PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Komissio ehdottaa neuvottelujen käymistä Euroopan yhteisön ja Marokon kuningaskunnan välisen kalastuskumppanuussopimuksen muutoksesta sekä sopimuksen täytäntöönpanemiseksi sellaisen pöytäkirjan tekemistä, joka vastaa unionin laivaston tarpeita ja on yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun asetuksen (EU) N:o 1380/2013 ja yhteisen kalastuspolitiikan ulkoista ulottuvuutta koskevasta komission tiedonannosta 19. maaliskuuta 2012 annettujen neuvoston päätelmien mukainen.

Tämä ehdotus perustuu Euroopan unionin tuomioistuimen asiassa C-266/16 (Western Sahara Campaign UK) 27. helmikuuta 2018 antamaan tuomioon, jossa tuomioistuin katsoo, etteivät Länsi-Saharan alueen lähivedet ole osa kalastussopimuksessa tarkoitettua kalastusaluetta.

•Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

Euroopan unionin ja Marokon kuningaskunnan nykyinen kalastuskumppanuussopimus tuli voimaan 28. helmikuuta 2007. Sopimus pantiin täytäntöön kahdella peräkkäin tehdyllä pöytäkirjalla, joissa määrättiin pelagisia ja pohjakalalajeja pyytävien unionin alusten pääsystä Marokon kalastusalueelle 14. joulukuuta 2011 asti. Tuona päivänä päättyi toisen täytäntöönpanopöytäkirjan voimassaolo, koska Euroopan parlamentti ei antanut hyväksyntäänsä sen tekemiselle. Euroopan parlamentti asetti kyseenalaiseksi ehdotetun välineen kestävyyden, kustannustehokkuuden ja kansainvälisen lainmukaisuuden. Kolmas pöytäkirja, jossa otettiin huomioon Euroopan parlamentin esittämät huolenaiheet, tehtiin vuonna 2014, ja sen voimassaolo päättyy 14. heinäkuuta 2018.

Marokon kanssa tehdyn kalastuskumppanuussopimuksen nojalla kaikkiaan 11 jäsenvaltion alukset voivat harjoittaa toimintaa kuudessa eri kalastusluokassa, jotka kattavat pienten pelagisten lajien, pohjakalalajien ja laajasti vaeltavien lajien pyynnin. Marokon kalastusalue muodostaa pienten pelagisten lajien C-kannan esiintymisalueen pohjoisen rajan. Kyseinen alue ulottuu läpi Mauritanian, Senegalin ja Guinea-Bissaun vesialueiden, jotka kaikki sisältyvät kahdenvälisten kestävää kalastusta koskevien kumppanuussopimusten (kalastuskumppanuussopimusten) verkostoon.

Kalastuskumppanuussopimuksilla tuetaan yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden edistämistä kansainvälisellä tasolla ja varmistetaan, että unionin vesien ulkopuolella harjoitettava unionin kalastustoiminta perustuu samoihin periaatteisiin ja vaatimuksiin kuin unionin oikeuden nojalla sovelletaan. Lisäksi kalastuskumppanuussopimukset vahvistavat Euroopan unionin asemaa kansainvälisissä ja alueellisissa kalastusjärjestöissä, erityisesti Kansainvälisessä Atlantin tonnikalojen suojelukomissiossa (ICCAT). Kestävää kalastusta koskevat kumppanuussopimukset perustuvat parhaaseen saatavilla olevaan tieteelliseen tietoon, ja ne auttavat parantamaan kansainvälisten toimenpiteiden noudattamista, mukaan lukien laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen (LIS-kalastus) torjunta.

Erityistä huomiota kiinnitetään Marokolle kestävän kalastuksenhoidon tukemiseksi myönnettävän taloudellisen korvauksen täytäntöönpanoon, ottaen erityisesti huomioon Euroopan tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2015 erityiskertomuksessa nro 11 esitetyt kalastuskumppanuussopimuksia koskevat suositukset.

•Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

Kestävää kalastusta koskevasta kumppanuussopimuksesta ja pöytäkirjasta Marokon kuningaskunnan kanssa käytävät neuvottelut ovat naapurimaita koskevan EU:n ulkoisen toiminnan sekä demokratian periaatteiden ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen liittyvien unionin tavoitteiden mukaiset.

Edellä mainitun, Euroopan unionin tuomioistuimen tuomion perusteella on tarpeen selventää sopimuksen maantieteellistä soveltamisalaa.

EU:n kanta on, että on mahdollista ulottaa Marokon kanssa tehdyt kahdenväliset sopimukset koskemaan myös Länsi-Saharaa tietyin edellytyksin. On kuitenkin selvää, että kaikki järjestelyt ovat vain väliaikaisia niin kauan kuin konfliktiin ei ole saatu aikaan ratkaisua Yhdistyneiden Kansakuntien puitteissa ja asiaa koskevien YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien mukaisesti.

Neuvottelut käydään kuullen koko prosessin ajan kaikkia asianomaisia komission yksiköitä, Euroopan ulkosuhdehallintoa sekä toimivaltaista EU:n edustustoa.

2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

•Oikeusperusta