-A- * -A-
•ù it EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 21.06.1995 
KOM(95)288 lopull. 
LAINSÄÄDÄNNÖLLISTÄ JA HALLINNOLLISTA YKSINKERTAISTAMISTA 
KOSKEVA RIIPPUMATTOMAN ASIANTUNTIJARYHMÄN KERTOMUS 
Tämän raportin on laatinut komission syyskuussa 1994 asettama lainsäädännön ja 
hallinnon yksinkertaistamistoimenpiteistä riippumaton asiantuntijaryhmä, jonka 
tehtävänä oli tarkastella yhteisön ja kansallisen lainsäädännön vaikutusta 
työllisyyteen ja kilpailukykyyn ottaen huomioon niitä koskevat todennäköiset 
kevennys- ja yksinkertaistamistoimenpiteet. Ryhmän raportti ei sido komissiota. 

päivänä kesäkuuta 1995 
LAINSÄÄDÄNNÖLLISTÄ JA HALLINNOLLISTA YKSINKERTAISTAMISTA 
KOSKEVA RHPPUMATTOMAN ASIANTUNTIJARYHMÄN KERTOMUS 
YHTEENVETO 
I. Lainsäädännön kehyksiä on tarkasteltava uudelleen, jos 
kilpailukyky ja työllisyystavoitteet halutaan saavuttaa 
1. Tuotanto, kauppa ja palvelut tarvitsevat riittäviä sääntöjä monilla aloilla 
liiketoimien helpottamiseksi ja luotettavuuden saavuttamiseksi. Kuitenkin 
lainsäädäntö kaikilla tasoilla (yhteisön tasolla ja kansallisesti) voi samanaikaisesti 
estää yrityksiä ja kansalaisia luomasta työpaikkoja ja parantamasta liiketoiminnan 
dynamismia. Tämä haitallinen vaikutus voi johtua lainsäädännöllisen 
monimutkaisuuden ja jäykkyyden luomista kustannuksista ja epävarmuustekijöistä, 
suhteettomasta hallinnollisesta rasituksesta ja uudistusta estävistä tekijöistä. 
2. Liika sääntely estää kasvua, vähentää kilpailukykyä ja työpaikkoja Euroopassa. 
Sääntelyn kumulatiivinen vaikutus turhauttaa yrityskulttuuria, estää uudistuksia 
ja ehkäisee sekä kotimaisia että ulkomaisia investointeja. 
3. Yhtenäismarkkinatoimenpiteet voivat yhdellä tasolla harmonisoida jäsenvaltion 
erillisiä ja ristiriitaisia säädöksiä. Yhteismarkkinoiden tarpeet voivat kuitenkin , 
pahentaa hallinnollista rasitusta ja tiukentaa eurooppalaisia liikeyrityksiä rasittavia 
säädöksiä. Huolimatta toissijaisuusperiaatteesta eurooppalaisen, kansallisen ja jopa 
alueellisen lainsäädännön päällekkäisyys voi johtaa kumulatiiviseen rasitukseen, 
joka estää työllisyys- ja kilpailutavoitteiden saavuttamisen. 
4. Jos Eurooppa ei ota huomioon yritysympäristön todennäköisiä suuntauksia, 
mukaan luettuna hallinnolliset kehykset, se joutuu kärsimään alentuneesta 
kilpailukyvystä, hitaammasta taloudellisesta kasvusta ja korkeammasta 
työttömyystasosta. Eurooppa ei voi olla ottamatta huomioon sitä, että muut 
teollistuneet maat, joiden kanssa se kilpailee, pyrkivät voimakkaasti vähentämään 
omaa hallinnollista taakkaansa. 
5. Lainsäädännön ja hallinnon yksinkertaistaminen hyväksyttiin olennaiseksi osaksi 
laajaa kasvu- , kilpailukyky- , ja työllisyysstrategiaa komission vuoden 1993 
Valkoisessa kirjassa. Yksinkertaistamisen hylkääminen tässä vaiheessa merkitsisi 
sitä, että tämän strategian tavoitteet saavutettaisiin hitaammin. 
6. Yksinkertaistaminen tarkoittaa sitä, että on elintärkeää varmistaa, että säädökset 
rasittavat kilpailukykyä ja työllisyyttä mahdollisimman vähän ja samalla 
maksimoivat hallituksen suoran väliintulon aiheuttamat hyödyt. Sääntelyn 
vähentäminen johtaa joissakin tapauksissa siihen, että yksinkertaistamisesta seuraa 
välttämättä hallituksen säädösten vähentäminen tai poistaminen tapauksissa, joissa 
ne eivät enää ole tarpeellisia tai joissa niiden tavoitteet voidaan saavuttaa 
tehokkaammin muulla tavoin. Yksinkertaistaminen ja sääntelyn vähentäminen on 
ymmärrettävä tällä tavoin tässä raportissa. 
IL Jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin on toimittava yhdessä 
7. Sääntely on sekä Euroopan yhteisön että kansallisten viranomaisten vastuulla. 
Kumulatiivinen vaikutus kilpailukykyyn ja työllisyyteen näkyy ensin Euroopan 
yhteisön lainsäädännön ulottuvuudessa ja laadussa, ja sitten tinkimättömyydessä 
ja tasapuolisuudessa, jolla lait siirretään kansalliselle tasolle ja sovelletaan 
jäsenvaltioissa. Lisärasitus on myös ne säädökset, joita kansalliset hallitukset 
ottavat käyttöön omilla kansallisilla toimivalta-alueillaan. 
8. Ryhmä on keskittynyt lähinnä ensimmäiseen näistä tasoista, yhteisön 
lainsäädäntöön, mutta on soveltuvin osin ottanut huomioon tapauksia, joissa suurin 
rasitus kilpailukyvylle ja työllisyydelle on tullut lakien siirtämisestä kansalliselle 
tasolle. Ryhmä ei ole yrittänyt sille annetussa ajassa käsitellä kolmatta tasoa, 
kansallisen lainsäädännön vaikutusta. 
9. Unionin lainsäädännön yksinkertaistamistoimenpiteillä ei ole paljon merkitystä, jos 
toissijaisuusperiaatteen ja lakien kansalliselle tasolle saattamisen varjolla 
jäsenvaltiot toimivat päinvastoin. 
III. Laajaa toimintaohjelmaa tarvitaan 
10. Kehittäessämme ehdotuksiamme toimintaohjelmaksi olemme ottaneet huomioon 
erityisesti komission ehdottamat toimet. Uskomme, että ehdotuksemme perustuvat 
näihin aloitteisiin ja varmistavat eteenpäinmenon vauhdittamisen ja toimien 
tehokkuuden. 
11. Olemme perustaneet toimintaehdotuksemme seuraaviin periaatteisiin: 
- Varakkuuden luominen ja työllisyyden kasvun ylläpito on hyväksyttävä 
olennaisiksi ehdoiksi elämänlaadun parantamiseksi ja ne voidaan saavuttaa 
ainoastaan, jos Euroopan talous on maailman tasolla. 
- Saavutettavien standardien on oltava "kannattavia", ottaen huomioon 
kilpailukyvyn asettaman haasteen ja niiden on perustuttava objektiiviseen 
tarpeeseen (joka perustuu soveltuvin osin tieteellisiin todistuksiin). 
- Liikeyrityksiä, työntekijöitä ja kuluttajia on kuultava ja heidät on saatava 
aktiivisesti mukaan asianmukaisten standardien luomiseen ja tehokkaimpien 
keinojen arvioimiseen niiden saavuttamiseksi. Meidän on hyödynnettävä 
markkinavälineet ja vapaaehtoiset sitoumukset vaihtoehtona suoralle sääntelylle 
missä mahdollista. 
- Suoran sääntelyn vaikutus (sekä yksilöllinen että kollektiivinen) kilpailukykyyn 
ja työllisyyteen on otettava huomioon lainsäädännön suunnittelussa ja uudelleen 
tarkastelussa. 
- Yksinkertaistamista ja sääntelyn vähentämistä on jatkettava aktiivisesti 
olennaisena osana kilpailukyvyn parantamista. 
Vähittäiset uudelleen tarkastelut ja muutosten määrän lisääminen ei riitä. Me 
tarvitsemme poliittisen kulttuurin täydellistä muutosta. 
12. Ministerineuvosto ja komissio ovat alkaneet käsitellä näitä kysymyksiä. 
Ehdottamamme toimintaohjelma, jos se toteutetaan, vahvistaa ja laajentaa näitä 
pyrkimyksiä. 
13. Ryhmän tarkoituksena on, että tämä raportti myötävaikuttaisi 
yksinkertaistamispyrkimyksiin, jotka tarpeen tullen johtaisivat sääntelyn 
vähentämiseen, joka on syvälle juurtunut Euroopan unioniin ja kansalliselle tasolle, 
ja joka kannustaa kilpailukykyä ja työllisyyttä. 
TOIMINTAEHDOTUKSET 
!• Yleiset ehdotukset 
Ehdotus 1 
Työtä, jota Euroopan unionin toimielimet parhaillaan suorittavat lainsäädännön 
vakiinnuttamiseksi (kodifiointi) yhteisön eri toiminta-aloilla, olisi nopeutettava. 
Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä samaan koskien yhteisön lainsäädännön kansalliselle tasolle 
saattamista. 
Ehdotus 2 
Ottaen huomioon yhteisön säännöstön, yksinkertaistamisohjelmanjoka tarvittaessa johtaa 
säännöstelyn vähenentämiseen, olisi katettava kaikki olemassa oleva EY-lainsäädäntö ja 
sen liittäminen osaksi kansallista lainsäädäntöä siten, että tavoitteena on liikeyrityksille 
ja kuluttajille aiheutuvan rasituksen vähentäminen ja työllisyyteen ja kilpailukykyyn 
liittyvien tilaisuuksien luominen. 
Ehdotus S 
Olemassa olevaa lainsäädäntöä olisi tarkasteltava käyttäen samoja arviointiperusteita kuin 
uutta lainsäädäntöä tarkasteltaessa (4 ja 6 ehdotus). Tätä koskevat tulokset ja suositukset 
olisi julkaistava, jotta kävisi ilmi, katsooko komissio 
- että lainsäädäntö on nykymuodossaan käyttöön sopivaa 
- että sitä olisi muutettava 
- että se olisi kumottava 
Ehdotus 4 
Ennen lakiehdotusten tekemistä olisi harkittava seuraavia kysymyksiä: 
- ovatko julkiset toimenpiteet tarpeellisia tai toivottavia? 
- millä tasolla toimenpiteitä tarvitaan (yhteisötaso, kansallinen taso)? 
- mikä on julkisten toimenpiteiden hyväksyttävä kustannus-hyöty-suhde? (kun 
huomioon otetaan kaikki määrään ja laatuun liittyvät tekijät, mukaan lukien 
vaikutukset kilpailukykyyn ja työllisyyteen erityisesti PKT-yrityksissä) 
- mitä vaihtoehtoja julkisille toimenpiteille on olemassa? 
- jos julkisen sektorin toimenpiteet ovat tarpeen, mikä on sopivin toimintatapa? 
- voidaanko toimenpiteen voimassaolvaikaa rajoittaa? 
Ehdotus 5 
Uutta lainsäädäntöä laatiessaan komission on varmistuttava siitä, että tämän 
lainsäädännön liittämisestä jäsenvaltioiden kansalliseen lainsäädäntöön tehdään tutkimus, 
jonka tulokset julkistetaan. 
Ehdotus 6 
Kutakin lakiehdotusta olisi tarkasteltava seuraavia arviointiperusteita käyttäen: 
ovatko määräykset ymmärrettäviä ja käyttäjäläheisiä? 
ovatko määräykset pyrkimyksiltään yksiselitteisiä? 
ovatko määräykset yhteensopivia olemassa olevan lainsäädännön kanssa? 
onko määräysten soveltamisalan oltava niin laaja kuin suunniteltiin? 
onko soveltamisaikataulu realistinen ja antaako se liiketoiminnalle mahdollisuuden 
sopeutua tilanteeseen? 
millaisia uudelleentarkastelumenettelyjä on käytössä tasapuolisen täytäntöönpanon 
varmistamista ja tehokkuuden ja kustannusten tarkkailua varten? 
Ehdotus 7 
Lainsäädännön valmisteluvaiheessa tehdyt asiantuntijaselvitykset olisi julkistettava 
lainsäädäntöprosessin avoimuuden lisäämiseksi. 
Ehdotus 8 
Yhteydenpidon uusien säädösten kanssa kosketuksiin joutuviin, erityisesti kuluttajiin, 
liikeyrityksiin ja työntekijöihin, olisi oltava tehokasta, järjestelmällistä ja oikeaan aikaan 
tapahtuvaa. 
Ehdotus 9 
Kaikkien uusien lakiehdotusten perusteluissa olisi ilmoitettava, mitä vaikutuksia 
ehdotuksella ennakoidaan olevan työllisyyteen ja kilpailukykyyn sekä millaisia 
kustannuksia ja uudistuksia ehdotuksesta seuraa. 
Ehdotus 10 
Jäsenmaan uutta yhteisölainsäädäntöä tukiessaan tai vastustaessaan käyttämät perusteet 
olisi julkistettava. 
Ehdotus 11 
Yhteisön kaikissa uusissa säädöksissä olisi oltava määräykset menettelystä, jolla sen 
tuloksia, erityisesti tavoitteiden saavuttamista, voidaan arvioida. Nämä arviot olisi 
julkistettava. 
Ehdotus 12 
kaikilla tasoilla (kansallisesta tasosta paikalliseen tasoon), myös sitä, joka on tulosta 
yhteisön lainsäädännön siirtämisestä kansalliselle tasolle. 
Ehdotus 13 
Komission olisi pyrittävä aktiivisesti ja tarmokkaasti valvomaan EY-lainsäädännön 
siirtämistä kansalliselle tasolle ja sen täytäntöönpanoa, jotta voitaisiin välttää tilanne, 
jossa kansalliset lainsäädännöt tai käytännöt estävät yhtenäisyyden saavuttamisen yhteisön 
markkinoilla. Komission olisi tässä yhteydessä harkittava täytäntöönpanoa valvovan 
yksikön vahvistamista. 
Ehdotus 14 
Olisi aktiivisesti tutkittava mahdollisuutta ottaa käyttöön sakkomaksu, joka määrättäisiin 
niille jäsenvaltioille, jotka eivät noudata Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen yhteisön 
lainsäädännön täytäntöönpanon laiminlyönnin johdosta antamia tuomioita. 
Ehdotus 15 
Yhteisön olisi harkittava, millä alueilla yhteisön asetus (direktiivien vaihtoehtona) tarjoaisi 
parhaat mahdollisuudet yksinkertaistamisen ja yhtenäismarkkinoiden tavoitteiden 
yhteensovittamiseen. 
Ehdotus 16 
Yhteisön olisi pyrittävä aktiivisesti seuraamaan vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta 
aina, kun se laajan yksinkertaistamisohjelman rajoissa on mahdollista. 
Ehdotus 17 
Yhteisön olisi mahdollisuuksien mukaan tiedotettava eri aloja koskevasta 
lainsäädäntöohjelmastaan jo varhaisessa vaiheessa. Valkoisen ja vihreän kirjan käyttöä 
komissiossa olisi lisättävä. 
Ehdotus 18 
Komission olisi valvottava tarvittaessa sääntelyn vähenemiseen Euroopan yhteisössä ja 
kansallisella tasolla johtavan yksinkertaistamisen edistymistä ja raportoitava asiasta 
Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Komission olisi siirrettävä yleisvastuu asiasta 
yhdelle jäsenistään, jonka tukena olisi pieni koordinoinnin hoitava keskusyksikkö. 
2. Koneita koskevat normit 
Konekantaa koskevan direktiivin tulkinta - ia tarve sen selkeyttämiseen 
Koneiden määrittelyn selkeyttäminen 
Ehdotus 1 
Koneiden määrittelyä olisi selkeytettävä yhdessä asianosaisten osapuolten 
kanssa. Määritelmää sisällytettävistä ja hylättävistä koneista olisi parannettava. 
Ehdotus 2 
"Markkinoille saattamista" koskien olisi saatava selväksi, että koneen olisi 
noudatettava säännöksiä, jotka ovat voimassa päivämääränä, jolloin se ensi 
kertaa "saatetaan markkinoille ". 
Ehdotus 3 
Mahdollisuus soveltaa koneista annettua direktiiviä ainoastaan käyttövalmiiden 
koneiden ("käyttöönotto") ja suoraan lopullisille käyttäjille myytävien 
turvaosien osalta olisi otettava huomioon. 
CE-tunnus 
Ehdotus 4 
Komission olisi poistettava CE-tunnuksen myöntämistä koskevia epäselvyyksiä. 
"Käytettyjen" koneiden markkinoiden suojaaminen 
Ehdotus 5 
Koneista annettua direktiiviä olisi tarkistettava siten, ettei se estäisi turvallisten 
käytettyjen koneiden markkinoiden säilymistä. 
Direktiivien eriyttäminen - tarve päällekkäisyyksien ehkäisemiseen 
Sähköturvallisuuden määrittely 
Ehdotus 6 
Standarditoimielinten välinen sopimus pienjännitteestä ja koneista annettujen 
direktiivien päällekkäisyyden selvittämisestä olisi julkaistava mahdollisimman 
pian. 
Sekaannuksen välttäminen turvallisuutta koskevissa asioissa 
Ehdotus 7 
Olisi annettava selkeä lausunto siitä, että koneista annettu direktiivi tai muu 
asiaa koskeva uudesta menettelytavasta annettu direktiivi eivät kuulu yleisestä 
tuoteturvallisuudesta annetun direktiivin (92/59/ETY) sovaltamisalaan. 
Arvioinnin yksinkertaistaminen 
Ehdotus 8 
Korkean riskikertoimen omaavien koneiden ja turvavälineiden luettelo sekä 
luokitusedellytykset ovat tarpeen (liite IV) tarkoituksena merkittävästi rajoittaa 
erityiselle yhdenmukaisuusarviolle esitettävien koneluokkien lukumäärää. Lisäksi 
tarkoituksettomia ilmoitusmenettelyjä olisi poistettava. 
Asetusten noudattamiseen liittyvien kustannusten rajoittaminen 
Tekniset asiakirjat 
Ehdotus 9 
Koneista annetun direktiivin vaatimuksia koskien teknisestä suunnittelusta 
laadittavaa asiakirjaa olisi yksinkertaistettava silloin kun kone on valmistettu 
yhdenmukaistettujen normien mukaisesti. Kyseisissä tapauksissa EY:n 
hyväksymispäätökseen perustuvan asiakirjan olisi oltava rittävä. 
Käyttöohjeissa ja tuoteselosteissa käytetty kieli 
Ehdotus 10 
Liite V:ä olisi muutettava selkeästi siten, että teknisen selosteen sisältämien 
ohjeiden olisi oltava alkuperäiskielellä. Tämän edellytyksen mukaisesti koneen 
olisi voitava liikkua ainoastaan koneen käyttömaan viralliselle kielelle 
käännetyllä asiakirjalla varustettuna. 
Käyttöohjeiden kattavuus 
Ehdotus 11 
Valmistajat olisi velvoitettava antamaan käyttöohjeet, joita noudatettaessa 
kyseisen koneen käytön, säädön ja huollon turvallisuus voidaan taata. Kyseisten 
ohjeiden tarkka sisältö olisi kuitenkin rajoitettava mahdollisimman täsmällisellä 
tavalla välttämättömimpään. 
On viipymättä esitettävä valmistajille, erityisesti pk-yrityksille, ohjesääntöjä 
käyttöohjeiden laatimisen helpottamiseksi. 
Markkinaystävällisten standardien luominen 
Ehdotus 12 
Varmistaakseen, että uusi lähestymistapa ja siihen liittyvät yhtenäistetyt normit 
edesauttavat konerakennusalaa luoden kilpailukykyä ja työllisyyttä, komission 
on valvottava, että kukin normikoonnelma pysyy asianmukaisessa suhteessa 
markkinoiden ja kaupallisten ehtojen kanssa. 
3. Elintarvikehygienia 
Sääntöjen yhdenmukaistaminen ja yksinkertaistaminen 
Ehdotus 1 
Olisi luotava yhtenäinen kooste hygieniaa koskevista säännöistä, jonka olisi 
liitteissään sisällettävä (silloin kun ne ovat todella tarpeen) tuotekohtaisia 
hygieniavaatimuksia. Tämä edellyttää horistontaalin direktiivin 93/43/ETY 
tarkistusta ja saattamista ajan tasalle. 
Ehdotus 2 
Kun yhtenäinen kooste yhdenmukaistetuista hygieniaa koskevista säännöistä on 
luotu (ehdotus 1), olisi toteutettava kaikkea tuotekohtaista sääntelyä koskeva 
yleistarkistus tarkoituksena varmistaa sen ymmärrettävyys ja poistaa 
epäselvyydet koskien sen määrittelmiä, terminologiaa, vaatimuksia ja 
menettelytapoja. 
Lainsäädännön suhteuttaminen 
Ehdotus 3 
Vertikaalit tuotedirektiivit olisi tarkistettava suhteettomien liike-elämään ja 
erityisesti pk-yrityksiin kohdistuvien rasitteiden poistamiseksi. 
Ehdotus 4 
Kuivatun lihan käyttö olisi vapautettava erityisestä lainsäädännöstä. 
Ehdotus 5 
Direktiiviin 91/497/ETY olisi tehtävä muutoksia, jotta voitaisiin mahdollistaa 
tuoreen lihan jäähdyttäminen kuljetuksen aikana niin yritysten kuin 
kuluttajienkin etujen mukaisesti. 
Ehdotus 6 
Direktiiviin 91/497/ETY olisi tehtävä muutoksia tarkoituksena vähentää silloin, 
kun se on mahdollista, pienikokoisiin teurastamoihin kohdistuvia rasitteita 
tuoreelle lihalle asetettuja turvallisuusnormeja vaarantamatta. 
Ehdotus 7 
Direktiivissä 94/65/ETY säädettyjä mikrobiologiaa koskevia vaatimuksia olisi 
yksinkertaistettava ottaen huomioon erityisten asiaan liittyvien terveysriskien 
mittasuhteet. 
Ehdotus 8 
Terveystunnuksien käyttöä ja yksityiskohtaisten kuljetusasiakirjojen esittämistä 
koskevien vaatimuksien olisi oltava vähemmän tarkkoja ja suhteutetumpia. 
Nämä ohjeet on tarkistettava perinpohjaisesti. 
Ehdotus 9 
Luonnonvaraisesta riistasta annettua direktiiviä 92/45/ETY olisi tarkistettava 
siten, että siinä olevat säännökset perustuvat perusteelliseen analysointiin 
elintarvikkeisiin liittyvistä vaaroista. 
Vaarojen analysoinnin käyttöönotto 
Ehdotus 10 
Kaikissa elintarvikkeiden hygieniasta annetuissa direktiiveissä olisi viitattava 
elintarvikkeisiin liittyvien vaarojen arviointiin perustana tuleville toimenpiteille. 
Ehdotus 11 
Elintarvikkeisiin liittyvien vaarojen arviointia koskevaa aineistoa ja sen 
ymmärrettävyyttä olisi parannettava ja sitä tulisi levittää laajalti 
Ehdotus 12 
Vaarojen analysointia ja kriittisiä kohtia niiden hallitsemiseksi koskevia 
periaatteita (HACPP-järjestelmää) olisi käytettävä perustaksi kaikelle 
elintarvikehygieniasta annetulle sääntelylle ottaen huomioon elintarvikkeisiin 
liittyvät vaarat. 
Sääntelyn yhdenmukaistaminen, soveltaminen ia valvonta 
Ehdotus 13 
Tuotekohtaisten direktiivien tarkistamisen HACCP-järjestelmän kehittämisessä 
käytettyjen periaatteiden perusteella olisi johdettava vähemmän 
yksityiskohtaisiin ja ohjaileviin määräyksiin, joka rajoittaisi turvautumisia 
poikkeusmenettelyihin. 
Ehdotus 14 
Elintarvikehygieniasta anneltujen direktiivien noudattamisen valvonnan olisi 
oltava kaikissa jäsenvaltioissa yhtä perusteellista sekä unionin sisällä että sen 
ulkoisilla rajoilla. Käyttöön otetut valvonnan ja tarkkailun normit olisi 
yhdenmukaistettava jäsenvaltioiden välillä ja niiden olisi oltava yhteisön 
virallisen valvonnan alaisia. 
Oikeudellisten toimintatapojen valinta 
Ehdotus 15 
Tärkeissä asioissa yhteisön olisi harkittava Euroopan yhteisöjen lainsäädännön 
käyttämistä korkean ja yleisesti vallitsevan turvallisuustason takaamiseksi. 
Toisilla alueilla unionin olisi, silloin kun se on toteutettavissa, otettava käyttöön 
vaihtoehtoisia toimintatapoja, kuten vastavuoroinen tunnustaminen, toissijaisuus 
ja asianosaisten kauppaosapuolten sopimat käytännöt. 
Tarkempi yhdenmukaistaminen kansainvälisesti tunnustettuihin käytäntöihin 
Ehdotus 16 
Euroopan elintarvikehygieniaa koskeva lainsäädäntö olisi laadittava Codex 
Alimentariuksen antamien menettelytapasuositusten mukaisesti silloin, kun ne 
ovat riittäviä. Unionin olisi toimittava voimakkaammin yhteisön yhteisen kannan 
kehittämisessä maailmanlaajuisella tasolla. 
10 
4. Työllisyys ja sosiaalipolitiikka 
Työoikeus 
Uusi lähestymistapa 
Ehdotus 1 
Tarkoituksenmukaisen yksinkertaistamisen saavuttamiseksi koskien työoikeutta 
yhteisön olisi tutkittava mahdollisuudet sopia jäsenvaltioissa suoraan 
sovellettavista perusoikeuksista ja -periaatteista. 
Ehdotus 2 
yhteisöjen lainsäädännön olisi kohdennuttava ensisijaisesti tunnistettuihin 
valtioiden välisiin ongelmiin. Asiaa koskevan sääntelyn olisi oltava 
mahdollisimman yksinkertaistettua. 
Yleisiä ehdotuksia 
Ehdotus 3 
Yhteisön olisi yhdenmukaistettava työoikeudesta annetussa sääntelyssä käytettyä 
terminologiaa. 
Ehdotus 4 
Komission on julkistettava mahdollisimman usein selontekoja osoittaakseen 
yhteisön lainsäädännön suuntaviivat. 
Ehdotus 5 
Komission olisi varmistettava kiinteässä yhteistyössä jäsenvaltioiden 
toimivaltaisten virkamiesten, työmarkkinaosapuolten ja muiden asianosaisten 
järjestöjen kanssa, että eri jäsenvaltioissa sovelletaan yhteisön työoikeutta 
asianmukaisella tavalla. Asiaa koskevat tutkimustulokset olisi julkaistava. 
Yksityiskohtaiset ehdotukset 
Toimintatapojen valinta 
Ehdotus 6 
Valtioiden välisiksi määritellyissä tapauksissa olisi voitava käsitellä asia siitä 
annetun säännön mukaisesti ja kyseisen säännön olisi katsottava olevan 
ensijaisessa asemassa. 
Ehdotus 7 
On tärkeää, että yhteistyössä komission kanssa työmarkkinaosapuolet sopivat 
mahdollisimman pian menettelyistä, jotka saattaisivat asiaa koskevien 
lakialoitteiden teon yhteisön osalta tarpeettomaksi. 
11 
Tiettyjen direktiivien sisältö 
Ehdotus 8 
Yhteisötasolla olisi otettava käyttöön yksinkertainen sääntö koskien kaikkien 
palkkaa saavien työntekijöiden oikeutta saada mahdollisimman pian tietoa 
olennaisimmista työehdoistaan ja vastaavasti työnantajan velvollisuutta antaa 
asianmukaiset tiedot. 
Ehdotus 9 
On suotavaa, että työaikaratkaisujen ohella työpaikkojen luomisen ja uusien 
työ- ja elämänmallien kehittämisen kannalta yhtä ratkaisevassa asemassa 
olevista aiheista annettavat direktiivit tehtäisiin perusteellisten tutkimusten 
perustalla. On erityisen tärkeää varmistaa tarvittava joustavuus niin 
työnantajien kuin työntekijöidenkin edut huomioon ottaen. Direktiiviä 93/104 
olisi tarkistettava yleisten suuntaviivojen määrittelemiseksi. Olisi luotava 
yksinkertainen ja realistinen sääntö viikottaisen työajan määrittelemiseen 
tarvittavan viitejakson laskemiseksi; olisi määrättävä ylitöiden korvaamisesta 
12 kuukauden enimmäisaikainen viite jakso (4 kuukauden sijasta). Koska 
kyseinen jakso on enimmäissuositus, jäsenvaltioilla on mahdollisuus määrätä 
lyhyempi jakso. 
Ehdotus 10 
Kannustaessaan työllisyyden joustavuuden kehittämistä yhteisön olisi kaikkien 
kohdattujen työsuhdemallien käytännöissä valvottava työntekijöiden tasapuolisen 
kohtelun periaatteen noudattamista. 
Työterveys ja työturvallisuus 
Direktiivien integrointi 
Ehdotus II 
Yhteisön olisi nopeutettava kaikkien direktiivien tarkistusta ja koontamista. 
Erilaisten terveydestä ja turvallisuudesta annettuissa direktiiveissä käytetyn 
terminologian johdonmukaisuus olisi taattava. Olisi estettävä direktiivien 
päällekkäisyyttä. 
Ehdotus 12 
Ennen ehdotetun tarkistuksen toimeenpanemista uusien sääntelyaloitteiden 
tekemistä eurooppalaisella tasolla olisi vältettävä. Poikkeukseen olisi oltava 
vakuuttavat perustelut. Aikaisemmin annettuja direktiivejä on välttämätöntä 
soveltaa tarkemmin. 
Ehdotus 13 
Yhteisön työterveydestä ja työturvallisuudesta antaman sääntelyn soveltamista 
ja valvontaa olisi vahvistettava. Komission olisi seuraavan vuoden aikana 
julkaistava lyhyt, yksityiskohtainen ja vertaileva vuosikertomus. 
12 
Ehdotus 14 
Toivotun tarkistuksen yhteydessä neuvostolle tällä hetkellä ehdotetut direktiivit 
olisi syytä tarkistaa uudelleen; tämä koskee erityisesti direktiiviehdotusta, joka 
koskee fyysisille turvallisuushaittatekijöille altistuneiden työntekijöiden 
vähimmäisturvallisuusvaatimuksia, sekä direktiiviehdotusta, joka koskee 
kemiallisille haittatekijöille altistuneiden työntekijöiden 
vähimmäisturvallisuusvaatimuksia. 
Ehdotus 15 
Olisi syytä selventää, että työnantaja täyttää velvollisuutensa uuden koneen 
käyttöönotossa, jos hän noudattaa koneista annetussa direktiivissä säädettyjen 
terveys- ja turvallisuusominaisuuksien mukaisen uuden koneen mukana 
annettuja ohjeita, ellei hänellä ole syytä uskoa niiden olevan virheellisiä. 
Ehdotus 16 
Olisi syytä selventää, että työnantajan, joka ottaa käyttöönsä työvälineistä 
annetussa direktiivissä säädettyjen terveys-ja turvallisuusmääräyksien mukaisen 
uuden koneen, ei tarvitsisi enää arvioida uudelleen konetta sen asentamisen 
yhteydessä. 
Ehdotus 17 
On syytä tehdä samanlainen selvennys koskien työnantajaa, joka käyttää 
työntekijöille turvallisista työvälineistä annetun direktiivin (89/686/ETY) 
säätämien määräyksien mukaista työvälineistöä. 
Ehdotus 18 
118 a artiklaa ei yleensä olisi käytettävä vaatimusten määräämiseen 100 a 
artiklan yhdenmukaistamistoimepiteiden jo koskemissa asioissa. Erityisesti 
tuotteiden, koneiden ja työvälineiden suunnittelua ja valmistusta koskevien 
määräysten olisi perustuttava 100 a artiklaan. 
Pienet ja keskisuuret yritykset 
Ehdotus 19 
Terveyttä ja turvallisuutta koskevassa lainsäädännössä olisi 
tarkoituksenmukaisella tavalla otettava huomioon pienten ja keskisuurten 
yritysten tarpeet varmistaen samalla yhtä korkean turvallisuustason. Olisi 
kiinnitettävä erityistä huomiotapk-yrityksistä kokemusta omaavien saattamiseen 
osallisiksi työterveyttä ja työturvallisuutta koskevan lainsäädännön 
suunnitteluun. 
Tieteelliset tutkimustulokset 
Ehdotus 20 
Kaiken terveyttä ja turvallisuutta koskevan sääntelyn olisi mahdollisuuksien 
mukaan perustuttava tieteellisesti perusteltuihin tietoihin, jotka takaavat niiden 
oikeellisuuden. 
13 
Ehdotus 21 
Lainsäädäntöä on säännöllisesti tarkistettava uuden tieteellisen tiedon ja 
teknologisen kehityksen ottamiseksi huomioon työvälineistössä. 
Ehdotus 22 
Näyttöpäätevälineistöstä annetun direktiivin säännösten kaltaisia 
yksityiskohtaisia ohjeita olisi tarkistettava teknologisen kehityksen mukaan. 
Tarpeettoman yksityiskohtaisten sääntöjen yksinkertaistaminen 
Ehdotus 23 
Olisi suotavaa, ettei direktiiveissä ja erityisesti niiden liitteissä määrättyihin 
velvollisuuksiin lisätä tarpeettomia yksityiskohtia. Velvollisuus olisi määriteltävä 
sen erityisen aiheen yleiskuvauksen mukaisesti, johon työnantajan on 
sitouduttava, kuten: 
- työjärjestelyjen turvallisuus; 
- turvallinen ja terveellinen työympäristö; 
- tarkoituksenmukainen koulutus; 
- turvallinen työvälineistö 
- turvallisuusvälineiden saatavuus; 
- yms. 
Yksityiskohtaisia velvoitteidensa laajuutta eritteleviä vaatimuksia olisi 
mahdollisuuksien mukaan esitettävä työnantajille tarkoitettujen ohjesääntöjen 
ja jäsenvaltioille annettujen suositusten muodossa. 
Ehdotus 24 
Työtapoja kuten käsin suoritettua ja toistuvaluonteista työtä koskevan 
lainsäädännön antamiseen olisi syytä ainoastaan silloin kun se koskee 
tunnistettuja terveyteen ja turvallisuuteen liittyviä vaaroja. 
Erityisluonteiseen toimintaan liittyvät vaarat 
Ehdotus 25 
Kun on kyseessä hyvin määritelty ja lain mukainen toiminta kuten yksityiset 
hälytyspalvelut tai ammattiurheilu, johon liittyy tunnistettu vaara joka ei ole 
vältettävissä, ja jossa työntekijän terveyttä ja turvallisuutta ei voi taata 
tämänhetkisen lainsäädännön yleisten määräyksien perusteella, vaikka 
työnantaja onkin täyttänyt kaikki asianmukaiset varotoimenpiteet toimintaan 
liittyvää vaaraa vastaan, olisi syytä harkita erityisen yhteisön lainsäädännön 
laatimista asianosaisten osapuolten oikeuksien ja velvollisuuksien 
selkeyttämiseksi. 
Nykyisen työvälineistön muuttaminen 
Ehdotus 26 
Kun otetaan huomioon työntekijöiden työssään käyttämistä työvälineistä 
annetun direktiivin (89/655/ETY) eritasoinen soveltaminen eri jäsenvaltioiden 
14 
välillä ja usean jäsenvaltion ponnistukset vaikeuksien vähentämisessä liittyen 
vanhan työvälineistön määräystenmukaistamiseen ennen 1 päivälle tammikuuta 
1997 asetettua määräpäivää, komission olisi syytä viipymättä kutsua kokoon 
asianosaiset osapuolet yhteisten ratkaisujen tekemiseksi. Kyseisen direktiivin 
täytäntöönpanon kustannuksia olisi verrattava normaalissa 
investointiprosessissa tapahtuvaan työvälineistön uusimiseen liittyviin 
investointeihin. 
5. Ympäristö 
Poliitiikan kehittäminen 
Ehdotus 1 
Ympäristöasioita koskevan sääntelyn uutta lähestymistapaa, jossa painotetaan 
yleisten ympäristötavoitteiden asettamista antaen samalla joustovaraa 
jäsenvaltioille ja erityisesti teollisuudelle täytäntöönpanomenettelyjen 
valitsemisessa, olisi noudatettava johdonmukaisesti ja sen olisi muodostettava 
perusta nykyisen ympäristöä koskevan lainsäädännön kokonaisvaltaiselle 
vaiheittaiselle tarkistamiselle. 
Ehdotus 2 
Milloin mahdollista politiikan suunnittelussa olisi syytä pyrkiä saavuttamaan 
tavoiteltu ympäristön laadulle asetettu taso käytettävissä olevan teknologian 
huomioon ottaen ja suhteuttamalla tunnetut päästöt ympäristön sietokykyyn ja 
minimoimalla hallitsemattomien jätteiden tai ilmakehään hakeutuvien saasteiden 
kaltaiset päästöt. 
Ehdotus 3 
Silloinkin kun on välttämätöntä saavuttaa tarkoituksenmukainen 
ympäristövaatimustenyhdenmukaistamisen taso kilpailun epätasapainottamisen 
estämiseksi, toiminnan olisi perustuttava tavoitteisiin eikä määräyksiin. 
Ehdotus 4 
Laajoja ympäristötavoitteita koskevien päätöksien täytäntöönpanon olisi 
asianmukaisissa yhteyksissä lähestyttävä ympäristöä tuotannossa käytettyjen 
aineiden koko käsittelyprosessin aikana erityisesti raaka-aineden, valmistuksen, 
jätteiden, päästöjen ja lopputuotteen kulutuksen sekä sen hävittämisen kannalta. 
Ehdotus 5 
Ympäristöä koskevien päätösten antaessa enenevässä määrin vastuun 
täytäntöönpanosta yksityiselle sektorille hallitusten on kehitettävä uusia tapoja 
valvoa, että yritykset täyttävät velvoitteensa. 
Täytäntöönpano ia valvonta 
Ehdotus 6 
Yhteisön ympäristöä koskevan lainsäädännön täytäntöönpanoa ja sen 
noudattamisen valvontaa jäsenvaltioissa olisi vahvistettava. Olisi suotavaa, että 
15 
komissio julkaisisi erityisen vertailevan lyhyen vuosikertomuksen seuraavan 
vuoden aikana. 
Ympäristövaikutusten arviointi - epätasaiset lähtökohdat 
Ehdotus 7 
Komission olisi suotavaa harkita tapoja valvoa, että jäsenvaltiot käyttävät 
samoja tai mahdollisimman samankaltaisia määritelmiä suunnitelmista, joilla 
tulee todennäköisesti olemaan merkittäviä vaikutuksia ympäristöön ja jotka on 
siitä syystä arvioitava ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 
(85/337/ETY) mukaisesti. 
Ehdotus 8 
Yhteisön tukemien rakennus- ja injrastruktuurisuunnitelmien, olisi osoitettava, 
että ennen rakennustöiden aloittamista on valmisteltu hyväksyttävä 
ympäristövaikutuksen arviointi ennen yhteisön myöntämän tuen maksamista. 
Kustannus-hyötyanalyysi 
Ehdotus 9 
Olisi suotavaa, ettei ehdotuksia esitetä, ellei kustannus-hyötyanalyysilla ole 
osoitettu toiminnan olevan perusteltua, ja että erityiset tavoitteet ja kohteet 
perustuvat luotettaviin kustannus-hyöty analyyseihin ja tieteellisiin tutkimuksiin. 
Ehdotus 10 
Uuteen ehdotukseen olisi liitettävä huolellinen tutkimus siitä, voidaanko 
samojen tavoitteiden saavuttamiseksi käyttää markkinoihin perustuvia 
menettelytapoja ; silloin kun on mahdollista käyttää markkinoihin perustuvia 
lähestymistapoja, niistä poikkeamisen on oltava perusteltua. 
Määritelmät 
Ehdotus 11 
Määritelmien olisi oltava mahdollisimman selkeitä ja johdonmukaisia kaikissa 
direktiiveissä. Kyseisen kehityksen helpottamiseksi olisi asetettava määräajat 
asiaa koskevien direktiivien tarkistamiselle. 
Jäte 
Ehdotus 12 
Jätehuollosta annetussa kehysdirektiivissä jäte olisi määriteltävä uudelleen 
kaikkien tuotanto- ja valmistusprosessien ulkopuolelle jääneiksi aineiksi. 
Ehdotus 13 
Olisi sovittava ja ilmoitettava aikataulusta kaikkien jätettä koskevien 
määräyksien samanaikaista tarkistamiselle niiden yhtenäistämiseki, 
yksinkertaistamiseksi ja selkeyttämiseksi. 
16 
Vesi Ehdotus 14 
Yhteisön olisi nopeasti otettava käyttöön maantäyttöä koskevat 
vähimmäisvaatimukset kaupan esteiden vähentämiseksi. 
Ehdotus 15 
Ottaen huomioon jätteidenkäsittelykapasiteetin suhteuttamisessa kysyntään ja 
uusiokäytöstä saatavien mittakaavasäästöjen saavuttamisessa kohdatut ongelmat 
yhteisön olisi työskenneltävä talteenottoon tarkoitetun jätteen kuljetukselle 
asetettujen keinotekoisten kansallisten esteiden poistamiseksi. 
Ehdotus 16 
Tuotannon jätteitä koskevan politiikan olisi painotettava vapaaehtoista 
sopimuksentekoa. Tuotannon jätteitä koskevan politiikan perusteellinen 
yhdenmukaistaminen tai - vähintäänkin - kansallisella tasolla käytettyjen 
toimenpiteiden vastavuoroinen tunnustaminen on välttämätöntä kilpailun 
vääristymisen estämiseksi. 
Ehdotus 17 
Olisi suotavaa, että komissio osoittaisi edellytykset, joiden mukaiset jätteiden 
käsittelyä koskevat vapaaehtoiset sopimukset ovat EY:n kilpailulainsäädännön 
mukaisia. 
Ehdotus 18 
Olisi suotavaa, että komissio tarkastaisi pakkauksesta ja pakkausjätteistä 
annetun direktiivin (94/62/EY) täytäntöönpanon kahden vuoden kuluttua 
päivämäärästä, johon mennessä direktiivin säännöksiä on sovellettava 
kansallisessa oikeudessa, tosiasiallisen vastavuoroisen tunnustamisen laajuuden 
arvioimiseksi ja kertomuksen laatimiseksi erityisistä ongelmista. 
Ehdotus 19 
Kaikkea veden laadusta annettua lainsäädäntöä ja siihen kohdistuvia päästöjä 
koskevaa lainsäädäntöä olisi yhtenäistettävä ottaen erityisesti huomioon niiden 
väliset yhteydet (ja muut säädökset kuten direktiiviehdotus kokonaisvaltainen 
saasteen torjunnasta ja valvonnasta). 
Ehdotus 20 
Koska ehdotettu yhtenäistetyn saasteen torjuntaa ja valvontaa koskeva direktiivi 
(IPPC) on tärkeä yhteisön tulevan vesipolitiikan kannalta, on välttämätöntä 
viipymättä selkeyttää kyseisen direktiiviehdotuksen vaikutusta nykyiseen 
lainsäädäntöön. On erityisen tärkeää välttää perusteettomien rasitteiden 
asettamista vähemmän saastuttaville laitoksille ja ottaa oppia kansallisista 
yhtenäisohjelmista muilla alueilla saaduista kokemuksista. Tarkoituksenmukaiset 
seuranta- ja valvontatoimenpiteet olisi taattava. 
Ehdotus 21 
Juomaveden laadusta annettua direktiiviä (80/778/ETY) olisi muutettava 
komission ehdotuksessa tarkoitettujen suuntaviivojen mukaisesti ja hylättävä 
17 
kaikki 40 ohjekohtaa, asetettava arvot EU-tasolla ainoastaan niille muuttujille, 
jotka ovat olennaisia kansanterveyden suojelemiseksi, samalla jättäen 
jäsenvaltioille mahdollisuuden asettaa lisävaatimuksia alueelliselle tai 
paikalliselle jakelulle ja antaa jäsenvaltioiden asettaa omat norminsa 
aistinvaraisille muuttujille (kuten väri, haju, maku). 
Ehdotus 22 
Yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin (91/271VETY) 
soveltamisaikataulua olisi tarkistettava. 
Muut toimenpiteet 
Ehdotus 23 
Olisi vastustettava paineita Euroopan saastepäästörekisterin luomiseen; 
Euroopan ympäristökeskuksen tehtävä on harkita parhaita menettelytapoja 
tietojen kokoamiseksi ja tietojen antamiseksi eri yleisöille. 
6- Muita tärkeitä aiheita 
Biotekniikka 
Ehdotus 1 
Tutkimustarkoituksiin perustuvan toiminnan ei pitäisi rajoittua tiettyyn viljelyn 
tilavuuteen. Hallinnollisissa tarkoituksissa tapahtuvan käytön vaarattomuuteen 
perustuva eriyttävä käsittely olisi lakkautettava (direktiivin 90/219/ETY 2 
artiklan d ja e kohtien poistaminen) 
Ehdotus 2 
Sellaisten organismien käyttö, joihin ei liity vaaraa ihmiselle tai ympäristölle, 
olisi vapautettava direktiivissä 90/219/ETY säädetyistä hallinnollisista 
toimenpiteistä. 
Ehdotus 3 
Tämänhetkinenalhaisen riskin ryhmää eli 1-ryhmää koskeva menettelytapa olisi 
korvattava ilmoitusmenettelyn käyttöönotolla ilman odotusjaksoa. 
Ehdotus 4 
Direktiivin 90/220/ETY B osassa tarkoitetun geneettisesti muunnettujen 
organismien tarkoituksellisen levittämisen hyväksymismenettelytapoja olisi 
yksinkertaistettava siten, että yksi ainoa hyväksyntä riittäisi useissa valtioissa 
tapahtuvaan levittämiseen. Geneettisesti muunnettuja organismeja sisältävän 
tuotteen saattamisessa markkinoille (direktiivin 90/220/ETY C osa), olisi 
noudatettava "yksi ovi -yksi avain" -periaatetta vertikaalilla lainsäädännöllä. 
Ehdotus 5 
Komission olisi tehtävä mahdollisimman mian ehdotus lain suojaksi bioteknisille 
keksinnöille EU.hunja tärkeimpiin sen kanssa kilpaileviin maihin sovellettavan 
lainsäädännön välisen eron kaventamiseksi. 
18 
Julkiset hankinnat 
Ehdotus 6 
Kun tietylle direktiiville on valittu toimintaohjelma, sitä on sovellettava 
kansallisessa lainsäädännössä asetettujen aikarajojen sisällä. 
Ehdotus 7 
Julkisiin hankintoihin osallistumista helpottamaan tarkoitettujen direktiivien 
soveltamisalaa ei pitäisi suorasti tai epäsuorasti rajoittaa kansallisilla 
säännöillä. 
Ehdotus 8 
Yhteisön olisi harkittava direktiivien vaihtamista kokoelmaan selkeästi 
määriteltyjä periaatteita, joita tarvittaessa tuetaan asetuksella jäsenvaltioiden 
välisten erojen vähentämiseksi ja avoimuuden edistämiseksi. 
Ehdotus 9 
Jäsenvaltioiden olisi valvottava, että yhteisön julkisista hankinnoista säätämien 
sääntöjen rikkomisesta määrätyt seuraukset pannaan tasapuolisesti täytäntöön 
kaikkialla yhteisössä. 
Ehdotus 10 
Samalla kun kunnioitetaan sopimusasiakirjojen kokonaisuudessaan 
julkaisemisen periaatetta, olisi mahdollistettava laajempi alihankinnan 
käyttöönotto kansallisesti tai kansainvälisesti pk-yritysten saamiseksi osallisiksi 
hankkeisiin. 
Rakennusalan tuotteet 
Ehdotus 11 
Eurooppalaistenyhdenmukaistettujen normien laatimista rakennusalan tuotteille 
olisi nopeutettava. Komission olisi sillä aikaa valmisteltava ehdotuksia näiden 
tavoitteiden saavuttamiseksi esimerkiksi joko saattamalla päätökseen ja 
panemalla täytäntöön mahdollisimman pian rakennusalan tuotteista annetun 
direktiivin (89/106/ETY) 23 artiklassa säädetyn tutkimuksen tai antamalla 
valmistajille luvan myydä tuotteitaan muissa jäsenvaltioissa. 
Alkuperämaata koskevat säännöt 
Ehdotus 12 
Ottaen huomioon alkuperämaata koskevien sääntöjen eroista johtuvat vaikeudet 
yhteisön sisällä komission olisi mahdollisimman nopeasti tehtävä konkreettisia 
ehdotuksia kyseisten sääntöjen yksinkertaistamiseksi Euroopan neuvoston 
Essenissä pidetyn kokouksen päätöksissä ilmaistujen suuntaviivojen mukaisesti 
pitäen samalla mielessä yhteisön edut kaupan alalla. 
19 
7. Pienet ja keskisuuret yritykset 
Pk-yritysten etujen tunnistaminen 
Ehdotus 1 
Pk-yritysten kustannuksien ja uudessa lainsäädännössä niille asetettujen 
vaatimusten rajoittamiseksi yhteisön olisi parannettava vaikutusten 
arviointimenettelytapojen soveltamisalaa ja soveltamista. On syytä lisätä 
neuvotteluja pk-yritysten edustajien kanssa ja kasvua, työllisyyttä sekä 
kilpailukykyä erityisesti pk-yritysten kannalta tarkastelevia kustannus­
hyötyanalyysejä olisi julkaistava säännöllisesti kaikista uusista ehdotuksista. 
Ehdotus 2 
Yhteisön olisi otettava käyttöön menettelytapoja pk-yrityksille kasautuvien 
lainsäädännön aiheuttamien rasitteiden vaikutusten tunnistamiseksi ja 
valvottava, että kyseinen tutkimus otetaan asianmukaisesti huomioon erityisiä 
uusia ehdotuksia harkittaessa. 
Jäsenvaltioiden asema 
Ehdotus 3 
Suositusoikeuttaan käyttämällä ja järjestelmällisen tutkimustyön pohjalta yhteisön 
olisi vahvistettava parhaan käytännön politiikan laajempaa soveltamista pk-
yritysten kehittymiseen erityisesti yhteisön direktiivien kansalliseen lainsäädäntöön 
siirtämisen ja hallinnollisten käytäntöjen kannalta. Kyseinen parhaan käytännön 
soveltaminen voisi koskea erityisesti pk-yrityksille tarvittavien tietojen 
pikajakelupisieitä ja ryhmittämällä eri muodoissa ilmaistut päätökset, luvat tai 
toimivaltaisten virkamiesten suorittamat tarkastukset, jotka vaikuttavat pk-yritysten 
luomiseen ja kehittämiseen. 
Yhtiölainsäädäntö 
Pääoman ja luoton saanti 
Ehdotus 4 
Yhtiölainsäädännöstä annettua neljättä direktiiviä (78/660/ETY) olisi 
muutettava lyhennettyjen tilinpäätösten, rajoitettujen ilmoitusten ja ulkopuolisen 
tilintarkastuksen kynnysarvojen tuntuvaksi korottamiseksi (50-100%). Yleisiä 
ilmoittamisvaatimuksia olisi myös pidettävä tarkan tarkkailun alla, jotta ne 
toteuttaisivat asianmukaisen tasapainon pk-yritysten kustannusten ja yritysten 
tulosten avoimuusvaatimuksen välillä. GmbH & Co Kg:n tapaus olisi otettava 
uuteen harkintaan. 
Pääsy yhtenäismarkkinoille 
Ehdotus 5 
Yhteisön olisi annettava suosituksia varmistaakseen, ettei kansallinen 
lainsäädäntö estä rajojen yli tapahtuvia investointeja ja pk-yritysten hankintoja 
eikä palvelujen vapaata tarjontaa. 
20 
Ehdotus 6 
Neuvoston antamaa asetusta (ETY) No 2137/85 eurooppalaisesta 
taloudellisesta etuyhtymästä olisi muutettava tarkoituksena muuttaa 
yhteistyömuoto nykyaikaiseksi pk-yritysten oikeudelliseksi välineeksi, joka auttaa 
ryhmän jäsenten taloudellista kehittymistä ja parantaa kyseisen toiminnan 
tuloksia. Kyseisten muutoksien olisi vähennettävä tai poistettava yhtymän 
jäsenten nykyisiä toimintarajoituksia vaarantamatta yhteisön sitoumusta 
kilpailuun. 
Ehdotus 7 
Yhteisön olisi tehtävä ehdotuksia uusiin pk-yritysten kehityksen kannalta 
erityisen tärkeisiin yhtiöjärjestyksestä annettavista direktiiveistä. Kyseisiin 
direktiiveihin voisi kuulua eurooppalaisen pk-yrityksen yhtiösäännöt. 
Ehdotus 8 
Yhteisön olisi annettava johdonmukaisia suosituksia yhtiöoikeudesta 
jäsenvaltioille yksinkertaistettujen oikeudellisten sääntöjen kehittämisen 
edistämiseksi tarkasti rajoitetun vastuuvelvollisuuden yhtiöille. 
Tilastot 
Ehdotus 9 
Olisi ilmoitettava lyhyt määräajanpidennys muille EY: n tilastollisille 
vaatimuksille samalla kun kynnysarvot, otantojen käyttö ja tutkimuksien 
toistumistiheys tarkistetaan ja tarvittaessa korjataan. 
Ehdotus 10 
Olisi kehitettävä menettelytapoja hankkijoiden ja lopullisten kuluttajien 
kuulemiseksi kaikista uusista EY:n tilastollisia sääntöjä koskevista asetuksista 
sekä vaikutuksien arvioinnin valmistelemiseksi. 
Ehdotus 11 
Yhteisön olisi vähennettävä pk-yrityksiin kohdistuvia tilastoilmoitusrasitteita, 
esimerkiksi: 
- koordinoimalla tarkasti Intrastatia ja alv-ilmoituksia 
- poistamalla jäsenvaltioiden velvollisuus kaupparekisterien ylläpitoon 
- rajoittamalla yritysten rakenteellisten tilastojen aihepiiriä 
- laajentamalla otantomenetelmien käyttöä 
Sosiaalinen ja ympäristönsuojelu 
Ehdotus 12 
Uuden lainsäädännön täytäntöönpanolle asetettujen määräaikojen olisi oltava 
realistisia ja perustuttava objektiiviseen pk-sektorin kannattavuuden 
ymmärrykseen. 
21 
Ehdotus 13 
Jäsenvaltioita olisi kannustettava käyttämään tarkastus- ja valvontaresursseja 
yhteistyössä pk-yritysten kanssa tarkoituksenmukaisten menettelytapojen 
kehittämisessä asianmukaisten suojelustandardien saavuttamiseksi. 
Ehdotus 14 
Yhteisön olisi helpotettava parhaan käytännön menettelytapojen yhteistä 
soveltamista koskien pk-yrityksiä sekä tarkastus- ja valvontavirastojen että pk-
yritysten itsensä välillä. 
22 

ISSN 1024-4492 
KOM(95) 288 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 06 08 04 
Luettelonumero : CB-CO-95-308-FT-C 
ISBN92-77-89881-X 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxembourg 
Z3>