(4)Itävalta toimitti vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelmansa 25 päivänä huhtikuuta 2018 ja vuoden 2018 vakausohjelmansa 21 päivänä maaliskuuta 2018. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

(5)Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon niihin liittyvät maakohtaiset suositukset. Kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa kyseisen säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla Euroopan rakenne- ja investointirahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

(6)Itävaltaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja velkasääntöä. Hallitus odottaa vuoden 2018 vakausohjelmassaan julkisen talouden rahoitusaseman paranevan 0,7 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2017 0,4 prosentin ylijäämään suhteessa BKT:hen vuonna 2022. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite – joka vuodesta 2017 alkaen on 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen – on tarkoitus saavuttaa vuonna 2019. Vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan odotetaan supistuvan asteittain niin, että kun se vuonna 2017 oli 78,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, vuonna 2022 se on 62,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on vuonna 2018 suotuisa ja sen jälkeen uskottava. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin suunnitelman pääasialliset riskit liittyvät vuodesta 2020 alkaen suunniteltuihin päätösperäisiin toimenpiteisiin, kuten ilmoitettuun henkilötuloveron uudistukseen, joiden nettomääräisiä talousarviovaikutuksia ei ole vielä täysin täsmennetty.

(7)Vakausohjelman mukaan poikkeuksellisen pakolaisvirran ja turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden vaikutus julkiseen talouteen on merkittävä. Vakausohjelmassa annetaan riittävä näyttö näiden julkisen talouden lisäkustannusten laajuudesta ja luonteesta. Komission mukaan hyväksyttävät lisämenot olivat vuonna 2017 poikkeuksellisen pakolaisvirran osalta 0,03 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun taas turvallisuuteen liittyvistä toimenpiteistä ei aiheutunut lisäkustannuksia. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan säännöksissä otetaan huomioon tällaiset lisämenot, sillä pakolaisvirta samoin kuin vakava terroriuhka ovat epätavallisia tapahtumia, joiden vaikutus Itävallan julkiseen talouteen on merkittävä, eikä kestävyys vaarannu, jos tilapäinen poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta sallitaan. Vaadittua julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävää sopeutusta on vuoden 2017 osalta siksi pienennetty pakolaisiin liittyvien lisäkustannusten huomioon ottamiseksi.

(8)Neuvosto suositti 11 päivänä heinäkuuta 2017 Itävallalle sen varmistamista, että poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta vuonna 2018 rajoittuu sallittuun poikkeamaan, joka liittyy poikkeuksellisen pakolaisvirran ja turvallisuuteen liittyvien toimenpiteiden aiheuttamiin vaikutuksiin julkiseen talouteen. Tämä vastaa nettomääräisten julkisten perusmenojen 3,3 prosentin nimellistä enimmäiskasvuvauhtia vuonna 2018. Tällöin rakenteellisen rahoitusaseman sallittu heikkeneminen olisi 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kun otetaan huomioon myönnetyt poikkeamat, komission kevään 2018 talousennusteen mukaan on vaarana, että tästä vaatimuksesta poiketaan jonkin verran vuonna 2018 ja vuosina 2017 ja 2018 yhdessä tarkasteltuina.

(9)Itävallan pitäisi vuonna 2019 saavuttaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteensa, kun otetaan huomioon sallitut poikkeamat, jotka liittyvät poikkeuksellisiin tapahtumiin, joiden takia myönnetään tilapäinen poikkeama. Tämä vastaa nettomääräisten julkisten perusmenojen 2,9 prosentin nimellistä enimmäiskasvuvauhtia. Tällöin rakenteellinen rahoitusasema kohenisi 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jos politiikka säilyy muuttumattomana, komission kevään 2018 talousennusteen mukaan vaarana on, että Itävalta poikkeaa tästä vaatimuksesta merkittävästi vuonna 2019 vuosien 2018 ja 2019 poikkeamien vuoksi. Samaan aikaan Itävallan arvioidaan olevan 0,1 prosentin päässä keskipitkän aikavälin tavoitteestaan vuonna 2019. Lisäksi Itävallan ennustetaan noudattavan velkasääntöä vuosina 2018 ja 2019. Kaiken kaikkiaan neuvosto katsoo, että Itävallan on oltava valmis toteuttamaan lisätoimia, joilla varmistetaan vaatimusten noudattaminen vuonna 2018, ja että vuonna 2019 olisi toteutettava tarvittavat toimet, jotta vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia voidaan noudattaa.

(10)Vuoden 2018 ikääntymisraportin mukaan eläke-, terveydenhuolto- ja pitkäaikaishoitomenojen ennustettu kasvu merkitsee keskisuurta riskiä julkisen talouden kestävyydelle keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Itävallan julkiset eläkemenot (13,8 % suhteessa BKT:hen vuonna 2016) ylittävät EU:n keskiarvon (11,2 %), ja niiden odotetaan vuoteen 2070 mennessä kasvavan 0,5 % suhteessa BKT:hen (EU:n keskiarvo –0,2 %). Vaikka viimeaikaisissa uudistuksissa on onnistuttu luomaan kannustimia myöhäisemmälle eläkkeelle siirtymiselle, etuuksien kertymisen jatkuminen pidemmän työuran aikana ei paranna pitkän aikavälin kestävyyttä. Naisten lakisääteinen eläkeikä, joka on 60 vuotta, on EU:n alhaisimpia. Naisten lakisääteistä eläkeikää nostetaan vähitellen vuodesta 2024 alkaen, ja se nousee samalle tasolle miesten lakisääteisen eläkeiän kanssa vasta vuonna 2033. Lakisääteisen eläkeiän nostaminen ja varhaiseläkkeelle pääsyn rajoittaminen auttaisivat varmistamaan eläkejärjestelmän kestävyyden väestön ikääntyessä.

(11)Julkiset terveydenhuoltomenot (7 % suhteessa BKT:hen vuonna 2016) ylittävät EU:n keskiarvon (6,8 %), ja niiden odotetaan kasvavan vuoteen 2070 mennessä 1,3 % suhteessa BKT:hen eli EU:n keskiarvoa (0,9 %) voimakkaammin. Tämän seurauksena julkiset terveydenhuoltomenot nousisivat vuoteen 2070 mennessä 8,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Pitkäaikaishoitomenojen ennustetaan kaksinkertaistuvan 1,9 prosentista 3,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2070 mennessä. Menokattojen käyttöönotto taloudellista tasausta koskevassa laissa vuodelta 2017 ja uudistus, joka vahvistaa perusterveydenhuoltoa ja vähentää riippuvuutta sairaalasektorista, ovat alkaneet vaikuttaa kestävyysongelmaan. Edelleen suuri sairausvakuutustoimistojen määrä viittaa siihen, että hallinnossa ja hallinnollisissa kustannuksissa on mahdollista tehdä lisäsäästöjä. Lisäksi tehokkaammat julkiset hankinnat (esim. EU:n laajuiset tarjouskilpailut, muiden tekijöiden kuin hinnan käyttäminen sopimuksentekoperusteina ja alueiden rajat ylittävä tarjouskilpailujen yhdistäminen) auttaisivat parantamaan laatua ja kustannustehokkuutta. Pitkäaikaishoidossa viimeaikaisten toimenpiteiden, joista voidaan mainita päätös lakkauttaa ihmisten yksityisomaisuuden käyttö pitkäaikaisen vuodeosastohoidon rahoittamiseen, odotetaan ennemminkin lisäävän kuin hillitsevän menoja.

(12)Taloudellista tasausta koskevalla lailla vuodelta 2017 on osaltaan edistetty hallinnon eri tasojen välisten rahoitussuhteiden yksinkertaistamista ottamalla käyttöön tehtävälähtöinen rahoitus, yksinkertaistamalla hallintotasojen välisiä tulonsiirtoja ja osoittamalla osavaltioille oma tulonlähde. Näistä uudistuksista huolimatta julkisen talouden kehys on edelleen vaikeaselkoinen, ja meno- ja veronkantovastuiden välinen merkittävä epäsuhta jatkuu, minkä vuoksi kannustimet budjettikuriin ovat heikot kansallista tasoa alemmalla tasolla.

(13)Vuoden 2016 verouudistuksesta huolimatta työhön kohdistuu edelleen suuri verorasitus, joka kasvaa asteittain, jos veroluokkia ei sidota inflaatioon. Korkeamman tulotason palkansaajat hyötyivät suhteellisesti enemmän uudistuksesta kuin pienituloiset, ja pienituloisten verorasitus on edelleen suuri. Lisäksi miehet hyötyivät verouudistuksesta enemmän kuin naiset. Kasvun kannalta vähemmän haitallisina pidetyt tulonlähteet, kuten juoksevat kiinteistöverot, näyttävät olevan liian vähän hyödynnettyjä, mikä johtuu suurelta osin vanhentuneesta veroperustasta. Juoksevista kiinteistöveroista saatavat tulot ovat Itävallassa alhaiset (0,2 % suhteessa BKT:hen, kun EU:n keskiarvo vuonna 2016 oli 1,6 %). Verorasituksen painopisteen siirtäminen työn verotuksesta vähemmän haitallisiin tulonlähteisiin voisi osaltaan auttaa ratkaisemaan tämän ongelman.

(14)Työmarkkinat toimivat hyvin, mutta tiettyihin ryhmiin (kuten naiset ja maahanmuuttajataustaiset henkilöt) liittyy edelleen haasteita. Vaikka naisten työllisyysaste on yleisesti ottaen korkea, naisten työmarkkinatulokset ovat edelleen melko heikot, jos niitä mitataan kokoaikaisina työpaikkoina. Osa-aikatyötä tekevien naisten osuus oli 47,9 prosenttia vuonna 2016, mikä on edelleen yksi EU:n korkeimmista (EU:n keskiarvo 31,4 %). Virallisten lastenhoitopalvelujen saatavuuteen liittyvät ongelmat, erityisesti kaupunkien ulkopuolella, vaikuttavat tähän tulokseen. Osa-aikatyötä tekevien naisten suuri osuus, joka johtuu pitkälti siitä, että naiset tekevät tärkeää palkatonta työtä kuten hoitavat lapsia ja sukulaisia, sekä naisten alhaisemmat tuntipalkat edistävät sukupuolten välistä pysyvästi suurta palkkaeroa. Tällä on suora vaikutus naisille kertyvään eläkkeeseen, mikä johtaa suureen eläke-eroon.

(15)Muita heikommassa asemassa olevien oppilaiden oppimistulokset eivät ole parantuneet. Maahanmuuttajataustaisten oppilaiden ja muiden oppilaiden oppimistulosten välinen ero on edelleen suuri. Valtakunnalliset kokeet vuonna 2016 vahvistivat, että yli 25 prosentilla koululaisista ei ole saksan kielen perustaitoja. Viimeaikaiset kansainväliset kokeet ovat myös vahvistaneet, että alemmista sosioekonomisista ryhmistä tulevat tai maahanmuuttajataustaiset jäävät yhä enemmän jälkeen lukutaidossa. Kansainvälisen oppimistulosten arviointiohjelman (PISA) vuoden 2012 ja vuoden 2015 tulosten vertailu osoittaa, että heikosti menestyvien osuus kasvoi kaikilla tarkastelluilla kolmella ydinalueella eli matematiikassa, lukemisessa ja luonnontieteissä. Syntyjään itävaltalaiset oppilaat menestyvät niin paljon ensimmäisen sukupolven maahanmuuttajia paremmin, että tasoero vastaa lähes kolmea kouluvuotta.

(16)Tuottavuus on Itävallassa korkea, mutta tuottavuuden kasvu on ollut viime vuosina heikkoa huolimatta maan huomattavista ponnisteluista, kuten investoinneista tutkimukseen ja kehitykseen ja startup-yrityksiä koskevan kehyksen parantamisesta. Muut keinot, joilla tuetaan tuottavuuden kasvua, liittyvät yritysten digitalisaatioon, yritysten kasvuun ja palvelualan kilpailuun. Itävallassa on merkittäviä markkinoille pääsyn esteitä ja rajoittavia sääntöjä, jotka liittyvät yrityspalveluihin ja säänneltyihin ammatteihin. Tällaisia ovat esimerkiksi erityiset osakkeenomistusta koskevat vaatimukset, lukuisat varatut toiminnot ja monialayrityksiä koskevat rajoitukset. Jatkuvat pyrkimykset vähentää rasitteita ja suunniteltu Itävallan elinkeinolupalain (Gewerbeordnung) arviointi ovat tärkeitä välineitä, joiden avulla voidaan puuttua tähän ongelmaan.

(17)Kilpailun lisääminen palvelualalla auttaisi vastaamaan haasteisiin, joita Itävallalla on digitaaliteknologian ja digitaalisten liiketoimintamallien levittämisessä etenkin mikroyrityksiin sekä pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. Näiden yritysten digitalisaatio on erityisen tärkeää Itävallassa, koska ne muodostavat Itävallan talouden selkärangan. Sellaiset aloitteet kuin ’KMU Digital’ ja ’AT: net’ sekä digitaalialan etenemissuunnitelman täytäntöönpano ovat keskeisen tärkeitä. Toinen ongelma liittyy yritysten ja erityisesti erittäin innovatiivisten yritysten toiminnan laajentamiseen. Myöhemmän vaiheen rahoitus, esimerkiksi riskipääomarahoituksen muodossa ja kasvuyritysten mahdollisuutena saada rahoitusta julkisilta pääomamarkkinoilta, muodostaa pullonkaulan. Nopeasti kasvavat yritykset ovat olennaisen tärkeitä uusien teknologioiden ja liiketoimintamallien, myös digitaalisten, levittämisen ja siten tuottavuuden kasvun kannalta.

(18)Komissio on vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Itävallan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2018 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2018 vakausohjelman ja vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Itävallalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Itävallan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.

(19)Neuvosto on tutkinut vuoden 2018 lähentymisohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

SUOSITTAA, että Itävalta toteuttaa vuosina 2018 ja 2019 toimia, joilla se

1.saavuttaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteen vuonna 2019, kun otetaan huomioon sallitut poikkeamat, jotka liittyvät poikkeuksellisiin tapahtumiin, joiden takia myönnetään tilapäinen poikkeama; varmistaa terveydenhuolto-, pitkäaikaishoito- ja eläkejärjestelmien kestävyyden, muun muassa nostamalla lakisääteistä eläkeikää ja rajoittamalla varhaiseläkkeelle pääsyä; tehostaa julkisia palveluja, muun muassa sovittamalla yhteen rahoitus- ja menovastuut;

2.kaventaa erityisesti pienituloisten palkansaajien verokiilaa siirtämällä verorasitusta tulonlähteisiin, jotka ovat vähemmän haitallisia kasvun kannalta; parantaa naisten työmarkkinatuloksia; parantaa muita heikommassa asemassa olevien nuorten ja maahanmuuttajataustaisten henkilöiden perustaitoja; tukee tuottavuuden kasvua edistämällä yritysten digitalisaatiota ja kasvua ja vähentämällä sääntelyyn liittyviä esteitä palvelualalla.

Tehty Brysselissä