EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA,  
10. toukokuuta 2012,  
joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä 
Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2010, pääluokka III – 
Komissio ja toimeenpanovirastot  
EUROOPAN PARLAMENTTI,  joka  
— ottaa huomioon Euroopan unionin yleisen talousarvion varainhoitovuodeksi 2010 (  1 ), 
— ottaa huomioon Euroopan unionin tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2010 (COM(2011) 473 – C7- 
0256/2011) (  2 ), 
— ottaa huomioon komission kertomuksen varainhoitovuotta 2009 koskevien vastuuvapauden myöntä ­
mispäätösten seurannasta (COM(2011) 736) sekä kertomuksen liitteinä olevat komission yksiköiden 
valmisteluasiakirjat (SEC(2011) 1350 ja SEC(2011) 1351),  
— ottaa huomioon 1. kesäkuuta 2011 päivätyn komission tiedonannon ”Yhteenveto komission hallintosaa ­
vutuksista vuonna 2010” (COM(2011) 323),  
— ottaa huomioon komission vuosikertomuksen vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle vuonna 2010 
toimitetuista sisäisistä tarkastuksista (COM(2011) 643) sekä kertomuksen liitteenä olevan komission 
yksiköiden valmisteluasiakirjan (SEC(2011) 1189),  
— ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoi ­
tovuonna 2010 ja toimielinten vastaukset (  3 ) (jäljempänä vuosikertomus) sekä tilintarkastustuomioistui ­
men erityiskertomukset,  
— ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 ar ­
tiklan mukaisesti antaman, varainhoitovuotta 2010 koskevan tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta 
sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (  4 ), 
— ottaa huomioon neuvoston 21. helmikuuta 2012 antaman suosituksen varainhoitovuoden 2010 talous ­
arvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle (06081/1/2012 – C7- 
0053/2012) ja toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta, Alankomaat ja Ruotsi ovat ensimmäisen kerran 
kieltäytyneet suosittelemasta vastuuvapauden myöntämistä,  
— ottaa huomioon neuvoston 21. helmikuuta 2012 antaman suosituksen varainhoitovuoden 2010 talous ­
arvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä toimeenpanovirastoille (06084/2012 – 
C7-0052/2012) ja toteaa, että Yhdistynyt kuningaskunta, Alankomaat ja Ruotsi ovat ensimmäisen kerran 
kieltäytyneet suosittelemasta vastuuvapauden myöntämistä,  
— ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 317, 318 ja 319 artiklan ja 
Euratomin perustamissopimuksen 106 a artiklan,  
— ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päi ­
vänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (  5 ) ja erityisesti sen 
55, 145, 146 ja 147 artiklan,FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/31  
( 1 ) EUVL L 64, 12.3.2010.  
( 2 ) EUVL C 332, 14.11.2011, s. 1.  
( 3 ) EUVL C 326, 10.11.2011, s. 1.  
( 4 ) EUVL C 332, 14.11.2011, s. 134.  
( 5 ) EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.
— ottaa huomioon tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen ase ­
masta 19 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 58/2003 (  6 ) ja erityisesti 
sen 14 artiklan 2 ja 3 kohdan,  
— ottaa huomioon työjärjestyksen 76 artiklan ja liitteen VI,  
— ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön ja lausunnot valiokunnilta, joita asia kos ­
kee (A7-0098/2012),  
A. ottaa huomioon, että Euroopassa on vakava budjetti- ja rahoituskriisi, joka voi johtaa luottamuskriisiin 
unionissa, ja että unionin on tärkeää näyttää talousarviota toteuttavan komission välityksellä esimerkkiä 
hyvästä julkisesta hallinnosta; katsoo, että hyvä julkinen hallinto on tarpeen, jotta unioni voi säilyttää 
AAA-luokituksen, joka on hyödyllinen varsinkin siksi, että unioni on sitoutunut takaamaan Euroopan 
rahoituksenvakautusmekanismin 60 000 000 000 euroon saakka;  
B. ottaa huomioon, että vuosi 2010 oli ensimmäinen kokonainen varainhoitovuosi, jolloin sovellettiin 
Lissabonin sopimusta ja sen uusia budjettimenettelyjä sekä perustettiin Euroopan ulkosuhdehallinto 
(EUH) ja Eurooppa-neuvosto sai puheenjohtajan kiertävän puheenjohtajuuden lisäksi; toteaa, että ky ­
seessä oli myös uuden Eurooppa 2020 -strategian ensimmäinen toteutusvuosi;  
C. toteaa, että hyvän hallintotavan mukaisesti poliittiset tavoitteet asetetaan ennen niiden saavuttamiseksi 
tarvittavien lainsäädäntövälineiden hyväksymistä ja että nykyisiä lainsäädäntövälineitä, jotka eivät ole 
täysin poliittisten tavoitteiden mukaisia, olisi muutettava;  
D. katsoo, että julkisten varojen käytön yhteydessä on huolehdittava riittävin järjestelyin avoimuudesta, 
julkisesta tilivelvollisuudesta ja julkisten varojen valvonnasta; toteaa, että seitsemäntenä peräkkäisenä 
vuonna tilintarkastustuomioistuin ei ole pystynyt antamaan myönteistä tarkastuslausumaa unionin ta ­
lousarviosta;  
E. toteaa, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan 1 kohdan toisessa ala ­
kohdassa vaaditaan tilintarkastustuomioistuinta antamaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle lau ­
suma tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta ja 
lisätään, että lausumaa voidaan täydentää unionin jokaista keskeistä toiminta-alaa koskevilla erityisar ­
vioilla;  
F. ottaa huomioon, että yli 90 prosenttia kaikista virheistä ilmenee komission ulkopuolella jäsenvaltioiden 
viranomaisten ja lopullisen edunsaajien tasolla (vuosikertomus, 1.22 kohta);  
G. ottaa huomioon, että suurimmassa osassa tapauksia, joissa virheitä ilmeni koheesiopolitiikan alalla, 
jäsenvaltioiden viranomaisilla oli riittävästi tietoa niin, että ne olisivat voineet havaita ja korjata virheet 
ennen menojen todentamista komissiolle (vuosikertomus, 4.25 kohta);  
H. katsoo, että on syytä pitää erillään jäsenvaltiot, joiden kansalliset viranomaiset ovat perustaneet hyvin 
toimivat valvontajärjestelmät, ja jäsenvaltiot, joissa järjestelmät ovat vain osittain vaikuttavia, jotta ei 
aiheuteta lisärasitetta kaikille jäsenvaltioille;  
I. ottaa huomioon, että jäsenvaltioiden vastuuvapausmenettelyä kohtaan osoittaman todellisen kiinnos ­
tuksen puute saattaa johtua siitä, että komissio ei ole pyrkinyt tarpeeksi hyvin yksilöimään julkisesti, 
selkeästi, yksiselitteisesti ja perustellusti, mitkä jäsenvaltiot, alueet ja ohjelmat eivät toimi tehokkaasti 
unionin varoja hallinnoitaessa;  
J. katsoo, että pakolliset kansalliset hallinnointia koskevat ilmoitukset, jotka ministerit laativat ja allekir ­
joittavat ja riippumaton tarkastaja tarkastaa asianmukaisesti, ovat tarpeellinen väline pyrittäessä torju ­
maan joidenkin kansallisten viranomaisten vastuullisuuden puutetta unionin varojen käytön ja hallin ­
noinnin yhteydessä;FI L 286/32 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 6 ) EYVL L 11, 16.1.2003, s. 1.
K. ottaa huomioon, että komissio on lisännyt ennakkorahoituksen käyttöä, millä on vaikutusta tilintarkas ­
tustuomioistuimen tarkastuskäytäntöön, ja katsoo, että tilintarkastustuomioistuin voisi mukauttaa me ­
netelmiään uusiin olosuhteisiin, jotta voidaan varmistaa, että sen toimittamat tiedot ovat hyödyllisiä 
vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle;  
L. katsoo, että unioni tarvitsee enemmän kuin koskaan vahvaa, riippumatonta ja tehokasta tosiasiallisesti 
ulkoista tarkastuselintä, mikä luonnollisesti – ja kunnioituksesta veronmaksajia kohtaan – tarkoittaa sitä, 
että tilintarkastustuomioistuimen jäseniä ei pitäisi koskaan nimittää poliittisin vaan pelkästään amma ­
tillisin perustein;  
M. katsoo, että innovatiivisten ja monimutkaisten rahoitusvälineiden käytön vastapainona on oltava täysi 
avoimuus, muun muassa täydellisten tietojen julkaiseminen kaikista lopullisista edunsaajista, ja rapor ­
tointia koskevat selkeät säännöt, jotta unionin talousarviolle ja maineelle ei aiheudu riskejä;  
N. ottaa huomioon, että jäsenvaltiot toimivat yhteistyössä komission kanssa siten, että määrärahat käyte ­
tään moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti;  
O. ottaa huomioon, että jäsenvaltiot kantavat vastuun muuhun maailmaan ja unioniin nähden, vaikka ne 
olisivat rakenteeltaan liittovaltioita;  
P. katsoo, että sääntöjen noudattamista ja toiminnan tuloksellisuutta koskeviin kysymyksiin on kiinnitet ­
tävä enemmän huomiota, jotta voidaan vahvistaa unionin legitimiteettiä;  
Q. ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastuslausuman jatkuvalla kehityksellä vuosien 
aikana on ollut suuri merkitys pyrittäessä määrittämään aloja, joilla jäsenvaltioiden ja komission hal ­
linnointia on parannettava;  
R. ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuin ei taaskaan ole pystynyt antamaan myönteistä tarkas ­
tuslausumaa maksujen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta, mikä on valitettavaa;  
Komission ensisijaiset toimet  
1. kehottaa komissiota esittämään parlamentille toimintasuunnitelman siitä, kuinka seuraavat ensisijaiset 
toimet toteutetaan:  
— seurataan tiiviisti rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden käyttöä, kuten tämän päätöslauselman 
21 kohdassa kuvataan  
— parannetaan vastuuvelvollisuusketjua ja lisätään sen luotettavuutta, kuten tämän päätöslauselman 
36 kohdassa kuvataan  
— harkitaan uudelleen ennakkorahoituksen lisäämistä, kuten tämän päätöslauselman 56 kohdassa 
kuvataan  
— luodaan koheesiopolitiikan alalle tehokas seuraamusmekanismi, kuten tämän päätöslauselman 124 
kohdassa kuvataan;  
Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuslausuma  
Tilinpäätös – puhdas lausuma  
2. toteaa, että unionin vuotuinen tilinpäätös varainhoitovuodelta 2010 antaa olennaisilta osiltaan oikeat 
ja riittävät tiedot unionin taloudellisesta asemasta 31 päivältä joulukuuta 2010 sekä toimien tuloksista 
ja rahavirroista päättyneeltä varainhoitovuodelta;  
3. panee merkille lisätietokappaleen, joka koskee komission tilinpäätöksen laatimisperiaatteiden muutosta 
rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden yhteydessä ja josta käy ilmi, että olennaisesti virheellisten 
tietojen riskit ovat yhä olemassa, vaikka tilinpäätöksestä on annettu huomautuksia sisältämätön lau ­
suma vuodesta 2007 lähtien; kehottaa komissiota tarkastelemaan vuosittain, kuvastaako valittu uusi 
menettelytapa todellisuutta asianmukaisesti;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/33
Tulojen laillisuus ja asianmukaisuus – puhdas lausuma  
4. panee tyytyväisenä merkille, että 31. joulukuuta 2010 päättyneen varainhoitovuoden osalta tarkastetut 
tilinpäätöksen perustana olevat tulot ovat olennaisilta osiltaan lailliset ja asianmukaiset;  
Sitoumusten laillisuus ja asianmukaisuus – puhdas lausuma  
5. panee tyytyväisenä merkille, että 31. joulukuuta 2010 päättyneen varainhoitovuoden osalta tarkastetut 
tilinpäätöksen perustana olevat sitoumukset ovat olennaisilta osiltaan lailliset ja asianmukaiset;  
Maksujen laillisuus ja asianmukaisuus – kielteinen lausuma  
6. pitää erittäin valitettavana, että maksujen virhetaso on yhä olennainen;  
7. ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuimen kielteinen lausuma perustuu havaintoon, että val ­
vontajärjestelmät ovat vain osittain vaikuttavat, ja sen seurauksena maksujen todennäköisimmäksi 
virhetasoksi arvioidaan 3,7 prosenttia;  
8. palauttaa mieliin, että varainhoitovuonna 2009 maksujen todennäköisimmäksi virhetasoksi arvioitiin 
3,3 prosenttia;  
9. on huolestunut virhetason noususta, koska se muuttaa viime vuosien positiivisen kehityssuunnan; 
kehottaa komissiota pyrkimään siihen, että virhetason aleneminen jatkuu, kuten aiemmissa vastuu ­
vapausmietinnöissä on vaadittu;  
10. katsoo tämän kehityksen johtuvan pääasiassa todennäköisimmän virhetason noususta koheesiopolitii ­
kan sekä energian ja liikenteen aloilla, joilla virhetaso nousi huomattavasti, 7,7 prosenttiin;  
Horisontaaliset näkökohdat  
Rahoitusjärjestelyjä koskevat välineet  
11. muistuttaa, että komissio kannattaa rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden käytön lisäämistä seuraa ­
van monivuotisen rahoituskehyksen (  7 ) yhteydessä, vaikka se itsekin katsoo, että kyseisiin välineisiin 
liittyy suuria riskejä (  8 ); katsoo, että rahoitusjärjestelyjä koskevat välineet eivät korvaa vaan täydentävät 
nykyistä rahoitusta ja että niiden mahdollisena etuna on se, että niitä voidaan käyttää useammin kuin 
kerran;  
12. on syvästi huolissaan nykyisten rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden toteuttamista koskevan tiedon 
puutteesta, joka näyttää vaikuttavan kaikkiin toimintalohkoihin (vuosikertomus, 1.31 ja 1.33 kohta);  
13. pitää virallisten raportointivaatimusten puuttumista valitettavana ja antaa tunnustusta komission toi ­
mille hankkia jäsenvaltioilta tietoa rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden nykyisestä käytöstä Euroo ­
pan aluekehitysrahaston (EAKR) yhteydessä; suhtautuu myönteisesti komission kokoamaan ja budjet ­
tivaliokunnalle toimittamaan yhteenvetokertomukseen jäsenvaltioiden EAKR:n maksuosuuksien avulla 
toteuttamista rahoitusjärjestelyjä koskevista välineistä, jossa kuvataan tilanne 31. joulukuuta 2010; 
panee merkille, että rahoitusjärjestelyjä koskevia välineitä on perustettu kaikkiaan noin 8 100 000 000 
euron arvosta ja että vuoden 2010 loppuun mennessä niille on maksettu ohjelmakauden 2007–2013 
toimenpideohjelmista noin 5 200 000 000 euroa (vuosikertomus, 4.32 kohta);  
14. pahoittelee, että komissio on saanut tiedot vain noin 75 prosentista kaikista rahoitusjärjestelyjä kos ­
keviin välineisiin yritystoimintaa varten osoitetuista maksuosuuksista (  9 ); on huolestunut siitä, että 
jäsenvaltioilta saadut tiedot poikkesivat toisistaan kattavuuden ja tarkkuuden suhteen ja että jotkut 
jäsenvaltiot tai alueet eivät antaneet palautetta tai eivät täyttäneet seurantaraportointilomakkeita; ym ­
märtää, että näin ollen komissiolla ei ole mahdollisuutta ottaa huomioon kaikkien rahoitusjärjestelyjä 
koskevien välineiden tilannetta 31. joulukuuta 2010;FI L 286/34 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 7 ) COM(2011) 662.  
( 8 ) SEC(2011) 1179, s. 24.  
( 9 ) Yhteenvetokertomus rahoitusjärjestelyjä koskevista välineistä, s. 6.
15. korostaa, että  
— perustettujen erityisrahastojen tarkka lukumäärä ja koko  
(komission arvion mukaan Ranskaan ja Italiaan on perustettu noin 92 rahastoa, joista ei ole saatu 
seurantakertomuksia tai joista on saatavilla vain riittämättömät tiedot, ja lisäksi on perustettu lähes 
300 rahastoa, joista on saatavilla tietoa (  10 )) 
— rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden vaikuttavuutta kuvaavat indikaattorit ja tavoitetasot  
(esimerkiksi investoinnit pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, luodut tai turvatut työpaikat, yrityksissä 
tai rahastoissa käyttöön otetut lisäresurssit (  11 )) sekä  
— rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden tehokkuutta ja taloudellisuutta kuvaavat indikaattorit  
(esimerkiksi hallintokustannukset ja se, kannustavatko ne varojen mahdollisimman hyvään käyt ­
töön, tiedot rahaston lakkauttamisesta tai siihen tehtävistä palautuksista, tiedot rahastoon ohjelma ­
kauden jälkeen jääneistä varoista (  12 )) 
ovat ehdottoman välttämättömiä osatekijöitä arvioitaessa rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden käyt ­
töä, ja pitää erittäin valitettavana, että kaikkia tällaisia tietoja ei ole vielä käytettävissä;  
16. pitää valitettavina tilintarkastustuomioistuimen pääasiassa koheesiopolitiikan alaa koskevia havaintoja, 
joita ovat rahoitusjärjestelyjä koskeviin välineisiin kohdennettujen varojen kohtuuton korottaminen, 
mikä johtaa n + 2 -säännön kiertämiseen (vuosikertomus, esimerkki 4.4 a), viivästykset ja rahoitus ­
järjestelyjä koskevien välineiden hidas toteuttaminen (vuosikertomus, esimerkki 4.4 b), sääntöjenvas ­
taiset lakkauttamista koskevat säännökset (vuosikertomus, esimerkki 4.4 c), rahoitusosuuksien maksa ­
minen ennakkoina heti, kun välineen oikeudellinen rakenne on toteutettu (vuosikertomus, 4.34 kohta) 
sekä asianmukaisten tarkastusten suorittamiseen liittyvät ongelmat (vuosikertomus, 4.35 ja 4.36 koh ­
ta); 
17. uskoo, että havainnot ovat yhteydessä rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden puutteelliseen oikeus ­
perustaan; on huolestunut siitä, että rahoitusjärjestelyjä koskeviin välineisiin sovellettavat säännöt eivät 
kannusta käyttämään niitä vaikuttavasti; on huolissaan myös siitä, että ne antavat jäsenvaltioille liian 
paljon joustonvaraa; panee kuitenkin tyytyväisenä merkille viimeaikaiset parannukset rahoitusjärjes ­
telyjä koskevien välineiden oikeusperustan kehittämisessä; toteaa, että kyseisenä ajankohtana oikeus ­
perusta oli neuvoston asetus (  13 ), ja tuo esiin siihen liittyvät seuraavat suurimmat puutteet:  
— säännökset, joilla kannustetaan välineiden nopeaan toteuttamiseen, ovat riittämättömät  
— säännökset, jotka koskevat välineiden vivutusta ja pääoman kerryttämistä, ovat riittämättömät  
— säännökset, joilla estetään varojen liiallinen korottaminen, ovat riittämättömät  
— säännökset, jotka koskevat välineiden mahdollisimman tehokkaaseen käyttöön kannustavan hal ­
linnointipalkkioiden rakenteen luomista, ovat riittämättömät  
— säännökset, jotka koskevat rahastoon ohjelmakauden lopussa jääneitä varoja, ovat riittämättömät  
— käyttöpääomaan sovellettavat tukikelpoisuusvaatimukset ovat epäselvät  
— yksityistä sektoria voidaan suosia perusteettomasti etuuskohtelun kautta;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/35  
( 10 ) Yhteenvetokertomus rahoitusjärjestelyjä koskevista välineistä, s. 10.  
( 11 ) Yhteenvetokertomus rahoitusjärjestelyjä koskevista välineistä, s. 9.  
( 12 ) Yhteenvetokertomus rahoitusjärjestelyjä koskevista välineistä, s. 21 ja 26.  
( 13 ) Neuvoston asetus (EY) N:o 1083/2006, annettu 11. heinäkuuta 2006, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan 
sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä (EUVL L 210, 31.7.2006, s. 25).
18. yhtyy tilintarkastustuomioistuimen lausuntoon, jonka mukaan rahoitusvälineisiin takaisinmaksettuja 
varoja ja rahoitusvälineiden kerryttämiä tuloja ei pitäisi ohjata muualle ennen toimenpideohjelman 
päättämistä vaan varojen olisi palauduttava kyseisiin rahoitusvälineisiin (tilintarkastustuomioistuin, 
lausunto 7/2011 (  14 ), sivu 11); edellyttää, että tätä suositusta käsitellään vakavasti tavallisessa lain ­
säätämisjärjestyksessä, joka koskee ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi raken ­
nepolitiikan välineitä koskevista yleisistä säännöksistä (COM(2011) 615 – 2011/0276(COD));  
19. on tyytyväinen siihen, että ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi unionin vuo ­
tuiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä (COM(2010) 815 – 2010/0395(COD)) 130 
ja 131 artiklan säännökset mahdollistavat rahoitusvälineen keston vahvistamisen; pyytää komissiota 
antamaan katsauksen siitä, millä toimenpiteillä voitaisiin estää rahoitusjärjestelyjä koskevista välineistä 
unionin talousarviolle aiheutuvat riskit;  
20. ottaa huomioon, että rahoitusjärjestelyjä koskevia välineitä käytetään myös muilla politiikan aloilla; 
panee merkille näiden välineiden päällekkäisyyden ja epäjohdonmukaisuuden riskin, jos niitä ei koor ­
dinoida asianmukaisesti; kehottaa tilintarkastustuomioistuinta sen vuoksi tarkastamaan rahoitusjärjes ­
telyjä koskevat välineet horisontaalisesti kaikilla politiikan aloilla;  
21. kehottaa komissiota pitämään ensisijaisena toimena rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden tiivistä 
seurantaa muun muassa siten, että se  
— arvioi puolueettomasti ja kriittisesti rahoitusjärjestelyjä koskevista välineistä koheesiopolitiikan toi ­
mintalohkossa ohjelmakaudella 2007–2013 toistaiseksi saadut kokemukset ottaen erityisesti huo ­
mioon tilintarkastustuomioistuimen havainnot ja sisällyttäen arviointiin myös aiemmat kokemuk ­
set ja niistä tehdyt johtopäätökset sekä raportoi parlamentille arvioinnin tuloksista  
— suorittaa riskinarvioinnin, jossa se käsittelee rahoitusjärjestelyjä koskevia eri välineitä erikseen sekä 
ottaa huomioon näiden välineiden edunsaajien riskirakenteen  
— saattaa päätökseen tietojen keruun jäsenvaltioilta vielä keskeneräisistä kysymyksistä, joita ovat 
rahastojen tarkka lukumäärä ja koko sekä rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden vaikuttavuutta, 
tehokkuutta ja taloudellisuutta kuvaavat indikaattorit; kehittää mekanismeja, joilla valvotaan jäsen ­
valtioiden raportointivelvoitteiden täyttämistä  
— raportoi vuosittain vastuuvapausmenettelyn yhteydessä parlamentille rahoitusjärjestelyjä koskevien 
välineiden käytöstä jäsenvaltioissa, rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden vaikuttavuutta, tehok ­
kuutta ja taloudellisuutta kuvaavat indikaattorit mukaan luettuina, sekä siitä, kuinka komissio 
koordinoi, varmistaa johdonmukaisuuden ja lieventää päällekkäisyyksien riskiä toimintalohkojen 
välillä;  
Komission vastuu ja sen johdon antamat tiedot  
22. muistuttaa, että SEUT-sopimuksen 317 artiklan mukaisesti komissio toteuttaa unionin talousarviota 
omalla vastuullaan; tähdentää, että kun komissio toteuttaa talousarviota yhteistyössä jäsenvaltioiden 
kanssa, talousarvion toteuttamistehtäviä siirretään jäsenvaltioille varainhoitoasetuksen 53 b artiklan 
mukaisesti;  
23. korostaa jälleen kerran (  15 ), että näin ollen komissiolla on ensisijainen vastuu kyseisten unionin varojen 
hallinnoinnista ja siten velvollisuus ryhtyä toimiin, joilla pyritään varmistamaan laillisuus ja asianmu ­
kaisuus sekä moitteeton varainhoito;  
24. painottaa, että komissio ei voi siirtää taloudellista vastuutaan jäsenvaltioille edes silloin, kun jäsenval ­
tion tasolla on havaittu hallinnollinen puute tai sääntöjenvastaisuus;FI L 286/36 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 14 ) EUVL C 47, 17.2.2012, s. 1.  
( 15 ) Euroopan parlamentin päätöslauselma 21. huhtikuuta 2004 komissiolle myönnettävästä vastuuvapaudesta varain ­
hoitovuodelta 2002 (EUVL L 330, 4.11.2004, s. 82).
25. katsoo, että ”hajautetun hallinnoinnin” käsitteen mielekkään soveltamisen perusajatuksena on oltava, 
että unioni siirtää osan toimivaltuuksistaan jäsenvaltioille ja että jäsenvaltioiden on suoritettava oma 
osuutensa työstä unionin säädösten mukaisesti; kehottaa panemaan kokonaisuudessaan täytäntöön 
talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17. toukokuuta 2006 
tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (  16 ) 44 koh ­
dan; katsoo, että vuotuisten yhteenvetojen saatavilla olevista tarkastuksista ja ilmoituksista on oltava 
julkisia, jotta niillä voitaisiin parantaa unionin talousarvion hoitoa;  
26. toteaa, että komissiolla viime kädessä oleva vastuu talousarvion toteuttamisesta on tiiviissä yhteydessä 
vastuuvapausmenettelyn merkitykseen; tähdentää, että komission lopullinen vastuu talousarvion to ­
teuttamisesta kattaa myös jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmien puutteet;  
27. korostaa, että taloudellinen vastuu on jakamaton ja pysyy jakamattomana, ja palauttaa mieliin varain ­
hoitoasetuksen 53 b artiklan 4 kohdan säännökset, joiden mukaan ”komissio toteuttaa tilien tarkas ­
tamis- ja hyväksymismenettelyjä tai tekee rahoituskorjauksia varmistaakseen, että varat käytetään 
asiaan sovellettavan lainsäädännön mukaisesti ja että  sen on mahdollista kantaa lopullinen vastuu talous ­
arvion toteuttamisesta ” (kursivointi lisätty);  
28. painottaa tässä yhteydessä komission johdon antamien tietojen merkitystä; panee kuitenkin merkille 
tilintarkastustuomioistuimen komission vuotuisista toimintakertomuksista esittämät yleiset huomau ­
tukset, joiden mukaan niissä ei annettu ohjeita jäännösvirhetason tai jäännösriskin laskemisesta; toteaa 
myös, että näistä seikoista on tullut tärkeitä pyrittäessä määrittämään, onko syytä esittää varauma 
(vuosikertomus, 1.19 ja 1.20 kohta); on huolestunut siitä, että tällainen tilanne johtaa epäjohdonmu ­
kaiseen soveltamiseen pääosastojen välillä;  
29. panee lisäksi merkille tilintarkastustuomioistuimen huomautukset seuraavista yksittäisistä vuotuisista 
toimintakertomuksista:  
— toimintalinjan 2 alaisia maaseudun kehittämistoimia koskevaa varaumaa ei olisi pitänyt poistaa 
(vuosikertomus, 3.53 kohta), tukijärjestelmän jäännösvirhetasojen laskennassa oli puutteita (vuosi ­
kertomus, 3.54 kohta)  
— aluepolitiikan pääosaston ja työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston vuotuisissa toi ­
mintakertomuksissa esitetyt arvioidut riskialttiit määrät saattavat olla aliarvioituja (vuosikertomus, 
liite 4.3)  
— laajentumisasioiden pääosaston vuotuisessa toimintakertomuksessa esitetty jäännösvirhetasoa kos ­
keva laskelma koskee vain 30:tä prosenttia suoritetuista maksuista (vuosikertomus, 5.33 kohta)  
— EuropeAidin vuotuisessa toimintakertomuksessa annetaan vain osittain oikea ja riittävä arvio va ­
rainhoidon sääntöjenmukaisuudesta (vuosikertomus, 5.34 kohta)  
— tietoyhteiskunnan ja viestinten pääosaston vuotuisessa toimintakertomuksessa olisi pitänyt säilyttää 
kuudetta puiteohjelmaa koskeva varauma (vuosikertomus, 6.47 kohta);  
30. muistuttaa komissiota, että kaikki varaumat sisältyvät liitteenä komission yhteenvetokertomukseen, ja 
korostaa, että antamalla yhteenvetokertomuksen ”komissio ottaa poliittisen vastuun pääjohtajiensa ja 
toimialajohtajiensa hallinnointitoimista niiden lausumien ja varaumien perusteella, joita nämä ovat 
esittäneet vuotuisissa toimintakertomuksissaan” (  17 ); 
31. korostaa, että näin kollegio ja komission jäsenet ottavat lopullisen vastuun valtuutettuina tulojen ja 
menojen hyväksyjinä toimivien pääjohtajien ja yksikönpäällikköjen esittämien varaumien luotettavuu ­
desta ja kattavuudesta, ja tähdentää, että valtuuttaminen ei millään tavoin siirrä lopullista vastuuta 
kollegiolta ja komission jäseniltä;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/37  
( 16 ) EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.  
( 17 ) Yhteenveto komission hallintosaavutuksista vuonna 2010 (COM(2011) 323), s. 2.
32. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen sisäisen tarkastajan kokonaislausunnosta esittämät huo ­
mautukset; katsoo, että kokonaislausunnon hyöty jää rajalliseksi, jos sitä ei tarkisteta perusteellisesti 
siten, että puututaan tilintarkastustuomioistuimen mainitsemiin seikkoihin;  
33. panee huolestuneena merkille tilintarkastustuomioistuimen vuotuisia toimintakertomuksia ja yhteen ­
vetokertomusta koskevat huomautukset (vuosikertomus, 1.17–1.25 kohta); katsoo, että huomautuksia 
on käsiteltävä viipymättä, jotta voidaan turvata kyseisten asiakirjojen arvo vastuuvelvollisuuden väli ­
neinä; on kuitenkin tietoinen siitä, että jäännösvirhetason laskenta on vain yksi menetelmä, jota 
komissio käyttää arvioidessaan määrää, johon riski kohdistuu; kehottaa komissiota antamaan johdon ­
mukaiset ohjeet, joita kaikkien pääosastojen on noudatettava;  
34. ottaa huomioon komission vihreän kirjan EU:n yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevasta 
kehyksestä yksityissektoria varten (  18 ); panee merkille myös, että komissio on edistynyt merkittävästi 
pyrkiessään luomaan asianmukaisen sisäisen hallinnointi- ja ohjausjärjestelmän Santerin komission 
eroon vuonna 1999 johtaneiden tapahtumien jälkeen;  
35. panee merkille 30. toukokuuta 2007 hyväksytyn komission hallintotapaselvityksen, joka kattaa komis ­
sion sisäisen toiminnan ja jossa selitetään, miten sitä johdetaan ja valvotaan ja minkälaiset suhteet sillä 
on sidosryhmiinsä; kannustaa komissiota edelleen parantamaan hallinnointi- ja ohjausjärjestelmäänsä 
sekä ilmoittamaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle toteutetuista toimista ja toimenpiteistä  
— ottamalla mukaan unionin toimielinten kannalta merkitykselliset, unionin yhtiölainsäädännössä 
vaaditut tai ehdotetut hallinnointi- ja ohjausjärjestelmän osatekijät  
— ryhtymällä toimiin, jotta puheenjohtaja voi allekirjoittaa tilinpäätöksen ja antaa tilinpäätöksen 
kanssa  
i) kuvauksen riskeistä ja epävarmuustekijöistä, jotka saattavat vaikuttaa politiikan tavoitteiden 
saavuttamiseen, sekä lausunnon, jossa puheenjohtaja ottaa yhdessä komission jäsenten kollegion 
kanssa vastuun riskinhallinnasta sekä  
ii) muodollisen hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevan ilmoituksen, josta käy selvästi ilmi, 
mitä kansainvälisiä hallinnointi- ja ohjausjärjestelmän standardeja komissio noudattaa, sekä 
tavoite ja kattava selvitys, jos on tarvetta poiketa hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevassa 
säännöstössä annetuista suosituksista (”noudata tai selitä” -periaate);  
36. kehottaa komissiota pitämään ensisijaisena toimena vastuuvelvollisuusketjun parantamista ja vahvis ­
tamista muun muassa seuraavilla tavoilla:  
— antamalla talousarvion valvontavaliokunnalle täydellisen katsauksen jäsenvaltioiden vuosittaisista 
yhteenvedoista; pitää valitettavana, ettei komissio ole tähän mennessä antanut lainkaan tietoa 
vuosittaisista yhteenvedoista, sillä vuosittaisia yhteenvetoja ei voida katsoa kansallisiksi hallinnoin ­
tia koskeviksi ilmoituksiksi, jos niiden sisällöstä ei ole minkäänlaista tietoa  
— antamalla poliittisen julistuksen, jossa se ottaa lopullisen ja kokonaisvaltaisen vastuun talousarvion 
toteuttamisesta, myös siitä osasta EU:n talousarviota, jota toteutetaan yhteistyössä jäsenvaltioiden 
kanssa  
— lisäämällä asiasta vastaavan komission jäsenen allekirjoituksen vuotuiseen toimintakertomukseen  
— laatimalla vuotuiset toimintakertomukset puolueettomuuden periaatetta noudattaen ja optimistisia 
arvioita välttäenFI L 286/38 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 18 ) COM(2011) 164.
— antamalla pääjohtajille pakollista, kattavaa ja asiaan liittyvää ohjeistusta erityisesti jäännösvirheta ­
son ja jäännösriskin arvioinnista varovaisuusperiaatteen mukaisesti  
— antamalla jokaisessa vuotuisessa toimintakertomuksessa täydellisen ja luotettavan selvityksen jään ­
nösriskin tai jäännösvirhetason ja tilintarkastustuomioistuimen virhetason välisestä suhteesta; ke ­
hottaa komissiota tarkastelemaan tiiviissä yhteistyössä tilintarkastustuomioistuimen kanssa mah ­
dollisuuksia saattaa sen jäännösvirhetason laskentamenetelmä vastaamaan tilintarkastustuomiois ­
tuimen todennäköisimmän virhetason laskentamenetelmää  
— tarkistamalla sisäisen tarkastajan kokonaislausunnon laatimista koskevaa menetelmää ja puuttu ­
malla tilintarkastustuomioistuimen havaitsemiin puutteisiin  
— analysoimalla, voidaanko komission hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää parantaa entisestään otta ­
malla huomioon edellä mainitun komission vihreän kirjan EU:n yritysten hallinnointi- ja ohjaus ­
järjestelmää koskevasta kehyksestä yksityissektoria varten;  
Eurooppa-koulut  
37. pitää valitettavana, että huolimatta Eurooppa-kouluille osoitetuista huomattavista määrärahoista ne 
eivät edelleenkään onnistu hoitamaan päätehtäväänsä, joka on riittävien paikkojen tarjoaminen vaa ­
dituilla kielillä virkamiesten työskentely- ja asuinpaikkojen läheisyydessä, vaan ne ovat sen sijaan 
laajentaneet toimintaansa sisällyttämällä siihen opetuksen muita aloja;  
38. toteaa, että keskeisenä ongelmana ovat Eurooppa-kouluja koskevan sopimuksen päätöksenteko- ja 
rahoitusrakenteet; vaatii siksi komissiota tarkastelemaan jäsenvaltioiden kanssa mahdollisuutta kyseisen 
sopimuksen tarkistamiseen ja raportoimaan saavutetusta edistymisestä 31. joulukuuta 2012 mennessä; 
kehottaa komissiota sillä välin vaatimaan lisätoimia edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi 
käyttämällä saatavilla olevat määrärahat tarkoituksenmukaisemmin;  
Komission hallinto  
39. kehottaa komissiota antamaan selvityksen muuttosuunnitelmistaan, niistä aiheutuvista kustannuksista, 
vapautuvista ja uusista toimistotiloista sekä niiden henkilöstön jäsenten määrästä, joihin suunnitelmat 
kussakin pääosastossa vaikuttavat;  
40. pyytää komissiota saattamaan viipymättä päätökseen kaikkien Euroopan petostentorjuntavirastossa 
toimivien sellaisten väliaikaisten toimihenkilöiden aseman uudelleen määrittämisen, joilla on toistai ­
seksi voimassa olevat sopimukset, kuten komission jäsen Šef čovi č ilmoitti käynnissä olevan vastuu ­
vapausmenettelyn valmistelua varten laaditussa kyselylomakkeessa (  19 ); 
41. huomauttaa, että salliessaan vuonna 2010 joustavan työajan ja ylityötuntien korvaamisen vapaana 
vapaaehtoisuuden pohjalta komissio hyväksyi henkilöstölleen noin 90 000 ylimääräistä vapaapäivää, 
mikä vastaa noin 445:tä virkaa – vaikka henkilöstösääntöjen 56 artiklassa todetaan, että ylitöitä ei 
korvata vapaana palkkaluokasta AD 5 / AST 5 alkaen; vaatii selvitystä ylityövapaiden veronmaksajille 
aiheuttamista kokonaiskustannuksista;  
Jäsenvaltioiden vastuu  
42. muistuttaa, että SEUT-sopimuksen 317 artiklan mukaisesti komissio toteuttaa unionin talousarviota 
omalla vastuullaan mutta myös yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa;  
43. korostaa, että kahta korkealle virhetasolle altista toimintalohkoa (koheesiopolitiikka, energia ja liikenne 
sekä maatalous ja luonnonvarat) toteutetaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, ja pahoittelee, että 
todennäköisimmät arvioidut virhetasot ovat näillä toimintalohkoilla 7,7 prosenttia ja 2,3 prosenttia;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/39  
( 19 ) Komission jäsenen Šef čovi čin Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan 8. joulukuuta 2011 järjes ­
tämässä kuulemistilaisuudessa antama vastaus kirjalliseen kysymykseen nro 12.
44. pitää tässä yhteydessä myönteisenä komission analyysia tilintarkastustuomioistuimen varainhoitovuo ­
silta 2006–2009 ilmoittamista virheistä, koska siinä tuodaan ensimmäistä kertaa esiin, että EAKR:n ja 
koheesiorahaston kohdalla kolmen jäsenvaltion (Espanja, Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta) osuus 
kumulatiivisista kvantitatiivisesti ilmaistavista virheistä kyseisen jakson aikana oli 59 prosenttia ja 
että ESR:n kohdalla neljän jäsenvaltion (Espanja, Portugali, Yhdistynyt kuningaskunta ja Saksa) osuus 
kumulatiivisista kvantitatiivisesti ilmaistavista virheistä kyseisen jakson aikana koheesiopolitiikan alalla 
oli 68 prosenttia (  20 ); ottaa huomioon, että EAKR:n ja koheesiorahaston kohdalla useimmat Italiassa 
havaitut virheet koskivat Calabrian, Campanian ja Puglian alueita ja että Espanjassa 75 prosenttia 
havaituista virheistä liittyi pieneen määrään Andalucían, Valencian ja Castilla La Manchan alueilla 
toteutettavia toimenpideohjelmia (  21 ); on saanut myös sen käsityksen, että Espanja ja Italia ovat vai ­
kuttaneet huomattavasti myös varainhoitovuoden 2010 virhetasoon;  
45. ottaa huomioon, että Italiassa EAKR:n yhteydessä havaitut ongelmat liittyvät tarkastuksista vastaavien 
ja niitä hallinnoivien viranomaisten tasolla havaittuihin järjestelmän heikkouksiin sekä julkisia hankin ­
toja koskevien sääntöjen soveltamiseen ja hankkeiden valintaan, takautuvasti rahoitettavien hankkeiden 
tukikelpoisuus mukaan luettuna (  22 ); panee samoin merkille, että Espanjassa ongelmat ovat alkuisin 
monimutkaisesta hallinto- ja valvontajärjestelmästä, joka saattaa käytännössä johtaa siihen, että vas ­
tuun jakautuminen jää epäselväksi ja hallinnoivat viranomaiset eivät harjoita vaikuttavaa valvontaa (  23 ); 
46. palauttaa mieliin, että parlamentin talousarvion valvontavaliokunta kutsui Kreikan, Italian ja Espanjan 
valtiovarainministerit keskusteluun; on pahoillaan siitä, ettei yksikään kutsutuista valtiovarainminis ­
tereistä tullut keskustelemaan valiokunnan jäsenten kanssa tilintarkastustuomioistuimen havainnoista, 
jotta rakennerahastojen hallinnointia ja mahdollisesti oikeusperustaa olisi voitu parantaa; kehottaa 
puhemiestä ottamaan seuraavassa valtionpäämiesten kokouksessa esille kyseisten valtiovarainminis ­
terien kieltäytymisen keskustella näistä tärkeistä kysymyksistä julkisesti parlamentin asiasta vastaavan 
valiokunnan kanssa;  
47. toistaa komissiolle usein esittämänsä kehotuksen antaa ehdotus sellaisten pakollisten kansallisten 
hallinnointia koskevien ilmoitusten käyttöönotosta, jotka annetaan ja julkistetaan ja jotka asiasta vas ­
taava tarkastusviranomainen tarkastaa osana komission lopullista kokonaisvastuuta unionin talous ­
arvion toteuttamisesta; toteaa, että kansallisiin hallinnointia koskeviin ilmoituksiin olisi sisällytettävä 
kattavat tiedot unionin varojen käytöstä;  
48. ehdottaa, että pääosastojen tasolla allekirjoitettavien kansallisten ilmoitusten sisällön olisi vastattava 
kansainvälisiä tarkastusstandardeja, niitä olisi hyödynnettävä tilintarkastustuomioistuimen tarkastustoi ­
minnassa ja niiden olisi perustuttava muun muassa niiden viranomaisten ilmoituksiin, joille hallin ­
nointi on siirretty;  
49. huomauttaa, että jäsenvaltioiden hallinnoinnin tehokkuudessa yhteisesti hallinnoitavien tulojen ja me ­
nojen alalla on merkittäviä eroja, jotka liittyvät etenkin sääntöjenvastaisuuksien, petosten ja virheiden 
havaitsemiseen sekä varainhoitoon liittyviin jatkotoimiin sekä tullialalla että unionin varojen käytön 
suhteen; katsoo, että jos kaikki jäsenvaltiot toimisivat asianmukaisesti, unionin talousarvioon olisi 
yksin tullialalla mahdollista saada vähintään 100 000 000 euron lisä(netto)tulot; toteaa, että komissio 
on tähän mennessä seurannut hallinnoinnin tehokkuutta tapauskohtaisesti jälkikäteen eikä se siten 
analysoi kehityssuuntia riittävän hyvin voidakseen kartoittaa riskialoja; kehottaa komissiota käyttämään 
kehityssuuntien analysointia rahoitusriskien kartoitusmenetelmänä sekä toteuttamaan toimenpiteitä 
jäsenvaltioiden hallinnoinnin tehokkuuden parantamiseksi;  
Bulgaria ja Romania  
50. panee erittäin huolestuneena merkille komission välikertomuksen yhteistyö- ja tarkastusmekanismin 
puitteissa saavutetusta edistyksestä Bulgariassa; on huolestunut siitä, että Bulgarian oikeuslaitoksen tila 
on edelleen surkea; panee merkille, että käynnissä on 27 rikosoikeudenkäyntiä 28:aa tuomaria vastaan; 
vaatii selvitystä useista Bulgariassa käsitellyistä unionin varoihin kohdistuvista väitetyistä petostapauk ­
sista, joiden vuoksi maksut keskeytettiin vuonna 2008 ja joissa syyttäjäviranomainen päätti tutkinnan, 
vaikka toisessa jäsenvaltiossa tutkintaa samanlaisissa ja samoihin tosiseikkoihin perustuvissa tapauk ­
sissa jatkettiin; on hämmästynyt siitä, että kaikissa unionin varoihin kohdistuvissa petostapauksissa,FI L 286/40 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 20 ) SEC(2011) 1179, s. 13.  
( 21 ) Komission jäsenen Johannes Hahnin Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan 19. joulukuuta 2011 
järjestämässä kuulemistilaisuudessa antama vastaus kirjalliseen kysymykseen nro 4.  
( 22 ) SEC(2011) 1179, s. 20.  
( 23 ) SEC(2011) 1179, s. 21.
jotka vietiin oikeuteen, rikoskanne korvattiin hallinnollisilla rangaistuksilla ja että yhdessä merkittä ­
vässä unionin varoihin kohdistuvassa petostapauksessa muutoksenhakumenettely kesti 18 kuukautta; 
pitää lisäksi valitettavana, ettei maa ole noudattanut komission suositusta antaa rikollisesta toiminnasta 
saatujen varojen määrittämiskomitealle (CEPACA) valtuudet ylinten virkamiesten ja politiikkojen va ­
rallisuuden ennakkotarkastukseen; on huolissaan siitä, että tuomioiden ja niiden perustelujen yhtenäi ­
nen, nopea ja järjestelmällinen julkaiseminen ei ole Bulgariassa tavallista; kehottaa komissiota painos ­
tamaan oikeusviranomaisia, jotta ne tehostaisivat uudistuspyrkimyksiään ja panisivat komission suo ­
situkset mahdollisimman pian täytäntöön; kehottaa komissiota tässä yhteydessä julkistamaan Bulgarian 
uudistustoimien tueksi myönnetyt varat ja arvioimaan, missä määrin maksut ovat johtaneet luvattuihin 
tuloksiin; edellyttää, että tulevana vuonna saadaan aikaan tuntuvia parannuksia ja että komissio tarkas ­
telee tilannetta uudelleen ja laatii yhteistyössä Bulgarian hallituksen kanssa toimenpiteitä, joiden avulla 
voidaan palauttaa Bulgarian oikeusjärjestelmän luotettavuus;  
51. panee huolestuneena merkille komission välikertomuksen yhteistyö- ja tarkastusmekanismin puitteissa 
saavutetusta edistyksestä Romaniassa; panee kuitenkin samalla tyytyväisenä merkille, että viranomais ­
ten lahjomattomuutta valvova kansallinen virasto (ANI) on saavuttanut yhä parempia tuloksia perus ­
teetonta varallisuutta koskevien tapausten syytteeseenpanossa ja eturistiriitojen havaitsemisessa; toteaa, 
että ANIn rahoitusta korotettiin unionin varoin; on kuitenkin huolestunut siitä, ettei ANIn tapausten 
johdosta ole ryhdytty yhtenäisiin jatkotoimiin ja että jatkotoimet usein viivästyvät; on tyytyväinen 
siihen, että kansallinen korruptiontorjuntavirasto (DNA) toimi edelleen tehokkaasti syyttäjätoimena 
korkean tason korruptiotapauksissa; toteaa, että syytteiden, tuomioistuinten päätösten ja tuomioiden 
määrä kasvoi vuonna 2011 ja tapausten käsittelytahti nopeutui korkeimmassa oikeudessa ja kassaa ­
tiotuomioistuimessa, mikä näkyy siinä, että DNA:n käynnistämissä asioissa tehtyjen lopullisten pää ­
tösten määrä lisääntyi 85 prosenttia vuoteen 2011 verrattuna (  24 ); on huolestunut siitä, että korkean 
tason korruptiotapauksiin liittyvistä tuomioistuinten tuomioista tehdyn analyysin tulosten mukaan 60 
prosenttia rangaistuksista on ehdollisia ja langetetut tuomiot ovat usein lakisääteisten vähimmäistuo ­
mioiden tasoa; ihmettelee myös epätyydyttävää käytäntöä, joka liittyy tuomioiden ja niiden perus ­
telujen julkaisemiseen määräaikojen puitteissa ja joka lisää riskiä, että eräissä korkean tason korrup ­
tiotapauksissa perustelujen viivästyminen saattaa johtaa asian vanhenemiseen, kun valituksia ei voida 
esittää ajoissa; kehottaa komissiota julkistamaan oikeuslaitoksen uudistamiseen tähtäävien Romanian 
toimien tueksi myönnetyt varat; edellyttää ensi vuonna jälleen uusia parannuksia; kehottaa komissiota 
painostamaan entistä voimakkaammin Romanian hallitusta panemaan täytäntöön komission suosituk ­
set; edellyttää komission vaativan tinkimättömästi Romanian hallitusta tehostamaan toimiaan johdon ­
mukaisen oikeuskäytännön kehittämiseksi julkisiin hankintoihin liittyvissä oikeuskäsittelyissä; kehottaa 
komissiota myös vaatimaan sinnikkäästi ja määrätietoisesti Romanian hallitukselta, että komission 
suosituksia noudatetaan ja että laaditaan selkeä ja kattava toteuttamissuunnitelma, jota noudatetaan 
valmistauduttaessa rikoslain ja rikosprosessilain säännösten täytäntöönpanoon; edellyttää, että Roma ­
niassa toteutetaan lisätoimia, joiden avulla voidaan edistyä rikoksen tuottaman hyödyn menetetyksi 
tuomitsemisessa; edellyttää myös, että komissio laatii yhteistyössä Romanian hallituksen kanssa toi ­
menpiteitä, joiden avulla voidaan parantaa Romanian oikeusjärjestelmän luotettavuutta;  
Ennakkorahoitus  
52. ottaa huomioon, että ennakkorahoitusta pidetään tarpeellisena, jotta edunsaajat voivat käynnistää 
hyväksytyt toimet;  
53. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen huomautukset, joiden mukaan komissio on lisännyt en ­
nakkomaksujen käyttöä huomattavasti vuosina 2005–2010 (vuosikertomus, 1.28 kohta); on huoles ­
tunut siitä, että ennakkomaksujen selvittäminen on puutteellista (vuosikertomus, 1.29 kohta ja tilin ­
tarkastustuomioistuimen lausunnon nro 6/2010 86 kohta);  
54. on huolestunut ennakkorahoituksen vaikutuksesta varsinkin toimintalohkoissa ”unionin ulkopuolelle 
suunnattu tuki sekä kehitysyhteistyö ja laajentumisasiat” sekä ”tutkimus ja sisäiset politiikat”; panee 
merkille, että ennakkomaksujen käyttö on lisääntynyt ja kokonaisvirhetaso on alle 2 prosenttia näissä 
kahdessa toimintalohkossa; panee lisäksi merkille tilintarkastustuomioistuimen päätelmät, että ennak ­
komaksujen virhetaso ei ollut olennainen mutta väli- ja loppumaksujen virhetaso oli olennainen 
(vuosikertomus, 5.35 ja 6.48 kohta);FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/41  
( 24 ) Komission kertomus yhteistyö- ja seurantamekanismin puitteissa saavutetusta edistyksestä Romaniassa, COM(2012) 
56, s. 4.
55. katsoo, että maksaessaan suuria määriä ennakkorahoitusta komissio ottaa suuremman rahoitusriskin 
esimerkiksi edunsaajien maksukyvyttömyystilanteessa sekä suuremman laillisuuteen ja asianmukaisuu ­
teen liittyvän riskin, koska edunsaajien ilmoittamien kustannusten hyväksyminen lykkääntyy;  
56. katsoo, että on tehokkaampaa ehkäistä sääntöjenvastaisuuksia kuin korjata jälkikäteen aiheettomia 
maksuja takaisinperinnän avulla; kehottaa sen vuoksi komissiota ensisijaisena toimena harkitsemaan 
uudelleen ennakkomaksujen käytön lisäämistä sekä valvonta- ja tarkastusmekanismeja siten, että se  
— ilmoittaa parlamentille syyt, joiden vuoksi se on lisännyt ennakkomaksujen käyttöä vuosina 
2005–2010  
— mukauttaa ennakkorahoituksen käyttöä eri ohjelmissa tasolle, jolla varmistetaan tarvittava kätei ­
sennakko, jotta edunsaajat voivat käynnistää hankkeen, mutta turvataan samalla unionin taloudel ­
liset edut, ja ilmoittaa parlamentille asiasta;  
Maksattamatta olevat talousarviositoumukset  
57. palauttaa mieliin, että maksattamatta olevat talousarviositoumukset ovat määrärahoja, jotka on sidottu 
mutta joita ei ole käytetty (toisin sanoen maksettu), ja että ne ovat pääasiassa peräisin monivuotisista 
ohjelmista (esimerkiksi koheesio), joissa sitoumuksia tehdään ohjelmakauden ensimmäisinä vuosina, 
kun taas niitä vastaavia maksuja suoritetaan vaiheittain koko ohjelmakauden ajan;  
58. toteaa, että maksattamatta olevien talousarviositoumusten suuri määrä saattaa olla merkki jäsenval ­
tioiden vaikeuksista käyttää kohdennetut määrät;  
59. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen havainnon, että vuonna 2010 maksattamatta olevien 
talousarviositoumusten määrä kasvoi lähes 10 prosentilla noin 194 000 000 000 euroon (vuosiker ­
tomus, 1.43 kohta ja kaavio 1.2), mikä vastaa nykyisellä tasolla lähes kolmen vuoden menoja;  
60. katsoo, että ohjelmakauden 2007–2013 osalta on vaarana, että  
— sidotut varat on käytettävä tavallista nopeammin, jolloin virheriski kasvaa  
— jäsenvaltiot saattavat pyrkiä käyttämään kaikki sidotut varat ohjelmakauden 2007–2013 lopussa, 
jolloin ne saattavat osarahoittaa hankkeita, jotka on jo toteutettu ja rahoitettu kansallisin varoin 
(takautuvasti rahoitettavat hankkeet, joita ei ole valvottu unionin hallinnointi- ja valvontajärjes ­
telmän avulla ja jotka ovat siksi alttiimpia virheille);  
61. kehottaa komissiota antamaan tietoja maksattamatta olevien sitoumusten määrästä jäsenvaltioittain 
sekä antamaan tietoa jäsenvaltioiden kanssa tekemästään yhteistyöstä määrärahojen käyttöön ja sään ­
töjenmukaisuuteen liittyvien riskialojen kartoittamiseksi ja riskeihin puuttumiseksi;  
Rahoitusosuus hajautetuille erillisvirastoille ja yhteisyrityksille  
62. panee merkille, että unioni myönsi varainhoitovuonna 2010 määrärahoja hajautetuille virastoille yli 
620 000 000 euroa ja yhteisyrityksille yli 500 000 000 euroa; toteaa, että virastoja koskevasta unionin 
rahoitusosuudesta oli hieman vaikea löytää tietoa; kehottaa komissiota antamaan vastuuvapauden 
myöntävälle viranomaiselle vuosittain konsolidoidut tiedot kokonaisrahoituksesta, jonka kukin viras ­
to/yhteisyritys saa vuosittain unionin yleisestä talousarviosta, esimerkiksi seuraavista seikoista:  
— talousarvioon otettu alkuperäinen unionin maksuosuus virastolle/yhteisyritykselle  
— ylijäämän palautuksesta saatujen varojen määräFI L 286/42 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012
— unionin kokonaismaksuosuus virastolle/yhteisyritykselle  
— tarvittaessa Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) maksuosuus;  
63. edellyttää, että komissio välttää rahoituskriisin aikana virastojen talousarvioiden kasvattamista ja har ­
kitsee jopa unionin maksuosuuden supistamista sen painopisteitä koskevan arvion perusteella;  
64. kehottaa komissiota laatimaan ohjeita malleista, joita kaikki virastot/yhteisyritykset voisivat käyttää 
laatiessaan vuotuisia työohjelmiaan ja vuotuisia toimintakertomuksiaan, jotta tuloksia voidaan verrata 
mielekkäällä tavalla suunniteltuihin tavoitteisiin;  
65. kehottaa komissiota toimittamaan parlamentille yksityiskohtaisen selvityksen perusteista ja varmennus ­
mekanismeista, joita virastoissa/yhteisyrityksissä sovelletaan eturistiriitojen ja pyöröovitapausten vält ­
tämiseksi;  
Unionin talousarvio ja rahoitus- ja budjettikriisi  
66. ilmaisee huolensa jäsenvaltioissa jatkuvasta rahoitus- ja budjettikriisistä; katsoo, että kriisi aiheuttaa 
unionin talousarviolle erityyppisiä riskejä seuraavilla tavoilla:  
— jäsenvaltioille myönnettyihin lainoihin liittyvät rahoitusriskit  
— tuloihin liittyvät rahoitusriskit;  
67. muistuttaa, että kuuden jäsenvaltion (Kreikka, Unkari, Irlanti, Latvia, Portugali ja Romania) katsotaan 
olevan tällä hetkellä vaikeuksissa, koska ne saavat apua maksutaselainojen muodossa, lainoja Euroopan 
rahoituksenvakautusmekanismista tai apua Kreikan lainajärjestelystä;  
68. ottaa huomioon, että unionin talousarviosta myönnetään vakuudet maksutaselainoille (31. joulukuuta 
2010 mennessä maksetut lainat olivat yhteensä noin 12 000 000 000 euroa) ja Euroopan rahoituk ­
senvakautusmekanismista maksettaville lainoille (ei maksettuja lainoja 31. joulukuuta 2010 mennes ­
sä) (  25 ); ottaa lisäksi huomioon, että mahdollisten maksutaselainojen pääoma on enintään 
50 000 000 000 euroa (neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002 (  26 ) 1 artiklan 1 kohdan toinen 
alakohta) ja Euroopan rahoituksenvakautusmekanismista mahdollisesti maksettavien lainojen pääoma 
on enintään 60 000 000 000 euroa (  27 ); korostaa, että kokonaismäärä (110 000 000 000 euroa) vas ­
taa lähes unionin vuotuista talousarviota, koska unionin talousarviosta maksettavien maksujen koko ­
naismäärä oli noin 122 000 000 000 euroa vuonna 2010 (  28 ); 
69. on huolissaan siitä, että tilintarkastustuomioistuin ei kiinnittänyt näihin unionin uusiin haasteisiin 
riittävästi huomiota vuosikertomuksessaan vuodelta 2010; pitää erityisen valitettavana, että tilintarkas ­
tustuomioistuin ei riittävästi maininnut näitä unionin talousarvioon kohdistuvia riskejä; korostaa, että 
tilintarkastustuomioistuimen on otettava uusi Euroopan vakausmekanismi tärkeäksi osaksi tulevaa 
työtään;  
70. muistuttaa, että talousarvion suojaamiseksi tällaisilta vakuusvaateilta ei ole perustettu vakuusrahastoa; 
kehottaa komissiota sen vuoksi arvioimaan, onko mahdollisesti tarpeen perustaa vakuusrahasto katta ­
maan mahdolliset tappiot ulkosuhteisiin liittyvien hankkeiden vakuusrahaston tapaan, jotta voidaan 
suojata unionin talousarviota;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/43  
( 25 ) Euroopan unionin tilinpäätös (COM(2011) 473), s. 32 ja 90.  
( 26 ) Neuvoston asetus (EY) N:o 332/2002, annettu 18. helmikuuta 2002, järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen 
myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille (EYVL L 53, 23.2.2002, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 
asetuksella (EY) N:o 431/2009 (EUVL L 128, 27.5.2009, s 1).  
( 27 ) Neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010, annettu 11. toukokuuta 2010, Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin 
perustamisesta (EUVL L 118, 12.5.2010, s. 1) 2 artiklan 2 kohdassa asetetaan enimmäismääräksi 1,23 prosenttia, 
joten komission arvion mukaan olisi mahdollista ottaa käyttöön 60 000 000 000 euroa (COM(2010) 713, s. 4).  
( 28 ) Lähde:  Tilintarkastustuomioistuimen vuotta 2010 koskevan vuosikertomuksen liitteessä oleva kaavio IV.
71. korostaa, että Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi oli 30. syyskuuta 2011 allekirjoittanut lainoja 
48 500 000 000 euron edestä, kun käytettävissä on yhteensä 60 000 000 000 euroa; kannustaa 
tilintarkastustuomioistuinta antamaan ennen vuoden 2012 loppua kertomuksen Euroopan rahoituk ­
senvakautusmekanismin toimista ja erityisesti komission käyttöön ottamista valvontamekanismeista;  
72. palauttaa mieliin, että unionin talousarvion tulot tulevat eri lähteistä; toistaa, että talousarvio rahoite ­
taan kokonaisuudessaan unionin omin varoin, tämän kuitenkaan rajoittamatta muita tuloja; toteaa, 
että erityisesti bruttokansantuloon (BKTL) perustuvat varat, joiden osuus on 73 prosenttia kaikista 
tuloista, ovat peräisin jäsenvaltioiden kansallisista talousarvioista (  29 ); 
73. katsoo, että mitä vakavammaksi tiettyjen jäsenvaltioiden rahoitustilanne käy, sitä vaikeampi niiden on 
maksaa osuutensa unionin talousarvioon; katsoo tämän tilanteen vaarantavan unionin talousarvion 
tulot, jotka ovat peräisin vaikeuksissa olevilta jäsenvaltioilta, jotka saattavat jopa lisätä julkista velan ­
ottoa rahoittaakseen unionin talousarviota tai osallistuakseen tiettyjen apujärjestelyjen kansalliseen 
rahoitukseen;  
74. toteaa, että varainhoitovuonna 2010 vaikeuksissa olevilta jäsenvaltioilta peräisin olevat BKTL-varat 
muodostivat noin 6 prosenttia kaikista BKTL-varoista (  30 ); 
75. panee lisäksi merkille, että vaikeuksissa olevien jäsenvaltioiden osuutta Euroopan maaseudun kehittä ­
misen maatalousrahaston (maaseuturahasto), rakennerahastojen, koheesiorahaston ja Euroopan kalata ­
lousrahaston osarahoituksesta lisättiin; odottaa korkeampien osarahoitusosuuksien mahdollistavan suu ­
remmat investoinnit etenkin vaikeuksissa olevissa jäsenvaltioissa; korostaa tässä yhteydessä komission 
suurempaa valvontavastuuta;  
Euroopan rahoitusvakausväline (ERVV) ja Euroopan vakausmekanismi (EVM)  
76. arvostelee sitä, että neuvosto sovelsi vuonna 2010 SEUT:n 122 artiklaa Euroopan rahoitusvakaus ­
välineen (ERVV) perustamiseen, koska kyseistä artiklaa sovelletaan vain luonnonkatastrofeihin eikä 
taloudellisiin katastrofeihin; on huolissaan siitä, että rahoitusvakausvälineeseen ei sisälly parlamentin 
harjoittamaa demokraattista valvontaa eikä tilintarkastustuomioistuimella ole sitä koskevia tarkastus ­
oikeuksia; arvostelee voimakkaasti sitä, että ERVV-puitesopimus ei edes sisällä määräyksiä julkisesta 
ulkopuolisesta tarkastuksesta;  
77. panee merkille, että jäsenvaltiot allekirjoittivat äskettäin EVM-sopimuksen; tähdentää varoittaneensa 
23. maaliskuuta 2011 antamassaan päätöslauselmassa (  31 ), että pysyvää Euroopan vakausmekanismia 
(EVM) ei pitäisi perustaa EU:n toimielinjärjestelmän ulkopuolelle, sillä päätökseen liittyy ongelmia 
unionin toimielinten valvontamekanismin kannalta; jakaa joidenkin ylimpien tilintarkastuselinten huo ­
len siitä, että sopimuksessa ei ole riittävästi vaikuttavan ulkoisen tarkastuksen varmistavia määräyksiä;  
78. toistaa neuvostolle ja jäsenvaltioille esittämänsä kehotuksen ottaa asianmukaisesti huomioon seuraavat, 
EVM:n toteuttamista koskevat seikat:  
— EVM:n perussäännössä on varmistettava asianmukaiset järjestelyt laillisuuteen, asianmukaisuuteen 
ja tuloksellisuuteen liittyviä julkisia ulkopuolisia tarkastuksia varten kansainvälisesti hyväksyttyjen 
tarkastusnormien mukaisesti ottaen huomioon seuraavat asiakirjat  
i) Euroopan unionin ylimpien tilintarkastuselinten yhteyskomitean 14. lokakuuta 2011 päivätty 
päätöslauselma euroalueen ylimpien tilintarkastuselinten lausumasta, joka koskee Euroopan 
vakausmekanismin ulkoista tarkastusta (CC-R-2011-01) (  32 )FI L 286/44 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 29 ) Lähde:  Tilintarkastustuomioistuimen vuotta 2010 koskevan vuosikertomuksen liitteessä oleva kaavio I.  
( 30 ) Lähde:  Tilintarkastustuomioistuimen vuotta 2010 koskevan vuosikertomuksen liitteessä oleva kaavio V.  
( 31 ) Euroopan parlamentin päätöslauselma 23. maaliskuuta 2011 luonnoksesta Eurooppa-neuvoston päätökseksi Euroo ­
pan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklan muuttamisesta niitä jäsenvaltioita koskevaa vakausmekanis ­
mia varten, joiden rahayksikkö on euro (P7_TA(2011)0103).  
( 32 ) http://eca.europa.eu/portal/pls/portal/docs/1 /9406723.PDF
ii) Euroopan unionin ylimpien tilintarkastuselinten yhteyskomitean Euroopan parlamentille, Eu ­
rooppa-neuvostolle ja komissiolle sekä EU:n jäsenvaltioiden parlamenteille ja hallituksille osoit ­
tama 14. lokakuuta 2011 päivätty lausuma Euroopan talouden ohjausjakson ja EU:n talouden 
ohjausjärjestelmän muiden viimeaikaisten tapahtumien vaikutuksista Euroopan unionin jäsen ­
valtioiden ylimpiin tilintarkastuselimiin ja tilintarkastustuomioistuimeen (  33 ) 
iii) Alankomaiden tilintarkastustuomioistuimen presidentin kirje kysymyksistä, joita EVM:n perus ­
säännössä on käsiteltävä EVM-sopimuksen 30 artiklan yhteydessä (  34 ) 
— EVM:a varten on luotava asianmukaiset vastuuta ja täydellistä avoimuutta koskevat järjestelyt  
— tietojen ja tilastojen luotettavuus on varmistettava  
— on selvitettävä kaikkien toimijoiden, joiden saatavat liittyvät mekanismien perustamiseen, velvol ­
lisuudet ja raportointijärjestelyt  
— on kehotettava komissiota raportoimaan parlamentille ja neuvostolle kahdesti vuodessa riskistä, 
joka unionin talousarviolle aiheutuu siitä, että se on ERVV:n vakuutena, ja kysyttävä komissiolta, 
miten rahat siirrettäisiin unionin talousarvioon ja sitten ERVV:lle, jos maksu laiminlyödään;  
79. kehottaa neuvostoa ja jäsenvaltioita määrittelemään parlamentin poliittisen valvontavallan, kun on 
kyse euro-obligaatioiden liikkeeseenlaskusta yleensä ja etenkin pysyvästä kriisimekanismista; yhtyy 
käsitykseen, että parlamentti olisi otettava mukaan mekanismiin tasapuolisin ehdoin;  
Seurattavuus  
80. tähdentää, että seurattavuus on keskeisessä asemassa pyrittäessä varmistamaan julkisten varojen käyt ­
töä koskevan tilintekovelvollisuuden toteutuminen, ja muistuttaa, että se on tärkeimpiä välineitä 
pyrittäessä siihen, että menot ovat laillisia ja asianmukaisia; kehottaa jälleen kirjaamaan kaikki unionin 
varoista maksetut avustukset käyttäjäystävälliseen sähköiseen tietokantaan ja kiinnittämään tässä yh ­
teydessä asianmukaista huomiota tietosuojalainsäädäntöön; katsoo, että unionin varojen maksamisen 
ehdoksi olisi nimenomaisesti asetettava edunsaajien antama hyväksyntä sille, että perustiedot – kuten 
määrä, vastaanottajan nimi ja tarkoitus – ovat yleisesti saatavissa;  
81. huomauttaa, että koheesiopolitiikan toimintalohkossa nykyjärjestelmä ei takaa EAKR:n ja koheesiora ­
haston tuensaajien täydellistä avoimuutta; toteaa, että tällä hetkellä komissio tarjoaa portaalin, josta on 
pääsy edunsaajien luetteloon kansallisilla verkkosivustoilla, jotka ovat laadittu ainoastaan kunkin jä ­
senvaltion kielellä ja joissa ei noudateta yhteisiä kriteereitä; edellyttää, että rakennepolitiikan välineitä 
koskevista yleisistä säännöksistä annettavassa tulevassa asetuksessa (COM(2011) 615 – 
2011/0276(COD)) varmistetaan, että jäsenvaltiot toimittavat tiedot EAKR:n ja koheesiorahaston varo ­
jen lopullisista saajista ja ne julkaistaan komission virallisella verkkosivustolla yhdellä komission 
kolmesta työkielestä käyttäen yhteisiä kriteereitä, jotka mahdollistavat vertailun ja virheiden havaitse ­
misen; kehottaa jälleen komissiota käyttämään esimerkkinä Yhdysvaltojen takaisinperintöjä käsittelevää 
elintä (American Recovery Accountability and Transparency Board) ja sen verkkosivuja, 
www.recovery.gov;  
82. palauttaa mieliin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-92/09 Volker ja Markus Schecke GbR ja 
C-93/09 Hartmut Eifert 9. marraskuuta 2010 annetun tuomion, jolla on merkitystä maatalouden ja 
luonnonvarojen toimintalohkon kannalta; kehottaa komissiota antamaan mahdollisimman pian kysei ­
nen tuomio huomioon ottaen ehdotuksen uudeksi asetukseksi, jossa jäsenvaltioita vaaditaan julkista ­
maan tiedot unionin maatalousrahastoista tukea saavista luonnollisista ja oikeushenkilöistä; katsoo, 
että edunsaajia koskevien tietojen pitäisi olla saatavilla komission virallisella verkkosivustolla yhdellä 
komission kolmesta työkielestä ja niiden olisi perustuttava yhteisiin kriteereihin, jotka mahdollistavat 
vertailun ja virheiden havaitsemisen;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/45  
( 33 ) http://eca.europa.eu/portal/pls/portal/docs/1 /9504723.PDF  
( 34 ) Luettavissa Alankomaiden tilintarkastustuomioistuimen verkkosivustolla 
http://www.courtofaudit.com/english/News/2012/02/Letter_of_president_Netherlands_Court_of_Audit_on_ESM_ 
Board_of_Auditors
Tarkastuslausuman menetelmä  
83. on tietoinen siitä, että tilintarkastustuomioistuin aikoo antaa parlamentille lisätietoja maatalouden ja 
luonnonvarojen sekä koheesiopolitiikan, energian ja liikenteen toimintalohkoista; pitää aikomusta 
myönteisenä, koska se lisää avoimuutta ja auttaa kartoittamaan paremmin talousarvion ongelma-alat; 
katsoo, että tällä tavoin komissio, tilintarkastustuomioistuin, parlamentti ja muut sidosryhmät voivat 
keskittää huomionsa paremmin ja antaa suosituksia aloista, joilla hallinnointia on parannettava; haluaa 
kuitenkin korostaa, että on syytä varmistaa eri vuosilta olevien tietojen vertailtavuus;  
84. on tyytyväinen siihen, että tilintarkastustuomioistuin on arvioinut syvällisemmin komission johdon 
antamien tietojen luotettavuutta sekä vuotta 2010 koskevan vuosikertomuksen 1 luvussa että sen 
muissa luvuissa; palauttaa mieliin, että johdon antamista tiedoista tarvitaan tilintarkastustuomioistui ­
men vahva toinen mielipide; kehottaa tilintarkastustuomioistuinta lujittamaan edelleen komission 
johdon antamien tietojen analysointia ja antamaan siitä kuvaavan raportin;  
85. panee merkille ennakkorahoituksen käytön lisääntymisen; katsoo, että ennakkomaksut ovat vähem ­
män alttiita laillisuutta ja asianmukaisuutta koskeville riskeille kuin väli- ja loppumaksut, koska en ­
nakkomaksuja varten kustannuksia ei tarvitse perustella; kehottaa tilintarkastustuomioistuinta harkitse ­
maan tarkastusmenetelmiensä mukauttamista siten, että niissä otettaisiin huomioon ennakkorahoituk ­
sen lisääntyminen, jotta se voisi antaa parlamentille entistä käyttökelpoisempia tietoja ja keskittyä 
tapahtumiin, joihin liittyy suurin riski;  
86. ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuin noudattaa yhteistä menetelmää, jotta se voi ilmaista 
määrällisesti julkisissa hankinnoissa toimintalohkoissa ”maatalous ja luonnonvarat” sekä ”koheesiopo ­
litiikka, energia ja liikenne” tapahtuneet virheet; pahoittelee, että komissio noudattaa näissä kahdessa 
toimintalohkossa eri menetelmiä, joista vielä kumpikaan ei vastaa tilintarkastustuomioistuimen mene ­
telmää; on huolissaan siitä, että erilainen suhtautuminen näihin toimintalohkoihin saattaa vaarantaa 
yhteisesti hallinnoitavien varojen valvonnan ja tarkastamisen uskottavuuden; kehottaa siksi komissiota 
ja tilintarkastustuomioistuinta yhdenmukaistamaan pikaisesti julkisissa hankinnoissa tapahtuneiden 
virheiden käsittelyä näissä kahdessa toimintalohkossa ja raportoimaan saavutetusta edistyksestä parla ­
mentin asiasta vastaavalle valiokunnalle vuoden 2012 loppuun mennessä;  
Yksittäisiä kysymyksiä  
Talousarvion valvontaan liittyvistä kysymyksistä vastaavan komission jäsenen rooli  
87. panee merkille, että kauden 2004–2009 komissiossa yksi komission jäsen oli kokopäivätoimisesti 
vastuussa talousarvion valvonnasta, kuten parlamentti oli aiemmin pyytänyt; pahoittelee, että nykyi ­
sessä komissiossa talousarvion valvontaan liittyvät kysymykset on yhdistetty muihin vastuualueisiin 
(”verotus ja tulliliitto”); ehdottaa, että kauden 2014–2019 komissiossa talousarvion valvontaan liittyvät 
asiat annetaan jälleen yhdelle kokopäivätoimiselle komission jäsenelle, joka vastaa muun muassa 
seuraavista aloista:  
— sisäinen tarkastus  
— petostentorjunta  
— yhteydet tilintarkastustuomioistuimeen ja parlamentin asianomaiseen valiokuntaan  
— yhteydet jäsenvaltioiden asianomaisiin budjetti- ja tarkastusviranomaisiin ja kattavan sisäisen val ­
vonnan kehyksen kehittäminen  
— vuosittaisen yhteenvetokertomuksen valvonta ja siitä saatavan hyödyn lisääminen samoin kuin 
jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmien tarkastelu  
— riippumattomien ohjelma-arviointien tilaaminen ja arviointi ja SEUT:n 318 artiklassa määrätyn 
arviointikertomuksen kehittäminen arvokkaaksi toiminnan tulosten parantamisen välineeksi;FI L 286/46 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012
Toiminnan tulokset: unionin talousarviosta rahoitetun toiminnan tuloksellisuus  
88. ilmaisee tyytyväisyytensä vuosikertomuksen 8 lukuun ”Talousarviosta rahoitetun toiminnan tulokselli ­
suus”, joka sisältää myös tilintarkastustuomioistuimen huomautukset komission vuotuisiin toiminta ­
kertomuksiin sisältyvästä toiminnan itsearvioinnista;  
89. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen havainnot komission toiminnan tuloksellisuutta koskevan 
raportoinnin laadusta, joista voi mainita seuraavat esimerkit:  
— ”Hallintosuunnitelmassa ei nykyisin mainita taloudellisuuden ja tehokkuuden mittaamiseen tarkoi ­
tettuja tavoitteita ja indikaattoreita” (vuosikertomus, otsikko ennen 8.17 kohtaa)  
— ”Tavoitearvot eivät olleet riittävän kvantifioituja tai tarkkoja tietyillä aloilla” (vuosikertomus, ot ­
sikko ennen 8.18 kohtaa)  
— ”Monivuotisilla tavoitearvoilla ei ollut välietappeja tietyillä aloilla” (vuosikertomus, otsikko ennen 
8.20 kohtaa)  
— ”Politiikan saavutusten kuvaus sisälsi rajallisesti tietoa tuloksista ja vaikutuksista” (vuosikertomus, 
otsikko ennen 8.22 kohtaa);  
90. katsoo, että näistä tärkeistä havainnoista käy ilmi, että parlamentti ei voi täysin luottaa toiminnan 
tuloksellisuutta koskevaan komission raportointiin; pitää luotettavia tietoja hyvän hallinnoinnin, poli ­
tiikan laatimisen ja parlamentaarisen valvonnan perustana; toivoo, että tilintarkastustuomioistuin ke ­
hittäisi edelleen toimintaansa tällä alalla, jotta se voisi vahvistaa säännöllisesti komission antamat 
toiminnan tuloksellisuutta koskevat tiedot;  
91. pitää toiminnan tuloksellisuutta yhtä tärkeänä kuin laillisuutta ja asianmukaisuutta ja kehottaa tilin ­
tarkastustuomioistuinta harkitsemaan, olisiko mahdollista sisällyttää vuosikertomuksen eri toiminta ­
lohkoja koskeviin lukuihin uusi katsaus toiminnan tuloksellisuuteen;  
92. ottaa huomioon, että hallintosuunnitelmissa esitetyt tavoitteet, indikaattorit ja tavoitearvot koskivat 
pääasiassa vaikuttavuutta (vuosikertomus, 8.15 kohta); kehottaa komissiota parantamaan toiminnan 
tuloksellisuutta koskevaa raportointiaan, taloudellisuutta ja tehokkuutta koskevat indikaattorit mukaan 
luettuina, ja asettamaan asianmukaiset tavoitteet, jotta voidaan arvioida edistymistä monivuotisten 
tavoitteiden saavuttamisessa;  
93. kehottaa komissiota myös määrittelemään yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin alalla yhdessä jä ­
senvaltioiden kanssa soveltuvat toiminnan tuloksellisuutta kuvaavat indikaattorit, joita on sovellettava 
johdonmukaisesti, ja varmistamaan, että saavutettuja tuloksia koskeva jäsenvaltioiden raportointi on 
pakollista, kattavaa, tarkkaa ja julkista;  
94. ottaa huomioon sekä tilintarkastustuomioistuimen että komission toistuvat lausunnot, joiden mukaan 
hallinto- ja valvontajärjestelmien laatu vaihtelee huomattavasti jäsenvaltioiden kesken ja ohjelmien 
välillä;  
95. kehottaa komissiota ottamaan järjestelmällisesti huomioon erot valvontajärjestelmien vaikuttavuudessa 
ja antamaan käyttöön selkeitä arvioita jäsenvaltioiden toimista – tai niiden puutteesta – sääntöjenvas ­
taisuuksien havaitsemiseksi ja korjaamiseksi, jotta voidaan varmistaa, että jäsenvaltiot, joilla on hyvin 
toimivat valvontajärjestelmät, eivät ole vaarassa saada turhaa kritiikkiä;  
96. pyytää komissiota antamaan parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle ja täysistunnolle Euroopan 
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 318 artiklassa tarkoitetun arviointikertomuksen samaan 
aikaan, kun tilintarkastustuomioistuin antaa vuosikertomuksensa, ja kehottaa tilintarkastustuomiois ­
tuinta esittämään samassa yhteydessä huomautuksensa arviointikertomuksesta; korostaa, että arvioin ­
tikertomus olisi jossain vaiheessa julkaistava, jotta sekä parlamentti että tilintarkastustuomioistuin 
voivat arvioida sitä asianmukaisesti;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/47
97. muistuttaa, että SEUT-sopimuksen 318 artiklan mukaan komission on esitettävä unionin varoja kos ­
keva arviointikertomus, joka perustuu saavutettuihin tuloksiin; panee merkille, että komissio hyväksyi 
17. helmikuuta 2012 ensimmäisen SEUT:n 318 artiklan mukaisen arviointikertomuksen, joka liittyy 
varainhoitovuoteen 2010;  
98. muistuttaa lisäksi, että parlamentti ehdotti varainhoitovuotta 2009 koskevan vastuuvapauden myön ­
tämisestä komissiolle antamassaan päätöslauselmassa (  35 ), että  
— komission olisi nimitettävä toiminnan arvioija osoittaakseen selvästi olevansa vastuussa arviointi ­
kertomuksesta (199 kohta)  
— tulosindikaattoreiden, oikeudellisen tai poliittisen perustan, menojen määrän ja tulosten yhteys olisi 
osoitettava selvästi ja avoimesti (200 kohta)  
— sisäisen tarkastuksen toimialan olisi tarkastettava kertomuksen laatimiseen käytetty menetelmä ja 
arvioitava koko tehtyä työtä (200 kohta)  
— komission yksikköjen käyttämät keskeiset tulosindikaattorit olisi julkistettava (200 kohta);  
99. pitää valitettavana, ettei komissio ole pystynyt kattamaan kaikkia näitä ehdotuksia ensimmäisessä 
SEUT:n 318 artiklan nojalla annetussa arviointikertomuksessa; panee myös merkille, että ensimmäinen 
arviointikertomus on yhteenveto kahdesta toimintalohkosta (Koulutus ja kulttuuri ja Tutkimus) jo 
laadituista arviointikertomuksista; katsoo, että ensimmäisen arviointikertomuksen kattavuus ja sisältö 
eivät ole sitä, mitä voisi odottaa SEUT-sopimuksessa edellytetyltä arviointikertomukselta;  
100. kehottaa komissiota kehittämään edelleen SEUT:n 318 artiklan mukaisen arviointikertomuksen sisältöä 
ja erityisesti määrittämään tämän arviointikertomuksen lisäarvo verrattuna varainhoitoasetuksen (27 ar ­
tikla) ja sen soveltamissääntöjen (komission asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (  36 ), 21 artikla) 
nojalla suoritettaviin ”tavanomaisiin” arviointeihin;  
101. tukee kaikin puolin komission aikomusta ”pyrkiä varmistamaan, että seuraavan rahoituskehyksen 
yhteydessä parannetaan koordinaatiota, tiedonvaihtoa ja johdonmukaisuutta sekä komission sisällä 
että suhteessa jäsenvaltioihin ohjelmoinnin, organisoinnin sekä seurannan ja arvioinnin osalta” (  37 ); 
102. panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistuin suunnittelee esittävänsä huomautuksia 
SEUT:n 318 artiklan nojalla laadittavasta ensimmäisestä arviointikertomuksesta (  38 ); 
103. toistaa komissiolle esittämänsä kehotuksen tarkastella uudelleen henkilöstölle annettavaa, henkilös ­
tösääntöjen II osastoa ”Virkamiehen oikeudet ja velvollisuudet” koskevaa ohjeistusta ja koulutusta, 
jotta koko henkilöstö voisi tutustua perinpohjaisesti sen ehtoihin ja erityisesti henkilöstösääntöjen 
22 a artiklan mukaisiin velvollisuuksiin; pyytää komissiota toimittamaan parlamentin asiasta vastaa ­
valle valiokunnalle syyskuuhun 2012 mennessä kertomuksen toiminnastaan tällä alalla;  
104. pyytää komissiota toimittamaan parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle syyskuuhun 2012 men ­
nessä kertomuksen toiminnastaan, jolla se pyrkii edistämään suuren yleisön mahdollisuuksia antaa ilmi 
väärinkäytöksiä;  
Koheesiopolitiikka, energia ja liikenne – kielteinen päätelmä  
105. pitää valitettavana, että koheesiopolitiikan, energian ja liikenteen toimintalohkossa virhetaso nousi 7,7 
prosenttiin, vaikka maksujen määräajan kulumisen keskeyttämiseen turvauduttiin aiempaa useammin; 
on erittäin huolissaan siitä, että 58 prosentissa virheellisistä tapahtumista osa virheistä olisi voitu 
havaita ja korjata (vuosikertomus, 4.25 kohta); on huolestunut siitä, että puhe virhetasojen pysymisestä 
”vakaina” paljastaa kasvavan itsetyytyväisyyden;  
106. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta esittämään Euroopan aluekehitysrahastoa, koheesiorahastoa, Eu ­
roopan sosiaalirahastoa, energiaa ja liikennettä koskevat virhetasot erikseen eikä yhteenlaskettuina;FI L 286/48 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 35 ) EUVL L 250, 27.9.2011, s. 33.  
( 36 ) EYVL L 357, 31.12.2002, s. 1.  
( 37 ) COM(2012) 40, s. 16.  
( 38 ) Euroopan tilintarkastustuomioistuimen työohjelma 2012, s. 6.
107. pahoittelee sitä, että vuosi toisensa jälkeen suuri osa virheistä johtuu julkisia hankintoja koskevien 
sääntöjen noudattamatta jättämisestä; ottaa huomioon asian laajemmat vaikutukset ja pitää tilannetta 
osoituksena siitä, että sisämarkkinoiden toiminta on vaarassa; kehottaa komissiota jatkamaan käyn ­
nissä olevaa julkisten hankintojen uudistusta ottaen nämä huolestuttavat tulokset asianmukaisesti 
huomioon ja seuraamaan rikkomuksia tarkasti, koska tilintarkastustuomioistuin on havainnut myös 
tapauksia, joissa EU:n direktiivien ottaminen osaksi julkisia hankintoja koskevaa kansallista lainsää ­
däntöä on tehty virheellisesti (vuosikertomus, 4.27 kohta);  
108. panee erittäin huolestuneena merkille, että tarkastusviranomaiset toimivat vain osittain vaikuttavasti; 
on erittäin huolestunut siitä, että tarkastusviranomaisten soveltamat tarkastuksen lähestymistavat eroa ­
vat toisistaan niin paljon, ettei niiden tuloksia voida käyttää kunkin rahaston yleislausuman antamiseen 
kansallisella tai EU:n tasolla (vuosikertomus, 4.41 kohta); pyytää komissiota ilmoittamaan, kuinka se 
yhdenmukaistaa tarkastusviranomaisilta saamansa tiedot ja kuinka se varmistaa johdonmukaisuuden 
voidakseen antaa parlamentille luotettavaa tietoa vuotuisissa toimintakertomuksissaan;  
109. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta antamaan SEUT-sopimuksen 287 artiklan 4 kohdan toisen ala ­
kohdan mukaisesti lausunnon kansallisten tarkastusviranomaisten riippumattomuudesta yhteistyössä 
toteutettavan hallinnoinnin suhteen;  
110. pyytää komissiota tiedottamaan parlamentille, koska se aikoo ryhtyä käyttämään jäsenvaltioiden tar ­
kastusviranomaisia neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 (  39 ) 73 artiklan mukaisesti ja siten vä ­
hentää omia paikalla tehtäviä tarkastuksia; kehottaa tilintarkastustuomioistuinta seuraamaan tiiviisti 
tätä kehitystä ja toimittamaan siitä tarkastuksen;  
111. kannustaa tilintarkastustuomioistuinta tarkastelemaan mahdollisuutta reagoida varojen käytön moni ­
vuotisuuden ja tilintarkastustuomioistuimen tarkastusten vuotuisuuden jatkuvaan ongelmaan; korostaa, 
että virhetaso on yleensä täytäntöönpanokauden aikana korkeampi kuin kauden päättyessä, jolloin 
menoille on tehty kaikenlaisia tarkastuksia;  
Komission valvontarooli koheesiopolitiikan toimintalohkossa  
112. katsoo, että komissiolla on mahdollisuus (mutta ei velvollisuutta) määrätä jäsenvaltioille, jotka eivät 
noudata sääntöjä, seuraamuksia eri välineiden avulla:  
Maksun määräajan 
kulumisen 
keskeyttäminen  Maksujen keskeyttäminen  Jäsenvaltioiden 
hyväksymät 
rahoitusoikaisut  Rahoitusoikaisut, joita 
jäsenvaltiot eivät hyväksy  
Vaikutus  Valtuutettu tulojen ja 
menojen hyväksyjä 
keskeyttää maksun 
määräajan kulumisen 
enintään kuudeksi 
kuukaudeksi  Komission jäsenten 
kollegio keskeyttää 
maksut määräämät ­
tömäksi ajaksi  Jäsenvaltio voi käyt ­
tää vapautuneet va ­
rat, joten jäsenvaltio 
ei menetä varoja  Unionin rahoitusosuus 
perutaan kokonaan tai 
osittain (nettovähen ­
nys)  
Edellytykset  Näyttö viittaa huo ­
mattaviin puutteisiin 
hallinto- ja valvonta ­
järjestelmässä  Vakava puute hallin ­
to- ja valvontajärjes ­
telmässä tai menot 
liittyvät vakavaan 
sääntöjenvastaisuu ­
teen  Jäsenvaltio hyväksyy 
komission, tilintar ­
kastustuomioistui ­
men tai unionin 
muun tilintarkastajan 
tarkastuksista johtu ­
vat rahoitusoikaisut  Jäsenvaltio ei hyväksy 
komission, tilintarkas ­
tustuomioistuimen tai 
unionin muun tilintar ­
kastajan tarkastuksista 
johtuvia rahoitusoikai ­
suja  
Oikeusperusta 
(Asetus (EY) 
N:o 1083/2006)  91 artikla  92 artikla  98 artikla  99 artiklaFI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/49  
( 39 ) EUVL L 210, 31.7.2006, s. 25.
113. panee tyytyväisenä merkille komission esittämän selvennyksen ”huomattavan puutteen” ja ”vakavan 
puutteen” erosta (  40 ); panee merkille, että tällaiseen luokitukseen johtava arviointi perustuu ohjeeseen 
COCOF 08/0019/01-EN ja siinä käytetään kyseisessä ohjeessa esitettyjä keskeisiä vaatimuksia;  
114. pitää valitettavana, että komissiolla ei ole valtuuksia määrätä rangaistuksia jäsenvaltioille tai alueille, 
jotka tekevät toistuvasti virheitä rakennerahastojen ja koheesiorahaston toteuttamisessa;  
M a k s u n m ä ä r ä a j a n k u l u m i s e n j a m a k s u j e n k e s k e y t t ä m i s e n v a i k u t t a v u u s  
115. muistuttaa kehottaneensa käyttämään maksujen keskeyttämistä ja jäädyttämistä järjestelmällisesti po ­
liittisista näkökohdista riippumatta (vuoden 2009 vastuuvapautta koskeva päätöslauselma (  41 ), 
194–196 kohta);  
116. toteaa, että vuonna 2010 komissio keskeytti määräajan kulumisen aiempaa useammin, koska aluepo ­
litiikan pääosasto keskeytti määräajan kulumisen 49 tapauksessa (ks. aluepolitiikan pääosaston vuo ­
tuinen toimintakertomus, s. 42–44) ja työllisyyden, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosasto 14 ta ­
pauksessa (ks. työllisyyden, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston vuotuinen toimintakertomus, s. 
50); ottaa lisäksi huomioon, että komissio ei vuonna 2010 keskeyttänyt maksuja EAKR:n tai kohee ­
siorahaston osalta, mutta se keskeytti kuusi maksua ESR:sta;  
117. pitää valitettavana, että koheesiopolitiikan ja erityisesti aluepolitiikan alan virhetaso on noussut, vaikka 
keskeytyksiä on tehty enemmän ja vaikka komissio on yksilöinyt jäsenvaltiot ja alueet, jotka vaikut ­
tavat virhetasoon eniten; muistuttaa komissiota sen toimintasuunnitelmasta, jonka avulla se pyrkii 
vahvistamaan asemaansa valvojana rakennetoimien yhteisen hallinnoinnin yhteydessä (  42 ); kehottaa 
komissiota analysoimaan puutteita jäsenvaltioissa ja alueilla, joilla esiintyy eniten korkeita virhetasoja, 
ja hoitamaan valvontatehtäväänsä huolehtimalla toimintasuunnitelmassa esitettyjen toimenpiteiden 
toteuttamisesta;  
118. kehottaa komissiota aloittamaan maksut uudelleen vain, jos on riittävästi asianmukaista paikalla 
toimitetusta tarkastuksesta saatua näyttöä, joka osoittaa, että puutteet on korjattu, jotta nämä seu ­
raamusvaltuudet olisivat vaikuttavammat ja maksuja ei aloitettaisi uudelleen liian nopeasti;  
119. panee merkille, että joulukuussa 2010 aluepolitiikan pääosasto käynnisti uudelleen 24 prosenttia 
keskeytetyistä maksuista (12 maksua kaikkiaan 49:stä lokakuussa 2010 keskeytetystä maksusta (  43 )); 
katsoo, että maksujen aloittaminen uudelleen joulukuussa pahentaa maksujen epätasapainoa koko 
vuoden ajan, mikä lisää virheriskiä maksujen hallinnoinnissa ja vähentää tilintarkastustuomioistuimella 
maksujen tarkastamiseen käytettävissä olevaa aikaa; kehottaa komissiota ilmoittamaan parlamentille, 
missä näistä 12 tapauksesta varat olisi menetetty n + 2 / n + 3 -säännön mukaan, jos maksut olisi 
aloitettu vuonna 2011;  
R a h o i t u s o i k a i s u j e n v a i k u t t a v u u s  
120. haluaa korostaa merkittävää eroa siinä, onko kyseessä jäsenvaltion tekemä rahoitusoikaisu, joka ei 
johda nettovähennykseen, vai komission perintämääräyksen avulla tekemä rahoitusoikaisu, joka 
aiheuttaa nettovähennyksen; katsoo, että jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut ovat luonteeltaan 
virtuaalisia eli niillä ei ole suurta seuraamusvaikutusta; panee tyytyväisenä merkille parannukset Euroo ­
pan unionin tilinpäätöksen liitetietoon nro 6 ja kehottaa komissiota parantamaan edelleen antamiaan 
tietoja esimerkiksi vertailemalla rahoitusoikaisuja ja takaisinperintöjä sekä vastaavien maksujen määriä;FI L 286/50 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 40 ) Vastaus kysymykseen 21, asiakirja ”Annex: questions to Commissioner Šemeta”, jonka talousarvion valvontavalio ­
kunnan sihteeristö asetti saataville 16. joulukuuta 2011 talousarvion valvontavaliokunnassa 8. joulukuuta 2011 
järjestetyn komission jäsenen Šemetan kuulemisen jälkeen.  
( 41 ) Ks. alaviite 35.  
( 42 ) COM(2008) 97.  
( 43 ) Komission jäsenen Johannes Hahnin parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan 19. joulukuuta 2011 järjes ­
tämässä kuulemistilaisuudessa esitettyihin kirjallisiin kysymyksiin antamien vastausten liite.
121. on erittäin huolestunut seuraavista seikoista:  
— rahoitusoikaisut johtivat vuonna 2010 nettovähennykseen vain noin 20 prosentissa kaikista ta ­
pauksista (ks. Euroopan unionin tilinpäätös, s. 68), koska tukeen oikeuttamattomiksi katsotut 
hankkeet voidaan korvata toisilla hankkeilla, mahdollisesti myös takautuvasti rahoitettavilla hank ­
keilla, vaikka niihin liittyy suurempi laillisuutta ja asianmukaisuutta koskeva riski eivätkä ne tuota 
unionille lisäarvoa  
— useimmissa tapauksissa rahoitusoikaisuilla puututaan jäsenvaltioiden valvontajärjestelmien heikko ­
uksiin eikä yksittäisiin hankkeisiin, minkä vuoksi järjestelmän heikkouksista aiheutuvat rahoitus ­
seuraukset tulevat tavallisesti veronmaksajien maksettaviksi, vaikka he ovat jo antaneet osuutensa 
unionin talousarvioon  
— ohjelmakautta 2000–2006 koskevien rahoitusoikaisujen toteutumisaste on laskenut 62 prosentista 
58:aan (ks. Euroopan unionin tilinpäätös, s. 78) pääasiassa EAKR:n ja koheesiorahaston alhaisen 
toteutusasteen vuoksi;  
122. katsoo näiden seikkojen haittaavan vakavasti rahoitusoikaisujen vaikuttavuutta; pelkää, että mahdolli ­
suus korvata tukeen oikeuttamattomat kustannukset muilla aiheuttaa jäsenvaltioille paineen esittää 
muita, mahdollisesti takautuvasti rahoitettavia hankkeita, millä saattaa jopa olla kielteinen vaikutus 
siten, että laillisuutta ja asianmukaisuutta koskeva riski unionin talousarviolle kasvaa;  
K o m i s s i o n v a l v o n t a v a l t a a k o s k e v a t p ä ä t e l m ä t  
123. kehottaa komissiota ja varsinkin aluepolitiikan pääosastoa käyttämään kattavasti nykyisiä seuraamuk ­
siin liittyviä välineitä; katsoo kuitenkin, että kauden 2007–2013 lainsäädäntöpuitteet eivät riittävästi 
kannusta jäsenvaltioita noudattamaan sääntöjä eivätkä tarjoa komissiolle tarpeeksi tehokkaita välineitä, 
joilla se voisi palkita sääntöjen noudattamisesta ja määrätä seuraamuksia noudattamatta jättämisestä;  
124. kehottaa näin ollen komissiota tukemaan ensisijaisena toimena parlamentin pyrkimyksiä luoda tehok ­
kaat seuraamusjärjestelmät tavallisessa lainsäätämisjärjestyksessä, joka koskee ehdotusta asetukseksi 
rakennepolitiikan välineitä koskevista yleisistä säännöksistä (COM(2011) 615 – 2011/0276(COD)), 
jotta komissio voi ottaa täydellisesti lopullisen kokonaisvastuun talousarvion toteuttamisesta, ja katsoo, 
että tähän olisi sisällytettävä muun muassa seuraavat osatekijät:  
— tehdään komission tekemien rahoitusoikaisujen yhteydessä nettovähennyksistä poikkeuksen sijaan 
sääntö ja poistetaan mahdollisuus ilmoittaa takautuvasti rahoitettavia hankkeita  
— velvoitetaan jäsenvaltiot perimään takaisin tukeen oikeuttamattomat kustannukset lopullisilta edun ­
saajilta mahdollisuuksien mukaan niin, että tukeen oikeuttamattomien kustannusten seuraukset 
kohdistuvat edunsaajiin eivätkä valtion veronmaksajiin, ja toimitetaan parlamentille mahdollisuuk ­
sien mukaan tiedot komission suorittamista takaisinperinnöistä  
— annetaan komissiolle mahdollisuus kannustaa jäsenvaltioita sekä noudattamaan sääntöjä että to ­
teuttamaan koheesiopolitiikkaa vaikuttavasti, tehokkaasti ja taloudellisesti  
— varmistetaan, että seuraamusten koko kirjo (keskeyttäminen, lykkääminen, rahoitusoikaisut ja ran ­
gaistukset) on käytössä kaikkien rahastojen kohdalla ja liikkumavaraa on mahdollisimman vähän 
havaittaessa sääntörikkomuksia  
— annetaan komissiolle mahdollisuus määrätä rangaistuksia jäsenvaltioille tai keskeyttää toimenpide ­
ohjelmat jäsenvaltioissa tai alueilla, jotka tekevät toistuvasti virheitä rakennerahastojen ja kohee ­
siorahaston toteuttamisessa  
— ryhdytään oikeustoimiin, jos jäsenvaltiot laiminlyövät jatkuvasti SEUT:n 258 artiklan mukaisia 
velvoitteitaan  
— toimitetaan komissiolle kaikki tarpeelliset tiedot, joita se tarvitsee valvoessaan varojen käyttöä 
jäsenvaltioissa;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/51
Maatalous ja luonnonvarat – varauksellinen päätelmä  
125. pitää myönteisenä sitä, että yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän suorissa maksuissa – joiden 
osuus kaikista yhteisen maatalouspolitiikan menoista vuonna 2010 oli 77 prosenttia – virhetaso ei 
ollut olennainen (vuosikertomus, 3.55 kohta ja komission vastaus siihen);  
126. ilmaisee tyytyväisyytensä siihen, että komissio on onnistunut pitämään todennäköisimmän virhetason 
2,3 prosentissa (vuosikertomus, liite 3.1), ja rohkaisee komissiota jatkamaan pyrkimyksiään alentaa 
virhetasoa entisestään;  
127. muistuttaa, että yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän avulla on varmistettava, että viljelijöille 
suoritettavat maksut ovat asianmukaisia ja jäljitettävissä; toteaa kuitenkin, että yhdennetyn hallinto- ja 
valvontajärjestelmän vaikuttavuutta heikentää se, että tietokantoihin sisältyvät tiedot eivät ole oikeel ­
lisia, ristiintarkastukset eivät ole kattavia tai poikkeamien seuranta ei ole asianmukaista tai kattavaa 
(tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus, 3.29 kohta); kehottaa komissiota varmistamaan, että 
kaikki tietokannat ovat ajan tasalla ja kaikkien poikkeamien seuranta on asianmukaista;  
128. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen esimerkin Euroopan maatalouden tukirahaston piiriin 
kuuluvasta tukikelpoisuusvirheestä (  44 ), johon liittyy vaihtosopimusjärjestelyjä, joissa käytetään inter ­
ventiovarastoja; panee lisäksi merkille, että unionin talousarviosta maksettiin yhteensä noin 900 000 
euroa järjestelyyn sisältyvän 9 894 tonnin voimäärän kuljettamisesta (  45 ); on erittäin huolestunut 
tällaisten toimien moitteettomasta varainhoidosta; kehottaa komissiota ryhtymään kaikkiin tarpeellisiin 
toimiin varmistaakseen, että jos vaihtokauppajärjestelyjä jatketaan, ne ovat avoimia ja kustannustehok ­
kaita;  
129. toteaa, että maaseudun kehittämisen alan menot (noin 11 483 000 000 euroa (  46 )) ovat erityisen 
alttiita virheille, koska otokseen poimituista 80 tapahtumasta virheitä esiintyi 40 tapahtumassa (50 
prosentissa) ja näistä tapahtumista 21:ssä (52 prosentissa) esiintyi kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevia 
virheitä (vuosikertomus, 3.19 kohta);  
130. toteaa, että tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettely on osoittautunut yleisesti ottaen vaikuttavaksi 
unionin talousarvion taloudellisten etujen suojaamisessa, koska menot, joita ei ole toteutettu unionin 
sääntöjen mukaisesti, on jätetty unionin rahoituksen ulkopuolelle;  
131. kannustaa komissiota lyhentämään edelleen sääntöjenmukaisuuden tarkastamista koskevan menettelyn 
kestoa ja varmistamaan samalla, että jäsenvaltioiden puolustautumisoikeus säilyy; kehottaa komissiota 
tuomaan paremmin esiin tehtyjen rahoitusoikaisujen ja sääntöjenvastaisten maksujen todellisen mää ­
rän välisen yhteyden; pyytää jäsenvaltioita tekemään komission kanssa yhteistyötä toimittamalla kaikki 
tarvittavat tiedot hyvissä ajoin;  
132. panee tyytyväisenä merkille tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessaan nro 8/2011 ”Yhteisen 
maatalouspolitiikan alaan liittyvien aiheettomien maksujen takaisinperintä” esittämät havainnot, että 
takaisinperintöihin ja rahoitusoikaisuihin liittyviä järjestelmiä on parannettu viime vuosina; toistaa 
käsityksensä, että aiheettomasti maksetut maatalousvarat on aina mahdollisuuksien mukaan perittävä 
takaisin lopullisilta edunsaajilta, jotta veronmaksajiin ei kohdistu kaksinkertaista rasitetta; kehottaa 
komissiota ryhtymään lisätoimiin, jotta jäsenvaltioilla ei olisi tulkinnanvaraa ja poikkeavia käytäntöjä, 
ja valvomaan tiukasti jäsenvaltioiden takaisinperintäjärjestelmiä;  
133. on ehdottomasti sitä mieltä, että tilintarkastustuomioistuimen, komission ja kansallisten viranomaisten 
väliset kolmikantakokoukset olisi ulotettava koskemaan maatalouden ja luonnonvarojen toimintaloh ­
koa, jotta voidaan edistää menojen hallinnointia ja valvontaa koskevien sääntöjen yhdenmukaista 
tulkintaa ja soveltamista ja siten välttää mahdollisuuksien mukaan väärinkäsityksiä;FI L 286/52 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 44 ) Vuosikertomus, esimerkki 3.1, s. 79.  
( 45 ) Vuosikertomus, alaviite 23, s. 79.  
( 46 ) Vuosikertomus, taulukko 3.1, s. 72.
Unionin ulkopuolelle suunnattu tuki sekä kehitysyhteistyö ja laajentumisasiat – varauksellinen päätelmä  
134. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen päätelmän, jonka mukaan unionin ulkopuolelle suunnat ­
tua tukea sekä kehitysyhteistyötä ja laajentumisasioita koskevilla valvontajärjestelmillä kyettiin varmis ­
tamaan maksujen sääntöjenmukaisuus vain osittain vaikuttavasti (vuosikertomus, 5.36 kohta);  
135. toteaa, että tilintarkastustuomioistuimen arvion mukaan todennäköisin virhetaso on 1,7 prosenttia 
(vuosikertomus, 5.13 kohta); pitää kuitenkin valitettava sitä, että väli- ja loppumaksujen virhetaso 
oli olennainen, ja ottaa huomioon, että se oli komission jäsenen Andris Piebalgsin mukaan noin 5 
prosenttia (  47 ) ja olisi vielä korkeampi, jos talousarviotuki jätettäisiin laskelmien ulkopuolelle; panee 
lisäksi merkille, että kaikki kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevat virheet havaittiin väli- ja loppumak ­
suissa (vuosikertomus, 5.13 kohta); pitää valitettavana, että kaksi kolmannesta loppumaksuissa havai ­
tuista virheistä ei ollut tullut esille komission valvontamenettelyissä (vuosikertomus, 5.16 kohta);  
136. uskoo, että todennäköisin virhetaso on alle 2 prosentin olennaisuusrajan, ja katsoo sen johtuvan 
ennakkomaksujen ja talousarviotuen osuudesta kokonaistoimintamenoista; ottaa huomioon, että osuus 
on kasvanut 66 prosentista vuonna 2008 siten, että vuonna 2010 se oli 75 prosenttia (  48 ); 
137. muistuttaa, että ennakkorahoituksella on erilainen riskiprofiili, joka ei tule esiin tarkastuslausumaa 
varten suoritettavassa tarkastuksessa; katsoo, että on tehokkaampaa ehkäistä sääntöjenvastaisuuksia 
kuin korjata jälkikäteen aiheettomia maksuja takaisinperinnän avulla;  
138. palauttaa mieliin, että talousarviotuen keskeiset riskit (erityisesti avun vaikuttavuuteen liittyvä riski sekä 
petosten ja korruption riskit) eivät myöskään käy ilmi tarkastuslausumaan liittyvässä tarkastuksessa; 
kehottaa komissiota tarkkailemaan tällaisia riskejä tarkasti; pitää alakohtaista talousarviotukea kuiten ­
kin tehokkaana välineenä pyrittäessä lisäämään valmiuksia pitkällä aikavälillä; kehottaa komissiota 
ottamaan talousarviotuen käyttöön vain tiukoin ja tarkasti määritellyin ehdoin;  
139. panee tyytyväisenä merkille tilintarkastustuomioistuimen huomion, että ”EuropeAid on laatinut perus ­
teellisen valvontastrategian ja parantanut edelleen merkittävällä tavalla valvontajärjestelmiensä suun ­
nittelua ja täytäntöönpanoa” (vuosikertomus, liite 5.3);  
140. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen toteamuksen, jonka mukaan pääjohtajan lausumassa ja 
vuotuisessa toimintakertomuksessa annetaan vain  osittain oikea ja riittävä  arvio varainhoidon sääntö ­
jenmukaisuudesta EKR:jen ja Euroopan unionin yleisen talousarvion osalta (vuosikertomus, 5.34 koh ­
ta, kursivointi lisätty);  
141. pyytää, että komissio kehottaa EuropeAidia saattamaan mahdollisimman pian päätökseen työn, joka 
koskee menetelmää kaikkien tarkastusten jälkeen mahdollisesti jäävän jäännösvirhetason laskemiseksi, 
ja jakamaan tulokset muiden ulkosuhteiden alan pääosastojen kanssa, jotta saadaan aikaan tarvittavia 
parannuksia komission johdon antamiin tietoihin unionin ulkopuolelle suunnatun tuen sekä kehitys ­
yhteistyön ja laajentumisasioiden alalla;  
142. kehottaa komissiota sallimaan, että edustuston apulaispäällikkö (jos edustustossa sellainen on), joka 
yleensä tulee jostain jäsenvaltiosta, toimimaan edustuston päällikön sijaisena tämän poissa ollessa 
kaikissa asioissa paitsi unionin edustuston hallinnoimien toimintamäärärahojen käytössä, johon voi ­
daan edelleenvaltuuttaa vain komission henkilöstöä;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/53  
( 47 ) Komission jäsenen Andris Piebalgsin Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan 12. tammikuuta 2012 
järjestämässä kuulemistilaisuudessa antama vastaus suulliseen kysymykseen.  
( 48 ) Laskelma perustuu komission jäsenen Andris Piebalgsin 12. tammikuuta 2012 pidetyssä kuulemistilaisuudessa esi ­
tettyyn kirjalliseen kysymykseen antamaan vastaukseen.
143. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen huomautukset vuosikertomuksen esimerkissä 5.3; ilmaisee 
syvän huolensa siitä, että ”yhteisrahoitettujen toimien tukikelpoisuutta tulkitaan joustavasti” ja että 
YK:n järjestöjen yhteydessä sovelletaan ”nimellistä lähestymistapaa”, jolloin riskinä on saman menon 
rahoittaminen kahteen kertaan; katsoo, että tämä vaikuttaa myös alentavasti tilintarkastustuomioistui ­
men virhetasoon; on erittäin huolissaan myös YK:n virastojen kanssa tehdyn rahoitusta ja hallintoa 
koskevan puitesopimuksen ja komission kumppaneiden kanssa tehtyjen kumppanuussopimusten mu ­
kaisista ”laajennetuista tukikelpoisuuskriteereistä”, koska myös niihin liittyy riski saman menon rahoit ­
tamisesta kahteen kertaan; kehottaa painokkaasti komissiota lopettamaan molemmat käytännöt; edel ­
lyttää YK:n järjestöjen myöntävän hallitustenvälisille avunantajajärjestöille vastaavat oikeudet saada 
sisäiset tarkastuskertomukset kuin YK:n jäsenvaltioille; toteaa, että uusia edistysaskeleita tarvitaan, jotta 
unionin varojen käyttöä koskevaa raportointia voidaan parantaa välittämällä tietoja mieluummin 
tuloksista kuin toiminnasta;  
144. panee tyytyväisenä merkille komission myöntämän tarkistetun valtuutuksen, jossa EIP:lle myönnetään 
talousarviovakuudet unionin ulkopuolella toteutettavien hankkeiden lainoista ja takuista aiheutuvien 
tappioiden varalta; korostaa, että EIP:lle myönnetyt unionin vakuudet kuuluvat epäilemättä tilintarkas ­
tustuomioistuimen valvonnan piiriin;  
145. panee merkille, että EuropeAidin (  49 ) ja humanitaarisen avun pääosaston (  50 ) myöntämistä sopimuk ­
sista annetut tiedot eivät noudata samaa mallia; kannustaa komissiota ottamaan käyttöön yhteisen 
mallin tietokannoille, jotka sisältävät näiden kahden pääosaston myöntämät sopimukset siten, että 
niissä on annettava vähintään seuraavat tiedot: sopimuksen numero/viite, sopimuksen otsikko, toi ­
menpiteen aihe/ala, sopimuspuolen nimi ja kansallisuus, maa, jossa toimenpide toteutetaan, summa, 
sopimuksen tyyppi ja kesto (sekä alkamis- että päättymisajankohta);  
146. kehottaa komissiota antamaan yksityiskohtaisen selvityksen elokuvateattereissa, televisiossa, interne ­
tissä ja muissa viestimissä toteutetun EU:n laajentumiseen liittyvän mainonnan kokonaiskustannuksis ­
ta, erittelemään kustannukset viestimittäin ja maittain, joissa mainoksia esitettiin, sekä antamaan 
yksityiskohtaisia tietoja yrityksistä, jotka toteuttivat mainonnan tuotannosta lähetykseen; edellyttää 
myös selvitystä kaikista muista EU:n laajentumiseen liittyvistä komission mainontatoimista sekä vastaa ­
vaa yksityiskohtaista selvitystä ja kustannuserittelyä;  
Unionin apu Haitille  
147. palauttaa mieliin Haitin maanjäristyksen ja sen katastrofaaliset seuraukset; pitää valitettavana, että 
humanitaarisen ja kehitysavun koordinointi oli riittämätöntä (hätäavun, kunnostustoimien ja kehitys ­
yhteistyön niveltäminen); katsoo, että humanitaarisen avun antamisessa olisi muistettava irtaantumis ­
strategia; on sitä mieltä, että komission olisi kohdistettava ponnistelunsa ja rahoituksensa kunnostus ­
toimiin ja kehitysyhteistyöhön;  
148. pitää valitettavana, että unionin edustustojen ja humanitaarisen avun pääosaston välinen koordinointi 
on riittämätöntä; kannattaa unionin kaikkien kyseisessä maassa toimivien edustajien keskinäisen koor ­
dinoinnin vahvistamista; kehottaa näin ollen komissiota parantamaan humanitaarisen avun ja kehi ­
tysavun yhtenäisyyttä ja keskinäistä täydentävyyttä sekä toimintalinjojen että käytännön tasolla;  
149. pitää joidenkin hankkeiden jatkuvuuden puutetta valitettavana ja korostaa, että hankkeilla olisi ennen 
kaikkea pyrittävä luomaan työpaikkoja ja kestävää kasvua, mikä antaisi Haitin valtiolle mahdollisuuden 
lisätä omia tulojaan ja vähentää näin riippuvuuttaan ulkomaisesta avusta; kehottaakin komissiota 
toimittamaan parlamentille luettelon viidentoista viime vuoden aikana Haitissa toteutetuista hankkeista 
ja arvioimaan siinä yksityiskohtaisesti hankkeiden tämänhetkisen tilanteen, jotta voitaisiin arvioida 
niiden jatkuvuutta;  
150. huomauttaa, että unionin apu Haitille ei ole näkyvää; katsoo, että näkyvyyden parantamiseksi tiedo ­
tusmateriaalissa olisi unionin lipun lisäksi oltava Euroopan unionin nimi kokonaisuudessaan sen 
sijaan, että niissä mainitaan vain komissio tai humanitaarisen avun pääosasto (ECHO), jotka tavallinen 
haitilainen tunnistaa paljon huonommin;FI L 286/54 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 49 ) http://ec.europa.eu/europeaid/work/funding/ben eficiaries/index.cfm?lang=en&mode=SM&type=contract  
( 50 ) http://ec.europa.eu/echo/files/funding/agre ements/agreements_2010.pdf
Tutkimus ja muut sisäiset politiikat – varauksellinen päätelmä  
151. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen päätelmän, jonka mukaan tutkimusta ja muita sisäisiä 
politiikkoja koskevilla valvontajärjestelmillä kyettiin varmistamaan maksujen sääntöjenmukaisuus 
vain osittain vaikuttavasti (vuosikertomus, 6.49 kohta);  
152. toteaa tämän toimintalohkon erityispiirteenä olevan, että suurin osa toimintamenoista (72 prosenttia, 
vuosikertomus, taulukko 6.1) toteutetaan ennakkorahoituksena, minkä edellytyksenä on noudatettava 
vain pientä määrää ehtoja toisin kuin väli- ja loppumaksujen yhteydessä, ja huomauttaa, että tämä 
erityispiirre vaikuttaa positiivisesti kokonaisvirhetasoon;  
153. on huolissaan erityisesti ennakkorahoituksen osuudesta elinikäisen oppimisen ohjelmassa, jossa en ­
nakkomaksuja on mahdollista suorittaa jopa 100 prosenttia hankkeen budjetoiduista kustannuksista 
(vuosikertomus, 6.9 kohta) ja jossa 93 prosenttia kaikista vuonna 2011 suoritetuista maksuista oli 
ennakkomaksuja (vuosikertomus, taulukko 6.1);  
154. toteaa, että edunsaajille suoritettujen väli- ja loppumaksujen virhetaso oli olennainen ja että tilintarkas ­
tustuomioistuimen arvion mukaan todennäköisin virhetaso on 1,4 prosenttia (vuosikertomus, 6.12 
kohta) ennakkorahoituksen vaikutuksen vuoksi; panee lisäksi merkille, että tilintarkastustuomioistuin ei 
julkaise väli- ja loppumaksujen virhetasoa erikseen;  
155. ottaa huomioon, että komissio arvioi kuudennen puiteohjelman edustavaksi monivuotiseksi virheta ­
soksi ilman ennakkorahoitusta 3,4 prosenttia ja seitsemännen puiteohjelman alustavaksi edustavaksi 
monivuotiseksi virhetasoksi hieman yli 4 prosenttia (  51 ); toteaa edelleen, että monivuotinen jäännös ­
virhetaso, joka jää jäljelle, kun komission yksiköt ovat suorittaneet tekemiensä tarkastusten jälkeen 
rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät, oli kuudennen puiteohjelman osalta noin 2,4 prosenttia ja että 
seitsemännen puiteohjelman osalta komissio ei ole vielä ehtinyt tutkia takaisinperintöjen ja rahoi ­
tusoikaisujen kaikkia vaikutuksia monen vuoden ajalta;  
156. korostaa riskinjakorahoitusvälineen merkitystä nykyisessä rahoituskriisissä; kehottaa komissiota lisää ­
mään rahoitusvälineestä yliopistoille ja tutkimusorganisaatioille myönnettävää tukea unionin edun 
mukaisiin julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen ja tutkimusinfrastruktuurihankkeisiin liittyviin 
investointeihin, jotta voidaan saavuttaa Eurooppa 2020 -hankkeen älykästä julkista päätöksentekoa 
koskevat tavoitteet;  
157. toteaa, että komissio yksinkertaistaa parhaillaan etukäteisvalvontamenettelyjään mahdollisimman pit ­
kälti voidakseen helpottaa maksujen käsittelyä, mistä seuraa, että on ainoastaan mahdollista noudattaa 
hallinnollisia vaatimuksia ja suorittaa aritmeettiset tarkastukset; on huolissaan siitä, että jopa tapauk ­
sissa, joissa epäillään ilmoitetun kustannuksen tukikelpoisuutta, suoritettiin vain rajoitetut etukäteis ­
tarkastukset (vuosikertomus, 6.17 kohta ja esimerkki 6.2); edellyttää, että tilanteen korjaamiseksi 
ryhdytään toimiin;  
158. katsoo, että maksujen helpottamisen ja ilmoitettujen kustannusten tukikelpoisuuden tarkastamisen 
välillä on löydettävä tasapaino; pyytää komissiota muuttamaan etukäteistarkastusstrategiaansa ja nou ­
dattamaan riskeihin perustuvaa lähestymistapaa voidakseen puuttua paremmin kustannusilmoitusten 
tiettyihin riskeihin ja merkittävän riskin tapauksessa sisällyttämään etukäteistarkastusmenettelyihin 
paikalla tehtävät tarkastukset;  
159. ilmaisee syvän huolensa siitä, että tarkastuslausunnot ovat edelleen vain osittain vaikuttavia (vuosiker ­
tomus, 6.22 kohta); palauttaa mieliin, että tarkastuslausunnot kuuluvat komission etukäteisvalvonnan 
tärkeimpiin osatekijöihin; kehottaa komissiota ottamaan viralliset yhteydet ulkoiseen tarkastajaan ylei ­
seksi käytännöksi siten, että annetaan palautetta ja pyydetään selvityksiä, jos tarkastuslausunnot ovat 
epäluotettavia;  
160. pitää myönteisenä sitä, että komission jälkitarkastusstrategia arvioitiin kaiken kaikkiaan vaikuttavaksi 
pyrittäessä havaitsemaan ja korjaamaan virheitä (vuosikertomus, 6.30 kohta); ilmaisee tyytyväisyytensä 
myös siihen, että komission menettelyt aiheettomasti maksettujen varojen takaisinperimiseksi ovat 
asianmukaiset ja että komissio on käyttänyt enemmän korjaavia toimia, kuten sopimusten ennen ­
aikaista päättämistä tai rangaistuksia;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/55  
( 51 ) Komission jäsenen Máire Geoghegan-Quinnin Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan 23. tammi ­
kuuta 2012 järjestämässä kuulemistilaisuudessa hänelle esitettyihin kysymyksiin antamat täydentävät vastaukset.
161. on erittäin huolestunut siitä, että jäännösvirhetason laskenta perustuu oletuksiin, jotka eivät aina pidä 
paikkaansa ja joista mainitaan esimerkkinä yhdessä kustannusilmoituksessa havaittujen virheiden ”ekst ­
rapolointi” saman edunsaajan muihin kustannusilmoituksiin; on yhtä mieltä tilintarkastustuomiois ­
tuimen kanssa siitä, että jäännösvirhetasoa koskeviin laskelmiin voidaan luottaa vain vähäisessä määrin 
(vuosikertomus, 6.32 kohta); katsoo, että kyseinen seikka asettaa kyseenalaiseksi myös pääjohtajien 
tekemien varaumien luotettavuuden, koska jäännösvirhetaso kuuluu keskeisiin indikaattoreihin, joita 
käytetään päätettäessä varauman tekemisestä;  
Eri politiikanalojen näkökulmat  
Kehitysyhteistyöpolitiikan näkökulma  
162. katsoo, että monissa jäsenvaltioissa meneillään olevan budjetti- ja talouskriisin vuoksi on entistäkin 
tärkeämpää, että unioni varmistaa antamansa avun mahdollisimman tehokkaan ja vaikuttavan käytön; 
on tätä taustaa vasten huolestunut tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2010 talousarvion toteutta ­
mista koskevassa vuosikertomuksessaan esittämästä havainnosta, jonka mukaan unionin ulkopuolelle 
suunnattua tukea sekä kehitysasioita koskevilla komission valvontajärjestelmillä kyettiin jälleen kerran 
varmistamaan vain osittain maksujen sääntöjenmukaisuus ja kaksi kolmasosaa määrällisesti ilmais ­
tavissa olevista virheistä todettiin loppumaksuissa, mutta komission valvontajärjestelmät eivät olleet 
havainneet virheitä;  
163. panee kuitenkin merkille komission jatkuvat pyrkimykset parantaa valvontajärjestelmiensä rakennetta 
ja täytäntöönpanoa sekä parantaa CRIS-hallintajärjestelmään syötettyjen tietojen laatua; pitää myön ­
teisenä, että yleisesti ottaen unionin ulkopuolelle suunnattua tukea ja kehitysapua koskevien maksujen 
virhetaso ei vuonna 2010 ollut olennainen ja että arvioitu virhetaso oli alempi kuin vuonna 2009; 
rohkaisee komissiota kehittämään johdonmukaisen menetelmän, jonka avulla ulkosuhteiden pääosas ­
tot voivat laskea jäännösvirhetason, sekä parantamaan edelleen ulkoisen tarkastuksen puitteitaan ja 
pitämään yllä mahdollisimman korkeita tarkastusnormeja;  
164. rohkaisee komissiota ennen muuta parantamaan ennakkotarkastusten, seurannan ja raportoinnin, 
valvonnan ja riskilähtöisten tarkastustoimien laatua unionin edustustoissa, joissa useimmat virheet 
havaittiin, vahvistamaan edustustojen operatiivisten ja rahoitusyksikköjen valmiuksia, lisäämään edus ­
tustojen käytettävissä keskeisten seurantatehtäviensä hoitamiseksi olevia resursseja sekä tekemään 
seurannan puitteista järjestelmälliset, mikä käsittää muun muassa monivuotisten seuranta- ja arvioin ­
tisuunnitelmien käyttöönoton sekä seurantaohjeistuksen parantamisen;  
165. kehottaa komissiota löytämään tarkoituksenmukaiset ratkaisut organisatorisiin haasteisiin, joita kehi ­
tysyhteistyöstä vastaavan pääosaston ja yhteistyötoimisto EuropeAidin yhdistyminen vuoden 2010 
lopussa toi mukanaan; kehottaa komissiota ja joulukuussa 2010 käynnistettyä Euroopan ulkosuhde ­
hallintoa saattamaan viipymättä päätökseen työjärjestelynsä tehden selväksi, mitkä ovat kummankin 
tehtävät ja vastuualueet unionin ulkopuolelle suunnatun avun suunnittelu- ja täytäntöönpanosyklissä, 
johon myös edustustot kuuluvat;  
166. katsoo, että seuraavaan monivuotiseen rahoituskehykseen 2014–2020 sisältyvissä uusissa rahoitus ­
välineissä on otettava täysimääräisesti huomioon Euroopan parlamentin Lissabonin sopimuksen mu ­
kaisesti lisääntyneet lainsäädäntö- ja valvontaoikeudet ja että parlamentin on voitava osallistua suun ­
nitteluprosessiin neuvoston tasavertaisena kumppanina;  
167. rohkaisee komissiota lisäämään entisestään unionin perusopetukseen Saharan eteläpuolisessa Afrikassa 
ja Etelä-Aasiassa antaman avun (  52 ) vaikuttavuutta erityisesti ottamalla käyttöön realistisia indikaatto ­
reita ja tavoitteita tulosten tarkoituksenmukaista seurantaa varten, varmistamalla, että edustustoissa 
alakohtaista politiikkaa koskevaa vuoropuhelua kumppanimaiden hallitusten ja muiden lahjoittajien 
kanssa käyvät virkamiehet ovat riittävän asiantuntevia ja kokeneita, ja keskittymällä aiempaa enemmän 
koulutuksen laatuun ja avun vastaanottavien hallintojen valmiuksiin selviytyä koulujen kasvavista 
oppilasluvuista;FI L 286/56 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 52 ) EU:n kehitysapu perusopetukseen Saharan eteläpuolisessa Afrikassa ja Etelä-Aasiassa (erityiskertomus nro 12/2010).
168. pitää tyrmistyttävänä aidsin, tuberkuloosin ja malarian torjunnan maailmanlaajuisen terveysrahaston 
vuoden 2010 loppupuolella Malissa, Mauritaniassa, Djiboutissa ja Sambiassa havaitsemia laajoja petos ­
tapauksia ja on huolestunut mahdollisesti huomattavia rahasummia koskevasta väärinkäytöstä esimer ­
kiksi maailmanlaajuisen terveysrahaston vuonna 2010 EU:lta saaman maksuosuuden osalta; rohkaisee 
komissiota tiivistämään yhteistyötään maailmanlaajuisen terveysrahaston kanssa voidakseen tukea ja 
seurata sen maakohtaisia toimia, jotta vältetään tällaisten lahjontatapausten toistuminen ja jotta rahas ­
ton toiminta olisi vastuullisempaa ja vaikuttavampaa;  
169. toistaa kehotuksensa syventää parlamenttien osallistumista sekä tehostaa kansalaisyhteiskunnan ja 
paikallisviranomaisten kuulemista kumppanimaissa laadittaessa ja tarkistettaessa kehitysyhteistyön ra ­
hoitusvälineen maakohtaisia strategia-asiakirjoja ja monivuotisia maa- ja alueohjelmia;  
Työllisyys- ja sosiaalipolitiikan näkökulma  
170. ottaa huomioon, että 18 prosenttia unionin koheesiopolitiikan määrärahoista käytetään työllisyys- ja 
sosiaalialan menoihin ja että ylivoimaisesti suurin osa eli 94 prosenttia tämän alan menoista rahoi ­
tetaan Euroopan sosiaalirahastosta (ESR);  
171. pitääkin myönteisenä ESR:oon kohdennettujen resurssien käytön yhteydessä, että rahaston maksusi ­
toumusmäärärahoista käytettiin 100 prosenttia (10,8 miljardia euroa) ja maksumäärärahoista 87,9 
prosenttia (7,1 miljardia euroa); toteaa, että maksumäärärahojen alhainen käyttöaste johtuu siitä, 
että osa sitoumuksista tehtiin vasta vuoden viimeisellä neljänneksellä; antaa tunnustusta komission 
toimille varainhoidon parantamiseksi;  
172. panee merkille, että tilintarkastustuomioistuimen arvion mukaan koheesiopolitiikan, energian ja lii ­
kenteen toimintalohkossa vuoden 2010 virhetaso oli 7,7 prosenttia; on yllättynyt tilintarkastustuo ­
mioistuimen havainnosta, jonka mukaan unionin direktiivejä ei ollut saatettu asianmukaisesti osaksi 
julkisia hankintoja koskevaa kansallista lainsäädäntöä; odottaa sen vuoksi komission valvovan parem ­
min säännösten saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ja tarkastavan rahoitusta saavien hankkei ­
den tukikelpoisuuden; katsoo, että julkisia hankintoja sovelletaan vähemmän ESR:n yhteydessä;  
173. ilmaisee tyytyväisyytensä siihen, että komissio pyrkii kahden- ja monenvälisen koulutuksen avulla 
varmistamaan, että jäsenvaltiot antavat tuensaajille ja täytäntöönpanoelimille jatkuvasti koulutusta, 
tietoja, neuvoja ja ohjeistusta, jotta maksujen virhetasoa voidaan alentaa; pitää valitettavana sitä, että 
jäsenvaltiot ovat itse tähän ilmeisen kykenemättömiä;  
174. kehottaa toistamiseen velvoittamaan jäsenvaltiot raportoimaan rahoitusvälineiden täytäntöönpanosta ja 
yhtyy tilintarkastustuomioistuimen vaatimukseen siitä, että komission on valvottava ESR:n varojen 
käyttöä säännöllisesti;  
175. muistuttaa, että on varmistettava, että jäsenvaltiot käyttävät varat asianmukaisesti, ja tehokkaita keinoja 
tähän ovat maksatuksen keskeytys ja lykkäys;  
176. on huolissaan tilintarkastustuomioistuimen havaitsemien rahoitusjärjestelyjä koskeviin välineisiin liit ­
tyvien virheiden suuresta määrästä;  
177. pitää valitettavana, että komissio on toistaiseksi noudattanut vain osittain tilintarkastustuomioistuimen 
suosituksia ESR:n varojen käyttämisestä koulunkäynnin varhaisen keskeyttämisen torjumiseen;  
178. muistuttaa, että on määrärahoja hallinnoivan työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston 
tehtävä toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä petosten ja lahjonnan estämiseksi; pitää tiivistä yhteis ­
työtä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) kanssa myönteisenä; kehottaa varmistamaan, että 
myös kansalliset oikeusviranomaiset jatkavat tutkintaansa ja määräävät seuraamuksia ESR:oon liitty ­
vien petostapausten johdosta;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/57
179. pitää myönteisenä, että komissio pyrkii varmistamaan kaikkien jäsenvaltioiden täyden tilivelvollisuuden 
tarkastuselinten vuotuisten tarkastuskertomusten ja yhteenvetojen avulla, ja pitää välttämättömänä, että 
komissio laajentaa tarkastustoimintaansa siten, että se ilmoittaa parlamentille unionin rahoituksen 
tuomasta lisäarvosta;  
180. korostaa ESR:n kohderyhmien ja hankkeiden edistäjien erityistarpeita; ehdottaa, että voittoa tavoitte ­
lemattomissa järjestöissä tehtävä vapaaehtoistyö ja luontoissuoritukset lasketaan mukaan hankkeiden 
osarahoitukseen; pyytää antamaan ajan tasalla olevan, jäsenvaltioittain ja hankkeittain eritellyn selvi ­
tyksen ESR:n hankkeiden edistäjille aiheutuvista hallintomenoista;  
181. painottaa, että globalisaatiorahastosta on tuettu tähän mennessä 21:tä hanketta yhteensä 105 miljoo ­
nalla eurolla, vaikka määrärahasiirroin varoja olisi käytettävissä jopa 500 miljoonaa euroa; on tyy ­
tyväinen siihen, että jäsenvaltiot kehittävät ja esittävät tässä suhteessa yhä enemmän asianmukaisia 
hankkeita; kannustaa komissiota tukemaan tehokkaasti jäsenvaltioiden toimia hankkeiden kehittämi ­
seksi ja esittämiseksi globalisaatiorahastolle, jotta maailmankaupan rakennemuutosten tai maailmanlaa ­
juisen rahoitus- ja talouskriisin vuoksi työnsä menettäneitä työntekijöitä autettaisiin löytämään uusia 
työpaikkoja ja kehittämään uusia taitoja;  
182. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta tarkastamaan myös muut sosiaali- ja työllisyysalan budjettikohdat 
ja päättelemään, miksi niihin otettuja määrärahoja ei ole käytetty kokonaan;  
183. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta esittämään Euroopan aluekehitysrahastoon ja ESR:oon liittyvät 
virhetasot erikseen eikä yhteenlaskettuina;  
184. odottaa komissiolta perusteellisia kertomuksia pilottihankkeista;  
Sisämarkkina- ja kuluttajansuojapolitiikan näkökulma  
185. panee tyytyväisenä merkille, että osaston 12 maksumäärärahojen käyttöaste on noussut; korostaa 
kuitenkin, että budjettikohdan 17 02 04 käyttöaste on alhainen, mikä on vaikuttanut kielteisesti 
kuluttajapolitiikan keskimääräiseen toteutusasteeseen; korostaa, että komission on käytettävä tehok ­
kaampia maksutarpeiden ennakoimismenetelmiä, jotta talousarvion toteuttamista voidaan parantaa; 
panee tyytyväisenä merkille, että komissio edistyi asian suhteen vuonna 2011;  
186. korostaa, että kuluttajille annettavaa rahoitusalan valistusta on edistettävä, jotta voidaan vahvistaa 
heidän asemaansa rahoituspalvelujen suhteen; ottaa edellä korostetusta toteuttamisvajeesta huolimatta 
huomioon äskettäisen myönteisen kehityksen ja toistaa kannattavansa vuonna 2010 käynnistettyä 
rahoitusmarkkinoiden avoimuuden ja vakauden pilottihanketta; kannustaa komissiota selvittämään 
kohdennettujen varojen parhaat käyttötavat;  
187. pitää myönteisenä komission aloitetta järjestää jäsenvaltioissa työpajoja, joissa käsitellään kansallisten 
hallintojen sisämarkkinalainsäädännön täytäntöönpanossa ja täytäntöönpanon valvonnassa kohtaamia 
ongelmia; uskoo, että tällä tulee olemaan myönteinen vaikutus talousarvion toteuttamiseen;  
188. pyytää uudelleen komissiota analysoimaan pk-yrityksille tarkoitettujen nykyisten rahoitusohjelmien 
vaikuttavuutta ja kartoittamaan uusien yhteisten rahoitusvälineiden kehittämistä;  
189. panee tyytyväisenä merkille, että komissio pitää tärkeänä edistää Solvit-järjestelmää ja EU Pilot -han ­
ketta vaihtoehtoisina ongelmanratkaisumekanismeina, ja pyytää komissiota tehostamaan toimiaan 
asiassa; korostaa, että Solvit-järjestelmä on osoittautunut tehokkaaksi ratkaistaessa kansalaisiin vaikut ­
tavia ongelmia, kuten ammatillisten tutkintojen tunnustamiseen ja työelämän oikeuksiin liittyviä on ­
gelmia; toistaa kannattavansa erillisen budjettikohdan luomista ja asianmukaista rahoitusta Solvit-jär ­
jestelmälle, ”Sinun Eurooppasi” -portaalille ja kaikille muille välineille, joilla varmistetaan sisämarkki ­
noiden toimivuus käytännössä; on tyytyväinen parannettuun ”Sinun Eurooppasi” -portaaliin, joka on 
keskitetty verkkosivusto ja tarjoaa tietoa oikeuksista eri aloilla sekä saatavilla olevista palveluista; 
katsoo, että julkisten tietojen välittämistä ”Sinun Eurooppasi” -portaalin avulla olisi lisättävä ja että 
portaalia olisi tehtävä laajemmin tunnetuksi unionin kansalaisten ja yritysten keskuudessa;FI L 286/58 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012
190. on tyytyväinen siihen, että Euroopan kuluttajakeskusten (EKK) verkostolle myönnettävää taloudellista 
tukea on jatkettu ja että on teetetty verkoston tehokkuutta arvioiva tutkimus; pyytää komissiota 
hyödyntämään tämän tutkimuksen päätelmiä ja ryhtymään toimiin tarjottavien palvelujen laadun 
parantamiseksi ja verkoston vakaan rahoituksen varmistamiseksi; korostaa, että EKK-verkoston tarjoa ­
mien palveluiden tunnettuutta on lisättävä kuluttajien keskuudessa; pitää tässä yhteydessä erittäin 
myönteisinä komission toteuttamia toimia, kuten mediakampanjoita ja hakukoneiden optimointia;  
191. pyytää komissiota tehostamaan toimiaan sen varmistamiseksi, että jäsenvaltioiden perinteisiä omia 
varoja koskevat tilinpäätöslaskelmat ovat tarkkoja, ja parantamaan kansallista tullivalvontaa, jotta 
vältytään virheiltä kannettujen perinteisten omien varojen määrissä, kuten tilintarkastustuomioistuin 
suosittelee (kohta 2.21); kannustaa siksi komissiota jatkamaan edelleen oikeudellisten puitteiden yk ­
sinkertaistamista etenkin, jotta voidaan ratkaista eräitä valvontajärjestelmiä edelleen vaivaavat ongel ­
mat;  
192. korostaa, että tutkimusta ja muita sisäisiä politiikkoja koskevan luvun virheet johtuvat enimmäkseen 
sääntöjen monimutkaisuudesta; pyytää komissiota tarkastelemaan eri vaihtoehtoja, jotta yksinkertais ­
taminen ja valvonta voitaisiin tasapainottaa paremmin pk-yritysten hallinnollisen rasituksen keventä ­
miseksi; korostaa, että julkisia hankintoja koskevat säännöt ovat monimutkaisia, ja suosittelee sään ­
töjen yksinkertaistamista virheiden vähentämiseksi;  
193. pitää huolestuttavana, että komission valvontajärjestelmät ovat vain osittain vaikuttavia; korostaa, että 
tilintarkastustuomioistuin on löytänyt eräitä komissiolta havaitsematta jääneitä virheitä, ja tähdentää 
siksi, että nykyisiä valvontajärjestelmiä on pyrittävä parantamaan;  
194. on tyytyväinen komission toimiin uudistetun tullikoodeksin täytäntöönpanemiseksi; panee merkille 
viiveet prosessissa ja kehottaa komissiota asettamaan aikaisempaa realistisemman määräajan;  
195. muistuttaa uudelleen komissiota siitä, että sen olisi toimitettava vuosittain parlamentille ja neuvostolle 
yksityiskohtaisempi kuvaus kunkin budjettikohdan menoista verrattuna kunkin kohdan selvitysosaan;  
196. katsoo tilintarkastustuomioistuimen esittämästä perustellusta arvostelusta (  53 ) huolimatta, että pk-yri ­
tysten takausjärjestelmä on tärkeä rahoitusväline, jolla lisätään käsiteollisuusyritysten ja vähittäismyyn ­
tiliikkeiden tarjoaman potentiaalin hyödyntämistä; kannustaa komissiota optimoimaan pk-yritysten 
takausjärjestelmän tuottaman lisäarvon ja edistämään unionin innovointia ja yrittäjyyttä kaikkialla 
maailmassa;  
197. ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 13/2011 ”Pystytäänkö tullime ­
nettelyn 42 valvonnalla estämään ja havaitsemaan arvonlisäveronkierto?”; kehottaa komissiota jatka ­
maan unionin sääntelykehyksen muuttamista, jotta perimättä jäävästä arvonlisäverosta ei aiheutuisi 
merkittäviä tappioita kansallisille talousarvioille; kehottaa lisäksi jäsenvaltioita parantamaan yhteistyötä 
ja tehostamaan tiedonvaihtoa, jotta tulliviranomaiset hallinnoisivat arvonlisäverosta vapauttamista 
koskevia asioita yhdenmukaisesti;  
198. palauttaa mieliin jäsenvaltioiden SEUT-sopimuksen 317 artiklan mukaisen vastuun ja muistuttaa, että 
niiden on tehostettava valvontajärjestelmiään ottaen huomioon ennen menojen todentamista komis ­
siolle suoritettavat hallinnolliset tarkastukset sekä komission antamat ohjeet vuosittaisista yhteenve ­
doista, jotka ovat tärkeä varmistuskeino;  
199. viittaa tiedonantoon ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio” ja kehottaa komissiota jatkamaan 
työskentelyä parlamentin ja neuvoston kanssa ja varmistamaan, että unionin tulevissa ohjelmatoimin ­
noissa noudatetaan yksinkertaistamisen, moitteettoman varainhoidon ja vastuuvelvollisuuden periaat ­
teita; kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota keskittymään SMART-tavoitteisiin, jotka ovat täsmällisiä, 
mitattavia, saavutettavia ja realistisia ja jotka on ajoitettu samanaikaisiksi unionin meno-ohjelmien 
kanssa, ja ottamaan samalla huomioon toteuttamisen mahdolliset riskit;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/59  
( 53 ) Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 4/2011 ”Pk-yritysten takausjärjestelmän tarkastus”.
Liikenne- ja matkailupolitiikan näkökulma  
200. panee merkille, että lopullisesti hyväksytyssä ja vuoden aikana muutetussa vuoden 2010 talousarviossa 
nimenomaisesti liikenne- ja matkailuvaliokunnan toimialaan kuuluviin politiikkoihin osoitettiin yh ­
teensä 2 640 819 360 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 1 895 014 386 euroa maksumäärärahoi ­
na; panee lisäksi merkille, että näistä määrärahoista  
— osoitettiin Euroopan laajuisille liikenneverkoille (TEN-T) 1 012 440 000 euroa maksusitoumusmää ­
rärahoina ja 890 594 000 euroa maksumäärärahoina,  
— osoitettiin liikenneturvallisuuteen 16 876 000 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 15 375 000 
euroa maksumäärärahoina,  
— osoitettiin Marco Polo -ohjelmaan 63 940 000 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 30 257 000 
euroa maksumäärärahoina,  
— osoitettiin liikennealan virastoille 165 788 360 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 
128 447 410 euroa maksumäärärahoina,  
— osoitettiin Galileo-ohjelmaan 896 035 000 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 455 135 000 
euroa maksumäärärahoina,  
— osoitettiin liikenteeseen, kestävän kaupunkiliikenteen painopisteala tutkimuksen ja teknologian 
kehittämisen seitsemännessä puiteohjelmassa mukaan lukien, 427 740 000 euroa maksusitoumus ­
määrärahoina ja 346 880 476 euroa maksumäärärahoina,  
— osoitettiin matkailuun liittyviin toimiin 4 600 000 euroa maksusitoumusmäärärahoina ja 
3 520 000 euroa maksumäärärahoina;  
201. panee merkille, että tarkastellessaan talousarvion toteuttamista varainhoitovuonna 2010 tilintarkas ­
tustuomioistuin päätti keskittyä liikennepolitiikan sijaan koheesio- ja energiapolitiikkaan;  
202. on tyytyväinen Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskeviin hankkeisiin osoitettujen maksusitoumus ­
määrärahojen korkeaan käyttöasteeseen; pyytää jäsenvaltioita varmistamaan, että kansallisista talousar ­
vioista osoitetaan riittävästi varoja tämän unionin sitoumuksen täydennykseksi; muistuttaa, että par ­
lamentti on tukenut unionin rahoituksen lisäämistä; kannustaa jäsenvaltioita tekemään kaikkensa 
päästäkseen ydinverkkoon liittyvissä valtioiden rajat ylittävissä hankkeissa tasapainoisiin ja unionin 
tavoitteiden tasolla oleviin rahoitussopimuksiin;  
203. kehottaa komissiota esittämään vuosittain luetteloja koheesiorahastosta ja alueellisista rahastoista yh ­
teisrahoitetuista matkailu- ja liikenneinfrastruktuurihankkeista, kuten jo tehdään Euroopan laajuisen 
liikenneverkon rahoituksen kohdalla, tarjotakseen muille toimielimille ja veronmaksajille vaivatta ja 
avoimesti tietoja unionin yhteisrahoituksesta;  
204. panee tyytyväisenä merkille liikenteen ja liikkumisen pääosaston vuonna 2010 toteuttaman Euroopan 
laajuista liikenneverkkoa vuosina 2007–2013 koskevan monivuotisen ohjelman ensisijaisten hankkei ­
den väliarvioinnin, joka koski edistymistä verkon toteutuksessa; toteaa, että arvioinnissa vahvistettiin 
periaate, jonka mukaan suunniteltu rahoitus edellyttää todellista edistymistä hankkeissa, jotta käytet ­
tävissä olevat resurssit hyödynnettäisiin optimaalisesti; kehottaa komissiota arvioimaan samalla tavoin 
tulosten perusteella myös muita pääosastoja ja unionin muita toimintalinjoja ja pyytää parlamentin 
muita valiokuntia yhtymään tähän vaatimukseen;  
205. panee tyytyväisenä merkille Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevat komission ehdotukset sekä 
niihin liittyvän Verkkojen Eurooppa -rahoitusvälineen, korostaa varojen käytön parantamisesta saa ­
tavaa eurooppalaista lisäarvoa ja tukee komission talousarviositoumuksia, jotka vastaavat uuden eh ­
dotuksen tavoitteita; kannustaa kehittämään sellaisia uudenlaisia rahoituslähteitä, joiden avulla euroop ­
palaisia liikenneinfrastruktuureja koskevat hankkeet, jotka ovat väistämättä pitkiä ja kalliita, saadaan 
ajoissa päätökseen;FI L 286/60 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012
206. panee tyytyväisenä merkille hankejoukkolainoja koskevan aloitteen ja pyytää komissiota valvomaan 
tämän uuden välineen tehokkuutta ja kerrannaisvaikutuksia; pitää erittäin järkevänä ehdotusta koh ­
dentaa 10 000 000 000 euroa koheesiorahaston varoista liikenneinfrastruktuuriin Verkkojen Eurooppa 
-välineen yhteydessä, koska se sekä tehostaisi rakenne- ja koheesiopolitiikkoja että parantaisi niistä 
saatavaa lisäarvoa; kehottaa parantamaan koheesiorahaston määrärahojen käyttöön liittyviä hallinto- ja 
valvontajärjestelmiä, jotta rahoitus käytettäisiin asianmukaisesti ja tehokkaasti;  
207. pitää valitettavana, että liikenteen turvaamisen maksumäärärahojen käyttöaste jäi alhaiseksi (65 pro ­
senttia); toteaa, että vuoden 2010 talousarvioon oli otettu komission alustavassa talousarvioesityksessä 
ehdottama määrä; kehottaa komissiota antamaan yksityiskohtaisen selvityksen näiden määrärahojen 
vajaakäytöstä sekä toimenpiteistä, joita se aikoo toteuttaa estääkseen ongelman toistumisen;  
208. panee tyytyväisenä merkille liikenneturvallisuuteen, matkustajien oikeuksiin sekä Marco Polo II -ohjel ­
maan osoitettujen maksumäärärahojen käyttöasteen parantumisen; panee kuitenkin merkille, että 14 
prosenttia Marco Polo -ohjelman määrärahoista siirrettiin muihin budjettikohtiin; huomauttaa, että osa 
SESAR-ohjelman budjettikohdan määrärahoista on myös siirretty, ja haluaa muistuttaa tämän ohjel ­
man tärkeydestä unionin teollisuuspolitiikan vahvistamisessa;  
209. panee tyytyväisenä merkille EGNOS- ja Galileo-ohjelmien maksumäärärahojen käyttöasteen, jonka 
kehitys jatkui vuoden 2009 tapaan myönteisenä; korostaa tämän alan investointien suurta merkitystä, 
koska ne vaikuttavat kaikkiin unionin toimintalinjoihin ja etenkin logistiikka-alaan, kestävään liikentee ­
seen ja liikenneturvallisuuteen; on tyytyväinen siihen, että kaksi ensimmäistä toimintavalmista Galileo- 
satelliittia laukaistiin ilmaan 21. lokakuuta 2011, koska tämä on erittäin tärkeä vaihe näiden kahden 
ohjelman onnistumisen kannalta; kehottaa varmistamaan, että näistä ohjelmista tuettuja liikennealan 
innovatiivisia sovelluksia ja palveluja rahoitetaan, kehitetään ja pannaan täytäntöön asianmukaisesti ja 
että ne ovat toteuttamiskelpoisia, jotta ohjelmien tarjoamat mahdollisuudet hyödynnettäisiin optimaa ­
lisesti;  
210. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen ”Ovatko Euroopan aluekehitysrahas ­
tosta osarahoitetut matkailualan hankkeet olleet vaikuttavia?”, jossa todetaan, että matkailu on unionin 
suurin palvelutoimiala; panee tyytyväisenä merkille tilintarkastustuomioistuimen päätelmän siitä, että 
suurimmalla osalla hankkeista saatiin aikaan useita tuloksia: luotiin tai säilytettiin työpaikkoja taikka 
lisättiin matkailualan vastaanottokapasiteettia tai matkailun määrää; kehottaa komissiota noudattamaan 
matkailuhankkeisiin osoitetun EAKR-rahoituksen hallintoa ja valvontaa koskevia tilintarkastustuomi ­
oistuimen suosituksia ja hyödyntämään Lissabonin sopimuksen määräyksiä ehdottaakseen matkailua 
koskevaa monivuotista ohjelmaa sekä asianmukaisin määrärahoin varustettuja budjettikohtia;  
211. panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistuin katsoi Euroopan laajuisen liikenneverkon 
toimeenpanoviraston tilinpäätöksen olevan olennaisilta osiltaan laillinen ja asianmukainen; panee 
huolestuneena merkille siirrettyjen maksusitoumusmäärärahojen osuuden (14,5 prosenttia); pyytää 
komissiolta yksityiskohtaista selvitystä näistä määrärahojen siirroista;  
212. kehottaa liittämään kunkin varainhoitovuoden talousarvioon kertomuksen edellisen varainhoitovuoden 
määrärahasiirroista ja ilmoittamaan siinä syyt määrärahojen käyttämättä jättämiseen sekä menettelyt ja 
määräajat määrärahojen käyttöön ottamiselle;  
Kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden alan näkökulma  
213. pitää valitettavana, että vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta koskevien maksusi ­
toumusmäärärahojen käyttöaste aleni (94,8 prosenttia vuonna 2010, kun se vuonna 2009 oli 97,7 
prosenttia), sekä sitä, että myös maksumäärärahojen käyttöaste aleni hieman (88,7 prosenttia vuonna 
2010, kun se vuonna 2009 oli 89,6 prosenttia);  
214. pitää myönteisenä, että maksumäärärahojen peruuntumisia on onnistuttu vähentämään merkittävästi 
(8,5 prosenttia vuonna 2009 ja 2,8 prosenttia vuonna 2010); pitää valitettavana siirrettyjen mää ­
rärahojen määrän lisääntymistä (1,9 prosenttia vuonna 2009 ja 8,5 prosenttia vuonna 2010), mikä 
johtui pääasiassa siirroista ulkorajarahastoon, Euroopan paluurahastoon ja toisen sukupolven Schen ­
genin tietojärjestelmään (SIS II); rohkaisee komissiota vähentämään vapauden, turvallisuuden ja oi ­
keuden aluetta koskevien määrärahojen siirtoja talousarviossa;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/61
215. on tyytyväinen siihen, että neljästä yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevasta rahas ­
tosta kolmen kohdalla määrärahojen käyttöaste oli korkea; panee merkille komission perustelun 
ulkorajarahaston määrärahojen käyttöasteen alenemiselle, eli sen, että tähän rahastoon vuonna 2010 
ensimmäistä kertaa osallistuneiden viiden jäsenvaltion vuosiohjelmia ei hyväksytty vuonna 2010;  
Kulttuuri- ja koulutuspolitiikan näkökulma  
216. on tyytyväinen siihen, että koulutus- ja kulttuurialan ohjelmiin liittyviä menettelyjä on pyritty yksin ­
kertaistamaan entisestään ja niihin osallistumista helpottamaan, ja toteaa, että koulutuksen, audiovi ­
suaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirastolla (EACEA) oli vuonna 2010 käytössään sähköiset lomak ­
keet useimpia toimia ja ohjelmia varten, joista voi mainita erityisesti elinikäisen oppimisen ohjelma, 
kulttuuriohjelma ja Kansalaisten Eurooppa -ohjelma; on hyvillään kiinteämääräisen rahoituksen ja 
avustuspäätösten käytön laajentamisesta; korostaa joustavien menettelyjen ja tarvittavan valvonnan 
välisen asianmukaisen tasapainon merkitystä;  
217. pahoittelee, että kansalliset virastot eivät voineet toteuttaa elinikäisen oppimisen ohjelman perustason 
valvontaa kattavasti, koska raportointitiedot eivät olleet yhdenmukaisia ja tarkastusten vähimmäis ­
määrää ei suoritettu ajoissa, ja että siksi ohjelman rahoitusta ei hyödynnetty kokonaan; kehottaa 
komissiota jatkamaan toimiaan sen varmistamiseksi, että kaikki kansalliset virastot suorittavat velvol ­
lisuutensa;  
218. panee tyytyväisenä merkille, että komissio on parantanut valvontajärjestelmiään ja että tutkimuksen ja 
muiden sisäisten politiikkojen toimintalohkoon kuuluvalla kulttuurin ja koulutuksen alalla ei ole 
olennaisia virheitä;  
219. on tyytyväinen siihen, että maksujen viivästymisten alalla on saavutettu huomattavia parannuksia, ja 
panee tyytyväisenä merkille, että koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto 
suoritti 94 prosenttia maksuistaan määräajassa; muistuttaa, että kaikki maksujen viivästykset vaikut ­
tavat suoraan edunsaajien oikeuksiin ja varsinkin pienten ja keskisuurten yritysten oikeuksiin ja siten 
ohjelmien onnistumiseen; palauttaa kuitenkin mieliin, että avustuksen pääosa olisi maksettava mah ­
dollisimman nopeasti ja joka tapauksessa tukikauden aikana, jotta ei lisätä organisaatioiden riippu ­
vuutta lainoja myöntävistä pankeista, koska koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpa ­
novirasto ei pidä korkoja tukikelpoisina;  
220. ottaa huomioon, että komissio on julkaissut ehdotuspyynnön Euroopan laajuisesta televisioverkosta, 
kuten vuosien 2009 ja 2010 talousarvioissa kaavailtiin; on siksi erittäin huolestunut siitä, että komis ­
sio päätti vuonna 2010 lopettaa hankkeen ja kohdentaa varat toisaalle ilman parlamentin ja neuvoston 
suostumusta; pyytää julkistamaan kaikki televisioverkkoa koskevat sopimukset ja suositukset sekä 
valintalautakunnan laatimat arvioinnit;  
Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden alan näkökulma  
221. pitää ympäristöä, kansanterveyttä ja elintarvikkeiden turvallisuutta koskevien budjettikohtien yleistä 
toteutusastetta tyydyttävänä; palauttaa tässä yhteydessä mieliin, että vain 0,76 prosenttia unionin 
talousarviosta käytetään ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan 
vastuulla oleviin politiikan välineisiin;  
Ympäristö ja ilmastotoimet  
222. korostaa, että ympäristön ja ilmastotoimien yleinen toteutusaste oli 99,26 prosenttia; panee lisäksi 
merkille, että maksumäärärahojen käyttöaste oli 84,1 prosenttia;  
223. panee tyytyväisenä merkille, että Life+-ohjelman toimintatalousarviossa päästiin 99,4 prosentin toteu ­
tusasteeseen; huomauttaa, että vuonna 2010 hankeavustuksiin osoitettiin 240 000 000 euroa, valtiosta 
riippumattomien järjestöjen operatiivisia toimia tuettiin 9 300 000 eurolla, yhteensä 42 500 000 
euroa käytettiin toimiin, joiden tarkoituksena oli tukea komission roolia politiikan ja lainsäädännön 
kehittämisen alullepanijana ja valvojana, ja 14 500 000 euroa osoitettiin hallinnolliseen tukeen;FI L 286/62 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012
224. korostaa, että Life+-ohjelman ohjeelliset kansalliset ja lopulliset määrärahat vaihtelivat jäsenvaltioittain 
ja että eri jäsenvaltioista saatujen ehdotusten määrissä oli eroja; kannustaa komissiota edelleen anta ­
maan koulutusta vuosittain kansallisille viranomaisille ja järjestämään kussakin jäsenvaltiossa semi ­
naareja, joissa voidaan antaa yleistä tietoa Life+-ohjelman tavoitteista ja onnistuneen ehdotuksen laa ­
timisesta;  
225. toteaa, että ilmastonmuutoksen torjuntaa koskevan EU:n toimintaohjelman toteutukselta puuttuu 
oikeusperusta; pitää myönteisenä, että kestävää energiaa koskevan rahoitusaloitteen rahoitusvälineeseen 
on siirretty koko 15 000 000 euron määrä, sillä näin voidaan kehittää sopivia rahoitusvälineitä ja 
antaa siten merkittävä kannustin energiatehokkuutta ja uusiutuvien energialähteiden hyödyntämistä 
koskeviin hankkeisiin;  
226. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen huomautukset komission vuodesta 2006 lähtien toteut ­
tamista riskilähtöisistä jälkitarkastuksista; pitää myönteisenä, että ympäristöasioiden pääosasto päätti 
muuttaa otantamenetelmäänsä vuonna 2011, jotta saataisiin myös satunnaisotantaan perustuvia tu ­
loksia, jotka voitaisiin yleistää helpommin koskemaan koko hanketta;  
227. pitää myönteisenä ilmastoasioiden pääosaston kansallisten turvallisuusmääräysten parantamiseksi laa ­
timaa toimintasuunnitelmaa, joka katsottiin tarpeelliseksi, kun EU:n päästökauppajärjestelmän kansal ­
listen rekisterien turvallisuudessa oli havaittu merkittävä puute;  
228. panee merkille, että vuoden 2010 talousarviosta toteutettiin seitsemän pilottihanketta ja yksi valmis ­
telutoimi;  
229. korostaa, että osallistumista ympäristöalan kansainvälisiin toimiin koskevan budjettikohdan – josta on 
tarkoitus kattaa kansainvälisiin sopimuksiin ja pöytäkirjoihin liittyvät pakolliset ja vapaaehtoiset mak ­
suosuudet – toteutusasteessa näkyvät valuuttakurssivaihtelut, sillä valtaosa maksuosuuksista suoritetaan 
dollareina;  
Kansanterveys ja elintarvikkeiden turvallisuus  
230. pitää myönteisenä, että kansanterveyttä koskevien maksusitoumusmäärärahojen toteutusaste oli 99,7 
prosenttia (lukuun ottamatta Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle, Euroopan tautienehkäisy- 
ja -valvontakeskukselle ja Euroopan lääkevirastolle osoitettuja määrärahoja); panee merkille, että elin ­
tarvikkeiden turvallisuutta, eläinten terveyttä ja hyvinvointia sekä kasvinterveyttä koskevien maksusi ­
toumusmäärärahojen toteutusaste oli 95,3 prosenttia;  
231. korostaa kansanterveysohjelman merkitystä; pitää sen vuoksi myönteisenä maksusitoumusmääräraho ­
jen tyydyttävää, lähes 100 prosentin käyttöastetta; on tietoinen siitä, että maksumäärärahojen käyttö ­
aste jäi alhaisemmaksi (95,1 prosenttiin) avustuksen saajien myöhästyneiden maksupyyntöjen tai 
pidennettyjen sopimusten vuoksi;  
232. korostaa, että on tärkeää tiedottaa edelleen tupakoinnin haittavaikutuksista; pitää vuoden 2010 mää ­
rien täyttä käyttöastetta osoituksena HELP-kampanjan onnistumisesta;  
233. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen huomautukset terveys- ja kuluttaja-asioiden toimeenpano ­
virastosta, joka on komission hallinnollinen yksikkö; pyytää toimeenpanovirastoa vähentämään mer ­
kittävästi määrärahasiirtojen määrää uudistamalla talousarvion suunnittelu- ja raportointivälineitään, 
jotta voidaan noudattaa unionin talousarvion vuotuisuusperiaatetta; panee merkille myös komission 
vuosikertomuksen vuonna 2010 toimitetuista sisäisistä tarkastuksista ja kannustaa toimeenpanoviras ­
toa yhteistyössä kumppaninaan toimivan pääosaston kanssa tarkastelemaan siinä mainittuja kysymyk ­
siä, kuten tietotekniikan hallintoa ja järjestelmiä;  
234. panee merkille, että talousarvion luvun 17 04 (elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuus, eläinten terveys 
ja hyvinvointi sekä kasvinterveys) toteutusaste oli 95,3 prosenttia; on tietoinen siitä, että täyteen 
toteutusasteeseen ei päästy, koska eläintautitapauksia oli vähän, joten hätärahastoa tarvinnut käyttää 
kokonaan, kuten oli ennakoitu, ja että myöskään hätärokotteita ei tarvinnut hankkia;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/63
235. huomauttaa hävittämistoimenpiteistä, että jäsenvaltioiden lopulliset maksupyynnöt olivat useissa ta ­
pauksissa alustavaa arviota pienemmät; huomauttaa myös, että tarkastuksia on pitänyt lisätä aiempien 
korkeiden virhetasojen vuoksi ja että tämäkin viivästyttää maksuja tällä alalla;  
236. pitää valitettavana, että kasvinterveyttä koskevien toimenpiteiden maksumäärärahojen käyttöaste jäi 
alhaisemmaksi, koska jäsenvaltiot toimittivat vaaditut asiakirjat myöhässä tai asiakirjat olivat puutteel ­
lisia; pyytää jäsenvaltioita parantamaan menettelyjä tältä osin;  
Ulkopolitiikan näkökulma  
237. panee merkille, että suurin osa tilintarkastustuomioistuimen havaitsemista muista kuin kvantitatiivisesti 
ilmaistavissa olevista virheistä liittyi hankintamenettelyihin ja jatkosopimuksiin; toistaa aiempien vas ­
tuuvapausmenettelyjen tapaan huolensa siitä, että nämä kaksi alaa ovat huomattavan alttiita petoksille 
ja huonolle hallinnolle;  
238. panee huolestuneena merkille, että ulkoisiin toimiin, kehitysyhteistyöhön ja laajentumisasioihin liittyviä 
valvontajärjestelmiä pidetään vain osittain vaikuttavina, ja kehottaa komissiota ja EUH:ta toteuttamaan 
kaikki tarvittavat toimenpiteet maksujen sääntöjenmukaisuuden parantamiseksi;  
239. palauttaa mieliin, että talousarviotuen keskeiset riskit (erityisesti avun vaikuttavuuteen liittyvä riski sekä 
petosten ja korruption riskit) eivät käy ilmi tarkastuslausumaan liittyvästä tarkastuksesta; kehottaa 
komissiota tarkkailemaan tällaisia riskejä tarkasti;  
240. katsoo, että maksujen sääntöjenmukaisuuden parantamisen edellyttämien toimien lisäksi komission 
olisi toteutettava kaikkien tukitoimenpiteiden järjestelmällistä arviointia, jossa lähtökohtana on kus ­
tannus-hyötysuhde, kuten tilintarkastustuomioistuin suosittelee erityiskertomuksessaan (  54 ); edellyttää, 
että parlamentille budjettivallan käyttäjänä ilmoitetaan tällaisten arviointien tulokset ja myös YUTP- 
toimia koskevien arviointien tulokset;  
241. korostaa kuitenkin, ettei kustannus-hyötysuhdetta aina voida itsessään pitää riittävänä kriteerinä, jolla 
arvioidaan unionin kolmanteen maahan antaman avun asianmukaisuutta; on itse asiassa vakuuttunut 
siitä, että avun vaikuttavuutta suhteessa unionin ulkopolitiikan tavoitteisiin on arvioitava järjestelmäl ­
lisesti ja arvioinnissa olisi otettava huomioon myös muita kriteereitä, kuten unionin strategiset edut, 
tarve unionin läsnäoloon paikalla tai unionin arvoja ja perusperiaatteita edistävien hankkeiden ja 
toimien toteuttaminen;  
242. yhtyy tilintarkastustuomioistuimen lausuntoon, että unionin antamaa apua eri aloilla voitaisiin jois ­
sakin tapauksissa optimoida ja avun vaikutusta voitaisiin lisätä parantamalla koordinointia jäsenvalti ­
oiden kanssa, joiden ulkoisia toimia ei saisi pitää unionin toimien kilpailijoina vaan pikemminkin 
täydentäjinä; kehottaa siksi tehostamaan avunantajien välistä koordinointia unionin sisällä sekä kol ­
mansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa;  
Aluepolitiikan näkökulma  
243. toteaa, että talousarvio toteutui aluepolitiikan alalla hyvin (määrärahoja maksettiin 30 557 000 000 
euroa) ja että suurin osa vuoden 2010 maksuista koski pääasiallisesti ja ensimmäistä kertaa vuosien 
2007–2013 ohjelmien täytäntöönpanoa (välimaksujen määrä oli 25 550 000 000 euroa, kun niiden 
määrä vuonna 2009 oli 9 420 000 000 euroa);FI L 286/64 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 54 ) Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 1/2011 ”Onko unionin ulkopuolelle suunnattavan tuen hallinnoin ­
nin hajauttaminen komissiolta edustustoille parantanut tuen toimittamista?”.
244. pitää valitettavana, että aluepolitiikka kuului virheille alttiisiin unionin menoluokkiin, ja toteaa, että 49 
prosentissa tilintarkastustuomioistuimen tarkastamista 243 maksusta oli virhe; panee kuitenkin mer ­
kille, että ainoastaan joillakin virheillä on taloudellisia vaikutuksia ja että 49 prosentin virhetaso on 
alhaisempi kuin kauden 2000–2006 prosenttiosuus; korostaa, että virhetaso on alentunut ohjelma ­
kaudesta 2000–2006; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan yhteistyössä toteutettavan 
hallinnoinnin yhteydessä, että virhetaso alenee yhä johdonmukaisesti;  
245. muistuttaa, että kyseessä on virhe, kun tapahtumassa ei noudateta laillisuutta ja asianmukaisuutta 
koskevia määräyksiä, jolloin ilmoitetut (ja korvatut) menot eivät ole sääntöjenmukaisia; panee myös 
merkille, että virhe ei välttämättä tarkoita sitä, että varat ovat kadonneet, että ne on menetetty tai 
tuhlattu tai että olisi tapahtunut petos;  
246. toteaa, että arvioitu virhetaso (31 prosenttia ja 43 prosenttia) johtuu suurelta osin julkisia hankintoja 
koskevien sääntöjen ja tukikelpoisuussääntöjen noudattamatta jättämisestä; panee tässä yhteydessä 
merkille tilintarkastustuomioistuimen suosituksen sellaisten alojen yksilöimisestä, joilla sääntöjä voitai ­
siin vielä yksinkertaistaa; kehottaa sen tähden arvioimaan, olisiko teknistä tukea lisättävä, ja ennen 
kaikkea, onko tarvetta säilyttää taloudelliseen valvontaan liittyvä toimintakyky täydellisenä; korostaa, 
että komission on yksinkertaistettava sääntöjä, jotta menettelyistä voidaan tehdä käyttäjäystävällisem ­
piä ja jotta mahdolliset edunsaajat eivät jättäisi osallistumatta hankkeisiin; kehottaa jäsenvaltioita 
yksinkertaistamaan kansallisia määräyksiään, jotka menevät hyvin usein byrokraattisissa vaatimuksis ­
saan unionin sääntöjä pidemmälle; katsoo näin ollen, että virhetason pienentämistä olisi jatkettava 
tinkimättä;  
247. pitää valitettavina rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden täytäntöönpanossa ilmeneviä puutteita, ku ­
ten säännösten noudattamisen puutetta siirrettäessä varoja toimenpideohjelmista rahastoihin, joista 
tällaisten välineiden täytäntöönpano rahoitetaan, sekä voimassa olevissa raportointia ja valvontaa kos ­
kevissa vaatimuksissa olevia puutteita; panee merkille, että rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden 
tarjoamia mahdollisuuksia olisi laajennettava entisestään, jotta voitaisiin kehittää kvalitatiivisia strate ­
gisia hankkeita ja mahdollistettaisiin yksityisten toimijoiden, etenkin pk-yritysten, osallistuminen ja 
pääoman käyttö EU:n hankkeissa; kehottaa komissiota yksinkertaistamaan näitä välineitä koskevia 
sääntöjä, sillä nyt niiden monimutkaisuus rajoittaa niiden käyttöä; suosittelee tarkempia analyyseja, 
joilla selvitetään näiden välineiden ja täytäntöönpano-ohjeiden todellista vaikuttavuutta; kehottaa jä ­
senvaltioita täyttämään raportointivelvoitteensa;  
248. toteaa, että jäsenvaltioiden viranomaisilla oli suuressa osassa virheellisiä rahoitustapahtumia riittävästi 
tietoa virheiden havaitsemiseksi ja korjaavien toimien toteuttamiseksi ennen menojen hyväksymistä; 
kehottaa komissiota lisäämään tukeaan hallintoviranomaisille järjestämällä kohdennettuja seminaareja, 
antamalla ohjeita, jakamalla hyviä käytäntöjä ja kouluttamalla hallinnosta vastaavia virkamiehiä ottaen 
huomioon, että suurin osa virheistä tapahtuu ensimmäisellä tarkastustasolla; toteaa, että hallintoviran ­
omaisille tarkoitettujen koulutustoimien vaikuttavuutta olisi seurattava jatkuvasti, jotta varmistetaan 
tietojen todellinen jakaminen, ja erityistä huomiota olisi kiinnitettävä paikallistasoon; kehottaa vahvis ­
tamaan oikaisumekanismit, mukaan luettuina selkeissä laiminlyöntitapauksissa langetettavat seu ­
raamukset.  
249. panee tyytyväisenä merkille komission antaman selvityksen, jossa todetaan ensimmäisen kerran, että 
suurin osa virheistä on keskittynyt ainoastaan kolmeen jäsenvaltioon ja muutamaan toimenpideohjel ­
maan;  
Naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon alan näkökulma  
250. muistuttaa tilintarkastustuomioistuimelle ja komissiolle, että SEUT-sopimuksen 8 artiklan mukaan 
miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistäminen on yksi Euroopan unionin kaikkien toimien perus ­
periaatteista; kehottaa siksi tilintarkastustuomioistuinta arvioimaan talousarvion toteuttamista soveltu ­
vin osin sukupuolinäkökulmasta;  
251. pitää valitettavana, että vuosikertomukseen ei sisälly sukupuolikohtaisia menoja koskevia tilintarkas ­
tustuomioistuimen huomioita eikä komission vastauksia;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/65
252. korostaa, että talousarvion tarkastaminen siten, että sukupuolinäkökohdat otetaan huomioon, on 
edellytys sukupuolinäkökulman sisältävän talousarvion laatimiselle, koska tarkastuksen avulla voidaan 
paljastaa sukupuolten tasa-arvoa koskevien menojen vaikutukset ja erityisesti se, hyötyvätkö miehet ja 
naiset menoista samassa suhteessa ja onko talousarviota mukautettava, jotta se vastaisi paremmin 
miesten ja naisten erilaisiin tarpeisiin;  
Kansainvälisen kaupan alan näkökulma  
253. kiinnittää huomiota siihen, että makrotaloudelliseen apuun liittyy unionin taloudellisten etujen tehokas 
suojaaminen; pitää välttämättömänä, että komissio valvoo tätä välinettä asianmukaisesti ja että tilin ­
tarkastustuomioistuin toteuttaa siihen liittyvät asianmukaiset tarkastukset;  
254. korostaa, että kauppaa tukevan avun strategian vuoksi unionin varoja on käytettävä vaikuttavasti ja 
voimassa olevien sääntöjen ja asetusten mukaisesti siten, että edunsaajat pyritään ottamaan paremmin 
mukaan sääntöihin pohjautuvaan maailmankauppajärjestelmään ja että edistetään köyhyyden pois ­
tamista;  
255. korostaa, että Kiinassa, Thaimaassa ja Intiassa olevia unionin yrityskeskuksia olisi tuettava; katsoo 
samalla, että kyseisten keskusten moitteeton ja tehokas toiminta on varmistettava riittävällä valvon ­
nalla;  
Kalatalouspolitiikan näkökulma  
256. panee merkille komission tiedonannon Euroopan parlamentille, neuvostolle ja tilintarkastustuomiois ­
tuimelle Euroopan unionin tilinpäätöksestä – varainhoitovuosi 2010 (  55 ) sekä tilintarkastustuomiois ­
tuimen vuosikertomuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuodelta 2010 (  56 ); korostaa, että 
näissä kahdessa asiakirjassa on vain vähän viittauksia meri- ja kalastusasioihin;  
257. kiittää pääosastoa MARE sen toimittamista täydentävistä asiakirjoista ja pitää meri- ja kalastusasioiden 
toimintalohkon budjettikohtien vuoden 2010 kokonaiskäyttöastetta tyydyttävänä;  
258. korostaa, että kaiken kaikkiaan talousarvion maksusitoumusmäärärahojen käyttöaste oli 97,20 pro ­
senttia ja maksumäärärahojen käyttöaste oli 79,23 prosenttia; toteaa kuitenkin, että luvun 11 02 
(Kalatalouden markkinat) käyttöaste oli erittäin alhainen, ja panee merkille komission selitykset, joissa 
viitataan erityisesti syrjäisimpien alueiden hyväksi laadittujen kalastusohjelmien täytäntöönpanoon;  
259. panee tyytyväisenä merkille pääosaston MARE aikomukset parantaa jäsenvaltioiden kanssa yhteisrahoi ­
tettavia hankkeita varten käytettävissä olevien määrärahojen käyttöä ja kannustaa asianomaisia komis ­
sion yksiköitä jatkamaan tällä tiellä;  
260. panee merkille pääosaston MARE toiminnan sisäisen tarkastuksen alalla ja pyytää komissiota käsitte ­
lemään myös jatkossa kaikki hankkeet ja asiakirja-aineistot mahdollisimman tehokkaasti ja nopeasti;  
261. toteaa, että pääosasto MARE on säilyttänyt varauksen, joka koskee kalatalouden ohjauksen rahoitus ­
välineen (KOR) toimenpideohjelmien hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä Saksassa (pakkaamo); toteaa, 
että kyseessä on vanha ja monimutkainen ohjelma, joka on käynnistetty vuonna 2001, ja pyytää 
komissiota lopettamaan sen nopeasti ja turvaamaan samanaikaisesti unionin intressit;  
262. on tyytyväinen pääosaston MARE toimiin, joilla on tehostettu kansainvälisten sopimusten valvontaa, ja 
päätökseen pitää erillään puhtaasti kaupalliset maksut (104 017 795 euroa eli 72 prosenttia kokonais ­
määrästä) ja toimialakohtaiset tukimaksut (40 211 849 euroa eli 28 prosenttia kokonaismäärästä);FI L 286/66 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 55 ) EUVL C 332, 14.11.2011, s. 1.  
( 56 ) EUVL C 326, 10.11.2011, s. 3.
263. korostaa, että unionin rahoittamia toimia, jotka koskevat kansainvälisten sopimusten yhteydessä 
myönnettävää toimialakohtaista tukea, on tarpeen valvoa tehokkaasti mahdollisimman yksityiskohtai ­
sesti laadittujen matriisien avulla, ja että toimialakohtaisen tuen osuutta on tarpeen kasvattaa; on 
vakuuttunut, että pitkällä aikavälillä sopimusten kaupallinen osa on kytkettävä yhteen vaikuttavan, 
riittävästi valvotun ja merkittävän toimialakohtaisen tuen kanssa;  
264. pyytää lainsäädäntöön ja talousarvioon liittyvien tehtäviensä vuoksi saada osallistua kalastuspolitiik ­
kaan aikaisempaa voimakkaammin erityisesti kansainvälisten kalastussopimusten ja niihin liittyvien 
erilaisten tapaamisten osalta (esimerkiksi sekakomiteat ja kahdenväliset neuvottelut kolmansien maiden 
kanssa);  
265. pyytää tilintarkastustuomioistuinta laatimaan erityiskertomuksia yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tär ­
keimmistä aloista, ulkopoliittiset ulottuvuudet mukaan lukien, edellä mainitun politiikanalan uudistus ­
paketin sisältämien erilaisten lainsäädäntöehdotusten ja tiedonantojen seurauksena.FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/67