa, ja katsoo, että sijoittajien kansalaisuusjärjestelyt heikentävät sen perustaa;

4. katsoo, että unionin kansalaisuus ei ole hyödyke, jota voidaan kaupitella tai myydä, eikä sitä ole koskaan ajateltu sellaiseksi perussopimuksissa;

5. korostaa, että vaikka kansalaisuuden saamisen sääntely kuuluu tietenkin ensisijaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaan, tätä toimivaltaa on käytettävä vilpittömässä mielessä, keskinäisen kunnioituksen hengessä, avoimesti, tuntemisvelvollisuudesta ja asianmukaisesta valvonnasta huolehtien sekä vilpittömän yhteistyön periaatteen mukaisesti ja unionin oikeutta täysimääräisesti noudattaen ( 18 ) ; katsoo, että jos jäsenvaltiot eivät toimi täysin näiden vaatimusten ja periaatteiden mukaisesti, unionilla on oikeudellinen peruste ryhtyä toimiin; katsoo, että unionilla voitaisiin väittää olevan toimivaltaa myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ”SEUT”, 21 artiklan 1 kohdan perusteella jäsenvaltioiden kansalaisuuslainsäädännön tiettyjen näkökohtien osalta ( 19 )

6. katsoo, että sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyissä sijoittajille asetetut suotuisat ehdot ja nopeammat menettelyt verrattuna ehtoihin ja menettelyihin, joita sovelletaan muihin kolmansien maiden kansalaisiin, jotka haluavat saada kansainvälistä suojelua, oleskeluoikeuden tai kansalaisuuden, ovat syrjiviä ja epäoikeudenmukaisia ja uhkaavat heikentää unionin turvapaikka- ja muuttoliikesäännöstön yhtenäisyyttä;

7. katsoo, että sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjen välille on tehtävä ero, koska niiden aiheuttamat riskit eroavat toisistaan vakavuudeltaan ja edellyttävät siksi unionilta räätälöityjä lainsäädännöllisiä ja toimintapoliittisia lähestymistapoja; toteaa kuitenkin, että oleskeluoikeusjärjestelyjen ja kansalaisuuden välillä on yhteys, sillä oleskeluoikeuden saaminen voi helpottaa kansalaisuuden saamista;

8. panee merkille, että sijoittajien kansalaisuusjärjestelyt mahdollistavaa lainsäädäntöä on kolmessa jäsenvaltiossa eli Bulgariassa (jonka hallitus tosin on esittänyt lainsäädäntöä oman sijoittajien kansalaisuusjärjestelynsä lakkauttamiseksi), Kyproksessa ja Maltassa ja että 12 jäsenvaltiolla on käytössä sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjä, joissa kaikissa on erilaiset investointimäärät ja -vaihtoehdot sekä erilaiset tarkastuksia ja menettelyjä koskevat vaatimukset; pitää valitettavana, että nämä erot voisivat käynnistää kilpailun hakijoista jäsenvaltioiden välillä ja aiheuttavat riskin siitä, että syntyy kilpailu alhaisimmalla sääntelytasolla, joka johtaa taustaselvitysvaatimusten madaltamiseen ja tuntemisvelvollisuuden heikentämiseen järjestelyjen käytön lisäämiseksi ( 20 )

9. katsoo, että välittäjien rooli sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjen kehittämisessä ja edistämisessä sekä yksittäisten hakemusten valmistelussa, usein ilman avoimuutta tai vastuuvelvollisuutta, muodostaa väärinkäytöksille alttiin eturistiriidan ja edellyttää siksi myös tällaisten välittäjien tiukkaa ja sitovaa sääntelyä pelkän itsesääntelyn ja käytännesääntöjen sijaan; pyytää lopettamaan välittäjien palvelut sijoittajien kansalaisuusjärjestelyissä;

10. pitää valitettavana, että jäsenvaltioissa, joissa on käytössä sijoittajien kansalaisuus- tai oleskeluoikeusjärjestelyjä, ei ole käytössä kattavia turvallisuustarkastuksia, taustaselvitysmenettelyjä ja tuntemisvelvollisuutta; panee merkille, että jäsenvaltiot eivät aina käytä saatavilla olevia unionin tietokantoja tai vaihda tietoja tällaisten tarkastusten ja menettelyjen tuloksista, mikä mahdollistaa peräkkäiset sijoittajien kansalaisuus- tai oleskeluoikeusjärjestelyjä koskevat hakemukset unionin eri jäsenvaltioissa; kehottaa jäsenvaltioita tähän; katsoo, että jäsenvaltioiden viranomaisilla on oltava käytössään asianmukaiset prosessit sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjen piiriin kuuluvien hakijoiden taustojen selvittämiseksi, koska oleskelu- ja kansalaisuusoikeuksien myöntäminen on valtion vastuulla, ja että jäsenvaltioiden viranomaisten ei pidä turvautua välittäjien ja muiden valtiosta riippumattomien toimijoiden toteuttamiin taustatarkastuksiin ja tuntemismenettelyihin, vaikka jäsenvaltiot voivatkin käyttää riippumattomilta muilta kuin valtiollisilta toimijoilta saatuja asiaan liittyviä tietoja; ilmaisee huolensa tiedoista, joiden mukaan joissakin jäsenvaltioissa kansalaisuushakemuksia on hyväksytty silloinkin, kun hakijat eivät ole täyttäneet turvallisuusvaatimuksia;

11. pitää valitettavana, että sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjä käsittelevä asiantuntijaryhmä, joka koostuu jäsenvaltioiden edustajista, ei ole sopinut yhteisistä turvallisuustarkastuksista, kuten sen oli tehtävänantonsa mukaisesti määrä tehdä vuoden 2019 loppuun mennessä; katsoo, että se, ettei yhteisistä turvallisuustarkastuksista onnistuttu sopimaan, osoittaa hallitustenvälisen lähestymistavan rajoitukset asiassa ja korostaa tarvetta unionin toimiin;

12. pitää valitettavana, että jäsenvaltioiden sijoittajien oleskeluoikeus- ja kansalaisuusjärjestelyissä edellytettyihin asuinpaikkavaatimuksiin ei aina kuulu yhtäjaksoista ja tosiasiallista fyysistä läsnäoloa ja että niitä on vaikea valvoa, mikä saattaa houkutella vilpillisiä hakijoita, jotka ostavat jäsenvaltion kansalaisuuden yksinomaan päästäkseen sen avulla unionin alueelle ja sen sisämarkkinoille ilman minkäänlaista yhteyttä kyseiseen jäsenvaltioon;

13. kehottaa jäsenvaltioita valvomaan sitä, että kolmansien maiden kansalaisilla, jotka haluavat saada pitkäaikaista oleskelua koskevan direktiivin mukaisen pitkäaikaisen oleskeluoikeuden ilman direktiivissä edellytettyä viiden vuoden yhtäjaksoista ja laillista oleskelua, tosiasiallisesti on edellytyksenä oleva fyysinen asuinpaikka;

14. suhtautuu myönteisesti rikkomusmenettelyihin, jotka komissio käynnisti lokakuussa 2020 Kyprosta ja Maltaa vastaan niiden sijoittajien kansalaisuusjärjestelyjen vuoksi; kehottaa komissiota vauhdittamaan näitä menettelyjä, koska niiden avulla saataisiin parempi selvyys siitä, miten sijoittajien kansalaisuusjärjestelyihin voidaan puuttua tässä ehdotettujen lainsäädäntötoimien lisäksi, sekä käynnistämään perustelluissa tapauksissa jäsenvaltioita vastaan rikkomusmenettelyjä myös sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjen vuoksi; kehottaa komissiota seuraamaan huolellisesti kaikkia sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjä, raportoimaan niistä ja toteuttamaan niihin liittyviä toimia kaikkialla unionissa;

15. katsoo, että unionin rahanpesun vastainen lainsäädäntö on ratkaisevan tärkeä tekijä sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjen aiheuttamien riskien torjumisessa; pitää tervetulleena sitä, että rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnasta 20. heinäkuuta 2021 annetussa komission lainsäädäntöehdotuspaketissa käsitellään sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjä, erityisesti edistämällä välittäjien sisällyttämistä ilmoitusvelvollisten luetteloon; katsoo kuitenkin, että lainsäädäntöön jää edelleen puutteita, kuten se, että julkisyhteisöjä, jotka käsittelevät sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeushakemuksia, ei sisällytetä ilmoitusvelvollisten luetteloon;

16. toteaa, että sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjen puitteissa tehtyjä hakemuksia on erityisen vaikea seurata ja arvioida, kun kyseessä ovat yhteiset hakemukset, jotka kattavat eri perheenjäseniä; toteaa, että tietyissä kansallisissa sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyissä oleskeluoikeudet voidaan myöntää päähakijoihin liittyvien perhe-, henkilökohtaisten tai muiden siteiden perusteella; panee merkille, että perheenyhdistämisdirektiivin mukaisia perheenyhdistämisoikeuksia sovelletaan sen jälkeen, kun jäsenvaltiossa on saatu oleskeluoikeus, jolloin perheenjäsenet voivat tulla unioniin ilman erityisiä lisätarkastuksia, joita yleensä edellytetään sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyissä;

17. toteaa, että kolmansista maista, joilla on käytössä sijoittajien kansalaisuusjärjestelyjä ja jotka hyötyvät viisumivapaasta matkustamisesta unioniin ( 21 ) , aiheutuu riski, koska kolmansien maiden kansalaiset voivat ostaa kyseisten kolmansien maiden kansalaisuuden ainoastaan päästäkseen unioniin ilman lisäseulontaa; korostaa, että riskit ovat suurempia niiden unionin ehdokasmaiden kohdalla, joilla on käytössä sijoittajien kansalaisuus- tai oleskeluoikeusjärjestelyjä ( 22 ) , koska unionin tulevan jäsenyyden ja unionin alueella tapahtuvan viisumivapaan matkustamisen odotettavissa olevat hyödyt voivat olla yksi tekijä;

18. katsoo, että koska sijoittajien kansalaisuusjärjestelyt aiheuttavat erityisiä riskejä ja ovat luontaisesti ristiriidassa vilpittömän yhteistyön periaatteen kanssa, mikä todetaan komission käynnissä olevissa rikkomusmenettelyissä kahta jäsenvaltiota vastaan, sijoittajien kansalaisuusjärjestelyt olisi asteittain lakkautettava kokonaan kaikissa jäsenvaltioissa, ja pyytää komissiota antamaan tätä varten ennen nykyisen toimikautensa päättymistä säädösehdotuksen, joka voisi perustua SEUT 21 artiklan 2 kohtaan, 79 artiklan 2 kohtaan, 114 artiklaan tai 352 artiklaan;

19. katsoo, että sijoittajien kansalaisuusjärjestelyjen asteittainen lakkauttaminen edellyttää siirtymäkautta, ja on sitä mieltä, että koska sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyt ovat vapaamatkustajuutta ja aiheuttavat vakavia seurauksia unionille ja jäsenvaltioille, muun muassa SEUT 80 artiklan mukaisena konkreettisena solidaarisuuden osoituksena rahoitusosuus unionin talousarvioon on perusteltu sekä sijoittajien kansalaisuusjärjestelyjen että sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjen kohdalla ja sijoittajien kansalaisuusjärjestelyjen osalta siihen asti, että ne on kokonaan lakkautettu; pyytääkin komissiota tekemään vuonna 2022 SEUT 311 artiklaan perustuvan ehdotuksen uudesta unionin omien varojen luokasta, joka koostuu ”sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjen mukautusmekanismista”, jonka avulla jäsenvaltioissa sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjen puitteissa tehdyistä investoinneista perittäisiin maksu, joka olisi tuntuva prosenttiosuus kyseisistä investoinneista ja joka arvioitaisiin asianmukaisesti järjestelyistä koko unionille aiheutuvien kielteisten ulkoisvaikutusten perusteella;

20. katsoo, että sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjen vaikutus jäsenvaltioiden reaalitalouteen on vähäinen työpaikkojen luomisen, innovoinnin ja kasvun kannalta ja että merkittävä osa investoinneista tehdään suoraan kiinteistömarkkinoille tai rahastoihin; katsoo, että sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyihin liittyvät suuret investoinnit saattavat vaikuttaa rahoitusvakauteen erityisesti pienissä jäsenvaltioissa, joissa tulovirrat saattavat muodostaa suuren osan bruttokansantuotteesta tai ulkomaisista investoinneista ( 23 ) ; pyytää, että komissio esittää vuonna 2022 SEUT 79 artiklan 2 kohtaan sekä 80, 82, 87 ja 114 artiklaan perustuvan ehdotuksen säädökseksi, joka sisältäisi unionin tason säännöt sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjen mukaisista investoinneista, jotta voidaan vahvistaa niiden lisäarvoa reaalitaloudelle ja luoda yhteyksiä unionin talouden elpymisen painopisteisiin;

21. pyytää komissiota esittämään ennen nykyisen toimikautensa päättymistä mahdollisesti SEUT 79 artiklan 2 kohtaan sekä 80, 82, 87 ja 114 artiklaan perustuvan ehdotuksen asetukseksi, jota tarvittaessa voitaisiin täydentää muilla lainsäädäntötoimenpiteillä ja jolla säänneltäisiin kattavasti sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjen eri näkökohtia tavoitteena yhdenmukaistaa vaatimuksia ja menettelyjä sekä tehostaa järjestäytyneen rikollisuuden, rahanpesun, korruption ja verovilpin torjuntaa muun muassa seuraavien seikkojen osalta: a) hakijoiden ja tarvittaessa heidän perheenjäsentensä korotettu tuntemisvelvollisuus ja tarkat taustatarkastukset, jotka kattavat heidän varojensa lähteet, pakolliset tarkastukset unionin laaja-alaisista oikeus- ja sisäasioiden tietojärjestelmistä ja taustaselvitysmenettelyt kolmansissa maissa; b) välittäjien sääntely, asianmukainen sertifiointi ja valvonta sekä niiden toiminnan rajoittaminen ja, jos kyseessä ovat sijoittajien kansalaisuusjärjestelyt, niiden palvelujen lakkauttaminen; c) jäsenvaltioita koskevat yhdenmukaistetut säännöt ja velvoitteet raportoida komissiolle sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyistään ja niiden puitteissa tehdyistä hakemuksista; d) fyysistä asuinpaikkaa koskevat vähimmäisvaatimukset ja vähimmäistason aktiivinen osallistuminen investointeihin sekä investointien laatu, lisäarvo ja vaikutus talouteen edellytyksinä oleskeluoikeuden saamiselle sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjen kautta; e) seurantamekanismi, jolla valvotaan jälkikäteen, että hyväksytyt hakijat noudattavat edelleen sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjen oikeudellisia vaatimuksia;

22. pyytää komissiota varmistamaan sekä sijoittajien kansalaisuus- että sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjen tiukat sääntelynormit ja ylläpitämään niitä, jos sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyihin sovelletaan kattavaa asetusta ennen sijoittajien kansalaisuusjärjestelyjen lakkauttamista kokonaan;

23. panee tyytyväisenä merkille jäsenvaltioiden esittämän sitoumuksen toteuttaa toimenpiteitä, joilla rajoitetaan kansalaisuuden myyntiä venäläisille, joilla on yhteyksiä Venäjän hallitukseen; kehottaa kaikkia jäsenvaltioita jättämään kaikki venäläiset hakijat välittömästi sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjen ulkopuolelle; pyytää jäsenvaltioita painokkaasti arvioimaan uudelleen kaikki Venäjän kansalaisten viime vuosina tekemät hyväksytyt hakemukset ja hyödyntämään kaikkia kansallisen ja unionin lainsäädännön tarjoamia mahdollisuuksia sen varmistamiseksi, ettei yksikään venäläinen henkilö, jolla on taloudellisia yhteyksiä, liikesuhteita tai muita yhteyksiä Putinin hallintoon, säilytä kansalaisuus- ja oleskeluoikeuksiaan tai että tällaisia henkilöitä estetään tilapäisesti käyttämästä näitä oikeuksia; kehottaa komissiota tarkistamaan tällaiset jäsenvaltioiden tekemät uudelleenarvioinnit ja esittämään pikaisesti lainsäädäntöehdotuksen, jolla kielletään kokonaan sijoittajien kansalaisuusjärjestelyt ja kielletään sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjen soveltaminen kohdennettujen toimenpiteiden piiriin kuuluviin Venäjän kansalaisiin;

24. pyytää komissiota sisällyttämään ehdotukseensa nykyisiä unionin säädöksiä koskevia kohdennettuja tarkistuksia, jotka voisivat auttaa saamaan jäsenvaltiot luopumaan haitallisten sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjen käyttöönotosta, tiukentamalla rahanpesun torjuntaa koskevia säädöksiä sekä pitkäaikaista oleskelua koskevan direktiivin asiaankuuluvia säännöksiä;

25. pyytää komissiota painostamaan kolmansia maita mahdollisimman voimakkaasti sen varmistamiseksi, että kolmannet maat, joilla on käytössä sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyjä ja jotka hyötyvät viisumivapaasta matkustamisesta asetuksen (EU) 2018/1806 liitteen II nojalla, lakkauttavat sijoittajien kansalaisuusjärjestelynsä ja uudistavat sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjään saattaakseen ne unionin oikeuden ja vaatimusten mukaisiksi, ja pyytää komissiota esittämään vuonna 2022 SEUT 77 artiklan 2 kohdan a alakohtaan perustuvan ehdotuksen säädökseksi, jolla muutetaan asetusta (EU) 2018/1806 tältä osin; panee merkille, että unionin tarkistetussa laajentumismenetelmässä sijoittajien kansalaisuus- ja oleskeluoikeusjärjestelyihin liittyviä kysymyksiä pidetään monimutkaisina ja että käsitellään useissa eri neuvottelukokonaisuuksissa ja -luvuissa; korostaa, että ehdokasmaiden ja mahdollisten ehdokasmaiden on tärkeää mukauttaa lainsäädäntönsä asteittain ja huolellisesti näihin järjestelyihin sovellettavaan unionin lainsäädäntöön; ehdottaa, että sijoittajien kansalaisuusjärjestelyjen lakkauttaminen ja sijoittajien oleskeluoikeusjärjestelyjen sääntely sisällytetään liittymisperusteisiin;

26. muistuttaa komission puheenjohtajaa siitä, että hän sitoutui poliittisissa suuntaviivoissa seuraavalle Euroopan komissiolle 2019–2024 parlamentin aloiteoikeuteen ja lupasi toteuttaa parlamentin valiokunta-aloitteisten lainsäädäntömietintöjen johdosta lainsäädäntötoimia unionin oikeuden periaatteiden mukaisesti; odottaa siksi komission vastaavan tähän päätöslauselmaan konkreettisilla lainsäädäntöehdotuksilla;

27. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman sekä liitteenä olevat ehdotukset komissiolle ja neuvostolle.

(1) EUVL L 251, 3.10.2003, s. 12.

(2) EUVL L 16, 23.1.2004, s. 44.

(3) EUVL L 303, 28.11.2018, s. 39.

(4) EUVL L 141, 5.6.2015, s. 73.

(5) EUVL C 482, 23.12.2016, s. 117.

(6) EUVL C 108, 26.3.2021, s. 8.

(7) EUVL C 255, 29.6.2021, s. 22.

(8) EUVL C 371, 15.9.2021, s. 92.

(9) EUVL C 445, 29.10.2021, s. 140.

(10) EUVL C 506, 15.12.2021, s. 64.

(11) Kunnianhimoisempi unioni: Ohjelma Euroopalle – Poliittiset suuntaviivat seuraavalle Euroopan komissiolle (2019–2024). Euroopan komission puheenjohtajaehdokas Ursula von der Leyen. https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/political-guidelines-next-commission_fi.pdf.

(12) Euroopan tason lisäarvoyksikön tutkimus, taulukko 9, s. 28–29.

(13) Euroopan tason lisäarvoyksikön tutkimus.

(14) ”Preventing abuse of residence by investment schemes to circumvent the CRS”, OECD, 19. helmikuuta 2018, ja ”Corruption Risks Associated with Citizen- and Resident-by-Investment Schemes”, OECD, 2019.

(15) Koska Bulgaria, Irlanti, Kroatia, Kypros ja Romania eivät ole Schengen-maita, kolmannen maan kansalaisella, jolla on jonkin näistä jäsenvaltioista myöntämä oleskelulupa, ei automaattisesti ole oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen Schengen-alueella.

(16) https://agenceurope.eu/en/bulletin/article/12814/25.

(17) Euroopan parlamentin 18. joulukuuta 2019 antama päätöslauselma oikeusvaltioperiaatteen toteutumisesta Maltalla Daphne Caruana Galizian murhasta äskettäin selvinneiden seikkojen valossa, 10. heinäkuuta 2020 antama päätöslauselma rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevasta kokonaisvaltaisesta unionin toimintapolitiikasta – komission toimintasuunnitelma ja muu viimeaikainen kehitys, 17. joulukuuta 2020 antama päätöslauselma EU:n turvallisuusunionistrategiasta sekä 29. huhtikuuta 2021 antama päätöslauselma Daphne Caruana Galizian murhasta ja oikeusvaltioperiaatteesta Maltassa.

(18) Ks. komission esittämät perustelut Maltaa ja Kyprosta vastaan käynnistetyissä rikkomusmenettelyissä niiden sijoittajien kansalaisuusjärjestelyjen osalta (https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/en/ip_20_1925) ja Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö: yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 7.7.1992, Mario Vicente Micheletti ym. v. Delegación del Gobierno en Cantabria, C-369/90, ECLI:EU:C:1992:295; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 11.11.1999, Belgian valtio v. Fatna Mesbah, C-179/98, ECLI:EU:C:1999:549; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 20.2.2001, The Queen v. Secretary of State for the Home Department, ex parte: Manjit Kaur, C-192/99, ECLI:EU:C:2001:106; unionin tuomioistuimen tuomio, 2.3.2010, Janko Rottman v. Freistaat Bayern, C-135/08, ECLI:EU:C:2010:104; unionin tuomioistuimen tuomio, 12.3.2019, M.G. Tjebbes ym. v. Minister van Buitenlandse Zaken, C-221/17, ECLI:EU:C:2019:189.

(19) Euroopan tason lisäarvoyksikön tutkimus, s. 43–44.

(20) Euroopan tason lisäarvoyksikön tutkimus, s. 57; ”Preventing abuse of residence by investment schemes to circumvent the CRS”, OECD, 19. helmikuuta 2018.

(21) Antigua ja Barbuda, Dominica, Grenada, Saint Kitts ja Nevis sekä Saint Lucia.

(22) Serbia, Albania, Turkki, Montenegro ja Pohjois-Makedonia.

(23) Euroopan tason lisäarvoyksikön tutkimus, s. 36–39.