EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA,
joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä
Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2004, pääluokka III —
Komissio
EUROOPAN PARLAMENTTI, joka
— ottaa huomioon Euroopan unionin yleisen talousarvion varainhoitovuodeksi 2004 (1),
— ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen lopullisen tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2004 — Nide I —
Konsolidoitu selvitys talousarvion toteuttamisesta ja konsolidoitu tilinpäätös (SEC(2005)1158 — C6-
0352/2005, SEC(2005)1159 — C6-0351/2005) (2),
— ottaa huomioon komission kertomuksen varainhoitovuotta 2003 koskevien vastuuvapauden myöntä-
mispäätösten seurannasta (KOM(2005)0449, KOM(2005)0448) sekä komission valmisteluasiakirjan,
joka on varainhoitovuotta 2003 koskevien vastuuvapauden myöntämispäätösten seurannasta Euroopanparlamentille annetun komission kertomuksen liitteenä (SEC(2005)1161),
— ottaa huomioon komission tiedonannon ”Yhteenvetokertomus vuodelta 2004” (KOM(2005)0256),— ottaa huomioon komission vuosikertomuksen vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle vuonna
2004 toimitetuista sisäisistä tarkastuksista (KOM(2005)0257),
— ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon nro 2/2004 ”yhtenäisestä tarkastusmallista”
(single audit) (sekä yhteisön sisäisen valvonnan menettelyjä koskevan ehdotuksen) (
3),
— ottaa huomioon komission 15. kesäkuuta 2005 antaman tiedonannon neuvostolle, Euroopan parlamen-
tille ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle suunnitelmasta yhdennetyn sisäisen valvonnan kehyksen
kehittämiseksi (KOM(2005)0252),
— ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan tilintarkastus-
tuomioistuimelle komission toimintasuunnitelmasta yhdennetyn sisäisen valvonnan kehyksen luomi-seksi (KOM(2006)0009),
— ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen varainhoitovuodelta 2004 (
4) sekä
tarkastettujen toimielinten vastaukset,
— ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen EY:n perustamissopimuksen 248 artiklan mukaisesti
antaman tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta jaasianmukaisuudesta (
5),
— ottaa huomioon neuvoston 14. maaliskuuta 2006 antaman suosituksen (5971/2006 — C6-
0092/2006),
— ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 274, 275 ja 276 artiklan ja Euratomin perustamissopi-
muksen 179 a ja 180 b artiklan,
— ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.
kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (6) ja erityisesti sen 145,
146 ja 147 artiklan,
— ottaa huomioon työjärjestyksen 70 artiklan ja liitteen V,— ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön ja lausunnot niiltä muilta valiokunnilta,
joita asia koskee (A6-0108/2006),
A. katsoo, että korkealaatuiset tilinpäätöstiedot kytkeytyvät korkeatasoiseen varainhoitoon ja että
korkeatasoisesta varainhoidosta koituu todellista taloudellista hyötyä,
B. katsoo, että annettavien tietojen laatuun voidaan vaikuttaa jakamalla tilinpäätöstietojen tuottamis-
vastuu selkeästi komissiossa ja edellyttämällä tietojen asianmukaista vahvistamista keskustasolla,6.12.2006 L 340/5 Euroopan unionin virallinen lehti FI
(1) EUVL L 53, 23.2.2004.
(2) EUVL C 302, 30.11.2005, s. 1.
(3) EUVL C 107, 30.4.2004, s. 1.
(4) EUVL C 301, 30.11.2005, s. 1.
(5) EUVL C 302, 30.11.2005, s. 100.
(6) EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.
C. ottaa huomioon 12. huhtikuuta 2005 antamassaan päätöslauselmassa vastuuvapauden myöntämi-
sestä varainhoitovuodelta 2003 (1) esittämänsä ehdotuksen, jonka mukaan kunkin jäsenvaltion olisi
annettava EU:lta saamansa rahoituksen käyttöä koskeva ennakkoilmoitus ja jälkikäteen annettavavuotuinen tarkastuslausuma (
2),
D. ottaa huomioon, että asiaan liittyvät menettelyt on määritelty rakennerahastoja koskevista yleisistä
säännöksistä 21. kesäkuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1260/1999 (3) ja pantu
täytäntöön komission asetuksella (EY) N:o 438/2001 (4) sekä yhteisen maatalouspolitiikan rahoituk-
sesta 21. kesäkuuta 2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1290/2005 (5) maataloustukira-
haston ja maaseuturahaston osalta,
E. ottaa huomioon, että asetuksessa (EY) N:o 1290/2005 jäsenvaltiot velvoitetaan antamaan jälkikäteen
vuosittainen ilmoitus seuraavilla kolmella tasolla: maksajaviraston tilinpäätös, maksajaviraston
tarkastuslausuma sekä todentamisviranomaisen aiemmista lausumista tekemä todentaminen; ottaahuomioon, että kyseiset jäsenvaltioiden allekirjoitukset täydentävät toisia allekirjoituksia, joita vaadi-taan kuukausittaisia maksuja ja ennakkoarviointeja varten,
F. ottaa huomioon, että asetuksen (EY) N:o 1260/1999 38 artiklan 1 kohdan f alakohdassa ja asetuksen
(EY) N:o 438/2001 15 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on annettava kunkin tukitoimen
päättyessä lausuma, jonka on laatinut eri hallintoviranomaisista ja maksavista viranomaisista riippu-
maton taho,
G. ottaa huomioon, että 8. marraskuuta 2005 kokoontunut Ecofin-neuvosto hylkäsi kansallisen tason
lausumia koskevan parlamentin ehdotuksen (
6),
H. katsoo parlamentin keskeisenä lähtökohtana olevan periaate, jonka mukaan jäsenvaltioiden toimival-
taisten poliittisten viranomaisten on vastattava niiden käyttöön osoitetuista varoista,
I. ottaa huomioon, että 80 prosenttia yhteisön menoista on tosiasiassa jäsenvaltioiden valvonnassa, ja
katsoo myönteisen tarkastuslausuman saamisen pysyvänä esteenä olevan, että jäsenvaltioidenkeskushallinnolla ei ole asianmukaista vastuuvelvollisuutta,
J. ottaa huomioon, että talousarvion valvontavaliokunnan yleisen työskentelyn ja erityisesti vastuuva-
pausmenettelyn tarkoituksena on varmistaa koko komission ja muiden asianosaisten toimijoiden
täysi vastuuvelvollisuus EY:n perustamissopimuksen mukaisesti, luoda tätä varten otollinen ympä-
ristö sekä parantaa varainhoitoa Euroopan unionissa ja siten lujittaa päätöksenteon pohjaa ottaenhuomioon tilintarkastustuomioistuimen tarkastustulokset,
K. katsoo, että organisaatioissa voidaan noudattaa hyvää hallintotapaa vain silloin, kun ylin johto toimii
hyvänä esimerkkinä,
L. katsoo hyvän hallintotavan edellyttävän myös, että yhtäältä valvojien, kirjanpitäjien ja sisäisten
tarkastajien ja toisaalta toimivan johdon välille luodaan toimiva keskinäinen valvontajärjestelmä,
M. katsoo, että tehokas ja toimiva sisäinen valvonta olisi lisättävä varainhoitoasetuksen budjettiperiaat-
teisiin (
7), kuten komissio ehdottaa edellä mainitussa tiedonannossaan toimintasuunnitelmasta yhden-
netyn sisäisen valvonnan kehyksen luomiseksi,6.12.2006 L 340/6 Euroopan unionin virallinen lehti FI
(1) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2005)0092.
(2) Lyhenne ranskankielisestä termistä ”Déclaration d'assurance” .
(3) EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 173/2005 (EUVL
L 29, 2.2.2005, s. 3).
(4) EYVL L 63, 3.3.2001, s. 21, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2355/2002 (EYVL L 351,
28.12.2002, s. 42).
(5) EUVL L 209, 11.8.2005, s. 1.
(6) Ks. 8. marraskuuta 2005 kokoontuneen Ecofin-neuvoston päätelmät, jotka ovat luettavissa Internet-osoitteessa
http://www.fco.gov.uk/Files/kfile/EcofinConclusions_08nov.pdf.
(7) Varainhoitoasetuksen 3 artiklan mukaiset nykyiset budjettiperiaatteet ovat yhtenäisyys, talousarvion totuudenmukai-
suus, vuotuisuus, tasapaino, laskentayksikkö, yleiskatteisuus, erittely, moitteeton varainhoito ja seurattavuus.
N. katsoo yksityissektorin kirjanpitoa ja tilintarkastuksia koskevista komission direktiiveistä ja suosituk-
sista käyvän ilmi, että komissio uskoo korkealaatuisten tilinpäätöstietojen ja tilintarkastusten olevantärkeitä,
O. katsoo, että komissio voi antaa voimakkaimman osoituksen aidosta sitoutumisestaan avoimuuden ja
korkealaatuisten talous- ja tilinpäätöstietojen edistämiseen näyttämällä itse esimerkkiä ja saavutta-
malla Euroopan tilintarkastustuomioistuimelta myönteisen tarkastuslausuman,
YLEISLUONTEISET KYSYMYKSET
Tilien luotettavuus
1. toteaa kuten viime vuonnakin, että tilintarkastustuomioistuin katsoo Euroopan yhteisöjen konsoli-
doidun tilinpäätöksen ja sen tueksi esitettyjen selvitysten antavan –sekalaisiin tuloihin ja makset-tuihin ennakkoihin sovellettavan tehokkaan sisäisen valvonnan puuttumista lukuun ottamatta —luotettavan kuvan yhteisöjen tuloista ja menoista varainhoitovuonna 2004 sekä taloudellisesta tilan-
teesta varainhoitovuoden lopussa (tarkastuslausuman II ja III kohta);
2. panee merkille komission näkemyksen, jonka mukaan nämä ongelmat voidaan ratkaista vuonna
2005 käyttöön otetun uuden kirjanpitojärjestelmän myötä (tilintarkastustuomioistuimen vuosikerto-muksen 1.17 kohta);
Aloitustase
3. panee merkille uuden kirjanpitojärjestelmän täytäntöönpanossa saavutetun edistyksen; ilmaisee
kuitenkin huolestuneisuutensa tilintarkastustuomioistuimen huomautuksista, jotka koskevat varain-
hoitovuoden 2005 aloitustaseen laatimisen viivästymistä; kehottaa komissiota korjaamaan tilintar-kastustuomioistuimen osoittamat puutteet kiireellisesti, jotta ne eivät vaikuttaisi vuoden 2005 tilin-päätöksen luotettavuuteen;
4. toteaa, että tulojen ja menojen hyväksyjien on vahvistettava varainhoitovuoden 2005 aloitustaseen
laatimista varten tarvittavat luvut ja että tilinpitäjän on esitettävä nämä taloudelliset tiedot sekävarmistettava, että ne antavat ”oikean ja riittävän kuvan” (vuosikertomuksen 1.45 kohta), jottakomission puheenjohtaja voi komission kollegion puolesta allekirjoittaa tilinpäätöksen EY:n perusta-missopimuksen mukaisesti;
5. pitää mahdottomana hyväksyä vallitsevaa epävarmuutta siitä, kenellä on lopullinen vastuu näiden
tietojen tuottamisesta; edellyttää, että nämä hankaluudet ratkaistaan vuonna 2006, ja toteaa, ettäviivästymistä ei ole syytä pitää osoituksena tulojen ja menojen hyväksyjien ja tilinpitäjän välisenyhteistyön puutteellisuudesta;
6. odottaa, että komission lokakuussa 2005 käynnistämien sen toimintaan liittyvien tuntemattomien
pankkitilien tarkastusten tulokset saatetaan kokonaisuudessaan parlamentin tietoon, ja että niitäseurataan;
7. odottaa, että näin tietoon tulleet tilit tarkastetaan ja että kyseisille tileille maksetut varat sisällytetään
yleiseen talousarvioon;
Ennakkomaksut
8. toteaa, että ennakkomaksut eli varat, jotka on käytetty, mutta joita ei ole vielä lopullisesti hyväksytty
tukeen oikeuttaviksi menoiksi tai vahvistettu käytetyiksi, ovat määrältään arviolta64 000 000 000 EUR (vuosikertomuksen 1.30 kohta), mikä vastaa noin kahta kolmasosaa kokotalousarviosta;
9. katsoo, että komission olisi harjoitettava ennakkomaksujen suhteen tervettä politiikkaa (vältettävä
liian suuria ennakkoja ja liian pitkiä viipeitä ohjelmien ja hankkeiden päättämisessä), jotta voitaisiinrajoittaa sellaisten määrien taloudellista merkitystä, jotka ovat jääneet käyttämättä ja/tai joita ei vieläole lopullisesti hyväksytty tukeen oikeuttaviksi menoiksi; kehottaa komissiota antamaan parlamentin
asiasta vastaavalle valiokunnalle ehdotuksen siitä, miten se aikoo hoitaa ennakkomaksut tulevaisuu-
dessa edellä mainittujen huomautusten mukaisesti;6.12.2006 L 340/7 Euroopan unionin virallinen lehti FI
Kohti yhdennettyä sisäisen valvonnan kehystä
10. suhtautuu myönteisesti edellä mainittuun tilintarkastustuomioistuimen lausuntoon nro 2/2004, joka
sisältää yhteisön sisäisen valvonnan menettelyjä koskevan ehdotuksen, ja pitää ehdotusta kehyksenä,jonka puitteissa voidaan analysoida varainhoidon valvonnassa esiintyviä puutteita ja tunnistaa niiden
korjaamiseksi tarvittavia toimia, sekä palauttaa mieliin lausunnon 57 kohdassa esitetyt keskeiset
periaatteet:
— ”sovelletaan yhtenäisiä periaatteita ja standardeja […] kaikilla hallinnon tasoilla niin toimieli-
missä kuin jäsenvaltioissakin”,
— sisäisen valvonnan menettelyjen avulla pitäisi ”saada riittävä [– ei ehdoton –] varmuus toimien
laillisuudesta ja asianmukaisuudesta sekä taloudellisuuden, tehokkuuden ja vaikuttavuuden peri-aatteiden noudattamisesta”,
— ”tarkastuksista aiheutuvien kustannusten pitäisi vastata niistä saatavaa hyötyä sekä taloudelliselta
että poliittiselta kannalta”,
— ”järjestelmän tulisi perustua loogiseen valvontaketjuun, jossa tarkastukset toimitetaan, dokumen-
toidaan ja raportoidaan yhtenäisen standardin mukaisesti, niin että kaikki menettelyn osapuoletvoivat luottaa asianomaisiin tietoihin”;
11. suhtautuu myönteisesti siihen, että Barroson komissio on ottanut strategiseksi tavoitteekseen myön-
teisen tarkastuslausuman saamisen tilintarkastustuomioistuimelta, kuten todetaan 26. tammikuuta
2005 annetussa komission tiedonannossa ”Strategiset tavoitteet vuosiksi 2005—2009: Eurooppa
2010: kumppanuus Euroopan uudistamiseksi — Hyvinvointi, solidaarisuus ja turvallisuus”(KOM(2005)0012);
12. suhtautuu niin ikään myönteisesti edellä mainittuun komission tiedonantoon suunnitelmasta yhden-
netyn sisäisen valvonnan kehyksen kehittämiseksi, asiantuntijapaneeliin sekä sitä seuranneeseen
toimintasuunnitelmaan, joka laadittiin vastaukseksi parlamentin päätöslauselmaan vastuuvapauden
myöntämisestä varainhoitovuodelta 2003 ja osaksi tilintarkastustuomioistuimen lausunnon nro2/2004 jatkotoimia;
13. tukee komission pyrkimyksiä asettaa tämä asia etusijalle; tunnustaa kuitenkin, että vaikka komissio
on EY:n perustamissopimuksen nojalla yksin vastuussa talousarvion toteuttamisesta, talousarvion
kustakin viidestä eurosta neljä on todellisuudessa jäsenvaltioiden hallinnassa jaetun hallinnon
nojalla; korostaa siksi, että jäsenvaltioiden on erittäin tärkeää olla aktiivisesti mukana aloitteessa jaettä neuvoston puheenjohtajavaltioiden olisi asetettava asia etusijalle ja käsiteltävä sitä erillisenäkohtana puolivuotisissa työohjelmissaan;
14. painottaa, että mikäli komission halutaan olevan vastuussa menoista, sen käytössä on oltava keinot
tuon vastuun kantamiseksi ja että jos sen käyttöön ei anneta noita keinoja, sen vastuuvelvollisuuttaon muutettava;
15. toteaa, että Euroopan unionin varainhoidon puutteissa ei ole kyse pelkästään myönteisestä tai kiel-
teisestä tarkastuslausumasta; varoittaa siksi, että myönteiseen tarkastuslausumaan pyrkiminen ei
auta, ellei samalla vastaavasti paranneta varainhoidon laatua;
16. painottaa, että komissio ja jäsenvaltiot ovat vastuussa varainhoidosta ja että niiden on sen vuoksi
yhdessä varmistettava, että tilintarkastustuomioistuin pääsee tarkastuksissaan toteamaan edistymisenkohti virheriskien asianmukaista hallintaa;
17. katsoo, että unionin varainhoidon parantamispyrkimysten tukemiseksi ja vauhdittamiseksi on seu-
rattava tarkasti komission ja jäsenvaltioiden saavuttamaa edistystä;
18. toteaa, että jäsenvaltioita on pidettävä vastuullisina EU:n varojen käytöstään ja että niiden kansal-
listen parlamenttien ja tiedotusvälineiden on ensisijaisesti valvottava vastuuvelvollisuutta; kehottaatilintarkastustuomioistuinta ja kansallisia tilintarkastuselimiä ryhtymään lisätoimiin paikallisen
varainhoidon valvonnan heikkouksia koskevan laadukkaan ja helposti saatavan tiedon tarjoamiseksi
edellä mainituille tahoille;6.12.2006 L 340/8 Euroopan unionin virallinen lehti FI
Tulostaulukko yhdennetyn sisäisen valvonnan kehyksen täytäntöönpanosta
19. kehottaa komissiota julkaisemaan — ja esittelemään talousarvion valvontavaliokunnalle — kunkin
rahoitusnäkymien toiminta-alan osalta yksityiskohtaisen tulostaulukon sekä täsmälliset, asetetussa
määräajassa saavutettavat täytäntöönpanotavoitteet toimenpiteille, jotka on määritelty yhdennetynsisäisen valvonnan kehyksen luomisen kannalta välttämättömiksi, sekä tiedottamaan edistymisestäparlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle puolivuosittain; odottaa lisäksi, että yhdennetty valvon-takehys pannaan täytäntöön 1. toukokuuta 2009 alkaen, jotta komissiolla on mahdollisuus asettaatavoiteajankohta myönteiselle tarkastuslausumalle;
20. pyytää komissiolta ja jäsenvaltioilta ja tarvittaessa alueilta yksityiskohtaisempia tietoja muun muassa
toteutetuista toimenpiteistä, toteuttamatta jääneistä toimenpiteistä, viivästymisten syistä, määrä-ajoista ja täytäntöönpanon tehokkuudesta, jotta parlamentti saisi kattavan yleiskuvan saavutetuista
tuloksista ja ratkaisemattomista kysymyksistä, joita on vielä käsiteltävä; pyytää komissiota antamaan
kyseiset tiedot osana vuoden 2005 vastuuvapausmenettelyn valmistelua;
21. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta
— seuraamaan ja analysoimaan komission ehdottaman, puutekartoitukseen perustuvan toiminta-
suunnitelman täytäntöönpanoa ja testaamaan seuranta- ja valvontajärjestelmien tehokkuuttavirheriskien hallinnassa viisivuotisen tarkastusohjelman aikana,
— arvioimaan seuranta- ja valvontajärjestelmien toiminnan tehokkuutta koskevat pääosastojen
vuotuiset lausumat sekä niiden lisätoimenpiteiden asianmukaisuuden, joita on toteutettu erityi-sesti jäsenvaltioissa, kun järjestelmät eivät ole toimineet tehokkaasti;
22. on tyytyväinen toimintasuunnitelmassa esitettyihin 16:een käytännön toimenpiteeseen; kehottaa
komissiota varmistamaan, että toimintasuunnitelma onnistuu ja tuottaa Euroopan unionia ja sen
kansalaisia hyödyttäviä tuloksia; korostaa, että Euroopan parlamentin kanssa tehtävään ”sopimuk-
seen” tai ”kantojen lähentymiseen” perustuva toimenpiteiden ja suunnitelmien ennakkohyväksyntäon vastoin parlamentin roolia riippumattomana vastuuvapauden myöntäjänä, ja toteaa voivansaarvioida komission toimenpiteitä ainoastaan jälkikäteen saavutettujen tulosten valossa;
Tarkastuslausuma
23. katsoo, että nykyinen yksittäinen tarkastuslausuma ei kuvaa asianmukaisesti aloja, joilla on onnis-
tuttu ja epäonnistuttu; katsoo, että monet vastaavat kansalliset tarkastusjärjestelmät on toteutettuosastoittain; ehdottaa, että tilintarkastustuomioistuin tarkistaa tarkastuslausumajärjestelmää siten,että komission eri pääosastoista laaditaan erityiset tarkastuslausumat yleistarkastuslausuman puit-teissa;
24. katsoo, että tällainen järjestelmä, yhdistettynä vastaavaan kansallisten lausumien järjestelmään, loisi
pohjan useimpien ongelma-alueiden tunnistamiselle sekä horisontaalisesti, komission ohjelmienosalta, että vertikaalisesti, jäsenvaltioiden vastuiden osalta;
Yksinkertaistaminen
25. suhtautuu myönteisesti komission aikomukseen yksinkertaistaa sääntelykehystä, millä olisi pyrittävä
erityisesti muun muassa henkilöihin sekä pieniin ja keskisuuriin yrityksiin kohdistuvien byrokraat-tisten vaatimusten vähentämiseen; katsoo, että lopullinen tavoite eli yhdennetty sisäisen valvonnankehys voidaan saavuttaa vain, jos liian lukuisten ja raskaiden säännösten hallinnointitaakkaa keven-
netään merkittävästi;
26. painottaa, että yksinkertaisuus ja avoimuus ovat varainhoidon valvonnan kaksi tärkeintä periaatetta;
edellyttää komission ottavan järjestelmiä ja ohjelmia laatiessaan huomioon suhteen, joka vallitsee
kunkin järjestelmän toivottujen tulosten, järjestelmää ohjaavien sääntöjen monimutkaisuuden ja
virheiden todennäköisyyden välillä;6.12.2006 L 340/9 Euroopan unionin virallinen lehti FI
27. pyytää komissiota laatimaan kertomuksen nykyisen sääntelykehyksen tehokkuudesta hallinnon,
tarkastuksen ja jäsenvaltioiden eri elinten ilmoitusten varmennusjärjestelmän osalta ja ottamaanhuomioon
— nykyisen lainsäädännön täytäntöönpanon täsmällisen asteen jäsenvaltioissa sekä sääntelyjärjes-
telmän,
— sen byrokraattiset ja hallinnolliset kustannukset eurooppalaisille veronmaksajille,
— sen lisäarvon huonon hallinnon torjumisessa ja yhteisön varojen takaisinsaamisessa,— sen vaikutuksen vastuiden asianmukaiseen jakamiseen,— eri ilmoitusjärjestelmien johdonmukaisuuden,— yhtenäisen jäsenvaltioiden ilmoitusmenettelyn käyttöönoton edut varainhoitoasetuksen yhtey-
dessä hajanaisen alakohtaisen lainsäädännön sijasta;
pyytää komissiota edellä mainitun analyysin tuloksista riippuen antamaan asianmukaisia lainsäädän-
töehdotuksia;
Kansalliset hallintoa koskevat lausumat sekä tarkastus- ja varmennuslausumat
28. pitää valitettavana, että neuvosto on päättänyt kieltäytyä keskustelemasta kansallisella tasolla annet-
tavista poliittisista ennakkoilmoituksista ja jälkikäteen annettavista lausumista; kehottaa siksi julkisen
talouden tilinpitoa valvovia kansallisia valiokuntia sekä kansallisia parlamentteja pyytämään tietojamaansa hallitukselta ja käymään parlamentaarista keskustelua hallituksen kannasta edellä mainittuunEcofin-neuvoston päätelmien 12 kohtaan, joka kuuluu seuraavasti:
”Ottaen huomioon, ettei pitäisi kyseenalaistaa komission ja jäsenvaltioiden välistä nykyistä tasa-
painoa tai hämärtää toiminnallisen tason vastuukysymyksiä ja tilintekovelvollisuutta, neuvosto
katsoo, että nykyiset toiminnallisen tason lausumat voivat tarjota tärkeitä tarkastuskeinojakomissiolle ja loppuvaiheessa tilintarkastustuomioistuimelle ja että niiden pitäisi olla hyödyllisiäja kustannustehokkaita ja että komission ja loppuvaiheessa tilintarkastustuomioistuimen olisiotettava ne huomioon myönteisen tilintarkastuslausuman antamiseksi”;
29. torjuu neuvoston päätelmän, että parlamentin ehdottamat välineet voisivat ”kyseenalaistaa komis-
sion ja jäsenvaltioiden välisen nykyisen tasapainon”, sillä parlamentti vain korostaa EY:n perustamis-
sopimuksen 274 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen mukaista jäsenvaltioiden vastuuta;
30. pitää myönteisenä neuvoston aikeita vahvistaa jäsenvaltioiden vastuuta talousarvion jaetun toteutta-
misen nojalla toteutettavien toimien valvonnan tehostamisesta myönteisen tarkastuslausumansaamiseksi ja varsinkin neuvoston sitoumusta laatia vuotuinen yhteenveto käytettävissä olevista
tarkastuksista ja lausumista sopivalla kansallisella tasolla;
31. muistuttaa, että vaikka komissio vastaa EY:n perustamissopimuksen 274 artiklan nojalla talousar-
vion toteuttamisesta, jäsenvaltioiden vastuulla on valvoa niitä varoja, joita hallinnointi on jaettualakohtaisten asetusten ja niihin liittyvien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti;
32. kiinnittää huomion siihen seikkaan, että jäsenvaltiot voivat järjestää tämän valvonnan institutionaa-
listen ja hallinnollisten rakenteidensa ja sovellettavien kansainvälisten standardien mukaan parhaaksi
katsomallaan tavalla ottaen huomioon sen, että jäsenvaltioiden, kuten komissionkin, olisi noudatet-
tava kansainvälisiä standardeja, ja että käytännössä vastuu jakautuu useille eri elimille, jotka tiedot-tavat toiminnastaan kansallisille ministeriöille tai aluehallituksille;
33. katsoo, että komission olisi pyrittävä siihen, että kukin jäsenvaltio sijoittaisi maksajavirastot
(yhteinen maatalouspolitiikka — YMP) ja hallintoviranomaiset (rakennerahastot) maantieteellisesti
samaan paikkaan ja mahdollisuuksien mukaan yhdistäisi ne, jotta komissio olisi hyvin selvillä siitä,
missä, milloin ja miten EU:n varoja käytetään kussakin jäsenvaltiossa;6.12.2006 L 340/10 Euroopan unionin virallinen lehti FI
34. katsoo, että koska vastuullisia tarkastajia nykyisin on niin paljon, aloitteita tarkastuksen standardoi-
miseksi on pidettävä myönteisinä ja tuettava;
35. toteaa EY:n perustamissopimuksen 274 artiklassa edellytettävän myös, että jäsenvaltiot toimivat
yhteistyössä komission kanssa, jotta voitaisiin varmistaa, että määrärahoja käytettäessä noudatetaan
moitteettoman varainhoidon periaatteita;
36. katsoo sen vuoksi, että komission olisi voitava pyytää kutakin jäsenvaltiota vahvistamaan, että
valvontavelvollisuus on asianmukaisesti täytetty ja varsinkin että tilien perustana olevien toimienvirheriski on riittävän hyvin hallinnassa;
37. uskoo, että vastuuvapauden myöntämisestä varainhoitovuodelta 2003 annetussa parlamentin
päätöslauselmassa ehdotettu poliittinen lausuma, joka kattaa kaikki yhteistyössä hallinnoitavat
yhteisön varat ja jonka valtiovarainministeri allekirjoittaa, on yhä tarpeen ja olisi suuri harppaus
eteenpäin;
38. panee tyytyväisenä merkille, että neuvosto ja komissio ovat yksimielisiä sisäisen valvonnan tehosta-
misen tärkeydestä; katsoo, että tämä tavoite on voitava saavuttaa ilman hallinnollisen rasituksenlisääntymistä ja että siksi on ehdottomasti yksinkertaistettava asiaa koskevaa lainsäädäntöä; katsoo,
että myönteisen tarkastuslausuman saamiseksi etusija on annettava jaetun toteuttamisen piiriin
kuuluvien varojen moitteettomalle hallinnoimiselle; katsoo, että asiasta voitaisiin antaa säännöksiäasiaa koskevassa peruslainsäädännössä; toteaa, että jäsenvaltioiden tarkastusviranomaiset, joilla ontehostettu vastuu rakennerahastoista, laativat kansallisten vaatimustensa mukaisesti arvion siitä,ovatko hallinto- ja valvontajärjestelmät yhteisön säädösten mukaisia; pitää myönteisenä, että jäsen-valtiot ovat sitoutuneet laatimaan vuotuisen yhteenvedon käytettävissä olevista tarkastuksista ja
lausumista sopivalla kansallisella tasolla;
39. kiinnittää huomion siihen seikkaan, että se, millä tasolla lausuma mahdollisesti allekirjoitetaan jäsen-
valtioissa, ei ole pelkästään muotokysymys vaan ennen kaikkea osoitus laatuvaatimuksista, jotkaallekirjoittajan alaisuudessa toimivien seuranta- ja valvontajärjestelmien on täytettävä; muistuttaakansallisista hallinnointia koskevista ilmoituksista 2. helmikuuta 2006 antamastaan päätöslausel-
masta (
1), jossa parlamentti ”myöntää, että joidenkin jäsenvaltioiden liittovaltioon perustuvien ja
hajautettujen poliittisten järjestelmien huomioon ottamiseksi saattaa joissakin tapauksissa ollatarpeen, että nämä kansalliset ilmoitukset koostuvat käytännössä useammasta kuin pelkästäänyhdestä kansallisella tasolla laadittavasta ilmoituksesta”;
40. panee merkille jäsenvaltioiden vastustuksen ja, ollakseen pragmaattinen ja rakentava, toteaa, että
tärkeintä on löytää keinot nykyisten seuranta- ja valvontajärjestelmien heikkouksien tunnistamiseen
ja ryhtyä asianmukaisiin korjaustoimenpiteisiin yhteisön varojen hallinnoinnin parantamiseksi;
41. pitää tervetulleena keskustelua siitä, mikä viranomainen soveltuisi parhaiten tähän tarkoitukseen, ja
kehottaa komissiota ja neuvostoa harkitsemaan vaihtoehtoista lähestymistapaa, joka perustuuEcofin-neuvoston päätelmien 9 kohdassa (
2) esitettyyn kiinnostukseen sektorikohtaisia lausumia
kohtaan;
Rahoitusnäkymien kutakin toiminta-alaa koskevat ennakkoilmoitukset ja jälkikäteen annettavat
lausumat
42. kiinnittää huomion seuraaviin lukuihin:
— rahoituskaudella 1994—1999 komissio hyväksyi 1 104 rakennerahasto-ohjelmaa ja 920 kohee-
siorahastohanketta (vuosikertomuksen 5.4 kohta),
— rahoituskaudella 2000—2006 rakennerahasto-ohjelmia ohjelmia on hyväksytty 606, koheesio-
rahastohankkeita 1 163 ja liittymistä edeltävän rakennepolitiikan välineen hankkeita 72 (vuosi-kertomuksen 5.4 kohta),6.12.2006 L 340/11 Euroopan unionin virallinen lehti FI
(1) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2006)0043.
(2) ”Komission on yhdessä jäsenvaltioiden kanssa arvioitava nykyinen valvonta sektori- ja aluetasolla sekä olemassa
olevien lausumien arvo.”
— kukin ohjelma voi sisältää useita tuhansia hankkeita (vuosikertomuksen 5.10 kohta),
— YMP:n maksajavirastoja on 91 (ks. vuosikertomuksen taulukko 4.2);
43. yhtyy täysin tilintarkastustuomioistuimen toteamukseen, jonka mukaan ”rakennetoimien menojen
laillisuuteen ja asianmukaisuuteen sisältyvät pääasialliset riskit aiheutuvat siitä, että hallinnointi on
jaettu komission ja jäsenvaltioiden kesken, hallinnointimenettelyyn osallistuvat lukuisat erityyppisetelimet ja viranomaiset sekä siitä, että toteutettavana on suuri määrä ohjelmia, joista jokaiseen voisisältyä useita tuhansia hankkeita, joita toteutetaan useiden vuosien ajan; riskejä aiheutuu niin ikäänhallinto- ja valvontajärjestelmien mahdollisista puutteista”; yhtyy myös siihen näkemykseen, että
”menojen tukikelpoisuutta säännellään lukuisin ehdoin, jotka eivät ole aina selkeitä ja mahdollistavat
erilaisia tulkintoja” (vuosikertomuksen 5.10 kohta);
44. korostaa, että hankkeiden, ohjelmien ja maksajavirastojen suuren määrän vuoksi sen enempää
komissio kuin viime kädessä tilintarkastustuomioistuinkaan eivät kykene tarkastamaan kaikkiaensimmäisen tai toisen valvonta-asteen toimittamia yksittäisiä todistuksia ja/tai tarkastuskerto-
muksia;
45. katsoo siksi, että kuhunkin päätoiminta-alaan liittyvät moninaiset yksittäiset todistukset ja/tai tarkas-
tuskertomukset olisi konsolidoitava jäsenvaltioiden keskushallinnossa, jolloin taattaisiin alemmallatasolla annettuihin yksittäisiin lausumiin sisältyvien tietojen laatu; kehottaa siksi, että jäsenvaltiot
osallistuisivat aktiivisesti riippumattomien tarkastustulosten käytettävyyden edistämiseen valvonta-
ketjussa; uskoo, että tämä toimintatapa auttaisi yksinkertaistamaan menettelyjä huomattavasti ja ettäsen myötä saataisiin arvokas kansallisen tason yleiskuva tilien perustana olevien toimien laillisuu-desta ja asianmukaisuudesta sekä edesautettaisiin siten tarkastuslausuman laatimista;
46. pyytää komissiota laatimaan ehdotuksia näiden yhdennettyä sisäisen valvonnan kehystä edistävän
toimintasuunnitelman täytäntöönpanoon liittyvien täydentävien järjestelyjen muodosta ja sisällöstäja kehottaa jäsenvaltioita nimeämään väliaikaisena toimenpiteenä keskushallinnostaan elimen, jokahuolehtii lausumien antamisesta ja on niistä vastuuvelvollinen, ja raportoimaan tästä komissiolle;
Ennakkoilmoitus
47. toistaa, että muodollisessa ennakkoilmoituksessa on vahvistettava, että jäsenvaltioiden perustamat
organisaatiorakenteet ovat yhteisön lainsäädännön vaatimusten mukaisia ja toimivat tehokkaastitilien perustana oleviin toimiin liittyvän petos- ja virheriskin hallinnassa toissijaisuusperiaatteen
mukaisesti;
48. katsoo, että jäsenvaltioiden keskushallinnon antaman ennakkoilmoituksen tueksi yhteisön varojen
hallinnoinnista ja valvonnasta vastaavien maksajavirastojen (YMP) ja hallintoviranomaisten (raken-nerahastot) johtajat voisivat kukin antaa vastaavanlaisen ilmoituksen;
Jälkikäteen annettava lausuma
49. toteaa, että jäsenvaltioiden keskushallinnon tasolla jälkikäteen laadittavassa lausumassa voitaisiin
ottaa huomioon vastuuvelvollisuusprosessin monivuotinen ulottuvuus ja useimpien yhteisöohjel-
mien monivuotisuus sekä samalla vahvistaa, että valvontajärjestelmät ovat tarkasteltavana vuonnatoimineet tehokkaasti;
50. edellyttää, että jäsenvaltioiden keskushallinnon jälkilausumat perustuvat kunkin maksajaviraston
(YMP) ja hallintoviranomaisen (rakennerahastot) lausumiin ja todistuksen myöntävien elinten johta-
jien kertomuksiin;
Varainhoitoasetuksen 53 artiklan 5 kohta
51. kehottaa, pantuaan merkille jäsenvaltioiden haluttomuuden toimittaa komissiolle sen tarvitsemia
lausumia, että siihen asti, kun jäsenvaltioiden keskushallinnossa on otettu käyttöön rahoitusnäky-mien kutakin toiminta-alaa varten tällainen alakohtainen konsolidointimenettely, komission olisisovellettava täysimääräisesti varainhoitoasetuksen 53 artiklan 5 kohtaa, jonka mukaan komissio
kantaa perustamissopimuksen 274 artiklan nojalla lopullisen vastuun talousarvion toteuttamisesta ja
suorittaa sitä varten ”tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyjä tai tekee rahoituskorjauksia”;6.12.2006 L 340/12 Euroopan unionin virallinen lehti FI
52. kehottaa jäsenvaltioita antamaan 45 kohdassa tarkoitetun omaehtoisen kansallisen lausuman; suosit-
telee, että niihin jäsenvaltioihin, jotka antavat tällaisen lausuman, sovelletaan kevennettyä tilintarkas-tusmenettelyä, mikäli komissio katsoo todellisen virheriskin olevan silloin pienempi kuin tilanteessa,jossa jäsenvaltio ei anna tällaista lausumaa;
53. kehottaa komissiota siksi perustamaan tehokkaamman ohjelman tilien jälkikäteistarkastuksia ja
hyväksymistä varten ja hyödyntämään täysimääräisesti mahdollisuutta maksujen keskeyttämiseen tairahoituskorjauksiin, jos jäsenvaltiot eivät toimita sille lausumia;
54. kehottaa lämpimästi kansallisia parlamentteja (erityisesti julkisen talouden tilinpitoa valvovia kansal-
lisia valiokuntia sekä Euroopan unionin kansanedustuslaitosten yhteisö- ja Eurooppa-asioiden valio-
kuntien konferenssiin kuuluvia valiokuntia) keskustelemaan tästä asiasta maansa hallituksen kanssa;
55. kehottaa komissiota ja tilintarkastustuomioistuinta vahvistamaan konkreettisten todisteiden pohjalta,
että jäsenvaltioiden keskushallinnossa rahoitusnäkymien kunkin toiminta-alan osalta suoritettavakonsolidointi, jonka avulla taataan yksittäisten raporttien ja/tai tarkastuskertomusten laatu, on
tehokas keino tukea kaikista yhteistyössä hallinnoitavista yhteisön varoista annettavaa yhtä yleistä
poliittista lausumaa;
Avoimuus
56. suhtautuu myönteisesti komission avoimuutta koskevaan hankkeeseen ja odottaa sen johtavan
konkreettisiin toimiin ja lainsäädännöllisiin aloitteisiin, jotka edistävät EU:n varojen käyttämisen jahallinnoimisen avoimuutta;
57. kehottaa komissiota tekemään toimivaltuuksiensa puitteissa kaikkensa, jotta jäsenvaltiot saataisiin
tuomaan tiedot yhteistyössä hallinnoitavista EU:n varoista rahoitettavista hankkeista ja edunsaajista
kaikkien saataville;
58. katsoo, että nykyinen tilanne, jossa useimmat jäsenvaltioista eivät anna julkisesti tietoja yhteistyössä
hallinnoitavista EU:n varoista rahoitettavista hankkeista ja edunsaajista, ei edistä yleistä avoimuuttaEU:ssa; kehottaa siksi painokkaasti komissiota ja jäsenvaltioita puuttumaan kyseiseen epäjohdonmu-kaisuuteen;
59. korostaa, että komission nykyinen tapa soveltaa julkaisemista ennakkoon ja jälkikäteen koskevia
sääntöjä suoran keskitetyn hallinnoinnin alaisiin varoihin on ongelmallinen, sillä tiedon hankki-minen on vaikeaa, koska eri pääosastot julkaisevat tietoja Internetissä eri tavoin;
60. kiinnittää huomion siihen, että avoimuutta on lisättävä komissiolle neuvoa antavien eri asiantunti-
jaryhmien sekä komitologiamenettelyn puitteissa toimivien komiteoiden osalta;
61. vaatii, että komissio tuo eri asiantuntijaryhmiä koskevat tiedot, mukaan lukien tiedot niiden toimin-
nasta ja jäsenistä, yleisön helposti saataville;
Kansallisten tilintarkastusvirastojen rooli
62. muistuttaa, että parlamentti piti vastuuvapauden myöntämisestä varainhoitovuodelta 2003 antamas-
saan päätöslauselmassa ensiarvoisen tärkeänä ”tutkia, kuinka kansalliset tilintarkastuselimet voisivatosallistua prosessiin aktiivisemmin” (77 kohta);
63. uskoo, että kansallisilla tilintarkastuselimillä saattaa olla tarve tietää ja siten myös velvollisuus tutkia,
onko kansallisessa tilinpidossa varmoja tai ehdollisia velkoja, jotka johtuvat unionin säädösten riittä-mättömästä noudattamisesta;
64. uskoo, että kansalliset tilintarkastuselimet voisivat tarkastaa kansallisen hallinnon tasolla perustetut
sisäisen valvonnan järjestelmät sekä tilien perustana olevien omassa maassaan suoritettujen toimien
asianmukaisuuden ja laillisuuden;6.12.2006 L 340/13 Euroopan unionin virallinen lehti FI
65. katsoo, että kansallisten tilintarkastuselinten olisi vastattava EU:n varojen paikallisen käytön valvon-
nasta, jotta keskustelu tilintarkastustuomioistuimen kansallisten toimistojen perustamisesta voitaisiinpäättää tarpeettomana;
66. katsoo, että tällainen kansallisen tason toimintaan kohdistuva tarkastus voisi osaltaan lisätä tietoi-
suutta tehokkaan valvonnan tarpeesta ja ohjata kansallisten parlamenttien jäseniä muokkaamaan
hallituksensa kantaa Ecofin-neuvostossa; kehottaa lisäksi julkisen talouden tilinpitoa valvovia kansal-lisia valiokuntia keskustelemaan asiasta maansa tilintarkastusviraston kanssa;
67. ehdottaa, että pohdittaisiin kansallisten tilintarkastuselinten ja kansallisten parlamenttien talousar-
vion valvonnasta vastaavien valiokuntien edustajien kutsumista paikalle tilintarkastustuomioistuimen
esitellessä vuosikertomuksensa Euroopan parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle;
Komission sisäisen valvonnan järjestelmä
Vuotuiset toimintakertomukset ja lausumat68. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen huomautuksen, jonka mukaan tietystä edistymisestä
huolimatta on edelleen parantamisen varaa;
69. kehottaa jäsenvaltioita takaamaan joidenkin jäsenvaltioiden hyvien toimintatapojen mukaisesti, että
kansalliset ja mahdollisuuksien mukaan myös alueelliset tilintarkastuselimet julkaisevat vuosittaisentilintarkastuskertomuksen käytetyistä EU:n varoista;
70. on huolissaan siitä, että tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen mukaan ”komission käyt-
tämät indikaattorit eivät edelleenkään vastaa tarkoitustaan eikä komissio hyödynnä niitä riittävissä
määrin sisäisen valvonnan järjestelmien laadun ja tilien perustana olevien toimien laillisuuden jaasianmukaisuuden jatkuvaan seurantaan” (vuosikertomuksen 1.53 kohta); yhtyy täysin tilintarkastus-tuomioistuimen näkemykseen (joka perustuu INTOSAIn standardeihin) siitä, että hallinnon vastuullaon kehittää indikaattoreita, jotka mahdollistavat edistymisen täsmällisen mittaamisen;
71. edellyttää, että komissio ja ennen kaikkea vuotuisten toimintakertomusten ja lausumien päälinjoista
vastaavat keskusyksiköt asettavat etusijalle sellaisten indikaattorien kehittämisen, jotka mittaavat
suoraan laillisuutta ja asianmukaisuutta;
72. suhtautuu myönteisesti pääjohtajien vuosina 2003 ja 2004 esittämiä varaumia koskevaan tilintar-
kastustuomioistuimen seurantaan (vuosikertomuksen taulukko 1.2) ja toteaa, että
— tilintarkastustuomioistuin havaitsi viidessä rahoitusnäkymien seitsemästä toiminta-alasta heik-
kouksia, joita pääjohtajat eivät olleet maininneet lausumissaan,
— kolmen toiminta-alan osalta lausumat eivät olleet olennaisia tilintarkastustuomioistuimen tarkas-
tuslausuman kannalta,
— kahden toiminta-alan osalta lausumat olivat olennaisia korjausten jälkeen,
— kahden toiminta-alan osalta lausumat olivat välittömästi olennaisia;
73. kehottaa komission pääosastoja selvittämään paremmin ne lähteet, joihin niiden antamat lausumat
perustuvat, ja varmistamaan, että lausumat antavat oikean ja riittävän kuvan tilien perustana olevientoimien osalta suoritetun virheriskinhallinnan asianmukaisuudesta;
Yhteenvetokertomus
74. palauttaa mieliin, että parlamentti kehotti vastuuvapauden myöntämisestä varainhoitovuodelta
2003 antamassaan päätöslauselmassa komissiota ”muuntamaan vuotuisen yhteenvedon konsolidoi-duksi tarkastuslausumaksi komission hallinnosta ja varainhoidon valvonnasta yleensä” (62 kohta);
75. toteaa pettyneenä, että komissio ei ryhdy suositeltuihin toimenpiteisiin ja perustelee tämän varain-
hoitovuotta 2003 koskevien vastuuvapauden myöntämispäätösten seurannasta Euroopan parlamen-
tille annetun komission kertomuksen liitteessä sillä, että
”yhteenvetokertomus on pikemminkin toimenpide, jolla komissio toteuttaa poliittista vastuulli-
suuttaan analysoimalla vuotuisia toimintakertomuksia ja niihin liittyviä ilmoituksia sekämuodostamalla kantansa tärkeisiin horisontaalisiin kysymyksiin, mukaan lukien tarvittavattoimet kysymyksissä, jotka edellyttävät komission tasolla toteutettavia korjauksia. Tämä lähesty-
mistapa perustuu uudistukseen, jolla hallinnollisia vastuita hajautettiin pääjohtajille ja yksiköiden
päälliköille vastuullisen komissaarin valvonnassa”;6.12.2006 L 340/14 Euroopan unionin virallinen lehti FI
76. korostaa, että vaikka uudistuksen jälkeen linjajohtajat (pääjohtajat) nyt kantavatkin perustellusti
lopullisen vastuun tilien perustana olevista toimista, lopullinen vastuu valvontajärjestelmistä onannettava keskushallinnolle eikä hajautettava; panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin tukeetätä näkemystä ja antoi tästä asiasta selvän suosituksen (vuosikertomuksen 1.57 kohta);
77. ei ole vakuuttunut siitä, että riskit olisivat hallinnassa, ja katsoo, ettei komissiolla ole riittäviä perus-
teita edellä mainitussa tiedonannossaan ”Yhteenvetokertomus vuodelta 2004” esittämälleen väit-teelle, jonka mukaan tilanne on yleisesti ottaen tyydyttävä (tiedonannon sivu 7);
78. toteaa, että vuotuiset toimintakertomukset ja edellä mainittu tiedonanto ”Yhteenvetokertomus
vuodelta 2004” ovat sisäisen valvontajärjestelmän osia ja että komission sisäinen valvonta ei voikoskaan olla vahvempi kuin sen takana oleva poliittinen tahto;
79. katsoo — tarjoamatta yhtä ainoaa ratkaisua — seuraavien toimenpiteiden olevan vähimmäisvaati-
muksena sille, että komissio voi kollegiona saavuttaa aseman, jossa se täyttää sitä toimielimenä
velvoittavat EY:n perustamissopimuksen 274 artiklan vaatimukset:
— koska sisäinen valvontajärjestelmä on laadittu budjettipääosaston keskitetyn varainhoidon
linjassa ja koska varainhoidon valvonnan hajauttaminen edellyttää yksittäisissä osastoissa käytet-
tävien valvontajärjestelmien vahvaa keskitettyä valvontaa, budjettipääosaston pääjohtajan olisiannettava virallinen lausunto sisäisten valvontajärjestelmien laadusta ja tehokkuudesta,
— koska yhteenvetokertomuksen laatii komission pääsihteeri, joka viime kädessä kantaa hallinnol-
lisen toiminta- ja toimeenpanovastuun, tämän olisi annettava virallinen tarkastuslausuma linja-johtajien (pääjohtajien) toimittamien yksittäisten lausumien laadusta ja autettava siten komissiotatoimielimenä muodostamaan kantansa yhteenvetokertomuksen sisältöön,
— komission sisäisen tarkastajan olisi annettava arvionsa johdon vuotuisissa toimintakertomuksissa
ja yhteenvetokertomuksessa kuvailtujen tarkastusten laadusta ja tehokkuudesta pääsihteerin
lausuman pätevyyttä koskevan tarkastuskertomuksen muodossa,
— komission asianomaisen jäsenen olisi oltava pääjohtajan lausuman toisena allekirjoittajana
(mahdollisesti kielteisen lausuman muodossa, jottei horjutettaisi tulojen ja menojen hyväksyjientoimivaltaa), sillä näin voitaisiin tuoda pääjohtajien yksittäiset lausumat ja komission kollegionaantama toimielimen lausuma lähemmäksi toisiaan;
80. kehottaa siksi komissiota ilmoittamaan kantansa näihin ehdotuksiin toimittamalla parlamentin
asiasta vastaavalle valiokunnalle yksityiskohtaisen ja kattavan kertomuksen, jossa selitetään ja tarkas-tellaan kaikkia olennaisia kysymyksiä; edellyttää, että mikäli komissio ei yhdy edellä esitettyihin
ajatuksiin, se selvittää perusteellisesti, millä muilla keinoilla se voi saavuttaa varmuuden, jota se
tarvitsee kantaakseen EY:n perustamissopimuksen 274 artiklan mukaisen vastuunsa;
Tilinpitäjä
81. muistuttaa, että se kehotti vastuuvapauden myöntämistä varainhoitovuodelta 2003 koskevan
päätöslauselmansa 10 kohdassa komissiota korottamaan nykyisen tilinpitäjän aseman talousjohta-jaksi (chief financial officer), joka toimisi 39 yksikön hallinnon institutionaalisena vastapainona; onpahoillaan siitä, että ehdotus varainhoitoasetuksen muuttamiseksi ei likimainkaan noudata tätä
suositusta; on tilintarkastustuomioistuimen kanssa täysin yhtä mieltä siitä, että ”ehdotetut [tilinpi-
täjää koskevat] muutokset eivät ole riittävän merkittäviä, jotta niillä voitaisiin ratkaista todetutongelmat”, kuten tilintarkastustuomioistuin toteaa neuvoston asetusluonnoksesta, joka koskee Eu-roopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesä-kuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 muuttamista, antamansalausunnon nro 10/2005 53 kohdassa;
82. korostaa, että ammattimaisen tilinpitäjän rooli ei rajoitu pelkästään tulojen ja menojen hyväksyjiltä
saatujen lukujen kokoamiseen ja yhdistämiseen; kiinnittää huomion siihen seikkaan, että pelkkä
tilinpitäjän allekirjoitus on vain näennäinen parannus, ellei tilinpitäjä voi vahvistaa itsenäisesti eikä
pelkästään pääjohtajilta saatujen tietojen nojalla, että tilinpäätös antaa oikean ja riittävän kuvan;6.12.2006 L 340/15 Euroopan unionin virallinen lehti FI
83. uudistaa suosituksensa, joka on yhteneväinen yksityissektorilla havaittujen parhaiden käytäntöjen
kanssa, että tilinpitäjän asema olisi korotettava talousjohtajaksi, joka vastaa erityisesti komissiontilinpäätöstietojen laadusta ja yleisesti komission sisäisen valvonnan järjestelmästä;
84. korostaa, että talousjohtajalla, joka on vastuussa komission tilinpäätöstietojen ja sisäisen valvonnan
järjestelmän laadusta, on oltava tämän laadun varmistamiseksi tarvittavat toimivaltuudet ja riittävät
resurssit, kuten mahdollisuus tutkia pääjohtajien antamien lausumien paikkansapitävyyttä;
85. suhtautuu myönteisesti komission pyrkimyksiin lisätä jäsenvaltioiden tietoisuutta EY:n perustamisso-
pimuksen 274 artiklan mukaisista velvoitteistaan, mutta on tyytymätön komission haluttomuuteentarkastella kriittisesti samaan artiklaan perustuvia omia velvoitteitaan; kehottaa siksi tilintarkastus-
tuomioistuinta antamaan lausunnon siitä, miten komissio noudattaa kyseistä artiklaa, sekä tilinpi-
täjän ja tulevan talousjohtajan asemasta ja roolista suoriteperusteisessa tilinpitoympäristössä;
86. haluaisi myös tietää, katsooko tilintarkastustuomioistuin komission sisäisen valvonnan järjestelmän
vastaavan niitä suosituksia, joita komissio antaa yksityiselle sektorille, esimerkiksi neuvostolle ja Eu-roopan parlamentille antamassaan tiedonannossa ”Yhtiöoikeuden uudistaminen ja omistajaoh-
jauksen (corporate governance) parantaminen Euroopan unionissa — etenemissuunnitelma”
(KOM(2003)0284), ja olisiko se toivottavaa;
87. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta ilmoittamaan parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle
ennen tämän päätöslauselman hyväksymistä seuraavan toisen kuukauden loppua, hyväksyykö sepyynnön tällaisen lausunnon antamisesta ja, jos päätös on myönteinen, esittämään lausuntotyölle
ohjeellisen aikataulun;
Verkoston luominen
88. kehottaa komissiota perustamaan varainhoidon valvonnasta vastaavien organisaatioiden ja elinten
verkoston, joka muun muassa kokoontuu vuosittain talousarvion valvontavaliokunnan jäsenten
läsnä ollessa ja jossa keskustellaan ja vaihdetaan kokemuksia EU:n yleisistä sisäisen valvonnan järjes-telmistä (sisäinen tarkastus mukaan luettuna) ja vastuuvelvollisuuskysymyksistä, ja edistämään sitentehokkaampaa yhteistyötä jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin välillä;
89. kehottaa parlamentin asiasta vastaavaa valiokuntaa osoittamaan unionin talousarviosta erityisiä
määrärahoja tällaista verkostoa varten;
Virheasteet, siedettävä virheriski ja kustannus–hyöty-analyysi
90. katsoo yleisen virheasteen kertovan ainoastaan sen, että jotakin on pielessä, mutta ei sitä, mikä on
ongelmana, ja uskoo, että tarvitaan täsmällistä tietoa virheiden syistä, esiintymistiheydestä, luon-
teesta ja taloudellisista vaikutuksista sekä tekijöistä, joihin olisi kohdistettava toimenpiteitä uusien
virheiden syntymisen estämiseksi tulevaisuudessa;
91. suhtautuu myönteisesti siihen, että tilintarkastustuomioistuin on kohdistanut tarkastuslausumaa
koskevat painotuksensa uudelleen niin, että keskeisenä kysymyksenä on nyt se, antavatko yhteisönja jäsenvaltioiden tasolla toteutetut seuranta- ja valvontajärjestelmät komissiolle riittävän varmuuden
tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta;
92. katsoo, että siedettävän virheriskin määrittely ennakolta on tarpeellinen askel määriteltäessä teho-
kasta ja vaikuttavaa sisäisen valvonnan kehystä;
93. katsoo lisäksi, että tilien perustana olevien toimien osalta siedettävä virheaste voidaan määrittää
vasta, kun tiedetään, paljonko varoja on osoitettava menojen tarkastamiseen; on tämän takia tyyty-
väinen edellä mainitun, yhdennetyn sisäisen valvonnan kehystä koskevan toimintasuunnitelmanavulla käynnistettyihin toimiin, joilla arvioidaan tarkastusten kustannuksia ja hyötyjä;
94. yhtyy tilintarkastustuomioistuimen edellä mainitussa lausunnossa nro 2/2004 olevassa 55 kohdassa
esittämään näkemykseen siitä, että tarkastuksista aiheutuvien kustannusten ja tarkastusten tuot-
taman hyödyn välinen suhde on keskeinen osatekijä ohjelmien ja politiikkojen valvontastrategiassa
ja että vertaamisen tulisi ”tapahtua avoimesti”;6.12.2006 L 340/16 Euroopan unionin virallinen lehti FI
95. katsoo siksi, että poliittisen ja budjettivallan käyttäjien (parlamentin ja neuvoston) olisi vahvistettava
tarkastuksista aiheutuvien kustannusten ja niillä saatavan hyödyn välinen tasapaino komission yksi-tyiskohtaisen ehdotuksen pohjalta ja että samalla olisi päätettävä siedettävän virheriskin taso; tukeesiksi komission aloitetta käynnistää toimielinten välinen vuoropuhelu vuonna 2006;
96. katsoo lisäksi, että siedettävän virheriskin taso voisi vaihdella talousarvion eri osa-alueiden välillä
toimen tyypin ja siihen liittyvien riskien mukaan;
97. kehottaa komissiota jakamaan talousarvion osa-alueet mahdollisimman yksityiskohtaisesti suuren
riskin, keskimääräisen riskin ja pienen riskin osa-alueisiin ja sopeuttamaan valvonta- ja tarkastustoi-mintansa tämän jaottelun mukaan;
98. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta ottamaan tarkastuslausumaa laatiessaan huomioon poliittisen
ja budjettivallan käyttäjien hyväksymät siedettävän riskin rajat;
Euroopan tilintarkastustuomioistuin
99. palauttaa mieliin, että tilintarkastustuomioistuimen presidentti totesi asiasta vastaavalle parlamentin
valiokunnalle Strasbourgissa 14. marraskuuta 2005 pitämässään puheessa tilintarkastustuomiois-
tuimen olevan valmistelemassa ”organisaatiotaan ja menetelmiään käsittelevää itsearviointia, jotatulee aikanaan seuraamaan vertaisarviointi”; toteaa, että tilintarkastustuomioistuimen työskentelystäei ole toteutettu riippumatonta arviointia sen jälkeen, kun tilintarkastustuomioistuin perustettiinvuonna 1977; suhtautuu aloitteeseen myönteisesti olettaen, että vertaisarvioinnissa on kyse ulko-
puolisesta arvioinnista, jollaisia toteutetaan tällä hetkellä joissakin jäsenvaltioissa, ja että arvioinnin
tavoitteena on tutkia tilintarkastustuomioistuimen työn laatua ja tarkoituksenmukaisuutta ja osoittaaselkeästi, missä suhteessa tilintarkastustuomioistuin voisi ottaa oppia muista, muun muassa jäsenval-tioista ja muista valtioista, kuten Yhdysvalloista ja Uudesta-Seelannista;
100. kehottaa tutkimaan kyseisessä arvioinnissa sitä, riittävätkö tilintarkastustuomioistuimen resurssit sen
tavoitteiden saavuttamiseen;
101. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta toimittamaan parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle
vertaisarvioinnin valmistelun osana kertomuksen, jossa tilintarkastustuomioistuin kuvailee kriittisestija ammattimaisesti vahvuuksiaan ja heikkouksiaan ja sitä, millaiset mahdollisuudet sen hallintomalliantaa sille täyttää nykyiset tehokkuus-, vaikuttavuus-, osallistavuus- ja johtajuusvaatimukset;kehottaa tilintarkastustuomioistuinta niin ikään tiedottamaan parlamentin asiasta vastaavalle valio-
kunnalle ja pääasialliselle asiakkaalleen kaikista huomattavista edistysaskelista tässä prosessissa ja
toimittamaan valiokunnalle asiaa koskevan loppukertomuksen ja välikertomuksia;
102. pyytää tilintarkastustuomioistuinta käsittelemään kyseisessä kertomuksessa vakavasti ja yksinkohtai-
sesti sitä, että sen työohjelmaan lisättäisiin tehostettuja keinoja mitata ja arvioida edistystä tehok-kaan varainhoidon valvonnan kehittämisessä;
103. suhtautuu myönteisesti tilintarkastustuomioistuimen pyrkimyksiin esittää tilintarkastustensa tulokset
paremmin ja erityisesti hyödyntää paremmin taulukkoja ja indikaattoreita, kuten arviointia rakenne-toimiin liittyvien hallinto- ja valvontajärjestelmien täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa (vuosikerto-muksen 4 luvun liite 2 ja 5 luvun liite 1); toivoo, että tällaisia taulukoita ja indikaattoreita käytettäi-siin laajemmin tulevissa kertomuksissa;
104. katsoo, että vertaileva arviointi voi olla tehokas väline, jolla voidaan arvioida jäsenvaltioiden toimia
EU:n varojen hallinnoinnin parantamiseksi; vaatii siksi, että sekä komissio että Euroopan tilintarkas-tustuomioistuin julkaisevat tiedot jäsenvaltioiden valvontajärjestelmien puutteista ja vahvuuksista;
105. pitää valitettavana, että 5 luvun liitteessä 1 oleva taulukko sisältää vain osan jäsenvaltioista, ja
kehottaa tilintarkastustuomioistuinta etsimään keinoja yksiselitteisempien ja yksityiskohtaisempien
tietojen mukaan ottamiseksi eri sektoreilla ja jäsenvaltioissa esiintyvistä heikkouksista;
106. muistuttaa, että parlamentti pyysi jo vuoden 2003 vastuuvapautta koskevassa mietinnössään, että
tarkastuslausumamenettelyä olisi kehitettävä pidemmälle, jotta saataisiin tietoa siitä, mitä paran-nuksia eri jäsenvaltioissa on kullakin sektorilla tapahtunut vuosittain;
107. muistuttaa, että tilintarkastustuomioistuimen operatiivisia yksiköitä voitaisiin vahvistaa huomatta-
vasti, jos jäsenten kabinetteihin kuuluisi vain yksi henkilö;6.12.2006 L 340/17 Euroopan unionin virallinen lehti FI
ALAKOHTAISET KYSYMYKSET
Tulot
108. toteaa, että bruttokansantulon (BKTL) perusteella määräytyvät kansalliset maksuosuudet ovat
nykyään yhteisön ylivoimaisesti merkittävin tulonlähde (kaksi kolmasosaa kaikista tuloista vuonna2004), ja ilmaisee huolensa tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksesta ilmenevistä huomatta-vista eroista jäsenvaltioiden tilastotoimistojen seuranta- ja valvontajärjestelmien välillä (vuosikerto-
muksen 3.47 kohta), sillä erot saattavat vaikuttaa niiden tietojen laatuun, joiden pohjalta jäsenval-
tioiden maksuosuudet lasketaan;
109. kehottaa komissiota tiedottamaan parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle niistä toimenpiteistä,
joita se on toteuttanut tai joihin se aikoo ryhtyä parantaakseen kansallisten tilinpäätöstietojen luotet-tavuutta, vertailtavuutta ja kattavuutta;
Yhteinen maatalouspolitiikka
110. toteaa tyytyväisenä, että tilintarkastustuomioistuin on ensimmäistä kertaa antanut myönteisen
tarkastuslausuman yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän (IACS) alaisista menoista ja että sepitää järjestelmää tehokkaana välineenä sääntöjenvastaisten menojen estämiseksi, kunhan järjestelmä
pannaan tehokkaasti täytäntöön;
111. toteaa niin ikään, että Kreikassa järjestelmää ei ole vielä pantu täysimääräisesti täytäntöön, vaikka se
olisi pitänyt ottaa käyttöön jo vuonna 1993, ja että tilintarkastustuomioistuin on myös ensimmäistäkertaa esittänyt tähän syyn, joka on se, että ”viljelijäjärjestöt valvovat tietokonejärjestelmään vietä-
vien kaikkien tietojen syöttämistä”; toteaa lisäksi, että ”näiden säännönvastaisten muutosten talou-
dellinen vaikutus on arviolta vähintään 10 miljoonaa euroa, ja koko tukihakemusten jättämiskauttakoskeva vaikutus saattaa olla paljon suurempi” (vuosikertomuksen 4.8 kohta); panee merkille, ettäKreikan hallitus on kiistänyt nämä väitteet ja on aloittanut marraskuussa 2005 neuvottelut komis-sion kanssa asian ratkaisemiseksi; katsoo, että Kreikan hallituksen olisi valvottava tietojen syöttä-mistä viljelijäjärjestöjen sijasta;
112. toteaa, että nykyisessä järjestelmässä korjaukset jäävät liian usein veronmaksajien eivätkä virheen
tehneen lopullisen tuensaajan maksettaviksi; katsoo, että korjauksilla on niin ollen vain rajallinenehkäisevä ja varoittava vaikutus tuensaajiin ja hallintoon;
113. panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin on tyytymätön todistuksen myöntävien elinten tarkas-
tustyön kattavuuteen (vuosikertomuksen 4.60 kohta), sillä varmentaminen ei anna suoraa varmuutta
siitä, että tukihakemusten esittäjien toimittamat ja maksajavirastojen maksettavaksi tulevan määränlaskemisessa käyttämät tiedot ovat oikeat ja että maksut ovat siten lailliset ja asianmukaiset; kehottaakomissiota vaatimaan yksiselitteisesti, että todistuksen myöntävät elimet tutkivat ensimmäisen tasontarkastusten toiminnan;
114. on tilintarkastustuomioistuimen kanssa täysin samaa mieltä siitä, että maksujen jälkeen tehdyt
komission tarkastukset, joihin sisältyi tarkastuskäyntejä vain kolmessa jäsenvaltiossa, ovat liiansuppeita (vuosikertomuksen 4.58 kohta) antaakseen komissiolle mahdollisuuden todeta, että se onsaanut ”kohtuullisen varmuuden yhteisön lainsäädännön noudattamisesta menojen osalta”;
Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 9/2004 metsätaloustoimenpiteistä maaseudun kehittämispolitiikassa
115. yhtyy tilintarkastustuomioistuimen esittämään arvosteluun siitä, ettei EU:ssa ole yhteisesti sovellet-
tavia metsän ja muun metsämaan määritelmiä, vaikka YK laati metsän ja metsämaan yleismääri-telmät jo kymmenen vuotta sitten; suosittelee voimakkaasti, että komissio ottaa käyttöön yhteisenvähimmäiskäsitteistön esimerkiksi unionin eri ilmastovyöhykkeiden mukaan jaoteltuina määritel-
minä; pyytää komissiota käyttämään näitä yhteisiä määritelmiä unionin metsäalan toimenpiteiden ja
menojen kohdentamiseksi paremmin;
116. tuomitsee sen, että EMOTR:n maksajavirastojen valtuudet ovat joissakin uusissa jäsenvaltioissa olleet
puutteellisia näiden valtioiden unioniin liittymisestä lähtien; pyytää komissiota saattamaan työnsäpäätökseen mahdollisimman pian, sillä EMOTR:lle myönnetään tulevina vuosina huomattavasti
määrärahoja ja asian viivästyttämisen takia kyseiset jäsenvaltiot saavat mitä luultavimmin tukensa
suunniteltua myöhemmin tai liian myöhään;6.12.2006 L 340/18 Euroopan unionin virallinen lehti FI
117. kiinnittää huomion ristiriitaan, joka vallitsee yhtäältä metsätaloustoimenpiteiden seitsenvuotisen
ohjelmakauden 2000—2006 ja sen ajaksi varattujen määrärahojen sekä toisaalta metsätaloutta edis-tävän pääasiallisen välineen välillä, jonka edunsaajille maksetaan 20 vuoden ajan vuosittainenhehtaarisidonnainen tulonmenetyskorvaus maatalousmaan metsittämisestä; on huolissaan tilintar-kastustuomioistuimen havainnosta, jonka mukaan näiden korvausten määrä on huomattavasti suu-
rempi kuin ohjelman määrärahat; pelkää tämän vuoksi, että komission henkilöstö ei voi keskittyä
nykyisiin tavoitteisiin joutuessaan hallinnoimaan tulonmenetyskorvauksia; pitää maaseudun kehittä-misen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20. syyskuuta 2005annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1698/2005 (
1) ensimmäisenä askeleena oikeaan suuntaan,
koska korvausohjelman kestoa lyhennetään asetuksessa 20 vuodesta 15 vuoteen; pyytää komissiota
antamaan uusia ehdotuksia tilanteen korjaamiseksi;
Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 3/2005 maaseudun kehittämisestä: maatalouden ympäristömenojen
todentaminen
118. toteaa, että maatalouden ympäristötoimenpiteet ovat olennainen osa EU:n uudistettua yhteistä
maatalouspolitiikkaa, vaikka ympäristömenojen varmentamiseen voi liittyä erityisiä ongelmia maata-
lousalan työvoimavaltaisuuden ja alalla vaadittavan huomattavan erityisosaamisen vuoksi;
119. huomauttaa, että kaikki jäsenvaltiot voivat ottaa mallia onnistuneista kansallisista käytännöistä,
kuten Saksan kaksivaiheisesta hyvän maatalouskäytännön varmentamisjärjestelmästä, jossa5 prosentissa viljelyksistä suoritetaan yleistarkastus ja lisäksi 1 prosentissa viljelyksistä yksityiskoh-taisempi tarkastus; lisäksi kehottaa asiasta vastaavia viranomaisia parantamaan ja hyödyntämään
paremmin paikallista osaamista ja indikaattoreita esimerkiksi käyttämällä maaseudun kehittämistä
koskevan uuden asetuksen mukaisia teknisen tuen varoja osittain tämän osaamisen lisäämiseen;
120. kehottaa komissiota arvioimaan maaseudun kehittämisohjelmien hyväksymisen yhteydessä, ovatko
ohjelmien osatoimenpiteet varmennettavissa, jotta se voisi kantaa vastuunsa paremmin;
121. pitää kaikkein tärkeimpänä, että EU:n talousarvion varoja käytetään tehokkaasti ja vastuullisesti
soveltaen periaatetta, että julkisin varoin ei rahoiteta hankkeita, joiden varmennettavuus ei ole riit-tävä;
122. kehottaa siksi komissiota, neuvostoa ja parlamenttia varmistamaan, että tätä periaatetta noudatetaan
paremmin pantaessa täytäntöön ehdotuksia ohjelmakauden 2007–2013 maatalouden ympäristöme-noiksi, lisäämättä kuitenkaan valvontamenoja ja byrokratiaa;
Rakennetoimet
123. yhtyy täysin tilintarkastustuomioistuimen näkemykseen, jonka mukaan ”jäsenvaltiot ovat näin ollen
ensisijaisessa vastuussa toimien hallinnoinnista ja menojen valvonnasta sekä tilien perustana olevientoimien oikeellisuuden ja laillisuuden varmistamisesta kansallisten tarkastuselinten tarkastamienjärjestelmien avulla” (5.7 kohta); muistuttaa komissiota ja tilintarkastustuomioistuinta siitä, että jos
rakenneohjelmille ei ole tehty riittäviä tarkastuksia, jäsenvaltiot eivät voi varmentaa kulujaan yksin-
kertaiselta ja avoimelta pohjalta;
124. ilmaisee tässä suhteessa huolensa tilintarkastustuomioistuimen erittäin vakavista havainnoista:
— ”joitakin hallinto- ja valvontajärjestelmiin liittyviä puutteita kaikissa otokseen kuuluneissa ohjel-
missa niin kaudella 1994—1999 kuin kaudella 2000—2006”,
— kauden 2000—2006 osalta […] ”useimmat tarkastetut järjestelmät kaipaavat eriasteisia paran-
nuksia, ennen kuin ne kaikilta osin vastaavat säännöksiin pohjautuvia perusvaatimuksia, jotkakoskevat vaikuttavia toimiin kohdistettavia päivittäisen hallinnoinnin tarkastuksia ja/tai riippu-mattomia otantatarkastuksia”,
— ”lukuisia laillisuuteen ja asianmukaisuuteen liittyviä virheitä menoissa, joita koskevien ilmoi-
tusten perusteella komissio suoritti maksuja vuonna 2004” (vuosikertomuksen 5.48 kohta);6.12.2006 L 340/19 Euroopan unionin virallinen lehti FI
(1) EUVL L 277, 21.10.2005, s. 1.
125. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään välittömästi kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin
päivittäisen hallinnoinnin laadun parantamiseksi vaadittavalle tasolle;
126. huomauttaa, että yhteisen maatalouspolitiikan alalla maksajavirastot voivat siirtää tiettyjä tehtäviä
valtuutetuille elimille, mutta varsinaista maksatusta ei koskaan voi siirtää muille elimille; toteaa, että
maksajavirastolla säilyy näin pääasiallinen vastuu varsinaiseen maksutapahtumaan johtavista päätök-
sistä; katsoo, että rakennetoimien alalla nykyinen tilanne, jossa hallintoviranomaiset voivat siirtäävarsinaisia maksupäätöksiä muiden elinten tehtäväksi, horjuttaa keskinäisen valvonnan tehokkuutta;pyytää siksi komissiota puuttumaan ongelmaan ripeästi ja asianmukaisesti;
127. katsoo, että valvontaa on pikemminkin parannettava kuin lisättävä ja että varmuus tilien perustana
olevien toimien asianmukaisuudesta ja laillisuudesta on saatava parantamalla ensi käden valvontaa
ennen hakemusten hyväksymistä, toimenpiteiden täytäntöönpanon aikana sekä ennen lopullisiamaksuja, eikä lisäämällä komission paikan päällä suorittamia tarkastuksia;
128. pyytää jäsenvaltioita varmistamaan, että näihin tarkastuksiin osoitetaan riittävästi varoja ja että
annetaan kunnollista ohjausta; pyytää komissiota tukemaan näitä toimia levittämällä hyviä käytän-töjä tällä alalla;
129. kehottaa jäsenvaltioita panostamaan enemmän tuensaajille suunnattavaan tiedottamiseen, jotta
nämä tuntisivat paremmin rahoitusehdot, tarkastettavaksi joutumisen todennäköisyyden ja seuraa-mukset sääntöjenvastaisuuksista;
130. toteaa, että koska rakennetoimien hallinnointiin ja valvontaan jäsenvaltioissa osallistuu lukuisia
kansallisia, alueellisia ja paikallisia virastoja ja osastoja, ehdotettu tarkastuskertomusten konsolidointi
jäsenvaltioiden keskushallinnon tasolla on tarpeellinen ja tehokas keino valvonnan parantamiseksi;
131. toteaa, että tulevaisuudessa rakennetoimiin saatettaisiin käyttää liki puolet yhteisön talousarviosta, ja
kiirehtii siksi komissiota ja jäsenvaltioita toteuttamaan ehdotetut alakohtaiset lausumat jäsenval-tioiden keskushallinnon tasolla;
132. pitää hallinto- ja valvontaelinten riippumattomuutta ensiarvoisen tärkeänä ja kehottaa komissiota
luomaan järjestelyt, joiden puitteissa komissio hyväksyy kansallisella tasolla perustetut hallinto- javalvontaelimet;
133. kehottaa komissiota esittämään mahdollisimman pian ehdotuksen, jonka mukaan vuosien 2007—
2013 rahastoasetuksissa esitetty tarkastuselin varmentaisi kaikkia yhteisön rakennerahastoja
koskevat vuoden aikana tehdyt maksupyynnöt eikä pelkästään rahoituskauden 2007—2013
ohjelmia koskevat maksupyynnöt, sillä vuosien 2000—2006 ohjelmien maksut jatkuvat vuoteen2010 saakka;
134. korostaa, että komission pitäisi yhdessä jäsenvaltioiden kanssa varmistaa, että kauden 1994–1999
ohjelmien päättämisestä opittuja seikkoja sovelletaan kauden 2000–2006 ja tulevien kausien raken-
nerahastojen ohjelmien ja koheesiorahaston hankkeiden täytäntöönpanossa; huomauttaa, että tämä
myös edellyttää, että jäsenvaltiot takaavat toimittavansa hyvissä ajoin asianmukaiset kansalliset tilin-päätösasiakirjat;
135. kehottaa komissiota esittämään kuuden kuukauden välein tulostaulukon jäsenvaltioiden edistymi-
sestä rahastoasetuksissa säädettyjen seuranta- ja valvontajärjestelmien tehokkaassa täytäntöönpa-nossa;
Sisäiset politiikat ja tutkimus
136. pyytää komissiota luomaan mahdollisimman runsaasti vakioituja menettelyjä sisäisten politiikkojen
alalla ja helpottamaan siten varainhoidon valvontaa ja vähentämään tuensaajien hallinnollistataakkaa; erityisesti vaatii komissiota noudattamaan tilintarkastustuomioistuimen toistuvasti esit-
tämää kehotusta yhdennetyn tietotekniikkajärjestelmän luomisesta viidennen, kuudennen ja tulevien
tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmien hallinnointia varten;6.12.2006 L 340/20 Euroopan unionin virallinen lehti FI
137. panee merkille, että komissio yhtyy tilintarkastustuomioistuimen huoleen korkeana pysyvästä
virheriskistä, joka johtuu lopullisten tuensaajien antamista virheellisistä kuluilmoituksista; onvakuuttunut, että menettelyjen yksinkertaistaminen edistäisi tämän ongelman ratkaisemista; pyytääsiksi komissiota harkitsemaan perusteellisesti asiaa koskevia tilintarkastustuomioistuimen ehdo-tuksia;
Työllisyys- ja sosiaaliasiat138. toteaa, että tilintarkastustuomioistuin on jälleen kerran havainnut heikkouksia rakennetoimien
hallinta- ja valvontajärjestelmissä, ja kehottaa erityisesti jäsenvaltioita toteuttamaan kiireellisestiparannuksia kansallisten tarkastuselinten ja toimivaltaisten riippumattomien viranomaisten avulla;
139. yhtyy tilintarkastustuomioistuimen suositukseen, että paikalla tehtävien hanketarkastusten määrää
olisi lisättävä; pitää tässä yhteydessä valitettavana, ettei työllisyysasioiden pääosasto ole harjoittanut
riittävästi valvontaa, jotta jäsenvaltioiden hallinta- ja valvontajärjestelmistä voitaisiin tehdä luotet-
tavia päätelmiä ajanjaksolta 2000—2006;
140. kehottaa jäsenvaltioita, komissiota ja erityisesti asiasta vastaavia pääosastoja toimimaan tehokkaassa
yhteistyössä vilpittömässä mielessä ja moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti, jottavarmistetaan, että ennen kaikkea rakennerahastojen varat osoitetaan asianmukaisesti;
141. on yhtä mieltä siitä, että työllisyyden pääosaston käyttöön ottamaa, valvontaa koskevien suositusten
seurannan sähköistä järjestelmää ei voida pitää tehokkaana, ja kannustaa komissiota laatimaan muis-tion hyvistä käytänteistä kansallisten menojen hallinnan valvonnassa ja kaikkien eri määrärahojentehokkaan käytön arvioinnissa;
142. on yleisesti ottaen tyytyväinen käyttöasteissa tapahtuneeseen edistykseen; toteaa, että tämä saattaa
johtua myös n+2-säännön soveltamisesta;
143. on yhtä mieltä siitä, että sosiaalista osallisuutta työpaikoilla koskevan Integra-yhteisöaloitteen
arvioinnista saatuja kokemuksia on hyödynnettävä, ja kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota jatka-maan toimiaan sosiaalisen koheesion lisäämiseksi;
144. on yleisesti ottaen tyytyväinen työllisyys- ja sosiaaliasioita koskevien budjettikohtien käyttöasteeseen,
mikä johtuu komission toteuttamista hallinnon parannuksista;
145. toteaa, että sisäisten politiikkojen yhteydessä ei valitettavasti voida vieläkään antaa luotettavia takeita
maksujen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta; kehottaa komissiota tutkimaan huolellisesti, voitai-
siinko kulukorvausjärjestelmää yksinkertaistaa ja voitaisiinko eri ohjelmia koskevat menettelyt ja
ohjeet laatia selkeämmin;
146. kehottaa komissiota ryhtymään käytännön toimiin menettelyjen helpottamiseksi, kun otetaan
huomioon epävarmuus siitä, mitkä ehdotukset yhteisöohjelmiin hyväksytään;
Ympäristö, kansanterveys ja elintarviketurvallisuus
147. pitää ympäristöä, kansanterveyttä ja elintarvikkeiden turvallisuutta koskevien budjettikohtien yleistä
toteuttamisastetta tyydyttävänä;
148. kehottaa komissiota kehittämään edelleen hakijoille monivuotisten ohjelmien yhteydessä tarjottavaa
apua; pitää myönteisinä pyrkimyksiä tarkentaa tarjouspyyntöjä ja tarjota hakijoille enemmän apua,jotta vältettäisiin sellaisten hankehakemusten toimittaminen, jotka selvästi eivät täytä hyväksymise-
dellytyksiä tai ovat huonosti laadittuja, mutta toteaa, että tyydyttävään tilanteeseen pääsemiseksi on
vielä tehtävä työtä;6.12.2006 L 340/21 Euroopan unionin virallinen lehti FI
149. panee merkille, että ympäristö-, kansanterveys- ja elintarviketurvallisuuspolitiikan maksuaste oli alle
80 prosenttia; tunnustaa, että maksumäärärahatarpeen suunnittelu on vaikeaa, koska komissio eijuuri voi valvoa edunsaajien ja alihankkijoiden suorittamaa laskutusta; kehottaa komissiotakuitenkin tarkastelemaan huolellisesti omia menettelyjään selvittääkseen, voisiko maksumäärära-hojen toteuttamista parantaa;
150. huomauttaa, että varainhoitoasetuksen hallinnollisten ja taloudellisten säännösten noudattaminen ei
saisi johtaa tarpeettomiin viivytyksiin avustusten myöntämisessä tai rahoitettavien hankkeiden valit-semisessa;
Sisämarkkinat ja kuluttajansuoja
151. panee tyytyväisenä merkille toimet, joita komissio on tähän mennessä toteuttanut vähentääkseen
virheriskiä tukien hallinnoinnissa, minkä seurauksena tilintarkastustuomioistuimen huomautuksissaei mainita kuluttajia koskevia toimia; panee vastaavasti tyytyväisenä merkille sen, ettei myöskään
sisämarkkinatoimista eikä tullipolitiikasta ole esitetty kriittisiä huomautuksia;
152. tiedostaa käytännön vaikeudet, joita komissiolla on sen pyrkiessä pitämään asianomaisista ohjel-
mista tukia hakevien hallinnollisen taakan mahdollisimman vähäisenä ja samalla varmistamaan
varainhoitoasetuksen ja sen soveltamissääntöjen mukaisen moitteettoman varainhoidon;
153. korostaa, että on varmistettava kuluttajansuoja-alan erityishankkeita koskevien vuosittaisten ehdo-
tuspyyntöjen asianmukainen täytäntöönpano; kehottaa komissiota soveltamaan nykyisen kuluttaja-alan ohjelman täytäntöönpanon aikana saatuja kokemuksia käytäntöön, kun se suunnittelee uutta
ohjelmaa kaudelle 2007—2013, ja ottamaan huomioon vaihtoehtoiset edunsaajat, joilla olisi
paremmat edellytykset suunniteltujen toimien täytäntöönpanemiseen;
154. korostaa pitävänsä tärkeänä tilintarkastustuomioistuimen esittämien sisäisiä tarkastusmahdolli-
suuksia ja hyväksyttyjen standardien noudattamatta jättämistä koskevien huomautusten tehokasta
seurantaa;
Liikenne ja matkailu
155. panee merkille, että vuosikertomuksessaan varainhoitovuodelta 2004 tilintarkastustuomioistuin
totesi, että energian ja liikenteen pääosasto on lisännyt vuonna 2004 huomattavasti sisäisiä tarkas-
tuksia ja tarkastettujen sopimusten arvo nousi vuodesta 2003 vuoteen 2004 52,92 miljoonastaeurosta 504 miljoonaan euroon ja komission hyväksi tehtyjen tukikelpoisten menojen korjauksetnousivat 2,53 miljoonasta eurosta 14,91 miljoonaan euroon;
156. panee niin ikään merkille, että tilintarkastustuomioistuimen mukaan liikenteen pääosaston olisi
toteutettava jatkotoimia saavuttaakseen tarkastustavoitteensa, joka on 20 prosenttia hankkeista ja35 prosenttia hankkeiden kokonaiskustannuksista, määritettävä menoilmoituksen laatimiseenkäytettävä malli ja tehtävä tarkastusta varten selvä ero tutkimusten ja urakoiden välillä;
157. panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistuimen aiempien vuosikertomusten huomau-
tusten seurauksena vuonna 2004 hyväksyttiin uusi komission mallisopimus, jossa tukikelpoiset jatukeen oikeuttamattomat menot on määritelty aikaisempaa tarkemmin;
158. toteaa huolestuneena, että vaikka liikenneturvallisuuteen osoitetuista maksusitoumusmäärärahoista
käytettiin 93 prosenttia, maksumäärärahoista käytettiin ainoastaan 60 prosenttia;
159. on pettynyt siihen, että matkustajien oikeuksien suojaamiseen osoitetuista maksusitoumusmäärära-
hoista käytettiin vain 25 prosenttia ja maksumäärärahoista vain 11 prosenttia;
160. panee merkille, että myös Marco Polo -ohjelman maksumäärärahojen toteutus jäi alhaiseksi ja että
tämä johtui tekijöistä, joihin yhteisö ei voinut vaikuttaa, ja että monet ennakkomaksut jäivät maksa-
matta, koska jotkut hankkeet eivät olleet valmiita toimittamaan vaadittua pankkitakuuta tai käyttivät
vääriä pankkitakuulomakkeita;6.12.2006 L 340/22 Euroopan unionin virallinen lehti FI
161. toteaa erittäin tyytyväisenä, että merkittävään Euroopan laajuisten liikenneverkkojen budjettikohtaan
varatuista maksusitoumusmäärärahoista maksettiin 100 prosenttia ja maksumäärärahoista95,82 prosenttia, mistä voi tehdä sen johtopäätöksen, että määrärahoja on ehdottomasti lisättävätulevaisuudessa;
Kulttuuri ja koulutus
162. kannattaa tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen sisäisiä politiikkoja koskevassa 6 luvussa
esittämää suositusta, että virheriskiä on pienennettävä ottaen erityisesti huomioon koulutusta, kult-tuuria, nuorisoa ja tiedotusvälineitä koskevien EU:n ohjelmien edunsaajien erityispiirteet;
163. panee tyytyväisenä merkille komission vastaukset, joiden mukaan se jatkaa pyrkimyksiään tehostaa
sisäisiä valvontajärjestelmiä panemalla täytäntöön toimet, jotka se esitti tiedonannossaan suunnitel-
masta yhdennetyn sisäisen valvonnan kehyksen kehittämiseksi;
164. korostaa, että komission on tärkeää kiinnittää huomiota tukien edunsaajien menettelyihin liittyviin
vaikeuksiin ja pullonkauloihin hankkeiden hallinnoinnissa; kehottaa asianomaisia komission yksik-köjä etsimään ratkaisuja ja muotoilemaan ne tietoiskuiksi ja levittämään ne edunsaajille sekäsisäisten menettelyjen kehittämistä tähtäävää toimintaa varten;
165. palauttaa mieliin aikovansa kiinnittää runsaasti huomiota väli- ja jälkiarviointia koskeviin kertomuk-
siin tulevien elinikäistä oppimista, kulttuuria, tiedotusvälineitä, nuorisoa ja kansalaisten Eurooppaa
koskevien ohjelmien yhteydessä ja kannattaa edistystä mittaavien indikaattorien laajempaa käyttöä;
166. korostaa, että on tärkeää tehostaa monikielisiä menettelyitä kansalaisille ja EU:n ohjelmien mahdolli-
sille edunsaajille suunnattujen ehdotuspyyntöjen yhteydessä;
167. panee merkille tiettyjen tärkeiden lehdistöä ja viestintää koskevien budjettikohtien alhaisen toteutu-
sasteen ja katsoo, että tämä heikentää tehokasta viestintäpolitiikkaa, joka kykenisi heijastamaan riit-
tävällä tavalla unionin tulevaisuudesta käytävän keskustelun tarvetta;
Sukupuolten tasa-arvo
168. panee merkille, että vuosi 2004 oli laajentumisvuosi ja että talousarvion ensisijaisena tavoitteena oli
helpottaa ennakoivasti kymmenen uuden jäsenvaltion yhdentymisprosessia;
169. pitää valitettavana, että vastuuvapautta koskevassa kertomuksessa ei anneta riittävästi merkityksel-
listä tietoa siitä, miten onnistuneesti tämä ensisijainen tavoite on saavutettu talousarvion avulla, jaetenkään naisten yhtäläisistä mahdollisuuksista laajentuneessa unionissa;
170. muistuttaa komissiota siitä, että Nizzan sopimuksen määräysten mukaan hyvin suurta osaa yhteisön
toimintalinjoista ja toimenpiteistä on tarkasteltava tasa-arvoisten mahdollisuuksien kannalta;
171. toistaa tasa-arvonäkökohtien huomioimisesta julkisten talousarvioiden laatimisessa (gender
budgeting) 3. heinäkuuta 2003 antamassaan päätöslauselmassa (
1) komissiolle esittämänsä pyynnön
ja on pahoillaan siitä, ettei vastuuvapautta koskevassa kertomuksessa anneta parlamentille mahdolli-
suutta arvioida talousarvion vaikutusta sukupuolten tasa-arvon näkökulmasta; pitää valitettavana,ettei käytettävissä ole tietoja rahoituksesta, jota eri budjettikohdista on myönnetty sukupuolten tasa-arvon edistämiseen;
172. vaatii, että jokaisessa vastuuvapautta koskevassa kertomuksessa annetaan merkityksellisiä tietoja
sukupuolten välisen tasa-arvon valtavirtaistamisesta; pitää valitettavana, ettei komissio ole antanut
tietoja tästä asiasta; toistaa vaatimuksensa sukupuolen mukaan eriteltyjen tietojen esittämisestä
vastuuvapautta koskevassa kertomuksessa;
173. pitää myönteisenä vuoden 2004 talousarvion toteutuksessa rakennerahastojen tavoitteiden ja ohjel-
makauden suhteen saavutettua edistystä, josta kertoo se, että maksumäärärahojen toteutusaste oli99 prosenttia eli huomattavasti vuoden 2003 toteutusastetta (89 prosenttia) korkeampi;6.12.2006 L 340/23 Euroopan unionin virallinen lehti FI
(1) EUVL C 74 E, 24.3.2004, s. 746.
174. panee merkille Daphne-ohjelman maksumäärärahojen alhaisen toteutusasteen, mutta hyväksyy
komission esittämät perustelut, joiden mukaan ohjelmasta tuettujen hankkeiden laatustandardit onpidettävä korkeina;
175. kehottaa jäsenvaltioita, komissiota ja asiasta vastaavia komission pääosastoja tekemään vilpittö-
myyden ja moitteettoman varainhoidon sääntöjä noudattaen tehokasta yhteistyötä sen hyväksi, ettäsidotut määrärahat pystytään toteuttamaan asianmukaisesti etenkin rakennerahastojen osalta;
176. kehottaa komissiota, ottaen huomioon yhteisön eri ohjelmiin osallistumista koskevien ehdotusten
hyväksymiseen tällä hetkellä liittyvät epävarmuustekijät, toteuttamaan käytännön toimia, joidentarkoituksena on helpottaa menettelyitä ja vähentää näitä ehdotuksia toimitettaessa aiheutuviakustannuksia;
Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue
177. panee tyytyväisenä merkille, että vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen talousar-
vion toteuttamisessa on edistytty jonkin verran; pitää kuitenkin erittäin valitettavana maksumäärära-hojen edelleenkin hyvin alhaista toteutusastetta (tilintarkastustuomioistuimen mukaan se oli
83,8 prosenttia, kun vuonna 2003 se oli 68 prosenttia), joka johti maksattamatta olevien määrien
huomattavaan kasvuun (160 miljoonasta eurosta 238 miljoonaan euroon); kehottaa oikeus-, vapaus-ja turvallisuusasioiden pääosastoa parantamaan edelleen talousarvion toteutusta ja vähentämäänmaksattamatta olevia määriä;
178. pitää valitettavana sitä, että tilintarkastustuomioistuin joutui varainhoitovuoden 2004 vuosikerto-
muksessa toistamaan huomautuksensa Euroopan pakolaisrahaston toteutuksesta jäsenvaltioissa jaerityisesti valvontajärjestelmien puutteellisuuksista; tähdentää, että jäsenvaltioiden on toteutettavatarpeelliset valvontajärjestelyt taatakseen yhdessä hallinnoitavien uusien rahoitusnäkymien ohjelmien
asianmukaisen täytäntöönpanon; kehottaa komissiota tarjoamaan jäsenvaltioiden viranomaisille
hyvissä ajoin tarkoituksenmukaista koulutusta uusia ohjelmia varten;
179. pitää valitettavana sitä, että komissio ei edelleenkään hyväksynyt Eurojustin talousarvioon sovellet-
tavaa varainhoitoasetusta;
Ulkoiset toimet
180. pyytää tilintarkastustuomioistuimen suositusten mukaisesti komissiota selvittämään YK:n virastojen
kanssa tilintarkastustuomioistuimen oikeudet tutustua niiden hallinnoimiin hankkeisiin, jotta tilin-
tarkastustuomioistuin voisi toteuttaa tarvittavat paikan päällä suoritettavat tarkastukset;
181. pyytää komissiota ilmoittamaan parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle, milloin ja miksi se
rahoittaa merkittävästi YK:n virastojen toimintaa;
182. pyytää tilintarkastustuomioistuinta raportoimaan siitä, miten EU:n myötävaikutus voidaan pysyttää
tunnistettavana YK:n toiminnassa, ja kertomaan, mitä etua voidaan saavuttaa rahoittamalla
toimintaa YK:n kautta eikä komission ulkosuhteisiin liittyvien toimien kautta;
183. ilmaisee huolensa hankkeiden täytäntöönpano-organisaatioita koskevista tilintarkastustuomiois-
tuimen havainnoista, kuten näiden organisaatioiden sisäisen valvonnan puutteista ja virheiden
huomattavasta määrästä tilien perustana olevissa toimissa; kehottaa EuropeAidia kiinnittämään ylei-sessä riskiarvioinnissaan erityistä huomiota toteutusasteeseen ja tehostamaan tarkastuksiaan täytän-töönpano-organisaatioissa;
184. pyytää komissiota varmistamaan, että EuropeAidin CRIS-tietojärjestelmään syötetään tiedot kaikista
— myös lähetystöjen ja täytäntöönpano-organisaatioiden suorittamista — tarkastuksista, jotta nämätiedot voidaan yhdistää vastaaviin hankeseurantatietoihin ja saattaa päätoimipaikan yksiköidensaataville; on tyytyväinen, että komissio haluaa tutkia ehdotusta, mutta kehottaa kuitenkin komis-
siota panemaan mahdollisimman pian täytäntöön tilintarkastustuomioistuimen kyseisen suosi-
tuksen;6.12.2006 L 340/24 Euroopan unionin virallinen lehti FI
185. tunnustaa, että EuropeAid on reagoinut Euroopan parlamentin vaatimukseen avoimuuden lisäämi-
sestä, ja antaa täyden tukensa tarkastusjärjestelmän parantamisvaatimuksille, mutta pitää valitetta-vana, että uudet menettelyt ovat huomattavasti entistä monimutkaisempia, raskaita ja aivan liianhitaita toteuttaa; huomauttaa, että menettelyitä on välttämätöntä aidosti yksinkertaistaa unohtamattakuitenkaan alkuperäistä tavoitetta; pitää näin ollen tervetulleena EuropeAidin päätöstä yksinker-
taistaa 1. helmikuuta 2006 alkaen sille toimitettujen ehdotusten arviointimenettelyä keventääkseen
hakijaorganisaatioiden taakkaa hakemuksen tueksi esitettävien asiakirjojen ja hakukelpoisuusta-keiden osalta;
186. vaatii, että sekä ohjelmien laatua että niiden sitomis- ja maksuastetta korostetaan yhtä paljon;187. kehottaa komissiota tiedottamaan parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle sen nykyisistä
käytännön toimista ja tulevista suunnitelmista, joilla pyritään vähentämään hankkeiden täytäntöön-
panoon ja rahoittamiseen liittyviä riskejä ympäristössä, joka on erityisen altis korruptiolle ja jossakeskinäinen valvonta ja hallintorakenteet ovat heikkoja; arvostaisi myös komission näkemystä siitä,missä määrin tästä aiheutuvat riskit ovat hallittavissa EY:n perustamissopimuksen määräystenmukaisesti;
188. toistaa näkemyksensä, jonka mukaan on kouriintuntuvin tuloksin pystyttävä osoittamaan, että
hajauttamisesta aiheutuvat huomattavat lisäkustannukset ovat perusteltuja; pitää täten myönteisenä,
että tilintarkastustuomioistuin arvioi, kuinka tehokkaasti hajauttaminen on toiminut lähetystöissä,kuten parlamentin ulkoasiainvaliokunta vaati vastuuvapautta vuodelta 2002 koskeneessa lausunnos-saan; panee kuitenkin merkille tilintarkastustuomioistuimen toteamuksen, että suunnittelun ”tiet-tyihin ongelma-alueisiin on edelleen kiinnitettävä huomiota”;
189. myöntää, että yksittäisen rahoittajan tuen vaikutusta on vaikea mitata silloin, kun rahoittajia on
monia; pitää kuitenkin valitettavana, että komissio aikoo siirtyä kehitysyhteistyössä tuloshakuiseenlähestymistapaan vahvistamatta menetelmiä, joilla arvioidaan yhteisön yhteistyön erityistuloksiakeskeisiin vuosituhannen kehitystavoitteisiin nähden;
190. on tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että käyttöön tulisi ottaa indikaattorit,
jotka ovat objektiivisia, hyödyllisiä, kattavia ja tuen tuotosta kuvastavia (Erityiskertomus nro
4/2005, 63 kohta); luottaa siihen, että kyseiset indikaattorit kehitetään kaudeksi 2007—2013;
191. pitää valitettavana sitä, että komission mukaan peruskoulutukseen ja perusterveydenhuoltoon osoi-
tettiin määrärahoja vuonna 2004 yhteensä ainoastaan 4,98 prosenttia, mikä on kaukana parla-mentin asettamasta 20 prosentin tavoitteesta; kaipaa mielekästä vuoropuhelua komission kanssasiitä, miten tätä lukua voitaisiin parantaa;
192. pitää ehdottoman tärkeänä sitä, että vuosituhannen merkittävimpiin kehitystavoitteisiin kuuluvat
terveydenhuolto- ja koulutusala asetetaan seuraavissa maakohtaisia strategia-asiakirjoja koskevissaneuvotteluissa selkeämmin etusijalle;
193. on tyytyväinen siihen, että alakohtaista talousarviotukea (
1) pidetään keinona lisätä koulutus- ja
terveydenhuoltoalan rahoitusta; pitää tätä vaihtoehtoa yleistä talousarviotukea tehokkaampana jopasilloin, kun sen ehtona on alalla tapahtuva edistys;
194. arvostaa komission roolia julkisia menoja ja taloudellista vastuuta koskevassa ohjelmassa (PEFA),
joka auttaa vähentämään talousarviotukeen luonnostaan liittyviä riskejä; panee kuitenkin merkille,että tilintarkastustuomioistuin toteaa, että julkistalouden hallinnoinnin seurantatehtävien jakaminenEuropeAid-yhteistyötoimiston ja kehitysyhteistyön pääosaston kesken ”on toimivaa ainoastaan siitäsyystä, että näiden kahden yksikön henkilöstöillä on hyvät keskinäiset suhteet” (Erityiskertomus nro
2/2005, 65 kohta);
195. onnittelee komissiota siitä, että se on nostanut vuosi vuodelta sekä maksusitoumusten että maksu-
määrärahojen määrää ulkoisen tuen hallintouudistuksen jälkeen ja että se on organisoinutEuropeAidin uudelleen siten, että tämä tarjoaa parempaa tukea hajautetuille lähetystöille; jakaakomission huolen (
2) siitä, että lähetystöihin on palkattava ajoissa pätevää henkilöstöä hoitamaan
etenkin rahoitus-, sopimus- ja tarkastusasioita;6.12.2006 L 340/25 Euroopan unionin virallinen lehti FI
(1) DEVE-valiokunnan kyselyn vastaukset, kysymys 1.4.
(2) DEVE-valiokunnan kyselyn vastaukset, kysymys 5.2.
196. on tyytyväinen, että henkilöstön keskimääräinen lukumäärä hallinnoitua 10 000 000 euroa kohden
nousi vuoden 1999 4,1:stä 4,8:aan vuonna 2004; pitää valitettavana sitä, että tämä luku onhuomattavasti alhaisempi kuin eurooppalaisten rahoittajien keskiarvo ja on nyt laskussa;
197. kehottaa komissiota varmistamaan, että kehityspolitiikan hallinnollisia valmiuksia Bulgariassa ja
Romaniassa vahvistetaan ennen maiden liittymistä EU:hun;
Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 10/2004 yhteisön ulkopuolelle suunnattavan tuen hallinnoinnin
hajauttamisesta komission lähetystöille
198. kehottaa komissiota parantamaan kustannusindikaattoreitaan ja vauhdittamaan tuen toimittamisno-
peuden ja laadun mittareiden kehittämistyötä, jotta hajauttamisprosessin kustannuksia ja etujavoitaisiin arvioida paremmin;
199. kannustaa komissiota edelleen parantamaan päätoimipaikasta lähetystöille annettavan tuen laatua;200. kannustaa komissiota jatkamaan ponnistelujaan, jotta voitaisiin varmistaa henkilöstötarpeiden täyt-
tyminen sekä päätoimipaikassa että lähetystöissä, ja lisäämään edelleen koulutusta;
201. kehottaa komissiota lisäämään ponnistelujaan, jotta voitaisiin vähentää viivästymisiä muiden tahojen
kuin lähetystöjen toteuttamien hankkeiden täytäntöönpanossa;
202. suhtautuu myönteisesti komission toimiin rahoitus- ja sopimusmenettelyjen selkiyttämiseksi ja
yhdenmukaistamiseksi;
203. painottaa, että lähetystöissä on sovellettava tehokkaasti 24:ää sisäisen valvonnan standardia;
204. pyytää tilintarkastustuomioistuinta antamaan valtioista riippumattomien järjestöjen rahoitusta käsit-
televän kertomuksen, jossa se kertoo, miten valtioista riippumattomat järjestöt olisi sen mielestä
märiteltävä, kuinka suuri osuus näiden järjestöjen resursseista on yhtäältä komission rahoittama ja
toisaalta peräisin mistään hallintoelimestä riippumattomilta yksityisiltä yhteisöiltä, ja pyytää lisäksitilintarkastustuomioistuinta analysoimaan etuja, jotka syntyvät siitä, että hankkeita toteuttavatkansalaisjärjestöt eivätkä yksityiset yritykset;
205. pyytää lisäksi tilintarkastustuomioistuinta tarkastelemaan erikseen, onko Euroopan parlamentin
vuonna 1992 perustama talousarvion luku 19 04 Demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva Euroop-palainen aloite (EIDHR) toteutettu kokonaisuudessaan asianmukaisesti;
Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 4/2005 Aasian maiden kanssa tehtävän taloudellisen yhteistyön
hallinnoinnista komissiossa
206. pitää tervetulleena tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomusta Aasian maiden kanssa tehtävän
taloudellisen yhteistyön hallinnoinnista komissiossa; panee merkille, että tilintarkastustuomiois-
tuimen mukaan menojen kohdentamisessa on ollut puutteita ja että Aasian laajuisten hankkeidenhakumenettelyt olivat liian monimutkaiset; pitää myönteisenä havaintoa, että tarkastetut hankkeetolivat tavoittaneet huomattavan joukon edunsaajia; tukee suositusta, että komission olisi varmistet-tava, etteivät hakumenettelyt ole tarpeettoman monimutkaisia, että lähetystöt antavat hakijoille riit-
tävästi apua ja että hankkeen kestävyyteen kiinnitetään enemmän huomiota;
207. kehottaa komissiota selkiyttämään Aasian maille annettavan EU:n tuen toimintakehystä keskitty-
mällä pieneen määrään paremmin määriteltyjä avainalueita ja siten parantamaan avun tehokkaan
täytäntöönpanon edellytyksiä ja mahdollistamaan tulos- ja vaikutuslähtöisemmän toimintatavan;
208. kehottaa komissiota vauhdittamaan toimiaan saavutetun edistymisen mittaamiseen soveltuvien indi-
kaattorien kehittämiseksi ja huolehtimaan tarpeellisesta seurannasta saavutettujen tulosten arvioimi-
seksi;6.12.2006 L 340/26 Euroopan unionin virallinen lehti FI
209. odottaa komission yksinkertaistavan varainhoitoasetuksen ja Euroopan yhteisöjen yleiseen talousar-
vioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom)N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23. joulukuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY,Euratom) N:o 2342/2002 (
1) meneillään olevan uudistuksen yhteydessä sopimus- ja tukimenettelyjä
erityisesti pienimuotoisten hankkeiden osalta, jotta sääntöjä voidaan soveltaa sekä joustavasti, tehok-
kaasti että moitteettoman varainhoidon periaatetta noudattaen;
Liittymistä valmistelevat toimet
210. kehottaa komissiota uudistamaan liittymistä valmistelevien hankkeiden suunnittelua kohdistamalla
hankkeet paremmin ja yksinkertaistamalla niiden tavoitteita ja edellytyksiä; yhtyy tilintarkastustuo-
mioistuimen näkemykseen, jonka mukaan näin voitaisiin vähentää täytäntöönpanoon liittyvää
virheriskiä; on vakuuttunut siitä, että hankesuunnittelun yksinkertaistaminen helpottaisi myöstulosten arvioimista;
211. myöntää, että komission on autettava unioniin liittyvien valtioiden kansallisia viranomaisia valvo-
maan EU:n menoja itse täysin hajautetusti; toteaa, että komission on samalla paikattava heikkouksia
liittyvien maiden varainhoidossa pitämällä vastuu jälkikäteistarkastuksista yhteisön lähetystöillä;
katsoo kunnolliseen riskinhallintaan tällä alalla kuuluvan, että komissio pitää yllä tasapainoa näidenkahden tahon välillä;
212. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen havainnon, että Bulgarian ja Romanian hallintokapasi-
teetissa on edelleen puutteita, pitää jo tehtyjä parannuksia myönteisinä ja kehottaa Bulgarian ja
Romanian viranomaisia edelleen parantamaan liittymistä valmistelevan tuen valvontaa, jotta ne
olisivat valmiita käyttämään rakennerahastoja entistä tehokkaammin; kehottaa samalla komissiotaparantamaan näiden varojen hallintoa ja kohdentamista;
Hallintomenot
Virastoja koskevat kysymykset
213. panee tyytyväisenä merkille komission antaneen ehdotuksen virastoja koskevaksi toimielinten väli-
seksi sopimukseksi, kuten parlamentti pyysi virastoja koskevissa vuoden 2003 vastuuvapausmietin-nöissään; kehottaa neuvostoa käynnistämään mahdollisimman nopeasti neuvottelut, jotta komissionlaatiman luonnoksen pohjalta voitaisiin tehdä sopimus ottaen huomioon periaatteet, jotka parla-
mentti hyväksyi 13. tammikuuta 2004 Euroopan unionin sääntelyvirastojen toimintakehyksestä (
2)
ja 1. joulukuuta 2005 Euroopan unionin sääntelyvirastoista (3) antamissaan päätöslauselmissa;
214. toteaa, että varainhoitoasetus laadittiin ensisijaisesti komissiota ajatellen; on tietoinen siitä, että viras-
toja koskeva varainhoidon puiteasetus (4) ja myöhemmät kunkin viraston omat varainhoitoase-
tukset (5) laadittiin siten, että ne myötäilevät mahdollisimman tarkasti yleistä varanhoitoasetusta;
huomauttaa, että komission tarpeisiin sovitettu varainhoitoasetus ei välttämättä aina sovellu paljon
pienemmille virastoille; pyytää komissiota varmistamaan, että virastojen tarpeet otetaan riittävästi
huomioon meneillään olevassa varainhoitoasetuksen uudistuksessa;
215. pitää välttämättömänä, että virastojen vastuuta EU:n veronmaksajien rahojen käytöstä kehitetään, ja
katsoo siksi, että virastojen on oltava vastuuvelvollisia viraston toimialasta vastaaville parlamentinvaliokunnille;6.12.2006 L 340/27 Euroopan unionin virallinen lehti FI
(1) EYVL L 357, 31.12.2002, s. 1.
(2) EUVL C 92 E, 16.4.2004, s. 119.
(3) Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2005)0460.
(4) Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY,
Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19. marras-
kuuta 2002 annettu komission asetus (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72).
(5) EUVL L 245, 29.9.2003, s. 1.
216. katsoo, että virastot tarvinnevat henkilöstön palkkaamisessa enemmän apua kuin suuremmat
toimielimet, joilla luultavasti on näissä asioissa apunaan laajempi ja kokeneempi hallinto-osasto;kiirehtii EY:n henkilöstövalintatoimistoa (EPSO) vastaamaan myönteisesti virastojen pyyntöihin avunsaamiseksi henkilöstön palvelukseen ottamisessa; pyytää komissiota asettamaan virastojen käyttöönmyös muita monialaisten yksiköiden toimintoja, kuten koulutus- ja oikeudellisen yksikön palveluja;
217. pyytää komissiota raportoimaan virastojen sisäisen tarkastuksen tilanteesta kuvaillen kunkin
viraston sisäisen tarkastuksen valmiuksia sekä komission tarjoamia sisäisen tarkastuksen palveluja
neuvonnasta varsinaisiin tarkastuksiin;
218. panee merkille, että YK ei näytä kykenevän kunnolla noudattamaan Euroopan jälleenrakennusvi-
rastoa koskevaa komission ja YK:n välistä rahoitussopimusta, minkä vuoksi tilintarkastustuomiois-tuin ei useinkaan pysty valvomaan Yhdistyneiden Kansakuntien Kosovon-siviilioperaation (UNMIK)hallinnoimiin tai valvomiin sopimuksiin liittyvien maksujen varainhoitoa ja niiden perustana olevia
asiakirjoja asianmukaisesti; panee merkille Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin varaerityisedus-
tajan lausunnon siitä, että kaikkien asiakirjojen on oltava saatavilla tilintarkastustuomioistuimenpyynnöstä; kiirehtii kuitenkin komissiota tarkastelemaan uudelleen YK:n kanssa tehtyä rahoitussopi-musta; katsoo, että Euroopan jälleenrakennusviraston mahdollista lakkauttamista ei pidä toteuttaaennalta määrätyn aikataulun mukaisesti, vaan taloudellisten ja poliittisten kriteerien ja tilanteidenperusteella ja hyödyntäen täysipainoisesti lisäarvoa, jota viraston asiantuntemus ja taitotieto on
vuosien kuluessa luonut, ja pyytää komissiota perusteellisen loppuarvioinnin tehtyään harkitsemaan,
olisiko asianmukaista antaa ehdotus jälleenrakennusviraston toimivaltuuksien muuttamisesta siten,että nykyistä asiantuntemusta ja taitotietoa voitaisiin käyttää jälleenrakennusavun antamiseen kaik-kialla, missä apua tarvitaan, esimerkiksi Irakissa, Afganistanissa, Pakistanissa, Intiassa ja hyökyaallonkohteeksi joutuneissa maissa, sen jälkeen kun ECHO on ensin toimittanut apua välittömiin humani-
taarisiin tarpeisiin;
219. kehottaa komissiota auttamaan Euroopan ympäristövirastoa ratkaisemaan Tanskan viranomaisten
kanssa meneillään olevan kiistan epäasianmukaisesti maksettujen verojen palauttamisesta;
220. toteaa pettyneenä, että komission ja Euroopan unionin elinten käännöskeskuksen välinen kiista
henkilöstön eläkemaksuista on yhä ratkaisematta; kehottaa komissiota vauhdittamaan ponnistelu-jaan kiistan ratkaisemiseksi.6.12.2006 L 340/28 Euroopan unionin virallinen lehti FI