Virallinen lehti nro C 287 , 30/10/1995 s. 0118



A4-0206/95 Päätöslauselma komission tiedonannosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle «Taloudellinen kasvu ja ympäristö: joitakin talouspoliittisia vaikutuksia» Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission Euroopan parlamentille ja neuvostolle osoittaman tiedonannon «Taloudellinen kasvu ja ympäristö: joitakin talouspoliittisia vaikutuksia» (COM(94)0465 - C4-0217/94); - ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130 r, 130 s ja 130 t artiklan sekä ennen kaikkea niissä esitetyt kestävän kehityksen, ennaltavarautumisen, ennaltaehkäisevien toimien, ympäristövahinkojen ensisijaisesti niiden lähteillä tapahtuvan torjunnan sekä «saastuttaja maksaa» -periaatteet; - ottaa huomioon viidennen ympäristöalan toimintaohjelman; - ottaa huomioon yhteisön velvoitteet Agenda 21:n täytäntöönpanemiseksi; - ottaa huomioon ympäristö-, terveys ja kuluttajansuojavaliokunnan mietinnön sekä talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan, tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan sekä sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan lausunnot (A4- 0206/95); A. ottaa huomioon, että pidemmälle menevä taloudellinen kasvu ei nykyisellään tule johtamaan hyvinvoinnin lisääntymiseen vaan tulee johtamaan niiden varojen ehtymiseen, jotka mahdollistavat inhimillisen olemassaolon ja elossa pysymisen; B. ottaa huomioon, että jos kehitysmaat saavuttaisivat yhtä korkean hyvinvoinnin tason kuin kehittyneet maat, käyttämällä saman verran raaka-aineita ja tekniikan pysyessä nykyisellään, maapallolla syntyisi elinkelvoton tilanne; C. ottaa huomioon, että sen takia uusiutumattomiin raaka-aineisiin kohdistuvan, väestöluvun mukaan lasketun rasituksen tuntuva vähentäminen on ekologinen välttämättömyys, mikä edellyttää raaka-aineiden tuottavuuden tuntuvaa lisäämistä; ottaa huomioon, että on tutkittava kokonaan uusia menetelmiä ja tekniikoita ympäristön ja raaka-aineiden säästämiseksi, niin että myös tuotteiden pitemmän käyttöajan avulla voidaan vähentää niiden edellyttämää raaka-aineiden käyttöä; D. ottaa huomioon, että Euroopan unioni on hyväksynyt pitkälle meneviä velvoitteita allekirjoittamalla lukuisia kansainvälisiä sopimuksia (kuten ympäristösopimuksen, luonnon monimuotoisuutta koskevan sopimuksen, Montrealin pöytäkirjan, Agenda 21:n ym.); E. ottaa huomioon, että nykyinen taloudellinen rakenne vahvistaa alueellisesti ja ajallisesti vinoutunutta hyvinvoinnin jakautumista; F. ottaa huomioon, että tarvitaan kokonainen toimenpiteiden valikoima kestävään talouteen pääsemiseksi; ottaa huomioon, että näihin toimenpiteisiin on ryhdyttävä tehokkaimmalla hallinnon tasolla (yleismaailmallisella, eurooppalaisella, kansallisella, alueellisella tasolla) toissijaisuusperiaatteen mukaisesti; G. ottaa huomioon, että ympäristönäkökohtien yhdentäminen talouspolitiikkaan mikro-, meso- ja makrotasoilla johtaa hintojen välisten suhteiden muuttumiseen sekä taloudellisen rakenteen siirtymiin; ottaa huomioon, että toimenpiteet ovat toivottavia sosiaalisen oikeudenmukaisuuden kannalta näiden siirtymien huomioimiseksi; H. ottaa huomioon, että nykyinen sukupolvi on teknisen osaamisensa takia ennennäkemätön rasitus luomakunnan rikkauksille ja kantaa holhooja-ajatuksen mukaisesti kiistämätöntä vastuuta luonnon säilyttämisestä; 1. Onnittelee komissiota sen tiedonannosta, joka on tämän päätöslauselman pohjana ja joka merkitsee kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevan komission valkoisen kirjan 10. kappaleen kehittelyä; 2. Valittaa kuitenkin sitä, että komission tiedonanto ei kiinnitä laajaa huomiota kestävän taloudellisen kehityksen tavoitteena olevan mallin lukuisiin tärkeisiin näkökohtiin; näin ollen se ei ole hinnoitellut ulkoisia tekijöitä eikä kiinnitä huomiota työllisyysnäkökohtiin, suhteisiin kehitysmaiden kanssa ja kansainväliseen kauppaan; 3. On sitä mieltä, että komissio aliarvioi vielä tiedonannossaan ympäristöongelmien kiireellisyyttä puhumalla taloudellisen kasvun ja ympäristön säilyttämisen yhdistämisen tarpeellisuudesta pitkällä aikavälillä, vaikka kestävyyskäsite juuri tarkoittaa ja edellyttää sitä, että toimenpiteisiin ryhdytään jo lyhyellä aikavälillä; 4. On sitä mieltä, että väite, jonka mukaan pitkällä aikavälillä taloudellinen kasvu ja ympäristön säilyttäminen eivät sulje toisiaan pois vaan kulkevat käsi kädessä, on liian ehdoton, koska ei voida sulkea pois sitä, että kestävyyteen pyrittäessä on laskettava aineellisen kulutuksen tasoa maailman hyvinvoivassa osassa, jotta maailmanlaajuinen taloudellinen kehitys saataisiin sopimaan ekologisiin näkökohtiin; Kestävän talouden malli 5. Arvostaa hyvin paljon sitä, että komissio ottaa perusteellisesti huomioon toisen taloudellisen kehitysmallin makrotaloudelliset puolet; 6. Onnittelee komissiota siitä, että se ymmärtää, mitkä taloudellisen rakenteen muutokset ovat tarpeen kestävään talouteen pääsemiseksi, mutta pyytää komissiota olemaan samalla unohtamatta niitä ongelmia, jotka aiheutuvat suhteesta kehitysmaiden kanssa sekä kaupan että ympäristön alueella; 7. Pyytää komissiota laatimaan Euroopan toimintalinjat, jotta kestävä taloudellinen rakenne saataisiin toteutetuksi vuoteen 2020 mennessä; painottaa tässä yhteydessä, että mitä kauemmin toimenpiteiden toteuttamista lykätään, sitä syvällisempiä niiden on oltava samojen tavoitteiden saavuttamiseksi; viittaa siihen, että toimenpiteet, jotka ovat tarpeen kestävään talouteen pääsemiseksi, muodostavat BKT:stä vain murto-osan (2 - 3 %), jos niihin ryhdytään ajoissa; 8. Tukee tässä yhteydessä myös komission toimintaa vihreän kansantalouden tilinpidon, satelliittiseurannan ja ympäristöosoittimien alueella, jotka ovat edellytys kestävän taloudellisen kehityksen toteuttamiselle; 9. Pyytää komissiota tekemään esityksiä aikajärjestykseen asetetuksi keinovarastoksi, jonka avulla kestävä talous voidaan saavuttaa. 10. Pyytää komissiota myös laajentamaan valkoisen kirjan kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä 10. kappaleessa käytettyä, yhteisön uutta kehitysmallia koskevaa terminologiaa käsitteillä «ympäristön kestokyky» («carrying capacity of environmental space») ja «ympäristöhyödykkeet» («environmental goods»); 11. Painottaa, että lainsäädännön, markkinaehtoisten keinojen, tiedotuksen ja ympäristöteknologian edistämisen yhdistäminen on yhä välttämätöntä vallitsevien ympäristöongelmien mahdollisimman tehokkaaksi ja järkeväksi ratkaisemiseksi; Taloudelliset ja verotukselliset keinot 12. Huomauttaa, että yksi talouden perussäännöistä on niukkojen tuotannontekijöiden optimaalinen käyttö, ja painottaa, että verotuksen siirtäminen työstä niukkoihin raaka-aineisiin on erittäin sopiva keino taloudellisen kasvun ja ympäristöstä huolehtimisen yhteensovittamiseksi; 13. Pyytää komissiota esittämään valkoisen kirjan «Kasvu, kilpailukyky, työllisyys; 2000-lukua kohti: keinoja ja haasteita» mukaisesti ehdotuksia kestäväksi malliksi, jossa kasvu, kilpailukyky ja työllisyys ovat terveessä suhteessa toisiinsa, joka on ympäristöystävällinen ja joka parantaa elämän laatua (esimerkiksi tarjoamalla mahdollisuuksia työpaikkojen luomiseen vedensäästössä, saastuneiden alueiden puhdistamisessa tai laatustandardien noudattamisen valvonnassa). 14. On komission kanssa yhtä mieltä siitä, että ohjaava vero on erittäin tehokas politiikan keino sekä tuottajien että kuluttajien saamiseksi käyttämään niukkoja raaka-aineita järkevämmin; 15. Valittaa suuresti sitä, että neuvosto ei ole voinut ryhtyä edellisen mukaisiin käytännön toimenpiteisiin, kuten Euroopan hiilidioksidiveron käyttöönottoon, joka olisi voimassa kaikissa jäsenvaltioissa; 16. Pyytää komissiota kehittämään mahdollisimman pikaisesti käytännön malleja energiaveron käyttöönottamiseksi, jolloin myönteisiä kasvuvaikutuksia voitaisiin saavuttaa yhtäältä kompensoimalla tämä energiavero työntekijäosuuksien suunnatulla vähentämisellä ja toisaalta ohjaamalla verotulot energiaa tehokkaasti käyttäviin teknologioihin ja energiaa säästäviin toimenpiteisiin (esimerkiksi rakennusten lämpöeristys); 17. Pyytää komissiota lisäksi laatimaan energiaverotusmallin, jossa esitetään käyttöönotettavaksi vero primaarienergian käytöstä energiankäyttöprosessin alussa, koska täten voitaisiin luoda kannustin sellaisten huomattavien energianmenetysten vähentämiseksi, joita esiintyy muutettaessa energialähteet primaarisista sekundaarisiksi (esimerkiksi hiilen muuttaminen höyryksi); 18. Pyytää komissiota laatimaan jäsenvaltioissa käytettävien markkinaehtoisten keinojen käytöstä kertomuksen, joka paitsi luetteloi ne myös arvioi niitä ja joka ottaa huomioon myös joillekin taloudellisille toiminnoille myönnetyn kätketyn valtionavun, joka syntyy, kun epähyötyjä ei lasketa mukaan hintaan vaan ne sysätään yhteiskunnan harteille; 19. Toteaa, että tiedonannossa keskitytään nimenomaan ohjaileviin veroihin, ja kehottaa komissiota arvioimaan Euroopan näkökulmasta myös muiden markkinaehtoisten keinojen käyttökelpoisuutta, mm. tukijärjestelmien tai kätkettyjen tukijärjestelmien lakkauttamisen (kerosiinin verottamatta jättäminen), sakkojärjestelmien, myytävien päästöoikeuksien ja kohdeverojen osalta, sekä sen jälkeen esittämään täytäntöönpanoa koskevia esityksiä; 20. Painottaa, että markkinaehtoisten keinojen käytön päätavoite on saada asianomaiset talouden alat käyttämään kestävämpiä tuotannon ja kulutuksen tapoja; Ekoteknologiat 21. Kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita edistämään eko- ja energiateknologian siirtämistä kehitysmaille; 22. Pyytää komissiota pyrkimään kansainväliseen yhteistyöhön ympäristönsuojelua, työaikaa ja sosiaalisia ehtoja koskevien miniminormien aikaansaamiseksi, jotta maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin voitaisiin puuttua yhteisesti ja epärehelliset kilpailuedut voitaisiin poistaa; 23. Pyytää komissiota ottamaan ympäristöalan selvemmin huomioon työllisyyspolitiikassaan ja ennen kaikkea edistämään ekoteknologia-alan suomaa kilpailuetua; 24. Odottaa komissiolta ohjailevaa politiikkaa ympäristön säästämiseen tähtäävien tekniikoiden taloudellisten edellytysten parantamiseksi mm. uudelleenkäytön, kierrätyksen, yhtenäisten ketjujen hallinnan ja yritysten sisäisen ympäristönsuojelun osalta; pyytää komissiota tekemään ehdotuksen eurooppalaiseksi veroksi, joka perittäisiin jätteiden poltosta ja niistä huolehtimisesta, ja asettamaan tämän kohdan tärkeysjärjestyksessä ensi sijalle; 25. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.