Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteistä tilintarkastusta koskevista erityisvaatimuksista /* KOM/2011/0779 lopullinen - 2011/0359 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Heti finanssikriisin jälkeen niin Euroopassa kuin muuallakin toteutetuilla toimenpiteillä pyrittiin lähinnä vastaamaan rahoitusjärjestelmän vakauttamisen kiireelliseen tarpeeseen. Pankkien, hedgerahastojen, luottoluokituslaitosten, valvontaviranomaisten ja keskuspankkien merkitystä on tutkittu ja analysoitu usein hyvinkin perusteellisesti, mutta vähemmän tai ei lainkaan huomiota on saanut tilintarkastajien rooli kriisin aikana – tai itse asiassa se rooli, joka heillä olisi pitänyt olla. Koska monien pankkien vuosien 2007 ja 2009 välillä ilmoittamat tappiot olivat suunnattomat sekä taseeseen sisältyvissä että taseen ulkopuolisissa erissä, kansalaisten ja sijoittajien on usein vaikea ymmärtää, kuinka tilintarkastajat ovat voineet antaa asiakkailleen (eritoten pankeille) puhtaat paperit kyseisiltä ajanjaksoilta laatimissaan tilintarkastuskertomuksissa. On tärkeää todeta, että koska kriisin seurauksena käytettiin 4 588,9 miljardia euroa veronmaksajien varoja pankkien tukemiseen lokakuusta 2008 lokakuuhun 2009 eli 39 prosenttia suhteessa EU27:n BKT:hen vuonna 2009[1], rahoitusjärjestelmän kaikkia osatekijöitä on parannettava. Luotettavalla tilintarkastuksella on keskeinen asema yleisen luottamuksen ja markkinoiden luottamuksen palauttamisessa. Se parantaa sijoittajansuojaa, kun yritysten tilinpäätöksistä saadaan helposti saatavilla olevaa, kustannustehokasta ja luotettavaa tietoa. Se saattaa myös vähentää tarkastettavien yritysten pääomakustannuksia parantamalla tilinpäätösten avoimuutta ja luotettavuutta. On myös tärkeää korostaa, että tilintarkastajilla on lakisääteinen tehtävä tarkastaa sellaisten yhtiöiden tilit, jotka ovat osakeyhtiöitä ja/tai joilla on lupa tarjota palveluja finanssialalla. Tehtävän yhteiskunnalliseen rooliin liittyvät vaatimukset täytetään, kun tilintarkastajat antavat lausunnon näiden yhtiöiden tilinpäätösten totuudenmukaisuudesta ja oikeellisuudesta. Lakisääteistä tilintarkastusta on säännelty osittain EU:n säännöillä vuodesta 1984, jolloin tilintarkastajien hyväksymismenettelyt yhdenmukaistettiin direktiivillä 1984/253/ETY. Tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisestä tilintarkastuksesta, direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 84/253/ETY kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2006/43/EY, jäljempänä ’direktiivi 2006/43/EY’, laajennettiin tuntuvasti aiemman direktiivin soveltamisalaa. Finanssikriisi on tuonut esille heikkouksia lakisääteisessä tilintarkastuksessa erityisesti yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen osalta. Näillä yhteisöillä on yleisen edun kannalta huomattava merkitys liiketoimintansa, kokonsa tai työntekijämääränsä vuoksi tai sen vuoksi, että niillä on asemansa vuoksi paljon sidosryhmiä. Tämän vuoksi tässä ehdotuksessa vahvistetaan yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilinpäätösten lakisääteisen tilintarkastuksen suorittamisedellytykset. 2. INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET Komissio järjesti kuulemisen 13.10.–8.12.2010[2]. Kuulemiseen saatiin kaiken kaikkiaan lähes 700 vastausta eri sidosryhmiltä, muun muassa ammattikunnan jäseniltä, valvontaviranomaisilta, sijoittajilta, tiedeyhteisön edustajilta, yhtiöiltä, valtion viranomaisilta, ammatillisilta järjestöiltä ja yksityishenkilöiltä. Kuuleminen osoitti sekä muutoshalua että muutosten vastustusta. Muutoksia vastustivat erityisesti ne sidosryhmät, joiden asema on nykyisin hyvin vakiintunut. Toisaalta erityisesti pienet ja keskisuuret ammatinharjoittajat sekä sijoittajat totesivat, että hiljattainen finanssikriisi oli tuonut esille vakavia puutteita. Saaduista julkisista kommenteista esitetään tiivistelmä seuraavassa osoitteessa: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/audit/summary_responses_en.pdf Näkemysten vaihtoa jatkettiin lisäksi tilintarkastusta käsitelleessä korkean tason konferenssissa, jonka komissio järjesti 10. helmikuuta 2011[3]. Euroopan parlamentti antoi asiasta valiokunta-aloitteisen mietinnön 13. syyskuuta 2011 vastauksena komission vihreään kirjaan ja kehotti komissiota varmistamaan avoimuuden ja kilpailun paranemisen tilintarkastusmarkkinoilla[4]. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi samankaltaisen lausunnon 16. kesäkuuta 2011[5]. Jäsenvaltioiden huomio kiinnitettiin näihin seikkoihin rahoituspalvelukomitean kokouksessa 16. toukokuuta 2011 ja tilintarkastusalan sääntelykomitean kokouksessa 24. kesäkuuta 2011. Parempaa sääntelyä koskevien periaatteiden mukaisesti vaikutusten arvioinnissa yksilöidään erilaisia ongelma-alueita, jotka saattavat edellyttää sääntelytoimia: · Sidosryhmillä tilintarkastuksesta olevat odotukset poikkeavat siitä, mitä tilintarkastajat todellisuudessa tekevät. · Riippumattomuutta ei pystytä varmistamaan eikä osoittamaan mallissa, jossa tilintarkastuksesta on tullut vain yksi palvelu lukuisien kaupallisten palvelujen joukossa. Koska tilintarkastuspalveluja ei kilpailuteta säännöllisesti eikä tilintarkastusyhteisöjä vaihdeta ajoittain, tilintarkastustoiminta on menettänyt olennaisen ominaisuutensa eli ammatillisen skeptisyyden. · Markkinoiden keskittyminen ja valinnanvaran puute: Markkinat ovat nykyään niin polarisoituneet, että yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön tilintarkastajana on harvoin jokin muu kuin yksi neljästä suurimmasta tilintarkastusyhteisöstä. Suurimmassa osassa jäsenvaltioita neljä suurinta tilintarkastusyhteisöä tilintarkastavat yli 85 prosenttia suurista listayhtiöistä. Vaikutusten arvioinnissa pidettiin seuraavia vaihtoehtoja parhaimpina: · Lakisääteisen tilintarkastuksen soveltamisalaa olisi selkeytettävä ja täsmennettävä ja tietoja, jotka tilintarkastaja toimittaa käyttäjille, tarkastetuille yhteisöille, tarkastusvaliokunnille ja valvontaviranomaisille, olisi parannettava. · Jos tilintarkastuksen oheispalvelujen tarjoaminen tarkastettaville yhteisöille kiellettäisiin ja jos tilintarkastuksen oheispalvelujen tarjoaminen kiellettäisiin jopa kokonaan, pystyttäisiin tehokkaasti puuttumaan tarpeeseen lisätä riippumattomuutta ja ammatillista skeptisyyttä. Lisäksi tilintarkastusten laatua saataisiin parannettua tilintarkastajien nimeämismenettelyä koskevilla tiukemmilla säännöillä ja velvoittamalla tilintarkastusyhteisöjen säännölliseen vaihtamiseen eli rotaatioon. · Jotta helpotettaisiin tilintarkastuspalveluiden tarjoajan objektiivista valintaa, olisi kiellettävä tilintarkastusyhteisön valintaa rajoittavat sopimuslausekkeet, lisättävä tilintarkastusten laatuun ja tilintarkastusyhteisöihin liittyvää avoimuutta sekä säädettävä tilintarkastusten laatutodistusten myöntämisestä. · Jotta voitaisiin lisätä valinnanvaraa tilintarkastuspalveluiden tarjoajien suhteen, olisi poistettava omistajuutta koskevat rajoitukset. · Tilintarkastustoimintaa valvovien kansallisten viranomaisten asemaa olisi vahvistettava ja olisi säädettävä EU:n laajuisesta yhteistyöstä Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (EAMV) välityksellä. Tähän ehdotukseen liittyvä vaikutustenarviointiraportti on internetsivustolla http://ec.europa.eu/internal_market/auditing/index_en.htm 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ 3.1 Oikeusperusta Voimassa oleva direktiivi 2006/43/EY perustuu SEUT-sopimuksen 50 artiklaan. Sijoittautumiseen liittyvät vaatimukset (esimerkiksi tilintarkastajien hyväksymistä/rekisteröimistä koskevat vaatimukset) ja niiden muutokset jäävät edelleen mainitun direktiivin soveltamisalaan[6]. Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteistä tilintarkastusta koskevat erityiset lisävaatimukset vahvistetaan tässä asetuksessa SEUT-sopimuksen 114 artiklan nojalla. 3.2. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaate Tähän saakka EU:n säännöillä on jätetty jäsenvaltioille paljon harkintavaltaa, ja jäsenvaltiot ovat puolestaan paljolti luottaneet ammattialan itsesääntelyyn. Kriisi on osoittanut, ettei itsesääntely riitä tulevaisuutta ajatellen. Vaikutusten arvioinnissa esille tuotuja ongelmia ei myöskään voida ratkaista kansallisella tasolla, sillä sääntelykehykseen muodostuisi huomattavia eroja, mikä puolestaan heikentäisi sisämarkkinoita tuntuvasti. Koska arvopaperimarkkinoiden ja finanssialan toimijat ovat kytköksissä keskenään, tilintarkastukset olisi tehtävä kaikkialla unionissa yhdenmukaista kehystä noudattaen. On ensiarvoisen tärkeää, että tilintarkastajien roolia ja riippumattomuutta sekä markkinarakennetta käsitellään unionin tasolla, sillä yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt toimivat Euroopassa usein yli rajojen. On syytä panna merkille, että sijoittajansuojaa ja finanssilaitoksia koskeva lainsäädäntö on jo annettu unionin tasolla. Unionin tasolla yhteensovitettu lähestymistapa, jota täydennettäisiin kansainvälisillä toimilla, pienentäisi lisäksi sääntelyn katvealueiden hyväksikäytön riskiä. Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, eikä siinä ylitetä sitä, mikä on tarpeen tavoitteiden saavuttamiseksi. 3.3. Ehdotuksen yksityiskohtaiset perustelut Direktiivin 2006/43/EY 39–43 artiklassa käsitellään jo tiettyjä vaatimuksia, joita sovelletaan yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteiseen tilintarkastukseen. Kyseiset vaatimukset eivät vastedes enää kuulu direktiivin soveltamisalaan, vaan ne sisällytetään (parannellussa muodossa) tähän asetukseen. Asetus on sopiva ja oikeasuhteinen oikeudellinen väline varmistamaan yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisen tilintarkastuksen korkealaatuisuus. Asetuksen suora soveltaminen tuo huomattavaa oikeusvarmuutta. Lainsäädäntöä myös sovellettaisiin samasta päivämäärästä alkaen kaikkialla unionissa, millä vältettäisiin ongelmat, joita aiheutuisi, jos jäsenvaltiot saattaisivat direktiivin myöhässä osaksi kansallista lainsäädäntöä[7]. Lisäksi asetuksella saavutetaan korkea yhdenmukaistamisaste: lakisääteiset tilintarkastukset tehtäisiin olennaisilta osiltaan samanlaisin säännöin kaikissa jäsenvaltioissa. 3.3.1. I osasto (Kohde, soveltamisala ja määritelmät) Asetusta sovelletaan tilintarkastajiin, jotka tekevät yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia, ja tarkastettaviin yleisen edun kannalta merkittäviin yhteisöihin (esimerkiksi säännöt tarkastusvaliokunnasta, joka yleisen edun kannalta merkittävällä yhteisöllä on oltava). Asetuksessa olisi sovellettava määritelmiä, jotka vahvistetaan muutetussa direktiivissä 2006/43/EY. Finanssialan kehittymisen myötä unionin lainsäädäntöön luodaan uusia finanssilaitosten kategorioita, joten on tarkoituksenmukaista, että yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen määritelmä sisältää myös sijoituspalveluyritykset, maksulaitokset, siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavat yritykset eli yhteissijoitusyritykset, sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitokset ja vaihtoehtoiset sijoitusrahastot. 3.3.2. II osasto (Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisen tilintarkastuksen suorittamista koskevat edellytykset) I luku (Riippumattomuus ja eturistiriitojen välttäminen) Tilintarkastajan olisi otettava käyttöön riittävät toimintaperiaatteet ja menettelytavat sen varmistamiseksi, että riippumattomuutta, sisäisiä laadunvalvontajärjestelmiä ja työntekijöiden valvontaa koskevia tämän asetuksen velvoitteita noudatetaan. Aiempien tilintarkastajien, avainpartnereiden tai heidän työntekijöidensä ei sallita ottaa vastaa johtoon kuuluvan avainhenkilön tehtäviä tarkastetussa yhteisössä, ryhtyä tarkastetun yhteisön tarkastusvaliokunnan jäseneksi, ryhtyä tarkastetun yhteisön toimivaan johtoon kuulumattomaksi hallintoelimen jäseneksi eikä liittyä tarkastetun yhteisön valvontaelimeen kahden vuoden kuluessa tilintarkastustoimeksiannon päättymisestä. Palkkioiden, jotka peritään tilintarkastuksen liitännäispalvelujen tarjoamisesta tarkastettavalle yhteisölle, olisi rajoituttava 10 prosenttiin kyseisen yhteisön maksamista tilintarkastuspalkkioista. Jos lisäksi kokonaispalkkiot, jotka tilintarkastaja vastaanottaa yleisen edun kannalta merkittävältä yhteisöltä tilintarkastuksesta ja tilintarkastuksen liitännäispalveluista, muodostavat merkittävän prosenttiosuuden tilintarkastajan vuotuisista kokonaispalkkioista, olisi sovellettava tarkoituksenmukaisia varotoimia. Lakisääteinen tilintarkastaja, tilintarkastusyhteisö tai sellaisen ketjun jäsen, johon tilintarkastusyhteisö kuuluu, ei saa missään tilanteessa tarjota tarkastamilleen yhteisöille tiettyjä tilintarkastuksen oheispalveluja, jotka ovat perusluonteisessa ristiriidassa tilintarkastuksen riippumattoman, julkisen edun mukaisen tehtävän kanssa. Kun kyseessä ovat muut tilintarkastuksen oheispalvelut, jotka eivät ole perusluonteisessa ristiriidassa tilintarkastuspalvelujen kanssa, tarkastusvaliokunnalla tai toimivaltaisella viranomaisella on valtuudet arvioida konkreettisista olosuhteista riippuen, voidaanko tällaisia palveluja tarjota tarkastettavalle yhteisölle. Tilintarkastuksen liitännäispalveluja saadaan kuitenkin tarjota. Komissiolle siirretään valta mukauttaa luetteloita palveluista, jotka joko sallitaan tai kielletään, VI osastossa vahvistettujen edellytysten mukaisesti. Laajamittaista toimintaa harjoittavien tilintarkastusyhteisöjen olisi lisäksi keskityttävä ammattitoiminnassaan lakisääteisten tilintarkastusten suorittamiseen, eivätkä ne saisi tarjota tilintarkastuksen oheispalveluja. Ennen kuin tilintarkastaja hyväksyy toimeksiannon tai jatkaa sitä, hänen olisi arvioitava kaikki riippumattomuuteensa kohdistuvat uhat ja vahvistettava tarkastusvaliokunnalle riippumattomuutensa. II luku (Luottamuksellisuus ja salassapitovelvollisuus) Tilintarkastajat eivät saisi vedota salassapitovelvollisuutta koskeviin sääntöihin estääkseen tässä ehdotetun asetuksen säännösten soveltamisen. Ehdotetun asetuksen 13 artiklassa varmistetaan, että tilintarkastuksen aikana voidaan vaihtaa tarvittavat tiedot. Tällaiset säännöt eivät kuitenkaan sallisi tilintarkastajan tekevän yhteistyötä kolmannen maan viranomaisten kanssa direktiivin 2006/43/EY XI luvussa säädettyjen yhteistyökanavien ulkopuolella. III luku (Lakisääteisen tilintarkastuksen suorittaminen) Asetuksessa säädetään, että tilintarkastajan on toteutettava tarvittavat toimet esittääkseen lausunnon siitä, annetaanko tilinpäätöksessä oikea ja riittävä kuva ja onko tilinpäätös laadittu asianomaisen tilinpäätössäännöstön mukaisesti. Lausunto ei sisällä varmennusta tarkastetun yhteisön tulevasta kannattavuudesta eikä siitä, miten tehokkaasti tai tuloksellisesti toimiva johto tai hallintoelin on hoitanut tai hoitaa vastaisuudessa yhteisön asioita. Tämän seikan ei kuitenkaan pitäisi vähentää niiden tehtävien merkitystä, jotka tilintarkastajan on suoritettava tehdäkseen tilintarkastuksen asianmukaisesti, eikä heikentää raportointivaatimuksia. Ammatillista skeptisyyttä vahvistetaan. Tilintarkastajan olisi aina pystyteltävä valppaana havaitakseen mahdolliset väärinkäytöksestä tai virheestä johtuvat olennaiset virheellisyydet huolimatta siitä, millaiset tilintarkastajan aiemmat kokemukset yhteisöstä ovat. Asetuksessa vahvistetaan lakisääteisen tilintarkastuksen suorittamiseen liittyvät perusvaatimukset. Tilintarkastusyhteisön olisi nimettävä vähintään yksi avainpartneri, jonka olisi oltava aktiivisesti mukana lakisääteisen tilintarkastuksen tekemisessä. Myös riittävät resurssit olisi varmistettava. Olisi pidettävä asiakasrekisteriä ja luotava tilintarkastuskansio. Lisäksi tilintarkastajan olisi varmistettava, että kaikkia organisatorisia vaatimuksia sovelletaan asianmukaisesti. Jos ilmenee tapahtuma, jolla on tai voi olla vakavia seurauksia lakisääteisen tilintarkastuksen luotettavuuteen, tilintarkastajan olisi toteutettava tarkoituksenmukaiset toimenpiteet tapahtuman seurausten hallitsemiseksi ja tapahtuman toistumisen estämiseksi. Kun kyseessä on konsolidoitujen tilinpäätösten tilintarkastus ja konsernin tilintarkastaja ei ole tilanteessa, jossa hän pystyisi dokumentoimaan kolmansien maiden tilintarkastajan/tilintarkastajien suorittaman tilintarkastustyön, hänen on toteutettava tarkoituksenmukaisia toimenpiteitä, mukaan lukien täydentävät tilintarkastustoimet, ja ilmoitettava asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle. Tilintarkastajan/tilintarkastusyhteisön olisi suoritettava oma sisäinen laadunvalvontatarkastus ennen tilintarkastuskertomuksen esittämistä. Tarkastuksen olisi oltava sellaisen tilintarkastajan vastuulla, joka ei ole mukana suorittamassa sisäisen laadunvalvontatarkastuksen kohteena olevaa lakisääteistä tilintarkastusta. IV luku (Tilintarkastusraportointi) Julkaistavan tilintarkastuskertomuksen sisältöä laajennetaan niin, että siinä selitetään käytetyt menetelmät, erityisesti, missä määrin tase on tarkastettu suoraan ja missä määrin järjestelmätarkastuksen ja vaatimustenmukaisuuden tarkastuksen perusteella, millaisia olennaisuustasoja tilintarkastuksen suorittamisessa on käytetty, millä keskeisillä aloilla tilinpäätöksessä on olennaisen virheellisyyden riski, onko lakisääteinen tilintarkastus suunniteltu väärinkäytösten paljastamiseksi ja, jos annetaan ehdollinen tai kielteinen lausunto taikka lausunto jätetään antamatta, syyt tällaiseen ratkaisuun. Siinä olisi myös selitettävä erot aineistolähtöisen tarkastuksen ja vaatimustenmukaisuuden tarkastuksen painottamisessa edellisvuoteen verrattuna. Lisäksi tilintarkastajan olisi myös laadittava pidempi ja yksityiskohtaisempi kertomus tarkastusvaliokunnalle. Kyseisessä kertomuksessa esitettäisiin yksityiskohtaisempaa tietoa suoritetusta tilintarkastuksesta, yhteisön tilanteesta (esimerkiksi toiminnan jatkuvuus) sekä tilintarkastuksen tulokset yhdessä tarpeellisten selitysten kanssa. Tässä täydentävässä kertomuksessa myös esiteltäisiin (ja perusteltaisiin) suoritettu tilintarkastustyö tarkastusvaliokunnalle. Tämä pidempi kertomus esitettäisiin tarkastetun yhteisön tarkastusvaliokunnalle ja toimivalle johdolle muttei suurelle yleisölle (koska se saattaisi sisältää liiketoimintasalaisuuksia ja mahdollisesti hintaherkkää tietoa). Tilintarkastajan olisi kuitenkin pyynnöstä asetettava kyseinen kertomus toimivaltaisen viranomaisen saataville. Useimmissa finanssipalveludirektiiveissä tilintarkastajan edellytetään jo nykyisin ilmoittavan yleisen edun kannalta merkittäviä yhteisöjä valvoville toimivaltaisille viranomaisille mahdollisista kyseisiä yhteisöjä koskevista tosiseikoista tai päätöksistä. Kyseinen velvoite ulotetaan nyt koskemaan kaikkia yleisen edun kannalta merkittäviä yhteisöjä. Luottolaitoksia ja vakuutusyhtiöitä valvovien toimivaltaisten viranomaisten olisi lisäksi käytävä tilintarkastajien kanssa säännöllisiä keskusteluja. V luku (Lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen avoimuusraportointi ja tietojen säilyttäminen) Tilintarkastajia vaaditaan esittämään taloudelliset tiedot, joista erityisesti ilmenee niiden kokonaisliikevaihto eriteltynä yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen maksamiin tilintarkastuspalkkioihin, muiden yhteisöjen maksamiin tilintarkastuspalkkioihin sekä muista palveluista saatuihin palkkioihin. Niiden olisi myös esitettävä taloudelliset tiedot sen ketjun tasolla, johon ne kuuluvat. Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilintarkastajien avoimuusraportteja olisi täydennettävä tilintarkastusyhteisöjen omasta hallinnointi- ja ohjausjärjestelmästä annettavalla selvityksellä. Toimivaltaisille viranomaisille olisi toimitettava täydentäviä lisätietoja tilintarkastuspalkkioista näiden viranomaisten valvontatehtävien helpottamiseksi. Tilintarkastajan olisi säilytettävä tietyt asiakirjat ja tiedot viiden vuoden ajan. 3.3.3. III osasto (Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen suorittama lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen nimeäminen) Jotta tarkastusvaliokunnan riippumattomuutta ja valmiuksia voitaisiin vahvistaa, tarkastusvaliokunnan olisi koostuttava toimivaan johtoon kuulumattomista jäsenistä, vähintään yhdellä jäsenellä olisi oltava kokemusta ja tietämystä tilintarkastuksesta ja yhdellä laskentatoimesta ja/tai tilintarkastuksesta. Tilintarkastajan nimeämistä koskevan, yhtiökokoukselle tehtävän ehdotuksen olisi perustuttava tarkastusvaliokunnan suositukseen. Suosituksessa olisi aina perusteltava ehdotettu valinta. Jollei kyseessä ole tilintarkastustoimeksiannon uusiminen, suosituksessa olisi lisäksi oltava vähintään kaksi vaihtoehtoa (nykyinen tilintarkastaja poislukien) ja tarkastusvaliokunnan olisi perusteltava asianmukaisesti, mitä vaihtoehtoa se pitää parhaimpana. Tarkastusvaliokunnan suositus olisi annettava vasta sen jälkeen, kun on järjestetty asianmukainen tarjouskilpailu. Jos kyseessä on luottolaitos tai vakuutusyhtiö, tarkastusvaliokunnan olisi esitettävä suosituksensa vakavaraisuuden valvontaviranomaiselle, jolla olisi oltava veto-oikeus ehdotettuun valintaan. Kolmansien osapuolten kanssa tehtävät sopimuslausekkeet, joilla rajoitetaan tarkastettavan yhteisön mahdollisuuksia valita tilintarkastaja, olisi kiellettävä. Jotta voitaisiin poistaa läheisyyden uhka, joka aiheutuu siitä, että tarkastettava yhteisö monesti nimeää saman tilintarkastusyhteisön yhä uudelleen vuosikymmenten ajan, asetuksessa otetaan käyttöön pakollinen vaatimus vaihtaa tilintarkastusyhteisöä kuuden vuoden enimmäisajanjakson jälkeen (pakollinen rotaatio). Kyseinen ajanjakso voidaan poikkeuksellisesti pidentää kahdeksaan vuoteen. Jos yleisen edun kannalta merkittävä yhteisö on nimennyt kaksi tai useamman lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön, tilintarkastustoimeksiannon enimmäispituus on yhdeksän vuotta. Toimeksianto voidaan poikkeuksellisesti pidentää 12 vuoteen. Asetuksessa säädetään myös karenssiajasta, jonka aikana tilintarkastusyhteisö ei saa suorittaa saman yhteisön lakisääteistä tilintarkastusta uudelleen. Jotta siirtymä tapahtuisi sujuvasti, aiempaa tilintarkastajaa vaaditaan toimittamaan relevantit tiedot sisältävä tehtävien luovutuskansio seuraavalle tilintarkastajalle. Tarkastusvaliokunnalle, yhdelle tai useammalle osakkeenomistajalle ja yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen valvontaviranomaisille annetaan valtuudet nostaa kanne kansallisessa tuomioistuimessa tilintarkastajan erottamiseksi, kun siihen on asianmukaiset perusteet. 3.3.4. IV osasto (Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteistä tilintarkastusta suorittavien tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen toimintojen valvonta) I luku (Toimivaltaiset viranomaiset) Kunkin jäsenvaltion olisi nimettävä toimivaltainen viranomainen, joka vastaa yleisen edun kannalta merkittäviä yhteisöjä tarkastavien tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen valvonnasta. Näillä viranomaisilla olisi oltava riittävä henkilöstö, ja niiden olisi oltava tilintarkastajista riippumattomia. Toimivaltaisten viranomaisten työntekijöihin sovelletaan salassapitovelvollisuutta. Toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava kaikki valvonta- ja tutkintavaltuudet, jotka ne tarvitsevat tehtäviensä hoitamiseksi, mutta ne eivät saisi puuttua tilintarkastuskertomuksen sisältöön. Toimivaltaisten viranomaisten olisi tehtävä kansallisella tasolla yhteistyötä lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen hyväksynnästä ja rekisteröinnistä (direktiivi 2006/43/EY) vastaavan viranomaisen kanssa ja muiden yleisen edun kannalta merkittäviä yhteisöjä valvovien viranomaisten kanssa (esimerkiksi pankki- tai vakuutusalan valvontaviranomainen). II luku (Laadunvarmistus, tutkinta, markkinoiden seuranta, valmiussuunnitelmat ja toimivaltaisten viranomaisten toiminnan avoimuus) Toimivaltaisten viranomaisten tehtäviin kuuluvat seuraavat: · Suoritettujen lakisääteisten tilintarkastusten laaduntarkastukset. Tarkastusten olisi oltava oikeassa suhteessa tarkastettavan tilintarkastajan toiminnan laajuuteen ja ulottuvuuteen. · Tutkinta, jolla pyritään havaitsemaan, oikaisemaan ja ehkäisemään yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen puutteelliset lakisääteiset tilintarkastukset. · Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisten tilintarkastusten markkinakehityksen seuraaminen. · Suurten tilintarkastusyhteisöjen toiminnan jatkuvuuteen kohdistuvien mahdollisten uhkien, mukaan lukien voimakkaasta keskittymisestä aiheutuvat riskit, seuraaminen ja sen edellyttäminen, että suuret tilintarkastusyhteisöt laativat valmiussuunnitelmat tällaisten uhkien poistamiseksi. · Toiminnan avoimuuden varmistaminen, mukaan lukien yksittäisten laaduntarkastusraporttien julkistaminen. III luku (Toimivaltaisten viranomaisten välinen yhteistyö ja suhteet Euroopan valvontaviranomaisiin) Asetuksessa edellytetään, että toimivaltaisten viranomaisten EU:n laajuinen yhteistyö toteutetaan Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (EAMV) välityksellä. Tällä tavoin korvataan nykyinen EU:n laajuinen yhteistyömekanismi, joka toimii Euroopan tilintarkastajien valvontaelinten asiantuntijaryhmän (EGAOB) (jonka puheenjohtajana on Euroopan komissio) alaisuudessa. EAMV tekee jo tilintarkastuksen (ja tilinpäätösten) alalla yleisen edun kannalta merkittäviin yhteisöihin liittyvää työtä, ja oikeudellisessa kehyksessä säädetään EAMV:n sekä Euroopan pankkiviranomaisen (EPV) ja Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen (EVLEV) välisestä tilintarkastusalan yhteistyöstä niiden yhteisessä komiteassa. EAMV:n on perustettava pysyvä sisäinen komitea, jonka olisi koostuttava ainakin kansallisista toimivaltaisista viranomaisista. EAMV:n olisi annettava ohjeistusta useista aiheista, esimerkiksi tilintarkastuskertomuksen ja tarkastusvaliokunnalle annettavan täydentävän kertomuksen sisällöstä ja esittämisestä, tarkastusvaliokunnan valvontatoiminnasta ja laaduntarkastusten tekemisestä. Asetuksessa säädetään vapaaehtoisesta yleiseurooppalaisesta tilintarkastuksen laatutodistusten myöntämisestä. Tavoitteena on lisätä kaikkien sellaisten tilintarkastusyhteisöjen näkyvyyttä, tunnettuutta ja mainetta, joilla on valmiudet suorittaa yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen korkealaatuisia tilintarkastuksia. EAMV:n olisi julkaistava todistukseen saamiseen liittyvät vaatimukset, mukaan lukien mahdolliset hallinnolliset näkökohdat sekä maksut. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten olisi oltava mukana todistushakemuksen tarkastelussa. Suorittaessaan tutkintaa ja paikalla tehtäviä tarkastuksia toimivaltaisten viranomaisten olisi ilmoitettava kyseessä olevan toisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jos ne tulevat siihen tulokseen, että tämän asetuksen säännösten vastaista toimintaa on harjoitettu tai harjoitetaan. Lisäksi jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi pyytää, että toisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen suorittaa alueellaan tutkinnan. EAMV voi lisäksi perustaa toimivaltaisten viranomaisten kollegioita yhden tai useamman toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä helpottamaan tiettyjen tehtävien hoitamista. IV luku (Yhteistyö kolmansien maiden tilintarkastajien sekä kansainvälisten organisaatioiden ja laitosten kanssa) Toimivaltaiset viranomaiset ja EAMV voivat tehdä tietojenvaihtoa koskevia yhteistyösopimuksia kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa vain, jos ilmaistavien tietojen salassapito taataan ja annettuja tietosuojasääntöjä noudatetaan. 3.3.5. V osasto (Valvontatoimenpiteet ja seuraamukset) Jotta tehostetaan tämän asetuksen vaatimusten noudattamista ja ottaen huomioon, että komissio antoi 9. joulukuuta 2010 tiedonannon ”Seuraamusjärjestelmien lujittaminen finanssipalvelujen alalla”[8], lujitetaan valvontatoimenpiteiden hyväksymisvaltuuksia ja toimivaltaisten viranomaisten seuraamusvaltuuksia. Lisäksi säädetään hallinnollisista taloudellisista seuraamuksista, joita määrätään lakisääteisille tilintarkastajille ja yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille, jos rikkomuksia havaitaan. Viranomaisten olisi oltava avoimia soveltamiensa seuraamusten ja toimenpiteiden osalta. 3.3.6. VI osasto (Raportointi-, siirtymä- ja loppusäännökset) Käyttöön otetaan siirtymäjärjestelmä, joka koskee tilintarkastusyhteisöjen vaihtovelvoitteen voimaantuloa, velvoitetta järjestää tilintarkastusyhteisön valintamenettely sekä tilintarkastusyhteisöjen muuttamista yhteisöiksi, jotka tarjoavat ainoastaan tilintarkastuspalveluja. 3.3.7. Tekniset sääntelystandardit ja SEUT-sopimuksen 290 artiklan noudattaminen Jotta voidaan ottaa huomioon tilintarkastustoiminnan ja -markkinoiden kehittyminen, EAMV:ta pyydetään esittämään komissiolle tekniset sääntelystandardit. Tavoitteena on määrittää tekniset vaatimukset, jotka koskevat uudelle tilintarkastajalle toimitettavan tehtävien luovutuskansion sisältöä ja eurooppalaisen laatutodistuksen käyttöönottoa yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia suorittavia tilintarkastajia varten. Komissiolle siirretään valta hyväksyä kyseiset tekniset standardit delegoituina säädöksinä. Komissio antoi 23. syyskuuta 2009 ehdotukset asetuksiksi, joilla perustetaan Euroopan pankkiviranomainen (EPV), Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen (EVLEV) ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (EAMV)[9]. Tässä yhteydessä komissio haluaa muistuttaa mieliin SEUT-sopimuksen 290 ja 291 artiklaa koskevat lausunnot, jotka se antoi, kun Euroopan valvontaviranomaisten perustamisasetukset hyväksyttiin: ”Sääntelystandardien hyväksymisprosessin osalta komissio korostaa finanssipalvelualan ainutlaatuista luonnetta, joka johtuu Lamfalussy-rakenteesta ja joka on nimenomaisesti tunnustettu SEUT-sopimukseen liitetyssä julistuksessa 39. Komissio epäilee kuitenkin vahvasti, ovatko rajoitukset, jotka koskevat sen asemaa delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanotoimenpiteitä hyväksyttäessä, SEUT 290 ja 291 artiklan mukaisia.” 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Komission ehdotus ei vaikuta suoraan eikä välillisesti Euroopan unionin talousarvioon. Erityisesti tehtävät, jotka uskottaisiin EU:n valvontaelimille asetuksessa esitetyllä tavalla, eivät aiheuttaisi EU:lle lisäkustannuksia. 2011/0359 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteistä tilintarkastusta koskevista erityisvaatimuksista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[10], ovat kuulleet Euroopan tietosuojavaltuutettua[11], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen tehtäväksi on lainsäädännön nojalla annettu yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisten tilintarkastusten suorittaminen tavoitteena parantaa suuren yleisön luottamusta kyseisten yhteisöjen vuositilinpäätöksiin ja konsolidoituihin tilinpäätöksiin. Lakisääteisen tilintarkastuksen yleisen edun mukainen tehtävä tarkoittaa sitä, että henkilöiden ja laitosten on yleisesti voitava luottaa lakisääteisten tilintarkastajien työn laatuun. Korkeatasoinen tilintarkastus edistää markkinoiden sääntöjenmukaista toimintaa parantamalla tilinpäätösten oikeellisuutta ja tehokkuutta. Tilintarkastajilla on sen vuoksi erityisen tärkeä yhteiskunnallinen rooli. (2) Unionin lainsäädännössä edellytetään, että yhden tai useamman henkilön, joka on hyväksytty tekemään tilintarkastuksia, on tarkastettava luottolaitosten, vakuutusyhtiöiden, liikkeeseenlaskijoiden, joiden osakkeet otetaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, maksulaitosten, yhteissijoitusyritysten, sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitosten ja vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen vuositilinpäätökset ja konsolidoidut tilinpäätökset noudattaen unionin lainsäädäntöä eli seuraavia säännöksiä: pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä 8 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/635/ETY[12] 1 artiklan 1 kohta; vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä 19 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/674/ETY[13] 1 artiklan 1 kohta; säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta ja direktiivin 2001/34/EY muuttamisesta 15 päivänä joulukuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/109/EY[14] 4 artiklan 4 kohta; maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 97/7/EY, 2002/65/EY, 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta ja direktiivin 97/5/EY kumoamisesta 13 päivänä marraskuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/64/EY[15] 15 artiklan 2 kohta; siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY[16] 73 artikla; sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitosten liiketoiminnan aloittamisesta, harjoittamisesta ja toiminnan vakauden valvonnasta, direktiivien 2005/60/EY ja 2006/48/EY muuttamisesta sekä direktiivin 2000/46/EY kumoamisesta 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/110/EY[17] 3 artiklan 1 kohta sekä vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajista ja direktiivin 2003/41/EY ja 2009/65/EY sekä asetuksen (EY) N:o 1060/2009 ja (EU) N:o 1095/2010 muuttamisesta 8 päivänä kesäkuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EY[18] 22 artiklan 3 kohta. Lisäksi rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/[19] 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa edellytetään, että sijoituspalveluyritysten vuositilinpäätökset on tarkastettava, jos yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25 päivänä heinäkuuta 1978 annettua neljättä neuvoston direktiiviä 78/660/ETY[20] tai konsolidoiduista tilinpäätöksistä 13 päivänä kesäkuuta 1983 annettua seitsemättä neuvoston direktiiviä 83/349/ETY[21] ei sovelleta. (3) Lakisääteisistä tilintarkastuksista vastaavien henkilöiden hyväksymisedellytyksistä ja tällaisten lakisääteisten tilintarkastusten suorittamiseen liittyvistä vähimmäisvaatimuksista säädetään tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisestä tilintarkastuksesta, direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 84/253/ETY kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 2006 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/43/EY[22]. (4) Hiljattaisen finanssikriisin yhteydessä monet pankit ilmoittivat vuosien 2007 ja 2009 välillä suunnattomista tappioista sekä taseeseen sisältyvissä että taseen ulkopuolisissa erissä. Tämä herätti kysymyksen, kuinka tilintarkastajat olivat voineet antaa asiakkailleen vakiomuotoisen tilintarkastuslausunnon kyseisiltä ajanjaksoilta. Lisäksi kyseenalaistettiin nykyisen lainsäädännön tarkoituksenmukaisuus ja riittävyys. Komissio julkaisi 13 päivänä lokakuuta 2010 vihreän kirjan ”Tilintarkastuspolitiikka: kriisin opetukset”[23], jolla käynnistettiin finanssimarkkinoiden sääntelyuudistukseen liittyvä laaja julkinen kuuleminen tilintarkastuksen merkityksestä ja laajuudesta sekä siitä, miten tilintarkastustoimintoa voitaisiin kehittää rahoitusvakauden lisäämiseksi. Julkinen kuuleminen osoitti, että yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteistä tilintarkastusta koskevia direktiivin 2006/43/EY säännöksiä voitaisiin kehittää merkittävästi. Euroopan parlamentti antoi vihreästä kirjasta valiokunta-aloitteisen mietinnön 13 päivänä syyskuuta 2011. Myös Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi vihreästä kirjasta kertomuksen 16 päivänä kesäkuuta 2011. (5) On tärkeää säätää yksityiskohtaisista säännöistä sen varmistamiseksi, että yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteiset tilintarkastukset ovat riittävän laadukkaita, niiden suorittajat ovat lakisääteisiä tilintarkastajia ja tilintarkastusyhteisöjä ja näihin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin sovelletaan tiukkoja vaatimuksia. Yhteisellä sääntelyä koskevalla lähestymistavalla olisi lisättävä yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia suorittavien lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen rehellisyyttä, riippumattomuutta, objektiivisuutta, vastuullisuutta, avoimuutta ja luotettavuutta. Tällä tavoin parannettaisiin unionissa suoritettavien lakisääteisten tilintarkastusten laatua sekä edistettäisiin sen myötä sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja saavutettaisiin korkeatasoinen kuluttajan- ja sijoittajansuoja. Yleisen edun kannalta merkittäviä yhteisöjä koskevalla erillisellä säädöksellä olisi myös tarkoitus varmistaa jatkuva yhdenmukaistaminen ja yhtenäinen soveltaminen sekä edistää siten sisämarkkinoiden tehokkaampaa toimintaa. (6) Finanssiala kehittyy koko ajan, ja unionin lainsäädännöllä luodaan uusia finanssilaitosten ryhmiä. Tavanomaisen pankkijärjestelmän ulkopuolisten uusien yksiköiden ja toimintojen merkitys kasvaa jatkuvasti, ja niiden vaikutus rahoitusvakauteen on lisääntynyt. Sen vuoksi on tarkoituksenmukaista, että yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen määritelmä sisältää myös muita rahoituslaitoksia ja -yhteisöjä, kuten sijoituspalveluyritykset, maksulaitokset, siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavat yritykset eli yhteissijoitusyritykset, sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitokset ja vaihtoehtoiset sijoitusrahastot. (7) Vuositilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten tilintarkastus on tarkoitettu lakisääteiseksi suojaksi sijoittajille, luotonantajille ja yritysten vastapuolille, joilla on sijoituksia yleisen edun kannalta merkittävissä yhteisöissä tai niihin kohdistuvia liiketoimintaetuja. Lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen olisi näin ollen oltava täysin riippumattomia tällaisten yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia suorittaessaan, ja eturistiriitoja olisi vältettävä. Lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen riippumattomuuden määrittäminen edellyttää, että otetaan huomioon käsite ketjusta, jossa tilintarkastajat ja tilintarkastusyhteisöt toimivat. (8) Lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen riittävällä sisäisellä organisoinnilla olisi tarkoitus estää riippumattomuuteen kohdistuvat uhat. Tilintarkastusyhteisön omistajat, osakkeenomistajat tai sen johtoon kuuluvat jäsenet eivät saisi näin ollen osallistua lakisääteisen tilintarkastuksen suorittamiseen tavalla, joka vaarantaa tilintarkastusyhteisön puolesta lakisääteisen tilintarkastuksen suorittavan lakisääteisen tilintarkastajan riippumattomuuden ja objektiivisuuden. Lakisääteisillä tilintarkastajilla ja tilintarkastusyhteisöillä olisi lisäksi oltava asianmukaiset sisäiset toimintaperiaatteet ja menettelytavat lakisääteiseen tilintarkastustoimintaan niiden organisaatiossa osallistuvien työntekijöiden ja muiden henkilöiden suhteen, jotta näille asetettujen lakisääteisten velvollisuuksien noudattaminen voidaan varmistaa. Näillä toimintaperiaatteilla ja menettelytavoilla olisi erityisesti pyrittävä estämään ja poistamaan riippumattomuuteen kohdistuvat uhat ja varmistamaan lakisääteisen tilintarkastuksen laatu, luotettavuus ja perusteellisuus. Toimintaperiaatteiden ja menettelytapojen olisi oltava oikeassa suhteessa lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön liiketoiminnan laajuuteen ja monimutkaisuuteen. (9) Tilintarkastajien, tilintarkastusyhteisöjen ja niiden työntekijöiden olisi erityisesti pidätyttävä suorittamasta jonkin yhteisön lakisääteinen tilintarkastus, jos niillä on siinä liiketoiminnallinen tai taloudellinen etu, ja pidätyttävä ryhtymästä kaupankäyntiin tarkastetun yhteisön liikkeeseenlaskemilla, takaamilla tai muutoin tukemilla rahoitusvälineillä, lukuun ottamatta hajauttamiseen perustuvien yhteissijoitusjärjestelmien osuuksia. Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön olisi pidätyttävä tarkastettavan yhteisön sisäisistä päätöksentekoprosesseista. Lakisääteisiä tilintarkastajia ja niiden työntekijöitä olisi estettävä ottamasta vastaan tehtäviä tarkastettavan yhteisön toimivassa johdossa tai hallinto- tai valvontaelimessä, kunnes tilintarkastustoimeksiannon päättymisestä on kulunut tarkoituksenmukainen ajanjakso. (10) Yksittäiseltä tarkastettavalta yhteisöltä vastaanotettujen palkkioiden määrä ja palkkiorakenne voivat myös uhata lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuutta. Sen vuoksi on tärkeää varmistaa, etteivät tilintarkastuspalkkiot perustu minkäänlaiseen ehdollisuuteen ja että silloin kun yhdeltä ja samalta asiakkaalta saatavat tilintarkastuspalkkiot ovat huomattavia, käytössä on erityinen menettely tilintarkastuksen laadun varmistamiseksi. Jos riippuvuus yhdestä ja samasta asiakkaasta on liiallista, lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön olisi pidätyttävä kyseisen lakisääteisen tilintarkastuksen suorittamisesta. (11) Jos lakisääteiset tilintarkastajat, tilintarkastusyhteisöt tai niiden ketjuihin kuuluvat jäsenet tarjoavat muita palveluja kuin lakisääteistä tilintarkastusta tarkastettaville yhteisöille, niiden riippumattomuus saattaa vaarantua. Sen vuoksi on aiheellista edellyttää, etteivät lakisääteiset tilintarkastajat, tilintarkastusyhteisöt tai niiden ketjuihin kuuluvat jäsenet tarjoa tilintarkastuksen oheispalveluja tarkastettaville yhteisöille. Jos tilintarkastusyhteisö tarjoaa tilintarkastuksen oheispalveluja jollekin yritykselle, tämä estää kyseistä tilintarkastusyhteisöä suorittamasta asianomaisen yrityksen lakisääteisen tilintarkastuksen, mikä vähentää niiden tilintarkastusyhteisöjen määrää, jotka voivat tarjota lakisääteisiä tilintarkastuksia. Erityisesti tämä koskee suurten yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilintarkastusta, sillä markkinat ovat tältä osin keskittyneet. Tämän seurauksena ja jotta varmistettaisiin, että käytettävissä on vähimmäismäärä tilintarkastusyhteisöjä, jotka voivat tarjota tilintarkastuspalveluja suurille yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille, on tarkoituksenmukaista edellyttää, että laajamittaista toimintaa harjoittavat tilintarkastusyhteisöt keskittyvät ammattitoiminnassaan lakisääteisten tilintarkastusten suorittamiseen, eikä niiden sallita suorittavan lakisääteisen tilintarkastuksen toimintoonsa liittymättömiä muita palveluja, kuten konsultointi- tai neuvontapalveluja. (12) Eturistiriitojen välttämiseksi on tärkeää, että ennen kuin lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö ottaa vastaan yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön lakisääteistä tilintarkastusta koskevan toimeksiannon tai jatkaa sen suorittamista, se arvioi, täyttyvätkö riippumattomuutta koskevat vaatimukset, ja erityisesti, aiheutuuko suhteesta kyseiseen yhteisöön mahdollisia riippumattomuuteen kohdistuvia uhkia. Riippumattomuuden säilyttämiseksi on myös tärkeää, että lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö säilyttää tiedot kaikista riippumattomuuttaan ja lakisääteistä tilintarkastusta koskevaan prosessiin osallistuvien työntekijöidensä ja muiden henkilöiden riippumattomuutta uhkaavista tekijöistä sekä varotoimista, joilla kyseisiä uhkia vähennetään. Lisäksi, jos lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuuteen kohdistuvat uhat ovat kyseisten uhkien lieventämiseksi toteutettujen varotoimien jälkeenkin liian merkittäviä, lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön olisi luovuttava tai pidätyttävä tilintarkastustoimeksiannosta. Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön olisi vuosittain vahvistettava tarkastettavan yhteisön tarkastusvaliokunnalle riippumattomuutensa ja keskusteltava sen kanssa riippumattomuuteensa kohdistuvista uhista ja kyseisten uhkien lieventämiseksi toteutetuista varotoimista. (13) Jäsenvaltioissa tämän asetuksen mukaisesti ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, erityisesti jäsenvaltioiden nimeämien riippumattomien viranomaisten, valvonnassa suoritettavaa henkilötietojen käsittelyä säännellään yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 95/46/EY[24] . Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen tämän asetuksen mukaisesti ja Euroopan tietosuojavaltuutetun valvonnassa suorittamaa henkilötietojen käsittelyä säännellään yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 45/2001[25]. Toimivaltaisten viranomaisten toteuttaman tietojen vaihdon tai toimittamisen olisi tapahduttava direktiivissä 95/46/EY säädettyjen, henkilötietojen toimittamista koskevien sääntöjen mukaisesti, ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen toteuttaman tietojen vaihdon tai toimittamisen olisi tapahduttava asetuksessa (EY) N:o 45/2001 säädettyjen, henkilötietojen toimittamista koskevien sääntöjen mukaisesti. (14) On tärkeää, että lakisääteiset tilintarkastajat ja tilintarkastusyhteisöt kunnioittavat asiakkaidensa oikeutta yksityisyyteen ja tietosuojaan. Niiden pitäisi sen vuoksi noudattaa luottamuksellisuutta ja salassapitovelvollisuutta koskevia tiukkoja sääntöjä, mikä ei kuitenkaan saisi haitata tämän asetuksen asianmukaista täytäntöönpanoa tai yhteistyötä konsernin tilintarkastajan kanssa suoritettaessa konsolidoitujen tilinpäätösten tilintarkastusta silloin kun emoyhtiö on kolmannessa maassa, edellyttäen, että direktiiviä 95/46/EY noudatetaan. Tällaiset säännöt eivät kuitenkaan sallisi lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön tekevän yhteistyötä kolmannen maan viranomaisten kanssa direktiivin 2006/43/EY XI luvussa säädettyjen yhteistyökanavien ulkopuolella. Luottamuksellisuutta koskevia sääntöjä olisi sovellettava myös lakisääteisiin tilintarkastajiin tai tilintarkastusyhteisöihin, jotka eivät enää osallistu tietyn tilintarkastustoimeksiannon suorittamiseen. (15) Lakisääteisen tilintarkastuksen päätteeksi annetaan lausunto tarkastetun yhteisön tilinpäätöksen totuudenmukaisuudesta ja oikeellisuudesta. Sidosryhmät eivät kuitenkaan välttämättä tunne tilintarkastuksen rajoituksia (olennaisuus, tarkastusotantamenetelmät, tilintarkastajan merkitys väärinkäytösten havaitsemisessa ja johdon vastuu), mikä voi aiheuttaa vääriä odotuksia. Tällaisen kuilun kaventamiseksi on tärkeää lisätä selkeyttä siitä, mitä lakisääteinen tilintarkastus kattaa. (16) Vaikka ensisijaisen vastuun taloudellisten tietojen toimittamisesta olisikin oltava tarkastettavan yhteisön toimivalla johdolla, tilintarkastajilla on tärkeä tehtävä, kun he haastavat toimivan johdon aktiivisesti käyttäjän näkökulmasta. Sen vuoksi tilintarkastuksen laadun parantamiseksi on tärkeää, että tilintarkastajien ammatillista skeptisyyttä tarkastettavaa yhteisöä kohtaan lujitetaan. Tilintarkastajien olisi tiedostettava väärinkäytöksestä tai virheestä johtuvan olennaisen virheellisyyden mahdollisuus huolimatta aikaisemmasta kokemuksestaan tarkastettavan yhteisön toimivan johdon rehellisyydestä ja vilpittömyydestä. Tilintarkastuksen laadun varmistamisen olisi oltava tärkein kriteeri tilintarkastustyön organisoinnissa ja tarvittavien resurssien osoittamisessa tehtäviin. Lakisääteisen tilintarkastajan, tilintarkastusyhteisön ja niiden henkilöstön rehellisyys on olennaisen tärkeää, jotta varmistettaisiin suuren yleisön luottamus lakisääteisiin tilintarkastuksiin ja finanssimarkkinoihin. Sen vuoksi olisi tarkoituksenmukaisella tavalla hallittava kaikki tapahtumat, joilla voi olla vakavia seurauksia lakisääteisen tilintarkastuksen luotettavuuteen. Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön olisi dokumentoitava tilintarkastustyö tarkoituksenmukaisella tavalla. (17) Konsolidoitujen tilinpäätösten osalta olisi selvästi määriteltävä konserniin kuuluvia eri yhteisöjä tarkastavien lakisääteisten tilintarkastajien vastuualueet. Tätä varten konsernin tilintarkastajan olisi oltava kokonaisvastuussa tilintarkastuskertomuksesta. (18) Jos kunkin lakisääteisen tilintarkastustoimeksiannon yhteydessä tehtäisiin asianmukainen sisäinen laadunvalvontatarkastus, tilintarkastusten laatua saataisiin parannettua. Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön ei sen vuoksi pitäisi antaa tilintarkastuskertomustaan ennen kuin tällainen sisäinen laadunvalvontatarkastus on tehty. (19) Tilintarkastuskertomuksessa olisi esitettävä lakisääteisen tilintarkastuksen tulokset sidosryhmille. Jotta lisättäisiin sidosryhmien luottamusta tarkastetun yhteisön tilinpäätökseen, on erityisen tärkeää, että tilintarkastuskertomus on hyvin perusteltu, että se pohjautuu asianmukaisiin todisteisiin ja että sen sisältöä laajennetaan niin, että se sisältää tehtyyn tilintarkastukseen liittyvät lisätiedot. Tilintarkastuskertomuksen olisi erityisesti sisällettävä riittävät tiedot tilintarkastuksessa käytetyistä menetelmistä, erityisesti siitä, missä määrin tase on tarkastettu suoraan ja missä määrin järjestelmätarkastuksen ja vaatimustenmukaisuuden tarkastuksen perusteella, millaisia olennaisuustasoja tilintarkastuksen suorittamisessa on käytetty, millä keskeisillä aloilla vuositilinpäätöksissä ja konsolidoiduissa tilinpäätöksissä on olennaisen virheellisyyden riski, onko lakisääteinen tilintarkastus suunniteltu väärinkäytösten paljastamiseksi ja, jos annetaan ehdollinen tai kielteinen lausunto taikka lausunto jätetään antamatta, syyt tällaiseen ratkaisuun. (20) Lakisääteisen tilintarkastuksen arvo tarkastetun yhteisön kannalta lisääntyisi erityisesti, jos viestintää lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön sekä tarkastusvaliokunnan välillä lisättäisiin. Sen lisäksi, että lakisääteisen tilintarkastuksen aikana käydään säännöllisiä keskusteluja, on tärkeää, että lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö toimittaa tarkastusvaliokunnalle yksityiskohtaisemman täydentävän kertomuksen lakisääteisen tilintarkastuksen tuloksista. Näiden yksityiskohtaisten täydentävien kertomusten olisi oltava yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen valvontaviranomaisten muttei suuren yleisön saatavilla. (21) Lakisääteiset tilintarkastajat tai tilintarkastusyhteisöt toimittavat jo nykyisin yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen valvontaviranomaisille tiedot tosiseikoista tai päätöksistä, jotka voivat merkitä tarkastetun yhteisön toimintaa koskevien sääntöjen rikkomista tai tarkastetun yhteisön jatkuvan toiminnan heikentymistä. Valvontatehtävät myös helpottuisivat, jos luotto- ja finanssilaitosten valvontaviranomaisia vaadittaisiin käymään säännöllisiä keskusteluja näiden yhteisöjen lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen kanssa. (22) Jotta voitaisiin lisätä luottamusta yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia suorittaviin lakisääteisiin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin sekä tällaisten lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen vastuuta, on tärkeää lisätä lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen avoimuusraportointia. Lakisääteisiä tilintarkastajia ja tilintarkastusyhteisöjä olisi sen vuoksi vaadittava esittämään tarkastetut taloudelliset tiedot, joista erityisesti ilmenee niiden kokonaisliikevaihto eriteltynä yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen maksamiin tilintarkastuspalkkioihin, muiden yhteisöjen maksamiin tilintarkastuspalkkioihin sekä muista palveluista saatuihin palkkioihin. Niiden olisi myös esitettävä taloudelliset tiedot sen ketjun tasolla, johon ne kuuluvat. Tilintarkastusyhteisöjen avoimuusraportteja olisi täydennettävä hallinnointi- ja ohjausjärjestelmästä annettavalla selvityksellä sen osoittamiseksi, noudattaako tilintarkastusyhteisö tehokkaan hallinnoinnin ja ohjauksen periaatteita. Toimivaltaisille viranomaisille olisi toimitettava täydentäviä lisätietoja tilintarkastuspalkkioista näiden viranomaisten valvontatehtävien helpottamiseksi. (23) Tarkastusvaliokunnilla tai elimillä, joilla on vastaava tehtävä tarkastettavassa yhteisössä, on ratkaiseva asema korkealaatuisen lakisääteisen tilintarkastuksen varmistamisessa. On erityisen tärkeää lujittaa tarkastusvaliokunnan riippumattomuutta ja teknistä osaamista edellyttämällä, että valtaosa sen jäsenistä on riippumattomia ja että ainakin yhdellä valiokunnan jäsenellä on asiantuntemusta tilintarkastuksen ja yhdellä tilintarkastuksen ja/tai laskentatoimen alalla. Helmikuun 15 päivänä 2005 annetussa komission suosituksessa julkisesti noteerattujen yhtiöiden toimivaan johtoon kuulumattomien tai valvovien hallinto- tai valvontaelimen jäsenten tehtävistä sekä hallinto- tai valvontaelimen komiteoista[26] esitetään, miten tarkastusvaliokunnat olisi perustettava ja miten niiden olisi toimittava. Kun kuitenkin otetaan huomioon hallinto- tai valvontaelinten koko sellaisissa yrityksissä, joilla on vähäinen markkina-arvo, ja yleisen edun kannalta merkittävissä pienissä ja keskisuurissa yhteisöissä, olisi tarkoituksenmukaista, että valvonta- tai hallintoelin kokonaisuudessaan voi hoitaa tehtävät, jotka on osoitettu kyseisten yhteisöjen tarkastusvaliokunnalle tai tarkastettavassa yhteisössä vastaavia tehtäviä hoitavalle elimelle. Yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt, jotka ovat yhteissijoitusyrityksiä tai vaihtoehtoisia sijoitusrahastoja, olisi myös vapautettava velvoitteesta perustaa tarkastusvaliokunta. Tässä vapautuksessa otetaan huomioon se, että jos kyseiset yritykset tai rahastot toimivat pelkästään varojen keskitettyä hankintaa varten, tarkastusvaliokunnan käyttö ei ole tarkoituksenmukaista. Yhteissijoitusyritykset ja vaihtoehtoiset sijoitusrahastot sekä niiden rahastoyhtiöt toimivat tiukasti määritellyssä sääntely-ympäristössä, ja niihin sovelletaan erityisiä hallinnointimekanismeja, kuten niiden säilytysyhteisön harjoittamaa valvontaa. (24) On myös tärkeää, että tarkastusvaliokunnan roolia uuden lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön valinnassa vahvistetaan, jotta tarkastettavan yhteisön yhtiökokouksessa tai sen jäsenten kokouksessa voidaan tehdä perustellumpi päätös. Yhtiökokoukselle ehdotusta tehdessään yhtiön johto- tai hallintoelimen olisi näin ollen selitettävä, noudattaako se tarkastusvaliokunnan suositusta, ja jollei se näin tee, esitettävä syyt tähän. Tarkastusvaliokunnan suosituksen olisi sisällettävä vähintään kaksi mahdollista tilintarkastustoimeksiannon suorittajaa ja asianmukaiset perustelut sille, miksi yhtä niistä pidetään parempana, jotta yhtiökokous voisi tehdä todellisen valinnan. Jotta tarkastusvaliokunta voisi esittää suosituksessaan oikeudenmukaiset ja asianmukaiset perustelut, sen olisi hyödynnettävä sellaisen pakollisen valintamenettelyn tuloksia, jonka tarkastettava yhteisö järjestää tarkastusvaliokunnan vastuulla. Tarkastettavan yhteisön olisi tällaisessa valintamenettelyssä pyydettävä lakisääteisiä tilintarkastajia tai tilintarkastusyhteisöjä, myös pieniä, tekemään ehdotus tilintarkastustoimeksiannosta. Tarjouskilpailuasiakirjojen olisi sisällettävä avoimet ja syrjimättömät valintaperusteet, joita käytetään ehdotusten arvioinnissa. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että tällaisesta valintamenettelystä saattaisi aiheutua suhteettoman suuria kustannuksia sellaisille yrityksille, joilla on vähäinen markkina-arvo, tai yleisen edun kannalta merkittäville pienille ja keskisuurille yhteisöille niiden kokoa ajatellen, on tarkoituksenmukaista vapauttaa tällaiset yhteisöt kyseisestä velvollisuudesta. (25) Tarkastettavan yhteisön yhtiökokouksen tai sen jäsenten kokouksen oikeudella valita lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö ei olisi arvoa, jos tarkastettava yhteisö tekisi jonkin kolmannen osapuolen kanssa sopimuksen, joka rajoittaisi tällaista valinnanmahdollisuutta. Sen vuoksi tarkastettavan yhteisön jonkin kolmannen osapuolen kanssa tekemä sopimuslauseke, joka koskee tietyn tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön nimeämistä tai valinnan rajoittamista, olisi katsottava mitättömäksi. (26) Se, että yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt nimeäisivät useamman kuin yhden lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön, lisäisi ammatillista skeptisyyttä ja parantaisi tilintarkastuksen laatua. Tämä yhdessä sen seikan kanssa, että markkinoilla on pieniä tilintarkastusyhteisöjä, edistäisi tällaisten tilintarkastusyhteisöjen valmiuksien kehittymistä, mikä omalta osaltaan toisi yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille enemmän valinnanvaraa niiden valitessa lakisääteisiä tilintarkastajia ja tilintarkastusyhteisöjä. Yleisen edun kannalta merkittäviä yhteisöjä olisi sen vuoksi rohkaistava ja kannustettava nimeämään useampi kuin yksi lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö suorittamaan lakisääteisen tilintarkastuksen. (27) Jotta poistettaisiin läheisyyden uhka ja sen myötä lisättäisiin lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen riippumattomuutta, on tärkeää säätää lakisääteinen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön tietyssä tarkastettavassa yhteisössä suorittaman tilintarkastustoimeksiannon enimmäispituudesta. Olisi myös perustettava asianmukainen vaiheittainen kiertojärjestelmä lakisääteiseen tilintarkastukseen osallistuvalle kaikkein vastuullisemmassa asemassa olevalle henkilöstölle, mukaan lukien tilintarkastusyhteisön puolesta lakisääteisen tilintarkastuksen suorittavat avainpartnerit. On myös tärkeää säätää tarkoituksenmukaisesta ajanjaksosta, jonka aikana tällainen lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö ei saa suorittaa saman yhteisön lakisääteistä tilintarkastusta. Jotta siirtymä tapahtuisi sujuvasti, aiemman tilintarkastajan olisi toimitettava relevantit tiedot sisältävä tehtävien luovutuskansio seuraavalle tilintarkastajalle. (28) Tilintarkastajan riippumattomuuden turvaamiseksi erottamisen pitäisi olla mahdollista ainoastaan siinä tapauksessa, että erottamiseen on asianmukaiset perusteet ja että ne ilmoitetaan valvonnasta vastaavalle viranomaiselle tai vastaaville viranomaisille. Jos asianmukaiset perusteet ovat olemassa mutta tarkastettava yhteisö ei toteuta toimia, tarkastusvaliokunnalla, osakkeenomistajilla, tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen valvonnasta vastaavilla toimivaltaisilla viranomaisilla tai yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön valvonnasta vastaavilla toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava valtuudet viedä asia kansalliseen tuomioistuimeen tilintarkastajan erottamiseksi. (29) Jotta varmistettaisiin sijoittajien ja kuluttajien vahva luottamus sisämarkkinoihin välttämällä eturistiriidat, toimivaltaisten viranomaisten, jotka ovat tilintarkastajien ammattialasta riippumattomia ja joilla on riittävät valmiudet, asiantuntemus ja resurssit, olisi tarkoituksenmukaisella tavalla valvottava lakisääteisiä tilintarkastajia ja tilintarkastusyhteisöjä. Kansallisilla toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava tarvittavat valtuudet valvontatehtäviensä hoitamiseksi, mukaan lukien mahdollisuus tutustua asiakirjoihin, vaatia keneltä tahansa tietoja ja tehdä tutkimuksia. Niiden olisi erikoistuttava finanssimarkkinoiden valvontaan, tilinpäätösraportointia koskevien velvoitteiden noudattamisen valvontaan tai lakisääteisten tilintarkastusten valvontaan. Olisi kuitenkin oltava mahdollista, että yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille asetettujen velvoitteiden noudattamista valvovat ne toimivaltaiset viranomaiset, jotka vastaavat kyseisten yhteisöjen valvonnasta. Lakisääteiset tilintarkastajat tai tilintarkastusyhteisöt eivät saisi millään lailla vaikuttaa toimivaltaisten viranomaisten rahoitukseen. (30) Valvonnan laatu paranee, jos eri tehtäviä kansallisella tasolla hoitavat viranomaiset tekevät tehokasta yhteistyötä. Niiden viranomaisten, jotka ovat toimivaltaisia valvomaan yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille asetettujen lakisääteistä tilintarkastusta koskevien velvoitteiden noudattamista, olisi sen vuoksi tehtävä yhteistyötä lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen hyväksynnästä ja rekisteröinnistä vastaavien viranomaisten kanssa, yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen valvonnasta vastaavien viranomaisten kanssa sekä rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen 26 päivänä lokakuuta 2005 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2005/60/EY[27] tarkoitettujen rahanpesun selvittelykeskusten kanssa. (31) Lakisääteisen tilintarkastuksen ulkoinen laadunvarmistus on keskeisen tärkeää korkealaatuisten tilintarkastusten kannalta. Se lisää julkaistujen taloudellisten tietojen uskottavuutta ja suojaa paremmin osakkeenomistajia, sijoittajia, velkojia ja muita asianomaisia. Lakisääteisiin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin olisi sen vuoksi sovellettava laadunvarmistusjärjestelmää, joka toimii toimivaltaisten viranomaisten vastuulla ja jolla näin ollen varmistetaan tilintarkastajien ammattialan objektiivisuus ja riippumattomuus. Laaduntarkastukset olisi järjestettävä siten, että kullekin yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilintarkastuksia suorittavalle lakisääteiselle tilintarkastajalle tai tilintarkastusyhteisölle tehdään laaduntarkastus vähintään joka kolmas vuosi. Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilintarkastuksia tekeviin lakisääteisiin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin sovellettavasta ulkoisesta laadunvarmistuksesta 6 päivänä toukokuuta 2008 annetussa komission suosituksessa[28] annetaan tietoja siitä, kuinka tällaiset tarkastukset olisi tehtävä. Laaduntarkastusten olisi oltava oikeassa suhteessa niiden kohteena olevan tilintarkastusyhteisön tai lakisääteisen tilintarkastajan liiketoiminnan laajuuteen ja monimutkaisuuteen. (32) Tutkimuksilla autetaan havaitsemaan, ehkäisemään ja oikaisemaan tapauksia, joissa yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteinen tilintarkastus on puutteellista. Toimivaltaisilla viranomaisilla olisi sen vuoksi oltava valtuudet suorittaa lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen tutkimuksia. (33) Markkinat, joilla lakisääteisiin tilintarkastuksiin liittyviä palveluja tarjotaan yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille, kehittyvät ajan myötä. Sen vuoksi on tarpeen, että toimivaltaiset viranomaiset seuraavat markkinoiden kehitystä, erityisesti siltä osin, rajoittaako markkinoiden voimakas keskittyminen tilintarkastajan suhteen olevaa valinnanvaraa ja aiheutuuko siitä riskejä. (34) Merkittävien tilintarkastusyhteisöjen kaatuminen saattaa häiritä tilintarkastuspalvelujen tarjontaa markkinoilla ja johtaa riskien entistä suurempaan rakenteelliseen kasaantumiseen markkinoilla. Toimivaltaisten viranomaisten olisi sen vuoksi ennalta ehkäisevänä toimena edellytettävä, että kunkin jäsenvaltion suurimmat tilintarkastusyhteisöt laativat valmiussuunnitelmat, joilla pyritään poistamaan kyseisten yhteisöjen toiminnan jatkuvuuden vaarantavat mahdolliset uhat. Tällaisissa suunnitelmissa voidaan yksilöidä toimenpiteitä, joilla valmistellaan tällaisten yhteisöjen hallittua konkurssia. (35) Toimivaltaisten viranomaisten toiminnan avoimuus vahvistaa sijoittajien ja kuluttajien luottamusta sisämarkkinoihin. Toimivaltaisia viranomaisia olisi sen vuoksi vaadittava raportoimaan säännöllisesti toiminnastaan ja julkaisemaan yksittäisiä tarkastusraportteja. (36) Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten yhteistyö on tärkeää pyrittäessä varmistamaan lakisääteisten tilintarkastusten yhdenmukainen korkea laatu unionissa. Suorittaessaan lakisääteisten tilintarkastusten valvontatehtäviään jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi sen vuoksi toimittava yhteistyössä aina kun se on tarpeen. Niiden olisi noudatettava kotivaltion periaatetta, jonka mukaan sääntelystä ja valvonnasta vastaa jäsenvaltio, joka on hyväksynyt lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön ja jonka alueella tarkastettavalla yhteisöllä on sääntömääräinen kotipaikkansa. Toimivaltaisten viranomaisten yhteistyö erityisesti tehostuisi, jos se järjestettäisiin Euroopan valvontaviranomaisten sekakomiteassa Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010[29] perustetun Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (EAMV) johdolla. EAMV:n olisi Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen) perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1093/2010[30] perustetun Euroopan pankkiviranomaisen (EPV) ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen) perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1094/2010[31] perustetun Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen (EVLEV) avustuksella myötävaikutettava tähän yhteistyöhön tarjoamalla neuvoja ja ohjeita kansallisille toimivaltaisille viranomaisille. (37) Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten yhteistyöhön olisi sisällyttävä tiedonvaihto, laaduntarkastuksiin liittyvä yhteistyö, avustaminen yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiin tilintarkastuksiin liittyvissä tutkimuksissa, myös tapauksissa, joissa tutkittavana oleva toiminta ei riko mitään asianomaisessa jäsenvaltiossa voimassa olevaa lainsäädäntöä tai viranomaismääräyksiä, sekä valmiussuunnitelmat. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten yhteistyötä koskeviin yksityiskohtaisiin sääntöihin voi sisältyä toimivaltaisten viranomaisten kollegioiden perustaminen ja niiden välinen tehtävänjako. Käsite ketjusta, jossa tilintarkastajat ja tilintarkastusyhteisöt toimivat, olisi otettava huomioon tällaisessa yhteystyössä. Toimivaltaisten viranomaisten ja Euroopan valvontaviranomaisten olisi noudatettava tarkoituksenmukaisia luottamuksellisuutta ja salassapitovelvollisuutta koskevia sääntöjä. (38) Se, että tunnustetaan lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen soveltuvuus yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisten tilintarkastusten tekemiseen, auttaisi tilintarkastajia ja tilintarkastusyhteisöjä saamaan muita asiakkaita. Sen vuoksi on tärkeää säätää laatutodistuksesta, jolla on Euroopan laajuinen ulottuvuus ja jonka kehittämisestä vastaisi EAMV. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten olisi oltava mukana todistushakemusten tarkastelussa. (39) Pääomamarkkinoiden keskinäinen riippuvuus edellyttää, että toimivaltaisilla kansallisilla viranomaisilla ja Euroopan valvontaviranomaisilla on valtuudet tehdä yhteistyötä kolmansien maiden valvontaviranomaisten ja -laitosten kanssa tiedonvaihdon tai laaduntarkastusten aloilla. Jos kolmansien maiden viranomaisten kanssa tehtävä yhteistyö liittyy lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen hallussa oleviin, tilintarkastukseen liittyviin työpapereihin ja muihin asiakirjoihin, olisi sovellettava direktiivissä 2006/43/EY säädettyjä menettelyjä. (40) Jotta pääomamarkkinat toimisivat joustavasti, tarvitaan kestävää tilintarkastuskapasiteettia sekä lakisääteisiin tilintarkastuksiin liittyvien palvelujen kilpailukykyiset markkinat, joilla on riittävästi tarjolla sellaisia tilintarkastusyhteisöjä, jotka ovat kykeneviä suorittamaan yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia. EAMV:n olisi annettava selvityksiä muutoksista, joita tämä asetus aiheuttaa tilintarkastusmarkkinoiden rakenteeseen. Tällaisia selvityksiä tehdessään EAMV:n olisi otettava huomioon, millainen vaikutus lakisääteisten tilintarkastajien siviilioikeudellista vastuuta koskevilla kansallisilla säännöillä on tilintarkastusmarkkinoiden rakenteeseen. Tällaisten selvitysten ja muiden tarkoituksenmukaisten todisteiden perusteella komission olisi annettava kertomus lakisääteisten tilintarkastajien siviilioikeudellista vastuuta koskevien kansallisten sääntöjen vaikutuksesta tilintarkastusmarkkinoiden rakenteeseen sekä toteutettava toimet, jotka se katsoo aiheellisiksi havaintojensa perusteella. (41) Jotta tehostetaan tämän asetuksen vaatimusten noudattamista ja ottaen huomioon, että komissio antoi 9 päivänä joulukuuta 2010 tiedonannon ”Seuraamusjärjestelmien lujittaminen finanssipalvelujen alalla”[32], olisi lujitettava valvontatoimenpiteiden hyväksymisvaltuuksia ja toimivaltaisten viranomaisten seuraamusvaltuuksia. Olisi säädettävä hallinnollisista taloudellisista seuraamuksista, joita määrätään lakisääteisille tilintarkastajille, tilintarkastusyhteisöille ja yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille, jos rikkomuksia havaitaan. Toimivaltaisten viranomaisten olisi oltava avoimia soveltamiensa seuraamusten ja toimenpiteiden osalta. Seuraamusten hyväksymisessä ja julkistamisessa olisi noudatettava Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettuja perusoikeuksia, erityisesti oikeutta yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen (7 artikla), oikeutta henkilötietojen suojaan (8 artikla) ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen (47 artikla). (42) Ilmiantajat voivat antaa toimivaltaisille viranomaisille uutta tietoa, josta on näille apua sääntöjenvastaisuuksien, myös väärinkäytösten, selvittämisessä ja sääntöjenvastaisuuksista aiheutuvien seuraamusten määräämisessä. Ilmiantajat voivat kuitenkin jättää ilmiannot tekemättä kostotoimien pelosta tai kannustimien puutteen vuoksi. Jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi varmistettava, että käytössä on riittävät järjestelyt, joilla ilmiantajia kannustetaan ilmoittamaan niille tämän asetuksen mahdollisista rikkomisista ja suojataan kostotoimilta. Jäsenvaltioiden olisi myös tarjottava ilmiantajille kannustimia ilmiantojen tekemiseksi. Tällaisia kannustimia olisi kuitenkin sovellettava ilmiantajiin ainoastaan, jos he tuovat esille uutta tietoa, jota heitä ei lakisääteisesti jo velvoiteta ilmoittamaan, ja jos nämä tiedot johtavat tämän asetuksen rikkomisesta määrättävään seuraamukseen. Jäsenvaltioiden olisi myös varmistettava, että niiden soveltamat ilmiantojärjestelmät sisältävät mekanismeja, joilla suojataan ilmoitettujen tietojen kohteena olevaa henkilöä asianmukaisesti, erityisesti tämän oikeutta henkilötietojensa suojaan, ja menettelyjä, joilla varmistetaan kyseisen henkilön puolustautumisoikeus ja oikeus tulla kuulluksi ennen häntä koskevan päätöksen tekemistä sekä oikeus hakea tuomioistuimessa muutosta häntä koskevaan päätökseen. (43) Jotta voidaan ottaa huomioon tilintarkastustoiminnan ja -markkinoiden kehittyminen, komissiolle olisi siirrettävä valta määrittää tekniset vaatimukset, jotka koskevat uudelle lakisääteiselle tilintarkastajalle tai tilintarkastusyhteisölle toimitettavan tehtävien luovutuskansion sisältöä ja eurooppalaisen laatutodistuksen käyttöönottoa yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia suorittavia lakisääteisiä tilintarkastajia ja tilintarkastusyhteisöjä varten. (44) Jotta voidaan ottaa huomioon tekninen kehitys finanssimarkkinoilla, tilintarkastuksessa ja tilintarkastajien ammattialalla sekä tarkentaa tässä asetuksessa säädetyt vaatimukset, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. Delegoituja säädöksiä tarvitaan erityisesti, jotta voidaan mukauttaa tilintarkastuksen liitännäispalveluista ja tilintarkastuksen oheispalveluista laadittuja luetteloita sekä vahvistaa niiden maksujen taso, jotka EAMV voi periä eurooppalaisen laatutodistuksen myöntämisestä lakisääteisille tilintarkastajille ja tilintarkastusyhteisöille. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. (45) Jotta varmistetaan oikeusvarmuus ja sujuva siirtyminen tällä asetuksella käyttöönotettuun järjestelmään, on tärkeä ottaa käyttöön siirtymäjärjestelmä, joka koskee tilintarkastusyhteisöjen vaihto- eli rotaatiovelvoitteen voimaantuloa, velvoitetta järjestää tilintarkastusyhteisön valintamenettely sekä tilintarkastusyhteisöjen muuttamista yhteisöiksi, jotka tarjoavat ainoastaan tilintarkastuspalveluja. (46) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan niiden laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Näitä tavoitteita ovat yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisen tilintarkastuksen aseman selkeyttäminen ja parempi määrittely, lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön tarkastettavalle yhteisölle, sijoittajille ja muille sidosryhmille antamien tietojen parantaminen, tilintarkastajien ja yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen valvontaviranomaisten välisten viestintäkanavien parantaminen, yleisen edun kannalta merkittäville yhteisöille tarjottavien tilintarkastuksen oheispalvelujen tarjonnasta aiheutuvien eturistiriitojen ehkäiseminen, nykyisestä ”tarkastettava yhteisö valitsee ja maksaa tilintarkastajan” -järjestelmästä tai läheisyyden uhasta aiheutuvan mahdollisen eturistiriitariskin lieventäminen, lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön vaihtamisen helpottaminen, yleisen edun kannalta merkittävillä yhteisöillä tilintarkastuspalveluiden tarjoajien suhteen olevan valinnanvaran helpottaminen ja lisääminen sekä yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia tekevien lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen sääntelyn ja valvonnan tehokkuuden, riippumattomuuden ja johdonmukaisuuden parantaminen, mukaan lukien unionin tasolla tehtävä yhteistyö. Edellä mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. (47) Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan periaatteita, jotka tunnustetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, eritoten oikeutta yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen (7 artikla), oikeutta henkilötietojen suojaan (8 artikla), elinkeinovapautta (16 artikla), oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen (47 artikla), syyttömyysolettamaa ja oikeutta puolustukseen (48 artikla), laillisuusperiaatetta ja rikoksista määrättävien rangaistusten oikeasuhteisuuden periaatetta (49 artikla) sekä kieltoa syyttää ja rangaista oikeudenkäynnissä kahdesti samasta rikoksesta (50 artikla), ja asetusta on sovellettava kyseisten oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I osasto Kohde, soveltamisala ja määritelmät 1 artikla Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan vaatimukset, jotka koskevat yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen vuositilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisen tilintarkastuksen suorittamista, säännöt, jotka koskevat lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen organisoitumista ja sitä, miten yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt toteuttavat lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen valinnan, ja joilla edistetään lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen riippumattomuutta ja eturistiriitojen välttämistä, sekä säännöt, jotka koskevat sen valvontaa, miten lakisääteiset tilintarkastajat ja tilintarkastusyhteisöt noudattavat näitä vaatimuksia. 2 artikla Soveltamisala 1. Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin: a) lakisääteiset tilintarkastajat ja tilintarkastusyhteisöt, jotka suorittavat yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia; b) yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt. 2. Tätä asetusta sovelletaan rajoittamatta direktiivin 2006/43/EY soveltamista. 3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa sovelletaan direktiivin 2006/43/EY 2 artiklan määritelmiä, lukuun ottamatta ’tilintarkastuskertomuksen’ ja ’toimivaltaisen viranomaisen’ määritelmiä. 4 artikla Suuret yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt Tässä asetuksessa ’suurilla yleisen edun kannalta merkittävillä yhteisöillä’ tarkoitetaan seuraavia: a) direktiivin 2006/43/EY 2 artiklan 13 kohdan a alakohdassa määriteltyjen yhteisöjen osalta kymmentä suurinta osakkeiden liikkeeseenlaskijaa kussakin jäsenvaltiossa laskettuna osakkeen vuoden lopun kurssiin perustuvalla markkina-arvolla ja joka tapauksessa kaikkia osakkeiden liikkeeseenlaskijoita, joiden keskimääräinen markkina-arvo oli yli 1 000 000 000 euroa laskettuna osakkeen kurssin perusteella kolmen edellisen kalenterivuoden lopussa; b) direktiivin 2006/43/EY 2 artiklan 13 kohdan b–f alakohdassa määriteltyjen yhteisöjen osalta kaikkia yhteisöjä, joiden taseen loppusumma ylittää 1 000 000 000 euroa; c) direktiivin 2006/43/EY 2 artiklan 13 kohdan g ja h alakohdassa määriteltyjen yhteisöjen osalta kaikkia yhteisöjä, joiden hoidettavana olevat kokonaisvarat ylittävät taseessa 1 000 000 000 euroa. II osasto Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisen tilintarkastuksen suorittamista koskevat edellytykset I LUKU RIIPPUMATTOMUUS JA ETURISTIRIITOJEN VÄLTTÄMINEN 5 artikla Riippumattomuus ja objektiivisuus Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön lakisääteisen tilintarkastuksen suorittamiseen ei vaikuta mikään olemassa oleva tai mahdollinen eturistiriita, liikesuhde tai muu suhde, joka liittyy lakisääteisen tilintarkastuksen suorittavaan lakisääteiseen tilintarkastajaan tai tilintarkastusyhteisöön ja tapauksen mukaan ketjuun, johon tämä kuuluu, tai tämän johtajiin, tilintarkastajiin, työntekijöihin tai muihin luonnollisiin henkilöihin, joiden tarjoamat palvelut ovat lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön käytettävissä tai määräysvallassa, taikka yhteenkään lakisääteiseen tilintarkastajaan tai tilintarkastusyhteisöön määräysvallan kautta suoraan tai välillisesti sidoksissa olevaan henkilöön. 6 artikla Tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen toiminnan sisäinen organisointi 1. Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on noudatettava seuraavia toiminnan järjestämistä koskevia vaatimuksia: a) tilintarkastusyhteisön on otettava käyttöön riittävät toimintaperiaatteet ja menettelytavat sen varmistamiseksi, että sen tai sen sidosyrityksen omistajat, osakkeenomistajat tai hallinto-, johto- tai valvontaelimen jäsenet eivät puutu lakisääteisen tilintarkastuksen suorittamiseen tavalla, joka vaarantaa tilintarkastusyhteisön puolesta lakisääteisen tilintarkastuksen suorittavan lakisääteisen tilintarkastajan riippumattomuuden ja objektiivisuuden; b) lakisääteisellä tilintarkastajalla tai tilintarkastusyhteisöllä on oltava moitteettomat hallinto- ja kirjanpitomenettelyt, sisäisen valvonnan mekanismit, tehokkaat riskinarviointimenettelyt sekä tehokkaat valvonta- ja turvajärjestelyt tiedonkäsittelyjärjestelmiä varten. Sisäisen valvonnan mekanismit on suunniteltava niin, että päätösten ja menettelyjen noudattaminen taataan kaikilla tilintarkastusyhteisön tasoilla tai kaikilla lakisääteisen tilintarkastajan työskentelyrakenteen tasoilla. Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on sovellettava ja ylläpidettävä päätöksentekomenettelyjä ja organisaatiorakennetta, joista käyvät selvästi ja todennetusti ilmi raportointisuhteet sekä tehtävienjako ja vastuualueet; c) lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on otettava käyttöön riittävät toimintaperiaatteet ja menettelytavat sen varmistamiseksi, että sen työntekijöillä ja muilla luonnollisilla henkilöillä, joiden tarjoamat palvelut ovat sen käytettävissä tai määräysvallassa ja jotka suoraan osallistuvat lakisääteisiin tilintarkastuksiin, on asianmukaiset tiedot ja kokemus heille määrätyistä tehtävistä; d) lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on otettava käyttöön riittävät toimintaperiaatteet ja menettelytavat sen varmistamiseksi, että tärkeiden tilintarkastustoimintojen ulkoistamista ei toteuteta tavalla, joka heikentäisi lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön sisäisen valvonnan laatua ja toimivaltaisten viranomaisten mahdollisuuksia valvoa, miten lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö täyttää tämän asetuksen mukaiset velvoitteensa; e) lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on otettava käyttöön asianmukaiset ja tehokkaat organisatoriset ja hallinnolliset järjestelyt 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen riippumattomuuteen kohdistuvien uhkien estämiseksi, havaitsemiseksi ja poistamiseksi tai hallitsemiseksi ja ilmoittamiseksi; f) lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on otettava käyttöön riittävät menettelytavat ja normit yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisten tilintarkastusten suorittamiseksi, työntekijöiden toiminnan ohjaamiseksi, valvomiseksi ja tarkastamiseksi sekä 15 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun tilintarkastuskansion rakenteen järjestämiseksi; g) lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on luotava sisäinen laadunvalvontajärjestelmä varmistaakseen yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisen tilintarkastuksen laadun. Laadunvalvontajärjestelmän on katettava vähintään f alakohdassa kuvatut menettelytavat ja normit. Jos kyseessä on tilintarkastusyhteisö, vastuun sisäisestä laadunvalvontajärjestelmästä on oltava henkilöllä, joka on pätevä toimimaan lakisääteisenä tilintarkastajana; h) lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on käytettävä asianmukaisia järjestelmiä, resursseja ja menettelytapoja, joilla varmistetaan lakisääteisen tilintarkastustoiminnan jatkuvuus ja säännöllisyys; i) lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on otettava käyttöön toimintaperiaate, jolla estetään sen oma tai sen työntekijöiden osallistuminen rikoksiin tai lakien rikkomiseen tehtäviensä suorittamisessa. Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on myös otettava käyttöön asianmukaiset ja tehokkaat organisatoriset ja hallinnolliset järjestelyt, joilla pystytään käsittelemään ja kirjaamaan tapahtumat, joilla on tai voi olla vakavia seurauksia lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön lakisääteisen tilintarkastustoiminnan luotettavuuteen; j) lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on noudatettava riittävää palkka- ja palkkiopolitiikkaa, joka tarjoaa riittävät suorituskannustimet tilintarkastusten laadun varmistamiseksi. Työntekijöille maksettavat korvaukset ja tulosarviointi eivät varsinkaan saa olla riippuvaisia sen tuoton määrästä, jonka lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö saa tarkastettavalta yhteisöltä; k) lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on seurattava ja arvioitava tämän asetuksen mukaisesti käyttöön ottamiensa järjestelmien, sisäisen valvonnan ja sisäisen laadunvalvonnan mekanismien ja järjestelyjen riittävyyttä ja vaikuttavuutta sekä toteutettava aiheelliset toimenpiteet mahdollisten puutteiden korjaamiseksi. Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on erityisesti vuosittain arvioitava g alakohdassa tarkoitettu sisäinen laadunvalvontajärjestelmä. Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on säilytettävä tiedot arvioinnin tuloksista ja mahdollisista sisäisen laadunvalvontajärjestelmän muuttamiseksi ehdotetuista toimenpiteistä. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut toimintaperiaatteet ja menettelytavat on dokumentoitava ja niistä on tiedotettava lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön työntekijöille. Edellä d alakohdassa tarkoitettu tilintarkastustoimintojen mahdollinen ulkoistaminen ei vaikuta lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön vastuuseen tarkastettavaa yhteisöä kohtaan. 2. Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on otettava huomioon kokonsa ja toimintojensa monimutkaisuus noudattaessaan tämän artiklan 1 kohdan mukaisia vaatimuksia. Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on pystyttävä osoittamaan 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle toimivaltaiselle viranomaiselle, että tällainen vaatimusten noudattaminen on oikeassa suhteessa lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön kokoon ja toimintojen monimutkaisuuteen. 7 artikla Riippumattomuus tarkastettavasta yhteisöstä 1. Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön ja kaikkien, joilla on äänioikeuksia tilintarkastusyhteisössä, on oltava riippumaton tarkastettavasta yhteisöstä ja oltava osallistumatta tarkastettavan yhteisön päätöksentekoon. 2. Lakisääteinen tilintarkastaja, tilintarkastusyhteisö, niiden avainpartnerit ja työntekijät sekä muut luonnolliset henkilöt, joiden tarjoamat palvelut ovat tällaisen lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön käytettävissä tai määräysvallassa ja jotka suoraan osallistuvat lakisääteiseen tilintarkastukseen, ja komission direktiivin 2004/72/EY[33] 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut näiden lähipiiriin kuuluvat henkilöt eivät saa ostaa eivätkä myydä sellaista rahoitusvälinettä eivätkä osallistua mihinkään sellaista rahoitusvälinettä koskevaan liiketoimeen, jonka on laskenut liikkeeseen tai taannut tai jota on muutoin tukenut tarkastettava yhteisö niiden harjoittaman lakisääteisen tilintarkastustoiminnan alalla, lukuun ottamatta osuuksia hajauttamiseen perustuvissa yhteissijoitusjärjestelmissä mukaan luettuina hoidetut rahastot, kuten eläkerahastot ja henkivakuutukset. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut henkilöt tai tilintarkastusyhteisöt eivät saa osallistua tai muutoin vaikuttaa tietyn tarkastettavan yhteisön lakisääteisen tilintarkastuksen laadintaan, jos nämä a) omistavat tarkastettavan yhteisön rahoitusvälineitä, lukuun ottamatta hajauttamiseen perustuvien yhteissijoitusjärjestelmien osuuksia; b) omistavat sellaisia tarkastettavaan yhteisöön yhteydessä olevan yhteisön rahoitusvälineitä, joiden omistaminen saattaa aiheuttaa tai joiden omistamisen saatetaan yleisesti katsoa aiheuttavan eturistiriidan, lukuun ottamatta hajauttamiseen perustuvien yhteissijoitusjärjestelmien osuuksia; c) ovat lähimenneisyydessä olleet sellaisessa työ- tai liikesuhteessa tai muussa sellaisessa suhteessa tarkastettavaan yhteisöön, joka saattaa aiheuttaa tai jonka saatetaan yleisesti katsoa aiheuttavan eturistiriidan. 4. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut henkilöt tai tilintarkastusyhteisöt eivät saa tavoitella eivätkä hyväksyä rahaa, lahjoja tai palveluksia miltään sellaiselta taholta, jonka kanssa lakisääteisellä tilintarkastajalla tai tilintarkastusyhteisöllä on sopimussuhde. 5. Ammattietiikkaa koskevia, direktiivin 2006/43/EY 21 artiklan 1 kohdan mukaisesti käyttöönotettuja kansallisia toimenpiteitä, jotka eivät ole 2, 3 ja 4 kohdan mukaisia, ei sovelleta. 8 artikla Aiempien lakisääteisten tilintarkastajien taikka lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen työntekijöiden ottaminen yleisen edun kannalta merkittäviin yhteisöjen palvelukseen 1 Tilintarkastusyhteisön puolesta yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön lakisääteistä tilintarkastusta suorittava lakisääteinen tilintarkastaja tai avainpartneri ei saa ottaa vastaan ennen kuin vähintään kaksi vuotta on kulunut siitä, kun hän luopui lakisääteisenä tilintarkastajana tai avainpartnerina suorittamastaan tilintarkastustoimeksiannosta, seuraavia tehtäviä: a) johtoon kuuluvan avainhenkilön tehtävät tarkastetussa yhteisössä; b) jäsenyys tarkastetun yhteisön tarkastusvaliokunnassa tai, jos tällaista valiokuntaa ei ole, elimessä, joka suorittaa tarkastusvaliokunnan tehtäviä vastaavia tehtäviä; c) jäsenyys tarkastetun yhteisön hallintoelimessä toimivaan johtoon kuulumattomana tai jäsenyys tarkastetun yhteisön valvontaelimessä. 2. Yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön lakisääteistä tilintarkastusta suorittavan lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön työntekijät sekä muut luonnolliset henkilöt, joiden tarjoamat palvelut ovat tällaisen lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön käytettävissä tai määräysvallassa, eivät saa ottaa vastaan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuja tehtäviä ennen kuin vähintään yksi vuosi on kulunut siitä, kun he suoraan osallistuivat lakisääteiseen tilintarkastukseen, jos heidät on henkilökohtaisesti hyväksytty lakisääteisiksi tilintarkastajiksi. 9 artikla Tilintarkastuspalkkiot 1. Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisestä tilintarkastuksesta maksettavat palkkiot eivät saa olla ehdollisia palkkioita. Ensimmäistä alakohtaa sovellettaessa ehdollisilla palkkioilla tarkoitetaan tilintarkastustoimeksiannosta maksettavia palkkioita, jotka lasketaan ennalta määritetyltä, liiketoimen tai suoritetun työn tulokseen liittyvältä perustalta. Palkkioita ei pidetä ehdollisina, jos tuomioistuin tai toimivaltainen viranomainen on vahvistanut ne. 2. Jos lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö tarjoaa tarkastettavalle yhteisölle 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tilintarkastuksen liitännäispalveluja, tällaisista palveluista maksettavat palkkiot saavat olla enintään 10 prosenttia palkkioista, jotka tarkastettava yhteisö maksaa lakisääteisestä tilintarkastuksesta. 3. Jos lakisääteisen tilintarkastuksen kohteena olevalta yleisen edun kannalta merkittävältä yhteisöltä saadut kokonaispalkkiot ovat joko yli 20 prosenttia tai kahtena peräkkäisenä vuonna yli 15 prosenttia lakisääteisen tilintarkastuksen suorittavan lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön saamista vuotuisista kokonaispalkkioista, tällaisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on ilmoitettava tarkastusvaliokunnalle siitä seikasta, että tällaisten palkkioiden kokonaismäärä on tapauksen mukaan yli 20 prosenttia tai yli 15 prosenttia tilintarkastusyhteisön saamista kokonaispalkkioista, ja on aloitettava 11 artiklan 4 kohdan d alakohdassa tarkoitetut keskustelut. Tarkastusvaliokunnan on harkittava, onko toisen lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön suoritettava tilintarkastustoimeksiannon laadunvalvontatarkastus ennen kuin tilintarkastuskertomus annetaan. Jos lakisääteisen tilintarkastuksen kohteena olevalta yleisen edun kannalta merkittävältä yhteisöltä saadut kokonaispalkkiot ovat kahtena peräkkäisenä vuonna vähintään 15 prosenttia lakisääteisen tilintarkastuksen suorittavan lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön saamista vuotuisista kokonaispalkkioista, kyseisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on ilmoitettava tällaisesta tilanteesta 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle toimivaltaiselle viranomaiselle. Jäljempänä 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimivaltaisen viranomaisen on päätettävä lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön esittämien objektiivisten perusteiden pohjalta, voiko kyseinen lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö jatkaa kyseisen yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön lakisääteistä tilintarkastusta lisäajan, joka ei kuitenkaan saa olla kahta vuotta pidempi. Jos tarkastettava yhteisö on vapautettu velvoitteesta perustaa tarkastusvaliokunta, tarkastettavan yhteisön on päätettävä, mistä yhteisön elimestä tai tahosta tulee lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön yhteistyökumppani tässä kohdassa tarkoitettujen velvoitteiden hoitamiseksi. 10 artikla Kielto tarjota tilintarkastuksen oheispalveluja 1. Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia suorittava lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö saa tarjota tarkastettavalle yhteisölle, sen emoyritykselle ja sen määräysvallassa oleville yrityksille lakisääteisen tilintarkastuksen palveluja ja tilintarkastuksen liitännäispalveluja. Jos lakisääteinen tilintarkastaja kuuluu johonkin ketjuun, tällaisen ketjun jäsenet saavat unionissa tarjota tarkastettavalle yhteisölle, sen emoyritykselle ja sen määräysvallassa oleville yrityksille lakisääteisen tilintarkastuksen palveluja tai tilintarkastuksen liitännäispalveluja. 2. Sovellettaessa tätä artiklaa tilintarkastuksen liitännäispalveluilla tarkoitetaan seuraavia: a) välitilinpäätöksen tilintarkastus tai tarkastelu; b) hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevien selvitysten varmennus; c) yritysten yhteiskuntavastuuseen liittyvien seikkojen varmennus; d) sääntelyn edellyttämän raportoinnin varmennus tai todistaminen lakisääteisen tilintarkastuksen soveltamisalaa laajemmin finanssilaitosten sääntelyviranomaisille näiden auttamiseksi tehtäviensä hoitamisessa; esimerkiksi pääomavaatimukset tai erityiset vakavaraisuussuhteet, joiden avulla määritetään, kuinka todennäköisesti yritys täyttää jatkossakin velkasitoumuksensa; e) todistuksen antaminen verovaatimusten noudattamisesta, jos tällaista todistamista edellytetään kansallisessa lainsäädännössä; f) mitkä tahansa muut tilintarkastustyöhön liittyvät lakisääteiset tehtävät, jotka lakisääteiselle tilintarkastajalle tai tilintarkastusyhteisölle asetetaan unionin lainsäädännössä. 3. Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia suorittava lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö ei saa suoraan tai välillisesti tarjota tarkastettavalle yhteisölle, sen emoyritykselle eikä sen määräysvallassa oleville yrityksille tilintarkastuksen oheispalveluja. Jos lakisääteinen tilintarkastaja kuuluu johonkin ketjuun, tällaisen ketjun jäsenet eivät saa tarjota tarkastettavalle yhteisölle, sen emoyritykselle eivätkä sen määräysvallassa oleville yrityksille tilintarkastuksen oheispalveluja unionissa. Tässä artiklassa ’tilintarkastuksen oheispalveluilla’ tarkoitetaan seuraavia: a) palvelut, jotka johtavat aina eturistiriitoihin: i) tilintarkastukseen liittymättömät asiantuntijapalvelut, veroneuvonta, yleiset johtamispalvelut ja muut neuvontapalvelut; ii) kirjanpito sekä kirjanpitoaineiston ja tilinpäätösten valmistelu; iii) tilinpäätökseen sisältyvien taloudellisten tietojen valmisteluun ja/tai tarkastamiseen liittyvän sisäisen valvonnan tai riskienhallinnan menettelyn suunnittelu ja toteutus sekä riskineuvonta; iv) arvonmäärityspalvelut, käyvän arvon lausuntojen eli fairness opinion ‑lausuntojen antaminen tai luontoissuorituksia koskevat raportit; v) vakuutusmatemaattiset ja oikeudelliset palvelut, mukaan lukien riita-asioiden ratkaiseminen; vi) direktiivin 2006/43/EY 2 artiklan 13 kohdan b–j alakohdassa tarkoitettujen yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilinpäätöstietojärjestelmien suunnittelu ja toteutus; vii) osallistuminen asiakkaan sisäiseen tarkastukseen sekä sisäisen tarkastuksen toimintoon liittyvien palvelujen tarjoaminen; viii) välittämiseen, kauppaan, sijoitusneuvontaan tai sijoituspankkitoimintaan liittyvät palvelut; b) palvelut, jotka voivat johtaa eturistiriitoihin: i) henkilöresursseihin liittyvät palvelut, myös ylimmän johdon palvelukseenotto; ii) tukikirjeiden (comfort letters) esittäminen sijoittajille yrityksen arvopapereiden liikkeeseenlaskun yhteydessä; iii) direktiivin 2006/43/EY 2 artiklan 13 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilinpäätöstietojärjestelmien suunnittelu ja toteutus; iv) mahdollisia sulautumia ja omistusosuuksien hankintaa koskevat, myyjä- tai ostajapuoleelle tarjottavat yritystarkastuspalvelut (due diligence) sekä tarkastettavaa yhteisöä koskevan varmennuksen tarjoaminen muille osapuolille rahoitus- tai yritystoimintaan liittyvissä liiketoimissa. Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa säädetään, lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö voi tarjota b alakohdan iii ja iv alakohdassa mainittuja palveluja, jos 35 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen antaa siihen ennakkohyväksynnän. Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa säädetään, lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö voi tarjota b alakohdan i ja ii alakohdassa mainittuja palveluja, jos tämän asetuksen 31 artiklassa tarkoitettu tarkastusvaliokunta antaa siihen ennakkohyväksynnän. 4. Jos sellaisen ketjun jäsen, johon yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön lakisääteistä tilintarkastusta suorittava lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö kuuluu, tarjoaa tilintarkastuksen oheispalveluja kolmanteen maahan sijoittautuneelle, tarkastettavan yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön määräysvallassa olevalle yritykselle, asianomaisen lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on arvioitava, vaarantaako tällainen ketjun jäsenen harjoittama palveluntarjonta lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuuden. Jos asialla on vaikutuksia lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuuteen, lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on sovellettava varotoimia tällaisen kolmannessa maassa harjoitettavan palveluntarjonnan aiheuttamien uhkien lieventämiseksi. Lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö voi jatkaa yleisen edun kannalta merkittävän yhteisön lakisääteisen tilintarkastuksen suorittamista ainoastaan, jos asianomainen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö voi 11 artiklan mukaisesti perustella sen, ettei tällainen palveluntarjonta vaikuta sen ammatilliseen harkintaan ja tilintarkastuskertomukseen. Osallistumisen tarkastettavan yhteisön päätöksentekoon ja 3 kohdan a alakohdan ii ja iii alakohdassa tarkoitettujen palveluiden tarjoamisen katsotaan aina vaikuttavan tällaiseen riippumattomuuteen. Edellä 3 kohdan a alakohdan i alakohdassa ja iv–viii alakohdassa tarkoitettujen palvelujen tarjonnan on oletettava vaikuttavan tällaiseen riippumattomuuteen. Lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö voi pyytää toimivaltaisen viranomaisen lausuntoa tästä seikasta. 5. Jos tilintarkastusyhteisö saa yli kolmanneksen vuotuisista tilintarkastustuloistaan suurilta yleisen edun kannalta merkittäviltä yhteisöiltä ja kuuluu ketjuun, joiden jäsenten vuotuiset tilintarkastustulot ovat Euroopan unionissa yhteensä yli 1 500 miljoonaa euroa, sen on täytettävä seuraavat edellytykset: a) se ei saa tarjota suoraan tai välillisesti yhdellekään yleisen edun kannalta merkittävälle yhteisölle tilintarkastuksen oheispalveluja; b) se ei saa kuulua sellaiseen ketjuun, joka tarjoaa tilintarkastuksen oheispalveluja unionissa; c) yhteisöllä, joka tarjoaa 3 kohdassa lueteltuja palveluja, ei saa suoraan tai välillisesti olla yli 5:tä prosenttia tilintarkastusyhteisön pääomasta tai äänioikeuksista; d) yhteisöillä, jotka tarjoavat 3 kohdassa lueteltuja palveluja, ei saa yhdessä olla suoraan tai välillisesti yli 10:tä prosenttia tilintarkastusyhteisön pääomasta tai äänioikeuksista; e) tällaisella tilintarkastusyhteisöllä ei saa suoraan tai välillisesti olla yli 5:tä prosenttia sellaisen yhteisön pääomasta tai äänioikeuksista, joka tarjoaa 3 kohdassa lueteltuja palveluja. 6. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 68 artiklan mukaisesti, jotta voidaan mukauttaa tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista tilintarkastuksen liitännäispalveluista laadittua luetteloa ja tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista tilintarkastuksen oheispalveluista laadittua luetteloa. Tällaista valtaa käyttäessään komissio ottaa huomioon tilintarkastuksessa ja tilintarkastajien ammattialalla tapahtuvan kehityksen. 11 artikla Lakisääteisen tilintarkastuksen valmistelu ja riippumattomuuteen kohdistuvien uhkien arvi