Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS rekisteröityjen matkustajien ohjelman perustamisesta /* COM/2013/097 final - 2013/0059 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA · Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Uusien teknologioiden tarjoamia mahdollisuuksia yhdennetyn rajaturvallisuuden alalla on pohdittu aktiivisesti EU:n tasolla vuodesta 2008, jolloin komissio julkaisi tiedonantonsa Euroopan unionin rajaturvallisuuteen liittyvien tulevien toimien valmistelu[1]. Tiedonannossaan komissio ehdotti, että perustetaan rekisteröityjen matkustajien ohjelma (RTP) ennakkotutkinnan läpäisseiden, usein matkustavien kolmansista maista tulevien matkustajien rajanylitysten helpottamiseksi. RTP kirjattiin myös Eurooppa-neuvoston joulukuussa 2009 hyväksymään Tukholman ohjelmaan[2]. Eurooppa-neuvosto kehotti kesäkuussa 2011 kiirehtimään ”älykkäitä rajoja” koskevaa työtä. Komissio vastasi kehotukseen julkaisemalla 25. lokakuuta 2011 tiedonannon[3] vaihtoehdoista maahantulo- ja maastalähtöjärjestelmän ja RTP:n toteuttamiseksi. Tämä ehdotus esitetään kyseisten kahden uuden järjestelmän toimintaa koskevista syistä yhdessä kahden muun ehdotuksen kanssa, jotka koskevat maahantulo- ja maastalähtöjärjestelmän perustamista sekä ulkorajoilla sijaitsevissa rajanylityspaikoissa suoritettavia tarkastuksia ja ulkorajojen valvontaa koskevan yhteisön säännöstön (Schengenin rajasäännöstö)[4] muuttamista. Kummastakin järjestelmästä esitetään vaikutusten arviointi. Tämä ehdotus ei vaikuta tullitarkastuksiin eli tavaroiden tarkastuksiin. · Yleinen tausta Schengenin rajasäännöstö hyväksyttiin 15. maaliskuuta 2006. Tavoitteena oli vahvistaa edellytykset, perusteet ja yksityiskohtaiset säännöt, joilla säännellään sekä ulkorajojen ylityspaikoissa suoritettavia tarkastuksia että ulkorajoilla suoritettavaa valvontaa. Asetuksen 7 artiklan mukaisesti kaikille henkilöille tehdään ulkorajoilla tarkastus. Yleensä kolmansien maiden kansalaisille tehdään perusteellinen tarkastus ja EU:n kansalaisille ja vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden piiriin kuuluville henkilöille vähimmäistarkastus[5]. Kolmansien maiden kansalaisia koskevat säännöt ovat kuitenkin ”yhden koon” sääntöjä, sillä samoja tarkastuksia sovelletaan riippumatta siitä, onko eri matkustajien välillä eroa riskeissä tai matkustustiheydessä. Näin on siksi, että voimassa olevassa lainsäädännössä annetaan mahdollisuus poiketa perusteellisten rajatarkastusten periaatteesta ainoastaan, jos kyseessä on Schengenin rajasäännöstössä tai paikallisesta rajaliikenteestä annetussa asetuksessa[6] erikseen mainittuihin ryhmiin kuuluva kolmansien maiden kansalainen, kuten valtionpäämies, rajatyöntekijä tai raja-alueen asukas. Edellä mainituista poikkeuksista pääsee nauttimaan vain hyvin pieni vähemmistö ulkorajan ylittävistä henkilöistä (noin kaksi miljoonaa henkilöä eli 0,2 prosenttia kaikista matkustajavirroista). Määrän voidaan odottaa säilyvän hyvin vakaana ja lisääntyvän vain vähän, kun paikallisten rajaliikennejärjestelyjen hyödyntäminen lisääntyy. Vuoden 2010 loppuun mennessä jäsenvaltioissa oli myönnetty 110 000 paikallista rajaliikennelupaa. Schengenin rajasäännöstön vaatimusten täyttämiseksi rajavartijan on varmistettava, että kolmannen maan kansalainen täyttää aina maahan tullessaan kaikki maahantulon vaatimukset (EU:ssa oleskelun tarkoitus, toimeentuloon tarvittavat varat ja aikomus palata takaisin lähtömaahan). Tämä toteutetaan haastattelemalla matkustajaa ja tarkastamalla tarvittavat asiakirjat, kuten majoituksen ja paluulennon, -laivamatkan tai -junamatkan varausvahvistus. Rajavartijan on myös valvottava laillista oleskelua Schengen-alueella, mikä tällä hetkellä tehdään laskemalla matkustusasiakirjan leimat. Koska matkustajavirtojen odotetaan ulkorajoilla kasvavan, kolmansista maista tuleville usein matkustaville olisi tarjottava vaihtoehtoinen rajatarkastusmenettely ja siirryttävä maakeskeisestä lähestymistavasta asteittain kohti henkilökeskeistä lähestymistapaa. RTP toimisi rajalla käytännössä seuraavasti: Rekisteröidylle matkustajalle annetaan koneellisesti luettavan kortin muodossa oleva tunnisteväline, joka sisältää ainoastaan yksilöivän tunnisteen (eli hakemuksen numeron) ja joka saavuttaessa ja lähdettäessä luetaan rajalla rajatarkastusautomaattia käyttäen. Automaatti lukee matkustajan tunnistevälineen ja matkustusasiakirjan (ja viisumitarran numeron, jos vaaditaan viisumi) sekä sormenjäljet, joita verrataan keskusrekisteriin ja muihin tietokantoihin, kuten viisumitietojärjestelmään (VIS), tallennettuihin tietoihin. Jos matkustaja läpäisee kaikki tarkastukset, hän voi kulkea automaattisen portin läpi. Jos on ongelmia, rajavartija avustaa matkustajaa. Rajanylitykset helpottuvat myös manuaalisten rajatarkastusten osalta, kun rajavartijoiden ei enää tarvitse esittää rekisteröidylle matkustajalle lisäkysymyksiä esimerkiksi matkan määränpäästä tai varojen riittävyydestä. Edellä kuvattu rekisteröityjen matkustajien rajatarkastusten täydellinen automatisointi edellyttää, että perustetaan biometriikkaan perustuen tai ilman sitä maahantulo- ja maastalähtöjärjestelmä (Entry/Exit System, EES), jossa lyhytaikaiseen oleskeluun liittyvät kolmansien maiden kansalaisten maahantulot ja maastalähdöt kirjataan ulkorajoilla. EES:n ansiosta Schengenin rajasäännöstössä säädetty matkustusasiakirjan leimaamisvelvoite voitaisiin korvata automaattisella oleskelun kirjaamisella ja sen keston laskemisella. Kun leimaamisvelvoite on poistunut, ulkorajoilla tulisi pakolliseksi katsoa EES:stä, että kolmannen maan kansalainen ei ole ylittänyt laillista oikeuttaan oleskella Schengen-alueella. Järjestelmää voitaisiin käyttää automaattisesti matkustusasiakirjan konelukukentän tai sormenjälkien avulla. RTP ja EES parantavat matkustajavirtojen hallintaa ja valvontaa rajoilla merkittävästi tehostamalla tarkastuksia ja samalla nopeuttamalla usein matkustavien, ennakkotutkinnan läpäisseiden EU:n ulkopuolelta tulevien matkustajien rajanylitystä. Tähän säädösehdotukseen liitetty rahoitusselvitys perustuu EES:n ja RTP:n kustannuksia koskevaan selvitykseen, jonka on toteuttanut ulkopuolinen toieksisaaja. Edellä esitettyjen näkökohtien perusteella tämän Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta koskevan ehdotuksen tavoitteena on: – määrittää RTP:hen pääsyä koskevat menettelyt ja edellytykset, – määritellä rekisteröityjä matkustajia koskevien tietojen säilyttämiseen tarkoitetun, tunnistevälineestä[7] ja keskusrekisteristä muodostuvan järjestelmän tarkoitus, toiminnot ja tehtävät ja – siirtää vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaavan eurooppalaisen viraston[8], jäljempänä ’tietotekniikkavirasto’, vastuulle keskusrekisterin kehittäminen ja operatiivinen hallinnointi sekä tunnistevälineen teknisten eritelmien määritteleminen. Tämä asetus on RTP:tä koskevan oikeuskehyksen perussäädös. Tämän oikeuskehyksen täydentämiseksi myös Schengenin rajasäännöstöä on muutettava kolmansien maiden kansalaisten rajanylitysten helpottamisen osalta. Tämän ehdotuksen rinnalla esitetään tätä koskeva ehdotus. Lisäksi samaan aikaan esitetään ehdotus maahantulo- ja maastalähtöjärjestelmästä, johon kolmansien maiden kansalaisten maahantulot ja maastalähdöt kirjataan. · Voimassa olevat aiemmat säännökset Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 562/2006/EY henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1931/2006 paikallista rajaliikennettä koskevan järjestelyn käyttöönotosta jäsenvaltioiden maaulkorajoilla sekä Schengenin yleissopimuksen säännösten muuttamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 767/2008 viisumitietojärjestelmästä (VIS) ja lyhytaikaista oleskelua varten myönnettäviä viisumeja koskevasta jäsenvaltioiden välisestä tietojenvaihdosta (VIS-asetus) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 810/2009 yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1077/2011 vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaavan eurooppalaisen viraston perustamisesta. 2. KUULEMISET JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET · Intressitahojen kuuleminen Intressitahojen kuuleminen kuvaillaan ehdotukseen liittyvässä vaikutusten arvioinnissa. · Vaikutusten arviointi Ensimmäinen vaikutusten arviointi[9] toteutettiin vuonna 2008 valmisteltaessa komission tiedonantoa kyseessä olevasta asiasta, ja toinen tehtiin vuonna 2013[10]. Ensimmäisessä vaikutusten arvioinnissa analysoitiin vaihtoehtoisia toimintalinjoja ja niiden todennäköisimpiä vaikutuksia ja tultiin siihen johtopäätökseen, että kolmansien maiden kansalaisia koskeva RTP olisi syytä perustaa. Jälkimmäisessä vaikutusten arvioinnissa analysoitiin kuulemis- ja ennakkoarviointiprosessin pohjalta tärkeimpiä täytäntöönpanovaihtoehtoja. Eri vaihtoehtojen ja alavaihtoehtojen analyysi osoitti, että toteuttamiskelpoisin vaihtoehto, jolla taataan matkustajavirtojen sujuva eteneminen ulkorajoilla heikentämättä kuitenkaan turvallisuuden tasoa EU:ssa, on maksullinen usein matkustavien, ennakkotutkinnan läpäisseiden ja ennakolta tarkastettujen kolmansista maista tulevien matkustajien RTP, jossa tiedot (biometriset tiedot, aakkosnumeeriset tiedot ja yksilöivä tunnistenumero) on tallennettu keskusrekisteriin ja yksilöivä tunniste (hakemuksen numero) tunnistevälineeseen. Vaihtoehdossa minimoidaan henkilötietojen käyttö EU:n tietotekniikkajärjestelmässä, sillä rajavartijat eivät hae järjestelmästä tietoja ensivaiheen tarkastuksessa, ja vaihtoehdolla vältetään pelkkään tunnistevälineeseen perustuvan järjestelmän tärkeimmät turvallisuusongelmat. Jotta parhaaksi katsotun vaihtoehdon tietosuojasäännökset olisivat riittävät, olisi sovellettava samoja tietosuojasäännöksiä kuin VIS-järjestelmässä ja säilytettävä vallitseva tilanne, kuten tietojen säilyttäminen enintään viiden vuoden ajan. Keskusrekisteriin tallennettuja henkilötietoja (biometriset tiedot ja hakemusten aakkosnumeeriset tiedot) olisi säilytettävä vain niin kauan kuin se on tarpeen RTP:n käyttötarkoituksia varten. On asianmukaista säilyttää tiedot enintään viiden vuoden ajan, jotta myöhempien RTP-hakemusten arvioinnissa ja RTP:hen pääsyä uusittaessa voidaan ottaa huomioon myös aiempien hakemusten tiedot ja ottaa huomioon myös rekisteriin (59 kuukaudeksi) tallennettujen sormenjälkien uudelleenkäyttö. Jos säilytysaika olisi viisi vuotta, RTP:hen voitaisiin myöntää pääsy viiden vuoden ajan ilman uutta hakemusta. RTP:hen pitäisi ensimmäisellä kerralla myöntää pääsy yhdeksi vuodeksi. Pääsyä voidaan jatkaa kaksi kertaa kahdella vuodella tekemättä uutta hakemusta. Kun viiden vuoden voimassaoloaikaa on päättynyt, on jätettävä uusi hakemus pääsyn uusimiseksi. Tämä vastaa toistuvaisviisumien myöntämistä (enintään viideksi vuodeksi), jossa käytäntönä on säilyttää tietoja VIS-järjestelmässä viiden vuoden ajan. Keskusrekisteriin olisi tallennettava neljä sormenjälkeä, jotta rekisteröidyt matkustajat voidaan ulkorajojen ylityspaikoilla todentaa tarkasti. Neljän sormenjäljen tallentaminen takaa, että tietoja on riittävästi kaikissa olosuhteissa, samalla kun tietomäärä pysyy kohtuullisella tasolla. Ainoastaan yhden tai kahden sormenjäljen tallentaminen voi aiheuttaa ulkorajoilla ongelmia matkustajille ja rajaviranomaisille, sillä sormenjäljet voivat olla tuhruisia, vääristyneitä tai osittaisia. Tämä on RTP:ssä erityisen tärkeää, sillä pääsy voidaan myöntää viideksi vuodeksi ja samat sormenjäljet voidaan ottaa uudelleen käyttöön (59 kuukauden ajan), jos rekisteröity matkustaja tekee uuden hakemuksen. Keskusrekisteriin tallennetut tiedot ovat rajavartioiden käytettävissä ainoastaan, kun he arvioivat hakemusta tai peruuttavat RTP:hen pääsyn tai jatkavat sitä tai kun tunnisteväline on kadonnut tai varastettu tai rekisteröityjen matkustajien rajanylityksen helpottamiseen liittyy ongelmia. Rajavartija saisi rajatarkastuksessa keskusrekisteristä vain tiedon, onko haun tulos myönteinen vai kielteinen. Parhaaksi arvioidussa vaihtoehdossa turvallisuus, matkustamisen helpottaminen ja tietosuoja ovat siis oikeassa tasapainossa. Jotta RTP:hen pääsisi helposti, kolmansien maiden kansalaisten olisi voitava jättää RTP-hakemus minkä tahansa jäsenvaltion konsulaattiin tai mihin tahansa ulkorajan ylityspaikkaan. Tällä tavoin ohjelmaan saataisiin enemmän osallistujia, mikä auttaisi jäsenvaltioita hallitsemaan matkustajavirtoja ulkorajojen ylityspaikoilla. Hakemukset olisi tutkittava samojen kriteerien perusteella kuin toistuvaisviisumeita myönnettäessä. Euroopan unionin kansalaisten perheenjäsenten hakemukset tutkitaan kuitenkin samojen kriteerien perusteella kuin heidän maahantuloviisumihakemuksensa. Jäsenvaltiot voivat päättää, ottavatko ne ulkorajojen ylityspaikoilla käyttöön automaattisia rajatarkastusjärjestelmiä. On selvää, että rekisteröityjen matkustajien rajanylityksiä voidaan helpottaa eniten, jos tutkintakriteerit ovat samat kuin toistuvaisviisumeja myönnettäessä ja rajatarkastukset ovat täysin automaattisia. Lisäksi turvallisuuden taso säilyisi korkeana kuitenkin perusoikeuksia kunnioittaen. Tämä on myös kaikkein edullisin vaihtoehto, kun otetaan huomioon tiukemmasta tutkintamenettelystä ja osittain automaattisesta rajatarkastuksesta aiheutuvat kustannukset. Täydellinen automatisointi olisi kustannustehokas väline etenkin vilkkaimmilla rajanylityspaikoilla, joissa on jo nykyisin kapasiteettiongelmia ja jonoja. Kunkin jäsenvaltion olisi kuitenkin arvioitava kunkin yksittäisen rajanylityspaikan osalta, toisiko automaattinen rajatarkastus lisäarvoa rajanylityspaikan suorituskyvyn kannalta ja vähentäisi näin matkustajien rajanylitysaikaa, vapauttaisi henkilöresursseja ja antaisi jäsenvaltiolle välineen hallita lisääntyviä matkustajavirtoja. Riippumatta siitä, käytetäänkö automaattisia rajatarkastuslaitteita, rajanylityksen helpottamista olisi sovellettava kaikilla ulkorajojen ylityspaikoilla niihin kolmansien maiden kansalaisiin, joille on myönnetty pääsy RTP:hen. Hakijoiden luotettava todentaminen edellyttää keskusrekisterissä olevien biometristen tietojen (sormenjälkien) käsittelyä ja biometristen tietojen todentamista ulkorajojen ylityspaikoilla[11]. Vaikutustenarviointilautakunta tarkasteli luonnosta vaikutusten arvioinniksi ja antoi lausuntonsa 14. maaliskuuta 2012. Parannussuositukset on sisällytetty lopulliseen versioon. Erityisesti on tehty seuraavia muutoksia: perusskenaariota on terävöitetty ja selkeytetty; ongelmanmäärittelyä on laajennettu ottamalla huomioon kokemukset, joita on saatu muiden laajamittaisten tietotekniikkajärjestelmien kehittämisestä ja jäsenvaltioissa ja EU:n ulkopuolisissa valtioissa toteutetuista automaattisista rajatarkastusjärjestelmistä ja RTP-ohjelmista; yhteyttä liitteisiin ja vuonna 2008 tehtyyn vaikutusten arviointiin on parannettu; sidosryhmien näkemyksistä on kerrottu mahdollisimman laajasti ottaen huomioon, että sidosryhmät esittivät melko yleisluonteisia näkemyksiä; kustannusten laskemiseen käytettyä menetelmää on selostettu laajemmin ja eri sidosryhmille aiheutuvista kustannuksista ja hyödyistä on kerrottu tarkemmin; rajavartijoiden uudelleenkohdentamista matkustajavirtojen odotettavissa olevan lisääntymisen perusteella on selvennetty; ja on lisätty Euroopan tietosuojavaltuutetun kantaa koskeva selkeä katsaus. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ · Ehdotettujen toimien lyhyt kuvaus Tunnistevälineestä ja keskusrekisteristä muodostuvan RTP:n tarkoitus ja toiminnot sekä niitä koskeva vastuu on määriteltävä. Lisäksi tietotekniikkavirastolle on annettava tehtäväksi keskusrekisterin kehittäminen, perustaminen ja hallinnoiminen sekä tunnistevälineen teknisten eritelmien määritteleminen ennalta määriteltyjen toimintavaatimusten perusteella. RTP-hakemuksen tutkimista ja rekisteröityjä matkustajia koskevien tietojen säilyttämistä koskevat menettelyt ja edellytykset on vahvistettava. Ehdotuksesta on tehty yksityiskohtainen artiklakohtainen selostus erillisessä komission valmisteluasiakirjassa. · Oikeusperusta Asetuksen oikeusperustan muodostavat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 74 artikla, 77 artiklan 2 kohdan b alakohta ja 77 artiklan 2 kohdan d alakohta. SEUT-sopimuksen 77 artiklan 2 kohdan b ja d alakohta muodostavat asianmukaisen oikeusperustan jäsenvaltioiden ulkorajojen ylittämistä koskevien toimenpiteiden määrittämiselle ja sellaisten standardien ja menettelyjen kehittämiselle, joita jäsenvaltioiden on noudatettava tarkastaessaan henkilöitä näillä rajoilla. SEUT-sopimuksen 74 artikla on sopiva oikeusperusta RTP:n perustamiselle ja ylläpitämiselle sekä jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa koskeville menettelyille, joiden tarkoituksena on varmistaa yhteistyö paitsi jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä myös näiden viranomaisten ja komission välillä perussopimuksen V osaston soveltamisalaan kuuluvilla aloilla. · Toissijaisuusperiaate Unionilla on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 74 artiklan, 77 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 77 artiklan 2 kohdan d alakohdan nojalla valtuudet säätää toimenpiteistä, jotka koskevat henkilöille tehtäviä tarkastuksia sekä tehokasta valvontaa jäsenvaltioiden ulkorajojen ylittämisen yhteydessä. Jäsenvaltioiden ulkorajojen ylittämistä koskevia nykyisiä EU-säännöksiä on tarpeen muuttaa, jotta lisääntyvät matkustajavirrat ja uuden teknologian tarjoamat mahdollisuudet voidaan ottaa huomioon. Tarvitaan yhteinen järjestelmä, jotta voidaan vahvistaa yhdenmukaiset säännöt rekisteröityjen matkustajien rajanylitysten helpottamiseksi niin, että helpottaminen tapahtuu kaikissa Schengen-alueen rajanylityspaikoissa ilman erillistä tutkintaa ja heikentämättä turvallisuutta. Tämän vuoksi ehdotuksen tavoitetta ei voida saavuttaa riittävällä tavalla pelkästään jäsenvaltioiden toimin. · Suhteellisuusperiaate Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklan mukaan unionin toiminnassa ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. EU:n toimenpiteet on toteutettava sellaisessa muodossa, että voidaan taata ehdotuksen tavoitteen toteutuminen ja sen mahdollisimman tehokas täytäntöönpano. Ehdotetulla aloitteella kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä sen varmistamiseksi, että yhteisiä sääntöjä sovelletaan ulkorajoilla kaikissa jäsenvaltioissa samalla tavalla. Ehdotus on siksi suhteellisuusperiaatteen mukainen. · Sääntelytavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: asetus. Muut vaihtoehdot eivät soveltuisi seuraavista syistä: Ehdotuksessa säädetään ulkorajoilla suoritettavia rajatarkastuksia koskevista säännöistä, jotka ovat yhtenäiset kaikille jäsenvaltioille. Tämän vuoksi sääntelytavaksi voidaan valita vain asetus. · Perusoikeudet Ehdotetulla asetuksella voi olla vaikutusta perusoikeuksiin, erityisesti seuraaviin: henkilötietojen suoja (EU:n perusoikeuskirjan 8 artikla) ja oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin (perusoikeuskirjan 47 artikla). Ehdotukseen sisältyy suojalausekkeita. Erityisesti 15 ja 16 artiklassa, jotka koskevat RTP:hen pääsyn epäämistä tai peruuttamista, säädetään oikeudesta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin. Ehdotuksen 48 ja 49 artikla koskevat oikeutta tutustua asetuksen tarkoituksiin käytettyihin tietoihin, oikaista niitä ja poistaa ne, ja asetuksen 51 artiklassa on säädetty oikeudesta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Komission ehdotus uudesta monivuotisesta rahoituskehyksestä vuosiksi 2014–2020 sisältää 4,6 miljardin euron määrärahan sisäisen turvallisuuden rahastoa varten. Ehdotuksessa 1,1 miljardia euroa kohdennetaan ohjeellisena määränä EES:n ja RTP:n kehittämiseen olettaen, että kehityskustannukset alkaisivat vuodesta 2015[12]. Rahoitus kattaisi keskuskomponenttien kustannukset koko monivuotisen rahoituskehyksen voimassaoloajan (EU-tason kehittämis- ja toimintakustannukset), mutta myös näiden kahden järjestelmän kansallisten komponenttien kehittämiskustannukset, käytettävissä olevin resurssein. Kohdentamalla taloudellista tukea kansallisiin kehittämiskustannuksiin varmistettaisiin, ettei kansallisen tason vaikea taloustilanne vaaranna tai viivästytä hankkeita. Tähän sisältyy 145 miljoonaa euroa kansallisen tason kustannuksiin, jotka liittyvät tietotekniikkajärjestelmien ylläpitoon, peruskäyttäjälaitteistojen ylläpitotiloihin ja käyttäjien toimistotiloihin. Siihen sisältyy myös 341 miljoonaa euroa kansallisen tason kustannuksiin, jotka liittyvät ylläpitoon, esim. laitteistoihin ja ohjelmistolisensseihin Kun uudet järjestelmät olisivat käytössä, jäsenvaltioiden tuleviin toimintakustannuksiin voitaisiin antaa tukea niiden kansallisista ohjelmista. Ehdotuksen mukaan jäsenvaltiot voivat käyttää 50 prosenttia kansallisten ohjelmien määrärahoista tukemaan EU:n ulkorajat ylittävien muuttovirtojen hallintaan käytettävien tietoteknisten järjestelmien toimintakustannuksia. Näihin kustannuksiin voivat kuulua VIS:n ja SIS:n sekä rahoituskehyskauden aikana perustettavien uusien järjestelmien hallinnointikustannukset, henkilöstökulut, palvelukustannukset, turvallisten tilojen vuokraus jne. Näin ollen tulevalla välineellä varmistettaisiin tarvittaessa rahoituksen jatkuvuus. Automatisoinnin kustannuksiin vaikuttaa suuresti se, kuinka paljon rajatarkastusautomaatteja otettaisiin käyttöön. 5. LISÄTIEDOT · Osallistuminen Tällä ehdotuksella kehitetään Schengenin säännöstöä, sillä se koskee ulkorajojen ylittämistä. Sen vuoksi on otettava huomioon seuraavat pöytäkirjoista ja assosioituneiden maiden kanssa tehdyistä sopimuksista johtuvat näkökohdat. Tanska: Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa (N:o 22) olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu neuvostossa sellaisten toimenpiteiden antamiseen, joita ehdotetaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston nojalla. Koska tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstöä, Tanska päättää pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on hyväksynyt tämän asetuksen, saattaako se sen osaksi kansallista lainsäädäntöään. Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti: Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan 4 ja 5 artiklan sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY ja Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti eivät osallistu rekisteröityjen matkustajien ohjelmaa koskevan asetuksen antamiseen, se ei sido niitä eikä sitä sovelleta niihin. Islanti ja Norja: Neuvosto on tehnyt Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan kanssa sopimuksen niiden osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen. Sopimuksessa määrättyjä menettelyjä on sovellettava, koska tämä ehdotus perustuu sopimuksen[13] liitteessä A määriteltyyn Schengenin säännöstöön. Sveitsi: Tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välillä tehdyssä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen[14]. Liechtenstein: Tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisessä pöytäkirjassa, joka koskee Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymistä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehtyyn sopimukseen[15]. Kypros: Tämä asetus on vuoden 2003 liittymisasiakirjan 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös. Bulgaria ja Romania: Tämä asetus on vuoden 2005 liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös. 2013/0059 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS rekisteröityjen matkustajien ohjelman perustamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 74 artiklan sekä 77 artiklan 2 kohdan b ja d alakohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen[16], sen jälkeen kun ehdotus lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[17], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[18], kuultuaan Euroopan tietosuojavaltuutettua, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Rajatarkastuksilla on varmistettava turvallisuuden korkea taso samalla kun odotusaikoja lyhennetään siinä määrin kuin mahdollista. Matkustajavirtojen lisääntyminen ulkorajoilla lisää osaltaan tarvetta löytää uusia ratkaisuja, joilla nämä tavoitteet voidaan saavuttaa. Kun rajatarkastusten eriyttämistä lisätään, jäsenvaltioiden on mahdollista soveltaa vähäriskisiksi arvioituihin kolmansien maiden kansalaisiin yksinkertaistettuja tarkastuksia. (2) EU:n kansalaiset voivat käyttää automaattisia rajatarkastusjärjestelmiä, jotka ovat osoittaneet tehokkuutensa rajatarkastusten nopeuttamisessa. Niiden käytöstä olisi tehtävä mahdollista myös kolmansien maiden kansalaisille, jotta odotusaikoja voitaisiin lyhentää ja samalla varmistaa turvallisuuden korkea taso. (3) Komission tiedonannossa Euroopan unionin rajaturvallisuuteen liittyvien tulevien toimien valmistelu[19], joka annettiin 13 päivänä helmikuuta 2008, todettiin tarve perustaa rekisteröityjen matkustajien ohjelma (Registered Traveller Programme, RTP), usein matkustaville kolmansien maiden kansalaisille ja ottaa käyttöön automaattisia rajatarkastuslaitteita, jotta ulkorajojen ylittämistä voidaan helpottaa osana Euroopan unionin yhdennetyn rajaturvallisuuden strategiaa. (4) Eurooppa-neuvosto korosti kokouksessaan 19 ja 20 päivänä kesäkuuta 2008, että on tärkeää jatkaa työtä EU:n yhdennetyn rajaturvallisuuden strategian kehittämiseksi, mihin kuuluu myös uudenaikaisten teknologioiden parempi hyödyntäminen ulkorajojen valvonnan parantamiseksi. (5) Komission tiedonannossa Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue kansalaisia varten[20], joka annettiin 10 päivänä kesäkuuta 2009, korostettiin tarvetta perustaa RTP, jotta voitaisiin varmistaa sujuva henkilöliikenne unionin alueelle. (6) Eurooppa-neuvosto kehotti kokouksessaan 23 ja 24 päivänä kesäkuuta 2011 kiirehtimään ”älykkäitä rajoja” koskevaa työtä. Ensimmäisenä vastauksena tähän kehotukseen komissio julkaisi 25 päivänä lokakuuta 2011 tiedonannon Älykkäät rajat – vaihtoehdot ja jatkotoimet. (7) RTP:n tarkoituksena olisi oltava, että usein matkustavien, ennakolta tarkastettujen ja ennakkotutkinnan läpäisseiden kolmansista maista tulevien matkustajien olisi helpompi ylittää unionin ulkorajat. (8) RTP:tä koskevien säännösten olisi oltava samat kaikissa jäsenvaltioissa, jotta rekisteröity matkustaja voisi hyötyä helpotetuista rajatarkastuksista kaikkien jäsenvaltioiden ulkorajojen ylityspaikoilla ilman että ennakkotarkastus ja ennakkotutkinta tehtäisiin kussakin yksittäisessä jäsenvaltiossa erikseen. (9) On välttämätöntä määrittää RTP:n tavoitteet ja tekninen rakenne, vahvistaa säännöt, jotka koskevat sen toimintaa ja käyttöä, ja määrittää järjestelmää koskevat vastuut, järjestelmään syötettävät tietoluokat, tietojen syöttämisen tarkoitus, syöttämistä koskevat kriteerit, ne viranomaiset, joilla on oikeus käyttää tietoja, sekä tarkemmat säännöt tietojen käsittelystä ja henkilötietojen suojasta. (10) Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaavan eurooppalaisen viraston perustamisesta 25 päivänä lokakuuta 2011 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1077/2011[21] perustetun vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaavan viraston, jäljempänä ’tietotekniikkavirasto’, olisi vastattava keskusrekisteristä, varakeskusrekisteristä, yhdenmukaisista rajapinnoista kussakin jäsenvaltiossa, verkkoliityntäpisteistä sekä keskusrekisterin ja verkkoliityntäpisteiden välisestä tiedonsiirtoinfrastruktuurista muodostuvan keskitetyn järjestelmän kehittämisestä ja operatiivisesta hallinnoinnista. Lisäksi tietotekniikkaviraston olisi vastattava tunnistevälineen teknisten eritelmien määrittelemisestä, jotta voidaan taata, että RTP toimii yhteen kaikkialla unionissa. Jäsenvaltioiden olisi vastattava omien kansallisten järjestelmiensä kehittämisestä ja operatiivisesta hallinnoinnista. (11) Keskusrekisterin olisi oltava yhteydessä jäsenvaltioiden kansallisiin järjestelmiin, jotta jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat käsitellä RTP-hakemuksiin liittyviä tietoja. (12) Jotta rekisteröity matkustaja voidaan luotettavasti todentaa, on tarpeen tallentaa yksilöivä tunniste (hakemuksen numero), biometriset tiedot (sormenjäljet) ja hakemuksesta poimitut aakkosnumeeriset tiedot keskusrekisteriin ja yksilöivä tunniste tunnistevälineeseen sekä tarkistaa biometriset tiedot ulkorajoilla. Aakkosnumeeriset tiedot ja sormenjäljet olisi tallennettava keskusrekisterin eri osiin, eivätkä ne saisi olla yhteydessä toisiinsa. Aakkosnumeeriset tiedot ja sormenjäljet olisi voitava yhdistää toisiinsa ainoastaan yksilöivän tunnisteen avulla. (13) Kolmansien maiden kansalaisten, jotka haluavat osallistua RTP:hen, olisi osoitettava tarve tai perusteltava aikomus matkustaa usein tai säännöllisesti erityisesti ammatillisista tai perhesyistä; kyseeseen tulee esimerkiksi liiketoiminnan harjoittaja, jäsenvaltioiden ja unionin toimielinten kanssa säännöllisiä virallisia yhteyksiä ylläpitävä virkamies, kansalaisyhteiskunnan järjestöjen edustaja, joka matkustaa osallistuakseen koulutukseen, seminaareihin tai konferensseihin, tutkija, taloudelliseen toimintaan osallistuva henkilö, unionin kansalaisen perheenjäsen tai jäsenvaltion alueella laillisesti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen perheenjäsen. (14) Kolmansien maiden kansalaisille, joilla on toistuvaisviisumi tai vähintään vuoden voimassa oleva D-viisumi taikka jäsenvaltion myöntämä oleskelulupa, olisi pääsääntöisesti myönnettävä pääsy RTP:hen, jos he sitä pyytävät. (15) Jos kolmannen maan kansalainen hakee toistuvaisviisumia ja RTP:hen pääsyä, toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää tutkia molemmat hakemukset samaan aikaan ja tehdä niitä koskevat päätökset samaan aikaan saman haastattelun ja samojen liiteasiakirjojen perusteella. (16) Unionin kansalaisten perheenjäsenille olisi pääsääntöisesti myönnettävä pääsy RTP:hen. Unionin kansalaisten perheenjäsenten olisi voitava hyödyntää RTP:tä myös siinä tapauksessa, että he eivät asu unionin alueella mutta matkustavat usein jäsenvaltioon kyseisen unionin kansalaisen mukana tai kyseisen kansalaisen luo. Ulkorajat ylittävien unionin kansalaisten perheenjäsenten tarkastukset olisi tehtävä Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella 29 päivänä huhtikuuta 2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2004/38/EY[22] noudattaen. (17) Unionin kansalaisten perheenjäsenten jättämiä hakemuksia tutkittaessa olisi käytettävä samoja kriteerejä kuin tutkittaessa unionin kansalaisten perheenjäsenten jättämiä viisumihakemuksia. Tämä olisi voimassa olevan rajaturvallisuuspolitiikan mukaista. (18) On tarpeen määritellä ne jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, joiden asianmukaisesti valtuutetulla henkilöstöllä on valtuudet syöttää, muuttaa, poistaa, katsoa tai hakea tietoja RTP:n erityistarkoituksia varten tämän asetuksen mukaisesti ja siinä laajuudessa kuin se on tarpeen viranomaisten tehtävien suorittamiseksi. (19) Keskusrekisteriin tallennettujen RTP-tietojen käsittely olisi suhteutettava tavoitteisiin, jotka ovat toimivaltaisten viranomaisten tehtävien suorittamisen kannalta tarpeellisia. RTP:tä käyttäessään toimivaltaisten viranomaisten olisi varmistettava, että kunnioitetaan niiden henkilöiden ihmisarvoa ja koskemattomuutta, joiden tietoja pyydetään, ja ettei heitä syrjitä sukupuolen, rodun tai etnisen alkuperän, uskonnon tai vakaumuksen, vamman, iän tai sukupuolisen suuntautumisen perusteella. (20) Käytettävissä olisi oltava varautumissuunnitelmat, ja niiden olisi oltava matkustajien, lentoyhtiöiden/liikenteenharjoittajien ja kaikkien rajanylityspaikalla työskentelevien viranomaisten tiedossa. Jos rekisteröity matkustaja ei esimerkiksi jostakin syystä pysty käyttämään automaattista rajatarkastusjärjestelmää ja hänet siksi ohjataan manuaaliseen rajatarkastukseen, olisi kiinnitettävä asianmukaista huomiota siihen, että siitä seuraavissa menettelyissä kunnioitetaan kaikilta osin perusoikeuksia. (21) Keskusrekisteriin tallennettuja henkilötietoja (biometriset tiedot ja aakkosnumeeriset tiedot) olisi säilytettävä vain niin kauan kuin se on tarpeen RTP:n käyttötarkoituksia varten. On asianmukaista säilyttää tiedot enintään viiden vuoden ajan, jotta myöhempien RTP-hakemusten arvioinnissa voidaan ottaa huomioon myös aiempien hakemusten aakkosnumeeriset tiedot, ja myös ottaen huomioon rekisteriin (59 kuukaudeksi) tallennettujen sormenjälkien uudelleenkäyttö. Lyhyempi ajanjakso ei olisi riittävä näitä tarkoituksia varten. Tiedot olisi poistettava viiden vuoden jälkeen, ellei ole perusteita poistaa niitä jo aiemmin. Enimmillään RTP:hen pääsy voisi olla voimassa viisi vuotta. (22) Mahdollisten myöhempien hakemusten käsittelyn helpottamiseksi sormenjäljet olisi voitava jäljentää niiden ensimmäisestä keskusrekisteriin tallentamisesta 59 kuukauden ajan. Tämän ajanjakson jälkeen sormenjäljet olisi otettava uudelleen. (23) Hakemismenettelyn helpottamiseksi hakijan olisi voitava jättää RTP:hen pääsyä koskeva hakemus minkä tahansa jäsenvaltion konsulaattiin tai mihin tahansa ulkorajojen ylityspaikkaan. Minkä tahansa jäsenvaltion olisi voitava tutkia hakemus ja tehdä siitä päätös yhteisen hakemuslomakkeen ja yhteisten kelpoisuussääntöjen ja ‑kriteerien perusteella. Pääsääntöisesti olisi suoritettava haastattelu. (24) Koska keskusrekisteriin kirjataan biometrisiä tietoja, hakijan henkilökohtaisen läsnäolon olisi – ainakin, kun on kyse ensimmäisestä hakemuksesta – oltava perusedellytys RTP:hen pääsyä koskevan pyynnön tutkimiselle ja sitä koskevien päätösten tekemiselle. (25) Automaattisen rajatarkastusmenettelyn yhteydessä henkilöllisyys olisi todennettava ulkorajoilla keskusrekisteriin tallennettujen biometristen tietojen avulla. Todentamisen olisi oltava mahdollista ainoastaan esittämällä tunnisteväline ja sormenjäljet konkreettisesti samaan aikaan. Automaattisen ja manuaalisen rajatarkastusmenettelyn yhteydessä pääsyn todentaminen olisi tehtävä keskusrekisteriin tallennettujen aakkosnumeeristen tietojen avulla esittämällä tunnisteväline konkreettisesti rajalla. Henkilöllisyyden ja myönnetyn pääsyn todentamisen olisi tuotettava rajatarkastuksen suorittaville rajavartijoille ainoastaan tieto, onko tulos myönteinen vai kielteinen. (26) Tätä asetusta olisi seurattava ja arvioitava asianmukaisin toimenpitein. Tämän asetuksen soveltamisen tuloksellinen seuranta edellyttää säännöllisin väliajoin suoritettavaa arviointia. (27) Tilastotiedot ovat tärkeä apuväline rajatarkastusmenettelyjen seurannassa, ja niitä voidaan käyttää myös tehokkaana hallinnointivälineenä. Sen vuoksi tilastotietoja olisi kerättävä säännöllisesti yhtenäisessä muodossa. (28) Jäsenvaltioiden tämän asetuksen mukaisesti toteuttamaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY[23]. Tiettyjä näkökohtia olisi kuitenkin tarkennettava henkilötietojen käsittelyn laillisuuden, tietojen käsittelyä koskevan vastuun, rekisteröityjen oikeuksien turvaamisen ja tietosuojan valvonnan osalta. (29) Tunnistevälineestä ja rekisteristä muodostuvan järjestelmän operatiiviseen hallinnointiin liittyviin unionin toimielinten ja elinten toimiin sovelletaan yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001[24]. Tiettyjä näkökohtia olisi kuitenkin tarkennettava henkilötietojen käsittelyn laillisuuden, tietojen käsittelyä koskevan vastuun ja tietosuojan valvonnan osalta. (30) Direktiivin 95/46/EY 28 artiklalla perustettujen valvontaviranomaisten olisi valvottava jäsenvaltioiden suorittaman henkilötietojen käsittelyn laillisuutta, kun taas asetuksella (EY) N:o 45/2001 perustetun Euroopan tietosuojavaltuutetun olisi valvottava tällaisten henkilötietojen käsittelyyn liittyvää unionin toimielinten ja elinten toimintaa, ottaen huomioon unionin toimielimillä ja elimillä olevat vähäiset itse tietoja koskevat tehtävät. (31) Euroopan tietosuojavaltuutetun ja valvontaviranomaisten olisi tehtävä aktiivista yhteistyötä keskenään RTP:n koordinoidun valvonnan varmistamiseksi. (32) Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava säännöt tämän asetuksen säännösten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja varmistettava, että ne pannaan täytäntöön. (33) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[25] mukaisesti. (34) Jotta liitteisiin voidaan hyväksyä teknisiä muutoksia, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädöksiä, joilla hyväksytään liitteisiin tehtäviä teknisiä muutoksia 58 artiklan nojalla. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. (35) Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, erityisesti henkilötietojen suojaa (8 artikla) ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin (51 artikla), ja sitä on sovellettava näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti. (36) Koska yhteisen RTP:n perustamista ja yhteisten velvoitteiden, edellytysten ja menettelyjen laatimista rekisteröityjä matkustajia koskevien tietojen säilyttämistä varten ei voida riittävällä tavalla saavuttaa yksistään jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten takia saavuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi. (37) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan (N:o 22) 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen antamiseen, se ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstöä, Tanska päättää mainitun pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on hyväksynyt tämän asetuksen, saattaako se asetuksen osaksi kansallista lainsäädäntöään. (38) Tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY[26] mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ei siten osallistu tämän asetuksen antamiseen, se ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. (39) Tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY mukaisesti[27]. Irlanti ei siten osallistu tämän asetuksen antamiseen, se ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin. (40) Islannin ja Norjan osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen[28] ja jotka kuuluvat tietyistä mainitun sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY[29] 1 artiklan A alakohdassa tarkoitettuun alaan. (41) Sveitsin osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välillä allekirjoitetussa sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen[30] ja jotka kuuluvat 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan A kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY[31] 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan. (42) Liechtensteinin osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä allekirjoitetussa pöytäkirjassa, joka koskee Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymistä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehtyyn sopimukseen [32], ja jotka kuuluvat 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan A kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2011/350/EU[33] 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan. (43) Kyproksen osalta tämä asetus on vuoden 2003 liittymisasiakirjan 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös. (44) Tämä asetus on vuoden 2005 liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös. (45) Koska Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavat jäsenvaltiot ovat kohdistaneet rekisteröityihin matkustajiin kaikki tarvittavat valvontatoimenpiteet ja suorittaneet ennakkotarkastuksen eivätkä rekisteröidyt matkustajat näin aiheuta vaaraa Bulgarialle, Romanialle ja Kyprokselle, viimeksi mainitut jäsenvaltiot voivat yksipuolisesti tunnustaa rekisteröityjen matkustajien kuulumisen RTP:hen ja helpottaa näiden rajatarkastuksia ulkorajoillaan, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU Yleiset säännökset 1 artikla Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan rekisteröityjen matkustajien ohjelmaan (RTP) pääsyä koskevat edellytykset ja menettelyt sekä määritellään tarkoitus, toiminnot ja tehtävät tunnistevälineestä ja keskusrekisteristä muodostuvalle järjestelmälle, johon tiedot rekisteröidyistä matkustajista tallennetaan. 2 artikla RTP:n rakenne 1. RTP perustuu rekisteröityjä matkustajia koskevien tietojen tallentamiseen tarkoitettuun järjestelmään, joka muodostuu toisaalta yksittäisten matkustajien hallussa olevista tunnistevälineistä ja toisaalta keskusrekisteristä, johon RTP-tietojen fyysinen tallentaminen on keskitetty, ja joita yhdessä kutsutaan ’tunnistevälineistä ja keskusrekisteristä muodostuvaksi järjestelmäksi’. 2. Tunnistevälineistä ja keskusrekisteristä muodostuvan järjestelmän tekninen rakenne määritetään tarkemmin 21 artiklassa. 3. Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaavan eurooppalaisen viraston, jäljempänä ’tietotekniikkavirasto’, tehtäväksi annetaan keskusrekisterin, kussakin jäsenvaltiossa olevan yhdenmukaisen rajapinnan, verkkoliityntäpisteiden sekä keskusrekisterin ja verkkoliityntäpisteiden välisen tiedonsiirtoinfrastruktuurin kehittäminen ja operatiivinen hallinnointi. Tietotekniikkaviraston tehtävänä on myös tunnistevälinettä koskevien teknisten eritelmien määritteleminen. 3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan 1) ’rekisteröityjen matkustajien ohjelmalla’ (RTP) ohjelmaa, joka antaa kolmansien maiden kansalaisille, joille on tehty ennakkotutkinta ja myönnetty pääsy RTP:hen, mahdollisuuden hyötyä helpotetuista rajatarkastuksista unionin ulkorajoilla; 2) ’rekisteröidyllä matkustajalla’ kolmannen maan kansalaista, jolle on tämän asetuksen mukaisesti myönnetty pääsy RTP:hen; 3) ’tietotekniikkavirastolla’ asetuksella (EU) N:o 1077/2011 perustettua vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaavaa eurooppalaista virastoa; 4) ’keskusrekisterillä’ keskitettyä RTP-tietojen fyysistä tallennuspaikkaa; 5) ’tunnistevälineellä’ välinettä, johon rekisteröidylle matkustajalle annettu yksilöivä tunniste on tallennettu. Yksilöivä tunniste yhdistää matkustajan tietoihin, joita hänestä on syötetty keskusrekisteriin; 6) ’operatiivisella hallinnoinnilla’ kaikkia tehtäviä, jotka ovat tarpeen laajojen tietojärjestelmien pitämiseksi toiminnassa, näiden tietojärjestelmien käyttämää tiedonsiirtoinfrastruktuuria koskeva vastuu mukaan lukien; 7) ’kehittämisellä’ kaikkia tehtäviä, jotka ovat tarpeen laajan tietojärjestelmän luomiseksi, sen käyttämä tiedonsiirtoinfrastruktuuri mukaan lukien; 8) ’toimivaltaisilla viranomaisilla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 767/2008[34] 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja viisumi- ja rajaviranomaisia ja viranomaisia, jotka on kansallisen lainsäädännön mukaisesti nimitetty suorittamaan henkilötarkastuksia ulkorajojen ylityspaikoilla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006[35] mukaisesti; 9) ’kolmannen maan kansalaisella’ tai ’kolmannesta maasta tulevalla matkustajalla’ henkilöä, joka ei ole perussopimuksen 20 artiklassa tarkoitettu unionin kansalainen eikä kolmannen maan kansalainen, jolla on yhtäältä unionin ja sen jäsenvaltioiden ja toisaalta kyseisten kolmansien maiden välillä tehtyjen sopimusten perusteella unionin kansalaisten kanssa yhtäläinen oikeus vapaaseen liikkuvuuteen; 10) ’hakemuslomakkeella’ liitteessä I esitettyä, RTP:hen pääsyä koskevaa yhdenmukaista hakemuslomaketta; 11) ’biometrisillä tiedoilla’ sormenjälkiä; 12) ’matkustusasiakirjalla’ passia tai muuta vastaavaa asiakirjaa, joka antaa haltijalle oikeuden ylittää ulkorajat ja johon viisumi voidaan kiinnittää; 13) ’todentamisella’ menettelyä, jossa tietoja vertaillaan toisiinsa väitetyn henkilöllisyyden selvittämiseksi (yksi yhteen -haku); 14) ’aakkosnumeerisilla tiedoilla’ kirjainten, lukujen, erikoismerkkien ja välimerkkien avulla esitettyjä tietoja; 15) ’kansallisella järjestelmällä’ laitteistoja, ohjelmistoja ja kansallista tiedonsiirtoinfrastruktuuria, jolla 23 artiklan 2 kohdassa määriteltyjen toimivaltaisten viranomaisten peruskäyttäjälaitteet kytketään verkkoliityntäpisteisiin kussakin jäsenvaltiossa; 16) ’tunnistevälineistä ja keskusrekisteristä muodostuvalla järjestelmällä’ rekisteröityjä matkustajia koskevien tietojen säilyttämiseen tarkoitettua järjestelmää, joka muodostuu keskusrekisteristä ja tunnistevälineestä; 17) ’vastuussa olevalla jäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, joka on syöttänyt tiedot keskusrekisteriin; 18) ’yhteisellä viisumikeskuksella’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 810/2009[36] 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua keskusta; 19) ’valvontaviranomaisella’ direktiivin 95/46/EY 28 artiklan nojalla perustettua valvontaviranomaista. II luku RTP:hen pääsyä koskevan hakemuksen jättämiseen liittyvät menettelyt ja edellytykset 4 artikla Viranomaiset ja jäsenvaltiot, joilla on toimivalta tutkia RTP:hen pääsyä koskevat hakemukset ja tehdä niistä päätökset RTP:hen pääsyä koskevan hakemuksen tutkimista ja sitä koskevan päätöksen tekemistä varten toimivaltaisia viranomaisia ovat minkä tahansa jäsenvaltion viisumi- ja rajaviranomaisten asianmukaisesti valtuutetut työntekijät. 5 artikla Hakemuksen jättäminen 1. Kolmannen maan kansalainen voi jättää RTP:hen pääsyä koskevan hakemuksen minkä tahansa jäsenvaltion konsulaattiin, mihin tahansa yhteiseen viisumikeskukseen tai mihin tahansa ulkorajojen ylityspaikkaan. Sähköinen hakemuslomake voidaan hyväksyä, jos sellainen on käytettävissä. 2. Hakijoita voidaan vaatia varaamaan tapaamisaika hakemuksen jättämistä varten. Tapaaminen on yleensä järjestettävä kahden viikon kuluessa sen pyytämisestä. 3. Kun hakija hakee ensimmäisen kerran pääsyä RTP:hen, hänen on oltava henkilökohtaisesti läsnä, jotta häneltä voidaan ottaa sormenjäljet, häntä voidaan haastatella ja hänen matkustusasiakirjansa voidaan tarkastaa. 4. Jos hakija tekee sähköisen hakemuksen tai kuuluu 5 kohdan soveltamisalaan, biometriset tiedot kerätään, matkustusasiakirja tarkastetaan ja suoritetaan tarvittaessa haastattelu siinä yhteydessä, kun hakemusta koskeva päätös tehdään ja tunnisteväline annetaan. 5. Toimivaltaiset viranomaiset voivat poiketa 3 kohdan vaatimuksesta, jos hakijalla on oleskelulupa tai oleskelukortti tai jos hakijan luotettavuus ja rehellisyys on tunnettu, rajoittamatta kuitenkaan 8 artiklan soveltamista. 6. Hakemusta jättäessään hakijan on a) oltava vähintään 12-vuotias; b) esitettävä 6 artiklassa tarkoitettu hakemuslomake; c) esitettävä 7 artiklassa tarkoitettu matkustusasiakirja; d) sallittava 8 artiklassa tarkoitettu sormenjälkiensä ottaminen; e) toimitettava 9 artiklassa ja liitteessä II tarkoitetut todistusasiakirjat, jos niitä vaaditaan; f) maksettava 10 artiklassa tarkoitettu maksu. 7. Hakija voi peruuttaa hakemuksensa milloin tahansa ennen kuin hakemuksesta on tehty päätös. 6 artikla Hakemuslomake 8. Jokaisen hakijan on jätettävä hakemuslomake täytettynä ja allekirjoitettuna. Alaikäisten on toimitettava pysyvän huoltajan tai laillisen holhoojan allekirjoittama hakemuslomake. 9. Jäsenvaltioiden on pidettävä hakemuslomake laajasti ja helposti saatavilla, ja se on toimitettava maksutta hakijoille. 10. Hakemuslomakkeen on oltava saatavilla ainakin seuraavilla kielillä: kyseisen jäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla kielillä, sen kolmannen maan tai niiden kolmansien maiden virallisella kielellä tai virallisilla kielillä, joissa hakemuksen voi jättää, ja mahdollisten naapureina olevien kolmansien maiden virallisella kielellä tai virallisilla kielillä. 11. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava hakijoille, millä kielellä tai kielillä hakemuslomake voidaan täyttää. 7 artikla Matkustusasiakirja Hakijan on esitettävä viimeisten viiden vuoden aikana myönnetty koneluettava matkustusasiakirja tai sähköinen koneluettava matkustusasiakirja, joka on voimassa vähintään sen ajan, joksi pääsyä RTP:hen on pyydetty. Matkustusasiakirjassa on oltava kiinnitettynä vaadittu viisumi tai sen yhteydessä on esitettävä vaadittu koneluettava oleskelulupa tai oleskelukortti. Jos hakijalta vaaditaan viisumi, hän voi vaihtoehtoisesti hakea viisumia samaan aikaan kuin hän hakee pääsyä RTP:hen. 8 artikla Biometriset tiedot 12. Jos hakija ei ole aiemmin hakenut pääsyä RTP:hen, jäsenvaltioiden on kerättävä biometrisiä tietoja ottamalla hakijalta digitaalisesti neljä sormenjälkeä alas painetuista sormista siten, että menettelyssä noudatetaan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä Euroopan neuvoston yleissopimuksessa, Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ja Yhdistyneiden Kansakuntien lasten oikeuksien yleissopimuksessa annettuja suojalausekkeita. 13. Jos sormenjälkiä ei ole mahdollista ottaa neljästä sormesta, on otettava sormenjäljet mahdollisimman monesta sormesta. Jäsenvaltioiden on varmistettava asianmukaiset menettelyt hakijan ihmisarvoisen kohtelun varmistamiseksi tapauksissa, joissa sormenjälkien ottamisessa on vaikeuksia. 14. Jos hakijalta aiempaa hakemusta varten otetut sormenjäljet on syötetty ensimmäisen kerran keskusrekisteriin vähemmän kuin 59 kuukautta ennen uuden hakemuksen päivämäärää, ne voidaan jäljentää seuraavaan hakemukseen. Jos kuitenkin voidaan perustellusti epäillä hakijan henkilöllisyyttä tai ei voida välittömästi vahvistaa, että sormenjäljet on otettu ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuna aikana, toimivaltaisten viranomaisten on otettava hakijalta sormenjäljet. 15. Komissio päättää 37 artiklan mukaisesti eritelmistä, jotka koskevat sormenjälkien resoluutiota ja käyttöä biometriseen todentamiseen RTP:ssä. 16. Toimivaltaisten viranomaisten pätevän ja asianmukaisesti valtuutetun henkilökunnan on otettava sormenjäljet. 17. Sormenjälkiä ei saa yhdistää aakkosnumeerisiin tietoihin, ja ne on syötettävä keskusrekisterissä eri osiin. 9 artikla Hakemuksen liitteet 18. RTP:hen pääsyä hakiessaan hakijan on esitettävä a) matkojen tarkoituksiin liittyvät selvitykset; b) todisteet siitä, että hänellä on toimentuloon riittävät varat suhteessa matka- ja majoituskuluihin seuraavien kahden matkan osalta; c) asiakirjat, joista käy ilmi ammatillinen tai perhesyy, kuten että kyseessä on esimerkiksi liiketoiminnan harjoittaja, jäsenvaltioiden ja unionin toimielinten kanssa säännöllisiä virallisia yhteyksiä ylläpitävä virkamies, kansalaisyhteiskunnan järjestöjen edustaja, henkilö, joka matkustaa osallistuakseen koulutukseen, seminaareihin tai konferensseihin, henkilö, joka osallistuu taloudelliseen toimintaan, unionin kansalaisen perheenjäsen tai jäsenvaltion alueella laillisesti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen perheenjäsen. 19. Jos hakija on unionin kansalaisen perheenjäsen, jolla on oikeus vapaaseen liikkuvuuteen, hakijan on esitettävä ainoastaan jäsenvaltion myöntämä oleskelukortti, jos sellainen vaaditaan, ja todisteet henkilöllisyydestään, kansalaisuudestaan ja perhesiteestään unionin kansalaiseen, johon sovelletaan direktiiviä 2004/38/EY. 20. Jos kolmannen maan kansalainen jättää toistuvaisviisumia koskevan hakemuksen ja RTP:hen pääsyä koskevan hakemuksen samaan aikaan ja samassa paikassa, häneltä vaaditaan ainoastaan yhdet hakemusten liitteet. 21. Jos toistuvaisviisumin haltija jättää RTP:hen pääsyä koskevan hakemuksen samassa paikassa, jossa toistuvaisviisumi on myönnetty, mutta ei tee sitä samaan aikaan, toistuvaisviisumihakemusta varten toimitettuja hakemuksen liitteitä voidaan käyttää arvioitaessa RTP-hakemusta. Jos on vähänkään epäilyksiä siitä, ovatko aikaisemmin toimitetut hakemuksen liitteet ajan tasalla, jäsenvaltio voi pyytää uusia liitteitä kymmenen työpäivän kuluessa. Esimerkkiluettelo hakemuksen liitteistä, joita toimivaltaiset viranomaiset voivat hakijalta vaatia, on liitteessä II. 22. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että hakijat esittävät ylläpitositoumusta ja/tai yksityistä majoitussitoumusta koskevan selvityksen täyttämällä kyseisen jäsenvaltion laatiman lomakkeen. Tällaista selvitystä voidaan pyytää enintään seuraavien kahden matkan osalta. Kyseisessä lomakkeessa on ilmoitettava erityisesti a) ylläpito- ja/tai majoitussitoumuksen voimassaoloaika; b) onko se tarkoitettu ylläpito- ja/tai majoitussitoumusta varten; c) toimiiko isäntänä yksityishenkilö, yritys vai organisaatio; d) isäntänä toimivan henkilöllisyys ja yhteystiedot; e) kutsuttu hakija tai kutsutut hakijat; f) majoituspaikan osoite; g) mahdolliset perhesiteet isäntänä toimivaan. Lomake on laadittava jäsenvaltion virallisen kielen tai virallisten kielten lisäksi vähintään yhdellä muulla Euroopan unionin toimielinten virallisella kielellä. Lomakkeessa on annettava sen allekirjoittavalle henkilölle 48 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot. Lomakkeen malli on annettava tiedoksi komissiolle. 23. Toimivaltaiset viranomaiset voivat poiketa yhdestä tai useammasta 1 kohdan vaatimuksesta, jos hakijalla on oleskelulupa tai jos hakijan luotettavuus ja rehellisyys on niiden tiedossa. 10 artikla Maksu 24. Hakijoiden on suoritettava maksu liitteen III mukaisesti. 25. Maksun suuruus tarkistetaan säännöllisesti hallinnollisten kulujen huomioon ottamiseksi. Siirretään komissiolle valta antaa 59 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä maksun muuttamisesta. 26. Maksu on perittävä joko euroina tai sen kolmannen maan kansallisena valuuttana tai siinä kolmannessa maassa yleensä käytettävänä valuuttana, jossa hakemus jätetään, eikä sitä palauteta, riippumatta hakemuksen tuloksesta tai peruuttamisesta. 27. Kun maksu peritään muuna valuuttana kuin euroina, maksun määrä on määritettävä ja tarkistettava säännöllisesti soveltamalla Euroopan keskuspankin vahvistamaa euron valuuttaviitekurssia. Perittävä määrä voidaan pyöristää ylöspäin. 28. Hakijalle on annettava tulostettu tai sähköinen kuitti suoritetusta maksusta. III LUKU Hakemusten tutkiminen ja niistä päättäminen 11 artikla Tutkittavaksi ottaminen 29. Toimivaltaisten viranomaisten on tarkistettava, että – hakija on vähintään 12-vuotias; – hakemus sisältää 5 artiklan 6 kohdan b, c ja e alakohdassa tarkoitetut asiakirjat, – hakijan biometriset tiedot on kerätty; – maksu on peritty. 30. Kun toimivaltaiset viranomaiset ovat todenneet, että 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät, hakemus on otettava tutkittavaksi ja toimivaltaisten viranomaisten on – noudatettava 24 artiklassa kuvattuja menettelyjä; – tutkittava hakemus tarkemmin. 31. Jos toimivaltaiset viranomaiset toteavat, että 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset eivät täyty, hakemusta ei oteta tutkittavaksi eivätkä toimivaltaiset viranomaiset tutki sitä vaan niiden on viipymättä – palautettava hakemuslomake ja kaikki hakijan toimittamat asiakirjat; – hävitettävä kerätyt biometriset tiedot. 12 artikla Hakemuksen tutkiminen 32. Ainoastaan 4 artiklassa tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset voivat tutkia hakemukset ja tarvittaessa haastatella hakijoita. 33. Hakemusta tutkittaessa toimivaltaisen viranomaisten on tarkistettava a) että hakija täyttää asetuksen (EY) N:o 562/2006 5 artiklan 1 kohdassa säädetyt maahantulon edellytykset; b) että hakijan esittämä matkustusasiakirja ja mahdollinen viisumi, oleskelulupa tai oleskelukortti ovat voimassa eivätkä ole virheellisiä, vääriä tai väärennettyjä; c) että hakija todistaa tarpeen tai perustelee aikomuksensa matkustaa usein ja/tai säännöllisesti; d) että hakija ei ole aikaisemmin ylittänyt jäsenvaltioiden alueella oleskelun laillista enimmäisaikaa ja että hän todistaa luotettavuutensa ja rehellisyytensä ja erityisesti vilpittömän aikomuksensa poistua jäsenvaltioiden alueelta oikeaan aikaan; e) hakijan esittämät tiedot suunniteltujen oleskelujen tarkoituksesta ja olosuhteista; f) että hakija todistaa rahatilanteensa alkuperämaassa tai asuinmaassa ja että hakijalla on riittävät varat oleskelukustannusten kattamiseen, kun otetaan huomioon sekä suunniteltujen oleskelujen kestot että alkuperä- tai asuinmaahan paluu tai että hän kykenee hankkimaan laillisesti nämä varat; g) että hakijasta ei ole kuulutusta Schengenin tietojärjestelmässä (SIS); h) että hakijan ei katsota voivan vaarantaa minkään jäsenvaltion yleistä järjestystä, sisäistä turvallisuutta, kansanterveyttä eikä kansainvälisiä suhteita eikä häntä etenkään ole jäsenvaltioiden kansallisissa tietokannoissa samoin perustein määrätty maahantulokieltoon; i) onko hakijalle aiemmin myönnetty pääsy RTP:hen, onko pääsyä jatkettu tai onko se evätty tai peruutettu. Tarkistettaessa, että hakija täyttää asetuksen (EY) N:o 562/2006 5 artiklan 1 kohdassa säädetyt maahantulon edellytykset erityistä huomiota on kiinnitettävä sen arvioimiseen, aiheutuuko hakijasta laittoman maahanmuuton riski tai vaara jäsenvaltioiden turvallisuudelle ja aikooko hakija poistua jäsenvaltioiden alueelta ennen laillisen oleskeluajan päättymistä. 34. Toimeentuloon tarvittavat varat arvioidaan suunnitellun oleskelun tai suunniteltujen oleskelujen keston ja tarkoituksen mukaan jäsenvaltioiden Schengenin rajasäännöstön 34 artiklan mukaisesti asettamien ohjeellisten määrien perusteella soveltamalla asianomaisen jäsenvaltion tai asianomaisten jäsenvaltioiden edullisessa majoituksessa tapahtuvan ylläpidon keskihintoja. Ylläpito- ja/tai majoitussitoumusta koskeva selvitys voi myös olla osoituksena toimeentuloon tarvittavien varojen olemassaolosta. 35. Hakemuksen tutkinta perustuu erityisesti esitettyjen asiakirjojen aitouteen ja luotettavuuteen sekä hakijan antamien ilmoitusten totuudenmukaisuuteen ja luotettavuuteen. Jos hakemuksen tutkimisesta vastaavalla jäsenvaltiolla on vähänkään hakijaan, hänen ilmoituksiinsa tai hakemuksen liitteisiin liittyviä epäilyksiä, se voi kuulla muita jäsenvaltioita ennen kuin hakemuksesta tehdään päätös. 36. Toimivaltaiset viranomaiset voivat hakemusta tutkiessaan perustelluissa tapauksissa pyytää lisäasiakirjoja, joista säädetään 9 artiklassa. 37. Aiempi RTP:hen pääsyn epääminen ei johda automaattisesti uuden hakemuksen epäämiseen. Uutta hakemusta on arvioitava kaikkien käytettävissä olevien tietojen perusteella. 38. Unionin kansalaisten perheenjäsenten jättämiä hakemuksia tutkittaessa on käytettävä samoja kriteerejä kuin tutkittaessa unionin kansalaisten perheenjäsenten jättämiä viisumihakemuksia. 13 artikla Hakemusta koskeva päätös 39. Toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä 11 artiklan nojalla tutkittavaksi otetusta hakemuksesta päätös 25 kalenteripäivän kuluessa hakemuksen jättämisestä. 40. Ellei ole todettu, että hakemusta ei oteta käsiteltäväksi, tai ellei hakija ole peruuttanut hakemusta, on tehtävä päätös a) RTP:hen pääsyn myöntämisestä 14 artiklan mukaisesti tai b) RTP:hen pääsyn epäämisestä 15 artiklan mukaisesti. IV LUKU RTP:hen pääsyn myöntäminen, jatkaminen, epääminen ja peruuttaminen 14 artikla RTP:hen pääsyn myöntäminen ja jatkaminen 41. RTP:hen pääsy on myönnettävä aluksi yhdeksi vuodeksi. Niiden matkustajien pääsyä, jotka ovat noudattaneet Schengen-alueen ulkorajojen ylittämistä ja Schengen-alueella oleskelua koskevia sääntöjä ja määräyksiä, voidaan pyynnöstä jatkaa kaksi kertaa kahdella vuodella tekemättä uutta hakemusta. Pääsyä ei voida myöntää pidemmäksi ajaksi kuin matkustusasiakirja tai matkustusasiakirjat ja mahdollinen viisumi, oleskelulupa tai oleskelukortti ovat voimassa, ja pääsy on myönnettävä 12 artiklan mukaisesti suoritetun tutkimisen perusteella. 42. Henkilöille, joilla on tai joille myönnetään toistuvaisviisumi tai joilla on vähintään vuoden voimassa oleva D-viisumi taikka oleskelulupa, ja unionin kansalaisten perheenjäsenille on myönnettävä pääsy RTP:hen ilman menettelyjä koskevia lisävaatimuksia, jos he täyttävät tässä asetuksessa säädetyt aineelliset vaatimukset. 43. Kun päätös RTP:hen pääsyn myöntämisestä on tehty, keskusrekisteriin on syötettävä 26 artiklassa säädetyt tiedot. 44. Kun päätös RTP:hen pääsyn myöntämisestä on tehty, tunnistevälineeseen on syötettävä 27 artiklassa säädetyt tiedot. 45. Kun päätös RTP:hen pääsyn jatkamisesta on tehty, keskusrekisteriin on syötettävä 30 artiklassa tarkoitetut tiedot. 15 artikla RTP:hen pääsyn epääminen 46. RTP:hen pääsy on evättävä, jos a) hakija esittää matkustusasiakirjan, joka ei ole voimassa tai on virheellinen, väärä tai väärennetty; b) hakijalla ei ole voimassa olevaa oleskelulupaa, oleskelukorttia tai viisumia, jos sitä neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001[37] nojalla vaaditaan, eikä hän täytä niiden myöntämisvaatimuksia; c) hakija ei osoita tarvetta tai perustele aikomustaan matkustaa usein ja/tai säännöllisesti; d) hakija on aikaisemmin ylittänyt jäsenvaltioiden alueella oleskelun laillisen enimmäisajan, eikä hän todista luotettavuuttaan ja rehellisyyttään eikä varsinkaan vilpitöntä aikomustaan poistua jäsenvaltioiden alueelta oikeaan aikaan; e) hakija ei perustele suunniteltujen oleskelujen tarkoitusta tai olosuhteita; f) hakija ei todista rahatilannettaan alkuperämaassaan tai asuinmaassaan, eikä hakijalla ole riittäviä varoja oleskelukustannusten kattamiseen, kun otetaan huomioon sekä suunniteltujen oleskelujen kestot että alkuperä- tai asuinmaahan paluu, eikä hän kykene hankkimaan laillisesti näitä varoja; g) hakijasta on kuulutus SIS-järjestelmässä; h) hakijan katsotaan voivan vaarantaa jonkin jäsenvaltion yleisen järjestyksen, sisäisen turvallisuuden, kansanterveyden tai kansainväliset suhteet, ja erityisesti jos hänet on jäsenvaltioiden kansallisissa tietokannoissa samoin perustein määrätty maahantulokieltoon; tai i) jos on perustellut syyt epäillä hakijan esittämien liiteasiakirjojen aitoutta tai niiden sisällön todenmukaisuutta taikka hakijan esittämien ilmoitusten luotettavuutta. 47. Epäämispäätös ja sen perusteena olevat syyt on ilmoitettava hakijalle liitteessä IV olevalla vakiolomakkeella. 48. Hakijalla, jonka pääsy RTP:hen on evätty, on tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevan oikeuden[38] perusteella oikeus hakea muutosta epäämispäätökseen mahdollisten virheiden riitauttamisen ja oikaisemisen osalta sen jäsenvaltion prosessioikeudellisen lainsäädännön mukaan, jossa hakemuksesta on tehty lopullinen päätös, sanotun kuitenkaan rajoittamatta oikeutta hakea muutosta tuomioistuimissa. Muutosta on haettava siltä jäsenvaltiolta, joka on tehnyt hakemusta koskevan päätöksen, kyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Jäsenvaltioiden on annettava hakijoille tiedot muutoksenhaun yhteydessä noudatettavasta menettelystä liitteen IV mukaisesti. 49. Jos RTP:hen pääsyä koskeva hakemus evätään, keskusrekisteriin on lisättävä 28 artiklassa tarkoitetut tiedot. 16 artikla Peruuttaminen 50. Pääsy RTP:hen on peruutettava a) jos käy ilmi, että RTP:hen pääsyn myöntämistä koskevat edellytykset eivät täyttyneet; b) jos käy ilmi, että RTP:hen pääsyn myöntämistä koskevat edellytykset eivät enää täyty; c) rekisteröidyn matkustajan pyynnöstä. 51. Minkä tahansa jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat 1 kohdan nojalla peruuttaa pääsyn milloin tahansa. 52. Jos muilla viranomaisilla kuin niillä, jotka ovat toimivaltaisia, on näyttöä, joka viittaa siihen, että pääsy RTP:hen olisi 1 kohdan nojalla peruutettava, niiden on viipymättä ilmoitettava asiasta toimivaltaisille viranomaisille. 53. RTP:hen pääsyn peruuttamispäätös ja sen perusteena olevat syyt on ilmoitettava rekisteröidylle matkustajalle liitteessä IV olevalla vakiolomakkeella. 54. Hakijalla, jonka pääsy RTP:hen on peruutettu, on tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevan oikeuden[39] perusteella oikeus hakea muutosta peruuttamispäätökseen mahdollisten virheiden riitauttamisen ja oikaisemisen osalta sen jäsenvaltion prosessioikeudellisen lainsäädännön mukaan, jossa hakemus on peruutettu, ellei pääsyä ole peruutettu rekisteröidyn matkustajan pyynnöstä 1 kohdan c alakohdan nojalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta oikeutta hakea muutosta tuomioistuimissa. Muutosta on haettava siltä jäsenvaltiolta, joka on tehnyt peruuttamista koskevan päätöksen, kyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Jäsenvaltioiden on annettava hakijoille tiedot muutoksenhaun yhteydessä noudatettavasta menettelystä liitteen IV mukaisesti. 55. Jos RTP:hen pääsy peruutetaan, keskusrekisteriin on lisättävä 29 artiklassa tarkoitetut tiedot. 56. Jos pääsyn peruuttamista on pyytänyt rekisteröity matkustaja, hänellä on oikeus pyytää, että hänen tietonsa poistetaan välittömästi. Jäsenvaltioiden on tiedotettava rekisteröidylle matkustajalle tästä oikeudesta. V LUKU Hallinnollisten asioiden hoito ja järjestäminen 17 artikla Hallinnointi 57. Toimivaltaisten viranomaisten on arkistoitava hakemukset. Kussakin hakemuskansiossa on oltava hakemuslomake, jäljennökset siihen liittyvistä lisäselvityksistä, selvitys suoritetuista tarkistuksista ja myönnetyn RTP:hen pääsyn viitenumero, jotta henkilöstö voi tarvittaessa rekonstruoida hakemusta koskevan päätöksenteon taustan. 58. Yksittäisiä hakemuskansioita on säilytettävä niin kauan kuin pääsy RTP:hen on voimassa. 59. Jos RTP:hen pääsy evätään tai peruutetaan, hakemuskansiot on säilytettävä enintään kaksi vuotta. Aika alkaa siitä päivästä, jona toimivaltainen viranomainen tekee pääsyn epäämistä tai peruuttamista koskevan päätöksen. Hakijoiden peruuttamat hakemukset on poistettava viipymättä. Jäsenvaltiot voivat säilyttää hakemuskansioita liitteineen sähköisessä muodossa. 18 artikla Hakemusten tutkimista, tunnistevälineiden antamista, valvontaa ja tilastointia varten tarvittavat resurssit 60. Kunkin jäsenvaltion on huolehdittava hakemusten jättämiseen ja tutkintaan sekä tunnistevälineiden antamiseen liittyvien menettelyjen järjestämisestä. 61. Jäsenvaltioiden on osoitettava hakemusten tutkintaan liittyviin tehtäviin riittävästi pätevää henkilöstöä, jotta voidaan varmistaa, että yleisölle tarjottujen palvelujen laatu on riittävä ja yhdenmukainen. 62. Toimivaltaisten viranomaisten on annettava henkilöstölleen asianmukainen koulutus, ja niiden vastuulla on antaa henkilöstölle täydelliset, täsmälliset ja ajantasaiset tiedot asiaa koskevasta kansallisesta ja unionin lainsäädännöstä. 63. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että hakemusten tutkintaa ja tunnistevälineiden antamista valvotaan säännöllisesti asianmukaisella tavalla, ja toteutettava korjaavia toimenpiteitä, jos todetaan, että tämän asetuksen säännöksistä ja menettelyistä on poikettu. 64. Jäsenvaltioiden on laadittava RTP:tä koskevat vuosittaiset tilastot liitteessä V olevan taulukon mukaisesti. Tilastot on toimitettava tietotekniikkavirastolle kunkin vuoden 1 päivään maaliskuuta mennessä. Tietotekniikkavirasto julkaisee ne. 19 artikla Henkilöstön käyttäytyminen 65. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että hakijat otetaan vastaan kohteliaasti. 66. Toimivaltaisten viranomaisten on tehtäviään suorittaessaan kunnioitettava ihmisarvoa. Kaikkien toimenpiteiden on oltava oikeassa suhteessa niiden tavoitteeseen nähden. 67. Toimivaltaiset viranomaiset eivät tehtäviään suorittaessaan saa syrjiä hakijoita tai rekisteröityjä matkustajia sukupuolen, rodun, etnisen alkuperän, uskonnon tai vakaumuksen, vammaisuuden, iän tai sukupuolisen suuntautumisen vuoksi. 20 artikla Yleisölle suunnattu tiedotus Jäsenvaltioiden on annettava suurelle yleisölle kaikki RTP:hen pääsyn hakemisessa tarvittavat tiedot, erityisesti a) hakemiseen liittyvät kriteerit, edellytykset ja menettelyt; b) hakemusten tutkinnan määräajat; c) maksu; d) minne hakemukset voidaan toimittaa. VI LUKU Tunnistevälineestä ja keskusrekisteristä muodostuvan järjestelmän tekninen rakenne, tietoluokat ja toimivaltaisten viranomaisten suorittama tietojen syöttäminen 21 artikla Tunnistevälineestä ja keskusrekisteristä muodostuvan järjestelmän tekninen rakenne Tunnistevälineestä ja keskusrekisteristä muodostuvaan järjestelmään kuuluvat seuraavat: a) keskusrekisteri, joka sisältää päärekisterin ja vararekisterin, joka voi huolehtia kaikista päärekisterin toiminnoista, jos viimeksi mainittuun tulee vika; b) kussakin jäsenvaltiossa oleva yhdenmukainen rajapinta, joka perustuu yhteisiin teknisiin eritelmiin ja on samanlainen kaikissa jäsenvaltioissa; c) verkkoliityntäpisteet, jotka ovat osa yhdenmukaista rajapintaa ja kunkin jäsenvaltion 3 artiklan 15 kohdassa määritellyn kansallisen järjestelmän keskusrekisteriin yhdistäviä kansallisia liitäntäpisteitä; d) tiedonsiirtoinfrastruktuuri keskusrekisterin ja verkkoliityntäpisteiden välillä; ja e) yhteisiin teknisiin standardeihin perustuva tunnisteväline. 22 artikla Tunnistevälineistä ja keskusrekisteristä muodostuvan järjestelmän tietoluokat 68. Keskusrekisteriin kirjataan ainoastaan seuraavat tietoluokat: a) 25 artiklan 1–4 kohdassa, 26 artiklassa ja 28, 29 ja 30 artiklassa tarkoitetut aakkosnumeeriset tiedot hakijasta ja tieto pääsyn myöntämisestä, epäämisestä, peruuttamisesta tai jatkamisesta; b) 25 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut biometriset tiedot. Aakkosnumeeriset ja biometriset tiedot on tallennettava keskusrekisterissä eri osiin. 69. Tunnistevälineeseen on tallennettava ainoastaan 27 artiklassa tarkoitettu yksilöivä tunniste. 23 artikla Tietojen syöttäminen, muuttaminen, poistaminen, katsominen ja hakeminen 70. Pääsy keskusrekisteriin ja tunnistevälineeseen syöttämään, muuttamaan, poistamaan, suoraan katsomaan tai hakemaan 22 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja tämän asetuksen mukaisesti on varattu ainoastaan toimivaltaisten viranomaisten asianmukaisesti valtuutetulle henkilöstölle tässä asetuksessa säädettyjä käyttötarkoituksia varten. Näille viranomaisille on annettava pääsy ainoastaan siinä laajuudessa kuin käyttötarkoitusten mukaisten tehtävien suorittaminen edellyttää ja oikeassa suhteessa tavoitteisiin nähden. 71. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä toimivaltaiset viranomaiset, joiden asianmukaisesti valtuutetulla henkilöstöllä on pääsy syöttämään, muuttamaan, poistamaan, katsomaan tai hakemaan keskusrekisteriin tai tunnistevälineeseen kirjattuja tietoja. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava tietotekniikkavirastolle viipymättä luettelo näistä viranomaisista, myös 52 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista, ja kaikista luetteloon tehtävistä muutoksista. 72. Tietotekniikkavirasto julkaisee kootun luettelon 2 kohdassa tarkoitetuista viranomaisista Euroopan unionin virallisessa lehdessä neljän kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. Jos luetteloon tehdään muutoksia, tietotekniikkavirasto julkaisee päivitetyn luettelon kerran vuodessa. 24 artikla Hakemuksesta saatavien tietojen syöttämiseen liittyvät menettelyt 73. Jos hakemus otetaan 11 artiklan nojalla tutkittavaksi, toimivaltaisen viranomaisen on luotava siitä viipymättä hakemustiedosto syöttämällä 25 artiklassa tarkoitetut tiedot keskusrekisteriin, mikäli hakijan on annettava nämä tiedot. 74. Jos jotakin tietoa ei oikeudellisista syistä vaadita, kyseiseen kohtaan tai kohtiin merkitään ’ei sovelleta’. 25 artikla RTP:hen pääsyä koskevan hakemuksen jättämisen yhteydessä syötettävät tiedot Toimivaltaisen viranomaisen on syötettävä hakemustiedostoon seuraavat tiedot: 1) yksilöivä hakemuksen numero; 2) statusta koskevat tiedot, joista käy ilmi, että RTP:hen pääsyä on haettu; 3) viranomainen, jolle hakemus on jätetty, sen paikkakunta mukaan lukien; 4) seuraavat hakemuslomakkeesta saadut tiedot: a) sukunimi; etunimi tai etunimet; b) sukunimi syntymähetkellä (aiempi sukunimi tai aiemmat sukunimet), syntymämaa, kansalaisuus tai kansalaisuudet ja sukupuoli; c) syntymäaika, syntymäpaikka; d) matkustusasiakirjan tai -asiakirjojen laji ja numero, asiakirjan myöntänyt viranomainen ja myöntämispäivä sekä voimassaolon päättymispäivä; e) hakemuksen paikka ja päiväys; f) edellä olevan 9 artiklan 5 kohdan nojalla tiedot mahdollisesta henkilöstä, joka vastaa hakijan ylläpitokustannuksista oleskelun ajan, eli i) luonnollisesta henkilöstä hänen suku- ja etunimensä, osoitteensa ja puhelinnumeronsa; ii) yrityksestä tai muusta organisaatiosta sen nimi ja osoite sekä yrityksessä/organisaatiossa toimivan yhteyshenkilön suku- ja etunimi sekä puhelinnumero; g) matkojen päätarkoitukset; h) hakijan kotiosoite ja puhelinnumero; i) mahdollisen viisumitarran numero; j) mahdollisen oleskeluluvan tai oleskelukortin numero; k) nykyinen toimi ja työnantaja; opiskelijoiden osalta oppilaitoksen nimi; l) alaikäisten osalta hakijan huoltajan tai laillisen holhoojan sukunimi ja etunimi tai etunimet; 5) sormenjäljet 8 artiklan mukaisesti. 26 artikla Tiedot, jotka on lisättävä keskusrekisteriin myönnettäessä tai peruutettaessa pääsy RTP:hen 75. Kun on päätetty myöntää pääsy RTP:hen, pääsyn myöntäneen toimivaltaisen viranomaisen on lisättävä hakemustiedostoon seuraavat tiedot: a) statusta koskevat tiedot, joista käy ilmi, että RTP:hen pääsy on myönnetty; b) viranomainen, joka on myöntänyt pääsyn, paikkakunta mukaan lukien; c) RTP:hen pääsyn myöntämispäätöksen paikka ja päiväys; d) pääsyn voimassaolon alkamis- ja päättymispäivä. 76. Jos hakija peruuttaa hakemuksen ennen kuin päätös pääsyn myöntämisestä RTP:hen on tehty, toimivaltaisen viranomaisen on merkittävä tieto hakemuksen tutkimisen päättämisestä tästä syystä ja päättämisen päivämäärä sekä poistettava tiedot hakemustiedostosta. 27 artikla Tiedot, jotka on syötettävä tunnistevälineeseen myönnettäessä pääsy RTP:hen 77. Kun pääsy RTP:hen on päätetty myöntää, pääsyn myöntäneen toimivaltaisen viranomaisen on syötettävä tunnistevälineeseen yksilöivä tunnistenumero. Yksilöivän tunnistenumeron on oltava sama kuin hakemuksen numero. 78. Tunnisteväline on annettava hakijalle. 28 artikla Tiedot, jotka on lisättävä keskusrekisteriin evättäessä pääsy RTP:hen 79. Kun pääsy RTP:hen on päätetty evätä, pääsyn evänneen toimivaltaisen viranomaisen on lisättävä hakemustiedostoon seuraavat tiedot: a) statusta koskevat tiedot, joista käy ilmi, että RTP:hen pääsy on evätty; b) viranomainen, joka on evännyt pääsyn RTP:hen, paikkakunta mukaan lukien; c) RTP:hen pääsyn epäämispäätöksen paikka ja päiväys. 80. Hakemustiedostossa on ilmoitettava myös RTP:hen pääsyn epäämisen perusteet, jotka voivat olla yksi tai useampi 15 artiklan 1 kohdassa luetelluista syistä. 29 artikla Tiedot, jotka on lisättävä keskusrekisteriin peruutettaessa pääsy RTP:hen 81. Kun pääsy RTP:hen on päätetty peruuttaa, päätöksen tehneen toimivaltaisen viranomaisen on lisättävä hakemustiedostoon seuraavat tiedot: a) statusta koskevat tiedot, joista käy ilmi, että RTP:hen pääsy on peruutettu; b) viranomainen, joka on peruuttanut pääsyn, paikkakunta mukaan lukien; c) RTP:hen pääsyn peruuttamispäätöksen paikka ja päiväys. 82. Hakemustiedostossa on ilmoitettava RTP:hen pääsyn peruuttamisen perusteet, jotka voivat olla yksi tai useampi 16 artiklan 1 kohdassa luetelluista syistä. 30 artikla Tiedot, jotka on lisättävä keskusrekisteriin jatkettaessa pääsyä RTP:hen Kun pääsyä RTP:hen on päätetty jatkaa, päätöksen tehneen toimivaltaisen viranomaisen on lisättävä hakemustiedostoon seuraavat tiedot: a) statusta koskevat tiedot, joista käy ilmi, että RTP:hen pääsyä on jatkettu; b) viranomainen, joka on jatkanut pääsyä, paikkakunta mukaan lukien; c) päätöksen paikka ja päiväys; d) jatketun voimassaoloajan alkamis- ja päättymispäivä. VII LUKU Tietojen käyttö 31 artikla Tietojen käyttö hakemusten tutkinnassa, tunnistevälineen katoamis- ja varastamistapauksissa tai kun rekisteröityjen matkustajien rajanylitysten helpottamisessa esiintyy ongelmia 83. Toimivaltaisen viranomaisen on käytettävä keskusrekisteriä hakemuksia tutkiessaan ja niitä koskevia päätöksiä tehdessään, RTP:hen pääsyn peruuttamista tai jatkamista koskevat päätökset mukaan lukien. Lisäksi toimivaltaisen viranomaisen on käytettävä keskusrekisteriä, jos tunnisteväline on kadonnut tai varastettu tai jos rekisteröityjen matkustajien rajanylityksen helpottamisessa esiintyy ongelmia. 84. Edellä 1 kohdassa mainittuja tarkoituksia varten toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä hakuja käyttäen yhtä tai useampaa seuraavista tiedoista: a) yksilöivä hakemuksen numero; b) edellä 25 artiklan 4 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitetut tiedot; c) 25 artiklan 4 kohdan d alakohdassa tarkoitetut matkustusasiakirjaa koskevat tiedot; d) mahdollinen viisumitarran, oleskeluluvan tai oleskelukortin numero. 85. Jos yhden tai useamman 2 kohdassa luetellun tiedon perusteella tehty haku osoittaa, että hakijan tiedot on kirjattu keskusrekisteriin, toimivaltaiselle viranomaiselle on annettava pääsy hakemustiedostoon mutta ei sen erilliseen osaan, joka sisältää biometrisiä tietoja. 86. Kun on kyse RTP:hen pääsyn jatkamisesta tai kun rekisteröityjen matkustajien rajanylitysten helpottamisessa esiintyy ongelmia, toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä haku keskusrekisterin erilliseen osaan biometrisiä tietoja käyttäen ainoastaan, jos rekisteröity matkustaja esittää tunnistevälineen ja sormenjäljet samaan aikaan. Jos haku osoittaa, että rekisteröidyn matkustajan tiedot on kirjattu keskusrekisteriin, toimivaltaiselle viranomaiselle on annettava pääsy hakemustiedostoon myös biometristen tietojen osalta. 87. Toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä haku keskusrekisterin erilliseen osaan pelkästään biometrisiä tietoja käyttäen ilman tunnistevälinettä ainoastaan hakemuksia tutkittaessa, RTP:hen pääsyn peruuttamisesta päätettäessä tai siinä tapauksessa, että tunnisteväline on kadonnut tai varastettu. Jos haku osoittaa, että hakijan tiedot on kirjattu keskusrekisteriin, toimivaltaiselle viranomaiselle on annettava pääsy hakemustiedostoon myös biometristen tietojen osalta. 32 artikla Tietojen käyttö ulkorajojen ylityspaikoilla rajatarkastuksia varten 88. Kun tarkoituksena on helpottaa rekisteröityjen matkustajien rajanylitystä todentamalla rekisteröidyn matkustajan henkilöllisyys ja tarkistamalla, onko tälle myönnetty pääsy RTP:hen ja/tai täyttyvätkö Schengenin rajasäännöstön mukaiset jäsenvaltioiden alueelle tuloa tai sieltä lähtöä koskevat edellytykset, toimivaltaiset viranomaiset saavat tehdä hakuja keskusrekisterissä yksilöivää tunnistenumeroa (tunnisteväline) ja matkustusasiakirjan numeroa käyttäen sen tarkistamiseksi, että pääsy RTP:hen on myönnetty, samalla, kun rekisteröidyn matkustajan henkilöllisyys todennetaan tarkistamalla rekisteröidyn matkustajan sormenjäljet. 89. Jos 1 kohdassa lueteltujen tietojen perusteella tehty haku osoittaa, että rekisteröidyn matkustajan tiedot on kirjattu keskusrekisteriin, toimivaltainen viranomainen saa tiedon, onko haun tulos myönteinen vai kielteinen. 90. Jos rajatarkastus suoritetaan manuaalisesti, rekisteröidyn matkustajan henkilöllisyyden todentaminen voidaan tehdä manuaalisesti tarkastamalla matkustusasiakirja silmämääräisesti, rajoittamatta kuitenkaan 1 kohdan soveltamista. 33 artikla Tietojen käyttö kertomusten ja tilastojen laatimista varten Toimivaltaiset viranomaiset saavat käyttää seuraavia tietoja, mutta ainoastaan kertomusten ja tilastojen laatimista varten ja ilman, että yksittäiset hakijat voidaan tunnistaa: 1) statusta koskevat tiedot; 2) hakijan nykyinen kansalaisuus; 3) hakemuksen päiväys ja paikka; 4) RTP:hen pääsyä koskevan päätöksen tyyppi (tyypit) ja peruste (perusteet); 5) matkustusasiakirjan (matkustusasiakirjojen) laji ja myöntäjämaa; 6) toimivaltainen viranomainen, mukaan lukien paikkakunta, jossa päätös RTP:hen pääsyn myöntämisestä, epäämisestä, peruuttamisesta tai jatkamisesta on tehty, ja päätöksen päiväys; 7) matkojen tarkoitukset; 8) kadonneet tai varastetut tunnistevälineet. VIII LUKU Säilyttämisaika, tietojen muuttaminen ja kadonnut tai varastettu tunnisteväline 34 artikla Tietojen säilyttämisaika 91. Kukin yksittäinen hakemustiedosto on säilytettävä keskusrekisterissä enintään viiden vuoden ajan, tämän kuitenkaan vaikuttamatta 16 artiklan 7 kohdassa, 26 artiklan 2 kohdassa ja 35 artiklassa tarkoitettuun tietojen poistamiseen tai 45 artiklassa tarkoitettuun tietojenkäsittelytapahtumien kirjaamiseen. Tämä ajanjakso alkaa a) myönnetyn tai jatketun RTP:hen pääsyn voimassaolon päättymispäivänä; b) päivänä, jona hakemustiedosto on perustettu keskusrekisteriin, jos hakemus on peruutettu; c) päivänä, jona toimivaltainen viranomainen on tehnyt päätöksen, jos pääsy RTP:hen on evätty tai peruutettu. 92. Kun 1 kohdassa tarkoitettu ajanjakso päättyy, keskusrekisterin on automaattisesti poistettava yksittäinen hakemustiedosto. 93. Rekisteröity matkustaja saa pitää tunnistevälineen. 35 artikla Tietojen muuttaminen ja tietojen poistaminen ennen määräaikaa 94. Vain vastuussa olevalla jäsenvaltiolla on oikeus muuttaa keskusrekisteriin syöttämiään tietoja oikaisemalla tai poistamalla näitä tietoja. 95. Jos vastuussa oleva jäsenvaltio voi osoittaa, että keskusrekisterissä olevat tiedot ovat virheellisiä tai että tietoja on käsitelty keskusrekisterissä tämän asetuksen vastaisesti, sen on tarkistettava asianomaiset tiedot ja tarvittaessa oikaistava tai poistettava ne viipymättä. Näin voidaan menetellä myös rekisteröidyn matkustajan pyynnöstä. 96. Jos jokin muu kuin vastuussa oleva jäsenvaltio voi osoittaa, että keskusrekisterissä olevat tiedot ovat virheellisiä tai että tietoja on käsitelty keskusrekisterissä tämän asetuksen vastaisesti, sen on viipymättä ilmoitettava vastuussa olevalle jäsenvaltiolle. Vastuussa olevan jäsenvaltion on tarkistettava asianomaiset tiedot ja tarvittaessa oikaistava tai poistettava ne viipymättä. 97. Jos hakija on saanut jonkin jäsenvaltion kansalaisuuden ennen 34 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ajanjakson päättymistä, sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen, jonka kansalaisuuden hakija on saanut, on viipymättä poistettava hakemustiedostot keskusrekisteristä. 98. Jos tuomioistuin tai valituslautakunta on kumonnut RTP:hen pääsyn epäämisen, RTP:hen pääsyn evänneen jäsenvaltion on poistettava 28 artiklassa tarkoitetut tiedot viipymättä sen jälkeen, kun RTP:hen pääsyn epäämisen kumoamista koskeva päätös on tullut lainvoimaiseksi. Toimivaltaisen viranomaisen on tutkittava uudelleen edellä mainitun tuomioistuimen tai valituslautakunnan päätöksen kohteena oleva yksittäinen hakemus ottaen huomioon tuomioistuimen tai valituslautakunnan lausunto. 36 artikla Kadonnut tai varastettu tunnisteväline 99. Rekisteröidyn matkustajan on ilmoitettava tunnistevälineen myöntäneelle viranomaiselle tunnistevälineen katoamisesta tai varastamisesta. 100. Jos toimivaltaiset viranomaiset saavat ilmoituksen tunnistevälineen katoamisesta tai varkaudesta kolmannelta osapuolelta, toimivaltaisten viranomaisten on estettävä myönnetty pääsy RTP:hen ja ilmoitettava asiasta jäsenvaltiolle, joka on myöntänyt pääsyn. Vastuussa olevan jäsenvaltion on ilmoitettava rekisteröidylle matkustajalle tunnistevälineen katoamisesta tai varastamisesta puhelimitse, faksitse, kirjeenä tai sähköpostitse. 101. Jos ilmoituksen katoamisesta tai varkaudesta tekee rekisteröity matkustaja, vastuussa olevan jäsenvaltion on tarkistettava, onko RTP:hen myönnetty pääsy. Vastuussa olevan jäsenvaltion on rekisteröidyn matkustajan pyynnöstä annettava uusi tunnisteväline. Muussa tapauksessa myönnetty pääsy on estettävä. 102. Rekisteröidyn matkustajan on vastattava uuden tunnistevälineen kustannuksista. IX LUKU Kehittäminen, toiminta ja vastuualueet 37 artikla Komission täytäntöönpanotoimenpiteiden hyväksyminen 103. Komissio hyväksyy seuraavat toimenpiteet, jotka ovat tarpeen keskusrekisterin, yhdenmukaisten rajapintojen ja tiedonsiirtoinfrastruktuurin kehittämisen ja teknisen toteuttamisen ja jatkokehittelyn kannalta, ja erityisesti a) edellä 8 artiklassa tarkoitetut eritelmät, jotka koskevat sormenjälkien resoluutiota ja käyttöä biometriseen todentamiseen RTP:ssä; b) järjestelmän fyysisen arkkitehtuurin suunnittelu sen tietoliikenneverkko mukaan lukien; c) edellä 24 artiklassa tarkoitettu tietojen syöttäminen; d) edellä 31, 32 ja 33 artiklassa tarkoitettu pääsy tietoihin; e) edellä 34 ja 35 artiklassa tarkoitettu tietojen säilyttäminen, muuttaminen, poistaminen ja poistaminen ennen määräaikaa; f) edellä 36 artiklassa tarkoitettu myönnetyn pääsyn estäminen, jos tunnisteväline on kadonnut tai varastettu; g) jäljempänä 45 artiklassa tarkoitettu kirjattujen tietojen säilyttäminen ja pääsy niihin; h) suorituskykyvaatimukset; i) toimintavaatimusten ja tunnistevälineen ulkoasun määritteleminen. Nämä täytäntöönpanosäädökset annetaan 57 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 38 artikla Kehittäminen ja operatiivinen hallinnointi 104. Tietotekniikkavirasto vastaa päärekisterin, vararekisterin, yhdenmukaisten rajapintojen ja verkkoliityntäpisteiden sekä kansallisten järjestelmien ja verkkoliityntäpisteiden välisen tiedonsiirtoinfrastruktuurin kehittämisestä sekä tunnistevälineen teknisten eritelmien määrittelemisestä mahdollisimman pian sen jälkeen, kun tämä asetus on tullut voimaan ja komissio on hyväksynyt 37 artiklassa tarkoitetut toimenpiteet. Tietotekniikkavirasto voi hyväksyä tunnistevälineen, keskusrekisterin, yhdenmukaisten rajapintojen ja tiedonsiirtoinfrastruktuurin tekniset eritelmät komission myönteisen lausunnon saatuaan. Kehittäminen koostuu teknisten eritelmien laatimisesta ja täytäntöönpanosta, testauksesta ja hankkeen yleisestä koordinoinnista. Tietotekniikkavirasto suorittaa keskusrekisterin kattavan testauksen yhdessä jäsenvaltioiden kanssa. Komissio ilmoittaa testin tuloksista Euroopan parlamentille. 105. Tietotekniikkavirasto vastaa päärekisterin, vararekisterin ja yhdenmukaisten rajapintojen operatiivisesta hallinnoinnista. Se varmistaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, että käytetään aina parasta saatavilla olevaa teknologiaa, siitä tehtävä kustannushyötyanalyysi huomioiden. Tietotekniikkavirasto vastaa myös keskusrekisterin ja verkkoliityntäpisteiden välisen tiedonsiirtoinfrastruktuurin operatiivisesta hallinnoinnista. Keskusrekisterin operatiiviseen hallinnointiin kuuluvat kaikki tehtävät keskusrekisterin pitämiseksi toiminnassa ympäri vuorokauden seitsemänä päivänä viikossa tämän asetuksen mukaisesti sekä erityisesti järjestelmän ylläpito ja tarpeellinen tekninen kehittäminen, joilla varmistetaan, että järjestelmä toimii operationaalisesti tyydyttävällä laadullisella tasolla, erityisesti kun on kyse konsulaattien ja rajanylityspaikkojen keskusrekisteristä tekemään hakuun käytetystä ajasta, jonka olisi oltava mahdollisimman lyhyt. 106. Rajoittamatta Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 17 artiklan soveltamista tietotekniikkavirasto soveltaa asianmukaisia vaitiolovelvollisuutta tai muita vastaavia salassapitovelvollisuutta koskevia sääntöjä kaikkiin RTP:n tietoja käsitteleviin henkilöstönsä jäseniin. Salassapitovelvollisuus jatkuu vielä senkin jälkeen, kun kyseiset henkilöt jättävät virka- tai työsuhteensa tai kun heidän työtehtävänsä ovat muutoin päättyneet. 39 artikla Kansalliset vastuualueet 107. Kukin jäsenvaltio on vastuussa a) kansallisen järjestelmänsä kehittämisestä, yhteydestä keskusrekisteriin ja tunnistevälineiden antamisesta; b) oman kansallisen järjestelmänsä organisoinnista, hallinnoinnista, toiminnasta ja ylläpidosta; c) hallinnoinnista ja järjestelyistä, jotka koskevat toimivaltaisten viranomaisten pääsyä keskusrekisteriin tämän asetuksen mukaisesti, sekä henkilöstöä ja sen profiileja koskevan luettelon laatimisesta ja ajan tasalla pitämisestä. 108. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä kansallinen viranomainen, joka myöntää toimivaltaisille viranomaisille pääsyn keskusrekisteriin ja liittää kyseisen kansallisen viranomaisen verkkoliityntäpisteeseen. 109. Kussakin jäsenvaltiossa on käytettävä tietojen käsittelyssä automaattisia tietojenkäsittelyjärjestelmiä. 110. Ennen kuin niiden viranomaisten, joilla on pääsy- tai käyttöoikeus keskusrekisteriin, henkilöstölle annetaan valtuudet käsitellä keskusrekisteriin tallennettuja tietoja, sen on saatava asianmukaista koulutusta tietoturva- ja tietosuojasäännöistä. 111. Kansallisista järjestelmistä ja kansallisten rajapintojen hoitamisesta aiheutuvat kustannukset katetaan unionin talousarviosta. 40 artikla Vastuu tietojen käytöstä 112. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että tietoja käsitellään lainmukaisesti ja erityisesti että vain asianmukaisesti valtuutetulla henkilöstöllä on pääsy keskusrekisteriin tallennettuihin tietoihin tämän asetuksen mukaisten tehtävien suorittamiseksi. Vastuussa olevan jäsenvaltion on varmistettava erityisesti, että a) tiedot kerätään lainmukaisesti; b) tiedot toimitetaan keskusrekisteriin lainmukaisesti; c) tiedot ovat oikeita ja ajantasaisia silloin kun ne toimitetaan keskusrekisteriin. 113. Tietotekniikkavirasto varmistaa, että keskusrekisterin toiminta on tämän asetuksen ja sen 37 artiklassa tarkoitettujen täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaista. Erityisesti se a) toteuttaa tarvittavat toimenpiteet keskusrekisterin sekä sen ja verkkoliityntäpisteiden välisen tiedonsiirtoinfrastruktuurin turvallisuuden varmistamiseksi, tämän kuitenkaan vaikuttamatta kunkin jäsenvaltion vastuuseen; b) varmistaa, että vain asianmukaisesti valtuutetulla henkilöstöllä on pääsy keskusrekisteriin tallennettuihin tietoihin tietotekniikkaviraston tämän asetuksen mukaisten tehtävien suorittamiseksi. 114. Tietotekniikkavirasto ilmoittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle 2 kohdan nojalla toteuttamistaan toimenpiteistä RTP:n toiminnan käynnistämiseksi. 41 artikla Tietojen säilyttäminen kansallisissa tiedostoissa 115. Jäsenvaltio saa säilyttää kansallisissa tiedostoissaan aakkosnumeeriset tiedot, jotka kyseinen jäsenvaltio on syöttänyt keskusrekisteriin, RTP:n käyttötarkoitusten ja asiaan kuuluvien säännösten mukaisesti, tietosuojasäännökset mukaan lukien. 116. Tietoja ei saa säilyttää kansallisissa tiedostoissa pidempään kuin niitä säilytetään keskusrekisterissä. 117. Edellä olevan 1 kohdan vastaista tietojen käyttöä pidetään väärinkäyttönä kunkin jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti. 118. Tätä artiklaa ei saa tulkita siten, että se edellyttää keskusrekisterin teknistä mukauttamista. Jäsenvaltiot saavat säilyttää tietoja tämän artiklan mukaisesti ainoastaan omalla kustannuksellaan, omalla riskillään ja omien teknisten välineidensä avulla. 42 artikla Tietojen välittäminen kolmansille maille tai kansainvälisille järjestöille Tämän asetuksen nojalla keskusrekisterissä tai hakemusten tutkimisen yhteydessä käsiteltyjä tietoja ei saa missään olosuhteissa siirtää kolmansiin maihin tai kansainvälisille järjestöille eikä asettaa niiden saataville. 43 artikla Tietoturva 119. Toimivaltaisen jäsenvaltion on varmistettava tietojen turvallisuus ennen niiden siirtämistä verkkoliityntäpisteeseen ja siirron aikana. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava keskusrekisteristä saamiensa tietojen turvallisuus. 120. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat kansallista järjestelmäänsä koskevat toimenpiteet, mukaan lukien turvallisuussuunnitelma, joiden avulla a) tiedot suojataan fyysisesti, muun muassa laatimalla varautumissuunnitelmia kriittisen infrastruktuurin suojaamiseksi; b) estetään luvaton pääsy kansallisiin laitoksiin, joissa jäsenvaltio harjoittaa RTP:n tavoitteiden mukaista toimintaa (laitoksiin pääsyn valvonta); c) estetään tietojen siirtämisessä käytettävien välineiden luvaton lukeminen, jäljentäminen, muuttaminen tai poistaminen (tietovälineiden valvonta); d) estetään tietojen luvaton syöttäminen ja tallennettujen henkilötietojen luvaton tarkastelu, muuttaminen tai poistaminen (tietojen säilyttämisen valvonta); e) estetään tietojen luvaton käsittely keskusrekisterissä ja käsiteltyjen tietojen luvaton muuttaminen tai poistaminen (tietojen käsittelyn valvonta); f) varmistetaan, että henkilöillä, joilla on keskusrekisterin käyttöoikeus, on pääsy ainoastaan tietoihin, joita heidän käyttöoikeutensa koskee, yksilöllisten ja yksilöivien käyttäjätunnusten avulla ja luottamuksellisia käyttömuotoja käyttäen (tietoihin pääsyn valvonta); g) varmistetaan, että kaikki viranomaiset, joilla on pääsy keskusrekisteriin, luovat henkilöille, joilla on valtuudet syöttää, muuttaa, poistaa, katsoa ja hakea tietoja, profiilit, joissa esitetään heidän tehtävänsä ja vastuualueensa, ja saattavat heidän käyttäjäprofiilinsa pyynnöstä viipymättä 52 artiklassa tarkoitettujen valvontaviranomaisten käyttöön (henkilöstöprofiilit); h) varmistetaan, että on mahdollista varmentaa ja määritellä, mille elimille henkilötietoja voidaan siirtää tiedonsiirtolaitteilla (tiedonsiirron valvonta); i) varmistetaan, että voidaan tarkastaa ja määritellä, minkälaisia tietoja keskusrekisterissä on käsitelty, milloin niitä on käsitelty, kuka niitä on käsitellyt ja missä tarkoituksessa (tietojen kirjaamisen valvonta); j) estetään erityisesti asianmukaista salaustekniikkaa käyttäen henkilötietojen luvaton lukeminen, jäljentäminen, muuttaminen tai poistaminen siirrettäessä henkilötietoja keskusrekisteriin ja keskusrekisteristä taikka kuljetettaessa tietovälineitä (kuljetuksen valvonta); k) valvotaan tässä kohdassa tarkoitettujen turvallisuustoimenpiteiden tehokkuutta ja toteutetaan tarvittavat sisäiseen valvontaan liittyvät organisatoriset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tätä asetusta noudatetaan (sisäinen valvonta). 121. Tietotekniikkavirasto toteuttaa tarvittavat toimenpiteet 2 kohdassa mainittujen keskusrekisterin toimintaa koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi, turvallisuussuunnitelman hyväksyminen mukaan lukien. 44 artikla Korvausvastuu 122. Henkilöllä tai jäsenvaltiolla, jolle on aiheutunut vahinkoa lainvastaisesta tietojenkäsittelystä tai jostakin tämän asetuksen vastaisesta teosta, on oikeus saada vahingosta vastuussa olevalta jäsenvaltiolta korvaus aiheutuneesta vahingosta. Kyseinen jäsenvaltio vapautuu tästä vastuusta osittain tai kokonaan, jos se osoittaa, ettei se ole vastuussa vahingon aiheuttaneesta tapahtumasta. 123. Jos RTP:lle aiheutuu vahinkoa siitä, ettei jokin jäsenvaltio ole noudattanut tämän asetuksen mukaisia velvoitteitaan, tämä jäsenvaltio on velvollinen korvaamaan tällaisen vahingon, paitsi jos ja siltä osin kuin tietotekniikkavirasto tai toinen RTP:hen osallistuva jäsenvaltio on jättänyt toteuttamatta kohtuulliset toimenpiteet vahingon syntymisen ehkäisemiseksi tai sen vaikutusten rajoittamiseksi mahdollisimman vähiin. 124. Jäsenvaltiota vastaan esitettyihin korvausvaatimuksiin, jotka koskevat 1 ja 2 kohdassa tarkoitettua vahinkoa, sovelletaan vastaajana olevan jäsenvaltion kansallista lainsäädäntöä. 45 artikla Tietojenkäsittelytapahtumien kirjaaminen 125. Kunkin jäsenvaltion ja tietotekniikkaviraston on pidettävä kirjaa kaikista keskusrekisterissä toteutetuista tietojenkäsittelytapahtumista. Kirjatuissa tiedoissa on mainittava 23 artiklan 1 kohdassa ja 31–33 artiklassa tarkoitettu tietojen käyttötarkoitus, käsittelyn päivämäärä ja kellonaika, 25 ja 26 artiklassa ja 28–30 artiklassa tarkoitettu siirrettyjen tietojen luonne, 31–33 artiklassa tarkoitettu haussa käytettyjen tietojen luonne sekä tietoja syöttävän ja niitä hakevan viranomaisen nimi. Lisäksi kunkin jäsenvaltion on pidettävä kirjaa henkilöistä, joilla on asianmukainen lupa syöttää tai hakea tietoja. 126. Tällaisia kirjattuja tietoja saa käyttää ainoastaan tietosuojaan liittyvään tietojenkäsittelyn luvallisuuden valvontaan sekä tietoturvallisuuden varmistamiseen. Kirjatut tiedot on suojattava asianmukaisesti niiden luvattoman käytön estämiseksi, ja ne on tuhottava vuoden kuluttua 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun viiden vuoden säilyttämisajan päättymisestä, jollei niitä tarvita jo aloitetuissa valvontamenettelyissä. 46 artikla Sisäinen valvonta Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jokainen viranomainen, jolla on oikeus käyttää keskusrekisteriä, toteuttaa tämän asetuksen noudattamisen edellyttämät toimenpiteet ja tekee tarvittaessa yhteistyötä valvontaviranomaisen kanssa. 47 artikla Seuraamukset Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että keskusrekisteriin syötettyjen tietojen väärinkäyttäminen on rangaistavaa seuraamuksin, kansallisen lainsäädännön mukaiset hallinnolliset ja/tai rikosoikeudelliset seuraamukset mukaan lukien, ja että seuraamukset ovat tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. X LUKU Rekisteröidyn oikeudet ja valvonnan toteuttaminen 48 artikla Tiedonsaantioikeus 127. Vastuussa olevan jäsenvaltion on ilmoitettava hakijoille ja 25 artiklan 4 kohdan f alakohdassa tarkoitetuille henkilöille seuraavat tiedot: a) 52 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu rekisterinpitäjä ja sen yhteystiedot; b) tarkoitus, johon tietoja käytetään RTP:ssä; c) tietojen vastaanottajaryhmät; d) tietojen säilyttämisaika; e) se, että tietojen kerääminen on pakollista hakemuksen tutkimista varten; f) hakijan oikeus tutustua itseään koskeviin tietoihin ja oikeus pyytää, että häntä koskevat virheelliset tiedot oikaistaan tai että häntä koskevat lainvastaisesti käsitellyt tiedot poistetaan, mukaan lukien oikeus saada tietoa edellä mainittujen oikeuksien käyttöä koskevista menettelyistä ja niiden 52 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen valvontaviranomaisten yhteystiedot, jotka käsittelevät henkilötietosuojaa koskevia vaatimuksia. 128. Edellä 1 k