Johdanto

Euroopan unioni, Euroopan atomienergiayhteisö, jäljempänä ’Euratom’, ja 26 jäsenvaltiota ovat energiaperuskirjasta tehdyn sopimuksen sopimuspuolia. Monet välimiesoikeudet ovat tulkinneet energiaperuskirjasta tehdyn sopimuksen 26 artiklaa siten, että sitä sovelletaan EU:n jäsenvaltion sijoittajan ja toisen jäsenvaltion välisiin riitoihin. Näin toimiessaan ne ovat hylänneet päinvastaisen kannan, jonka komissio on esittänyt ensimmäisessä tämänkaltaisessa asiassa ja kaikissa vastaavissa asioissa tähän asti.

Euroopan unionin tuomioistuin on nyt vahvistanut sitovalla ja virallisella tavalla, että EU:n sisäiset energiaperuskirjasta tehdyn sopimuksen 26 artiklan mukaiset välimiesmenettelyt ovat EU:n perussopimusten vastaisia. Välimiesoikeudet katsovat kuitenkin edelleen johdonmukaisessa ja lähes yksimielisessä päätöksentekokäytännössään, että energiaperuskirjasta tehdyn sopimuksen 26 artiklaa sovelletaan EU:n sisällä. Euroopan unionin tuomioistuimen mukaan tällaisten välitystuomioiden on katsottava olevan unionin oikeuden ja erityisesti SEUT-sopimuksen 267 ja 344 artiklan vastaisia. Tällaisella tuomiolla ei näin ollen voi olla mitään vaikutusta eikä sitä voida panna täytäntöön sillä myönnetyn korvauksen maksamiseksi.

Energiaperuskirjasta tehdyn sopimuksen 26 artiklassa määrätään mahdollisuudesta ICSID-välimiesmenettelyyn. Vaarana on, että kolmannet maat tunnustavat nämä välitystuomiot ja panevat ne täytäntöön ilman, että jokin unionin tuomioistuimista voi todeta ne mitättömiksi. ICSID-yleissopimuksen 54 artiklassa itse asiassa vahvistetaan yksinkertaistettu tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskeva mekanismi. Australian tuomioistuimet ovat tähän mennessä katsoneet, että kyseinen mekanismi ei anna jäsenvaltioille mahdollisuutta vedota tuomioistuimissa pätevän välityssopimuksen puuttumiseen sen jälkeen, kun välimiesoikeus on hylännyt kyseisen väitteen. Tätä koskeva kannanottopyyntö on vireillä myös Yhdysvaltain ja Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimissa. Välimiehet päättävät usein jopa UNCITRALin tai Tukholman kauppakamarin välitysinstituutin sääntöjä soveltaessaan sijoittaa välimiesoikeuden kotipaikan unionin ulkopuolelle välttääkseen asian käsittelyn jäsenvaltioiden tuomioistuimissa ja siten myös Euroopan unionin tuomioistuimessa.

Näin ollen on olemassa riski EU:n perussopimusten ja energiaperuskirjasta tehdyn sopimuksen – sellaisena kuin jotkin välimiesoikeudet sitä tulkitsevat – välisestä ristiriidasta. Jos kolmannen maan tuomioistuimet vahvistavat nämä tulkinnat, ristiriidasta tulee tosiasiallisesti oikeudellinen ristiriita, kun kolmansien maiden oikeusjärjestyksissä liikkuu unionin oikeuden vastaisia välitystuomioita.

Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan riski oikeudellisesta ristiriidasta on omiaan tekemään kansainvälisestä sopimuksesta unionin oikeuden vastaisen. Komissio katsoo, että kaikki ristiriitojen riskit on poistettava, jotta energiaperuskirjasta tehty sopimus olisi sopusoinnussa EU:n perussopimusten kanssa. Lisäksi on tärkeää puuttua riskiin kansainvälisen julkisoikeuden näkökulmasta, jotta välimiesoikeuksien päätöksentekokäytäntöön voidaan vaikuttaa toivotulla tavalla. Komissio katsoo näin ollen, että asianmukainen keino puuttua asiaan on ottaa käyttöön väline, joka on valtiosopimusoikeutta koskevan Wienin yleissopimuksen 31 artiklan 3 kappaleen a kohdassa tarkoitettu ”myöhempi osapuolten välillä tehty sopimus, joka koskee valtiosopimuksen tulkintaa tai sen määräysten soveltamista”.

Tosiseikat

Energiaperuskirjasta tehty sopimus on energia-alaa koskeva kauppa- ja investointisopimus, johon osallistuu 53 sopimuspuolta, mukaan lukien EU, Euratom ja 26 EU:n jäsenvaltiota. Sopimus allekirjoitettiin vuonna 1994, ja se tuli voimaan vuonna 1998. Siinä vahvistetaan energiatuotteiden kauppaa ja kauttakulkua sekä energiainvestointien suojaa koskevat säännöt.

Koska energiaperuskirjasta tehtyä sopimusta ei ole päivitetty merkittävästi 1990-luvun jälkeen, se on suureksi osaksi vanhentunut. Samaan aikaan EU on kehittänyt huomattavasti lähestymistapaansa sijoitussuojaa koskeviin aineellisiin standardeihin, ja uudemmissa sopimuksissa niiden määritelmissä varmistetaan, että sijoitussuoja ei vaikuta energiaperuskirjasta tehdyn sopimuksen sääntelyoikeuteen. Energiaperuskirjasta tehdystä sopimuksesta on tullut myös yksi maailman riitautetuimmista investointisopimuksista, ja EU:n jäsenvaltiot ovat olleet sijoittajien vaateiden pääkohde. Useimmat näistä sijoittajista ovat sijoittautuneet muihin EU-maihin.

Sopimuspuolten ja kansalaisyhteiskunnan kasvavan tyytymättömyyden vuoksi EU ja sen jäsenvaltiot käynnistivät marraskuussa 2018 nykyaikaistamisprosessin, jossa keskityttiin pääasiassa sijoitussuojaa koskeviin standardeihin sekä fossiilisten polttoaineiden suojan rajoittamiseen ja kestävän kehityksen edistämiseen.

Neuvottelut käytiin vuosina 2019–2022. Uudistetun energiaperuskirjasta tehdyn sopimuksen luonnoksesta päästiin periaatesopimukseen 24. kesäkuuta 2022. Tuolloin jäsenvaltiot, Euroopan unioni ja Euratom ilmoittivat energiaperuskirjasta tehdyn sopimuksen muille sopimuspuolille aikomuksestaan tehdä myöhempi sopimus energiaperuskirjasta tehdyn sopimuksen tulkinnasta. Energiaperuskirjaa käsittelevää konferenssia, jäljempänä ’konferenssi’, pyydetään 22. marraskuuta 2022 antamaan virallinen hyväksyntänsä energiaperuskirjasta tehtyyn sopimukseen ja sen liitteisiin neuvotelluille muutoksille.

Nykyaikaistetulla energiaperuskirjasta tehdyllä sopimuksella helpotetaan energia-alan kestäviä investointeja luomalla niille yhtenäinen ja ajantasainenkehys. Näin taataan oikeusvarmuus varmistamalla sijoitusten korkeatasoinen suoja samalla, kun otetaan huomioon puhtaaseen energiaan siirtymistä koskevat päämäärät ja edistetään Pariisin sopimuksen tavoitteiden saavuttamista.

Energiaperuskirjasta tehty sopimus tarjoaa sijoitussuojan, jossa otetaan huomioon EU:n viimeaikaisissa kauppa- ja investointisopimuksissaan kehittämät uudistetut ja nykyaikaistetut standardit. Lisäksi siinä säilytetään hallitusten oikeus pyrkiä poliittisiin tavoitteisiinsa, jotka liittyvät esimerkiksi ilmastonmuutoksen hillitsemiseen ja siihen sopeutumiseen. Sopimuksella lujitetaan EU:n ilmastopolitiikan toteuttamista. Lisäksi uudistetulla energiaperuskirjasta tehdyllä sopimuksella annetaan sopimuspuolille, EU ja Euratom mukaan luettuina, mahdollisuus jättää fossiilisiin polttoaineisiin liittyvät uudet sijoitukset sijoitussuojan ulkopuolelle ja luopua asteittain olemassa olevien sijoitusten suojasta.

Nykyaikaistettuun energiaperuskirjasta tehtyyn sopimukseen sisältyy selkeyden vuoksi lauseke, jossa vahvistetaan, että EU:n kaltaisen alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön jäsenenä olevan sopimuspuolen sijoittaja ei voi nostaa sijoittajan ja valtion väliseen riitojenratkaisuun liittyvää kannetta toista saman alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestön jäsenenä olevaa sopimuspuolta vastaan.

Oikeudellinen tausta

Asiassa Achmea Euroopan unionin tuomioistuin katsoi, että Euroopan unionin jäsenvaltioiden välisissä kansainvälisissä sopimuksissa olevat sijoittajan ja valtion väliset välityslausekkeet ovat EU:n perussopimusten vastaisia ja että niitä ei tämän ristiriidan vuoksi voida soveltaa sen päivän jälkeen, jona EU:n sisäiseen kahdenväliseen investointisopimukseen viimeisenä liittyneestä sopimuspuolesta on tullut Euroopan unionin jäsenvaltio. Samojen periaatteiden mukaisesti Euroopan unionin tuomioistuin katsoi asiassa Komstroy , että energiaperuskirjasta tehdyn sopimuksen 26 artiklan 2 kohdan c alakohtaa on tulkittava siten, että sitä ei voida soveltaa jäsenvaltion ja toisen jäsenvaltion sijoittajan välisiin riitoihin, jotka koskevat jälkimmäisen tekemää investointia ensiksi mainitussa jäsenvaltiossa. Vakiintuneen käytännön mukaan Euroopan unionin tuomioistuimen tuomioita sovelletaan taannehtivasti (ex tunc). Asiassa PL Holdings Euroopan unionin tuomioistuin hylkäsi pyynnön, joka koski Achmea-tuomion soveltamisajan rajoittamista. Asiassa Romatsa Euroopan unionin tuomioistuin katsoi, että kaikki kyseisten toteamusten vastaisesti annetut EU:n sisäiset välitystuomiot, mukaan lukien ICSID:n tuomiot, on kumottava eikä niitä näin ollen missään tapauksessa voida panna täytäntöön tuomioilla myönnettyjen vahingonkorvausten maksamiseksi edunsaajille.





Hyväksymismenettely

Energiaperuskirjaa käsittelevä konferenssi tekee 22. marraskuuta 2022 pidettävässä 33. kokouksessaan neljä päätöstä, jotka liittyvät energiaperuskirjaa koskevan sopimuksen nykyaikaistamiseen. Nämä päätökset tehdään samanaikaisesti, ja niiden tarkoituksena on 1) hyväksyä energiaperuskirjasta tehdyn sopimuksen tekstiin ehdotetut muutokset (CC 760), 2) hyväksyä energiaperuskirjasta tehdyn sopimuksen liitteisiin ehdotetut muutokset (CC 761); 3) hyväksyä yhteisymmärryspöytäkirjoihin, julistuksiin ja päätöksiin ehdotetut muutokset (CC 762); ja 4) hyväksyä päätös, joka koskee energiaperuskirjasta tehdyn sopimuksen tekstiin tehtyjen muutosten sekä sen liitteiden muutosten voimaantuloa ja väliaikaista soveltamista (CC 763). Päätökset edellyttävät yksimielisyyttä. Jos äänestyksen tulos on myönteinen eli yksikään sopimuspuoli ei esitä vastalausetta, energiaperuskirjasta tehdyn sopimuksen nykyaikaistamista koskevat päätökset katsotaan energiaperuskirjaa käsittelevän konferenssin hyväksymiksi. Hyväksyntä käynnistää sitä seuraavat menettelyt, jotka koskevat uudistuspaketin eri osien ratifiointia, väliaikaista soveltamista ja voimaantuloa.