Päätöksenteossa eli äänestettäessä (katso yleissopimuksen 12 artikla) tuhat ääntä jakautuu yhdelletoista viejäjäsenelle (mukaan lukien unionin 245 ääntä) ja tuhat ääntä 18 tuojajäsenelle. On syytä korostaa, että kansainvälinen viljaneuvosto toimii periaatteessa yhteisymmärryksessä, ja on hyvin harvinaista, että äänestyksiä todella järjestetään.

Kansainvälisessä viljaneuvostossa on 29 jäsentä, mukaan lukien monia maailman suurimpia viljantuottajia ja maahantuojia. Unionin ohella sen jäseniä ovat muun muassa Argentiina, Australia, Kanada, Egypti, Intia, Japani, Venäjä, Ukraina ja Yhdysvallat. Viimeisin viljaneuvostoon liittynyt maa on Serbia, josta tuli jäsen 1. huhtikuuta 2020. Kiina ja Brasilia eivät kuitenkaan ole jäseniä.

Kansainvälinen viljaneuvosto on Lontoossa toimiva yleissopimusta hallinnoiva hallitustenvälinen organisaatio, joka pyrkii saavuttamaan yleissopimuksen 1 artiklassa asetetut tavoitteet. Kansainvälisen viljaneuvoston tavoitteena on erityisesti

Yleissopimuksen 21 artiklan 5 kohdan mukaan jäsenten vuotuiset rahoitusosuudet on maksettava heti, kun ne on vahvistettu. Sen vuoksi unioni maksaa vuotuiset rahoitusosuutensa kansainväliselle viljaneuvostolle heinä-elokuussa koko asianomaiselta varainhoitovuodelta, joka alkaa kesäkuussa ja päättyy seuraavan vuoden heinäkuussa. Unionin varainvuotta 2020/2021 koskeva rahoitusosuus maksetaan unionin vuoden 2020 talousarviosta, johon myös Yhdistynyt kuningaskunta osallistuu.

Yhdistynyt kuningaskunta on tärkeä maataloustuotteiden tuottaja, ja tuotanto kattaa myös sellaiset viljat, jotka ovat kansainvälisen viljaneuvoston pääviljelykasveja. Yhdistynyt kuningaskunta on unionin jäsenenä ollessaan käynyt muiden EU:n jäsenvaltioiden kanssa merkittävää kauppaa eri viljoilla.

Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan eroamisesta Euroopan unionista ja Euroopan atomienergiayhteisöstä tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’erosopimus’, 129 artiklan 2 kohdan mukaan unioni edustaa Yhdistynyttä kuningaskuntaa siirtymäkauden aikana edelleen sellaisten elinten työskentelyssä, jotka on perustettu unionin tekemillä kansainvälisillä sopimuksilla. Yhdistyneen kuningaskunnan olisi siirtymäkauden aikana pidättäydyttävä toimista ja aloitteista, jotka voivat vahingoittaa unionin etuja. Erosopimuksen 129 artiklan 4 kohdassa kuitenkin määrätään, että Yhdistynyt kuningaskunta voi siirtymäkauden aikana neuvotella, allekirjoittaa ja ratifioida kansainvälisiä sopimuksia, jotka se on tehnyt itsenäisesti unionin yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvilla aloilla, edellyttäen että nämä sopimukset eivät tule voimaan tai että niitä ei sovelleta siirtymäkauden aikana.

4.1.1.Periaatteet

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla.

4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

Kansainvälisen viljaneuvoston suunniteltu säädös laajentaa kansainvälisen viljaneuvoston jäsenistöä. Kansainvälisen viljaneuvoston suunnitellulla säädöksellä on oikeusvaikutuksia, koska siinä vahvistetaan liittymisedellytykset ja erityisesti siksi, että se vaikuttaa päätöksenteon tasapainoon kansainvälisessä viljaneuvostossa, jonka päätökset edellyttävät viejä- ja tuojajäsenten enemmistöä ja sitovat jäseniä, kuten yleissopimuksen 14 artiklassa todetaan. Myös osapuolten rahoitusosuuksiin kohdistuu vaikutuksia. Sen vuoksi olisi vahvistettava unionin kanta.

Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

4.2.Aineellinen oikeusperusta

4.2.1.Periaatteet

SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos toinen näistä tavoitteista tai osatekijöistä on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyy maataloustuotteiden kauppaan.

Sen vuoksi päätösehdotuksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 207 artiklan 3 kohta ja 207 artiklan 4 kohdan ensimmäinen alakohta.

4.3.Päätelmät

Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 207 artiklan 4 artiklan ensimmäinen alakohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

2020/0162 (NLE)

Ehdotus

NEUVOSTON PÄÄTÖS

kansainvälisessä viljaneuvostossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta Yhdistyneen kuningaskunnan liittymiseen viljojen kauppaa koskevaan vuoden 1995 yleissopimukseen

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka