Meriturvallisuuskomitea huolehtii IMO:n yleissopimuksen, yleiskokouksen tai neuvoston sille määräämien tehtävien suorittamisesta sekä kaikkien sellaisten edellä mainittuun soveltamisalaan kuuluvien tehtävien suorittamisesta, joita sille on mahdollisesti annettu jonkin muun kansainvälisen välineen perusteella tai puitteissa ja jotka IMO on hyväksynyt. Meriturvallisuuskomitea ja sitä avustavat elimet tekevät päätöksensä jäsenten enemmistöllä.

Meriympäristön suojelukomitea huolehtii IMO:n yleissopimuksen, yleiskokouksen tai neuvoston sille määräämien tehtävien suorittamisesta sekä kaikkien sellaisten edellä mainittuun soveltamisalaan kuuluvien tehtävien suorittamisesta, joita sille on mahdollisesti annettu jonkin muun kansainvälisen välineen perusteella tai puitteissa ja jotka IMO on hyväksynyt. Meriympäristön suojelukomitea ja sitä avustavat elimet tekevät päätöksensä jäsenten enemmistöllä.

IMO:n jäsenyys on avoin kaikille valtioille, ja kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat IMO:n jäseniä. Euroopan komissiolla on ollut IMO:ssa vuodesta 1974 lähtien tarkkailijan asema, joka perustuu valtioiden välisen neuvoa-antavan merenkulkujärjestön (IMCO) ja Euroopan yhteisöjen komission väliseen yhteistyöjärjestelyyn molemmille tärkeissä asioissa.

IMO on Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö, joka vastaa merenkulun turvallisuudesta ja turvatoimista sekä alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä. IMO on yleinen standardeja laativa viranomainen kansainvälisen merenkulun turvallisuuden, turvatoimien ja ympäristönsuojelun alalla. Sen tärkein tehtävä on luoda oikeudenmukainen ja tehokas merenkulkualan sääntelykehys, joka hyväksytään ja pannaan täytäntöön yleisesti.

Kansainvälinen merenkulkujärjestö IMO on perustettu Kansainvälistä merenkulkujärjestöä (IMO) koskevalla yleissopimuksella. IMO:n tarkoituksena on toimia yhteistyöfoorumina kaikenlaisia kansainvälisen kauppamerenkulun teknisiä kysymyksiä koskevien säännösten ja menettelytapojen alalla. Sen pyrkimyksenä on myös edistää tiukimpien mahdollisten määräysten yleistä hyväksymistä meriturvallisuuden, navigoinnin tehokkuuden sekä alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisen ja torjunnan alalla yhtäläisten toimintaedellytysten edistämiseksi. Se pyrkii myös käsittelemään asiaan liittyviä hallinnollisia ja oikeudellisia seikkoja.

Meriympäristön suojelukomitean 71. istunnossa (MEPC 71), joka pidettiin Lontoossa 3.–7. heinäkuuta 2017, hyväksyttiin MARPOL-yleissopimuksen liitteessä VI olevan 14.1.3 säännön johdonmukaista täytäntöönpanoa koskeva uusi aloite. Se on tarkoitus sisällyttää osaksi pilaantumisen ehkäisyä ja torjuntaa käsittelevän alakomitean kaksivuotisohjelmaa 2018–2019 sekä pilaantumisen ehkäisyn ja torjunnan alakomitean 5. istunnon (PPR 5) alustavaa esityslistaa niin, että tavoitteena on saattaa aloite päätökseen vuonna 2019.

Meriympäristön suojelukomitean on määrä hyväksyä 30. maaliskuuta – 3. huhtikuuta 2020 pidettävässä 75. istunnossaan (MEPC 75) muutoksia MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen VI. Muutokset liittyvät alusten polttoöljyissä käytettävän 0,50 prosentin rikkipitoisuusrajan soveltamiseen. Suunniteltujen MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen VI tehtävien muutosten tarkoituksena on tukea 0,50 prosentin rikkipitoisuusrajan yhdenmukaista täytäntöönpanoa.

Meriturvallisuuskomitean 101. istunto hyväksyi SOLAS-yleissopimuksen muutoksia koskevan luonnoksen, joka esitetään meriturvallisuuskomitean raportin MSC 101/24 Add.1 liitteessä 25. Asiaa koskevat suuntaviivat ja ohjeet hyväksyttiin periaatteessa meriturvallisuuskomitean 101. istunnossa, ja lopullisesti ne hyväksytään yhdessä SOLAS-yleissopimuksen muutoksia koskevan luonnoksen kanssa. MSC 101 -raportin (MSC 101/24) 12.2-9 kohdassa todetaan, että SOLAS-yleissopimuksen muutokset on tarkoitus hyväksyä lopullisesti ja niihin liittyvät suuntaviivat ja ohjeet on tarkoitus hyväksyä meriturvallisuuskomitean 102. istunnossa (MSC 102).

Unionilla on sen vuoksi yksinomainen toimivalta SEUT-sopimuksen 3 artiklan 2 kohdan viimeisen lauseenosan nojalla, ja näin ollen on tarpeen vahvistaa unionin kanta säädöksiin, joilla edellä mainitut muutokset hyväksytään.

Säännöstön 6.7.1.1 kohtaan tehtävän muutoksen myötä annetaan aiempaa selkeämpi kuva tiloista, jotka on varustettava soveltuvalla paineenrajoitusjärjestelmällä. Säännöstön 11 lukuun tehtävällä muutoksella parannetaan turvallisuutta ottamalla käyttöön kiinteät palonsammutuslaitteet polttoaineen valmistelutiloissa. Unioni on jo aiemmin tukenut kummankin muutoksen hyväksymistä meriturvallisuuskomitean 101. istunnossa (MSC 101). Sen vuoksi unionin olisi kannatettava kyseisten muutosten hyväksymistä.

4.1.1.Periaatteet

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni kyseisen elimen jäsen vai kyseisen sopimuksen osapuoli.

Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”.

4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

IMO:n meriympäristön suojelukomitea ja meriturvallisuuskomitea ovat sopimuksella perustettuja elimiä; ne on perustettu Kansainvälistä merenkulkujärjestöä koskevalla yleissopimuksella.

Säädökset, jotka IMO:n meriympäristön suojelukomitean ja meriturvallisuuskomitean on määrä antaa, ovat säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia. Suunnitellut säädökset voivat vaikuttaa ratkaisevasti unionin lainsäädäntöön, erityisesti seuraavien säädösten sisältöön:

–Tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä 11. toukokuuta 2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/802 sekä yksirunkoisiin öljysäiliöaluksiin sovellettavien kaksoisrunkoa tai vastaavaa rakennetta koskevien rakennevaatimusten nopeutetusta käyttöönotosta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 530/2012. Perusteena on, että tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä 11. toukokuuta 2016 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2016/802 otetaan huomioon MARPOL-yleissopimuksen liitteessä VI vahvistetut rikkipitoisuusvaatimukset keinona saavuttaa direktiivin tavoite.

–Matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/45/EY. Perusteena on, että direktiivin 2009/45/EY mukaan A-luokan matkustaja-alusten on oltava kaikilta osin SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimusten mukaisia.

Näin ollen MARPOL-yleissopimuksen liitteeseen VI tehtävät muutokset, SOLAS-yleissopimukseen tehtävät muutokset ja IGF-säännöstöön tehtävät muutokset vaikuttaisivat unionin lainsäädäntöön tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä 11. toukokuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/802 sekä matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä 6. toukokuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/45/EY soveltamisen kautta.

Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

Sen vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

4.2.Aineellinen oikeusperusta

4.2.1.Periaatteet

SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät meriliikenteeseen. Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta.

4.3.Päätelmät

Ehdotetun päätöksen oikeusperustana tulisi olla SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.

2020/0026 (NLE)