[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 14.2.2008

SEK(2008) 193

KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA Oheisasiakirja ehdotukseen EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI

tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta (dikloorimetaani) (muutos neuvoston direktiiviin 76/769/ETY)

Tiivistelmä vaikutusten arvioinnista {KOM(2008) 80 lopullinen} {SEK(2008) 192}

Vastuupääosasto: Yritys- ja teollisuustoiminta

Muut asianosaiset yksiköt: AGRI, ENV, SANCO, JRC, EMPL, ECFIN, TRADE, JLS, MARKT, RTD, SJ, TREN, SG

Suunnittelujärjestelmän tai työohjelman viite: 2007/ENTR/016

TAUSTAA

Tämä vaikutustenarviointiraportin[1] tiivistelmä liittyy ehdotukseen päätökseksi, jolla muutetaan direktiiviä 76/769/ETY siltä osin kuin kyse on maalinpoistoaineissa käytettävän dikloorimetaanin markkinoille saattamista ja käyttöä koskevista rajoituksista.

Dikloorimetaania ei mainita olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaisissa ensisijaisten aineiden luetteloissa. Maalinpoistoaineiden sisältämän dikloorimetaanin riskejä on kuitenkin arvioitu useissa tutkimuksissa,[2] joiden mukaan aineen aiheuttamaa vaaraa pienentäviä toimenpiteitä tarvitaan koko EU:ssa.

Vaikutusten arvioinnissa analysoidaan ja arvioidaan eri toimenpiteitä, joilla voitaisiin pienentää dikloorimetaanipohjaisiin maalinpoistoaineisiin teollisuus-, ammatti- ja kuluttajakäytössä liittyvää vaaraa. Siinä tarkastellaan toimenpiteiden tehokkuutta, toteutettavuutta, taloudellisia vaikutuksia ja seurantaa.

MENETTELYTAPAKYSYMYKSET JA INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN

Mahdollisista rajoituksista, joita asetettaisiin dikloorimetaanin käytölle maalinpoistoaineissa, keskusteltiin useissa direktiivin 76/769/ETY täytäntöönpanosta vastaavan työryhmän kokouksissa, joissa olivat läsnä komission, jäsenvaltioiden ja Euroopan kemianteollisuuden järjestön CEFIC:n edustajat. Lisäksi kuultiin Euroopan kuluttajaliittoa, Euroopan kaivos-, kemikaali- ja energiatyöläisten liittoa EMCEF:ää ja Euroopan ammatillista yhteisjärjestöä EAY:tä.

Kokouksissa kävi ilmi, että jäsenvaltiot olivat jakautuneet kahteen leiriin, joiden mielipiteet kävivät voimakkaasti ristiin. Yhtä leiriä edustivat Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti, Italia, Kreikka ja Puola, jotka tukivat valvonnan lisäämistä työpaikoilla mutta eivät pitäneet tarpeellisena asettaa kieltoja ammatti- tai kuluttajakäytölle. Näiden maiden mielestä laajamittaiset rajoitukset eivät olisi oikeassa suhteessa havaittuihin riskeihin ja että riskejä voidaan vähentää riittävästi muilla toimenpiteillä.

Toiseen leiriin kuuluvat Saksa, Ranska, Ruotsi ja Tanska puolestaan kiistivät edellä mainitut perustelut. Niiden mukaan dikloorimetaanin narkoottiset vaikutukset ovat erityisen vaarallisia ja tapaturmat ja kuolemantapaukset osoittavat, etteivät nykyiset toimenpiteet (kuten höyrystymisenestoaineitten käyttö) riitä. Maat puoltavatkin tiukkoja toimenpiteitä teollisuuskäyttöä ja täyskieltoa ammatti- ja kuluttajakäyttöä varten.

Päällekkäisyyksien ja ristiriitaisuuksien välttämiseksi tarkasteltiin muita säädöksiä, kuten yleistä tuoteturvallisuusdirektiiviä ja työsuojelulainsäädäntöä.

ONGELMAN MÄÄRITTELY JA ALOITTEEN TAVOITTEET

Dikloorimetaani luokitellaan direktiivin 67/548/ETY liitteen I mukaisesti syöpää aiheuttavaksi luokan 3 aineeksi.

Dikloorimetaanin vaarallisuus liittyy ennen muuta sen narkoottisiin vaikutuksiin ja niitä seuraavaan keskushermoston lamaantumiseen, kun pitoisuudet ovat suuria. Vaikka akuutit toksiset vaikutukset keskushermostoon ovat palautuvia, myös kuolemantapauksista on ilmoitettu.[3] Vuosien 1989 ja 2007 välillä EU:ssa kirjattiin 18 kuolemaan johtanutta tapaturmaa (9 teollisuuskäytössä, 8 ammattikäytössä ja 1 kuluttajakäytössä) ja 56 muuta tapaturmaa (6 teollisuuskäytössä, 26 ammattikäytössä, 10 teollisuus- ja ammattikäytössä sekä 14 kuluttajakäytössä).

Seuraavassa luetellaan päätekijät, jotka ovat vaikuttaneet dikloorimetaanipohjaisten maalinpoistoaineiden käyttöön liittyviin kuolemantapauksiin:

- riittämätön ilmanvaihto

- epätarkoituksenmukaiset henkilönsuojaimet

- puutteellisten altaiden käyttö

- aineen käyttö tilanteessa, jossa sitä ei olisi pitänyt käyttää

- lämpöön liittyvät onnettomuudet

- (mahdollinen) alkoholin käyttö

- pitkäaikainen altistus

- tuntemattomat syyt.

Vaikutustenarvioinnissa analysoitiin näiden tekijöiden pohjalta mahdollisia toimenpiteitä, joilla voitaisiin vähentää tapaturmia ja kuolemantapausten riskiä.

Ehdotuksen tavoitteena on vähentää kartoitettuja riskejä tai poistaa ne kokonaan, niin että turvataan korkeatasoinen terveyden suoja kaikille dikloorimetaanipohjaisten maalinpoistoaineiden käyttäjille (teollisuus-, ammatti- ja kuluttajakäyttö). Tavoitteena on myös vahvistaa koko EU:ssa voimassa olevat yhdenmukaiset säännöt, jotta vältetään esteet dikloorimetaanipohjaisten maalinpoistoaineiden yhteisönsisäiselle kaupalle.

KOMISSION TOIMINTAVALTUUDET

Neuvoston direktiivin 76/769/ETY tarkoituksena on vahvistaa koko Euroopan unionin laajuiset yhdenmukaiset säännöt ja välttää kansallisissa lainsäädännöissä esiintyviä eroja, jotka voivat muodostaa esteen yhteisön sisäiselle kaupalle.

Kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden eriävät näkemykset toiminnan tarpeellisuudesta ja ne erilaiset toimet, joihin jotkin mutteivät kaikki jäsenvaltiot (Itävalta, Tanska, Ruotsi) ovat ryhtyneet, puheena olevien riskien valvontaa ei voida toteuttaa pelkästään jäsenvaltioiden toimin. Yhteisön tason toimet ovat tehokkain ja oikeasuhteisin keino poistaa kartoitetut riskit tai vähentää niitä vaarantamatta sisämarkkinoiden toimintaa. Asianmukainen oikeusperusta ehdotukselle on EY:n perustamissopimuksen 95 artikla.

TAVOITTEITTEN TOTEUTTAMISEEN KÄYTETTÄVISSÄ OLEVIEN TOIMINTAVAIHTOEHTOJEN VERTAILU

Vaihtoehtoiset mallit, joilla asetettuun tavoitteeseen eli dikloorimetaanipohjaisten maalinpoistoaineiden käyttöön liittyvien riskien vähentämiseen voitaisiin päästä, kehitettiin komission teettämistä tutkimuksista saatujen tietojen ja päätelmien pohjalta. Huomioon otettiin myös jäsenvaltioilta, teollisuudelta ja muilta sidosryhmiltä saatuja tietoja. Arvioinnin tulokset esitetään lyhyesti seuraavassa taulukossa.

VAIHTOEHTO | Vaikuttavuus | Tehokkuus |

Ei toteuteta mitään toimia | Hyvin heikko: Vaihtoehdolla ei estetä (kuolemaan johtavia tai muita) tapaturmia, joita sattuu edelleen kaikissa käyttöryhmissä. Jäsenvaltiot voisivat jatkossakin antaa omaa lainsäädäntöä ja soveltaa erilaisia rajoituksia, mistä syntyisi esteitä sisämarkkinoiden toiminnalle. | Heikko: Teollisuudelle ei syntyisi lisäkustannuksia, mutta tavoite vähentää riskiä kaikissa kolmessa käyttöryhmässä ei toteutuisi. |

Teollisuuden vapaaehtoiset toimet | Hyvin heikko: Edustavaan sopimukseen on vaikea päästä, sillä yritysten näkemykset vaihtelevat voimakkaasti. Jäsenvaltioiden olisi vaikea todentaa, noudatetaanko teollisuudessa vapaaehtoisia toimia. Kuluttajien terveys ei olisi taattu. | Hyvin heikko: Teollisuudelle syntyisi huomattavia hallintokustannuksia sellaisen vapaaehtoisen sitoumuksen hyväksymisestä, laatimisesta, toteuttamisesta ja seurannasta, jossa täytyisi olla mukana lukuisia pk-yrityksiä. |

Tekniset suojatoimet: ilmanvaihto ja altaat | Vahvasta keskitasoon teollisuuskäytössä: riskit teollisuuskäytössä vähenevät, mutta työntekijöiden suojelemiseksi tarvitaan lisää henkilönsuojaimia. Keskitasosta heikkoon ammattikäytössä: Muualla kuin teollisuuslaitoksissa työskentelevien ammattikäyttäjien on käytännössä hankala tarkistaa dikloorimetaanialtistuksen taso ja huolehtia riittävästä ilmanvaihdosta. Altaisiin liittyvät toimenpiteet koskevat vain tietynlaista ammattikäyttöä. Erittäin heikko kuluttajakäytössä: Hyvästä ilmanvaihdosta on vaikea huolehtia, kun kuluttajat joutuvat käyttämään maalinpoistoaineita sisätiloissa ja toisaalta huonolla säällä. Altaisiin liittyvät toimenpiteet eivät koske tätä käyttötyyppiä. | Vahvasta keskitasoon teollisuuskäytössä: Mekaanisen ilmanvaihdon asentaminen saattaa vaatia muutoksia olemassa oleviin laitteisiin. Kustannukset tuntuvat etenkin pk-yrityksissä. Altaisiin tehtävien muutosten teho voi olla suuri, kun kyse on pienistä kappaleista, mutta suurempien kappaleiden kohdalla suuremmat pääomasijoitukset vähentävät toimenpiteen tehoa. Keskitasosta heikkoon ammattikäytössä: Laitekustannukset ovat suuria ja määräytyvät ammattityön luonteen mukaan. Tietyissä tapauksissa voidaan vaatia kalliita uusia laitteita, ja niiden käyttö voi edellyttää erityisosaamista. Erittäin heikko kuluttajakäytössä: Laitteet, joilla voidaan varmistaa aina hyvä ilmanvaihto, olisivat kohtuuttoman kalliita. |

Käsittelyyn liittyvät toimenpiteet: 1. Henkilönsuojaimet 2. Pakkauskoon rajoittaminen ja rakennevaatimukset 3. Tuotteen koostumusta koskevat vaatimukset | Vahva teollisuuskäytössä: Ihoaltistukselta suojauduttaisiin asianmukaisista materiaaleista valmistetuilla käsineillä. Hengitysaltistukseen liittyviltä riskeiltä suojaisivat asianmukaiset maskit tai hengityssuojaimet. Keskitasoa ammattikäytössä: Asianmukaisen käsinemateriaalin käyttöä (materiaalin valintaan vaikuttavat mm. altistustaso sekä mekaanisen työn intensiteetti ja kesto) on vaikea arvioida kaikkien eri työolojen osalta ja erityisesti kun kyse on itsenäisistä ammatinharjoittajista ja muualla kuin teollisuuslaitoksissa suoritettavista töistä. On erittäin epätodennäköistä, että hengityssuojainta käytettäisiin silloin kuin sellaista tarvitaan. Heikko kuluttajakäytössä: Ei takeita siitä, että kuluttajat käyttäisivät henkilönsuojaimia oikein tai uusisivat ne tarpeen mukaan. Kuluttajien terveys ei olisi taattu. | Keskitasoa teollisuuskäytössä: Yrityksille tulisi lisäkustannuksia tehokkaitten henkilönsuojaimien järjestämisestä; suojaimet olisi valittava kulloistenkin työolojen sekä ilmanvaihtoon ja altaisiin liittyvien teknisten suojatoimien perusteella. Keskitasosta heikkoon ammattikäytössä: Yrityksille tulisi lisäkustannuksia sellaisten välineitten valinnasta ja hankkimisesta, jotka tarjoavat riittävän suojan tiheään vaihtuvissa työoloissa. Heikko kuluttajakäytössä: Tarvittavien henkilönsuojainten hankintakustannukset ovat kohtuuttomia etenkin pienten tee-se-itse-töiden kohdalla. |

Heikko teollisuus-, ammatti- ja kuluttajakäytössä: Pakkauskoon pienentäminen ja vaatimus varustaa pakkaus kapealla kaulalla vähentäisivät tehokkaasti aineen läikkymisestä aiheutuvaa altistusta mutta eivät muuttaisi tuotteen käyttötapaa eivätkä vähentäisi siihen liittyviä riskejä. Pakkauksen kapea kaula estäisi käyttäjää kastamaan sivellintä aineeseen, minkä vuoksi ainetta kaadettaisiin leveämpään astiaan, jolloin olisi suuri vaara altistua dikloorimetaanihöyryille. | Heikko teollisuus-, ammatti- ja kuluttajakäytössä: Teollisuus- ja ammattikäytössä käytettäviin maalinpoistoaltaisiin tarvitaan suuria määriä maalinpoistoainetta. Vaihtoehdon tehokkuutta vähentävät lukuisten pakkausten käyttöön kuluvasta ajasta syntyvät kustannukset sekä lisääntyvä pakkausjäte. |

Heikko teollisuus-, ammatti- ja kuluttajakäytössä: Jos dikloorimetaanin määrää tuotteessa vähennetään, joudutaan käyttämään enemmän muita aineosia, jotka saattavat aiheuttaa muita riskejä (esim. tulenarat aineet). Jos tuotteeseen lisätään hajuainetta, käyttäjät saattaisivat käyttää yksinkertaisia suojamaskeja, jotka eivät tarjoa riittävää suojaa dikloorimetaania vastaan. Höyrystymisenestoaineita on käytetty jo vuosia, eikä niillä pystytä riittävästi torjumaan dikloorimetaanialtistusta käytön aikana. | Heikko teollisuus-, ammatti- ja kuluttajakäytössä: Tuotteen sisältämän dikloorimetaanin määrän vähentäminen saattaa heikentää tuotteen maalinpoistotehoa. Vaaditun käsittelyajan pidentyminen lisää kustannuksia. |

Käyttäjien pakollinen koulutus ja lupajärjestelmä | Keskitasosta heikkoon teollisuuskäytössä: Työsuojelulainsäädännössä edellytetään jo nyt, että työnantaja järjestää riittävän suojan niitä riskejä vastaan, joita liittyy työtehtäviin, joissa käytetään dikloorimetaania. Jäsenvaltioilla ei välttämättä ole halua tai kykyä huolehtia koulutus- ja lupajärjestelyistä. Vahva ammattikäytössä: Koulutus ja lupavaatimus lisää tietoisuutta riskeistä ja tarvittavista suojatoimista etenkin pk-yrityksissä ja itsenäisten ammatinharjoittajien keskuudessa, joita työsuojelulainsäädäntö ei koske. Vaikutukset olisivat erityisen tehokkaita toiminnassa, jota harjoitetaan muualla kuin teollisuuslaitoksissa. Jäsenvaltioilla ei välttämättä ole halua tai kykyä huolehtia koulutus- ja lupajärjestelyistä. Ei koske kuluttajakäyttöä. | Keskitasoa teollisuuskäytössä: Dikloorimetaanipohjaisia maalinpoistoaineita toimittaville tai käyttäville yrityksille syntyisi lisäkustannuksia koulutuksen järjestämisestä, tiedotuksesta, testauksesta ja luvan hankkimisesta henkilöille, jotka hakeutuvat työhön dikloorimetaanipohjaisia maalinpoistoaineita käyttäviin yrityksiin. Koulutus- ja lupajärjestelmän valvomisesta aiheutuu lisää vastuuta ja hallinnollista rasitusta jäsenvaltioille. Keskitasoa ammattikäytössä: Dikloorimetaanipohjaisia maalinpoistoaineita toimittaville tai käyttäville yrityksille syntyisi lisäkustannuksia koulutuksen järjestämisestä, tiedotuksesta, testauksesta ja luvan hankkimisesta henkilöille, jotka hakeutuvat työhön dikloorimetaanipohjaisia maalinpoistoaineita käyttäviin yrityksiin. Koulutus- ja lupajärjestelmän valvomisesta aiheutuu lisää vastuuta ja hallinnollista rasitusta jäsenvaltioille. Ei koske kuluttajakäyttöä. |

Täyskielto | Heikko teollisuuskäytössä: Kieltämällä dikloorimetaanipohjaiset maalinpoistoaineet kokonaan poistettaisiin kemikaalin aiheuttama riski, mutta lisäsuojaa riskejä vastaan täyskielto toisi vain vähän, koska muutkin riskejä pienentävät toimenpiteet voivat olla yhtä tehokkaita. Keskitasoa ammattikäytössä: Kun otetaan huomioon kuolemaan johtaneiden tapaturmien määrä, vaihtoehto olisi erittäin tehokas tapa suojata ammattikäyttäjiä. Vaihtoehto olisi kuitenkin vähemmän tehokas, jos ammattikäyttäjät saisivat riittävän koulutuksen ja käyttäisivät asianmukaisia henkilönsuojaimia. Vahva kuluttajakäytössä: Kuluttajilla ei ole käytettävissään samoja välineitä (etenkään teknisiä suojatoimia ja henkilönsuojaimia) kuin ammatti- tai teollisuuskäyttäjillä eikä myöskään koulutusta, ja lisäksi työolot voivat olla kotona huomattavasti heikommat kuin ammattikäyttäjillä, joten täyskielto olisi paras keino huolehtia kuluttajakäyttäjien suojasta dikloorimetaanialtistusta vastaan. Täyskielto helpottaisi toimivaltaisten viranomaisten täytäntöönpanotoimia, sillä ne eivät pystyisi valvomaan, että kuluttajat noudattavat muita toimenpiteitä. | Keskitasoa teollisuus- ja ammattikäytössä: Täyskielto aiheuttaisi huomattavia menetyksiä dikloorimetaanin valmistajille mutta hyödyttäisi vaihtoehtoisten aineiden valmistajia. Maalinpoistoaineiden valmistajille vaikutukset olisivat suhteellisen neutraaleja, koska monet niistä valmistavat jo nyt koostumukseltaan toisenlaisia tuotteita. Kiellolla on käyttäjäyritysten kannalta erityisesti seuraavat vaikutukset: a) korvaaviin aineisiin liittyvät kustannukset kasvavat, b) laitteistojen mukauttaminen korvaavien aineiden käyttöön vaatii pääomaa ja c) tuottavuus laskee, koska korvaavat aineet edellyttävät pitempiä käsittelyaikoja ja uusintakäsittelyä. Kustannukset olisivat huomattavat pk-yrityksille, joiden voittomarginaali on pieni. Keskitasosta vahvaan kuluttajakäytössä: Täyskielto aiheuttaisi kohtalaisia menetyksiä dikloorimetaanin valmistajille mutta hyödyttäisi vaihtoehtoisten aineiden valmistajia. Maalinpoistoaineiden valmistajien kannalta kielto olisi vaikutuksiltaan neutraali, koska monet yritykset tarjoavat jo nyt sekä dikloorimetaanipohjaisia että dikloorimetaanittomia poistoaineita. Yleisvaikutus olisi siis todennäköisesti neutraali. Kuluttajien kustannukset vähenisivät kokonaisuutena, kun otetaan huomioon maalinpoistoaineiden ja niiden käytössä tarvittavien henkilönsuojainten kustannukset. |

PÄÄTELMÄT

Tasapainoisimmaksi ja oikeasuhteisimmaksi ratkaisuksi osoittautui seuraava yhdistelmä:

- Dikloorimetaanipohjaiset maalinpoistoaineet teollisessa käytössä:

Teollisessa käytössä olisi täytettävä seuraavat pakolliset vaatimukset:

- Käytetään asianmukaisia suojakäsineitä.

- Huolehditaan työtilan tehokkaasta ilmanvaihdosta tai käytetään riippumattomalla ilmansyötöllä varustettuja hengityssuojaimia.

- Toteutetaan asianmukaiset maalinpoistoaltaisiin liittyvät tekniset suojatoimet.

Kaikkea teollista käyttöä koskeva täyskielto olisi kohtuuton, kun otetaan huomioon siitä teollisuudelle aiheutuvat suuret kustannukset ja puutteelliset tiedot vaihtoehtoisista aineista. Muut vaihtoehdot, kuten pakkauskoon rajoittaminen ja tuotteen koostumusta koskevat vaatimukset, eivät tehokkaasti estä altistumista dikloorimetaanille tai pienennä riskejä.

- Dikloorimetaanipohjaiset maalinpoistoaineet ammattikäytössä:

Aineen ammattimainen käyttö muissa kuin teollisuuslaitoksissa olisi asetettava yleiseen kieltoon, mutta jäsenvaltiot voisivat sallia käytön jatkamisen alueellaan, kun kyse on erityisen koulutuksen ja luvan saaneista ammattikäyttäjistä. Jäsenvaltioissa sijaitsevien asianomaisten yritysten olisi luotava tarvittavat koulutus- ja lupajärjestelmät, joiden valvonta kuuluisi jäsenvaltioille.

Toimenpiteen myötä jäsenvaltioilla ja asianomaisilla yrityksillä olisi täysi vastuu asianmukaisen koulutus- ja lupajärjestelmän perustamisesta ja valvomisesta sekä siihen liittyvästä hallinnosta.

Muut vaihtoehdot, kuten tekniset suojatoimet, pakkauskoon rajoittaminen ja tuotteen koostumusta koskevat vaatimukset, eivät tehokkaasti estä altistumista dikloorimetaanille tai pienennä riskejä usean tyyppisessä ammattikäytössä.

- Dikloorimetaanipohjaiset maalinpoistoaineet kuluttajien käytössä:

Ainoa tehokas keino poistaa dikloorimetaanipohjaisiin maalinpoistoaineisiin liittyvät riskit kuluttajille on kieltää kokonaan niiden saattaminen markkinoille, sillä olisi mahdotonta valvoa kattavasti kuluttajien tee-se-itse-toimintaa taikka huolehtia riittävästä koulutuksesta ja asianmukaisten suojaimien käytöstä.

Toimenpide on oikeasuhteinen, kun otetaan huomioon sen kokonaiskustannukset ja -hyödyt.

Millään toimenpiteistä ei ole vaikutusta EU:n talousarvioon.

SEURANTA JA ARVIOINTI

Jäsenvaltioilla on vakiintuneet menettelyt ja nimetyt viranomaiset direktiivissä 76/769/ETY vahvistettujen rajoitusten noudattamisen valvontaan. Samoja rakenteita voidaan käyttää myös asetuksen (EY) N:o 1907/2006 yhteydessä. Täytäntöönpanon valvonnasta vaihdetaan tietoja Euroopan kemikaaliviraston hallinnoimalla foorumilla, ja lisäksi virasto koordinoi tämän asetuksen täytäntöönpanon valvonnasta vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten verkostoa.

[1] Raportti on saatavissa kokonaisuudessaan englanninkielisenä osoitteessa http://ec.europa.eu/enterprise/chemicals/studies_en.htm.

[2] TNO-STB:n tutkimus marraskuulta 1999, ETVAREAD-asiantuntijaryhmän raportti huhtikuulta 2004 ja RPA:n tutkimus huhtikuulta 2007. Tutkimukset ovat saatavissa osoitteessa http://ec.europa.eu/enterprise/chemicals/studies_en.htm.

[3] Tiedekomitean lausunto maaliskuulta 2005. Ks. http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/04_scher/scher_opinions_en.htm.