Alueiden komitean lausunto aiheesta "Vuoden 2000 hallitustenvälinen konferenssi"

(2000/C 156/02)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon 10. ja 11. joulukuuta 1999 Helsingissä järjestetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen puheenjohtajan päätelmät,

ottaa huomioon 18. lokakuuta 1999 julkaistun Jean-Luc Dehaenen johtaman, Euroopan komission asettaman asiantuntijaryhmän laatiman raportin,

ottaa huomioon 10. marraskuuta 1999 päivätyn asiakirjan "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Toimielinjärjestelmän mukauttaminen laajentumisen onnistumiseksi - Euroopan komission osuus toimielimiä koskevia kysymyksiä käsittelevän hallitusten välisen konferenssin valmisteluihin",

ottaa huomioon komission 26. tammikuuta 2000 antaman Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklan mukaisen lausunnon jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssin järjestämisestä unionin perussopimusten tarkistamiseksi,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin 18. marraskuuta 1999 antaman päätöslauselman perustamissopimusten uudistuksen ja seuraavan hallitustenvälisen konferenssin valmistelusta,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin 3. helmikuuta 2000 antaman päätöslauselman hallitustenvälisen konferenssin koollekutsumisesta,

ottaa huomioon antamansa lausunnot subsidiariteettiperiaatteesta (CdR 302/98 fin ja CdR 136/95)(1),

ottaa huomioon 20. marraskuuta 1997 antamansa päätöslauselman hallitustenvälisen konferenssin tuloksista (CdR 305/97 fin)(2),

ottaa huomioon 15. syyskuuta 1999 antamansa lausunnon laajentumisen institutionaalisista näkökohdista: "Paikallis- ja aluehallinto Euroopan sydämessä" (CdR 52/99 fin)(3),

ottaa huomioon 3. kesäkuuta 1999 (CdR 54/99)(4) ja 18. marraskuuta 1999 (CdR 473/99 fin)(5) antamansa päätöslauselmat aiheesta "Seuraava hallitustenvälinen konferenssi (hvk)",

ottaa huomioon 17. marraskuuta 1999 antamansa päätöslauselman aiheesta "EU:n nykyinen laajentumiskehitys" (CdR 424/99 fin),

ottaa huomioon työvaliokuntansa 15. heinäkuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 C artiklan neljännen kohdan nojalla tekemän päätöksen antaa aiheesta komitean lausunto ja uskoa sen valmistelu institutionaalisten asiain valiokunnan tehtäväksi,

ottaa huomioon institutionaalisten asiain valiokunnan aiheesta "Vuoden 2000 hallitustenvälinen konferenssi" 17. tammikuuta 2000 hyväksymän lausuntoluonnoksen, jonka esittelijät olivat Risto Koivisto (FIN, PSE) ja Luc Van den Brande (B, PPE),

katsoo, että "subsidiariteettiperiaatteen" oikea juridinen määritelmä edellyttää alueiden huomioimista perustamissopimuksen 5 artiklan käsite- ja tekstikokonaisuudessa,

katsoo, että vuoden 2000 hallitustenvälisen konferenssin tulee tarjota uusi mahdollisuus edistää Euroopan yhdentymisprosessia uudistamalla unionin instituutioita edustavuuden, tehokkuuden ja kansalaisläheisyyden lähtökohdista,

katsoo, että koska sen jäsenet ovat alue- ja paikallisviranomaisten poliittisia edustajia, alueiden komitealla on mahdollisuus antaa oikeutettu panos käynnistettävään uudistusprosessiin, jonka tavoitteena on valmistaa Euroopan unioni uuteen laajentumiseen,

katsoo, että laajentumisella on alueiden komiteaan kohdistuvia vaikutuksia ja että se edellyttää Amsterdamin sopimuksen muuttamista AK:n tehokkuuden ja edustavuuden parantamiseksi,

katsoo, että tietyiltä alueilta, joiden edustajia on AK:n jäseninä ja joilla on konstitutionaalista toimivaltaa ja näin ollen vuoden 2000 hallitustenvälisen konferenssin ratifiointiin liittyviä erityisvelvollisuuksia (Belgian alueet ja yhteisöt sekä Saksan ja Itävallan osavaltiot), odotetaan aktiivista toimintaa alueasioiden edistämisessä,

katsoo, että EU:n tulee antaa tukensa myös niille pyrkimyksille, joita Euroopan neuvostolla ja muilla yhteisöillä on demokratian edistämiseksi Euroopan eri valtioissa,

hyväksyi 16. ja 17. helmikuuta 2000 pitämässään 32. täysistunnossa (helmikuun 17. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon.

1. Johdanto

1.1. Alueiden ja kuntien merkitys on viime vuosina korostunut Euroopassa. Yleisen maailmanlaajuistumisen vastapainoksi ja täydennykseksi tarvitaan kansalaisia lähellä olevaa päätöksentekoa. Myöskään Euroopan unioni ei voi olla vain valtioiden välistä yhteistyötä. On välttämätöntä, että alue- ja paikallishallinnon näkemykset tulevat esille. Tätä vaatii erityisesti se, ettei Euroopan integraatiota enää voi pitää pelkästään taloudellisena yhteistyönä, vaan siihen tulee yhä enemmän kuulua poliittista päätöksentekoa, jonka vaikutukset ulottuvat kaikille hallinnon tasoille. Kunnat ja alueet vastaavat unionin lainsäädännön täytäntöönpanosta monilla keskeisillä aloilla. Tämän vuoksi ne haluavat olla asioista hyvin perillä, jotta ne voivat osallistua täysipainoisesti ja olla mukana päätöksenteossa. Unionin politiikoilta itse asiassa odotetaan, että ne vahvistavat kunta- ja aluetason mahdollisuuksia vastata kansalaisten tarpeisiin erilaisissa olosuhteissa.

1.2. Paikallis- ja aluehallinto onkin 1990-luvulta lähtien otettu huomioon Euroopan unionin päätöksenteossa entistä paremmin. Tästä on esimerkkinä alueiden komitean perustaminen Maastrichtin sopimuksella. Unionin on myös selvitettävä etukäteen päätöstensä taloudellisia ja hallinnollisia vaikutuksia paikallishallintoon. Unioni on tässä suhteessa kehittynyt oikeaan suuntaan. Edelleen tarvitaan kuitenkin määrätietoista toimintaa, jotta alue- ja paikallishallinto saisi Euroopan unionissa todellista merkitystään vastaavan roolin.

1.3. Tämän vuoksi alueiden komitea Euroopan kuntien ja alueiden edustajana osallistui omalla panoksellaan edellisen, vuonna 1996 alkaneen hallitustenvälisen konferenssin (hvk) valmisteluihin kiinnittämällä jäsenvaltioiden huomiota alue- ja paikallistasoa koskeviin asioihin. Alueiden komitea on antanut päätöslauselman sekä Kölnissä että Helsingissä pidettyjä huippukokouksia varten. Tässä lausunnossa alueiden komitea esittää näkemyksensä kysymyksistä, jotka Helsingin huippukokouksessa päätettiin ottaa käsiteltäväksi hallitustenvälisessä konferenssissa.

2. Euroopan unionin laajentuminen hallitustenvälisen konferenssin lähtökohtana

2.1. Euroopan unionin laajentuminen on välttämätöntä Euroopan tulevaisuudelle. Yhteinen eurooppalainen perinne, kulttuurien monimuotoisuus ja toisesta maailmansodasta alkanut rauhankehitys edellyttävät yhdentynyttä Eurooppaa. Historian näkökulmasta katsottuna nyt ollaan palaamassa normaaliin eurooppalaiseen olotilaan, jossa osa keinotekoisista rajoista on poistettu Euroopan eri osien väliltä.

2.2. Euroopan unionin laajentuminen on vaativa prosessi sekä hakijamaille että EU:n nykyisille jäsenmaille. Hakijamaat joutuvat sopeutumaan suuriin lainsäädännöllisiin, taloudellisiin ja hallinnollisiin muutoksiin. Nykyisten jäsenmaiden on oltava avoimia sille, että jotkut Euroopan unionin rakenteista ja toimintatavoista tulevat muuttumaan. Laajentuneessa Euroopan unionissa ei voida toimia samoin kuin aikaisemmin, jolloin sekä unionin jäsenmäärä että sen tehtävät olivat suppeammat kuin useimmat Euroopan maat käsittävässä tulevassa unionissa.

2.3. Unionin toimielinjärjestelmän uudistaminen on tarpeen valmistauduttaessa unionin laajentumiseen. Nykyinen alun perin muutamaa jäsenvaltiota varten luotu päätöksentekorakenne ei ole mahdollinen laajentuneessa Euroopan unionissa. Myös eräitä muita uudistustoimenpiteitä tarvitaan.

Alueiden komitean näkemyksen mukaan hallitustenvälisen konferenssin ei kuitenkaan pitäisi osaltaan pitkittää laajentumisneuvotteluja.

2.4. Hakijamaiden alueiden ja kuntien osallistuminen laajentumisprosessiin on välttämätöntä, jotta Euroopan unionin jäsenyys saisi kansalaisten demokraattisesti ilmaiseman tuen näissä maissa. Pelkästään Euroopan unionin jäsenmaiden ja hakijamaiden hallitusten välinen yhteistyö, jossa alue- ja paikallishallinto ja kansalaiset jäävät jäsenyysvalmisteluista sivuun, ei voi tuottaa kestäviä tuloksia.

2.5. Alueiden komitea on toiminut aktiivisesti Euroopan unionin laajentumiskehityksessä esittämällä kannanottojaan laajentumiseen liittyvistä kysymyksistä. Alueiden komitea on myös järjestänyt jo vuodesta 1997 lähtien vuoropuhelua jäsentensä ja hakijamaiden alue- ja paikallistason poliittisten edustajien välillä.

2.6. Hakijamaissa pidettyjen, alueiden komitean järjestämien konferenssien yhteydessä on käynyt ilmi, että hakijamaissa alue- ja paikallistaso on välttämätön modernin demokratian luomiseksi. Alue- ja paikallistaso on merkittävässä asemassa myös EU-lainsäädännön toimeenpanon kannalta. Alueiden ja kuntien merkitys lisääntyy entisestään, koska monissa maissa siirretään valtaa keskushallinnolta alue- ja paikallistasolle. Hakijamaiden alue- ja paikallisviranomaiset eivät kuitenkaan saa tarpeeksi tietoa omien hallitustensa ja Euroopan unionin välisistä neuvotteluista eivätkä pääse osallistumaan riittävästi jäsenyysvalmisteluihin. AK:n näkemyksen mukaan hallitustenvälisen konferenssin tulisi helpottaa tiedottamista laajentumisneuvotteluista.

Alueiden komitea katsoo lisäksi, että tarvitaan erityisiä eurooppalaisia yhteistyöohjelmia, joiden puitteissa EU:n nykyisten jäsenvaltioiden paikallis- ja alueviranomaiset ja valtakunnalliset järjestöt voivat harjoittaa kumppanuutta jäsenehdokasmaiden vastaavien tahojen kanssa, avustaa niitä kehittämään osaamistaan ja varmistaa, että jäsenehdokasmaiden paikallis- ja alueviranomaiset valmistautuvat asianmukaisesti tuleviin tehtäviinsä ja velvollisuuksiinsa unionin jäseninä.

3. Hallitustenvälisen konferenssin tavoitteet

3.1. Demokraattinen ja avoin kansalaisten Eurooppa

3.1.1. Demokratian toteutuminen paikallis- ja aluetasolla on yksi yhteiskunnan tärkeimmistä kulmakivistä. Demokratia on Euroopan unionin jäsenmaiden keskeinen toimintaperiaate. Tästä huolimatta Euroopan unionin yhteydessä puhutaan usein demokratiavajeesta. Demokratia ei toteudu riittävästi Euroopan unionissa, ja unioni on monimutkaisen toimintarakenteensa vuoksi etäällä kansalaisistaan. Demokratian entistä laajempi toteutuminen unionin sisällä on välttämätöntä, jotta unionin toiminnan oikeutus säilyy.

3.1.2. Euroopan unionin laajentuminen korostaa entisestään demokratiaa EU:n jäsenmaiden keskeisenä toimintaperiaatteena. Unionin jäseniksi on tulossa maita, joissa demokratiaa ja kansalaisten vaikutusmahdollisuuksia poliittisessa prosessissa ei ole aikaisemmin ymmärretty samoin kuin nykyisissä jäsenvaltioissa. Tärkeätä on, että demokratia jäsenmaissa ei toteudu vain valtiollisella tasolla, vaan pohjautuu demokraattiseen alue- ja paikallishallintoon.

3.1.3. Toimivaan demokratiaan kuuluu läheisesti myös avoimuuden periaate. Sitä voidaan pitää yhtenä kansalaisten demokraattisena oikeutena. Avoimuuden käsite EU:ssa koskee lähinnä kansalaisten oikeutta saada tutustua unionia koskeviin tietoihin ja asiakirjoihin. Avoimuus liittyy myös nykyistä selkeämpien säädöstekstien tuottamiseen. EU:n toimielimet ovatkin pyrkineet lisäämään toimintansa ja päätöksentekoprosessinsa avoimuutta, jotta Euroopan yhdentymisprosessi ymmärrettäisiin nykyistä paremmin ja laajemmin. Alueiden komitea pitää tärkeänä avoimuusperiaatteen tehokasta soveltamista kaikessa unionin toiminnassa.

3.1.4. EU:n demokratia ei voi toimia kunnolla, elleivät perussopimukset ja päätöksentekomenettelyt ole kansalaisille selkeitä ja ymmärrettäviä. Ne tulee järkiperäistää ja yksinkertaistaa perinpohjaisesti.

Siksi AK kannattaa Euroopan parlamentin ehdottamia muutoksia perussopimusten rakenteeseen. Sopimukset tulee yhdistää yhdeksi tekstikokonaisuudeksi, joka sisältää kaksi osaa:

a) "perustuslaillinen" tai perusosa, joka sisältää johdanto-osan, unionin tavoitteet, perusoikeudet sekä toimielimiä, päätöksentekomenettelyjä ja toimivaltuuksia koskevat määräykset. Tätä osaa voidaan muuttaa vain hallitustenvälisen konferenssin päätöksellä.

b) EU:n politiikkoja käsittelevä osa, jota voidaan muuttaa määräenemmistöllä ja yhteispäätöksellä, eli menetelmä on edellistä kevyempi.

3.1.5. Yksi Euroopan unionin tärkeimpiä tehtäviä lähitulevaisuudessa on unionin ja sen kansalaisten lähentäminen eli kansalaisten unionin luominen. On myönnettävä, ettei unionin ja kansalaisten välillä ole tähän asti ollut riittävän tiivistä yhteyttä. Euroopan integraation syventyessä ja laajentuessa yhteyden luominen on entistä vaikeampaa. EU:n ja kansalaisten lähentyminen toisiinsa on mahdollista vain, jos unioni pystyy toteuttamaan avoimuuden periaatetta päätöksenteossaan ja toimimaan kansalaisille tärkeissä yleisluonteisissa asioissa, kuten työllisyyden edistämisessä sekä rajatylittävän ympäristönsuojelun ja kansainvälisen rikollisuuden torjunnan alalla.

3.1.6. Euroopan unionin perusoikeuskirja tulee olemaan tärkeä vaihe unionin ja kansalaisten välisten suhteiden kehityksessä. Perusoikeuskirjan sisältö ja juridinen painoarvo on selvitettävä tarkasti.

3.2. Subsidiariteettiperiaate

3.2.1. Subsidiariteettiperiaatteen tarkoituksena on varmistaa, että päätökset tehdään mahdollisimman lähellä kansalaisia. Unionin tulee ryhtyä toimiin aloilla, jotka eivät kuulu sen yksinomaiseen toimivaltaan, vain siinä tapauksessa, että EU:n toiminta on tehokkaampaa kuin maakohtainen toiminta. Valittavan hallintotason tulisi olla mahdollisimman usein paikallis- tai aluehallinto. Tähän ratkaisuun tulisi päätyä varsinkin silloin, kun kyseessä ovat kansalaisia koskettavat asiat. Kunnat ja alueet toimivat perinteisesti kansalaisia suoraan koskettavilla toimialoilla, jolloin subsidiariteettiperiaatteen noudattaminen on erityisen tärkeää.

3.2.2. Euroopan unionin on politiikkojensa ja Euroopan entistä laajemman poliittisen, yhteiskunnallisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden toteuttamiseksi annettava kansalaisia lähellä oleville päätöksentekotasoille mahdollisimman paljon toimintamahdollisuuksia. Samalla Euroopan unionille on annettava mahdollisuudet toimia tehokkaasti niillä aloilla, joilla sille kuuluvat tehtävät ovat kaikkien osapuolten kannalta hyvin tärkeitä. Jäsenvaltioiden on toimittava lojaalisti unionia kohtaan ja sovellettava yhteisön oikeutta oikealla tavalla, avoimesti ja läheisyysperiaatetta noudattaen(6).

3.2.3. Kaikki yhteisön politiikat, joilla on merkittäviä vaikutuksia alue- ja paikallisviranomaisiin, edellyttävät näiden viranomaisten kuulemista ennen poliittisista strategioista päättämistä ja niiden toteuttamista. Käsitellessään ehdotuksia unionin lainsäädännöksi alueiden komitea haluaa ottaa kantaa paitsi säädösehdotusten yleiseen merkitykseen alue- ja paikallishallinnon kannalta myös subsidiariteettiperiaatteen noudattamiseen. Myös jäsenvaltioiden tulee neuvotella kunta- ja alueviranomaisten kanssa valmistellessaan kannanottoja kuntia ja alueita koskevissa EU-asioissa.

4. Hallitustenvälisen konferenssin valmistelut ja sisältö

4.1. Alueiden komitea pitää arvossa Belgian entisen pääministerin Jean-Luc Dehaenen johdolla toimineen työryhmän raporttia Euroopan unionin laajentumisen vaikutuksesta unionin toimielimiin. Alueiden komitea on erityisen tyytyväinen siihen, että yhteys kansalaisiin on nostettu raportissa keskeiseen asemaan.

4.2. Euroopan komissio toteaa osuudessaan toimielimiä koskevia kysymyksiä käsittelevän hallitustenvälisen konferenssin valmisteluihin(7), että useiden uusien jäsenvaltioiden liittyminen on 2000-luvun alun tärkein poliittinen tavoite. Hallitustenvälisen konferenssin jälkeen unioni ei voi yhtä aikaa käsitellä laajentumista ja uudistaa institutionaalista järjestelmää. Tämän vuoksi yhteisön toimielinjärjestelmä on vakiinnutettava kestävälle pohjalle. Uudistus on toteutettava nyt, koska laajentumisen jälkeen unionin täytyy pystyä edistämään pyrkimyksiään ja lujittamaan Euroopan integraatiota yhdessä uusien jäsenvaltioiden kanssa. Alueiden komitean käsityksen mukaan komissio on ilmaissut hallitustenvälisen konferenssin tarkoituksen ja oikeutuksen erittäin hyvin. Tämä näkemys on syytä pitää hallitustenvälisen konferenssin lähtökohtana. Komissio ehdottaa 26. tammikuuta 2000 antamassaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklan mukaisessa lausunnossa jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssin järjestämisestä unionin perussopimusten tarkistamiseksi, että alueiden komitean jäsenmäärä otetaan esille hallitustenvälisessä konferenssissa. Alueiden komitea on selvittänyt tätä kysymystä ja laatinut esityksen uudesta jäsenmäärästä.

4.3. Alueiden komitea on pannut tyytyväisenä merkille sen, että Euroopan parlamentti korostaa hallitustenvälisen konferenssin koollekutsumista koskevassa päätöslauselmassaan(8) julkisen keskustelun, avoimuuden ja demokraattisen kontrollin tärkeyttä. Myös alueiden komitea pitää näitä toimintatapoja välttämättöminä, samoin kuin parlamentin asiakirjassa mainittua jatkuvaa vuoropuhelua hakijamaiden kanssa.

5. Alueiden komitean päätelmät

5.1. Euroopan unionin toiminta on oikeutettua vain silloin, jos kansalaiset voivat hyväksyä sen. Unionin ja kansalaisten lähentämisen on oltava lähtökohtana Euroopan unionia uudistettaessa. Institutionaalisen uudistuksen perustavoitteena tulee olla unionin toimielinten lujittaminen ja demokratisoiminen, niin että ne voivat vastata laajentumisen asettamiin haasteisiin.

5.2. Perussopimuksia on järkeistettävä ja yksinkertaistettava perinpohjaisesti. Siksi AK hyväksyy perussopimusten rakennetta koskevat Euroopan parlamentin ehdotukset.

5.3. Hallitustenvälisen konferenssin keskeiset aiheet - komission kokoonpano, äänimäärien painotus neuvostossa ja määräenemmistöpäätösten käytön lisääminen - ovat unionin tulevaisuuden kannalta tärkeitä. Suunniteltua perusteellisempi uudistus edellyttää kuitenkin uusien aiheiden ottamista mukaan, mihin myös Helsingin Eurooppa-neuvoston päätelmissä on varauduttu. Kysymyksiin on löydettävä sellaiset ratkaisut, joita sekä nykyiset että tulevat jäsenvaltiot voivat pitää oikeudenmukaisina. Erityisesti on varottava suurten ja pienten jäsenvaltioiden välistä vastakkainasettelua. On myös tärkeää, että hvk:ssa tutkitaan mahdollisuutta lisätä Euroopan unionin perusoikeuskirja perustamissopimuksen uuteen tekstiin. Olisi luotava säännöt tiiviimmästä yhteistyöstä ja joustavuuden parantamisesta, kuten Dehaene-ryhmän raportissa ehdotetaan.

5.4. Komitea kehottaa muuttamaan perustamissopimuksen 5 artiklaa siten, että siinä sekä yhteisön että jäsenmaiden suvereeniuden eri tasojen lisäksi otetaan huomioon paikallis- ja aluehallinnon erityisasema. Tätä kantaa hahmotellaan läheisyysperiaatteesta annetussa komitean lausunnossa "Kohti uutta subsidiariteetin kulttuuria - Alueiden komitean vetoomus"(9). Se on siten tärkein alueiden komitean näkökannoista. Subsidiariteettiperiaatteen kattava soveltaminen kuvastaa roolia, jossa alue- ja paikallisviranomaiset haluavat yhdentymisprosessissa toimia. Eri tasojen tehtävien ja siten myös vastuualueiden selkeä määrittäminen lisää avoimuutta ja hyväksyntää kansalaisten keskuudessa.

Alueiden komitea korostaa uudelleen Belgian, Saksan ja Itävallan allekirjoittaman julistuksen tärkeyttä. Julistuksen mukaan "Euroopan yhteisön toiminta koskee toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden lisäksi myös niiden alueita siltä osin kuin niillä on omaa, kansallisen valtiosäännön mukaista lainsäädäntövaltaa". Lisäksi komitea on sitä mieltä, että kyseistä julistusta on yksittäisten jäsenvaltioiden kulloinenkin hallintorakenne huomioon ottaen voitava soveltaa myös muiden kuin federaalisesti järjestettyjen valtioiden alue- ja paikallisyhteisöihin. Komitea kehottaa kaikkia jäsenvaltioita ja etenkin niitä, joiden alueyhteisöillä on omaa, perustuslaissa taattua lainsäädäntävaltaa, tukemaan julistusta.

Alueiden komitea tukee lainsäädäntävaltaa käyttävien alueparlamenttien pyrkimyksiä solmia entistä tiiviimmät institutionaaliset suhteet Euroopan parlamenttiin.

5.5. Alueiden komitea tulee kutsua alusta alkaen mukaan uuden hallitustenvälisen konferenssin valmisteluun täysivertaisena kumppanina Euroopan parlamentin kanssa, ja sen tulee voida osallistua aktiivisesti hallitustenvälisessä konferenssissa käytäviin neuvotteluihin ja päätöksentekoon.

Koska hvk:n tuloksena esitettävät toimielimiä koskevat uudistukset vaikuttavat syvällisesti Euroopan kansalaisten elämään, alue- ja paikallisviranomaiset haluavat saada tietoa ja vaikuttaa suoraan uudistusten taustalla olevien oikeusvälineiden valmisteluun.

Komitea muistuttaa alue- ja kuntatason osallistumismalleista ja -menettelyistä valtiollisessa mielipiteenmuodostusprosessissa Euroopan integraatiota koskevissa kysymyksissä. Se kehottaa jäsenvaltioita hyödyntämään alueiden, kaupunkien ja kuntien kokemuksia, tietoja ja kansalaisläheisyyttä, jotta kansalaiset tukisivat voimakkaammin yhteisön tasolla tehtyjä päätöksiä.

5.6. Euroopan alue- ja paikallisviranomaiset kuvastavat maanosan suurta kulttuurista moni-ilmeisyyttä. Laajentuminen vahvistaa tätä yhteiskuntamme peruspiirrettä useiden Keski- ja Itä-Euroopan alueiden liittyessä uudelleen muuhun Eurooppaan. Paikallis- ja alueviranomaiset toivovat, että subsidiariteetti saa asianmukaisen poliittisen ilmentymän, jota tämä niiden työsarkaan kuuluva kulttuurinen rikkaus edellyttää.

5.7. Ottaen huomioon Eurooppa-neuvoston Helsingissä ennakoiman aikataulun alueiden komitea tulee seuraamaan hvk-prosessia tarkasti. Komitea kiinnittää erityistä huomiota siihen, millaiset mahdollisuudet Portugalilla on puheenjohtajavaltiona esittää uusia aiheita lisättäväksi hvk:n asialistalle. On hyvinkin mahdollista, että alueiden komitea valmistelee siihen mennessä uuden aloitteen.

Alueiden komitea ottaa huomioon Helsingissä julkaistujen puheenjohtajan päätelmien 20 ja 23 kohdan ja erityisesti asiakirjan liitteen III "Uudistuksen suuntaviivat ja toimintaa koskevat suositukset". Komitea esittää toivomuksen, että sitä kuultaisiin kyseisistä asioista, jotka ovat erityisen merkittäviä lainsäädäntävaltaa käyttäville alueille.

5.8. Perussopimuksissa mainittuihin jäsenvaltioille yhteisiin periaatteisiin, joihin unioni perustuu, on vapauden, kansanvallan, ihmisoikeuksien, perusvapauksien kunnioittamisen ja oikeusvaltion rinnalle lisättävä paikallisen ja alueellisen itsehallinnon periaate.

5.9. Alueiden komitea esittää, että sen asema toimielimenä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä tunnustetaan. Hvk:n tulisi edistää päämäärää luoda kolmas eurooppalainen hallinnon taso eli paikallis- ja aluehallinnon taso.

5.10. Alueiden komitea katsoo aiheelliseksi tässä yhteydessä korostaa 20. marraskuuta 1997 antamansa, saman vuoden hallitustenvälisen konferenssin tuloksia koskevan päätöslauselman merkitystä ja erityisesti edeltävän hallitustenvälisen konferenssin puutteista päätöslauselman kohdissa 10, 11 ja 12 ilmaistuja näkemyksiä. Vuoden 2000 hvk:n aattona niistä monet(10) ovat edelleen ajankohtaisia.

5.11. Euroopan unionin laajentuminen edellyttää alueiden komitean jäsenmäärän lisäämistä. Jäsenten kokonaismäärää kasvattamalla voidaan varmistaa uusien jäsenvaltioiden alue- että paikallishallinnon riittävä edustus komiteassa. Alueiden komitea pitää noin 350 jäsentä sopivana enimmäismääränä. Näin maakohtaisten valtuuskuntien koko, alue- ja paikallishallinnon edustus ja kunkin jäsenvaltion edustajien maantieteellinen jakauma olisi kohtuullinen. On erityisesti huolehdittava siitä, että mainitut edellytykset täyttyvät myös pieniä maakohtaisia valtuuskuntia valittaessa(11). Tämän vuoksi alueiden komitea ei kannata Euroopan komission ehdotusta, jonka mukaan alueiden komitean jäsenmäärä pitäisi rajoittaa kolmasosaan Euroopan parlamentin jäsenmäärästä, mikä komission ehdotuksen mukaan tarkoittaa enintään 233 jäsentä.

5.12. Perustamissopimuksessa nykyisin määrätyt alueiden komitean jäsenten nimeämisperiaatteet on arvioitava uudelleen. Komitean jäseniä nimettäessä on edellytettävä, että jäsenet ovat paikallis- tai alueyhteisöjen vaaleilla valittuja luottamushenkilöitä tai poliittisessa vastuussa jollekin yleisillä ja välittömillä vaaleilla valitulle edustuselimelle(12). Mandaattinsa menettäneen jäsenen tulisi kuuden kuukauden kuluttua menettää automaattisesti myös komitean jäsenyys. Jäsenvaltiot ovat vastuussa seuraajan nimeämisestä ajallaan.

5.13. Alueiden komitealle on annettava kanneoikeus vedota Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen omien oikeuksiensa ajamiseksi. Kanneoikeus on annettava myös niille alueille, joilla on lainsäädäntävaltaa(13).

5.14. Tehokas toimielinjärjestelmä edellyttää yhteydenpitoa ja neuvotteluja toimielinten välillä. Alueiden komitea toivoo, että epävirallisissa neuvoston kokouksissa käsiteltävistä asioista neuvotellaan sen kanssa.

5.15. Komissiolta ja neuvostolta olisi vaadittava perusteluita, jos ja kun ne päättävät olla noudattamatta pakollisen lausuntopyynnön perusteella annettuun lausuntoon sisältyviä AK:n suosituksia. Euroopan parlamentin odotetaan toimivan samoin, mutta vapaaehtoisesti.

5.16. Alueiden komitea korostaa keskeistä asemaansa paikallis- ja aluehallinnon sekä unionin kansalaisten edustajana. Komitea on osaltaan varmistamassa, että eurooppalaisuuden aate juurtuu kansalaisten arkipäivään ja auttaa heitä ymmärtämään Euroopan unionin pyrkimyksiä ja tavoitteita.

Bryssel 17. helmikuuta 2000.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Jos Chabert

(1) EYVL C 198, 14.7.1999, s. 73 ja EYVL C 100, 2.4.1996, s. 1.

(2) EYVL C 64, 27.2.1998, s. 98.

(3) EYVL C 374, 23.12.1999, s. 15.

(4) EYVL C 293, 13.10.1999, s. 74.

(5) EYVL C 57, 29.2.2000, s. 103.

(6) Vrt. CdR 302/98 fin.

(7) 10. marraskuuta 1999 annettu tiedonanto ja 26. tammikuuta 2000 annettu lausunto. KOM(1999) 592 lopull - KOM(2000) 34 lopull.

(8) A5-0018/2000.

(9) CdR 302/98 fin.

(10) Erityisesti entisen 3 b artiklan, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen nykyisen 5 artiklan, muuttaminen, liitteenä oleva toissijaisuusperiaatetta koskeva julistus, kunnallinen itsehallinto, AK:n toimielinasema, kanneoikeus Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen sekä yhteispäätösmenettely.

(11) Vrt. CdR 52/99 fin.

(12) Vrt. CdR 305/97 fin.

(13) Vrt. CdR 305/97 fin.