KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Vuotuinen kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle Eurodacin keskusyksikön toiminnasta vuonna 2012 /* COM/2013/0485 final */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Vuotuinen kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle Eurodacin keskusyksikön toiminnasta vuonna 2012 1. Johdanto 1.1. Soveltamisala Eurodac-järjestelmän perustamisesta sormenjälkien vertailua varten Dublinin yleissopimuksen tehokkaaksi soveltamiseksi 11. joulukuuta 2000 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2725/2000[1] (jäljempänä ’Eurodac-asetus’) säädetään, että komission antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosikertomuksen keskusyksikön toiminnasta[2]. Tässä kymmenennessä vuosikertomuksessa on tietoja järjestelmän hallinnoinnista ja toiminnasta vuonna 2012. Siinä arvioidaan Eurodacin tuotosta ja kustannustehokkuutta sekä keskusyksikön palvelun laatua. Tämä on viimeinen komission antama vuosikertomus: tulevat vuosikertomukset antaa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaava eurooppalainen virasto (tietotekniikkavirasto). 1.2. Lainsäädännön ja politiikan kehittyminen Komissio antoi 30. toukokuuta 2012 uuden ehdotuksen[3], jossa sallitaan lainvalvontaviranomaisten pääsy Eurodaciin. Komissio oli antanut ensin vuonna 2008 Eurodac-asetuksen uudelleenlaaditun tekstin[4], jossa ei sallittu lainvalvontaviranomaisten pääsyä järjestelmään. Vuonna 2009 annettiin muutetut ehdotukset[5], jotta lainvalvontaviranomaiset pääsisivät järjestelmään (ehdotukset raukesivat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) voimaantulon vuoksi), ja vuonna 2010 annettiin taas uusi ehdotus[6], jossa ei sallittu lainvalvontaviranomaisten pääsyä järjestelmään. Sitten kävi selväksi, että lainvalvontaviranomaisten pääsy järjestelmään oli neuvoston mielestä olennainen osa Euroopan yhteistä turvapaikkajärjestelmää, joten komissio antoi vuoden 2012 ehdotuksensa. EURODACIN KESKUSYKSIKKÖ[7] 1.3. Järjestelmän hallinnointi Tietotekniikkaviraston perustamisesta annetun asetuksen[8] 38 artiklan mukaan uusi virasto alkaa hoitaa Eurodacin hallinnointia 1. joulukuuta 2012 alkaen. Siirtymäaika on kuitenkin välttämätön palvelujen jatkumisen takaamiseksi asetuksessa säädetyn mukaisesti, jotta Eurodacin hallinnointi saadaan siirrettyä nykyisistä paikoistaan Brysselistä (Belgia) ja Luxemburgista uusiin paikkoihin Strasbourgiin (Ranska) ja Sankt Johann im Pongauhun (Itävalta). Eurodacin hallinnoinnin odotetaankin siirtyvän tietotekniikkavirastolle vuoden 2013 aikana. Hallinnoinnin luovuttamiseen vuonna 2013 kuuluvat tietotekniikkaviraston henkilöstön koulutus sekä yhteyden perustaminen, jotta tietotekniikkavirasto pystyy hallinnoimaan Luxemburgissa sijaitsevaa Eurodacin nykyistä tietotekniikkainfrastruktuuria Strasbourgista käsin, kunnes keskusyksikön klooni saadaan asennettua Strasbourgiin ja varakeskusjärjestelmä Sankt Johann im Pongauhun. Tämän jälkeen Luxemburgissa sijaitseva vanhan keskusyksikön tietotekniikkainfrastuktuuri puretaan. 1.4. Palvelun laatu ja kustannustehokkuus Komissio on tehnyt parhaansa tarjotakseen laadukasta palvelua Eurodacin keskusyksikön loppukäyttäjille eli jäsenvaltioille. Eurodacin keskusyksikölle ei rekisteröity yhtään häiriöaikaa vuonna 2012. Kaikkiaan Eurodacin keskusyksikkö oli käytettävissä 99,98 prosenttia ajasta vuonna 2012. Keskusyksikön ylläpito- ja käyttömenot olivat 421 021,75 euroa vuonna 2012. Menoja oli edellisiä vuosia vähemmän (1 040 703,82 euroa vuonna 2011, 2 115 056,51 euroa vuonna 2010 ja 1 221 183,83 euroa vuonna 2009), mikä johtui pääasiassa Eurodac-järjestelmän päivittämisestä (Eurodac Plus). Eurodacin menoissa säästettiin käyttämällä tehokkaasti komission hallinnoimia olemassa olevia resursseja ja infrastruktuureja, kuten s-TESTA-verkkoa[9]. Komissio huolehti myös (ISA-ohjelman[10] avulla) keskusyksikön ja kansallisten yksikköjen väliseen tietojenvaihtoon liittyvistä viestintä- ja tietoturvapalveluista. Nämä kustannukset, joista kunkin jäsenvaltion oli alun perin tarkoitus vastata asetuksen 21 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti, maksoi lopulta komissio, joka hyödynsi käytettävissä olevaa yhteistä infrastruktuuria. Kustannustehokkuuden kannalta voidaan todeta, että jäsenvaltiot voivat vertailla Eurodacin avulla sekä muiden jäsenvaltioiden alun perin toimittamia tietoja että niiden itsensä alun perin toimittamia tietoja ja selvittää, onko turvapaikanhakija hakenut aiemmin turvapaikkaa (joko asiaa selvittävässä valtiossa tai jossain muussa valtiossa). Jäsenvaltioiden varoja säästyy näin huomattavasti, kun niiden ei tarvitse hankkia omaa automaattista sormenjälkien tunnistusjärjestelmää (AFIS) pystyäkseen vertaamaan turvapaikanhakijoilta ottamiaan sormenjälkiä. Vuonna 2012 keskusyksikköön lähetettiin 411 236 onnistunutta tapahtumaa. Kun keskusyksikön ylläpito- ja käyttömenot olivat 421 021,75 euroa, kustannuksiksi tuli vain 1,02 euroa per tapahtuma. 1.5. Tietosuoja ja tietoturva Eurodac-asetuksen 18 artiklan 2 kohdassa säädetään tietyistä tapahtumista, joista on mahdollisuus tehdä niin sanottuja erityishakuja (ryhmä 9) sellaisen henkilön pyynnöstä, jota koskevia tietoja on tallennettu keskustietokantaan. Tarkoituksena on turvata rekisteröidyn oikeus saada tutustua itseään koskeviin tietoihin. Kuten aiemmista vuosikertomuksista käy ilmi, Eurodacin ensimmäisten toimintavuosien aikana tehtyjen erityishakujen suuri määrä on herättänyt epäilyjä siitä, että kansalliset viranomaiset saattavat käyttää tätä toimintoa väärin. Vuonna 2012 tehtiin yhteensä 111 erityishakua, mikä on 50,9 prosenttia vähemmän kuin vuonna 2011 (226), mutta edelleen paljon enemmän kuin vuonna 2010 (66) tai vuonna 2009 (42). Vuonna 2012 tehdyistä erityishauista 52 (46 prosenttia) tehtiin Ranskasta. Sen sijaan vuonna 2011 Espanja teki 79 prosenttia kaikista erityishauista. Jotta tätä ilmiötä voitaisiin seurata tarkemmin, komissio on sisällyttänyt Eurodac-asetuksen muuttamista koskevaan ehdotukseensa vaatimuksen, jonka mukaan jäsenvaltioiden on lähetettävä toimivaltaiselle kansalliselle valvontaviranomaiselle jäljennös rekisteröidyn pyynnöstä saada tutustua tietoihin. 2. Tilastotiedot ja havainnot Tämän vuosikertomuksen liitteenä on taulukkoja, joihin sisältyy tilastotietoja keskusyksikön 1.1.2012–31.12.2012 tuottamista tiedoista. Eurodac-tilastot perustuvat 1) sellaisten vähintään 14-vuotiaiden henkilöiden sormenjälkiin, jotka ovat hakeneet turvapaikkaa jäsenvaltioista (ryhmä 1); 2) sellaisten henkilöiden sormenjälkiin, jotka on pidätetty jäsenvaltion ulkorajan luvattoman ylittämisen yhteydessä (ryhmä 2), tai 3) sellaisten henkilöiden sormenjälkiin, joiden on todettu oleskelevan laittomasti jäsenvaltion alueella (jos toimivaltaiset viranomaiset katsovat tarpeelliseksi tarkistaa, onko henkilö tehnyt aiemmin turvapaikkahakemuksen) (ryhmä 3). Turvapaikkahakemuksia koskevat Eurodac-tilastot eivät ole vertailukelpoisia Eurostatin tuottamien tilastojen kanssa, sillä viimeksi mainitut perustuvat oikeus- ja sisäministeriöiden toimittamiin kuukausittaisiin tilastotietoihin. Eroavuuksien taustalla on monia menetelmiin liittyviä syitä. Ensinnäkin Eurostatin tilastot sisältävät kaikki turvapaikanhakijat iästä riippumatta. Toiseksi sen tiedot kerätään erottamalla toisistaan ne henkilöt, jotka hakevat turvapaikkaa viitekuukauden aikana (ja joiden joukossa voi siis olla myös uusintahakemuksen tehneitä henkilöitä), ja ne henkilöt, jotka hakevat turvapaikkaa ensimmäistä kertaa. 2.1. Onnistuneet tapahtumat Onnistunut tapahtuma on sellainen, jonka keskusyksikkö käsittelee asianmukaisesti hylkäämättä sitä tietojen validointiongelman, sormenjälkivirheiden tai riittämättömän laadun vuoksi.[11] Vuonna 2012 keskusyksikkö vastaanotti yhteensä 411 236 onnistunutta tapahtumaa, mikä on 0,26 prosenttia vähemmän kuin vuonna 2011 (412 303). Ensisilmäyksellä määrä on säilynyt nyt huomattavan vakaana aiempien vuosien vaihteluun verrattuna. Joidenkin jäsenvaltioiden kohdalla määrät muuttuivat kuitenkin merkittävästi edelliseen vuoteen verrattuna. Selvin esimerkki on Italia, josta syötetyt tapahtumat vähenivät 96 685:stä vuonna 2011 peräti 30 616:een (–68,33 %) vuonna 2012. Määrä vastaa nyt aiempia vuosia ja tuo selvästi esille arabikevään vaikutuksen vuonna 2011 sekä kansainvälistä suojelua hakeneiden että luvatonta rajanylitystä yrittäneiden maahantulijoiden määriin. Myös Latviasta ja Suomesta syötetyt tapahtumat vähenivät huomattavasti, samoin kuin Maltalta syötetyt. Toisaalta Saksasta, Ruotsista, Bulgariasta, Puolasta ja Kreikasta syötetyt tapahtumat lisääntyivät jonkin verran. Kreikasta syötettyjen tapahtumien määrä lisääntyi prosentuaalisesti eniten (175 %): vuonna 2011 tapahtumia oli ollut 12 469, ja nyt niitä oli 34 294. Kreikan kohdalla suurin lisäys tapahtui ryhmän 2 tapahtumissa, jotka olivat vähentyneet merkittävästi edellisenä vuonna. Turvapaikanhakijoiden tietoja (ryhmä 1) koskevien tapahtumien määrä lisääntyi vuonna 2012 hieman (3,66 %), 285 959 tapahtumaan. Näitä tapahtumia oli 275 857 vuonna 2011 ja 215 463 vuonna 2010. Kreikkaa lukuun ottamatta ulkorajan luvattoman ylityksen yhteydessä pidätettyjen henkilöiden määrä (ryhmä 2) väheni vuonna 2012 yleisesti 39 300 tapahtumaan (–31,88 %), kun vuonna 2011 tällaisia tapahtumia oli ollut 57 693. Kuten edellä todettiin, suurin muutos tapahtui Kreikassa, jossa määrä kasvoi vuoden 2011 vain 530 tapahtumasta 21 951:een vuonna 2012 (4 042 %). Vuoteen 2011 verrattuna Bulgariassa määrä kasvoi 509:stä 1 518:aan (198 %), Unkarissa määrä laski 906:sta 260:een (–71,3 %) ja Italiassa määrä laski 50 555:stä 11 272:een (–77 %) vuonna 2012. Vuonna 2012 neljä valtiota (Tšekki, Islanti, Latvia ja Ruotsi) ei lähettänyt yhtään ryhmän 2 tapahtumaa ja yhdeksän muuta valtiota (Belgia, Sveitsi, Tanska, Viro, Irlanti, Liettua, Luxemburg, Portugali ja Romania) lähetti alle 10 tapahtumaa. Kuten vuoden 2009 kertomuksessa selvitettiin, Eurodac-tilastoissa näkyvä ero ryhmän 2 tiedoissa, jotka lähetetään Eurodacille ja muille tilastolähteille luvattomien rajanylitysten määrästä jäsenvaltioissa, johtuu Eurodac-asetuksen 8 artiklan 1 kohdassa annetusta määritelmästä[12]. Tätä asiaa selvennetään meneillään olevan Eurodac-asetuksen tarkistamisen yhteydessä. Ryhmän 3 tapahtumien (laittomasti jäsenvaltion alueella oleskelleiden pidätettyjen henkilöiden tiedot) kokonaismäärä kasvoi 9,17 prosenttia 85 976:een, kun se oli ollut 78 753 vuonna 2011 ja 72 840 vuonna 2010. Irlanti oli aiempien vuosien tapaan ainoa jäsenvaltio, joka ei lähettänyt yhtään ryhmän 3 tapahtumaa. Vaikka ryhmään 3 liittyvät haut eivät ole Eurodac-asetuksen mukaan pakollisia, komissio kannustaa jäsenvaltioita käyttämään tätä mahdollisuutta, ennen kuin ne aloittavat jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16. joulukuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY[13] mukaiset palauttamismenettelyt. Eurodac-asetuksessa[14] mainituissa tapauksissa tällaisen haun avulla voidaan selvittää, onko kolmannen maan kansalainen hakenut turvapaikkaa toisessa jäsenvaltiossa, johon hänet pitäisi Dublin-asetuksen mukaisesti palauttaa. Eniten ryhmän 3 tapahtumia lähetettiin vuonna 2012 Saksasta (24 621 eli 29 %), Alakomaista (11 172 eli 13 %) ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta (10 279 eli 12 %). Tämä vastaa vuosien 2010 ja 2011 kehityssuuntauksia. 2.2. Osumat 2.2.1. Useiden turvapaikkahakemusten jättäminen (osumat verrattaessa ryhmän 1 tietoja ryhmän 1 tietoihin) Eurodaciin vuonna 2012 tallennetuista 285 959 turvapaikkahakemuksesta 27,48 prosenttia oli tallennettu toistamiseen tai sitä useammin tehtyinä hakemuksina. Tämä tarkoittaa, että 78 591 tapauksessa saman henkilön sormenjäljet oli jo tallennettu ryhmän 1 tapahtumana samassa tai jossakin toisessa jäsenvaltiossa. Vuonna 2011 vastaava luku oli 61 819 (22,4 %). Joidenkin jäsenvaltioiden käytäntönä on ottaa sormenjäljet Dublin-asetuksen mukaisen takaisinoton yhteydessä, minkä vuoksi useampaan kertaan tehtyjä hakemuksia koskevat tilastot kuitenkin vääristyvät: kun Dublin-asetuksen nojalla siirretyltä hakijalta otetaan hänen saapuessaan sormenjäljet ja ne lähetetään Eurodac-järjestelmään, järjestelmä tulkitsee virheellisesti, että hakija on hakenut jälleen turvapaikkaa. Komissio aikoo ratkaista tämän ongelman, ja se on sisällyttänyt Eurodac-asetuksen muuttamista koskevaan ehdotukseensa vaatimuksen, jonka mukaan siirtoja ei pitäisi kirjata uusiksi turvapaikkahakemuksiksi. Liitteessä olevassa taulukossa 3 esitetään kunkin jäsenvaltion osalta niiden turvapaikkahakemusten määrä, jotka ovat vastanneet aikaisemmin toisessa jäsenvaltiossa (ulkomaan osuma) tai samassa jäsenvaltiossa (kotimaan osuma) rekisteröityä turvapaikkahakemusta.[15] Vuonna 2012 yhteensä 34,4 prosenttia kaikista useampaan kertaan tehdyistä hakemuksista oli kotimaan osumia (38,6 prosenttia vuonna 2011). Joissakin jäsenvaltioissa (Belgia, Bulgaria, Kypros, Tšekki, Espanja, Kreikka, Irlanti, Italia, Alankomaat, Puola ja Yhdistynyt kuningaskunta) tämä luku on jopa yli 50 prosenttia. Belgian kohdalla kotimaan osumia oli 10 037 yhteensä 14 883 hakemuksesta (67,4 %), ja Kyproksen kohdalla kotimaan osumia oli 139 yhteensä 148 hakemuksesta (93,9 %). Kotimaan osumista käyvät ilmi tapaukset, joissa turvapaikkaa hakenut henkilö jättää uuden hakemuksen samassa jäsenvaltiossa, joten kotimaan osumat vastaavat käytännössä pakolaisaseman myöntämistä tai poistamista koskevissa menettelyissä jäsenvaltioissa sovellettavista vähimmäisvaatimuksista 1. joulukuuta 2005 annetun neuvoston direktiivin 2005/85/EY[16] 32 artiklan mukaista myöhemmän hakemuksen käsitettä. Ulkomaan osumat antavat viitteitä turvapaikanhakijoiden myöhemmästä liikkumisesta EU:ssa. Edellisten vuosien tapaan tilastoista vahvistui, että turvapaikanhakijoiden myöhempi liikkuminen ei välttämättä noudattele loogisia reittejä naapurijäsenvaltioiden välillä. Esimerkiksi Ranskassa suurin osa ulkomaan osumista koski edelleen turvapaikanhakijoita, jotka olivat tehneet aiemmin hakemuksen Puolassa (2 498). Suuri määrä turvapaikanhakijoita Saksassa (2 567) ja Sveitsissä (1 050) oli hakenut aiemmin turvapaikkaa Ruotsista. Tilastot osoittavat edellisten vuosien tapaan, ettei ulkomaan osumien kohdalla ole kyse siitä, että unionin maaulkorajoilla sijaitsevista maista tai Välimeren maista pyrittäisiin pelkästään kohti pohjoisempia jäsenvaltioita. Tilastot, joiden mukaan virta käy kohti maaulkorajoilla sijaitsevia maita tai Välimeren maita, voidaan kuitenkin selittää suurelta osin tiettyjen jäsenvaltioiden käytännöllä ottaa sormenjäljet Dublin-asetuksen mukaisen takaisinoton yhteydessä. 2.2.2. Osumat verrattaessa ryhmän 1 tietoja ryhmän 2 tietoihin Tällaiset osumat kertovat reiteistä, joita luvattomasti jäsenvaltioiden alueelle tulleet henkilöt ovat käyttäneet ennen turvapaikan hakemista. Vuonna 2012 suurin osa osumista saatiin verrattaessa Kreikan (8 097), Italian (7 171), Espanjan (1 385), Unkarin (291) ja Bulgarian (134) lähettämiin tietoihin (ks. taulukko 5). Merkille pantavaa kuitenkin on, että Bulgarian kohdalla valtaosa näistä oli itse asiassa kotimaan osumia (84,9 %). Vuonna 2011 Italian kohdalla kotimaan osumia oli 85,9 prosenttia, mutta vuonna 2012 niiden määrä oli vähentynyt 46 prosenttiin. Vuoteen 2011 verrattuna voidaan havaita, että vuonna 2012 sellaisten luvattoman rajanylityksen yhteydessä pidätettyjen henkilöiden määrä, jotka päättivät myöhemmin tehdä turvapaikkahakemuksen, kasvoi 21 prosentista 65,3 prosenttiin. Tämä vastaa kokonaismäärän lisäystä 7 384:stä vuonna 2011 peräti 17 319:ään vuonna 2012. Suurin osa EU:n alueelle laittomasti Italian kautta saapuneista ja eteenpäin siirtyneistä henkilöistä matkusti Sveitsiin (2 978), Saksaan (1 359) tai Ruotsiin (881). Kreikan kautta laittomasti saapuneet ja eteenpäin siirtyneet henkilöt matkustivat lähinnä Saksaan (2 168), Ruotsiin (1 612) tai Itävaltaan (1 216). Espanjan kautta saapuneista suurin osa siirtyi joko Ranskaan (410), Saksaan (284), Belgiaan (259) tai Sveitsiin (242), ja henkilöt, jotka siirtyivät eteenpäin, kun heidän sormenjälkensä oli otettu Unkarissa, siirtyivät pääosin naapurimaihin Saksaan (61) ja Itävaltaan (59). 2.2.3. Osumat verrattaessa ryhmän 3 tietoja ryhmän 1 tietoihin Tällaiset osumat kertovat, mistä laittomat maahanmuuttajat ovat hakeneet turvapaikkaa ennen toiseen jäsenvaltioon matkustamista. On kuitenkin pidettävä mielessä, että ryhmän 3 tapahtumien lähettäminen ei ole pakollista eivätkä kaikki jäsenvaltiot käytä tätä tarkistusmahdollisuutta järjestelmällisesti. Saatavilla olevien tietojen perusteella henkilöt, jotka on pidätetty heidän oleskellessaan laittomasti muussa valtiossa kuin siinä, josta he hakivat turvapaikkaa, päätyvät yleensä tiettyihin valtioihin, erityisesti Saksaan (10 798 – 7 749 vuonna 2011), Alankomaihin (3 742), Sveitsiin (3 682), Norjaan (2 382), Ranskaan (2 165) ja Itävaltaan (2 111) (ks. taulukko 7). 2.3. Lähetysviive Sormenjälkien siirtämisen määräaika on ilmaistu nykyisessä Eurodac-asetuksessa hyvin epämääräisesti, mikä voi aiheuttaa käytännössä huomattavia viipeitä. Asia on tärkeä, sillä lähetysviive voi johtaa tuloksiin, jotka ovat ristiriidassa Dublin-asetuksessa säädettyjen vastuuperiaatteiden kanssa. Kohtuuttoman pitkän ajan kuluminen sormenjälkien ottamisesta niiden lähettämiseen Eurodacin keskusyksikköön on otettu esille aiemmissa vuosikertomuksissa, ja arviointikertomuksessa sitä pidettiin täytäntöönpano-ongelmana. Vuoden 2011 tavoin vuonna 2012 keskimääräinen lähetysviive eli sormenjälkien ottamisesta niiden lähettämiseen Eurodacin keskusyksikköön kulunut aika oli melko lyhyt. Valtaosassa jäsenvaltioista ja assosioituneista maista sormenjälkien lähettäminen Eurodacin keskusyksikköön kesti 0–4 päivää. Poikkeuksia tästä keskiarvosta on havaittu seuraavissa jäsenvaltioissa: Kypros 15,0 päivää (ryhmän 2 tapahtumat); Suomi 10,16 päivää (ryhmän 1 tapahtumat); Kreikka 5,0 päivää (ryhmän 1 tapahtumat) ja 10,43 päivää (ryhmän 2 tapahtumat); Yhdistynyt kuningaskunta 6,01 päivää (ryhmän 2 tapahtumat); Saksa 5,19 päivää (ryhmän 1 tapahtumat), ja Espanja 4,41 päivää (ryhmän 1 tapahtumat). Komissio joutuu toistamaan, että lähetysviipeiden vuoksi jäsenvaltion määrittämisessä voi tapahtua virhe aiemmissa vuosikertomuksissa esitetyillä kahdella tavalla: väärät osumat[17] ja ohilaukaukset[18]. Sormenjälkien lähetysviipeestä johtuvien ohilaukausten kokonaismäärä kaksinkertaistui 9:stä (2011) peräti 18:aan (2012). On kuitenkin syytä huomata, että asia on korjaantunut selvästi vuodesta 2010, jolloin ohilaukausten määrä oli 362. Vuonna 2012 tapahtuneista 18 ohilaukauksesta 12 johtui Kreikasta, neljä Espanjasta ja kaksi Slovakiasta. Väärien osumien määrä väheni 89:stä (2011) 65:een (2012). Näistä 13 oli Suomesta ja 10 Belgiasta. Tanskan osalta tämä luku oli ollut 28 vuonna 2011, mutta vuonna 2012 se oli vähentynyt seitsemään. Komissio kehottaa edelleen jäsenvaltioita tekemään kaikki tarpeelliset toimet pystyäkseen lähettämään tiedot viipymättä Eurodac-asetuksen 4 ja 8 artiklan mukaisesti. Komission antamassa Eurodac-asetuksen uudelleenlaatimista koskevassa ehdotuksessa on esitetty uusia lähettämisen määräaikoja, jotta lähettämisen viivästymistä koskevat ongelmat saataisiin ratkaistua. 2.4. Tapahtumien laatu Vuonna 2012 tapahtumien kesimääräinen hylkäämisaste[19] kaikkien jäsenvaltioiden ja assosioituneiden maiden osalta oli 6,63 prosenttia, mikä on hieman enemmän kuin vuonna 2011 (5,87 %). Seuraavien jäsenvaltioiden osalta hylkäämisaste oli vähintään 10 prosenttia: Viro (22,4 %), Ranska (10,51 %), Irlanti (18,28 %), Liechtenstein (13,7 %), Malta (30,47 %), Portugali (19,37 %) ja Yhdistynyt kuningaskunta (11,28 %). Yhteensä yhdeksällä jäsenvaltiolla oli keskimääräistä korkeampi hylkäämisaste. Hylkäämisaste ei johtunut teknologiasta tai järjestelmän heikkouksista. Hylkäämisasteen syyt liittyivät lähinnä jäsenvaltioiden toimittamien sormenjälkikuvien heikkoon laatuun, inhimilliseen virheeseen tai lähettävän jäsenvaltion laitteiston väärään konfiguraatioon. Toisaalta joissakin tapauksissa luvut sisälsivät useita yrityksiä lähettää samat sormenjäljet järjestelmän hylättyä ne laatusyistä. Komissio myöntää, että osa viivästymisistä voi johtua siitä, ettei sormenjälkien otto ole tilapäisesti mahdollista (vaurioituneet sormenpäät tai muut terveyssyyt, joiden vuoksi sormenjälkiä ei voida ottaa välittömästi). Komissio toistaa kuitenkin, että jo aiemmissa vuosikertomuksissa esille otetut yleisesti korkeat hylkäämisasteet ovat ongelma, ja kehottaa jäsenvaltioita järjestämään kansallisille Eurodac-käyttäjille erikoiskoulutusta sekä konfiguroimaan laitteet oikein, jotta hylkäämisastetta saadaan pienennettyä. 3. Päätelmät Vuonna 2012 Eurodacin keskusyksikön tulokset nopeuden, tuotoksen, turvallisuuden ja kustannustehokkuuden suhteen olivat hyvät. Vuonna 2012 tapahtumien kokonaismäärä (411 236) väheni 0,26 prosenttia. Ryhmän 1 tapahtumien määrä (285 959) lisääntyi 3,66 prosenttia, ja ryhmän 2 tapahtumien määrä (39 300) väheni 31,88 prosenttia (huolimatta Kreikassa tapahtuneesta valtavasta 4 042 prosentin lisäyksestä 21 951:een). Ryhmän 3 tapahtumien määrä (85 976) kasvoi 9,17 prosenttia. Vuonna 2012 tapahtumien keskimääräinen hylkäämisaste kasvoi kaikkien jäsenvaltioiden osalta 6,63 prosenttiin, kun se oli 5,87 prosenttia vuonna 2011. Lähetysviive siirrettäessä tietoja Eurodacin keskusyksikköön lyheni yleisesti, mutta parantamisen varaa on edelleen. LIITE Taulukko 1: Eurodacin keskusyksikkö, tietokannan sisältö 31.12.2012 || Ryhmä 1 || Ryhmä 2 || Suojatut ryhmä 1 || || AT || 125 192 || 235 || 8 475 || || BE || 155 203 || 8 || 3 584 || || BG || 4 720 || 1 796 || 12 || || CH || 66 087 || 2 || 4 207 || || CY || 29 445 || 18 || 0 || || CZ || 14 455 || 0 || 371 || || DE || 297 966 || 61 || 19 533 || || DK || 17 629 || 0 || 0 || || EE || 204 || 1 || 31 || || ES || 34 672 || 7 363 || 545 || || FI || 24 455 || 29 || 758 || || FR || 358 241 || 738 || 0 || || GR || 114 615 || 21 329 || 0 || || HU || 16 998 || 954 || 302 || || IE || 26 880 || 5 || 1 671 || || IS || 381 || 2 || 0 || || IT || 177 342 || 61 776 || 2 502 || || LI || 50 || 0 || 0 || || LT || 1 864 || 5 || 47 || || LU || 8 134 || 2 || 17 || || LV || 620 || 0 || 0 || || MT || 5 924 || 6 || 1 || || NL || 87 154 || 25 || 5 012 || || NO || 80 713 || 17 || 8 || || PL || 44 056 || 23 || 441 || || PT || 1 373 || 1 || 37 || || RO || 7 317 || 46 || 410 || || SE || 201 864 || 0 || 5 821 || || SI || 3 599 || 57 || 31 || || SK || 15 878 || 43 || 1 || || UK || 277 619 || 478 || 32 747 || || || || || || || Yhteensä || 2 200 650 || 95 020 || 86 564 || || 2 295 670 Taulukko 2: Eurodacin keskusyksikköön lähetetyt onnistuneet tapahtumat, vuosi 2012 Taulukko 3: Osumien jakautuminen – Ryhmän 1 tietojen vertaaminen ryhmän 1 tietoihin, vuosi 2012 Taulukko 4: Osumien jakautuminen – Ryhmän 1 tietojen vertaaminen ryhmän 2 tietoihin, vuosi 2012 Taulukko 5: Osumat verrattaessa ryhmän 1 tietoja ryhmän 2 tietoihin || Yhteensä || Kotimaan osumat || Ulkomaan osumat (= kokonaismäärä – kotimaan osumat) || Kotimaan osumien osuus (%) AT || 74 || 46 || 28 || 62,16 BE || 3 || 2 || 1 || 66,67 BG || 888 || 754 || 134 || 84,91 CH || 2 || 1 || 1 || 50,00 CY || 1 || 1 || 0 || 100,00 CZ || 0 || 0 || 0 || DE || 39 || 38 || 1 || 97,44 DK || 0 || 0 || 0 || EE || 1 || 1 || 0 || 100,00 ES || 1797 || 412 || 1385 || 22,93 FI || 30 || 28 || 2 || 93,33 FR || 335 || 212 || 123 || 63,28 GR || 9479 || 1382 || 8097 || 14,58 HU || 380 || 89 || 291 || 23,42 IE || 1 || 1 || 0 || 100,00 IS || 0 || 0 || 0 || IT || 13282 || 6111 || 7171 || 46,01 LI || 0 || 0 || 0 || LT || 7 || 2 || 5 || 28,57 LU || 2 || 2 || 0 || 100,00 LV || 0 || 0 || 0 || MT || 1 || 0 || 1 || 0,00 NL || 20 || 11 || 9 || 55,00 NO || 3 || 3 || 0 || 100,00 PL || 5 || 2 || 3 || 40,00 PT || 0 || 0 || 0 || RO || 18 || 3 || 15 || 16,67 SE || 1 || 0 || 1 || 0,00 SI || 29 || 6 || 23 || 20,69 SK || 53 || 36 || 17 || 67,92 UK || 50 || 39 || 11 || 78,00 Taulukko 6: Osumien jakautuminen – Ryhmän 3 tietojen vertaaminen ryhmän 1 tietoihin, vuosi 2012 Taulukko 7: Ryhmän 3 tietojen vertaaminen ryhmän 1 tietoihin (henkilöt, jotka on pidätetty laittomasta oleskelusta muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa hän on hakenut turvapaikkaa) || Kotimaan osumat || Yhteensä || Kokonaismäärä – kotimaan osumat AT || 1544 || 3655 || 2111 BE || 2367 || 4343 || 1976 BG || 96 || 202 || 106 CH || 3685 || 7367 || 3682 CY || 30 || 30 || 0 CZ || 131 || 416 || 285 DE || 1709 || 12507 || 10798 DK || 163 || 1112 || 949 EE || 0 || 64 || 64 ES || 24 || 115 || 91 FI || 24 || 118 || 94 FR || 293 || 2458 || 2165 GR || 18 || 19 || 1 HU || 309 || 906 || 597 IE || 0 || 0 || 0 IS || 2 || 37 || 35 IT || 166 || 297 || 131 LI || 0 || 0 || 0 LT || 6 || 82 || 76 LU || 36 || 213 || 177 LV || 3 || 26 || 23 MT || 0 || 10 || 10 NL || 2891 || 6633 || 3742 NO || 1410 || 3792 || 2382 PL || 532 || 1838 || 1306 PT || 2 || 44 || 42 RO || 152 || 197 || 45 SE || 73 || 192 || 119 SI || 36 || 195 || 159 SK || 47 || 183 || 136 UK || 770 || 1514 || 744 || || || Yhteensä || 16519 || 48565 || 32046 Taulukko 8: Hylätyt tapahtumat prosenttiosuuksina vuonna 2012 Taulukko 9: Keskimäärin kulunut aika sormenjälkien ottamisesta niiden lähettämiseen Eurodacin keskusyksikköön, vuosi 2012 Taulukko 10: Väärät osumat verrattaessa ryhmän 1 tietoja ryhmän 1 tietoihin, vuosi 2012 Taulukko 11: Ryhmän 2 tietojen lähetysviipeestä johtuvat ohilaukaukset verrattaessa ryhmän 1 tietoja ryhmän 2 tietoihin, vuosi 2012 Taulukko 12: Suojattuihin tietoihin (asetuksen (EY) N:o 2725/2000 12 artikla) kohdistuneiden osumien jakautuminen, vuosi 2012 Taulukko 13: Ryhmän 9 haut (erityishaut) jäsenvaltioittain, vuosi 2012 [1] EYVL L 316, 15.12.2000, s. 1. [2] Eurodac-asetuksen 24 artiklan 1 kohta. [3] COM(2012) 254 final. [4] KOM(2008) 825 lopullinen. [5] KOM(2009) 342 lopullinen ja KOM(2009) 344 lopullinen. [6] KOM(2010) 555 lopullinen. [7] Eurodac-asetuksessa säädetään Euroopan komission hallinnoiman automaattisen sormenjälkien tunnistusjärjestelmän (AFIS) sisältävän keskusyksikön käyttöönotosta. Keskusyksikkö vastaanottaa tietoja ja välittää vastauksia (osuma / ei osumaa) kansallisille yksiköille (kansalliset yhteyspisteet) kussakin jäsenvaltiossa. Eurodac-asetuksessa ja sen täytäntöönpanosäännöissä määritellään sormenjälkitietojen keräämistä, siirtämistä ja vertailua koskevat vastuualueet, siirtämiskeinot, keskusyksikön tilastointitehtävät ja tietojensiirrossa käytettävät standardit. [8] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1077/2011, annettu 25 päivänä lokakuuta 2011, vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaavan eurooppalaisen viraston perustamisesta, EUVL L 286, 1.11.2011, s. 1 [9] s-TESTA-verkko (suojatut Euroopan laajuiset julkishallinnon telematiikkapalvelut) on yleinen infrastruktuuri, jolla täytetään EU:n ja jäsenvaltioiden viranomaisten välisen asiainhoidon tarpeet ja tietojenvaihdon vaatimukset. [10] ISA (yhteentoimivuusratkaisu eurooppalaisille julkishallinnoille) on uusi ohjelma, jolla parannetaan EU:n jäsenvaltioiden julkishallintojen sähköisesti toteutettavaa yhteistyötä. Se on jatkoa sitä edeltäneille ohjelmille IDA II (hallintojen välinen telemaattinen tietojenvaihto) ja IDABC (yleiseurooppalaisten julkishallinnon sähköisten palveluiden yhteentoimiva tarjoaminen viranomaisille, yrityksille ja kansalaisille). [11] Liitteen taulukkoon 2 on koottu onnistuneet tapahtumat jäsenvaltioittain ja ryhmittäin 1.1.2012–31.12.2012. [12] ”Kunkin jäsenvaltion on Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen ja Yhdistyneiden Kansakuntien lapsen oikeuksista tehdyn sopimuksen turvalausekkeiden mukaisesti otettava viipymättä kaikkien sellaisten vähintään 14-vuotiaiden unionin ulkopuolisesta valtiosta tulleiden ulkomaalaisten kaikista sormista sormenjäljet, jotka toimivaltaiset viranomaiset pidättävät kyseisen jäsenvaltion maa-, meri- tai ilmateitse tapahtuvan luvattoman ylittämisen yhteydessä, ja joita ei käännytetä.” [13] EUVL L 348, 24.12.2008. [14] 11 artikla: ”(…) Yleensä on syytä tarkistaa, onko ulkomaalainen jättänyt aiemmin turvapaikkahakemuksen johonkin toiseen jäsenvaltioon, jos a) ulkomaalainen ilmoittaa hakeneensa turvapaikkaa, mutta ei mainitse, mihin jäsenvaltioon hän on hakemuksensa jättänyt; b) ulkomaalainen ei hae turvapaikkaa, mutta vastustaa palauttamista lähtömaahan väittäen olevansa siellä vaarassa, tai c) ulkomaalainen yrittää muulla tavoin estää maasta poistamisen kieltäytymällä auttamasta henkilöllisyytensä selvittämisessä, erityisesti siten, ettei hän esitä henkilöllisyysasiakirjoja tai esittää väärät henkilöllisyysasiakirjat.” [15] Taulukoissa esitetyt kotimaan osumia koskevat tilastot eivät välttämättä vastaa keskusyksikön välittämiä ja jäsenvaltioiden kirjaamia osumavastauksia. Tämä johtuu siitä, että jäsenvaltiot eivät aina käytä 4 artiklan 4 kohdassa säädettyä mahdollisuutta pyytää keskusyksikköä kohdistamaan haku niiden omiin, keskustietokantaan jo aiemmin tallennettuihin tietoihin. Vaikka jäsenvaltiot eivät hyödynnä tätä mahdollisuutta, keskusyksikön on kuitenkin teknisistä syistä aina verrattava tietoja kaikkiin keskusyksikköön tallennettuihin tietoihin (kotimaisiin ja ulkomaisiin). Jos jäsenvaltio ei ole pyytänyt vertailua sen omiin tietoihin, keskusyksikkö vastaa pelkästään ”ei osumaa”, vaikka sen omista tiedoista löytyisikin osuma. [16] EUVL L 326, 13.12.2005. [17] Niin sanottu väärä osuma: Kolmannen maan kansalainen tekee turvapaikkahakemuksen jäsenvaltiossa A, jonka viranomaiset ottavat häneltä sormenjäljet. Kun nämä sormenjäljet odottavat lähettämistä keskusyksikköön (ryhmän 1 tapahtuma), sama henkilö saattaa matkustaa jäsenvaltioon B ja hakea uudestaan turvapaikkaa. Jos jäsenvaltio B lähettää sormenjäljet ensin, jäsenvaltion A lähettämät sormenjäljet tallennetaan keskustietokantaan jäsenvaltion B lähettämiä sormenjälkiä myöhemmin. Jäsenvaltion A lähettämillä tiedoilla saadaan tällöin osuma verrattaessa niitä jäsenvaltion B lähettämiin tietoihin. Jäsenvaltio B määritetään siis turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastaavaksi jäsenvaltioksi jäsenvaltion A sijaan, vaikka turvapaikkahakemus oli tehty ensin jäsenvaltiossa A. [18] Niin sanottu ohilaukaus: Kolmannen maan kansalainen pidätetään luvattoman rajanylityksen yhteydessä ja viranomaiset ottavat häneltä sormenjäljet tulojäsenvaltiossa A. Kun nämä sormenjäljet odottavat lähettämistä keskusyksikköön (ryhmän 2 tapahtuma), sama henkilö saattaa matkustaa jäsenvaltioon B ja hakea turvapaikkaa. Tässä yhteydessä jäsenvaltion B viranomaiset ottavat häneltä sormenjäljet. Jos jäsenvaltio B lähettää sormenjäljet (ryhmän 1 tapahtuma) ensin, keskusyksikkö tallentaa ryhmän 1 tapahtuman ensin ja jäsenvaltio B joutuu käsittelemään hakemuksen jäsenvaltion A sijaan. Kun ryhmän 2 tapahtumaa koskevat tiedot saapuvat myöhemmin, osumaa ei tule, koska ryhmän 2 tiedoilla ei voi tehdä hakua. [19] Tapahtuma voidaan hylätä tietojen validointiongelmien, sormenjälkivirheiden tai riittämättömän laadun vuoksi (ks. myös edellä oleva 2.1 kohta).