FI    FI FI 
FI    FI  EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 25.2.2010 
SEC(2010) 66 final 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
  
Oheisasiakirja  
 
komission kertomuksesta neuvostolle ja Eur oopan parlamentille ke stävyyteen liittyvistä 
vaatimuksista kiinteiden ja kaasumai sten biomassalähteiden käytössä 
sähköntuotannossa, lämmityksessä ja jäähdytyksessä  
   
COM(2010) 11 final 
SEC(2010) 65 final 
FI 2   FI 1. ONGELMAN MÄÄRITTELY  
EU:n on lisättävä biomassan käyttöä energiatar koituksiin, jotta se voi saavuttaa uusiutuvia 
energialähteitä koskevan direktiivin1 nojalla vuoteen 2020 sovitu t tavoitteet. Direktiivissä 
säädetään kestävyysjärjestelmästä biopolttoaineille  ja bionesteille. Komission on määrä esittää 
direktiivin 17 artiklan 9 kohdan nojalla 31 päivään joulukuuta 2009 mennessä kertomus muun 
biomassan kuin biopolttoaineiden ja bionestei den energiakäytön kestävyysjärjestelmän 
vaatimuksista.  
Kiinteä ja kaasumainen biomassa voi olla perä isin maataloudesta, metsätaloudesta tai jätteistä. 
Koska biomassan lähteet eivät ole ehtymättömiä,  on tärkeää, että niitä käytetään tehokkaasti 
ja ympäristöä säästävästi. 
Markkinat eivät välttämättä toimi oikein, koska ilmastonmuutos ja biodiversiteettiin, 
vesistöihin, maaperään ja ekosysteemipalveluihin  kohdistuvat kielteiset vaikutukset eivät näy 
markkinahinnoissa.  
Sääntely voi toimia väärin, koska uusiutuvia energialähteitä koskeva politiikka rohkaisee 
jäsenvaltioita tukemaan biomassan lisääntyvä ä käyttöä, kun taas biomassan tuotantoon 
sovellettavissa säännöissä tai hinnoittelumekani smeissa ei oteta huomioon kielteisiä hintoihin 
sisältymättömiä tekijöitä, kuten metsäkatoa.  
Näitä ongelmia ei tällä hetkellä esiinny merk ittävässä määrässä va rsinkaan EU:ssa. Voi 
kuitenkin olla suotavaa varautua  tulevaisuutta varte n, koska biomassaa ja myös yhä enemmän 
tuontibiomassaa todennäköisesti käytetään energiatarkoituksiin.  
2. TOISSIJAISUUSKYSYMYSTEN ANALYYSI  
Biomassalla voi käydä helposti kauppaa. Siit ä johtuu, että biomassan kaupan, toimitusten ja 
tuotannon sisämarkkinat voivat vä äristyä, jos jäsenva ltiot toimivat yksin. EU:n laajuisilla 
toimilla voidaan varmistaa yhteinen ympärist önsuojelu ja samalla välttää sisämarkkinoiden 
vääristyminen.  
3. EU: N TOIMIEN TAVOITTEET  
Yleinen tavoite on taata energiatarkoituksiin käytetyn biomassan kest ävä käyttö. Erityisesti 
pyritään siihen, että biomassan käyttö lä mmitykseen ja energian tuotantoon johtaa 1) 
kestävään tuotantoon, 2) fossiilisiin polttoaine isiin verrattuna hyviin kasvihuonekaasuarvoihin 
ja 3) tehokkaaseen energian muuntoon sä hköksi, lämmöksi ja jäähdytykseksi.  
Käytännön tavoite on vahvist aa kestävyyttä koskevat vaa timukset sähköntuotannossa ja 
lämmityksessä käytettyjä kiin teitä ja kaasumaisia biomassa n muotoja varten, kunhan ne ovat 
– tehokkaita kestävän biomassan käytön ongelmien ratkaisemiseksi,  
– kustannustehokkaita tavoitteiden saavuttamiseksi sekä  
                                                 
1 Direktiivi 2009/28/EY. 
FI 3   FI – johdonmukaisia suhteessa muuhun politiikkaan. 
4. TOIMINTAVAIHTOEHDOT  
Taulukko 1: Yhteenvetotaulukko vaihtoehdoista 
A. Biomassan tuotanto Toimintaskenaario 
 
Vaihtoehto A 1: ei uusia EU:n toimia  Vapaaehtoisissa järjestelmissä ja tketaan sertifiointijärjestelmien 
laatimista kestävälle biomassan tuotannolle ja maankäytölle.  
Vaihtoehto A 2: ohj eet tehometsätalouden 
menetelmistä  Ohjeita maankäyttökysymyksissä, jotka liittyvät bioenergian 
tuotannon lisäämiseen metsistä, esimerkiksi kantojen, oksien ja 
lehtien käytön lisääminen.  
Vaihtoehto A 3: vä himmäisvaatimukset 
luonnon monimuotoisuutta ja maankäyttöä 
varten  Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä säädetyt 
luonnon monimuotoisuutta ja maankäyttöä koskevat 
vaatimukset tai tiettyjä alueita koskevat kiellot ulotetaan 
kaikkeen biomassaan. Metsänhoidolliset koskevat kysymykset 
jätetään tämän ulkopuolelle.  
Vaihtoehto A 4 a: Vaihtoehto A 3 + 
raportointi biomassan alkuperästä  Kuten vaihtoehto A 3 + jäsenvaltioiden velvollisuus raportoida 
biomassan alkuperästä.  
Vaihtoehto A 4 b: Vaihtoehto A 3 + 
raportointi kestävästä metsätaloudesta  Kuten vaihtoehto A 3 + jäsenvaltioiden velvollisuus raportoida 
kestävästä metsätaloudesta.  
Vaihtoehto A 5: Vaihtoehto A 3 + kestävää 
metsätaloutta koskevat 
vähimmäisvaatimukset  Kuten vaihtoehto A 3 + jäsenvaltioiden velvollisuus ottaa 
uusiutuvia energialähteitä kosk evassa energiatavoitteessaan 
lukuun ainoastaan kestävästä metsätaloudesta peräisin oleva 
biomassa  
Vaihtoehto A 6: Vaihtoehto 3 + LULUCF-
laskenta  Kuten vaihtoehto A 3 + näyttö hyvistä käytänteistä, jos 
alkuperämaa ei laske LULUCF-päästöjä  
B. Kasvihuonekaasupäästöjen vähennys:  
Vaihtoehto B 1: ei uusia EU:n toimia  Kasvihuonekaasuarvoja koskevia vaatimuksia voitaisiin 
kehittää vapaaehtoisissa järjestelmissä.  
Vaihtoehto B 2: Kasvihuonekaasuarvoja 
koskevan merkinnön myöntäminen  Kasvihuonekaasuarvoista voitaisiin myöntää merkki, joka antaa 
tietoa sähkön tai lämmön kuluttajille ja jonka tarkoituksena on 
edistää tuotantoprosesseja koskevaa elinkaariajattelua 
kasvihuonekaasujen näkökulmasta. Kasvihuonekaasuarvoja 
koskevien väittämien johdonmukaisuuden varmistamiseksi 
olisi kehitettävä yhteiset menetelmät merkin myöntämiseen. 
Tämä velvollisuus voitaisiin asettaa sähkön ja lämmön 
toimittajille, ja kasvihuonekaasuarvot voitaisiin mainita 
alkuperätakuun yhteydessä.  
Vaihtoehto B 3: Asetetaan 
vähimmäisvaatimukset 
kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksille – 
35 % (joka nostettaisiin 50–60 prosenttiin 
vuonna 2017/2018)  Kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksiä koskeva 35 prosentin 
vähimmäisvaatimus maa- ja metsätaloudesta peräisin olevalle 
biomassalle (verrattuna fossiilivaihtoehtoon) – sama 
vähimmäisvaatimus kuin uusiutuv ia energialähteitä koskevassa 
direktiivissä biopolttoaineille ja bionesteille. 
 
Vaihtoehto B 4: Vä himmäisvaatimukset Otetaan käyttöön kasvihuonekaasuja koskevat 
FI 4   FI kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiselle 
päästövähennyspotentiaalin mukaisesti  vähimmäisvaatimukset kutakin prosessia koskevan parhaan 
käytettävissä olevan teknologian mukaisesti.  
C. Muunto   
Vaihtoehto C 1: ei uusia EU:n toimia  Nykyisestä energiatehokkuuspolitiikasta saadaan tuloksia siten, 
että kaikkien energialähteiden, myös biomassan, käyttöä 
tehostetaan.  
Vaihtoehto C 2: Hyvitystä paremmasta 
lopullisesta hyötysuhteesta tai 
seuraamuksia huonommasta  Jäsenvaltioiden olisi annettava seuraamuksia tai hyvitystä (ts. 
käytettävä taloudellista keppiä tai porkkanaa) hyötysuhteen 
parantamiseksi erilaistamalla tuen määriä.  
Vaihtoehto C 3: tehottoman käytön 
kieltäminen tai hyöt ysuhdetta koskevat 
vähimmäisvaatimukset  Tietyt tehottomat biomassateknologiavaihtoehdot kiellettäisiin 
tai otettaisiin käyttöön vähimmäisvaatimukset. Käyttö pienessä 
mittakaavassa (pääasiassa kotitaloude t) jätettäisiin järjestelmän 
ulkopuolelle, sillä sitä käsitellään muilla EU:n politiikan aloilla. 
Vaihtoehto C 4: merkin myöntäminen 
hyötysuhteen perusteella  Merkki myönnettäisiin, jotta tietoisuus biomassaketjun tai 
-laitoksen, esimerkiksi biomassaa käyttävien 
lämmityskattiloiden, (loppumuunnon) hyötysuhteesta 
lisääntyisi. Merkissä annettaisiin käsitys hyötysuhteesta 
esimerkiksi mainitsemalla alkuperätakuussa energiasäästöt.  
Vaihtoehto C 5:  toimitusketjun 
tehokkuuden parantaminen  Kasvihuonekaasuja koskeva elinkaarimenetelmä, jossa otetaan 
huomioon loppumuunnon hyötysuhde.  
Vaihtoehdot A 2, A 4 b, A 6, C 4 ja C 5 hylättiin, sillä katsottiin, ettei tunnistettuja ongelmia 
voi ratkaista kyseisillä toimilla. 
5. VAIKUTUSTEN ARVIOINTI  
5.1. Ympäristövaikutukset 
Millään poliittisella keinolla ei  voida taata, että metsät uudistettaisiin biomassan korjuun 
jälkeen. Vaihtoehdoilla A 3 ja A 4 a varmisteta an, ettei biologisesti monimuotoisia alueita, 
kuten aarniometsiä, voida muuntaa biomassan tuotan toon, ja että runsaasti hiiltä varastoivien 
alueiden, kuten metsien, on edelleen pysyttä vä sellaisina biomassan tuotannon jälkeenkin. 
Vaihtoehdossa A 5 vaadittaisiin näyttöä kest ävästä metsätaloudesta.  Tällaista näyttöä on 
kuitenkin vaikea todentaa, kun kestävän metsätal ouden yhteisistä vaatimuksista ei ole sovittu 
maailmanlaajuisesti.  
Kun tarkastellaan eri vaihtoehtojen kasv ihuonekaasuhyötyjä, on ilmeistä, että 
päästövähennykset useimmissa kiinteää biomassaa käyttävissä sähköntuotannon ja lämmityksen tuotantoketjuissa ovat merkittäviä verrattuna fossiilisia polttoaineita käyttäviin (ks. kuvio 1).
2.  
Kaavio 1: Mahdollisuudet vähentää sähköntu otannossa ja lämmityksessä käytetyn 
kiinteän biomassan kasvihuonekaasupäästöjä 
                                                 
2 Maankäytön päästöt oletetaan nollaksi. Energian muuntohävikki otetaan huomioon. Oletetaan, että 
sähkön muuntoteho on 25 prosenttia ja lämmön muuntoteho 85 prosenttia. 
FI 5   FI Sähköön ja lämmitykseen käytetystä kiinteästä biomassasta saadut 
kasvih uonekaasupäästöjen vähennykset
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
Hake (EU)
Hake (trooppinen)
Pelletit (EU/prosessipolttoaineena puu)
Pelletit (EU, prosessipolttoaineena maakaasu)
Pelletit (trooppinen/prosessipolttoaineena puu)
Pelletit (trooppinen/prosessipolttoaineena maakaasu)
Puuhiili (EU)
Puuhiili (trooppinen)
Vehnänoljet (EU)
Sokeriruokojätebriketit (prosessipolttoaineena puu)
Sokeriruokojätebriketit (prosessipolttoaineena maakaasu)
Sokeriruokojätepaalit
Öljypalmunpähkinänkuoret
Elefanttiruoho
Lyhyen viljelykierron hake (EU)
Lyhyen viljelykierron hake  (trooppinen)
Lyhyen viljelykierron pelletit (EU/ prosessipolttoaineena puu)
Lyhyen viljelykierron pelletit  (EU/ (prosessipolttoaineena maakaasu)
Lyhyen viljelykierron pelletit  (trooppinen/ prosessipolttoaineena puu)
Lyhyen viljelykierron pelletit  (trooppinen/ prosessipolttoaineena maakaasu)
käytetty kiinteä biomassaKasvihuonekaasupäästöjen vähennykset % 
(verrattuna EU:n fossiilisiin polttoaineisiin)Sähkö
Lämpö
 
Koska tärkeimpien raaka-aineiden kasvihuonekaas uarvot ovat hyvät, ei merkin myöntäminen 
niiden päästöjen perusteella (vaihtoehto B 2)  todennäköisesti lisää kasvihuonekaasupäästöjen 
vähennystä. Vaihtoehdossa B 3 vähennetään kasv ihuonekaasupäästöjä viel ä 5–20 prosenttia ja 
varmistetaan, että vaatimukset asetetaan uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin mukaisesti, jotta käsittely olis i johdonmukaista sekä liikent eessä että sähköntuotannossa ja 
lämmityksessä käytetyille polttoainei lle. Vaihtoehdossa B 4 vähennetään 
kasvihuonekaasupäästöjä vielä jonkin verr an tuotantoketjun pa rannusten avulla, kun 
esimerkiksi käytetään proses sipolttoaineena puuta maakaasun sijasta. Kun pelletöinnissä 
siirrytään käyttämään prosessipolttoaineena maakaasun sijasta puuta, vähenisivät kasvihuonekaasupäästöt sähköntuotanno ssa vielä noin 35 prosenttia.  
Kun tarkastellaan muunnon hyötysuhdevaihtoehto ja, voidaan todeta, että myönteiset 
ympäristövaikutukset riippuvat fossiilisten polttoa inevaihtoehtojen korvaamiseksi käytettyjen 
poliittisten vaihtoehtojen te hokkuudesta. Suurimmat parannukset  hyötysuhteessa saataisiin, 
kun käytetään lämpö, jota syntyy vain sähköntuotan toon käytetyssä voim alaitoksessa (ts. kun 
siirrytään yhdistettyyn sähkön ja lämm öntuotantoon). Jos hyötysuhdetta koskevat 
vähimmäisvaatimukset asetetaan vain biomassa lle eikä fossiilisille polttoaineille, voivat 
ympäristövaikutukset olla kiel teisiä, sillä korkeammat kusta nnukset karkottavat käyttäjät 
biomassan käytöstä. Jos tukijärjestelmissä voidaan antaa hyvityksiä tai seuraamuksia 
(vaihtoehto C 2), vältettäisiin siirtyminen biom assasta fossiilisiin, sillä hyvitykset tarkoittavat 
yleensä lisäkannustinta muiden kannustimien lisä ksi uusiutuvien energi alähteiden käyttöön 
(esimerkiksi enemmän vihreitä sertifikaatt eja, hintalisä syöttötariffien lisäksi tai 
investointituki). 
5.2. Taloudelliset vaikutukset 
5.2.1. Julkishallinnon kustannukset Kustannukset, jotka julkishallinnolle koitu vat biomassan alkuperän todentamisesta 
vaihtoehdoissa A 3, A 4 a ja A 5, arvioitiin kä yttäen EU:n standardi kustannusmallia. Mallissa 
FI 6   FI laskettiin 27 EU-maan kokona iskustannukset. Kertakusta nnukset arvioitiin 0,3–1,1 
miljoonaksi euroksi ja toistuvat kustannukset 0,1–0,2 miljoonaksi euroksi vuodessa. Toistuviin kustannuksiin kuuluvat vaihtoehdossa A 4 a komissiolle toimitettavan raportoinnin 
vuosikustannukset. Lisäkustannuksia koituu kotita louksien biomassan käytön todentamisesta 
kyselytutkimuksin. Vaihtoehdossa A 5 voi ai heutua lisäkustannuksia riippuen kestävälle 
metsätaloudelle asetetta vista vaatimuksista.  
Vaihtoehdoissa B 3 ja B 4 aiheutuvat kustannuks et ovat samaa luokkaa kuin vaihtoehdoissa A 
3, A 4 a ja A 5, sillä korkeimmat kustannukset liittyvät lainsäädännön valmisteluun. Yhteinen 
kynnys kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksill e vaihtoehdossa B 3 voi vähentää 
hallintotyötä. Oletusarvojen kehittäminen er i prosesseja (esimerkiksi puun tai maakaasun 
käyttö prosessin polttoaineena) käyttävi lle tuotantoketjuille ma hdollistaisi yhteisen 
kynnysarvon käytön ja heijastaisi  samalla prosessien eroja (kuten vaihtoehdossa B 4). 
Niissä vaihtoehdoissa,  joissa pyritään energiantuot annon hyötysuhteen parantamiseen, 
julkishallinnon kustannukset ov at pienemmät, jos kyseinen to imi voidaan yhdistää helposti 
aiempiin toimenpiteisiin (esimerkiksi hyvitys olem assa olevan tukijärjestelmän lisäksi), mutta 
suuremmat, jos erilaisille ja  hajautetuille (kut en kaukolämpö) teknologioille asetetaan 
vähimmäisvaatimuksia. Hallintokustannu kset laskettiin käyttäen EU:n 
standardikustannusmallia: vaihtoehdossa C 2 kustannukset ovat 400 000–1,6 miljoonaa euroa, ja vaihtoehdossa C 3 ne ovat 700 000–3,7 miljoonaa euroa.  
5.2.2. Talouden toimijoille koituvat kustannukset 
Biomassan alkuperän todistamisen kust annukset arvioitiin käyttäen EU:n 
standardikustannusmallia. Vaihtoehdoissa A 3 ja A 4 esiintyvät toistuvat toimitusketjun 
sertifiointikustannukset arvioitiin 800–3 000 euroksi vuodessa yksittäisille biomassan 
tuottajille.  Kestävän metsätalouden vähimmäisvaatim usten (vaihtoehto A 5) käyttöönoton 
kustannukset voivat olla suuremmat, 2 000–24 000 euroa vuodessa.  
Vaihtoehdoissa B 2, B 3 ja B 4 havaittiin, että  kasvihuonekaasusertifioinnin kustannukset ovat 
10–20 prosenttia suuremmat, kun toiminnan harj oittajien on osoitett ava bioenergiaketjun 
todelliset kasvihuonekaasupäästöjen vähennykset . 27 EU-maalle tehdyt la skelmat osoittivat, 
että toistuvat kusta nnukset ovat jalostajill e, valmistajille, välittäjill e ja energiantuottajille 60–
70 prosenttia suuremmat, kun kasvihuonekaasut  on sertifioitava, ve rrattuna pelkästään 
toimitusketjun sertifiointiin. Yksittäisille yli yhden megawatin kapasiteetin omaaville 
energiantuottajille voivat toistu vat kustannukset vaihdella 898 ja  5 643 euron välillä vuodessa.  
Hyötysuhteen parantamisesta (kun tuot ettu lämpö käytetään, kun sähkön- tai 
lämmöntuotannon lisäämiseksi käytetään lisäla itteita, kun tehtaide n kokoa suurennetaan) 
aiheutuvat kustannukset sekä teknologian para ntamisen kustannukset arviointiin. Vaihtoehto, 
jossa hyötysuhteelle as etetaan vähimmäisvaatimuksia (vai htoehto C 3), mikä edellyttäisi 
lämmön käyttämistä, voisi johtaa huomattaviin kustannuksiin: 50–100 miljoonaa euroa laitosta kohti. On vaikea sanoa, millaiset kustannukset tukijärjestelmään lisätty hyvitys (vaihtoehto C 2) aiheuttaisi to iminnanharjoittajille, jos kustannuks ia ylipäänsä aiheutuisi. Tuki 
on vapaaehtoinen toimenpide, jossa yhtiö  voi päättää hyödyntää hyvitysmahdollisuutta. 
FI 7   FI 5.2.3. Biomassan taloudellinen saatavuus 
Kehittäessään uusiutuvia energialähteitä koskevaa politiikkaansa komissio perusti oletuksensa 
biomassan saatavuudesta Euroopan ympä ristökeskuksen EEA:n selvitykseen3, jonka mukaan 
vuonna 2020 on energiakäyttöä varten saatavilla noin 235 Mtoe biomassaa, jonka tuottaminen 
ei vahingoita ympäristöä.  
Biomassapotentiaaleista julkaistuja tietoja päivit ettiin, ja todettiin, että biomassapotentiaalia 
koskevissa arvioissa on suuria  eroja. Erot johtuvat suurek si osaksi maan saatavuudesta 
tehdyistä oletuksista, joihin va ikuttavat voimakkaasti tuot tavuuden kehittymistä koskevat 
oletukset.  
Saatavuutta koskevissa selvityks issä ei toistaiseksi ole ta rkasteltu kestävyyskriteerien 
vaikutusta kustannuksiin. Vaikutustenarvioinnissa  havaittiin, että niiden pohjana olevissa 
selvityksissä tarkasteltiin tavallisesti va in kyseisellä hetkellä saatavilla olevaa 
maatalousmaata, eikä selvityksissä otettu huo mioon biologisesti erittäin monimuotoisia tai 
suojeltuja alueita4. On siis odotettavissa, että ylivoima isesti suurin osa biomassapotentiaalista 
täyttää vaatimukset, jotka koskevat tietyntyyppisen maan jättämistä pois, eikä sillä silloin ole 
vaikutusta näiden maiden taloudelliseen saatavuuteen. 
Vaihtoehdoissa B 1 ja B 2 ei aseteta vähimm äisvaatimuksia, eikä niillä sen vuoksi ole 
vaikutusta biomassan taloude lliseen saatavuuteen. Vaihtoehdossa B 3 asetettaisiin 50–60 
prosentin vähimmäiskynnys kaiki lle vanhoille tai uusille sähkö- ja lämpölaitoksille (vuodesta 
2017/ 2018 lähtien). Havaittiin, että  monissa biomassan tuotant oketjuissa, jotka eivät täytä 
50–60 prosentin kynnyksiä koskevia vaatimuksia tyypillisillä vuoden 2008 arvoillaan (jotka 
on johdettu uusiutuvia energialähteitä koskevan di rektiivin liitteestä V), on päämääränä päästä 
tähän tavoitteeseen vuoteen 2020 mennessä te knologiaa tai hyötysuhdetta parantamalla. 
Lisäkustannukset, jotka aiheutuvat nä iden tuotantoketjujen parannuksista 
kasvihuonekaasupäästöjen vähennysten toteutta miseksi, arvioidaan noin 38–62 miljoonaksi 
euroksi vuodelle 2020. 
Hyötysuhteen parantamista edellyttävissä va ihtoehdoissa mikä tahansa vaikutus on 
todennäköisesti myönteinen, kun käytetään entist ä vähemmän biomassaa, jolla korvataan 
entistä suurempi määrä fossiilista energiaa.  
5.3. Yhteiskunnalliset vaikutukset 
5.3.1. Kotitaloudet  Biomassalle asetetuista kest ävyyskriteereistä ei aihe udu merkittäviä vaikutuksia 
kotitalouksille, sillä niille ei todennäköisesti aseteta kasvihu onekaasupäästöjen vähentämistä 
koskevia velvollisuuksia, koska pieniä käyttäjiä on vaikea valvoa.  
                                                
 
3 Euroopan ympäristökeskus, 2007. Environmentally compatible bio-energy potential from European 
forests . Kööpenhamina, Euroopan ympäristökeskus. 
4 Dornburg et al (2008): Assessment of global biomass potentials and their links to good, water, 
biodiversity, energy demand and economy . Bilthoven, MNP. 
FI 8   FI 5.3.2. Työllisyys 
Työllisyysvaikutusten arvioidaan olevan mitätt ömiä. Joitakin vaikutuksia työllisyyteen voi 
aiheutua sellaisista kestävyyskr iteereistä, jotka johtavat inve stointivaikutuksiin: biomassaan 
liittyvien palvelujen ja biomassate knologian kysyntä saattavat nousta.  
6. VAIHTOEHTOJEN VERTAILU  
Arvioinnissa käy ilmi, että tuotantopuolella kustannustehokkain vaihtoeh to on sellainen, jossa 
otetaan käyttöön vähimmäisvaatimuksia, jotta bi omassaa ei tuotettaisi biologisesti erityisen 
monimuotoisesta maasta ja jotta maankäyttöta poja ei muutettaisi kie lteiseen suuntaan (ts. 
samat kriteerit kuin uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä). Vähimmäisarvojen tai velvollisuuksien asettami nen kestävälle metsätaloude lle voisi johtaa korkeisiin 
kustannuksiin teollisuudelle.  
Kasvihuonekaasuarvojen johdonmukaisuus uusiut uvia energialähteitä koskevan direktiivin 
kanssa on tärkeää. Kasvihuonekaasujen elinkaar ipäästöjen laskemiseksi suositellaan EU:n 
laajuisesti yhdenmukaistettuja menetelmiä. Markkinoiden vääristymisen estämiseksi 
suositellaan vaihtoeh toa, jossa asetetaan kasvihuone kaasupäästöjen vähennyksille 35 
prosentin vaatimus, joka nostetaan 50 prosen ttiin vuodesta 2017 alkaen vanhoille laito ksille ja 
60 prosenttiin vuodesta 2018 alkaen uusille la itoksille. Tämä on linjassa uusiutuvia 
energialähteitä koskevan direkt iivin kanssa. Jätteiden ja pros essitähteiden kanssa päästään 
tavanomaisesti suuriin kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksiin, joten niiden ei tarvitsisi 
täyttää näitä vaatimuksia. 
Hyötysuhteen parantamisessa useimmat vaihtoe hdot olisivat tehokkaita va in, jos ne koskisivat 
myös fossiilisia polttoaineita. Tehokkuutta koskev ia vaatimuksia ei pitäisi asettaa vain 
biomassan tuotantoketjuille, koska se voisi kannustaa käyttämään enemmän fossiilista energiaa biomassan sijasta. Vaihtoehtoa C 2 pidet ään parhaana, sillä siin ä jäsenvaltiot olisivat 
vastuussa kannustimien tarjoamisesta tukijärj estelmissään hyötysuhteen parantamiseksi 
suurissa (yli 1 megawattia) sähkö- ja lämpölaitoksissa.  
Tarkasteltaessa sitä, pitäisikö nämä vaihtoehdot esittää jäsenvaltioille s itovien kriteerien vai 
suositusten muodossa, otettiin huomioon, että bi omassaa saadaan sekä EU:sta että EU:n 
ulkopuolisista maista. EU:n ulkopuolelta tuodu n biomassan osuus on tällä hetkellä noin 3 
prosenttia.  
Sitovat kriteerit vaikuttaisivat siten, että va in EU:n laajuisessa järjestelmässä kestäväksi 
katsottu biomassa otettais iin huomioon uusiutuvia energial ähteitä koskevan tavoitteen 
saavuttamista laskettaessa. Komission suos ituksiin perustuvassa  vapaaehtoisessa 
järjestelmässä jäsenvaltiot eivät voisi kieltäytyä laskemasta biomassaa, joka ei täytä kansallisen järjestelmän v aatimuksia, hyödyksi arvioitaessa  uusiutuvia energialähteitä 
koskevan tavoitteen saavuttamista.  Jäsenvaltiot voisivat kuitenkin päättää, etteivät ne anna 
rahoitustukea sellaiselle biomassalle, j oka ei täytä kansal lisia vaatimuksia.  
7.
 SEURANTA  JA ARVIOINTI 
Tärkein indikaattori tavoitteiden saavutta mista arvioitaessa on biomassan käytön 
lisääntymistä ilman, että hävitetään metsiä tai että aiheutuu muita kielteisiä 
FI 9   FI ympäristövaikutuksia. Eurostat tarjoaa EU:n tasolla raportointi- ja seurantajärjestelmiä, mutta 
niitä on täydennettävä, myös  kansallisesti, jotta tulokset olisivat tarkempia.