FI Euroopan unionin virallinen lehti C 195/22

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta: ”Tavoitteena kulttuuriperintöä koskeva yhdennetty lähestymistapa Euroopassa”

(2015/C 195/04)

Esittelijä : Cristina Mazas Pérez-Oleaga (ES, EPP), talousasioista, verotuksesta ja työllisyysasioista vastaava Kantabrian aluehallituksen jäsen Viiteasiakirja : Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Tavoitteena kulttuuriperintöä koskeva yhdennetty lähestymistapa Euroopassa COM(2014) 477 final

I POLIITTISET SUOSITUKSET

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

Monimuotoisuus ja kulttuuriperintöä koskeva yhdennetty lähestymistapa

1. suhtautuu myönteisesti tiedonantoon ”Tavoitteena kulttuuriperintöä koskeva yhdennetty lähestymistapa Euroopassa”, jonka tavoitteena on yhtäältä arvioida kulttuuriperinnön taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia ja toisaalta painottaa sitä, että Eurooppa on käännekohdassa, jossa avautuu mahdollisuus vastata kulttuuriperintöön liittyviin haasteisiin strategisella, kattavalla ja yhdennetyllä lähestymistavalla. Komitea on erityisen tyytyväinen siihen, että tiedonannossa korostetaan, miten tärkeää on tarttua tilaisuuksiin edistää älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua, ja että siinä kehotetaan hyödyntämään täysimittaisesti kulttuuriperinnön vaalimiseen tarkoitettuja eurooppalaisia rahastoja. Euroopan alueiden komitea yhtyy komission näkemykseen, jonka mukaan parhaiden käytänteiden ja ajatusten vaihto edellyttää tiiviimpää ja koordinoidumpaa yhteistyötä paikallistasolta aina Euroopan tasolle asti, ja tarjoutuu tekemään yhteistyötä tässä asiassa.

2. antaa arvoa Euroopan neuvoston jo pitkään tekemälle tuloksekkaalle työlle kulttuuriperinnön hyväksi ja kehottaa jatkamaan tiivistä yhteistyötä sekä lainsäädännön että käytännön toiminnan tasolla. Komitea kehottaa kiinnittämään puheena olevan tiedonannon aiheeseen liittyen huomiota kulttuuriperinnön suojelua koskevaan Faron puitesopimukseen, jolla suojellaan kaikenmuotoista eurooppalaista kulttuuriperintöä, joka yhdessä muodostaa muistojen, yhteisymmärryksen, identiteetin, yhteenkuuluvuuden ja luovuuden jaetun lähteen (1). Samaan aikaan AK seuraa tarkasti kulttuuria ja kulttuuriteollisuuden aloja käsittelevää Unescon maailmanfoorumia, jonka tavoitteet ovat yhdenmukaisia Euroopan alueiden komitean kannan kanssa: vuoden 2015 jälkeiseen kehityssuunnitelmaan tulee sisällyttää täysimittaisesti kulttuuri ja kulttuuriperintö toissijaisuusperiaatetta kaikilta osin noudattaen (2).

3. korostaa tärkeää roolia, joka kaikilla julkisen vallan tasoilla on asianomaisten osapuolten aktiivisen osallistamisen kautta eurooppalaisen kulttuuriperinnön suojelussa ja tukemisessa sekä 2000-luvun haasteiden näkökulmasta myös kulttuuriperinnön monimuotoisuuden nostamisessa arvoonsa talouden elvyttämisen osatekijänä. Lissabonin sopimuksen mukaan unionin tulee kunnioittaa kulttuuriensa ja kieltensä rikkautta ja monimuotoisuutta sekä huolehtia Euroopan kulttuuriperinnön vaalimisesta ja kehittämisestä (3). Unioni myötävaikuttaa siihen, että jäsenvaltioiden kulttuurit kehittyvät kukoistaviksi, pitäen arvossa niiden kansallista ja alueellista monimuotoisuutta, kunnioittaen toissijaisuusperiaatetta ja korostaen samalla niiden yhteistä kulttuuriperintöä (4). Kulttuurinen, historiallinen ja sosiaalinen monimuotoisuus on tulevaisuuden innovaatioiden lähde talouden, tieteen, taiteen ja politiikan aloilla sekä arkielämässä.

4. korostaa, että kulttuuriperintö on erottamaton osa kulttuuria ja luovia toimialoja, että se muodostuu menneisyyden perinnöksi jättämien aineellisten, aineettomien ja luonnonresurssien, omaisuuden ja osaamisen summasta ja että se voi auttaa muokkaamaan kuntien, kaupunkien ja alueiden ilmettä ja edistää merkittävästi Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamista ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamista. Kulttuuriperintö on yhteinen arvo ja yhteistä omaisuutta, joka voi auttaa muokkaamaan kuvaa tulevaisuudesta, jos sen merkitys tunnustetaan. Kulttuuriperinnön vaaliminen, arvostaminen ja pysyvyyden takaaminen ovat kaikkien yhteinen tehtävä, vastuu ja tavoite. EU:n jäsenvaltioiden kulttuuriperinnön suojelun ja turvaamisen osalta komitea korostaa tiedonannon tavoin perussopimuksen 36 artiklan (5), kulttuuriesineiden viennistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 116/2009 (6) ja jäsenvaltion alueelta laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden palauttamisesta annetun direktiivin 2014/60/EU merkitystä.

5. katsoo, että kulttuuriperinnön rooli on edelleen aliarvostettu. Kulttuuriperintöön liittyviin tavoitteisiin suunnattu osuus valtiontuista laskee jatkuvasti. Kun otetaan huomioon, että kulttuuriperinnöllä on muutakin kuin taloudellista arvoa ja että budjettileikkaukset voivat vaikuttaa siihen, on etsittävä myös uudenlaisia rahoituskeinoja Euroopan unionin valtavan kulttuuriperinnön vaalimiseksi. Komitea onkin tyytyväinen siihen, että Euroopan komissio on edistynyt lainsäädäntötoimenpiteiden alalla ja on laajentanut – valtiontukeen sovellettavien sääntöjen uudistamisen yhteydessä – yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen (7) soveltamisalaa koskemaan kulttuurin edistämiseen ja kulttuuriperinnön suojelemiseen suunnattuja tukia. Tässä kehityksessä tunnustetaan yhtäältä kulttuuriperinnön merkitys työpaikkojen luomiseen vaikuttavana tekijänä ja toisaalta sen rooli identiteettien ja yhteiskunnan perusarvojen välittäjänä; nämä kaksi ominaisuutta tulee ottaa huomioon valtiontukia myönnettäessä.

6. toteaa, että luonnonperintö kuuluu olennaisena osana kulttuuriperintöön, ja pitää valitettavana, ettei tiedonannossa ole siitä mainintaa. Komitea on tässä suhteessa hyvillään siitä, että komission asetuksessa (EU) N:o 651/2014 (8) todetaan selkeästi näin: ”Koska luonnonperinnöllä on usein ratkaiseva vaikutus taide- ja kulttuuriperinnön muovautumiseen, tässä asetuksessa tarkoitetun kulttuuriperinnön suojelun olisi katsottava kattavan myös luonnonperinnön, joka liittyy kulttuuriperintöön tai jonka jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat muodollisesti tunnustaneet”.

7. suhtautuu myönteisesti siihen, että ympäristövaikutusten arviointia koskevaan hiljattain tarkistettuun direktiiviin 2014/52/EU (9) on sisällytetty ajatus, jonka mukaan huomioon on otettava myös julkisten ja yksityisten hankkeiden mahdolliset vaikutukset kulttuuriperintöön. Nämä EU-tason säännökset voivat vaikuttaa kannustavasti alueellisten yhteisöjen kulttuurialan toimenpiteisiin sekä kulttuuriperinnön yhdennettyyn kehittämiseen ja sen suojelun ja vaalimisen toteutettavuuteen monitahoisten kaupunki- ja aluekehityssuunnitelmien yhteydessä.

8. kiinnittää huomiota siihen, että kulttuuriomaisuuden tuhoaminen ja kulttuuriesineiden luvattomat kaivaukset ja laiton kauppa vaarantavat kulttuuriperinnön säilymisen ja suojelun ja että ongelma edellyttää yhteisiä toimia EU:n ja kansainvälisellä tasolla. Tällaiset toimet edellyttävät avoimia viestintäkanavia ja tiivistä yhteistyötä, johon osallistuvat sekä EU:n jäsenvaltiot että ehdokasmaat ja EU:n ulkopuoliset maat. Komitea on tyytyväinen asetuksella (EU) N:o 1024/2012 perustetun sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmän (IMI) käyttöönottoon ja odottaa erityisesti, että käyttöön otetaan kulttuuriesineitä varten kehitetty IMI-järjestelmän moduuli, jonka pitäisi helpottaa direktiivin 2014/60/EU täytäntöönpanoa.

9. katsoo, että komission tulisi ryhtyä toimiin, jotta saataisiin toistaiseksi puuttuvaa EU:n laajuista tietoa kulttuuriperinnön osuudesta talouskasvussa ja sosiaalisessa yhteenkuuluvuudessa. Komitea kannustaa siksi ottamaan käyttöön tietokannan, jota voisivat tukea tässä tarkoituksessa kehitettävät erilaiset hankkeet (10). Komitea kannustaa myös laatimaan standardeja, joiden pohjalta voidaan laatia kustannus-hyötyanalyyseja, joilla osoitetaan kulttuuriperinnön taloudellisen ja sosiaalisen panoksen mittavuus ja tuodaan esiin kulttuuriperinnön todellinen hyöty täydentävien suojelutoimien perustana.

10. kannattaa avointa koordinointimenetelmää kulttuuria koskevan Euroopan toimintasuunnitelman yhteydessä, sillä se jäsentää kulttuuriyhteistyötä strategisten tavoitteiden avulla ja helpottaa jäsenvaltioiden välistä viestintää, hyvien käytänteiden levittämistä ja vastavuoroista oppimista. AK kehottaa tutkimaan yhteistyössä Euroopan komission kanssa mahdollisuutta, että myös komitea olisi vuodesta 2015 lähtien edustettuna kulttuurin edistämistä koskevan uuden työsuunnitelman mukaisissa työryhmissä. Komitea painottaa lisäksi jälleen, että jäsenvaltioiden edustajien on kuultava järjestelmällisesti paikallisten ja alueellisten toimijoiden näkemyksiä, jotta esitettävät kysymykset ovat mahdollisimman vakaalla tietopohjalla (11), ja varmistettava, että paikallis- ja aluetasolla kerätty asiantuntemus, osaaminen ja kokemus sekä luovat ja innovatiiviset ehdotukset, jotka koskevat keskeisillä aloilla saavutettuja tuloksia, hyödynnetään hyvien käytänteiden levittämisen avulla.

Kulttuuriperintö ja identiteetti

11. korostaa, että kulttuuriperintö on paikallisen, alueellisen, kansallisen ja eurooppalaisen identiteetin kulmakivi. Sen vaaliminen ja suojeleminen samoin kuin sosiaalisen identiteetin vahvistaminen paikallis- ja aluetasolla ovat olennaisia pysyvyystekijöitä, jotka varmistavat yhteisöllisten arvojen säilymisen tuleville sukupolville sekä perinteiden ja taitojen jatkumisen. Kulttuuriperintö liittyy keskeisesti yhteiskuntaan, ja se on ensisijaisen tärkeässä asemassa köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnassa, sillä se on talouskehityksen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lähde. Paikallis- ja aluetason kulttuuriperintöön tutustumisen tulisi myös kuulua osaksi kaikkia virallisia opetusohjelmia.

12. korostaa, että paikalliset kulttuuriarvot – taiteellinen, kirjallinen, audiovisuaalinen ja arkkitehtoninen luomistyö, luovat toimialat, nykykulttuuri, käsityötaito, kansanperinne, arkeologinen, historiallinen, uskonnollinen ja etnografinen perintö, murteet, musiikki, ruokalajit ja ruokakulttuuri, maisema ja luonnonnähtävyydet, perinnetuntemus ja -taidot, taitotieto, elävät perinteet jne. – ovat kiinteästi sidoksissa identiteettiin, jonka juuret ovat yhteisöjen aineellisessa, aineettomassa ja luonnonperinnössä. Komitea muistuttaa, että kulttuurin kehittäminen paikallistasolla vahvistaa kunnan tai alueen identiteettiä ja sen erityisluonnetta ja että eri identiteettien yhdistäminen keskinäisen kunnioituksen hengessä auttaa rakentamaan yhteistä kulttuuriperintöä. Näin luodut kulttuurituotteet kerryttävät ainutlaatuista paikallista arvoa. Nämä kulttuuritekijät ovat tärkeitä myös Euroopan tasolla (12).

13. korostaa, että alueen identiteetti perustuu aineettomaan kulttuuriperintöön ja että kulttuuriperinnön vaaliminen tukee aluekehitystä. Rajat ylittäviin ja valtioiden välisiin yhteistyöhankkeisiin sisältyy monia hyviä käytänteitä, joissa on kyse aineettomiin kulttuuriresursseihin perustuvien strategioiden laatimisesta. Niissä keskitytään siihen, mikä on ainutlaatuista ja erikoista, ja kiinnitetään näin huomio asioihin, joista voidaan olla ylpeitä. Samalla parannetaan paikallista tai alueellista houkuttelevuutta yritysten kilpailukyvyn näkökulmasta ja autetaan luomaan työpaikkoja (13).

14. huomauttaa, että kulttuuriperinnön suojeleminen vaikuttaa osaltaan identiteetin muodostumiseen, sillä se auttaa tiedostamaan kulttuuriperinnön merkityksen, edistää yhteenkuuluvuuden tunnetta, kytkeytyy julkisten tilojen yhteisöllisen suunnittelun (placemaking) käsitteisiin ja auttaa arvostamaan kulttuuriperintöä. Tämä voi auttaa sosiaalisen kumppanuuden ja julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuusrakenteiden kehittämisessä, ja kulttuuriperinnön pitkäaikainen säilyttäminen voi luoda työpaikkoja ja edistää yhteistyötaloutta. Komitea pitääkin aiheellisena vaihtaa jäsenvaltioissa saatuja kokemuksia paikallisen kulttuuriperinnön inventoinnista ja kokonaisvaltaisesta suojelusta.

Kulttuuriperintö taloudellisena voimavarana

15. pitää tärkeänä, että toimet kestävän kehityksen hyväksi kulttuuriperinnön alalla vaikuttavat pitkällä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä myönteisesti taloudellisen tilanteen ja elämänlaadun paranemiseen asianomaisella alueella. Kulttuuriperintö voi olla osallistavan paikallis- ja aluekehityksen suunnittelun ja luovien toimialojen kehityksen liikkeellepaneva voima, ja se edistää talouskasvua tuomalla kulttuurihyödykkeet yhä laajemmin saataville. Yksi tärkeä kilpailukyvyn osa-alue on avoin suhtautuminen kulttuuriperinnön vaalimista koskeviin innovatiivisiin ratkaisuihin, joita toteutetaan myös julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuusjärjestelyjen kautta.

16. painottaa tarvetta sisällyttää kulttuuriperintö, kulttuuri, luovuus ja tähän liittyvät lippulaivahankkeet tarkistettuun Eurooppa 2020 -strategiaan nykyistä paremmin ja huolehtia siitä, että strategiassa otetaan huomioon tekijät, jotka mittaavat kulttuuriperinnön osuutta taloudessa.

17. pitää välttämättömänä, että kulttuurin ja kulttuuriperintöön liittyvien luovien alojen käyttöön osoitetaan aiempaa enemmän varoja uusien rahastojen (esimerkiksi EAKR, ESR, maaseuturahasto ja Euroopan kalatalousrahasto) ja ohjelmien (esimerkiksi ”Luova Eurooppa” ja seitsemäs puiteohjelma) budjeteissa ja että kulttuuriperintö otetaan paremmin huomioon EU:n uudessa rahoituskehyksessä (2014–2020). Komitea on erityisen tyytyväinen hankkeeseen, jossa on kartoitettu kulttuuriperintöön liittyviä toimia EU:n toimintapolitiikoissa ja ohjelmissa (14). Komitea suosittaa, että EU:n resursseja hyödynnetään täysimääräisesti luoviin ja innovatiivisiin tavoitteisiin tähtäävien paikallisten ja alueellisten strategioiden kehittelemiseksi ja täytäntöönpanemiseksi. Lisäksi on erittäin tärkeää, että luodaan mahdollisimman paljon yhteisvaikutusta EU:n rahastojen ja ohjelmien välille niiden tehokkuuden ja tuloksellisuuden varmistamiseksi. Euroopan komissio edistää tätä suuntaviivoilla, jotka koskevat rakenne- ja investointirahastojen, Horisontti 2020 -puiteohjelman ja muiden komission suoraan hallinnoimien tutkimukseen, innovointiin ja kilpailukykyyn liittyvien EU:n ohjelmien koordinointia, yhteisvaikutuksia ja täydentävyyttä (15).

18. muistuttaa, että alueellisen talouden sekä alue-, kunta- ja kaupunkikehitystä koskevien strategioiden ja ohjelmien kehittämisen yhteydessä on erittäin suositeltavaa, että otetaan huomioon arvokkaiden kulttuurien ja kulttuuriresurssien suojeleminen, se, millaisen taakan ympäristö ja alueet pystyvät kantamaan, sekä ympäristönsuojeluun liittyvät näkökohdat. Ympäristöä ja luontoa kunnioittavilla ja energiankulutuksen kannalta tehokkailla tukitoimilla, toimenpiteillä ja välineillä – joilla voitaisiin ehkäistä luonnonkatastrofien (esimerkiksi tulvien) tai ihmisen aiheuttamien katastrofien seurauksia – on tärkeä rooli ilmastonmuutoksen vaikutusten lieventämisessä ja paikallisiin ja alueellisiin vahvuuksiin perustuvan kehityksen tehostamisessa.

19. pitää tärkeänä rakennuskannan kulttuuriperintöarvon kehittämisen hyödyntämistä, sillä näin voidaan löytää uusia tehtäviä kulttuuriperintökohteille kaupunkialueiden elvyttämisen yhteydessä ja edistää pienten ja keskisuurten yritysten avulla työllisyyttä ja työpaikkojen luomista. Rakennusten kunnostamisen ammatillinen uskottavuus kasvaa, kun työ toteutetaan paitsi perinteisillä materiaaleilla myös perinteisillä ja nykyaikaisilla menetelmillä. Varsinaisten muistomerkkien tapaan tällaista tietoa on vaalittava ja siirrettävä eteenpäin ammatillisen koulutuksen puitteissa. Koulutetulle ja erikoistuneelle työvoimalle on kysyntää markkinoilla. Paikallis- ja aluetasolla toteutetaan useita esimerkillisiä käytänteitä, joissa on kyse luovan ympäristön tukemisesta ja edistämisestä, kulttuurisen monimuotoisuuden mahdollisuuksien hyödyntämisestä ja kulttuuristrategioiden sisällyttämisestä osaksi paikallista ja alueellista kehitystä Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamista varten, ja Euroopan alueiden komitea tukee osaamisen levittämistä ja kokemustenvaihtoa tällä alalla. Nämä lähestymistavat ja käytännön mallit edistävät kestäväpohjaisen kulttuurialan ekosysteemin muodostumista kannustamalla luovaan yrittäjähenkisyyteen.

20. suhtautuu myönteisesti siihen, että komissio korostaa kulttuuriperinnön taloudellisen arvon yhteydessä eurooppalaista rakennusalaa ja investointeja historialliseen ympäristöön, sillä nämä luovat työpaikkoja ja auttavat luomaan uutta taloudellista toimintaa. Komitea kannustaa paikallis- ja alueyhteisöjä osallistumaan arkkitehtuuriperinnön ja historiallisten rakennusten – jotka usein ovat julkisia – hallinnointiin ja hyödyntämään niitä monin eri tavoin, jotta ne synnyttävät tuloja ja niiden ylläpito ja pitkäikäisyys turvataan. Komitea huomauttaa, että unioni edistää arkkitehtuuriperinnön vaalimista ja uutta ulottuvuutta merkittävällä tavalla myös Euroopan kulttuuripääkaupunkiohjelman kautta, sillä sen yhteydessä voidaan elvyttää historiallisia kohteita ja kaupunginosia ja käynnistää teollisuusperintöön ja teollisuuden joutomaihin liittyviä hallinnointi- ja pohdintaprosesseja.

21. korostaa, että paikallis- ja alueyhteisöillä tulee kansalaisia lähinnä olevana tasona olla ensisijaisen tärkeä rooli rakennetun ja luonnonympäristön suojeluvastuun kehittämisessä, asenteiden muuttamisessa myönteiseen suuntaan ja asukkaiden mobilisoimisessa tämän asian hyväksi. Rakennusperinnön tilan säännöllisen seurannan olisi oltava yleinen käytäntö, ja viranomaisten olisi myös edistettävä kunnossapitokäytäntöjen levittämistä sekä koulutettava virkamiehiä ja muistomerkkien omistajia.

22. toteaa jälleen, että pk-yrityspolitiikassa tulee kaikilla tasoilla ottaa huomioon erilaiset liiketoimintamallit ja työstää niitä, jotta saadaan luotua mahdollisimman paljon työpaikkoja ja kestäväpohjaista talouskasvua (esimerkiksi kulttuuri ja luovat toimialat) (16).

23. suosittaa kaikilla kulttuuriperintöön liittyvillä osa-alueilla kannustamaan yksityisen pääoman osallistumista. Tämä edellyttää samanaikaisesti sekä verokannustimia että yleisen mielipiteen vastuullista suhtautumista aineellisen ja aineettoman kulttuuriperinnön vaalimiseen. Komitea muistuttaa, että yksityissektorilla on usein merkittävä rooli kulttuurin edistämisessä osana yritysten yhteiskuntavastuuta lahjoitusten tai muun tuen muodossa, mutta paikallis- ja alueyhteisöt voivat osaltaan edistää tällaisen avun parhaalle mahdolliselle hyödyntämiselle suotuisan toimintaympäristön luomista (17).

Kulttuurimatkailu

24. on vakuuttunut siitä, että kulttuuriperintö on vahva, koko väestölle tärkeä liikkeellepaneva voima paikallisessa ja alueellisessa kehittämisessä ja että se luo merkittävää aineellista hyötyä edistämällä kestäväpohjaista, laadukasta ja vastuullista kulttuurimatkailua, jonka kehittäminen pohjautuu paikallis- ja alueyhteisöjen aineelliseen ja aineettomaan kulttuuriperintöön. Euroopan alueiden komitea katsoo, että kestäväpohjaisen matkailun strategioiden sekä paikallisten ja alueellisten luovien alojen ja kulttuurialojen välisen synergian luominen mitä pikimmin on ratkaisevan tärkeää, jotta voidaan tukea talouden ja työllisyyden kasvua ja laajentaa kulttuurin saatavuutta.

25. huomauttaa kuitenkin, että on tärkeää saavuttaa asianmukainen tasapaino kulttuurimatkailun laajentamisen ja kulttuuriperinnön suojelun välillä.

26. kehottaa kulttuuriperinnön moniulotteista potentiaalia hyödynnettäessä kiinnittämään huomiota valtion sisäisiin ja sen rajojen yli ulottuviin kulttuurireitteihin, jotka tarjoavat koko väestön ja kaikkien asianomaisten osapuolten osallistumisen kautta merkittävän panoksen paikallisten ja alueellisten kulttuuriarvojen levittämiseen. Samalla ne edistävät monin tavoin työllisyyttä ja työpaikkojen luomista sekä yritystoimintaa (esimerkiksi paikallistuotteiden valmistus ja kuljetus, majoitus, ravintolat). Tietyn aihepiirin mukaan organisoiduissa reiteissä (18) – joissa aihe on yhdistävä tekijä – yhteen punoutuvat usein matkailunähtävyydet sekä tuntemattomammat kunnat ja kylät, ja ne rikastuttavat näin matkailutarjontaa ja parantavat maaseudun kulttuuriperinnön (arkkitehtuuri, maisemat, ruokakulttuuri ja aineeton kulttuuriperintö) tunnettuutta. Kulttuurireitit (kuten kävely- ja pyöräilyreitit) voivat myös merkittävästi edistää väestön terveyttä.

27. toteaa, että ruokakulttuuriin liittyvässä kulttuurimatkailussa paikallisia erikoisuuksia pidetään merkittävänä kulttuurin osa-alueena, joka houkuttelee matkailijoita paikallisten ja perinteisten elintarvikkeiden ja maataloustuotteiden ansiosta. Komitea painottaa, että kestävyysperiaatteiden mukainen elintarviketuotanto ja toimenpiteet, joilla pyritään suojelemaan paikallisen ja alueellisen ruokaperinteen monimuotoisuutta, auttavat luomaan uusia pysyviä työpaikkoja, joilla voi olla keskeinen rooli kasvussa ja yhteenkuuluvuudessa paikallisesti ja aluekohtaisesti.

28. korostaa Euroopan alueellisen yhteistyön ohjelmien suurta lisäarvoa kulttuuriperinnön vaalimisessa ja rajatylittävässä tukemisessa: rajojen poistumisen seurauksena Eurooppa ja sen alueet, kaupungit ja kunnat pääsevät paremmin näkyville paikallisen ja alueellisen yhteistyön ansiosta. Kulttuurimatkailun alalla ohjelmat edistävät paikallistuotteiden kauppaa, ja luovilla aloilla ne mahdollistavat taitojen ja osaamisen vaihdon, alueellisen talouden lujittamisen ja uusien markkinoiden avautumisen. Ne auttavat pysäyttämään perinteisen osaamisen ja käsityötaidon katoamisen, joka johtuu väestörakenteeseen liittyvistä haasteista (19). Komitea pitää tärkeänä, että myös makroalueiden kehittämisstrategiat voivat valtioiden välisen yhteistyön puitteissa edistää sosiaalista, taloudellista ja alueellista yhteenkuuluvuutta siten, että eurooppalaisen kulttuuriperinnön arvot muunnetaan matkailutuotteiksi ja otetaan käyttöön innovatiivisia, luovia ratkaisuja.

Kulttuuriperintö tietoyhteiskunnassa

29. toteaa, että yksi Euroopan digitaalistrategian haasteista on Euroopan kulttuuriperinnön ja historiallisten muistomerkkien digitalisointi, niiden asettaminen saataville verkkoon ja niiden säilyttäminen tuleville sukupolville. Tässä asiassa on jo saavutettu edistystä (20). Yleistä lähestymistapaa ja kulttuuriperinnön roolia pohdittaessa on huolehdittava siitä, että saavutetaan laaja ja uusi yleisö hyödyntämällä teknologian etuja ja käyttämällä uusia viestintävälineitä. Näin edistetään yhteisöjen muodostumista, osaamisen vaihtoa ja kartuttamista, kulttuuritoimintaa, oppimista ja tutkimusta. Komitea katsoo, että digitalisointi ja uusi teknologia luovat samalla innovointimahdollisuuksia, joilla voidaan parantaa kilpailukykyä. Luovat ja innovatiiviset toimialat ja niiden käyttöön annetut digitalisoidut kulttuuriaineistot tukevat toisiaan.

30. korostaa, että museoilla, kirjastoilla ja arkistoilla on tärkeä rooli kulttuuriperinnön alalla yhteisöllisen yhteenkuuluvuuden vahvistamisessa. Paikallisten kirjastojen – jotka monissa jäsenvaltioissa ovat paikallisyhteisöjen rahoittamia ja hallinnoimia – roolia ja tulevaisuutta 2000-luvun tietoyhteiskunnassa on pohdittava kulttuuriperintöön liittyvän tiedon ja osaamisen saatavuuden ja jakelun näkökulmasta. Uusien palvelujen sisältöä ja tulevia digitaalisia tiedotusvälineitä suunniteltaessa on otettava huomioon taloudellisten muuttujien lisäksi myös sosiaaliset ja kulttuuriset tarpeet (21). Ystävyyskaupunkitoiminnan osana järjestetyt konferenssit, koulutukset ja tutustumisvierailut voisivat edistää uudenlaisten ratkaisujen etsimiseen ja hyviin käytänteisiin liittyvää kokemustenvaihtoa.

31. pitää EU:n hankkeiden roolia digitalisoinnin edistämisessä olennaisena ja korostaa Europeana-kulttuurialustan merkitystä: siihen on koottu eurooppalaisten kirjastojen, museoiden ja arkistojen verkkosisällöt ja sen tarkoituksena on tuoda Euroopan kulttuuri- ja tiedeperintö kaikkien ulottuville internetin kautta. Komitea myöntää, että tekijänoikeuskysymykset ja verkko-oikeuksien selkiyttäminen ovat edelleen ratkaisematon haaste, ja kannattaa oikeudellisen kehyksen määrittämistä digitalisointia varten.

32. katsoo, että elokuvaperintö ja elokuvataide eurooppalaisen yhteiskunnan historiaa käsittelevänä tietolähteenä kuuluvat erottamattomasti Euroopan kulttuuriperintöön ja että alan teollista ja kulttuurista potentiaalia kannattaisi hyödyntää nykyistä paremmin. Elokuvien digitalisointiin ja julkaisemiseen verkossa liittyy edelleen ongelmia (22). Lisäksi myös elokuvateattereilla on tärkeä rooli kunkin kansan kulttuurin ja sivistyksen edustamisessa. Koska digitaalinen vallankumous ja siitä seuraava taloudellinen rasitus voivat aiheuttaa pysyviä muutoksia paikalliseen ja alueelliseen elokuva-alaan, AK toistaa kehotuksensa turvautua yhteisiin ponnisteluihin ja yhteistyöhön pienten elokuvateatterien katoamisen välttämiseksi (23) sekä kannustaa paikallis- ja alueyhteisöjä hyödyntämään paikallisten elokuvateattereiden uudistamiseen suunnattuja unionin varoja.

33. painottaa, miten tärkeää on oppia digitaalisia taitoja jo nuorena opetusjärjestelmän puitteissa, jotta nuori sukupolvi pystyy hyödyntämään täysimittaisesti uudet kulttuurin käyttötavat ja valmistautumaan paremmin tuleviin ammatteihin. Tähän päästään erityisesti auttamalla heitä ja koko väestöä hallitsemaan digitaalisen siirtymän seuraukset (24).

Kulttuuriperinnön yhteiskunnallinen yhdentäminen

34. on tyytyväinen siihen, että tiedonannossa tunnustetaan niiden EU:n ohjelmien ja hankkeiden tulokset, joiden tavoitteena on saada yleinen mielipide tiedostamaan kulttuuriperinnön yhteiskunnallinen arvo ja edistää kulttuurienvälistä vuoropuhelua. Komitea katsoo, että Euroopan kulttuuriperintötunnus ja Euroopan kulttuuripääkaupunki ovat hankkeita, joissa korostetaan Euroopan kulttuurien rikkautta, moninaisuutta ja yhteisiä piirteitä (25), ja painottaa ehdokaskaupunkien tarvetta kehittää paikallisten ja alueellisten resurssien pohjalta erityinen kulttuuriohjelma ja varustaa se vahvalla eurooppalaisella ulottuvuudella, jotta saadaan pitkäkestoisia positiivisia vaikutuksia kulttuurialan ja kyseisen paikkakunnan hyväksi (26). On aiheellista muistuttaa, että yhteiskunnallinen näkemys Euroopan kulttuuriperinnön arvosta kehityksen osatekijänä voi auttaa luomaan Euroopan tasolle standardoituja indikaattoreita, joiden avulla voidaan mitata alan vaikutusta alueiden talouteen ja työpaikkojen luomiseen ja säilyttämiseen.

35. katsoo, että Euroopan unionin neuvoston ehdottama kulttuuriperinnön eurooppalainen teemavuosi (27) auttaisi tekemään kulttuuriperintöä tunnetuksi laajemman yleisön keskuudessa.

36. antaa arvoa Euroopan unionin Europa Nostra -kulttuuriperintökilpailulle, joka on perustettu kulttuuriperinnön suojeluun liittyvän huippuosaamisen tunnustamiseksi ja korkeatasoisten teknisten toteutusten levittämiseksi. Sen ansiosta asialle omistautuneet kansalaiset, kansalaisyhteiskunta, paikallis- ja alueyhteisöt, yksityiset säätiöt ja yritykset osallistuvat historiallisten muistomerkkien ja nähtävyyksien elvyttämiseen. Tätä edistää myös uusi Luova Eurooppa -ohjelma, jossa korostetaan erityisesti valtioiden välistä kulttuurialan ja luovien alojen toimintaa (28).

37. katsoo, että muistomerkkeihin, ympäristöön ja sen taiteellisiin osiin sekä arkeologisiin paikkoihin kohdistuvasta ilkivallasta määrättäviä seuraamuksia on kovennettava.

38. yhtyy näkemykseen, jonka mukaan kulttuuriperinnön tutkimus edistää kulttuuriperinnön vaalimista, kehittämistä ja edistämistä. Seitsemäs tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelma, yhteiset ohjelma-aloitteet ja Horisontti 2020 -puiteohjelma voivat taata Euroopan kulttuuriperinnön elinvoimaisuuden ja jatkuvuuden tukemalla tutkimusta ja innovointia, jolla pyritään torjumaan ilmastonmuutosta ja luonnonkatastrofeja sekä muita uhkia. Komitea suhtautuu myönteisesti lähiaikoina käyttöön otettaviin kulttuuriperintöä koskeviin EU:n tutkimus- ja innovaatiopolitiikan puitteisiin ja toimintasuunnitelmaan ja kehottaa ottamaan samalla käyttöön yhteistyömekanismin yhdessä paikallis- ja alueyhteisöjen kanssa.

39. korostaa tarvetta saattaa kulttuurihyödykkeet ja -palvelut kaikkien ulottuville ja pienentää epätasa-arvoa rikkaiden ja köyhien, kaupunkilaisten ja maaseudun asukkaiden, nuorten ja vanhojen sekä vammaisten mahdollisuuksien välillä. Toimet epätasa-arvon vähentämiseksi onnistuvat vain, jos asianomaiset henkilöt avustavat niiden toteutuksessa ja osallistuvat siihen ja jos laajennetaan mahdollisuuksia hankkia osaamista. Yhdenvertaiset mahdollisuudet ovat kulttuuridemokratian ehdoton edellytys.

40. pitää tärkeänä, että nuori sukupolvi oppii tuntemaan oman aineellisen ja aineettoman kulttuuriperintönsä, ymmärtää sen suojelemisen merkityksen ja osallistuu kulttuurikohteiden tekemiseen tunnetuksi (esimerkiksi Euroopan kulttuuriperintöpäivien yhteydessä). Komitea katsoo, että tällaisen osaamisen ansiosta voidaan perustaa kumppanuusjärjestelyjä kulttuuriperinnön pitkäaikaista hyödyntämistä ja ympäristön harkitsevaa käyttöä varten. Komitea suosittaa, että Euroopan kulttuuriperintöpäivien teemaviikon sisältö määritellään siten, että se muodostaa paikallisyhteisöjen kulttuuritoimintoja yhdistävän verkoston.

41. katsoo, että vapaaehtoistoiminta on lupaava paikallisen väestön osallistumismuoto ja suhdetoiminnan kehittämistapa ja että sillä on tärkeä rooli osaamisen hankkimisessa, kulttuurikiinnostuksen herättämisessä ja muita heikommassa asemassa olevien ryhmien syrjäytymisen ehkäisemisessä.

Yhteistyö ja osallistava lähestymistapa

42. pitää kulttuuriperinnön säilymisen, kehittämisen ja esillä pitämisen vahvistamiseksi tärkeänä, että kulttuuriperintöketjuun luontaisesti liittyviä arvoja suojellaan ja hyödynnetään kestäväpohjaisesti ja että paikallis- ja aluehallinto sekä opetuksesta, kulttuurista ja kulttuuriperinnöstä vastaavat instituutiot tekevät yhteistyötä ja kehittävät toimintaansa mieluiten järjestelmällisesti, sillä tämä voi olla hyödyllistä kansalaisille suunnatun tiedotuksen yleistajuisuuden kannalta. Yhteistyö merkitsee luottamusta, yhteyksien luomista kansojen välille ja yhteisten ratkaisujen löytämistä yhteisiin haasteisiin.

43. korostaa rajatylittävien ystävyyskaupunkihankkeiden tärkeää roolia paikallisen ja alueellisen kulttuuriperinnön ja sen monimuotoisuuden vastavuoroisessa, interaktiivisessa ja kokemukseen pohjautuvassa tuntemuksessa kansalaisten aktiivisen osallistumisen ansiosta. Komitea korostaa tässä yhteydessä Kansalaisten Eurooppa -ohjelman lisäarvoa EU:n tasolla ystävyyskaupunki- ja kaupunkiverkostohankkeiden toteuttamisessa. Ohjelmassa kannustetaan eurooppalaisella ulottuvuudella varustettujen muistohankkeiden avulla suvaitsevaisuuteen sekä historian ja Euroopan unionin monimuotoisuuden parempaan ymmärtämiseen ja luodaan yhteys Euroopan ja sen kansalaisten välille. AK kannattaakin ohjelman jatkamista uudella EU:n rahoituskehyskaudella (29).

44. kehottaa palkitsemaan paikallisyhteisöjen kumppanuus- ja yhteistyöhankkeissa luodut kulttuuriperinnön suojelemiseen liittyvät parhaat käytänteet; tämä auttaa myös vahvistamaan Euroopan unionin identiteettiä.

45. pitää tärkeänä, että maaseutukunnissa ja kaupungeissa kehitellään ja toteutetaan kulttuuriperintöön liittyviä temaattisia yhteistyöhankkeita ja että kannustetaan kaikkien asianomaisten tahojen aktiivista osallistumista päätöksentekoon, jotta edistetään tehokasta osallistavaa hallintoa. Komitea painottaa monitasoisen hallinnon (30) arvoa ja tärkeyttä, sillä se edistää muun muassa kulttuuriperintöpolitiikkaan liittyvien parhaiden käytänteiden vaihtoa, osallistavan demokratian kehittämistä, vastavuoroista oppimista, uusien kumppanuus- ja vuoropuhelumuotojen syntymistä sekä kulttuuriperintöön liittyvien alakohtaisten poliittisten linjausten tehokkuutta ja johdonmukaisuutta.

46. toteaa, että kulttuurin ja kulttuuriperinnön merkityksen uudelleenarviointi on pitkällinen prosessi, joka koskee kaikkia yhteiskunnan tahoja. AK katsoo, että asennemuutos on mahdollinen vain, jos nykyistä suurempi osa väestöstä kokee asian koskevan heitä, esimerkiksi koska kyse on sosiaalisen eriarvoisuuden vähentämisestä, paikallisyhteisöjen kehittämisestä, yhteiskunnan toimintaan osallistumisen mahdollisuuksien lisäämisestä, uusien mahdollisuuksien avaamisesta ja innovaatioon ja kulttuuriarvoihin liittyvän osaamisen hahmottamiseen, omaksumiseen ja arvostamiseen tarvittavien taitojen kehittämisestä. AK katsoo, että kaikkien on osallistuttava ja kannettava yhdessä vastuu kilpailukykyisen osaamisen ja kulttuurin hankkimisesta, sillä ne ovat tarpeen unionin edessä oleviin haasteisiin vastaamiseksi. Tässä yhteydessä AK pitää tervetulleena ja tukee 25. marraskuuta 2014 kokoontuneen kulttuuriministerineuvoston päätelmien 28 kohtaa, jonka mukaan tulisi harkita kulttuuriperinnön eurooppalaisen teemavuoden järjestämistä. Sillä voitaisiin edistää yleiseurooppalaisessa kontekstissa yhteisten tavoitteiden toteuttamista.

47. korostaa tärkeää roolia, joka kulttuurilla voi olla ulkoasioissa ristiriitojen ylittämiseksi sekä kansojen välisten yhteisten arvojen tunnustamiseksi. Komitea kehottaakin antamaan enemmän näkyvyyttä korkean tason kulttuurisuhteille ja panee tässä yhteydessä merkille viimeaikaiset pyrkimykset sisällyttää kulttuuridiplomatia Euroopan unionin ulkosuhteisiin erityisesti kulttuuria EU:n ulkosuhteissa koskevan valmistelutoimen kautta.

48. korostaa tarvetta vahvistaa myös yhteistyötä kulttuuriesineiden laittoman kaupan torjumiseksi. Komitea kehottaakin jäsenvaltioita ratifioimaan Unescon yleissopimuksen vuodelta 1970 ja Unidroit’n yleissopimuksen vuodelta 1995 sekä varmistamaan niiden tehokkaan täytäntöönpanon siten, että kansallista lainsäädäntöä muutetaan asianmukaisesti ja poliisivoimia ja tullitarkastuksia EU:n rajoilla vahvistetaan.

Bryssel 16. huhtikuuta 2015 Euroopan alueiden komitean puheenjohtaja Markku MARKKULA

(1) Euroopan neuvoston puitesopimus kulttuuriperinnön arvosta yhteiskunnalle, Faro, 27. lokakuuta 2005.

(2) Firenzen julistus Culture, Creativity and Sustainable Development. Research, Innovation, Opportunities – Kulttuuria ja kulttuuriteollisuuden aloja käsittelevä kolmas Unescon maailmanfoorumi (FOCUS), 4. lokakuuta 2014.

(3) EU:sta tehdyn sopimuksen 3 artiklan 3 kohta.

(4) EU:n toiminnasta tehdyn sopimuksen 167 artikla.

(5) Perussopimuksen 36 artiklassa mahdollistetaan tuontia, vientiä tai kauttakuljetusta koskevat kiellot tai rajoitukset taiteellisten, historiallisten tai arkeologisten kansallisaarteiden suojelemiseksi.

(6) Kulttuuriesineiden viennistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 116/2009 vahvistetaan säännökset, joiden tarkoituksena on varmistaa kulttuuriesineiden viennin yhtenäinen valvonta unionin ulkorajoilla. Kulttuuriesineitä ovat muun muassa esineet, jotka ovat välittömästä peräisin jonkin jäsenvaltion kaivauksista, löydöistä tai arkeologisilta paikoilta.

(7) Tiettyjen tukimuotojen toteamisesta sisämarkkinoille soveltuviksi perussopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisesti annettu komission asetus (EU) N:o 651/2014 (investointituki kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen: 100 miljoonaa euroa hanketta kohden; toimintatuki kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen: 50 miljoonaa euroa yritystä kohden).

(8) Johdanto-osan 72 kappale.

(9) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/52/EU, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 2011/92/EU muuttamisesta.

(10) Komission tiedonannossa mainittu hanke Cultural Heritage Counts for Europe: Towards an European Index for Valuing Cultural Heritage (eurooppalaisen indeksin kehittäminen kulttuuriperinnön arvottamista varten) voi osaltaan edistää hyödyllisellä tavalla asianomaisista aiheista EU:n tasolla toteutettavaa tietojen keräämistä niin, että valtakunnallisella, alueellisella, paikallisella ja/tai alakohtaisella tasolla toteutettujen tutkimusten tulokset kootaan yhteen osana Euroopan laajuista kartoitusta.

(11) CdR 2391/2012 fin.

(12) CdR 2391/2012 fin.

(13) Esimerkiksi valtioiden välisessä yhteistyöhankkeessa Cultural Capital Counts (2011–2014) kymmenen aluetta kuudesta Keski-Euroopan valtiosta pyrkii yhdessä edistämään alueen kehitystä ottaen huomioon perinteet, osaamisen ja taitotiedon sekä nostamaan kulttuuriperintöään arvoon yhteistyön puitteissa. EAKR:n osarahoittama hanke toteutetaan Central Europe -ohjelman osana.

(14) Euroopan komissio – Mapping of Cultural Heritage actions in European Union policies, programmes and activities, http://ec.europa.eu/culture/library/reports/2014-heritage-mapping_en.pdf

(15) Enabling synergies between European Structural and Investment Funds, Horizon 2020 and other research, innovation and competitiveness-related Union programmes – Guidance for policy-makers and implementing bodies, http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/guides/synergy/synergies_en.pdf

(16) CdR 151/2011 fin.

(17) CdR 401/2011 fin.

(18) Esimerkiksi Sissi-reitti (Itävalta, Saksa, Unkari ja Italia), johon kuuluu linnoja, kartanoita, puistoja ja kahviloita, jotka liittyvät jollakin tapaa Unkarin kuningatar Elisabethiin.

(19) Esimerkiksi ”käsiteollisuusakatemia” (Unkari–Slovenia). Hankkeen lähtökohtana oli käsityöammattien uhattu asema: käsiteollisuuskoulutukseen osallistui yhä vähemmän ihmisiä, ja osa käsityö- ja käsiteollisuuskouluista oli suljettu. Hanke käänsi kehityssuunnan luomalla uusia mahdollisuuksia nuorille ja edistämällä kulttuuriperinnön vaalimista. Siihen osallistui tuhat yrittäjää.

(20) Survey Report on Digitisation in European Cultural Heritage Institutions 2014 – Temaattinen verkosto ENUMERATE (tammikuu 2014).

(21) CdR 104/2010 fin.

(22) Elokuvaperinnöstä ja siihen liittyvän teollisen toiminnan kilpailukyvystä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksen neljäs täytäntöönpanokertomus (komissio – väliraportti 2012–2013), 1. lokakuuta 2014.

(23) CdR 293/2010 fin.

(24) CdR 2391/2012 fin.

(25) CdR 191/2011 fin.

(26) CdR 2077/2012 fin.

(27) Neuvoston päätelmät kulttuuriperinnön osallistavasta hallinnasta (2014/C 463/01) http://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=OJ:C:2014:463:TOC

(28) CdR 401/2011 fin.

(29) Neuvoston asetus (EU) N:o 390/2014 Kansalaisten Eurooppa -ohjelmasta vuosina 2014–2020.

(30) Eurooppalaisen monitasoisen hallinnon peruskirja.