EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Brvssel, 12.12.1997 
KC.vl(97)677 lopull. 
97/ 0368 (ACC) 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
ENTISTEN MUIDEN KUIN MARKKINATALOUSMAIDEN KOHTELUSTA 
POLKUMYYNTIMENETTELYISSÄ 
Ehdotus 
NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) 
polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta 
tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 
muuttamisesta 
(komission esittämä) 

PERUSTELUT 
Euroopan unionin nykyisessä polkumyyntiiainsäädännössä useat maat luokitellaan 
muiksi kuin markkinatalousmaiksi. Näiden maiden osalta normaaliarvon laskemista 
kotimaan kiinteiden hintatietojen perusteella pidetään mahdottomana valtion voimakkaan 
valvonnan ja merkittävien markkinatekijöiden puuttumisen aiheuttaman huomattavan 
vinouttavan vaikutuksen vuoksi. Tämän vuoksi on kehitetty vertailumaajärjestelmä, jossa 
muun kuin markkinatalousmaan normaaliarvo määritetään vertailukelpoisen kolmannen 
maan, joka on markkinatalousmaa, hintojen ja kustannusten perusteella. 
Markkinatalousmaiksi luetuissa maissa kyseistä ongelmaa ei ole, jolloin normaaliarvon 
määrittäminen on mahdollista kyseistä maata koskevien kotimaan taloudellisten tietojen 
perusteella. 
Muiden kuin markkinatalousmaiden erityiskohtelu polkumyyntisäännöksissä on peräisin 
1950-luvulta ja näiden maiden asemaan liittyvä erityiskohtelu kodifioitiin EU:ssa vuonna 
1979. Useiden muiksi kuin markkinatalousmaiksi luettujen maiden taloudelliset 
olosuhteet ovat kuitenkin sittemmin muuttuneet huomattavasti kommunismin väistyttyä 
Keski- ja Itä-Euroopan maissa sekä entisessä Neuvostoliitossa ja Kiinassa sekä muualla 
maailmassa tapahtuneiden mullistavien taloudellisten uudistusten vaikutuksesta. Osana 
KIE-maiden taloudellisten muutosten tunnustamista ja näiden maiden kehittymistä 
Euroopan unionin jäsenvaltioiksi KIE-maat on jo poistettu muiden kuin 
markkinatalousmaiden luettelosta ja niitä kohdellaan EU:n polkumyyntisäännöksissä 
markkinatalousmaina. 
EU:n polkumyyntiiainsäädännössä ei ole kuitenkaan toistaiseksi otettu huomioon 
taloudellisten uudistusten aiheuttamaa huomattavaa kehitystä Venäjällä ja Kiinassa. 
Tämän vuoksi yleisesti käytettävien hinnanlaskentamenetelmien soveltaminen kaikissa 
näitä maita koskevissa tutkimuksissa ei ole enää perusteltua, ja EU:n 
polkumyyntikäytäntöjä on taloudellisten perusteiden vuoksi oikeutettua mukauttaa 
nykyisiä olosuhteita vastaaviksi. 
Venäjä ja Kiina ovat EU.n kannalta erittäin tärkeitä kauppakumppaneita ja niiden 
potentiaaliset markkinat ovat tulevaisuudessa laajat. Näiden maiden ja yhteisön välinen 
kauppa on kasvanut nopeasti viimeisen vuosikymmenen aikana, ja niiden talouksien 
laajentuessa kasvu epäilemättä jatkuu. Polkumyyntisäännökset ovat luonnollisesti 
Ä°^ 
tasapainottaneet ratkaisevasti kauppasuhteita, silloin kun epäoikeudenmukaista 
hinnoittelua on esiintynyt. Huolimatta siitä, että polkumyyntitoimenpiteitä sovelletaan 
kuitenkin vain pieneen osaan kaupasta (esimerkiksi vuonna 1996 
polkumyyntitoimenpiteitä sovellettiin vain yhteen prosenttiin kummankin maan tuonnista 
Euroopan unioniin), Venäjä ja Kiina ovat pitäneet EU.n polkumyynnin vastaista 
politiikkaa ja erityisesti asemaansa muuna kuin markkinatalousmaana poliittisesti erittäin 
olennaisina kysymyksinä. 
Tämän ehdotuksen tarkoituksena on Venäjän ja Kiinan taloudellisten olosuhteiden 
objektiivisen arvioinnin perusteella ottaa käyttöön EU:n polkumyynnin vastaista 
politiikkaa koskevia erityisiä mukautuksia heikentämättä kuitenkaan EU:n omia kaupan 
puolustuskeinoja. Ehdotuksessa annetaan tapauskohtaisesti liikkumavaraa erityisesti 
sellaisissa tapauksissa, joissa vallitsevat todennettavasti markkinatalousolosuhteet. 
Ehdotuksessa kumotaan myös Venäjän ja Kiinan asema muina kuin markkinatalousmaina 
ja otetaan käyttöön järjestelmällisempi lähestymistapa yksilöllisen kohtelun ja 
kilpailuedun laskemisessa. 
Ehdotetuilla muutoksilla tunnustetaan täten ne edistysaskeleet, joita Kiina ja Venäjä ovat 
tähän mennessä taloutensa muuttamisessa saavuttaneet. Niillä on myös tärkeä kannustava 
merkitys jatkuville ja laajeneville uudistuksille niissä venäläisissä ja kiinalaisissa 
yrityksissä, jotka eivät toimi vielä markkinatalousolosuhteissa sekä Venäjän ja Kiinan 
hallituksille uudistusten läpiviemisessä paikallistasolla. EU:n polkumyyntisäännökset 
yhdenmukaistetaan myös ehdotettujen muutosten avulla vastaamaan joidenkin 
tärkeimpien kauppakumppaneittemme (esimerkiksi Yhdysvallat, Australia ja Kanada) 
säädöksiä, joiden perusteella mainitut maat voivat mukauttaa polkumyynnin vastaiset 
toimenpiteet vastaamaan todellisia taloudellisia olosuhteita. 
Tässä tiedonannossa esitetään seuraavaa: 
• muihin kuin markkinatalousmaihin tällä hetkellä sovellettavan kohtelun tausta ja 
vaikutukset polkumyynnin vastaisissa menettelyissä, 
• Venäjän ja Kiinan talousuudistusten vaikutukset polkumyyntiin, 
• ehdotus nykyisen polkumyyntikäytännön muuttamiseksi. 
Ab 
TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
ENTISTEN MUIDEN KUIN MARKKINATALOUSMAIDEN KOHTELUSTA 
POLKUMYYNTIMENETTELYISSÄ 
A. Johdanto 
1. EU:n polkumyyntiiainsäädännössä kolmannet maat luokitellaan 
markkinatalousmaiksi tai muiksi kuin markkinatalousmaiksi. EU:n muiksi kuin 
markkinatalousmaiksi lukemia maita ei ole lueteltu polkumyynnin 
perusasetuksessa, vaan tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta 
yhteisestä menettelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 519/94' liitteessä. 
Muut kuin liitteessä mainitut maat luetaan markkinatalousmaiksi. Tärkein ero 
näiden kahden luokan välillä liittyy tapaan, jolla normaaliarvo (hinta, jolla viejät 
myyvät tavaroita kotimarkkinoillaan) sekä siis myös polkumyynnin olemassaolo 
määritellään polkumyyntitutkimusta varten. 
2 Polkumyyntiä esiintyy silloin, kun tuottaja myy vientimarkkinoilla tavaroita 
normaaliarvoa alhaisemmilla hinnoilla eli hinnoilla, joilla tuottaja myy tuotetta 
kotimarkkinoillaan. Polkumyynnin vastaisessa menettelyssä markkinatalousmaan 
normaaliarvo määritetään yleensä viejämaan kotimaan hintojen perusteella. 
Mikäli kotimaan hinnat eivät vastaa normaaliarvoa esimerkiksi silloin, kun 
kotimaan myynti on riittämätöntä, normaaliarvo lasketaan viejämaan 
tuotantokustannusten perusteella. 
3. Valtion voimakkaan valvonnan ja merkittävien markkinatekijöiden puuttumisen 
aiheuttamien vinouttavien vaikutusten vuoksi normaaliarvon laskemista kotimaan 
kiinteiden hintatietojen perusteella muiden kuin markkinatalousmaiden osalta 
pidetään mahdottomana. Tämän vuoksi polkumyyntiasetuksessa annetaan 
normaaliarvon laskemista koskevia erityissäädöksiä2, joita sovelletaan muiksi 
kuin markkinatalousmaiksi lueteltuihin maihin. Näiden säädösten mukaan 
1 Muiksi kuin markkinatalousmaiksi luettavia maita ovat Albania, Armenia, Azerbaidzan, Valko-Venäjä, 
Kiinan kansantasavalta, Georgia, Kazakstan, Pohjois-Korea, Kirgisia, Moldova, Mongolia, Venäjä, 
Tadzikistan, Turkmenistan, Ukraina, Uzbekistan ja Vietnam. 
2 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 7 kohta 
1 
AC 
normaaliarvo määritetään kotimaan hintojen ja kustannusten sijasta vastaavassa 
kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävien hintojen tai 
kustannusten perusteella. Vertailumaan valinnassa yhteisön käytäntönä on valita 
markkinatalousmaa, jossa hinnat ja kustannukset eivät ole merkittävästi 
maailmanmarkkinoiden keskitasoa korkeammat. Tämä on pääteltävissä useiden 
tekijöiden perusteella, joita ovat muun muassa mahdollisen vertailumaan 
kilpailuedellytykset sekä sen kotimaan teollisuuden ominaisuudet, kuten 
järkeistäminen, ajanmukaisuus ja kustannustietoisuus. 
Muiden kuin markkinatalousmaiden kohtelun taustan syvälliseksi 
ymmärtämiseksi olisi tutustuttava käytännön alkuperään ja historialliseen 
kehitykseen. GATT-sopimuksen 6 artiklassa korostetaan, että polkumyynnin 
määrittämisessä on tarkasteltava liiketoimia, jotka ovat tapahtuneet 
tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tämä merkitsee sitä, että ollakseen luotettavia, 
hinnat ja kustannukset on määritettävä tarjonnan ja kysynnän edellytyksiä 
vastaavien markkinatekijöiden perusteella. Tällaista käytäntöä ei suinkaan 
noudatettu vuonna 1955 useissa suunnitelmatalouksissa, joissa valtion harjoittama 
voimakas tuotantovälineiden sääntely ja puuttuminen talouteen vinoutti hintoja ja 
kustannuksia huomattavasti. Näiden ongelmien huomioon ottamiseksi annettiin 
GATT-sopimuksen 6 artiklaa koskeva huomautus jossa todettiin, että hintojen 
vertailtavuuden määrittäminen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla voi olla 
erityisen ongelmallista, mikäli tuonti tapahtuu maasta, jossa vallitsee kaupan 
täydellinen tai osittainen monopoli ja jossa kotimaan hinnat ovat valtion 
sääntelemiä, jolloin tuovien sopimuspuolten on ehkä otettava huomioon, että 
välitöntä vertailua kotimaan hintojen kanssa ei voida näissä tapauksissa aina 
suorittaa. 
Huomautuksessa korostettiin muiden kuin markkinatalousmaiden hinta- ja 
kustannustietoihin mahdollisesti liittyviä ongelmia, mutta siinä ei esitetty 
vaihtoehtoisia perusteita normaaliarvon vahvistamiselle. Säädöksien puuttuessa 
oli löydettävä ratkaisu, minkä johdosta Yhdysvallat otti käyttöön vertailumaana 
käytettävän kolmannen maan käytännön Kennedyn kierroksen päättymisen 
jälkeen. Menetelmän tavoite oli yksinkertainen: jotta viejämaan hintojen ja 
tavaroiden normaaliarvojen vertaileminen tavanomaisessa kaupankäynnissä olisi 
mahdollista, oli löydettävä viejämaan, joka oli muu kuin markkinatalousmaa, 
ulkopuolinen vinoutumaton esikuva, ja käytettävä vastaavan kolmannen maan, 
joka oli markkinatalousmaa, hintoja ja kustannuksia. Tätä menetelmää ryhtyivät 
pian käyttämään myös muut GATT-sopimuksen allekirjoittajavaltiot ja vuonna 
1979 EU otti käyttöön erityisiä sääntöjä, joilla EU:n omaksuma käytäntö tällä 
alueella kodifioitiin. 
6. Muiden kuin markkinatalousmaiden ja markkinatalousmaiden kohtelu 
polkumyynnin vastaisissa menettelyissä eroaa myös polkumyyntitullin 
määrittämisessä käytettävän menetelmän osalta. Markkinatalouksissa kullekin 
viejälle vahvistetaan yksilöllinen tulli, mutta muiden kuin markkinatalousmaiden 
osalta sovelletaan yhtä keskimääräistä tullia kaikkeen kyseistä maasta tulevaan 
tuontiin. Yksittäisiä tuottajia muissa kuin markkinatalousmaissa ei voida erotella, 
koska kaikki tuotantovälineet ja luonnonvarat ovat valtion omistuksessa. Kaiken 
muista kuin markkinatalousmaista tulevan tuonnin katsotaan olevan peräisin 
yhdeltä tuottajalta ja yhden tullin soveltaminen on välttämätöntä, jotta estettäisiin 
tullien kiertäminen eli viennin kanavoiminen matalinta tullia maksavan viejän 
kautta. Nykyinen EU.n käytäntö sallii poikkeamat tästä perussäännöstä, mikäli ne 
ovat kyseisten yritysten taloudellisten olosuhteiden perusteella oikeutettuja. 
Yksittäisiä tulleja voidaan siis soveltaa sellaisissa erityistapauksissa, joissa yritys 
pystyy osoittamaan toimivansa valtioista riippumatta. Vuoden 1997 maaliskuussa 
uudistettiin yksilöllistä kohtelua koskevat hallinnolliset säännöt joustavuuden 
lisäämiseksi. Yksilölliseen kohteluun oikeutettavien viejien on nyt noudatettava 
viittä keskeistä periaatetta (katso liitteen perusteet (i), (iv), (vi), (vii) ja (viii), 
minkä lisäksi komissiolla on jossain määrin harkintavaltaa kolmen muun 
periaatteen osalta. 
7. Kiina ja Venäjä ovat maita, joita on polkumyyntisäännöksissä perinteisesti 
kohdeltu muina kuin markkinatalousmaina. Edellä kuvatut säädökset luotiin 
suunnitelmatalouksissa vallitsevien olosuhteiden huomioon ottamiseksi ja ne 
vastasivat mainittujen kahden maan olosuhteita tilanteessa, jolloin GATT-
sopimuksen 6 artiklaa koskevat huomautukset laadittiin. Kiina ja Venäjä ovat 
tämän jälkeen kuitenkin siirtyneet selvästi pois suunnitelma- tai keskusjohtoisesta 
taloudesta, mutta EU.n polkumyyntisäännöksiin ei ole tehty muutoksia. Tämä on 
antanut aiheen EU:n polkumyyntipolitukan sisäiselle tarkastelulle, jonka 
tarkoituksena on määritellä mahdollisten muutosten tarpeellisuus. 
B. Muutokset Venäjällä ia Kiinassa 
8. Uudistuksen laajuuden täsmällinen arvioiminen ei ole aina yksinkertaista sen 
päättelemiseksi, onko kyseinen maa edistynyt riittävästi, jotta sitä voidaan 
kohdella markkinatalousmaana; koska entisten muiden kuin 
markkinatalousmaiden omaksumat uudistussuunnitelmat ovat usein hyvin 
yksilöllisiä, niiden saavuttama edistys vaihtelee eri alueilla. Yksittäisten maiden 
vertailu ei tämän vuoksi ole yksinkertaista. Esimerkiksi tarkasteltaessa Venäjää ja 
Kiinaa, Kiinan uudistukset ovat edenneet hitaasti, mutta tasaisesti vuodesta 1979 
ja uudistuksia on toteutettu rajallisesti ja kokeiluluontoisesti rannikkoalueilla, 
minkä jälkeen ne on laajennettu muualle maahan. Venäjän edistyminen on 
vuodesta 1992 ollut nopeaa. 
9. On kuitenkin selvää, että kumpikin maa on siirtynyt peruuttamattomasti pois 
suunnitelmataloudesta: tuotantoa ei enää säädellä keskusjohtoisesti; useimmat 
tuonti- ja vientikaupan rajoitukset on poistettu; hintoja on vapautettu laajalti; 
kansallista valuuttaa voidaan vaihtaa vaihtotaseen erien osalta; yksityistäminen on 
edennyt nopeasti; yksityistä yrittämistä on kannustettu. Oikeudellisia ja 
toimielimiin liittyviä rakenteita on samanaikaisesti uudistettu ja uusia verolakeja 
ja verotusmenettelyjä on valmisteilla. 
10. Paikallistasolla yritysten rakenteet ovat muuttumassa. Valtiojohtoisten yritysten, 
joita kannustetaan toteuttamaan fuusioita ja uudelleenjärjestelyjä, rinnalle on 
ilmestynyt uusia yrityksiä, jotka toimivat riippumattomina valtiosta ja yhä 
lisääntyvissä kilpailuolosuhteissa. Eräs huomionarvoinen ilmiö on ulkomaisessa 
omistuksessa olevien ja markkinatalouden periaatteiden mukaisesti toimivien 
yritysten määrän kasvu näissä maissa. On selvää, että näiden yritysten hintoja ja 
kustannuksia voidaan käyttää lisääntyvässä määrin polkumyyntitutkimuksissa. 
11. Seuraavat tiedot kuvaavat taloudellisia uudistuksia Venäjällä ja Kiinassa: 
Venäjä 
Venäjän talous on makrotalouden tasolla huomattavasti vakautunut viimeisen 
kahden vuoden aikana. Uudistusprosessi on entisestään voimistunut sen jälkeen 
kun presidentti Jeltsinin uudistusmielisen linjan vuoden 1996 vaaleissa 
saavuttaman vaalivoiton jälkeen uusi hallitus aloitti toimintansa vuoden 1997 
maaliskuussa. Hallitus on harjoittanut johdonmuKaisesti tiukkaa rahapolitiikkaa: 
valuuttakurssi on vakautunut, inflaatio on hidastunut 1-2 prosenttiin 
kuukaudessa ja Venäjä on kyennyt hyötymään entistä enemmän kansainvälisistä 
pääomamarkkinoista, minkä ansiosta reaalikorko laski vuoden 1996 kesäkuun 
120 prosentista 24 prosenttiin vuoden 1997 kesäkuussa. Kokonaistuotanto 
saattaa vihdoin olla elpymässä. 
Julkisten toimenpiteiden merkityksen väheneminen on vakiintunutta ja 
esimerkiksi valtion tukia on tuntuvasti pienennetty ja palkat on vapautettu. 
Rupla on täysin vaihdettava valuutta. Ratkaisevan tärkeitä ovat verolaeista 
käytävän keskustelun tulokset sekä sellaisen talousarvion hyväksyminen, jolla 
Venäjä pystyy saavuttamaan Kansainvälisen valuuttarahaston budjettialijäämän 
tavoitteen, joka on noin 5 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen. 
Hintojen laajamittainen vapauttaminen toteutettiin ensimmäistä kertaa vuonna 
1992. Vaihdettavien tavaroiden hintataso on lähentynyt markkinahintoja ja 
joissakin tapauksissa jopa ylittänyt markkinahinnat. Palvelujen hintataso on 
yleensä maailmanmarkkinahintoja alhaisempi, vaikka palvelujen yksityistämisen 
myötä hintataso on nopeasti nousemassa. Asumisen ja julkisten palvelujen osalta 
kustannusten kattavuutta ollaan mukauttamassa hintatukien asteittaisen 
poistumisen huomioon ottamiseksi. 
Yksityistäminen toteutettiin kaksivaiheisena. Vuonna 1992 suurimmat 
valtionyritykset velvoitettiin tarjoamaan osakkeita yksityistämistodistuksina 
veloituksetta koko väestölle. Vuodesta 1994 on yksityistämisohjelmalla pyritty 
siirtämään jäljelle jääneet osake-erät yksityissektorille huutokauppa- ja 
tarjousmenettelyin "shares for loans" -järjestely mukaan luettuna, jolla 29 
suuryrityksen osakkeita on myyty pankeille ja yhteenliittymille. Huolimatta 
siitä, että viimeisimpiä yksityistämisohjelmia on arvosteltu sisäpiirikaupoiksi, ne 
on toteutettu suurelta osin kaupallisin perustein. Vuoden 1997 puoliväliin 
mennessä on yksityistetty yhteensä 128 000 eri kokoista yritystä eri toimialoilla. 
Yksityistämisohjelmaan palataan jälleen vuoden 1997 lopulla osittain 
budjettituloja koskevan kriisin seurauksena. 
Pankki- ja korkojärjestelmä: Kaupalliset pankki- ja rahoitusmarkkinat ovat 
kehittyneet nopeasti viimeisen kahden vuoden aikana valvontajärjestelmän 
huomattavan edistymisen ansiosta. Osakkaiden suojaa ovat lisänneet erityisesti 
kaksi vuonna 1995 säädettyä osakeyhtiö- ja arvopaperimarkkinalakia. 
Osakemarkkinat ovat kuitenkin vasta kehitysasteella ja valvonta- sekä 
säätelyjärjestelmät ovat valmisteluvaiheessa. Ulkomaalaisia koskevia rajoituksia 
on edelleen voimassa. 
Kaupan vapauttaminen: Venäjä on vapauttanut huomattavasti 
ulkomaankauppajärjestelmäänsä hakiessaan Maailman kauppajärjestön (WTO) 
jäsenyyttä. Ulkomaankaupan monopolin päättymisestä ilmoitettiin vuonna 1991 
ja siirtyminen täysin avoimeen järjestelmään toteutettiin vuosien 1994 ja 1995 
uudistuksilla. 
Venäjän talousuudistus on makrotalouden tasolla yleisesti ottaen onnistunut. 
Sisäistä epäjohdonmukaisuutta ja ristiriitaisuuksia on kuitenkin yhä 
lainsäädännön ja käytännön välillä, keskushallinnon tavoitteiden ja paikallistason 
toteutuksen välillä sekä yrityskohtaisesti. Kuluvan vuoden aikana Venäjän hallitus 
on toteuttanut useita uudistuksia tavoitteiden toteuttamiseksi käytännössä; 
kampanja "luonnollisten monopolien" valvomiseksi; uusista verolaeista 
parhaillaan käytävän keskustelun yhteydessä hallitus on tehostanut toimintaansa 
verorästien perimiseksi. Koko maata koskeva kirjanpito- ja tilintarkastusuudistus 
ovat osoituksena hallituksen vakaasta pyrkimyksestä nopeuttaa uudistusprosessia. 
Kiina 
Kiina on pyrkinyt merkittävästi vapauttamaan talouttaan sen jälkeen, kun Deng 
Xiaoping aloitti suunnitelmatalouden asteittaisen purkamisen vuonna 1979. 
Uudistusprosessi on jo vakiintunut ja Jiang Zen.n vahvisti sen jatkamisen 15. 
puoluekokouksessa viime syyskuussa. 
Hintojen vapauttamisen, vaihdettavan valuutan luomisen, kaupan esteiden 
poistamisen ja yksityisyritteliäisyyden kannustamisen myötä muun muassa 
ulkomaisten sijoitusten avulla markkinatalouden periaatteet on vähitellen otettu 
käyttöön Kiinan taloudessa. Suurilla talousalueilla, eikä vähiten monilla 
"erityistalousalueilla", ulkomaiset ja kotimaiset yritykset toimivat jo 
markkinaperiaatteiden mukaisesti. 
Hintojen vapauttaminen. Maailmanpankin mukaan vuonna 1996 90 prosenttia 
vähittäishinnoista ja 80 prosenttia maataloustuotteiden ja raaka-aineiden hinnoista 
määräytyivät markkinoiden mukaan. Lukuja voidaan verrata vuoteen 1978, jolloin 
97 prosenttia vähittäishinnoista, 94,4 prosenttia maataloustuotteiden hinnoista ja 
99,7 prosenttia raaka-aineiden hinnoista olivat valtion valvonnassa. Vuonna 1993 
raakaöljyn ja teräksen hinnat vapautettiin. Valtio säätelee hintoja yhä 
siviilikäyttöön tarkoitetun kaasun, veden ja sähkön osalta. Myös tältä osin hintoja 
pyritään vapauttamaan esimerkiksi Beijingissä, jossa vesi - ja polttoainemaksut 
ovat nousseet merkittävästi. 
Yritysjärjestelmä. Kiinassa on jo olemassa todellinen kansainvälinen yritysmalli 
(World Bank country study on China, 1997). Valtion omistamien yritysten 
muuttaminen osakeyhtiöiksi on saanut aikaan suurempaa avoimuutta voittojen ja 
tappioiden osalta siten, että omaisuuserien kirjanpitoarvot vahvistetaan ja 
kiinteistöjen omistusoikeudet selvitetään. Yksityiset ja osittain yksityiset yritykset 
edustavat tällä hetkellä yli kaksi kolmannesta Kiinan talouden tuotannosta ja 
kyseinen prosenttiosuus kasvaa joka vuosi. Lisäksi tuontia ja vientiä harjoittavien 
ulkomaisten yritysten osuus kasvoi 21 prosentista vuonna 1991 47 prosenttiin 
vuonna 1996 (Euroopan komission markkinoille pääsyä koskeva tietokanta 
(market access database)). Ulkomailta rahoitetut tuotantoyritykset edustavat 
suurta osaa Kiinan Euroopan viennistä. 
Valuuttakysymykset ia pääomamarkkinat. Kiina otti käyttöön valuutan täyden 
vaihdettavuuden vaihtotaseen erien osalta vuonna 1996 ja luopui ottamasta 
koskaan käyttöön mitään vaihtotasetta koskevia valuuttarajoituksia ilman 
Kansainvälisen valuuttarahaston hyväksyntää. Inflaatio on saatu tehokkaasti 
kuriin; se oli yli 25 prosenttia 1990-luvun alussa ja tällä hetkellä inflaatioluku on 
yksinumeroinen (vähittäishintojen osalta inflaatio oli keskimäärin 1,8 prosenttia 
tammikuusta 1997 saman vuoden kesäkuuhun, kun taas kuluttajahintojen 
inflaatioprosentti saman vuoden osalta oli 5 prosenttia). Kiinan lisääntynyt 
integroituminen kansainvälisiin pääomamarkkinoihin näkyy siten, että maa 
edustaa tällä hetkellä 40 prosenttia kehitysmaihin suuntautuvista ulkomaisista 
sijoituksista, 10 prosenttia pankkilainoista ja sillä on kasvava osuus 
portfoliosijoituksista kehitysmaihin. Lisäksi koko rahoitusalaa koskeva 
asteittainen uudistus aloitettiin vuonna 1993 ja siihen kuuluu keskuspankin 
vahvistaminen, valtion lainauksen valvonnan tiukentaminen ja neljän 
erikoistuneen pankin muuttaminen aidoiksi liikepankeiksi. 
Erityistalousalueet. Kotimaisten yksityisyritysten kannustamiseksi tarkoitettujen 
uudistusten lisäksi yksityisen sektorin kasvu johtuu Beijingin harjoittamasta 
aktiivisesta politiikasta, jolla houkutellaan ulkomaisia yrityksiä perustamaan 
yhteisyrityksiä Kiinan viidelle "erityistalousalueelle", joita ovat Shenzhen (josta 
suuri osa Hong Kongin ulkopuolisista palveluista hankitaan), Zhuhai, Shantou, 
Xiamen ja Hainan. Huipputeknologian ja vientiin suunnattavan tuotannon 
kannustamiseksi tarkoitetut säännökset antavat oikeuden perustaa kokonaan 
yksityisomistuksessa olevia yrityksiä ja harjoittaa vientiä itsenäisesti ilman 
velvollisuutta käyttää valtion kauppayhtiöitä ja ilman valtion ennakkolupaa. 
Säännökset antavat myös mahdollisuuden tulleja, tuloveroa, tuoteveroa ja 
tietyissä olosuhteissa arvonlisäveroa koskeviin etuuksiin. Monissa tapauksissa 
kyseiset uudistukset ovat vakiintuneet ja niitä on otettu käyttöön jopa alueiden 
rajojen ulkopuolella. Erityistalousalueet ovat huomattavassa määrin valtiosta 
riippumattomia ja ne hyötyvät niissä kehittyvästä ulkomaisten sijoittajien 
aikaansaamasta yrityskulttuurista, yhteyksistä Taiwaniin ja Hong Kongiin ja 
nykyaikaisen yritysrakenteen käyttöön ottamista koskevista valtion järjestelmistä. 
Useat ulkomaiset pankit harjoittavat jo merkittävässä määrin toimintaa näillä 
alueilla. Erityistalousalueiden lisäksi yksityisyritteliäisyys sallittiin 14 
rannikkokaupungissa vuonna 1984, ja sen jälkeen useissa rajakaupungeissa, 
monissa sisämaan maakuntien pääkaupungeissa ja useissa Jangtsejoen rannalla 
sijaitsevissa kaupungeissa. Edellä mainitut rannikkokaupungit liittyivät 
myöhemmin yhteen muodostaakseen suurempia kehittämisalueita kuten 
Zhujiangjoen suistomaa Guangdongissa ja Jangtsejoen suistomaa (johon kuuluu 
Shanghai). Useat yritykset näillä alueilla toimivat jo markkinatalouden 
periaatteiden mukaisesti. 350 miljoonaa ihmistä asuu Kiinan rannikkoalueilla, 
joilla markkinauudistukset ovat edenneet pisimmälle. 
Kaupan vapauttaminen. Kiinan johto uskoo, että kaupan ja sijoitusten esteiden 
asteittainen poistaminen on välttämätöntä sen oman sisäisen uudistusohjelman 
täydentämiseksi. Kiina on myös vapauttanut kauppajärjestelmäänsä 
huomattavasti. Vuonna 1979 Kiinassa oli 14 valtion omistamaa kauppayhtiötä. 
Tällä hetkellä yhtiöitä, joilla on ulkomaiset kauppaoikeudet, on yli 12 000. 
Maailman kauppajärjestöön liittymistä koskevien neuvottelujen yhteydessä Kiina 
on tarjoutunut pudottamaan tuontitullejaan tämänhetkisestä keskimääräisestä 17 
prosentista 10 prosenttiin vuoteen 2005 mennessä (vuonna 1994 keskimääräinen 
prosenttiluku oli 34) ja poistamaan kaikki jäljellä olevat kiintiöt vuoteen 2005 
mennessä. 
On todettava, että talousuudistus on vakiintunut Kiinassa. Uudistusprosessia ei 
ole vielä täydellisesti toteutettu kaikkialla Kiinassa, esimerkiksi palkkojen 
määrittämisen ja työolosuhteiden osalta, mutta välttämättömien uudistusten 
toteuttamiseksi on olemassa poliittista tahtoa. Kiinan hallitus pyrkii jakamaan 
talousuudistuksesta saatua hyötyä kaikille alueille ja nopeuttamaan valtion 
yritysten rakenneuudistusta. Lisäksi uutta sosiaali- ja työvoimapolitiikkaa 
kehitetään parhaillaan, jotta voitaisiin ottaa huomioon muun muassa 
siirtotyöläisten lisääntyvä osuus ja työttömyyden kasvu siirtymäkaudella, joka 
johtuu työvoiman siirtymisestä perinteisiltä tuotannonaloilta uusille taloudellisen 
toiminnan alueille. 
12. Komissio on päättänyt tehdä tämän ehdotuksen harkittuaan huolellisesti Venäjän 
ja Kiinan huomattavista talousuudistuksista saatuja todisteita sekä ottaen 
huomioon asian käsittelystä mahdollisesti johtuvan myönteisen vaikutuksen EU:n 
ja Venäjän sekä Kiinan välisiin suhteisiin. Tämä merkitsee muun kuin 
markkinatalousmaan aseman poistumista (kuitenkin ilman markkinatalousmaan 
aseman myöntämistä täydellisenä) ja perustuu joustavampaan kunkin 
polkumyyntitutkimuksen kannalta olennaisten taloudellisten edellytysten 
analysointiin tapauskohtaisesti. 
13. Ehdotettu käytäntö tukisi myös tärkeällä tavalla hallitusten tekemiä poliittisia 
aloitteita, jotka tähtäävät perusteellisten rakenneuudistusten toteuttamiseen 
yritystasolla mukaan lukien ajanmukaiset kirjanpito- ja tilintarkastusjärjestelmät 
sekä ajanmukaiset johtamistavat, tehokkaan kilpailu- ja konkurssilainsäädännön 
sekä ratkaisut maksujen laiminlyöntiongelmiin. Ehdotus on erittäin tehokas 
kannustin sekä Venäjän että Kiinan jatkuville uudistuksille, joiden tukemista EU 
jatkaa edelleen antamalla asianmukaista ohjausta. 
14. Ehdotetut muutokset saattavat Euroopan unionin polkumyynnin vastaiset 
säädökset yhdenmukaisiksi joidenkin suurimpien kauppakumppaneidemme 
vastaavien säädösten kanssa, jotka antavat niille mahdollisuuden soveltaa 
polkumyynnin vastaista käytäntöään taloudellisten realiteettien mukaisesti. Tässä 
yhteydessä tarkasteltiin myös muiden GATT-sopimuksen allekirjoittajavaltioiden 
polkumyynnin vastaista käytäntöä. 
15. Australialla ja Kanadalla on jo käytössään säännöksiä, joiden perusteella 
kotimaan hintojen ja kustannusten käyttäminen siirtymävaiheessa olevien maiden 
osalta on mahdollista, mikäli markkinaolosuhteiden todetaan olevan olemassa. 
Australia käytti äskettäin kotimaan hintoja ja kustannuksia kahdessa Kiinaa 
koskevassa tapauksessa. Yhdysvaltain lainsäädännössä on myös samankaltaisia 
säännöksiä ja päätökset tehdään ennakolta määriteltyjen perusteiden mukaisesti, 
joita voidaan soveltaa tapauskohtaisesti. Yhdysvaltain lainsäädäntö sallii 
normaaliarvojen perustuvan siirtymävaiheessa olevien maiden hintoihin ja 
kustannuksiin, jos voidaan osoittaa, että tutkittavana olevat tuotteet ovat 
markkinoille suuntautuneen tuotannonalan tuottamia. Sen määrittämiseksi, onko 
tuotannonala markkinasuuntautunut, Yhdysvallat tutkii missä määrin 
10 
tuotantokustannukset määräytyvät markkinoiden mukaisesti ja kuinka paljon 
valtio osallistuu tuotantoa ja hinnoittelua koskeviin päätöksiin. Yhdysvalloissa 
polkumyyntitutkimuksen kohteena olevat yritykset eivät ole suuressa määrin 
vedonneet kyseiseen säännökseen, joten sen soveltaminen on sen vuoksi ollut 
hyvin vähäistä. Yhdysvallat tutkii parhaillaan uudelleen markkinasuuntautuneen 
tuotannonalan määrittelyä avoimuuden ja ymmärrettävyyden lisäämiseksi 
perusteita sovellettaessa. Lisäksi Yhdysvallat myöntää yksilöllisen kohtelun 
melkein kaikissa tapauksissa. Yhdysvallat käyttää tältä osin aktiivista 
lähestymistapaa, joka perustuu järjestelmällisille paikan päällä tehtäville 
tarkastuksille. 
C. Ehdotus EU:n Venäjää ia Kiinaa koskevan polkumvvnninvastaisen 
politiikan muuttamisesta 
16. EU:n nykyisellä polkumyyntijärjestelmällä ei voida ottaa huomioon Venäjän ja 
Kiinan talouksia koskevia muutoksia vertailumaasäännösten joustamattomuuden 
vuoksi: mikäli maa luetaan muuksi kuin markkinatalousmaaksi, EU voi käyttää 
ainoastaan vertailumaata koskevia tietoja, vaikka tämä käytäntö olisi 
taloudellisten edellytysten perusteella tarpeeton tai soveltumaton. Jotta EU.n 
käytäntöä voitaisiin muuttaa joustavammaksi ottaen huomioon tilanteet, joissa 
markkinatalouden mukaiset edellytykset ovat todennettavasti olemassa, näiden 
maiden nykyiseen kohteluun on ehdotettu neljää mukautusta seuraavasti: 
(i) Venäjä ja Kiina poistetaan niiden maiden luettelosta, joihin sovelletaan muiden 
kuin markkinatalousmaiden kohtelua. 
(ii) EU:lle myönnetään mahdollisuus poiketa vertailumaamenetelmästä Venäjän 
ja Kiinan osalta silloin, kun se on taloudellisten olosuhteiden vuoksi perusteltua. 
Erityisesti: 
- otetaan käyttöön polkumyyntiä koskevaan perusasetukseen liittyvä 
erityissäännös, joka oikeuttaa EU:n tutkimaan tapauskohtaisesti, toimiiko 
yksi tai useampi polkumyyntitutkimuksen kohteena oleva tuottaja niin, 
että niiden kotimaan hintojen ja kustannusten käyttö olisi perusteltua 
11 
normaaliarvon vahvistamisessa. Kyseinen määrittely tehdään 
asianomaiselta tuottajalta tai tuottajilta saadun asianmukaisesti perustellun 
pyynnön perusteella ja liitteenä olevan ehdotuksen neuvoston asetukseksi 
liitteen I perusteiden mukaisesti3; 
- jotta esimerkiksi kotimaan hintoja ja kustannuksia voitaisiin käyttää 
polkumyynnin vastaisessa menettelyssä, yrityksen kirjanpidosta olisi 
ilmettävä tarkasti asianomaisen tuotteen tuotantokustannukset. Lisäksi 
sellaisten tuotantokustannusten kuten esimerkiksi maan, raaka-aineen ja 
työvoiman, olisi oltava arvoltaan kohtuullisia. Sama pätee julkisiin 
palveluihin kuten energian saantiin ja teknologiasta aiheutuviin 
kustannuksiin (mukaan lukien teollis- ja tekijänoikeudet). Tapauksissa, 
joissa tietyt tuotantokustannukset ovat vääristyneet, ne korvataan yhteisön 
ulkopuolisen markkinatalousmaan vastaavilla kustannuksilla. 
Rahoitetaanko yritystä lainarahalla vai asianmukaisesti hankitulla 
pääomalla, otetaan huomioon. Yrityksen olisi myös saatava vapaasti 
määritellä hintansa ja tuotantomääränsä, jotta se voisi maksimoida 
kokonaispääoman tuoton4; 
- tutkimuksen aloittamisen jälkeen komissio ilmoittaa asianomaisille 
tuottajille mahdollisuudesta esittää kyseisiä vaatimuksia. Todistustaakka 
on asianomaisella vientiä harjoittavalla tuottajalla tai tuottajilla. 
Vaatimuksia tutkiessaan komissio käyttää kaikkia käytettävissä olevia 
tietoja. Kotimaan tietoja käytetään, mikäli markkinaedellytykset ovat 
olemassa, ja yrityksille vahvistetaan yksilölliset polkumyyntimarginaalit. 
Tätä käytäntöä sovelletaan ainoastaan niihin polkumyyntitutkimuksiin, 
jotka on pantu vireille asiaankuuluvien lainsäädännöllisten muutosten 
voimaantulon jälkeen; 
3 Tämä ei rajoita EU:n teollisuutta esittämästä valitusta vertailumaan tietojen perusteella. Mikäli 
jälkeenpäin polkumyyntitutkimusten aikana kuitenkin osoitetaan, että nämä yritykset toimivat 
markkinatalousolosuhteissa, EU käyttää normaaliarvon määrittämisessä kotimaan hintoja tai 
tuotantokustannuksia. 
4 Täydellinen luettelo perusteista on liitteenä olevan ehdotuksen neuvoston asetukseksi liitteessä I. 
12 
5 - lisätoimet sen tutkimiseksi, vallitseeko maassa markkinatalous, on 
saatava loppuun tutkimuksen riittävän aikaisessa vaiheessa, jotta 
olemassaolevia pakollisia aikarajoja voidaan noudattaa. Tältä osin on 
erittäin tärkeää tehdä peruuttamaton päätös siitä, toimivatko yksittäiset 
yritykset markkinatalousolosuhteissa menettelyn mahdollisimman 
varhaisessa vaiheessa, eli kuukauden kuluessa menettelyn aloittamisesta. 
(iii) Mikäli ei voida osoittaa, että markkinaolosuhteet ovat olemassa, käytetään 
vertailumaan tietoja, kuten tällä hetkellä. Käytäntöön tehdään kuitenkin 
parannuksia seuraavissa yhteyksissä: 
- tämänhetkisen käytännön mukaisesti komissio tutkii, onko vertailumaan 
normaaliarvoa mukautettava niiden kaikkien luonnollisten kilpailuetujen 
huomioon ottamiseksi, joita venäläiset ja kiinalaiset tuottajat voivat saada 
vertailumaan tuottajiin verrattuna5. Tältä osin komissio tulee antamaan 
tietoja asianomaisille tuottajille niiden asiaa koskevista oikeuksista, se 
lähettää niille kyselylomakkeita ja varmistaa tiedot paikan päällä 
suoritettavilla tarkastuskäynneillä. Mukautuksia tehdään tarpeen mukaan. 
Tällä tavoin vahvistettu normaaliarvo antaa oikean käsityksen Venäjän ja 
Kiinan tuotanto- ja myyntiedellytyksistä; 
- parannuksia tehdään yksilöllisen kohtelun osalta, jolla tarkoitetaan 
sellaisen yksilöllisen polkumyyntimarginaalin määrittämistä, jota 
sovelletaan poikkeuksellisesti yhden koko maata koskevan marginaalin 
sijasta. Nykyisen käytännön mukaisesti yksilöllinen kohtelu voidaan 
myöntää, mikäli tuottaja voi osoittaa toimivansa valtiosta riippumatta, 
tämän tiedonannon liitteessä I lueteltujen edellytysten perusteella ja tämän 
tiedonannon 6 kappaleessa esitetyn hallinnollisen käytännön mukaisesti. 
Komissio jatkaa aikaisempien perusteiden käyttöä. Tässä yhteydessä 
Eurooppalaisten tuomioistuinten oikeuskäytännön mukaisesti polkumyyntitutkimuksessa on otettava 
huomioon luonnolliset kilpailuedut, joita saavat ne tuottajat, jotka sijaitsevat muissa kuin 
markkinatalousmaissa. Ks. asia C-16/90, Detlef Nolle v. Hauptzollamt Bremen-Freihafen. Euroopan 
unionin ja Venäjän kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen 18 artiklaa koskevassa yhteisessä 
julistuksessa viitataan kilpailuetuihin. Siinä sovittiin asianomaisten valmistajien luonnollisten 
kilpailuetujen huomioon ottamisesta, jotka koskevat raaka-aineiden saatavuutta, tuotantomenetelmiä, 
tuotannon läheisyyttä kuluttajiin ja tuotteen erityisominaisuuksia. 
13 
korostetaan mahdollista tullien kiertämisen riskin olemassaoloa. Komissio 
tutkii paikan päällä suoritettavien tarkastuskäyntien avulla, onko 
ilmoitettuja perusteita olemassa pyydetyn kohtelun oikeuttamiseksi, jotta 
se voi yleisemmin kokonaisuuden perusteella päätellä missä määrin yritys 
tai yritykset ovat riippumattomia. 
Kyseiset mukautukset muodostavat perustan tasapainoisille toimenpiteille, 
jotka olisi toteutettava kyseisessä kahdessa maassa tapahtuneisiin 
taloudellisiin muutoksiin reagoimiseksi tarkoituksenmukaisella tavalla. 
17. Siinä määrin kuin markkinatalous tulee vallitsevaksi tietyissä venäläisissä tai 
kiinalaisissa yrityksissä ehdotus johtaa kotimaan hintojen ja kustannusten 
soveltamiseen vertailumaata koskevien tietojen käyttämisen sijaan. Ehdotuksen 
vaikutus riippuu sen vuoksi kyseisten maiden tekemien uudistusten laajuudesta ja 
se kuvastaa yksittäisten yritysten käytöstä ja niiden toimintaolosuhteita. Se ei sen 
vuoksi missään tapauksessa heikennä EU:n polkumyynnin vastaisten 
toimenpiteiden tehokkuutta, joita jatketaan perustelluissa tapauksissa. 
18. Tässä ehdotuksessa ei ennakoida meneillään olevien kyseisten maiden Maailman 
kauppajärjestöön liittymistä koskevien neuvottelujen lopputulosta. Tämän 
ehdotuksen toivotaan vaikuttavan myönteisesti meneillään oleviin 
liittymisneuvotteluihin uudistuksia edelleen kannustamalla, mutta se ei helpota tai 
vähennä EU:n kyseisiltä mailta vaatimia Maailman kauppajärjestön jäsenyyttä 
koskevia edellytyksiä. Komissio tarkastelee kehitystä muissa maissa, jotka eivät 
ole markkinatalousmaita, ja se antaa säännöllisesti kertomuksen tapahtuneesta 
kehityksestä kohti markkinataloutta meneillään olevien uudistusten yhteydessä, 
jotta kyseisten maiden kohtelu voidaan mukauttaa polkumyynnin vastaisessa 
menettelyssä. 
14 
U1TE 
YKSILÖLLISTÄ KOHTELUA KOSKEVAT PERUSTEET 
(i) Osake-enemmistön olisi kuuluttava aidosti yksityisille yrityksille ja valtion 
virkamiehiä ei saisi olla johtokunnassa eikä tärkeimmissä johtotehtävissä; se, että 
yritys on ulkomaisen sijoittajan omistuksessa, katsotaan olevan olennaisena 
osoituksena yrityksen itsenäisyydestä. 
(ii) Maa-alue, johon yrityksen toimitilat rakennetaan, olisi vuokrattava valtiolta 
markkinatalousmaissa sovellettavia ehtoja vastaavien ehtojen mukaisesti, tai 
ostettava (esimerkiksi asianmukainen vuokrasopimus). 
(iii) Yrityksillä olisi oltava oikeus palkata ja erottaa työntekijöitä ja oikeus muuttaa 
palkkoja. 
(iv) Raaka-aineen ja muun materiaalin hankinnan olisi oltava kokonaan yrityksen 
hallinnassa. 
(v) Julkisten palvelujen hankinta olisi varmistettava sopimuksilla. 
(vi) Voittoja voidaan todistettavasti viedä pois maasta ja pääomasijoituksia voidaan 
tuoda takaisin kotimaahan (ainoastaan, kun kyseessä ovat ulkomaiset sijoitukset, 
esimerkiksi yhteisyritykset). 
(vii) Vientihintojen olisi oltava vapaasti määritettävissä; se, että vienti suuntautuu 
maan ulkopuolelle sijoittautuneelle etuyhteydessä olevalle osapuolelle, on 
ratkaiseva tekijä. 
(viii) Liiketoiminnan harjoittamisen vapaus olisi taattava erityisesti seuraavien 
seikkojen osalta: 
• kotimaan markkinoiden myynnille ei saisi olla mitään rajoituksia, 
• oikeutta liiketoiminnan harjoittamiseen ei voida peruuttaa ilman sopimusta, ja 
15 
• yrityksen olisi voitava vapaasti määrittää vientiä varten tuotettavat määrät yrityksen 
vientimarkkinoiden perinteisen kysynnän mukaisesti. 
16 
Ehdotus: 
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 
annettu 
polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta 
tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 
muuttamisesta 
17 
NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 
annettu 
polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta 
tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 
muuttamisesta 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen6, 
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon7, 
sekä katsoo, että 
asetuksella (EY) N:o 384/968 ("polkumyynnin perusasetus") neuvosto vahvisti yhteisen 
menettelyn polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta 
tuonnilta suojautumiseksi, 
asetuksella (EY) N:o 519/949 neuvosto vahvisti yhteisen menettelyn tietyistä asetuksen 
liitteessä I luetelluista kolmansista maista tapahtuvalle tuonnille, 
neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 7 kohdassa säädetään, että muussa kuin 
markkinatalousmaista peräisin olevassa tuonnissa ja erityisesti sellaisista maista, joihin 
sovelletaan neuvoston asetusta (EY) N:o 519/94, peräisin olevassa tuonnissa 
6 EYVL N:o 
7 EYVLN:o 
8 EYVL N:o 
9 EYVL N:o 
18 
normaaliarvo määritetään vertailumaassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävän 
hinnan tai laskennallisen arvon perusteella, 
Venäjällä ja Kiinan kansantasavallassa tapahtuneen uudistuskehityksen myötä kyseisten 
maiden taloudet ovat perusteellisesti muuttuneet, minkä johdosta on syntynyt yrityksiä ja 
aloja, joilla vallitsevat markkinatalouden säännöt; tämän tuloksena kummassakaan 
maassa ei enää ole niitä taloudellisia olosuhteita, joiden vuoksi vertailumaan menetelmä 
oli käytössä, 
on tarkoituksenmukaista tarkistaa yhteisön polkumyynnin vastainen käytäntö Venäjän ja 
Kiinan kansantasavallan muuttuneiden taloudellisten olosuhteiden huomioon ottamiseksi; 
erityisesti on tarkoituksenmukaista mainita, että normaaliarvo voidaan määrittää 
markkinatalousmaihin sovellettavien sääntöjen mukaisesti tapauksissa, joissa voidaan 
osoittaa, että tutkimuksen kohteena oleva yksi tai useampi tuottaja toimii 
markkinaolosuhteissa kyseisen tuotteen myynnin ja valmistuksen osalta, 
on tarkoituksenmukaista mainita erityisesti, että markkinaolosuhteiden vallitsemista 
koskeva tutkimus tehdään asianmukaisesti perusteltujen vaatimusten perusteella, joita 
ovat esittäneet yksi tai useampi tutkimuksen kohteena oleva tuottaja, jotka haluavat 
käyttää hyväkseen mahdollisuutta, että normaaliarvo määritetään markkinatalousmaihin 
sovellettavien sääntöjen mukaisesti, ja 
jotta tarkistettu käytäntö voitaisiin ottaa käyttöön ilman, että sillä on vaikutusta Venäjältä 
ja Kiinan kansantasavallasta tapahtuvaa tuontia koskeviin yleisiin sääntöihin, on 
tarkoituksenmukaista poistaa polkumyynnin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdasta viittaus 
asetukseen (EY) N:o 519/94 liitetystä maiden luettelosta ja lisätä sen sijaan alaviitteeseen 
kyseisten maiden tarkistettu luettelo, 
19 
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 
/ artikla 
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 7 kohta seuraavasti: 
a) Muussa kuin markkinatalousmaista^1) peräisin olevassa tuonnissa normaaliarvo 
määritetään yhteisön ulkopuolisessa markkinatalousmaassa käytettävän hinnan tai 
laskennallisen arvon perusteella tai sellaisesta yhteisön ulkopuolisesta maasta muihin 
maihin, myös yhteisöön, käytetyn hinnan perusteella taikka, jos tämä ei ole mahdollista, 
millä tahansa hyväksyttävällä perusteella, mukaan lukien samankaltaisesta tuotteesta 
tosiasiallisesti yhteisössä maksettu tai maksettava hinta, jpta on tarvittaessa oikaistu 
kohtuullisella voittomarginaalilla. 
Soveltuva yhteisön ulkopuolinen markkinatalousmaa valitaan hyväksyttävällä tavalla 
ottaen huomioon kaikki valintahetkellä käytettävissä olevat luotettavat tiedot. Myös 
määräajat otetaan huomioon ja tarvittaessa valitaan saman tutkimuksen kohteena oleva 
yhteisön ulkopuolinen markkinatalousmaa. 
Tutkimuksen osapuolille ilmoitetaan viipymättä tutkimuksen alkamisen jälkeen 
suunnitellusta yhteisön ulkopuolisesta markkinatalousmaasta, ja niillä on kymmenen 
päivää aikaa esittää huomautuksiaan. 
b) Venäjän liittovaltiosta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevaa tuontia 
koskevassa polkumyyntitutkimuksessa normaaliarvo määritetään 1-6 kohdan-mukaisesti, 
jos voidaan yhden tai useamman tutkimuksen kohteena olevan tuottajan asianmukaisesti 
perusteltujen vaatimusten perusteella ja tämän asetuksen liitteessä I olevien perusteiden 
mukaisesti osoittaa, että kyseinen tuottaja tai kyseiset tuottajat toimivat 
markkinatalousolosuhteissa asianomaisen samankaltaisen tuotteen valmistuksen ja 
myynnin osalta. Muussa tapauksessa sovelletaan a kohdan säännöksiä. 
2 artikla 
M mukaan lukien Albania, Armenia, Azerbaidzan, Valko-Venäjä, Georgia, Kazakstan, Pohjois-Korea, 
Kirgisia, Moldavia, Mongolia, Tadzikistan, Turkmenistan, Ukraina, Uzbekistan, Vietnam 
20 
1. Tämä asetus tulee voimaan . Sitä sovelletaan kaikkiin sen voimaantulon 
jälkeen aloitettuihin polkumyynnin vastaisiin menettelyihin. 
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa 
jäsenvaltioissa. 
Tehty Brysselissä 
21 
UITEl 
Sovellettavat perusteet päätettäessä kotimaan hintojen ia kustannusten 
käyttämisestä entisiä muita kuin markkinatalousmaita koskevissa polkumyynnin 
vastaisissa menettelyissä 
Päätökset siitä, voivatko entisten muiden kuin markkinatalousmaiden kotimaan hinnat ja 
kustannukset, ja missä määrin, muodostaa perustan normaaliarvon määrittämiselle 
polkumyyntitutkimuksissa, tehdään seuraavien perusteiden mukaisesti: 
• Yritysten päätökset, jotka koskevat hintoja, kustannuksia ja tuotannontekijöitä, 
mukaan lukien raaka-aineet, teknologiasta aiheutuvia kustannuksia ja 
työvoimakustannuksia, tuotantoa ja sijoituksia, tehdään kysyntää ja tarjontaa kuvaavat 
markkinatekijät huomioon ottaen ja ilman merkittävää valtion osallistumista; tärkeimpien 
tuotannontekijöiden kustannukset vastaavat suuressa määrin markkinatalouden vastaavia 
kustannuksia. 
• Yrityksillä on yksi selvä peruskirjanpito, joka vastaa riittävästi valvottuja 
kansainvälisiä kirjanpitostandardeja, ja jota sovelletaan kaikissa tapauksissa. 
• Yritysten tuotantokustannuksiin ja taloudelliseen tilanteeseen eivät vaikuta entisen 
muun kuin markkinatalousjärjestelmän aiheuttamat merkittävät vääristymät, jotka 
liittyvät omaisuuserien poistoihin ja muihin poistoihin, vaihtokauppaan ja maksujen 
suorittamiseen velkojen korvaamisella. 
• Sekä kotimaisiin että ulkomaisiin yrityksiin sovelletaan riittävää omistus- ja 
konkurssilainsäädäntöä, jotka takaavat yritysten toiminnan laillisuuden ja vakauden. 
• Valuuttakurssien muunnokset tehdään markkinakurssilla. 
22 

ISSN 1024-4492 
KOM(97) 677 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 02 11 10 06 
Luettelonumero : CB-CO-97-734-FI-C 
ISBN 92-78-29717-8 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg