PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

·Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti Eurooppa-neuvostolle 29. maaliskuuta 2017 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEU-sopimus’, 50 artiklan nojalla aikomuksestaan erota Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä.

Neuvosto antoi Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan 30. tammikuuta 2020 päätöksen (EU) 2020/135 Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eroamista Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä koskevan sopimuksen, jäljempänä ’erosopimus’, tekemisestä. Erosopimus tuli voimaan 1. helmikuuta 2020, ja siinä määrätään siirtymäkaudesta, jonka aikana unionin oikeutta sovelletaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa kyseisen sopimuksen mukaisesti. Siirtymäkausi päättyy 31. joulukuuta 2020.

Eurooppa-neuvosto ilmaisi 23. maaliskuuta 2018 antamissaan suuntaviivoissa jälleen unionin määrätietoisen pyrkimyksen mahdollisimman tiiviiseen tulevaan kumppanuuteen Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa. Kyseisten suuntaviivojen mukaan kumppanuuden tulisi kattaa kauppa- ja talousyhteistyön lisäksi myös muita aloja, kuten terrorismin ja kansainvälisen rikollisuuden torjunta sekä turvallisuus-, puolustus- ja ulkopolitiikka. Eurooppa-neuvosto antoi mainitut suuntaviivat, jotta niiden avulla saavutettaisiin tulevien suhteiden puitteita koskeva kokonaisvaltainen yhteisymmärrys, jota oli tarkoitus käsitellä erosopimukseen liittyvässä ja siinä mainitussa poliittisessa julistuksessa.

Euroopan unionin ja Yhdistyneen kuningaskunnan tulevia suhteita koskevat puitteet esitetään erosopimukseen liittyvässä poliittisessa julistuksessa, jäljempänä ’poliittinen julistus’. Poliittisella julistuksella vahvistetaan parametrit kauppa- ja talousyhteistyötä koskevalle kunnianhimoiselle, laajalle, syvälle ja joustavalle kumppanuudelle, jonka keskiössä on kattava ja tasapainoinen vapaakauppasopimus, sekä lainvalvonnan ja rikosoikeuden, ulkopolitiikan, turvallisuuden ja puolustuksen ja niihin liittyvien alojen yhteistyölle.

Erosopimuksen 184 artiklassa määrätään, että unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta pyrkivät parhaansa mukaan ja vilpittömässä mielessä sekä toistensa oikeusjärjestyksiä täysin kunnioittaen käymään nopeasti tarvittavat neuvottelut sopimuksista, jotka koskevat osapuolten tulevaa suhdetta ja joita tarkoitetaan poliittisessa julistuksessa, sekä toteuttamaan asianmukaiset menettelyt kyseisten sopimusten ratifioimiseksi ja tekemiseksi ja näin varmistamaan, että kyseisiä sopimuksia sovelletaan mahdollisuuksien mukaan siirtymäkauden päättymisestä alkaen.

Neuvosto antoi 25. helmikuuta 2020 päätöksen (EU, Euratom) 2020/266 luvan antamisesta aloittaa neuvottelut Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan kanssa uuden kumppanuussopimuksen tekemiseksi. Komissio nimitettiin unionin neuvottelijaksi. Neuvoston päätökseen sisältyi myös lisäys, jossa oli ohjeet uuden kumppanuuden neuvottelemiseksi Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan kanssa, jäljempänä ’neuvotteluohjeet’.

Komissio kävi neuvottelut kuullen neuvoston nimittämää erityiskomiteaa (neuvoston Yhdistynyttä kuningaskuntaa käsittelevä työryhmä). Euroopan parlamentin 12. helmikuuta 2020 ja 18. kesäkuuta 2020 antamat päätöslauselmat on otettu asianmukaisesti huomioon, ja komissio on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 10 kohdan nojalla tiedottanut Euroopan parlamentille täysimääräisesti, erityisesti sen Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskevien asioiden koordinointiryhmän välityksellä.

Erityistä huomiota on kiinnitetty prosessin avoimuuden varmistamiseen neuvoston 22. tammikuuta 2020 hyväksymien, tulevaa suhdetta koskevissa neuvotteluissa sovellettavien avoimuusperiaatteiden mukaisesti. Tämän vuoksi kaikki unionin neuvottelijan (komissio) neuvoston, Euroopan parlamentin, kansallisten parlamenttien tai Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa jakamat neuvotteluasiakirjat on julkistettu unionin oikeuden rajoissa. Lisäksi pääneuvottelija on tiedottanut neuvostolle ja Eurooppa-neuvostolle, Euroopan parlamentille ja kansallisille parlamenteille sekä talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle säännöllisesti ja kattavasti tilanteen kehittymisestä.

Neuvottelut saatiin päätökseen, ja kauppa- ja yhteistyösopimuksesta sekä sopimuksesta turvallisuusluokiteltujen tietojen vaihtoon ja suojaamiseen sovellettavista turvallisuusmenettelyistä, jäljempänä ’tietoturvallisuussopimus’, sovittiin pääneuvottelijoiden tasolla Brysselissä 24. joulukuuta 2020.

Tietoturvallisuussopimus on kauppa- ja yhteistyösopimusta täydentävä sopimus ja kauppa- ja yhteistyösopimuksen COMPROV.2 artiklan nojalla se on erottamaton osa kauppa- ja yhteistyösopimuksella säänneltyjä unionin ja Yhdistyneen kuningaskunnan kahdenvälisiä suhteita ja osa kokonaiskehystä. Tietoturvallisuussopimus liittyy kauppa- ja yhteistyösopimukseen siten, että niillä on sama soveltamispäivä ja sama irtisanomismääräys.

Samanaikaisesti kauppa- ja yhteistyösopimuksen ja tietoturvallisuussopimuksen kanssa komissio on neuvotellut Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ja Euroopan atomienergiayhteisön välisen sopimuksen ydinenergian turvallista ja rauhanomaista käyttöä koskevasta yhteistyöstä. Suositus neuvoston päätökseksi kyseisen sopimuksen hyväksymisestä toimitetaan yhdessä tämän ehdotuksen kanssa erillisessä menettelyssä. Ydinenergian turvallista ja rauhanomaista käyttöä koskevan yhteistyösopimuksen tekemisen lisäksi menettely kattaa myös kauppa- ja yhteistyösopimuksen tekemisen Euroopan atomienergiayhteisön toimivaltaan kuuluvien asioiden osalta (erityisesti Yhdistyneen kuningaskunnan osallistuminen kolmantena maana Euratomin tutkimusohjelmaan ja eurooppalaisiin fuusiotutkimustoimiin, kuten ITER-toimiin, kun se toimisi kolmannen maan ominaisuudessa osakkaana eurooppalaisessa yhteisyrityksessä ITERiä ja fuusioenergian kehittämistä varten (Fusion for Energy)).

Kauppa- ja yhteistyösopimuksen soveltamisen aloittaminen on erityisen kiireellistä. Yhdistyneellä kuningaskunnalla on entisenä jäsenvaltiona laajat yhteydet unionin kanssa monilla talouden aloilla ja muilla aloilla. Jos unionin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välisiä suhteita ei säännellä sovellettavalla kehyksellä 31. joulukuuta 2020 jälkeen, nämä suhteet häiriintyvät merkittävästi, mistä aiheutuu haittaa yksityishenkilöille, yrityksille ja muille sidosryhmille. Neuvottelut saatiin päätökseen vasta hyvin myöhäisessä vaiheessa ennen siirtymäkauden päättymistä. Tällainen myöhäinen ajoitus ei saisi vaarantaa Euroopan parlamentin perussopimusten mukaisesti harjoittamaa demokraattista valvontaa. Näiden poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi komissio ehdottaa, että sopimuksia sovelletaan väliaikaisesti 28. päivään helmikuuta 2021 tai muuhun kumppanuusneuvoston päättämään päivään taikka sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäiseen päivään, jona sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen, että ne ovat täyttäneet sisäiset vaatimuksensa ja menettelynsä vahvistaakseen suostumuksensa sille, että sopimus sitoo niitä, sen mukaan kumpi ajankohta on aikaisempi.

·Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

Sekä Eurooppa-neuvoston 23. maaliskuuta 2018 antamissa suuntaviivoissa että poliittisessa julistuksessa kehotettiin unionia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa tiiviiseen kumppanuuteen.

Ennen kauppa- ja yhteistyösopimuksesta ja tietoturvallisuussopimuksesta käytyjä neuvotteluja tehtiin erosopimus, joka tuli voimaan 1. helmikuuta 2020. Erosopimuksessa määrätään siirtymäkaudesta, jonka aikana unionin oikeutta sovelletaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa kyseisen sopimuksen mukaisesti. Siirtymäkausi päättyy 31. joulukuuta 2020. Kauppa- ja yhteistyösopimuksen ja tietoturvallisuussopimuksen tarkoituksena on säännellä unionin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välistä uutta suhdetta ja siten estää merkittävät häiriöt, joita suhteessa voisi muutoin ilmetä siirtymäkauden päättymisen jälkeen.

Kauppa- ja yhteistyösopimus luo vakaan perustan unionin ja Yhdistyneen kuningaskunnan väliselle molempia osapuolia hyödyttävälle ja tasapainoiselle kumppanuudelle. Se kuvastaa myös sitä, että Yhdistyneellä kuningaskunnalla ei unionin ulkopuolisena maana ole samoja oikeuksia eikä samoja etuja kuin jäsenmaalla.