Euroopan parlamentti on korostanut useaan otteeseen, että jäsenvaltioiden välistä ja niiden harjoittamaa valvontaa ja koordinointia on vahvistettava, myös tiivistämällä tiedonvaihtoa työsuojeluviranomaisten välillä, ja vapaaseen liikkuvuuteen liittyvien oikeuksien käyttöä on tuettava aktiivisesti. Neuvosto on lisäksi korostanut tarvetta parantaa hallinnollista yhteistyötä ja kehittää avunantoa ja tiedonvaihtoa työntekijöiden lähettämiseen liittyvien petosten torjunnassa sekä selkeiden ja avointen tietojen antamista palveluntarjoajille ja työntekijöille.

EU-sääntöjen noudattamiseen ja niiden tehokkaaseen ja vaikuttavaan täytäntöönpanoon liittyy kuitenkin ongelmia, jotka voivat vaarantaa luottamuksen ja oikeudenmukaisuuden sisämarkkinoilla. Esiin tuodut ongelmat liittyvät erityisesti liikkuvuutta harjoittavien työntekijöiden alttiuteen väärinkäytöksille tai heidän oikeuksiensa loukkaamiseen samoin kuin yrityksiin, jotka toimivat epävarmassa tai epäselvässä liiketoimintaympäristössä ja joilla on eriarvoiset toimintaedellytykset. Rajatylittävä liikkuvuus on lisääntynyt huomattavasti viime vuosina. Vuonna 2017 muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jonka kansalaisia he ovat, asui tai työskenteli 17 miljoonaa ihmistä. Luku on lähes kaksinkertainen verrattuna vuosikymmenen takaiseen. Toiseen jäsenvaltioon lähetettyjen työntekijöiden määrä kasvoi 68 prosenttia vuodesta 2010 vuoteen 2016, jolloin se oli 2,3 miljoonaa. Päivittäin työssä toisessa jäsenvaltiossa käy 1,4 miljoonaa EU:n kansalaista. Maantieliikenteen alalla on myös yli 2 miljoonaa työntekijää, jotka ylittävät EU:n sisärajat päivittäin kuljettaessaan tavaroita tai matkustajia. Yhä eurooppalaisempien työmarkkinoiden hallintaan tarvitaan kansallisten viranomaisten välistä tehokasta yhteistyötä ja yhtenäisiä hallinnollisia toimia.

Rajatylittävä liikkuvuus EU:ssa hyödyttää sekä yksittäisiä ihmisiä että taloutta ja yhteiskuntia kokonaisuudessaan. EU:n politiikasta ja prioriteeteista eniten kannatusta kansalaisten parissa saa EU-kansalaisten vapaa liikkuvuus, johon sisältyy mahdollisuus asua, työskennellä, opiskella ja harjoittaa liiketoimintaa kaikkialla EU:ssa. Työntekijöiden vapaa liikkuvuus ja vapaus tarjota palveluja unionissa ovat riippuvaisia selkeistä, oikeudenmukaisista ja tehokkaasti täytäntöönpannuista työvoiman liikkuvuutta ja sosiaaliturvan koordinointia koskevista säännöistä. Tätä varten EU:ssa on kehitetty kattavasti lainsäädäntöä, jolla säännellään työntekijöiden vapaata liikkuvuutta, työntekijöiden lähettämistä työhön toiseen jäsenvaltioon sekä sosiaaliturvan koordinointia. Junckerin komissio on esittänyt useita ehdotuksia sääntelypuitteiden kohentamiseksi.

Sisämarkkinoiden oikeudenmukaisuuden vahvistaminen on ollut yksi Junckerin komission prioriteeteista. Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio antoivat 17. marraskuuta 2017 sosiaalialan huippukokouksessa Göteborgissa yhteisen julistuksen Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarista. Pilarissa esitetään joukko keskeisiä periaatteita ja oikeuksia, joilla tuetaan oikeudenmukaisia ja moitteettomasti toimivia työmarkkinoita ja hyvinvointijärjestelmiä. Se on tarkoitettu näyttämään suuntaa uudistetulle lähentymisprosessille, jolla pyritään parantamaan työ- ja elinoloja kaikkialla unionissa ja varmistamaan kansalaisten yhdenvertaiset mahdollisuudet ja yhdenvertainen pääsy työmarkkinoille, oikeudenmukaiset työolot sekä sosiaalinen suojelu ja osallisuus. Työvoiman oikeudenmukaisen liikkuvuuden varmistaminen Euroopassa on keskeisen tärkeää tämän tavoitteen kannalta.

Työviranomaisen perustaminen on johdonmukaista myös digitaalisia sisämarkkinoita koskevan strategian tavoitteen kannalta. Sen mukaan julkishallintoa olisi nykyaikaistettava, rajatylittävä yhteentoimivuus saavutettava ja kansalaisyhteyksiä helpotettava. Tähän liittyen sillä täydennetään komission ehdotusta yhteisestä digitaalisesta palveluväylästä, jolla on tarkoitus helpottaa korkealaatuisen sisällön ja palvelujen tarjoamista yleisölle Sinun Eurooppasi -portaaliin perustuvan palveluväylän kautta. Tässä aloitteessa käytetään pohjana myös epävirallisesta ongelmanratkaisuverkostosta (Solvit) saatuja kokemuksia. Aloitetta voidaan hyödyntää tarpeen mukaan yhteisen digitaalisen palveluväylän kautta tarjotuissa tiedoissa ja palveluissa, ja se voi täydentää niitä. Sillä myös parannetaan yksityishenkilöiden ja työnantajien mahdollisuuksia käyttää Solvit-verkostoa riita-asioiden ratkaisuun ja kerätään siitä saatua näyttöä, jotta voidaan yksilöidä toistuvia ongelmia työviranomaisen toiminta-alaan kuuluvilla aloilla.

Työviranomaisesta on hyötyä kaikille henkilöille, joihin sovelletaan unionin sääntöjä työvoiman rajatylittävän liikkuvuuden ja sosiaaliturvan koordinoinnin alalla, eli käytännössä työntekijöille, itsenäisille ammatinharjoittajille tai muille yksityishenkilöille, jotka ovat unionin kansalaisia tai unionissa laillisesti asuvia jonkin kolmannen maan kansalaisia ja jotka ovat rajatylittävässä tilanteessa. Tähän sisältyvät lähetetyt työntekijät, EU:n sinisen kortin haltijat, yrityksen sisäisesti siirretyt työntekijät ja pitkään EU:ssa oleskelleet henkilöt, kunhan heihin sovelletaan edellä mainittuja sääntöjä. Siitä on hyötyä myös yrityksille, joilla on rajatylittävää toimintaa, esimerkiksi rekrytoinnissa.

Ehdotuksessa on myös otettu huomioon edellä mainittujen neljän työllisyyspolitiikan alalla toimivan EU-viraston käynnissä oleva arviointi. Arvioinnissa tarkastellaan erikseen kutakin virastoa ja tehdään niitä koskeva vertailu ja eteenpäin suuntautuva arvio näiden neljän viraston tuleva toiminta huomioon ottaen. Näillä neljällä virastolla on melko erilaiset tehtävät kuin ehdotetulla työviranomaisella, koska niiden toiminta keskittyy pääasiassa tutkimukseen eivätkä kohteena ole rajaylittävät näkökohdat. Arvioinnin joitakin alustavia tekijöitä on kuitenkin hyödynnetty tässä ehdotuksessa, etenkin työviranomaisen tehtävien ja hallintotavan järjestämisen osalta. Tämän ehdotuksen liitteenä olevassa vaikutustenarviointiraportissa tarkastellaan mahdollista vuorovaikutusta ehdotetun työviranomaisen ja olemassa olevien neljän viraston välillä. Työviranomaisen säännöllisen arvioinnin ansiosta voidaan tarkastella, voitaisiinko työllisyys- ja sosiaalipolitiikan alalla toimivien virastojen kanssa saavuttaa uusia synergia- ja järkeistämismahdollisuuksia.

Euroopan työviranomaista koskevan ehdotuksen laatimisessa on otettu huomioon vireillä olevat muut alaan liittyvät lainsäädäntöehdotukset (työntekijöiden lähettäminen toiseen jäsenvaltioon, sosiaaliturvan koordinointi ja yhteisen digitaalisen palveluväylän perustaminen). Ehdotuksen pohjana on käytetty näihin ehdotuksiin liittyvässä valmisteluprosessissa kerättyä näyttöä, myös vaikutustenarviointeja, sekä lainsäädäntömenettelyn aikana käytyjä keskusteluja. Näistä prosesseista esiin tullut tärkeä seikka oli tarve operatiiviseen tukeen siltä osin kuin on kyse rajatylittävän yhteistyön parantamisesta sekä avoimuuden ja tietoisuuden lisäämisestä, jotta voidaan parantaa sääntöjen soveltamista ja täytäntöönpanoa työvoiman liikkuvuuden alalla.

Aloite on oikeasuhteinen vastaus operatiivista tukea koskevaan tarpeeseen, eikä siinä ylitetä sitä mikä on välttämätöntä tämän saavuttamiseksi. Siinä ei aseteta uusia velvoitteita jäsenvaltioille, kansalaisille tai työnantajille vaan keskitytään pikemminkin tukemaan rajatylittävää liikkuvuutta ja luomaan uusia mahdollisuuksia. Ehdotuksella ei puututa kansalliseen päätöksentekoon, lainsäädäntöön tai täytäntöönpanotoimiin, jotka kuuluvat edelleen jäsenvaltioiden toimivaltaan. Siinä jätetään myös suureksi osaksi jäsenvaltioiden harkintavaltaan päättää, miten ne hyödyntävät aloitteella käyttöön otettuja mahdollisuuksia.

Vaikutustenarviointi esitettiin sääntelyntarkastelulautakunnalle, ja siitä keskusteltiin sen kanssa. Sääntelyntarkastelulautakunnan 9. helmikuuta 2018 antamassa kielteisessä lausunnossa esitettyjä suosituksia käsiteltiin täsmentämällä aloitteen soveltamisalaa ja perusteluja ja sidosryhmien näkökantoja ja analysoimalla tarkemmin arvioitavana olevia vaihtoehtoja sekä tapaa, jolla aloite voidaan sovittaa tämänhetkiseen hallintorakenteeseen työvoiman liikkuvuuden ja sosiaaliturvan koordinoinnin alalla niin, että edistetään synergiaetuja ja yksinkertaistamista. Sääntelyntarkastelulautakunnan 21. helmikuuta 2018 antamassa (puoltavassa) lausunnossa esiin otettujen varausten perusteella vaikutustenarviointiraportissa on selvennetty sitä, miten uuden työviranomaisen perustaminen muuttaa olemassa olevien komiteoiden ja rakenteiden toimintaympäristöä niin, että vähennetään monimutkaisuutta ja vältetään päällekkäisyys. Lisäksi siinä on käsitelty uuden työviranomaisen mahdollista suhdetta työllisyyspolitiikan alalla tällä hetkellä toimiviin unionin virastoihin ja selitetty tarkemmin parhaaksi arvioituun vaihtoehtoon liittyviä budjettiarvioita.

Henkilötietojen suojelun osalta (perusoikeuskirjan 8 artikla) ehdotuksen nojalla käsiteltäviin henkilötietoihin sovelletaan asetuksen (EU) 2016/679 (yleinen tietosuoja-asetus) ja asetuksen (EY) N:o 45/2001 säännöksiä. Näiden sääntöjen mukaisesti henkilötietojen käsittely rajoitetaan siihen, mikä on tarpeen ja oikeasuhteista. Tiedot on kerättävä tiettyä nimenomaista ja laillista tarkoitusta varten, eikä niitä saa myöhemmin käsitellä tämän tarkoituksen kanssa yhteensopimattomalla tavalla.

(23)Työviranomaisen olisi turvauduttava asiaankuuluvien sidosryhmien asiantuntemukseen sen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla sidosryhmien edustajien ryhmän kautta. Tämän ryhmän jäsenten olisi edustettava unionin tason työmarkkinaosapuolia. Tehtäviään suorittaessaan sidosryhmien edustajien ryhmän olisi otettava asianmukaisesti huomioon asetuksella (EY) N:o 883/2004 perustetun sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista käsittelevän neuvoa-antavan komitean ja asetuksella (EU) N:o 492/2011 perustetun työntekijöiden vapaata liikkuvuutta käsittelevän neuvoa-antavan komitean lausunnot ja hyödynnettävä niiden asiantuntemusta.

(17)Työviranomaisen olisi tarjottava foorumi soveltamisalaansa kuuluvaan unionin lainsäädäntöön liittyvien jäsenvaltioiden välisten riita-asioiden ratkaisemista varten. Tämän olisi perustuttava sosiaaliturvan koordinoinnin alalla käytössä oleviin vuoropuhelu- ja sovittelumekanismeihin, joita jäsenvaltiot arvostavat ja joiden merkityksen tuomioistuin on todennut. Jäsenvaltioiden olisi voitava viedä asioita työviranomaisen soviteltavaksi tätä varten käyttöön otettujen vakiomenettelyjen mukaisesti. Työviranomaisen olisi käsiteltävä vain jäsenvaltioiden välisiä riita-asioita, ja yksityishenkilöiden ja työnantajien, joilla on vaikeuksia unionin oikeuksien käyttämisessä, olisi edelleen voitava käyttää tällaisiin tapauksiin erikoistuneita kansallisia ja unionin palveluja, kuten Solvit-verkostoa, jonka käsiteltäväksi työviranomaisen olisi saatettava tällaiset tapaukset. Solvit-verkoston olisi voitava saattaa työviranomaisen käsiteltäväksi tapaukset, joissa ongelmaa ei voida ratkaista kansallisten hallintojen välisten erimielisyyksien vuoksi.

(8)Joissakin tapauksissa on annettu alakohtaista unionin lainsäädäntöä, jotta voidaan vastata kyseisen alan tiettyihin tarpeisiin, esimerkiksi kansainvälisen maantieliikenteen alalla. Työviranomaisen olisi käsiteltävä rajatylittäviä näkökohtia myös sovellettaessa tällaista alakohtaista unionin lainsäädäntöä, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 561/2006, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2006/22/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1071/2009 ja direktiivin 2006/22/EY muuttamisesta annettua direktiiviä (COM(2017) 278).

(7)Työviranomaisen pitäisi helpottaa työntekijöiden vapaata liikkuvuutta, jota säännellään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 492/2011, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2014/54/EU ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2016/589. Sen pitäisi helpottaa työntekijöiden lähettämistä työhön toiseen jäsenvaltioon, jota säännellään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 96/71/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2014/67/EU, myös siten, että se tukee niiden säännösten täytäntöönpanoa, jotka pannaan täytäntöön yleisesti sovellettavilla työehtosopimuksilla jäsenvaltioiden käytäntöjen mukaisesti. Sen pitäisi myös helpottaa sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista, jota säännellään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 883/2004, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 987/2009 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 1231/2010 sekä neuvoston asetuksella (EY) N:o 1408/71 ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 574/72.

(25)Tähän asetukseen liittyvässä henkilötietojen käsittelyssä olisi noudatettava tapauksen mukaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2016/679 tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001. Tähän kuuluu asianmukaisten teknisten ja organisatoristen toimenpiteiden käyttöönotto, jotta noudatetaan edellä mainituissa asetuksissa vahvistettuja velvollisuuksia, etenkin niitä, jotka liittyvät henkilötietojen käsittelyn laillisuuteen ja turvallisuuteen, tietojen toimittamiseen sekä rekisteröityjen oikeuksiin.

(26)Työviranomaisen toiminnan avoimuuden varmistamiseksi työviranomaiseen olisi sovellettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1049/2001. Euroopan oikeusasiamiehen olisi valvottava työviranomaisen toimintaa SEUT-sopimuksen 228 artiklan mukaisesti.

(27)Työviranomaiseen olisi sovellettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU, Euratom) N:o 883/2013, ja työviranomaisen olisi liityttävä Euroopan parlamentin, Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan yhteisöjen komission välillä 25 päivänä toukokuuta 1999 tehtyyn toimielinten väliseen sopimukseen Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisistä tutkimuksista.

(28)Työviranomaisen sijaintijäsenvaltion olisi työviranomaisen asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi tarjottava parhaat mahdolliset olosuhteet.

(29)Avointen ja selkeiden työehtojen ja henkilöstön yhtäläisen kohtelun varmistamiseksi työviranomaisen henkilöstöön ja sen toimitusjohtajaan olisi sovellettava asetuksessa (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 säädettyjä Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä, jäljempänä ’virkamiehiin sovellettavat henkilöstösäännöt’, ja Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja, jäljempänä ’palvelussuhteen ehdot’, yhdessä jäljempänä ’henkilöstösäännöt’, myös vaitiolovelvollisuutta tai muita vastaavia salassapitovelvollisuutta koskevia sääntöjä.

(30)Työviranomaisen olisi tehtävä yhteistyötä muiden unionin virastojen kanssa, etenkin työllisyys- ja sosiaalipolitiikan alalla perustettujen virastojen kanssa niiden toimivaltuuksien puitteissa ja hyödynnettävä niiden asiantuntemusta ja maksimoitava synergiaedut; nämä virastot ovat Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö (Eurofound), Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop), Euroopan työterveys- ja työturvallisuusvirasto (EU OSHA) ja Euroopan koulutussäätiö (ETF), sekä järjestäytyneen rikollisuuden ja ihmiskaupan torjumisen alalla Euroopan unionin lainvalvontayhteistyövirasto (Europol) ja Euroopan unionin rikosoikeudellisen yhteistyön virasto (Eurojust).

(31)Tuodakseen työvoiman rajatylittävän liikkuvuuden alalla toimivien virastojen toimintaan operatiivisen ulottuvuuden työviranomaisen olisi otettava hoitaakseen asetuksella (EU) N:o 492/2011 perustetun työntekijöiden vapaata liikkuvuutta käsittelevän teknisen komitean, komission päätöksellä 2009/17/EY perustetun työntekijöiden lähettämistä työhön toiseen jäsenvaltioon käsittelevän asiantuntijakomitean sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä (EU) 2016/344 perustetun pimeän työn vastaista yhteistyötä edistävän eurooppalaisen foorumin tehtävät. Työviranomaisen perustamisen myötä nämä elimet olisi lakkautettava.

(32)Työviranomaisen olisi täydennettävä asetuksella (EY) N:o 883/2004 perustetun sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista käsittelevän hallintotoimikunnan, jäljempänä ’hallintotoimikunta’, toimintaa siltä osin kuin se hoitaa asetusten (EY) N:o 883/2004 ja (EY) N:o 987/2009 soveltamiseen liittyviä sääntelytehtäviä. Työviranomaisen olisi kuitenkin otettava hoitaakseen hallintotoimikunnan tällä hetkellä hoitamat operatiiviset tehtävät siten, että se toimii sovittelijana jäsenvaltioiden välillä, tarjoaa foorumin asetusten (EY) N:o 883/2004 ja (EY) N:o 987/2009 soveltamiseen liittyvien rahoitusasioiden käsittelyyn, korvaa asetuksilla perustetun tilintarkastuslautakunnan toiminnan sekä korvaa asetuksilla perustun tietojenkäsittelyn teknisen toimikunnan toiminnan siltä osin kuin on kyse näiden asetusten soveltamista helpottaviin sähköisiin tiedonvaihto- ja tietotekniikkavälineisiin liittyvistä seikoista.

(33)Asetuksella (EY) N:o 883/2004 perustettu sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista käsittelevä neuvoa-antava komitea ja asetuksella (EU) N:o 492/2011 perustettu työntekijöiden vapaata liikkuvuutta käsittelevä neuvoa-antava komitea tarjoavat foorumin kansallisen tason työmarkkinaosapuolten ja hallitusten edustajien kuulemista varten. Työviranomaisen olisi annettava panoksensa niiden työhön, ja se voi osallistua niiden kokouksiin.

(34)Tämän uuden institutionaalisen rakenteen huomioon ottamiseksi asetuksia (EY) N:o 883/2004, (EY) N:o 987/2009, (EU) N:o 492/2011 ja (EU) 2016/589 olisi muutettava ja päätökset 2009/17/EY ja (EU) 2016/344 olisi kumottava.

(35)Kansallisten työmarkkinajärjestelmien monimuotoisuuden ja työmarkkinaosapuolten itsenäisyyden kunnioittaminen tunnustetaan SEUT-sopimuksessa nimenomaisesti. Työviranomaisen tehtävien toteuttamiseen osallistuminen ei vaikuta jäsenvaltioiden toimivaltuuksiin ja velvoitteisiin, jotka perustuvat muun muassa asiaankuuluviin ja sovellettaviin Kansainvälisen työjärjestön (ILO) yleissopimuksiin, kuten ammattientarkastusta teollisuudessa ja kaupassa koskevaan yleissopimukseen nro 81, eikä jäsenvaltioiden toimivaltaan säännellä, sovitella tai seurata kansallisia työmarkkinasuhteita, erityisesti työehtosopimusten neuvotteluoikeuden ja työtaisteluoikeuden käytön osalta.

(36)Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita eli tukea työntekijöiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta ja edistää sisämarkkinoiden oikeudenmukaisuuden vahvistamista toimimalla koordinoimattomalla tavalla, vaan ne voidaan toiminnan rajatylittävän luonteen ja jäsenvaltioiden suuremman yhteistyötarpeen vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

(37)Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, sellaisina kuin niihin viitataan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I luku

Periaatteet

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1.Tällä asetuksella perustetaan Euroopan työviranomainen, jäljempänä ’työviranomainen’.