Erään viinialan nimityksen tuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohta)

(2023/C 34/09)

Tämä ilmoitus julkaistaan komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 (1) 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

VAKIOMUUTOKSEN HYVÄKSYNNÄN TIEDOKSI ANTAMINEN

”Rosé de Loire”

PDO-FR-A0150-AM02

Tiedonannon päivämäärä: 14.11.2022

HYVÄKSYTYN MUUTOKSEN KUVAUS JA PERUSTELUT

1. Virallinen geokoodi

Maantieteellisen alueen ja sen välittömässä läheisyydessä sijaitsevan alueen kunnat on päivitetty virallisen geokoodin mukaisesti.

Tällä ei ole vaikutusta rajatun maantieteellisen alueen ulkorajoihin.

Muutetaan yhtenäisen asiakirjan 6 ja 9 kohtaa.

2. Rajattu viljelyalue

Eritelmään on lisätty rajauksen hyväksymispäivät.

Tällä muutoksella halutaan lisätä päivämäärä, jona kansallinen toimivaltainen viranomainen hyväksyi maantieteellisellä tuotantoalueella sijaitsevan rajatun viljelyalueen muutoksen. Viljelyalueen rajaamisella tarkoitetaan asianomaisen suojatun alkuperänimityksen tuotantoon soveltuvien viljelylohkojen määrittämistä maantieteellisellä tuotantoalueella.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

3. Viiniköynnösten välinen etäisyys

Köynnösten välinen vähimmäisetäisyys pienenee 1 metristä 0,90 metriin.

Tarkistuksella pyritään lisäämään viiniköynnösten istutustiheyttä muuttamatta rivien välistä etäisyyttä.

Lisäksi on vahvistettu erityinen määräys, joka koskee kaltevuudeltaan yli 10 prosentin rinteillä olevia viiniköynnöksiä. Tällöin köynnösten välinen etäisyys saa olla pienimmillään 0,80 metriä.

Lisäyksen tarkoituksena on ottaa huomioon jyrkille rinteille tehtävät istutukset, jotka edellyttävät erilaista istutustapaa (istutus rinteen suuntaisesti eikä kohtisuoraan rinnettä vasten).

Muutos koskee yhtenäisen asiakirjan 5 kohtaa.

4. Leikkaus

Leikkausäännöt on yhdenmukaistettu Loiren laakson Anjou Saumurin alueen nimitysten tasolla.

Yhdenmukaistamisen tavoitteena on parantaa toimijoiden tietämystä ja yksinkertaistaa valvontaa. Tarkistuksella lisätään viininviljelijöiden mahdollisuuksia mukautua hallajaksoihin, joita esiintyy yhä myöhemmin.

Muutos koskee yhtenäisen asiakirjan 5 kohtaa.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Yhteyttä muutetaan viittaamalla vuoteen 2021 vuoden 2018 sijasta ja mukauttamalla kuntien määrää kuntaliitosten jälkeen.

Muutos koskee yhtenäisen asiakirjan 8 kohtaa.

6. Merkinnät

Valinnaisia ilmaisuja koskevaa sääntelykehystä on selkeytetty.

Muutos koskee yhtenäisen asiakirjan 9 kohtaa.

7. Siirtymätoimenpiteet

Poistetaan siirtymätoimenpiteet, joita ei enää sovelleta.

Lisätään siirtymätoimenpide niitä kuntia varten, joiden viljelylohkojen rajaaminen hyväksyttiin marraskuussa 2020.

Nämä muutokset eivät vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

8. Toimitukselliset muutokset

Tuote-eritelmään on tehty useita muutoksia sanamuotoon.

Nämä muutokset eivät vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

9. Valvontaelintä koskevat tiedot

Valvontaelintä koskevan viittauksen sanamuotoa on tarkistettu sen yhdenmukaistamiseksi muita nimityksiä koskevien eritelmien kanssa. Muutos on puhtaasti toimituksellinen.

Tämä muutos ei aiheuta muutoksia yhtenäiseen asiakirjaan.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Nimi/nimet

Rosé de Loire

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SAN – Suojattu alkuperänimitys

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

4. Viini(e)n kuvaus

LYHYT KIRJALLINEN KUVAUS

Viinit ovat kuivia kuohumattomia roseeviinejä, joissa on seuraavat analyyttiset pääominaisuudet:

— Viinien luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 9,5 tilavuusprosenttia.

— Käymisen jälkeen käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) pitoisuus viineissä on alle 3 grammaa litrassa.

— Viinien kokonaishappopitoisuus ennen pakkaamista on enintään 91,84 milliekvivalenttia litrassa.

— Viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa olla väkevöinnin jälkeen enintään 12,5 tilavuusprosenttia. Haihtuvien happojen pitoisuus ja kokonaisrikkidioksidipitoisuus ovat unionin sääntelyn mukaisia.

”Rosé de Loire” on kuiva viini. Sen väri on yleensä lohenpunaiseen vivahtava. Kevyet aromit tuovat usein mieleen kirsikan ja mansikan. Suutuntuma on voimakas, tuore, pyöreä ja sopusointuinen. Raikas ja virkistävä viini tuo mieleen kypsät marjat, ja sen omaleimaisuuden aistii parhaiten nuoressa viinissä.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalentteina litrassa) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (milligrammaa/litra)

5. Viininvalmistusmenetelmät

5.1. Erityiset viininvalmistusmenetelmät

1. Istutustiheys – etäisyydet

Viljelykäytäntö

Viiniköynnösten istutustiheys on vähintään 4 000 köynnöstä hehtaarilla. Köynnösrivien välinen etäisyys saa olla enintään 2,50 metriä, ja köynnösten välisen etäisyyden samalla rivillä on oltava alle 0,90 metriä. Jos rinteen kaltevuus on yli 10 prosenttia, viininviljelylohkoilta, joilla köynnösten välinen etäisyys on samalla rivillä alle 0,90 metriä mutta vähintään 0,80 metriä, saadusta sadosta voidaan käyttää tarkistettua alkuperänimitystä. Viiniköynnöslohkoilta, joiden istutustiheys on alle 4 000 köynnöstä mutta vähintään 3 300 köynnöstä hehtaarilla, korjatusta sadosta voidaan käyttää tarkistettua alkuperänimitystä sillä edellytyksellä, että eritelmässä vahvistettuja tukilangoitusta ja lehvistön korkeutta koskevia sääntöjä noudatetaan. Tällaisissa viinitarhoissa köynnösrivien välinen etäisyys saa olla enintään 3 metriä ja köynnösten välisen etäisyyden samalla rivillä on oltava vähintään 1 metri.

2. Leikkaus- ja tukilangoitussäännöt

Viljelykäytäntö

Viiniköynnökset leikataan joko matalaleikkauksena, pitkänä juoksijaleikkauksena tai yhdistettynä juoksija- ja kannusleikkauksena siten, että köynnökseen jää enintään 12 silmua. Viiniköynnökset voidaan leikata niin, että köynnökseen jätetään enintään 2 lisäsilmua, edellyttäen, että 11 tai 12 lehden (erilliset nuput) fenologisessa vaiheessa köynnöksessä saa olla enintään 12 oksaa, jotka tuottavat satovuonna hedelmää.

Sidotun lehvistön korkeus on vähintään 0,6 kertaa köynnösrivien välinen etäisyys. Sidotun lehvistön korkeus mitataan lehvistön alarajasta, jonka on oltava vähintään 0,40 metrin korkeudella maasta, ja lehtileikkauksen ylärajasta, jonka on oltava vähintään 0,20 metriä ylimmän sidontalangan yläpuolella.

Viiniköynnöslohkoilla, joiden istutustiheys on alle 4 000 köynnöstä hehtaarilta mutta vähintään 3 300 köynnöstä hehtaarilla, noudatetaan lisäksi seuraavia säleikköön kiinnittämisen sääntöjä: säleikön keppien vähimmäiskorkeus maanpinnasta on 1,90 metriä; säleikkö koostuu neljästä sidontalankatasosta; ylimmän langan vähimmäiskorkeus maasta on 1,85 metriä.

3. Kastelu

Viljelykäytäntö

Kastelu on kielletty.

4.

Erityinen viininvalmistusmenetelmä

Viininvalmistukseen tarkoitetun hiilen käyttö yksinään tai valmisteissa olevina sekoituksina on kielletty.

Puupalojen käyttö on kielletty.

Viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa olla väkevöinnin jälkeen enintään 12,5 tilavuusprosenttia.

Edellä esitettyjen määräysten lisäksi viininvalmistusmenetelmien on oltava unionin tasolla ja Ranskan maatalous- ja merikalastuslaissa (Code rural et de la pêche maritime) asetettujen velvoitteiden mukaisia.

5.2. Enimmäistuotokset

72 hehtolitraa/ha

6. Rajattu maantieteellinen alue

Kaikkien tuotantovaiheiden on tapahduttava seuraavien kuntien alueella 2021 virallisen maantieteellisen koodin perusteella:

— Deux-Sèvresin departementti: Brion-près-Thouet, Loretz-d’Argenton, Louzy, Plaine-et-Vallées (ainoastaan Oironin liitoskunnan alue), Saint-Cyr-la-Lande, Sainte-Verge, Saint-Martin-de-Mâcon, Saint-Martin-de-Sanzay, Thouars (ainoastaan Mauzé-Thouarsaisin ja Sainte-Radegonden liitoskuntien alue ja entisen Thouarsin kunnan alue), Tourtenay, Val en Vignes (ainoastaan Bouillé-Saint-Paulin, Cersayn ja Saint-Pierre-à-Champin liitoskuntien alue);

— Indre-et-Loiren departementti: Amboise, Anché, Artannes-sur-Indre, Athée-sur-Cher, Avoine, Avon-les-Roches, Azay-le-Rideau, Azay-sur-Cher, Beaumont-en-Véron, Benais, Bléré, Bossay-sur-Claise, Bourgueil, Brizay, Candes-Saint-Martin, Cangey, Chambray-lès-Tours, Chançay, Chanceaux-sur-Choisille, La Chapelle-sur-Loire, Chargé, Cheillé, Chemillé-sur-Indrois, Chenonceaux, Chinon, Chisseaux, Chouzé-sur-Loire, Cinais, Cinq-Mars-la-Pile, Civray-de-Touraine, Coteaux-sur-Loire, Couziers, Cravant-les-Côteaux, La Croix-en-Touraine, Crouzilles, Dierre, Draché, Épeigné-les-Bois, Esvres, Fondettes, Francueil, Genillé, Huismes, L’Île-Bouchard, Joué-lès-Tours, Langeais (ainostaan Langeais'n liitoskunnan alue), Larçay, Lémeré, Lerné, Lignières-de-Touraine, Ligré, Limeray, Lussault-sur-Loire, Luynes, Luzillé, Marçay, Montlouis-sur-Loire, Montreuil-en-Touraine, Mosnes, Nazelles-Négron, Neuillé-le-Lierre, Noizay, Panzoult, Parçay-Meslay, Pocé-sur-Cisse, Pont-de-Ruan, Razines, Restigné, Reugny, Rigny-Ussé, Rivarennes, Rivière, La Roche-Clermault, Rochecorbon, Saché, Saint-Avertin, Saint-Benoît-la-Forêt, Sainte-Maure-de-Touraine, Saint-Étienne-de-Chigny, Saint-Germain-sur-Vienne, Saint-Martin-le-Beau, Saint-Nicolas-de-Bourgueil, Saint-Ouen-les-Vignes, Saint-Règle, Savigny-en-Véron, Savonnières, Sazilly, Seuilly, Souvigny-de-Touraine, Tavant, Theneuil, Thilouze, Thizay, Tours, Vallères, Véretz, Vernou-sur-Brenne, Villaines-les-Rochers ja Vouvray;

— Loir-et-Cherin departementti: Angé, Blois, Chailles, Châteauvieux, Châtillon-sur-Cher, Chaumont-sur-Loire, Chémery, Chissay-en-Touraine, Choussy, Contres, Couddes, Couffi, Faverolles-sur-Cher, Mareuil-sur-Cher, Méhers, Mesland, Meusnes, Monteaux, Monthou-sur-Bièvre, Monthou-sur-Cher, Montrichard Val de Cher, Noyers-sur-Cher, Oisly, Pontlevoy, Pouillé, Rilly-sur-Loire, Saint-Aignan, Saint-Georges-sur-Cher, Saint-Julien-de-Cheédon, Saint-Romain-sur-Cher, Sassay, Seigy, Seur, Soings-en-Sologne, Thenay, Thésée, Valaire, Valencisse (ainoastaan Chambon-sur-Cissen ja Molineufin liitoskuntien alue), Vallières-les-Grandes, Valloire-sur-Cisse (ainoastaan Chouzy-sur-Cissen liitoskunnan alue) ja Veuzain-sur-Loire (ainoastaan Onzainin liitoskunnan alue);

— Maine-et-Loiren departementti: Allonnes, Angers, Antoigné, Artannes-sur-Thouet, Aubigné-sur-Layon, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon, Bellevigne-les-Châteaux, Blaison-Saint-Sulpice, Bouchemaine, Brain-sur-Allonnes, Brissac Loire Aubance (ainoastaan seuraavien liitoskuntien alue: Alleuds, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Chemellier, Coutures, Luigné, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire ja Vauchrétien), Brossay, Cernusson, Chalonnes-sur-Loire, Champtocé-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (ainoastaan seuraavien liitoskuntien alue: Chanzeaux, La Jumellière ja Valanjou), Cizay-la-Madeleine, Cléré-sur-Layon, Le Coudray-Macouard, Courchamps, Denée, Dénezé-sous-Doué, Distré, Doué-en-Anjou, Épieds, Fontevraud-l'Abbaye, Les Garennes sur Loire, Gennes-Val-de-Loire (ainoastaan seuraavien liitoskuntien alue: Chênehutte-Trèves-Cunault, Gennes, Grézillé, Saint-Georges-des-Sept-Voies ja Le Thoureil), Huillé-Lézigné (ainoastaan Huillén liitoskunnan alue), Ingrandes-Le Fresne sur Loire (ainoastaan entisen Ingrandesin kunnan alue), Jarzé Villages (ainoastaan Lué-en-Baugeoisin liitoskunnan alue), Louresse-Rochemenier, Lys-Haut-Layon, Mauges-sur-Loire (ainoastaan seuraavien liitoskuntien alue: La Chapelle-Saint-Florent, Le Mesnil-en-Vallée, Montjean-sur-Loire, La Pommeraye, Saint-Florent-le-Vieil, Saint-Laurent-de-la-Plaine ja Saint-Laurent-du-Mottay), Mazé-Milon (ainoastaan Fontaine-Milonin liitoskunnan alue), Montilliers, Montreuil-Bellay, Montsoreau, Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Orée d'Anjou (ainoastaan seuraavien liitoskuntien alue: Bouzillé, Champtoceaux, Drain, Landemont, Liré ja La Varenne), Parnay, Passavant-sur-Layon, La Possonnière, Le Puy-Notre-Dame, Rives-de-Loir-en-Anjou (ainoastaan Villevêquen liitoskunnan alue), Rochefort-sur-Loire, Rou-Marson, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Georges-sur-Loire, Saint-Germain-des-Prés, Saint-Just-sur-Dive, Saint-Macaire-du-Bois, Saint-Melaine-sur-Aubance, Saumur, Savennières, Soulaines-sur-Aubance, Souzay-Champigny, Terranjou, Tuffalun, Turquant, Les Ulmes, Val-du-Layon, Varennes-sur-Loire, Varrains ja Vaudelnay;

— Viennen departementti: Berrie, Curçay-sur-Dive, Glénouze, Pouançay, Ranton, Saint-Léger-de-Montbrillais, Saix, Ternay ja Les Trois-Moutiers.

Maantieteellistä aluetta kuvaaviin karttoihin voi tutustua alkuperää ja laatua valvovan kansallisen laitoksen (INAO) internet-sivustolla.

7. Viininvalmistuksessa käytettävät rypälelajikkeet

Cabernet franc N

Cabernet-Sauvignon N

Gamay N

Grolleau N

Grolleau gris G

Pineau d’Aunis N

Pinot noir N

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

8.1.

a) Yhteyden kannalta merkitykselliset luontoon liittyvät tekijät

Maantieteellinen alue kattaa kumpuilevan tasangon, joka vastaa geologisesti Armorican ylängön aluskukkuloiden primäärikautisia muodostelmia sekä uudempia sekundäärikautisia ja jossain määrin tertiäärikautisia muodostelmia Pariisin altaan lounaisreunassa. Maantieteellinen alue seurailee Loiren ja sen sivujokien Viennen, Indren ja Cherin vartta noin 200 kilometrin matkalla. Vuonna 2021 alue kattoi 226 kuntaa, joista osa on kuuluisia viinitiloistaan (château).

Viininviljelyyn rajatun alueen maaperä on länsiosassa liusketta tai saviliusketta ja itäosassa savea ja kalkkikiveä (cenomanum-, turonia-, senon- ja eoseenikausilta). Turonia-vaihe on olennainen: Se on tuottanut tuffeau-kiveä, jonka hyödyntäminen useissa louhoksissa mahdollisti Loiren linnojen rakentamisen ja yleisemminkin alueen koko arkkitehtonisen rakenteen jättäen maisemaan samalla lukemattomia onteloita. Louhokset muuttuivat kellareiksi, joiden lämpötila ja kosteus pysyvät tasaisina ja jotka soveltuvat herkkusienen viljelyyn ja viinin varastointiin. Kaikkien alueen maalajien erityispiirteitä ovat käyttökelpoiset kohtuulliset vesivarannot ja hyvä vedenläpäisy.

Ilmasto on valtamerellinen. Itäreunalla, joka vastaa Solognin viininviljelyaluetta, tuntuu mannerilmaston vaikutus, sillä vuotuinen kumulatiivinen sademäärä on 550–650 millimetriä eli hieman muuta maantieteellistä aluetta suurempi. Lännessä, jossa valtamerten vaikutus on voimakkain, lämpötilan vaihtelu on pienempää, talvet ovat leutoja ja kesähelteet maltillisia. Sitä vastoin itään päin siirryttäessä lämpötilan vaihtelulla on taipumus kasvaa. Olosuhteisiin vaikuttaa myös Loiren ja sen sivujokien muodostama jokiverkko, joka toimii lämmönsäätelijänä.

b) Yhteyden kannalta merkitykselliset inhimilliset tekijät

Viinialueen historia on suhteellisen vanha, ja sillä on yhteys useiden luostareiden kehitykseen. Gregorius Toursilainen mainitsee teoksessaan ”Historia Francorum”, että viininviljely oli 500-luvulla näillä seuduin laajaa ja että täällä käytettiin ”traquette”-nimisiä välineitä pelottelemaan lintuja rypäleiden kypsymisen aikaan. 1400-luvulla alueella ryhdyttiin viljelemään ”Breton”-lajiketta, joka on itse asiassa Bordeaux’n alueelta lähtöisin oleva Cabernet franc N -lajike, ja tuottajat kehittivät uuden viinin, roseen, jota kutsuttiin tuolloin nimellä ”clairet” ja jossa aistittiin sille ominaista punaisten marjojen makua. Ensimmäiset historialliset maininnat kertovat Saumurin asukkaiden lahjoittaneen Bretagnen herttualle Jean V:lle kaksi ”bussea” (eli 536 litraa) ”clairet”-viiniä.

Jonkin verran idempänä roseeviinejä kehitettiin myös Tourainen maakunnassa. Muutamat Loiren oikealla rannalla sijaitsevat kunnat saivat näillä viineillä jopa huomattavaa mainetta. Blois’n, Azay-le-Rideaun ja Meslandin viinitarhat olivat merkittäviä tuottajia. Cinq-Mars-La-Pilen kunnan viinit saivat tunnustusta, ja paikallinen lajike, Grolleau N, kehittyi voimakkaasti, ja 1800-luvun alussa se oli erittäin yleinen Anjoussa, muun muassa Thouarcén ja Brissacin kantoneissa.

Maantieteellisen alueen laajuus suosi siellä esiintyvän maaperän ja ilmaston vaihtelun myötä lajikkeiden monimuotoisuutta. Anjouun istutettiin pääasiassa lajikkeita Cabernet franc N, Cabernet-sauvignon N, Grolleau N ja Grolleau gris G. Tourainessa, Loiren oikealla rannalla, käytettiin erittäin yleisesti lajiketta Grolleau N. Myös lajiketta Gamay N esiintyi koko viinialueella, vähemmässä määrin myös lajiketta Pineau d'Aunis N ja paikallisemmin lajiketta Pinot noir N.

1900-luvun alkua leimasi roseeviinien tuotantomäärien kasvu. Niistä käytettiin Anjoussa nimitystä ”rouget” ja Tourainessa nimitystä ”vin gris”. 1970-luvun alussa Val de Loiren tuottajat halusivat vahvistaa roseeviinin imagoa ja säilyttää sen identiteetin, joten he hakivat sille oikeutta alkuperänimitykseen. Näin tarkistettu alkuperänimitys ”Rosé de Loire” tunnustettiin vuonna 1974.

8.2.

2. Tietoja tuotteen laadusta ja ominaispiirteistä

”Rosé de Loire” on kuiva viini. Sen väri on yleensä lohenpunaiseen vivahtava. Kevyet aromit muistuttavat usein kirsikkaa ja mansikkaa. Suutuntuma on voimakas, tuore, pyöreä ja sopusointuinen. Raikas ja virkistävä viini tuo mieleen kypsät marjat, ja sen omaleimaisuuden aistii parhaiten nuoressa viinissä.

3. Syy- ja seuraussuhteet

Loiren, Viennen, Cherin ja Indren muodostama laaja jokiverkko on aikojen kuluessa muokannut suuresti primäärikauden kovista kivilajeista ja sekundääri- ja tertiäärikausien pehmeistä kivilajeista muodostuvaa kumpuilevaa tasankoa. Kirkon vaikutuksesta keskiajalla viiniköynnös yleistyi, ja Anjoun ja Tourainen viinitarhat kasvoivat lähes 200 kilometrin alueelle joen ja sen sivujokien varrella.

Ajan mittaan tuottajat suosivat lajikkeiden Cabernet franc N ja Grolleau N istuttamista maantieteellisen alueen länsiosaan, kun taas itäosassa tuottajat istutettiin pääasiassa lajikkeita Gamay N ja Pineau d’Aunis N. Maantieteellisen alueen rakenne ja valtameri-ilmasto selittävät nämä valinnat. Viiniköynnöslajikkeet vakiintuivat luonnostaan tuottajille tarjolla olleissa erilaisissa viininviljelyolosuhteissa. Käyttötarkoitusten mukaisesti rypäleiden korjuussa käytettävä viljelyalue kattoi lohkot, joilla on läpäisevää maa-ainesta savi- ja kalkkikiven tai liuskekiven päällä.

Kehitys johti siihen, että 1900-luvun alussa tuotettiin viiniä, jota kutsuttiin nimillä ”rouget” ja ”vin gris”, joka oli raikasta, omaperäistä ja helposti juotavaa ja jonka alkoholipitoisuus oli matala. Sukupolvien saatossa toimijat ryhtyivät korostamaan oman tuotantonsa alkuperäisiä ominaispiirteitä yhtäältä valikoimalla aromaattisen potentiaalisen kehittymistä edistäviä korkealaatuisia sekoiteviinejä ja toisaalta huolehtimalla optimaalisesti kasvustosta ja sen tuotantokyvystä noudattamalla tarkkaan määriteltyä viiniköynnösten kasvatustapaa.

Tuotannon menestys kruunattiin vuonna 1974, kun sille myönnettiin tarkistettu alkuperänimitys ”Rosé de Loire”. Tuottajien into ja taitotieto sekä ikimuistoinen kiintymys Loiren viininviljelymaisemaan ovat vakiinnuttaneet tämän syntyhetkestään varsinaiseksi menestystarinaksi kasvaneen alkuperänimityksen saavuttaman maineen.

9. Olennaiset lisäedellytykset (pakkaaminen, merkinnät, muut vaatimukset)

Merkinnät

Oikeudellinen kehys

EU:n lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi

Merkintöihin liittyvät täydentävät määräykset

Edellytyksen kuvaus

Vapaaehtoiset merkinnät, joiden käyttöä jäsenvaltiot voivat unionin lainsäädännön nojalla säännellä, kirjoitetaan etiketteihin kirjaimin, jotka ovat mitoiltaan eli korkeudeltaan ja leveydeltään enintään kaksi kertaa niin suuret kuin kirjaimet, joilla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.

Tarkistettuun alkuperänimitykseen voidaan lisätä täydentävä maantieteellinen nimitys ”Val de Loire” eritelmässä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Maantieteellinen nimitys ”Val de Loire” kirjoitetaan kirjaimin, jotka saavat olla korkeudeltaan ja leveydeltään enintään kaksi kolmasosaa tarkistetun alkuperänimityksen kirjainkoosta.

Tarkistetulla alkuperänimityksellä varustettujen viinien merkinnöissä voidaan mainita pienemmän maantieteellisen yksikön nimi edellyttäen, että: – kyseessä on kiinteistörekisteriin kirjattu paikka – paikka on mainittu satoilmoituksessa. Tämän kiinteistörekisteriin kirjatun paikan nimi voidaan kirjoittaa kirjaimin, jotka ovat sekä korkeudeltaan että leveydeltään enintään puolet niistä kirjaimista, joilla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.

API

Oikeudellinen kehys

EU:n lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi

Tuotantoa rajatulla maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Edellytyksen kuvaus

Rajatun alueen välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue koostuu valmistusta ja jälkikäsittelyä koskevan poikkeuksen mukaisesti seuraavista kunnista (vuoden 2021 virallinen geokoodi):

— Indren departementti: Fontguenand, Lye, La Vernelle, Veuil, Villentrois-Faverolles-en-Berry

— Indre-et-Loiren departementti: Chaveignes, Chezelles, Crissay-sur-Manse, Saint-Nicolas-de-Bourgueil

— Loir-et-Cherin departementti: Candé-sur-Beuvron, Cheverny, Le Controis-en-Sologne (ainoastaan liitoskuntien de Feings, Fougères-sur-Bièvre ja Ouchamps alue), Les Montils, Mont-près-Chambord ja Sambin

— Loire-Atlantiquen departementti: Ancenis-Saint-Géréon (ainoastaan entisen Ancenisin kunnan alue), Le Loroux-Bottereau, Le Pallet, La Remaudière, Vair-sur-Loire (ainoastaan Anetzin liitoskunnan alue), Vallet

— Maine-et-Loiren departementti: Orée d’Anjou (ainoastaan Saint-Laurent-des-Autelsin liitoskunnan alue) ja Saint-Martin-du-Fouilloux.

Linkki eritelmään

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-a21d352f-67ba-47df-a154-3ca40f598bb4

(1) EUVL L 9, 11.1.2019, s. 2.