FI Euroopan unionin virallinen lehti C 175/4

Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomus asiassa COMP/38.381/B2 — De Beers

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2006/C 175/04)

(laadittu tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista 23 päivänä toukokuuta 2001 tehdyn komission päätöksen (2001/462/EY, EHTY) 15 ja 16 artiklan mukaisesti — EYVL L 162, 19.6.2001, s. 21)

Komissiolle neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan nojalla esitetty päätösluonnos käsittelee De Beersin kauppasuhteita raakatimanttien osalta. Se on osoitettu De Beers SA:lle (jäljempänä ’De Beers’), joka on City West and East limitedin (jäljempänä ’CWEL’) ja De Beers Centenary Aktiengesellschaftin (jäljempänä ’DBCAG’) emoyhtiö, jäljempänä yhdessä ’osapuolet’.

Asian lähtökohta: sulautuma-asetus ja neuvoston asetus N:o 17/62

Sulautuma-asiassa M.2333 (De Beers/LVMH/Rapids World) toteuttamiensa, heinäkuussa 2001 loppuunsaatettujen tutkimusten kuluessa komission yksiköt saivat tietoonsa, että De Beersin ja ALROSA Company Limitedin (jäljempänä ’ALROSA’) välillä on olemassa raakatimanttien myyntiä koskeva ostosopimus. Komission jatkotutkimusten jälkeen CWEL, DBCAG ja ALROSA tekivät 5. maaliskuuta 2002 komissiolle yhdessä neuvoston asetuksen N:o 17/62 2 ja 4 artiklan mukaisesti hakemuksen ostosopimusta koskevan puuttumattomuustodistuksen tai vaihtoehtoisesti yksittäispoikkeuksen saamiseksi EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan nojalla.

Komissio antoi 14. tammikuuta 2003 perustamissopimuksen 82 artiklan mukaisen ostosopimusta koskevan väitetiedoksiannon, joka oli osoitettu De Beersille, CWEL:ille ja DBCAG:lle. Niille annettiin oikeus tutustua komission asiakirja-aineistoon (1). Heinäkuun 1. päivänä 2003 osapuolille osoitettiin täydentävä väitetiedoksianto, jonka tarkoituksena oli lisätä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 54 artikla osaksi 14. tammikuuta 2003 annetun väitetiedoksiannon oikeusperustaa.

De Beers esitti kirjallisia huomautuksia vastauksena komission väitetiedoksiantoon, ja 7. heinäkuuta 2003 järjestettiin suullinen kuuleminen. ALROSA osallistui suulliseen kuulemiseen, sillä siinä käsiteltiin myös perustamissopimuksen 81 artiklan perusteella esitettyjä väitteitä, jotka oli erikseen osoitettu sekä De Beersille että ALROSAlle.

Tämän jälkeen komissio sai 25. syyskuuta 2003 ostosopimusta koskevan kantelun, jossa sopimuksen väitettiin olevan perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan vastainen.

Sovellettavan lainsäädännön vaihtuminen: Asetus (EY) N:o 1/2003 (erityisesti sen 9 artikla, jota sovelletaan kyseessä olevaan asiaan)

Koska asetusta (EY) N:o 1/2003 alettiin soveltaa 1. päivästä toukokuuta 2004, De Beersin ja ALROSAn tekemä hakemus raukesi. Jo toteutettujen menettelyjen vaikutus pysyi kuitenkin voimassa myös asetuksen (EY) N:o 1/2003 soveltamisen yhteydessä.

CWEL ja DBCAG sekä toisaalta ALROSA esittivät 14. joulukuuta 2004 komissiolle ehdotuksia sitoumuksiksi vastauksena sen väitetiedoksiantoihin, joiden katsottiin muodostavan asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ennakkoarvioinnin.

Komissio julkaisi 3. kesäkuuta 2005Euroopan unionin virallisessa lehdessä asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklan 4 kohdan mukaisen tiedonannon. Tiedonannossa julkistettiin komission havaitsemat kilpailuongelmat ja niitä vastaavat korjaustoimenpiteet sekä kehotettiin asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia 4. heinäkuuta 2005 mennessä (”markkinatesti”) (2).

Vastauksena tiedonantoon komissio sai 21 huomautusta asianomaisilta kolmansilta. Niiden perusteella ei voitu täysin vahvistaa sitä, että De Beersin ja ALROSAn ehdottamilla sitoumuksilla poistettaisiin komission havaitsemat kilpailuongelmat. Komissio ilmoitti 27. lokakuuta 2005 De Beersille ja ALROSAlle esitetyistä huomautuksista ja toimitti niille huomautuksista laaditun ei-luottamuksellisen yhteenvedon. De Beers toimitti 25. tammikuuta 2006 muutetun sitoumusehdotuksen. Komissio on päätellyt, että De Beersin vastauksena alustavaan arviointiin ehdottamien ja myöhemmin asianomaisten kolmansien huomautusten perusteella muuttamien sitoumusten vuoksi ei ole enää syytä toimenpiteisiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan 2 kohdan soveltamista.

Käytettävien keinojen yhdenvertaisuuden periaatteen (3) soveltaminen tässä asiassa Asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan mukainen päätös

De Beers

Keinojen yhdenvertaisuuden periaate tarkoittaa pohjimmiltaan sitä, että sekä asian osapuolilla että komissiolla toimielimenä, jonka päätöksistä voidaan valittaa yhteisöjen tuomioistuimiin, olisi oltava samat tiedot asiaan liittyvästä hallinnollisesta asiakirja-aineistosta.

Asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan nojalla tehdyssä päätöksessä ei todeta yhteisön kilpailusääntöjen rikkomista, vaan osapuolet suostuvat korjaamaan komission alustavassa arvioinnissa havaitut kilpailuongelmat.

Tässä prosessissa kumpikin puoli on halukas yksinkertaistamaan epäillyn rikkomisen täysimittaisesta tutkimisesta aiheutuvia hallinnollisia ja oikeudellisia vaatimuksia.

Tämän vuoksi kahdessa komission aikaisemmassa päätöksessä (4) on katsottu, että asianmukaista menettelyä on noudatettu silloin, kun osapuolet ilmoittavat komissiolle, että ne ovat saaneet tutustua riittävässä määrin tietoihin, joita ne tarvitsevat ehdottaakseen sitoumuksia komission havaitsemien kilpailuongelmien ratkaisemiseksi.

Myös nyt kyseessä olevassa asiassa on toimittu tällä tavoin, koska De Beers toimitti komissiolle 19. tammikuuta 2006 asiaa koskevan julkilausuman saatuaan markkinatestin tulokset.

ALROSA

ALROSA on aiheuttanut erityisen menettelyllisen kysymyksen lähetettyään 6. joulukuuta 2005 kirjeen, jossa se pyysi päästä tarkastelemaan tätä asiaa koskevia asiakirjoja, erityisesti niitä markkinatestin jälkeen toimitettuja huomautuksia, joita kolmannet ovat esittäneet käynnissä olevan 9 artiklan mukaisen menettelyn nojalla ja/tai väitetiedoksiannon tai käynnissä olevan 7 artiklan mukaisen menettelyn nojalla .

ALROSA ei ole saanut tässä perustamissopimuksen 82 artiklan mukaisessa menettelyssä väitetiedoksiantoa, se ei ole tämän menettelyn osapuoli eikä sillä sen vuoksi ole vastaavaa oikeutta tulla kuulluksi kuin osapuolilla on asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklan 1 kohdan nojalla.

On otettava huomioon, että tämän asian erityispiirteiden vuoksi ALROSA on itse asiassa ainoa yritys, johon osa De Beersin ehdottamista sitoumuksista vaikuttaa suoraan ja yksilöllisesti.

ALROSAlle tiedotettiin sen vuoksi De Beersin muutetun sitoumuksia koskevan ehdotuksen olennaisesta sisällöstä siltä osin kun ehdotuksessa viitattiin siihen, ja sille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia 2. helmikuuta 2006 mennessä.

ALROSA haki 30. tammikuuta 2006 päivätyllä kirjeellä pidennystä huomautusten esittämisen määräaikaan, mihin suostuin osittain. Näin ollen ALROSAn vastauksen odotettiin saapuvan komissioon 6. helmikuuta 2006, kuten tapahtuikin.

Kyseisessä 6. helmikuuta 2006 päivätyssä kirjeessä ALROSA esitti näkemyksensä markkinatestin tuloksista. Kirjeessä ALROSA katsoi, että sen puolustautumisoikeuksia oli loukattu, koska komissio ei ollut määritellyt, minkä väitteiden se katsoi olevan perusteltuja ennen sitoumusten hyväksymistä. ALROSA väitti, ettei yrityksessä tiedetty tarkkaan, mitkä väitteet olivat perusteluina sitoumuksille.

Vastasin kirjeeseen 8. helmikuuta 2006 ja esitin näkemyksenäni, ettei ALROSA ole De Beersiä vastaan käynnissä olevan, asetuksen (EY) N:o 1/2003 9 artiklan mukaisen menettelyn osapuoli. ALROSA oli saanut oikeuden tulla kuulluksi tämän asian erityisolosuhteiden vuoksi, siinä määrin kuin sitoumukset vaikuttivat siihen suoraan ja yksilöllisesti. Lisäksi ilmoitin katsovani, että kun otetaan huomioon ALROSAlle menettelyn aikana toimitetut tiedot, yritys ei voinut väittää, ettei se tiennyt kilpailuongelmista, joihin sitoumukset perustuivat.

Edellä esitetyn perusteella katson, että De Beersin ja ALROSAn oikeutta tulla kuulluksi on noudatettu.

Brysselissä 10. helmikuuta 2006. Serge DURANDE

(1) Sama oikeus annettiin ALROSAlle, jolle oli osoitettu väitetiedoksianto perustamissopimuksen 81 artiklan nojalla.

(2) EUVL C 289, 26.11.2004, s. 10.

(3) Vrt. yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 29.6.1995, asia T-30/91, Solvay.

(4) Vrt. 22.6.2005 tehty päätös asiassa COMP/39.116 — Coca-Cola ja 19.1.2005 tehty päätös asiassa COMP/37.214 — DFB.