EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 18.5.2022 JOIN(2022) 24 final YHTEINEN TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, EUROOPPA-NEUVOSTOLLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE puolustusalan investointivajeiden analyysistä ja siihen perustuvista jatkotoimista



1.Johdanto Versailles’ssa 11. maaliskuuta kokoontuneet EU:n valtion- ja hallitusten päämiehet sitoutuivat vahvistamaan puolustusvoimavaroja Venäjän Ukrainaa vastaan toteuttaman sotilaallisen hyökkäyksen vuoksi. Tapaamisten tuloksena sovittiin seuraavista toimista: 1) lisätään puolustusmenoja, 2) tehostetaan yhteistyötä yhteisillä hankkeilla, 3) korjataan puutteet ja saavutetaan voimavaroja koskevat tavoitteet, 4) edistetään innovointia muun muassa siviili- ja sotilasalan synergioiden avulla ja 5) vahvistetaan ja kehitetään puolustusteollisuutta, myös pk-yrityksiä. He myös pyysivät ”komissiota koordinoidusti Euroopan puolustusviraston kanssa esittämään toukokuun puoliväliin mennessä analyysin puolustusalan investointivajeista ja tekemään kaikki tarvittavat aloitteet Euroopan puolustuksen teollisen ja teknologisen perustan vahvistamiseksi”. Pyyntö sisällytettiin myös turvallisuutta ja puolustusta koskevaan strategiseen kompassiin, jonka neuvosto hyväksyi ja jolle Eurooppa-neuvosto antoi tukensa maaliskuussa 2022. Yhteisessä tiedonannossa esitetään pyydetty analyysi Eurooppa-neuvostolle. Tavoitteena on, että EU:n puolustuksen teollinen ja teknologinen perusta vahvistuu merkittävästi jäsenvaltioiden puolustusmenojen lisäyksen seurauksena, mikä lisää perinteistä pelotevaikutusta mahdollisen vastustajan varalta. Yhteinen tiedonanto, joka perustuu erityisesti 15. helmikuuta 2022 annettuun ”puolustuspakettiin”, tarjoaa jäsenvaltioille uusia tapoja lisätä yhteishankintoja ja tehdä yhteistyötä teollisuuden kanssa, jotta se voi lisätä tuotantokapasiteettiaan ja vastata näin kasvaviin tarpeisiin konsolidoidun ja ennustettavamman kysynnän perusteella. Kansalaisten näkemys tarpeesta vahvistaa puolustukseen liittyviä EU:n toimia korostuu Euroopan tulevaisuutta käsittelevän konferenssin loppuraportissa. Tällaiset toimet ovat kriittisiä Euroopan puolustuksen kannalta, kun otetaan huomioon Venäjän ilman edeltävää provokaatiota toteuttama sotilaallinen hyökkäys Ukrainaa vastaan. Puolustusmenot ovat olleet liian vähäisiä jo vuosien ajan. Sen vaikutukset ovat tulleet korostetusti esiin nyt, kun Euroopassa on jälleen sota, ja se on johtanut vajeisiin ja puutteisiin yhteisissä puolustustarvikevarastoissa sekä teollisuuden tuotantokapasiteetin vähenemiseen. Tilanteen korjaamisen lisäksi puolustusmenojen lisäämisellä on vastattava kiireesti lyhyen aikavälin tarpeeseen täydentää ja laajentaa puolustusvarastoja myös Ukrainalle annetun sotilaallisen avun korvaamiseksi. Jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet, että ne lisäävät puolustusmäärärahojaan lähivuosina lähes 200 miljardilla eurolla. Vaikka nämä lisäykset ovatkin välttämättömiä, on olemassa vakava riski, että niillä ei pystytä korjaamaan nykyisiä puutteita, jos varat käytetään koordinoimattomalla tavalla. EU:n jäsenvaltioiden on sen vuoksi paitsi käytettävä enemmän varoja myös investoitava paremmin ja enemmän yhdessä, kuten Versailles’n julistuksessa ja strategisessa kompassissa todetaan. Ainoastaan yhdessä toimimalla jäsenvaltiot voivat maksimoida mittakaavaedut ja selvitä huipputason voimavarojen suurista kustannuksista. Näin ne voivat myös välttää kilpailun rajallisesta toimituskapasiteetista sekä tarpeetonta päällekkäisyyttä. Historiallisten tosiasioiden valossa vaarana kuitenkin on, että jäsenvaltiot valitsevat kansallisia ratkaisuja teollisten ja toimitusvarmuutta koskevien näkökohtien vuoksi tai, jos sellaisia ei ole, turvautuvat – asian kiireellisyys huomioon ottaen – EU:n ulkopuolisiin ratkaisuihin, koska tarjolla ei ole käyttövalmiita ratkaisuja, mahdollisten EU-tason ratkaisujen kustannuksella, vaikka toimitusajat olisivat yhtä pitkät. Puolustusteollisuus voi olla taipuvainen palvelemaan ensisijaisesti oman maansa hallitusta Euroopan laajuisen asiakaskunnan sijaan. Ilman koordinointia ja yhteistyötä kasvaneet investoinnit syventäisivät Euroopan puolustusalan pirstaloitumista, kaventaisivat yhteistyömahdollisuuksia kaluston koko elinkaaren aikana, lisäisivät ulkoisia riippuvuuksia ja todennäköisesti vaarantaisivat yhteentoimivuuden. Lyhyen aikavälin hankinnoilla on tässä suhteessa pitkän aikavälin vaikutuksia, jotka merkitsevät markkinavoiman heikkenemistä ja menetettyjä mahdollisuuksia tulevina vuosikymmeninä. Lyhyesti sanottuna pitkään jatkunut puolustusmenojen niukkuus sekä yhteistyön puute ovat johtaneet kaikilla aloilla kriittisten puolustusvoimavarojen puutteisiin, erityisesti huipputasolla, sekä alan teollisuuden pirstoutumiseen. On olennaisen tärkeää, että EU ei toista aikaisempia virheitä, jotka ovat johtaneet tehottomuuteen, päällekkäisyyksiin ja riippuvuuksiin, ja että se panostaa sen sijaan viime vuosina jäsenvaltioiden puolustusyhteistyön vahvistamiseksi perustettuihin EU:n puolustusaloitteisiin ja voimavarojen kehittämisvälineisiin. Näillä aloitteilla – varsinkin Euroopan puolustusrahastolla – pyritään vähentämään Euroopan puolustusmarkkinoiden hajanaisuutta ja vahvistamaan jäsenvaltioiden puolustustoimien, -suunnittelun sekä -voimavarojen kehittämisen koordinointia erityisesti pysyvän rakenteellisen yhteistyön (PRY), puolustuksen koordinoidun vuosittaisen tarkastelun (CARD) sekä voimavarojen kehittämissuunnitelman avulla. Lisäksi strategisessa kompassissa kehotetaan järjestämään vuodesta 2022 alkaen Euroopan puolustusviraston johtajana toimivan unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan / komission varapuheenjohtajan johtamia puolustusministerien vuotuisia kokouksia, joissa nykyisiä kokoonpanoja kaikilta osin hyödyntäen käsitellään voimavarojen kehittämistä koskevia EU:n puolustusaloitteita. Nämä ovat kaikki tärkeitä askeleita oikeaan suuntaan puutteiden korjaamiseksi, mutta niitä on vahvistettava edelleen uuden tilanteen huomioon ottaen erityisesti yhteisten investointien ja puolustusvoimavarojen hankintojen osalta. Tällaiset toimet ovat ratkaisevan tärkeitä varmistettaessa, että Eurooppa voi saada käyttöön vahvempia ja yhteentoimivampia puolustusvoimavaroja ja vahvistaa samalla Euroopan puolustuksen teollista ja teknologista perustaa (EDTIB), sillä molemmat ovat ratkaisevan tärkeitä Euroopan pitkän aikavälin turvallisuuden ja strategisen riippumattomuuden kannalta. Yleisenä tavoitteena on näin ollen investoida ·yhdessä yhteistyöhankkeiden ja yhteishankintojen avulla mittakaavaetuja hyödyntäen. Yhdessä kehittämällä ja ostamalla saadaan halvemmalla ja vältetään tilanne, jossa jäsenvaltiot kilpailevat rajallisista teollisuuden resursseista, mikä nostaa hintoja entisestään tai syrjäyttää pienemmät tai haavoittuvammassa asemassa olevat jäsenvaltiot. Näin myös varmistetaan solidaarisuus. Asetelma muistuttaa vuosien 2020–2021 koronavirusrokotetilannetta; ·paremmin tukemalla jäsenvaltioita keskittymään EU:n tunnistettuihin voimavaraprioriteetteihin, jotka ovat linjassa Naton prioriteettien kanssa ja joita tarkistetaan myös strategisessa kompassissa annettujen poliittisten ja strategisten ohjeiden valossa. Tässä analyysissä korostetaan tiettyjä kiireellisiä puutteita muuttuneessa strategisessa tilanteessa; ·eurooppalaisesti kannustamalla puolustusalan investointeihin, jotka vahvistavat teollista kasvua, pidemmän aikavälin teollista kapasiteettia ja talouskasvua unionissa kilpailukykyisemmän eurooppalaisen puolustusteollisuuden avulla. EDTIB:n vahvistamisesta on tullut strategisesti tärkeää heikkenevässä geostrategisessa toimintaympäristössä. Tämä hyödyttää myös Natoa, joka on edelleen sen jäsenten yhteisen puolustuksen perusta. EU:n aloitteet puolustusyhteistyön edistämiseksi auttavat myös vahvistamaan oikeudenmukaisempaa transatlanttista taakanjakoa ja tehostavat EU:n panosta Naton toimintaan. Jäsenvaltiot voivat käyttää yhteistä joukkopooliaan kansallisesti tai EU:n, Naton, YK:n taikka minkä tahansa muun toimintakehyksen puitteissa. EU:n voimavarojen kehittämisen prioriteetit ovat linjassa Naton kanssa sovittujen prioriteettien kanssa ja samalla niissä otetaan huomioon erot, jotka liittyvät näiden kahden organisaation luonteeseen ja tehtäviin, ja varmistetaan osapuolten toimien keskinäinen lujittaminen. EU:n ja Naton tehostetusta vuoropuhelusta ja yhteistyöstä sovittiin vuosina 2016 ja 2018 annetuissa yhteisissä julistuksissa, ja puolustusvoimavarojen kehittäminen on niiden peruspilari. Tässä yhteisessä tiedonannossa tarkastellaan a) EU:n puolustusmenoja, b) voimavara- ja tuotantovajeita, myös kaikkein kiireellisimpiä vajeita, jotka on täytettävä, c) tapoja täyttää ne sekä d) vaihtoehtoja vahvistaa puolustusvoimavarojen tarjontaa. 2.EU:n puolustusmenot ja investointivajeen taso Vastauksena uusiin turvallisuusuhkiin useimmat jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet vuonna 2022 puolustusmäärärahojensa merkittävästä lisäämisestä: joissakin tapauksissa lisäykset ovat jopa yli kaksi prosenttia suhteessa niiden BKT:hen, mikä vahvistaa muutama vuosi sitten alkanutta kasvusuuntausta. Vuonna 2020 jäsenvaltiot käyttivät yhteensä yli 200 miljardia euroa puolustukseen, ja vuonna 2021 niiden yhteenlaskettujen menojen arvioidaan kasvaneen 220 miljardiin euroon. Tätä kehitystä ovat kuitenkin edeltäneet vuosia jatkuneet puolustusmenoihin kohdistuneet leikkaukset vuosien 2007–2008 talous- ja rahoituskriisin jälkeen, jolloin puolustusmenot vähenivät 183 miljardista eurosta vuonna 2008 159 miljardiin euroon vuonna 2014. Elpyminen kriisiä edeltäneelle tasolle tapahtui vasta vuosina 2018–2019 (ks. jäljempänä oleva kaavio). Vuosina 2009–2018 jäsenvaltioiden leikkaukset muodostivat noin 160 miljardin euron yhteenlasketun investointivajeen verrattuna vuoden 2008 menotasoon. Tämä sekä puolustusjärjestelmien kustannusten nousun rakenteellinen suuntaus ja joidenkin jäsenvaltioiden keskittyminen joukkojen lähettämiseen liittyviin operaatioihin ovat johtaneet kansallisten joukkojen kokonaismäärän, kalustomäärän ja varastojen merkittävään supistumiseen, ja Ukrainalle annettu tuki on verottanut niitä entisestään. Tämän seurauksena kykyä toimia kattavasti ja tehokkaasti on laiminlyöty myös siksi, että EU:n ulkopuoliset Naton jäsenet, erityisesti Yhdysvallat, ovat paikanneet tarvittaessa vajeita sekä puuttuvia huippuluokan voimavaroja.

Lisäksi Yhdysvallat – ja sitäkin huolestuttavammin Venäjä – ovat viime vuosikymmenen aikana kasvattaneet puolustusbudjettejaan paljon enemmän kuin Eurooppa. On merkille pantavaa, että Kiina kasvatti puolustusbudjettiaan vieläkin enemmän samalla ajanjaksolla. Vuosina 1999–2021 EU:n yhteenlasketut puolustusmenot kasvoivat 19,7 prosenttia, kun Yhdysvalloissa vastaava osuus oli 65,7 prosenttia, Venäjällä 292 prosenttia ja Kiinassa 592 prosenttia. Luvuissa ei ole otettu huomioon Kiinan ja Venäjän puolustusmenojen huomattavaa aliarviointia, sillä niiden talousarvion ostovoima on suurempi kuin valuuttakursseihin perustuva muunnos antaa ymmärtää. Ostovoimapariteetin perusteella Venäjän vuoden 2021 puolustusbudjetin arvioidaan olevan 178 miljardia ja Kiinan 332 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Lisäksi Yhdysvaltojen, Kiinan ja Venäjän puolustusmenojen investointiosuus on huomattavasti suurempi kuin EU:n jäsenvaltioiden. Vaikka jäsenvaltioiden kansallisille puolustusmenoille ei ole määritetty oikeudellisesti sitovaa tavoitetta, suurin osa jäsenvaltioista on sopinut Naton ja/tai PRY:n puitteissa tavoitteesta lisätä puolustusmenoja. Esimerkiksi jos kaikki jäsenvaltiot olisivat käyttäneet kaksi prosenttia BKT:stään ja 20 prosenttia tästä puolustukseen vuosina 2006–2020, tämä olisi johtanut puolustuksen osalta noin 1 100 miljardin euron lisärahoitukseen, josta noin 270 miljardia euroa olisi suuntautunut investointeihin. Lisäksi Euroopan puolustusmenot ovat perinteisesti johtaneet tehokkuuden ja tulosten heikkenemiseen liittolaisiin ja kilpailijoihin verrattuna. Jäsenvaltioiden puolustusyhteistyön puutteen arvioidaan maksavan kymmeniä miljardeja euroja vuodessa. Vaikka Euroopan puolustusmenot kasvoivat vuonna 2020, ainoastaan 11 prosenttia investoinneista käytettiin yhteistoiminnallisesti – mikä on paljon vähemmän kuin PRY:ssä asetettu 35 prosentin tavoite, josta jäsenvaltiot ovat sopineet Euroopan puolustusviraston puitteissa – erotuksena kansallisella tasolla käytettyyn 89 prosenttiin. Yhteistyön puute on johtanut turhiin päällekkäisyyksiin sekä samanlaisten puolustusjärjestelmien moninkertaistumiseen EU:ssa. Lisäksi vaikka vuonna 2020 jäsenvaltioiden yhteenlasketut puolustusalan tutkimus- ja teknologiamenot (T&T-menot) olivat 2,5 miljardia euroa, osuus on ainoastaan 1,2 prosenttia niiden kaikista puolustusmenoista, mikä on huomattavasti vähemmän kuin Euroopan puolustusviraston puitteissa sovittu tavoite, joka on asetettu sitovammin PRY:n puitteissa. 3.Puolustusteollisuuden vajeet Euroopan puolustusteolliseen perustaan kuuluu laaja joukko päätoimeksisaajia, midcap-yrityksiä sekä pieniä ja keskisuuria yrityksiä, jotka kehittävät ja tuottavat suurimman osan kehittyneistä teknologioista ja puolustusvoimavaroista, joita jäsenvaltioiden asevoimat tarvitsevat ja voisivat hankkia. Kaiken kaikkiaan EU:n puolustusalan arvioitu vuotuinen liikevaihto on lähes 84 miljardia euroa. Ala työllistää suoraan arviolta yli 196 000:ta korkean osaamistason työntekijää ja välillisesti yli 315 000 työntekijää. Ala on yleisesti kilpailukykyinen, mutta sillä on vaikeuksia ja vajeita. Puolustusalan yritykset toimivat edelleen pääasiassa kansallisesti ja hyötyvät tiiviistä suhteesta kansallisiin hallituksiin. Tämä markkinoiden rakenne ja vähäiset investoinnit ovat johtaneet siihen, että useat kansalliset toimijat toimivat pienillä markkinoilla ja tuottavat siksi pieniä määriä. Kansallisella ja Euroopan tasolla toteutetut yhdentymistoimet ovat jääneet hyvin kauaksi Yhdysvaltojen teollisuuden yhdentymisestä. Tästä syystä EDITB on edelleen erittäin hajanainen erityisesti muilla kuin ilmailu- ja ohjusalalla. Tämä heikentää huomattavasti sen kykyä parantaa kilpailukykyään yhdistämällä T&K-toimintaa ja mittakaavaetuja tuotannossa. Lisäksi riippuvuuksia on joissakin keskeisissä puolustustarvikkeissa, joiden osalta EDTIB ei tarjoa omia ratkaisuja. EDTIB:n vaikeuksien perimmäisiä syitä ovat edellä kuvatut jäsenvaltioiden investointivajeet sekä menojen hajanaisuus sekä se, että hyvin merkittävää osaa jäsenvaltioiden menoista ei investoida EDTIB:hen edes silloin, kun saatavilla olisi EU:ssa valmistettu tuote. Esimerkkinä mainittakoon, että arvioiden mukaan vuosina 2007–2016 yli 60 prosenttia EU:n puolustushankintojen budjetista käytettiin EU:n ulkopuolelta tulevaan sotilaalliseen tuontiin, mikä edellyttää kolmansiin maihin sovellettavia valvontatoimia tai rajoituksia. Paluu korkean intensiteetin konfliktitilanteeseen ja lisääntynyt alueellinen uhka edellyttävät EU:n puolustusalan teollisen ekosysteemin konversiota EU:ssa, jotta voidaan varmistaa toimitusvarmuus ja tarvittaessa tuotantokapasiteetin laajentaminen tai valmius sen lisäämiseen. Lisäksi kun kyse on murroksellisista teknologioista (esim. tekoäly ja kvanttiteknologia), jotka voivat muuttaa radikaalisti tulevaisuuden taistelutilanteita ja -kalustoa, edellä kuvatut perimmäiset syyt saattavat vaikuttaa EDTIB:n kilpailukykyyn pitkällä aikavälillä ja sen kykyyn kehittää kehittyneitä voimavaroja (esim. hypersooniset järjestelmät ja yhteistoiminnallinen sodankäynti). 4.Puolustusvoimavarojen vajeet Strategisessa kompassissa todettiin, että EU:n yleisenä tavoitteena on kehittää edelleen kattavat joukot, jotka ovat ketteriä ja liikuteltavia, yhteentoimivia, teknisesti edistyneitä, energiatehokkaita ja kestäviä. Siinä myös muistutetaan jo tunnistetuista puutteista kriittisisissä voimavaroissa, jotka ovat välttämättömiä, jotta unioni voi hoitaa kaikki perussopimuksessa esitetyt yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan (YTPP) tehtävät ja erityisesti ne, jotka ovat intensiteetiltään suurempia. Nämä puutteet sisältyvät prioriteetteihin, jotka jäsenvaltiot ovat asettaneet vuoden 2018 voimavarojen kehittämissuunnitelmassa, jota aiotaan tarkastella uudestaan strategisen kompassin valossa ja joka on edelleen EU:n puolustusaloitteiden yhdenmukaisuuden keskeinen viitekehys. Näiden painopisteiden toteuttamiseksi Euroopan puolustusrahastosta annetaan rahoitustukea toimintakykyä tehostavien tekijöiden ja keskeisten voimavarojen kehittämiseen. Samalla myös jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä niiden toteuttamiseksi 60 hankkeessa PRY:n puitteissa. Komissio ja Euroopan puolustusvirasto ovat analysoineet puolustusinvestointien vajeita. Tässä yhteydessä Euroopan puolustusvirasto on esittänyt jäsenvaltioille analyysin investointivajeista, jotka olisi täytettävä lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, seuraavan kolmen toimintalinjan mukaisesti: 1) valmistautuminen (valmiuden lisääminen, mukaan lukien Ukrainalle annettavaan tukeen liittyvä varastojen täydentäminen), 2) nykyisten asevoimien ja voimavarojen lisääminen ja 3) voimavarojen vahvistaminen ja nykyaikaistaminen EU:ssa sovittujen voimavaraprioriteettien pohjalta ja CARDin tiedot huomioon ottaen (ks. liite). Kun otetaan huomioon turvallisuusuhkien lisääntyminen sekä komission ja Euroopan puolustusviraston koordinoitu analyysi, komissio ja korkea edustaja ehdottavat keskittymistä seuraaviin kiireellisimpiin voimavarapuutteisiin, joihin Euroopan puolustusteollisuus voi vastata: 1.Varastojen täydentäminen: Varmistetaan asevoimien taisteluvalmius ja koordinoidaan keskenään kilpaileva kansallista kysyntää, mikä auttaa välttämään hintakierrettä ja varmistamaan, että kaikkein haavoittuvimmassa asemassa olevilla mailla on mahdollisuus saada tarvittavat voimavarat. 2.Korvaaminen: Luovutaan vaiheittain EU:n asevoimien käytössä edelleen olevista neuvostoaikaisista järjestelmistä (esim. taistelupanssarivaunut, panssaroidut taisteluajoneuvot, jalkaväen taisteluajoneuvot, kuljetuspanssarivaunut ja raskas tykistö) ja korvataan ne eurooppalaisin ratkaisuin osana laajempaa pyrkimystä parantaa nykyisiä valmiuksia, tukea yhteentoimivuutta ja parantaa toimitusvarmuutta. 3.Vahvistaminen: Vahvistetaan jäsenvaltioiden monikerroksisia ilma- ja ohjuspuolustusjärjestelmiä alkaen keskipitkistä järjestelmistä haavoittuvimmassa asemassa olevien osalta. Väestökeskittymien, sotilasjoukkojen ja/tai kriittisen infrastruktuurin puolustaminen ilma- ja ohjusuhkilta on keskeinen haaste uudessa turvallisuustilanteessa. Näiden kiireellisten voimavarapuutteiden lisäksi komissio ja korkea edustaja ehdottavat työn jatkamista seuraavien keskipitkän ja pitkän aikavälin strategisten voimavarojen osalta Euroopan puolustusvalmiuksien parantamiseksi pitkäkestoisten uhkien varalta: ·Ilmaulottuvuus: Keskikorkeuden ja pitkän lentoajan omaava miehittämätön ilma-alusjärjestelmä (Eurodrone), joka kuuluu osana PRY:n ja Euroopan puolustusrahaston hankkeisiin, on muuttunut tärkeämmäksi. Lyhyen ja keskipitkän aikavälin prioriteetteja ovat ilmatankkausvalmiuksien ja nykyisen lentokaluston parantaminen ja laajentaminen, monikerroksisen yhteisesti hallittavissa olevan ilmapuolustuksen rakentaminen sekä miehittämättömien ilma-alusten torjuntavalmiuksien ja aseistettujen keskikokoisten miehittämättömien ilma-alusten kehittäminen ja hankinta. Keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä taistelualueen eristämiskykyjärjestelmien ja monikäyttöisen hävittäjäkaluston nykyaikaistaminen EU:ssa on toinen osa-alue, jolla jäsenvaltiot aikovat tehdä uusia investointeja ja jolla koordinoitu lähestymistapa auttaisi optimoimaan resursseja, myös seuraavan sukupolven järjestelmien kehittämiseksi. ·Maaulottuvuus: Taistelupanssarivaunujen ja panssaroitujen taisteluajoneuvojen kannan parantamisesta ja laajentamisesta sekä seuraavan sukupolven järjestelmien hankkimisesta on tullut kiireellinen tehtävä monille jäsenvaltioille, kun Euroopassa on jälleen ryhdytty käymään laajamittaista korkean intensiteetin sotaa. Maataisteluvalmiuksien vahvistamiseen olisi kuuluttava torjuntatuki, erityisesti monenlaisia panssaritorjunta- ja tykistöjärjestelmiä, ja huomiota olisi kiinnitettävä erityisesti täsmäiskuihin ja tykistötorjuntaan.

·Meriulottuvuus: Jäsenvaltioiden merivoimien vahvistaminen edelleen on yhä tärkeää Mustastamerestä, Itämerestä ja Välimerestä käytävien kiistojen kärjistyessä, minkä lisäksi on vahvistettava joukkojen ja voiman projisointia mutta myös taistelualueen eristämiskyky- ja rannikkopuolustusjärjestelmiä. Tähän kuuluvat fregatit, sukellusveneet ja partiokorvetit merellisen turvallisuuden varmistamiseksi. Keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä tiedustelu-, valvonta- ja taktiset tiedusteluvalmiudet (ISR-valmiudet) sekä viestiyhteyksien suojelu merellä hyötyvät huipputason yhteentoimivista aluksista, joilla täydennetään pinta- ja vedenalaista valvontaa varten tarkoitetuilla miehittämättömillä järjestelmillä. ·Avaruus (yhteenliitettävyys, valvonta, suojelu): Ukrainan sota on osoittanut myös satelliittipohjaisten suojattujen yhteyksien, kuten erittäin häiriönsietokykyisen eurooppalaisen ultrasuojatun yhteenliitettävyysohjelman ja siihen kuuluvan kvanttisalauksen, sekä avaruuteen perustuvan maanhavainnoinnin merkityksen kriittisinä mahdollistajina. Synergian optimointi EU:n avaruuspohjaisen yhteenliitettävyysohjelman kanssa on yksi tässä yhteydessä tehtävän yhteistyön eduista. EU:n avaruusinfrastruktuurin suojaaminen uhkilta (avaruustilannetietoisuus) on myös yhä tärkeämpi tavoite. Avaruusresurssit voivat myös olla keskeinen tekijä vahvassa varhaisvaroitusjärjestelmässä, jota tarvitaan ohjusten (esim. ballististen ja hypersoonisten ohjusten) havaitsemiseen ja niiden jäljittämiseen. ·Kyberpuolustus: Valtiollisten toimijoiden tekemien kyberhyökkäysten kasvavan riskin torjumiseksi geopoliittisessa kilpailutilanteessa EU ja sen jäsenvaltiot voisivat käynnistää toimet kattavien kyberpuolustusvoimavarojen (tutkimus, havaitseminen, suojelu ja vastatoimet, mukaan lukien aktiiviset puolustusvalmiudet) kehittämiseksi. Tähän kuuluvat valmiudet kybertilannetietoisuuteen ja tietojen jakamiseen (myös mahdollisten synergioiden hyödyntäminen turvaoperaatiokeskusten kyberturvallisuusjärjestelyinfrastruktuurin – ”Cyber Shield” – kanssa), sotilasoperaatioiden kyberresilientti ja yhteentoimiva johtaminen ja valvonta, kyberturvallisuusharjoitus ja -koulutus sekä kansallisen tason kyberreservijoukot. EU voi tarjota tässä foorumin EU:n yksiköiden ja jäsenvaltioiden yhteistyölle, asianomaisten EU:n ohjelmien synergiat mukaan lukien. Ukrainan sota on myös vahvistanut tehokkaan ja tuloksellisen logistiikan tärkeyden, mukaan lukien joukkojen, kaluston ja tarvikkeiden huolto ja liikkuminen operaatioalueelle/-alueelta ja sen kautta. Komissio on nopeuttanut Verkkojen Eurooppa -välineen sotilaallisen liikkuvuuden määrärahojen täytäntöönpanoa ja on valmis ottamaan ne etupainotteisesti käyttöön monivuotisen rahoituskehyksen asettamissa rajoissa. Erityisesti kuljetusinfrastruktuuriin tarvitaan lisää investointeja. Jäsenvaltioiden kanssa käydyt neuvottelut niiden kaksikäyttöön soveltuvan kuljetusinfrastruktuurin hankekokonaisuudesta sekä yhteisrahoitusta koskevaan ensimmäiseen ehdotuspyyntöön saadut lukuisat hakemukset osoittavat, että niin määrärahoja kuin niiden käyttöastetta on lisättävä. EU:n olisi jatkettava työtään, joka koskee sotilaallisen liikkuvuuden lisäämistä ja strategisen ja taktisen maa-, ilma- ja merikuljetuskyvyn sekä siviili- ja sotilasoperaatioiden synergioiden vahvistamista kuljetusten, resilienssin ja energiatehokkuuden osa-alueilla, ja lisättävä laajemmin pelastuspalvelussa, rajaturvallisuudessa ja puolustuksessa tarvittavien voimavarojen keskinäisiä synergioita. 5.Tehostetun puolustusyhteistyön puitteet Komissio ja korkea edustaja ehdottavat edellä esitettyjen vajeiden korjaamiseksi seuraavaa etenemistapaa puolustustarvikkeiden yhteishankintojen koordinointiin ja edistämiseen. Varastojen täydentäminen on ehdotetuista toimista kaikkein kiireellisin. Etenemistapa täydentäisi EU:n puolustusalan yhteistyöhankkeita, kuten Euroopan puolustusrahastoa ja PRY:tä, ja vahvistaisi synergioita muiden EU-ohjelmien kanssa. Euroopan puolustusteollisuudella on hyvät valmiudet, ja sillä on tarjota tuotteita kaikilla mainituilla aloilla. EU:n puolustusaloitteiden menestys riippuu jäsenvaltioiden sitoutumisesta parempaan varojen käyttöön eli investoimiseen, hankintoihin ja yhdessä toimimiseen yhteisen edun nimissä. Ehdotettu yhteistyöhön perustuva lähestymistapa on ratkaisevan tärkeä, jotta voidaan virtaviivaistaa ja vahvistaa niin kysyntää (suunnittelu ja hankinta) kuin tarjontaakin (tuotekehitys ja tuotanto) Euroopan puolustussektorilla. 5.1. Välittömät toimenpiteet: koordinointia tukeva työryhmä Komissio ja korkea edustaja / puolustusviraston johtaja perustavat viipymättä yhteisten puolustushankintojen työryhmän, jonka tehtävänä on yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa koordinoida niiden erittäin lyhyen aikavälin hankintatarpeita uudessa turvallisuustilanteessa. Aluksi työryhmä keskittyisi keskinäisten häiriövaikutusten välttämiseen sekä koordinointiin, jotta vältytään tilanteelta, jossa hankkijat pyrkivät kilpaa varmistamaan tilauksensa, mikä johtaisi hintojen karkaamiseen, kysynnän ruuhkautumiseen ja tarvikepulaan. Lisäksi haavoittuvammassa asemassa olevien jäsenvaltioiden olisi vaikea hankkia välttämättömiä tuotteita. Työryhmän tavoitteena on estää samanaikaisista kansallisista hankintatoimista mahdollisesti aiheutuvat häiriötilanteet. Tähän voisi kuulua tiedonkeruun keskittäminen, menetelmätuen tarjoaminen ja hankintojen koordinointi tai hallinta. Työryhmä myös laatisi kokonaisarvion tarpeista ja kartoittaisi niiden täyttämiseen tarvittavan EU:n teollisuuden tuotantokapasiteetin ja tukisi kapasiteetin kasvattamista. EDA voisi jo nyt helpottaa tällaisia erittäin lyhyen aikavälin yhteishankintoja työryhmän puitteissa ja yhteistyössä komission kanssa omaa asiantuntemustaan ja kokemustaan hyödyntäen. Työryhmä harjoittaisi koordinointia myös välitysjärjestelmäyksikön kanssa. Yksikkö on perustettu Euroopan ulkosuhdehallinnon / EU:n sotilasesikunnan yhteyteen koordinoimaan Ukrainalle annettavaa sotilasapua. Tavoitteena on tukea jäsenvaltioita varastojen täydentämisen kannalta kiireellisimpien tuotteiden hankinnassa. 5.2. EU:n lyhyen aikavälin väline puolustusteollisuuden kapasiteetin kehittämiseksi yhteishankinnoilla Ilman koordinointia ja yhteistyötä jäsenvaltioiden kasvaneet investoinnit syventäisivät Euroopan puolustusalan pirstaloitumista, kaventaisivat yhteistyömahdollisuuksia kaluston koko elinkaaren aikana, lisäisivät ulkoisia riippuvuuksia ja todennäköisesti vaarantaisivat yhteentoimivuuden. Lyhyen aikavälin hankinnoilla on tässä suhteessa pidemmän aikavälin vaikutuksia, jotka heikentäisivät markkinavoimaa ja johtaisivat menetettyihin mahdollisuuksiin tulevina vuosikymmeninä. Jäsenvaltioiden on kiireellisesti palautettava puolustussektorin torjuntavalmius ottaen huomioon vallitseva turvallisuustilanne ja Ukrainaan jo tehdyt siirrot. Varsinkin tarvikevarastojen täydentäminen mahdollistaisi lisäavun antamisen Ukrainalle. Ukrainalle sotilaallista apua antavat jäsenvaltiot voivat saada taloudellista korvausta Euroopan rauhanrahastosta. Varastojaan ja kalustoaan täydentäessään niiden olisi kuitenkin tartuttava tilaisuuteen tehdä se yhteistoiminnassa, koska mittakaavaetuja hyödyntämällä rahalle saadaan enemmän vastinetta ja samalla voidaan parantaa yhteentoimivuutta. Tämä edellyttää myös EDTIB:n kehittämistä ja vahvistamista. Tätä tarkoitusta varten komissio aikoo ehdottaa solidaarisuuden hengessä suunniteltua lyhyen aikavälin välinettä, jolla halukkaita jäsenvaltiota kannustetaan yhteishankintoja tekemällä paikkaamaan kiireellisimmät ja kriittisimmät vajeet ja varsinkin ne, jotka ovat seurausta reagoinnista käynnissä olevaan hyökkäykseen. Uusi väline edistäisi osaltaan yhteisiä puolustushankintoja, ja siihen liittyvä unionin rahoitus auttaisi kehittämään ja uudistamaan jäsenvaltioiden puolustusteollisuuden kapasiteettia. EU:n rahoitustuki siivittää jäsenvaltioiden uusia puolustusalan investointeja ja on eduksi Euroopan teolliselle perustalle. Samalla varmistetaan jäsenvaltioiden toimintakyky ja parempi yhteentoimivuus. Uuden välineen käytön olisi oltava selkeää ja yksinkertaista, mutta jäsenvaltioiden olisi täytettävä tietyt kriteerit. Yksi sellainen voisi olla, että yhteishankintaan osallistuu vähintään kolme jäsenvaltiota. Komissio tukeutuu uuden välineen täytäntöönpanossa työryhmän apuun. Komissio on valmis investoimaan järjestelyyn 500 miljoonaa euroa kahden vuoden aikana (2022–2024). Tätä varten komissio ehdottaa, että lainsäätäjät hyväksyvät välineen käyttöönottoa ja siihen liittyvää budjettivarojen lisäystä koskevan asetuksen nopeutetussa menettelyssä. 5.3. EU:n yhteisten puolustushankintojen kehys Uuteen turvallisuusparadigmaan kytkeytyvien lyhyen aikavälin kiireellisten tarpeiden ohella on tarpeen edistyä EU:n yhteisen puolustushankintojen kehyksen käyttöönotossa. Euroopan puolustusrahasto on järeä väline, jolla EU voi kannustaa puolustusalan yhteiseen tutkimukseen ja kehitystyöhön (T&K) prototyyppitasolle asti. EDAlla on toimivalta tehdä yhteisiä hankintoja ja se tekee niitä jo. Virastoa on kuitenkin vahvistettava, jotta EU voisi hyötyä kaikin puolin tarkoituksenmukaisesta yhteishankintakapasiteetista. Siksi komissio aikoo esittää vuoden 2022 kolmannella neljänneksellä Euroopan puolustusalan investointiohjelmaa (EDIP) koskevan asetusehdotuksen. Ehdotuksen tavoitteena on vahvistaa ehdot ja kriteerit, jotka jäsenvaltioiden on täytettävä, jotta ne voivat muodostaa eurooppalaisen puolustusvoimavarakonsortion (European Defence Capability Consortium, EDCC). Konsortio hankkii siihen osallistuvien jäsenvaltioiden käyttöön puolustusvoimavaroja, jotka on kehitetty yhteistyössä EU:ssa ja joille myönnettäisiin vapautus arvonlisäverosta. Tällainen uusi väline täydentäisi EDAn puitteissa tarjolla olevia vaihtoehtoja, ja sitä voitaisiin hyödyntää myös PRY-hankkeissa.

Uutta tuotetta koskevassa T&K-yhteistyössä EDCC:lle olisi hyötyä myös puolustusalan hankintoja koskevan direktiivin 13 artiklan c alakohdassa säädetystä joustosta, myös tuotteen elinkaaren myöhemmissä vaiheissa tai osassa niitä. EDCC vahvistaisi yhteistyötä ja toisi lisähyötyjä, joista esimerkkinä mainittakoon yhteentoimivuus koko elinkaaren ajan, käyttöä, huoltoa ja korjausta koskevien menettelyjen ja koulutusohjelmien yhdenmukaistaminen sekä mittakaavaedut. Alv-vapautus koskisi myös käyttöä, huoltoa ja käytöstä poistamista, joista aiheutuu merkittäviä kustannuksia puolustuskaluston elinkaaren aikana. EDCC:n välityksellä hankitut voimavarat olisivat jäsenvaltioiden käytössä joko kansallisesti tai YTPP-operaatioissa sekä YK:n ja Naton puitteissa toteutettavassa toiminnassa. EDCC:tä voitaisiin käyttää myös synergioiden luomiseen sekä EU:n pelastuspalvelu-, rajaturvallisuus- ja puolustustarpeiden täyttämiseen tarvittavien voimavarojen kysynnän keskittämiseen. EDIP-asetus voisi toimia lähtökohtana sellaisille yhteisille kehitys-ja hankintahankkeille, joihin liittyy vahva yhteinen etu jäsenvaltioiden ja unionin turvallisuuden kannalta. Lyhyen aikavälin välineen toimintaperiaatetta laajentamalla asetus voisi tarjota lähtökohdan myös rahoitustoimille, joilla unioni vahvistaa puolustusalan teollista pohjaa Euroopassa erityisesti hankkeissa, joissa yksikään jäsenvaltio ei selviäisi kehitystyöstä tai hankinnoista yksin. 5.4. Tavoitteena EU:n yhteinen puolustusalan strateginen suunnittelu- ja hankintatoiminto Yhteistyöhön kentällä kannustavien välineiden lisäksi on äärimmäisen tärkeää, että ylätason koordinointiin suhtaudutaan tavoitteellisemmin. EU:n tasolla tarvitaan koordinointia, jotta vältytään tilanteelta, jossa 27 jäsenvaltiolla on erilliset lähestymistavat. Nykyiset prosessit ja toimintatavat eivät ole kaikenkattavia eivätkä mahdollista riittävää priorisointia. Sitä mukaa kuin jäsenvaltiot aloittavat suunnitteluprosessiensa mukauttamisen uuden turvallisuusympäristön huomioon ottamiseksi, on äärimmäisen tärkeää omaksua rakenteellisempi lähestymistapa – EU:n yhteinen puolustusalan strateginen suunnittelu- ja hankintatoiminto – uuden tavoitteen saavuttamiseksi koordinoidusti. Toiminnon olisi perustuttava käytössä oleviin prosesseihin ja rakenteisiin ja yhdenmukaisuus Naton suunnitteluprosessin kanssa olisi varmistettava. Tätä varten voitaisiin harkita EU:n yhteistä puolustusalan suunnittelu- ja hankintatoimintoa, johon osallistuisivat jäsenvaltiot, korkea edustaja / EDAn johtaja ja komissio. Toiminnolla varmistettaisiin yhteinen ja kattava monivuotinen suunnittelu, joka perustuisi Euroopan puolustusrahaston monivuotiseen toimintaan sekä tarpeiden ja eritelmien tarkentamiseen. Se myös toimisi EU:n yhteishankintayksikkönä ja tukisi jäsenvaltioita niiden yhteishankinnoissa, myös puolustusrahastosta rahoitettavissa hankkeissa. Kohdassa 4.1 kuvattua työryhmän toimintaa voitaisiin pitää tällaisen toiminnon esivaiheena. 5.5. Euroopan puolustusteollisuuden kapasiteetin vahvistaminen Eurooppalaisen puolustusyhteistyön tehostaminen edellyttää määrätietoista toimintasuunnitelmaa, joka tarjoaa puolustusteollisuudelle selkeyttä ja näkyvyyttä. Suunnitelma tukee puolustusteollisuutta tuotantokapasiteettiin investoimisessa sekä sen kasvattamisessa ja uudenaikaistamisessa, mahdollistaa toimitusten mahdollisten pullonkaulojen ennakoimisen ja poistamisen ja varmistaa puolustusvoimavarojen toimitusvarmuuden EU:ssa. Komissio tukee puolustusteollisuutta sen pyrkiessä uudenaikaistamaan tuotantolinjansa ja -prosessinsa, kasvattamaan tuotantokapasiteettia, vähentämään elintärkeitä riippuvuuksia ja poistamaan kriittiset pullonkaulat. Tätä silmällä pitäen komissio ehdottaa, soveltuvin osin yhteistyössä EDAn kanssa, seuraavia toimenpiteitä: ·EU:n nykyisen ja jatkossa tarvittavan tuotantokapasiteetin kartoittaminen, mukaan lukien teollisuusstrategian puitteissa ja muilla foorumeilla käynnissä olevat toimet (esim. EDAn keskeiset strategiset toimet). Tavoitteena on yhteinen näkemys tuotantokapasiteetista ja tarpeesta varmistaa toimitusvarmuus EU:ssa, myös toimitukset kaikkein haavoittuvimmassa asemassa oleville jäsenvaltioille. ·Valmistautuminen siihen, että puolustusteollisuudella on kriisiaikoina mahdollisuus saada kriittisiä raaka-aineita ja muita keskeisiä komponentteja, tuotannossa tarvittavat työstökoneet mukaan lukien. Komissio aikoo esittää kriittisiä raaka-aineita koskevan aloitteen ja lainsäädäntötoimenpiteitä, joilla pyritään parantamaan EU:n selviytymiskykyä ja kriittisten raaka-aineiden toimitusvarmuutta, myös puolustuksen alalla. ·Lisäksi suunnitellaan puolustusalan erityisosaamiseen, myös kybertaitoihin, liittyviä toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että puolustusteollisuudella on tarvitsemansa työvoima ja että työntekijät myös pysyvät työssään. Tämä koskee erityisesti luonnontieteitä, teknologiaa, insinööritieteitä ja matematiikkaa (nk. STEM-tieteet) sekä mitä tahansa sellaista alaa, joka liittyy käynnissä oleviin toimiin tuotantokapasiteetin lisäämiseksi. Erityistä huomiota kiinnitetään kaikenlaisten osaajien ja osaamisen houkuttelemiseen. ·Komissio valmistelee muitakin toimenpiteitä (mm. EU-välineiden koordinoidut tarjous-/ehdotuspyynnöt ja Euroopan investointipankin lainat) voidakseen tukea kriittistä teknologiaa ja teollista kapasiteettia strategisten hankkeiden avulla. ·Komissio harkitsee muutosten tekemistä kaksikäyttötuotteiden/-teknologian tutkimus- ja innovointipuitteisiin siviili- ja puolustusvälineiden synergioiden parantamiseksi. 5.6. T&K-toiminnan jatkaminen Euroopan puolustusrahasto on käytännössä EU:n puolustusalan T&K-ohjelma. Uuden turvallisuusparadigman ja puolustusmenojen ennennäkemättömän yksituumaisesti tapahtuvan lisäämisen valossa puolustusrahaston pitäisi pystyä vastaamaan uusiin tarpeisiin. Huolellinen suunnittelu on äärimmäisen tärkeää, jotta voidaan tukea T&K-toimintaa ja sen puitteissa tehtävää yhteistyötä. Näin voidaan valmistella yhteisiä hankintoja ja voimavaroja ja välttää uusien riippuvuuksien syntyminen kolmansista maista, mikä voisi heikentää EU:n asevoimien toimitusvarmuutta ja tietoturvallisuutta varsinkin sotilaallisessa konfliktissa.