[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 28.8.2008

KOM(2008) 528 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE

Kanariansaarilla käytössä olevaa AIEM-veroa koskevan erityisjärjestelmän soveltamisesta

(komission esittämä)

KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE

Kanariansaarilla käytössä olevaa AIEM-veroa koskevan erityisjärjestelmän soveltamisesta

SISÄLLYS

1. Taustaa 3

2. Tiivistelmä 3

3. Analyysi 4

3.1. Talouden kasvu – toimintaa ja työllisyyttä kuvaavat muuttujat 4

3.2. AIEM-veroa koskevan erityisjärjestelmän soveltamisen jatkaminen on perusteltua yhä vallitsevien ongelmien vuoksi 5

3.3. Yhteisön oikeusjärjestyksen yhtenäisyys ja johdonmukaisuus 6

4. Yleiset päätelmät 7

TAUSTAA

Yhteisön syrjäisimpiin alueisiin kuten Kanariansaariin sovellettavissa EY:n perustamissopimuksen määräyksissä ei periaatteessa sallita erilaista verokohtelua paikallisille tuotteille ja jäsenvaltiosta toiseen myydyille tuotteille. EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa määrätään kuitenkin mahdollisuudesta toteuttaa kyseisiä alueita koskevia erityistoimenpiteitä, koska niillä esiintyy alueiden sosioekonomiseen tilanteeseen pysyvästi vaikuttavia epäkohtia.

EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan mukaisesti 20. kesäkuuta 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2002/546/EY annettiin Espanjan kuningaskunnalle lupa vapauttaa tietyt Kanariansaarilla paikallisesti tuotetut tuotteet kokonaan AIEM-verosta ( Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las islas Canarias ) tai alentaa niihin sovellettavaa kyseistä veroa. AIEM-veroa kannetaan pääsääntöisesti Kanariansaarille tuoduista tai siellä tuotetuista tuotteista. Neuvoston päätöksen liitteessä on luettelo tuotteista, joihin edellä mainittua erityistoimenpidettä sovelletaan. Tavanomaisesti verotettujen tavaroiden ja verovapautuksesta tai veronalennuksesta hyötyvien tuotteiden välinen ero ei saa verotuksessa olla suurempi kuin 5, 15 tai 25 prosenttia tuotteesta riippuen.

Erityisjärjestelmän hyväksymisen perusteena olevat syyt esitetään 20. kesäkuuta 2002 tehdyssä neuvoston päätöksessä. Kanariansaarten suurimpana ongelmana on markkinoiden eristyneisyys ja hajanaisuus. Tästä aiheutuu erilaisia vaikeuksia, jotka liittyvät pääasiassa korkeampiin tuotantokustannuksiin (kuten kuljetus-, energia-, raaka-aine- ja jätteidenkäsittelykustannuksiin). Nämä tekijät ovat myös osasyynä talouden yksipuoliseen rakenteeseen: Kanariansaarten talous on eurooppalaisiin talouksiin tai maailmanmarkkinoihin verrattuna heikompi ja alttiimpi kielteisille muutoksille.

Niinpä erityistoimenpiteet otettiin käyttöön Kanariansaarilla esiintyvien epäsuotuisten tekijöiden korjaamiseksi, minkä ansiosta Kanariansaarten taloudella on mahdollisuus kehittyä. Erityistoimenpiteiden avulla on erityisesti tarkoitus lujittaa paikallista teollisuutta parantamalla sen kilpailukykyä, sillä paikallinen teollisuus on epäedullisessa asemassa markkinoiden sijainnin, rakenteen ja koon vuoksi.

Edellä mainitun 20. kesäkuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2 artiklassa velvoitetaan Espanjan viranomaiset antamaan komissiolle viimeistään 31. joulukuuta 2005 kertomus AIEM-verojärjestelmän soveltamisesta. Tämä on välttämätöntä, jotta voidaan arvioida toteutettujen toimenpiteiden vaikutus sekä se, kuinka niillä on pystytty kehittämään tai säilyttämään paikallista taloudellista toimintaa ottaen samalla huomioon syrjäisimpien alueiden ongelmat. Kyseinen kertomus, joka toimitettiin komissiolle tammikuun 2006 alussa, on tämän kertomuksen liitteenä (liite 1). Lisäksi liitteenä on kyseisen kertomuksen englanninkielinen tiivistelmä (liite 2).

Mainitun neuvoston päätöksen 2 artiklassa edellytetään myös, että komissio antaa neuvostolle kertomuksen, jossa analysoidaan AIEM-veroa koskevan erityisjärjestelmän soveltamiseen liittyviä sosioekonomisia näkökohtia ja jossa tarvittaessa ehdotetaan kyseisen päätöksen säännösten mukauttamista.

TIIVISTELMÄ

Tämän kertomuksen tarkoituksena on tarkastella 20. kesäkuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/546/EY mukaisesti toteutettujen toimenpiteiden vaikutuksia ja arvioida, kuinka niillä on pystytty kehittämään tai säilyttämään paikallista taloudellista toimintaa ottaen samalla huomioon asianomaisen alueen ongelmat.

Kanariansaarten suurimpina ongelmina ovat niiden eristyneisyys sekä markkinoiden pienuus ja hajanaisuus. Edellä mainittujen epäkohtien vuoksi tuotanto-, kuljetus-, ja ympäristökustannukset ovat Kanariansaarilla korkeammat. Alue ei myöskään kykene hyötymään globalisaatiosta. AIEM-verojärjestelmällä pyritään lieventämään Kanariansaarten markkinoiden kyseisiä ongelmia. Espanjan hallituksen toimittamista tiedoista ilmenee, että myönteistä kehitystä on tapahtunut erityistoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, mutta erityisen verojärjestelmän käyttöönoton perusteena olevat ongelmat ovat silti yhä olemassa. Tämän vuoksi erityistoimenpiteiden voimassaolon jatkaminen on perusteltua.

Kertomukseen sisältyvässä analyysissä otetaan huomioon alueen erityispiirteet ja ongelmat sekä tavoite olla heikentämättä yhteisön oikeusjärjestyksen, sisämarkkinat ja yhteiset politiikat mukaan luettuina, yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta.

Komissio toteaa Espanjan viranomaisten toimittamien tietojen perusteella ja koska intressitahot eivät ole esittäneet huomattavia vastalauseita, että AIEM-verojärjestelmä toimii tyydyttävällä tavalla. Tämän vuoksi nykyisten sääntöjen voimassaolo voi jatkua, ja mainitun päätöksen säännöksiä ei tarvitse muuttaa.

ANALYYSI

Tämä analyysi perustuu Espanjan viranomaisten mainitun päätöksen 2 artiklan mukaisesti antamassaan kertomuksessa esittämiin tietoihin. Kyseisessä kertomuksessa kuvataan muuttuvia tekijöitä, joilla osoitetaan AIEM-veroa koskevien erityistoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tapahtuneet muutokset.

Talouden kasvu – toimintaa ja työllisyyttä kuvaavat muuttujat

Arvioinnin kohteena olevana ajanjaksona, jolloin AIEM-veroa koskeva erityisjärjestelmä oli jo voimassa, havaittiin useita myönteisiä muutoksia.

Ensiksikin Kanariansaarten talous kasvoi. Kanariansaarten teollisuus (erityisesti rakennusala) kasvoi nopeammin kuin muualla Espanjassa, mikä lisäsi Kanariansaarten teollisuuden merkitystä koko Espanjan teollisuusalalla. Yritystoimintaa tarkasteltaessa ilmenee, että AIEM-yritysten (joihin sovelletaan 20. kesäkuuta 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä käyttöön otettuja erityistoimenpiteitä) lukumäärä kasvoi vähitellen vuosina 2001–2003 ja niiden osuus oli lähes 60 prosenttia kaikista valmistusteollisuuden yrityksistä. On syytä huomata, että näiden AIEM-yritysten lukumäärä kasvoi nopeammin kuin muiden valmistusteollisuuden yritysten lukumäärä Kanariansaarilla. Vuosina 2001–2003 sellaisten yritysten lukumäärä, joiden valmistamia tuotteita verotettiin vain tuotujen ainesosien osalta, kasvoi 12,5 prosenttia. Kasvu oli valmistusteollisuuden yritysmäärän kasvua suurempi, sillä valmistusteollisuuden yritysten lukumäärä kasvoi vain 2,6 prosenttia.

AIEM-yritysten liikevaihto kasvoi nettomääräisesti muuta valmistusteollisuutta nopeammin erityisesti vuonna 2004.

Valmistusteollisuus monipuolistui jonkin verran AIEM-verojärjestelmän käyttöönoton jälkeen. Kanariansaarilla otettiin tuotantolaitoksissa käyttöön useita uusia tuotantolinjoja. Lisäksi markkinoille saatettiin joitakin uusia tuotteita ja tuotemerkkejä kuten uusia juomia ja tupakkamerkkejä, pullotettua vettä ja pakkausmateriaaleja.

AIEM-yritysten investointiaste kasvoi 13,7 prosenttia vuosina 2001–2003 (AIEM-yritysten nettoinvestoinnit: 114,44 miljoonaa euroa vuonna 2001, 125,28 miljoonaa euroa vuonna 2002 ja 130,14 miljoonaa euroa vuonna 2003). Koko valmistusteollisuuden nettoinvestoinnit kasvoivat huomattavasti vuonna 2002, mutta ne supistuivat vuonna 2003 (koko valmistusteollisuuden nettoinvestoinnit: 209,58 miljoonaa euroa vuonna 2001, 260,29 miljoonaa euroa vuonna 2002 ja 238,86 miljoonaa euroa vuonna 2003).

AIEM-verojärjestelmä vaikutti myös työllisyyteen. AIEM-toiminnassa vuosina 2002 ja 2003 syntyneiden työpaikkojen lukumäärä kasvoi nopeammin kuin muussa valmistusteollisuudessa. AIEM-yritysten osuus oli lähes 63 prosenttia koko valmistusteollisuuden työpaikoista (AIEM-työpaikkojen lukumäärä: 22 618 vuonna 2001, 23 721 vuonna 2002 ja 24 561 vuonna 2003; koko valmistusteollisuuden työpaikkojen lukumäärä: 37 112 vuonna 2001, 38 571 vuonna 2002 ja 39 107 vuonna 2003. AIEM-yritysten liikevaihdon osuus koko valmistusteollisuuden liikevaihdosta säilyi kyseisinä vuosina samana, se oli noin 51,5 prosenttia (51,8 prosenttia vuonna 2001, 51,5 prosenttia vuonna 2002 ja 51,3 prosenttia vuonna 2003). Vuotta 2004 koskevat alustavat tulokset osoittavat AIEM-toiminnan työpaikkojen vähentyneen, mutta väheneminen on ollut hitaampaa kuin Kanariansaarilla keskimäärin.

Kuluttajahintaindeksin kehittyminen on pääsääntöisesti ollut suotuisampaa Kanariansaarilla kuin muualla Espanjassa. Vuonna 2004 inflaatioero oli 0,7 prosenttiyksikköä. Verrattaessa AIEM-tuotekorin kuluttajahintaindeksiä Kanariansaarten yleisen kuluttajahintaindeksin kehitykseen AIEM-tuotteiden kehitys on ollut myönteisempää. Kun yleinen kuluttajahintaindeksi kohosi 2,5 prosenttia vuosina 2001–2004, AIEM-tuotteilla kasvu oli vain 1,8 prosenttia. AIEM-tuotteista elintarvikkeiden, juomien ja tupakan inflaatioaste oli erityisen alhainen.

AIEM-verosta saatavat tulot on sisällytettävä Kanariansaarten talouden varoihin ja ne on käytettävä Kanariansaarten taloudelliseen ja sosiaaliseen kehittämisstrategiaan, jolla kehitetään paikallista tuotantoa (neuvoston päätöksen 2002/546/EY johdanto-osan 23 kappale). Espanjan viranomaisten kertomuksesta ilmenee, että Kanariansaarten viranomaisten menot paikallisen toiminnan kehittämiseksi tosiasiassa ylittivät AIEM-verosta saadut tulot.

Edellä kuvatusta kehityksestä käy ilmi, että Kanariansaarten talous on muuttunut myönteisellä tavalla 20. kesäkuuta 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä käyttöön otettujen AIEM-verojärjestelmää koskevien erityistoimenpiteiden toteuttamisen jälkeen. Yritysten, joiden paikallisesti tuottamat tavarat on vapautettu kokonaan AIEM-verosta tai joihin sovellettavaa AIEM-veroa on alennettu, tilanne on parantunut monin tavoin (yleinen kasvu, liikevaihto, monipuolistuminen, investoinnit, työllisyys). Tämä käy ilmi erityisesti verrattaessa kyseisiä yrityksiä yrityksiin, joihin ei sovelleta AIEM-verojärjestelmän erityistoimenpiteitä.

Esitetty näyttö osoittaa, että 20. kesäkuuta 2002 tehty neuvoston päätös täyttää tehtävänsä.

Paikallisilla markkinoilla toimivien yritysten tilanne on kuitenkin edelleen epäsuotuisa, joten tätä erityistä kohdennettua toimenpidettä tarvitaan edelleen. Tätä asiaa tarkastellaan yksityiskohtaisesti seuraavassa kohdassa.

AIEM-veroa koskevan erityisjärjestelmän soveltamisen jatkaminen on perusteltua yhä vallitsevien ongelmien vuoksi

Paikallisen teollisuuden tilanne on edelleen epäedullinen.

Kanariansaarilla on tiettyjä pysyviä ongelmia, jotka vaikeuttavat alueen talouden kehitystä: maantieteellinen eristyneisyys ja hajanaisuus sekä markkinoiden pieni koko. Nämä olosuhteet vaikuttavat moniin keskeisiin alueen taloudelliseen kehitykseen liittyviin tekijöihin.

Yksi keskeisistä ongelmista on käytettävissä olevien kuljetusmuotojen vähäisyys (vain ilma- tai merikuljetukset). Tämän vuoksi kuljetuskustannukset ovat huomattavasti korkeammat kuin Espanjassa keskimäärin. Tämä koskee erityisesti tavarakuljetuksia ja jossain määrin henkilökuljetuksia. Tavarakuljetuksiin liittyy käytännössä monia ongelmia kuten vähäinen hintakilpailu ja toimitusviiveet. Tämän vuoksi kuljetuksista Kanariansaarten yrityksille aiheutuvat lisäkustannukset voidaan ilmaista sekä rahallisina että ajallisina menetyksinä. Tällaiset haittatekijät heikentävät tehokkuutta ja lisäävät tuotantokustannuksia Kanariansaarilla.

On myös muita tuotantoprosessiin liittyviä tekijöitä, jotka lisäävät kustannuksia. Yritykset ovat pääasiassa riippuvaisia raaka-aineiden ja energian tuonnista (yli 70 prosenttia niiden tuotantopanoksista on peräisin Kanariansaarten ulkopuolelta, kun taas muualla Espanjassa tuotujen tuotantopanosten osuus ei ylitä 40:tä prosenttia). Kanariansaarten yritysten on käytännössä kerättävä lisävarastoja, ja melko usein ongelmana on ylivarastointi. Tämän vuoksi tietyistä raaka-aineista aiheutuu korkeammat kustannukset. Esimerkiksi veden keskimääräinen kokonaiskuutiohinta on 1,68 euroa. Tämä hinta on Espanjan korkein, sillä maan keskimääräinen veden kuutiohinta on 0,86 euroa.

Yrityksille aiheutuu lisäkuluja myös muun muassa erityishuoltopalveluista, johto- ja teknisen henkilöstön koulutuksesta ja yrityksen markkinoinnista. Koska markkinat ovat pienet, asiantuntijat on tuotava muualta. Sama ongelma vallitsee, kun henkilöstön on osallistuttava koulutukseen, yritysmessuille tai konferenssiin taikka lähdettävä liikematkalle tarkoituksena markkinoida tavaroita tai allekirjoittaa uusi sopimus.

Lisäksi teollisuusjätteiden käsittelykustannukset ovat korkeat. Monia jätetyyppejä (kuten myrkyllisiä jätteitä) ei voida käsitellä Kanariansaarilla, koska siellä on vain vähän erikoistuneita kierrätyslaitoksia. Niinpä jätteet on hyvin usein kuljetettava Kanariansaarilta muualle.

Hintatasojen analyysi osoittaa, että tiettyjen AIEM-tuoteryhmien (elintarvikkeet, lääkkeet ja parfyymit) hintataso on pääsääntöisesti korkeampi Kanariansaarilla kuin muualla Espanjassa. Korkeammista hinnoista käy ilmi Kanariansaarten teollisuustoiminnalle koituva ylimääräinen rasite. Tämä tarkoittaa sitä, että tarkasteltavana olevan suojelun vähentäminen tai poistaminen heikentäisi entisestään Kanariansaarten teollisuustuotannon kilpailukykyä tuontituotteisiin nähden. Samalla se heikentäisi kyseisen tuotannon kannattavuutta ja vaarantaisi suoraan vähintäänkin tiettyjen tuotantoalojen toiminnan jatkumisen.

Kanariansaarten markkinat ovat hyvin pienet maantieteellisten tekijöiden vuoksi. Viennin osuus koko BKT:stä on pienin Espanjan kaikista autonomisista alueista. Kanariansaarilla on muuhun Espanjaan verrattuna vähiten vientiä harjoittavia yrityksiä. Lisäksi paikalliset yritykset ovat erittäin riippuvaisia toisistaan: yhden yrityksen toiminnan päättyminen vaikuttaa kielteisesti muihin yrityksiin. Kanariansaarten teollisuusyritysten keskimääräinen koko työntekijämäärällä mitattuna on pienempi koko maan keskiarvoon verrattuna.

Kanariansaarten markkinoita vaivaavien ongelmien vuoksi koko talous on yksipuolinen. Tämä tarkoittaa sitä, että eri elinkeinoalojen välillä ei vallitse tasapainoa. Palveluala (erityisesti matkailu) on edelleen entisellä tasollaan määräävässä asemassa, sillä muutos on ollut erittäin vähäistä viime vuosina. Vuonna 2001 Kanariansaarten palvelualan osuus bruttoarvonlisäyksestä oli 79 prosenttia ja vuonna 2004 puolestaan 78 prosenttia. Koko Espanjan osalta osuus pysyi muuttumattomana 66 prosentissa molempina vuosina.

Tällainen yksipuolisuus heikentää markkinoiden asemaa.

Yhteisön oikeusjärjestyksen yhtenäisyys ja johdonmukaisuus

Kertomuksen analyysin yhteydessä tarkastelluista tiedoista ilmenee, että kyseinen verojärjestelmä täyttää myös vaatimuksen, jonka mukaan EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan mukaisilla neuvoston toimenpiteillä ei saa heikentää yhteisön oikeusjärjestyksen yhtenäisyyttä eikä johdonmukaisuutta.

Toimenpiteet, joita sovelletaan 20. kesäkuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/546/EY mukaisesti, ovat tarpeellisia ja oikeassa suhteessa päätöksen tavoitteisiin nähden.

Neuvoston päätöksellä käyttöön otetut toimenpiteet on kohdistettu alusta alkaen yksinomaan kaikkein vaikutuksille alttiimpiin teollisuustuotteisiin. Espanjan hallituksen esittämistä luvuista ilmenee, että kyseiselle syrjäisimmälle alueelle aiheutuvia lisäkuluja ei ylikorvata, kun sallittuja verovapautuksia sovelletaan tiettyihin AIEM-tuotteisiin. Näin ollen käytössä olevat toimenpiteet ovat oikeassa suhteessa asetettuihin tavoitteisiin nähden. Yksityiskohtaiset tiedot esitetään tähän asiaan[1] liittyviä valtiontukinäkökohtia käsittelevässä 16. huhtikuuta 2008 tehdyssä komission päätöksessä.

Lisäksi Espanjan hallituksen toimittamasta lisäselvityksestä ( Impacto de los APE en Canarias , päivätty 26. syyskuuta 2006) ilmenee, että Kanariansaarten ja AKT-maiden välillä käydään erittäin vähän kauppaa, minkä vuoksi AIEM-veroa koskevaa erityisjärjestelmää ei voida pitää EU:n ja Länsi-Afrikan maiden välillä parhaillaan neuvoteltavassa Euroopan kumppanuussopimuksessa tarkoitettuna kaupan esteenä. Kyseisellä kumppanuussopimuksella pyritään lisäämään kauppaa ja investointeja sopimuspuolten välillä.

Komissio ei ole myöskään vastaanottanut huomattavia valituksia AIEM-verojärjestelmän mahdollisista kielteisistä vaikutuksista sisämarkkinoiden toimivuuteen. Komission tietoon ei ole varsinkaan tullut, että sovellettavalla AIEM-verojärjestelmällä ylikorvattaisiin Kanariansaarten pysyvistä ongelmista aiheutuvia kustannuksia.

Edellä esitettyjen huomioiden perusteella voidaan päätellä, että nykyinen järjestelmä toimii asianmukaisesti ja se olisi pidettävä voimassa, jotta Kanariansaarten vaikeaa tilannetta voidaan tukea riittävällä tavalla.

YLEISET PÄÄTELMÄT

Erityistoimenpiteet, jotka on otettu käyttöön 20. kesäkuuta 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2002/546/EY, ovat vaikuttaneet myönteisesti Kanariansaarten sosioekonomiseen ympäristöön. Tiettyjen indikaattoreiden muutosten yksityiskohtaisesta arvioinnista ilmenee, että paikallisen taloudellisen toiminnan edistämistä tai säilyttämistä koskeva tavoite on täyttynyt.

Kanariansaarten erityistilanteeseen vaikuttavien ongelmien vuoksi näiden toimenpiteiden voimassaolon jatkaminen on yhä perusteltua. Todettakoon erityisesti, että Kanariansaarten tilanne on yhä epäsuotuisa monilla tavoin myönteisestä kehityksestä huolimatta.

Käytettävistä olevista tiedoista ilmenee, ettei AIEM-veroa koskevalla erityisellä järjestelmällä heikennetä yhteisön oikeusjärjestyksen yhtenäisyyttä eikä johdonmukaisuutta. Toimenpiteet ovat tarkasti kohdennettuja (yksinomaan kaikkein arimpiin tuotteisiin) ja niiden vaikutus on rajattu siihen, mikä on tarpeen asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi (alueen epäkohdista kuten syrjäisestä sijainnista sekä markkinoiden pienuudesta ja hajanaisuudesta aiheutuvien lisäkulujen korvaaminen). Kaikki intressitahot ovat tyytyväisiä nykyiseen järjestelmään, joka ei häiritse sisämarkkinoiden asianmukaista toimintaa. Toisaalta tämän suojelun heikentäminen tai poistaminen heikentäisi huomattavasti Kanariansaarten teollisuustuotteiden tuotannon kannattavuutta. Joissain tapauksissa se saattaisi johtaa jopa tietyn paikallisen tuotannon päättymiseen.

Komissio esittää päätelmänään, että 20. kesäkuuta 2002 tehdyllä päätöksellä käyttöön otettu AIEM-verojärjestelmä on yhä perusteltu nykyisessä muodossaan. Tämän vuoksi ei tarvita komission ehdotusta kyseisen neuvoston päätöksen nykyisten säännösten mukauttamiseksi.

[1] Asia NN 22/2008.