Ehdotus: neuvoston asetus puuvillan tuotantotuesta /* KOM/99/0492 lopull. - CNS 99/0202 */





Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS puuvillan tuotantotuesta (komission esittämät) PERUSTELUT 1. Johdanto Nämä perustelut ja niihin liittyvät lainsäädäntöehdotukset johtuvat Kreikan liittymisasiakirjaan liitetyssä pöytäkirjassa N:o 4, jota on muutettu muun muassa Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjaan liitetyllä pöytäkirjalla N:o 14, olevan 11 kohdan määräyksistä, joissa määrätään tukijärjestelmän toimintaa koskevasta kertomuksesta. Markkinointivuonna 1997/1998 tätä sitoumusta noudatettiin osittain ennakolta laatimalla komission kertomus neuvostolle Kreikan puuvilla-alaa koskevista pyynnöistä (KOM(1998) 10 lopullinen). Tarkasteltuaan kertomusta ja toteutettuaan tiettyjä ehdotettuja toimenpiteitä neuvosto kehotti kesäkuussa 1998 komissiota tutkimaan seuraavia seikkoja: - mahdollisuutta panna toimeen järjestelmä, jonka avulla tuki voidaan maksaa suoraan tuottajalle, - mainitun järjestelmän yhteensopivuutta tätä tuotetta koskeviin nykyisin sovellettaviin kaupallisiin käytäntöihin, - mahdollisuutta panna toimeen rangaistusten alueellistamisjärjestelmä, - tällaisille järjestelmille ominaisia hallinnoinnin ja valvonnan ongelmia. Esitettyjen muutosten arviointi tehtiin lainsäädännön yksinkertaistamiseksi ja valvontatoimenpiteiden ylläpitämiseksi tai vahvistamiseksi sekä niiden tehokkuuden parantamiseksi. Tilintarkastustuomioistuin on itse asiassa vuosikertomuksissaan [10] osoittanut, että puuvillan tukijärjestelmässä on ollut vakavia valvontaongelmia. [10] EYVL C 309, 16.11.1993, s. 1. EYVL C 340, 17.11.1996, s. 1. 2. Puuvillaa koskeva järjestelmä Yhteisön lainsäädännön kannalta puuvillaa koskeva järjestelmä perustuu Kreikan liittymisasiakirjaan liitettyyn pöytäkirjaan. Espanjan ja Portugalin liityttyä yhteisöön otettiin käyttöön Kreikan liittymisasiakirjaan liitetyllä pöytäkirjalla N:o 4 käyttöön otetun puuvillan tukijärjestelmän mukauttamisesta annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1964/87 erityisesti taatun enimmäismäärän soveltamiseksi. Myöhemmin tähän neuvoston asetukseen on tehty neljä muuta mukautusta, joilla muutettiin paitsi tiettyjä artikloja myös tiettyjä pöytäkirjan N:o 4 kohtia. Lisäksi neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1554/95 vahvistetaan tukijärjestelmän yleiset säännöt. Tämä melko epätavanomainen lainsäädännöllinen kokonaisuus on muuttunut erittäin monimutkaiseksi, ja sen yksinkertaistamiseksi olisi pöytäkirjan määräykset rajoitettava koskemaan oleellisia seikkoja ja koottava muut lainsäädännölliset toimenpiteet yhdeksi neuvoston asetukseksi. Puuvillaa koskeva järjestelmä perustuu puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, tonnilta maksettavaan vähimmäishintaan, jonka siementenpoistoyritys maksaa tuottajalle. Voidakseen myydä maailmanmarkkinahinnalla puuvillan, josta siemenet on poistettu, siementenpoistoyritys saa tonnia kohden maksettavaa tukea, joka vaihtelee markkinoilla noteerattujen hintojen perusteella. Markkinointivuodesta 1998/1999 alkaen tuottajaryhmittymien on ollut lisäksi mahdollista toteuttaa siementen poisto omaan lukuunsa ja saada tukea siementenpoistoyritysten kautta. Järjestelmässä sovelletaan taattuja kansallisia määriä (TKM): Kreikan TKM on 782 000 tonnia ja Espanjan TKM on 249 000 tonnia. Kohdehintaa, tukea ja vähimmäishintaa pienennetään talousarvion neutraliteettia kuitenkaan varmistamatta, jos tuotanto ylittää taatun kansallisen määrän. On kuitenkin olemassa mekanismi, jolla pienentämistä voidaan rajoittaa erityisesti silloin, kun maailmanmarkkinahinnat ovat korkeat. Talousarviomenot nousevat näin ollen useimmiten korkeintaan noin 770 miljoonan EUR tasolle. Menot voivat kuitenkin olla huomattavasti suuremmat, etenkin jos maailmanmarkkinahinta on alhainen ja jos viljelyyn kohdistuva kiinnostus kasvaa nykyisen suuntauksen mukaisesti. Tällaisessa tapauksessa menot saattavat ylittää 900 miljoonaa EUR. Tuen ennakkomaksujärjestelmän avulla tukea on mahdollista maksaa todettujen maailmanmarkkinahintojen ja ennen markkinointivuoden alkua (1. syyskuuta) tehtyjen satoennusteiden perusteella. Markkinointivuodesta 1998/1999 ennakoita on lisäksi alettu tarkistaa sadon uudelleenarvioinnin perusteella, joka tehdään marraskuussa siementenpoistamiskauden alettua. Yhteisö on kannustanut puuvilla-alan tuottajaryhmittymien perustamista vuosien 1982(1992 aikana. Tuolloin säädettiin erityisesti sadonkorjuukoneiden ostoa varten myönnettävästä käynnistystuesta sekä investointituista. Nykyisin sadonkorjuulaitteet ovat yleisiä niin Kreikassa kuin Espanjassakin. Tuottajaryhmittymät harjoittavat tämän laitekannan hallinnointia. Tuotantotukijärjestelmä on vuodesta 1992 kyennyt edistämään tuottajaryhmittymien perustamista ja toimintaa. Kreikan yhteensä noin 75 siementenpoistoyrityksestä 20 yhteisyrityksellä, eli noin neljäsosalla on noin kolmasosa siementenpoistokapasiteetista. Siementenpoiston kokonaiskapasiteetti ei aiheuta erityisiä ongelmia Kreikan tuotannon tasoon nähden. Espanjassa 10 yhteisyritystä edustaa miltei puolta 22 yrityksestä. Tuottajien tarjontaan nähden on siementenpoiston ylikapasiteettia, varsinkin markkinointivuodesta 1993/1994 markkinointivuoteen 1995/1996, jolloin maata vaivasi jatkuva kuivuus. Järjestelmän valvonnan kannalta ovat oleellisia seuraavat seikat: - tuottajien pinta-alailmoitus ja sen liittäminen yhdennetyssä hallinto- ja valvontajärjestelmässä määrättyyn pinta-alatukihakemukseen, - tuottajan ja siementenpoistajan kesken tehty sopimus, johon sisältyy vähimmäishintaa koskeva sitoumus, - puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, valvonta yrityksessä, - siementenpoistoyritykseen saapuvien ja sieltä poistuvien tuotteiden varastokirjanpito. Näiden eri kohtien valvonnan avulla voidaan tunnistaa jokaisen puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, erän alkuperä, valvoa määrien paikkansapitävyys pinta-aloihin nähden ja laatia puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, ja tuotettujen puuvillapaalien välinen suhde. EMOTR:n tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä tehtiin Kreikan osalta lainsäädännön soveltamisen valvontaa koskevia rahoituskorjauksia, joiden suuruus oli 10 prosenttia varainhoitovuosille 1991 ja 1992 ilmoitetuista menoista. Tämän lisäksi tilintarkastustuomioistuin havaitsi varainhoitovuoden 1994 tilintarkastuslauselman yhteydessä Kreikan siementenpoistajien tasolla heikkouksia tiettyjen asetusten noudattamisessa. Tämän vuoksi sovellettiin 3,2 miljoonan EUR suuruista rahoituskorjausta. Kreikan valvontamenettelyitä on tarkistettu vuodesta 1994 ja nykyisin EMOTR:n tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä vastaavat yksiköt katsovat, että valvontajärjestelmät ovat parantuneet. Kaiken kaikkiaan nykyinen järjestelmä toimii siten, että se takaa melko korkealaatuisen tuotannon ja puuvillan, josta siemenet on poistettu, myynnin maailmanmarkkinahintaan. Viimeisimmistä saatavilla olevista tiedoista käy kuitenkin ilmi pinta-alojen ja tuotantojen huolestuttava kehitys. Tämä tarkoittaa, että talousarviota koskevan kurinalaisuuden noudattaminen ja ympäristönäkökohtien huomioon ottaminen saattaa tietyissä olosuhteissa olla vaikeaa. Talousarvion neutraliteetti olisi puuvillan tukijärjestelmän osalta kuitenkin pystyttävä varmistamaan paremmin. Näin ollen olisi aiheellista korottaa prosenttimäärää, jolla kohdehintaa alennetaan, muuttamatta kuitenkaan vakauttajamekanismin muita osatekijöitä. 3. Tuottajalle maksettava suora tuki Tuottajat ja siementenpoistajat ovat usein eri mieltä tuesta perittävien ennakoiden vähimmäishinnan maksamisen takaisinmaksun määräajasta sekä laadun perusteella tehtävistä vähimmäishinnan mukautuksista. Toissijaisuusperiaatteen noudattamiseksi ja alan toimijoiden yksimielisestä pyynnöstä yhteisön taulukko, joka määräsi laadun perusteella tehtävät vähimmäishinnan hyvitykset ja korjaukset, poistettiin markkinointivuodesta 1995/1996. Nykyisin puuvillalle, josta siemeniä ei ole poistettu, sovittua hintaa on mukautettava sopimuspuolten kesken yhteisellä sopimuksella suhteellisesti, jos tuotetun puuvillan laatu poikkeaa standardilaadusta. Ammattikuntien välisen sopimuksen puuttuessa Kreikan interventioelin laati hyvitys- ja korjaustaulukon. Lisäksi tämä elin pidättää siementenpoistajilta yhden prosentin niiden maksamista maksuista tuottajille, mikä häiritsee järjestelmän tasapainoa. Jos tuottajien ja siementenpoistajien välisten sopimuksia koskevien suhteiden ratkominen yhteisön tasolla vaikuttaa vaikealta ja tarpeettomalta, on pantava merkille, että tuki on maksettava kokonaisuudessaan edunsaajalle, jotta se todellakin korvaa kohdehinnan ja maailmanmarkkinahinnan välisen erotuksen. Lisäksi olisi aiheellista täsmentää tiettyjä noudatettavia sääntöjä, kuten puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, ja puuvillan, josta siemenet on poistettu, laatujen välinen suhde tai velvollisuus maksaa ennakkoa vähimmäishinnasta. Tämän vuoksi ja jotta tuki hyödyttäisi enemmän tuottajia, Kreikka on pyytänyt tarkastelemaan mahdollisuutta myöntää tuki suoraan tuottajajärjestöille, jotka maksavat vähimmäishinnan jäsenilleen, poistavat siemenet puuvillasta omaan lukuunsa ja pitävät kaupan puuvillaa, josta siemenet on poistettu. Tämä olisi valinnaista ja se koskisi, ainakin alussa, vain harvoja tapauksia. Tällä hetkellä yksikään tuottajajärjestö, joka ei itse poista siemeniä, ei ole siemenistä puhdistetun puuvillan kaupan pitämisen osalta tällaisessa tilanteessa. Oletuksessa, jonka mukaan tukea maksettaisiin edellä mainituin edellytyksin suoraan tuottajajärjestöille, on kaksi suurempaa vaikeutta: - puuvillan, josta siemenet on poistettu, kaupan pitämisen varmistamiseksi on välttämätöntä, että tuottajajärjestöllä on pääomaa vähimmäishinnan maksamiselle välttämättömien pankkitakuiden takaamiseksi; kaupan pitämisessä tarvittavat (varastointi-, käsittely- ja tiedonvälitys-) tarvikkeet ja laitteet; ammattitaitoista henkilökuntaa ja erityisesti maailmanmarkkinoiden seurantaan, määrältään vaihtelevan tuen myöntämiseen ja myyntisopimusten tekemiseen kykeneviä toimihenkilöitä. Rahoitusvaikeuksien riskit vähimmäishinnan maksamiseksi tai pankkilainojen takaisinmaksamiseksi ovat suuret, - tukea saavan puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, ja puuvillan, josta siemenet on poistettu, määrät tarkastettaisiin pääasiassa omaan lukuunsa työskentelevässä siementenpoistoyrityksessä. Jos näissä yrityksissä todettaisiin sääntöjenvastaisuuksia, tuottajajärjestö voisi vetäytyä vastuustaan. Näin ollen näyttäisi siltä, että niillä tuottajajärjestöillä, jotka eivät poista puuvillan siemeniä itse, ei olisi tarvittavia keinoja hallinnoida suoraan nykyisen järjestelmän mukaista suuruudeltaan vaihtelevaa tukea. Kysymystä olisi tarkasteltava jonkin vuoden kuluttua uudelleen sen kokemuksen perusteella, jonka markkinointivuoden 1998/1999 alusta annetun sääntelyn mukaisesti puuvillan siemenet omaan lukuunsa poistavat ryhmittymät voisivat saada siementenpoistoyrityksen perimän tuen takaisinluovutuksen sijaan. Tätä mahdollisuutta ei ole toistaiseksi käytetty. Edellä esitetyn perusteella olisi säilytettävä nykyinen järjestelmä, jossa siementenpoistoyrityksille myönnetään tukea tuotetun määrän mukaan. 4. Rangaistusten alueellistaminen Kreikka toivoo puuvillan viljelyä koskevan alueellistamisperiaatteen käyttöönottoa puuvillan viljelyn leviämisen välttämiseksi alueille, joilla puuvillaa ei perinteisesti viljellä, ja joilla veden käyttö näyttää olevan sekä kiistanaihe että ympäristöhallinnon ongelma. Espanjassa puuvillan viljely on keskittynyt miltei yksinomaan Andalusian alueelle. Puuvillan viljelyn ja ympäristönsuojelun välinen suhde on melko ristiriitainen. Yhtäältä puuvilla on tärkein kasviperäinen tekstiilikuitu, ja sen mielikuva on erityisesti luonnonmukaisuutensa ansiosta parempi kuin kilpailevien synteettisten kuitujen. Toisaalta puuvillan viljelyn ympäristövaikutukset ovat vedenkulutuksen, kasvinsuojeluaineiden ja lannoitteiden käytön sekä tiettyjen alueiden viljelylajien yksipuolistumisen vuoksi kielteiset. Viljelykierron puuttuminen on vaarassa köyhdyttää ajan mittaan maaperää ja lisätä kasvien terveyttä koskevia riskejä. Mainittujen haittojen rajoittamiseksi alalla on toteutettu jo useita aloitteita. Pisarakastelujärjestelmän ja muovinaluskylvön avulla voidaan järkiperäistää veden kulutusta. Kreikka on aloittanut erityisesti puuvillalle kylvetyillä viljelyaloilla lannoitteiden käytön vähentämistä ja pisarakastelujärjestelmää koskevan ohjelman. Espanjassa Asociaciones para Tratamientos Integrados del Algodón -järjestöt (ATRIAS) ovat tehneet tuotantokustannusten vähentämistä ja yhdennettyä biologista kasvintorjuntaa koskevia aloitteita. Kreikan pyyntö jakaa taatun kansallisen määrän (TKM) järjestelmä taatun alueellisen määrän (TAM) järjestelmäksi aiheuttaisi vaikeuksia, riskejä EMOTR:lle tai alueiden välisiä ristiriitoja seuraavissa asioissa: - tuotannon alueellisissa arvioissa ja tuen ennakoissa, - käyttämättömien taattujen kansallisten määrien uudelleenmäärittelyssä tietyillä alueilla, - puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, alkuperän valvonnassa, kun kyseessä on puuvilla, joka voi saada erisuuruista tukea tonnilta. Toinen Kreikan ehdottama ratkaisu perustui yksilöllisiin kiintiöihin. Tässä olettamuksessa voimassaolevaa tukijärjestelmää sovellettaisiin nykyisen järjestelmän tavoin siementenpoistajiin, joilla on taattu kansallinen määrä koko tuotetusta puuvillasta. Tuottajatasolla vähimmäishinta, jota olisi tarvittaessa asianmukaisesti vähennetty, maksettaisiin yksilöllisten kiintiöiden perusteella, joiden kokonaismäärä olisi sama kuin tuotantoarvion määrä. Yksilöllisiä kiintiöitä suuremmille määrille puuvillaa ei olisi minkäänlaista tuottajalle maksettavaa ostohintavelvoitetta. Tässä ehdotuksessa kuvaillulla järjestelmällä on sellaisia esimerkkejä erityisesti maito- ja durumvehnäaloilla, jotka ovat osoittautuneet monimutkaisiksi. Siinä on kaksi pääasiallista käytännön ongelmaa: - yksilöllisten kiintiöiden hallinnointi. Kiintiöt olisi jaettava uudelleen vuosittain, ja se aiheuttaisi suuria ristiriitoja, - markkinoilla on hinnaltaan alhaista puuvillaa, josta siemenet on poistettu. Tämä antaisi siementenpoistajalle oikeuden samansuuruiseen tukeen kuin mitä vähimmäishintaiselle puuvillalle maksetaan, mikä luultavasti aiheuttaisi kauppavirtojen muutoksia ja petoksia. Näin ollen nämä kaksi suunniteltua menettelytapaa, taattujen kansallisten määrien alueellistaminen ja yksilölliset kiintiöt, aiheuttaisivat lisää vaikeuksia, kiistan-aiheita ja petoksen mahdollisuuksia. Viljelyn laajaperäistämisen valvonnalle asetetun tavoitteen saavuttamiseksi ehdotetaan kuitenkin, että jäsenvaltio ottaisi käyttöön asianmukaisia ympäristötoimenpiteitä ja rajoittaisi puolueettomin ympäristöperustein viljelyaloja tai alueita, joilla harjoitettu puuvillanviljely on oikeutettu tukeen. Näillä perusteilla ehdotus on Agenda 2000 -päätösten ympäristöä koskevien yleistavoitteiden mukainen. On ehdotettu, että jäsenvaltiot antavat ennen 31. päivää joulukuuta 2003 komissiolle kertomuksen alan ympäristötilanteesta. 5. Muita hallinnointiin ja valvontaan liittyviä kysymyksiä Järjestelmän toimintaan liittyvistä vaikeuksista ongelmia saattaa aiheuttaa tuen vahvistamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Nykyisen järjestelmän mukaan myönnettävän tuen määrä on siementenpoistajan hakemuksen jättöpäivänä voimassa oleva määrä. Siementenpoistaja voi esittää toivottua määrää koskevan tai toivottuja määriä koskevat hakemuksensa päivän, jona puuvilla saapuu yritykseen, (viimeistään 1 syyskuuta) ja viimeistään seuraavan vuoden maaliskuun 31 päivän välille. Tällä tavoin siementenpoistajalla on mahdollisuus saada sellainen määrä, joka ottaa huomioon tuotettujen kuitujen myyntisopimuksessa sovittuna päivänä voimassa olevan maailmanmarkkinahinnan. Tämä menetelmä ei salli tuensaajan jättää tukihakemusta ennen tuotteen fyysistä hallussapitoa. Lisäksi se hidastaa sopimusten tekemistä maailmanmarkkinoilla ennen satokautta. Tämän tuen määrän vahvistamisjakson pidentämistä voidaan ehdottaa, mikä tarkoittaisi kuitenkin sitä, että tukikelpoisten määrien kirjanpito olisi pidettävä erillään kunkin yritykseen saapuneen puuvillaerän fyysisistä tarkastuksista. Jos tukihakemukset esimerkiksi koskisivat hakemuksen jättämisen ajankohtana eli 1. heinäkuuta ja sitä seuraavan 31. maaliskuuta välisenä aikana voimassa olleita tuen määriä, hakemusten olisi kokonaisuudessaan vastattava yritykseen 1. syyskuuta ja sitä seuraavan 31. maaliskuuta välisenä aikana saapuneita puuvillan kokonaismääriä. Tuen ennakkomaksujärjestelmä ei sen sijaan muuttuisi, vaan ennakot olisivat sidoksissa kyseisen yrityksen tosiasiallisesti valvomiin määriin. 6. Ehdotetut toimenpiteet Puuvillaa koskevan järjestelmän toiminnan tarkastelun perusteella komission ehdotukset koostuvat pääasiassa seuraavista seikoista: - nykyisen tukijärjestelmän säilyttäminen, - tuen maksaminen edunsaajille kokonaisuudessaan ja joidenkin vähimmäishinnan maksamista ja mukauttamista koskevien sääntöjen täsmentäminen, - korottaa prosenttimäärää, jolla kohdehintaa alennetaan - puolueettomien ympäristöperusteiden laatiminen kansallisella tasolla ja tarvittaessa tukikelpoisuuden rajoittaminen koskemaan tiettyjä alueita - velvoittaa jäsenvaltiot antamaan kertomus alalla toteutettujen kansallisten ympäristötoimenpiteiden vaikutuksista, - tukihakemusjakson pidentäminen uudistetun tukikelpoisten määrien kirjanpitojärjestelmän mukaisesti, - yhteisön lainsäädännön yksinkertaistaminen kokoamalla suurin osa pöytäkirjaan N:o 4 kuuluvista säännöksistä, jotka koskevat puuvillaan sovellettavan järjestelmän periaatteita, samaan puuvillan tuotantotukea koskevaan neuvoston asetukseen. Ehdotetut toimenpiteet yksinkertaistavat sekä lainsäädäntöä että tuen vahvistamisen ja myöntämisen edellytyksiä, mikä hyödyttää erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Niillä edistetään ympäristönsuojelua ja talousarviota koskevan kurinalaisuuden noudattamista. Kaikki mainitut toimenpiteet kuuluvat maataloustuotannon järjestelmien yhdenmukaisen soveltamisen yleistavoitteeseen. Ne kuuluvat yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. 1999/0202 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS puuvillan tuotantotuesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon Kreikan liittymisasiakirjan liitteenä olevan puuvillaa koskevan pöytäkirjan N:o 4 [11], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o &./1999 [12], ja erityisesti sen 6 kohdan ensimmäisen alakohdan, [11] EYVL L 291, 19.11.1979, s. 174. [12] Katso tätä virallista lehteä. ottaa huomioon komission ehdotuksen [13], [13] ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [14], [14] ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [15], [15] sekä katsoo seuraavaa: (1) Pöytäkirjassa N:o 4 olevassa 11 kohdassa määrätyn tukijärjestelmän toiminnan tarkastelun tulokset osoittavat, että nykyinen puuvillaa koskeva järjestelmä on tarpeen säilyttää tietyin mukautuksin. (2) Puuvillaa koskevat toimenpiteet vahvistetaan pöytäkirjassa N:o 4, puuvillan tukijärjestelmän yleisistä säännöistä ja asetuksen (ETY) N:o 2169/81 kumoamisesta 29 päivänä kesäkuuta 1995 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1554/95 [16], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1419/98 [17], sekä Kreikan liittymisasiakirjaan liitetyllä pöytäkirjalla N:o 4 käyttöön otetun puuvillan tukijärjestelmän mukauttamisesta 2 päivänä heinäkuuta 1987 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1964/87 [18], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1553/95 [19]. On aiheellista yhtäältä pitää voimassa Kreikan liittymisasiakirjaan liitetyssä pöytäkirjassa N:o 4 vahvistettu järjestelmä ja erityisesti neuvoston mahdollisuus mukauttaa järjestelmää, sekä toisaalta yksinkertaisuuden vuoksi koota samaan neuvoston asetukseen kaikki tuen myöntämiseksi tarvittavat täytäntöönpanoa koskevat toimenpiteet. [16] EYVL L 148, 30.6.1995, s. 48. [17] EYVL L 190, 4.7.1998, s. 4. [18] EYVL L 184, 3.7.1987, s. 14. [19] EYVL L 148, 30.6.1995, s. 45. (3) Pöytäkirjan 6 kohdan mukaan olisi toteutettava puuvillaa koskevan järjestelmän täytäntöön panemiseksi välttämättömät toimenpiteet. Pöytäkirjassa N:o 4 olevassa 3 kohdassa määrätty tuotantotuki perustuu nykyisin taatun kansallisen määrän mukaisesti järjestelmään, joka takaa tuottajalle vähimmäishinnan ja korvaa siementenpoistoyrityksille myönnettävässä tuessa kohdehinnan ja maailmanmarkkinahinnan välisen eron. Saadun kokemuksen perusteella on aiheellista säilyttää tämän järjestelmän perusteet ja oleelliset osat. (4) Tuottajalle maksettava kohdehinta ja vähimmäishinta sekä taatut kansalliset määrät on vahvistettava siten, että viljelysten kesken saavutettu tasapaino säilyy ja siten, että toimijat voivat tehdä keskipitkän aikavälin tuotanto- ja jalostusohjelmia. (5) On syytä säilyttää säännökset, joilla voidaan määrittää puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, maailmanmarkkinahinta. Hinnan määrittämisperusteena voidaan käyttää suhdetta, joka on todettu puuvillalle, josta siemenet on poistettu, käytetyn hinnan, ja puuvillalle, josta siemeniä ei ole poistettu, lasketun hinnan välillä. Puuvillan, josta siemenet on poistettu, hinnan määrittämiseksi on syytä ottaa huomioon maailmanmarkkinoilla tehdyt tarjoukset sekä kansainvälisen kaupan kannalta tärkeissä pörsseissä noteeratut hinnat. (6) Nykyisin voimassa olevan menetelmä, jonka mukaan tuen vähennys tietyn tuotantomäärän ylittyessä kohdistuu suhteellisesti ylityksestä vastuussa oleviin jäsenvaltioihin, sallii järkevän tuotannon tason suosimisen. Tuen vähennystä voidaan kuitenkin lieventää, jos erityisesti maailmanmarkkinahinnan keskitaso huomioon ottaen menojen tietty taso ei ole ylittynyt. Kansallisten taattujen määrien menetelmän seurauksia on sovellettava kohdehinnan ja vähimmäishinnan tasolla. (7) Nykyisin sovellettavalla kohdehinnan alennusprosentilla, joka on puolet taatun kansallisen määrän ylityksestä, ei aina pystytä varmistamaan talousarvion kurinalaisuuden noudattaminen. Kyseistä prosenttimäärää olisi näin ollen korotettava. (8) Järjestelmän tasapainon varmistamiseksi puuvillan tuotantotuki on vastedes maksettava kokonaan edunsaajille, rajoittamatta yhteisön lainsäädännössä säädettyjen eri vähennysten ja leikkausten soveltamista. Tuotantorakenteiden nykytilassa tuki on maksettava puuvillan siementenpoistoyrityksille, jotka maksavat tuottajille vähintään vähimmäishinnan suuruisen hinnan sekä ennakon tästä hinnasta ja jotka hyväksyvät tietyt tukikelpoisten määrien tarkastusta koskevat edellytykset. (9) Tuen määrä vaihtelee maailmanmarkkinahinnan mukaan, ja on tarpeen varata kyseinen määrä vastaaville tukikelpoisille puuvillan määrille sen ajanjakson perusteella, jona kyseisille määrille on haettu tukea. Nykyisessä järjestelmässä puuvillan siementen poistajan on mahdollista vahvistaa mainittu määrä tukihakemuksessaan etenkin hallussaan pitämän puuvillan, josta siemenet on poistettu, myyntisopimusten tekopäivän perusteella. Puuvillan, josta siemenet on poistettu, kaupan pitämisen helpottamiseksi edelleen maailmanmarkkinoilla on aiheellista sallia vastaisuudessa sopimusten tekeminen ennen korjuujaksoa ja sen vuoksi pidentää tukihakemuksen jättöaikaa. (10) Tuottajien ja siementen poistajien sopimussuhteita ei ole aiheellista toteuttaa yhteisön tasolla. Näin ollen olisi säilytettävä tietyiltä osiltaan täsmennettynä nykyinen periaate, jonka mukaan kyseiset sopimuspuolet tekevät sopimukset yhteisymmärryksessä. (11) Myönnettävän tuen määrä voidaan saada selville vasta jokaisen jäsenvaltion todellisen tuotannon vahvistamisen jälkeen. Tuen viivästyneestä maksamisesta aiheutuneiden haittojen lieventämiseksi olisi jatkettava ennakon maksamista. (12) Tuottajajäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavia valvontatoimenpiteitä tuen myöntämisestä säädettyjen toimenpiteiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi käyttäen tarvittaessa tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä 27 päivänä marraskuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3508/92 [20], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 820/97 [21], säädettyä yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää. [20] EYVL L 355, 5.12.1992, s. 1. [21] EYVL L 117, 7.5.1997, s. 1. (13) Puuvillan viljely siihen huonosti soveltuvilla alueilla saattaa vaikuttaa kielteisesti niiden alueiden ympäristöön ja maatalouteen, joille tämä viljely on tärkeää. Ympäristötavoitteiden huomioon ottamiseksi jäsenvaltioiden olisi määriteltävä asianmukaiset ympäristötoimenpiteet puuvillan viljelyyn käytettävän maatalousmaan osalta ja pantava ne täytäntöön. Jäsenvaltioiden on vastaisuudessa otettava käyttöön toimenpiteitä viljelyn rajoittamiseksi puolueettomin ympäristöperustein sekä muistutettava tuottajia nykyisen lainsäädännön noudattamisen tarpeellisuudesta. Jäsenvaltioiden olisi annettava kertomus puuvilla-alalla toteutettujen kansallisten ympäristötoimenpiteiden vaikutuksista ajankohtana, jona nämä vaikutukset ovat tiedossa. (14) Tuotantotukijärjestelmän täytäntöönpanon helpottamiseksi ja tämän järjestelmän moitteettoman hallinnoinnin varmistamiseksi olisi säädettävä menettelystä jäsenvaltioiden ja komission välisen tiiviin yhteistyön aikaansaamiseksi hallintokomiteassa. Pellavan ja hampun yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä kesäkuuta 1970 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1308/70 [22], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 3290/94 [23], säädetty pellavan ja hampun hallintokomitea olisi tähän soveltuva. [22] EYVL L 146, 4.7.1970, s. 1. [23] EYVL L 349, 31.12.1994, s. 105. (15) Koska tämän asetuksen täytäntöönpanotoimenpiteet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [24] 2 artiklassa tarkoitettuja hallinto toimenpiteitä, ne olisi vahvistettava kyseisen päätöksen 4 artiklassa säädettyä hallintomenettelyä noudattaen. [24] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. (16) Tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden soveltamisesta yhteisölle aiheutuvien menojen saattamiseksi rahoitus- ja valuuttasääntöjen ja asiaankuuluvien menettelyjen alaisiksi on puuvillan, jonka siemeniä ei ole poistettu, erityisesti maataloudellisen luonteen huomioon ottaen syytä saattaa tällä alalla sovellettaviksi yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1258/1999 [25] sekä maatalouden euromääräisestä valuuttajärjestelmästä 15 päivänä joulukuuta 1998 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2799/98 [26]. [25] EYVL L 160, 26.6.1999, s. 103. [26] EYVL L 349, 24.12.1998, s. 1. (17) Tässä asetuksessa säädetyt järjestelmään tehtävät mukautukset on pantava täytäntöön parhain mahdollisin edellytyksin. Siirtymätoimenpiteet voivat tästä syystä osoittautua tarpeellisiksi, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU: YLEISET PERIAATTEET 1 artikla 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan Kreikan liittymisasiakirjan liitteenä olevassa pöytäkirjassa N:o 4 olevassa 3 kohdassa määrätyn tuotantotuen myöntämiseksi tarvittavat toimenpiteet. 2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) 'puuvillalla, josta siemeniä ei ole poistettu': puuvillapensaan (Gossypium) kypsyneitä ja korjattuja hedelmiä, jotka sisältävät siemenkotien, lehtien ja maa-aineksen jäänteitä; b) 'puuvillalla, josta siemenet on poistettu': karstaamattomia ja kampaamattomia puuvillakuituja (muita kuin linttereitä ja jätteitä), joista on poistettu siemenet ja suurin osa siemenkotien, lehtien ja maa-aineksen jäänteistä. 3. Markkinointivuosi alkaa 1 päivästä syyskuuta ja päättyy 31 päivänä elokuuta. 2 artikla 1. Komissio vahvistaa puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, tuotantotuen määrän: - 3 artiklan 1 kohdan ja 7 artiklan mukaisesti puuvillalle, josta siemeniä ei ole poistettu, vahvistetun kohdehinnan ja - 4 artiklan mukaisesti määritetyn maailmanmarkkinahinnan eron perusteella. 2. Tuki myönnetään vähintään 3 artiklan 2 kohdan ja 9 artiklan mukaisesti vahvistetulla vähimmäishinnalla ostetulle puuvillalle, josta siemeniä ei ole poistettu. II LUKU: HINTAMEKANISMI 3 artikla 1. Kohdehinta vahvistetaan 106,30 euroksi 100 kilogrammalta puuvillaa, josta siemeniä ei ole poistettu. Tämä hinta koskee puuvillaa, - joka on virheetöntä, aitoa ja myyntikelpoista, - jonka kosteuspitoisuus on enintään 10 prosenttia ja jossa on enintään 3 prosenttia epäpuhtauksia, - jolla on tarvittavat ominaisuudet, jotta siitä saadaan siementen poistamisen jälkeen 32 prosenttia laatuluokkaan N:o 5 kuuluvia (white middling) ja 28 millimetrin pituisia (1-3/32") kuituja. 2. Vähimmäishinta vahvistetaan 100,99 euroksi 100 kilogrammalta kohdehinnan perustana olevan laadun mukaista puuvillaa, josta siemeniä ei ole poistettu, maatilalta alkaen. 4 artikla 1. Puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, maailmanmarkkinahinta määritetään ottamalla huomioon puuvillalle, josta siemenet on poistettu, käytetyn maailmanmarkkinahinnan ja puuvillalle, josta siemeniä ei ole poistettu, lasketun maailmanmarkkinahinnan välinen suhde pitkällä aikavälillä. Komissio vahvistaa sen säännöllisin väliajoin 5 artiklassa tarkoitetun puuvillan, josta siemenet on poistettu, maailmanmarkkinahinnan perusteella. 2. Jos puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, maailmanmarkkinahintaa ei voida määrittää 1 kohdan mukaisesti, hinta lasketaan viimeksi määritetyn hinnan perusteella. 5 artikla 1. Puuvillan, josta siemenet on poistettu, maailmanmarkkinahinta määritetään tuotteelle, joka on laatua 5 (white middling) ja jonka kuitujen pituus on 28 millimetriä (1-3/32"), ottaen huomioon kyseisillä markkinoilla tehdyt tarjoukset sekä yhden tai useamman eurooppalaisen, kansainvälisen kaupan kannalta tärkeän pörssin noteeraamat hinnat. Se määritetään niistä tarjouksista ja hinnoista, joita pidetään markkinoiden todellista suuntausta edustavina, edullisimpien perusteella yhteisön satamaan CIF-toimituksena kuljetetusta tuotteesta. 2. Jos tarjoukset ja todetut kurssit eivät täytä 1 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä, tehdään tarvittavat mukautukset. III LUKU: VAKAUTTAJAMEKANISMI 6 artikla Otetaan käyttöön puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, taattu kansallinen määrä, joka on kunkin markkinointivuoden osalta: - 782 000 tonnia Kreikalle, - 249 000 tonnia Espanjalle, - 1 500 tonnia muille jäsenvaltioille. 7 artikla Jos tosiasiallisen tuotannon yhteismäärä Espanjassa ja Kreikassa markkinointivuoden aikana ylittää 1 031 000 tonnia, alennetaan 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tämän markkinointivuoden kohdehintaa kaikissa niissä jäsenvaltioissa, joissa tosiasiallinen tuotanto ylittää taatun kansallisen määrän, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 8 artiklan soveltamista. Kyseisen jäsenvaltion kohdehintaa alennetaan 60 prosentilla taatun kansallisen määrän ylityksen prosenttiosuudesta. Jos tosiasiallinen tuotanto Espanjassa tai Kreikassa on pienempi kuin taattu kansallinen määrä, näiden kahden jäsenvaltion tosiasiallisen kokonaistuotannon ja 1 031 000 tonnin välinen ero ilmaistaan ylitetyn taatun kansallisen määrän prosentuaalisena osuutena, ja kohdehintaa alennetaan 60 prosentilla mainitusta prosenttiosuudesta. 8 artikla Jos yhden markkinointivuoden aikana: - 7 artiklan säännöksiä on sovellettu, - maailmanmarkkinahinnan painotettu keskiarvo, jota on käytetty maksettavan tuen määrän vahvistamiseksi, on suurempi kuin 30,20 EUR 100 kilogrammalta - tukijärjestelmän kokonaismenot talousarviossa ovat pienemmät kuin 770 miljoonaa EUR, käytetään kolmannessa luetelmakohdassa mainittu talousarvion poikkeama tuen määrän korottamiseen kaikissa jäsenvaltioissa, joiden todellinen tuotanto ylittää taatun kansallisen määrän. Kuitenkin ensimmäisen luetelmakohdan perusteella korotettu tuen määrä ei saa ylittää: - tuen määrää, joka on laskettu 7 artiklaa soveltamatta, - 7 artiklan mukaisesti 1 120 000 puuvillatonnin, josta siemeniä ei ole poistettu, perusteella laskettua tuen määrää, josta Espanjan taattu kansallinen määrä on 270 000 tonnia ja Kreikan taattu kansallinen määrä on 850 000 tonnia. 9 artikla Edellä 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua vähimmäishintaa alennetaan samalla määrällä, jolla kohdehintaa vähennetään 7 artiklan mukaisesti. IV LUKU: TUENSAAJAT 10 artikla Tuki on maksettava kokonaisuudessaan tukea hakeneille 11 ja 12 artiklassa tarkoitetuille edunsaajille. 11 artikla Saadakseen tukea muiden kuin 12 artiklassa tarkoitettujen siementenpoistoyritysten on: a) pitänyt toimittaa allekirjoitettu sopimus, jossa määrätään erityisesti, että tuottajalle on maksettava vähintään vähimmäishinnan suuruinen hinta ja joka sisältää lausekkeen, jossa määrätään, että: - sovellettaessa 7 artiklaa sovittu hinta mukautetaan ottaen huomioon tämän artiklan säännösten vaikutus tukeen, - toimitetun puuvillan laadun erotessa 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta laadusta, sovittua hintaa tarkistetaan sopimuspuolten yhteisestä sopimuksesta suhteessa siihen, miten tämä laatuero vaikuttaa puuvillan, josta siemenet on poistettu, hintaan suhteessa 5 artiklassa tarkoitettuun hintaan, b) pitänyt maksaa ennakko vähimmäishinnasta, jonka suuruus vahvistetaan sopimuspuolten yhteisellä sopimuksella erikseen määritellyin edellytyksin, c) pidettävä tukioikeuden valvomiseksi sekä puuvillasta, josta siemeniä ei ole poistettu, että puuvillasta, josta siemenet on poistettu, varastokirjanpitoa, joka täyttää määriteltävät vaatimukset, ja toimitettava muut tukioikeuden valvontaan tarvittavat todisteet, d) todistettava, että sopimuksen täytäntöön panemiseksi toimitetusta puuvillasta tehdään 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu pinta-alailmoitus. 12 artikla 1. Voidakseen saada tukea yksittäisen tuottajan tai tuottajaryhmittymän lukuun siemeniä poistavien yritysten, jotka täyttävät pöytäkirjassa N:o 4 olevassa 4 kohdassa tarkoitetut perusteet, on: a) pitänyt jättää kyseisen tuottajan tai tuottajaryhmittymän hyväksymä ilmoitus, jossa täsmennetään edellytykset, joiden mukaan siementen poisto suoritetaan, sekä tuen hallinnointia koskevat edellytykset, b) sitouduttava suorittamaan tuki kokonaisuudessaan asianomaiselle yksittäiselle tuottajalle tai tarvittaessa tuottajaryhmittymälle, c) täytettävä 11 artiklan c kohdassa tarkoitetut edellytykset, d) todistettava, että puuvillasta, johon a alakohdassa säädetty ilmoitus viittaa, tehdään 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu pinta-alailmoitus, e) noudattamaan 11 artiklan a kohdassa olevaa sopimuslauseketta vastaavaa sitoumusta sekä mainitun ryhmittymän sitoumusta laatia ja toimittaa todisteet vähimmäishinnan maksamisesta jäsenilleen. 2. Omaan lukuunsa siemeniä poistavan tuottajaryhmittymän 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen lausekkeen tai sitoumuksen noudattamatta jättämistä pidetään pöytäkirjassa N:o 4 olevassa 4 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten täyttämättä jättämisenä. V LUKU: TUEN MYÖNTÄMINEN 13 artikla 1. Maksettavan tuen määrä on tukihakemuksen jättöpäivänä voimassa olevan tuen määrä. Tukihakemus ja tarvittaessa vakuus jätetään erikseen määriteltävän jakson aikana puuvillamäärälle, josta siemeniä ei ole poistettu, jonka toimittaminen siementenpoistoyritykseen on suoritettava kyseisen markkinointivuoden alusta alkaen ja ennen erikseen määriteltävää päivämäärää. 2. Oikeus tukeen syntyy, kun puuvillasta poistetaan siemenet. Tukea maksetaan kuitenkin asianomaisen pyynnöstä ennakkoon markkinointivuoden alkua seuraavan lokakuun 16 päivästä alkaen, kun puuvilla, josta siemeniä ei ole poistettu, on toimitettu siementenpoistoyritykseen, edellyttäen, että annetaan riittävä vakuus. Ennakkomaksun suuruus määritetään 3 kohdan mukaisesti. Tuen määrä maksetaan viimeistään ennen markkinointivuoden loppua ja 7 artiklan soveltamisesta johtuvien mahdollisten tuen mukautusten määrittelyn jälkeen. 3. Ennakkomaksu on yhtä suuri kuin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kohdehinta, josta on vähennetty maailmanmarkkinahinta sekä alennus, jonka määrä lasketaan 7 artiklassa säädettyjen säännösten mukaisesti, kuitenkin siten, että tosiasiallinen tuotanto korvataan 17 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti vahvistetulla tuotannolla, jota on korotettu 15 prosentilla. Markkinointivuoden alkua seuraavasta 16 päivästä joulukuuta alkaen ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun ennakkomaksun määrä korvataan uudella määrällä, joka määritellään saman laskutavan mukaisesti, mutta 17 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan mukaisesti vahvistetun tuotannon uudelleenarvioinnin mukaisesti korotettuna vähintään 7,5 prosentilla. Tämän vuoksi 16 päivästä lokakuuta 15 päivään joulukuuta maksetut ennakkomaksut suurenevat, paitsi jos näiden kahden ennakkomaksun määrän välinen erotus on vähemmän kuin yksi euro 100 kilogrammalta. 14 artikla 1. Tukea myönnetään ainoastaan laadultaan virheettömälle, kunnolliselle ja myyntikelpoiselle tuotteelle. 2. Jos puuvillan, josta siemenet on poistettu, määrä on enintään 33 prosenttia siementenpoistoyritykseen toimitetun puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, määrästä, tukea maksetaan puuvillan, josta siemenet on poistettu, määrälle kerrottuna 100:lla ja jaettuna 32:lla. Jos puuvillan, josta siemenet on poistettu, määrä on suurempi kuin 33 prosenttia siementenpoistoyritykseen toimitetun puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, määrästä, tukea maksetaan puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, määrälle kerrottuna 33:lla ja jaettuna 32:lla. 3. Puuvillan, josta siemenet on poistettu, määrä on sama kuin sen paino, jota on tarvittaessa mukautettu sen mukaan poikkeaako: - sen todettu epäpuhtausprosentti laatua 5 edustavasta epäpuhtausprosentista, - sen todettu kosteusprosentti kaupallista laatua edustavan kuidun kosteusprosentista. 15 artikla 1. Jäsenvaltiot ottavat käyttöön valvontajärjestelmän, jolla voidaan varmistaa erityisesti vähimmäishinnan noudattaminen sekä vahvistaa: - jokaiseen siementenpoistoyritykseen toimitetun yhteisössä tuotetun puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, määrä, - yhteisössä tuotetun puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, määrä, josta siemenet on poistettu, - puuvillan, jonka siemenet on poistettu, määrä, joka on saatu jokaisessa siementenpoistoyrityksessä ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetusta puuvillasta. 2. Otetaan käyttöön kylvettyjen viljelyalojen ilmoitusjärjestelmä erityisesti tukihakemusten kohteena olevan puuvillan alkuperän paikkansapitävyyden varmistamiseksi. 16 artikla 1. Jäsenvaltioiden on määriteltävä puuvilla-alalla - ympäristön parantamistoimet ja erityisesti viljelymenetelmät, joilla voidaan vähentää ympäristölle haitallisia vaikutuksia, - tutkimusohjelmat ympäristöystävällisempien viljelymenetelmien kehittämiseksi, - keinot näiden tutkimusten tulosten ja kyseisistä menetelmistä saatavan hyödyn levittämiseksi tuottajien keskuuteen. 2. Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaisina pitämänsä ympäristötoimenpiteet puuvillan tuotantoon käytettävän maatalousmaan erityistilanteen perusteella. Lisäksi jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet muistuttaakseen tuottajille ympäristölainsäädännön noudattamisen tärkeydestä. 3. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa rajoitettava puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, tuotantotukeen oikeutettuja pinta-aloja puolueettomin perustein, jotka koskevat: - taloutta niillä alueilla, joille puuvillan tuotanto on tärkeää, - kyseisten pinta-alojen maaperän lämpötilaa ja kosteutta, - keinokasteluvesien hoitoa, - ympäristön parantamiseen soveltuvaa viljelykiertoa ja viljelytekniikoita. 4. Tuottajajäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ennen 31 päivää joulukuuta 2003 kertomus puuvilla-alan ympäristötilanteesta sekä 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti toteutettujen kansallisten toimenpiteiden vaikutuksista. VI LUKU: YLEISTÄ 17 artikla 1. Mitä tulee tämän asetuksen yksityiskohtaisten sääntöjen soveltamiseen ja jäsenvaltioiden komissiolle ilmoittamiin tietoihin, komissiota avustaa asetuksen täytäntöönpanossa asetuksen (EY) N:o 1308/70 12 artiklassa perustettu pellavan ja hampun hallintokomitea. Nämä yksityiskohtaiset säännöt koskevat muun muassa kaikkia valvontatoimenpiteitä, joita tarvitaan Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojelemiseksi petoksilta ja muilta sääntöjenvastaisuuksilta. Valvontatoimenpiteet voivat perustua tiettyihin asetuksella (ETY) N:o 3508/92 käyttöön otetun yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän osiin. Kun viitataan tähän alakohtaan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 artiklassa säädettyä hallintomenettelyä artiklan 7(3) mukaisesti. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika on yksi kuukausi. 2. Komissio vahvistaa 1 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen ennen erikseen määriteltyä päivämäärää kunkin kyseisen jäsenvaltion osalta: - satoennusteet huomioon ottaen 13 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun arvioidun tuotannon sekä siitä johtuvan uuden kohdehinnan väliaikainen alenemisen, - sadonkorjuun edistymisen huomioon ottaen 13 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun tuotannon uudelleenarvioinnin sekä siitä johtuvan kohdehinnan uuden väliaikaisen alenemisen, - kuluvan markkinointivuoden tosiasiallisen tuotannon sekä 7 artiklassa tarkoitetun kohdehinnan alenemisen ja 8 artiklassa tarkoitetun tuen määrän lisäämisen ottaen erityisesti huomioon määrät, joille tukea on haettu. 18 artikla Asetuksen (EY) N:o 2799/98 sekä yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta annetun asetuksen (EY) N:o 1258/1999 säännöksiä sovelletaan tässä asetuksessa säädettyyn järjestelmään soveltuvin osin. 19 artikla Jos siirtymätoimenpiteet ovat tarpeen tässä asetuksessa säädettyjen mukautusten täytäntöönpanon helpottamiseksi, nämä toimenpiteet toteutetaan 17 artiklan 1 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Niitä sovelletaan enintään markkinointivuoden 2000/2001 loppuun. 20 artikla Kumotaan asetukset (ETY) N:o 1964/87 ja (EY) N:o 1554/95. 21 artikla Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä syyskuuta 2000. Edellä olevaa 19 artiklaa sovelletaan kuitenkin päivästä, jona tämä asetus tulee voimaan. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja >TAULUKON PAIKKA>