P6_TA(2004)0060

Ilmastonmuutokset

Euroopan parlamentin päätöslauselma Euroopan unionin strategiasta Buenos Airesin ilmastonmuutoskonferenssissa (COP-10)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien ilmastonmuutosta koskevaan puiteyleissopimukseen (UNFCCC) joulukuussa 1997 tehdyn Kioton pöytäkirjan, sen täytäntöönpanoa koskevat soveltamismenettelyt, jotka hyväksyttiin Bonnin konferenssissa heinäkuussa 2001, Marrakešin konferenssissa marraskuussa 2001, New Delhin konferenssissa marraskuussa 2002 ja Milanon konferenssissa joulukuussa 2003, sekä 6.— 17. joulukuuta 2004 Buenos Airesissa Argentiinassa pidettävän osapuolten kymmenennen konferenssin (COP-10),

- ottaa huomioon 25. syyskuuta 2002 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta eurooppalaisen ilmastonmuutosohjelman ensimmäisen vaiheen toteuttamisesta [1],

- ottaa huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan työjärjestyksen 108 artiklan mukaisesti esittämät suulliset kysymykset O-0049/04 ja O-0050/04 ja ottaa huomioon neuvoston ja komission esittämät julkilausumat,

- ottaa huomioon työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan,

A. ottaa huomioon, että Euroopan yhteisö ratifioi Kioton pöytäkirjan 31. toukokuuta 2002 ja että myös sen jäsenvaltiot ovat ratifioineet sen ja että Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyivät Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi Euroopan yhteisössä tarvittavat lainsäädäntövälineet [2] ja antoivat siten vahvan poliittisen merkin yhteisön sitoutumisesta ilmastonmuutosongelman käsittelyyn,

B. ottaa huomioon, että toistaiseksi Kioton pöytäkirjan on ratifioinut 126 valtiota, joiden osuus kaikista kasvihuonekaasupäästöistä on 44,2 prosenttia; ottaa kuitenkin huomioon, että pöytäkirja tulee voimaan vasta, kun sen ovat ratifioineet valtiot, joiden osuus kaikista kasvihuonepäästöistä on vähintään 55 prosenttia,

C. ottaa huomioon, että Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyivät 13. lokakuuta 2003 direktiivin 2003/87/EY kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä [3], ja katsoo, että tämä merkittävä askel vahvistaa Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden poliittisen sitoutumisen kestäviin sisäisiin toimiin keskittymiseen, ja rohkaisee muita osapuolia tekemään samoin,

D. katsoo, että Kioton pöytäkirja on vasta kansainvälisen yhteisön ensimmäinen aloite ilmastonmuutoksen torjunnassa ja ettei sellaisia muita toimia kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi, jotka voidaan toteuttaa kansallisesti, pidä silti pitää vähempiarvoisina, vaan niitä olisi päinvastoin pidettävä täydentävinä toimina;

1. kehottaa Euroopan unionia säilyttämään johtavan asemansa osapuolten kymmenennessä konferenssissa Buenos Airesissa käytävissä neuvotteluissa;

2. katsoo, että osapuolten kymmenes konferenssi ei ole ainoastaan otollinen tilaisuus jatkaa Bonnissa, Marrakešissa, New Delhissä ja Milanossa Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanosta tehtyjä päätöksiä vaan sen pohjalta voidaan myös aloittaa laajemmat keskustelut keskeisimmistä toisen velvoitekauden asioista tarkoituksena saavuttaa EU:n tavoite maapallon keskilämpötilan nousun rajoittamisesta alle kahteen asteeseen teollistumista edeltävältä tasolta; toistaa kantansa, että pitkällä aikavälillä on sovellettava maailman kansalaisten yhtäläisten oikeuksien periaatetta;

3. kehottaa Euroopan unionia ja muita UNFCCC-sopimuksen osapuolia jatkamaan Milanossa käynnistettyjä keskusteluja, joiden tarkoituksena on sisällyttää kansainvälisten lentojen ja tavaralähetysten päästöt toisen velvoitekauden päästöjen vähentämistavoitteisiin vuodesta 2012 alkaen; kehottaa Euroopan unionia ja muita UNFCCC-sopimuksen osapuolia myös tarkkailemaan liikenteen päästöjä ja mahdollisesti laatimaan liikenteen päästöille oman pöytäkirjan;

4. panee tyytyväisenä merkille Venäjän federaation äskettäisen Kioton pöytäkirjan ratifiointipäätöksen, joka mahdollistaa sen voimaantulon;

5. kehottaa samalla muita maita, jotka eivät vielä ole ratifioineet Kioton pöytäkirjaa, ratifioimaan sen mahdollisimman nopeasti; kehottaa Yhdysvaltojen hallitusta harkitsemaan uudelleen päätöstään jäädä sen ulkopuolelle;

6. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita painottamaan tarvetta ilmastonsuojeluun vuoropuhelussaan kansainvälisten kumppanien kanssa ja erityisesti Yhdysvaltojen ja Venäjän kanssa, ja korostamaan sitä, että jos tässä asiassa ei oteta rakentavaa kantaa, EU:n ja kolmansien valtioiden suhteet eivät säily ennallaan;

7. uskoo, että EU:n valtuuskunnalla on merkittävä rooli näissä neuvotteluissa ilmastonmuutoksesta ja siksi ei voi hyväksyä, että valtuuskuntaan osallistuvat Euroopan parlamentin jäsenet eivät voineet osallistua EU:n koordinointikokouksiin aiemmissa osapuolten konferensseissa; odottaa, että Euroopan parlamentin osallistujat pääsevät tällaisiin kokouksiin Buenos Airesissa vähintäänkin tarkkailijan asemassa joko puheoikeuksin tai ilman;

8. panee merkille Euroopan ympäristökeskuksen viimeisimmän raportin, jossa mainitaan muun muassa, että ilmastonmuutoksen vuoksi Eurooppa lämpenee maailmanlaajuista keskiarvoa nopeammin; panee merkille ilmastonmuutoksen ja lämpenemisen arktisilla alueilla;

9. katsoo, että EU:n olisi kaksinkertaistettava ponnistelunsa Kioton pöytäkirjan tavoitteiden saavuttamiseksi ja oltava esimerkkinä muille yleissopimuksen sopimuspuolille;

10. kehottaa Euroopan unionia ja jäsenvaltioita investoimaan ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi tarvittaviin toimiin ja huolehtimaan siitä, että kehitysmailla on riittävästi varoja niiden mukautumisen rahoittamiseksi;

11. korostaa sekä energiatehokkuuden parantamista (siihen on suuret mahdollisuudet EU:ssa) ja uusiutuvia energialähteitä koskevien toimien merkitystä tässä yhteydessä ja tukee komission aiheesta esittämää tiedonantoa (KOM(2004)0366); korostaa erityisesti biomassan mahdollisuuksia hiilidioksidin määrää lisäämättömänä energiamuotona ja kehottaa komissiota harkitsemaan lainsäädäntötoimia biomassalla tuotettavan energian tukemiseksi; kannustaa kaikkia jäsenvaltioita hyväksymään vastuunsa ja huolehtimaan siitä, että ne saavuttavat taakanjakotavoitteensa;

12. kehottaa niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole vielä laatineet kansallisia jakosuunnitelmiaan päästökaupasta annetun direktiivin vaatimusten mukaisesti, tekemään niin mahdollisimman nopeasti, ja huolehtimaan samalla, että ne perustuvat kunnianhimoisiin tavoitteisiin; kehottaa komissiota ryhtymään välittömästi oikeustoimiin niitä jäsenvaltioita kohtaan, jotka eivät noudata direktiivin vaatimuksia; kehottaa komissiota hylkäämään kansalliset jakosuunnitelmat, joissa sallitaan perusteettoman korkeat hiilidioksidipäästöt;

13. korostaa, että mitään muutoksia kansallisiin jakosuunnitelmiin ei pitäisi sallia soveltamispäivämäärän 1. tammikuuta 2005 jälkeen;

14. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille sekä Yhdistyneiden Kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puiteyleissopimuksen sihteeristölle ja pyytämään, että se välitetään kaikille Euroopan unioniin kuulumattomille sopimuspuolille.

[1] EUVL C 273 E, 14.11.2003, s. 172.

[2] Päätös N:o 280/2004/EY, tehty 11. helmikuuta 2004, järjestelmästä yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi (EUVL L 49, 19.2.2004, s. 1) sekä direktiivi 2004/101/EY, annettu 27. lokakuuta 2004, kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä annetun direktiivin 2003/87/EY muuttamisesta Kioton pöytäkirjan hankemekanismien osalta (EUVL L 338, 13.11.2004, s. 18).

[3] EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32.

--------------------------------------------------