EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 26.7.2021 COM(2021) 416 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE EUROOPAN INVESTOINTIPANKIN EU:N TALOUSARVIOTAKUUN NOJALLA VUONNA 2019 TOTEUTTAMISTA ULKOISISTA TOIMISTA



1.JOHDANTO Euroopan investointipankin (EIP) ulkoinen lainanantovaltuus on tärkeä väline, jonka avulla Euroopan unioni (EU) tukee investointeja kumppanimaihin. Ulkoinen lainanantovaltuus perustuu EU:n talousarviosta annettuun takuuseen, jonka avulla EIP voi lisätä lainanantoaan EU:n ulkopuolella EU:n toimien tukemiseksi. EU:n takuu kattaa tietyt tilanteet, joissa lainanottajat jättävät maksamatta lainansa takaisin EIP:lle. Tällä tavoin EU:n takuu kasvattaa EIP:n kykyä kantaa riskiä. Ulkoisen lainantovaltuuden oikeudellisena perustana on päätös N:o 466/2014/EU, jäljempänä ’ulkoista lainanantovaltuutta koskeva päätös’, jota on muutettu viimeksi vuonna 2018. Jos EIP vaatii maksuja EU:n takuun perusteella, maksut suoritetaan ulkosuhteisiin liittyvien hankkeiden takuurahastosta . Ulkoisella lainanantovaltuudella tuetaan EIP:n toimia liittymistä valmistelevissa maissa, itäisissä ja eteläisissä naapurimaissa, itäisen ja eteläisen kumppanuuden maissa sekä Aasiassa, Latinalaisessa Amerikassa ja Etelä-Afrikassa, joissa on tällä hetkellä yhteensä 64 tukeen oikeutettua maata. Ulkoisen lainanantovaltuuden nykyisellä kaudella (2014–2020) EU:n talousarviosta taataan EIP:n rahoitustoimia enintään 32,3 miljardin euron arvosta siten, että takauksen kattaman salkun mahdollisista tappioista katetaan ensimmäiset 65 prosenttia. Ulkoista lainanantovaltuutta koskevassa päätöksessä on vahvistettu takuun enimmäismäärät eri maantieteellisille alueille ja osa-alueille. Tässä vuosikertomuksessa esitetään yleiskatsaus EU:n takuun piiriin kuuluvista EIP:n toimista vuonna 2019. Kertomuksessa esitetään myös tiivistelmä EIP:n ilman EU:n takuuta (eli ”omalla riskillään”) toteuttamista toimista, jotta voitaisiin antaa kokonaisvaltainen kuva EIP:n toimista ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla. Vuonna 2019 komissio myös julkaisi vuoden 2014 puolivälistä vuoden 2018 loppuun asti ulottuvan kattavan arvioinnin siitä, miten EIP on pannut ulkoisen lainanantovaltuuden täytäntöön. 2.KESKEISET TULOKSET Vuonna 2019 EIP allekirjoitti ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla rahoitustoimia yhteensä 6,3 miljardin euron arvosta. Tästä yli 4,9 miljardia euroa kuuluu ulkoisen lainanantovaltuuden eli EU:n takuun piiriin. Näistä toimista on tehty yhteensä 56 rahoitussopimusta. Jäljelle jäävät toimet rahoitetaan EIP:n omalla riskillä toteutettavista järjestelyistä. Ulkoisen lainanantovaltuuden nojalla allekirjoitettujen toimien arvo oli vuonna 2019 noin seitsemän prosenttia suurempi kuin vuonna 2018, jolloin niiden arvo oli 4,6 miljardia euroa. Sitä vastoin EIP:n lainanantovaltuuden kattamissa maissa omalla riskillään toteuttamien toimien arvo laski vuonna 2019 lähes kaksi prosenttia, 1,36 miljardiin euroon. Kuvio 1 osoittaa, miten ulkoisen lainanantovaltuuden ja EIP:n omaan riskiin perustuvien järjestelyjen mukainen luotonanto on kehittynyt vuosina 2017–2019 (allekirjoitetut määrät peruutetut toimet huomioon ottaen). Tämän ajanjakson aikana keskimäärin 72 prosenttia EIP:n rahoituksesta kyseisillä alueilla toteutettiin EU:n takuun turvin. Kuvio 1: EIP:n luotonannon kehitys vuosittain ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla

Ulkoista lainanantovaltuutta koskevan päätöksen nojalla EU:n takuun luonne määräytyy EU:n rahoitustoimen mukaan: ·Kokonaistakuu kattaa luottoriskin, ja se voidaan myöntää rahoitustoimille, jotka toteutetaan julkisen sektorin toimijoiden kanssa (tyypillisesti infrastruktuurin kehittämiseksi), sekä lainoille, jotka EIP myöntää valtion takauksen saaneille pankeille tai yrityksille. Kokonaistakuu kattoi 4,3 miljardia euroa eli lähes 87 prosenttia ulkoisen lainanantovaltuuden nojalla vuonna 2019 allekirjoitetuista rahoitustoimista. ·Suppeampi poliittisen riskin takuu voidaan myöntää muille yksityisen sektorin toimille. Vuonna 2019 sillä katettiin rahoitustoimia 617 miljoonan euron arvosta. Kauden 2014–2020 ulkoisen lainanantovaltuuden piiriin kuuluvien maksujen kumulatiivinen taso saavutti vuoden 2019 lopussa 36 prosenttia allekirjoitettujen toimien nettoarvosta (8 miljardia euroa). Vuonna 2018 vastaava määrä oli 33 prosenttia. Erityisesti infrastruktuurihankkeissa EIP:n rahoitus maksetaan vaiheittain usean vuoden aikana. 3.RAHOITUSTOIMET 3.1.YLEISKATSAUS EIP:N UUSIIN RAHOITUSTOIMIIN TAVOITTEITTAIN Kaikilla ulkoisen lainanantovaltuuden piiriin kuuluvilla toimilla edistetään jompaakumpaa seuraavista vertikaalisista tavoitteista: a) paikallisen yksityissektorin tai b) sosiaalisen ja taloudellisen infrastruktuurin kehittäminen. Lisäksi samoilla toimilla voidaan edistää myös (kokonaan tai osittain) horisontaalisena tavoitteena ilmastotoimia, alueellista yhdentymistä tai pakolaisten, muuttajien, vastaanottavien ja kauttakulkuyhteisöjen sekä alkuperäyhteisöjen pitkän aikavälin taloudellista selviytymiskykyä. Kuten edellä todetaan, vuonna 2019 ulkoisen lainanantovaltuuden nojalla allekirjoitettujen EIP:n investointien kokonaismäärä oli 4,9 miljardia euroa. Tästä määrästä 67 prosenttia on osoitettu sosiaalisen ja taloudellisen infrastruktuurin kehittämiseen. Jäljelle jäävällä 33 prosentilla pyritään tukemaan paikallisen yksityissektorin kehittämistä, pääasiallisesti parantamalla pk-yritysten (pienten ja keskisuurten yritysten) mahdollisuuksia saada rahoitusta. Ulkoisen lainanantovaltuuden nojalla vuonna 2019 allekirjoitetusta kokonaismäärästä 31 prosenttia on osoitettu ilmastotoimien edistämiseen, 21 prosenttia alueellisen yhdentymisen tukemiseen ja 17 prosenttia pitkän aikavälin taloudellisen selviytymiskyvyn kehittämiseen (ks. kuvio 2). Kuvio 2: Ulkoisen lainanantovaltuuden tavoitteisiin osoitettu rahoitus vuonna 2019 (miljardia euroa) Huom. Yksi hanke voi edistää useampaa kuin yhtä ulkoisen lainantovaltuuden tavoitetta. Ilmastotoimien, alueellisen yhdentymisen ja pitkän aikavälin taloudellisen selviytymiskyvyn tavoitteet ovat monialaisia (horisontaalisia) tavoitteita, jotka koskevat kaikkia hankkeita ja ovat siten päällekkäisiä kahden muun tavoitteen kanssa. Paikallisen yksityissektorin kehittämiseen sekä sosiaaliseen ja taloudelliseen infrastruktuuriin kohdistuvien toimien yhteenlaskettu määrä vastaa toimien kokonaismäärää kyseisenä vuonna.

Paikallisen yksityissektorin kehittäminen, erityisesti pk-yritysten tukeminen EIP allekirjoitti vuonna 2019 ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla paikallisen yksityissektorin tukemiseksi toimia 1,8 miljardilla eurolla, josta 1,6 miljardia euroa kuului ulkoiseen lainanantovaltuuteen. Pääasiallisena lainanantovälineenä käytettiin luottojärjestelyjä, jotka mahdollistavat jälleenlainaamisen pk-yrityksille ja markkina-arvoltaan keskisuurille yrityksille. Paikallisten rahoituksen välittäjien kanssa allekirjoitettiin yhdeksän luottojärjestelyä, joiden avulla ne voivat vastata paremmin tämän markkinasegmentin rahoitustarpeisiin. Näiden allekirjoitettujen sopimusten kokonaisarvo oli 1,51 miljardia euroa. Vuonna 2019 myös tuettiin viittä uutta mikrorahoitushanketta ja myönnettiin neljä suoraa lainaa yrityksille. Pääomarahoituksessa volyymit ovat pienempiä, mutta tällainen rahoitus on luonteeltaan riskipitoisempaa. Vuonna 2019 allekirjoitettiin yhteensä 94 miljoonan euron arvosta sijoituksia kahdeksaan uuteen pääomasijoitusrahastoon. Näistä rahastoista kaksi on keskittynyt tukemaan suuren kasvupotentiaalin omaavia yrityksiä ja paikallisen yksityissektorin kehittämistä eteläisissä naapurimaissa, ja loput kuusi ovat aluerajat ylittäviä rahastoja, jotka keskittyvät uusiutuvaan energiaan ja muihin vihreisiin investointeihin. Sosiaalisen ja taloudellisen infrastruktuurin kehittäminen EIP allekirjoitti vuonna 2019 yhteensä 4,4 miljardin euron arvosta rahoitustoimia sosiaalisen ja taloudellisen infrastruktuurin kehittämisen tukemiseen ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla. Tästä määrästä 3,2 miljardia euroa kuului EU:n takuun piiriin. Merkittävimmät sektorit olivat energia, liikenne sekä vesihuolto/viemäröinti. Myös vuonna 2019 pääpaino oli liikennehankkeissa: 12 liikennehankkeen osuus kaikkien allekirjoitettujen toimien arvosta oli hieman yli 50 prosenttia. Jotkin näistä hankkeista keskittyivät kestävään liikenteeseen (esimerkiksi Intian Punessa ja Bhopalissa sekä Kairossa Egyptissä toteutettavat kaupunkialueiden metrohankkeet), kun taas osassa niistä keskityttiin yhteenliitettävyyteen ja alueelliseen yhdentymiseen naapuruusmaissa ja Länsi-Balkanilla. Muita keskeisiä tuettuja sektoreita olivat energia ja vesi, sanitaatio ja kiinteä jäte. Energiahankkeet keskittyivät energia-alan kestävyyden parantamiseen, ja ne olivat pääasiassa pienimuotoisempia uusiutuvan energian hankkeita (niitä tuettiin puitelainoilla ja sijoittamalla kuuteen rahastoon). Vesi- ja jätehuollon osalta keskityttiin parantamaan jätevesihuoltoa Länsi-Balkanilla ja eteläisissä naapurimaissa. Lisäksi rahoitettuihin hankkeisiin kuului Moldovassa toteutettu hanke, jolla pyrittiin parantamaan kiinteän jätteen käsittelyä. Ilmastonmuutoksen hillitseminen ja siihen sopeutuminen Ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla allekirjoitettiin vuonna 2019 yhteensä 2,7 miljardin euron arvosta lainoja, joilla tuetaan ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja siihen sopeutumista. Määrästä lähes 1,5 miljardia euroa kuuluu EU:n takuun piiriin. Vuoden 2019 lopussa ilmastotoimiin liittyvä kumulatiivinen osuus nykyisellä valtuuskaudella oli yli 35 prosenttia allekirjoitettujen toimien nettoarvosta, mikä ylittää ulkoista lainanantovaltuutta koskevassa päätöksessä asetetun 25 prosentin vähimmäistavoitteen sekä täyttää tavoitteen, jonka mukaan vuoteen 2020 mennessä vähintään 35 prosenttia kaikista rahoitustoimista, joita EIP toteuttaa kehittyvissä talouksissa ja kehitysmaissa unionin ulkopuolella, edistää ilmastotoimia. Ilmastotoimitavoitteen perusteella eniten tukea myönnettiin vähähiilisempään liikenteeseen ja uusiutuvaan energiaan tehtäviin investointeihin. Ilmastonmuutokseen sopeutumiseen myönnettävän rahoituksen osuus oli kahdeksan prosenttia EIP:n ilmastotoimien rahoituksesta ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla. EIP hyväksyi vuonna 2019 uuden energia-alan lainanantopolitiikan. Sen mukaisesti EIP tukee EU:n ulkopuolella sellaisten energiajärjestelmien kehittämistä, jotka ovat vähähiilisiä, tehokkaita ja luotettavia ja jotka parantavat nykyaikaisen ja kohtuuhintaisen energian saatavuutta. Lisäksi EIP soveltaa EU:n ulkopuolella samaa periaatetta kuin EU:ssa, noudattaen YK:n kestävän kehityksen tavoitteita, joilla pyritään kaksinkertaistamaan energiatehokkuuden maailmanlaajuinen parantumisvauhti vuoteen 2030 mennessä. Osana sitoumustaan osallistavaan ja kestävään kasvuun EIP tukee edelleen energiahankkeita, jotka edistävät YK:n kestävän kehityksen Agenda 2030 ‑toimintaohjelman tavoitteiden saavuttamista. Alueellinen yhdentyminen

Vuonna 2019 EIP allekirjoitti yhteensä 1,1 miljardin euron arvosta toimia alueellisen yhdentymisen tavoitteen edistämiseksi ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla. Tästä määrästä miljardi euroa kuuluu EU:n takuun piiriin. Itäisissä naapurimaissa toiminta jatkui Ukrainassa ja Georgiassa toteutettavilla tieliikenneyhteyksiä koskevilla laajamittaisilla hankkeilla, joiden lisäksi alueellista yhdentymistä tuettiin myös muilla tiehankkeilla, joita toteutettiin Serbiassa ja Marokossa. Länsi-Balkanilla alueellista yhdentymistä tuettiin Montenegron koulutusohjelmalla, jolla pyrittiin ratkaisemaan koulutusalaa vaivaavia, liian vähäisistä investoinneista ja resurssien huonosta kohdentamisesta johtuvia ongelmia, parantamaan koulutuksen laatua syrjäisillä alueilla sekä yhdenmukaistamaan vaatimuksia, mikä edistää alueellista talouskasvua ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Lisäksi Serbiassa toteutettavan, paikallista kehitystä edistävän kumppanuuden on tarkoitus parantaa kunnallisen infrastruktuurin ja kuntien palvelujen laatua tietyillä maan köyhimpiin kuuluvilla alueilla ja kehittää niitä paremmin EU:n normeja vastaaviksi auttaen näin maata täyttämään EU:n liittymiskriteerit. Taloudellisen selviytymiskyvyn kehittämisaloite Vuonna 2016 käynnistettiin yhteistyössä Euroopan komission kanssa taloudellisen selviytymiskyvyn kehittämisaloite osana Euroopan vastausta muuttoliike- ja pakolaiskysymykseen. Aloite sai alkunsa Eurooppa-neuvoston kehotettua EIP:tä esittämään erityisen aloitteen, jonka tavoitteena olisi saada nopeasti käyttöön lisärahoitusta kasvun, keskeisen infrastruktuurin ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tukemiseksi Välimeren ja Länsi-Balkanin alueilla. Taloudellisen selviytymiskyvyn kehittämisaloite on osa Euroopan yhteistä vastausta muuttoliike- ja pakolaiskriisiin, ja siinä keskitytään muuttoliikkeen pitkän aikavälin syihin sekä häiriöiden ja kriisien pitkän aikavälin vaikutusten lieventämiseen. Siksi on ensisijaisen tärkeää varmistaa tiivis koordinointi ja täydentävyys muiden EU:n aloitteiden kanssa. Ulkoisen lainanantovaltuuden vuonna 2018 suoritetun väliarvioinnin yhteydessä ulkoista lainanantovaltuutta koskevaan päätökseen lisättiin pitkän aikavälin taloudellisen selviytymiskyvyn kehittämistavoite. Lisäksi julkisen sektorin investointeihin, jotka edistävät selviytymiskyvyn kehittämistavoitetta, osoitettiin 1,4 miljardia euroa, ja luotiin erityinen 2,3 miljardin euron suuruinen taloudellisen selviytymiskyvyn kehittämisaloitetta koskeva yksityinen valtuus, jolla taataan pitkän aikavälin taloudellista selviytymiskykyä tukevia yksityisen sektorin investointeja. Taloudellisen selviytymiskyvyn kehittämisaloitetta koskeva yksityinen valtuus tarjoaa EIP:lle kokonaistakuun, joka mahdollistaa suuremman riskin rahoitustoimien toteuttamisen. Vuoden 2019 loppuun mennessä EIP oli allekirjoittanut yhteensä 5,6 miljardin euron arvosta toimia, joilla pyrittiin taloudellisen selviytymiskyvyn kehittämisaloitteen tavoitteisiin. Tästä määrästä 819 miljoonaa euroa allekirjoitettiin vuonna 2019. Noin puolet tästä määrästä oli luottojärjestelyjä (lähinnä pk-yritysten lainoja varten), noin 15 prosenttia investointeja vesihuoltoon tai viemäröintiin ja noin 11 prosenttia investointeja liikenteeseen. Yli kaksi kolmasosaa allekirjoitetusta rahoituksesta on yksityissektorille osoitettua rahoitusta, joka parantaa erityisesti pk-yritysten taloudellista selviytymiskykyä. Lopusta allekirjoitetusta rahoituksesta suurin osa on osoitettu infrastruktuuriin, joka mahdollistaa peruspalvelujen, kuten puhtaan veden ja sanitaation, jätehuollon ja sähkön, koulutuksen ja terveydenhuollon, paikallisliikenteen ja kaupunkipalvelujen, tarjoamisen sekä pakolaisille että vastaanottaville yhteisöille. 3.2.YLEISKATSAUS EIP:N RAHOITUKSEEN ALUEITTAIN JA ALOITTAIN Taulukosta 1 käy ilmi EIP:n vuonna 2019 myöntämän rahoituksen määrä ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla. Määrässä ovat mukana sekä toimet, joilla on EU:n takuu, että toimet, jotka EIP rahoittaa omalla riskillään. Taulukko 1: Vuonna 2019 allekirjoitetut EIP:n rahoitustoimet ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla (peruutukset huomioon ottaen) Vuonna 2019 ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla allekirjoitettiin toimia yhteensä 6,3 miljardin euron arvosta, kun EU:n ulkopuolella toteutettavien toimien kokonaisarvo oli 7,7 miljardia euroa (Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtiot, merentakaiset maat ja alueet sekä EFTA-valtiot mukaan lukien). Liittymistä valmistelevissa maissa, naapuruusalueilla ja kumppanuusmaissa (eteläisellä ja itäisellä alueella) allekirjoitettujen toimien osuus oli noin 4,1 miljardia euroa. Aasiassa, Keski-Aasiassa, Latinalaisessa Amerikassa ja Etelä-Afrikassa allekirjoitettujen toimien arvo oli 2,2 miljardia euroa. Vuonna 2019 EIP:n rahoituksen kokonaismäärä ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla kasvoi 4,7 prosentilla vuodesta 2018, mikä johtui pääasiallisesti toiminnan lisääntymisestä Itä-Euroopan, Etelä-Kaukasian ja Venäjän osa-alueilla sekä Välimeren osa-alueella.





Taulukko 2: Allekirjoitettujen toimien vuotuinen arvo (netto) ja kumulatiivinen arvo (netto) verrattuna ulkoisen lainanantovaltuuden mukaisiin takuun enimmäismääriin vuosina 2014–2020 (päätös 466/2014/EU, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä (EU) 2018/412) * Taloudellisen selviytymiskyvyn kehittämisaloitteen yksityinen valtuus kattaa Länsi-Balkanin ja Välimeren alueet. Ulkoisen lainanantovaltuuden piiriin kuuluvien allekirjoitettujen toimien kumulatiivinen arvo vuosina 2014–2019 oli peruutukset huomioon ottaen noin 22,4 miljardia euroa vuoden 2019 lopussa. Ulkoisen lainanantovaltuuden kumulatiivinen käyttöaste allekirjoitettujen toimien nettoarvolla mitattuna oli 69 prosenttia takuun enimmäismäärästä. EU:n takuun käyttöaste oli alhaisin liittymistä valmistelevissa maissa. Tätä selittää erityisesti se, että EIP on vähentänyt toimiaan Turkissa maassa vuodesta 2016 lähtien tapahtuneen poliittisen ja taloudellisen kehityksen johdosta. Käyttöaste on keskimääräistä alhaisempi myös eteläisissä naapurimaissa, joiden yleisen toimintaympäristön EIP arvioi edelleen haastavaksi, mikä johtuu osittain poliittisesta epävakaudesta, julkisen velan kasvusta ja joidenkin maiden kutistuneesta julkisen talouden liikkumavarasta. Muita monimutkaistavia tekijöitä ovat EIP:n mukaan hankkeiden vetäjien heikko kapasiteetti ja heikot valmiudet. Käyttöaste on allekirjoitettuina toimina mitattuna korkein Keski-Aasiassa ja itäisissä naapurimaissa. Taulukko 3: Vuonna 2019 allekirjoitettujen, ulkoisen lainanantovaltuuden piiriin kuuluvien EIP:n rahoitustoimien jakautuminen aloittain ulkoisen lainanantovaltuuden piiriin kuuluvilla alueilla Taloudellisen selviytymiskyvyn kehittämisaloitteen yksityisen valtuuden osalta EIP:n rahoituksen käyttöaste (allekirjoitettujen toimien nettoarvolla mitattuna) oli vuoden 2019 lopussa 47 prosenttia. Ulkoisen lainanantovaltuuden kattamien toimien alakohtaisessa jakautumisessa merkittävimpään asemaan nousi vuonna 2019 liikenneala, jonka osuus kaikista allekirjoitetuista toimista oli 33 prosenttia. Suurin osa valtuuden kattamista toimista oli investointeja infrastruktuuriin, erityisesti liikenteen, energian sekä vesihuollon/viemäröinnin alalla. 3.3.EIP:N TOIMIEN VAIKUTUS JA LISÄARVO Komissio julkaisi 13. syyskuuta 2019 arvioinnin, jossa se analysoi perusteellisesti EIP:n täytäntöönpaneman ulkoisen lainanantovaltuuden vaikutusta ja lisäarvoa. Seuraavissa kappaleissa kuvaillaan, miten EIP itse arvioi toimiensa vaikutusta omalla tulosmittausvälineellään.

EIP arvioi rahoitustoimiensa odotettuja tuloksia ja vaikutuksia vuonna 2012 käyttöönotetun tulosmittauskehyksen avulla. Arviointia varten määritetään tulosindikaattoreita lähtötasoineen ja tavoitearvoineen, joiden avulla voidaan ennakoida taloudellisia, sosiaalisia ja ympäristötuloksia. Saavutuksia seurataan näiden vertailuarvojen perusteella koko hankkeen ajan, ja niistä raportoidaan eri vaiheissa: suorien toimien tapauksessa hankkeen päättyessä ja kolmen vuoden kuluttua hankkeen päättymisestä, pääomasijoitusrahastojen tapauksessa sijoitusjakson päättyessä ja rahaston toiminnan päättyessä ja luottojärjestelyjen tapauksessa myöntämiskauden päättyessä. Useimmilla EIP:n ulkoisen lainanantovaltuuden puitteissa toteuttamilla toimilla rahoitetaan infrastruktuuriin tehtäviä investointeja, jotka tyypillisesti kestävät useita vuosia. Siksi EU:n talousarviotakuun tuella saavutetuista tuloksista ja vaikutuksista saadaan tavallisesti tietoa vasta merkittävällä viiveellä. EIP arvioi hankkeet tulosmittauskehyksen mukaisesti kolmen ”pilarin” osalta: I.Pilarissa 1 arvioidaan hankkeen odotettua vaikutusta EU:n ja kumppanimaiden tavoitteiden saavuttamiseen sekä hankkeen kelpoisuutta EIP:n valtuustavoitteiden perusteella. Tämä auttaa ymmärtämään EIP:n tukitoimea hankkeen odotettujen vaikutusten näkökulmasta. II.Pilarissa 2 arvioidaan odotettujen tulosten ja tuotosten perusteella, onko toimi laadukas ja terveellä pohjalla. III.Pilarissa 3 arvioidaan EIP:n hankkeelle antamaa rahoitusta ja muuta tukea (lisäarvoa) markkinoiden muihin toimijoihin verrattuna. Tämä auttaa ymmärtämään tukitoimea EIP:n hankkeeseen antaman panoksen näkökulmasta. Vuonna 2019 EIP allekirjoitti ulkoisen lainanantovaltuuden nojalla ja omalla riskillään 66 hankkeen osalta ensimmäisen rahoitussopimuksen. Näistä 66 uudesta hankkeesta EIP arvioi 65 hanketta tulosmittauskehyksen pilarissa 1 vähintään ”merkittäviksi”, mikä tarkoittaa, että niiden katsotaan vastaavan ulkoisen lainanantovaltuuden tavoitteita ja niillä on merkittävä vaikutus joko kansallisiin tai EU:n kehitystavoitteisiin ja kohtuullinen vaikutus jompaankumpaan näistä. EIP arvioi hankkeista 42 ”erittäin merkittäviksi”, koska niillä oli merkittävä vaikutus sekä EU:n tavoitteisiin että kansallisiin kehitystavoitteisiin. Tulosmittauskehyksen pilarissa 2 arvioidaan hankkeen kannattavuutta, rahoituksen ja talouden kestävyyttä sekä kestävyyttä ympäristön ja yhteiskunnan kannalta. EIP arvioi pilarissa 2 viisi uutta vuonna 2019 allekirjoitettua hanketta ”erinomaisiksi” ja 57 ”hyviksi”. Keskimääräinen sisäinen korkokanta oli 10–15 prosenttia infrastruktuurihankkeiden osalta. EIP arvioi neljä hanketta ”hyväksyttäviksi”, usein riskipitoisen ympäristön tai hankkeen vetäjän heikkouksien vuoksi. Kuvio 3: Ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla vuonna 2019 allekirjoitettujen uusien toimien tulosmittauskehysarvioiden jakautuminen pilareittain EIP arvioi pilarissa 3 rahoituksensa ja muun tukensa 61 hankkeessa ”erittäin merkittäväksi” tai ”merkittäväksi”, erityisesti myönnetyn takaisinmaksuajan osalta, sillä se ylitti paikallisten markkinoiden tarjoaman maksuajan. Kun EIP:n tulosmittauskehys vähitellen vakiintuu, tietoa aletaan saada myös tosiasiallisista tuloksista tietyissä toimissa, joita koskevat odotukset on määritelty vuonna 2012 käyttöönotetun tulosmittauskehyksen avulla. Vuodelta 2019 EIP on raportoinut saavutetuista tuloksista 18 rahoitusalan toimen (luottojärjestelyn) osalta. Näistä toimista kymmenen on toteutettu Turkissa, kolme Egyptissä, kaksi Montenegrossa, kaksi Serbiassa ja yksi Tunisiassa. Näiden luottojärjestelyjen turvin kumppanipankit myönsivät 2,3 miljardia euroa yhteensä 5 531 lainana. Näistä 5 202 lainalla tuettiin pk-yrityksiä ja 329:llä markkina-arvoltaan keskisuuria yrityksiä. Lopullisille edunsaajille myönnettyjen lainojen keskimääräinen takaisinmaksuaika (painotettuna lainan koolla) oli 4,4 vuotta. Lopullisten edunsaajayritysten palveluksessa oli yhteensä noin 266 000 työntekijää, ja keskimääräinen edunsaajayritys oli kooltaan pieni, 48 työntekijää työllistävä yritys. 3.4.EU:N TAKUUN PERUSTEELLA VAADITUT MAKSUT

Vuosina 2012–2019 EIP:n maksuvaatimukset olivat yhteensä 476 miljoonaa euroa, josta hieman alle 55 miljoonaa euroa kohdistuu vuoteen 2019. Vuoden 2019 lopussa takuusta mahdollisesti vaadittava, jäljellä oleva pääoman määrä oli 161 miljoonaa euroa. EIP esitti vuonna 2019 EU:n takuun perusteella useita uusia maksuvaatimuksia Syyrian valtionlainoihin liittyvien maksamattomien saamisten johdosta. Toimet maksamattomien erien perimiseksi eivät ole tähän mennessä tuottaneet tulosta. EIP on ryhtynyt asianmukaisissa tuomioistuimissa toimiin turvatakseen EU:n saatavat Syyrialta. Kesäkuussa 2016 EIP esitti poliittisen riskin takuun nojalla Tunisian Enfidhan lentoasemalle myöntämäänsä lainaa koskevan maksuvaatimuksen. EIP:n ja komission keskusteltua asiasta ne pääsivät sopimukseen takuun perusteella vaaditun summan käsittelystä. Lyhyesti selostettuna osapuolet sopivat, että lainasopimuksen mukainen jäljellä oleva vastuumäärä jaetaan tasan. Vuonna 2019 lainanottaja, sen osakkeenomistajat sekä lainanantajat ja Tunisian viranomaiset tekivät uudelleenjärjestelysopimuksen, jonka oli tarkoitus tulla voimaan vuoden 2020 aikana. Uudelleenjärjestelysopimus allekirjoitettiin joulukuussa 2019, minkä jälkeen lainaa maksettiin takaisin noin 1,4 miljoonaa euroa (tämä oli ensimmäinen maksuerä neljään vuoteen). EIP:n ja komission välisen sopimuksen mukaisesti puolet saadusta määrästä palautettiin komissiolle tammikuussa 2020. 4.EIP:N YHTEISTYÖ MUIDEN KUMPPANEIDEN KANSSA 4.1.YHTEISTYÖ KOMISSION KANSSA EIP ja komissio tekevät yhteistyötä ulkoiseen lainanantovaltuuteen liittyvissä asioissa osana laajempaa keskinäistä kumppanuuttaan, joka kattaa muun muassa sellaiset EU:n rahoitusta yhdistävät välineet, joilla tuetaan kehitysrahoituslaitosten toimintaa EU:n ulkopuolella. Tällaisia ovat esimerkiksi naapuruuspolitiikan investointijärjestely, Länsi-Balkanin investointikehys ja taloudellisen selviytymiskyvyn kehittämisaloitteeseen kuuluva tekninen apu. EIP on edelleen hyödyntänyt näitä välineitä eli EU:n talousarviovaroista edullisin ehdoin myönnettävää rahoitusta, jolla tuetaan EIP:n rahoittamien hankkeiden valmistelua ja/tai täytäntöönpanoa. Vuonna 2019 EIP hyväksyi 22 kokonaan tai osittain EU:n talousarviosta rahoitettua uutta avustusta, joiden yhteismäärä on 226 miljoonaa euroa ja jotka EIP toteuttaa ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla. Määrästä 37,6 miljoonaa osoitettiin käytettäväksi tekniseen apuun, 148,5 miljoonaa investointiavustuksiin ja 40,1 miljoonaa euroa rahoitusvälineisiin. Lisäksi hyväksyttiin 22 taloudellisen selviytymiskyvyn kehittämisaloitteeseen kuuluvaan tekniseen apuun liittyvää toimea, joiden arvo oli yhteensä 34,6 miljoonaa euroa. Kaikkiaan 21:tä ulkoisen lainanantovaltuuden kattamilla alueilla vuonna 2019 allekirjoitettua EIP:n hanketta on tuettu tai tuetaan näillä avustuksilla, jotka on joko rahoitettu suoraan EIP:n omista varoista, kuten taloudellisen selviytymiskyvyn kehittämisaloitteeseen kuuluva tekninen apu, tai jotka EIP toteuttaa ja jotka on rahoitettu kokonaan tai osittain EU:n talousarviosta. EIP osallistuu myös yhtenä kumppanina Euroopan kestävän kehityksen rahaston (EKKR) kautta tarjottavan uuden EU:n takuun täytäntöönpanoon. Ulkoinen lainanantovaltuus ja EKKR:n toimet kohdistuvat melko erityyppisiin tuotteisiin, lainanottajiin ja maantieteellisiin alueisiin. EKKR ei esimerkiksi kohdista toimia Länsi-Balkanille, eikä ulkoinen lainanantovaltuus puolestaan kata suurta osaa Afrikasta. Lisäksi EKKR:stä myönnettäviä EU:n takuita koskeva päätöksentekoprosessi eroaa selvästi ulkoista lainanantovaltuutta varten EIP:lle myönnettävästä seitsemän vuoden pituisesta takuusta. Kesäkuussa 2018 komissio ehdotti uuden vuonna 2021 käyttöönotettavan naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välineen (NDICI) perustamista sekä EU:n talousarviosta EU:n ulkopuolella tehtäviin investointeihin myönnettävien takuiden uudistamista. Vuoden 2020 jälkeistä aikaa koskeva lähestymistapa perustuu ”avoimeen rakenteeseen”, jossa kumppanirahoituslaitoksia tuetaan EU:n takuilla niiden asiantuntemuksen perusteella, jotta EU:n aikaansaama kehitysvaikutus maksimoidaan käytännössä. Tämän lähestymistavan mukaan EIP pysyy EU:n ulkopuolella tehtävien investointien merkittävänä rahoituskumppanina, etenkin kun on kyse julkisen sektorin investointihankkeista, mutta EU:n takuita voidaan lisäksi myöntää useille muillekin rahoituslaitoksille. NDICI-välineen yhteydessä EU vastaa vahvasta poliittisesta ohjauksesta ja yhteistyötä täytäntöönpanokumppaneina toimivien rahoituslaitosten kanssa lujitetaan. Komissio ja EIP ovat käyneet teknistä puolta koskevia neuvotteluja, joissa on pohdittu vaihtoehtoisia malleja takuille, joita EU voisi tarjota EIP:lle vuoden 2020 jälkeen. 4.2. YHTEISTYÖ EUROOPAN OIKEUSASIAMIEHEN KANSSA EIP:n ja Euroopan oikeusasiamiehen välisessä vuonna 2008 allekirjoitetussa yhteisymmärryspöytäkirjassa vahvistetaan perusta EIP:n valitusmekanismin molemmille tasoille. Valitukset käsitellään ensin EIP:n valitusmekanismin puitteissa, ja vasta sen jälkeen oikeusasiamies mahdollisesti tarkastelee niitä. EIP päivitti valitusmekanismia koskevan toimintapolitiikkansa marraskuussa 2018. Vuonna 2019 Euroopan oikeusasiamies vastaanotti yhden valituksen, joka liittyi EIP:n toimiin ulkoiseen lainanantovaltuuteen kuuluvilla alueilla.