Talous ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Avoimuus ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan osallistuminen WTO:n Millennium Round -neuvottelukierrokseen"

(1999/C 368/15)

Talous ja sosiaalikomitea päätti 27. toukokuuta 1999 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan nojalla antaa lausunnon aiheesta "avoimuus ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan osallistuminen WTO:n Millennium Round -neuvottelukierrokseen"

Asian valmistelusta vastannut "ulkosuhteet"jaosto hyväksyi lausuntonsa 6. lokakuuta 1999. Esittelijä oli Jan Jakob van Dijk.

Talous ja sosiaalikomitea hyväksyi 20. ja 21. lokakuuta 1999 pitämässään 367. täysistunnossa (lokakuun 20. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 103 ääntä puolesta ja 1 vastaan 5:n pidättyessä äänestämästä.

1. Yhteiskunnallisten organisaatioiden osallistuminen

1.1. Valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden ja työmarkkinaosapuolien kiinnostus kansainvälistä kauppaa kohtaan on viime vuosien aikana kasvanut voimakkaasti(1). Tämä ilmeni jo GATT-neuvottelujen Uruguayn-kierroksen aikana. Kyseisten tahojen osallistuminen oli toistaiseksi aktiivisinta monenvälisestä investointisopimuksesta (MAI) käydyissä neuvotteluissa. Erityisesti useat valtiovallasta riippumattomat organisaatiot valittivat, että neuvottelijat eivät olleet riittävän avoimia neuvoteltavien aiheiden ja neuvottelujen kohteena olleesta sopimuksesta eri maille ja ryhmittymille aiheutuvien seurausten suhteen. Hallitusten edustajien pidättyvä reaktio vain lisäsi epäluottamusta neuvottelujen edetessä. Lisäksi vaikutti siltä, että kyseisistä sopimuksista hyötyvät ainoastaan teollisuusmaat.

1.2. Valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden kiinnostusta kansainvälistä kauppaa kohtaan sävyttää nyt suurelta osin epäluulo. Useat organisaatiot suhtautuvat epäillen neuvotteluihin ja pelkäävät, että neuvotteluihin osallistuvien maiden hallitukset eivät ota riittävästi huomioon yhteiskunnallisten organisaatioiden ja ryhmittymien valvomia etuja sekä alikehittyneiden maiden intressejä. Tämä kävi ilmi selvimmin OECD:n MAI-neuvottelujen aikana. Puutteelliset mahdollisuudet saada tietoa ja vaikuttaa neuvotteluihin vaikuttivat olevan merkittäviä syitä valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden epäilevään asenteeseen. Jotta vastaavanlaisen reaktion syntyminen voitaisiin välttää seuraavissa WTO-neuvotteluissa, tulisi yhteiskunnallisten organisaatioiden osallistumisesta TSK:n mielestä huolehtia mahdollisimman hyvin. Tässä lausunnossa komitea käsittelee erityisesti yhteiskunnallisten organisaatioiden osallistumista uusien sopimusten laatimiseen. Komitea ei tässä yhteydessä käsittele yhteiskunnallisten organisaatioiden mahdollisuuksia osallistua myös solmittujen sopimusten toimeenpanoon.

1.3. TSK on perinteisesti osoittanut kiinnostusta kansainvälistä kauppaa kohtaan. TSK on antanut aiheesta useita pyydettyjä ja oma-aloitteisia lausuntoja. Niissä se on aina halunnut korostaa aiheen tärkeyttä talous- ja yhteiskuntaelämää edustavien tahojen kannalta. TSK:n viimeisimmät alaa koskevat lausunnot on annettu aiheista:

- Kansainvälisen kaupan maailmanlaajuinen haaste(2).

- Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivään tammikuuta 1999 - 31 päivään joulukuuta 2001(3).

- Ehdotus neuvoston päätökseksi maailman kauppajärjestön alaisuudessa käytyjen rahoituspalvelualan neuvottelujen tulosten hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta sen toimivaltaan kuuluvien asioiden osalta(4).

- Maailman kauppajärjestö WTO(5).

1.4. Samalla TSK pitää arvossa useiden valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden mielenkiintoa kansainvälistä kauppaa kohtaan. Monet organisaatiot ovat perustellusti todenneet, että alan kansainvälisillä sopimuksilla voi olla kauaskantoisia vaikutuksia.

1.4.1. Kuten mm. kohdan 1.3 luettelosta ilmenee, TSK on jo antanut lausunnon useista näistä aiheista.

1.5. TSK pitää yhteiskunnallisten organisaatioiden osallistumista WTO-neuvotteluihin hyvin tärkeänä. Mahdollisesti solmittavilla sopimuksilla voi olla laajoja vaikutuksia tiettyihin aloihin (esimerkiksi palvelualaan), YMP:n jatkuvuuteen, yhteisön kehityspolitiikkaan (AKT-maat), suhteisiin EU:n ulkopuolisten maiden kanssa ja kansainvälisten määräysten noudattamiseen (työnormit, eläinten hyvinvointi ja ympäristöön liittyvät säännöt). Kyseessä ovat siis työllisyys, kuluttaja-asiat ja vaikutukset tulotasoon.

1.6. Kaikilla näillä aloilla toimii paljon aktiivisia yhteiskunnallisia organisaatioita. Niiden osallistuminen neuvotteluihin voi laajentaa sopimusten yhteiskunnallista tukea. Lisäksi neuvottelijat voivat hyödyntää asianomaisten organisaatioiden asiantuntemusta. Myös hallitukset voivat tutustua etujärjestöjen käsityksiin kansainvälisestä kaupasta(6).

1.7. TSK pyrkii tässä lausunnossa esittämään, millä tapaa yhteiskunnalliset organisaatiot voivat parhaiten osallistua WTO-neuvotteluihin. Lausunnossa tehdään ero eri tasojen välillä. Luvussa 2 käsitellään maailmanlaajuista tasoa ja mietitään, miten WTO:n sihteeristön tulisi huolehtia siitä, että yhteiskunnallisia organisaatioita informoidaan ja kuullaan riittävästi. Luvussa 3 käsitellään valtiotasoa. Päätöksenteon tulee WTO:ssa tapahtua yhteisymmärryksen pohjalta. Siksi talous ja yhteiskuntaelämän eturyhmien ja valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden on tärkeää järjestää edunvalvontansa valtiollisten viranomaisten suuntaan tehokkaasti. EU:ssa tilanne on erityislaatuinen. EU:lla on yksinomainen toimivalta kansainvälistä kauppaa koskevissa kysymyksissä. EUtasolla on siten tärkeä tehtävä. Tätä käsitellään tarkemmin luvussa 4.

2. Yhteiskunnallisten organisaatioiden osallistuminen WTO-neuvotteluihin

2.1. Kuten kohdassa 1.6 todetaan, WTO:n sihteeristön tulisi ennen kaikkea huolehtia tehokkaasta tiedottamisesta kansainvälisesti toimiville talous- ja yhteiskuntaelämän eturyhmille ja valtiovallasta riippumattomille organisaatioille. WTO:n tulee antaa niille asianmukaista tietoa. Asioiden avoimuudella voidaan poistaa ja ehkäistä epäluottamusta ja epäluuloja.

2.2. Tiedottaminen voi tapahtua kahdella tavalla. Helpoimmin tietoa voidaan levittää Internetin välityksellä. WTO voi tallettaa tietoa omille Internetsivuilleen. Lisäksi kiinnostuneet organisaatiot voidaan pitää tilanteen tasalla sähköpostitusten välityksellä. Tämä on nopea ja tehokas keino tiedottaa jokaiselle aiheesta kiinnostuneelle organisaatiolle viimeisimmästä kehityksestä.

2.3. Toinen tiedottamistapa on kokousten järjestäminen. Kokouksissa sihteeristö jakaa kiinnostuneille organisaatioille tietoa viimeisimmästä neuvottelutilanteesta. Kokoukseen osallistuvat organisaatiot voivat käyttää tilaisuutta hyväkseen ja ilmaista ensireaktionsa saamaansa tietoon tai esittää mahdollisia sitä koskevia tarkempia kysymyksiä. Tähän toiseen tapaan liittyy sekä etuja että haittoja. Etuna on keskinäisen vuorovaikutuksen mahdollisuus. Keskustelemalla voidaan saavuttaa kompromissi tai lähentää näkemyksiä. Haittana on rahoitus: organisaatiot joutuvat lähettämään edustajansa Geneveen saadakseen tietoa ja tullakseen kuulluiksi. Asianomaisilla organisaatioilla ei useinkaan ole toimipistettä Genevessä, jolloin matkakustannuksista voi muodosta kynnys kokouksiin osallistumiselle.

2.4. Jotta WTO:lla ja yhteiskunnallisilla organisaatioilla olisi hyvät keskinäiset suhteet, on tärkeää, että niiden välille syntyy molemminpuolinen luottamus. Siksi on merkityksellistä, että osapuolten välillä kulkee jatkuva tiedon virta. Tämä voi myös synnyttää vuoropuhelua eri yhteiskunnallisten organisaatioiden välillä. Tällaisen kestävän suhteen edistämiseksi WTO voisi harkita pysyvän keskustelufoorumin perustamista yhteiskunnallisille organisaatioille. Tapaamisia tulisi järjestää säännöllisesti, ainakin vuosittain, ja sihteeristö voisi antaa neuvottelujen (tulevilla) asialistoilla olevista eri aiheista neuvoja ja mahdollisesti toimeenpanoa koskevia käytännön suosituksia.

2.5. Tällaisen foorumin perustamiseen liittyvät hankalat kysymykset koskevat kustannuksia (kuka maksaa) ja sitä, mitkä organisaatiot voivat osallistua foorumiin. Ensimmäisen ongelman ratkaisu ei ole kovin vaikea. Osallistuvien organisaatioiden tulee huolehtia omista matka- ja oleskelukustannuksistaan. Komitea ymmärtää täysin, että tämä ratkaisu aiheuttaa joillekin organisaatioille ongelmia. Erityisesti heikoimmin kehittyneiden maiden organisaatioille tämä muodostaa esteen kokouksiin osallistumiselle. Jotta kokouksiin ei osallistuisi pelkästään länsimaisia organisaatioita, akkreditoitavien osallistujien valinnassa tulisi varata riittävät mahdollisuudet heikoimmin kehittyneiden maiden organisaatioille.

2.5.1. WTO:n sihteeristöllä pitää olla riittävät voimavarat, jotta yhteiskunnallisten organisaatioiden kokoukset voidaan valmistella huolellisesti. Näin ollen tähän uuteen menettelytapaan liittyy myös taloudellisia seurauksia.

2.6. Toiseen kysymykseen eli siihen, mitkä organisaatiot voivat osallistua foorumiin, on paljon vaikeampi vastata. On oltava selvää, että tällaisen foorumin jäseniksi voivat liittyä etupäässä kansainväliset organisaatiot, joilla on edustustoja kaikissa maanosissa. Toiseksi on arvioitava, mille organisaatioille osallistumisella on todellista merkitystä. Kyseeseen voivat tulla sellaisten ryhmien etuja ajavat organisaatiot, joihin WTO-neuvottelujen puitteissa tehdyt sopimukset otaksuttavasti vaikuttavat. Sihteeristön tulee tätä ajatellen laatia ensin luettelo organisaatioista, jotka täyttävät nämä kaksi vaatimusta. Mikäli organisaatioita on paljon, niiden tulee keskenään järjestää puheoikeutensa käyttö sopivalla tavalla, jotta keskusteluun jää riittävästi mahdollisuuksia.

3. Yhteiskunnallisten organisaatioiden osallistuminen valtiotasolla

3.1. WTO:n puitteissa tehtävät päätökset ovat hallitusten edustajien tekemiä. Kyse on päätöksistä, jotka edellyttävät suurta yksimielisyyttä. Siksi voidaan olettaa, että neuvotteluihin osallistuvien maiden hallitukset ovat yhteiskunnallisille organisaatioille tehokas edunvalvontakohde.

3.2. Eri maiden yhteiskunnallisten järjestöjen tuleekin siksi suunnata edunvalvontansa erityisesti maan hallitukseen. Hallitusten tulee antaa näille järjestöille mahdollisuus ilmaista mielipiteensä. Ne voivat WTO:n tapaan perustaa foorumin, johon otetaan mukaan yhteiskunnassa vaikuttavia organisaatioita. Niiden tärkein tehtävä voi olla hallituksen neuvominen WTO:n asialistalla kulloinkin olevissa monentyyppisissä asioissa. On tärkeää, että hallitus informoi ja kuulee kyseisiä organisaatioita ajoissa.

3.2.1. Eri maiden sosioekonomisilla neuvoaantavilla elimillä on erityinen vastuu. Niissä ovat usein edustettuina talous- ja yhteiskuntaelämän tärkeimmät tahot. Ne voivat antaa hallitukselle suosituksia WTO-neuvotteluja valmisteltaessa, ja hallitukset voisivat pyytää niiltä lausuntoa. Mikäli hallitukset eivät pyydä lausuntoa, kyseiset elimet voivat antaa oma-aloitteisen lausunnon.

3.3. Hallitusten tulee hoitaa kansainvälisiä neuvotteluja avoimuuden vallitessa. Siksi niiden tulee välittää Internetin kautta mahdollisimman paljon tietoa asiaintilasta ja WTO:ssa tapahtuvasta kehityksestä.

3.4. Koska EU:lla on yksinomainen toimivalta kansainväliseen kauppaan liittyvissä kysymyksissä, Euroopan taso on EUmaille erittäin tärkeä. Tämä pätee myös EU:ssa vaikuttaviin yhteiskunnallisiin organisaatioihin. Niiden tuleekin toimia aktiivisesti sekä valtion että EU:n suhteen. Tätä käsitellään seuraavassa luvussa.

4. Yhteiskunnalliset organisaatiot Euroopan tasolla ja TSK:n rooli

4.1. Suuri osa siitä, mitä edellä on sanottu valtiotasosta, pätee myös Euroopan yhteisöön. Euroopan komission tulee levittää Internetsivujensa kautta runsaasti tietoa WTO:ssa tapahtuvasta ajankohtaisesta kehityksestä. Tämän ohella on järjestettävä säännöllisesti tiedotustilaisuuksia, joihin kutsutaan talous- ja yhteiskuntaelämän eturyhmiä ja valtiovallasta riippumattomia organisaatioita. Komitea voi myötävaikuttaa tällaisten tapaamisten järjestämiseen.

4.2. Talous ja sosiaalikomitealla on erityinen tehtävä. Se on talous- ja yhteiskuntaelämän tahojen yhteisöntasoinen edustaja EU:ssa. Komitea olettaakin, että Euroopan komissio kutsuu sen osallistumaan WTO:hon liittyvien kysymysten hoitoon ja pyytää siltä niistä lausuntoa, vaikka komissio ei perustamissopimuksen nojalla tähän olekaan velvollinen(7). Palvelualaa koskevien kansainvälisten sopimusten osalta komissio taas on velvollinen pyytämään TSK:n lausuntoa(8).

4.3. TSK on kuluneiden vuosien aikana antanut useita omaaloitteisia lausuntoja tästä tärkeästä aiheesta. Niillä osoitetaan, että TSK on aiheesta hyvin kiinnostunut, ja lausunnoissaan komitea on myös korostanut WTO-sopimusten merkitystä EU:n talous ja yhteiskuntapolitiikan kannalta.

4.4. Kuten kohdassa 1.4 korostetaan, kansainvälistä kauppaa koskevat sopimukset vaikuttavat nykyään enemmän kuin koskaan työllisyyteen ja tulotasoon sekä kuluttaja- ja ympäristöasioihin. Vastaavasti valveutuneisuus on lisääntynyt huomattavasti yhteiskunnissamme.

4.5. Tämän vuoksi komitean on ehdottomasti seurattava erittäin tarkkaan kilpailun vapauttamiseksi käytäviä jatkoneuvotteluja, otettava huomioon asianomaisten järjestöjen sekä kansalaisjärjestöjen kannat sekä autettava hyvissä ajoin annetuilla lausunnoilla neuvostoa, Euroopan parlamenttia ja komissiota valmistelemaan unionin neuvotteluasemia.

4.6. Tämän vuoksi komitea ehdottaakin, että TSK:n organisaatioon perustetaan erillinen yksikkö, joka antaa komitealle neuvottelujen kestäessä mahdollisuuden tarjota sille kertyneitä monipuolisia tietoja ja kokemuksia.

Yksikön ytimen tulisi muodostua ulkomaankaupan ammattilaisista, jotka neuvotteluissa kulloinkin käsiteltävän aiheen mukaan ottavat mukaan asiantuntijoita muista jaostoista.

Yksikön tehtävänä olisi syventää ja tiivistää yhteyksiä WTO:hon ja komission vastaaviin yksiköihin sekä asianomaisiin eurooppalaisiin järjestöihin ja kansalaisjärjestöihin.

4.7. Näin hankitun uuden tietämyksen pohjalta edellä mainittu yksikkö voisi antaa yhteiskuntapoliittisesti erityisen tärkeistä yksittäisistä neuvotteluaiheista lausunnot riittävän ajoissa ennen neuvotteluja. Lausuntoja laadittaessa hyödynnettäisiin TSK:n aiheesta aiemmin antamia lausuntoja.

4.8. Yksittäisissä tapauksissa lienee paikallaan kuulla asianomaisia piirejä etukäteen.

4.9. Tällöin on toivottavaa, että asiasta vastaavat komitean jäsenet voisivat osallistua erityisen tärkeisiin neuvotteluihin niiden ratkaisuvaiheissa.

4.10. Talous ja sosiaalikomitea ehdottaa, että WTOyksikkö käsittelee Seattlen kaavailujen mukaisesti erityisesti seuraavia aiheita:

1. Yhteiskunnalliset organisaatiot riitojensovittelumenettelyssä

2. Yksipuoliset sanktiomenetelmät ja korvausoikeudet

3. Sähköinen kaupankäynti

4. WTO ja työllisyys

5. Tarjouskilpailumenettelyt

6. WTO:n vahvistaminen

7. Maatalous

8. Palvelut

9. Kauppa ja kehitys

10. Kauppa ja ympäristö

11. Kauppa ja kansainväliset työnormit

12. Kilpailu

13. Investoinnit

14. Henkinen omaisuus

15. Maksut.

Bryssel 20. lokakuuta 1999.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Beatrice RANGONI MACHIAVELLI

(1) Tässä lausunnossa tehdään ero yhtäältä talous ja yhteiskuntaelämän eturyhmien ja toisaalta valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden (NGO) välillä.

(2) EYVL C 56, 24.2.1997.

(3) EYVL C 40, 15.2.1999.

(4) EYVL C 407, 28.12.1998.

(5) EYVL C 101, 12.4.1999.

(6) B. Reinalda, "NGO's en andere particuliere actoren in de leer der internationale betrekkingen" julkaisussa Internationale Spectator, N:o 53, heinä/elokuu 1999, s. 414-418.

(7) Katso Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 133 artikla.

(8) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 52 artikla.