KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

VUOTTA 2010 KOSKEVA KERTOMUS YHTEISISTÄ SIVIILI-ILMAILUN TURVAAMISTA KOSKEVISTA SÄÄNNÖISTÄ ANNETUN ASETUKSEN (EY) N:o 300/2008 TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA

Tämä kertomus kattaa 1. tammikuuta ja 31. joulukuuta 2010 välisen ajanjakson.

JOHDANTO

Asetus (EY) N:o 300/2008 ja sen täytäntöönpanosäännökset tulivat voimaan 29. huhtikuuta 2010. Uudessa sääntelykehyksessä kodifioitiin ja kumottiin selkeyden vuoksi aiemman asetuksen (EY) N:o 2320/2002 puitteissa annettu eurooppalainen lainsäädäntö. Siinä otettiiin myös huomioon teknologian ja menettelytapojen kehitys sekä säädettiin niistä yksityiskohtaisemmin vastauksena siviili-ilmailun turvaamiseen viime aikoina kohdistuneisiin laittomiin tekoihin. Tämän seurauksena tarkennettiin eräitä laitteita ja -menetelmiä koskevia vaatimuksia ja hyväksyttiin yhteisiin perusvaatimuksiin perustuvia uusia turvatarkastusmenetelmiä. Lisäksi täydennettiin sääntöjä ja edellytyksiä, jotka koskevat matkustajien mukana olevien nesteiden kuljettamista ilma-aluksiin.

Komissio toimi läpi vuoden jatkuvassa yhteistyössä jäsenvaltioiden ja ilmailualan kanssa varmistaakseen edellä mainitun uuden sääntelykehyksen joustavan ja yhdenmukaisen täytäntöönpanon. Tiedeyhteisö ja valmistajat keskittyivät kehittämään teknologiaa, jonka turvin voitaisiin sallia matkustajille nesteiden vieminen ilma-aluksiin. Tällaisten laitteiden ensimmäiset kokeilut Euroopan lentoasemilla on tehty, myös turvaskannerien käyttöä on kokeiltu. Laajemmista kysymyksistä käytiin kansainvälisten organisaatioiden kanssa säännöllisesti keskusteluja maailmanlaajuisten ratkaisujen löytämiseksi yhteisiin ongelmiin.

Jemenin rahtilähetyksen ja EU:n postipakettitapausten myötä vuoden 2010 lokakuun lopussa huomio kiinnittyi taas väkisinkin uuteen uhkaan. Vain alle vuosi Northwest Airlinesin lennolla 253 Amsterdamin Schipholista Detroitriin jouluna 2009 sattuneen tapauksen jälkeen tämä oli jälleen uusi muistutus siitä, että ääriryhmät pitävät edelleen siviili-ilmailua maalinaan ja tulevat aina etsimään keinoja välttää paljastuminen nykyisillä turvatarkastustekniikoilla. Se osoitti selvästi, miten tärkeää on komission ja sen kumppaneiden työskentely matkustajien ja koko Euroopan ilmailualan suojelemiseksi, ja sen seurauksena laadittiin kertomus sekä toimintasuunnitelma lentorahdin turvatoimien tehostamiseksi. Kyseinen kertomus hyväksyttiin liikenneneuvostossa ja oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa joulukuussa 2010. Koska sisäistä ja ulkoista turvallisuutta ei voida erottaa toisistaan, uhkien torjuminen myös Euroopan ulkopuolella on ensiarvoisen tärkeää EU:n ja sen kansalaisten suojelemiseksi. Komissio toimii tätä varten tiiviissä yhteistyössä hiljattain perustetun Euroopan ulkosuhdehallinnon kanssa.

ENSIMMÄINEN OSA

TARKASTUKSET

YLEISTÄ

Asetuksen (EY) N:o 300/2008 mukaan komissio tekee tarkastuksia jäsenvaltioiden ilmailun turvaamisesta vastaavissa hallintoelimissä (”asianmukaiset viranomaiset”) ja EU:n lentoasemilla. Myös Sveitsi on mukana ohjelmassa. Norjassa ja Islannissa (sekä Liechtensteinissa) tarkastukset tekee EFTAn valvontaviranomainen, ja turvasäännökset ovat näissä maissa samanlaisia kuin EU:ssa. Komissiolla on tarkastusten tekemistä varten 11 ilmailun turvaamisen tarkastajaa, joiden työtä tukemaan jäsenvaltiot, Islanti, Norja ja Sveitsi ovat nimenneet joukon kansallisia tarkastajia, joiden luvat komissio uusi vuoden 2010 aikana uuden sääntelykehyksen mukaisesti. Vuonna 2010 tarkastuksiin osallistui 46 tällaista kansallista tarkastajaa. Liitteenä on taulukko kaikesta komission ja EFTAn valvontaviranomaisen tähän mennessä suorittamasta noudattamisen valvonnan seurannasta.

KANSALLISIIN ASIANMUKAISIIN VIRANOMAISIIN KOHDISTUNEET TARKASTUKSET

Komissio seurasi vuonna 2010 viiden asianmukaisen viranomaisen toimintaa, joille kaikille oli jo aikaisemmin tehty komission tarkastus. Vuonna 2010 yleisimmin todetut puutteet liittyivät siihen, että kansalliset siviili-ilmailun turvaohjelmat ja kansalliset laadunvalvontaohjelmat eivät vielä olleet täysin yhdenmukaisia asetuksen (EY) N:o 300/2008 mukaisen uuden sääntelykehyksen kanssa.

Toimenpiteiden toteuttamisen osalta todettiin, että eräissä jäsenvaltioissa ei edelleenkään ole valmiuksia havaita ja korjata epäkohtia viipymättä. Eräissä jäsenvaltioissa oli puutteita lainsäädännön kaikkien osatekijöiden seurannassa, ja joitakin lentoasemia ei ollut tarkastettu pitkään aikaan. Seurantatoimet olivat joskus joko riittämättömiä tai niitä ei ollut toteutettu lainkaan, ja puutteiden korjaaminen saattoi kestää hyvinkin pitkään. Kaikilla jäsenvaltioilla oli käytettävissään seuraamuksia, mutta ne eivät aina olleet riittäviä tai niiden käyttö ei ollut riittävän tehokasta pelotevaikutuksen synnyttämiseksi.

LENTOASEMIEN ENSITARKASTUKSET

Lentoasemien ensitarkastuksia tehtiin vuonna 2009 yhdeksäntoista (19), mikä oli yhtä paljon kuin vuonna 2009. Kaikki osatekijät tulivat katetuiksi (vaikkakaan ei jokaisessa tarkastuksessa). Sääntöjenmukaisiksi todettujen ydintoimenpiteiden prosentuaalinen osuus vuonna 2010 oli lähes 80 prosenttia.

Perinteisten toimenpiteiden[1] kohdalla havaitut puutteet johtuivat useimmiten inhimillisistä tekijöistä. Vuonna 2010 tarkastetuilla lentoasemilla säännösten noudattamatta jättäminen liittyi useimmiten henkilöstön ja matkustajien turvatarkastusten laatuun sekä rahtia koskeviin turvavaatimuksiin. Etenkään käsin tehtävät henkilöstön ja matkustajien tarkastukset eivät aina vastanneet uudessa sääntelykehyksessä selkeyden vuoksi yksityiskohtaisesti vahvistettuja yhteisiä perusvaatimuksia. Rahdin osalta noudattamatta jättäminen liittyi useimmiten sopivimman turvatarkastusmenetelmän valintaan lähetyksen luonteen perusteella sekä toteuttamista koskeviin vaatimuksiin. Nämä inhimillisiin tekijöihin liittyvät ongelmat olisi ratkaistava parantamalla koulutusta ja valvontaa.

Eräitä uudessa sääntelykehyksessä käyttöön otettuja lisätoimenpiteitä ei myöskään ollut vielä pantu kaikilta osin täytäntöön vuoden 2010 kesä- ja joululukuun välisenä aikana tarkastetuilla lentoasemilla. Säännösten noudattamatta jättäminen liittyi lennon aikana käytettävien tarvikkeiden ja lentoasematarvikkeiden turvatarkastuksia koskeviin menetelmiin ja vaatimuksiin (kun turvattua toimitusketjua ei ollut vielä otettu kaikilta osin käyttöön), turvatarkastuksesta vapautettavan henkilöstön hyväksymismenettelyihin ja lentoasemien vartiointikierrosten tiheyden riskinarvioinnin puuttumiseen. Jäsenvaltioiden asianmukaisten viranomaisten olisi jatkettava näiden uusien säännösten täytäntöönpanoa.

Lisäksi vuonna 2010 tarkastetuilla lentoasemilla havaittiin eräitä ongelmia, jotka liittyivät turvavalvottujen alueiden kulunvalvontaan, ruumaan menevän matkatavaran tunnistamiseen, erillään kulkevan matkatavaran tarkastusmenetelmiin ja turvatarkastuslaitteita koskeviin vaatimuksiin.

JÄLKITARKASTUKSET

Asetuksen (EY) N:o 72/2010 13 artiklan mukaisesti komissio suorittaa rutiininomaisesti tietyn määrän jälkitarkastuksia. Jos ensitarkastuksessa lentoasemalla todetaan useampia vakavia puutteita, seurauksena on väistämättä jälkitarkastus. Vuonna 2010 kaksi tällaista tarkastusta katsottiin tarpeellisiksi, ja molemmissa tapauksissa todettiin, että useimmat – joskaan ei kaikki – havaitut puutteet oli korjattu.

KESKENERÄISET TAPAUKSET, 15 ARTIKLAN TAPAUKSET JA OIKEUDENKÄYNNIT

Tarkastus katsotaan päättyneeksi vasta kun on osoitettu komission edellyttämällä tavalla, että tarvittavat korjaavat toimenpiteet on toteutettu. Vuonna 2010 saatettiin päätökseen 27 tapausta (joista 21 liittyi lentoasemiin ja 6 asianmukaisiin viranomaisiin). Vuoden lopussa oli kesken yhteensä 11 asianmukaisten viranomaisten 17 lentoasemien tarkastuksiin liittyvää tapausta.

Jos lentoasemalla todetut puutteet katsotaan niin vakaviksi, että ne uhkaavat vaarantaa merkittävästi siviili-ilmailun turvaamisen kokonaistason unionissa, komissio vetoaa asetuksen (EU) N:o 72//2010[2] 15 artiklaan. Tällöin tilanteesta ilmoitetaan kaikille muille asianmukaisille viranomaisille ja kyseiseltä lentoasemalta lähteviin lentoihin harkitaan mahdollisten lisätoimenpiteiden soveltamista. Vuoden 2010 heinäkuun puolivälissä aloitettiin yksi 15 artiklan menettely, joka saatettiin päätökseen neljä kuukautta myöhemmin, kun puutteet oli korjattu tyydyttävällä tavalla.

Toinen mahdollinen seuraamus vakavimmissa tapauksissa tai tapauksissa, joissa puutteiden korjaaminen pitkittyy tai samat puutteet todetaan uudelleen, on rikkomismenettelyn tai EU-Pilot-menettelyn aloittaminen niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka ovat ilmoittaneet komissiolle osallistuvansa kyseiseen menettelyyn. Vuonna 2010 aloitettiin kaksi rikkomismenettelyä ja yksi EU-Pilot-menettely kansallisten viranomaisten tarkastusten perusteella. Ensimmäisessä tapauksessa kyseinen jäsenvaltio ei pystynyt panemaan täytäntöön kansallista siviili-ilmailun turvaohjelmaansa. Toinen tapaus liittyi EU:n sääntöjen soveltamiseen pienillä lentoasemilla ja kolmas puutteellisiin henkilöresursseihin vaatimustenmukaisuuden valvonnassa. Vuoden aikana saatettiin päätökseen kaksi rikkomismenettelyä ja yksi EU-Pilot-menettely sen jälkeen, kun havaitut puutteet oli korjattu. Vuoden 2010 lopussa yhteensä viisi rikkomistapausta oli yhä kesken.

JÄSENVALTIOIDEN OMAT ARVIOINNIT

Komission asetuksen (EY) N:o 1217/2003[3] 6 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on annettava kunkin vuoden helmikuun loppuun mennessä komissiolle kertomus, joka kattaa niiden kansallisen vaatimustenmukaisuuden valvonnan tulokset edeltävän vuoden ajalta. Kaikki vuoden 2009 kertomukset toimitettiin ajoissa ja komission käyttöön antamaa mallia noudattaen. Todetut puutteet liittyivät pääasiassa siihen, että henkilötyöpäivien määrä kentällä on ollut vähäinen, kaikkia vaatimuksia ei ole pystytty täyttämään, seurantatoimet eivät ole olleet riittäviä ja kaikkia saatavilla olevia täytäntöönpanon valvontakeinoja ei ole käytetty.

Noudattamisen seurantajärjestelyjen yhdenmukaistaminen EU:ssa on osoittautunut vaikeaksi siitä asti, kun ohjelma aloitettiin vuonna 2003. Tämä on johtunut siitä, että ehdot, menettelytapojen kehittäminen ja raportointivaatimukset on eri jäsenvaltioissa ymmärretty eri tavoin. Tilanne on kohentunut ajan myötä, mutta se voisi vieläkin olla parempi. Eräät kansallisten noudattamisen valvonnan tulosten ja komission tarkastuksissa tehtyjen löydösten väliset erot johtuvat tarkastusmenettelyjen yhdenmukaistamisen puutteesta. Usein komission tarkastuksissa todetaan vaatimusten noudattamisen olleen heikompaa kuin kansallisten kertomusten perusteella voisi olettaa.

TOINEN OSA

LAINSÄÄDÄNTÖ JA UUDET VÄLINEET

YLEISTÄ

Vuonna 2010 julkaistujen siviili-ilmailun turvaamista koskevien uusien säädösten pääasiallisena tavoitteena oli täydentää ja kehittää 29. huhtikuuta 2010 alkaen sovelletun asetuksen (EY) N:o 300/2008 mukaista uutta sääntelykehystä. Lisäksi määriteltiin kahta uutta turvatarkastusmenetelmää koskevat yhteiset perusvaatimukset:

- räjähdekoirien käyttö ruumaan menevän matkatavaran, rahdin ja postin alustavaan tarkastamiseen (ja täydentävänä menetelmänä muissa turvatarkastuksissa) ja

- metallinpaljastimien käyttö tiettyjen erityisten rahti- ja postilähetystyyppien alustavissa turvatarkastuksissa.

Sen lisäksi otettiin käyttöön oikeusperusta keskitetyn turvatarkastuksen periaatteen toteuttamiseksi yhdessä Amerikan yhdysvaltojen kanssa.

UUSI LAINSÄÄDÄNTÖ

Vuonna 2010 hyväksyttiin seuraavat uudet säädökset:

- Asetus (EU) N:o 18/2010[4] siviili-ilmailun turvaamisen alan kansallisia laadunvalvontaohjelmia koskevista vaatimuksista;

- Asetus (EU) N:o 72/2010[5] ilmailun turvaamisen alalla suoritettavissa komission tarkastuksissa noudatettavista menettelyistä;

- Asetus (EU) N:o 185/2010[6] yksityiskohtaisista toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi;

- Asetus (EU) N:o 357/2010[7] yksityiskohtaisista toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi (sisältöön puuttumisen paljastavat kassit);

- Asetus (EU) N:o 358/2010[8] yksityiskohtaisista toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi (nesteet, aerosolit ja geelit; tietyillä kolmansien maiden lentoasemilla hankittujen nesteiden, aerosolien ja geelien vapauttaminen turvatarkastuksesta);

- Asetus (EU) N:o 573/2010[9] yksityiskohtaisista toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi (räjähdekoirat);

- Asetus (EU) N:o 983/2010[10] yksityiskohtaisista toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi (Amerikan yhdysvalloista tulevien ilma-alusten, matkustajien sekä heidän käsimatkatavaroidensa ja ruumaan menevien matkatavaroidensa keskitetty turvatarkastus);

- Päätös C(2010)774[11] yksityiskohtaisista toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi (täytäntöönpanopäätös);

- Päätös C(2010)2604[12] yksityiskohtaisista toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi (tarvikkeet);

- Päätös C(2010)3572[13] yksityiskohtaisista toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi (räjähdekoirat);

- Päätös C(2010)9139[14] yksityiskohtaisista toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi (metallinilmaisimet).

Näitä tekstejä viimeisteltiin ilmailun turvaamisen sääntelykomitean kuudessa säännöllisessä kokouksessa ja kahdessa erityiskokouksessa, ilmailun turvaamista käsittelevän sidosryhmien neuvoa-antavan työryhmän kuudessa tapaamisessa sekä useissa erityisaiheisiin keskittyvissä työryhmätapaamisissa, joihin osallistui sekä jäsenvaltio- että toimialatason edustajia.

VALVOTTUJEN EDUSTAJIEN JA TUNNETTUJEN LÄHETTÄJIEN TIETOKANTA

Lentorahdin ja -postin toimitusketjun turvallisuuden lisäämiseksi ja yhdenmukaisen täytäntöönpanon edistämiseksi kaikkialla EU:ssa kehitettiin valvottujen edustajien ja tunnettujen lähettäjien (RAKC) tietokanta, jota ylläpidetään sen 1. heinäkuuta 2010 komission puitesopimuksen mukaisesti tapahtuneen täysimittaisen käyttöönoton jälkeen. RAKC-tietokanta sisälsi vuoden 2010 lopussa noin 7 500 valvotun edustajan ja (riippumattomasti varmennetun) tunnetun lähettäjän tiedot. Se on ainoa laillinen väline, jota valvotut edustajat voivat konsultoida hyväksyessään lähetyksiä toisilta valvotuilta edustajilta tai (riippumattomasti varmennetuilta) tunnetuilta lähettäjiltä. Toiminnan alkamisesta lähtien sopimuksen mukainen käytettävyysaste (99,5 %) on jatkuvasti saavutettu.

EU:N LENTOASEMATARKASTUKSET – KÄSIKIRJAT

Asetuksissa (EY) N:o 300/2008 ja (EU) N:o 72/2010 edellytetään, että siviili-ilmailun turvallisuusvaatimusten noudattamisen seuraamiseksi tapahtuvan komission valvonnan on oltava puolueetonta, ja siinä olisi sovellettava vakioituja menetelmiä.

Tämän tavoitteen saavuttamiseksi komissio on laatinut kaksi kattavaa käsikirjaa, jotka sisältävät yksityiskohtaisia muistutuksia ja ohjeita EU:n tarkastajien avuksi ja joita myös päivitetään tarvittaessa. Toinen käsikirja laadittiin yksinomaan rahtia ja lentopostia varten, koska vaatimustenmukaisuuden valvonta niiden alalla on hyvin monimutkaista. Toinen käsikirja koskee kaikkia muita aloja.

KOLMAS OSA

KERTOMUKSET, KOKEILUT JA TUTKIMUKSET

KERTOMUKSET

Vastauksena vuoden 2010 lokakuun lopussa sattuneisiin lentorahtitapauksiin (Jemenin mustekasettipommit ja EU:ssa lähetetyt pommikirjeet) ja 5. marraskuuta 2010 pidetyn ilmailun turvaamisen sääntelykomitean erityiskokouksen jälkeen 8. marraskuuta 2010 pidetyssä neuvoston kokouksessa EU:n neuvostoa edustavaa puheenjohtajavaltiota ja komissiota pyydettiin perustamaan korkean tason työryhmä tarkastelemaan keinoja lentorahdin turvatoimien tehostamiseksi. Työryhmä esitti 2. joulukuuta 2010 kertomuksensa ja toimintasuunnitelmansa liikenneneuvoston ja oikeus- ja sisäasioiden neuvoston hyväksyttäväksi.

Transfer- rahdin ja -postilähetysten siirtoa EU:n lentoasemilla on perinteisesti pidetty vähäriskisenä, sillä lentorahdille ja postilähetyksille olisi isäntävaltion turvallisuutta koskevan ICAOn[15] periaatteen mukaisesti pitänyt suorittaa turvatarkastustoimenpiteet jo lähtölentoasemalla.

Tämä periaate sisällytettiin myös uuden sääntelykehyksen nykyiseen versioon, jossa lentoteitse saapuvat transfer-rahti ja -postilähetykset on vapautettu turvatarkastuksesta (edellyttäen, että ne on suojattu siten, ettei niihin voi päästä luvattomasti käsiksi lentoasemalle saapumisen ja niiden kuljettamiseen tarkoitetun ilma-aluksen lähdön välisenä aikana).

Edellä mainittujen Jemenin tapausten perusteella kertomuksessa kehotettiin nopeuttamaan EU:n ulkopuolelta peräisin olevan lehtorahdin ja postilähetysten turvaamista tehostavien toimenpiteiden hyväksymistä asettamalla etusijalle yhdenmukaiseen riskinarviointiin perustuva lähestymistapa ja ottaen huomioon ICAOn standardien mukainen maailmanlaajuinen periaate toimitusketjun turvallisuudesta.

Edellä mainittujen pommikirjeiden suhteen kertomuksessa suositeltiin myös kehittämään ja yhdenmukaistamaan edelleen olemassa olevaa EU:n rahdin ja postilähetysten turvaamisjärjestelmää.

Edellä ehdotettuja toimia olisi täydennettävä a) tutkimalla keinoja laajentaa valvottuja edustajia ja tunnettuja lähettäjiä koskevaa EU:n järjestelmää niin, että siihen sisältyisi mahdollisuus hyväksyä tai validoida riippumattomasti kolmansissa maissa sijaitsevat tunnetut lähettäjät ja valvotut edustajat, b) analysoimalla ja parantamalla tarvittaessa turvatarkastusmenetelmiä ja -teknologiaa, c) tehostamalla tiedustelusta ja lainvalvonnasta vastaavien viranomaisten välistä yhteistyötä, jolloin voitaisiin kehittää EU:n yhteinen siviili-ilmailun turvallisuusriskien arviointijärjestelmä, sekä d) tehostamalla lainsäädäntöön ja valmiuksien parantamiseen liittyvien maailmanlaajuisten standardien kehittämistä.

KOKEILUT

Kokeilulla tarkoitetaan ilmailun turvaamista koskevassa EU-lainsäädännössä sitä, kun jäsenvaltio sopii komission kanssa korvaavansa tietyllä rajoitetulla ajanjaksolla jonkin lainsäädännössä tunnustetuista turvatarkastuksista käyttämällä keinoa tai menetelmää, jota ei ole tunnustettu, edellyttäen etteivät tällaiset kokeilut vaaranna yleistä turvallisuustasoa. Oikeudellisessa mielessä kokeilusta ei ole kyse silloin, kun jäsenvaltio tai jokin taho arvioi uutta turvatarkastusmenetelmää käyttämällä sitä yhden tai useamman lainsäädännössä vahvistetun menetelmän lisäksi.

Vuonna 2010 tehtiin molemmantyyppisiä kokeiluja Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaissa, Ruotsissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Sveitsissä ja Norjassa. Ne koskivat matkustajien ja henkilöstön tarkastamista turvaskannereilla (millimetriaaltolaitteet mukaan luettuina), nestemäisten räjähteiden ilmaisinjärjestelmien käyttöä käsimatkatavaroiden turvatarkastuksessa ja räjähdysainejäämäilmaisinten käyttöä matkustajien päähineiden turvatarkastuksessa.

TUTKIMUKSET

Vuoden 2010 lopussa toimitettiin tutkimusraportti kolmansista maista EU:n alueelle saapuvien lentojen turvaamista koskevasta lainsäädäntötilanteesta. Siinä annettiin useita suosituksia EU:n valmiuksien parantamiseksi kolmansista maista saapuvien lentojen turvavaatimusten valvonnan ja täytäntöönpanon alalla.

Lisäksi komissio käynnisti vuoden 2010 lopussa kaksi tutkimusta, joista toinen koskee EU:n valvottujen edustajien ja tunnettujen lähettäjien tietokannan käyttöä ja toinen käsimatkatavaroiden ja ruumaan menevien matkatavaroiden turvatarkastuksessa käytettävää uhkakuvaprojisointiteknologiaa.

NELJÄS OSA

VUOROPUHELU KANSAINVÄLISTEN ELINTEN JA KOLMANSIEN MAIDEN KANSSA

YLEISTÄ

Komissio on sitoutunut yhteistyöhön kansainvälisten elinten ja eräiden sille tärkeiden kolmansien maiden kanssa. Se osallistuu säännöllisesti kansainvälisiin kokouksiin, joissa se yleensä koordinoi EU:n kannan ja usein tekee ehdotuksia tai esittää kirjallisia kannanottoja. Vuoropuhelua käydään tarvittaessa myös yksittäisten kolmansien maiden kanssa paikallisista tai yhteistä etua koskevista kysymyksistä, kuten poikkeamiset verovapaista myymälöistä ostettujen nesteiden kuljettamiseen tavallisesti sovellettavista säännöistä. Tällainen yhteydenpito auttaa EU:ta sekä seuraamaan että levittämään hyviä toimintatapoja ja vaikuttamaan yleiseen päätöksentekoon. Sisäisen ja ulkoisen turvallisuuden välinen yhteys ja johdonmukaisuus on varmistettava. Lissabonin sopimuksella vahvistetun uuden oikeudellisen kehyksen mukaisesti Euroopan ulkosuhdehallintoa kuullaan kansainvälisten elinten ja kolmansien maiden kanssa tehtyihin sitoumuksiin liittyvissä kysymyksissä, jotta voidaan myös varmistaa johdonmukaisuus ja täydentävyys ulkosuhdehallinnon erityisaiheista käymien poliittisten keskustelujen kanssa.

KANSAINVÄLISET ELIMET

Komissio osallistuu ICAOn vuotuiseen AvSec-paneeliin. Vuonna 2010 se otti kantaa nesteiden turvatarkastukseen ja lentorahdin turvallisuuteen. Nämä kirjalliset kannanotot otettiin myönteisesti vastaan.

Komissio osallistuu säännöllisesti myös ECACin teknisen erityisryhmän ja koulutusta käsittelevän erityisryhmän kokouksiin. Kummankin ryhmän päätelmiä on myöhemmin käytetty perustana keskusteluille sääntelykomitean ja sen työryhmien kokouksissa.

KOLMANNET MAAT

Komissio jatkoi aktiivisesti Yhdysvaltojen kanssa käytävää vuoropuhelua ilmailun turvaamisesta useilla foorumeilla ja erityisesti EU:n ja Yhdysvaltojen liikennealan yhteistyöryhmässä, jossa jatkettiin työskentelyä yhden turvatarkastuksen periaatteen[16] toteuttamiseksi. Lisäksi komissio puuttui useisiin tapauksiin, joissa jäsenvaltiot toivat esiin Yhdysvaltojen lisääntyneitä turvavaatimuksia koskevia erityisiä huoliaan, joiden mukaan näyttäisi siltä, että kyseisissä vaatimuksissa ei oteta asianmukaisesti huomioon EU:ssa jo käytettävissä olevia vankkoja järjestelmiä. Joissakin tapauksissa nämä huolet liittyivät Yhdysvaltojen käytäntöön soveltaa EU:sta liikennöiviin lentoyhtiöihin ennalta ilmoittamatta yksipuolisia poikkeustoimia (”Emergency Amendments”), jotka toisinaan vaikeuttivat huomattavasti EU:n sidoryhmien toimintaa.

Komissio osallistui yhteen tarkastukseen eräällä Yhdysvaltojen lentoasemalla arvioidakseen mahdollisuuksia sopia tulevaisuudessa yhden turvatarkastuksen periaatteen soveltamisesta.

PÄÄTELMÄT

Vaikka ilmailun turvaamisen taso EU:ssa on yleisesti edelleen hyvä, komission tarkastuksissa tuli esille joitakin puutteita. Perinteisten toimenpiteiden kohdalla havaitut puutteet liittyivät erityisesti henkilöstön ja matkustajien turvatarkastusten laatuun sekä rahtia koskeviin turvavaatimuksiin, ja ne johtuivat yleensä inhimillisistä tekijöistä. Uudessa sääntelykehyksessä (asetus (EY) N:o 300/2008) käyttöön otettujen lisätoimenpiteiden osalta todetut puutteet liittyivät vartiointikierroksiin lentoasemilla, riskinarviointiin sekä lennon aikana käytettävien tarvikkeiden ja lentoasematarvikkeiden turvatarkastuksiin. Komission suosituksia korjaustoimiksi noudatettiin kaiken kaikkiaan tyydyttävästi, mutta tarkastajien havainnot osoittivat EU:n vankan tarkastusjärjestelmän ja jäsenvaltioiden oman asianmukaisen laadunvarmistuksen tärkeyden. Komissio jatkaa työskentelyään varmistaakseen, että kaikki oikeudelliset vaatimukset pannaan täysimääräisesti ja asianmukaisesti täytäntöön, ja aloittaa tarvittaessa virallisia rikkomismenettelyjä.

Lainsäädännön alalla vuonna 2010 hyväksyttiin uusia yksityiskohtaisia täytäntöönpanosääntöjä uuden perusasetuksen (EY) N:o 300/2008 yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi. Jemenin tapaus ja pommikirjeet EU:ssa lokakuun 2010 lopussa olivat muistutus siitä, että siviili-ilmailuun kohdistuu edelleen uudenlaisia uhkia, jotka edellyttävät asianmukaisia riskiarviointiin perustuvia suojatoimenpiteitä. Lentorahdin turvatoimia koskevassa toimintasuunnitelmassa saamansa valtuutuksen mukaisesti komissio on laajentanut työskentelyohjelmaansa tällä alalla.

Liite

Komission tekemät tarkastukset 31.12.2010 mennessä

Valtio | Tarkastusten määrä 01/2010–12/2010 (seurantatarkastukset mukaan luettuina) | Tarkastusten kokonaismäärä 2004–2010 (seurantatarkastukset mukaan luettuina) |

Itävalta | 1 | 9 |

Belgia | 2 | 9 |

Bulgaria | 2 | 5 |

Kypros | 0 | 5 |

Tšekki | 0 | 5 |

Tanska | 1 | 7 |

Viro | 0 | 4 |

Suomi | 0 | 7 |

Ranska | 2 | 12 |

Saksa | 2 | 14 |

Kreikka | 1 | 12 |

Unkari | 1 | 5 |

Irlanti | 2 | 8 |

Italia | 1 | 12 |

Latvia | 0 | 4 |

Liettua | 1 | 4 |

Luxemburg | 0 | 5 |

Malta | 0 | 3 |

Alankomaat | 1 | 7 |

Puola | 1 | 7 |

Portugali | 1 | 8 |

Romania | 1 | 3 |

Slovakia | 0 | 4 |

Slovenia | 0 | 4 |

Espanja | 2 | 12 |

Ruotsi | 2 | 9 |

Yhdistynyt kuningaskunta | 2 | 13 |

Sveitsi | 0 | 4 |

YHTEENSÄ | 26 | 202 |

EFTAn valvontaviranomaisen tekemät tarkastukset 31.12.2010 mennessä

Valtio | Tarkastusten määrä 01/2010–12/2010 (seurantatarkastukset mukaan luettuina) | Tarkastusten kokonaismäärä 2004–2010 (seurantatarkastukset mukaan luettuina) |

Islanti | 1 | 7 |

Norja | 3 | 31 |

YHTEENSÄ | 4 | 38 |

[1] Toimenpiteet määritellään ’perinteisiksi’, jos niitä sovelletaan jo asetuksen (EY) N:o 2320/2002 mukaisesti.

[2] Komission asetus (EU) N:o 72/2010, annettu 26. tammikuuta 2010, ilmailun turvaamisen alalla suoritettavissa komission tarkastuksissa noudatettavista menettelyistä, EUVL L 23, 27.1.2010, s. 1.

[3] Komission asetus (EY) N:o 1217/2003, annettu 4. heinäkuuta 2003, kansallisia siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelmia koskevista yhteisistä vaatimuksista, EUVL L 169, 8.7.2003, s. 44. Asetus on sittemmin kumottu ja korvattu komission asetuksella (EU) N:o 18/2010, annettu 8. tammikuuta 2010, asetuksen (EY) N:o 300/2008 muuttamisesta, EUVL L 7, 12.1.2010, s. 3.

[4] Komission asetus (EU) N:o 18/2010, annettu 8. tammikuuta 2010, asetuksen (EY) N:o 300/2008 muuttamisesta, EUVL L 7, 12.1.2010, s. 3.

[5] Komission asetus (EU) N:o 72/2010, annettu 26. tammikuuta 2010, EUVL L 23, 27.1.2010, s. 1.

[6] Komission asetus (EU) N:o 185/2010, annettu 4. maaliskuuta 2010, EUVL L 55, 5.3.2010, s. 1.

[7] Komission asetus (EU) N:o 357/2010, annettu 23. huhtikuuta 2010, asetuksen (EU) N:o 185/2010 muuttamisesta, EUVL L 105, 27.4.2010, s. 10.

[8] Komission asetus (EU) N:o 358/2010, annettu 23. huhtikuuta 2010, asetuksen (EU) N:o 185/2010 muuttamisesta, EUVL L 105, 27.4.2010, s. 12.

[9] Komission asetus (EU) No 573/2010, annettu 30. kesäkuuta 2010, asetuksen (EU) N:o 185/2010 muuttamisesta, EUVL L 166, 1.7.2010, s. 1.

[10] Komission asetus (EU) N:o 983/2010, annettu 3. marraskuuta 2010, asetuksen (EU) N:o 185/2010 muuttamisesta, EUVL L 286, 4.11.2010, s. 1.

[11] Kaikille jäsenvaltioille 13.4.2010 osoitettu päätös C(2010) 774 lopullinen, jota ei ole julkaistu EUVL:ssä (sisältää rajoitettuun jakeluun tarkoitettuja ja luottamuksellisia tietoja).

[12] Kaikille jäsenvaltioille 23.4.2010 osoitettu päätös C(2010) 2604 lopullinen, jota ei ole julkaistu EUVL:ssä (sisältää rajoitettuun jakeluun tarkoitettuja ja luottamuksellisia tietoja).

[13] Kaikille jäsenvaltioille 30.6.2010 osoitettu päätös C(2010) 3572 lopullinen, jota ei ole julkaistu EUVL:ssä (sisältää rajoitettuun jakeluun tarkoitettuja ja luottamuksellisia tietoja).

[14] Kaikille jäsenvaltioille 20.12.2010 osoitettu päätös C(2010) 9139 lopullinen, jota ei ole julkaistu EUVL:ssä (sisältää rajoitettuun jakeluun tarkoitettuja ja luottamuksellisia tietoja).

[15] Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö.

[16] Sovelletaan 1.4.2011 alkaen Amerikan yhdysvalloista saapuviin ilma-aluksiin, matkustajiin sekä heidän käsimatkatavaroihinsa ja ruumassa kuljetettaviin matkatavaroihinsa – komission asetus (EU) N:o 983/2010, annettu 3. marraskuuta 2010, asetuksen (EU) N:o 185/2010 muuttamisesta, EUVL L 286, 4.11.2010, s. 1.