Komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle - Innovatiivisille ja työpaikkoja luoville pienille ja keskisuurille yrityksille tarkoitetut rahoitustukitoimenpiteet (Kasvua ja työllisyyttä koskeva aloite 1998) - Tilanne 31. joulukuuta 2002 (SEK(2003) 902) /* KOM/2003/0480 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE - Innovatiivisille ja työpaikkoja luoville pienille ja keskisuurille yrityksille tarkoitetut rahoitustukitoimenpiteet (Kasvua ja työllisyyttä koskeva aloite 1998) - Tilanne 31. joulukuuta 2002 (SEK(2003) 902) 1. Yleinen johdanto 2. ETF-käynnistysjärjestelmä 2.1. Järjestelmän kuvaus 2.2. Budjettitilanne 2.3. Rahoituksen välittäjät 2.4. Tukea saaneet pk-yritykset 2.5. Työllistäminen 3. Eurooppalainen yhteisyritys (JEV) 3.1 Ohjelman kuvaus 3.2 Budjettitilanne 3.3 Rahoituksen välittäjät 3.4 Hankkeiden tarkastelu 3.5 Työllistäminen 3.6 JEV:n vastaanotto 4. Pk-yritysten takausjärjestelmä 4.1. Järjestelmän kuvaus 4.2. Budjettitilanne 4.3. Rahoituksen välittäjät 4.4. Tukea saaneet pk-yritykset 4.5. Työllistäminen 5. Päätelmät 5.1. Kasvua ja työllisyyttä koskeva aloite 5.2. Yritysten ja yrittäjyyden hyväksi perustettu monivuotinen ohjelma (MAP) 2 LIITTEET {SEK(2003)902} 1. Yleinen johdanto Vuoden 2002 kertomus kasvua ja työllisyyttä koskevasta aloitteesta on laadittu 19 päivänä toukokuuta 1998 tehdyn neuvoston päätöksen (päätös N:o 98/347/EY) 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Mainitussa päätöksessä komissio velvoitetaan antamaan vuosittain kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle kolmen rahoitusvälineen - ETF-käynnistysjärjestelmän, eurooppalaisen yhteisyrityksen (JEV) ja pk-yritysten takausjärjestelmän - täytäntöönpanon edistymisestä. Tämä neljäs kertomus on viimeinen edellä mainitun neuvoston päätöksen mukaisesti laadittu kertomus. Kyseisen päätöksen 8 artiklassa täsmennetään ohjelman päättyvän 31.12.2000. Lisäksi sekä pk-yritysten takausjärjestelmän että ETF-käynnistysjärjestelmän sitoumusjakso päättyi 28.5.2002. Joulukuussa 2000 hyväksyttiin jatko-ohjelma MAP, joka on yritysten ja yrittäjyyden ja erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi perustettu monivuotinen ohjelma (2001-2005). Ohjelma perustuu kasvua ja työllisyyttä koskevaan aloitteeseen ja laajentaa sitä edelleen. Seuraava kertomus laaditaan kyseiseen ohjelmaan liittyvänä ja MAP-raportointivaatimusten [1] mukaisesti. [1] Neuvoston päätöksen 2000/819/EY 5 artikla (EYVL L 333, 29.12.2000, s. 84). Tämä kertomus on jaettu kolmeen osaan, yksi kutakin rahoitusmuotoa kohti. Sitä täydentävät liitteet, joissa viitataan erityisesti niitä pk-yrityksiä koskeviin tilastolukuihin, jotka ovat saaneet joko ETF-käynnistysjärjestelmän tai pk-yritysten takausjärjestelmän mukaista tukea. Nämä ETF-käynnistysjärjestelmää ja pk-yritysten takausjärjestelmää koskevat tilastot perustuvat tuoreimpiin saatavilla oleviin tietoihin. Päätelmissä kuvataan lopuksi kasvua ja työllisyyttä koskevan aloitteen mukaisten välineiden tulevaa kehitystä sekä kyseisten välineiden soveltamisyhteyksiä. Joulukuun 31. päivänä 2002 oli vielä käytettävissä 59,82 miljoonan euron määrä 449,56 miljoonan euron [2] kokonaismäärästä. ETF-käynnistysjärjestelmän mukaan oli käytettävissä 17,42 miljoonaa euroa, mikäli uudelleensijoitusaikaa pidennetään. Lisäksi JEV:n käytettävissä oli 42,4 miljoonaa euroa. [2] Tähän määrään sisältyvät kasvua ja työllisyyttä koskevan aloitteen 418,56 miljoonan euron alustavat määrärahat sekä kertyneet korot ja muut tulot määrältään 31 miljoonaa euroa. Euroopan investointirahaston (EIR) ETF-käynnistysjärjestelmään ja pk-yritysten takausjärjestelmään liittyvä toiminta kehittyi suunnitelman mukaisesti, vaikka taloudellinen tilanne johti siihen, että Euroopan riskipääoman tarjonta laski ja pankkien haluttomuus lainata pk-yrityksille kasvoi. Tässä suhteessa pankit myös ennakoivat vakavaraisuusvaatimusta koskevan Basel II -sopimuksen seurauksia riskiposition kasvattamiselle. JEV:n osalta markkinoiden vastaanotto oli odotettua hitaampaa [3]. [3] Komission 30. huhtikuuta 2003 aloittamassa tukimuksen rahoittamista koskevassa toimintasuunnitelmassa mainitaan erityisesti kaksi toimea, joiden avulla "varmistetaan, että yhteisön vakavaraisuuslainsäädännössä, joka tulee perustumaan tulevaan Basel II -sopimukseen, otetaan asianmukaisesti huomioon riskipääoman tarjoajien tarpeet" ja "selvitetään tapoja edistää sellaisten luokitusjärjestelmien käyttöä, jotka sisältävät teknologiariskin arvioinnin (teknologialuokitukset). Niiden avulla mahdolliset sijoittajat voisivat arvioida teknologialähtöisiin pk-yrityksiin kohdistuviin investointeihin liittyviä riskejä ja tuotto-odotuksia" (KOM(2003) 226 lopullinen, kohta 6.4 "Rahoitusmarkkinat", toimet 2 ja 3, s. 25-26). Syyskuussa 2002 Euroopan parlamentti hyväksyi päätöslauselman komission kolmannesta vuosikertomuksesta, joka laadittiin kasvua ja työllisyyttä koskevasta aloitteesta, Euroopan parlamentin työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan esittelijän Philip Bushill-Matthews'n mietinnön (A5-0304/2002) pohjalta. Tilintarkastustuomioistuin tarkasti vuosina 2001 ja 2002 EIR:n hallinnoimia rahoitusvälineitä eli ETF-käynnistysjärjestelmää ja pk-yritysten takausjärjestelmää. Tilintarkastustuomioistuimen havainnot ja komission yksityiskohtaiset vastaukset ovat saatavilla tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa (EYVL C 295, 28.11.2002). 2. ETF-käynnistysjärjestelmä 2.1. Järjestelmän kuvaus ETF-käynnistysjärjestelmän tavoitteena on lisätä innovatiivisten pk-yritysten mahdollisuuksia saada riskipääomaa perustamis- ja alkukehitysvaiheessa. EIR sijoittaa erikoistuneisiin riskipääomarahastoihin, jotka on perustettu nimenomaisesti tarjoamaan oman pääoman tai muun muotoista riskipääomaa pk-yrityksille. Tässä järjestelmässä kysymykseen tulevat rahastot ovat pieniä tai vasta perustettuja, erityisesti alueellisella tasolla toimivia, teollisuuden tai teknologian erityisaloille keskittyneitä sekä tutkimuksen ja kehityksen tulosten hyödyntämistä rahoittavia rahastoja. Sijoitukset tehdään samoin ehdoin muiden pääomasijoittajien kanssa. Joulukuun 18. päivänä 2001 voimaan tulleessa EIR:n ja EY:n muutetussa varainhoito- ja hallintosopimuksessa määrätään, että investointien on oltava 10-25 prosenttia riskipääomarahaston tai yrityshautomon kokonaispääomasta, poikkeustapauksissa 50 prosenttia. Investointeja voidaan tehdä enintään 10 miljoonalla eurolla. Riittävästi perustelluissa poikkeustapauksissa sidottu summa voi olla suurempi, mutta se ei missään tapauksessa ylitä 15 miljoonaa euroa [4]. [4] Ennen 18. joulukuuta 2001 hyväksyttyjen investointien on noudatettava aiempaa varainhoito- ja hallintosopimusta, jossa määrätään, että investointien on oltava 10-25 prosenttia riskipääomarahaston koko pääomasta, kuitenkin enintään 10 miljoonaa euroa. Uudessa sopimuksessa määrätään myös mahdollisuudesta riskipääomarahastojen rahoittamiseen yhdessä muiden yhteisön rahoitusmuotojen, EIR:n omien varojen tai muiden toimeksiantovarojen kanssa. Yhteisrahoitus sallitaan sillä edellytyksellä, että yhteismäärä ei ylitä 50:tä prosenttia rahaston pääomasta. Tätä vaihtoehtoa on käytetty useissa investoinneissa, erityisesti monialarahastojen ja niiden rahastojen osalta, joiden sijoitusohjelmaan kuuluvat toimintaansa aloittavat yritykset. Riskipääomarahastojen johdon edellytetään maksimoivan yksityissektorin osallistumisen, ja normaalisti oletetaan, että ainakin 50 prosenttia rahaston kokonaisvaroista saadaan yksityisistä lähteistä. Pääasiassa tuetuilla alueilla (tavoitteet 1 ja 2) tai ehdokasmaissa toimiville rahastoille voidaan sallia, että julkisen rahoituksen osuus nousee 70 prosenttiin. Jos riskipääomarahaston sijoituspolitiikka sallii sijoitukset järjestelmään osallistuvien maiden ulkopuolelle, EIR:n osuutta riskipääomarahoituksesta vähennetään kyseisiä sijoituksia vastaavalla prosenttiosuudella. Aina on kuitenkin otettava huomioon vaatimus, jonka mukaan valtaosa pääomasta on sijoitettava järjestelmään osallistuviin maihin. EIR tutkii rahastoehdotukset arvioimalla eri perusteita, joita ovat suuruus, yksityissektorin osallistumisen taso, sijoitusstrategia, kohdemarkkinat, rahoitustoimien virta, ehdotetut sopimusehdot, odotettu tuottoaste ja hankkeen johtoryhmä, sekä tarkastelemalla, missä määrin EIR:n sijoituksella riskipääomarahastoon odotetaan olevan katalyyttista vaikutusta varainhankintaan. Tarkastelussa kiinnitetään huomiota myös siihen, että koko ohjelmassa Euroopan unioni tulee alueellisesti tasapainoisesti edustetuksi (katso kohta 2.2.2). Kun komissio on hyväksynyt ehdotettujen riskipääomarahastojen rahoituskelpoisuuden, EIR allekirjoittaa sopimukset rahaston johdon ja muiden rahastoon omaa pääomaa sijoittavien kanssa. Tämän jälkeen EIR suorittaa vaiheittain riskipääomarahastolle sitoumusten mukaiset maksut, jotka sijoitetaan edelleen pk-yrityksiin (katso kohta 2.2.4). 2.2. Budjettitilanne 2.2.1. Yleiskatsaus Joulukuun 31. päivänä 2002 ETF-käynnistysjärjestelmän budjettimäärärahat olivat 168 miljoonaa euroa. Lisäksi realisoiduista sijoituksista saadut varat voidaan neuvoston päätöksen 98/347/EY liitteessä I olevien 7 ja 8 kohtien mukaisesti sijoittaa uudelleen uudelleensijoitusaikana [5] ja varainhoitotilille kertynyt korko lisätään järjestelmän varoihin. Näin ollen nämä kaksi tulolähdettä lisätään budjettimäärärahoihin. [5] Tämän säännöksen mukaan uudelleensijoitusaika on järjestelmän neljä ensimmäistä toimintavuotta. Uudelleensijoitusaikaa voidaan pidentää enintään kolmella vuodella, mikäli ETF-järjestelmästä 48 kuukauden kuluttua sen hyväksymisestä tehtävä arvio on hyväksyttävä. Tämä kokonaisbudjetti kattaa järjestelmän kaikki kustannukset, joihin sisältyvät sijoitukset riskipääomarahastoihin ja kaikki muut kustannukset, jotka voidaan rahoittaa järjestelmän avulla. Seuraavassa taulukossa eritellään budjettimäärärahat, korot ja muut tulot sekä niiden käyttö. Taulukko 2.1. Budjettitiedot // (miljoonaa euroa) Varat // Budjettimäärärahat // 168,00 Korot ja muut tulot // 22,02 Yhteensä // 190,02 Käyttö // EIR:n allekirjoittamat sitoumukset riskipääomarahastoihin // 110,92 EIR:n allekirjoitusta vaativat sitoumukset // 46,90 EIR:n enimmäispalkkiot ja muut menot // 14,78 Käytettävissä olevat budjettimäärärahat, jotka on sidottava, jos uudelleensijoitusaikaa pidennetään // 17,42 Yhteensä // 190,02 2.2.2. Maantieteellinen jakauma Vuonna 2002 EIR sai jatkuvan tasaisesti kyselyjä potentiaalisilta rahastojen hoitajilta ja sponsoreilta kaikkialta Euroopan unionista. Vuoden 2002 lopussa EIR:n tutkittua ehdotukset EIR ja komission yksiköt hyväksyivät sijoitusehdotukset 28 riskipääomarahastoon, kokonaismäärältään 207 miljoonaa euroa. EIR oli allekirjoittanut 18 sopimusta riskipääomarahastojen kanssa. Muiden kymmenen osalta neuvottelut päättyivät tuloksetta (katso kohta 2.2.3). Kyseisiin 18 riskipääomarahastoon sidottujen määrien erittely maittain esitetään alla olevassa kaaviokuvassa: >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 2.1. Riskipääomarahastojen erittely maittain rahastoyhtiön kotipaikan mukaan Kuvassa 2.1 esitetty maantieteellinen jakauma perustuu riskipääomarahastojen rahastoyhtiön sijaintiin. On huomattava, että riskipääomarahastot voivat valita kotipaikkansa tietystä maasta lainsäädäntöön, toimintaan, markkinoihin, verotukseen tai muihin seikkoihin liittyvien syiden perusteella, mutta niiden investoinnit eivät välttämättä rajoitu kyseiseen maahan, vaan ne voivat ulottua myös muihin järjestelmään osallistuviin maihin. Tämän vuoksi komissio suosittelee, että harkitaan myös olisiko tarpeen ja mahdollista luoda rahastoille yhteiseurooppalainen oikeudellinen rakenne, joka varmistaisi riskipääomasijoitusten verotuksen läpinäkyvyyden koko EU:ssa [6]. [6] KOM(2003) 226 lopullinen, kohta 6.4 "Rahoitusmarkkinat", toimi 1, s. 25. Vuoden 2002 ensimmäisellä vuosipuoliskolla hyväksytyt uudet rahastot ovat aiheuttaneet merkittäviä muutoksia riskipääomarahastoihin sidottuihin määriin perustuvaan maantieteelliseen jakaumaan. Esimerkiksi Ranskan osuus on vähentynyt 28 prosentista vuoden 2001 lopussa 22 prosenttiin vuoden 2002 päättyessä. Toinen tapa tarkastella maantieteellistä jakaumaa perustuu sijoituskohteisiin kuuluvien, tukea saaneiden pk-yritysten sijaintiin. Sen avulla saadaan kuva tietyllä hetkellä vallitsevasta tilanteesta. Siinä ei kuitenkaan erotella viisivuotisen sijoitusaikansa alussa ja lopussa olevia riskipääomarahastoja. Tukea saaneiden pk-yritysten erittely maittain 30.9.2002 esitetään taulukossa 2.2. Kuten vuoden 2001 vastuuvapausmenettelyn yhteydessä selostettiin, ETF-käynnistysjärjestelmää alettiin toteuttaa pyyntöjen esittämisjärjestykseen perustuvalla periaatteella. Tämä johti siihen, että tuen käyttö oli alkuvaiheessa epätasaista. Riskipääomarahastojen sijoitusohjelma kattaa yleensä 4-6 vuotta. Näin ollen on selvää, että investointiohjelman alkuvaiheessa sopimukset allekirjoittaneet ranskalaiset rahastot ovat edenneet ohjelmassaan pidemmälle kohti lopullisia tuensaajia, pk-yrityksiä. Seuraavassa kaaviokuvassa (kuva 2.2.) esitetään maakohtainen arvio pk-yritysten määrästä riskipääomarahastojen sijoitusohjelman lopussa. Kyseiset riskipääomarahastot puolestaan ovat sijoitussyklin eri vaiheissa. Ennusteessa otetaan huomioon riskipääomarahaston keskimääräinen sijoitusmäärä ja jäljellä oleva sijoitusaika. >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 2.2. ETF-käynnistysjärjestelmä. Pk-yritysten arvioitu määrä maittain EIR:n sitoumusten mukaisten määrärahojen määräajan päättyessä 31.12.2002, painotettuna investointien suhteen. Kuten aiemminkin, EIR on pyrkinyt laajaan maantieteelliseen kattavuuteen [7]. Yksityistä pääomaa on kuitenkin seuraavista syistä ollut vaikea houkutella maihin, joissa riskipääomatoimintaa on vain vähäisessä määrin: [7] Vuonna 2002 Irlannin ja Espanjan operaatiot, jotka eivät kuuluneet mukaan vuonna 2001, hyväksyttiin yritysten ja yrittäjyyden hyväksi perustettuun monivuotiseen ohjelmaan (MAP). - eri maiden riskipääomamarkkinoiden erilaiset kehitysvaiheet - vaatimus ETF-käynnistysjärjestelmän yhdenvertaisuudesta muiden sijoittajien kanssa - vähintään 50 prosenttia pääomasta on hankittava yksityissektorilta. Komission näkemyksen mukaan jäsenvaltioiden erilaiset tarpeet, markkinaolosuhteet ja makroekonomiset tekijät vaikuttavat erilaisten rahoitusmuotojen vastaanottoon ja käyttöön. Rahoitusvälineiden täytäntöönpanosta saatujen kokemusten pohjalta uudessa varainhoito- ja hallintosopimuksessa määrätään, että pk-yritysten eri rahoitusvälineissä (kokonaisuutena tarkasteltuna) ennemmin kuin yksittäisten rahoitusvälineiden kohdalla olisi saavutettava asianmukainen maantieteellinen jako. Liitteessä 4 esitetään ETF-käynnistysjärjestelmän ja pk-yritysten takausjärjestelmän maantieteellinen jako, joka perustuu rahoituksen välittäjien/riskipääomarahastojen kotipaikkaan 31.12.2002. 2.2.3. Sitoumukset ETF-käynnistysjärjestelmästä vuonna 2002 annettuja investointisitoumuksia olisi tarkasteltava suhteessa riskipääomamarkkinoiden yleiseen kehitykseen. Vuosille 2001 ja 2002 oli ominaista sijoitustoiminnan vähentyminen Euroopan riskipääomamarkkinoilla vuoteen 2000 verrattuna. Euroopan riskipääomayhdistyksen (EVCA) julkaisemien tilastojen [8] mukaan sijoitusmäärä väheni 48 prosenttia vuonna 2001, kun taas sijoitusten lukumäärä laski 25 prosenttia vuoteen 2000 verrattuna. [8] Corporate Venturing European Activity Update 2001, EVCA Research Paper, s. 4. EIR:n ja komission yksiköiden hyväksymistä 28 operaatiosta, joihin viitattiin edellä kohdassa 2.2.2 ja joita vastaava nettositoumus on 157,82 miljoonaa euroa, 18 johti EIR:n ja riskipääomarahastojen väliseen sopimukseen vuoden 2002 lopussa. Kyseisiin 18:aan riskipääomarahastoon sidottu määrä on 110,92 miljoonaa euroa. Lisäksi kolme näistä 18:sta rahastosta sai yhteensä 16,6 miljoonaa euroa EIR:n omista varoista tai EIP:n riskipääomavaltuutuksen nojalla, joten ne hyödynsivät mahdollisuutta yhteissijoituksiin ETF-käynnistysjärjestelmän varojen kanssa (katso kohta 2.1). Kyseiset 18 riskipääomarahastoa ovat hankkineet rahoitusta 558,1 miljoonaa euroa [9] yksityisiltä ja julkisilta sijoittajilta, ja tällä on ollut siten merkittävä vipuvaikutus yhteisön varoihin. [9] EIR:n raporttiin perustuva viitteellinen kokonaissumma 31.12.2002. EIR:n pyrkimyksistä huolimatta muut 10 investointioperaatiota eivät toteutuneet. Tämä johtui erityisesti seuraavista syistä: - epäsuotuisat markkinaolosuhteet, kuten edellä todettiin - hyväksyttyjen riskipääomarahastojen vaikeudet hankkia varoja määräajan kuluessa [10] [10] Joulukuun 18. päivänä 2001 voimaan tulleen muutetun varainhoito- ja hallintosopimuksen mukaan EIR ei voi kasvua ja työllisyyttä koskevan neuvoston päätöksen nojalla virallisesti sitoa varoja riskipääomarahastoihin 31.12.2002 jälkeen. - yksityisten sijoittajien haluttomuus osallistua sopimusten viralliseen allekirjoittamiseen (tekemiseen) - riskipääomarahastojen tekemät muutokset ehdotettuun investointipolitiikkaan, minkä seurauksena ne eivät enää sovellu järjestelmään. Alla oleva kaaviokuva osoittaa neljännesvuosittain hyväksytyt sijoitukset riskipääomarahastoihin. Olisi huomattava, että 28.5.2002 jälkeen ei ole tehty kasvua ja työllisyyttä koskevia sitoumuksia. Ne ETF-käynnistysjärjestelmän investoinnit, joita EIR on ehdottanut kyseisen päivämäärän jälkeen, on hyväksytty yrityksiä ja yrittäjyyttä koskevan monivuotisen ohjelman (2001-2005) (MAP) puitteissa, josta on omat raportointivaatimukset monivuotista ohjelmaa koskevan neuvoston päätöksen 5 artiklan mukaisesti. >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 2.3. Hyväksytyt sijoitukset riskipääomarahastoihin neljännesvuosittain Alla oleva kaaviokuva osoittaa sidotun kokonaismäärän (eli allekirjoitetut sopimukset lisättynä niillä, joiden käsittely on kesken, yhteensä 157,82 miljoonaa euroa vuoden 2002 lopussa) kumulatiivisen kehityksen verrattuna riskipääomarahastoihin tarkoitettuihin sitoumuksiin käytettävissä oleviin määrärahoihin (190 miljoonaa euroa vuoden 2002 lopussa). Se osoittaa myös EIR:n riskipääomarahastojen kanssa allekirjoittamien määrien kehityksen (110,92 miljoonaa euroa vuoden 2002 lopussa). >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 2.4. Operaatioiden kumulatiivinen kehitys 2.2.4. Suoritetut maksut Joulukuun 31. päivään 2002 mennessä riskipääomarahastoille oli suoritettu maksuja kaikkiaan 63 miljoonaa euroa, kun vastaava luku vuoden 2001 lopussa oli 50 miljoonaa euroa ja edellisvuoden 2000 lopussa 32 miljoonaa euroa. Riskipääomarahastojen pk-yrityssijoitustahdin kasvamisen seurauksena suoritettujen maksujen kokonaisosuus on nyt 57 prosenttia sidotuista määristä. On huomattava, että ensimmäisille ETF-käynnistysjärjestelmän riskipääomarahastoille, jotka allekirjoittivat sopimuksen EIR:n kanssa vuonna 1999, suoritettujen maksujen keskimääräinen osuus on 89 prosenttia. Vuonna 2000 allekirjoitettujen sopimusten osuus on 59 prosenttia. Kun otetaan huomioon riskipääomarahastojen keskimääräinen sijoitusaika, varojen käyttöastetta voidaan pitää tyydyttävänä. Seuraava kaaviokuva osoittaa budjettisitoumuksista riskipääomarahastoihin suoritettujen määrien kehityksen 31.12.2002 mennessä verrattuna allekirjoitettujen sopimusten määriin. EIR suorittaa maksut samanaikaisesti ja samassa suhteessa kaikkien muiden riskipääomarahastoon sijoittavien kanssa. Riskipääomarahastot käyttävät saamansa varat pk-yrityssijoituksiin. >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 2.5. Riskipääomarahastoille suoritetut maksut Alla oleva kaaviokuva osoittaa riskipääomarahastojen tekemät sijoitukset tukea saaneisiin pk-yrityksiin verrattuna EIR:n riskipääomarahastoille suorittamiin maksuihin. Vuoden 2002 lopussa ETF-järjestelmän varojen käytön suhde riskipääomarahastojen sijoituksiin oli yhden suhde neljään. Kun otetaan huomioon, että riskipääomarahastot ovat hankkineet varoja yhteensä 558,1 miljoonaa euroa, seuraava kaaviokuva osoittaa, että näiden riskipääomarahastojen pääomasta vielä noin puolet on sijoitettava uusiin pk-yrityksiin tai käytettävä jo salkussa olevien pk-yritysten sijoitusten jatkamiseen. >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 2.6. Riskipääomarahastojen sijoitukset tukea saaneisiin pk-yrityksiin 2.2.5. Riskipääomarahastojen takaisinmaksut Jotkut ETF-käynnistysjärjestelmän riskipääomarahastot ovat aloittaneet takaisinmaksun EIR:lle myytyään oman pääoman osuutensa menestyvissä pk-yrityksissä. Jäljempänä kohdassa 2.4 on lisätietoja realisoiduista investoinneista. Vuonna 2002 riskipääomarahastot maksoivat ETF-käynnistysjärjestelmän varainhoitotilille takaisin yhteensä noin 446 000 euroa, ja siten takaisinmaksettu kokonaismäärä (osinkoineen) oli 16,1 miljoonaa euroa 31.12.2002. >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 2.7. Riskipääomarahastojen takaisinmaksut Tilanteessa 30.9.2002 salkun arvoksi arvioitiin 36 miljoonaa euroa (katso liite 9). Sijoitusten kokonaismäärä (nostot) oli 57,2 miljoonaa euroa, ja saadut pääoman takaisinmaksut 11,2 miljoonaa euroa. Lisäksi saatiin 4,7 miljoonaa euroa realisoituja voittoja. Tulos on 5,4 miljoonaa euroa eli 11,3 prosenttia realisoimattomista tappioista, kun realisoidut voitot on otettu huomioon (yksityiskohdat ja menetelmät esitetään liitteessä 9). Tappioiden syynä on riskipääomamarkkinoiden raju heikentyminen kahden viime vuoden aikana. On huomattava, että realisoimattomat tappiot saattavat edelleen kasvaa, jos riskipääomamarkkinoiden heikentyminen jatkuu vuonna 2003. Realisoitujen tappioiden tai voittojen määrää ei kuitenkaan tiedetä, ennen kuin kaikista sijoituksista on irrottauduttu. Realisoiduista sijoituksista saadut varat palautetaan yhteisön talousarvioon. 2.2.6. Tilit Pk-yritysten takausjärjestelmän tilinpäätös esitetään liitteessä 8. 2.3. Rahoituksen välittäjät Useimmilla riskipääomarahastoilla, joilla on sopimus EIR:n kanssa, on joko kansallinen tai jopa alueellinen toimintakohde, vaikka jotkut niistä sijoittavat myös yleiseurooppalaisella tasolla. Ne suuntautuvat pääasiassa alkuvaiheen investointien rahoittamiseen huipputekniikan aloilla, joita ovat tieto- ja tietoliikennetekniikka, Internet, terveydenhuolto ja biotieteet. Tämä on ETF-käynnistysjärjestelmän sijoituspolitiikan mukaista. Lyhyt kuvaus riskipääomarahastoista, joilla on kirjalliset sopimukset EIR:n kanssa, on liitteessä 1. 2.4. Tukea saaneet pk-yritykset Syyskuun 30. päivään 2002 mennessä riskipääomarahastot olivat sijoittaneet 206 pk-yritykseen. [11] Sijoitusten kokonaismäärä on 221,2 miljoonaa euroa, mikä vastaa 1,1 miljoonan euron keskimääräistä sijoitusta yritystä kohti. Tämä vastaa Euroopan riskipääomayhdistyksen (EVCA) vuosikirjassa 2001 annettuja tilastoja. Vuosikirjan mukaan vuonna 2000 siemenvaiheen yrityksiin tehtyjen sijoitusten keskimäärä on 0,98 miljoonaa euroa ja käynnistysvaiheen yrityksiin tehtyjen sijoitusten keskimäärä 1,52 miljoonaa euroa. [11] ETF-käynnistysjärjestelmään kuuluvien riskipääomarahastojen raportointivaatimusten mukaan. Riskipääomamarkkinoiden yleisen käytännön mukaan ETF-käynnistysjärjestelmään kuuluvat riskipääomarahastot nostavat varat sijoitusajan kuluessa sen mukaan kuin ne saavat sijoitustilaisuuksia tuettaviin pk-yrityksiin. Kyseiset nostot ajoittuvat markkinaolosuhteiden ja rahastojen sijoituspolitiikan mukaan. Joissain tapauksissa sijoituspolitiikassa sallitaan varautuminen sijoitusten jatkumiseksi tuettaviin lupaaviin pk-yrityksiin. Sitä paitsi markkinakäytännön mukaisesti pieni osa suoritetuista maksuista käytetään riskipääomarahastojen rahastoyhtiöiden hoitopalkkioihin, ja näin ollen niitä ei investoida lopullisiin edunsaajiin. Riskipääomarahastot olivat 30.9.2002 investoineet lopullisiin edunsaajiin siihen mennessä allekirjoitetuista 106 miljoonasta eurosta (111 miljoonaa euroa 31.12.2002) 47,1 miljoonaa euroa eli noin 40 prosenttia. Ottaen huomioon, että nykyiset investoinnit riskipääomarahastoihin on allekirjoitettu vuosina 1999-2002, maksuaikataulu näyttää odotustenmukaiselta. Erittely maittain esitetään seuraavassa. Taulukko 2.2. Tukea saaneiden pk-yritysten erittely maittain >TAULUKON PAIKKA> >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 2.8. Riskipääomarahastojen investoinnit pk-yrityksiin toimialoittain Tukea saaneista 206 yrityksestä 166 on edelleen riskipääomarahastojen salkuissa ja 40 sijoitusta on realisoitu. Näistä 21 yritystä on myyty ja viisi kirjattu tappioksi. Seuraavassa taulukossa on tarkempia tietoja näistä 40 sijoituksesta. Taulukko 2.3. Realisoidut sijoitukset >TAULUKON PAIKKA> Realisoitujen sijoitusten lopullinen arvo on keskimäärin kaksi kertaa sijoitettu alkupääoma. Tämä poikkeaa merkittävästi sijoituskohteisiin kuuluvien aktiivisten yritysten tilanteesta, kuten edellä kohdassa 2.2.5 on selostettu. ETF-käynnistysjärjestelmän osuus maksetaan takaisin järjestelmän varainhoitotilille sen jälkeen, kun riskipääomarahastojen varainhoitopalkkiot on vähennetty. 2.5. Työllistäminen Liitteessä 2 annetaan yksityiskohtaista tietoa työllistämisestä. 3. Eurooppalainen yhteisyritys (JEV) 3.1 Ohjelman kuvaus JEV-ohjelman tarkoituksena on kannustaa Euroopan pk-yrityksiä kansalliset rajat ylittäviin yhteisyrityksiin Euroopan talousalueella [12] auttamalla niitä hyödyntämään yhteismarkkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia. [12] ETA:n sekakomiten päätös N:o 72/1999, tehty 15.6.1999. Kustannuksiin osallistumalla pyritään kattamaan osa yhteisyrityksen perustamiseen liittyvistä menoista (valmistelu- ja investointituki). Määrä (enimmillään 100 000 euroa hanketta kohti) ja osallistumisehdot ovat seuraavat: * Ensimmäinen rahoitustuen osa kattaa enintään 50 prosenttia tukikelpoisista menoista enimmäismäärältään 50 000 euroa. Tukikelpoisia menoja ovat Euroopan pk-yritysten luoman kansalliset rajat ylittävän yhteisyrityksen suunnitteluun ja perustamiseen liittyvät kustannukset. Tällaisia ovat markkinatutkimusmenot, oikeudellisen kehyksen ja liiketoimintasunnitelman valmistelu, ympäristövaikutusten analysointi ja kaikki muut yhteisyrityksen perustamisen kannalta välttämättömät menot. * Toinen tukiosa kattaa enintään kymmenen prosenttia tehdyn investoinnin kokonaismäärästä. Vuoden 2001 syksyyn asti JEV:stä tuettiin myös toimia, joilla ohjelmaa markkinoidaan (markkinointituki). Markkinointitukeen tarkoitetun rahoituksen enimmäismäärä oli 10 000 euroa tiedotusaineistoon ja 20 000 euroa yhteistyöhön kannustaviin tapahtumiin. Tuki kattoi 50 prosenttia kaikista hyväksyttävistä menoista, ja se annettiin avustuksen muodossa. JEV-markkinointituen hakemiseen oikeutettuja olivat rahoituksen välittäjät, pk-yritysten eurooppalaiset, kansalliset tai alueelliset järjestöt, kauppakamarit, euroneuvontakeskukset, yritys- ja innovaatiokeskukset sekä kaikki muut voittoa tavoittelemattomat Euroopan unionin yhteisöt, kuten kauppa- ja teollisuusyhdistykset, julkiset laitokset ja muut tahot, jotka edistävät JEV-ohjelmaan tukikelpoisia investointeja. Syksyllä 2001 komissio pidättyi toistaiseksi myöntämästä markkinointitukea, koska JEV-ohjelma oli tarkastelun ja sisäisen arvioinnin kohteena. 3.2 Budjettitilanne 3.2.1. Yleiskatsaus JEV-ohjelman budjettimäärärahat olivat yhteensä 57 miljoonaa euroa, johon sisältyi vuonna 1997 JEV-kokeilutoimeen kohdennetut viisi miljoonaa euroa. 3.2.2. Maantieteellinen jakauma Koska JEV-hankkeet on määritelty kansalliset rajat ylittäviksi, talousarvioon otettujen varojen jakautumisella jäsenvaltioittain ei ole merkitystä. Maantieteellistä jakaumaa analysoidaan jäljempänä kohdan 3.4. hanketarkastelun yhteydessä. 3.2.3. Sitoumukset Vuoden 2002 lopussa komissio oli sitonut 14,6 miljoonaa euroa käytettävissä olevista budjettivaroista lopullisille tuensaajille eli pk-yrityksille, hyväksyttyjen hakemusten perusteella. 3.2.4. Suoritetut maksut Joulukuun 31. päivään 2002 mennessä tukea saaneille pk-yrityksille oli suoritettu maksuja yhteensä 2 miljoonaa euroa. 3.2.5. Tilit Ohjelman tilinpäätös esitetään liitteessä 8. 3.3 Rahoituksen välittäjät JEV-ohjelmaa toteutetaan rahoituslaitosten verkoston avulla. Tämä verkosto, joka muodostettiin kiinnostuksenilmaisupyynnön jälkeen (Euroopan yhteisöjen virallinen lehti S 42, 28.2.1998), käsitti 71 rahoituksen välittäjää 31.12.2002 (luku on sama kuin edellisenä vuonna). Täydellinen luettelo rahoituksen välittäjistä on liitetty tähän kertomukseen (liite 4). Alla olevassa taulukossa esitetään yleiskuva rahoituksen välittäjistä maittain. Taulukko 3.1. Rahoituksen välittäjien erittely maittain Maa // Rahoituksen välittäjien lukumäärä Itävalta // 7 Belgia // 6 Tanska // 2 Suomi // 1 Ranska // 7 Saksa // 10 Kreikka // 2 Irlanti // 1 Italia // 19 Luxemburg // 3 Norja // 1 Portugali // 2 Espanja // 8 Ruotsi // 1 Yhd.kun.kunta // 1 Yhteensä // 71 Pk-yrityksen, joka haluaa tehdä ohjelman mukaisen hakemuksen, on otettava verkostossa yhteyttä johonkin rahoituksen välittäjään. Välittäjän tehtävänä on arvioida hakemus ja toimittaa se edelleen komissiolle. Komissio tarkastaa tämän jälkeen hakemuksen rahoituskelpoisuuden ja sen mahdollisen vaikutuksen työllisyyteen. Verkoston 71:stä nykyisin jäljellä olevasta rahoituksen välittäjästä noin kolmasosa ei ole koskaan toimittanut yhteisyrityshankkeeseen liittyvää hakemusta. Aktiivisista rahoituksen välittäjistä yksi neljäsosa vastasi yli kolmesta neljäsosasta yhteisyrityshankkeita. 3.4 Hankkeiden tarkastelu Ohjelman vuonna 1998 tapahtuneesta käynnistämisestä 31.12.2002 asti rahoituksen välittäjien arvioitua tarkasti mahdolliset hankkeet komission yksiköt olivat vastaanottaneet 273 hanketta, joista 200 oli hyväksytty. Näistä 54 tähtäsi markkinoinnin edistämiseen ja 146 valmisteluun sekä investointeihin. Alla oleva taulukko osoittaa hankkeiden kehittymisen. Taulukko 3.2. Hankkeiden tilanne >TAULUKON PAIKKA> Komissio käytti JEV-ohjelman ensimmäisen vuoden (1998) rahoituksen välittäjien verkoston rakentamiseen sekä järjestelmän täytäntöönpanoon. Ohjelman toiseen vuoteen mennessä oli vastaanotettu 104 hanketta. Vuosina 2000 ja 2001 vastaanotettujen uusien hakemusten määrä oli suunnilleen samaa tasoa kuin aikaisempana vuonna, mikä oli odotettua vähemmän. Vuonna 2002 uusien hakemusten määrä lähes puolittui. Tähän mennessä komissio on hylännyt tai rahoituksen välittäjä on peruuttanut melkein joka viidennen hankkeen. Useimmat hylkäämiset johtuivat siitä, ettei hanke täyttänyt kelpoisuusperusteita tai että uusien taloudellisten toimintojen investointi- ja työllistämisvaikutus oli riittämätön. Useimmat peruutukset johtuivat käsiteltävään hakemusaineistoon liittyvistä hallinnollisista vaatimuksista ja niistä johtuvista viipeistä. Alla oleva taulukko osoittaa suunniteltujen yhteisyritysten sijainnin. Taulukko 3.3. Suunniteltujen yhteisyritysten erittely maittain >TAULUKON PAIKKA> Seuraavassa esitetään hankkeissa mukana olevien (johtavien ja muiden) kumppaneiden kansallisuudet. Taulukko 3.4. Yhteisyrityskumppaneiden erittely maittain >TAULUKON PAIKKA> Seuraavassa esitetään suunniteltujen yhteisyritysten lukumäärä toimialoittain. Taulukko 3.5. Suunniteltujen yhteisyritysten toimiala >TAULUKON PAIKKA> Seuraavassa esitetään hyväksytyissä yhteisyrityshankkeissa (tilanne 31. joulukuuta 2002) mukana olevien pk-yritysten koko. Taulukko 3.6. Työpaikat johtavissa pk-yrityksissä ja pk-yrityskumppaneissa >TAULUKON PAIKKA> Kaikista 314 pk-yrityskumppaneista 53 prosentissa oli alle kymmenen työntekijää ja 35 prosentissa oli 10-49 työntekijää. 3.5 Työllistäminen Niiden 31 yhteisyrityksen, jotka on tähän mennessä perustettu ja ilmoitettu (pk-yritysten palauttamissa 88 kyselylomakkeessa kasvua ja työllisyyttä koskevan aloitteen arvioimiseksi), työllistävä vaikutus on ollut pettymys. Vaikka ensimmäiset tiedot näyttivät myönteisiltä, vuoden 2002 loppuun mennessä oli saatu vain kymmenen hakemusta, jotka koskivat hiljattain perustetuissa yhteisyrityksissä toteutettujen investointien perusteella myönnettävää investointiavustusta. Pk-yritysten palauttamista kyselylomakkeista kävi ilmi, että 31 yhteisyritystä oli todella luotu ja niissä oli 252 uutta työpaikkaa. Pk-yritykset arvioivat, että työpaikkojen määrä kyseisissä yhteisyrityksissä on viiden vuoden kuluttua 787. Monissa näistä avustushakemuksista työpaikkojen luominen oli itse asiassa merkittävästi vähäisempää kuin hakemuslomakkeissa alunperin oli kaavailtu, joten arviot saattavat hyvinkin olla melko optimistisia. Toisaalta avustushakemuksen työllistämisluvut heijastavat senhetkistä tilannetta - yhteisyrityksen luominen ja siihen investoiminen on usein pitkä prosessi, ja saattaa olla, että uusia työpaikkoja luodaan liiketoiminnan kehittyessä. Suurin osa tähän mennessä luoduista ja ilmoitetuista yhteisyrityksistä on päättänyt olla hakematta investointiavustusta. Yleinen mielipide on, että menettelyt vievät liikaa aikaa ja ovat liian monimutkaisia. Toinen syy siihen, miksi investointiavustusta ei haeta, on se, että yhteisyritykset ovat investoineet vain vähäisessä määrin käyttöomaisuuteen, minkä vuoksi kymmenen prosentin tukea ei ole pidetty riittävänä kannustimena hallinnolliseen vaivannäköön. Voidaan kohtuudella olettaa, että työpaikkoja on syntynyt myös sellaisiin yhteisyrityksiin, jotka ovat päättäneet olla hakematta investointiavustusta, mutta neljästä avustuksesta tällä hetkellä käytettävissä olevien työllistämislukujen valossa lukumäärät ovat luultavasti melko vähäiset. Todellisuudessa syntyneiden työpaikkojen lukumäärä vahvistuu vasta sitten, kun yhteisyritykset ovat toimittaneet ensimmäiset viisivuosittaiseen raportointivelvollisuuteen perustuvat kertomuksensa. 3.6 JEV:n vastaanotto JEV:n markkinakysyntä on ollut huomattavasti vähäisempää kuin alunperin otaksuttiin. Ohjelma suunniteltiin alunperin, osittain vastauksena pk-yrityksiä edustavien järjestöjen pyyntöihin, täydentämään (silloisia) ECIP (European Community Investment Partners) ja JOP (Joint Venture Programme - Phare/Tacis) -yhteisyritysohjelmia, joista ensin mainittu koski ALAMEDSA-maita ja jälkimmäinen KIE/UIV-maita. ECIP-ohjelma lakkautettiin vuoden 1999 lopussa ja JOP vuonna 2000. Eräänä seurauksena oli se, että muutamat rahoituksen välittäjät, jotka olivat tarjonneet ECIP-, JOP- ja JEV-rahoitusta asiakkailleen, supistivat toimintaansa tai lopettivat sen, koska JEV ei yksinään tarjonnut riittävää hankevolyymia ohjelmiin varatun henkilökunnan ylläpitämiseksi. Monet pitivät rahoituksen välittäjille hakemusaineiston toimittamisesta maksettua korvausta riittämättömänä ottaen huomioon hallinnolliset velvoitteet, joihin rahoituksen välittäjät sitoutuvat tehdessään puitesopimuksen komission kanssa. Vaikka JEV-ohjelman taustalla olevaa ajattelua pidettiin järkevänä, aika on näyttänyt, että pk-yritysten rajat ylittävien EU-yhteisyritysten luomiseen varatulle tuelle oli suhteellisen vähän kysyntää. Todellisuudessa toiseen jäsenvaltioon investoivat pk-yritykset perustivat usein mieluummin tytär- kuin yhteisyrityksiä tai solmivat löyhempiä yhteistyösopimuksia ilman uuden oikeudellisen kokonaisuuden perustamisvelvoitetta. Ohjelman saamaan vastaanottoon on myös voinut vaikuttaa tarve luoda tiukka valvonta hakemusten käsittelylle, jotta voitaisiin varmistaa moitteeton varainhoito ja jotta voitaisiin minimoida sääntöjenvastaisten toimien riski. Tämän seurauksena aineiston käsittelyajat ovat olleet odotettua pitemmät ja ohjelman on havaittu kärsivän byrokratian hitaudesta. Toisaalta yhtään vahvistettua petostapausta ei ole myöskään ollut. 4. Pk-yritysten takausjärjestelmä 4.1. Järjestelmän kuvaus Pk-yritysten takausjärjestelmän tavoitteena on kannustaa työpaikkojen luomista helpottamalla pk-yritysten investointitoimia Euroopan unionin alueella lainarahoitusmahdollisuuksia lisäämällä. Tavoite saavutetaan lisäämällä jäsenvaltioissa toimivien takausjärjestelmien kapasiteettia, mikä koskee sekä uusia että olemassa olevia salkkuja. Järjestelmä mahdollistaa rahoituksen välittäjien takaustuotteiden suuremmat takausvolyymit, rahoituksen saannin useammille pienille yrityksille useamman tyyppisiä investointeja varten sekä takaukset riskialttiimmille lainoille. Järjestelmästä katetaan osa takaustappioista ennalta määrättyyn summaan asti. Järjestelmän toiminnasta vastaa Euroopan investointirahasto (EIR) varainhoitajan ominaisuudessa. EIR hoitaa yhteydet rahoituksen välittäjiin, jotka haluavat liittyä järjestelmään, sekä arvioi ja toimittaa valitut ehdotukset edelleen komissiolle hyväksyttäviksi. Tarvittava yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa järjestetään EIR:n ja asianomaisten kansallisten viranomaisten välisin yhteyksin. Pk-yritysten takausjärjestelmää sovelletaan pääasiassa yrityksiin, joissa on enintään sata työntekijää. Rahoituksen välittäjät voivat soveltaa tiukempia kelpoisuusehtoja riippuen käytettävistä takaus- tai lainatuotteista. Joka tapauksessa lopullisten tuettavien pk-yritysten hyväksymismenettely on täysin valittujen rahoituksen välittäjien vastuulla. 4.2. Budjettitilanne 4.2.1. Yleiskatsaus Joulukuun 31. päivänä 2002 pk-yritysten takausjärjestelmän budjettimäärärahat olivat 198,56 miljoonaa euroa. Neuvoston päätöksen 98/347/EY liitteen III 7 kohdan mukaan myös sijoitustilille kertynyt korko lisätään järjestelmän varoihin. Tällä kokonaisbudjetilla katetaan järjestelmän kaikki kustannukset, mukaan luettuna EIR:n takaustappiot ja muut järjestelmässä hyväksyttävät kustannukset tai kulut. Seuraavassa taulukossa eritellään talousarvio siihen sisältyvine tuloineen ja menoineen. Taulukko 4.1. Budjettitiedot 31.12.2002 >TAULUKON PAIKKA> 4.2.2. Maantieteellinen jakauma Järjestelmän mukaisten sitoumusten päättymispäivä oli 28.5.2002. EY:n hyväksymistä 188,87 miljoonasta eurosta EIR oli vuoden 2002 lopussa allekirjoittanut takaussopimuksia 186,95 miljoonan euron arvosta. Seuraavassa esitetään näiden EY:n hyväksymien 188,87 miljoonan euron arvoisten sitoumusten maantieteellinen jakauma. >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 4.1. Rahoituksen välittäjille myönnettyjen takaussitoumusten erittely maittain vuoden 2002 lopussa 4.2.3. Sitoumukset EIR:n sitoumukset rahoituksen välittäjille neljännesvuosittain esitetään seuraavassa kaaviokuvassa. >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 4.2. EIR:n sitoumukset rahoituksen välittäjille neljännesvuosittain Kaaviokuva osoittaa EIR:n takaussitoumusten (188,87 miljoonaa euroa 31.12.2002) kehityksen verrattuna käytettävissä olevaan kokonaisbudjettiin (207,54 miljoonaa euroa, miinus EIR:n palkkiot [13] 18,37 miljoonaa euroa ja muut hyväksyttävät kulut, tilanne 31.12.2002). Kaaviokuvasta nähdään lisäksi, kuinka paljon rahoituksen välittäjät ovat tosiasiallisesti käyttäneet budjettivaroja. Joulukuun 31. päivänä 2002 keskimääräinen käyttöaste oli 82,45 prosenttia. Olisi huomattava, että eräiden rahoituksen välittäjien osalta takausaika päättyy vasta 31.12.2003, ja tämän odotetaan lisäävän käyttöä. [13] EIR:n enimmäispalkkiot järjestelmän koko kestoajalta eli 28.5.2012 saakka. >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 4.3. Operaatioiden kumulatiivinen kehitys Takausjärjestelmillä on yleensä suuri vipuvaikutus. Joulukuun 31. päivänä 2002 järjestelmästä taattujen pk-yrityslainojen kokonaismäärä oli 9,02 miljardia euroa. Samaan aikaan rahoituksen välittäjät olivat tosiasiallisesti käyttäneet budjettivaroja 155,7 miljoonaa euroa, joka antaa vipuvaikutukseksi 58. Alla oleva kaaviokuva osoittaa pk-yrityksille myönnettyjen lainojen kehityksen sekä vastaavat määrät, jotka tukea saaneet pk-yritykset ovat ilmoittaneet käyttäneensä investointeihin. >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 4.4. Pk-yrityksille myönnetyt lainat ja vastaavat investoinnit EIR ei vuonna 2002 allekirjoittanut sopimuksia uusien rahoituksen välittäjien kanssa, mutta se muutti yhdeksää nykyistä sopimusta. 4.2.4. Maksetut tappiot EIR:n osuus erääntyneistä, maksamattomista lainoista on määrältään 18,4 miljoonaa euroa vuonna 2002 (7,2 miljoonaa euroa vuonna 2001 ja 0,4 miljoonaa euroa vuonna 2000). Tämä on 9,7 prosenttia EIR:n 188,87 miljoonan euron sitoumuksista. Maksamattomien lainojen yksityiskohtainen analyysi (tilanne 30.9.2002) on liitteessä 7, Euroopan parlamentin työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan esittelijän Philip Bushill-Matthews'n syyskuussa 2002 mietinnössä (A5-0304/2002) esitetyn pyynnön seurauksena. 4.2.5. Tilit Pk-yritysten takausjärjestelmän tilinpäätös esitetään liitteessä 8. 4.3. Rahoituksen välittäjät 4.3.1. Yleiskatsaus EIR on allekirjoittanut sopimukset 23 rahoituksen välittäjän kanssa 12 jäsenvaltiossa 15:stä. EIR:n merkittävistä ponnisteluista huolimatta potentiaaliset välittäjät Kreikassa, Luxemburgissa ja Irlannissa eivät osoittaneet kiinnostusta. Järjestelmän mukaisten, kasvu- ja työllisyysbudjettiin kuuluvien yhteisön varojen sitoumusjakso päättyi 28.5.2002, ja käytettävissä olevat varat on kokonaan sidottu rahoituksen välittäjille. Toukokuun 29. päivästä 2002 lähtien kaikki uudet sitoumukset on täytynyt tehdä yrityksiä ja yrittäjyyttä koskevan monivuotisen ohjelman (2001-2005) (MAP) mukaisesti. Komissio ja EIR allekirjoittivat muutetun varainhoito- ja hallintosopimuksen joulukuussa 2001. Kyseisen sopimuksen mukaan järjestelmä ulotetaan kattamaan uusia tuotteita ja maita. Tähän mennessä on allekirjoitettu kymmenen uutta MAP-ohjelman mukaista sopimusta. Kyseisen järjestelmän täytäntöönpanoa käsitellään erillisessä kertomuksessa. Rahoituksen välittäjien keskimääräinen käyttö kasvua ja työllisyyttä koskevan aloitteen puitteissa on 82,45 prosenttia. Seuraava kaaviokuva osoittaa EIR-sitoumusten käytön [14] maittain 31.12.2002 mennessä. [14] Käyttö on laskettu kunkin välittäjän pk-yritysten takausjärjestelmän mukaiseen salkkuun sisältyvien takausten kokonaismäärän suhteena välittäjälle sopimuksessa myönnetyn takaussalkun enimmäismäärään. Kaaviokuvassa otetaan huomioon myös jälkeenpäin tehdyt sopimusten muutokset. Maakohtaisissa kuvauksissa annetaan tarkempia tietoja. Lisäksi liitteessä 5 on yksityiskohtainen kuvaus erilaisista rahoituksen välittäjistä ja pk-yritysten takausjärjestelmän takaamista rahoitustuotteista. >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 4.5. Rahoituksen välittäjien takausten käyttö 4.3.2. Maat Itävalta Bürgesillä on kaksi järjestelmän mukaista takaustuotetta: "Jungunternehmer-Förderungsaktion", jolla tuetaan käynnistysvaiheen yrityksiä ja omistuksensiirtoja; "Unternehmensdynamik", jolla tuetaan innovatiivisia pk-yrityksiä. Pk-yritysten suuren kysynnän vuoksi EIR:n ja Bürgesin sopimusta jatkettiin vuosina 2000 ja 2001, jonka jälkeen lisättiin salkkuvolyymimääriä ja jatkettiin takausaikaa 31.12.2002 saakka. Vuoden 2002 neljännen vuosineljänneksen lopussa tosiasiallinen käyttöaste oli 96,6 prosenttia, ja Unternehmensdynamik-ohjelman mukaiset käytettävissä olevat volyymit oli käytetty kokonaisuudessaan. Belgia Järjestelmästä tuetaan Fonds de Participationin (FdP) kahta lainaohjelmaa käynnistysvaiheen yrityksille. Järjestelmän mukaisten FdP-ohjelmien käyttö on kasvanut nopeasti. Näin ollen sopimusta muutettiin kesäkuussa 2002, volyymeja lisättiin ja takausaikaa jatkettiin 31.12.2003 asti. Vuoden 2002 neljännellä vuosineljänneksellä käyttöaste oli 58,8 prosenttia. Tanska Kasvurahastolla (Vaekstfonden) on kaksi erityisesti tähän järjestelmään suunniteltua lainatakausohjelmaa, joista ensimmäinen on kohdistettu sellaisille innovatiivisille pk-yrityksille, joilla on kasvupotentiaalia, ja ohjelma on erityisesti suunniteltu kannustamaan työpaikkojen luomista. Toisella ohjelmalla puolestaan tuetaan sellaisen henkilökunnan palkkaamista, jonka tuottavuus on alentunut (henkilöt, joilla on psyykkinen tai fyysinen vamma). Joulukuuhun 2002 mennessä käyttöaste oli 70,7 prosenttia. Rahoittajien takausaika päättyi 31.12.2002. EIR on allekirjoittanut MAP-lainatakausjärjestelmän osajärjestelmän mukaisen uuden sopimuksen varmistaakseen pk-yritysten tuen jatkumisen Tanskassa. Suomi Finnvera on harjoittanut tarmokasta markkinointia, ja sen tuloksena järjestelmän kysyntä kasvoi merkittävästi vuonna 2002. Järjestelmän käyttöaste onkin kyseisen vuoden neljännen vuosineljänneksen jälkeen 99,6 prosenttia. Lokakuussa 2002 allekirjoitettiin MAP-lainatakausjärjestelmän osajärjestelmän mukainen sopimus, jolla taataan tuen jatkuminen pk-yrityksille. Ranska SIAGI antaa takauksia mikroyrityksille, jotka ovat tyypillisesti käsityöalan tai vähittäisjakeluyrityksiä. Järjestelmän käyttö jää alle odotusten: 5,9 prosenttia takausajan lopussa 31.12.2002. Alhainen käyttöaste johtuu pääasiassa SIAGIn vaikeuksista markkinoida takaustoimintaansa Ranskan suurimpien pankkiryhmittymien keskuudessa. SOFARISin osalta käyttöaste oli 100 prosenttia vuoden 2002 lopussa. Saksa Koska mikroyritysten perustamista tukevan "Startgeld"-lainatuotteen kysyntä säilyi suurena, Deutsche Ausgleichsbankin (DtA) kanssa tehtyä sopimusta muutettiin toukokuussa 2002, salkun volyymia lisättiin ja takausaikaa pidennettiin 31.12.2003 saakka. Käyttöaste oli vuoden 2002 lopussa 82,1 prosenttia. "KfW-Mittelstandsprogramm - Beschäftigung und Qualifizierung" -ohjelman käyttöaste oli 70,8 prosenttia vuoden 2002 päättyessä. Rahoituksen välittäjän takausaika päättyi 31.12.2002. KfW päätti olla jatkamatta ohjelmaa sen jälkeen. On huomattava, että kyseiset kaksi rahoituksen välittäjää sulautuivat vuonna 2003. Italia EIR on allekirjoittanut sopimukset kymmenen rahoituksen välittäjän kanssa, joista yhdeksän toimii alueellisella tasolla ja yksi kansallisella tasolla. Vuoden 2002 kahden ensimmäisen vuosineljänneksen aikana EIR muutti neljää italialaisten rahoituksen välittäjien kanssa tehtyä sopimusta. Järjestelmään kuuluvien välittäjien erittäin hyvät tulokset ovat odotusten mukaiset: käyttöaste oli vuoden 2002 lopussa 80,8 prosenttia. Alankomaat BBMKB:n sopimusta muutettiin kesäkuussa 2002, koska järjestelmä on edelleen hyvin suosittu Alankomaissa. Salkun volyymia lisättiin ja takausaikaa jatkettiin 31.12.2003 saakka. Käyttöaste oli 31.12.2002 jo 81,1 prosenttia. Portugali SPGM (Sociedade Portuguesa de Garantia Mútua) suunnitteli perustavansa kansallisen takausrahaston ja hallinnoivansa sitä tukeakseen Portugalin keskinäistä takausjärjestelmää. Kansallisen lainsäädännön muutoksen viivästyttyä keskinäisen takausjärjestelmän perustamista kuitenkin lykättiin yli vuodella. Näin ollen sopimusta jatkettiin yhdellä vuodella muuttamatta volyymeja. Käyttöaste oli 37 prosenttia 31.12.2002. Espanja CERSA (Compañía Española de Reafianzamiento) antaa vastavakuuksia alueellisille keskinäisille takausrahastoille ja tiede- ja teknologiaministeriön myöntämille lainoille. Kesäkuussa 2002 CERSAn sopimusta muutettiin toisen kerran korkean käyttöasteen ja pk-yritysten suuren kysynnän vuoksi. Takausaikaa jatkettiin 31.12.2003 saakka ja salkkuvolyymiä lisättiin. Käyttöaste oli vuoden 2002 lopussa 77,6 prosenttia. Ruotsi ALMI on kehitysvirasto, joka antaa lainoja pk-yrityksille, joilla on kasvu- ja työllistämispotentiaalia. Se myöntää rahoitusta pk-yrityksille, joiden on mahdotonta lainata liikepankeilta korkeamman riskinsä vuoksi. Markkinakysynnän muutosten huomioon ottamiseksi ALMIn salkkuvolyymimääriä tarkistettiin toukokuussa 2002 ja takausaikaa jatkettiin 31.12.2002 saakka. Käyttöaste oli vuoden 2002 lopussa 97,8 prosenttia. MAP-lainatakausjärjestelmän osajärjestelmän mukainen uusi sopimus allekirjoitettiin 21.11.2002 sen varmistamiseksi, että suureen kysyntään pystyttäisiin vastaamaan ja pk-yritysten tukeminen jatkuisi edelleen. Yhdistynyt kuningaskunta Prince's Trust tukee vähävaraisia nuoria, jotka haluavat perustaa pienyrityksen mutta jotka eivät saa pankkirahoitusta. Millään muulla organisaatiolla Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei ole neuvontapalveluja sisältävää maanlaajuista mikroluotto-ohjelmaa, jolla tuetaan 18-30-vuotiaita nuoria. Joulukuussa 2002 käyttöaste oli noin 74,1 prosenttia. Prince's Trust ei vuoden loppuun mennessä saavuttanut täyttä käyttöastetta pääasiassa siksi, että joukosta on yhä vaikeampaa löytää sopivia nuoria yrittäjiä. 4.4. Tukea saaneet pk-yritykset Vuoden 2002 päättyessä järjestelmästä tukea saaneiden pk-yritysten lukumäärä oli 125 164, kun taas 30.6.2002 lukumäärä oli 112 581, ja joulukuussa 2001 tukea saaneita oli 92 408. Seuraavassa taulukossa on erittely maittain ja vastaavat keskimääräiset lainamäärät, jotka perustuvat tuoreimpiin saatavilla oleviin tietoihin. Taulukko 4.2. Tukea saaneiden pk-yritysten erittely maittain >TAULUKON PAIKKA> *) SPGM on perustamassa keskinäistä takausjärjestelmää Portugaliin. Koska keskinäiset takausrahastot eivät ole vielä toiminnassa, SPGM on myöntänyt takauksia osana normaalia pk-yritystoimintaansa. Lainat olivat keskimäärin suuria, koska kyseinen rahoituksen välittäjä takaa 1,25 miljoonan euron lainan pk-yritystä kohti ja noin 40 prosenttia asiakasyrityksistä oli keskisuuria ja edellyttivät suurempia lainoja. Lopulliset edunsaajat, joilla oli enintään kymmenen työntekijää, muodostivat 93 prosenttia pk-yritysten kokonaismäärästä. On kiinnostavaa verrata pk-yritysten kokojakaumaa järjestelmässä ja Euroopan unionissa yleensä. Euroopan pk-yritysten seurantakeskuksen kertomuksen mukaan (vuosi 2002) 93 prosenttia pk-yrityksistä on mikroyrityksiä (0-9 työntekijää), kuusi prosenttia pieniä (10-49 työntekijää) ja alle yksi prosentti keskisuuria yrityksiä (50-249 työntekijää). Tämä osoittaa selvästi, että pk-yritysten takausjärjestelmä keskittyy vahvasti Euroopan unionin "pienyrityksiä koskevalla peruskirjalla" tavoiteltuun kohderyhmään. Seuraavassa taulukossa esitetään pk-yritysten maakohtainen jaottelu, josta ilmenee työntekijöiden lukumäärä lainasopimuksen tekopäivänä. Taulukko 4.3. Tukea saaneet pk-yritykset kokoluokittain 30.6.2002 >TAULUKON PAIKKA> Edellä olevasta taulukosta käy ilmi, että pk-yritysten takausjärjestelmällä tuetaan pääasiassa käynnistysvaiheen yritysten ja vasta vähän aikaa toimineiden yritysten kehityksen rahoittamista. Pk-yritysten takausjärjestelmästä tukea saaneista yrityksistä 93 prosentissa on enintään kymmenen työntekijää. Jos työntekijöiden lukumäärää ei ole ilmoitettu, on oletettu, että yrityksessä on vain yksi työntekijä. Taulukko 4.4. Tukea saaneiden pk-yritysten erittely perustamisvuoden mukaan, tilanne 30.6.2002 >TAULUKON PAIKKA> *) Nämä tiedot koskevat pääasiassa Sofarista. Arviolta 52 prosenttia Sofariksen takaussalkusta liittyy sen käynnistysohjelmaan. Näin ollen jotkut niistä 24 721 pk-yrityksestä, joiden perustamisvuosi ei ole tiedossa, ovat toimintaansa käynnistäviä yrityksiä. Rahoitustarkoitus Seuraavasta taulukosta käy ilmi järjestelmästä taattujen pk-yrityslainojen päärahoitustarkoitus: Taulukko 4.5. Rahoitustarkoitus 30.6.2002, prosentteina >TAULUKON PAIKKA> Tämä taulukko perustuu 80 678 tapauksen otokseen, joista on esitetty täydellinen investointien erittely. Toimialakohtainen kattavuus Seuraava kaaviokuva osoittaa tukea saaneiden pk-yritysten pääasialliset toimialat >VIITTAUS KAAVIOON> Kuva 4.6. Tukea saaneiden pk-yritysten pääasialliset toimialat, tiedot 30.6.2002 4.5. Työllistäminen Pk-yritysten takausjärjestelmästä tukea saaneet 112 581 pk-yritystä ovat ilmoittaneet työllistävänsä 464 839 henkilöä (tilanne 30.6.2002). Ne ovat myös todenneet, että työntekijämäärä kasvaa 59 477 henkilöllä seuraavana vuonna ja edelleen 38 961 henkilöllä. Siten on arvioitu, että takausjärjestelmästä hyötyneet pk-yritykset luovat yhteensä noin 98 438 uutta työpaikkaa kahden vuoden sisällä. Tämä kasvu on huomattava, kun otetaan huomioon, että noin 85 prosenttia tukea saaneista pk-yrityksistä on hyvin pieniä ja niissä on enintään viisi työntekijää. Tämän kertomuksen liitteessä 6 on työpaikkojen luomista koskevia yksityiskohtaisia tietoja. 5. Päätelmät 5.1. Kasvua ja työllisyyttä koskeva aloite Vuosi 2002 oli vaikea Euroopan riskipääoma-alalle, mitä kuvastaa 49,2 prosentin jyrkkä lasku varainhankinnassa; vuonna 2002 varoja hankittiin 19,4 miljardia euroa, kun edellisenä vuonna määrä oli 38,2 miljardia euroa [15]. ETF-käynnistysjärjestelmän toimeenpano edistyi tarkasteluvuonna hyväksyttävästi, ja se osoittaa, että järjestelmä täydensi yksityisen rahoituksen suhteellisen puuttumisen aiheuttaman aukon. [15] EVCA:n tiedot. Olisi huomattava, että talousilmaston huonontumisella voi olla merkittävä vaikutus riskipääomarahastojen tuotto-odotuksiin. Vuonna 2002 pk-yritysten takausjärjestelmä osoitti voimansa pk-yritysten tukijana. Heikentyvässä ja epävarmassa talousilmastossa järjestelmään osallistuvat pankit ja muut takauslaitokset luottivat järjestelmän antavan lisäturvaa ja jatkoivat pk-yritysten rahoittamista ja tukivat siten myös uusien työpaikkojen luomista, joka muutoin saattaisi kärsiä rahoituksen puutteesta. Vuoteen 2001 verrattuna EIR:n takaussitoumusten määrä järjestelmään osallistuville rahoituksen välittäjille kasvoi 14,2 prosenttia. JEV:n osalta markkinoiden vastaanotto oli merkittävästi odotettua hitaampaa. Sen työllistämisvaikutus oli häviävän pieni ja kustannustehokkuus hyvin matala, kuten edellisenäkin vuonna. Eri rahoitusvälineiden arviointi on suoritettu komission yksiköissä. Komissio aikoo esittää arvioinnin erillisessä asiakirjassa, joka sisältää JEV:n tulevaisuutta koskevan ehdotuksen. 5.2. Yritysten ja yrittäjyyden hyväksi perustettu monivuotinen ohjelma (MAP) Joulukuun 20. päivänä 2000 tehdyllä päätöksellä [16] neuvosto päätti jatkaa kasvua ja työllisyyttä koskevan aloitteen mukaisen kolmen rahoitusvälineen voimassaoloa uudella oikeusperustalla, yritysten ja yrittäjyyden ja erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi perustetulla monivuotisella ohjelmalla (2001-2005) (MAP). MAP-ohjelmassa ehdotetaan muutoksia ja laajennuksia ETF-käynnistysjärjestelmään ja pk-yritysten takausjärjestelmään sekä luodaan uusi siemenpääomatoimi. EIR hallinnoi kaikkia kolmea toimea, joiden tavoitteena on parantaa pk-yritysten rahoituksensaantia, missä markkinoiden on havaittu epäonnistuneen. [16] Päätös N:o 2000/819/EY. Näiden toimenpiteiden täytäntöönpanoa koskeva komission ehdotus sai yritysohjelman hallintokomitealta 4. lokakuuta 2001 myönteisen lausunnon siten kuin edellä mainitun neuvoston päätöksen 3 artiklassa edellytetään. Joulukuun 10. päivänä 2001 komissio teki MAP:n mukaisten rahoitusvälineiden täytäntöönpanoa koskevan päätöksen C(2001) 3973, minkä jälkeen Euroopan yhteisö allekirjoitti EIR:n kanssa 18. joulukuuta 2001 varainhoito- ja hallintosopimukset ETF-käynnistysjärjestelmää, pk-yritysten takausjärjestelmää ja siemenpääomatointa varten. MAP-ohjelmassa ETF-käynnistysjärjestelmää on mukautettu tukemaan pk-yritysten perustamista ja käynnistysvaiheen rahoitusta sijoituksilla erikoistuneisiin riskipääomarahastoihin ja yrityshautomoihin. Pk-yritysten takausjärjestelmään on lisätty kolme osa-aluetta käytettävissä olevien takausvälineiden valikoiman laajentamiseksi: - mikroluotot - sijoitukset omaan pääomaan - lainat, joilla katetaan tietotekniikkalaitteisto, ohjelmat ja koulutus Internetin ja sähköisen kaupankäynnin alalla. Siemenpääomatoimi on tarkoitettu tukemaan siemenrahastoja, yrityshautomoja tai vastaavia, joissa EIR on osakkaana. Tuki on tarkoitettu uusien sijoitustenhoitajien pitkäaikaiseksi palkkaamiseksi, jotta vahvistettaisiin riskipääoma-alan valmiutta tarjota siemenpääomasijoituksia. Toukokuussa 2002 tehtiin ensimmäiset sitoumukset MAP-budjettiin ja taattiin siten joustava siirtyminen kasvua ja työllisyyttä koskevasta aloitteesta uuteen järjestelmään. Vuonna 2002 saatettiin suurimmalta osin päätökseen muodollisuudet, joiden avulla ehdokasmaat voivat osallistua rahoitusvälineisiin. Ehdokasmaille osoitettu virallinen täytäntöönpanoilmoitus julkaistiin 25.2.2003. ETF-käynnistysjärjestelmän, pk-yritysten takausjärjestelmän ja eurooppalaisen yhteisyrityksen (JEV) tuloksista annetaan tietoja MAP-ohjelman yhteydessä.