Ehdotus Neuvoston asetus (EY) maito- ja maitotuotealan lisämaksusta annetun (ETY) N:o 3950/92 asetuksen muuttamisesta /* KOM/98/0158 lopull. - CNS 98/0111 */



Virallinen lehti nro C 170 , 04/06/1998 s. 0060



98/0111 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) N:o . . . ./. . annettu . . . maito- ja maitotuotealan lisämaksusta annetun (ETY) N:o 3950/92 asetuksen muuttamisesta (98/C 170/05) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, sekä katsoo, että maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28 päivänä joulukuuta 1992 annetun asetuksen (ETY) N:o 3950/92 (1) mukaisesti lisämaksujärjestelmää, joka otettiin tällä alalla alun perin käyttöön 2 päivänä huhtikuuta 1984, jatkettiin uudelleen seitsemän 12 kuukauden pituisen jakson ajan; järjestelmän tarkoituksena oli vähentää kysynnän ja tarjonnan välistä epätasapainoa ja siitä seuraavaa rakenteellista ylijäämää maidon ja maitotuotteiden markkinoilla; järjestelmä on tulevaisuudessa edelleen tarpeen markkinoiden paremman tasapainon saavuttamiseksi; tästä syystä sitä olisi sovellettava edelleen kuuden 1 päivänä huhtikuuta 2000 alkavan peräkkäisen 12 kuukauden pituisen jakson ajan, maitoalan hintatukea lasketaan asteittain yhteensä 15 prosentilla neljän markkinointivuoden aikana 1 päivästä heinäkuuta 2000 alkaen; tästä toimenpiteestä maito- ja maitotuotteiden yhteisön kulutukselle ja viennille aiheutuvien seurausten perusteella maidon kokonaisviitemääriä voidaan yhteisössä nostaa kahdella prosentilla neljässä vaiheessa vastaavien hinnanleikkausten jälkeen, tuottajakohtainen viitemäärä olisi määriteltävä käytettävissä olevaksi määräksi niitä määriä lukuun ottamatta, jotka on mahdollisesti siirretty väliaikaisesti 31 päivänä maaliskuuta 2000, jolloin maksujärjestelmän soveltamisen vuonna 1992 päätetty seitsemän jakson jatkoaika päättyy, ylimääräiset viitemäärät olisi jaettava siten, että parannetaan tiettyjen erityistuen tarpeessa olevien viljelijäluokkien tilannetta; tämän vuoksi on aiheellista velvoittaa jäsenvaltiot myöntämään nämä määrät ensisijassa maidontuotannon aloittamista tai sen kehittämistä suunnitteleville nuorille viljelijöille ja vuoristoalueilla toimiville tuottajille; olisi toteutettava varotoimia mainittujen myöntämisperusteiden kiertämisen varalta; vuoristoalueilla toimivien tuottajien osalta nämä toimenpiteet olisi suunniteltava siten, että vuoristoalueilta niiden myöntämistä seuraavan kahden 12 kuukauden pituisen jakson aikana poissiirrettävien ylimääräisten viitemäärien vaikutukset poistetaan, lisämaksujärjestelmästä saadun kokemuksen perusteella viitemäärien siirto käyttämällä sellaisia laillisia toimia, kuten vuokrausta, jotka eivät välttämättä johda kyseisten viitemäärien pysyvään myöntämiseen vastaanottajalle, voi olla tuotantorakenteiden parantamista haittaava ylimääräinen kustannustekijä maidontuotannossa; jotta viitemäärien merkitystä maito- ja maitotuotteiden markkinoita säätelevänä tekijänä lujitettaisiin, on aiheellista säätää, että osa asianomaisista viitemääristä palautetaan kansalliseen varantoon aktiivituottajille uudelleen jaettavaksi silloin kun siirrot eivät ole pysyviä; jäsenvaltioilla pitäisi olla mahdollisuus olla soveltamatta mainittua toimenpidettä tiettyjen erityisten henkilöluokkien tai tapausten osalta asiaan liittyvien etujen ja asetettujen tavoitteiden arvioinnin perusteella; jäsenvaltioiden olisi määriteltävä sovellettavat prosenttiosuudet oman erityistilanteensa mukaan; jos viitemäärät lisäksi palautuvat henkilöille, jotka eivät toimineet aktiivisesti maito- tai maitotuotteiden tuotannossa tietyn viitekauden aikana, jäsenvaltioilla pitäisi olla mahdollisuus säätää, että asianomaiset viitemäärät menetetään kansalliseen varantoon, mikäli niitä ei siirretä pysyvästi aktiivituottajalle tietyn ajan kuluessa; sellaisille henkilöille, jotka aloittavat maidontuotannon uudelleen tietyn ajan kuluessa, olisi kuitenkin annettava mahdollisuus anoa viitemäärien uusjakoa, ja tietyt asetuksen (ETY) N:o 3950/92 säännöksistä ovat vanhentuneet, ja siksi ne pitäisi poistaa, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetus (ETY) N:o 3950/92 seuraavasti: 1. Korvataan 1 artiklan ensimmäinen alakohta seuraavasti: "Kuuden uuden peräkkäisen 1 päivänä huhtikuuta 2000 alkavan 12 kuukauden pituisen jakson ajaksi otetaan käyttöön lisämaksu, jonka lehmänmaidon tuottajat maksavat maidosta tai maitomäärää vastaavasta tuotteesta, jotka on toimitettu ostajalle tai myyty suoraan kulutukseen kyseisen 12 kuukauden pituisen jakson aikana ja jonka määrät ylittävät erikseen määritettävän viitemäärän." 2. Korvataan 3 artiklan 2 kohta seuraavasti: "2) Vahvistetaan liitteissä I ja II olevat kokonaismäärät 4 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettu ylimääräinen viitemäärä mukaan lukien sanotun kuitenkaan rajoittamatta yleisen markkinatilanteen ja tiettyjen jäsenvaltioiden erityisolosuhteiden vuoksi mahdollisesti tehtävää tarkistusta. Itävaltalaisten "SLOM"-tuottajien huomioonottamiseksi Itävallan tuottajille yhteisön lainsäädännön mukaisesti myönnettävää toimituskiintiön kokonaismäärää voidaan korottaa enintään 180 000 tonnilla. Tämä varaerä ei ole siirrettävä, ja se on käytettävä yksinomaan sellaisten tuottajien hyväksi, joiden oikeuteen aloittaa tuotanto uudelleen, liittyminen vaikuttaa haitallisesti. Suomalaisten "SLOM"-tuottajien huomioonottamiseksi Suomen tuottajille yhteisön lainsäädännön mukaisesti myönnettävää toimituskiintiön kokonaismäärää voidaan korottaa enintään 200 000 tonnilla. Tämä varaerä ei ole siirrettävä, ja se on käytettävä yksinomaan sellaisten tuottajien hyväksi, joiden oikeuteen aloittaa tuotanto uudelleen, liittyminen vaikuttaa haitallisesti. Kokonaismäärien korotuksesta sekä edellytyksistä, joiden mukaisesti kahdessa edellisessä alakohdassa tarkoitetut tuottajakohtaiset viitemäärät myönnetään, päätetään 11 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti." 3. Poistetaan 3 artiklan 3 kohta. 4. Korvataan 4 artikla seuraavasti: "4 artikla 1) Tilalla käytettävissä oleva tuottajakohtainen viitemäärä on yhtä suuri kuin 31 päivänä maaliskuuta 2000 käytettävissä oleva viitemäärä. Sitä - nostetaan tarvittaessa 4 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesti ja - mukautetaan tarvittaessa kunkin ajanjakson osalta, jotta samankaltaisten tuottajakohtaisten viitemäärien summa ei ylitä vastaavia 3 artiklassa tarkoitettuja yhteismääriä ottaen huomioon mahdolliset vähennykset 5 artiklassa tarkoitetun kansallisen varannon kasvattamiseksi. 2) Tuottajakohtaista viitemäärää nostetaan tai se vahvistetaan tuottajan asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä, jotta voitaisiin ottaa huomioon tuottajan toimituksiin ja/tai suoramyyntiin vaikuttavat muutokset. Viitemäärän nostaminen tai sen vahvistaminen edellyttää tuottajalla olevan muun viitemäärän vastaavaa laskua tai poistamista. Nämä mukautukset eivät saa lisätä kyseisen jäsenvaltion 3 artiklassa tarkoitettujen toimitusten tai suoramyynnin yhteismääriä. Kun tuottajakohtaisiin viitemääriin tehdään lopullisia muutoksia, 3 artiklassa tarkoitetut määrät mukautetaan 11 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 3) Jäsenvaltioiden on a) myönnettävä liitteessä II olevien taulukoiden sarakkeessa c vahvistetut ylimääräiset viitemäärät ensisijaisesti nuorille viljelijöille, jotka aikovat aloittaa maidontuotannon tai kehittää sitä, b) toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että näiden ylimääräisten viitemäärien myöntämisellä saavutetaan toivotut tulokset, ja erityisesti säädettävä tapauksista, joissa myönnettyjä viitemääriä ei ole käytetty mainitun tarkoituksen mukaisesti. 4) Jäsenvaltioiden on myönnettävä liitteessä II olevien taulukoiden sarakkeessa d vahvistetut ylimääräiset viitemäärät tuottajille, joiden tilat sijaitsevat asetuksen (EY) N:o . . . ./. . (maaseudun kehittäminen) 17 artiklassa tarkoitetuilla vuoristoalueilla. Kahtena ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua myöntämistä seuraavana 12 kuukauden ajanjaksona a) jäsenvaltiot eivät saa antaa kyseisiä määriä saaneille tuottajille lupaa tehdä 6 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä väliaikaisia siirtoja muille kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuille tuottajille, b) ylimääräinen viitemäärä menetetään kansalliseen varantoon suhteessa myytyyn tai vuokrattuun alueeseen, jos kyseisen määrän saaneen tuottajan tila myydään tai vuokrataan kokonaan tai osittain muulle kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulle tuottajalle, c) siirtomäärää vastaava osa myönnetystä ylimääräisestä viitemäärästä siirretään kansalliseen varantoon, jos kyseisiä määriä saaneet tuottajat siirtävät 8 artiklan d tai e alakohdan mukaan saadun luvan perusteella viitemääriä muille kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuille tuottajille d) myönnetty ylimääräinen viitemäärä menetetään kansalliseen varantoon ja siirretystä määrästä, josta vähennetään mainittu ylimääräinen määrä, maksetaan korvaus, jos kyseisiä määriä saaneet tuottajat osallistuvat toimenpiteisiin, jotka koskevat lopullista viitemääristä luopumista. Edellä olevan b, c ja d alakohdan perusteella kansalliseen varantoon siirretyt ylimääräiset viitemäärät myönnetään uudelleen muille ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuille tuottajille. 5) Jäsenvaltioiden on myönnettävä 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut ylimääräiset viitemäärät ottaen ympäristöalaa koskevasta yhteisön lainsäädännöstä johtuvat vaatimukset asianmukaisesti huomioon." 5. Poistetaan 6 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan toinen virke. 6. Korvataan 7 artiklan 1 kohdan toinen alakohta seuraavasti: "Jos maa kuitenkin siirretään julkisviranomaisille ja/tai yleishyödylliseen käyttöön tai jos siirto tehdään muista kuin maatalouteen liittyvistä syistä, jäsenvaltioiden on säädettävä osapuolten oikeudellisten etujen turvaamiseen tarvittavien toimenpiteiden soveltamisesta ja erityisesti luopuvan tuottajan mahdollisuudesta jatkaa halutessaan maidontuotantoa." 7. Korvataan 8 artikla seuraavasti: "8 artikla Maidontuotannon rakenneuudistuksen loppuunsaattamiseksi tai ympäristön parantamiseksi jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön yhden tai useamman seuraavista toimenpiteistä sellaisia yksityiskohtaisia sääntöjä noudattaen, jotka jäsenvaltio laatii ottaen huomioon osapuolten oikeudelliset edut: a) myöntää tuottajille, jotka sitoutuvat lopettamaan kokonaan tai osittain maidontuotantonsa, yhtenä tai useampana eränä maksettava korvaus ja kasvattaa kansallista varantoa näin vapautuneilla viitemäärillä, b) määrittää asiallisilla perusteilla ne edellytykset, joiden perusteella toimivaltainen viranomainen tai sen nimeämä elin voivat jakaa uudelleen tuottajille ennakkomaksua vastaan 12 kuukauden pituisen jakson alussa muilta sellaisilta tuottajilta lopullisesti vapautuneet viitemäärät, joille on maksettu yhtenä tai useampana eränä edellä mainitun ennakkomaksun suuruinen korvaus, c) säätää, että jos luopuva tuottaja haluaa jatkaa maidontuotantoa, hänelle annetaan käyttöön kyseisellä tilalla käytettävissä oleva viitemäärä silloin, kun ympäristön parantamiseksi tarkoitetut maa-alueet on siirretty, d) määrittää asiallisilla perusteilla keräilyalueet ja keräilyvyöhykkeet, joiden sisällä sallitaan tiettyihin luokkiin kuuluvien tuottajien kesken viitemäärien siirrot ilman vastaavien maa-alueiden siirtämistä maidontuotannon rakenteen parantamiseksi, e) sallia tuottajan pyydettyä sitä toimivaltaiselta viranomaiselta tai sen nimeämältä elimeltä maidontuotannon rakenteen parantamiseksi tilalla tai tuotannon laajentamisen sallimiseksi siirtää viitemäärät ilman vastaavien maa-alueiden siirtämistä ja päinvastoin." 8. Lisätään 8 artiklan jälkeen artikla seuraavasti: "8 a artikla 1) Jos viitemääriä siirretään joko vastaavan maa-alan kanssa tai ilman sitä maanvuokraussopimusten tai muiden vastaavia oikeudellisia vaikutuksia omaavien keinojen avulla, jäsenvaltion objektiivisin perustein määrittämä osa siirretyistä viitemääristä menetetään kansalliseen varantoon jaettavaksi uudelleen tuottajille. Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta silloin kun maanvuokraussopimusten päättyessä tai sellaisissa tilanteissa, joilla on vastaavanlaisia oikeudellisia vaikutuksia, maa-alan kanssa tai ilman sitä siirrettyjä viitemääriä siirretään takaisin. Jäsenvaltiot voivat puolueettomin perustein päättää olla soveltamatta ensimmäistä alakohtaa tiettyjen erityisten henkilöluokkien tai tapausten osalta, jos soveltamatta jättäminen ei asiaan liittyvät edut huomioon ottaen vaaranna ensimmäisessä alakohdassa asetettujen tavoitteiden saavuttamista. 2) Jäsenvaltiot voivat säätää, että silloin kun maanvuokraussopimusten päättyessä tai sellaisissa tilanteissa, joilla on vastaavanlaisia oikeudellisia vaikutuksia, maa-alan kanssa tai ilman sitä siirrettyjä viitemääriä siirretään takaisin henkilölle, joka ei ole pitänyt kaupan maitoa tai maitotuotteita siirron tapahtumisjaksoa edeltäneen 12 kuukauden pituisen jakson aikana ja siirtoa edeltävän kuluvan 12 kuukauden pituisen jakson aikana, asianomaiset viitemäärät menetetään kansalliseen varantoon, josta ne jaetaan uudelleen tuottajille jäsenvaltioiden määrittämien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaan, mikäli kyseinen henkilö ei siirrä näitä viitemääriä pysyvästi toiselle tuottajalle joko vastaavan maa-alan kanssa tai ilman sitä. Jos kyseinen henkilö ensimmäistä alakohtaa sovellettaessa aloittaa uudelleen maidon tai muiden maitotuotteiden tuotannon jäsenvaltion määrittämässä ajassa, hänelle on myönnettävä viitemäärä 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti viimeistään anomuspäivää seuraavana 1 päivänä huhtikuuta. Tämän alakohdan perusteella uudelleen myönnettäviä viitemääriä ei saa siirtää joko vastaavan maa-alan kanssa tai ilman sitä maanvuokraussopimusten tai muiden vastaavia oikeudellisia vaikutuksia omaavien keinojen avulla kahden uusjakoa seuraavan peräkkäisen 12 kuukauden pituisen jakson aikana. 3) Edellä 1 kohtaa ja 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta 6 artiklan mukaisiin väliaikaisiin siirtoihin." 9. Lisätään tämän asetuksen liitteessä olevat liitteet asetukseen (ETY) N:o 3950/92. 2 artikla Jos 1 artiklassa säädettyjen muutosten soveltamisen helpottamiseksi tarvitaan siirtymäkauden toimenpiteitä, ne vahvistetaan asetuksen (ETY) N:o 3950/92 11 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä huhtikuuta 2000. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Neuvoston puolesta . . . (1) EYVL L 405, 31.12.1992, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 8 päivänä huhtikuuta 1997 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 614/97 (EYVL L 94, 9.4.1997, s. 4). LIITE "LIITE I >TAULUKON PAIKKA> LIITE II ASETUKSEN 3 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETUT KOKONAISVIITEMÄÄRÄT 4 ARTIKLAN 3 JA 4 KOHDASSA TARKOITETUT YLIMÄÄRÄISET VIITEMÄÄRÄT MUKAAN LUKIEN >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> " (1) Sisältyy toimitusten kokonaisviitemääriin.