Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus väestölaskennoista ja asumiskyselyistä /* KOM/2007/0069 lopull. - COD 2007/0032 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 23.2.2007 KOM(2007) 69 lopullinen 2007/0032 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS väestölaskennoista ja asumiskyselyistä (komission esittämä) PERUSTELUT EHDOTUKSEN TAUSTA 110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Kansainväliset, Euroopan tasoiset ja kansalliset toimielimet tarvitsevat riittävän luotettavia tietoja Euroopan unionin väestöstä ja asumistilanteesta. Lähes kaikilla EU:n politiikan toiminta-alueilla – niin talous-, sosiaali- kuin ympäristöpolitiikassakin – tarvitaan laadukkaita väestötietoja, jotta toiminnan tavoitteet voitaisiin määrittää ja edistymistä arvioida. Väestölaskentatiedot mahdollistavat EU:n jäsenvaltioiden väliset asianmukaiset vertailut. Tietoja voidaan käyttää joko sellaisenaan (esim. tieto siitä, kuinka monta henkilöä tietty ongelma/toimenpide koskee) tai henkeä kohti laskettuna arvona vertailtavuuden saavuttamiseksi. Euroopan tasolla vertailukelpoiset väestötiedot ovat lisäksi vuotuisten väestöennusteiden, otantatutkimusten ja alueellisten analyysien perusta. Tällä ehdotuksella Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi luodaan myös perusta Euroopan laajuisesti vertailukelpoisten asumistietojen keruulle. 1) Kultakin vuosikymmeneltä toimitetaan tämän ehdotuksen mukaisesti tiedot, joiden on määrä kattaa asianmukainen määrä muuttujia. Keskeisenä tavoitteena on tarjota väestörakenteesta ja väestön ominaisuuksista niin yksityiskohtainen kuva, että monien eri politiikan alojen suunnitteluun, hallintoon ja seurantaan tarvittava syvällinen analyysi on mahdollinen. Monissa näissä politiikan aloissa on Euroopan tasoinen osuus, ja jäsenvaltioiden lisäksi myös Euroopan unionin toimielimet tarvitsevat luotettavia Euroopan tasoisia vertailuja. 2) Tämän ehdotuksen mukaisesti tarjottavat tiedot auttavat turvaamaan vuotuisten väestöestimaattien korkean tason. Vuotuiset väestöestimaatit perustuvat joko väestökirjanpitoon tai muihin väestötietoihin, joita päivitetään hallinnollisten säännösten mukaisesti. On yleisesti tunnustettu, että tällaiset tiedot on tilastollisten ja teknisten virheiden korjaamiseksi säännöllisesti todennettava ja tarkistettava väestölaskentatietojen pohjalta. Väestölaskentaan perustuvan vuotuisten väestöestimaattien todentamisen ja tarkastamisen on tapahduttava enintään kymmenen vuoden välein. Tämän ehdotuksen mukaisella tietojenkeruuprosessilla on myönteinen vaikutus vuotuisiin väestöestimaatteihin. Väestötietojen laatuvaatimukset ovat erittäin korkeat, kuten seuraavista esimerkeistä käy ilmi: – Euroopan unionin sisäinen demokraattinen prosessi edellyttää mahdollisimman laadukkaita vuotuisia väestöestimaatteja. Euroopan unionin neuvoston työjärjestyksen 11 artiklan 5 kohdassa määritellään neuvoston määräenemmistöpäätösten tekoprosessi. Yksi perusteista on, että määräenemmistön on edustettava jäsenvaltioita, joissa on vähintään 62 prosenttia unionin väestöstä. – Euroopan unioni tukee köyhempien alueidensa kehitystä. Rakennerahastojen mukainen lähentymistavoite on EU:n koheesiopolitiikan tärkein painopiste. Kehityksestä jälkeenjääneinä alueina pidetään niitä, joilla henkeä kohden laskettu bruttokansantuote on vähemmän kuin 75 prosenttia yhteisön (EU-25) keskiarvosta. Tukikelpoisten alueiden määrittämiseksi tarvitaan korkealaatuisia alueellisia väestötietoja. Alueellisten väestöestimaattien laatu riippuu riittävän yksityiskohtaisesta alueellisesta jaottelusta niissä lähteissä, joihin estimaatit perustuvat. Nykyiset lainsäädäntöpuitteet annetaan rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 11. heinäkuuta 2006 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1083/2006. – Väestötiedot voivat epäsuorasti vaikuttaa kansantalouden tilinpitoon. 3) Euroopan unionilla on toimivaltaa alueellisen koheesion alalla, mikä on usein yksi merkittävimmistä talousarviokohdista. Tämän asetuksen mukaisella tietojenkeruulla tarjotaan aluetasolla ne erilaiset väestötiedot, joita alueellisen koheesion etenemisen arviointiin tarvitaan. 4) Monet merkittävät otantatutkimukset on yhdenmukaistettu EU:ssa, ja niiden tekeminen edellyttää aluetason tietoja väestörakenteesta, jotta otanta voidaan tehdä ja tulokset ekstrapoloida (esim. työvoimatutkimukset). Tilastopuitteet on yhdenmukaistettava Euroopan tasolla, jotta tutkimuksista saatavien tulosten vertailtavuus voitaisiin varmistaa. Tämän ehdotuksen mukainen tietojenkeruu tarjoaa tällaiset tilastopuitteet. 5) Ehdotuksella luodaan perusta laadukkaiden ja vertailukelpoisten asumistietojen keruulle. Väestön asumistilanteella on merkittäviä seurauksia. – Kohtuullisen asumistason turvaaminen on keskeinen sosiaalipolitiikan kysymys. Vuonna 2001 Laekenissa kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa jäsenvaltioiden hallitukset korostivat, että tarvitaan yleisiä sosiaalista osallisuutta kuvaavia ja selkeästi asumiseen viittaavia indikaattoreita ja että samalla on vahvistettava tähän liittyvää tilastorakennetta. Asumisindikaattorit ovat kuitenkin edelleen puutteellisia sekä Euroopan että jäsenvaltioiden tasolla. Asumisesta vastaavat jäsenvaltioiden ministerit ovat toistuvasti vahvistaneet, että vertailukelpoisia asumistietoja tarvitaan. – Yksityisten kotitalouksien asunnot ovat merkittäviä energian, veden ja muiden ympäristöön vaikuttavien hyödykkeiden ja palveluiden kuluttajia. – Asumisella on huomattava talousmerkitys (asuntojen kysyntä ja tarjonta, rahoitus, rakentaminen, korjaaminen). | 120 | Yleinen tausta Jos tämän lainsäädäntöehdotuksen tavoitteita ei saavuteta, Euroopan tilastojärjestelmän monille osille koituu vakavia kielteisiä vaikutuksia. Tämä koskee myös oikeudellisten velvoitteiden (esim. enemmistöpäätökset, rakennerahastot) täyttämistä sekä tällaisiin tilastoihin pohjautuvien analyysien ja poliittisten arviointien laatua. Euroopan unionin viimeisin väestölaskenta ja asumiskysely tehtiin ilmoitusvuodelta 2001. Se ei perustunut mihinkään Euroopan tasoiseen säädökseen vaan ”herrasmiessopimukseen”. On selkeästi osoitettu, että herrasmiessopimus ei riittävässä määrin takaa tarvittavaa laatua, kun otetaan huomioon tietojen tulevat käyttötarkoitukset. – Viitetietojen suuret vaihtelut heikentävät merkittävästi vertailukelpoisuutta: viiteajat sijoittuvat yli 39 kuukauden jaksolle, joka alkaa maaliskuusta 1999 (Ranska) ja ulottuu toukokuuhun 2002 (Puola); Maltan tiedoissa viitataan jopa marraskuuhun 1995. – Määräaikojen noudattamista ei kyetty varmistamaan: Vaikka herrasmiessopimuksessa oli ehdotettu, että kaikki tiedot toimitettaisiin Eurostatille viimeistään 30. kesäkuuta 2003, viimeiset tiedot saatiin vuoden 2005 puolivälissä, minkä vuoksi ne voitiin julkaista vasta syyskuussa 2005 eli 44 kuukautta viitevuoden päättymisen jälkeen. – Alun perin toimitetut tiedot olivat usein epätäydellisiä, niitä ei ollut täysin validoitu tai ne olivat ristiriitaisia. Tietojen tarkastamista pyydettiin useita kertoja, mikä viivästytti merkittävästi tuotantoprosessia. Koska väestölaskentatietojen käyttötarkoitukset on erittäin merkittäviä, on edellytettävä laadukkaampia metatietoja ja parempaa laadunvarmistusta. | 139 | Voimassa olevat aiemmat säännökset Ehdotuksen alalla ei ole aiempia voimassa olevia säännöksiä. | 140 | Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin EU-lainsäädännössä edellytetään, että Eurostat tuottaa mahdollisimman laadukkaita väestötietoja (esim. enemmistöpäätökset, rakennerahastot, ks. edellä oleva kohta 2 "Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet"). Lisäksi väestö- ja/tai asumistietoja tarvitaan monilla niistä politiikan aloista, joilla EU toimii, kun pyritään määrittämään toiminnallisia tavoitteita ja arvioimaan edistymistä. Tietojen on oltava Euroopan tasolla täysin yhteensopivia, ja niitä tarvitaan usein sellaisella alueellisen tai muuttujakohtaisen jaottelun tasolla ja sen laatuisina, että ne voidaan taata ainoastaan väestölaskentoja ja asumiskyselyjä koskevalla EU:n tasoisella lainsäädännöllä. | KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI | Intressitahojen kuuleminen | 211 | Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Luonnos väestölaskentoja ja asumiskyselyitä koskevaksi asetukseksi esiteltiin yhteiskuntatilastoalan johtajille (eli väestölaskentatoiminnasta vastaaville kansallisten tilastolaitosten johtajille) 28. syyskuuta 2005 ja tilasto-ohjelmakomitealle 30. marraskuuta 2005. Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN ECE) ja EU:n sisällä on järjestetty laaja kuuleminen niistä aiheista, joiden olisi syytä kuulua alueella järjestettävien väestölaskentojen ja asumiskyselyiden piiriin. Kuulemiseen osallistui lukuisia asiantuntijoita Euroopan maista. Lisäksi Eurostat on tehnyt toteutettavuustutkimuksen käsiteltävistä aiheista ja niiden alueellisen jaottelun yksityiskohtaisuudesta. Tähän tutkimukseen sisältyi kansallisille tilastolaitoksille suunnattu kysely. | 212 | Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Tilasto-ohjelmakomitea ilmaisi laajan tukensa lainsäädäntöhankkeelle ja siinä omaksutulle toimintatavalle. Joidenkin EU:n jäsenvaltioiden pyynnöstä asetuksen liitteeksi on lisätty kattava luettelo käsiteltävistä aiheista. | Asiantuntijatiedon käyttö | 221 | Lähteenä olleet tieteenalat ja asiantuntemuksen alat Väestölaskennan menetelmät ja tekniikka; väestölaskentojen aihealueet ja ominaispiirteet. | 222 | Käytetty menettely Euroopan tilastojärjestelmässä on hyvänä toimintatapana pidetty väestölaskentoja ja asumiskyselyitä koskevien Euroopan tilastokonferenssin (CES) suositusten mahdollisimman tarkkaa huomioon ottamista. Näissä suosituksissa kuvastuvat väestö- ja asumistietoja koskevat keskeisimmät kansalliset, kansainväliset ja yhteisön vaatimukset. CES-suosituksissa esitetään väestölaskennan menetelmät ja tekniikka sekä laskennoissa raportoitavat aihealueet. Käsillä olevassa ehdotuksessa esitetty Euroopan unionin väestölaskentojen aiheluettelo on yhdenmukainen CES-suositusten kanssa. Aihealueet on katsottu olennaisen tärkeiksi vuosia kestäneen syvällisen tutkimustyön ja käyttäjien kuulemisen perusteella. Jäsenvaltiot ovat myöntäneet, että CES-suositusten mukaiset tiedot ovat merkityksellisiä kansallisten käyttötarkoituksen kannalta. Ehdotuksessa viitataan yksiselitteisesti CES-suosituksiin, jotta voitaisiin varmistaa, että päätökset perustuvat asianmukaiseen kuulemiseen ja tarkasteluun. CES-suositusten laatijoina on suuri joukko asiantuntijoita, jotka edustavat väestölaskentojen toteuttamisesta ja analysoinnista vastaavia elimiä. CES-suositukset ovat tulosta yksityiskohtaisista keskusteluista ja näkemystenvaihdoista, joita on käyty konferenssien, kokousten, työryhmien ja kirjallisten kuulemisten kautta. | 223 | Tärkeimmät organisaatiot ja asiantuntijat, joita on kuultu Yhdistyneiden Kansakuntien tilastotoimisto (UN/SD), Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomissio (UN/ECE), kansalliset tilastolaitokset. | 2249 | Tiivistelmä saaduista ja huomioon otetuista asiantuntijalausunnoista Laadukkaiden väestölaskentatietojen puuttuminen EU:sta saattaisi aiheuttaa potentiaalisesti vakavia riskejä ja peruuttamattomia seurauksia politiikan suunnittelun ja arvioinnin sekä hallinnon ja taloushallinnon alalla. | 225 | Kuulemisen kautta saadut lausunnot kuvastuvat myös CES-suosituksissa sekä jäsenvaltioissa tehdyn toteutettavuustutkimuksen tuloksissa. | 226 | Asiantuntijalausuntojen julkistaminen CES-suositusten nykyversio on osoitteessa http://www.unece.org/stats/documents/ece/ces/ge.41/2006/zip.1.e.pdf | 230 | Seurausanalyysi Seuraavia vaihtoehtoja tarkasteltiin: A) EU:n väestölaskentoja ja asumiskyselyitä ei yhdenmukaisteta: Keskipitkällä aikavälillä tämä johtaisi siihen, että EU:ssa ei olisi saatavilla kattavia ja vertailukelpoisia väestö- ja asumistietoja. Tällä olisi vakavia kielteisiä vaikutuksia oikeudellisesti (esim. enemmistöpäätökset, rakennerahastot) ja poliittisesti (esim. politiikan suunnittelu ja arviointi). B) EU:n väestölaskentoja ja asumiskyselyitä koskeva herrasmiessopimus: Tämän tuloksena saataisiin huonolaatuisia EU:n väestö- ja asumistietoja. Vertailukelpoisuutta ei voitaisi taata. Myös tällä vaihtoehdolla olisi merkittäviä kielteisiä seurauksia sekä oikeudellisesti että poliittisesti. C) EU:n väestölaskentoja ja asumiskyselyitä koskeva direktiivi. Syntyy merkittävä poikkeamien ja tilastoharhojen riski, kun tekniset vaatimukset muunnetaan kansalliseksi lainsäädännöksi. Tämä voi johtaa huomattavaan vertailukelpoisuuden heikentymiseen ja näin ollen suuriin kielteisiin seurauksiin sekä oikeudellisesti että poliittisesti. D) Väestölaskentoja ja asumiskyselyitä EU:ssa koskeva Euroopan tasoinen lainsäädäntö (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus sekä komission täytäntöönpanoasetus). Lainsäädäntö painottuu tuotokseen, ei panokseen. Siinä selkeytetään vastuu- ja roolikysymyksiä sekä yleisiä vaatimuksia, jotka koskevat tulosten ja menetelmien laatua ja avoimuutta. Näin taattaisiin vertailukelpoisten ja laadukkaiden väestötietojen saatavuus EU:ssa. Oikeudelliset ja poliittiset velvoitteet voitaisiin täyttää. E) Väestölaskentoja ja asumiskyselyitä EU:ssa koskeva Euroopan tasoinen lainsäädäntö (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus sekä komission täytäntöönpanoasetus). Lainsäädäntö on panoskeskeistä. Siinä säädetään yksityiskohtaisesti jäsenvaltioiden käytettäväksi sopivista tietolähteistä (kyselylomakkeet, rekisterit jne.) sekä siitä, miten tieto on näistä lähteistä johdettava. Tällaiseen toimintatapaan liittyvä rasitus voi olla valtava. Jäsenvaltioiden on mukautettava kaikki väestölaskennassa käyttävät rekisterit, erityisesti väestö- ja asumisrekisteri. Lukuisten kansalaisten olisi luultavasti täytettävä kyselylomakkeita, mihin saattaisi lisäksi liittyä väestörekisterin ja haastattelijoiden laajaa kenttätyötä. EU:n toimilla olisi merkittävä rahoitusvaikutus kansallisten talousarvioiden yhteydessä. Parhaimmaksi katsotaan vaihtoehto D. Sillä voidaan taata väestölaskentatiedot, jotka ovat luotettavia, avoimia ja riittävän vertailukelpoisia. Lainsäädännön on määrä olla tuotokseen painottuvaa – eikä siis panoskeskeistä – jolloin jäsenvaltiot voivat valita käytettävät tietolähteet ja keinot, joilla tulokset johdetaan tiedoista. Vaikka jäsenvaltiot voisivat siis vapaasti valita mielestään parhaan tavan toteuttaa väestölaskenta omassa maassaan, tietojen laatu – ja erityisesti niiden vertailukelpoisuus – taataan riittävässä määrin, koska tällaisella lainsäädännöllä jäsenvaltiot velvoitettaisiin noudattamaan keskeisiä standardeja ja erityisesti määritettyjä laatuvaatimuksia. Käytetyt menetelmät ja tekniikat olisi kuvattava selkeästi, jotta jäsenvaltioissa järjestettyjen väestölaskentojen prosessit ja tulokset olisivat avoimia. Vaihtoehdolla D minimoidaan EU:n tason toiminnasta johtuva lisärasitus. Rasitus rajoittuu siihen, mikä on tarpeen sovituista aihealueista raportointia ja yhteisten laatuvaatimusten täyttämistä varten. Tämän lisäksi tilastolaitoksille aiheutuu tiettyjä rasitteita (laaturaporttien laatiminen, metatietojen ja muiden selvittävien asiakirjojen toimittaminen). | 231 | EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT | 305 | Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Ehdotuksella selkeytetään vastuita ja tehtäviä kymmenen vuoden välein tapahtuvassa kattavien väestö- ja asumistietojen toimittamisessa ja niitä yhteisiä vaatimuksia, jotka koskevat tulosten ja menetelmien laatua ja avoimuutta. Siinä jätetään jäsenvaltioille vapaus tuottaa tarvittavat tiedot oman maansa osalta parhaaksi katsomallaan tavalla. Tähän sisältyy myös jäsenvaltion vapaus valita lähde, josta tiedot johdetaan. Samalla ehdotuksessa taataan tietojen laatu, erityisesti niiden vertailukelpoisuus Euroopan tasolla. Toimintatapa painottuu olennaisilta osin tuotokseen, ei panokseen. | 310 | Oikeusperusta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 285 artikla tarjoaa oikeusperustan yhteisön tilastoille. Neuvosto voi yhteispäätösmenettelyn mukaisesti hyväksyä toimenpiteitä yhteisön toiminnan kannalta tarpeellisten tilastojen tuottamiseksi. Mainitussa artiklassa asetetaan yhteisön tilastojen tuottamista koskevat vaatimukset sekä edellytetään puolueettomuuden, luotettavuuden, objektiivisuuden, tieteellisen riippumattomuuden, kustannustehokkuuden ja tilastosalaisuuden noudattamista. | 320 | Toissijaisuusperiaate Toissijaisuusperiaatetta sovelletaan, koska asia, jota ehdotus koskee, ei kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. | Ehdotuksen tavoitteita ei voida saavuttaa riittävällä tavalla pelkästään jäsenvaltioiden toimin seuraavista syistä: | 331 | Kaikkien tilastotietojen kannalta keskeinen tekijä on vertailukelpoisuus. Koska väestö- ja asumistietoja käytetään tukena Euroopan lainsäädännön toteuttamisessa, Euroopan poliittisten toimintalinjojen arvioinnissa ja/tai kansallisten toimintalinjojen tulosten vertailussa Euroopan tasolla, on selvästikin olennaisen tärkeää, että pohjatiedot ovat Euroopan tasolla vertailukelpoisia. Jäsenvaltiot eivät voi saavuttaa tätä tavoitetta riittävässä määrin ilman selkeitä Euroopan tasoisia puitteita eli Euroopan lainsäädäntöä, jossa säädetään yhteisistä tilastotiedoista ja laatuvaatimuksista. Vertailukelpoisuuden saavuttaminen edellyttää lisäksi väestölaskentamenetelmien ja eri maissa käytettyjen tekniikoiden avoimuutta. Avoimuus puolestaan edellyttää Euroopan tasoista lainsäädäntöä ja sekä kansallisella että Euroopan tasolla toimivaltaisten tilastolaitosten jäsentynyttä yhteistyötä, jonka perustan tällainen lainsäädäntö tarjoaa. Aiemmat kokemukset osoittavat, että epävirallinen yksimielisyys, johon ei liity selkeitä ja valvottuja puitteita, ei riitä takaamaan tilastotuotosta, joka laadultaan vastaa tulevaisuuden tarpeita. | 332 | Ehdotuksen tavoitteet saavutetaan paremmin yhteisön toimilla seuraavista syistä: | Ehdotettua EU-lainsäädäntöä tarvitaan laadun ja erityisesti vertailukelpoisuuden turvaamiseksi. Asetuksessa nimetään yhteiset vaatimukset, joilla vertailukelpoisuuden lisäksi varmistetaan jäsenvaltioissa käytettävien menetelmien ja teknologian avoimuus. – Jäsenvaltioilla on velvollisuus varmistaa toimitettavien tietojen ja metatietojen laatu sekä se, että valitut tietolähteet ja menetelmät vastaavat mahdollisimman suuressa määrin väestölaskentojen ja asumiskyselyiden olennaisia piirteitä, joita ovat erityisesti yksilöllinen laskenta, samanaikaisuus, yleiskattavuus määritellyllä alueella, pienen alueen tietojen saatavuus ja määritetty jaksottaisuus. – Jäsenvaltioiden on ilmoitettava velvoitteiden täyttämiseen käytetyt tietolähteet sekä selvitettävä, miksi nämä lähteet valittiin ja miten tietolähteen valinta on voinut vaikuttaa saatuihin tuloksiin. Niiden on ilmoitettava, missä määrin valitut tietolähteet ja menetelmät vastaavat väestölaskentojen ja asumiskyselyiden olennaisia piirteitä. – Käsiteltävät keskeiset aihealueet ovat kaikkien maiden osalta samanlaiset. – Päivämäärän, johon tiedoissa viitataan, on kaikkien maiden osalta oltava samana kalenterivuonna. – Tiedot on toimitettava 24 kuukauden kuluessa viitevuoden päättymisestä ja niiden teknisen muodon on oltava komission (Eurostatin) vaatimusten mukainen. – Väestön on katettava kaikki ne ihmiset, joiden vakinainen asuinpaikka on kyseisessä maassa. Tämä käsite määritellään asetuksessa. – Asetuksessa määritellään käsitteet ’kansallinen’ ja ’alueellinen’. – Asetuksessa säädetään ainoastaan yhteisistä vaatimuksista, ja jäsenvaltiot voivat täyttää nämä vaatimukset keinoilla, jotka ne katsovat omalla kohdallaan parhaiksi. | TALOUSARVIOVAIKUTUKSET | 409 | Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. | LISÄTIEDOT | 510 | Yksinkertaistaminen | 511 | Ehdotuksessa säädetään (EU:n tai kansallisten) viranomaisten hallintomenettelyiden yksinkertaistamisesta. | 513 | Asetusluonnoksessa esitetyt yhteiset vaatimukset on tunnustettu toteuttamiskelpoisiksi ratkaisuiksi, jotka antavat selkeät suuntaviivat väestölaskennan toteuttaville kansallisille elimille. Kansallisten tilastotoimistojen hallintomenettelyjä yksinkertaistaa se, että tilastotuotosta ei jälkikäteen yhdenmukaisteta määritelmien ja käsitteiden osalta. | Euroopan talousalue Ehdotettu säädös koskee ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvaa alaa, minkä vuoksi se olisi ulotettava koskemaan Euroopan talousaluetta. | ETENEMISSUUNNITELMA | 511 | Tällä hetkellä on vaikea ehdottaa yksityiskohtaista etenemissuunnitelmaa asetuksen ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden antamista varten, sillä tuleva toiminta riippuu Euroopan komissiossa, neuvostossa ja Euroopan parlamentissa käynnissä olevista neuvotteluista saatavasta tuloksesta sekä siitä, kuinka nopeasti asetus voidaan virallisesti hyväksyä. Alustava aikataulu voisi kuitenkin olla seuraava (aikataulua voidaan muuttaa asetuksen voimaantulopäivän mukaisesti): Vuoden 2006 jälkipuolisko Asetusluonnos on ollut Euroopan komission sisäisellä lausuntokierroksella. Euroopan komission virallisen säädösehdotuksen kääntäminen kaikille EU:n virallisille kielille. Vuoden 2007 alkupuolisko Ehdotusluonnoksen esittely komissiolle virallista hyväksymistä varten. Euroopan komission virallisen säädösehdotuksen esittely EU:n neuvostolle ensimmäistä käsittelyä varten. Vuoden 2006 jälkipuolisko / koko vuosi 2007 Työryhmäkokouksia, joissa käsitellään asetukseen liittyviä teknisiä kysymyksiä. Määrittelyjen lisäämien väestölaskentoja koskeviin UN/ECE:n tai Eurostatin suosituksiin. Komission täytäntöönpanoasetuksen valmistelu. | - 2007/0032 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS väestölaskennoista ja asumiskyselyistä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 285 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen[1], kuultuaan neuvoston päätöksellä 89/382/ETY, Euratom[2] perustettua tilasto-ohjelmakomiteaa, noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä[3], sekä katsovat seuraavaa: 1. Komissiolla on oltava käytössään riittävän luotettavia, yksityiskohtaisia ja vertailukelpoisia tietoja väestöstä ja kotitalouksista, jotta se pystyisi täyttämään sille asetetut ja erityisesti perustamissopimuksen 2 ja 3 artiklassa määrätyt tehtävät. Riittävä vertailukelpoisuus on varmistettava yhteisön tasolla menetelmien, määritelmien sekä tilastotieto-ohjelman ja metatietojen osalta. 2. Jaksottaiset tilastotiedot väestöstä sekä keskeisistä perheeseen, yhteiskuntaan, talouteen ja asumiseen liittyvistä yksittäisten henkilöiden ominaispiirteistä ovat tarpeen, jotta tiettyihin yhteiskunnan osiin vaikuttavia alue- ja sosiaalipolitiikan toimintalinjoja voidaan tarkastella ja määritellä. 3. Jotta tietoja voitaisiin käyttää mahdollisimman järkevästi tehtäessä jäsenvaltioiden välisiä vertailuja, niissä olisi viitattava määrävuoteen. 4. Yhteisön tilastoista 17 päivänä helmikuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 322/97[4] tarjoaa viitekehyksen tämän asetuksen säännöksille, ja sen mukaisesti on tarpeen, että tilastotietojen keruu tapahtuu puolueettomuuden, luotettavuuden, objektiivisuuden, tieteellisen riippumattomuuden, kustannustehokkuuden ja tilastosalaisuuden periaatteiden mukaisesti. 5. Tuottaessaan ja levittäessään tämän asetuksen mukaisia yhteisön tilastoja kansalliset ja yhteisön tilastoviranomaiset ottavat huomioon periaatteet, jotka on esitetty tilasto-ohjelmakomitean 24 päivänä helmikuuta 2005 hyväksymissä Euroopan tilastoja koskevissa käytännesäännöissä, jotka on liitetty komission suositukseen[5] kansallisten ja yhteisön tilastoviranomaisten riippumattomuudesta, koskemattomuudesta ja vastuuvelvollisuudesta. 6. Tavoitteita, joita ovat yhteisön vertailukelpoisten ja kattavien väestö- ja asumustilastojen keruu ja kokoaminen, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, koska yhteisiä tilastopiirteitä ja laatuvaatimuksia ei ole määritetty eivätkä menetelmät ole riittävän avoimia, vaan ne voidaan yhteisten tilastopuitteiden ansiosta toteuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä väestölaskentoja ja asumiskyselyitä koskevassa asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen. 7. Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[6] mukaisesti. 8. Komissiolle olisi erityisesti myönnettävä valtuudet määrittää edellytykset, jotka koskevat määritelmien sopeuttamista, muiden viitevuosien määrittämistä sekä tilastotietoja ja metatietoja koskevan ohjelman hyväksymistä. Näihin laajakantoisiin toimenpiteisiin, joilla muutetaan asetuksen muita kuin keskeisiä osia, olisi sovellettava neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5a artiklan mukaista valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä, OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Kohde Tällä asetuksella vahvistetaan yhteiset säännöt, jotka koskevat kymmenvuosittain tapahtuvaa kattavien väestö- ja asumistietojen toimittamista. 2 artikla Määritelmät 1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) ’väestöllä’ kansallista ja alueellista väestöä sen vakinaisessa asuinpaikassa 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna viitepäivänä b) ’asumisella’ asumisyksiköitä ja asuinrakennuksia sekä niiden suhdetta väestöön ja asuintilaan kansallisella ja aluetasolla viitepäivänä; ’rakennuksilla’ rakennuksia, jotka sisältävät tai voivat sisältää asumisyksiköitä c) ’vakinaisella asuinpaikalla’ paikkaa, jossa henkilö yleensä viettää päivittäisen lepo-aikansa, ottamatta huomioon väliaikaista poissaoloa vapaa-ajan, lomien, ystävä- ja sukulaisvierailujen, liiketoiminnan, terveydenhoidon tai uskonnollisten pyhiinvaellusmatkojen vuoksi; tai, jos tämä tieto ei ole saatavilla, oikeudellista tai rekisteröityä asuinpaikkaa d) ’viitepäivällä’ päivää, johon jäsenvaltioiden tiedoissa viitataan tämän asetuksen 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti e) ’kansallisella’ jäsenvaltion aluetta f) ’alueellisella’ NUTS-luokituksen tasoja 1, 2 ja 3, sellaisina kuin ne on määritelty yhteisestä tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistöstä (NUTS) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1059/2003[7] toisinnossa, joka on voimassa viitepäivänä, sekä paikallisten hallintoyksiköiden (LAU) tasoa 2 g) ’väestölaskentojen ja asumiskyselyiden olennaisilla piirteillä’ yksilöllistä laskentaa, samanaikaisuutta, yleiskattavuutta määritellyllä alueella, pienen alueen tietojen saatavuutta ja määritettyä jaksottaisuutta h) ’mikrotason anonyymeillä tiedoilla’ yksittäisiä tilastotietueita, joita on muutettu, jotta voitaisiin parhaiden nykykäytänteiden mukaisesti minimoida niiden viitekohtana olevien tilastoyksiköiden tunnistamisriski. 2. Komissio voi tarvittaessa sopeuttaa edellä 1 kohdassa annettuja määritelmiä 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. 3 artikla Tietojen toimittaminen Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle (Eurostatille) väestö- ja asumistiedot, jotka kattavat yksityisten ihmisten, perheiden, kotitalouksien, asumisyksiköiden ja rakennusten määritetyt demografiset, sosiaaliset, taloudelliset ja asumiseen liittyvät ominaispiirteet kansallisella ja aluetasolla liitteessä esitetyn mukaisesti. 4 artikla Tietolähteet ja laatu 1. Jäsenvaltioiden tilastot voivat perustua erilaisiin tietolähteisiin, kuten a) tavanomaisiin väestölaskentoihin b) rekisteripohjaisiin väestölaskentoihin c) tavanomaisten väestölaskentojen ja otantatutkimusten yhdistelmään d) rekisteripohjaisten väestölaskentojen ja otantatutkimusten yhdistelmään e) rekisteripohjaisten väestölaskentojen ja tavanomaisten väestölaskentojen yhdistelmään f) soveltuvaan kyselytutkimukseen, jossa on rotaatio-otanta (jatkuva väestölaskenta). 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tietolähteet ja menetelmät, joita käytetään tämän asetuksen mukaisten vaatimusten täyttämiseksi, vastaavat mahdollisimman suuressa määrin 2 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä väestölaskentojen ja asumiskyselyiden olennaisia piirteitä. 3. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet toimitettujen tietojen ja metatietojen laadun varmistamiseksi. Komissio (Eurostat) antaa yhteistyössä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja kansainvälisten järjestöjen kanssa menetelmäsuosituksia ja -vaatimuksia, joilla on tarkoitus varmistaa tuotettujen tietojen ja metatietojen laatu; näitä ovat erityisesti Euroopan tilastokonferenssin (CES) suositukset väestölaskennoista ja asumiskyselyistä. 4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle (Eurostatille) käytetyt tietolähteet, niiden valintaperusteet ja vaikutukset tilastojen laatuun (laaturaportti). Tässä yhteydessä jäsenvaltioiden on ilmoitettava, missä määrin valitut tietolähteet ja menetelmät täyttävät 2 artiklan 1 kohdassa määritellyt väestölaskentojen ja asumiskyselyiden olennaiset piirteet. 5. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle (Eurostatille) viipymättä tämän asetuksen nojalla toimitettuihin tilastoihin tehdyt tarkistukset ja korjaukset sekä kaikki käytettyihin tietolähteisiin ja menetelmiin liittyvät muutokset. 6. Komissio määrittelee laaturaportin sisällön ja laatukriteerit tietojen tuotantoa ja levittämistä varten 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. 5 artikla Tietojen siirtäminen 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle (Eurostatille) tämän asetuksen määrittelyjen mukaiset validoidut tiedot ja metatiedot yleensä kunkin vuosikymmenen alussa. 2. Kunkin jäsenvaltion on määritettävä päivä, johon tiedoissa viitataan (viitepäivä). Tällaisen viitepäivän on oltava tämän asetuksen pohjalta määritettynä vuonna (viitevuosi). Vuosi 2011 on ensimmäinen viitevuosi. Komissio vahvistaa seuraavat viitevuodet 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. 3. Tiedot on toimitettava 24 kuukauden kuluessa viitevuoden päättymisestä. 4. Komissio vahvistaa toimitettavien tilastotietojen ja metatietojen ohjelman, joka täyttää tiedonkeruun vaatimukset, 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. Tämän asetuksen mukaisesti tietyllä maantieteellisellä tasolla käsiteltävät aihealueet eivät voi olla laajemmat kuin liitteessä kyseisen maantieteellisen tason kohdalla luetellut aihealueet. 5. Tilastotieto-ohjelmaan voi sisältyä aggregoitujen tietojen (taulukko-ohjelman muodossa) lisäksi otanta mikrotason anonyymeistä tiedoista. 6. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle (Eurostatille) validoidut tiedot ja metatiedot sähköisessä muodossa. Komissio tekee päätöksen soveltuvasta teknisestä esitysmuodosta, jota on käytettävä vaadittujen tietojen toimittamiseen, 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. 7. Jos tämän asetuksen 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehdään tarkistuksia tai korjauksia, jäsenvaltioiden on toimitettava muutetut tiedot viipymättä komissiolle (Eurostatille). 6 artikla Täytäntöönpanotoimenpiteet 1. Seuraavat tämän asetuksen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet vahvistetaan 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti: a) 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun soveltuvan teknisen esitysmuodon määritteleminen. 2. Seuraavat tämän asetuksen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet vahvistetaan 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti: a) 2 artiklan 2 kohdassa annettujen määritelmien muuttaminen b) 4 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun laaturaportin sisällön määritteleminen c) 4 artiklan 6 kohdassa tarkoitettujen laatukriteerien määritteleminen d) 5 artiklan 2 kohdassa säädetyt viitevuodet e) 5 artiklan 4 kohdassa säädetyn tilastotietojen ja metatietojen ohjelman vahvistaminen. 3. On otettava huomioon periaate, jonka mukaan päivittämisen tuomien etujen on oltava sen kustannuksia suuremmat, sekä periaate, jonka mukaan lisäkustannusten ja -taakan on pysyttävä kohtuullisina. 7 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa päätöksellä 89/382/ETY, Euratom perustettu tilasto-ohjelmakomitea. 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi. 3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5a artiklan 1–4 kohtaa ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. 4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 8 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE Väestölaskennassa ja asumiskyselyssä katettavat aihealueet 1 Väestöä koskevat aihealueet 1.1 Pakolliset aihealueet seuraaville maantieteellisille tasoille: NUTS 3, LAU 2 1.1.1 Muut kuin johdetut aihealueet – Vakinainen asuinpaikka – Sukupuoli – Ikä – Siviilisääty (oikeudellinen) – Syntymämaa/-paikka – Kansalaisuus (maa) – Edellinen vakinainen asuinpaikka ja saapumispäivä nykyiseen asuinpaikkaan tai Vakinainen asuinpaikka yksi vuosi ennen väestölaskentaa – Kotitalouden jäsenten väliset suhteet 1.1.2 Johdetut aihealueet – Kokonaisväestö – Paikkakunta – Kotitalouden asema – Perheasema – Ydinperheen tyyppi – Ydinperheen koko – Yksityisen kotitalouden tyyppi – Yksityisen kotitalouden koko 1.2 Pakolliset aihealueet seuraaville maantieteellisille tasoille: Kansallinen taso, NUTS 1, NUTS 2 1.2.1 Muut kuin johdetut aihealueet – Vakinainen asuinpaikka – Työpaikan sijainti – Sukupuoli – Ikä – Siviilisääty (oikeudellinen) – Nykyinen työllisyystilanne – Ammatti – Toimiala – Ammattiasema – Koulutus – Syntymämaa/-paikka – Kansalaisuus (maa) – Mahdollinen asuminen ulkomailla ja maahan saapumisen vuosi – Edellinen vakinainen asuinpaikka ja saapumispäivä nykyiseen asuinpaikkaan tai Vakinainen asuinpaikka yksi vuosi ennen väestölaskentaa – Kotitalouden jäsenten väliset suhteet – Kotitalouksien omistusoikeustilanne 1.2.2 Johdetut aihealueet – Kokonaisväestö – Paikkakunta – Kotitalouden tila – Perheasema – Ydinperheen tyyppi – Ydinperheen koko – Yksityisen kotitalouden tyyppi – Yksityisen kotitalouden koko 1.3 Suositellut aihealueet seuraaville maantieteellisille tasoille: Kansallinen taso, NUTS 1, NUTS 2, NUTS 3, LAU 2 1.3.1 Suositellaan, että jäsenvaltiot ilmoittavat tiedot kaikista aihealueista, jotka ovat pakollisia aluetasolla NUTS 2, myös alemmilta aluetasoilta aina alimpaan saatavilla olevaan aluetasoon asti. 1.3.2 Muut kuin johdetut aihealueet – Koulun tai korkeakoulun sijainti – Työmatkan kulkuväline – Koulu- tai opiskelumatkan kulkuväline – Työmatkan pituus ja siihen käytetty aika – Matkan pituus kouluun tai korkeakoulun ja matkaan käytetty aika – Siviilisääty (tosiasiallinen) – Elävinä syntyneiden lasten kokonaismäärä – Naimisissa olleiden naisten oikeudellisten avioliittojen solmimispäivämäärä(t): i) ensimmäinen avioliitto ja ii) nykyinen avioliitto – Avoliitossa olleiden naisten avoliittojen solmimispäivämäärä(t): i) ensimmäinen avoliitto ja ii) nykyinen avoliitto – Tavanomainen työllisyystilanne – Maksuttomien palveluiden tarjoajat, vapaaehtoistyöntekijät – Toimialatyyppi (institutionaalinen yksikkö) – Epämuodollinen työ – Työpaikan tyyppi – Tavanomainen työaika – Työaikaan liittyvä alityöllisyys – Työllisyyden kesto – Toimipaikan paikallisyksikössä työskentelevien henkilöiden lukumäärä – Pääasiallinen toimeentulon lähde – Tulot – Suoritetut tutkinnot – Opiskeluala – Koulutus – Lukutaito – Tietokonelukutaito – Edellinen vakinainen asuinmaa ulkomailla – Maassa oleskelun kokonaiskesto – Vakinainen asuinpaikka viisi vuotta ennen väestölaskentaa – Muuton syy – Vanhempien syntymämaa – Kansalaisuuden saaminen – Etninen alkuperä – Kieli – Uskonto – Vammaisuus – Yksinomaisessa tai jaetussa asumiskäytössä – Vuokra – Kotitalouden omistamat kestokulutushyödykkeet – Kotitalouden käytössä olevien autojen lukumäärä – Pysäköintipaikan saatavuus – Puhelin ja internet-yhteys – Maataloustuotanto omaan käyttöön (kotitalouden tasolla) – Kaikkien maataloustyöpaikkojen ominaispiirteet viimeksi kuluneelta vuodelta (yksilötasolla) 1.3.3 Johdetut aihealueet – Kaupunki- ja maaseutualueet – Sosioekonomiset ryhmät – Ulkomaalaistaustaiset/taustaltaan kotimaiset henkilöt – Kansainvälisen muuttoliikkeen kannalta merkittävät väestöryhmät – Pakolaistaustainen väestö – Maansisäiset pakolaiset – Samaa sukupuolta olevien liitot – Suurperheasema – Uusioperheen tyyppi – Suurperheen tyyppi – Yksityisten kotitalouksien sukupolvikoostumus 2 Asumismuuttujat 2.1 Pakolliset aihealueet seuraaville maantieteellisille tasoille: NUTS 3, LAU 2 2.1.1 Muut kuin johdetut aihealueet – Asuintilojen tyyppi – Asuintilojen sijainti – Tavanomaisten asuntojen asumiskäyttötilanne – Asukkaiden määrä – Asumisyksiköiden hyötypinta-ala ja/tai huoneiden lukumäärä – Asunnot rakennustyypeittäin – Asunnot rakennusajan mukaisesti 2.1.2 Johdetut aihealueet – Asumistiheysnormi 2.2 Pakolliset aihealueet seuraaville maantieteellisille tasoille: Kansallinen taso, NUTS 1, NUTS 2 2.2.1 Muut kuin johdetut aihealueet – Asumisjärjestelyt – Asuintilojen tyyppi – Asuintilojen sijainti – Tavanomaisten asuntojen asumiskäyttötilanne – Omistustyyppi – Asukkaiden määrä – Asumisyksiköiden hyötypinta-ala ja/tai huoneiden lukumäärä – Vesihuoltojärjestelmä – WC-tilat – Kylpyhuone – Lämmitystyyppi – Asunnot rakennustyypeittäin – Asunnot rakennusajan mukaisesti 2.2.2 Johdetut aihealueet – Asumistiheysnormi 2.3 Suositellut aihealueet seuraaville maantieteellisille tasoille: Kansallinen taso, NUTS 1, NUTS 2, NUTS 3, LAU 2 2.3.1 Suositellaan, että jäsenvaltiot ilmoittavat tiedot kaikista aihealueista, jotka ovat pakollisia aluetasolla NUTS 2, mutta alemmilta aluetasoilta aina alimpaan saatavilla olevaan aluetasoon asti. 2.3.2 Muut kuin johdetut aihealueet – Vapaa-ajan asuntojen, kausiasuntojen ja vapaiden asuntojen saatavuus ja ominaispiirteet – Asumiskäyttö yksityisten kotitalouksien lukumäärän mukaisesti – Huonetyyppi – Kuuma vesi – Käyttöveden lämmitys – Jäteveden poistojärjestelmä – Keittiö – Keittomahdollisuudet – Lämmitykseen käytettävät energialähteet – Asunnon lämpöeristys – Sähkön saatavuus – Sähkön tuotanto – Putkea pitkin johdettu kaasu – Ilmastointi – Ilmanvaihto – Asunnon sijainti rakennuksessa – Pääsy asuntoon – Hissi – Asunnot rakennuksen kerrosten lukumäärän mukaisesti – Asunnot jaoteltuina kyseisen asuntorakennuksen tiettyjen osien rakennusmateriaalin mukaisesti – Asunnot rakennuksen kunnon mukaisesti – Jätteiden erottelu kotitaloudessa [1] EUVL C […], […], s. […]. [2] EYVL L 181, 28.6.1989, s. 47. [3] EUVL C […], […], s. […]. [4] EYVL L 52, 22.2.1997, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1). [5] KOM(2005) 217 lopullinen. [6] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2006/512/EY.(EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11.) [7] EUVL L 154, 21.06.2003, s. 1.