A -fr 
<r -tr 
it * EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 14.11.1995 
KOM(95) 508 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
KIRJANPIDON YHDENMUKAISTAMINEN : 
KANSAINVÄLISTÄ YHDENMUKAISTAMISTA KOSKEVA UUSI STRATEGIA 

1. Johdanto ja tiivistelmä 
1.1 Neljännessä ja seitsemännessä yhtiöoikeudesta annetussa direktiivissä säädetään 
yhdenmukaistetusta perustasta yksittäisten yhtiöiden ja yhtiöryhmien tilinpäätösten 
laatimiselle Euroopan yhteisössä. Niillä on onnistuttu yleisesti kohottamaan 
kirjanpitonormejaja parantamaan tilien vertailukelpoisuutta ja sen kautta rajat ylittävän 
kaupankäynnin edellytyksiä sekä mahdollistettu tilien vastavuoroinen hyväksyminen 
noteerausten tekemiseksi arvopaperipörsseissä koko unionin alueella. 
1.2 Direktiiveissä ei kuitenkaan ole ratkaistu kaikkia tilinpäätösten laatijoiden ja 
käyttäjien sekä kirjanpitonormien laatijoiden eteen 1990-luvulla tulevia ongelmia. Eräitä 
kysymyksiä ei ole käsitelty direktiiveissä lainkaan. Jotkin muut kysymykset ratkaistiin 
direktiiveistä alunperin neuvoteltaessa antamalla niissä useita eri kaavavaihtoehtoja tai 
erilaisille tulkinnoille avoimia kaavoja. Direktiivien ja ne täytäntöönpanevien 
kansallisten lainsäädäntöjen mukaisesti laaditut tilinpäätökset eivät täytä muualla 
maailmassa ja Yhdysvalloissa erityisesti arvopaperimarkkinoita valvovan toimielimen 
Securities and Exchange Commissionm toimesta vaadittuja tiukempia normeja. 
1.3 Viimeksi mainitusta ongelmasta johtuu, että kansainvälisillä pääomamarkkinoilla, 
useimmiten New Yorkin arvopaperipörssissä pääomia tavoittelevien suurten 
eurooppalaisten yhtiöiden on pakko laatia sitä varten toinen tilinpäätös. Tämä on 
hankalaa ja kallista ja kilpailun kannalta selvästi epäedullista. Myös useamman kuin 
yhden kirjanpidon pitäminen aiheuttaa sekaannusta. Lisäksi yhtiöt joutuvat mukautumaan 
normeihin, jotka on laadittu ilman eurooppalaista panosta (Yhdysvalloissa käytettävä 
hyvän kirjanpitotavan säännöstö Generally Accepted Accounting Principles tai GAAP). 
Yhä useampien jäsenvaltioiden pannessa täytäntöön laajoja yksityistämisohjelmia ja 
kyseisten yhtiöiden pääomatarpeiden kasvaessa tulee myös tämän ongelman eteen 
joutuvien yhtiöiden määrä lisääntymään. 
1.4 Tässä tiedonannossa ehdotettu lähestymistapa on, että unioni asettuu tukemaan 
kansainvälistä yhdenmukaistamismenettelyä, joka jo on käynnissä kansainvälisiä 
kirjanpitonormeja laativassa International Accounting Standards Committeessa. (IASC). 
Tämän menettelyn tavoitteena on vahvistaa joukko normeja, jotka hyväksyttäisiin 
pääomamarkkinoilla maailmanlaajuisesti. Unionin on samanaikaisesti säilytettävä 
yhdenmukaistamisen alalla omat saavutuksensa, jotka ovat olennainen osa 
sisämarkkinoiden lainsäädäntöä. Sen vuoksi sen on toteutettava toimenpiteet sen 
varmistamiseksi, että nykyiset kansainväliset normit (IAS) ovat yhteneväiset yhteisön 
direktiivien kanssa ja että myöhemmin laadittavat IAS-normit pysyvät yhteisön 
lainsäädännön mukaisina. 
1.5 Yhteistyötä unionin sisällä on tarpeen tiivistää parantamalla nykyisten EU:n tasolla 
toimivien kirjanpitoasioita käsittelevien toimielinten toimivuutta, jotta voitaisiin 
muodostaa sovittuja kantoja sekä kansainvälisissä että sisäisissä kirjanpitoon liittyvissä 
asioissa. Tämä lisäisi EU:n vaikutusvaltaa yhdenmukaistamisesta käytävissä 
kansainvälisissä keskusteluissa ja auttaisi johdonmukaistamaan hyväksyttyjen normien 
soveltamista jäsenvaltioissa, varsinkin yritysryhmien konsernikirjanpidon osalta. 
1.6 Ehdotetaan, että tämä uudistus pannaan täytäntöön mahdollisuuksien mukaan 
kirjanpitodirektiivejä muuttamatta. 
2. Tausta 
2.1 Yhtiöoikeuden yhdenmukaistaminen perustuu EY:n perustamissopimuksen 54 
artiklan 3 kohdan g alakohtaan. Neljännessä neuvoston direktiivissä (78/660/ETY), joka 
on annettu 25 päivänä kesäkuuta 1978, vaaditaan kaikkia osakeyhtiöitä laatimaan 
vuosittain tilinpäätös. Oikeudellisen perustansa mukaisesti neljäs direktiivi ei pyri 
kirjanpitosääntöjen perinpohjaiseen vakioimiseen. Sen tavoitteena on pikemminkin 
taloudellisten tietojen saattaminen vertailukelpoisiksi ja toisiaan vastaaviksi. Sen vuoksi 
direktiivi sisältää lukuisia jäsenvaltioille tai yhtiöille tarkoitettuja kaavavaihtoehtoja, 
joiden ansiosta erilaiset kirjanpitomuodot ovat mahdollisia. Eri kaavavaihtoehtojen 
välinen vertailtavuus varmistetaan taseen ja tuloslaskelman mukana oltavissa 
liitetiedoissa annetuin lisätiedoin. Poikkeuksia tästä myönnetään pienille ja keskisuurille 
yhtiöille. 
2.2 Seitsemäs neuvoston direktiivi (83/349/ETY), joka on annettu 13 päivänä kesäkuuta 
1983, koskee konsolidoituja tilinpäätöksiä. Siinä vaaditaan, että emoyhtiön on oman 
yksittäistilinpäätöksensä lisäksi laadittava konsernitilinpäätös ja konserni vuosikertomus, 
joissa yhtiöryhmän taloudellinen tilanne on esitetty yhtenä kokonaisuutena. 
2.3 Näitä direktiivejä seurasi kaksi toimialakohtaista direktiiviä niistä taloudellista 
tiedoista, jotka pankkien ja muiden rahoituslaitosten (8 päivänä joulukuuta 1986 annettu 
neuvoston direktiivi 86/635/ETY) ja vakuutusyhtiöiden (19 päivänä joulukuuta 1991 
annettu neuvoston direktiivi 91/674/ETY) on annettava. Nämä direktiivit sisältävät 
kyseisten yrityskokonaisuuksien erityispiirteiden huomioon ottamiseksi tarvittavat 
poikkeukset neljänteen ja seitsemänteen direktiiviin. 
2.4 Direktiivien soveltamista ja tulkintaa koskevia ongelmia käsitellään neljännen 
direktiivin 52 artiklan mukaisesti perustetussa kirjanpitodirektiivejä käsittelevässä 
yhteyskomiteassa. Tämän komitean puheenjohtajana on komissio ja se kokoontuu 
tavallisesti kahdesti vuodessa. Sen jäseninä on asiantuntijoita asiaa hoitavista 
jäsenvaltioiden ministeriöistä. 
2.5 Neljännen ja seitsemännen direktiivin ja niiden myöhempien muutosten soveltaminen 
ja täytäntöönpano on ollut vaivalloista eikä kirjanpitoa ja taloudellisten tietojen 
ilmoittamista koskevien perussääntöjen yhdenmukaistamisessa ole niiden jälkeen 
tapahtunut edistystä Ec:n tasolla. Jäsenvaltioiden kesken on erimielisyyksiä siitä, onko 
direktiivi käyttökelpoinen väline kirjanpidon yhdenmukaistamisessa: tietyt jäsenvaltiot 
pitävät parempana kansainvälisen yhdenmukaistamisen laajentamista ja/tai mieluummin 
normeihin kuin lainsäädäntöön perustuvaa yhdenmukaistamista. 
2.6 Komission vuonna 1990 järjestämässä kokouksessa kirjanpitonormien 
yhdenmukaistamisen tulevaisuudesta U:ssa asetuttiin selkeästi sen kannalle, että 
direktiiveissä olevien kaavavaihtoehtojen määrää ei saisi vähentää, että 
lähitulevaisuudessa ei pitäisi ottaa käyttöön uutta lainsäädäntöä, ja että 
yhdenmukaistamisponnistuksia on tarpeen laajentaa kansainvälisellä tasolla. 
2.7 Tämän kokouksen jälkeen komissio perusti kirjanpitonsioita käsittelevän 
asiantuntijatyöryhmän (Accounting Advisory Forum) sekä avatakseen keskustelun 
kirjanpitoasioista Euroopan tasolla että vaikuttaakseen kansallisten kirjanpilonormicn 
laatijoiden työhön. Kansalliset kirjanpitonormien laatijat ja eurooppalaiset käyttäjien ja 
tilinpäätösten laatijoiden järjestöt työskentelevät työryhmässä yhdessä löytääkseen 
teknisiä ratkaisuja ongelmiin, joita ei vielä ole käsitelty kirjanpitodirektiiveissä. 
Alkuvaikeuksien jälkeen työryhmä on tehnyt erinomaista työtä, mutta selkeän 
toimeksiannon puuttuessa sen työn tuloksilla ei ole riittävästi painoarvoa vaikuttaakseen 
tosiasiallisesti kirjanpitoalan kehitykseen. 
2.8 Kokouksen johdosta komissio päätti myös noudattaa kansainvälisiä kirjanpitonormeja 
laativan komitean (IASC) sille esittämää kutsua tulla jäseneksi sen neuvoa-antavaan 
komiteaan ja osallistua tarkkailijana sen hallituksen kokouksiin. IASC on yksityinen 
järjestö, jonka kirjanpitotoiminnan harjoittajat perustivat vuonna 1973. Se toimii kattavan 
kansainvälisen kirjanpitonormiston kehittämiseksi. Näitä normeja, jotka eivät kuitenkaan 
ole laillisesti velvoittavia, käyttävät useat suuret ja monikansalliset yhtiöt ympäri 
maailmaa. Ne ovat myös vaikuttaneet normien laatimismenettelyyn useissa maissa. 
Kansainvälinen arvopaperimarkkinajärjestö International Organisa/ion of Securities 
Commissions (IOSCO) on hiljattain tehnyt IASC:n kanssa sopimuksen yhteisestä 
työohjelmasta, jonka tavoitteena on saada keskipitkällä aikavälillä aikaan 
arvopapereilleen monikansallisia noteerauksia tavoittelevien yhtiöiden sovellettaviksi 
tarkoitettu kansainvälinen kirjanpidon perusnormisto.Tämän tavoitteen toteuttaminen 
helpottaisi kansainvälisiä kirjanpitonormeja (IAS) soveltavien eurooppalaisten yritysten 
pääsyä kansainvälisille pääomamarkkinoille ja erityisesti Yhdysvaltain 
pääomamarkkinoille. 
2.9 Kirjanpitonormeja koskevaa työtä on tehty myös monilla muilla kansainvälisillä 
foorumeilla (YK, OECD jne.) Viimeksi on Maailman kauppajärjestön ammatillisia 
palveluja käsittelevä työryhmä saanut valtuudet laatia suosituksia tarpeettomien kaupan 
esteiden poistamiseksi kirjanpitopalvelujen alalta ja myös "keskittyä erityisesti 
kansainvälisten normien käyttöön" ottaen huomioon kansainvälisiä normeja laativien 
elinten työn. 
3. Uuden lähestymistavan tarve 
3.1 Neljännessä ja seitsemännessä direktiivissä sallitaan ennen niiden täytäntöönpanoa 
jäsenvaltioissa noudatettujen eri kirjanpitotapojen säilyttäminen, mutta direktiiveillä on 
samalla ollut todellinen myönteinen vaikutus. Taloudellisten tietojen ilmoittaminen on 
kehittynyt laadultaan huomattavasti jäsenvaltioissa. Vertailukelpoisten taloudellisten 
tietojen vapaa liikkuvuus on tärkeä edellytys sisämarkkinoiden moitteettomalle 
toiminnalle ja auttaa edistämään kilpailua. 
3.2 On kuitenkin olemassa joukko ongelmia, jotka on käsiteltävä, jotta tähän mennessä 
saavutettu edistys voitaisiin säilyttää ja jotta unioni pystyisi selviytymään eteensä 
tulevista tärkeistä haasteista. 
3.3 Ajankohtaisimpana ongelmana ovat kansainvälisesti suuntautuneet eurooppalaiset 
yhtiöt. Näiden yhtiöiden kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti laatimat tilinpäätökset 
eivät enää kelpaa kansainvälisillä pääomamarkkinoilla. Sen vuoksi näiden yhtiöiden on 
pakko laatia kaksi eri tilinpäätöstä, joista toinen on kirjanpitodirektiivien mukainen ja 
toinen kansainvälisten pääomamarkkinoiden vaatimuksia noudattava. Tämä tilanne ei ole 
tyydyttävä. Se käy kalliiksi ja eri numerotietojen ilmoittaminen eri yhteyksissä aiheuttaa 
sekaannuksia investoijien ja suuren yleisön keskuudessa. On olemassa vaara, että suuret 
yhtiöt siirtyvät yhä enenevässä määrin Yhdysvalloissa käytettävän GAAP:n kannalle. 
Kyseiset yritykset yhdessä jäsenvaltioiden kanssa toivovat unionilta tähän asiaan 
ratkaisua, joka voitaisiin nopeasti panna täytäntöön. 
3.4 Muut ongelmat liittyvät itse direktiiveihin. Direktiiveissä annetaan useita eri 
kaavavaihtoehtoja ja niissä on jätetty käsittelemättä monia sellaisia kirjanpitoon liittyviä 
kysymyksiä, jotka direktiivien täytäntöönpanon jälkeen ovat osoittautuneet yhä 
merkityksellisimmiksi. Tällä yhdessä sen tosiseikan kanssa, että joitakin direktiivien 
sisältämistä periaatteista tulkitaan eri tavalla eri jäsenvaltioissa, on ollut tilien 
vertailukelpoisuuden kannalta kielteisiä seurauksia. Mitä tulee ulkoasioihin, yhteisen 
kannan puuttuminen kirjanpitoasioissa on estänyt EU:ta toimimasta tehokkaasti 
kansainvälisissä neuvotteluissa, joissa kirjanpitoasioista keskustellaan. Se, että Ec:n 
jäsenvaltioilla on vaikeuksia ponnistustensa yhteensovittamisessa ja yhteisen kannan 
määrittelyssä aiheuttaa hämmennystä myös muissa Euroopan maissa, jotka yhä 
useammin seuraavat Ec:n esimerkkiä joutuessaan laatimaan tai uudelleen järjestelemään 
kansallisia kirjanpitojärjestelmiään. 
3.5 Uutta lähestymistapaa tarvitaan lisäksi myös sen vuoksi, että jäsenvaltioissa on 
kirjanpitodirektiivien täytäntöönpanon jälkeen tapahtunut muutoksia siinä menettelyssä, 
jota kirjanpitonormeja hyväksyttäessä noudatetaan. Koska kirjanpitonormeissa on tarpeen 
seurata talouselämän kehitystä, monet jäsenvaltioista ovat perustaneet kirjanpitonormeja 
laativan toimielimen, joissa osaksi lainsäädäntöä saatettuja kirjanpitosääntöjä kehitetään 
edelleen. Kirjanpidon osalta Euroopan tasolla toteutettavat toimenpiteet olisi 
mukautettava näihin muutoksiin kuitenkaan nykyistä direktiiveihin perustuvaa 
lähestymistapaa sivuuttamatta. 
4. Tutkittavana olleet mahdolliset ratkaisut 
4.1 Komissio on tutkinut useita mahdollisia lähestymistapoja edellä kuvattujen 
ongelmien ratkaisemiseksi ja neuvotellut niistä jäsenvaltioiden kanssa, viimeksi 
yhteyskomitean kokouksessa 11 ja 12 päivänä syyskuuta. 
4.2 Eräänä ratkaisuna ajankohtaisimpaan, erityisesti suuria pörssiyhtiöitä koskevan 
ongelmaan olisi niiden jättäminen direktiivien soveltamisalan ulkopuolelle ja siten niiden 
vapauttaminen noudattamaan muita sääntöjä. Tämä kuitenkin herättää joukon 
kysymyksiä siitä, mitkä yhtiöistä olisi jätettävä soveltamisalan ulkopuolelle (kaikki 
pörssiyhtiöt, tietyt pörssiyhtiöt, yhtiöt, joiden osakkuuksista huomattava määrä on 
peräisin muualta kuin EU:sta ja niin edelleen) ja siitä, mitä sääntöjä ulkopuolelle 
jätettyjen yhtiöiden annettaisiin sen jälkeen soveltaa (kansainväliset kirjanpitonormit, 
Yhdysvalloissa käytettävät normit tai molemmat). Tämä vaatisi direktiivien muuttamista, 
mikä vie aikaa. Lisäksi jouduttaisiin luopumaan kirjanpidon yhdenmukaistamisessa 
sovelletusta yhtenäisestä lähestymistavasta, joka tähän asti on toiminut hyvin unionissa. 
4.3 Toisena ratkaisuna olisi pyrkiä Yhdysvaltojen kanssa sopimukseen tilien 
vastavuoroisesta hyväksymisestä. Komissio on yrittänyt aloittaa tällaiset neuvottelut, 
mutta Yhdysvaltojen puolella esiintynyt vain vähän kiinnostusta siihen. 
Yhdysvaltalaisten yritysten Yhdysvalloissa käytettävän GAAPin mukaisesti laatimat 
tilinpäätökset hyväksytään itse asiassa kaikissa jäsenvaltioissa. Näin ei kuitenkaan 
tapahdu Yhdysvalloissa eurooppalaisten yhtiöiden kirjanpitodirektiivien mukaisesti 
laatimien tilinpäätösten osalta. Direktiiveissä annetut normistot eivät sellaisenaan ole 
riittävän yksityiskohtaisia täyttääkseen Yhdysvaltojen vaatimukset. 
4.4 Tällä hetkellä kaikista kirjanpitonormeja käsittelevistä kansainvälisistä elimistä vain 
IASC tuottaa sellaisia tuloksia, joilla on selkeät mahdollisuudet saada tunnustusta 
kansainvälisillä pääomamarkkinoilla aikavälillä, joka vastaa ongelman kiireellisyyttä. 
4.5 Eräänä osaratkaisuna havaittuihin sisäisiin ongelmiin olisi kirjanpitodirektiivien ajan 
tasalle saattaminen teknisten ratkaisujen sisällyttämiseksi niihin sellaisissa kirjanpitoon 
liittyvissä asioissa, joita niissä ei vielä ole käsitelty. Olisi kuitenkin vaikeaa päästä 
sopimukseen siitä, mitä asioita tällaiseen tarkistukseen olisi otettava mukaan. Jotkin 
jäsenvaltiot saattaisivat yrittää neuvotella uudelleen niistä direktiivien osista, jotka eivät 
miellytä niitä. Näin laajan direktiivien tarkistuksen valmistelu ja siitä neuvotteleminen 
veisi pitkän ajan ja uusia asioita todennäköisesti tulisi esille siihen mennessä, kun 
muutokset on lopullisesti hyväksytty ja pantu täytäntöön jäsenvaltioissa. Muutokset 
direktiiveihin olisi siten parasta rajoittaa tapauksiin, joissa se on välttämätöntä 
oikeusvarmuuden turvaamiseksi. 
4.6 Eräänä vaihtoehtona on harkittu Euroopan kirjanpitonormien laatimisesta vastaavan 
toimielimen perustamista (mikä edellyttäisi lainsäädäntöä) ja kattavan eurooppalaisen 
kirjanpitonormiston kehittämistä, mikä veisi paljon aikaa. Useimmat jäsenvaltioista ovat 
ilmaisseet huolensa uuden normiston luomisesta ottaen erityisesti huomioon IAS:n 
kanssa asiassa jo saavutetun edistyksen. 
5. Ehdotettu lähestymistapa 
5.1 Valmistellessaan suosittelemaansa lähestymistapaa tämänhetkisissä kirjanpitoon 
liittyvissä ongelmissa komissio on kiinnittänyt erityistä huomiota nyt osaksi Maastrichtin 
sopimusta saatettujen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden noudattamiseen. Uutta 
lainsäädäntöä tai muutoksia olemassa olevaan lainsäädäntöön EU:n tasolla olisi 
vältettävä niin pitkälle kuin mahdollista. Myös uuden normiston luomista jo olemassa tai 
valmisteilla olevien lisäksi olisi suotavaa välttää. Tarvitaan joustavampi kehys, jotka 
kyetään nopeasti mukauttamaan nykyiseen ja tulevaan kehitykseen. Samalla olisi 
säilytettävä riittävä oikeudellisen varmuuden taso ja varmistettava yhteisön 
lainsäädännön noudattaminen. 
5.2 Ratkaistakseen kansainvälisiltä pääomamarkkinoilta noteerauksia tavoittelevia 
eurooppalaisia yhtiöitä koskevan ajankohtaisen ongelman komissio aikoo ensin yhdessä 
jäsenvaltioiden kanssa tutkia yhteyskomiteassa ensisijaisesti asiana sitä, onko olemassa 
oleva kansainvälinen kirjanpitonormisto (IES) yhdenmukainen kirjanpitodirektiivien 
kanssa. Se, että nämä normit todetaan kirjanpitodirektiivien mukaisiksi, on ensimmäinen 
edellytys sille, että jäsenvaltiot voivat antaa suurten yhtiöidensä laatia tilinpäätöksensä 
niiden perusteella. (Jäsenvaltiot voivat valita, noudattavatko ne samaa menettelyä 
kansallisessa lainsäädännössään. Koska kaikkia direktiiveissä esitettyjä 
kaavavaihtoehtoja ei sovelleta kansallisessa lainsäädännössä, direktiivien kanssa 
yhdenmukainen IAS-normi voi siitä huolimatta olla ristiriidassa kansallisen 
lainsäädännön kanssa). 
5.3 Jos tässä tutkinnassa paljastuu ristiriitaisuuksia direktiivien ja IAS:n kesken, ne on 
tutkittava tapauskohtaisesti. Komission alustavana näkemyksenä on, että vaikeuksia tulee 
ilmenemään ainoastaan vähän tai ei ollenkaan. Ristiriitaisuuksien ilmetessä ratkaisuun on 
päästävä. Eräänä ratkaisuna tähän on pyytää IASC:tä muuttamaan kyseistä normia. 
Toisena vaihtoehtona olisi direktiivien muuttaminen. IASC:n johtoelin on ilmaissut 
halukkuutensa tutkia uudelleen kaikki IAS-normit, jotka todetaan epäyhdenmukaisiksi 
direktiivien kanssa. Jos on ehdottoman välttämätöntä, komissio ehdottaa muutoksia 
direktiiveihin. Jos direktiivejä on muutettava direktiivissä olevan säännöksen ja IAS-
normin välisen ristiriitaisuuden poistamiseksi, komission mielestä olisi vakavasti 
harkittava valtuuksien antamista komitealle, jotta nopeutettaisiin kirjanpitodirektiivien 
muuttamista. Tulevaisuudessa ei myöskään voida välttää muiden ristiriitaisuuksien 
ilmenemistä IAS:n kanssa. Olisi hyödyksi, jos EU voisi silloin nopeammin mukauttaa 
sääntelykehystään. 
5.4 Jotta jatkossa varmistettaisiin, että eurooppalaisten panos IASC:n työssä on 
asianmukainen, yhteyskomitea tutkii IASC:n tulevaisuudessa julkaisemat Exposure 
DraftxX (tai normiluonnokset) ja pyrkii muodostamaan niistä sovitun kannan. Siten 
Exposure Drafteista voidaan välittää IASC:lle unionin sovittu kanta. Tämän ansiosta 
unioni pääsee vähitellen asemaan, josta se voi paremmin vaikuttaa IASC:n työhön ja 
päätöksiin sen työjärjestyksestä niin, että sen työn tulokset yhä enenevässä määrin 
kuvastavat Ec:n kantaa. 
5.5 Jotta saataisiin aikaan järjestelmä sovittuun kantaan pääsemiseksi asioissa kuten 
yhdenmukaisuus IAS:n kanssa, ehdotetaan suurin vastuu työstä annettavaksi 
yhteyskomitealle. Komitean tueksi teknisten asioiden käsittelyssä perustetaan 
alakomiteoita, joissa on mahdollista hyödyntää tarvittavaa teknistä asiantuntemusta. Työ 
tullaan ylimääräisten kustannusten minimoimiseksi järjestämään käytännöllisellä tavalla 
yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. 
5.6 Yhteyskomitean työn olisi keskityttävä konsernitilinpäätöksiin. Yleisempi 
yksittäistilinpäätökset kattava lähestymistapa tulisi edellistä todennäköisemmin 
johtamaan kiistoihin, koska ne useissa jäsenvaltioissa liittyvät suoraan verotussyistä 
annettaviin kertomuksiin. Keskittyminen konsernikirjanpitoa pitäviin yhtiöihin on 
perusteltua senkin vuoksi, että edellä kuvatut ongelmat koskevat välittömämmin juuri 
näitä yhtiöitä. 
5.7 Niiden yhtiöiden osalta, joita kansainvälisiltä pääomamarkkinoilta tuleva paine ei 
suoranaisesti koske ja jotka laativat konsernitilinpäätöksen, aiotaan jatkaa ponnistuksia 
tilien vertailukelpoisuuden parantamiseksi. Yhteyskomitean olisi lisättävä ponnistuksiaan 
yhdenmukaistetun lähestymistavan helpottamiseksi selvittämällä direktiivien 
soveltamisen yhteydessä esiin tulevat käytännön ongelmat. Komissio pyrkii 
yhteyskomiteassa käydyin neuvotteluin parantamaan jäsenvaltioissa olevien 
kirjanpitonormeja käsittelevien eri toimielinten toiminnan yhteensovittamista. Komissio 
päättää, miten komitean antamia tiedonantoja voidaan parhaiten hyödyntää, esimerkiksi 
liittämällä ne osaksi selventävää huomautusta tai suositusta. Komissio huolehtii 
tarvittaessa yhteyskomitean töiden julkaisemisesta asianmukaisella tavalla.On 
odotettavissa, että ulkopuolista pääomaa etsivät pk-yritykset hyötyvät viime kädessä 
taloudellisen raportoinnin paranemisesta konsernitilinpäätösten tasolla. 
5.8 On selvää, että tämä joustava lähestymistapa on mahdollista ainoastaan 
kirjanpitodirektiiveissä määritellyissä rajoissa. Direktiivien noudattaminen on 
varmistettava ja, siltä osin kuin oikeudellinen varmuus niin vaatii, komissio tulee 
tarvittaessa epäröimättä ehdottamaan muutoksia direktiiveihin. Yhteyskomiteassa 
toteutetun tehokkaan teknisen yhteistyön ansiosta voidaan lainsäädännöltä useimmissa 
tapauksissa välttyä. Sen vuoksi on olennaisen tärkeää, että kaikki kirjanpitonormien 
laatimisesta kansallisella tasolla vastaavat toimielimet osallistuisivat yhteyskomitean 
työhön ja että niiden edustajilla olisi teknisiin neuvotteluihin osallistumisessa tarvittava 
asiantuntemus. 
5.9 Kirjanpitoasioita käsittelevä asiantuntijatyöryhmä (Accounting Advisory Forum) 
jatkaa edelleen työtään neuvoa-antavana elimenä. Se varmistaa, että käyttäjät ja laatijat 
osallistuvat läheisesti Ec:n työhön kirjanpitoalalla. Työryhmän ja yhteyskomitean työn 
asianmukainen yhteensovittaminen voitaisiin varmistaa pyytämällä yhteyskomitean 
jäseniä osallistumaan työryhmän kokouksiin ja hyödyntämällä työryhmän 
asiantuntemusta yhteyskomitean teknisessä työssä. 
6. Loppupäätelmät 
Unionin on toimittava nopeasti voidakseen antaa tilinpäätösten käyttäjille ja laatijoille 
selkeitä toiveita siitä, että Yhdysvalloissa ja muilla maailmanmarkkinoilla noteerauksia 
tavoittelevat yhtiöt voivat pysyttäytyä Ec:n kirjanpitokehyksessä, ja ettei Yhdysvalloissa 
käytettävä GAAP, johon ne eivätkä niiden viranomaiset pysty vaikuttamaan, ole ainoa 
vaihtoehto. Sen on myös tehtävä selväksi, ettei yhteisö ole luopumassa kirjanpidon 
yhdenmukaistamisesta, vaan pikemminkin lujittamassa sitoutumistaan siihen sekä 
osuuttaan kansainvälisessä normien laatimismenettelyssä, joka tarjoaa tehokkaimman ja 
nopeimman ratkaisun maailmanlaajuisesti toimivien yhtiöiden ongelmiin. Ollakseen 
tehokkaita nämä viestit edellyttävät, että jäsenvaltiot antavat niille selkeän tukensa ja 
hyväksyntänsä. 
FINANCIAL STATEMENT 
1 TITLE OF OPERATION 
"Accounting Harmonisation: a new strategy vis-à-vis International Harmonisation" . 
2 BUDGET HEADING INVOLVED 
Part A : Human Resources (see paragraph 10) 
A 130 : missions 
A. 1178 : technical assistance 
A 1520 : national experts 
A 2510 ; meetings of committees 
3 LEGAL BASIS 
EC Treaty : Articles 54 (3)(g) and 3b). 
White paper on Growth, Competitiveness and Employment (Chapter 2). 
4 DESCRIPTION OF OPERATION 
4.1 General objective 
The general objectives of the new accounting strategy may be summarised as follows: 
— To bridge the gap between the present financial reporting requirements in the EU and 
the needs of the international capital markets. 
— To continue efforts to improve the comparability of accounts. 
— To ensure an appropriate European input into the international harmonisation debate. 
4.2 Period covered and arrangements for renewal 
Although the new strategy is designed for the long-term, a first report on its effectiveness 
will be presented at the end of 1997. The strategy may then be adapted, having regard to 
the results contained in the report. This is why the present financial plan is limited to 
1996 and 1997. 
5 CLASSIFICATION OF EXPENDITURE OR REVENUE 
5.1 Compulsory/Non-compulsory expenditure 
Non compulsory expenditures. 
5.2 Differentiated/Non-differentiated appropriations 
Non differentiated appropriations. 
5.3 Type of revenue involved 
No revenues involved. 
6 TYPE OF EXPENDITURE OR REVENUE 
The expenditures involved are made up of the costs relating to the additional staff, the 
missions necessary, and the services provided by a specialised consultant, as indicated in 
point 10. The costs shown in the tables below only refer to the Commission's 
expenditure. It is assumed that Member States will support all other expenditures linked 
to this strategy and not included in this financial plan. 
100% subsidy : NO 
Subsidy for joint financing with other sources in the public and/or private 
sector: NO 
Interest subsidy: NO 
Other: NONE 
Should the operation prove an economic success, is there provision for all or 
part of the Community contribution to be reimbursed? NO 
Will the proposed operation cause any change in the level of revenue? If so, 
what sort of change and what type of revenue is involved? NO 
7 FINANCIAL IMPACT: 
No IMPACT ON PART B OF THE BUDGET 
8 Fraud prevention measures 
Given the nature of the action, no specific fraud prevention measures are necessary. 
9 Elements of cost-effectiveness analysis 
9.1 Specific and quantified objectives; target population 
The actions will ensure: 
— for European companies with an international vocation which are looking for a listing 
in non-EU capital markets, the possibility of presenting one set of financial 
statements. This will reduce their costs. 
— for other companies, the improved comparability of consolidated accounts. This will 
foster competitiveness inside the EU and will ultimately also benefit SME'S which 
are looking for outside capital. 
9.2 Grounds for the operation 
The proposed new strategy is based on the principles of subsidiarity and proportionality 
and will establish enhanced cooperation between the Commission and the Member States 
and between the Member States themselves in the accounting sector. The approach 
proposed in the Communication has been selected after all possible alternatives have 
proven to be impractical. 
The new accounting strategy will be based on common positions, obtained through an 
increased number of meetings of the Contact Committee on the Accounting Directives 
and its sub-committees. These common positions will have a multiplicatory effect as, 
when adopted by Member States, will be applied by limited liability companies based 
therein. 
The above-mentioned meetings will be held in different Member States, who will support 
the related costs. As a consequence, the Commission will only have to provide for the 
missions of its officials participating in these meetings. 
9.3 Monitoring and evaluation of the operation 
An evaluation of the action will be made in 1997, based on a report prepared by the 
Commission on the work carried out during the period 1996-1997. 
10 ADMINISTRATIVE EXPENDITURE (SECTION III, PART A OF THE BUDGET) 
Actual mobilization of the necessary administrative resources will depend on the 
Commission's annual decision on the allocation of resources, taking into account the 
number of staff and additional amounts authorized by the budgetary authority. The 
allocation of supplementary resources is to be considered in the context of priorities to be 
decided by the Commission within the limits of the budgetary means -available in the 
annual budget. 
10.1 Effect on the number of posts 
Type of post 
Officials or 
temporary 
staff A 
B 
C 
Other resources 
Total Staff to be assigned to 
managing the operation 
Permanent 
posts Temporary 
posts 
l 
2 
3 Source 
Existing 
resources in 
the DG or 
department 
concerned 
2 
2 Additional 
resources 
1 
1 Duration 
1997 
1996-
1997 
The implementation of the new strategy requires staff resources. Because of the 
specialised nature of the work, an A grade END is needed for the period 1996-1997. 
Technical assistance of a specialised consultant for two years (1996+1997) is also 
necessary. On the basis of the experience acquired in 1996, the resources needed for 1997 
will have to be reassessed, possibly with the engagement of an A grade temporary post. 
-m 
10.2 Overall financial impact of additional human resources 
ECU 
Amounts Method of calculation 
(ECU) 
Officials 
Temporary staff (Titles A1, A2, 100.000 1 'A' Temporary post for 1 year 
A5) (1997) 
Other resources 
Total 100.000 
The cost of the staff to be assigned to managing the operation through the use of 
existing resources in DG XV has been estimated as follows: 
- Technical assistance (A 1178) 
- National Experts (A 1520) 
Total 200.000 Ecus 
70.000 Ecus 
270.000 Ecus (1996 - 1997) 
(1996 - 1997) 
10.3 Increase in other administrative expenditure as a result of the 
operation 
ECU 
Budget heading Amounts Method of calculation 
(ECU) 
- Missions (A 130) 51.000 
- Meetings (A 2510) 24.000 2 meetings (1996 + 1997) 
Total 75.000 
Mission costs include cost of transportation and daily allowance costs for two officials of 
grade A. 28 Missions of two days (and one night) each have been forecasted. Costs are 
calculated in constant Ecus (base 1995). 
The cost of Meetings represents the cost of one additional meeting of the Contact 
Committee on the Accounting Directives per year. The Contact Committee at present 
holds two meetings per year, at an annual cost of 24.000 Ecus. 
/" 1 

ISSN 1024-4492 
KOM(95) 508 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 09 10 11 
Luettelonumero : CB-CO-95-601-FT-C 
ISBN 92-77-96197-X 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg