Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston päätökseksi kolmannesta monivuotisesta ohjelmasta pk-yritysten hyväksi Euroopan unionissa (1997 2000)" () (96/C 295/02)

Neuvosto päätti 10. huhtikuuta 1996 EY:n perustamissopimuksen 130 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 19. kesäkuuta 1996. Esittelijänä oli Colin Lustenhouwer ja apulaisesittelijänä Henri Malosse.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 337. täysistunnossaan (heinäkuun 10. päivän 1996 kokouksessa) seuraavan lausunnon 90 äänestäessä puolesta ja yhden pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Pienten ja keskisuurten yritysten merkitys työllisyydelle, kasvulle ja kehitykselle sekä niiden vaikutus Euroopan markkinoiden kilpailusuhteisiin on tunnustettu laajalti viime vuosina. Sen jälkeen myös pk-yritysten itseisarvon tunnustaminen lisääntyy, koska tulee alati ilmeisemmäksi, että yhteiskuntiamme rikastuttava yksityisyrittäjyys voi rakentaa siltoja työn ja pääoman perinteisten vastakohtaisuuksien välille. Tämä merkitys käy ilmi useista tutkimuksista, ja onneksi myös monilla politiikan aloilla kiinnitetään huomiota pk-yritysten erityisasemaan. Ensimmäisestä pk-yrityksiä koskevasta lausunnostaan () alkaen TSK on painottanut pk-yritysten tason integroimista yhteisön politiikkaan ja sittemmin toteuttanut ajatusta merkittävästi. Kyseinen komission ehdotus eritystoimista pk-yritysten hyväksi kuuluu tähän ajatteluun ja on seurausta useista neuvoston () ja Euroopan parlamentin lausunnoista, jotka koskevat täydentävän pk-yrityspolitiikan tarvetta.

1.2. Vuosien 1997 2000 ohjelmaan kuuluu seuraavia toimenpiteitä: suotuisten olojen luominen pk-yrityksille koko EU:ssa, eurooppalaisten pk-yritysten kilpailukyvyn parantaminen sekä eurooppalaistamisen ja kansainvälistymisen edistäminen. Ohjelma koskee kaikkia pieniä ja keskisuuria yrityksiä riippumatta niiden toiminta-alasta tai yritysmuodosta. Komitea huomauttaa tässä yhteydessä erityisesti, että ohjelman on tästä syystä oltava avoin myös mm. osuustoimintayrityksille.

Komission ehdotus on siinä mielessä suppea, että siinä säädetään oikeudellinen ja taloudellinen perusta täydentäville erityistoimenpiteille, jotka eivät kuulu mihinkään muuhun yhteisön politiikan alaan. Pk-yritystoiminnan integroiminen muuhun politiikkaan on osa ns. pk-yritysten hyväksi laadittua integrointiohjelmaa (), joka on tarkoitus toteuttaa lyhyellä aikavälillä. Koska TSK aikoo oletettavasti antaa tästä erillisen lausunnon, tämä lausunto rajoittuu kyseisessä monivuotisessa ohjelmassa tehtyihin ehdotuksiin.

1.3. Huhtikuun 28. päivänä 1993 antamassaan lausunnossa TSK ilmaisi mielipiteensä edellisestä monivuotisesta ohjelmasta, joka päättyy vuoden 1996 lopussa. TSK yhtyi silloin lähes yksimielisesti komission ehdotuksiin, mutta ilmaisi olevansa huolestunut suppeista ehdotuksista, jotka koskivat käsityön, kaupan ja jakelun kaltaisia aloja.

Lokakuun 21. 22. päivänä 1992 antamassaan lausunnossa () komitea käsitteli syvällisemmin käsityöalan erityisasemaa ja tilannetta. TSK päätti äskettäin ajankohtaistaa aiheen käsittelyn oma-aloitteisella lausunnolla, joka koskee nimenomaan käsityöläisyyttä. Kertauksen välttämiseksi on tarkoitus mainita käsityöalaa koskevat erityisseikat tulevassa lausunnossa vain ohimennen.

1.4. Läheisyysperiaate mainitaan selvästi neuvoston muodollisen päätösehdotuksen kohdassa 3, jossa määrätään, että komissio ryhtyy toimenpiteisiin vain mikäli jäsenvaltiot eivät itse pysty niihin. Komitea tukee tätä ajatusta täysin. Kuitenkin juuri yllä mainittuihin toimenpiteisiin, jotka täydentävät muuta yhteisön politiikkaa, pätee lisäksi, että yhteisötasolla voidaan toimia vain kun on kyse lisäarvosta ja täydentävyydestä. Lähitasolla toimivien paikallisviranomaisten on avustettava edelleen vain vähän kansainvälisesti toimivia pk-yrityksiä niiden rakenteellisten heikkouksien voittamisessa. Yhteisön hankkeiden on myös oltava luonteeltaan täydentäviä tai niiden on toimittava tosiasiallisena esimerkillisenä käytäntönä tilanteesta hyötyville pienyrityksille, joita asia ei suoraan koske. Komitea toistaa myös vetoomuksensa pk-yrityksiä koskevien esimerkkihankkeiden tulosten hyvästä levittämisestä.

1.5. Neuvosto hyväksyi Cannesin huippukokouksessa kesäkuussa 1995 julkilausuman pk-yritysten ja käsityöalan merkittävästä vaikutuksesta työllisyydelle.

1.5.1. Komission puheenjohtaja Jacques Santer ilmoitti puheessaan Euroopan parlamentille tammikuun 31. päivänä 1996 "työllisyyttä koskevasta eurooppalaisesta luottamussopimuksesta". Sopimuksessa on kolme pääkohtaa: pk-yritykset, suuret eurooppalaiset verkostot sekä tutkimus ja kehitys.

Tämän vuoksi kyseinen monivuotinen ohjelma ei ole ainoa EU:n poliittinen väline pk-yritysten perustamiseksi ja kehittämiseksi. Sen tulee olla keskeisesti mukana muissa unionin toiminta- ja lainsäädäntöohjelmissa, etenkin niissä, jotka koskevat sisämarkkinoita, rakennevälineitä, opetus- ja koulutusohjelma Leonardoa ja Sokratesta, tutkimusta, kehittämistä ja innovaatiota, (ennen muuta Euroopan investointipankin) rahoitusvälineitä sekä tietoyhteiskunnan kehittämistä.

1.6. Pk-yrityksille ei valitettavasti ole hyvistä yrityksistä huolimatta myönnetty tarvittavaa ensiarvoista asemaa kaikilla EU:n politiikan alueilla. Siksi komissio ei ole kiinnittänyt huomiota pk-yrityksiin päätöksissään tai ehdotuksissaan, jotka koskevat yhteisön aloitteisiin tai tutkimus- ja kehitysohjelmiin kuuluvia täydentäviä välineitä. Puhtaasti pk-yrityksiä koskeviin aloitteisiin ei ole kohdistettu yhtään täydentävää välinettä.

On tärkeää, että kolmannen monivuotisen ohjelman jälkeen pk-yrityksiin kiinnitetään aiempaa enemmän huomiota myös muilla EU:n toiminta-alueilla. Komitea tekee sitä varten ehdotuksia mekanismeista, joiden avulla alaa voidaan tukea osuvammin: perustamalla pk-yritysten ja aloitteiden erityisryhmä tutkimusalalle, toteuttamalla Leonardo-ohjelmassa erillinen ohjelma "pk-yritykset ja käsityöala", vahvistamalla PO XXIII:n asemaa rakennetoimenpiteiden muokkaamisessa ja toteuttamalla tietoyhteiskuntaan kuuluvia hankkeita.

2. Toimenpide-ehdotukset

2.1. Yritysten hallinnollisen ja oikeudellisen ympäristön yksinkertaistaminen ja parantaminen

Monivuotinen ohjelma jakautuu neljään toimialaan.

Kysymyksessä on yhteisön lainsäädännön yksinkertaistaminen ja parantaminen sekä hyvien käytänteiden levittäminen. Komitea tähdentää näiden toimenpiteiden merkitystä ja odottaa myös lyhyellä aikavälillä tosiasiallisia tuloksia pk-yritysten ympäristön parantamiseksi. Euroopan tason säädösten yksinkertaistamista on siten myös tehostettava. Komitea korostaa erityisesti hyvin toimivan hinta-laatu-jäsentelyn merkitystä. Sellainen jäsentely toimii samalla osana parannettavaa tehokkuuden seurantaa. Mikäli hinta-laatu-jäsentelystä voidaan riippumattomasti johtaa kielteinen tulos, täytyy sillä olla komitean mielestä myös poliittisia seurauksia. Komitea kaipaa lopuksi kiinnostuneena ehdotuksia osakeyhtiöiden yhtiöjärjestysten yksinkertaistamiseksi ja kehottaa komissiota muuttamaan vanhoja ehdotuksiaan vuosikertomusta käsittelevän neljännen ja seitsemännen direktiivin yksinkertaistamiseksi pienyritysten osalta.

Lisäksi komitea toivoo, että eurooppalaisten osuustoimintayritysten, keskinäisten vakuutusyhtiöiden ja muiden yritysten yhtiöjärjestystä koskevat päätökset viimeistellään lyhyellä aikavälillä, jotta tämäntyyppiset yritykset saavat kansainväliseen toimintaan soveltuvan yhtiömuodon.

2.2. Yritysten rahoitusilmaston parantaminen

Heinäkuun 6. päivänä 1994 antamassaan lausunnossa () TSK tarkasteli laajasti komission tiedonantoa pk-yritysten rahoituksesta. Useat tuolloin julki tuoduista ongelmista ovat edelleen olemassa ja vaativat yhä pikaisempaa ratkaisua. Komitea muistutti siinä yhteydessä myös verotuksen ja rahoitustilanteen välisestä suorasta yhteydestä, jonka aiheuttaman ongelman kanssa pk-yritykset kamppailevat. Komitea otti myös tyytyväisenä vastaan komission tiedonannon nopeasti kasvavien pienten ja keskisuurten yritysten pääomamarkkinoiden kehityksestä (). Koska viimemainitusta alasta on odotettavissa uusia, oikeudellisia ja muita esteitä käsitteleviä komission julkaisuja, jotka vielä vaikeuttavat EASDAQ:n käyttöönottoa, aiheen käsittelyä ei tässä vaiheessa tarvitse viedä pitemmälle. Komitea tyytyy myös tässä korostamaan, miten paljon se arvostaa komission toimintaa tällä alalla ja tuo julki tyytyväisyytensä ehdotukseen uudesta takuuvälineestä työpaikkoja luovien pk-yritysten auttamiseksi luottojen saamisessa (ELISE) ().

2.3. Pienten ja keskisuurten yritysten auttaminen menetelmiensä eurooppalaistamisessa ja kansainvälistämisessä etenkin paremmin tietopalveluin

2.3.1. Tässä kohdassa luetellut toimet käsittävät huomattavan osan käytettävissä olevista varoista. Niinpä euroneuvontakeskusten (EIC) käyttöön ehdotetaan yli 50 miljoonaa ecua ja kumppanuustoimintaa varten 34 miljoonaa ecua.

Komitea on samaa mieltä siitä, että kolmannen ohjelman varat käytetään aluksi joihinkin ensisijaisiin ja hyödyllisiksi osoittautuneisiin toimiin.

2.3.2. Komissio haluaa korostaa euroneuvontakeskusten asemaa "ensimmäisinä palvelupisteinä" pk-yritysten ohjaamisessa kohti erityisneuvonantajia. Komitea hyväksyy tämän aloitteen, mikäli se tuo tietyt euroneuvontakeskukset aiempaa lähemmäs yritystä ja takaa tosiasiallisen ohjaustoiminnan sijoittumisalueen pk-yrityksille, jotta ne saavat eurooppalaista ulottuvuutta. Tämä edellyttää, ettei neuvontakeskuksia vähennetä, jotta niiden läheisyys kenttään säilyy.

Tätä taustaa vasten on sovellettava käsitettä euroneuvontakeskuksista, joilla on kaikkien alojen neuvonantajia ja paikallistoimistoja.

2.3.3. Komitean mielestä euroneuvontakeskusten verkoston on ammattilaistuttava ja palvelujen tason parannuttava. Sen mielestä ei ole kuitenkaan vielä tarpeen siirtyä uuteen karsintaan. On pikemminkin kyse keskuskohtaisesta arvioinnista, jonka täytyy tapahtua yhteistyössä kansallisten ja alueviranomaisten sekä etenkin järjestöjen kanssa, joiden alaisia keskukset ovat. Lähes kaikki keskusten kuluthan jäävät näiden järjestöjen maksettaviksi.

2.3.4. Eri kumppanuustoimien kasvava menestys on todiste siitä, että eurokumppanuuksien valitsema menetelmä on oikea. Nämä toimet (etenkin Interpriseohjelma) ovat antaneet uutta puhtia talousyhteistyöaloitteille sekä unionissa että sen ulkopuolella. Komitea korostaa, miten hyödyllistä on kehittää näitä malleja Itä-Euroopan ja Välimeren maiden kanssa, yhteistyössä unionin yritysjärjestöjen kanssa ja mieluiten ulkopuolisin neuvonantajin.

2.3.5. Liikeyritysten yhteistyöverkosto (BC-NET) ja liikeyritysten yhteistyökeskus (BCC) eivät vielä ole antaneet mitä niiltä odotettiin. Siksi komitea pyytää komissiota käsittelemään mahdollisuutta liittää nämä verkostot yritysjärjestöjen hallitsemiin, tietoyhteiskunnan uusien tuotteiden suhteen laajempiin aloitteisiin (sähköinen kaupankäynti, asia- ja yrityskumppaniverkot sekä yritystietojen vaihto).

Ottaen huomioon pk-yritysten välisten kumppanuuksien merkityksen kehitysvälineinä komitea pyrkii saamaan komission harkitsemaan rahoitusvälineen käyttöönottoa nykyisten, kolmansia maita varten tarkoitettujen ECIP- tai JOP -välineiden mallin mukaisesti. Yhteyksien luomisen jälkeen jota voidaan helpottaa nykyisin ohjelmin välineen avulla voidaan myöntää tukea.

2.4. Pk-yritysten kilpailukyvyn parantaminen sekä tutkimuksen, innovaation ja koulutuksen saannin edistäminen

2.4.1. Koska yhteisön politiikassa on jo suuntauduttu tutkimuksen ja kehityksen edistämiseen ja on ryhdytty pk-yrityksiä suosiviin erityistoimiin, käsillä olevat ehdotukset rajoittuvat kokeiluhankkeisiin, jotka eivät vielä kuulu muihin yhteisöohjelmiin. Toki on edelleen liian epäselvää, mitä konkreettiset hankkeet sisältävät ja missä määrin ne vastaavat muuten tyydyttämättömiä tarpeita. Komitean mielestä olisi siksi parempi kehittää hankkeita tukemaan yrittäjiä innovaatioprosesseissa kuin kohdistaa niitä välittäjiin (neuvonantajiin), mutta toisaalta komitea arvostaa suuresti pk-yritysten ja käsityöläisten koulutusta standardisoinnin ja sertifioinnin alalla. Tätä viimeistä ohjelmaa varten käytettävissä olevia varoja voitaisiin ehkä lisätä huomattavasti ja ne pitäisi myös loogisesti liittää suunniteltuihin tehtäviin NORMAPMEn yhteydessä eli tuettaessa pk-yrityksiä standardien käyttöönotossa Euroopan standardointilaitoksissa. Vuonna 1993 antamassaan lausunnossa pian päättyvästä monivuotisesta ohjelmasta komitea puhui voimakkaasti pk-yritysten puolesta standardien käyttöönotossa myös Euroopan alueella. Komitea on myös ilahtunut, että komissio ja neuvosto () hyväksyivät tämän vaatimuksen ja tukevat nyt eurooppalaisia pk-yritysten järjestöjä tässä työssä. Tämän toiminnan jatkaminen on tulevina vuosina myös kaikin tavoin oikeutettua.

2.4.2. Komitea viittaa lisäksi vielä kerran voimakkaasti siihen, että innovaatiohankkeita kehitettäessä, niin vihreän kirjan kuin monivuotisen toimintaohjelman muodossa, on kauppa- ja jakelualan osuus taattava. Innovaatiota ajateltaessa pidätytään vielä liian usein yrityselämän tuottavuudessa ottamatta mukavuussyistä huomioon menetelmien tai logistiikan kehitystä.

2.5. Yrittäjyyden ja erityisten kohderyhmien tukeminen

2.5.1. Komitea on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että yrittäjyyttä on edistettävä kaikilla tasoilla ja edistettävä kulttuuria, jossa ihmiset ovat nopeammin valmiita ottamaan yrittäjyyden riskejä. Tässä mielessä on erittäin hyvä, että joissakin jäsenvaltioissa on ryhdytty hyvin menestyksekkäästi innostamaan (usein nuoria) ihmisiä perustamaan ja rakentamaan oma yrityksensä. Hyvänä esimerkkinä sellaisesta hankkeesta on Italian laki nro 44, joka voi toimia esimerkkinä (paras käytäntö) muille jäsenvaltioille. Asiassa on tehtävää sekä jäsenvaltioille että yhteisölle. Näin tämä aihe saanee huomiota eurooppalaisten pk-yritysten viikolla, jossa yrittäjyyttä voidaan innostaa sanan laajassa merkityksessä. Myös näkökohta, että työntekijät ottavat yrityksen hoitoonsa, saa erityishuomiota (management buy out).

2.5.2. Tässä monivuotisen toimintaohjelman kohdassa käsitellään edelleen käsityöalaa, kauppaa ja jakelua sekä erityisiä kohderyhmiä, kuten naisia ja nuoria yrittäjiä suosivia hankkeita.

Komitea on hyvin tyytyväinen, että näitä erityisryhmiä varten tarkoitetut määrärahat ovat jonkin verran suuremmat kuin menneinä vuosina. Kuten mainittiin, komitea työskentelee nyt käsityöalan pienyritysten ongelmia käsittelevän oma-aloitteisen lausunnon parissa. Voidaan kuitenkin jo odottaa, että komitea kiinnittää paljon huomiota käsityöalaan. Berliinissä 1995 järjestetyn Euroopan käsityöläiskonferenssin päätelmät on voitava, mikäli niin ei ole jo tehty, sisällyttää konkreettisiin toimiin. Se kuulunee jatkossa pääosasto XXIII:n muutetussa organisaatiokaaviossa olevan uuden käsityöläisosaston toimialaan.

2.5.3. Komitea on myös antanut useita oma-aloitteisia lausuntoja yksittäistavarakaupasta. Se käsitellee alaa pian uudelleen, kun komissio piakkoin julkaisee kauppaa ja jakelua käsittelevän vihreän kirjan. Eritoten kaupan ala ansaitsee enemmän huomiota yhteisön politiikassa erityisasemansa vuoksi, joka sillä on yrityksen ja kuluttajan välisessä suhteessa. Tässä yhteydessä on ajateltava etenkin monia kysymyksiä, jotka ovat yhteydessä "euron" käyttöönottoon.

2.6. Pk-yrityspolitiikan toimien kehittäminen ja arviointi

2.6.1. Tämä monivuotisen toimintaohjelman osa vaatii huomattavan osan talousarviosta, noin 23 miljoonaa ecua. Komitea tunnustaa, että nämä hankkeet ovat erittäin tärkeitä. Tilastot pk-yritysten kehityksestä ja aloista ovat välttämättömiä politiikan kehittämiselle. TSK on myös menneinä vuosina ilmaissut arvostavansa eurooppalaisen pk-yritysten seurantakeskuksen työtä () ja odottaa myös, että sen suositukset työn laadun ja siitä tiedottamisen parantamiseksi otetaan huomioon. Laatua voidaan parantaa mm. käyttämällä yhä enemmän muiden järjestöjen pienyrityksissä tekemiä kyselyitä. Tärkeimpien tietojen ja päätelmien kirjaaminen kaikille avoimeen tiedostoon joko Internetin kautta tai muutoin on komitean mielestä mielenkiintoinen ajatus, jota kannattaa tarkastella lähemmin.

2.6.2. Tähän budjettikohtaan kuuluvat myös muut yrityspolitiikkaa koskevat julkaisut. Tietoyhteiskunnassa komitea arvostaa sitä, että pk-yritysalan tuloksia tarkastellaan laajasti. Vain niin voivat usein suppeat hankkeet saada laajempaa vaikutusta ja täyttää esimerkkitehtävänsä. Muiden tehtävien ohella on myös euroneuvontakeskuksille tässä yhteydessä varattu tehtävänsä.

3. Rahoitus

3.1. Talousarvio, jonka komissio esittää neuvostolle hyväksyttäväksi yllä mainittujen toimien toteuttamista varten, on 180 miljoonaa ecua ajanjaksolle 1997 2000. Nykyisen monivuotisen ohjelman talousarvio oli noin 112 miljoonaa ecua. Komission ehdotuksiin sisältyy ainakin 140 miljoonan ecun varaus tuleviksi neljäksi vuodeksi ja 40 miljoonan lisävaraus, joka on tarkoitus käyttää talousnäkymien tarkistukseen vuonna 1997.

Ottaen huomioon, että komission nyt kuvaileman kaltaisia täydennyshankkeita tarvitaan, komitea pitää tuleviksi neljäksi vuodeksi kaavailtua 180 miljoonan ecun talousarviota ehdottomana vähimmäismääränä. Ottaen huomioon, että ohjelma on avoin myös Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneille maille sekä Kyprokselle ja Maltalle, kanta on hyvinkin perusteltu. Komitea ihmettelee myös, eikö ohjelman laajentamiseen liittyviä kuluja voisi pikemminkin maksaa näiden maiden hyväksi tehtäviin toimiin tarkoitetuista rahastoista. Pienempi talousarvio veisi huomattavasti uskottavuutta poliittisten johtajien lausumilta, joissa korostetaan terveiden pk-yritysten merkitystä ja roolia työllisyyden ja kasvun luojina.

4. Päätteeksi

Nyt ehdotettuja toimintaohjelmia on tarkistettava silloin tällöin mahdollisesti muuttuneiden olosuhteiden valossa. Ensiarvoista on reagoida markkinoiden ja työmarkkinoiden tarpeisiin. Komitean mielestä tämä edellyttää komissiolta säännöllistä yhteydenpitoa pk-tason yrittäjä- ja työntekijäjärjestöihin. Tätä perustelua jatkettaessa ja etenkin mainitut työmarkkinavaikutukset huomioon ottaen sekä ymmärtäen, että huomio ei oikeastaan kuulu pk-yrityksiä koskevan monivuotisen ohjelman piiriin, komitea toistaa vaatimuksensa yhteiskunnallisen vuoropuhelun laajentamisesta kaikkiin yhteiskuntaryhmiin, jotta niille annettaisiin mahdollisuus osallistua neuvotteluihin. () Komitea on edelleen sitä mieltä, että tärkeimpien talous- ja yhteiskunta-alojen edustajat (joihin TSK laskee ilman muuta pk-yritykset) on otettava soveltuvasti mukaan tähän prosessiin. Riippumatta tästä komitea toteaa, että komission sekä asianomaisten järjestöjen välisellä hyvällä neuvottelulla voidaan saada aikaan, että hankkeet todella tavoittavat yrittäjät ja saadaan sellaista palautetta, joka voi antaa aihetta hankkeiden mukauttamiseen. Tässä neuvottelussa voidaan myös huolehtia siitä, että käyttöön myönnetään sopiva määrä varoja. Komitea varoittaa siitä, että nykyisiin toimintaehdotuksiin sisältyy rahoituksen pienenemisen vaara, koska varat jaetaan erittäin monen hankkeen kesken. Komitean mielestä on hyvä, että pääosasto XXIII:n sisäinen organisaatio sopeutetaan nyt esiteltyyn tulevaan toimintaan.

Ottaen huomioon, miten tärkeänä TSK pitää pk-alan integrointia muihin yhteisön politiikan näkökohtiin, komitea suhtautuu erittäin myönteisesti erityisen koordinointiosaston perustamiseen tätä työtä varten.

Bryssel, 10. heinäkuuta 1996.

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Carlos FERRER

() EYVL N:o C 156, 31. 5. 1996, s. 5.

() Tutkimus aiheesta "Pk-yritysten tila Euroopan yhteisössä", esittelijänä Kolpenschlag, 26. 27. kesäkuuta 1974, CES 714/74.

() Viimeisimpänä Eurooppa-neuvoston puheenjohtajiston päätelmät Madridin huippukokouksesta, 16. 12. 1995, s. 14.

() COM(94) 207 fin, 3. 6. 1994.

() TSK:n lausunto aiheesta "Pk-yritykset ja käsityöläisyys", 21. 22. lokakuuta 1992, EYVL N:o C 332, 16. 12. 1992.

() TSK:n lausunto aiheesta "Komission tiedonanto pienten ja keskisuurten yritysten rahoitusvaikeuksista", EYVL N:o C 388, 31. 12. 1994.

() EASDAQ = European Association of Securities Dealers' Automatic Quotation.

() ELISE = European Loan Insurance Scheme for Employment.

() Teollisuusneuvoston päätöslauselma 28. maaliskuuta 1996, kohta V, alakohta 4.

() Viimeisimpänä lausunto aiheesta "Eurooppalaisen pk-yritysten tarkkailuelimen kolmas vuosikertomus", 20. 21. joulukuuta 1995, esittelijänä Flavio Pasotti EYVL N:o C 82, 19. 3. 1996.

() TSK:n lausunto sosiaalisista perusoikeuksista Euroopan yhteisössä, EYVL N:o C 126, 23. 5. 1989.