EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 23.3.2020 COM(2020) 109 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Euroopan yhteisössä liikennöivien hyötyajoneuvojen teknisistä tienvarsitarkastuksista 6 päivänä kesäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/30/EY soveltamisesta jäsenvaltioissa



















Raportointijakso 2015–2016



Sisällys 1.JOHDANTO 2.DIREKTIIVI 2000/30/EY 3.JÄSENVALTIOIDEN TOIMITTAMAT TIEDOT 4.TARKASTUKSEN SISÄLTÖ 5.TILASTOTIEDOT 5.1. Tarkastusten määrät 5.2. Tarkastettujen ajoneuvojen alkuperä 5.3.Käyttökieltojen määrät 5.4.Käyttökieltoon asetettujen ajoneuvojen alkuperä 5.5.Käyttökieltoon asetetut ajoneuvot ajoneuvoluokan ja rekisteröintijäsenvaltion mukaan 5.6.Puutteiden tyypit jäsenvaltioittain 6.SEURAAMUSLAJIT 7.TIIVISTELMÄ JA PÄÄTELMÄT 7.1.Tarkastukset 7.2.Käyttökiellot 7.3.Puutteet

1.JOHDANTO Euroopan unionin lainsäädäntöön sisältyy toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on varmistaa, että Euroopan teillä liikennöivät hyötyajoneuvot ovat liikenneturvallisuuden, ympäristönsuojelun tason ja tasavertaisten kilpailuedellytysten turvaamisen kannalta riittävässä teknisessä kunnossa. Näitä ovat ·ammattiin pääsyä koskevat säännöt, joissa edellytetään liikenteenharjoittajilta riittäviä taloudellisia valmiuksia ajoneuvojen kunnossa pitämiseksi (asetus (EY) N:o 1072/2009); ·jäsenvaltioiden alueella rekisteröityjen ajoneuvojen säännölliset katsastukset vähintään EU:n tasolla säädetyin määrävälein (direktiivi 2009/40/EY); ·tämän kertomuksen aiheena olevat tekniset tienvarsitarkastukset, joilla varmistetaan, että hyötyajoneuvoja käytetään ainoastaan, jos ne pidetään teknisten vaatimusten mukaisessa kunnossa (direktiivi 2000/30/EY). Jäsenvaltioiden alueella liikennöiville hyötyajoneuvoille, moottoriajoneuvot, niiden perävaunut ja puoliperävaunut mukaan lukien, tehdään tieliikenneturvallisuuden ja ympäristönsuojelun parantamiseksi direktiivin 2000/30/EY nojalla teknisiä tienvarsitarkastuksia. Direktiivin 6 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kahden vuoden välein tiedot, jotka on kerätty kahden edeltävän vuoden ajalta ja joiden aiheena ovat ·tarkastettujen hyötyajoneuvojen lukumäärä ryhmiteltynä seitsemään ajoneuvoluokkaan ja rekisteröintimaan mukaisesti ·direktiivin mukaisesti tarkastetut kohdat ja ·todetut puutteet. Lisäksi direktiivissä 2000/30/EY säädetään, että kerättyään nämä tiedot komissio esittää neuvostolle jäsenvaltioilta saatuihin tietoihin perustuvan kertomuksen direktiivin soveltamisesta sekä yhteenvedon tuloksista. Tästä on kyse tässä kertomuksessa. Direktiivin 2000/30/EY 6 artiklassa säädetään myös, että komissio toimittaa jäsenvaltioilta saadut tiedot Euroopan parlamentille. Direktiivissä 2000/30/EY määritellään yhdeksän kohtaa (ks. 4 luku jäljempänä), joista tekniset tienvarsitarkastukset voidaan tehdä. Jos tarkastuksen aikana käy selväksi, että hyötyajoneuvo aiheuttaa merkittävän vaaran ajoneuvossa oleville henkilöille tai muille tienkäyttäjille, kyseisen ajoneuvon käyttö voidaan kieltää, kunnes havaitut vaaraa aiheuttavat puutteet on korjattu. Tarkastetussa ajoneuvossa havaitut puutteet on mainittava tarkastusraportissa, joka on annettava ajoneuvon kuljettajalle. Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkistivat liikennekelpoisuuspaketin yhteydessä vuonna 2014 hyötyajoneuvojen teknisiä tienvarsitarkastuksia koskevat säännöt ja menettelyt. Direktiivi 2014/47/EU annettiin 3. huhtikuuta 2014. Sitä on sovellettu 20. toukokuuta 2018 lähtien. Direktiivillä 2014/47/EU muun muassa otettiin käyttöön kaksi tarkastustyyppiä, eli alustavat ja yksityiskohtaisemmat tarkastukset, sekä sääntö, jonka mukaan EU:ssa on tehtävä kalenterivuosittain alustavia teknisiä tienvarsitarkastuksia yhteensä vähintään viidelle prosentille jäsenvaltioissa rekisteröityjen ajoneuvojen kokonaismäärästä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi kunkin jäsenvaltion on pyrittävä tekemään tienvarsitarkastuksia riittävä määrä suhteessa asianomaisen jäsenvaltion alueella rekisteröityjen tällaisten ajoneuvojen kokonaismäärään. Tämä tavoite otetaan ensimmäisen kerran huomioon vuosia 2019–2020 koskevassa raportointivelvollisuudessa, joka on täytettävä 31. maaliskuuta 2021 mennessä. 2.DIREKTIIVI 2000/30/EY Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastuksesta annetun direktiivin 2009/40/EY mukaan hyötyajoneuvot on katsastettava vuosittain. Vuotuisen katsastuksen ei kuitenkaan katsota riittävän takaamaan, että ajoneuvot pysyvät liikennekelpoisina peräkkäisten katsastusten välisenä aikana, joten tieturvallisuuden kannalta välttämättömänä valvontatoimenpiteenä on tehtävä myös teknisiä tienvarsitarkastuksia. Tekninen tienvarsitarkastus tarkoittaa ennalta varoittamatta tehtävää jäsenvaltion alueella liikennöivän hyötyajoneuvon tarkastusta. Tarkastuksen tekee viranomainen tai viranomaisen valvonnan alaisena toimiva muu elin useimmiten yleisten teiden varsilla. Tekniset tienvarsitarkastukset on tehtävä ilman kuljettajan kansallisuuteen tai hyötyajoneuvon rekisteröinti- tai käyttöönottomaahan perustuvaa syrjintää. Tarkastukset on myös toteutettava siten, että kuljettajille ja yrityksille aiheutuvat kustannukset ja viivästykset ovat mahdollisimman pienet. Teknisiä tienvarsitarkastuksia olisi kohdennettava valikoidusti siten, että niillä pyritään löytämään erityisesti hyötyajoneuvoja, jotka todennäköisimmin on pidetty huonossa kunnossa.

Tienvarsitarkastukset toteutetaan tavallisesti asteittain. Ensin tehdään silmämääräinen arviointi ajoneuvon kunnosta tämän ollessa pysähdyksissä ja tarkastetaan viimeisintä tienvarsitarkastusta (jos saatavana) ja katsastusta koskevat asiakirjat. Direktiivissä 2000/30/EY olevan tarkastettavien kohteiden luettelon perusteella voidaan tehdä myös säännönvastaisuuksien yksityiskohtainen tarkastus paikan päällä tai lähellä sijaitsevassa katsastuslaitoksessa. Yksityiskohtaisessa tarkastuksessa tulos on dokumentoitava teknistä tienvarsitarkastusta koskevaan raporttiin, joka on direktiivissä annetun mallin mukainen. Kyseiset tiedot muodostavat perustan tiedoille, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava Euroopan komissiolle. Jos vaarallisia puutteita sisältävä hyötyajoneuvo aiheuttaa merkittävän riskin tieliikenneturvallisuudelle, sen käyttö voidaan kieltää, kunnes kyseiset puutteet on korjattu. Lisäksi vakavia puutteita sisältävistä ulkomaisista ajoneuvoista on ilmoitettava rekisteröintijäsenvaltiolle asianmukaisia jatkotoimia varten. Toukokuun 19. päivään 2018 asti sovelletussa direktiivissä 2000/30/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, asetettiin useita ehtoja EU:ssa liikennöivien hyötyajoneuvojen teknisille tienvarsitarkastuksille. Direktiivillä 2010/47/EU tarkistettiin ajoneuvoluokkia ja direktiivin liitteessä I olevaa tarkastuskohteiden luetteloa 1. tammikuuta 2012 alkaen. Ennen tarkistusta tienvarsitarkastusraportissa (liite I) olevat ajoneuvot määritettiin luokkien mukaan, esimerkiksi perävaunuyhdistelmiin, jotka tarkoittivat mitä tahansa tavaroiden kuljettamiseen tarkoitettua moottoriajoneuvoa, jonka enimmäismassa on yli 3,5 tonnia (ajoneuvoluokat N2 ja N3) ja joka on kytketty perävaunuun (ajoneuvoluokat O3 ja O4). Luokan N2 ajoneuvot piti puolestaan ilmoittaa ”kevyinä hyötyajoneuvoina”, luokan N3 ajoneuvot ”kuorma-autoina” ja luokkien O3 ja O4 ajoneuvot ”perävaunuina” ja ”puoliperävaunuina”. Yhden direktiivillä 2010/47/EU tehdyn muutoksen perusteella otettiin kuitenkin käyttöön erilainen ajoneuvojen ryhmittelytapa, jossa ajoneuvojen luokka nimetään tyyppihyväksyntälainsäädännön mukaan. Siten ajoneuvo, joka oli voitu ilmoittaa eri luokkiin, voidaan nyt ilmoittaa vain yhteen ajoneuvoluokkaan. Lisäksi vetoauto ja perävaunu on ilmoitettava erikseen. Koska vetoauto ja perävaunu voidaan rekisteröidä eri jäsenvaltioissa, näiden mukautettujen luokittelujen ansiosta saadaan aiempaa täsmällisempää tietoa. Ne myös parantavat tilanteita, joissa jäsenvaltion on ilmoitettava toiselle jäsenvaltiolle kyseisessä jäsenvaltiossa rekisteröidyssä ajoneuvossa löydetyistä vakavista puutteista. 3.JÄSENVALTIOIDEN TOIMITTAMAT TIEDOT Tämä on kuudes kertomus direktiivin 2000/30/EY soveltamisesta jäsenvaltioissa ja kattaa kalenterivuodet 2015–2016. Jäsenvaltioiden oli toimitettava raportointikautta koskevat tiedot komissiolle viimeistään 31. maaliskuuta 2017. Raportointivelvollisuuden täyttämisen helpottamiseksi komissio lähetti jäsenvaltioille tammikuun 2017 alussa ilmoituksen. Ilmoituksen liitteenä oli (komission ja jäsenvaltioiden asiantuntijoiden yhteistyönä kehitetty) malli, jota jäsenvaltioita kehotettiin käyttämään raporttiensa laatimisessa. Maaliskuun 2017 alussa jäsenvaltioille toimitettiin kirje, jossa muistutettiin, että tietojen toimittamisen määräaika lähestyy. Kaikki jäsenvaltiot käyttivät mallia ja toimittivat tietonsa sähköisesti. Tätä pidettiin myönteisenä, sillä se yksinkertaisti tietojen vertailua. Kaikki jäsenvaltiot eivät kuitenkaan noudattaneet tietojen toimittamiselle asetettua määräaikaa. Jotkut jäsenvaltiot (Belgia, Tšekki, Suomi ja Ranska) olivat vain vähän myöhässä, kun taas jotkut toiset toimittivat tietonsa vasta vuoden 2018 tammikuussa (Malta) ja maaliskuussa (Alankomaat). 11 jäsenvaltiota (Itävalta, Bulgaria, Kroatia, Tšekki, Saksa, Tanska, Viro, Luxemburg, Alankomaat, Puola ja Romania) toimitti tietoja myös EU:n ulkopuolella rekisteröidyistä ajoneuvoista rekisteröintimaan mukaan luokiteltuna. Lisäksi kaksi jäsenvaltiota (Belgia ja Italia) ilmoitti EU:n ulkopuolella rekisteröidyille ajoneuvoille tehtyjen tarkastusten kokonaismäärän. Kypros toimitti vain kotimaisia ajoneuvoja koskevat tiedot. Irlanti teki aluksi samoin mutta toimitti myöhemmin muokatun tietokokonaisuuden, joka sisälsi myös tiedot muissa jäsenvaltioissa rekisteröityjen ajoneuvojen tarkastuksista. Kolmetoista jäsenvaltiota (Itävalta, Bulgaria, Tšekki, Tanska, Kreikka, Ranska, Irlanti, Malta, Alankomaat, Portugali, Romania, Slovakia ja Yhdistynyt kuningaskunta) toimitti myös tarkastettujen kohtien puutekoodeihin liittyviä lisätietoja (esim. (1) jarrulaitteet; 1.1.8 perävaunun jarrujen letkujen liittimet). Nämä yksityiskohdat otettiin käyttöön direktiivillä 2010/47/EU, jolla tarkistettiin direktiivin 2000/30/EY liite I, ja järjestelmää on sovellettu 1. tammikuuta 2012 lähtien. Näitä yksityiskohtia koskevien lisätietojen toimittaminen ei ole kuitenkaan pakollista. Kansallisten raporttien ensimmäisen analyysin jälkeen komissio otti yhteyttä useaan jäsenvaltioon saadakseen tietoja merkittävien tulosten tai edeltävään raportointikauteen verrattuna muuttuneiden tietojen mahdollisista syistä. Jäsenvaltioiden toimittamien selitysten mukaan teknisten tienvarsitarkastusten määrään ja laatuun kielteisesti vaikuttavia tekijöitä oli useita. Näihin tekijöihin kuuluivat muun muassa valmiuksien uudelleenjärjestely ja hajauttaminen, joiden takia tiettyinä ajanjaksoina ei tehty ollenkaan tarkastuksia, sekä taloudelliset rajoitukset, jotka johtivat henkilöstöpulaan, tarkastusten rajoitettuun määrään ja laitteiden rajoitettuun saatavuuteen. Lisäksi tiedonvaihto jäsenvaltioiden kanssa osoitti, että tietojen keräämisen ja raportoinnin tulkinnassa ja toteuttamisessa on merkittäviä eroja, mikä on voinut myös vaikuttaa raporttien eroihin. Nämä erot voivat vähentyä 20. toukokuuta 2018 lähtien, sillä direktiivin 2014/47/EU soveltaminen yhdenmukaistaa testausmenetelmiä, puutteiden arviointia, testauslaitteiston käyttöä ja raportointivaatimuksia. Ensimmäinen direktiiviin 2014/47/EU perustuva kertomus kattaa ajanjakson 2019–2020, ja jäsenvaltioiden on toimitettava kansalliset raporttinsa 31. maaliskuuta 2021 mennessä. 4.TARKASTUKSEN SISÄLTÖ Komissiolle on toimitettava vähintään direktiivin 2000/30/EY liitteessä I olevan malliraportin kohdassa 10 kuvattuja tarkastuskohteita koskevat tiedot. Nämä kohteet ovat: ·ajoneuvon tunnistus ·jarrulaitteet ·ohjaus ·näkyvyys

·valaisinlaitteet ja sähköjärjestelmä ·akselit, pyörät, renkaat ja pyöräntuenta ·alusta ja kori varusteineen ·muut varusteet, mukaan luettuina ajopiirturi ja nopeudenrajoitin ·ympäristöhaitat, mukaan luettuina päästöt ja polttoaine- ja/tai öljyvuodot. Jotta tarkastajan olisi helpompi kirjata näissä kohteissa havaitut puutteet, tarkastusraportin kääntöpuolella olisi esitettävä kattava luettelo tarkastettavista kohteista. Tarkastajien on merkittävä raporttiin (ennalta määritellyillä koodeilla) kaikki kohteet, joissa he ovat havainneet puutteita, ja annettava tämä raportti ajoneuvon kuljettajalle tarkastuksen päätteeksi. Jos tarkastaja katsoo, että havaitut puutteet voivat aiheuttaa sellaisen turvallisuusriskin, että perinpohjaisempi tarkastus on aiheellinen, etenkin jarrulaitteisiin liittyen, hän voi määrätä ajoneuvon perusteellisempaan tarkastukseen lähellä sijaitsevaan katsastuslaitokseen. Jos tarkastuksen aikana käy selväksi, että hyötyajoneuvo aiheuttaa merkittävän vaaran ajoneuvossa oleville henkilöille tai muille tienkäyttäjille, kyseisen ajoneuvon käyttö voidaan kieltää, kunnes havaitut vaaraa aiheuttavat puutteet on korjattu. 5.TILASTOTIEDOT 5.1. Tarkastusten määrät Vuosiin 2013–2014 verrattuna vuosina 2015–2016 tehtiin 534 473 tarkastusta vähemmän, mikä merkitsee 9,6 prosentin laskua. Jäljempänä olevassa taulukossa esitetään tarkastusten määrät jäsenvaltioittain. Vuosina 2011–2012 tarkastettiin 8 145 984 ajoneuvoa, kun taas vuosina 2013–2014 tehtiin 5 584 164 tarkastusta, eli 2 561 820 vähemmän. Vuosina 2015–2016 tarkastusten määrä laski vielä noin 10 prosenttia ja oli 5 029 763. Taulukko 1: Tarkastusten määrät – raportointikausien 2013–2014 ja 2015–2016 vertailu Ilmoittava jäsenvaltio Vuosina 2013–2014 tarkastetut ajoneuvot Vuosina 2015–2016 tarkastetut ajoneuvot Raportointikausien 2013–2014 ja 2015–2016 välinen ero Raportointikausien 2013–2014 ja 2015–2016 välinen ero (%) Itävalta 48 884 42 438 –6 446 –13,2 % Belgia 18 073 9 693 –8 380 –46,4 % Bulgaria 321 325 250 516 –70 809 –22,0 % Kroatia 39 608 39 204 –404 –1,0 % Kypros 1 174 6 214 5 040 429,3 % Tšekki 136 981 88 389 –48 592 –35,5 % Tanska 2 081 3 753 1 672 80,3 % Viro 1 689 2 768 1 079 63,9 % Suomi 11 152 8 390 –2 762 –24,8 % Ranska 1 053 692 996 892 –56 800 –5,4 % Saksa 1 600 728 1 620 465 19 737 1,2 % Kreikka 16 816 5 395 –11 421 –67,9 % Unkari 216 504 195 905 –20 599 –9,5 % Irlanti 12 939 29 840 16 901 130,6 % Italia 15 147 5 514 –9 633 –63,6 % Latvia 6 101 8 652 2 551 41,8 % Liettua 79 860 70 586 –9 274 –11,6 % Luxemburg 726 398 –328 –45,2 % Malta 4 012 6 943 2 931 73,1 % Alankomaat 8 860 6 709 –2 151 –24,3 % Puola 888 111 627 384 –260 727 –29,4 % Portugali 631 1 522 891 141,2 % Romania 8 135 13 144 5 009 61,6 % Slovakia 16 211 18 760 2 549 15,7 % Slovenia 5 113 4 945 –168 –3,3 % Espanja 723 250 654 392 –68 858 –9,5 % Ruotsi 53 527 45 417 –8 110 –15,2 % Yhdistynyt kuningaskunta 292 838 265 535 –27 303 –9,3 % Yhteensä 5 584 164 5 029 763 –554 401 –9,9 % 18 jäsenvaltiota teki vähemmän tarkastuksia vuosina 2015–2016 verrattuna vuosiin 2013–2014. Prosentuaaliset vähennykset vaihtelivat 1 prosentista Kroatiassa 68 prosentin vähennykseen Kreikassa. Tarkastusten määrä väheni merkittävästi myös Italiassa (64 %), Belgiassa (46 %), Luxemburgissa (45 %) ja Tšekissä (35 %). Jäsenvaltioiden toimittamien selitysten mukaan vähennykset johtuivat taloudellisista rajoituksista ja henkilöstöpulasta tai valmiuksien uudelleenjärjestelystä. Lisäksi muutokset kansallisessa lainsäädännössä ja sisäiset hallinnolliset menettelyt vaikuttivat täytäntöönpanotoimiin. Toisaalta kymmenessä jäsenvaltiossa tarkastusten määrä kasvoi raportointikaudella 2015–2016. Prosentuaalinen kasvu vaihteli 1,2 prosentista Saksassa 122 prosenttiin Irlannissa, 141 prosenttiin Portugalissa ja 429 prosenttiin Kyproksessa. Kyproksen osalta on tosin otettava huomioon, että sen toimittamien raportointikautta 2013–2014 koskevien tietojen mukainen lähtötaso oli alhainen. Näin ollen prosentuaalinen kasvu oli suhteellinen. Irlannin tapauksessa kasvu johtuu siitä, että Irlannin viranomaiset nostivat teknisiä tienvarsitarkastuksia tekevien tarkastajien määrää. 5.2. Tarkastettujen ajoneuvojen alkuperä

Jäljempänä olevassa taulukossa 2 esitetään yhteenveto jäsenvaltioiden tarkastamien ajoneuvojen alkuperistä. Kuten edellä on mainittu, ainoastaan Kypros ei toimittanut tietoja muissa jäsenvaltioissa tai EU:n ulkopuolella rekisteröidyistä ajoneuvoista. 27 jäsenvaltiota toimitti tietoja muissa jäsenvaltioissa rekisteröidyistä ajoneuvoista ja näistä 13 jäsenvaltiota tarkasti myös EU:n ulkopuolella rekisteröityjä ajoneuvoja. Huomion arvoista taulukon 2 tiedoissa on muun muassa, että raportointikaudella 2015–2016 tehdyistä tarkastuksista 62 prosenttia tehtiin kotimaisille ajoneuvoille, 33 prosenttia muissa jäsenvaltioissa rekisteröidyille ajoneuvoille ja 5 prosenttia EU:n ulkopuolella rekisteröidyille ajoneuvoille. Lisäksi Luxemburgissa vain 15,8 prosenttia tarkastetuista ajoneuvoista olivat kotimaisia, ja vaikka 51 prosenttia Puolan viranomaisten tarkastamista ajoneuvoista oli rekisteröity Puolassa, he tekivät EU:n ulkopuolella rekisteröityjen ajoneuvojen tarkastuksia kaksi kertaa enemmän kuin muissa jäsenvaltioissa rekisteröityjen ajoneuvojen tarkastuksia. Nämä tilastotiedot johtuvat oletettavasti jäsenvaltioiden maantieteellisistä sijainneista. Taulukko 2: Tarkastettujen ajoneuvojen alkuperä Ilmoittava jäsenvaltio Rekisteröity jäsenvaltiossa Rekisteröity muussa jäsenvaltiossa Rekisteröity EU:n ulkopuolella Yhteensä Jäsenvaltion ajoneuvot (%) Itävalta 18 672 22 188 1 578 42 438 44,0 % Belgia 2 918 6 509 266 9 693 30,1 % Bulgaria 209 717 40 016 783 250 516 83,7 % Kroatia 24 511 4 729 9 964 39 204 62,5 % Kypros 6 214 0 0 6 214 100,0 % Tšekki 53 949 32 370 2 070 88 389 61,0 % Tanska 3 175 553 25 3 753 84,6 % Viro 2 581 92 95 2 768 93,2 % Suomi 6 646 1 744 0 8 390 79,2 % Ranska 369 857 627 035 0 996 892 37,1 % Saksa 1 055 997 525 616 38 852 1 620 465 65,2 % Kreikka 4 465 930 0 5 395 82,8 % Unkari 145 921 49 984 0 195 905 74,5 % Irlanti 28 754 1 086 0 29 840 96,4 % Italia 4 740 756 18 5 514 86,0 % Latvia 5 739 2 913 0 8 652 66,3 % Liettua 56 237 14 349 0 70 586 79,7 % Luxemburg 63 311 24 398 15,8 % Malta 6 924 19 0 6 943 99,7 % Alankomaat 2 845 3 612 252 6 709 42,4 % Puola 317 270 100 168 209 946 627 384 50,6 % Portugali 1 435 87 0 1 522 94,3 % Romania 12 018 768 358 13 144 91,4 % Slovakia 9 761 8 999 0 18 760 52,0 % Slovenia 4 048 897 0 4 945 81,9 % Espanja 592 537 61 855 0 654 392 90,5 % Ruotsi 38 336 6 986 0 45 322 84,6 % Yhdistynyt kuningaskunta 130 661 134 874 0 265 535 49,2 % Yhteensä 3 115 991 1 649 446 264 231 5 029 667 62,0 % Sveitsi 39 813 20 034 4 492 64 339 61,9 % Yhteensä 3 155 804 1 669 480 268 423 5 094 017 62 % 5.3.Käyttökieltojen määrät Vuosina 2015–2016 käyttökieltoon asetettiin 60 112 ajoneuvoa enemmän kuin vuosina 2013–2014, mikä merkitsee 17,5 prosentin nousua. Jäljempänä olevassa taulukossa 3 esitetään käyttökieltojen määrät jäsenvaltioittain. Ottaen huomioon, että tarkastettujen ajoneuvojen määrä puolestaan laski 9,6 prosenttia verrattuna vuosiin 2013–2014, tämä voi tarkoittaa, että useimmissa jäsenvaltioissa on tehty paremmin kohdennettuja tienvarsitarkastuksia tai että joissain tapauksissa on noudatettu tiukempia tarkastusjärjestelyjä. Taulukko 3: Käyttökiellot – raportointikausien 2013–2014 ja 2015–2016 vertailu Ilmoittava jäsenvaltio Vuosina 2013–2014 käyttökieltoon asetetut ajoneuvot Vuosina 2015–2016 käyttökieltoon asetetut ajoneuvot Raportointikausien 2013–2014 ja 2015–2016 välinen ero Raportointikausien 2013–2014 ja 2015–2016 välinen ero (%) Itävalta 28 088 24 194 –3 894 –13,9 % Belgia 997 691 –306 –30,7 % Bulgaria 5 798 1 646 –4 152 –71,6 % Kroatia 1 643 2 548 905 55,1 % Kypros 1 719 1 232 –487 –28,3 % Tšekki 514 375 –139 –27,0 % Tanska 532 1 192 660 124,1 % Viro 1 513 2 636 1 123 74,2 % Suomi 5 840 163 –5 677 –97,2 % Ranska 2 714 103 720 101 006 3721,7 % Saksa 34 269 26 768 –7 501 –21,9 % Kreikka 252 71 –181 –71,8 % Unkari 5 651 8 388 2 737 48,4 % Irlanti 779 1 909 1 130 145,1 % Italia 6 090 2 923 –3 167 –52,0 % Latvia 45 61 16 35,6 % Liettua 931 311 –620 –66,6 % Luxemburg 31 12 –19 –61,3 % Malta 1 937 3 674 1 737 89,7 % Alankomaat 111 172 61 55,0 % Puola 32 969 38 374 5 405 16,4 % Portugali 11 776 765 6954,5 % Romania 357 3 035 2 678 850 % Slovakia 6 123 5 955 –168 –2,7 % Slovenia 477 109 –368 –77,1 % Espanja 83 280 57 239 –26 041 –31,3 % Ruotsi 40 871 42 087 1 216 3,0 % Yhdistynyt kuningaskunta 80 283 72 886 –7 397 –9,2 % Yhteensä 343 825 403 937 60 112 17,5 % Käyttökieltojen määrä kasvoi 12 jäsenvaltiossa vuosina 2015–2016 verrattuna vuosiin 2013–2014. Prosentuaalinen kasvu vaihteli 3 prosentista Ruotsissa noin 6 955 prosenttiin Portugalissa, joskin Portugalin lähtötaso oli hyvin alhainen: vain 11 käyttökieltoa raportointikaudella 2013–2014. Käyttökieltojen määrä lisääntyi huomattavasti myös Romaniassa (850 %), Tanskassa (124 %) ja Maltassa (90 %). Ranskan raportoima käyttökieltojen merkittävä kasvu, 3 722 prosenttia, johtuu siitä, että raportointikautena 2013–2014 Ranska ei toimittanut perävaunuja koskevia tietoja (luokat O3 ja O4) ja että vuosien 2013–2014 raportti ei kattanut kaikkia tienvarsitarkastuksiin osallistuvia viranomaisia. Muuten käyttökieltojen suuremmat määrät johtuivat muun muassa kansallisen lainsäädännön, tiedonkeruun ja raportointimenetelmien muutoksista. Kun verrataan näiden määrien kasvua asianomaisten jäsenvaltioiden tarkastusmäärien muutoksiin, huomataan, että Ranskaa lukuun ottamatta (tarkastuksia 3,6 % vähemmän) tarkastusten määrä kasvoi kaikissa näistä jäsenvaltioista (Romaniassa 61,6 prosenttia, Maltassa 73,1 prosenttia, Tanskassa 80,3 prosenttia ja Portugalissa 141 prosenttia). Käyttökieltojen määrä väheni 16 jäsenvaltiossa ja määrän lasku vaihteli 2,7 prosentista Slovakiassa 97,2 prosenttiin Suomessa. Viimeksi mainittu muutos johtui virheistä vuosien 2013–2014 raportointimenetelmissä. Mielenkiintoista on, että samaan aikaan tarkastusten määrä kasvoi 15,7 prosenttia Slovakiassa ja väheni 24,8 prosenttia Suomessa. Tämä viittaa jälleen tarkastusmenettelyjen muutoksiin sekä mahdollisesti siihen, että ajoneuvojen liikennekelpoisuutta koskeva tilanne on paranemassa. 5.4.Käyttökieltoon asetettujen ajoneuvojen alkuperä Jäljempänä oleva taulukko 4 esittää yhteenvedon jäsenvaltioiden toimittamista tiedoista. Taulukosta ilmenee, että käyttökieltoon asetettujen kotimaisten ajoneuvojen prosenttiosuus vaihtelee alle prosentista Bulgariassa, Tšekissä, Latviassa ja Liettuassa yli 50 prosenttiin Itävallassa, Virossa, Italiassa, Maltassa, Portugalissa ja Ruotsissa. Virossa kotimaisten ajoneuvojen käyttökieltojen osuus oli yli 90 prosenttia, mikä johtui maan tiedonkeruumenetelmistä. Yleinen kotimaisten ajoneuvojen käyttökieltojen taso jäsenvaltioissa oli 7,9 prosenttia. On syytä huomauttaa, että Ruotsin toimittamien tietojen tarkistuksessa kävi ilmi, että sen tiedonkeruu- ja raportointitoimiin liittyy menettelyvirhe, joka on jatkunut pitkään: sekä raportointikaudella 2013–2014 että kaudella 2015–2016.

Kotimaisten ja ulkomaisten ajoneuvojen käyttökieltojen määrät vaihtelivat jonkin verran. Kuusi jäsenvaltiota toimitti tietoja, joiden mukaan ulkomaiset ajoneuvot vaikuttavat noudattavan paremmin liikennekelpoisuusstandardeja, sillä kotimaisten ajoneuvojen käyttökieltojen osuus oli näissä maissa suurempi. Ulkomaisten ajoneuvojen käyttökieltojen osuus oli yli 10 prosenttia kotimaisten ajoneuvojen käyttökieltojen osuutta pienempi Slovakiassa, Italiassa, Tanskassa, Romaniassa, Maltassa ja Portugalissa. Toisaalta oli myös kaksi jäsenvaltiota (Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti), joissa ulkomaisten ajoneuvojen käyttökieltojen osuus oli yli 10 prosenttia suurempi kuin kotimaisten. EU:ssa rekisteröityjen ajoneuvojen käyttökieltojen osuus jäsenvaltioissa (kotimaisia ajoneuvoja lukuun ottamatta) on keskimäärin 9 prosenttia. Osuus on laskenut hieman raportointikauden 2013–2014 tasosta (10,4 %). Koska Kypros ei toimittanut tietoja ulkomaisten ajoneuvojen tarkastuksista, sitä ei voitu sisällyttää analyysiin. Näin tapahtui myös raportointikaudella 2013–2014 oletettavasti maan maantieteellisen sijainnin takia. Taulukko 4: Käyttökieltojen jakautuminen – kotimaassa vs. EU:ssa rekisteröidyt Ilmoittavassa jäsenvaltiossa rekisteröidyt ajoneuvot EU:ssa rekisteröidyt ajoneuvot (lukuun ottamatta ilmoittavaa jäsenvaltiota) Ilmoittava jäsenvaltio Tarkastettujen ajoneuvojen määrä Käyttökieltojen määrä Käyttökieltojen osuus (%) Tarkastettujen ajoneuvojen määrä Käyttökieltojen määrä Käyttökieltojen osuus (%) Itävalta 18 672 10 315 55,2 % 22 188 12 882 58,1 % Belgia 2 918 269 9,2 % 6 509 404 6,2 % Bulgaria 209 717 1 144 0,5 % 40 016 500 1,2 % Kroatia 24 511 1 655 6,8 % 4 729 301 6,4 % Kypros 6 214 1 232 19,8 % 0 0 ei Tšekki 53 949 285 0,5 % 32 370 85 0,3 % Tanska 3 175 1 091 34,4 % 553 95 17,2 % Viro 2 581 2 465 95,5 % 92 79 85,9 % Suomi* 6 646 130 2,0 % 1 744 33 1,9 % Ranska 369 857 44 383 12,0 % 627 035 59 337 9,5 % Saksa 1 055 997 11 278 1,1 % 525 616 14 497 2,8 % Kreikka 4 465 55 1,2 % 930 16 1,7 % Unkari 145 921 6 884 4,7 % 49 984 1 504 3,0 % Irlanti 28 754 1 716 6,0 % 1 086 193 17,8 % Italia 4 740 2 616 55,2 % 756 297 39,3 % Latvia 5 739 32 0,6 % 2 913 29 1,0 % Liettua 56 237 211 0,4 % 14 349 100 0,7 % Luxemburg 63 3 4,8 % 311 9 2,9 % Malta 6 924 3 673 53,0 % 19 1 5,3 % Alankomaat 2 845 41 1,4 % 3 612 127 3,5 % Puola 317 270 30 026 9,5 % 100 168 2 728 2,7 % Portugali 1 435 776 54,1 % 87 0 0,0 % Romania 12 018 3 741 31,1 % 768 31 4,0 % Slovakia 9 761 3 667 37,6 % 8 999 2 288 25,4 % Slovenia 4 048 53 1,3 % 897 56 6,2 % Espanja 592 537 54 802 9,2 % 61 855 2 437 3,9 % Ruotsi* 38 336 1 671 4,36 % 6 986 5 962 85,3 % Yhdistynyt kuningaskunta 130 661 28 735 22,0 % 134 874 44 151 32,7 % Yhteensä 3 116 086 247 403 7,9 % 1 649 446 148 142 9,0 % Sveitsi 39 813 1 825 4,6 % 20 034 1 733 8,7 % Yhteensä 3 155 899 249 228 7,9 % 1 669 480 149 875 9 % Kuten edellä on mainittu, 13 jäsenvaltiota toimitti tietoja myös EU:n ulkopuolella rekisteröidyille ajoneuvoille tehdyistä tarkastuksista. Tarkempia tietoja on jäljempänä olevassa taulukossa 5. Raportointikaudella tarkistettiin 264 231 EU:n ulkopuolella rekisteröityä ajoneuvoa, joista 8 392 asetettiin käyttökieltoon. Näiden ajoneuvojen käyttökieltojen osuus oli siis 3,2 prosenttia, kun kotimaisten ajoneuvojen osalta osuus oli 7,9 prosenttia ja EU:ssa rekisteröityjen ajoneuvojen osalta (lukuun ottamatta kotimaisia ajoneuvoja) 9 prosenttia. Itävaltaa, Tanskaa, Viroa, Italiaa ja Romaniaa lukuun ottamatta EU:n ulkopuolella rekisteröityjen ajoneuvojen käyttökieltojen osuudet vastasivat yleensä EU:ssa rekisteröityjen ajoneuvojen käyttökieltojen osuuksia. EU:ssa rekisteröityjen ajoneuvojen käyttökieltojen osuus laski Itävallassa 5,1 prosenttia, Tanskassa 6,8 prosenttia, Virossa 11 prosenttia, Italiassa 16,4 prosenttia ja Romaniassa 10,8 prosenttia. Taulukko 5: Käyttökieltojen jakautuminen – EU:n ulkopuolella rekisteröidyt ajoneuvot Käyttökiellot (EU:n ulkopuolella rekisteröidyt ajoneuvot) Ilmoittava jäsenvaltio EU:n ulkopuolella rekisteröityjen ajoneuvojen tarkastusten määrä EU:n ulkopuolella rekisteröityjen ajoneuvojen käyttökieltojen määrä EU:n ulkopuolella rekisteröityjen ajoneuvojen käyttökieltojen osuus (%) Itävalta 1 578 997 63,2 % Belgia 266 18 6,8 % Bulgaria 783 2 0,3 % Kroatia 9 964 592 5,9 % Kypros 0 0 ei Tšekki 2 070 5 0,2 % Tanska 25 6 24,0 % Viro 95 92 96,8 % Suomi 0 0 ei Ranska 0 0 ei Saksa 38 852 993 2,6 % Kreikka 0 0 ei Unkari 0 0 ei Irlanti 0 0 ei Italia 18 10 55,6 % Latvia 0 0 ei Liettua 0 0 ei Luxemburg 24 0 0,0 % Malta 0 0 ei Alankomaat 252 4 1,6 % Puola 209 946 5 620 2,7 % Portugali 0 0 ei Romania 358 53 14,8 % Slovakia 0 0 ei Slovenia 0 0 ei Espanja 0 0 ei Ruotsi 0 0 ei Yhdistynyt kuningaskunta 0 0 ei Yhteensä 264 231 8 392 3,2 % Sveitsi 44 305 2 095 4,7 % Yhteensä 308 536 10 488 3,4 % 5.5.Käyttökieltoon asetetut ajoneuvot ajoneuvoluokan ja rekisteröintijäsenvaltion mukaan Liitteessä 1 on yhteenveto käyttökieltoon asetettujen ajoneuvojen määristä rekisteröintijäsenvaltion mukaan. Keskimääräinen käyttökieltojen osuus jäsenvaltioissa oli 8,3 prosenttia, ja luokan N3 ajoneuvoja (raskaat tavarankuljetusajoneuvot) asetettiin käyttökieltoon useimmin. Niiden käyttökieltojen osuus oli 9,6 prosenttia. Määrittelemättömään luokkaan ”muut” kuuluvien ajoneuvojen käyttökieltojen osuus oli 19,3 prosenttia. Tähän luokkaan kuitenkin todennäköisesti kuuluu useita ajoneuvotyyppejä kuten maatalousajoneuvoja (luokka T), kevyitä perävaunuja (luokat O1 & O2) ja kevyitä pakettiautoja (luokka N1), joiden tarkastukset perustuvat kansallisiin lainsäädäntötoimiin. Direktiivin 2014/47/EU nojalla nopeiden traktoreiden (joiden nopeus ylittää 40 km/h) tarkastus on pakollista 20. toukokuuta 2018 lähtien, jos niitä käytetään pääasiassa yleisillä teillä kaupallisessa maanteiden tavaraliikenteessä. Käyttökieltojen määrien vaihtelu voi johtua jäsenvaltioiden erilaisista valinta-, tarkastus- ja tiedonkeruumenetelmistä ja puuteluokituksista. Liitteessä 2 esitetään tiedot ajoneuvoluokan ja tarkastusjäsenvaltion mukaan. 5.6.Puutteiden tyypit jäsenvaltioittain

Liitteessä 3 esitetään jäsenvaltioiden raportointikaudella 2015–2016 tarkastamissa ajoneuvoissa havaittujen puutteiden osuudet yhdeksän eri tarkastuskohteen mukaan luokiteltuna. Raportointikaudella tehdyissä tarkastuksissa paljastui puutteita useimmin seuraavien osien liikennekelpoisuudessa: – valaisinlaitteet ja sähköjärjestelmät (23,0 %, edellisellä kaudella 20,9 %) – akselit, pyörät, renkaat, pyöräntuenta (21,8 %, edellisellä kaudella 20,6 %) – muut varusteet, mukaan luettuina ajopiirturi ja nopeudenrajoitin (15,5 %, edellisellä kaudella 17,4 %) sekä – jarrulaitteet (13,9 %, edellisellä kaudella 18,8 %). Jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella eri tarkastuskohteisiin liittyvien puutteiden määrissä oli huomattavaa vaihtelua. Esimerkiksi Espanjassa muita varusteita, mukaan luettuina ajopiirturi ja nopeudenrajoitin, koskevien puutteiden osuus kaikista raportointikautena havaituista puutteista oli 86 prosenttia, kun taas Yhdistyneessä kuningaskunnassa tätä tarkastuskohdetta koskevien puutteiden osuus oli vain 0,6 prosenttia. Tämän syynä oli jälleen todennäköisesti jäsenvaltioiden erilaiset tarkastusmenetelmät ja mahdollisesti kansallinen toimintaperiaate, jonka mukaisesti tarkastuksissa painotettiin eri kohteita. On kuitenkin otettava huomioon, että 20. toukokuuta 2018 alkaen sovellettava direktiivi 2014/47/EU yhdenmukaistaa testausmenetelmiä, puutteiden arviointia ja testauslaitteiston käyttöä. Kun lukuja verrataan edellisen kauden lukuihin, jarrulaitteita koskevissa puutteissa havaitaan suurin lasku. Jarrulaitteita koskevien puutteiden osuus kaikista jäsenvaltioiden tarkastuksissa havaitsemista puutteista oli 13,9 prosenttia. Edellisellä kaudella osuus oli 20,7 prosenttia. Valaisinlaitteita ja sähköjärjestelmiä koskevat puutteet ovat kuitenkin edelleen yleisimpiä. Niiden osuus kasvoi 20,4 prosentista 23 prosenttiin. Muita tarkastuskohteita koskevien puutteiden osuuksien muutokset edelliseen kauteen verrattuna eivät ole niin suuria, että niistä tarvitsisi huolestua tai että ne viittaisivat merkittäviin muutoksiin jäsenvaltioiden toimintaperiaatteissa. Yhdeksästä tarkastuskohteesta viittä kohdetta, eli ajoneuvon tunnistusta, jarrulaitteita, ohjausta, näkyvyyttä ja ympäristöhaittoja, mukaan luettuina päästöt ja polttoaine- ja/tai öljyvuodot, koskevien puutteiden määrät olivat pienentyneet. Valaisinlaitteita ja sähköjärjestelmiä, akseleita, pyöriä, renkaita ja pyöräntuentaa, alustaa ja koria varusteineen ja muita varusteita, mukaan luettuina ajopiirturi ja nopeudenrajoitin, koskevien puutteiden osuus kasvoi hieman raportointikauden aikana. Kutakin kohdetta koskevien puutteiden osuus kasvoi alle viisi prosenttia. Lisäksi jarrulaitteita koskevia puutteita havaittiin muita useammin Yhdistyneen kuningaskunnan (33,6 % havaituista puutteista), Latvian (33,5 %) ja Luxemburgin (29,6 %) viranomaisten tekemissä tarkastuksissa. Kreikassa taas ei havaittu tähän tarkastuskohteeseen liittyviä puutteita. Päästöihin ja vuotoihin liittyvissä puutteissa, joilla voi olla tieturvallisuusriskien lisäksi vaikutusta myös ympäristöön, havaitaan edellisen kauden 0,9 prosentin lisäyksen (3,2 prosentista 4,1 prosenttiin) jälkeen 0,4 prosentin lasku (4,1 prosentista 3,3 prosenttiin). Päästöihin liittyvien puutteiden osuus raportointikauden aikana havaituista puutteista oli siis 3,3 prosenttia. Kuten taulukossa 2 on esitetty, 13 jäsenvaltiota teki tarkastuksia EU:n ulkopuolella rekisteröidyille ajoneuvoille. Koska näiden tarkastusten kokonaismäärä vastaa noin viittä prosenttia raportointikautena tehtyjen tarkastusten kokonaismäärästä, ajoneuvojen liikennekelpoisuudesta ei voida tehdä lopullisia päätelmiä. Tämän kertomuksen liitteessä 4 on kuitenkin kattavuuden vuoksi tiivistelmä jäsenvaltioissa tehdyistä tienvarsitarkastuksista ajoneuvojen rekisteröintimaittain ja asetetuista käyttökielloista. 6.SEURAAMUSLAJIT Direktiivissä 2000/30/EY ei säädetä havaittujen rikkomusten seuraamusjärjestelmästä. Jäsenvaltioiden on määrättävä seuraamukset ilman kuljettajan kansallisuuteen tai hyötyajoneuvon rekisteröinti- tai käyttöönottomaahan perustuvaa syrjintää. Kuten edellä on mainittu, jos tarkastuksessa käy selväksi, että hyötyajoneuvo aiheuttaa merkittävän vaaran ajoneuvossa oleville henkilöille tai muille tienkäyttäjille, tarkastuksen tekevällä viranomaisella tai katsastajalla on direktiivin 2000/30/EY mukaan valtuudet kieltää kyseisen ajoneuvon käyttö, kunnes havaitut vaaraa aiheuttavat puutteet on korjattu. Jos hyötyajoneuvossa, jonka omistaja asuu ulkomailla, on havaittu vaarallisia puutteita, varsinkin ajoneuvon käyttökiellon aiheuttaneista puutteista on ilmoitettava sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa ajoneuvo on rekisteröity. Vaarallisen puutteen havainneet jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat pyytää ajoneuvon rekisteröintijäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia toteuttamaan asianmukaiset toimenpiteet, esimerkiksi katsastuttamaan ajoneuvon uudelleen. Rekisteröintijäsenvaltio voi itse toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet, joista ei ole raportointivelvollisuutta. Käytännössä tarkastuksen tehneen jäsenvaltion mahdollisesti antama sakko ei ole ainoa taloudellinen rasite, jonka vaarallisia puutteita sisältävän ajoneuvon käyttökielto aiheuttaa toimijalle. Käyttökieltoon voi liittyä myös muita kustannuksia, kuten hinauskustannukset, jos ajoneuvo hinataan muihin tiloihin yksityiskohtaisempaa tarkastusta varten, sekä itse tarkastuksen kustannukset ja tarvittavien korjausten kustannukset. Toimijalle aiheutuu lisäksi välillinen kustannus aikataulujen mahdollisesta pettämisestä. Direktiivin 2014/47/EU mukaisesti 20. toukokuuta 2019 lähtien puutteiden lukumäärää ja vakavuutta koskevat tiedot on lisättävä direktiivin 2006/22/EY nojalla perustettuun riskiluokitusjärjestelmään. Korkean riskiluokan yritysten ajoneuvoja voidaan valita tienvarsitarkastuksiin useammin.

7.TIIVISTELMÄ JA PÄÄTELMÄT Kuten tämän kertomuksen luvussa 3 todettiin, tarkastusmenetelmiä, tiedonkeruuta ja raportointia koskevien erojen takia tämän kertomuksen perusteella ei voida tehdä lopullisia päätelmiä ja tuloksiin on suhtauduttava varauksellisesti. Ottaen huomioon tämän seikan seuraavissa kohdissa esitellään raportointikauden 2015–2016 tietoja koskevat keskeiset havainnot. 7.1.Tarkastukset Edellisen raportointikauden aikana tarkastusten määrä laski jo 31,5 prosenttia. Tällä raportointikaudella määrä laski edelleen. Edelliseen kauteen verrattuna vuosina 2015–2016 tehtiin 534 473 tarkastusta vähemmän, mikä merkitsee 9,6 prosentin laskua. Jäsenvaltioiden toimittamien selitysten mukaan tämä johtui vähennetyistä resursseista, uudelleenjärjestelystä, muutoksista kansallisessa lainsäädännössä, sääntöjen soveltamisesta ja joissain tapauksissa paremmin kohdennetuista tarkastuksista. Tarkastusten määrä väheni 18 jäsenvaltiossa, ja prosentuaaliset vähennykset vaihtelivat 1 prosentista Kroatiassa 68 prosentin vähennykseen Kreikassa. Toisaalta kymmenessä jäsenvaltiossa tarkastusten määrä kasvoi raportointikaudella 2015–2016. Prosentuaalinen kasvu vaihteli 1,2 prosentista Tanskassa 429 prosenttiin Kyproksessa. Raportointikaudella tehdyistä tarkastuksista 62 prosenttia tehtiin kotimaisille ajoneuvoille, 33 prosenttia muissa jäsenvaltioissa rekisteröidyille ajoneuvoille ja 5 prosenttia EU:n ulkopuolella rekisteröidyille ajoneuvoille. Lisäksi kotimaisten ajoneuvojen tarkastusten osuus kaikista jäsenvaltioiden tekemistä tarkastuksista vaihtelee edelleen huomattavasti, mikä osoittaa, että voi olla tarpeen toteuttaa lisätoimia tasapuolisemman lähestymistavan varmistamiseksi. Esimerkiksi Luxemburgissa, Belgiassa ja Ranskassa kotimaisten ajoneuvojen tarkastusten osuus oli alle 40 prosenttia, kun taas muissa kauttakulkuliikenteen jäsenvaltioissa tilanne oli tasapainoisempi. 7.2.Käyttökiellot Käyttökieltoon asetettiin 60 112 ajoneuvoa enemmän kuin edellisellä raportointikaudella, mikä merkitsee 17,5 prosentin nousua. Tämä osoittaa, että on käynnistynyt mahdollisesti myönteinen suuntaus ja että paremmin kohdennettua lähestymistapaa on alettu toteuttaa. Käyttökieltojen määrä nousi 13 jäsenvaltiossa, joissa prosentuaalinen kasvu vaihteli 3 prosentista Ruotsissa noin 7 000 prosenttiin Portugalissa. Käyttökieltojen määrä myös väheni 15 jäsenvaltiossa, ja määrän lasku vaihteli 2,7 prosentista Slovakiassa 71,8 prosenttiin Kreikassa ja 71,6 prosenttiin Bulgariassa. Käyttökieltoon asetettujen ajoneuvojen alkuperän osalta havaittiin, että kotimaisista ajoneuvoista 7,9 prosenttia, muissa jäsenvaltioissa rekisteröidyistä ajoneuvoista 9 prosenttia ja EU:n ulkopuolella rekisteröidyistä ajoneuvoista 3,2 prosenttia asetettiin käyttökieltoon. Tämä vaikuttaisi osoittavan, että standardeja noudatetaan yleisesti EU:ssa rekisteröityjen ajoneuvojen osalta riippumatta ajoneuvon rekisteröintimaasta. EU:n ulkopuolella rekisteröityjen ajoneuvojen käyttökieltojen alhaisempi määrä saattaa johtua siitä, että toimijat valitsevat uusimmat ja parhaiten huolletut ajoneuvonsa matkoille, jotka sisältävät matkustusta EU:ssa. EU:ssa rekisteröityjen ajoneuvojen käyttökieltojen osuus oli jäsenvaltioissa keskimäärin 8,3 prosenttia. Luokan N3 ajoneuvoja (raskaat tavarankuljetusajoneuvot) asetettiin käyttökieltoon useimmin. Niiden käyttökieltojen osuus oli 9,6 prosenttia. Maltassa rekisteröityjä ajoneuvoja asetettiin käyttökieltoon muita useammin. Niiden käyttökieltojen osuus oli 43,9 prosenttia. Vähiten käyttökieltoja asetettiin Saksassa (1,5 %) ja Bulgariassa (3,7 %) rekisteröidyille ajoneuvoille. Käyttökieltojen määrien vaihtelu voi johtua jäsenvaltioiden erilaisista tarkastusmenetelmistä ja puuteluokituksista. 7.3.Puutteet