Erityiskertomus Kestäviä biopolttoaineita 
koskeva EU:n 
sertifiointijärjestelmäFI 2016  nro 18
EUROOPAN 
TILINTARKASTUS
TUOMIOISTUIN

EUROOPAN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxemburg  
LUXEMBURG
Puh. +352 4398-1
Tiedustelut:  eca.europa.eu/fi/Pages/ContactForm.aspx
Verkkosivut:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA
Suuri määrä muuta tietoa Euroopan unionista on käytettävissä internetissä Europa-palvelimen kautta (http://europa.eu).
Luxemburg: Euroopan unionin julkaisutoimisto, 2016
Print ISBN 978-92-872-5278-4 ISSN 1831-0958 doi:10.2865/538693 QJ-AB-16-017-FI-C
PDF ISBN 978-92-872-5217-3 ISSN 1977-5792 doi:10.2865/91637 QJ-AB-16-017-FI-N
EPUB ISBN 978-92-872-5254-8 ISSN 1977-5792 doi:10.2865/525231 QJ-AB-16-017-FI-E
© Euroopan unioni, 2016
Tekstin jäljentäminen on sallittua, kunhan lähde mainitaan.
Printed in Luxembourg
Kestäviä biopolttoaineita 
koskeva EU:n 
sertifiointijärjestelmä
(annettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
287 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)ErityiskertomusFI 2016  nro 18
02
 Tarkastustiimi
Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksissa käsitellään eri talousarvioaloilla tai hallinnon aloilla toimitettujen 
tuloksellisuuden ja säännönmukaisuuden tarkastusten tuloksia. Tilintarkastustuomioistuin valitsee ja suunnittelee nämä 
tarkastustehtävät niin, että niillä saadaan aikaan mahdollisimman suuri vaikutus. Se ottaa valinta- ja suunnitteluvaiheessa 
huomioon tuloksellisuuteen tai säännönmukaisuuteen kohdistuvat riskit, asianomaisten tulojen tai menojen määrän, 
tulevat kehityssuunnat sekä poliittiset näkökohdat ja yleisen edun.
Tämän tuloksellisuuden tarkastuksen toimitti I tarkastusjaosto, jonka puheenjohtaja on tilintarkastustuomioistuimen 
jäsen Kersti Kaljulaid. Jaosto on erikoistunut luonnonvarojen suojelun ja hallinnan menoaloihin. Tarkastus toimitettiin 
aluksi tilintarkastustuomioistuimen jäsenen Jan Kinštin johdolla. Kertomuksen laadinnan loppuvaiheessa vastuu siirtyi 
tilintarkastustuomioistuimen jäsen Bettina Jakobsenille. Tarkastukseen osallistuivat kabinettipäällikkö Alejandro Ballester 
Gallardo, kabinettiavustaja Bernard Moya, toimialapäällikkö Davide Lingua, tehtävävastaava Krzysztof Zalega sekä tarkas -
tajat Paul Toulet-Morlane, Joao Nuno Coelho Dos Santos, Felipe Andres Miguelez, Zoltan Papp ja Päivi Piki. Sihteeristöpal -
veluista vastasi Murielle Siffert.
Vasemmalta oikealle:  J. N. Coelho Dos Santos, B. Jakobsen, P . Toulet-Morlane, D. Lingua,  
A. Ballester Gallardo.

03
 Sisällys
Kohta
 Sanasto
I–X Tiivistelmä
1–17 Johdanto
1–3 Biopolttoaineiden määritelmä
4–5 EU:n biopolttoainemarkkinat
6–17 Biopolttoaineet uusiutuvana energialähteenä EU:n liikennealalla
6–9 Liikenteessä vuoteen 2020 mennessä saavutettava 10 prosentin uusiutuvan energian tavoite
10–12 Biopolttoaineiden kestävyyskriteerit
13–17 Kestävien biopolttoaineiden sertifiointi komission tunnustamissa vapaaehtoisissa järjestelmissä
18–24 Tarkastuksen laajuus ja tarkastustapa
25–71 Huomautukset
25–49 Komission tunnustamista koskevasta arviointikehyksestä puuttui joitakin 
biopolttoainetuotantoon liittyviä tärkeitä kestävyysnäkökohtia
28–29 Maataloutta koskevien EU:n ympäristövaatimusten noudattamista ei varmistettu
30–33 Muut kuin pakolliset kestävyysnäkökohdat
34–37 Epäsuorien maankäytön muutosten vaikutuksia ei ole otettu huomioon
38–42 Biopolttoaineiden tuotannossa käytettyjen jätteiden tai tähteiden alkuperä on varmennettu 
riittämättömästi
43–45 Biologisesti erityisen monimuotoisia ruohoalueita ei suojeltu johdonmukaisesti viime aikoihin saakka
46–49 Avoimuuteen ja hallintotapaan ei kiinnitetty riittävästi huomiota
50–61 Vapaaehtoisten järjestelmien valvonta oli puutteellista
50–56 Järjestelmien toimintaa ei valvottu riittävän hyvin...
57–61 ... eikä menettelyihin vaadittuja parannuksia toteutettu asianmukaisesti
04 Sisällys 
62–71 Kestäviksi sertifioituja biopolttoaineita koskevat tilastot ovat ehkä liioiteltuja …
65–66 … koska ne sisältävät biopolttoaineita, joiden kestävyyttä ei ole varmennettu
67–71 … ja koska kahteen kertaan laskettujen biopolttoaineiden valmistuksessa käytetyn biomassan alkuperää 
ei ole riittävästi varmennettu
72–80 Johtopäätökset ja suositukset
 Liite I  – Polttoaineet ja biopolttoaineet liikenteessä – ktoe 2014
 Liite II  – Vapaaehtoisten järjestelmien hallinto
 Liite III  – Vapaaehtoisten järjestelmien avoimuus
 Liite IV  – Täydentäviä ehtoja koskevat vaatimukset
 Komission vastaukset
05
 Sanasto
Alkuperäketju/toimitusketju : Koko tuotantoketju, joka alkaa biopolttoaineiden raaka-ainetta kasvattavasta 
viljelijästä ja päättyy biopolttoaineen tuottajaan tai myyjään. Ks. ”Toimitusketjun osat”.
Asiantuntija : Euroopan komission valitsema toimeksisaaja, joka arvioi vapaaehtoisia järjestelmiä suhteessa 
uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin pakollisiin kestävyysvaatimuksiin ja laatii komissiolle kertomuksia 
biopolttoainetuotannon vaikutuksesta sosiaaliseen kestävyyteen.
Avoimuusfoorumi : Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä edellytetään verkkopohjaista foorumia, 
jolla lisätään avoimuutta sekä helpotetaan ja edistetään jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä. Lisäksi foorumissa 
julkaistaan asiaankuuluvia tietoja, joiden komissio tai jokin jäsenvaltio katsoo olevan direktiivin ja sen tavoitteiden 
saavuttamisen kannalta ratkaisevan tärkeitä.
Biodiesel : Öljypohjainen biopolttoaine, jota valmistetaan yleensä kasvirasvoista, kuten rapsinsiemenistä, 
auringonkukansiemenistä, soijapavusta ja palmuöljystä, ja käytetään dieselin lisäaineena moottoriajoneuvoissa.
Bioetanoli : Alkoholipohjainen biopolttoaine, jota valmistetaan yleensä tärkkelyksestä ja sokerikasveista, 
kuten vehnästä, maissista, ohrasta ja sokerijuurikkaasta tai sokeriruo’osta, ja käytetään bensiinin lisäaineena 
moottoriajoneuvoissa.
Biomassa : Orgaaninen aines, jota käytetään biopolttoaineiden tuotantoon. ’Biomassalla’ tarkoitetaan 
maataloudesta (sekä kasvi- että eläinperäiset aineet mukaan lukien), metsätaloudesta ja niihin liittyviltä 
tuotannonaloilta, myös kalastuksesta ja vesiviljelystä, peräisin olevien biologista alkuperää olevien tuotteiden, 
jätteiden ja tähteiden biohajoavaa osaa sekä teollisuus- ja yhdyskuntajätteiden biohajoavaa osaa.
Biopolttoaine : Kasvi- tai eläinperäisistä raaka-aineista (joita kutsutaan ”biomassaksi”) valmistetut polttoaineet. 
Kaksi yleisintä biopolttoainetta ovat bioetanoli ja biodiesel.
Energian pääosasto : Euroopan komission pääosasto, joka vastaa EU:n energiapolitiikan kehittämisestä ja 
täytäntöönpanosta.
Eurostat : Euroopan unionin tilastotoimisto ja komission pääosasto, joka laatii unionille Euroopan tasolla 
tilastotietoja, joiden avulla eri maita ja alueita voidaan verrata keskenään.
ILUC : Epäsuorat maankäytön muutokset. Maankäytön muutokset ovat epäsuoria , kun aikaisemmin elintarvike-/
rehu-/kuitumarkkinoille kohdistunut kysyntä siirtyy muualle biopolttoaineiden kysynnän vuoksi.
Kaksinkertainen laskenta : Jätteistä, tähteistä ja muiden kuin ruokakasvien selluloosasta valmistettujen 
biopolttoaineiden vaikutus uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käyttöä liikenteessä koskevan tavoitteen 
saavuttamiseen lasketaan kaksinkertaisena niiden energiasisältöön verrattuna.
Kaksinkertaisena lasketut biopolttoaineet : Jätteistä, tähteistä, muiden kuin ruokakasvien selluloosasta sekä 
lignoselluloosasta valmistetut biopolttoaineet, joiden vaikutus uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian 
käyttöä kaikissa liikennemuodoissa koskevan tavoitteen saavuttamiseen lasketaan kaksinkertaisena niiden 
energiasisältöön verrattuna.
Kansallinen järjestelmä : Jäsenvaltioiden laatima oikeudellinen kehys, jolla todennetaan, että talouden toimijat 
täyttävät uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin kestävyyskriteerit.
06 Sanasto 
Kasvihuonekaasu : Kaasu, joka voimistaa luonnollista kasvihuoneilmiötä. Kioton pöytäkirjassa käsitellään 
kuutta ihmisen toiminnasta aiheutuvaa kasvihuonekaasua: hiilidioksidi (CO2), metaani (CH4), dityppioksidi (N20), 
fluorihiilivedyt (HFC), perfluorihiilivedyt (PFC), rikkiheksafluoridi (SF6).
Kestävyyskriteerit : Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä määritellyt biopolttoaineiden kriteerit, jotka 
liittyvät kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksiin ja maankäyttöön.
Ktoe : Tuhat öljyekvivalenttitonnia. Öljyekvivalenttitonni (toe) kuvaa polttoaineiden lämpöarvoa. Kyseinen 
energiayksikkö määritellään energiamääränä, joka vapautuu poltettaessa yksi kilotonni raakaöljyä. Eurostat käyttää 
mittayksikköä esittäessään biopolttoaineiden ilmoitetun käytön liikenteessä.
Käytetty ruokaöljy : Käytettyä ruokaöljyä käytetään yleisesti raaka-aineena kehittyneiden biopolttoaineiden 
valmistukseen.
Riippumaton tarkastus : Talouden toimijoiden toimittamien tietojen tarkastus. Tarkastuksessa on varmistettava, 
että talouden toimijoiden käyttämät järjestelmät ovat tarkkoja, luotettavia ja suojattu petoksilta. Sertifiointielimet 
tekevät riippumattomia tarkastuksia.
Sertifikaatti : Riippumattoman sertifiointielimen todistus siitä, että talouden toimija täyttää uusiutuvia 
energialähteitä koskevassa direktiivissä biopolttoaineille asetetut kestävyysvaatimukset.
Sertifiointi : Tarkastusmenettely (sertifiointitarkastus), jonka avulla sertifiointielin arvioi, täyttääkö talouden toimija 
sertifikaatin myöntämisehdot.
Sertifiointielin : Riippumaton tarkastusyritys, joka tarjoaa biopolttoaineiden sertifiointipalveluja. Sertifiointielin 
tekee vapaaehtoisen järjestelmän kanssa sopimuksen talouden toimijoiden sertifioinnista, joka tehdään käyttäen 
vapaaehtoisen järjestelmän sertifiointijärjestelmää. Sertifiointielimet myöntävät sertifikaatteja vapaaehtoisten 
järjestelmien puolesta.
Talouden toimija : Yritys, joka tuottaa biomassaa tai biopolttoaineita ja/tai käy niillä kauppaa. Talouden toimijoiden 
on osoitettava, että ne noudattavat kestävyysvaatimuksia. Tämä voidaan tehdä kansallisen järjestelmän mukaisesti 
tai hyödyntämällä vapaaehtoisia järjestelmiä. Talouden toimijat kuuluvat biopolttoaineiden toimitusketjuun.
Tavoite / ”10 prosentin liikennetavoite” : Uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin yleisen tavoitteen 
mukaan kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian osuus kaikissa 
liikennemuodoissa on vuonna 2020 vähintään 10 prosenttia liikenteen energian loppukulutuksesta kyseisessä 
jäsenvaltiossa. Osuutta laskettaessa huomioon voidaan ottaa vain kestävät biopolttoaineet.
Toimitusketjun osat : Talouden toimijat, kuten maatilat/viljelymetsät, ensimmäiset keräyspaikat, myyjät/varastot, 
muuntolaitokset (puristamot, jalostamot, käsittelylaitokset), liikenne, markkinatoimijat (jotka saattavat kestäviä 
biopolttoaineita markkinoille).
Tunnustaminen : Komissio hyväksyy vapaaehtoisen järjestelmän sen jälkeen, kun on arvioitu, että vapaaehtoinen 
järjestelmä kattaa asianmukaisesti kestävyyskriteerit, siinä sovelletaan ainetasemenetelmää ja se täyttää 
asianmukaiset luotettavuudelle ja riippumattomille tarkastuksille asetetut vaatimukset uusiutuvia energialähteitä 
koskevan direktiivin mukaisesti. Tunnustus on voimassa viisi vuotta.
Täydentävät ehdot : Viljelijälle asetettu velvoite noudattaa tiettyjä yleisiä lakisääteisiä hoitovaatimuksia, jotka 
koskevat ympäristöä, kansanterveyttä, eläinten ja kasvien terveyttä, eläinten tunnistamista, rekisteröintiä ja 
hyvinvointia sekä hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa.
07 Sanasto 
Uusiutuvia energialähteitä koskeva direktiivi : Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/28/EY, annettu 
23 päivänä huhtikuuta 2009, uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 
2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta (EUVL L 140, 5.6.2009, s. 16).
Vaatimustenmukaiset biopolttoaineet : Biopolttoaineet, jotka täyttävät uusiutuvia energialähteitä koskevan 
direktiivin pakolliset kestävyyskriteerit.
Vapaaehtoinen järjestelmä : Kestävyyttä koskeva sertifiointijärjestelmä, jolla osoitetaan biopolttoaineiden 
kestävyyskriteerien täyttyminen.
YMP : Euroopan unionin yhteinen maatalouspolitiikka.
08
 Tiivistelmä
I
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä ( Renewable  Energy  Directive , RED) vaaditaan kutakin jäsen -
valtiota varmistamaan, että uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian osuus kaikissa liikennemuodoissa on 
vuoteen 2020 mennessä vähintään 10 prosenttia liikenteen energian loppukulutuksesta. Kun otetaan huomioon 
tekniikan kehityksen nykytilanne ja vaihtoehtoisten energialähteiden käyttömahdollisuudet liikenteessä, kyseinen 
10 prosentin tavoite voidaan käytännössä saavuttaa ainoastaan käyttämällä merkittävästi biopolttoaineita.
II
Biopolttoaineet aiheuttavat fossiilisia polttoaineita vähemmän kasvihuonekaasu- ja etenkin hiilidioksidipäästöjä, 
sillä polton aikana syntyvät hiilipäästöt vastaavat vain määrää, joka sitoutuu raaka-aineena käytettyihin kasveihin 
niiden kasvun aikana. Biopolttoaineiden kestävyyttä uusiutuvana energialähteenä heikentävät kuitenkin maankäy -
tön muutoksesta johtuvat lisäpäästöt.
III
Jotta varmistetaan EU:n markkinoille saatettavien biopolttoaineiden kestävyys, uusiutuvia energialähteitä kos -
kevassa direktiivissä vahvistetaan useita kestävyyskriteerejä, joita talouden toimijoiden on noudatettava. Lisäksi 
jäsenvaltiot voivat ottaa huomioon ainoastaan kestäviksi sertifioituja biopolttoaineita 10 prosentin liikennetavoit -
teen täyttämiseksi. Useimpien EU:n markkinoille saatettavien biopolttoaineiden kestävyys sertifioidaan komission 
tunnustamien vapaaehtoisten järjestelmien avulla. Tunnustamista koskevat päätökset ovat voimassa viisi vuotta, ja 
tunnustus voidaan myöntää sen jälkeen, kun järjestelmien sertifiointimenettelyt on arvioitu asianmukaisiksi.
IV
Tässä tarkastuksessa käsiteltiin seuraavaa kysymystä: ”Ovatko komissio ja jäsenvaltiot perustaneet luotettavan 
sertifiointijärjestelmän kestäville biopolttoaineille?” Tilintarkastustuomioistuin toteaa, että komission tunnusta -
mismenettelyyn ja myöhemmin tapahtuvaan vapaaehtoisten järjestelmien valvontaan liittyvien puutteiden vuoksi 
biopolttoaineiden kestävyyttä koskeva EU:n sertifiointijärjestelmä ei ole täysin luotettava.
V
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että komission toteuttamissa arvioinneissa, jotka ovat vapaaehtoisten järjes -
telmien tunnustamisen peruste, ei käsitelty riittävästi joitakin tärkeitä näkökohtia, joilla varmistetaan biopolttoai -
neiden kestävyys. Komissio ei vaatinut vapaaehtoisia järjestelmiä todentamaan, että niiden sertifioima biopoltto -
ainetuotanto ei aiheuta kielteisiin sosioekonomisiin vaikutuksiin liittyviä merkittäviä riskejä. Näitä vaikutuksia ovat 
esimerkiksi maanomistusriidat, pakkotyö/lapsityö, viljelijöiden heikot työolot sekä terveys- ja turvallisuusriskit. 
Vastaavasti tässä arvioinnissa ei tarkastella epäsuorien maankäytön muutosten vaikutusta biopolttoaineiden kestä -
vyyteen. Vaikka tilintarkastustuomioistuin myöntää, että epäsuorien maankäytön muutosten vaikutuksen arviointi 
on teknisesti haastavaa, kestävyyttä koskevan EU:n sertifiointijärjestelmän merkitys heikkenee ilman tätä tietoa.
09 Tiivistelmä 
VI
Lisäksi komissio myönsi tunnustuksen vapaaehtoisille järjestelmille, joilla ei ollut asianmukaisia todentamismenet -
telyjä sen varmistamiseksi, että jätteistä valmistetut biopolttoaineet ovat todella peräisin jätteistä tai että Euroopan 
unionissa viljellyt biopolttoaineen raaka-aineet täyttävät maataloutta koskevat EU:n ympäristövaatimukset, kuten 
uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä edellytetään.
VII
Joidenkin tunnustettujen järjestelmien avoimuudessa oli puutteita tai niiden hallintorakenteet koostuivat ainoas -
taan muutaman talouden toimijan edustajista, mikä lisää eturistiriitojen riskiä ja estää tehokkaan viestinnän muiden 
sidosryhmien kanssa.
VIII
Komissio ei valvo tunnustettujen vapaaehtoisten järjestelmien toimivuutta. Koska tunnustamista koskeva päätös 
tehdään sertifiointimenettelyjen asiakirjoja koskevan tarkastelun perusteella, valvonnan puutteen vuoksi komissio 
ei voi varmistua siitä, että vapaaehtoisissa järjestelmissä tosiasiallisesti sovelletaan tunnustamista varten esitettyjä 
sertifiointivaatimuksia. Komissiolla ei myöskään ole keinoja selvittää vapaaehtoisen järjestelmän väitettyjä sääntö -
jen rikkomisia, sillä käytössä ei ole erityistä valitusjärjestelmää eikä komissio varmista, käsittelevätkö vapaaehtoiset 
järjestelmät niille suoraan esitettyjä valituksia asianmukaisesti.
IX
Pyrkiessään 10 prosentin liikennetavoitteen saavuttamiseen jäsenvaltioiden tehtävänä on varmistaa, että komis -
siolle ilmoitetut kestäviä biopolttoaineita koskevat tilastot ovat luotettavia. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että 
nämä tilastot voivat olla liioiteltuja, sillä jäsenvaltiot saattavat ilmoittaa kestäviksi biopolttoaineiksi myös sellaisia 
biopolttoaineita, joiden kestävyyttä ei ole todennettu. Lisäksi jäsenvaltioiden ilmoittamien tietojen vertailtavuu -
teen liittyi ongelmia.
X
Tilintarkastustuomioistuin antaa tarkastuksessa tehtyjen havaintojen perusteella seuraavat suositukset:
1. Komission olisi tulevia tunnustuksia varten arvioitava vapaaehtoisia järjestelmiä aiempaa perusteellisemmin ja 
varmistettava, että järjestelmissä
i) arvioidaan, missä määrin sertifioitujen biopolttoaineiden tuotantoon liittyy kielteisiä sosioekonomisia vai -
kutuksia ja epäsuoria maankäytön muutoksia koskeva merkittävä riski. Tätä varten komission olisi vaadittava 
vapaaehtoisia järjestelmiä ilmoittamaan kerran vuodessa sertifiointitoimintansa pohjalta kaikki merkityksel -
liset tiedot, jotka koskevat edellä mainittua riskiä.
ii) todennetaan tehokkaasti, että EU:n biopolttoaineiden raaka-aineiden tuottajat noudattavat maataloutta 
koskevia EU:n ympäristövaatimuksia.
iii) hankitaan riittävä evidenssi biopolttoaineiden tuotannossa käytettyjen jätteiden tai tähteiden alkuperästä.
10 Tiivistelmä 
2. Komission olisi tulevia tunnustuksia varten arvioitava, vähentääkö vapaaehtoisten järjestelmien hallinto eturisti -
riitojen riskiä, ja vaadittava vapaaehtoisia järjestelmiä varmistamaan avoimuus.
3. Komission olisi valvottava tunnustettuja vapaaehtoisia järjestelmiä
i) tarkistamalla, että järjestelmien sertifiointitoiminnassa noudatetaan tunnustamista varten esitettyjä 
vaatimuksia
ii) vaatimalla vapaaehtoisia järjestelmiä perustamaan avoin valitusjärjestelmä.
4. Komission olisi pyydettävä jäsenvaltioita esittämään tilastojen tueksi evidenssiä, joka osoittaa ilmoitettujen 
biopolttoainemäärien luotettavuuden.
5. Kestäviä biopolttoaineita koskevien tilastojen vertailtavuuden ja kehittyneitä biopolttoaineita koskevien 
tietojen luotettavuuden varmistamiseksi komission olisi ehdotettava jäsenvaltioille jäteaineiden määritelmän 
yhdenmukaistamista.
11
 Johdanto
Biopolttoaineiden määritelmä
01 
Biopolttoaineet aiheuttavat fossiilisia polttoaineita vähemmän kasvihuonekaa -
su- ja etenkin hiilidioksidipäästöjä, sillä biopolttoaineen polton aikana syntyvät 
hiilipäästöt vastaavat määrää, joka sitoutuu raaka-aineen kasvun aikana (raa -
ka-aineena käytetyt kasvit sitovat hiilidioksidia kasvun aikana)1. Tämä yhtälö 
toimii kuitenkin vain silloin, jos maankäytön muutoksesta ei aiheudu lisäpäästöjä 
suoran (esimerkiksi metsä muutetaan maatalousmaaksi ja sitoutunutta hiiltä 
vapautuu) tai epäsuoran (biopolttoainetuotantoon käytettävien ravintokasvien 
korvaamiseksi on viljeltävä enemmän maata, jotta elintarviketuotanto kyetään 
varmistamaan) maankäytön muutoksen yhteydessä. Biopolttoainekasvien viljelyn 
aiheuttamien kasvihuonekaasupäästöjen ohella lisäpäästöjä syntyy myös uusien 
alueiden raivauksesta ja niillä tapahtuvasta ravintokasvien viljelystä. Jätteistä, 
tähteistä tai muiden kuin ruokakasvien biomassasta valmistetut biopolttoaineet 
eivät kilpaile elintarviketuotannon kanssa.
02 
Biopolttoaineilla tarkoitetaan Euroopan unionin asiaa koskevassa lainsäädännös -
sä ”nestemäisiä tai kaasumaisia liikenteessä käytettäviä polttoaineita, jotka tuote -
taan biomassasta”2 eli biohajoavista maatalouden, metsätalouden tai kalastuksen 
tuotteista, jätteistä tai tähteistä tai biohajoavista teollisuus- ja yhdyskuntajätteis -
tä. Ainoat biopolttoaineet, joita tällä hetkellä tuotetaan ja käytetään olennaisia 
määriä EU:ssa, ovat biobensiini (mukaan lukien bioetanoli) ja biodiesel.
03 
Käytetyistä raaka-aineista riippuen biopolttoaineilla voidaan tarkoittaa
– tavanomaisia (ensimmäisen sukupolven) biopolttoaineita, jotka valmistetaan 
pääasiassa viljelykasveista, joita käytetään myös ravinto- tai rehukasveina (eli 
ihmisten tai eläinten ravinnoksi, kuten viljat, sokeriruoko, sokerijuurikas ja 
öljysiemenet)
– kehittyneitä (toisen ja kolmannen sukupolven) biopolttoaineita, jotka valmis -
tetaan jätteiden tai tähteiden kaltaisista raaka-aineista, jotka eivät kilpaile 
suoraan ravinto- ja rehukasvien kanssa.1 Kasvihuonekaasu- ja etenkin 
hiilidioksidipäästöt, jotka 
vapautuvat, kun biomassaa 
muunnetaan energiaksi 
(biopolttoaineen poltto), 
vastaavat sitä hiilidioksidin 
määrää, joka sitoutuu 
kasveihin niiden kasvukauden 
aikana.
2 Direktiivi 2009/28/EY 
(uusiutuvat energialähteet), 2 
artiklan i kohta, ja Euroopan 
parlamentin ja neuvoston 
direktiivi 98/70/EY, annettu 13 
päivänä lokakuuta 1998, 
bensiinin ja 
dieselpolttoaineiden laadusta 
ja neuvoston direktiivin 93/12/
ETY muuttamisesta (EYVL 
L 350, 28.12.1998, s. 58), 2 
artiklan 9 kohta.
12 Johdanto 
EU:n biopolttoainemarkkinat
04 
Eurostatin tietojen3 mukaan Euroopan unionissa käytettiin vuonna 2014 yhteensä 
14 370 ktoe (tuhatta öljyekvivalenttitonnia) biopolttoaineita, mistä 11 367 ktoe oli 
biodieseliä (noin 4 prosenttia liikenteen polttoaineesta) ja 2 637 ktoe biobensiiniä 
(noin 0,9 prosenttia liikenteen polttoaineesta) (ks. liite I ). Komission julkaisemien 
uusimpien tietojen4 mukaan 79 prosenttia EU:ssa kulutetusta biodieselistä ja 
71 prosenttia bioetanolista tuotettiin EU:ssa vuonna 2012. Biodieseliä tuotiin pää -
asiassa Argentiinasta ja Indonesiasta ja bioetanolia Yhdysvalloista ja Brasiliasta.
05 
EU:ssa kulutettujen biopolttoaineiden raaka-aineiden tuotantoon tarvittiin vuon -
na 2012 yhteensä 7,8 miljoonaa hehtaaria maatalousmaata, mistä 4,4 miljoonaa 
hehtaaria sijaitsi EU:ssa (3 prosenttia EU:n koko viljelymaasta) ja 3,5 miljoonaa 
hehtaaria EU:n ulkopuolella5. Viljelykasvien, kuten maissin, vehnän, sokerijuu -
rikkaan tai sokeriruo’on, käyttö biopolttoaineiden valmistukseen on herättänyt 
yleistä huolta siitä, että viljely- ja maatalousmaata siirretään elintarviketuotan -
nosta biopolttoainetuotantoon.
Biopolttoaineet uusiutuvana energialähteenä EU:n 
liikennealalla
Liikenteessä vuoteen 2020 mennessä saavutettava 
10 prosentin uusiutuvan energian tavoite
06 
Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä annettu di -
rektiivi 2009/28/EY, jäljempänä ’uusiutuvia energialähteitä koskeva direktiivi’, on 
osa EU:n energia- ja ilmastonmuutospakettia6, jonka neuvosto hyväksyi 6. huh -
tikuuta 2009. Uusiutuvaa energiaa koskeva uusi paketti, johon sisältyy bioener -
gian kestävyyspolitiikka vuoteen 2030 saakka, on määrä esitellä vuoteen 2017 
mennessä7.3 Eurostatin SHARES 
2014 -taulukot, tulokset ja 
yksityiskohtaiset tulokset, ks. 
myös tämän kertomuksen 
liite I .
4 COM(2015) 293 final, 15. 
kesäkuuta 2015, ”Kertomus 
edistymisestä uusiutuvien 
energialähteiden käytössä”.
5 SWD(2015) 117 final, 15. 
kesäkuuta 2015, ”Technical 
assessment of the EU biofuels 
sustainability and feasibility of 
10 % renewable energy in 
transport” (tekninen arviointi 
EU:n biopolttoaineiden 
kestävyydestä ja uusiutuvaa 
energiaa liikenteessä koskevan 
10 prosentin tavoitteen 
toteutettavuudesta), s. 3.
6 Vuoden 2020 paketti koostuu 
sitovasta lainsäädännöstä, ks. 
http://ec.europa.eu/clima/
policies/strategies/2020/
index_en.htm
7 COM(2015) 572 final, 18. 
marraskuuta 2015, ”Kertomus 
edistymisestä uusiutuvien 
energialähteiden käytössä”.
13 Johdanto 
07 
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä vaaditaan, että EU kattaa 
vähintään 20 prosenttia energian loppukulutuksestaan uusiutuvista lähteistä pe -
räisin olevalla energialla vuoteen 2020 mennessä. Lisäksi direktiivissä vaaditaan 
kutakin jäsenvaltiota varmistamaan, että ”uusiutuvista lähteistä peräisin olevan 
energian osuus kaikissa liikennemuodoissa on vuonna 2020 vähintään 10 pro -
senttia liikenteen energian loppukulutuksesta kyseisessä jäsenvaltiossa”8. Tämä 
tavoite voidaan saavuttaa lisäämällä uusiutuvista lähteistä peräisin olevan sähkön 
ja muiden vaihtoehtoisten energiamuotojen käyttöä liikenteessä ja yhdistämäl -
lä biopolttoaineita fossiilisiin polttoaineisiin. Kun otetaan huomioon tekniikan 
kehityksen nykytilanne ja uusiutuvasta energiasta peräisin olevan sähkön ja 
muiden vaihtoehtoisten energiamuotojen käyttömahdollisuudet liikenteessä, 
kyseinen 10 prosentin liikennetavoite voidaan käytännössä saavuttaa ainoastaan 
käyttämällä merkittävästi biopolttoaineita. Biopolttoaineiden osuus unionissa 
käytettyjen liikenteen polttoaineden kokonaismäärästä oli noin viisi prosenttia 
vuonna 20149.
08 
Koska viljelykasveista valmistetut biopolttoaineet kilpailevat elintarviketuo -
tannon kanssa, EU:n lainsäätäjä vahvisti vuonna 201510, että ravintokasveista 
tuotettujen biopolttoaineiden osuus saa olla enintään seitsemän prosent -
tia vuoteen 2020 mennessä saavutettavan 10 prosentin liikennetavoitteen 
täyttämisessä.
09 
Kuten edellä on todettu, jätteistä, tähteistä tai muiden kuin ruokakasvien biomas -
sasta valmistetut biopolttoaineet eivät kilpaile elintarviketuotannon kanssa. Sen 
vuoksi uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä säädetään, että näiden 
biopolttoaineiden vaikutus EU:n 10 prosentin liikennetavoitteen täyttämisessä 
otetaan huomioon kaksinkertaisena. Näin ollen jäsenvaltiot voisivat teoriassa saa -
vuttaa 10 prosentin tavoitteen, jos viisi prosenttia biopolttoaineista valmistetaan 
lignoselluloosasta, muiden kuin ruokakasvien selluloosasta, jätteistä tai tähteistä. 
Eurostatin vuoden 2014 tilastojen mukaan kaksinkertaisena laskettujen biopolt -
toaineiden osuus biopolttoaineiden ilmoitetusta kokonaiskäytöstä liikenteessä 
kaikissa jäsenvaltioissa oli noin 20 prosenttia (ks. liite I ).8 Uusiutuvia energialähteitä 
koskevan direktiivin 3 artiklan 
4 kohta.
9 Biopolttoaineita koskeva 
barometri. Eurobserver-
barometri, heinäkuu 2015.
10 Euroopan parlamentin ja 
neuvoston direktiivi 
(EU) 2015/1513, annettu 
9 päivänä syyskuuta 2015, 
bensiinin ja 
dieselpolttoaineiden laadusta 
annetun direktiivin 98/70/EY 
ja uusiutuvista lähteistä 
peräisin olevan energian 
käytön edistämisestä annetun 
direktiivin 2009/28/EY 
muuttamisesta (EUVL L 239, 
15.9.2015, s. 1).
14 Johdanto 
Uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin 17 artiklan 2–6 kohdassa asetetut 
kestävyyskriteerit
a) Biopolttoaineiden käytöstä saatavan vähennyksen kasvihuonekaasupäästöissä on oltava vähintään 
35 prosenttia.
b) Biopolttoaineita ei saa valmistaa raaka-aineesta, joka on hankittu biologiselta monimuotoisuudeltaan 
rikkaalta maalta (aarniometsä tai muu puustoinen maa, luonnonsuojelualue, biologisesti erityisen moni -
muotoinen ruohoalue).
c) Biopolttoaineita ei saa valmistaa raaka-aineesta, joka on hankittu maasta, johon on sitoutunut paljon 
hiiltä (kosteikko, metsän peittämä alue, turvemaa).
d) EU:ssa viljeltyjen ja biopolttoaineiden tuotantoon käytettävien maatalouden raaka-aineiden on täytet -
tävä YMP:ssä määritellyt hyvän maatalouden ja ympäristön vähimmäisvaatimukset ja tietyt lakisääteiset 
hoitovaatimukset.Laatikko 1Biopolttoaineiden kestävyyskriteerit
10 
Suorien maankäytön muutosten aiheuttamien kielteisten ympäristövaikutusten 
(ks. kohta 1) lieventämiseksi uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä 
vahvistetaan useita kestävyyskriteerejä, jotka biopolttoaineiden on täytettävä. 
Nämä kriteerit esitetään laatikossa 1 . Lisäksi direktiivissä viitataan muihin näkö -
kohtiin, jotka voivat heikentää biopolttoaineiden kestävyyttä, kuten mahdolliset 
kielteiset sosioekonomiset vaikutukset (maanomistusriidat, pakkotyö/lapsityö, 
heikot työolot), epäsuorien maankäytön muutosten aiheuttamat kasvihuone -
kaasupäästöt, petostentorjunta ja avoimuus biopolttoainetuotannossa.
11 
Mainitun 10 prosentin liikennetavoitteen täyttymisessä voidaan ottaa huomioon 
ainoastaan kestävät biopolttoaineet. Jäsenvaltioiden tehtävänä on varmistaa, 
että ilmoitettujen määrien tukena on voimassa olevat sertifikaatit, kerätä näitä 
tietoja ja toimittaa ne Eurostatille. Jotta varmistetaan EU:n markkinoille saatetta -
vien biopolttoaineiden kestävyys, jäsenvaltioiden on vaadittava biopolttoainei -
den toimitusketjuun kuuluvia talouden toimijoita osoittamaan, että kestävyyskri -
teerit täyttyvät11. Toimijat voivat osoittaa, että niiden biopolttoaine-erät täyttävät 
kestävyyskriteerit, täyttämällä kansallisten valvontajärjestelmien vaatimukset tai 
hyödyntämällä komission tunnustamia vapaaehtoisia järjestelmiä12.11 Uusiutuvia energialähteitä 
koskevan direktiivin 18 artiklan 
3 kohta.
12 Uusiutuvia energialähteitä 
koskevan direktiivin 18 artiklan 
4 kohta.
15 Johdanto 
12 
Kansallisissa järjestelmissä vaaditaan tai hyväksytään yleisesti kestävyyden 
todisteeksi komission tunnustamien vapaaehtoisten järjestelmien myöntämät 
sertifikaatit. Kaikissa kansallisissa järjestelmissä käytetään tunnustettuja vapaaeh -
toisia järjestelmiä, ja kussakin jäsenvaltiossa toimii yleensä useita vapaaehtoisia 
järjestelmiä. Näin ollen useimmat EU:n markkinoille saatettavat kestävät biopolt -
toaineet sertifioidaan vapaaehtoisissa järjestelmissä.
Kestävien biopolttoaineiden sertifiointi komission 
tunnustamissa vapaaehtoisissa järjestelmissä
13 
Vapaaehtoinen järjestelmä on biopolttoaineiden kestävyyttä koskeva sertifioin -
tijärjestelmä. Näitä järjestelmiä perustavat pääasiassa yksityiset elimet. Usein va -
paaehtoisia järjestelmiä kehittävät talouden toimijoiden tai muiden asianosaisten 
muodostamat ryhmät (yhteistyörakenteet tai yhteenliittymät). Lisäksi biopoltto -
aineiden tuottajat ovat perustaneet vapaaehtoisia järjestelmiä. Näissä järjestel -
missä voidaan soveltaa uusiutuvia energialähteitä koskevaa direktiiviä tiukempia 
kriteerejä ja lisävaatimuksia, kuten sosiaalisia tai paikallisoloihin mukautettuja 
kriteerejä ja hyviä maatalouskäytäntöjä edistäviä kriteerejä. Lisäksi järjestelmis -
sä voidaan ottaa huomioon myös muita kestävyysnäkökohtia, kuten maaperän, 
veden ja ilman suojelu.
14 
Sertifiointia varten on tarkastettava koko tuotantoketju raaka-ainetta kasvatta -
vasta viljelijästä biopolttoaineen tuottajaan. Vapaaehtoisissa järjestelmissä tar -
kastuksia suorittavat riippumattomat tarkastajat (eli sertifiointielimet, jotka ovat 
luonnollisia tai oikeushenkilöitä), jotka sertifioivat kestävyyskriteerit täyttäviä 
talouden toimijoita vapaaehtoisen järjestelmän puolesta kyseisen järjestelmän 
kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti. Sertifiointielinten tarkastajat voivat tehdä 
asiakirjatarkastuksia ja paikan päällä toimitettavia tarkastuksia, jotka koskevat 
viljelijöitä, biomassan ensimmäisiä keräyspaikkoja, varastoja, öljypuristamoita, 
biopolttoainelaitoksia ja biomassan tai biopolttoaineiden myyjiä (ks. kaavio 1 ).
16 Johdanto Kaavio 1Vapaaehtoisen järjestelmän mukainen sertifiointi
Huom.:  VJ – vapaaehtoinen järjestelmä, SE – sertifiointielin.
Lähde:  Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
15 
Biomassaa tai biopolttoaineita tuottava toimija maksaa sertifiointikuluja serti -
fiointielimelle ja maksuja vapaaehtoiselle järjestelmälle ja hankkii sertifikaatin, 
johon sisältyy vapaaehtoisen järjestelmän logo. Jokaisen talouden toimijan, joka 
osallistuu biomassan viljelemiseen ja muuntamiseen biopolttoaineiksi, on annet -
tava biomassan tai biopolttoaineiden ostajille tietoa hankkimastaan sertifikaatis -
ta ja tuotteiden kestävyysominaisuuksista.Talouden toimijat pyytävät 
sertiﬁointia valitsemaltaan sertiﬁointielimeltä.Jos RED-direktiivin vaatimukset 
täyttyvät, sertiﬁointielin myöntää 
talouden toimijalle sertiﬁkaatin.
Sertiﬁointielimen toimittamien sertiﬁkaattien perusteella kukin talouden toimija voi osoittaa kestävyyden ja kaupata tuotettaan toimitusketjun seuraavalle tasolle.Viljelijä Myyjä JalostamoKun tunnustettu vapaaehtoinen järjestelmä (VJ) on tehnyt 
sopimuksen sertiﬁointielimen (SE) kanssa, kyseinen elin voi 
tarjota sertiﬁointia talouden toimijoille.VJ:n mukainen
VJJärjestelmä tekee sopimuksia sellaisten sertiﬁointielinten kanssa,
joilla on pätevyys suorittaa RED-direktiivin vaatimuksiin liittyviä 
tarkastuksia.
SE1 SE2 SE3 SE4 SE5
Huolto-
asema
17 Johdanto 
16 
Kun talouden toimija on sertifioitu tunnustetussa vapaaehtoisessa järjestelmässä, 
jäsenvaltio ei voi vaatia lisänäyttöä kestävyyskriteerien täyttymisestä13. Näin ollen 
tunnustetun vapaaehtoisen järjestelmän myöntämä sertifikaatti on pätevä kaikis -
sa EU:n jäsenvaltioissa. Tunnustetut vapaaehtoiset järjestelmät sertifioivat EU:ssa 
tuotettua ja myös kolmansista maista tuotua biomassaa.
17 
Komission tehtävänä on tunnustaa vapaaehtoisia järjestelmiä. Komissio voi myös 
kumota tunnustamista koskevan päätöksen, jos järjestelmä ei toteuta kaikkia 
päätöksen perusteena olevia osatekijöitä. Tunnustamista koskevat päätökset 
ovat voimassa viisi vuotta. Ensimmäinen tunnustamista koskeva päätös tehtiin 
vuonna 2011. Komissio on tunnustanut 19 vapaaehtoista järjestelmää joulukuu -
hun 2015 mennessä (ks. liite II )14.13 Uusiutuvia energialähteitä 
koskevan direktiivin 18 artiklan 
7 kohta.
14 Ks. kunkin tunnustamista 
koskevan päätöksen 2 artiklan 
2 kohta.
18
 Tarkastuksen laajuus ja 
tarkastustapa
18 
Ottaen huomioon vapaaehtoisten järjestelmien keskeisen aseman biopolttoainei -
den kestävyyden varmentamisessa komission on ensiarvoisen tärkeää varmistaa, 
että ainoastaan luotettavia vapaaehtoisia järjestelmiä tunnustetaan. Sen vuoksi 
tämä tarkastus kohdistettiin menettelyyn, jota komissio käyttää vapaaehtoisten 
järjestelmien tunnustamiseen (tunnustamista koskeva arviointikehys).
19 
Lisäksi EU:n 10 prosentin liikennetavoitteen täyttymisessä voidaan ottaa huo -
mioon ainoastaan kestävät biopolttoaineet, joten on olennaista kerätä luotet -
tavia tietoja markkinoille saatettujen sertifioitujen kestävien biopolttoaineiden 
määristä kussakin jäsenvaltiossa. Tarkastuksessa selvitettiin näin ollen myös sitä, 
ovatko jäsenvaltioiden keräämät ja Eurostatille toimitetut tiedot kestävien bio -
polttoaineiden osuudesta liikenteessä luotettavia.
20 
Pääasiallinen tarkastuskysymys oli seuraava:
Ovatko komissio ja jäsenvaltiot perustaneet luotettavan sertifiointijärjestel ­
män kestäville biopolttoaineille?
21 
Pääasiallinen tarkastuskysymys jaettiin seuraaviksi osakysymyksiksi:
– Voidaanko komission vapaaehtoisille järjestelmille myöntämällä tunnustuk -
sella varmistaa sertifioitujen biopolttoaineiden kestävyys?
– Varmistaako komissio, että tunnustetut vapaaehtoiset järjestelmät toimivat 
aiotun mukaisesti?
– Ovatko biopolttoaineiden osuutta liikenteen polttoaineiden kokonaismääräs -
tä koskevat kansalliset tiedot luotettavia?
22 
Tarkastus toteutettiin vuoden 2015 toukokuun ja marraskuun välisenä aikana, 
ja se kattoi komission tunnustamista koskevat arvioinnit vuosilta 2011–2015. 
Komissiossa tarkastus koski tarjousmenettelyjä, joiden perusteella komissio 
valitsee vapaaehtoisten järjestelmien arvioinnissa avustavan ulkoisen asiantun -
tijan. Tarkastuksessa perehdyttiin myös vapaaehtoisten järjestelmien arviointiin 
ja tunnustamiseen sekä komission myöhemmin toteuttamaan vapaaehtoisten 
järjestelmien valvontaan.
19 Tarkastuksen laajuus ja tarkastustapa 
23 
Tilintarkastustuomioistuin teki lisäksi tarkastuskäynnin neljään jäsenvaltioon 
(Saksa, Ranska, Puola ja Yhdistynyt kuningaskunta). Asianomaiset jäsenvaltiot va -
littiin tarkastukseen, koska ne tuottavat ja/tai kuluttavat eniten biopolttoaineita. 
Tarkastuskäynnin kohteena olleissa jäsenvaltioissa perehdyttiin järjestelmiin, joi -
den avulla kerätään ja todennetaan kestävien biopolttoaineiden käyttöä koskevia 
tietoja, jotka jäsenvaltiot ilmoittavat julkaistavaksi Eurostatin tilastoissa.
24 
Vapaaehtoiset järjestelmät ja niihin liittyvät sertifiointielimet eivät saa EU:n rahoi -
tusta, joten niitä ei käsitellä Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tarkastukses -
sa. Näin ollen tilintarkastustuomioistuin ei voinut selvittää, toimivatko tunnuste -
tut vapaaehtoiset järjestelmät vaikuttavasti ja ovatko niiden kestävyyssertifikaatit 
luotettavia. Järjestelmän toimijat suostuivat kuitenkin antamaan tietoa toimin -
nastaan ja organisaatiostaan tilintarkastustuomioistuimen tarkastajien vierailujen 
aikana. Tilintarkastustuomioistuin teki vastaavat käynnit myös biopolttoaineiden 
tuotantoketjun sertifioitujen toimijoiden luo.
20
 Huomautukset
15 Uusiutuvia energialähteitä 
koskevan direktiivin 17 artiklan 
1 ja 6 kohta.
16 Vaatimukset kuuluvat osana 
niin kutsuttuihin täydentävien 
ehtojen vaatimuksiin. Ks. 
tämän kertomuksen liite IV .Komission tunnustamista koskevasta 
arviointikehyksestä puuttui joitakin 
biopolttoainetuotantoon liittyviä tärkeitä 
kestävyysnäkökohtia
25 
Suuri määrä biopolttoaineita sertifioidaan vapaaehtoisissa järjestelmissä, ja ainoas -
taan komission tunnustamat vapaaehtoiset järjestelmät voivat laatia päteviä kestä -
vyyssertifikaatteja. Sen vuoksi on olennaisen tärkeää, että tunnustamista koskevat 
päätökset perustuvat kattavaan ja perusteelliseen arviointiin, jossa selvitetään 
vapaaehtoisten järjestelmien sertifiointivaatimuksia ja hallintoa. Sen varmistamisek -
si, että vapaaehtoisissa järjestelmissä sertifioidaan aidosti kestäviä biopolttoaineita, 
tunnustamisprosessissa olisi arvioitava kaikkia biopolttoainetuotantoon liittyviä 
oleellisia kestävyysnäkökohtia.
26 
Kuten edellä on todettu, vapaaehtoisia järjestelmiä koskevat komission arvioinnit 
toteutti komission puolesta toimiva ulkoinen toimeksisaaja ja ne perustuivat komis -
sion aikaisemmin hyväksymiin menettelyihin (tunnustamista koskeva arviointike -
hys). Komissio valitsi ulkoisen toimeksisaajan asianmukaisten kriteerien perusteella, 
ja kaiken kaikkiaan valinnassa noudatettiin asiaa koskevia unionin yleiseen talous -
arvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen säännöksiä. Tarkastuksessa tutkittiin 
neljää vapaaehtoista järjestelmää koskevia asiantuntijan arviointeja ja todettiin, että 
niissä sovellettiin asianmukaisesti komission kanssa sovittua arviointikehystä.
27 
Lisäksi tilintarkastustuomioistuin arvioi, kattoiko tunnustamista koskeva arviointi -
kehys perusteellisesti biopolttoainetuotannon kestävyysnäkökohdat. Tilintarkas -
tustuomioistuin havaitsi, että kehyksen avulla arvioidaan ainoastaan uusiutuvia 
energialähteitä koskevan direktiivin pakollisia kestävyyskriteereitä. Arvioinnin 
ulkopuolelle jäi näin ollen muita tärkeitä näkökohtia, jotka ovat välttämättömiä 
biopolttoaineiden kestävyyden varmistamisen kannalta.
Maataloutta koskevien EU:n ympäristövaatimusten 
noudattamista ei varmistettu
28 
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä vahvistetaan kestävyyskriteeri15, 
jonka mukaan Euroopan unionissa viljeltyjen raaka-aineiden on täytettävä YMP:ssä 
määritellyt ympäristövaatimukset sekä maatalouden ja ympäristön vaatimukset16. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että komissio ei ennen tunnustamista todenta -
nut, tarkistettiinko vapaaehtoisissa järjestelmissä, että biopolttoaineiden raaka-ai -
neiden tuottajat (viljelijät) noudattavat mainittuja vaatimuksia. Tämän seurauksena 
tilintarkastustuomioistuin totesi, että kolmessa neljästä tutkitusta vapaaehtoisesta 
järjestelmästä ei sovellettu vaatimuksia, joiden perusteella olisi voitu tehokkaasti 
ja perusteellisesti varmistaa kyseisen kestävyyskriteerin täyttyminen. Järjestelmät 
perustuivat kansallisten viranomaisten YMP:n yhteydessä suorittamiin tarkastuk -
siin, mutta tarkastusten tuloksia ei ollut saatavilla järjestelmien yhteydessä (ks. 
laatikko 2 ).
21 Huomautukset 
29 
On syytä panna merkille, että tilintarkastustuomioistuin korostaa vuosikertomuk -
sissaan järjestelmällisesti näihin EU:n ympäristövaatimuksiin liittyviä viljelijöiden 
rikkomuksia (ks. kohta 28)17.
Muut kuin pakolliset kestävyysnäkökohdat
30 
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä18 viitataan tiettyihin biopoltto -
ainetuotannon kestävyysnäkökohtiin, mutta niitä ei aseteta pakollisiksi vaatimuk -
siksi. Direktiivissä ei esimerkiksi vahvisteta sitovia kriteerejä, joilla varmistetaan, 
ettei EU:n alueella käytettävän biopolttoaineen tuotannolla aiheuteta kielteisiä 
sosioekonomisia vaikutuksia. Tällaisten kielteisten vaikutusten mahdollisuutta ei 
siten arvioida vapaaehtoisia järjestelmiä koskevassa komission tunnustamisme -
nettelyssä. Biopolttoaineiden tuotanto voi kuitenkin aiheuttaa riskejä paikallisyh -
teisöille ja vahinkoa koko yhteiskunnalle. Keskeisiä tarkasteltavia ongelmia ovat 
esimerkiksi maanomistusriidat, pakkotyö/lapsityö, heikot työolot sekä terveys- ja 
turvallisuusriskit19.Vaatimusten noudattamisen todentamiseen liittyviä hyviä ja huonoja käytäntöjä
Ainoastaan yksi tarkastuskäynnin kohteena olleista vapaaehtoisista järjestelmistä vaatii, että vaatimusten 
noudattaminen todennetaan täydellisesti ja perusteellisesti. Järjestelmän vaatimuksissa todetaan yksiselittei -
sesti, että on valvottava, että viljelijät täyttävät vaatimukset. Järjestelmän tarkastusten suorittamista koskevis -
sa säännöissä vaaditaan sertifiointielimiä tarkistamaan, noudatetaanko maatiloilla uusiutuvia energialähteitä 
koskevan direktiivin kestävyyskriteerejä.
Kolmen muun vapaaehtoisen järjestelmän periaatteisiin sisältyi puutteellisia menettelyjä (tarkistuslista), jotka 
eivät kattaneet kaikkia uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä mainittuja maataloutta koskevia 
EU:n ympäristövaatimuksia, niissä sallittiin ehtojen noudattamisen todentaminen pelkästään viljelijöiden 
omien ilmoitusten perusteella tai turvauduttiin YMP:n täydentävien ehtojen valvonnasta vastaavien kansallis -
ten viranomaisten suorittamiin tarkastuksiin, vaikka järjestelmillä ei ole viljelijöiden sertifioinnin yhteydessä 
pääsyä näiden tarkastusten tuloksiin.Laatikko 2
17 Tilintarkastustuomioistuimen 
vuosikertomus 2014, kohdat 
7.22 ja 7.33 (EUVL C 373, 
10.11. 2015).
18 Direktiivin 17 artiklan 7 kohta.
19 Biopolttoainetuotannon 
riskejä määritetään esimerkiksi 
WWF:n raportissa ” 2050 
Criteria Overview ” 
(syyskuu 2012): http://assets.
worldwildlife.org/
publications/458/files/
original/2050_criteria_final_
low_res_online_viewing.
pdf ?1348517472
22 Huomautukset 
31 
Vapaaehtoisia järjestelmiä arvioiva asiantuntija laati komissiolle kesäkuussa 2012 
menetelmän sen arvioimiseksi, käsitelläänkö vapaaehtoisissa järjestelmissä muita 
kuin pakollisia kestävyysnäkökohtia. Komissio ei ole kuitenkaan toistaiseksi otta -
nut menetelmää käyttöön. Sen vuoksi vapaaehtoisten järjestelmien ei tarvinnut 
sisällyttää muita kuin pakollisia kestävyysnäkökohtia vaatimuksiin, jotka ne toi -
mittivat tunnustamista varten. Tilintarkastustuomioistuin kuitenkin havaitsi, että 
yhdessä neljästä tutkitusta vapaaehtoisesta järjestelmästä oli laadittu sertifioin -
timenettelyjä, joihin sisältyi sosioekonomisten vaikutusten todentaminen (ks. 
laatikko 3 ).
20 17 artiklan 7 kohdan toinen 
alakohta.
21 COM(2013)175 final ja SWD 
(2013) 102 final sekä 
COM(2015)293 final ja 
SWD(2015)117 final. 
Tilintarkastustuomioistuin 
perehtyi sekä COM- että 
SWD-asiakirjoihin.Laatikko 3Sosiaalisten kestävyysnäkökohtien todentamiseen liittyvä hyvä käytäntö
Kestävän sekä ympäristön kannalta ja sosiaalisesti järkevän biomassatuotannon varmistamiseksi tähän vapaa -
ehtoiseen järjestelmään liittyvillä kestävän tuotannon vaatimuksilla pyritään paitsi ehkäisemään ekologista 
haittaa myös turvaamaan asianmukaiset työolot ja työntekijöiden terveyden suojelu maatiloilla. Vaatimuk -
siin sisältyvät maaperän, veden ja ilman suojelu, turvalliset työolot (koulutus, suojavaatteiden käyttö sekä 
asianmukainen ja oikea-aikainen apu onnettomuustapauksissa) sekä ihmisoikeuksien, työelämän oikeuksien 
ja maaoikeuksien kunnioittaminen. Järjestelmän periaatteiden mukaan biomassatuotannolla on edistettävä 
vastuullisia työehtoja ja työntekijöiden terveyttä, turvallisuutta ja hyvinvointia, ja tuotannon perustana on 
oltava vastuulliset suhteet yhteisöön.
32 
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä vaaditaan komissiota laati -
maan joka toinen vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus biopolt -
toaineiden kasvavan kysynnän vaikutuksesta sosiaaliseen kestävyyteen EU:ssa ja 
kolmansissa maissa, EU:n biopolttoainepolitiikan vaikutuksesta elintarvikkeiden 
saatavuuteen kohtuuhintaan varsinkin kehitysmaissa asuville. Komission on 
laadittava kertomuksia myös laajemmista kehitysnäkökohdista. Komission kerto -
muksissa on käsiteltävä myös maankäyttöoikeuksien noudattamista ja maaperän, 
veden ja ilman suojelemiseksi toteutettuja kansallisia toimenpiteitä20. Tilintar -
kastustuomioistuin toteaa, että vaikka raportointivaatimus ei voi korvata näiden 
kestävyysnäkökohtien järjestelmällisen sertifioinnin puuttumista, sen avulla 
voitaisiin saada tarpeellinen yleiskäsitys näiden aiheiden merkityksestä.
33 
Tähän mennessä komissio on toimittanut kaksi kertomusta21. Tilintarkastustuo -
mioistuin katsoo, että näitä kertomuksia voidaan käyttää vain rajallisesti, koska 
niiden sisältämät tiedot ovat vähäisiä ja esitetyt päätelmät epäselviä, kuten laati -
kosta 4  käy ilmi. Kertomukset eivät sisällä riittävästi tietoa, jotta voitaisiin arvi -
oida biopolttoaineiden kysynnän vaikutusta sosiaaliseen kestävyyteen ja esittää 
tarvittaessa korjaavia toimia.
23 Huomautukset Laatikko 4Esimerkkejä siitä, että komission kertomukset eivät sisällä riittävästi tietoa 
sosiaalisista näkökohdista, joihin biopolttoaineiden tuotanto vaikuttaa
Komission vuonna 2013 julkaisemassa kertomuksessa ei käsitellä ”laajempia kehitysnäkökohtia kehitysmais -
sa”22 (esimerkiksi maaseudun kehitystä ja sosiaalista kehitystä, kuten paikallista vaurautta, sosiaalista hyvin -
vointia sekä energian saantia, valmiuksien kehittämistä ja teknologian siirtoa). Tausta-asiakirjan työolosuhteita 
koskeva arviointi23 perustuu lähinnä kansainvälisten yleissopimusten ratifiointitilanteeseen maissa, jotka 
vievät biopolttoaineita EU:hun.
Työolosuhteisiin liittyviä ongelmia, jotka koskevat palkkaa, terveyttä ja turvallisuutta (kemikaaleille altistumi -
nen mukaan luettuna), sopimuksia tai sukupuolikohtaisia vaikutuksia, ei arvioida mainituissa kertomuksissa.
Komission vuonna 2015 julkaisemassa kertomuksessa ei käsitellä lainkaan laajempia kehitysnäkökohtia kehi -
tysmaissa. Sen tausta-asiakirjassa esitetään ylimalkainen päätelmä, jonka mukaan biopolttoaineiden tuotanto 
saattaisi vaikuttaa myönteisesti tai kielteisesti yleisiin laajempiin kehitysnäkökohtiin kehitysmaissa24.
22 Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä vaaditaan raportoimaan ”laajemmista kehitysnäkökohdista kehitysmaissa”, mutta siinä ei 
täsmennetä, mitä tällaiset näkökohdat ovat.
23 Ecofys et al., ”Renewable energy progress and biofuel sustainability”, 2012.
24 Ecofys et al., ” Renewable energy progress and biofuel sustainability ”, 2014, s. 173.
Epäsuorien maankäytön muutosten vaikutuksia ei ole otettu 
huomioon
34 
Biomassaa tuotetaan yleensä viljelymaalla, jota aikaisemmin käytettiin maata -
loustuotannossa elintarvikkeiden tai rehun tuotantoon. Koska tämäntyyppinen 
maataloustuotanto on yhä tarpeen, sitä voitaisiin siirtää osittain maa-alueille, joi -
ta ei aiemmin käytetty viljelymaana, vaan jotka olivat esimerkiksi ruohikkoalueita 
tai metsämaata. Tätä prosessia kutsutaan epäsuoraksi maankäytön muutokseksi, 
ja se saattaa tehdä tyhjäksi kasvihuonekaasuvähennykset, jotka ovat tulosta 
biopolttoaineiden lisääntyneestä käytöstä, sillä ruohikkoalueet ja metsät sitovat 
suuria määriä hiilidioksidia. Kun tämäntyyppisiä maita muutetaan viljelymaiksi, 
ilmakehän hiilidioksidimäärä saattaa nousta, sillä käyttötavan muuttaminen voi 
aiheuttaa huomattavia kasvihuonekaasujen lisäpäästöjä.
24 Huomautukset 
35 
Epäsuorien maankäytön muutosten vaikutusten arvioinnin merkitystä koros -
tettiin uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin väliarvioinnissa25, jossa 
todetaan, että kasvihuonekaasupäästöt saattavat vähentyä biopolttoaineiden an -
siosta, mutta päästövähennysten määrä riippuu merkittävästi biopolttoainetyy -
pistä ja käytetystä raaka-aineesta sekä siitä, otetaanko epäsuorien maankäytön 
muutosten arvaamattomat vaikutukset huomioon. Kun epäsuorat maankäytön 
muutokset otetaan huomioon, jotkin biopolttoaineet, kuten jätteistä ja tähteistä 
tai sokeriruo’osta tuotettavat biopolttoaineet, voivat saada aikaan huomattavia 
päästövähennyksiä, kun taas viljelykasveista tuotettavat biopolttoaineet voivat 
joissakin tapauksissa johtaa jopa kasvihuonekaasupäästöjen nettolisäykseen.
36 
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä ei kuitenkaan vaadita biomas -
san ja biopolttoaineiden toimittajia ottamaan huomioon epäsuoriin maankäytön 
muutoksiin liittyviä kasvihuonekaasupäästöjä kasvihuonekaasupäästöjen sääs -
töjä laskettaessa26. Näin ollen epäsuorien maankäytön muutosten vaikutuksia 
biopolttoaineiden kestävyyteen ei oteta huomioon vapaaehtoisten järjestelmien 
arviointi- ja tunnustamismenettelyssä.
37 
Tilintarkastustuomioistuin on tietoinen teknisistä vaikeuksista, joita esiintyy 
arvioitaessa epäsuorien maankäytön muutosten vaikutuksia kasvihuonekaasu -
päästöihin (lähinnä sellaisen metodologian puuttuminen, jolla lasketaan epä -
suoriin maankäytön muutoksiin liittyviä päästöjä, joita saattaa esiintyä kaikkialla 
maailmassa eikä välttämättä alueilla, joissa tuotetaan biomassaa biopolttoaineita 
varten). Uusiutuvia energialähteitä koskevassa muutetussa direktiivissä27 ongel -
maan puututaan rajoittamalla viljelykasveista tuotettavien biopolttoaineiden 
osuutta, joka voidaan ottaa huomioon vuodelle 2020 asetetun 7 prosentin tavoit -
teen saavuttamisessa, ja asettamalla jäsenvaltioille ja komissiolle uusia raportoin -
tivelvoitteita28. Tarkastusajankohtana ei ollut käytettävissä minkäänlaista tietoa 
lähteistä, joita komissio saattaa käyttää raportoidessaan epäsuorista maankäytön 
muutoksista.
Biopolttoaineiden tuotannossa käytettyjen jätteiden tai 
tähteiden alkuperä on varmennettu riittämättömästi
38 
Jätteistä ja tähteistä tuotettuja biopolttoaineita, kuten käytetystä ruokaöljystä 
valmistettua biodieseliä, pidetään ympäristön kannalta parempana vaihtoehtona, 
koska ne eivät kilpaile elintarviketuotannon kanssa maatalousmaan käytöstä.25 CE Delft, ”Mid-term evaluation 
of the Renewable Energy 
Directive” (uusiutuvia 
energialähteitä koskevan 
direktiivin väliarviointi). 
REFIT-ohjelman puitteissa 
tehty tutkimus, Delft, huhtikuu 
2015 ( www.cedelft.eu ).
26 Uusiutuvia energialähteitä 
koskevan direktiivin 
muuttamisesta annetun 
direktiivin (EU) 2015/1513 
3 artiklassa vaaditaan 
kuitenkin komissiota 
antamaan Euroopan 
parlamentille ja neuvostolle 
31. joulukuuta 2016 mennessä 
kertomus, jossa muun muassa 
arvioidaan ”parasta saatavilla 
olevaa tieteellistä näyttöä 
epäsuorasta maankäytön 
muutoksesta aiheutuvista 
kasvihuonekaasupäästöistä, 
joita biopolttoaineiden [...] 
tuotantoon liittyy”.
27 Direktiivi (EU) 2015/1513.
28 Uusiutuvia energialähteitä 
koskevan muutetun direktiivin 
liitteessä VIII esitetään 
epäsuoriin maankäytön 
muutoksiin liittyviä päästöjä 
koskeva alustava arvio, joka 
jäsenvaltioiden ja komission 
on otettava huomioon 
raportoinnissa.
25 Huomautukset 
39 
Mahdollisuus laskea kahteen kertaan jätteistä ja tähteistä valmistetut biopolt -
toaineet on johtanut tilanteeseen, jossa käytetystä ruokaöljystä valmistetun 
biodieselin (ks. kohta 9) hinta on usein korkeampi kuin kasviöljystä valmistetun 
biodieselin29. Tähän liittyy riski siitä, että neitsytöljyä väärennetään myytäväksi 
käytettynä ruokaöljynä. Riski pantiin merkille hiljattain tehdyssä tutkimukses -
sa30, jossa tuotiin esiin toimijoiden ja muiden sidosryhmien huolestuminen 
sellaisten väärinkäytösten riskistä, joissa neitsytkasviöljyä myytäisiin käytettynä 
ruokaöljynä.
40 
Tämän vuoksi oli välttämätöntä, että komissio arvioi tunnustamisprosessin yhtey -
dessä vapaaehtoisten järjestelmien menettelyjä, jotta taataan, että jätteistä val -
mistetut biopolttoaineet ovat todellakin peräisin jätteistä. Tilintarkastustuomio -
istuin havaitsi kuitenkin, että näin ei ollut toimittu, koska komissio ei arvioinut, 
varmennettiinko vapaaehtoisissa järjestelmissä biopolttoaineiden valmistuksessa 
käytettyjen jätteiden alkuperä.
41 
Komissio myönsi lokakuussa 2014, että vapaaehtoiset järjestelmät eivät toimit -
taneet riittävästi näyttöä jätteiden alkuperästä (esim. ravintoloista saatavan 
käytetyn ruokaöljyn osalta), ja toimitti ohjeasiakirjan kaikille tunnustetuille 
järjestelmille. Ohjeasiakirjassa ehdotettiin, että kehitettäisiin erityisiä tarkastus -
toimenpiteitä, joilla tarkistettaisiin jätteiden ja tähteiden alkuperä, toisin sanoen 
talouden toimija, joka jätteitä tai tähteitä tuottaa. Ohjeasiakirjassa tähdennettiin, 
että jätteisiin ja tähteisiin liittyy taloudellisten kannustimien vuoksi todellinen 
väärinkäytösten riski (esim. tapauksissa, joissa jätteeksi tai tähteeksi määritetyn 
raaka-aineen hinta voi olla neitsytöljyn hintaa korkeampi31).
42 
Tämä merkitsee, että biopolttoaineet, jotka on sertifioitu jätteestä valmistetuiksi 
ja jotka siten lasketaan kahteen kertaan kansallisten tavoitteiden yhteydessä, ser -
tifioitiin varmentamatta asianmukaisesti käytetyn jätteen alkuperää siitä alkaen, 
kun ensimmäiset vapaaehtoiset järjestelmät tunnustettiin vuonna 2011 ainakin 
vuoteen 2014 saakka. Tilintarkastustuomioistuimen toimittamassa tarkastukses -
sa havaittiin heikkouksia vapaaehtoisten järjestelmien valvonnassa (ks. kohdat 
50–56) sekä ohjeasiakirjassa esitettyjen vaatimusten täytäntöönpanossa (ks. koh -
dat 57 ja 58). Tilintarkastustuomioistuin ei näin ollen voi katsoa varmentamisen 
todella tehostuneen.29 ”EC note on verification of the 
chain of custody of biofuels 
made from waste and 
processing residues ” (Euroopan 
komission ohjeasiakirja 
jätteistä ja prosessitähteistä 
valmistettujen 
biopolttoaineiden 
toimitusketjun 
varmentamisesta), 10.10.2014, 
s. 2, kohta 5.
30 Ecofys, ”Trends in the UCO 
market”, ECOFYS 2013, s. 2.
31 Ohjeasiakirja, 10.10.2014, s. 2.
26 Huomautukset 
Biologisesti erityisen monimuotoisia ruohoalueita ei suojeltu 
johdonmukaisesti viime aikoihin saakka
43 
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä määritetty kestävyyskriteeri32 
koskee biologisesti erityisen monimuotoisten ruohoalueiden (sekä uhanalaisten 
tai haavoittuvien lajien) suojelua kyseisellä maalla33. Tämän kriteerin täytäntöön -
panoa varten komission oli vahvistettava34 kriteerit ja maantieteelliset alueet, joi -
den perusteella määritettiin, minkälaista ruohoaluetta oli pidettävä biologisesti 
erityisen monimuotoisena. Komissio laati tämän määritelmän joulukuussa 201435. 
Sitä on sovellettu 1. lokakuuta 2015 alkaen, vaikka jäsenvaltioiden oli panta -
va uusiutuvia energialähteitä koskeva direktiivi täytäntöön 5. joulukuuta 2010 
mennessä.
44 
Biologisesti erityisen monimuotoisen ruohoalueen myöhäisestä määrittelystä 
huolimatta jotkin vapaaehtoiset järjestelmät takasivat kyseisen kriteerin impli -
siittisen noudattamisen sertifiointitoimintansa alusta alkaen, sillä järjestelmissä 
kiellettiin ruohoalueen käyttötavan muuttaminen. Esimerkiksi tutkituista neljästä 
vapaaehtoisesta järjestelmästä kolmessa määrättiin, että ruohoalueiden käyttö -
tavan muuttaminen oli tammikuussa 2008 tai sen jälkeen kiellettyä siihen saakka, 
kunnes komissio vahvistaa biologisesti erityisen monimuotoista ruohoaluetta 
koskevat määritelmät, kriteerit ja maantieteelliset alueet. Muissa järjestelmissä 
biologisesti erityisen monimuotoisia ruohoalueita koskeva näkökohta jätettiin 
tunnustamisprosessin ulkopuolelle, mikä merkitsee sitä, että kyseisten järjestel -
mien ennen 1. lokakuuta 2015 myöntämissä kestävyyssertifikaateissa ei var -
mennettu, oliko raaka-aineet saatu tämäntyyppiseltä maa-alueelta. Sen vuoksi 
komissio hyväksyi ”osittaisen tunnustamisen”, jonka ulkopuolelle tämä kestävyys -
kriteeri nimenomaisesti suljetaan.
45 
Tähän mennessä 19 tunnustetusta vapaaehtoisesta järjestelmästä kolmelle on 
myönnetty osittainen tunnustaminen kyseisten ehtojen mukaisesti. Kyseisissä 
järjestelmissä biopolttoaineiden kestävyys varmennettiin siten tarkistamatta, 
oliko raaka-aineet tuotettu mahdollisesti biologisesti monimuotoisiin ruohoalu -
eisiin kuuluneen ruohoalueen käyttötavan muuttamisen jälkeen. Huolimatta 
siitä, että näissä järjestelmissä kyseistä kestävyysnäkökohtaa ei taata riittävällä 
tavalla, tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että niiden myöntämien sertifikaattien 
katsottiin tosiasiassa kattavan kaikki uusiutuvia energialähteitä koskevan direktii -
vin kestävyyskriteerit. Tämä merkitsee esimerkiksi sitä, että näiden järjestelmien 
mukaisesti sertifioitu biopolttoaine otettiin huomioon määritettäessä edistymis -
tä vuodelle 2020 asetetun 10 prosentin liikennetavoitteen saavuttamisessa.32 17 artiklan 3 kohdan 
c alakohta.
33 Biologisesti erityisen 
monimuotoiset ruohoalueet 
vaihtelevat eri 
ilmastovyöhykkeiden välillä. 
Niihin saattaa kuulua 
esimerkiksi nummia, laitumia, 
niittyjä, savanneja, aroja, 
pensaikkoja, tundria ja 
preerioita. Komission asetus 
(EU) N:o 1307/2014, annettu 8 
päivänä joulukuuta 
2014,biologisesti erityisen 
monimuotoisia ruohoalueita 
koskevien kriteerien ja 
maantieteellisten alueiden 
määrittämisestä bensiinin ja 
dieselpolttoaineiden laadusta 
annetun Euroopan 
parlamentin ja neuvoston 
direktiivin 98/70/EY 
7 b artiklan 3 kohdan 
c alakohdan sekä uusiutuvista 
lähteistä peräisin olevan 
energian käytön edistämisestä 
annetun Euroopan 
parlamentin ja neuvoston 
direktiivin 2009/28/EY 
17 artiklan 3 kohdan 
c alakohdan soveltamiseksi 
(EUVL L 351, 9.12.2014, s. 3), 
johdanto-osan 3 kappale.
34 Uusiutuvia energialähteitä 
koskevan direktiivin 17 artiklan 
3 kohdan toinen alakohta 
sellaisena kuin sitä sovellettiin 
syyskuuhun 2015 saakka.
35 Asetus (EU) N:o 1307/2014.
27 Huomautukset 
Avoimuuteen ja hallintotapaan ei kiinnitetty riittävästi 
huomiota
46 
Edellä mainittujen kestävyyskysymysten lisäksi komission arvioinnissa ja tunnus -
tamisessa ei otettu huomioon vapaaehtoisten järjestelmien hallintotapaa (hallin -
toa ja henkilöstön pätevyyttä). Vapaaehtoisen järjestelmän hallinto ja henkilös -
tön tekniset valmiudet vaikuttavat merkittävästi niiden vaatimusten vakauteen 
ja täytäntöönpanoon. Avoin hallinto, joka takaa sidosryhmien asianmukaisen 
edustuksen, sekä johdon ja henkilöstön vankka osaaminen lisäävät vaatimusten 
moitteettoman täytäntöönpanon todennäköisyyttä kentällä ja pienentävät riskiä 
siitä, että tiettyjen biopolttoainetoimittajien erityisedut asetettaisiin etusijalle. 
Jos vapaaehtoisen järjestelmän hallinnosta vastaavat ainoastaan harvojen talou -
den toimijoiden edustajat, eturistiriitojen riski kasvaa. Sen seurauksena lisääntyy 
riski siitä, että järjestelmän vaatimusten noudattamista valvotaan tehottomasti. 
Vastaavasti jos vapaaehtoisen järjestelmän johdolla ja henkilöstöllä on heikot 
tekniset valmiudet, tilanne lisää riskiä siitä, että sertifiointielinten laadunvalvon -
nalla ei onnistuta varmistamaan, että talouden toimijat noudattavat tehokkaasti 
järjestelmän vaatimuksia.
47 
Tilintarkastustuomioistuin tutki julkisesti saatavien tietojen pohjalta 19 tunnus -
tetun vapaaehtoisen järjestelmän avoimuutta ja hallintoa (ks. liitteet II  ja III). 
Tilintarkastustuomioistuin määritti viisi järjestelmätyyppiä: vapaaehtoiset jär -
jestelmät, jotka ovat yksittäisten henkilöiden tai yhteisöjen perustamia liittoja, 
vapaaehtoiset järjestelmät, jotka ovat organisaatioiden tai liittojen perustamia 
yhteenliittymiä, julkisten elinten perustamat vapaaehtoiset järjestelmät, yksityis -
yritysten perustamat vapaaehtoiset järjestelmät sekä tutkimuslaitoksen hallin -
noima kasvihuonekaasupäästöjen laskentaväline, joka tunnustetaan ainoastaan 
kasvihuonekaasupäästöjä koskevien vähennysten mittausjärjestelmänä.
48 
Liitteessä II  esitetty tilintarkastustuomioistuimen analyysi vahvistaa, että kai -
ken kaikkiaan hallinto toimii avoimemmin avoimeen jäsenyyteen perustuvissa 
vapaaehtoisissa järjestelmissä sekä julkisten elinten perustamissa järjestelmissä, 
kuin yritys- tai yhteenliittymäpohjaisissa järjestelmissä, jotka yleensä julkaisevat 
vähemmän tietoa. Yhdestä vapaaehtoisesta järjestelmästä ei löytynyt edes yhtä 
ainutta verkkosivua. Julkisesti saatavilla olevat tiedot osoittavat, että yrityspoh -
jaisissa järjestelmissä ei ole perustettu erityisiä hallintoelimiä tai menettelyjä ja 
että yritysten tämänhetkinen johto ja henkilöstö vastaavat niiden toiminnasta. 
Tilintarkastustuomioistuimen näkemyksen mukaan tällaisiin hallintojärjestelyihin 
liittyy suurempi eturistiriitojen riski.
28 Huomautukset 
49 
Joidenkin vapaaehtoisten järjestelmien johtoelimiin kuuluu erilaisia sidosryhmiä, 
kuten tuottajia, kauppiaita, ympäristönsuojelijoita ja tutkijoita. Tämä on hyvä 
käytäntö, sillä erilaisten eturyhmien edustus tekee päätöksentekomenettelystä 
tasapainoisemman sekä lisää järjestelmän vaatimusten laaja-alaisuutta ja takaa, 
että niiden täytäntöönpanoa valvotaan kattavammin.
Vapaaehtoisten järjestelmien valvonta oli 
puutteellista
Järjestelmien toimintaa ei aina valvottu riittävän hyvin ...
50 
Vapaaehtoisten järjestelmien tunnustaminen perustuu niiden sertifiointivaati -
muksia ja tunnustamisen jälkeen sovellettavia menettelyjä koskevaan asiakirjatar -
kastukseen. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että vapaaehtoisten järjestelmien 
toimia on sen vuoksi valvottava sen varmistamiseksi, että kestävyyssertifikaattien 
antamisessa noudatetaan tunnustamista varten esitettyjä vaatimuksia.
51 
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä ei vaadita komissiota valvo -
maan vapaaehtoisia järjestelmiä. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että ko -
missio ei valvo vapaaehtoisia järjestelmiä sen jälkeen, kun se on tunnustanut ne 
(ks. kohta 57). Komission mukaan ainut sen käytettävissä oleva valvontakeino on 
järjestelmän tunnustamisen peruuttaminen, jos komissiolla on näyttöä siitä, että 
järjestelmä on rikkonut vakavasti sertifiointisääntöjään ja -vaatimuksiaan. Koska 
komissio ei kuitenkaan valvo vapaaehtoisten järjestelmien toimintaa, on hyvin 
epätodennäköistä, että se voisi saada tähän liittyvää riittävää näyttöä.
52 
Itse asiassa sertifiointielinten työtä koskevasta tilintarkastustuomioistuimen tar -
kastuksesta käy ilmi, että vapaaehtoisten järjestelmien tunnustamisensa perus -
teeksi esittämiä vaatimuksia ei aina sovelleta käytännössä. Tämä osoittaa, että 
komission on valvottava aktiivisesti vapaaehtoisten järjestelmien toimintaa.
29 Huomautukset 
36 17 artiklan 4 ja 5 kohta.53 
Esimerkiksi yhdessä tarkastuskäynnin kohteena olleessa vapaaehtoisessa järjes -
telmässä vaaditaan sertifiointielintä tarkastamaan monia biomassan tuottajia 
ja vahvistamaan, että kestäväksi ilmoitetun biomassan alkuperä on tunnettu ja 
kestävä ja että voidaan osoittaa, että uusiutuvia energialähteitä koskevan direk -
tiivin kestävyyskriteereitä on noudatettu. Vapaaehtoisen järjestelmän ohjeiden 
mukaan tarkastukset voivat olla asiakirjoihin perustuvia ja/tai paikalla tehtäviä 
tarkastuksia kontekstista, tilanteesta ja riskin suuruudesta riippuen. Tilintarkas -
tustuomioistuin havaitsi kuitenkin, että käytännössä sertifiointielimen tarkastajat 
eivät suorittaneet paikalla tehtäviä tarkastuksia viljelijöiden luona, vaikka jär -
jestelmän vaatimusten mukaan tietyissä tilanteissa tarkastuksia oli suoritettava 
paikan päällä.
54 
Toinen esimerkki koskee kosteikkojen ja turvesoiden suojelua koskevaa vaatimus -
ta. Uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin36 mukaan kestävien biopoltto -
aineiden raaka-aineita ei saa kasvattaa viljelykäyttöön otetuilla maa-alueilla, joi -
hin on sitoutunut paljon hiiltä. Vapaaehtoisissa järjestelmissä on esitettävä tästä 
aiheesta erityisohjeita ja perustettava kattava vaatimustenmukaisuuden valvon -
tajärjestelmä, jota riippumattomien tarkastajien on käytettävä. Ranskassa suori -
tetussa tarkastuksessa paljastui, että vaikka tarkastuskäynnin kohteena olleessa 
vapaaehtoisessa järjestelmässä oli esitetty kattavia vaatimuksia, jotka liittyivät 
tämäntyyppisten suojeltujen alueiden käyttötavan muuttamiseen, sertifiointi -
elinten oli vaikea varmistaa, noudatettiinko kyseisiä vaatimuksia. Kuten Ranskan 
kansalliset viranomaiset vahvistivat, tämä johtui siitä, että Ranskassa ei ollut käy -
tössä tarkkaa kartoitusjärjestelmää kosteikkojen ja turvesoiden tunnistamiseksi. 
Kansallinen kartoitustietokanta on yhä kehitteillä, eikä kosteikkoja ja turvesoita 
koskevien tietojen tarkkuutta, ajantasaisuutta, oikeellisuutta ja täydellisyyttä 
taata. Sen vuoksi vapaaehtoisessa järjestelmässä käyttöön otettua kosteikkoja ja 
turvesoita koskevaa valvontajärjestelmää ei voitu käytännössä soveltaa. Komis -
sion toimeksisaajan asiakirjojen pohjalta tekemässä tunnustamisen arvioinnissa 
ei kyseistä erityisongelmaa voitu havaita.
55 
Käytössä ei myöskään ole erityistä valitusjärjestelmää, jolla komissiolle ilmoi -
tettaisiin vapaaehtoisten järjestelmien sääntöjen väitetyistä rikkomisista, eikä 
komissio varmista, käsitelläänkö järjestelmissä asianmukaisesti niille suoraan 
toimitettuja tai muulla tavoin julkistettuja valituksia. Komissio luottaa siihen, 
että sidosryhmät ovat tietoisia internetissä käytettävissä olevasta yleisestä EU:n 
lainsäädännön rikkomisia koskevasta valitusjärjestelmästä. Kyseisen järjestelmän 
verkkosivustossa kuitenkin todetaan, että ”Euroopan komissio voi käsitellä kante -
lun, jos kyse on siitä, että jonkin EU-maan viranomaiset toimivat EU-lainsäädän -
nön vastaisesti”. Tämä ei kuitenkaan koske vapaaehtoisia järjestelmiä.
30 Huomautukset 
56 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että tietyt jäsenvaltiot asettivat erityisvaati -
muksia vapaaehtoisille järjestelmille ja sertifiointielimille (ks. laatikko 5 ). Vaikka 
tätä voitaisiin pitää yrityksenä kompensoida kansallisella tasolla EU:n tasolta 
puuttuvaa valvontaa, tilintarkastustuomioistuin katsoo, että se haittaa kestävien 
biopolttoaineiden sertifioinnin yhdenmukaistamista EU:ssa. Tämä johtuu siitä, 
että joissakin jäsenvaltioissa komission myöntämällä tunnustamisella ei käytän -
nössä ole mitään arvoa, jos vapaaehtoinen järjestelmä ei täytä tiettyjä jäsenval -
tion asettamia erityisehtoja. Vapaaehtoisten järjestelmien yhdenmukaistetun 
valvonnan puuttuminen EU:n tasolla lisää syrjivien valvontakäytäntöjen riskiä 
jäsenvaltioissa.
Esimerkkejä kansallisista vaatimuksista, jotka rajoittavat komission myöntämän 
tunnustamisen vaikutuksia
Jotta sertifiointielimet, joiden toimipaikka on Saksassa, voisivat suorittaa sertifiointitoimia, joista on tehty 
sopimus vapaaehtoisen järjestelmän kanssa, niiden on saatava Saksan hallintoviranomaisten myöntämä tun -
nustaminen ja niiden on suostuttava lisätarkastuksiin vapaaehtoisen järjestelmän jo suorittamien tarkastusten 
lisäksi. Hallintoviranomaisilla on esimerkiksi oikeus olla läsnä kaikissa sertifiointielimen suorittamissa tarkas -
tuksissa. Tätä kutsutaan seurantatarkastusten suorittamiseksi. Jos tarkastus suoritetaan Saksan ulkopuolella, 
sertifiointielimen on maksettava seurantatarkastuksen suorittamisesta vastaavien virkamiesten matkakulut. 
Puolassa sekä vapaaehtoisten järjestelmien että niiden puolesta toimivien sertifiointielinten on perustettava 
toimipaikka Puolaan voidakseen harjoittaa siellä sertifiointitoimintaa.Laatikko 5
... eikä menettelyihin vaadittuja parannuksia toteutettu 
asianmukaisesti
57 
Vaikka vapaaehtoisten järjestelmien suora valvonta on tehokkain tapa havaita ja 
korjata niiden toimintaan liittyviä puutteita, hyvien käytänteiden edistäminen 
ohjeasiakirjoilla voi myös osaltaan parantaa järjestelmien vaikuttavuutta. Tähän 
mennessä komissio on julkaissut tunnustettuja vapaaehtoisia järjestelmiä varten 
kolme ohjeasiakirjaa (jotka eivät ole oikeudellisesti sitovia), joiden tarkoituksena 
on parantaa biopolttoaineiden valmistuksessa käytettyjen jätteiden tai tähteiden 
alkuperän varmentamista, auttaa nimeämään biologisesti erityisen monimuotoi -
sia ruohoalueita ja lisätä järjestelmien avoimuutta37.37 Euroopan komission 
ohjeasiakirjat jätteistä ja 
prosessitähteistä 
valmistettujen 
biopolttoaineiden 
toimitusketjun 
varmentamisesta (” Verification 
of the chain of custody of 
biofuels made from waste and 
processing residues ”, 
10.10.2014), biologisesti 
erityisen monimuotoisten 
ruohoalueiden hiljattain 
hyväksyttyjen kriteerien ja 
maantieteellisten alueiden 
täytäntöönpanosta 
(”Implementation of the recently 
adopted criteria and geographic 
ranges of highly biodiverse 
grassland ”, 29.1.2015) ja 
komission verkkosivuston, 
ilmoitusten ja 
avoimuustoimenpiteiden 
saattamisesta ajan tasalle 
(”Update of Commission web 
site, notifications and 
transparency measures ”, 
12.3.2015).
31 Huomautukset 
58 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että ohjeasiakirjoissa käsiteltyjen aiheiden 
merkityksestä huolimatta komissio ei painottanut asiakirjoissa esitettyjen vaa -
timusten noudattamista esimerkiksi asettamalla vapaaehtoisille järjestelmille 
määräaikoja vaadittujen parannusten toteuttamiseksi. Esimerkiksi 12. maaliskuu -
ta 2015 julkaistussa avoimuustoimenpiteitä koskevassa ohjeasiakirjassa tunnus -
tettuja vapaaehtoisia järjestelmiä vaadittiin toimittamaan linkit verkkosivustoi -
hinsa sekä julkistamaan muita asiaankuuluvia tietoja, jotka täsmennetään tämän 
kertomuksen liitteessä III . Tilintarkastustuomioistuin tarkasti vapaaehtoisten 
järjestelmien verkkosivut ja havaitsi, että lähes vuoden kuluttua ohjeasiakirjan 
julkaisemisesta vaatimuksia ei suinkaan ollut toteutettu: tiedoissa oli yhä paljon 
aukkoja, koska tietoja ei ollut julkaistu tai ne olivat epäselviä tai puutteellisia.
59 
Avoimuus on lainsäätäjälle ensisijainen huolenaihe, sillä uusiutuvia energia -
lähteitä koskevan direktiivin 24 artiklassa komissiota vaaditaan perustamaan 
verkkoon julkinen avoimuusfoorumi, jonka tarkoituksena on ”lisätä avoimuutta 
sekä helpottaa ja edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä”. Saman säännöksen 
mukaan ”foorumia voidaan käyttää sellaisten asiaankuuluvien tietojen julkistami -
seen, joiden komissio tai jokin jäsenvaltio katsoo olevan tämän direktiivin ja sen 
tavoitteiden saavuttamisen kannalta ratkaisevan tärkeitä”.
60 
Komissio katsoo, että komission energian pääosaston erillinen verkkosivusto38, 
joka sisältää kaikki jäsenvaltioilta saadut, laillisesti vaaditut tiedot ja muita hyö -
dyllisiä tietoja, toimii avoimuusfoorumina. Komission yksin hallinnoima avoi -
muusfoorumi ei nykyisessä muodossaan pysty täysin vastaamaan tehokkaasti 
uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin vaatimukseen ”helpottaa ja edis -
tää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä”. Tarkastuksen aikana tavatut sidosryhmät 
(kansallisia viranomaisia, vapaaehtoisia järjestelmiä) vahvistivat edellä todetun, ja 
ne kannattivat voimakkaasti avoimuuden ja tietojenvaihdon lisäämistä.
61 
Laatikko 6  osoittaa, että tarve lujittaa tietojenvaihtoa ei koske vain komissiota ja 
jäsenvaltioita vaan myös vapaaehtoisia järjestelmiä.38 https://ec.europa.eu/energy/
en/renewable-energy-  
transparency-platform
32 Huomautukset 
Esimerkki mahdollisesta rikkomisesta, joka johtuu riittämättömästä 
tietojenvaihdosta
Nykyisin talouden toimija, jolle tietty sertifiointielin kieltäytyy antamasta sertifikaattia, voi ottaa yhteyttä 
toiseen sertifiointielimeen sertifikaatin saamiseksi toteuttamatta ensimmäisen sertifiointielimen vaatimia 
parannuksia.
Vaikka uusi sertifiointielin on velvollinen pyytämään edellisen sertifiointiraportin ja talouden toimija on vel -
vollinen toimittamaan sen, ei ole olemassa mitään keinoa varmistaa, että näin todellakin toimitaan.
Joissakin vapaaehtoisissa järjestelmissä tiedot ovat avoimia ja tietyn sertifiointielimen toimittamat tarkas -
tusraportit ovat muiden, saman järjestelmän puitteissa toimivien sertifiointielinten käytettävissä. Jos serti -
fiointielimet kuitenkin toimivat eri vapaaehtoisten järjestelmien puitteissa, jälkimmäinen sertifiointielin ei voi 
mitenkään nähdä raporttia, jonka perusteella sertifikaattia ei ole myönnetty, jos talouden toimija kieltäytyy 
toimittamasta sitä.Laatikko 6
Kestäviksi sertifioituja biopolttoaineita koskevat 
tilastot ovat ehkä liioiteltuja …
62 
Suurin osa liikenteessä käytetystä energiasta on peräisin polttoaineista. Vuo -
delle 2020 asetettua tavoitetta uusiutuvan energian 10 prosentin suuruisesta 
osuudesta liikenteessä ei voida saavuttaa ilman biopolttoaineiden merkittävää 
osuutta. Ainoastaan kestävyyskriteerien mukaiset biopolttoaineet voidaan ottaa 
huomioon, kun lasketaan uusiutuvan energian osuutta liikenteessä, ja sen vuoksi 
on ensiarvoisen tärkeää, että kestävien biopolttoaineiden käyttöä koskevat tiedot 
ovat luotettavia. Eurostat julkaisee tämäntyyppisiä tietoja erityisissä taulukoissa 
(SHARES-taulukot), jotka koskevat uusiutuvan energian osuutta energian kulu -
tuksessa liikenteen alalla ja muilla uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin 
piiriin kuuluvilla talouden aloilla.
63 
Jäsenvaltioiden tehtävänä on varmistaa, että ilmoitetut määrät perustuvat pä -
teviin sertifikaatteihin ja että niitä voidaan sen vuoksi pitää biopolttoaineiden 
kestävyyskriteerien mukaisina.
33 Huomautukset 
64 
Kun Eurostat saa jäsenvaltioiden lähettämät tiedot, se suorittaa yleisen tietojen 
johdonmukaisuutta koskevan tarkastuksen39 ja varmistaa mahdollisimman perus -
teellisesti, että ilmoitetut tiedot ovat yhdenmukaistetun menetelmän mukaisia. 
Eurostatin havaitsemat ongelmat koskevat yleensä tietojen syöttöä (kirjoitusvirheet) 
ja tiedoissa olevia puutteita. Jos Eurostat havaitsee ilmoitetuissa tiedoissa yhä on -
gelmia sen jälkeen, kun se on ottanut yhteyttä kansallisiin viranomaisiin, se ilmoit -
taa asiasta komission energian pääosastolle, joka valvoo uusiutuvia energialähteitä 
koskevan direktiivin täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa ja jolla on valtuudet ryhtyä 
lisätoimiin.
… koska ne sisältävät biopolttoaineita, joiden kestävyyttä ei 
ole varmennettu
65 
Puolan lainsäädännössä alettiin vaatia biopolttoaineiden osalta uusiutuvia ener -
gialähteitä koskevan direktiivin kestävyyskriteerien täyttämistä ja vaatimusten -
mukaisuuden varmentamista vasta 1. tammikuuta 2015 alkaen. Tämä merkitsee 
sitä, että vuosina 2011–2014 talouden toimijoita ei vaadittu toimittamaan osoitusta 
fossiilisiin polttoaineisiin sekoitettujen biopolttoaineiden kestävyydestä. Puola 
ilmoitti kuitenkin kaikkien käytettyjen biopolttoaineiden olevan uusiutuvia energia -
lähteitä koskevan direktiivin kestävyyskriteerien mukaisia. Eurostat hyväksyi tiedot 
ja julkaisi ne huolimatta siitä, että ei ollut olemassa määräyksiä, joissa olisi vaadittu, 
että biopolttoaineiden oli täytettävä uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin 
kestävyyskriteerit ja että kyseinen vaatimustenmukaisuus oli varmennettava.
66 
Ranskassa kestävien biopolttoaineiden sertifiointia koskeva kansallinen järjestel -
mä ei ollut vielä täysin toiminnassa vuonna 2011. Ranska ilmoitti kyseisenä vuonna 
vaatimustenmukaisten biopolttoaineiden määrän olevan ”0”, ja tämä luku julkaistiin 
Eurostatin tilastoissa. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että myös Puolan kohdalla 
olisi pitänyt toimia tällä tavoin.
… ja koska kahteen kertaan laskettujen biopolttoaineiden 
valmistuksessa käytetyn biomassan alkuperää ei ole riittävästi 
varmennettu
67 
Kansallisissa tilastoissa erotetaan selvästi toisistaan kerran tai kaksi kertaa lasket -
tujen biopolttoaineiden määrät, mutta ainoastaan kansalliset viranomaiset voivat 
taata, että kunkin biopolttoainetyypin alkuperä on jäljitettävissä (ks. kohta 63). Kun 
otetaan huomioon, että tarkastukset eivät ole riittäviä jätteitä tai tähteitä sisältävän 
biomassan alkuperän varmentamiseen kohdissa 38–42 tarkoitetulla tavalla, ei voida 
sulkea pois sitä mahdollisuutta, että kahteen kertaan laskettujen biopolttoaineiden 
tiedot saattaisivat sisältää sellaista biodieseliä koskevia määriä, joka on sertifioitu 
käytetystä ruokaöljystä valmistetuksi, vaikka todellisuudessa raaka-aineena on voitu 
käyttää neitsytöljyä tai vilpillisesti denaturoitua neitsytöljyä.39 Esimerkiksi vertaamalla 
saatuja tietoja muihin yleisesti 
saatavilla oleviin lähteisiin 
(esim. muiden elinten 
aikaisemmin laatimat julkaisut) 
tai tarkastamalla, että 
ilmoitetut tiedot ovat 
täydellisiä eikä niitä 
syötettäessä ole tehty virheitä.
34 Huomautukset 
68 
Kaksinkertaisesta laskennasta vastaavat jäsenvaltiot. Ennen uusiutuvia energia -
lähteitä koskevan direktiivin muuttamista kaksinkertaista laskentaa oli yleensä 
mahdollista käyttää jätteistä valmistettujen biopolttoaineiden yhteydessä, ja 
tosiasiassa jäsenvaltiot päättivät, mitkä aineet voitiin luokitella jätteiksi. Tilintar -
kastustuomioistuin havaitsi, että EU:ssa ei noudatettu yhtä ainutta tapaa määri -
tettäessä aineita jätteiksi40. Sen vuoksi eri jäsenvaltioiden toimittamia kahteen 
kertaan laskettuja tietoja ei voitu suoraan verrata: tiettyä ainetta saatettiin jos -
sakin jäsenvaltiossa pitää käyttökelpoisena eikä sitä siten katsottu jätteeksi, kun 
taas toisessa jäsenvaltiossa sitä pidettiin jätteenä ja sitä voitiin käyttää kahteen 
kertaan laskettavien biopolttoaineiden valmistukseen41.
69 
Uusiutuvia energialähteitä koskevaa direktiiviä muutettiin syyskuussa 201542, 
ja siihen lisättiin luettelo raaka-aineista, joita voidaan käyttää kahteen kertaan 
laskettavien biopolttoaineiden valmistuksessa43. Uusiutuvia energialähteitä kos -
kevassa direktiivissä sallitaan kuitenkin yhä, että laitoksissa, jotka olivat olemassa 
ennen muutoksen hyväksymistä, voidaan käyttää kehittyneiden biopolttoai -
neiden valmistuksessa raaka-aineita, jotka eivät sisälly luetteloon mutta jotka 
toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat määrittäneet jätteiksi44.
70 
Jäsenvaltiot tarkensivat, että jätteistä ja tähteistä valmistettujen biopolttoai -
neiden toimitusketjun varmentaminen on ala, joka edellyttää tiivistä seurantaa 
todetun petosriskin vuoksi. Esimerkkejä havaituista jätteisiin ja tähteisiin liitty -
vien petosten riskeistä:
– toimija voi luokitella jätteeksi tai tähteeksi aineen, joka ei ole sellaista (tai 
joka on väärennetty sellaiseksi)
– toimija voi yrittää sertifioida saman kahteen kertaan laskettavan tuotteen 
kahdesti eri vapaaehtoisissa järjestelmissä.
71 
Jäsenvaltiot ovat keskustelleet seurannasta ja mahdollisista petoksia ehkäisevistä 
toimenpiteistä pääasiassa Saksan ja Ranskan aloitteesta, mutta keskusteluja on 
lykätty, koska toisten jäsenvaltioiden mukaan ainoastaan komissiolla on oikeus 
johtaa tämäntyyppisiä keskusteluja.40 Ks. ” The sustainability of 
advanced biofuels in the EU ”, 
osa 2, IEEP, Lontoo, 2013.
41 Esimerkiksi mäntyöljyä (joka 
on peräisin 
puunjalostusteollisuudesta) 
pidetään Ruotsissa jätteenä ja 
siten se lasketaan kahteen 
kertaan, kun taas 
Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa sitä ei 
lasketa kahteen kertaan, koska 
ainetta käytetään kemiallisena 
lähtöaineena.
42 Direktiivi (EU) 2015/1513.
43 Direktiivin 3 artiklan f kohta ja 
liite IX, joita jäsenvaltioiden on 
noudatettava 10. syyskuuta 
2017 mennessä.
44 Uusiutuvia energialähteitä 
koskevan direktiivin 3 artiklan 
4 kohdan e alakohta, sellaisena 
kuin se on muutettuna.
35
 Johtopäätökset ja 
suositukset
72 
Osana Eurooppa-neuvoston vuonna 2009 hyväksymää EU:n energia- ja ilmaston -
muutospakettia jäsenvaltioiden on taattava, että uusiutuvista energialähteistä 
saatavan energian osuus olisi vuonna 2020 kaikissa liikennemuodoissa vähintään 
10 prosenttia energian loppukulutuksesta tällä alalla. Biopolttoaineet ovat tär -
kein jäsenvaltioiden liikennealalla käyttämä uusiutuva energialähde. Jäsenvaltiot 
voivat kuitenkin ottaa huomioon ainoastaan komission tunnustamissa vapaaeh -
toisissa järjestelmissä kestäviksi sertifioidut biopolttoaineet pyrkiessään tähän 
10 prosentin liikennetavoitteeseen45.
73 
Tässä tarkastuksessa käsiteltiin seuraavaa kysymystä: ”Ovatko komissio ja jäsen -
valtiot perustaneet luotettavan sertifiointijärjestelmän kestäville biopolttoaineil -
le?” Tilintarkastustuomioistuin totesi, että komission tunnustamismenettelyssä ja 
vapaaehtoisten järjestelmien myöhemmässä valvonnassa esiintyvien heikkouk -
sien vuoksi biopolttoaineiden kestävyyttä koskeva EU:n sertifiointijärjestelmä ei 
ole täysin luotettava.
74 
Komission vapaaehtoisille järjestelmille myöntämällä tunnustamisella, joka 
rajoittuu uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin pakollisiin tarkistusvaa -
timuksiin, ei voida taata, että sertifioidut biopolttoaineet ovat kestäviä. Tilin -
tarkastustuomioistuin totesi, että komission suorittamat arvioinnit, jotka ovat 
vapaaehtoisten järjestelmien tunnustamisen peruste, eivät kattaneet riittävästi 
joitakin tärkeitä näkökohtia, jotka ovat välttämättömiä sertifioitujen biopolttoai -
neiden kestävyyden varmistamiseksi. Komissio ei esimerkiksi vaatinut vapaaeh -
toisia järjestelmiä varmentamaan, että niiden sertifioima biopolttoainetuotanto 
ei aiheuta merkittäviä kielteisten sosioekonomisten vaikutusten riskejä. Näitä 
vaikutuksia ovat esimerkiksi maanomistusriidat, pakkotyö/lapsityö, viljelijöiden 
heikot työolot sekä terveys- ja turvallisuusriskit. Arvioinnissa ei myöskään tarkas -
tella epäsuorien maankäytön muutosten vaikutuksia biopolttoaineiden kestävyy -
teen. Tilintarkastustuomioistuin tiedostaa, että epäsuorien maankäytön muutos -
ten vaikutusten arviointiin liittyy teknisiä vaikeuksia. EU:n kestävyyttä koskevan 
sertifiointijärjestelmän merkitys on kuitenkin heikompi ilman tätä tietoa (kohdat 
30–37).
75 
Lisäksi komissio myönsi tunnustamisen vapaaehtoisille järjestelmille, joilla ei ollut 
asianmukaisia varmentamismenettelyjä sen takaamiseksi, että jätteestä tuotetut 
biopolttoaineet olivat todella peräisin jätteestä (toisin sanoen se ei tarkastanut 
talouden toimijaa, joka tuotti jätteen). Komissio tiedosti ongelman vasta loka -
kuussa 2014, jolloin se julkaisi ohjeasiakirjan, jossa ehdotettiin, että vapaaehtoi -
sissa järjestelmissä olisi kehitettävä erityisiä jätteiden alkuperää koskevia tarkas -
tustoimenpiteitä (kohdat 38–42).45 Jäsenvaltiot voivat myös 
perustaa kansallisia 
sertifiointijärjestelmiä, mutta 
suurin osa EU:ssa käytetyistä 
biopolttoaineista on sertifioitu 
vapaaehtoisissa järjestelmissä.
36 Johtopäätökset ja suositukset 
76 
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä vaaditaan, että maataloutta 
koskevien EU:n ympäristövaatimusten täyttämisen on oltava Euroopan unionissa 
viljeltyjen biopolttoaineiden raaka-aineiden kestävyyskriteeri. Tilintarkastustuo -
mioistuin havaitsi, että komissio oli kuitenkin tunnustanut vapaaehtoisia järjestel -
miä, joilla ei ollut käytössä erityisiä kestävyysvaatimuksen noudattamista koske -
via varmentamismenettelyjä (kohta 28).
Suositus 1 – tunnustamista hakevien vapaaehtoisten 
järjestelmien kattava arviointi
Komission olisi tulevia tunnustamisia silmällä pitäen arvioitava vapaaehtoisia 
järjestelmiä aikaisempaa perusteellisemmin. Erityisesti tunnustamista koskevassa 
arviointikehyksessä olisi tarkistettava, että järjestelmissä toimitaan seuraavasti:
a) Arvioidaan, missä määrin sertifioitu biopolttoainetuotanto aiheuttaa merkit -
täviä kielteisten sosioekonomisten vaikutusten riskejä. Näitä vaikutuksia ovat 
esimerkiksi maanomistusriidat, pakkotyö/lapsityö, viljelijöiden heikot työolot 
sekä terveyteen ja turvallisuuteen kohdistuvat vaarat ja epäsuoriin maan -
käytön muutoksiin liittyvät päästöt. Tätä varten komission olisi vaadittava 
vapaaehtoisia järjestelmiä raportoimaan kerran vuodessa sertifiointitoimin -
tansa pohjalta kaikki merkitykselliset tiedot, jotka koskevat edellä mainittuja 
riskejä. Komission olisi otettava tämäntyyppiset vapaaehtoisten järjestelmien 
raportit huomioon täyttäessään omia raportointivelvoitteitaan uusiutuvia 
energialähteitä koskevan direktiivin mukaisesti.
b) Todennetaan tehokkaasti, että EU:n biopolttoaineiden raaka-aineiden tuotta -
jat noudattavat maataloutta koskevia EU:n ympäristövaatimuksia.
c) Hankitaan riittävät todisteet biopolttoaineiden tuotannossa käytettyjen jät -
teiden tai tähteiden alkuperästä.
77 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että joidenkin järjestelmien avoimuus oli 
riittämätöntä tai niiden hallintorakenteisiin kuului ainoastaan muutaman ta -
louden toimijan edustajia, mikä lisää eturistiriitojen riskiä ja estää tehokkaan 
viestinnän muiden sidosryhmien (kuten komission, kansallisten viranomaisten, 
muiden järjestelmien, sertifiointielinten ja talouden toimijoiden) kanssa. Tilintar -
kastustuomioistuimen mukaan tähän on syynä se, että komissio ei ottanut näitä 
seikkoja huomioon tunnustamismenettelyssä. Komissio julkaisi vuonna 2015 
ohjeasiakirjan, jonka tarkoituksena on parantaa tunnustettujen vapaaehtoisten 
järjestel  mien avoimuutta. Sen vaatimuksia ei kuitenkaan noudatettu (kohdat 
46–49 ja 59).
37 Johtopäätökset ja suositukset 
Suositus 2 – vapaaehtoisten järjestelmien asianmukaisen 
hallinnon ja avoimuuden takaaminen
Komission olisi tulevia tunnustamisia silmällä pitäen
a) arvioitava, vähentääkö vapaaehtoisten järjestelmien hallinto eturistiriitojen 
riskiä
b) vaadittava, että vapaaehtoiset järjestelmät perustavat virallisen verkkosivus -
ton, jossa avoimuutta koskevat vähimmäisvaatimukset ovat julkisesti saata -
villa. Näihin vaatimuksiin sisältyvät ainakin seuraavat: viralliset yhteystiedot 
(osoite, puhelinnumero, sähköpostiosoite); tiedot vapaaehtoisen järjestel -
män hallinnosta sekä sen johtajien ja keskeisen henkilöstön pätevyydestä ja 
kokemuksesta; kattava luettelo järjestelmän puitteissa toimivista sertifioin -
tielimistä; yksityiskohtainen luettelo voimassa olevista, vanhentuneista ja 
peruutetuista sertifikaateista (päivämäärineen); tarkastuskertomukset; tiedot 
vapaaehtoisten järjestelmien valitus-/tiedustelujärjestelmästä sekä tiedot 
havaituista rikkomisista. Vapaaehtoisten järjestelmien olisi sitouduttava päi -
vittämään julkaistut tiedot säännöllisesti.
78 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi myös, että komissio ei valvo tunnustettujen 
vapaaehtoisten järjestelmien toimintaa. Koska tunnustamista koskeva päätös 
tehdään sertifiointimenettelyjen asiakirjoja koskevan tarkastuksen perusteella, 
valvonnan puutteen vuoksi komissio ei voi varmistua siitä, että vapaaehtoisissa 
järjestelmissä tosiasiallisesti sovelletaan tunnustamista varten esitettyjä serti -
fiointivaatimuksia. Komissiolla ei myöskään ole keinoja havaita vapaaehtoisten 
järjestelmien sääntöjen väitettyjä rikkomisia, sillä käytössä ei ole erityistä vali -
tusjärjestelmää eikä komissio varmista, käsittelevätkö vapaaehtoiset järjestelmät 
niille suoraan osoitettuja valituksia asianmukaisesti (kohta 55).
38 Johtopäätökset ja suositukset 
Suositus 3 – komission suorittama valvonta
Komission olisi välittömästi käynnistettävä tunnustettujen vapaaehtoisten järjes -
telmien valvonta
a) tarkistamalla, että järjestelmien sertifiointitoiminnassa noudatetaan tunnus -
tamista varten esitettyjä vaatimuksia.
b) vaatimalla vapaaehtoisia järjestelmiä perustamaan avoimia valitusjärjes -
telmiä, joihin olisi sisällyttävä ainakin seuraavat ominaisuudet: i) niiden on 
oltava helposti käytettävissä järjestelmien verkkosivustoissa; ii) niiden on 
sisällettävä tietoa siitä, miten valitukset on tehtävä, sekä menettelyn aikatau -
lusta ja mahdollisuudesta hakea muutosta, jos valitus hylätään; iii) niiden on 
katettava sekä sertifiointielimiä että vapaaehtoisen järjestelmän puitteissa 
toimivia taloudellisia toimijoita vastaan tehtävät valitukset ja iv) niillä on 
oltava rekistereihin perustuva jäljitysjärjestelmä. Komission olisi tarkastettava 
systemaattisesti rekistereissä olevat tiedot ja ryhdyttävä toimenpiteisiin, jos 
se katsotaan aiheelliseksi.
79 
Jäsenvaltioiden tehtävänä on taata, että komissiolle raportoidut, kestäviä bio -
polttoaineita koskevat tiedot ovat luotettavia. Kansalliset tiedot liikenteen poltto -
aineiden kokonaismäärään sisältyvästä vaatimustenmukaisten biopolttoaineiden 
osuudesta eivät ehkä ole luotettavia, koska kestäviksi sertifioituja biopolttoainei -
ta koskevat tilastot saattavat olla liioiteltuja. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, 
että jäsenvaltiot (esimerkiksi Puolan tapauksessa) saattoivat ilmoittaa kestäviksi 
sellaisia biopolttoaineita, joiden kestävyyttä ei ollut osoitettu (kohta 65).
Suositus 4 – kestäviä biopolttoaineita koskevien tietojen 
keruu ja raportointi
Kestäviä biopolttoaineita koskevien tietojen luotettavuuden parantamiseksi 
komission olisi ehdotettava jäsenvaltioille, että niiden olisi toimitettava tilasto -
jensa tueksi evidenssiä, joka osoittaa ilmoitettujen biopolttoainemäärien luotet -
tavuuden. Tällainen evidenssi voi olla kestäviä biopolttoaineita koskevien tietojen 
keruusta vastaavan organisaation antama yleinen todistus/ilmoitus. Organisaatio 
toimittaa sen kansalliselle viranomaiselle, joka lähettää sen Eurostatille.
39 Johtopäätökset ja suositukset 
80 
Kestäviä biopolttoaineita koskevien tilastojen luotettavuutta ja vertailtavuutta 
heikentää se, että EU:ssa ei ole käytössä yhtä ainutta tapaa, jonka perusteella 
aineet määritetään jätteiksi. Sen vuoksi jätteen määritelmä vaihtelee eri jäsenval -
tioiden välillä: tiettyä ainetta saatetaan jossakin jäsenvaltiossa pitää käyttökelpoi -
sena eikä sitä siten katsota jätteeksi, kun taas toisessa jäsenvaltiossa sitä pidetään 
jätteenä ja sitä voidaan käyttää kahteen kertaan laskettavien biopolttoaineiden 
valmistuksessa. Syyskuussa 2015 hyväksytyistä muutoksista yksi koskee uusiutu -
via energialähteitä koskevan direktiivin täydentämistä liitteellä, jossa lueteltujen 
raaka- ja polttoaineiden osuus kymmenen prosentin liikennetavoitteessa voidaan 
laskea kahteen kertaan. Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä salli -
taan kuitenkin yhä sellaisten raaka-aineiden käyttö, jotka eivät sisälly luetteloon 
mutta jotka toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat määrittäneet jätteiksi46 
(kohdat 68 ja 69).
Suositus 5 – kehittyneiden biopolttoaineiden tuotannossa 
käytettävien jätteiden määritelmän yhdenmukaistaminen
Niiden raaka-aineiden määritelmä, joita voidaan käyttää ”kahteen kertaan” 
laskettavien biopolttoaineiden tuotantoon, sisältyy nyt muutettuun uusiutuvia 
energialähteitä koskevaan direktiiviin. On kuitenkin yhä mahdollista, että jokin 
aine tulkitaan jätteeksi jossakin jäsenvaltiossa mutta toisessa jäsenvaltiossa ei. 
Jotta voitaisiin taata kestäviä biopolttoaineita koskevien tilastojen vertailtavuus 
ja parantaa kehittyneitä biopolttoaineita koskevien tietojen luotettavuudesta 
saatavaa varmuutta, komission olisi ehdotettava jäsenvaltioille mahdollisimman 
pian sellaisten jäteaineiden määritelmän yhdenmukaistamista, jotka eivät sisälly 
uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin luetteloon ja joita käytetään 
kehittyneiden biopolttoaineiden valmistuksessa laitoksissa, jotka ovat olleet ole -
massa ennen edellä mainitun direktiivin muuttamisesta annetun direktiivin (EU) 
2015/1513 hyväksymistä.
Tilintarkastustuomioistuimen I jaosto on tilintarkastustuomioistuimen jäsenen 
Kersti KALJULAIDIN johdolla hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 
25. toukokuuta 2016 pitämässään kokouksessa.
 Tilintarkastustuomioistuimen puolesta
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 presidentti
46 Uusiutuvia energialähteitä 
koskevan direktiivin 3 artiklan 
4 kohdan e alakohta, sellaisena 
kuin se on muutettuna.
40
 Liitteet
Polttoaineet ja biopolttoaineet liikenteessä – ktoe 2014
Fossiiliset polttoaineet Biopolttoaineet
Jäsenvaltio Bensiini  (1) Dieselöljy  (2)Bensiini ja dieselöljy 
yhteensä  (3 = 1 + 2)Kaikki 
biopolttoaineet  a)Vaatimustenmukai -
set biopolttoaineetjoista : kahteen kertaan 
laskettuja biopolttoaineita 
BE 1 241,74 6 862,66 8 104,40 3 87, 6 0 3 87, 6 0 0,00
BG 495,06 1 610,39 2 105,45 110,87 110,87 0,00
CZ 1 509,78 3 75 7,93 5 267,71 316,76 316,76 0,00
DK 1 299,22 2 375,54 3 674,76 213,42 213,42 0,00
DE 17 474,16 31 813,51 49 2 87, 67 2 806,49 2 806,49 518,25
EE 236,22 494,00 730,22 5,76 0,00 0,00
IE 1 136,93 2 420,73 3 55 7, 6 6 116,18 116,18 76,96
EL 2 583,00 2 175,27 4 758,26 135,21 30,05 30,05
ES 4 405,03 20 616,75 25 021,78 944,88 0,00 0,00
FR 6 522,12 32 159,62 38 681,74 2 955,35 2 955,35 133,91
HR 536,15 1 216,01 1 752,16 29,86 29,86 0,00
IT 8 303,64 2 2 9 87,15 31 290,79 1 065,17 1 063,47 185,80
CY 350,22 230,06 580,28 9,72 9,72 6,09
LV 201,30 688,12 889,41 22,02 22,02 0,00
LT 197,19 1 213,96 1 411,15 63,20 59,71 0,00
LU 313,25 1 707,9 6 2 021,21 68,68 68,57 41,37
HU 1 211,90 2 332,40 3 544,31 193,27 193,27 52,77
MT 73,95 102,70 176,65 4,65 4,32 4,32
NL 3 715,85 5 770,92 9 486,77 349,06 336,56 212,56
AT 1 581,62 5 483,35 7 064,97 593,41 531,91 0,00
PL 3 462,26 9 090,31 12 552,57 705,37 705,37 0,00
PT 1 119,49 3 813,39 4 932,88 261,25 151,54 15,82
RO 1 339,28 3 615,17 4 954,45 166,96 166,65 0,00
SI 439,60 1 288,93 1 728,53 42,37 42,37 0,00
SK 540,22 1 350,55 1 890,78 133,87 130,60 0,00
FI 1 364,95 2 101,32 3 466,27 497, 6 5 496,28 451,01
SE 2 731,97 3 676,79 6 408,76 992,10 992,10 419,80
UK 12 678,62 24 554,41 37 233,03 1 179,00 1 179,00 686,00
Yhteensä 77 064,72 195  509,91 272  574,63 14 370,13 13 120,04 2 834,71
josta:
Biodiesel 11 3 67, 62 4,0% osuus liikennepolttoaineista (%)
Biobensiini 2 636,91 0,9%
osuus liikennepolttoaineista (%) 286  944,76
a) Tämän sarakkeen luvut koskevat biodieseliä, biobensiiniä ja joidenkin jäsenvaltioiden osalta pieniä määriä biokaasua.
Lähde:  EUROSTAT SHARES 2014 - taulukon yksityiskohtaiset tuloksetLiite  I
41 Liitteet 
Vapaaehtoisten järjestelmien hallinto
Vapaaehtoi -
nen järjestel -
mä (VJ)Omistajuus HallintoPerussääntö 
tai vastaava
Jäsenten omistamat VJ:t (avoin jäsenyys)
VJ 1 JäsenetYleiskokous nimittää kuusi hallituksen jäsentä. 
Hallitus hoitaa yhteenliittymän asioita, ja sitä sitovat yleiskokouksen  päätöslauselmat. Kaikki 
jäsenet osallistuvat yleiskokoukseen.
Hallitus raportoi yleiskokoukselle, ja sitä avustavat johtokunta  sekä tekniset komiteat .
Johtokunta huolehtii sertifiointijärjestelmän operatiivisesta toiminnasta.Kyllä
VJ 2 JäsenetJäsenistä  nimitetään valintaryhmät. Valintaryhmät nimittävät hallitukseen  2–18 johtajaa. 
Hallitus vastaa järjestelmän valvonnasta ja hallinnosta. Hallitus nimittää järjestelmän toimitusjoh -
tajan ja toimeenpanevan elimen eli toimitusjohtajan  ja sihteeristön . Hallitus perustaa myös 
hallintokomitean .
Hallitus perustaa komiteoita , työryhmiä  ja erityistyöryhmiä ja siirtää niille tiettyjä valtuuksia.Kyllä
VJ 3 JäsenetYleiskokous  on järjestelmän korkein päätöksentekoelin, ja se valitsee johtokunnan , jossa on 
enintään 15 jäsentä. Johtokunta nimittää sihteeristön , joka vastaa järjestelmän operatiivisesta 
hallinnosta.
Tilapäisiä työryhmiä  muodostetaan tarpeen mukaan tiettyjä erityisaiheita varten.Kyllä
VJ 4 JäsenetJärjestelmän jäsenet jaetaan seitsemään jaostoon , jotka valitsevat organisaation hallintoelimen 
(edustajien yleiskokous ). Yleiskokous valitsee  hallituksen  (5–9 jäsentä), joka vastaa järjes -
telmän hallinnosta ja edustaa yhteenliittymää suhteessa kolmansiin osapuoliin. Hallitus valvoo 
sihteeristöä ja voi nimetä  pääjohtajan . Pääjohtaja vastaa yhteenliittymän strategian ja politiikan 
täytäntöönpanosta ja johtaa sihteeristön toimintaa. Sihteeristö vastaa järjestelmän jokapäiväi -
sestä toiminnasta. Johtajat voivat perustaa myös komiteoita , työryhmiä  ja neuvoa-antavia 
lautakuntia .Kyllä
VJ 5 JäsenetVarsinaiseen yleiskokoukseen  kuuluvat kaikki järjestelmän jäsenet. Yleiskokous valitsee johto -
kunnan  3–16 jäsentä. Järjestelmän yleisestä hallinnosta vastaa johtokunta yhdessä pääsihteerin 
kanssa. Johtokunta määrää järjestelmän päivittäisen hallinnoinnin pääsihteerin ja sihteeristön 
tehtäväksi. Johtokunta voi nimetä työryhmiä , pysyviä komiteoita tai erityistyöryhmiä  ja 
siirtää niille osan toimivallastaan ja tehtävistään.KylläLiite  II
42 Liitteet 
Vapaaehtoi -
nen järjestel -
mä (VJ)Omistajuus HallintoPerussääntö 
tai vastaava
Yhteenliittymien, organisaatioiden tai liittojen omistamat VJ:t
VJ 6Yhteenliitty -
mä, johon kuu -
luu seitsemän 
yhteisöä.Seitsemän perustajajäsenen yhteenliittymä nimittää järjestelmän ohjauskomitean  jäsenet. 
Ohjauskomitea hallinnoi järjestelmää ja antaa tekniselle neuvonantajalle  – joka myös kuuluu 
ohjauskomiteaan – asiaankuuluvat tekniset valmiudet järjestelmän teknistä hallinnointia varten 
(valitsee neuvonantajan ja tekee sopimuksen tämän kanssa).Kyllä
VJ 7Usean 
varmennus -
järjestelmän 
kattojärjestö.Kattojärjestön hallitukseen  kuuluu asiantuntijaryhmä, ja se hallinnoi yrityksen toimintaa. Se 
valvoo eri järjestelmiä, joita johtavat sektorikohtaiset hallitukset. V armennussektorin halli -
tukset valvovat sektorikohtaisten järjestelmen, muun muassa vapaaehtoisen järjestelmän , 
hallinnointia ja toimintaa. Sektorikohtaisiin järjestelmiin kuuluu alojen asiantuntijoita ja edustajia. 
Kullakin varmennussektorilla on neuvoa-antavia teknisiä komiteoita , joihin kuuluu alan 
asiantuntijoita. Ne vastaavat vapaaehtoisen järjestelmän vaatimusten jatkuvasta ylläpidosta ja 
kehittämisestä.
Järjestelmät toimivat eri elintarvikesektoreilla, ja kattojärjestö auttaa kehittämään yksityiskohtaisia 
vaatimuksia ja tarkastusjärjestelmiä kutakin sektoria varten.Ei ole
VJ 8Rajavastuu -
yhtiö, jonka 
jäsenet/takaa -
jat kuuluvat 
kahdeksaan eri 
yhteisöön.Verkossa saatavilla olevat tiedot eivät ole kovin selkeitä, ja niistä voidaan päätellä, että järjestelmän 
hallitus raportoi emoyhtiön toimitusjohtajalle . 
Järjestelmää valvoo hallitus , joka on vastuussa yhtiön johtamisesta sekä yleisestä hallinnoinnista 
ja hallinnosta. 
Kaksi työryhmää  on vastuussa järjestelmän toiminnan teknisten ja markkinointiin liittyvien 
näkökohtien kehittämisestä ja seurannasta. Ei ole
VJ 9Kymmenen 
liittoa ja 
järjestöä 
maatalouden, 
kaupan, polt -
toaineiden, 
biopoltto -
aineiden ja 
biokaasun 
aloilta. Osakkeenomistajien kokous  nimittää toimeenpanevan johdon  sekä neuvoa-antavan 
komitean  ja pakotekomitean, jotka tukevat toimeenpanevaa johtoa.
Järjestelmän hallinnointi ja toiminta on annettu (edustussopimuksella) tietyn yrityksen tehtäväksi.
Neuvoa-antava komitea käynnistää järjestelmän sertifiointijärjestelyjen ylläpito- ja kehittämistoi -
menpiteet ja koordinoi niitä.Ei ole
VJ 10 ToimialajärjestöJärjestelmän neuvoa-antavaan tekniseen ryhmään kuuluu toimialajärjestön edustajia, jotka 
ovat järjestelmän omistajia, sekä johtava sertifiointielin. Tämä asiantuntijaryhmä tekee päätökset 
ja esittää suosituksia, jotka koskevat järjestelmän soveltamiseen ja toimintaan liittyviä operatiivisia 
kysymyksiä.Ei ole
VJ 11 Liitto Järjestelmän omistaa ja sitä johtaa liitto , joka on kehittänyt järjestelmän ja pannut sen täytäntöön. Ei ole
VJ 12 Liitto Järjestelmän omistaa ja sitä johtaa liitto , joka on kehittänyt järjestelmän ja pannut sen täytäntöön. Ei oleLiite  II
43 Liitteet 
Vapaaehtoi -
nen järjestel -
mä (VJ)Omistajuus HallintoPerussääntö 
tai vastaava
Julkisten elinten omistamat VJ:t
VJ 13Kansallinen 
standardoin -
tielinJärjestelmää johtaa kansallinen standardointielin sen järjestelmien hallinnointia varten määritelty -
jen rakenteiden mukaisesti. Kansallinen standardointielin vastaa vaatimusten kehittämisestä.
Kansallisen standardointielimen järjestelmien hallinnointiin osallistuvat seuraavat elimet: järjestel -
män johto, järjestelmän hallinnointikomitea, asiantuntijakomitea ja arviointikomitea.Ei ole
VJ 14Kansallinen 
tutkimuslaitosJärjestelmän hallinnoijana  toimii kansallisen tutkimuslaitoksen johtaja. Hän perustaa jär-
jestelmän  hallituksen . Järjestelmän hallitus valvoo sertifiointielimiä järjestelmän puitteissa ja 
määrittää ohjeet järjestelmän kehittämiseksi. Järjestelmää valvovat sekä järjestelmän hallinnoija 
että järjestelmäneuvosto . Järjestelmätoimisto  tukee hallitusta sen tehtävissä ja raportoi 
järjestelmän hallinnoijalle.
Järjestelmäneuvostoon kuuluu 5–10 jäsentä (kansallisen tutkimuslaitoksen johtajan nimeämiä 
ulkopuolisia asiantuntijoita). Sen päätehtäviä ovat: riippumattomuuden valvonta, avoimuus, 
eturistiriitojen ehkäiseminen järjestelmän osallistujien ja sertifiointielinten välillä, valitusten ja 
ehdotusten käsittely, ohjeiden esittäminen järjestelmän kehittämiseksi.Ei ole
Yritysten omistamat VJ:t
VJ 15 YksityisyritysHallinnoinnista vastaa kokonaisuudessaan yritys, joka siirtää vastuun omalle henkilöstölleen tai 
ulkopuolisille erikoisalan yrityksille.Ei ole
VJ 16 Yksityisyritys Ei ole Ei ole
VJ 17 YksityisyritysEnergian pääosaston verkkosivusto: ”Tähän järjestelmään liittyvät asiakirjat kuuluvat [yrityksen 
nimi] hallinnointijärjestelmään, ja niitä päivitetään ja ylläpidetään järjestelmän menettelyjen 
mukaisesti. Järjestelmää päivittää [yrityksen nimi] -yrityksen kestävyydestä ja toimittajien vaa -
timustenmukaisuudesta vastaava johtaja. [Yrityksen nimi] -yrityksen HSEQ- ja kestävyysasioiden 
yksikkö tarkistaa kyseisen tarkastusjärjestelmän vuosittain. Järjestelmän osallistujille tiedotetaan 
asiasta tarpeen mukaan. Jos järjestelmään tehdään olennaisia muutoksia, ne ilmoitetaan Euroopan 
komissiolle tiedoksi tai hyväksyttäviksi.”Ei ole
VJ 18 Yksityisyritys Ei ole Ei ole
Vapaaehtoiseksi järjestelmäksi tunnustettu laskentaväline
VJ 19 TutkimuslaitosVapaaehtoista järjestelmää johtaa nykyisin tutkimuslaitos , joka oli aiemmin yksi 
hankekumppaneista.Ei sovelleta
Lähde:  Euroopan tilintarkastustuomioistuin verkkosivustojen perusteella.
EU:n toimielimenä Euroopan tilintarkastustuomioistuimen on saatettava tasapainoon yhtäältä unionin intressi taata toimiensa avoimuus ja julkisten varojen 
optimaalinen käyttö ja toisaalta puuttuminen asianomaisten henkilöiden ja yhteisöjen oikeuteen nauttia yksityiselämäänsä kohdistuvaa kunnioitusta yleensä 
ja erityisesti heidän oikeuteensa saada henkilötiedoilleen suojaa. Sen vuoksi tilintarkastustuomioistuin ei mainitse tässä kertomuksessa nimeltä vapaaehtoi -
sia järjestelmiä, joita sen esittämät huomautukset koskevat. Toimivaltaisten toimielinten olisi pystyttävä tekemään todettuja puutteita koskevan objektiivi -
sen kuvauksen pohjalta omat johtopäätöksensä kertomuksesta ja ryhtymään tilanteen vaatimiin asianmukaisiin toimiin.Liite  II
44 Liitteet Liite  III
Vapaa -
ehtoinen 
järjestelmä 
(VJ)  a)Komission ohjeissa luetellut avoimuustekijät  b)Muita tärkeitä avoimuustekijöitä
Yhteystie -
dot (puhe -
linnumero, 
sähköpos -
tiosoite, 
osoite)Vapaaeh -
toiseen jär -
jestelmään 
kuuluvat 
taloudelliset 
toimijat
(voimassa 
olevat 
sertifikaatit)Taloudelliset 
toimijat, jotka 
eivät enää kuulu 
vapaaehtoiseen 
järjestelmään
(vanhentuneet 
sertifikaatit)Sertifiointi -
elimetMuiden 
tunnus -
tettujen 
vapaaeh -
toisten 
järjestel-
mien nimetHallintoPerus -
sääntö tai 
vastaavaTyöryhmän 
pätevyys (esim. 
ansioluettelot)Valitusjärjes -
telmäHavaitut 
rikkomiset
(peruutetut 
sertifikaatit)
Jäsenten (avoin jäsenyys) tai julkisten elinten omistamat VJ:t
VJ 2 Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Ei ole Hyvä Kyllä KylläKyllä 
(ei verkossa)Kyllä
VJ 3 Kyllä Kyllä Ei ole Kyllä Ei ole Hyvä Kyllä KylläKyllä 
(ei verkossa)Ei ole
VJ 13 Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Ei ole Heikko Ei ole Ei oleParantamisen 
varaaKyllä
VJ 5 Osittain c)Kyllä Ei ole Kyllä Ei ole Hyvä Kyllä Kyllä Kyllä Ei ole
VJ 4 Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Ei ole Hyvä Kyllä KylläKyllä 
(ei verkossa)Ei ole
VJ 14 Kyllä Kyllä Ei ole Kyllä Ei ole Hyvä Ei ole Ei oleParantamisen 
varaaEi ole
VJ 1 Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Ei ole Hyvä Kyllä Ei oleKyllä 
(ei verkossa)Kyllä
parhaat käytänteet suositellaan parannuksia epäselvä tilanne suositellaan parannuksia
a) Erilaisen luonteensa vuoksi Biograce GHG - laskentaväline ei kuulu tähän luetteloon.
b) Luettelossa mainitut tekijät kattavat myös järjestelmän uusimmat versiot, mutta vain komissio voi vahvistaa sen vaatimustenmukaisuuden.
c) Vähintään yhtä luettelossa mainituista yhteystiedoista ei ole julkaistu.
d) Tiedot omistajayhteisöistä. Ei ilmoitettu, koskeeko vapaaehtoista järjestelmää.
Hallinto: Hyvä = Tietoa on julkaistu riittävästi.
Keskitasoinen = Julkaistuja tietoja on parannettava.
Heikko = Julkaistut tiedot ovat riittämättömiä.Vapaaehtoisten järjestelmien avoimuus
45 Liitteet Liite  III
Vapaa -
ehtoinen 
järjestelmä 
(VJ)  a)Komission ohjeissa luetellut avoimuustekijät  b)Muita tärkeitä avoimuustekijöitä
Yhteystie -
dot (puhe -
linnumero, 
sähköpos -
tiosoite, 
osoite)Vapaaeh -
toiseen jär -
jestelmään 
kuuluvat 
taloudelliset 
toimijat
(voimassa 
olevat 
sertifikaatit)Taloudelliset 
toimijat, jotka 
eivät enää kuulu 
vapaaehtoiseen 
järjestelmään
(vanhentuneet 
sertifikaatit)Sertifiointi -
elimetMuiden 
tunnus -
tettujen 
vapaaeh -
toisten 
järjestel-
mien nimetHallintoPerus -
sääntö tai 
vastaavaTyöryhmän 
pätevyys (esim. 
ansioluettelot)Valitusjärjes -
telmäHavaitut 
rikkomiset
(peruutetut 
sertifikaatit)
Muuntyyppiset VJ:t 
VJ 8 Kyllä Ei ole Ei ole Ei ole Ei ole Keskitasoinen Ei ole Ei ole Ei ole Ei ole
VJ 17 Ei ole Ei ole Ei ole Ei ole Ei ole Heikko Ei ole Ei ole Ei ole Ei ole
VJ 11 Kyllä d)Kyllä Ei ole Ei ole Ei ole Heikko Ei ole Ei oleParantamisen 
varaaKyllä
VJ 6 Osittain c)Kyllä Kyllä Kyllä Ei ole Hyvä Kyllä Ei oleParantamisen 
varaaKyllä
VJ 16 Kyllä Ei ole Ei ole Ei ole Ei ole Heikko Ei ole Kyllä d)Ei ole Ei ole
VJ 7 Kyllä Ei ole Ei ole Kyllä Ei ole Keskitasoinen Ei ole KylläParantamisen 
varaaEi ole
VJ 9 Kyllä Kyllä Kyllä Kyllä Ei ole Hyvä Ei ole Ei ole Ei ole Kyllä
VJ 12 Kyllä d)Kyllä Ei ole Ei ole Ei ole Heikko Ei ole Ei oleParantamisen 
varaaKyllä
VJ 10 Kyllä d)Kyllä Ei ole Kyllä Kyllä Keskitasoinen Ei ole Kyllä d) Parantamisen 
varaaEi ole
VJ 18 Kyllä Ei ole Ei ole Kyllä Ei ole Heikko Ei ole Ei ole Ei ole Ei ole
VJ 15 Kyllä d)Kyllä Ei ole Kyllä Kyllä Heikko Ei ole Ei ole Ei ole Ei ole
parhaat käytänteet suositellaan parannuksia epäselvä tilanne suositellaan parannuksia
a) Erilaisen luonteensa vuoksi Biograce GHG - laskentaväline ei kuulu tähän luetteloon.
b) Luettelossa mainitut tekijät kattavat myös järjestelmän uusimmat versiot, mutta vain komissio voi vahvistaa sen vaatimustenmukaisuuden.
c) Vähintään yhtä luettelossa mainituista yhteystiedoista ei ole julkaistu.
d) Tiedot omistajayhteisöistä. Ei ilmoitettu, koskeeko vapaaehtoista järjestelmää.
Hallinto: Hyvä = Tietoa on julkaistu riittävästi.
Keskitasoinen = Julkaistuja tietoja on parannettava.
Heikko = Julkaistut tiedot ovat riittämättömiä.
Lähde:  Euroopan tilintarkastustuomioistuin verkkosivustojen perusteella.
EU:n toimielimenä Euroopan tilintarkastustuomioistuimen on saatettava tasapainoon yhtäältä unionin intressi taata toimiensa avoimuus ja julkisten varojen optimaalinen käyttö ja toisaalta puuttuminen asianomaisten 
henkilöiden ja yhteisöjen oikeuteen nauttia yksityiselämäänsä kohdistuvaa kunnioitusta yleensä ja erityisesti heidän oikeuteensa saada henkilötiedoilleen suojaa. Sen vuoksi tilintarkastustuomioistuin ei mainitse tässä 
kertomuksessa nimeltä vapaaehtoisia järjestelmiä, joita sen esittämät huomautukset koskevat. Toimivaltaisten toimielinten olisi pystyttävä tekemään todettuja puutteita koskevan objektiivisen kuvauksen pohjalta omat 
johtopäätöksensä kertomuksesta ja ryhtymään tilanteen vaatimiin asianmukaisiin toimiin.
46 Liitteet 
9 kohta:Liite  IVTäydentäviä ehtoja koskevat vaatimukset
Täydentäviä ehtoja koskevat vaatimukset uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin 17 arti­
klan 6 kohdan mukaisesti
(”19 päivänä tammikuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 liitteessä II olevassa A osas -
sa otsikon ”Ympäristö” alla ja kyseisessä liitteessä olevassa 9 kohdassa luetelluissa säädöksissä vahvistettuja 
vaatimuksia ja normeja sekä mainitun asetuksen 6 artiklan 1 kohdan nojalla määriteltyjä hyvän maatalouden ja 
ympäristön vähimmäisvaatimuksia”)
Neuvoston asetus (EY) N:o 73/2009, liite II, A osa:
6 artiklan 1 kohta:
Hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimus
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että maatalousmaa, erityisesti maa, jota ei enää käytetä tuotantoon, säi -
lytetään maatalouden ja ympäristön kannalta hyvässä kunnossa. Jäsenvaltioiden on määriteltävä kansallisella 
tai alueellisella tasolla hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimusta koskevat vähimmäisedellytykset liitteessä 
III esitetyn kehyksen perusteella ottaen huomioon kyseisten alueiden erityispiirteet, mukaan luettuina maa -
perä ja ilmasto-olosuhteet, olemassa olevat viljelyjärjestelmät, maankäyttö, viljelykierto, viljelykäytännöt ja 
tilarakenteet.

47 Liitteet Liite  IV
Liite III:
48 Komission  
vastaus
Tiivistelmä
IV
Komissio on arvioinut kattavasti kaikki vapaaehtoiset järjestelmät, joiden on tunnustettu täyttävän kaikki asianomaisessa 
direktiivissä säädetyt oikeudelliset vaatimukset. Komission mukaan vapaaehtoiset järjestelmät voivat osoittaa vakuutta -
vasti, että sertifioidut biopolttoaineet täyttävät ne pakolliset kriteerit, joiden perusteella järjestelmät on tunnustettu kaik -
kiin sertifioituihin vapaaehtoisiin järjestelmiin kohdistettujen kattavien arviointien yhteydessä. Tästä huolimatta komissio 
kannattaa vaatimusten kehittämistä jatkossakin, jotta järjestelmästä tulisi vielä parempi ja jotta voitaisiin ratkaista järjes -
telmän toiminnassa havaitut ongelmat ja ottaa huomioon oikeusperustaan tehdyt muutokset.
V
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä vahvistetaan pakolliset kestävyyskriteerit, jotka biopolttoaineiden 
on täytettävä, jotta niille voitaisiin myöntää tukea ja ne voitaisiin huomioida uusiutuvaa energiaa koskevien tavoitteiden 
saavuttamisessa. Vapaaehtoisten järjestelmien arvioinnissa huomioitiin asianmukaisesti pakolliset kestävyyskriteerit, ja 
vapaaehtoiset järjestelmät tunnustettiin vain siltä osin kuin ne osoittivat kyseisten kriteerien täyttyvän.
Lisäksi uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä viitataan muihin kestävyysnäkökohtiin, kuten kielteisiin sosio -
ekonomisiin vaikutuksiin. Moniin vapaaehtoisiin järjestelmiin sisältyy täydentäviä kestävyyskriteerejä, jotka eivät ole 
pakollisia. Tätä voidaan pitää hyvänä käytäntönä, mutta se on täysin vapaaehtoista. Vapaaehtoisia järjestelmiä ei arvioitu 
sen perusteella, missä määrin niissä huomioidaan muut kuin pakolliset kriteerit. Näin ollen yhtäkään vapaaehtoista järjes -
telmää ei tunnustettu kyseisten näkökohtien perusteella.
Komission mielestä ei ole tarkoituksenmukaista vaatia, että vapaaehtoisten järjestelmien olisi katettava myös muut kuin 
pakolliset kestävyyskriteerit. Jos muiden kuin pakollisten kriteerien täyttäminen olisi pakollista, lainsäätäjä olisi sisällyttä -
nyt ne pakollisiin kriteereihin.
Komissio seuraa tilannetta arvioidakseen, pitäisikö vapaaehtoisten järjestelmien tunnustamisessa huomioida myös muut 
kuin pakolliset kestävyysnäkökohdat. Komissio kuitenkin huomauttaa, että järjestelmiä on vaikeaa arvioida muiden kuin 
pakollisten kriteerien perusteella, koska ne on määritelty säädöksissä paljon epämääräisemmin kuin pakolliset kriteerit.
Epäsuoriin maankäytön muutoksiin (ILUC) liittyvän riskin lieventämiseksi uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktii -
vissä, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2015/1513, säädetään yläraja sille, missä määrin ravintokasveista 
tuotetut biopolttoaineet voidaan huomioida uusiutuvaa energiaa koskevien tavoitteiden saavuttamisessa (7 prosenttia 
liikenteen energiankulutuksesta). Kestävyyskriteerit eivät itsessään kata epäsuoria maankäytön muutoksia. Ei voida 
edellyttää, että vapaaehtoiset järjestelmät kattaisivat epäsuorat maankäytön muutokset, koska ne todentavat pakollisten 
kriteerien täyttymisen erikseen kunkin biopolttoaine-erän osalta.
VI
Arviointi kattoi jätteiden ja tähteiden alkuperän varmentamisen. Kaikissa arvioinneissa edellytettiin, että vapaaehtoiset 
järjestelmät soveltavat asiaankuuluvan direktiivin säännöksiä. Tämä koskee kaikentyyppisiä raaka-aineita jätteet ja täh -
teet mukaan luettuina. Direktiivissä ei säädetä erityisistä tarkastuskriteereistä jätteistä ja tähteistä valmistetuille biopolt -
toaineille. Komission yksiköiden laatimassa ohjeasiakirjassa reagoitiin markkinoiden kehitykseen, jota ei ollut mahdollista 
ennakoida vapaaehtoisten järjestelmien tunnustamisen ajankohtana. Ohjeasiakirjassa kehotettiin myös puuttumaan 
erityisillä toimenpiteillä petosriskiin, joka on kasvanut sitä mukaa kun jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön kaksinkertaisen 
laskentamenetelmän. Vapaaehtoisten järjestelmien todentamismenettelyjä on muutettu tämän mukaisesti.
Komission vastaus 49
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä ei myöskään erityisesti velvoiteta jäsenvaltioita todentamaan maini -
tun direktiivin 17 artiklan 6 kohdan vaatimusten täyttymistä (kyseessä ovat YMP:n hyvän maatalous- ja ympäristökunnon 
vähimmäisvaatimukset ja muiden asiaankuuluvien direktiivien ja asetusten vaatimukset). Komission on lisäksi sovellettava 
vapaaehtoisten järjestelmien tunnustamisessa muita perusteita kuin ne, jotka luetellaan uusiutuvia energialähteitä koskevan 
direktiivin 17 artiklan 6 kohdassa. Kyseistä asiakohtaa ei siten olisi tarkoituksenmukaista sisällyttää vapaaehtoisten järjestel -
mien arviointiin.
VII
Uusiutuvia energialähteitä koskeva direktiivi ei sisällä vaatimuksia vapaaehtoisten järjestelmien hallintorakenteesta, joten 
hallintorakennetta ei otettu huomioon varhaisissa arvioinneissa. Päätavoitteena oli varmistaa, että toimijat teettävät ulko -
puolisen tarkastuksen, mikä mainitaan direktiivissä nimenomaisesti.
Hallintorakenteeseen ja avoimuutta lisääviin toimiin on kuitenkin jatkossa kiinnitettävä enemmän huomioita. Pääsyynä tähän 
on se, että avoimuutta ja hallintoa koskevia vaatimuksia on tiukennettu direktiiviin (EU) 2015/1513 tehdyissä muutoksissa.
VIII
Lainsäätäjä antoi komissiolle vain rajallisen toimivallan valvoa kaikkien toimien toteuttamista. Komissio edellyttää kuitenkin 
tarkastuksen teettämistä riippumattomalla kolmannella osapuolella.
Komissio valvoo vapaaehtoisia järjestelmiä sen oikeudellisen toimivallan perusteella, joka sille on annettu uusiutuvia ener -
gialähteitä koskevassa direktiivissä, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2015/1513, jonka mukaan vapaaehtois -
ten järjestelmien on toimitettava vuosittain kertomus toiminnastaan. Komissio antaa oman kertomuksensa vapaaehtoisten 
järjestelmien toiminnasta huhtikuussa 2017.
Komissio on yhtä mieltä siitä, että valvontaa, avoimuutta ja valitusmenettelyjä voitaisiin parantaa.
IX
Osassa jäsenvaltioita on merkittäviä viipeitä uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin sekä biopolttoaineisiin sovelletta -
vien kestävyyskriteerien saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Niissä jäsenvaltioissa, joissa biopolttoaineiden kestävyyskriteereitä ei ollut vielä pantu täytäntöön, ei ollut myöskään käytössä 
todennusjärjestelmää, joten niissä ei ollut mahdollista osoittaa, että biopolttoaineet täyttävät kestävyyskriteerit. Komission 
käsityksen mukaan ilmoitettuihin tietoihin liittyvät ongelmat johtuvat juuri tästä. Uusiutuvia energialähteitä koskeva liiken -
netavoite on kuitenkin saavutettava vuonna 2020. Komissio luottaa siihen, että jäsenvaltiot panevat uusiutuvia energialäh -
teitä koskevan direktiivin ja siihen hiljattain tehdyt muutokset asianmukaisesti täytäntöön vuoteen 2020 mennessä. Komissio 
ryhtyy tarvittaessa perussopimuksessa määrättyihin toimenpiteisiin EU:n lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi.
X 1. i)
Komissio hyväksyy suosituksen osittain. Komissio ei voi velvoittaa vapaaehtoisia järjestelmiä huomioimaan sellaisia sosio -
ekonomisia perusteita, jotka eivät ole pakollisia. Vapaaehtoisten järjestelmien on kuitenkin toimitettava vuosittain kerto -
mus sertifiointitoiminnastaan, kuten säädetään uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä sellaisena kuin se on 
muutettuna direktiivillä (EU) 2015/1513. Komissio huomioi vapaaehtoisten järjestelmien toimittamat kertomukset omissa 
kertomuksissaan.
X 1. ii)
Komissio hyväksyy tämän suosituksen siltä osin kuin se koskee tarvetta todentaa, että uusiutuvia energialähteitä koskevan 
direktiivin 17 artiklan 6 kohdan vaatimukset täyttyvät (kyse on YMP:n hyvän maatalous- ja ympäristökunnon vähimmäis -
vaatimuksista ja muiden asiaankuuluvien direktiivien ja asetusten vaatimuksista). YMP:n hyvän maatalous- ja ympäristö -
kunnon vähimmäisvaatimusten sekä muiden asiaankuuluvien direktiivien ja asetusten noudattaminen todennetaan YMP:n 
yhteydessä.
Komission vastaus 50
X 1. iii)
Komissio hyväksyy tämän suosituksen ja yhtyy näkemykseen, jonka mukaan jätteistä valmistettuihin biopolttoaineisiin 
on sovellettava erityisiä todennusmenettelyjä. Komissio on jo huomioinut tämän, koska kaikissa sen arvioinneissa on 
tarkasteltu erityisten toimenpiteiden toteuttamista lokakuusta 2014 lähtien.
X 2.
Komissio hyväksyy tämän suosituksen ja myöntää, että sekä hallintorakenteeseen että avoimuustoimenpiteisiin on kiinni -
tettävä vielä enemmän huomioita. Komissio onkin jo ryhtynyt tarvittaviin toimiin tiukentamalla avoimuuden lisäämistä ja 
hallinnon parantamista koskevia vaatimuksia direktiivissä (EU) 2015/1513 tehdyissä muutoksissa.
X 3. i)
Komissio hyväksyy suosituksen.
Komissio aikoo käsitellä tätä asiaa vapaaehtoisten järjestelmien toimintaa koskevassa kertomuksessa, kuten säädetään 
uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2015/1513. Riippu -
mattomat ulkopuoliset tarkastajat todentavat, että talouden toimijat soveltavat järjestelmään liittyviä menettelyjä.
X 3. ii)
Komissio hyväksyy suosituksen ja on jo ryhtynyt tarvittaviin toimiin.
X 4.
Komissio hyväksyy tämän suosituksen osittain ja jatkaa jäsenvaltioiden kanssa yhteistyötä toimitettujen tietojen luotetta -
vuuden lisäämiseksi, koska nimenomaan jäsenvaltiot vastaanottavat talouden toimijoiden toimittamat tiedot kestävyys -
kriteereiden täyttämisestä. Jäsenvaltiot toimittavat puolestaan komissiolle viiden vuoden välein kertomuksen kaikkien 
toimitettujen tietojen laadusta. Lisäevidenssin (todistukset tai ilmoitukset) edellyttäminen vain tiettyjen tilastotietojen 
keruussa ei kuitenkaan ole perusteltua.
X 5.
Komissio on yhtä mieltä siitä, että kehittyneiden biopolttoaineiden valmistuksessa käytettävien jäteaineiden määritelmä 
on yhdenmukaistettava.
Lainsäätäjä on jo toteuttanut toimenpiteitä jäteaineiden määritelmän yhdenmukaistamiseksi uusiutuvia energialäh -
teitä koskevassa direktiivissä. Uusiutuvia energialähteitä koskeva direktiivi, sellaisena kuin se on muutettuna direktii -
villä (EU) 2015/1513, sisältää jo jäteaineiden määritelmän, koska siinä viitataan tältä osin direktiiviin 2008/98/EY.
Johdanto
05
Useissa tapauksissa biopolttoaineiden valmistukseen käytetään vain osa kasveista ja loput, joskus valtaosa, käytetään 
elintarvike- ja rehutuotantoon. Perinteisten biopolttoaineiden siirtymävaikutus on siten huomattavasti pienempi, mutta 
se on kuitenkin merkittävä.
Komission vastaus 51
06
Komissio aikoo antaa ehdotuksen uusiutuvaa energiaa koskevasta paketista vuoden 2016 loppuun mennessä.
09
Uusiutuvia energialähteitä koskeva direktiivi, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2015/1513, sisältää liitteen 
(liite IX), jossa luetellaan sellaiset raaka-aineet ja uusiutuvat polttoaineet, joiden vaikutus liikennetavoitteen täyttymiseen 
voidaan laskea kaksinkertaisena. Liitteessä IX mainitaan jätteet, tähteet ja muiden kuin ruokakasvien biomassa, mutta se 
ei sisällä muodollista viittausta niiden määritelmiin.
Kaikkien liikenteessä käytettyjen uusiutuvien energialähteiden, kuten uusiutuvan sähkön, vaikutus huomioidaan uusiu -
tuvaa energiaa koskevan tavoitteen täyttymisessä. Uusiutuvan sähkön osuuden odotetaan muodostuvan merkittäväksi 
(~2 prosenttiyksikköä).
10
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2015/1513, sääde -
tään, että uusissa laitoksissa tuotettujen biopolttoaineiden on tuotettava vähintään 60 prosenttia vähemmän kasvihuo -
nekaasupäästöjä. Tammikuusta 2018 lähtien yleinen vaatimustaso on 50 prosenttia.
Huomautukset
28
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä ei velvoiteta jäsenvaltioita todentamaan kyseisen direktiivin 17 artik -
lan 6 kohdan vaatimusten täyttymistä (kyse on YMP:n hyvän maatalous- ja ympäristökunnon vähimmäisvaatimuksista 
sekä muiden asiaankuuluvien direktiivien ja asetusten vaatimuksista), vaikka ne sisältyvätkin kriteereihin. Komission on 
sovellettava vapaaehtoisten järjestelmien tunnustamisessa muita perusteita kuin ne, jotka luetellaan uusiutuvia energia -
lähteitä koskevan direktiivin 17 artiklan 6 kohdassa.
Yhteinen vastaus 30 ja 31 kohtaan
Komissiolla ei ole velvollisuutta tunnustaa vapaaehtoisia järjestelmiä, ja se onkin tähän mennessä tunnustanut ainoastaan 
uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin 17 artiklan 2–5 kohdan kattavat järjestelmät. Näin ollen sillä ei myöskään 
ollut velvollisuutta arvioida muiden kuin pakollisten kestävyysnäkökohtien täyttymistä.
Komissio huomauttaa, ettei olisi ollut asianmukaista velvoittaa vapaaehtoisia järjestelmiä kattamaan muut kuin pakolliset 
kestävyyskriteerit, koska lainsäätäjä ei sisällyttänyt niitä pakollisiin kriteereihin. Sosiaalisista kestävyysnäkökohdista (laa -
tikko 3) komissio toteaa erityisesti, että kyseisten kriteerien sisällyttämistä sertifiointiin voidaan pitää hyvänä käytäntönä, 
mutta huomauttaa sen olevan vapaaehtoista.
Komissio seuraa tilannetta arvioidakseen, pitäisikö vapaaehtoisten järjestelmien tunnustamisessa huomioida myös muut 
kuin pakolliset kestävyysnäkökohdat. Komissio kuitenkin huomauttaa, että järjestelmiä on vaikeaa arvioida muiden kuin 
pakollisten kriteerien perusteella, koska ne on määritelty säädöksissä paljon epämääräisemmin kuin pakolliset kriteerit.
Laatikko 3
Komissio katsoo, että näiden kriteerien sisällyttämistä sertifiointiin voidaan pitää hyvänä käytäntönä, mutta huomauttaa, 
että se on vapaaehtoista.
Komission vastaus 52
33
Komissio myöntää, että tiedot ovat puutteellisia, mutta toteaa toimittaneensa kaikissa kertomuksissa saatavilla olevien 
tietojen viitetiedot ja niitä koskevat arvioinnit sekä erityiset lisäselvitykset EU:n biopolttoaineisiin soveltaman politiikan 
vaikutuksista kehitysmaissa.
Laatikossa 4 käsitellyistä sosiaalisista näkökohdista komissio toteaa, että vaikka biopolttoaineiden vienti kehitysmaista 
on vähäistä, komissio on toimittanut selvityksiä EU:n biopolttoainepolitiikan vaikutuksista suurimmissa kehitysmaissa 
vuosina 2013 ja 2015 annettujen kertomusten yhteydessä. Niissä käsitellään myös sellaisia kehitysmaita, joista ei tuoda 
biopolttoaineita EU:n alueelle1.
Yhteinen vastaus 34–37 kohtaan
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2015/1513, otet -
tiin käyttöön yläraja (7 prosenttia liikenteessä kulutettavasta energiasta) sille, missä määrin ravintokasveista tuotetut 
biopolttoaineet voidaan huomioida uusiutuvaa energiaa koskevien tavoitteiden saavuttamisessa. Tämän toimenpiteen 
tavoitteena on vähentää halukkuutta käyttää ravintokasveista valmistettuja biopolttoaineita uusiutuvaa energiaa koske -
vien tavoitteiden täyttämiseksi, joten se alentaa riskiä, että EU:n biopolttoainepolitiikka johtaa epäsuoriin maankäytön 
muutoksiin.
Kestävyyskriteerit eivät itsessään kata epäsuoria maankäytön muutoksia. Näin ollen ei voida edellyttää, että vapaaeh -
toiset järjestelmät kattaisivat epäsuorat maankäytön muutokset, koska ne todentavat pakollisten kriteerien täyttymisen 
erikseen kunkin biopolttoaine-erän osalta.
Komissio jatkaa asian tarkastelemista ja julkaisee analyysinsa tulokset vuoden 2016 loppuun mennessä annettavassa 
kertomuksessa.
40
Komissio myöntää, että jätteistä valmistettuihin biopolttoaineisiin on syytä soveltaa erityisiä todennusmenettelyjä. 
Komissio on jo huomioinut tämän, koska kaikissa sen arvioinneissa on tarkasteltu erityisten toimenpiteiden toteuttamista 
lokakuusta 2014 lähtien.
Yhteinen vastaus 41 ja 42 kohtaan
Komission yksiköiden laatimassa ohjeasiakirjassa reagoitiin markkinoiden kehitykseen, jota ei ollut mahdollista enna -
koida vapaaehtoisten järjestelmien tunnustamisen ajankohtana. Ohjeasiakirjassa kehotettiin myös puuttumaan erityi -
sillä toimenpiteillä petosriskiin, joka on kasvanut sitä mukaa kun jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön kaksinkertaisen 
laskentamenetelmän.
Komissio toimitti vapaaehtoisille järjestelmille ohjeasiakirjan, jotta ne kiinnittäisivät enemmän huomioita tähän asiaan 
ja ryhtyisivät tarvittaviin toimiin. Tämä ei tarkoita, että kyseistä asiaa olisi aiemmin käsitelty yleisesti epäasianmukaisesti. 
Komission tietojen mukaan monet asianomaisista vapaaehtoisista järjestelmistä ryhtyivät toimiin omasta aloitteestaan. 
Komission mukaan se, että vapaaehtoiset järjestelmät voivat reagoida nopeasti ja ennakoivasti havaittuihin ongelmiin, on 
yksi sertifiointijärjestelmän eduista.
45
Määritelmän hyväksymisen jälkeen komissio pyysi osittain tunnustettuja järjestelmiä toimittamaan todennuksen siitä, 
että ne täyttävät uuden määritelmän mukaiset ehdot. Kaikki kolme vain osittain tunnustettua järjestelmää ovat toimitta -
neet päivitetyt tiedot, ja ne on myös arvioitu. Päätösten päivitystyö on kesken.
1 SWD(2013) 102 final; SWD(2015) 117 final.
Komission vastaus 53
46
Komission arvioinneissa noudatettiin uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä säädettyjä vaatimuksia. Uusiu -
tuvia energialähteitä koskeva direktiivi ei sisältänyt vaatimuksia vapaaehtoisten järjestelmien hallintorakenteesta, joten 
hallintorakennetta ei otettu huomioon varhaisissa arvioinneissa. Päätavoitteena oli varmistaa, että toimijat teettävät 
ulkopuolisen tarkastuksen, mikä mainitaan direktiivissä nimenomaisesti.
Komissio katsoo kuitenkin, että hallintorakenteeseen pitäisi kiinnittää jatkossa enemmän huomiota, jotta parhaita käytän -
töjä voitaisiin edelleen vahvistaa. Tärkein syy on se, että kasvihuonekaasupäästöjen laskentarajaa on nostettu ja todelli -
nen kasvihuonekaasupäästöjen vähennys on siksi laskettava tiheästi. Tämä taas edellyttää valvonnan vahvistamista.
Yhteinen vastaus 50 ja 51 kohtaan
Lainsäätäjä antoi komissiolle vain rajallisen toimivallan valvoa kaikkien toimien toteuttamista. Komissio edellyttää kuiten -
kin tarkastuksen teettämistä riippumattomalla kolmannella osapuolella.
Komissio valvoo vapaaehtoisia järjestelmiä sen oikeudellisen toimivallan perusteella, joka sille on annettu uusiutuvia 
energialähteitä koskevassa direktiivissä, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2015/1513, jonka mukaan 
vapaaehtoisten järjestelmien on toimitettava vuosittain kertomus toiminnastaan. Komissio antaa oman kertomuksensa 
vapaaehtoisten järjestelmien toiminnasta huhtikuussa 2017.
53
Komissio on käynnistänyt järjestelmien kanssa vuoropuhelun, jonka tarkoituksena on selkeyttää tilannetta ja määrittää 
kehityskohteet. Komissio tutkii parhaillaan erästä erityistapausta eikä voi esittää asiasta huomioita vielä tässä vaiheessa.
Yleisesti ottaen komissio kuitenkin katsoo, että järjestelmien sisäisen hallinnon parantamista koskeva vaatimus, joka on 
huomioitu meneillään olevissa arvioinneissa, voi auttaa valvomaan paremmin sitä, että sertifiointielimet noudattavat 
järjestelmän sääntöjä.
54
Monien vapaaehtoisten järjestelmien toiminta on maailmanlaajuista. Tämä tarkoittaa käytännössä sitä, että vaatimusten 
noudattamisen tarkastavalla taholla on suuri vastuu ja sen on päätettävä tapauskohtaisesti, osoittaako toimitettu evi -
denssi riittävän varmasti, että kestävyyskriteerit täyttyvät. Komissio kannustaa vapaaehtoisia järjestelmiä käymään tiivistä 
vuoropuhelua tarkastajien kanssa, jotta sertifiointivaatimuksia voitaisiin kehittää jatkuvasti.
55
Vaikka käytössä ei ole erityistä valitusjärjestelmää, sidosryhmät voivat ottaa yhteyttä komissioon, jos niillä on epäilyksiä 
vapaaehtoisten järjestelmien toiminnasta. Biopolttoaineiden kestävyysjärjestelmä on hyvin tekninen ja asiantuntemusta 
vaativa kokonaisuus, ja sidosryhmien odotetaan tietävän, että komissio on tunnustanut jonkin tietyn järjestelmän.
56
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä velvoitetaan selkeästi jäsenvaltiot hyväksymään vapaaehtoisten järjes -
telmien toimittama evidenssi. Jäsenvaltioiden on suotavaa parantaa sertifiointimenettelyjä, kunhan noudattavat edellä 
mainittua säännöstä. Komission mielestä mikään ei esimerkiksi estä jäsenvaltioita osallistumasta sertifiointielinten valvon -
taan, koska sertifiointielimet eivät itsessään ole komission tunnustamia. Jäsenvaltioiden ei kuitenkaan pitäisi kyseenalais -
taa vapaaehtoisten järjestelmien toimittamien sertifikaattien pätevyyttä.
Komission vastaus 54
Laatikossa 5 esitellään Puolaa koskeva erityistapaus, jota komissio tutkii parhaillaan selvittääkseen, onko kyseinen vaati -
mus yhteensopiva EU:n lainsäädännön kanssa.
58
Ohjeasiakirjat eivät sido vapaaehtoisia järjestelmiä oikeudellisesti, vaan niiden tavoitteena on edistää parhaita käytäntöjä 
ilmoittamalla, mitä komissio saattaa jatkossa vaatia. Komissio alkaa soveltaa tiukempia vaatimuksia siinä vaiheessa, kun 
vapaaehtoiset järjestelmät jättävät hakemuksen tunnustuksen voimassaolon jatkamiseksi.
Komissio voi myös kumota päätöksensä, jos sille osoitetaan selvästi, ettei jokin järjestelmä ole toteuttanut päätöksen 
edellytyksenä olleita ratkaisevia toimenpiteitä tai jos kyseisiä vaatimuksia on rikottu räikeästi ja järjestelmällisesti.
Yhteinen vastaus 59 ja 60 kohtaan
Komissio pitää avoimuutta erittäin tärkeänä.
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä säädettyä avoimuusvaatimusta käsitellään erityisellä verkkosivustolla2. 
Verkkosivustolla annetaan myös runsaasti sellaista hyödyllistä tietoa, jota ei vaadita laissa, kuten tietoa ajankohtaisista 
tapahtumista ja asiaankuuluvista komission asiakirjoista. Kaikki jäsenvaltioiden toimittamat lakisääteiset tiedot ovat saata -
villa kyseisellä verkkosivustolla ja sen alaisilla sivuilla. Verkkosivustolle on perustettu3 myös erityinen sivu, jolla käsitellään 
uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä tarkoitettuja tietotyyppejä.
61
Komission marraskuussa 2015 käyttöön ottamassa uudistetussa arviointikehyksessä edellytetään täydellisen tarkastuksen 
teettämistä ulkopuolisilla tarkastajilla. Tarkastajien olisi vaadittava pääsy kaikkiin tarpeellisiin tietoihin. Jos järjestelmä ei 
toimita näitä tietoja, sitä ei pitäisi hyväksyä. Tarkastajien pitäisi vaatia pääsy myös sellaista materiaalia koskeviin tietoihin, 
joka on sertifioitu joidenkin muiden vapaaehtoisten järjestelmien nimissä. Vapaaehtoisten järjestelmien on ilmoitettava 
kaikkien sen kautta sertifioitavien tai jo sertifioitujen toimijoiden nimet. Näin lisätään avoimuutta ja tietojenvaihtoa.
66
Puola siirsi uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin ja EU:n kestävyysjärjestelmän osaksi kansallista lainsäädän -
töään vasta vuonna 2015. Näin ollen uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin säännökset eivät olleet vielä voi -
massa kaudella 2011–2014. Jäsenvaltioiden on varmistettava toimitettujen tietojen laatu; komissiolla ei ole lainsäädännön 
mukaan mahdollisuutta hylätä tietoja, jotka on toimitettu kestävistä biopolttoaineista vuodelta 2014.
Puola on sittemmin saattanut uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään. Komissio 
luottaa siihen, että Puola ja jäsenvaltiot panevat uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin ja siihen hiljattain tehdyt 
muutokset asianmukaisesti täytäntöön vuoteen 2020 mennessä. Komissio ryhtyy tarvittaessa perussopimuksessa mää -
rättyihin toimenpiteisiin EU:n lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi.
2 https://ec.europa.eu/energy/en/topics/renewable-energy
3 https://ec.europa.eu/energy/en/renewable-energy-transparency-platform
Komission vastaus 55
67
Jäsenvaltioiden on varmistettava toimitettujen tietojen laatu. Ranska ilmoitti Eurostatille toimittamissaan tiedoissa 
arvoksi ”0” ja Puola jotain muuta. Kaikki ilmoitetut tiedot täyttivät Eurostatin käytettävissä olleiden tietojen perusteella 
validoinnin edellytykset (tietojen uskottavuus, yhtenäisyys ja johdonmukaisuutta koskeva tarkastus). Eurostat julkaisi 
jäsenvaltioiden tiedot sellaisinaan muuttamatta niitä millään tavalla.
72
Petoksia ehkäisevien toimenpiteiden toteuttaminen on jäsenvaltioiden tehtävä. Komissio tukee jäsenvaltioita näiden 
pyrkimyksissä lieventää petosriskiä. Se on myös perustanut biopolttoaineiden ja bionesteiden kestävyyttä käsittelevän 
komitean alaisuuteen työryhmän, jonka tehtävänä on analysoida petosten torjuntaan liittyviä näkökohtia ja toimen -
piteitä. Asia huomioitiin myös uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä, sellaisena kuin se on muutettuna 
direktiivillä (EU) 2015/1513, jossa velvoitetaan jäsenvaltiot ilmoittamaan petosten torjumiseksi toteuttamistaan toimenpi -
teistä ja kehotetaan tiivistämään sekä kansallisten järjestelmien että kansallisten ja vapaaehtoisten järjestelmien välistä 
yhteistyötä.
Johtopäätökset ja suositukset
74
Komission mukaan vapaaehtoiset järjestelmät voivat osoittaa vakuuttavasti, että sertifioidut biopolttoaineet täyttävät 
ne pakolliset kriteerit, joiden perusteella järjestelmät on tunnustettu kaikkiin sertifioituihin vapaaehtoisiin järjestelmiin 
kohdistettujen kattavien arviointien yhteydessä. Tästä huolimatta komissio kannattaa vaatimusten kehittämistä jatkossa -
kin, jotta järjestelmästä tulisi vielä parempi ja jotta voitaisiin ratkaista järjestelmän toiminnassa havaitut ongelmat ja ottaa 
huomioon oikeusperustaan tehdyt muutokset.
75
Uusiutuvia energialähteistä koskevassa direktiivissä säädetään pakolliset kestävyyskriteerit, jotka biopolttoaineiden on 
täytettävä, jotta niille voitaisiin myöntää tukea ja ne voitaisiin huomioida uusiutuvaa energiaa koskevien tavoitteiden 
saavuttamisessa. Vapaaehtoisten järjestelmien arvioinnissa huomioitiin asianmukaisesti pakolliset kestävyyskriteerit.
Moniin vapaaehtoisiin järjestelmiin sisältyy täydentäviä kestävyyskriteerejä, jotka eivät ole pakollisia. Tätä voidaan pitää 
hyvänä käytäntönä, mutta se on täysin vapaaehtoista. Vapaaehtoisia järjestelmiä ei arvioitu sen perusteella, missä määrin 
niissä huomioidaan muut kuin pakolliset kriteerit. Näin ollen yhtäkään vapaaehtoista järjestelmää ei tunnustettu kyseis -
ten näkökohtien perusteella.
Komission mielestä ei ole tarkoituksenmukaista vaatia, että vapaaehtoisten järjestelmien olisi katettava myös muut kuin 
pakolliset kestävyyskriteerit. Jos muiden kuin pakollisten kriteerien täyttäminen olisi pakollista, lainsäätäjä olisi sisällyttä -
nyt ne pakollisiin kriteereihin.
Komissio seuraa tilannetta arvioidakseen, pitäisikö vapaaehtoisten järjestelmien tunnustamisessa huomioida myös muut 
kuin pakolliset kestävyysnäkökohdat. Komissio kuitenkin huomauttaa, että järjestelmiä on vaikeaa arvioida muiden kuin 
pakollisten kriteerien perusteella, koska ne on määritelty säädöksissä paljon epämääräisemmin kuin pakolliset kriteerit. 
Tunnustamisella ei myöskään tällöin olisi välittömiä oikeudellisia seurauksia.
Epäsuorien maankäytön muutosten torjumiseksi uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä, sellaisena kuin se on 
muutettuna direktiivillä (EU) 2015/1513, säädetään yläraja (7 prosenttia liikenteessä kulutettavasta energiasta) sille, missä 
määrin ravintokasveista tuotetut biopolttoaineet voidaan huomioida uusiutuvaa energiaa koskevien tavoitteiden saa -
vuttamisessa. Kestävyyskriteerit eivät itsessään kata epäsuoria maankäytön muutoksia. Ei voida edellyttää, että vapaaeh -
toiset järjestelmät kattaisivat epäsuorat maankäytön muutokset, koska ne todentavat pakollisten kriteerien täyttymisen 
erikseen kunkin biopolttoaine-erän osalta.
Komission vastaus 56
76
Perinteisten raaka-aineiden osalta jäljittävyys varmistetaan kyseisen direktiivin säännöksillä. Komission yksiköiden laa -
timassa ohjeasiakirjassa reagoitiin markkinoiden kehitykseen, jota ei ollut mahdollista ennakoida vapaaehtoisten järjes -
telmien tunnustamisen ajankohtana. Ohjeasiakirjassa kehotettiin myös puuttumaan erityisillä toimenpiteillä petosriskiin, 
joka on kasvanut sitä mukaa kun jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön kaksinkertaisen laskentamenetelmän.
77
Komission on noudatettava työssään lainsäätäjän asettamia rajoja. Näin ollen sen on hyväksyttävä se, ettei uusiutuvia 
energialähteitä koskevassa direktiivissä velvoiteta jäsenvaltioita todentamaan kyseisen direktiivin 17 artiklan 6 kohdassa 
vahvistettujen vaatimusten täyttymistä (kyse on YMP:n hyvän maatalous- ja ympäristökunnon vähimmäisvaatimuksista 
sekä muiden asiaankuuluvien direktiivien ja asetusten vaatimuksista), vaikka ne sisältyvätkin kriteereihin. Komission on 
sovellettava vapaaehtoisten järjestelmien tunnustamisessa muita perusteita kuin ne, jotka luetellaan uusiutuvia energia -
lähteitä koskevan direktiivin 17 artiklan 6 kohdassa. Kyseistä seikkaa ei siten olisi ollut tarkoituksenmukaista sisällyttää 
vapaaehtoisten järjestelmien arviointiin.
Suositus 1 a)
Komissio hyväksyy suosituksen osittain. Komissio ei voi velvoittaa vapaaehtoisia järjestelmiä huomioimaan sellaisia 
sosioekonomisia perusteita, jotka eivät ole pakollisia. Vapaaehtoisten järjestelmien on kuitenkin toimitettava vuosittain 
kertomus sertifiointitoiminnastaan, kuten säädetään uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä, sellaisena kuin 
se on muutettuna direktiivillä (EU) 2015/1513, jossa vahvistetaan seikat, jotka vapaaehtoisten järjestelmien on sisällytet -
tävä kertomuksiinsa (18 artiklan 6 kohta). Lakisääteiset vaatimukset koskevat lähinnä tarkastukseen liittyviä asioita, mutta 
järjestelmällä on toki mahdollisuus ottaa mukaan muitakin asiakohtia. Komissio huomioi vapaaehtoisten järjestelmien 
toimittamat kertomukset omissa kertomuksissaan.
Suositus 1 b)
Komissio hyväksyy tämän suosituksen siltä osin kuin se koskee tarvetta todentaa uusiutuvia energialähteitä koskevan 
direktiivin 17 artiklan 6 kohdassa säädettyjen velvoitteiden (jotka liittyvät YMP:n hyvän maatalous- ja ympäristökunnon 
vähimmäisvaatimuksiin ja muihin asiaankuuluviin direktiiveihin ja asetuksiin) täyttyminen. Vaikka mainitut velvoitteet 
sisältyvät kriteereihin, uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä ei velvoiteta jäsenvaltioita todentamaan sen 
17 artiklan 6 kohdan vaatimusten täyttymistä. Komission on sovellettava vapaaehtoisten järjestelmien tunnustamisessa 
muita perusteita kuin ne, jotka luetellaan uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin 17 artiklan 6 kohdassa. YMP:n 
hyvän maatalous- ja ympäristökunnon vähimmäisvaatimusten sekä muiden asiaankuuluvien direktiivien ja asetusten 
noudattaminen todennetaan YMP:n yhteydessä.
Suositus 1 c)
Komissio hyväksyy tämän suosituksen ja yhtyy näkemykseen, jonka mukaan jätteistä valmistettuihin biopolttoaineisiin 
on sovellettava erityisiä todennusmenettelyjä. Komissio on jo huomioinut tämän, koska kaikissa sen arvioinneissa on 
tarkasteltu erityisten toimenpiteiden toteuttamista lokakuusta 2014 lähtien.
78
Komissio kiinnittää aina erittäin paljon huomiota avoimuuteen ja on jo ryhtynyt toimiin sen parantamiseksi. Komission 
yksiköt ovat toimittaneet vapaaehtoisille järjestelmille ohjeasiakirjan, jossa niitä kehotetaan toteuttamaan useita toimen -
piteitä avoimuuden parantamiseksi. Näin tehtiin osittain sen varmistamiseksi, että vapaaehtoiset järjestelmät valmistau -
tuvat varhaisessa vaiheessa parantamaan avoimuutta noudattaakseen direktiiviä (EU) 2015/1513, jota koskevat neuvot -
telut olivat tuolloin loppusuoralla. Kyseiset toimenpiteet huomioidaan siinä vaiheessa, kun vapaaehtoiset järjestelmät 
hakevat tunnustamisen uusimista. Menettely on jo alkanut.
Komission vastaus 57
Suositus 2 a)
Komissio hyväksyy tämän suosituksen ja katsoo, että esimerkiksi järjestelmien omistajuuteen liittyvät mahdolliset 
eturistiriidat pitäisi ottaa huomioon. Komissio on jo toteuttanut tähän liittyviä toimia ja aikoo sisällyttää arviointeihinsa 
vapaaehtoisten järjestelmien omistajuutta ja hallintorakennetta koskevan analyysin.
Suositus 2 b)
Komissio hyväksyy tämän suosituksen ja katsoo, että vapaaehtoisten järjestelmien on täytettävä avoimuutta koskevat 
vähimmäisvaatimukset. Komissio kehottaa vapaaehtoisia järjestelmiä julkistamaan lähestulkoon kaikki samat tiedot, 
joiden julkistamista Euroopan unionin tuomioistuin on suositellut. Komissio aikoo myös antaa huhtikuussa 2017 kerto -
muksen vapaaehtoisten järjestelmien toiminnasta. Samalla komissiolla on mahdollisuus arvioida, pitäisikö eritellä vielä 
tarkemmin, mitkä tiedot järjestelmien on julkistettava, ja olisiko vapaaehtoisiin järjestelmiin sovellettavat tarkastusvaati -
mukset vahvistettava täytäntöönpanoasetuksessa.
79
Lainsäätäjä antoi komissiolle vain rajallisen toimivallan valvoa kaikkien toimien toteuttamista.
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2015/1513, sääde -
tään menettelystä vapaaehtoisten järjestelmien toiminnan valvontaa varten.
Vapaaehtoisten järjestelmien on toimitettava komissiolle vuosittain kertomukset järjestelmän toiminnasta.
Komissio antaa vuorostaan kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Se voi myös tarvittaessa vahvistaa 
vapaaehtoisiin järjestelmiin sovellettavat tarkastusvaatimukset täytäntöönpanoasetuksessa. Valvonta ei kuitenkaan kata 
tarkastuksia, joita tehtäisiin paikan päällä vapaaehtoisten järjestelmien sertifioimien talouden toimijoiden tiloissa, koska 
uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin mukaan järjestelmää koskevien sääntöjen noudattamisen todentavat 
ulkopuoliset tarkastajat.
Suositus 3 a)
Komissio hyväksyy suosituksen.
Komissio aikoo käsitellä tätä asiaa vapaaehtoisten järjestelmien toimintaa koskevassa kertomuksessa, kuten säädetään 
uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2015/1513. Riippu -
mattomat ulkopuoliset tarkastajat todentavat, että talouden toimijat soveltavat järjestelmään liittyviä menettelyjä.
Suositus 3 b)
Komissio hyväksyy suosituksen, jonka mukaan vapaaehtoisten järjestelmien olisi perustettava valitusjärjestelmä, ja se 
edellyttää jo tätä arvioinneissaan. Komission mukaan asiaa on kuitenkin tarkasteltava syvällisemmin ennen kuin vali -
tusjärjestelmien yksityiskohtaiset tekniset vaatimukset voidaan vahvistaa. Asiaa on tarkoitus tarkastella vapaaehtoisten 
järjestelmien toimintaa koskevassa kertomuksessa, josta säädetään uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä, 
sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2015/1513. Ensimmäinen kertomus on julkaistava helmikuussa 2017.
Komission vastaus 58
80
Komissio on yhtä mieltä siitä, että jäsenvaltioiden on varmistettava toimitettujen tietojen laatu.
Suositus 4
Komissio hyväksyy tämän suosituksen osittain ja jatkaa jäsenvaltioiden kanssa yhteistyötä toimitettujen tietojen luotetta -
vuuden lisäämiseksi, koska nimenomaan jäsenvaltiot vastaanottavat talouden toimijoiden toimittamat tiedot kestävyys -
kriteereiden täyttämisestä. Jäsenvaltiot toimittavat puolestaan komissiolle viiden vuoden välein kertomuksen kaikkien 
toimitettujen tietojen laadusta. Lisäevidenssin (todistukset tai ilmoitukset) edellyttäminen vain tiettyjen tilastotietojen 
keruussa ei kuitenkaan ole perusteltua.
81
Lainsäätäjä on jo toteuttanut toimenpiteitä jäteaineiden määritelmän yhdenmukaistamiseksi uusiutuvia energialäh -
teitä koskevassa direktiivissä. Uusiutuvia energialähteitä koskeva direktiivi, sellaisena kuin se on muutettuna direktii -
villä (EU) 2015/1513, sisältää jo jäteaineiden määritelmän, koska siinä viitataan tältä osin direktiiviin 2008/98/EY.
Uusiutuvia energialähteitä koskeva direktiivi, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2015/1513, sisältää 
saavutettujen etujen säilyttämislausekkeen, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat huomioida edistyneitä uusiutuvia polt -
toaineita koskevan kansallisen tavoitteen täyttämisessä sellaisista aineista valmistetut biopolttoaineet, jotka toimival -
taiset kansalliset viranomaiset olivat määritelleet jätteiksi ja joita käytettiin olemassa olevissa laitoksissa ennen direktii -
vin (EU) 2015/1513 hyväksymistä. Kyseisiä polttoaineita ei kuitenkaan lasketa kahteen kertaan uusiutuvia energialähteitä 
koskevassa liikennetavoitteessa. Komission mielestä kyseinen säännös voikin johtaa tilanteeseen, jossa joitakin biopoltto -
ainetyyppejä kohdellaan jäsenvaltioissa eri tavoin, ja uusiutuvia energialähteitä koskeva direktiivi sallii tämän direktiivissä 
vahvistetuissa rajoissa.
Suositus 5
Komissio on yhtä mieltä siitä, että kehittyneiden biopolttoaineiden valmistuksessa käytettävien jäteaineiden määritelmä 
on yhdenmukaistettava.
Lainsäätäjä on jo toteuttanut toimenpiteitä jäteaineiden määritelmän yhdenmukaistamiseksi uusiutuvia energialäh -
teitä koskevassa direktiivissä. Uusiutuvia energialähteitä koskeva direktiivi, sellaisena kuin se on muutettuna direktii -
villä (EU) 2015/1513, sisältää jo jäteaineiden määritelmän, koska siinä viitataan tältä osin direktiiviin 2008/98/EY.
Edistyneitä uusiutuvia polttoaineita koskevaa määritelmää voitaisiin vielä yhdenmukaistaa uusiutuvaa energiaa koske -
vassa politiikassa vuoden 2020 jälkeen.
MISTÄ EU:N JULKAISUJA SAA?
Maksuttomat julkaisut:
  yksi kappale:  
EU Bookshopista (http://bookshop.europa.eu)
  enemmän kuin yksi kappale tai julisteet/kartat:  
Euroopan unionin edustustoista (http://ec.europa.eu/represent_/f_i.htm),
muissa kuin EU-maissa sijaitsevista lähetystöistä (http://eeas.europa.eu/delegations/index_/f_i.htm),  
ottamalla yhteyttä Europe Direct -palveluun (http://europa.eu/europedirect/index_/f_i.htm)  
tai soittamalla 00 800 6 7 8 9 10 11 (maksuton numero koko EU:n alueella) (*).
(*)  Saat pyytämäsi tiedot maksutta. Myös useimmat puhelut ovat maksuttomia, joskin jotkin operaattorit, puhelinkioskit  
tai hotellit voivat periä puheluista maksun.
Maksulliset julkaisut:
 EU Bookshopista (http://bookshop.europa.eu)
Tapahtuma Päivämäärä
Tarkastuksen suunnittelumuistio hyväksytty/ Tarkastus alkoi 11.3 .2015
Kertomusluonnos lähetetty komissioon (tai muulle tarkastuskohteelle) 31.3 .2016
Lopullinen kertomus hyväksytty kuulemismenettelyn jälkeen 25.5 .2016
Komission (tai muun tarkastuskohteen) viralliset vastaukset saatu kaikilla kielillä 22.6 .2016
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että uusiutuvista 
lähteistä peräisin olevan energian osuus liikenteessä on 
vuonna 2020 vähintään 10  prosenttia liikenteen energian 
loppukulutuksesta. Jäsenvaltiot voivat ottaa tähän 
tavoitteeseen pyrkiessään huomioon komission 
tunnustamissa vapaaehtoisissa järjestelmissä kestäviksi 
sertifioidut biopolttoaineet.
Tilintarkastustuomioistuin totesi, että komission 
tunnustamismenettelyssä ja vapaaehtoisten järjestelmien 
myöhemmässä valvonnassa esiintyvien heikkouksien 
vuoksi biopolttoaineiden kestävyyttä koskeva EU:n 
sertifiointijärjestelmä ei ole täysin luotettava.
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että tilastot voivat olla 
10 prosentin liikennetavoitteen saavuttamisen osalta 
liioiteltuja, sillä jäsenvaltiot saattavat ilmoittaa kestäviksi 
biopolttoaineiksi myös sellaisia biopolttoaineita, joiden 
kestävyyttä ei ole todennettu.
EUROOPAN 
TILINTARKASTUS
TUOMIOISTUIN