Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston direktiiviksi matkustamomiehistöä koskevista turvallisuusvaatimuksista ja ammatillisen pätevyyden todistamisesta siviili-ilmailun alalla"

(98/C 214/10)

Neuvosto päätti 11. syyskuuta 1997 perustamissopimuksen 84 artiklan 2 kohdan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut liikenne- ja tietoliikennejaosto antoi lausuntonsa 8. huhtikuuta 1998. Esittelijä oli Alexander-Michael von Schwerin.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. 30. huhtikuuta 1998 pitämässään 354. täysistunnossa (huhtikuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 102 ääntä puolesta ja kuusi vastaan kuuden pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Liikenneministerien neuvoston hyväksyttyä kolmannen ilmailualan paketin () käynnistyi sisämarkkinoiden loppuunsaattamisen yhteydessä toteutettavan lentoliikenteen liberalisoinnin viimeinen vaihe.

1.2. Komission käsityksen mukaan siviili-ilmailun liberalisointia on tuettava teknisillä sekä turvallisuuteen ja sosiaalialaan liittyvillä täydentävillä toimilla yhtenäisten kilpailuolojen takaamiseksi. Näin on määrä säilyttää korkea turvallisuustaso ja rajoittaa sosiaalisesti haitallisia seurauksia.

1.3. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi olisi hyväksyttävä yhtenäiset säännöt lentoliikenteen harjoittajien teknisestä kelpoisuudesta, jotta täytetään Chicagon yleissopimuksen liitteessä 6 olevat määräykset. Lentoturvallisuusviranomaisten yhteistyöelin (Joint Aviation Authority, JAA) on kehittänyt tekniset JAR OPS -vaatimukset, jotka hyväksyttiin 28. maaliskuuta 1995 ja jotka voitaisiin siirtää yhteisön oikeuteen vaatimusten yhdenmukaistamiseksi koko yhteisössä.

JAR OPS -vaatimukset sisältävät muun muassa matkustamomiehistöä koskevat koulutusstandardit. Niiden mukaan lentoliikenteen harjoittajan on varmistettava, että kyseisen ammattiluokan edustajat kykenevät hallitsemaan turvallisuuteen liittyviä tehtäviä, kuten menettelyn hätätilanteessa onnettomuuden sattuessa, tulen päästessä irti lentokoneessa, paineen alentuessa matkustamossa tai matkustajien sairastuessa. Lisäksi matkustamomiehistön on käytävä tietynlaisissa lääkärintarkastuksissa, jotta on varmaa, että he ovat tehtäviensä hoidon edellyttämässä kunnossa.

1.4. Jäsenvaltioiden asiantuntijat kokoontuivat maaliskuussa 1995. He katsoivat, ettei ole olemassa turvallisuussyitä, joilla voitaisiin perustella lupajärjestelmää. Eräät asiantuntijat olivat jopa sitä mieltä, että yleiset turvallisuuskoulutusta koskevat standardit olisi pidettävä vähimmäistasolla, koska suuri osa vaadittavasta koulutuksesta määräytyy lentoyhtiön ja lennettävän konetyypin mukaan. Yleisesti oltiin yksimielisiä pysymisestä Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön ICAO:n ja JAA:n lähestymistavassa kehittää yhteiset standardit, kuten JAR OPS -vaatimuksissa, ja siitä, että kunkin jäsenvaltion olisi voitava päättää omasta täytäntöönpanojärjestelmästään.

Samanaikaisesti kyseisen jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kokouksen kanssa komissio pyrki yhteisen ilmailukomitean välityksellä saamaan lausunnot työmarkkinaosapuolilta, jotka eivät pitkien keskustelujen jälkeenkään päässeet yksimielisyyteen. Työnantajajärjestöt kannattavat voimakkaasti ICAO:n ja JAA:n lähestymistapaa, mutta hyväksyvät myös yhteiset määräykset yhdenmukaista turvallisuuskoulutusta varten. Ammattiliitot puolestaan katsovat, että lupajärjestelmää tarvitaan korkean turvallisuustason varmistamiseksi ja työvoiman liikkumisen helpottamiseksi ilmailualan sisämarkkinoilla.

2. Komission asiakirjan pääsisältö

2.1. Komission ehdotuksessa matkustamomiehistöä koskevia vaatimuksia ovat:

18 vuoden vähimmäisikä;

säännölliset lääkärintarkastukset;

perus-, siirtymä- ja määräaikaiskoulutus;

tutkinto ja todistus ammatillisesta pätevyydestä;

annettujen todistusten vastavuoroinen tunnustaminen jäsenvaltioissa.

2.2. Saamiensa lausuntojen valossa ja tutkittuaan huolellisesti ICAO:n uusinta koulutuskäsikirjaa sekä jäsenvaltioiden ja alan nykyisiä käytäntöjä komissio on tullut seuraaviin johtopäätöksiin, joiden se katsoo mahdollistavan matkustamomiehistön pätevyyden oikeudenmukaisen ja puolueettoman arvioinnin sekä helpottavan matkustamomiehistön liikkuvuutta.

JAR OPS -vaatimusten mukaiset (alajakso 0) yhteiset turvallisuuskoulutusta koskevat standardit selviävät hyvin vertailussa kansainvälisesti suositeltujen standardien ja alan hyvien koulutuskäytäntöjen kanssa. Ne ovat riittävät korkean turvallisuustason varmistamiseksi.

JAA-määräykset eivät kuitenkaan ole komission mielestä riittävän selkeitä niiden edellytysten osalta, jotka lentoliikenteen harjoittajien tai muiden koulutusorganisaatioiden on täytettävä, jotta ne voidaan tunnustaa soveltuviksi kouluttamaan matkustamomiehistöä edellä mainittujen standardien mukaisesti. Yhä useammat kouluttajat kehittävät kaupallisia koulutuskursseja matkustamomiehistölle, jota ne itse eivät aio palkata. Tämän vuoksi ei voida luottaa vain lentoliikenteen harjoittajien antamaan lupaan varmistettaessa, että matkustamomiehistöt saavat asianmukaisen turvallisuuskoulutuksen. Korkean turvallisuustason ylläpitämiseksi on lentoyhtiön tai muun koulutusorganisaation, koulutusohjelman ja käytössä olevien laitteiden oltava asianmukaisesti hyväksytty ja virallisesti tunnustettu. Hyväksymistä ja tunnustamista koskevat vaatimukset olisi jätettävä jäsenvaltioiden päätettäviksi.

2.3. Komissio ehdottaa, että annettaisiin jonkinlainen todistus (tunnustus), jolla vahvistetaan, että asianmukainen koulutus on suoritettu ja vaadittu taso saavutettu. Ilmaisu "todistus ammatillisesta pätevyydestä" valittiin huolella merkitsemään käsitettä, johon myös jäsenvaltioiden nykyiset käytännöt lupakirjat, lentoyhtiön antama todistus tai viranomaisen hyväksyntä sisältyvät ja jonka yhteydessä otetaan huomioon suhteellisuusperiaate.

2.4. Kelpoisuusstandardien ylläpitämiseksi on vaadittava, että matkustamomiehistön jäsenet käyvät säännöllisissä lääkärintarkastuksissa. Jäsenvaltioiden viranomaiset voivat määritellä terveysvaatimusten yksityiskohdat. Komissio ehdottaa, että jäsenvaltioiden ilmailuviranomaiset laativat kelpoisuuden osoittamis- ja ylläpitämiskriteerit.

2.5. Komissio tulee siihen johtopäätökseen, että direktiiviehdotuksen säännöksissä otetaan huomioon jäsenvaltioissa jo kauan voimassa olleet erilaiset käytännöt ja että niissä määritellään samalla yhtenäiset standardit ja vaatimukset.

Edellä mainituista syistä komissio katsoo, että direktiiviehdotus on läheisyysperiaatteen mukainen.

2.6. Koska komission ehdotuksen sisältö on lähes yhdenmukainen JAR OPS -vaatimusten kanssa, jäsenvaltioiden on komission mielestä mahdollista saattaa direktiiviehdotuksen säännökset voimaan ennen huhtikuun 1. päivää 1998.

3. Komitean huomioita

3.1. Talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen komission aloitteeseen, jolla pyritään varmistamaan yhtenäiset turvallisuusstandardit siviili-ilmailun matkustamomiehistön koulutukselle.

Komission ehdotuksesta käytävässä keskustelussa on esillä kaksi mahdollista toteutusvaihtoehtoa.

3.1.1. Yhtäältä ehdotetaan JAR OPS -vaatimusten omaksumista ICAO:n ja JAA:n menettelyn yhteydessä. Näin jäsenvaltioiden ilmailuviranomaiset tekisivät merkittäviä päätöksiä ilman, että demokraattisesti valitut instituutiot osallistuvat päätöksentekoon. Sisällöllisesti ICAO:n ja JAA:n lähestymistapa on joissain myös turvallisuuden kannalta oleellisissa kohdin komission ehdotusta (toinen vaihtoehto) suppeampi. Siihen ei esimerkiksi kuulu säännöllisiä terveystarkastuksia, pätevyystutkintoja tai -todistuksia eikä vastavuoroista tunnustamista. Lisäksi säilytettäisiin eräissä jäsenvaltioissa vallitseva tilanne, jossa matkustamomiehistön koulutus on jätetty kokonaan lentoyhtiöiden harteille ilman virallista hyväksyntää tai todistusta.

3.1.2. Toisaalta komission ehdotuksessa (toinen vaihtoehto) poliittiset instituutiot otetaan vastuullisina mukaan päätöksentekoon, ja siinä säädetään ennen kaikkea valvottavasti sellaisista matkustajien ja matkustamohenkilökunnan turvallisuutta parantavista seikoista, jotka puuttuvat ensimmäisestä vaihtoehdosta. Komitea tukee painokkaasti 5, 6 ja 7 artiklassa ehdotettuja säännöksiä peruskoulutuksesta aina ammatillisen pätevyyden todistamiseen. Komitea on myös tyytyväinen komission ehdotukseen luoda korkea turvallisuustaso siviili-ilmailualan sisämarkkinoilla siten, että jäsenvaltiot määräävät direktiivin noudattamatta jättämisestä langetettavia asianmukaisia sanktioita.

3.2. Direktiivi matkustamomiehistöä koskevista turvallisuusvaatimuksista ja ammatillisen pätevyyden todistamisesta siviili-ilmailun alalla on myös tärkeä tekijä luotaessa yhtenäisiä kilpailuoloja. Direktiivillä varmistetaan, että ne lentoliikenteen harjoittajat, jotka ovat jo luoneet korkeat turvallisuusstandardit matkustamomiehistöään varten, eivät joudu muita huonompaan kilpailuasemaan. Näin syntyy niihin lentoliikenteen harjoittajiin kohdistuva myönteinen paine, jotka tähän mennessä ovat saaneet kilpailuetuja minimoimalla matkustamomiehistönsä turvallisuuskoulutusta koskevat vaatimukset.

3.3. Talous- ja sosiaalikomitea on vakaasti sitä mieltä, että komission on 1 artiklan 1 kohdassa (Soveltamisala) määriteltävä nykyistä tarkemmin käsite "matkustamomiehistön jäsenet". Kaikkien matkustamomiehistön jäsenten on hätätilanteessa kyettävä hoitamaan turvallisuuteen liittyviä tehtäviä, sillä matkustajat eivät hätätilanteessa erota, kuka on pätevä auttamaan! Komitean mielestä matkustamomiehistön jäseniä ovat kaikki lentokoneen matkustamossa työskentelevät henkilöt. Kyseistä direktiiviä on siten sovellettava poikkeuksetta koko matkustamomiehistöön.

3.3.1. Ei riitä, että lentokoneessa taataan yhteydenpitomahdollisuudet peruskoulutusta koskevan liitteen I f kohdan mukaisesti ainoastaan matkustamomiehistön ja ohjaamomiehistön välillä, ne on taattava myös matkustamomiehistön ja matkustajien välillä. Tämä tarve ilmenee erityisesti kohdasta e "Matkustajien käsittely" ja g "Kuri ja velvollisuudet". Tämän vuoksi komitea uskoo, että yhden vieraan kielen hallinta olisi hyödyllistä ja järkevää asettaa peruskoulutukseen pääsyn ehdoksi.

3.3.2. Komitea kehottaa pohtimaan, tulisiko siviili-ilmailun alalla matkustamossa johto- tai esimiestehtävissä työskentelevien vähimmäisikä (direktiivin 4 artiklan 1 kohta) nostaa 21 vuoteen, kuten muillakin henkilöliikenteen aloilla. Komitea katsoo, että päällikkönä toimivalla matkustamomiehistön jäsenellä, jolla erityisesti hätätilanteissa on suuri vastuu, on oltava tietyn elämänkokemuksen lisäksi kokemusta käytännön matkustamotyöskentelystä.

3.4. Komitea tukee komission tavoitetta, jonka mukaan matkustajien turvallisuus on keskeisellä sijalla direktiiviehdotuksen toteuttamisessa. Tämän vuoksi komitea tukee ehdotuksen liitteissä I III tehtyjä ehdotuksia perus-, siirtymä- ja eroavuuskoulutuksesta sekä määräaikaiskoulutuksesta.

3.5. Komitea ei usko, että matkustamojen erilaiset kokoonpanot ja toiminnot rajoittavat henkilöstön toivottua liikkuvuutta tai voivat jopa vaikuttaa kielteisesti siltä vaadittavan turvallisuuskoulutuksen tasoon.

3.5.1. Tämän vuoksi komitea kannattaa 7 artiklan 3 kohdassa ehdotettua pätevyyden todistamismenettelyä. Edellytyksenä 8 artiklassa ehdotetulle, ammatillista pätevyyttä koskevien todistusten vastavuoroiselle tunnustamiselle on, että henkilön on toiseen lentoyhtiöön siirtyessään suoritettava 7 artiklan mukaisesti tarpeellinen siirtymä- ja eroavuuskoulutus ja vastaavat tutkinnot sekä omaksuttava ne osaksi ammatillista pätevyyttään.

3.5.2. Lentoliikenteen harjoittajat voivat itse poistaa 8 artiklassa mainittuun vastavuoroiseen tunnustusjärjestelmään kohdistuvat epäilyt, sillä kun työntekijä haluaa siirtyä asianmukaisen työhönottomenettelyn kautta toiseen lentoyhtiöön, lentoliikenteen harjoittajilla on kaikki mahdollisuudet tarkistaa työnhakijan turvallisuuskoulutus, soveltuvuus ja pätevyys työskennellä tietyntyyppisissä lentokoneissa. Ehdotuksen 7 artiklan 3 kohdassa mainittu todistus ammatillisesta pätevyydestä ei pelkästään oikeuta työn saamiseen.

3.6. Komission olisi oikeusturvan takaamiseksi laadittava direktiiviin selkeät siirtymäaikasäännökset jo palkattua sekä tällä hetkellä palkkaamatonta matkustamomiehistöä varten. Tähän tarjoaa mahdollisuuden liitteen III mukainen vuosittainen määräaikaiskoulutus. Määräaikaiskoulutuksen yhteydessä on suoritettava vaadittavat tutkinnot ja annettava todistukset 7 artiklan 3 kohdan mukaan.

3.7. Näin luodaan suurin mahdollinen turvallisuus matkustamoihin. Tämä on kuluttajien ja lentoliikenteen harjoittajien etujen mukaista, ja näin suojellaan myös matkustamomiehistöä kesäkuussa 1989 annetun direktiivin 89/391/ETY mukaisesti (toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä). Kyse ei lopultakaan ole ainoastaan EY:n perustamissopimuksen kilpailua koskevien artiklojen (84 86 artiklat) soveltamisesta, vaan myös matkustajien suojelusta sekä sosiaalisesta kehityksestä ja perustamissopimuksen 118 a artiklan mukaisesti.

3.8. Käsillä olevan direktiivin toteuttaminen lisää hallintotyötä niissä jäsenvaltioissa ja lentoyhtiöissä, jotka tähän mennessä ovat saaneet kilpailuetuja matalien turvallisuusstandardien johdosta. Niillä jäsenvaltioilla ja lentoliikenteen harjoittajilla, jotka ovat jo vapaaehtoisesti saattaneet turvallisuustasonsa komission ehdotuksen tasolle, tulee olemaan huomattavasti pienemmät hallintokustannukset. Kaiken edellä esitetyn perusteella komitea on vakaasti sitä mieltä, että turvallisuuden parantaminen on kaikkien osapuolten etujen mukaista, sillä turvallisuuden tarve on jatkuvasti lisääntynyt! Lisäksi turvallisuusstandardien parantaminen vahvistaa myös Euroopan siviili-ilmailun kilpailuasemaa maailmanlaajuisilla siviili-ilmailumarkkinoilla.

3.9. Komitea kehottaa komissiota sovittamaan direktiivin voimaansaattamisajankohdan jäsenvaltioissa tämänhetkisten realiteettien mukaan. Neuvoston asiasta käymien keskustelujen keskeneräisyyden vuoksi jäsenvaltiot eivät voi siirtää direktiiviä kansalliseen lainsäädäntöön 1. huhtikuuta 1998.

3.10. Komitea vetoaa neuvostoon, että se käsittelisi direktiiviehdotusta pikaisesti ja hyväksyisi ehdotuksen komission esittämässä muodossa. Lentoliikenteen sekä matkustajien ja matkustamohenkilökunnan turvallisuutta on pidettävä tärkeämpänä kuin yksittäisten tahojen etuja.

3.11. Demokraattisesti valittujen elinten osallistuminen on tärkeää yhtenäismarkkinoiden luomiselle ja hyväksynnälle. Tästä syystä sekä kohtaan 3.1 viitaten direktiiviehdotus on kannatettavampi vaihtoehto kuin JAA-menettely. Komission ehdotus vastaa tätä näkemystä.

Bryssel, 29. huhtikuuta 1998.

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Tom JENKINS

() Asetus (ETY) N:o 2407/92 ja 2409/92, annettu 23. heinäkuuta 1992, EYVL L 240, 24.8.1992.