Ehdotus neuvoston asetus yhteisön kalastusaluksille myönnettävistä luvista kalastustoiminnan harjoittamiseksi yhteisön vesien ulkopuolella ja kolmansien maiden alusten pääsystä yhteisön vesille /* KOM/2007/0330 lopull. - CNS 2007/0114 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 18.6.2007 KOM(2007) 330 lopullinen 2007/0114 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS yhteisön kalastusaluksille myönnettävistä luvista kalastustoiminnan harjoittamiseksi yhteisön vesien ulkopuolella ja kolmansien maiden alusten pääsystä yhteisön vesille (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Ehdotuksen tausta - Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Ehdotus noudattaa ehdotettua toimintasuunnitelmaa yhteisen kalastuspolitiikan yksinkertaistamiseksi ja parantamiseksi vuosina 2006–2008[1]. Koska kalastusta yhteisön vesien ulkopuolella koskevat olosuhteet ovat muuttuneet sen jälkeen kun kalastussopimuksen mukaisesti kolmannen maan vesialueilla harjoitettavan kalastuksen hyväksymistä koskevista yleisistä säännöistä 22. joulukuuta 1994 annettu asetus (EY) N:o 3317/94[2] tuli voimaan ja koska yhteisön on täytettävä kansainväliset velvoitteensa, on tarpeen ottaa käyttöön yhteisön yleinen lupajärjestelmä, joka koskee kaikkea yhteisön alusten harjoittamaa kalastustoimintaa yhteisön vesien ulkopuolella. Kolmannen maan lipun alla purjehtivien alusten yhteisön vesille pääsyä koskevat säännöt, joista nyt on säädetty useissa eri säädöksissä, olisi myös määriteltävä uudelleen ja yhdenmukaistettava yhteisön kalastusaluksiin sovellettavien sääntöjen kanssa siinä määrin kuin se on aiheellista. Sähköiseen tietojenvaihtoon siirtyminen hallinnollisissa menettelyissä aina kun se on mahdollista, nopeuttaa menettelyitä, takaa paremman lopputuloksen, mahdollistaa tiedottamisen kaikille osallisina oleville viranomaisille, jolloin palautetta voidaan saada verkkoyhteyden tai sähköpostin välityksellä; tällöin hallintomenettelyiden kokonaistehokkuus kasvaa. - Yleinen tausta Yhteinen kalastuspolitiikka (YKP) kattaa yhteisön vesillä harjoitettavan kalastustoiminnan lisäksi myös yhteisön alusten yhteisön vesien ulkopuolella harjoittaman kalastustoiminnan. Kansainvälisillä ja kolmansien maiden vesillä harjoitettavaa kalastustoimintaa säädellään suurelta osin kahden- tai monenvälisillä sopimuksilla, joiden sopimuspuolena yhteisö on. Mainituista sopimuksista johtuvien velvoitteiden täyttämiseksi ja YKP:n tavoitteiden saavuttamiseksi on tärkeätä, että on olemassa selkeät säännöt, jotka koskevat kalastustoiminnan lupamenettelyä sekä jäsenvaltioiden ja komission suorittamaa kalastustoiminnan valvontaa. Yhteisön kalastuslaivasto toimii noin 20 kolmannen maan aluevesillä noiden maiden ja yhteisön välillä tehtyjen kahdenvälisten sopimusten nojalla. Useimpiin sopimuksiin sisältyy yhteisön maksama taloudellinen korvaus. Erityisesti tämä koskee sopimuksia, jotka on tehty Afrikan ja Etelä-Amerikan valtioiden kanssa. Tällaisia valtioita ovat esimerkiksi Gabon, Kap Verde, Senegal, Mauritania, Madagaskar, Mosambik, Mauritius, São Tomé ja Principe, Seychellit, Kiribati, Mikronesia ja Salomonsaaret, mutta sama pätee myös esimerkiksi Grönlannin kanssa tehtyyn sopimukseen. Muihin pohjoisten valtioiden – Norjan, Islannin ja Färsaarten – ja Ranskan Guyanan kanssa tehtyihin sopimuksiin ei sisälly yhteisön maksamaa taloudellista korvausta, vaan ne perustuvat pääasiassa kalastusoikeuksien kauppaan. Kansainvälisillä vesillä yhteisön laivasto harjoittaa kalastustoimintaa eri alueellisten kalastusjärjestöjen kanssa tehtyjen sopimusten nojalla. Näitä ovat: Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö (NAFO), kansainvälinen yleissopimus Atlantin tonnikalojen suojelusta (ICCAT), Intian valtameren tonnikalatoimikunta (IOTC), Koillis-Atlantin kalastuskomissio (NEAFC), Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio (WCPFC), Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevä toimikunta (CCAMLR), Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM), Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (IATTC) ja Kaakkois-Atlantin kalastusjärjestö (SEAFO). Edellä mainittujen sopimusten nojalla harjoitettavan kalastustoiminnan lisäksi yhteisön kalastusalukset harjoittavat kalastusta aavallamerellä, jossa ei ole voimassa mitään erityisiä sopimuksia. Kalastustoimia hallinnoidaan myöntämällä aluksille lupia. Myönnettävien lupien tyyppi ja myöntämismenettelyt ovat eri sopimuksissa erilaisia. Kahdenvälisissä sopimuksissa lupien myöntämisestä vastaa kolmas maa. Kun neuvosto on tehnyt sopimuksen ja jakanut kalastusoikeudet jäsenvaltioiden kesken, komissio välittää hakemukset kolmannelle maalle ja ilmoittaa sitten jäsenvaltioille myönnetyistä luvista. Tällaisiin sopimuksiin liittyvät hallinnolliset menettelyt ovat niin jäsenvaltioissa kuin komissiossakin usein raskaita ja vaativat yksityiskohtaisten tiedostojen muodostamista kustakin aluksesta. Silloin kun sopimukseen liittyy yhteisön maksama taloudellinen korvaus, tarvitaan lisää hallinnollista työtä muun muassa maksujen laskemiseksi, virheiden kartoittamiseksi jne. Tällaisten sopimusten nojalla kalastaa noin 400 yhteisön kalastusalusta, ja niille vuosittain myönnettävien lupien määrä on 1 600. Sopimuksissa, joihin ei liity taloudellista korvausta, kiintiöiden siirrot ovat tavallisia, ja niitä varten joudutaan hakemaan uudet luvat. Tällaisten sopimusten nojalla kalastaa noin 850 yhteisön kalastusalusta, ja niille vuosittain myönnettävien lupien määrä on 1 600. Alueellisten kalastusjärjestöjen kanssa tehtyjen sopimusten nojalla harjoitettavan kalastustoiminnan lupamenettelyä koordinoi yleensä kyseisen alueellisen kalastusjärjestön sihteeristö. Menettely on yleensä yksinkertaisempi. Useimmiten lupamenettely hoidetaan siten, että luvan saaneista aluksista laaditaan luettelo, joka lähetetään alueellisen kalastusjärjestön sihteeristöön. Eri kalastusjärjestöjen soveltamia menettelyitä ei kuitenkaan ole yhdenmukaistettu. Nykyisin noin 8 000:lla yhteisön kalastusaluksella on lupa kalastaa alueellisten kalastusjärjestöjen kanssa tehtyjen sopimusten nojalla (lupien kokonaismäärä on 13 000). Kolmannen maan lipun alla purjehtiville aluksille voidaan myöntää pääsy yhteisön vesille. Tällaisen luvan saaneita aluksia on tällä hetkellä 250. Niistä suurin osa on norjalaisia aluksia, joilla on lupa kalastaa yhteisön vesillä Norjan ja yhteisön välisen vuosittain tehtävän sopimuksen nojalla. Menettely, jolla kolmannen maan alukset saavat kalastaa yhteisön vesillä, on luonteeltaan erilainen kuin edellä käsitellyt. Näiden lupien osalta komissio on se viranomainen, jolla on toimivalta myöntää lupa. Säännöt ja menettelyt on vahvistettu yhteisön lainsäädännössä, eivätkä ne perustu kyseessä olevien sopimusten määräyksiin. - Voimassa olevat aiemmat säännökset Yhteisön alusten kalastustoimintaan yhteisön vesien ulkopuolella liittyvät säännökset ovat nykyisin useissa eri säädöksissä. Asetus (EY) N:o 3317/94 sisältää yleisiä sääntöjä menettelyistä, joiden mukaan hakemukset toimitetaan kolmansille maille. Näiden menettelyä koskevien säännösten lisäksi on olemassa erilaisia erityissääntöjä, jotka koskevat lupien myöntämistä tiettyjen kahdenvälisten kalastussopimusten nojalla ja alueellisten kalastusjärjestöjen puitteissa harjoitettavaan kalastustoimintaan. Tällaisia säädöksiä ovat esimerkiksi yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12. lokakuuta 1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2847/93[3], yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2007 21 päivänä joulukuuta 2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 41/2007[4] sekä useat neuvoston asetukset, joissa on kahdenvälisiä sopimuksia ja alueellisten kalastusjärjestöjen kanssa tehtyjä sopimuksia koskevia säännöksiä. Kolmansien maiden kalastusalusten kalastustoimintaa yhteisön vesillä säännellään puolestaan asetuksen (EY) N:o 2847/93 VI osaston säännöksillä sekä vuosittaisilla TAC- ja kiintiöasetuksilla. Ehdotuksen tarkoituksena on yhdenmukaistaa nämä olemassa olevat säännökset ja kumota asetus (EY) N:o 3317/94 sekä joitakin edellä mainittujen asetusten säännöksiä. Eri sopimusten mukaisesti noudatettavat erityisedellytykset, jotka eivät liity suoraan kalastuslupamenettelyyn ja sitä koskeviin edellytyksiin, pysyvät edelleen voimassa. - Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ehdotus on YKP:n tavoitteiden mukainen, ja se auttaa yhteisöä täyttämään paremmin kansainväliset velvoitteensa. 2. KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI - Intressitahojen kuuleminen Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Komissio on järjestänyt useita kokouksia kansallisten viranomaisten kanssa. Myös neuvoa-antavaa kalatalous- ja vesiviljelykomiteaa (ACFA) on kuultu. Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Kuullut osapuolet ovat kannattaneet komission ehdotuksia selkeyttää, yksinkertaistaa ja parantaa kalastuslupien hallinnointimenettelyitä. Kansainvälisten velvoitteiden täyttämisen parantamista koskeva ehdotus sai laajaa kannatusta. Eräät ACFA:n jäsenet toivat julki huolensa, joka koski seuraamusten soveltamista vähemmän vakaviin rikkomisiin sekä komissiolle annettua valtuutusta kieltäytyä toimittamasta hakemuksia edelleen. - Asiantuntijatiedon käyttö Lähteenä olleet tieteenalat ja asiantuntemuksen alat Komission ja kansallisten hallintoelinten kalastuslupaviranomaiset. Käytetty menettely Asianomaisten asiantuntijoiden kanssa on pidetty useita kokouksia. Tärkeimmät organisaatiot ja asiantuntijat, joita on kuultu Kalastuslupa-asioita käsittelevät jäsenvaltioiden viranomaiset ja komission virkamiehet. Tiivistelmä saaduista ja huomioon otetuista asiantuntijalausunnoista Kaikki käytettävissä oleva asiantuntemus on otettu huomioon ehdotetun asetuksen sisällöstä päätettäessä. Välineet, joilla asiantuntijanlausunnot saatettiin suuren yleisön tietoisuuteen Asiantuntijoiden kannat ja lausunnot koskivat hallinnollisia tehtäviä. Niitä ei ole saatettu suuren yleisön tietoisuuteen. - Vaikutusten arviointi Tällä asetuksella pyritään yksinkertaistamaan ja parantamaan kalastuslupien hallinnointiin liittyviä menettelyitä. Sen soveltamisella tulee olemaan suuri vaikutus kansallisten viranomaisten ja komission päivittäiseen työhön. Asetuksella otetaan käyttöön selkeät säännöt ja yksi ainoa menettely, jota sovelletaan kaikkien kalastuslupien hallinnointiin, ja sillä vahvistetaan komission ja jäsenvaltion välisten vastuiden yleinen jako. Se ei vähennä ainoastaan hallintoviranomaisten vaan myös kalastajien työtaakkaa, erityisesti tietotekniikan lisääntyvän käytön ja eräiden menettelyiden automatisoinnin ansiosta. Koska kansallisten viranomaisten ja komission vuosittain käsittelemien yhteisön kalastusaluksille myönnettävien kalastuslupien määrä on erittäin suuri, ehdotettu asetus parantaa tehtävien koordinointia ja yksinkertaistaa huomattavasti viranomaisten päivittäistä työtä. Asetuksen soveltaminen parantaa kalastajien sääntöjen noudattamista ja YKP:n sääntöjen täytäntöönpanoa ottamalla käyttöön kelpoisuusperusteet ja seuraamukset sekä tiukentamalla saaliista ja pyyntiponnistuksesta ilmoittamista. 3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT - Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Ehdotetussa asetuksessa vahvistetaan yleiset säännöt ja edellytykset, joita sovelletaan kaikessa lupahakemusten edelleen toimittamisessa. Tämä tuo selkeyttä jäsenvaltioille ja kalastajille siitä, mitkä edellytykset on täytettävä, ja lisäksi se parantaa komission lupahakemusten edelleen toimittamisen tehokkuutta. Asetuksen soveltaminen yksinkertaistaa kansallisten viranomaisten ja komission päivittäistä työtä. Asetuksella otetaan käyttöön selkeät säännöt ja yksi ainoa menettely, jota sovelletaan kaikkien kalastuslupien hallinnointiin, ja sillä vahvistetaan komission ja jäsenvaltion välisten vastuiden yleinen jako. Ehdotuksessa säädetään myös tarvittavat lainsäädännölliset puitteet sähköisen tiedonvälityksen yksinkertaistamiseksi ja yhdenmukaistamiseksi sekä parannetaan ilmoitusten antamista. Tällaista tietojenvaihtoa tarvitaan sekä teknisen kehityksen mukana pysymiseksi että menettelyiden nopeuttamiseksi; sillä myös vähennetään menettelyn eri vaiheissa syntyvien virheiden riskiä. Järjestelmän avulla komissio ja jäsenvaltiot – tarvittaessa myös kalastajat – saavat palautetta verkkoyhteyden tai sähköpostin välityksellä menettelyn kaikissa vaiheissa. Se myös lisää koko hallinnollisen menettelyn tehokkuutta. Hallinnollista menettelyä koskevien muutosten lisäksi ehdotus parantaa kalastajien sääntöjen noudattamista ja YKP:n sääntöjen täytäntöönpanoa ottamalla käyttöön kelpoisuusperusteet ja seuraamukset sekä tiukentamalla saaliista ja pyyntiponnistuksesta ilmoittamista. Asetuksessa jätetään luvatta kaikki alukset, jotka eivät ole täyttäneet velvoitteitaan edellisen vuoden aikana tai jotka ovat harjoittaneet laitonta, ilmoittamatonta tai sääntelemätöntä (LIS) kalastusta ja ovat joutuneet jonkin alueellisen kalastusjärjestön LIS-alusten luetteloon. Lisäksi eri sopimusten mukaisten kansainvälisten velvoitteiden täyttäminen tehostuu, kun käyttöön otetaan toimenpiteitä, jotka velvoittavat jäsenvaltioita estämään vakaviin rikkomisiin syyllistyneitä tai LIS-luetteloon kirjattuja aluksia harjoittamasta kalastusta. Sen varmistamiseksi, että jäsenvaltiot täyttävät sopimusten soveltamisalaan kuuluvia kalastustoimia koskevat ilmoitusvelvollisuutensa, komission asiaa koskevien sääntöjen täytäntöönpanon valvontaa tehostetaan antamalla komissiolle valtuudet kieltäytyä toimittamasta jäsenvaltion hakemuksia edelleen, kunnes kyseinen jäsenvaltio on täyttänyt mainitut ilmoitusvelvollisuutensa täydellisesti. Kalastusoikeuksien liikakäytön estämiseksi komission on lisäksi voitava kieltäytyä toimittamasta edelleen kalastuslupahakemuksia silloin, kun jonkin jäsenvaltion käytettävissä olevat kalastusmahdollisuudet eivät selvästikään riitä kattamaan haettua lupamäärää. Sen varmistamiseksi, että yhteisön käytettävissä olevat kalastusmahdollisuudet käytetään mahdollisimman tarkkaan, on tarpeen ottaa käyttöön toimenpiteitä, joilla kalastusluvat voidaan jakaa väliaikaisesti uudelleen silloin kun kyseessä on kalastusmahdollisuuksien vajaakäyttö. - Oikeusperusta Oikeusperustaksi on otettu perustamissopimuksen 37 artikla, koska asetuksen soveltamisala on laaja ja asetus on tärkeä YKP:n kansainvälisissä yhteyksissä tapahtuvan toteuttamisen kannalta. - Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu YKP:n soveltamisalaan, joten se kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Sen vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. - Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: - ehdotuksen nojalla yhteisö voi täyttää kansainväliset velvoitteensa, - ehdotuksessa taloudellinen ja hallinnollinen taakka jaetaan oikeudenmukaisesti eri toimijoiden kesken. - Sääntelytavan valinta Koska kyse on yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvasta asiasta ja koska on tarpeen, että kaikki asianomaiset toimijat soveltavat sääntöjä suoraan ja samalla tavalla, säädökseksi ehdotetaan asetusta. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutusta yhteisön talousarvioon. 2007/0114 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS yhteisön kalastusaluksille myönnettävistä luvista kalastustoiminnan harjoittamiseksi yhteisön vesien ulkopuolella ja kolmansien maiden alusten pääsystä yhteisön vesille EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen[5], ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[6], sekä katsoo seuraavaa: (1) Kalastussopimuksen mukaisesti kolmannen maan vesialueilla harjoitettavan kalastuksen hyväksymistä koskevista yleisistä säännöistä 22 päivänä joulukuuta 1994 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3317/94[7] vahvistetaan yhteisön kalastusalusten kolmansien maiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä yhteisön ja kolmansien maiden välillä tehtyjen sopimusten nojalla harjoittamaa kalastustoimintaa koskeva lupamenettely. Mainitussa asetuksessa vahvistetun menettelyn ei enää katsota olevan tarkoituksenmukainen, kun otetaan huomioon ne kansainväliset velvoitteet, jotka johtuvat kahdenvälisistä kalastussopimuksista sekä monenvälisistä sopimuksista ja yleissopimuksista, jotka on tehty alueellisissa kalastusjärjestöissä. Mainittua asetusta ei myöskään katsota enää riittäväksi, kun on kyse yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tavoitteista ja erityisesti kestävästä kalastuksesta ja valvonnasta. (2) Yhteisen kalastuspolitiikan yksinkertaistamiseksi ja parantamiseksi vuosina 2006–2008 laaditun toimintasuunnitelman[8] mukaisesti ja ottaen huomioon olosuhteiden muuttuminen yhteisön ulkopuolisilla vesillä asetuksen (EY) N:o 3317/94 antamisen jälkeen sekä kansainvälisten velvoitteiden täyttämiseksi on tarpeen ottaa käyttöön yhteisön yleinen lupajärjestelmä, joka koskee kaikkea yhteisön alusten harjoittamaa kalastustoimintaa yhteisön vesien ulkopuolella. Lisäksi kolmannen maan lipun alla purjehtivien alusten yhteisön vesille pääsyä koskevat säännöt, joista nyt on säädetty useissa eri säädöksissä, olisi myös määriteltävä uudelleen ja yhdenmukaistettava yhteisön kalastusaluksiin sovellettavien sääntöjen kanssa siinä määrin kuin se on aiheellista. (3) Yhteisön alusten tulisi saada harjoittaa kalastustoimintaa yhteisön vesien ulkopuolella ainoastaan, jos ne ovat saaneet siihen luvan toimivaltaiselta viranomaiselta, joka vastaa kyseistä kalastustoimintaa koskevista luvista; tällaisia viranomaisia ovat esimerkiksi sen kolmannen maan toimivaltainen viranomainen, jonka vesillä kalastusta harjoitetaan, tai viranomainen, jolla on toimivalta myöntää lupia jonkin alueellisen kalastusjärjestön hyväksymien määräysten kattamilla kansainvälisillä vesillä harjoitettavaan kalastustoimintaan, taikka asianomaisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen silloin kun on kyse kalastustoiminnasta, jota ei säännellä millään sopimuksella. (4) On tärkeätä määritellä selkeästi komission ja jäsenvaltioiden vastuut, jotka koskevat yhteisön alusten yhteisön vesien ulkopuolella harjoittaman kalastustoiminnan lupamenettelyä; komission pitäisi voida varmistaa, että kansainvälisiä velvoitteita ja YKP:n säännöksiä noudatetaan, ettei hakemusten edelleen toimittamista koskevissa pyynnöissä ole puutteita ja että ne toimitetaan asianomaisissa sopimuksissa vahvistetuissa määräajoissa. (5) Kansainväliset velvoitteet ja YKP:n tavoitteet huomioon ottaen aluksille, jotka ovat edeltäneiden 12 kuukauden aikana syyllistyneet vakaviin rikkomisiin tai jotka on kirjattu kansainväliseen luetteloon aluksista, jotka ovat harjoittaneet laitonta, ilmoittamatonta tai sääntelemätöntä kalastusta (LIS-luettelo), ei tulisi myöntää lupaa harjoittaa minkäänlaista kalastustoimintaa yhteisön vesien ulkopuolella. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi toteutettava viipymättä toimenpiteitä, joilla niiden mainitun kaltaista kalastustoimintaa harjoittaneita aluksia estetään jatkamasta kalastusta. (6) Jos jäsenvaltio ei täytä YKP:n mukaisia velvollisuuksiaan, jotka koskevat sen alusten kalastustoimintaa yhteisön vesien ulkopuolella, komission pitäisi, annettuaan ensin jäsenvaltiolle mahdollisuuden tulla kuulluksi, voida joissakin tapauksissa kieltäytyä toimittamasta edelleen kyseisen jäsenvaltion kalastuslupahakemuksia, kunnes se on täyttänyt kyseiset velvollisuutensa. (7) Väliaikaista jakoa koskeva johdanto-osan kappale: [asiakirjan KOM(2005) 238 lopullinen mukaisesti, lisätään asetuksen hyväksymisen jälkeen]. (8) Sen varmistamiseksi, että yhteisön kalastussopimusten nojalla käytettävissä olevat kalastusmahdollisuudet käytetään kokonaisuudessaan, on tarpeen valtuuttaa komissio jakamaan jonkin tietyn jäsenvaltion käyttämättä jääneet kalastusmahdollisuudet väliaikaisesti uudelleen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta suhteellista vakautta kalastusmahdollisuuksien jakamisessa jäsenvaltioiden kesken. (9) Yhteisön vesien ulkopuolella käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien ja kolmansille maille yhteisön vesillä myönnettyjen kalastusmahdollisuuksien käytön valvontaa koskevat säännökset olisi yhdenmukaistettava, ja niiden olisi mahdollistettava toiminta, jolla jäsenvaltioita ja kolmansia maita estetään ajoissa ylittämästä myönnettyjä kalastusmahdollisuuksia. (10) Jotta rikkomiset johtaisivat yhdenmukaisiin ja tehokkaisiin syytetoimiin, olisi säädettävä mahdollisuudesta käyttää täysin hyväksi komission tarkastajien, yhteisön tarkastajien, jäsenvaltioiden tarkastajien ja kolmansien maiden tarkastajien laatimat tarkastus- ja valvontakertomukset. (11) Kaikkien sopimuksiin ja yhteisön vesien ulkopuolella kalastavien yhteisön alusten toimintaan liittyvien tietojen olisi oltava ajan tasalla ja, siltä osin kuin se on aiheellista, jäsenvaltioiden ja asianomaisten kolmansien maiden saatavissa. Tätä tarkoitusta varten on tarpeen perustaa erityinen tietojärjestelmä. (12) Tähän asetukseen olisi voitava tehdä joustavasti poikkeuksia, jos ne ovat tarpeen kansainvälisten velvoitteiden täyttämiseksi; tämän asetuksen täytäntöönpanotoimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[9] mukaisesti. (13) Asetus (EY) N:o 3317/94 sekä erityiskalastuslupia koskevista yleisistä säännöksistä 27 päivänä kesäkuuta annetussa 1994 asetuksessa (EY) N:o 1627/94[10] ja yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetussa asetuksessa (ETY) N:o 2847/93[11] säädetyt säännökset, jotka liittyvät kolmansien maiden kalastusalusten yhteisön vesille pääsyyn, olisi kumottava, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 artikla Soveltamisala ja tavoitteet Tässä asetuksessa vahvistetaan säännökset, jotka koskevat: a) yhteisön kalastusaluksille myönnettävää lupaa: i) harjoittaa kalastustoimintaa jonkin kolmannen maan suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä yhteisön ja kyseisen maan välillä tehdyn sopimuksen nojalla; tai ii) harjoittaa kalastustoimintaa, joka kuuluu jonkin alueellisen kalastusjärjestön puitteissa tehdyn kalastussopimuksen soveltamisalaan; tai iii) harjoittaa yhteisön ulkopuolisilla vesillä kalastustoimintaa, joka ei kuulu minkään kalastussopimuksen soveltamisalaan; b) jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtiville muille kuin yhteisön kalastusaluksille myönnettävää lupaa harjoittaa toimintaa yhteisön ulkopuolisilla vesillä jonkin sopimuksen nojalla; c) yhteisön laitoksille, aluksille tai tiloille myönnettävää lupaa harjoittaa kalanviljelyä yhteisön ulkopuolisilla vesillä jonkin sopimuksen nojalla; d) kolmansien maiden aluksille myönnettävää lupaa harjoittaa kalastustoimintaa yhteisön vesillä; sekä raportointivelvollisuuksia, jotka liittyvät toimintaan, johon lupa on myönnetty. 2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) ’sopimuksella’ perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehtyä tai allekirjoitettua kalastussopimusta; b) ’kalastustoiminnalla’ kalan pyytämistä, aluksella pitämistä, jalostamista, siirtämistä tai kuljettamista; c) ’kalanviljelyllä’ kalan panemista tai siirtämistä altaisiin lihottamis- tai viljelytarkoituksessa sekä siihen liittyvää kasvatus-, korjuu- tai pyyntitoimintaa; d) ’yhteisön kalastusaluksella’ elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun asetuksen (EY) N:o 2371/2002[12] 3 artiklan d alakohdassa tarkoitettua yhteisön kalastusalusta; e) ’yhteisön kalastusalusrekisterillä’ asetuksen (EY) N:o 2371/2002 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua yhteisön kalastusalusrekisteriä; f) ’kalastusmahdollisuuksilla’ asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklan q alakohdassa määriteltyjä kalastusmahdollisuuksia; g) ’lupaviranomaisella’ viranomaista, joka on vastuussa luvan myöntämisestä yhteisön kalastusaluksille kalastustoiminnan harjoittamiseen sopimuksen nojalla; h) ’kalastusluvalla’ oikeutta harjoittaa määrättynä aikana, määrätyllä alueella tai määrättyä kalastusta koskevaa kalastustoimintaa; i) ’pyyntiponnistuksella’ asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklan h alakohdassa määriteltyä pyyntiponnistusta; j) ’sähköisellä toimittamisella’ tietojen toimittamista sähköisessä muodossa siten, että niiden sisältö, muoto ja yhteyskäytäntö ovat komission vahvistamia tai sopimuspuolten sopimia; k) ’sekakalastuksella’ kalastustoimintaa, jonka kohteena on useampi kuin yksi laji ja jonka tuloksena olevat saaliit muodostuvat vähintään kahdesta lajista, joista kummankin osuus on vähintään neljä prosenttia kokonaissaaliista joko arvona tai biomassana; l) ’kalastusluokalla’ laivaston luokitusta, jonka perustana ovat erityisesti alustyyppi, kalastustoiminnan tyyppi ja käytettävä pyydys; m) ’vakavalla rikkomisella’ vakavaa rikkomista sellaisena kuin se on määritelty sellaisten käyttäytymistapojen luettelosta, joilla rikotaan vakavasti yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjä 24 päivänä kesäkuuta 1999 annetussa asetuksessa (EY) N:o 1447/1999[13], tai kyseessä olevan sopimuksen vakavaa rikkomista; n) ’LIS-luettelolla’ luetteloa aluksista, joiden on jonkin alueellisen kalastusjärjestön puitteissa todettu harjoittaneen laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta; o) ’yhteisön kalastuslupatietojärjestelmällä’ komission 16 artiklan mukaisesti perustamaa tietojärjestelmää; p) ’kolmannen maan aluksella’ alusta, joka purjehtii kolmannen maan lipun alla ja/tai on rekisteröity kolmanteen maahan. II LUKU YHTEISÖN KALASTUSALUSTEN KALASTUSTOIMINTA YHTEISÖN VESIEN ULKOPUOLELLA I jakso YLEISET SÄÄNNÖKSET 3 artikla Yleiset säännökset Ainoastaan yhteisön kalastusaluksilla, joille on myönnetty kalastuslupa tämän asetuksen mukaisesti, on oikeus harjoittaa kalastustoimintaa vesillä, joihin sovelletaan jotakin sopimusta. II JAKSO SOPIMUSTEN NOJALLA HARJOITETTAVAA KALASTUSTOIMINTAA KOSKEVAT LUVAT 4 artikla Kiinnostuksen ilmaisu 1. Kun on tehty sopimus, komissio ilmoittaa siitä jäsenvaltioille. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle sähköisesti 15 päivän kuluessa 1 kohdassa tarkoitetusta komission ilmoituksesta luettelo aluksista, jotka ovat kiinnostuneita käyttämään hyväkseen kyseisessä sopimuksessa yhteisölle osoitettuja kalastusmahdollisuuksia. Luettelossa on oltava kunkin aluksen yhteisön kalastusalusrekisterissä oleva tunnistenumero ja kansainvälinen radiokutsutunnus sekä kaikki muut sopimuksessa vaaditut tai 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen määrätyt tiedot. 5 artikla Kalastussuunnitelman toimittaminen Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle sähköisesti vähintään kuukausi ennen hakemusten toimittamiselle sopimuksessa vahvistettua määräaikaa kalastussuunnitelma, joka sisältää niiden alusten lukumäärän, joille kalastuslupia aiotaan hakea, sekä suunniteltua pyyntiponnistusta koskevat tiedot. 6 artikla Hakemusten edelleen toimittamista koskevien pyyntöjen jättäminen 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle sähköisesti viimeistään 10 työpäivää ennen hakemusten toimittamiselle sopimuksessa vahvistettua määräaikaa, tai jos sopimuksessa ei ole vahvistettu määräaikaa, viimeistään 10 työpäivää ennen komission vahvistamaa määräaikaa kyseessä olevia kalastusaluksia 5 artiklassa tarkoitetun kalastussuunnitelman mukaisesti koskeva kalastuslupahakemus 4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa hakemuksissa on oltava ainakin yhteisön kalastusalusrekisterissä oleva aluksen tunnistenumero ja kansainvälinen radiokutsutunnus sekä kaikki muut sopimuksessa vaaditut tai 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen määrätyt tiedot. 7 artikla Kelpoisuusperusteet 5. Jäsenvaltiot eivät saa jättää komissiolle kalastuslupahakemuksia, jotka koskevat sellaisia niiden lipun alla purjehtivia aluksia: a) jotka eivät ole kyseessä olevan sopimuksen nojalla kalastuslupakelpoisia tai jotka eivät sisälly 4 artiklan mukaisesti toimitettuun alusluetteloon; b) jotka ovat edeltäneiden 12 kuukauden aikana kyseisen sopimuksen mukaisessa kalastustoiminnassa, tai jos on kyse uudesta sopimuksesta, sitä edeltäneen sopimuksen mukaisessa kalastustoiminnassa syyllistyneet vakavaan rikkomiseen, tai eivät ole vielä täyttäneet kyseisen sopimuksen mukaisia kyseistä aikaa koskevia edellytyksiä; c) jotka sisältyvät LIS-luetteloon; d) joita koskevat yhteisön alusrekisteriin ja 16 artiklassa tarkoitettuun yhteisön kalastuslupatietojärjestelmään sisältyvät tiedot ovat puutteellisia tai virheellisiä; e) joilla ei ole kalastuslisenssien hallinnoinnista ja niihin sisällytettävistä vähimmäistiedoista 3 päivänä elokuuta 2005 annetussa asetuksessa (EY) N:o 1281/2005[14] tarkoitettua voimassa olevaa kalastuslisenssiä; f) joita koskevat sopimuksessa vaadittavat tiedot eivät ole saatavissa eivätkä lupaviranomaisen käytettävissä; g) joita koskevat kalastuslupahakemukset eivät ole kyseessä olevan sopimuksen ja tämän asetuksen mukaisia. 6. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen edelleen toimitettaviksi jättämien kalastuslupahakemusten lukumäärä on oikeassa suhteessa sen käytettävissä oleviin sopimuksen mukaisiin kalastusmahdollisuuksiin. 8 artikla Hakemusten toimittaminen edelleen 7. Komissio toimittaa hakemukset asianomaiselle lupaviranomaiselle 10 työpäivän kuluessa jäsenvaltion pyynnön saamisesta tässä artiklassa säädettyjen säännösten mukaisesti. 8. Komissio tutkii kalastussuunnitelmat ja hakemusten edelleen toimittamista koskevat pyynnöt ottaen huomioon: a) neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan tai perustamissopimuksen 300 artiklan perusteella kullekin jäsenvaltiolle myöntämät kalastusmahdollisuudet; ja b) sopimuksessa määrätyt edellytykset. 9. Komissio tarkistaa: a) että tämän asetuksen 7 artiklassa vahvistettuja edellytyksiä noudatetaan; ja b) että niiden kalastuslupahakemusten lukumäärä, joiden edelleen toimittamista asianomainen jäsenvaltio pyytää, on sopimuksen nojalla käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien mukainen, kun otetaan huomioon kaikkien jäsenvaltioiden pyynnöt ja tarvittaessa kalastussuunnitelmat. 9 artikla Yksittäisten hakemusten jättäminen edelleen toimittamatta 10. Komissio ei toimita edelleen lupaviranomaiselle hakemuksia, joita koskevat: a) jäsenvaltioiden toimittamat tiedot ovat puutteellisia; b) asianomaisen jäsenvaltion kalastusmahdollisuudet ovat riittämättömät jäsenvaltion jättämien hakemusten lukumäärään verrattuna; c) sopimuksessa määrätyt ja tässä asetuksessa säädetyt edellytykset eivät täyty. 11. Jos komissio jättää yhden tai useamman hakemuksen toimittamatta edelleen, se ilmoittaa siitä viipymättä asianomaiselle jäsenvaltiolle ja esittää syyt menettelylleen. 10 artikla Kaikkien jäsenvaltion toimittamien hakemusten jättäminen edelleen toimittamatta Jos komissiolla on syytä uskoa, että jäsenvaltio ei ole täyttänyt liitteessä I tarkoitettuja jotakin tiettyä sopimusta koskevia velvollisuuksiaan, se ilmoittaa tästä jäsenvaltiolle ja antaa sille tilaisuuden toimittaa huomautuksensa. Jos komissio päättää jäsenvaltion toimittamien huomautusten perusteella, että mainittuja velvollisuuksia on laiminlyöty, se päättää luottamuksensuojan periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen asianmukaisesti huomioon ottaen kieltää kyseessä olevan jäsenvaltion aluksia jatkamasta kalastusta kyseisen sopimuksen nojalla. 11 artikla Ilmoittaminen 12. Komissio ilmoittaa lippujäsenvaltiolle viipymättä sähköisesti lupaviranomaisen myöntämästä kalastusluvasta tai lupaviranomaisen päätöksestä olla myöntämättä lupaa jollekin tietylle kalastusalukselle. Jos sopimuksessa niin vaaditaan, paperiset liite- ja alkuperäisasiakirjat toimitetaan paperisina. 13. Lippujäsenvaltioiden on toimitettava viipymättä asianomaisten kalastusalusten omistajille 1 kohdan mukaisesti saamansa tiedot. 14. Jos lupaviranomainen ilmoittaa komissiolle, että se on päättänyt keskeyttää tai peruuttaa jonkin sopimuksen nojalla jollekin yhteisön kalastusalukselle myönnetyn kalastusluvan, komissio ilmoittaa siitä viipymättä sähköisesti kyseisen aluksen lippujäsenvaltiolle. Lippujäsenvaltion on toimitettava tieto viipymättä aluksen omistajalle. 15. Komissio tekee tarkastuksia yhteistyössä asianomaisen lippujäsenvaltion ja lupaviranomaisen kanssa varmistuakseen sopimuksen noudattamisesta ja ilmoittaa molemmille tarkastusten tuloksista. 12 artikla Väliaikainen myöntäminen Jos neuvosto ei ole vielä tehnyt päätöstä, joka koskee kolmannen maan kanssa tehdyn kahdenvälisen kalastussopimuksen uuden pöytäkirjan väliaikaista soveltamista ja jossa vahvistetaan kalastusmahdollisuuksien jako jäsenvaltioiden kesken, komissio toimittaa kolmannelle maalle kalastuslupahakemukset tämän asetuksen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston myöhemmin antamien säännösten soveltamista. Komissio soveltaa hakemuksia toimittaessaan edellisen pöytäkirjan nojalla voimassa olleita jakoperusteita. [Asiakirjan KOM(2005) 238 lopullinen mukaisesti, lisätään asetuksen hyväksymisen jälkeen] 13 artikla Kalastusmahdollisuuksien vajaakäyttö 16. Jos 5 artiklassa tarkoitetun kalastussuunnitelman tai 6 artiklassa tarkoitetun hakemusten edelleen toimittamista koskevan pyynnön perusteella käy ilmi, että yhteisölle jonkin sopimuksen nojalla myönnettyjen kalastuslupien tai kalastusmahdollisuuksien määrää ei käytetä täysimääräisesti, komissio ilmoittaa siitä asianomaisille jäsenvaltioille ja pyytää niitä vahvistamaan, etteivät ne käytä kyseisiä kalastusmahdollisuuksia. Jos jäsenvaltio ei vastaa komission asettamassa määräajassa, sen katsotaan vahvistaneen, ettei se käytä kalastusmahdollisuuksiaan täysimääräisesti. 17. Sen jälkeen kun kyseinen jäsenvaltio on asian vahvistanut, komissio arvioi käyttämättömien kalastusmahdollisuuksien kokonaismäärän ja antaa arvion jäsenvaltioiden käyttöön. 18. Jäsenvaltioiden, jotka haluavat käyttää 2 kohdassa tarkoitettuja käyttämättömiä kalastusmahdollisuuksia, on toimitettava komissiolle 5 artiklan mukaisesti komission asettamassa määräajassa luettelo aluksista, joille ne aikovat hakea kalastuslupaa, sekä kunkin aluksen osalta hakemusten edelleen toimittamista koskeva pyyntö 6 artiklan mukaisesti. 19. Komissio päättää uudelleenjakamisesta 33 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti ja pyrkii pääsemään yhteiseen sopimukseen asianomaisten jäsenvaltioiden kesken, tai jos sopimukseen ei päästä, ottaa huomioon liitteessä II vahvistetut perusteet sekä ilmoittaa siitä asianomaisille jäsenvaltioille. 20. Komissio toimittaa kyseiset hakemukset lupaviranomaiselle 10 työpäivän kuluttua 4 kohdassa tarkoitetusta ilmoittamisesta 8 artiklan mukaisesti. 21. Hakemusten toimittaminen tämän artiklan mukaisesti ei vaikuta millään tavoin kalastusmahdollisuuksien tulevaan jakamiseen jäsenvaltioiden kesken. III JAKSO KALASTUSTOIMINTA, JOKA EI KUULU MINKÄÄN SOPIMUKSEN SOVELTAMISALAAN 14 artikla Yleiset säännökset 22. Jäsenvaltioiden on saatava tieto kaikista jonkin jäsenvaltion kansalaisten ja kolmannen maan välisistä järjestelyistä, joiden nojalla niiden lipun alla purjehtivat kalastusalukset saavat harjoittaa kalastustoimintaa kolmannen maan lainsäädäntövaltaan tai suvereniteettiin kuuluvilla vesillä, ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle toimittamalla luettelo asianomaisista aluksista. 23. Jos 1 kohdassa tarkoitettu kalastustoiminta kohdistuu kantoihin, joiden on arvioitu olevan asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklan 1 kohdassa määriteltyjen turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella, komissio voi pyytää kyseistä jäsenvaltiota toimittamaan näitä kantoja koskevan arvion, ja jos se on tarpeen kantojen suojelemiseksi, se voi asetuksen (EY) N:o 2371/2002 33 artiklassa tarkoitetun tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean lausunnon saatuaan määrätä kyseistä kalastustoimintaa koskevia rajoituksia. 15 artikla Jäsenvaltioiden antama lupa 24. Yhteisön kalastusaluksilla on oikeus harjoittaa kalastustoimintaa sellaisten yhteisön vesien ulkopuolella, jotka eivät kuulu minkään sopimuksen soveltamisalaan, jos ne ovat saaneet lippujäsenvaltioltaan luvan kansallisten säännösten mukaisesti. 25. Yhteisön kalastusalukset, jotka ovat syyllistyneet vakaviin rikkomisiin luvan aiottua voimaantuloa edeltäneiden 12 kuukauden aikana tai jotka sisältyvät LIS-luetteloon, eivät voi saada lupaa harjoittaa 1 kohdassa tarkoitettua kalastustoimintaa. 26. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 30 päivää ennen 1 kohdassa tarkoitetun kalastustoiminnan aloittamista alukset, joilla on lupa harjoittaa kalastusta 1 kohdan mukaisesti; ilmoituksessa on mainittava luvan soveltamisaika ja -alue. IV JAKSO ILMOITUSVELVOLLISUUDET JA KALASTUSTOIMINNAN LOPETTAMINEN 16 artikla Kalastuslupatietojärjestelmä 27. Komissio perustaa yhteisön kalastuslupatietojärjestelmän, joka sisältää tämän asetuksen mukaisesti myönnettyjä lupia koskevat tiedot. Komissio voi perustaa tätä tarkoitusta varten verkkosivut. 28. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sopimuksessa edellytetyt kalastuslupaa koskevat tiedot sisältyvät yhteisön kalastuslupatietojärjestelmään. Niiden on varmistettava, että näitä tietoja päivitetään jatkuvasti. 17 artikla Saaliiden ja pyyntiponnistuksen ilmoittaminen 29. Yhteisön kalastusalusten, joille on myönnetty kalastuslupa II tai III jakson nojalla, on toimitettava kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselleen päivittäin saaliitaan ja pyyntiponnistustaan koskevat tiedot, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (ETY) N:o 2847/93 II ja II a osastossa säädettyjen säännösten soveltamista. 30. Jäsenvaltioiden on kerättävä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot ja toimitettava ennen kunkin kalenterikuukauden 15 päivää sähköisesti komissiolle tai komission tähän tarkoitukseen nimeämälle elimelle tiedot niiden lipun alla purjehtivien alusten edellisen kuukauden aikana sopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla vesillä ja yhteisön vesien ulkopuolisilla vesillä, jotka eivät kuulu minkään sopimuksen soveltamisalaan, harjoitetun kalastustoiminnan aikana pyytämistä määristä, ja jos sopimuksessa niin määrätään tai jossakin sopimuksen täytäntöönpanoa koskevassa asetuksessa niin säädetään, toteuttamista pyyntiponnistuksista. 18 artikla Saaliiden ja pyyntiponnistuksen valvonta 31. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että asianomaisessa sopimuksessa määrättyjä saaliiden ja pyyntiponnistuksen ilmoitusvelvollisuutta noudatetaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 2371/2002 V luvussa säädettyjen säännösten soveltamista. 32. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle toimenpiteet, joita ne ovat toteuttaneet lippunsa alla purjehtivien alusten, joille on myönnetty kalastuslupa tämän asetuksen mukaisesti, kalastusmahdollisuuksien liikakäytön estämiseksi. 19 artikla Kalastuksen lopettaminen 33. Kun jäsenvaltio katsoo, että sille myönnetyt kalastusmahdollisuudet on käytetty kokonaan, sen on viipymättä kiellettävä kyseistä aluetta, kantaa tai kantaryhmää koskeva kalastustoiminta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 2371/2002 26 artiklan 4 kohdan ja asetuksen (ETY) 2847/93 21 artiklan 3 kohdan soveltamista. 34. Jos jäsenvaltiolle myönnetyt kalastusmahdollisuudet on ilmaistu sekä saalis- että pyyntiponnistusrajoituksina, jäsenvaltion on kiellettävä kyseistä aluetta, kantaa tai kantaryhmää koskeva kalastustoiminta heti kun se katsoo jommankumman näistä kalastusmahdollisuuksista kokonaan käytetyksi. 35. Jos kalastusluvat on myönnetty sekakalastukseen ja yhtä kyseessä olevista kannoista tai kantaryhmistä koskevat kalastusmahdollisuudet katsotaan kokonaan käytetyiksi, jäsenvaltion on kiellettävä kaikki sekakalastukseen sisältyvä kalastustoiminta. 36. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä kaikista tämän artiklan mukaisesti tekemistään kalastuksen kieltämistä koskevista päätöksistä. 37. Jos komissio toteaa, että yhteisölle tai jollekin jäsenvaltiolle myönnetyt kalastusmahdollisuudet katsotaan kokonaan käytetyiksi, komissio ilmoittaa siitä asianomaisille jäsenvaltioille ja pyytää niitä kieltämään kalastustoiminnan 1–4 kohdassa säädettyjen säännösten mukaisesti. 20 artikla Kalastuslupien keskeyttäminen 38. Jos yhteisön alus on syyllistynyt vakavaan rikkomiseen, jäsenvaltion on varmistettava, ettei aluksen enää anneta käyttää sille kyseessä olevan sopimuksen nojalla myönnettyä kalastuslupaa luvan jäljellä olevana voimassaoloaikana, ja ilmoitettava siitä viipymättä komissiolle sähköistä tiedonsiirtoa käyttäen. 39. Kun komissio on saanut 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, se ilmoittaa asiasta kyseessä olevalle lupaviranomaiselle ja pyytää tätä peruuttamaan kalastusluvan. 40. Komission tarkastajien, yhteisön tarkastajien, jäsenvaltioiden tarkastajien tai asianomaisen sopimuksen sopimuspuolena olevan kolmannen maan tarkastajien tarkastus- ja valvontakertomukset ovat hyväksyttäviä todisteita minkä tahansa jäsenvaltion hallinnollisissa tai oikeudellisissa menettelyissä. Niitä on tapahtumia todennettaessa pidettävä yhdenvertaisina jäsenvaltion tarkastus- ja valvontakertomusten kanssa. V JAKSO TIETOJEN SAATAVUUS 21 artikla Tietojen saatavuus 41. Ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta 28 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY[15] mukaisten velvollisuuksien täyttämistä rajoittamatta jäsenvaltioiden tämän luvun mukaisesti sähköisesti komissiolle tai komission nimeämälle elimelle toimittamat tiedot on asetettava saataville: a) kaikille jäsenvaltioiden asianomaisille käyttäjille ja asianomaisille lupaviranomaisille verkkosivuilla, joista on linkki yhteisön kalastuslupatietojärjestelmään. Näiden henkilöiden saatavissa olevat tiedot on rajattava tietoihin, joita he tarvitsevat kalastuslupamenettelyssä; b) kaikille valvontaviranomaisten asianomaisille käyttäjille verkkosivuilla, joista on linkki yhteisön kalastuslupatietojärjestelmään. Näiden henkilöiden saatavissa olevat tiedot on rajattava tietoihin, joita he tarvitsevat tarkastustoiminnassaan. 42. Yhteisön kalastuslupatietojärjestelmään rekisteröityjen alusten omistajat tai edustajat voivat saada sähköisen kopion rekisterissä olevista tiedoista toimittamalla virallisen pyynnön komissiolle kansallisen hallintonsa välityksellä. III LUKU JONKIN JÄSENVALTION LIPUN ALLA PURJEHTIVIEN MUIDEN KUIN YHTEISÖN KALASTUSALUSTEN KALASTUSTOIMINTA YHTEISÖN ULKOPUOLISILLA VESILLÄ 22 artikla Sopimuksen nojalla harjoitettava kalastustoiminta Jos sopimuksessa sitä edellytetään, II luvun II ja IV jaksoja sovelletaan myös jäsenvaltion lipun alla purjehtiviin muihin kuin yhteisön kalastusaluksiin, jotka harjoittavat kalastustoimintaa yhteisön vesien ulkopuolella jonkin sopimuksen nojalla. IV LUKU KALANVILJELY YHTEISÖN VESIEN ULKOPUOLELLA 23 artikla Sopimuksen nojalla harjoitettava kalanviljely Jos sopimuksessa sitä edellytetään, II luvun II ja IV jaksoja sovelletaan myös yhteisön laitoksiin, aluksiin ja tiloihin, jotka on tarkoitettu kalanviljelytoimintaan yhteisön vesien ulkopuolella jonkin sopimuksen nojalla. V LUKU KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN KALASTUSTOIMINTA YHTEISÖN VESILLÄ 24 artikla Yleiset säännökset 43. Kolmansien maiden aluksilla on oikeus: a) harjoittaa kalastustoimintaa yhteisön vesillä edellyttäen, että niille on myönnetty kalastuslupa tämän luvun mukaisesti; b) jälleenlaivata tai jalostaa edellyttäen, että jäsenvaltio, jonka vesillä toimenpide toteutetaan, on myöntänyt niille etukäteen luvan. 44. Kolmannen maan alukset, joilla on lupa harjoittaa kalastustoimintaa seuraavien sopimusten nojalla minkä tahansa kalenterivuoden 31 päivänä joulukuuta, voivat jatkaa kalastusta kyseisten sopimusten nojalla seuraavan vuoden 1 päivästä tammikuuta, kunnes komissio on päättänyt kalastusluvan myöntämisestä alukselle viimeksi mainituksi vuodeksi 26 artiklan mukaisesti: 45. [Lisätään luettelo sopimuksista] 46. Komissio voi muuttaa 2 kohdassa säädettyä sopimusluetteloa 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 25 artikla Hakemusten toimittaminen 47. Asianomaisen kolmannen maan on sille yhteisön vesillä kalastusmahdollisuuksia tarjoavan sopimuksen voimaantulopäivänä toimitettava komissiolle sähköisesti luettelo sen lipun alla purjehtivista ja/tai siinä rekisteröidyistä aluksista, jotka aikovat käyttää mainittuja kalastusmahdollisuuksia. 48. Kolmannen maan toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava komissiolle sähköisesti sopimuksessa vahvistetussa tai komission vahvistamassa määräajassa sen mainitussa luettelossa olevia sen lipun alla purjehtivia ja/tai siinä rekisteröityjä aluksia koskevat kalastuslupahakemukset, jotka sisältävät aluksen kansainvälisen radiokutsutunnuksen sekä kaikki muut sopimuksessa vaaditut tai 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen päätetyt tiedot. 26 artikla Kalastuslupien myöntäminen 49. Komissio tutkii hakemukset ottaen huomioon kolmannelle maalle myönnetyt kalastusmahdollisuudet ja myöntää kalastuslupia neuvoston hyväksymien toimenpiteiden ja asianomaiseen sopimukseen sisältyvien määräysten mukaisesti. 50. Komissio ilmoittaa myönnetyistä kalastusluvista kolmannen maan ja jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. 27 artikla Kelpoisuus Komissio myöntää kalastusluvan ainoastaan sellaisille kolmansien maiden aluksille: a) jotka ovat sopimuksen nojalla kalastuslupakelpoisia ja jotka tarvittaessa sisältyvät tiedoksi annettuun luetteloon aluksista, jotka saavat kalastaa sopimuksen nojalla; b) jotka eivät ole edeltäneiden 12 kuukauden aikana kyseisen sopimuksen mukaisessa kalastustoiminnassa, tai jos on kyse uudesta sopimuksesta, sitä edeltäneen sopimuksen mukaisessa kalastustoiminnassa syyllistyneet vakavaan rikkomiseen; c) jotka eivät sisälly LIS-luetteloon; d) joita koskevat sopimuksessa vaaditut tiedot ovat käytettävissä; e) joita koskevat hakemukset ovat kyseisen sopimuksen määräysten ja tämän luvun säännösten mukaiset. 28 artikla Yleiset velvoitteet Kolmansien maiden alusten, joille on myönnetty kalastuslupa tämän luvun mukaisesti, on noudatettava yhteisen kalastuspolitiikan säilyttämis- ja valvontatoimenpiteitä koskevia säännöksiä ja muita säännöksiä, joilla säännellään yhteisön kalastusalusten kalastusta niiden toiminta-alueella, sekä sopimuksessa vahvistettuja määräyksiä. 29 artikla Saaliiden ja pyyntiponnistuksen valvonta 51. Yhteisön vesillä kalastustoimintaa harjoittavien kolmansien maiden alusten on toimitettava päivittäin kansallisille viranomaisilleen ja komissiolle taikka komission tähän tarkoitukseen nimeämälle elimelle tiedot, jotka: a) sopimuksessa vaaditaan; b) komissio on vahvistanut sopimuksessa määrättyä menettelyä noudattaen; tai c) on vahvistettu 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 52. Jos asianomaisessa sopimuksessa niin määrätään, kolmansien maiden on kerättävä alustensa 1 kohdan mukaisesti toimittamat saalistiedot ja toimitettava ennen kunkin kalenterikuukauden 15 päivää sähköisesti komissiolle tai komission nimeämälle elimelle kutakin kantaa, kantaryhmää tai kalastusluokkaa koskevat tiedot kaikkien lippunsa alla purjehtivien alusten edellisen kuukauden aikana yhteisön vesillä pyytämistä määristä. 30 artikla Kalastuksen lopettaminen 53. Jos kolmannelle maalle myönnetyt kalastusmahdollisuudet katsotaan kokonaan käytetyiksi, komissio ilmoittaa siitä viipymättä asianomaiselle kolmannelle maalle ja jäsenvaltion toimivaltaisille valvontaviranomaisille. 54. Tuosta päivästä lähtien asianomaisen maan lipun alla purjehtiville aluksille myönnetyt kalastusluvat katsotaan keskeytetyiksi kyseessä olevan kalastustoiminnan osalta, eikä aluksilla ole enää lupaa harjoittaa kyseessä olevaa kalastustoimintaa. 55. Jos kalastusluvat on myönnetty sekakalastukseen ja yhtä kyseessä olevista kannoista koskevat kalastusmahdollisuudet katsotaan kokonaan käytetyiksi, 2 kohtaa sovelletaan kaikkeen sekakalastukseen sisältyvään kalastustoimintaan. 56. Jos 2 tai 3 kohdan mukaisesti sovellettava kalastustoiminnan keskeytys koskee kaikkea toimintaa, johon kalastusluvat on myönnetty, kalastusluvat katsotaan peruutetuiksi. 57. Kolmannen maan on varmistettava, että asianomaisille kalastusaluksille ilmoitetaan viipymättä tämän artiklan soveltamisesta ja että ne lopettavat kaiken kyseessä olevan kalastustoiminnan. 31 artikla Keskeyttäminen ja peruuttaminen rikkomistapauksessa 58. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä kaikista kirjatuista jonkin kolmannen maan kalastusalusta koskevista rikkomisista, jotka liittyvät yhteisön vesillä sopimuksen nojalla harjoitettavaan kalastustoimintaan. 59. Komissio voi näiden ilmoitusten perusteella keskeyttää tai peruuttaa tämän luvun mukaisesti myönnetyt kalastusluvat. Komission päätös annetaan kolmannelle maalle tiedoksi. 60. Kolmannen maan on varmistettava, että asianomaiselle alukselle ilmoitetaan viipymättä tämän artiklan soveltamisesta ja että se lopettaa kaiken kyseessä olevan kalastustoiminnan. 61. Komissio antaa jäsenvaltioiden valvontaviranomaisille tiedoksi 2 kohdan mukaisesti toteuttamansa toimenpiteet. VI LUKU TÄYTÄNTÖÖNPANOTOIMENPITEET 32 artikla Yksityiskohtaiset säännöt Tämän asetuksen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Säännöissä voidaan säätää myös poikkeuksista tässä asetuksessa säädettyihin velvollisuuksiin, jos poikkeukset ovat sopimuksissa määrättyjen velvollisuuksien nojalla perusteltuja tai jos tässä asetuksessa säädetyt velvollisuudet aiheuttaisivat suhteettoman rasitteen toiminnan taloudelliseen merkitykseen verrattuna. 33 artikla Komiteamenettely 62. Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklassa tarkoitettu kalastus- ja vesiviljelyalan komitea. 63. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan 20 työpäiväksi. VII LUKU YHTEISET SÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET 34 artikla Kansainväliset velvoitteet Tämä asetus ei rajoita asianomaisissa sopimuksissa vahvistettujen määräysten eikä näiden määräysten täytäntöön panemiseksi annettujen yhteisön säännösten soveltamista. 35 artikla Muutokset ja kumoaminen 64. Poistetaan asetuksen (EY) N:o 1627/94 3 artiklan 2 kohta, 4 artiklan 2 kohta, 9 artikla ja 10 artikla. 65. Poistetaan asetuksen (ETY) N:o 2847/93 18, 28 b, 28 c ja 28 d artikla. 66. Kumotaan asetus (EY) N:o 3317/94. 67. Viittauksia kumottuihin tai poistettuihin säännöksiin pidetään viittauksina tämän asetuksen säännöksiin, ja niitä luetaan tämän asetuksen liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 36 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE I Luettelo 10 artiklassa tarkoitetuista velvollisuuksista - Jäsenvaltion toimivaltaisen kansallisen viranomaisen on ilmoitettava täydelliset saalis- ja pyyntiponnistustiedot säädetyissä määräajoissa. - Kalastus on lopetettava 19 artiklan mukaisesti ja lopettamisen täytäntöönpanoa on valvottava asianmukaisella tavalla. - Kalastustoiminta on kiellettävä 20 artiklan mukaisesti. - Alusten satelliittiseurantajärjestelmää koskevien velvollisuuksien osalta sovelletaan alusten satelliittiseurantajärjestelmää koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 18 päivänä joulukuuta 2003 annettua komission asetusta (EY) N:o 2244/2003[16] tai asianomaista sopimusta. - Kalastustoimia koskevien tietojen sähköistä kirjaamista ja toimittamista samoin kuin kaukohavainnointia koskevien velvollisuuksien osalta sovelletaan kalastustoimia koskevien tietojen sähköisestä kirjaamisesta ja toimittamisesta sekä kaukohavaintokeinoista 21 päivänä joulukuuta 2006 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1966/2006[17] ja sen täytäntöönpanosäännöksiä. LIITE II Perusteet 13 artiklassa tarkoitetulle uudelleenjakamiselle Kalastusmahdollisuuksia uudelleen jakaessaan komissio ottaa erityisesti huomioon: - kunkin vastaanotetun hakemuksen päivämäärän, - uudelleenjakamista varten käytettävissä olevat kalastusmahdollisuudet, - vastaanotettujen hakemusten lukumäärän, - hakijoina olevien jäsenvaltioiden lukumäärän, - jos kalastusmahdollisuudet perustuvat kokonaan tai osittain pyyntiponnistus- tai saalismäärään: kunkin kyseessä olevan aluksen käytettäväksi aiotun pyyntiponnistusmäärän tai odotettavissa olevan saalismäärän. LIITE III Asetus (ETY) N:o 1627/94 | Vastaava säännös tässä asetuksessa | 3 artiklan 2 kohta | V luku | 4 artiklan 2 kohta | V luku | 9 artikla | 25–27 artikla | 10 artikla | 31 artikla | Asetus (ETY) N:o 2847/93 | Vastaava säännös tässä asetuksessa | 18 artikla | 17 artikla | 28 b artikla | 24 artikla | 28 c artikla | 28 artikla | 28 d artikla | 30 artikla | [1] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille, annettu 8.12.2005, KOM(2005) 647 lopullinen. [2] EYVL L 350, 31.12.1994, s. 13. [3] EYVL L 261, 20.10.1993, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 768/2005 (EUVL L 128, 21.5.2005, s. 1). [4] EUVL L 18, 25.1.2007, s. 11. [5] EUVL C […], […], s. […]. [6] EUVL C […], […], s. […]. [7] EYVL L 350, 31.12.1994, s. 13. [8] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille, annettu 8.12.2005, KOM(2005) 647 lopullinen. [9] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. [10] EYVL L 171, 6.7.1994, s. 7. [11] EYVL L 261, 20.10.1993, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 768/2005 (EUVL L 128, 21.5.2005, s. 1). [12] EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59. [13] EYVL L 167, 2.7.1999, s. 5. [14] EYVL L 203, 4.8.2005, s. 3. [15] EUVL L 41, 14.2.2003, s. 26. [16] EUVL L 333, 20.12.2003, s. 17. [17] EUVL L 409, 30.12.2006, s. 1.