Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Muutettu ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjuntatoimenpiteitä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (DAPHNE-ohjelma) (vuosille 2000-2004)"



Virallinen lehti nro C 169 , 16/06/1999 s. 0035



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Muutettu ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjuntatoimenpiteitä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (DAPHNE-ohjelma) (vuosille 2000-2004)"(1) (1999/C 169/13) Neuvosto päätti 23. huhtikuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut "työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus" -jaosto antoi lausuntonsa 8. huhtikuuta 1999. Esittelijä oli Christina Wahrolin. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28.-29. huhtikuuta 1999 pitämässään 363. täysistunnossa (huhtikuun 28. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 50 ääntä puolesta, 3 vastaan 8:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Komissio on tullut siihen tulokseen, että Daphne-ohjelman (lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjuntatoimenpiteitä koskeva yhteisön toimintaohjelma vuosiksi 2000-2004) asianmukainen oikeusperusta on EY:n perustamissopimuksen 129 artikla (kansanterveys), joka korvataan piakkoin Amsterdamin sopimuksen 152 artiklalla. 1.2. Talous- ja sosiaalikomitealta on tästä syystä pyydetty uutta lausuntoa. Muutetussa ehdotuksessa on myös sisällöllisiä muutoksia, eikä ainoastaan uusi oikeusperusta. TSK hyväksyi yksimielisesti edellistä ehdotusta koskevan lausunnon(2) (KOM(1998) 335 lopull.) 9. syyskuuta 1998 pitämässään 357. täysistunnossa. 2. Yleistä 2.1. TSK toteaa heti aluksi, että eräät ehdotuksen osat on jäsennelty aikaisempaa selkeämmin, kun taas eräät toiset ovat aikaisempaa heikompia. 2.2. TSK:n mielestä on varomatonta muuttaa oikeusperustaksi 129 artikla, sillä silloin ongelma voidaan rajoittaa kansanterveyskysymykseksi. Lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuva väkivalta sekä seksuaalinen hyväksikäyttö ovat suuria yhteiskunnallisia eivätkä ainoastaan yksilöä tai perhettä koskevia ongelmia (vaikka perhetilanne onkin monesta näkökulmasta tarkasteltuna keskeinen tekijä). Näin ollen ei myöskään kyse ole yksinomaan henkilöön kohdistuvista vahingoista. Kuten TSK:n aiemmassa Daphne-ohjelmasta antamassaan lausunnossa korosti, on muistettava, että tietyt väestöryhmät, kuten fyysisesti vammaiset ja vanhukset, ovat muita alttiimpia väkivallalle. 2.3. TSK katsoo, että kansanterveyden käsitettä on tulkittava laajasti WHO:n antaman määritelmän mukaan (sisällyttämällä siihen mm. fyysinen, psyykkinen ja sosiaalinen hyvinvointi). 2.4. TSK on jo aikaisemmassa lausunnossaan painottanut, että lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuva väkivalta on hyvin monitahoinen kysymys, jota tarkasteltaessa on käsiteltävä sekä sen syitä että ilmenemismuotoja. Ei ole olemassa yksinkertaisia vastauksia syiden löytämiseksi eikä aiheutuneiden vahinkojen käsittelemiseksi. 3. Erityistä 3.1. Ohjelman 1 artiklassa todetaan mm., että "sen tavoitteena on myös lisätä yhteisön tasolla tietämystä ja asiantuntemusta lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan vaikutusten ehkäisemisessä ja lieventämisessä käytettävistä menetelmistä ja tekniikoista." TSK katsoo, että muotoilu on aikaisempaa vakuuttavampi ja pitää sitä hyvänä. 3.2. TSK:n mielestä ehdotuksessa pitäisi keskittyä nykyistä enemmän kysymykseen rikoksentekijöistä ja siihen, millaiset panostukset tässä voisivat tulla kyseeseen. Myös kysymys naisten ja miesten välisestä voimatasapainosta on otettava esiin tässä yhteydessä, kuten komitean syyskuussa 1998 antamassa lausunnossa todettiin (kohta 2.2). 3.3. Asiakirjan 1 artiklassa ehdotetaan monitieteisen verkon perustamista. TSK tukee ajatusta. Se tukee myös tavoitteita, joihin tämäntyyppisten monialaisten verkkojen perustamisella pyritään. 3.4. TSK korosti aiemmassa lausunnossaan vapaaehtoisjärjestöjen ja viranomaisten välisen yhteistyön voimistamistarvetta. Komitea ilmaisee tyytyväisyytensä siihen, että komission uudessa ehdotuksessa tämä seikka on saanut aiempaa enemmän huomiota (2 artikla). 3.5. TSK:n mielestä ohjelman tavoite on kaventunut ehdotukseen kuuluvassa liitteessä, jossa käsitellään toimenpiteitä, joilla voidaan lisätä yleistä tietämystä ja tiedonvaihtoa parhaista toimintavoista. Aikaisemmassa versiossa edellytettiin myös seksuaalisen hyväksikäytön tai väärinkäytön käsittelyä. TSK suosittaa, että liitteeseen kirjattua tavoitetta laajennetaan aiemman tekstiversion mukaiseksi. 3.6. Erityistavoitteisiin on lisätty tutkimusohjelma. TSK tukee ajatusta. Sen mielestä olisi toivottavaa, että hankkeen rahoitusta voitaisiin käyttää myös rikoksentekijöiden hoitomenetelmien tutkimiseen. 3.7. TSK:n mielestä komission ehdotuksen 7 artiklan 2 kohdan yhteistyökelpoisten maiden määritelmä rajoittaa kansainväliseen yhteistyön mahdollisuuksia. 4. Päätelmät 4.1. Lyhyesti sanottuna TSK korostaa, että se tukee ohjelmaa kokonaisuutena edellä esitetyin varauksin. Mutta se korostaa myös riskiä, että tämänhetkiseen muotoon jätettynä ohjelman soveltamisala kapenee aikaisemmasta. On ilman muuta tärkeää ja tarpeellista, että väkivallan, pahoinpitelyn ja seksuaalisen hyväksikäytön aiheuttamista vahingoista huolehditaan, mutta samalla ei saa unohtaa, että myös väkivallan syyt on selvitettävä. On selkeä puute, että ohjelmassa ei todeta väkivaltaa, pahoinpitelyä ja seksuaalista hyväksikäyttöä rikokseksi ihmisoikeuksia vastaan. Bryssel 28. huhtikuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI (1) EYVL C 89, 30.3.1999, s. 42. (2) EYVL C 407 28.12.1998.