EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 29.04.1998 
KOM(1998)2591opull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
SOSIAALIALAN TOIMINTAOHJELMA VUOSIKSI 1998-2000 

SOSIAALIALAN TOIMINTAOHJELMA VUOSIKSI 1998-2000 
I. Euroopan sosiaalipolitiikan uudistus: vankka rakennuspohja 
Vuonna 1993 komissio aloitti laajan kuulemismenettelyn Euroopan 
sosiaalipolitiikan tulevaisuudesta. Toiminnan tarkoituksena oli kehittää luonnos 
sosiaalipolitiikan uudistamiseksi suurten muutosten kaudella, ja sitä edistettiin 
vuonna 1993 ja 1994 annetuilla sosiaalipolitiikkaa koskevilla vihreällä ja 
valkoisella kirjalla. Tämä puolestaan johti keskipitkän aikavälin sosiaalialan 
toimintaohjelmaan vuosiksi 1995-1997, jossa pyrittiin kehittämään laaja-
alaisempi, innovatiivisempi ja kaukonäköisempi lähestymistapa Euroopan 
sosiaalipolitiikkaan. 
Lähestymistapa on kypsynyt viime vuosien ajan ja tuottanut tuloksia. 
=> Työllisyyspolitiikka on ehdottomasti siirtynyt eurooppalaisen asialistan 
kärkeen. Amsterdamin sopimuksen uusi työllisyyttä koskeva osasto teki 
työllisyydestä yhteisen huolenaiheen. Luxemburgin työllisyyshuippukokous ja 
sen jälkeinen vuoden 1998 työllisyyden suuntaviivojen hyväksyminen ja 
kansallisten työllisyystoimintasuunnitelmien esittäminen ovat edistäneet 
jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkojen koordinointia yhtenäisen 
työllisyysstrategian kehittämisen kautta. 
=> Neuvosto on hyväksynyt joukon tärkeitä lainsäädäntöehdotuksia, mikä 
helpottaa yhtenäismarkkinoiden saavuttamiseen tarvittavien sosiaalialan 
vähimmäisstandardien täydentämistä ja vahvistamista. Tätä kehityssuuntaa 
on helpotettu käyttämällä yhteistyökeskeisempää päätöksentekomenettelyä, 
jossa työmarkkinaosapuolet ovat mukana ja joka otettiin käyttöön 
sosiaalipolitiikasta tehdyllä sopimuksella. 
=> Komissio on hyväksynyt joukon yksityiskohtaisia ja kunnianhimoisia 
työohjelmia. Nämä poliittiset aloitteet - esimerkiksi työntekijöiden vapaata 
liikkuvuutta koskeva toimintasuunnitelma ja työn organisointia koskeva vihreä 
kirja - muodostavat sosiaalipolitiikan uudistuksen "rakennuspalikat". Ne on 
lueteltu liitteessä 1. 
=> Sosiaalipoliittinen keskustelu on laajentunut ja syventynyt niin, että siinä 
käsitellään kaikkia osapuolia koskevia aiheita kuten väestörakenteen 
kehityssuuntia, sosiaalisen suojelun uudenaikaistamista ja rasismin torjuntaa, 
joiden alalla Euroopan laajuisella keskustelulla, yhteistyöllä sekä tietojen ja 
parhaiden toimintatapojen vaihdolla on selvästi saavutettavissa lisäarvoa. 
=> Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelulla on saavutettu konkreettisia tuloksia ja 
kansalaisoikeuksia koskeva vuoropuhelu on syventynyt; nämä auttavat 
vahvistamaan Euroopan tasoisen toiminnan oikeutusta ja tehokkuutta. 
=> Sosiaalipolitiikan ja muiden yhteisön politiikkojen välisiä yhteyksiä on 
vahvistettu, millä vahvistetaan sitä vakaumusta, että sosiaalista edistystä on 
tuettava politiikan kaikilla aloilla. Esimerkkeinä tästä voidaan mainita sitoumus 
naisten ja miesten tasa-arvoisten mahdollisuuksien sekä terveyden suojelua 
koskevien vaatimusten sisällyttämisestä kaikkiin politiikkohin ja vuonna 1997 
annettu tiedonanto ympäristöstä ja työllisyydestä. 
II. Vastaaminen muuttuvan maailman asettamiin haasteisiin 
Edellä esitetyt saavutukset muodostavat vankan pohjan, jolle on hyvä rakentaa. 
Unionilla on kuitenkin edessään merkittäviä yhteiskunnallisia haasteita, joihin tällä 
toimintaohjelmalla pyritään vastaamaan. 
=> Työttömyysluvut pysyttelevät itsepäisesti korkeina erityisesti nuorten, naisten 
ja pitkäaikaistyöttömien osalta, ja monien jäsenvaltioiden työllisyysluvut ovat 
liian alhaiset. Monissa maissa on huomattava työvoimareservi, johon voidaan 
turvautua osallistumisen ja työllisyyslukujen parantamiseksi, mutta kasvava 
kuilu ammattitaitoisen ja ammattitaidottoman työvoiman välillä uhkaa 
Euroopan kilpailukykyä ja ihmisten työllistettävyyttä, ja työvoiman liikkuvuus 
pysyy alhaisena. 
=> Työmaailma muuttuu nopeasti, kun globalisaatio ja yleistyvä tietoyhteiskunta 
saavat aikaan huomattavia muutoksia työskentelytavoissa, työn 
organisoinnissa ja ihmisten tarvitsemissa taidoissa. Tulevaisuudessa 
menestyminen edellyttää parempaa sopeutumiskykyä. Tämän saavuttamiseen 
tarvitaan tasapaino yritysten vaatiman joustavuuden ja työntekijöiden 
vaatiman turvallisuuden välille niin, ettei estetä uusien työn 
organisaatiomallien ja uuden teknologian mahdollisuuksia, mutta edistetään 
kunnollisia, terveellisiä ja turvallisia työoloja. 
=> Köyhyyttä ja yhteiskunnallista syrjäytymistä esiintyy rinnakkain vaurauden 
kanssa, ja monet ihmiset kärsivät edelleen syrjinnästä, epätasa-arvoisesta 
kohtelusta ja huonosta terveydestä. Sosiaaliturvajärjestelmät ovat 
eurooppalaisen yhteiskuntamallin kulmakiviä, mutta tämänhetkisenä 
haasteena on mukauttaa järjestelmiä niin, että voidaan vastata haasteisiin 
paremmin ja tehokkaammin samalla kun otetaan huomioon uudet tarpeet ja 
muuttuvat olosuhteet. 
Laajemmassa yhteydessä Eurooppa on siirtymässä vieläkin suurempien 
muutosten kaudelle. Näillä laajemmilla tekijöillä on merkittävää vaikutusta 
sosiaalipolitiikan tuleville kehityssuunnille, ja ne otetaan huomioon tässä 
toimintaohjelmassa. 
=> Yhtenäismarkkinoiden toteutuminen ja yhtenäisvaluutan käyttöönotto 
muuttavat Euroopan erillisten talouksien ryhmästä yhtenäiseksi taloudelliseksi 
kokonaisuudeksi. Euroopan talous- ja rahaliiton toteuttaminen tuo monia 
etuja: vakaamman makrotalouden, kestävämmän kasvun ja enemmän 
vaikutusvaltaa maailmanmarkkinoilla. Uusi taloudellinen tilanne korostaa 
entisestään sosiaali- ja talouspolitiikan vuorovaikutuksen merkitystä samoin 
kuin tarvetta vahvistaa EMUn, hyvin toimivien yhtenäismarkkinoiden, 
koheesiO|jolitiikan sekä työllisyys- ja sosiaalipolitiikan yhteyksiä. Varsinkin 
EMU auttaa vahvistamaan avoimuutta ja kilpailua ja edistää siten 
dynaamisempaa kasvua ja työllisyyttä sekä tukee yhteiskunnallista kehitystä. 
=> Väestörakenteen suuntaukset tarkoittavat sitä, että työvoima ja Euroopan 
unionin väestö ovat ikääntymässä. Työikäisen ja eläkeikäisen väestön välinen 
tasapainon muuttuminen on suuri haaste taloudelliselle ja yhteiskunnalliselle 
koheesiolle. Tarvitaan lisäponnistuksia tätä muutosta koskevan tiedon 
levittämiseksi ja sen vaikutusten ymmärtämiseksi. Tällä - samoin kuin naisten 
lisääntyneellä osallistumisella työelämään ja muuttuneella perhe-elämällä - on 
syvällisiä vaikutuksia Euroopan työllisyyteen ja sosiaaliturvajärjestelmiin. 
Muutos korostaa entistä enemmän tarvetta harjoittaa sellaista politiikkaa, jolla 
saadaan työllisyysluvut nousemaan, parannetaan sosiaaliturvajärjestelmien 
pysyvyyttä ja vastataan uusiin tarpeisiin, kuten vanhusten pitkäaikaishoidon 
tarpeeseen. 
=> Laajentuminen on haaste niin EU:lle kuin hakijamaillekin. Sosiaalipolitiikalla on 
merkittävä tehtävä pyrittäessä helpottamaan hakijamaiden kansalaisten 
siirtymistä markkinatalouteen. Tasapainoisessa makrotaloudellisessa 
strategiassa hakijamaiden on esimerkiksi uudistettava työllisyyspolitiikkaansa, 
linjattava lainsäädäntönsä EU:n lainsäädännön mukaiseksi ja kehitettävä 
riittävät sosiaaliturva- ja terveydenhuoltojärjestelmät. 
Hl. Seuraava vaihe: muutosohjelman toteuttaminen 
Eurooppalaisen sosiaalipolitiikan on rakennettava näille saavutuksille ja vastattava 
nopeasti muuttuvan maailman haasteisiin. Amsterdamin sopimuksen 
hyväksymisellä on luotu puitteet sosiaalipolitiikan vahvistamiselle lisäämällä 
perussopimukseen uusi työllisyyttä koskeva osasto EMUa täydentämään, uusia 
tasa-arvoa, syrjäytymistä, syrjinnän torjumista ja kansanterveyttä koskevia 
määräyksiä ja ottamalla mukaan sosiaalipolitiikasta tehty sopimus. Tällä on 
asetettu työmarkkinaosapuolet avainasemaan. Tämä on selvä osoitus 
uudistuneesta korkean tason poliittisesta sitoutumisesta käsitellä näitä asioita 
Euroopan tasolla. 
Näillä perusteilla tässä tiedonannossa luonnostellaan seuraavat vaiheet Euroopan 
sosiaalipolitiikan tulevalle kehitykselle. Lähtökohtana on, että taloudellisen ja 
yhteiskunnallisen edistyksen on kuljettava käsikkäin ja että taloudellisen 
edistyksen päätarkoitus on kohottaa ihmisten elintasoa tasapainoisen 
makrotaloudellisen strategian yhteydessä. Näissä puitteissa sosiaalipolitiikan olisi 
edistettävä kaikkien kunnollista elämänlaatua ja elintasoa aktiivisessa, 
syrjäytymistä ehkäisevässä ja terveessä yhteiskunnassa, jossa kannustetaan 
työllisyyttä, hyviä työoloja ja yhtäläisiä mahdollisuuksia. 
Työllisyys on keskipisteessä tämän vision toteuttamisessa, koska työssäkäyvä 
Eurooppa pitää yllä eurooppalaisen yhteiskuntamallin ydinarvoja. Samaan aikaan 
sosiaalipolitiikalla - jolla toteutetaan perustamissopimuksessa sille annettuja 
tehtäviä - on merkittävä rooli syrjäytymistä ehkäisevän yhteiskunnan 
edistämisessä ja yksilöiden varustamisessa muuttuvaan työmaailmaan 
globalisaation ja nopean teknologisen muutoksen kaudella. Tämä asiakirja 
perustuu aikaisemman toimintaohjelman saavutuksiin ja työllisyysprosessin ja 
Amsterdamin sopimuksen antamaan tuoreeseen sysäykseen, ja siinä annetaan 
puitteet Euroopan sosiaalipolitiikan tulevalle kehittämiselle. Asiakirjassa 
yhdistetään tärkeimmät toimintalinjat kolmen pääotsikon alle: 
S Työpaikat, ammattitaito ja 
liikkuvuus 
S Muuttuva työmaailma 
S Syrjäytymistä ehkäisevä 
yhteiskunta 
Tämän suunnitelman toteuttamisessa komissio käyttää tasapainoisesti eri 
poliittisia välineitä. 
• Kumppanuus ja politiikan kehittäminen: Tarvittavan tiedon toimittaminen 
sosiaalipolitiikkaa koskevan keskustelun syventämiseksi sekä poliittisella, 
työmarkkinaosapuolten ja kansalaisten tasolla käytävän keskustelun 
hyödyntäminen yhteistyön rakentamiseksi ja puitteiden laatimiseksi, jotta 
saavutettaisiin yhteiset tavoitteet. Viime vuosina on edistytty huomattavasti 
tämän yhteistyöhön perustuvan lähestymistavan kehittämisessä, mikä on 
edellytys todellisen muutoksen aikaansaamiselle, ja tämä jatkuu 
tulevaisuudessa. Komissiolla on erityinen tehtävä valvoa esimerkisi Euroopan 
työllisyysstrategiaan sisältyviä yhteisesti sovittuja tavoitteita. Komissio aikoo 
esittää lähiaikoina ehdotuksia työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun 
uudistamiseksi. Vuoden 1998 Euroopan sosiaalipoliittinen foorumi tarjoaa 
myös mahdollisuuden syventää keskustelua sosiaalipolitiikan tulevaisuudesta. 
• Taloudellinen tuki ja kannustimet: Rakennerahastot, ja erityisesti Euroopan 
sosiaalirahasto (ESR), ovat tärkeimmät Euroopan tasolla käytettävissä olevista 
rahoitusvälineistä, joiden kautta voidaan investoida ihmisiin ja edistää 
sosiaalista edistystä. Ehdotetussa ESR:n uudistuksessa on kiinnitetty erityistä 
huomiota koulutus- ja työllisyysalan politiikan ja järjestelmien mukauttamisen 
ja uudenaikaistamisen tukemiseen. Lisäksi on muodostettu selvä yhteys 
Euroopan työllisyysstrategian mukaisiin jäsenvaltioiden 
työllisyyssuunnitelmiin. Taloudellinen tuki jaetaan seuraavien kanavien kautta: 
- rakennerahastojen tärkeimpiin ohjelmiin kuuluvat toimet, joilla 
edistetään henkilöresurssien kehittämistä 
- yhteisöaloite, joka keskittyy syrjinnän ja epätasa-arvoisuuksien 
torjumiseen työmarkkinoille pääsyssä 
- rajoitettu määrä innovatiivisia hankkeita, joilla kehitetään ja testataan 
uusia lähestymistapoja. 
Lisäksi Amsterdamin sopimuksessa määrätään kannustavista toimenpiteistä, 
joita sovelletaan työllisyyteen ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaan, ja 
sopimuksen ratifioinnin jälkeen harkitaan asianmukaisia ehdotuksia. Muita 
toimia toteutetaan tarpeen mukaan budjettivallan käyttäjän vahvistamissa 
puitteissa. 
• Lainsäädäntö: Yhteiskuntaan ja työelämään liittyvien oikeudenmukaisten ja 
kunnollisten standardien edistämistä korostetaan jatkuvasti alueilla, joilla 
tarvitaan uusia tai ajanmukaistettuja sääntöjä, ja samalla rohkaistaan 
nykyiste.i sääntöjen moitteetonta täytäntöönpanoa, jotta koko unionin 
alueella sovellettaisiin vähimmäisstandardeja tasavertaisesti. Liitteessä 2 
esitetään tällä hetkellä vireillä olevat sosiaalialan lainsäädäntöehdotukset. 
Näiden seikkojen edistämiseksi komissio käy säännöllisesti keskusteluja 
Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa löytääkseen ne ehdotukset, joissa 
voidaan edistyä ja ne jotka olisi peruutettava, koska ne eivät ole enää 
relevantteja, tai joita ei todennäköisesti hyväksytä. 
III. 1 Työllisyys, ammattitaitoja liikkuvuus 
Amsterdamin sopimus ja Luxemburgin työllisyyshuippukokous ovat korostaneet 
unionin yhteistä sitoutumista työllisyystilanteen kohentamiseen ja työttömyyden 
torjumiseen, ja niissä on annettu välineet tätä varten. Tavoitteena on hyödyntää 
kasvun ja makroekonomisen vakauden tarjoamat mahdollisuudet rakenteellisten 
uudistusten vahvistamiseksi ja kohottaa Euroopan työllisyyslukuja merkittävästi 
niin, että ne ovat samalla tasolla sen tärkeimpien kilpailijoiden kanssa. Näin 
pyritään tukemaan Euroopan vaurautta ja eurooppalaisen yhteiskuntamallin 
elinkelpoisuutta pitkällä aikavälillä. Työllisyyspolitiikkojen lähentyminen täydentää 
talous- ja rahaliittoon johtavaa lähentymisprosessia. Unioni voi edistää 
työllisyyttä luomalla edellytykset vakaalle ja jatkuvalle kasvulle, rohkaisemalla 
yrittäjyyttä ja kannustamalla aktiivista politiikkaa kaikkien - vastavalmistuneiden, 
työelämässä olevien ja työttömien - työllistettävyyden parantamiseksi niin, että 
täytetään nykyiset ja tulevat ammattitaitovaatimukset ja annetaan ihmisille 
mahdollisuus työskennellä. 
• Työpaikkojen luominen ja työttömyyden torjuminen: Työllisyyden 
suuntaviivoissa annetaan selvät tavoitteet ja koordinointimekanismit, joiden 
kautta jäsenvaltiot ovat laatineet kansalliset toimintasuunnitelmansa 
työllistettävyyteen, yrittäjyyteen, sopeutumiskykyyn ja yhtäläisiin 
mahdollisuuksiin perustuvan uuden työllisyysstrategian 
täytäntöönpanemiseksi. Jo nyt on vankkoja todisteita siitä, että tällä 
prosessilla saadaan arvokkaita tuloksia. Se on johtanut erityisesti parempaan 
koordinointiin kansallisissa hallinnoissa ja varmistanut, että 
työllisyyspolitiikkaa käsitellään kansallisella tasolla koordinoidusti 
korkeimmalla tasolla, missä ovat mukana myös työmarkkinaosapuolet ja 
alueelliset toimielimet. Omasta puolestaan komissio 
S varmistaa Amsterdamin ja Luxemburgin huippukokouksissa 
hyväksyttyjen poliittisten sopimusten mukaisen työllisyysstrategian 
täytäntöönpanon; tärkeimmät toimet ovat vuosittain tehtävä 
työllisyyssuuntaviivojen esittely ja arviointi ja tarvittaessa 
jäsenvaltioille osoittavien suositusten muotoilu 
S varmistaa, että talouspolitiikan laajat suuntaviivat ja työllisyyden 
suuntaviivat vahvistavat ja tukevat kasvua, vakautta ja työllisyyttä 
edistävää johdonmukaista taloudellista strategiaa, jonka tarkoituksena 
on muun muassa kohottaa työllisyystasoa ja taata vakaa ja kestävä 
perusta elintason parantamiseksi unionissa 
S voimistaa hyvien toimintatapojen ja innovaatioiden vaihtoa sekä 
jäsenvaltioiden työllisyys- ja työmarkkinatilannetta koskevan 
analyyttisen materiaalin toimittamista, mihin kuuluu myös 
kannustavien toimenpiteiden ehdottaminen uuden sopimuksen 
ratifioinnin jälkeen 
S avustaa sovittujen vertailtavien tietokantojen ja sovittujen 
indikaattoreiden kehittämisessä työllisyyttä koskevien suuntaviivojen 
täytäntöönpanon valvomiseksi 
V käynnistää äskettäisen tiedonantonsa pohjalta keskustelun vuonna 
1998 siitä, miten torjutaan "pimeän" työn ongelma ja edistetään 
tietojenvaihtoa hyvistä toimintatavoista, jotta tämä työ tehtäisiin 
virallisesti 
S kannustaa työttömyyden torjuntaan tähtäävää julkisten 
työvoimapalveluiden uudistamista koskevaa euroopanlaajuista 
keskustelua. 
Suuntaviivoissa esitettyjen työllistettävyyttä, yrittäjyyttä ja yhtäläisiä 
mahdollisuuksia koskevien pilareiden osalta ^ komissio 
S edistää edelleen rakennerahastojen alaista innovatiivisten työpaikkojen 
luomismallien kehittämistä paikallisilla kehittämistoimenpiteillä, joihin 
kuuluvat alueelliset työllisyyssopimukset ja sosiaalitalous 
S jatkaa pyrkimyksiään kehittää yrittäjyyskulttuuria erityisesti niiden 
ensisijaisten toimien kautta, jotka on mainittu yrittäjyyden edistämistä 
Euroopassa koskevassa komission uudessa tiedonannossa 
V rohkaisee jäsenvaltioita lisäämään edelleen investointeja 
rakennerahastojen, erityisesti Euroopan sosiaalirahaston mukaiseen 
henkilöresurssien kehittämiseen ja elinikäiseen oppimiseen komission 
uudistusehdotusten mukaisesti 
S tekee ehdotuksia vuonna 1998 uusista koulutusohjelmista, joilla 
korvataan Leonardo da Vinci- ja Sokrates-ohjelmat ja täytetään uudet 
tarpeet näillä alueilla 
S rohkaisee työmarkkinaosapuolia tekemään sopimuksia eri tasoilla 
mahdollisimman pian koulutusmahdollisuuksien, työharjoittelun ja 
muiden työllistämistoimenpiteiden lisäämiseksi työpaikoilla Euroopassa 
V takaa, että yhtäläiset mahdollisuudet sisällytetään suuntaviivoihin 
S pyrkii kehittämään yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa 
perheystävällisiä työllisyysstrategioita, joilla voitaisiin käytännössä 
edistää nopeasti lasten ja aikuisten huollettavien hoitopalveluita 
</ esittää vuoden 1998 puolivälissä tiedonannon vammaisten 
työllisyysasteen kohottamisesta. 
Sopeutumiskykyyn liittyvät toimenpiteet esitefaHh osassa III.2 <Wm 
• Vapaan liikkuvuuden edistäminen: työtekijöiden vapaata liikkuvuutta edelleen 
haittaavien esteiden poistamiseksi ja työmarkkinoiden joustavuuden 
parantamiseksi - mikä on erittäin tärkeä tavoite työllisyyden kannalta -
komissio jatkaa sinnikkäästi vuonna 1997 annetun työntekijöiden vapaata 
liikkuvuutta koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa. Tähän 
sisältyvät seuraavat seikat: 
S ehdotuspaketin esittäminen vuoden 1998 puolivälissä; ehdotuksilla 
pyritään mukauttamaan ja ajanmukaistamaan alan keskeisintä 
lainsäädäntöä 
S EURESin (European Employment Services) jatkokehitys Euroopan 
laajuiseksi avointen työpaikkojen ja työmarkkinatietojen 
tiedotusvälineeksi 
S yhteistyön kehittäminen kansallisten viranomaisten ja 
työmarkkinaosapuolten kanssa niin, että varmistetaan tehokas 
toiminta nykyisissä oikeudellisissa puitteissa. 
III. 2. Muuttuva työmaailma 
Maailmanlaajuinen kilpailu vaatii tehokkaita yrityksiä, joilla on tehokasta 
työvoimaa. Uusi teknologia, nopeasti muuttuvat markkinat ja palvelualan kasvu 
korostavat tätä tarvetta. Uuteen ympäristöön mukautuminen merkitsee 
joustavuuden ja turvallisuuden välisen tasapainon löytämistä. Työnantajat 
edellyttävät enemmän joustavuutta, erityisesti työntekijöiden kykyä vaihdella 
työtehtäviä, ja joustavia työskentelymalleja, kun taas työntekijät edellyttävät 
varmuutta omasta työpaikastaan ja työllisyysnäkymistä. Paremmalla työn 
organisoinnilla voidaan parantaa työntekijöiden turvallisuudentuntua, kun he 
voivat osallistua työn organisointiin, heille tarjotaan useampia mahdollisuuksia 
työskentelymenetelmiin, parempi työtyytyväisyys ja mahdollisuus kehittää 
ammattitaitoa ja pitkän aikavälin työllistettävyyttä. Vastineeksi työnantaja saa 
joustavampaa työvoimaa, joka on ammattitaitoista, motivoitunutta ja 
monitaitoista, aloitekykyistä ja valmista muutoksiin ja joka osallistuu yrityksen 
"taloudellisen terveyden" ylläpitoon. Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu on 
avainasemassa, kun pyritään löytämään tasapaino. 
• Työn organisoinnin uudistaminen ja sopeutumiskyvyn edistäminen: Vuonna 
1997 komissio antoi vihreän kirjan, jossa käynnistettiin kunnianhimoinen 
keskustelu työn organisoinnin uudenaikaistamisesta. Asian merkitys korostui 
Luxemburgin työllisyyshuippukokouksessa, jossa vahvistettiin 
sopeutumiskyky ja työn organisoinnin uudistaminen yhdeksi 
työllisyysstrategian neljästä pilarista. Työmarkkinaosapuolia kehotettiin 
yhteistyöhön uudenlaisen työskentelymaailman vaatimusten täyttämiseksi, ja 
jäsenvaltioita kehotettiin tutkimaan mahdollisuutta sisällyttää joustavampia 
sopimusmuotoja lainsäädäntöönsä. Komissio jatkaa työn organisoinnin 
uudistamisen uusien puitteiden ja työn ja perhe-elämän paremman tasapainon 
edistämistä. Erityisesti se 
S antaa työn organisointia ja sopeutumiskykyä koskevan tiedonannon 
vuoden 1998 lopulla; tarkoituksena on helpottaa ja täydentää 
työllisyyssuuntaviivojen yhtenä kohtana olevan sopeutumiskyvyn 
täytäntöönpanoa 
neuvottelemalla työmarkkinaosapuolten kanssa mahdollisesta 
puitesopimuksesta, joka koskisi kaikkia työn organisointiin liittyviä 
tekijöitä, myös esimerkiksi joustavaa työaikaa 
etsimällä sellaisia aiheita, joita voitaisiin käsitellä EU:n tasolla 
oikeudellisten puitteiden mukauttamiseksi, jotta kannustettaisiin 
joustavampien sopimusmenettelyiden saavuttamista; tähän sisältyy 
myös sosiaalisen suojelun ja muuttuvien työmuotojen yhteys 
S antaa tiedonannon vuoden 1998 puolivälissä yhteisön tason 
työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun mukauttamisesta ja 
edistämisestä 
S kuulee työmarkkinaosapuolia vuonna 1998 tarpeesta yhteisön tason 
toimiin etätyöntekijöiden suojelussa 
• tekee ehdotuksia vuoden 1998 puolivälissä tällä hetkellä 
työaikadirektiivin soveltamisalan ulkopuolella olevien työntekijöiden 
suojaamiseksi, mikä on jatkoa vuonna 1997 annetulle valkoiselle 
kirjalle, ja kuulee työmarkkinaosapuolia asiasta 
S tekee aloitteen lisätäkseen työntekijöiden taloudellista osuutta 
yrityksistä tuomalla esiin hyviä toimintatapoja ja yksilöimällä esteitä; 
tämä perustuu vuonna 1992 annettuun neuvoston suositukseen 
y antaa selkeitä ohjeita koulutukseen myönnettävistä valtiontuista. 
Teollisuuden rakennemuutoksen ennakointi: Euroopassa, niin kuin muuallakin, 
yritykset käyvät läpi syvällisiä rakennemuutoksia. Komissiolla on tärkeä 
tehtävä tämän prosessin tukemisessa esimerkiksi edistämällä 
työmarkkinaosapuolten välisiä keskusteluja ja myöntämällä ESR:n tukea. 
Komissio kannustaa edelleen riittävää tiedotusta työntekijöille ja näiden 
kuulemista heihin vaikuttavista päätöksistä ja yhtenäisen politiikan 
säilyttämistä valtiontukien ja rakennerahastojen tukien osalta. 
Työllisyyshuippukokoukselta saamansa toimeksiannon mukaan komissio on 
perustanut korkean tason asiantuntijaryhmän tutkimaan teollisuuden 
rakennemuutoksen taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia. Työryhmä esittelee 
ensimmäisen raporttinsa Cardiffissa pidettävässä huippukokouksessa. 
Komissio 
< seuraa korkean tason asiantuntijaryhmän suosituksia kehittäessään 
tulevia toimintalinjoja tällä alalla 
S jatkaa kansallista tiedottamista ja kuulemista koskevien 
vähimmäisstandardien hyväksymistä 
S antaa vuonna 1999 raportin eurooppalaisen yritysneuvoston 
perustamisesta annetun direktiivin toiminnasta. 
• Tietoyhteiskunnan tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntäminen: 
Tietoyhteiskunnan kehittyminen tarjoaa suunnattomat mahdollisuudet 
parantaa eurooppalaisten elin- ja työtapoja ja luoda uusia työpaikkoja. 
Teknologisen muutoksen laajuus ja vauhti yhä globaalimmassa taloudessa 
asettavat kuitenkin myös haasteita. Vuonna 1997 komissio antoi 
tiedonannon, jossa se vahvisti strategiansa kehittää edelleen 
tietoyhteiskunnan sosiaalista ja työmarkkinaulottuvuutta. Tähän perustuen se 
S esittää raportin Wienissä kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle 
sähköisen kaupankäynnin, avointen verkkojen ja multimediavälineiden 
kehittämisnäkymistä ja niiden vaikutuksista koulutukseen ja 
työllisyyteen 
S kehittää erityisiä toimia tietoyhteiskunnan kaikkien mahdollisuuksien 
hyödyntämiseksi esimerkiksi vammaisten työllisyyden, yhtäläisten 
mahdollisuuksien ja syrjäytymistä ehkäisevän yhteiskunnan 
edistämiseksi ja tietoyhteiskunnan sosiaalisia ja 
työmarkkinavaikutuksia koskevan tiedon lisäämiseksi. 
V sisällyttää tietoyhteiskuntaan liittyvän ulottuvuuden muihin 
toimintalinjoihin ja toimiin; esimerkkinä komission ehdotus 
tietoyhteiskunnan huomioon ottamisesta rakennerahastojen 
uudistuksen yhteydessä. 
• Terveellisen ja turvallisen työpaikan luominen: Viime vuosikymmenen aikana 
on luotu terveyteen ja turvallisuuteen liittyviä eurooppalaisia 
vähimmäisstandardeja koskevat lainsäädännölliset puitteet, joiden tukena ovat 
olleet työterveyttä ja työturvallisuutta koskevat yhteisön ohjelmat. Nyt 
huomiota on kiinnitettävä tämän lainsäädännön tehokkaaseen 
täytäntöönpanoon ja näiden standardien mukauttamiseen uusiin riskeihin ja 
muuttuviin työtapoihin, jotka johtuvat teknisestä ja tieteellisestä kehityksestä. 
Joka vuosi tapahtuu vähintään 5 miljoonaa työtapaturmaa, joista lähes 6 500 
johtaa kuolemaan, ja tutkimukset ovat osoittaneet, että työtapaturmista ja 
ammattitaudeista koituvat kustannukset kansantalouksille ovat 1,5-4 % 
BKT:stä. Turvalliset työpaikat ja terveet työntekijät ovat olennaisia tekijöitä 
eurooppalaisessa yhteiskuntamallissa ja parantavat osaltaan Euroopan 
kilpailukykyä ja tuottavuutta. Työnantajat ja työntekijät on saatava 
ymmärtämään nämä sosiaaliset ja taloudelliset edut. Bilbaossa sijaitsevalla 
Euroopan työterveys- ja työturvallisuusvirastolla on merkittävä tehtävä tässä 
suhteessa. Komissio 
S keskittyy nykyisen lainsäädännön tehokkaaseen täytäntöönpanoon ja 
soveltamiseen ja yhteisön nykyisen työterveys- ja 
työturvallisuusohjelman (1996-2000) täydentämiseen 
S tekee nykyisiä lainsäädäntövälineitä päivittäviä ja täydentäviä 
ehdotuksia (esim. rakennustelineet, karsinogeenit), mukauttaa 
standardeja tekniseen ja tieteelliseen kehitykseen (esim. kemiallisille 
tekijöille altistumisen raja-arvot, altistuminen biologisille tekijöille 
työssä) ja tutkii, onko tarpeen käsitellä riskejä, joita ei vielä ole 
käsitelty (esim. lihaksiston ja tukirangan vauriot, uudet 
työskentelymallit) 
S pyrkii kehittämäään työterveyttä ja työturvallisuutta koskevia 
tilastotietoja Euroopassa tärkeimpien riskitekijöiden löytämiseksi 
S edistää Euroopan laajuista tiedonlevitystä pk-yrityksiin ja 
riskinhallintaan liittyvistä parhaista toimintatavoista erityisesti 
Euroopan työterveys- ja työturvallisuusviraston ja 
työmarkkinaosapuolten kautta. 
111.3. Syrjäytymistä ehkäisevä yhteiskunta 
Sosiaalipolitiikka on väline, jolla autetaan varmistamaan, että taloudellinen 
kehitys ja Euroopan yhdentyminen hyödyttävät kaikkia. Tutkimukset osoittavat, 
että ihmiset haluavat yhtenäisen ja syrjäytymistä ehkäisevän yhteiskunnan, joka 
perustuu yhteisvastuullisuuteen ja yhtäläisyyteen samoin kuin hyvään 
elämänlaatuun ja terveyteen. Julkisella politiikalla on olennainen tehtävä tämän 
saavuttamisessa. Sillä voidaan kohottaa työllisyyslukuja ja auttaa ihmisiä 
säilyttämään ja kehittämään kykyjään koko työelämänsä ajan, edistää tulojen 
tasaista jakautumista ja lieventää köyhyyttä, tarjota turvaverkko sitä todella 
tarvitseville ja taistella syrjintää ja epätasa-arvoa vastaan. Yhteisenä haasteena 
on uudistaa politiikkaa niin, että sillä tuetaan tulevaisuuteen suuntautuvan 
Euroopan yhteiskuntamallin ydinarvoja. 
• Sosiaalisen suojelun uudistaminen ja parantaminen: Sosiaalipolitiikan menot 
ovat keskimäärin 28 % yhteisön bruttokansantuotteesta. Tässä tulee esiin 
yhteinen käsitys siitä, että sosiaaliturva on tuottava tekijä, joka tukee 
taloudellista kasvua ja lisääntynyttä kilpailukykyä, jotka taas vuorostaan 
tukevat sosiaalista kehitystä. Euroopan sosiaaliturvajärjestelmien on kuitenkin 
mukauduttava vastaamaan paremmin nykyisiin ja uusiin tarpeisiin, muuttuviin 
olosuhteisiin ja jatkuvaan paineeseen hillitä kustannuksia. Vuonna 1997 
annetussa sosiaalisen suojelun nykyaikaistamista ja kohentamista koskevassa 
komission tiedonannossa edistettiin näitä aiheita koskevaa yhteistä 
eurooppalaista keskusteluprosessia, jossa keskitytään neljään haasteeseen: 
sosiaalisen suojelun saaminen työllisyyttä tukevaksi, järjestelmien 
mukauttaminen ikääntyvän väestön aiheuttamiin vaikutuksiin, sopeutuminen 
uuteen sukupuolten tasapainoon työelämässä ja EU:n sisällä muuttavien 
henkilöiden sosiaaliturvajärjestelmien koordinoinnin uudistaminen. Komissio 
S jatkaa vuoden 1997 tiedonannossa esitettyä yhteistä pohdintaa ja 
tekee arvioinnin saavutetusta edistyksestä vuoden 1999 alussa. 
Arviointiin kuuluu vuonna 1992 sosiaaliturvajärjestelmien 
lähentämisestä annetun neuvoston suosituksen täytäntöönpanon 
arviointi, jonka tarkoituksena on ajanmukaistaa suositusta ja yhdistää 
lähentämisprosessi tiiviimmin työllisyysstrategiaan. 
S keskittyy työllisyyden suuntaviivojen yhteydessä varsinkin verotus- ja 
etuusjärjestelmien saamiseen työllisyyttä suosiviksi ja niiden 
vaikeuksien voittamiseen, jotka liittyvät itsenäiseksi 
ammatinharjoittajaksi ryhtymiseen 
S tekee sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun 
asetuksen (ETY) N:o 1408/71 uudistamista ja yksinkertaistamista 
koskevia ehdotuksia vuoden 1998 loppuun mennessä 
10 
S tekee vuonna 1999 ehdotuksen naisten ja miesten yhtäläistä kohtelua 
sosiaaliturvajärjestelmissä koskevan lainsäädännön päivittämisestä ja 
täydentämisestä ottaen huomioon erityisesti Euroopan yhteisöjen 
tuomioistuimen oikeuskäytännön 
S tekee uusia analyysejä väestörakenteen suuntauksista ja jatkaa 
keskustelua niiden vaikutuksista talous-, sosiaali- ja 
työllisyyspolitiikkaan varsinkin suuressa väestörakenteen muutoksia 
käsittelevässä eurooppalaisessa symposiumissa, joka pidetään 
Wienissä lokakuussa 1998 
S seuraa vuonna 1997 annetun lisäeläkkeitä koskevan vihreän kirjan 
soveltamista. 
• Syrjäytymistä ehkäisevän yhteiskunnan edistäminen: Eurooppalaisen 
yhteiskuntamallin menestyksekkyydestä huolimatta köyhyys ja sosiaalinen 
syrjäytyminen ovat edelleen suuria ongelmia EU:ssa. Uudella 
työllisyysstrategialla - jota ESR:n alainen uusi yhteisöaloite tukee - pyritään 
voittamaan nämä ongelmat keskittymällä niihin, jotka ovat vaarassa syrjäytyä 
työmarkkinoilta, ja kannustamalla sosiaaliturvajärjestelmien uudistamiseen 
työllistettävyyden lisäämiseksi. Tämän lisäksi tarvitaan suuria ponnistuksia, 
jotta siirrytään yleisesti passiivisesta politiikasta aktiiviseen ja kehitetään 
syrjäytymistä ehkäisevä lähestymistapa. Amsterdamin sopimuksessa 
annetaan unionille uusi tehtävä torjua syrjäytymistä kannustavilla 
toimenpiteillä ja sisällytetään uuteen perustamissopimukseen 
sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen määräykset. Syrjäytymistä paremmin 
ehkäisevän yhteiskunnan rakentamiseen tähtäävissä pyrkimyksissä on oltava 
mukana kaikki asiaankuuluvat tahot, erityisesti paikallistasolla. Esimerkiksi 
sosiaalitaloudelliset organisaatiot ovat tärkeässä asemassa. Komissio on 
tukenut aktiivisesti Euroopan sosiaalisten kansalaisjärjestöjen 
keskustelufoorumia ja järjestänyt Euroopan sosiaalipoliittisen foorumin 
tarjotakseen areenan kansalaiskeskustelulle ja työmarkkinaosapuolten 
vuoropuhelulle ja kannustaakseen kaikkien asianomaisten osallistumista. 
Komissio 
s antaa tiedonannon syrjäytymistä ehkäisevästä yhteiskunnasta vuonna 
1998 
S antaa vähimmäistulosta vuonna 1992 annetun suosituksen 
täytäntöönpanoa koskevan raportin vuonna 1998 
S tutkii saatujen kokemusten perusteella mahdollisuutta esittää ehdotus, 
jossa annetaan puitteet työmarkkinoilta syrjäytyneiden integraation 
edistämiseksi, ja esittää kannustavia toimenpiteitä sosiaalisen 
syrjäytymisen torjumiseksi perustamissopimuksen ratifioinnin jälkeen 
S kehittää EU:n tasolla köyhyyttä ja yhteiskunnallista syrjäytymistä 
koskevia tilastollisia indikaattoreita 
S antaa tiedonanto iäkkäisiin henkilöihin vaikuttavista aiheista osana 
vuoden 1999 Yhdistyneiden kansakuntien teemavuotta "Kohti 
kaikenikäisten yhteiskuntaa" 
11 
S ehdottaa pakolaisten integrointiohjelmaa, joka perustuu vuosina 1997 
ja 1998 toteutettuihin onnistuneisiin pilottitoimiin. 
Tasa-arvon saavuttaminen ja syrjinnän torjuminen: Uudessa 
perustamissopimuksessa voimistetaan Euroopan unionin kykyä edistää tasa-
arvoa, taata perusoikeudet ja torjua syrjintää. Erityisesti uuden 13 artiklan 
ansiosta yhteisöllä on mahdollisuus toteuttaa erityisiä toimenpiteitä 
sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, 
vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan 
syrjinnän torjumiseksi. Lisäksi tasa-arvon edistämisessä ja syrjinnän 
torjumisessa ei ole kyse pelkästään yhteiskunnallisesta 
oikeudenmukaisuudesta, kuten työllisyyden suuntaviivoissa korostetaankin. 
Yhtäläisten mahdollisuuksien edistämiseen on olemassa vankat taloudelliset 
perusteet, jotta kaikki voisivat osallistua yhteiskunnan taloudelliseen 
hyvinvointiin. Tämä on sitäkin tärkeämpää, kun otetaan huomioon 
väestörakenteelliset suuntaukset ja niistä johtuva tarve lisätä työelämään 
osallistumista. 
Komissio 
s edistää naisten ja miesten tasa-arvoa kaksoisstrategialla, jolla 
- varmistetaan, että yhtäläiset mahdollisuudet sisällytetään kaikkiin 
yhteisön asiaankuuluviin politiikkoihin ja erityisesti, että ne ovat 
keskeisellä sijalla työllisyysstrategiassa ja uudistetuissa 
rakennerahastoissa ja 
- kehitetään erityisiä toimia naisten aseman parantamiseksi; näihin 
toimiin kuuluvat sukupuolisen häirinnän torjuminen työpaikoilla, 
vuonna 1999 lisätoimet, joilla tuetaan tasapuolista osallistumista 
päätöksentekoon, ja vuonna 1999 useita toimia naisiin kohdistuvan 
väkivallan torjumiseksi 
S tekee uuden perustamissopimuksen ratifioinnin jälkeen 
lainsäädäntöehdotuksen rotusyrjinnän torjumiseksi ja käynnistää 
laajamittaisen keskustelun 13 artiklan käytöstä; tähän sisältyy 
mahdollinen puiteohjelma kaikenlaisen syrjinnän torjumiseksi 
S jatkaa vammaisten yhtäläisistä mahdollisuuksista vuonna 1996 
annettuun tiedonantoon sisältyvää strategiaa ja panee täytäntöön 
Amsterdamin sopimukseen liitetyssä julistuksessa tehdyn sitoumuksen 
ottamalla huomioon vammaisten tarpeet 95 artiklan nojalla (aikaisempi 
100 a artikla) toteutetuissa toimenpiteissä 
S panee täytäntöön vuoden 1998 rasisminvastaisen 
toimintasuunnitelman, joka rakentuu vuoden 1997 Euroopan 
rasisminvastaisen teemavuoden onnistumiselle, ja varmistaa Wienissä 
sijaitsevan Euroopan rotusyrjinnän ja muukalaisvihan 
seurantakeskuksen menestyksekkään alun jatkumisen 
S jatkaa viisaiden komitean raporttiin pohjautuvaa perusoikeuksia 
koskevaa keskustelua. 
12 
• Terveen yhteiskunnan kehittäminen: Kaikkien terveyden korkeatasoisen 
suojelun edistäminen on yksi yhteisön painopistealueista, jota korostetaan 
entisestään Amsterdamin sopimuksessa. Tämä painopistealue otetaan 
huomioon kaikilla yhteisön toiminta-aloilla ja erityisesti seuraavilla aloilla: 
tautien ehkäisy, elintarvikkeiden turvallisuus, kuluttajansuoja, vapaa 
liikkuvuus, lääkeaineet, tutkimus ja kehitys sekä ympäristönsuojelu. 
Terveydentilassa on edelleen suurta vaihtelua ja epätasa-arvoisuutta Euroopan 
unionissa, ja ihmisen terveydentilan ja työllisyystilanteen sekä yhteiskunnasta 
syrjäytymisen välillä on merkittävä korrelaatio. Tulevaisuuden suurimpia 
haasteita on korkeatasoisempaa terveydensuojelua ja parempaa 
terveydenhoitoa ja vanhustenhoitoa koskevien odotusten täyttäminen. 
Yhteisön vastauksena on keskittyä edelleen ennaltaehkäisevään toimintaan ja 
erityisesti terveempien elintapojen korostamiseen tehokkaimpana ja 
edullisimpana tapana parantaa terveyttä. On myös tarvetta pohtia, miten 
voidaan parhaiten vastata syntyviin terveysuhkiin ja 
terveydenhoitojärjestelmien kasvaviin paineisiin. Komissio 
S jatkaa keskustelua kansanterveyteen liittyvän politiikan kehittämisestä; 
tämä perustuu vuoden 1998 kansanterveyttä koskevaan tiedonantoon, 
jossa hyödynnetään nykyisestä puiteohjelmasta saatuja kokemuksia ja 
käsitellään tulevia väestörakenteen muutoksen aiheuttamia haasteita ja 
esimerkiksi tarttuvista taudeista johtuvia uusia uhkia 
S jatkaa tupakoinninvastaista strategiaa, joka on esitetty komission 
vuoden 1996 tiedonannossa 
S panee täytäntöön nykyisiä terveysohjelmia (AIDS, tarttuvat taudit, 
syöpä, huumausaineiden väärinkäyttö, terveyden valvonta ja terveyden 
edistäminen) sekä pyrkii kiirehtimään merkittävien ehdotusten 
hyväksymistä (harvinaiset taudit, saasteperäiset taudit sekä 
onnettomuudet ja vammat) 
S syventää kokemustenvaihtoa pyrkimyksistä parantaa terveydenhoito­
järjestelmien tehokkuutta, edullisuutta ja laatua. 
IV: Sosiaalipolitiikan ulkoinen ulottuvuus 
Tämän tiedonannon ensisijainen tarkoitus on ehdottomasti sosiaalipoliittisen 
asialistan edistäminen unionin sisällä, mutta sillä on myös ulkoinen ulottuvuus, 
joka on saamassa lisääntyvää merkitystä. Eurooppalaisen yhteiskuntamallin 
menestys yhteiskunnallisen edistyksen ja taloudellisen vaurauden yhdistämisessä 
on epäilemättä vaikuttanut unionin jäsenyyttä hakeviin Keski- ja Itä-Euroopan 
maihin. Samoin Euroopan suhteellinen onnistuminen suurten köyhyyserojen 
välttämisessä ja syrjäytymistä ehkäisevän yhteiskunnan edistämisessä on 
kiinnittänyt muiden teollisuusmaiden huomiota, ja sosiaalipoliittisista 
kysymyksistä keskustellaan yhä enemmän unionin kahdenkeskisissä suhteissa 
samoin kuin kansainvälisissä yhteyksissä. 
13 
• Laajentuminen: Laajentumisprosessissa Euroopan unioniin tulee maita, joille 
on merkittävä haaste pyrkiä kohottamaan kansalaistensa elin- ja työolot 
samalle tasolle kuin yhteisön nykyisten kansalaisten. Unioniin liittyminen 
kiihdyttää näissä maissa jo nyt nopeaa sosiaalista ja taloudellista kehitystä, 
mikä helpottaa eurooppalaisen sosiaalipolitiikan ydinarvojen käyttöönottoa. 
Tällä on suurta merkitystä siirtymävaiheen tasoittamisessa ja sen 
varmistamisessa, että liittymisestä on etua kaikille. Komissio 
S työskentelee sen varmistamiseksi, että liittyvät maat osallistuvat 
vähitellen sosiaalipoliittisiin ohjelmiin ja toimiin, erityisesti 
työllisyysstrategiaan, ja edistää samalla työmarkkinaosapuolten 
vuoropuhelua ja kansalaiskeskustelua eurooppalaisen yhteiskuntamallin 
tukipylväinä 
S avustaa hakijamaita niiden valmistautuessa jäsenyyteeen, erityisesti 
liittymistä valmistelevien kumppanuussopimusten kautta 
sosiaalipoliittisen lainsäädännön täytäntöönpanon varmistamiseksi ja 
antaa taloudellista tukea erityisesti Phare-ohjelman kautta 
hakijamaiden yhteiskunnallisten perusrakenteiden kehittämiseen ja 
mukauttamiseen 
• Sosiaalisen kehityksen edistäminen kansainvälisesti: EU:lla on yhä 
merkittävämpi osuus maailmantaloudesta. Se on suurin yhtenäinen 
kaupparyhmittymä maailmassa, ja sen osuus on noin 13 % kokonaiskaupasta. 
Tämä asema todennäköisesti vahvistuu tulevaisuudessa EMUn käyttöönoton 
myötä. Nämä kehityssuunnat antavat lisäpainoa EU:n pyrkimyksille edistää 
sellaista taloudellista kasvua, joka on sekä kestävää että kohtuullista ja jolla 
on vahva yhteiskunnallinen ulottuvuus. Tämä näkyy siinä, että EU on suurin 
tuenantaja kehitysmaille. Komissio 
S esittää Euroopan sosiaalipolitiikan ulkoisen ulottuvuuden kehittämistä 
koskevan tiedonannon vuonna 1998 
S tukee erityisesti Maailman työjärjestöä (ILO) kansainvälisesti 
tunnustettujen työelämän perusstandardien kehittämiseksi ja pyrkii 
vahvistamaan ILO:n ja Maailman kauppajärjestön (WTO) yhteistyötä 
tällä alalla 
S korostaa yhteistyötä sosiaalipolitiikan alalla kahdenkeskisissä suhteissa 
yhteisön ulkopuolisten valtioiden kanssa. 
14 
V. Päätelmät 
Tiedonannolla on pyritty vahvistamaan seuraavat askeleet Euroopan 
sosiaalipolitiikassa, kun unioni siirtyy uuteen ja syvempään integraatiovaiheeseen. 
Siinä annetaan puitteet, joiden mukaisesti sosiaalipoliittista uudistusta viedään 
eteenpäin pyrkimällä vahvistamaan eurooppalaisen yhteiskuntamallin ydinarvoja. 
Samalla on varmistettava, että unioni on hyvissä asemissa voidakseen vastata 
uusiin syntyviin haasteisiin nopeasti muuttuvassa maailmassa. Näin kaikki 
asianomaiset tahot - Euroopan unionin toimielimet, työmarkkinaosapuolet ja 
kansalaisyhteiskunta - voivat tarkastella sosiaalipoliittista asialistaa ja mukauttaa 
sitä tarvittaessa. Tavoitteena on sen varmistaminen, että sosiaalipolitiikka pysyy 
siellä mihin se kuuluu eli kansalaisten Euroopan sydämessä. 
15 
Liite 1 
Tärkeimmät poliittiset aloitteet 
Työllisyyttä koskevat suuntaviivat (neuvoston päätöslauselma, 15.12.1997) 
ESR:n uudistamista koskevat ehdotukset (KOM(98) 131) 
Tiedonanto pimeästä työstä (KOM(98) 219) 
Työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskeva toimintasuunnitelma (KOM(97) 586) 
Vihreä kirja - Yhteistyössä työn uudelleenorganisointiin (KOM(97) 128) 
Valkoinen kirja työaikadirektiivin ulkopuolisista toimialoista (KOM(97) 334) 
Tiedonanto tietoyhteiskunnan sosiaalisista näkökohdista ja työmarkkinanäkökohdista 
(KOM(97) 390) 
Tiedonanto työturvallisuutta, työhygieniaa ja työterveyttä koskevasta yhteisön 
ohjelmasta (vuosiksi 1996-2000) (KOM(95) 282) 
Tiedonanto sosiaalisen suojelun nykyaikaistamisesta ja kohentamisesta Euroopan 
unionissa (KOM(97) 102) 
Neljäs yhtäläisiä mahdollisuuksia koskeva toimintaohjelma (K0M(95) 381) 
Rotusyrjinnän vastainen toimintasuunnitelma (KOM(98) 183) 
Tiedonanto vammaisten yhtäläisistä mahdollisuuksista (K0M(96) 406) 
Tiedonanto kansanterveyspolitiikan kehittämisestä (KOM(98) 230) 
Tiedonanto tupakoinnin vähentämisestä (KOM(96) 609) 
Tärkeimmät raportit 
Yhteinen työllisyysraportti 
Työllisyys Euroopassa 1997 
Tasa-arvoa koskeva raportti 1997 
Sosiaalinen suojelu Euroopassa 1997 
Väestöraportti 1997 
Kertomus terveystilanteesta Euroopan yhteisössä 1997 
Kertomus terveyden suojelua koskevien vaatimusten liittämisestä osaksi yhteisön 
politiikkoja 
16 
Liite 2 
Vireillä olevat ehdotukset 
I. TYÖLLISYYS, AMMATTITAITO JA LIIKKUVUUS 
Agenda 2000: ehdotus Euroopan sosiaalirahastoa koskevaksi neuvoston asetukseksi -
KOM(98) 131 lopullinen 
Siirtotyöläisten sosiaaliturvasta annetun asetuksen (ETY) N:o 1408/71 muutokset, jotka 
koskevat 
asetuksen soveltamisalan laajentamista kolmansien maiden kansalaisiin -
KOM(97) 561 lopullinen (EYVL C 6, 10.1.1998, s. 15) 
sekalaisia muutoksia - KOM(97) 378 lopullinen (EYVL C 290, 24.9.1997, s. 
28) 
varhaiseläke-etuuksia - KOM(95) 735 lopullinen (EYVL C 62, 1.3.1996, s. 
14) 
työttömyyttä - KOM(95) 734 lopullinen (EYVL C 68, 6.3.1996, s. 11), 
muutettu asiakirjalla KOM(97) 158 lopullinen (EYVL C 161, 28.5.1997, s. 5) 
henkilöllisen ja aineellisen soveltamisalan laajentamista - KOM(91) 528 
lopullinen (EYVL C 46, 20.2.1992, s. 1) 
Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta annetun asetuksen (ETY) N:o 1612/68 
muuttamista koskeva ehdotus neuvoston asetukseksi - KOM(88) 815 lopullinen (EYVL C 
100, 21.4.1989, s. 6), muutettu asiakirjalla KOM(90) 108 lopullinen (EYVL C 119, 
15.9.1990, s. 10) 
Ehdotus neuvoston direktiiviksi työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevan direktiivin 
68/360/ETY muuttamisesta - KOM(90) 108 lopullinen (EYVL C 119, 15.9.1990, s. 10) 
ETY-Turkki-assosiointineuvosten tekemän päätöksen 3/80 soveltamista koskeva asetus 
- KOM(83) 13 lopullinen (EYVL C 110, 25.4.1983, s. 1) 
II. MUUTTUVA TYÖMAAILMA 
Luonnos direktiiviksi vähimmäisvaatimuksista räjähdystilojen aiheuttamalle vaaralle 
mahdollisesti alttiiksi joutuvien työntekijöiden terveyden suojelun ja turvallisuuden 
parantamiseksi - KOM(95) 310 lopullinen (EYVL C 332, 9.12.1995, s. 10), muutettu 
asiakirjalla KOM(97) 123 lopullinen (EYVL C 184, 17.6.1997, s. 1) 
Ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisön ohjelmasta ("SAFE", Euroopan 
työturvallisuustoimet) työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyden parantamiseksi -
KOM(95) 282 lopullinen (EYVL C 262, 7.10.1995, s. 18), muutettu asiakirjalla KOM(96) 
652 lopullinen (EYVL C 92, 21.3.1997, s.3) 
Luonnos direktiiviksi työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka 
liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön 
lähentämisestä annetun direktiivin 77/187/ETY muuttamisesta - KOM(94) 300 lopullinen 
(EYVL C 274, 1.10.1994, s. 10), muutettu asiakirjalla KOM(97) 60 lopullinen (EYVL C 
124, 21.4.1997, s. 48) 
17 
Luonnos direktiiviksi fysikaalisten tekijöiden aiheuttamista riskeistä - KOM(92) 560 
lopullinen (EYVL C 77, 18.3.1993, s. 12), muutettu asiakirjalla K0M(94) 284 lopullinen 
(EYVL C 230, 19.8.1994, s. 3) 
Luonnos direktiiviksi kuljetustoiminnasta ja liikennevälineissä sijaitsevista työpaikoista -
KOM(92) 234 lopullinen (EYVL C 25, 28.1.1993), muutettu asiakirjalla KOM(93) 421 
lopullinen (EYVL C 294, 30.10.1993, s. 4) 
Luonnos direktiiviksi liikuntavammaisten työntekijöiden kuljetuksesta - KOM(90) 588 
lopullinen (EYVL C 68, 16.3.1991, s. 7), muutettu asiakirjalla KOM(91) 539 lopullinen 
(EYVL C 15, 21.1.1992, s. 18) 
Luonnos direktiiviksi tietyistä työsuhteista työolojen osalta - KOM(90) 228 lopullinen 
(EYVL C 224, 8.9.1990), muutettu asiakirjalla KOM(90) 533 lopullinen (EYVL C 305, 
5.12.1990) 
III. SYRJÄYTYMISTÄ EHKÄISEVÄ YHTEISKUNTA 
Luonnos direktiiviksi lisäeläkeoikeuksien suojaamisesta - KOM(97) 486 lopullinen (EYVL 
C 5, 9.1.1998, s. 4) 
Luonnos saasteperäisten sairauksien vastaisen yhteisön toimintaohjelman 1999-2003 
hyväksymisestä - KOM(97) 266 lopullinen (EYVL C 214, 16.7.1997, s. 7) 
Luonnos harvinaisia sairauksia koskevan yhteisön toimintaohjelman hyväksymisestä 
vuosiksi 1999-2003 - KOM(97) 225 lopullinen (EYVL C 203, 3.7.1997, s. 6) 
Luonnos henkilövahinkojen ehkäisemistä koskevan yhteisön toimintaohjelman 1999-
2003 hyväksymisestä - KOM(97) 178 lopullinen (EYVL C 202, 2.7.1997, s.20) 
Luonnos direktiiviksi miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen 
toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla 
etenemiseen sekä työoloissa annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY muuttamisesta 
(Kalanke) - KOM(96) 93 lopullinen (EYVL C 179, 22.6.1996, s.8) 
Ehdotus neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön tartuntatautien epidemiologisen 
seuranta- ja valvontaverkoston luomisesta - KOM(96) 78 lopullinen (EYVL C 123, 
26.4.1996, s. 10), muutettu asiakirjalla KOM(97) 31 lopullinen (EYVL C 103, 2.4.1997, 
s. 11) ja asiakirjalla KOM(98) 79 lopullinen 
Ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisön tuesta ikääntyvien hyväksi tehtäville toimille -
KOM(95) 53 lopullinen (EYVL C 115, 9.5.1995, s. 14) 
Ehdotus neuvoston päätökseksi syrjäytymisen torjumista koskevan keskipitkän aikavälin 
toimintaohjelman perustamisesta - KOM(93) 435 lopullinen 
Luonnos direktiiviksi tupakkamainonnasta - KOM(91) 111 lopullinen (EYVL C 167, 
27.6.1991, s. 3), muutettu asiakirjalla KOM(92) 196 lopullinen (EYVL C 129, 
21.5.1992, s. 5). Yhteinen kanta nro 15/98, neuvosto hyväksynyt 12.2.1998 (EYVL C 
91, 26.3.1998, s. 34) 
Luonnos direktiiviksi yhtäläisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta lakisääteisissä ja 
ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä - KOM(87) 494 lopullinen (EYVL C 309, 
19.11.1987, s. 10) 
18 

ISSN 1024-4492 
KOM(98) 259 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 05 01 06 
Luettelonumero : CB-CO-98-288-FI-C 
ISBN 92-78-35522-4 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
11