Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Vihreä kirja sulautuma-asetuksen tarkistamisesta"



Virallinen lehti nro C 295 , 07/10/1996 s. 0017



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Vihreä kirja sulautuma-asetuksen tarkistamisesta" (96/C 295/04) Komissio päätti 2. helmikuuta 1996 EY:n perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta "Vihreä kirja sulautuma-asetuksen tarkistamisesta". Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 19. kesäkuuta 1996. Esittelijänä oli Edoardo Bagliano. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 10. heinäkuuta 1996 pitämässään 337. täysistunnossa seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 96 ääntä puolesta, 1 vastaan, ja 2 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Komissio antoi neuvostolle raportin sulautumien valvonnasta annetun asetuksen kolmesta ensimmäisestä soveltamisvuodesta (COM(93) 385 final, 28. heinäkuuta 1993) kaksi ja puoli vuotta sitten. Nyt komissio on valmistellut vihreän kirjan tämän asetuksen tarkistamisesta. 1.2. Tästä tarkistuksesta määrätään asetuksen 4064/89 () 1 artiklan 3 kohdassa raja-arvojen osalta ("ennen kuin hyväksymisestä on kulunut neljä vuotta") ja 9 artiklan 10 kohdassa siirron osalta. Lisäksi asetuksen (joka astui voimaan 21.9.1990) hyväksymisen yhteydessä sekä komissio että neuvosto ilmoittivat, että suunnitteilla on lisää muutoksia (jotka koskevat luottolaitoksia, liikevaihdon laskemista ja avoimuutta). Nämä asettavat myös rajat tarkistamiselle. 1.3. Vuoden 1993 raportin () perusteella neuvosto hyväksyi komission ehdotuksen lykätä asetuksen tarkistusta (jonka piti tapahtua vuoden 1994 loppuun mennessä) vuoden 1996 loppuun. Kuluvan vuoden alussa komissio esittelikin aiheesta vihreän kirjan. 1.4. Kyseessä on tausta-asiakirja, jossa käsitellään vuoden 1993 raportin aiheita ja päätelmiä niitä laajentaen ja täydentäen. Asiakirjassa käsitellään seuraavia aiheita: "yhden luukun" periaate raja-arvot kahden kolmasosan sääntö siirrot keskittyneet ja yhteistoiminnalliset yhteisyritykset sitoumukset ensimmäisessä ja toisessa vaiheessa luotto- ja rahoituslaitokset päätöksentekoprosessin avoimuus. Näihin komissio on lisännyt seuraavia "tilapäisiä" aiheita: moninkertaiset ilmoitukset tilanne jäsenvaltioissa. Seuraaviin tärkeisiin kysymyksiin kiinnitetään erityisesti huomiota: yhteisyritykset (keskittymät ja yhteistoimintayritykset) käsittelyn siirtäminen (asetuksen 4064/89 9 ja 22 artikla). 1.5. Joidenkin aiheiden kohdalla komissio ilmoittaa selkeästi kantansa eri vaihtoehdoista perusteluineen. 1.6. Kyseessä on siis lähes valkoisen kirjan kaltainen vihreä kirja. Talous- ja sosiaalikomitea pitää tätä myönteisenä, koska näin selkeästi ja tyhjentävästi määritellyistä aiheista ja ongelmista käytävää keskustelua voidaan nopeuttaa tehokkaan avoimuuden ilmapiirissä ja kaikkien osapuolten osallistuessa. 2. Alustavat huomiot 2.1. Komitea antoi jo vuonna 1994 ja 1995 () lausuntonsa vihreässä kirjassa käsitellyistä asioista. Komitea on kuitenkin tyytyväinen voidessaan tarkastella tarkistuksen asettamissa rajoissa koko ongelma-aluetta komission esittämien viimeisimpien huomioiden valossa. 2.2. Komitea haluaa ennen kaikkea onnitella komissiota tarkkuudesta ja uutteruudesta, jota se on osoittanut ottaessaan etukäteen selville yritysten, yhdistysten, asianajajien, asiantuntijoiden sekä jäsenvaltioiden mielipiteet. Näin tehtiin jo vuoden 1993 raportin yhteydessä, mutta menettelyä on sovellettu laajemmin vihreää kirjaa valmisteltaessa ja siinä on käytetty apuna kohdennettuja kyselykaavakkeita ja avoimia kysymyksiä. Kaikilla on siis ollut mahdollisuus ilmaista mielipiteensä ja kokemuksensa ja siten monipuolistaa ja täydentää komission käytössä olevia tietoja. 2.3. Vaikka ongelmakenttä on rajattu jo vuosia voimassa olleen asetuksen tarkistamiseen ja tiettyihin aiheisiin, on tarpeen pitää mielessä, että kyseessä on väline jolla kilpailua voidaan valvoa. Kilpailu ei siis sinällään ole itseisarvo, vaan tavoitteena on edistää sekä kilpailua että yritysten välistä yhteistyötä. 2.4. Ensinnäkin tässä tiettyjen määräysten välttämättömässä parannustyössä on tarkkaan vältettävä byrokraattisia ja rajoittavia toimia. Muodollisuuksia on pyrittävä yksinkertaistamaan ja määräyksiä selkiyttämään entistä avoimemmassa ja dynaamisemmassa kilpailuilmapiirissä. 2.5. Sulautumien valvontatoimien on taattava ja edistettävä tasapuolista ja tehokasta kilpailua siten, että erityistä huomiota kiinnitetään pk-yritysten vaatimuksiin. Toisaalta on myös välttämätöntä pitää mielessä talouden ja tuotannon rakenteiden vahvistaminen, jonka tulee tähdätä koko yhteisön taloudellisen kilpailukyvyn parantamiseen maailmanmarkkinoilla. Yhteisön sulautumien valvontatoimet on joka tapauksessa aina liitettävä talouden kokonaisnäkemykseen kansainvälisen toimintaympäristön huomioon ottamiseksi, jolle on tyypillistä voimakas ja kasvava kilpailukyky. 2.6. Komitea on tyytyväinen voidessaan todeta, että komissio on työskennellyt keskustelun syventämiseksi ja avaamiseksi kaikille osapuolille. Komitea suosittaa tässä samassa hengessä ja komission aseman vahvistamiseksi suhteessa neuvostoon ja jäsenvaltioihin, että keskustelu ei jää liian rajalliseksi, vaan siihen osallistuvat kaikki asianosaiset tahot myös niiden sosiaalisten näkökohtien vuoksi, joita talouden rakenneuudistus tuo mukanaan. 3. Yhteisön taso läheisyysperiaate ja yhden luukun periaate 3.1. Sitä, milloin yritysten sulautuminen on yhteisön tasolla käsiteltävää toimintaa (ja siten asetuksen 4064/89 ja sitä seuraavien asetusten sovellusalaan kuuluvaa), tulee käsitellä kahden tärkeän käsitteen valossa: läheisyysperiaate yhden luukun periaate. 3.2. Komitea korosti jo vuonna 1994 antamassaan lausunnossa (kohta 1.5), että läheisyysperiaatteesta tarvitaan oikea tulkinta. 3.3. Perustamissopimukseen kuuluvat yrityksen välisiä sopimuksia käsittelevät määräykset (85 artikla) sopivat epäilemättä hyvin tulkinnan apuvälineiksi. Yhteisötasolla yhteenliittymistä käytetty määritelmä "jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden kauppaan" (perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta) noudattaa komission määritelmää "yhteenliittymät, joiden markkinoihin kohdistuva vaikutus ulottuu yksittäisen jäsenvaltion rajojen ulkopuolelle". Komissio korostaa tätä seikkaa vihreässä kirjassa käyttäessään ilmausta "vaikutuksiltaan kansalliset rajat ylittävät yrityskeskittymät". 3.4. Komitea on periaatteellisella tasolla samaa mieltä siitä, että vaikutuksiltaan kansalliset rajat ylittäviä yrityskeskittymiä tulisi käsitellä yhteisön tasolla. 3.5. Tästä tosin on seurauksena se, että kaikkien yhden jäsenvaltion sisällä tapahtuvien yhteenliittymähankkeiden tulisi loogisesti ajatellen jäädä asianomaisen jäsenvaltion toimivallan piiriin (TSK:n lausunto vuodelta 1995, kohta 2.3.1). 3.6. Yhteisötasolle sen sijaan kuuluu loogisesti ajatella yhteisön toimivalta sulautumien valvonnassa. Yhden luukun periaate takaa tällöin yhdenmukaiset säännöt, ehdot ja arviontikriteerit ja siten oikeusturvan. Komitea vahvistaa edelleen vuoden 1995 lausunnossa esittämänsä kannan (kohta 2.2) ja on samaa mieltä komission vihreässä kirjassa kohdassa 28 esittämän ajatuksen kanssa, että "vaikutuksiltaan rajat ylittävien yrityssulautumien valvonnan tulee olla koko yhteisön alueella yhtä kattavaa ja samanlaista." Näin komissio ilmoittaa peitellysti tekemästään valinnasta. 4. Liikevaihdon raja-arvot 4.1. Rajat ylittävien vaikutusten arvioimiseksi EU:n markkinoilla kyseisten yritysten koko maailmasta kertyvän liikevaihdon raja-arvon kriteeri yhdistettynä yhteisön alueelta kertyvän liikevaihdon raja-arvon kriteeriin on määrällisesti välttämätön arviointiperuste, jotta voidaan saavuttaa riittävä oikeusturva. Näin on riippumatta siitä, millä tasolla kyseiset raja-arvot ovat. Raja-arvojen taso onkin tällä hetkellä keskustelun aiheena. 4.2. Komission vihreässä kirjassa asiasta esittämät huomiot (kohdat 31 47) vahvistavat komitean vuoden 1994 lausunnossa (kohta 2.6.) esittämät kriittiset arviot. Komissio toteaa omien tutkimustensa perusteella, että huomattava määrä vaikutuksiltaan rajat ylittäviä yrityssulautumia jää kuitenkin asetuksen 4064/89 sovelluskentän ulkopuolelle (vihreän kirjan kohta 34). 4.3. Komission selkeästi esittämät ja alakohtaisiin tutkimuksiin perustuvat huomiot heijastelevat objektiivista todellisuutta. Päätelmä, jonka mukaan nykyiset raja-arvot kattavat vain murto-osan eurooppalaisista yrityksistä (vihreän kirjan kohta 46), viittaa epäsuorasti vaihtoehtoon, jossa raja-arvoja lasketaan. Komitea on tämän näkökohdan kannalla, vaikka tunnustaakin, että eräät vaihtoehtoiset ratkaisut ovat päteviä ja mielenkiintoisia, kuten jatkossa voidaan havaita. Ne ovat lopullisessa analyysissä parempi vaihtoehto kuin vallitseva tila (ks. jäljempänä kohdat 4.6 ja 5 sekä vihreän kirjan kohdat 72 88). 4.4. Komitea ehdotti jo vuonna 1994 antamassaan lausunnossa varovaisia ja realistisia toimia raja-arvojen asteittaiseksi alentamiseksi. Komitean konkreettisena ehdotuksena on, että vaihtoehtona raja-arvojen leikkaamiselle 5 miljardista ecusta 2 miljardiin ecuun voitaisiin ajatella 5 miljardin ecun koko maailmasta kertyvän liikevaihdon raja-arvon alentamista 5 ja 2 miljoonan ecun välille (yhteisön alueelta kertyvän liikevaihdon raja-arvon kohdalla 250 ja 100 miljoonan ecun välille). Samalla määrättäisiin asetuksen nykyisen 1 artiklan 3 kohdan mallin mukaisesti, että asiaa tarkastellaan uudelleen neljän vuoden kuluttua uusien raja-arvojen voimaanastumisesta. 4.5. Toisaalta varovaisuus, asteittaisuus, realismi ja joustavuus ovat jo epäsuorasti mukana asetuksen 4064/89 1 artiklan 3 kohdassa (ja perustelussa 10), jossa mainitaan, että sulautumien valvonnan soveltuvuutta asetuksen pääasiallisiin tavoitteisiin (perustelu 1) verrattuna tulee tarkastella saatujen kokemusten valossa. 4.6. Tämänsuuntainen valinta tulee tehdä viivyttelemättä. Valintaan eivät saisi vaikuttaa näkökohdat (esim. poliittiset), jotka eivät ole kokemusperäisiä. Komitea on jo ilmaissut selkeästi kantansa, jonka se tässä toistaa: asetuksen tarkistus on välttämätöntä ja se on tehtävä kiireesti (vuoden 1994 lausunnon kohta 2.6.2). 4.7. Tarkkaa arviota raja-arvojen alentamisen jälkeen komission käsiteltäväksi tulevien sulautumien lukumäärän lisääntymisestä on vaikea laatia (vihreän kirjan kohta 69) ja se vaikuttaa sattumanvaraiselta. Komitea uskoo joka tapauksessa, että komissio hallitsee joustavasti ja asianmukaisesti ja siten tehokkaasti omat sisäiset voimavaransa ja selviytyy työmäärän kasvusta ilman, että tämä vaikuttaa työn laatuun (vihreän kirjan kohta 71). Yhteistyö kansallisten viranomaisten kanssa olisi ilman muuta hyödyllistä tässä yhteydessä. 4.8. Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että inflaation ja Euroopan unionin laajentumisen vaikutukset nykyisiin raja-arvoihin ovat vähäisiä (vihreän kirjan kohta 68). 5. Kahden kolmasosan sääntö 5.1. Asetuksen 1 artiklan 3 kohdassa jätetään sovellusalueen ulkopuolelle yrityskeskittymät, joiden yhteisön alueelta kertyvästä liikevaihdosta yli kaksi kolmasosaa on peräisin yhdestä ainoasta jäsenvaltiosta. Komitea ilmoitti sekä vuoden 1994 lausunnossaan (kohta 2.7.2) että vuoden 1995 lausunnossaan (kohta 2.3.2), että se kannattaa tämän kriteerin poistamista pohdittaessa, mitkä tapaukset kuuluvat yhteisön valvontaan. Liikevaihdon ison osan kertyminen yhdestä valtiosta ei itsessään riitä osoittamaan, ettei keskittymä ole yhteisön kannalta merkittävä. Monet teollisuus- ja palvelualat jäisivät näin asetuksen ulkopuolelle, vaikka niiden markkinat ulottuvat maantieteellisesti laajemmalle kuin yhden valtion alueelle. 6. Moninkertaiset ilmoitukset 6.1. Vihreän kirjan huomiot useampaan jäsenvaltioon ilmoitusvelvollisten (moninkertaiset ilmoitukset) keskittymien ongelmasta syventävät pohdintoja. Samalla ongelmaan annetaan useita mielenkiintoisia ratkaisuvaihtoehtoja (vihreän kirjan kohdat 72 88). 6.2. Nämä uudet ratkaisuvaihtoehdot moninkertaisten ilmoitusten ongelmaan, joka koskee asetuksen 4064/89 mukaan raja-arvojen alapuolelle jääviä keskittymiä, voivat olla mielenkiintoisena ja konkreettisena vaihtoehtona raja-arvojen alentamiselle siinä tapauksessa, että yhteisön tasoon kuuluvien keskittymien määrällisistä parametreista ei onnistuta pääsemään yksimielisyyteen. 6.3. Yleisesti ollaan samaa mieltä siitä, että useammille kansallisille viranomaisille tehtävissä ilmoituksissa kulut kasvavat ja oikeusturva vähenee. 6.4. Toinen mahdollinen vaikutus on, että arviointi on erilaista tai jopa ristiriitaista verrattuna yhteisön yhden luukun periaatteen mukaisesti tehtyyn arviointiin. 6.5. Yrityskeskittymät, joiden on tehtävä moninkertaisia ilmoituksia (useampaan jäsenvaltioon), ovat myös jossain määrin sellaisia, joilla on kansalliset rajat ylittäviä vaikutuksia ja jotka siten ovat yhteisön kannalta merkittäviä. Tosin ne eivät kuulu yhteisön tason toimivallan piiriin asetuksen 4064/89 1 artiklan merkityksessä, koska ne jäävät kyseisessä artiklassa määrättyjen sekä koko maailmasta että yhteisöstä kertyvän liikevaihdon raja-arvojen alapuolelle. Loogisesti ajatellen kyseisiä yrityskeskittymiä tulisi kuitenkin tarkastella yhteisön tasolla. 6.6. Komission tekemistä kyselyistä käy selkeästi ilmi, että sulautumien kansalliset valvontajärjestelmät eroavat suuresti toisistaan ilmoituksen muotoseikkojen ja menettelyjen suhteen sekä siinä, ovatko ilmoitukset pakollisia vai vapaaehtoisia. Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että kansallisten järjestelmien yhdenmukaistaminen, vaikka se onkin toivottavaa ja jopa välttämätöntä, on pitkäaikainen prosessi eikä se ratkaise kansallisen ja yhteisön tason päällekkäisen vastuun ongelmaa. Se on kuitenkin toteutettava vaihtoehto. 6.7. Toisaalta yrityskeskittymien, joilla on kansalliset rajat ylittäviä vaikutuksia, mutta joiden liikevaihto on asetuksen 4064/89 raja-arvojen alapuolella, ei voida antaa valita sitä toimivaltaista viranomaista, jolle asiasta ilmoitetaan. 6.8. Moninkertaisten ilmoitusten ongelman ratkaisuvaihtoehtona voisi olla mikäli nykyiset raja-arvot jäävät voimaan että komission toimivaltaa laajennetaan koskemaan keskittymiä, jotka kuuluvat useamman kansallisen valvontajärjestelmän piiriin, vaikka ne eivät saavuttaisikaan asetuksen määräämiä raja-arvoja (vihreän kirjan kohta 77). Kriteerinä olisi siis useat ilmoitukset, joilla perusteltaisiin tapauksen kuulumista yhteisön tasolle riippumatta siitä, onko ilmoitusmenettely kansallisen lainsäädännön mukaan pakollinen vai vapaaehtoinen. Jäsenvaltioiden vastuulle jää tietenkin kansallisten raja-arvojen saavuttamisen arviointi. 6.9. Kun keskittymästä ilmoitetaan vain kahteen kansalliseen järjestelmään eli kahteen jäsenvaltioon, komission mielestä keskittymällä on silloin "todennäköisesti merkittäviä kansalliset rajat ylittäviä vaikutuksia" (vihreän kirjan kohta 80). Komissio toteaa, että näissä tapauksissa keskittymän tulisi hyötyä yhteisön asetuksen yhden luukun periaatteesta. Komitea on asiasta samaa mieltä. 6.10. Komissio ottaa kuitenkin huomioon jäsenvaltioiden tekemät huomautukset ja pyytää lausuntoja mahdollisuudesta soveltaa tätä vaihtoehtoa siten, että kahden järjestelmän sijasta se laajennettaisiin koskemaan kolmea järjestelmää. Komitean mielestä silloin, kun mukana on vain kaksi jäsenvaltiota, ei ole itsestään selvää eikä edes kovin todennäköistä, että "ongelmat kyetään yleensä ratkaisemaan kahdenvälisellä yhteensovittamisella" (vihreän kirjan kohta 80). Komitean mielestä ei ole syytä rajoittaa rajat ylittävien vaikutusten käsitettä ja siten yhteisön tason käsitettä koskemaan vain niitä tapauksia, joissa mukana on vähintään kolme jäsenvaltiota. 6.11. Määrällisiä parametreja on ehdottomasti käytettävä silloin, kun useiden ilmoitusten velvoitetta ei voida pitää riittävänä perusteena määrittelemään rajat ylittävien vaikutusten merkittävyyttä ja sitä, kuuluvatko moninkertaisia ilmoituksia tekevät keskittymät yhteisön tasolle (ks. kohta 6.8). Esimerkkinä voidaan mainita raja-arvohaarukka, joka muodostuu koko maailmasta kertyneen liikevaihdon 5 miljardin ecun enimmäisraja-arvosta ja määriteltävästä vähimmäisraja-arvosta (esim. 2 miljardia ecua) sekä yhteisöstä kertyvän liikevaihdon osalta 250 miljoonan ecun enimmäisraja-arvosta ja määriteltävästä vähimmäisraja-arvosta (esim. 100 miljoonaa ecua). Näiden rajojen sisälle jäävät yrityskeskittymät, joilla on moninkertainen ilmoitusvelvollisuus, kuuluisivat yhteisön tasolle. 6.12. Menettelyn osalta komissio ehdottaa järkevästi, että jäsenvaltioille jätetään omien kansallisten raja-arvojensa soveltaminen. Komitea arvioi komission tavoin, että menetelmiä on mahdollisuus tutkia vihreän kirjan hyväksymistä seuraavan kuulemisvaiheen aikana (vihreän kirjan kohta 85). On kuitenkin tärkeää, että käsittelyä nopeutetaan, kaavakkeita yksinkertaistetaan ja määräaikoja lyhennetään, jolloin kustannukset jäävät usealle jäsenvaltiolle tehtävän ilmoituksen kustannuksia pienemmiksi. Yhden luukun periaatteen tulisi olla taloudellisesti edullinen sen lisäksi, että se soveltuu oikeudelliselta kannalta paremmin. 7. Siirtomenettelyt 7.1. Käsittelyn siirtäminen kansallisille viranomaisille 7.1.1. Komitea ilmaisi jo vuonna 1994 (kohta 2.10) ja vuonna 1995 (kohta 3.3.2) antamissaan lausunnoissa, että se on tämän asian kohdalla tiukan tulkinnan kannalla, koska kyseessä on poikkeus. Ne harvat tapaukset, joissa määräystä on sovellettu, ovat osoittaneet, että komissio on ollut samalla kannalla. 7.1.2. Käsittelyn siirtämiseksi kansallisille viranomaisille tehtyjen hakemusten määrän odotetaan kasvavan, mikäli raja-arvoja alennetaan. Tämä ei saisi kuitenkaan missään tapauksessa vaikuttaa siten, että asetuksen 4064/89 9 artiklaa tulkitaan löyhemmin. 7.1.3. Pääasiallisena kriteerinä tulee edelleenkin olla merkittävyys markkinoilla: jos kyseessä on vähäpätöinen vaikutus sisämarkkinoilla tai jäsenvaltion paikalliset tai alueelliset markkinat, 9 artiklan soveltaminen on perusteltua. Komitea tukee komissiota sen pyrkimyksissä olla vaarantamatta kyseisten määräysten herkkää tasapainoa (vihreän kirjan kohta 94). Tasapaino ei tosin ole koskaan herkkä silloin, kun määräystä sovelletaan tavoitteita noudattaen ja markkinoiden moninaista todellisuutta arvioidaan oikein. 7.1.4. Yhden luukun periaate ja pyrkimys taata yrityksille kaikissa olosuhteissa paras mahdollinen oikeusturva ovat peruskriteerejä, joita tulee noudattaa, jotta asetuksen soveltamisen välttämätöntä joustavuutta voidaan hallita yhdenmukaisesti. 7.1.5. Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että asiasta olisi hyvä antaa tulkintaa helpottava tiedonanto keskittymien tehokkaan valvonnan tavoitteiden ja perusteiden sekä terveen ja tasapuolisen kilpailun edistämiseksi yhteisötasolla ja kansainvälisesti. 7.2. Käsittelyn siirtäminen komissiolle 7.2.1. Asetuksen 4064/89 22 artiklan 3 kohdassa määrätään, että jäsenvaltiot voivat pyytää komissiolta asetuksen soveltamista keskittymiin, jotka eivät toimi yhteisön tasolla, mutta saattavat päästä määräävään markkina-asemaan tai vahvistaa asemaansa siten, että se estää merkittävästi kilpailua kyseisen jäsenvaltion alueella. Komissio ehdottaa, että tämä käyttökelpoinen vaihtoehto säilytetään (vihreän kirjan kohta 97) ja siihen tehdään eräitä menettelyä koskevia muutoksia. 7.2.2. Komitea toistaa kantansa, että käsittelyn siirtäminen kansallisille viranomaisille "ei saa olla yksisuuntaista" (TSK:n lausunto vuodelta 1995, kohta 3.3.3) ja että "jäsenvaltioiden tulisi tapauksissa, joissa keskittymissä on välittömiä tai mahdollisia vaikutuksia sisämarkkinoihin, olla velvollisia esittämään ilmoitetut keskittymät komissiolle arvioitavaksi". Siirtäminen voisi tapahtua asianomaisen yrityksen tai jonkin jäsenvaltion anomuksesta tai viran puolesta, eli myös komissio voisi tehdä sen. Komitea on siis komission kanssa samaa mieltä siitä, että määräys on hyödyllinen ja että on sopiva tilaisuus parantaa sen sovellusmenettelyä. 8. Yhteisyritykset 8.1. Määritelmät Joulukuun 21. päivä 1994 annetun tiedonannon (EYVL N:o C 385, 31. 12. 1994) jälkeen tarkistetut, selkiytetyt ja laajennetut ehdot ovat nyt sellaisia, että niiden avulla voidaan erottaa varmemmin toisistaan keskittymäluonteiset ja yhteistoiminnalliset yhteisyritykset (TSK:n lausunto vuodelta 1994, kohta 2.15). 8.2. Menettelyyn ja sisältöön liittyviä ongelmia jää tosin edelleenkin. Komissio myöntää, että järjestelmää on yksinkertaistettava, tehostettava ja tehtävä avoimemmaksi (vihreän kirjan kohta 106). Rakenteelliset yhteistoiminnalliset yhteisyritykset jäävät vielä 85 artiklan 3 kohdan toimeenpanoasetusten muutosten jälkeenkin menettelyn suhteen (pitkät odotusajat ja huono oikeusturva) huonompaan asemaan kuin keskittymäyhteisyritykset (lyhyet odotusajat ja hyvä oikeusturva). Tämä pätee myös yhteisyrityksiin, joilla on samantapaisia vaikutuksia markkinarakenteeseen. 8.3. Komission esittämistä viidestä ratkaisuvaihtoehdosta (vihreän kirjan kohta 107) kolme koskee menettelyä ja kaksi menettelyn lisäksi asiasisältöä. 8.3.1. Komitea on sitä mieltä, että asiasisältöä koskevat ratkaisuvaihtoehdot ja niiden analyysit ovat tarkkaan harkittuja mutta eivät riitä antamaan varmuutta tulkintoihin. On hankittava lisää kokemuksia ja syvennettävä pohdintoja ennen kuin hyväksytään ratkaisuvaihtoehtoja, jotka muuttavat arvioinnin peruskriteerejä. 8.3.2. Esimerkiksi määritelmä "kaikkia toimintoja hoitava rakenteellinen yhteistoiminnallinen yhteisyritys" sisältää käsiteltävän ongelman kannalta itse asiassa kaksi käsitettä: "kaikkia toimintoja hoitava yhteisyritys" ja "rakenteellinen yhteistoiminnallinen yhteisyritys". Oikeudelliset ja taloudelliset näkökohdat ovat tällöin tiiviissä yhteydessä toisiinsa mutta tapaukset eroavat toisistaan alakohtaisesti kaupan, teollisuuden ja palvelujen osalta. On selvää, että on vaikeaa päästä sekä oikeudellisesti että taloudellisesti pätevään määritelmään. 8.3.3. Kun lisäksi otetaan huomioon, kuten komissio muistuttaa (vihreän kirjan kohta 105), että "on olemassa perusero toisaalta perustamissopimuksen 85 artiklan mukaisesti arvioitavien kilpailunrajoitusten ja toisaalta keskittymien välillä" (jotka kuuluvat asetuksen 4064/89 sovellusalueeseen), voidaan ymmärtää, että on vaikeaa päästä pikaisesti sopimukseen määritelmästä, joka takaa oikeusturvan parhaiten. 8.3.4. Komitean mielestä lyhyellä aikavälillä on paras valita jokin kolmesta menettelytapavaihtoehdosta, joista komissio voi työstää edullisesti ja nopeasti suunnitelman, jonka voivat hyväksyä kaikki, erityisesti yritysmaailma, sillä siihen se vaikuttaa suorimmin ja konkreettisimmin. 8.3.5. Komitean mielestä komission tulisi tutkia kolmesta vaihtoehdosta menettelyä a, jonka mukaan tilapäisasetuksen avulla yksinkertaistetaan menettelyä, edistetään nopeaa päätöksentekoa ja taataan siten parempi oikeusturva. 9. Sitoumukset sulautumistapauksissa (vihreän kirjan kohdat 122 126) 9.1. Asetuksen 4064/89 8 artiklan 3 kohdan mukaan toisen vaiheen (eli silloin, kun neljä kuukautta kestävä menettely on käynnistynyt) hyväksymispäätöksessä voidaan asettaa ehtoja ja velvoitteita, joiden tarkoituksena on varmistaa, että kyseiset yritykset noudattavat komissiolle antamiaan sitoumuksia alkuperäisen keskittymäsuunnitelman muuttamiseksi. 9.2. Komissio hyväksyy sitoumukset kuitenkin ensimmäisessäkin vaiheessa (mikäli päätös tehdään kuukaudessa) edellyttäen, että kyseessä on keskittymä, jossa kilpailuvaikutukset on määritelty, rajattu ja helposti korjattavissa ja sitoumusten noudattamista on helppo valvoa. 9.3. Komissio pitää tarpeellisena muuttaa asetusta oikeusvarmuuden lisäämiseksi siten, että toisen vaiheen menettelyä sovellettaisiin myös ensimmäisessä vaiheessa. Komitea on asiasta samaa mieltä. 9.4. Kun otetaan huomioon komitean jo aiemmissa lausunnoissa selkeästi ja painokkaasti ilmaisema kanta (määräaikaa ei tule pidentää), vihreän kirjan vaihtoehdoista paras ja asetuksen 4064/89 rakenteeseen sopivin olisi vaihtoehto, jonka mukaan "otetaan käyttöön 9 artiklaan verrattavissa oleva järjestely: sitoumukset olisi esitettävä kolmen viikon kuluessa ilmoituksen tekemisestä ja ensimmäistä vaihetta pidennettäisiin kuuteen viikkoon" (vihreän kirjan kohta 126). Objektiivisesti ajatellen on vaikeaa kuvitella lyhyempiä määräaikoja. 10. Vähämerkityksinen toiminta Komission analyysi ja pohdinnat ovat samansuuntaisia kuin komitean vuoden 1994 lausunnossaan (kohta 2.16) ja vuoden 1995 (kohta 3.4.2) lausunnossaan esittämät huomiot. Erityisesti jos yksinkertaistetun ilmoitusmenettelyn lisäksi helpotetaan komission ehdotuksen mukaisesti lomakkeen CO täyttämistä sekä lyhennetään päätösmenettelyä, loputkin ongelmat voitaisiin ratkaista järkevästi. 11. Luotto- ja rahalaitosten liikevaihdon laskeminen 11.1. Komissio ilmoittaa olevansa valmis muutoksiin (vihreän kirjan kohdat 135 141), joissa otetaan huomioon komitean vuoden 1994 (kohta 2.13) ja vuoden 1995 lausunnoissaan (kohta 2.4.2) esittämä arvostelu. 11.2. Komitea korostaa erityisesti mahdollisuutta muuttaa liikevaihdon nykyistä määritelmää. Varojen perusteella (kymmenes kokonaisvaroista) laskettavan liikevaihdon sijasta tulisi mieluummin ottaa käyttöön "pankkitoiminnan tuottojen" käsite, joka "heijastaisi paremmin pankkitoiminnan taloudellista todellisuutta" (vihreän kirjan kohta 138) sekä vastaisi paremmin yritysten liikevaihdon määritelmää. 11.3. On kuitenkin vielä tehtävä valinta brutto- ja nettotulojen välillä. Komissio pitää bruttotuloon perustuvaa liikevaihdon laskemista sopivampana vaihtoehtona, mutta toteaa kuitenkin, että "on vielä tutkittava kumpi näistä kahdesta pankkitoiminnan tuottotyypistä tarkemmin heijastaisi koko pankkialan taloudellista todellisuutta". Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että bruttotuloon perustuva liikevaihdon laskeminen on sopivampi vaihtoehto pankkialalle. Menetelmä on samansuuntainen komission yleisen, jalostus- ja palvelusektorilla noudatettavan liikevaihdon laskemislinjan kanssa. 12. Päätelmät 12.1. Komitea on tyytyväinen komission tarkkuuteen ja uutteruuteen, jota se osoittanut ottaessaan etukäteen selville yritysten, yhdistysten, asianajajien, asiantuntijoiden sekä jäsenvaltioiden mielipiteet. 12.2. Sulautumien valvontatoimien on taattava ja edistettävä tasapuolista ja tehokasta kilpailua siten, että erityistä huomiota kiinnitetään pk-yritysten vaatimuksiin. Toisaalta on myös välttämätöntä pitää mielessä talouden ja tuotannon rakenteiden vahvistaminen, jonka tulee tähdätä koko yhteisön talouden parempaan kilpailukykyyn maailmanmarkkinoilla. Yhteisön sulautumien valvontatoimet on joka tapauksessa aina liitettävä talouden kokonaisnäkemykseen kansainvälisen toimintaympäristön huomioon ottamiseksi, jolle on tyypillistä voimakas ja kasvava kilpailukyky. 12.3. Komitea suosittaa, että keskustelua ei käydä vain suppeasti, vaan että siihen osallistuvat kaikki asianosaiset tahot myös niiden sosiaalisten näkökohtien vuoksi, joita talouden rakenneuudistus tuo mukanaan. 12.4. Komitea haluaa korostaa yhden luukun periaatetta, joka takaa yhdenmukaiset säännöt, ehdot ja arviointikriteerit ja siten myös oikeusturvan, ja suosittaa muodollisuuksien yksinkertaistamista sekä nykyistä selkeämpiä sääntöjä. 12.5. Komitea on raja-arvojen alentamisen kannalla. Mikäli raja-arvojen laskemisesta 2 miljardiin ecuun (koko maailmasta kertyvä liikevaihto) ja 100 miljoonaan ecuun (yhteisöstä kertyvä liikevaihto) ei päästä yksimielisyyteen, voitaisiin miettiä välitason mahdollisuutta. Päätös on joka tapauksessa tehtävä viipymättä. Mikäli tarvittavaa yhteisymmärrystä raja-arvojen laskemiseksi ei löydetä, uudet vaihtoehdot moninkertaisen ilmoituksen ongelman ratkaisemiseksi jotka komissio tutkii yksityiskohtaisesti voisivat olla mielenkiintoinen ja käytännöllinen vaihtoehto. 12.6. Komitea pitää loogisena, että keskittymiä, jotka eivät kuulu asetuksen 4064/89 2 artiklan piiriin ja jotka on ilmoitettava kahdelle tai useammalle jäsenvaltiolle, käsitellään yhteisön tasolla. Komitea ehdottaa liikevaihdon määrällisten parametrien haarukkaa, joka on yhtenäinen rajat ylittävien vaikutusten käsitteen kanssa. 12.7. Komission on voitava sopeuttaa voimavaransa mahdolliseen työtaakan kasvuun muun muassa työskentelemällä yhdessä kansallisten viranomaisten kanssa. 12.8. Komitea vahvistaa, että se kannattaa kahden kolmasosan säännön poistamista, koska sisämarkkinat ovat jo todellisuutta. 12.9. Komitea kannattaa edelleenkin käsittelyn siirtämistä kansallisille viranomaisille (asetuksen 4064/89 9 artiklan 2 kohta), mutta siirtäminen ei saa olla yksisuuntaista. Asetuksen 4064/89 22 artiklan 3 kohtaa, jossa määrätään käsittelyn siirtämisestä komissiolle, on paranneltava soveltamismenettelyn osalta. Siirtäminen voisi tapahtua asianomaisen yrityksen tai jonkin jäsenvaltion anomuksesta tai viran puolesta, eli myös komissio voisi tehdä sen. 12.10. Komitea tunnustaa, että yhteistoiminnallisten yhteisyritysten ja keskittymäyhteisyritysten kohdalla on vaikeaa löytää ratkaisua, joka ei asettaisi näitä kahta yhteisyritysmuotoa menettelyn osalta (menettelyn kesto ja oikeusturva) epätasa-arvoiseen asemaan. Komitea ehdottaa, että komissio tutkii kolmesta menettelytapavaihtoehdosta menettelyä a, jonka mukaan tilapäisasetuksen avulla yksinkertaistetaan menettelyä, nopeutetaan päätöksentekoa ja taataan siten parempi oikeusturva. 12.11. Niiden sitoumuksien osalta, joita yritykset antavat voidakseen muuttaa alkuperäistä keskittymissuunnitelmaa, komitea on komission kanssa samaa mieltä: muuttamisen tulee olla mahdollista myös ensimmäisessä vaiheessa kuten asetuksessa 4064/89 on määrätty toisen vaiheen osalta. 12.12. Komitea kannattaa yksinkertaistetun ilmoittamismenettelyn keventämistä vähämerkityksellisessä toiminnassa. 12.13. Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että bruttotuloon perustuva liikevaihdon laskeminen on sopivampi vaihtoehto pankkialalle. Bryssel, 10. heinäkuuta 1996. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Carlos FERRER () Asetus N:o 4064, 21. 12. 1989, EYVL N:o L 395, 30. 12. 1989. () Komitea on laatinut aiheesta lausunnon (EYVL N:o C 388, 31. 12. 1994). () EYVL N:o C 388, 31. 12. 1994 ja EYVL N:o C 18, 22. 1. 1996.