EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 24.07.1996 
KOM(96) 359 lopull 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
EUROOPPALAISESTA LÄHESTYMISTAVASTA 
STANDARDOINTIIN JA MAAILMANLAAJUISEEN TIETOYHTEISKUNTAAN 

KOMISSION TIEDONANTO 
EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE 
EUROOPPALAISESTA LÄHESTYMISTAVASTA 
STANDARDOINTIIN JA MAAILMANLAAJUISEEN TIETOYHTEISKUNTAAN 
Johdanto 
I STANDARDOINNIN ROOLI TIETO- JA VIESTINTÄTEKNIIKAN 
MARKKINOILLA 
n STANDARDIT KILPAILUYMPÄRISTÖSSÄ 
1. Markkinaosapuolten johtava asema 
2. Virallisen standardoinnin muuttuva rooli 
HI EUROOPAN STANDARDOINTIPOLITHKKA MAAILMANLAAJUISEN 
TIETOYHTEISKUNNAN RAKENTAMISEKSI 
1. Maailmanlaajuisen kilpailukyvyn parantaminen 
2. Uusien teknisten ratkaisujen edistäminen 
3. Yleisen edun suojeleminen 
4. Kansainvälisen yhteistyön vahvistaminen 
IV JULKISESTI SAATAVIEN ERITELMIEN HYVÄKSYMINEN JA KÄYTTÖ 
YHTEISÖN OIKEUDESSA 
1. Tekniset eritelmät ja uusi lähestymistapa 
2. Julkisiin hankintoihin liittyvien eritelmien parantaminen 
3. Yhteentoimivuus ja viranomaisten toimeenpanema käytäntöön 
soveltaminen 
PÄÄTELMÄT 
Liite A Tutkimus, teknologinen kehittäminen ja esittely 
Liite B Lyhenneluettelo 
JOHDANTO 
Standardit eivät ole vain tekninen kysymys. Niillä määritellään se teknologia, jonka avulla 
tietoyhteiskuntaa toteutetaan, samoin kuin se, kuinka teollisuus, käyttäjät, kuluttajat ja hallinto 
siitä hyötyvät tämän seurauksena. Standardit ovat tärkeä osa yritystenvälistä yhteistyötä ja 
kilpailua, ne ovat yhtenäismarkkinoiden tehokkuuden avainelementti ja olennainen osa 
Euroopan teollisuuden kilpailukykyä. 
On selvää, että tieto- ja viestintätekniikan (ICT, Information and Communications Technology) 
markkinoita hallitsevat Yhdysvalloista tulevat eritelmät. Useimmat näistä eritelmistä ovat 
kuitenkin luonteeltaan avoimia, eikä niiden käytölle eurooppalaisissa yrityksissä ole mitään 
esteitä. Tästä huolimatta läheinen yhteistyö standardien1 laatijoiden kanssa antaa yrityksille 
kilpailuedun, koska ne voivat tuoda tuotteensa markkinoille muita aiemmin. Tästä syystä on 
tärkeää, että eurooppalaiset yritykset nousevat maailmanluokkaan, joko luodakseen 
markkinajohtajina standardit itse tai joka tapauksessa tehdäkseen yhteistyötä standardien 
luojien kanssa. Tässä mielessä standardit eivät voi korvata markkina-aseman heikkouksia. 
On kuitenkin joitakin alueita, joilla voidaan havaita, että standardit ovat vaikuttaneet 
eurooppalaiseen kilpailukykyyn markkinoilla. Esimerkkinä voidaan käyttää World Wide Webia 
(WWW), joka on eurooppalainen keksintö, lähtöisin alunperin CERNistä, mutta jonka 
jatkokehitys on nyt markkinajohteista, ja joka on taloudellisesti laajalti käytössä Internetissä. 
Toinen esimerkki on GSM-matkapuhelinstandardi, joka on johtanut Euroopan johtavaan 
asemaan eri puolilla maailmaa. Tästä voidaan tehdä se päätelmä, että standardit ovat 
tarpeellisia, mutta ne eivät missään tapauksessa ole riittäviä kilpailun kannalta. Soveltuvien 
maailmanlaajuisten standardien kehitys on riippuvainen Euroopan teollisuuden osallistumisesta 
kansainvälisiin eritelmiä laativiin organisaatioihin. Näin standardit muodostavat tärkeän osan 
Euroopan teollisuuden kilpailukykypolitiikkaa. 
Tämän tiedonannon tavoitteena on tutkia, kuinka Euroopan tieto- ja viestintätekniikan 
markkinoiden ja standardointiprosessin ominaisuuksien valossa voidaan luoda parhaat 
mahdolliset olosuhteet tietoyhteiskunnan toteuttamiseen tarvittavien standardien laatimiselle, ja 
osoittaa, millä tavoin yhteisö aikoo edistää niitä seikkoja, joista se on erityisesti vastuussa. 
Tieto- ja viestintätekniikan alalla termiä "standardi" käytetään yleisesti tarkoittamaan mitä 
tahansa teknistä eritelmää. Kansainvälisten, eurooppalaisten ja kansallisten standardointielinten 
sekä joissakin yhteisön lainsäädännöllisten välineiden käytössä tällä termillä on sitä vastoin 
tietty, määrätty merkitys: se tarkoittaa asiakirjoja, jotka kaikki asiasta kiinnostuneet osapuolet 
ovat yksimielisesti laatineet ja hyväksyneet vapaaehtoiseen käyttöön ja jotka tunnettu 
standardointijärjestö julkaisee. Ottaen huomioon standardien oikeudellisen määrityksen yhteisön 
oikeudessa sekä yhteyden yhteisön oikeuden ja "virallisten" standardien välillä, tässä asiakirjassa 
termi "standardi" on ymmärrettävä virallisen standardointielimen hyväksymäksi standardiksi. 
Muita standardeja kutsutaan "teknisiksi eritelmiksi" tai "de facto -standardeiksi". 
I STANDARDOINNIN ROOLI TIETO- JA VIESTINTÄTEKNIIKAN 
MARKKINOILLA 
1. Tietotekniikka on kehittynyt erillisistä tai suljetuista käyttäjäjärjestelmistä 
massamarkkinatuotteeksi. Tämä on tuonut esiin sellaisia kysymyksiä kuin verkot ja 
osien yhteensopivuus. Eri valmistajien tuotteiden yhteensopivuus ("yhteentoimivuus") 
on tärkeää monien tieto- ja viestintätekniikan tuotteiden ja palvelujen käytössä. 
Standardointi on vapaaehtoinen prosessi, ja se heijastaa markkinoiden dynamiikkaa. 
Tuotteille, joilla on lyhyt elinkaari ja joista saadaan välitön taloudellinen hyöty, 
hyväksytään markkinoilla yleensä tekniset eritELMÄT yhteenliittymien puitteissa tai 
käytetään de facto -standardeja. Muissa tapauksissa halutaan mieluummin hyväksyä 
viralliset standardit, esimerkiksi suurten sijoitusten yhteydessä tai silloin, kun 
suunnitellaan kansainvälisten standardien hyväksymistä. 
Standardien on noudatettava tuotteiden tai palvelujen elinkaaria, mutta koska tieto- ja 
viestintätekniikan tuotteiden kiertoajat ovat lyhyet ja tulevat koko ajan lyhyemmiksi, 
perinteisin menettelyin hyväksytyt standardit osoittautuvat usein riittämättömiksi, koska 
niiden laadintaan kuluva aika on niin pitkä. Joillakin aloilla, kuten televiestinnän 
perusrakenteiden kehityksessä, teknisten eritelmien on oltava pitkään käytettäviä ja 
niihin tulee sisältyä takuu, joka mahdollistaa sen, että käyttäjät voivat tarvittaessa 
luottavaisesti tehdä suuria sijoituksia. Televiestintäalalla markkinat ovat yleensä 
pirstoutuneet kansallisten televiestintämonopolien vuoksi, vahvan tai jatkuvan 
kansallisen sääntelyn vuoksi tai sen vuoksi, että samanlaisia teknisiä eritelmiä 
sovelletaan kansallisella tasolla eri tavoin. Jotta käyttäjä voisi hyötyä tästä uudesta 
tilanteesta, eri toimijoiden verkkojen välinen yhteys on erittäin tärkeää. 
2. Tieto- ja viestintätekniikan markkinoilla standardointiprosessi tuottaa todennäköisesti 
vähimmäiseritelmän, jota seuraa kilpailevien teknisten eritelmien kehittäminen sitä 
mukaa kuin kyseinen teknologia tulee yleisempään käyttöön. Tästä seuraa se, että 
samanaikaisesti saattaa tulla käyttöön useita yhteisiä teknisiä eritelmiä, joista vain yksi 
tai mahdollisesti kaksi markkinoilla määräävässä asemassa olevaa teknologiaa 
edustavaa teknistä eritelmää selviytyy pudotuspelistä voittajana. Vaikka ihanteellinen 
standardointiprosessi sisältää kaikkien standardoitavasta tuotteesta markkinoiden osalta 
kiinnostuneiden osapuolten avoimen yksimielisyyden ja siitä seuraavan virallisen 
standardin julkistamisen, tieto- ja viestintätekniikan alalla, ei ole lainkaan tavatonta, 
että määräävässä markkina-asemassa olevat osapuolet pyrkivät teknisten eritelmien 
voimin vahvistamaan omaa määräävää asemaansa markkinoilla. Tämä johtuu 
teknologisen kehityksen nopeudesta ja siitä edusta, joka saadaan määräävässä asemassa 
olevien eritelmien hallinnasta. 
3. Virallisen standardoinnin rooli on muuttunut. Standardointimenettelyihin tarvittavan 
ajan ja yksimielisyyden asettamien rajoitusten vuoksi virallinen standardointi ei ole aina 
voinut tuottaa standardeja ajoissa laajaa hyväksymistä varten innovatiivisen teknologian 
alalla ja sellaisella tavalla, jolla estetään määräävien valmistajakohtaisten eritelmien 
syntyminen. Tästä syystä on mietittävä sekä virallisen standardoinnin laajuutta että sen 
menettelyjä. Virallisen standardoinnin rajoitusten vuoksi on syntynyt foorumeita ja 
yhteenliittymiä, jotka laativat eritelmiä osapuoltensa yleistä käyttöä varten. Tällaiset 
asiakirjat voivat nopeasti saavuttaa laajan hyväksynnän markkinoilla. Silloin, kun ne 
syntyvät asiaan liittyviä markkinoita varten, niitä kutsutaan myös de facto 
-standardeiksi. Kun niistä tehdään yleisesti saatavia, niitä kutsutaan myös julkisesti 
saataviksi eritelmiksi (publicly available specification, PAS). Tällaiset asiakirjat voivat 
sisältää teknisiä osia, jotka on jo lähes yksimielisesti hyväksytty asiaan liittyvissä 
standardointielimissä. 
4. Tärkeimmät käsiteltävät kysymykset ovat: 
• Saadaanko käyttöön tarpeelliset ja riittävät standardit? Aiheuttavatko ne 
markkinoiden pirstoutumista vai edistävätkö ne markkinoiden lähentymistä 
toisiinsa? Vahvistavatko vai luovatko ne johtavia markkina-asemia tai de facto -
monopoleja Euroopan tieto-ja viestintätekniikan alalla? Antavatko ne käyttäjille 
mahdollisuuden hyödyntää täysin vuonna 1998 tapahtuva televiestinnän 
vapauttaminen? 
• Mitkä virallisen standardoinnin laajuuden ja menetelmien muutokset ovat 
tarpeen? 
• Kuinka Euroopan kansalaisia ja yrityksiä voidaan auttaa standardoinnin avulla 
saamaan täysi hyöty maailmanlaajuisen tietoyhteiskunnan tarjoamista 
mahdollisuuksista? 
n STANDARDIT KILPAILUYMPÄRISTÖSSÄ 
1. Markkinaosapuolten johtava asema 
5. Euroopan teollisuuden ja palvelujen toimittajien on hakeuduttava läheiseen 
kanssakäymiseen maailmanlaajuisten markkinajohtajien kanssa. Ne eivät voi saavuttaa 
maailmanluokan asemaa osallistumatta maailmanlaajuiseen strategiseen prosessiin. 
Tästä syystä niitä on rohkaistava osallistumaan kansainvälisiin foorumeihin, jotka 
määrittelevät tieto- ja viestintätekniikan standardoinnin strategioita maailmanlaajuisella 
tasolla. Eurooppalaisten yritysten olisi oltava strategisen prosessin eturintamassa 
voidakseen saada täyden hyödyn tieto- ja viestintätekniikan markkinoilta. 
Jos Euroopan talouden on tarkoitus kokonaisuudessaan hyötyä julkisesti saatavien 
eritelmien laadinnasta, tarvitaan erittäin suurta avoimuutta, ja olisi pyrittävä välttämään 
monien ryhmien tietoisesti aiheuttamaa epäyhtenäisyyttä, puhumattakaan kopioinnin 
aiheuttamasta voimavarojen tuhlauksesta. Tästä syystä komissio on tyytyväinen 
korkean tason strategiaryhmän muodostamisesta. Tämä ryhmä edustaa useita 
teollisuuden aloja ja eurooppalaisia teollisuusorganisaatioita, ja sen tarkoituksena on 
"valvoa standardointia strategisella tasolla ja määrittää standardien tärkeimmät 
vaatimukset liiketoimintaa varten"2. 
6. Standardointi on kaupallista toimintaa, ja sitä on pidettävä sellaisena. Tieto- ja 
viestintätekniikan alalla eritelmät ovat markkinavoiman ilmaus - yksimielisyyden laajuus 
ei ole yhtä tärkeä seikka. Yhteisön kilpailuoikeuden, toisin sanoen EY:n 
perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan nojalla de facto -standardeja tai julkisesti 
saatavia eritelmiä on pidettävä yritysten välisenä yhteistyönä ja niitä on tästä syystä 
arvioitava. Kilpailun on oltava mahdollista kaikissa tapauksissa. 
Vuonna 1968 julkaistussa tiedonannossa sopimuksista, päätöksistä ja 
yhteiskäytännöistä yritysten välisessä yhteistyössä3 esitettyjen yleisten periaatteiden 
perusteella yhteenliittymiin kuuluvien yritysten yhteistyön on oltava tiettyjen 
perusteiden mukaista. Kyseisten osapuolten on kunnioitettava yhteenliittymien 
(foorumien) avoimen jäsenyyden/kokoonpanon ominaisuutta, toisin sanoen minkä 
tahansa kiinnostuneen yrityksen mahdollisuutta osallistua niiden toimintaan. Tämä 
edellyttää sitä, että yhteenliittymästä on ilmoitettava julkisesti. Lisäksi 
päätöksentekoprosessien on oltava niissä avoimia. Tällaisten mekanismien on sallittava 
huonommassa asemassa olevien kumppanien todellinen osallistuminen työhön: tietyn 
tasa-arvon ja tasapainon on vallittava kumppanien välillä näissä foorumeissa käytännön 
kysymysten rajoituksista huolimatta. Tällaisten yhteenliittymien julkaisemat eritelmät on 
laadittava niin, että ne sallivat kilpailun odotettavissa olevien teknisten ratkaisujen 
puitteissa. Tämä on myös toivottavaa teollis- ja tekijänoikeuksia koskevien 
mahdollisten ristiriitojen välttämiseksi. Avoimuuden puuttuminen valittuihin 
teknologioihin liittyvien patenttien olemassaolon suhteen tai diskriminoivan toiminnan 
mahdollisuus lisenssien myöntämisen yhteydessä osoittaisi, että teknisen 
yhteistyösopimuksen kanssa rinnan on yhteensopimattomia taka-ajatuksia. 
2. Virallisen standardoinnin muuttuva rooli 
7. Virallisen standardoinnin taantuma tieto- ja viestintätekniikan alalla johtuu kaupallisista 
syistä, ainakin niissä tapauksissa, joissa standardeja tarvitaan lyhyellä aikavälillä. 
Viralliset standardit olisi ohjattava niille aloille, joilla tarvitaan laajaa yksimielisyyttä ja 
joissa markkinat katsovat ne tarpeellisiksi, esimerkiksi silloin, kun eritelmien olisi 
muodostettava kestävä perusta tai niiden olisi vakiinnuttava kansainvälisiksi 
standardeiksi. 
8. Yhteisön lainsäädännön (direktiivi 83/189/ETY) tunnustamat Euroopan viralliset 
standardointijärjestöt ovat CEN, CENELEC ja ETSI. Nämä kolme eurooppalaista 
organisaatiota kehittävät virallisia standardeja sovittujen, avointen ja suorien 
"Europe towards the Global Information Society: new directions arising from the Genval 
Workshop", Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, Luxemburg, 1995 
EYVL N:o C 75, 29.7.1968, s. 3 
menettelyjen mukaisesti ja kaikkien asianosaisten osapuolten yksimielisyyteen 
perustuen. Vaikka menettelyjen yksityiskohdat eroavat toisistaan jäsenyyden luonteen 
perusteella (CENissä ja CENELECissä työ on järjestetty lähinnä kansallisten 
valtuuskuntien varaan, kun taas ETSIssä talouden toimijat voivat liittyä suoraan 
jäseniksi), tätä yksimielisyyttä haetaan ja se esitetään julkisilla kyselyillä ja kansallisilla 
äänestyksillä. Tästä syystä virallisilla standardeilla on selkeä erityinen oikeutuksensa, 
joka erottaa ne de facto -standardeista ja julkisesti saatavista eritelmistä ja mahdollistaa 
sen, että kansalliset lait ja yhteisön oikeus tukeutuvat niihin. 
Vaikka markkinatoimijat ovat vastuussa standardoinnin tuloksista ja laadusta, 
Euroopan standardointijärjestöt pitävät yllä "yhtenäistä eurooppalaisten standardien 
järjestelmää"4. Tämä järjestelmä kattaa kaksi eri tekijää: standardistatuksen 
myöntämisen markkinoilla kehitetyille asiakirjoille - jos ne täyttävät kaikki tarvittavat 
vaatimukset - ja aiempaa paremman yhtenäisyyden varmistamisen teknisten eritelmien 
välillä. 
9. Yhteenliittymien laatimat tekniset eritelmät voivat perustua kaikkien kiinnostuneiden 
osapuolten yksimielisyyteen, mutta näiden osapuolten mielestä standardointiprosessin 
haitat, toisin sanoen pitkät ja kalliit menettelyt ilman suoraa osallistumista, saattavat 
ylittää ne hyödyt, jotka saadaan asiakirjan saatua virallisen standardin statuksen. 
Tällaisissa tapauksissa standardointielinten olisi tutkittava, kuinka tällaiset asiakirjat 
voitaisiin tuoda eurooppalaisen standardoinnin piiriin tiettyjen menettelyjen tai 
järjestelyjen avulla antamalla niille standardistatus. Ottaen huomioon, että 
eurooppalaisilla standardointijärjestöillä on jo useita "nopeutettuja" menettelyjä, osa 
niiden tehtävää voi olla tiedotuksen parantaminen ja omien palvelujen aktiivisempi 
mainostaminen. 
Standardistatuksen antaminen julkisesti saatavalle eritelmille ei sovellu silloin, kun 
teknisellä eritelmällä ei ole kaikkien kiinnostuneiden osapuolten yksimielistä tukea. 
Näin on esimerkiksi silloin, kun asiakirjat, riippumatta siitä perustuvatko ne kaikkien 
asianosaisten osapuolten yksimieliseen tukeen, koskevat teknologiaa, joka kehittyy niin 
nopeasti, että olemassa olevat standard o intimenettelyt eivät pysy tämän kehityksen 
mukana, kun standardistatus ei anna teollisuuden käyttämälle tekniselle eritelmälle 
lisäarvoa tai kun teollis- ja tekijänoikeuksien tilannetta ei ole vielä määritetty. 
10. Euroopan komission mielestä Euroopan standardointijärjestöjen olisi arvioitava oman 
roolinsa laajuus. Niiden olisi lisättävä yhteistyötään muiden sellaisten organisaatioiden 
kanssa, jotka laativat eritelmiä tieto- ja viestintätekniikkaan liittyvillä aloilla. Läheiset 
suhteet mahdollistavat sen, että tiettyjen teknisten alojen käyttäjäorganisaatiot voivat 
esittää tiettyjä standardointivaatimuksia ja Euroopan standardointijärjestöjen tekninen 
infrastruktuuri voisi tukea käyttäjäorganisaatioiden työtä. 
Neuvoston päätöslauselma standardoinnin roolista Euroopan taloudessa, tehty 18.6.1992 (EYVL 
N:oC 173, 9.7.1992, s. 1) 
Euroopan standardointijärjestöjen täytyy tutkia, vastaavatko heidän nykyiset tuotteensa 
edelleen markkinoiden vaatimuksia. Euroopan organisaatioilla on tarvittava 
infrastruktuuri ja kokemus, joiden avulla ne voivat laatia yhteisiä teknisiä eritelmiä, 
joilla ei ole standardistatusta, mutta jotka silti saavat laajan ja yksimielisen tuen alalla 
sekä kattavat suuren maantieteellisen alueen. Sopivissa oloissa tällaiset asiakirjat voivat 
myös olla Euroopan osuus kansainvälisessä standardointiprosessissa. Tässä yhteydessä 
voi olla hyödyllistä mainita, että ETSI ja EWOS (European Workshop on Open 
Systems, Euroopan avointen järjestelmien työpaja) ovat jo lähteneet tälle tielle. 
Sellaisissa tapauksissa, joissa jokin tekninen ala tarvitsee yhteisiä eritelmiä, mutta ei 
tarvitse niille standardistatusta, Euroopan standardointijärjestöjen olisi tutkittava 
mahdollisuutta tarjota omaa infrastruktuuriaan tällaisten eritelmien laatimiseksi avointen 
työpajojen avulla. Niiden olisi myös tutkittava mahdollisuutta, jossa ne toimivat 
julkisesti saatavien eritelmien virallisena tallentajana. Ne voisivat myös tarjota teknistä 
tukea, pyrkiä edistämään avoimuutta ja toimia eritelmien jakelukanavana. 
11. Julkisesti saatavien eritelmien yhteydessä herää kysymys siitä laajuudesta, jolla 
Euroopan standardointijärjestöt voivat mainostaa "kilpailevia" asiakirjoja silloinkin kun 
niillä on eri status, esimerkiksi eurooppalainen standardi (EN) rinnakkain julkisesti 
saatavan eritelmän kanssa. Tässä yhteydessä on tarpeen muistaa standardoinnin 
vapaaehtoinen luonne ja se, että standardoinnista ei koskaan saa muodostaa 
muotoseikkoihin perustuvaa estettä uusien tuotteiden tai teknologioiden markkinoille 
pääsylle. Kilpailevia tuotteita ja teknologioita ei saa sulkea pois standardoinnista. 
Kilpailevien standardien ja kilpailevien teknologioiden standardoinnin eroa voi 
todellisuudessa olla joskus vaikea määritellä. Seuraavat tekijät tulisi ottaa huomioon. 
• Standardoinnin luonne ja Euroopan standardointijärjestöjen jäseniä koskevat 
vallitsevan tilan säilyttämisen velvoitteet saavat aikaan sen, että ristiriitaisia 
ratkaisuja ei saa tarjota standardeiksi saman tuotteen tai teknologian kohdalla. 
• Euroopan standardointijärjestöillä on merkittävä vastuu siitä, että standardit 
sovitetaan yhteen ja laaditaan niin, että kilpailevia teknologioita ei käytännössä 
suljeta markkinoilta. 
• Euroopan standardointijärjestöillä olevaa mahdollisuutta antaa saataville 
julkisesti saatavana eritelmänä muita teknologioita käsitteleviä asiakirjoja ei saa 
pitää "valitusmenettelynä" sellaisessa tapauksessa, että toinen teknologia on 
valittu eurooppalaiseksi standardiksi kaikkien asianosaisten osapuolten 
yksimielisellä hyväksynnällä. 
• Yleisen edun ollessa kyseessä ja tarvittaessa viranomaisten olisi direktiivin 
83/189 mukaisesti hyväksyttyjen toimeksiantosopimusten avulla ohjattava 
Euroopan standardointijärjestöjä erityisesti standardistatuksen antamisessa 
julkisesti saataville eritelmille. 
12. Virallisen standardoinnin alalla tarvitaan myös yhteensovittamista. Tästä syystä 
komissio suhtautuu myönteisesti tieto- ja viestintätekniikan standardointivaltuuston 
(ICT Standards Board) perustamiseen, josta CEN, CENELEC ja ETSI ovat päättäneet 
yhdessä muiden eritelmiä laativien elinten kanssa. Valtuuston tehtävä on valvoa niitä 
standardointitoimia, jotka kuuluvat sen toimivallan piiriin, ja sovittaa ne yhteen. Tämän 
toimivallan määrittelevät CEN, CENELEC ja ETSI, ja se kattaa lähinnä tieto- ja 
viestintätekniikka-alan. Komissio pyytää kuitenkin, että standardointielimet käyttäisivät 
työpajaperiaatetta, jotta toiminnan yhteensovittaminen saataisiin mahdollisimman 
korkealle tasolle sekä eri standardointielinten välillä että standardointielinten ja niiden 
markkinatoimijoiden välillä, jotka ovat vastuussa yhtenäisen rakenteen luomisesta. 
13. Yksimielisyyden aikaansaaminen virallisessa standardoinnissa on kansallisten edustajien 
vastuulla. Komissio on kuitenkin sitä mieltä, että kansallisen edustuksen lisäksi 
tarvitaan kiireellisesti lisää käyttäjien suoraa osallistumista strategiasuunnitteluun ja 
standardointitoimiin. Erityisesti tarvitaan keskustelua siitä, kuinka käyttäjien edustusta 
voidaan parantaa CENin, CENELECin ja ETSIn tieto-ja viestintätekniikan 
standardointivaltuustossa. 
III EUROOPAN STANDARDOINTIPOLITHKKA MAAILMANLAAJUISEN 
TIETOYHTEISKUNNAN RAKENTAMISEKSI 
1. Maailmanlaajuisen kilpailukyvyn parantaminen 
14. Jäsenvaltioiden selkeä poliittinen sitoutuminen avoimuuteen tietoyhteiskunnan 
toteuttamisessa on tarpeen, jotta tietoyhteiskunnasta saataisiin tehokas. Sääntelyyn 
liittyvien kaupan esteiden jatkuva olemassaolo haittaa edelleen Euroopan pääsyä 
hyötymään tietoyhteiskunnan eduista. Näin ollen komission on varmistettava, että 
tällaiset esteet tunnistetaan ja poistetaan tarpeen mukaan. Televiestinnän verkkoja ja 
päätelaitteistoja koskevien kansallisten määräysten yhdenmukaistaminen edelleen 
avaavat markkinoita jo merkittävästi. Toimia on jatkettava, jotta varmistetaan, että 
uusia tämäntyyppisiä esteitä ei synny. Direktiivin 83/189/ETY puitteissa tehdyistä 
televiestintään liittyvien ilmoitusten tilastoista käy ilmi, että jäsenvaltioiden sääntelyyn 
liittyvä toiminta on edelleen laajaa: esimerkiksi vuosina 1992-1994 televiestintä oli 
suurin ala, johon liittyvistä valmisteilla olevista kansallisista toimenpiteistä ilmoitettiin, 
ja se kattoi kaiken kaikkiaan lähes kolmanneksen kaikista ilmoituksista. Uusia toimia 
saatetaan tarvita sen varmistamiseksi, että sellaiset jäsenvaltioiden toimenpiteet, jotka 
saattavat luoda esteitä tietoyhteiskunnan toteuttamiselle, voidaan ottaa tarkasteluun 
ennen niiden täytäntöönpanoa. 
15. Kun standardit tai julkisesti saatavat eritelmät periaatteessa edistävät 
markkinaperusteista kilpailua, teknisten eritelmien laatiminen aiheuttaa joskus syrjintää. 
Esimerkiksi yritykset, jotka ehdottavat tiettyä eritelmää, voivat tietyissä oloissa saada 
epäoikeudenmukaisen etuaseman tai osaamisedun verrattuna kilpailijoihinsa. Myös 
tietyt yksityiset tahot voivat joissakin tapauksissa vaikuttaa kohtuuttomasti kilpailevien 
eritelmien välillä tapahtuvaan valintaan. 
Tästä syystä viranomaisten tehtävänä on myös varmistaa, että standardoinnissa 
noudatetaan kilpailusääntöjä. Tässä yhteydessä tulisi pitää mielessä, että myös 
standardointielimet ovat EU:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan alaisia. 
16. Viranomaiset ovat tärkeä toimija markkinoilla käyttäessään tietotekniikkaa suhteellisen 
yhdenmukaisella sovellusalueella. Lisäksi julkiset hankinnat ovat suuri tekijä Euroopan 
taloudessa ja viranomaiset ovat merkittäviä tieto-ja viestintätekniikan ostajia5. 
Markkinoiden näkemykseen omasta edustaan vaikuttaa se seikka, että hallitukset ja 
muut julkiset hankintaelimet ovat itsekin tärkeitä talouden toimijoita. Se, että julkisia 
hankintoja tekevät elimet käyttävät eritelmiä, vaikuttaa laajalti niiden vakiintumiseen 
markkinoilla. Vaikka julkisia hankintoja koskevat direktiivit vakiinnuttavat 
tarjouspyynnöissä viitatuille eritelmille tietyn hierarkian, ne myös sallivat poikkeuksen 
sellaisten todella innovatiivisten hankkeiden kohdalla, joiden yhteydessä virallisia 
eurooppalaisia eritelmiä ei voi käyttää. Tämä mahdollisuus on tärkeä työväline uusien 
tekniikoiden tuomisessa julkisten hankintojen markkinoille. Se antaa viranomaisille 
mahdollisuuden edistää tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen kautta saatujen, 
ennakolta standardoitujen tekniikoiden ja tuotteiden käyttöä. 
17. Sähköisen kaupan kehitys ja omaksuminen tapahtuu standardoinnin ja de facto -
standardien ehdoilla. Järjestöjen ja yritysten välisellä laajalla yhteentoimivuudella on 
vaikutuksensa yrityksiin ja kokonaisiin teollisuuden-ja palvelujenaloihin ja niiden 
maailmanlaajuiseen kilpailukykyyn. Tämän saavuttaminen edellyttää standardoinnin 
käsittelyä maailmanlaajuisessa yhteydessä yhdessä teknologisen kehittämisen kanssa. 
Teknologisen kehittämisen nykyinen nopeus, sähköisen kaupan omaksumisen 
merkittävät panokset ja Euroopan kilpailijoiden yritykset saada aikaan määräävä 
markkina-asema aiheuttava sen, että on erittäin kiireellistä saada aikaan aiempaa 
yhteensovitetumpi ja kohdistetumpi lähestymistapa sähköisen kaupan alalla. Tästä 
syystä komissio analysoi tällä hetkellä standardien ja eritelmien asemaa sähköisessä 
kaupassa ja valmistelee yhdessä asiaankuuluvien markkinatoimijoiden kanssa aloitteita 
sähköisen kaupan eritelmien ja standardien kehittämistä, soveltamista ja edistämistä 
varten Euroopassa ja maailmanlaajuisesti. 
18. Äänen ja kuvien siirrossa kaapelia pitkin ja/tai satelliittien kautta ollaan siirtymässä 
kohti täyttä digitalisointia, johon liittyvät merkittävät laadun parannukset ja lisääntynyt 
joustavuus, mutta kanavointiin, tiivistykseen ja salakirjoitukseen käytettävät tekniikat 
edellyttävät purkamiseen käytettäviä dekoodereita (joita usein kutsutaan myös 
kotipäätteiksi). Ilman näitä järjestelmiä ja niiden yleistä toteutusta koskevaa sopimusta 
yhteensopivuus saattaa vaarantua ja markkinat saattavat segmentoitua. Toisaalta 
Tässä yhteydessä on kehitetty useita aloitteita. Esimerkkinä ovat EPHOS-hanke (European 
Procurement Handbook for Open Systems), IDA-ohjelma (Interchange of Data between 
Administrations), STEPS (Solutions for telematics in European public services) hallintoelinten 
telematiikka-alan kehittämä käsikirja telematiikan sovellusohjelman puitteissa. EPHOS- ja IDA-
ohjelmien tarkistusprosessi on käynnistetty. 
markkinat voisivat päättää parhaasta ratkaisusta kilpailevien eritelmien välillä. ETSIn ja 
CENELECin tekemä työ, jota seurasivat European Digital Video Broadcasting 
Groupin (DVB:n) yksityiskohtaiset kommentit, ja DAVICina tunnetun 
teollisuuskonsortion kanssa tehty yhteistyö on johtanut sellaisten standardien 
valmisteluun, joiden odotetaan muodostavan sopivan teknisen perustan kaikkialla 
Euroopassa tapahtuvan audiovisuaalisten ohjelmien digitaalisen jakelun tueksi ja joista 
toivotaan syntyvän myös maailmanlaajuisen yhteensopivuuden perusta. Jää nähtäväksi, 
voidaanko tällaisten standardien yhteinen täytäntöönpano kotipäätteiden osalta 
toteuttaa nopeasti kaikkien talouden toimijoiden avulla. Panoksen tärkeys selittää 
yhteisön kiinnostuksen asiaan, jotta saadaan varmistetuksi käytön tasapuolisuus ja 
järjestelmien yhteentoimivuus. 
19. Esittely- ja koehankkeet ovat tärkeitä yhteisön rahoittaman tutkimuksen ja teknologisen 
kehittämisen ulkopuolisilla alueilla tai muodostavat sille markkinajohteisemman lisän, ja 
niiden rooli on varmistaa, että uudet eritelmät johtavat toimiviin laitteistoihin, 
minimoida riskit jakamalla prototyyppien koekäytöstä saatava kokemus ja auttaa 
poistamaan esteet tietotekniikkatuotteiden hyväksymiseltä liiketoiminnassa. 
Esittelyhankkeiden tavoitteena ei ole korvata markkinadynamiikkaa tai suosia tiettyjä 
ratkaisuja. Luomatta epäoikeutettuja odotuksia niillä kuitenkin on osansa 
standardoinnin ja uusien tuotteiden käytön edistämisessä tietyillä osamarkkinoilla, 
sosiaalisia tarpeita heijastavilla aloilla ja alueilla, joilla voi vallita taloudellisen 
kiinnostuksen puute. 
Tähän mennessä koehankkeita on käynnistetty käyttäjien ja toimittajien 
standardointitarpeiden tunnistamiseksi. Näistä hankkeista saatu palaute on jo antanut 
arvokkaita suuntaviivoja tieto- ja viestintätekniikan standardoinnin tulevia 
toimintalinjoja varten6. Tulokset ovat olleet rohkaisevia, ja tarkoituksena on jatkaa ja 
laajentaa tätä toimintaa. Vuoden 1996 kolmannen neljänneksen aikana on tarkoitus 
julkaista avoin ehdotuspyyntö aloitteiden seurantavaihetta varten. Tämä koskee 
multimediajärjestelmien, sähköisen kaupan, etätyön ja terveydenhuollon verkkojen 
aloja. 
20. Euroopan viranomaiset voivat parantaa tilannetta edistämällä toimintoja, joilla lisätään 
tietoisuutta standardoiduista tieto-ja viestintätekniikan tuotteista ja palveluista. 
Soveltuvia tapoja ovat tiedotus- ja esittelytoimet, kuten työpajat. Toiminta olisi 
kohdistettava muihin teollisuudenaloihin (toisin sanoen ei tieto- ja viestintätekniikan 
aloihin) ja yksittäisten käyttäjien, kuluttajien, työntekijöiden ja erityistarpeita omaavien 
henkilöiden yhdistyksiin. Kokemus osoittaa, että toimintaa tarvitaan, jotta tieto- ja 
viestintätekniikan teknisten eritelmien sekä eritelmien rooli ja tärkeys kilpailukyvyn 
parantamisen välineinä saadaan teollisuuden johdon - mielellään johtokunnan tasolla -
tietoisuuteen. Erityisen tärkeitä ovat toimenpiteet, joilla autetaan pieniä ja keskisuuria 
yrityksiä. 
Esimerkkejä hankkeista löytyy liitteestä A, osasta 3. 
2. Uusien teknisten ratkaisujen edistäminen 
21. Standardoinnin on perustuttava vankkaan sovellettuun tieteeseen tutkimukseen ja 
tutkimuksen tulokset saavat käytännön toteutuksensa markkinoilla teknisten eritelmien 
kautta. Tämä on erityisesti totta tieto- ja viestintätekniikan alalla. Tästä syystä 
menettelytapoja on ohjattava kohti standardoinnin tarkempaa yhdistämistä tutkimuksen 
ja kehityksen prosessiin ja päinvastoin. Jos odotetaan, että tutkimusohjelmat on saatettu 
loppuun, ennen kuin harkitaan olemassaolevien teknisten eritelmien standardointia tai 
tutkimista, voi tuloksena olla pitkiä viiveitä ja lisäkustannuksia. Kokemus on osoittanut, 
että tutkimusyhteistyön tuloksena saatavilla standardeilla on muita suurempi 
menestymisen mahdollisuus kansainvälisen yksimielisyyden rakentamisessa. Lisäksi 
tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen hankkeet voivat auttaa pääsemään eroon 
tarkoituksenmukaisen standardoinnin mahdollisista esteistä. Potentiaalinen kaupallinen 
hyöty siitä, että rajoitettu määrä yhtiöitä ryhtyy standardointiin, ei yleensä ole riittävän 
suuri näiden yksittäisten yhtiöiden katsantokannan mukaan, vaikka tästä kehityksestä 
olisi hyötyä markkinoille kokonaisuudessaan. 
Lisäksi tieto-ja viestintäalan tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen hankkeet voivat 
antaa osansa Euroopan teollisuuden maailmanlaajuiseen kilpailukykyyn, jos 
standardoinnin tarve huomataan aikaisessa vaiheessa. Tämä johtaa siihen, että 
määritetyt tekniset eritelmät kehitetään todennäköisesti entistä nopeammin, ja ne saavat 
sijansa maailmanmarkkinoilla ja maailmanlaajuisissa foorumeissa. On kuitenkin tärkeää, 
että teknisten eritelmien osoitetaan toimivan, että ne ovat markkinoiden hyväksymät ja 
että Euroopan teollisuus on hyvin edustettuna kansainvälisillä foorumeilla7. 
3. Yleisen edun suojeleminen 
22. Markkinavälineet eivät aina yksinään riitä jakamaan tietoyhteiskunnan hyötyjä kaikille 
yhteiskunnan osille. Monet kansalais- tai yhtiöryhmät saavat hyötyä siihen 
osallistumisesta, mutta niiden erityisiä etuja, esimerkiksi yksityisyyden suojaa tai 
kansalaisryhmien, kuten vammaisten ja vanhusten, erityistarpeita, ei välttämättä oteta 
riittävästi huomioon sellaisessa prosessissa, joka perustuu vain kaupallisiin seikkoihin. 
Voidakseen turvata yleisen edun, kuten dekoodereiden yhteentoimivuuden, tai vastata 
omiin vaatimuksiinsa, kuten tiedonvaihtoon ja sanomien tietoturvaan, yhteisön on 
valvottava standardoinnin kehitystä ja rohkaistava tutkimusprojekteja sisällyttämään 
standardoinnin kehittäminen toimiinsa aina kun se on mahdollista. Tarpeen mukaan 
yhteisö voi käyttää vaikutusvaltaansa asiakkaana tai edistää standardointia järjestämällä 
koe- tai esittelyhankkeita tai laatimalla toimeksiantoja, jotka on osoitettu Euroopan 
standardointijärjestöille. Yleisen edun ollessa kyseessä ja silloin, kun kaikkia 
Esimerkkejä yhteisön rahoittamisia tieto-ja viestintäalaan liittyvistä tutkimuksen ja teknologisen 
kehittämisen hankkeista (neljäs puiteohjelma) löytyy liitteestä A. kohdasta 1. Esimerkkejä 
esittelyhankkeista löytyy liitteestä A, kohdasta 2. 
tyydyttävää yksimielisyyttä ei saavuteta, paras mahdollinen ratkaisu koostuu 
määräyksiin liittyvistä toimista, jotka hyväksytään Maailman kauppajärjestön (WTO:n) 
yleisten määräysperiaatteiden mukaisesti. 
23. Komissiolla on mahdollisuus edistää standardeja alueilla, joilla Euroopan unioni haluaa 
nähdä kehitystä, Euroopan standardointijärjestöille osoitettujen toimeksiantojen avulla. 
Toimeksiannot ovat väline, joita tulisi käsitellä huolellisesti yleisen edun 
edistämiskeinona. Edellyttäen, että niissä yksilöidään markkinoiden kannustimet hoitaa 
asiaan liittyvä tarve, toimeksiannot muodostavat arvokkaan välineen standardien 
kehittämiselle tietoyhteiskuntaan ja virallisen indikaation yhteisön ja jäsenvaltioiden 
standardointijärjestöjen standardointia koskevista ensisijaisista tavoitteista. 
Toimeksiannot voivat myös toimia välineenä kutsua soveltuvat ryhmät, kuten 
konsortioiden ja ammatillisten ja peruskäyttäjien ryhmät, osallistumaan 
standardointiprosessiin. 
4. Kansainvälisen yhteistyön vahvistaminen 
24. Tieto- ja viestintätekniikan markkinat ovat maailmanlaajuiset, ja kansainvälinen 
yhteistyö edistää integroitujen maailmanmarkkinoiden kehitystä Maailman 
kauppajärjestön periaatteiden mukaisesti. Eurooppalaisilla toimittajilla ja valmistajilla 
on oltava mahdollisuus osallistua täysin tietoyhteiskunnan tarjoamiin maailmanlaajuisiin 
kaupallisiin mahdollisuuksiin. Vuonna 1995 Brysselissä pidetyn G7-maiden kokouksen 
tässä asiassa hyväksymiin periaatteisiin perustuvan politiikan täytäntöönpano on 
tärkeää, jotta saataisiin aikaan tietoyhteiskunnan maailmanlaajuinen ulottuvuus ja jotta 
pidettäisiin Eurooppa integroituneena muuhun maailmaan. 
25. Ottaen huomioon tämän maailmanlaajuisen ulottuvuuden komissio on ehdottanut 
maailmanlaajuisen kokouksen järjestämistä Brysselissä helmikuussa 1995 pidetyn G7-
maiden kokouksen maailmanlaajuista tietoyhteiskuntaa koskevien päätelmien seurantaa 
varten. Tämä kokous, joka on tarkoitus pitää vuonna 1997, tuo yhteen käyttäjät, 
standardien laatijat ja viranomaiset. Kokouksessa tarkastellaan tähän mennessä 
tapahtunutta edistystä, tunnistetaan jatkotyötarpeet ja pyritään rakentamaan 
yksimielisyyttä tulevia toimia varten. Yhdessä G7-osapuolten kanssa komissio ryhtyy 
toimenpiteisiin vilkastuttaakseen maailmanlaajuista yhteistyötä maailmanlaajuisen 
arkkitehtuurin, maailmanlaajuisten yhteentoimivuussääntöjen ja 
yhteensopivuusominaisuuksien kehittämiseksi Maailmanlaajuisen tietoliittymän (Global 
Information Interface) eri osille. G7-maiden kokeiluhankkeiden aiheet8, jotka laadittiin 
helmikuussa 1995, ovat tässä tärkeä työväline. 
Aihe I: Maailmanlaajuinen inventaario, II: Maailmanlaajuinen laajakaistaverkkojen 
yhteentoimivuus; 111: Kulttuurcidcnvälincn koulutus; IV: Elektroniset kirjastot (Bibliotheca 
Universalis); V: Elektroniset museoi ja galleriat; VI: Ympäristön ja luonnonvarojen hallinta; 
VII: Maailmanlaajuinen hätätilanteiden hallinta; VIII: Maailmanlaajuiset terveydenhuollon 
sovellukset; IX: Hallitus Online; X: Pk-yrityslcn maailmanlaajuinen markkina-alue; XI: 
Mcritictojärjcstclmät. 
11 
26. Kansainvälisen avoimuuden yhteydessä yhteisö on täysin sitoutunut Maailman 
kauppajärjestön sopimuksiin. Se pyrkii saattamaan neuvottelut televiestintäpalvelujen 
vapauttamisesta menestyksekkäästi päätökseen. Tämä tarjoaisi ainutlaatuisen 
mahdollisuuden saada aikaan maailmanlaajuisten televiestintämarkkinoiden 
progressiivinen vapauttaminen ja vastaavasti paremman pääsyn kolmansien maiden 
markkinoille. 
27. Keski- ja Itä-Euroopan maiden suhteen Euroopan komissio jatkaa neuvontaa 
televiestintään liittyvissä määräys- ja standardointiseikoissa helpottaakseen alan 
vapauttamis- ja yhdenmukaistamisprosessia. PHAREn useita maita koskevien 
televiestinnän ohjelmien ohjauskomitean kautta se kehottaa kaikkia Keski-ja Itä-
Euroopan maita osallistumaan suunniteltuihin asiaan liittyviin PHARE-hankkeisiin, 
kuten kustannuspohjaisten tarifFivälineiden, määräyksistä päättävien viranomaisten, 
tyyppihyväksynnän ja lisensoinnin hankkeisiin. 
Samalla Keski- ja Itä-Euroopan maiden hallitusten on niin pian kuin käytännössä on 
mahdollista toteutettava tarpeellisia toimenpiteitä televiestinnän määräysten 
mukauttamiseksi erityisesti laitteiden yhtenäisyyden arvioinnin, niiden yhtenäisyyden 
tunnustamisen ja lisenssijärjestelmien alalla. Lisäksi, ottaen huomioon Keski-ja Itä-
Euroopan maiden liittymistä edeltävät strategiat, maiden on tehtävä 
standardointijärjestönsä riippumattomiksi ja tuettava niiden integraatiota Euroopan 
standardointij ärj estelmään. 
28. Euroopan teollisuus ja standardointijärjestöt ovat osallistuneet tehokkaasti 
kansainvälisten standardointijärjestöjen tieto- ja viestintätekniikan työhön ja tulosten 
saattamiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä. Komissio kannustaa Euroopan 
teollisuutta osallistumaan entistä voimakkaammin maailmanlaajuisiin standardeja 
kehittäviin konsortioihin ja odottaa, että Euroopan kauppakumppanit sitoutuvat 
vastaavaan määrään kansainvälistä työtä ja osallistuvat erityisesti tieto-ja 
viestintätekniikan kansainvälisten standardien luomiseen ja hyväksyvät aikaansaadut 
standardit. 
IV. JULKISESTI SAATAVIEN ERITELMIEN HYVÄKSYMINEN JA KÄYTTÖ 
YHTEISÖN OIKEUDESSA 
1. Tekniset eritelmät ja uusi lähestymistapa 
29. Konsortioiden laatimilla teknisillä eritelmillä ei ole yhteisön oikeuden, ja erityisesti 
direktiivin 83/189, määrittämää standardistatusta. On kuitenkin esitetty kysymys siitä, 
voidaanko julkisesti saataviksi eritelmiksi luokiteltavat tekniset eritelmät samaistaa 
standardeihin ja voivatko ne näin ollen täyttää tehtävänsä yhteisön politiikoissa silloin, 
kun viitataan standardeihin. Samalla herää kysymys siitä, millainen kanta pitäisi ottaa, 
jos viralliset standardointijärjestelmät eivät voi esittää soveltuvaa teknistä eritelmää 
oikeaan aikaan. Lopuksi ongelmana on vielä se, voidaanko direktiivin 83/189/ETY 
12 
nojalla tehdyt ilmoitukset uusista teknisistä määräysluonnoksista asettaa kyseenalaisiksi 
julkisesti saatavien eritelmien olemassaolon perusteella9. Koska Euroopan unionin 
antamat erilaiset lainsäädännön ja politiikan välineet viittaavat standardeihin eri tavoin 
ja eri merkityksin, on soveltuvaa käsitellä ne tapauskohtaisesti. 
30. Uuden lähestymistavan direktiivit koskevat yleisen edun vaatimuksia, kuten terveyttä ja 
turvallisuutta tai muita julkisia etuja kuten yhteentoimivuutta. Yhdenmukaistetut 
standardit antavat laillisesti sitovan olettamuksen yhdenmukaisuudesta asiaan liittyvien 
direktiivien vaatimusten kanssa. Muut vaatimusten mukaisuutta osoittavat tavat ovat 
talouden toimijoiden omaehtoisesti käytettävissä. Tästä syystä komissio pitää 
välttämättömänä Euroopan standardointijärjestön esittämää yksimielisyysperustaa, joka 
on osoitettu kansallisten standardointielinten järjestämien äänestysten kautta. Ottaen 
huomioon standardien käytöstä saatavat edut, uusi lähestymistapa sisältää houkuttimen, 
jolla markkinat saadaan laatimaan virallisia eurooppalaisia standardeja ja käyttämään 
niitä. Näistä syistä uudessa lähestymistavassa ei pidetä soveltuvana ennustaa julkisesti 
saataville eritelmille tiettyä roolia, joka on samankaltainen kuin standardien rooli ja jolla 
on samat käyttöehdot. Uuden lähestymistavan direktiivien joukossa vain televiestinnän 
päätelaitteiden direktiivillä on suurta merkitystä tietoyhteiskunnalle. Nykyisessä 
muodossaan tämä direktiivi viittaa yhteisiin teknisiin määräyksiin (common technical 
regulation, CTR), joilla saadaan aikaan tarvittava sitova yhdenmukaistaminen. 
Lähitulevaisuudessa tätä direktiiviä muuttavalla uudella ehdotuksella on entistä laajempi 
merkitys virallisille eurooppalaisille standardeille, ja se ennakoi viranomaisten tekemää 
teknologioiden valintaa - kenties julkisesti saatavissa eritelmissä määriteltynä. 
2. Julkisiin hankintoihin liittyvien eritelmien parantaminen 
31. Julkisista hankinnoista annetut yhteisön direktiivit pyrkivät ensisijaisesti saavuttamaan 
tarjouspyyntöjen yhteydessä käytettävien teknisten eritelmien yhdenmukaisuuden ja 
välttämään syrjintää, jota saattaa ilmetä, jos käytetään vain kansallisia tai räätälöityjä 
eritelmiä. Direktiiveissä esitetään asiakirjahierarkia, johon viranomaisten on viitattava 
tarjouspyynnöissään, toisin sanoen etusijassa ovat eurooppalaiset standardit, sitten 
kansainväliset standardit ja seuraavaksi kansalliset standardit. Päinvastoin kuin uudessa 
lähestymistavassa, sääntelykehys ei sisällä houkutinta laatia standardeja. Vasta sitten, 
kun markkinat itse kiinnostuvat markkinoiden avaamisesta, saadaan aikaan todellista 
edistymistä. 
32. Edellyttäen, että voidaan määrittää jonkinlainen normatiivisten voimavarojen tai 
yksinkertaisesti vain asiakirjojen tunnustamisen muoto viranomaisia varten, erityisesti 
julistamalla (julkisia hankintoja varten), että tietyt asiakirjat vastaavat standardeja, 
Kaikki seuraavat tämän tiedonannon tiedot on tarkoitettu viittaamaan yksinomaan 
tietoyhteiskunnan kehittämiseen tähtääviin politiikkoihin. Monet tässä esitetyistä päätelmistä 
voidaan kuitenkin tietyssä määrin käsittää myös yleisesti ja odotettavissa on, että kysymys 
julkisesti saatavien eritelmien hyväksymisestä yhteisön politiikassa esitetään entistä laajemmassa 
yhteydessä. 
13 
voidaan laajentaa sitä teknisten eritelmien määrää, joihin hankintaviranomaisten on 
viitattava. Direktiiviin 83/189 voitaisiin tätä varten sisällyttää menettely, jolla komissio 
ja jäsenvaltiot saatetaan osallisiksi asiaan. Näissä oloissa julkisesti saatavat eritelmät 
voivat olla sopiva väline, edellyttäen, että niiden alkuunpanijat täyttävät vähintään 
kohdassa 4 annetut ehdot. 
3. Yhteentoimivuus ja viranomaisten toimeenpanema käytäntöön 
soveltaminen 
33. Useimmissa tapauksissa markkinat ja niiden standardointimekanismit tieto- ja 
viestintätekniikkaa, tuotteita ja palveluja varten toimivat hyvin. Joissakin tapauksissa 
voidaan kuitenkin havaita epäonnistumisia standardointiprosessissa, kuten 
kykenemättömyytenä toimittaa soveltuvat standardit ajoissa, tai epäonnistumista 
markkinoilla, kuten se, että asiakkaan saatavissa ei ole soveltuvia tuotteita tai että 
asiakkaat on sidottu valmistajakohtaisiin eritelmiin. Viranomaisilla on vastuu yleisestä 
edusta, kuten järjestelmien välisen yhteentoimivuuden varmistamisesta. Muissa 
tapauksissa ne tarvitsevat yhteisiä eritelmiä voidakseen täyttää omat 
erityisvaatimuksensa, esimerkiksi hallintoelinten välisessä yhteistyössä. Jos virallinen 
standardointi ei kykene tuottamaan soveltuvia ratkaisuja tällaisten tarpeiden 
tyydyttämiseksi, edes edellä mainittujen toimenpiteiden tukemana, Euroopan unionin on 
pakko ryhtyä hallinnollisiin toimenpiteisiin. Tätä varten olisi luotava menettely, joka 
mahdollistaa sellaisen tekniikan hankinnan, joka on sisällytetty muunlaisiin eritelmiin 
kuin standardeihin. Tämä menettely voisi perustua uuteen välineeseen, joka luodaan 
direktiivin 83/189 tai erityisdirektiivien puitteissa ja joka jälkimmäisessä tapauksessa 
rajoittuu niiden soveltamisalaan. Tämä menettely koskisi jäsenvaltioita. 
PÄÄTELMÄT 
Standardit määrittävät tekniikan, jolla tietoyhteiskunta toteutetaan ja niin muodoin tavan, jolla 
talouden toimijat, käyttäjät ja hallintoelimet hyötyvät tietoyhteiskunnasta. 
Tässä tiedonannossa tutkitaan, kuinka tieto- ja viestintätekniikan markkinoiden sekä niiden 
standardoinnin ominaisuuksien valossa, voidaan luoda parhaat mahdolliset olosuhteet 
maailmanlaajuisen tietoyhteiskunnan toteuttamiseksi tarvittavien standardien laatimista varten 
ja kuinka voidaan osoittaa ne tavat, joilla yhteisö aikoo edistää niitä seikkoja, joista se on 
erityisesti vastuussa. 
Tieto- ja viestintätekniikan standardoinnilla on erityispiirteitä, jotka syntyvät tieto- ja 
viestintätekniikan markkinoiden luonteesta. Standardien on seurattava tuotteiden tai palvelujen 
elinkaarta, mutta koska tieto-ja viestintätekniikan alan tuotteiden elinajat ovat lyhyitä ja 
tulossa yhä lyhyemmiksi, perinteisten menettelyjen mukaisesti hyväksytyt standardit 
osoittautuvat usein riittämättömiksi niiden laatimiseen käytettävien aikaa vievien menettelyjen 
vuoksi. Tästä syystä on ollut tapana kehittää de facto -standardeja täydentämään virallisia 
standardeja. Viralliset standardit olisi kohdistettava niille alueille, joilla tarvitaan laajaa 
14 
yksimielisyyttä ja joilla markkinat toteavat standardit tarpeellisiksi, esimerkiksi sellaisilla 
alueilla, joilla eritelmien on muodostettava kestävä perusta tai joilla eritelmistä odotetaan 
syntyvän kansainvälisiä standardeja. 
Euroopan maailmanlaajuista tietoyhteiskuntaa koskeva politiikka tähtää maailmanlaajuisen 
kilpailukyvyn parantamiseen määräyksien aiheuttamien esteiden tunnistamisella ja poistamisella, 
markkinoilla tapahtuvalla omalla interventiolla, tutkimus- ja esittelytoimilla sekä uusien 
teknisten ratkaisujen edistämisellä. Koska tietoyhteiskunta on maailmanlaajuinen, Euroopan 
viranomaiset ovat sitoutuneet tieto-ja viestintätekniikan standardoinnin maailmanlaajuisen 
integraation edistämiseen ja sen etujen edistämiseen yhteisön ulkopuoliseen Eurooppaan. 
Lisäksi yhteisöllä on erityistehtävä suojella yleistä etua, esimerkiksi vanhusten ja vammaisten 
tarpeita. 
Tätä taustaa vasten: 
- Tietoyhteiskunta on markkinajohteinen. Tästä syystä tämän alan eritelmien ja 
standardien kehittämisen päätehtävä on markkinatoimijoilla. 
Komissio tutkii standardeihin liittyviä esteitä tieto- ja viestintätekniikkapohjaisten 
palvelujen, erityisesti sähköisen kaupan, luomiselle. Tarpeen mukaan se toteuttaa 
toimenpiteitä tällaisten esteiden poistamiseksi. 
Jäsenvaltioiden olisi vältettävä sellaisten uusien määräysten hyväksymistä, jotka luovat 
tietoyhteiskunnan alan erilaisten teknisten eritelmien ja standardien kehittämisestä 
syntyviä uusia teknisiä esteitä. 
Euroopan standardointijärjestöjä kehotetaan edistämään mahdollisuuksia hyväksyä 
eritelmiä, jotka ovat peräisin niiden virallisten rakenteiden ulkopuolelta. 
Standardointijärjestöjen olisi tutkittava mahdollisuutta hyväksyä julkisesti saatavat 
eritelmät. 
- Alueellisten ja kansainvälisten standardointijärjestöjen välistä standardointiyhteistyötä 
edistetään. 
- Komissio painottaa tulevan standardointia ja maailmanlaajuista tietoyhteiskuntaa 
koskevan maailmanlaajuisen kokouksen tärkeyttä. Kokous seuraa helmikuussa 1995 
pidetyn G7-maiden kokouksen päätelmien toteuttamista, tarkastelee tapahtunutta 
edistymistä ja tunnistaa lisätyötarpeita standardoinnin alalla maailmanlaajuisen 
tietoyhteiskunnan aikaansaamiseksi. 
Komissio suojelee kilpailua ja rohkaisee avointen ja syrjimättömien eritelmien ja 
standardien luontia uusille palveluille ja tieto-ja viestintätekniikan sovelluksille. 
15 
Komissio painottaa tutkimuksen, teknologisen kehittämisen ja esittelyn tärkeyttä 
teknisten eritelmien ja standardien kehittämisessä ja toteuttamisessa Euroopan tasolla ja 
kansainvälisellä tasolla. 
Komissio tuo esille ehdotuksia julkisesti saatavien eritelmien tai de facto -standardien 
käytöstä, soveltuvin osin, yhteisön oikeudessa, esimerkiksi julkisten hankintojen ja 
yhteentoimivuuden aloilla. 
16 
LIITE A 
Tutkimus, teknologinen kehittäminen ja esittely 
Osa 1: Esimerkkejä tieto-ja viestintätekniikkaan liittyvistä toimista neljännessä 
puiteohjelmassa 
Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen neljäs puiteohjelma koostuu sarjasta erityisohjelmia, 
jotka ovat erittäin tärkeitä Euroopan kilpailukyvylle ja tietoyhteiskunnalle. 
Tietotekniikan alalla tietotekniikan ohjelma, ESPRIT, on suunniteltu auttamaan Euroopan 
teollisuutta saamaan kilpailuetua keskittymällä käyttäjien tarpeisiin. Erityishuomiota 
kiinnitetään yhteistyön vaalimiseen käyttäjien ja toimittajien välillä. Tätä varten ESPRIT tukee 
laajapohjaista tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen ympäristöä, jossa tutkimusta ja 
teknologista kehittämistä täydennetään tietouden lisäämiseen ja teknologioiden saannin 
helpottamiseen tähtäävillä toimenpiteillä. Tarvittaessa ESPRIT osallistuu 
standardointialoitteisiin ja kannustaa niitä. 
Esimerkkejä nykyisistä aloitteista: 
WEBCORE-koehanke on toimi, jonka tarkoituksena on varmistaa maailmanlaajuinen 
yhteentoimivuus ja Euroopan kilpailukyky maailmanlaajuisessa tietoyhteiskunnassa. 
Hanke kohdistuu World Wide Webin (WWW) kehittämiseen käyttöympäristöjen 
väliseen HTML-standardiin perustuen. WWW sallii käyttäjien pääsyn tietoihin eri 
lähteistä yhtenäisellä tavalla verkkojen avulla. WEBCOREssa kehitetään standardeja 
erikoisesti tekstinsiirtoa (HTTP), turvallisuutta ja asiakirjojen luontia ja asiakirjoihin 
pääsyä varten. Tämän hankkeen yhteydessä perustettu WWW-konsortio (W3C) 
koostuu eurooppalaisista, yhdysvaltalaisista ja japanilaisista organisaatioista ja 
mahdollistaa Euroopan jatkuvan osallistumisen Euroopassa alun perin kehitetyn 
teknologian kehittämiseen. Tähän hankkeeseen läheisesti liittyvän 
liitännäistoimenpiteen, W3UserNetin, tavoitteena on saada käyttäjät, erityisesti pk-
yritykset, mukaan WWW:n ja sen standardien kehittämiseen. 
IMPRIMATURin (Intellectual Multimedia Property Rights Model and terminology for 
Universal Reference) ja siihen liittyvän hankkeen, COPEARMSin (Co-ordinating 
Project for Electronic Authors Right Management Systems) tavoitteena on kehittää 
teknologiaa ja rakentaa yksimielisyyttä maailmanlaajuisesti teollis-ja tekijänoikeuksien 
turvaamiseksi ja tähän liittyvien tietoyhteiskunnan maksujärjestelmien kehittämiseksi 
"yksityisyyttä kunnioittavalla" tavalla yhteistyössä yhdysvaltalaisten ja japanilaisten 
kumppanien kanssa. Yhdysvaltalaiset ja japanilaiset kumppanit ovat mukana 
hankkeessa, jotta voitaisiin varmistaa maailmanlaajuisesti yhteentoimivan järjestelmän 
kehittäminen. 
/?'} 
P-aloitteen (Intelligent Information Interfaces) tavoitteena on tehdä tietojen 
käsittelemisestä vaivatonta laajalle amatöörikäyttäjien joukolle. Aloite on vastaus 
tietoyhteiskunnassamme käytettäväksi tulevien nopeasti kasvavien tietomäärien, joiden 
saanti ja hallinta on yhä vaikeaa ja aikaavievää, ongelmaan. Aloite keskittyy 
tutkimukseen luoda älykkäitä tietoliittymiä, joita voidaan käyttää luonnollisesti ja 
intuitiivisesti ja jotka kattavat joustavasti eri laitteet, sovellukset ja tietovälineet. 
OMIn (Open Microprocessor Initiative) tavoitteena on tunnistaa ja ottaa markkinoilla 
huomioon teknologinen kehitys ja suuntaukset, kuten siirtyminen entistä suurempaan 
on-chip-järjestelmien integraatioon, aiempaa yksinkertaisempien arkkitehtuurien tarve, 
halu välttää uudelleenmuotoilua siirrettävyyden kautta ja helpon laitteistopäivityksen 
tarve. OMI pyrkii lähenemään hyväksyttyä teknologiaa ja teknisiä eritelmiä eikä 
kilpailemaan niiden kanssa sekä auttamaan Eurooppaa rakentamaan kriittisen massan 
tunnistamalla ja yhdistämällä voimansa. 
STEPin (Standard for the Exchange of Product Data) tavoitteena on parantaa 
tiedonvaihdon tehokkuutta ja tehoa kaikissa tuotantoprosesseissa. Se on erittäin 
menestyksekäs maailmanlaajuinen tekninen eritelmä, joka on syntynyt aiempien 
tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmien yhteydessä tehdystä työstä. 
CAFE-hankkeen (Conditional Access For Europe) tavoitteena on suunnitella ja esitellä 
sähköinen maksutapa, "sähköinen lompakko". CAFE-eritelmä on uusi eurooppalainen 
tekninen eritelmä sähköisiä maksujärjestelmiä varten: päätteet ovat yhteensopivia 
kaikkien eritelmän mukaisesti suunniteltujen "lompakkojen" ja clearing-järjestelmien 
kanssa. Päätteet toimivat asiakkaan syöttämällä toimikortilla, joka sisältää sähköistä 
rahaa. Myös etätoiminta on mahdollista. Tämä erittäin turvallinen järjestelmä on 
suojattu turvalaitteilla ja pitkälle kehitetyillä suoja-algoritmeilla. Järjestelmää kokeillaan 
parhaillaan Euroopan komission tiloissa. 
- Biologisten tietokantojen yhteenliittäminen on hanke, jonka yhteydessä ehdotettiin 
kokemuksen hankkimista kokeiluluonteisesti Common Object Broker -arkkitehtuurin 
(COBA) soveltuvuuden testaamiseksi biolääketieteen alalla. COBA on uusi tekninen 
eritelmä, joka tarjoaa yhtenäiset puitteet hajautettujen sovellusten yhteistoimintaa 
varten. Syöpä-ja aidstutkimuksen jatkokehitys, rokotteiden kehitys ja karjan 
maataloustieteellinen parannus muiden alojen ohella riippuu erittäin paljon siitä, miten 
kyetään integroimaan valtavia määriä erilaisia biologisia tiedonlähteitä. COBA on 
tärkeä askel tähän suuntaan. 
Neljänteen puiteohjelmaan kuuluva ACTS-ohjelma (Advanced Communications Technologies 
and Services) kattaa televiestintekniikan alalla koko toisiaan lähellä olevien viestintämuotojen 
laajan skaalan pitkälle kehitetyistä televiestintäverkoista multimediaan ja digitaaliseen 
audiovisuaaliseen viestintään. Sen lähestymistapa mahdollistaa standardointikiertojen 
nopeuttamisen niin, että hankkeet vahvistavat käsitteensä ja tekniset eritelmänsä käyttäjien 
suorittamissa kenttäkokeissa. 
ACTS-hankkeiden osallistujat tekevät yhteisissä kokeissa tai eritelmissä yhteistyötä 
neuvottelumekanismien avulla soveltuvin osin. Tästä prosessista syntyvät eritelmät saavat 
ACTS-hankkeisiin osallistuneiden organisaatioiden tuen standardointielimissä. 
ACTS-hankkeet on suunniteltu yhteisten mallien kehittämistä varten. Näissä malleissa kuvataan 
kunkin toimija-, palveluntoimittaja-ja käyttäjäluokan roolit ja liittymät. Pitkälle kehitetyn 
viestinnän alan ohjeita tehdään teknologian, palvelujen/sovellusten ja 
liiketoiminnan/käytäntöjen tasolla. Kaikkien ACTS-hankkeiden odotetaan tietyssä määrin 
osallistuvan viralliseen standardointiin tai adhoc -foorumeihin. Telecommunications 
Information Networking Architecture Consortium (TINAC) -niminen maailmanlaajuinen aloite 
on tunnustanut jotkin ACTS-hankkeet. 
Osa 2: Esimerkkejä tieto-ja viestintätekniikkaan liittyvistä esittelytoimista neljännessä 
puiteohjelmassa 
Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen avulla aikaansaatujen teknologioiden esittely on 
tärkeä osa neljättä puiteohjelmaa. Telemaattisten sovellusten ohjelma kattaa muun muassa 
seuraavat alueet: 
"Terveydenhuollon telemaattiset sovellukset" -alan oli tarkoitus AIM-
tutkimustoimivaiheen aikana (Advanced Informatics in Medicine) osallistua 
eurooppalaisen standardoinnin luomiseen terveydenhuollon informatiikan standardeissa. 
"Directory of the European Standardization Requirements and Programme for the 
Development of Standards" on kattava ja yksityiskohtainen toimintasuunnitelma, joka 
sisältää aiemmin AIM-aloitteen ja sen seuraajan, eli Terveydenhuollon telemaattisten 
sovellusten, yhteydessä tehdyt tutkimushankkeet: 
• BEAMin (Biomedical Technology Assessment and Management) tavoitteena oli 
kehittää lääketieteen teknologiaan liittyvää tietoa ja koodausta. Sen tuloksena 
oli lopullinen esistandardien puiteasiakirja, joka on tarkoitettu organisaatioille, 
jotka kehittävät ja ylläpitävät lääketieteen laitteiden nimikkeistöjä ja 
koodausjärjestelmiä, sekä tietokantojen tai tietojärjestelmien, mukaan lukien 
lääketieteen laitteita sisältävät tietokannat ja -järjestelmät, suunnittelijoille. 
• Avoimen tiedonvaihdon ja ECG-tiedonkäsittelyyn keskittyvän OEDIPE-
hankkeen (Open European Data Interchange and Processing for Computerised 
Electrocardiography) tavoitteena on esitellä ja edistää SCP-ECG:tä (Standards 
Communication Protocol for ECG) tekemällä esittelyjä laite-pääkone- ja 
pääkone-pääkone-tiedonvaihdosta sekä kehittämällä kokeiluluonteinen 
hajautettujen yhteiskäyttöisten tietokantojen Euroopan verkko tiettyjen 
sydänsairauksista kärsivien väestönosien seurantaa varten. 
"Kuljetusalan telemaattiset sovellukset" -ala osallistui DRIVE-vaiheen aikana RDS-
TMC-liikennetiedon (Radio Data Systems-Traffic Message Channel) vahvistamiseen ja 
esittelyyn. Yhteistyössä CENin kanssa, joka jakaa kuljetusalan telematiikan 
standardointitoimet ISOn kanssa, on laadittu standardeja paikannusviitteiden sääntöjä 
(RDS-TMC), ALERT-C-tapahtumalistaa (Advice problem Location for European 
Road Traffic) ja sanomankoodauksen ja -hallinnan ALERT-C-protokollaa varten. 
Muita esimerkkejä ovat tieliikennetietojen laadinta, tallennus ja jakelu. Pitkälle kehitetyt 
liikennetietopalvelut ovat nyt osa kuljetusalan Euroopan laajuisten verkkojen ensisijaisia 
kohteita, ja useimmat Euroopan maat ottavat RDS-TMC.n käyttöön vuoteen 1998 
mennessä. 
"Vammaisten ja vanhusten telemaattiset sovellukset" -ala - aiemmin Technology 
Initiative for the Disabled and Elderly (TIDE) - on myös käynnistänyt useita apu- ja 
kuntoutusteknologioiden esistandardointityöhön liittyviä tärkeitä toimia ja hankkeita. 
TIDE:n alaisuudessa tehdyt alustavat tutkimukset (esimerkiksi HEART-hanke) johtivat 
tämän alueen Euroopan standardointitoimien suunnitteluun. 
- ADLIB (Advanced Database Linkages in Biotechnology) on tuonut yhteen Euroopan 
suurimmat tieteellisten julkaisujen kustantamot, biologisen tiedon tuottajat ja käyttäjät 
testaamaan tieteellisen kirjallisuuden tietokannan ja tosiasioihin perustuvien 
tietoketjujen (DNA, genomit, molekyylit) yhdistämisen teknistä toteutettavuutta. Tämä 
edellyttää aiemmasta hankkeesta tulokseksi saadun CCDB-tietomallin ja "BIOMED"-
hankkeessa kehitetyn SRS-protokollan toteuttamista, joka mahdollistaa eri 
tietokantojen tietojen yhdistämisen toisiinsa. ADLIB on erinomainen esimerkki siitä, 
kuinka aiemmat eri alan tutkimukset (akatemia, teollisuus) kiteytyvät tuoteperustaiseksi 
ja markkinoita lähellä olevaksi hankkeeksi. 
Osa 3: Esimerkkejä neljättä puiteohjelmaa täydentävistä esittely-ja koehankkeista 
Esimerkkeinä yhteisön toimista neljättä puiteohjelmaa täydentävissä esittely- ja koehankkeissa 
voidaan mainita: 
Ohjelma multimediatietopalvelujen toimittamiseksi kaupunginhallinnolta kansalaisille 
yhteistyössä paikallisen teollisuuden kanssa yhteisellä käyttöympäristöllä, jossa 
käytetään nykyisten ja uusien teknisten eritelmien kokoelmaa (EUKIOSK). 
Vaatimusten määrittäminen yleisen kotipäätteen (laite, joka muodostaa sillan tv-
lähetysten, kaapelin tai televiestintälähteiden tietovirtojen ja kotona olevan ruudun 
välille) arkkitehtuuria varten. European Broadcast Union (UNITEL) 
Hanke, jonka tarkoituksena on kehittää uusimmilla lääketieteen kuvantamistekniikoilla 
tuotettujen kuvien visualisointitapoja. Hankkeessa on tarkoitus kehittää 
vakiotekniikoita useista lähteistä saatujen kuvien yhdistämistä ja käsittelyä varten sekä 
kolmiulotteisten mallien asiantuntijalle esittämistä varten. (EUROMED) 
Kuljetusalan Euroopan laajuisten verkkojen politiikan mukaisesti yhteisö tukee 
Eurocontrolin standardointityötä, arkkitehtuuri- ja tietomallintamisen tutkimuksia sekä 
esittelyhankkeita, joiden tavoitteena on lentoliikenteen hallintajärjestelmien kapasiteetin 
parantaminen. 
Lopuksi, koulutuslaitoksilla on oma panoksensa annettavana tietoyhteiskunnalle, ja 
tietynlaiset toimet, kuten yhteisöjen Socrates- ja Leonardo-ohjelmat voivat auttaa 
vahvistamaan etäopiskeluun liittyviä tieto- ja viestintätekniikan teknisiä eritelmiä. 
C l 
LIITE B 
Lyhenneluettelo 
Huomautus: Tämä luettelo sisältää kaikki lyhenteet, joita käytetään tämän 
tiedonannon tekstissä. Yksittäisten tutkimus-ja esittelyohjelmien nimet on 
selitetty tekstissä, eikä niitä ole laitettu tähän luetteloon, jos ne tunnetaan 
paremmin akronyymeillä kuin koko niinillään. 
CEN Euroopan standardointikomitea 
CENELEC Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea 
CTR yhteinen tekninen määräys (common technical regulation) 
EN eurooppalainen standardi 
EPHOS Euroopan avointen järjestelmien hankintakäsikirja 
ETSI Euroopan telealan standardointilaitos 
EWOS Euroopan avointen järjestelmien työpaja (European Workshop on Open Systems) 
ICT tieto- ja viestintätekniikka (Information and Communications Technology) 
IDA hallintojen välinen tietojenvaihto 
ISO Kansainvälinen standardointijärjestö 
JTCI ISO:n ja Kansainvälisen sähkötekniikan toimikunnan tekninen sekakomitea 1 
PAS julkisesti saatava eritelmä (publicly available specification) 
PHARE tukitoimet Itä-Euroopan maiden rakennemuutokselle 
WTO Maailman kauppajärjestö 
ISSN 1024-4492 
KOM(96) 359 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 16 15 
Luettelonumero : CB-CO-96-410-FI-C 
ISBN 92-78-07815-8 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg