Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Vihreä kirja yhteisön patentista ja Euroopan patenttijärjestelmästä - Innovaatioiden edistäminen patenttien avulla"



Virallinen lehti nro C 129 , 27/04/1998 s. 0008



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Vihreä kirja yhteisön patentista ja Euroopan patenttijärjestelmästä Innovaatioiden edistäminen patenttien avulla" (98/C 129/03) Komissio päätti 25. kesäkuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta "Vihreä kirja yhteisön patentista ja Euroopan patenttijärjestelmästä Innovaatioiden edistäminen patenttien avulla". Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 6. helmikuuta 1998. Esittelijä oli Giannino Bernabei. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 352. täysistunnossaan 25. helmikuuta 1998 seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 128 ääntä puolesta, 1 vastaan, ja 1 pidättyi äänestämästä. 1. Komitea toteaa, 1.1. että patentti on oleellinen tutkimuksen ja teknologian investointeja edistävä väline ja että yhteisön yhtenäinen ja tehokas patenttilainsäädäntö on siten erittäin tärkeä Euroopan unionin yritysten kilpailukyvyn kannalta; 1.2. että täysin yhdennetyt eurooppalaiset innovaatiomarkkinat edellyttävät teollisen omaisuuden suojaamista sellaisella yhteisön patentilla, joka on erityisesti innovatiivisten ja teknologisesti huippuunsa kehitettyjen tai pienten ja keskisuurten "pioneeriyritysten" saatavissa, kuten TSK:n 1. lokakuuta 1997 antamassa lausunnossa 986/97 "TTK-toimintaan myönnettävien varojen jatkuvan ja yleistyvän vähentämisen vaikutukset EU:n pk-yrityksiin" korostetaan; 1.3. ettei yhteisön patenttijärjestelmä, joka sisältyy vuoden 1975 Luxemburgin yleissopimukseen ja vuoden 1989 yhteisön patenttisopimukseen jotka eivät ole koskaan astuneet voimaan sovellu enää tällaisen yhtenäisen suojajärjestelmän toteuttamiseen; 1.4. että yhteisön patenttikysymystä on ryhdyttävä kiireesti käsittelemään, ja se on asetettava tärkeysjärjestyksessä ensimmäisten joukkoon niiden taloudellisten sekä kilpailukykyyn ja teknologiseen ja teolliseen kehitykseen liittyvien vaikutusten takia, joita sillä on markkinoiden maailmanlaajuistuessa; 1.5. että näin ollen patenttijärjestelmä on pikaisesti otettava uusintatarkastelun kohteeksi niin että se voidaan saada toimivaksi ennen unionin laajentumista. Komitea antaa neuvostolle, komissiolle ja Euroopan parlamentille seuraavat suositukset: 1.6. Yhteisön patentti on hyväksyttävä perustamissopimuksen 235 artiklaan perustuvan yhteisön asetuksen pohjalta. 1.7. Yhteisön patentin tulee olla yhtenäinen eli sen on katettava koko yhteisö. Sen sijaan yhteisön patentti ei voi olla à la carte -tyyppinen tai luonteeltaan muuttuva, sillä tämä on ristiriidassa yhteismarkkinoiden vaatimusten kanssa. 1.8. Yhteisön patenttijärjestelmän tulee olla rinnakkainen jäsenvaltioiden ja Euroopan patenttijärjestelmän kanssa. Yhteisön patenttia hakevalla on oltava ennen patentin myöntämistä mahdollisuus muuttaa yhteisön patenttihakemuksensa Eurooppapatenttia koskevaksi. 1.9. Yhteisön patentin kustannusten tulee olla kohtuulliset, jotta patentti olisi vertailukelpoinen tietyissä maissa haetun eurooppapatentin (komission asiakirjassa "eurooppalainen patentti") kanssa. Varsinkin alkukustannuksia on supistettava. 1.10. Ongelmallisten käännöskustannusten rajoittamiseksi pyritään soveltamaan Euroopan patenttiviraston kehittämää kokonaisratkaisua seuraavalla tavalla: 1.10.1. Patenttihakemus voidaan jättää millä tahansa EU:n virallisella kielellä, mutta se on käännettävä jollekin käsittelykielistä (englanti, ranska, saksa). 1.10.2. Euroopan patenttivirasto valmistelee ja julkaisee hakemuksen käsittelykielellä patentista parannellun teknisen tiivistelmän samanaikaisesti kuin itse hakemus julkistetaan. Virasto huolehtii myös käännöksistä kahdelle muulle viralliselle kielelle ja julkaisee tekstin näillä kolmella kielellä Internetissä. Lisäksi virasto toimittaa tekstit välittömästi tutkimustulosten hyödyntämisestä ja levittämisestä vastaaville komission yksiköille (pääosasto XIII), jotka huolehtivat tekstien käännättämisestä kaikille muille yhteisön virallisille kielille ja julkaisemisesta Cordis-tietokannassa. Käännöskulut jäävät EU:n vastuulle tutkimustulosten hyödyntämis- ja levittämiskuluina. Komission tulisi kuitenkin tulevaisuudessa yleisellä tasolla arvioida valitun kielijärjestelmän kustannukset laajentuneessa Euroopassa. 1.10.3. Kun patentti myönnetään, hakijan on käännätettävä omalla kustannuksellaan pelkät patenttivaatimukset. 1.10.4. Ennen mitä tahansa oikeustointa patentin haltijan on käännätettävä koko patentti omalla kustannuksellaan. 1.11. Oikeusjärjestelmän perustana tulee olla tietty määrä kansallisia ensimmäisen asteen tuomioistuimia, joilla on toimivalta patenttiloukkausasioissa sekä mitätöintiä koskevissa vastakanteissa. Niillä on oltava vain rajallinen valta määrätä, ettei patentista voi nostaa loukkauskannetta (oletettua) patenttiloukkauksen tekijää vastaan silloin, kun kyseessä on tietty (oletettu) patenttiloukkaustyyppi (vain inter partes -menettelyssä). Vaihtoehtoisesti voidaan määrätä, että kansalliset tuomioistuimet joilla on toimivalta patenttiloukkausasioissa voivat mitätöidä yhteisön patentin (josta on nostettu vastakanne) kuitenkin tarkentaen, ettei mitätöintiä julisteta ennen kuin se on vahvistettu muutoksenhakutuomioistuimessa. 1.11.1. Euroopan patenttiviraston mitätöintiosastolla tai mieluummin uudella perustettavalla tuomioistuimella tulisi ensimmäisessäkin oikeusasteessa olla toimivalta mitätöidä patentti erga omnes-vaikutuksin (edellisessä vaihtoehdossa esitetyin poikkeuksin). 1.11.2. Toisen asteen tuomioistuimena tulisi toimia EY:n ensimmäisen asteen tuomioistuimen erityisjaosto. 1.12. Pk-yrityksille, yliopistoille ja voittoa tavoittelemattomille tutkimuslaitoksille tulisi myöntää muita edullisemmat maksuehdot. Lisäksi tulisi toimia aktiivisesti pk-yritysten hyväksi kouluttamalla etujärjestöissä patenttineuvontaa antavia yksiköitä. 1.13. Olisi tutkittava edeltävään käyttöön liittyvää yhdenmukaistamista. 1.14. Euroopan patenttiyleissopimuksen 52 artiklan 2 kohdan c alakohta tulisi muuttaa, jotta tietokoneohjelmia voitaisiin patentoida. 2. Johdanto tiivistelmä komission asiakirjasta 2.1. Vihreä kirja yhteisön patentista ja Euroopan patenttijärjestelmästä liittyy aloitteisiin, joilla pyritään edistämään innovaatioita Euroopassa. Komitea on antanut aloitteista useita lausuntoja (). 2.2. Komissio toteaa, että patenteilla on tärkeä tehtävä innovaatioiden suojelemiseksi, ja painottaa samalla Euroopan nykyisen järjestelmän monimutkaisuutta ja haittapuolia. Järjestelmiä on nimittäin nykyään useita rinnakkaisia: kansalliset patentit, eurooppapatentti (patenttien hakemisen ja myöntämisen yhtenäinen järjestelmä, jonka avulla voidaan myöntää useita kansallisia patentteja) ja (vain paperilla olemassa oleva) yhteisön patentti (patenttia haettaisiin ja käsiteltäisiin keskitetysti, kuten eurooppapatentissa, mutta tuloksena olisi koko Euroopan unionin alueen kattava yhtenäinen suoja). 2.3. Asiakirja on jaettu viiteen osaan. Johdannossa käsitellään yleisesti innovaation ja patenttien välistä suhdetta. Toisessa osassa luodaan katsaus eurooppapatentin ja yhteisön patentin syntyhistoriaan sekä selitetään, miksi nyt on sopiva ajankohta yhteisön uudelle aloitteelle yhteisön patentista myös tulevan laajentumisen kannalta. Kolmannessa osassa analysoidaan yhteisön patenttijärjestelmää sen tarjoamien mahdollisuuksien ja toisaalta siitä mahdollisesti aiheutuvien kohtuuttomien kulujen ja muiden haittojen kannalta. Neljännessä osassa pohditaan yhteisötason yhdenmukaistamisen tarpeesta, tietyistä oikeudellisista peruskysymyksistä (erityisesti mahdollisuudesta patentoida tietokoneohjelmia) sekä tietyistä prosessioikeudellisista näkökohdista. Viidennessä osassa käsitellään Euroopan patenttijärjestelmän joitakin ongelmia sekä erityisesti kustannuksiin liittyviä kriittisiä näkökohtia. 2.4. Vihreän kirjan lähtökohtana on Münchenin yleissopimuksella (1973) luodun Euroopan patenttijärjestelmän etujen ja rajoitusten arviointi. Järjestelmä on ollut ilman muuta suuri edistysaskel patenttien suojaamisessa Euroopassa, sillä näin on luotu patenttihakemusten keskitetty jättö- ja käsittelymenettely (toimii Münchenissä), jonka avulla käyttäjät voivat suojata yhdellä hakemuksella ja yhdellä menettelyllä keksintönsä yhdessä tai useammassa Münchenin yleissopimuksen allekirjoittaneessa maassa. Järjestelmä toimii siten, että Euroopan patenttiviraston myöntämä patentti vastaa useaa jäsenvaltioiden myöntämää patenttia. Niistä jokainen on käännettävä erikseen kyseisen maan kielelle, mikä loogisesti katsoen rajoittaa suojan kyseiseen maahan. Lisäksi kaikkiin näihin patentteihin voidaan soveltaa oikeustoimia vain kyseisten maiden tuomioistuimissa. 2.5. Yhteisön patentti on piirteiltään hyvin erilainen. Tällä vuoden 1975 Luxemburgin yleissopimuksella luodulla ja Luxemburgissa 1989 solmitulla yhteisön patenttisopimuksella muutetulla ja ajantasaistetulla patentilla hakija voi saada hakemusten keskitetyn jättömenettelyn avulla yhtenäisen suojan kaikissa Euroopan unionin maissa sekä hyödyntää ainakin jossain määrin keskeisiä oikeusinstansseja, joilla on toimivalta yhteisön patentin tulkintaa ja sen voimassaoloa koskevissa asioissa. 2.6. Vihreässä kirjassa myönnetään (ainakin epäsuorasti), että ensimmäinen ja merkittävimpänä ongelmana yhteisön patentin tiellä (vuoden 1989 yhteisön patenttisopimusta ei ole vieläkään ratifioitu) ovat olleet järjestelmän edellyttämät eri kielten käännöskustannukset, jotka ovat korkeat. Komission asiakirjassa tarjotaan useita vaihtoehtoja ongelman ratkaisuksi. 2.7. Asiakirjassa mainitaan myös toinen yhteisön patentin houkuttavuutta vähentävä tekijä eli sen luoma oikeusjärjestelmä ja erityisesti se, että patentin voisi mitätöidä (koko EU:n alueella) keskuselimen (yhteisön patenttivirasto) lisäksi myös jäsenvaltion tuomioistuin, joka käsittelee (oletetun) patenttiloukkauksen mitätöimistä koskevaa vastakannetta. Vihreässä kirjassa esitetään vaihtoehtoja myös oikeusjärjestelmän ongelmien ratkaisemiseksi. 2.8. Asiakirjassa käsitellään niin ikään yhteisön patenttiin liittyvien maksujen määrää sekä mahdollisuutta laatia järjestelmä, jonka avulla yhteisön patentista voidaan siirtyä eurooppapatenttiin (ja mahdollisesti päinvastoin) ja/tai täydentää tätä järjestelmää. 2.9. Patenttioikeuden yhteisötason yhdenmukaistamisen lisäämisen osalta vihreässä kirjassa käsitellään ennen kaikkea kysymystä, tulisiko Luxemburgin yleissopimuksella luotua järjestelmää (52 artiklan 2 kohdan c alakohta) muuttaa. Yleissopimuksen perusteella tietokoneohjelmia ei voida patentoida sellaisenaan. Muita käsiteltäviä aiheita ovat työsuhdekeksintöjen, muodollisuuksien sekä patenttiasiamiehen ammatillisen pätevyyden tunnustamisen mahdollinen yhdenmukaistaminen. 2.10. Lopuksi vihreässä kirjassa käsitellään mahdollisia parannuksia Euroopan nykyiseen patenttijärjestelmään (yhteisön patenttia lukuun ottamatta) maksujen ja käännöskulujen osalta. 3. Innovaatiot ja patentit Eurooppa, Yhdysvallat ja Japani 3.1. Vertailtaessa Euroopan (EU) järjestelmää merkittävimpien kilpailijoitten Yhdysvaltojen ja Japanin järjestelmiin Euroopan epäedullinen asema käy selkeästi ilmi. 3.2. Yhdysvalloissa ja Japanissa voivat hyödyntää järjestelmää, joka tarjoaa teknologisille innovaatioille yhdenmukaisen suojan koko valtion alueella kohtuullisin kuluin. Euroopassa suoja on vielä epäyhtenäinen ja kallis. 3.3. Eurooppalaiselle yritykselle, joka haluaa saada Euroopan patenttijärjestelmän suojan kahdeksassa jäsenvaltiossa eli markkina-alueeltaan suurin piirtein Yhdysvaltoja vastaavalla alueella aiheutuu patentista noin 36 000 DEMin kustannukset. Vastaavat kustannukset ovat Yhdysvalloissa 3 000 DEMiä ja Japanissa 2 200 DEMiä (). 3.4. Jos vertaillaan kustannuksia, jotka aiheutuvat eurooppapatentin saamisesta ja ylläpitomaksuista koko voimassaolon ajalta (kattaa kahdeksan valtiota, kuten edellä mainittiin) Yhdysvalloissa hankitun patentin kustannuksiin, ero on mikäli mahdollista vielä suurempi (). 3.5. Pk-yrityksillä ei ole Euroopassa mitään helpotuksia. Yhdysvalloissa pk-yritykset saavat 50 prosentin alennuksen US Patent Actin artiklan 41 (h) (1) perusteella (). Tämä saattaisi selittää ainakin osittain sen, että noin eurooppalaisista innovatiivista pk-yrityksistä (joita on noin 170 000) ei jätä patenttihakemuksia (). Kuten TSK:n lausunnossa 986/97 () todetaan, ilmiön lieventäminen edellyttäisi "eron tekemistä teknologisesti huippuunsa kehitettyjen pienyritysten, soveltavan tutkimuksen käyttämätöntä kapasiteettia omaavien 'edelläkävijöiden' sekä suurimman ryhmän, TTK-lopputuotteiden tavallisten käyttäjien välillä". 4. Vihreän kirjan peruskysymykset Vihreään kirjaan sisältyy useita ongelmallisia kysymyksiä, joista tärkeimmät on lueteltu jäljempänä. Lausunnon luvuissa 5 ja sitä seuraavissa luvuissa pyritään vastaamaan alla mainittuihin ja muihin kysymyksiin. a) Onko todella tarpeen ottaa käyttöön yhteisön patentti? b) Miten voidaan ratkaista kieli- ja käännösongelmat? c) Voidaanko ajatella yhteisön patenttia, jolla on muuttuva rakenne (à la carte)? d) Onko tarpeen laatia siirtymävaihtoehtoja yhteisön patentista eurooppapatenttiin (ja päinvastoin)? e) Onko mahdollista ja toivottavaa ottaa jäsenvaltioiden tuomareilta pois mahdollisuus mitätöidä yhteisön patentti? f) Onko välttämätöntä, että yhteisön patenttijärjestelmää hallinnoiva taho rahoittaa toimintansa kokonaan patenttimaksuilla? 5. Yleistä Käsiteltäessä komission vihreässä kirjassa esiteltyä ongelmakenttää ja sen peruskysymyksiä on tarpeen ottaa huomioon seuraavat yleiskriteerit: 5.1. Patentit ja yhteismarkkinat Komitea on jo muissa yhteyksissä korostanut tarvetta yhdenmukaistaa Euroopan unionin patenttilainsäädäntöä yhteismarkkinoiden lujittamiseksi (). Yhteismarkkinoiden täyden toteutumisen kannalta ei tunnu riittävältä edes patentteja koskevien jäsenvaltioiden tiettyjen perusmääräysten yhdenmukaistaminen. Sen sijaan olisi tarpeen ottaa käyttöön yhtenäinen patenttisuoja eli nimenomaan yhteisön patentti. 5.2. Täydellinen ja yhtenäinen järjestelmä Yhteisön patentti olisi yksi yhteisön kolmesta peruspilarista teollisen omaisuuden suojaamiseksi. Nämä kolme pilaria ovat: yhteisön patentti; yhteisön tavaramerkki, joka on jo luotu ja on käytössä (); yhteisön malli, jota ollaan valmistelemassa (). Näihin kolmeen pilariin voitaisiin vielä lisätä hyödyllisyysmalli () kansallista lainsäädäntöä yhdenmukaistamalla. 5.3. Yhteisön patentti ja yhteisön teollisuuden kilpailukyky 5.3.1. Yhteisön patentin sisältävän yhteisön patenttijärjestelmän käyttöönotto on välttämätöntä, jotta tutkimustuloksia ja teknis-tieteellistä uutta tietoa voidaan hyödyntää teollisesti ja kaupallisesti poistamalla "eurooppalaisen innovaation paradoksi" ja edistämällä yksityisiä TTK investointeja, jotka ovat EU:ssa nykyään paljon pienemmät kuin Yhdysvalloissa ja Japanissa. 5.3.2. Yhteisön patenttiin liittyviä säännöksiä on kuitenkin tarkasteltava perustamissopimuksen 130 artiklan 1 kohdan neljännen luetelmakohdan kannalta. Sen mukaan yhteisön ja jäsenvaltioiden yhteisön kilpailukyvyn takaamiseen tähtäävällä toiminnalla pyritään "edistämään keksintöjä, tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevan politiikan antamien teollisten mahdollisuuksien parempaa hyväksikäyttöä" (). 5.4. Yhteisön patentti ja innovaation tarkkailu On yleisesti tunnettua, että patentointi on tärkeä tutkimus- ja kehittämistoiminnan tuloksellisuuden osoitin (). Jos yhteisön patenttijärjestelmästä saadaan toimiva, tehokas ja kohtuuhintainen, yritysten tuottavuutta innovaation sekä tutkimuksen ja kehittämistyön tulosten kannalta voidaan mitata sillä, miten yritykset käyttävät järjestelmää. 5.5. Kilpailukykyisten kulujen vaatimus Edellä esitettyjen tietojen pohjalta käy selvästi ilmi, että eurooppalaiset yritykset etenkin pk-yritykset ovat heikossa asemassa kulujen kannalta suojellessaan innovaatioitaan "kotimarkkinoilla" (eli EU:n alueella) verrattuna tärkeimpien kilpailijamaiden (Yhdysvallat ja Japani) yrityksiin omilla "kotimarkkinoillaan" (). Kulujen supistaminen onkin yksi yhteisön patentin perusvaatimuksista. 5.6. Pikaisten ehdotusten vaatimus Kohdissa 5.1 ja 5.3.1 esitettyjen talouteen ja kilpailukykyyn liittyvien huomioiden lisäksi komitea painottaa, että asetusehdotus yhteisön patentista tulisi vahvistaa pikaisesti ja ennen kevättä 1999, jotta EU saisi tämän kilpailukykyisen välineen käyttöönsä ennen tulevaa laajentumistaan. 6. Erityistä Edellä mainittujen perusteiden valossa komitea tekee seuraavat huomiot vihreässä kirjassa ja edellä esitetyistä peruskysymyksistä. 6.1. Yhteisön patentin tarve Eräiden tahojen mukaan nykyinen järjestelmä, joka perustuu yhtäältä jäsenvaltioiden patentteihin ja toisaalta keskitettyyn hakemusten jättämis- ja hyväksymisjärjestelmään (eurooppapatentti), on toiminut varsin hyvin. Yhteismarkkinoiden vaatimusten vuoksi yhteisön patentin käyttöönotto vaikuttaa kuitenkin välttämättömältä. Vertailu suuriin kilpailijamaihin (Yhdysvaltoihin ja Japaniin, ks. luku 3) paljastaa omalaatuisen "eurooppalaisen järjestelmän", jossa valmistellaan yhteisen rahan käyttöönottoa muttei ole vielä saatu aikaan yhtenäistä järjestelmää keksintöjen suojelemiseksi. Tässä yhteydessä on syytä ottaa huomioon myönteisimmätkin odotukset ylittäneen yhteisön tavaramerkin suosio. Siitä voidaan päätellä (ottaen kuitenkin huomioon tavaramerkin ja patentin hyvin erilaiset ominaispiirteet), että jos yhteisönlaajuinen suoja olisi olemassa, yritykset olisivat valmiita hyväksymään sen. Yhteisön patenttia siis tarvitaan, vaikka kansallinen ja eurooppapatentti onkin säilytettävä. Yhteisön patentti voitaisiin saada aikaan (tai "herättää henkiin") hyväksymällä EY:n perustamissopimuksen 235 artiklan nojalla yhteisön asetus. Ennen kaikkea pelkästään kotimaisilla markkinoilla toimivien pk-yritysten kannalta on tärkeää, että jäsenvaltioiden patenttivirastot jatkavat toimintaansa. Ne ovat tärkeitä teknologian vallatessa alaa ja muutenkin tarpeen, jotta patentin myöntämiseen oikeuttava toimivalta voidaan säilyttää omassa maassa. 6.2. Kieliongelma Kieliongelma on ratkaisevan tärkeä ja yhteisön patentin kannalta ehkä keskeisin kysymys. Sitä käsiteltäessä on otettava huomioon seuraavat tekijät: 6.2.1. Jäsenvaltiot eivät oikeutetusti halua luopua omista kielistään, mutta tässä yhteydessä on otettava huomioon patentin kaksipuolinen luonne. Se on yhtäältä tekniikan tasosta tiedottava väline, ja toisaalta tekninen tai oikeudellinen väline keksintöjen suojaamiseksi. 6.2.2. Kun patentti toimii oikeusvälineenä, on oleellista, että se on saatavissa kunkin jäsenmaan kielellä. Muut ratkaisut ovat mahdollisia silloin, kun patentilla tiedotetaan tekniikan tasosta. 6.2.3. Luotettavien arvioiden mukaan vain pieni osa (1 3 prosenttia) Euroopan patenttiviraston hyväksymien patenttien käännöksistä luetaan (). 6.2.4. Jäsenvaltioiden kieliin käännättämisellä on myös poliittista merkitystä, mikä antaa oikeutuksen poliittiselle päätökselle. 6.2.5. Komission vihreässä kirjassa esittämistä ratkaisuista olisi syvennettävä Euroopan patenttiviraston kehittämää yleisratkaisua. Komitean mielestä ratkaisua voitaisiin muuttaa seuraavasti: 6.2.5.1. Eurooppapatenttiin liittyvien järjestelyjen mukaisesti () yhteisön patenttia koskevat hakemukset jätetään kolmella virallisella käsittelykielellä (englanti, ranska ja saksa). Vaihtoehtoisesti patenttihakemus voidaan kuten ennenkin tehdä sen EU:n jäsenvaltion kielellä, jossa hakija asuu. Tällöin hakijan on käännätettävä patenttihakemus yhdelle edellä mainituista käsittelykielistä asetuksessa säädetyn määräajan kuluessa (). 6.2.5.2. Euroopan patenttivirasto valmistelee hakemuksesta sen käsittelykielellä tarkan tiivistelmän (enhanced abstract) niin että teknisestä keksinnöstä saadaan asianmukainen ja selkeä tiivistelmä. Tiivistelmä julkaistaan samanaikaisesti kuin hakemus. Euroopan patenttivirasto käännättää hakemuksen myös muille kahdelle viralliselle käsittelykielelle ja julkaisee sen mainituilla kolmella kielellä Internetissä. Euroopan patenttivirasto toimittaa kyseiset tekstit välittömästi tutkimustulosten hyödyntämisestä ja levittämisestä vastaaville komission yksiköille (pääosasto XIII), jotka huolehtivat tekstien käännättämisestä kaikille yhteisön virallisille kielille ja julkaisemisesta Cordis-tietokannassa. Näin luotaisiin teknisen kehityksen nopea levitysväline. 6.2.5.3. Tiivistelmän käännättämistä jäsenvaltioiden kielille ja siten teknis-tieteellisen tiedon levittämisestä saatavaa hyötyä ajatellen käännättäminen ei jää patentin hakijan kustannettavaksi, vaan EU vastaa siitä tutkimustulosten hyödyntämis- ja levittämiskuluina. 6.2.5.4. Kun patentti myönnetään, pelkät patenttivaatimukset on käännätettävä jäsenvaltioiden kielille. Patentin hakijan on huolehdittava käännättämisestä ja sen kustannuksista. 6.2.5.5. Ennen kuin patentin haltija voi ryhtyä toimiin oikeuksien puolustamiseksi, koko patenttikirja on käännätettävä asianomaisessa maassa. Patentin haltijan on huolehdittava käännättämisestä ja sen kustannuksista. 6.2.6. Kun patenttihakemuksen tarkan tiivistelmän valmistelu annetaan Euroopan patenttiviraston tehtäväksi, etuna on yhdenmukaisten kriteerien soveltaminen. On kuitenkin myös mahdollista, että Euroopan patenttivirasto antaa omalla vastuullaan kansallisten patenttivirastojen tehtäväksi tiivistelmän käännättämisen kaikille yhteisön kielille, mikäli ne ovat siihen halukkaita ja kykenevät suoriutumaan tehtävästä. Tällöin käännättämisestä huolehtivien jäsenmaiden patenttivirastojen olisi toimitettava käännökset kohdassa 6.2.5.2 mainituille komission yksiköille levittämistä varten. 6.2.7. Euroopan unionin laajentumista silmällä pitäen komission tulisi etsiä ratkaisuja yhteisön yleiseen kielijärjestelmään etenkin niiden vaikutusten vuoksi, joita järjestelmällä on suhteellisiin kustannuksiin ja Euroopan teollisuuden kilpailukykyyn. 6.3. Yhteisön à la carte -patentti ei käy 6.3.1. Tietyt joustavaa järjestelmää korostavat yritys- ja ammattitahot näyttävät kannattavan yhteisön à la carte -patenttia. 6.3.2. Todellisuudessa tällainen ratkaisu, jossa yhteisön patentin hakijalle jäisi edelleen mahdollisuus valita tietyssä menettelyvaiheessa eurooppapatentti (ks. kohta 6.4), vaikuttaa olevan ristiriidassa yhteismarkkinoiden perusvaatimusten kanssa. Sen vuoksi ratkaisu on päättävästi torjuttava. 6.4. Mahdollisuus muuttaa yhteisön patentin hakemus eurooppapatentin hakemukseksi 6.4.1. Kuten edellä mainittiin, tämä kysymys on erotettava yhteisön à la carte -patentin vaihtoehdosta, vaikka tietyt käytännön vaikutukset saattavatkin muistuttaa toisiaan. 6.4.2. Aikana, jolloin yhteisö valmistelee laajentumista, vaikuttaa järkevältä, että yhteisön patentin hakija voi ennen hyväksymisprosessin päättymistä muuttaa hakemuksensa eurooppapatentin hakemukseksi. Mikäli se hyväksytään, siitä syntyisi joukko kansallisia patentteja asianomaisissa maissa. 6.4.3. Samoista syistä, jotka koskivat edellä mainittua yhteisön à la carte -patenttia, hyväksytyn yhteisön patentin muuttaminen eurooppapatentiksi, eli joukoksi kansallisia patentteja, vaikuttaa olevan ristiriidassa yhteismarkkinoiden vaatimusten kanssa. 6.4.4. Mahdollisuus muuttaa eurooppapatentin hakemus yhteisön patentin hakemukseksi ei myöskään vaikuta realistiselta muutoin kuin silloin, kun kyseessä on kaikissa EU:n jäsenvaltioissa voimaan tuleva eurooppapatentti. 6.4.5. Komitea kannattaa siis mahdollisuutta muuttaa yhteisön patentin hakemus eurooppapatentin hakemukseksi, mikäli muutoshakemus esitetään ennen patentin hyväksymistä. 6.5. Oikeudelliset kysymykset Jäsenvaltioiden tuomioistuinten ja yhteisön toimielinten toimivaltaa koskevan arkaluontoisen kysymyksen ratkaisemiseksi vaikuttaa järkevältä ottaa lähtökohdaksi yhteisön tavaramerkkiä koskevassa asetuksessa mainittu järjestelmä yhteisön tavaramerkkien loukkaamisesta ja voimassaolosta (). Yhteisön patenttia varten voitaisiin suunnitella vastaava järjestelmä muutamin parannuksin, joissa otetaan huomioon yhteisön patentin erityisluonne ja erityisesti sellaiselta instanssilta vaadittava korkea lainsäädännöllinen ja tekninen pätevyys, joka voi mitätöidä patentin koko EU:n alueella. Tätä silmällä pitäen voidaan ajatella seuraavaa ratkaisua: 6.5.1. Jokainen jäsenmaa nimeää omalla alueellaan rajallisen määrän enintään viisi jäsenmaata kohti () kansallisia tuomioistuimia, jotka voivat käsitellä ensimmäisessä oikeusasteessa: 6.5.1.1. kaikkia yhteisön patentin loukkausasioita; 6.5.1.2. yhteisön patentin loukkaamattomuuden toteamista koskevia asioita; 6.5.1.3. (oletetun) patenttiloukkauksen tekijän vastakannetta yhteisön patentin mitätöimisestä patentinloukkauskäsittelyn aikana. Kohdassa 6.5.1.3 mainitun kysymyksen osalta seuraavassa esitetään kaksi vaihtoehtoista ratkaisua, jotka kummatkin pohjautuvat toisaalta siihen, että patenttiloukkausta käsittelevä tuomari voi antaa päätöksen myös patentin pätevyydestä ja toisaalta siihen, että tällaisen päätöksen lainvoima on rajallinen (sen peruuttamattomien seurausten välttämiseksi päätöksen ollessa virheellinen). Ensimmäisessä vaihtoehdossa mahdollinen päätös yhteisön patentin kumoamisesta ei mitätöisi patenttia yleisesti (erga omnes). Kyseisen mitätöintipäätöksen vaikutus rajoittuisi siihen, ettei kyseisestä patentista voisi nostaa loukkauskannetta oletettua loukkaajaa vastaan, ja päätös koskisi vain kyseistä tuomiota ja kyseistä (oletettua) loukkausta. (Tämän ensimmäisen vaihtoehdon etuna on, että siinä selvitetään heti ja välittömin vaikutuksin, onko patentti pätevä vai ei, mutta koska sillä on vain inter partes -vaikutus, se saattaa houkutella muut osapuolet riitaannuttamaan saman patentin useampaan kertaan.) Vaihtoehtoisesti kohdan 6.5.1 mukaisesti valitut tuomioistuimet voisivat kun ongelma tuodaan esiin vastakanteella mitätöidä yhteisön patentin yleisesti (erga omnes), mutta tarkentaa, että patentin mitätöimistä lykätään, kunnes se vahvistetaan muutoksenhakutuomioistuimen mitätöimispäätöksellä. (Tämän toisen vaihtoehdon etuna olisi, että sillä vältettäisiin toistuvat oikeudenkäynnit, koska päätöksellä olisi erga omnes -vaikutus. Haittapuolena olisi, ettei päätös astuisi voimaan välittömästi, koska olisi odotettava muutoksenhakutuomioistuimen vahvistusta.) 6.5.2. Kyseiset tuomioistuimet eivät siis voisi mitätöidä yhteisön patentteja yleisesti (erga omnes) (ellei valita kohdan 6.5.1.3 viimeisen alakohdan vaihtoehtoa). Tällainen toimivalta olisi yksinomaan: 6.5.2.1. ensimmäisessä oikeusasteessa Euroopan patenttiviraston erityisellä mitätöintiosastolla tai mieluummin uudella perustettavalla erityistuomioistuimella; 6.5.2.2. toisessa oikeusasteessa Euroopan yhteisön ensimmäisen asteen tuomioistuimen patenttiasioita käsittelevällä jaostolla. 6.5.3. Euroopan yhteisön ensimmäisen asteen tuomioistuimen patenttiasioita käsittelevä jaosto toimisi jäsenvaltioiden tuomioistuimissa käsiteltyjen patenttiloukkausasioiden toisena oikeusasteena. 6.5.4. Euroopan yhteisön ensimmäisen asteen tuomioistuimien patenttiasioita käsittelevän jaoston päätöksistä olisi vain oikeudellisissa kysymyksissä mahdollista valittaa vielä Euroopan yhteisön tuomioistuimeen. 6.5.5. Joka tapauksessa kohdassa 6.5.1 mainitut jäsenvaltioiden toimivaltaiset tuomioistuimet voisivat tarpeen mukaan tehdä patentin haltijan hyväksi kiireisiä päätöksiä, jotka ovat voimassa koko EU:n alueella. 6.6. Jäsenvaltioiden patenttivirastojen rooli 6.6.1. Suunnitellussa kokonaisjärjestelmässä jäsenvaltioiden patenttivirastoilla olisi samanlainen rooli kuin nytkin kansallisten ja eurooppapatenttien suhteen. 6.6.2. Jäsenvaltioiden patenttivirastojen olisi myös edistettävä aktiivisesti patenttijärjestelmää yleensä sekä välitettävä patentteja ja yhteisön patentteja koskevaa tietoa etenkin pk-yrityksille erityisesti yleisen yhteistyön vahvistamiseksi pk-, mikro- ja käsiteollisuusyrityksiä edustavien kansallisten järjestöjen kanssa , ammatillisille järjestöille, yritysneuvojille ja itsenäisille keksijöille. 6.6.3. Tiedonvälitystä ja patenttijärjestelmän edistämistä varten jäsenvaltioiden patenttivirastojen olisi saatava asianmukaisia korvauksia yhteisön patenttivirastolta. Ne voitaisiin myöntää yhteisön patentin ylläpitomaksuihin kuuluvana osana. 6.7. Maksuihin liittyvät kysymykset 6.7.1. Yhteisön asetukseen perustuvassa yhteisön patenttijärjestelmässä () ei maksujen jakaminen jäsenvaltioiden kesken ole järkevää, vaikka näin on määrätty yhteisön patenttia koskevassa Luxemburgin yleissopimuksessa sekä yhteisön patenttisopimuksessa (). 6.7.2. Järjestelmän käyttäjien suorittamien maksujen olisi periaatteessa jäätävä järjestelmän hallinnoijalle eli yhteisön toimielimiin kuuluvalle Euroopan patenttivirastolle lukuunottamatta sen jäsenvaltioiden patenttivirastoille kohdassa 6.6 mainittua toimintaa varten myöntämiä asianmukaisia korvauksia. 6.7.3. Jotta yhteisön patenttijärjestelmä saataisiin houkuttavaksi, sen ylläpitomaksujen on oltava huomattavasti alhaisemmat kuin koko Euroopan laajuisen patenttijärjestelmän voimassa olevat ylläpitomaksut. 6.8. Pk-yrityksille edulliset ehdot 6.8.1. Pk-yrityksille (komission 3. huhtikuuta 1996 antaman suosituksen 96/280 mukaan) sekä yliopistoille ja voittoa tavoittelemattomille tutkimuslaitoksille olisi yhteisön patenttijärjestelmässä myönnettävä maksuista asianmukainen alennus (esimerkiksi 50 prosenttia) Yhdysvaltojen tapaan. 6.8.2. Erityisesti pk-yrityksiin ja niihin kuuluviin mikro- ja käsiteollisuusyrityksiin tulisi soveltaa aktiivista politiikkaa, jonka tavoitteena on tukea ja lujittaa niiden innovaatiokykyä. Tavoitteen saavuttamiseksi olisi maksujen alennuksen lisäksi etujärjestöissä (kauppakamarit tai ammattikuntakillat, ammattijärjestöt, yritysyhdistykset jne.) koulutettava neuvojia, joiden tehtävänä olisi antaa tietoja suoraan yrityksille ja auttaa niitä innovaatiotoiminnassa aina patenttiin ja sen markkinointiin asti. Tämä toimenpide voitaisiin ottaa huomioon tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viidennessä puiteohjelmassa. 6.9. Muu mahdollinen yhteisön tason yhdenmukaistaminen 6.9.1. Tietokoneohjelmien patentoitavuus 6.9.1.1. Komitea katsoo, että yleisesti ottaen tietokoneohjelmia suojaa direktiivissä 91/250/ETY () määritelty tekijänoikeus (copyright). 6.9.1.2. Komitea pitää myös aiheellisena muuttaa eurooppapatenttia koskevan Münchenin yleissopimuksen 52 artiklan 2 kohdan c alakohtaa, jossa tietokoneohjelmat jätetään patentoitavien keksintöjen ulkopuolelle. Komitea korostaa kuitenkin, että ohjelmistoihin liittyvien keksintöjen on ratkaistava jokin tekninen ongelma, jotta ne voitaisiin patentoida. 6.9.2. Edeltävä käyttöoikeus On myös pohdittava mahdollisuutta yhdenmukaistaa edeltävä käyttöoikeus. 6.9.2.1. On aiheellista määritellä asianmukaisesti ja yhdenmukaisesti, missä määrin kolmas osapuoli, joka on alkanut käyttää keksintöä hyvässä uskossa (tai on tehnyt suurimittaisia valmisteluja keksinnön kaupalliseksi hyödyntämiseksi), voi jatkaa käyttöä huolimatta siitä, että yhteisön patentti myönnetään toiselle osapuolelle. 6.9.3. Työsuhdekeksinnöt 6.9.3.1. Komitean mielestä jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen erot työsuhdekeksintöjen osalta eivät oikeuta yhdenmukaistamiseen yhteisön tasolla. 6.9.3.2. Komitea arvioi, että läheisyysperiaatteen johdosta aihetta olisi edelleenkin säädeltävä jäsenvaltioiden lainsäädännössä. 6.9.4. Yhdenmukaistamisen tarve biotekniikan alalla Biotekniikkaa koskevaa patenttilainsäädäntöä yhdenmukaistava direktiivi on aiheellista hyväksyä kiireellisesti. Täten Euroopan yritykset eivät olisi niin paljon epäedullisemmassa asemassa kuin Euroopan ulkopuoliset kilpailijat (erityisesti Yhdysvallat). Bryssel, 25. helmikuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () TSK:n 1. toukokuuta 1996 antama lausunto CES 700/96 aiheesta "Vihreä kirja innovaatiosta", EYVL C 212, 22.7.1996. TSK:n 1. lokakuuta 1997 antama lausunto CES 987/97 aiheesta "Komission valmisteluasiakirja: Kohti viidettä puiteohjelmaa tieteelliset ja teknologiset tavoitteet", EYVL C 355, 21.11.1997. TSK:n 2. lokakuuta 1997 antama lausunto CES 986/97 aiheesta "TTK-toimintaan myönnettävien varojen jatkuvan ja yleistyvän vähentämisen vaikutukset EU:n pk-yrityksiin", EYVL C 355, 21.11.1997. () J. Strauss, "The present state of the patent system in the European Union", EY, 1997. () Eurooppa patentin kustannukset ovat 120 000 USD:tä ja Yhdysvalloissa vain 13 000 USD:tä; J. Strauss, "The present state of the patent system in the European Union", EY, 1997. () Ks. Vihreä kirja innovaatiosta, EY, 1995. () TSK:n lausunto 878/96 aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta", (ks. kappale 5, päätelmät), EYVL C 295, 7.10.1996. () Neuvoston asetus EY (N:o) 40/94, 20. joulukuuta 1993. () Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisön suunnitelmista ja malleista, COM(93) 342 final, EYVL C 29, 31.1.1994. () Ks. TSK:n 27. maaliskuuta 1996 antama lausunto CES 408/96 aiheesta "Vihreä kirja Hyödyllisyysmallien suojeleminen sisämarkkinoilla", EYVL C 174, 17.6.1996. () Ks. TSK:n 1. toukokuuta 1996 antama lausunto 700/96 aiheesta "Vihreä kirja innovaatiosta", kohta 1.5, EYVL C 212, 22.7.1996. () Ks. Z. Griliches et alia, "R& D, Patents and productivity", Chicago, 1984. () Ks. luku 3. () Tieto on saatu Euroopan patenttiviraston puheenjohtajalta I.Koberilta vuoden 1996 "Epidos" -konferenssin yhteydessä, ja se on kirjattu konferenssin pöytäkirjoihin. () Euroopan patenttisopimus (European Patent Convention, EPC), 14 artikla. () Ks. Euroopan patenttisopimuksen käyttöönottosäännökset (Implementing Regulations to European Patent Convention), luku 1. () Asetus EY (N:o) 40/94, 91 artikla ja sitä seuraavat artiklat. () Lukumäärä viisi on jossain määrin mielivaltainen. On kuitenkin parempi valita mielivaltainenkin lukumäärä yhteisön tavaramerkkiä koskevan asetuksen 91 artiklassa sanotun liian yleisen "mahdollisimman rajoitetun määrän" sijaan. Ajatus, jonka mukaan kussakin jäsenvaltioissa nimitetään vain yksi ensimmäisen asteen tuomioistuin, tuntuu rankaisevan ennen kaikkea pk-yrityksiä, joiden yhteydet alueeseen ovat vielä hyvin voimakkaat. () Ks. kohta 6.1. () Ks. yhteisön patenttisopimuksen 20 artikla "Menot ja tulot". () Neuvoston 14. maaliskuuta 1991 antama direktiivi 91/250/ETY tietokoneohjelmien oikeudellisesta suojasta.